stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yrjö Somersalo

Yrjö Aleksander Somersalo, sukunimi vuoteen 1906 Sommer (10. helmikuuta 1886 Tampere – 24. helmikuuta 1942 Tampere) oli suomalainen filosofian maisteri, pankkiiriliikkeen omistaja ja liikemies.
Yrjö Somersalon vanhemmat olivat kauppaneuvos Arthur Sommer ja Lydia Johansson. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 Tampereen reaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1910 ja filosofian maisteriksi 1921. Somersalo oli mukana jääkäriliikkeen käynnistämisessä ja oli mukana siinä Tukholmaan alkuvuodesta 1915 lähteneessä valtuuskunnassa, johon kuuluivat hänen lisäkseen Pehr Norrmén, R. Numelin, Rolf Pipping, Runar Appelberg, Väinö Tiiri, Yrjö Ruuth (myöh. Ruutu) ja H. Zilliacus.[lähde? ]
Somersalo perusti vuonna 1916 oman pankkiiriliikkeensä avoimena yhtiönä, ja vuonna 1918 siitä muodostettiin Yrjö Somersalo & K:i Osakeyhtiö, jota Somersalo johti kevääseen 1920 saakka. Pankkiiriliikkeen ohella hän harjoitti valuutta-, elintarvike-, puutavara- ja autokauppaa. Somersalo pakeniselvennä Yhdysvaltoihin keväällä, 1920 ja hänen pankkiiriliikkeensä meni konkurssiin toukokuussa 1921. Hän menetti Helsingin pörssin jäsenyytensä keväällä 1920 Oy Transcontinental Ab:n konkurssin seurauksena. Tämä yhtiö oli perustettu 1919 harjoittamaan laajaa tuonti- ja vientikauppaa Suomessa, Baltian maissa ja Venäjällä. Somersalo palasi Suomeen 1930-luvun alussa oltuaan Yhdysvalloissa yhdeksän vuoden ajan. Yhdysvalloissa Somersalo oli ollut radioteollisuuden palveluksessa ja toiminut erään radioyhtymän yli-insinöörinä.
Yrjö Somersalo toimi IKL:n Ajan Suunta-lehden avustajana siinä vaiheessa kun hänen veljensä everstiluutnantti Arne Somersalo oli lehden päätoimittajana. Oman kertomansa mukaan hän kirjoitti vuonna 1934 lehteen 72 pääkirjoitusta. Somersalo julkaisi 9. helmikuuta 1936 Uusi Suomi-lehdessä mielipidekirjoituksen, jossa hän arvosteli kovin sanoin "klikiksi" kutsumaansa IKL:n johtoa muun muassa Arne Somersalon erottamisesta ja vaatimuksista erottaa Elias Simojoki puolueesta Viron vallankaappaushankkeen vuoksi.
Yrjö Somersalo oli naimisissa 1919–1922 Birgit Emelie Norrménin (1900–1989) kanssa. Heidän tyttärensä Eva Marianne Somersalo (1920–2021) oli naimisissa toimittaja Erik Lodeniuksen kanssa.[lähde? ]
Yrjö Somersalolla oli viisi sisarusta, jotka kaikki suomensivat sukunimensä Somersaloksi vuonna 1906:
Eva Somersalo (1883–1956) kotitalous- ja käsityöopettaja, toimittaja, kokoomuksen kansanedustaja
Ensi Elias Somersalo (1884–1927) diplomi-insinööri ja kirjailija
Aili Maria Somersalo (1887–1957) sairaanhoitaja ja lastenkirjailija.
Artturi Somersalo (1889–1973) agronomi, maanviljelijä ja vuoden 1918 jälkeen liikemies
Arne Sakari Somersalo (1891–1941) everstiluutnantti, IKL:n kansanedustaja, Ajan Sana -lehden päätoimittaja
Åke Wassing

| Åke Wassing> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1919
Kuollut: 1972 (52–53 vuotta)
Ammatti:  kirjailija, lauluntekijä
Kirjailija
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Åke Wassing (1919 Simtuna, Västmanland, Ruotsi – 1972) oli ruotsalainen kirjailija ja lauluntekijä. Hän työskenteli myös merimiehenä ja näyttelijänä. Hänen esikoisromaaninsa Dödgrävarens pojke ilmestyi 1958, jolloin hän oli jo tunnettu lauluntekijä. Neliosainen sarja kehityskertomusta syntyi, kun hän kirjoitti sille jatkoa romaanit Slottet i dalen (1960), Grimman (1963) ja Gropen i skogen (1965).
Kauko Käyhkö on levyttänyt Wassingin laulun suomennoksen "Nyt on taasen päivä kaunehimmillaan" ("Se nu tittar lilla solen in igen"). Suomennokseen sanat on tehnyt Reino Helismaa salanimellä Aarne Lohimies. Wassingin laulu "Alla kuiskivain kuusten" (Under granarnas blommande kottar) on julkaistu nuottina suomenkielisin sanoin, jotka on tehnyt Eila Vuori.
William Thomé

| William Thomé |
| --- | --- |
 William Thomé.
Henkilötiedot
Muut nimet:  William Gustaf Thomé
Syntynyt: 30. heinäkuuta 1880 Alajärvi
Kuollut: 1. helmikuuta 1918 (37 vuotta) Vihti
Muut tiedot
Yritys:  Thomesto
William Gustaf Thomé (30. heinäkuuta 1880 Alajärvi – 1. helmikuuta 1918 Vihti) oli Thomesto-yhtiön perustaja.
Thomén vanhemmat olivat metsänhoitaja Johan Henrik Thomé ja Agnes Wallin. Hän meni naimisiin Märta Clarissa von Bornin (s. 1897) kanssa 29. tammikuuta 1918 eli vain pari päivää ennen kuolemaansa. Isänsä lailla Thomé opiskeli metsänhoitajaksi ja toimi Läskelä Bruk Ab:n ja Kymin Osakeyhtiön metsäpäällikkönä. Hän perusti 1911 metsätoimiston, jonka päätoimialaa olivat metsien hoitosuunnitelmien tekeminen ja arviointi.
Lauri Karan johtama Hyvinkään punakaartin osasto murhasi Thomén sekä hänen veljensä Valterin ja Ivarin sisällissodan aikana Vihdissä.
Kirjallisuutta

Paavilainen, Marko: Murhatut veljet: Valter, William ja Ivan Thomén elämä ja kuolema.  Helsinki:  Siltala, 2016.  ISBN 978-952-234-337-6.
Yana Toboso

| Yana Toboso> 枢やな.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. tammikuuta 1984 (ikä 40)
Taiteilija
Salanimi:  Yanao Rock Takaragi Yana
Kuuluisimpia töitä:  Kuroshitsuji – Piru hovimestariksi
Aiheesta muualla
Kotisivut
Yana Toboso (jap. 枢やな, Toboso Yana; s. 24. tammikuuta 1984) on japanilainen mangaka. Hänet tunnetaan kirjailijanimillä Yanao Rock ja Takaragi Yana. Hänen tunnetuimmat työnsä ovat mangasarja Kuroshitsuji – Piru hovimestariksi sekä mobiilipeli Japanin Walt Disneyn omistama Twisted Wonderlandin perusidean kehittäminen ja hahmosuunnittelu.
Toboso asuu Jokohamassa, Kanagawan prefektuurissa. Yana Toboso piirtää itsensä paholaiseksi, jolla on musta ruumis ja sarvet, pyöreä valkoinen pää ja terävä pyrstö. Koska Toboso on luonteeltaan ujo ja helposti hermostuva, hänestä ei ole julkaistu virallisia kuvia. Toboso on pitänyt vain yhden nimikirjoitustilaisuuden Kuroshitsuji 1 -mangan julkaisun yhteydessä. Tällöinkin hän oli pukeutunut Black Label-kirjakaupan Bitter Rabbit-maskotin pukuun.
Triviaa

Toboso syntyi Warabissa, Saitamassa. Hänen ensimmäiset teoksensa käsittelivät poikarakkautta ja hän julkaisi ne nimimerkin Yanao Rock alla. Toboson ensimmäinen pidempi sarja on Kuroshitsuji, jolla hän nousi tunnetuksi Japanissa ja muualla maailmassa.
Toboso on pysynyt tarkasti syrjässä julkisuudesta ujoutensa takia, mutta hän kertoo itsestään aina silloin tällöin sarjojensa välisivuilla ja alaviitteissä sekä Twitter- ja Tumblr -tilillään.
Toboso on seuraavien bändien/artistien fani: Slipknot, Linkin Park, Evanescence, Sid, Becca, Gackt, HYDE, Tommy heavenly6, UVERworld, L'arc~en~Ciel, Kalafina and Danny Elfman.
Hän pitää kissoista, nukkumisesta, vampyyreista, mustasta väristä, pienistä tavaroista, koruista sekä Painajainen ennen joulua -elokuvasta.
Hän ei pidä hyönteisistä ja hämähäkeistä.
Hänen lempiruokiaan ovat happamat ruuat, dokudami-aloe-tee ja bataattitahna.
Hän keräilee hattuja eikä koskaan lähde ulos ilman hattua.
Hän lukee mieluiten muotilehtiä sekä kuvakirjoja.
Omasta mielestään hän muistuttaa Kuroshitsujin hahmoista eniten Ciel Phantomhivea. Hänen toimittajansa, Mr. K, taas muistuttaa Soma Asman Kadaria.
Teokset

Hana Shōnen 2005
Glamorous Lip 2006
Rust Blaster 2006
Black Butler 2006-
Twisted Wonderland 2020 (hahmosuunnittelu ja idea)
Aiheesta muualla

Yana Toboso   Anime News Networkissa (englanniksi)
Toboson Twitter
Viralliset sivut
Ylempi Suolampi

| Ylempi Suolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°14′17″N, 24°44′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Keurusselän alue (35.62)
Laskujoki:  oja Alempaan Suojärveen 
Järvinumero:  35.627.1.027
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,4 m  
Rantaviiva:  0,379 km  
Pinta-ala:  1,04 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiYlempi Suolampi 
Ylempi Suolampi  on Keski-Suomessa Keuruulla Keuruun taajaman lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä..
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Elämäistenjoen valuma-alueeseen (35.627) se kuuluu.
Washed Out

| Washed Out |
| --- | --- |
 Washed Out esiintymässä heinäkuussa 2016
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ernest Greene
Syntynyt: 3. lokakuuta 1982 (ikä 42) Perry, Georgia, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, tuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Washed Out
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2009–
Tyylilajit:  chillwave, synthpop, bedroom pop
Levy-yhtiöt:  Mexican Summer Mirror Universe Tapes Stones Throw Sub Pop Transparent Weird World
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ernest Greene (s. 3. lokakuuta 1982 Perry, Georgia, Yhdysvallat), joka tunnetaan paremmin taiteilijanimeltään Washed Out, on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja tuottaja.
Tyyli

Washed Outin musikaalinen tyyli yhdistetään usein chillwave-musiikkiin, joka popularisoitui 2010-luvun alussa.
Kuvia

Washed Out esiintymässä vuonna 2009.
Washed Out esiintymässä lokakuussa 2011.
Washed Out esiintymässä lokakuussa 2011.
Diskografia > Studioalbumit

Within and Without (Sub Pop, 2011)
Paracosm (Sub Pop, 2013)
Mister Mellow (Stones Throw, 2017)
Diskografia > EP:t

High Times (Mirror Universe Tapes, 2009)
Life of Leisure (Mexican Summer, 2009)
Untitled (2010)
Diskografia > Singlet

”Feel It All Around” (2009)
”You’ll See It (Small Black Remix)” (2010)
”Eyes Be Closed” (2011)
”Amor Fati” (2011)
”It All Feels Right” (2013)
”Don’t Give Up” (2013)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Washed Out Wikimedia Commonsissa
Åminne (kirja)

| Åminne – Kartanon historia ja päärakennuksen restaurointi |
| --- | --- |

Kirjailija:  Merja Nieminen ja Irma Lounatvuori (toim.)
Kansitaiteilija:  Arno de la Chapelle
Kieli:  suomi (myös ruotsiksi)
Genre:  tietoteos
Kustantaja:  Björn Wahlroos
Julkaistu:  2009
Sivumäärä:  302 (folio)
ISBN:  978-952-92-5816-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Åminne – Kartanon historia ja päärakennuksen restaurointi on Merja Niemisen ja Irma Lounatvuoren toimittama teos, joka käsittelee Saloon kuuluvassa Halikossa sijaitsevan Joensuun kartanon eli Åminnen kartanon historiaa ja päärakennuksen entisöintiä. Teoksen on kustantanut kartanon nykyinen omistaja Björn Wahlroos. Kirjaa saa vain Wahlroosilta itseltään, mutta Kansalliskirjastossa on kirjasta vapaakappale.
Teoksessa on alkusanojen ja kartanon luonnehdinnan jälkeen Rainer Knapasin artikkeli Gustaf Mauritz Armfeltista, jonka aikaiseen asuun kartano on entisöity. Vaikka Armfelt ehti asua Åminnessa vain lyhyen aikaa, kartano on mielikuvissa leimallisesti juuri hänen kartanonsa. Armfeltin varsinainen elämäntyö ja persoona jäävät kirjan ulkopuolelle. Armfelt-artikkelin jälkeen seuraa usean kirjoittajan artikkeleista koostuva osuus kartanon historiasta, sen jälkeen jakso kartanon entisöinnistä ja nykyajasta sekä laaja osuus kirjastosta, kalusteista ja taide-esineistä. Oma osuutensa on myös entisöidyllä kartanopuistolla. Kirjakokoelma on luetteloitu ja esitelty toisaalla.
Historioitsija Matti Klingen mukaan teos on loistokkaasti painettu raportti erityisesti Åminnen restauroinnista. Klinge kiittää Björn Wahlroosia siitä, että hän on kantanut vastuun kulttuurimuistomerkin säilymisestä elävänä.
Teoksen kirjoittajat ovat Armfelt-tutkijoita ja kartanon entisöintiin osallistuneita asiantuntijoita ja erityisosaajia.
Kirja on ilmestynyt myös ruotsiksi nimellä Åminne – Gårdens historia och restaureringen av karaktärsbyggnaden.
William Press

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten paini. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 1908 | vapaapaini, 54 kg |  |
William John Press (29. tammikuuta 1881 – ?) oli brittiläinen vapaapainija. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai siellä hopeaa 54 kg -sarjassa.
Ääretön regressio

Ääretön regressio syntyy sarjassa väittämiä silloin, kun väittämän P1 totuus riippuu väittämän P2 totuudesta, ja edelleen mille tahansa väittämälle Pn kyseisessä sarjassa sen totuus riippuu väittämän Pn+1 totuudesta. Tällöin väittämälle P1 ei olisi koskaan tarpeeksi tukea, koska ääretöntä sarjaa, joka tuen tarjoaisi, ei voida koskaan saattaa loppuun.
Ääretön regressio muodostaa erityisen ongelman silloin, kun pyritään ratkaisemaan jokin ongelma tavalla, joka päätyy lopulta uudelleen samaan ongelmaan. Tällöin alkuperäinen ongelma toistuu loputtomiin. Filosofiassa äärettömään regressioon perustuvat argumentit pyrkivät osoittamaan, että jokin filosofinen teoria on näennäisratkaisu, koska se vain siirtää ongelman toisaalle.
Ääretöntä regressiota hyödyntäviä argumentteja

Agrippan trilemma
Homunculus-kritiikki ja kartesiolainen teatteri-argumentti
Kolmannen ihmisen argumentti
Regressioargumentti
Åminnen rautatietunneli

| Åminnen rautatietunneli |
| --- | --- |
Paikkakunta:  Pohja, Raasepori
Maa:  Suomi
Koordinaatit:  60°04.91′N, 23°34.90′E
Avattu:  1991
Pituus:  108 m
Raiteita:  1
Ylläpitäjä:  Väylävirasto
Åminnen rautatietunneli on Uudellamaalla Raaseporin kaupungissa Pohjassa. Se sijaitsee rantaradalla Karjaan ja Salon välisellä rataosuudella. Tunnelin pituus on 108 metriä ja se on valmistunut vuonna 1991.
Åminne (Värnamo)

Åminnen ruukkialuetta vuonna 2011.
Åminne on taajama Värnamon kunnassa Ruotsin Jönköpingin läänissä.
Nykyään runsaan 200 asukkaan taajama syntyi laamanni Carl Danckwardtin vuonna 1824 perustaman rautamalmisulaton ympärille. Sulatto käytti raaka-aineenaan Suomen ruukeissa yleistä mutta Ruotsissa harvoin käytettyä järvimalmia, jota saatiin läheisistä Bolmen- ja Vidöstern-järvistä. Pian omistajaksi tuli Lilliecreutzin suku, joka panosti kankiraudan valmistukseen. Kun Skånen ja Smoolannin yhdistävä rautatie SSJ valmistui seudulle, Åminnen ruukki alkoi kehittyä nopeammin. Sinne rakennettiin 1920-luvulla metalliverstas, joka alkoi valmistaa muun muassa ruohonleikkureita, kamiinoja ja mankeleita, yhä järvimalmin pohjalta ainoana ruukkina Ruotsissa. Muu toiminta loppui 1930-luvun lamavuosina, mutta valimo toimi aina 1990-luvulle saakka.
Käännös suomeksi
Åke Seyffarth

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Åke Seyffarth |  Åke Seyffarth |  Åke Seyffarth |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | St. Moritz 1948 | 10 000 m |  |
|  Hopeaa | St. Moritz 1948 | 1 500 m |  |
| Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Oslo 1947 | yhteispisteet |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tukholma 1947 | yhteispisteet |  |
Åke Seyffarth (15. joulukuuta 1919 Tukholma, Ruotsi – 1. tammikuuta 1998) oli ruotsalainen pikaluistelija ja olympiavoittaja.
Seyffarth oli yksi 1940-luvun parhaista luistelijoista. Hän teki 3. helmikuuta 1941 5 000 metrin uudeksi maailmanennätysajaksi 8.13,7. Tasan vuotta myöhemmin hän luisteli 1 500 metrin maailmanennätykseksi ajan 4.45,7 ja nousi niin sanotun aateliskalenterin kärkipaikalle, jota hän piti hallussaan kuukautta vaille kymmenen vuotta.
Toisen maailmansodan takia kansainvälisiä kilpailuja ei järjestetty. Yleisluistelun MM-kilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran sodan jälkeen vuonna 1946. Seyffarth sijoittui seitsemänneksi. Seuraavana vuonna hän voitti kultaa EM- ja pronssia MM-kisoista.
Vuonna 1948 järjestettiin St. Moritzissa talviolympialaiset. Seyffarth jäi 5 000 metrillä vasta seitsemänneksi törmättyään valokuvaajaan, joka oli hypännyt radalle. Kaksi päivää myöhemmin hän voitti 10 000 metriä 9,7 sekunnin erolla seuraavaan ajalla 17.26,3. Lisäksi Seyffarth sai kisoista hopeaa 1 500 metrillä ajalla 2.18,1.
William Quash

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | joukkuekilpailu |  |
William Francis Patterson ("Bill") Quash (27. joulukuuta 1868 Barking – 17. toukokuuta 1938 Barking) oli brittiläinen jalkapalloilija. Hän pelasi Upton Park FC:lle ja voitti kultaa vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa. Lisäksi hän pelasi krikettiä seuranaan Barking CC.
William Quantrill

William Quantrill
William Clarke Quantrill (31. heinäkuuta 1837 – 6. kesäkuuta 1865, tunnetaan myös valenimellä Charley Hart) oli pahamaineinen etelävaltiolainen sissijohtaja Yhdysvaltain sisällissodan aikana.
Ennen sotaa Quantrill työskenteli kansankoulunopettajana Ohiossa ja Illinoisissa sekä myöhemmin huonolla menestyksellä maanviljelijänä Kansasissa. Hän joutui vuonna 1860 pakenemaan Kansasin Lawrencesta, koska häntä epäiltiin murhasta ja hevosvarkaudesta.
Sisällissodan alussa Quantrill palveli ensin Konfederaation armeijassa, mutta perusti pian oman sissijoukkionsa. Unionin armeija kohteli Quantrillin joukkoja rikollisina, mutta Konfederaatio julisti elokuussa 1862 Quantrillin joukkion olevan osa Konfederaation armeijaa ja teki Quantrillista kapteenin. Elokuussa 1863 Quantrillin sissit iskivät pohjoisvaltioiden alueelle Lawrenceen Kansasiin. Kaupunki oli tunnettu orjuudenvastustajien keskus ja kuuluisan orjuudenvastustajan, senaattori James Lanen[lähde? ] koti. Ennen hyökkäystä unionin naisvankila Kansas Cityssä Missourissa romahti ja useita sissien vaimoja sai surmansa[lähde? ]. Quantrill hyökkäsi kaupunkiin noin 450 miehen vahvuisella joukolla, joka surmasi kaupungissa vähintään 150 ihmistä. Kaksi kuukautta myöhemmin sama ryhmä hyökkäsi Unionin univormuihin pukeutuneina Unionin tukikohtaan Baxter Springsissa ja surmasi noin 90 Unionin sotilasta.
Sodan lähestyessä loppuaan Quantrillin joukkio hajosi useaksi pienemmäksi ryhmäksi. Quantrill itse ammuttiin kuoliaaksi pohjoisvaltiolaisten väijytyksessä 6. kesäkuuta 1865. Quantrill oli kuollessaan 27-vuotias.
Yrjö Sjöblom (toimittaja)

Yrjö (George) Werner Sjöblom (26. toukokuuta 1889 Teuva – 29. heinäkuuta 1971 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen toimittaja ja musiikkimies.
Teuvan Norinkylän Hirvelässä syntyneen Yrjö Sjöblomin vanhemmat olivat Johan Ivar Sjöblom (1862–1929) ja Anna Jaakontytär Joensuu (1861–1926). Perhe lähti siirtolaisina Yhdysvaltoihin Yrjö Sjöblomin ollessa 3-vuotias. Hän kävi koulunsa New Yorkissa ja suoritti loppututkinnon New York Universityssä. Sjöblom oli aluksi New Yorkin Uutiset-lehden toimittajana ja myöhemmin hän oli pitkään New York Times-lehden aputoimittajana ja oikolukijana. Sjöblom kirjoitti myös muihin amerikkalaisiin ja amerikansuomalaisiin lehtiin sekä suomalaisiin lehtiin. Hän toimi 1930-luvulla Uusi Suomi-lehden New Yorkin kirjeenvaihtajana.
Sjöblom osallistui muun muassa Kalevan Ritarien ja New Yorkin kansallisseuran toimintaan. Hän järjesti Ylioppilaskunnan Laulajien ja Mieskuoro Finlandian konserttimatkat Yhdysvaltoihin 1930-luvulla. Yrjö Sjöblom kirjoitti sanat Jean Sibeliuksen Finlandia-hymniin vuonna 1919 ja amerikansuomalaiset kuorot esittivät sitten hymniä Sjöblomin sanoituksilla. Nykyisin esitettävät Finlandia-hymnin sanat on tehnyt V. A. Koskenniemi vuonna 1940.
Yrjö Sjöblom perusti vuonna 1920 New Yorkin Laulumiehet-mieskuoron yhdessä toimittaja Armas Uksilan kanssa. Sjöblom oli kuoron puheenjohtajana vuoteen 1964 saakka, jolloin hänet valittiin kuoron kunniapuheenjohtaksi.
Yrjö Sjöblom oli naimisissa Tyyne Susanna Luoman (1890–1964) kanssa. Heidän poikansa oli toimittaja ja kääntäjä Paul Werner Sjöblom (1914–1997). Paul Sjöblom asui lähes 60 vuotta Suomessa ja kuoli Helsingissä.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto : Kamreeri R. R. Ryynänen haastattelee Yrjö Sjöblomia Delawaren 300-vuotisjuhlien alla vuonna 1938
Jos kaikki Suomen järvet, Martti Similä ja Yrjö Sjöblom sekä orkesteri, levytys New Yorkissa 25.4.1927 (Youtube)
Yrjö Sjöblomin lehtiartikkeleita:
Amerikka, Itsenäinen Suomi, 28.08.1936, nro 7-8, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Olin Downes - "Sibeliuksen apostoli", Musiikkitieto : säveltaiteellinen aikakauslehti, 01.12.1936, nro 9-10, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Johanna Thordénin ainoa käynti Amerikassa, Vapaa merimies : Suomen vapaan merimiesliiton r.y. äänenkannattaja, 01.01.1937, nro 1-2, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomeako ei tunnettaisi?, Suomen Kuvalehti, 26.11.1938, nro 47, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Amerikassa ilmestynyttä Suomi-kirjallisuutta, Suomen Kuvalehti, 03.12.1938, nro 48, s. 32, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Heikki Klemetti saapasnahkatornissa, Suomen Kuvalehti, 05.08.1939, nro 31, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Youth For Understanding

Youth For Understanding-logo
Youth For Understanding (YFU) on poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton, kaupallista voittoa tavoittelematon kansainvälinen vaihto-oppilasjärjestö. Se toimii yli 50 maassa ja on lähettänyt maailmalle yli 235 000 vaihto-oppilasta. Suomessa järjestöä edustaa Suomen Youth For Understanding ry.
Historia

Kansainvälinen Youth For Understanding on perustettu toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvalloissa vuonna 1951. YFU:n perustaja Rachel Andresen osallistui vuonna 1948 Amsterdamissa järjestettyyn Maailman Kirkkoneuvoston kokoukseen. Erään illallisen päätteeksi Andresenia pyydettiin mukaan sytyttämään Amsterdamin katuvalot uudelleen, ensimmäistä kertaa sotien jälkeen. Seuratessaan valaistuvan kaupungin heräämistä ja riemuitsevia ihmisiä Andresen kertoi ajatelleensa, että hänen tulee tehdä elämässään kaikki mahdollinen, jotta maailman valot eivät tällä tavoin enää koskaan sammuisi.
Ennätykselliset 26 000 saksalaisnuorta haki 1950-luvun alussa vaihto-ohjelmaan ja Andresen sitoutui ensimmäisenä vuonna 1951 etsimään amerikkalaiskodit 75 saksalaiselle nuorelle Michiganin osavaltiosta. Heidän palattua koteihinsa vuonna 1952 Andresen huomasi lukioikäisten nuorten tärkeän roolin ruohonjuuritason suurlähettiläinä. Hänen tiedetään todenneen tuolloin, että jokainen vaihto-oppilas on kuin maailmaan sytytetty uusi valo.
YFU:n vaihto-oppilastoiminta laajentui nopeasti eri puolille maailmaa. Suomen YFU perustettiin helsinkiläisten vanhempien ja opettajien yhteistoiminnan tuloksena vuonna 1958 ja sen jälkeen, lähes 50 toimintavuoden aikana, yli 13 000 suomalaista on ollut YFU:n kautta vaihto-oppilaana. Järjestö rekisteröitiin yhdistykseksi vuonna 1972 ja YFU on kautta vuosien nauttinut valtiovallan arvostusta ja luottamusta yhtenä Suomen vanhimmista ja suurimmista vaihto-oppilasjärjestöistä.
YFU on ollut valtionavun piirissä vuodesta 1982. Opetushallituksen myöntämästä määrärahasta jaetaan vuosittain 500-1500€ apurahoja vähävaraisille vaihto-oppilaille vaihto-oppilasvuoden kustannuksien kattamiseen. Vuonna 2010 maailmalle lähti 8 ensimmäistä Global Players -täysstipendiaattia, joiden vaihto-oppilasvuoden ohjelmamaksun kustannuksesta vastaa yhteistyöyritykset sekä yksityiset Global Players -kummit. YFU:lla on haettavana vuosittain myös Ambassador-osastipendejä Saksaan ja Young Ambassador -kesästipendejä Yhdysvaltoihin.
Suomen YFU:n kautta vaihto-oppilaaksi voi lähteä Yhdysvaltojen ja Kanadan lisäksi yli 30 eri maahan Euroopassa, Latinalaisessa Amerikassa sekä muissa kaukomaissa (esimerkiksi Japani, Kiina, Etelä-Korea, Thaimaa, Etelä-Afrikka) kesäksi, lukukaudeksi tai vuodeksi. Vuosittain Suomeen tulee ulkomaisia YFU:n vaihto-oppilaita noin 80.
Maailmanlaajuisesti YFU:n toiminta perustuu vapaaehtoistyöhön, eivätkä esimerkiksi isäntäperheet saa vaihto-oppilaan ottamisesta kotiinsa rahallista korvausta. Pelkästään Suomessa aktiivisia vapaaehtoisia on kaikilla suurimmilla paikkakunnilla yli 400 henkilöä. Järjestö vietti 50-vuotisjuhlaansa Suomessa vuonna 2008. Presidentti ja Nobelin rauhanpalkinnon saaja Martti Ahtisaari toimi juhlavuoden suojelijana.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Youth for Understanding ry
Kansainväliset sivut