stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tapani Kansa konserttilavalla

| Tapani Kansa konserttilavalla Tapani Kansa |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1979
 Formaatti: LP
 Levy-yhtiö: CBS
Listasijoitukset
  Suomi: Ei listasijoitusta.
Tapani Kansan muut julkaisut
| Sua rakkaus odottaa 1979 | Tapani Kansa konserttilavalla 1979 | Soi sieluni soi 1980 |
Tapani Kansa konserttilavalla on suomalaisen Tapani Kansan tuplastudioalbumi vuodelta 1979.
Kappaleet

A-puoli:
Blue Suede Shoes (C. Perkins) Hill & Range Songs Johnny B Goode (Chuck Berry) Arc Music
One Night With You (B. King) UA Music Ltd
Sulle rakkautein jaan (A. Heyman - V. Young - Tapani Kansa)
Johnny mua muistathan (G. Goddart - V. Vallas)
Aaveratsastajat (Stan Jones - Kullervo)
B-puoli:
Laulumme soi (J. Morali - Tapani Kansa)
Potpourri
Kuinka rakkaus alkoi (Paul Anka - Tapani Kansa)
Kalajoen hiekat (J.Phillips - Tapani Kansa)
Veikko Nieminen (Hillel Tokazier - Tapani Kansa)
Sulle (V.Pallavicini - S.Cutugno - P.Delanoe -C.Lemesle - Tapani Kansa)
Melina (C. Blanes - C.Johansson)
Tulkaa tytöt takaisin (Tapani Kansa)
Rokkivaari Hotanen (Slay - Crew - Troup - Tapani Kansa)
Menetit sielus (Hillel Tokazier - Tapani Kansa)
C-puoli:
Rock ´n roll Medley
French Can Can Polka (Offenbach-Kennedy)
Hey Hey Rock ´n Roll (Chuck Berry)
Rock Around The Clock (Bill Haley)
King Creole (Leiber - Stoller)
Hound Dog (Leiber - Stoller) repeat:Hey Hey Rock ´n Roll - Rock Around The Clock
Big Hunk Of Love (A. Schroeder-Sid Wyche)
D-puoli:
Kappelin kellot (Artie Glenn - Pertti Reponen)
Oot nainen kohtalon (Paul Anka - Tapani Kansa)
Ei totta olla voi (Hillel Tokazier - Tapani Kansa)
Love me tender (Elvis Presley - V.Matson)
Delilah (Les Reed, Barry Mason - Pertti Reponen)
Tapputi

Taulu, jossa mainitaan Tapputi
Tappūti-Beat-ekali, myös Tapputi-Belatikallim, on kemian historiassa maailman ensimmäisenä kemistinä pidetty henkilö. Hän oli hajuvesien valmistaja, parfyrmööri, joka on mainittu Nuolenpääkirjoituksessa Mesopotamiasta toiselta vuosituhannelta eaa. Hän käytti materiaalina monenlaisia aineita, kuten kukkia, öljyjä, mirhaa ja balsamia, joihin hän lisäsi vettä ja sitten tislasi ja suodatti useita kertoja.
Tapulikaupunki

Tapulikaupunki (ruots. stapelstad) oli aikoinaan Ruotsin lakien mukaan kaupunki, jolla oli oikeus käydä ulkomaankauppaa. Ruotsin valtakunnan kaupungit jaettiin 1600-luvun alkupuolella tapuli­kaupunkeihin ja maakaupunkeihin. Tapulikaupungit jaettiin edelleen ensimmäisen ja toisen luokan tapulikaupunkeihin. Sekä ensimmäisen että toisen luokan tapuli­kaupunkien porvareilla oli oikeus aktiiviseen ulko­maan­kauppaan, toisin sanoen purjehtia ulko­maiden satamiin, mutta vain ensimmäisen luokan tapuli­kaupungeilla oli oikeus myös passiiviseen ulkomaan­kauppaan eli ulko­maiset kauppa­laivat saivat tulla niiden satamiin. Maa­kaupungeilla taas ei ollut lainkaan oikeutta ulko­maan­kauppaan.
Ruotsissa tapulikaupunkeja oli useita, muun muassa Tukholma, mutta Suomessa ensimmäisen luokan tapuli­kaupunkeja olivat vuoden 1614 kauppa- ja purjehdus­säännön mukaan vain Turku ja Viipuri, ja niiden lisäksi Helsinki ja Porvoo olivat toisen luokan tapuli­kaupunkeja. Vuonna 1617 Helsinki ja Porvoo saivat kuitenkin määrä­ajaksi oikeuden myös passiiviseen ulko­maan­kauppaan. Määräaikaa jatkettiin useita kertoja. Kun Helsinki vuonna 1640 siirrettiin Vantaan­joen suulta Viron­niemelle, se sai samalla pysyvästi ensimmäisen luokan tapuli­kaupungin oikeudet, kun taas Porvoo menetti tapuli­kaupungin asemansa kokonaan.
Muiden kaupunkien ulkomaan vienti ja tuonti kulki täysin tapulikaupunkien kautta. Hamina sai tapulioikeudet vuonna 1723, mutta koska Hamina luovutettiin Venäjälle Turun rauhassa 1743, siirrettiin Haminan tapulioikeudet Loviisalle. Vuosina 1765–1766 Suomi sai neljä uutta tapulikaupunkia: Kokkola, Oulu, Pori ja Vaasa. 1700-luvun lopulla ja 1800-luvulla ulkomaankauppa alkoi vapautua ja tapulioikeuksia jaettiin useimmille rannikkokaupungeille kuten myös harvinaisen pienikokoiselle Kaskisten kaupungille sekä joillekin sisämaan kaupungeille. Ero tapuli- ja maakaupunkien välillä poistettiin lopullisesti vuonna 1879.
Tammerkoski

Ilmakuva Tammerkoskesta
Tammerkoski (ruots. Tammerfors ström) on koski Tampereella Näsijärven ja Pyhäjärven välillä. Korkeusero järvien välillä on 18 metriä, ja vesi virtaa koskessa etelään eli Näsijärvestä Pyhäjärveen. Tampere on aikoinaan alkanut rakentua tämän kosken rannalle. Tammerkosken rannat ovat Suomen vanhimpiin kuuluvaa teollisuusmiljöötä, johon kuuluvat muun muassa Finlaysonin ja Tampellan tehtaat. Nykyään kosken varrella toimii enää vain Takon kartonkitehdas, mutta monet vanhoista tehdasrakennuksista ovat yhä jäljellä. Tammerkoski on yksi Suomen kansallismaisemista.
Tammerkosken rannalla on vuonna 1986 rakennettu, 63 metriä korkea Sokos Hotel Ilves.
Sillat

Tammerkosken yli johtavat seuraavat sillat, järjestyksessä Näsijärvestä Pyhäjärveen päin (pohjoisesta etelään):
Näsinsilta, kaksi vierekkäistä siltaa joiden kautta kulki valtatie 12 (Paasikiven–Kekkosentie), pohjoinen valmistui vuonna 1977 ja eteläinen vuonna 1975.
Tammerkosken ratasilta, rautatiesilta joka kuuluu Tampere–Pori-rataan ja valmistui vuonna 1937
Palatsinraitin silta, kevyenliikenteen silta, valmistui vuonna 2012
Satakunnansilta, valmistui vuonna 1900
Patosilta, kevyen liikenteen silta, valmistui vuonna 2000
Hämeensilta, joka on osa Hämeenkatua. Nykyinen silta on rautabetonia ja valmistui vuonna 1929. Samalle paikalle oli jo vuonna 1807 rakennettu puinen silta, jonka tilalle vuonna 1884 rakennettiin rautasilta.
Tammerkosken ylittävä väliaikainen kävelysilta, joka avattiin 1. kesäkuuta 2018 ja purettiin syyskuussa 2021 Hämeensillan remontin valmistuttua.
Kehräsaaren silta, jalankulkusilta, valmistui vuonna 1986
Vuolteensilta, kevyen liikenteen silta, valmistui 1985
Laukonsilta, kevyen liikenteen silta, valmistui vuonna 2010
Ratinan silta lähellä Pyhäjärveä, valmistui vuonna 1959
Voimalaitokset

Tammerkoskessa toimii neljä vesivoimalaa:
Tampellan voimalaitos (1916)
Finlaysonin voimalaitos (1926)
Keskiputouksen voimalaitos (1932)
Alakosken voimalaitos (1937).
Tampellan, Finlaysonin ja Keskiputouksen voimalat ovat Tampereen kaupungin omistuksessa. Alakosken voimalan omistaa Koskienergia Oy.
Tammerkosken voimalaitoksien yhteenlaskettu teho on noin 18 megawattia ja vuosituotanto noin 74 gigawattituntia, mikä vastaa noin 3 700 sähkölämmitteisen omakotitalon vuosikulutusta.
Historiaa

Tammerkoski syntyi noin 7 500 vuotta sitten. Alkujaan muinais-Näsijärven vedet virtasivat kohti pohjoista ja laskivat nykyisen Lapuanjoen latvavesien kautta Pohjanlahteen. Veden virtauksiin kuten myös Suomen järvien kehitykseenkin on vaikuttanut voimakkaasti maankohoaminen, joka oli voimakkaimmillaan jääkautisen mannerjään vetäytymisen jälkeen. Maannousu jatkuu yhä edelleen ja nykyisin Tampereella se on noin viisi millimetriä vuodessa. Etelässä vesi nousi jatkuvasti ja syntyi puro, joka syövytti vähitellen hiekkaiseen maaperään kosken. Vähitellen koski kasvoi ja syntyi nykyinen Tammerkoski, jonka kautta vesi virtaa Näsijärvestä 18 metriä alempaan Pyhäjärveen. Näsijärven pinta aleni, kunnes veden virtaus pohjoiseen laskujokeen tyrehtyi. Vielä nykypäivänäkin on havaittavissa joitain merkkejä entisestä pohjoisesta lasku-uomasta. Purkukohdan lähellä on kallio lähellä maanpintaa ja siihen loppui huomattavasti alempana olevaan Pyhäjärveen johtavan lasku-uoman syveneminen. Ilman kalliota Näsijärven vedet olisivat voineet huveta lähes olemattomiin.
Tammerkosken yläjuoksulle syntyi lopulta nykyinen Tampereen kaupunki. Ensimmäisten Tammerkosken myllypatojen rakentaminen sijoitetaan historiateoksissa keskiajalle, viimeistään 1400-luvulle. Myllyoikeuksista käydystä riidasta on varhaisin tieto vuodelta 1466, jolloin Takahuhti, Messukylä ja Tammerkoski kiistelivät myllyosuuksistaan. Runsaat sata vuotta myöhemmin valtiovalta huomasi ensi kertaa Tammerkosken edulliset luonnonolosuhteet ja päätti korvata talonpoikien myllyt omalla kruununmyllyllään. Päätös jäi kuitenkin asukkaiden vastustuksen vuoksi toteutumatta.
Tammerkoskelle syntyi 1600-luvun alussa vahva maakunnallinen markkinapaikka. Vakinainen markkinapaikka säilyi Tammerkosken kartanon lähellä, kosken yli johtavan sillan länsipuolella. Kenraalikuvernööri Pietari Brahe määräsi vuonna 1638, että Tammerkoskella oli pidettävä vuosittain kahdet markkinat, syysmarkkinat Pertun päivänä elokuussa ja talvimarkkinat Matin päivänä helmikuussa. 1700-luvun alussa päämarkkinat siirrettiin taas Harjuun.
Kuningas Kustaa III matkasi vuonna 1775 Suomeen. Hän allekirjoitti Ruotsissa Gripsholmin linnassa Tammerkosken (nyk. Tampere) kaupungin perustamiskirjan 1.10.1779.
Tammerkoski oli vuosina 1775–1870 rajana Hämeen läänin ja Turun ja Porin läänin välillä. Tampereen kaupunki perustettiin alkujaan kosken länsirannalle, ja vasta vuonna 1876 siihen liitettiin kosken itäpuolella oleva alue.
Historiaa > Kosken äärellä sijainneet tehtaat

Tammerkosken rannoilla toimi 1800- ja 1900-luvuilla monia suuria teollisuusyrityksiä. Sen yläjuoksun länsi­rannalla oli Finlaysonin tehdasalue, itäpuolella Tampella. Molempien teollinen toiminta lopetettiin 1990-luvulla, mutta suuri osa vanhoista tehdasrakennuksista on yhä jäljellä, nykyään suurelta osin toimisto­käytössä.
Satakunnansillan eteläpuolella kosken länsirannalla on entinen Frenckellin paperitehdas. Se perustettiin jo vuonna 1783 ja lopetti toimintansa vuonna 1928. Tampereen kaupunki osti alueen aikoen rakentaa sinne uuden kaupungintalon sekä asuintaloja. Sotien vuoksi suunnitelma jäi kuitenkin toteuttamatta. Nykyään vanhassa tehdasrakennuksessa toimii toimistoja sekä teatteri.
Hämeensillan eteläpuolella kosken itärannalla toimi Tamfeltin verkatehdas vuosina 1856–1967. Nykyään tehdas toimii Hankkiossa noin 8 kilometrin päässä. Suurin osa tehtaan vanhoista rakennuksista purettiin vuoteen 1982 mennessä, ja tilalle rakennettiin asuintaloja, Hotelli Ilves ja kauppakeskus Koskikeskus.
Ainoa yhä Tammerkosken varrella toimiva tehdas on kosken alajuoksun länsirannan Takon kartonkitehdas.
Vuosien 1993–2001 20 markan setelissä on näkymä Tammerkosken yläjuoksusta ja sen rannalla olevista teollisuusrakennuksista Satakunnansillalta pohjoiseen katsottuna.
Tunnustukset

Tammerkosken yläjuoksun valaistusratkaisu voitti vuonna 1999 Vuoden valaistuskohde -kilpailun. Kilpailun järjestivät Suomen Valaistusteknillinen Seura ja Valo 99 -tapahtuman järjestäjät.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rakennusperintö.fi – Tammerkosken muutos ja rakennusperintö (Arkistoitu – Internet Archive)
Panoraamakuvia Patosillalta (Arkistoitu – Internet Archive)
Panoraamakuvia Satakunnansillalta – Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
Vanhan Tampereen lohista, Aamulehti, 12.08.1934, nro 214, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tulva Tammerkoskessa 40 vuotta sitten, Aamulehti, 21.05.1939, nro 134, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tammerkosken väliaikainen kävelysilta ja Ilves-hotelli.
Tammerkosken suu Näsinneulasta nähtynä.
Tampellan vanha tehdasrakennus.
Tammerkoski  teoksessa Finland framställdt i teckningar (1845-1852)
Tanska yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 51. | 3 | 0 | 1 | 4 |
Tanska on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on saavuttanut MM-kilpailuissa yhteensä neljä mitalia, joista kolme on kultaisia.
Menestynein tanskalainen MM-kisaurheilija on kenialaissyntyinen Wilson Kipketer, joka voitti 800 metrin juoksussa kultaa vuosina 1995, 1997 ja 1999. Ensimmäisen tanskalaismitalin voitti pituushypyssä pronssille vuonna 1993 sijoittunut Renata Nielsen, joka on alun perin puolalainen. Ateenassa 1997 kahdeksanneksi 1 500 metrin juoksussa sijoittui kenialaissyntyinen Robert Andersen. Ensimmäiset pistesijoille eli kahdeksan parhaan joukkoon yltäneet tanskalaissyntyiset urheilijat olivat Helsingissä 2005 keihäänheitossa neljänneksi sijoittunut Christina Scherwin ja kuulantyönnössä alun perin seitsemänneksi, mutta dopinghylkäysten jäljiltä viidenneksi noussut Joachim Olsen. Osakassa 2007, Berliinissä 2009, Daegussa 2011, Moskovassa 2013, Lontoossa 2017, Eugenessa 2022 ja Budapestissä 2023 ei yksikään tanskalaisurheilija yltänyt pistesijoille. Moskovassa Tanskalla oli vain kahden urheilijan suuruinen joukkue. Pekingissä 2015 kolmihenkisestä tanskalaisjoukkueesta Sara Slott Petersen ylsi 400 metrin aitajuoksussa neljänneksi. Dohassa 2019 estejuoksija Anna Emilie Møller sijoittui seitsemänneksi.
Tanskan MM-mitalit kisoittain

| Kisavuosi ja -paikka>  | Miehet> Kulta | Miehet> Hopea | Miehet> Pronssi | Naiset> Kulta | Naiset> Hopea | Naiset> Pronssi | Yhteensä> Kulta | Yhteensä> Hopea | Yhteensä> Pronssi | Yhteensä | Yhteensä> Sijoitus mitalitilastossa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983 Helsinki | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1987 Rooma | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1991 Tokio | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1993 Stuttgart | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 29. |
| 1995 Göteborg | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 20. |
| 1997 Ateena | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 22. |
| 1999 Sevilla | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 18. |
| 2001 Edmonton | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2003 Pariisi | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2005 Helsinki | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2007 Osaka | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2009 Berliini | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2011 Daegu | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2013 Moskova | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2015 Peking | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2017 Lontoo | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2019 Doha | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2022 Eugene | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2023 Budapest | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| Yhteensä | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 3 | 0 | 1 | 4 | 51. |
Tanskan MM-mitaliurheilijat

| Urheilija | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Vuodet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Wilson Kipketer | 3 | 0 | 0 | 3 | 1995–1999 |
| Renata Nielsen | 0 | 0 | 1 | 1 | 1993 |
Tantaalipentakloridi

| Tantaalipentakloridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  7721-01-9
PubChem CID:  24394 ja 10269745
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  TaCl5
Moolimassa:  358,20
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Sulamispiste:  216 °C
Kiehumispiste:  242 °C
Tiheys:  3,68 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Hydrolysoituu
Tantaalipentakloridi (TaCl5) on tantaali- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muiden tantaaliyhdisteiden valmistuksessa.
Rakenne ja ominaisuudet

Kiinteänä ja nestemäisenä tantaalipentakloridi esiintyy dimeerinä, joka muistuttaa rakenteeltaan niobiumpentakloridin rakennetta. Yhdiste esiintyy monomeerina ainoastaan kaasufaasissa. Tantaalipentakloridi reagoi veden kanssa mutta liukenee alkoholeihin muodostaen alkoksideja. Tantaalipentaklordi on vahva Lewis-happo ja muodostaa komplekseja elektroneja luovuttavien yhdisteiden kanssa.
Valmistus ja käyttö

Tantaalipentakloridia voidaan valmistaa kuumentamalla tantaalimetallia, tantaalipitoista romua ja tai ferrotantaalia kloorivirrassa. Erittäin puhdasta tuotetta saadaan ferrotantaalista käyttämällä klooraavana reagenssina natriumtetrakloroferraattia. Natriumtetrakloroferraatin etu on alhaisempi tarvittava reaktiolämpötila verrattuna suoraan klooraukseen.
Sekä tantaalipentakloridia että tantaalipentakloridista valmistettuja tantaalialkoksideja käytetään erittäin puhtaan tantaalipentoksidin valmistamiseen kemiallisella kaasufaasipinnoitusmenetelmällä tai korkean puhtausasteen tantaalin tuotannossa. Yhdistettä voidaan käyttää myös katalyyttinä.
Taqıyatas

| Taqıyatas |
| --- | --- |
 Taqıyatas
 Koordinaatit: 42°20′33″N, 59°34′47″E 
Valtio:  Uzbekistan
Tasavalta:  Karakalpakia
Piiri:  Taqıyatasin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunki
Väkiluku (2016):  47 500
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Taqıyatas (uzb. Taxiatosh, ven. Тахиата́ш, Tahiataš) on kaupunki ja Taqıyatasin piirin hallinnollinen keskus Karakalpakian tasavallassa Uzbekistanissa. Se sijaitsee Amudarjajoen vasemmalla rannalla 17 kilometriä tasavallan pääkaupungista Nukusista etelään. Kaupungissa oli 47 500 asukasta vuonna 2016.
Kaupunki on syntynyt kastelukanavatyömaan yhteyteen vuonna 1953. Siellä sijaitsee maakaasulla toimiva Taqıyatasin lämpövoimala (nimellisteho 560 megawattia), joka tuottaa sähköä Karakalpakian ja lähialueiden tarpeisiin. Kaupungin kautta kulkee Buharan, Nukusin, Qońıratin ja Kazakstanin Beineun välinen maantie.
Tardioni

Tardioni on hiukkanen, jonka nopeus ei koskaan ylitä valonnopeutta.  Tardionien lepomassa on aina reaalinen ja positiivinen. Kaikki tunnetut hiukkaset ovat tardioneita, paitsi luksonit.
Tampereen kauppahallin virastotalon suojelukiista

Kauppahallin virastotalo lokakuussa 2011.
Tampereen kauppahallin virastotalon suojelukiista oli vuosina 1972–1983 käyty kiista Tampereella sijaitsevan vuonna 1901 valmistuneen jugendtyylisen rakennuksen purkamisesta. Hjalmar Åbergin suunnittelema virastotalo kuuluu samaan rakennuskokonaisuuteen kuin kauppahalli, jonka edessä se sijaitsee Hämeenkadulla. Tampereella purettiin paljon vanhoja taloja 1960- ja 1970-luvuilla, mutta virastotalokiistan jälkeen purkaminen päättyi vuosikymmeniksi. Ensimmäiset suunnitelmat kauppahallin virastotalon purkamisesta tehtiin 1966. Ennen purkusuunnitelmaa talon vierestä oli jo purettu uusrenessanssi- ja jugendtyylinen ”pulla-Helinin” talo 1972 ja sitä vastapäätä jugendtyylinen Blomin talo.
Kansalaisjärjestö Pirkanmaan perinnepoliittinen yhdistys onnistui valituksillaan viivyttämään purkamisen alkamista. Virastotaloliike valtasi rakennuksen 1981, mikä synnytti pitkäkestoisen julkisen keskustelun talon kohtalosta. Talon omistaja Osuuspankki teki lopulta sopimuksen, jonka mukaan taloa ei pureta ainakaan kymmeneen vuoteen, mutta ajan päätyttyä purkamisesta ei enää keskusteltu. Vuoden 1997 asemakaavan mukaan talo on ”rakennustaiteellisesti ja kulttuurihistoriallisesti arvokas ja kaupunkikuvan säilymisen kannalta tärkeä rakennus”.
Tapahtumat > Purkusuunnitelma

Tampereella purettiin paljon vanhoja taloja 1960- ja 1970-luvuilla. Ennen virastotalon purkusuunnitelmaa talon vierestä oli jo purettu uusrenessanssi- ja jugendtyylinen ”pulla-Helinin” talo 1972 ja sitä vastapäätä jugendtyylinen Blomin talo. Ensimmäiset suunnitelmat virastotalon purkamisesta tehtiin 1966. Tuolloisen museoviraston edeltäjä, valtion muinaistieteellisen toimikunta, arvioi ettei virastotalo tarvitse suojelua, mutta nimesi kuitenkin kauppahallin suojelukohteeksi. Valtuuston päätöksellä vanha virastotalo ja sen tontti siirrettiin 30. maaliskuuta hallittavaksi Kiinteistö Oy Kauppa-Hämeelle, jossa kaupungihallituksella oli ylin valta. Osakeyhtiön tilinpäätöskeskustelussa 1971 todettiin, että tulot olivat liian pienet kaupungin perimään vuokraan verrattuna, mutta niitä olisi mahdollista kasvattaa uudisrakennuksella.
Talossa galleriaa pitänyt taiteilijayhdistys Saskiat ry kuuli purkusuunnitelmasta keväällä 1972 ja esitti huhtikuun lopulla kaupungille rakennuksen korjaamista ja säilyttämistä. Kirjailija Väinö Linna laati talon säilyttämisen puolesta julkisen vetoomuksen, jonka allekirjoitti joukko tamperelaisia kulttuurivaikuttajia. Toukokuussa kaupunginhallitus kuitenkin päätti, että Kiinteistö Oy Kauppa-Häme saa purkaa virastotalon ja rakentaa sen tilalle uudisrakennuksen. Saskiat vetosi kaupunginvaltuutettuihin, joista Liberaalien Olavi Borg tekikin kunnallisvalituksen lääninhallitukselle; valitus kuitenkin hylättiin saman vuoden syksyllä.
Tapahtumat > Virastotalon valtaus

Pirperpol teki Hämeen lääninhallitukselle uuden suojeluesityksen heinäkuun 1981 lopulla ja pyysi toimenpidekieltoa, koska asemakaavan muutosta ei vielä ollut saatu voimaan. Heinäkuun viimeisenä päivänä perustettu epävirallinen toimintaryhmä, niin sanottu kauppahallin virastotaloliike, valtasi virastotalon 5. elokuuta 1981. Valtaajat vaativat asemakaavan muutosta, joka estäisi purkamisen. Valtauksen suunnittelijoita olivat paikalliset aktiivit ja Koijärvi-liikkeen keskeiset henkilöt kuten Osmo Soininvaara ja Ville Komsi. Valtaajista kolme kiinnitettiin kettingeillä patteriin ja loput kolmekymmentä valtaajaa istuivat ringissä kahlittujen ympärillä. Poliisi saapui nopeasti paikalle ja neuvottelut valtaajien kanssa kestivät vain hetken. Valtaus kesti lopulta vain muutaman tunnin. Idea valtaukseen oli tullut ympäristöryhmäläisiltä, joilla oli ollut huone virastotalon kolmannessa kerroksessa. Valtaushetkellä talo oli tyhjä, mutta eräs ympäristöryhmäläinen oli huijannut talonmiehen avaamaan oven, jolloin valtaajat ryntäsivät sisälle. Valtauksen myötä syntyi syksyn jatkunut maanlaajuinen julkinen keskustelu lehtien kolumni- ja mielipidepalstoilla. Suomen arkkitehtiliiton puheenjohtaja Juhani Pallasmaa sanoi Aamulehdessä 21. marraskuuta, että ”Tampere ja Turku kilpailevat tasaveroisesti kulttuurivihamielisimmän kaupungin maineesta Suomessa”. Valtaajat tuomittiin myöhemmin Tampereen raastuvanoikeudessa pieniin tulonmukaisiin sakkoihin.
Valtauksen jälkeisenä päivänä rakennuslautakunta teki esityksen rakennuksen purkamisesta, mutta Hämeen lääninhallitus asetti talon elokuun puolivälissä enintään puolen vuoden pituiseen toimenpidekieltoon, jotta Pirperpolin suojeluanomus saataisiin käsiteltyä. Lääninhallitus päätyi kantaan, että suojelusta olisi aiheutunut kohtuutonta vahinkoa omistajalle eikä talo siten tarvinnut suojelua. Pirperpol valitti päätöksestä valtioneuvostolle. Helmikuussa 1982 kaupunginvaltuusto hyväksyi selvällä enemmistöllä virastotalon kaavan muutosehdotuksen, johon ei sisältynyt suojelumääräyksiä. Oikeuskäsittely oli kuitenkin kesken, joten toimenpidekieltoa jatkettiin vielä kuudella kuukaudella.
Tapahtumat > Seuraukset

Valtioneuvoston vuoden 1983 alussa antaman päätöksen mukaan taloa ei suojeltu rakennussuojalailla, vaikka se huomioikin, että rakennus oli kulttuurihistoriallisesti merkittävä. Osuuspankki kuitenkin sopeutui Tampereen kaupungin, sisäministeriön ja opetusministeriön kanssa tehtyyn sopimukseen, jonka mukaan taloa ei purettaisi kymmeneen vuoteen. Tämän johdosta Pirkanmaan luonnonsuojelupiiri antoi pankille ympäristöpalkinnon. Pankki avasi talon remontoituna joulukuussa 1983.
Kymmenen vuoden rauhoitusajan päätyttyä talon purkamisesta ei enää keskusteltu. Viimeisin virastotaloa koskeva asemakaava on vuodelta 1997, ja sen mukaan rakennus on ”rakennustaiteellisesti ja kulttuurihistoriallisesti arvokas ja kaupunkikuvan säilymisen kannalta tärkeä rakennus”, jota ei saa purkaa. Asemakaava vahvistettiin ympäristöministeriössä 1999, mutta päätöksestä valitettiin korkeimpaan oikeuteen. Korkein oikeus hylkäsi valituksen. Virastotalokiistan jälkeen Tampereen keskustasta ei 2000-luvun alkuun mennessä purettu yhtään vanhaa kivitaloa.
Kauppahallin virastotalo korttelin keskellä Hämeenkadulla. Vasemmalla puolella Commercen talo, oikealla puolella Pulla-Helinin talo. Kuva otettu viimeistään vuonna 1912.
Hämeenkatu 1960-luvulla ennen Pulla-Helinin talon purkamista. Virastotalo keskellä korttelia.
Tantaalipentafluoridi

| Tantaalipentafluoridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  7783-71-3
PubChem CID:  82218 ja 9860379
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  TaF5
Moolimassa:  275,94
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Sulamispiste:  96,9 °C
Kiehumispiste:  229,5 °C
Tiheys:  4,74 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen
Tantaalipentafluoridi (TaF5) eli tantaali(V)fluoridi on tantaalin ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä ja erikoislasien valmistukseen.