stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johann Hinrich Wichern

Johann Hinrich Wichern.jpg
Johann Hinrich Wichern (21. huhtikuuta 1808 – 7. huhtikuuta 1881) oli saksalainen teologi ja hyväntekijä.
Wichern syntyi Hampurissa kaupunginnotaarin pojaksi 21. huhtikuuta 1808. 15-vuotiaana hän menetti isänsä ja huolehti tämän jälkeen yhdessä äitinsä kanssa perheen toimeentulosta opettamalla musiikkia ja kieliä suorittaen ohessa omia opintojaan. Tästä aiheutuneen liikarasituksen vuoksi hän sai elinikäisen päänsäryn. Wichern suoritti teologian kandidaatti-tutkinnon erinomaisesti vuonna 1831 ja liittyi pian pastori Rautenbergin alullepanemaan ryhmään, joka yritti ensimmäisenä pitää pyhäkoulua katupojille ja joka myös järjesti säännöllisiä kotikäyntejä köyhissä perheissä. Wichern tuli myös johtamaan tätä yhä laajenevaa toimintaa. Vuonna 1832 Wichern oli mukana perustamassa turvakotia kodittomille lapsille. Koti sai nimen Rauhes Haus ja Wichernistä tuli sen johtaja. Talo otettiin käyttöön vuoden 1833 syksyllä, ja vuoden lopussa siellä oli 12 poikaa - Wichernin kuollessa vuonna 1881 määrä oli 1453. Wichern sai aikaan myös sen, että turvakodin yhteyteen liitettiin sisälähetyksen työntekijöiden opisto, jossa olevat toimivat myös apulaisina turvakodissa. Vastaavia laitoksia perustettiin tämän esimerkin mukaan ympäri Saksaa sekä myös muihin maihin. Wichern itse edisti tätä matkustamalla laajasti, ja hän esimerkiksi perusti vuonna 1848 lavantaudin levitessä Sleesiassa sinne kaksi lastenkotia.
Viimeiset seitsemän elinvuottaan Wichern oli sairaalloinen ja muitten avun varassa. Muutama päivä ennen kuolemaansa, joka tapahtui 7. huhtikuuta 1881, hän oli kirjoittanut vaimolleen suljetun kirjeen, jossa hän kirjoitti mahdollisesta kuolemastaan: "Jos Jumala tahtoo ottaa minut kotiin luokseen, niin tietäkää, rakkaani, että ainoa rukoukseni on tulla autuaaksi Jeesuksessa ja tulla hänen luokseen saadakseni rauhan hänessä. Olen aina tunnustanut häntä, vaikka suuressa heikkoudessa. Mutta hän on antava anteeksi syntini, siitä olen varma, rakkautensa tähden ja suuren Golgatalla tapahtuneen rakkaudentekonsa tähden. Antakoon Vapahtaja minun kerran yhtyä kaikkien rakastamieni kanssa, kuten hän Joh. 17. luvussa on rukoillut minunkin puolestani".
Johann Hieronymus Schröter

Johann Hieronymus Schröter
Johann Hieronymus Schröter (30. elokuuta 1745 Erfurt − 29. elokuuta 1816 Lilienthal) oli saksalainen tähtitieteilijä.
Schröter opiskeli lakia yliopistossa, jolloin hänen kiinnostuksensa matematiikkaan ja tähtitieteeseen heräsivät. Vuodesta 1772 hänellä oli rahoitusta tehdä havaintoja, jota hän teki lähes jatkuvasti lopun ikäänsä Lilienthalissa. Monet hänen teleskoopeistaan on ostettu William Herscheliltä Englannista.
Johann Jakob Bachofen

Johann Jakob Bachofen (1815–1887) oli sveitsiläinen oikeushistorioitsija ja muinaistutkija. Hän oli ensimmäinen, joka kehitti teorioita, joiden mukaan miesten hallitsemia (patriarkaalisia) yhteisöjä edelsivät matriarkaatit, naisten hallitsemat yhteisöt, ja niinikään Bachofen uskoi, että isänoikeudellista perimysjärjestelmää edelsi äidinoikeudellinen . Hänen pääteoksensa on Das Mutterrecht. Hän uskoi promiskuiteetin olleen ihmiskunnan alkuperäinen tila.
John Malone

John C. Malone (s. 7. maaliskuuta 1941) on yhdysvaltalainen liikemies, joka toimii aktiivisesti televisioyhtiöiden, maatalouden ja hyväntekeväisyyden parissa. Hänen maineensa mediamogulina on syntynyt 1970-luvulta 1990-luvulle kestäneen kaapelitelevisiofirma Tele-Communications Inc:n menestyksellisestä luotsaamisesta. Vuodesta 2008 alkaen Malone on omistanut Discovery Communications ‎-yrityksen kautta Discovery Channelin ja lukuisia muita televisiokanavia. Malone asuu Coloradossa.
Malonen maaomaisuus on huomattava, sillä hänen hallussaan on Yhdysvalloissa 8 500 neliökilometriä maata.
Johannes Antonius de Kok

De Kok (1984)
Johannes Antonius de Kok (s. 28. elokuuta 1930 Haag) on alankomaalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu fransiskaaneihin. Hänet vihittiin papiksi 11. maaliskuuta 1956 ja nimitettiin Utrechtin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Trevicon titulaaripiispaksi 15. tammikuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seuerasi 6. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Johannes Gerardus Maria Willebrands, jota avustivat Bernard Jan Alfrink, Johann Bernard Wilhelm Maria Möller ja Rudolf Joseph Manfred Staverman.
De Kok jäi eläkkeelle 27. elokuuta 2005.
Jiřina Švorcová

| Jiřina Švorcová |
| --- | --- |
 Jiřina Švorcová vuonna 2006
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. toukokuuta 1928 Kociánovice u Hradce Králové
Kuollut: 8. elokuuta 2011 (83 vuotta) Praha
Ammatti:  näyttelijä, poliitikko
Näyttelijä
Aktiivisena:  1950–1990
Merkittävät roolit:   Elokuvat ja televisio:  Anna Holubová  (Žena za pultem) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Jiřina Švorcová (myös Rohanová ja Šoltová, 25. toukokuuta 1928, Kociánovice u Hradce Králové, Tšekkoslovakia – 8. elokuuta 2011 Praha, Tšekki) oli yksi näkyvimmistä normalisaation aikakauden näyttelijöistä sosialistisessa Tšekkoslovakiassa. Eläköidyttyään hänet tunnettiin erityisesti kommunistisen aatteen puolustajana.
Elämä

Švorcová syntyi työväenluokkaiseen perheeseen lähellä Hradec Královéta vuonna 1928. Švorcován isän kuoltua tämän ollessa viisivuotias perhe muutti pääkaupunki Prahaan. Nuorena hän opiskeli valtion konservatoriossa (nykyään DAMU) teatteria. Hän valmistui vuonna 1950, jonka jälkeen hän muutti Hradec Královéen saatuaan sieltä näyttelijän paikan. Kuitenkin jo vuoden jälkeen Švorcová muutti takaisin Prahaan ja liittyi Vinohradissa sijainneeseen teatteriin, jossa hän lopulta naytteli peräti 40 vuotta.
Teatterin lisäksi Švorcová näytteli myös lukuisissa elokuvissa ja tv-sarjoissa. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli elokuvassa Temno (Tumma) vuonna 1950. Tunnetuimman roolinsa hän teki tv-sarjassa Žena za pultem (Nainen tiskin takana), joka oli yksi suosituimmista normalisaation ajan tv-ohjelmista. Švorcová eläköityi näyttelemisestä vuonna 1990, kun hän jätti Vinohradyn teatterin samettivallankumouksen jälkeen.
Elämä > Politiikassa

Švorcová liittyi Tšekkoslovakian kommunistiseen puolueeseen jo vuonna 1946 eli ennen helmikuun vallankaappausta. Tšekkoslovakian miehityksen jälkeen 1968 maassa koitti niin sanottu normalisaation aika. Švorcová kannatti vanhollisten kommunistien harjoittamaa politiikkaa ja nousi pian tärkeisiin asemiin puolueessa. Vuonna 1972 hänestä tuli vastaperustetun tšekkiläisten näytelmätaiteilijoiden liiton puheenjohtaja ja vuodesta 1976 hän toimi kommunistisen puolueen keskuskomitean jäsenenä. Vuonna 1977 hän oli yksi Peruskirja 77:tä vastustaneen Antiperuskirjan (Anticharta) allekirjoittajista.
Švorcová ei muuttanut kantaansa kommunismista samettivallankumouksen jälkeenkään, vaan pysyi aktiivisena puolueen tukijana aina elämänsä loppuun asti. Hän esiintyi lukuisissa KSČM:n tilaisuuksissa  ja asettui puolueen listalta ehdolle vuoden 1996 senaatin vaaleissa, muttei tullut valituksi. Švorcová kuoli sairaalassa Prahan Malvazinkyssä elokuussa 2011.
Yksityiselämä

Myös Švorcován isoveli Václav Švorec oli näyttelijä.
Palkinnot ja kunnianosoitukset

Voittoisan helmikuun ritarikunta (Řád Vítězného února) – 1978
Tšekkoslovakian kansantaiteilija
Lähde
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jiřina Švorcová Wikimedia Commonsissa
Švorcován hauta Prahan Střešovicessä.
Jesse James (täsmennyssivu)

Jesse James voi viitata ainakin seuraaviin:
Henkilöitä

Jesse James (1847–1882), yhdysvaltalainen lainsuojaton
Jesse James (s. 1989), yhdysvaltalainen näyttelijä
Jesse G. James (s. 1969), yhdysvaltalainen televisiopersoona ja toimitusjohtaja
Muita

Jesse James, Lucky Luke -albumi
Jesse James – suuri seikkailija (Jesse James), Henry Kingin ohjaama lännenelokuva vuodelta 1939
Jesse James Nicholas Rayn ohjaama lännenelokuva vuodelta 1957
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jesse James”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jankku boogie

| Jankku boogie Kari Peitsamo |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 5. syyskuuta 2014 (live), 2014 (studio)
 Julkaistu: 13. marraskuuta 2015
 Formaatti: 7" EP, digijulkaisu
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 09.47
 Levy-yhtiö: Woimasointu (7" vinyyli) Rocket Records (digijulkaisu)
Kari Peitsamon muut ep-levyt
| Takaisin Itä-Saksaan 2009 | Jankku boogie 2015 |   |
Jankku boogie on Kari Peitsamon marraskuussa 2015 julkaistu EP-levy. Levyn A-puoli on livenauhoitus Peitsamon Sokea Joe -albumin julkaisukeikalta 5. syyskuuta 2014 ja B-puolen kappaleet ovat kyseiseltä albumilta. EP:n nimibiisi on tehty Levykauppa Äx:än ja Rocket Recordsin kilpailun voittaneesta Porvoolaisesta levynkeräilijästä Jankku Blomgren-Vuongista. "Koira" on alkujaan Peitsamon albumilta Levylaulaja ja "Pieni iloinen koira" albumilta Kari Peitsamo ja Ankkuli. Rocket Records julkaisi EP:n digijulkaisuna 10. joulukuuta 2015.
Kappaleet > A-puoli

Jankku boogie – 1.48
Koira – 3.15
Pieni iloinen koira – 1.28
Kappaleet > B-puoli

Sokea Joe – 1.17
Risti vain – 1.59
Tuotanto

Petri A Hirvonen – äänittäjä, miksaaja
Tuomo Valtonen – masteroija
Jegor Uschakoff

Jegor Uschakoff  (1767 Hamina – 30. joulukuuta 1836 Helsinki) oli Suomessa asunut venäläinen kauppias.
Jegor Uschakoff ja hänen veljensä olivat Venäjän korkeimpaan aatelistoon kuuluneen Seremetjeffin suvun maaorjia. He kulkeutuivat Suomeen venäläisten valloitusarmeijan mukana 1808 ja elättivät itsensä kauppiaina. Uschakoffit vaurastuivat Suomessa ja anoivat keisarilta vapauttamista maaorjuudesta. Keisari hyväksyi anomuksen ja julisti 1812 Uschakoffit vapautetuiksi lunastusmaksua vastaan
Uschakoff menestyi liikemiehenä. Hän perusti Espoon Otaniemeen kaakeli- ja tiilitehtaan sekä toimi rakennusurakoitsijana. Hän sai hoidettavakseen muun muassa Pyhän Kolminaisuuden kirkon rakentamisen 1820-luvulla ja hän toimi pitkään kirkon isännöitsijänä. Kaupungin rikkaimpiin porvareihin lukeutunut Jegor Uschakoff nimitettiin kauppaneuvokseksi 1822 ja Helsingin kaupunginvanhimpien joukkoon 1829. Uschakoff kuului tehtailijoiden Sinebrychoff ja Kiseleff kanssa Helsingin merkittävimpiin venäläisperheisiin.
Uschakoff rakennutti Esplanadin ja Unioninkadun kulmaan niin sanotun Uschakoffin talon vuosina 1815–1816 ja 1826–1827. Pehr Granstedin suunnittelemaan taloon tuli makasiineja ja kauppapuoteja alakertaan ja asuntoja yläkertaan. Pihalla oli ulkorakennus, jossa oli renkitupa, sauna, talli ja navetta. Jegor Uschakoffin rakennuttama talo tunnetaan nykyään paremmin Jugendsalin talona.
Uschakoff oli 1820-luvun lopussa Helsingin kauppiaskunnan rikkain mies. Hänet valittiin samana vuonna yhdessä Feodor Kiseleffin kanssa ensimmäisinä venäläisinä Helsingin kaupunginvanhimpien joukkoon.
Jean Charest

Jean Charest
John James Charest, ranskalaisittain Jean Charest (s. 24. kesäkuuta 1958 Sherbrooke, Québec, Kanada) on Quebecin provinssin 29. pääministeri ja hallitsevan Quebecin liberaalipuolueen johtohenkilö. Hän oli aiemmin konservatiivien (Progressive Conservative Party of Canada) johtaja vuosina 1993–1998.
Koulutukseltaan Charest on juristi. Hän on suorittanut lakitieteen tutkinnon Quebecin yliopistossa. Charest on aviossa Michèle Dionnen kanssa ja heillä on kolme lasta.
Aiheesta muualla

Kanadan parlamentin kirjaston profiili
Jean Chapelain

| Jean Chapelain |
| --- | --- |
 Jean Chapelain
Henkilötiedot
Syntynyt: 1595
Kuollut: 1674 (78–79 vuotta)
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
Pääteokset:  La Pucelle
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jean Chapelain (1595−1674) oli ranskalainen runoilija. Hän kirjoitti esipuheen Giambattista Marinon eepokseen Adone ja sai sen ansiosta Richelieun huomion. Richelieu antoi hänelle tehtäväksi ryhtyä suunnittelemaan Ranskan akatemiaa. Tästä alkaen ranskalaiset runoilijat pitivät Chapelainia oraakkelinaan. Hänen sanotaan olleen draaman kolmen ykseyden alkuunpanija.
Chapelain menetti maineensa julkaistuaan 12 ensimmäistä laulua runoelmastaan La Pucelle, jota hän oli sepittänyt 20 vuotta. Runoteos oli jäykkä ja ikävä. Siihen oli kiinnitetty suuria toiveita, ja kun ne pettivät, oli tyytymättömyys suuri. Nicolas Boileau ja hänen ystävänsä ruoskivat ivallaan lopullisesti tämän teoksen kuoliaaksi. 12 jälkimäistä laulua ilmestyivät vasta 1757.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jean Chapelain Wikimedia Commonsissa
John Malcolm Ludlow

| John Malcolm Forbes Ludlow |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1821
Kuollut: 1911 (89–90 vuotta)
Kansalaisuus:  Englanti
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Pääteokset:  British India, its races and its history (1858)  The war of american independence (1874)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
John Malcolm Forbes Ludlow (1821–1911) oli englantilainen juristi, filantrooppi, sosiaalipoliitikko ja kirjailija. Hän oli kristillis-sosialistisen liikkeen johtomiehiä, Working mens college -nimisen työväenopiston perustajia 1851. Hän oli vuodesta 1875 työväen apukassoja (friendly societies) valvomaan asetetun valtion valvontatoimiston johtava virkamies. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu historiateoksia, muun muassa British India, its races and its history (1858) ja The war of american independence (1874). Hän oli Christian Socialist -lehden päätoimittaja.
Jegor Zamula

| Jegor Zamula> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. maaliskuuta 2000 (ikä 24) Tseljabinsk, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura:  Philadelphia Flyers
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Jegor Zamula (s. 30. maaliskuuta 2000 Tseljabinsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hän laukoo vasemmalta. Zamula edustaa NHL-joukkue Philadelphia Flyersia.
Ennen NHL-uraansa Zamula pelasi WHL-juniorisarjassa Regina Patsin ja Calgary Hitmenin joukkueissa. Hän on varaamaton pelaaja, joka teki Philadelphia Flyersin kanssa sopimuksen syyskuussa 2018. Zamula on pelannut 66 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt viisi maalia ja 14 syöttöä eli 19 tehopistettä.
Heinäkuussa 2024 Zamula solmi Flyersin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 3,4 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Zamula kuului Venäjän joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2020. Turnauksessa hän pelasi seitsemän ottelua ja teki niissä kaksi maalia ja kolme syöttöä eli viisi tehopistettä. Kaikki uran tilastot päivitetty 26. tammikuuta 2024.
Johannes Andreas Grib Fibiger

| Johannes Fibiger |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1867 Silkeborg
Kuollut: 30. tammikuuta 1928 Kööpenhamina
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Robert Koch ja Emil von Behring
Tutkimusalue:  syöpätutkimus
Palkinnot:   Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto (1926)
Johannes Andreas Grib Fibiger  (23. huhtikuuta 1867 Silkeborg, Tanska – 30. tammikuuta 1928 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen lääketieteen tutkija. Hänet palkittiin vuonna 1926 Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnolla Spiroptera carcinoma -sukkulamadon löytämisestä. Fibiger uskoi eliön aiheuttavan syöpää. Myöhemmin tämän havaittiin kuitenkin olleen virhepäätelmä, sillä mato vain aiheuttaa kudosvaurioita.
John Malcolm Patterson

| John Malcolm Patterson |
| --- | --- |
 John Malcolm Patterson vuonna 1959.
Alabaman 44. kuvernööri
 19. tammikuuta 1959 – 14. tammikuuta 1963  
Varakuvernööri:  Albert Boutwell
Edeltäjä:  Jim Folsom
Seuraaja:  George Wallace
Alabaman oikeusministeri
 17. tammikuuta 1955 – 19. tammikuuta 1959  
Kuvernööri:  Jim Folsom
Edeltäjä:  Bernard Sykes
Seuraaja:  MacDonald Gallion
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. syyskuuta 1921 Goldville, Alabama, Yhdysvallat
Kuollut: 4. kesäkuuta 2021 (99 vuotta) Goldville, Alabama, Yhdysvallat
Tiedot
Puolue:  demokraatit
John Malcolm Patterson (27. syyskuuta 1921 – 4. kesäkuuta 2021) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Alabaman osavaltion 44. kuvernöörinä 1959–1963.
Patterson syntyi Goldvillessä, Alabamassa. Hän liittyi Yhdysvaltain armeijaan vuonna 1939 ja palveli toisessa maailmansodassa sekä Korean sodassa. Hän luki lakia Alabaman yliopistossa.
Ennen valintaansa kuvernööriksi Patterson toimi neljä vuotta Alabaman oikeusministerinä. Hänet valittiin demokraattien oikeusministeriehdokkaaksi isänsä Albert Pattersonin, puolueen alkuperäisen ehdokkaan, kesäkuussa 1954 tapahtuneen salamurhan jälkeen.
Pattersonin poliittiselle uralle Alabamassa osui kaksi merkittävää kansalaisoikeusliikkeen tapahtumaa, Montgomeryn bussiboikotti 1955–1956 ja Freedom Riders 1961. Patterson kannatti rotuerottelua, ja Time-lehden kannessa vuonna 1961 Patterson esiteltiin eteläisen uhmakkuuden ruumillistumana. Patterson kertoi myöhemmin haastatteluissa hävenneensä varhaisia näkemyksiänsä roduista.
Pattersonin perintöä kutsutaan ristiriitaiseksi, sillä vaikka hän kannattikin rotuerottelua, hän teki osavaltiossa kuitenkin monia köyhiä hyödyttäneitä uudistuksia. Hän ajoi rohkeasti kouluille kunnollista taloudellista perustusta, iski koronkiskureihin ja tuplasi köyhimpien vanhusten eläkkeen. Konservatiivit vastustivat monia Pattersonin edistämiä asioita.
Pattersonia seurasi Alabaman kuvernöörinä George Wallace vuonna 1963. Patterson pyrki uudelleen kuvernööriksi vuonna 1966, mutta demokraattien ehdokkaaksi ja lopulta kuvernööriksi valittiin Lurleen Wallace, George Wallacen vaimo.
Johnny Young

| Johnny Young> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. tammikuuta 1984 (ikä 40)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2006–
Merkittävät roolit:  Crypto (Apex Legends)
Aiheesta muualla
IMDb 
Johnny Young (s. 15. tammikuuta 1984) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on tehnyt myös äänirooleja videopeleihin, kuten Apex Legends, Medal of Honor: Warfighter ja World War Z.
Elämäkerta

Young teki uransa alussa pieniä rooleja elokuvissa, kuten Rajattu maa, jossa pääosaa esitti Harrison Ford. Young oli pääosassa komediaelokuvassa K-Town ja sivuroolissa kauhuelokuvassa The Forest. Hän esiintyi myös muutamissa televisiosarjoissa, kuten Aavekuiskaaja, Everyday Lies ja Bosch.
Young teki 2010-luvulla enemmän äänirooleja videopeleihin ja animaatiosarjoihin. Hän teki sivuroolin Medal of Honor: Warfighterissa ja ääninäyttelee Cryptoa Apex Legends -videopelissä. Young kertoi kehittäneensä hahmon luonnetta ja ääntä tuottajien antamien kuvausten lisäksi korealaiselokuvien pohjalta, kuten The Man from Nowhere ja No Tears for the Dead.  Young oli myös Shon äänenä vuoden 2013 elokuvaan perustuvassa videopelissä World War Z:ssä. Young oli myös mukana Overwatch lyhytanimaatiossa Shooting Star ja sittemmin Glitch Techs.
Jane McGonigal

Jane McGonigal
Jane McGonigal (s. 1977) on merkittävä yhdysvaltalainen pelien suunnittelija ja tutkija. Hän on erikoistunut muun muassa vaihtoehtoisen todellisuuden peleihin. Hän työskenteli 2004–2006 vaihtoehtoisen todellisuuden pelejä suunnittelevassa yhtiössä muun muassa hankkeissa I Love Bees (2004) ja Last Call Poker (2005). Lisäksi hän on ollut mukana tekemässä tilauspelejä Whitney Museum of American Artille ja Los Angelesin Museum of Contemporary Artille.
McGonigal opettaa San Francisco Art Institutessa.
MIT Technology Review nimesi McGonigalin yhdeksi  35 innovaattorista jotka muuttavat maailmaa. The Harvard Business Review sanoi hänen ajatustaan "vaihtoehtoisen todellisuuden bisneksestä" yhdeksi vuoden 2008 läpimurroista.
Teoksia

Reality Is Broken: Why Games Make Us Better and How They Can Change the World,  ISBN 978-1-5942-0285-8 (2011)
SuperBetter: A Revolutionary Approach to Getting Stronger, Happier, Braver and More Resilient,  ISBN 978-1594206368 (2015)
Aiheesta muualla

Haastattelu vaihtoehtoisen todellisuuden peleistä (2007)
Jesse James – suuri seikkailija

| Jesse James – suuri seikkailija> Jesse James |
| --- | --- |
 Elokuvan englanninkielinen juliste
Ohjaaja:  Henry King
Käsikirjoittaja:  Nunnally Johnson
Tuottaja:   Nunnally Johnson  Darryl F. Zanuck 
Säveltäjä:  Louis Silvers
Kuvaaja:   George Barnes  W. Howard Greene 
Leikkaaja:  Barbara McLean
Tuotantosuunnittelija:  William S. Darling
Pääosat:   Tyrone Power  Henry Fonda  Nancy Kelly  Randolph Scott 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:  27. tammikuuta 1939
Kesto:  106 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jesse James – suuri seikkailija (Jesse James) oli Henry Kingin ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1939. Elokuva perustuu löyhästi Jesse Jamesin elämään. Sen pääosassa Jesse Jamesina on Tyrone Power ja Frank Jamesia esittää Henry Fonda.
Fritz Lang ohjasi elokuvalle myöhemmin jatko-osan Frank Jamesin paluu, ja Nicholas Ray teki uusintaversion elokuvasta vuonna 1957 nimellä Jesse James, jossa nimiosaa esitti Robert Wagner.
American Humane Association alkoi valvoa eläinten kohtelua elokuvien tekemisessä, kun tämän elokuvan kuvauksissa yksi hevonen kuoli, kun sillä ratsastettiin alas jyrkänteeltä jonka alla oli järvi. Hevonen ei kuitenkaan kuollut putoamisen aiheuttamiin vammoihin, vaan hukkumiseen putoamisen aiheuttaman pelästymisen seurauksena.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tyrone Power  | … |  Jesse James   |
|  Henry Fonda  | … |  Frank James   |
|  Nancy Kelly  | … |  Zerelda 'Zee' James   |
|  Randolph Scott  | … |  Will Wright   |
|  Henry Hull  | … |  majuri Rufus Cobb   |
|  John Carradine  | … |  Robert Ford   |
|  Charles Tannen  | … |  Charlie Ford   |
Aiheesta muualla

Jesse James. Turner Classic Movies – TCM. Arkistoitu 5.1.2022. Viitattu 7.7.2022. (englanniksi)
Jesse James American Film Institute – AFI. Viitattu 7.7.2022. (englanniksi)
Johnny and the New Dodgers (albumi)

| Johnny and the New Dodgers Johnny and the New Dodgers |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva.
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1980
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Paul Fagerlund   Jussi W. Itkonen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 28.20
 Levy-yhtiö: Levytuottajat Oy
Johnny and the New Dodgers on aikaisemmin Johnny & the Dodgers -nimellä toimineen yhtyeen ensimmäinen studioalbumi vuodelta 1980. Levy on ilmestynyt Levytuottajat Oy:n levymerkillä Rockin' ja sen ovat tuottaneet Paul Fagerlund ja Jussi W. Itkonen. Äänityksen ja miksauksen on tehnyt Martin Brushane Studio Brushanessa.
Kannen on suunnitellut Tapsa Rantanen Private Eye -yhtiöstä ja valokuvan on ottanut Markku Haverinen Q-Studiosta. Kannen on valmistanut Kirjapaino E. Kuronen.
Kappaleet

1. Be-Bop Baby – 2:02
2. Somebody Touched Me – 2:05
3. Made to Love – 2:14
4. Please Don’t Tease – 3:05
5. Bird Dog – 2:24
6. Open Your Lovin' Arms – 2:05
1. Yksin sua – Part of a Fool – 2:38
2. Odotan sua – Travelin' Light – 2:47
3. Uni – Dream Lover – 2:29
4. Suukot makeat nuo – Kisses Sweeter Than Wine – 2:09
5. Yksin itken sateeseen – Crying in the Rain – 2:01
6. Kaikki muuttui – String Along – 2:21