stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomi talviolympialaisissa 2010
Joukkue > Freestylehiihto

| Urheilija | Laji | Aika/pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| Juha Haukkala | skicross | (1.14,66 1/8-finaalissa) | 26. |
| Arttu Kiramo | kumparelasku | 22,76 | 16. |
| Tapio Luusua | kumparelasku | (22,83 karsinnassa) | 21. |
| Mikko Ronkainen | kumparelasku | 23,50 | 14. |
Varalla: Harri Kyllönen, kumparelasku
Joukkue > Jääkiekko

| Pelaajat | Laji | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| Niklas Bäckström,  Valtteri Filppula,  Niklas Hagman,  Jarkko Immonen,  Olli Jokinen,  Niko Kapanen,  Miikka Kiprusoff,  Mikko Koivu,  Saku Koivu,  Lasse Kukkonen,  Jere Lehtinen,  Sami Lepistö,  Toni Lydman,  Antti Miettinen,  Janne Niskala,  Antero Niittymäki,  Ville Peltonen,  Joni Pitkänen,  Jarkko Ruutu,  Tuomo Ruutu,  Sami Salo,  Teemu Selänne,  Kimmo Timonen Päävalmentaja:  Jukka Jalonen | Miehet |  Pronssia |
| Anne Helin,  Jenni Hiirikoski,  Venla Hovi,  Michelle Karvinen,  Mira Kuisma,  Emma Laaksonen,  Rosa Lindstedt,  Terhi Mertanen,  Mariia Posa,  Heidi Pelttari,  Annina Rajahuhta,  Karoliina Rantamäki,  Noora Räty,  Mari Saarinen,  Saija Sirviö,  Nina Tikkinen,  Minnamari Tuominen,  Saara Tuominen,  Anna Vanhatalo,  Marjo Voutilainen,  Linda Välimäki Päävalmentaja:  Pekka Hämäläinen | Naiset |  Pronssia |
Joukkue > Lumilautailu

| Urheilija | Laji | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| Janne Korpi | lumikouru | 24. |
| Markku Koski | lumikouru | 6. |
| Markus Malin | lumikouru | 11. |
| Peetu Piiroinen | lumikouru |  Hopeaa |
| Ilona Ruotsalainen | parisuurpujottelu | 23. |
Edellisissä talviolympialaisissa lumikourun olympiapronssia voittanut Markku Koski valittiin juuri ennen kisoja loukkaantuneen Ilkka-Eemeli Laarin tilalle, kun varamieheksi nimetty Antti Autti ei ollut vielä tarpeeksi toipunut loukkaantumisestaan.
Joukkue > Pikaluistelu

| Urheilija | Matka | Aika | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| Pekka Koskela | 500 m | 72,47 | 33. |
| Tuomas Nieminen | 500 m | 71,98 | 27. |
| Tuomas Nieminen | 1 000 m | 1.12,36 | 34. |
| Mika Poutala | 500 m | 70,044 | 5. |
| Mika Poutala | 1 000 m | 1.09,85 | 8. |
| Markus Puolakka | 500 m | 72,35 | 30. |
Poutala johti 500 metrin kilpailua ensimmäisen kierroksen jälkeen, mutta putosi toisella kierroksella mitaleilta. Hän hävisi pronssimitalin kolmella sadasosalla.
Joukkue > Pohjoismaiset hiihtolajit > Maastohiihto

| Urheilija(t) | Laji | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| Matti  Heikkinen | 15 km vapaa | 39. |
| Matti  Heikkinen | 30 km yhdistelmäkilpailu | kesk. |
| Sami  Jauhojärvi | 30 km yhdistelmäkilpailu | kesk. |
| Sami  Jauhojärvi | sprintti | 12. |
| Sami  Jauhojärvi | 50 km yhteislähtö perinteinen | 20. |
| Teemu  Kattilakoski | 15 km  vapaa | 27. |
| Virpi Kuitunen | sprintti | 9. |
| Virpi Kuitunen | 30 km yhteislähtö perinteinen | 14. |
| Juha Lallukka | 15 km vapaa | 34. |
| Kalle Lassila | sprintti | 10. |
| Lari Lehtonen | 30 km  yhdistelmäkilpailu | 33. |
| Lari Lehtonen | 50  km yhteislähtö perinteinen | 43. |
| Krista  Lähteenmäki | 10 km vapaa | 53. |
| Krista  Lähteenmäki | 30 km yhteislähtö perinteinen | 26. |
| Pirjo Muranen | sprintti | 21. |
| Pirjo Muranen | 15 km yhdistelmäkilpailu | 30. |
| Ville  Nousiainen | 15 km vapaa | 13. |
| Ville  Nousiainen | 30 km yhdistelmäkilpailu | kesk. |
| Ville  Nousiainen | 50 km yhteislähtö perinteinen | 37. |
| Kirsi Perälä | sprintti | 19. |
| Riitta-Liisa Roponen | 10 km vapaa | 6. |
| Riitta-Liisa Roponen | 15 km yhdistelmäkilpailu | 15. |
| Aino-Kaisa  Saarinen | 10 km vapaa | 15. |
| Aino-Kaisa  Saarinen | sprintti | 13. |
| Aino-Kaisa  Saarinen | 30 km yhteislähtö perinteinen |  Pronssia |
| Aino-Kaisa  Saarinen | 15 km yhdistelmäkilpailu | 5. |
| Riikka  Sarasoja | 10 km vapaa | 31. |
| Riikka  Sarasoja | 30 km yhteislähtö perinteinen | 13. |
| Riikka  Sarasoja | 15 km yhdistelmäkilpailu | 21. |
| Matias Strandvall | sprintti | 37. |
| Jesse Väänänen | sprintti | 22. |
| Sami Jauhojärvi, Matti Heikkinen, Teemu Kattilakoski, Ville Nousiainen | 4 x 10 km viesti | 5. |
| Pirjo Muranen, Virpi Kuitunen, Riitta-Liisa Roponen, Aino-Kaisa Saarinen | 4 x 5 km  viesti |  Pronssia |
| Lasse Paakkonen, Ville Nousiainen | parisprintti | 10. |
| Riitta-Liisa Roponen, Riikka Sarasoja | parisprintti | 8. |
Joukkue > Pohjoismaiset hiihtolajit > Mäkihyppy

| Urheilija(t) | Laji | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| Janne Ahonen | normaalimäki | 263,0 | 4. |
| Janne Ahonen | suurmäki | 111,0 | 31. |
| Janne Happonen | normaalimäki | 241,5 | 19. |
| Janne Happonen | suurmäki | – | hylätty |
| Matti Hautamäki | suurmäki | 202,4 | 26. |
| Kalle Keituri | normaalimäki | 238,0 | 22. |
| Harri Olli | normaalimäki | – | hylätty |
| Harri Olli | suurmäki | 217,8 | 18. |
| Matti Hautamäki, Janne Happonen, Kalle Keituri, Harri Olli | joukkuekilpailu | 1014,6 | 4. |
Suurmäen kilpailuissa Hautamäki oli ensimmäisen hyppykierroksen jälkeen kolmantena, mutta toisen kierroksen epäonnistunut hyppy pudotti hänet kauas mitaleilta toisen kierroksen viidenneksi viimeiselle sijalle. Saman kilpailun harjoittelussa Ahonen kaatui ja loukkasi jalkansa, minkä vuoksi hän keskeytti kilpailunsa ensimmäisen hyppykierroksen jälkeen sijalta 16. Paras suomalainen oli lopulta Harri Olli 18. sijallaan.
Joukkue > Pohjoismaiset hiihtolajit > Yhdistetty

| Urheilija(t) | Laji | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| Anssi Koivuranta | normaalimäki | 8. |
| Anssi Koivuranta | suurmäki | kesk. |
| Hannu Manninen | normaalimäki | 13. |
| Hannu Manninen | suurmäki | 4. |
| Janne Ryynänen | normaalimäki | 26. |
| Janne Ryynänen | suurmäki | 12. |
| Jaakko Tallus | normaalimäki | 38. |
| Jaakko Tallus | suurmäki | 32. |
| Janne Ryynänen, Jaakko Tallus, Anssi Koivuranta, Hannu Manninen | joukkuekilpailu | 7. |
Lisäksi joukkueeseen kuului Lauri  Asikainen, jota ei kuitenkaan valittu yhteenkään kilpailuun kilpailemaan.
Joukkue > Taitoluistelu

Suomi saavutti Vancouverin talviolympialaisiin kaksi maapaikkaa naisten yksinluisteluun ja yhden paikan miesten yksinluisteluun. Naisten paikoista kilpaili Korven ja Lepistön lisäksi Susanna Pöykiö, joka EM-kilpailuissa lyhytohjelman jälkeen keskeytettyään menetti mahdollisuutensa olympiapaikkaan.
| Urheilija | Laji | Lyhytohjelma | Vapaaohjelma | Yhteispisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kiira Korpi | naisten yksinluistelu | 52,96 | 108,61 | 161,57 | 11. |
| Laura Lepistö | naisten yksinluistelu | 61,36 | 126,61 | 187,97 | 6. |
| Ari-Pekka Nurmenkari | miesten yksinluistelu | 44,62 | – | 44,62 | 30. |
Varalla: Susanna Pöykiö, naisten yksinluistelu
Nurmenkari sijoittui miesten lyhytohjelman viimeiseksi, eikä päässyt vapaaohjelmaan.
Joukkue > Muu henkilöstö

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yleisjohto Kari Niemi-Nikkola, joukkueenjohtaja  |  Terveydenhuolto Tommi Vasankari, ylilääkäri  Harri Hakkarainen, lääkäri  |  Edustajat Kansainvälisen Olympiakomitean suomalaisjäsen Peter Tallberg  Suomen Olympiakomitean edustaja Roger Talermo, puheenjohtaja  Suomen Olympiakomitean edustaja Jouko Purontakanen, pääsihteeri  |
Lajijohto
Maastohiihto: päävalmentaja Magnar Dalen, valmentaja Toni Roponen, huoltopäällikkö Pekka Kemppi, huoltomies Jukka Ahtola, huoltomies Reino Holck, huoltomies Raimo Isometsä, huoltomies Jari Nieminen, huoltomies Jukka Salo, huoltomies Timo-Jaakko Salokangas, huoltomies Urho Soukka
Mäkihyppy: päävalmentaja Janne Väätäinen
Yhdistetty: päävalmentaja Kimmo Savolainen
Alppilajit: lajijohtaja Janne Leskinen, päävalmentaja Christian Leitner
Lumilautailu: päävalmentaja Pekka Koskela
Scicross: päävalmentaja Heikki Kervinen
Ampumahiihto: päävalmentaja Jonne Kähkönen, huoltopäällikkö Per-Ole Lindell
Pikaluistelu: valmentaja Janne Hänninen ja hieroja Ari Orava
Jääkiekko, miehet: General Manager Jari Kurri, joukkueenjohtaja Timo Jutila, päävalmentaja Jukka Jalonen, valmentaja Risto Dufva, valmentaja Timo Lehkonen, lääkäri Jammu Öunap, huoltaja Kari Virpiö, huoltaja Manager Kari Brusin, fysioterapeutti Timo Vaittinen, fysioterapeutti Jussi Luoma, hieroja Juha Sulin, videokoordinaattori Janne Mälkiä, lajijohtaja Heikki Hietanen, mediamanageri Janne Lahti
Jääkiekko,naiset: General Manager Arto Sieppi, joukkueenjohtaja Marianne Ihalainen, päävalmentaja Pekka Hämäläinen, valmentaja Jari Risku, maalivahtivalmentaja Jussi Ahokas, huoltaja Tom Fagerholm, fysioterapeutti Ahto Kärnä
Tuomarointi- ja muut tehtävät

Hely Abbondati, taitoluistelun tekninen asiantuntija.
Stefan Fonselius, miesten jääkiekon linjatuomari.
Hannu Koivu, pikaluistelun ylituomari.
Leena Kurri, taitoluistelutuomari.
Pekka Leskinen, taitoluistelun tekninen asiantuntija.
Marie Lundmark, ISU Council-jäsen.
Anna Majapuro, naisten jääkiekon linjatuomari.
Jyri Rönn, miesten jääkiekon päätuomari.
Ulla Sipilä, naisten jääkiekon päätuomari.
Jouko Törmänen, mäenlaskun varustetarkastuksesta vastaava.
Pirjo Uimonen, taitoluistelun tekninen asiantuntija.
Suomi olympialaisten avajaisissa.
Miesten joukkue juhlii voitettua olympiapronssia.
Janne Ahonen
Jaakko Tallus
Roger Talermo, Vancouverin olympialaisten aikainen Suomen Olympiakomitean puheenjohtaja.
Eugène Monod

| Mitalit> Maa:   Sveitsi. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tukholma 1912 | arkkitehtuuri |  |
Eugène-Édouard Monod (16. kesäkuuta 1871 Morges, Vaud, Sveitsi – 9. marraskuuta 1929) oli sveitsiläinen arkkitehti ja olympiavoittaja.
Hän osallistui vuoden 1912 Tukholman olympialaisiin, joissa voitti olympiakultaa arkkitehtuurista yhdessä Alphonse Laverrièren kanssa. Voittoteoksessaan he esittelivät nykyaikaisen stadionin rakennussuunnitelmat.
Chauderonin silta Sveitsin Lausannessa.
Ennen olympiakisoja Monod ja Laverrière olivat voittaneet vuotta aikaisemmin palkinnon Pariisissa järjestetyssä kansainvälisessä suunnittelukilpailussa, jossa he olivat tavanneet myös nykyaikaisten olympialaisten perustajan Pierre de Coubertinin ja saaneet kunniamaininnan Revue Olympique -lehteen. He osallistuivat myös Sveitsin Lausannessa sijaitsevan Chauderonin sillan sekä Geneven Reformaattorien muurin suunnitteluun.
Arkkitehtuurin lisäksi Monod kirjoitti kirjan Yhdysvaltain presidentistä Abraham Lincolnista nimeltään Un Grand Américain, Abraham Lincoln.
Tinker

Tinker on alkujaan englannin kielessä tarkoittanut kiertävää tinaseppää, joka korjasi kotitaloudessa käytettyjä tarvikkeita. Ajan myötä sana ”tinker” siirtyi brittiläisessä yhteiskunnassa tarkoittamaan syrjäytyneitä ihmisiä. Tässä myöhemmässä merkityksessä se voi tarkoittaa:
irlantilaisia kiertolaisia, irlantilaista alkuperää olevia kiertolaisia
skotlantilaisia kiertolaisia, skotlantilaista alkuperää olevia kiertolaisia
romaneja.
Sukunimenä Tinker on vanhaa anglosaksista perua, ja siitä on muunnelmia Le Tinklere ja Tinkler, jotka ilmentävät nimen käyttöönoton ajankohtaa. Nimi on kertonut usein kantajansa ammatista. Vailla irlantilaisia tai romaniyhteyksiä sitä tavataan Britanniassa erityisesti Yorkshiressa ja Norfolkissa. Eräs Tinker lähti purjehtimaan pyhiinvaeltajaisien mukana Mayflowerilla Uuteen maailmaan vuonna 1620, mutta hän kuoli muutaman kuukauden kuluttua.
Irlannissa nimi Tinker esiintyi vasta 1600-luvun lopulla, Englannin sisällissodan jälkeen, kun Oliver Cromwellin New Model Armyn entiset jäsenet asettuivat sinne palveluksen päätyttyä. Romaneihin sana alettiin liittää myöhemmin, kun Britteinsaarilla alkoi kierrellä ammattiaan harjoittavia tinureita. Tinurit eivät alkujaan olleet romaneja, mutta jotkut romanit ryhtyivät harjoittamaan ammattia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tinker Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Tinker
Käännös suomeksi
Eugène Mougin

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten jousiammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten jousiammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten jousiammunta. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten jousiammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | Au Chapelet, 50 m |  |
Eugène Mougin (17. marraskuuta 1852 Pariisi, Ranska – 28. joulukuuta 1924 Clichy) oli ranskalainen jousiampuja ja olympiavoittaja. Hän osallistui Pariisin olympialaisiin 1900 ja voitti kultaa 50 metrin Au Chapelet -kilpailusta.
Eugène Le Roy

Eugène Le Roy (29. marraskuuta 1836 Hautefort – 4. toukokuuta 1907 Montignac) oli ranskalainen tasavaltalainen ja antiklerikaalinen vapaa-ajattelija, vapaamuurari ja kirjailija.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eugène Le Roy Wikimedia Commonsissa
Esa Niemitalo

| Esa Niemitalo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. syyskuuta 1945 (ikä 79) Lapua
Ammatti:  laulaja, muusikko, säveltäjä
Muusikko
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  1960-luku–
Tyylilajit:  laulelma folk kantri
Soittimet:  laulu, kitara
Levy-yhtiöt:  Finncountry
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Esa Niemitalo (s. 2. syyskuuta 1945 Lapua) on Ruotsissa pitkään asunut suomalainen laulaja. Hän on tehnyt paljon yhteistyötä Aappo I. Piipon kanssa. Ruotsissa asuessaan hän toimi maakäräjäkunnanvaltuutettuna. Niemitalon nykyinen asuinpaikka on Muurame Keski-Suomessa.
Ura

Kansakoulun jälkeen Esa Niemitalo elätti itsensä metsurina ja metallityömiehenä. Hänen laulajanuransa käynnistyi hieman erikoisella tavalla hänen jouduttuaan 18-vuotiaana lähes vuodeksi parantolahoitoon tuberkuloosin vuoksi. Parantolassa hän tapasi laulavan ja kitaraa soittavan Heikki Reimanin – sanoittaja ja säveltäjä Raul Reimanin isän –, joka innosti hänet musiikkiopintoihin ja josta tuli hänen elinikäinen ystävänsä. Parannuttuaan tuberkuloosista Niemitalo pääsi Scandia-levy-yhtiön koelauluun ja tuottaja Jaakko Salo ryhtyi etsimään hänelle sopivaa levytysmateriaalia. Kesäkuussa 1966 Niemitalo levytti ensisinglensä Lähdettiinpä ruunalla Helsinkiin / Tumman orren alla. Vuonna 1967 hänen levytyksensä ja keikkailunsa hiipuivat, kun hän suoritti asevelvollisuutensa yleten reservin vänrikiksi.
Hiljaisen työtilanteen vuoksi Niemitalo muutti perheineen Ruotsiin 1970-luvun alussa. Päivätyönsä ohella hän teki laulukeikkoja ja vuonna 1973 hän julkaisi omakustanteisen EP-levyn Alla Slussenin siltojen, jonka laulutekstit olivat Tukholmassa asuneen kirjailija Aappo I. Piipon kynästä. Jatkossa Piippo sanoitti kaikki Niemitalon levyt. Vuonna 1975 ilmestyi Niemitalon ensimmäinen albumi Elämän korttipeli, josta tuli menestys niin ruotsinsuomalaisten keskuudessa kuin Suomessakin. Tämän ansiosta hän saattoi jättää siihenastisen päivätyönsä telakalla ja vuonna 1976 hän perusti oman automaalaamon. Niemitalo palasi Suomeen 1980-luvun alussa ja kotiutui Jyväskylän seudulle. Tässä vaiheessa myös teatteri tuli vahvasti hänen elämäänsä.
Niemitalo on levyttänyt kantrityylisiä laulelmia, joiden tekstit kertovat elämästä vieraassa maassa ja maalaispojan tunteista suuressa kaupungissa. Hän on myös levyttänyt albumillisen Dan Anderssonin runoihin sävellettyjä lauluja. Niemitalon lauluääni muistuttaa Tapio Rautavaaraa, ja hän onkin esiintynyt Rautavaaran elämästä kertovassa näytelmässä Reissumies esittäen Rautavaaraa itseään. Poikavuosista asti ihailemansa Rautavaaran Niemitalo ehti tavata kahdesti tämän eläessä. Hän näytteli pääroolin Veikko Lavin elämästä kertovassa näytelmässä Isänmaan Toivo, joka esitettiin Kotkan kaupunginteatterissa vuonna 1983. Toistaiseksi viimeisen albuminsa Niemitalo julkaisi vuonna 2022.
Diskografia

Lähdettiinpä ruunalla Helsinkiin / Tumman orren alla (1966, Scandia KS 653)
Lippalakki / Vanha laulaja (1966, Scandia KS 673)
Tanssit Harjulassa / Saviset saappaat (1967, Scandia KS 732)
Alla Slussenin siltojen (1973,  RMEP-5296)
Kotimatka (Finncountry 1973,  Finncountry)
Elämän korttipeli (1975,  Finncountry)
Laulelmia suomalaismetsistä (1977,  BS-10976. Brevskolan, Stockholm)
Usko huomiseen (1978,  RCA Victor)
Laulelmia suomalaismetsistä (1979)
Elämän varsiteillä (1981)
Esa Niemitalo (1990)
Vuosien varrelta (2012)
Vuodet on vierineet (Esa Niemitalon albumi) (2022)
Aiheesta muualla

Esa Niemitalon kotisivut
Esa Niemitalon esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Etan Patz

Etan Patz vuonna 1978.
Etan Patz (s. 9. lokakuuta 1972 – kadonnut 25. toukokuuta 1979) oli 6-vuotias poika, joka katosi New Yorkissa toukokuussa 1979 matkalla kotoaan koulubussille. Häntä ei koskaan löydetty ja hänet julistettiin kuolleeksi vuonna 2001.
Patzin katoamisen vuosipäivä on Yhdysvalloissa nimitetty kansalliseksi kadonneitten lasten muistopäiväksi (engl. National Missing Children's Day).
Vuonna 2012 Pedro Hernandez -niminen mies asetettiin syytteeseen Patzin kidnappauksesta ja murhasta. Hernandez kertoi houkutelleensa Patzin työpaikalleen ja vieneensä tämän kellariin, murhanneensa Patzin ja hävittäneen ruumiin. Hernandezin asianajaja kiisti tunnustuksen luotettavuuden, koska Hernandez sairastaa skitsofreenistä persoonallisuushäiriötä ja kärsii muun muassa hallusinaatiosta.
Huhtikuussa 2015 valamiehistö vetäytyi 10 viikkoa kestäneen oikeudenkäynnin päätteeksi pohtimaan Hernandezin syyllisyyttä. Valamiehistö ei päässyt yksimielisyyteen syyllisyyskysymyksestä, minkä seurauksena oikeudenkäynti raukesi (engl. mistrial) toukokuussa 2015.
Elokuussa 2015 tuomari määräsi, että uusi oikeudenkäynti alkaa helmikuussa 2016 valamiehistön valitsemisella (engl. jury selection). Vuosi myöhemmin, helmikuussa 2017 valamiehistö katsoi Hernandezin syylliseksi Patzin kidnappaukseen ja murhaan. Saman vuoden huhtikuussa oikeus tuomitsi 56-vuotiaan Hernandezin elinkautiseen vankeuteen, jota hänen on istuttava vähintään 25 vuotta.
Tinker, Tailor, Soldier, Spy (minisarja)

| Tinker, Tailor, Soldier, Spy |
| --- | --- |

Kestoaika:  315 min
Perustuu:  John Le Carrén romaaniin
Pääosissa:  Alec Guinness
Alkuperämaa:  Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Esitetty:  1979
Tuotanto
Ohjaaja(t):  John Irvin
Käsikirjoittaja(t):  Arthur Hopcraft
Säveltäjä(t):  Geoffrey Burgon
Kuvaaja(t):  Tony Pierce-Roberts
Tuotantoyhtiö(t):   BBC  Paramount Pictures 
Aiheesta muualla
IMDb 
Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja on television minisarja vuodelta 1979, jonka on ohjannut John Irvin ja tuottanut BBC. Sarja perustuu John le Carrén samannimiseen romaaniin, jossa hän on käyttänyt hyväkseen Kim Philbyn tositarinaa. Sarja on seitsenosaisen ja se kestää yhteensä yli viisi tuntia. Pääroolia George Smileya näyttelee Alec Guinness.
Sarjan musiikin on säveltänyt Geoffrey Burgon, ja se on saanut runsaasti kiitosta. Kunkin jakson päätöskappale ”Nunc Dimittis” nousi jopa Britanniassa myyntilistoille.
Suomessa sarja esitettiin Kolmoskanavalla vuonna 1988.
Aiheesta muualla

Vakoilukirjailija Le Carre harkitsi loikkaa Neuvostoliittoon Yle Uutiset.  14.9.2008. Viitattu 27.1.2023.
Tinker (täsmennyssivu)

Tinker tarkoittaa muun muassa seuraavia:
englannin kielessä tinaseppää
tinker, kiertolaisia
Irlannincobin toinen nimitys
Sukunimi

Clarence L. Tinker (1887-1942), ensimmäinen Amerikan alkuperäisasukas, josta tuli kenraalimajuri
Gerald Tinker (s. 1951), yhdysvaltalainen pikajuoksija
Grant Tinker (s. 1925), yhdysvaltalainen NBC-televisioyhtiön ensimmäinen toimitusjohtaja
Joe Tinker (1880-1948), yhdysvaltalainen baseballin pelaaja
Frank G. Tinker (1909-1939), yhdysvaltalainen lentäjä Espanjan sisällissodassa Espanjan tasavaltalaisten ilmavoimissa
En halua tietää

| ”En halua tietää” Antti Tuisku |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Ensimmäinen
 Julkaistu: 7. huhtikuuta 2004
 Tuottaja(t): Kristian Maukonen
 Tyylilaji: R&B / pop
 Levy-yhtiö: BMG
 Levymerkki: RCA
Antti Tuiskun muut singlet
|   | ”En halua tietää” 2004 | ”Yritä ymmärtää” 2004 |
En halua tietää on Idols-televisio-ohjelmasta julkisuuteen nousseen suomalaisen poplaulajan Antti Tuiskun debyyttisingle, joka julkaistiin 7. huhtikuuta 2004 BMG-levy-yhtiön kautta. Kappale julkaistiin myöhemmin myös Tuiskun esikoisalbumilla Ensimmäinen.
Kristian Maukosen ja Petri Munckin käsialaa oleva ”En halua tietää” on R&B:tä ja poppia yhdistävä kappale, joka sai jonkin verran kritiikkiä, koska sen katsottiin olevan varsin lähellä Justin Timberlaken ”Cry Me a River” -hittikappaletta. Single menestyi silti mainiosti; se oli Suomen singlelistalla yhdeksän viikkoa, joista kaksi ensimmäistä kärjessä.
Singlejulkaisu sisälsi kappaleesta kolme erilaista versiota: alkuperäisen version, radiosoittoon menneen version ja instrumentaalin.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | En halua tietää (Radio Cut)  | 3.52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | En halua tietää (Original Mix)  | 4.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | En halua tietää (Instrumental)  | 3.54 |  |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Singlen arvostelu findance.comissa
Toivo Rinne

Toivo Feliks Rinne, vuoteen 1906 Rosenberg (3. helmikuuta 1895 Helsinki – 22. huhtikuuta 1968 Las Palmas, Espanja) oli suomalainen yritysjohtaja ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Rinteen vanhemmat olivat varastonhoitaja Kustaa Feliks Rinne, aiemmin Gustaf Felix Rosenberg, ja Ida Vilhelmina Rinne ja puoliso vuodesta 1918 Jenny Elina Niemi. Rinne kävi viisi luokkaa Helsingin Suomalaista normaalilyseota 1905–1910 ja Helsingin yksityisen kauppakoulun. Hän oli Ab Gottfrid Strömberg Oy:n konetehtaan oppilas, tuntikirjuri ja urakkahinnoittelija 1910–1916, Pajayhtiö Kaski & Kumpp:n konttoristi ja apulaistyönjohtaja 1916–1918, Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan tullaaja, lähettäjä, konttoristi ja teollisuus- ja lyhyttavaraosaston hoitaja 1918–1923 ja Osuustukkukaupan lyhyttavaraosaston, vuodesta 1946 kangas- ja lyhyttavaraosasto, hoitaja 1923–1946 ja kaupallinen johtaja 1946–1959. Rinne oli myös vuodesta 1953 Osuustukkukaupan johtokunnan varapuheenjohtaja ja hänellä useita muita osuustoiminnan ja liike-elämän luottamustehtäviä. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1955.
Etanaperhoset

| Etanaperhoset |
| --- | --- |
 Sibine stimulea -lajin toukka
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Punatäplämäiset Zygaenoidea
Heimo::  Etanaperhoset Limacodidae  Duponchel, 1844
Katso myös
   Etanaperhoset Wikispeciesissä   Etanaperhoset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Etanaperhoset (Limacodidae) on punatäplämäisiin perhosiin luettava pikkuperhosten heimo. Nimensä heimo on saanut toukistaan, jotka muistuttavat ulkonäöltään etanoita. Lajeja tunnetaan maailmanlaajuisesti noin 1000; enemmistö niistä esiintyy tropiikissa. Suomessa heimoa edustaa etanaperho (Heterogenea asella).
Täysikasvuiset etanaperhoset ovat lähes poikkeuksetta pieniä, karvaisia perhosia, joiden suuosat ovat surkastuneet. Pää on pieni ja jää monilla lajeilla keskiruumiin alle piiloon. Siivet ovat pituuteensa nähden varsin leveät ja perhonen on väritykseltään tavallisesti vaihtelevan ruskansävyinen. Takaruumis kaartuu monilla jyrkästi ylöspäin.
Etanaperhosten toukat ovat erikoisen muotoisia. Niiden käsnäjalat ovat muuttuneet imukuppimaisiksi ja rintajalat ovat surkastuneet. Jalkojen puutteen vuoksi toukka liikkuu aaltomaisesti ruumistaan liikutellen ja erittää alleen liukastetta helpottaakseen liikkumistaan. Monilla lajeilla on poltinkarvoja ja niihin liittyen toukan väritys on usein räikeä. Terveelle ihmiselle karvat eivät ole vaarallisia, mutta voivat aiheuttaa kivuliastakin poltetta. Kotelo on muodoltaan kuppimainen.