stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMCS Victoria (SSK 876)
Palvelus

Kylmän sodan päätyttyä ja sukellusveneohjelman peruunnuttua alus poistettiin palveluksesta 1994. Kuninkaallisen laivaston päätettyä luopua dieselkäyttöisistä sukellusveneistä Upholder-luokan aluksia tarjottiin 1993 Kanadalle, joka hyväksyi tarjouksen viisi vuotta myöhemmin 1998. Kanada maksoi neljästä aluksesta 427 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria sekä 98 miljoonaa dollaria niiden modernisoinnista sekä Kanadan vaatimuksesta tehtävistä muutoksista. Alukset siirrettiin Kanadan hallintaan lainasopimuksella siten, että se voi lunastaa alukset kahdeksan vuotta hankinnasta yhdellä punnalla kunkin.
Palvelus > Kanadan laivastossa

Halifaxiin saavuttuaan alus siirrettiin telakalle modernisoitavaksi. Työn oli suunniteltu kestävän kuusi kuukautta, mutta se valmistui vasta 2003. Alus siirrettiin Esquimaltiin Brittiläiseen Kolumbiaan ollen tukikohdan ensimmäinen kanadalainen sukellusvene sitten vuoden 1974. Alus oli vuodet 2004 ja 2005 vuoroin telakalle ja palveluksessa, kun toteutettiin kaksivuotista korjausohjelmaa.
Vuodesta 2000 aina vuoteen 2010 alus oli operatiivisessa palveluksessa ainoastaan 115 päivää. Alus aloitti 5. joulukuuta 2011 koeajot ja miehistönkoulutuksen. Se saapui 13. joulukuuta Bangorin laivastotukikohtaan Washingtonissa, jossa alus siirrettiin antimagnetisointiin. Alus palasi 16. joulukuuta Esquimaltiin.
Alus laukaisu 16. maaliskuuta 2012 ensimmäisen kerran harjoitustorpedon ja 17. heinäkuuta RIMPAC 2012 -harjoituksessa ensimmäisen Mark 48 -torpedon, joka upotti USNS Concordin. Alus todettiin täysin operaatiokelpoiseksi 2012.
Halo Infinite

| Halo Infinite |
| --- | --- |

Kehittäjä:  343 Industries
Julkaisija:  Xbox Game Studios
Jakelija:  Microsoft Store ja Steam
Ohjaaja:  Joseph Staten
Taiteilija:  Nicolas Bouvier
Säveltäjä:  Gareth Coker ja Joel Corelitz
Pelisarja:  Halo
Pelimoottori:  Slipspace-pelimoottori
Julkaistu:  8. joulukuuta 2021
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: D (17 vuotta tai vanhempi)  ESRB: Teini-ikäisille  GSRR: 15+  PEGI 16 
Alusta:  Windows, Xbox One, Xbox Series X ja Series S
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  Blu-ray, Xbox Games Store
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Halo Infinite on 343 Industriesin kehittämä Xbox Game Studiosin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu 8. joulukuuta 2021.
Peli on jatko-osa vuonna 2015 julkaistulle Halo 5: Guardiansille ja kolmas 343 Industriesin kehittämä Halo-pääsarjan peli. Pelin päähenkilö on Spartan II -supersotilas Master Chief.
Kehitys

Halo Infinite esiteltiin vuoden 2018 Electronic Entertainment Expo -pelimessuilla, ja sen kerrottiin toimivan uudella Slipspace-pelimoottorilla. 343 Industriesin Chris Leen mukaan visuaaliseen ilmeeseen on haettu vaikutteita pelisarjan aiemmista osista, ja se keskittyy vahvemmin Master Chiefin tarinaan kuin Halo 5.
Pelin beta-versio on ollut pelattavissa eri aikoina ennen julkaisua.
Vastaanotto

Metacritic-kerääjäsivustolla pelin Xbox Series X -versio sai 86/100 pistettä, perustuen 80 kriitikoiden arvosteluun.
Aiheesta muualla

Halo Infinite MobyGamesissa (englanniksi)
Halo Infinite MobyGamesissa (englanniksi)
Halo Waypoint pelisarjan virallinen sivusto (englanniksi)
Halopedia (englanniksi)
S/S Wipunen

S/S Wipunen on suomalainen höyrylaiva, joka on rakennettu vuonna 1907 Paul Wahl & Co:n telakalla Varkaudessa. Aluksen rakennutti Oy Gust. Ranin tekemään yhtiön teollisuuslaitosten tarvitsemat halkojen kuljetukset ja tukkukaupan tavaroiden proomukuljetukset Saimaalla. Kuljetukset hinaaja Wipunen teki vetämällä tavallisesti 3-4 haloilla ja tukkutavaralla lastattua proomua.
Ammattiliikenteessä Wipunen toimi vuoteen 1969 asti, jonka jälkeen alus on toiminut muotoon Lignell & Piispanen nimensä muuttaneen alkuperäisen rakennuttajansa Oy Gust Raninin edustusaluksena.
Tekniset tiedot

Aikaisemmat nimet: -
Alustyyppi: Hinaaja
Rakennuspaikka: Paul Wahl & Co:n telakka, Varkaus
Rakennusvuosi: 1907
Rakennusaine: Teräs
Pituus: 18.9 m
Leveys: 4.0 m
Syväys: 1.2 m
Koneen tyyppi: Compound-höyrykone
Koneen teho: 93 ihv
Polttoaine: Puu
Omistaja: Oy Gust Ranin, Kuopio
Kotisatama: Kuopio
Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin ja se on Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä.
Aiheesta muualla

Suomen Höyrypursiseura
Ruskopöllönen

| Ruskopöllönen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Pöllöset Otus
Laji::  rufescens
Kaksiosainen nimi
 Otus rufescens  (Horsfield, 1821) 
Katso myös
   Ruskopöllönen Wikispeciesissä   Ruskopöllönen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruskopöllönen (Otus rufescens) on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Kaakkois-Aasiassa Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Filippiineillä ja Thaimaassa. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset suot ja kosteat alankoalueet sekä huonokuntoiset entiset metsät.
Se painaa keskimäärin 77 grammaa.
Sillä on kaksi alalajia:
Otus rufescens malayensis Hachisuka, 1934
Otus rufescens rufescens (Horsfield, 1821)
HMCS St. Croix

| HMCS St>  Croix |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bethlehem Shipbuilding Corporation, Fore River Shipyard, Quincy, Massachusetts
Kölinlasku:  10. syyskuuta 1918
Laskettu vesille:  31. tammikuuta 1919
Palveluskäyttöön:  24. syyskuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 22. syyskuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 109 t
Pituus:  95,83 m
Leveys:  9,65 m
Syväys:  2,8 m
Koneteho:  26 500 hv
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  122
Aseistus
Aseistus:  3 × 4″/L50 -tykkiä 1 × 3″ ilmatorjuntatykki 3 × .5″ konekivääriä 6 × 21″ (533 mm) torpedoputkea
HMCS St. Croix (viirinumero I81) oli Kanadan laivaston Town-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Yhdysvallat tilasi aluksen Bethlehem Steeliltä Quincystä Massachusettsista, missä köli laskettiin 11. syyskuuta 1918 Burnham-luokan tyypin A -aluksena. Alus laskettiin vesille nimellä USS McCook ja liitettiin Yhdysvaltain laivastoon 30. huhtikuuta 1919.
Palvelus

McCook oli Atlantilla vuoteen 1922, jolloin se sijoitettiin Philadelphiassa reserviin. Joulukuussa 1939 alus palautettiin palvelukseen ja se aloitti partioinnin Atlantilla. Alus valittiin lend lease -sopimuksen nojalla siirrettäväksi Yhdistyneelle kuningaskunnalle, jolle se luovutettiin 3. syyskuuta 1940.
Palvelus > HMCS St. Croix

Alus liitettiin Kanadan laivastoon Halifaxissa 24. syyskuuta nimellä HMCS McCook. Lyhyen huollon jälkeen alus määrättiin Halifaxin paikallissaattajiin ja se nimettiin 3. lokakuuta HMCS St. Croixiksi. Marraskuussa alus määrättiin muutostöitä varten telakalle Britteinsaarille ja se lähti 30. marraskuuta Halifaxista Devonportin telakalle. Matkalla St. Johniin alus kärsi myrskyssä vaurioita ja se palasi 18. joulukuuta Halifaxiin korjattavaksi.
Maaliskuussa telakalta palattuaan alus jäi Halifaxiin paikallissaattajaksi, kunnes se määrättiin heinäkuussa perustettavaan Newfoundlandin saattajaosastoon. Alus siirtyi Newfoundlandiin aloittaen Atlantin saattueiden suojaamisen St. John’sin ja Islannin välillä. Syyskuussa alus siirrettiin St. John’sissa telakalle, mistä se palasi palvelukseen huhtikuussa 1942.
Alus siirrettiin toukokuussa keskisen Atlantin saattajaosastoon (engl. Mid Ocean Escort Force, MOEF), jonka mukana se suojasi itään matkannutta saattuetta SC84. Alus liittyi 23. heinäkuuta länteen matkanneeseen saattueeseen ON113 HMS Burnhamin ja neljän korvetin kanssa. Seuraavana päivänä havaittiin pinnalla Saksan laivaston sukellusveneet U-90 ja U-552, joista alus upotti syvyyspommein ensin mainitun.
St. Croix siirrettiin Kanadan saattajaryhmä C4:ään, jonka muut alukset olivat HMCS Ottawa, HMCS Sherbrooke sekä kaksi Kanadan laivaston korvettia ja yksi Britannian kuninkaallisen laivaston korvetti, suojaamaan länteen matkannutta saattuetta ON127. Sukellusveneryhmä Vorwärtsiin kuulunut sukellusvene U-584 havaitsi saattueen Islannin länsipuolella 9. syyskuuta. Seuraavana päivänä sukellusveneet upottivat kaksi rahtialusta ja vaurioittivat kolmea saattajien torjuntayrityksistä huolimatta. 11. ja 12. syyskuuta sukellusveneet upottivat vielä neljä rahtialusta, mutta seuraavana päivänä saapuneet lentokoneet estivät sukellusveneitä jatkamasta hyökkäyksiä.
Lokakuussa alus siirrettiin saattajaryhmä C1:een, jonka mukana se suojasi Atlantin saattueita. Alus siirrettiin marraskuussa huollettavaksi telakalle, mistä se palasi palvelukseen tammikuussa 1943. Suojatessaan saattueita ONS18 ja ON202 alukseen osui 12. syyskuuta 1943 sukellusvene U-305:n laukaisema akustinen torpedo, joka teki aluksesta liikuntakyvyttömän. Tuntia myöhemmin alukseen osui saman sukellusveneen laukaisema toinen torpedo, mikä upotti aluksen. HMS Itchen pelasti 147 hengen miehistöstä 81 eloonjäänyttä. Itchenin upotessa 21. syyskuuta St. Croixin miehistöstä jäi eloon vain yksi.
Saihat

| Saihat سيهات |
| --- | --- |
 Saihat
 Koordinaatit: 26.4771°N, 50.0397°E 
Valtio:  Saudi-Arabia
Maakunta:  Aš-Šarqiyya
Väkiluku (2010)  ():  75 794
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saihat (myös Syhat tai Sayhut, arab. سيهات‎, Sayhāt) on kaupunki Saudi-Arabian itäisessä aš-Šarqiyyan maakunnassa, Persianlahden rannalla. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungin väkiluku oli 75 794.
Kaupungin kuvernöörinä toimii Muhammad bin Fahd. Varhaisimmat maininnat kaupungista ovat 1600-luvulta.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Saihat Monthly Climate Average, Saudi Arabia (englanniksi) (worldweatheronline.com)
Rognen kirkko

| Rognen kirkko Rogne kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2012.
Sijainti:  Øystre Slidre, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Hamarin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1857
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rognen kirkko (norj. Rogne kyrkje) on Øystre Slidren kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1857.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rognen kirkko Wikimedia Commonsissa
Ruskopäämarmosetti

| Ruskopäämarmosetti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Alalahko::  Haplorrhini
Osalahko::  Apinat Simiiformes
Heimo::  Kierteishäntäapinat Cebidae
Alaheimo::  Kynsiapinat Callitrichinae
Suku::  Silkkiapinat Callithrix
Laji::  flaviceps
Kaksiosainen nimi
 Callithrix flaviceps  (Thomas, 1903) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Ruskopäämarmosetti eli ruskeapääsilkkiapina (Callithrix flaviceps) on kierteishäntäapinoiden heimoon kuuluva apinalaji.
Ruskopäämarmosetti on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. Sitä tavataan Brasiliassa Espírito Santon ja Minas Geraisin osavaltioissa, Atlantin rannikkovuoriston metsissä 300–1200 metrin korkeudella. Ne elävät 3–20 yksilön ryhmissä, joiden jäsenet ovat sukua toisilleen. Verrattuna muihin saman suvun apinoihin ruskopäämarmosetit liikkuvat laajemmalla alueella ja puolustavat kotiseutuaan vähemmän kiivaasti.
Ruskopäämarmosetit syövät puusta irtoavaa kumimaista mahlaa, sieniä ja pieniä eläimiä. Ne painavat keskimäärin noin 400 grammaa.
Ruandan jalkapallomaajoukkue

Ruandan jalkapallomaajoukkue edustaa Ruandaa kansainvälisissä miesten jalkapallokilpailuissa ja sitä hallinnoi Ruandan jalkapalloliitto.
Arvokisat > Maailmanmestaruuskilpailut

1930—1986 - Ei osallistunut
1990 - Jättäytyi pois
1984 - Ei selviytynyt karsinnoista
1994 - Ei osallistunut
1998—2006 - Ei selviytynyt karsinnoista
Arvokisat > African Nations Cup

1957—1980 - Ei osallistunut
1982—1984 - Ei selviytynyt karsinnoista
1986 - Ei osallistunut
1988 - Jättäytyi pois
1990—1998 - Ei osallistunut
2000—2002 - Ei selviytynyt karsinnoista
2004 - 1. kierroksella
2006—2008 - Ei selviytynyt karsinnoista
Tunnettuja pelaajia

Olivier Karekezi
Désiré Mbonabucya
Entisiä valmentajia

Ratomir Dujković
Josip Kuže
Otto Pfister
Aiheesta muualla

Ruanda FIFAn sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
CAF:n maajoukkueet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Algeria |  Angola |  Benin |  Botswana |  Burkina Faso |  Burundi |  Djibouti |  Egypti |
|  Eritrea |  Etelä-Afrikka |  Etelä-Sudan |  Etiopia |  Gabon |  Gambia |  Ghana |  Guinea |
|  Guinea-Bissau |  Kamerun |  Kap Verde |  Kenia |  Keski-Afrikan tasavalta |  Komorit |  Kongon demokraattinen tasavalta |  Kongon tasavalta |
|  Lesotho |  Liberia |  Libya |  Madagaskar |  Malawi |  Mali |  Marokko |  Mauritania |
|  Mauritius |  Mosambik |  Namibia |  Niger |  Nigeria |  Norsunluurannikko |  Päiväntasaajan Guinea |  Ruanda |
|  Sambia |  São Tomé ja Príncipe |  Senegal |  Seychellit |  Sierra Leone |  Somalia |  Sudan |  Swazimaa |
|  Tansania |  Togo |  Tšad |  Tunisia |  Uganda |  Zimbabwe |  |  |
Hannu Nyman (täsmennyssivu)

Hannu Nyman voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Hannu Nyman, suomalainen rovasti
Hannu Nyman, suomalainen raviohjastaja
Hans (Hannu) Nyman, suomalainen opettaja ja kirkkoherra
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hannu Nyman”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hella Brock

Hella Maria Brock (o.s. Siegmund-Schultze; 3. lokakuuta 1919 Schweinitz bei Wittenberg – 30. lokakuuta 2020 Dippoldiswalde) oli saksalainen musiikkitieteilijä ja -pedagogi. Hän kehitti Itä-Saksan musiikin opetusohjelmia ja omistautui Edvard Griegin työn tutkimukselle. Myös hänen veljensä Walther Siegmund-Schultze oli musiikkitieteilijä.
Brock sai 1940-luvulla musiikkiaineiden ja englannin kielen opettajan pätevyydet. Hän sai tohtorin arvon kasvatustieteessä vuonna 1955. Brock suoritti habilitaationsa vuonna 1960 ja työskenteli aluksi luennoitsijana musiikkikasvatuksen metodologiassa Greifswaldin yliopistossa. Hän toimi myös sen vasta perustetun Musiikkitieteen instituutin johtajana. Brock kirjoitti muun muassa teosanalyysejä ja säveltäjäkuvauksia musiikin oppikirjoihin. Hänestä tehtiin professori vuonna 1966. Brock siirtyi vuona 1972 Leipzigin yliopistoon musiikkikasvatuksen metodologian ja teorian luennoitsijana. Hän oli jo ennen tätä aloittanut Grieg-tutkimuksen, jolle hän omistautui täysin jäätyään eläkkeelle vuonna 1980. Brock opiskeli norjan kielen ja sai luvan matkustaa Norjaan tutkimustarkoituksessa vuonna 1985.
Brock julkaisi vuona 1990 teoksen Edvard Grieg: Eine Biografie, joka oli lähes viiteenkymmeneen vuoteen ensimmäinen saksankielinen Griegistä laadittu elämäkerta. Hän teki muitakin julkaisuja Griegistä. 1980-luvulla hän myös toimi väitöstöiden ohjaajana. Brockille myönnettiin vuonna 1964 pronssinen Pestalozzi-mitali ja vuonna 1971 Clara Zetkin -mitali. Vuonna 2005 Brockin työn ansiosta avattiin Leipzigiin Griegille omistettu muisto- ja kohtaamispaikka. Hänen aloitteestaan Leipzigissä järjestettiin 5. ja 6. saksalaiset Edvard Grieg -kongressit vuosina 2004 ja 2008. Brockista tuli International Edvard Grieg Societyn (IGS) kunniajäsen vuona 2009. Hän kuoli 101-vuotiaana.
Sakit (kaupunki)

| Sakit |
| --- | --- |
 Sakit
 Koordinaatit: 27°27′N, 78°49′E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Uttar Pradesh
Piirikunta:  Etah
Väkiluku (2011):  8 089
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sakit on Intian Uttar Pradeshin osavaltiossa sijaitseva kaupunki. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 8 089 asukasta.
Sakitissa on useita kouluja nuorille lapsille, mutta siitä huolimatta koulutuksen taso ja laatu ovat alhaisia.[lähde? ]
Halo 4

| Halo 4 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  343 Industries
Julkaisija:  Microsoft Studios
Jakelija:  Microsoft Store ja Steam
Säveltäjä:  Neil Davige, Kazuma Jinnouchi
Pelisarja:  Halo
Julkaistu:  6. marraskuuta 2012
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 16  USK 16 
Alusta:  Xbox 360
Jakelumuoto:  Optinen levy ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Halo 4 Warthog E3 2012 -messuilla.
Halo 4 on kahdeksas Halo-peli. Se julkaistiin Xbox 360:lle 6. marraskuuta 2012 ja Steamiin 16. marraskuuta 2020. Aiemmin Halo-pelit on kehittänyt Bungie, mutta Halo 4:n kehitti 343 Industries. Peli jatkaa neljä vuotta Halo 3:n jälkeen. Master Chief ja Cortana ovat myös mukana pelissä.
Pelin odotettiin rikkovan myyntiennätyksiä muiden Halo-pelin tavoin. Joulukuuhun 2012 mennessä peliä oli myyty yli neljä miljoonaa kappaletta.
Juoni

Halo 3:n jälkeen Spartan II -supersotilas Master Chief ja tekoäly Cortana ovat ajelehtineet avaruudessa Forward Unto Dawn -nimisen aluksen takaosassa neljä vuotta, seitsemän kuukautta ja kymmenen päivää. Cortana herättää Chiefin syväjäädytyksestä huomatessaan aluksen olevan hyökkäyksen alaisena. Chief ja Cortana etenevät rappioituneen aluksen läpi näköalakannelle ja havaitsevat olevansa kokonaisen Covenant-laivueen hyökkäyksen alaisena. Siirtyessään aluksen pinnalle he huomaavat olevansa mystisen Forerunner-planeetan kiertoradalla. Chief laukaisee ydinohjuksen törmäyskurssilla olevaan alukseen, mutta samassa keinotekoinen planeetta aukeaa ja vetää koko laivueen ja Forward Unto Dawnin sisälleen.
Master Chiefin haarniska lukittuu, mikä pelastaa hänet ja Cortanan pudotukselta. He huomaavat olevansa Forerunner-planeetan uloimman kuoren sisällä olevalla pienemmällä planeetalla. Cortana katsoo olevan korkea aika kertoa Chiefille kärsivänsä niin sanottua Rampancy-tilaa, jossa teköaly rappeutuu seitsemän vuoden kuluttua luomisestaan. Chief lupaa Cortanalle viedä tämän takaisin Maahan parannettavaksi. Heidän taisteltuaan tiensä pudotuksesta selvinneiden Covenant-joukkojen läpi Cortana huomaa heikon signaalin, joka ei vastaa Covenant-viestintää. Pian kaksikko löytävää holografisen kartan planeetasta. Cortanan mukaan planeetan nimi on Requiem ja signaali tulee Infinity-nimisestä ihmisten avaruusaluksesta planeetan sisältä. Cortana aukaisee portaalin Requiemin sisemmän planeetan onttoon ytimeen, juuri ennen kuin Forerunner-peräisiä mekaanisia sotilaita ilmestyy kuin tyhjästä heidän ympärilleen.
Planeetan ytimessä he eivät löydä Infinityä vaan valtavan onton tilan keskellä leijuvan satelliitin, joka vahvistaa Requiemin ulkopuolelta kuuluvaa signaalia. Infinityä täytyy varoittaa lähestymästä planeettaa tai sekin vedetään sisälle, mutta Chiefin haarniskan lähetin on liian heikko, ja yhteyttä häiritään ytimen reunoilta satelliittiin johtavilla säteillä. Chief taistelee tiensä Forerunner-robottien ja niitä vastaan taistelevien, ytimeen tiensä löytäneiden Covenanttien läpi sammuttaen säteet. Cortana saa heikon yhteyden Infinityyn, mutta ei kykene varoittamaan sitä. Cortana uskoo ytimen satelliittia voitavan käyttää yhteyden vahvistamiseen. Satelliitin sisältä he löytävät suuren hohtavan pallon, joka levittää Infinityn signaalia. Chief yrittää kommunikoida Infinityn kanssa, mutta pallon todellinen olemus paljastuu. Pallo aukeaa ja yksinäinen olento laskeutuu sen pohjasta julistaen olevansa Didact, palloon vuosituhansiksi vangittu viimeinen Forerunner, joka nyt vannoo lajinsa paluuta ja ihmiskunnan nousun estämistä.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Cas Anvar  | … |  Dalton   |
|  Laura Bailey  | … |  Rivera / Additional Voices   |
|  Adrienne Barbeau  | … |  Dr. Tillson   |
|  Brian T. Delaney  | … |  Roland / Additional Voices   |
|  Ben Diskin  | … |  Miller   |
|  Jeff Doba  | … |  Glassman   |
|  Steve Downes  | … |  Master Chief   |
|  Jake Eberle  | … |  VO Announcer   |
|  Jennifer Hale  | … |  Sarah Palmer   |
|  Kate Higgins  | … |  Doctor Owen / Additional Voices   |
Vastaanotto

Kriitikoiden keskuudessa peli on saanut etupäässä hyvän vastaanoton. Esimerkiksi IGN antoi pelille 9,8 pistettä 10:stä.
Peli on voittanut Spike Video Game Awards -palkinnon kategoriassa Best Xbox 360 Game sekä Interactive Achievement Awards -palkinnon kategoriassa Outstanding Visual Engineering.
| Halo 4> Yhteispisteet.Kerääjä | Halo 4> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
GameRankings: 87,61 %
Metacritic: 87/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Destructoid: 10/10
Eurogamer: 8/10
Game Informer: 9,25/10
Gamereactor: 9/10
GameSpot: 9/10
GamesRadar: 4,5/5
IGN: 9,8/10
Official Xbox Magazine: 9,5/10
Official Xbox Magazine (UK): 9/10
Pelaaja: 9/10
Aiheesta muualla

Halo 4 MobyGamesissa (englanniksi)
Halo 4 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sakiko Ikeda

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Sakiko Ikeda
Syntymäaika: 8. syyskuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka: Saitama, Japani
Kansalaisuus: Japani
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 168 cm
Seura
Seura: Urawa Red Diamonds
Pelinumero: 1
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2011– | Urawa Red Diamonds | 97 (0) |
Maajoukkue
| 2017– | Japani | 17 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 25. huhtikuuta 2021.
Sakiko Ikeda (jap. 池田 咲紀子, Ikeda Sakiko, s. 8. syyskuuta 1992 Saitama) on japanilainen jalkapallomaalivahti. Ikeda edustaa seuratasolla Urawa Red Diamonds Ladiesia. Hän on pelannut Japanin nuorten maajoukkueissa muutamissa maailmanmestaruuskilpailuissa saavuttaen alle 20-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2012 pronssia. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi vuonna 2017. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa. Huhtikuun 2021 loppuun mennessä Ikeda on pelannut maajoukkueessa 17 ottelua. MM-kilpailuissa hän oli varamaalivahtina.
Rogslösa skola

Rogslösa skola on keskellä Rogslösan kylää, Vadstenassa Itä-Götanmaan läänissä Ruotsissa toimiva peruskoulu, jossa on luokat 1–6. Koulussa on noin 75 oppilasta, joista monet asuvat Vättern-järven rannalla sijaitsevassa Borghamnin taajamassa. Koulun rehtorina toimii Marie-Louise Mattisson. Henkilökuntaa on yhteensä noin kymmenen.
Roglösa skola järjestää 6–12-vuotiaille lapsille pedagogista ryhmätoimintaa. Koulun vapaa-ajankoti (ruots. fritidshem) sijaitsee esikoulu Snödroppenin naapurissa.
Aiheesta muualla

Rogslösa skola (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Ruutikanavasytytin

Ruutikanavasytytin on ilmatorjunta-aseissa aiemmin käytetty sytytinmalli.
Ruutikanavasytyttimen toiminta perustuu eri mittaisiin kranaatin sisällä oleviin kanaviin, jotka on täytetty ruudilla, ja ne toimivat siis eräänlaisina sytytyslankoina. Kanavat on jo ammustehtaalla suljettu erikoisruuveilla.
Kun haluttu paloaika on selvitetty, sitä vastaavan ruutikanavan sulku poistetaan ja ammus ladataan tykkiin. Kun tykki laukaistaan, kanavaruuti syttyy ja aikanaan räjäyttää ammuksen. Kaikissa ammuksissa on myös iskusytytin kärjessä.
Menetelmän tarkkuus on vain tyydyttävä, siksi se pitkälti syrjäytyikin jo 1930-luvulla kellolaitteella varustettujen ammusten tieltä. Suomessa ruutikanavakranaatteja käytettiin vielä alkuvuodesta 1944 Helsingin suurpommitusten torjunnassa, koska huomattavassa osassa käytössä olleista ilmatorjuntatykeistä ei ollut palopituuskoneistoja.
Viimeiset ruutikanavakranaatit Suomessa ammuttiin Skoda-tykeillä Hietalahden rannasta meren päälle kunnialaukauksina marsalkka Mannerheimin hautajaisissa. Näitä tykkejä säilytetään Tuusulan Ilmatorjuntamuseossa.
Heikki Harjunmaa

Heikki Kalle Sakari Harjunmaa (s. 15. maaliskuuta 1949 Helsinki) on suomalainen eläkkeellä oleva eversti.