stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bollklubben Öja-73

| Öja-73 |
| --- | --- |

Koko nimi:  Bollklubben Öja-73
Perustettu:  1973
Kaupunki:   Kokkola, Suomi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Öja-73, viralliselta nimeltään Bollklubben Öja-73, on jalkapalloseura Kokkolasta. Sen edustusjoukkue pelasi kaudella 2009 Kolmosessa.
Öja-73 perustettiin vuonna 1973, seuran kotikunnan ollessa tuolloin Kaarlela. Seura voitti heti ensimmäisellä kaudellaan V-divisioonan lohkonsa nousten IV-divisioonaan. Se pelasi näillä kahdella sarjatasolla vuoteen 1995 saakka lukuun ottamatta kautta 1985, jonka seura pelasi VI-divisioonassa.
Öja-73 pelasi ensimmäisen kerran Kolmosessa kaudella 1996. Seura voitti Kolmosen lohkonsa kaudella 2001 nousten Kakkoseen. Seuraavalla kaudella se sijoittui Kakkosen lohkossaan kuudenneksi, mutta putosi kaudella 2003 takaisin Kolmoseen, jossa on siitä lähtien pelannut.
Öja-73:n kakkosjoukkue aloitti toimintansa vuonna 1991. Joukkue on pelannut viitos- ja kuutosdivisioonassa.
Seuralla on myös junioritoimintaa.
Aiheesta muualla

Seuran oma sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Bremnesin kirkko

| Bremnesin kirkko Bremnes kyrkje |
| --- | --- |

Sijainti:  Bømlo, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Bjørgvinin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1869
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  750
Tyylisuunta:  Jacob Wilhelm Nordan
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bremnesin kirkko (norj. Bremnes kyrkje) on Bømlon kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1869.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bremnesin kirkko Wikimedia Commonsissa
Bremsnesin kirkko

| Bremsnesin kirkko Bremsnes kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2012.
Sijainti:  Averøy, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Møren hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1771
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  350
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bremsnesin kirkko (norj. Bremsnes kirke) on Averøyn kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1771.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bremsnesin kirkko Wikimedia Commonsissa
Bollwiller

| Bollwiller |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 vaakuna
 Bollwiller
 Koordinaatit: 47°51′29″N, 7°15′46″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Haut-Rhin
Arrondissementti:  Mulhouse
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,6 km²
Väkiluku (2016):  3 979 
 – Väestötiheys:  461 as./km²
Kunnan numero:  68043
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bollwiller on kunta Koillis-Ranskassa Haut-Rhinin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 15 kilometriä Mulhousen kaupungista luoteeseen.
Bollwillerissä oleva linna Château de Bollwiller on alkujaan rakennettu 1200-luvulla. Vuosisatojen saatossa sitä on useasti laajennettu. Linna liitettiin Ranskan historiallista monumenttien listalle vuonna 2007. Linna on yksityisomistuksessa.
Tunnettuja kuntalaisia

Amélie Zurcher (1858-1947), geologi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bollwiller Wikimedia Commonsissa
Bremer

Bremer on sukunimi, joka on seuraavilla tunnetuilla henkilöillä:
Aarne Bremer (1904–1955), majuri ja lentäjä
Aarne Uno Johannes Bremer, myöh. Honka (1889–1975), Uno Otto Bremerin poika
Arvid Bremer (1870–1948), kauppaneuvos, Viktor Zebor Bremerin pojanpoika
Caj Bremer (s. 1929), valokuvaaja ja akateemikko
Carl-Otto Bremer (1933–1962), kilpa-autoilija
Eugène Robert Bremer (1837–1914), kenraalimajuri, Viktor Zebor Bremerin poika
Eva Bremer-Myntti (1894–1964), taidemaalari
Fredrika Bremer (1801–1865), suomalais-ruotsalainen kirjailija
Jakob Bremer (1711–1785), kauppias
Josef Bremer vanhempi (1743–1814), kauppias, tehtailija
Josef Bremer nuorempi, 1850-luvulta Brehmer (1789–1874), tehtailija, Josef Bremer vanhemman poika
Kai L. Bremer (s. 1935), Mobilisti-lehden perustaja ja päätoimittaja
Karl Viktor Bremer (1836–1884), suomenruotsalainen kirjailija
Klaus Bremer (s. 1938), toimittaja, kansanedustaja
Max Bremer (s. 1962), näyttelijä
Nestor Maximilian Bremer (1843–1911), maanviljelysneuvos, Josef Bremer nuoremman ottolapsi
Olavi Uno Viktor Bremer, myöh. Honka (1894–1988), Uno Otto Bremerin poika
Robert Bremer (1777–1844), tehtailija, Josef Bremer vanhemman poika
Sari Bremer (s. 1976), taidegraafikko
Stefan Bremer (s. 1953), valokuvaaja ja professori
Ulrika Fredrika Bremer (1746–1798), laivanvarustaja ja kauppias
Uno Otto Bremer, myöh. Honka (1858–1936), agronomi ja valtiopäivämies, Viktor Zebor Bremerin poika
Viktor Zebor Bremer (1804–1869), vuorineuvos, tuomari ja ruukinpatruuna
Valfrid Leopold Bremer, 1850-luvulta Brehmer (1818–1887), intendentti, Josef Bremer nuoremman poika
Väinö Bremer (1899–1964), suomalainen olympiamitalisti ja ennätyslentäjä
Arthur Bremer (s. 1950), yhdysvaltalainen rikollinen
James John Gordon Bremer (1786–1850), brittiläinen lippueamiraali
Kristen Kyrre Bremer (1925–2013), norjalainen teologi ja piispa
L. Paul Bremer (s. 1941), Irakin jälleenrakennus- ja humanitaarisen avun viraston johtaja
Muuta

Bremer Roland, patsas Bremenin torilla
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Brigitte Rolland

Brigitte Rolland (s. 8. lokakuuta 1964 Montreal) on kanadalainen viulisti.
Rolland opiskeli aluksi Montrealissa Maurice Onderet'n (1969–70), Mildred Goodmanin (1971–80) ja Mauricio Fuksin (McGillin yliopisto, 1981–82) johdolla. Tämän jälkeen hän siirtyi Rodney Friendin opiskelijaksi Royal College of Musiciin, Lontooseen, jossa hän opiskeli vuoteen 1987 saakka. Opiskeluaikoinaan Rolland voitti lukuisia palkintoja. Vuonna 1988 hänelle myönnettiin Prix d'Europe, ja hän sijoittui toiseksi Lontoon filharmonikkojen kilpailussa.
Rolland on vieraillut useiden kanadalaisten orkestereiden solistina ja esiintynyt useilla festivaaleilla. Hän on myös esiintynyt resitalistina Ranskassa ja Espanjassa.
Myös Rollandin isä Pierre ja sisar Sophie Rolland ovat tulleet tunnetuiksi musiikin alalta.
Bergan lasitehdas

Bergan lasitehdas toimi Närpiön Pirttikylässä 1796–1883. Lasitehtaan perusti Olof Sjöberg vanhempi ja tehtaan lasinpuhaltajat tulivat Saksasta ja Ruotsista.
Tehdas valmisti ikkunalasia, pulloja, tölkkejä, karahveja, erilaisia juomalaseja, lasinappeja ja apteekkilasitavaraa. Tehtaan tuotannosta apteekkilasi muodosti noin 80 prosenttia. Berga oli 1840-luvulla tuotannoltaan yksi suurimpia Suomen lasitehtaita.
Pirttikylän kotiseutumuseon alueella on nykyisin Bergan lasitehtaan museo museon alueelle siirretyssä Alholman tilan päärakennuksessa.
Aiheesta muualla

Annala, Vilho: Suomen lasiteollisuus 1681–1931. I osa. Ruotsin vallan aika 1681–1809, s. 106-114.  Helsinki:  Otava, 1931.
Annala, Vilho: Suomen lasiteollisuus vuodesta 1681 nykyaikaan. II osa. Kehitys vuoden 1809 jälkeen. Ensimmäinen nide, s. 147-165.  Helsinki:  Suomen lasiteollisuusliitto, 1948.
Launonen, U.: Berga glasbruk. Vaasa 1975.
Bergbomin palkinto

Bergbomin palkinto palkinto oli Suomen Kansallisteatterin vuosina 1908–1973 jakama palkinto. Se myönnettiin Suomen Kansallisteatterissa kahden edellisen vuoden aikana esitetyn parhaan kotimaisen alkuperäisnäytelmän tekijälle. Palkinto oli nimetty Kaarlo Bergbomin mukaan.
Bergbomin testamentissa säädettiin palkinnon perustamisesta siten, että jo aiemmin perustettuun "Kaarlo Bergbomin rahastoon" yhdistetyistä varoista käytetään joka toinen vuosi seuraavalla tavalla: "Kansallisteatterin johtokunta, Teatteritalon johtokunta sekä kaksi näyttelijäkunnan puolesta valittua edustajaa muodostavat lautakunnan, joka määrää sanotun summan [500 mk] parhaan suomenkielisen alkuperäisen, edellisen kahden vuoden kuluessa Kansallisteatterin näyttämöllä esitetyn näytelmäkappaleen tekijälle".
Palkitut

Larin Kyösti 1908
Kaarlo Atra 1910
BeZ bileta

| BeZ bileta |
| --- | --- |
 BeZ bileta esiintyy “Fiesta Borealis”-festivaalilla vuonna 2006.
Tiedot
Toiminnassa:  1999–2019
Tyylilaji:  pop indie vaihtoehtorock rock
Kotipaikka:  Minsk, Valko-Venäjä
Laulukieli:  venäjä, valkovenäjä
Levy-yhtiö:  West Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
BeZ bileta on suosittu, vuonna 1999 perustettu valkovenäläinen yhtye. Yhtye esiintyy pääosin venäjäksi. Suomessa yhtyeen kappaleita on soittanut muun muassa venäjänkielinen radiokanava Radio Sputnik.
Kokoonpano

Yhtyeen kokoonpano on vaihdellut vuosien kuluessa.
Vitali Artist (Виталий Артист): laulu, akustinen kitara, sävellys/sanoitus, tuottaja
Aleksandr Guljajev (Александр Гуляев): bassokitara
Andrei Korottšenko (Андрей Коротченко): rummut
Jan Jaroš (Ян Ярош): koskettimet
Aleksandr Ivaškevitš (Александр Ивашкевич): kitara
Tanja Kušner (Таня Кушнер): videot, sävellys/sanoitus
Albumit > CD-levyt ja singlet

Na neba (На неба, 2001)
Narisovana (Нарисована, 2004)
Popravka (Поправка 22, maksisingle, 2006)
Ohota na piranju (Саундтрек к кинофильму "Охота на пиранью", Россия, soundtrack elokuvaan Ohota na piranju 2006)
Posle (Саундтрек Виталия Артиста "После", Sound/videotrack näytelmään Posle, 2006)
Kino (Кино, 2007)
Metštateli (Мечтатели, single, 2008)
Good.bye (single, 2008)
Nastojaštšaja ljubov (Настоящая любовь, kappale ? kokoelmalevyllä Nastojaštšaja ljubov, 2008)
Vitalija artista "Ne Bez bileta" (Виталия Артиста "Не Без Билета. Саундтреки", soundtrack, 2008)
Tani Kušner "Mannequin" (Тани Кушнер "Mannequin", 2009)
Metštateli (Мечтатели, 2009)
Afrika (Африка, 2009)
Krasnomu disku solntsa (Красному диску солнца, kokoelmalevy, 2010)
Zvezda (Звезда, 2011)
More (Море, 2014)
Albumit > DVD-levyt

Pro samoje negrustnoje na svete (Про самое негрустное на свете, 2007)
Useita yhtyeen kappaleista on julkaistu myös musiikkivideona.
Yhtye on voittanut useita vuoden parhaan julkaisun palkintoja kappaleillaan, levyillään ja videoillaan vuosittaisilla valkovenäläisen rockin palkintojuhlissa (valkoven. Рок-каранацыя,  Rok-karanatsyja, Rock-kruunajaiset). Menestys on myös Valko-Venäjän poliittisen johdon tunnustama; yhtye sai esimerkiksi joulukuussa 2012 valtiollisen musiikkipalkinnon vuoden parhaasta konsertista.
Kirjallisuus

уклад. Дз. Падбярэзскі і інш.: ”«beZ bileta»”, Энцыклапедыя беларускай папулярнай музыкі, s. 48–49, s. 368.  Мінск:  Зміцер Колас, 2008.  ISBN 978-985-6783-42-8.  (biélorusse)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (venäjäksi) (bezbileta.net)
beZ bileta (venäjäksi) (lastfm.ru)
Video: Bez Bileta named best Belarusian band at Rock Coronation 2009 rock awards (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (belapan.by)
Video: Rock Coronation 2008 awards (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (belapan.by)
Brigitte Mohnhaupt

Baader–Meinhof-ryhmän logo: Punatähti ja Heckler & Koch MP5
Brigitte Margret Ida Mohnhaupt (s. 24. kesäkuuta 1949) on saksalainen entinen Punaisen armeijakunnan terroristi, joka sai murhista elinkautistuomion. Helmikuussa 2007 Mohnhaupt päätettiin vapauttaa, sillä hänen ei katsottu enää olevan vaaraksi yhteiskunnalle.
Mohnhaupt syntyi Rheinbergissä. Hän asui äitinsä kanssa vanhempien avioeron jälkeen 1960. Hän opiskeli filosofiaa Münchenin yliopistossa. Mohnhaupt meni vuonna 1968 naimisiin Rolf Heisslerin kanssa.
Mohnhaupt liittyi vasemmistolaiseen Punaiseen armeijakuntaan vuonna 1971. Hänet pidätettiin Berliinissä 9. kesäkuuta 1972 osallistumisesta rikollisjärjestön toimintaan. Hän sai tuomion ja vapautui vankilasta 8. helmikuuta 1977.
Mohnhaupt sotkeutui vapautumisensa jälkeen useiden merkkihenkilöiden surmiin sekä muihin terroritekoihin. Hänet pidätettiin Jugoslaviassa 11. toukokuuta 1978, mutta hän sai poistua maasta saman vuoden marraskuussa. 15. syyskuuta 1981 Mohnhaupt osallistui salamurhayritykseen Yhdysvaltain kenraali Frederick Kroesenia vastaan.
Mohnhaupt pidätettiin jälleen 1982, jolloin hän sai viisi elinkautista vankeusrangaistusta. Hänelle myönnettiin armahdusmahdollisuus 24 vuoden vankeuden jälkeen.
Mohnhauptin armahduksesta sovittiin oikeuden päätöksellä helmikuussa 2007. Saksan hallitus vältti kommentoimasta tapausta. Mohnhaupt vapautettiin lopulta Aichachista 25. maaliskuuta 2007.
Brigitte Rohde

| Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Itä-Saksa> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Montréal 1976 | 4×400 metriä |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Rooma 1974 | 4×400 metriä |  |
Brigitte Köhn (o.s. Rohde, s. 8. lokakuuta 1954 Prenzlau, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen pikajuoksija, joka aktiiviurallaan edusti DDR:ää ja seuratasolla SC Neubrandenburgia.
Rohde saavutti Pariisin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1970 kultaa 4 × 400 metrin viestissä ja pronssia 400 metrin juoksussa. Hän karsiutui 400 metrin välierissä Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 1974. Saman vuoden Rooman EM-kilpailuissa hän juoksi avausosuuden DDR:n voittaessa Euroopan-mestaruuden 4 × 400 metrin viestissä.
Rohde juoksi Montrealin olympialaisissa 1976 toisen osuuden Itä-Saksan voittaessa olympiakultaa 4 × 400 metrin viestissä. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän sijoittui 400 metrin aitajuoksussa neljänneksi. Hän karsiutui 400 metrin alkuerissä Wienin EM-hallikilpailuissa 1979.
Rohde oli voittamassa 4 × 400 metrin viestiä Euroopan cupissa 1970, 1975 ja 1979 sekä maailmancupissa 1979. Hän voitti DDR:n mestaruuden 400 metrillä 1975 ja 1976, 4 × 400 metrin viestissä 1974 sekä hallissa 400 metrillä 1974.
Boris Terral

Boris Terral (s. 8. marraskuuta 1969 Saint-Denis Ranska) on ranskalainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa elokuvissa. Hänen merkittävimpiä suorituksiaan ovat roolit elokuvissa Pédale douce ja Le Roi danse. Hänellä on ollut myös merkittävä rooli TV-elokuvasarjassa Le Maïtre du Zodiaque
Elokuvaroolit

Pédale douce (1996), ohjaus Gabriel Aghion
Les Menteurs (1996), ohjaus Élie Chouraqui
Post coitum, animal triste (1996), ohjaus Brigitte Roüan
La Nuit du destin (1997), ohjaus Abdelkrim Bahloul
I Giardini dell'Eden (1998), ohjaus Alessandro D'Alatri
Les Sœurs Hamlet (1998), ohjaus Abdelkrim Bahloul
Le Volcan (1999), ohjaus Ottokar Runze
Le Roi danse (2000), ohjaus  Gérard Corbiau
Televisioroolit

Joséphine, ange gardien sans dessus dessous (2003)
Une vie (2004), ohjaus Élisabeth Rappeneau
Le Vrai coupable de Francis Huster (2006)
Le Maître du Zodiaque (2006)
Action spéciale douanes (2009)
La Belle vie de Virginie Wagon (2009)
Éternelle (2009)
Le cœur du sujet (téléfilm, 2009), ohjaus Thierry Binisti
Teatteriroolit

2002: Reste avec moi ce soir.
Blastasfuck

| Blastasfuck Antigama & Openwound |
| --- | --- | --- |

Split-albumin tiedot
 Julkaistu: 2004
 Tyylilaji: grindcore
 Kesto: 32.13
 Levy-yhtiö: Antiself
Antigaman muut julkaisut
| Siekiera / Destination Death 2003 | Blastasfuck 2004 | East Clintwood / Human Shit 2004 |
Blastasfuck on kahden puolalaisen grindcore-yhtyeen Antigaman ja Openwoundin split-albumi, joka on julkaistu vuonna 2004.
Kappaleet

More Than Entertainment – 1.43
Terminal Response – 0.40
Vision Impaired – 0.56
Foolish Leech – 1.20
Social Rape – 0.57
Granny / Yadda – 0.27
Mr. Dirks – 1.06
No Words – 0.16
Internal Torture – 1.00
A Minor Cancer – 1.21
Strange Hold – 0.49
To Murder a Soul – 0.49
Sunshine – 0.07
Corrupt Destiny – 1.48
Skinned Open – 0.35
Your Fiction – 0.56
Falling from the Peak of Sanity – 1.17
Stupid Fuck – 2.24
Flies (In My Head) – 1.20
Who's My Enemy? – 1.41
Radiation Sickness – 2.14 (Repulsion cover)
Spare Some Change – 3.46 (Alternative version))
Savoir-Vivre Mastas – 4.24 (live)
Aiheesta muualla

Blastasfuck Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Blastasfuck Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Aígina (kaupunki)

| Aígina Αίγινα |
| --- | --- |
 Aíginan kaupunkia.
 Aígina
 Koordinaatit: 37°44′50″N, 23°25′45″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Saaret
Kunta:  Aígina
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  5204000101
Väkiluku (2011):  6 867
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aígina (kreik. Αίγινα; myös Égina) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Aíginan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Aíginan kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kaupungin väkiluku on 6 867 (vuonna 2011). Aígina on Aíginan saaren pääkaupunki ja Aíginan kunnan kuntakeskus.
Maantiede

Aíginan kaupunki sijaitsee Aíginan saaren luoteisrannikolla. Se on saaren pääsatama ja sieltä on hyvät yhteydet mannermaalle Pireuksen satamaan. Aígina muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Αίγινας, Dimotikí Koinótita Aíginas), johon kuuluvat varsinaisen Aíginan kaupungin lisäksi kylät Anítsaio, Kapótides, Kontós, Kylindrás, Lagoúsa, Lagousáki, Lazárides, Pacheía Ráchi, Pórtes, Tzíkides ja Vláchides, saaret Stachtorroí ja Ypsilí, sekä Koimíseos Theotókou -luostari. Koko yhdyskunnan väkiluku on 7 253.
Historia > Antiikki

Antiikin Aigina oli merkittävä polis eli kaupunkivaltio. Sen kaupunkikeskus sijaitsi nykyisein Aíginan kaupungin paikalla. Kaupunki oli voimakkaimmillaan arkaaisella kaudella 600- ja 500-luvuilla eaa., jolloin se oli merkittävä kauppakaupunki ja merimahti, joka kävi kauppaa koko itäisen Välimeren alueella. Mahtinsa vuoksi Aigina joutui kasvavassa määrin konfliktiin vastapäisellä Attikan rannikolla sijainneen ja voimistuneen Ateenan kanssa 500-luvun eaa. loppupuolella. Ateena kukisti Aiginan lopulta vuonna 456 eaa. ja pakotti sen mukaan Deloksen meriliittoon. Kaupunki sai myöhemmin jälleen itsenäisemmän aseman, mutta se ei koskaan saanut takaisin entistä kukoistustaan.
Historia > Myöhempi historia

Kaupunki tuhoutui saraseeniarabien hyökkäyksessä 900-luvulla. Saaren asutus vetäytyi rannikolta saaren sisäosiin, jossa saaren keskiaikaiseksi keskukseksi tuli Palaiochóra. Nykyinen Aíginan kaupunki on kehittynyt ja kasvanut 1800-luvun alkupuolelta ja Kreikan itsenäistymisestä lähtien. Kaupunki oli tärkeä keskus itsenäisen Kreikan ensimmäisinä vuosikymmeninä. Se oli merkittävässä roolissa Kreikan vapaussodassa osmaneja vastaan vuodesta 1821, ja toimi itsenäistyneen Kreikan väliaikaisena pääkaupunkina vuosina 1827–1829. Sinne perustettiin myös Kreikan ensimmäinen nykyaikainen toisen asteen koulu. Aikakautta edustavat kaupungin lukuisat uusklassiset rakennukset.
Nähtävyydet

Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat antiikin aikaisen Apollonin temppelin rauniot – temppelin pylväistä on jäljellä yksi, joka tunnetaan pylvästä tarkoittavalla nimellä Kolóna – ja niiden ympärillä oleva arkeologinen alue sekä kirkot, mukaan lukien Pyhän Nikolaoksen (Ágios Nikólaos) kirkko sekä Neitsyt Marian temppeliin tuomisen (Eisódia tis Theotókou) kirkko eli Panagítsa. Kaupungissa toimii Aíginan arkeologinen museo.
Apollonin temppelin rauniot.
Neitsyt Marian temppeliin tuomisen (Eisódia tis Theotókou) kirkko Aíginan satamassa.
Aíginan satama.
Blaster Master (pelisarja)

| Blaster Master |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Sunsoft, Inti Creates
Lajityyppi:  tasohyppely, ammuntapeli
Ensijulkaisu:  Blaster Master (1988)
Viimeisin julkaisu:  Blaster Master Zero 2 (2019)
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Blaster Master on alun perin Sunsoftin kehittämä pelisarja, joka yhdistelee tasohyppelyä ja ammuntapeliä. Blaster Master Zero -pelit on kehittänyt Inti Creates.
Pelit

Blaster Master (1988)
Blaster Master Jr. (myös nimellä Blaster Master Boy) (1991, Game Boy)
Blaster Master 2 (1993, Sega Mega Drive)
Blaster Master: Enemy Below (2000, Game Boy Color)
Blaster Master: Blasting Again (2001, PlayStation)
Blaster Master: Overdrive (2010, Wii (WiiWare))
Blaster Master Zero (2017, Nintendo 3DS ja Nintendo Switch, PlayStation 4, Windows)
Blaster Master Zero 2 (2019, Nintendo Switch, PlayStation 4, Windows)
Blaster Master Zero 3 (2021, Nintendo Switch, PlayStation 4, Windows)
Aiheesta muualla

Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
Blaster Master Zero -sarjan kotisivut (englanniksi)
-pelisarja
Blaster Master
Blaster Master Jr.
Blaster Master 2
Enemy Below
Blasting Again
Overdrive
Zero
Zero 2
Zero 3
Blaster Master: Blasting Again

| Blaster Master: Blasting Again |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Sunsoft
Julkaisija:  Crave Entertainment
Pelisarja:  Blaster Master
Julkaistu:  NA 7. helmikuuta 2001
Lajityyppi:  Toimintaseikkailu, Tasohyppely
Pelimuoto:  Yksinpeli
Alusta:  PlayStation
Jakelumuoto:  CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Blaster Master: Blasting Again (japanissa nimellä Blaster Master) on Crave Entertainmentin julkaisema ja Sunsoftin kehittämä  peli vuodelta 2001. Peli kuuluu Blaster Master -sarjaan. Peli on tyyliltään kolmannesta persoonasta kuvattu niin tankin kuin myös hahmon kohdalla.
SOPHIA luolastossa.
Juoni

Aiemmista peleistä tuttu Jason Frudnick on saanut surmansa jouduttuaan kohtaamaan Kaiser-nimisen mutantin. Viisi vuotta myöhemmin hänen 16-vuotias poikansa Roddy ja Jasonin adoptiotytär Elfie päättävät hoitaa isältä kesken jääneen tehtävän loppuun: estää mutanttien maailmanvalloituksen ja tuhota Kaiser, mutanttien johtaja. Elfie asettuu operaattoriksi ja tankin välineiden päivittäjäksi ja Roddy isänsä tapaan ryhtyy SOPHIA:n kuljettajaksi.
Aiheesta muualla

Blaster Master: Blasting Again GameFAQs -sivustolla (englanniksi)
Blaster Master -sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
-pelisarja
Blaster Master
Blaster Master Jr.
Blaster Master 2
Enemy Below
Blasting Again
Overdrive
Zero
Zero 2
Zero 3
Bielskon piirikunta

Bielskon piirikunta (puol. powiat bielski) on yksi Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 165 960. Piirikuntaan kuuluvat yhdeksän kuntaa ovat Bestwina, Buczkowice, Czechowice-Dziedzice, Jasienica, Jaworze, Kozy, Porąbka, Wilamowice ja Wilkowice.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Bielskon piirikunnassa arvioitiin olevan 165 960 asukasta, joista 51,2 prosenttia naispuolisia ja 48,8 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 157 327 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä kasvavan 175 200 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 19,5 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60,4 prosenttia ja eläkeikäisten 20,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,8 vuotta. Elävänä syntyneiden määräksi arvioitiin 1 712 lasta.
Brande Roderick

| Brande Roderick |
| --- | --- |
 Brande Roderick
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. kesäkuuta 1974 (ikä 50) Novato, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  valokuvamalli, näyttelijä
Aiheesta muualla
Kotisivu
Brande Nicole Roderick (s. 13. kesäkuuta 1974 Novato, Kalifornia) on yhdysvaltalainen valokuvamalli ja näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten esiintymisistään Baywatchissa ja Playboyssa.
Vuosina 1998–1999 Roderick esiintyi neljässä softcore–aikuiselokuvassa, ja elokuussa 2000 hän oli Playboyn Playmate of the Month. Brande oli tuolloin yksi Hugh Hefnerin tyttöystävistä. Vuonna 2001 Roderickista tuli Playmate of the Year ensimmäisenä Baywatchin näyttelijöistä.
Roderick puhuu hindiä korostaen vuoden 2003 Bollywood-elokuvassa Out of Control. Vuonna 2004 hän esiintyi elokuvassa Starsky & Hutch. Näiden lisäksi hän on esiintynyt muun muassa yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Beverly Hills 90210.
Aiheesta muualla

Roderickin virallinen kotisivu
Brande Roderick Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Brande Roderick Playboy.com:issa
Blastaar

| Blastaar |
| --- | --- |
 Blastaar, elävä pommi
Luoja(t):  Stan Lee & Jack Kirby
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Fantastic Four nro 62 (1967)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Baluurin Blastaar
Status:  Aktiivinen
Ryhmäsidokset:  Annihilus
Voimat:  Yliluonnolnen fyysinen voima ja kestävyys, räjähtävät energiaiskut
Suhteet
Sukulaiset:  Burstaar (poika)
Blastaar on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Blastaarin loivat Stan Lee ja Jack Kirby. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisessa Fantastic Four-lehden numerossa #62 (1967). Blastaar on pääasiallisesti Ihmenelosten vihollinen ja myös Annihiluksen, erään toisen Ihmenelosten vastustajan arkkivihollinen.