stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo piirityksistä
Sotilaspiiritykset > 2000–

2011 Daraan piiritys, Syyrian sisällissota
2011–2014, Homsin piiritys, Syyrian sisällissota
2012–2013, Menaghin lentokentän  piiritys, Syyrian sisällissota
2012–2014, Aleppon keskusvankilan piiritys, Syyrian sisällissota
2012–2015, Abu al-Duhurin lentokentän  piiritys, Syyrian sisällissota
2012–2016, Aleppon piiritys, Syyrian sisällissota
2012–2017, Wadi Baradan piiritys, Syyrian sisällissota
2013–2016, Darayyan ja Muadamiyatin piiritys, Syyrian sisällissota
2013–2015 Kuweiresin lentokentän piirtitys, Syyrian sisällissota
2013–2017, Al Waerin piiritys, Syyrian sisällissota
2013–2017, Deir ez-Zorin piiritys, Syyrian sisällissota
2013–2018, Itä-Ghoutan piiritys, Syyrian sisällissota
2014, Al-Tabqan lentokentän  piiritys, Syyrian sisällissota
2015–2018, Yarmoukin piiritys, Syyrian sisällissota
2015–2018, Fouan piiritys, Syyrian sisällissota
2016, Manbijin piiritys, Syyrian sisällissota
2016–2017, Mosulin piiritys, Irakin sisällissota
2017, Raqqan piiritys, Syyrian sisällissota
Poliisipiiritykset

Sidney Streetin piiritys (engl. Siege of Sidney Street, 1911)
Attican vankilapiiritys (engl. Attica Prison riot, 1971)
Münchenin verilöyly (1972)
Wounded Kneen valloitus (1973)
Norrmalmstorgin pankkiryöstö (1973)
Spaghetti Housen piiritys (1975)
Balcomben katupiiritys (engl. Balcombe Street Siege, 1975)
MOVEn piiritys (1978)
Iranin lähetystön piiritys (1980)
Palace of Justicen piiritys (1985)
The Covenant, the Sword, and the Arm of the Lordin piiritys (1985)
Ruby Ridgen piiritys (1992)
Wacon piiritys (1993)
Montana Freemenin piiritys (1996)
Japanin lähetystön panttivankitilanne (1996–1997)
Republic of Texasin lähetystön piiritys (1997)
Moskovan teatterikaappaus (2002)
Beslanin koulukaappaus (2004)
Sota
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Aikakaudet | Sotatoimialueet | Aseet | Sodankäynnin tasot | Taistelevat aselajit | Tukevat aselajit | Luetteloita | Yleistä |
|  Esihistoria  Antiikki  Keskiaika  Uusi aika  Teollistunut aika  Nykyaika |  Avaruus  Ilmasota  Informaatio  Maasota  Merisota  Kotirintama |  ABC  Elektroninen  Ilmavoimat  Maavoimat  Merivoimat  Psykologinen |  Strategia  Operaatiotaito  Taktiikka  Taistelutekniikka |  Ilmavoimat  Jalkaväki  Laivasto  Merijalkaväki  Panssarijoukot  Ratsuväki |  Huolto  Ilmatorjunta  Pioneeri  Tykistö  Viesti |  Kenraalit  Piiritykset  Operaatiot  Sisällissodat  Sodat  Sotarikokset  Taistelut  Vapaus-itsenäisyyssodat |  Sodankäynti  Sotahistoria  Taistelu  Piiritys  Propaganda  Rauha  Pasifismi |
Meta Knight

Meta Knight pelistä Kirby Air Ride.
Meta Knight (メタナイト, Meta Naito) on fiktiivinen hahmo Kirby-pelisarjasta. Hänen esiintyi ensimmäisen kerran nimettömänä hahmona Kirby's Adventure-pelissä vuonna 1993.  Meta Knight on esiintynyt myös Kirby: Right Back at Ya!-nimisessä animesarjassa ja Super Smash Bros.-pelisarjassa.
Meta Knight on salaperäinen, mutta kunnioitettu ritari. Hän on ollut sekä vihollisena että ystävänä Kirby-pelisarjassa. Hän on saanut lähinnä positiivista kriittistä palautetta; hänen kehitystään sarjassa, nimettömästä vihollisesta Kirbyn tärkeimpiin liittolaisiin ja kilpailijoihin, on ylistetty, ja arvostelijat ovat kuvailleet häntä "siistinä".
Ulkonäkö

Meta Knight on maskia pitävä sininen pallo. Meta Knightilla on myös miekka nimeltä Galaxia. Meta Knightilla on keltaiset silmät mitkä vaihtavat väriä mielialan mukaan. Meta Knightilla on violetit tossut ja violetti/sininen viitta joka voi muuttua siiviksi.
Tiberius Gracchus

Tiberius Gracchus. Kuva teoksesta Promptuarii Iconum Insigniorum.
Tiberius Sempronius Gracchus (noin 163 eaa. – kesäkuu 133 eaa.) oli Rooman tasavallan aikainen poliitikko. Hänet valittiin vuonna 133 eaa kansantribuuniksi, ja hän alkoi ajaa maareformia, jonka tarkoituksena oli parantaa pienviljelijöiden asemaa. Gracchus murhattiin häntä vastustaneiden senaattorien lietsomassa mellakassa. Tiberius Gracchuksen nuorempi veli Gaius Sempronius Gracchus ajoi myöhemmin samoja poliittisia tavoitteita.
Tausta ja nuoruus

Tiberius Gracchus syntyi varakkaaseen roomalaiseen ylhäisöperheeseen. Hänen isänsä, myös nimeltään Tiberius Sempronius Gracchus, oli ollut konsuli, ja hänen äitinsä, Cornelia Africana, oli valtiomies ja sotapäällikkö Scipio Africanuksen tytär. Vaimonsa Claudian kautta hänellä oli lisäksi hyvät suhteet Scipioiden kilpailijoihin, Claudii Pulchri -sukuun. Tiberius Gracchus sai kreikkalaiseen sivistykseen pohjautuvan kasvatuksen, ja tämä tuki hänen luontaisia puhelahjojaan tuomalla hänen sanoihinsa selkeyttä. Erityisesti stoalainen opettaja Blossius oli Tiberius Gracchukselle tärkeä vaikuttaja.
Tiberius Gracchus taisteli kolmannessa puunilaissodassa ja osallistui vuonna 146 eaa Karthagon valloitukseen lankonsa ja serkkunsa Scipio Aemilianuksen alaisena. Gracchus toimi Espanjassa vuonna 137 eaa kvestorina konsuli Mancinusin alaisena pitkittyneessä siirtomaa-sodassa. Hän pystyi vaikutusvallallaan ja perheensä hyvän maineen ansiosta pelastamaan roomalaisten armeijan täydelliseltä tuholta Numantiassa tekemällä rauhansopimuksen espanjalaisten heimojen kanssa. Mutta Scipio Aemelianuksen vaatimuksesta Rooman senaatti hylkäsi sopimuksen, ja Mancinus palautettiin vangitsijoilleen. Tämä tapaus vieraannutti Tiberius Gracchuksen Scipioiden johtamasta senaatin ryhmittymästä. Hän liittoutui sen sijaan Claudiusten ryhmittymän kanssa.
Maareformi

Gracchuksen sotilaskokemukset olivat paljastaneet hänelle Rooman piilevän heikkouden. Armeijan henkilöstö oli kiristetty äärirajoille, jotta Rooma pystyisi säilyttämään Välimeren herruuden. Samaan aikaan voimavarat Italiassa alkoivat ehtyä. Rooman alkeellinen talousjärjestelmä, joka oli ravinnut vuosisatojen ajan suuren ja köyhän maanviljelijäväestön, alkoi rapautua. Sitä heikensivät erityisesti valloitussodissa rikastuneiden suurmaanomistajien laajat tilukset, joita viljelivät orjat ja päivätyöläiset. Asepalvelukseen kelpuutettiin vain maata omistavat maanviljelijät, joiden määrä oli laskenut merkittävästi, kun taas maata omistamattoman köyhälistön lukumäärä kasvoi.
Tiberius Gracchus pyrki löytämään ratkaisun miehistöpulaan palauttamalla vanhan roomalaisen käytännön, joka oli hylätty viimeisen 30 vuoden aikana. Gracchus ryhtyi ajamaan maareformia, jossa maata omistamattomat kansalaiset saisivat omistukseensa julkisia maita (ager publicus) Rooman valloittamilta alueilta. Kuluneina vuosikymmeninä suurin osa näistä maista oli joutunut Italian maalaisaatelin käsiin, jotka olivat viljelleet maata sukupolvien ajan vastineena Rooman valtiolle maksamistaan veroista.
Voidakseen toteuttaa uudistuksen Gracchus pyrki kansantribuuniksi, ja hänet valittiin kansankokouksessa virkaan vuonna 133 eaa. Tavallisesti tribuunit olivat noudattaneet senaatin ehdotuksia, mutta muutamien aiempien vuosien aikana tribuunit olivat useamman kerran ajaneet uudistuksia, joilla ei ollut senaatin hyväksyntää. Gracchuksella oli konsuli Publius Mucius Scaevolan tuki, sillä tämä oli ollut laatimassa maareformia.
Kun maareformin lakiesitys esitettiin kansankokoukselle pitkien julkisten keskustelujen jälkeen, kansantribuuneista toinen, Marcus Octavius, käytti veto-oikeuttaan puolustaakseen suurmaanomistajien etuja. Kun Octavius ei perääntynyt kannastaan, yritti Tiberius Gracchus vielä saada senaatin hyväksynnän lakiehdotukselle. Se ei kuitenkaan onnistunut, jolloin Tiberius Gracchus yrittikin uutta keinoa. Hän vaati kansankokousta erottamaan Octaviuksen tribuunin virasta. Yllättäen kansankokous erotti Octaviuksen, jolloin hänen veto-oikeutensa poistui ja kansankokous hyväksyi lain maareformista. Ocataviuksen erottaminen vieroitti kuitenkin useimmat Gracchuksen kannattajista, sillä he katsoivat, että tämä teko heikensi tribuuni-instituution uskottavuutta. He eivät voineet hyväksyä Tiberius Gracchuksen omasta päästään keksimää perustelua, jonka mukaan kansan tahtoa vastustaneet tribuunit lakkaisivat olemasta tribuuneja. Gracchuksen mielestä myös Pergamonin kuninkaan Attalos III:n Roomalle testamenttaama omaisuus tuli jakaa suoraan sitä tarvitseville kansalaisille. Hän ilmoitti lisäksi asettuvansa ehdolle tribuuniksi myös seuraavaksi vuodeksi. Tätä pidettiin ennenkuulumattomana, sillä uudelleenvalintaa ei ollut harjoitettu viimeisen 300 vuoden aikana ja sen epäiltiin laajalti olevan laitonta. Näitä tapahtumia seurasi mellakka, jossa Gracchus ja joukko hänen kannattajiaan saivat surmansa.
Kirjallisuutta

Alf Henrikson: Antiikin tarinoita 1–2.  WSOY, 1993.  ISBN 951-0-18515-9
Pekka Tuomisto: Rooman diktaattorit.  Karisto, 2003.  ISBN 951-23-4442-4
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Taiteenala:  FID 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
1344

| --- | --- |
Vuosisadat: 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku · 1500-luku
Vuosikymmenet: 1290-luku · 1300-luku · 1310-luku · 1320-luku · 1330-luku · 1340-luku 1350-luku · 1360-luku · 1370-luku · 1380-luku · 1390-luku · 1400-luku
Vuodet: 1290 · 1291 · 1292 · 1293 · 1294 · 1295 · 1296 · 1297 · 1298 · 1299 1300 · 1301 · 1302 · 1303 · 1304 · 1305 · 1306 · 1307 · 1308 · 1309 1310 · 1311 · 1312 · 1313 · 1314 · 1315 · 1316 · 1317 · 1318 · 1319 1320 · 1321 · 1322 · 1323 · 1324 · 1325 · 1326 · 1327 · 1328 · 1329 1330 · 1331 · 1332 · 1333 · 1334 · 1335 · 1336 · 1337 · 1338 · 1339 1340 · 1341 · 1342 · 1343 · 1344 · 1345 · 1346 · 1347 · 1348 · 1349 1350 · 1351 · 1352 · 1353 · 1354 · 1355 · 1356 · 1357 · 1358 · 1359 1360 · 1361 · 1362 · 1363 · 1364 · 1365 · 1366 · 1367 · 1368 · 1369 1370 · 1371 · 1372 · 1373 · 1374 · 1375 · 1376 · 1377 · 1378 · 1379 1380 · 1381 · 1382 · 1383 · 1384 · 1385 · 1386 · 1387 · 1388 · 1389 1390 · 1391 · 1392 · 1393 · 1394 · 1395 · 1396 · 1397 · 1398 · 1399 1400 · 1401 · 1402 · 1403 · 1404 · 1405 · 1406 · 1407 · 1408 · 1409
Tapahtumia

Baleaarit liitettiin Aragonian kuningaskuntaan
Syntyneitä

Paramesvara, Singapuran kuningas
Kuolleita

Simone Martini, italialainen taidemaalari
Tientekovelvollisuus

Werner Holmbergin maalaus vuodelta 1860 esittää hämäläistä maantietä kesällä.
Tientekovelvollisuus oli Suomen suuriruhtinaskunnassa maanomistajien perinteinen veronkaltainen rasite vielä 1800-luvun puolin jälkeen. Tiet oli jaettu tilojen manttaaliluvun mukaisiin osuuksiin, joiden kuntoa valvoivat nimismies ja siltavouti. Tientekovelvollisten oli kustannettava viranomaisten työn helpottamiseksi tien varteen pylväs, josta kävi ilmi osuudesta vastaavan talon, tien ja hoitajan nimi. Rasitteet jakautuivat epätasaisesti, sillä esimerkiksi sillan rakentaminen saattoi jäädä yhden tientekovelvollisen vastuulle. Kehitys vei kuitenkin kohti yhteisvastuullisuutta. Teiden rakentaminen siirtyi ensin kaikkien tientekovelvollisten maanomistajien yhteiseksi rasitukseksi, sitten yleisten maanteiden osalta ensin kunnan ja myöhemmin valtion  tehtäväksi. Talvikunnossapito tarkoitti tien auraamisvelvollisuutta. Kukin tientekovelvollinen aurasi vain oman osuutensa ja usein eri aikaan kuin muut aurausvelvolliset, joten teiden kunto ei talvisin aina tyydyttänyt siltavoutia ja nimismiestä. Uudenmaan läänissä maanomistajien oli vuoden 1880 jälkeen muodostettava yhteisiä aurauskuntia yleisten maanteiden auraamiseksi, mikä jäi kuitenkin vain parin vuoden mittaiseksi kokeiluksi, josta palattiin takaisin vanhaan käytäntöön. Vuonna 1883 tientekovelvollisuus laajennettiin koskemaan maanomistajien lisäksi myös torppia, ulkotiluksia ja teollisuuslaitoksia. Erityisesti valtakunnan vilkkaimpien teiden kunnossapidosta aiheutui siitä huolimatta suurta vaivaa maanomistajille, koska yksi maanomistaja saattoi joutua ajamaan maantielle tuhatkin hevoskuormallista soraa.
Thüringen

| Thüringenin vapaavaltio Freistaat Thüringen |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:  Saksa
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Erfurt
 – Pääministeri:  Mario Voigt (CDU)
Pinta-ala:  16 171 km²
Väkiluku (31.12.2016):  2 158 128
 
Thüringen
Thüringenin vapaavaltio on Keski-Saksassa sijaitseva osavaltio. Osavaltiossa asui 2 158 128 ihmistä vuoden 2016 lopussa. Alueen pääkaupunki on Erfurt, jossa asuu 200 000 asukasta. Muita merkittäviä kaupunkeja ovat Gera, Jena, Weimar, Gotha, Eisenach ja Suhl.
Thüringen rajoittuu pohjoisessa Ala-Saksiin, koillisessa Saksi-Anhaltiin, idässä Saksiin, etelässä Baijeriin ja lännessä Hesseniin.
Historia

Thüringen on saanut nimensä thüringien germaaniheimolta. He perustivat 300-luvun puolivälissä valtakunnan Harzvuoriston ja Tonavan väliselle alueelle. Thüringit joutuivat hunnien alaisiksi 400-luvulla, mutta hunnien kukistuttua thüringit perustivat kuningaskuntansa uudelleen 400-luvun lopulla. Frankit kukistivat Thüringenin kuninkaan Erminfredin vuonna 531, ja thüringien kuningaskunta liitettiin herttuakuntana osaksi frankkien valtakuntaa. Herttuakunta hajotettiin 700-luvun alussa joukoksi kreivikuntia. Samoihin aikoihin thüringit kääntyivät kristinuskoon.
Kaarle Suuri muodosti vuonna 804 uuden Thüringenin rajakreivikunnan suojatakseen frankkien valtakuntaa sorbien hyökkäyksiltä. Frankkien valtakunnan jakauduttua Ludvig Pyhän kuoleman jälkeen Thüringen kuului Saksan kuningaskuntaan ja sittemmin Pyhään saksalais-roomalaiseen keisarikuntaan. Saksin herttua Otto I liitti Thüringenin maihinsa vuonna 908.
Thüringen oli jakautuneena useaksi pikkuvaltioksi 1500-luvulta alkaen. Vuonna 1920 nämä yhdistettiin Saksan valtakunnan Thüringenin osavaltioksi. DDR lakkautti osavaltion vuonna 1952. Thüringen palautettiin osavaltioksi vuonna 1990 Saksojen yhdistyttyä. Thüringenin naapuriosavaltioita ovat Saksi-Anhalt pohjoisessa, Saksi idässä, Baijeri etelässä, Hessen lännessä ja Ala-Saksi luoteessa.
Erfurt, osavaltion pääkaupunki
Gera
Jena
Weimar
Thüringenin piirittömät kaupungit

Eisenach
Erfurt
Gera
Jena
Suhl
Weimar
Katso Saksan piirikunnat.
Thüringenin piirikunnat

Altenburger Land
Eichsfeld
Gotha
Greiz
Hildburghausen
Ilm-Kreis
Kyffhäuserkreis
Nordhausen
Saale-Holzland-Kreis
Saale-Orla-Kreis
Saalfeld-Rudolstadt
Schmalkalden-Meiningen
Sömmerda
Sonneberg
Unstrut-Hainich-Kreis
Wartburgkreis
Weimarer Land
Saksan hallinnolliset alueet
| --- | --- |
Yleisartikkelit:  Saksan osavaltiot (Land)  Saksan hallintopiirit (Regierungsbezirke)  Saksan piirikunnat (Landkreis)  Saksan piirittömät kaupungit (kreisfreie Stadt)  Saksan kunnat (Gemeinde) 
Luettelot alueista:  Luettelo Saksan piirikunnista  Luettelo Saksan piirittömistä kaupungeista  Luettelo Saksan kunnista joista kaupunkeja: Luettelo Saksan kaupungeista 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Liste der kreisfreien Städte in Deutschland
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thüringen Wikimedia Commonsissa
Thüringenin piirikunnat ja kaupunkipiirit
Altenburger Land
Eichsfeld
Eisenach
Erfurt
Gera
Gotha
Greiz
Hildburghausen
Ilm-Kreis
Jena
Kyffhäuserkreis
Nordhausen
Saale-Holzland-Kreis
Saale-Orla-Kreis
Saalfeld-Rudolstadt
Schmalkalden-Meiningen
Sömmerda
Sonneberg
Suhl
Unstrut-Hainich-Kreis
Wartburgkreis
Weimar
Weimarer Land
| n k  Saksan osavaltiot |
| --- | --- | --- |
| Osavaltiot |  Ala-Saksi  Baden-Württemberg  Baijeri  Brandenburg  Hessen  Mecklenburg-Etu-Pommeri  Nordrhein-Westfalen  Rheinland-Pfalz  Saarland  Saksi  Saksi-Anhalt  Schleswig-Holstein  Thüringen  |  |
| Kaupunkivaltiot |  Berliini  Bremen  Hampuri  |  |
| Entiset osavaltiot |  Baden  Württemberg-Baden  Württemberg-Hohenzollern  |  |
| n k  Weimarin tasavallan osavaltiot |
| --- | --- | --- |
| Osavaltiot |   Anhaltin vapaavaltio   Badenin tasavalta   Baijeri   Braunschweigin vapaavaltio   Hessenin kansanvaltio   Lippen vapaavaltio   Mecklenburg-Schwerinin vapaavaltio   Mecklenburg-Strelitzin vapaavaltio   Oldenburgin vapaavaltio   Preussin vapaavaltio   Saksi   Schaumburg-Lippen vapaavaltio   Thüringen (vuodesta 1920)   Waldeck-Pyrmontin vapaavaltio (vuoteen 1929)   Württembergin kansanvaltio  |  |
| Kaupunkivaltiot |   Bremen   Hampuri   Lyypekin vapaakaupunki  |  |
| Vuoteen 1920 |   Coburgin vapaavaltio   Gothan vapaavaltio   Reussin kansanvaltio   Saksi-Altenburg   Saksi-Meiningenin vapaavaltio   Saksi-Weimar-Eisenach   Schwarzburg-Rudolstadt   Schwarzburg-Sondershausen  |  |
Thüringenin piirikunnat ja piirittömät kaupungit.
Käännös suomeksi
Tiehöylä

Vammas-tiehöylä.
Tiehöylä eli tiekarhu, joskus myös maantiekarhu, on maanteiden hoitoon ja rakentamiseen tarkoitettu järeä työkone, jolla on tarkoitus ensisijaisesti tasoittaa ja muotoilla tien rakennekerrosten pintoja tai sorateiden pintaa. Tiehöylässä voidaan käyttää yhdestä kolmeen terää. Mahdolliset terien paikat ovat etupyörien edessä, etu- ja takapyörien välissä ja takapyörien takana. Useimmin höylässä käytetään vain yhtä, etu- ja takapyörien välissä olevaa terää, jonka korkeustasoa ja kaltevuutta voidaan säädellä hydrauliikan avulla.
Tiehöylän terän säätelyä on helpotettu 3D-koneohjausta kehittämällä. Tällaiset 3D-ohjatut tiehöylät ovat yleistyneet varsinkin Ruotsissa ja Norjassa 2000-luvulla. Perusperiaatteena 3D-koneohjauksessa on se, että joko robottitakymetrillä tai RTK-GPS:llä paikannetaan tiehöylä ja tiehöylän on-board tietokoneeseen kytketyt kallistusantureiden avulla paikannetaan terän asento. On-Board-tietokoneeseen on syötetty rakennettavan tierakenteen koneohjausmalli, jolloin tietokone tietää missä asennossa terän pitäisi olla kullakin hetkellä. Ohjaajan työksi jää periaatteessa vain tiehöylän ohjaaminen ja kaasun painaminen.
Tiehöylää voidaan käyttää myös sorapäällysteisten teiden routavaurioiden korjaamiseen ja jäätyneiden tienpintojen parantamiseen. Varsinaisesti lumiauraksi siitä ei ole, vaan runsaan lumentulon jälkeen on käytettävä lumilinkoa tai -auraa.
Tiehöyliä käytetään myös lentokentillä kiitoteitä lumesta puhdistavissa ns. conga-ketjuissa. Niitä on useita vierekkäin suurten lumiaurojen ja -linkojen takana. Tiehöylät hinaavat moottoroituja harjoja jotka poistavat irronneet jäänkappaleet. Nykyisin tiehöyliä valmistaa Suomessa Veekmas.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Moderni tiehöylä (Arkistoitu – Internet Archive). Veekmas Oy
Tie sydämeeni

| ”Tie sydämeeni” Yö |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Kuolematon
 Äänitetty : Deerhouse Studio, Tampere 2004–2005
 Julkaistu: 21. syyskuuta 2005
 Formaatti: CDS
 Tuottaja(t): Mikko Kangasjärvi ja Jari Latomaa
 Tyylilaji: suomirock
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
 Suomen virallinen lista: 1. (39/2005)
Yön muut singlet
| ”Yksi askel liikaa” 2005 | ”Tie sydämeeni” 2005 | ”Satukirjan sankari” 2007 |
Tie sydämeeni on syyskuussa 2005 ilmestynyt Yön single, jonka nimikappale on neljäs singlelohkaisu aikaisemmin helmikuussa julkaistulta albumilta Kuolematon. Se nousi Suomen viralliselle listalle suoraan ykköseksi ja pysyi listalla viiden viikon ajan.
Singlen toinen kappale Ducadam on versio chileläisestä 1970-luvun vallankumouslaulusta El pueblo unido jamás será vencido, jonka alun perin esitti paikalliseen nueva canción -laululiikkeeseen kuulunut Quilapayún. Sen teksti on kuitenkin täysin Jussi Hakulisen oma ja kertoo romanialaisesta jalkapallomaalivahdista Helmut Duckadamista. Kappale on myöhemmin julkaistu Kuolematon-albumin platinapainoksen bonuksena.
Arvioita

Findance:
Muusikot

Olli Lindholm – laulu
Daffy Terävä – kitara
Jukka Lewis – basso, taustalaulu
Antti Mäkinen – rummut
Mikko Kangasjärvi – kosketinsoittimet
Jussi Hakulinen – laulu (2), taustalaulu (1)
Eeva Kontu – huilu (1)
Jari Latomaa – kitara, kosketinsoittimet, taustalaulu
Kappaleet

Tie sydämeeni – 4.35 (säv. & san. Jussi Hakulinen)
Ducadam – 3.21 (säv. Sergio Ortega, san. Jussi Hakulinen)
Luettelo rikollisjärjestöistä

Luettelo rikollisjärjestöistä sisältää katujengit, yritykset, mafiat ja muut järjestöt, jotka harjoittavat järjestäytynyttä rikollisuutta. Myös salaseurat, liivijengit, terroristijärjestöt, aktivismijärjestöt ja antimilitarismijärjestöt, jotka ovat sekaantuneet jollain tavoin järjestäytyneeseen rikollisuuteen kuuluvat luetteloon. Kuitenkin on huomioitava, että järjestyneeseen rikollisuuteen sekaantuneet järjestöt, joiden tavoite on usein ideologinen, eroavat suuresti mafian kaltaisista järjestöistä, joiden tavoite on lähinnä liiketoiminnallinen.
Aasian järjestäytynyt rikollisuus > Kiina ja Hongkong

Triadit
Hei Sou Dan
Aasian järjestäytynyt rikollisuus > Japani

Yakuza
Euroopan järjestäytynyt rikollisuus > Italia

Cosa Nostra eli Sisilian mafia
’Ndrangheta
Sacra Corona Unita
Camorra
La Stidda
Euroopan järjestäytynyt rikollisuus > Suomi

Musta käsi
United Brotherhood (seuraavien yhteenliittymä)
Natural Born Killers (NBK)
Rogues Gallery
M.O.R.E (Me Olemme Rikollisten Eliittiä)
Euroopan järjestäytynyt rikollisuus > Venäjä

Venäjän mafia
Permin mafia
Pohjois-Amerikan järjestäytynyt rikollisuus > Yhdysvallat

Yhdysvaltain mafia
New Yorkin mafiaperheet
Bonannon mafiaperhe
Colombo
Gambinon mafiaperhe
Genovesen mafiaperhe
Lucchese
Bloods
Crips
MS-13
18th Street Gang
Florencia 13
Murder, Inc.
Latin Kings
Norreños
Sureños
Bandidos
Helvetin Enkelit
Cannonball
AK-81
Outlaws
Mongols
Pagans
Satudarah
Black Rhinos
Tiedän uskovani, uskon tietäväni

| Tiedän uskovani, uskon tietäväni - Keskustelukirjeitä |
| --- | --- |

Kirjailija:  Esko Valtaoja, Juha Pihkala
Kieli:  suomi
Genre:  tietokirjallisuus
Kustantaja:  Minerva Kustannus
Julkaistu:  2010
Ulkoasu:  sidottu/nidottu
Sivumäärä:  298
ISBN:  9789524926331
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tiedän uskovani, uskon tietäväni – Keskustelukirjeitä on Esko Valtaojan ja Juha Pihkalan välillä vuosina 2009–2010 käydyn kirjeenvaihdon perusteella koottu kirja.
Kirjoittajat käsittelevät kirjeissään muun muassa uskoa ja tietoa, moraalin perusteita, kristillistä kirkkoa sekä uskontojen merkitystä yleisesti. Siinä missä emerituspiispa Pihkala puhuu uskon ja näkymättömän maailman puolesta, tähtitieteen professori Valtaoja nojautuu tieteelliseen maailmankatsomukseen.
Valtaoja ja Pihkala ovat aiemmin julkaisseet keskustelukirjan Nurkkaan ajettu Jumala?, joka voitti Vuoden kristillinen kirja -palkinnon vuonna 2004. Tiedän uskovani, uskon tietäväni onkin eräänlaista syventävää jatkoa Valtaojan ja Pihkalan edelliselle kirjalle.
Vastaanotto

Kirja sai ilmestyessään hyvän vastaanoton ja se palkittiin vuonna 2010 Vuoden kristillinen kirja -palkinnolla. Kirja myös nousi ilmestyessään tietokirjallisuuden myyntitilastojen kärkeen.
Jyväskylän yliopiston historian professori Juha Sihvola kuvaili Helsingin Sanomissa Valtaojan näkemysten edustavan agnostista uskonnottomuutta jyrkän uusateismin sijasta ja Pihkalan taas keskitien luterilaisuutta. Hänen mukaansa kirja ei kuitenkaan tarjoa yllätyksiä uskonnonfilosofiaan ja teoreettiseen etiikkaan tutustuneille.
Aiheesta muualla

.
Kirby

Kirby pelissä Super Smash Bros. Ultimate.
Kirby (jap. カービィ) on yksi Nintendo-pelien suosituimmista hahmoista. Se on vaaleanpunainen, pyöreä ja purkkapallomainen hahmo, joka pystyy imemään sisäänsä melkein mitä tahansa. Kirbyn on kehittänyt HAL Laboratory. Kirbyn loi Masahiro Sakurai, ja se nimettiin asianajaja John Kirbyn mukaan, joka puolusti Nintendoa tekijänoikeussyytteessä Universal Studiosia vastaan vuonna 1984. Pelisarjan lisäksi Kirby on esiintynyt sekä Kirby: Right Back at Ya! -animessa että mangasarjoissa.
Historia

Kirby aloitti uransa vuonna 1992, jolloin Kirby's Dream Land julkaistiin Nintendon Game Boy -käsikonsolille. Peli oli perinteistä 2D-tasohyppelyä, ja siitä tuli hyvin suosittu uusien ideoidensa ja hyvän pelattavuutensa ansiosta. 1990-luvun aikana Nintendo julkaisi vielä yhdeksän muuta Kirby-peliä.