stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sokrates
Filosofia > Tieto

Sokrates totesi usein, että hänen viisautensa perustuu siihen, että hän ei luule tietävänsä sellaista, mitä ei tiedä. Platonin Sokrateen puolustuspuheen mukaan Sokrates päätyi tähän ajatukseen käymiensä keskustelujen kautta. Hän havaitsi, että hänen keskustelukumppaninsa eivät tienneet mitään mutta luulivat kyllä tietävänsä paljonkin. Näin Sokrates päätteli olevansa viisas ainoastaan siinä, että hän tiesi, ettei tiennyt mitään. Muut taas virheellisesti luulivat, että heillä oli tietoa.
Sokrates katsoi kuitenkin omistavansa tietoa ainakin yhdestä asiasta, nimittäin ”rakkauden taidosta” tai ”viisauden rakastamisesta” eli filosofiasta. Ksenofonin Pidoissa Sokrates kuvasi tietonsa ja tekemisensä ”parittamisen” taitona – opettajana hänen tehtävänsä on näyttää ihmisille, kuinka ja mistä he voivat saada tietoa, vaikka hän ei itse olekaan se, mitä he etsivät. Muun muassa Theaitetoksessa Sokrates kutsuu itseään kätilöksi sanoen, että hän itse on teorioista maho (hedelmätön), mutta että hän voi auttaa muita synnyttämään teorioita itsestään ja päättelemään, ovatko ne minkään arvoisia ja elinkelpoisia. Merkityksellisesti hän kuitenkin sanoo myös, että kätilöt ovat hedelmättömiä ainoastaan iän vuoksi ja että naiset, jotka eivät ole koskaan synnyttäneet, eivät voi olla kätilöitä – todella hedelmättömällä naisella ei ole kokemusta tai tietoa synnyttämisestä eikä hän kykene erottamaan hyviä lapsia niistä, jotka tulisi hylätä (antiikin aikana lasten elinkelpoisuuden koetteleminen ja ei-toivottujen tai heikkojen lasten hylkääminen kuolemaan oli tavallista). Kätilöllä tulee siis olla kokemusta ja tietoa siitä, mitä hän tuomitsee.
Theaitetoksessa esitetään myös klassinen tiedon määritelmä, eli ”tieto on hyvin perusteltu tosi uskomus”. Määrittely vaatii kolme vastausyritystä. Ensin tieto yritetään määritellä havainnoksi. Tieto sisältää kuitenkin myös käsityksen, joka on enemmän kuin pelkkä havainto. Seuraavaksi tieto määritellään siis oikeaksi käsitykseksi. Oikea käsitys voi kuitenkin olla syntynyt sattumalta tai väärin perustein. Lopulta tieto määritellään oikeaksi käsitykseksi, joka voidaan perustella.
Sokrateen väite omasta tietämättömyydestään voidaan näin nähdä tarkoituksellisena paradoksina ja yhtenä sokraattisen ironian ilmenemismuotona: vaikka se on joskus tulkittu skeptisismin ilmaukseksi, Sokrateen voi toisaalta ymmärtää tarkoittavan sitä, että hän ei ole mistään asiasta ehdottoman varma, mutta hänellä on kuitenkin tietoa siinä mielessä, että hänellä on paljon tosia käsityksiä, joille hän on saavuttanut hyvät perusteet tutkimusmenetelmänsä kautta. Tämän vuoksi Sokrates saattoi samanaikaisesti väittää esimerkiksi, ettei hänellä ole hyvettä koskevaa tietoa, mutta kuitenkin esittää erilaisia moraalisia näkemyksiä.
Filosofia > Hyve

Sokrates keskusteli tiettävästi lähinnä moraalifilosofisista kysymyksistä, ja käytti kyselymenetelmäänsä aikansa moraalikäsitysten ja sellaisten käsitteiden kuin tieto, hyve, onnellisuus ja oikeudenmukaisuus välisten suhteiden tutkimiseen. Hän ei kuitenkaan kehittänyt mitään järjestelmällistä oppia moraalista.
Yleinen keskustelun juonne Sokrateen opettaessa oppilaitaan oli ajatus hyvästä ihmisestä. Sokrateen mukaan ihmisellä tulisi olla tiettyjä hyveitä, jotka ovat hänen tärkeimpiä ominaisuuksiaan. Hyve liittyi läheisesti yhteen ihmisen onnellisuuden (eudaimonia) kanssa, sillä hyveellisen ihmisen onnellisuutta ei voinut mikään muu menetys tuhota. Onnellisuuden kannalta tärkeimpiä olivat viisaus ja muut älylliset ja moraaliset hyveet, kun taas ruumiilliset ja yhteiskunnalliset hyvät asiat (kuten terveys, varallisuus ja menestys) olivat alisteisia sille. Sokrates esimerkiksi opetti, että ”vauraudesta ei synny hyvettä, mutta hyveestä syntyy vaurautta ja kaikkea mahdollista hyvää niin yksityiselle ihmiselle kuin valtiollekin”.
Sokrateelle hyve liittyi kiinteästi yhteen myös tiedon kanssa. Hänelle hyve on tietoa – kaikki hyveet samastuvat hyvää ja pahaa koskevaan tietoon, ja oikea tieto johtaa välttämättä oikeaan toimintaan. Hyveellinen ihminen on hyvä todellisuudessa eikä ainoastaan toimi ”oikean mielipiteen” mukaisesti. Jos ihminen siis tuntee esimerkiksi oikeudenmukaisuuden, hän toimii automaattisesti oikeudenmukaisesti. Tästä syystä Sokrates opetti myös, että ihmisen pahat teot voidaan panna hänen tietämättömyytensä tiliin. Jos ihminen tekee väärin, hän vain ei ole tiennyt paremmasta. Samoin Sokrates opetti, että ihmisestä tulee oikeudenmukainen, jos häntä kohdellaan (esimerkiksi rangaistaan) oikeudenmukaisesti – tällöin hän oppii tuntemaan oikeudenmukaisuuden.
Gorgiaassa Platon antaa Sokrateen sanoa myös, että on parempi olla väärinteon kohteena kuin tehdä itse väärin. Tämä vaikuttaa aidolta Sokrateen opetukselta. Ainakin se selittää hyvin sen, miksi hän hyväksyi kuolemantuomionsa, vaikka tiesi sen epäoikeudenmukaiseksi ja hänellä olisi ollut mahdollisuus paeta. Sokrates ei kuitenkaan halunnut rikkoa kaupungin lakeja vastaan.
Filosofia > Politiikka

Sokrates ei kehittänyt varsinaista yhteiskuntafilosofiaa. Platonin dialogien perusteella hän vaikuttaa kuitenkin pitäneen asiantuntijoiden viisauteen perustuvaa epäsuoraa demokratiaa parempana kuin Ateenassa käytössä ollutta suoraa kansanvaltaa. Platonin Valtiossa hän puhuu filosofikuninkaista, esittäen, että joko filosofien on ryhdyttävä hallitsijoiksi, tai hallitsijoiden on opiskeltava filosofiaa.
Sokrateen todellisesta suhtautumisesta Ateenan demokratiaan tutkijat ovat kuitenkin olleet erimielisiä. Ainakin Sokrates suhtautui arvostelevasti moniin sen piirteisiin, ja varoitti kansalaisia muun muassa demagogian ja retoriikan vaaroista. Kuitenkin myös Sokrateen demokratian vastaisuutta on usein liioiteltu; hän vastusti myös kolmenkymmenen tyrannin valtaa, eikä pitänyt oligarkiaa tai monarkiaa demokratiaa parempana vaihtoehtona.
Sokrates ei kuitenkaan itse osallistunut Ateenan politiikkaan laajemmin; Ksenofonin mukaan hän halusi mieluummin pitää huolta siitä, että politiikkaa harjoittavat mahdollisimman monet siihen pystyvät. Omassa elämässään hän vaikuttaa lähinnä halunneen noudattaa Ateenan lakeja, mikä näkyy muun muassa jo mainitussa Leon Salamislaisen tapauksessa ja oman kuolemantuomion hyväksymisessä. Ainoastaan filosofian harjoittamisesta Sokrates ei suostunut luopumaan uhattunakaan.
Filosofia > Uskonto ja mystiikka

Sokrates suhtautui arvostelevasti perinteisiin näkemyksiin olympolaisista jumalista, ja katsoi jumalien olevan enemmän jotain järjen kautta käsitettävää ja moraalista. Moraali sitoi hänen mukaansa jumalia siinä missä ihmisiäkin, eikä joku ollut oikein siksi, että se on jumalien tahdon mukaista, vaan jumalat tahtovat jotakin siksi, että se on oikein. Sokrates myös piti jumalia hyväntahtoisina, mikä poikkesi perinteisestä näkemyksestä juonittelevista jumalista. Seurauksena jumalia ei myöskään tarvinnut suostutella erilaisia rituaaleja noudattamalla.
Platonin teoksia lukiessa saa käsityksen, että Sokrates puhuu usein asioiden mystisestä puolesta, kuten jälleensyntymisestä ja mysteeriuskonnoista. Tämä pannaan kuitenkin useammin Platonin kuin Sokrateen nimiin. Ajatusta Sokrateen taipumuksesta mystiikkaan ei voida kuitenkaan täysin hylätä, sillä myös Ksenofonin teokset antavat ajatukselle tukea. Filosofisen polun huipentuma sellaisena, kuin se kuvataan Platonin Pidoissa ja Valtiossa, on ”Kauneuden meri”, hyvän idean näkeminen ja kokeminen mystisenä ilmestyksenä. Viisauden saavuttaminen on mahdollista ainoastaan tällä tavalla. Pidoissa Sokrates antaa kunnian filosofista polkua koskevasta puheestaan opettajalleen papitar Diotimalle, joka ei ollut edes varma siitä, olisiko Sokrates kykenevä saavuttamaan korkeimmat mysteerit. Menonissa Sokrates viittaa Eleusian mysteereihin ja sanoo Menonille, että tämä ymmärtäisi Sokrateen antamat vastaukset paremmin, jos osallistuisi initiaatioriitteihin seuraavalla viikolla.
Ehkä tunnetuin mystiikkaan liittyvä seikka on Sokrateen riippuvuus omasta daimonistaan, äänestä, joka puhui hänelle aina silloin ja vain silloin, kun hän oli tekemäisillään virheen. Sokrateen mukaan juuri tämä daimon (tai daimonion) myös esti häntä osallistumasta politiikkaan. Faidroksessa kerrotaan, että Sokrates piti tätä eräänlaisena ”jumalallisen hulluuden” muotona, mielisairautena, joka on lahja jumalilta ja joka antaa meille ennustamisen, salatut menot, runouden, rakkauden ja jopa itsensä filosofian. Daimonin voidaan vaihtoehtoisesti ajatella olevan sama kuin intuitio. Kreikan kielen sana viittaa kuitenkin nimenomaan henkeen tai johonkin, jota nykyään kutsuttaisiin suojelusenkeliksi tai -hengeksi. Myös Sokrates näyttää antaneen daimonilleen sellaisia ominaisuuksia kuin persoonallisuus ja ääni. Joskus tällainen suojelusdaimon on käsitetty tai käännetty myös 'omaksitunnoksi'.
Filosofia > Luonnontiede, kosmologia ja metafysiikka

Sokrates ei kiinnittänyt juurikaan huomiota luonnontieteen tai metafysiikan kysymyksiin eikä esittänyt laajoja selityksiä todellisuuteen liittyen. Ciceron mukaan hän katsoi, että sellaiset asiat ovat joko liian vaikeita ihmisymmärryksellä selvitettäväksi tai että niillä ei ollut ihmiselämälle mitään merkitystä. Sokrates oli kuitenkin kiinnostunut jumalan tai jumalien olemassaolosta. Hänen mukaansa kaiken tarkoituksenmukaisen täytyy olla älyllisen olennon työtä. Tätä näkemystä voidaan pitää ensimmäisenä teleologisena argumenttina jumalan olemassaolon puolesta. Sokrates oli vakuuttunut sielun kuolemattomuudesta.
Sokraattiset dialogit

Sokraattiset dialogit ovat joukko Sokrateen oppilaiden kirjoittamia näytelmänomaisia dialogeja, joissa henkilöhahmot keskustelevat moraalisista ja filosofisista ongelmista sokraattista menetelmää käyttäen. Dialogien avulla oppilaat halusivat jatkaa sokraattisen filosofian keskustelevaa perinnettä, ja sen avulla oli mahdollista tavoittaa joitakin aidon keskustelun piirteitä. Tunnetuimmat sokraattisista dialogeista ovat Platonin kirjoittamia, ja kuva Sokrateen hahmosta on välittynyt jälkimaailmalle ennen kaikkea niiden kautta. Sokraattisen dialogin muoto itsessään ei kuitenkaan ollut Platonin kehittämä, vaan suosittu laajemminkin tämän oppilaiden parissa.
Sokraattiset dialogit on rakennettu Sokrateen hahmon ympärille. Keskustelu käydään yleensä Sokrateen ja jonkun samaan aikaan eläneen henkilön välillä. Eri henkilöhahmojen kautta tunnustellaan vaihtoehtoisten näkökantojen pätevyyttä. Platonin dialogeissa Sokrates vie yleensä keskustelua eteenpäin, mutta monissa dialogeissa kiinnitetään huomiota myös Sokrateen keskustelukumppanien esittämien näkemysten muotoiluun. Useimmista dialogeissa Sokrates esitetään käyttämässä kehittämäänsä sokraattista menetelmää ainakin jossakin määrin. Eräs kuvaava esimerkki on dialogi Euthyfron, jossa Sokrates ja Euthyfron käyvät läpi useita kierroksia Sokrateen kysymyksen ”mitä on hurskaus?” ympärillä. Sokraattinen menetelmä esiintyy myös muun muassa Ksenofonin dialogeissa, mutta muutoin hänen dialogiensa kuvaukset ovat Platoniin verrattuna anekdoottimaisempia.
Dialogimuoto mahdollisti oppilaiden kannustamisen itsenäiseen ajatteluun sekä erilaisten draamallisten asetelmien, ironian ja huumorin käytön. Sen avulla oli myös mahdollista välttää dogmaattisia kannanottoja eli sitoutumista tiukasti minkään keskustelun yksittäisen osapuolen kantaan. Platonilla monet dialogit päättyvät aporiaan, jossa varsinaista kysymystä ei saada ratkaistua lainkaan.
Kirjallisuutta

Gottlieb, Anthony: Sokrates: Filosofian marttyyri. Teoksessa Monk, Ray & Raphael, Frederick (toim.): Suuret filosofit.  Helsingissä:  Otava, 2004.  ISBN 951-1-18685-X  Ilmestynyt myös erillisenä niteenä.
Aiheesta muualla

Diogenes Laertios: Merkittävien filosofien elämät ja opit :
Sokrateen elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Sokrateen elämäkerta (muinaiskreikaksi)
Kuuskoski, Martti-Tapio: Sokrateen viimeinen vitsi (Arkistoitu – Internet Archive). Niin & näin 2/1997.
Nails, Debra: Socrates The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Turner, William: Socrates Catholic Encyclopedia. 1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
Vaikutusvaltaisimpia läntisiä filosofeja
Sokrates
Platon
Aristoteles
Augustinus
Tuomas Akvinolainen
Thomas Hobbes
René Descartes
Baruch Spinoza
John Locke
Gottfried Leibniz
George Berkeley
David Hume
Jean-Jacques Rousseau
Voltaire
Immanuel Kant
G. W. F. Hegel
Arthur Schopenhauer
Karl Marx
Søren Kierkegaard
John Stuart Mill
Friedrich Nietzsche
Bertrand Russell
Ludwig Wittgenstein
Edmund Husserl
Martin Heidegger
Jean-Paul Sartre
Antiikin filosofia  Sokrates ja sokraatikot
Sokrates
Aiskhines
Aleksamenos Teoslainen
Aristippos
Eukleides
Faidon
Glaukon
Kebes
Kriton
Ksenofon
Menedemos
Simmias
Simon
Stilpon
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef 
Ksanthippe tyhjentää yöastian Sokrateen niskaan (Otho Vaenius: Emblemata Horatiana, 1607).
Jacques-Louis David, Sokrateen kuolema, 1787.
V. Camuccini, Valitus Sokrateen ruumiin äärellä, 1800-luvun alku.
Strepsiades ja Feidippides keskustelevat, Sokrates riippuu korissa. Kohtaus Aristofaneen komediasta Pilvet. (Joannes Sambucus: Emblemata et aliquot nummis antiqui operis, 1564)
Sokrates keskustelee toisen filosofin kanssa (Wilhelm von Gloeden).
J. B. Regnault, Sokrates riistää Alkibiadeen aistillisten nautintojen syleilystä, 1791.
Johann Friedrich Greuter, Sokrates oppilaineen, 1600-luku.
Sokrates keskustelemassa.
Sokrates keskiaikaisessa kuvassa inkunaabelissa Liber Chronicarum.
Sokrateella oli suuri vaikutus myös varhaiseen ja keskiaikaiseen islamilaiseen filosofiaan. Sokrates (Soqrāt) keskustelemassa oppilaidensa kanssa 1200-luvulta peräisin olevassa käsikirjoituksessa.
Juha Kuivanen

Juha Kuivanen (s. 1961) on suomalainen kuoronjohtaja. Hän on johtanut helsinkiläistä Cantabile-kuoroa 2013-2017, turkulaista Chorus Cathedralis Aboensista vuosina 1990–2006 ja 2014-2015, toiminut Suomen Kansallisoopperan kuoromestarina vuosina 2006–2011, johtanut Polyteknikkojen Kuoroa vuosina 2004–2013 sekä toiminut kuoronjohdon opettajana Sibelius-Akatemiassa vuodesta 1991.
 Muita kuoroja, joita hän on johtanut, ovat mm. Hämäläis-Osakunnan Laulajat (HOL);  Vantaan Kamarikuoro, Kauniaisten kamarikuoro, Tapiolan Kamarikuoro, Savonlinnan oopperajuhlakuoro, Bassokuoro Bambit ja Suomen filharmoninen kuoro. Hän on vieraillut myös entisen Radion kamarikuoron johtajana.
Kuivanen on toiminut kuoromestarina useiden maailmantähtien suurkonserteissa: Karita Mattila, Kiri Te Kanawa, Luciano Pavarotti, Placido Domingo, José Carreras (eli kaikki "kolme tenoria"), Matti Salminen ja Jaakko Ryhänen.
Juha Kuivasen johtamista äänitteistä mainittakoon Tapiolan kamarikuoron levy "Penderecki: Stabat Mater", joka valittiin vuoden kuorolevyksi v. 1995 ja joka on ollut kansainvälinen myynti- ja arvostelumenestys. Niin ikään Tapiolan kamarikuoron "Homages to Bach" (Brahmsin ja Regerin motetteja) palkittiin Janne-palkinnolla vuonna 2000. Polyteknikkojen Kuoron joululevy "Joulu on meillä" (solistina Matti Salminen) on sekin ollut myyntimenestys ja ylitti platinalevyrajan (yli 30.000 myytyä albumia) vuonna 2009. Polyteknikkojen Kuoron "Kuunteletko sinä" valittiin puolestaan vuoden kuorolevyksi vuonna 2013.
Suomen kuoronjohtajayhdistys valitsi Juha Kuivasen Vuoden kuoronjohtajaksi vuonna 2012.
Keväästä 2024 lähtien Kuivanen on johtanut Helsingin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan opiskelijoiden Uvula Aurea -kuoroa, ja talvesta 2025 lähtien Psykologikuoro Candomentea.
Vuodesta 2017 Kuivanen on toiminut kuorotöiden ohella myös gospelmuusikkona. Hän esiintyy Elvis Is Back -yhtyeessä esittäen Elvis Presleyn gospel-lauluja pastori Seppo Juntusen toimiessa solistina. Ilosanomaa Jeesuksesta Kristuksesta on konserteissa välitetty jo kymmenissä konserteissa ympäri Suomea. Näinä vuosina Kuivanen on myös säveltänyt hengellisiä lauluja, joita hän esittää eri seurakunnissa.
Pertti Leppälä

Pertti ”Patu” Leppälä [AKA Johan 47] (s. 19. kesäkuuta 1960 Jyväskylä) on suomalainen entinen nopeuslaskija, moottoriveneurheilija, moottoriveneitä maahantuovan yrityksen markkinointijohtaja , professori ja yrittäjä.
Leppälä voitti nopeuslaskun maailmanmestaruuden vuonna 1986, ainoastaan 9-vuotiaana, maailman kaikkien aikojen nuorimpana nopeuslaskijana.
Leppälä ajoi moottoriveneiden F1-sarjaa vuosina 1995–2000 ajaen  ensimmäisen kilpailunsa sarjassa vuonna 1994. Vuonna 1996 sarjan voitti Guido Cappellini ja Leppälä oli toinen. Seuraavana vuonna 1997 sarjan voitti Scott Gillman, Leppälä oli toinen ja Cappellini kolmas.
Leppälä järjestää Poker run -moottoriveneilytapahtumaa Hangossa.
Kootut levyt osa 1 (Olavi Virta)

| Kootut levyt osa 1 Olavi Virta |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1938–1942
 Julkaistu: 1992
 Formaatti: CD-levy
 Tuottaja(t): Jarmo Santavuori
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 143.39
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Olavi Virran muut julkaisut
| Olavi Virta Suuret tangot 1988 | Kootut levyt osa 1 1992 | Kootut levyt osa 2 1993 |
Kootut levyt osa 1 on vuonna 1992 julkaistu Olavi Virran kokoelmalevy, johon on koottu hänen levytyksensä vuosilta 1938–1942.
Bruno Laakko ja hänen Lepakot-orkesterinsa esiintyy kolmenkymmenen kappaleen säestävänä yhtyeenä. Kukin kappale alkaa alkukuulutuksella, jossa orkesterin nimeämättömäksi jäänyt jäsen kuuluttaa levyn alussa esitettävän kappaleen "Bruno Laakko ja hänen orkesterinsa Lepakot esittää kappaleen "xxxxx", laulaa Olavi Virta".
Cd-levyllä 2 numerolla 18 oleva Harry Bergströmin säveltämä ja Eine Laineen sanoittama kappale "Jää hyvästi armas" ei ole sama kuin Olavi Virran oma sävellys ja sanoitus, jonka hän levytti kahdestikin (vuosina 1949 ja 1963). Kappaleen ”Yö kerran unhoa annoit” Virta levytti uudelleen vuosina 1948 ja 1963 ja kappaleen ”Kun ilta ehtii” samoin uudelleen vuonna 1963. Molemmat ovat Virran itse säveltämiä ja sanoittamia.
Ajan ilmapiiriä kuvaa, että levyllä 2 numerolla 16 oleva kappale ”Teetä kahdelle” asetettiin Yleisradiossa soittokieltoon liian uskallettuina pidetyn sanoituksensa vuoksi.
Rodeo (täsmennyssivu)

Rodeo voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
rodeo, pohjoisamerikkalainen urheilulaji
Rodeo, kaupunki Kaliforniassa Yhdysvalloissa
Rodeo, Suomessa myytävä energiajuomamerkki
Rodeo, C&A -kauppaketjun vaatemerkki
Rodeo, suomalainen yhtye
Rodeo, Aaron Coplandin säveltämä baletti
Rodeo, Edu Kettusen albumi vuodelta 1988
Rodeo, Travis Scottin albumi vuodelta 2015
Rodeo, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1952
Rodeo – Viron villit vuodet (Rodeo), virolais-suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2018.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rodeo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Karl Lehtinen

Karl Johan Lehtinen (15. joulukuuta 1922 Tampere – 23. elokuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1983 muun muassa Lapin läänin sähköhuollon kehittämisestä.
Lehtinen kirjoitti ylioppilaaksi 1940 Helsingin suomalaisesta lyseosta ja valmistui 1947 Teknillisen korkeakoulun sähköteknillisellä osastolla diplomi-insinööriksi. Hän toimi 1946–1957 Imatran Voima Oy:n suunnitteluinsinöörinä, 1957–1960 Kemijoki Oy:n käyttöpäällikkönä ja 1960–1985 eläkkeelle jäämiseen asti Kemijoki Oy:n sähköosaston osastonjohtajana. Lehtinen osallistui muun muassa Merikosken, Pyhäkosken, Jylhämän, Pällin, Nuojuan, Montan, Utasen, Petäjäskosken, Pirttikosken, Valajaskosken, Permantokosken ja Taivalkosken voimalaitosten sähkösuunnitteluun. Hän kuului lähes kahdenkymmenen vuoden ajan Voimalaitosten Työnantajaliiton hallitukseen ja oli 35 vuotta Suomen Voimalaitosyhdistyksen jäsen. Lehtinen osallistui radiosähköttäjäjoukkueen johtajana jatkosotaan ja Lapin sotaan.
Nooralotta Neziri

| Nooralotta Neziri |
| --- | --- |
 Nooralotta Neziri Lapinlahden Mondo Areenalla 21. heinäkuuta 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. marraskuuta 1992 (ikä 32)  Turku, Suomi
Uran tiedot
Lempinimi:  Nolo
Pituus:  174 cm
Paino:  60 kg
Laji:  pika-aitajuoksija
Seura:  Jyväskylän Kenttäurheilijat
Valmentaja:  Matti Vyyryläinen
Saavutukset
Ennätykset:  100 m: 11,48 s (Espoo 2016) 200 m: 24,58 s (Turku 2012) 100 m aj: 12,81 s (Kuortane 2016)
 Tietolaatikko päivitetty 21. helmikuuta 2023 
Aiheesta muualla
nooralotta.fi
Nooralotta Maria Neziri (s. 9. marraskuuta 1992 Turku) on suomalainen pikajuoksija ja pika-aitajuoksija. Hän edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Aikaisemmin hän on edustanut Porin Yleisurheilua, Kyläsaaren Kajastusta ja Turun Urheiluliittoa. Hänen valmentajansa on Matti Vyyryläinen. Aikaisemmin häntä valmensi kesäkuuhun 2017 saakka Jussi Ihamäki, sen jälkeen vuoteen 2021 saakka Petteri Jouste ja vuosina 2021–2022 Philipp Unfried.
Neziri on voittanut 100 metrin aitajuoksun Suomen mestaruuden vuosina 2012–2016 ja 2018.
Ura juoksijana > 2009–2011

Bressanonen alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2009 Neziri oli viides 100 metrin aitajuoksussa ajalla 13,44 s. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Tampereella 2009 hän voitti kultaa 100 metrin aitajuoksussa 17-vuotiaiden Suomen ennätysajalla 13,23 s. Aitojen korkeus tässä ikäluokassa on 76,2 cm. Kalevan kisoissa 2009 Neziri saavutti hopeaa 100 metrin aitajuoksussa. Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2009 hän kilpaili ensimmäistä kertaa aikuisten maaottelussa ja voitti 100 metrin aitajuoksun uudella ennätysajallaan.
Sisäratojen SM-kisoissa 2010 Neziri voitti kultaa 60 metrin aitajuoksussa ja sijoittui samana vuonna alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa viidenneksi 100 metrin aitajuoksussa ajalla 13,49 s. Kajaanin Kalevan kisoissa hän sai pronssia. Sisäratojen SM-kilpailuissa 2011 Neziri saavutti hopeaa 60 metrin aitajuoksussa. Tallinnan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 hän voitti kultaa silloisella ennätyksellään 13,34 s. Saman vuoden Kalevan kisoissa hän oli toinen ja voitti Suomi–Ruotsi-maaottelun.
Ura juoksijana > 2012–2013

Neziri voitti kultaa 60 metrin aitajuoksussa sisäratojen SM-kisoissa 2012. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän paransi alkuerissä ennätystään 0,05 sekunnin verran alle 23-vuotiaiden Suomen ennätysaikaan 13,23 s mutta karsiutui. 12. elokuuta 2012 Mikkelissä Neziri juoksi 100 metrin aitajuoksun Suomen ennätyksen 13,10 s 0,9 m/s vastatuuleen. Hän alitti Hanna Korellin ennätyksen vuodelta 2004 kolmella sekunnin sadasosalla. Neziri voitti kultaa Lahden Kalevan kisoissa 2012. Göteborgin Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2012 hän juoksi uuden 100 metrin ennätyksensä 11,66 s ja voitti 100 metrin aitajuoksun.
Helmikuussa 2013 Neziri rikkoi Manuela Boscon nimissä olleen 60 metrin aitajuoksun Suomen ennätyksen 8,12 s juostuaan Jyväskylässä sisäratojen SM-kilpailuiden alkuerissä 8,07 s. Loppukilpailussa hänet hylättiin varaslähdön vuoksi. Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 Neziri oli kahdeksas ajalla 8,19 s. Heinäkuussa 2013 Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa Ratinan stadionilla Neziri voitti pronssia ajalla 13,39 s. Tulos jäi 25 sadasosaa hänen kauden parhaastaan, jonka hän oli juossut Eurajoen kansallisissa kilpailuissa kymmenen päivää aikaisemmin. Lapinlahden Eliittikisoissa 21. heinäkuuta Neziri juoksi ajan 13,05 s, joka alitti hänen vuonna 2012 juoksemansa Suomen ennätyksen ja Moskovan MM-kilpailujen B-tulosrajan, mutta myötätuulta oli liikaa eikä tulos siten ollut tilastokelpoinen. Kalevan kisoissa 2013 Neziri voitti kultaa ajalla 13,16 s. Hän saavutti Moskovan MM-kilpailujen B-kisarajan, Suomen ennätystä sivunneen 13,10 s Ruotsissa Sundsvalissa ja valittiin kisoihin. MM-kisojen välierissä Neziri juoksi 100 metrin aitojen uuden Suomen ennätyksen 13,04 s karsiutuen kuitenkin loppukilpailusta. Kauden päätteeksi hän voitti Ruotsi–Suomi-maaottelussa 100 metrin aitajuoksun.