stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Skorpioni-ihminen

| Skorpioni-ihminen |
| --- | --- |
 Assyrialainen upotettu reliefi. Assyriologi Henri Faucher-Gudinin piirros noin vuodelta 1900.
Ominaisuudet
Muut nimet:  girtablullû
Muiden nimien etymologiat:  sumeri, akkadi suom. skorpionivillimies
Sukupuoli:  yleensä mies, toisinaan myös naispuolinen
Tuntomerkit:  ihmisen ylävartalo, skorpionin ruumis
Esiintyminen:  Mašu-vuoret
Kansanperinne
Kansanperinteen ikä:  3. vuosituhat eaa.
Kansanperinteen alkuperä:  Mesopotamian mytologia
Alkuperämaa:  Sumer, Akkad, Babylonia, Assyria (nykyinen Irak)
Yleinen luokka:  hybridi
Suhteet
Puoliso(t):  skorpionimies ja -vaimo
Infobox OKNimi-testi OK: 
Skorpioni-ihminen (akkadiksi 𒄈𒋰𒇽𒍇𒇻, transl. girtablullû, suom. villi skorpionimies) on Mesopotamian mytologiassa ja taiteessa esiintyvä taruolento, jolla on ihmisen ylävartalo ja skorpionin ruumis. Se esiintyy usein yhdessä taivaankappaleiden, varsinkin auringon kanssa. Olentoon liittyvä kansanperinne ja ikonografia on vanhaa ja ulottuu ainakin kolmannelle vuosituhannelle eaa.
Mesopotamian varhaisimmissa skorpionia esittävissä mytologisissa kuvissa olennolla on sakset, joilla se liikuttaa taivaankappaleita. Myöhemmässä kuvastossa se saa ihmisen pään ja kädet. Muinaisakkadilaisessa sinetissä skorpioni-ihmisestä säteilee valoa ja se taistelee auringonjumala Utun rinnalla. Luomistaru Enūma Elišissä skorpioni-ihminen mainitaan yhtenä monista alkukaaos Tiamatin luomista hirviöistä. Gilgameš-eepoksessa skorpionimies ja -vaimo vartioivat Mašu-vuoristossa sijaitsevaa porttia, josta aurinko nousee ja laskee. Niillä on ”kuoleman katse”, niiden ”mahtava hohto kattaa vuoret” ja ne vartioivat auringonjumala Šamašin kulkua. Pelottavasta ulkomuodostaan huolimatta pariskunta antaa Gilgamešin kulkea portista jumalten puutarhaan, jossa kuolematon sankari Utnapištim asuu.
Akkadin -lullû tarkoittaa ’villimiestä’ ja esiintyy monien myyttisten hirviöiden nimissä (urmaḫlullû, ’leijonamies’; kulullû, ’kalamies’.) Skorpionia merkitsevä sana girtab on lainaa sumerista (ĝír, ’veitsi’; tab, ’pistää’).
Vappu ja Marja Live

| Vappu ja Marja Live |
| --- | --- |

Tyyli:  keskustelu
Kestoaika:  42 minuuttia
Pääosissa:   Vappu Pimiä  Marja Hintikka 
Alkuperämaa:  Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  MTV3 AVA
Esitetty:  6. helmikuuta 2019 –  21. toukokuuta 2020
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  20
Tuotanto
Tuottaja(t):  Heidi Vierikko
Vastaava(t) tuottaja(t):   Joonas Hytönen  Anne Wahlström  Jarkko Luoma  Sari Valtanen (MTV) 
Ohjaaja(t):  Jan-Aslak Leino
Käsikirjoittaja(t):   Marja Hintikka  Vappu Pimiä  Niku Hooli  Joonas Hytönen  Minna von Reiche  Jarkko Luoma 
Tuotantoyhtiö(t):  FremantleMedia Finland
Aiheesta muualla
IMDb 
Vappu ja Marja Live on Vappu Pimiän ja Marja Hintikan juontama keskusteluohjelma, jota lähetettiin suorana kevätkausilla 2019 ja 2020.
Ohjelman ensimmäinen kausi esitettiin helmi-huhtikuussa 2019. Ohjelmaa esitettiin alkukauden ajan samanaikaisesti sekä MTV3 että AVA-kanavilla, mutta kuudennesta jaksosta alkaen jaksojen ensilähetys oli vain MTV3-kanavalla. Toinen kausi esitettiin maalis-toukokuussa 2020.
Aiheesta muualla

Ohjelman jaksot mtv-palvelussa (Arkistoitu – Internet Archive)
Donald

| Donald |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Don, Donny
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  skotlantilainen, Domhnall
Infobox OKNimi-testi OK: 
Donald on skotlantilaista alku­perää oleva miehen etunimi. Nimi on muunnos gaelin­kielisestä nimestä Domhnall, joka merkitsee maailman hallitsijaa. Nimi on vanhastaan suosittu Skotlannissa, ja yleistyi 1900-luvulla muuallakin englannin­kielisissä maissa. Nimi on ollut myös kolmella Skotlannin keskiaikaisella kuninkaalla.
Suomessa nimi Donald on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 330 henkilölle. Donaldilla ei ole Suomessa nimipäivää.
Tunnettuja Donaldeja > Skotlannin kuninkaita

Donald I, kuningas 858–862
Donald II, kuningas 889–900
Donald III, Donald Bane, kuningas 1093–1094 ja 1094–1097
Tunnettuja Donaldeja > Kuvitteellisia Donaldeja

Donald Duck, Aku Ankan englanninkielinen nimi
Donald sukunimenä

Aaron Donald (s. 1991), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
David Herbert Donald (1920–2009), yhdysvaltalainen historiankirjoittaja
Howard Donald (s. 1968), brittiläinen muusikko, Take That -yhtyeen jäsen
James Donald (1917–1993), skotlantilainen näyttelijä
Larry Donald (s. 1967), yhdysvaltalainen nyrkkeilijä
Luke Donald (s. 1977), brittiläinen golfinpelaaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Donald Wikimedia Commonsissa
Brasilianvihervarpunen

| Brasilianvihervarpunen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Vihervarpuset Spinus
Laji::  yarrellii
Kaksiosainen nimi
 Spinus yarrellii  (Audubon, 1839) 
Synonyymit
 Carduelis yarrellii 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Brasilianvihervarpunen (Spinus yarrellii) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Brasilianvihervarpusta tavataan kahdella erillisellä alueella Pohjois-Venezuelassa ja Koillis-Brasiliassa. Lajin kannaksi arvioidaan 10 000–19 999 yksilöä. Lajia uhkaa laiton kauppa, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Alf Danning

Alf Danning (6. marraskuuta 1893 Kööpenhamina – 8. syyskuuta 1953 Käpylä, Helsinki) oli tanskalais-suomalainen graafikko ja taiteilija. Hän oli koulutukseltaan apteekkari, mutta keskittyi vuoden 1927 jälkeen mainosgraafiseen työhön.
Danning muutti Suomeen lapsena. Hän kävi Hämeenlinnan ruotsalaista yhteiskoulua ja meni sitten apteekkioppilaaksi Hämeenlinnan Kanta-apteekkiin. Hän muutti 1913 Helsinkiin ja suoritti vuonna 1915 farmaseuttitutkinnon. Danning opiskeli työn ohella myös Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa professori Eero Järnefeltin johdolla. Ennen apteekkialalta lähtöään vuonna 1927 hän ehti pitää kolme omaa taidenäyttelyä.
Danning oli työssä vuodesta 1924 graafikkona Uuden Suomen Reklaamitoimistossa. Hän teki 1920-luvulla kaksi opintomatkaa Italiaan. Vuodesta 1934 alkaen Danning oli mainostoimisto Suomen Ilmoituskeskuksen (myöhempi Ilmo) palveluksessa ja teki kuvituksia useille kustantamoille. Viimeksi Danning oli kuvittajana Yhtyneiden Kuvalehtien palveluksessa.
Danning teki ainakin yhden sotilasaiheisen postikorttisarjan 1940-luvulla. Hän kuvitti useita kirjoja, muun muassa Schildtin, Kuvataiteen ja WSOY:n kustantamoille. Hän teki myös exlibriksiä. Danningin grafiikkaa on muun muassa Serlachiuksen kokoelmissa.
Suolahden kirkossa on Danningin tekemä alttarimaalaus.
Aiheesta muualla

Alf Danning taiteilijamatrikkelissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
George Miller (laulaja)

| Joji |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  George Miller
Syntynyt: 18. syyskuuta 1992 (ikä 32) Osaka, Japani
Ammatti:  muusikko, laulaja, lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Joji, Pink Guy
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2014–
Tyylilajit:  hip hop, r&b
Soittimet:  laulu, näppäimistö, ukulele
Levy-yhtiöt:  88rising, Empire
Aiheesta muualla
jojimusic.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
George Miller (s. 18. syyskuuta 1992 Osaka, Japani) on japanilais-australialainen muusikko, laulaja, lauluntekijä, kirjailija ja entinen YouTubettaja joka tunnetaan paremmin nimillä Joji tai Filthy Frank. Joji aloitti YouTube-videoiden tekemisen kanavalla DizastaMusic, mutta hän vaihtoi kanavansa nykyiseen TVFilthyFrank -kanavaan, jolla on tällä hetkellä 7,2 miljoonaa tilaajaa. Hänellä oli myös toinen aktiivinen kanava TooDamnFilthy, jonne hän julkaisi videopätkiä pääkanavalta ja muita sekalaisia videoita.
George ei kerro paljon julkisesti omasta elämästään, mutta poistetussa videossa "Filthy Frank Exposes Himself??" hän mainitsi olevansa opiskelija Brooklynissä ja kärsivän sairauskohtauksista.
George julkaisi YouTube-kanavillaan mustaa huumoria sisältäviä musiikkivideoita ja sketsipätkiä, joissa esiintyy erilaisia hahmoja, kuten Pink Guy tai Salamander Man. Hän julkaisi Pink Guy -nimellä mixtapen, Pink Guy vuonna 2013 ja kaksi albumia: Pink Season, Pink Season: The Prophecy.
Vuonna 2013 George loi DizastaMusic-kanavallaan videon Do the Harlem Shake (Original), josta syntyi Harlem Shake -trendi.
Hän aloitti vuonna 2014 sivuprojektin, jossa hän julkaisi totisempia kappaleita nimimerkillä Joji. Hän piti sivuprojektin salassa vuoteen 2016 asti, jolloin hän paljasti tiedotteen Soundcloud-tilistään ja Chloe Burbank: Volume 1 -albumista. Vuonna 2017 amerikkalainen levy-yhtiö 88rising kiinnitti Jojin. Joji julkaisi In Tongues EP:n 3. marraskuuta 2017, joka on tyyliltään paljon melankolisempi kuin Pink Guy -nimellä julkaistut kappaleet.
Hän lopetti YouTube-kanavansa vuonna 2017 ja julkaisi tiedotteen 29. joulukuuta 2017, koska hän halusi keskittyä ainoastaan musiikkiuraansa.
Diskografia

| --- | --- |
 Pink Guy Albumit Pink Season (2017)  Pink Season: The Prophecy (2017) Mixtapet Pink Guy (2014) :  Joji Albumit Ballads 1 (2018)  Nectar (2020)  Smithereens (2022) EP:t In Tongues (2017) Singlet Will He (2017)  18 (2018)  Run (2020)
Ayran

Lasillinen ayrania.
Ayran on turkkilainen jogurtista, vedestä ja suolasta sekoitettu juoma. Sen uskotaan vaikuttavan terveyteen ja hyvinvointiin.
Turkin lisäksi juoma tunnetaan Armeniassa, Azerbaidžanissa, Bulgariassa, Makedoniassa, Kazakstanissa ja Kirgisiassa. Samankaltaisia, mutta erinimisiä juomia tehdään muuallakin lähiseudulla. Niihin lisätään joskus myös minttua ja muita yrttejä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ayran Wikimedia Commonsissa
Purmonjoki

| Purmonjoki Purmo å |
| --- | --- |
Maat:  Suomi
Maakunnat:  Pohjanmaa, Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Pedersöre, Kauhava
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Purmonjoen vesistö (46)
Pinta-ala:  864,28 km² 
Järvisyys:  2,44 % 
Pääuoman pituus:  77 km 
Pääuoman osuudet:  Purmonjoki ←Orpäkki ←Tyynispäkki ←Salapäkki
Yhtyy:  Ähtävänjoki
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Purmojärvi, Kauhava 
 :  63.2822°N, 23.2732°E
Laskupaikka:  Långstranden, Pedersöre 
 :  63.6436°N, 22.8084°E
Läpivirtausjärvet:  ei järviä
Esteet:  useita pohjapatoja 
Sivu-uomat:  Norijoki, Varijoki
Taajamat:  Pännäinen, Purmo, Kortesjärvi
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  64,5 m
Laskukorkeus:  0,2 m
Korkeusero:  64,3 m
Pituus:  62 km  
Kaltevuus:  1,04 m/km
Keskiylivirtaama:  60 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  6,9 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  0,8 m³/s (MNQ) 
Muuta
Purmonjoki (ruots. Purmo å), tai myös Purmojoki , on Pohjanmaalla Pedersöressä ja Etelä-Pohjanmaalla Kauhavalla virtaava 62 kilometriä pitkä joki ( joskus ilmoitetaan myös 69 kilometriä ), joka yhtyy pari kilometriä ennen Luodonjärveä siihen laskevaan Ähtävänjokeen. Joet ovat kuitenkin historiallisista syistä erilliset päävesistöt. Purmonjoki muodostaa pääosan 77 kilometriä pitkästä vesistöalueen pääuomasta .
Joen kulku

Joki alkaa Kauhavan puolella Purmojärvestä ja virtaa aluksi Kauhavalla 22 kilometriä ja sitten 40 kilometriä Pedersören puolella. Joki alkaa pienenä purona Rantalasta, joka sijaitsee Purmojärven kylän luoteispuolella rannassa. Joki putoaa aluksi muodostaen koskia tai nivoja. Vanhan ruukin jäänteet osuvat kohtaan, jossa Vesterbackan suunnalta yhtyy Orpäkin sivu-uoma . Joki ohittaa Etelä-Pohjanmaan Minkinrehun suuret tehdastilat. Tämän jälkeen joki alittaa kantatien 63 ja ohittaa Kortesjärven kirkonkylän eteläpuolelta Kukkolassa. Alkuosuus on ollut metsäsaarekkeiden ja peltomaiden vaihtelua, mutta nyt joki virtaa peltoaukeiden läpi kohti pohjoista. Se kohtaa Varijoen ennen seututien 738 alitusta Fräntilässä. Täällä jokeen yhtyy oikealta tuleva Finsupuro. Joki virtaa rauhallisesti Kauhavalta Porkholman ja Ylikosken kautta Pedersören kunnan puolelle.
Kuntarajan jälkeen tulee vastaan Yli-Purmon Vilobacka, jonka peltoaukealla jokeen yhtyy oikealta tuleva Saribäcken. Peltoaukeat joen ympärillä kapenevat ja metsämaa ulottuu paikoin joen rantaan asti. Edetin kohdalla joessa on pieniä jokisaaria ja koskia, mutta seuraavat kosket tulevat vasta Lillbyssä. Raviradan kohdalla on joen vedenpinnan korkeus 30,3 metriä mpy. Joki virtaa Lillbyn taajama-alueella ja sen peltoaukealla kunnes Slipissä sen vapaan virtaamisen katkaisee pato. Jo ennen Purmon taajamaa tulee Timmerbackassa toinen pato, jonka joki tosin kiertää vapaasti jokisaaren ympäri. Jokeen yhtyy taajamassa vasemmalta tuleva Karikbäcken. Täällä on vanhoja jokiuomia, jotka muodostavat lammikoita, ja alempana sijaitsee Kvarnforsen, jossa ei enää ole patoa. Kosken jälkeen joki virtaa leveänä ja Heitsfolkin kohdalla on joessa pohjapato Bergforsenin yläpuolella. Joki saa täällä vauhtia, koska se virtaa seitsemässä koskessa ja saapuu Forsbyhyn. Täällä joki levenee suuresti, kun siihen yhtyy kaakosta tuleva Norijoki. Forsbyssä on joessa kaksi koskea ja niissä kaksi pohjapatoa. Forsbyn jälkeen joki haarautuu Rakholmenin jokisaaren ympärille. Joen uomaa on siirretty kaivetuilla kanavilla muun muassa rautatien vuoksi. Joen vasen haara Bennäs å kääntyy radan edessä kohtisuoraan ja yhtyy pääuomaansa parin kilometrin pituisena. Joen vasen haara on kiertänyt Pännäisten taajama-alueella, mutta joen pääuoma kaartaa jo kauempana poispäin kohti pohjoista. Peltoaukean reunassa siihen on kaivettu kanava Leden, joka yhdistää joen Sandsundsfjärdenin järveen. Järveen laskee rinnakkain virtaava Kovjoki. Purmonjoki alittaa kantatien 68 ja yhtyy samalla kaakosta tulevaan Ähtävänjokeen. Yhteinen loppuosuus haarautuu matalaan Luodonjärven Storfjärdenin lahteen, jossa suistohaarojen välissä sijaitsevat esimerkiksi Storgårdsholmenin, Alörenin ja Nopisasholmenin saaret.
Luontoarvoja

Luodonjärveä ja siihen laskevia jokia kuten Purmonjokea tarkkailaan vedenlaadun muutoksien selvittämiseksi. Vuoden 2019 raportista voidaan poimia seuraavia tuloksia. Purmonjoen keskimääräiset fosforipitoisuudet olivat 90 mikrogrammaa litrassa vettä ja sen typpipitoisuudet olivat olleet 1 800 mikrogrammaa litrassa vettä. Joen vedessä oli siten runsaasti ravinteita. Lisäksi joen vesi oli seudun sameimpia (14 FTU) ja vedenväri oli arvolla 151 mgPt/l melko tumma. Vedessä oli rautaakin 3,2 milligrammaa litrassa vettä. Veden happamuustaso oli keskimäärin pH 5,7, eli hapanta, mutta se on välillä laskenut arvoon pH 4,5 asti. Veden alkaliteetti, joka ilmaisee kykyä vastustaa happamoitumista, oli keskimäärin 0,09 millimoolia litrassa vettä, eli se oli heikko. Veden kyky vastustaa happamoitumista oli hetkellisesti loppunut kokonaan vuoden 2019 toukokuussa ja lokakuussa.
Joki virtaa savimaiden läpi, joiden savimassa sisältää runsaasti sulfaattiyhdisteitä. Nämä sulfaattimaat voivat kuivuessaan reagoida ilman hapen kanssa ja muodostaa rikkihapoketta ja rikkihappoa. Hapot laskevat vesistön happamuustasoa ja kärjistyessään happamoituminen voi aiheuttaa kalakuolemia. Hapan maaperä reagoi myrkyllisten metallien kanssa muodostaen sulfaatteja, jotka liukenevat sitten veteen. Joessa sulfaattipitoisuudet kohoavat 10–40 milligrammaan litrassa vettä.
Purmonjoen valuma-alue > Yleistä

Purmonjoki on yksi neljästä Perämeren rannikolla sijaitsevasta joesta, joille maankohoaminen on aiheuttanut erityisen tilanteen. Yleensä Suomen päävesistöt laskevat suoraan mereen, mutta Purmonjoelle on jäynnyt niin, että sen suisto on maatunut ja se jakaa nykyään Ähtävänjoen kanssa kilometrin pituisen yhteisen lasku-uoman. Voidaan jopa perustellusti väittää, että Purmonjoki pienepänä jokena olisi Ähtävänjoen sivujoki. Ihmisten merestä erilleen patoama Luodonjärvi kokoaa Kovjoen, Purmonjoen, Ähtävänjoen ja Kruunupyynjoen vedet ennen niiden laskemistaan Perämereen. Nykyään on rannikkoalueelle muodostettu Varsinaisen Perämeren vesistöalue (vesistöaluetunnus 99), johon itsenäiset vesistöalueet Kovjoen vesistö (45), Purmonjoen vesistö (46), Ähtävänjoen vesistö (47) ja Kruunupyynjoen vesistö (48) laskevat vetensä.
Purmonjoen vesistön pinta-ala on 864 neliökilometriä ja sen järvisyys on 2,4 %. Valuma-alueen pääuoma on pääasiassa Purmonjoki, mutta se jatkuu etelästä tulevana ja noin 17 kilometriä pitkänä Orpäkkinä. Orpäkin yläjuoksun eri osuuksista käytetään myös Tyynispäkin ja Salapäkin nimeä.
Purmonjoen valuma-alue > Purmonjoen sivu-uomat

Purmonjoki virtaa Purmojärvestä Ähtävänjokeen, jolloin siihen yhtyy joitakin lyhyitä alla olevaan taulukkoon kerättyjä sivujokia, -ojia tai -puroja. Osalla niistä on omat vesistöviranomaisten määrittämät valuma-alueet, joiden verkkopalvelusta mitatut valuma-alueet on ilmoitettu taulukossa. Lihavoitu Orpäkki muodostaa yläjuoksulla vesistöalueen pääuoman ja etäisyys (*) on mitattu Ähtävänjoelta.
| Sivu-uoman nimi   | Pääuoman kohta   | Etäisyys (km *)   | Pituus (km)   | Virtaama MQ (m³/s) | Valuma- alue (km²) | Lähteet     |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Purmonjoki laskee Ähtävänjoen jälkeen Luodonjärveen
| Leden | kantatie 68 | 1 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Kyrkbäcken | vedenpuhdistamo | 4 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Bennäs å | Pännäinen | 5 |  |  | 13 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Fämossbäcken | Pännäinen | 6 |  |  |  | 4,2,2,–,–,– |  |
| Norijoki | Forsby | 9 |  |  | 315 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Hömossbäcken | Mansfolk | 9 |  |  | 18 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Sirapsbäcken | Heitsfolk | 14 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Karikbäcken | Purmo | 18 |  |  | 23 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Emausbäcken | Emaus | 29 |  |  | 6 | 4,2,2,–,–,3 |  |
| oja Brännsjönistä | Edet | 32 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Blomsterängsbäcken | Dynäsbacka | 35 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Saribäcken | Långgrävsbacka | 37 |  |  | 23 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Härjesbäcken | Vilobacka | 38 |  |  | 6 | 4,2,2,–,–,3 |  |
| Saukkopäkki | Ylikoski | 40 |  |  | 13 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Finsupuro | Luikku | 46 |  |  | 25 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Varijoki | Ylineva | 48 |  |  | 111 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| oja Syväjärvestä | Kukkola | 51 |  |  | 9 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Palopäkki | Asuinmaa | 53 |  |  | 24 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Orpäkki | Korvenperä | 60 |  |  | 64 | 2,2,2,–,–,3 |  |
Purmonjoki alkaa pari kilometriä Orpäkin yläpuolelta Purmojärvestä.

Lähteet: 1 = sivujoen oma artikkeli, 2 = Karttapaikan verkkopalvelu, 3 = katsottu Suomen ympäristökeskuksen VALUE-palvelusta (), 4 = Järviwikin vesistöaluejako
Aiheesta muualla

Pohjanmaan vesi ja ympäristö ry
Ähtävänjoen, Kruunupyynjoen ja Purmonjoen kalataloudellinen yhteistarkkailuohjelma (Arkistoitu – Internet Archive) (PDF), 27.2.2019, ELY-keskus
Painonnoston maailmanmestaruuskilpailut 2019

Vuoden 2019 painonnoston maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 18.–27. syyskuuta 2019 Pattayalla, Thaimaassa. Sekä miehet että naiset kilpailivat kymmenessä painoluokassa. Kiina voitti painoluokista kymmenen sekä Pohjois-Korea ja Armenia kaksi.
George Chapman

George Chapman
George Chapman (synt. Seweryn Antonowicz Kłosowski; 14. joulukuuta 1865 – 7. huhtikuuta 1903) oli puolalaissyntyinen sarjamurhaaja, joka myrkytti Englannissa ainakin kolme naista.
Elämäkerta

Kłosowski syntyi Nagórnan kylässä, kouluttautui kirurgiksi ja saapui Lontooseen noin vuonna 1887. Hän alkoi tehdä parturintöitä ja meni vuonna 1889 naimisiin Lucy Baderskin kanssa. Hänellä oli Puolassa jo ennestään vaimo, jonka painostuksesta huolimatta hän jatkoi suhdettaan Baderskin kanssa. Hän sai uuden morsiamensa kanssa vauvan, joka kuoli varhaislapsuudessa. Pari asui jonkin aikaa New Jerseyssä, mutta palasi noin 1892.
Chapmanin uhrit olivat hänen omia rakastajattariaan: Mary Spink (k. 25. joulukuuta 1897), Elizabeth "Bessie" Taylor (k. 14. helmikuuta 1901) ja Maud Marsh (k. 22. lokakuuta 1902). Motiivi jäi hämäräksi, eikä Chapman koskaan solminut avioliittoa yhdenkään surmaamansa naisen kanssa. Chapman tuomittiin 20. maaliskuuta 1903 kuolemaan Maud Marshin murhasta, ja hänet hirtettiin Wandsworthissa huhtikuun seitsemäs.
Chapmanin kiinnijäämisen jälkeen on syntynyt sitkeä huhu, että hän olisi ollut myös Viiltäjä-Jack, mutta väittämää ei ole voitu osoittaa paikkansapitäväksi.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Kim Yŏng-il

Kim Yŏng-il (kor. 김영일, hanja: 金英日 tai 金英逸) (s. 2. toukokuuta 1944) oli Korean demokraattisen kansantasavallan pääministeri vuosina 2007–2010. Ennen valintaansa pääministeriksi hän toimi maa- ja meriliikenneministerinä vuosina 1994–2007.
Hän palveli Korean armeijassa vuosina 1960–1969 ja valmistui Rajinin teknillisessä yliopistossa navigointiupseeriksi.
Vuonna 2010 harvinaisessa parlamentin istunnossa Kimin tilalle pääministeriksi nimitettiin Choe Yong-rim.
Canal Saint-Martin

Pohjois-Ranskan kanavaverkko. Pienessä valkoisessa kartakkeessa Pariisin kanavat.
Grange-aux-bellesin kääntösilta
Canal Saint-Martin on 4,55 kilometrin pituinen kanava Pariisissa, suurimmaksi osaksi 10. ja 11. arrondissementissa. Se yhdistää Bassin de la Villetten ja sen kautta Canal de l’Ourcqin Port de l’Arsenaliin, Pariisin huvivenesatamana toimivaan altaaseen, joka eteläpäässään liittyy Seineen. Kanava valmistui vuonna 1825. Sen alkuperäisenä tarkoituksena on ennen kaikkea johtaa juomavettä Pariisiin, mutta alusta lähtien tätä varsin kapeaa kanavaa on käytetty myös vesiliikenteeseen. Siinä on yhdeksän sulkua, ja sen yli johtaa kaksi kääntösiltaa. Korkeusero sen eri päiden välillä on 25 metriä. Kanavan eteläosa on noin kahden kilometrin pituudelta tunneloitu.
Yhdessä Canal de l’Ourcqin, Bassin de la Villetten ja Canal Saint-Denis'n kanssa Canal Saint-Martin muodostaa kaikkiaan 130 kilometrin pituisen kanavaverkon, joka ulottuu kauas Pariisin rajojen ulkopuolelle mutta on kokonaisuudessaan Pariisin kaupungin omistuksessa. Helmikuun 23. päivästä 1993 lähtien Canal Saint-Martin on virallisesti luokiteltu historialliseksi muistomerkiksi.
Lähellä kanavaa sijaitsevat Républiquen, Goncourtin ja Jaurèsin metroasemat.
Kanavan kulku > Kuvaus

Kanava alkaa kaksinkertaisesta sulusta, Écluse de la Villette, joka sijaitsee Place de la Bataille-de-Stalingradilla lähellä Rotonde de la Villetteä.
Kanavan tunneloimattoman pohjoisosan vierellä kulkevat rantakadut Quai de Valmy ja Quai de Jemmapes. Viimeksi mainitun varrella sijaitseen Hôtel du Nord, jonka teki kuuluisaksi Marcel Carnén samanniminen elokuva vuodelta 1938. Todellisuudessa filmi kuitenkin kuvattiin Billancourtin studioilla, joissa kanavaa kuvaavat lavasteet suunnitteli Alexandre Traunier.
Louis-Blancin allas, jonka kautta kanvava kulkee, on paalujen tukema betoniallas. Kun kanavan eteläosa päätettiin peittää, allasta oli laskettava alemmaksi, sillä maaperä tässä kohdin oli kipsipitoinen. Näin ollen maahan oli laskettava noin 16 metrin syvyyteen ulottuvia paaluja noin 10 metrin välein. Virtaava vesi on kuitenkin vähitellen vienyt maa-aineksia mennessään.
Kanavan eteläosa Boulevard Jules-Ferryn eteläpuolella on tunneloitu, joskin tunnelin kattoon on jätetty muutamia valoaukkoja. Tunnelin katon pohjoisosan muodostaa vuonna 1907 rakennettu Voûte de Temple. Etelämpänä kanava kulkee tunneloituna Boulevard Richard-Lenoirin alla, ja tämän osuuden katto, Voûte Richard Lenoir, rakennettiin vuosina 1860-1862. Kanavan eteläisin osa, Voûte de la Bastille, kulkee Place de la Bastillen ali ja tunneloitiin vuonna 1862.
Villetten sulku
Canal Saint-Martinin alkupää Place de la Bataille-de-Stalingradilta katsottuna.
Boulevard Jules-Ferry, jonka alla kanava kulkee tunneloituna.
Tunneloitu Canal Saint-Martin vuonna 1862
Port de l’Arsenalin ja Seinen yhtymäkohta.
Bassin des Récollets Bichat'n jalankulkusillalta katsottuna.