stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Reckya Madougou
Aiheesta muualla

Twitter-profiili
Youtube-kanava
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Yhdysvallat  Alankomaat 
Muut:  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Reckya Madougou
Käännös suomeksi
Koko kaupungin Vinski

| Koko kaupungin Vinski |
| --- | --- |

Kirjailija:  Simo Puupponen
Kuvittaja:  Maija Karma
Genre:  lastenkirja
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1960
ISBN:  978-951-0-33011-1 (2007)

Seuraava:  Vinski ja Vinsentti
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Koko kaupungin Vinski on Simo Puupposen eli Aapelin lastenkirja vuodelta 1954. Kirjan jatko-osa Vinski ja Vinsentti julkaistiin vuonna 1956.
Vinski on pikkupoika, joka asuu Hömpstadin kaupungissa. Hän ostaa apteekista näkymättömyyspulveria, joka osoittautuu tehokkaaksi, ja näkymättömänä Vinski tekee kaupungissa kaikenlaisia hyviä tekoja. Hän muun  muassa saa Lutikkalinnan laiskat äijät parantamaan tapansa. Hän myös pelastaa pienen tytön lukkojen takaa kellotapulista.
Vinski ja Vinsentti -kirjassa Vinski seikkailee harakkansa Vinsentin kanssa. Näkymättömäksi hän ei enää voi muuttua, sillä kaupungin apteekkari on vaihtunut eikä erikoispulveria ole enää myytävänä.
Koko kaupungin Vinskistä on tehty samanniminen televisio­elokuva vuonna 1969, ja sen jatko-osasta 1970. Nämä elokuvat julkaistiin VHS-kasetilla vuonna 1991.
Raiku Kemppi käsikirjoitti ja ohjasi tarinoista Ylelle vuonna 1987 viisiosaisen kuunnelmasarjan, ja tarinoita on sovitettu myös näytelmiksi 1990-luvun alkupuolella.
Vuonna 2021 sai ensi-iltansa Juha Wuolijoen ohjaama elokuva Vinski ja näkymättömyyspulveri.
Kirjallisuutta

Aapeli: Vinski.  (Kuvittanut Maija Karma. Sisältö: Koko kaupungin Vinski (1. painos 1954). Vinski ja Vinsetti (1. painos 1956))  Helsinki:  WSOY, 1986 (5. painos 2001).  ISBN 951-0-13348-5
Ester (nimi)

| Ester |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  16. toukokuuta
– ruotsinkielinen:  16. toukokuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Esther, Esteri, Essi
Vastineita eri kielissä:  Esther, Estera
Nimen alkuperä:  Persiaa, tähti
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ester tai Esther on persialaista alkuperää oleva naisen etunimi, joka tarkoittaa tähteä. Raamatussa Ester on  Persian kuninkaan Kserkseen (Ahasveroksen) puolisoksi päätynyt juutalainen, Esterin kirjan päähenkilö.
Suomessa nimi Ester on annettu joulukuuhun 2024 mennessä 28 906 naiselle, joista yli puolet on syntynyt vuosina 1900–1919. Muodossa Esther nimi on annettu 951 naiselle.   Esterin nimipäivä on 16. toukokuuta. Nimestä on Suomessa käytössä myös muunnokset Esteri ja Essi.
Tunnettuja Ester-nimisiä

Ester Ahokainen (1907–1989), suomalainen toimittaja ja lastenkirjailija
Ester Almqvist (1869–1934), ruotsalainen taidemaalari
Ester Ax-Tokkola (1906–1946), suomalainen tekstiilisuunnittelija
Ester Borg (1899–1964), suomalainen taidegraafikko
Ester Boserup (1910–1999), tanskalainen taloustieteilijä
Ester Cullblom (1932–2018), ruotsalainen kirjailija
Ester Dean (s. 1982), yhdysvaltalainen lauluntekijä
Ester Ellqvist (1880–1918), ruotsalainen taidemaalari
Ester Erhomaa (1906–2001), suomalainen kirjailija
Ester-Margaret von Frenckell (1890–1974), suomalainen teatterihistorian tutkija
Ester Hallio (1895–1978), suomalainen taidemaalari
Ester Helenius (1875–1955), suomalainen taidemaalari
Ester Hjelt, Maja Wasander (1885–1960), suomenruotsalainen psykologi ja nuortenkirjailija
Ester Härtull (1905–1974), suomenruotsalainen kirjailija
Ester Juvelius (1876–1962), suomalainen diakonissa ja lähetystyöntekijä
Ester Kallberg (1905–1988), suomalainen postivirkailija ja kirjailija
Ester Kumlin (1893–1956), suomalainen taidemaalari
Ester Kärki (1883–1952), suomalainen ruustinna ja lähetyssaarnaaja
Ester Larsen (1936–2025), tanskalainen poliitikko ja ministeri
Ester Ledecká (s. 1995), tšekkiläinen lumilautailija ja alppihiihtäjä
Ester Lindgren (s. 1895), suomalainen näyttelijä
Ester Mazzoleni (1883–1982), italialainen oopperalaulaja
Ester Mägi (1922–2021), virolainen säveltäjä
Ester Naparstok (1898–1986), suomalainen tanssija, tanssinopettaja ja koreografi
Ester Niska (1882–1916), suomalainen näyttelijä ja oopperalaulaja
Ester Blenda Nordström (1891–1948), ruotsalainen toimittaja ja kirjailija
Ester Peltonen (1872–1943), suomalainen opettaja ja kirjallisuuden suomentaja
Ester Peony (s. 1994), romanialainen laulaja
Ester Perheentupa (1896–1979), suomalainen käsityönopettaja ja toimittaja
Ester Ringnér-Lundgren (1907–1993), ruotsalainen lastenkirjailija
Ester Ristimäki (1910–1991), suomalainen runoilija
Ester Roeck-Hansen (1897–1987), ruotsalainen näyttelijä
Ester Seitz (1921–1987), suomenruotsalainen kirjailija
Ester Sihtola (1884–1964), suomalainen musiikinopettaja, Eero Järnefeltin maalauksen malli
Ester Ståhlberg (1870–1950), suomalainen kirjailija, presidentti K. J. Ståhlbergin puoliso
Ester Toivonen (1914–1979), suomalainen näyttelijä, vuoden 1933 Miss Suomi
Ester Valtonen (1905–2014), yksi vanhimmiksi eläneistä suomalaisista
Ester Viljanen-Lampi (1903–1967), suomalainen näytelmäkirjailija
Ester Wallin (1928–2009), suomalainen keramiikkataiteilija
Ester Walters (1879–1933), suomalainen lastenkirjailija
Ester Workel (s. 1975), alankomaalainen soutaja
Ester-Annikki Ylä-Soininmäki (1910–1994), suomalainen sairaanhoitaja ja runoilija
Tunnettuja Esther-nimisiä

Esther Arroyo (s. 1968), espanjalainen näyttelijä
Esther Brand (1922–2015), eteläafrikkalainen korkeushyppääjä ja kiekonheittäjä
Esther Duflo (s. 1972), ranskalais-yhdysvaltalainen taloustieteen professori, Nobelin taloustieteen palkinnon saaja
Esther Earl (1994–2010), yhdysvaltalainen videoblogin pitäjä ja YouTube-videoiden tekijä
Esther Ekström (1889–1955), suomenruotsalainen kirjailija
Esther González (s. 1992), espanjalainen jalkapalloilija
Esther Hayut (s. 1953), Israelin korkeimman oikeuden puheenjohtaja
Esther Herranz García (s. 1969), espanjalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
Esther Hillesum (1914–1943), alankomaalainen kirjailija
Esther Hjelt-Cajanus (1879–1959), suomalainen taidemaalari, kirjailija ja kuvittaja
Esther Höckert (1868–1947), suomenruotsalainen kirjailija
Esther Kamatari (s. 1951), burundilainen prinsessa, malli ja kirjailija
Esther Kooiman, Zara Whites (s. 1968), alankomaalainen pornonäyttelijä
Esther de Lange (s. 1975), alankomaalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
Esther Leander (s. 1970), kenialais-suomalainen projektipäällikkö ja monikulttuurisen työn asiantuntija
Esther Lederberg (1922–2006), yhdysvaltalainen mikrobiologi ja geneetikko
Esther Lofgren (s. 1985), yhdysvaltalainen soutaja
Esther Marrow (s. 1941), yhdysvaltalainen gospel- ja soul-laulaja
Esther Meynell (1878–1955), Salisburyn markiisitar englantilainen kirjailija
Esther Ofarim (s. 1941), israelilainen laulaja, Esther & Abi Ofarim -duon jäsen
Esther Phiri (s. 1987), sambialainen nyrkkeilijä
Esther Shapiro (s. 1928), yhdysvaltalainen televisiotuottaja ja käsikirjoittaja
Esther Williams (1921–2013), yhdysvaltalainen uimari ja elokuvanäyttelijä
Kuvitteellisia Estereitä

Ester Lindhof, televisiosarjasta Hovimäki
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ester (nimi) Wikimedia Commonsissa
Doom (pelisarja)

| Doom |
| --- | --- |
Kehittäjä:  id Software   (1993-) Midway Games   (1993-1997) Nerve Software   (2005-2006)
Julkaisija:  GT Interactive   (1993-1996) Activision   (2004-2005) Bethesda Softworks   (2012-)
Suunnittelija:  John Carmack John Romero Adrian Carmack Kevin Cloud Tom Hall
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli, selviytymiskauhupeli
Alusta:  MS-DOS  Microsoft Windows  useita konsoleita
Ensijulkaisu:  Doom (1993)
Viimeisin julkaisu:  Mighty Doom (2023)
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
DOOM (kirjoitetaan myös Doom tai DooM) on id Softwaren kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapelisarja. Peli kuuluu ensimmäisiin ja suosituimpiin ensimmäisen persoonan ammuntapeleihin.
Ensimmäisen pelin alku sijoittuu Marsin kuihin. Pelin alkutarinassa kerrotaan, että teleporttien kautta on saapunut erilaisia hirviöitä suoraan helvetistä. Pelaajan hahmo (Doomguy, "Doom-heppu") on ainut eloonjäänyt. Siitä alkaa pelaajan lähes mahdottomalta tuntuva kamppailu, jonka suosion ansiosta Doomista on tehty jo useita pelejä.
Muu media

Pelisarjan pohjalta on tehty elokuva Doom (2005) ja lautapeli Doom.
Aiheesta muualla

Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
Metal Gear Solid 3: Snake Eater

| Metal Gear Solid 3: Snake Eater |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Kojima Productions
Julkaisija:  Konami
Ohjaaja:  Hideo Kojima
Suunnittelija:  Yōji Shinkawa
Säveltäjä:  Harry Gregson-Williams
Pelisarja:  Metal Gear Solid
Julkaistu:   17. marraskuuta 2004   Snake Eater  PlayStation 2  JP 16. joulukuuta 2004  NA 17. marraskuuta 2004  EU 4. maaliskuuta 2005  AUS 17. maaliskuuta 2005  Subsistence  PlayStation 2  JP 22. joulukuuta 2005  NA 14. maaliskuuta 2006  EU 6. lokakuuta 2006  AUS 13. lokakuuta 2006  HD Collection  PS3 & Xbox 360  NA 8. marraskuuta 2011  JP 23. marraskuuta 2011  EU 3. helmikuuta 2012  AUS 16. helmikuuta 2012  Snake Eater 3D  Nintendo 3DS  NA 26. helmikuuta 2012  WW 8. maaliskuuta 2012  HD Collection  PS Vita  NA 12. kesäkuuta 2012  JP 28. kesäkuuta 2012  EU 29. kesäkuuta 2012  AUS 5. heinäkuuta 2012  
Lajityyppi:  hiiviskely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: M   BBFC: 15 CERO: Z PEGI: 16Virheellinen PEGI-arvo (Subsistence: 18+) OFLC: MA 15+ OFLC: R16
Alusta:  PlayStation 2 PlayStation 3 Xbox 360 PlayStation Vita Nintendo 3DS
Jakelumuoto:  DVD, Blu-ray, PlayStation Vita pelimoduuli, PSN, Xbox Games Store, Nintendo 3DS pelimoduuli, Nintendo eShop
Virallinen sivusto
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Metal Gear Solid 3: Snake Eater (lyhennettynä MGS3, jap. メタルギアソリッド3 スネーク・イーター, Metaru Gia Soriddo 3 Sunēku Ītā) on hiiviskelypeli, jonka on ohjannut Hideo Kojima. Snake Eaterin kehitti Kojima Productions ja julkaisi Konami vuosina 2004 ja 2005 PlayStation 2:lle. Sekä pelaajat että kriitikot ottivat pelin hyvin vastaan. Peli on myynyt noin neljä miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti. Pelin arvosteluista muodostettu keskiarvo GameRankingsissa on 92 %.
Peli on kronologisesti ensimmäinen osa Metal Gear -pelisarjassa, ja sen suora jatko-osa on Metal Gear Solid: Portable Ops. Pelin kylmän sodan aikaiseen Neuvostoliittoon sijoittuva tarina seuraa FOX-yksikön agentin Naked Snaken edesottamuksia hänen yrittäessään pelastaa asesuunnittelijaa ja tuhota kokeellista ja uudenaikaista asetta. Sarjan aikaisempien osien sijoittuessa suurimmaksi osaksi nykyaikaisiin rakennuksiin Snake Eaterissa pelialueena toimii neuvostoliittolainen viidakko. Vaikka asetelma on muuttunut, pelin pääpaino on pysynyt edelleen hiiviskelyssä ja erilaisille alueille soluttautumisessa. Snake Eaterin tarina kerrotaan lukuisten välinäytösten ja radiokeskustelujen avulla.
Pelistä on tulossa uusintaversio PlayStation 5:lle.
Pelaaminen

Snake Eaterin pelaaminen on hyvin samankaltaista Metal Gear Solid -sarjan aikaisempiin osiin verrattuna. Pelaajan ohjaaman päähahmon, Naked Snaken, on edettävä vihollisten huomaamatta määränpäähänsä. Vaikka Snakella onkin käytössään lukuisia aseita, kuten erilaisia pistooleita ja kranaatteja, peli painottuu hiiviskelyyn sekä yhteenottojen välttämiseen. Tämän helpottamiseksi pelistä löytää erilaisia varusteita, joihin kuuluu esimerkiksi vihollisten liikkeet havaitseva liikkeentunnistin sekä sarjan aiemmistakin osista tuttu pahvilaatikko, jonka alle Snake voi piiloutua. Snake Eater kuitenkin esittelee myös lukuisia uusia ominaisuuksia, kuten naamioitumisen, uuden lähitaistelusysteemin nimeltään ”close quarters combat” (CQC), kestävyysmittarin sekä loukkaantumisten hoidon.
Suurin osa pelistä sijoittuu venäläiseen viidakkoon, ja ympäristön hyödyntäminen on avain selviytymiseen. Tämä tarkoittaa ympäristöön soveltuvan naamioinnin käyttämistä sekä itse ympäristön käyttämistä, kuten puihin kiipeilyä ja ruohikossa ryömimistä.
Prosentein ilmoitettu naamioinnin tehokkuus kertoo, kuinka hyvin Snake maastoutuu ympäristöönsä. Negatiivinen lukema kertoo Snaken paljastuvan helposti maastossa, kun taas sata prosenttia tarkoittaa täydellistä näkymättömyyttä vihollisilta. Maastoutumisen parantamiseksi pelaajan täytyy vaihtaa Snaken maastopukuja sekä kasvomaalauksia: esimerkiksi kaarnamaisen maastopuvun pukeminen puuta vasten ollessa tai kaistalemaisen kasvomaalauksen pitäminen ruohikossa ryömiessä nostaa prosenttilukemaa. Myös muunlainen naamiointi, kuten krokotiilipäähineen pitäminen vedessä uidessa, on mahdollista. Sarjan lähitaistelumekaniikkaa on myös paranneltu, ja peli esitteleekin uuden CQC-tekniikan. Aseettomana tai yhden käden asetta pidellessä Snake voi ottaa vihollisen kuristusotteeseen, jolloin vihollisen voi esimerkiksi tainnuttaa tai häntä voi kuulustella veitsen avulla.
Kun sarjan edelliset osat käyttivät pelkästään yksinkertaista energiamittaria, Snake Eater sisällyttää mukaan myös loukkaantumiset ympäri kehoa. Esimerkiksi korkea pudotus voi vahingoittaa Snaken jalkaa, hidastaen häntä niin kauan, kunnes pelaaja on hoitanut jalan lastalla ja siteellä. Jollei loukkaantumisia hoideta, energiamittari ei täyty kokonaan vähään aikaan.
Pelissä on käytettävä ympäristön tarjoamia kasveja ja eläimiä selviytyäkseen. Näiden syöminen vaikuttaa kestävyysmittariin, jonka lukema laskee pelin edetessä. Epäonnistunut yritys nostattaa lukemaa vaikuttaa haitallisesti pelaamiseen, kuten huonontaen Snaken tähtäämiskykyä. Ruoka varastoidaan selkäreppuun, josta sitä voi ottaa tarpeen vaatiessa. Jotkut ruoat kuitenkin ovat myrkyllisiä tai voivat pilaantua, joka voi aiheuttaa Snakelle esimerkiksi vatsakipuja, joka pudottaa kestävyysmittarin lukemaa nopeammin.
Snake Eateriin kuuluu myös minipeli nimeltään Snake vs. Monkey, jossa Naked Snaken täytyy vangita Ape Escape -pelisarjasta tuttuja apinoita.
Tarina

1964 – Snake Eater
1970 – Portable Ops
1974 – Peace Walker
1975 – Ground Zeroes
1984 – The Phantom Pain
1995 – Metal Gear
1999 – Solid Snake
2005 – Metal Gear Solid (The Twin Snakes)
2007/09 – Sons of Liberty (Substance)
2014 – Guns of the Patriots
2018 – Revengeance
n
k
Tarina > Hahmot

Snake Eaterin päähahmo, Naked Snake, on entinen Yhdysvaltain erikoisjoukkojen ja CIA:n sotilas. Pelin aikana majuri Zero, entinen Special Air Servicen jäsen, auttaa Snakea kertomalla esimerkiksi taistelutaktiikoita radion välityksellä, jonka kautta Snake saa tietoa myös kasveista ja eläimistä Para-Mediciltä sekä varusteista ja aseista Sigintiltä.
Pelin päävihollinen on GRU:n eversti Volgin, jonka ruumiissa on kymmenen miljoonan voltin jännite. Hänen tavoitteenaan on syrjäyttää Nikita Hruštšov ja korvata hänet Leonid Brežnevilla ja Aleksei Kosyginilla. Toinen pelin vihollisista on The Boss, Naked Snaken entinen kumppani. The Bossin johtamaan Cobra-yksikköön kuuluu The End, nykyaikaisen tarkka-ammunnan kehittäjä; The Fear, joka on yliluonnollisen taipuisa ja ketterä; The Fury, entinen kosmonautti, joka on varustettu rakettirepulla ja liekinheittimellä; The Pain, joka kykenee ohjailemaan herhiläisiä puolustamaan itseään ja hyökkäämään vihollistensa kimppuun ja The Sorrow, kuolleen meedion henki.
Pelin muut henkilöt ovat tiedemies Sokolov, KGB:n agentti EVA, Volginin joukkoihin kuuluva majuri Ocelot sekä asesuunnittelija Aleksandr Leonovitš Granin. Pelissä on myös humoristisia hahmoja, kuten majuri Raikov, joka parodioi Metal Gear Solid 2: Sons of Libertystä tuttua Raidenia, sekä sarjan aiemmista peleistä tutun Johnny Sasakin isoisä.
Tarina > Juoni > Virtuous Mission

24. elokuuta 1964 vastikään perustetun FOX-yksikön jäsen, koodinimeltään Naked Snake, laskeutuu Neuvostoliiton Tselinoyarskiin tehden samalla maailman ensimmäisen HALO-hypyn. Snaken tehtävänä on tuoda Neuvostoliittoon palautettu tiedemies Nikolai Stephanovitš Sokolov takaisin länteen ennen kuin tämä saa valmiiksi kehitteillä olevan aseensa. Tehtävässään häntä auttavat radion välityksellä majuri Tom (nimellä Tom vain Virtuous Missionissa, vaihtuu Zeroksi Snake Eaterissa), Para-Medic sekä Snaken entinen kumppani, The Boss.
Snake löytää tiensä alueelle, jossa Sokolovia pidetään vankina. Sokolov kertoo GRU:n eversti Jevgeni Borisovitš Volginin olevan tulossa hakemaan häntä, jotta hän voisi kaapata Sokolovin suunnitteleman aseen itselleen. Snake ja Sokolov poistuvat paikalta, mutta KGB:n joukot pysäyttävät heidät. Paikalle saapuu kuitenkin yllättäen henkilö, joka paljastuu Spetsnazin Ocelot-yksikön majuri Ocelotiksi. Ocelot tappaa KGB:n sotilaat, mutta Snake onnistuu tainnuttamaan Ocelotin ja hänen yksikkönsä sotilaat CQC-tekniikalla ja tainnutuspistoolillaan. Tämän jälkeen Snake lähtee paenneen Sokolovin perään.
Snake löytää Sokolovin riippusillalta. Sokolov osoittaa Snakelle vuoristossa näkyvää panssarivaunua, joka on hänen Neuvostoliitolle kehittämänsä aseen prototyyppi. Panssarivaunu on nimeltään ”Shagohod”, joka on ydinvarusteltu ja antaisi Neuvostoliitolle ratkaisevan edun kylmässä sodassa. Snake ja Sokolov jatkavat etenemistä poistumispisteelle, mutta heidän kulkunsa keskeyttää Snakea auttanut The Boss, jonka Snake luuli olevan Jäämerellä sijaitsevassa sukellusveneessä. The Boss kertoo hämmentyneelle Snakelle loikanneensa Neuvostoliiton puolelle. Hänen johtamansa Cobra-yksikön jäsenet kaappaavat Sokolovin helikopteriin, minkä jälkeen The Boss esittelee Snakelle hänen uuden liittolaisensa, eversti Volginin. Hän antaa kaksi Davy Crockett -pienoisydinkärkeä lahjaksi Volginille, joka käskee The Bossia tappamaan Snaken.  The Boss murtaa Snaken käden ja heittää tämän alas sillalta, mutta Snake selviytyy ja jää odottamaan FOX:n lentokonetta.
Volgin poistuu muiden kanssa paikalta helikopterein, jotka kantavat mukanaan Shagohodia. Lopuksi Volgin ampuu saamansa ydinohjuksen, joka tuhoaa Sokolovin tutkimuskeskuksen.
Alueelliset julkaisut

Kuten sarjan aikaisempi osa Metal Gear Solid 2: Sons of Liberty, myös Snake Eater julkaistiin ensin Pohjois-Amerikassa Japanin julkaisun seuratessa sitä kuukautta myöhemmin. Japanilainen versio sisälsi kuitenkin ladattavan maastopuvun, jota ei ollut amerikkalaisessa versiossa. Japanilaiset saivat myös rajatun erikoisversion, jota myytiin yhdessä normaalin version kanssa. Erikoisversio sisälsi ylimääräisen DVD:n, kaksi esitettä sekä maalatun 1/144-mittakaavaisen Shagohodin pienoismallin. Snake Eaterin japanilaisen version ennakkotilanneille annettiin rajoitettu erä CD:itä, jotka sisälsivät pelin kappaleita, tietokoneen näytönsäästäjiä sekä ylimääräisen maastopuvun peliin. Ennakkotilaajien paketti antoi myös ladattavaksi kännyköille kuvia ja musiikkia.
Eurooppalaiseen versioon Konami lisäsi uuden ”European Extreme” -vaikeustason, demoteatterin pelin välinäytöksistä sekä kaksintaistelutilan, jossa pelaaja pystyi pelaamaan pelin pomoja vastaan. Lisäksi eurooppalaiset saivat euroopan maiden lippujen värisiä kasvomaalauksia peliin sekä kaksi uutta tasoa Snake vs. Monkey -minipeliin.
Kehitys

Kehityksen alussa Snake Eaterin kehittäjä Hideo Kojima halusi ratkaisevia muutoksia pelisarjan aikaisempiin asetelmiin. Hän vakuuttui siitä, että viidakko olisi pelille se tapahtumapaikka, jota niin kehittäjätiimi kuin Metal Gear -sarjan fanitkin haluaisivat. Hän kuitenkin myönsi viidakon elementtien, kuten sään, maaston ja eläimistön, voivan tuoda ongelmia pelin kehityksen varrella. Kun sarjan aikaisemmissa peli alkoi suoraan vihollisten tukikohdan läheltä, Kojima halusi Snake Eaterin olevan realistisempi niin, että peli alkaisi kaukana asutuksesta ja pelaajan olisi nähtävä vaivaa löytääkseen vihollisten luo.
Kojiman mukaan ulos sijoittuvan ympäristön luominen oli vaikeaa. Hän selitti aikaisempien pelien sijoittuneen sisätiloihin, koska nykyiset konsolit eivät olleet tarpeeksi tehokkaita esittämään oikeaa viidakkoympäristöä. Toisin kuin sisätiloissa, viidakossa maasto ei ole tasaista. Snake Eaterissa päähahmon on edettävä epätasaisessa maastossa, johon sisältyy kiviä, mutamuodostumia sekä puunkantoja. Tämän takia pelisarjan aikaisempaa pelimoottoria ei voitu käyttää, vaan tilalle oli luotava täysin uusi moottori. Myös maaston epätasaisuuden huomioon ottava liikkeenmallinnus oli ongelma kehityksen aikana.
Moni sarjan faneista tahtoi peliin 3D-kameran, mutta tätä ei haluttu lisätä peliin. Kojima katsoo Metal Gear Solidin, Sons of Libertyn ja Snake Eaterin muodostavan trilogian, jonka takia hän toivoi kameran pysyvän samana kuin edellisissä peleissä, jotta tuntuma peliin pysyisi samana. Hän kuitenkin tunnusti 3D-kameran olevan yleistä uusissa peleissä. 3D-kamera lisättiin lopulta pelin uudelleenjulkaisuun, Subsistenceen. Kamera päätettiin lisätä myös Metal Gear Solid: Portable Opsiin sekä PlayStation 3:n Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriotsiin.
Kojima suunnitteli Snake Eaterin pomotaistelut olemaan aivan erilaisia verrattuna Metal Gear -sarjan aiempiin osiin tai mihinkään muuhun peliin. Hän sanoo taistelun tarkka-ampuja The Endiä vastaan edustavan parhaiten pelin vapaata pelityyliä. Taistelu sijoittuu suurelle alueelle viidakossa, ja pelaajan on etsittävä The Endiä, joka hyökkää kaukaa tuntemattomasta sijainnista. Taistelu voi kestää tunteja, ja on hyvin erilainen verrattuna muihin pomotaisteluihin, joissa vihollinen on suoraan pelaajan lähellä koko taistelun ajan. Vaihtoehtoisesti pelaaja voi tappaa The Endin aikaisemmin pelissä välttääkseen taistelun, tai sitten odotella taistelun aikana The Endin kuolemista vanhuuteen. Kojima sanoi, että tällaista ominaisuutta ei ole missään muussa pelissä.
Uudelleenjulkaisut > Metal Gear Online

Myös kaksi muuta versiota Metal Gear Solid 3: Snake Eaterista julkaistiin Japanissa Subsistencen lisäksi. Vuonna 2006 Enterbrain julkaisi Subsistencen verkkopelin omana pelinään, jonka nimi on vapaasti käännettynä englanniksi The Complete Metal Gear Online (jap. まるごとメタルギアオンライン, Marugoto Metaru Gia Onrain). Peli sisälsi myös strategiaoppaan verkkopeliin. Huolimatta Subsistencen menestyksekkäästä mainonnasta, pelin Japanin palvelimet lakkautettiin vuoden 2006 joulukuun lopussa.
Uudelleenjulkaisut > 20th Anniversary

Vuonna 2007 sarjan juhliessa 20-vuotispäiviään Konami julkisti 20th Anniversary -version Snake Eaterista yhdessä muiden Metal Gear Solid -pelien kanssa. Tämä 20th Anniversary -versio perustuu Subsistenceen, mutta sen bonuslevyllä tulevat ainoastaan Metal Gear ja Metal Gear 2: Solid Snake -pelit eikä Subsistencen ylimääräisiä peliosioita.
Uudelleenjulkaisut > HD Collection

Konami julkaisi pelin uudelleen teräväpiirto muodossa PlayStation 3 ja Xbox 360 konsoleille Pohjois-Amerikassa ja Japanissa vuoden 2011 lopussa. Muualla päin maailmaa kokoelma ei nähnyt valoa ennen vuoden 2012 helmikuussa. Kokoelmaan sisältyy Metal Gear Solid 2: Sons of Liberty HD (todellisuudessa tämä on Substance pelin uudelleenjulkaisu HD-versiona), Metal Gear Solid 3 HD (oikeasti tämäkin on Subsistence pelin HD-versio) ja Metal Gear Solid: Peace Walker HD (vain konsoliversioissa). Xbox One X -konsolille siitä julkaistiin 8,3 gigan päivitys.
Uudelleenjulkaisut > Snake Eater 3D

Vuoden 2010 E3:ssa Konami näytti laitteistodemon silloin tulevalle Nintendo 3DS -käsikonsolille nimettynä Metal Gear Solid 3D: Snake Eater - The Naked Sample. Demon nimi viittasi siihen, että sen tarkoituksena oli vain testata 3DS:än laitteistoa, ilman mitään suunnitelmia tehdä tästä täyttä peliä laitteelle. Paljon myöhemmin Konami kuitenkin julkisti täyden Metal Gear -pelin olevan tekeillä Nintendo 3DS:lle, jonka nimi paljastuikin vuoden 2011 Nintendo Worldissä Metal Gear Solid: Snake Eater 3D:ksi.