Kiinan tasavalta (1912–1949)
Tasavallan aika > Heikko tasavalta

Kiinan ensimmäinen presidentti Yuan Shikai piti nuorta tasavaltaa koossa armeijansa avulla. Beiyangin armeija oli maan parhaiten koulutettu ja varustettu sotajoukko, joka pysyi yhtenäisenä komentajansa alaisuudessa. Yuanin kuoltua vuonna 1916 Kiina muuttui nopeasti sotaherrojen keskinäisen taistelun tantereeksi.
Yuan Shikai oli Kiinan armeijoiden uudistajista ja kehittäjistä merkittävin. Hänen kuoltuaan Beiyangin armeija hajosi kilpaileviin ryhmittymiin, joiden johdossa olivat Yuanin entiset upseerit. Anhuin ryhmää johti Duan Qirui, joka oli aikoinaan Kiinan vahvimpia sotaherroja. Zhilin ryhmän johdossa oli Feng Guozhang ja Fengtianin ryhmää johti Zhang Zuolin.
Beiyangin armeijasta hajonneet ryhmittymät taistelivat keskenään siitä, kuka saisi Pekingin hallintaansa. Pääkaupunkia hallussaan pitänyt sotaherra saattoi edustaa koko Kiinaa, sillä ulkomaat tunnustivat Pekingissä valtaa pitäneen hallituksen maan legitiiminä hallituksena. Pääkaupungin valtaamalla pääsi käsiksi tullimaksuihin ja saattoi hakea ulkomailta lainoja. Sotaherrojen keskinäinen taistelu johti siihen, että valta pääkaupungissa vaihtui tiuhaan tahtiin. Pohjois-Kiinan sotaherrojen taistellessa Pekingin hallinnasta kansallisen yhtenäisyyden nimissä, Etelä-Kiinan sotaherrat kannattivat maakuntien riippumattomuutta.
Keisarivallan kukistuminen oli saanut Kiinassa hajauttavat voimat vahvistumaan. Niin kauan kuin Yuan Shikai eli, hän kykeni pitämään maan vallassaan. Hänen kuoltuaan vuonna 1916 Pekingin keskushallituksen merkitys kutistui vähiin. Vaikka maa muodollisesti pysyi yhtenä valtiona, sen eri osia hallitsivat tosiasiassa riippumattomat johtomiehet, joiden valta perustui sotilaalliseen mahtiin. Nämä ns. maakuntakenraalit erosivat poliittisilta tunnuksiltaan, mutta yhteistä heille oli se, että oma etu oli kuitenkin tärkein. Sotaherrat ja heidän muodostamansa klikit taistelivat vallasta ja pyrkivät asettamaan omia miehiään myös virallisen hallituksen johtoon. Ulkovalloista eritoten Japani pystyi sekaantumaan tähän kamppailuun. Hajaannuksen aikaa kesti äärimmäisessä muodossaan kymmenkunta vuotta, mutta eräät sotaherrat hallitsivat alueitaan jokseenkin suvereenisti aina kansantasavallan perustamiseen asti.
Sotaherrat kouluttivat joukkonsa kuuliaisiksi komentajalleen. Joukkoihin ei kuitenkaan ollut luottamista: karkuruus taisteluissa oli yleistä ja puolta vaihdettiin sen mukaan, kuka maksoi parhaiten. Usein sotilaat olivat tavallisia maanviljelijöitä, jotka otettiin väkisin palvelukseen.
Sotaherrojen kaudella olikin tuhoisat vaikutukset maanviljelyyn ja kaupankäyntiin Kiinassa. Lukuisat sodat, joihin enimmillään osallistui kaksi miljoonaa miestä, tuhosivat viljelysmaita. Kiinan tulvanestojärjestelmät tarvitsivat jatkuvaa korjausta ja ylläpitoa, ja heikkenivät nopeasti välinpitämättömyyden ja tuhojen seurauksena. Tämä johti osaltaan vuoden 1929 nälänhätään. Maanviljelijöitä pakotettiin myös tuottamaan oopiumia, koska sen myynnillä saattoi rahoittaa sotimista.
Sotaherrojen valtakausi osoitti, ettei tasavaltaisuus kyennyt täyttämään kungfutselaisuuden jättämää aukkoa Kiinaa yhdistävänä ideologiana. Poliittinen valta perustui vahvoihin sotajoukkoihin, ei tyhjiin ajatuksiin ja ihanteisiin. Sotaherrojen kauden vaikutuksesta sekä kansallispuolue Kuomintang että kommunistit saivat riveihinsä sotilaskoulutuksen saaneita miehiä.
Kulttuurin alalla nämä vuodet olivat kuitenkin uutta luovia, sillä niin sanottu Uudenkulttuurin liike syntyi. Se koetti luoda modernin kulttuurin, joka olisi lähempänä kansaa ja kykenisi vahvistamaan Kiinan asemaa. Liike muuttui selvemmin poliittisesti, kun ensimmäisen maailmansodan jälkeen kiinalaiset huomasivat japanilaisten lisänneen suurvaltojen suostumuksella valtaansa Kiinassa. Tieto johti suuriin opiskelijoista alkunsa saaneisiin mielenosoituksiin vuonna 1919. Toukokuun neljännen päivän liike merkitsi kansallisen liikkeen uutta nousua. Liikehdintä levisi myös kaupunkien uuden keskiluokan ja työväenluokan pariin. Se levitti modernia kansallismielisyyttä sekä sosialismia Kiinassa.