stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Muhammedin ihmeteot

Muhammed halkaisee kuun. Persialainen miniatyyri 1500-luvulta.
Muhammedin ihmeteot ovat islamin profeetta Muhammedin tekemiä ihmeitä. Jotkut ihmeistä tapahtuivat hänelle itselleen. Ihmetapahtumat ovat peräisin Muhammedin varhaisimmasta, Ibn Ishaqin kirjoittamasta elämäkerrasta 700-luvulta. Jotkut tapaukset ovat peräisin sitä myöhemmästä hadith-perinteestä 800- ja 900-luvuilta. Koraanissa ei kerrota yhtään sananmukaisesti Muhammedin tekemää ihmettä. Sen sijaan Koraanin tulkintaperinne on löytänyt sieltä sellaisia.
Seuraavassa tapauksista luetellaan vain muutamia.
Sirat rasul Allah

Profeetta Muhammedista (570–632 jaa.) kertoo ensimmäisen kerran noin vuonna 767 Bagdadissa kuollut Ibn Ishaq. Hänen laaja teoksensa on kadonnut, mutta sen Muhammedia koskeva osa on pääosin säilynyt Ibn Hishamin 800-luvulla tekemän yhteenvedon avulla. Ibn Ishaqin kuvaus Muhammedista ei ole historiallinen kuvaus vaan pyhimyselämäkerta, joka sisältää runsaasti ihmeitä todisteena profeetan jumalallisesta tehtävästä.
Sirat rasul Allah > Varhaiset ihmeet

Kun Muhammedin isä Abdullah meni kosimaan Muhammedin tulevaa äitiä Aminaa, muuan nainen asettui itse morsianehdokkaaksi Abdullahin reitin varrelle. Hänet oli saanut liikkeelle miehen silmien välissä hehkunut valotäplä, joka oli merkki syntyvästä profeetasta. Abdullah kuitenkin kulki hänen ohitseen Aminan luo. Valo siirtyi hedelmöityksen jälkeen Muhammedin äidin kohtuun.
Kun Amina synnytti Muhammedin, hänestä lähti valo, jonka avulla näki Bostran linnat Syyriassa. Valo on perinteinen pyhyyden tunnus; esimerkiksi Johanneksen evankeliumi puhuu Jeesuksesta ”maailman valona” (Joh. 8:12; 9:5). Bostra oli ensimmäinen vastaantuleva roomalainen kaupunki Syyriassa, joten tarina viittasi myös muslimien tuleviin valloituksiin.
Juutalaiset rabbit, kristityt munkit ja arabialaiset ennustajat alkoivat puhua Jumalan lähettilään tulosta, kun Aminan aika oli lähellä. Rabbit ja munkit löysivät tiedot kirjoistaan, ennustajat kuulivat sen jinneiltä, jotka kuuntelivat salaa taivaan puheita. Kun aika alkoi täyttyä, saatanoita estettiin kuulemasta taivaan puheita ja heitä heitettiin taivaan tähdillä. Tästä jinnit tiesivät, että jotain tärkeää oli tapahtumassa.
Kun Muhammed oli kaksivuotiaana takapihallaan, kaksi valkoisiin pukeutunutta miestä tuli mukanaan kultamalja täynnä lunta. He tarttuivat Muhammediin, avasivat hänen rintansa ja nostivat sydämen esiin. He avasivat sen, ottivat sieltä mustan kimpaleen, jonka he heittivät pois. Sitten he pesivät Muhammedin sydämen ja rinnan puhtaaksi lumella. Kertomus jatkuu siten, että Muhammedin painoa verrattiin muiden ihmisten painoon, mutta vaikka häntä verrattiin tuhanteen muuhun, hän painoi enemmän.
Bahira oli profeetta Muhammedin varhaisessa elämäkerrassa Syyrian Bostrassa asunut erakkomunkki, joka sattui näkemään Muhammedin lapsena, kun tämä oli otettu mukaan setänsä Abu Talibin kauppakaravaaniin. Bahira huomasi, että taivaalla ollut pilvi varjosti yksin Muhammedia, ja puu taivutti oksia suojatakseen häntä. Bahira tarkkaili Muhammedia ja etsi hänen kehostaan merkkejä, jotka hän tunsi kuvauksista. Hän kuulusteli poikaa, jonka vastaukset sopivat siihen tietoon, joka Bahiralla oli. Hän havaitsi myös Muhammedin selässä profetian sinetin juuri siellä, missä sen pitikin olla. Tutkimustensa lopputuloksena Bahira tunnisti lapsessa tulevan suurmiehen, kehotti Abu Talibia palaamaan kiireesti takaisin Mekkaan ja varoitti heitä juutalaisista, jotka voisivat tehdä pojalle pahaa.
Muhammed tapasi viipyä joka vuosi kuukauden Hiran vuorella paikallisen uskonnollisen tavan mukaisesti. Aina kun hän teki näin, jokainen kivi ja jokainen puu, jonka ohi hän kulki, lausui: "Rauha sinulle, Jumalan lähettiläs!".
Sirat rasul Allah > Ilmestysten alkaminen

Merkittävin Muhammediin liittyvä ihme ovat hänen Jumalalta saamansa ilmestykset, joiden kautta ihmiskunnalle laskeutui Koraani, kirja, joka oli ollut ikuisesti olemassa, ja jota kukaan ei ollut luonut. Muhammed näki enkeli Gabrielin nukkuessaan Hiran vuorella. Gabriel välitti tällöin Muhammedille ensimmäisen Koraania koskevan ilmestyksen. Seuraavien 22 vuoden aikana Gabriel välitti Muhammedille koko Koraanin. Muhammed järkyttyi ensimmäisestä Gabrielin ilmestymisestä  ja päätti surmata itsensä hyppäämällä rotkoon saadakseen rauhan. Itsemurhan esti enkeli Gabriel, joka ilmestyi uudelleen Muhammedille. Ibn Hisham jättää 800-luvulla kertomatta tarinan Muhammedin itsemurhayrityksestä, mutta 900-luvulla al-Tabari esittää sen Ibn Ishaqin pohjalta.
Sirat rasul Allah > Profeetta Muhammedin taivasmatka

Profeetta Muhammedin taivasmatka on ihmeellinen matka, jonka Muhammed teki yhdessä yössä.  Matka on saanut paljon huomiota, ja myös Danten Jumalainen näytelmä sai virikkeensä tästä kertomuksesta, jonka jäljet johtava muinaiseen Persiaan. Matka koostui kahdesta osasta, isra ja miraj. Sen ensimmäinen osa johti ihmiskasvoisen hevosen Buraqin ja enkeli Gabrielin seurassa Mekasta Jerusalemiin. Toisessa vaiheessa Muhammed kiipesi tikapuita pitkin taivaaseen, keskusteli Jumalan kanssa ja palasi takaisin mukanaan uudet määräykset päivittäisten rukousten lukumäärästä.
Sirat rasul Allah > Kuun halkaisemisen ihme

Kuun halkaisemisen ihme on islamilaiseen Koraanin tulkintaan perustuva kertomus. Sen mukaan Kuun suuran ensimmäiset jakeet 54: 1–2 kertovat siitä, miten profeetta Muhammed halkaisi kuun: "Hetki on tullut lähelle, ja kuu on jakaantunut! Jos he näkevät tunnusmerkin, he kääntyvät pois sanoen: ’Tarkkaa taikuutta!’" Peruskoulun islaminuskon oppikirja antaa tapauksesta islamin tafsir-perinteeseen eli Koraanin selitykseen perustuvan kuvauksen. Kirja kertoo: "Allah antoi myös ihmeen, jossa hän jakoi kuun kahtia. Tämä tapahtui ennen hijraa. Silloin mekkalaiset olivat pyytäneet ihmettä Profeetalta. He lupasivat kääntyä islamin uskoon ihmeen nähtyään. Profeetta osoitti kohti kuuta ja Allah halkaisi kuun kahtia: toinen puoli kuusta oli al Safa –vuoren yllä ja toinen vastapäisen Qayqaan vuoren yllä." Koraanin mukaan silminnäkijät eivät kuitenkaan luottaneet näkemäänsä, vaan pitivät tekoa taikatemppuna. Sekä taivasmatka että kuun halkaiseminen on liitetty Koraanin jakeisiin, mutta kyse on jakeiden hyvin vapaasta tulkinnasta perimätiedon pohjalta.
Sirat rasul Allah > Muita ihmeitä

Puu tulee Muhammedin luo. Rukana oli quraiš-heimon vahvin mies, joka ei kuitenkaan vastannut Muhammedin kutsuun kääntyä. Muhammed ehdotti painia; jos Muhammed voittaisi, Rukana kääntyisi islamiin. Muhammed voitti hänet kolme kertaa. Kun Rukana ihmetteli tätä, Muhammed kertoi osaavansa vielä ihmeellisempääkin. Hän kutsui puuta, ja se tuli Muhammedin eteen. Toisesta käskystä puu palasi paikalleen.
Kuolleet kuulevat Muhammedin puheen. Jumalan lähettiläs käski heittää Badrin taistelussa kaatuneiden mekkalaisten ruumiit kaivoon. Sitten hän huusi kaivoon: "Kaivossa olijat! Oletteko huomanneet Herranne lupauksen käyneen toteen? Minä ainakin olen huomannut Herrani lupauksen käyneen toteen!" Muhammed kertoi, että kuollet kuulevat hänen sanansa.
Kivi muuttuu hiekaksi. Vallihautasotaan liittyy lukuisia ihmetarinoita. Kaivajat törmäsivät isoon kivenlohkareeseen, jota eivät pystyneet siirtämään. Jumalan lähettiläs käski tuoda vesiruukun, sylki veteen ja lausui sanoja, jotka Jumala tahtoi hänen lausuvan, ja pirskotteli sitten veden lohkareen päälle. Lohkare luhistui niin, että siitä tuli kuin pehmeä hietakumpu.
Muhammed ruokkii muutamalla taatelilla väkijoukon. Toisessa tapauksessa Muhammed pysäytti tytön, joka kantoi taateleita lounaaksi isälleen ja enolleen, jotka rakensivat vallihautaa. Jumalan lähettiläs otti taatelit käteensä, kaatoi ne kankaan päälle ja kutsui kaikki syömään. Taatelien määrä vain lisääntyi, kunnes kaikki olivat kylläisiä. Taateleita jäi silti yli kankaan reunojen.
Ihmeet islamissa

Sunnalainen islam ei oikeastaan tunne ihmeitä vaan ainoastaan epätavallisia tapahtumia. Islamilaisessa teologiassa hylättiin 900-luvulta lähtien ajatus luonnossa vallitsevasta kausaliteetista eli luonnonlaeista, koska ne rajoittaisivat Jumalan kaikkivaltiutta. Sunnalaisessa islamissa vakiintui  käsitys, että kaikki on ennalta määrättyä ja perustuu ainoastaan Jumalan tahtoon. 1200-luvulla elänyt imaami al-Nawawi selitti, että Jumala on kaiken todellinen luoja ja aiheuttaja. Hän on se, joka polttaa, ei tuli tai henkilö, joka sytyttää tulen. Hän on se, joka leikkaa, eikä veitsi. Hän on se, joka hukuttaa miehen, ei vesi. Jumala tietää kaiken, mitä tapahtuu, jo ennalta eikä mitään tapahdu hänen tahtonsa ulkopuolella. Ihmeet sanan länsimaisessa merkityksessä puuttuvat islaminuskosta, koska se katsoo, ettei luonnonlakeja ole varsinaisesti olemassa. Näin ollen ei ehdottomia säännönmukaisuuksia, joita ihmeen esiintyminen rikkoisi.
Nguyễn Minh Triết

| Nguyễn Minh Triết |
| --- | --- |

Vietnamin presidentti
 27. kesäkuuta 2006 – 25. heinäkuuta 2011  
Edeltäjä:  Trần Đức Lương
Seuraaja:  Trương Tấn Sang
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. lokakuuta 1942 (ikä 82) Bến Cátin alue, Bình Dương, Ranskan Indokiina (nykyään Vietnam)
Puoliso:  Trần Thị Kim Chi (Rouva kuusi)
Lapset:  Nguyễn Minh An  Nguyễn Minh Thư
Tiedot
Puolue:  Vietnamin kommunistinen puolue
Suhteita:  Nguyễn Thị Hoàng
Uskonto:  ateisti
Nguyễn Minh Triết (s. 8. lokakuuta 1942, Bến Cátin alue, Bình Dươngin maakunta) on vietnamilainen poliitikko, Vietnamin presidentti vuosina 2006–2011 ja entinen Hồ Chí Minhin kaupungin kommunistipuolueen johtaja. Presidentti on seremoniallinen asema, ja eniten valtaa pitää kommunistisen puolueen pääsihteeri.
Triết on kotoisin eteläisestä Bình Dươngin maakunnasta ja koulutukseltaan matemaatikko. Hän liittyi puolueeseen 1965, Vietnamin sodan aikana hän edisti kommunismin asiaa nuorison keskuudessa. Hän oli yhdeksännen ja kymmenennen kansankokouksen edustaja, vuodesta 1992 Sông Bén maakunnan puolueen johtaja ja vuodesta 2000 Hồ Chí Minhin kaupungin kommunistipuolueen johdossa. Hän oli pääroolissa tunnetun rikollisen Năm Camin pidätyksessä ja teloittamisessa.
Hän sai presidentin valinnassa 94 % äänistä ainoana ehdokkaana. Triếtiä pidetään talousuudistajana. Hän suositteli pääministeriehdokkaaksi politbyroon jäsentä ja varapääministeri Nguyễn Tấn Dũngia.
Cerro Azul Meámbarin kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Comayagua, Cortés Honduras
Lähin kaupunki:  Santa Cruz de Yojoa
Pinta-ala:  154,6 km2
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Parque Nacional Cerro Azul Meámbar
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  1987
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Cerro Azul Meámbarin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Hondurasissa, Comayaguan ja Cortésin departementissa.
Vain noin puolet puiston pinta-alasta on metsää, jota on monia eri tyyppejä, sekä havupuiden että lehtipuiden muodostamina. Iso osa pinta-alasta on maanviljelyskäytössä. Nisäkkäisiin kuuluvat vyötiäiset, opossumit ja lepakot. Lintuja on tavattu yli 80 lajia. Puiston monet joet ja purot laskevat Yojoa-järveen.
Jeannette Kawasin kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Atlántida (departementti) Honduras
Lähin kaupunki:  Tela
Pinta-ala:  794 km2
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Parque Nacional Jeannette Kawas
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  1994
Luokitus:  Ramsar-alue 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Jeannette Kawasin kansallispuisto  eli entinen Punta Salin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Hondurasissa Atlántidan departementissa. Se sijaitsee Telanlahden rannalla noin 35 km päässä Telan kaupungista.
Puistolla on noin 35 km rantaviivaa, ja se on noin 20 km levyinen. Lämpötila tällä alueella on tyypillisesti 35 astetta, ylimmillään 39 astetta. Puiston alueella on hiekkarantaa ja mangrovemetsää, mutta myös muunlaista trooppista metsää ja maatalousmaata. Rantaviiva muodostaa kapean niemimaan ja sen suojaaman laguunin.
Jeannette Kawasin kansallispuiston lintuihin kuuluvat pelikaanit, haikarat ja haukat. Nisäkkäistä puistossa tavataan pesukarhuja, monenlaisia lepakoita, oselotteja, opossumeja, apinoita, pikkumuurahaiskarhuja  ja isopakoja. Siellä elää myös mölyapinoita, merikilpikonnia, delfiineitä, manaatteja ja kaimaaneita.
Puisto nimettiin uudelleen sen perustamista edistäneen luontoaktivistin Jeannette Kawas Fernándezin murhan jälkeen.
Kuopion jalkapallo

Kuopion jalkapalloilu alkoi jonkinlaisena koululaispelinä vuonna 1905. Paikallisista urheiluseuroista muun muassa Kuopion Reipas otti jalkapalloilun ”harrastusalakseen” samalla vuosikymmenellä. Kuopion jalkapalloilun varsinaisena lähtöpisteenä voidaan pitää 12.6.1910 Väinölänniemellä pelattua ottelua VPK:n Osmo vastaan Kuopion Riento.
Vuonna 1982 pääsarjassa pelasi samanaikaisesti kolme kuopiolaisseuraa (KuPS, KPT ja Elo). Vastaavaan on pystytty aikojen saatossa Kuopion lisäksi vain Helsingissä ja Turussa; myös Vaasassa, kun vuoden 1945 kaksilohkoinen Mestaruussarja otetaan mukaan laskuihin.
Pääsarjatasolla jalkapalloa naisten sarjassa kuopiolaisseuroista ovat pelanneet KPT (ensimmäinen pääsarjakausi oli 1974), KMF eli Kuopion MimmiFutis (2003), Pallokissat (2012) ja viimeisin on KuPS (alkoi naisten liigassa 2019).
Suomessa jalkapallon pääsarjaa on pelattu kaikkiaan 85 kautena alkaen 1930 ja 2016 mukaan lukien. Kuopiosta ainakin yksi seura on ollut mukana miesten pääsarjassa 65 eri kauden aikana. Helsingistä ja Turusta on ollut seura mukana joka kerta. Kuopio on pääsarjaseura paikkakunnalla kaudet –listalla kolmantena, seuraavana tulevat Valkeakoski (62), Vaasa (59), Tampere (52) ja Lahti (51). Kahtena kautena ainoa kuopiolaisseura, joka on pelannut lajin pääsarjassa on pelannut naisten sarjaa (KMF 2004 ja -07).
Suomen Palloliitossa on 917 jäsenseuraa (2017). Kuopiossa seuroja on 14 (seurat piirissä 2017): AC BARCA, FC Tarzan, JuPy, Kings SC, KJK, KuPS, KuKi, LiPa, NP-H, Pallokissat, PuPa, SC KuFu-98, SC Zulimanit ja Voimistelu- ja Urheiluseura Männistön Elo.
Naisten ja tyttöjen osalta heidät käsitellään artikkelissa Kuopion jalkapallo (naiset).
Jalkapallon tulo Suomeen ja Kuopioon

Jalkapalloharrastus tuli Suomeen vuonna 1890, jolloin Turussa järjestettiin ensimmäiset pelit. Vuonna 1907 perustettiin Suomen Palloliitto. Seuraavana vuonna ryhdyttiin järjestämään cup-kilpailua Suomen mestaruudesta.
Vuosisadan vaihteessa Kuopio oli oloiltaan maalaismainen. Asukasluku kasvoi vajaasta 9000:sta 16000:een 1890-1910 välisenä aikana. Lähinnä torin ympärillä olevat kivitalot ilmensivät kaupunkimaisuutta. Kuopioon tuli sähkö 1892, viemäri 1907 ja vesijohtoverkosto 1915. 1920-luvulla Kuopiossa rikkoontui 20000 asukkaan raja.
Kuopion ensimmäisten jalkapallojen esitetään ponnahdelleen lajiharrastusmielessä kansakoulujen pihamailla syksyllä 1908. Ensimmäiseksi Kuopiossa pelatuksi seurojen väliseksi jalkapallo-otteluksi esitetään 12.6.1910 Väinölänniemellä pelattua ottelua VPK:n Osmo vastaan Kuopion Riento, jonka Riento voitti.
Kuopion Riento ja Kuopion Reipas ottivat jalkapallon virallisesti toimintaansa vuonna 1915. Seuraavina vuosina mukaan tulivat VPK:n urheiluseura Osmon Pojat, 1919 perustettu Männistön Elo, 1920 perustettu Kuopion Urheilu-Veikot ja 1923 perustetut Kuopion Palloseura ja Savon Sisu. Palloliiton toimintaan kuopiolaisseurat tulivat 1919, kun Reippaalla oli edustaja paikalla liiton vuosikokouksessa.
Riento, Elo ja 1928 perustettu Kuopion Kisa-Veikot olivat [[Työväen Urheiluliitto]|TUL:n]] seuroja ja siten Palloliiton toiminnan ulkopuolella. Urheilu-Veikot, Sisu ja Reipas olivat puolestaan yleisseuroja, joissa jalkapallo oli vain yksi monista lajeista.
Työläisnuoriso perustaa Elon

Männistön työläisnuoriso oli 1919 ensimmäisenä perustamassa Kuopioon seuraa, joka oli päätyvä valtakunnan ylimmälle tasolle. Kuopion Elo (tunnetaan myös Voimistelu- ja Urheiluseura Männistön Elona) perustettiin 27. toukokuuta 1919 rautatieläisten talossa Maaherrankadulla. Elo on Kuopion vanhin toimiva jalkapalloseura (tilanne kauden 2018 jälkeen). Elolle löytyy virallinen rekisteröinti vuodelta 1947.
(Elon perustamispäivä voi olla eo. aikaisemmin tai myöhemmin, koska Savon Kansa –lehden uutinen 27. toukokuuta 1919 (s3-4) kertoo: ”Männistön työläisnuoriso on perustanut äskettäin v- ja u-seuran nimellä ”Elo” ja samalla valittiin 3-henkinen toimikunta, jonka tehtävä on neuvotella Kuopion työväen v- ja u-seura Riennon kanssa seuran liittymisestä haaraosastona Rientoon. Elon jäsenluku on jo vähän yli sadan.”)
Elo on pelannut pääsarjassa kolmena kautena (1969-70 ja 1982). Paras sija on ollut yhdeksäs 1969.
10. huhtikuuta 1991 Elon yleiskokous teki päätöksen luopua ykkösen kauden 1991 sarjapaikastaan. Luopumisen syy oli ex-puheenjohtaja Tuomo Yläkorholan aiheuttama taloudellinen umpikuja. Elo oli kuukautta aikaisemmin kerennyt voittaa ykkösdivisioonan hallimestaruuden Oulussa.
Toiminnan loppumisen jälkeen seurasi fuusioyritelmä FC Kuopio (KPT:n kanssa). Missään vaiheessa 1990 sarjapelaamisen loppumisen jälkeen seuraa ja yhdistystä ei lakkautettu. 2011 syksyllä valittiin uusi johtokunta ja nukkuvaa seuraa alettiin herätellä. Seuraavana vuonna Elo palasi jalkapallon pariin Itä-Suomen piirin Viitosessa 2012. Elo sai pelaajat Etelä-Kuopion Ilvekseltä. Paluuottelu Elo–Kings SC (2–2) pelattiin 5. toukokuuta 2012 Keskuskentällä.
Kuopion Riento TUL:n finaalissa 1920

Kuopion Riennossa jalkapalloa alettiin pelata 1907. Työväen urheiluseuroista Rientoa aikaisemmin jalkapalloilun olivat aloittaneet vain Kotkan Riento ja Helsingin Ponnistus (1906). Samoihin aikoihin Riennon kanssa alkoivat Turun Pyrkivä ja Tampereen Yritys.
Työväen Urheiluliitto (TUL) perustettiin 26. tammikuuta 1919. Jalkapallo ei ollut alussa liiton ohjelmassa; jalkapallojaosto perustettiin 16.10.1919.
TUL:n kilpailutoiminta alkoi 1920. Pohjois-Savon ja Kainuun piirin mestaruusottelussa pelasivat Kuopion Riento ja Männistön Elo (6 – 0). Piirien mestarit pääsivät osallistumaan liiton mestaruuskilpailuihin. Finaali pelattiin 10. lokakuuta 1920 Eläintarhan Urheilukentällä Helsingissä, ja paikallinen Kullervo voitti Kuopion Riennon 13 – 1.
TUL lopetti oman jalkapallotoimintansa 1956, ja sen 115 seuraa liittyivät jalkapalloilun osalta SPL:oon. Vuonna 1960 TUL otti jalkapalloilun uudelleen ohjelmaansa.
Kuopion Palloseura perustetaan

Kesällä 1922 jalkapalloa Kuopiossa pelasivat ainakin paikallisista seuroista Kuopion Reippaan Palloilijat, Osmon Pojat, Urheilu-Vaikot, Elo ja Riento.
1920-luvulla Reippaasta alkoi erota lajijaostoja tarkoituksenaan perustaa omia seuroja.
7. maaliskuuta 1923 kuusitoista henkilöä piti Kuopion Seurahuoneella kokouksen, jonka tavoitteena oli jalkapallon erikoisseuran perustaminen. Yhdeksän päivää myöhemmin pidettiin 25 hengen voimin samassa paikassa varsinainen Kuopion Palloseuran perustamiskokous, jossa puhetta johti varatuomari Lauri Backman. Seuran ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Ali Rautakorpi.
Antti A. Arposen toimittamassa ensimmäisessä kuopiolaisen jalkapalloilun kokonaisesityksessä esitetään uudesta seurasta (Kuopion Palloseura), että sillä oli ”innostusta, mutta paljon puutteita: kenttäolot olivat 1920-luvulla alkeelliset, pelaajien sääntötuntemus oli heikko, valmennusopeista ei ollut tietoakaan, Palloliiton organisaatio oli puutteellinen ja seuran taloudelliset mahdollisuudet olivat hyvin vähäiset.”
Kuopion Palloseuran nimi lyhennettiin alkuvuosina KPS:ksi, kunnes Hufvudstadsbladet keksi 1934 lyhenteen KuPS. Vuonna 1935 KuPS otti käyttöön keltamustan peliasun.
KuPS on saavuttanut kausi 2019 mukaan lukien yhteensä kuusi Suomen mestaruutta (1956, -58, -66, -74,  -76 ja 2019), 10 hopeaa (1950, -54, -64, -67, -69, -75, -77, -79, 2010 ja -17) ja kaksi pronssia (1953 ja 2018). Suomen cupin voittoja KuPS:lla on kaksi (1968 ja 1989) ja Liigacupin voittoja yksi (2006). Kaikkien aikojen maratontaulukossa KuPS on 63 pääsarjakaudellaan (2019 kausi laskettu mukaan) neljäs, edellään HJK, TPS ja Haka.
KuPS piti pitkään hallussaan ennätystä pelata putoamatta peräkkäisiä kausia pääsarjassa, 44 (1949-92). Ennätys rikkoontui vasta 2008, kun HJK pelasi 45:nnen peräkkäisen kautensa.
Palloliiton Savon piiri syntyy

2. toukokuuta 1926 Kuopiossa pidettiin Suomen Palloliiton Savon piirin perustamiskokous. Kuopiolaisseuroista mukana olivat Kuopion Palloseura ja Osmon Pojat, muut olivat Kajaanin Palloilijat, Warkauden Sk:n (Suojeluskunnan) Palloilijat ja Iisalmen Palloilijat.
Savon piiri kattoi aluksi alueen, jolla sijaitsivat muun muassa kaupungit Kajaani, Iisalmi, Kuopio, Varkaus, Mikkeli, Jyväskylä ja Savonlinna. Piirin mestaruudesta (”Savon-malja”) pääsivät ottelemaan Suomen Palloliittoon kuuluneet piirin alueen seurat. Ensimmäinen kilpailu pelattiin kesäkuussa 1926. Kilpailuun ilmoittautui 6 seuraa, joista kaksi Kuopiosta. K.P.S. voitti ensin Kuopion Osmon, sitten Iisalmen Palloilijat ja hävisi loppuottelussa Väinälänniemellä 27. kesäkuuta Warkauden sk:n Palloilijoille 2–3.
Vuosien 1926-29  Savon-malja –kilpailuun osallistunut kolmas kuopiolaisseura oli Savon Sisu (1929). Kuopion Palloseura hävisi myös 1927–29 Savon-malja–loppuottelut. Voittajana oli kolme kertaa peräkkäin Mikkelin Kilpa-Veikot.
Kuopion Pallo-Toverit perustetaan

Kuopion Palloseurassa oli 1930-luvun alussa sisäisiä ristiriitoja, jotka puhkesivat julkiseksi hajaannukseksi syksyllä 1931.
Riita ratkesi kun 18. lokakuuta 1931 kaupunkiin perustettiin toinen jalkapalloseura, Kuopion Pallo-Toverit (KPT). Seura hyväksyttiin Suomen Palloliiton jäseneksi 23. tammikuuta 1932 pidetyssä SPL:n edustajakokouksessa.
Kuopion Pallotoverit (K.P.T.) ry on rekisteröity 18.3.1933. Yhdistys on edelleen elossa. KPT:n nimi oli Koparit pari viikkoa tammikuussa 1982. Seuran yleinen kokous päätti, että seuran uudeksi nimeksi tulisi Koparit ry. Nimen muuttaminen vaati sääntöjen mukaan kuitenkin vielä toisen yleisen kokouksen hyväksynnän. Kokous päätettiin pitää kahden viikon kuluttua. Seuran vanhempi polvi vetosi vanhan nimen puolesta voimakkaasti sekä jäsenistöön että seuran johtoon. Johtokunta päätti perääntyä. Vanha nimi säilyisi virallisena nimenä, mutta käyttöön lanseerattaisiin ”markkinointinimi” Koparit, jota käytettäisiin myös kilpailutoiminnan yhteydessä.
28. syyskuuta 1991 pelattiin Kakkosdivisionnan pohjoislohkossa Seinäjoella Sepsi-78 vastaan KPT. Kotijoukkue voitti kauden viimeisen ottelun 4 – 0. KPT ei pystynyt uusimaan sarjapaikkaansa kauden peleistä saadulla yhdellä tasapelipisteellään. ”Viimeiset (toistaiseksi?) ottelunsa vihreäpaidat pelasivat vuonna 1991” kirjoittaa seurahistorian esipuheessa 18.10.2011 Jussi Tuovinen.
KPT ja Elo fuusioituivat 1991 (ks. FC Kuopio); fuusioseura ei toiminut kauaa. KPT ei ole osallistunut kilpailutoimintaan 1991 jälkeen. Seuraa ei kuitenkaan haluta lakkauttaa. KPT aikoo pitää 2016 loppuvuoden aikana vuosikokouksen pysyäkseen jatkossakin Patentti- ja rekisterihallituksen yhdistyslistalla ja pitääkseen optionsa kilpailutoimintaan osallistumiseen avoimena.