stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leninin patsas (Turku)

Mihail Anikušin, V. I. Leninin muistomerkki, 1977. Oikealla vuonna 1964 paljastettu Tauno Torpon suunnittelema muistolaatta Leninin asumisesta muistomerkin vieressä olleessa talossa.
V. I. Leninin muistomerkki on Aurakadun yläpäässä Turun Puolalanmäellä sijaitseva Mihail Anikušinin veistämä Vladimir Iljitš Leninin rintakuva. Patsas on Leningradin kaupungin vuonna 1977 ystävyyskaupungilleen Turulle antama lahja. Pronssiveistos valettiin vuonna 1977 Leningradin Monumentskulptura-valimossa. Patsaan alustan on valmistanut Loimaan Kiviveistämö. Veistos paljastettiin Leningradin päivänä 13. marraskuuta 1977. Patsas on pronssia. Jalusta on punaista graniittia, ja siinä on teksti "LENINGRADIN KAUPUNGIN LAHJA TURUN KAUPUNGILLE 1977". Rintakuva on 0,8 metriä ja jalusta 1,7 metriä korkea, ja yhteiskorkeus on 2,5 metriä.
Veistoksen ympäristökokonaisuuteen kuuluu myös vuonna 1964 paljastettu Tauno Torpon suunnittelema erillinen pronssinen muistolaatta Leninin asumisesta vieressä olleessa talossa pakomatkallaan vuonna 1907. Laatan tekstinä on "V.I. LENIN KÄVI TÄSSÄ TALOSSA PAETESSAAN VUONNA 1907 TSAARIN VENÄJÄLTÄ". Paikalla nykyisin oleva talo on rakennettu seuraavana vuonna.
Patsaan poistaminen 2022

Turun kaupunki päätti 26. huhtikuuta 2022, että muistomerkki ja muistolaatta poistetaan ja siirretään kaupungin museopalveluiden varastoon. Kaupungin päätöksen mukaan ”rintakuva ei sinänsä ole uhka kellekään”, mutta ”kuvaa kuitenkin nykypäivänä ihmiskunnan historian yhtä epädemokraattista ja traagista vaihetta, joka ideologialtaan ei ole Turun kaupungin arvoperustan ja kaupunkistrategian eteenpäin katsovan, uusiutumiskykyisen ja ihmisten tasa-arvoisia oikeuksia korostavan hengen mukainen”. Päätöksen teki pormestari Minna Arve.
Yksityinen kuntalainen valitti pormestarin päätöksestä Turun hallinto-oikeuteen, joka julkaisi päätöksensä 30. lokakuuta 2023. Hallinto-oikeuden mukaan pormestari Arve ylitti toimivaltansa. Oikeus kumosi Arven päätöksen lainvastaisena. Marraskuussa 2023 kaupunginhallitus teki saman päätöksen kuin pormestarin aiempi päätös, eli patsas ja laatta siirrettiin museokeskuksen varastoon. Kaupunginhallituksessa SDP ja vasemmistoliitto olisivat halunneet palauttaa patsaan paikoilleen Ukrainan sodan päätyttyä, mutta hävisivät äänestyksen.
Aiheesta muualla

Turun pormestarin päätös rintakuvan poistosta
Naomi Seibt

| Naomi Seibt> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. elokuuta 2000 (ikä 24) Münster, Saksa
Kansalaisuus:  Saksa
Ammatti:  aktivisti
Aiheesta muualla
Kotisivu
Naomi Seibt (s. 18. elokuuta 2000 Münster, Saksa) on saksalainen aktivisti, joka tunnetaan ”anti-Gretana” eli Greta Thunbergin vastustajana ja ilmastonmuutoksen kieltäjänä. Hänen toimintaansa rahoittaa pitkälti konservatiivinen ajatushautomo Heartland Institute, joka on myös keksinyt hänelle ”anti-Greta”-identiteetin. Lisäksi hän on AfD-puolueen nuorisojärjestön aktiivi.
Morris Halle

Morris Halle vuonna 2011
Morris Halle (syntymänimeltään Moriss Pinkovics, 23. heinäkuuta 1923 Liepāja, Latvia – 2. huhtikuuta 2018 Cambridge, Massachusetts, Yhdysvallat) oli latvialais-amerikkalainen kielitieteilijä, joka toimi professorina Massachusetts Institute of Technologyssa. Halle tunnetaan erityisesti työstään generatiivisen fonologian parissa, ja hän julkaisi yhdessä Noam Chomskyn kanssa kirjan The Sound Pattern of English (1968).
Elämäkerta

Halle syntyi vuonna 1923 Latviassa ja pakeni toisen maailmansodan aikana perheensä kanssa Yhdysvaltoihin vuonna 1940. Hän opiskeli aluksi insinööritieteitä ja palveli Yhdysvaltain armeijassa, osallistuessaan Pariisin vapauttamiseen. Opintojen ja armeijapalveluksen jälkeen Halle suuntasi kielitieteellisiin opintoihin vuonna 1946 Chicagossa ja Columbiassa. Hänen akateeminen uransa sai uuden suunnan hänen siirtyessä Harvardiin vuonna 1949.
Vuonna 1951 Halle aloitti uransa Massachusetts Institute of Technologyssä (MIT), jossa hän opetti kielitiedettä ja tutki fonetiikkaa. Halle oli keskeinen hahmo MIT:n kielitieteen ohjelman kehittämisessä ja laajentamisessa. Hän perusti ohjelmaan tohtorikoulutuksen ja toi ohjelmaan merkittäviä nimiä, kuten Noam Chomskyn ja Roman Jakobsonin. Halle kehitti innovatiivisia ja monialaisia kursseja, kuten ”Hearing, Speech and Language”, ja MIT:n kielitieteen tohtoriohjelma käynnistettiin virallisesti vuonna 1961.
Halle johti MIT:n kielitieteen ohjelmaa hyödyntäen kevyttä hallintoa ja valtion tutkimusrahoitusta sen nopeaan kasvuun. Vuonna 1962 hän järjesti kansainvälisen kongressin, joka vahvisti ohjelman asemaa alalla. Hänen tavaramerkkinsä oli myös oppisopimusmalli, jossa opiskelijat ja opettajat työskentelivät tiiviisti yhdessä. Hänen henkilökohtainen tukensa opiskelijoille oli merkittävä, ja hänen vaikutuksensa näkyi syvästi opiskelijoiden akateemisessa ja henkilökohtaisessa kasvussa.
Halle oli myös pioneeri fonologiassa, erityisesti distinktiivisten piirteiden (features) teorian kehittämisessä. Hänen tutkimuksensa, kuten Preliminaries to Speech Analysis (1952) ja The Sound Pattern of Russian (1959), olivat uraauurtavia ja auttoivat muokkaamaan modernin fonologian perustaa. Yhteistyössä Noam Chomskyn kanssa hän kehitti generatiivisen kieliopin ja siirtyi strukturalismista fonologian itsenäiseksi komponentiksi. Tämän työparin yhdessä tekemä teos Sound Pattern of English (1968) oli ratkaiseva fonologian alalla.
Halle kehitti ja laajensi distinktiivisten piirteiden teoriaa, lisäten uusia piirteitä ja hierarkkista jäsentelyä. Hänen työnsä vaikutti myös painon ja metriikan teorioihin, joissa hän ja S.J. Keyser loivat teorian, joka yhdistää metriikan kielellisiin rakenteisiin yksinkertaisilla sääntöillä. Hän tutki myös kielihistoriaa ja esitti uuden lähestymistavan aksenttien selittämiseksi.
Halle oli keskeinen hahmo myös morfologian alalla. Hän esitti jakautuneen morfologian (Distributed Morphology), joka on vaikuttanut laajasti morfologian tutkimukseen. Hän kyseenalaisti perinteiset kieliteoreettiset käsitykset ja loi uusia ajattelutapoja, jotka ovat edelleen merkittäviä tänä päivänä.
Halle sai elämänsä aikana useita tunnustuksia ja palkintoja akateemisista saavutuksistaan. Hän oli MIT:n kielitieteen ohjelman johtaja ja sai muun muassa tunnustusta työskentelystään fonologian ja morfologian alueilla.
Halle kuoli 2. huhtikuuta 2018 sydämen vajaatoimintaan.
Huomioita

↑  Lausutaan englanniksi [ˈhæli].
Aiheesta muualla

Hallen MIT-kotisivu (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii  DBLP  Mathematics Genealogy Project 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef
Nordex SE

Nordexin Gamma-sarjaan kuuluva N117 kuvattuna Saksassa.
Nordex SE on eurooppalainen yhtiö, joka suunnittelee, valmistaa ja myy tuulivoimalaitoksia. Yhtiön päämaja sijaitsee Rostockissa ja toimitus Hampurissa. Tuotantoa on Rostockissa, Puolassa, Kiinassa, vuodesta 2022 Espanjassa, Meksikon Tamaulipaksen Matamoroksessa, ja lyhyen aikaa myös Yhdysvaltojen Arkansaksen Jonesborossa. Yhtiö perustettiin Tanskan Givessä vuonna 1985. Yhtiö on kasvanut perustamisestaan asti ja se oli ensimmäinen, joka tuotti yhden megawatin tuulivoimaloita. Yhtiö hankki omistukseensa toisen tuulivoimaloita valmistaneen ja talousvaikeuksiin joutuneen Südwind Babcock-Borsigin vuoteen 2001 mennessä.  Vuonna 2016 Nordex yhdistyi espanjalaisen Accionan kanssa, muodostaen Nordex Groupin.
Tuulivoimalaitosmalleja

Valmistettuja tuulivoimaloiden malleja nimitetään N-kirjaimella, jossa seuraava luku tarkoittaa tuuliturbiinin halkaisijaa metreinä, ja kauttaviivalla erotettuna teholuku kilowatteina. Luettelossa on myös S-kirjaimella merkittyjä Südwindin malleja ja AW-kirjaimilla merkittyjä Accionan malleja. Luetellut voimalat eivät välttämättä ole aikajärjestyksessä.
Tuulivoimalaitosmalleja > Ensimmäinen sukupolvi

Ensimmäiset tuulivoimalat tulivat markkinoille 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa. Niissä oli vaihteisto, jolla tuulivoimalan tuotettu sähkö oli samantahtinen sähköverkon kanssa. Kovassa tuulessa tämän tyyppinen turbiinin siivenkärjet sakkasivat ja voimalaa suojeltiin tällä tavalla ylikuormittumista vastaan. Tämä voimalatyyppi oli kuitenkin tehoton verrattuna seuraavan mallistoon. Alla on lueteltu aiemmin tuotannossa olleita voimalamalleja (tehtaittain ryhmiteltynä):
N27/150, N27/250, N29/250, N43/600, N50/800, N52/800, N52/1000, N54/1000 , N60/1300 ja N62/1300.
S70 (1,5 MW), S77 (1,5 MW) ja S82 (1,5 MW).
AW 70/1500, AW 77/1500 ja AW 82/1500.
N27 Asselnin tuulivoimapuistossa
N54 Mk2 Rebgeshainin tuulivoimapuistossa Hessen Saksassa
S77 Hessen Saksassa
N80 (beta) Scout Moorin tuulivoimapuistossa Englannissa
Tuulivoimalaitosmalleja > Toinen sukupolvi

Toisen sukupolven malleja tuli markkinoille 2000-luvun alussa. Niistä N100/2500 kutsutaan ensimmäiseksi beta-malliston voimalaksi. Mallistot on ryhmitelty tehtaittain:
N80/2500 (prototyyppi), N90/2300, N90/2500, N100/2500 (ensimmäinen beta-malli vuonna 2008), N100 (2,5 MW) ja N117 (2,4 MW).
AW 100/3000, AW 116/3000, AW 126/3000, AW 132/3000 ja AW 140/3000.
N90/2300 (Beta) Gebhardshainin tuulipuistossa Saksassa
N100/2500 (Gamma)
Tuulivoimalaitosmalleja > Gamma-luokka

Gamma-luokkaan luettavia malleja alettiin tuottamaan vuodesta 2000 alkaen päivittämällä Beta-malleja Gamma-malleiksi, mutta ne syrjäyttivät Beta-mallistot kokonaan vasta vuonna 2010. Gamma-mallistoon kuuluvat esimerkiksi seuraavat:
N80/2500, N90/2500, N100/2500 ja N117/2400  (vuodesta 2012 alkaen).
Näiden rinnalla Nordex myy fuusioimansa Acciona Windpowerin mallistoa ja niistä erityisesti AW 3000-asustalle (vähintään 3 MW) rakennettuja mallistoja. Niitä ovat:
AW 100, AW 116, AW 125, AW 132 ja AW 140.
Tuulivoimalaitosmalleja > Delta-luokka

Jo vuonna 2013 alettiin kehittämään tuulivoimaloiden sähköisiä ominaisuuksia edellisistä sukupolvien konseptia monipuolisemmiksi. Vanhoja malleja myytiin aluksi kummallakin konseptilla. Siirtyminen pelkästään Delta-luokassa ja Delta 4000-luokassa oleviin malleihin tapahtui 2020-luvun alkuvuosina. Seuraavat ovat Delta-alustalle kehitettyjä malleja (linkillä merkittyjä on myyty myös Suomeen):
N100/3300 (modifioitu vuoden 2013 malleista)
N117/3000, N117/3600
N131/3000, N131/3300, N131/3600, N131/3900
Seuraavat ovat Delta 4000-alustalle kehitettyjä malleja (teholuvut ovat megawatteja):
N133/4.8
N149/4.0–4.5, N149/5.X
N155/4.X , N155/5.X
N163/5.X , N163/6.X
N169.5.X , N175/6.X
Huomioita

1 2 3 4 5 6 7 8  Käännös saksankielisestä artikkelista de:Nordex.
↑  Käännös englanninkielisestä artikkelin en:Nordex johdannosta.
↑  Ikaalisissa sijaitsee Nordexin N54/1000 Ikaalisten kylpylän lähettyvillä.
↑  Nybyn tuulivoimapuistossa on toiminut 8 kpl N117/2400-mallin tuulivoimalaa vuodesta 2014.
↑  Myllykankaan tuulivoimapuistossa on toiminut 20 kpl N117/2400-mallin tuulivoimalaa ja 2 kpl N131/3000 vuodesta 2016.
↑  Kirkkokallion tuulivoimapuistossa on toiminut 9 kpl N117/2400-mallin tuulivoimalaa.
↑  Mastokankaan tuulivoimapuistossa on 12 kpl N149/5.X-mallia.
↑  Björklidenin tuulivoimapuistossa on 7 kpl N149/5.X-mallia.
↑  Tolpanvaaran tuulivoimapuistossa on 12 kpl N163/5.9 ja 1 kpl N153/5.7-mallia.
↑  Mörknässkogenin tuulivoimapuistossa on 5 kpl N163/5.9-mallia.
↑  Läntisen tuulivoimapuistossa on 14 kpl N163/5.7-mallia.
↑  Nuolivaaran tuulivoimapuistossa on 17 kpl N163/5.7-mallia.
↑  Hautakankaan tuulivoimapuistossa on 8 kpl N163/5.7-mallia.
↑  Hallakankaan tuulivoimapuistossa on 8 kpl N163/5.7-mallia.
↑  Haapalamminkankaan tuulivoimapuistossa on 5 kpl N163/5.7-mallia.
↑  Karhunnevankankaan tuulivoimapuistossa on 33 kpl N163/5.7-mallia.
↑  Torvenkylän tuulivoimapuistossa on 7 kpl N163/5.7-mallia.
↑  Juurakon tuulivoimapuistossa on 7 kpl N149/5.7-mallia.
↑  Pjelaxin tuulivoimapuistossa on 56 kpl N163/6.X-mallia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nordex Wikimedia Commonsissa
Nordex SE (verkkosivut)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: de:Nordex & en:Nordex
| n k  MDAX-indeksi |
| --- | --- |
 Aixtron  Aroundtown  Aurubis  Bechtle  Carl Zeiss Meditec  CTS Eventim.  Delivery Hero  Deutsche Lufthansa  Encavis  Evonik Industries  Evotec  Fraport  Freenet  Fresenius Medical Care  Fuchs  GEA Group  Gerresheimer  Hella  HelloFresh  Hensoldt  Hochtief  Hugo Boss  Jenoptik  Jungheinrich  K+S  KION Group  Knorr-Bremse  Krones  Lanxess  LEG Immobilien  Nemetschek  Nordex  Puma  Rational  Redcare Pharmacy  RTL Group  Scout24  Siltronic  Sixt  SMA Solar Technology  Stabilus  Ströer  TAG Immobilien  Talanx  TeamViewer  Telefónica Deutschland  ThyssenKrupp  United Internet  Vitesco Technologies Group  Wacker Chemie 
Päivitetty: 10. tammikuuta 2024
Käännös suomeksi
Maximilian Wöber

Maximilian Wöber vuonna 2019.
Maximilian Wöber (s. 4. helmikuuta 1998 Wien) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 188-senttimetrinen. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Alankomaissa, Espanjassa, Englannissa ja Saksassa. Hän edustaa kaudella 2024–2025 Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Leeds Unitedia. Kauden 2023–2024 hän oli lainalla Saksan Bundesliigan Borussia Mönchengladbachissa. Hän on pelannut Itävallan A-maajoukkueessa vuodesta 2017.
Wöber pelasi useissa Itävallan nuorisomaajoukkueissa alle 15-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi kolme ottelua alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 ja kolme ottelua alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016. Hän pelasi Itävallan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2017 MM-karsintaotteluissa Serbiaa ja Moldovaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi avauskokoonpanossa kaksi alkulohko-ottelua ja tuli vaihdosta kentälle tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Turkkia vastaan. Ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Ranskan voittomaali merkittiin Wöberin omaksi maaliksi. Wöber on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 30 A-maaottelua, joissa hän on ollut 21 kertaa avauskokoonpanossa. Hän ei ole tehnyt maaleja A-maaotteluissaan.
Penna Urrila

Penna Petteri Urrila (s. 18. syyskuuta 1976 Vaasa) on Elinkeinoelämän keskusliiton johtava ekonomisti. Taloussanomien toimittajan Jarkko Hakalan mukaan hän on merkittävän uran tehnyt talousvaikuttaja.
Urrila kirjoitti ylioppilaaksi 1995 Helsingin ranskalais-suomalaisesta koulusta ja valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta 2001. Hän opiskeli pääaineenaan kansantaloustiedettä, sivuaineina tilastotiedettä ja matematiikkaa. Työuransa hän aloitti Teollisuuden ja Työnantajain Keskusliiton talouspoliittisena asiamiehenä 2002–2004. Siitä tehtävästä hän siirtyi Elinkeinoelämän keskusliiton palvelukseen ensiksi vastaavaksi ekonomistiksi 2005–2010 ja sitten vuonna 2010 johtavaksi ekonomistiksi.
Päätyönsä ohessa Urrila on toiminut Tehokkaan tuotannon tutkimussäätiön asiamiehenä vuodesta 2007, Eteläsuomalaisen ylioppilassäätiön hallituksen jäsenenä 2000–2004 ja 2010– sekä säätiön puheenjohtajana vuodesta 2011, Pääkaupunkiseudun Partiolaiset ry:n hallituksen jäsenenä 2002–2004, Eläke-Tapiolan hallituksen jäsenenä 2010–2013 ja yhtiön tarkastusvaliokunnassa 2013 sekä Eiran aikuislukioon liittyvän Touko Voutilaisen koulusäätiön hallituksen jäsenenä 2010 ja hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2014 alkaen.
Árnes

Kunnan sijainti
Árnes (virallisesti Árneshreppur) on kunta Islannissa Länsivuonojen alueella. 1.1.2018 Árnessissa asui 43 asukasta, joten se on väkiluvultaan Islannin pienin kunta. Pinta-alaa on 718,0 km², joten väestötiheys on ainoastaan 0,06 as./km². Naapurikunnat ovat Ísafjörður luoteessa, Strandabyggð lännessä sekä Kaldrananes etelässä. Kunnanjohtajana toimii Oddný S. Þórðardóttir.
Liikenne

Árnesin yhdistää muuhun Islantiin tie 643 (Strandavegur). Kunnan pienestä koosta huolimatta Árnesin Gjögurissä on lentokenttä, jossa on yksi 927-metrinen kiitotie.
Liikenne > Etäisyydet

Reykjavík 328 km
Ísafjörður 299 km
Akureyri 430 km
Akranes

| Akranes |
| --- | --- |

 Akranes Islannin kartalla
Valtio:  Islanti
Alue:  Vesturland
Vaalipiiri:  Norðvesturkjördæmi
Hallinto:  
 – Kunnanjohtaja:  Sævar Frey Þráinsson
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,2 km²
Väkiluku (2008):  7 841
 – Väestötiheys:  956,2 as./km²
 
 www.akranes.is 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Akranes (virallisesti Akraneskaupstaður) on Islannin länsirannikolla sijaitseva satamakaupunki. Sen asukasluku oli 7 841 vuonna 2022. Akranesin naapurikunta on Hvalfjarðarsveit.
Akranes perustettiin 1800-luvulla, jolloin se oli kalastajakylä. Vielä nykyisinkin kalastus on suurin työllistäjä kaupungissa. Myös teollistuminen on alkanut saada jalansijaa Akranesissa 1950-luvulta lähtien. Kasvavan teollisuuden odotetaan lisäävän kaupungin asukaslukua lähivuosien aikana.lähde?
Akranesissa on pitkät jalkapalloperinteet, ja paikallisjoukkue Íþróttabandalag Akraness on ollut monina vuosina yksi Islannin parhaimmista jalkapallojoukkueista.
Kartta Akranesin ympäristöstä
Akranes sijaitsee Atlantin rannikolla Hvalfjörður- ja Leirárvoga-vuonojen välisellä niemimaalla. Niemimaalla sijaitsee myös tulivuori Akrafjall, joka on suurimmaksi osaksi naapurikunnan Hvalfjarðarsveitin puolella.
Akranesin ystävyyskuntia ovat:
Qaqortoq, Grönlanti
Tønder, Tanska
Västervik, Ruotsi
Närpiö, Suomi
Sørvágur, Färsaaret
Bamble, Norja
Asukasluvun kehitys

1981: 5 267
1997: 5 127
2003: 5 582
2004: 5 655
2005: 5 782
2006: 5 955
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Akranes Wikimedia Commonsissa
Akranesin viralliset kotisivut
Lionel Mpasi

Lionel M’Pasi N’Zau (s. 1. elokuuta 1994 Meaux, Ranska) on kinshasankongolais-ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Ranskan Ligue 2:ssa pelaavaa Rodezia.
Mpasi pelasi Paris Saint-Germainin junioreissa ja Toulousen reservijoukkueessa. Hän siirtyi Rodeziin heinäkuussa 2016. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 117 Ligue 2 -ottelua. Hän teki lokakuussa 2024 kotiottelussa Lorientia vastaan lisäajalla 3–3-tasoitusmaalin.
Mpasi edusti nuorten maaotteluissa Ranskaa. Hän pelasi kaksi ottelua alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 ja neljä ottelua samana vuonna alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Aikuisten tasolla Mpasi on edustanut Kongon demokraattisen tasavallan maajoukkuetta. Hän pelasi ensimmäisen miesten maaottelunssa helmikuussa 2022, ja vuoden 2024 loppuun mennessä niitä on kertynyt 17 kappaletta. Tammi-helmikuussa 2024 pelatuissa Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän pelasi kuusi ottelua ja teki neljännesvälierän Egyptiä vastaan päättäneessä rangaistuspotkukilpailussa voiton tuoneen viimeisen maalin joukkueensa yhdeksäntenä laukojana mutta oli vaihdossa tappiollisessa pronssiottelussa.
Anna Brunow

| Anna Brunow> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Anna Elisabet Maria Brunow-Maunula
Syntynyt: 12. lokakuuta 1951 (ikä 73)
Ammatti:  arkkitehti
Puoliso:  Juhani Maunula
Arkkitehti
Koulutus:  Teknillinen korkeakoulu
Palkinnot
 rakennustaiteen valtionpalkinto (2011) 
Aiheesta muualla
Säterinkatu 8 Espoon Leppävaarassa, 2002. Kunniamaininta Vuoden betonirakenne -kilpailussa.
Samarian terveysasema, Espoon keskus, 2002.
Kauppakeskus Lohjantähti, 1991.
Anna Elisabet Maria Brunow-Maunula (s. 12. lokakuuta 1951) on suomalainen arkkitehti, jolla oli vuosina 1980–2012 yhteinen arkkitehtitoimisto Brunow & Maunula aviomiehensä Juhani Maunulan kanssa. Heille myönnettiin rakennustaiteen valtionpalkinto vuonna 2011 ansioistaan arkkitehtuurin ja hyvän arjen ympäristön kehittämisessä.
Juristi-isän nelilapsisen perheen tytär Anna Brunow opiskeli arkkitehtuuria sekä Wienissä että Espoon Teknillisessä korkeakoulussa, josta hän valmistui vuonna 1980 ja perusti Juhani Maunulan kanssa yhteisen arkkitehtitoimiston. Sen he myivät vuonna 2012 ruotsalaiselle konsulttiyhtiö Swecolle, jonka palveluksessa Anna Brunow jatkoi työskentelyään.
Anna Brunow on työskennellyt arkkitehtuurin opetus- ja konsulttitehtävissä sekä arkkitehtikilpailujen tuomaristoissa Suomessa, Saksassa, Ruotsissa, Kiinassa ja Venäjällä. Hän on ollut muun muassa Helsingin ja Espoon kaupunkikuvatoimikuntien jäsen sekä taiteen keskustoimikunnan ja valtion rakennustaidetoimikunnan puheenjohtajana.
Suunnittelutöitä

Kuusankoskitalo, Kuusankoski, 1985
monia HOASin opiskelija-asuntoloita Helsinkiin
kauppakeskus Lohjantähti, Lohja, 1991
asuinkerrostalo, Säterinkatu 8, Espoo
asuinkerrostalot Kalasataman Fregatti ja Fiskari, Capellan puistotie 2, Helsinki
Samarian terveysasema, Espoon keskus
Tapiolan terveysasema, Espoo
asuin- ja liiketila-alue Narva Road, Tallinna
Andrievs Niedra

| Andrievs Niedra |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. huhtikuuta 1871 Tirzas
Kuollut: 25. syyskuuta 1942 Riika
Ammatti:  poliitikko pastori
Andrievs Niedra eli Andreevs Needra (8. huhtikuuta 1871 – 25. syyskuuta 1942) oli latvialainen poliitikko ja luterilainen pastori. Hän muun muassa johti Latvian saksalaismielistä hallitusta vuonna 1919.
Elämäkerta

Andrievs Niedra syntyi Tirzasissa silloisella Liivinmaalla vuonna 1871. Vuonna 1899 hän valmistui teologian opinnoistaan Tarton yliopistosta ja kirjoitti sittemmin nationalistisia kertomuksia ja runoja. Töitä hän teki useille paikallisille lehdille. Hän toimitti vuosina 1903–1906 Austrums nimistä lehteä. Vuoden 1905 vallankumouksen puhjettua hän vastusti sen kannattajien aatteita. Vuosina 1906–1918 hän toimi pastorina kahden seurakunnan alueella Liivinmaalla.
Niedra siirtyi politiikkaan puna-armeijan aloitettua työntymisen Latviaan tammikuussa 1919. Punaisten voittamiseksi hän kannatti yhteistyötä saksalaisten kanssa. Saksalaisten järjestettyä vallankaappauksen Kārlis Ulmaniksen johtamaa väliaikaista hallitusta vastaan Andrievs Niedra ryhtyi johtamaan saksalaisten kokoamaa heille myönteistä hallitusta ja teki myöhemmin yhteistyötä myös Latviassa toimineiden Pavel Bermondt-Avalovin johtamien valkoisten venäläisten kanssa. Näiden kukistuttua Niedra pakeni Saksaan. Vuosina 1921–192 hän toimi luterilaisena pastorina Vilnassa Liettuassa.
Niedra palasi Latviaan vuonna 1924, mutta hänet pidätettiin maanpetoksesta epäiltynä, ja hänet tuomittiin kolmeksi vuodeksi vankilaan. Tuomio kuitenkin muutettiin kielloksi asettua Latviaan. Tämän jälkeen Niedra asettui Itä-Preussiin, jossa hän jatkoi työtä pappina. Hän palasi uudelleen Latviaan Saksan miehitettyä alueen toisen maailmansodan aikana huhtikuussa 1942. Hän kuoli saman vuoden syyskuussa Riiassa.
Teokset

Līduma dūmos (1901)
Dzīvais mironis (1924)
Mana bērnība un puikasgadi (1924)
Tautas nodevēja atmiņas (1998)
Hafnarfjörður

| Hafnarfjörður |
| --- | --- |

 vaakuna
 Hafnarfjörður
 Koordinaatit: 64°04′N, 21°57′W 
Valtio:  Islanti
Alue:  Höfuðborgarsvæðið
Vaalipiiri:  Suðvesturkjördæmi
Kunnaksi:  1908
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  144 km²
Väkiluku (2019):  29 799
 – Väestötiheys:  206,9 as./km²
 
 hafnarfjordur.is 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hafnarfjörður (virallisesti Hafnarfjarðarkaupstaður) on Islannin kolmanneksi suurin kaupunki. Sen nimi tarkoittaa satamavuonoa. Vuonna 2019 siellä asui 29 799 asukasta. Kaupunki kuuluu suur-Reykjavikin alueeseen.
Suojaisan luonnonsataman takia Hafnarfjörður perustettiin jo 1400-luvulla. Sieltä tehtiin ulkomaankauppaa Englantiin ja Saksaan 1400-luvulla. Alueen pääasiallinen työllistäjä on kalastus. Islannin ensimmäinen troolari oli Hafnarfjörðurissä.lähde? Kaupungin lähistöllä on myös suuri alumiinisulatto.
Kaupungissa järjestetään vuosittain suuret viikinkifestivaalit. Siellä on kolme maauimalaa, jotka lämpiävät kuumien lähteiden avulla.
Urheilu

Jalkapallojoukkue FH Hafnarfjördur on voittanut Islannin mestaruuden vuosina 2004, 2005 ja 2006.
Ystävyyskaupungit

Hafnarfjörðurin ystävyyskaupungit:
Akureyri, Islanti
Bærum, Norja
Baoding, Kiina
Cuxhaven, Saksa
Frederiksberg, Tanska
Hämeenlinna, Suomi
Ilulissat, Grönlanti
Tartto, Viro
Tvøroyri, Färsaaret
Uppsala, Ruotsi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hafnarfjörður Wikimedia Commonsissa