stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Triaskausi
Carnia-vaiheen kostea jakso

Kun Pangea alkoi hajota, syntyi tulivuorenpurkauksia. Näitä oli Pohjois-Amerikan länsiosissa. Lämpötila nousi hiilidioksidin takia. Tämä haihdutti merta, ja sademäärä nousi Pohjois-Amerikan-Euroopan leveyksillä. Ilmaston kostuminen tapahtui Carnia-kaudella noin 234-232 miljoonaa vuotta sitten. Se oli Carnian Julia- ja Tuvalia-kausien rajalla. Ympäristö muuttui maalla ja merissä. Eliölajeja katosi molemmista. Se mahdollisti muun muassa kalkkipitoisen nanoplanktonin ja dinosaurusten levittäytymisen. Uusia kasvilajeja ilmestyi. Tämä näkyy muun muassa meripihkan esiintymisenä kauden löydöissä.
Kasvillisuus

Triaskauden kasvillisuutta hallitsivat paljassiemeniset siemenkasvit ja sanikkaiset. Yleisiä triaskauden siemenkasviryhmiä olivat havupuut, käpypalmut, siemensaniaiset, Bennettitales, Ginkgoales ja Czekanowskiales. Monet myöhemmin monimuotoistuneet kasviryhmät, kuten Bennettitales ja Gnetales sekä havupuiden mäntykasvit, araukariakasvit ja Cheirolepidiaceae, esiintyvät fossiiliaineistossa ensimmäisen kerran triaskaudella. Myöhäistriaskaudelta tunnetaan myös joitakin toisinaan varhaisina koppisiemenisinä pidettyjä kasveja, kuten Marcouia ja Sanmiguelia
Triaskauden alulla kasvillisuus oli permikauden joukkotuhon jäljiltä suhteellisen yhtenäistä ja vähälajista kaikkialla maailmassa, mutta kauden lopulla Pangean jättiläismantereen eri alueille oli kehittynyt hyvinkin monimuotoisia ja omaleimaisia kasvistoja. Myöhäistriaskauden aikana Pangealla oli kaksi selkeästi erottuvaa suurta kasvimaantieteellistä aluetta: pohjoinen Euramerikka ja eteläinen Gondwana, joita erotti toisistaan Tethysmeri ja Gondwanan pohjoisosat käsittänyt kuiva trooppinen vyöhyke. Lisäksi Euramerikan alueelta on erotettavissa yhdeksän ja Gondwanan alueelta kaksi pienempää kasvimaantieteellistä aluetta.
Kuivalta trooppiselta vyöhykkeeltä on löydetty vain vähän kasvien fossiilisia jäänteitä. Toisaalta kauden jäättömillä napa-alueilla tiedetään kasvaneen puita, kuten Etelämantereelta löydetyt Telemachus-havupuut ja Dicroidium-siemensaniaiset.
Triaskauden lopun joukkotuho

Triaskausi päättyi monien eläinten jopa katastrofaaliseen häviämiseen. Suuria tulivuorenpurkauksia esiintyi 213–208 miljoonaa vuotta sitten Pangean alettua hajota. Nykyisen Quebecin alueella sijaitseva Manicouaganin törmäyskraatteri syntyi noin 214 miljoonaa vuotta sitten. On väitetty että toinen joukkotuho olisi tapahtunut jo 220 miljoonaa vuotta sitten, mikä kumoaisi Manicouaganin törmäyksen osallisuuden triaskauden joukkotuhon aiheuttajana. Etelämantereelta vuonna 2006 löydetty Wilkesinmaan kraatteri saattaakin olla joukkotuhon aiheuttaja. Ilmakehän hiilidioksidipitoisuudessa tapahtui oletettavasti melko nopeita nousuja noin 230 ja 200 miljoonaa vuotta sitten, sekä hieman hitaampia nousuja 220 miljoonaa vuotta sitten. Ilmakehän hiilidioksidipitoisuus saattoi nousta triaskauden lopussa 1 500–2 000 ppm:ään, kun nykyinen taso on noin 400 ppm:ää.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Best overall introduction.
'The Triassic world'. (Arkistoitu – Internet Archive)
Douglas Henderson's illustrations of Triassic animals.[vanhentunut linkki]
Paleofiles page on the Triassic extinctions. (Arkistoitu – Internet Archive)
Maapallon geologinen historia
Maapallo 230 miljoonaa vuotta sitten triaskaudella.
Varhaistriaskauden kynodontti Lystrosaurus.
Krokotiilinsukuinen arkosauri Prestosuchus.
Hotelliketju

Hotelliketju on yritysketju, jolla on samankaltaisia hotelleja enemmän kuin yksi. Hotellit voivat olla hallinnollisesti osa samaa yritystä, tai ne voivat toimia franchise-periaatteella siten, että kunkin hotellin omistaa eri taho, mutta hotellin ulkoinen ja sisäinen ilme ovat yhdenmukaisia, hotelleissa käyvät samat etukortit ja alennustarjoukset. Hotellit voivat myös hyödyntää mainontaa ja markkinointia sekä ostotoimintaa yhdessä saavuttaen mittakaavaetuja.[lähde? ]
Joitakin Suomessa toimivia hotelliketjuja ovat muun muassa:
Best Western
Finlandia Hotels
Hilton
Holiday Inn
Lapland Hotels
Omenahotellit
Radisson Blu
Rantasipi
Scandic Hotels
Sokos Hotels
Hotelli Vaakuna (täsmennyssivu)

Hotelli Vaakuna voi viitata seuraaviin hotelleihin:
Hotelli Vaakuna Helsingissä;
Hotelli Vaakuna Hämeenlinnassa;
Hotelli Vaakuna Joensuussa;
Hotelli Vaakuna Kouvolassa;
Hotelli Vaakuna Mikkelissä;
Hotelli Vaakuna Porissa;
Hotelli Vaakuna Rovaniemellä;
Hotelli Vaakuna Seinäjoella;
Hotelli Vaakuna Vaasassa;
Radisson Blu Hotel Oulu tunnettiin vuoteen 1997 asti Hotelli Vaakunana.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hotelli Vaakuna”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hovedstadsområdet

Kaikki Hovedstadsområdetin taajaman osia sisältävät kunnat kuuluvat Pääkaupunkialueen hallintoalueeseen.
Kartta Hovedstadsområdetin taajamanosista (klikattava kartta)
Hovedstadsområdet (merkitys suomeksi "pääkaupungin alue") on Tanskan pääkaupungin Kööpenhaminan ympärille kasvaneesta suurkaupunkimaisesta taajamasta käytettävä nimitys – taajama ulottuu Kööpenhaminan kunnan lisäksi useisiin naapurikuntiin.
Hovedstadsområdet on Tanskan tärkein väestökeskittymä niin väestöllisesti, taloudellisesti, poliittisesti kuin kulttuurisestikin. Se on myös koko Pohjolan toiseksi suurin taajama Tukholman taajaman jälkeen.
Vuoden 2012 alussa Hovedstadsområdetin taajamassa oli 1 213 822 asukasta. Alue jakautuu eri kuntiin seuraavasti:
| Kunta | Taajamanosa | Taajamanosan väkiluku (1> 1.2012) |
| --- | --- | --- |
| Kööpenhaminan kunta | Kööpenhamina | &&&&&&&&&0549050.&&&&00549 050 |
| Frederiksbergin kunta | Frederiksberg | &&&&&&&&&0100215.&&&&00100 215 |
| Tårnbyn kunta | Tårnby | &&&&&&&&&&040771.&&&&0040 771 |
| Albertslundin kunta | Albertslund | &&&&&&&&&&027591.&&&&0027 591 |
| Ballerupin kunta | Ballerup | &&&&&&&&&&038893.&&&&0038 893 |
| Brøndbyn kunta | Brøndby | &&&&&&&&&&033886.&&&&0033 886 |
| Gentoften kunta | Gentofte | &&&&&&&&&&072814.&&&&0072 814 |
| Gladsaxen kunta | Gladsaxe | &&&&&&&&&&065303.&&&&0065 303 |
| Glostrupin kunta | Glostrup | &&&&&&&&&&021563.&&&&0021 563 |
| Herlevin kunta | Herlev | &&&&&&&&&&026538.&&&&0026 538 |
| Hvidovren kunta | Hvidovre | &&&&&&&&&&050502.&&&&0050 502 |
| Ishøjn kunta | Ishøj | &&&&&&&&&&019193.&&&&0019 193 |
| Lyngby-Taarbækin kunta | Lyngby-Taarbæk | &&&&&&&&&&052895.&&&&0052 895 |
| Rødovren kunta | Rødovre | &&&&&&&&&&036692.&&&&0036 692 |
| Vallensbækin kunta | Vallensbæk | &&&&&&&&&&013992.&&&&0013 992 |
Hugo Travers

| Hugo Travers HugoDécrypte |
| --- | --- |
 Hugo Travers vuonna 2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1997 (ikä 26–27) Versailles, Ranska
Ammatti:  toimittaja, tubettaja
Muut tiedot
Koulutus: Sciences Po
Hugo Travers (s. 1997 Versailles) on ranskalais-britannialainen toimittaja ja sisällöntuottaja. Hän on tullut tunnetuksi Youtube-kanavallaan HugoDécrypte, jonka hän perusti vuonna 2015. Elokuussa 2024 kanavalla oli noin 2,85 miljoonaa tilaajaa. Travers on haastatellut muun muassa entistä Ranskan pääministeriä Édouard Philippeä ja presidentti Emmanuel Macronia, Kansallisen liittouman johtajaa Marine Le Peniä sekä Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyiä. Travers on opiskellut Sciences Po -yliopistossa Pariisissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hugo Travers Wikimedia Commonsissa
Hugo Traversin Youtube-kanava
Uladzimir Dzjanisau

| Uladzimir Dzjanisau Уладзімір Дзянісаў Владимир Денисов |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Uladzimir Mih’ailavitš Dzjanisau
Syntynyt: 29. kesäkuuta 1984 (ikä 40) Novopolotsk, Neuvostoliitto (nykyään Navapolatsk, Valko-Venäjä)
Kansalaisuus:   Valko-Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  98 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–2019
Seurat:  HK Vitebsk (BLR/EEHL) Junost Minsk (BLR) Himik-SKA Navapolatsk (BLR) Junior Minsk (BLR) Dinamo Minsk (BLR/KHL) Keramin Minsk (BLR) Lada Toljatti (RSL) Lake Erie Monsters (AHL) Johnstown Chiefs (ECHL) Hartford Wolf Pack (AHL) HC Ambri-Piotta (NLA) Torpedo Nižni Novgorod (KHL) Ak Bars Kazan (KHL) Traktor Tšeljabinsk (KHL) SaiPa (SML)
Uladzimir Mih’ailavitš Dzjanisau (valkoven. Уладзі́мір Міха́йлавіч Дзяні́саў, ven. Влади́мир Миха́йлович Дени́сов, Vladimir Mihailovitš Denisov; s. 29. kesäkuuta 1984 Novopolotsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Navapolatsk, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen uransa lopettanut jääkiekkoilija.
Ura

Dzjanisau pelasi kaudella 2006–2007 Venäjän jääkiekon superliigassa Lada Togliattin paidassa. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi tavoittelemaan NHL-paikkaa ja teki sopimuksen Colorado Avalanchen farmijoukkue Lake Erie Monstersin kanssa.
Monstersissa Dzjanisau sopeutui pohjoisamerikkalaiseen pelityyliin ja vakuutti fyysisyydellään, minkä ansiosta hän sai sopimuksen New York Rangersiin kaudeksi 2008–2009. Hän pelasi kauden farmissa Hartford Wolf Packissa. Hän paransi maali- ja pistemääräänsä edellisestä kaudesta. Hän turhautui kauden aikana, kun ei saanut Rangersista mahdollisuutta pelata NHL:ssä, ja pyysi tammikuussa, että hänet kaupattaisiin pois. Hän kuitenkin pelasi Hartfordissa loppukauden ajan.
Syyskuussa 2009 Dzjanisau kutsuttiin Washington Capitalsin harjoitusleirille. Hän ei saanut sopimusta Capitalsiin ja hylkäsi mahdollisuuden päästä try outille sen farmijoukkue Hershey Bearsiin. Hän palasi Valko-Venäjälle KHL-joukkue Dinamo Minskiin, jonka kanssa teki sopimuksen 29. syyskuuta 2009. Minskissa Dzjanisau pelasi 42 ottelua, joissa teki 14 pistettä. Joukkue jäi kauden päätteeksi pudotuspelien ulkopuolelle, eikä Dzjanisaulle tarjottu uutta sopimusta.
29. syyskuuta 2010 Dzjanisau siirtyi sveitsiläiseen NLA-liigan joukkueeseen HC Ambri-Piottaan yhden vuoden sopimuksella.
Dzjanisau palasi Dinamo Minskiin kahdeksi seuraavaksi kaudeksi ennen siirtymistään sen KHL-kilpailijaan Salavat Julajev Ufaan 22. toukokuuta 2013. Ennen kauden alkua hänet kaupattiin Torpedo Nižni Novgorodiin 9. syyskuuta 2013.
Helmikuussa 2018 Dzjanisau ja SaiPa tekivät loppukauden mittaisen sopimuksen. Dzjanisau pelasi seitsemän runkosarjaottelua ja yhdeksän playoff-ottelua. Dzjanisau pelasi myös Valko-Venäjän maajoukkueessa Tanskan MM-turnauksessa.
Kaudella 18/19 Dzjanisau pelasi 40 runkosarjaottelua tehoin 1+4.
Muuta

Dzjanisau asuu nykyjään Yhdysvalloissa.
Holger Osieck

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Holger Osieck
Syntymäaika: 31. elokuuta 1948 (ikä 76)
Syntymäpaikka: Duisburg, Nordrhein-Westfalen, Saksa
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|       1974–1976 1977 |  Eintracht Gelsenkirchen  SSV Hagen  FC Bocholt  FC Mühlheim  Vancouver Whitecaps |       55 (10) 21 (2) |
Valmennusura
1977 1979–1987 1987–1990 1990–1991 1991–1992 1993–1995 1995–1996 1997–1998 1999–2003 2007–2008 2010–2013:  Vancouver Whitecaps  DFB Jugend  Saksan maajoukkue (apuv.)  Olympique de Marseille (apuv.)  VfL Bochum 1848  Fenerbahçe SK  Urawa Red Diamonds  Kocaelispor  Kanadan maajoukkue  Urawa Red Diamonds  Australian maajoukkue
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Holger Osieck (s. 31. elokuuta 1948) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Meriitit

CONCACAF Gold Cup: 2000
Pronssia: 2002
AFC Asian Cup
Hopeaa: 2011
AFC Champions League: 2007
TSYD Cup: 1993
Chancellor Cup: 1994
Turkin Cup: 1997
Hovden (Bykle)

Hovdenin laskettelurinteet kesäaikaan
Hovden on taajama ja hiihtokeskus Byklen kunnassa Itä-Agderin läänissä Norjassa. Se on Etelä-Norjan tärkeimpiä etenkin talvimatkailuun keskittyneitä kohteita, jossa sijaitsee laskettelurinteitä hiihtohisseineen, hiihtolatuja, kylpylä sekä muita ulkoiluaktiviteetteja. Hovden sijaitsee noin 270 km Oslosta länteen, 209 km Kristiansandista pohjoiseen ja 255 km Bergenistä kaakkoon. Noin puolet Byklen kunnan 920 asukkaasta asuu Hovdenissa. Alue on noin 800–1 500 metriä merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hovdenin matkailutoimiston sivusto
Hiroshi Kanazawa

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Hiroshi Kanazawa
Syntymäaika: 
Syntymäpaikka: Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Maalivahti
Junioriseurat
: Kioton keisarillinen yliopisto
Maajoukkue
| 1934 | Japani | 2 (0) |
Hiroshi Kanazawa (jap. 金澤 宏) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Kanazawa debytoi Japanin maajoukkueessa toukokuussa 1934. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Howard Allen

Howard Arthur Allen (10. helmikuuta 1949 – 5. kesäkuuta 2020) oli yhdysvaltalainen sarjamurhaaja.
Allen teki rikokset lähellä kotiseutuaan Indianapolisissa. Hän oli vastuussa kolmen 73–87-vuotiaan henkilön kuolemista. Kimppuun hyökkäämisen ohella hän usein ryösti uhreiltaan omaisuutta.
Allenin ensimmäinen uhri oli Opal Cooper (85), jonka hän surmasi elokuussa 1974. Allen sai tuomion taposta ja armahduksen tammikuussa 1985. Hänen muut kuolonuhrinsa olivat Laverne Hale (87) ja Ernestine Griffin (73). Hän syyllistyi myös lukuisiin muihin murtoihin, omaisuusrikoksiin ja pahoinpitelyihin, jotka eivät kuitenkaan johtaneet asianomaisten kuolemaan.
Allen tuomittiin keväällä 1988 88 vuodeksi vankilaan ja 11. kesäkuuta kuolemaan. Hän oli afroamerikkalainen.
Howard Baker

Howard Baker
Howard Henry Baker, Jr. (15. marraskuuta 1925 Huntsville, Tennessee – 26. kesäkuuta 2014 Huntsville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.
Valmistuttuaan The McCallie Schoolista Chattanoogassa Baker opiskeli Tulanen yliopistossa New Orleansissa ja palveli vuosina 1943–1946 Yhdysvaltain laivastossa. Hän valmistui Tennesseen yliopistosta vuonna 1949 ja aloitti työnsä lakimiehenä.
Bakerin isä Howard Sr. oli Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1951–1964. Nuorempi Baker valittiin Yhdysvaltain senaattoriksi Tennesseestä vuosiksi 1967–1985 ja oli senaatin enemmistöjohtajana vuosina 1981–1985. Baker oli ensimmäinen republikaanipuolueen senaatin enemmistöjohtaja sitten William Knowland vuosina 1953–1955. Hän oli myöhemmin Valkoisen talon kansliapäällikkö (1987–1988) ja Yhdysvaltain Japanin-suurlähettiläs (2001–2005).
Baker oli vuonna 1980 ehdolla presidentiksi, mutta putosi kilvan varhaisessa vaiheessa. Hänelle myönnettiin vuonna 1984 Presidential Medal of Freedom. Hänen puolisonsa oli Nancy Kassebaum Baker.
Hugo T. Salonen

Hugo Tauno Salonen (28. toukokuuta 1882 Savonlinna – 23. maaliskuuta 1940 Ylihärmä) oli suomalainen filosofian tohtori, rehtori ja suomentaja.
Salonen toimi 1906–1907 Viitasaaren yhteiskoulun ja 1922–1926 Naantalin yhteiskoulun rehtorina.
Teoksia

Die Landschaft bei I. S. Turgeniev, väitöskirja.   Helsingfors 1915
Suomennoksia

Dmitri Merežkovski : Kristus ja Antikristus 1 : Jumalien kuolema : Julianus Luopio ; suom. Hugo T. Salonen.   Gummerus 1923
Ignatius Suharyo Hardjoatmodjo

Ignatius Suharyo Hardjoatmodjo
Ignatius Suharyo Hardjoatmodjo (s. 9. heinäkuuta 1950) on indonesialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Semarangin arkkihiippakuntaan 26. tammikuuta 1976 ja nimitettiin sen johtoon 21. huhtikuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Julius Riyadi Darmaatmadja, jota avustivat Pietro Sambi ja Blasius Pujoraharja.
Suharyo Hardjoatmodjo sai 25. heinäkuuta 2009 nimityksen Jakartan koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 28. kesäkuuta 2010 hänestä tuli sen arkkipiispa. Lisäksi hän on toiminut Indonesian sotilaspiispana saatuaan nimityksen tähän virkaan 2. tammikuuta 2006.
Hybridivoima

Hybridivoima on energiaa, jota tuotetaan yhdistelemällä eri energiamuotoja. Esimerkiksi hybridiauto toimii sekä polttomoottorin että akun tuottaman voiman avulla. Hybridivoiman käytön tavoitteena on usein polttoaineiden säästäminen ja energiatehokkuuden lisääminen.
Aiheesta muualla

esimerkki hajautetusta energiaratkaisusta
Ignatius Philip Trigueros Glennie

Ignatius Philip Trigueros Glennie (5. helmikuuta 1907 Durango – 27. huhtikuuta 1993) oli meksikolaissyntyinen, Sri Lankassa toiminut roomalaiskatolinen piispa, joka kuului jesuiittoihin. Hän sai pappisvihkimyksensä 21. marraskuuta 1938, ja hänet nimitettiin Trincomaleen hiippakunnan johtoon 10. heinäkuuta 1947. Piispaksi konsekroinnin suoritti 21. syyskuuta Oscar Sevrin, jota avustivat Bernardo Regno ja Thomas Pothacamury.
Glennie osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään piispana 15. helmikuuta 1974.
Hybriditietokone

Puolalainen WAT 1001.
Hybriditietokone on analogisen ja digitaalisen tietokoneen yhdistelmä, jolla laskenta voidaanselvennä suorittaa nopeammin kuin digitaalisella tietokoneella. Analogisella tietokoneella voidaan ratkoa differentiaaliyhtälöitä aritmeettisten ja algebrallisten lisäksi. Tyypillisesti analogisen tietokoneen käyttö on keskittynyt differentiaaliyhtälöihin ja diskreetin kuvan tarjoavat algebralliset yhtälöt ovat jääneet vähemmälle huomiolle.
Hybriditietokone yhdistää analogisen tietokoneen laskentanopeuden ja digitaalisen tietokoneen muistin sekä tarkkuuden. Hybriditietokoneita käytetään muun muassa tieteellisessä laskennassa ja tutkajärjestelmissä.
Ensimmäisenä hybriditietokoneena pidetään Packard-Bellin Hycomp 250 -tietokonetta. Tietokone koostui PB250 digitaalisesta tietokoneesta ja T-50 analogisesta tietokoneesta.
Aiheesta muualla

Hybrid Computation: What and Why? (PDF) (englanniksi)
The Eternal Idol

| The Eternal Idol Black Sabbath |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1986–1987
 Julkaistu:  1. marraskuuta 1987    8. joulukuuta 1987
 Formaatti: LP, C-kasetti, CD
 Tuottaja(t): Jeff Glixman (Air-studiot, Monterserrat) Vic Coppersmith-Heaven (Air-studiot, Lontoo) Chris Tsangarides (Battery-studiot, Lontoo)
 Tyylilaji: heavy metal, hard rock
 Kesto: 42.42
 Levy-yhtiö:  Vertigo    Warner Bros.
Listasijoitukset
  39. (joulukuu 1987)    66. (marraskuu 1987)    168. (1987)
Black Sabbathin muut julkaisut
| Seventh Star 1986 | The Eternal Idol 1987 | Headless Cross 1989 |
The Eternal Idol on Black Sabbath -yhtyeen kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1987. Albumin teko kesti melkein vuoden lukuisien muusikkovaihdosten vuoksi, ja lisäksi tuottajaa vaihdettiin kahdesti. Yhtyeen managerointikin oli siihen aikaan epämääräistä.
Musiikillisesti yhtye palasi albumilla raskaampaan ilmaisuun edellisen Seventh Star -albumin kokeilevammasta linjasta. Albumin tunnetuin kappale on singlenä ja videona julkaistu "The Shining".
Albumi menestyi heikosti listoilla, ja lehdistö keskittyi siihen aikaan enemmän yhtyeen kokoonpanon muutoksiin ja taloudellisiin vaikeuksiin kuin itse musiikkiin. The Eternal Idol jäi myös yhtyeen viimeiseksi albumiksi sen pitkäaikaisilla levymerkeillä (Vertigo ja Warner Bros).
Albumin sisältö

Musiikillisesti albumi palasi raskaampaan heavy metaliin edellisen Seventh Star -albumin hieman kokeellisemmasta, blues-henkisestä linjasta. 1980-luvun valtavirran hevin tyyliin kosketinsoittimet ovat albumilla näkyvässä roolissa, paikoin enemmän kuin monissa aiemmissa Sabbath-albumeissa.[lähde? ]
Albumin tunnetuin kappale on sen avausraita, singlenäkin julkaistu "The Shining". Kappaleessa on tarttuva kitarariffi, ja se muistuttaa tyyliltään hieman yhtyeen klassikkokappaletta "Heaven And Helliä". Siitä oli tehty demoversio jo vuonna 1984, kun David Donato oli yhtyeen laulajana. Kappaleen nimi on peräisin The Shining -nimisestä elokuvasta ja kirjasta (suom. Hohto).[lähde? ]
Black Sabbathille tyypillisiä raskaan riffin kappaleita albumilla ovat sanoituksiltaan sodanvastainen ja mahtipontisen riffin ja kompin myötä kulkeva "Ancient Warrior", toisen maailmansodan hävittäjä-lentokoneista ja lentäjistä kertova "Glory Ride" sekä kevyemmällä tempolla alkava ja myöhemmin raskaammaksi muuttuva ja nopeutuva "Nightmare". Näissä kappaleissa myös Geoff Nichollsin kosketinsoitintyöskentely tulee hyvin esille. "Nightmare"-kappaleen piti alun perin mennä A Nightmare on Elm Street-elokuvan soundtrackille, mutta lopullista sopimusta ei kuitenkaan syntynyt elokuvayhtiön kanssa.
Nopeampaa tempoa edustaa "Lost Forever", joka rullaa eteenpäin rumpali Eric Singerin tuplabassorumpu-kompin myötä. Kappaleen aiheena on kuolemantuomio. Nimikappale "Eternal Idol" on raskas, hidastempoinen ja hieman doom metal -henkinen. Se kertoo "maailmaa hallitsevista voimista ja päättäjistä".
Hieman kevyempää ja kaupallisempaa suuntausta albumilla edustavat "The Shining" -kappaleen lisäksi päihteiden ja alkoholin vaaroista kertova "Hard Life to Love" ja "Born to Lose". "Scarlet Pimpernel" on Iommin lyhyt, akustinen kitara-instrumentaali, joka sävellettiin aivan levyn teon loppuvaiheessa.[lähde? ]
Albumin sessioissa nauhoitettiin myös kaksi muuta kappaletta, Van Halen -tyylinen nopea "Some Kind of Woman" ja rennommalla kompilla kulkeva "Black Moon", jotka julkaistiin "The Shining" -singlen b-puolella. "Black Moon"-kappale julkaistiin uudelleen nauhoitettuna versiona Headless Cross-albumilla pari vuotta myöhemmin.[lähde? ]
Kansitaide

Albumin kansikuva perustuu ranskalaisen maalarin ja kuvanveistäjän Auguste Rodinin vuonna 1889 tekemään Éternelle Idole -nimiseen veistokseen. Yhtye ei saanut käyttää varsinaista veistosta albumin kannessa, joten kuvaa varten palkattiin kaksi mallia, jotka maalattiin ja laitettiin samaan asentoon. Mallit joutuivat kuvauksen jälkeen sairaalaan maalimyrkytyksen takia.
Albumin krediitit

Albumin soittajatiedot ja krediitit ovat herättäneet faneissa kysymyksiä ja kummasteluja vuosien aikana. Albumin kansi erottaa Tony Iommin nimikkeellä "The Player" ja muut muusikot nimikkeellä "Players". Laulaja Tony Martinin mukaan tuolloin manageri Patrick Meehan pyrki nostamaan Iommin muiden muusikoiden yläpuolelle, ja se tuli esille muun muassa siten, että "muu yhtye joutui matkustamaan lentokoneen turistiluokassa, kun taas Iommi ja Meehan matkustivat ykkösluokassa". Myös albumin nimi oli Patrick Meehanin idea, mutta kannessa hän on nimikkeellä "executive producer".
Albumin kannessa on myös kaksi rumpalia ja kaksi basistia. Todellisuudessa Eric Singer soittaa albumin kaikki rumpuraidat, lukuun ottamatta albumin teon loppuvaiheessa levytettyä "Scarlet Pimpernel" -kappaletta, jonka symbaalien iskut hoitaa Bev Bevan, sillä Singer ei ollut tuolloin enää mukana yhtyeessä ja Bevanista oli tullut hänen seuraajansa ennen albumin lopullista valmistumista. Basisti Dave Spitz oli ollut mukana levytyksen alkuvaiheessa, ja hänen lähdettyään Bob Daisley tuli tilalle ja nauhoitti kaikki albumin bassoraidat uusiksi. Daisleyn mukaan Spitz on saanut nimensä kanteen lähinnä yhtyeen jatkuvuuden vuoksi, sillä Spitz oli palannut Sabbathiin albumin valmistuttua.
Kaikki kappaleet on merkitty Tony Iommin nimiin, mutta sanoitukset ovat lähes kokonaan Bob Daisleyn kirjoittamia Geoff Nichollsin ja Ray Gillenin avustamina. Gillen ei saa krediittiä albumin kannessa, vaikka kappaleen "Nightmare"  paholaismaiseksi sanottu nauru on hänen. Tony Martin on kertonut, ettei pystynyt yhtä hyvään suoritukseen, ja pyysi, että Gillenin nauru jäisi kappaleeseen.