stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ice Cube
Elämäkerta > Soolouran alku

Ice Cube liittyi eroamisensa jälkeen Da Lench Mob -ryhmään, jonka kanssa hän teki ensimmäisen sooloalbuminsa AmeriKKKa’s Most Wanted. Vuonna 1990 julkaistu levy herätti kohua sen poliittisuuden ja aggressiivisuuden takia. Seuraavana vuonna Ice Cube debytoi valkokankaalla John Singletonin elokuvassa Boyz n the Hood - kulman kundit Doughboyn roolissa. Samana vuonna hän julkaisi toisen sooloalbuminsa Death Certificate, joka oli ensimmäistä levyäkin kiistellympi.
Vuonna 1992 Ice Cube julkaisi kolmannen sooloalbuminsa, The Predatorin. Levy ei ollut enää niin aggressiivinen kuin edeltäjänsä: esimerkiksi musiikkityyli oli vaihtunut g-funkiin. Albumista tuli Ice Cuben menestynein, koska sitä myytiin Yhdysvalloissa viisi miljoonaa kappaletta, mikä oikeutti viisinkertaiseen platinalevyyn. Tässä vaiheessa Ice Cuben katsotaan julkaisseen uransa tärkeimmät albumit. Samana vuonna hän tuotti myös Da Lench Mobin debyyttialbumin, Guerrillas In Tha Mist.
Ice Cube julkaisi seuraavana vuonna albumin Lethal Injection, mutta se ei menestynyt yhtä hyvin kuin edeltäjänsä. Samana vuonna hän myös vieraili Tupac Shakurin Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z... -albumilla.
Elämäkerta > Kasvava keskittyminen elokuvauraan

Ice Cube alkoi julkaista omia albumejaan aiempaa harvemmin. Osasyynä tähän oli hänen kasvava keskittyminen elokuvauraansa. Hän teki ennen seuraavan sooloalbuminsa julkaisua Murder Was the Case -soundtrackille Dr. Dren kanssa singlen "Natural Born Killaz" (1994) ja uuden Westside Connection -yhtyeensä kanssa albumin Bow Down (1996). Se nousi Billboard 200 -listalla toiseksi ja myi platinaa. Elokuvapuolella hän esiintyi näihin aikoihin muun muassa John Singleltonin ohjauksessa Higher Learning ja F. Gary Grayn kulttiklassikossa Friday, jota hän oli ollut myös käsikirjoittamassa. Hänen oma esikoisohjauksensa The Players Club ilmestyi vuonna 1998, ja sen soundtrackiin sisältyi hänen singlensä "We Be Clubbin". Hän perusti lisäksi elokuvatuotantoyhtiön CubeVision.
Myöhemmin samana vuonna Ice Cube julkaisi kuudennen sooloalbuminsa War & Peace - Volume 1 (The War Disc). Se myi platinaa, kuten hänen aiemmatkin albuminsa. Albumi sai jatkoa vuonna 2000 War & Peace - Volume 2 (The Peace Disc) -albumista, jolla vierailevat muun muassa kaksi N.W.A:n entistä jäsentä, Dr. Dre ja MC Ren.
2010-luvun alkuun mennessä ilmestyivät myös levyt Greatest Hits, joka sisälsi vanhojen hittien lisäksi kaksi uutta kappaletta, Westside Connectionin Terrorist Threats, nopeasti kultaa myynyt[lähde? ] Laugh Now, Cry Later, jälleen Billboard 200 -listan kärkikymmenen joukkoon yltänyt Raw Footage ja I Am the West, jolla esiintyivät myös Ice Cuben kaksi poikaa. Ice Cube nimettiin yhdeksi kaikkien aikojen parhaista rap-artisteista Hip-Hop Honorissa vuonna 2006. Hän jatkoi aktiivisesti myös elokuvauraansa, ja hän oli mukana esimerkiksi elokuvissa Next Friday, Friday After Next, Ghosts of Mars, Barbershop ja Ollaanko jo perillä?.
Elämäkerta > Everythang’s Corrupt ja myöhempi ura

Vuonna 2012 Ice Cube ilmoitti työskentelevänsä kymmenennen albuminsa parissa, jonka nimen kerrottiin olevan Everythang's Corrupt. Hän julkaisi samannimisen kappaleen vielä samana vuonna. Hän julkaisi muitakin singlejä vuosien 2013–2014 aikana, mutta albumin julkaisu viivästyi kiireisen elokuva- ja televisiouran vuoksi.
Samoihin aikoihin Ice Cube näytteli muun muassa komediaelokuvassa 21 Jump Street ja sen jatko-osassa 22 Jump Street. Hän oli mukana tuottamassa vuonna 2015 julkaistua N.W.A:n tarinan kertovaa elokuvaa Straight Outta Compton. Elokuvassa Ice Cubea näytteli hänen poikansa O’Shea Jackson Jr.
Kesäkuussa 2017 Ice Cube julkaisi kappaleet "Only One Me", "Good Cop, Bad Cop" ja "Dominate The Weak" osana Death Certificate -albumin 25-vuotisjuhlajulkaisua. Hänelle omistettiin 12. kesäkuuta 2017 tähti Hollywood Walk of Famella. Samana vuonna hän perusti yhdessä Jeff Kwainetzin kanssa 3x3-koripalloliigan BIG3 muun uransa ohella.
Everythang’s Corrupt -projekti alkoi edetä taas vuonna 2018: marraskuussa Ice Cube julkaisi albumin toisen singlen "Arrest the President", ja 4. joulukuuta julkaistiin levyn kolmas single "That New Funkadelic". Everythang’s Corrupt -albumin julkaisupäivä oli kolme päivää myöhemmin. Albumi sai kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton.
2020-luvun alussa Ice Cube perusti yhdessä Snoop Doggin, Too Shortin ja E-40:n kanssa superyhtyeen Mount Westmore. Yhtye julkaisi esikoisalbuminsa vuonna 2022.
Esiintymiset Suomessa

Ice Cube esiintyi Suomessa ensimmäistä kertaa urallaan 23. heinäkuuta 2008 Helsingin jäähallissa.
17. elokuuta 2012 Ice Cube esiintyi Tampereella Blockfest-kaupunkifestivaalilla.
Henkilökohtainen elämä

Ice Cube avioitui vuonna 1992 Kim Woodruff-Jacksonin kanssa. Parilla on neljä lasta. Hänen poikansa O'Shea Jackson Jr. on näyttelijä ja rap-artisti. Myös hänen toinen poikansa Darrell Jackson on tehnyt uraa rap-artistina.
Ice Cube sai kristillisen kasvatuksen, mutta hän kääntyi muslimiksi 1990-luvun alussa. Hänen serkkunsa Kam tutustutti hänet Nation of Islam -järjestöön, joskaan hän ei liittynyt sen varsinaiseksi jäseneksi. Myöhemmin Ice Cube kuitenkin totesi pitävänsä uskontoja ihmisten keksiminä ja viallisina, ja ettei hän "seuraa ketään", mutta uskovansa silti yhteen Jumalaan. Vuoden 2017 haastattelussa häneltä kysyttiin harjoittaako hän islamia, johon hän vastasi myönteisesti, mutta sanoi myös mahdollisesti vaihtavansa uskontoa elämänsä aikana.
Diskografia > Albumit > Soolo

AmeriKKKa’s Most Wanted (1990) - 2x platinaa
Kill at Will (EP) (1990) - platinaa
Death Certificate (1991) - 2x platinaa
The Predator (1992) - 3x platinaa
Lethal Injection (1993) - 2x platinaa
War & Peace Vol. 1 (The War Disc) (1998) - 2x platinaa
War & Peace Vol. 2 (The Peace Disc) (2000) - platinaa
Laugh Now, Cry Later (2006) - platinaa
Raw Footage (2008) - kultaa
I Am the West (2010) - kultaa
Everythang's Corrupt (2018)
Diskografia > Albumit > Kokoelma-albumit

Bootlegs & B-Sides (1994) - kultaa
Featuring... Ice Cube (1997) - kultaa
Greatest Hits (2001) platinaa
In the Movies (2007)
Diskografia > Albumit > N.W.A:n kanssa

N.W.A. and the Posse (1987) - kultaa
Straight Outta Compton (1988) - 2x platinaa
Greatest Hits (1996) - platinaa
The N.W.A. Legacy, Vol. 1: 1988-1999 (1999) - platinaa
The N.W.A. Legacy, Vol. 2 (2002)
The Best of N.W.A. - The Strength of Street Knowledge (2007)
Diskografia > Albumit > Westside Connectionin kanssa

Bow Down (1996) - platinaa
Terrorist Threats (2003) - kultaa
World Wide West Side (2004)
Diskografia > Albumit > CIA:n kanssa

My Posse (1987)
Diskografia > Albumit > Da Lench Mobin kanssa

Guerillas in tha Mist (1992) - kultaa
Planet of da Apes (1994)
Filmografia > Näyttelijänä

Boyz n the Hood – kulman kundit (1991) – "Doughboy" Darin Baker
Tunkeutujat (Trespass) (1992) – Savon
CB4 (1993) – himself in segment
Lasikilpi (The Glass Shield) (1994) – Teddy Woods
Higher Learning (1995) – Fudge
Friday (1995) – Craig Jones
Dangerous Ground (1997) – Vusi Madlazi
Anakonda (Anaconda) (1997) – Danny Rich
The Players Club (1998) – Reggie
I Got the Hook Up (1998) – Gun Runner
Kolme kuningasta (Three Kings) (1999) – SSgt. Chief Elgin
Thicker Than Water (1999) – Slink
Next Friday (2000) – Craig Jones
Ghosts of Mars (2001) – James 'Desolation' Williams
Kahden keikan välillä (All About the Benjamins) (2002) – Bookum
BarberShop (2002) – Calvin Palmer
Friday After Next (2002) – Craig Jones
Hanaa! (Torque) (2004) – Trey
BarberShop 2: Back in Business (2004) – Calvin
Ollaanko jo perillä? (2005) – Nick Persons
xXx 2: The Next Level (2005) – Darius Stone
Ollaanko jo valmiita? (2007) – Nick Persons
The Extractors (2008)
First Sunday (2008) – Durell
The Janky Promoters (2009) – Russell Redds
Lottery Ticket (2010)
Rampart (2011)
21 Jump Street (2012) – Capt. Dickson
22 Jump Street (2014) – Capt. Dickson
Ride Along (2014) – James Payton
Manolon lumoava matka (2014)
Ride Along 2 (2016)
Barbershop: The Next Cut (2016) – Calvin Palmer, Jr.
xXx: Return of Xander Cage (2017)
Fist Fight (2017)
The High Note (2020)
Teenage Mutant Ninja Turtles: Mutant Mayhem (2023)
Filmografia > Ohjaajana/käsikirjoittajana/tuottajana

Friday (1995) käsikirjoittaja, päätuottaja
Dangerous Ground (1997) päätuottaja
The Players Club (1998) käsikirjoittaja, ohjaaja, päätuottaja
Next Friday (2000) käsikirjoittaja, tuottaja
All About The Benjamins (2002) tuottaja
Friday After Next (2002) käsikirjoittaja, tuottaja
BarberShop 2: Back in Business (2004) päätuottaja
BarberShop: The Series (2005) päätuottaja
Ollaanko jo perillä? (2005) tuottaja
Beauty Shop (2005) päätuottaja
Black. White. (2006) päätuottaja
Ollaanko jo valmiita? (2007) tuottaja
Friday: The Animated Series (2007) päätuottaja
The Janky Promoters (2009) käsikirjoittaja
Lottery Ticket (2010) käsikirjoittaja
Straight Outta Compton (2015) tuottaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ice Cube Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu
Ice Cube Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ice Cube Discogs-sivustolla.
Ice Cube high schoolin päättövuotenaan (1987)
Ice Cube vuonna 2006.
Ice Cube esiintymässä vuonna 2012.
Walter Frye

Walter Frye (k. 1474 tai 1475) oli englantilainen säveltäjä.
Frye oli mahdollisesti kuoromestarina Elyn tuomiokirkossa 1440–1450-luvuilla. Hän liittyi Lontoossa Guild of Parish Clerksiin vuonna 1456 tai 1457, jolloin hän viimeistään tutustui säveltäjä John Bedynghamiin. Ainakin vuosina 1464–1472 Frye työskenteli Exeterin herttuatar Annen palveluksessa. Fryen testamentti vuodelta 1474 toimeenpantiin Canterburyssa kesäkuussa 1475. Hänen kolmea messuaan säilytetään Brysselin kuninkaallisessa kirjastossa. Näistä kahdesta puuttuu Kyrie-osa. Frye sävelsi lisäksi muun muassa motetin Ave Regina. Sylvia W. Kenney julkaisi Fryen teoksia vuonna 1960 kokoelmassa Corpus mensurabilis musicae XIX.
Vehkataipaleensaari

| --- | --- |
Sijainti:  Lappeenranta, Taipalsaari Etelä-Karjala Suomi
Vesialue:  Saimaa: Suur-Saimaa, Pien-Saimaa
Korkein kohta:  110 m mpy. 
Pinta-ala:  noin 28 km²  
| --- | --- |
Asukasluku:  130 
Asutuskeskukset:  Vehkataipale, Ampujala, Kuikkala
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Vehkataipaleensaari on saari tai niemenosa, riippuen käytettävästä määritelmästä, varsinaisella Saimaalla Suur-Saimaan ja Pien-Saimaan välissä Lappeenrannassa ja Taipalsaarella Etelä-Karjalassa. Saari on alun perin ollut niemi, jonka yhteys mantereeseen on katkaistu kaivamalla Vehkataipaleelle Vehkataipaleen kanava. Kanavassa sijaitsee pumppulaitos, joka aloitti toimintansa vuonna 1936. Saarella ei myöskään ole virallista nimeä, vaan artikkelinimenä on käytetty Ari Mannisen ehdottamaa nimeä.
Maantietoa

Vehkataipaleensaari on 8,0 kilometriä pitkä, 6,3 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on noin 28 neliökilometriä. Saari on pääpiirteittäin kolmion muotoinen. Se sijaitsee sekä toisen Salpausselän ja ensimmäisen Salpausselän välissä että Suur-Saimaan ja Pien-Saimaan välissä. Sen erottaa mantereesta Virransalmi ja Viskarinlahti, jotka ovat yhdessä neljä kilometriä pitkät, sekä kanavan koillispuolella 3,5 kilometriä pitkä Kirveslahti. Saaren rantaviiva seuraa Suur-Saimaalla kolmikilometristä Tullisalmea, joka jää Kattelussaaren eteen. Salmi aukeaa tiheään saaristoon, joka sijaitsee Laihianselän, Keskisenselän ja Haukiselän vesistöalueella. Tuosan saaren kohdalla siirtyvät rannat Sudensalmen ja etelämpänä Nukkumalahden vesistöalueille. Niemisen niemen länsipuolelle jää Niemisenselkä, jonka luoteispuolella on Ahven-Nauttan ja Vehkasalon eteen muodostuva kartoissa nimetön salmi.
Saaren lounaispäässä sen sisäosiin työntyy kaakosta kolmikilometrinen Nukkumalahti. Sen lounaispuolelle jää viisikilometrinen niemi Nieminen, jonka kärkeä kutsutaan Niemisenkärjeksi. Nukkumalahden koillispuolelle jää Sudenniemi, jonka toisella puolella on pieni 900-metrinen Savikonlahti. Kaakkoisrannalla on kolmaskin lahti Kotilahti, joka on edellisen mittainen. Saaren sisäosat ovat verrattain tasaiset ja sinne onkin muodostunut suuria soita, joista osa on raivattu pelloiksi, osa otettu turvetuotantoon ja loput ojitettu metsätalouden käyttöön. Korkein mäki on Hauskamäki, joka kohoaa 110 metrin korkeuteen mpy. Kuikkalan kylä on sen kanssa saman korkuinen. Muita lähes saman korkuisia mäkiä löytyy Katariinankalliolta (103 m), Salovuorelta (103 m) ja Palokalliolta (105 m) sekä useita mäkiä Niemiseltä (105 m). Mäkien väliin on toisinaan kertynyt vettä lammeksikin. Saarella on kaksi lampea. Pohjoisosassa sijaitsee puoli metriä syvä Makkaralampi (3 ha), joka laskee Kirveslahteen, ja länsiosassa sijaitsee 16,5 metriä syvä Soukkionlampi (5 ha), joka laskee Virransalmeen.
Saarelle on rakennettu tieyhteys (yhdystie 4081) Lappeenrannan Lauritsalasta Luukkaansalmen sillan yli Hyötiönsaareen, pengertietä Tuosaan ja Sudensalmen sillasta Sudenniemeen. Yhdystie haarautuu heti ylitettyään Vehkataipaleen kanavan. Toinen tie (yhdystie 14784) kulkee pohjoiseen Saikon Pakkalaan ja Kutilankylään, ja toinen (yhdystie 14813) luoteeseen Taipalsaaren kirkonkylälle. Saarella on myös poikittainen tielinjaus, jonka lounaispäässä on Ampujala ja koillispäässä Kuikkala. Kuikkalasta on siltayhteys Kattelussaarelle. Muita kyliä ovat Paarmala, Sudensalmi ja Riihilahti. Saarella asuu ympärivuotisesti noin 130 asukasta ja siellä on lisäksi noin 125 vapaa-ajanasuntoa . Pääosa saaresta kuuluu Taipalsaaren puolelle, mutta Niemisenkärki ja saaren kaakkoisosa kuuluu Lappeenrannassa. Kanavaan ei ole merkitty veneväylää, mutta paikalliset tietävät pumppaamon sulut, joiden läpi pääsee moottoriveneellä . Etelässä kulkevalta Saimaan syväväylältä haarautuu saaren itäpuolelle merkitty matalampi veneväylä.
Historiaa

Vehkataipaleen kanava ja sen pumppulaitoksen on rakentanut vuonna 1936 Lauritsalassa sijaitseva puunjalostustehdas Oy Kaukas Ab. Pumppulaitoksella on pumpattu vettä Suur-Saimaalta Pien-Saimaalle ja siten kierrätetty puhdasta vettä tehtaan aiheuttamien päästöjen likaamalle Pien-Saimaalle. Tehdas otti vettä samasta vesistöstä, jonne se laski likavetensä.
Aiheesta muualla

Vehkataipale, piensaimaa.fi
Taipalsaari / Vehkataipaleen pumppulaitos, Willimiehen jäljillä
Vehkataipale, Taipalsaaren kylät
Eino Tamberg

Eino Tamberg (27. toukokuuta 1930 – 24. joulukuuta 2010) oli virolainen säveltäjä. Hän valmistui vuonna 1953 Tallinnan konservatoriosta, jossa hän opiskeli säveltämistä Eugen Kappin johdolla.
Tambergin musiikista huomattava osa on sävelletty sinfoniaorkesterille tai näyttämöä varten. Tuotantoon kuuluu muun muassa neljä sinfoniaa, yhdeksän konserttoa sekä baletteja ja oopperoita. Lisäksi hänet tunnetaan musiikista elokuviin Inimesed sõdurisinelis (1968), Põrgupõhja uus Vanapagan (1964) ja Metskapten (1971).
Aiheesta muualla

Eino Tamberg Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pärt Uusberg

Pärt Uusberg
Pärt Uusberg (s. 16. joulukuuta 1986 Rapla) on virolainen säveltäjä ja kuoronjohtaja.
Uusberg opiskeli kuoronjohtoa Tallinnan Georg Ots -musiikkiopistossa Heli Jürgensonin johdolla. Samassa oppilaitoksessa hän sai sävellysopetusta Alo Põldmäeltä ja Galina Grigorjevalta. Vuonna 2012 hän sai sävellyksessä kandidaatinarvon opiskeltuaan sitä Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa Tõnu Kõrvitsin johdolla. Vuonna 2014 hän valmistui sävellysopinnoistaan maisterina Toivo Tulevin ja Tõnu Kõrvitsin oppilaana; vuonna 2018 hän sai maisterinarvon myös kuoronjohdossa opiskeltuaan Tõnu Kaljusten johdolla.
Vuonna 2008 Uusberg perusti Head Ööd, Vend -kamarikuoron alun perin veljensä Uku Uusbergin ohjaamaa Head ööd, vend -näytelmää varten. Kuoro jatkoi aktiivista toimintaansa Virossa ja ulkomailla. Uusberg on johtanut myös muita kuoroja. Hänen sävellystuotannossaan pääpaino on ollut kuoromusiikilla, mutta hän on laatinut musiikkia myös orkesterille, muille kokoonpanoille ja pianolle. Lisäksi hän on säveltänyt elokuvamusiikkia. Kuorolaulujensa sanoituksina Uusberg on käyttänyt liturgisia tekstejä sekä muiden muassa Juhan Liivin, Ernst Ennon, Viivi Luikin, Karl Ristikiven ja Indrek Hirvin runoutta. Esimerkiksi Viron kansallinen mieskuoro on tilannut häneltä sävellyksiä. Hänen orkesteriteoksiaan johtaneisiin kapellimestareihin ovat kuuluneet Kaspar Mänd, Toomas Vavilov, Jüri-Ruut Kangur, Mikk Murdvee ja Hando Põldmäe.
Monia Uusbergin sävellyskonsertteja on pidetty Tallinnan ja Raplan kirkoissa. Hän on ollut teoksillaan edustettuna myös Tallinn Music Weekin, Viron laulujuhlien ja Viron nuorten laulu- ja tanssifestivaalin ohjelmistoissa. Vuonna 2010 Uusberg pääsi pianokappaleellaan "Paradiis" edustetuksi ISCM World Music Daysiin Sydneyyn. Hän on saanut useita stipendejä, palkintoja ja tunnustuksia. Esimerkiksi mieskuorolaulu "Kuule mu palve häält" toi European Award for Choral Composersin a cappella -kuorolaulujen kategoriassa vuonna 2012. Viron kuoroliitto myönsi Uusbergille vuoden kuorosäveltäjän tunnustukset vuosina 2012 ja 2018. Hänen CD-levynsä Liiv, meri ning mõtted puolestaan valittiin vuoden 2014 kuoroalbumiksi.
Uusberg esitti Joosepin roolin elokuvassa Klass. Musiikkia hän on säveltänyt muun muassa elokuvaan Ristituulessa.
Aiheesta muualla

Pärt Uusberg Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Maxwell Holt

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Maxwell Holt vuonna 2014. |  Maxwell Holt vuonna 2014. |  Maxwell Holt vuonna 2014. |  |
Maa:  Yhdysvallat
Miesten lentopallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Rio de Janeiro 2016 | lentopallo |  |
|  Pronssia | Pariisi 2024 | lentopallo |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Italia-Bulgaria 2018 | lentopallo |  |
Maxwell ”Max” Holt (s. 3. joulukuuta 1987 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen lentopalloilija. Hän on pelannut Yhdysvaltain maajoukkueessa sekä saavuttanut olympiapronssia Riossa 2016 ja Pariisissa 2024 ja MM-pronssia 2018 kisoista. Hän voitti maajoukkueessa myös Lentopallon maailmanliigan 2014 ja 2015 hänet valittiin Maailmanliigan parhaaksi keskitorjujaksi.
Jonathan Muzinga

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 10. marraskuuta 2002 (ikä 21)
Syntymäpaikka: Lappeenranta, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 184 cm
Lempinimi: Jojo
Seura
Seura: KuPS
Pelinumero: 9
Junioriseurat
–2018: FC Kontu
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2020–2021 | Pallokerho-35 | 35 | (20) |
| 2022 | SJK | 22 | (8) |
| 2022 | → SJK Akatemia | 22 | (8) |
| 2023 | FC Honka | 14 | (2) |
| 2023 | → FC Honka Akatemia | 5 | (1) |
| 2024 | KuPS | 19 | (3) |
| 2024 | → KuPS Akatemia | 1 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 118 | (42) |
Maajoukkue
| 2023 | Suomi U21 | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. lokakuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 23. tammikuuta 2024.
Jonathan ”Jojo” Muzinga (s. 10. marraskuuta 2002 Lappeenranta) on suomalais-kongolainen jalkapalloilija, joka pelaa Veikkausliigaa Kuopion Palloseurassa keskushyökkääjänä.
Muzinga on FC Konnun kasvatti, joka aloitti aikuisuransa PK-35:ssä. Kauden 2022 Muzinga pelasi Seinäjoella pääosin SJK Akatemian riveissä. FC Honkaan Muzinga siirtyi SJK Akatemiasta ilmaissiirrolla kaudeksi 2023, jolloin hän pelasi pääosin Veikkausliigaa. Kaudeksi 2024 hän siirtyi KuPS:n riveihin ja oli voittamassa Veikkausliigamestaruutta.
Jonathan Muzinga on pelannut kauden 2024 loppuun mennessä kolmen kauden aikana  ja kolmessa Veikkausliigaseurassa eli SJK:ssa, FC Hongassa ja KuPS:ssa 34 Veikkausliigaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Saavutukset

Päivitetty 24. lokakuuta 2024.
Saavutukset > Yksilönä

Kakkosen A-lohkon paras maalintekijä kaudella 2020 11 maalilla PK-35:ssä
Kakkosen A-lohkon paras pelaaja kaudella 2020
Saavutukset > Joukkueena

Suomen mestaruus 2024 KuPS:n riveissä
Suomen cup-mestarus 2024 KuPS:n riveissä
Aiheesta muualla

Muzinga FC Hongan nettisivuilla
Honda Cr 85

Honda Cr 85 on japanilaisen Hondan valmistama motocross-pyörä, jossa on 85-kuutioinen kaksitahtimoottori. Sen valmistus alkoi vuonna 2003 ja loppui vuonna 2007. Kuten kaikissa Hondan motocross-pyörissä, myös Cr 85-pyörässä on punaiset katteet. 85-kuutioisen edeltäjä oli 80 kuutioinen kaksitahtinen Honda Cr 80. Honda korvasi Honda Cr 85 motocross-pyörän Honda Crf 150:llä, jossa on yksisylinterinen 150 kuutioinen nelitahtimoottori.
Moussa Niakhaté

Moussa Niakhaté heinäkuussa 2016.
Moussa Niakhaté (s. 8. maaliskuuta 1996 Roubaix) on senegalilais-ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on 190 cm pitkä ja edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Nottingham Forestia.
Niakhaté pelasi juniorivuotensa Ranskassa ja siirtyi Valenciennesiin kesällä 2013. Hän pelasi edustusjoukkueessa ensimmäiset yhdeksän Ligue 2 -otteluaan kaudella 2014–2015 ja nousi merkittävämpään rooliin seuraavalla kaudella. Hän siirtyi Ligue 1:ssä pelaavaan Metziin kesällä 2017 ja pelasi ensimmäisellä pääsarjakaudellaan 35 liigaottelua, jotka yhtä lukuun ottamatta avauskokoonpanossa. Kesällä 2018 Niakhaté siirtyi Saksan Bundesliigassa pelaavaan Mainziin. Hän pelasi siellä neljän kauden aikana 128 liigaottelua ja oli kahta ottelua lukuun ottamatta avauskokoonpanossa. Hän teki yhteensä yhdeksän liigamaalia, joista kaksi tammikuussa 2021 voitto-ottelussa RB Leipzigia vastaan. Kaudella 2021–2022 hän teki neljä maalia, joista yhden avausottelussa RB Leipzigia ja yhden kolmanneksi viimeisellä kierroksella Bayern Müncheniä vastaan; Mainz voitti nuo molemmat ottelut.
Niakhaté siirtyi kesällä 2022 Englannin Valioliigaan nousseeseen Nottingham Forestiin. Hän loukkaantui kauden toisessa liigaottelussa ja oli poissa kentiltä yli puoli vuotta. Hän pelasi kaudella 2022–2023 lopulta 14 valioliigaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa.
Niakhaté pelasi Ranskan alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Aikuisten maaotteluissa hän on edustanut Senegalia kahdessa ottelussa maaliskuussa 2023.
Drayson Bowman

| Drayson Bowman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. maaliskuuta 1989 (ikä 35) Grand Rapids
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  Montreal Canadiens
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Carolina Hurricanes
NHL-varaus:  72. varaus, 2007 Carolina Hurricanes
Drayson Bowman (s. 8. maaliskuuta 1989) on yhdysvaltalainen jääkiekkohyökkääjä. Hän on pelannut NHL-seura Montreal Canadiensissa ja Carolina Hurricanesissa, joka varasi Bowmanin 72. pelaajana vuoden 2007 varaustilaisuudessa.
Juniorina Bowman pelasi neljä kautta WHL-joukkue Spokane Chiefsissä. Hän voitti Chiefsissä Memorial Cupin vuonna 2008 ja hänet nimettiin WHL:n toiseen tähdistökentälliseen 2009. Hänen ammattilaisuransa alkoi kaudella 2009-2010, kun hän pelasi Carolinan AHL-yhteistyöjoukkueissa Albany River Ratsissa ja Charlotte Checkersissä. Kansainvälisellä tasolla Bowman on edustanut Yhdysvaltoja alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskisoissa 2009.
Ura > Maajoukkueura

Bowman nimettiin Yhdysvaltojen maajoukkueeseen vuoden 2009 nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin Ottawassa, Ontariossa. Hän liittyi maajoukkueeseen Chiefsin aikaisten joukkuetoverieidensa Tyler Johnsonin ja Mitchell Wahlin kanssa. Ensimmäisessä pelissään Saksaa vastaan Bowmanin nimi kuulutettiin maalintekijänä kahdesti. Kuudessa turnauksessa pelaamassaan ottelussa Bowman teki kolme maalia ja sai yhden syöttöpisteen eli teki yhteensä neljä pistettä sijoittuen joukkueen sijoittuessa viidenneksi. Yhdysvallat hävisi 5-3 Slovakian joukkueelle neljännesfinaalissa. Yhdysvallat voitti Tšekin jatkoajalla 3-2 ottelussa turnauksen viidennestä sijasta.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Drayson Bowman
Käännös suomeksi
Harjuniityn koulu

Harjuniityn koulu on Nokialla sijaitseva koulu. Koulussa on 900 oppilasta, joista 400 opiskelee yläasteella ja 500 ala-asteella.lähde? Koulun rehtori on Kari Ahonen. Koulusta löytyy nuorisotilat ja iltapäiväkerho. Yläasteella on mahdollisuus valita luonnontiede-matematiikka-painotuksellinen luokka. Koulu on perustettu vuonna 2015.