stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lukáš Červ

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 10. huhtikuuta 2001 (ikä 23)
Syntymäpaikka: Praha, Tšekki
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 182 cm
Seura
Seura: Viktoria Plzeň
Maajoukkue
| 2023– | Tšekki | 6 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 17. tammikuuta 2025.
Lukáš Červ (s. 10. huhtikuuta 2001 Praha) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 182-senttimetrinen. Hän edustaa Tšekin liigassa pelaavaa Viktoria Plzeňiä. Hän on pelannut Tšekin A-maajoukkueessa vuodesta 2024 alkaen.
Červ siirtyi Slavia Prahan junioreihin vuonna 2017. Hän pelasi edustusjoukkueessa ensimmäisen pääsarjaottelunsa heinäkuussa 2020. Hän oli lainalla kaudella 2020–2021 toisen sarjatason Vysočina Jihlavassa ja kaudella 2021–2022 Pardubicessa, jossa hän pelasi 22 pääsarjaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän siirtyi kesällä 2022 Slovan Libereciin, jossa hän 1,5 kauden aikana pelasi 49 pääsarjaottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Tammikuussa 2024 hän siirtyi Viktoria Plzeňiin, jossa hän kevään aikana pelasi 16 Tšekin liigan ottelua ja neljä Konferenssiliigan ottelua. Syksyllä 2024 hän pelasi 17 Tšekin liigan ottelua, joissa hän teki kaksi maalia, ja kuusi Eurooppa-liigan ottelua.
Červ pelasi Tšekin alle 18-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa kaksi ottelua vuonna 2023. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Maltaa vastaan. Hän kuului Tšekin joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024 mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan. Viimeisessä alkulohko-ottelussa Turkkia vastaan hän sai varoituksen käyttäytymisestään vaihtopenkillä. Červ on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä kuusi A-maaottelua. Hän teki maalin lokakuussa 2024 Kansojen liigan ottelussa Ukrainaa vastaan.
Heinänen (Suonenjoki)

| Heinänen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Suonenjoki
Koordinaatit:  62°41′19″N, 27°14′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Virmasveden alue (14.72)
Laskujoki:  joki Kaitaan 
Järvinumero:  14.728.1.018
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  128,5 m  
Pituus:  1,8 km  
Leveys:  810 m  
Rantaviiva:  6,198 km  
Pinta-ala:  51,821 ha  
Tilavuus:  0,0011625 km³ 
Keskisyvyys:  2,24 m  
Suurin syvyys:  6 m  
Saaria:  1 
 fiHeinänen 
Heinänen  on Pohjois-Savossa Suonenjoella  Salmisten lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,8 kilometriä pitkä, 810 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 52 hehtaaria. Sillä on yksi saari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,16 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00116 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,2 metriä ja suurin syvyys on 6,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 6,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Virmasveden alueella (14.72), jonka Petäjäjoen valuma-alueeseen (14.728) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 128,5 metriä mpy.
Iisalmi–Ylivieska-rata

Iisalmen–Ylivieskan radalla tarkoitetaan Suomen rataverkon osuutta Iisalmesta Pyhäjärven kautta Ylivieskaan. Rataosan pituus on 154,4 kilometriä. Rataosaa kutsutaan myös Kyösti Kallion radaksi. Rata kulkee valtatien 27 rinnalla.
Rataosuus on yksiraiteista ja sähköistämätöntä rataa, joka sähköistetään vuosina 2020–2023. Liikenteenohjaus on keskitetty Ylivieskaan. Rataosan liikenteenohjaus hoidetaan ns. radio-ohjauksen avulla, jossa liikenneohjaaja kääntää vaihteet ja turvaa kulkutiet sähköisesti ja antaa kulunvalvonnan, opastinnäyttöjen sekä rautatien linjaradion avulla junille liikkumisluvat.
Vuonna 2006 rataosan taajamajunaliikennettä alettiin hoitaa Dm12-kiskobusseilla. Tätä ennen henkilöjunaliikenne Iisalmen ja Ylivieskan välillä järjestettiin veturivetoisilla junilla, kalustona Dv12-dieselveturit ja kaukoliikenteen siniset vaunut. Taajamajunia korvaavia kiskobussivuoroja on päivittäin kaksi kappaletta suuntaansa. Nykyään radan taajamajunaliikennettä ajetaan Eil- ja Eilf-vaunuilla.
Historia

Rataosuus avattiin liikenteelle useassa osassa. Ensin valmistui osuus Iisalmesta Kiuruvedelle, joka otettiin käyttöön vuonna 1923. Loppuosuus avattiin liikenteelle kolmessa osassa vuonna 1925 seuraavasti: Kiuruvesi–Pyhäsalmi, Pyhäsalmi–Haapajärvi ja viimeisenä Haapajärvi–Ylivieska.
Historia > Pyhäkummun kaivosrata

Rataosuus erkanee Iisalmen–Ylivieskan radalta Pyhäsalmen rautatieaseman itäpuolella Pyhäkummun erkanemisvaihteelta ja päättyy Pyhäkummun ratapihalle Pyhäkummun kaivoksen luokse. Rataosuus palvelee yksinomaan kaivoksen liikennetarpeita, ja sen pituus erkanemisvaihteelta Pyhäkummun ratapihan kauimmaiseen pisteeseen on 2,6 kilometriä.
Ratayhteyden parantaminen ja sähköistäminen

Vuosina 2020–2023 Väylävirasto toteutti hankkeen, jossa Iisalmeen rakennettiin kolmioraide ja sekä Iisalmi–Ylivieska- että Siilinjärvi–Ruokosuo-osuudet sähköistettiin. Sen kustannuksiksi on arvioitiin 55 miljoonaa euroa, josta 44 miljoonaa euroa arvioitiin kuluvan Iisalmi–Ylivieska-osuuden sähköistämiseen, 9,5 miljoonaa euroa Iisalmen kolmioraiteeseen ja 1,0 miljoonaa euroa Siilinjärvi–Ruokosuo-osuuden sähköistykseen. Sähköistys valmistui tammi–helmikuun vaihteessa 2024. Kaupallisen liikenteen aloittaminen vaatii vielä Liikenne- ja viestintäviraston käyttöönottoluvan, joka on määrä saada maaliskuussa 2024. Sähköinen matkustajaiikenne alkoi joulukuussa 2024.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iisalmi–Ylivieska-rata Wikimedia Commonsissa
kirjastovirma.fi: Iisalmi–Ylivieska – Suomen pisin kaupunkirata (Arkistoitu – Internet Archive)
Iisalmen - Ylivieskan rataa vihkimässä, Suomen Kuvalehti, 07.08.1926, nro 32, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Päivää vaille vuosi : Salamyhkäinen tarina Iisalmen-Ylivieskan radan rakennusajalta. Hakkapeliitalle kirjoittanut V. Makkonen, Hakkapeliitta 3.8.1929, nro 31, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Malaijan kriisi

Malaijan kriisi tai Malaijan poikkeustila, oli vuosina 1948–1960 käyty sissisota, jossa kommunistisissit taistelivat Britannian siirtomaahallintoa ja sen hallinnoimaa Malaijan federaatiota vastaan. Brittien siirtomaahallinto käytti kriisistä termiä poikkeustila (Malayan emergency).
Kriisin taustat

Japani oli miehittänyt Brittiläisen Malaijan toisessa maailmansodassa. Japani vetäydyttä sodan päätyttyä Kaakkois-Aasiasta, Malaija palasi briteille. Malakan niemimaa oli briteille tärkeä luonnonvarojensa takia. Sodan jälkeen Malaijan tina- ja luonnonkumiteollisuutta ryhdyttiin jälleenrakentamaan, koska niiden kysyntä nousi sodan tuhoja korjattaessa. Sodan jälkeen nationalistit ja Yhdysvallat arvostelivat voimakkaammin Britannian siirtomaavaltaa. Britit pyrkivät luomaan Malaijaan itsehallinnolisen alueen. Malaijalla ei kuitenkaan ollut nationalistista hallintoa.
Britit perustivat 1946 Malaijan liiton, johon kuuluivat Malakan niemimaan yhdeksän sulttaanikuntaa ja Salmisiirtokunnat, johon kuuluivat Singapore, Penang ja Malakka. Liittovaltiota vastustaneet malaijinationalistit perustivat Yhtyneiden malaijien kansallisjärjestön (United Malays National Organization, UMNO), joka pyrki kumoamaan Malaijan liiton ja estämään kiinalaisenemmistöisen Singaporen kuulumisen liittovaltioon. Levottomuuksien pelossa Britannia kumosi Malaijan liiton perustamisen, ja tilalle muodostettiin Malaijan federaatio, johon Singapore ei kuulunut, vaan Singapore jäi brittien kruununsiirtomaaksi.
Malaijiväestö oli tyytyväinen Malaijan federaation perustamiseen, mutta Malaijan kommunistiseen puolueeseen (Kommunis Parti Melayu, KPM) kuuluneet kiinalaiset eivät hyväksyneet federaation perustamista ja Singaporen jättämistä sen ulkopuolelle. KPM aloitti kapinoinnin federaatiota ja brittiläisten siirtomaahallintoa vastaan. Toisen maailmansodan aikana Britannia ja Yhdysvallat olivat vielä tehneet yhteistyötä KPM:n kanssa, sillä KPM:n hallitsema Malaijan antijapanilainen armeija (MPAJA) kapinoi japanilaisten miehitystä vastaan. KPM:n sissijohtajia pidettiin Malaijassa sotasankareina, ja kommunistit odottivat saavansa roolin Malaijan politiikassa. Britannia ei kuitenkaan halunnut tehdä yhteistyötä kommunistisen puolueen kanssa.
KPM:n suosio oli laaja etenkin kiinalaisväestön alempien yhteiskuntaluokkien keskuudessa. KPM:n politiikan kannattajat olivat japanilaismiehityksen aikana paenneet sisämaahan viidakon liepeille, ja viidakon reuna-alueilla eläneet KPM:n politiikan kannattajat huolsivat viidakossa tukikohtaansa pitäneitä sissijoukkoja.
Myös Britannian toiminta kärjisti tapahtumia. Sodan jälkeen britit palasivat plantaaseilleen ja kaivoksilleen, jotka oli sodan aikana siirretty kiinalaisten haltuun. Kiinalaiset häädettiin tiluksilta toisinaan väkivaltaisesti, mikä aiheutti syrjäytettyjen kiinalaisten radikalisoitumista. Lisäksi sodan jäljiltä köyhtynyt Malaija kärsi kulutustarvikkeiden puutteista, eikä ruokaa ja vaatteita ollut saatavilla tarpeeksi. Brittihallitus ei ollut halukas avustamaan väestöä, vaikka britit olivatkin halukkaita hyödyntämään alueen luonnonvaroja. KPM katsoi että brittihallitus ja Malaijan yläluokka olivat ajamassa maata takaisin kolonialismin aikakaudelle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pahangin sulttaani

| Pahangin kuningashuone |
| --- | --- |
Maa:   Pahang
Arvonimet:  Sulttaani
Perustaja:  Muhammad Shah II
Nykyinen päämies:  Abdullah al-Haj (2019-)
Perustamisvuosi:  1470
Kansallisuus:  Malesia
Pahangin sulttaani on Malesian Pahangin osavaltion hallitsija. Sulttaani toimii myös vuorollaan Malesian kuninkaana.
Historia

Malakan sulttaanikunta valloitti Pahangin siamilaisilta 1400-luvulla. Sitä ennen aluetta hallitsivat Siamin suunnalta tulleet hallitsijat. Malakan sulttaanin Mansur Shahin vanhin poika Muhammad Shah perusti Pahangin sulttaanikunnan. Tämä oli tehty perinnöttömäksi syyllistyttyään murhaan. Hänen sukunsa hallitsi 1600-luvulle asti, jolloin Aceh hyökkäsi maahan. Tämän jälkeen aluetta hallitsi Johoren sulttaanikunta ja Pahangin hallitsijat omaksuivat nimityksen Bendahara joka oli perinteinen johorelainen hallitsijan arvonimi.
Nykyinen Pahangin kuningashuone polveutuu myös Johoren kuningashuoneesta. 1800-luvulla Johoren sulttaanikunnan heikkeneminen johti siihen, että vuonna 1853 Tun Muhammad Tahir luopui uskollisuudestaan Johorin sulttaania kohtaan ja julisti itsensä Pahangin itsenäiseksi hallitsijaksi. Hänen veljensä Ahmad kiisti perimysjärjestyksen ja maassa koettiin sisällissota  kruununperimysjärjestyksestä. Sen tuloksena Ahmad nousi valtaistuimelle ja karkotti veljensä maasta vuonna 1863. Hän otti itselleen sulttaanin arvonimen vuonna 1884, seitsemän vuotta sen jälkeen kun Johorin viimeinen Bendahara-dynastian sulttaani kuoli. Hänen jälkeensä Pahangia ovat johtaneet hänen jälkeläisensä.
Hallitsijat > Sulttaanit

1470-1475: Muhammad Shah I
1475-1475: Abdul Jamil Shah I
1475-1497: Ahmad Shah I
1497-1519: Mansur Shah II
1519-1530: Mahmud Shah
1530-1540: Muzaffar Shah
1540-1555: Zainal Abidin Shah
1555-1560: Mansur Shah III
1560-1575: Abdul Jamil Shah II
1575-1590: Abdul Kadir Alaiddin Shah
1590-1592: Ahmad Shah II
1592-1614: Abdul Ghappur Muhiuddin Shah
1614-1641: Alaiddin Riayat Shah
1641-1676: Raja Banjau
1676-1688: Raja Ibrahim
Hallitsijat > Raja Bendahara

1688-1697: Tun Habib Abdul Majid
1697-1699: Abdul Jalil of Johor
1699-1708: Tun Mas Anom
1708-1718: Tun Abdullah
1718-1722: Tun Abdul Djamal
1722-1724: Tun Abbas
1724-1734: Tun Hussain
1734-1748: Tun Mutahir
1748-1756: Tun Hassan
1756-1802: Tun Abdul Majid
1802-1803: Tun Muhammad
1803-1806: Tun Koddi
1806-1857: Tun Ali
1857-1863: Tun Muhammad Tahir
1863-1882: Ahmad al-Mu'adzam
Hallitsijat > Sulttaanit

1882-1909: Ahmad al-Muadzam
1909-1917: Mahmud Shah
1917-1932: Sultan Abdullah al-Mutasim
1932-1974: Abu Bakar
1974-2019: Ahmad Shah
2019-    : Abdullah al-Haj
Luettelo televisiosarjojen Ankronikka ja DuckTales hahmoista

Tämä luettelo kertoo televisiosarjojen Ankronikka ja DuckTales hahmoista.
Molemmissa sarjoissa esiintyneet sivuhahmot

|  | Ankronikka | Ducktales |
| --- | --- | --- |
| Heimo Huima (engl. Launchpad McQuack) | On Roopen suurikokoinen, hieman vähä-älyinen lentäjä, joka yleensä romuttaa lentokoneensa laskeutuessaan. Hän on esiintynyt myös piirrossarjassa Varjoankka sarjan päähenkilön apurina. | Suurikokoinen, hieman vähä-älyinen lentäjä, joka yleensä romuttaa lentokoneensa laskeutuessaan. |
| Selma "Taateli" Kurppa (engl. Mrs. Bentina Beakley) | On Roopen kotiapulainen ja Tepan isoäiti. | Roopen taloudenhoitaja, ja Tepan isoäiti, joka on entinen agentti. Löydettyään vauvan eräällä tehtävällään hän päätti jättää agentin työn ja kasvattaa löytämänsä vauvan, jonka nimeksi antaa Tepa. Hän meni töihin vanhalle ystävälleen Roope Ankalle. |
| Ankenström (engl. Duckworth the Butler) | On Roopen ahkera ja sivistynyt hovimestari. | Roopen edesmennyt hovimestari, joka kuitenkin esiintyy sarjassa haamuna. |
Pelle Peloton: On nerokas keksijä.
| Hannu Hanhi | On Akun onnekas serkku. | On Akun ärsyttävän onnekas serkku. |
| Maukka Munankuori / Turbo-Ankka (engl. Fenton Crackshell / Gizmo Duck) | Oli alun perin yksi Roope Ankan alaisista, josta tuli monien vaiheiden jälkeen superhahmo Turbo-Ankka. Hän asuu asuntovaunussa äitinsä kanssa. Ainoat, jotka tietävät Maukan olevan Turbo-Ankka, ovat hänen äitinsä ja Roope. Maukan tultua Turbo-Ankaksi Roope palkkasi hänet rahasäiliön vartijaksi. | Hänen tultua Turbo-Ankaksi Roope palkkasi hänet rahasäiliön vartijaksi. |
| Kultu Kimallus |  | Roopen entinen kumppani ja rakkauden kohde, joka rakastaa enemmän kultaa kuin häntä. |
Neiti Näpsä: Roopen sihteeri, joka työskentelee rahasäiliöllä.
| Sulo Sählä | On Tupun, Hupun ja Lupun tohelo sudenpentuystävä. Eräässä jaksossa hän löytää donitsin muotoisen taikaesineen, joka antaa hänelle supervoimat. Hän ottaa nimekseen Supersulo. Hän ei jää supersankariksi, vaan joutuu luopumaan taikaesineestä jakson lopuksi. | On rikas lapsi, jonka juhliin Lupu ja Kultu Kimallus menevät kuokkimaan. Lupu suostuttelee häntä jakamaan perintönsä, johon Sulo suostuu, mutta alkaa katumaan sitä. Hän yrittää kostaa Lupulle yrittämällä saada Roopen menettämään omaisuutensa. Hän saa Kulta-Into Piin, Konnamuorin ja Milla Magian haastamaan Roopen oikeuteen siitä, että hänen takiaan he ovat pahoja. Oikeudessa Sulo toimii syyttäjänä. Oikeusistunnon aikana Lupu tajuaa, että ei halua saada vihollisia kuten Roopella niitä on, ja pyytää Sulolta anteeksi, jonka tämä hyväksyy. |
Vain Ankronikassa esiintyneet sivuhahmot

Bubba on luola-ankka.
Vain DuckTalesissa esiintyneet sivuhahmot

Leena Magia on Tepan ystävä, joka soluttautui sellaiseksi Milla Magian takia. Ensimmäisen kauden lopussa paljastuu, että Leena onkin Milla Magian varjo, jonka tämä loi viime hetkellä ennen kuin Roope ehti vangita hänet ensilanttiinsa. Varjo otti itselleen tytön muodon. Kuitenkin ystävystyttyään Tepan kanssa Leena ei haluakaan enää auttaa Millaa, mutta ei voi mitään Millalle. Kun Tupu, Hupu, Lupu ja Tepa taistelevat Millaa vastaan Leena liittyy taisteluun mukaan, mutta häviää Millalle. Hän kuitenkin selviää ja muuttuu Tepan varjoksi.
Touho Ankka on Akun vähä-älyinen serkku, joka työskentelee siistijänä Roopen merenalaisessa laboratoriossa. Tupu ja Hupu luulevat hänen olevan tutkija, joten he lähtevät laboratorioon. He pettyvät saatuaan totuuden selville, mutta myöhemmin Touho saa heidän kunnioituksensa takaisin. Touho Ankka tekee sarjassa ensimmäisen animaatiodebyyttinsä.
José Carioca on Akun kouluaikainen ystävä, jonka kanssa Aku ja Panchito Pistoles muodostivat yhtyeen Kolme caballeroa.
Panchito Pistoles on Akun kouluaikainen ystävä, jonka kanssa Aku ja José Carioca muodostivat yhtyeen Kolme caballeroa.
Varjoankka (oikealla nimellä Urho Sorsimo) on entinen elokuva-tähti, josta tuli myöhemmin tosielämän supersankari.
Iines Ankka on Akun ikuinen tyttöystävä. Tässä sarjassa Aku ja Iines tapasivat ensimmäistä kertaa ja ihastuivat toisiinsa.
Leenu, Liinu ja Tiinu esiintyvät sarjan lopussa viimeisessä seikkailussa. Liinu ja Tiinu ovat Tepan klooneja. Myöhemmin paljastuu, että Tepa itsekin on klooni ja että hänen nimensä on oikeasti Leenu. Paljastuu, että he ovat Roopen klooneja.
Hessu Hopo eiintyy kolmannen kauden toisessa jaksossa, kun hahmojen elämä muuttuu Akun takia puolivahingossa televisiosarjaksi. Tässä sarjassa Hessu on valokuvaaja ja Roopen naapuri. Kun Aku stressaa perhekuvaa, niin Hessu kertoo hänen ja Maxin kuvia esimerkkeinä käyttäen, että parhaimmat kuvat eivät koskaan ole lavastettuja.
Rupu Ankka on neljäs ankanpojista, joka esiintyy toisen kauden 19. jaksossa Painajainen Unimaailmassa!. Rupu Ankka tekee sarjassa ensimmäisen animaatiodebyyttinsä.
Mikki Hiiri ei esiinny sarjassa, mutta jäätyään toisen kauden lopulla jumiin autiolle saarelle Aku tekee itselleen vesimelonista kaverin, joka on Mikin päänmuotoinen ja jolla on samanlainen ääni kuin Mikillä ja jonka nimi on yhdistelmä Mikistä ja melonista.
Vain DuckTalesissa esiintyneet sivuhahmot > Viholliset

Lunaris on kuussa asuva ilkeä ja julma avaruusolentojen kenraali, joka yritti valloittaa maapallon, kunnes Roope ja hänen perheensä pysäyttivät hänen suunnitelmansa. Hän aluksi oli ystävällinen Della Ankalle, mutta Lunaris kuitenkin paljasti hänelle todellisen luonteensa.
Nega-Ankka (alun perin oikealla nimellä Jim Staring) on superkonna ja Varjoankan (eli Urho Sorsimon) arkkivihollinen. Hän oli alun perin Varjoankka tv-sarjan entinen näyttelijä, joka myöhemmin sekosi ja hänestä tuli paha.
Kroisos Pennonen on pohatta Roopen menneisyydessä. Hän lupasi auttaa pieniä kaupunkeja kasvamaan ostamalla niitä, mutta tosiasiassa vain kaivoi niiden alla olevan kullan ja lähti jättäen ne aavekaupungeiksi. Kerran hän yritti tehdä saman Rohkeala nimiselle kaupungille. Hän onnistui saaman sieltä kullan, mutta lähtiessään junalla Roope Kultu Kimalluksen, Marsalkka nimisen seriffin ja ajassa taaksepäin matkustaneen Pelle Pelottoman kanssa varasti kullan Kroisokselta. Nykyajassa Kroisos Pennonen on onnistunut pysymään hengissä ja onnistuu myös saamaan takaisin nuoruutensa. Hän liittyy myös K.A.N.A.-nimiseen rikollisryhmään. Kroisos Pennonen tekee sarjassa ensimmäisen animaatiodebyyttinsä.
Ääninäyttelijät > Ankronikan ääninäyttelijät

| Hahmo | Englanninkielinen ääninäyttelijä | Wernen jälkiäänitys  (ensimmäiset kaudet) | Uptempon jälkiäänitys  (viimeiset kaudet) |
| --- | --- | --- | --- |
| Roope Ankka | Alan Young | Pekka Autiovuori | Pekka Autiovuori |
| Tupu, Hupu ja Lupu | Russi Taylor | Elli Castrén | Rinna Paatso |
| Heimo Huima | Terry McGovern | Joonas Myllyveräjä | Markus Niemi |
| Tepa | Russi Taylor | Päivi Sorsa | Rosita Romström |
| Aku Ankka | Tony Anselmo | Kari Franck (jaksossa Aku valtaistuimella) Jukka Rasila (jaksossa Kapteeni Ankka ja valkoinen valas) | (ei esiinny) |
| Selma Taateli | Joan Gerber | Ulla Ollikainen | Jaana Pesonen |
| Ankenström | Chuck McCann | Ilkka Moisio | Arto Nieminen |
| Kulta-Into Pii | Hal Smith | Risto Aaltonen | Pekka Saaristo |
| Pelle Peloton | Hal Smith | Pertti Nieminen | Juhani Rajalin |
| Maukka Munankuori | Hamilton Camp | (ei esiinny) | Markus Blom |
| Bubba | Frank Welker | (ei esiinny) | Markus Blom |
| Dracula Ankka | Frank Welker | (ei esiinny) | Markus Bäckman |
| Mustakaapu | Frank Welker | (ei esiinny) | (ei esiinny) |
| Poe Magia | Frank Welker | Joonas Myllyveräjä | (ei esiinny) |
| Kovanaama | Frank Welker | Joonas Myllyveräjä | Juha Paananen |
| Keksi-Keijo | Chuck McCann | Aarre Karén | Arto Nieminen |
| Koljatti | Chuck McCann | Veikko Honkanen | Joonathan Kettunen |
| Kepuli | Frank Welker | Petri Liski | Saana Pesonen |
| Maitoparta | Terry McGovern | Mikko Kivinen | (ei esiinny) |
| Kaappi-Kake | Peter Cullen | Pertti Nieminen | (ei esiinny) |
| Bugle | Brian Cummings | Pekka Lehtosaari | (ei esiinny) |
| Pommi-Paavo | Robert Ridgely | Veikko Honkanen | (ei esiinny) |
| Konnamuori | June Foray | Ulla Ollikainen | Elise Langenoja |
| Milla Magia | June Foray | Seela Sella | Karolina Blom |
| Neiti Näpsä | June Foray | (ei esiinny) | Alina Tomnikov |
| Mamma Munankuori | Kathleen Freeman | (ei esiinny) | Karolina Blom |
| Kultu Kimallus | Joan Gerber | Eeva Eloranta | Jaana Pesonen |
| Sulo Sählä | Brian Cummings | Aarre Karén | (ei esiinny) |
| Amiraali Äksylä | Peter Cullen | Veikko Honkanen | (ei esiinny) |
| Ville Vaarallinen | Will Ryan | Veikko Honkanen | (ei esiinny) |
| Musta Pekka | Will Ryan | Markku Riikonen | (ei esiinny) |
| Taavi Ankka | Corey Burton | (ei esiinny) | (ei esiinny) |
| Hannu Hanhi | Rob Paulsen | (ei esiinny) | (ei esiinny) |
| Dijon | Richard Libertini | (ei esiinny) | (ei esiinny) |
| Sivuroolit | Frank Welker Peter Cullen Corey Burton Cam Clarke Rob Paulsen Will Ryan John Stocker | Veikko Honkanen Ilkka Moisio Mikko Kivinen Petri Liski Aarre Karén Pertti Nieminen Päivi Sorsa Ulla Ollikainen Pekka Lehtosaari  | Saana Pesonen Rosita Romström Pekka Saaristo Jussi Salminen Alina Tomnikov Kristina Vahvaselkä Jaana Pesonen Bruno Lähteenmäki |
| Tunnusmusiikki | Jeff Pescetto | Pave Maijanen | Joonathan Kettunen(?) |
Triviaa: alkuperäisessä suomidubbauksessa on mukana myös Golden Voice Oy:n ääninäyttelijöitä.
Teemu Rouhiainen

| Teemu Rouhiainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. kesäkuuta 1994 (ikä 30) Juva, Suomi
Pesäpalloilija
Lempinimi:  Rouhi
Ulkopelipaikka:  koppari
Sisäpelirooli:  etenijä
Seura:  Haminan Palloilijat
Pelaajaura
Junioriseurat
–2015:  Juvan Nuorisopesis Puijon Pesis Jyväskylän Kiri
Ammattilaisjoukkueet
2015–:  Jyväskylän Kiri Lievestuoreen Kisa Kankaanpään Maila Hyvinkään Tahko Haminan Palloilijat
Teemu Rouhiainen (s. 26. kesäkuuta 1994 Juva) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Ykköspesis-joukkue Haminan Palloilijoita. Rouhiainen on pelannut urallaan Miesten Superpesistä myös Jyväskylän kirissä, Kankaanpään mailassa sekä Hyvinkään Tahkossa. Rouhiaisen kärkilyöntiprosentti 74,5% oli kaudella 2024 miesten Superpesiksen viidenneksi paras.
Ura

Rouhiainen on Juvan Nuorisopesiksen kasvatti. Hän teki Superpesis-debyyttinsä 26. heinäkuuta 2015 vieraissa Kiteen Palloa vastaan.
Saavutukset

Itä-Länsi-ottelu: 2019
Ykköspesiksen etenijäkuningas: 2023
Ykköspesiksen kuukauden pelaaja: heinäkuu 2023
Maali

Kuivunutta vihreää maalia.
Maalaustaiteessa käytettyjä maaleja.
Maali on yleisnimi monenlaisille pintakäsittelyaineille, joita käytetään muuttamaan esineiden pinnan väriä ja suojaamaan sitä. Maalia käytetään myös maalaustaiteessa. Maali on usein levitettäessä nestemäistä, ja kovettuessaan se muodostaa suojaavan, kiinteän kerroksen. Jauhemaalauksessa maali on jauhemaista.
Maalien rakenteesta

Nestemäinen maali voidaan levittää siveltimellä, telalla, ruiskulla tai upottamalla. Maalin levittämistä kutsutaan maalaukseksi tai maalaamiseksi. Jauhemaali kiinnittyy pintaan sähkövarauksen avulla. Pintaan kiinnittynyt jauhe sulatetaan uunissa yhtenäiseksi maalikalvoksi.