Voodoo
Haitin voodoon erityispiirteet

Haitin voodoo pohjautuu Dahomeysta tuotujen fon-orjien uskontoon, johon sekoittui katolisuutta sekä taino-, arawak- ja karibi-intiaanien uskontoa. Haitin voodoota leimaa etenkin orjuudesta vaikutteita saanut kuoleman tematiikka, johon kuuluvat zombit, ihmissudet, vampyyrit ja ihmisuhrit.
Haitiin tuodut orjat saivat Haitilla muodollisen kristillisen kasteen, mutta eivät muuta uskonnollista kasvatusta. Haitin itsenäistyttyä 1804 myös maan katolinen vaikutus väheni Vatikaanin katkaistua välinsä siihen. Haitilaiset jatkoivat afrikkalaisjumaliensa palvontaa mutta samaistivat heidät katolisiin pyhimyksiin. Katolisuus jäi vain pintasilaukseksi kun uskonnon ajatusmaailma säilyi afrikkalaisena.
Haitin voodoossa on yksi Jumala, Bondye. Muut henkiolennot kuuluvat kolmeen pääluokkaan:
Loat: sukulaisten henget, maailmankaikkeuden päävoimien kuten hyvyyden, pahuuden, lisääntymisen, terveyden ja kaiken päivittäisen elämän osa-alueiden henget. Loat valtaavat ihmisen uskonnollisissa seremonioissa antaakseen viestejä tulevista asioista.
Kaksoset: vastakohtaisuuksien kuten hyvän ja pahan tai onnen ja surun voimat. Kaksosia kunnioitetaan, jotta ne auttavat saavuttamaan paremman puolen elämästä.
Vainajat: lähinnä oman suvun vainajien sielut, joita suku ei ole vielä lunastanut itselleen.
Loia on kolmea tyyppiä: rada, petro ja ghede. Radat ovat afrikkalaisten esi-isien henkiä, ylväitä ja hyväntahtoisia. Heitä säestävä rummutus on tasaista ja heidän valtaamansa ihmiset tanssivat ja laulavat kauniisti. Petrot syntyivät orjuuden aikoihin ja ovat siksi raivoissaan. Petroja säestää epätasainen rummutus. Ghedet ovat esi-isien henkiä, jotka ovat linkki Afrikan ja Haitin välillä. He ovat öykkäröiviä ja rivoja ja haluavat shokeerata ja huvittaa ihmisiä. Gheden valtaama ihminen tanssii kaksimielisesti, juopottelee ja käyttäytyy törkeästi.
Keskeisiä loia ovat:
Legba: vanha mies, joka on Maan ja Näkymättömien maailman välinen portinvartija. Hän on elämän alku.
Kalfu: vaarallinen yön henki, jonka tunnus on Kuu.
Papa Ghede: kuoleman ja ylösnousemuksen loa, hassuttelija ja eroottinen.
Dumballah: isähahmo, hyvä käärme, rauhan lähde, jota rakastetaan.
Agwe: merien valtias, rannikon asukkaiden suuresti kunnioittama.
Ogoun: soturi, politiikan voima, väkivaltainen.
Erzulie: maanäiti, rakkauden jumalattaren henki, kauneuden muusa. Yhdistetään vahvasti Neitsyt Mariaan.
Keskeistä Haitin voodoossa on parantaminen. Parantajat parantavat yrteillä, uskolla ja nykyisin myös lääkkeillä.
Miespapit (houngan) ja naispapit (mambo) toimivat parantajina, uskonnollisten seremonioiden johtajina henkien lepyttämiseksi, uusien pappien initioijina, ennustajina ja unien selittäjinä, loitsujina ja suojelijoina, sekä taikajuomien tekijöinä.
Voodoo-menot järjestetään Legballe pyhitetyn paalun ympärillä joko temppelissä tai ulkona katoksen alla. Alttarin merkitys on suuri, ja se on usein koristeltu prameasti kankailla, henkiin liittyvillä esineillä, kynttilöillä ja veve-kuvioilla. Seremonioissa soitetaan rumpuja ja tanssitaan ahkerasti. Loat valtaavat osallistujia. Usein suoritetaan eläinuhri, jolla vapautetaan elämä loille. Yleisimpiä uhrieläimiä ovat linnut. Eläinten veri pirskotellaan alttarille, minkä jälkeen eläimet keitetään, ja ne syödään yhdessä. Hengille uhrataan myös muuta ruokaa.
Yhdysvaltalaisissa elokuvissa ja kirjallisuudessa haitilainen voodoo on usein esitetty ennakkoluuloisen karmivana, seksuaalisena ja verenhimoisena mustana magiana, mistä tunnetuimpia esimerkkejä ovat zombielokuvat.