stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
W. C. Handy
Suosioon ja maineeseen

Victor Military Bandin nauhoitus vuodelta 1914 oli ”Memphis Bluesin” ensimmäinen nauhoitettu versio.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Vuonna 1909 Handy muutti yhtyeineen Memphisiin, jossa he asettuivat Beale Streetille. Handy sävelsi samana vuonna paikalliselle pormestariehdokkaalle Edward Crumpille kampanjalaulun ”Mr. Crump”. Handy teki kappaleesta vuonna 1912 uuden version nimellä ”Memphis Blues” ja siitä tuli suosittu. Hän myi sen oikeudet sadalla dollarilla. Vuonna 1914 40-vuotiaana hän sävelsi kuuluisimman kappaleensa ”St. Louis Blues” ja alkoi itse julkaista omia sävellyksiään. Vuonna 1916 syntyi yksi Handy-klassikko lisää: ”Beale Street Blues”. Vuonna 1917 W. C. Handy muutti New Yorkiin.
Handy oli ensimmäisiä menestyneitä mustia musiikinjulkaisijoita. Omien kappaleidensa lisäksi hän julkaisi myös muiden mustien säveltäjien tuotoksia. Vuonna 1922 Handy perusti levy-yhtiö Handy Record Companyn. 1920-luvun alkupuolella hän myös sokeutui silmäsairauden vuoksi ja näin joutui keskittymään julkaisu- ja sävellystoimintaan.
Vuonna 1926 Handy toimitti blueshistoriikin Blues: An Anthology—Complete Words and Music of 53 Great Songs, joka oli lajissaan ensimmäisiä. Bessie Smith ja Louis Armstrong levyttivät Handyn ”St. Louis Bluesista” kuuluisan version tammikuussa 1925 – siitä tuli niin suosittu, että Kenneth W. Adams ohjasi RCA:lleselvennä samannimisen elokuvan, jonka pääosassa oli Handyn ehdotuksesta Bessie Smith.
»All night the saxophones wailed the hopeless comment of the ”Beale Street Blues” while a hundred pairs of golden and silver slippers shuffled the shining dust. At the gray tea hour there were always rooms that throbbed incessantly with this low, sweet fever, while fresh faces drifted here and there like rose petals blown by the sad horns around the floor.» 
(F. Scott Fitzgerald: Kultahattu, 1925)
Myöhemmät vuodet

Handy julkaisi kirjat Negro Authors And Composers of the United States (1935) ja Unsung Americans Sung (1944). Hänen omaelämäkertansa Father of the Blues julkaistiin vuonna 1941.
Handyn vaimo Elizabeth kuoli vuonna 1937. Handy meni vuonna 1954 80-vuotiaana naimisiin Irma Louise Loganin kanssa. Vuotta myöhemmin hän sai sydäninfarktin ja joutui pyörätuoliin. Handyn 84-vuotispäivillä Waldorf-Astoriassa oli paikalla yli 800 vierasta.
Handy kuoli 84-vuotiaana bronkopneumoniaan. Yli 25 000 ihmistä osallistui hänen hautajaisiinsa. Handy haudattiin Woodlawnin hautausmaalle Bronxiin.
Huomionosoituksia

Vuonna 1958 sai ensi-iltansa elokuva St. Louis Blues, joka perustui Handyn elämään. Siinä esiintyivät laulajat Nat ”King” Cole, Pearl Bailey, Cab Calloway, Ella Fitzgerald, Eartha Kitt, Barney Bigard, Mahalia Jackson ja näyttelijä Ruby Dee.
17. toukokuuta 1969 Yhdysvaltain postilaitos julkaisi Handyn kunniaksi postimerkin.
Handy valittiin Songwriters Hall of Fameen (lauluntekijöiden hall of fame) vuonna 1970, Nashville Songwriters Hall of Fameen vuonna 1983, Alabama Jazz Hall of Fameen vuonna 1985 ja Alabama Music Hall of Fameen vuonna 1993.
Hänelle myönnettiin Grammy Trustees Award -palkinto vuonna 1993.
Florencessa pidetään vuosittain The W. C. Handy Music Festival -tapahtuma.
Beale Streetillä Memphisissä sijaitsee W. C. Handy Park -kaupunkipuisto, puistossa on Handyn pronssinen näköispatsas.
Hendersonissa järjestään vuosittain heinäkuussa The W.C. Handy Blues & Barbeque Festival.
Vuonna 1979 yksi kortteli läntisellä 52. kadulla New Yorkin Manhattanilla nimettiin W.C. Handy Placeksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta W. C. Handy Wikimedia Commonsissa
W. C. Handy ”Father of the Blues” UNA:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
W.C. Handy Music Festival
Agricultural and Mechanical Collegen yhtye vuonna 1900. Viiksekäs W. C. Handy seisoo vasemmalla orkesterinjohtajan hattu päässään.
US Postal Servicen postimerkki vuodelta 1969.
Yhdistetty talviolympialaisissa 1976

Yhdistetyn kilpailuun vuoden 1976 talviolympialaisissa osallistui 34 kilpailijaa 14 maasta. Olympiakultaa voitti Itä-Saksan Ulrich Wehling. Olympiakulta oli hänelle toinen perättäinen.
Lopputulokset

|  Sija |   Urheilija  |  Tulos |
| --- | --- | --- |
|  1  |   Ulrich Wehling (GDR)  |  423.39   |
|  2  |   Urban Hettich (FRG)  |  418.90   |
|  3  |   Konrad Winkler (GDR)  |  417.47   |
|  4  |   Rauno Miettinen (FIN)  |  411.30   |
|  5  |   Claus Tuchscherer (GDR)  |  409.51   |
|  6  |   Nikolai Nogovitsyn (URS)  |  406.44   |
|  7  |   Valeri Kopajev (URS)  |  406.14   |
|  8  |   Tom Sandberg (NOR)  |  405.53   |
|  9  |   Pål Schjetne (NOR)  |  402.59   |
|  10  |   Erkki Kilpinen (FIN)  |  402.26   |
|  11  |   Jukka Kuvaja (FIN)  |  399.04   |
|  12  |   Josef Pospíšil (TCH)  |  397.93   |
|  13  |   Günter Deckert (GDR)  |  397.78   |
|  14  |   Günther Abel (FRG)  |  394.57   |
|  15  |   František Zeman (TCH)  |  383.11   |
|  16  |   Stefan Hula (POL)  |  382.88   |
|  17  |   Jim Galanes (USA)  |  381.13   |
|  18  |   Jan Legierski (POL)  |  381.08   |
|  19  |   Karl Lustenberger (SUI)  |  378.10   |
|  20  |   Marek Pach (POL)  |  374.79   |
|  21  |   Yuji Katsuro (JPN)  |  373.67   |
|  22  |   Stein Erik Gullikstad (NOR)  |  372.72   |
|  23  |   Aleksei Baranov (URS)  |  370.17   |
|  24  |   Jorma Etelälahti (FIN)  |  368.45   |
|  25  |   Jacques Gaillard (FRA)  |  363.90   |
|  26  |   Fritz Koch (AUT)  |  363.62   |
|  27  |   Arne Bystøl (NOR)  |  359.31   |
|  28  |   Mike Devecka (USA)  |  343.88   |
|  29  |   Walter Malmquist (USA)  |  341.47   |
|  30  |   Michio Kubota (JPN)  |  338.61   |
|  31  |   Francesco Giacomelli (ITA)  |  337.22   |
|  32  |   Modesto De Silvestro (ITA)  |  319.89   |
|  33  |   Kurt Sjolund (CAN)  |  252.22   |
|  -  |   Stanislaw Kawulok (POL)  |  DNF   |
Lähde:
Antoine Koné

Antoine Koné (10. tammikuuta 1963 – 8. toukokuuta 2019) oli norsunluurannikkolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Katiolan hiippakuntaan 28. joulukuuta 1991. Hänet nimitettiin Odiennén hiippakunnan piispaksi 1. heinäkuuta 2009, ja piispaksi vihkiminen seurasi 22. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernard Agré, jota avustivat Pierre-Marie Coty ja Joseph Yapo Aké.
Woldemar Lojander

Woldemar Lojander (29. maaliskuuta 1895 Hamina – 10. kesäkuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Lojanderin vanhemmat olivat lääkintöneuvos Uno Lojander ja Alexandra Aladin. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1922 oli Anna Margareta Schybergson ja toinen vuodesta 1947 Birgitta Christina Sallmén. Lojander tuli ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1913 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1922. Tohtoriksi hän väitteli 1925 ja sai iho- ja sukupuolitautien erikoislääkärin pätevyyden 1927. Lojander oli Helsingin yliopiston hygienian professori vuodesta 1936. Hänen julkaisunsa käsittelivät aiheita sukupuolitautiopin, maito- ja likavesihygienian ja vitamiiniopin alalta.
Sisällissodan jälkeen Lojander toimi Tammisaaren vankileirin alilääkärinä. Hänet ylennettiin 1919 reservissä lääkintäluutnantiksi ja 1932 lääkintäkapteeniksi. Vuonna 1944 Lojanderista tuli lääkintäeverstiluutnantti.
Aiheesta muualla

Arno Forsius, Hygienian ja kansanterveystieteen opetusala Helsingin yliopistossa (Arkistoitu – Internet Archive)
Animals (Martin Garrixin kappale)

| ”Animals” Martin Garrix |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 17. kesäkuuta 2013
 Tuottaja(t): Martin Garrix
 Tyylilaji: big room house, progressiivinen house
 Kesto: 05.04
 Levy-yhtiö: Spinnin'
Martin Garrixin muut singlet
| ”Just Some Loops” 2013 | ”Animals” 2013 | ”Wizard” 2013 |
Animals on hollantilaisen DJ Martin Garrixin kappale. Sen julkaisi Spinnin' Records 17. kesäkuuta 2013. Kappaleesta tuli artistin ensimmäinen kansainvälinen menestys ja se teki hänestä kaikista nuorimman DJ:n, joka on saavuttanut Beatportin listalla ensimmäisen sijan. Se on myös ensimmäinen instrumentaalikappale, joka saavutti Britannian singlelistan kärkisijan sitten Mr. Oizon "Flat Beatin" huhtikuulta 1999.
Käännös suomeksi
Antoine Meillet

Antoine Meillet
Paul-Jules-Antoine Meillet (11. marraskuuta 1866 Moulins, Allier, Ranska – 21. syyskuuta 1936 Châteaumeillant, Cher, Ranska) oli aikansa huomattavin ranskalainen indoeurooppalaisten kielten  tutkija.
Yhdistetty talviolympialaisissa 1972

Yhdistetyn kilpailuun vuoden 1972 talviolympialaisissa osallistui 40 kilpailijaa 14 maasta. Olympiakultaa voitti Itä-Saksan Ulrich Wehling.
Lopputulokset

|  Sija |   Urheilija  |  Tulos |
| --- | --- | --- |
|  1  |   Ulrich Wehling (GDR)  |  413,340   |
|  2  |   Rauno Miettinen (FIN)  |  405,505   |
|  3  |   Karl-Heinz Luck (GDR)  |  398,800   |
|  4  |   Erkki Kilpinen (FIN)  |  391,845   |
|  5  |   Yuji Katsuro (JPN)  |  390,200   |
|  6  |   Tomáš Kucera (TCH)  |  387,935   |
|  7  |   Aleksandr Nosov (URS)  |  387,730   |
|  8  |   Kåre Olav Berg (NOR)  |  384,800   |
|  9  |   Günter Deckert (GDR)  |  382,970   |
|  10  |   Ralph Pöhland (FRG)  |  381,195   |
|  11  |   Mihail Artjuhov (URS)  |  380,185   |
|  12  |   Kazimierz Dlugopolski (POL)  |  375,860   |
|  13  |   Hideki Nakano (JPN)  |  375,055   |
|  14  |   Kjell Åsvestad (NOR)  |  374,405   |
|  15  |   Kazuo Araya (JPN)  |  374,040   |
|  16  |   Ezio Damolin (ITA)  |  372,220   |
|  17  |   Stefan Hula (POL)  |  370,525   |
|  18  |   Hans Hartleb (GDR)  |  369,505   |
|  19  |   Henning Weid (NOR)  |  369,320   |
|  20  |   Urban Hettich (FRG)  |  366,775   |
|  21  |   Mike Devecka (USA)  |  362,835   |
|  22  |   Anatoli Zaitsev (URS)  |  362,475   |
|  23  |   Gjert Andersen (NOR)  |  360,315   |
|  24  |   Nobutaka Sasaki (JPN)  |  359,945   |
|  25  |   Alfred Winkler (FRG)  |  357,110   |
|  26  |   Ladislav Rygl (TCH)  |  355,755   |
|  27  |   Jukka Kuvaja (FIN)  |  354,385   |
|  28  |   Jaroslav Svoboda (TCH)  |  351,605   |
|  29  |   Vjatšeslav Drjagin (URS)  |  347,525   |
|  30  |   Fabio Morandini (ITA)  |  340,680   |
|  31  |   Józef Gasienica (POL)  |  339,125   |
|  32  |   Janez Gorjanc (YUG)  |  337,520   |
|  33  |   Franz Keller (FRG)  |  336,860   |
|  34  |   Jim Miller (USA)  |  334,950   |
|  35  |   Jacques Gaillard (FRA)  |  325,210   |
|  36  |   Sven-Olof Israelsson (SWE)  |  323,300   |
|  37  |   Ulli Öhlböck (AUT)  |  320,710   |
|  38  |   Teyck Weed (USA)  |  313,605   |
|  39  |   Bob Kendall (USA)  |  303,635   |
|  -  |   Libor Foltman (TCH)  |  DNF   |
Lähde:
Anita Mäkelä

Anita Mäkelä (s. 1961) on suomalainen kiihdytysautoilija, joka siviilitöinään pyörittää kanafarmia Vilppulassa.
Mäkelä on kilpaillut kiihdystysautoilun eri luokissa vuodesta 1987 lähtien ja on  voittanut useita Suomen ja Euroopan mestaruuksia. Hän on ensimmäisenä eurooppalaisena kiihdytysautoilijana voittanut Euroopan mestaruuden kahdessa eri luokassa, Top Alcohol -luokassa vuosina 1994 ja 1996 ja Top Fuel -luokassa vuosina 2000, 2016, 2018 ja 2019.
Mäkelä sai ensimmäisenä naisena AKK-Motorsportin Vuoden Autourheilija -palkinnon vuonna 2015.
Yksin oon tietenkin

| ”Yksin oon tietenkin” Fredi |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 A-puoli: ”Puhu hiljaa rakkaudesta”
 Julkaistu: 1972
 Formaatti: 7" vinyylisingle
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 04.14
 Levy-yhtiö: Philips
Yksin oon tietenkin on alun perin Raymond eli Gilbert O'Sullivanin tekemä laulu "Alone Again (Naturally)".
Suomessa kappaleen on levyttänyt Fredi vuonna 1972 singlensä Puhu hiljaa rakkaudesta toisena kappaleena. Suomenkieliset sanat on tehnyt Vexi Salmi. Sovituksesta ja orkesterin johdosta vastaa Nacke Johansson.
Levy-yhtiö on Philips ja singlen luettelotunnus 6034 101. 
Musiikkikustantaja on Fazer ja kappaleen kesto 4:14. Valmistusmaa on Suomi.
kun muistojeni valtaan jään 

minä taas koko lapsuuden nään 

sen kuinka mä pelkäsin öisin 

ja peittojen alle mä painoin pään 
(Vexi Salmen sanoitusta)
Kappale on Fredin kokoelma-albumilla 20 suosikkia – Kolmatta linjaa takaisin (1995) ja 60-vuotisjuhlalevyllä Kaikki parhaat (2002).
Muita levytyksiä

Pepe & Paradise -albumilla (1973)
Pepe Willberg: albumilla Luokses palaan taas (2006)
Olli Lindholm: albumilla Maailma on kaunis (2010)
Ääninäytteet
Fredi 1972
Pepe & Paradise 1973
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Antoine Marie Maanicus

Antoine Marie Maanicus (28. syyskuuta 1924 Amsterdam – 21. joulukuuta 2000) oli alankomaalainen, Keski-Afrikan tasavallassa uransa luonut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin spiritaanien papiksi 16. heinäkuuta 1950 ja nimitettiin Bangassoun hiippakunnan johtoon 10. helmikuuta 1964. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paul Etoga, jota avustivat Joseph Cucherousset ja Léon Théobald Delaere.
Maanicus osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän kuoli 76-vuotiaana virassa.
Yrjö Nordling

Yrjö Henrik Nordling (24. huhtikuuta 1888 Turku – 22. marraskuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen keilaaja ja liikkeenharjoittaja.
Opiskeltuaan useita vuosia Turussa sikäläisessä teollisuuskoulussa, Nordling lähti opintomatkoille ulkomaille opiskellen ja työtä tehden. Palattuaan kotimaahan Nordling toimi parisen vuosikymmentä muun muassa Moottori- ja Metalli Oy:n toimitusjohtajana, kunnes hän perusti 1928 Helsinkiin oman kangas- ja vaatetavaraliikkeen ja alkoi hoitaa sitä.  Nordling oli keilaajana mukana Suomen joukkueessa Berliinin olympialaisten aattoviikolla heinäkuussa 1936 Berliinin Deutschlandhallessa järjestetyissä keilailun maailmanmestaruuskilpailuissa. Suomen keilaajajoukkue saavutti näissä kilpailuissa ensimmäisen sijan ja henkilökohtaisessa kilpailussa Nordling oli viidentenä. Berliinissä Nordling sai lisäksi Euroopan mestaruuden ja kaksi vuotta myöhemmin Stuttgartissa EM-pronssia 8 x 4 sarjalla. Nordlingille myönnettiin Helsingin Bowlingliiton hopeinen ansiomerkki n:o 70.
Viimeiset vuodet Nordling eli maanviljelijänä Nummen pitäjässä omistamallaan Markkula-nimisellä tilalla.
Aiheesta muualla

Muistelmia MM-kisoista Berlinissä 1936, Keilaaja : Suomen keilailijoitten äänenkannattaja, 15.09.1938, nro 1, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Muistelmia MM-kisoista Berlinissä 1936, jatkoa, Keilaaja : Suomen keilailijoitten äänenkannattaja, 30.09.1938, nro 2, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
W Series -kausi 2019

W Series -kausi 2019 oli W Series -sarjan ensimmäinen kausi. Kausi alkoi 4. toukokuuta Saksan Hockenheimista ja päättyi 11. elokuuta Britannian Brands Hatchiin.
Kuljettajat

| Nro | Kuljettaja | Kilpailut |
| --- | --- | --- |
| 2 |  Esmee Hawkey | Kaikki |
| 3 |  Gosia Rdest | Kaikki |
| 5 |  Fabienne Wohlwend | Kaikki |
| 7 |  Emma Kimiläinen | 1, 3–6 |
| 11 |  Vicky Piria | Kaikki |
| 19 |  Marta García | Kaikki |
| 20 |  Caitlin Wood | Kaikki |
| 21 |  Jessica Hawkins | Kaikki |
| 26 |  Sarah Moore | Kaikki |
| 27 |  Alice Powell | Kaikki |
| 31 |  Tasmin Pepper | Kaikki |
| 37 |  Sabré Cook | Kaikki |
| 49 |  Megan Gilkes | 1–3, 5–6 |
| 55 |  Jamie Chadwick | Kaikki |
| 67 |  Shea Holbrook | Kaikki |
| 85 |  Miki Koyama | Kaikki |
| 95 |  Beitske Visser | Kaikki |
| 99 |  Naomi Schiff | Kaikki |
| 58 |  Sarah Bovy | 2–3, 6 |
| 77 |  Vivien Keszthelyi | 2–4, 6 |
Lähde:
Kilpailukalenteri

| Kisa | Rata | Päivämäärä | Paalupaikka | Nopein kierros | Voittanut kuljettaja | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Hockenheimring | 4. toukokuuta |  Jamie Chadwick |  Miki Koyama |  Jamie Chadwick | Raportti |
| 2 |  Circuit Zolder | 18. toukokuuta |  Jamie Chadwick |  Beitske Visser |  Beitske Visser | Raportti |
| 3 |  Misano World Circuit | 8. kesäkuuta |  Fabienne Wohlwend |  Beitske Visser |  Jamie Chadwick | Raportti |
| 4 |  Norisring | 6. heinäkuuta |  Marta García |  Emma Kimiläinen |  Marta García | Raportti |
| 5 |  TT Circuit Assen | 20. heinäkuuta |  Emma Kimiläinen |  Emma Kimiläinen |  Emma Kimiläinen | Raportti |
| 6 |  Brands Hatch | 11. elokuuta |  Jamie Chadwick |  Emma Kimiläinen |  Alice Powell | Raportti |
Kuljettajien pisteet

| Väri | Tulos |
| --- | --- |
Kulta: Voittaja
Hopea: Toinen sija
Pronssi: Kolmas sija
Vihreä: Pistesijoitus
Sininen: Maaliin pistesijojen ulkopuolella
Sininen: Ei sijoittunut (NC)
Violetti: Keskeytti (Kesk.)
Punainen: Karsiutui (DNQ)
Punainen: Esikarsiutui (DNPQ)
Musta: Hylättiin (DSQ)
Valkoinen: Ei startannut (DNS)
Vaaleansininen: Vain harjoituksissa (PO)
Vaaleansininen: Perjantain testikuljettaja (TD)
Tyhjä: Kilpailu peruttiin (C)
Tyhjä: Ei harjoituksissa (DNP)
Tyhjä: Loukkaantunut tai sairas (Louk.)
Tyhjä: Kilpailukiellossa (EX)
Tyhjä: Ei saapunut (DNA)
Tyhjä: Vetäytyi (WD)
Lihavoitu: Paalupaikka
Kursivoitu: Nopein kierros
† – keskeytys ajoi yli 90 % kilpailupituudesta ja sai tuloksen.
Yläindeksi numero – Pistesijoitus sprinttikilpailussa Power Stage -erikoiskokeella.
* – Fanboost
G – Nopein aika-ajon lohkovaiheessa
| Sija | Kuljettaja | HOC  | ZOL  | MIS  | NOR  | ASS  | BRH  | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Jamie Chadwick | 1 | 2 | 1 | 3 | 3 | 4 | 110 |
| 2 |  Beitske Visser | 4 | 1 | 2 | 2 | 4 | 3 | 100 |
| 3 |  Alice Powell | 2 | 3 | Kesk. | Kesk. | 2 | 1 | 76 |
| 4 |  Marta García | 3 | 4 | 6 | 1 | 9 | 8 | 66 |
| 5 |  Emma Kimiläinen | Kesk. | PO | Loukk. | 5 | 1 | 2 | 53 |
| 6 |  Fabienne Wohlwend | 6 | 7 | 3 | 4 | 15 | 5 | 51 |
| 7 |  Miki Koyama | 7 | 8 | 4 | 6 | Kesk. | 20 | 30 |
| 8 |  Sarah Moore | 5 | 5 | 9 | Kesk. | 10 | 10 | 24 |
| 9 |  Vicky Piria | 15 | 9 | 5 | 12 | 8 | 6 | 24 |
| 10 |  Tasmin Pepper | 8 | 6 | 7 | 8 | Kesk. | 12 | 22 |
| 11 |  Jessica Hawkins | 11 | 13 | 15 | Kesk. | 7 | 7 | 12 |
| 12 |  Sabré Cook | 13 | 15 | 8 | 7 | 13 | 9 | 12 |
| 13 |  Caitlin Wood | 10 | 11 | 14 | 11 | 5 | 11 | 11 |
| 14 |  Gosia Rdest | 9 | Kesk. | 13 | 14 | 6 | 13 | 10 |
| 15 |  Esmee Hawkey | 12 | Kesk. | 11 | 9 | 11 | 16 | 2 |
| 16 |  Naomi Schiff | 14 | 10 | 18 | 10 | 12 | 15 | 2 |
| 17 |  Vivien Keszthelyi |  | Kesk. | 10 | 13 |  | 14 | 1 |
| 18 |  Shea Holbrook | 16 | 12 | 16 | 15 | 16 | 17 | 0 |
| 19 |  Sarah Bovy |  | DNS | 12 |  |  | 19 | 0 |
| 20 |  Megan Gilkes | Kesk. | 14 | 17 |  | 14 | 18 | 0 |
| Sija | Kuljettaja | HOC  | ZOL  | MIS  | NOR  | ASS  | BRH  | Pisteet |
Käännös suomeksi
Where Is the Feeling?

| ”Where Is the Feeling” Kylie Minogue |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Kylie Minogue
 Äänitetty : Lontoo, Englanti
 Julkaistu: 10. heinäkuuta 1995
 Formaatti: CD single
 Tekijä(t): Wilf Smarties Jayn Hanna
 Tuottaja(t): Brothers in Rhythm
 Tyylilaji: dancepop
 Kesto: 04.48
 Levy-yhtiö: Deconstruction Records
Kylie Minoguen muut singlet
| ”Put Yourself in My Place” 1994 | ”Where Is the Feeling” 1995 | ”Where the Wild Roses Grow” 1995 |
"Where Is the Feeling" on dancepopkappale Kylie Minoguen albumilta Kylie Minogue (1994). Se on albumin kolmas ja viimeinen single ja se julkaistiin 10. heinäkuuta 1995. Kappaleen kirjoittivat Wilf Smarties ja Jayn Hanna.
Kappalelista

"Where Is the Feeling?" (BIR Dolphin Mix) – 4:11
"Where Is the Feeling?" (BIR Soundtrack) – 13:28
"Where Is the Feeling?" (Da Klubb Feelin Mix) – 10:48
"Where Is the Feeling?" (Morales Mix Edit) – 6:12
"Where Is the Feeling?" (BIR Bish Bosh Mix) – 4:48
"Where Is the Feeling?" (BIR Dolphin Mix) – 4:11
"Where Is the Feeling?" (BIR Bish Bosh Mix Edit) – 4:48
"Where Is the Feeling?" (BIR Dolphin Mix) – 4:11
"Where Is the Feeling?" (BIR Soundtrack) – 13:28
"Where Is the Feeling?" (Da Klubb Feelin Mix) – 10:48
"Where Is the Feeling?" (Morales Mix Edit) – 6:12
"Where Is the Feeling?" (BIR Bish Bosh Mix) – 4:48
"Where Is the Feeling?" (BIR Soundtrack) – 13:28
"Where Is the Feeling?" (Da Klubb Feelin Mix) – 10:48
"Where Is the Feeling?" (Album version) – 6:59
"Confide in Me" – 5:51
"Where Is the Feeling?" (acoustic version) – 4:51
"Where Is the Feeling?" (album version) – 6:59
"Where Is the Feeling?" (Aphroheadz Powerlite Mix) – 6:24
"Where Is the Feeling?" (BIR Bish Bosh Mix Edit) – 4:06
"Where Is the Feeling?" (Japanese Radio Edit) – 4:57
"Where Is the Feeling?" (Morales Mix) – 9:55
"Where Is the Feeling?" (Thee Rad Vid Clash Mix) – 7:08
"Where Is the Feeling?" (West End TKO Mix) – 8:09
"Where Is the Feeling?" (Da Klubb Feelin Mix) – 10:51
"Where Is the Feeling?" (Morales Mix Edit) – 6:12
Listasijoitukset

| Lista (1995) | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Australia (ARIA Charts): 31
Britannia (UK Singles Chart): 16
Aiheesta muualla

Kylie Minoguen virallinen sivusto (englanniksi)
Anita Malinen

Anita Malinen on suomalainen kasvatustieteen tohtori, tutkija ja lehtori Jyväskylän yliopistossa.
Malinen toimii aikuiskasvatuksen lehtorina Jyväskylän yliopistossa. Malisen väitöskirja käsitteli aikuisen kokemuksellista oppimista. Aikuiskasvatuksen kilta palkitsi Malisen vuoden aikuiskouluttajana vuonna 2003. Ennen yliopistouraa Malinen on työskennellyt aikuiskasvatusinstituutioissa sekä epävirallisen oppimisen kentällä.
Malinen on esitellyt särön käsitteen: aikuisen oppimisen edellytyksenä on särön syntyminen aikuisen totuttuihin ajattelu- tai toimintatapoihin. Särö häiritsee totuttua elämänkulkua, pakottaa ajattelemaan asioita uudessa valossa ja näin mahdollistaa uuden oppimisen. Malinen on määritellyt särön kokonaisvaltaiseksi epämukavuuden ja epävarmuuden kokemukseksi, joka on avain uuden oppimiseen. Malinen on kuvannut aikuisen oppimista prosessiksi, jossa omat ennakkoluulot ylitetään ja jossa totuttu elämänkulku muuttuu. Tällaiset säröt voivat liittyä usein ihmisen henkilökohtaisen elämän muutoksiin, kuten avioeroon, työttämäksi jäämiseen tai muuhun yllättävään tapahtumaan.
Woldemar Miettinen

Woldemar Miettinen (27. heinäkuuta 1886 Pietari – 4. maaliskuuta 1962) oli suomalainen restauroija ja taidemaalari.
Woldemar Miettisen isä Antti Miettinen muutti Nilsiästä Pietariin jossa hän toimi hopeaseppänä omassa verstaassaan. Miettinen opiskeli Pietarissa Keisarillisen taiteen edistämisyhdistyksen koulussa 1904–1911 sekä Pietarin taideakatemiassa 1911–1912 ja yksityisesti Dimitrieff-Kavkaskyn johdolla 1912–1914. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyyn 1926 ja hänen töitään oli esillä myös Kuopiossa 1939 järjestetyssä Savolaisen taiteen näyttelyssä. Miettinen työskenteli kirjapainoalalla painolaattojen valmistajana ensin Pietarissa ja Venäjän vallankumouksen jälkeen Suomeen muutettuaan Viipurissa, Kuopiossa ja viimeksi Tilgmannin kirjapainossa Helsingissä.
Teoksia

Terijoki : öljymaalaus. 1924
Rajajoki : öljymaalaus. 1927
Paris : öljymaalaus. 1929
Taidemaalari Matti Karppasen muotokuva : öljymaalaus. 1941
Aiheesta muualla

Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Woldemar Miettinen
Włodzimierz Spasowicz

| Włodzimierz Spasowicz |
| --- | --- |
 Ilja Repin: Włodzimierz Spasowicz, 1891.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. tammikuuta 1829 Retšytsa, Minskin kuvernementti
Kuollut: 27. lokakuuta 1906 (77 vuotta) Varsova
Ammatti:  oikeustieteilijä, kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: venäjä
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Włodzimierz Spasowicz (16. tammikuuta 1829 Retšytsa, Minskin kuvernementti, Venäjä – 27. lokakuuta 1906 Varsova) oli puolalais-venäläinen kirjailija ja venäläinen juristi. Hän sai puolalaisen kasvatuksen ja venäläisen kouluopetuksen.