stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hilda Abrahamz

| Hilda Abrahamz |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Hilda Astrid Abrahamz Navarro
Syntynyt: 14. marraskuuta 1959 (ikä 64)  Caracas
Näyttelijä
Aktiivisena:  1981–
Merkittävät roolit:  Olimpia de Villanueva (Tuhkimotarina)
Aiheesta muualla
IMDb 
Hilda Astrid Abrahamz Navarro (s. 14. marraskuuta 1959 Caracas) on venezuelalainen näyttelijä.
Abrahamz on tullut tutuksi Olimpia de Villaneuvana televisiosarjassa Tuhkimotarina, jossa Olimpia yritti kuumeisesti viedä miehensä veljentyttären, Valentina Villanueva Lanzin (Natalia Streignard), perintöä.
Abrahamz on esiintynyt myös muissa televisiosarjoissa, kuten La Estrambótica Anastasia, Amor a Palos ja De mujer a mujer. Muita Abrahamzin rooleja ovat Mariña telenovelassa Luz Mariña.
Abrahamz on vuoden 1980 Miss Venezuela -kisan ensimmäinen perintöprinsessa ja samana vuonna hän sijoittui Miss Maailma -kisoissa 15:n parhaan joukkoon.
Filmografia

Luz Mariña  (1981)
Kapricho S.A  (1982)
De mujer a mujer, (1986)
La pasion de Teresa, (1987)
Princesa, (1992)
Por estas calles, (1992)
Ka Ina, (1995)
Todo por tu amor, (1996)
Carita pintada, (1999)
Angelica pecado, (2000)
A calzón quitao, (2001)
Mi gorda bella, (2002)
Amor a Palos, (2005)
Te tengo en salsa, (2006)
Estrambótica Anastasia, (2004)
Nadie me dirá como quererte, (2008)
Aiheesta muualla

Vencor.narod.ru
Telenovely.net
Hideto Tanihara

Hideto Tanihara (jap. 谷原秀人; s. 16. marraskuuta 1978) on japanilainen golfammattilainen. Hän on saavuttanut useamman voiton Japan Golf Tourilla. Hän on myös yltänyt viidenneksi Britannian avoimessa turnauksessa. Hän meni vuonna 2008 naimisiin näyttelijä-laulaja Ayaka Nagaten kanssa.
Hilton Ruiz

Hilton Ruiz
Hilton Ruiz (29. toukokuuta 1952 New York – 6. kesäkuuta 2006 New Orleans) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti. Hänellä oli laaja-alainen ura, ja hän esitti esimerkiksi monimutkaista avantgarde-improvisaatiota ja afrokuubalaista musiikkia. Hän oli lapsilahjakkuus, joka esiintyi Carnegie Hallissa 8-vuotiaana. Klassisten opintojensa lisäksi Ruiz opiskeli jazzia Mary Lou Williamsin johdolla. Hän teki levytysdebyyttinsä 14-vuotiaana.
Ruizin improvisaatiotaidot saivat hänet hakeutumaan uralle jazzmusiikin parissa. Teini-ikäisenä hän teki yhteistyötä muiden muassa Freddie Hubbardin ja Joe Hendersonin kanssa. Hän sai kansainvälistä huomiota vuonna 1973 liityttyään yhteistyöhön Rahsaan Roland Kirkin kanssa. Kirkin kanssa tekemänsä nelivuotisen yhteistyön päätyttyä Ruiz kiersi Egyptissä ja Intiassa Clark Terryn kanssa. Palattuaan New Yorkiin hän teki yhteistyötä muiden muassa Betty Carterin, Abbey Lincolnin ja Chico Freemanin kanssa. Lisäksi hän perusti oman kokoonpanonsa. Hänen levytystensä joukossa ovat Piano Man (1975), Steppin' Into Beauty (1977), El Camino (1988) ja A Moment's Notice (1991). Latinalaista jazzfuusiomusiikkia Ruiz teki Tito Puenten ja Paquito d'Riveran kanssa. Hän työskenteli myös elokuvien soundtrackeilla ja kirjoitti Richard Bradleyn kanssa kolmiosaisen Jazz and How to Play It -teoksen (1987).
Ruiz kuoli kaatumistapaturman komplikaatioihin New Orleansissa, johon hän oli matkustanut työskennelläkseen Hurrikaani Katrina -hyväntekeväisyysprojektin parissa.
Sveitsi talviolympialaisissa 2002

Sveitsi osallistui Salt Lake Cityn talviolympialaisiin 2002 110 urheilijan voimin. Maa saavutti 11 mitalia, joista kolme oli kultaista, kaksi hopeista ja kuusi pronssista. Mitalitilastossa Sveitsi sijoittui yhdenneksitoista.
Mitalistit > Kultaa

Simon Ammann – mäkihyppy, normaalimäki
Simon Ammann – mäkihyppy, suurmäki
Philipp Schoch – lumilautailu, miesten parisuurpujottelu
Mitalistit > Hopeaa

Christian Reich ja Steve Anderhub – rattikelkkailu, kahden miehen kelkat
Luzia Ebnöther, Mirjam Ott, Tanya Frei, Laurence Bidaud, Nadia Röthlisberger – curling, naisten turnaus
Mitalistit > Pronssia

Sonja Nef – alppihiihto, naisten suurpujottelu
Martin Annen ja Beat Hefti – rattikelkkailu, kahden miehen kelkat
Andrea Huber, Laurence Rochat, Brigitte Albrecht-Loretan ja Natascia Leonardi Cortesi – maastohiihto, naisten 4 x 5 km viesti
Andreas Schwaller, Christof Schwaller, Markus Eggler, Damian Grichting ja Marco Ramstein – curling, miesten turnaus
Gregor Stähli – miesten skeleton
Fabienne Reuteler – lumilautailu, naisten lumikouru
Hiltulanlahden koulu

| Hiltulanlahden koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Hiltulanlahdenkatu 7, 70870 Hiltulanlahti (Kuopio)
Koordinaatit:  62.80691°N, 27.60538°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  Harri Korteniemi
Luokat:  1–6
Oppilaita:  noin 170
Verkkosivut
Hiltulanlahden koulu on Kuopion eteläosassa, Hiltulanlahden kaupunginosassa toimiva, suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulun rehtorina toimii Harri Korteniemi.
Koulu muutti valtatien läheiseen, äänekkääseen ympäristöön nousseeseen uudisrakennukseen lukuvuoden 2019-2020 alussa. Samassa rakennuksessa toimii päiväkoti. Uusi koulu on ensimmäinen rakennusvaihe Kuopion eteläiselle taajama-alueelle suunnitellusta yli 500 oppilaan alakoulusta. Koulun rakensi Lemminkäinen elinkaarimalliin pohjautuvalla sopimuksella. Ensimmäinen rakennusvaihe käsitti 300 oppilaan ja 72 esikoululaisen alakoulun sekä 122 lapsen päiväkodin. Liikunta-, ruokailu-, ja piha-alueet on mitoitettu riittämään myös mahdollisen toisen rakennusvaiheen - 150 oppilaan alakoulun lisärakennuksen - tuomat käyttäjätarpeet.
Aiempi koulurakennus oli vuodelta 1926; sen viereen oli pystytetty laajennukseksi viipalekoulu vuonna 2003 ja lisätiloja oli haalittu myös yksityisestä päiväkodista. Koulua käy noin 170 oppilasta (2017).
Hiltulanlahden aiemman koulurakennuksen keltainen päärakennus oli vuodelta 1926.
Hiltulanlahden aiempi koulu ja sen viereen vuonna 2003 pystytetty viipalekoululaajennus.
Higgsiino

Higgsiino on hypoteettinen hiukkanen, joka esiintyy supersymmetrisissa teorioissa. Se on Higgsin bosonin superpartneri ja siten fermioni.
Supersymmetrisissa teorioissa, kuten MSSM, on vähintään kaksi Higgsin dublettia. Supersymmetrisessä mallissa on oltava sama määrä niiden superpartnereita, higgsiinoja. MSSM:n tapauksessa siis neljä. Kaksi niistä on neutraalia ja kaksi varattua (plus ja miinus).
| nimi | varaus (e) | spin | hypervaraus | vaihtoehtoinen nimi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  {\tilde {H}}_{1}^{0} | 0 | ½ |  -½ |  {\tilde {H}}_{d}^{0} |
|  {\tilde {H}}_{1}^{-} |  -1 | ½ |  -½ |  {\tilde {H}}_{d}^{-} |
|  {\tilde {H}}_{2}^{+} |  +1 | ½ | +½ |  {\tilde {H}}_{u}^{+} |
|  {\tilde {H}}_{2}^{0} | 0 | ½ | +½ |  {\tilde {H}}_{u}^{0} |
Sähköheikon symmetriarikon jälkeen higgsiinoilla on samat kvanttiluvut kuin heikkoa isospiniä ja heikkoa hypervarausta vastaavilla gaugiinoilla. Tästä syystä higgsiinot ja gaugiinot sekoittuvat keskenään. Näiden lineaarikombinaatioina syntyvät neutraliinot sekä chargiinot. Neutraliinot ovat sähkömagneettisesti neutraaleiden superpartnereiden (bino ja neutraali wino sekä neutraalit higgsiinot) kombinaatioina neutraaleja. Vastaavasti chargiinot ovat varattujen superpartnereiden (varatut winot ja higgsiinot) kombinaatioina varattuja.
Hispania (täsmennyssivu)

Hispania voi viitata seuraaviin:
Hispania, historiallinen alue, joka käsitti Pyreneiden niemimaan
Hispania, Rooman diokeesi
Hispania Baetica, Rooman provinssi
Hispania Carthaginensis, Rooman provinssi
Hispania citerior, Rooman provinssi
Hispania Lusitana, Rooman provinssi
Hispania Tarraconensis, Rooman provinssi
Hispania ulterior, Rooman provinssi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hispania”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hrvoje Appelt

| Hrvoje Appelt> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. tammikuuta 1974 Zagreb
Kansalaisuus:   Kroatia
Uran tiedot
Pituus:  180 cm
Laji:  alamäkiluistelu
Kilpauran kesto:  2000-2008
Saavutukset
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  2
Paras sijoitus maailmancupissa:  2. (2004)
 Tietolaatikko päivitetty 25. tammikuuta 2015 
Hrvoje Appelt (s. 15. tammikuuta 1974 Zagreb, Jugoslavia) on uransa jo päättänyt kroatialainen alamäkiluistelija ja jääkiekkoilija. Appelt on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 75 kilogrammaa.
Appelt kilpaili alamäkiluistelun MM-sarjassa Red Bull Crashed Icessä vuosina 2000-2008. Vuonna 2003 hän sijoittui Duluthissa, Minnesotassa kolmanneksi ja parhaimmillaan seuraavana vuonna Moskovassa MM-sarjan toiseksi heti Ruotsin Jasper Felderin jälkeen. Uransa jälkeen Appelt on ajanut alamäkiluistelun asemaa Kroatiassa.
Jääkiekossa Appelt pelasi vuosina 1991-2001 Medveščak Zagrebin riveissä sekä Kroatian pääsarjassa että IEL-liigassa. Appelt pelasi myös Kroatian jääkiekkomaajoukkueessa 36 ottelua tehden tehot 10+13=23. Pelipaikaltaan Appelt oli oikea laitahyökkääjä.
Harmaahanhet

| Harmaahanhet |
| --- | --- |
 Merihanhi (Anser anser)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sorsalinnut Anseriformes
Heimo::  Sorsat Anatidae
Alaheimo::  Hanhet Anserinae
Tribus::  Anserini
Suku::  Harmaahanhet  Anser  Brisson, 1760
Katso myös
   Harmaahanhet Wikispeciesissä   Harmaahanhet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harmaahanhet (Anser) on hanhien alaheimoon kuuluva lintusuku.
Lajit

Beringinhanhi (Anser canagicus)
Eskimohanhi (Anser rossii)
Joutsenhanhi eli kyhmyhanhi (Anser cygnoid)
Kiljuhanhi (Anser erythropus)
Lumihanhi (Anser caerulescens)
Lyhytnokkahanhi (Anser brachyrhynchus)
Merihanhi (Anser anser)
Metsähanhi (Anser fabalis)
Tiibetinhanhi eli intianhanhi (Anser indicus)
Tundrahanhi (Anser albifrons)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 3., uudistettu painos (2018)
Hrvoje Kačić

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   Hrvoje Kačić vuonna 1956. |   Hrvoje Kačić vuonna 1956. |   Hrvoje Kačić vuonna 1956. |  |
Maa:   Jugoslavia
Miesten vesipallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Budapest 1958 |  |  |
|  Pronssia | Wien 1950 |  |  |
Hrvoje Kačić (serb. Хрвоје Качић, 12. tammikuuta 1932 Dubrovnik, Kroatia – 14. helmikuuta 2023) oli Jugoslaviaa edustanut vesipalloilija ja olympiamitalisti.
Kačić saavutti Jugoslavian maajoukkueessa olympiahopeaa Melbournessa 1956. Hän saavutti myös EM-pronssia vuonna 1950 ja hopeaa 1958.
Haukivuoren hyvinvointiasema

| Haukivuoren hyvinvointiasema |
| --- | --- |
Osoite:  Kankaalantie 2, 51600 Haukivuori
Sijainti:  Haukivuori, Mikkeli
Koordinaatit:  62.01816°N, 27.21129°E
Käyttäjä:  Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä (Essote)
Haukivuoren hyvinvointiasema
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Haukivuoren hyvinvointiasema on Mikkelin Haukivuoren pitäjän Asemankylässä palveleva julkinen sosiaali- ja terveysasema. Vuoden 2017 alusta Mikkelin terveys- ja sosiaalipalveluiden toteuttamisesta on vastannut usean kunnan yhteisen Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä Essote ja vuoden 2023 alusta Etelä-Savon hyvinvointialue.
Hyvinvointiasema muutti tammikuun lopulla 2021 Haukivuoren palvelukeskus Kotikartanon tehostetun palveluasumisen yksikön naapuriksi. Terveysaseman laboratoriotoiminnoista vastaa Itä-Suomen laboratoriokeskuksen liikelaitoskuntayhtymä (ISLAB).
Aiheesta muualla

Terveyspalvelut (haukivuori.fi)
Essote - sairaaloiden ja hyvinvointikeskusten osoitteet ja kartat (Arkistoitu – Internet Archive) (essote.fi)
Hryhir Tjutjunnyk

| Hryhir Tjutjunnyk> Тютюнник Григір Михайлович |
| --- | --- |
 Hryhir Tjutjunnykin muistolaatta Kiovassa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. joulukuuta 1931 Shylivka, Zinkivin piiri, Pultavan alue, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto
Kuollut: 7. maaliskuuta 1980 (48 vuotta) Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ukraina
Tyylilajit:  novelli
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Hryhir Tjutjunnyk (5. joulukuuta 1931 Šylivka, Zinkivin piiri, Pultavan alue, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto – 7. maaliskuuta 1980 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen kirjailija. Hänen veljensä oli kirjailija Hryhori Tjutjunnyk.
Tjutjunnyk valmistui Harkovan yliopistosta vuonna 1962 ja työskenteli sen jälkeen toimittajana ukrainalaisissa lehdissä ja käsikirjoittajana Kiovan elokuvastudiolle. Esikoisteos ilmestyi 1961. Hän julkaisi elinaikanaan novellikokoelmia, mutta tuotantoa on julkaistu myös hänen kuolemansa jälkeen. Hän kirjoitti aikalaisistaan muotokuvia, jotka valottavat heitä eri näkökulmista. Hän ei alistunut kirjoittamaan sosialistisen realismin mukaan. Koska hän ei noudattanut virallista linjaa, neuvostoaikainen kritiikki suhtautui hänen tuotantoonsa nuivasti. Suhtautuminen sai hänet tekemään itsemurhan. Hän sai arvostusta vasta 1980-luvulla demokratisoitumisen aikana.
Henri Ribul

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 1. maaliskuuta 1941 (ikä 83)
Syntymäpaikka: Toulouse, Ranska
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 183 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1960−1962 | Rodez AF |  |  |
| 1962−1964 | Bordeaux B |  |  |
| 1964−1970 | Castres FC |  |  |

Henri Ribul (s. 1. maaliskuuta 1941 Toulouse) on ranskalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Ribul aloitti uransa Rodez AF:ssä, jossa hän pelasi kaksi vuotta ennen kuin lähti FC Girondins de Bordeaux'n kakkosjoukkueeseen. Hän pelasi valtaosan seuraurastaan Castres FC:ssä, jota hän edusti vuosina 1964–1970. Ribul oli maajoukkueen mukana Méxicon olympialaisissa 1968, joissa Ranska pääsi puolivälieriin asti ja Ribul pelasi kolme ottelua.
Heorot

| Heorot |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2002–
Tyylilaji:  folk metal, viikinkimetalli
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Tipi   Mikko   Kimi   A.P.   Jani   Karri  
Levy-yhtiö:  Stygian Crypt Productions  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Heorot on suomalainen viikinkihenkistä folk metalia soittava yhtye. Sen perustivat laulaja Teemu ”Modsognir” Ollikainen ja rumpali Mikko Nokelainen vuonna 2002. Yhtyeen sanoitukset käsittelevät muun muassa viikinkimytologian maailmanloppua. Musiikillisia vaikutteita se on ottanut esimerkiksi Moonsorrow’lta ja Finntrollilta. Heorotin vuonna 2007 julkaistu esikoisalbumi on nimeltään Ragnarök.
Julkaisut > Albumit

Ragnarök (2007)
Julkaisut > Demot

Yö jahti (2005)
Auringonkehrä (2006)
Aiheesta muualla

Yhtyeen viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Heorot Myspacessa (englanniksi)
Higashinari-ku

| Higashinari-ku (東成区) |
| --- | --- |
 Hiranogawa-joen ylittävä Tamatsun silta Higashinarin suuralueella.
 Higashinarin suuralueen sijainti.
 Koordinaatit: 34°40′12″N, 135°32′28″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Osakan prefektuuri
Kaupunki:  Osaka
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,55 km²
Väkiluku (2010):  79 435
 – Väestötiheys:  17 458,2 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Higashinari-ku (jap. 東成区) on yksi Osakan kaupungin 24:stä suuralueesta. Se sijaitsee kaupungin itäosassa Osakan linnan kaakkoispuolella. Suuralueella on 79 435 asukasta (2010) ja sen pinta-ala on 4,55 neliökilometriä. Se rajautuu pohjoisessa Jōtōn suuralueeseen, lännessä Chūōn ja Tennōjin suuralueisiin, etelässä Ikunon suuralueeseen sekä idässä Osakan prefektuurin Higashiōsakan kaupunkiin.
Higashinari kuuluu Osakan itäosien tuottavaan teollisuusalueeseen, jolle luonteenomaisia ovat lukuisat pienet teollisuusyritykset. Suuralueen keskusta ja sen tärkeimmät julkiset palvelut sijaitsevat Imazaton risteyksen ja metroaseman ympärillä. Suuralueella on muun muassa Myōhōn temppeli, jota pidetään Shōtokun perustamana ja jossa munkki Keichū työskenteli 1600-luvun lopulla.
Higashinarin suuraluetta palvelevat Osakan metron Sennichimae-linja, Chūō-linja ja Imazatosuji-linja, JR Westin Osakan ympyrälinja sekä Kintetsu-rautateiden Osaka-linja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Higashinari-ku Wikimedia Commonsissa
Higashinarin suuralueen internetsivut (japaniksi) (englanniksi) (koreaksi) (kiinaksi)
Osakan suuralueet
Abeno-ku
Asahi-ku
Chūō-ku
Fukushima-ku
Higashinari-ku
Higashisumiyoshi-ku
Higashiyodogawa-ku
Hirano-ku
Ikuno-ku
Jōtō-ku
Kita-ku
Konohana-ku
Minato-ku
Miyakojima-ku
Naniwa-ku
Nishi-ku
Nishinari-ku
Nishiyodogawa-ku
Suminoe-ku
Sumiyoshi-ku
Taishō-ku
Tennōji-ku
Tsurumi-ku
Yodogawa-ku
Hiirimatto

Logitechin hiirimatto.
Rannetuella varustettu ergonominen hiirimatto.
Hiirimatto on pinta, joka parantaa tietokoneen hiiren liikkeen lukemista. Hiirimatot tehdään useimmiten muovista, joka on tasainen ja päältä sopivan liukas. Lisäksi on olemassa myös metallisia hiirimattoja, joissa voi olla erilaisia pinnoitteita, kuten teflonia, lasia tai alumiinia. Laadultaan paremmat hiirimatot ovat yleensä erikoistuneet pelaamista tai erittäin tarkkaa graafista muokkausta varten. Pelaamista varten olevia hiirimattoja kutsutaankin tästä syystä myös pelihiirimatoiksi ja tavallista tarkempaa hiirityöskentelyä tukevia hiirimattoja tarkkuushiirimatoiksi. Tällaiset hiirimatot maksavat huomattavasti enemmän kuin tavalliset hiirimatot, joita voi saada jopa täysin maksutta. Kalliimmissa hiirimatoissa on useimmiten erittäin sileä pinta, ja niitä käytettäessä syntyy tavallista vähemmän ääntä ja tuntuu vähemmän värinää. Joihinkin tällaisista hiirimatoista on saatettu liittää myös rannetuki ja/tai pidike hiiren johdolle. Tosin nämä saattavat tulla myös erillisenä, jolloin käyttäjä voi tarvittaessa itse liittää ne hiirimattoon.
Hyvä hiirimatto vähentää hiiren kulumista, se pysyy paikallaan eikä sisällä teräviä reunoja. 2000-luvun alussa yleistyneet optiset hiiret eivät välttämättä vaadi lainkaan hiirimattoa, mutta sellainen usein helpottaa hiiren käyttöä. Optisen hiiren matto voi olla liukkaampi kuin pallohiiren, mutta se ei saa heijastaa valoa epämääräisesti.
Hermann von Keyserling

| Hermann Alexander Graf von Keyserling |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. heinäkuuta 1880 Kõnnu, Liivinmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta (nykyään Põhja-Pärnumaan kunta, Viro)
Kuollut: 26. huhtikuuta 1946 (65 vuotta) Innsbruck, Itävalta
Kirjailija
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Hermann Alexander Graf von Keyserling (20. heinäkuuta 1880 Kõnnu, Liivinmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 19. kesäkuuta 1946 Innsbruck, Itävalta) oli baltiansaksalainen kreivi ja yhteiskuntafilosofi. Keyserlingin teokset olivat suosiossa ensimmäisen maailmansodan jälkeisinä vuosina.
Elämä ja ura

Keyserlingin isoisä oli geologi Alexander Keyserling. Keyserling opiskeli geologiaa, kemiaa ja zoologiaa Geneven, Tarton, Heidelbergin ja Wienin yliopistoissa ja väitteli geologiasta tohtoriksi Wienissä vuonna 1902. Vuonna 1903 hän muutti Pariisiin, jossa hän asui vuoteen 1906. Siellä hän kirjoitti ensimmäisen filosofisen kirjansa "Das Gefüge der Welt" (1906). Vuonna 1906 hän pyrki turhaan filosofian professoriksi Berliinin yliopistoon. Vuonna 1907 hän piti Hampurissa luennot, joiden pohjalta hän laati teoksen "Prolegomena zur Naturphilosophie" (1910). Saatuaan haltuunsa isänsä kartanot Keyserling muutti asumaan Raikkülan kartanoon vuonna 1908. Hän matkusti Euroopassa ja teki maailmanympärysmatkan 1911–1912, jonka tuloksena syntyi teos "Reisetagebuch eines Philosophen" (1918). Paettuaan vuonna 1918 Venäjän vallankumousta hän asui aluksi Bismarckin Friedrichsruhin linnassa. Syksyllä 1920 hän muutti Darmstadtiin, jossa hän perusti "Vapaan filosofian seuran" ja "Viisauden koulun" Hessenin suurherttua Ernst Ludvigin tuella. Marraskuusta 1920 vuoteen 1927 siellä järjestettiin vuotuisia konferensseja, vuodesta 1928 vuoteen 1933 "opetuskonferensseja", joihin osallistuivat muun muassa Nikolai Berdjajev, Hans Driesch, Leo Frobenius, C. G. Jung, Ernst Kretschmer, Max Scheler ja Rabindranath Tagore. Vuosina 1920-1933 julkaistiin Keyserlingin tunnetuimmat kirjat, joista useimmat käännettiin vieraille kielille, erityisesti ranskaksi, ja niillä oli maailmanlaajuinen vaikutus. Näinä vuosina Keyserling teki myös lukuisia luentokiertueita useimmissa Euroopan maissa sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Hän myös kommentoi ajankohtaisia asioita artikkeleissa kotimaassa ja ulkomailla. Natsien painostus pakotti osaltaan Keyserlingin lopettamaan "Viisauden koulun" toiminnan vuonna 1933. Hän lähti Darmstadtista vuonna 1939. Toisen maailmansodan aikana hän sai pääteoksenaan pitämänsä "Buch vom Ursprung" -teoksen (1947) lisäksi valmiiksi vuonna 1937 aloittamansa muistelmat ("Reise durch die Zeit", 1948). Hän muutti vuonna 1943 Innsbruckiin.
Keyserlingin filosofia oli pohjimmiltaan ei-akateemista. Hänen ajattelua leimasi irrationalismin ja henkisen uudistumisen korostaminen ja pyrkimys ymmärtää paremmin Euroopan kansallisten kulttuurien suhteita ja rakentaa ylikansallista eurooppalaista asennetta. Hänen ystävälliset suhteensa lukuisiin Ranskan älymystön edustajiin olivat tässä suhteessa merkittäviä. Keyserling pyrki myös länsimaisen ajattelun ja itämaisen viisauskirjallisuuden synteesien luomiseen. Toisaalta hänen kirjoituksiaan on kuvattu latteiksi ja epäselviksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hermann von Keyserling Wikimedia Commonsissa
Hiidenheimo

Hiidenheimo on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Artturi Hiidenheimo (vuoteen 1906 Törnström, 1877–1956), kansanedustaja, Pentti Hiidenheimon veli, Saara Forsiuksen isä
Elli Hiidenheimo, o.s. Tavastähti, vuoteen 1905 Tavaststjerna (1883–1950), kansanedustaja, Artturi Hiidenheimon puoliso
Pentti Hiidenheimo (vuoteen 1906 Törnström, 1875–1918), kansanedustaja, Artturi Hiidenheimon veli
Saara Forsius, o.s. Hiidenheimo, vuoteen 1906 Törnström (1902–1988), kansanedustaja, Artturi Hiidenheimon tytär
Silja Hiidenheimo (1961–2015), kirjankustantaja, Artturi Hiidenheimon pojanpojantytär
Ilkka Hiidenheimo, Stonesoft-yrityksen perustaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hiidenheimo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hiirimakit

| Hiirimakit |
| --- | --- |
 Isohiirimaki (Microcebus murinus)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Alalahko::  Puoliapinat Strepsirrhini
Osalahko::  Makimaiset puoliapinat Lemuriformes
Heimo::  Pikkumakit Cheirogaloidae
Suku::  Hiirimakit Microcebus  É. Geoffroy, 1834
Lajit 
 Microcebus berthae  Microcebus griseorufus  Microcebus murinus – isohiirimaki  Microcebus myoxinus  Microcebus ravelobensis  Microcebus rufus – pikkuhiirimaki  Microcebus sambiranensis  Microcebus tavaratra 
Katso myös
   Hiirimakit Wikispeciesissä   Hiirimakit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hiirimakit (Microcebus) ovat pieniä kädellisiä, jotka kuuluvat makimaisten puoliapinoiden osalahkoon. Ne muistuttavat ulkonäöltään hieman hiiriä, mutta niillä on eteen eikä sivulle osoittavat silmät, pienet sormet ja varpaat ja pitkä tupsupäinen häntä.
Hiirimakit painavat noin 50 grammaa eli 1/6000 gorillan painosta. Ravintonaan useimmat hiirimakit käyttävät esimerkiksi lehtiä, kukkia ja hyönteisiä. Poikueissa on kerrallaan yleensä 2–3 poikasta.
Sukuun kuuluvista lajeista 19 on määritetty vasta 2000-luvulla. Monet niistä ovat uhanalaisia.
Suomen Geologinen Seura

Suomen Geologinen Seura (SGS, oik. Suomen Geologinen Seura - Geologiska Sällskapet i Finland ry) on suurin ja vanhin geologian alan yhdistys Suomessa. Se perustettiin vuonna 1886 ja jäseniä siinä on noin 900. Järjestö julkaisee omaa vertaisarvioitua tiedejulkaisua ja järjestää geologian alan tutkimusta edistäviä tapahtumia.
Yhdistyksen puheenjohtaja on tavallisesti geologian alalla tunnettu tutkija tai tutkimusjohtaja. Hallitukseen valitaan tyypillisesti alan tutkijoita ja konsultteja. Aiempia puheenjohtajia ovat olleet mm. Ilmari Haapala, Carl Ehlers, Mikael Fortelius ja Elias Ekdahl.