stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Toursin raitiotieliikenne
Historia

Kaupungin raitiotieliikenne alkoi vuonna 1877, jolloin hevosraitiotie aloitti toimintansa. Radan sähköistäminen aloitettiin 1900-luvun alussa ja vuonna 1906 liikennöitiin ensimmäistä kertaa sähkövaunuilla. Toisen maailmansodan pommitukset vaurioittivat rataverkostoa merkittävästi ja raitiotieliikennöinti lopetettiinkin vuonna 1949.
2000-luvulla kaupunkiin päätettiin rakentaa nykyaikainen raitiotie, joka avattiin elokuussa 2013. Lisäksi kaupungissa on suunniteltu toisen raitiotielinjan rakentamista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut (ranskaksi)
Turhaan arkeutunut

| Turhaan arkeutunut Pohjolan Molli |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 6. joulukuuta 2009 (digitaalinen julkaisu) 5. helmikuuta 2010 (CD-levy)
 Formaatti: digitaalinen julkaisu, CD-levy
 Tuottaja(t): Huge L
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 61.07
Huge L:n muut julkaisut
| Pro Amateur 2009 | Turhaan arkeutunut 2009 | Pummien miljonääri 2010 |
Turhaan arkeutunut on rap-artisti Huge L:n Pohjolan Molli -nimellä julkaisema albumi. Se julkaistiin digitaalisesti itsenäisyyspäivänä 2009 ja CD:nä 5. helmikuuta 2010. Levystä on julkaistu myös instrumentaaliversio PM Beats. Levyn kappaleista ”Biitit” ja ”Kaikki hyvin on julkaistu myös musiikkivideot.
Kappaleet

Pohjolan Molli
Biitit
Betoniviidakos
Ihmisluonto
Edveden
Puolesta annoin
Mainoskatko
Vastaan otin
Tositv
Kuulematta paskaa
Kaikki hyvin (mukana Pyhimys)
Rentouttava
Mieti hetki
Neliapilas
Lumme
Mekaaninen
Syy
Seuraus
Troijan Hevonen
Villapaita
Lopussa soitto Molliin
Arvostelut

Desibeli.net:
Tuoreet Platat:
Aiheesta muualla

"Biitit"-musiikkivideo YouTubessa
"Kaikki hyvin"-musiikkivideo YouTubessa
Turha julkkis

Turha julkkis on arkikieleen vakiintunut termi julkisuuden henkilöstä, joka on noussut kuuluisuuteen ilman, että on yltänyt yhteiskunnallisesti merkittäviin saavutuksiin. Englannin kielessä käytetään usein termiä Famous for being famous, suomeksi ”kuuluisa siitä että on kuuluisa”. Nämä henkilöt tunnetaan lähinnä suuren medianäkyvyytensä eivätkä niinkään työnsä tai saavutustensa ansiosta.
Suomen turhimmat julkkikset -äänestys

Turhat julkkikset -yhdistys on järjestänyt vuosittain äänestyksen Suomen turhimmasta julkkiksesta. Vuodesta 1994 vuoteen 2001 äänestys järjestettiin yhteistyössä Radiomafian kanssa, sen jälkeen yhdistyksen Internet-sivuilla. Nykyisin Turhat Julkkikset ry eli (TuJu) valitsee itse – saamansa yleisöpalautteen perusteella – vuoden Turhimman Julkkiksen. Yhdistys on rekisteröity 14. lokakuuta 1993. Edellisen vuoden Turhin Julkkis valitaan aina seuraavan vuoden aprillipäivänä eli 1. huhtikuuta.
Turhat Julkkikset -äänestyksen voittajat

1994 Ilkka Kanerva
1995 Carmen Mäkinen
1996 Matti Nykänen
1997 Linda Lampenius
1998 Sanna Suutari
1999 Satu Lappi
2000 Lola Odusoga
2001 Jasmin Mäntylä
2002 Joonas Hytönen
2003 Matti Nykänen (2.)
2004 Mi Grönlund
2005 Matti Nykänen (3.)
2006 Susan Ruusunen (ent. Kuronen)
2007 Rachel Kauppila
2008 Johanna Tukiainen
2009 Martina Aitolehti
2010 Carl Danhammer
2011 Johanna Tukiainen (2.)
2012 Nexar Antonio Flores
Aiheesta muualla

Turhat Julkkikset ry: Voittajahistoria
Vaaralan ratapiha

Vaaralan ratapiha (lyh. Vra) on linjavaihde Rovaniemen kaupungissa Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla Laurila–Kelloselkä. Liikennepaikka sijaitsee 9,7 kilometrin päässä Rovaniemen rautatieasemalta ja 74,9 kilometrin päässä Kemijärven rautatieasemalta.
Vaarala avattiin liikenteelle 1. syyskuuta 1934. Henkilöliikenne ja liikennepaikka lakkautettiin 31. toukokuuta 1970. Myöhemmin Vaarala on kuitenkin avattu uudelleen.
Liikennepaikalla on pääraiteen lisäksi yksi noin 320 metrin pituinen sivuraide, jota käytetään tavaran kuormaamiseen. Henkilöliikennettä ei ole. Liikennepaikalla ei myöskään ole sähkökääntöisiä vaihteita eikä asemarakennusta.
Tölzer Knabenchor

Tölzer Knabenchor
Tölzer Knabenchor on saksalainen poikakuoro, jonka kotipaikka on Bad Tölzin kaupunki Baijerissa. Kuoron perusti 19-vuotiaana vuonna 1956 sen nykyinen johtaja Gerhard Schmidt-Gaden. Tölzin poikakuoron ohjelmisto käsittää niin keskiajan kuin moderninkin vokaalimusiikin, kansanmusiikin, madrigaalit ja motetit, barokin ja klassisen kirkkomusiikin sekä sooloroolit ja oopperan lapsikuoroille.
Tölzer Knabenchor on esiintynyt ympäri maailmaa, muun muassa Kiinassa, Japanissa, Israelissa, Britanniassa, Ranskassa, Italiassa, Espanjassa, Alankomaissa, Belgiassa, Puolassa, Itävallassa, Sveitsissä ja Yhdysvalloissa.
Tunnetuimmat levytykset

Der Tölzer Knabenchor singt seine größten Erfolge
Frühling-Sommer-Herbst u. Winter
Der Tölzer Knabenchor singt seine schönsten Volkslieder
Lieder der Alpen
Das Wandern ist des Müllers Lust
Volkslieder mit Robert Stolz
Volkslieder mit Herman Prey
Hoppe Hoppe Reiter – Die schönsten Kinderlieder
Altbayerische Weihnacht
Bergweihnacht
Ihr Kinderlein kommet / ’s Christkind kommt bald
Aiheesta muualla

Kuoron sivusto (saksaksi)
Vaarallinen jäte

Syövyttävää, EU-direktiivin mukainen varoitusmerkintä.
Vaarallinen jäte eli ongelmajäte on jätettä, joka voi kemiallisten tai muiden ominaisuuksiensa vuoksi aiheuttaa erityistä vaaraa tai haittaa terveydelle tai ympäristölle, ja vaatii siksi erityiskäsittelyä. Ongelmajätteitä syntyy niin teollisuudessa kuin kotitalouksissakin. Esimerkkejä ongelmajätteistä ovat muun muassa:
Useimmat akut ja paristot (alkaliparistoista raskasmetallia sisältävät)
Loisteputket, ml. pienloistelamput ja energiansäästölamput
Lääkkeet
Elohopeaa sisältävät lämpömittarit
Tiettyjä materiaaleja sisältävät esineet, jotka ovat voineet olla kosketuksessa esim. rikkinäisen elohopealämpömittarin kanssa.
Asbestirakenteet
Erilaiset mineraaliöljyt, voiteluaineet sekä useat maalit ja liuottimet
Suomessa vaarallisten jätteiden hävittämisestä huolehtii useat jätehuoltoalan toimijat.
Suomen laissa, 1. toukokuuta 2012 alkaen, käytetään termiä vaarallinen jäte aikaisemman termin ongelmajäte sijasta. Myös kuntien jäte- ja vesilaitokset käyttävät tätä termiä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jätelaki 646/2011
Valtioneuvoston asetus jätteistä 179/2012
Ongelmajätteitä koskeva säädösluettelo
Ukrainan valtion tilastopalvelu

Ukrainan valtion tilastopalvelun logo.
Ukrainan valtion tilastopalvelu (ukr. Державна служба статистики України, Deržavnyi služba statystyky Ukrajiny, lyhennys Deržstat tai Deržstat Ukrajiny tai websivun mukaisesti Ukrstat) on Ukrainan valtion ylläpitämä julkinen, kansallinen tilastokeskus. Se toimii hallinnollisesti Ukrainan talouskehitys- ja kauppaministeriön alaisuudessa.  Se tuottaa virallista tilastotietoa Ukrainasta kansalliseen ja kansainväliseen käyttöön. Deržstatin päätoimipaikka on Kiovassa, mutta tilastopalvelulla on myös alueellisia toimipisteitä.
Ukarinan kansallisen tilastopalvelun historia alkaa vuodesta 1920, jolloin perustettiin Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan tilastollinen keskustoimisto (ukr. Центральне Статистичне Бюро УСРР, Всеукрстатбюро). Sittemmin Ukrainan tilastopalvelu on muuttunut ja nimetty useasti uudelleen. Nykyinen nimi on vuodelta 2010. 2020-luvulle tultaessa tilastointitapoja kehitetty kansainvälisten käytäntöjen mukaisiksi. Tilastotiedon tuotantojärjestelmää on vuodesta 2019 lähtien yhtenäistetty Euroopan unionin toimintatapoja vastaavaksi. Myös tilastopalvelua ohjaavaa lainsäädäntöä ajantasaistettiin vuonna 2022.
Aiheesta muualla

Ukrainan kansallisen tilastopalvelun kotisivut (ukrainaksi, englanniksi) (ukrstat.gov.ua)
Про затвердження Положення про Державну службу статистики України (Ajantasainen laki Ukrainan valtion tilastopalvelusta) (ukrainaksi) (zakon.rada.gov.ua)
Tšornoje (Pljussa)

| Tšornoje Чёрное |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Strugi-Krasnyjen piiri
Koordinaatit:  58°24′28″N, 29°00′33″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Tšornajan valuma-alue (Pljussa)
Järveen tulevat joet:  Tšornaja Štširskojesta
Laskujoki:  Tšornaja
Järvinumero:  01030000412102000026918
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  107 m 
Pinta-ala:  8,75 km² 
Tilavuus:  0,02 km³ 
Keskisyvyys:  2,4 m 
Suurin syvyys:  5,2 m 
Valuma-alue:  98,2 km² 
Saaria:  2 
 fiTšornoje 
Tšornoje tai myös Vjazkovskoje (ven. Чёрное, Вязковское) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella Strugi-Krasnyjen piirissä. Järven nimi voidaan kääntää musta eli järven suomenkielinen nimi olisi Mustajärvi.
Maantietoa

Järvi on 3,9 kilometriä pitkä, 3,5 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 8,75 neliökilometriä eli 875 hehtaaria. Sen lähiympäristö on harvaan asuttua metsäseutua, jossa vuorottelee metsämaat ja suomaat. Järven rannat ovat metsämaata tai avosuota. Järven läheisyydessä sen itäpuolella on kuitenkin kaksi pikkukylää, jotka kuuluvat Pljussan piiriin: Zagromotoje (Загромотье) ja Vjazka (Вязка), josta järven toinen nimi on peräisin. Järven länsipuolella sijaitsee edellisiä suurempi kylä Ždani (Ждани), joka kuuluu Strugi-Krasnyjen piiriin.
Järvessä on ilmakuvan perusteella kaksi saarta, joista toinen on 1,4 kilometriä pitkä ja jonka pinta-ala on 19 hehtaaria. Toinen saari on ensimmäiseen nähden pikkusaari. Järvessä on mutapohja, jonka alle jää hiekka- ja savipohja. Rannat ovat suomaata, joka kuluessaan pois paljastaa hiekkarantoja. Järven keskisyvyys on 2,4 metriä ja suurin syvyys on 5,2 metriä.
Luontoarvoja

Järvessä elää karppi ja ahven, jotka ovat sen tyyppilajeja. Niiden lisäksi järvestä elää myös hauki, särki, salakka, kiiski, ruutana ja mutakala.
Vesistösuhteita

Järvi sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Pljussan valuma-alueella, jonka pääuoman Pljussajoen sivujoen Tšornajajoen valuma-alueeseen se kuuluu.
Sen vedenpinnan korkeus on 107 metriä mpy. Järven tulee ympäristöstä lähinnä puroja ja pelto-ojia, mutta Tšornajajoki alkaa erinimisenä jo Štširskojejärvestä, jonka vedenpinta on 130 metriä mpy. Joki jatkaa Tšornajan nimisenä järven luoteisrannasta virraten ensin pohjoiseen ja sitten itään päin. Kuljettuaan yhteensä 52 kilometriä Tšornaja  yhtyy Pljussaan noin 194 kilometriä ylävirtaan sen joensuusta eli kuusi kilometriä Vjordugajoen yhtymäkohdasta ylävirtaan päin.
Huomautuksia

1 2 3 4 5 6 7 8  Teksti on osittain käännös venäjänkielisistä artikkeleista Чёрное, jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
↑  Arvo on saatu laskemalla se kesisyvyydestä ja pinta-alasta.
1 2  Järven saaret on laskettu, järvi on mitattu ja rantojen kasvillisuus on tarkistettu Google Earth-kartoista.
Käännös suomeksi
Uuden-Seelannin alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Uuden-Seelannin alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Uutta-Seelantia jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa ja muissa kansainvälisissä ikäkauden otteluissa.
Sijoitukset maailmanmestaruuskilpailuissa

2004 – 3. divisioona; 6.
2005 – 3. divisioona; 2.
2006 – 2. divisioona, ryhmä A; 6.
2007 – 3. divisioona; 3.
2008 – 3. divisioona; 1.
2009 – Ei osallistunut
2010 – 3. divisioona; 4.
2011 – 3. divisioona; 5.
2012 – 3. divisioona; 3.
2013 – 3. divisioona; 3.
2014 – 3. divisioona; 2.
2015 – 3. divisioona; 2.
2016 – 3. divisioona; 3.
2017 – 3. divisioona; 4.
2018 – 3. divisioona; 6.
2019 – 3. divisioona; 8.
2020 – 3. divisioona; 6.
2021 – 3. divisioonan turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, eikä joukkue ollut aikeissa osallistua turnaukseen.
2022 – 3. divisioona; joukkue vetäytyi turnauksesta.
2023 – 3. divisioona; 5.
2024 – 3. divisioona, ryhmä A; 2.
Uusrokokoo

Uusrokokootyylinen 1850-luvun huone Metropolitan-museossa Yhdysvalloissa.
Uusrokokoo oli 1800-luvulla vaikuttanut sisustuksen tyylisuuntaus. Tyyli kehittyi ranskalaisen rokokoon pohjalta, ja sille olivat tyypillisiä kiillotetusta tummasta puusta valmistetut kaarevalinjaiset huonekalut sekä kukkakuvioiset tekstiilit.
Uuden-Seelannin alueet

Uuden-Seelannin alueet käsittää 16 hallintoaluetta, jotka ovat:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uuden-Seelannin alueet Wikimedia Commonsissa
Uuden-Seelannin alueet
Auckland
Bay of Plenty
Canterbury
Gisborne
Hawke's Bay
Manawatu-Wanganui
Marlborough
Nelson
Northland
Otago
Southland
Taranaki
Tasman
Waikato
Wellington
West Coast
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Regions of New Zealand
Käännös suomeksi
Under My Eyelids

| Under My Eyelids Via Mistica |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Hertz Studio
 Julkaistu: huhtikuu 2006
 Tyylilaji: goottimetalli
 Kesto: 57.07
 Levy-yhtiö: Metal Mind Productions
Via Mistican muut julkaisut
| Fallen Angels 2004 | Under My Eyelids 2006 |   |
Under My Eyelids on puolalaisen goottimetalli-yhtye Via Mistican kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2006.
Kappaleet

Into The Night – 2.02
Dream I: Under My Eyelids – 5.32
Never – 1.10
Dream II: Edge of Light – 4.58
Dream III: My Eternal Home – 4.49
Dream IV: Secret – 4.06
Dream V: Beside You – 3.13
Dream VI: Fairy Tale – 3.02
Dream VII: She's Dead – 4.28
Fearless – 1.27
Dream VIII: Manolis – 5.23
Dream IX: Danse Macabre – 5.09
Dream X: Parallel Mind – 4.23
Dream XI: Believe – 3.59
Dream XII: Reflected in My Last Tear – 3.25
Kokoonpano

Katarzyna Polak–Kozłowska – laulu, taustalaulu
Marek "Marecki" Przybyłowski – kitara, laulu
Marcin "Dracula" Sidz – kitara
Jarosław "Jaruss" Jefimiuk – basso
Jarosław "Rycho" Ryszkiewicz – kosketinsoitin
Adam Radziszewski – rummut
Arvostelut

Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Under My Eyelids Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Under My Eyelids Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Via Mistica
| --- | --- |
Studioalbumit:   Testamentum (In Hora Mortis Nostre)  Fallen Angels  Under My Eyelids 
Split-albumit:   In Hora Mortis Nostre  Via Mistica 
Katso myös:   Abused Majesty  Hermh  Dead Infection  Devilish Impressions
Vapaudesta

Vapaudesta voi viitata seuraaviin:
Vapaudesta, Dion Khrysostomoksen puhe
Vapaudesta, John Stuart Millin teos
”Vapaudesta”, Kerkko Koskinen Kollektiivin single
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vapaudesta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vallartan kasvitieteellinen puutarha

Vallartan kasvitieteellisen puutarhan vierailijakeskus
Vallartan kasvitieteellinen puutarha (esp. Jardín Botánico de Vallarta) on Meksikon Puerto Vallartassa 24 kilometriä etelään kaupungin keskuksesta sijaitseva kasvitieteellinen puutarha. Se esittelee ja suojelee Meksikossa esiintyviä kasvilajeja. Se on keskittynyt myös uhanalaisten lajien ja elinympäristöjen suojeluun osallistumalla muun muassa hankkeeseen alueelta jo häviämisen partaalla olleen ara militaris mexicanus -lajin hyväksi.
Vallartan kasvitieteellinen puutarha on perustettu vuonna 2004. Siellä on eniten vierailijoita saava julkinen orkideoiden kokoelma koko Meksikon alueella.
Tsuyoshi Watanabe

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Tsuyoshi Watanabe
Syntymäaika: 5. helmikuuta 1997 (ikä 27)
Syntymäpaikka: Saitama, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 184 cm
Seura
Seura: FC Tokyo
Pelinumero: 32
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2018– | FC Tokyo | 20 (2) |
Maajoukkue
| 2019– | Japani | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Tsuyoshi Watanabe (jap. 渡辺 剛, Watanabe Tsuyoshi; s. 5. helmikuuta 1997 Saitama) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Watanabe debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 2019.
Aiheesta muualla

Soccerway
Vallaton Waltari

| Vallaton Waltari |
| --- | --- |
 Teoksen ensimmäisen painoksen kansi.
Kirjailija:  Mika Waltari
Kieli:  suomi
Genre:  kokoomateos
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1957
Sivumäärä:  399
ISBN:  978-951-0-34055-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Vallaton Waltari  on Mika Waltarin tekstejä sisältävä kokoelma, joka ilmestyi 1957 WSOY:n kustantamana. Se sisältää kuusikymmentä kirjoitusta 1930-luvulta 1950-luvulle, muun muassa novelleja, kertomuksia, tekstejä kirjoittamisesta sekä näytelmän Yövieras. Teoksesta on julkaistu neljä painosta vuoteen 2008 mennessä.
Vallaton Waltari, neljännen painoksen kansi vuodelta 2008.
Teoksen ensimmäinen painos oli poikkeuksellisen suuri, 20 000 kappaletta.
Töllinmäenlampi

| Töllinmäenlampi Hiitlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hartola
Koordinaatit:  61°36′37″N, 26°01′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Jääsjärven alue (14.82)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.821.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  97,5 m  
Pituus:  310 m  
Leveys:  210 m  
Rantaviiva:  0,817 km  
Pinta-ala:  3,845 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiTöllinmäenlampi 
Töllinmäenlampi tai Hiitlampi on Päijät-Hämeessä Hartolassa  Ruskealan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 310 metriä pitkä, 210 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Jääsjärven alueella (14.82), jonka Jääsjärven lähialueeseen (14.821) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 97,5 metriä mpy.
Tuurajärvi (Orivesi)

| Tuurajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°41′13″N, 24°07′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pukalan valuma-alue (35.39)
Laskuoja:  oja Kielikänjärveen 
Järvinumero:  35.394.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  148,8 m  
Rantaviiva:  0,62 km  
Pinta-ala:  1,884 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiTuurajärvi 
Tuurajärvi  on Pirkanmaalla Orivedellä Pukalan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Pukalan valuma-alueella (35.39), jonka Kielikänjärven valuma-alueeseen (35.394) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 148,8 metriä mpy.
Suolasolmukki

| Suolasolmukki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Suku::  Solmukit Spergularia
Laji::  marina
Kaksiosainen nimi
 Spergularia marina  (L.) Besser 
Synonyymit
 Spergularia salina (L.) J.Presl & C.Presl 
Katso myös
   Suolasolmukki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suolasolmukki (Spergularia marina, syn. S. salina, Spergula salina) on pienikokoinen merenrantojen ja suolaisten maiden kasvi. Suomessa laji on rannikoilla tavanomainen.
Ulkonäkö ja koko

Matalakasvuinen suolasolmukki kasvaa 5–20 cm korkeaksi. Varsi on rento tai koheneva, kalju tai yläosastaan hieman nystykarvainen ja enintään aivan tyvestä puutunut. Kasvin pääjuuri on hoikka. Väriltään kasvi on vaaleanvihreä. Lehdet ovat tasasoukkia, möyheähköjä ja tylppiä tai lyhytotaisia. Kalvomaiset korvakkeet ovat leveän kolmiomaisia ja ovat yhdiskasvuisia niveltä ympyröiden. Lehtihangoissa on lyhytnivelvälisiä haaroja. Kukat ovat punertavia, verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Vaaleanpunainen teriö on noin verhiön pituinen tai usein hieman lyhyempi. Verholehdet ovat soikeita, tylppiä ja 3–4,5 mm pitkiä. Terälehdet ovat vaaleanpunaisia, valkotyvisiä ja kooltaan 2,5–5 mm pitkiä. Suolasolmukki kukkii Suomessa kesä-syyskuussa. Kasvin siemenet kypsyvät kolmiliuskaisesti aukeavissa kodissa. Siemen on siipipalteeton tai sen siipipalje on risa- tai liuskalaitainen. Suolasolmukki on yksi-, kaksi- tai monivuotinen kasvi.
Suolasolmukki muistuttaa läheisesti Suomessa hyvin harvinaista merisolmukkia (S. media).
Levinneisyys

Suolasolmukkia tavataan toisaalta merien rannikoilla, toisaalta sisämaan aroalueilla. Euroopassa laji on yleinen kaikkialla rannikoilla Jäämeren rannikkoa lukuun ottamatta. Länsi-, Keski- ja Etelä-Euroopassa sitä tavataan myös paikoitellen sisämaassa. Idempänä yhtenäinen sisämaan esiintymisalue alkaa Ukrainasta ja jatkuu läpi Venäjän aroalueen Keski-Aasiaan saakka. Suolasolmukkia tavataan myös Pohjois-Afrikan rannikolla, Välimeren itäosissa, Japanissa, Kiinassa sekä paikoitellen Pohjois-Amerikassa rannikoilla sekä sisämaassa. Suomessa suolasolmukkia tavataan koko rannikkoalueella Oulun korkeudelle saakka. Laji on kuitenkin harvinaistunut Saaristomerellä ja monin paikoin Keski- ja Pohjois-Pohjanmaan rannikolla.
Elinympäristö

Suolasolmukki kasvaa savisilla, lietteisillä ja hiekkaisilla merenrannoilla, rantakallioiden raoissa ja suolamailla. Laji kestää hyvin aallokon kulutusta sekä ajoittaista veden alle jäämistä.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Suolasolmukin (Spergularia marina) levinneisyys Suomessa.
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Suolasolmukki (Spergularia marina)
Luontoportti: Suolasolmukki (Spergularia marina)
United States Department of Agriculture (USDA): Spergularia salina (englanniksi)
Suolasolmukin kukka.
Lehtiä ja varren kalvomaisia korvakkeita.
Vakoilija

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Vakoilija voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
vakoilija eli vakooja, luvattoman tiedustelutoiminnan eli vakoilun harjoittaja
Vakoilija, Fritz Langin ohjaama saksalainen elokuva vuodelta 1928.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vakoilija”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tuomarilan koulu

Tuomarilan koulu Espoossa.
Tuomarilan koulu on Espoon keskustan alueella Keskuspuiston läheisyydessä sijaitseva peruskoulu. Koulun rehtorina toimii Timo Turtiainen ja koulun vararehtorina toimii Jatta Vainio. Tuomarilan koulussa opiskellaan luokilla 1-6 ja siellä on noin 320 oppilasta. Tuomarilan koulu voitti ensimmäisen joukkuemitalinsa koripallossa 2010.
Tuomarilan koulu ja opettaja-asuntola valmistuivat vuonna 1956 Aura Mellerin ja Veikko Rauhalan suunnittelemina. Espoon koulurakennusten inventointiraportin 2017 mukaan pienimittakaavainen, rapattu kivirakennuskokonaisuus edustaa hyvin 1950-luvun alun kouluarkkitehtuuria ja on säilynyt varsin alkuperäisenä.
Tuomarilan koulun laajennus toteutettiin 2020-luvun alussa, ja oppilaat päättivät muuttamaan uuteen kouluun alkuvuonna 2022. Remontin myötä koulun koko moninkertaistui.
Aiheesta muualla

Tuomarilan koulun kotisivut (Espoo.fi)
Kuvia Tuomarilan remontoidusta koulusta (Hagerlund.net)