stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gulzar

| Gulzar> Sampooran Singh Kalra |
| --- | --- |
 Gulzar vuonna 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. elokuuta 1934 (ikä 90) Dina, Brittiläinen Intia
Kansalaisuus:  Intia
Ammatti:  runoilija, sanoittaja, elokuvaohjaaja
Puoliso:  Rakhee Gulzar (vih. 1973)
Lapset:  Meghna Gulzar
Muut tiedot
Aktiivisena:  1956–
Gulzar (oik. Sampooran Singh Kalra; s. 18. elokuuta 1934 Dina, Brittiläinen Intia) on intialainen runoilija, sanoittaja ja elokuvaohjaaja. Hän kirjoittaa pääsääntöisesti hindustaniksi, mutta on julkaissut teoksia myös pandžabiksi ja useilla hindin murteilla, kuten bradž, khariboli, haryanvi ja marwari. Gulzarin sanoittama ja Slummien miljonääri -elokuvassa esitetty kappale ”Jai Ho” palkittiin Parhaan laulun Oscar-palkinnolla vuonna 2009. Sama kappale sai vuonna 2010 Grammy-palkinnon sarjassa Best Song Written for a Motion Picture, Television or Other Visual Media.
Kirjoitettuaan dialogeja ja käsikirjoituksia elokuviin, kuten Aashirwad, Khamoshi, Anand, Gulzar ohjasi ensimmäisen elokuvansa Mere Apne (1971). Elokuva on uudelleenfilmatisointi Tapan Sinhan elokuvasta Apanjan (1969).
Sanoittajana Gulzar on tunnettu yhteistyöstä säveltäjien ja tuottajien, kuten R. D. Burmanin, A. R. Rahmanin ja Vishal Bhardwajin kanssa. Gulzar on tehnyt yhteistyötä myös tunnettujen Bollywoodin elokuvamusiikin säveltäjien kanssa, esimerkiksi S. D. Burman, Salil Chowdhury, Shankar Jaikishan, Hemant Kumar, Laxmikant-Pyarelal, Madan Mohan, Rajesh Roshan, Anu Malik ja Shankar-Ehsaan-Loy.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gulzar Wikimedia Commonsissa
Gulzar Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Gulzar
Käännös suomeksi
HK Levski Sofia

| HK Levski Sofia |
| --- | --- |

Perustettu:  1953
Entiset nimet:  HK Dinamo Sofia  (1953-1959)   HK Lewski Sofia   (1959-1969)   Spartak-Lewski Sofia   (1969-1990)
Kaupunki:   Sofia, Bulgaria
Kotiareena:  Winter Palace of Sports
Sarjataso:  Bulgarian jääkiekkoliiga
Värit:           
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Levski Sofia (bulg. ХК Левски (София) on bulgarialainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Sofiasta. Seura pelaa bulgarian jääkiekon pääsarjassa.  Seura on voittanut 12 kertaa Bulgarian mestaruuden, sekä sillä on 17 Bulgarian Cupin voittoa.
Aiheesta muualla

Seuran viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (bulgariaksi)
Coordinate: D1SA5T3R

| Coordinate: D1SA5T3R Enter My Silence |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : marraskuu 2004 – helmikuu 2005, Watercastle Studios
 Julkaistu: 27. helmikuuta 2006
 Tuottaja(t): Enter My Silence Arttu Sarvanne
 Tyylilaji: melodinen death metal
 Kesto: 35.13
 Levy-yhtiö: JMT Music
Enter My Silencen muut julkaisut
| Remotecontrolled Scythe 2001 | Coordinate: D1SA5T3R 2006 |   |
Coordinate: D1SA5T3R on Enter My Silencen toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä JMT Music.
Kappaleet

Thin Red Line – 4.29
Spin – 3.45
For a Place in the Sun – 3.34
Silent Treatment – 3.32
Coordinate: D1SA5T3R – 4.23
The Paradox of Two – 4.16
Insignificant – 3.45
Unspoken Words – 3.50
9mms to Deliverance – 3.39
Kokoonpano

Mika Lisitzin – laulu
Arto Huttunen – kitara
Tuomas Jäppinen – kitara
Ville Friman – basso
Teemu Hokkanen – rummut
Kokoonpano > Tuotanto

Arttu Sarvanne – tuottaja, miksaaja
Minerva Pappi – masteroija
Jan Yrlund – kansitaide
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Palasokeri.com: 6/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Coordinate: D1SA5T3R Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Coordinate: D1SA5T3R Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Charlie Gardiner

| Charlie Gardiner |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. joulukuuta 1904 Edinburgh, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 13. kesäkuuta 1934 (29 vuotta) Winnipeg, Manitoba, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Chuck
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  80 kg
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1927–1934
Seurat:  Chicago Black Hawks (NHL)
Hockey Hall of Fame
 1945 
Charles Robert "Chuck" Gardiner (31. joulukuuta 1904 Edinburgh, Yhdistynyt kuningaskunta – 13. kesäkuuta 1934 Winnipeg, Kanada) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi NHL-joukkue Chicago Black Hawksissa 1927–1934. Hän voitti urallaan kahdesti Vezina Trophyn liigan parhaana maalivahtina, ja viimeisellä kaudellaan hän oli voittamassa Stanley Cupia joukkueensa kapteenina. Gardiner oli pelannut finaaleissa pahasti sairastuneena, ja hän kuoli pian mestaruuden jälkeen sairauden aiheuttamiin komplikaatioihin. Gardineria pidetään NHL:n alkuaikojen parhaimpiin kuuluvana maalivahtina, ja hänet on valittu muun muassa Hockey Hall of Fameen.
Nuoruus ja junioriura

Gardiner syntyi Edinburghissa vuonna 1904. Hän muutti perheensä mukana seitsemänvuotiaana Kanadan Winnipegiin.
Charlie Gardiner aloitti Kanadassa jääkiekon. Hänet laitettiin maalivahdiksi, sillä hän oli oppinut luistelemaan vasta kahdeksanvuotiaana ja oli monia muita pelaajia hitaampi. Gardiner pelasi 1921–1924 manitobalaisessa MJHL-junioriliigassa Winnipeg Tigersin joukkueessa.
Ura > Amatööreistä NHL:ään

Gardiner pääsi syksyllä 1924 amatöörijoukkue Selkirk Fishermenin miesten joukkueeseen. Hän pelasi kauden aikana kaksi nollapelia ja päästi vain 1,83 maalia ottelua kohden. Seuraavaksi kaudeksi Gardiner siirtyi kovempitasoisemmassa sarjassa pelaavaan Winnipeg Maroonsiin, jota hän edusti kahden kauden aikana 74 runkosarja- ja 8 pudotuspeliottelussa.
NHL-joukkue Chicago Black Hawks teki sopimuksen Gardinerin kanssa kaudeksi 1927–1928. Hänen piti alkujaan olla Hughie Lehmanin kakkosmaalivahtina, mutta hän vei nopeasti paikan Lehmanilta. Gardiner päästi huonosti pelanneessa joukkueessa 2,85 maalia ottelua kohden. Vaikka Black Hawks oli kauden 1928–1929 aikana surkea ja voitti seitsemän 48 ottelusta, Gardiner päästi vain 1,85 maalia ottelua kohden. Hän piti kauden aikan myös viisi nollapeliä.
Gardiner oli tärkeässä roolissa, kun Black Hawksin peli alkoi kehittyä kauden 1929–1930 aikana. Kaudella 1930–1931 Gardiner torjui eniten nollapelejä koko sarjassa, 12. Hänet valittiin kauden päätteeksi NHL:n tähdistökentälliseen. Seuraavalla kaudella hän sai lisäksi Vezina Trophyn.
Ura > Viimeinen kausi: Stanley Cup ja kuolema

Gardiner tunnettiin hyvän maalivahtipelinsä lisäksi taidoistaan neuvoa muita pelaajia kentällä. Tämän ansiosta hänet valittiinkin kaudeksi 1933–1934 Black Hawksin kapteeniksi. Black Hawks pääsi pudotuspeleihin, mutta joukkue ei kuulunut kuitenkaan sarjan suosikkeihin. Se oli tehnyt runkosarjassa vain 88 maalia 48 ottelussa. Black Hawks voitti kuitenkin Stanley Cup -finaaleissa Detroit Red Wingsin. Voiton keskeisin tekijä oli Gardinerin maalivahtipeli. Hän voitti kauden päätteeksi toisen Vezina Trophynsä.
Gardiner oli kärsinyt kauden 1933–1934 aikana pitkään risatulehduksesta, joka aiheutti hänelle pahoja kipuja. Palattuaan kotiin Winnipegiin Stanley Cup -voiton jälkeen hän ajautui 13. kesäkuuta 1934 koomaan ja kuoli tulehduksen aiheuttamaan aivoverenvuotoon.
Gardiner pelasi vain seitsemän kautta NHL:ssä. Hän päästi vain 2,02 maalia ottelua kohden pelaamissaan 316 runkosarjaottelussa. Nollapelejä hänellä oli runkosarja- ja pudotuspelit yhteenlaskettuna 47.
Pelityyli

Gardiner oli nopea maalivahti, ja sekä hänen kätensä että jalkansa liikkuivat nopeasti. Vastapuolen pelaajat onnistuivat hyvin harvoin yllättämään häntä. Gardiner oli saanut uransa alussa hyökkääjätähti Duke Keatsilta oppia ymmärtämään hyökkääjiä, minkä ansiosta Gardiner osasi hyvin ennakoida hyökkääjien liikkeitä läpiajotilanteissa.
Gardiner oli todella kova kilpailija, ja hän saattoi joskus jopa syöksyä pelaajien keskelle kiekon napatakseen.
Tunnustukset

Gardinerin ura jäi lyhyeksi, mutta häntä pidetään NHL:n alkuaikojen parhaimpiin kuuluvana maalivahtina. The Hockey News -lehti arvosti hänet vuonna 1998 jääkiekon historian 76:nneksi parhaaksi pelaajaksi. Gardiner on valittu lisäksi useisiin kanadalaisiin urheilun kunniagallerioihin. Hänet on valittu Hockey Hall of Fameen, Canada’s Sports Hall of Fameen, Manitoba Sports Hall of Fameen ja Manitoba Hockey Hall of Fameen.
Saavutusluettelo

NHL:n ykköstähdistössä 1931, 1932, 1934
Vezina Trophy 1932, 1934 (paras maalivahti)
NHL:n kakkostähdistössä 1933
Chicago Blackhawksin kapteeni 1933–1934
1934 Stanley Cup
Hockey Hall of Fameen 1945
1998 sijalla 76 The Hockey News -lehden 100 suurimman NHL-pelaajan listalla
Canada’s Sports Hall of Famessa
Manitoba Sports Hall of Fame and Museumissa
Manitoba Hockey Hall of Famessa.
Aiheesta muualla

Charlie Gardiner Legends of Hockey -tietokannassa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Roy Worters Tiny Thompson | Vezina Trophyn voittaja 1932 1934 | Seuraaja: Tiny Thompson Lorne Chabot |
Heidi Suomi

| Heidi Suomi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. tammikuuta 1975 (ikä 49) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  uutisankkuri, urheilutoimittaja
Yleisurheilija
Pituus:  176  cm
Paino:  56 kg
Laji:  pikajuoksu
Seura:  Helsingin Kisa-Veikot
Ennätykset:  100 m: 11,95 (1993) 200 m: 24,09 (1994) 400 m: 53,14 (1995)
Heidi Suomi (s. 2. tammikuuta 1975 Helsinki) on suomalainen urheilutoimittaja, uutisankkuri ja entinen yleisurheilija. Hänen päämatkansa oli 400 metriä, jolla hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1994 ja 1995. Seuratasolla hän edusti Helsingin Kisa-Veikkoja.
Hän toimi MTV3:n Tulosruudun uutisankkurina ja urheilutoimittajana irtisanoutumiseensa huhtikuuhun 2008 saakka. Suomi on toiminut myös Yle TV2:n Urheiluhullut-visailuohjelman vakiojäsenenä. Tällä hetkellä (v. 2018) hän juontaa Radio Novan viikonloppulähetystä lauantaisin  kello 10–15. Suomi asuu Hämeenlinnassa.
Han Drijver

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Drijver vuonna 1956. |  Drijver vuonna 1956. |  Drijver vuonna 1956. |  |
Maa:   Alankomaat
Miesten maahockey
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 |  |  |
|  Pronssia | Lontoo 1948 |  |  |
Johan Frederik ”Han” Drijver (11. maaliskuuta 1927 Eindhoven – 10. lokakuuta 1986 Vlaardingen) oli alankomaalainen maahockeypelaaja. Hän sai joukkueineen olympiapronssia Lontoossa 1948 ja olympiahopeaa Helsingissä 1952.
Harry Huskey

| Harry Huskey |
| --- | --- |
 Harry Huskey ja vaimo Nancy vuonna 2012.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Harry Douglas Huskey
Syntynyt: 19. tammikuuta 1916
Kuollut: 9. huhtikuuta 2017 (101 vuotta)
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Tibor Radó
Oppilaat:  Niklaus Wirth ja Butler Lampson
Tutkimusalue:  Matematiikka
Harry Douglas Huskey (19. tammikuuta 1916 Whittier, Great Smoky Mountains, Pohjois-Carolina – 9. huhtikuuta 2017 Santa Cruz, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen matematiikan, tietojenkäsittelytieteen sekä informaatiotieteen professori. Hän oli elektronisen tietokoneen suunnittelun pioneeri.
Huskey työskenteli 1940-luvulla ENIACin parissa. Toisen maailmansodan jälkeen hän työskenteli Alan Turingin Automatic Computing Enginen (ACE) parissa.
Huskey työskenteli myös SWACin (Standards Western Automatic Computer) suunnittelun parissa Los Angelesissa. SWAC valmistui vuonna 1950 ja oli aikanaan nopein tietokone.
Huskey suunnitteli Bendix G-15 -tietokoneen Berkeleyssä. G-15 oli ensimmäinen tietokone, jota saattoi kutsua "henkilökohtaiseksi" koska yksi henkilö riitti operoimaan sitä. G-15 painoi 950 paunaa ja maksoi noin 50 000 dollaria.
Huskey kuoli kotonaan Santa Cruzissa 101 vuoden ikäisenä.
Aiheesta muualla

From Pilot Ace to the Bendix G-15, lecture by Harry Huskey (Youtube) (englanniksi)
Heidi Swedberg

| Heidi Swedberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1966 (ikä 58) Honolulu, Havaiji
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä ja muusikko
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Heidi Swedberg (s. 3. maaliskuuta 1966 Honolulu, Havaiji) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko. Näyttelijänä hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Susan Rossina televisiosarjassa Seinfeld. Swedberg on soittanut ukulelea viisivuotiaasta lähtien, ja hänen yhtyeensä Heidi Swedberg and The Sukey Jump Band on julkaissut albumin Play!.
Swedberg kasvoi New Mexicossa. Hän kävi Sandia High Schoolia Albuquerquessa vuosina 1980–1984 ja lähti valmistumisensa jälkeen Kentuckyyn. Hän opiskeli vuoden ajan taidekoulussa ja sai ensimmäisen elokuvaroolinsa vuonna 1989.
Han Fei

| Han Fei> 韓非.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: n. 280 eaa.
Kuollut: 233 eaa.
Koulutus ja ura
Koulukunta:  legalismi
Tunnetut työt:  Han Feizi
Opettaja:  Xunzi
Han Fei (韓非 pinyin: Hán Fēi; Wade-Giles: Han Fei: myös Han Feizi: 韩非子; n. 280–233 eaa.) oli kiinalainen filosofi ja Xunzin oppilas. Hänen mielestään kaikki ihmiset toimivat yhden ainoan periaatteen mukaan: vältellen rangaistusta ja yrittäen hyötyä. Monet kiinalaiset merkkihenkilöt kuten Qin Shi Huangdi ja Mao Zedong mieltyivät hänen ajatuksiinsa.
Han (Japani)

Han (jap. 藩) tarkoittaa Japanin historiassa feodaalikauden läänityksiä, joita hallitsivat 1100-luvulta lähtien soturit ja myöhemmin Edo-kaudella daimiot. Meiji-hallinto lakkautti han-järjestelmän vuonna 1871, ja ne jaettiin prefektuureiksi.
Hanit erosivat provinsseista (jap. 国, kuni), jotka keisarillinen hovi oli perustanut aiemmin pääosin 700-luvulla. Provinssi oli alun perin valtion alueellisen hallinnon jakoyksikkö. Muromachi-kaudella Ashikaga-bakufu nimitti shugon hallitsemaan jokaista provinssia. Heidän valtansa taantui suurimmaksi osaksi kauden lopulla, ja sengoku-daimiot korvasivat heidät. Suurin osa sengoku-daimioista oli shugoja alempiarvoisia samuraita, mutta jotkut shugot, kuten Shimazu-klaani Satsuman provinssissa, selviytyivät Edo-kaudelle saakka.[lähde? ]
Edo-kaudella provinssit säilyivät maantieteellisinä alueina. Nyt han oli kuitenkin alueellinen hallintoyksikkö ja määritteli siten alueen, jolla paikallishallinto voi käyttää valtaansa. Han-järjestelmän määritteli Tokugawa-bakufu: hanien koot vaihtelivat, mutta bakufun määritelmän mukaan jokainen han oli läänitysalue, jonka maatalous tuotti ainakin 10 000 kokun verran vuosittain. Daimio määriteltiin hanin pääksi, joka palveli shōgunia ilman välikäsiä. Jos daimion vasallilla oli yli 10 000 kokun arvoinen läänitys (kuten Katakura Kagetsunalla Sendaissa tai Inada Kurōbeilla Tokushimassa), hän ei palvellut shōgunia vaan daimiota – hän ei siis määritelmän mukaan ollut daimio. Tällaisten samuraiden hallituksia ja alueita kutsuttiin silti yksinkertaisuuden vuoksi haneiksi.[lähde? ]
Hanien koko ja riisin tuotanto vaihtelivat huomattavasti: suurimmat hanit, kuten Maeda-klaanin han, tuottivat yli miljoona kokua riisiä. Suuri osa haneista, noin kolmasosa, oli kuitenkin hyvin pieniä, ja niiden vuosituotto oli noin 10 000–20 000 kokua. Sotilashallinto määräsi hanit tarjoamaan sotilaita ja aseita niiden koon mukaan: 100 000 kokun hanilta vaadittiin esimerkiksi 170 hevosmiestä, 10 000 kokun hanilta vain 10.
Käännös suomeksi
Dallas Roberts

| Dallas Roberts |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Dallas Mark Roberts
Syntynyt: 10. toukokuuta 1970 (ikä 54) Houston, Texas, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Christine Jones
Näyttelijä
Aktiivisena:  1994–
Merkittävät roolit:  Jonathan Glover   (Koti maailman laidalla)   Angus Partridge   (L-koodi)   Milton Mamet   (The Walking Dead)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Dallas Mark Roberts (s. 10. toukokuuta 1970 Houston, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura

Dallas Roberts syntyi Houstonissa Texasissa. Hän on valmistunut Juilliardista. Roberts on asuu New Yorkissa, missä hän esiintyy säännöllisesti Off Broadwayn näytelmissä. Roberts esiintyi vuonna 2005 Broadwaylla näytelmässä Lasinen eläintarha.
Roberts on näytellyt useissa elokuvissa kuten Koti maailman laidalla, Winter Passing ja Klo 15:10 lähtö Yumaan. Hän esitti musiikkituottaja Sam Phillipsiä elokuvassa Walk the Line. Roberts esiintyi televisiosarjassa L-koodi vuosina 2006–2007. Vuonna 2010 hänellä oli rooli televisiosarjassa Rubicon. Sarja kuitenkin lopetettiin yhden kauden jälkeen. Roberts on vieraillut useissa televisiosarjan Good Wife jaksoissa.
Yksityiselämä

Dallas Roberts on naimisissa Christine Jonesin kanssa. Jones on työskennellyt lavastajana ja New Yorkin yliopiston professorina. Pariskunnalla on kaksi poikaa.
Filmografia > Elokuvat

The Lucky Ones (2003) - Edison
Music (2003) - Matt
Heavy Put-Away (2004) - Art/Al/Man
Koti maailman laidalla (2004) - Jonathan Glover
Walk the Line (2005) - Sam Phillips
Winter Passing (2005) - Ray
The Notorious Bettie Page (2005) - Scotty
Sisters (2006) - Dylan Wallace
Tyttö ja villivarsa (2006) - Gus
Devil's Child (2007) - Ned Davidoff
Lovely by Surprise (2007) - Mopekay
Klo 15:10 lähtö Yumaan (2007) - Grayson Butterfield
Lightbulb (2009) - Matt
Shrink (2009) - Patrick
Tell Tale (2009) - kirurgi
The River Why (2009) - Titus
The Factory (2011) - Gary Gemeaux
The Door (2011) - Charlie Crowe
The Grey (2012) - Hendrick
Dallas Buyers Club (2013) - David Wayne
All the Birds Have Flown South (2016) - Jimmy
Mayhem (2017) - Lester McGill
My Friend Dahmer (2017) - Lionel Dahmer
Filmografia > Televisiosarjat

New York Undercover (1994) - Larry (1 jakso)
Kova laki (1995, 2001, 2009) - Marty Winston, Mark Daltrey, Matthew (3 jaksoa)
Kova laki: Erikoisyksikkö (2004) - Thomas Mathers (1 jakso)
L-koodi (2006–2007, 2009) - Angus Partridge (25 jaksoa)
Kova laki: Rikollinen mieli (2010) - tri. Abel Hazard (1 jakso)
Rubicon (2010) - Miles Fiedler (13 jaksoa)
Good Wife (2010–2016) - Owen Cavanaugh
The Walking Dead (2012–2013) - Milton Mamet
Unforgettable (2013–2015) - Eliot Delson
Chicago P.D. (2015–2016) - Greg Yates
Insatiable (2018–) - Bob Armstrong
Aiheesta muualla

Dallas Roberts Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Dallas Roberts Internet Broadway Databasessa
Dallas Roberts Internet Off-Broadway Databasessa (Arkistoitu – Internet Archive)
Dallas Roberts Allmoviessa (englanniksi)
Dallas Roberts Elonetissä.
Gustav Naan
Aiheesta muualla

Gustav Naan, arkisto (viroksi)
Gudbrand Bøhn

| Gudbrand Bøhn |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. marraskuuta 1839 Nes, Norja
Kuollut: 8. tammikuuta 1906 (66 vuotta) Kristiania, Norja
Ammatti:  viulisti
Muusikko
Soittimet:  viulu 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Gudbrand Bøhn (10. marraskuuta 1839 Nes – 8. tammikuuta 1906 Kristiania) oli norjalainen viulisti, viulunsoiton opettaja ja konserttimestari Christiania Theaterissa vuosina 1866–1899. Hänen oppilaitaan olivat muun muassa Christian Sinding ja Johan Halvorsen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gudbrand Bøhn Wikimedia Commonsissa
Hailesin linna

| Hailesin linna> Hailes Castle |
| --- | --- |
 Linnan pohjoispuoli
Rakennustyyppi:  linna
Omistaja:  Historic Scotland
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hailesin linna on Skotlannissa sijaitseva linna, jonka vanhin osa on 1200-luvulta. Linna hylättiin Oliver Cromwellin Skotlantiin hyökkäyksen jälkeen vuonna 1650.
Linnan Scheduled Monument -suojelupäätöstä puoltaa sen erinomainen kunto ja siitä mahdollisesti saatava tieto rakentamisesta, asukkaiden jokapäiväisestä elämästä ja kauppayhteyksistä. Myös historiallisella yhteydellä Maria Stuartiin on kansallista merkitystä.
Haile Selassien rintakuva (Wimbledon)

| Haile Selassien rintakuva |
| --- | --- |
 Patsas kuvattuna vuonna 2019
Nimi:  Haile Selassien rintakuva
Tekijä:  Hilda Seligman
Valmistumisvuosi:  1957
Taiteenlaji:  veistos
Paikkakunta:   Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Koordinaatit:  51°25'28.52"N, 0°13'52.64"W
Lontoossa sijaitsi Etiopian viimeistä keisaria Haile Selassieta esittävä rintakuva. Sen tarkempi sijainti oli Cannizaron puistossa, Wimbledonissa.
Rintakuvan on veistänyt brittiläinen kirjailija ja kuvanveistäjä Hilda Seligman. Alkujaan rintakuva sijaitsi Seligmanin ja hänen miehensä asuinpaikan Lincoln Housen pihassa. Keisari oli lyhyen aikaa pariskunnan vieraana, koska oli joutunut pakenemaan Etiopiasta Italian hyökättyä maahan. Loppujen lopuksi Haile Selassie muutti kuitenkin Bathiin, kun britit myönsivät hänelle turvapaikan.
Kun Lincoln House purettiin vuonna 1957, rintakuva siirrettiin nykyiselle paikalleen Cannizaron puistoon. 1980-luvulla sitä siirrettiin uudestaan puiston sisällä. Vuosien saatossa patsas meni huonoon kuntoon, ja sitä entisöitiin ensin vuonna 2005 ja uudelleen 2017.
Patsas tuhottiin heinäkuussa 2020. Motiiviksi on epäilty Etiopian monarkiaa vastustavia mielenosoituksia, koska myös Haile Selassien isää esittävä patsas tuhottiin Hararissa Etiopiassa. Etiopian Lontoon-suurlähetystö ilmoitti korjauttavansa patsaan yhteystyössä paikallisen etiopialaisyhteisön ja kuntapäättäjien kanssa.
Cleveland Rockers

| --- | --- |
Cleveland Rockers
Seuran logo
Toimintavuodet: 1997–2003
WNBA-mestaruuksia: ei yhtään
Konferenssimestaruuksia: ei yhtään
Cleveland Rockers oli yhdysvaltalainen naiskoripalloseura Clevelandin kaupungista Ohiosta. Seura pelasi Women's National Basketball Association -liigassa ja kuului liigan itäiseen konferenssiin. Rockersin kotiareena oli vuonna 1994 avattu Gund Arena (vuodesta 2005 nimeltään Quicken Loans Arena).
Cleveland Rockersin ensimmäinen kausi WNBA:ssa oli liigan aloitusvuosi 1997. Rockers oli näin yksi liigan kahdeksasta perustajaseurasta. Nimensä seura sai Clevelandin kaupungissa sijaitsevan Rock and Roll Hall of Famen mukaan.
Seuran historia > Menestys

Rockers eteni seitsemän kautensa aikana neljästi WNBA:n pudotuspeleihin. Kaudella 1998 Rockersin voittoprosentti oli runkosarjassa WNBA:n toiseksi paras Houston Cometsin jälkeen, 66,7 (20 voittoa ja 10 tappiota). Pudotuspeleihin pääsi tuolloin neljä seuraa kymmenestä. Rockers kohtasi Phoenix Mercuryn, joka voitti ottelusarjan 2–1, pistein 78–68, 66–67 ja 71–60, ja eteni loppuotteluihin. Seuraavan kerran Rockers esiintyi pudotuspeleissä kaudella 2000, jolla se sijoittui runkosarjassa kahdeksan joukkuetta käsittäneen itäisen konferenssin toiseksi voittoprosentilla 53,1 (17 voittoa ja 15 tappiota). Seura eteni konferenssifinaaleihin New York Libertyä vastaan, joka vei ottelusarjan voitoin 2–1, pistein 43–56, 51–45 ja 81–67. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella seura voitti Orlando Miraclen voitoin 2–1.
Kaudella 2001 Rockersin voittoprosentti oli seurahistorian paras, 68,8 (22 voittoa ja 10 tappiota), jolla seura sijoittui runkosarjassa konferenssinsa kärkeen, mutta jatkopeleissä tie katkesi jo ensimmäisellä kierroksella Charlotte Stingin voittaessa ottelusarjan 2–1. Viimeisen kerran Rockers pelasi pudotuspeleissä viimeisellä kaudellaan, kaudella 2003, jolla seura meni pudotuspeleihin konferenssinsa neljäntenä seurana ja putosi jatkosta hävittyään ensimmäisellä kierroksella tulevalle mestarille Detroit Shockille voitoin 1–2.
Rockersin historian heikoin kausi oli kausi 1999. Seuran voittoprosentti oli tuolla kaudella tuolloin 12 joukkuetta käsittäneen WNBA:n pienin, 21,9 (seitsemän voittoa ja 25 tappiota).