stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juurakkojärvi (Virrat)

| Juurakkojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Virrat
Koordinaatit:  62°12′59″N, 23°30′31″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Vaskuunjärven valuma-alue (35.44)
Laskuoja:  oja Ilvesjärveen 
Järvinumero:  35.444.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  150,9 m  
Rantaviiva:  1,084 km  
Pinta-ala:  4,51 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiJuurakkojärvi 
Juurakkojärvi  on Pirkanmaalla Virroilla Ilvesperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,5 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Vaskuunjärven valuma-alueella (35.44), jonka Ilvesperänpuron valuma-alueeseen (35.444) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 150,9 metriä mpy.
João Figueiredo

| João Figueiredo |
| --- | --- |
 Virallinen muotokuva (1979).
Brasilian 30. presidentti
 15. maaliskuuta 1979 – 15. maaliskuuta 1985  
Varapresidentti:  Aureliano Chaves
Edeltäjä:  Ernesto Geisel
Seuraaja:  José Sarney
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. tammikuuta 1918
Kuollut: 24. joulukuuta 1999 (81 vuotta)
Puoliso:  Dulce Figueiredo
Tiedot
Puolue:  Aliança Renovadora Nacional
 Nimikirjoitus
João Baptista de Oliveira Figueiredo (15. tammikuuta 1918 – 24. joulukuuta 1999) oli brasilialainen kenraali ja poliitikko. Hän toimi Brasilian presidenttinä vuosina 1979–1985.
Figueiredo toimi myös salaisen palvelun johtajana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta João Figueiredo Wikimedia Commonsissa
Juurakko (yhtye)

| Juurakko> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2011–
Tyylilaji:  blues, kansanmusiikki
Kotipaikka:  Suomi
Jäsenet:  Laura Kaartinen, laulu, matkaharmoni, lyömäsoittimet   Eija Kankaanranta, kanteleet   Kaisa Saarikorpi, laulu, sikarilaatikkosoittimet, kitarat, lyömäsoittimet   Minsku Tammela, laulu, jouhikko, kampa, munniharppu, lyömäsoittimet   Anna Wiksten, laulu, plankku, lyömäsoittimet  
Levy-yhtiö:  IMU-Inkoon musiikki  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juurakko on vuonna 2011 perustettu suomalainen yhtye, joka yhdistelee bluesia ja kansanmusiikkia. Yhtye valittiin vuoden artistiksi Etnogaalassa 2020, ja sen albumi Lauluja kuistilta oli ehdolla vuoden 2014 etnoalbumiksi Emma-gaalassa 2015.
Jäsenet

Laura Kaartinen – laulu, matkaharmoni, lyömäsoittimet
Eija Kankaanranta – kanteleet
Kaisa Saarikorpi – laulu, sikarilaatikkosoittimet, kitarat, lyömäsoittimet
Minsku Tammela – laulu, jouhikko, kampa, munniharppu, lyömäsoittimet
Anna Wiksten – laulu, plankku, lyömäsoittimet
Julkaisut

Lauluja kuistilta – Songs from the Porch (2014)
Oi, Maalina (2017)
Yhdeksäs talvi – The Ninth Winter (2019)
Juurimultaa (EP, 2023)
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivu
Jyrjövä

| Jyrjövä Юрьево, Jurjevo |
| --- | --- |
 Kaprio ja sen koillispuolella sijainneet kylät vuoden 1860 kartalla.
 Jyrjövä
 Koordinaatit: 59°43′59″N, 29°3′7″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Leningradin alue
Piiri:  Lomonosovin piiri
Kunta:  Kaprio
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  entinen kylä
Väkiluku:  0
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jyrjövä (ven. Юрьево, Jurjevo) on entinen kylä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Kaprion kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi Länsi-Inkerin ylängön pohjoisreunalla viitisen kilometriä Kapriosta pohjoiseen.
Kaprion ujestin Kargalin pogostaan kuulunut Jyrjövä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Ruotsalaisten 1600-luvun alussa laatiman maakirjan mukaan kylään oli ortodoksien rinnalle muuttanut luterilaisia uudisasukkaita Jääskestä.
1700-luvun alusta lähtien Jyrjövä kuului Vornaisin kartanoon, jonka omistajat siirsivät seudulle venäläisiä talonpoikia. Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 kylässä asui venäläisten ohella 43 äyrämöistä, jotka kuuluivat Kaprion luterilaiseen seurakuntaan. Ortodoksit kuuluivat Klopitsan seurakuntaan, mutta kävivät kirkossa mieluummin lähempänä Kapriossa. Jyrjövässä oli vuonna 1731 rakennettu tsasouna.
Kylän talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajan maaorjia. Myöhemmin he kuuluivat Vornaisin volostin Vysotskojen kyläkuntaan. Maanviljelyn lisäksi asukkaat työskentelivät Hatapusan paperitehtaalla ja kyytimiehinä kaupungeissa. Lapset kävivät koulua Kostlovassa.
Venäjän vallankumouksen jälkeen Jyrjövä kuului aluksi Sirkkovan ja myöhemmin Kaprion kyläneuvostoon. Kylä hävisi toisen maailmansodan aikana tai sen jälkeen.
Nykyään paikalla on puutarhapalstojen ympäröimien omakotitalojen muodostama huvila-asutus. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan 48 henkeä. Jyrjövän ja Sirkkovan tienoille suunnitellaan laskettelukeskusta.
Jussi Korhonen

Jussi Korhonen -nimisiä suomalaisia henkilöitä ovat muun muassa:
Jussi Korhonen (1894–1942), jääkäri
Jussi Korhonen, punakaartilainen
Jussi Korhonen (s. 1945), kielitieteilijä, suomentaja
Jussi Korhonen (s. 1975), koripalloilija
Jussi Korhonen (s. 1983), rumpali yhtyeessä Raatokärpäset
Jussi Korhonen (s. 1997), pesäpalloilija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jussi Korhonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Maamme (Vårt land)

| Maamme (Vårt land) Juice Leskinen |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1973–2000
 Julkaistu: 2000
 Tuottaja(t): Janne Haavisto
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 126.05
 Levy-yhtiö: Johanna Kustannus
Juice Leskisen muut kokoelmalevyt
| Onnellinen mies 1997 | Maamme (Vårt land) 2000 | Tuomaksen evankeliumi 2003 |
Maamme (Vårt land) – 37 laulua Suomesta ja suomalaisista on Juice Leskisen kokoelma-albumi. Kokoelmalle on koottu Leskisen Suomesta ja suomalaisista kertovia kappaleita.
Kappaleet

Sävellykset ja sanoitukset Juice Leskinen, ellei toisin mainittu.
| --- | --- |
 CD 1 Juankoski Here I Come – 2.16 (1974)  Tango Iloharjulla soi – 1.49 (1974)  Ruisrock – 4.04 (1975)  Matkasoittajat – 1.55 (1975, säv. J. Fogerty – J. Leskinen)  Manserock – 3.35 (1981)  Tampere By Night – 2.35 (1977)  Tampereen aamu – 4.34 (1983)  Dokumentti – 3.12 (1981)  Lauri Viidan muistomerkki – 3.56 (1987)  Lamminpää – 4.07 (1987)  Lahti – 4.45 (1977)  Hauho – 2.45 (1979)  Ilomantsi – 2.57 (1981)  Iisalmen diskossa – 2.52 (1978)  Kuopio tanssii ja soi – 3.03 (1974)  Saimaata näkyvissä – 2.44 (1996)  Mela Sulkavalla – 3.24 (2000)  Kaavilainen countrytähti – 2.20 (1996)  Kantreista paras – 3.09 (2000)  Toivioretkellä – 2.04 (1980, säv. trad., sov. Leskinen) :  CD 2 Heinolassa jyrää – 2.12 (1973)  Keskiyön erikoinen – 3.06 (1975, säv. trad., san. Leskinen)  Valtatie 9 – 1.49 (1974)  Haitaribussi – 2.56 (1993)  Puhelinpylvään henkinen elämä – 3.53 (1986)  Oulunkylä / Åggelby – 3.56 (1996)  Espooseen – 2.50 (1978)  Espoosta, päivää – 3.36 (2000)  Kalevi ja Reiska, Orimattila – 2.18 (1979)  Bluesia Pieksämäen asemalla – 16.02 (1983)  Edestakaisin (Laihia–Heinäpää) – 3.13 (1980)  Kulttuuri saapui Ähtäriin – 3.26 (1982)  Vaasankin veri vapisee – 3.17 (1986)  Karelia blues – 3.22 (1996)  Suomi on liian pieni kansa – 2.17 (1996)  Siniristiloppumme – 3.08 (1991)  Maamme – 1.25 (1988, säv. Pacius–Runeberg–Cajander)
MSI Wind PC

MSI Wind Pc on Micro-Star Internationalin (MSI) kehittämä pienten ja halpojen kannettavien markkinoille suunnattu tietokone. Wind esiteltiin ensi kertaa CeBIT 2008 -messuilla . Siitä valmistetaan tulevaisuudessa 1024x600 resoluutiota tukevia, 8- ja 10-tuumaisilla näytöillä varustettuja malleja.  Kiintolevy on vakiona 2.5 tuumainen, mutta massamuistiksi on myös valittavissa SSD-kiintolevy. Kaikissa Windin versioissa on 1 GB RAM- keskusmuistia. Hinnaksi asettunee n. 300-600 euroa (£299-£699) riippuen varustelusta. Wind PC:n prosessoriksi on valittu Intelin uusi 45nm valmistustekniikkaan perustuva yksiytiminen Atom-tuoteperheeseen kuuluva Diamondville-prosessori, joka toimii 1-1,6GHz kellotaajuuksilla. Atom-prosessorin virrankulutus tulee olemaan hyvin pieni: vain 4 W, mikä mahdollistaa kannettavalle pitkän akunkeston. MSI Wind on MSI:n vastaus Asuksen suositulle Eee PC:lle. Wind tulee tukemaan Linuxia, Windows XP:tä sekä Windows Vistaa. MSI:llä oli julkaisuhetkellä merkittävä etulyöntiasema Asus Eee PC:hen nähden mm. näytön, prosessorin ja tallennuskapasiteetin tähden. Tämä etu kuitenkin kaventui melko pian, kun Asus julkaisi Eee PC 901 kannettavan.
Aiheesta muualla

MSI Pressijulkaisu (Arkistoitu – Internet Archive)
Tweaktownin julkaisemat viralliset kuvat kannettavasta
MSI Wind at EEE Journal
Jussi Korhonen (koripalloilija)

| Jussi Korhonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jussi Korhonen
Syntynyt: 30. maaliskuuta 1979 (ikä 45)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Laituri
Pituus:  195 cm
Paino:  96 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1998–2006 2008–2009:   Pyrbasket/Tampereen Pyrintö  Loimaan Korikonkarit
Jussi Korhonen (s. 30. maaliskuuta 1979) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Raholan Pyrkivän kasvatti Korhonen pelasi Suomen pääsarjaa Pyrbasketissa/Tampereen Pyrinnössä vuosina 1998–2006 yhteensä kahdeksan kautta ja saavutti kaudella 2000–2001 SM-hopeaa. Kaudella 2008–2009 hän pelasi I-divisioonassa Loimaan Korikonkarien joukkueessa.
Lynk & Co

| Lynk & Co International AB |
| --- | --- |


Tunnuslause:  ”Simpler, Smarter, Sharable”
Perustettu:  2016
Kotipaikka:   Göteborg, Ruotsi
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  henkilöautot
Emoyhtiö:  Geely
Kotisivu:  www.lynkco.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lynk & Co on Geely-konserniin kuuluva ruotsalais-kiinalainen automerkki, joka lanseerattiin vuonna 2016. Sen kotipaikka sijaitsee Göteborgissa Ruotsissa, ja kaikki merkin mallit on kehitetty yhteistyössä samaan konserniin kuuluvan Volvon kanssa.
Lynk & Con kohderyhmä on nuoret urbaanit asiakkaat. Merkkiä myytiin aluksi ainoastaan Kiinan markkinoilla. Syksyllä 2020 merkin myynti aloitettiin Euroopan markkinoilla Alankomaissa, Belgiassa, Espanjassa, Italiassa, Ranskassa, Ruotsissa ja Saksassa. Geelyn tarkoituksena on myös tuoda Lynk & Co Yhdysvaltain markkinoille. Yhdysvalloissa myytäviä autoja on suunniteltu rakennettavan Etelä-Koreassa Renault’n omistamalla tehtaalla.
Mallit

Merkin ensimmäinen malli, 01, on korimalliltaan crossover ja tuli markkinoille vuonna 2017. Seuraavana vuonna esiteltiin hieman pienempi 02 sekä neliovinen sedan-malli 03. Myöhemmin mallistoa ovat laajentaneet coupémainen 05, merkin pienin malli 06 ja suurin 09.
Lynk & Co 01 (2017–)
Lynk & Co 02 (2018–)
Lynk & Co 03 (2018–)
Lynk & Co 05 (2019–)
Lynk & Co 06 (2020–)
Lynk & Co 09 (2021–)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lynk & Co Wikimedia Commonsissa
Kanonisointi

Kanonisointi (kreikan sanasta kaanon, "ohjenuora") tarkoittaa henkilön julistamista pyhimykseksi, uskonnollisen kirjoituksen ottamista pyhien, ohjeellisten kirjojen kokoelmaan tai uskonnollisen dogmin julistamista ohjeelliseksi. Kanonisointi on myös yleisemmin jonkin asian asettamista ohjeelliseksi, julistamista esikuvaksi.
Kristinuskossa kanonisointi viittaa ensisijaisesti prosessiin, jossa lopullisesti määriteltiin mitkä kirjat kuuluvat Raamatun pyhien kirjojen kokoelmaan. 300-luvulta lähtien on Raamatun kaanonista vallinnut laaja konsensus kristikunnassa lukuun ottamatta Vanhan testamentin apokryfikirjojen asemaa.
Pyhimykseksi julistamisen merkityksessä termiä kanonisointi käytetään katolisessa ja ortodoksisessa kirkossa. Se on menettelytapa, jossa tutkitaan, täyttääkö kyseinen henkilö pyhimyksen kriteerit. Pyhimykseksi tarjolla olleen henkilön on täytynyt suorittaa ihmetekoja.
Katolisessa kirkossa henkilö julistetaan ensimmäisessä vaiheessa Jumalan palvelijaksi.  Jos tutkimusprosessi osoittaa henkilön olevan sopiva jatkoon, seuraavaksi hänestä tulee Kunnianarvoisa. Kahden todistetun kuolemanjälkeisen ihmeteon tai marttyyreilla uhrikuoleman jälkeen vuorossa on julistaminen autuaaksi (beatifikaatio). Seuraavassa vaiheessa hänet julistetaan pyhimykseksi ja liitetään pyhimysluetteloon eli kanonisoidaan.
Roomalaiskatolisella kirkolla on ollut kauan virkamies, jonka nimenomainen tehtävä on esittää pyhimysehdokkaiden kanonisointia vastustavia argumentteja. Hänen nimikkeensä on Uskon yleinen edistäjä mutta puhekielessä kutsutaan Paholaisen asianajajaksi: tarkoitus on varmistaa, että vain todella pyhitykselle otolliset läpäisevät seulan. Tehtävään on kauan valittu nimenomaan augustinolaismunkkeja. Epävirallinen mutta vakiintunut kelpoisuusehto on poikkeuksellisen itsepäisen miehen maine.
Ortodoksisessakin kirkossa uskonnollisessa ja kirkollisessa mielessä esikuviksi kelpaavia henkilöitä voidaan kanonisoida pyhiksi, mutta kanonisointi tapahtuu hieman eri tavalla kuin roomalaiskatolisilla.
Anglikaaninen kirkko ei sulje kanonisointia pois, mutta on kanonisoinut vain yhden henkilön, Kaarle I:n. Muissa protestanttisissa, kuten luterilaisissa ja reformoiduissa, kirkoissa ihmisiä ei kanonisoida, koska tällaisen menettelyn katsotaan olevan ristiriidassa uskonpuhdistuksen keskeisten periaatteiden, sola scripturan ja sola gratian, kanssa.[lähde? ]
Kangasnahkajäkälä

| Kangasnahkajäkälä> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Alakaari::  Pezizomycotina
Luokka::  Lecanoromycetes
Alaluokka::  Lecanoromycetidae
Lahko::  Nahkajäkälät Peltigerales
Heimo::  Nahkajäkälät Peltigeraceae
Suku::  Nahkajäkälät Peltigera
Laji::  occidentalis
Kaksiosainen nimi
 Peltigera occidentalis  (E. Dahl) Kristinsson 
Katso myös
   Kangasnahkajäkälä Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kangasnahkajäkälä (Peltigera occidentalis) on nahkajäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Sen yläpinta on kuivana siniharmaa, kosteana tummanvihreä. Alapinnan verkkosuonitus on reunoilta vaalea, mutta keskiosa on tummanruskea. Liuskat ovat noin 1,5–2,5 senttimetriä leveitä. Kasvaa kangasmetsien kenttäkerroksen sammalikossa, puiden tyvillä ja varjoisien kallioseinämien sammaleissa. Kangasnahkajäkälän jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy tenuioriinia (C26H24O10), metyyligyroforaattia (C25H22O10), gyroforahappoa (C24H20O10) ja triterpenoideja, kuten zeoriinia (C30H52O2), dolikorritsiinia (C32H54O3) ja peltidaktyliinia (C32H54O3).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kangasnahkajäkälä (Peltigera occidentalis)
Luopioisten kasvisto: Kangasnahkajäkälä (Peltigera occidentalis)
UniProt: Taxonomy - Peltigera occidentalis (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Peltigera occidentalis (englanniksi)
Consortium of Lichen Herbaria: Peltigera occidentalis (englanniksi)
Kangasniemen kirkkoranta

Kangasniemen kirkkoranta on monipuolisen suomalaisen kulttuuriammattilaisen Ragnar Ekelundin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1917. Kooltaan maalaus on 46,5×56,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.
Ragnar Ekelund maalasi useamman maalauksen Kangasniemen kirkkorannasta. Hän oli syntynyt Kangasniemellä ja vietti siellä lapsuutensa. Hänen maalauksensa perustuvat geometrisiin muotoihin ja hienovaraisiin valöörinvaihteluihin. Ekelundilla katsotaan olevan oma selkeä viivotintyylinsä. Yleensä hän kuvasi maisemat ilman ihmisiä staattisina tiloina. Ekelundin aiheistoa olivat erityisesti saaristomaisemat ja kaupungit.
Ateneumin taidemuseolla on hallussaan kolme Ragnar Ekelundin Kangasniemen kirkkoranta -teosta. Niistä kaksi on vuodelta 1917 ja yksi vuodelta 1922.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Kangasniemen kirkkoranta. (Arkistoitu – Internet Archive)
Kanopos (mytologia)

Kanopos (m.kreik. Κάνωπος, Kanōpos; lat. Canopus) oli kreikkalaisessa mytologiassa Spartan kuninkaan Menelaoksen aluksen ruorimies Troijan sodan aikana.  Paluumatkalla sodasta hän kuitenkin menehtyi käärmeen puremaan Egyptissä, jonne alus oli poikennut kotimatkallaan. Menelaos hautasi Kanopoksen paikalle, johon perustettiin hänen nimeään kantanut Kanopoksen kaupunki. Plutarkhos vertasi Osirista Kanopokseen.
Kanopos on mahdollisesti antanut nimensä Canopukselle, kirkkaalle Kölin tähdistön tähdelle.
Lumikuningatar (Andersen)

Lumikuningatar, Rudolf Koivun kuvitusta satuun.
Lumikuningatar (Snedronningen) on H. C. Andersenin kirjoittama satu, joka julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1845.
Satu on pisimpiä Andersenin satuja, ja siitä on tehty lukuisia elokuva-, tv- ja teatterisovituksia.
Tarina

Tihulaisten kuningas valmistaa itselleen taikapeilin, joka tuo epäonnea hyville ihmisille. Tihulaisten käytössä peili kuitenkin särkyy ja sen tuhannet miljoonat pienet sirpaleet leviävät ympäri maailmaa. Nämä sirpaleet joutuvat ihmisten sydämiin jäädyttäen ne ja muuttaen heidät pahoiksi.
Vuosia myöhemmin pieni tyttö ja pieni poika, Gerda ja Kai, asuvat suuressa kaupungissa. Kain isoäiti kertoo lapsille legendan Lumikuningattaresta, joka hallitsee lumihiutaleita. Kesällä peilin sirpaleita joutuu Kain sydämeen ja silmiin. Kain luonne muuttuu: hänestä tulee ilkeä ja epäkohtelias. Hän tuhoaa hänen ja Gerdan istuttaman ruusupenkin, eikä välitä enää Gerdasta tai isoäidistään, koska pitää heitä rumina. Ainoa asia mitä hän pitää kauniina ovat lumihiutaleet.
Seuraavana talvena hän suuntaa kelkallaan markkinoille ja näkee suuren vaunun, jota Lumikuningatar ajaa ja seuraa häntä. Kaupungin ulkopuolella Lumikuningatar nostaa Kain vaunuunsa ja suutelee häntä kahdesti: ensimmäisellä kerralla puuduttaakseen hänet kylmältä ja toisella saadakseen hänet unohtamaan entisen elämänsä. Hän ei suutele Kaita kolmatta kertaa, koska se tappaisi hänet. Suudelmien seurauksensa Kai lähtee Lumikuningattaren mukaan.
Kaupungin asukkaat uskovat Kain hukkuneen läheiseen jokeen, mutta Gerda kieltäytyy uskomasta asiaa ja päättää etsiä Kain. Hän kyselee kaikilta Kain olinpaikasta mutta turhaan. Lopulta hän päättää kysyä asiaa joelta ja tarjoaa palkkioksi punaisia kenkiään. Joki kertoo Gerdalle, ettei Kai ole hukkunut ja Gerda jatkaa etsintäretkeään. Etsintäretkellään hän tapaa vanhan korpin, joka kertoo Kain olinpaikan. Hän menee korpin ohjeiden mukaisesti suureen linnaan, jossa kohtaa prinsessan ja prinssin, jotka ovat ilkeitä mutta päättävät kuitenkin auttaa Gerdaa antamalla hänelle oppaan ja lämpimiä vaatteita. Matkalla Gerda kuitenkin kaapataan ja hänet viedään varkaiden linnaan, jossa hän tutustuu ryövärityttöön. Tyttö auttaa Gerdan pakoon ja kertoo, että Kai on viety Lumikuningattaren kotiin Lappiin.
Kun Gerda saapuu perille Lumikuningattaren linnaan hän kohtaa ongelmia, hänen on löydettävä Kai. Lisäksi myös Kain on suoriuduttava palapelin ratkaisemisesta, jotta Lumikuningatar vapauttaisi hänet. Lopulta Gerda kuitenkin löytää Kain ja itkee kyyneleitä, jotka sulattavat sirpaleet pois. Sadun lopussa Kai ja Gerda palaavat kotiinsa aikuisina ja on jälleen kesä.
Lumikuningatar kirjallisuudessa

Monien kirjallisuuden hahmojen uskotaan pohjautuvan Lumikuningattareen. Esimerkiksi C. S. Lewisin teos Velho ja leijona saattaa osittain pohjautua Lumikuningattareen, sillä Narnian kuningatar muutti Narnian ikuisen talven maaksi ja hän pukeutui myös valkoiseen turkkiin. Samankaltainen hahmo on myös Tove Janssonin Taikatalven Jäärouva.
Elokuvia

Lumikuningatar, Päivi Hartzellin ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1986
Lumikuningatar (Die Schneekönigin), saksalais–suomalainen elokuva vuodelta 2014
Myös Disneyn Frozen-elokuva perustuu löyhästi Lumikuningattareen.
Aiheesta muualla

Lumikuningatar Wikiaineistossa (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Luettelo Aku Ankan taskukirjoista (1–25)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Aku Ankan taskukirja -luettelot
|  1–25 |  26–50 |  51–75 |  76–100 |
|  101–125 |  126–150 |  151–175 |  176–200 |
|  201–225 |  226–250 |  251–275 |  276–300 |
|  301–325 |  326–350 |  351–375 |  376–400 |
|  401–425 |  426–450 |  451–475 |  476–500 |
|  501–525 |  526–550 |  |  |
|  Teemanumerot 1–25 |  Teemanumerot 1–25 |  Teemanumerot 26–54 |  Teemanumerot 26–54 |
|  Erikoisnumerot |  Erikoisnumerot | Taskarin parhaat | Taskarin parhaat |
| Taskarin sankarit | Taskarin sankarit | Taskarin tähtihetket | Taskarin tähtihetket |
|  Mini-taskarit |  Mini-taskarit |  In English |  In English |
Tämä on luettelo Aku Ankan taskukirjojen numeroista 1–25. Ne ilmestyivät alun perin vuosina 1970–1975.
1975

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kansi | Numero | Ilmestynyt | Sivuja | Tunniste | Inducks |
|  Kannen piirtäjä Giovan Battista Carpi. | 23: Mikki kuulee kummia | 1975 | 256 | ISBN | Inducks |
 Kannen piirtäjä Giovan Battista Carpi.:  (Esinäytös), s. 5, tarina Gian Giacomo Dalmasso, piirrokset Giuseppe Perego. Tarinakoodi I CWD 24-A.  Kuningatar Kalhoan ikuinen tuli, s. 9, tarina ja piirrokset Romano Scarpa, tussaus Rodolfo Cimino. Tarinakoodi I TL 303-AP.  Tapaus XYZ, s. 81, juoni Abramo Barosso, käsikirjoitus Giampaolo Barosso, piirrokset Giovan Battista Carpi. Tarinakoodi I TL 358-AP.  Mikin vankilaseikkailu, s. 149, tarina Ennio Missaglia, piirrokset Giulio Chierchini. Tarinakoodi I TL 279-BP.  Etelämeren taikaa, s. 193, tarina Gian Giacomo Dalmasso, piirrokset Giovan Battista Carpi. Tarinakoodi I TL 293-BP.
 Kannen piirtäjä Giovan Battista Carpi.: Muut painokset 1983 ja 1991.

|  Kannen piirtäjä Einar Lagerwall. | 24: Roope-sedän maailmanmatkat | 1975 | 256 | ISBN | Inducks |
 Kannen piirtäjä Einar Lagerwall.:  (Esinäytös), s. 5, tarina Gian Giacomo Dalmasso, piirrokset Giuseppe Perego. Tarinakoodi I CWD 30-A.  Aku Ankka esihistorian erikoistuntijana, s. 9, tarina Carlo Chendi, piirrokset Luciano Bottaro. Tarinakoodi I TL 393-A.  Roope-setä ja faaraon kosto, s. 41, juoni Abramo Barosso, käsikirjoitus Giampaolo Barosso, piirrokset Giovan Battista Carpi. Tarinakoodi I TL 395-A.  Roope-setä ja näkymätön kulta, s. 77, tarina Michele Gazzarri, piirrokset Giovan Battista Carpi. Tarinakoodi I TL 398-C.  Aku Aladdinin luolassa, s. 117, tarina Osvaldo Pavese, piirrokset Pier Lorenzo De Vita. Tarinakoodi I TL 344-AP.  Aku ja kaksi pistoolia, s. 173, tarina Osvaldo Pavese, piirrokset Giuseppe Perego. Tarinakoodi I TL 394-A.  Roope-setä ja kapteeni Kiddin aarre, s. 217, tarina Roberto Catalano, piirrokset Massimo De Vita ja Pier Lorenzo De Vita. Tarinakoodi I TL 280-A.
 Kannen piirtäjä Einar Lagerwall.: Muut painokset 1983 ja 1991.

|  Kannen piirtäjä Giuseppe Perego. | 25: Mikki vauhdissa | 1975 | 256 | ISBN 951-875-264-8 | Inducks |
 Kannen piirtäjä Giuseppe Perego.:  (Esinäytös), s. 5, tarina Gian Giacomo Dalmasso, piirrokset Giuseppe Perego. Tarinakoodi I CWD 28-A.  Mikki ratkaisee Kariban arvoituksen, s. 13, tarina Ennio Missaglia, piirrokset Luciano Capitanio. Tarinakoodi I TL 266-BP.  Mikki ja Hessu vakoiluverkossa, s. 77, tarina Gian Giacomo Dalmasso, piirrokset Giulio Chierchini. Tarinakoodi I TL 384-C.  Astronautti Mikki, s. 109, tarina Gian Giacomo Dalmasso, piirrokset Giovan Battista Carpi. Tarinakoodi I TL 417-B.  Kuumatka, s. 145, tarina Attilio Mazzanti, piirrokset Giovan Battista Carpi. Tarinakoodi I TL 234-AP.  Minkä mitäkin, s. 209, tarina Gian Giacomo Dalmasso, piirrokset Pier Lorenzo De Vita. Tarinakoodi I TL 432-A.
 Kannen piirtäjä Giuseppe Perego.: Muut painokset 1983 ja 1991.