stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Contest (1894)
Palvelus

Uransa alus oli kotivesillä, kunnes se myytiin 11. heinäkuuta 1911 romutettavaksi Wardille Prestoniin.
Etelä-Afrikan naisten maahockeymaajoukkue

Etelä-Afrikan naisten maahockeymaajoukkue edustaa Etelä-Afrikkaa naisten maahockeyn maaotteluissa. Etelä-Afrikan paras saavutus olympiaturnauksessa on yhdeksäs sija vuodelta 2004. Etelä-Afrikka on voittanut olympiaturnauksessa vain Kiinan (2000), Saksan (2004), Espanjan (2004), Uuden-Seelannin (2008) ja Yhdysvallat (2012).. Kansainvälisen lajiliiton rankingissa Etelä-Afrikka on sijalla 16 (kesäkuu 2020).
Lajin maailmanmestaruuskilpailuissa Etelä-Afrikan paras sijoitus on seitsemäs vuodelta 1998. Viralliset MM-kilpailut on pelattu vuodesta 1972, mutta ennen sitä järjestetyissä turnauksissa Etelä-Afrikka menestyi. Se voitti turnauksen vuonna 1956, oli hopealla yhdessä Englannin ja Australian kanssa vuonna 1952 ja saavutti pronssia vuosina 1936, 1959, 1963 ja 1967.
Afrikan maahockeyturnauksissa Etelä-Afrikka on menestynyt. Afrikan kisoissa naisten maahockeyturnaus oli mukana kolmesti, vuosina 1995–2003. Etelä-Afrikka voitti kaikki turnaukset. Afrikan mestaruuskilpailuissa Etelä-Afrikka on voittanut kaikki seitsemän turnausta vuosina 1994–2017. Ensimmäiseen turnaukseen vuonna 1990 Etelä-Afrikka ei osallistunut. Etelä-Afrikka on voittanut myös vuosien 2007 ja 2011 olympiakarsinnat.
Eric Gustafsson Stenbock

Erik Gustafsson Stenbock (1538-1602)
Eric Gustafsson Stenbock (1538–1602) oli ruotsalainen valtaneuvos vuodesta 1568. Hän osallistui kapinointiin  Eerik XIV:tä vastaan. Sigismund nimitti hänet vuonna 1594 Länsi-Götanmaan käskynhaltijaksi, ja hän ei totellut Kaarle-herttuan käskyjä. Hän joutui maanpakoon, kun herttua ryhtyi vuonna 1597 valloittamaan Älvsborgia.
Hänen isänsä oli Gustaf Olofsson Stenbock.
HMS Cicala

| HMS Cicala |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Barclay Curie
Laskettu vesille:  19. joulukuuta 1915
Palveluskäyttöön:  helmikuu 1916
Poistui palveluskäytöstä:  romutettu 1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  635 t
Pituus:  72,39 m
Leveys:  11 m
Syväys:  1,2 m
Koneteho:  2 000 hv
Nopeus:  14 solmua (26 km/h)
Miehistöä:  55
Aseistus
Aseistus:  2 x BL 6" Mk VII -tykkiä 2 x 12 naulan tykkiä 6 x .303 Maxim-konekivääriä
HMS Cicala oli Britannian kuninkaallisen laivaston Insect-luokan tykkivene.
Palvelus

Ensimmäisen maailmansodan Cicala oli Britteinsaarten puolustuksessa. Se lähti 1918 HMS Cockhaferin, HMS Cricketin ja HMS Glowwormin kanssa Pohjois-Venäjälle Arkangeliin, jossa niistä muodostettiin Dvinajoelle tykkivenelaivue tukemaan Venäjän valkoisten joukkojen taistelua. Operaatiosta vapauduttuaan alus siirrettiin Kiinan asemalle, jolla se palveli sisaralustensa kanssa.
Alus liitettiin HMS Mantiksen ja HMS Tarantulan niin kutsuttuun länsirannan laivueeseen lähelle Hongkongia. Se siirrettiin vuonna 1941 Hongkongiin. Alukseen osui 21. joulukuuta japanilaisten ilmahyökkäyksessä kolme pommia, jotka upottivat aluksen West Lamman kanavaan.
Aluksen päälliköt

I. H. Bockett-Pugh (1932)
HMS Contest (1913)

| HMS Contest |
| --- | --- |
 HMS Contest

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Hawthorn Leslie and Company, Newcastle-upon-Tyne
Kölinlasku:  26. joulukuuta 1911
Laskettu vesille:  7. tammikuuta 1913
Palveluskäyttöön:  kesäkuu 1913
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 18. syyskuuta 1917
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 072 t 1 300 t (max)
Pituus:  81,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,2 m
Syväys:  2,9 m
Koneteho:  24 500 shp
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  73
Aseistus
Aseistus:  3 × BL 4 tuuman Mk VIII -tykkiä 2 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Contest oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto-ohjelmassa Hawthorn Leslie and Companyltä Newcastle-upon-Tynestä, missä köli laskettiin 26. joulukuuta 1911. Alus laskettiin vesille 7. tammikuuta 1913 ja valmistui samana vuonna kesäkuussa.
Palvelus

Alus upposi Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen torpedoimana 18. syyskuuta 1917.
Hangasjärvi (Kouvola)

| Hangasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola (Valkeala)
Koordinaatit:  60°59′46″N, 27°05′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Harjunjoen–Lappalanjärven alue (14.18)
Laskujoki:  Mustajoki Matalajärveen 
Järvinumero:  14.184.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  83,8 m  
Pituus:  5,2 km  
Leveys:  4,6 km  
Rantaviiva:  29,1425 km  
Pinta-ala:  3,28003 km²   
Tilavuus:  0,00821258 km³ 
Keskisyvyys:  2,5 m  
Suurin syvyys:  10,36 m  
Saaria:  15 
 fiHangasjärvi 
Hangasjärvi  on Kymenlaaksossa, Kouvolan Valkealassa sijaitseva järvi. Se sijaitsee Valkealan itäosassa, lähellä Inkerilän ja Tirvan kyliä sekä Etelä-Karjalan ja Luumäen rajaa. Inkerilän kylä sijaitsee järven pohjoisrannalla.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 328 hehtaaria eli 3,3 neliökilometriä, se on 5,2 kilometriä pitkä ja 4,6 kilometriä leveä. Sillä on 15 saarta, joiden yhteispinta-ala on 1,9 hehtaaria.  Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 8,2 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0082 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,5 metriä ja suurin syvyys on 10,4 metriä. Sen rantaviivan pituus on 29,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 83,8 metriä mpy.
HMS Blenheim (1813)

| HMS Blenheim |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Deptfordin telakka
Kölinlasku:  elokuu 1808
Laskettu vesille:  31. toukokuuta 1813
Palveluskäyttöön:  kesäkuu 1813
Poistui palveluskäytöstä:  myyty 1865
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 747 bm
Pituus:  54 m (tykkikansi)
Leveys:  14,48 m
Syväys:  6,4 m
Koneteho:  täystakiloitu purjealus
Aseistus
Aseistus:  74 tykkiä
HMS Blenheim oli Britannian kuninkaallisen laivaston 74-tykkinen Armada-luokan kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 4. tammikuuta 1808 Depftordin telakalta, missä köli laskettiin elokuussa. Alus laskettiin vesille 31. toukokuuta 1813 ja valmistui sekä varustettiin 10. kesäkuuta – 22. heinäkuuta 1813 Woolwichissa. Valmistuskustannukset olivat 76 865 puntaa ja varustaminen maksoi 3 215 puntaa.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen kesäkuussa 1813 päällikkönään Samuel Warren. Se oli 1814 Välimerellä ja poistettiin 1815 palveluksesta Chathamissa siirrettynä reserviin. Alus oli huhtikuusta 1820 joulukuuhun 1824 telakalla Woolwichissa, mikä maksoi 41 484 puntaa. Alus makasi ankkurissa Woolwichissa, kunnes se siirrettiin 1830 Portsmouthiin. Alus varustettiin tammikuusta kesäkuuhun 1836 koealukseksi Sheernessissä 4 351 punnalla.
Alus varustettiin huhtikuusta heinäkuuhun 1839 Sheernessissä meripalvelukseen, minkä kustannukset olivat 13 223 puntaa. Alus palasi palvelukseen huhtikuussa 1839 ja oli ensimmäisessä oopiumisodassa 1840–1841. Amiraliteetin 20. lokakuuta 1845 antamalla määräyksellä alus muutettiin marraskuusta 1845 maaliskuuhun 1847 potkuritaistelulaivaksi Blackwallissa Wigramin telakalla, mikä maksoi 31 857 puntaa. Limehouselainen Seward toimitti höyrykoneen, joka maksoi 25 412 puntaa ja asennus 1 511 puntaa. Alus varustettiin maaliskuusta toukokuuhun 1847 meripalvelukseen 5 526 punnalla Woolwichissa.
Alus varustettiin tammikuusta maaliskuuhun 1854 3 977 punnalla meripalvelukseen Portsmouthissa. Se osallistui Krimin sotaan Itämerellä 1854-1855. Sodan aikana aluksen mastoon osui 32 naulan tykin ammus.
Alus muutettiin helmikuusta huhtikuuhun 1858 8 032 punnalla Portsmouthissa rannikkovartiolaivaksi. Se oli Portlandissa 1858-1860 ja sen jälkeen Pembrokessa 1860-1865. Alus myytiin romutettavaksi 1865.
HMS Blean

| HMS Blean |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Hawthorn Leslie and Company, Hebburn
Kölinlasku:  22. helmikuuta 1941
Laskettu vesille:  15. tammikuuta 1942
Palveluskäyttöön:  23. elokuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 11. joulukuuta 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 070 t (standardi) 1 458 t (max)
Pituus:  85,3 m
Leveys:  10,16 m
Syväys:  3,51 m
Koneteho:  19 000 hv
Nopeus:  27 solmua (50 km/h)
Miehistöä:  168
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 4" Mk XVI -tykkiä kaksiputkisina Mk XIX -asennuksina 4 × QF 2 naulan Mk VIII -tykkiä neliputkisena Mk VII -asennuksena 2 × Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykkiä yksiputkisina P Mk III -asennuksina 2 × 21" (533 mm) torpedoputkea 4 × syvyyspomminheitintä ja 3 kiskoa, joihin 110 syvyyspommia
HMS Blean (viirinumero L47) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin III saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa. Alus nimettiin Blean Beagles Huntin mukaan, mikä pidettiin Bleanin kylässä Canterburyn pohjoispuolella.
Valmistus

Alus tilattiin 27. huhtikuuta 1940 osana vuoden 1940 hätäohjelmaa Hawthorn Leslie and Companyltä Hebburnistä, missä köli laskettiin 22. helmikuuta 1941 työnumerolla 4247. Alus laskettiin vesille 15. tammikuuta 1942 ja valmistui 23. elokuuta. Aluksen ensimmäiseksi ja ainoaksi päälliköksi määrättiin 20. heinäkuuta 1942 alkaen Norman John Parker.
Palvelus

Elokuussa 1942 alus oli valmistajan koeajoissa, minkä jälkeen se läpäisi hyväksyntätestit. Alus siirtyi hyväksynnän jälkeen Scapa Flowhun varustettavaksi sekä koulutuksen aloittamiseksi. Alus oli syyskuussa koulutettavana Kotilaivastossa, minkä päätyttyä se aloitti Pohjanmeren saattueiden suojaamisen.
Lokakuussa alus oli huollettavana Thamesin alueen telakalla, jossa ollessaan se sai määräyksen siirtyä Välimerelle. Sen tehtävänä oli tukea Pohjois-Afrikan maihinnousua. Alus siirtyi saattueen mukana Gibraltarille, jonne saavuttuaan se liitettiin 58. hävittäjäviirikköön.
Alus suojasi 11. joulukuuta 1942 Algerian rannikolla saattuetta KMF4 yhdessä HMS Wishartin kanssa, kun Saksan laivaston sukellusvene U-443 havaitsi saattueen. Sukellusvene laukaisi yhden torpedon kohti Bleania ja toisen kohden saattuetta, mutta kumpikin osui saattaneeseen hävittäjään. Torpedoitu alus upposi 60 merimailia rannikosta neljässä minuutissa, jolloin sai surmansa 89 miehistönjäsentä. Wishart pelasti kahdeksan upseeria ja 86 miehistönjäsentä.
HMS Contest (R12)

| HMS Contest |
| --- | --- |
 HMS Contest

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  J. Samuel White and Company, Cowes
Kölinlasku:  1. marraskuuta 1943
Laskettu vesille:  12. joulukuuta 1944
Palveluskäyttöön:  9. marraskuuta 1945
Loppuvaihe:  romutettu 1960
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 854 t (standardi) 2 575 t (max)
Pituus:  110,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,9 m
Syväys:  3,05 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  186
Aseistus
Aseistus:  4 x QF 4,5" Mk IV yksiputkisina CP Mk V -asennuksina 2 x Bofors 40 mm kaksiputkisena Mk IV Hazemayer -asennuksena 2 x yksiputkista QF 2 naulan Mk XV 2 x yksiputkista Oerlikon 20 mm 4 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Contest (viirinumero R12) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Co-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin J. Samuel White and Companyltä Cowesista Isle of Wightilta, missä köli laskettiin 1. marraskuuta 1943. Alus laskettiin vesille 16. joulukuuta 1944 ja valmistui 9. marraskuuta 1945.
Palvelus

Alus muutettiin miinalaivaksi ja  myytiin romutettavaksi 2. helmikuuta 1960.
Etelä-Afrikan parlamenttitalo

| Etelä-Afrikan parlamenttitalo |
| --- | --- |

Sijainti:  Kapkaupunki, Etelä-Afrikka
Koordinaatit:  33°55′34″S 18°25′09″E﻿ / ﻿33.9261°S 18.4192°E﻿ / -33.9261; 18.4192
Rakennustyyppi:  Historiallinen paikka (en) ja parlamenttitalo (en)
Tyylisuunta:  uusklassinen arkkitehtuuri
Valmistumisvuosi:  1885
 fiEtelä-Afrikan parlamenttitalo 
  
Etelä-Afrikan parlamenttitalo on Kapkaupungissa oleva rakennus, jossa Etelä-Afrikan parlamentti kokoontuu.
Parlamenttitaloa alettin 1800-luvun lopulla rakentaa, kun Kapmaan siirtokunnan kaksikamariselle parlamentille tarvittiin yhteinen rakennus. Rakennuksesta pidettiin suunnittelukilpailu, ja se sai sen kautta uusklassisen julkisivun. Rakennuksen peruskiven asetti vuonna 1875 kuvernööri Henry Barkly.
Parlamenttitalo valmistui vuonna 1885, ja se oli Kapkaupungin ensimmäinen rakennus, jossa oli sähkövalot. Britannian siirtomaat yhdistyivät vuonna 1910 Etelä-Afrikan unioniksi. Tämän jälkeen vanhan parlamenttitalon viereen rakennettiin uusi rakennus unionin parlamenttia varten. Rakennuskompleksin laajennuksen suunnitteli Herbert Baker. Toisen kerran parlamenttitaloa laajennettiin 1980-luvulla kansalliskokousta eli alahuonetta varten.
Etelä-Afrikan kulttuuriperintövirasto listasi parlamenttitalon vuonna 2014 kansalliseksi kulttuuriperintökohteeksi.
Parlamenttitalo kärsi pahoin tammikuussa 2022 syttyneessä tulipalossa. Palo alkoi rakennuksen vanhimmasta osasta ja levisi sieltä uudempiin osiin, joita parlamentti käyttää. Vanhimman osan katto romahti, ja kansalliskokouksen istuntosali paloi täysin.
Hangasjärvi (Jämsä, Korvenkylä)

| Hangasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°46′11″N, 24°44′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Längelmäveden alue (35.72)
Laskujoki:  oja Väärä-Kalkkuun 
Järvinumero:  35.723.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  107,9 m  
Rantaviiva:  2,848 km  
Pinta-ala:  27,061 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHangasjärvi 
Hangasjärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Korvenkylän alueella sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 27 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Se sijaitsee mäkisessä maastossa neljän mäen välisessä painaumassa. Itärannat jäävät Pajamäen ja Pykälävuoren väliin, ja länsirantaan laskee kauempaa tulevan loivempien mäkien rinteet. Yksi mäistä on kuitenkin Kalkunkorkee, joka on seudun korkeimpia mäkiä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä ja yli puolet rannoista ovat peltomaata. Metsäiset rannat sijaitsevat mäkien alla. Rantojen läheisyydessä sijaitsee neljä maatilaa ja rannoille on rakennettu lähes kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Järvelle tulee yhdystie 14303 etelästä valtatieltä 9 ja lännestä kylätie Äväntäjärveltä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 107,9 metriä mpy. Siihen laskee ainoastaan pienen Mustajärven laskuoja. Järvi itse laskee sen pohjoispäästä alkavan laskuojan kautta Väärä-Kalkun Pompunlahteen. Vesireitti laskee Myllyveden ja Haapaojan kautta Koljonselän Säkkiin.
Essequibo (siirtomaa)

Essequibo (holl. Essequebo) oli Alankomaiden siirtomaa Essequibo-joella Etelä-Amerikan pohjoisrannikolla vuodesta 1616 vuoteen 1814. Siirtomaa muodosti osan siirtomaista, jotka tiedetään nimellä Alankomaiden Guayana. Alue luovutettiin Yhdistyneelle kuningaskunnalle 20. marraskuuta 1815.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Essequibo (siirtomaa) Wikimedia Commonsissa
Erkki Kukkonen (kaupunginjohtaja)

Erkki Jussi Kukkonen (s. 16. maaliskuuta 1954) on ollut Järvenpään kaupunginjohtaja 1993–2018. Kukkonen valittiin virkaan sosiaalidemokraattien ehdokkaana täpärällä äänestyksellä. Hän oli vuonna 1975 Padasjoen kuntasuunnittelusihteeri, vuonna 1976 Hollolan kouluasiainsihteeri, vuosina 1977–1984 Heinolan talouspäällikkö ja vuosina 1984–1986 Heinolan konttorijohtaja.
Eskman

Eskman on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Juulia Eskman (s. 1997), pesäpalloilija
Margit Eskman (o.s. Helin, 1925–1990), SDP:n kansanedustaja ja ministeri.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Gary Glitter

| Gary Glitter> Paul Francis Gadd |
| --- | --- |
 Gary Glitter vuonna 1974.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. toukokuuta 1944 (ikä 80)
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1960–2005
Tyylilajit:  glam rock
Levy-yhtiöt:  Bell Records, Epic Records, EMI, Arista Records ja Decca Records 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Gary Glitter, oikealta nimeltään Paul Francis Gadd (s. 8. toukokuuta 1944), on englantilainen glam rock -laulaja ja lauluntekijä.
1960-luvulla uransa aloittanut Glitter nousi suursuosioon vuonna 1971 glam rock -artistina, ja hän saavutti useita Britannian ykköshittejä. Hänen suosionsa notkahti 1970-luvun puolivälin jälkeen, mutta hän palasi suosioon jälleen 1980-luvulla. Glitterin ura loppui 1990-luvulla tuomioon lapsipornon hallussapidosta. Sitä seurasi sarja uusia tuomioita lapsiin kohdistuneista seksuaalirikoksista.
Ura

Paul Gadd aloitti laulajanuransa teini-ikäisenä 1960-luvun alussa Lontoossa. Hänen esityksensä rock and roll -klassikoista ja balladeista herättivät tuottaja Robert Hartford Davisin huomion, ja Gadd sai levytyssopimuksen Deccan kanssa. Gaddin esikoissingle ”Alone in the Night” julkaistiin tammikuussa 1960 taiteilijanimellä Paul Raven. Vuonna 1961 Gadd, edelleen nimellä Paul Raven, julkaisi singlet ”Walk on Boy” ja ”Tower of Strength”, jotka tuotti George Martin. Ne eivät kuitenkaan myyneet kovinkaan hyvin, ja seuraavina vuosina Gadd teki televisiotöitä.
Vuonna 1965 Gadd liittyi tuottaja Mike Leanderin Show Bandiin. Sen hajottua Gadd perusti yhtyeen nimeltä Boston International, myöhemmin Boston. Yhtye konsertoi paljon Saksassa ja äänitti joitain kappaleita Englannissa, jotkin niistä taiteilijanimen Paul Monday alla.
Kun glam rock nousi suosioon Britanniassa vuonna 1971, Gadd otti taiteilijanimekseen Gary Glitter ja alkoi käyttää näyttäviä esiintymisasuja. Hän sai vuonna 1972 Britannian singlelistan kakkoshitin ja Yhdysvaltain top-10-hitin Leanderin kanssa kirjoittamallaan kappaleella ”Rock and Roll”. Sitä seurasivat vuoden sisällä ”I Didn’t Know I Loved You (Till I Saw You Rock and Roll)”, ”Do You Wanna Touch Me (Oh Yeah)” ja ”Hello Hello, I’m Back Again”. Glitterin ensimmäinen Britannian ykkössingle oli ”I’m the Leader of the Gang (I Am)” ja toinen ”I Love You Love Me Love”. Myös Glitterin albumit menestyivät listoilla, ja näin Glitteristä oli tullut yksi Britannian suosituimmista artisteista.
Huomattuaan suosionsa yhtäkkiä haihtuneen vuonna 1976, Glitter ilmoitti lopettavansa uransa. Hän kärsi tuolloin liiallisesta alkoholinkäytöstä ja itsetuhoisuudesta. Glitter sai seuraavana vuonna vielä pari pientä hittiä. Hän palasi suosioon vuonna 1984 niin konserttiesiintyjänä kuin levyttävänäkin artistina kappaleillaan ”Dance Me Up” ja ”Another Rock and Roll Christmas”. Vuonna 1988 hän palasi singlelistan ykköseksi Timelordsin kappaleen ”Doctoring the Tardis” myötä, koska siihen oli samplattu Glitterin vanhaa ”Rock and Roll” -kappaletta. Glitterin suosio esiintyjänä jatkui 1990-luvulle asti. Sitten hänen uransa loppui yhtäkkisesti lapsipornotuomioon.
Seksuaalirikostuomiot

Glitter sai vuonna 1999 neljän kuukauden tuomion tuhansien lapsipornokuvien hallussapidosta tietokoneellaan. Vapauduttuaan kahden kuukauden istumisen jälkeen hän lähti aluksi Kuubaan ja sai vuonna 2002 karkotuksen Kambodžasta lapsiin kohdistuneista seksuaalirikoksista. Marraskuussa 2005 hänet tuomittiin Vietnamissa kolmen vuoden vankeusrangaistukseen kahden 11- ja 12-vuotiaan tytön seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Vapauduttuaan hieman etuajassa 2008 hän sai karkotuksen maasta.
Lokakuussa 2012 poliisi pidätti Glitterin laajassa seksuaalirikostutkinnassa. Glitter vapautettiin sittemmin takuita vastaan. Kesäkuun 2014 alkupuolella syyttäjät nostivat Glitteriä vastaan kahdeksan seksuaalirikossyytettä. Hänen epäiltiin käyttäneen kahta tyttöä (iältään 12- ja 14-vuotiaita) hyväksi 1970–80-lukujen taitteessa. Helmikuussa 2015 oikeus tuomitsi Glitterin 16 vuodeksi vankeuteen. Glitter vapautui maaliskuussa 2023 vankilasta ehdonalaiseen vapauteen, mutta ehti olla vapaana vain kaksi viikkoa. Hän syyllistyi ehdonalaissääntöjen rikkomiseen ja passitettiin uudelleen vankilaan.
Diskografia > Singlet

”Too Proud” (1960)
”Tower of Strength” (1961)
”Walk On Boy” (1961)
”Soul Thing / We'll Go Where The World Can't Find Us” (1968)
”Musical Man” (1968)
”Stand / Soul Thing” (1970)
”Rock and Roll (Parts 1 and 2)” (1972)
”I Didn't Know I Loved You (Til I Saw You Rock 'n' Roll)” (1972)
”Do You Wanna Touch Me? (Oh Yeah)” (1973)
”Hello, Hello, I'm Back Again” (1973)
”I'm the Leader of the Gang (I Am)” (1973)
”I Love You Love Me Love” (1973)
”Remember Me This Way” (1974)
”Always Yours” (1974)
”Oh Yes! You're Beautiful” (1974)
”Love Like You and Me” (1975)
”Doing Alright with the Boys” (1975)
”Papa Oom Mow Mow” (1975)
”You Belong To Me” (1976)
”It Takes All Night Long” (1977)
”A Little Boogie Woogie in the Back of Mind” (1977)
”365 Days” (1978)
”Oh What a Fool I've Been” (1978)
”Superhero” (1979)
”Gary Glitter EP” (1980
”When I'm On, I'm On” (1980)
”What Your Mama Don't See” (1980)
”All That Glitters” (1981)
”And Then She Kissed Me” (1981)
”Dedicated Man” (1982)
”Dance Me Up” (1984)
”Another Rock N' Roll Christmas” (1984)
”Love Comes” (1985)
”Rock & Roll Part 3” (1987)
”Gary Glitter & Girlschool - I'm The Leader Of The Gang” (1987)
”Frontiers of Style” (1988)
”Red Hot (Reputation)” (1990)
”Ready to Rock” (1991)
”Rock On” (1992)
”Through The Years” (1992)
”House of the Rising Sun” (1995)
”Hello, Hello I'm Back Again (Again!)” (1996)
”You” (2001)
”Control” (2004)
”Field of Dreams” (2005)
Diskografia > Albumit

Glitter (1972)
Touch Me (1973)
G.G (1975)
Silver Star (1977)
Boys Will Be Boys (1984)
Leader 2 (1991)
ON (2001)
Diskografia > Kokoelmat

Gary Glitter's Greatest Hits (1975)
Greatest Hits (1976)
I Love You Love Me Love (1977)
Always Yours (1979)
Leader (1980)
Golden Greats (1981)
C'mon, C'mon ... It's the Gary Glitter Party Album (1987)
Many Happy Returns (1992)
20 Greatest Hits (1995)
The Ultimate Gary Glitter (eli 25 Years of Hits) (1997)
Rock and Roll - Gary Glitters Greatest Hits (1998)
The Early Years (2003)
The Remixes (2005)
The Best of Gary Glitter (2006)
Aiheesta muualla

Gary Glitter – Kalle Kiiluvainen. Ylen Elävä arkisto.
Essex (automerkki)

Essex Super Six 1930.
Essex on vuosina 1919–1932 valmistettu yhdysvaltalainen automerkki. Samanmerkkistä, mutta eri valmistajan Essex-autoa oli valmistettu jo vuonna 1906 Yhdysvaltain Bostonissa; siinä oli nelisylinterinen höyrymoottori ja Tonneau-kori. Tämän valmistus loppui kuitenkin jo samana vuonna.
Vuonna 1919 Hudson aloitti kohtuuhintaisten Essex-autojen valmistuksen. Essex-autot suunniteltiin neliovisiksi umpikorisiksi autoiksi, jonka tavallinen perhe pystyisi ostamaan. Näitä myytiin runsaasti ja vietiin Eurooppaan, myös Suomeen. Essex-merkin korvasi vuonna 1932 (Hudson) Terraplane.
Alkuaan Essex oli Essex Motor Companyn valmistama, joka kuitenkin oli kokonaan Hudsonin omistama. Vuoteen 1922 mennessä Essex-autoista tuli virallisesti Hudsonin valmistamia.
Aiheesta muualla

Essex Cars (Arkistoitu – Internet Archive)
Erola

Erola on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Jan Erola (s. 1969), toimittaja, kustannuspäällikkö
Jani Erola (s. 1974), sosiologian professori
Judy Erola (s. 1934), kanadalainen poliitikko
Lasse Erola (s. 1946), toimittaja
Marko Erola (s. 1968), toimittaja
Urkurakentamo Matti Erola Oy (Urkurakentamo-Orgelbyggeri Matti Erola Oy), urkujenrakentamo
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.