Mob Rules
Albumin sisältö > Kappaleet

Albumin avaa nopeatempoinen ja singlenäkin julkaistu "Turn up the Night". Kappale on tyypillinen, albumin avaava suoraviivainen hard rock-kappale. Kappaleen soolon sisältävä keskiosa on hieman varsinaisia säkeistöjä erilainen. Sitä seuraa keskitempoisesti kulkeva, myös singlenä myöhemmin julkaistu "Voodoo", josta tuli vakionumero yhtyeen konsertteihin.
Pitkä ja eeppinen "The Sign of the Southern Cross" on myös noussut yhdeksi albumin tunnetuimmista kappaleista. Akustisen alkuosan jälkeen kappaleesta muodostuu "jylhän ja majesteetillisen" kompin myötä kulkeva raskastempoinen kappale. Butlerin bassotyöskentely on kuuluvasti esillä kappaleessa: "Pidin kappaleesta, koska siinä pääsin tekemään jotain erilaista. Käytin wah wahia ja muita basso-efektejä. Tykkään kokeilla eri juttuja. Kappaleeseen tuli heti erilainen soundi", kertoi Butler vuonna 2009. Myös Dio piti kappaleesta: "Pidän sen kappaleen tunteesta ja suuruudesta. Tuollaiset kappaleet, joissa on paljon tilaa ja klassisen musiikin lähestymistapa ovat suosikkejani. Siitä tuli hyvä seuraaja 'Heaven and Hell'-kappaleelle".
Instrumentaali "E5150" on pääasiassa Geezer Butlerin bassoefektejä ja ääniefektejä käyttävä äänikollaasi, josta tuli intronauha yhtyeen Dion aikaisten kokoonpanojen konsertteihin. Kappaleen nimi tulee kun sanan "EVIL" (suom. "paha") kirjaimia käännetään roomalaisiksi numeroiksi (E, 5=V, 1=I, 50=L). Butler on myöhemmin todennut kappaleessa kuuluvan ihmisäänen sanovan "Up the Villa" latinaksi. Tällä viitataan Butlerin kannattamaan jalkapallojoukkueeseen Aston Villaan.
Kuten aiemmin mainittiin, oklokratia-aiheinen albumin nimikappale "The Mob Rules" oli sävelletty alun perin Heavy Metal-sci-fi-animaation soundtrackille. "Laulu toimi heti", kertoi Dio vuonna 2009. "Sen oli helppo samaistua elokuvan kohtaukseen, jossa vallankumouksellinen armeija hyökkää kaupunkiin. Vuosien saatossa siitä on tullut lisäksi klassikon arvoinen, tyypillinen nopea hard rock-biisi." Geezer Butlerin mukaan yhtye piti soundtrackille päätynyttä, elokuva-yhtiön suitsuttamaa Englannissa nauhoitettua demo-versiota albumin versiota parempana: "Demoversio toimi meistäkin paremmin kuin lopullinen albumille tullut versio. Emme saaneet samaa tunnelmaa albumin versiolle." Tuottaja Martin Birch halusi yhtyeen levyttävän albumille uuden version, koska ei halunnut työstää vanhaa nauhoitusta.
Keskitempoisen "Country Girl"-kappaleen sanoitus käsittelee hieman yllättäen maalaisromantiikkaa ja tätä myös kritisoitiin yhtyeen keskuudessa: "Tony oli kehittänyt todella hyvän riffin", kertoi kosketinsoittaja Geoff Nicholls myöhemmin. "Mutta Ronnien sanoituksen myötä kappaleesta tuli mieleen lähinnä olutkellari-laulu".
Albumin kakkospuolen toinen kappale on jami/funk-henkinen, hieman poikkeavalla tahtilajilla kulkeva "Slipping Away", joka sisältää soolossa Butlerin ja Iommin keskinäistä improvisointia. Kappale kuului albumin kiertueen alkuvaiheessa settiin sisältäen Appicen rumpusoolon.
Monivivahteinen "Falling Off the Edge of the World" sisältää hitaan, tunnelmallisen alun jonka jälkeen kappale nopeutuu ja albumin päätöskappale "Over and Over" on hidas, hieman balladimainen kappale. "Over and Over" on albumin ainoa kappale, jota ei koskaan ole soitettu livenä tai kuultu yhtyeen konserteissa ("E5150").