stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Venus (elokuva)
Julkaisu ja vastaanotto

Venus sai ensi-iltansa Yhdysvaltain Coloradossa, Telluriden elokuvajuhlilla 2. syyskuuta 2006. Tämän jälkeen elokuva kiersi monia elokuvajuhlia, kuten Kanadan Toronton elokuvajuhlat, Yhdysvaltain Chicagon elokuvajuhlat, Ison-Britannian Lontoon ja Leedsin elokuvajuhlat ja Espanjan Sevillan ja Gijónin elokuvajuhlat, ennen kuin pääsi rajoitettuun teatterilevitykseen Yhdysvalloissa 21. joulukuuta 2006. Isossa-Britanniassa elokuvan ensi-ilta oli ollut Lontoon elokuvajuhlilla 19. lokakuuta 2006, ja maanlaajuiseen teatterilevitykseen se pääsi kotimaassaan 26. tammikuuta 2007. Yhdysvalloissa elokuva pääsi laajempaan teatterilevitykseen 16. helmikuuta 2007. Tuotantoyhtiönäkin toiminut Miramax vastasi elokuvan levityksestä Yhdysvalloissa. Isossa-Britanniassa elokuvaa levitti Buena Vista Pictures. Venus tuotti maailmanlaajuisesti 7 261 490 dollarin lipputulot.
Venus on saanut erittäin myönteisen vastaanoton elokuvakriitikoilta. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 89% kriitikoista on antanut Venukselle positiivisen arvosanan 7,3/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 149 arviointiin. 11 247 käyttäjästä 74% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,6/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 32 arvostelun perusteella elokuva on saanut 82 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 30 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,5/10. Internet Movie Databasen 10 699 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,1/10. Miramax julkaisi Venuksen DVD:nä 22. toukokuuta 2007. Suomessa elokuva julkaistiin DVD:nä 16. huhtikuuta 2008. Suomessa elokuvan DVD-levityksestä vastasi Future Film.
Palkinnot ja ehdokkuudet

Peter O’Toolen parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuus oli hänen kahdeksas ja viimeinen. Kun Forest Whitaker voitti parhaan miespääosan Oscar-palkinnon elokuvasta The Last King of Scotland Oscar-gaalassa vuonna 2007, O’Toolen kahdeksan Oscar-ehdokkuutta ilman yhtäkään voittoa rikkoi ennätyksen.
| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| Oscar-palkinto | Paras miespääosa | Peter O’Toole | Ehdokkuus |
| Golden Globe | Paras miespääosa draamaelokuvassa | Peter O’Toole | Ehdokkuus |
| Bafta-palkinto | Paras miespääosa | Peter O’Toole | Ehdokkuus |
| Bafta-palkinto | Paras miessivuosa | Leslie Phillips | Ehdokkuus |
| SAG-palkinto | Paras miespääosa | Peter O’Toole | Ehdokkuus |
| British Independent Film -palkinto | Paras miessivuosa | Leslie Phillips | Voitto |
| British Independent Film -palkinto | Paras miespääosa | Peter O’Toole | Ehdokkuus |
| British Independent Film -palkinto | Paras naissivuosa | Vanessa Redgrave | Ehdokkuus |
| British Independent Film -palkinto | Lupaavin tulokas | Jodie Whittaker | Ehdokkuus |
| British Independent Film -palkinto | Paras käsikirjoitus | Hanif Kureishi | Ehdokkuus |
| Critics’ Choice -elokuvapalkinto | Paras miespääosa | Peter O’Toole | Ehdokkuus |
| Chicago Film Critics Association -palkinto | Paras miespääosa | Peter O’Toole | Ehdokkuus |
| Dallas-Fort Worth Film Critics Association -palkinto | Paras miespääosa | Peter O’Toole | Ehdokkuus |
| Humanitas Prize | Elokuvakäsikirjoitus | Hanif Kureishi | Voitto |
| London Film Critics’ Circle -palkinto | Vuoden parhain brittiläinen miessivuosa | Leslie Phillips | Ehdokkuus |
| London Film Critics’ Circle -palkinto | Vuoden parhain brittiläinen tulokas | Jodie Whittaker | Ehdokkuus |
| National Society of Film Critics -palkinto | Paras miespääosa | Peter O’Toole | Ehdokkuus |
| Online Film & Television Association -palkinto | Paras miespääosa | Peter O’Toole | Ehdokkuus |
| Online Film Critics Society -palkinto | Paras miespääosa | Peter O’Toole | Ehdokkuus |
| Satellite-palkinto | Paras miespääosa komedia- tai musikaalielokuvassa | Peter O’Toole | Ehdokkuus |
| Satellite-palkinto | Paras naispääosa komedia- tai musikaalielokuvassa | Jodie Whittaker | Ehdokkuus |
| Satellite-palkinto | Paras komedia- tai musikaalielokuva | Roger Michell | Ehdokkuus |
| Sevillan elokuvajuhlat: Kultainen Giraldillo | Paras elokuva | Roger Michell | Voitto |
| Women Film Critics Circle -palkinto | Hall of Shame |  | Voitto |
Aiheesta muualla

Venuksen viralliset sivut (englanniksi)
Venus Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Venus Elonet.
Venus AllMoviessa. (englanniksi)
Venus Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Venus Box Office Mojossa (englanniksi)
Venus Metacriticissä (englanniksi)
Catherine Hagel

Catherine Hagel (28. marraskuuta 1894 – 6. joulukuuta 2008) oli pitkäikäinen yhdysvaltalainen henkilö. Hän oli kuollessaan maailman kolmanneksi vanhin ihminen.
Catherine Hagel jäi leskeksi 74-vuotiaana ja hoiti sen jälkeen itsenäisesti farmiaan 100-vuotiaaksi. Hän sai yksitoista lasta.
Hagel muutti 1990-luvulla North Ridge Care Centeriin New Hopeen. Hän täytti 110 vuotta 2004 ja 114 vuotta 2008.
Vahanen-yhtiöt

| Vahanen-yhtiöt (Vahanen Group) |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Rakennetaan onnistumisia
Perustettu:  Emoyhtiö 1955
Toimitusjohtaja:  Risto Räty
Kotipaikka:  Linnoitustie 5, 02600 Espoo, Suomi
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  Suunnittelu, konsultointi, arkkitehtuuri
Liikevaihto:  32,8 M€ (2018)
Henkilöstö:  noin 500
Emoyhtiö:  Vahanen International Oy
Tytäryhtiöt:   Innovarch Oy  Rakennuttajatoimisto Allianssi Oy (Vahanen Rakennuttaminen Oy)  Vahanen Development Oy  RTC Vahanen Turku Oy  Vahanen Environment Oy  Vahanen-Halme Acoustics Oy  Vahanen Jyväskylä Oy  Vahanen Monitoring Services Oy  Vahanen Rakennusfysiikka Oy  Vahanen Suunnittelupalvelut Oy  Vahanen Talotekniikka Oy 
Kotisivu:  www.vahanen.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vahanen oli suomalainen rakennus- ja kiinteistöalan konsulttiyritys. Vahanen-konsernin liiketoimintaan kuuluu muun muassa lvi- ja sähkösuunnittelua, rakenteiden korjausvaurioanalyysejä ja rakennesuunnittelua.
Historia > Insinööritoimisto Mikko Vahanen Oy 1955̣–1999

Mikko Vahanen perusti nimeään kantavan insinööritoimiston vuonna 1955.
Vahasen poika Risto Vahanen tutki Teknillinen korkeakoulun diplomityössään kestävien laastien ominaisuuksia tutkimalla maailman vanhimpien laastien koostumusta esimerkiksi Vatikaanissa. Valmistuttuaan 1980-luvulla Risto Vahanen sai idean tuottaa tutkimustietoa erityisesti rakennusalan materiaaliteollisuuden tarpeisiin.
1990-luvun lamavuosina Insinööritoimisto Mikko Vahanen Oy siirtyi Risto Vahaselle.
Vahasen laboratorio perustettiin vuonna 1994. Yhtiön ja laboratorion varhaisimpia merkittäviä toimeksiantoja olivat esimerkiksi Pietarin lonnaisen vedenpuhdistamon korjaamisen konsultointi ja laadunvarmistus ja Olympiastadionin 1990-luvulla tehtyjen korjausten betonitutkimukset ja korjaussuunnittelu.
Historia > Vahanen-yhtiöt 2000–2015

Marraskuun 2000 alussa Vahasen helsinkiläinen insinööritoimisto osti kymmenen hengen AT-Yhtiö Oy -insinööritoimiston Hämeenlinnasta. Ennestään Vahasella oli aluetoimistot Turussa, Oulussa, Tallinnassa ja Pietarissa. Risto Vahanen kokosi omistamansa yritykset konserniksi Insinööritoimisto Mikko Vahanen Oy:n ympärille, joka työllisti 80 ihmistä. Konsernin omistuksesta 90 prosenttia oli Vahasella ja loput muutamilla avainhenkilöillä. Insinööritoimisto Mikko Vahanen Oy:n toimitusjohtajana aloitti Jyrki Jalli, ja Risto Vahanen siirtyi Mikko Vahanen Oy -yhtiön hallituksen puheenjohtajaksi.
Vuonna 2005 Vahanen osti Matti Ollilan insinööritoimiston, jonka kanssa se oli saanut yhteisen toimeksiannon Helsingin Musiikkitalon rakennesuunnittelusta edellisenä syksynä. Vahanen oli keskittynyt rakennusfysiikkaan, elinkaaritekniikkaan, uudisrakennusten suunnitteluun ja korjausrakentamiseen. Yritysoston jälkeen konsernilla oli yli 130 työntekijää Suomessa ja 60 henkilöä Viron, Pietarin ja Moskovan yhtiöissä.
Toukokuussa 2008 Vahanen Yhtiöt osti tamperelaisen Vaateri Oy:n, joka oli keskittynyt korjausrakentamisen asiantuntijapalveluihin. Syyskuussa Vahanen osti Innovarchin, joka oli yksi Suomen suurimpia arkkitehtitoimistoja. Innovarch oli keskittynyt uudiskohteisiin, erityisesti kauppakeskussuunnitteluun. Vahasen arkkitehtikuntaa oli työllistänyt korjausrakentaminen, rakennesuunnittelu ja kiinteistöjen tekninen hallinta. 70 suunnittelijaa työllistäneestä yhtiöstä tuli kaupan myötä Suomen suurin arkkitehtipalveluita tarjoava toimisto.
Syyskuussa 2009 Vahanen-yhtiöt osti vantaalaisen talotekniikan asiantuntijayrityksen Instakonin, joka oli suunnitellut muun muassa urheilu- ja vapaa-ajantiloja ja erikoistunut maanalaiseen rakentamiseen ja erikoistilojen lvis-suunnitteluun. Yhtiöllä oli myös toimisto Bukarestissa, Romaniassa ja pieni osuus dubailaisesta konsulttitoimistosta. Lappeenrannasta Vahanen osti insinööritoimisto Planekarin osake-enemmistön. Marraskuussa Vahanen-konsernin ensimmäisenä suvun ulkopuolisena toimitusjohtajana aloitti Veijo Komulainen, Risto Vahanen jatkoi hallituksen puheenjohtajana. Konserni työllisti lähes 400 henkilöä.
Helmikuussa 2010 Vahanen-konserni osti Eduarchin eli Arkkitehtitoimisto Leena Yli-Lonttisen. Yhtiö oli suunnitellut muun muassa päiväkoteja ja erilaisia koulurakennuksia ja osallistunut useisiin peruskorjaushankkeisiin.
Historia > Vahanen-yhtiöt 2016– 2022

Marraskuussa 2016 Vahanen-yhtiöiden konsernijohtajana aloitti Risto Räty. Yhtiö oli yksi suurimmista suomalaisomisteisista rakennus- ja kiinteistöalan asiantuntijaorganisaatioista. Hallituksen puheenjohtajaksi siirtyi Pekka Rantamäki. Konsernin pääomistaja Risto Vahanen jätti paikkansa konsernijohtajana ja hallituksen puheenjohtajana ja kertoi keskittyvänsä jatkossa alan kehitystehtäviin. Sekä Räty että muukin toimiva johto saivat omistusosuuksia yhtiöstä, mutta suurin omistusosuus säilyi Risto Vahasella, joka suunnitteli osuuden säätiöimistä.
Vuonna 2017 konsernin liikevaihto oli noin 30 miljoonaa.
Vuonna 2018 yhtiö hankki Arkkitehtitoimisto Alpo Halmeen, joka oli erikoistunut akustiikan ja äänitekniikan suunnitteluun. Maaliskuussa Vahanen-yhtiöi­hin kuuluva arkkitehtitoimisto Innovarch osti Arkkitehtitoimisto Timo Viikari & Co:n liiketoiminnan. Yhtiö oli erikoistunut vanhojen arvokiinteistöjen korjausrakentamiseen. Vahanen teki myös kaksi muuta yrityskauppaa, se osti Arkkitehtitoimisto Vuorelma Arkkitehdit -yrityksen ja Talokeskus Yhtiöiltä kestävän kehityksen liiketoiminnan. Konsernin henkilöstömäärä kasvoi noin sadalla.
Vuonna 2019 yhtiö teki kaikkien aikojen ennätystuloksensa. Sen liikevaihto kasvoi lähes 12 prosenttia yltäen 36,7 miljoonaan euroon. Yhtiön käyttökate oli 3,7 miljoonaa euroa ja se työllisti lähes 500 henkilöä.
Helmikuussa 2020 Vahanen osti enemmistön Rakennuttajatoimisto Allianssista, joka oli erikoistunut rakennuttamisen ja projektinjohdon palveluihin liike-, toimitila- ja asuntohankkeissa uudisrakentamisessa, peruskorjauksissa ja konversioprojekteissa. Viisivuotiaan yhtiön suurimpia asiakkaita olivat Varma, Fennia, LähiTapiola ja Avara ja se työllisti 27 työntekijää. Toukokuussa Vahanen fuusioi Vahanen PRO Oy:n ja Rakennuttajatoimisto Allianssi Oy:n. Uuden yhtiön nimeksi tuli Vahanen Rakennuttaminen Oy.
Ruotsalainen suunnittelun konsulttiyhtiö Afry osti lokakuussa 2021 Vahanen-yhtiöiden emo- ja tytäryhtiöt sekä vähemmistöosakkuusyhtiöt, ja Kilpailu- ja kuluttajavirasto hyväksyi kaupan vuoden lopulla. Vuonna 2020 Vahanen-yhtiöiden liikevaihto oli 45,6 miljoonaa euroa ja yritykset työllistivät noin 500 henkilöä Suomessa kymmenellä paikkakunnalla sekä Virossa ja Romaniassa.
Organisaatio

Vuonna 2020 Vahanen toimi 12 paikkakunnalla ja sillä oli noin 500 työntekijää. Vahanen-yhtiöt muodostuu 12 yrityksestä. Konsernin yhtiöitä ovat muun muassa Innovarch Oy, Vahanen Talotekniikka Oy ja Vahanen Rakennusfysiikka Oy. Konserni toimii koko Suomen alueella ja yli puolet sen toiminnasta sijoittuu pääkaupunkiseudulle.
Tuotteet ja palvelut

Vuonna 2020 Vahasen palvelut oli jaettu kuuteen ryhmään:
Energia- ja elinkaaripalvelut
Kiinteistö- ja kaupunkikehitys
Rakennuttaminen ja valvonta
Suunnittelu ja arkkitehtuuri
Tutkimukset ja tarkastukset
Ympäristö
Vahasen rakennusmateriaali- ja haitta-ainetutkimuksiin erikoistuneessa laboratoriossa tehdään teollisuuden tarpeisiin esimerkiksi käyttöikäennakointeja sekä tutkitaan erikoiskohteita, kuten tulipalojen vaurioita, yritysten välisiä reklamaatioita ja selvittelyjä.
Projekteja

Esimerkkejä Vahasen projekteista:
1990-luvulla Insinööritoimisto Mikko Vahanen ky. ja Arkkitehtitoimisto Markku Aalto ky suunnittelivat Helsingin olympiastadion peruskorjauksen
Vuonna 2004 Vahanen sai toimeksiannon Helsingin Musiikkitalon rakennesuunnittelusta
Vuonna 2010 Helsingin kaupunginhallitus valitsi Vahanen Oy:n koordinoimaan Ormuspellon alueella yhdeksän kaupunkipientalotontin ryhmärakentamisen järjestämistä ja kohteen rakennuttamista.
Vuonna 2014 Vahanen sai kahden miljoonan euron arvoisen tilauksen Kazanista. Tatarstanin suurimpiin kuuluva rakennusyhtiö alkoi rakentaa asuntoja Vahasen suunnitteluosaamisen avulla.
Vuoden 2018 merkittävimpiä alkaneita asiakasprojekteja olivat Kansallisteatterin peruskorjauksen hankesuunnittelu ja Laakson sairaalan rakennesuunnittelu.
Vuonna 2020 Vahanen Suunnittelupalvelut suunnitteli Savukoskelle Urho Kekkosen kansallispuistoon 50-metrisen retkeilyriippusillan. Paikalla aiemmin ollut silta oli romahtanut tammikuussa suuren lumimäärän vuoksi.
Kesällä 2020 Vahanen kertoi toteuttaneensa Suomen Betoniyhdistykselle ohjelmiston, jonka avulla voi arvioida betonin kuivumiseen kuluvaa aikaa. Lisäksi ohjelmisto arvioi päällystettäviin rakenteisiin liittyviä riskejä.
Tunnustuksia

Risto Vahanen valittiin vuonna 2005 vuoden asuntovaikuttajaksi.
Marraskuussa 2010 Laatukeskus palkitsi Vahasen PutkiremonttiPlus-palvelumallin Vuoden laatuinnovaatio -palkinnolla. PutkiremonttiPlus on korjausrakentamisen palvelumalli, jossa asunto-osakeyhtiön osakkaat pääsevät vaikuttamaan korjaushankkeen suunnitteluun ja toteutukseen alusta lähtien.
Vuonna 2017 Vahanen-yhtiöt voitti kolmatta kertaa Vuoden putkiremontti -kilpailun. Vahanen on voittanut saman kilpailun myös vuonna 2018 ja 2019.
Vahasen betonilaboratorio on Turvallisuus- ja kemikaaliviraston akkreditointiyksikön Finasin vuonna 2018 akkreditoima.
Kirjallisuutta

Vesa Tompuri: Kustaa Vaasasta Suureen Pullasotaan Insinööritoimisto Mikko Vahanen 1955-2005
Aiheesta muualla

Vahanen-yhtiöiden sivut
Vahanen vastasi Musiikkitalon rakennesuunnittelusta
Vahanen on tehnyt Kansallisteatterin peruskorjauksen hankesuunnittelun
Venäläinen maailma

Venäläinen maailma (ven. Русский мир, Russki mir) on venäläinen poliittis-uskonnollinen ja geopoliittinen käsite. Sitä on käytetty imperialististen päämäärien edistämiseen. Vladimir Putin myönsi venäläiselle maailmalle virallisen aseman Venäjän ulkopolitiikan doktriinina syyskuussa 2022.
Tausta ja sisältö

Venäläisen maailman käsitteen historiallinen vastine on tsaari Nikolai I:n periaate, jossa Venäjän ja venäläisyyden katsotaan koostuvan ortodoksisuudesta, autokratiasta ja kansallisuudesta. Putin on viitannut toistuvasti venäläiseen maailmaan ja siteerannut muun muassa Ivan Iljiniä tässä yhteydessä. Historioitsija Wilfried Jilgen mukaan Kremliin kytköksissä olleet akateemikot, intellektuellit ja toimittajat muotoilivat käsitettä edelleen vuosina 1995–2000 ja Putin otti käsitteen osaksi poliittisia puheitaan jo vuonna 2001. Käsitteen kuvaamaa ajatusmaailmaa tukemaan perustettiin myös järjestö Fond Russki Mir. Putinin soveltamaa ajatusmallia venäläisestä maailmasta ovat olleet muotoilemassa ainakin patriarkka Kirill, Izborskin klubi, Aleksandr Dugin, Vladislav Surkov ja Vladimir Medinski. Wilfried Jilgen mukaan Venäjän ortodoksikirkko on ollut keskeisessä asemassa käsitteen vakiinnuttamisessa.
Käsitettä teoksessaan Miksi Venäjä toimii niin kuin se toimii (2023) tarkastelleiden Martti J. Karin ja Antero Holmilan mukaan venäläinen maailma sisältää ajatuksen venäläisten kuulumisesta kaikkialla maailmassa Venäjän aseellisen suojelun piiriin riippumatta eri maiden venäläisperäisten väestöjen näkemyksistä. Kari ja Holmila ovat verranneet venäläisen maailman käsitettä neuvostoaikaiseen ihanteeseen kaikkien maailman työläisten yhdistämisestä. Venäjän hallinnon nykyisessä ideologiassa venäläisen maailman ytimen muodostavat Venäjä, Valko-Venäjä ja Ukraina. Tähän ajatteluun sisältyy näkemys siitä, ettei Valko-Venäjällä ja Ukrainalla olisi oikeutta irtautua Venäjän yhteydestä. Venäjän ortodoksikirkon opissa ajatteluun yhdistyy uskonnollinen näkemys Valko-Venäjän ja Ukrainan jumalallisesta kohtalonyhteydestä Moskovaan. Myös Mauno Koiviston kirjassa Venäjän idea viitataan poliittiseen periaatteeseen, jonka mukaan Venäjän kerran valtaama alue kuuluisi aina venäläisen vallan alle.
Venäläisen maailman vihollisiksi on Venäjällä kuvattu Nato ja länsimaat sekä "natseiksi" ja "fasisteiksi" luonnehditut toimijat. Venäjän poliittisessa retoriikassa varsinkin "länsi" kuvataan venäläiselle maailmalle vastakkaiseksi.
Käsite Venäjän politiikassa sovellettuna

Venäläisen maailman opilla on Venäjällä oikeutettu muiden maiden asioihin puuttuminen venäjänkielisten vähemmistöjen suojelemisen verukkeella. Krimin miehittäminen 2014 ja separatismin ylläpitäminen Donbassissa on oikeutettu venäläisen maailman käsitteellä. Wilfried Jilgen mukaan Novorossija-hankkeen perustaminen ilmensi radikalisoitumista käsitteen pohjalta. Martti J. Karin ja Antero Holmilan mukaan käsitteellä on perusteltu myös Georgian sotaa, Putinin vastaisen opposition tukahduttamista, länsivastaisuuden voimistamista ja ankarien uusien lakien säätämistä. Toisaalta ideologisilla painotuksilla on myös pyritty reagoimaan Venäjän talouden heikkoon tilaan.
Putin hyväksyi venäläisen maailman muodollisesti ulkopolitiikkaa ohjaavaksi doktriiniksi syyskuussa 2022. Apulaisprofessori Rinna Kullaan mukaan samat ajatukset kuitenkin vaikuttivat Venäjän politiikassa jo Putinin vallan varhaisissa vaiheissa. Putinin hyväksymässä doktriinin muotoilussa on 31 sivua. Doktriinin mukaan Venäjä varmistaa venäläisten oikeuksien toteutumisen myös Venäjän ulkopuolella. Lisäksi doktriinin mukaan yhteistyötä vahvistetaan slaavilaisten kansojen välillä, suhteita kehitetään Kiinaan ja Intiaan sekä vaikutusvaltaa lisätään Lähi-idässä, Latinalaisessa Amerikassa ja Afrikassa. Rinna Kullaan mukaan doktriinin käytännön ongelma on se, että sen toimiminen riippuu myös monien muiden maiden tahdosta.
Venäläisen maailman käsite virallistettiin doktriiniksi samoihin aikoihin kun Venäjä julisti katkaisevansa kaasutoimitukset Eurooppaan. Pyrkimys systematisoida ja virallistaa Putinin ideologia (putinismi) johti Andrei Kolesnikovin mukaan myös presidentilliseen asetukseen "perinteisistä henkisistä ja moraalisista arvoista" ja korkeakoulujen uuteen ideologiseen opetusohjelmaan.
Reaktiot

Monet eri ortodoksisten kirkkojen edustajat allekirjoittivat maaliskuussa 2022 julkilausuman, jossa Venäjän ortodoksikirkon "venäläinen maailma" -oppi tuomitaan harhaopiksi. Julkilausumassa venäläinen maailma määriteltiin idelogiaksi, jonka mukaan yliikansallisen venäläisen sivilisaation piiriin kuuluvat Venäjän lisäksi myös vähintään Valko-Venäjä ja Ukraina. Allekirjoittajien mukaan oppi ilmentää etnofyletismiä, jossa uskonto yhdistetään etnisyyteen ja nationalismiin. Suomen ortodoksinen kirkko julkaisi julkilausuman suomennettuna.
Vihapuheita ja rakkauslauluja

| Vihapuheita ja rakkauslauluja Laineen Kasperi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 9. toukokuuta 2018
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Monsp
Listasijoitukset
  7. (albumilista)    3. (fyysinen albumilista)
Laineen Kasperin muut julkaisut
| Laineen Kasperi & Palava Kaupunki 2015 | Vihapuheita ja rakkauslauluja 2018 | Psyko Cowboy 2020 |
Vihapuheita ja rakkauslauluja on rap-artisti Laineen Kasperin sooloalbumi, joka julkaistiin 9. toukokuuta 2018.
Kappaleet

Myöhäisuutiset – 3.30
Hymyilen – 3.17 (feat. Meerika)
Ikea112 – 4.45
Leija – 1.45 (feat. Swägäri)
Fela kuti – 4.51
Kissavideon mustalaatikko – 4.23
Tehdään jotain tyhmää – 4.43
Kymmenes otto – 3.13 (feat. Mc Vihamies)
Syljen tähtiä – 5.59 (feat. Rhyi, Becky Wave, TonoSlono, Jodarok, Lataaja Wormsto, Jinx, Joska Josafat, Raipati, Tommishock, Amoc, Osamu & Sairas T)
Allekirjoituksia – 4.18
Yhdestoista otto – 1.34 (feat. Mc Vihamies)
100v. – 4.57
Kukka – 4.42 (feat. Joska Josafat)
Stepan fiitti – 4.49 (feat. Stepa, Swägäri & Mc Vihamies)
Jos, Pt. 2 – 4.27
Viimeinen skitti – 1.20
Rukous – 4.59
Arvostelut

Keskisuomalainen:
Soundi:
Chichicastenango

| Chichicastenango |
| --- | --- |
 Vilkkaat markkinat levittäytyvät kirkon portaille.
 Chichicastenango
 Koordinaatit: 14°56′N, 91°07′W 
Valtio:  Guatemala
Departementti:  El Quiché
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  270 km²
Väkiluku (2018):  141 567
 – Väestötiheys:  525 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Chichicastenango on kaupunki El Quichén departementissa Guatemalassa. Kaupunki on kuuluisa markkinoistaan, joilla myydään värikkäitä käsitöitä, vaatteita, kukkia, ruoka- ja käyttötavaraa. Kahdesti viikossa järjestettävät markkinat vetävät turisteja kaikkialta Guatemalasta.
Kaupungin asukasluku on noin 141 000. Suurin osa väestöstä kuuluu maya-quiché-intiaaneihin.
Chichicastenango tunnetaan myös paikkakuntana, josta munkki Francisco Ximenez löysi mayojen kansalliseepoksen Popol Vuhin käsikirjoituksen.
Catherine Hardy

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Catherine Hardy harjoittelemassa olympialaisiin. |  Catherine Hardy harjoittelemassa olympialaisiin. |  Catherine Hardy harjoittelemassa olympialaisiin. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | 4 × 100 m viesti |  |
Catherine ”Cathy” Hardy (8. helmikuuta 1930 Carrollton, Georgia – 8. syyskuuta 2017) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija. Hän kilpaili naisten sadan metrin juoksussa, 200 metrin juoksussa ja 4 × 100 metrin viestijuoksussa vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä. Viestissä hän muodosti kultaa voittaneen joukkueen yhdessä Mae Faggsin, Barbara Jonesin ja Janet Moreaun kanssa. Henkilökohtaisilla matkoilla Hardy karsiutui ennen finaalia.
Ville Järveläinen

| Ville Järveläinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. helmikuuta 1993 (ikä 31) Hämeenlinna, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi  Saksa
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kamin poika
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  165 cm
Paino:  72 kg
Seura
Seura:  Starbulls Rosenheim
Sarja:  DEL2
Pelinumero:  21
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  Peliitat (Mestis) HPK (SML) SaiPa (SML) Heilbronner Falken (DEL2) Gentofte Stars (Tanska) Bayreuth Tigers (DEL2) Lausitzer Füchse (DEL2)
Ville Järveläinen (s. 24. helmikuuta 1993 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-joukkue Starbulls Rosenheimissa ja hänellä on myös Saksan kansalaisuus. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Pienikokoinen Järveläinen on vain 165 cm pitkä. Hän laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Järveläinen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013 ja alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2010. Yhteensä hän on pelannut 12 nuorten ja 37 poikien maaottelua.