stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tumma-ampiaishaukka

| Tumma-ampiaishaukka> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Alaheimo::  Perninae
Suku::  Henicopernis ampiaishaukat
Laji::  infuscatus
Kaksiosainen nimi
 Henicopernis infuscatus  Gurney, 1882 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tumma-ampiaishaukka (Henicopernis infuscatus) on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sen levinneisyysaluetta on Uusi-Britannia (mukaan lukien Lolobau) Papua-Uusi-Guineassa.
Linnusta on vain 30 tuoretta havaintoja, jotka ovat yksittäisiä lintuja tai pareja. Koska tumma-ampiaishaukka on suuri petolintu, sen tiheyden oletetaan olevan harva, ja se lienee harvinaisempi kuin Uudessa-Guineassa allopatrinen ampiaishaukka. Se on kuitenkin huomiota herättämätön metsälintu ja voi siten olla levinnyt laajalle, ja sen määrä voi olla arvioitua suurempi. Sen populaatio on kuitenkin pienenemässä. Yleensä tumma-ampiaishaukka havaitaan lentämässä metsien yllä enintään 1 300 metrin korkeudessa. Sitä on havaittu harvoin hakatuista tai muuten tuhoutuneista metsistä, mutta sen elinaluevaatimuksia tunnetaan hyvin heikosti. Tumma-ampiaishaukan ravinto ja saalistustapa saattaa olla samantapainen kuin ampiaishaukalla, joka saalistaa puiden latvustossa tai sen yläpuolella niveljalkaisia, liskoja, lintuja ja linnunmunia.
Ulkonäkö

Tumma-ampiaishaukka on 50 senttimetriä pitkä, suurikokoinen. Se on melkein musta, mutta lento- ja pyrstösulissa on runsaasti selvästi havaittavia valkoisia juovia. Yleensä se nähdään lennossa, niin että pyrstö ja pitkät siivet ja lentosulat ja leveät siivenkärjet erottuvat. Saman näköinen laji Aviceda subcristata on pienempi ja paljon vaaleampi.
Holy Diver (kappale)

| ”Holy Diver” Dio |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Holy Diver
 B-puoli: ””Evil Eyes” ”Don't Talk to Strangers””
 Äänitetty : 1983
 Julkaistu: elokuu 1983
 Tuottaja(t): Ronnie James Dio
 Tyylilaji: Hard rock, heavy metal
 Levy-yhtiö: Vertigo Warner Bros.
Listasijoitukset
 Hot Mainstream Rock Tracks: 40.  Official German Charts: 52.  Topplistan: 60.  Britannian singlelista: 72.
Dion muut singlet
|   | ”Holy Diver” 1983 | ”Rainbow in the Dark” 1984 |
”Holy Diver” on heavy metal -yhtye Dion ensimmäinen single sen debyyttialbumilta Holy Diver. Se julkaistiin elokuussa 1983. ”Holy Diver” oli julkaisuviikollaan Hot Mainstream Rock Tracks -listan sijalla 40, mutta nykyisin sitä pidetään klassikkona ja yhtenä merkittävimmistä heavy metal- ja hard rock -kappaleista. Sen kirjoitti ja tuotti Ronnie James Dio, ja se nauhoitettiin Los Angelesissa.
Vuonna 2009 ”Holy Diver” oli 43. sijalla VH1:n listalla Top 100 Hard Rock Songs.
”Holy Diverin” musiikkivideon on ohjannut ja editoinut Arthur Ellis. Musiikkivideo tehtiin erityisen pienellä budjetilla ja siinä on vain laulaja heilumassa miekan kanssa.
Hoek Dragons

| Hoek Dragons |
| --- | --- |

Perustettu:  2008
Kaupunki:   Utrecht, Alankomaat
Kotiareena:  De Vechtsebanen
Sarjataso:  Eredivisie
Värit:           
Päävalmentaja:  Frank Versteeg
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hoek Dragons on alankomaalainen jääkiekkoseura Utrechtistä. Seura pelaa maan pääsarjassa Eredivisiessä.
Aiheesta muualla

Kotisivut (hollanniksi)
Eredivisie kaudella 2015–2016
Alankomaiden naisten jääkiekkomaajoukkue
Amstel Tijgers-2
Dordrecht Lions-2
Eaters Geleen
Eindhoven Kemphanen-2
GIJS Groningen
HIJS Hokij Den Haag
Nijmegen Devils
’s-Hertogenbosch Red Eagles-2
Tilburg Trappers-2
Tilburg Trappers-3
UNIS Flyers Heerenveen
Zoetermeer Panters-2
Hoek van Holland

| Hoek van Holland |
| --- | --- |
 Laivaterminaali Nieuwe Waterwegissa.
 Koordinaatit: 51.9763°N, 4.1323°E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Etelä-Hollanti
Kunta:  Rotterdam
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  16.7 km²
 – Maa:  13.92 km²
Väkiluku (tammikuu 2006):  9 197
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  3150-3151
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hoek van Holland ( kuuntele ääntämys (ohje)), ”Hollannin kulma”, on taajama Etelä-Hollannin provinssissa Alankomaissa. Hoek van Holland sijaitsee Pohjanmeren rannikolla Nieuwe Waterweg -laivakanavan pohjoisrannalla. Taajama on hallinnollisesti osa Rotterdamia. Pinta-alaa Hoek van Hollandilla on 16,7 neliökilometriä, josta maata on 13,92 km². Tammikuussa 2006 alueella oli noin 9 197 asukasta.
Stena Line harjoittaa säännöllistä laivaliikennettä Hoek van Hollandista Englannin Harwichiin.
Rannikolla on hiekkadyynejä sekä laituri. Yksi alue rannasta on määrätty naturistien käyttöön.
Aiheesta muualla

Turisti-info (hollanniksi, englanniksi, saksaksi)
Stena-Line.nl (hollanniksi, englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hoek van Holland Wikimedia Commonsissa
Hoek van Hollandin majakka.
Tumma kristalli

| Tumma kristalli> Dark Crystal |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Frank Oz  Jim Henson 
Käsikirjoittaja:  David Odell
Tuottaja:  Gary Kurtz
Säveltäjä:  Trevor Jones
Kuvaaja:  Oswald Morris
Leikkaaja:  Ralph Kemplen
Pukusuunnittelija:  Brian Froud
Lavastaja:  Harry Lange
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Iso-Britannia 
Tuotantoyhtiö:  Universal Studios ITC Entertainment The Jim Henson Company
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:  1982
Kesto:  94 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tumma kristalli (Dark Crystal) on Frank Ozin ja Jim Hensonin ohjaama elokuva vuodelta 1982. Se on fantasiamaailmaan sijoittuva sankaritarina, jossa on käytetty monia erilaisia nukketeatterin tekniikoita. Ohjaajat Frank Oz ja Jim Henson sekä osa ääninäyttelijöistä olivat työskennelleet aiemmin Muppetien parissa, kun taas tuottaja Gary Kurtzilla oli kokemusta Tähtien sota -elokuvista.
Elokuva on erittäin synkkä perhe-elokuvaksi, jonka vuoksi se sai hyvin vaihtelevaa palautetta julkaisunsa yhteydessä, mutta myöhemmin on kehittynyt kulttiklassikoksi. Erityisesti se on tullut tunnetuksi sen luomasta maailmasta jossa kaikki hahmot ja olennot ovat nukkeja ja animatronicseja, eikä ruudulla näy yhtäkään oikeaa eläintä tai ihmistä.
Elokuvan pohjalta on tehty uusi Netflix-sarja, Tumma kristalli: Vastarinnan aika, joka on vuoden 1982 elokuvan esiosa.
Aiheesta muualla

Dark Crystal Wiki. (englanniksi)
Power of the Dark Crystal (tulevasta jatko-osasta kertova blogi). (englanniksi)
Johanna Siik: Tumma kristalli. Film-o-holic.com 6.1.2005.
Jari Tomppo: Tumma kristalli (Arkistoitu – Internet Archive). Filmifin 13.12.2004.
Hei Eikka, nyt on keikka

| Hei Eikka, nyt on keikka Eino Valtanen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1977
 Formaatti: LP
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Anuco
Eino Valtasen muut julkaisut
| Pelimannin jäähyväiset 1976 | Hei Eikka, nyt on keikka 1977 | No justiinsa juu 1978 |
Hei Eikka, nyt on keikka on Eino Valtasen studioalbumi vuodelta 1977.
Kappaleet > A-puoli

Roineen rannalla – 2.34 (valssi, säv. ja san. Toivo Honkonen, sov. Vesa Tuomi)
Koskaan, en koskaan – 2.55 (valssi, säv. ja san. Yrjö Saarnio)
Lappeenrantaan – 2.38 (humppa, säv. Reino Markkula, san. Juha Vainio, sov. Vesa Tuomi)
Päivä kerrallaan – 2.26 (humppa, säv. Simo Teuva, san. Einar Endahl, sov. Vesa Tuomi)
Pieni sydän – 2.17 (tango, säv. Walter Rae, san. Tatu Pekkarinen, sov. Vesa Tuomi)
Keskiyön tango – 3.07 (tango, säv. Pedro de Punta, san. Rauni Kouta, sov. Vesa Tuomi)
Tytölleni – 2.42 (humppa, säv. 2, san. 42, sov. Simo Teuva]])
Taas voi tanssia illoin – 2.35 (humppa, säv. Unto Jutila, san. Heikki Nopanen)
Kappaleet > B-puoli

Hei Eikka, nyt on keikka – 2.25 (jenkka, säv. ja san. Toivo Honkonen)
Tili tuli, tili meni – 2.32 (jenkka, säv. ja san. Toivo Honkonen)
Kulkurin tango – 3.25 (tango, säv. ja san. L. Väinämö)
Romanesca – 3.22 (tango, säv. Jacob Gade, san. Pekka Saarto)
Laineiden leikki – 2.20 (valssi, säv. Simo Teuva, san. Einar Endahl)
Yölintu – 3.03 (valssi, säv. Arvo Heikkilä, san. Tuula Valkama)
Aiheesta muualla

Hei Eikka, nyt on keikka discogs.com -sivustolla
Tumma-apotti

| Tumma-apotti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Mesikot Meliphagidae
Suku::  Apotit Philemon
Laji::  meyeri
Kaksiosainen nimi
 Philemon meyeri  Salvadori, 1875 
Katso myös
   Tumma-apotti Wikispeciesissä   Tumma-apotti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tumma-apotti (Philemon meyeri) eli aiemmalta nimeltään tummakaljumesikko on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Tumma-apottia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Trolldalsvatnet

| Trolldalsvatnet |
| --- | --- |
Valtiot:   Norja
Paikkakunta:  Moskenes
Koordinaatit:  67°54′07″N, 12°56′39″E
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  152 m
 fiTrolldalsvatnet 
Trolldalsvatnet on järvi Moskenesøyan saarella Norjan Lofooteilla. Järvi sijaitsee Moskenesin kunnan alueella ja siihen virtaa vettä ylemmästä Mengelsdalsvatnet-järvestä sekä sitä ympäröiviltä Støvlan, Ertnhelltindenin, Mengelsdalstindenin ja Småtindanin huiput käsittäviltä vuorilta. Järven vesi laskee Stuvdalsvatnetin, Tindsvatnetin ja Sørvågvatnetin kautta Norjan mereen.
Toijainen

| Toijainen> Toijais |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Toijainen korostettuna.  Turun kaupunginosat
Kaupunki:  Turku
Suuralue:  Hirvensalo-Kakskerta
Väkiluku:  846 (31.12.2015)
Toijainen (ruots. Toijais) on lähiö ja kaupunginosa Turussa. Se sijaitsee Hirvensalon saaren keskikohdassa.
Väestö

Toijainen on 2010-luvulla kasvanut nopeasti lapsiperheiden pien- ja rivitaloalueeksi. Vuoden 2010 lopussa tilastoalueen väkiluku oli 346 ja vuoden 2015 lopussa 846. Alle kouluikäisiä (0–6-vuotiaita) oli vuonna 2010 suhteellisesti toiseksi eniten Turussa eli 18,5 prosenttia, kun taas 20–29-vuotiaita oli kuudenneksi vähiten koko kaupungissa, vain 3,5 prosenttia. Asukkaista ruotsinkielisiä oli 15,3 prosenttia, joka on suhteellisesti laskettuna toiseksi eniten kaupungissa. Lähes kaikki Toijaisten asukkaat asuivat omistusasunnoissa.
Tammimäki

Toijaistentien varrella on noin yhden hehtaarin laajuinen luonnonsuojelualue Tammimäki, peltojen ympäröimä metsäinen kukkula. Sen etelä- ja lounaisrinteellä on läpimitaltaan lähes kolmemetrisiä siirtolohkareita.
Historiaa

Toijainen on kehittynyt samannimisestä yksinäistalosta, josta löytyy merkintä vuodelta 1453. 1500-luvulla Toijainen oli ensin kolme, sitten kaksi taloa käsittävä kylä. 1700-luvulla talot olivat Nauvon Gyttjan ja Kirjaisen ratsutilan aputiloja. Isojaossa 1805 talojen nimiksi on merkitty Norrgård ja Södergård, ja tilat yhdistyivät 1800-luvun lopulla. 1900-luvun alussa Toijaisten tilan omistaja vaihtui usein, kunnes Kustaa Wahala myi tilan vuonna 1912 Turun kaupungille lukuun ottamatta itselleen erottamaa Hirvelän tilaa, joka sekin kuitenkin tuli pian kaupungin omistukseen. Hirvelän alueesta on kehittynyt nykyinen Lauttaranta.
Toikkalan seisake

Toikkala (lyh. Tok, ratakm 174+222) on lakkautettu seisake Paimion kaupungissa rantaradalla. Seisake avattiin 15. syyskuuta 1931. Viimeinen pysähdys seisakkeella tehtiin 25. toukokuuta 1979 Turun ja Paimion välisen paikallisliikenteen päättyessä. Toikkalan seisake lakkautettiin seuraavana päivänä 26. toukokuuta. Seisakkeesta noin 40 metriä Helsingin suuntaan sijaitsi Toikkalan tasoristeys, joka on korvattu hieman sivummalla olevalla alikulkutiellä.
Trollbergan traktori- ja maatalousmuseo

| Trollbergan traktori- ja maatalousmuseo |
| --- | --- |
Tyyppi:  Maatalousmuseo, paikallismuseo
Sijainti:  Nybyggetintie 21, 01200 Vantaa (Sotunki)
Ylläpitäjä:  Trollberga museeförening r.f.
Kotisivut:  www.museoraitti.fi/museot/trollberga/
Koordinaatit:  60.2820°N, 25.1583°E
 fiTrollbergan traktori- ja maatalousmuseo 
    
Trollbergan traktori- ja maatalousmuseo (ruots. Trollberga traktor- och lantbruksmuseum) on Vantaan Sotungissa toimiva maa- ja metsätalouden tekniikkaa painottava paikallismuseo, johon on koottu muun muassa traktoreita, 1920–1950-lukujen venemoottoreita, moottoreihin liittyviä työkaluja ja laitteita, metsurin laitevarustusta. Emännänosastoksi nimetyyn osaan on kerätty vanhaa keittiön ja kammarin esineistöä, käsitöitä sekä pesutuvan työvälineitä.
Museo on avoinna harvakseltaan verkkosivulla kerrottuina aikoina, sekä sopimuksen mukaan. Museon ylläpitämiseksi on perustuttu Trollberga museeförening r.f. -museoyhdistys yhteyshenkilönään Lars Asplund.
Hento kuiskaus

| ”Hento Kuiskaus” Suvi Teräsniska |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Särkyneiden sydänten tie
 Julkaistu: 12. toukokuuta 2008
 Tuottaja(t): Toni Nygård, Leri Leskinen, Mikko Kangasjärvi ja Jari Latomaa
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 03.57
 Levy-yhtiö: Music Company & Warner Music Finland Oy
Suvi Teräsniskan muut singlet
| ”Hei mummo” 2007 | ”Hento kuiskaus” 2008 | ”Särkyneiden sydänten tie” 2008 |
Hento kuiskaus on Suvi Teräsniskan levyttämä kappale, jonka on säveltänyt Petri Somer ja sanoittanut Lasse Wikman. Kappale julkaistiin toukokuussa 2008 singlenä ja saman vuoden kesäkuussa Teräsniskan esikoisalbumilla Särkyneiden sydänten tie avauskappaleena. Se oli albumin suurin hitti.
”Hento kuiskaus” sijoittui radiokanava Iskelmän vuoden iskelmä -äänestyksessä vuonna 2008 toiseksi Juha Tapion jälkeen. Single sijoittui Suomen virallisella singlelistalla parhaimmillaan sijalle 11 vuoden 2009 viikolla 15.
Aiheesta muualla

Näyte kappaleesta Suvi Teräsniskan kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Hepreankielinen Wikipedia

Hepreankielinen Wikipedia (ויקיפדיה) on Wikipedian hepreankielinen versio. Se aloitettiin heinäkuussa 2003 ja elokuussa 2007 siellä oli yli 59 800 artikkelia. Hepreankielinen wikipedia on ikään kuin latinalaisittain kirjoitettujen wikipedioiden peilikuva; heprean kirjoitussääntöjen mukaan se on kirjoitettu oikealta vasemmalle.
Historia

Hepreankielinen Wikipedia aloitettiin 8. heinäkuuta 2003. 25. lokakuuta 2003 kirjoitettiin sen tuhannes artikkeli. Vuoden 2004 alussa siellä oli yli 2 000 artikkelia. 22. heinäkuuta 2004 hepreankielisen Wikipedian käyttäjät järjestivät tapaamisen Tel Avivissa, Israelissa. Syyskuun 2004 aikana kirjoitettiin hepreankielisen Wikipedian kymmenestuhannes artikkeli.
Kun kaikkiin Wikipedioihin yhteensä oltiin kirjoitettu miljoona artikkelia 20. syyskuuta 2004, miljoonan artikkelin rajan rikkoi eräs artikkeli hepreankielisessä Wikipediassa.
Maaliskuussa 2005 hepreankielisen Wikipedian etusivu uudistettiin. Saman vuoden toukokuussa hepreankielinen Wikipedia rikkoi 20 000 artikkelin rajan. 1. lokakuuta 2012 siellä oli 138 807 artikkelia. Nykyään artikkeleita on yli 
326 794 (30.11.2022).
Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hepreankielinen Wikipedia Wikimedia Commonsissa
Hentohöyhenheinä

| Hentohöyhenheinä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Alaheimo::  Pooideae
Suku::  Amerikanhöyhenheinät Nassella
Laji::  tenuissima
Kaksiosainen nimi
 Nassella tenuissima  (Trin.) Barkworth 
Synonyymit
 Stipa tenuissima Trin. 
Katso myös
   Hentohöyhenheinä Wikispeciesissä   Hentohöyhenheinä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hentohöyhenheinä (Nassella tenuissima, syn. Stipa tenuissima) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvilaji, jota käytetään koristeheinänä.
Hentohöyhenheinä on monivuotinen ja mätästävä heinälaji. Kukkivat varret voivat kasvaa 30–60 cm korkeiksi. Lehdet ovat vaaleanvihreitä, hyvin kapeita ja pystyjä. Talvella lehdet muuttuvat vaaleanruskeiksi. Kukintona on monista pienistä tähkylöistä koostuva röyhy. Tähkylöiden väri vaihtelee hopeaisesta keltaiseen.
Hentohöyhenheinää kasvaa luontaisena Yhdysvaltojen eteläosista Meksikon keskiosiin sekä erillisenä populaationa Argentiinassa ja Chilessä. Lajia tavataan luonnossa avoimilla ja kivikkoisilla joutomailla sekä vuoristojen metsissä, rinteillä ja tasangoilla.
Kasvatettuna hentohöyhenheinä kasvaa parhaiten hyvin vettä läpäisevässä, hiekkaisessa ja runsaasti hienoainesta sisältävässä maaperässä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Laji pärjää myös kivikkoisilla sekä savisilla kasvupaikoilla, kunhan ne eivät ole jatkuvasti kosteita, ja paikalleen juurtuneena laji sietää kuivuutta. Hentohöyhenheinä on hyvä leikata matalaksi lopputalvella ennen kuin uusi kasvukausi keväällä alkaa. Hentohöyhenheinä sopii kivikkopuutarhoihin, reuna- ja massaistutuksiin, ruukkuihin sekä sitomaan eroosiolle herkkää maaperää.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Hentohöyhenheinä (Nassella tenuissima)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Nassella tenuissima (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Nassella tenuissima (englanniksi)
Flora of North America: Nassella tenuissima (englanniksi)
Heroes (Måns Zelmerlöwin kappale)

| Heroes |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Måns Zelmerlöw
Levy-yhtiö:  Warner Music
Kesto:  3:11
Tyylilaji:  pop
Julkaistu:  28. helmikuuta 2015
Säveltäjä(t):  Anton Malmberg Hård af Segerstad, Joy Deb, Linnea Deb
Sanoittaja(t):  Anton Malmberg Hård af Segerstad, Joy Deb, Linnea Deb
Euroviisutiedot
Vuosi:  2015
Maa:  Ruotsi
Kieli:  englanti
Sijoitus:  1.
Pisteet:  365
Sijoitus semifinaalissa:  1.
Pisteet semifinaalissa:  217
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Heroes on Måns Zelmerlöwin esittämä kappale, jolla hän edusti Ruotsia vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa. 2. semifinaalissa esiintynyt kappale sijoittui ensimmäiselle sijalle 217 pisteellä. Finaalissa kappale sai 365 pistettä ja voitti kilpailun. Kappale voitti ennätyksellisesti 26 muun maan osanottajat poikkeuksellisen suuressa, 27 kappaleen finaalissa.
Kappaleen ovat tehneet Anton Malmberg Hård af Segerstad, Joy Deb ja Linnea Deb.
Esityksen taustalla Melodifestivalenissa nähtyä uusimmalla 3D-tekniikalla toteutettua tikku-ukkoa jouduttiin muokkaamaan, koska se muistutti liian paljon Academy of Light -videolla nähtyä samantyyppistä tikku-ukkoa.
Kappaleen on väitetty plagioivan David Guettan ”Lovers on the Sun” -nimistä kappaletta.
Trollhättanin reunamoreeni

Trollhättanin reunamoreeni (ruots. Trollhättemoränen, engl. Trollhättan moraine) on reunamoreeni Etelä-Ruotsin länsirannikon lähellä Vänernin ja Vätternin eteläpuolella. Moreenimuodostuma on noin 200–250 kilometriä pitkä ja se syntyi noin 13 600 vuotta sitten.
Yleistä

Veiksel-jääkauden loppuvaiheessa on Fennoskandian mannerjäätikön eteläosassa toiminut Keski-Ruotsin virtauskieleke alkanut sulaa. Jäätikölle oli muodostunut Etelä-Ruotsin yli kulkeva U-kirjaimen muotoinen reuna, jonka läntinen osa on seurannut silloin vedenpinnan alla sijainnutta nykyistä länsirannikkoa. Jäätikön sulaminen on kuitenkin keskeytynyt ilmaston väliaikaisiin jäähtymisiin, jolloin reuna on alkanut perääntyä. Reuna on saattanut silloin edetä tai vain pysähtyä, jolloin sen eteen on kerrostunut jäätikköjokien tuomaa maa-ainesta tai se on puskenut eteensä moreenivalleja. Länsirannikolla tunnetaan tällaisia moreenimuodostumia useita ja Trollhättanin reunamoreeni on niistä yksi.
Moreenimuodostuma

Trollhättanin reunamoreeni on Etelä-Ruotsin länsirannikon reunamoreeneista epäyhtenäisin ja maisemallisesti pienimuotoisin muodostuma, jolla on kuitenkin pituutta yli 200 kilometriä. Se muodostaa moreenimuodostumien linjan, jonka kulku on melko selväpiirteinen. Se voidaan katsoa alkavan Norjan puolelta Oslonvuonon itärantojen Hvalerin saarilta. Sieltä asti linja on luode-kaakko- suuntainen, kunnes se ylittää Götajoen. Joen luoteispuolella linja koostuu suurista moreenimuodostumista, mutta maaston korkeiden mäkien kohdilla muodostumat jäävät pieniksi. Mäkien päällä reunamoreeneja on monesti useita, mikä viittaa jäätikön reunan edestakaiseen liikkeeseen. Silloin moreenireunoja syntyy useita rinnakkain jäätikön puskiessa takaisinpäin monia kertoja. Reunamoreeni katkaisee järven kahtia Ellenön kohdalla, jolloin on muodostunut Ellenösjön ja Östersjön. Reunamoreeni patoaa ennen Götajokea sijaitsevat järvet Långhalmen ja Stora Hästefjorden. Tröllhättanin keskustaajaman ympäristössä on reunamoreenin kulku tulkinnanvarainen. Osa moreenimuodostumista sijaitsevat kahden pöytävuoren Hallebergin ja Hunnebergin luona ja osa sijaitsee toisaalla samalla linjalla luoteisten muodostumien kanssa. Trollhättanissa on moreenimuodostumien lisäksi myös joitakin jäätikköjokimuodostumia. Jos kaakossa sijaitsevat muodostumat kuuluvat varsinaiseen moreenimuodostumaan, jatkuvat ne pienempinä mäkinä linjalla Tålanna—Bitterna. Moreenilinja osoittaa kohti Vätternin eteläpäätä, mutta todisteita linjan jatkumisesta Etelä-Ruotsin ylänköalueella on kovin vähän. Eräissä reunamuodostumakartoissa on linjaa jatkettu Vätternin eteläpuolelta ohi hieman itään päin.
Reunamoreeni on pääosin syntynyt merenpinnan alapuolella. Kuvatun linjan kaakkoispäässä se on muodostunut vedenpinnan yläpuolella, jonka vuoksi muodostumat ovat pieniä ja siksi heikosti näkyvillä. Luoteispäässä on todisteita linjan jatkumisesta merenpohjaa pitkin, mutta nyt länteen päin jatkavana. On otaksuttu, että Norjan puolella reunamoreenia jatkaa Hvalerin reunamoreeni (engl. Hvaler Moraine), vaikka tälle on ehdotettu pariksi myös Berghemin reunamoreenia.
Tutkimushistoriaa

Trollhättanin reunamoreeni tunnistettiin 1930–1940-luvulla. Reunamoreenin ajoitukset vaihtelevat 12 950–15 550 vuotta sitten. Osa ajoituksista on saatu ajoittamalla pohjamutaa moreenilinjan jäätikönpuoleisista järvistä, joiden pinnankorkeudet ovat nykyään 119–129 metriä mpy. Vuonna 2014 saatiin uusi ajoitus 13 600 vuotta sitten.
Heprealainen kirjaimisto

| Heprealainen kirjaimisto אלף-בית |
| --- | --- |
 Heprealainen kirjaimisto jääkaappimagneetissa
Tyyppi:  abjad
Kielet:  heprea, jiddiš, ladino
Aikakausi:  300-luku eaa.–
Kirjoitussuunta:  oikealta vasemmalle
ISO 15924:  Hebr (125)
Heprealainen kirjaimisto, omakielinen nimi kahden ensimmäisen kirjaimen mukaan alef-bet (hepr. ‏אלף-בית‎), on 22 merkistä koostuva kirjaimisto, jolla kirjoitetaan heprean kieltä ja myös muun muassa jiddišiä ja ladinoa sekä juutalaisten arameankielisiä tekstejä kuten Talmudia. Heprealainen kirjaimisto on kehittynyt aramealaisesta kirjaimistosta.
Heprean kirjaimisto on abjad, ts. sillä merkitään ainoastaan konsonantit. Kirjaimisto ei sisällä vokaaleja, mutta tarvittaessa ne voidaan merkitä näkyviin nikkud-järjestelmän avulla. Jo ennen tämän yksityiskohtaisen järjestelmän kehittämistä pitkien vokaalien merkitsemiseen alettiin käyttää tiettyjä konsonantteja (niin kutsutut "lukemisen äidit", matres lectionis). Jiddišissä alefilla merkitään a:ta ja o:ta, ajinilla e:tä, jodilla i:tä ja vaavilla u:ta.
Heprealaisista kirjaimista viisi esiintyy lisäksi hiukan eri muodossa sanan lopussa (sofit), mikä kasvattaa merkkien kokonaismäärän 27:ään. Hepreaa kirjoitetaan oikealta vasemmalle.
Heprealaisen kirjaimiston kirjainten lukumäärä, järjestys, nimet ja äännearvot vastaavat miltei täysin aramean kirjaimistoa, koska sekä heprealaiset että aramealaiset lainasivat foinikialaisen kirjaimiston käyttöönsä toisen vuosituhannen lopulla eaa.
Nykymuotoinen heprealainen kirjaimisto sai alkunsa 300-luvulla eaa., mitä ennen käytettiin ns. paleoheprealaista kirjaimistoa.