stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Funke Opeke
Ura

Opeke suoritti sähkötekniikan kandidaatin ja maisterin tutkinnot Obafemi Awolowo -yliopistosta Ifessä ja Columbian yliopistosta Yhdysvalloista. Valmistuttuaan Columbian yliopistosta hänestä tuli Verizon Communicationsin tukkumyynnin johtaja New Yorkissa. Vuonna 2005 hän palasi Nigeriaan ja toimi MTN Nigeriassa teknisenä johtajana. Hän toimi myös konsulttina Transcorpissa ja NITELin operatiivisena johtajana lyhyen ajan.
Opeke yritti parantaa ensin Nigerian internet-yhteyksiä NITELin kanssa. Tämän osoittautuessa mahdottomaksi hän perusti 2008 oman yrityksensä MainOnen. Merkittävimpiä saavutuksia oli rahoituksen hankkiminen MainOnelle  merivalokaapeliyhteyden rakentamiseen Nigeriasta Eurooppaan. MainOne rakensi Länsi-Afrikan ensimmäisen yksityisen valokaapeliverkoston joka kulki vuonna 2010  Nigeriasta Ghanan kautta Portugaliin. Vuonna 2012 verkko yhdistettiin London Internet Exchange -yhteyspisteeseen. Vuonna 2015 se laajeni edelleen Kameruniin ja 2018 Senegaliin ja Côte d'Ivoireen. Tammikuussa 2015 MainOne avasi tytäryhtiön MDXi:n, joka rakentaa Tier III -tasoisia datakeskuksia Länsi-Afrikkaan. Vuonna 2022 Equinix osti MainOnen 320 miljoonalla dollarilla.
Yksityiselämä

Opeke syntyi Ile-Olujissa, Ondon osavaltiossa. Opeken isä on  Cocoa Research Institute of Nigeria -tutkimuslaitoksen johtaja ja hänen äitinsä on opettaja. Hänellä on yhdeksän sisarusta. Lapsena hän asui Ibadanissa, Oyon osavaltion pääkaupungissa ja kävi siellä Queens School for Girls -tyttökoulua.
Tunnustukset

2012, CSBN: All African Businesswoman of the year
2018, Forbes: The World's Top 50 Women in Tech
2018, OkayAfrica 100 Women
Frida Sigfrids

| Frida Sigfids |
| --- | --- |

Aluevaltuutettu Itä-Uudenmaan hyvinvointialueen valtuustossa
 2022–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. huhtikuuta 1996 (ikä 28)
Tiedot
Puolue:  RKP
Koulutus:  valtiotieteiden maisteri
Tutkinnot:  Åbo Akademi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Frida Sigfrids (s. 8. huhtikuuta 1996 Porvoo) on suomalainen järjestöjohtaja, mediahenkilö ja poliitikko. Hän on toiminut RKP-nuorten puheenjohtajana kolme vuotta 2019–2022 ja on aktiivinen kunnallispolitiikassa Porvoossa. Hän toimii myös aluevaltuutettuna Itä-Uudenmaan hyvinvointialueella.
Tausta

Sigfrids kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 2015 Borgå Gymnasiumista. Hän valmistui valtiotieteiden maisteriksi Åbo Akademista vuoden 2022 lopulla.
Elly Sigfrids, Fridan isoäiti, oli myös tunnettu poliitikko, joka toimi kansanedustajana 1970-luvulla ja RKP:n naisjärjestön puheenjohtajana.
Sigfrids on myös toiminut kirjailijana ja on julkaissut kirjan "Borgå Profiler" yhdessä yhteistyökumppaneidensa kanssa lokakuussa vuonna 2014. Hän on myös yksi päähenkilöistä suomalaisessa dokumentissa nimeltä "Ung politiker", joka julkaistiin Yle Areenassa keväällä 2018.
Sigfrids on myös aktiivinen urheilija ja juoksi puolimaratonin Wienissä vuonna 2015.
Poliittinen ura > Suomen ruotsalainen kansanpuolue

Sigfrids aloitti poliittisen uransa kunnallisvaaleissa vuonna 2017 Porvoossa. Hän keräsi 121 ääntä ja toimi Porvoon kaupunginvaltuuston varajäsenenä. Vuonna 2021 Sigfrids keräsi 379 ääntä. Tällä hetkellä hän toimii Porvoon kaupunginhallituksessa sekä -valtuustossa.
Sigfrids oli ehdolla myös aluevaaleissa vuonna 2022 ja keräsi 250 ääntä ja toimii näin ollen myös RKP:n nuorimpana aluevaltuutettuna koko maassa.
Frida Sigfrids oli ehdolla myös Suomen eduskuntavaaleissa vuonna 2019, jolloin hän keräsi 779 ääntä Uudenmaan vaalipiiristä. Samana keväänä hän oli ehdokkaana eurovaaleissa ja sai koko maasta yhteensä 1 735 ääntä. Hän toimi myös hallitusneuvottelijana pääministeri Antti Rinteen hallitusohjelmaa laatiessa.
Syyskuussa 2022 Sigfrids aloitti kansanedustaja Mikko Ollikaisen eduskunta-avustajana.
Hän on toiminut puolueen valtuustossa 2018–2019 sekä -hallituksessa 2019–2022. Hän on myös ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2023 ja toivoo voivansa edustaa Uuttamaata eduskunnassa vuonna 2023. Hän ei kuitenkaan tullut valituksi.
Poliittinen ura > RKP-nuoret

Frida Sigfrids valittiin yksimielisesti RKP-nuorten puheenjohtajaksi 5. toukokuuta 2019 ja hän toimi puheenjohtajana kolme vuotta 2019–2022. Ennen puheenjohtajuuttaan Sigfrids oli toiminut järjestön varapuheenjohtajana kaksi vuotta.
Poliittinen ura > Korkeakoulupolitiikka

Frida Sigfrids on ollut ehdolla Åbo Akademin ylioppilaskunnan edustajistovaaleissa vuosina 2015 ja 2017. Vuonna 2018 hän toimi ylioppilaskunnan hallituksen varapuheenjohtajana. Hänen vastuualueensa hallituksessa oli sosiaalipolitiikka.
Knutstadin kappeli

| Knutstadin kappeli Knutstad kapell |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2013.
Sijainti:  Vestvågøy, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Sør-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1915
Suunnittelija:  L. Kunig
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Knutstadin kappeli (norj. Knutstad kapell) on Vestvågøyn kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1915.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Knutstadin kappeli Wikimedia Commonsissa
Keski-Euroopan ralli 2024

|  Keski-Euroopan ralli 2024 |
| --- | --- |
 12. osakilpailu 13 osakilpailusta kaudella 2024. 
Ajankohta:  17.–20. lokakuuta 2024
Pituus:  18 erikoiskoetta, 302,51 km
Kokonaispituus:  1585,66 km

Yleiskilpailu
Keski-Euroopan ralli 2024 oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 2024. Kilpailu järjestettiin 17.–20. lokakuuta 2024 ja kilpailun huoltopaikka oli Bad Griesbachissa Saksassa.
Kilpailijat

| Rally1-autot> Nro | Rally1-autot> Kuljettaja | Rally1-autot> Kartanlukija | Rally1-autot> Talli | Rally1-autot> Auto | Rally1-autot> Mestaruuskilpailu | Rally1-autot>  | Rally1-autot>  | Rally1-autot>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 5 |  Sami Pajari |  Enni Mälkönen |  Toyota Gazoo Racing WRT | Toyota GR Yaris Rally1 Hybrid | kuljettaja, kartanlukija |  |  |  |
| 8 |  Ott Tänak |  Martin Järveoja |  Hyundai Shell Mobis WRT | Hyundai i20 N Rally1 Hybrid | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 9 |  Andreas Mikkelsen |  Torstein Eriksen |  Hyundai Shell Mobis WRT | Hyundai i20 N Rally1 Hybrid | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 11 |  Thierry Neuville |  Martijn Wydaeghe |  Hyundai Shell Mobis WRT | Hyundai i20 N Rally1 Hybrid | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 13 |  Grégoire Munster |  Louis Louka |  M-Sport Ford WRT | Ford Puma Rally1 Hybrid | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 16 |  Adrien Fourmaux |  Alexandre Coria |  M-Sport Ford WRT | Ford Puma Rally1 Hybrid | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 17 |  Sébastien Ogier |  Vincent Landais |  Toyota Gazoo Racing WRT | Toyota GR Yaris Rally1 Hybrid | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 18 |  Takamoto Katsuta |  Aaron Johnston |  Toyota Gazoo Racing WRT | Toyota GR Yaris Rally1 Hybrid | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 19 |  Jourdan Serderidis |  Frédéric Miclotte |  M-Sport Ford WRT | Ford Puma Rally1 | kuljettaja, kartanlukija |  |  |  |
| 33 |  Elfyn Evans |  Scott Martin |  Toyota Gazoo Racing WRT | Toyota GR Yaris Rally1 Hybrid | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
Lähde: 
Kilpailuun ilmoittautui 44 autokuntaa. Ilmoittautuneissa oli kymmenen Rally1-autokuntaa, joiden lisäksi mukana oli WRC2- ja WRC3-sarjoissa kilpailevia autokuntia.
Kilpailussa oli mukana kolme naiskuljettajaa Beyond Rally -ohjelman myötä, jossa palkintona oli JWRC-sarjaan osallistuminen ensi kaudella.
Erikoiskokeet

Kilpailussa ajettiin 18 erikoiskoetta, joiden yhteispituus oli 302,51 kilometriä. Siirtymiä oli 1 283,15 kilometriä ja kokonaispituus oli 1 585,66 kilometriä.
| Päivä | Kello | Nro | Nimi | Pituus | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 17. lokakuuta | 9:01 | — | Shakedown Tocna | 2,05 km |  |  |  |  |  |
| 17. lokakuuta | 15:00 | SS 1 | SSS Velká Chuchle | 2,55 km | Ogier |  |  |  |  |
| 17. lokakuuta | 18:26 | SS 2 | Klatovy 1 | 11,78 km | Neuville |  |  |  |  |
| 18. lokakuuta | 08:02 | SS 3 | Klatovy 2 | 11,78 km | Ogier |  |  |  |  |
| 18. lokakuuta | 09:32 | SS 4 | Strašín 1 | 26,69 km | Evans |  |  |  |  |
| 18. lokakuuta | 10:42 | SS 5 | Šumavské Hoštice 1 | 16,85 km | Tänak |  |  |  |  |
| 18. lokakuuta | 13:11 | SS 6 | Klatovy 3 | 11,78 km | Katsuta |  |  |  |  |
| 18. lokakuuta | 16:14 | SS 7 | Strašín 2 | 26,69 km | Neuville |  |  |  |  |
| 18. lokakuuta | 17:24 | SS 8 | Šumavské Hoštice 2 | 16,85 km | Ogier |  |  |  |  |
| 19. lokakuuta | 07:58 | SS 9 | Granit und Wald 1 | 20,05 km | Tänak |  |  |  |  |
| 19. lokakuuta | 09:05 | SS 10 | Beyond Borders 1 | 24,33 km | Evans |  |  |  |  |
| 19. lokakuuta | 10:34 | SS 11 | Schärdinger Innviertel 1 | 17,35 km | Ogier |  |  |  |  |
| 19. lokakuuta | 14:28 | SS 12 | Granit und Wald 2 | 20,05 km | Tänak |  |  |  |  |
| 19. lokakuuta | 15:35 | SS 13 | Beyond Borders 2 | 24,33 km | Ogier |  |  |  |  |
| 19. lokakuuta | 17:04 | SS 14 | Schärdinger Innviertel 2 | 17,35 km | Ogier |  |  |  |  |
| 20. lokakuuta | 09:11 | SS 15 | Knaus Tabbert Am Hochwald 1 | 12,17 km | Fourmaux |  |  |  |  |
| 20. lokakuuta | 10:35 | SS 16 | Passaur Land 1 | 14,87 km | Katsuta |  |  |  |  |
| 20. lokakuuta | 11:33 | SS 17 | Knaus Tabbert Am Hochwald 2 | 12,17 km | Evans |  |  |  |  |
| 20. lokakuuta | 13:15 | SS 18 | Passauer Land 2 Power Stage | 14,87 km | Katsuta |  |  |  |  |
Lähde:
Tapahtumia

Andreas Mikkelsen suistui aitaa päin erikoiskokeella 5 ja joutui keskeyttämään. Erikoiskoe pysäytettiin koska Mikkelsenin auto jäi tielle. Monen kuljettajan autosta hybridin lisätehot jäivät pois rankassa hypyn alastulossa.
Sami Pajari ajoi ulos sunnuntaina erikoiskokeella 15 ja joutui keskeyttämään. Sébastien Ogier ajoi ulos erikoiskokeella 17 ja joutui keskeyttämään.
S/S Paul Wahl

S/S Paul Wahl Savonlinnan matkustajasatamassa vuonna 2016.
S/S Paul Wahl matkalla Rauhalinnan laituriin 2014.
S/S Paul Wahl on Savonlinnasta risteilevä, vuonna 1919 rakennettu sisävesihöyrylaiva.  Laivan aikaisemmat nimet ovat Paasivesi, Joensuu, Mikkeli ja Vehmersalmi.
Kesällä 2022 S/S Paul Wahl liikennöi reiteillä Savonlinna-Kuopio, Savonlinna-Joensuu  ja Savonlinna-Lappeenranta.
Tekniset tiedot

Aikaisemmat nimet: S/S Paasivesi, S/S Joensuu, S/S Mikkeli, S/S Vehmersalmi, S/S Maaninka
Rakennuspaikka: A. Ahlström Osakeyhtiö, Varkauden konepaja, Varkaus
Rakennusvuosi: 1919
S/S Paul Wahl Pihlajavedellä vuonna 2016.Pituus: 26,5 metriä
Leveys: 6,0 m
Syväys: 2,1 m
Vetoisuus: 125 brt
Koneen tyyppi: Compound-höyrykone
Koneen teho: 150 ihv
HöyryKattila: 10 bar, kaksi Oilon-öljypoltinta (kaksi tulipesää)
Polttoaine: kevyt polttoöljy
Nykyinen omistaja: Oy Vip Cruise Ltd, Savonlinna 2005–
Entiset omistajat: Varkauden kaupunki (1982–2005), Saimaan Laivamatkat Oy (1967–1982)
Käyttäjä: Oy Vip Cruise Ltd
Kotisatama: Savonlinna
Liikennöinti: tilausristeilyjä Savonlinnan ympäristössä, aikaisemmin risteilyjä Varkaudesta
Matkustajia: 99
Varusteet: ravintola, neljä salonkia
Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin ja se on Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä.
GLSDB

GLSDB (engl. Ground Launched Small Diameter Bomb, tekninen suom. "maalta laukaistava pienen halkaisijan pommi") on ruotsalais-yhdysvaltalaisena yhteistyönä kehitetty tykistöohjus. Sen kantama on jopa 150 kilometriä. GLSDB-tykistöohjukset ovat suorituskykyynsä nähden verraten edullisia, jopa metrin tarkuudella maaliin ohjattavia ammuksia. Nämä tykistöohjukset voidaan ampua MRLS-raketinheitinjärjestelmien kanssa yhteensopivilla asejärjestelmillä, kuten Himars-raketinheittimillä. Asetyyppi voidaan asentaa myös merikonttiin, jolloin sitä voidaan käyttää myös merellä liikkuvilta aluksilta käsin.
GLSDB:n pohjana toiminut ja aseen "kakkosvaiheena" oleva Small Diameter Bomb.
Rakenteelliselta perustaltaan GLSDB on rakettimootorilla varustettu liitopommi. GLSDB:ssä käytetty liitopommi on yhdysvaltalaisen Boeing-yhtiön kehittämä 2003, malliltaan GBU-39 SDB. Tähän noin 40 000 dollaria maksavaan liitopommiin liitettiin  rakettimoottori yhteistyössä ruotsalaisen Saabin kanssa (Saab Dynamics). Koelaukaisut ja näytösammunnat tehtiin vuosina 2015–2019. Asetta ei kuitenkaan viety tuolloin sarjavalmistukseen. Syystalvella 2021 kaksi norjalaisyritystä (Nammo ja Nordic Shelter) liittyi asemallin kehittäjäryhmään. Näitä pitkän kantaman tarkkuusammuksia ei kuitenkaan oltu vielä vuodenvaihteessa 2022-2023 oltu myyty kaupallisesti yhdellekään asevoimalle. Siten GLSDB:ien toimitus ja niistä Ukrainassa saatava kenttäkokemus voisi toimia referenssinä valmistajille myöhemmissä asekaupoissa.
Asetyypin luovutuspäätöksestä Ukrainalle (osana maan laillista puolustautumista Venäjän hyökkäyssotaa vastaan) uutisoitiin talvella 2022–2023. GLSDB:n ensimmäisen tuotannollisen sarjan valmistus alkoi vuonna 2023. Helmikuussa 2023 Yhdysvallat lupasi toimittaa tuolloin myöntämänsä 2,17 miljardin dollarin suuruisen tukipakettinsa osana Ukrainaan 150 kilometriä kantavia GLSDB-tykistöohjuksia.
Mahdollisina pitkän kantaman tykistöohjusten käyttökohteina on mainittu miehittäjän rintamalinjan takana sijaitsevat asevarastot ja tukikohdat Ukrainassa, mukaan luettuna miehitetyllä Krimin niemimaalla. Ukraina on vakuuttanut, ettei se ampuisi saamiaan kauaksi kantavia ammuksia Venäjän puolelle. Tämän on arvioitu viittaavan myös Ukrainan toiveeseen saada käyttöönsä Himars-raketinheittimiin sopivia pitemmän kantaman ATACMS-tykistöohjuksia, joita on jo usean valtion asevarastoissa.
(I Can’t Get No)

| ”(I Can’t Get No) Satisfaction” The Rolling Stones |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Out of Our Heads (USA-painos)
 Julkaistu: 1965
 Tuottaja(t): Andrew Loog Oldham
 Tyylilaji: rock, hard rock
 Kesto: 03.45
 Levy-yhtiö:  Decca Records    London Records
Listasijoitukset
  1. (5 viikkoa, viikko 34/1965)    1. (4 viikkoa, 1965)    1. (2 viikkoa, 28. elokuuta 1965)    1. (1 viikko, 18. elokuuta 1965)    1. (viikko 36/1965)    1. (23. elokuuta 1965)    1. (15. lokakuuta 1965)    2. (1965)
The Rolling Stonesin muut singlet
| ”The Last Time” 1965 | ”(I Can’t Get No) Satisfaction” 1965 | ”Get Off of My Cloud” 1965 |
(I Can’t Get No) Satisfaction on yksi The Rolling Stonesin tunnetuimmista hiteistä, joka julkaistiin singlenä sekä yhtyeen neljännen albumin Out of Our Heads Yhdysvaltain-painoksella vuonna 1965. Kappaleen kirjoittivat yhteistyössä Mick Jagger ja Keith Richards. Kappaleen teksti kertoo 
yhtäältä tyytymättömyydestä amerikkalaiseen läpikaupalliseen kulttuuriin ja toisaalta seksuaalisesta turhautumisesta.
Kappale nousi listaykköseksi sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa. Vuoden 1966 puoliväliin mennessä singleä oli myyty 4,5 miljoonaa kappaletta. ”Satisfaction” ilmestyi Yhdysvalloissa toukokuussa 1965, mutta Britanniassa vasta elokuussa, koska levy-yhtiö Decca Records pelkäsi singlen heikentävän Got Live If You Want It! -EP:n myyntiä.
Kappaleen synty ja työstö

Kitaristi Keith Richards keksi kappaleen kuuluisan riffin Yhdysvaltain-kiertueella herättyään keskellä yötä hotellihuoneessaan. Richards tarttui Gibson Firebirdiinsä, ja nauhoitti inspiraationsa jatkaen sitten uniaan. Aamulla hän ei enää muistanut asiaa, ja kasetti oli lähellä joutua pesukoneeseen, mutta lopulta Richards muisti äänityksen juuri kun hän oli ryhtymässä nauhoittamaan sen päälle muuta.
Richards ja solisti Mick Jagger kuitenkin aluksi inhosivat kappaletta, ja olisivat halunneet siihen puhallinsektion. Myöskään Brian Jones ei pitänyt kappaleesta, koska se ei edustanut yhtyeelle ominaista rhythm and blues -tyyliä, ja Christopher Sandfordin kirjoittaman Keith Richards – Satisfaction -kirjan mukaan hänellä oli tapana soittaa konserteissa ”Satisfactionin” aikana Kippari-Kalle -tv-sarjan teemaa. Tämä tosin ei johtunut siitä, että Jones ei pitänyt kappaleesta vaan siitä että äänentoiston vaatimattomuuden vuoksi nuoren yleisön huuto ja kiljunta peittivät kaiken alleen ja Jonesin reaktio tilanteeseen oli sisäpiirihuumoria. Manageri ja tuottaja Andrew Loog Oldhamin järjestämässä yhtyeen sisäisessä äänestyksessä seuraavasta singlestä Jones myös äänesti Wattsin ja Wymanin lisäksi ”Satisfactionin” julkaisun puolesta, kun taas Jagger ja Richards äänestivät sitä vastaan.
Kappaleen kitarasoundi syntyi, kun Keith Richards käytti keikkamuusikko Ian Stewartin ehdotuksesta Maestro FZ-1 -fuzzpedaalia. Richards luuli, että kappaleen lopulliseksi versioksi jäänyt levytys olisi vain hahmotelma, josta yhtye myöhemmin äänittäisi paremman version. Decca Records kuitenkin julkaisi kappaleen sellaisenaan yhtyeen ollessa Amerikan-kiertueella.
Arvostus

Rolling Stone -lehti valitsi kappaleen vuonna 2004 maailman kaikkien aikojen toiseksi parhaaksi kappaleeksi listallaan The 500 Greatest Songs of All Time. Kappale oli sijalla yksi VH1:n teettämällä listalla The Greatest Rock and Roll Songs of All Time. Arvostuksen syyksi on esitetty suosittu kitarariffi, Charlie Wattsin tehokas rumpukomppi ja Bill Wymanin elastinen bassokitarakuvio.
Cover-versioita kappaleesta ovat tehneet useat artistit, mm. Britney Spears (2000), Otis Redding soul-versiona (1965), Aretha Franklin ja Jonathan King (salanimellä Bubblerock).
Aiheesta muualla

Sanat
The Rolling Stones
| --- | --- |
Studioalbumit::   The Rolling Stones  The Rolling Stones No. 2  Out of Our Heads  Aftermath  Between the Buttons  Their Satanic Majesties Request  Beggars Banquet  Let It Bleed  Sticky Fingers  Exile on Main St.  Goats Head Soup  It’s Only Rock ’n’ Roll  Black and Blue  Some Girls  Emotional Rescue  Tattoo You  Undercover  Dirty Work  Steel Wheels  Voodoo Lounge  Bridges to Babylon  A Bigger Bang  Blue & Lonesome  Hackney Diamonds 
Vain Yhdysvalloissa julkaistut studioalbumit::   12 X 5  The Rolling Stones, Now!  December’s Children (And Everybody’s) 
Livealbumit::   Got Live If You Want It!  Get Yer Ya-Ya’s Out!  Love You Live  ”Still Life” (American Concert 1981)  Flashpoint  Stripped  The Rolling Stones Rock and Roll Circus  No Security  Live Licks  Shine a Light 
Kokoelmia::   Big Hits (High Tide and Green Grass)  Flowers  Through the Past, Darkly (Big Hits Vol. 2)  Stone Age  Gimme Shelter  Hot Rocks 1964–1971  Rock ’n’ Rolling Stones  More Hot Rocks (Big Hits & Fazed Cookies)  No Stone Unturned  Made in the Shade  Metamorphosis  Jump Back: The Best of The Rolling Stones 1971–1993  Forty Licks
Feiosin kirkko

| Feiosin kirkko Feios kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2008.
Sijainti:  Vik, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Bjørgvinin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1866
Suunnittelija:  Jacob Wilhelm Nordan
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  300
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Feiosin kirkko (norj. Feios kyrkje) on Vikin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1866.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Feiosin kirkko Wikimedia Commonsissa
Saksan kristillisdemokraattinen unioni (DDR)

| Saksan kristillisdemokraattinen unioni  Christlich-Demokratische Union Deutschlands |
| --- | --- |
  
Perustettu:  1945
Lopetti:  1990 (fuusioitui nykyisen CDU:n kanssa)
Ideologia:  Kristillinen sosialismi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Saksan kristillisdemokraattinen unioni (saks. Christlich-Demokratische Union Deutschlands, lyh. CDU) oli Saksan demokraattisessa tasavallassa (DDR) toiminut puolue. Muiden puolueiden tavoin CDU ei pystynyt luomaan omaa itsenäistä politiikkaansa, vaan tuki kommunistista yhteiskuntajärjestelmää ja DDR:ää hallinnutta kommunistista Saksan sosialistista yhtenäisyyspuoluetta (SED). CDU kuului Kansalliseen rintamaan. Muiden blokkipuolueiden tavoin se lähetti edustajiaan kunnallis-, piiri- ja alueneuvostoihin sekä myös DDR:n parlamenttiin, kansankamariin. Puolue oli yleiskristillinen.
Puolueen lipussa oli vaaleansinisellä pohjalla olleet kultaiset kirjaimet CDU sekä rauhankyyhky. Lippuun oli myös painettu sanat "ex oriente pax" ("idästä tulee rauha", mukailtu vanhasta lauseesta "ex oriente lux", "idästä tulee valo").
Historia > Perustaminen

Saksassa toiminut Neuvostoliiton miehityshallinto (joka yleisesti tunnetaan lyhenteellä SMAD) antoi 10. kesäkuuta 1945 "käskyn nro 2", jolla "demokraattisten ja antifasististen" puolueiden toiminta miehitysvyöhykkeellä sallittiin. Neuvostoliitto oli ensimmäinen miehitysvalloista, joka salli (joskin näennäisen) poliittisen järjestäytymisen alueellaan. Läntiset miehitysvallat tekivät vastaavat päätökset loppukesällä, Ranska vasta syksyllä. Kristillisdemokraattinen puolue rekisteröityi 26. kesäkuuta, kolmantena puolueensa kommunistien ja sosiaalidemokraattien jälkeen. Puolueen perustajajäseniin lukeutuivat muun muassa jo Weimarin tasavallassa aktiiviset keskustaoikeistolaiset kristityt poliitikot Jakob Kaiser ja Ernst Lemmer sekä kansallissosialisteja vastustanut vastarintataistelija Andreas Hermes, joka valittiin puolueen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi.
Neuvostoliiton miehitysviranomaisten hyväksymässä periaateohjelmassaan CDU vaati demokratiaa yhteiskunnan kaikilla tasoilla, poliittisia ja kansalaisvapauksia, kuten mielipiteenvapautta, yhteiskunnan rakentamista terveen kristillisyyden pohjalle sekä vapaata yksityisyritteliäisyyttä ja omaisuuden suojaa. Maaperän rikkauksien tulisi tosin kuulua valtiolle. Puolueen yhteiskuntafilosofia oli siis kristillis-sosiaalinen ja parlamentaaris-demokraattinen; se nousi Weimarin tasavallan aikaisista keskusta-oikeistolaisista kristillisistä puolueista ja niiden ajatusmaailmasta. Puolue vaati ohjelmassaan myös Saksan valtiollista yhtenäisyyttä ja Saksan Oder- ja Neissejokien itäpuolisten alueiden yhdistämistä jälleen Saksan yhteyteen.
Kristillisdemokraattinen unioni toimi aluksi yhdessä läntisillä miehitysvyöhykkeillä muodostettujen kristillisten puolueiden kanssa. Joulukuussa 1945 se otti osaa Bad Godesbergissä pidettyyn kokoukseen, jossa eri miehitysvyöhykkeillä (paitsi Baijerissa) toimivat kristilliset puolueet ottivat yhtenäisen nimen Saksan kristillisdemokraattinen unioni (CDU). Puolueet eivät kuitenkaan voineet yhdistyä yhdeksi puolueeksi, koska eri miehitysvaltojen välillä oli ristiriitoja, eivätkä Neuvostoliiton edustajat tahtoneet yhteissaksalaista oikeistopuoluetta.