Tanikaze
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Japanin 1. laivaston 1. hävittäjälaivueen 17. hävittäjäviirikköön päällikkönään Katsumi Motoi. Se lähti 18. marraskuuta 1941 laivueen mukana Saekista Iturupiin Kuriileilla, minne se saapui 22. marraskuuta. Alus suojasi 7. joulukuuta amiraali Nagumon Pearl Harboriin hyökännyttä laivastoa ja 21.–23. joulukuuta lentotukialuksia Hiryū ja Sōryū hyökättäessä Wakelle, minkä jälkeen se palasi 29. joulukuuta Kureen.
Alus suojasi 8.–14. tammikuuta 1942 lentotukialusosastoa Japanista Trukille ja edelleen hyökättäessä 20. tammikuuta Rabauliin. Se suojasi 23. tammikuuta Kagaa ja Akagia näiden suojatessa maihinnousuosastoja Rabaulissa ja Kaviengissa, minkä jälkeen alus palasi 27. tammikuuta Trukille. Helmikuun alussa alus suojasi lentotukialusosastoa, joka etsi Yhdysvaltain laivaston lentotukialuksia. Tanikaze palasi 8. helmikuuta osaston mukana Palaulle. Se suojasi lentotukialusosastoa, joka iski 19. helmikuuta Darwiniin. Alus palasi osaston mukana 21. helmikuuta Staring Bayhin, josta se lähti 25. helmikuuta saman osaston mukana Jaavan eteläpuolelle.
Alus suojasi 7. maaliskuuta Joulusaaria tulittaneita taistelulaivoja Kongo ja Haruna. Alus palasi operaatiosta 11. maaliskuuta Staring Bayhin, josta se suojasi 27. maaliskuuta Intian valtamerelle matkannutta lentotukialusosastoa, joka iski 5. huhtikuuta Colomboon ja 9. huhtikuuta Trincomaleehen. Operaatiosta palattuaan alus siirrettiin 10. huhtikuuta 17. hävittäjäviirikön mukana 1. laivaston 10. hävittäjälaivueeseen. Alus saapui 27. huhtikuuta Kureen, jossa se siirrettiin telakalle huollettavaksi.
Alus suojasi 4.–5. kesäkuuta Midwayn taistelussa amiraali Nagumon iskuosastoa, jolloin hävittäjä vaurioitui ilmahyökkäyksessä. Aluksen taaemmassa tykkitornissa tapahtui räjähdys lähelle osuneen pommin sirpaleista, mikä surmasi kuusi miehistönjäsentä. Alus siirrettiin 14. heinäkuuta 10. hävittäjälaivueen mukana Japanin 3. laivastoon.
Alus lähti 8. elokuuta Kuresta Saipanin kautta Trukille, jonne se saapui 14. elokuuta. Se kuljetti 16. elokuuta Guadalcanalille täydennyksiä palaten paria päivää myöhemmin Trukille, josta se lähti 20. elokuuta edelleen Rabauliin. Alus suojasi 25. elokuuta Milnenlahden miehitysosastoa. Tanikaze suojasi 28.–29. elokuuta joukkojenkuljetusta Rabaulista Milnenlahteen, minkä jälkeen se matkasi Shortlandsiin. Alus kuljetti 1. syyskuuta täydennyksiä Guadalcanalille. Alus suojasi 4. syyskuuta saattueen Shortlandsista Rabauliin, jonne se saapui 6. syyskuuta. Alus teki partiomatkoja Trukin pohjoispuolella, kunnes se osallistui 26. lokakuuta amiraali Aben osaston mukana Santa Cruzin taisteluun. Alus suojasi taistelun jälkeen vaurioituneen risteilijä Chikuman matkan Trukille, jonne alukset saapuivat 29. lokakuuta.
Alus suojasi 2. marraskuuta Zuihoa ja Kumanoa Trukilta Japaniin, jonne osasto saapui 7. marraskuuta. Tanikaze siirrettiin telakalle. Alus suojasi 22. marraskuuta joukkojenkuljetusta Kuresta Manilan kautta Rabauliin Kumanon kanssa. Osasto saapui 4. joulukuuta Rabauliin, josta se jatkoi seuraavana päivänä Shortlandsiin. Alus kuljetti 7. ja 11. joulukuuta täydennyksiä Guadalcanalille sekä 16. ja 21. joulukuuta Mundalle. Alus suojasi 25. joulukuuta Rabaulin edustalla vaurioituneita Uzukia ja Nankaimarua. Alus suojasi 26.–27. joulukuuta joukkojenkuljetusta Rabaulista Shortlandsin kautta Uuteen Georgiaan.
Tanikaze suojasi 5. tammikuuta 1943 joukkojenkuljetussaattueen Rabaulista Laeen palaten 10. tammikuuta saattueen mukana Rabauliin, josta se lähti 13. tammikuuta Shortslandsiin. Alus lähti 14. tammikuuta toimittamaan täydennyksiä Guadalcanalille ja sen päällikkö kaatui seuraavana päivänä ilmahyökkäyksessä. Alus oli 16.–26. tammikuuta Rabaulissa korjattavana, minkä jälkeen se palasi Shortlandsiin. Alukselle saapui 25. tammikuuta uusi päällikkö Tomura Kiyoshi, jonka alaisuudessa tehtiin kolme päivää myöhemmin ensimmäinen tehtävä kuljetettaessa joukkoja Russelin saarelle. Alus evakuoi 1. ja 4. helmikuuta joukkoja Guadalcanalilta sekä 7. helmikuuta suojasi joukkojen evakuointia Russelin saarelta, minkä jälkeen se matkasi 8. helmikuuta Rabauliin.
Alus lähti 11. helmikuuta Rabaulista Trukille, jonne se saapui 14. helmikuuta. Se suojasi 29. maaliskuuta saattueen Trukilta Rabaulin kautta Palaulle, jonne se saapui 3. huhtikuuta. Palaulta alus lähti 6. huhtikuuta suojaten saattueen Hansan lahteen ja Wewakille palaten Palaulle 20. huhtikuuta. Se lähti Palaulta 24. huhtikuuta Trukille, jonne se saapui kaksi päivää myöhemmin. Matkan aikana aluksen uudeksi päälliköksi määrättiin Maeda Shinichiro, koska Tomura sai määräyksen siirtyä taistelulaiva Mayan komentajan apulaiseksi. Alus suojasi 28. huhtikuuta Irakon Trukilta Iwo Jimalle, jonne alukset saapuivat 1. toukokuuta. Tehtävästä vapauduttuaan Tanikaze metsästi sukellusveneitä Iwo Jiman ja Saipanin välisellä merialueella.
Alus lähti 13. toukokuuta Saipanilta saattueen mukana Jokosukaan, jonne se saapui 18. toukokuuta. Jokosukassa se siirrettiin telakalle korjattavaksi. Alus lähti 16. kesäkuuta laivaston mukana Jokosukasta Trukille, jonne saavuttiin 21. kesäkuuta. Seuraavana päivänä alus kuljetti joukkoja Nakan ja Isuzun kanssa Trukilta Naurulle, mistä alukset palasivat 28. kesäkuuta. Alus saattoi 30. kesäkuuta Chokain Trukilta Rabauliin, mistä Tanikaze jatkoi 2. heinäkuuta matkaansa Shortlandsiin. Alus suojasi 5. heinäkuuta joukkojen kuljetusta Kolombangaralle, kun osasto joutui taisteluun Yhdysvaltain laivaston osaston kanssa. Alus oli seuraavana päivänä mukana upottamassa risteilijä USS Helenaa. Se itse kärsi vaurioita räjähtömättömän kranaatin osumasta. Alus suojasi 9. heinäkuuta vastaavaa joukkojenkuljetusoperaatiota.
Rabaulista alus lähti 13. heinäkuuta Trukille, jonne se saapui kaksi päivää myöhemmin. Se suojasi 19. heinäkuuta Junyon Kureen, jonne alukset saapuivat 24. heinäkuuta. Alus lähti 15. elokuuta Junyon kanssa Saekista Singaporeen, jossa ne viipyivät 28. elokuuta – 4. syyskuuta. Alukset olivat 11. syyskuuta jälleen Kuressa. Se suojasi 19. syyskuuta Junyoa kuljetettaessa joukkoja Iwakumista Trukille, jonne saavuttiin 24. syyskuuta. Pari päivää myöhemmin alus lähti Kison ja Taman kanssa kuljettamaan joukkoja Trukilta Ponapeen, mistä ne palasivat 24. syyskuuta. Alus lähti 17. lokakuuta Trukilta laivastoa suojaten Eniwetokille vastaanottamaan mahdollista Yhdysvaltain laivaston iskua, minkä jälkeen alus palasi osaston mukana Trukille 26. lokakuuta. Alus suojasi 31. lokakuuta Junyon, Unyon, Yamashiron ja Isen Trukilta Kureen, jossa se siirrettiin telakalle huollettavaksi. Telakoinnin aikana aluksen takatorni mahdollisesti korvattiin kahdella kolmiputkisella 25 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Aluksen komentaja vaihtui 8. marraskuuta, kun Ikeda Shunsaku vapautti Maedan tehtävästä.
Alus suojasi 26. marraskuuta Shokakun Jokosukasta Trukille, jonne alukset saapuivat 17. joulukuuta. Se suojasi 20.–25. joulukuuta Yamaton Jokosukasta Trukille. Alus suojasi 29. joulukuuta Kumanoa ja Suzuyaa kuljetettaessa joukkoja Trukilta Kaviengiin, mistä alukset palasivat Trukille 1. tammikuuta 1944. Tanikaze avusti 2. tammikuuta 1944 Trukin edustalla torpedoitua joukkojenkuljetusalus Kiyozumimarua, minkä jälkeen se hinasi vaurioituneen Nakan Trukille, jonne alukset saapuivat 8. tammikuuta. Alus suojasi 10.–27. tammikuuta tankkerisaattueen Trukilta Palaulle ja takaisin. Alus lähti 1. helmikuuta laivasto-osaston mukana Trukilta Palaulle, jonne se saapui 4. helmikuuta. Alus palasi 8. helmikuuta Trukille, mistä se suojasi 10. helmikuuta osaston Palaulle.
Alus suojasi 16. helmikuuta osaston Palaulta Linggaan, jonne se saapui 21. helmikuuta. Se suojasi 11. maaliskuuta saattueen Linggasta Palaun kautta Davaoon, jonne alus saapui 1. huhtikuuta. Alus suojasi 8. huhtikuuta saattueen Davaosta Tarakanin ja Balikpapanin kautta Saipanille, jonne saattue saapui 26. huhtikuuta. Se suojasi saattueen 29. huhtikuuta Saipanilta Balikpapanin ja Davaon kautta Tawitawille, jonne alus saapui 19. toukokuuta.
Yhdysvaltain laivaston sukellusvene USS Harder (komentajakapteeni Samuel D. Delaney) upotti 9. kesäkuuta 1944 torpedoimalla Tanikazen Sibutun salmessa Tawitawilla 170 kilometriä Basilanista lounaaseen. Aluksen tuhossa menehtyi 114 miehistönjäsentä. Urakazen miehistö pelasti 126 eloonjäänyttä. Pelastuneiden joukossa oli aluksen päällikkö Ikeda, joka kuoli 11. kesäkuuta saamiinsa vammoihin.