stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ylisenjärvi (Naistenjärvi)

| Ylisenjärvi Юлисенъярви |
| --- | --- |
Valtiot:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Suojärven piiri
Kunnat:  Naistenjärvi
Koordinaatit:  62°17′08″N, 32°26′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Suojoki
Laskujoki:  Tihaja
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  137 m
Pituus:  3,7 km
Leveys:  1,2 km
Rantaviiva:  9,1 km
Pinta-ala:  2,6 km²
Tilavuus:  0,0099 km³
Keskisyvyys:  3,8 m
Valuma-alue:  16,9 km²
 fiYlisenjärvi 
Ylisenjärvi tai Ylinenjärvi (ven. Юлисенъярви) on Suojoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Suojärven piirin Naistenjärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 16,9 neliökilometriä ja keskisyvyys 3,8 metriä.
Ylisenjärveen virtaa muutamia puroja. Sen laskujoen nimi on venäjäksi Tihaja. Kalalajeja ovat hauki, särki, lahna, ahven ja kiiski.
Järven itäpuolella on sijainnut Jeroinvaaran kylä.
Uudelleenarvostusrahasto

Uudelleenarvostusrahasto tarkoittaa IFRS-tilinpäätöksessä joidenkin yhtiöiden taseessa esiintyvää erää. Uudelleenarvostusrahasto kuuluu yrityksen sidottuun omaan pääomaan.
Uudelleenarvostusrahaston saa esittää vain yritys, joka noudattaa kansainvälistä tilinpäätössäännöstöä. Suomalaisessa FAS-tilinpäätöksessä uudelleenarvostusrahastoa ei ole.
Uudelleenarvostusrahasto liittyy aineellisten käyttöomaisuushyödykkeiden arvostamiseen IAS 16 -standardin mukaisesti. IFRS-sääntöjä noudattava kirjanpitovelvollinen valitsee laatimisperiaatteekseen joko hankintamenomallin tai uudelleenarvostusmallin. Uudelleenarvostusmallissa aineellinen käyttöomaisuushyödyke uudelleenarvostetaan riittävän säännöllisesti. Taseeseen merkitään hyödykkeen uudelleenarvostuspäivän käypä arvo vähennettynä sen jälkeen kertyneillä poistoilla ja arvonalennuksilla. Tavoitteena on, ettei hyödykkeen kirjanpitoarvo poikkea olennaisesti arvosta, joka saataisiin käyttämällä tilinpäätöspäivän käypää arvoa.
Jos hyödykkeen arvo on noussut, lisäystä ei kirjata tuloslaskelmaan voitoksi vaan uudelleenarvostusrahastoon. Lisäys kirjataan kuitenkin tuloslaskelmaan, jos se kumoaa saman hyödykkeen uudelleenarvostuksesta johtuvan vähennyksen, joka on aiemmin vähennetty tuloslaskelmassa.
Jos hyödykkeen arvo on laskenut, vähennys merkitään tuloslaskelmaan. Jos kuitenkin uudelleenarvostusrahastoon on aiemmin kirjattu tästä hyödykkeestä lisäys, vähennys veloitetaan uudelleenarvostusrahastosta siltä osin, kun vähennys ei ylitä rahastoon aiemmin kirjattua määrää.
Uudelleenarvostusrahastoa ei voi käyttää osingonjakoon, muuhun varojenjakoon tai osakepääoman korottamiseen.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1956

Vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa järjestettiin yleisurheilussa 33 kilpailutapahtumaa, miehille 24 ja naisille 9.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1956 Wikimedia Commonsissa
Yleisurheilu olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924 •
1928 •
1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Kesäolympialaisten 1956 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Australialainen jalkapallo (Näytöslaji) | Baseball (Näytöslaji) | Jalkapallo | Koripallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Soutu | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Ylitornion vaakuna

Ylitornion vaakuna
Ylitornion vaakuna on Ylitornion kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa Aavasaksaan ja keskiyön aurinkoon.
Vaakunan selitys on ”hopeakentässä kolmoisvuoren yläpuolella aurinko, kumpikin punainen.” Vaakunan on suunnitellut Jaakko Hänninen, ja Ylitornion kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 28. syyskuuta 1953. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 5. huhtikuuta 1954.
Ylä-Ivalojoen valuma-alue

Ylä-Ivalojoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 71.5) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 1 453,84 neliökilometriä, ja josta 1453,74 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 0,1 neliökilometriä kuuluu Norjan puolelle. Alueen järvisyys on 0,62 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Repojoki.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Sormusvaaran alue (71.51)
Ivalojoen yläosan alue (71.52)
Korsajärven valuma-alue (71.53)
Naskamajoen valuma-alue (71.54)
Lismajoen valuma-alue (71.55)
Repojoen alaosan alue (71.56)
Repojoen keskiosan alue (71.57)
Repojoen yläosan valuma-alue (71.58)
Sallijoen valuma-alue (71.59)
Marjo Yli-Kiikka

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten ammunta.EM-kilpailut   | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten ammunta.EM-kilpailut   | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten ammunta.EM-kilpailut   | Maa:   Suomi> Naisten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Belgrad 2005 | 50 m pienoiskivääri, makuu |  |
|  Hopeaa | Brescia 2011 | ilmakivääri |  |
|  Pronssia | Granada 2007 | 50 m pienoiskivääri, makuu, joukkue |  |
Marjo Eliisa Yli-Kiikka (s. 16. kesäkuuta 1978 Isokyrö) on suomalainen agronomi ja kivääriampuja. Hän edustaa Isonkyrön Metsästys- ja Ampumaseuraa.
Yli-Kiikka on osallistunut kolme kertaa olympialaisiin: Ateenassa 2004, Pekingissä 2008 ja Lontossa 2012.
Lontoon olympialaisissa Yli-Kiikka sijoittui 10 metrin ilmakiväärissä 16:ksi. Hän putosi finaalista pienoiskiväärin 3x20 laukauksen asentokilpailussa tuloksella 578 sijoittuen 23:ksi.
Ennätykset

| Laji | Ennätys | Ennätys | Päivä | Paikka |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Naisten 10 m ilmakivääri | SE | 399 | 19.3.2006 | Turku |  |
| Naisten 10 m ilmakivääri | FSE | 502,4 | 6.3.2004 | Hämeenlinna |  |
| Naisten 50 m pienoiskivääri, 3×20 | SE | 591 | 6.8.2005 | Kontiolahti |  |
| Naisten 50 m pienoiskivääri, 3×20 | FSE | 686,8 | 6.8.2005 | Kontiolahti |  |
SE=Suomen ennätys, FSE=Finaali Suomen ennätys
Aiheesta muualla

Urheilijaprofiili SAL:n verkkosivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Ylä-Oulujoen alue

Ylä-Oulujoen alue (vesistöaluetunnus 59.2) on Oulujoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 1 525,98 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 4,72 %. Vesistön alueen alarajana on Utasen voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 21 365,14 neliökilometriä ja järvisyys 12,18 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta :
Oulujoen yläosan alue (59.21)
Utosjoen alaosan alue (59.22)
Utosjoen keskiosan alue (59.23)
Utosjoen yläosan valuma-alue (59.24)
Naamanjoen valuma-alue (59.25)
Otermanjärven alue (59.26)
Pienanjärven valuma-alue (59.27)
Tatra T810

| Tatra T810 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Tšekki
Valmistaja:  Tatra a. s., Kopřivnice
Valmistusvuodet:  2002 -
Mitat ja massat
Kantavuus:  sovelluksesta riippuen 2 850 – 5 000 kg
Omamassa:  sovelluksesta riippuen 8 000 – 10 150 kg
Pituus:  sovelluksesta riippuen 7 365 – 8 100 mm
Leveys:  2 550 mm
Korkeus:  3 320 mm
Akseliväli:  3 150 + 1 200 mm; 3 540 + 1 200 mm
Maavara:  460 mm
Suurin sallittu perävaunun massa:  12 000 kg
Moottori, voimansiirto ja alusta
Iskutilavuus:  7 145 cm³
Teho:  177 kW /2300 1/min
Vääntö:  920 Nm /1200-1700 1/min
Polttoaine:  dieselöljy
Vetotapa:  4×4 ja 6×6
Vaihteisto:  6+1, tyyppi ZF 6S 1000TO; kaksiportainen alennusvaihde ZF Steyr VG750
Jarrut:  levyjarrut
Tatra T810 on tšekkiläisen Tatran valmistama kolmiakselinen, kuusipyörävetoinen maastokuorma-auto, jonka kantavuus on 2 850 – 5 000 kg sovelluksesta riippuen. Mallista on kehitetty myös kaksiakselinen, nelivetoinen muunnelma. Auto perustuu pitkälti Renault'n ja muiden valmistajien toimittamiin komponentteihin. Auto suunniteltiin Tšekin asevoimien aloitteesta ja se on tarkoitettu joukkojen ja materiaalin kuljetuksiin vaikeissa maasto-oloissa.
Suunnittelu

Auton suunnittelu sai alkusysäyksen Tšekin asevoimien tarpeesta korvata vanhat Praga V3S -kuorma-autonsa, jotka oli suunniteltu jo vuonna 1953. Tehtävä annettiin alun perin ROSS-nimiselle yritykselle (Roudnické strojírny a slévárny) joka suunnitteli 6×6-vetoisen kuorma-auton hyödyntäen eri valmistajien, muun muassa Renault'n komponentteja. Auton mallinimeksi tuli R210. Yritys kuitenkin ajautui konkurssiin vuonna 1998 ehdittyään toimittaa vain 15 autoa.
Tatra osti projektin vuonna 2002 ja suunnitteli auton perusteellisesti uudelleen. Auto sai uuden Renault'n kojelaudan, Euro III -päästömääräykset täyttävän moottorin, sekä Pragan valmistaman vaihteiston ja akselit. Auto nimettiin uudestaan Tatra T810:ksi. Sen valmistusta varten tehtaalle rakennettiin erillinen kokoonpanolinja.
Teknisiä tietoja > Moottori

Auton moottori on Renault'n valmistama kuusisylinterinen nestejäähdytteinen rivimoottori mallinimeltään Renault DXi7 240 ECO1. 177 kW tehoisen turbodieselmoottorin paras vääntöalue on 1 200 - 1 700 1/min, eli sangen laaja.
Teknisiä tietoja > Voimansiirto

Moottorin takana on Renault'n yksilevyinen kuiva kytkin. Alkuvaiheessa käytetty Pragan vaihteisto on korvattu sittemmin ZF:n valmistamalla kuusivaihteisella, käsivalintaisella ZF 6S 1000TO:lla. Tämän lisäksi auto on varustettu kaksiportaisella ZF Steyr VG750 -alennusvaihteella, joka tuplaa vaihteiden määrän.
Teknisiä tietoja > Runkorakenne

Autossa on muista Tatroista poiketen tikapuurunko. Tämä johtuu siitä että lukuisista eduistaan huolimatta Tatran perinteisesti käyttämä keskusputkirunkorakenne on hankala korjata vaurion sattuessa. Runko on tarkoituksella suunniteltu siten että se pääsee vääntymään maastossa kuljettaessa, jolloin pyörät ulottuvat maahan silloinkin kun yksi pyörä kulkee esteen yli.
Teknisiä tietoja > Alusta

Myös akselit ovat Tatran perinteisestä ratkaisusta poikkeavat, sillä autossa on heiluriakselien sijaan jäykät portaaliakselit, joilla on saavutettu korkea maavara. Navoissa on renkaiden keskustäyttöjärjestelmä, jolla pystytään säätämään rengaspaineita auton liikkuessa; alhaisesta rengaspaineesta on etua pehmeässä maastossa kuljettaessa. Telillä on pitkittäistasauspyörästö, joka jakaa taka-akseleille tulevan momentin telin etummaisen ja taimmaisen akselin kesken. Sekä etu- että taka-akseleilla on tasauspyörästöjen lukot ja telillä on lisäksi pitkittäistasauspyörästön lukko. Autossa on jatkuva etuveto.
Etuakselilla on kierrejousitus ja teleskooppi-iskunvaimentimet. Takana on lehtijouset. Jarruina on paineilmalla toimivat jäähdytetyt levyjarrut. Auto on varustettu ABS-järjestelmällä.
Teknisiä tietoja > Kori ja varusteet

Vakio-ohjaamona on Renault Midlum, jonka pohjaa on vahvistettu ja päälle lisätty kattoluukku. Istumapaikkoja on kuljettajan lisäksi kahdelle matkustajalle. Ohjaamossa on polttoainekäyttöinen lisälämmitin. Sähköjärjestelmä on 24-volttinen ja autossa on kaksi 12-volttista 170 Ah akkua. Edessä on hydraulisesti toimiva vinssi.
6×6-muunnelmat

| Malli | Kantavuus | Omamassa | Akseliväli | Pituus | Käyttökohteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| T810-1R0R26/321 | 4 500 kg | 8 500 kg | 3 150 mm + 1 200 mm | 7 490 mm | tavaran- ja henkilökuljetus; lavalla tilaa 16 henkilölle |
| T810-1R0R26/322 | 4 500 kg | 8 500 kg | 3 150 mm + 1 200 mm | 7 490 mm | tavarankuljetus |
| T810-1R0R26/323 | 3 250 kg | 9 750 kg | 3 150 mm + 1 200 mm | 7 490 mm | tavaran- ja henkilökuljetus; lavalla tilaa 16 henkilölle |
| T810-1R0R26/324 | 4 050 kg | 8 950 kg | 3 150 mm + 1 200 mm | 7 730 mm | tavarankuljetus |
| T810-KP-1R0R26/325 | 5 000 kg | 8 000 kg | 3 150 mm + 1 200 mm | 7 365 mm | konttien kuljetus |
| T810-NaZ-1R0R26/326 | 3 100 kg | 9 100 kg | 3 150 mm + 1 200 mm | 7 365 mm | konttien kuljetus |
| T810-SK-1R0R26/351 | 2 850 kg | 10 150 kg | 3 540 mm + 1 200 mm | 8 100 mm | huoltoauto |
| T810-V-P-1R0R26/352 | 4 950 kg | 8 500 kg | 3 540 mm + 1 200 mm | 7 750 mm ± 30 mm | tavaran- ja henkilökuljetus; lavalla tilaa 16 henkilölle |
| T810-1R1R26/351 | 8 500 kg | 7 000 kg | 3 540 mm + 1 200 mm | 7 790 mm ± 30 mm | erikoissovellukset |
| T810-1R1R26/321 | 8 500 kg | 7 000 kg | 3 150 mm + 1 200 mm | 7 420 mm ± 30 mm | erikoissovellukset |
Ominaisuuksia

Auton huippunopeus on 106 km/h, mutta rajoitettu tasolle 85 km/h. Toimintasäde maantieajossa on 800 km. Autolla kykenee kulkemaan 1,2 metrin syvyisessä vedessä. Suurin mäennousukulma kuormaamattomana on 100 %. Suurin sallittu sivuttaissuuntainen kallistuma on 40 %. Autolla voi ylittää enimmillään 90 cm:n levyisen kaivannon ja sillä voi kivuta 45 cm:n korkuisen, pystysuoran esteen yli. Kääntöympyrän halkaisija on 18 ± 1,0 m.
Käyttö armeijassa

Tšekin asevoimat tilasi 21. syyskuuta 2005 panssaroidulla ohjaamolla varustettuja T810:iä. Ensimmäiset autot luovutettiin armeijalle 14. huhtikuuta 2008. Autoja on tilattu kaikkiaan 977 kappaletta, joista 556 on määrä toimittaa ajanjaksolla 2006 - 2011. Loput 421 toimitetaan vuoteen 2014 mennessä.
Ohjaamot on suojattu rynnäkkökiväärin luoteja sekä käsikranaattien ja miinojen sirpaleita vastaan. Ohjaamoissa on sisäilman suodatus. Katolle saadaan asennettua vz.59-tyyppinen konekivääri. Varusteisiin kuuluu muun muassa radiolaitteisto, GPS-navigointilaite ja taistelukaasujen tunnistusjärjestelmä.
Tatra on joutunut vastaamaan oikeudessa armeijalle toimitettavien autojen kauppoihin liittyviin syytöksiin. Tatra perui sopimuksen akselien ja vaihteistojen hankkimisesta kotimaiselta Pragalta ja päätti ostaa komponentit ulkomailta, jolloin Praga haastoi Tatran oikeuteen vaatien hyvitystä. Keväällä 2008 saadun oikeuden päätöksen mukaan Tatra ei kuitenkaan ollut syyllistynyt sopimusrikkomukseen.
Toinen syytös tuli Tšekin armeijan taholta, sillä autojen katsottiin olevan 300 kg sopimuksessa määriteltyä vaatimusta painavampia. Epäselvyyttä aiheutti kuitenkin ajoneuvon massan määrittelyssä käytetty standardi, sillä armeijan nojasi kansallisiin normeihin, kun taas Tatra käytti ISO-standardin mukaista ajoneuvon massan määritelmää. Ensimmäiset T810:t viivästyivätkin testeissä ilmenneiden puutteiden tähden. Armeijan oli määrä saada ensimmäinen erä marraskuussa 2007, mutta toimitus lykkääntyi maaliskuulle 2009. Tatra joutui maksamaan viivästyksestä huomattavan hyvityksen, jonka suuruutta ei ole julkistettu.
Siviilisovellukset

T810:n siviilimuunnelma esiteltiin Brnossa Autotec-näyttelyssä kesäkuussa 2010.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tehtaan mallisto teknisine tietoineen (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Teknisiä tietoja ja kuvia tehtaalta (tšekiksi)
Kuvaus Tšekin armeijan kuorma-autojen modernisointihankkeesta (englanniksi)
| n k Tatra-mallit |
| --- | --- |
Henkilöautot:  10  11  12  17  20  26  30  31  52  54  57  70  75  77  80  87  87-603  97  600 Tatraplan  603  613  623  700 
Kuorma-autot ja hyötyajoneuvot:  13  22  23  24  25  26  27  28  43  49  50  51  72  74  81  84  86  92  111  114  115  116  128  130  138  141  147  148  157  163 JAMAL  400  401  500  700  805  813  815  Beta 
Sotilasajoneuvot:  57K  72  76  79  82  85  9393  111  805  809  810  813  815  816  DANA  OT-62  OT-64  OT-810  RM-70  V 750  V 799  V 809 
Kilpa-autot ja prototyypit:  11 Targa Florio  15  18  90  137  107  201  602 Tatraplan Sport  603 A  603-2 B5  603-2 B6  603 MB  603 NP  603 X  604  605  607  625  Baghira  Delfin  JK 2500  Mikrobus  MTX V8  Prezident  V 570  V 855 
Tšekin armeijan Tatra T810.
Ylä-Kälkänjärvi

| Ylä-Kälkänjärvi Иля-Кялькянъярви |
| --- | --- |
Valtiot:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Suojärven piiri
Kunnat:  Naistenjärvi
Koordinaatit:  62°25′39″N, 32°13′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Suojoki
Laskujoki:  Lapinjoki
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  173 m
Pituus:  2,8 km
Leveys:  0,7 km
Rantaviiva:  6,1 km
Pinta-ala:  1 km²
Tilavuus:  0,0025 km³
Keskisyvyys:  2,5 m
Valuma-alue:  21,2 km²
 fiYlä-Kälkänjärvi 
Ylä-Kälkänjärvi (ven. Иля-Кялькянъярви) on Suojoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Suojärven piirin Naistenjärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 1,0 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 21,2 neliökilometriä ja keskisyvyys 2,5 metriä.
Ylä-Kälkänjärveen virtaa muutamia puroja. Se laskee Ala-Kälkänjärveen Lapinjokea pitkin. Järven kalalajeja ovat hauki, made, ahven ja kiiski.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1980

Vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa järjestettiin yleisurheilussa 38 kilpailutapahtumaa, miehille 24 ja naisille 14.
Aiheesta muualla

Kansainvälisen Olympiakomitean tulostietokanta
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1980 Wikimedia Commonsissa
Yleisurheilu olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924 •
1928 •
1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Kesäolympialaisten 1980 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Soutu | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Lännenkeltabulbuli

| Lännenkeltabulbuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Bulbulit Pycnonotidae
Suku::  Calyptocichla
Laji::  serinus
Kaksiosainen nimi
 Calyptocichla serinus  (Verreaux & Verreaux, 1855) 

Katso myös
   Lännenkeltabulbuli Wikispeciesissä   Lännenkeltabulbuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lännenkeltabulbuli (Calyptocichla serinus) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Lännenkeltabulbulia tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Yhtenä iltana

| Yhtenä iltana Hector |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : loka-marraskuu 1990
 Studio : MTV   Finnvox
 Julkaistu: 1990
 Formaatti: LP-levy (FGL 4048)   CD-levy (FGCD 4048)   C-kasetti (FGK 4048)
 Tuottaja(t): Pave Maijanen
 Tyylilaji: folkrock, suomirock, suomipop
 Kesto: 45.49
 Levy-yhtiö: Flamingo Music
 Levymerkki: Flamingo
Muut kannet
   Albumin takakansi.
Listasijoitukset
  Suomi: 2. (marraskuu 1990) 
Hectorin muut julkaisut
| Varjot ja lakanat 1988 | Yhtenä iltana 1990 | In concert 1966–1991 1991 |
Singlet albumilta Yhtenä iltana
 ”Juodaan viinaa” / ”Illat pitenee” Julkaistu: 1990 (FGS 210)  ”Yhtenä iltana” / ”Väärät naamat” Julkaistu: 1990 (FGS 213)  ”Älä tee sitä” / ”Yhtenä iltana” Julkaistu: 1990 (FGS 214)  ”Markan valheet” / ”Halvat pelit” Julkaistu: 1991 (FGS 222)
Yhtenä iltana on suomalaisen rockmuusikko Hectorin 14. studioalbumi vuodelta 1990. Levyn tuotti Pave Maijanen, josta tuli Hectorin yhteistyökumppani kolmen vuoden ajaksi. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat nimikkokappale ”Yhtenä iltana” sekä ”Juodaan viinaa”.
Albumi menestyi hyvin. Albumi nousi marraskuussa 1990 Suomen levylistojen toiselle sijalle ja pysyi listalla yhteensä 29 viikon ajan. Albumi saavutti vuonna 1991 kulta- ja platinalevyrajat. Levyä on myyty yhteensä 64 500 kappaletta ja on täten Hectorin kolmanneksi myydyin levy.
Albumi julkaistiin Flamingo-levymerkillä LP- ja CD-levyinä sekä C-kasettina. CD-levyversioissa on mukana yksi bonuskappale, jota ei ole LP-levyllä eikä C-kasetilla. Vuonna 1994 levy julkaistiin uudelleen CD-levynä Fazer-Musiikin toimesta ja uudelleen Warner Music Finlandin toimesta vuonna 2007.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Hector, ellei toisin mainita. Kaikkien kappaleiden sovitukset tehneet Hector ja Pave Maijanen nimellä Pave. Laulu- ja puhallinsovitukset tehnyt Pave.
Kappaleet > A-puoli

Yhtenä iltana – 4.37
Juodaan viinaa – 3.24
Halvat pelit – 3.44
Seisovaa ilmaa – 4.19 (alkup. ”Walk on the Side”, säv. Lou Reed, suom. san. Hector & Juice)
Väärät naamat – 4.30
Näkemiin – kuulemiin – 3.37
Kappaleet > B-puoli

Älä tee sitä – 4.02
Amsterdam – 3.36 (alkup. ”Amsterdram”, säv. Jacques Brel, suom. san. Liisa Ryömä)
Minä olin hotelli – 3.41
Illat pitenee – 3.49
Markan valheet – 3.16
Sataako huomenna, padam – 4.13
Kappaleet > CD-levyn bonuskappale

Näin on – 2.13
Kokoonpano

Hector – laulu ja akustinen kitara
Pave Maijanen – laulu, kitarat, mandoliini, bassokitara, huuliharppu, VOX-urut
Juha Tikka – bassokitarat
Keimo Hirvonen – rummut, lyömäsoittimet (Sampo-tulitikkuaski: 2)
Jarmo Nikku – kitarat
Esa Kotilainen – urut, Mellotron ja harmonikka
Mongo Aaltonen – lyömäsoittimet
Kokoonpano > Muut muusikot

Sonja Lumme – taustalaulu
Markku Veijonsuo – pasuuna
Erja Joukamo-Ampuja – käyrätorvi
Jorma Vuorenmaa – käyrätorvi
Kokoonpano > Tuotanto

Jari Laasanen – äänitys (MTV; loka-marraskuu 1990)
Juha Laakso – äänitys ja miksaus (Finnvox; loka-marraskuu 1990)
Pauli Saastamoinen – masterointi (Finnvox; loka-marraskuu 1990)
Mika Jussila – kaiverrus (Finnvox; loka-marraskuu 1990)
Hector – kannen suunnittelu
Erik Uddström – kannen suunnittelu, kuvat ja layout
Pave Maijanen – tuottaja
Aiheesta muualla

Albumi äänitetietokannassa
Hector
| --- | --- |
Studioalbumit:   Nostalgia  Herra Mirandos  Hectorock I  Liisa pien  Hotelli Hannikainen  H.E.C.  Kadonneet lapset  Ruusuportti  Linnut, linnut  Eurooppa  Hyvää yötä Bambi  Hectorock II  Nuku idiootti  Varjot ja lakanat  Yhtenä iltana  Ensilumi tulee kuudelta  Salaisuuksien talo  Kultaiset lehdet  Hidas  Helismaan pikajuna  Ei selityksiä  Hauras 
DVD:t:   Mestarit Stadionilla  Hector 60v-Juhlatupla
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1984

Vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa järjestettiin yleisurheilussa 41 kilpailutapahtumaa, miehille 24 ja naisille 17.
Aiheesta muualla

Kansainvälisen Olympiakomitean tulostietokanta
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1984 Wikimedia Commonsissa
Yleisurheilu olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924 •
1928 •
1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Kesäolympialaisten 1984 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Baseball (Näytöslaji) | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Soutu | Taitouinti | Tennis (Näytöslaji) | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Ylä-Senegal

Senegal ja Mali 1880-luvun lopussa.
Ylä-Senegal (ransk. Haut-Fleuve) oli Ranskan sotilasalue nykyisen Malin länsiosassa vuosina 1880–1890.
Senegalin kuvernöörin Louis Brière de l’Islen perustama Ylä-Senegal oli Ranskan ensimmäinen hallintoalue nykyisen Malin alueella. Sen päällikkönä toimi Senegalin kuvernöörin alainen ylikomendantti. Ylä-Senegalin ylikomendantteja olivat muun muassa Gustave Borgnis-Desbordes (vuoteen 1883), Joseph Gallieni (1886–1888) ja Louis Archinard (vuodesta 1888). Alueen hallinnollinen keskus siirrettiin Médinestä Kayesiin vuonna 1881.
1880-luvun aikana ranskalaiset laajensivat valloittamaansa aluetta Nigerjoelle ja ryhtyivät rakentamaan rautatietä Kayesista Koulikoroon. Vuonna 1890 alue nimettiin Ranskan Sudaniksi, joka sai siviilihallinnon vuonna 1893.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1968

Vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa, Meksikossa järjestettiin yleisurheilussa 36 kilpailutapahtumaa, miehille 24 ja naisille 12.