stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Penn & Teller’s Smoke and Mirrors

Penn & Teller’s Smoke and Mirrors on yhdysvaltalaisen taikuri- ja koomikkokaksikko Penn & Tellerin ideoima, julkaisematta jäänyt videopeli. Se oli kokoelma minipelejä, jotka yhtä poikkeusta lukuun ottamatta tehtiin yksinomaan sitä tarkoitusta varten, että pelin omistaja voisi huijata ystäviään eri keinoin.
Penn ja Teller
Historia

Penn & Teller’s Smoke and Mirrors jäi julkaisematta vuonna 1995 Sega Mega-CD -formaatin vanhennuttua ja Imagineering-pelitalon ajauduttua konkurssiin. Uutta julkaisijaa pelille ei löytynyt. Joitakin arvostelukappaleita oli kuitenkin ehditty lähettää pelialan lehdille, ja pelistä julkaistiin arvostelu muun muassa Electronic Gaming Monthlyssa ja VideoGamesissa.
Peli

Pelissä on useita minipelejä. Ne ovat:
Peli > Desert Bus

Desert Busissa pelaaja ohjaa Las Vegasista Phoenixiin autiomaan halki suoralla tiellä ajavaa linja-autoa, jonka matka kestää kahdeksan tuntia. Pitkästä kestosta ja monotonisuudesta huolimatta ajaminen vaatii pelaajalta valppautta, sillä ratti viettää oikealle. Tien sivuun ajaminen johtaa hinaukseen takaisin lähtöpisteeseen. Perille pääsystä saa yhden pisteen. Penn ja Teller keksivät Desert Busin Eddie Gorodetskyn kanssa kannanottona 1990-luvun keskusteluun videopelien väkivaltaisuudesta, tarkoituksenaan keksiä aiheeltaan realistinen ja mahdollisimman tylsä peli.
Penn & Teller’s Smoke and Mirrorsin jäätyä julkaisematta Desert Bus painui unohduksiin, kunnes syyskuussa 2005 Lost Levels -verkkosivusto sai haltuunsa erään arvostelukappaleen ja tarjosi sen ladattavaksi. Marraskuussa 2007 ryhmä kanadalaisia koomikoita järjesti ensimmäisen Desert Bus for Hope -tapahtuman, jossa he maratonpelasivat Desert Busia, striimasivat tapahtuman verkkoon ja keräsivät lahjoituksia Child’s Play -järjestölle. Onnistunut tapahtuma on järjestetty vuosittain uudestaan.
Vuonna 2011 Desert Bus julkaistiin iOS- ja Android-laitteille. Myös sen tuotot kanavoidaan Desert Bus for Hopen kautta Child’s Playlle.
Vuonna 2013 ilmestyi peli Desert Bus 2600 Atari 2600:lle. Peli sai Retro Video Game Magazinelta kolme tähteä viidestä.
Peli > Mofo the Psychic Gorilla

Yliluonnolliset ajatusvoimat saanut Mofo-gorilla yrittää arvata pelaajan korttipakasta nostaman kortin kysymysten avulla. Mofon käyttäessä voimiaan toinen pelaaja kirjoittaa salakoodin, jonka avulla hän merkitsee arvauksen kortin maasta ja arvosta.
Peli > Buzz Bombers

Buzz Bombers on kahden pelaajan sivuttaisvierittävä ammuntapeli, jossa oletusarvoisesti pelaaja yksi voittaa aina huijaamalla. Huijauksen muotoa voi muuttaa myös siten, että huijaustoiminnon käyttö vaihtuu pelaajien välillä pelitilanteen aikana tai peli laskee pelaajien pisteet eri tavalla.
Peli > What’s Your Sign

Penn & Teller yrittävät arvata pelaajan horoskooppimerkin ja syntymäpäivän persoonallisuusmittarin kysymysten avulla. Ennen huijauksen alkua pelaajan syntymäpäivä on laitettu peliin salaisen valikon kautta.
Peli > Sun Scorcher

Sun Scorcher on yläpuolen näkökulmasta pelattava ammuntapeli, jonka tarkoituksena on vitsailla konsolipelien erityisominaisuuksista. Avaruudessa sijaitseva emoalus lähettää Maahan vaarallisia termografiikkasäteitä, jotka vaikuttavat televisioruudun toimintaan pelaajan tuhotessa emoaluksen.
Peli > Smoke and Mirrors

Smoke and Mirrors on sivuttaisvierittävä lähitaistelupeli, jossa skeptikot Penn & Teller kilpailevat taikuuden aitoudesta taikurikaksikko "Stinkbomb & Rot" vastaan. Pelaaja ohjaa Penn & Telleriä sekä näiden stunttihenkilöitä. Pelissä ovat mukana myös cameo-roolissa muusikot Debbie Harry ja Lou Reed.
Jaakko Liedes

Jaakko Arvid Liedes (5. kesäkuuta 1886 Ii – 15. toukokuuta 1958 Oulu) oli suomalainen pienviljelijä, kirvesmies ja Työväen ja pienviljelijäin puolueen kansanedustaja.
Liedeksen vanhemmat olivat maanviljelijä Kaarlo Liedes ja Margareta Mikkola. Hän kävi kansakoulun ja kaksi vuotta käsityökoulua.
Liedes toimi puuseppänä, satamatyömiehenä ja höyrypurren perämiehenä. Hän oli pienviljelijä Iissä 1910–1958, teki kirvesmiehen töitä ja oli Iin satamatyöosuuskunnan toimitusjohtajana 1915–1925. Liedes oli vankilassa poliittisista syistä Suomen sisällissodan jälkeen 1918 ja uudelleen hänet tuomittiin 1930 ns. kommunistilakien perusteella ja hän oli Tammisaaren vankilassa 1930–1933.
Liedes oli Työväen ja pienviljelijäin vaaliliiton kansanedustajana 1924–1927 ja Työväen ja pienviljelijäin puolueen kansanedustajana 1927–1930 edustaen Oulun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli Iin kunnanvaltuuston ja kunnanhallituksen puheenjohtajana.
Jaakko Liedes oli naimisissa vuodesta 1909 Hanna Järvenpään kanssa. Heidän lapsiaan olivat SKDL:n kansanedustajana toiminut Pentti Liedes, joka kuului Suomen kommunistisen puolueen ns. taistolaiseen vähemmistöön, sekä Neuvostoliittoon asettunut kirjailija Ahti Liedes.
Paavo Leskinen

Paavo Leskinen (2. toukokuuta 1895 Kuopio – 5. maaliskuuta 1952 Lappeenranta) oli suomalainen maalari ja Suomen Kansan Demokraattisen Liiton kansanedustaja.
Leskisen vanhemmat olivat työmies Paavo Leskinen ja Vilhelmiina Mykkänen. Hän kävi kansakoulun ja oli posteljoonina Lappeenrannassa. Hän oli Suomen sisällissodan aikana Lappeenrannan postikonttorin hoitajana ja hänet tuomittiin sodan jälkeen vankilaan poliittisista syistä. Leskinen oli vangittuna poliittisista syistä eri aikoina yhteensä noin 11 vuotta. Viimeksi hän toimi Lappeenrannassa maalarina ja Kansan Työ-lehden konttorinhoitajana.
Leskinen oli kansanedustajana 1945–1952 edustaen Kymen läänin läntistä vaalipiiriä 1945–1948 ja Kymen läänin vaalipiiriä 1948–1952. Hän kuoli kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli SKDL:n Eino Rannikkoluoto. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1950 presidentinvaalissa. Leskinen oli Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsenenä ja hän toimi myös Kulutusosuuskuntien keskusliiton hallintoneuvoston ja Suomi–Neuvostoliitto-Seuran valtuuston varapuheenjohtajana.
Paavo Leskinen oli naimisissa vuosina 1920 Enny Emilia Nuutisen kanssa.
Lappeenrannan Mertaniemen puisto nimettiin Leskisen mukaan Paavon puistoksi keväällä 1995 ja syksyllä paikalle paljastettiin Leskisen muistolaatta. Paljastustilaisuudessa juhlapuheen piti Taisto Sinisalo.
Far Cry

| Far Cry |
| --- | --- |
 Far Cryn kansikuva.
Kehittäjä:  Crytek
Julkaisija:  Ubisoft
Jakelija:  Steam, GOG.com, Humble Store, Epic Games Store, Ubisoft Store, Microsoft Store ja PlayStation Store
Pelisarja:  Far Cry
Pelimoottori:  CryEngine
Julkaistu:  NA 23. maaliskuuta 2004EU 26. maaliskuuta 2004
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: M  Virheellinen ESRB-arvo   PEGI: 15Virheellinen PEGI-arvo   OFLC: M
Alusta:  Windows
Jakelumuoto:  CD   DVD
  Minimi  Windows 98 SE/ME/2000/XP/XPx64  1 GHz kellotaajuudella toimiva suoritin  256 megatavua muistia  64 MB DirectX 9.0b-yhteensopiva näytönohjain  DirectX 9.0b-yhteensopiva äänikortti  4 gigatavua kiintolevytilaa    Suositus  AMD Athlon 2400-3000+ tai Intel Pentium 4 2-3 GHz suoritin  512–1024 megatavua muistia  128 MB GeForce 4-Geforce FX 5950; ATI Radeon 9500-9800 XT -tason näytönohjain   
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Far Cry on Crytekin kehittämä ja Ubisoftin vuonna 2004 julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Pelistä on myös tehty Xboxille uudistettu versio Far Cry Instincts. Pelille on tehty jatko-osat Far Cry Evolution ja Wiille Far Cry Vengeance. Far Cry 2 julkaistiin syksyllä 2008. Sen juonella ei ole mitään tekemistä ensimmäisen pelin tarinan kanssa.
Pelaaminen

Pelissä on mahdollisuus hiiviskelyyn, jolloin pelaaja voi käyttää hyödykseen alueen tiheää kasvillisuutta. Peli sisältää suuren määrän erilaisia aseita, mutta pelihahmo kykenee kantamaan kerrallaan enintään neljää asetta.
Peli käyttää Crytekin kehittämää CryEngine-pelimoottoria, mikä mahdollistaa valtavan kokoiset kartat ilman lataustaukoja. Peli sijoittuu Tyynellämerellä sijaitsevaan saaristoon, jonka ympäristöön kuuluu muiden muassa sademetsiä, rämeikköjä ja kaivoksia.
Kartan alussa viholliset eivät ole tietoisia pelaajan läsnäolosta ennen kuin näkevät tai kuulevat tämän liikkuvan. Taistelussa viholliset osaavat muiden muassa käyttää maaston esteitä suojanaan ja kutsua apujoukkoja. Apujoukot eivät ilmesty tyhjästä, vaan ne tuodaan saarelle V-22 Osprey -koneen kyydissä. Viholliset osaavat myös miehittää konekivääripesäkkeitä ja käyttää erilaisia ajoneuvoja, kuten jeeppejä, tykkiveneitä ja UH-60 Black Hawk -helikoptereita. 
Yleensä vihollisia voidaan nähdä ennen taistelua vaikkapa kalastamassa tai partioimassa reiteillään. Vihollisille on myös kirjoitettu paljon humoristista dialogia, johon yleensä pelaajan teot ja juonen tapahtumat vaikuttavat.
Juoni

Pelin päähenkilö on Yhdysvaltain laivastossa palvellut entinen sotilas Jack Carver, joka asevoimista erottuaan muutti asumaan Mikronesiaan ja ryhtyi elättämään itseään kuljettamalla purjeveneensä avulla turisteja ympäri Tyynenmeren saaristoa.
Pelin tapahtumat saavat alkunsa, kun toimittaja Valerie Constantine värvää Jackin kuljettamaan hänet kartoittamattomaan Jacutanin saaristoon voidakseen valokuvata toisen maailmansodan aikaisia japanilaisten tukikohtia. Valerien saavuttua saarelle Jack joutuu tuntemattomien palkkasotilaiden hyökkäyksen kohteeksi. Hän selviytyy hengissä, mutta hänen purjeveneensä tuhoutuu. Pian salaperäinen "Doyleksi" esittäytyvä henkilö ottaa yhteyttä Jackiin ja värvää hänet vakoilemaan palkkasotureita ja sabotoimaan näiden suunnitelmia.
Doylen antamien tehtävien aikana Jackille paljastuu, että Valerie on todellisuudessa CIA-agentti, joka on lähetetty Jacutaniin pysäyttämään palkkasotureita komentava mielipuolinen tiedemies Hermann Krieger. Jack myös saa selville, että Krieger on suorittanut ihmiskokeita, joissa palkkasotureita on muutettu eläimellisiksi mutanteiksi. Mutantit kuitenkin alkavat kapinoida, jolloin Jack joutuu keskelle palkkasotilaiden ja mutanttien välistä sisällissotaa. Jack ja Valerie varastavat taktisen ydinaseen tarkoituksenaan tuhota mutageenitehdas. Doyle varoittaa heitä vaarasta saada tartunta, ja kehottaa heitä ottamaan rokoteruiskeen. Tehtaan tuhoutumisen jälkeen Krieger vangitsee Valerien ja Jackin, mutta potkaisee Jackin helikopterista mutantteja täynnä olevaan viidakkoon. Taistellessaan mutanttien ja palkkasotilaiden kanssa Jack huomaa saaneensa tartunnan. Doyle kertoo Jackille, että tehtaan räjähtäessä mutageeni olisi tartuttanut Jackin ja Valerien ilman kautta rokotteesta huolimatta. Hän kertoo myös Kriegerin saaneen tartunnan samalla tavalla ja että hän on kuurilla joka estää mutageenin leviämisen. Jack pääsee lopulta Kriegerin luo ja voittaa hänet. Ennen kuolemaansa Krieger paljastaa Jackille, että mutageeni voi tarttua vain ruiskeella ja ettei hän voi ottaa siitä kunniaa. Doyle paljastaa pettäneensä Jackin ja Valerien aikeenaan myydä mutageeni. Jack vie Valerien laiturissa odottavaan purjeveneeseen ja menee takaisin tukikohtaan. Jack tappaa Doylen, minkä jälkeen hän saa vastaseerumin ja parantaa itsensä ja Valerien. Tämän jälkeen kaksikko pakenee Jacutanista purjeveneellä, mutta lopuksi Valerien näytetään ottaneen mukaansa pari CD:tä ja paksun kansion, jossa lukee "Projekti Far Cry".
Vastaanotto

Far Cry sai pelikriitikoilta paljon kehuja laajojen kenttiensä, kehittyneen tekoälynsä ja kauniin grafiikkansa ansiosta. Toisaalta eräiden pelaajien mielestä peli oli huonosti tasapainotettu ja liian haastava, sillä muutaman ensimmäisen kartan jälkeen pelaaja kohtaa erittäin kestäviä ja voimakkaita eliittisotilaita ja hirviöitä. Lisäksi pelin sisältämä tallennuspistejärjestelmä johti siihen, että eräät pelaajat joutuivat pelaamaan samoja kohtia lukuisia kertoja peräkkäin.
Elokuva

Saksalainen elokuvaohjaaja Uwe Boll sai oikeudet peliin pohjautuvaan elokuvaan, joka sai ensi-iltansa 2008.
Aiheesta muualla

Far Cry MobyGamesissa (englanniksi)
Far Cryn viralliset sivut (englanniksi)
Far Cry -yhteisön viralliset sivut (englanniksi)
Far Cry -modiyhteisö (englanniksi)
| n k Far Cry -pelisarja |
| --- | --- |
Pääsarja: Far Cry  ·  Far Cry 2  ·  Far Cry 3  ·  Far Cry 4  ·  Far Cry 5  ·  Far Cry 6
Spin-off: Instincts  ·  Instincts Evolution  ·  Instincts Predator  ·  Vengeance  ·  Blood Dragon  ·  Primal  ·  New Dawn
Muut: Far Cry (elokuva)  ·  Trials of the Blood Dragon
| n k Crytek |
| --- | --- |
Far Cry -sarja:  Far Cry 
Crysis-sarja:  Crysis  Crysis Warhead  Crysis 2  Crysis 3 
Muut pelit:  Robinson: The Journey  Ryse: Son of Rome  Warface 
Muut tuotteet:  CryEngine
Half-Life 2: Lost Coast

| Half-Life 2: Lost Coast |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Valve Corporation
Julkaisija:  Valve Corporation
Jakelija:  Valve Corporation
Pelisarja:  Half-Life
Pelimoottori:  Source
Julkaistu:   27. lokakuuta 2005
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  Windows, OS X, Linux
Alusta:  Linux, Microsoft Windows ja macOS
Jakelumuoto:  Steam
  Minimivaatimukset  2.4 Ghz prosessori  1 Gt RAM muistia  DirectX9-yhteensopiva näytönohjain  Windows XP  hiiri  näppäimistö   
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Half-Life 2: Lost Coast on Valve Corporationin kehittämä ja julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka julkaistiin Steam-palvelussa vuonna 2005.
Peli on kehitetty Half-Life 2 -pelin lisäkarttana sekä teknologiademona. Lost Coast julkaistiin alun perin maksullisena myyntiversiona, mutta peli oli saatavilla ilmaisena Half-Life 2:n omistaville pelaajille. 30. maaliskuuta 2007 Valve kuitenkin ilmoitti, että Lost Coastin lataaminen on ilmaista myös Radeon-näytönohjaimella varustetuilla tietokoneilla.
Half-Life 2: Lost Coast kehitettiin pelattavaksi teknologiademoksi, jonka tarkoituksena oli esitellä Valven kehittämän Source-pelimoottorin HDR-valaistustehosteita. HDR-tehoste mahdollisti tietokonepeleissä aikaisempaa realistisemman ja huomattavasti yksityiskohtaisemman valaistuksen, minkä takia pelin suorituskykyvaatimukset ovat myös raskaammat kuin alkuperäisessä Half-Life 2:ssa.
Lost Coast sisältää myös kommenttiraidan, jossa Valven työntekijät kertovat muiden muassa Lost Coastin ohjelmoinnista ja HDR-tehosteen ominaisuuksista. Sekä HDR-tehoste että kommenttiraita ovat myöhemmin olleet mukana esimerkiksi Half-Life 2: Episode One -jatko-osassa.
Juoni

Lost Coast oli alun perin taso Half-Life 2:n "Highway 17" - ja "Sandtraps"-jaksojen välille, mutta se poistettiin lopullisesta pelistä. Pelin nimi tulee Black Mesa East -kappaleesta, jossa Eli Vance sanoo Alyxille "Head for the coast, do not go to Rav..", jolloin radiolähetys katkeaa.
Juoni > Prologi

Lost Coastia ennen Gordon Freeman on saapunut Black Mesa Eastin "tutkimuskeskukseen" joka toimi samalla myös Combine-imperiumia vastustavan vastarinnan tukikohtana. Gordon oli jo aikeissa luopua HEV-puvustaan ja vaihtaa tavalliseen, valkoiseen  laboratoriotakkiin mutta ennen sitä keskus joutuu Combinen hyökkäyksen kohteeksi johtaen siihen että Gordon ja Alyx Vance pakenevat mutta samalla Alyxin isä Eli Vance vangitaan ja toimitetaan Nova Prospektin vankilaan jossa on myös muita vastarinnan jäseniä.
Juoni > Tarina

Demon alussa pelaaja kuulee mätkähdyksen kuin hän olisi pudonnut korkealta, minkä jälkeen pelaajahahmo Gordon Freeman herää St. Olga -nimisen pienen satamakaupungin edustalla. Nimetön vanha kalastaja tunnistaa Freemanin ja kertoo, että Freemanin tehtävänä olisi kukistaa Combinen joukot St. Olgassa. Freemanin tehtävän ensisijaisena tarkoituksena olisi päästä korkean, vuorimaisen kukkulan laella sijaitsevaan suureen kirkkoon.
Kalastaja johdattaa Freemanin ruostuneen metalliportin luokse ja avaa sen, minkä jälkeen Freeman pääsee etenemään kirkkoa kohti. Matkan varrella Freeman kuitenkin kohtaa Combinen sotilaita, jotka tuhoavat kirkolle johtavat puiset portaat. Ilman portaita Freeman joutuu liikkumaan korkealla kallionjyrkänteillä, ja samoihin aikoihin kirkossa sijaitseva laukaisin aktivoituu ja tulittaa St. Olgan kaupunkia Half-Life 2:ssa nähdyillä päärapuammuksilla (engl. headcrab shells). Kun Freeman on kallionjyrkänteitä pitkin noussut huipulle, hän saapuu pienelle pihalle. Pihasta Freeman etenee kirkkoon, mutta rakennuksen sisätiloihin johtava puinen ovi sulkeutuu hänen selkänsä takana.
Kirkossa ei ole vihollisia, joten Freemanin ainoa tehtävä on tuhota laukaisin. Laukaisimen voi tuhota poistamalla sitä peittävät metallilevyt ja asettamalla laitteiston väliin suurikokoisen esineen, minkä jälkeen laukaisin vaurioituu toimintakyvyttömäksi. Laukaisimen tuhoutuminen kuitenkin käynnistää hälytyksen, jolloin muutamista ammuksista ilmestyy vihamielisiä myrkkypäärapuja (engl. poison headcrabs), ja Combinen sotilaat tunkeutuvat kirkkoon. Kun Freeman poistuu kirkosta takaisin piha-alueelle, hän saa vastaansa lisää sotilaita ja paikalle ilmestyneen Combinen taisteluhelikopterin (engl. gunship).
Kun Freeman on tappanut kaikki pihalla olevat sotilaat, hän pääsee tasanteelle, minne on asetettu laser-tähtäimellä varustettu raketinheitin ja loputtomasti raketteja sisältävä ammuslaatikko. Freeman onnistuu tuhoamaan taisteluhelikopterin, hänen on laskeuduttava tasanteen alapuolella sijaitseville laudoille ja liikuttava eräänlaisen hissin luokse. Freeman astuu hissiin, joka laskeutuu alas tason aloituspisteelle. Vanha kalastaja onnittelee Freemania St. Olgan asukkaiden pelastamisesta ja pyytää hänet "illalliselle", minkä jälkeen taso päättyy. Se, miten tästä jatkettaisiin jaksoon "Sandtraps", ei ole koskaan käynyt ilmi.
Juoni > Kappaleet

Lost Coast
Aiheesta muualla

bit-tech.net | Half-Life 2: Lost Coast (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| --- | --- |
Pääsarja:   Half-Life Opposing Force  Blue Shift  Decay  Half-Life 2 Deathmatch  Episode One  Episode Two  Lost Coast  Half-Life: Alyx 
Portal-sarja:   Portal  Portal 2 Sixense Perceptual Pack 
Viralliset modit:   Counter-Strike  Day of Defeat 
Muut pelit:   The Orange Box  Half-Life 2: Survivor  The Lab  Hunt Down the Freeman 
Universumi:   Henkilöt (Gordon Freeman, G-Man)  Tapahtumapaikat  Combine Humanoidit ja synteettiset olennot  Vortigauntit  Race X 
Liittyvää:   Valve Corporation  Gearbox Software  Black Mesa  GoldSrc  Source  Steam
Al Horford

| Al Horford |
| --- | --- |
 Al Horford
Henkilötiedot
Koko nimi:  Alfred Joel Horford Reynoso
Syntynyt: 3. kesäkuuta 1986 (ikä 38) Puerto Plata, Dominikaaninen tasavalta
Kansalaisuus:   Dominikaaninen tasavalta
Koripalloilija
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä/Sentteri
Pituus:  208 cm
Paino:  113 kg
Nyk. joukkue:   Boston Celtics
Sarja:  NBA
NBA-varaus:  3. varaus, 2007 Atlanta Hawks
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2004–2007:   Floridan yliopisto
Seurajoukkueet
2007–2016 2016–2019 2019–2020  2020–2021 2021–:   Atlanta Hawks  Boston Celtics  Philadelphia 76ers  Oklahoma City Thunder  Boston Celtics
Maajoukkueet
2009–:   Dominikaaninen tasavalta
Aiheesta muualla
FIBA
Alfred Joel Horford Reynoso (s. 3. kesäkuuta 1986 Puerto Plata, Dominikaaninen tasavalta) on dominikaanilainen koripalloilija, joka edustaa NBA-seura Boston Celticsiä.
Ura

Horford pelasi yliopistokoripalloa Floridan yliopistossa, jossa hän vakuutti valmentajat jo ennen ensimmäisen kautensa alkua. Hän nousikin puolivälissä tulokaskauttaan joukkueen aloitukseen ja teki kauden aikana 5,6 pistettä ottelua kohden. Kaudella 2005–2006 Horford tuplasi pistekeskiarvonsa ja johdatti yhdessä Joakim Noahin kanssa koulunsa NCAA-mestaruuteen. Kaudella 2006–2007 Florida onnistui jälleen voittamaan NCAA-mestaruuden. Loppuottelussa Horford teki 18 pistettä ja otti 12 levypalloa. Tämän myötä hänet valittiin jo toista kertaa perättäin turnauksen tähdistöjoukkueeseen.
Horford osallistui NBA:n vuoden 2007 varaustilaisuuteen, jossa Atlanta Hawks varasi hänet koko tilaisuuden kolmantena pelaajana. Hän teki ensimmäisellä NBA-kaudellaan 10,1 pistettä ja otti 9,7 levypalloa ottelua kohden. Horford valittiin myös tulokkaiden ykköstähdistöön. Hän pelasi ensimmäisen kerran NBA:n tähdistöottelussa vuonna 2010. Kaudella 2010–2011 Horford teki ottelua kohden 15,3 pistettä ja hänet valittiin ensimmäistä kertaa NBA:n tähdistöjoukkueeseen.
Horford edusti Atlanta Hawksia vuoteen 2016 saakka ja sen jälkeen kolme kautta Boston Celticsiä.
Aiheesta muualla

NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
Gustaf Lindberg

Gustav Adolf ”Gustaf” Lindberg (16. kesäkuuta 1882 Tuusula – 5. syyskuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Ruotsalainen kansanpuolue.
Lindberg valittiin eduskuntaan kolmissa vaaleissa, 1924, 1927 ja 1929, ja hän toimi kansanedustajana kuuden vuoden ajan, toukokuusta 1924 lokakuuhun 1930. Hän edusti Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Eduskunnan valiokunnista hän vaikutti kulkulaitosvaliokunnassa, sotilasasiainvaliokunnassa, suuressa valiokunnassa ja työväenasiainvaliokunnassa. Hän toimi poliittisella urallaan myös Tuusulan kunnallislautakunnan ja kunnanvaltuuston jäsenenä.
Kansakoulun, maanviljelyskoulun ja kansanopiston käynyt Lindberg oli varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä. Hän viljeli maata synnyinkunnassaan Tuusulassa.
Lindbergin isä oli maanviljelijä August Emil Lindberg ja äiti Amanda Fredrika Lindqvist. Hänen puolisonsa oli Anna Maria Malmlund, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1913. Gustaf Lindberg kuoli syyskuussa 1932, 50-vuotiaana.
The Salvation

| The Salvation |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kristian Levring
Käsikirjoittaja:  Anders Thomas Jensen   Kristian Levring
Tuottaja:  Michael Auret   Sisse Graum Jørgensen
Säveltäjä:  Kasper Winding
Kuvaaja:  Jens Schlosser
Leikkaaja:  Pernille Bech Christensen
Tuotantosuunnittelija:  Anneke Botha
Pukusuunnittelija:  Dianna Cilliers
Pääosat:  Mads Mikkelsen Eva Green Jeffrey Dean Morgan Michael Raymond-James
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Tanska
Tuotantoyhtiö:  European Film Bonds   Forward Films   Nordisk Film   Spier Films   Zentropa Productions
Levittäjä:  Nordisk Film
Ensi-ilta:  2014
Kesto:  91 min
Alkuperäiskieli:  englanti / tanska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Salvation on Kristian Levringin ohjaama tanskalainen lännenelokuva vuodelta 2014.
Levringin pitkäaikaisena haaveena oli lännenelokuvan tekeminen. Haave toteutui, kun hän ohjasi elokuvan The Salvation. Elokuva on Etelä-Afrikassa kuvattu toimintapainotteinen elokuva. Levringin ihanteita ovat olleet John Fordin klassikot, mutta Salvation ei ole Fordia, ei myöskään Dogmaa, vaan lähinnä se muistuttaa spagettiwesterneitä. Elokuvaa tehdessään hän katsoi työryhmän kanssa tunnelman luomiseksi paitsi Fordia ja Sergio Leonea, myös Akira Kurosawaa. Elokuvan päänäyttelijä on tunnettu tanskalainen näyttelijä Mads Mikkelsen. Elokuvassa puhutaan osittain tanskaa, mutta enimmäkseen englantia.
Elokuvan tapahtuma-aika on 1870-luku ja tapahtumapaikka pieni kaupunki, joka on joutunut jengin valtaan. Elokuva kertoo kostosta, ja öljy on yksi teemoista. Ohjaaja on todennut, että hän pitää tärkeänä elokuvan tekemistä eurooppalaisena, sillä lännen tarina on myös esimerkiksi tanskalaisten ja suomalaisten tarinaa. Hän pitää elokuvaa moraliteettina vaikka sanookin, että sen nimi on ironiaa.
Arviot

Pertti Avola (Helsingin Sanomat) lyttää elokuvan johdonmukaisesti. Hänen mukaansa ohjaaja todistaa hallitsevansa muodon, mutta sisällöstä puuttuu tuoreus. Kriitikko näkee siinä vaikutteita myös Fred Zinnemannin Sheriffistä (1952). Hän uskoo elokuvan miellyttävän lännenelokuvien ystäviä, "mikäli heitä vielä on". Hän katsoo, että samanlaisia elokuvia tehtiin aikoinaan tusinoittain, mutta usein niissä oli kiinnostavampia piirteitä kuin tässä, joka hänen mielestään sortuu kliseisiin. Avola kysyy, mikä on pelastus, "salvation".
Myös Kalle Kinnunen (Suomen Kuvalehti) suhtautuu elokuvaan nihkeästi. Hänen mielestään siitä puuttuu oivallus, jolla se asettuisi lännenelokuvien historiassa omalle paikalleen, ja se on siten pelkkä viihdyttävä pastissi, jota hän suosittelee kuitenkin lännenelokuvan ystäville.
Cannesin elokuvajuhlilla kilpailusarjojen ulkopuolella esitettäessä The Salvation sai kriitikoilta kuitenkin hyvin paljon kiitosta.