stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hankkijan kasvinjalostus

MTK:n johtoa vierailemassa Hankkijan koetilalla vuonna 1960. Kuva: Erkki Voutilainen.
Hankkijan kasvinjalostus alkoi 1913. Toiminta alkoi senaattori A. O. Kairamon maatilalla Hattulassa. Jo 1916 kasvinjalostustoiminta siirtyi Helsingin pitäjään Tammiston koetilalle. Tilaa johti J. O. Sauli. Sotien jälkeen Hankkijan kasvinjalostustoiminta siirtyi Anttilan koetilalle Tuusulaan.
Hankkijan kasvinjalostus kehitti monia lajikkeita Suomen olosuhteita varten.
Herneet

Kalle
Perunat

Tammiston Up to Date (myyntiintulovuosi 1927)
Tammiston aikainen (1930)
Valtti (peruna) (1965)
Hankkijan Timo (1975)
Hankkijan Tuomas (1975)
Hankkijan Tanu (1981)
Viljat > Kaurat

Olli, 1920-luku, levisi viljelyyn myös Kanadaan, viljeltiin Albertassa vielä 1960-luvulla
Sisu, lujakortinen
Viljat > Ohrat

Pirkka, sai Neuvostoliiton palkinnon, levisi Neuvostoliittoon
Tammi, levisi viljelyyn Pohjois-Ruotsiin
Viljat > Vehnät > Syysvehnät

Antti
Elo
Linna
Varma
Hankkijan kasvinjalostuksen työtä jatkaa Boreal Kasvinjalostus.
Hamengkubuwono IX

| Hamengkubuwono IX |
| --- | --- |
 Hamengkubuwono IX vuonna 1973
Yogyakartan sulttaani
Valtakausi:  18. maaliskuuta 1940 – 2. lokakuuta 1988
Edeltäjä:  Hamengkubuwono VIII
Seuraaja:  Hamengkubuwono X

Syntynyt:  12. huhtikuuta 1912
Kuollut:  2. lokakuuta 1988 (76 vuotta) Washington, D.C.
Hautapaikka:  Imogiri
Suku:  Hamengkubuwono
Isä:  Hamengkubuwono VIII
Hamengkubuwono IX (prinssi Dorodjatun, 12. huhtikuuta 1912 – 2. lokakuuta 1988 Washington, D.C., Yhdysvallat) oli indonesialainen poliitikko ja aatelinen. Hänestä tuli jaavalaisen Yogyakartan sulttaani vuonna 1940 hänen isänsä kuoltua. Yogyakarta säilytti asemansa monarkiana Indonesian sisällä maan itsenäistyessä, ja Hamengkubuwono IX hallitsi Yogyakartan erityisaluetta kuolemaansa asti. Hän toimitti myös usean ministerin tehtäviä.
Elämäkerta > Nuoruus

Prinssi Dorodjatun syntyi sulttaani Hamengkubuwono VIII:n ensimmäisen vaimon ensimmäiseksi pojaksi 12. huhtikuuta 1912.
Siirtomaaisäntä Alankomaat teki sulttaani Hamengkubuwono VIII:lle ehdotuksen, että prinssi Dorodjatun lähetettäisiin Alankomaihin opiskelemaan, mihin sulttaani suostui. Dorodjatun kävi Alankomaissa peruskoulua ja sitten Hogereburgerschool-lukiota, minkä jälkeen meni Leidenin yliopistoon opiskelemaan indologiaa. Tarkoituksena oli tehdä Dorodjatunista mahdollisimman "alankomaalainen", mutta yritys epäonnistui, sillä prinssi alkoi päinvastoin ärtyä siihen, että joutui asumaan alankomaalaisen perheen keskellä omien sisarustensa piirissä elämisen sijasta.
Elämäkerta > Sulttaanina

Vuonna 1940 Dorodjatun palasi Jaavalle ja tapasi jälleen isänsä. Tämä kuoli hyvin pian kohtaamisen jälkeen, ja 18. maaliskuuta 1940 Dorodjatunista tuli Yogyakartan sulttaani hallitsijanimellä Hamengkubuwono IX. Kruunajaisissaan hän julisti, että huolimatta länsimaisesta koulutuksestaan hän oli jaavalainen ja pysyisi jaavalaisena.
Japanin miehityskaudella 1942 alkaen Hamengkubuwono IX:n johtama Yogyakarta saavutti hieman aiempaa laajemman autonomian.
Indonesia julistautui Sukarnon ja Mohammad Hattan johdolla itsenäiseksi 17. syyskuuta 1945. Hamengkubuwono IX ilmoitti välittömästi olevansa Indonesian valtion palveluksessa ja että Yogyakarta olisi Indonesian osa erikoisalueena. Julistuksella oli suuri merkitys alankomaalaisiin, jotka olivat toivoneet voivansa palata sotaa edeltäneeseen siirtomaajärjestelyyn. Yogyakartasta tuli pian Indonesian ensin muodollinen ja sitten myös virallinen pääkaupunki.
Joulukuun 19. päivä 1948 Yogyakarta joutui alankomaalaisten hyökkäyksen kohteeksi ja monet Indonesian johtohenkilöt, kuten Sukarno ja Hatta, joutuivat näiden vangeiksi. Alankomaalaiset yrittivät houkutella Hamengkubuwono IX:ttä ottamaan vastaan paljon Yogyakartaa suuremman jaavalaisen valtion kruunun. Hamengkubuwono IX kieltäytyi yhteistyöstä ja sen sijaan jatkoi taistelua partisaanikomentaja Suharton kanssa, kunnes tasavaltalaiseen hallitusmuotoon palattiin kesäkuussa 1949. 27. joulukuuta 1949 Hamengkubuwono IX edusti Indonesian tasavaltaa vallan siirtyessä virallisesti pois Alankomaiden Itä-Intian kenraalikuvernööriltä.
Itsenäisessä Indonesiassa Hamengkubuwono IX toimi vuosina 1949–1950 ja 1952–1953 puolustusministerinä. Presidentti Suharton ”uuden järjestyksen” varhaisessa vaiheessa hänestä tuli jälleen merkittävä valtiomies, ja hän toimi talous, valtiovarain- ja kehitysministerin tehtävässä. Myöhemmin vuosina 1973–1978 hän toimi Indonesian varapresidenttinä.
Hamengkubuwono IX pysyi Yogyakartan sulttaanina ja Yogyakartan erillisalueen kuvernöörinä kuolemaansa asti. Hän asui kuitenkin suurimman osan ajastaan Jakartassa ja jätti hallinnolliset asiat alaiselleen.
Vieraillessaan Washington D.C.:ssä vuonna 1988 Hamengkubuwono IX koki äkillisen sisäisen verenvuodon. Hänet tuotiin George Washingtonin yliopiston sairaalaan jossa hän kuoli illalla 2. lokakuuta 1988. Hänen ruumiinsa lennätettiin takaisin Yogyakartaan ja haudattiin Mataram-monarkkien kuninkaalliseen mausoleumiin Imogiriin. Mahdollisesti jopa sadat tuhannet ihmiset osoittivat hänelle suosiotaan hänen kuoltuaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hamengkubuwono IX Wikimedia Commonsissa
Monfries, John: A Prince in a Republic: The Life of Sultan Hamengku Buwono IX of Yogyakarta.  ISEAS Publishing, 2015.  Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
Kirjallisuusvuosi 1879

Kirjallisuusvuosi 1879 käsittelee vuoden 1879 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Elinkeinovapaus tuli voimaan Suomessa.
Vuonna 1876 Yhdysvalloissa ilmestyneet Tom Sawyerin seikkailut ilmestyivät suomeksi nimellä Tom Sawyer, koulupojan historia.
Kirjailija Minna Canth jäi leskeksi ja hän muutti Kuopioon.
Julkaisuja

Charles Dickens – David Copperfield
Hermann Alexander Diels – Doxographi Graeci (Kreikan klassisen ajan filosofian yleiskatsaus)
Gottlob Frege – Begriffsschrift (logiikan alan merkkiteos)
Henry George – Progress and Poverty (georgismin perusteos, suom. Edistys ja köyhyys, 1906)
Henry James – Daisy Miller
Henrik Ibsen – Nukkekoti (norj. Et Dukkehjem)
August Strindberg – Röda Rummet (suom. Punainen huone, 1939)
Jules Verne – Les Cinq cents millions de la Bégum (suom. Begumin 500 miljoonaa, suom. 1939)
Jules Verne – Les Tribulations d'un Chinois en Chine (suom. Kiinalaisen koettelemukset)
Kroatia talviolympialaisissa 2010

Kroatian joukkue avajaisissa.
Kroatia osallistui Vancouverin talviolympialaisiin 2010 19 urheilijan voimin. Maa saavutti kolme mitalia, kaksi hopeista ja yhden pronssisen.
Mitalistit > Hopeaa

Ivica Kostelić – alppihiihto, miesten alppiyhdistetty
Ivica Kostelić – alppihiihto, miesten pujottelu
Mitalistit > Pronssia

Jakov Fak – ampumahiihto, miesten 10 km
Kirjallisuusvuosi 1875

Kirjallisuusvuosi 1875 käsittelee vuoden 1875 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Suomenkielinen pikakirjoitus oli ensimmäisen kerran käytössä.
Ensimmäinen kokonaan suomalainen kuvakirja ilmestyi sekä suomeksi että ruotsiksi. Kirja oli nimeltään Lapsien elämästä (Ur lifvets vår).
Julkaisuja

Louisa May Alcott – Kahdeksan serkusta
Charles Darwin – Insectivorous Plants
Leo Tolstoi – Anna Karenina
Zacharias Topelius – Maamme kirja
Jules Verne – Armoton meri
Krister Wickman

| Krister Wickman |
| --- | --- |

Ruotsin keskuspankin pääjohtaja
 1973–1976  
Edeltäjä:  Per Åsbrink
Seuraaja:  Carl henrik Nordlander
Ruotsin ulkoministeri
 1971–1973  
Edeltäjä:  Torsten Nilsson
Seuraaja:  Sven Andersson
Ruotsin elinkeinoministeri
 1969–1971  
Edeltäjä:  Virka perustettu
Seuraaja:  Rune B. Johansson
Salkuton ministeri
 1967–1971  
Valtiopäiväedustaja
 Tukholman vaalipiiri 1967–1973  
Henkilötiedot
Syntynyt: 1924
Kuollut: 1993 (68–69 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Krister Wickman (1924–1993) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui valtiopäivillä 1967–1973 ja toimi salkuttomana ministerinä 1967–1969, elinkeinoministerinä 1969–1971 sekä ulkoministerinä 1971–1973. Vuosina 1973–1976 hän oli Ruotsin keskuspankin pääjohtaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Krister Wickman Wikimedia Commonsissa
Krister Wickman Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla (ruotsiksi)
Kristiina Holm

Kristiina Holm on suomalainen tietokirjailija ja aineenopettaja. Hän on laatinut oppikirjoja ja muita oppimateriaaleja yläkoulujen ja lukioiden käyttöön. Hän sai tammikuussa 2019 Suomen tietokirjailijat ry:n myöntämän Oppikirjailijapalkinnon.
Holm aloitti työnsä oppikirjailijana 2000-vuosikymmenen loppupuolella. Hänen töitään ovat yläkoulun uskonnonopetuksen vanha ja uusi Lipas-sarja, yläkoulun elämänkatsomustiedon kirja Etiikkaa elämänkatsomustietoon sekä lukion psykologian Mieli- ja Motiivi-sarjat. Hän on laatinut myös opettajan aineistoja, tehtäväkirjoja ja digitaalisia koetehtäviä oppimateriaaleihin sekä ideoinut oppitunneilla käytettäviä sähköisiä pelejä. Oppiarvoltaan Holm on kasvatustieteen tohtori. Hän työskentelee uskonnon, elämänkatsomustiedon ja psykologian lehtorina sekä opetusharjoittelun ohjaajana Helsingin Normaalilyseossa.
Kristiina Halonen

| Kristiina Halonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. lokakuuta 1997 (ikä 27) Lappeenranta
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  400 metrin aitajuoksu ja 400 metrin juoksu
Seura:  Lappeenrannan Urheilu-Miehet
Valmentaja:  Petri Ruotsalainen
Kristiina Halonen (s. 10. lokakuuta 1997 Lappeenranta) on suomalainen 400 metrin aitajuoksija, joka edustaa Lappeenrannan Urheilu-Miehiä. Hän kilpailee myös 400 metrin juoksussa. Hänen valmentajansa on Petri Ruotsalainen.
Halonen voitti Kalevan kisoissa 2022 kultaa 400 metrin aitajuoksussa. Hän on saanut samalta matkalta hopeaa 2024 ja pronssia vuonna 2023. Hän saavutti vuoden 2018 sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa pronssia 400 metrin juoksussa. Vuoden 2019 sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa hän voitti 300 metrin aitajuoksun uudella Suomen ennätysajalla 40,99 ja sijoittui toiseksi 400 metrin juoksussa.
Vuoden 2022 maailmanmestaruuskilpailuissa hän juoksi 400 metrin aitajuoksussa uudeksi ennätyksekseen 56,68 ja sijoittui alkuerässään viidenneksi, mikä ei riittänyt jatkopaikkaan. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän sijoittui välierässään kolmanneksi ennätyksellään 55,62, mikä ei riittänyt loppukilpailuun.
Kultainen bulla

Kultainen bulla
Kultaisen bullan käsikirjoitus.
Kultainen bulla (lat. bulla aurea) tarkoittaa kultaista sinettiä tai kultaisella sinetillä varustettua asiakirjaa. Erityisesti sillä tarkoitetaan keisari Kaarle IV:n 1356 julkaisemaa valtioasetusta, jossa muun muassa säädettiin Saksan keisarikunnan keisarinvaalista ja vaaliruhtinaiden oikeuksista. Se oli Saksan tärkein perustuslaki.
Myös Unkarin kuningas Andreas II joutui tekemään vuonna 1222 kultaisen bullan 1200-luvun Unkarin taloudellisen ja sisäpoliittisen tilan heikkenemisen takia. Kultainen bulla määritteli unkarilaisten aatelisten ja aatelittomien oikeudet.
Kélo

| Kélo |
| --- | --- |
 Kélo
 Koordinaatit: 09°18′36″N, 15°48′36″E 
Valtio:  Tšad
Alue:  Tandjilé
Departementti:  Tandjilé Ouest
Korkeus:  427 m
Väkiluku (2009):  57 859
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kélo on kaupunki Tšadin lounaisosassa. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 57 859 asukasta. Se on valtion viidenneksi suurin kaupunki.
Kultainen ansiomerkki

Kultainen ansiomerkki on järjestöjen myöntämä tunnustuksen osoitus jäsenilleen tai järjestöä muuten tukeneille henkilöille, jotka eivät ole jäseniä järjestön hyväksi tehdystä työstä. Kultaista ansiomerkkiä vähäisempi tunnustus voi  olla esimerkiksi hopeinen ansiomerkki tai pronssinen ansiomerkki.
Suomessa myöntävät kultaisia ansiomerkkejä muun muassa:
Karjalan Liitto
Metsätalouden kehittämiskeskus Tapio
Perheyritysten liitto
Puutarhaliitto
Rautatietyöläisten Liitto
Suomen Ammattijärjestöjen Keskusliitto
Suomen Diabetesliitto
Suomen Keskusta
Suomen Liikunta ja Urheilu
Suomen Lukiolaisten Liitto
Suomen Navigaatioliitto
Suomen Pesäpalloliitto
kultainen ansiomerkki
Suomen Sosiaalidemokraatit
Suomen Sotaveteraaniliitto
Sukeltajaliitto
Suomen Purjehdus ja Veneily
Vasemmistoliitto
Suomen Dartsliitto
Kurt von Schleicher
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kurt von Schleicher Wikimedia Commonsissa
Kémo

| Kémo |
| --- | --- |
 Prefektuurin sijainti Keski-Afrikan tasavallassa
Valtio:  Keski-Afrikan tasavalta
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Sibut
Pinta-ala:  17 204 km²
Väkiluku (2003):  118 420
 – väestötiheys:  6,9 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  CF-KG
Kémo on yksi Keski-Afrikan tasavallan prefektuureista. Sen pääkaupunki on Sibut. Kémon pinta-ala on 17 204 neliökilometriä ja siellä on vuoden 2003 väestönlaskennan mukaan 118 420 asukasta.
Kémo sijaitsee Keski-Afrikan tasavallan eteläosassa naapureinaan Nana-Grébizi, Ouham, Ombella-Mpoko, Ouaka ja Kongon demokraattinen tasavalta. Prefektuurin etelärajalla virtaa Ubangijoki.
Hamekyttä

| Hamekyttä> Big Momma’s House |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Raja Gosnell
Käsikirjoittaja:  Darryl Quarles,   Don Rhymer
Tuottaja:  David T. Friendly,   Michael Green, David Higgins, Jeff Kwatinetz,   Martin Lawrence,   Rodney M. Liber,   Arnon Milchan
Säveltäjä:  Richard Gibbs
Leikkaaja:  Kent Beyda
Pääosat:  Martin Lawrence,   Nia Long,   Paul Giamatti,   Anthony Anderson,   Ella Mitchell
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  InterCom Netflix
Ensi-ilta:  2000
Kesto:  98 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Hamekyttä 2
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hamekyttä (engl. Big Momma’s House) on Martin Lawrencen tähdittämä komediaelokuva vuodelta 2000. Sen on ohjannut Raja Gosnell. Lawrencen lisäksi elokuvassa näyttelevät myös muun muassa Nia Long, Paul Giamatti, Anthony Anderson ja Terrence Howard.
Elokuva julkaistiin 2. kesäkuuta 2000 ja siitä tuli yllättäen hitti. Se oli toisena Yhdysvaltain TOP-listalla ja melkein ohitti Mission: Impossible II:n sinä viikonloppuna. Hamekyttä tuotti yli 117 miljoonaa dollaria pelkästään Yhdysvaltain markkinoilla ja taloudellisen menestyksen siivittämänä sille tuotettiin tammikuussa 2006 julkaistu jatko-osa Hamekyttä 2. Elokuvan soundtrack oli myös kohtalainen menestys ja se on myynyt kultaa julkaisunsa jälkeen.
Elokuva kuvattiin Kaliforniassa. Keskeisimmät kuvauskohteet olivat Los Angeles ja Orangen piirikunta.
Juoni

Elokuva tapahtumat alkavat kun murhasta ja pankkiryöstöstä tuomittu vanki Lester Vesco (Terrence Howard) karkaa vankilasta. FBI-agentit Malcolm Turner (Martin Lawrence) ja John Maxwell (Paul Giamatti) määrätään pitämään silmällä vangin entistä tyttöystävää Sherry Pierceä (Nia Long), jonka epäillään auttaneen ryöstössä. Agenttien tehtävä on saada Sherryltä tunnustus, löytää kadonnut ryöstösaalis ja ottaa kiinni vankikarkuri. Tämän saavuttaakseen Turner pukeutuu Sherryn isoäidiksi Hattie Mae Pierceksi (Ella Mitchell), jonka luokse Sherry pakenee.
Soundtrack

That's What I'm Looking For - Da Brat
I've Got To Have It - Jermaine Dupri & Nas
What I'm Gon' Do To You - Kandi
Bounce With Me - Lil Bow Wow
You Can Always Go - Jagged Edge & Blaque
Radio - Goldenhorse
Big Momma's Theme - Da Brat & Vita
Treated Like Her - Latocha Scott & Chanté Moore
I Like Dem - Lil Jon & The Eastside Boyz
I Want To Kiss You - Devin
Love's Not Love - Marc Nelson
Ooh Big Momma - Lil Jon & The Eastside Boyz
Get Up - Jessica
I Still Got To Have It - Jermaine Dupri & Nas
DVD sisältää myös

ohjaajan ja tuottajan kommenttiraidan
Koosteen "Building Big Momma's House"
Meikkitestin
Postetut kohtaukset "Animated Opening" ja "Prison Seguence" kommentein
Koosteen: Epäonnistuneita ottoja
Trailerin
TV-spotteja
Musiikkivideot "Bounce With Me" (Lil Bow Wow) ja "I've Got To Have It" (maine Dupri featuring Nas & Monica)
Aiheesta muualla

Hamekyttä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kédros (Thessalia)

| --- | --- |
Sijainti:  Tríkala, Thessalia, Kreikka
Vuoristo:  Eteläinen Píndos
Korkeus merenpinnasta:  1 796 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kédros (kreik. Κέδρος) on vuori eteläisessä Píndos-vuoristossa Thessaliassa Kreikassa. Sen korkeimman huipun nimi on Tría Sýnora (Τρία Σύνορα) ja korkeus 1 796 metriä. Vuori sijaitsee Tríkalan alueyksikössä lounaaseen Stefánin kylästä.
LUnix

LUnix (lyhenne nimeäst Little Unix) on Unix-käyttöjärjestelmä Commodore 64- ja Commodore 128-kotitietokoneille.
Käyttöjärjestelmä tukee TCP/IP-verkkopinoa SLIP- tai PPP-protokollaa käyttäen RS232-väylällä. LUnix on ohjelmoitu MOS 6502 -assemblyllä.
Aiheesta muualla

LUnix The next generation (englanniksi)
Kéméné Tambo

| Kéméné Tambo |
| --- | --- |
 Kéméné Tambo
 Koordinaatit: 14°35′10″N, 11°47′25″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Kayesin alue
Piiri:  Kayesin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  17 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kéméné Tambo on maalaiskunta Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Ambidédi poste sijaitsee Senegaljoen rannalla noin 40 kilometriä Kayesista luoteeseen. Kunnassa on 17 000 ja keskuskylässä 1 500 asukasta (vuonna 2009).
Kéméné Tambon kunta rajoittuu pohjoisessa Kayesin piirin Guidimakan Keri-Kaffon, Bangassin ja Somankidyn, idässä ja etelässä Samé Diomgoman ja lännessä Falémén ja Sonyn kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 14 kylää. Niistä suurin on 4 300 asukkaan Dramané. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja. Lisäksi on bambaroita. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.
Ambidédin kautta kulkee Dakarin–Nigerin rautatie sekä Bamakosta Senegalin rajalle johtava maantie RN1. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja kaupankäyntiä.
Korhonen

Korhonen on Suomen yleisin sukunimi. Se kuuluu vanhoihin itäsuomalaisiin sukunimiin. Vuonna 2009 nimen Korhonen kantajien määrä ylitti nimen Virtanen kantajien määrän. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Korhonen oli 25. maaliskuuta 2022 sukunimenä  22 553 henkilöllä (11 525 miestä ja 11 028 naista).
Nimen esiintyminen

Vaikka Suomen kaksi yleisintä sukunimeä Korhonen ja Virtanen ovat molemmat -nen-johtimellisia, ne eroavat toisistaan taustaltaan hyvinkin paljon. Korhonen kuuluu itäsuomalaisiin sukunimiin, jotka ovat olleet käytössä ja periytyneet jatkuvasti samoissa suvuissa jo keskiajalta lähtien (paitsi että ehkä 1500- tai 1600-luvulle asti nimen päätteenä on voinut olla pelkän -nen-päätteen sijaan -inen-pääte, jolloin nimi on ollut Korhoinen). Virtanen kuuluu vasta 1800-luvun lopulla nopeasti yleisiksi tulleisiin sukunimiin, joissa alkuosan muodostaa jokin luontoaiheinen sana ja lopun vanhojen itäsuomalaisten sukunimien mallista omaksuttu johdin -nen.
Nimi Korhonen on lähtöisin savolaismurteiden alueelta, mistä lähtöisin olevista vanhoista sukunimistä useimmissa on johdin -(i)nen toisin kuin useimmissa kaakkoismurteiden alueelta olevista vanhoista sukunimistä. Aikoinaan naispuolisia -(i)nen-johtimellisen nimen kantajia kuitenkin saatettiin kutsua nimellä, jossa -nen oli korvattu feminiinijohtimella -tar/-tär ja näin ollen Korhonen-nimistä naista tai tyttöä voitiin kutsua nimellä Korhotar.
Korhosia asui viimeistään 1500-luvun puolessavälissä Savossa huomattavan paljon ainakin Pellosniemellä, Vesilahdella ja Rantasalmella, 1600-luvun alussa jokseenkin jokaisessa Savon pitäjässä, ja 1800- ja 1900-luvun vaihteen tienoilla se oli Savon toiseksi yleisin sukunimi (Savon yleisin oli Hämäläinen). Korhosta onkin luonnehdittu ”varsinaiseksi savolaisnimeksi”). Siitä on kuitenkin tullut myös Kainuulle erityisen ominainen nimi, jonkin verran Korhosten juuria on myös sekä Pohjois- että Etelä-Karjalassa ja vaikka nimi yleisesti ottaen onkin varsin selvästi itäsuomalainen, on sen kantajia myös osassa Etelä-Pohjanmaan pitäjistä ollut suhteellisen paljon.
Etymologia

Nimen Korhonen etymologiasta on lukuisia arvailuja. Sen arvellaan mahdollisesti tulevan ’korho/korhu’-sanasta, joka tarkoittanut paikoin huonokuuloista ja kuuroa, paikoin sanalla on ollut merkitys ”vähän tyhmä, huomaamaton, kömpelö”. Toisaalta professori Alfred Salmela on vuonna 1970 arvellut että sana on balttilainen laina ja tarkoittanut ”vanhaa, kylänvanhinta, -päällikköä”. Edelleen Peräpohjolassa sillä on ollut merkitys ”ylpeä, rikas ja leuhka”. Suomen lähisukukielissä, kuten karjalassa, virossa ja lyydissä sanalla ’korho’ on yhteinen merkitys ”koholla oleva” (kuten heinä, jää, hiukset, karvat, tms.). Esimerkiksi karjalan ’korhottaa’: ”olla tai liikkua pystynä, pää pystyssä, kohottaa, heristää, höristellä”, sekä Suomen eri murteissa, kuten Pöytyän ’korhopää’, ”pörröpäinen” ja Ylistarosta muistiin merkitty ’korholaiho’ ”pystyssä kasvava laiho”.
Kuvitteellisia Korhosia

Aamu Korhonen, televisiosarjassa Salatut elämät
Jutta Korhonen, televisiosarjassa Salatut elämät
Teemu Korhonen, televisiosarjassa Salatut elämät
Muita

2988 Korhonen, asteroidi
Huonekalutehdas Korhonen Oy, huonekalutehdas
P. O. Korhonen Oy, entinen huonekalutehdas
Aiheesta muualla

Korhosten sukuseura.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kémékafo

| Kémékafo |
| --- | --- |
 Kémékafo
 Koordinaatit: 12°8′46″N, 6°56′17″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Koulikoron alue
Piiri:  Dioïlan piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  24 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kémékafo on maalaiskunta Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Senou sijaitsee 50 kilometriä Dioïlasta lounaaseen. Kunnassa on 24 400 ja keskuskylässä 600 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Kémékafon kunta rajoittuu pohjoisessa Dioïlan piirin N’Garadougoun, idässä Dégnékoron ja N’Golobougoun, etelässä Massiguin ja lännessä Sikasson alueen Bougounin piirin Dogon ja Méridiélan kuntiin. Länsirajalla virtaa Baouléjoki.
Kuntaan kuuluu 32 kylää. Asukkaat ovat fulbeja, bambaroita ja djulia.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi ja puuvilla. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit.
Jääkiekko talviolympialaisissa 2018 – miesten turnaus

| Jääkiekko olympialaisissa 2018   |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Turnaus |  | miehet |  |  |  | naiset |  |
| Karsinnat |  | miehet |  |  |  | naiset |  |
| Kokoonpanot |  | miehet |  |  |  | naiset |  |
| n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  |  |
Jääkiekon miesten turnaus talviolympialaisissa 2018 pelattiin 14.–25. helmikuuta 2018 Pyeongchangissa, Koreassa.
NHL:n johtokunta ilmoitti vuonna 2017, etteivät liigan pelaajat ja valmentajat osallistu olympiaturnaukseen. Osallistumisesta käydyissä keskusteluissa merkittävimpiä neuvotteluiden alaisia asioita olivat NHL-pelaajien matka- ja vakuutuskulut. Kansainvälisen jääkiekkoliiton varapuheenjohtaja Kalervo Kummolan arvioiden mukaan kyseessä on noin 15 miljoonan euron kustannus. Venäjä suljettiin olympiakisoista, mutta sen urheilijat osallistuivat puolueettomina olympialipun alla.
Loppuottelussa OAR kaatoi turnauksen suuryllättäjän Saksan jatkoajan kautta maalein 4–3. Venäläisten edellinen olympiakulta tuli IVY-nimen alaisuudessa vuoden 1992 kisoissa, niin ikään olympialipun alla. Venäjä ei ole vielä voittanut olympiakultaa oman lippunsa alaisuudessa.
Lohkot

Vuoden 2015 maailmanmestaruuskisojen jälkeen kisoihin valittiin kahdeksan joukkuetta jääkiekon maailmanrankingin perusteella. Kolme joukkuetta pääsi mukaan olympiakarsintaturnauksen kautta ja viimeisen paikan sai olympiakisojen järjestäjämaa.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Lohko A  Kanada 1.   Tšekki 6.   Sveitsi 7.   Etelä-Korea  |  Lohko B  Venäläiset olympiaurheilijat 2.   Yhdysvallat 5.   Slovakia 8.   Slovenia  |  Lohko C  Ruotsi 3.   Suomi 4.   Norja   Saksa  |
Puolivälieriin selviytyi neljä joukkuetta suoraan – jokaisen lohkon voittaja sekä paras lohkokakkosista. Loput joukkueet pelasivat pudotuspelit jäljelle jääneistä neljästä puolivälieräpaikasta.