Jarmo Tolvanen
Ura > Valmentajaura

Tolvasen valmentajaura alkoi II-divisioonajoukkue Karhu-Kissojen päävalmentajana kaudella 1983–1984. Hän oli nostamassa joukkuetta kauden päätteeksi I-divisioonaan, jossa Tolvanen valmensi kaksi vuotta, kunnes hän palasi kaudeksi 1986–1987 II-divisioonaan Kiekko-Espoon peräsimeen. Keväällä 1988 Tolvanen nosti joukkueen I-divisioonaan. Kiekko-Espoon tulokaskausi 1988–1989 oli varsin sensaatiomainen, sillä joukkue sijoittui I-divisioonassa kolmanneksi. Kaudella 1989–1990 Tolvanen valmensi Kiekko-Espoon ohella Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta.
Kauden 1990–1991 Tolvanen valmensi alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta. Vuoden 1991 EM-kilpailut päättyi pronssiin. Kaksi seuraavaa kautta hän luotsasi alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta. Vuoden 1992 turnaus päättyi neljänteen ja vuoden 1993 viidenteen sijaan. Tolvanen toimi kaikkina kolmena maajoukkuekautenaan ohessa myös Hämeenlinnan Pallokerhon valmennuspäällikkönä. Vuosina 1993–1995 hän hoiti samaa roolia Tampereen Ilveksessä. Jälkimmäisellä kaudellaan 1994–1995 Tolvanen toimi myös seuran SM-liigajoukkueen apuvalmentajana.
Tolvanen aloitti kaudella 1995–1996 pääsarjatason päävalmentaja Saksan DEL-liigan ESV Kaufbeurenissa. Kaudella 1997–1998 hän valmensi Norjan pääsarjajoukkue Manglerud Staria. Kaudella 2000–2001 Tolvanen toimi Pekka Rautakallion apuvalmentajana Sveitsin Natiolliga A:n SC Bernissä. Kolme seuraavaa kautta hän toimi ruotsalaisen Leksands IF:n päävalmentajana. Ensimmäisellä kaudellaan 2001–2002 Tolvanen luotsasi joukkueen maan toiseksi korkeimman sarjatason Allsvenskanin runkosarjan voittoon ja Kvalserienin päätteeksi Elitserien-nousuun. Nousukaudellaan 2002–2003 Leksand sijoittui runkosarjassa kahdeksanneksi ja eteni puolivälieriin, joissa joukkue hävisi Färjestads BK:lle voitoin 4–1. Kausi 2003–2004 päättyi puolestaan runkosarjan viimeiseen sijaan ja putoamiseen takaisin Allsvenskaniin.
Joulukuussa 2004 Tolvanen nimettiin Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Nationalliga B:ssä pelaavan EHC Vispin päävalmentajaksi sarjatasoa ylemmäs NLA:han lähteneen Bruno Aegerterin tilalle. Joukkue sijoittui runkosarjassa viidenneksi ja hävisi puolivälierissä SC Langenthalille seitsemän ottelun jälkeen voitoin 4–3.
Kaudeksi 2005–2006 Tolvanen palasi Suomeen ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Rauman Lukon päävalmentajaksi. Hän ei kuitenkaan saanut joukkuetta pelaamaan haluamallaan tavalla ja Lukko voitti vuodenvaihteeseen mennessä vain kymmenen kertaa varsinaisella peliajalla. Seura erotti tämän jälkeen Tolvasen. Kaudeksi 2006–2007 hän palasi alle 20-vuotiaiden maajoukkueen käskijäksi. Vuoden 2007 MM-kilpailut päättyi kuudenteen sijaan.
Kauden 2007–2008 Tolvanen valmensi Tanskan pääsarjajoukkue AaB Ishockeyta, joka sijoittui runkosarjassa kolmanneksi, mutta hävisi kuitenkin puolivälierissä Odense Bulldogsille voitoin 4–1. Kaudella 2008–2009 hän toimi Polska Liga Hokejowa -joukkue TKH Torunin päävalmentajana. Joukkue sijoittui kahdeksanneksi. Kaudella 2009–2010 Tolvasen osoitteena oli puolestaan Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan unkarilaisjoukkue Alba Volán Székesfehérvária, jonka kausi päättyi puolivälieriin, mutta joukkue pelasi myös Unkarin oman pääsarjan OB I bajnokságin pudotuspelejä. Alba Volánin kausi päättyi Unkarin-mestaruuteen.
Kaudesta 2011–2012 kevääseen 2015 Tolvanen toimi Ranskan Ligue Magnusissa pelaavan Ducs de Dijonin päävalmentajana. Ensimmäinen kausi päättyi runkosarjan toiseen sijaan, mutta puolivälierätappioon. Kausi 2012–2013 Dijonilla päättyi neljännesvälieriin ja kaudella 2013–2014 runkosarjassa kolmanneksi edennyt joukkue eteni välieriin saakka. Tolvanen palkittiin Ligue Magnusin vuoden parhaana valmentajana vuonna 2014. Kauden 2015–2016 alusta Tolvanen toimi kaksi kautta Norjassa sikäläisen Stjernen Hockeyn päävalmentajana. Kaudelle 2017—2018 Tolvanen siirtyi Unkarin jääkiekkoliiton palvelukseen tehtävänään toimia sekä miesten että nuorten alle 20-vuotiaiden maajoukkueen päätoimisena vastuuvalmentajana.