stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marja-Liisa

Marja-Liisa on vakiintunut suomalainen naisen yhdysnimi. Digi- ja väestötietoviraston nimipalvelun mukaan nimi on Suomessa 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 12 516 henkilölle, jotka kaikki ovat olleet naispuolisia. Ennen vuotta 1900 syntyneitä Marja-Liisoja väestörekisterissä on vain muutama. Pääosa Marja-Liisoista (9 474 henkilöä) on syntynyt 1940- ja 1950-luvuilla, jolloin Suomessa yleensäkin annettiin tytöille paljon yhdysnimiä.
Tunnettuja Marja-Liisoja

Marja-Liisa Heino (s. 1969), kirjailija
Marja-Liisa Helasvuo (s. 1962), suomen kielen professori
Marja-Liisa Kiljunen, diplomaatti
Marja-Liisa Kirvesniemi (s. 1955), hiihtäjä ja olympiavoittaja
Marja-Liisa Kuosmanen (s. 1964), iskelmälaulaja
Marja-Liisa Laukka (1954–2016), keihäänheittäjä
Marja-Liisa Löyttyjärvi (s. 1949), SKDL:n, Devan ja Vasemmistoliiton ent. kansanedustaja
Marja-Liisa Olthuis (s. 1967), kielitieteilijä ja kirjailija, inarinsaamen kielen tutkija
Marja Liisa Portin (s. 1966), kilpasuunnistaja
Marja-Liisa Riekkola (s. 1953), kemisti ja professori
Marja-Liisa Rönkkö (s. 1945), museologi, taidehistorioitsija ja kulttuuriperinnön ammattilainen
Marja-Liisa Siikonen, hissijärjestelmien kehittäjä
Marja-Liisa Someroja (s. 1946), veteraanimiekkailija
Marja-Liisa Ståhlberg (s. 1944), Miss Suomi 1963
Marja-Liisa Swantz (s. 1926), professori, Helsingin yliopiston kehitysmaatutkimuksen ensimmäinen johtaja
Marja-Liisa Tykkyläinen (s. 1945), poliitikko
Marja-Liisa Vartio (1924–1966), kirjailija
Marja-Liisa Velling (s. 1948), korkeushyppääjä
Marja-Liisa Viherä (s. 1940), tulevaisuuden- ja viestinnäntutkija
Marja-Liisa Vähätupa (1941–1989), koripalloilija
Valesypressit

| Valesypressit |
| --- | --- |
 pallosypressi (Chamaecyparis thyoides)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Paljassiemeniset Pinophyta
Lahko::  Cupressales
Heimo::  Sypressikasvit Cupressaceae
Alaheimo::  Cupressoideae
Suku::  Valesypressit Chamaecyparis  Spach, 1841
Synonyymit
 Retinispora Siebold & Zucc., 1844 
Katso myös
   Valesypressit Wikispeciesissä   Valesypressit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valesypressit (Chamaecyparis) on sypressikasvien heimoon kuuluva havupuusuku. Sukuun kuuluu määrittelystä riippuen viidestä seitsemään lajia, joista kaksi kasvaa luontaisena Pohjois-Amerikassa ja loput kolmesta viiteen Itä-Aasiassa. Suvun edustajat ovat pienehköjä tai keskisuuria ainavihantia puita. Valesypressit muistuttavat ulkoisesti sypressejä (Cupressus), mutta toisin kuin useimmilla sypresseillä, valesypresseillä oksanhaarat ovat litteitä ja enintään hyvin niukasti särmäisiä ja kävyt ovat pienempiä.
Nimet

Suvun tieteellinen nimi Chamaecyparis on muodostettu muinaiskreikasta johdetuista kasvitieteellisen latinan matalaa tai suikertavaa tarkoittavasta etuliitteestä chamae- ja sypressiä tarkoittavasta sanasta cyparis. Suvun suomenkielinen nimi viittaa puiden huomattavaan ulkoiseen yhdennäköisyyteen monien varsinaisten sypressien (Cupressus) kanssa.
Kuvaus

Valesypressit ovat yksikotisia ainavihantia puita. Useat suvun lajit voivat kasvaa hyvinkin suuriksi puiksi, mutta jotkin lajit voivat toisinaan jäädä myös pensasmaisiksi. Suurimmat suvun edustajat ovat enimmillään noin 70 metrin korkeuteen kasvavia lawsoninsypressejä (Chamaecyparis lawsoniana) ja rungon ympärysmitaltaan jopa lähes kuuden metrin paksuisiksi kasvavia formosansypressejä (Chamaecyparis formosensis). Useat koristekasveiksi jalostetut lajikkeet ovat pensasmaisia kääpiömuotoja.
Kuvaus > Varsi

Valesypresseillä on usein pysty haarautumaton runko. Solakat oksat muodostavat tyypillisesti kartiomaisen latvuksen, joka saattaa vanhemmiten pyöristyä. Oksat ovat tavallisesti siirottavia tai riippuvia, mutta jalostetuilla muodoilla ne voivat olla myös pystyjä. Pienet oksanhaarat ovat useimmiten litteitä tai poikkileikkaukseltaan heikosti särmäisen vinoneliömäisiä, mutta pallosypressillä voivat olla myös liereitä. Sivuttaiset litteät versot haarautuvat tasossa muodostaen viuhkamaisen litteitä oksia. Versorangat ovat yleensä limittäisten suomulehtien peittämiä. Rungon kuori on tavallisesti väritykseltään punaruskeaa ja voi olla rakenteeltaan säikeistä, uurteista tai suomumaisina tai pitkittäisinä liuskoina hilseilevää.
Kuvaus > Lehdet

Lehdet ovat muodoltaan suomumaisia tai äimämäisiä ja tyvestään ruodittomia. Lehtiasento on ristikkäin vastakkainen. Tavallisesti puu tuottaa äimämäisiä varhaislehtiä vain taimena, ja kaikki myöhemmät lehdet ovat suomumaisia myöhäislehtiä, mutta jotkin koristekäyttöön jalostetut lajikkeet saattavat säilyttää kapean äimämäisen lehtimuodon pysyvästi. Limittäin kasvavat suomumaiset myöhäislehdet ovat kaksimuotoisia siten, että litteän versorangan ylä- ja alapinnan litteät keskilehdet ovat tavallisesti pienempiä kuin litteän rangan laitoihin kiinnittyneet kourumaiset laitalehdet. Suomumainen lehti on muodoltaan vinoneliömäinen tai puikea, kärjeltään pitkäsuippuinen tai tylppä ja laidoiltaan ehyt. Lehdissä on pihkatiehyitä. Ilmarakoja on lähinnä litteän verson alapinnan puoleisilla lehtien pinnoilla. Ilmaraot ovat huomaamattomia eivätkä muodosta lehtiin selkeitä juovia.
Kuvaus > Kukinnot

Valesypressit ovat yksikotisia, ja erilliset hede- ja emikukinnot kehittyvät saman kasviyksilön eri oksiin. Kukinnot kehittyvät yksittäin versojen kärkiin. Hedekukinnot eli hedekävyt ovat hyvin pieniä ja muodoltaan lyhyen lieriömäisiä. Hedekäpy koostuu 8–16 rankaan ristikkäin vastakkaisesti asettuneesta hedelehdestä. Kunkin hedelehden alapinnalla on kahdesta kolmeen siitepölyä tuottavaa pölylokeroa, jotka ovat usein väritykseltään kirkkaan keltaisia tai punaisia.
Emikukinnot eli kävyt ovat pieniä ja vaihtelevat muodoltaan pallomaisesta hieman luumunmuotoiseen tai munanmuotoiseen. Käpy koostuu yleensä 8–12 kilpimäisestä käpysuomusta, jotka ovat asettuneet rankaan ristikkäin vastakkaisesti neljästä kuuteen pariin. Yksittäinen käpysuomu itsessään muodostuu yhteenkasvettuneesta emisuomusta ja peitinsuomusta. Kilpimäisen käpysuomun lapa voi olla muodoltaan neliömäinen, vinoneliömäinen tai monikulmiomainen. Käpysuomun keskellä on pieni peitinsuomun kärjestä muodostuva piikki. Yksi käpysuomu tuottaa tavallisesti useita siemeniä. Kävyn kärkeä lähinnä oleva suomupari on steriili eikä tuota siemeniä. Siemenillä on kaksi kapeaa lenninsiipeä. Siementaimilla on kaksi sirkkalehteä.
Valesypressien kuori hilseilee tyypillisesti pitkittäisinä liuskoina.
Japaninsypressi (C. obtusa).
Litteät versot haarautuvat tasossa antaen oksille litteän sulkamaisen ulkomuodon.
Hernesypressi (C. pisifera).
Hedekukinnot koostuvat 4–8 parista ristikkäin vastakkaisia hedelehtiä.
Lawsoninsypressi (C. lawsoniana).
Käpyjä, joiden kilpimäiset käpysuomut ovat avautuneet.
Lawsoninsypressi.
Kasvu ja elinkierto

Monet valesypressit voivat elää satoja vuosia vanhoiksi. Vanhin tunnettu tarkasti määritetty suvun edustaja on ollut 1 755 vuotta vanha lawsoninsypressi. Joidenkin erittäin suurikokoisten formosansypressien on arveltu saattavan olla jopa noin 3 000 vuotta vanhoja, mutta niiden ikää ei ole määritetty tarkasti. Valesypressit voivat lisääntyä paitsi suvullisesti siemenistä, myös kasvullisesti taivukkaista.
Luokittelu

Valesypressit ovat sypressikasvien heimon (Cupressaceae) alaheimoon Cupressoideae kuuluvia havupuita. Molekyylibiologisten genetiikan tutkimusten perusteella valesypressit ja perinteisesti erillisenä sukuna pidetty Fokienia muodostavat kehityslinjan, joka ei ole erityisen läheistä sukua alaheimon muille kasveille. Tämä kehityslinja muodostaa sisarryhmän atlassypressien (Tetraclinis), idäntuijien (Platycladus), katajien (Juniperus), sypressien (Cupressus), tuivioiden (Microbiota) ja tuoksusetrien (Calocedrus) kehityslinjalle. Useat tieteilijät pitävät perinteisesti sukuun Fokienia luokiteltua lajia Fokienia hodginsii valesypressinä nimellä Chamaecyparis hodginsii, sillä geneettisessä sukupuussa laji sijoittuu syvälle valesypressien ryhmän sisälle lawsoninsypressin ja japaninsypressin ollessa lähemmin sukua tälle lajille kuin muille valesypresseille. Valesypressien suvun tyyppilaji on pallosypressi (Chamaecyparis thyoides).
Luokittelu > Lajit

Valesypressilajit alkuperäalueineen:
Chamaecyparis formosensis – formosansypressi – Taiwan
Chamaecyparis hodginsii (tai Fokienia hodginsii) – eteläinen Kiina, Vietnam ja Laos
Chamaecyparis lawsoniana – lawsoninsypressi – läntinen USA
Chamaecyparis obtusa – japaninsypressi – Japani ja Taiwan
Chamaecyparis pisifera – hernesypressi – Japani
Chamaecyparis taiwanensis (tai Chamaecyparis obtusa var. formosana) – Taiwan
Chamaecyparis thyoides – pallosypressi – itäinen USA
Näiden lisäksi nutkansypressi (Xanthocyparis nootkatensis tai Cupressus nootkatensis) luokiteltiin pitkään valesypressien sukuun tieteellisellä nimellä Chamaecyparis nootkatensis, mutta geneettiset tutkimukset ovat osoittaneet, ettei laji ole läheistä sukua valesypresseille.
Nykyisin elävien lajien lisäksi valesypressien sukuun on kuvattu fossiilisten jäänteiden perusteella useita esihistoriallisia lajeja, kuten Chamaecyparis eureka ja Chamaecyparis europaea.
Levinneisyys

Valesypressien luontainen levinneisyys on hajanainen. Niitä esiintyy Aasiassa itärannikolla sekä Pohjois-Amerikassa itä- ja länsirannikolla. Valesypressit ovat tyypillisesti vuoristoalueiden puita. Aasiassa sekä Japanin että Taiwanin vuoristoissa esiintyy kahta eri lajia. Chamaecyparis hodginsii kasvaa luontaisena laajalla alueella Etelä-Kiinan, Vietnamin ja Laosin vuoristoissa. Pohjois-Amerikassa lawsoninsypressiä esiintyy suppealla alueella Yhdysvaltain länsirannikolla Kalifornian ja Oregonin vuoristoissa ja pallosypressiä hajanaisesti alavilla rannikkoalueilla Yhdysvaltain itärannikolla ja Meksikonlahden rannikolla pohjoisesta New Hampshiresta lounaaseen Louisianaan.
Elinympäristö ja ekologia

Valesypressit ovat tyypillisesti sopeutuneet kosteisiin metsiin. Lawsoninsypressi kasvaa Pohjois-Amerikan länsirannikon lauhkean vyöhykkeen havupuuvaltaisissa metsissä. Japaninsypressi ja hernesypressi kasvavat vuoristoisissa sekametsissä, usein veden äärellä. Pallosypressi kasvaa tyypillisesti metsäisillä soilla. Chamaecyparis hodginsii kasvaa lehtipuuvaltaisissa subtrooppisissa vuoristometsissä. Pallosypressi sietää seisovaa vettä, kun taas monet valesypressit tarvitsevat hyvin vettä läpäisevän maaperän.
Valesypressit ovat tyypillisesti pitkäikäisiä puita. Ne kasvavat monin paikoin metsän latvuskerroksen yläpuolelle muita suuremmiksi ylispuiksi. Jotkin lajit, kuten formosansypressi, voivat uusiutua ainoastaan luonnonmullistuksen kaadettua ympäröivää metsää.
Monet valesypresseistä ovat nykyisin uhanalaisia. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) on määritellyt formosansypressin erittäin uhanalaiseksi sekä lajin Chamaecyparis hodginsii ja muunnoksen Chamaecyparis obtusa var. formosana (Chamaecyparis taiwanensis) vaarantuneiksi. Lisäksi myös silmälläpidettäviksi lajeiksi määriteltyjen lawsoninsypressin ja japaninsypressin luonnonkannat ovat huomattavasti kärsineet nykyaikaisen metsäteollisuuden myötä.
Merkitys ihmiselle

Valesypresseillä on sekä kulttuurillista että taloudellista merkitystä ihmisille. Suvun tuottamaa puuainesta on pidetty lahonkestävänä, kevyenä ja hyväntuoksuisena. Aasialaisten lajien puu on perinteisesti ollut hyvinkin arvostettua; sitä on käytetty Japanissa ja Taiwanilla varsinkin temppelien rakentamiseen. Japanissa kasvavien japaninsypressin ja hernesypressin kaatoa säännösteltiin Edo-kaudella; niiden kaataminen Kisojoen laaksosta oli sallittua ainoastaan ylhäisön käyttöön. Valesypressien puuta käytetään yhä nykyisin puurakentamiseen erityisesti Japanissa, vaikka käyttö onkin vähentynyt suurten puiden vähetessä. Pohjoisamerikkalaisen lawsoninsypressin puuainesta on myös käytetty laajalti metsäteollisuudessa. Lawsoninsypressiä on myös viety Japaniin, jossa valesypressipuun kysyntä on suurta. Pallosypressin puuta on käytetty puurakentamiseen lähinnä paikallisesti lajin kotiseudulla Yhdysvalloissa.
Useat valesypressit ovat merkittäviä koristekasveja. Lawsoninsypressi on erittäin suosittu koristepensaana tai pienenä koristepuuna. Luonnossa hyvinkin suurikokoisesta lawsoninsypressistä on jalostettu lukuisia väritykseltään ja kasvutavaltaan poikkeavia lajikkeita, joista monet ovat pieniä ja pensasmaisia. Lawsoninsypressistä jalostettuja lajikkeita on rekisteröity enemmän kuin yhdestäkään muusta havupuulajista. Myös japaninsypressistä ja hernesypressistä on jalostettu lukuisia viljelylajikkeita koristekasvikäyttöön. Hernesypressi on suosittu myös puistopuuna Japanissa ja osissa Eurooppaa. Monien jalostettujen lajikkeiden lehdet ovat luonnonmuotojen suomumaisista myöhäislehdistä poikkeavasti pysyvästi neulasmaisia varhaislehtiä.
Hyvin vanha formosansypressiyksilö.
Lawsoninsypressistä koristekäyttöön jalostettu tiheäoksainen muoto.
Menolippu Mombasaan

| Menolippu Mombasaan |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Hannu Tuomainen
Käsikirjoittaja:  Hannu Tuomainen   Atro Lahtela
Tuottaja:  Hannu Tuomainen
Kuvaaja:  Pekka Uotila
Leikkaaja:  Jukka Nykänen
Lavastaja:  Christer Andersson
Koreografi:  Marika Viirilä
Pääosat:  Antti Tarvainen   Joonas Saartamo   Johanna Rönnlöf
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Cinemaker Oy
Ensi-ilta:   6. syyskuuta 2002
Kesto:  87 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  1 280 000 €
Katsojat:  145 600
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Menolippu Mombasaan on suomalainen elokuva vuodelta 2002. Sen ohjasi Hannu Tuomainen. Elokuva on musiikkipitoinen draamakomedia ja roadmovie, jossa ajetaan avoautolla halki kesäisen Suomen. Elokuvan tunnuskappale on ”Mombasa”, josta coverversion esittää Denigrate.
Juoni

17-vuotias Pete on lahjakas kitaristi, jolle avautuu mahdollisuus saada kesäksi paikka yhtyeessä No Future. Pete väittää käyttävänsä kesän lukemiseen, sillä ylioppilaskirjoitukset ovat edessä. Yhtyeen keulahahmo epäilee, onko Pete lainkaan mukana, sillä juttu on No Future. Jos Pete ei sitä tajuaisi, se olisi PV, mutta jos tajuaisi, se olisi WC.
Myöhemmin Pete esiintyy toisen yhtyeen kanssa musiikinopettajien virityspäivillä. Hän saa sairauskohtauksen ja tuupertuu lavalle. Tutkimuksissa hänellä todetaan syöpä. Hän pääsee pikaisesti leikkaukseen, ja hänen ennusteensa on melko hyvä.
Sairaalassa Pete saa huonetoverikseen Jusan, jolla puolestaan ei ole toivoa parantua syövästään. Jusa jekuttaa alkuun Peteä teeskentelemällä olevansa virolainen opiskelija. Hän hyvittelee tekoaan "pehmentämällä" Peten heräämistä nukutuksesta soittamalla 1970-luvun iskelmää Mombasa ja liimaamalla bikinityttöjen kuvia huoneeseen. Jusalla ei ole perhettä ympärillään, kuten Petellä, ja hänen tulevaisuuden näkymänsä tiivistyy yhteen ainoaan toiveeseen: matkustaa Mombasaan.
Pojat hankkivat viinaa ja viettävät sairaalassa syntymäpäivää. Jusan aloitteesta he päättävät häipyä sairaalasta, kukaties Mombasaan. Pete ei ole matkasta kovin innostunut, mutta Jusa saa taivuteltua tämän suostumaan, kunhan ensin käydään Lapissa tapaamassa kesätöihin lähtenyttä Kataa, jolla on orastava romanssi Peten kanssa. Kata palaa poikien mukana etelään enoltaan lainaksi saamallaan avoautolla. Jusan tila heikkenee matkan aikana vääjäämättä. Hän kuitenkin saavuttaa tavoitteensa, sillä Kata vie hänen poikuutensa. Lopulta kolmikko ajaa Yyterin hiekkarannoille, missä Jusa menehtyy. Peten syöpähoidot tuottavat tulosta ja hän juhlii 18-vuotissyntymäpäiviään syksyllä. Lopussa hän soittaa No Future Todayn kanssa "Mombasan".
Vastaanotto

Menolippu Mombasaan palkittiin ”viisaimpana elokuvana” kansainvälisillä nuoren yleisön festivaaleilla Ukrainan Artekissa. Tarvainen palkittiin parhaana miesnäyttelijänä ja Saartamo ja Rönnlöf saivat erikoismaininnan.
Suomen elokuvateattereissa Menolippu Mombasaan keräsi noin 146 000 katsojaa.
Julkaisut

Menolippu Mombasaan sai ensi-iltansa 6. syyskuuta 2002. Seuraavana vuonna Oy Nordisk Film Ab julkaisi sen DVD:nä, joka sisältää elokuvan ohella muun muassa elokuvan tekovaiheista työstetyn koosteen, Denigraten musiikkivideon ja Taiskan "Mombasa"-esityksen 1970-luvulta. Televisioensi-iltansa Menolippu Mombasaan sai joulupäivänä 2004.
Muuta

Johanna Rönnlöf (s. 1982) opiskeli Kallion Ilmaisutaidon lukiossa. Hän oli mukana useissa Teatteri Maskin näytelmissä sekä lastenteatterissa ja naamioteatterissa. Lisäksi hän teki pääroolin Taikin elokuvataiteen osaston lyhytelokuvassa Tarkkis ja toimi avustajana erinäisissä musiikkivideoissa. Rönnlöf ei ole työskennellyt näyttelijänä enää Menolippu Mombasaan elokuvan jälkeen.
Aiheesta muualla

Menolippu Mombasaan Elonet. (suomeksi)
Menolippu Mombasaan Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Film-o-Holic: Haastattelussa Menolippu Mombasaan -elokuvan tekijät
Selonia

Latvian historialliset alueet, Selonia ja Zemgale vihreällä.
Selonia (latv. Sēlija, liett. Aukšzemė) on historiallinen alue Latvian ja Liettuan rajaseudulla. Se käsittää Latvian Zemgalen alueen itäosat ja osia Koillis-Liettuasta. Nimensä se on saanut seelien historiallisesta balttilaisesta heimosta. Alueen keskus on Jēkabpilsin kaupunki. Seelit sulautuivat myöhemmin latgalleihin, ja alueen murteet voidaan edelleen yhdistää Latgalessa puhuttuihin murteisiin. Alueen tarkimpiin kuvauksiin kuuluu Mindaugasin alueidenluovutussopimus, jonka hän teki Saksalaisen ritarikunnan kanssa. Tämän dokumentin mukaan Selonian raja alkoi Väinäjoelta nykyisen Väinänlinnan kohdalta, kulki pitkin Kopkelisjokea Luodisjärvelle ja sieltä pohjoiseen pitkin Dusetajokea Sartaijärvelle. Sieltä se ulottui Latuva-, Vašuoka- ja Viešintajoille pitkin Lėvuojokea, ja sieltä Mūšajoen alajuoksua Babytejoen suulle.
Selonian lippu ja vaakuna
Renoise

| Renoise |
| --- | --- |
 Renoise 2.6
Kehityshistoria
Vakaa versio:  3.4.4 (7. toukokuuta 2024)
Tiedot
Alusta:  Linux, macOS, Windows
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Renoise on audiotyöasemaohjelmisto, joka on suunniteltu tracker-ohjelmiston toimintatavalle. Ohjelman käyttöliittymässä tämä näkyy ylhäältä-alas etenemisenä eikä sivusuuntaisena, ja kappaleet rakentuvat taulukkomaisille kaavoille (engl. pattern). Ohjelmisto tukee muun muassa MIDI-liityntää ja VST-laajennuksia. Ohjelmisto on saatavilla Linuxille, macOS:lle ja Windowsille.
Trøndelagin kulttuurihistoriallinen museo

| Trøndelagin kulttuurihistoriallinen museo Trøndelag Folkemuseum |
| --- | --- |

 Pääsisäänkäynti
Tyyppi:  kulttuurihistoriallinen ulkoilmamuseo
Osoite:  Sverresborg Alle 13
Sijainti:  Trondheim, Norja
Perustettu:  1913
Ylläpitäjä:  Trøndelag Folkemuseum Stiftelse
Kotisivut:  Sverresborg.no
Koordinaatit:  63°25′16″N, 10°21′25″E
 fiTrøndelagin kulttuurihistoriallinen museo 
    
Trøndelagin kulttuurihistoriallinen museo (norj. Trøndelag Folkemuseum, puhekielessä Sverresborg) on Norjan Trondheimissa sijaitseva vuonna 1913 perustettu ulkomuseo, johon on kerätty noin 70 vanhaa rakennusta ja 35 000 esinettä. Museo sijaitsee Sverresborgin alueella, joka on saanut nimensä kuningas Sverre Sigurdinpojan 1180-luvulla rakentamasta linnasta, jonka rauniot ovat osa museota.
Kuvia

Alueen kartta.
Haltdalenin sauvakirkko
Kaupungintori
Lon kirkko
Ilmakuva
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trøndelagin kulttuurihistoriallinen museo Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Badding (elokuva)

| Badding |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Timo Mänttäri, 2000.
Ohjaaja:  Markku Pölönen
Käsikirjoittaja:  Markku Pölönen Heikki Metsämäki
Tuottaja:  Kari Sara
Säveltäjä:  Vesa Mäkinen
Kuvaaja:  Kari Sohlberg
Leikkaaja:  Jukka Nykänen
Lavastaja:  Minna Santakari
Koreografi:  Tiina Brännare
Pääosat:  Janne Reinikainen Karoliina Blackburn Peter Franzén Puntti Valtonen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Fennada-Filmi
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures International Walt Disney Studios Home Entertainment
Ensi-ilta:  18. elokuuta 2000
Kesto:  103 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  7 500 000 mk
Katsojat:  215 819
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Badding on Markku Pölösen ohjaama suomalainen elokuva Rauli Badding Somerjoesta. Elokuvan ensi-ilta oli vuonna 2000. Elokuva kertoo Somerjoen paosta maaseudulle lapsuuden maisemiin.
Pölönen on sanonut elokuvasta, ettei se ole elämäkertaelokuva vaan satu. Hän kuvaa myös musiikin merkitystä elokuvalle: "Badding pani niin paljon omaa ajatteluaan ja tunne-elämäänsä musiikkiin, että oikeastaan tämän elokuvan olisi pystynyt tekemään pelkästään musiikista" ja "- - elokuvan suurin totuus on musiikki". Elokuvassa on esitetty pitkin matkaa tapahtumia "jotka olisivat voineet tapahtua", ja Baddingin lapsuudenystävä on neljän viiden henkilön yhdistelmä.
Palkinnot

Elokuva sai neljä Jussi-palkintoa. Baddingia esittänyt Janne Reinikainen palkittiin miespääosa-Jussilla. Jussit annettiin myös kuvaaja Kari Sohlbergille, lavastaja Minna Santakarille ja puvustaja Tiina Kaukaselle.
Arviot

Kriitikkojen suhtautuminen oli tuoreeltaan varautunut: "Pölösen paras elokuva", "Pölösen leffassa on paljon hyvää ja valloittavaa, mutta mikään täysosuma se ei ole". Reinikaisen roolisuoritus sai Helena Yläseltä kiitosta vilpittömänä ja hienona työnä. Hänen mukaansa Reinikainen tavoittaa Somerjoen eleet "aavemaisen hyvin". Luonnonlapsimyytin korostus sai ristiriitaisen vastaanoton. Mielipiteet jakautuivat ikäluokittain, ja muun muassa Aamulehden Markus Määttänen suhtautui nuivasti taiteelliseen valintaan.
Osa kriitikoista olisi kaivannut elokuvaan perinteisempää elämäkertaelokuvan otetta, Somerjoen musiikin ja hänen esiintymisensä taustojen pohdintaa. Historiallisen taustoituksen puuttuessa elokuva ei vastaa keskeiseen kysymykseensä: mikä Somerjoen karismassa erotti hänet tusinapopin tekijöistä.
Aiheesta muualla

Badding Elonet.
Yle, Elävä arkisto: Pölönen ja Badding
| n k Rauli Badding Somerjoki |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Synnyin rokkaamaan  Näin käy rock & roll  Sydän lämpöä täys  Rakkaudella – Raulilta  Ikkunaprinsessa  Tähdet, tähdet  Laivat 
Kokoelmat:  Muotokuva 1  Paratiisi – Baddingin parhaat  Rakkauden kiertokulku  Masters  Siniset hetket  Laulajan taival  Laulajan taival 2  Tunteella  Rock ’n’ Roll  Lauluja rakastamisen vaikeudesta  Tähdet: Rauli Badding Somerjoki / Eero Aven  Rauli Badding Somerjoki  Muotokuva  14 suosikkia!  Kun aika rientää: 16 suosikkia vuosien varrelta  Lauluja rakastamisen vaikeudesta  Kaikki laulut  Täss on Rauli, moi!  Musiikkia Markku Pölösen elokuvasta Badding  Iso lemmen pala – Badding laulaa Elvistä  Henkilökohtaisesti  Singlet 1970–1987 
Tribuutit:  Tähdet, tähdet – Tribuutti Rauli Badding Somerjoelle  Yölintu: Iso lemmen pala – Baddingin jalanjäljissä… 
Merkinnän syy: Juoni puuttuu
Seljalandsfoss

Seljalandsfoss  on yksi Islannin tunnetuimmista vesiputouksista. Putous sijaitsee Skógafoss-putouksen lähellä Seljalandsá-joessa ja sen putouskorkeus on 60 metriä entisellä rantaviivalla sijaitsevilta kallioilta. Putous on erittäin kuvauksellinen ja sen taakse pääsee kulkemaan polkuja pitkin.
Aiheesta muualla

Great photos from islandsmyndir.is (Arkistoitu – Internet Archive)
Photos from ICELANDPHOTOBLOG.COM
Seljalandsfoss at the IMDb
Photo from Onexposure (1x.com)
Seljalandsfoss panoramic virtual tour (Arkistoitu – Internet Archive)
Hetki lyö

Hetki lyö voi tarkoittaa seuraavia teoksia:
”Hetki lyö”, Kirkan laulama kappale vuodelta 1967
Hetki lyö: 1967–1997, Kirkan albumi vuodelta 1997
Hetki lyö, vuonna 1995 ilmestynyt Aku Ankan taskukirja
Hetki lyö, vuonna 2008 ilmestynyt Aku Ankan taskukirja
Hetki lyö, Kim Ki-dukin ohjaama elokuva vuodelta 2006
Hetki lyö, J-P Valkeapään ohjaama elokuva vuodelta 2022
Hetki lyö, musikaali
Kirka – Hetki lyö, Petri Lahden kirjoittama kirja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hetki lyö”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.