stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
M/S UND Adriyatik
Käyttöhistoria > Tulipalo

Varhain keskiviikkoaamuna 6. helmikuuta 2008 alus syttyi tuleen noin 24 kilometrin päässä Kroatian rannikolla sijaitsevasta Rovinjin kaupungista länteen. Alukselta annettiin hätäsanoma kello 4.04 paikallista aikaa. UND Adriyatik oli matkalla Istanbulista Triesteen. Koko 22-henkinen miehistö ja yhdeksän matkustajaa pelastettiin läheltä kulkevalle kreikkalaiselle M/S Ikarus Palace -alukselle, joka kuljetti heidät Italian Venetsiaan. Lastina UND Adriyatikillä oli 100–200 tonnia öljyä, yhdeksän tonnia muita vaarallisia aineita ja 200 rekkaa.
Kroatialaiset sammutuslentokoneet ja hinaajat saapuivat pian paikalle yrittämään sammuttaa paloa. Lentokoneet poistuivat kuitenkin pian, sillä niistä ei tilanteessa ollut hyötyä. Tulipalo sai alkunsa aluksen sisältä, joten sitä ei ollut mahdollista sammuttaa ulkopuolelta. Hinaajat kuitenkin jatkoivat veden suihkuttamista UND Adriyatikin runkoon tarkoituksena alentaa lämpötilaa ja estää rungon mahdollisia vaurioita. Pelättiin myös räjähdystä, jos tuli olisi yltänyt polttoainetankkeihin saakka. Merivirtaukset kuljettivat alusta kohti Kroatian rannikkoa. Alus oli myös ympäröity puomeilla mahdollisten öljyvuotojen varalta, mutta niiltä vältyttiin. Aamulla 7. helmikuuta laiva paloi yhä ja sen sijainti oli noin kahdeksan kilometriä Brijunin saarilla sijaitsevasta kansallispuistosta. Iltapäivällä tulipalo saatiin hallintaan ja Kroatian rannikko säästyi öljykatastrofilta.
8. helmikuuta koko tulipalo saatiin sammumaan ja alettiin neuvotellaan, mihin satamaan alus hinataan. Yksi mahdollinen määpänpää oli Italian Trieste.
Sammutusoperaatiossa oli mukana Alankomaista saapuneita laivapalojen asiantuntijoita, jotka laivan omistaja oli palkannut.
17. helmikuuta alus sijaitsi noin kahdeksan kilometrin päässä merellä kroatialaisesta Pulan kaupungista, kun italialaiset hinaajat alkoivat hinata alusta kohti Triesteä. 19. helmikuuta UND Adriyatik saapui Triesteen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fakta om Fartyg – M/S UND Adriyatik (ruotsiksi)
The ferry site – M/F UND Adriyatik (englanniksi)
Uutiset:
Croatia contains cargo ship fire (englanniksi)
CNN Türkin raportti palosta (Arkistoitu – Internet Archive) (turkiksi)
Valokuvia ja videoita:
Video palavasta laivasta (kroatiaksi)
Valokuvia palavasta laivasta (kroatiaksi)
Palavan UND Adriyatikin sijainti 6. helmikuuta 2008 ja päivää myöhemmin.
UND Adriyatik ja kaksi hinaajaa 10. helmikuuta 2008.
Laghmanin maakunta

| maakunta |
| --- | --- |

Valtio:  Afganistan
Pinta-ala:  3 842,58 km²
Väkiluku (2006):  386 400
 – väestötiheys:  101,8 as./km²
Laghman (myös: Lagman, pastuksi/ pers. ‏لغمان‎), on yksi Afganistanin 34 maakunnasta. Laghmanin asukasluku oli vuonna 2006 noin 386 400, ja arvio vuodeksi 2010 oli 391 148.[lähde? ] Maakunnan pinta-ala on 3 842,58.
Lahgmanin alueet
Laghmanin sijainti Afganistanin kartalla.
Alueet

Alingar
Alishing
Dawlat Shah
Mehtarlam
Quarghaee
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Laghman Provincial profile
Maakuntahallinnon verkkosivusto (englanniksi)
Afganistanin maakunnat
Badahšan
Badghis
Baghlan
Balkh
Bamiyan
Daikond
Džouzdžan
Farah
Farjab
Ghazni
Ghowr
Helmand
Herat
Kabul
Kandahar
Kapisa
Khust
Konar
Qunduz
Laghman
Logar
Nangarhar
Nimruz
Nurestan
Uruzgan
Paktia
Paktika
Panjshir
Parvan
Samangan
Sar-e Pol
Takhar
Vardak
Zabol
Lars Roar Langslet

| Lars Roar Langslet> Norjan kulttuuri- ja tiedeministeri |
| --- | --- |
 Willochin hallitus 14. lokakuuta 1981 – 9. toukokuuta 1986  
Edeltäjä:  virka perustettu
Seuraaja:  Hallvard Bakke
Suurkäräjäedustaja
 Oslon vaalipiiri 1969–1989  
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1936 Nesbyen, Norja
Kuollut: 18. tammikuuta 2016 (79 vuotta)
Ammatti:  toimittaja, kirjailija, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Høyre
Kunnianosoitukset:  Pyhän Olavin ritarikunta (1996) Karen Blixen -mitali (2006)
Lars Roar Langslet (5. maaliskuuta 1936 Nesbyen – 18. tammikuuta 2016) oli norjalainen toimittaja, kirjailija ja Høyren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1969–1989 ja toimi Norjan ensimmäisenä kulttuuriministerinä 1981–1986. Langslet kirjoitti useita tietokirjoja ja elämäkertoja.
Aiheesta muualla

Lars Roar Langslet Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Laituri (täsmennyssivu)

Laituri tarkoittaa seuraavia asioita:
laituri, rakennelma
laituri (rautatieliikennepaikka)
Laituri, kaupunki Georgiassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Laituri”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kuroshitsuji – Piru hovimestariksi

| Kuroshitsuji – Piru hovimestariksi |
| --- | --- |

黒執事,   (Kuroshitsuji)
Genre: toiminta, draama, yliluonnollinen, mysteeri, tragedia 
Manga
Tekijä: Yana Toboso
Julkaisija: Square Enix    Yen Press    Punainen jättiläinen
Sarjajulkaisulehti: Monthly GFantasy
Ensimmäinen painatus: 16. syyskuuta 2006 – Jatkuva
Kirjojen lukumäärä: 28 
TV-anime
Ohjaaja: Shinohara Toshiya
Studio: A-1 Pictures
Lähetyskanavat:  TBS, MBS, Animax
Alkuperäinen lähetyskierros: 2008 – 2009
Jaksojen määrä: 24 
TV-anime: Kuroshitsuji II
Ohjaaja: Hirofumi Ogura
Studio: A-1 Pictures
Lähetyskanavat:  TBS, MBS
Alkuperäinen lähetyskierros: 1. heinäkuuta 2010 – 17. syyskuuta 2010
Jaksojen määrä: 12 
TV-anime: Kuroshitsuji: Book of Circus
Ohjaaja: Noriyuki Abe
Studio: A-1 Pictures
Lähetyskanavat:  TBS, MBS
Alkuperäinen lähetyskierros: 10. heinäkuuta 2014 – 12. syyskuuta 2014
Jaksojen määrä: 10 
Elokuva: Kuroshitsuji: Book of the Atlantic
Ohjaaja: Noriyuki Abe
Studio: A-1 Pictures
Julkaisupäivämäärä: 21. tammikuuta 2017
Kesto: 100 minuuttia 
Kuroshitsuji – Piru hovimestariksi (jap. 黒執事, Kuroshitsuji) on Yana Toboson piirtämä ja kirjoittama mangasarja, jota on julkaistu vuoden 2006 syyskuusta lähtien Square Enixin poikien sarjoihin keskittyneessä Monthly GFantasy-lehdessä. Sarjan päähahmot ovat 13-vuotias aatelispoika Ciel Phantomhive ja tämän demoninen hovimestari ja henkivartija Sebastian Michaelis. Shinohara Toshiyan ohjaama ja A-1 Picturesin tuottama 24-jaksoinen animesarja alkoi Japanissa vuoden 2008 talvikaudella. Animen toinen tuotantokausi (12 jaksoa) esitettiin Japanissa vuoden 2010 kesäkaudella.
Suomessa aloitettiin mangan julkaisu vuoden 2012 heinäkuun puolivälissä.
Juoni

Tapahtumat sijoittuvat kuvitteellisen viktoriaanisen ajan Lontoon liepeillä sijaitsevaan kartanoon. Hovimestari Sebastian Michaelis palvelee 13-vuotiaan Ciel Phantomhiven taloutta. Ciel johtaa Phantomhiven aatellissukua ja suvun lelu- ja karamelli-imperiumia, sekä työskentelee kuningattarelle salaisissa tehtävissä. Ciel suoriutuu tehtävistään vaivatta Sebastianin demonivoimien ansiosta.
Aiheesta muualla

Square Enixin virallinen kotisivu
Animen virallinen kotisivu
Maria Magdalena (kappale)

|  Maria Magdalena> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Tony Wegas
Säveltäjä(t):  Christian Kolonovits Johann Bertl
Sanoittaja(t):  Thomas Spitzer
Euroviisutiedot
Vuosi:  1993
Maa:  Itävalta
Kieli:  saksa
Sijoitus:  14.
Pisteet:  32
Sanat:  sanoitus
Muuta:  Kapellimestarina Christian Kolonovits
Maria Magdalena on Tony Wegasin esittämä kappale, joka edusti Itävaltaa vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 25 maan joukosta sijalle 14. 32 pisteellä.
Maanluonto

Maanluonto on oikeushistoriallinen käsite, joka liittyy sääty-yhteiskunnan erioikeuksiin eli privilegioihin ja verotusjärjestelmään. Maanluonto määritti sääty-yhteiskunnassa kiinteistöjen omistus- ja nautintasuhteet.
Suomessa oli kolme maanluontoa: kruununtila, perintötila ja rälssitila.
Maanluonnot Suomessa

Kaikki tilat Suomessa olivat joko sellaisia, joihin yksityinen ei voinut saada omistusoikeutta, eli kruununluontoisia tiloja, taikka sellaisia, joita yksityinen voi omistusoikeudella hallita eli yksityisluontoisia tiloja.
Yksityismaa eli omaperäismaa oli joko vero- eli perintömaata taikka rälssimaata. Näiden maanluontojen erona oli se, että vero- eli perintömaasta oli kruunulle suoritettava kaikki ne verot, jotka ylipäänsä rasittivat maata, kun taas rälssimaa oli vapaa maaveroista.
Maanluonnot Suomessa > Rälssimaa

Rälssimaata oli kahta laatua: täysi rälssi ja yleinen rälssi. Täyteen rälssiin kuului se maa, jolla oli ollut perinteisesti laajin verovapaus ja joka oli vapaa kaikista kruunulle menevistä maaveroista sekä useimmista maahan muutoin liittyvistä rasituksista. Ainoastaan muutamiin, alkujaan kunnallista luontoa oleviin rasituksiin otettiin täyden rälssin puolesta osaa. Näitä rasituksia olivat maantien- ja sillanteko, kirkon rakentaminen, papiston sekä silta- ja jahtivoutien palkkaaminen, köyhäinhoito sekä kustannukset petoeläinten hävittämisestä ja kulovalkean sammuttamisesta.
Maanluonnot Suomessa > Rälssimaa > Täysi rälssi

Täyden rälssin oikeuksia nauttivat tilat olivat joko sätereitä, rälssikarjataloja tai piiritaloja. Ominaista sätereille oli, että ne erityisen, aatelin oikeuksia suojaavan määräyksen kautta vapautettiin sekä valtiolle maksettavasta verosta että ratsupalveluksen suorittamisesta. Rälssikarjatalot ja piiritalot syntyivät siten, että säteritalon verovapaus ulotettiin ensin sen lähimpään taloon (rälssikarjatalot) ja myöhemmin kaikkiin peninkulman piirissä siitä oleviin taloihin (piiritalot). Oleellinen ero näiden talojen ja säteritalon välillä oli, ettei niillä tarvinnut, kuten säteritalolla, rakentaa ja ylläpitää päärakennusta.
Maanluonnot Suomessa > Rälssimaa > Täysi rälssi > Piiritalot

Piiritalot nauttivat täyden rälssin verovapautta ainoastaan silloin, kun ne olivat sätereihin yhdistettyjä. Jos ne eivät olleet sätereihin yhteydessä, niistä oli suoritettava laamannin- ja kihlakunnantuomarinvero sekä käräjäkapat. Sen lisäksi ne olivat majoitusmääräysten alaiset ja velvolliset ottamaan osaa pappilan ja käräjätalon rakentamiseen.
Maanluonnot Suomessa > Rälssimaa > Yleinen rälssi

Yleiset rälssitalot olivat joko puhtaita rälssitiloja, verorälssitiloja tai rälssiverotiloja.
Puhtaat rälssitilat olivat tiloja, jotka oli vapautettu maaveroista ratsupalveluksen vastikkeeksi.
Verorälssitilat olivat tiloja, joissa kruunu oli luovuttanut rälssiveron perintötalosta jollekulle vapaatilalliselle.
Rälssiverotilat olivat syntyneet siten, että omistaja oli myynyt tai muuten luovuttanut omistusoikeutensa vapaatilaan toiselle, mutta pidättänyt itselleen siitä vuotuisen veron, taikka pitänyt talon, mutta luovuttanut veron siitä toiselle vapaatilalliselle.
Rälssiluontoisia olivat myös Viipurin läänissä sijaitsevat lahjoitusmaat (Asetus 25.11.1826), mutta nämä tilat lunastettiin vähitellen valtiolle tai ne tulivat jaetuiksi lampuotien kesken 1800-luvun lopussa.
Maanluonnot Suomessa > Kruununluontoiset tilat

Kruununluontoisia tiloja oli Suomessa kahdenlaisia:
kruununtilat, joita yksityiset hallitsivat niin sanotulla vakaalla hallintaoikeudella. Tällaisia olivat tavalliset kruununtilat sekä kruununluontoiset ratsuvelvolliset säterit, uutistalot, verollepannut torpat ja ulkopalstat.
kruununtilat, jotka annettiin vuokralle valtion laskuun. Näihin kuuluivat kuninkaankartanot, kuninkaan karjatalot, sotilas- ja siviilivirastojen virkatalot, kirkollisviraston palkkatilat ja sairashuonetilat.
Kruununluontoiseksi maaksi katsottiin kirkollisviraston virkatalot, jotka olivat määrätyt papiston palkkaamiseksi maalla, kaupungille annettu maa sekä kruununmetsät.
Maanluonnon pysyvyys

1600-luvun puoliväliin saakka tila saattoi muuttaa luontoaan säteristä verotaloksi ja päinvastoin. Tällöin tilan omistajan yhteiskunnallinen sääty määräsi tilan luonnon. Kun maanomistusolot olivat vakiintuneet ja etenkin sen jälkeen, kun ruotujakolaitos oli lopullisesti kehittynyt, muodostuivat maan eri luonnot pysyviksi. Aatelinen ei enää voinut muuttaa omistukseensa joutunutta verotaloa rälssiluontoiseksi, ja säteritila pysyi verovapaana, vaikka se tuli aatelittoman haltuun. Tämän mukaisesti säädettiin vuoden 1789 yhdistys- ja vakuuskirjassa, ettei maa saa ”muuttaa ikivanhaa luontoansa ja erotustaan säterin, vapaamaan, perintömaan ja kruununmaan välillä”.
Samalla hävisivät vähitellen myös ne rajoitukset, joita aatelittomilla oli ollut verovapaan maan hankkimiseen ja hallitsemiseen nähden. Yhdistys- ja vakuuskirja poisti lopullisesti vapaan maanomistuksen esteet muuten, paitsi että täyden rälssin luontoista maata saivat omistaa vain aateliset. Tämä rajoitus lakkautettiin 2. huhtikuuta 1864 annetulla asetuksella, jonka jälkeen jokainen Suomen kansalainen säätyyn ja yhteiskuntaluokkaan katsomatta on saanut hankkia ja omistaa myös säteriluontoista vapaamaata.
Sen jälkeen kun 29. marraskuuta 1924 annettiin laki eräiden maaverojen lakkauttamisesta, perintö- ja rälssimaan ero sekä erilaisten rälssitilojen ero keskenään menetti oleellisen merkityksensä.
Malta (saari)

Malta
Maltan valtio satelliittikuvassa. Maltan saari on oikealla.
| --- | --- |
Sijainti:   Malta
Saariryhmä:  Malta
Korkeimmat kohdat:  Ta' Dmejrek (en) (käännä suomeksi), 239  m 
Pinta-ala:  246 km²
| --- | --- |
Suurin kaupunki:  Birkirkara
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Malta on samannimisen valtion pääsaari ja sen kolmesta asutusta saaresta suurin. Se sijaitsee Välimeressä Sisiliasta etelään. Maltalta länteen on Tunisia ja etelään Libya. Saaren pinta-ala on 246 neliökilometriä. Valtion pääkaupunki Valletta sijaitsee saarella. Muut Maltan valtion asutut saaret ovat Gozo ja Comino.
Saarelta puuttuu puusto, koska jo foinikialaiset kaatoivat sen laivanvarustustarpeisiinsa. Saari on huomattavan tiheään asuttu. Sillä on matalahkoja kukkuloita sekä porrastettua peltoa.
Maltan saaret
Malta
Gozo
Comino
Cominotto
Filfla
St. Paul’s Island
Manoel Island
Fungus Rock
Makuuhaava

Makuuhaava.

Makuuhaava eli painehaava (decubitus) on ihovaurio, joka syntyy sellaisiin potilaisiin, jotka joutuvat makaamaan tai istumaan pitkiä aikoja eivätkä kykene vaihtamaan asentoa. Painehaavoja esiintyy sellaisissa ruumiinalueilla, joilla luut ovat pinnassa ja joutuvat paineen alaisiksi, kuten esimerkiksi ristiluu, lantio sekä olka- ja kantapäät. Painehaavat ovat yleisiä myös pyörätuolia käyttävillä.
Painehaava on hapenpuutteesta johtuva kudosvaurio iholla ja ihonalaisissa kudoksissa. Vaurion voi aiheuttaa paine, ihon venyminen, hankaus tai kaikki tekijät yhdessä. Paine estää veren normaalin kierron iholla, jolloin iho ei saa ravinteita ja heikkenee.
Painehaava voi syntyä jo muutamassa tunnissa tai päivässä ja sen ensimmäinen oire on ihon punoitus ja kuumoitus sekä aristus painettaessa. Jos makuuhaavaa ei hoideta, saattaa iho rikkoutua ja infektoitua. Pahimmassa tapauksessa voi syntyä jopa luuhun asti ulottuvia haavoja.
Makuuhaavoja ehkäistään potilaan ihoa hoitamalla sekä asentoa välillä vaihtamalla.
Syvyysluokitus

I-asteen painehaava: Iho on ehjä, mutta punoittaa eikä punoitus häviä 30 minuutin kuluessa paineenpoiston tai asennonvaihdon jälkeen. Ihon värin vaaleneminen, turvotus ja kovettumat voivat olla painehaavan merkkejä. Hoidettuna ennalleen palautuva tila.
II-asteen painehaava: Ihon pinta on rikki. Epiteelikudos on vaurioitunut ja haava ulottuu mahdollisesti verinahkaan asti, mutta ei sen läpi. Iholla saattaa olla rakkuloita. Kivulias. Hoidettuna ennalleen palutuva tila.
III-asteen painehaava: Haava ulottuu ihonalaiseen kudokseen. Mahdollisesti nekroottinen vaurio näkyy kraatterina, ellei peity ruven alle. Haava saattaa muodostaa fistelin tai ontelon. Lihaskalvo on ehyt. Haava on infektioriski ja vaatii kirurgista hoitoa.
IV-asteen painehaava: Haava ulottuu ihonalaisiin kudoksiin, lihakseen, luuhun, jänteeseen. Haavaan liittyy laajaa pehmytosakudoksen kuoliota, mahdollisesti luutulehdusta sekä kuivumista ja anemiaa. Haava saattaa olla kokoihovaurio tai iholla voi näkyä vain pieni fisteliaukko. Haavan pohjalla ei yleensä ole kivuntunnetta. Haava on sepsisriski ja vaatii kirurgista hoitoa.
Makuuhaavan hoito

Oleellisinta on pyrkiä ennaltaehkäisemään makuuhaavan synty. Toisin sanoen, on tärkeätä tiedostaa tilanne, jossa riski makuuhaavan syntymiseen on suurentunut (esim. kipsihoito).
Makuuhaavan hoidon kulmakivi, syvyysluokituksesta riippumatta, on haavan aiheuttaneen paineen poistaminen. Muu hoito riippuu haavan koosta, luonteesta ja potilaaseen liittyvistä asioista. Hoito on joko kirurginen (haavan kirurginen puhdistus ja mahdollisesti plastiikkakirurginen peitto) tai konservatiivinen eli haavan paikallishoito tai molemmat. Haavan ominaisuuksien mukaisesti valitaan sopiva haavanhoitotuote. On olemassa tutkimuksia, joissa on todettu että tuotteet, jotka ovat sekä laajakirjoisesti antimikrobisia että epitelisaatiota eli uuden ihon kasvua tukevia edesauttavat makuuhaavan paranemista. Esimerkkinä on CE- merkitty pihkasalvavalmiste. Kansainvälistä konsensusta haavanhoitotuotteen valinnassa painehaavan paikallishoidossa ei tällä hetkellä kuitenkaan ole.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Makuuhaava Wikimedia Commonsissa
Syvyysluokitukset.
Kylmäverinen

Ardennienhevonen on tyypillinen raskas kylmäverinen
Kylmäverinen on hevostyyppi, joka kehitettiin aikoinaan pelto- ja vetotöihin. Nykyisin kylmäverisiä hevosia käytetään teollisuusmaissa lähinnä mainosvaunujen vetäjinä, harvemmin työajossa. Joitakin rotuja käytetään ravureina erityisesti Pohjoismaissa. Kylmäveristen suosio harrasteratsuina on niiden rauhallisen luonteen ja hyvinkin painavaa ratsastajaa kestävän rakenteen ansiosta kuitenkin kasvanut 1900-luvun lopulta lähtien.
Ominaisuudet

Kylmäveriset hevoset ovat raskasrakenteisia ja jykeviä ja jaksavat vetää suuriakin kuormia. Niiden takaosa on erittäin lihaksikas ja askeleet lyhyet. Takajalat ovat lähellä toisiaan ja lavat paljon pystymmät kuin esimerkiksi ratsuhevosilla, jotta länget istuisivat hevoselle paremmin. Kylmäveriset ovat tavallisesti suurikokoisia, ja maailman kookkain hevosrotu onkin brittiläinen shirehevonen, jonka säkäkorkeus voi olla jopa yli kaksi metriä. Luonteeltaan kylmäveriset on jalostettu rauhallisiksi, kärsivällisiksi ja kaikin puolin helpoiksi käsitellä, koska tätä vaativat sekä eläinten suuri koko että niiden alkuperäinen käyttötarkoitus. [lähde? ]
Käyttö

Vaikka kylmäverisiä näkee teollistuneissa maissa enää vain harvoin pelloilla tai muutenkaan varsinaisesti "töissä", niille järjestetään monissa maissa edelleen paljon näyttelyitä ja kilpailuita. Joitakin rotuja käytetään myös vankkurihevosina erilaisissa näytöksissä ja paraateissa. Esimerkiksi näyttävää ja vahvaa juutinhevosta käytetään suurten olutvankkureitten vetäjänä. Kylmäverisiä myös risteytetään täysiveristen kanssa puoliverityyppisten ratsuhevosten tuottamiseksi, ja tällä tavoin voidaankin saada aikaan erinomaisia koulu- ja estehevosia.
Luokittelu

Raskaiden kylmäverirotujen ohella monet hieman kevyemmät, mutta työhevosiksi hyvin soveltuvat rodut (esimerkiksi friisiläishevoset, haflingerit ja tinkerit) luokitellaan usein kylmäverisiksi. Näissä hevosissa näkyy kevyttä muotoa mutta myös kylmäverirotujen piirteitä: esimerkiksi vuohiskarvat ovat pitkät ja pää on suuri ja raskastekoinen. Suomenhevonen luokitellaan tavallisesti kylmäveriroduksi, mutta suhteellisen keveytensä ja monikäyttöisyytensä vuoksi se luetaan joskus niin kutsuttuihin yleisrotuihin.
Mali (täsmennyssivu)

Mali tarkoittaa seuraavia:
mali (Artemisia absinthium) eli koiruoho, kasvilaji marunoiden (Artemisia) suvussa
Mali, valtio Afrikassa
Malin kuningaskunta, entinen kuningaskunta Länsi-Afrikassa (noin 1200–1500)
Malin liittovaltio, entinen valtio Länsi-Afrikassa (1959–1960)
Mali, kaupunki Guineassa
Malin prefektuuri, hallintoalue Guineassa
Mali, joki Myanmarissa
Mali, ARM Holdingsin grafiikkasuoritin
Henkilöt

Mali on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Andreja Mali (s. 1977), slovenialainen ampuma- ja maastohiihtäjä
Antara Mali, intialainen näyttelijä
Atle Mali (1904–1961), suomalainen ylilääkäri ja lääkintöneuvos, professorin arvonimi
Christian Mali (1832–1906), saksalainen taidemaalari
Magnus Mali (s. 1982), suomalainen tietokilpailukirjailija, Turkka Malin poika
Matti Mali (vuoteen 1934 Malin, 1903–1964), suomalainen korkeimman oikeuden oikeusneuvos
Mika Mali (s. 1958), suomalainen lauluntekijä ja muusikko
Turkka Mali (1956–2023), suomalainen sanoittaja ja muusikko, Mika Malin veli
Muuta

Mika ja Turkka Mali, Mika Malin ja Turkka Malin muodostama suomalainen lauluduo
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mali”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Maria Magdalena Dumitrache

| Mitalit> Maa:   Romania.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Romania.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Romania.Naisten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Romania> Naisten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sydney 2000 | kahdeksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Köln 1998 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | St. Catharines 1999 | kahdeksikko |  |
Maria Magdalena Dumitrache (s. 3. toukokuuta 1977 Târgoviște) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari.
Dumitrache saavutti kahdeksikossa olympiakultaa Sydneyssä 2000. Hän voitti kahdeksikon maailmanmestaruuden 1998 ja 1999. Lisäksi hän sijoittui perämiehettömässä nelosessa viidenneksi 1998. Nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti perämiehettömässä nelosessa kultaa 1994 sekä hopeaa 1993 ja 1995. Kahdeksikossa hän sai hopeaa 1993, 1994 ja 1995.
Läänemaa

| Läänemaa Lääne maakond |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
 Koordinaatit: 59°0′0″N, 23°45′0″E 
Valtio:   Viro
Kuntia:  3
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Haapsalu
 – Maaherra:  Innar Mäesalu
Pinta-ala:  1 815,57 km²
Väkiluku (1.1.2018):  21 174
 – väestötiheys:  12 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  EE-57
 
Maakunnan verkkosivut
Läänemaa (toisinaan suom. Länsimaa[lähde? ], vir. Lääne maakond) on maakunta Viron länsirannikolla. Maakunnan keskuspaikka on Haapsalu. Maakunnassa on 21 174 asukasta (1.1.2018). Sen pinta-ala on 1 816 neliökilometriä.
Maantiede

Läänemaa on alavaa tasankoa tai loivasti kumpuilevaa lakeutta, jonka pääosa on viljelys- tai laidunmaata. Suurin joki on Kasari, joka laskee Matsalunlahteen Pohjois-Euroopan suurimmalla luhtasuolla. Maakuntaan kuuluvat myös saaret Vormsi ja Osmussaari.
Kaupungit ja kunnat

Vuoden 2017 hallintouudistuksen jälkeen maakunnassa on yksi kaupunki (Haapsalun kaupunki) ja kaksi kuntaa: Lääne-Nigula ja Vormsi. Uudistuksessa Ridalan kunta ja vanha Haapsalu yhdistyivät uudeksi Haapsaluksi. Lääne-Nigulan kunta muodostettiin vanhasta Lääne-Nigulasta, neljästä muusta kunnasta (Noarootsi, Nõva, Martna ja Kullamaa) sekä Nissin kunnan Rehemäen kylästä. Läänemaan eteläosan kaksi kuntaa (Hanila, Lihula) siirtyivät uudistuksessa osaksi Pärnumaalle muodostettua Läänerannan kuntaa.
Väestö

Vuonna 2011 Läänemaalla oli 24 140 asukasta, joista 21 499 (89,1 %) oli virolaisia, 1 965 (8,1 %) venäläisiä ja 659 (2,7 %) muita kansallisuuksia.
Talous

Maakunnan teollisuudenaloja ovat elintarvike- ja metsäteollisuus. Lisäksi maakunnassa työllistää virkistys- ja terveydenhoitoala.
Hallinto ja politiikka

Hiidenmaan, Läänemaan ja Saarenmaan maakunnat muodostavat Viron riigikogun vaalien vaalipiirin numero 5 (Valimisringkond Nr 5 Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa), josta valitaan yhteensä kuusi kansanedustajaa Viron 101-jäseniseen parlamenttiin.
Kuvia

Haapsalun rautatieasema, jonne ei ole rautatieyhteyttä.
Koluveren piispanlinna.
Rälbyn kylää Vormsin saarella.
Osmussaari on Viron luoteisimpia saaria.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Läänemaa Wikimedia Commonsissa
Läänemaan kunnat vuodesta 2017.