stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Pokémon-sarjan Johton ja Sinnoh’n alueiden rintamapäälliköistä
Tornijohtaja Palmer

Palmer (jap. クロツグ, Kurotsugu) tunnetaan Tornijohtajana (engl. Tower Tycoon) johtamansa ottelupaikkan, Ottelutornin (engl. Battle Tower), mukaan. Hän on peleissä ensimmäinen haastettava rintamapäällikkö. Palmer on myös Barryn (joka on Diamondissa ja Pearlissa pelaajan kilpakumppani) isä.
Palmer on rintamapäälliköistä ainut, joka on esiintynyt myös animessa. Hän esiintyi ensin jaksossa Mystinen matka historiaan!, kun Ash Ketchum, Dawn ja Brock saapuivat Dawnin ja Barryn kotikaupunkiin Twinleaf Towniin. Seuraavassa jaksossa, Haasteellinen vastustaja!, he osallistuvat Festivaaliotteluhaasteeseen, jonka voittaja pääsisi näytösotteluun Palmeria vastaan. Ash voittaa turnauksen mutta hän ja Pikachu häviävät ottelun Palmeria ja tämän Rhyperioria vastaan.
Tehtaanjohtaja Thornton

Thornton (jap. ネジキ, Neziki) tunnetaan Tehtaanjohtajana (engl. Factory Head) johtamansa ottelupaikan, Ottelutehtaan (engl. Battle Factory), mukaan. Hän on peleissä toinen haastettava rintamapäällikkö. Hän on hyvin älykäs ja väittää keksineensä laitteen, jolla voi analysoida vastustajan pokémonit.
Pelihallitähti Dahlia

Dahlia (jap. ダリア, Dahlia) tunnetaan Pelihallitähtenä (engl. Arcade Star) johtamansa ottelupaikan, Ottelupelihallin (engl. Battle Arcade), mukaan. Hän on peleissä kolmas haastettava rintamapäällikkö. Hän on hyvin muotitietoinen ja ihailee myös Kanton ja Hoennin rintamapäälliköihin kuuluvan Fantinan tanssityyliä.
Linnapalvelija Darach

Darach (jap. コクラン, Kokuran) tunnetaan Linnapalvelijana (engl. Castle Valet) johtamansa ottelupaikan, Ottelulinnan (engl. Battle Castle), mukaan. Hän on peleissä neljäs haastettava rintamapäällikkö. Hän toimii rintamapäällikkönä linnan todellisen omistajan, Caitlinin, käskystä.
Halliemäntä Argenta

Argenta (jap. ケイト Kate) tunnetaan Halliemäntänä (engl. Hall Matron) johtamansa ottelupaikan, Otteluhallin (engl. Battle Hall), mukaan. Hän on peleissä viides haastettava rintamapäällikkö. Käsikonsolipeleissä hänet pääsee haastamaan vasta 50 peräkkäisen voiton jälkeen, kun taas muut rintamapäälliköt voi haastaa jo 21 peräkkäisen voiton jälkeen.
Aiheesta muualla

Johton ja Sinnoh’n alueiden rintamapäälliköt - Bulbapedia (englanniksi)
Pokémon-animen hahmoja
| --- | --- |
 Päähenkilöt: : Ash Ketchum | Brock | Misty | Tracey Sketchit | May | Max | Dawn | Iris | Cilan | Serena | Clemont | Bonnie | Lana | Kiawe | Lillie | Sophocles | Mallow | Goh | Chloe | Liko | Roy | Dot / Nidothing
Vastustajat:: Gary Oak | Ritchie | Harrison | Drew | Harley | Morrison | Tyson | Solidad | Paul | Zoey | Nando | Kenny | Conway | Barry | Ursula | Trip | Bianca | Burgundy | Stephan | Georgia | Miette | Shauna | Tierno | Trevor | Sawyer | Alain | Hau | Gladion | Leon | Bea | Horace
Vihollisryhmät:: Rakettiryhmä | Magmaryhmä | Aquaryhmä | Galactic-tiimi | Plasmaryhmä | Ryhmä Flare | Kalloryhmä | Macro Cosmos | Huutoryhmä | Etsijät
Professorit:: Professori Oak | Professori Ivy | Professori Elm | Professori Birch | Professori Rowan | Professori Carolina | Professori Juniper | Professori Sycamore | Professori Kukui | Professori Burnet | Professori Cerise | Professori Magnolia | Professori Amaranth | Friede
Pokémon-liiga:: Salijohtajat (Kanto | Orange-saaristo | Johto | Hoenn | Sinnoh | Unova | Kalos | Galar | Paldea) | Alolan kahunat | mestarit ja eliittineloset
Ottelurintama:: Rintamapäälliköt (Kanto ja Hoenn | Johto ja Sinnoh)
Muut järjestöt:: Aether-säätiö
Käpylän peruskoulu

Väinölä (Väinölänkatu 7).
Untamo (Untamontie 2).
Käpylän peruskoulu on Helsingin Käpylässä sijaitseva noin 900 oppilaan peruskoulu, joka antaa opetusta luokille 1–9. Kouluun kuuluu kolme rakennusta samassa korttelissa: Väinölä (Väinölänkatu 7), Untamo (Untamontie 2) ja Hykkylä (Mäkelänkatu 93). Koulun erikoisuutena ovat varhennettu espanjan opetus ensimmäiseltä luokalta alkaen sekä luonto- ja tiedepainotteinen opetus yläkoulussa.
Historia

Käpylän kansakoulu aloitti toimintansa vuonna 1921. Koulu toimi aluksi muun muassa Seuratalossa (Vuoritalossa), kunnes sai oman rakennuksensa Väinölänkadun varteen 1929. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Gunnar Taucher. Kaupunginarkkitehti Hilding Ekelundin suunnittelema Untamontien lisärakennus valmistui 1950.
Vuonna 1938 Käpylään perustettiin yksityinen oppikoulu nimeltä Käpylän yhteiskoulu. Se toimi aluksi vuokratiloissa, mutta koulun oma rakennus valmistui Onnentielle 1942, ja koulu muutti siihen 1943.
Viipurilainen poikakoulu nimeltä Viipurin kaksoislyseo (alun perin vuonna 1874 perustettu Viipurin reaalikoulu) joutui muuttamaan Helsinkiin ensin talvisodan jälkeen vuosiksi 1940–1942 ja uudestaan jatkosodan aikana 1944. Helsingissä koulu otti myös tyttöoppilaita ja toimi aluksi nimellä Viipurin kaksoisyhteislyseo, kunnes se nimettiin Helsingin kaksoisyhteislyseoksi vuonna 1945. Koulu toimi 1940–1942 Helsingin suomalaisen lyseon tiloissa Kalevankadulla ja vuodesta 1944 Torkkelinkadulla samassa rakennuksessa Helsingin toisen suomalaisen lyseon kanssa. Vuonna 1955 koulu pääsi muuttamaan omaan rakennukseensa Mäkelänkadulle. Rakennuksen kutsumanimi ”Hykkylä” juontaa juurensa koulun HKYL-lyhenteeseen.
Vuoden 1977 peruskoulu-uudistuksessa Helsingin kaksoisyhteislyseosta muodostettiin Hykkylän yläaste ja Hykkylän lukio, ja Käpylän yhteiskoulu jaettiin Käpylän yläasteeksi ja Käpylän lukioksi. Käpylän kansakoulun työtä jatkoi Käpylän ala-aste.
Käpylän yläaste ja lukio yhdistettiin Hykkylän yläasteeseen ja lukioon 1987, ja Onnentien toimipiste annettiin Laboratoriokoulun käyttöön. Koulujen nimet muutettiin 1989 Käpylän yläasteen kouluksi ja Käpylän lukioksi. Käpylän lukio yhdistyi 1999 Meilahden lukion kanssa Helsingin luonnontiedelukioksi ja muutti toiselle puolelle Mäkelänkatua, jolloin koko Hykkylän rakennus jäi yläasteen käyttöön.
Vuonna 2006 Käpylän ala-asteen ja yläasteen koulut yhdistyivät Käpylän peruskouluksi.
Kumpulassa toimi vuosina 1995–2013 Käpylän ala-asteeseen ja peruskouluun kuulunut Kumpulan sivukoulu, jossa opetettiin luokkia 1–2.
Aiheesta muualla

Käpylän peruskoulu
Lymyrääkkä

| Lymyrääkkä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kurkilinnut Gruiformes
Heimo::  Rantakanat Rallidae
Suku::  Amerikanrääkät Laterallus
Laji::  albigularis
Kaksiosainen nimi
 Laterallus albigularis  (Lawrence, 1861) 
Katso myös
   Lymyrääkkä Wikispeciesissä   Lymyrääkkä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lymyrääkkä (Laterallus albigularis) on amerikkalainen rantakana. Sen elinympäristö ulottuu Keski-Amerikan Hondurasin kaakkoisosista Etelä-Amerikan luoteisosaan Kolumbiaan ja Ecuadoriin. George Newbold Lawrence kuvaili lajin holotyypin Panaman Atlantin puoleiselta rannikolta vuonna 1861.
Kuba Giermaziak

Kuba Giermaziak Formula 3 Euroseries-sarjassa vuonna 2011.
Jakub "Kuba" Giermaziak (s. 9. heinäkuuta 1990 Gostyń, Puola) on puolalainen moottoriurheilija.
Ura

Giermaziak aloitti formulauransa vuonna 2007 Eurocup Formula Renault 2.0-sarjassa. Hän ajoi Motopark Academy-tallissa. Giermaziak sijoittui ensimmäisellä kaudellaan sarjassa kymmenenneksi. Hän jatkoi sarjassa vuonna 2008, mutta jäi sarjan 18:ksi. Hän ajoi samalla kaudella Formula Renault 2.0 NEC-sarjassa ottaen 5 palkintokorokesijaa ja sijoittuen sarjan kuudenneksi. Giermaziak jatkoi vielä kolmannen kauden Eurocup Formula Renault-sarjassa. Hän ajoi yhden palkintokorokesijan ja sijoittui sarjan loppupisteissä yhdeksänneksi. Vuonna 2010 Giermaziak siirtyi ajamaan Porsche Supercup-sarjaa. Siellä hän sijoittui sarjan 10:ksi. Giermaziak jatkoi sarjassa vuonna 2011. Hän saavutti kaksi voittoa sarjasta ja sijoittui sarjan kolmanneksi. Hän oli ajanut samana vuonna myös Formula 3 Euroseries-sarjassa. Vuonna 2012 Giermaziak jatkoi Porsche Supercupissa sijoittuen loppupisteissä seitsemänneksi. Vuonna 2013 hän saavutti kaksi kolmossijaa kauden aikana sijoittuen sarjan viidenneksi. Vuonna 2014 Giermaziak keräsi kaksi paalupaikkaa ja kolme voittoa sijoittuen sarjan toiseksi.
Vuonna 2016 hän ajoi kaksi kilpailua European Le Mans Series -sarjassa LMP2-luokassa. Vuodesta 2021 alkaen hän on ajanut Nürburgring Langstrecken Serie (NLS) -sarjassa.
Kuisma Aalto

| Kuisma Aalto |
| --- | --- |
 Kuisma Aalto Kuopio Rockcock -musiikkifestivaaleilla heinäkuussa 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1975 Turku
Muusikko
Tyylilajit:  thrash metal
Soittimet:  kitara, taustalaulu
Yhtyeet:  Mokoma
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kuisma ”Kuge” Aalto (s. 1975 Turku) on suomalaisen thrash metal -yhtye Mokoman kitaristi ja taustalaulaja. Hän toimii myös Mokoman jäsenten perustaman Sakara Records -levy-yhtiön viestintäjohtajana sekä on toiminut IndieCo ry:n, Suomen riippumattomien levy- ja tuotantoyhtiöiden yhdistyksen, hallituksen jäsenenä vuosina 2005–2006 .
Aalto on opiskellut Tampereen yliopistossa tietojenkäsittelytiedettä ja yrityksen hallintoa.
Hän oli myös yksi The Macheten perustajajäsenistä ja soitti yhtyeessä kitaraa kunnes Santtu Hämäläisen liityttyä yhtyeeseen vaihtoi soittimekseen basson. Hän kuitenkin erosi yhtyeestä tammikuussa 2005 työ- sekä henkilökohtaisiin kiireisiin vedoten.
Aalto käyttää pääasiassa ESP-merkkisiä kitaroita, Mesa/Boogie Triple Rectifier -kitaravahvistinta, kahta Mesa/Boogie Recto Standard 4×12 -kaappia ja Boss-efektipedaaleita.
Aalto on 196 cm pitkä ja hänet tunnetaankin pituudestaan Mokoman fanien keskuudessa ja häntä, sekä toista kitaristia Tuomo Saikkosta kutsutaankin torneiksi. Hän on pelannut myös salibandya Suomen vanhimmassa salibandyseura Ylhäksessä ja sen miesten II-joukkueessa.
Luettelo Aallon kitaroista:
ESP Custom V7 ”Musti”
ESP Custom Eclipse7 ”Seiska”
ESP JH-1 ”Vee”
ESP V-Standard ”Rekku”
ESP Eclipse CTM-I VBK ”Bling-bling”
ESP MX II
Kuun Maahan näkymätön puoli

Kuun Maahan näkymätön puoli.
Keskushuipullinen Daedaulus-kraatteri on miltei Kuun kääntöpuolen keskellä. Sen läpimitta on 93 km. Kraatterin koordinaatit ovat 5,9° S, 179,4° E.
Kuun Maahan näkymätön puoli tai etäpuoli jää aina Maasta katsoen näkymättömiin, sillä Kuu kääntää aina saman puolen kohti Maata sen vuoksi, että vuorovesivoimat ovat lukinneet sen pyörimään kiertoaikansa tahdissa. Kuun Maahan näkymätöntä puolta kutsutaan myös ”Kuun kaukaisemmaksi puoleksi” ja yleisessä kielenkäytössä joskus ”Kuun pimeäksi puoleksi”, joskin tosiasiassa Aurinko valaisee Maahan näkymätöntä puolta samalla tavoin kuin näkyvääkin puolta. Kuun toinen puoli muodostaa Kuun etupuolen eli Maahan näkyvän puolen.
Tosin Kuun akselin ympäri tapahtuu jonkinasteista heilumista, niin että Maasta käsin kyetään näkemään jopa 59 prosenttia Kuun pinnasta. Tätä Kuun heilumista sanotaan libraatioksi. Kuun toiseen puoleen kohdistui monenlaisia arveluita ennen sen näkemistä. Vuonna 1959 neuvostoliittolainen avaruusluotain Luna 3 otti ensimmäiset valokuvat Kuun toisesta puolesta. Myöhemmin monet muut luotaimet, muun muassa Zond 3 ja Lunar Orbiterit ovat kartoittaneet Kuuta. Yhdysvaltain Apollo 8:n lentäjät näkivät ensimmäisinä ihmisinä paljain silmin Kuun toisen puolen vuonna 1968 kiertäessään Kuun taitse laskeutumatta itse Kuuhun. Kuun Maahan näkymättömällä puolella on runsaasti kraattereita ja harvassa tummia basalttitasankoja, niin sanottuja ”meriä”. Kuun meille näkyvällä puolella tummia ”meriä” on 31,2 prosenttia, Kuun toisella puolella vain 2,5 prosenttia pinta-alasta.
Kuun Maahan näkymättömän puolen merkittäviä muodostumia ovat Aitkenin allas, Moskovan meri, Tsiolkovski-kraatteri ja Mare Orientale, joka näkyy tosin osin Maahan. Kuun toisella puolella on sen suurin varsinainen kraatteri, Hertzsprung. Tosin monet niin sanotut ”meret” ovat käytännössä laavalla täyttyneitä kraattereita, ja Aitkenin allas on laavalla täyttymätön jättikraatteri, jota pidetään aurinkokunnan suurimpana kraatterina.  Jos tulevaisuudessa perustetaan kuuasema Kuun toiselle puolelle, asema on ihanteellinen radioteleskoopin paikka, sillä Maan radiolähetykset eivät siellä häiritse. Radioteleskoopin pohjaksi voisivat sopia maljamaiset kraatterit, esimerkiksi Daedalus ja Saha.
Populaarikulttuurissa

Elokuvassa Iron Sky kuun pimeällä puolen asuu natseja.
Elokuvassa Transformers: Kuun pimeä puoli kuun pimeälle puolelle on törmännyt avaruusalus.
"The Dark Side of the Moon" (suom. Kuun pimeä puoli) on Pink Floydin kahdeksas studioalbumi ja yksi maailman myydyimmistä albumeista.
Elokuvassa Independence Day: Resurgence ihminen on rakentanut puolustusaseman kuu pimeälle puolelle.
Обратная Сторона Луны eli Obratnaya storona luny eli Kuun pimeä puoli on venäläinen versio suositusta brittisarjasta Life on Mars. Suosittua sarjaa esitettiin Suomessa kahden tuotantokauden verran.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lunar and Planetary Institute: Exploring the Moon (englanniksi)
Lunar and Planetary Institute: Lunar Atlases (englanniksi)
Ralph Aeschliman Planetary Cartography and Graphics: Lunar Maps (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Northwest Africa 482, only meteorite believed to have originated from the far side of the Moon (englanniksi)
Kuumuus ja kiihko

| Kuumuus ja kiihko> Heat and Dust |
| --- | --- |

Ohjaaja:  James Ivory
Käsikirjoittaja:  Ruth Prawer Jhabvala
Perustuu:  Prawer Jhabvalan romaaniin
Tuottaja:  Ismail Merchant
Säveltäjä:   Richard Robbins  Zakir Hussain 
Kuvaaja:  Walter Lassally
Leikkaaja:  Humphrey Dixon
Tuotantosuunnittelija:  Wilfred Shingleton
Pääosat:   Julie Christie  Greta Scacchi  Christopher Cazenove  Shashi Kapoor  Julian Glover  Zakir Hussain 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Merchant-Ivory Productions
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1983, Suomessa 1984
Kesto:  130 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuumuus ja kiihko (Heat and Dust) on James Ivoryn ohjaama brittiläinen romanttinen draamaelokuva vuodelta 1983. Sen on käsikirjoittanut Ruth Prawer Jhabvala samannimisen romaaninsa pohjalta. Kahdesta Intiaan sijoittuvasta romanttisesta tarinasta nivoutuvan elokuvan pääosia näyttelevät Julie Christie, Greta Scacchi, Shashi Kapoor, Christopher Cazenove, Julian Glover ja Zakir Hussain, jonka musiikkiakin kuullaan elokuvassa.
Juoni

Elokuva vuorottelee 1980-luvun ja 1920-luvun välillä. 1980-luvun nykyhetkessä tapahtuvassa kehyskertomuksessa englantilainen Anne (Christie) alkaa tutkia Olivia-tätinsä vaiheita 1920-luvun Brittiläisessä Intiassa perimiensä kirjeiden avulla ja haastattelemalla tätinsä vanhaa ystävää. Olivia (Scacchi), brittivirkamiehen vaimo, oli kokenut tuhoisan romanssin intialaisen prinssin (Kapoor) kanssa. Anne lähtee itsekin Intiaan saadakseen Olivia-tädistä lisää tietoa ja ajautuu asumaan samaan taloon missä Olivia ja tämän mies Douglas (Cazenove) aikoinaan elivät onnettomassa avioliitossaan.
Vastaanotto

The New York Timesin Vincent Canbyn mielestä Jhabvalan tarina on täynnä herkullisia hahmoja, ja kirjailijan sovitus omasta romaanistaan korostaa tarinan humoristisia seikkoja. Helsingin Sanomien Helena Ylänen piti elokuvaa herkkänä mutta vähän latteana.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Lou Diamond Phillips

| Lou Diamond Phillips |
| --- | --- |
 Lou Diamond Phillips vuonna 1987
Henkilötiedot
Koko nimi:  Lou Diamond Upchurch
Syntynyt: 17. helmikuuta 1962 (ikä 62) Subic Bayn laivastotukikohdassa Filippiinien tasavallassa
Näyttelijä
Aktiivisena:  1984-
Merkittävät roolit:  Jose Chavez Nuoret sankarit Nuoret sankarit 2   Jack La Roca Valtatie 666   Roy Knox Särkynyt palatsi   Hank Storm Renegades - luopiot   John Monfriez Tulikokeessa   Angel Guzman Älä anna periksi   Yerzy Penalosa Supernova  Ritchie Valens La Bamba
Palkinnot
 Blockbuster Entertaiment Award LoneStar Film And Television Award Independent Sprit Award Bronze Wrangler 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Lou Diamond Phillips (aik. Lou Diamond Upchurch, s. 17. helmikuuta 1962 Subic Bayn laivastotukikohta, Filippiinit) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja Golden Globe -ehdokas. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista La Bamba (1987), Älä anna periksi (1988), Nuoret sankarit (1988), Nuoret sankarit 2 (1990) ja Tulikokeessa (1996). Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa Num3rot, Kova laki: Erikoisyksikkö, 24 ja Äärirajoilla. Hänen uusin sarjansa on syksyllä 2009 Yhdysvalloissa alkanut Stargate Universe.
Valikoitu filmografia

La Bamba (La Bamba, 1987)
Dakota (Dakota, 1988)
Älä anna periksi (Stand And Deliver, 1988)
Nuoret sankarit (Young Guns, 1988)
Sekava rikos (Disorganized Crime, 1989)
Renegades - luopiot (Renegades, 1989)
Nuoret sankarit 2 (Young Guns II, 1990)
Pimeyden tuuli (The Dark Wind, 1991)
Äärimmäinen oikeus (Extreme Justice, 1993)
Vaarallinen kosketus (Dangerous Touch, 1994, myös ohjaajana)
Tulikokeessa (Courage Under Fire, 1996)
The Big Hit (1998)
Särkynyt palatsi (Brokedown Palace, 1999)
Lepakot (Bats, 1999)
Supernova (2001)
Valtatie 666 (Route 666, 2001)
Stark Raving Mad (2002)
Lone Hero (2002)
Murha Presidiossa (Murder At Presidio, 2005)
Sormenjäljet (Fingerprints, 2006)
Yksityiselämä

Phillips on ollut naimisissa kolme kertaa; Julie Crypherin kanssa vuosina 1987-1990, Kelly Phillipsin kanssa vuosina 1994-2007 ja Yvonne Marie Boismierin kanssa vuodesta 2007. Hänellä on liitoistaan yhteensä kolme lasta; kaksostyttäret Grace Moorea ja Isabella Patricia (s. 5. lokakuuta 1997) Kelly Phillipsin kanssa ja tytär Indigo Sanara Yvonne Marie Boismierin kanssa. Näyttelijä Kiefer Sutherland, joka teki Phillipsin kanssa useamman elokuvan (esim. Nuoret sankarit, Nuoret sankarit 2 ja Renegades - luopiot) on Phillipsin hyvä ystävä.
Aiheesta muualla

Lou Diamond Phillips Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lymynokikana

| Lymynokikana |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kurkilinnut Gruiformes
Heimo::  Rantakanat Rallidae
Suku::  Nokikanat Fulica
Laji::  rufifrons
Kaksiosainen nimi
 Fulica rufifrons  (Philippi & Landbeck, 1861) 
Katso myös
   Lymynokikana Wikispeciesissä   Lymynokikana Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lymynokikana (Fulica rufifrons) on eteläamerikkalainen rantakana. Se elää mantereen eteläosassa Etelä-Perussa ja Kaakkois-Brasiliassa, sekä Chilen rannikolta itään Etelä-Paraguayhin, Koillis-Argentiinaan ja Uruguayhin, josta etelään Tulimaan pohjoisosaan ja Falklandsaarille saakka. Rudolph Amandus Philippi & Christian Ludwig Landbeck kuvailivat lajin holotyypin Chilestä vuonna 1861.
Länsi-malaiji-polynesialaiset kielet

Länsi-malaiji-polynesialaiset kielet on yleisnimi niille austronesialaisille kielille, jotka eivät kuulu keski- ja itä-malaijilais-polynesialaisten kielten ryhmään. Ryhmän tunnetuimpia edustajiin kuuluvat mm. indonesia, jaava, malaiji sekä malagasi.
Koska ryhmä on "poissulkevasti" määritelty, kielitieteilijät eivät käytä termiä kovin mielellään. Vastaavia oikeaoppisia kieliryhmiä ovat borneolais-filippiiniläiset kielet sekä sundanlais-sulawesilaiset kielet.
Kuisma Niemelä

Kuisma Niemelä Suomi-areena-tapahtumassa heinäkuussa 2011.
Kuisma Veli-Pekka Kalervo Niemelä (s. 26. joulukuuta 1958 Rovaniemi) on suomalainen yritysjohtaja. Hän toimi S-ryhmää johtavan Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan (SOK) pääjohtajana 2010–2013.
Elämä ja ura

Niemelä aloitti S-ryhmän palveluksessa vuonna 1983. Hän on toiminut tavaratalopäällikkönä pohjoissuomalaisten Osuuskauppa Arinan ja Koillismaan Osuuskaupan Sokoksissa Kittilässä ja Kemijärvellä, toimitusjohtajana Arinaan sulautuneessa Pohjois-Suomen Osuuskaupassa, toimialajohtajana pohjoissavolaisessa Osuuskauppa PeeÄssässä ja ketjunjohtajana Helsingin Osuuskaupassa. Vuodesta 1999 hän toimi keskisuomalaisen osuuskauppa Keskimaan toimitusjohtajana, kunnes tuli valituksi SOK:n pääjohtajaksi vuonna 2010.
Niemelän luottamustehtäviin ovat lukeutuneet muun muassa Jyväskylän Kongressikeskus Oy:n hallituksen, Keski-Suomen kauppakamarin, Jyväskylän Ydin Oy:n hallituksen ja Jyväskylän yliopistosäätiön puheenjohtajuudet. SOK:n hallituksen jäsen hän on ollut vuosina 2002–2007. Syyskuussa 2013 hän ilmoitti eroavansa pääjohtajan tehtävästä. Eron syyksi hän kertoi tarpeen vaihtaa vetäjää kaupparyhmän uuden strategian toteuttamiseksi.
Niemelä valmistui Oulun yliopistosta filosofian maisteriksi pääaineinaan kansantalous ja yrityksen taloustiede. Sotilasarvoltaan hän on alikersantti. Niemelällä on aviopuolisonsa Riitan kanssa tytär.
Lukeva pariisitar

| Lukeva pariisitar |
| --- | --- |

Nimi:  Lukeva pariisitar
Tekijä:  Albert Edelfelt
Valmistumisvuosi:  1880
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  81  cm
Leveys:  100  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Lukeva pariisitar on suomalaisen taiteilijan Albert Edelfeltin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1880. Kooltaan tämä maalaus on 81 cm × 100 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se talletettiin vuonna 1893.
Lukeva pariisitar -maalaus kuvaa nuorta ranskalaista naista, Virginietä. Virginie oli tullut keväällä 1880 Edelfeltin malliksi. Edelfelt maalasi hänestä kolmen seuraavan vuoden aikana useita maalauksia. Tässä Lukeva pariisitar -maalauksessa valkoisin röyhelöin koristeltuun roosaan mekkoon pukeutunut Virginie lukee kulunutta kirjaa kyljellään maaten. Hänen otsalta kiharat ruskeat hiuksensa kiiltävät, ja hän katsoo ruskeilla silmillään suoraan eteensä kohti taiteilijaa.
Maalauksessa taustana on kellertävä beigen värinen silkkikangas, jossa on kuviona vihertäviä kevyitä oksastoja. Edelfeltin ateljeessa tiedetään olleen muodikkaita japanilaisia esineitä. Hän ystävystyi Virginiehin, joka on tiettävästi tämän naisen kutsuma-, ei ristimänimi ja josta on tiedossa hyvin vähän faktatietoja. Edelfelt itse käytti tallella olevissa kirjeissään hänestä nimeä "vaaleaverikkö". Lopulta Albertin äiti painosti hänet lopettamaan suhteen, ja Edelfeltin palatessa Suomeen toukokuussa 1883 se oli ohi.
Edelfeltille oli tapahtunut muutoksia asuntoasioissa vuonna 1880. Hän oli ostanut kesäksi Haikosta saaristotilalta vanhan tilanhoitajan asunnon, ja Pariisissa hän vuokrasi kesäkuussa uuden ateljeen itselleen osoitteesta 147, Avenue des Villiers (toisin sanoen 29, rue Descombes). Taidekauppiaat tilasivat Edelfeltiltä useita historiallisia pukukuvia vuonna 1880. Näitä hän työsti mutta sai myös salongissa kolmannen luokan mitalin teoksesta Lapsen ruumissaatto.
Kirjallisuutta

Läsande parisiska Albert Edelfelts brev. Elektronisk brev- och konstutgåva (Albert Edelfeltin kirjeet. Elektroninen julkaisu).  2014−2020. Maria Vainio-Kurtakko & Henrika Tandefelt & Elisabeth Stubb, Svenska litteratursällskapet i Finland. (ruotsiksi)
Aiheesta muualla

Lukeva pariisitar. Suomen Kansallisgallerian kokoelmat (Arkistoitu – Internet Archive)
Kruiz

| Kruiz |
| --- | --- |

Tiedot
Tyylilaji:  hard rock, heavy metal
Kotipaikka:  Moskova
Laulukieli:  venäjä, englanti
Jäsenet:  Valeri Gaina, kitara, laulu   Sergei Efimov, basso   Feodor Vasiliev, rummut  
Levy-yhtiö:  Melodija, Warner Bros.  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kruiz (ven. Круиз, engl. Cruise) on vuonna 1980 perustettu venäläinen heavy metal -yhtye. Se on yksi tunnetuimmista Neuvostoliitossa toimineista rock-yhtyeistä. Nykyään on aktiivisena myös toinen Kruiz-nimellä esiintyvä kokoonpano, jossa soittaa alkuperäisessä Kruizissa esiintyneitä muusikoita.