stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Al-Insan
Sisältö > Kehotus uskoville (jakeet 23–26)

Suuran keskiosa kehottaa olemaan tottelematta syntisiä ja kannustaa uskovia öiseen rukoiluun: "mainitse Herrasi nimi aamuin ja illoin ja kumarra Häntä osa yöstä ja ylistä Häntä koko pitkä yö". Yölliset rukoukset mainitaan myös muualla Koraanissa (51:17, 52: 48–49 ja 73:20), mikä osoittaa munkkimaista askeettisuutta varhaisessa islamissa.
Sisältö > Rangaistus odottaa väärintekijöitä (jakeet 23–26)

Suura päättyy jakeissa 27–31 uskottomille kohdistettuihin uhkauksiin tuskallisesta rangaistuksesta. Hämeen-Anttilan mukaan jakeet käsittelevät myös tahdonvapautta: "joka tahtoo, suuntaa tiensä kohti Herraa. Mutta te ette tahdo, ellei Jumala tahdo".  Jumalan tahto kulkee siten ihmisen tahdon edellä.
Suura 76 resitaationa
Käärmeenkantaja (horoskooppimerkki)

| Käärmeenkantaja |
| --- | --- |

Syntymäaika:  29. marraskuuta - 17. joulukuuta
Hallitseva planeetta:  Saturnus
Elementti:  Vesi
Käärmeenkantaja
Nykyisen tähtitaivaan perusteella määriteltyjen horoskooppimerkkien mukaan käärmeenkantaja on 13. horoskooppimerkki. Se on saanut nimensä Käärmeenkantajan tähtikuviosta. Käärmeenkantajia ovat marraskuun 29. − joulukuun 17. syntyneet henkilöt.
Tiedot

Syntymäaika: 29. marraskuuta - 17. joulukuuta
Hallitseva planeetta: Saturnus
Elementti: Vesi
Onnenluku: 12
Luettelo ministereistä Suomen oikeusministeriössä

Tämä on luettelo Suomen oikeusministeriössä toimineista ministereistä.
Toinen ministeri

Oikeusministeriöön on nimetty varsinaisen oikeusministerin lisäksi toinen ministeri vain kahteen peräkkäiseen hallitukseen, vuonna 2019 aloittaneisiin Rinteen ja Marinin hallituksiin. Muiden ministeriöiden ministerit, joiden vastuualueeseen on sisältynyt joitain oikeusministeriön asioita, on luetteloitu kohdassa Muut ministerit.
|  Pohjoismaisen yhteistyön ja tasa-arvon ministeri | Ministeri (syntynyt–kuollut)>  Pohjoismaisen yhteistyön ja tasa-arvon ministeri | Puolue>  Pohjoismaisen yhteistyön ja tasa-arvon ministeri | Puolue>  Pohjoismaisen yhteistyön ja tasa-arvon ministeri | Tehtävissä>  Pohjoismaisen yhteistyön ja tasa-arvon ministeri | Hallitus>  Pohjoismaisen yhteistyön ja tasa-arvon ministeri |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Thomas Blomqvist (s. 1965) |   | RKP | 6.6.2019 – 10.12.2019 | Rinne |
|  | Thomas Blomqvist (s. 1965) |   | RKP | 10.12.2019 – 20.6.2023 | Marin |
Muut ministerit

Seuraavien ministereiden vastuualueeseen on kuulunut joitain oikeusministeriön asioita:
| Ministeri (syntynyt–kuollut) | Puolue | Tehtävissä | Hallitus | Ministerin varsinainen salkku | Vastuualue OM:ssä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Astrid Thors (s. 1957) | RKP | 19.4.2007 – 22.6.2010 | Vanhanen II | Maahanmuutto- ja eurooppaministeri | Ahvenanmaata koskevat asiat |
| Astrid Thors (s. 1957) | RKP | 22.6.2010 – 22.6.2011 | Kiviniemi | Maahanmuutto- ja eurooppaministeri | Ahvenanmaata koskevat asiat |
| Anne Berner (s. 1964) | Kesk. | 29.5.2015 – 29.5.2019 | Sipilä | Liikenne- ja viestintäministeri | Ahvenanmaata koskevat asiat |
| Anna-Kaisa Ikonen (s. 1977) | Kok. | 20.6.2023 – | Orpo | Kunta- ja alueministeri | Ahvenanmaata koskevat asiat |
Haile Selassie

| Haile Selassie I |
| --- | --- |
 Haile Selassie vuonna 1970.
Etiopian keisari
Valtakausi:  2. marraskuuta 1930 – 12. syyskuuta 1974
Kruunajaiset:  2. marraskuuta 1930
Edeltäjä:  Zauditu
Seuraaja:  Amha Selassie (maanpaossa)

Syntynyt:  Tafari Makonnen 23. heinäkuuta 1892  Ejersa Goro, Abessinia
Kuollut:  27. elokuuta 1975 (83 vuotta)  Addis Abeba, Etiopia
Hautapaikka:  Pyhän Kolminaisuuden katedraali, Addis Ababa
Puoliso:  Mennen Asfaw
Lapset:   Prinsessa Romanework  Prinsessa Tenagnework  Kruunuprinssi Asfaw Wossen  Prinsessa Zenebework  Prinsessa Tsehai  Prinssi Makonnen  Prinssi Sahle Selassie 
Suku:  Salomon
Isä:  Makonnen Wolde Mikael
Äiti:  Yeshimebet Ali
Uskonto:  ortodoksi
Nimikirjoitus:  
Haile Selassie (amharaksi ኃይለ፡ሥላሴ [hailə sɨllase], syntymänimeltään Tafari Makonnen, 23. heinäkuuta 1892 – 27. elokuuta 1975) oli Etiopian keisarikunnan viimeinen keisari (1930–1936; 1941–1974). Osa Jamaikan rastafareista pitää Selassieta messiaana.
Varhainen elämä

Haile Selassie, syntymänimeltään Tafari Makonnen, syntyi lähellä Hararin kaupunkia 23. heinäkuuta 1892. Hän kuului vanhaan keisarisukuun, joka legendan mukaan oli alkanut Menelik I:stä Saban kuningattaren aikoina. Tafarin isä Ras Makonnen oli Hararin osavaltion kuvernööri ja serkkunsa, keisari Menelik II:n neuvonantaja.
Kasteessa Tafari sai kristityn nimen "Haile Selassie", joka tarkoittaa Pyhän kolminaisuuden voimaa. Hän käytti tätä nimeä kirkossa ja myöhemmin keisarina vuodesta 1930 alkaen. Haile Selassien perhe katsoi polveutuvansa Salomon ja Saban kuningattaren jälkeläisistä.
Haile Selassie kasvatettiin ortodoksiksi, ja häntä opettivat eurooppalaiset opettajat. Haile Selassien isä teki pojastaan Hararin maakunnan kuvernöörin vuonna 1905 ja antoi tälle arvonimen kreivi (dejazmatch). Isä kuoli seuraavana vuonna, mutta Haile Selassie ei päässyt nuoren ikänsä vuoksi Hararin kuvernööriksi. Keisari otti hänet asumaan palatsiinsa Addis Abebaan kahdeksaksi kuukaudeksi, jona aikana hän sai tilaisuuden oppia hallitsemisen ja hovin tavat. Sen jälkeen seuraavan vuoden ajan hän jatkoi opintojaan pääkaupungissa.
Haile Selassie nimitettiin Darassan kuvernööriksi vuonna 1908. Kun keisari sairastui seuraavana vuonna, Haile Selassie palasi Addis Abebaan. Vuonna 1910 hänet nimitettiin Hararin kuvernööriksi, ja hän alkoi toteuttaa maakunnassa isänsä aloittamia uudistuksia.
Sijaishallitsijana

Vuonna 1911 Haile Selassie meni naimisiin kruununprinssin veljentyttären Waizero Menenin kanssa. Kun keisari Menelik II kuoli vuonna 1913, hänen seuraajaansa, epäsuosittua ja islamia suosivaa Lij Iyasua vastaan tehtiin salajuoni, jossa Haile Selassie oli keskeisessä roolissa. Iyasu syrjäytettiin syyskuussa 1916. Menelikin tytär Zauditu nimitettiin keisarinnaksi, ja 24-vuotias Haile Selassie nimitettiin rasiksi, kruununperijäksi ja sijaishallitsijaksi.
Keisarina

Haile Selassie oli hallitsijana edistyksellinen ja aikaansaapa. Hän alkoi tehdä uudistuksia ja modernisoida Etiopiaa, vaikka keisarinna Zauditu olikin uskonnollinen ja konservatiivinen. Saadakseen Etiopian Kansainliittoon Haile Selassie lupasi lakkauttaa orjuuden ja orjakaupan maassaan, minkä hän tekikin vuonna 1924. Hänestä tuli Etiopian ensimmäinen hallitsija, joka teki ulkomaanmatkan, kun hän vieraili Euroopan pääkaupungeissa vuonna 1924.
Haile Selassie vahvisti Etiopian keskushallintoa 1920-luvun lopulla vähentämällä maakuntien itsehallintovaltaa. Vuonna 1926 hän otti maan armeijan hallintaansa. Hänen valtansa kuvernööreihin ja keisarinnaan nähden oli kasvanut, ja 7. lokakuuta 1928 hänet kruunattiin kuninkaaksi (negus).
Keisarinnan aviomies Ras Gugsa Wolie johti maaliskuussa 1930 epäonnistunutta vallankaappausyritystä Haile Selassieta vastaan ja sai surmansa. Keisarinna kuoli heti seuraavana päivänä, ja Haile Selassie julisti itsensä ”kuningasten kuninkaaksi”. Hän kutsui maailman valtiojohtajia 2. marraskuuta 1930 järjestettyyn kruunajaisjuhlaansa, jossa hänet kruunattiin keisari Haile Selassie I:ksi.
Heinäkuussa 1931 Haile Selassie julkisti uuden perustuslain. Siinä Etiopia määriteltiin perustuslailliseksi monarkiaksi, jossa keisarilla oli kaikessa lopullinen valta ja auktoriteetti. Keskushallinnon valtaa myös kasvatettiin, jotta maa saataisiin yhdistettyä paremmin. Keisari aloitti suuret modernisaatiohankkeet, joissa Etiopiaan rakennettiin teitä ja julkisia laitoksia sekä kehitettiin koulutusta ja kansanterveyttä. Uudistukset kuitenkin keskeytyivät, kun Italia valloitti Etiopian syksyllä 1935. Haile Selassie lähti maanpakoon Englantiin, ja Etiopia oli jonkin aikaa ensi kertaa historiansa aikana vieraan vallan alla. Haile Selassie puhui Kansainliitossa kesäkuussa 1936 mutta ei onnistunut saamaan Kansainliittoa määräämään pakotteita Italialle.
Keisarina > Maanpaossa

Italian joukkojen edetessä keisari päätti paeta maasta yritettyään ensin johtaa vastarintaa. Italialaisjoukot ehdottivat Haile Selassien tappamista pakomatkan aikana, mutta Mussolini ei antanut tähän lupaa, koska katsoi Italian voiton olevan niin totaalinen, ettei keisarin mahdollisella selviytymisellä olisi enää väliä.
Haile Selassie päätyi aluksi Lontooseen, jossa hän asui hetken aikaa kuvanveistäjän ja kirjailijan Hilda Seligmanin talossa. Kun britit myönsivät hänelle turvapaikan, keisari muutti Bathiin. Myöhemmin Seligman veisti rintakuvan keisarista, joka sijaitsi talon pihalla aina vuoteen 1957 asti.
Keisarina > Paluu Etiopiaan

Britit suostuivat auttamaan keisaria ja muodostivat Etiopian vapauttamiseen tähtäävän armeijan Sudanissa. Keväällä 1941 Haile Selassien joukot ajoivat brittien avustuksella Italian joukot pois Etiopiasta, ja keisari palasi Addis Abebaan 4. toukokuuta 1941. Hän palautti itsensä valtaistuimelle ja kasvatti valtaansa maansa kirkossa, hallinnossa ja taloudessa sekä kukisti kaksi kapinaa maakunnissa, jotka olivat saaneet takaisin valtaansa miehityksen aikana.
Vuonna 1947 Haile Selassie alkoi vaatia Eritrean liittämistä Etiopiaan. Yhdistyneet kansakunnat määritteli Eritrean autonomiseksi osaksi Etiopiaa, ja lopulta vuonna 1962 Etiopia liitti Eritrean itseensä.
Keisarin ollessa valtiovierailulla Brasiliassa vuonna 1960 joukko korkea-arvoisia etiopialaisia yritti sillä välin Etiopiassa vallankaappausta, joka torjuttiin. Vuonna 1963 Haile Selassie oli mukana perustamassa Afrikan yhtenäisyysjärjestöä, jonka päämaja avattiin Addis Abebaan. Hän myös sovitteli Afrikan valtioiden välisiä kiistoja, kuten Algerian ja Marokon rajasotaa 1963.
Keisari pyrki tekemään uudistuksia vastatakseen dekolonialisaation myötä Afrikassa leviäviin uusiin idoihin, jotka löysivät tiensä myös Etiopiaan. Haile Selassie oli kylmän sodan aikana lännen liittolainen, mutta tuki dekolonilisaatiota Afrikassa. Merkittävä osa näistä uudistuksista ei kuitenkaan toteutunut, sillä esim. aatelisto vastusti progressiivisen verotuksen käyttöön ottoa. Sen sijaan Addis Abeban yliopiston ja Ethiopian Airlines -lentoyhtiön perustaminen, joista keisari oli vastuussa, toteutuivat.
Syrjäyttäminen ja kuolema

Vuonna 1973 alkanut nälänhätä, jota maan viranomaiset yrittivät peitellä, vaikutti negatiivisesti keisarin kansansuosioon. Tähän vaikutti myös se, että kansan nähdessä nälkää keisari vietti syntymäpäiviään, joiden kustannukset olivat 35 miljoonaa dollaria.
Haile Selassie syrjäytettiin vallasta helmikuussa 1974 sotilasvallankaappauksessa, ja hänet vangittiin palatsiinsa. Maaliskuussa 1975 uudet vallanpitäjät lakkauttivat Etiopian monarkian. Haile Selassie kuoli vankeudessa Addis Abebassa 27. elokuuta 1975.
Hänen kuolemansa ilmoitettiin virallisesti johtuneen luonnollisista syistä, mutta myöhemmin ilmeni todisteita, joiden mukaan Derg, uusi kommunistinen sotilasjuntta, olisi surmauttanut hänet. Dergin johtajat hautasivat keisarin maalliset jäänteet käyttämänsä vessanpöntön alle, josta ne löydettiin vuonna 1992. Etiopian hallitus antoi järjestää Haile Selassielle hautajaiset vasta vuonna 2000. Valtiollisia hautajaisia hänelle ei kuitenkaan myönnetty. Haile Selassie on haudattu Addis Abebassa sijaitsevaan Pyhän Kominaisuuden katedraaliin.
Merkitys ja jälkimaine > Etiopiassa

Haile Selassie pyrki pitkällä valtakaudellaan nykyaikaistamaan Etiopiaa, yhdistämään sen maakunnat paremmin keskusvallan alle, ja avaamaan suhteita muuhun maailmaan. Hän lakkautti maasta orjuuden, kehitti koulutusjärjestelmää ja viestintää sekä pyrki varmistamaan täystyöllisyyden.
Keisarin maineen katsotaan olevan parempi ulkomailla kuin Etiopiassa.
Merkitys ja jälkimaine > Rastafarien messiaana

Haile Selassien kunnioitus on keskeinen osa rastafari-uskontoa. Rastafarien uskomukset eivät ole kovin yhtenäisiä, mutta Selassieta on esimerkiksi pidetty Elävänä Jumalana, mustana messiaana tai kaikkien mustien johtajana.
Haile Selassie vieraili Jamaikalla 21. huhtikuuta 1966. Arviolta satatuhatta rastafaria eri puolelta Jamaikaa oli häntä vastassa pääkaupunki Kingstonin lentokentällä kuultuaan, että messias vierailee maassa. Bob Marleyn kappaleet "Iron Lion Zion" ja "Selassie is the Chapel" kertovat Selassiesta.
Robert Earl Hoodin mukaan Haile Selassie I "ei koskaan kieltänyt tai vahvistanut jumaluuttaan." Teoksessa Reggae Routes: The Story of Jamaican Music, Kevin Chang ja Wayne Chen kirjoittavat:
»On usein sanottu Selassien itse kieltäneen jumaluutensa, mutta ilman tarkkaa ajankohtaa. Entinen senaattori ja Gleanerin julkaisija Hector Wynter kertoo kysyneensä keisarilta tämän Jamaikan vierailun aikana 1966, milloin hän aikoo ilmoittaa rastafareille, ettei hän ole Jumala. "Kuka minä olen häiritsemään heidän uskoaan?" oli keisari vastannut.»
Etiopian ortodoksisen kirkon mukaan Selassie kielsi olevansa Jumala ja kehotti kirkkoa johdattamaan rastafarit huomaansa Karibialta ja Yhdysvalloista käsin. Yksi kirkkoon myöhemmin liittyneistä oli Bob Marley. Selassie kertoi myös Kanadassa 1967 CBC:lle sanoneensa rastafareillekin selkeästi olevansa vain kuolevainen.
Kirjallisuutta

Ryszard Kapuściński: Keisari.  Like, 2006.  ISBN 952-471-725-5
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Etiopian kuningashuoneen sivusto Imperial Ethiopia: Haile Selassie (Arkistoitu – Internet Archive)
YLE Elävä arkisto: Haile Selassie I - keisari ja jumala
Puolitoista vuotta Abessinian hovissa. Helsingin Sanomille Alexandre Grosjean, ranskalainen kuvanveistäjä, joka Etiopian hovissa muovaili vuoden aikana sekä kuninkaan että kuningattaren kuvat, Helsingin Sanomat, 03.03.1935, nro 60, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja 2  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef
Carlo Sgorlon

| Carlo Sgorlon |
| --- | --- |
 Carlo Sgorlon
Henkilötiedot
Syntynyt: 1930 Cassacco, Udine, Italia
Kuollut: 2009 (78–79 vuotta) Udine, Italia
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: italia
Aiheesta muualla
www.sgorlon.it
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Carlo Sgorlon (1930 Cassacco, Udine, Italia – 2009 Udine, Italia) oli italialainen kirjailija. Alkuun hänen tuotannossaan näkyi vaikutteita Franz Kafkalta, mutta sittemmin hän löysi oman äänen. Useissa romaaneissa on aiheena kotiseutu Friulia. Hän on kuvannut muun muassa Siperian rautatien rakennustöihin menneitä italialaisia, muun muassa suomennetussa teoksessa Menetettyjen jokien armeija.
Palkinnot ja tunnustukset

Strega-palkinto 1985
Suomennetut teokset

Menetettyjen jokien armeija (L'armatà dei fiumi perduti, 1985), suom. Marja-Leena Mikkola, Helsinki: Otava 1988 ISBN 951-1-08817-3 Sarja: Otavan kirjasto: 72
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carlo Sgorlon Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  IdRef
ShinMaywa US-1A

Japanin itsepuolustuksen meri-ilmavoimien (JSDAF) vesitaso US-1A.
ShinMaywa US-1A, aik. Shin Meiwa on japanilainen vesitaso ja amfibiolentokone, joka on nelimoottorinen sekä ylätasoinen. Konetyyppi lensi ensi lentonsa vuonna 1967, ja se hyväksyttiin palveluskäyttöön vuonna 1971. Meripelastus-käyttö on ollut eräs keskeisimpiä aihepiirejä, meritoiminnan tarkkailun ohella sille. Sittemmin syrjäytetty konetyyppi sai seuraajan PS-2. US-1A poistettiin käytöstä vuonna 2018.
Tätä konetyyppiä valmistettiin suhteellisen vähäisesti; vain 43 koneyksilöä eri versioista. Ne suorittivat meripartiointia, yhdessä Lockheed P-3 Orionin kanssa. Tämän tyypin vakioitu kantama oli noin 3 820 km. Konetyypin kehitys pohjautuu kuuluisiin Kawanishin lentoveneisiin.
PS-1 oli sukellusveneiden torjuntakone (ASW) joka kykenee nk. suto-toimintaan eli etsimään, paikantamaan sekä tuhoamaan sukellusveneitä monipuolisten laitteistojensa ja paikantimiensa avulla. Konetyypissä on sisäinen pommikuilu sekä ulkopuoliset 2x ripustuspisteet siiven kärjissä sekä 2x tasojen alla joko laukaistavaa taikka pudotettavaa aseistusta varten. Asekuormaa PS-1 kykeni kantamaan 2 000 kg.
Konetyypin huippunopeus oli noin 510-520 km/h ja lakikorkeus noin 7 200 metriä. Moottorit (4x) ovat Ishikawajima-Hariman potkuriturbiineja. Kone on ollut aktiivikäytössä, eri versioineen (PS-1 & SS-2) 70-luvulta asti, aina siihen korvanneeseen PS-2 -konetyyppiin ja sillä on voitu kuljettaa, niin sanotussa hätäkäytössä jopa 70 matkustajaa.
ShinMaywa US-1A, japanilainen lentovene.
Käännös suomeksi
Anne Sexton

Anne Sextonin hauta.
Anne Sexton (o.s. Harvey, 9. marraskuuta 1928 Newton, Massachusetts, Yhdysvallat – 4. lokakuuta 1974 Weston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hän sai vuonna 1967 Pulitzer-palkinnon kokoelmasta Live or Die (1966).
Sexton opiskeli Bostonin yliopistossa samaan aikaan kuin runoilija Robert Lowell. Sexton avioitui Alfred M. Sexton II:n kanssa vuonna 1948. Heille syntyi kaksi lasta, joista Linda Gray Sexton on itsekin julkaissut kirjailija. Pari erosi 1970-luvun alussa.lähde? Sexton kärsi kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä ja sai siihen hoitoa. Hän yritti itsemurhaa useita kertoja ennen kuin lopulta surmasi itsensä vuonna 1974.
Sexton alkoi kirjoittaa runoja vakavasti vasta 1950-luvun lopulla, terapeuttinsa kehotuksesta. Hän opetti Bostonin yliopistossa 1970–1971 ja Colgaten yliopistossa 1971–1972. Hänen runojaan julkaistiin muiden muassa Harper’s Magazinessa ja The New Yorkerissa. Hänen ensimmäinen kokoelmansa To Bedlam and Part Way Back ilmestyi vuonna 1960. Sexton kirjoitti myös lastenkirjoja Maxine Kuminin kanssa. Sextonin runot ovat hänen ystävänsä Sylvia Plathin tavoin tunnustuksellisia ja omaelämäkerrallisia, ja hän kirjoitti erityisesti naisena olemisen tabuaiheista ja myös uskontoon liittyvistä kysymyksistä. Hänen kuolemansa jälkeen julkaistiin kokoelmat The Awful Rowing Toward God (1975), 45 Mercy Street (1976) ja The Complete Poems (1981).
Sexton innoitti Peter Gabrielin kappaleen ”Mercy Street”. Suorien runollisten viittauksien lisäksi laulussa mainitaan veneilyt isän kanssa.lähde?selvennä
Anni Sumarin suomentamaan kokoelmaan Elä tai kuole on valittu alkuteoksen The Complete Poems (1982) runoista puolet. Osasta sarjoista on suomennokseen otettu valikoima, ”Romanssin enkelit” on kokonaan. Aloitusrunolla ”Musiikki ui takaisin luokseni” esikoiskokoelmasta To Bedlam and Part Way Back hän astuu vapaarytmiseen runouteen, ja siinä näkyy jo monia Sextonin runoudelle ominaisia modernistisia piirteitä. Teoksen alaviitteitä on historiallisia faktoja. Jukka Koskelainen toteaa arviossaan, että vaikka Sextonia on kuvattu surrealistiksi, häneen surrealistin leima sopii huonommin kuin vaikkapa James Tateen. Sumarin suomentamaa valikoimaa hän kiittää: "Näiden runojen kohdalla voi unohtaa ahdistuneen elämänkaaren – – ja ihastella suomeksikin ilmaisun rikkautta, kepeän ilmavaa lentoa, johon kuuluu koko joukko pudotuksia ja ilmakuoppia." Pulitzerilla 1967 palkittu Live or Die ei Koskelaisen mielestä sisällä Sextonin parasata runoutta.
Teokset

To Bedlam and Part Way Back (1960)
All My Pretty Ones (1962)
Live or Die (1966)
Love Poems (1969)
Transformations (1971)
The Book of Folly (1972)
The Death Notebooks (1974)
The Awful Rowing Toward God (1975)
45 Mercy Street (1976)
Uncollected Poems with Three Stories (1978)
The Complete Poems (1981)
Teokset > Lastenkirjoja Maxine Kuminin kanssa

Eggs of Things (1963)
Joey and the Birthday Present (1971)
The Wizard’s Tears (1975)
Teokset > Suomennettu tuotanto

Elä tai kuole. Valitut runot.  (Suomentanut Anni Sumari)  Turku:  Savukeidas, 2016.  ISBN 978-952-268-178-2
Sextonin runoja on suomentanut Timo Hännikäinen, Kerberos 2006; nro 1. Runot ovat kokoelmasta ”An Awful Rowing Toward God” (1975)
Kuolemansairas (The Sickness Unto Death)
Lukitut ovet (Locked Doors)
Muuri (The Wall)
Näytelmä (The Play)
Tietämättömyyden runoilija (The Poet Of Ignorance)
Sextonin runoja on antologiassa Maailman runosydän , toim. Hannu Tarmio ja Janne Tarmio, WSOY Helsinki 1998 ISBN 951-0-22134-1
Rakastajalleni hänen palatessaan vaimonsa luo (For My Lover, Returning To His Wife), suom. Alice Martin
Vaatetus (Clothes), suom. Eila Jaatinen
Sextonin runoja on suomentanut Eila Jaatinen julkaisussa Magia 1996: 4–5
Tähtiyö
Addikti
Suisidaalisia ajatuksia
Arvoisa herra Kuolema, jonka ovi on raollaan
Runosuomennoksia on julkaistu myös seuraavissa:
Naiseus, iankaikkinen palava painolasti, suomentanut Mari Velin, julkaisussa Tuli & savu: runouslehti 1997: 3
Runoja, suomentanut Eila Jaatinen, julkaisussa Parnasso 45 (1995): 4
Shemeikka (suku)

Shemeikka on suomenkarjalainen ortodoksinen runonlaulajasuku, tarinan mukaan muuttanut neljättäsataa vuotta sitten Pohjois-Aunuksesta Tolvajärvien ja Loimolanjärven välisille asumattomille maille Korpiselän, Suojärven ja Suistamon pitäjän kulmauksessa. Suvun nimi oli alkujaan Hoškonen, mutta Suomen puolella alettiin sitä sekä sen asuinpaikkaa nimittämään Shemeikaksi paikalle ensiksi saapuneen miehen, Semanan mukaan. Semanalla oli poika Miihkali, jonka pojasta Hilipasta suku jakautui kahteen haaraan, Juakoi ja Iivana Hilipanpojan sukuihin.
Myöhemmistä Shemeikoista ovat tunnetuimmat:
Pedri Shemeikka (k. 1915), Iivana Hilipanpojan sukuhaaraa
Iivana Jehkinpoika Shemeikka (k. 1911), toisen sukuhaaran jäsen
Kirjallisuutta

Malviniemi, Rauno: Tapion tuvilla : Shemeikkain runonlaulajat ja kanteleensoittajat. Shemeikka-sukuseura 1997 ISBN 952-90-8916-3
Aiheesta muualla

Shemeikka sukuseura
Kurskin asema (Moskova)

| Kurskin asema Ку́рский вокза́л Станция Москва-Пассажирская-Курская |
| --- | --- |
 Kurskin asema
Perustiedot
Sijainti:  55°45′27.4″N, 37°39′40.0″E
Osoite:  Zemljanoi Val ul. 29, Moskova
Kunta:  Moskova
Valtio:  Venäjä
Etäisyydet:  (Kesken, esimerkkejä, etäisyydet noin:) Astrahan 1 591 km, Irkutsk 5 134 km, Kazan 946 km (Nižni Novgorodin kautta), Kirov 898 km, Krasnodar 1 1 721 km, Krasnojarsk 4 046 km, Kursk (Kurskin rautatieasema) 537 km, Murmansk 1 967 km, Nižni Novgorod 442 km, Novosibirsk 3 284 km, Omsk 2 657 km, Orjol 383 km, Orša 549 km, Perm 2 1 378 km, Petroskoi 923 km, Pietari 652 km, Pihkova 689 km, Rostov-na-Donu 1 295/1 437 km, Samara 1 098 km, Saratov 1 915 km, Sotši 1 949 km, Tšeljabinsk 2 020 km, Tula 194 km, Tver 169 km, Ufa 1 621 km, Vladimir 191 km, Volgograd 1 151 km; Minsk 761 km, Varsova 1 322 km, Berliini 1 798 km; Harkova 781 km, Pultava 921 km, Donetsk 1 114 km, Simferopol 1 464 km
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  Moskovan rautatiet/Venäjän rautatiet
Kaukoliikenne:  runsaasti
Lähijunat:  runsaasti
Vaihtoyhteydet:  Toisiinsa yhteydessä olevat Moskovan metron asemat Kurskaja ja Tškalovskaja, sisäänkäynti asemalta tai sen edustalta
Pysäköinti:  Lyhytaikaisia maksullisia P-paikkoja aseman edustalla.
Asemarakennus
Lipunmyynti:  kyllä
Ratapiha
Muut raiteet:  Moskovassa on useita rautatieasemia ratapihoineen.
 Kurskin asemaa lähijunien laiturilta nähtynä
Kurskin asema (ven. Ку́рский вокза́л, Kurski vokzal, Станция Москва-Пассажирская-Курская, Stantsija Moskva-Passažirskaja-Kurskaja, ’Moskovan Kurskin-matkustaja-asema’) on yksi Moskovan suurimmista rautatieasemista. Asemalta liikennöidään vilkkaasti erityisesti etelään (Etelä-Venäjälle ja Ukrainaan), koilliseen ja itään. Myös osa esimerkiksi Pietarin Moskovan aseman ja Murmanskin junista Ukrainaan ja Venäjän eteläosiin kulkee Kurskin aseman kautta. Kaukojunien ohella aseman lähiliikenne on runsasta.
Hallinnollisesti Kurskin asema kuuluu Venäjän rautateiden Moskovan seudun ja maan lounaisosien rataverkosta ja asemista vastaavan Moskovan rautateiden vastuualueeseen.