stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sata salamaa

| Sata salamaa Vicky Rosti |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1987
 Studio : Takomo-studiot, Helsinki   MTV-studiot, Helsinki (1)
 Julkaistu: 1987
 Formaatti: LP-levy (FGL 4016)   C-kasetti (FGK 4016)
 Tuottaja(t): Kassu Halonen
 Tyylilaji: iskelmä, pop
 Kesto: 40.06
 Levy-yhtiö: Flamingo Music
 Levymerkki: Flamingo
Listasijoitukset
  Suomi: Ei listasijoitusta.
muut julkaisut
| Oon voimissain 1979 | Sata salamaa 1987 | Parhaat 1989 |
Sata salamaa on suomalaisen iskelmälaulaja Vicky Rostin kuudes, vuonna 1987 julkaistu studioalbumi. Rosti edusti nimikappaleella Suomea vuoden 1987 Eurovision laulukilpailussa.
Kappaleet

Kaikki sovitukset Kalervo Halonen, ellei toisin mainittu.
| --- | --- |
 A-puoli Sata salamaa – 3.00 (säv. Petri Laaksonen, san. VeePee Lehto)  Ole mulle totta – 3.44 (säv. Anna Babitzin, san. Vexi Salmi)  Aamuinen tähdenlento – 4.04 (säv. P. Laaksonen, san. Hector)  Jee, jee vapauteen – 4.00 (säv. & san. Liisa Akimof)  Erämaa – 4.49 (säv. K. Halonen – Kristian Jernström, san. Erkka Kettunen) :  B-puoli Sata lintua – 4.15 (säv. K. Halonen, san. Hector)  Päivä ilman kahvia – 3.31 (säv. Hector, san. Esa Kaartamo)  Parhaimmat päivät – 3.39 (säv. K. Halonen, san. V. Salmi)  Ja sydän lyö – 3.52 (säv. K. Halonen, san. E. Kettunen)  Vicky Rosti ja Esa Kaartamo: Miksei mun kitara soi – 4.33 (säv. , san. & sov. E. Kaartamo) 
Lähteet:
Tekijät > Muusikot

Vicky Rosti – laulu, taustalaulu (6)
Esa Kaartamo – laulu (10), taustalaulu (6)
Kisu Jernström ja Kim Lönnholm – taustalaulu (6)
Kassu Halonen – kosketinsoittimet, taustalaulu
Juha Björninen – kitarat
Jarmo Nikku – kitarat (kaikki paitsi ”Sata salamaa”)
Häkä Virtanen – basso (kaikki paitsi ”Ja sydän lyö”)
Miri Miettinen – rummut (kaikki paitsi ”Ja sydän lyö”)
Lähde:
Tekijät > Tuotanto

Kassu Halonen – tuottaja
Takomo-studiot / Dan Tigerstedt – äänitys ja miksaus (kaikki paitsi ”Sata salamaa”)
MTV-studiot / Jari Laasanen – äänitys ja miksaus (”Sata salamaa”)
Jussi Aalto / Atelier Arkadia – valokuvaus
Marjo Lehtosalo – kannen suunnittelu
Lähteet:
Among Us 3D

| Among Us 3D |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Schell Games Innersloth
Julkaisija:  Innersloth
Jakelija:  Steam
Pelisarja:  Among Us
Pelimuoto:  monipeli
Alusta:  Microsoft Windows
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
  [ ohje ]  
Infobox OK       : 
Among Us 3D on Schell Gamesin ja InnerSlothin kehityksessä oleva videopeli, joka julkaisuaikaa ei ole julkistettu. Peli sijoittuu avaruusteemaiseen ympäristöön, jossa 4–10 pelaajaa kiertää ympäri avaruusalusta joko valmistelemassa sitä laukaisua varten tai sabotoimassa sitä ja sen miehistöä riippuen siitä, kumpaan joukkueeseen he kuuluvat. Among Us 3D tulee olemaan yhteensopiva Among Us VR:n kanssa, mutta ei alkuperäisen Among Usin.
Przemysł II
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Przemysł II Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Titaniciin liittyvät salaliittoteoriat

Titaniciin liittyvät salaliittoteoriat ovat RMS Titanicin uppoamiseen vuonna 1912 liittyviä salaliittoteorioita ja taikauskoisia käsityksiä.
On esimerkiksi väitetty, että Titanicin työnumero oli telakalla 390904 ja että se olisi tuottanut epäonnea, koska numerosarjan peilikuva voidaan lukea ”NO POPE” eli ”ei paavia”. Toisen selityksen mukaan kiireessä rakennetun kaksoispohjan väliin jäi kuolleita rakentajia, joiden sielut olisivat aiheuttaneet onnettomuuden. Ensimmäisen väitteen mukainen työnumero on kuitenkin vain tarinaa, eikä telakan rakennusmiehiä kadonnut selittämättömästi työn aikana.
Titanicin uppoamisen syyksi on myös ehdotettu ”Titanicin kirousta”. Onnettomuus on esimerkiksi liitetty Hope-timantin kiroukseen, vaikka timantti ei koskaan edes ollut Titanicissa. Kirouksen aiheuttajaksi on esitetty myös Amon-Ran -temppelin papittaren 1890-luvulla Egyptistä löydettyä muumiota, jonka sen omistaja William Thomas Stead olisi kätkenyt Titanicin lastiin. Hänen väitetään ostaneen muumion British Museumista. Todellisuudessa muumiota ei ole koskaan säilytetty British Museumissa, missä on edelleenkin näytteillä ainoastaan sen sarkofagin kansi.
Titanicin uppoamisen jälkeen joulukuussa 1913 perustettiin Yhdysvaltain keskuspankki Federal Reserve System. Salaliittoteoreetikot ovat pyrkineet yhdistämään tapahtumat esittämällä, että Titanicilla menehtyneet John Jacob Astor IV, Isidor Straus ja Benjamin Guggenheim olisivat olleet Federal Reserven perustamista vastaan ja että Titanic olisi upotettu tarkoituksella heidän pois tieltä raivaamisekseen. Jesuiittoja, J. P. Morgania ja Rothschildin sukua on esitetty Titanicin upottamisen määränneeksi tahoksi. Uppoamisen syyksi on esitetty myös paljastumatta jääneen Saksan laivaston sukellusveneen laukaisemia torpedoja tai yhteentörmäystä Titanicin kanssa.
Eräistä Titanicista otetuista kuvista on esitetty teorioita, että Titanicin oikeassa kyljessä näkyy vaurioita tulipalosta. Yksi konemiehistä kertoi, että laivan hiilivarastoissa oli ollut peräti kolme viikkoa kestänyt tulipalo, joka saatiin sammutettua. Tämä oli tapahtunut jo Titanicin rakennusvaiheessa. Konemies kertoi tulipalon olleen niin voimakas, että runko oli hehkunut punaisena kuumuudesta. Vauriota ei ollut korjattu, vaan se oli maalattu pois näkyvistä. Teorian mukaan tulipalo olisi heikentänyt laivan runkoa, joka repesi törmäyksessä.
Tripitaka

Tripitaka
Tripiṭaka (त्रिपिटक "kolme koria" sanskritiksi; paaliksi: Tipiṭaka; hanzi: 三藏, Sānzàng (pinyin); japaniksi: Sanzo; khmeriksi: ត្រៃបិតក Traipětâk; koreaksi:  삼장 Samjang; thaiksi: ไตรปิฎก Traipidok; vietnamiksi: Tam tạng) on buddhalaisuuden kirjallinen kaanon. Tipitakan sisältö vaihtelee suuntauksesta riippuen, länsimaissa näistä parhaiten tunnettu on Theravada-koulukunnan ns. paali-kaanon.
Tripitakan kolme koria

Tripitakan taustana oli suullisena perintönä välittynyt kaksiosainen ns. alkukaanon, jonka muodostivat sääntökokoelma ja sutrakokoelma. Useita vuosisatoja myöhemmin mukaan liitettiin ns. abhidharma-kirjoitukset.. Kokoelman nimi tulee siitä, että näitä kolmea eri osaa säilytettiin perimätiedon mukaan kolmessa eri korissa (tri- 'kolme', piṭaka 'kori'). Nämä kolme koria ovat:
Vinaya piṭaka (paaliksi ja sanskritiksi sama) koostuu munkkien ja nunnien tai sanghan eettisistä säännöistä.
Sutta piṭaka (sanskritiksi: Sūtra piṭaka) muodostuu nimensä mukaisesti sūtrista, eli Buddhan tai hänen lähimpien oppilaidensa opetuksista,
Abhidhamma piṭaka (sanskritiksi: Abhidharma piṭaka), joka on osista nuorin ja joka muodostuu lähinnä sutrien systematisointi- ja kommentaarikirjallisuudesta. Sen sisältö tosin vaihtelee eri versioissa suuresti.
Tripitakan muotoja

Kolme tärkeintä Tripitakan muotoa ovat:
Theravada-koulukunnan pāli-kaanon, josta käytetään yleensä paalinkielistä nimeä Tipiṭaka.
Itäaasialainen Tripitaka tai Kiinalainen Tripitaka, joka on edellistä huomattavasti laajempi ja joka on säilynyt useina erilaajuisina kiinankielisinä kokoelmina. Näistä kokoelmista laajin on Tripitaka Koreana eli Palman Daejanggyeong. Standardilaitokseksi on kuitenkin vakiintunut osittain Tripitaka Koreanaan pohjautuva japanilainen Taishō Shinshū Daizōkyō (大正新脩大藏經, Tokio, 1924–34), josta yleensä käytetään lyhyempää nimeä Taishō Tripiṭaka. Tämä kokoelma sisältää materiaalia paitsi Nikāya-koulunkuntien Pāli-kaanonista, myös ns. Mahāyāna-sūtrat.
Tiibetiläinen (tai tiibetiläis-mongolialainen) kaanon, eli Kanjur, joka sisältää Nikāya- ja Mahāyāna-suuntausten kirjoitusten lisäksi tantrisia kirjoituksia. Kanjuriin liittyy myös Tenjur-niminen kommentaarikokoelma. Tiibetiläinen kaanon on erittäin laaja ja sisältää myös materiaalia, joka ilmeisesti on ollut alun perin sanskritinkielistä, mutta joka ei ole säilynyt kuin tiibetinkielisinä käännöksinä.
Aiheesta muualla

https://www.accesstoinsight.org/tipitaka/ The Teachings of the Buddha (englanniksi)
https://suttafriends.org/help/about/
Sako TRG

Sveitsin armeijan Scharfschützengewehr 04 (Sako TRG-42)
Sako TRG on Sakon valmistama pulttilukkoinen tarkkuuskivääri. Aseesta on useita malleja, joista yleisimmät TRG-22 ja TRG-42 ovat useiden maiden ase- ja poliisivoimien käytössä. Suomen puolustusvoimat käyttää mallia TRG-42 nimikkeellä 8,6 TKIV 2000. Ensimmäiset 1980-luvun lopulla kehitetyt mallit olivat TRG-21 ja TRG-41. Vuonna 2011 esiteltiin aiempaa modulaarisempi TRG M10, jonka kaliiperia voi muuttaa piippua vaihtamalla. TRG perustuu enemmän Valmet Sniperiin kuin Sako Targettiin.
TRG-22 on saatavissa kaliiperissa .308 Winchester, .260 Remington ja 6.5 mm Creedmoor. TRG-42 on saatavilla .300 Winchester Magnum- ja .338 Lapua Magnum -kaliiperisena.
Riihimäellä valmistettua Sako TRG -tarkkuuskivääriä on käytetty myös salamurhan välineenä ulkomailla.
Käyttäjämaat

Kivääriä on käytössä muun muassa Suomen puolustusvoimissa sekä Kanadan puolustusvoimissa. Myös New Yorkin poliisi on tilannut aseita.
Tekniset tiedot

Lippaallinen kertatuli
Kaliiperi, TRG42: 8,6 x 70 (.338 Lapua Magnum) tai  7,62 x 67 (.300 Winchester Magnum), TRG22: 7,62 x 51 (.308 Winchester), 260 remington, 6.5 creedmoor, TRG M10: .308 Win, .300 Win Magnum ja .338 Lapua Magnum.
Paino: Ilman lipasta 4,7-5,3 kg
Lipas: 338 lapua magnum 5 patruunaa, 300 win mag 7 patruunaa, TRG-22 10 patruunaa
Säädettävät poskituki ja perälevy
Tehokas ampumaetäisyys (.338 Lapua Magnum): 1 300 m (TKIV 2000), 1 400+ m (M10)
Valmistusmaa: Suomi
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
TRG Sako. Viitattu 24.3.2022. (englanniksi)
TRG M10 Sako. Viitattu 24.3.2022. (englanniksi)
Tarkkuuskivääri 8.6 TKIV 2000 tarkka-ampujan työkaluna. Lapinnuija, 2020, nro 1, s. 7.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 24.3.2022. (englanniksi)
Tarkka-ampujan käsikirja (TarkampKäsik), s. 94–99.  Helsinki:  Pääesikunta, maavoimaosasto, 2003.  ISBN 951-25-1481-8  Teoksen verkkoversio Viitattu 24.3.2022.
Kanadan jääkiekkomaajoukkue
Historia

Kanada liittyi Kansainväliseen jääkiekkoliittoon vuonna 1920. Kanadan miesten jääkiekkomaajoukkue on mitaleilla mitattuna menestynein maajoukkue. Se on voittanut maailmanmestaruuden 28 kertaa. Suomea vastaan Kanada on pelannut ensi kerran helmikuussa 1949. Ottelu pelattiin Hesperianpuistossa, jonne yleisöä saapui 8 000 henkeä. Kanada voitti ottelun huomattavan niukasti, maalein 5–4. Vuosina 1970–1976 Kanada ei osallistunut maailmanmestaruuskisoihin eikä olympialaisiin, koska Kansainvälinen jääkiekkoliitto IIHF ei tuolloin antanut ammattilaisille lupaa pelata arvokisoissa.
Vuosina 1961–1994 Kanada ei voittanut yhtään maailmanmestaruutta tai olympiakultaa.
Kanadan jääkiekkomaajoukkueen häpeäpaaluna voidaan pitää vuoden 1977 Wienin maailmanmestaruuskisojen 11–1-tappiota Neuvostoliitolle. Toisena nöyryyttävänä tappiona voidaan pitää vuoden 1981 Kanada-cupin loppuottelua, jossa Kanadan NHL-pelaajista koostunut joukkue kärsi 8–1-tappion Neuvostoliitolle. Kanada on edennyt jokaisissa maailmanmestaruuskisoissa jatkopeleihin, ja vuoteen 2021 mennessä sen huonoin sijoitus maailmanmestaruuskisoista on 8. sija vuodelta 1992.
Kanadan maailmanmestaruuskilpailut alkoivat myös vuonna 2021 erityisen huonosti, sillä se hävisi ensi kertaa kaikki kolme ensimmäistä otteluaan. Kanada ei ole kokenut vastaavaa olympialaisissakaan. Maa esimerkiksi kärsi kaikkien aikojen suurinumeroisimman tappion Yhdysvalloille, kun huomioon otetaan maailmanmestaruuskilpailut ja olympialaiset: 5–1. Lopulta Kanada voitti kuitenkin kultaa.
Historia > Kanadaa edustaneet seurat vuosina 1920–1963

| Kisat | Joukkue | Kotikaupunki |
| --- | --- | --- |
| 1920 | Winnipeg Falcons | Winnipeg, Manitoba |
| 1924 | Toronto Granites | Toronto, Ontario |
| 1928 | University of Toronto | Toronto, Ontario |
| 1930 | Toronto CCMs | Toronto, Ontario |
| 1931 | University of Manitoba | Winnipeg, Manitoba |
| 1932 | Winnipeg Hockey Club | Winnipeg, Manitoba |
| 1933 | Toronto National Sea Fleas | Toronto, Ontario |
| 1934 | Saskatoon Quakers | Saskatoon, Saskatchewan |
| 1935 | Winnipeg Monarchs | Winnipeg, Manitoba |
| 1936 | Port Arthur Bearcats | Port Arthur, Ontario |
| 1937 | Kimberley Dynamiters | Kimberley, Brittiläinen Kolumbia |
| 1938 | Sudbury Wolves | Sudbury, Ontario |
| 1939 | Trail Smoke Eaters | Trail, Brittiläinen Kolumbia |
| 1948 | Ottawa RCAF Flyers | RCAF Station Trenton, Ontario |
| 1949 | Sudbury Wolves | Sudbury, Ontario |
| 1950 | Edmonton Mercurys | Edmonton, Alberta |
| 1951 | Lethbridge Maple Leafs | Lethbridge, Alberta |
| 1952 | Edmonton Mercurys | Edmonton, Alberta |
| 1954 | East York Lyndhursts | East York, Ontario |
| 1955 | Penticton Vees | Penticton, Brittiläinen Kolumbia |
| 1956 | Kitchener-Waterloo Dutchmen | Kitchener–Waterloo, Ontario |
| 1958 | Whitby Dunlops | Whitby, Ontario |
| 1959 | Belleville McFarlands | Belleville, Ontario |
| 1960 | Kitchener-Waterloo Dutchmen | Kitchener–Waterloo, Ontario |
| 1961 | Trail Smoke Eaters | Trail, Brittiläinen Kolumbia |
| 1962 | Galt Terriers | Galt, Ontario |
| 1963 | Trail Smoke Eaters | Trail, Brittiläinen Kolumbia |
IIHF Hall of Fameen valitut pelaajat

| --- | --- |
 Roger Bourbonnais (valittu vuonna 1999)  Wayne Gretzky (2000)  Paul Henderson (2013)  Fran Huck (1999)  Marshall Johnston (1998)  Mario Lemieux (2008)  Vic Lindquist (1997)  Barry MacKenzie (1999) :  Seth Martin (1997)  Jackie McLeod (1999)  Scott Niedermayer (2015)  Terry O'Malley (1998)  Joe Sakic (2017)  Harry Sinden (1997)  Harry Watson (1998)  Steve Yzerman (2014)
Sijoitukset > Olympialaiset

1920 - kultaa
1924 - kultaa
1928 - kultaa
1932 - kultaa
1936 - hopeaa
1948 - kultaa
1952 - kultaa
1956 - pronssia
1960 - hopeaa
1964 - 4. sija
1968 - pronssia
1972 - ei osallistunut
1976 - ei osallistunut
1980 - 6. sija
1984 - 4. sija
1988 - 4. sija
1992 - hopeaa
1994 - hopeaa
1998 - 4. sija (joukkue)
2002 - kultaa (joukkue)
2006 - 7. sija (joukkue)
2010 - kultaa (joukkue)
2014 - kultaa
2018 - pronssia
2022 - 6. sija
Sijoitukset > Kanada-cup ja maailmancup

Kanada-cup:
1976 - 1. sija
1981 - 2. sija
1984 - 1. sija
1987 - 1. sija
1991 - 1. sija
Maailmancup:
1996 - 2. sija
2004 - 1. sija
2016 - 1. sija
Sijoitukset > Maailmanmestaruuskilpailut

1930 - kultaa
1931 - kultaa
1933 - hopeaa
1934 - kultaa
1935 - kultaa
1937 - kultaa
1938 - kultaa
1939 - kultaa
1947 - ei osallistunut
1949 - hopeaa
1950 - kultaa
1951 - kultaa
1953 - ei osallistunut
1954 - hopeaa
1955 - kultaa
1957 - ei osallistunut
1958 - kultaa
1959 - kultaa
1961 - kultaa
1962 - hopeaa
1963 - 4. sija
1965 - 4. sija
1966 - pronssia
1967 - pronssia
1969 - 4. sija
1970 - ei osallistunut
1971 - ei osallistunut
1972 - ei osallistunut
1973 - ei osallistunut
1974 - ei osallistunut
1975 - ei osallistunut
1976 - ei osallistunut
1977 - 4. sija
1978 - pronssia
1979 - 4. sija
1981 - 4. sija
1982 - pronssia
1983 - pronssia
1985 - hopeaa
1986 - pronssia
1987 - 4. sija
1989 - hopeaa
1990 - 4. sija
1991 - hopeaa
1992 - 8. sija
1993 - 4. sija
1994 - kultaa
1995 - pronssia
1996 - hopeaa
1997 - kultaa
1998 - 6. sija
1999 - 4. sija
2000 - 4. sija
2001 - 5. sija
2002 - 6. sija
2003 - kultaa
2004 - kultaa
2005 - hopeaa
2006 - 4. sija
2007 - kultaa
2008 - hopeaa (joukkue)
2009 - hopeaa (joukkue)
2010 - 7. sija (joukkue)
2011 - 5. sija (joukkue)
2012 - 5. sija (joukkue)
2013 - 5. sija (joukkue)
2014 - 5. sija (joukkue)
2015 - kultaa (joukkue)
2016 - kultaa (joukkue)
2017 - hopeaa (joukkue)
2018 - 4. sija
2019 - hopeaa
2021 - kultaa
2022 - hopeaa
2023 - kultaa
2024 - 4. sija
*Vuosi lihavoituna jolloin Kanada on ollut kisaisäntä.
Sijoitukset > Maailmanranking

2003 – 1.
2004 – 1.
2005 – 1.
2006 – 3.
2007 – 2.
2008 – 1.
2009 – 2.
2010 – 2.
2011 – 4.
2012 – 5.
2013 – 5.
2014 – 4.
2015 – 1.
2016 – 1.
2017 – 1.
2018 – 1.
2019 – 1.
2020 – 1.
2021 – 1.
2022 – 2.
2023 – 1.
2024 – 1.
Kokoonpanoja

Kanada-cup 1976
Olympialaiset 1980
Kanada-cup 1981
Olympialaiset 1984
Kanada-cup 1984
Kanada-cup 1987
Olympialaiset 1988
Kanada-cup 1991
Olympialaiset 1992
Olympialaiset 1994
Olympialaiset 1998
Olympialaiset 2002
World Cup 2004
Olympialaiset 2006
Maailmanmestaruuskisat 2008
Maailmanmestaruuskisat 2009
Maailmanmestaruuskisat 2010
Olympialaiset 2010
Maailmanmestaruuskisat 2012
Maailmanmestaruuskisat 2013
Maailmanmestaruuskisat 2014
Maailmanmestaruuskisat 2015
Maailmanmestaruuskisat 2017
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kanadan jääkiekkomaajoukkue Wikimedia Commonsissa
Hockey Canada home page
Kanada IIHF:n sivuilla (englanniksi)
Kanada nationalteamsoficehockeyssä (englanniksi)
Jääkiekon olympiavoittajat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1920  Kanada | 1924  Kanada | 1928  Kanada | 1932  Kanada | 1936  Iso-Britannia | 1948  Kanada |
| 1952  Kanada | 1956  Neuvostoliitto | 1960  Yhdysvallat | 1964  Neuvostoliitto | 1968  Neuvostoliitto | 1972  Neuvostoliitto |
| 1976  Neuvostoliitto | 1980  Yhdysvallat | 1984  Neuvostoliitto | 1988  Neuvostoliitto | 1992  IVY | 1994  Ruotsi |
| 1998  Tšekki | 2002  Kanada | 2006  Ruotsi | 2010  Kanada | 2014  Kanada | 2018  Venäläiset olympiaurheilijat |
2022  Suomi: 
Miesten jääkiekon maailmanmestarit
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1920  Kanada | 1924  Kanada | 1928  Kanada | 1930  Kanada | 1931  Kanada | 1932  Kanada | 1933  Yhdysvallat | 1934  Kanada |
| 1935  Kanada | 1936  Iso-Britannia | 1937  Kanada | 1938  Kanada | 1939  Kanada | 1947  Tšekkoslovakia | 1948  Kanada | 1949  Tšekkoslovakia |
| 1950  Kanada | 1951  Kanada | 1952  Kanada | 1953  Ruotsi | 1954  Neuvostoliitto | 1955  Kanada | 1956  Neuvostoliitto | 1957  Ruotsi |
| 1958  Kanada | 1959  Kanada | 1960  Yhdysvallat | 1961  Kanada | 1962  Ruotsi | 1963  Neuvostoliitto | 1964  Neuvostoliitto | 1965  Neuvostoliitto |
| 1966  Neuvostoliitto | 1967  Neuvostoliitto | 1968  Neuvostoliitto | 1969  Neuvostoliitto | 1970  Neuvostoliitto | 1971  Neuvostoliitto | 1972  Tšekkoslovakia | 1973  Neuvostoliitto |
| 1974  Neuvostoliitto | 1975  Neuvostoliitto | 1976  Tšekkoslovakia | 1977  Tšekkoslovakia | 1978  Neuvostoliitto | 1979  Neuvostoliitto | 1981  Neuvostoliitto | 1982  Neuvostoliitto |
| 1983  Neuvostoliitto | 1985  Tšekkoslovakia | 1986  Neuvostoliitto | 1987  Ruotsi | 1989  Neuvostoliitto | 1990  Neuvostoliitto | 1991  Ruotsi | 1992  Ruotsi |
| 1993  Venäjä | 1994  Kanada | 1995  Suomi | 1996  Tšekki | 1997  Kanada | 1998  Ruotsi | 1999  Tšekki | 2000  Tšekki |
| 2001  Tšekki | 2002  Slovakia | 2003  Kanada | 2004  Kanada | 2005  Tšekki | 2006  Ruotsi | 2007  Kanada | 2008  Venäjä |
| 2009  Venäjä | 2010  Tšekki | 2011  Suomi | 2012  Venäjä | 2013  Ruotsi | 2014  Venäjä | 2015  Kanada | 2016  Kanada |
| 2017  Ruotsi | 2018  Ruotsi | 2019  Suomi | 2021  Kanada | 2022  Suomi | 2023  Kanada | 2024  Tšekki |  |
Kanada-cup/Jääkiekon maailmancup voittajat
1976: Kanada  | 1981: Neuvostoliitto  | 1984: Kanada  | 1987: Kanada  | 1991: Kanada  | 1996: Yhdysvallat  | 2004: Kanada
Kanadan pelaajia Vancouverissa vuonna 2010.
Kanada pelaamassa Venäjää vastaan maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2005.
Kanadan joukkue ystävyysottelussa Sveitsiä vastaan vuonna 2012.
AS Moon

AS Moon on Raahelainen futsalseura, joka pelaa kaudella 2024-2025 Futsal-Ykkösessä, Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Seuralla on toimintaa myös jalkapallossa, salibandyssa ja beachfutiksessa. AS Moon on perustettu vuonna 2000.
Joukkue kaudella 2021-2022

Joukkueenjohtajat: Ville Kuokkanen, Jaakko Remahl ja Harri Korpela
Valmennus: Marko Keinänen, Ismo Saarela
Aiemmat kaudet

| Kausi | Sarjataso | Sijoitus runkosarjassa |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020–2021 | Futsal Ykkönen | 5. |  |
| 2019–2020 | Futsal Ykkönen | 4. |  |
| 2018–2019 | Futsal Ykkönen | 3. |  |
| 2017–2018 | Futsal Ykkönen | 3. |  |
| 2016–2017 | Futsal Ykkönen | 5. |  |
| 2015–2016 | Futsal Ykkönen | 8. |  |
| 2014–2015 | Futsal Kakkonen | Pohjoisen lohkon 1. |  |
Sankareiden illat

| Sankareiden illat Liisa Tavi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1980
 Studio : Finnvox-studiot, Helsinki
 Julkaistu: 1980
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Pekka Aarnio
 Kesto: 41.43
 Levy-yhtiö: Love Kustannus
 Levymerkki: Ponsi
Liisa Tavin muut julkaisut
| Liisa Tavi 1979 | Sankareiden illat 1980 | Palavat ikkunat 1981 |
Sankareiden illat on Liisa Tavin toinen, vuonna 1980 julkaistu studioalbumi. Tavi osallistui albumin päätöskappaleella ”Nopea talven valo” Suomen euroviisukarsintaan 1980 mutta jäi viimeiselle sijalle.
Kappaleet

Kaikki sovitukset Pekka Tegelman.
Äiti mun on paha olla – 6.53 (säv. Liisa Tavi, Pelle Miljoona, san. Pelle Miljoona)
Uuteen aamuun taas – 3.03 (”Heart Like a Wheel”, säv. Kate ja Anna McGarrigle, san. Hector, sov. Pekka Tegelman)
Lukevan työläisen kysymyksiä – 4.40 (säv. Eero Ojanen, san. Brita Polttila)
Kiharainen – 3.16 (säv. trad., san. Eija Pokkinen, Pentti Saaritsa)
Sankareiden illat – 3.13 (säv. Yari, san. Hector)
Malja – 3.58 (”Calice”, säv. Chico Buarque, san. Pentti Saaritsa)
Osaat sanas muotoilla – 3.13 (säv. ja san. J. P. Takala)
Suzanne – 3.22 (säv. Leonard Cohen, san. Pentti Saaritsa)
Ylhäällä vuoristossa – 3.15 (säv. Patricio Manns, san. Jaana Lappo)
Musta kyyneleet – 3.09 (”Lagrimas negras”, säv. Miguel Matamoros, san. Pentti Saaritsa)
Nopea talven valo – 3.41 (säv. Pekka Tegelman, san. J. P. Takala)
Tekijät > Muusikot

Liisa Tavi – laulu
Arto Piispanen – kosketinsoittimet; piano (5)
Seppo Rauteva – rummut, lyömäsoittimet (kaikki paitsi 5)
Raimo Salmiheimo – basso
Pekka Tegelman – kitarat
+
Juhani Aaltonen – alttohuilu (3)
Markku Johansson – flyygelitorvi (3)
Seppo Keskinen – tenorisaksofoni (1, 11)
Jari Metsberg – kitara (4)
Markku Paalanen – käyrätorvi (5)
Jarmo Savolainen – kosketinsoittimet (2, 10)
Ari Valtonen – congarummut (9)
Lähteet:
Tekijät > Tuotanto

Pekka Aarnio – tuottaja
Måns Groundstroem, Risto Hemmi ja Paul Jyrälä – äänitys (Finnvox-studiot, Helsinki, 1980)
Ake Mäkinen – kansi, valokuvat
Esa Kärki – valokuvat
Lähde:
Narri (Tarot)

Rider-Waite-Smith tarot-pakan Narri
Narri on tarot-pakan ison arkanan kortti.
Rider-Waite-Smith-pakassa Narri esitetään nuorena, huolettomana hahmona, joka kävelee jyrkänteen reunalla, katse suunnattuna taivaalle. Hänellä on mukanaan pieni pussukka, jossa on kaikki tarvittava, ja sauva, joka symboloi elämän matkaa ja kokemuksia. Narrin kortissa esiintyy koira, joka voi edustaa uskollista ystävää, sisäistä ääntä tai vaistoa, joka varoittaa mahdollisista vaaroista. Koira voi myös symboloida elämän iloja ja yksinkertaisuutta. Taustalla näkyvät vuoret voivat kuvata tulevia haasteita, mutta Narri ei kiinnitä niihin huomiota, vaan keskittyy eteenpäin kulkemiseen.
Oppivelvollisuus

Oppivelvollisuudella ymmärretään nykyaikaisissa yhteiskunnissa kaikille kansalaisille asetettua velvollisuutta hankkia itselleen tietty perussivistys.
Oppivelvollisuus Suomessa > Historia

Suomi otti käyttöön oppivelvollisuuden vuoden 1921 oppivelvollisuuslailla, joka määräsi kaikille pakolliseksi vähintään kuusivuotisen kansakoulun oppimäärän suorittamisen. Käyttöönotto tapahtui verrattain myöhään, sillä oppivelvollisuudesta ei ollut onnistuttu säätämään Venäjän alaisuudessa. Oppivelvollisuutta myös vastustettiin, sillä kansakoulun pelättiin olevan yhteiskunnalle kallis ja kasvattavan huonoja työntekijöitä. Käytännössä oppivelvollisuus toteutui suurimmassa osassa maata jo 1920-luvulla, mutta Tunturi-Lapissa viimeiset syrjäkylät saatiin kouluverkon piiriin vasta 1950-luvulla.lähde?