stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
USS Texas (BB-35)
Palvelus

USS Texas lähti Norfolkin laivastontelakalta 24. maaliskuuta 1914 Hampton Roadsissa pysähtyen New Yorkiin. Alus vietti 26. ja 27. päivien välisen yön Tompkinsvillessä New Yorkissa ennen siirtymistään New Yorkin laivastontelakalle, jossa sille seuraavien kolmen viikon aikana asennettiin tulenjohtojärjestelmä. Aluksen ollessa New Yorkissa Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilson siirrätti Atlantin laivaston aluksia Meksikon aluevesille maiden välille syntyneen jännitteen vuoksi. Ongelma saatiin ratkaistua, mutta sen seurauksena Yhdysvallat nousi 21.-22. huhtikuuta maihin Vera Cruzissa vallatakseen tulliaseman.
Alus lähti merelle 13. toukokuuta, ja se lähti Meksikon vesille ilman koeajoa ja sitä seurannutta telakointia. Oltuaan viisi päivää Hampton Roadsissa 14.-19. toukokuuta alus liittyi kontra-amiraali Frank Friday Fletcherin laivasto-osastoon Vera Cruzin edustalla 26. toukokuuta. Alus viipyi alueella tukemassa maajoukkoja hieman yli kaksi kuukautta, kunnes se lähti 8. elokuuta Nipenlahdelle Kuubaan ja edelleen New Yorkiin. Se siirrettiin laivastontelakalle 21. elokuuta.
Alus poistui telakalta 5. syyskuuta, ja se aloitti normaalipalveluksen Atlantin laivastossa. Lokakuussa alus palasi Meksikon rannikolle, ja siitä tehtiin kuukauden lopulla asema-alus Tuxpaniin, missä se viipyi marraskuun alkuun. Alus lähti Tampicosta 20. joulukuuta kohti New Yorkia, jossa se siirrettiin laivastontelakalle 28. joulukuuta. Aluksen korjaukset saatiin valmiiksi 16. helmikuuta 1915.
Alus liitettiin kesällä 1919 Tyynenmeren laivastoon, josta se siirrettiin vuonna 1924 Atlantin laivastoon. Alus oli modernisoitavana Norfolkin laivastontelakalla 1. elokuuta 1925 - 23. marraskuuta 1926.
Vuonna 1948 alus luovutettiin muistomerkiksi Texasin osavaltiolle. Alus hinattiin San Jacinto State Parkiin, missä se poistettiin virallisesti palveluskäytöstä 21. huhtikuuta. Alus poistettiin alusluettelosta 30. huhtikuuta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Historic Naval Ships Association - USS Texas (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
New York -luokan taistelulaivat
Alus lähdössä merelle 24. maaliskuuta 1914.
Theodorus I

| Theodorus I |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: Jerusalem
Kuollut: 14. toukokuuta 649 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  24. marraskuuta 642
Paavius päättyi:  14. toukokuuta 649
Edeltäjä:  Johannes IV
Seuraaja:  Pyhä Martinus I
Theodorus I (k. 14. toukokuuta 649) oli järjestysnumeroltaan 73. paavi. Hän oli paavina 24. marraskuuta 642 – 14. toukokuuta 649.
Theodoruksen kastenimi ja syntymäaika ovat tällä hetkellä tutkijoille tuntemattomia, mutta tiedetään, että hän syntyi Palestiinassa. Myöskään Theodorus I:n kuolinpaikkaa ei tunneta.
Tetricus I

| Tetricus I |
| --- | --- |
 Tetricus I lyöttämässään kolikossa.
Gallian keisarikunnan keisari
Valtakausi:  kevät 271 – helmi-maaliskuu 274
Edeltäjä:  Victorinus
Seuraaja:  Aurelianus (Rooman keisari)

Syntynyt:  250 Bordeaux
Kuollut:  275 Lucania
Lapset:  Tetricus II
Gallian keisarikunta (vihreällä) vuonna 271.
Tetricus II roomalaisessa kolikossa.
Gaius Pius Esuvius Tetricus, usein Tetricus I,  oli lyhytikäisen Gallian keisarikunnan viimeinen keisari vuosina 271–274. Hänet nimitettiin Victorinuksen seuraajaksi pian tämän kuoleman jälkeen.
Elämä > Keisarina

Tetricuksen taustasta ennen keisariutta ei tiedetä juuri mitään. Hän oli ainakin senaattori ja edellisen Gallian keisarin Victorinuksen kuollessa Gallia Aquitanian maaherra (praeses provinciae Aquitaniae) keväällä 271. Victorinuksen äiti Victoria ilmeisesti lahjoi armeijan huutamaan Tetricuksen keisariksi. Tetricus otti keisarinviran Burdigalassa ja hänet tunnustettiin Galliassa, kahdessa Germanian provinsseissa ja Britanniassa, muttei Hispaniassa vaikka epäluotettava Historia Augusta niin väittääkin. Hispania ei ollut hyväksynyt myöskään edellistä hallitsijaa Victorinusta, joten kyseinen alue oli nyt käytännössä menetetty takaisin Roomalle.
Tetricus matkasi Augusta Treverorumiin ja taisteli matkalla Reinin ylittäneitä germaaneja vastaan. Vuoden 271 lopulla hän teki Augusta Treverorumista pääkaupunkinsa. Seuraavana vuonna germaanit hyökkäsivät uudestaan mutta Tetricuksen joukot löivät ne takaisin. Tammikuun ensimmäisenä päivänä vuonna 273 hän otti vastaan toisen konsulinvirkansa ja myöhemmin samana vuonna, luultavasti myöhään keväällä tai aikaisin kesällä, hän nimitti poikansa Tetricus II:n caesariksi. Samana vuonna hän valtasi takaisin Gallia Aquitanian eteläosan ja Gallia Narbonensiksen länsiosan, jotka oli menetetty Claudius Gothicuksen joukoille vuonna 269. Rooman keisari Aurelianus oli tällä välin sotaretkellä Syyriassa, joten hän ei voinut estää Tetricusta.
Elämä > Sota Aurelianusta vastaan

Tammikuun alussa 274 Tetricus oli yhdessä poikansa kanssa konsulina. Aurelianus oli tällä välin palannut idän sotaretkeltä ja valmisteli nyt hyökkäystä Galliaan. Tetricus armeijoineen joutui pian marssimaan etelään Aurelianuksen joukkoja vastaan. Ratkaiseva taistelu käytiin helmi-maaliskuussa 274 katalaunien kentällä (apud Catalaunos) lähellä nykyistä Châlons-sur-Marnen kaupunkia.
Historia Augustan, ja 300-luvulla eläneiden historioitsijoiden Eutropiuksen ja Aurelius Victorin mukaan Tetricus loikkasi poikansa kanssa Aurelianuksen puolelle. Syy tähän oli eräs Faustinus, joka oli joko ryhtymässä tai oli jo ryhtynyt vallankaappaukseen Augusta Treverorumissa. Nykyhistorioitsijoiden mukaan tämä on kuitenkin vain Aurelianuksen propagandaa ja mahdollisesti Tetricus taisteli loppuun asti ja alistui vasta vangiksi jouduttuaan. Tetricuksen joukot jatkoivat kuitenkin taistelua ja tappiot olivat kovat molemmilla puolilla mutta lopulta Aurelianuksen armeijan kokemus ja koko oli liikaa.
Elämä > Myöhempi elämä

Taistelun jälkeen Aurelianus vietti loisteliaan triumfin Roomassa. Siinä esiteltiin Tetricuksia ja Palmyrasta vangittua kuningatar Zenobiaa. Triumfin jälkeen Tetricukset armahdettiin ja Eutropiuksen mukaan Tetricus jopa nimitettiin Lucanian maaherraksi (corrector Lucaniae). Hän eli vanhaksi ja seurasi poikansa Tetricus II:n poliittista uraa. Tämä pääsi jopa senaatin jäseneksi. Tetricuksen kuolinvuosi on tuntematon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tetricus I Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Victorinus | Gallian keisarikunnan keisari   | Seuraaja: Aurelianus (Rooman keisari) |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef  Te Papa (New Zealand)
Theotókos (Ándros)

| --- | --- |
Muut nimet:  Panagía (Παναγία)
Sijainti:  37°52′34″N, 24°57′26″E, Ándros Ándros, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Kykladit
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,013 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Theotókos (kreik. Θεοτόκος) eli Panagía (Παναγία) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Ándroksen saaren itärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,013 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Theotókos kuuluu Ándroksen kuntaan, Ándroksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saari on saanut nimensä siellä olevasta Neitsyt Marialle (Panagia Theotókos) omistetusta kirkosta.
There Is No Greater Love

”There Is No Greater Love” on Isham Jonesin säveltämä ja Marty Symesin sanoittama musiikkikappale vuodelta 1936. Jonesin orkesterin ja laulaja Woody Hermanin levytys julkaistiin ”Life Begins When You’re in Love” -singlen B-puolena, ja se nousi Yhdysvaltojen listalla sijalle 20 huhtikuussa 1936. Kappaleesta tuli myös suosittu jazzstandardi. Ensimmäisen jazzversion levytti Duke Ellington ja kappaleen ovat levyttäneet myös muun muassa Stan Getz, Billie Holiday, Sarah Vaughan ja Miles Davis. Kappaleen nimestä käytetään joskus variaatioita kuten ”There’s No Greater Love” tai ”No Greater Love”.
Kappaletta esitetään useimmiten balladina, mutta siitä on tehty myös nopeita versioita. Osa melodiasta on lainattu Pjotr Tšaikovskin pianokonsertto nro 1stä.
Eugène Terre’Blanche

Eugène Terre'Blanche
Eugène Terre’Blanche (31. tammikuuta 1941 Ventersdorp, Transvaal – 3. huhtikuuta 2010 Ventersdorp, Luoteismaakunta) oli eteläafrikkalainen äärimmäisyysliikkeiden edustaja, joka kuului valkoiseen ylivaltaan tähtäävän Afrikaner Weerstandsbeweging -järjestön (”Afrikaanerien vastarintaliike”) perustajiin ja toimi sen puheenjohtajana. Hän oli innokas apartheidin kannattaja.
Tausta

Terre’Blanchen sukujuuret juontavat ranskalaisessa, Toulonin seudulta Etelä-Afrikkaan vuonna 1704 siirtolaiseksi saapuneeseen hugenottiin Estiennen Terreblanceen. Isoisä Etienne Terre'Blanche taisteli brittejä vastaan buurisodassa, ja hänen isänsä oli Etelä-Afrikan armeijan (South African Defence Force – SADF) everstiluutnantti. Hän kävi koulunsa Potchefstroomissa. Eugene Terre’Blanche syntyi vuonna 1941 Ventersdorpissa Transavaalissa. Hän kävi koulunsa Potchefstroomissa. Olemukseltaan kookkaana hän tuli valituksi  lukioaikana koulunsa rugbyjoukkueeseen ja sen kapteeniksi.
Ura

Terre’Blanche aloitti uransa poliisina vuonna 1964 Lounais-Afrikassa, josta tuli myöhemmin Namibian valtio. Hän osallistui erityisjoukkoihin, joiden tehtävänä oli suojella Etelä-Afrikan tasavallan presidentin ja pääministerin residenssien turvallisuutta. Kuitenkin vuonna 1968 hän lopetti toimintansa poliisivoimissa ja keskittyi maatalouden harjoittamiseen.
Terre’Blanche vastusti pääministeri John Vorsterin liian liberaalina pitämäänsä politiikkaa, ja vuodesta 1968 lähtien hän toimi aktiivisti Etelä-Afrikan Kansallispuolueen äärioikeistolaisen siiven riveissä. Hän ei kuitenkaan onnistunut yrityksissään päästä maan parlamenttiin Heidelbergin vaalipiiristä.
Terre’Blanche perusti kuuden ystävänsä kanssa Heidelbergissä 3. heinäkuuta 1973 Afrikaner Weerstandsbewegingin, jonka tehtäväksi tuli taistelu buurien oman valtion Boerestaatin perustaminen.
Suora toiminta

ANC:n ja Kansallispuolueen johtamien Etelä-Afrikan demokratisoimisneuvottelujen aikana 1990-luvun alussa AWB uhkasi aloittaa täysimittaisen sodan. AWB:n kannattajat murtautuivatkin sisään World Trade Centeriin, jossa neuvottelut olivat käynnissä, pelottelivat neuvottelijoita ja töhrivät seiniä rasistisilla kirjoituksilla. Yksi ANC:n kokousedustaja pahoinpideltiin lievästi. AWB poistui tämän jälkeen rakennuksesta.
Ennen Etelä-Afrikan ensimmäisiä vapaita vaaleja Bophuthatswanan hallitsija Lucas Mangope pyysi apua levottomuuksien hillitsemisessä oikeistolaiselta Afrikaner Volksfront järjestöltä, jonka jäsen AWB oli. Vaikka Mangope erityisesti kielsi AWB:n osallistumisen, AWB:n joukkoja tuli alueelle. Afrikaner Weerstandsbeweging -järjestön jäsenten ilmaantuminen alueelle sai Mangopen oman armeijan kapinoimaan, ja hänet syöstiin vallasta. Bophuthatswanan epäonnistuminen pani pisteen buurinationalistien ääriryhmien suunnitelmille aseellisesta vastarinnasta uutta demokraattista järjestystä vastaan afrikaanien volkstaatin perustamiseksi.
Afrikaner Weerstandsbewegingin toiminnassa Terre’Blanche toteutti lisäksi muun muassa seuraavia operaatioita:
Vuonna 1979 hän saavutti kuuluisuutta voitelemalla tervalla ja kierittämällä höyhenissä Pretorian yliopiston liberaaliksi tunnetun professorin.
Vuonna 1983 tuli julki hänen aseiden, räjähteiden ja ammusten kätkentänsä, mikä oli tapahtunut hänen veljensä maatilalla Transvaalissa. Terre'Blanche tuomittiin tällöin kahden vuoden mittaiseen ehdonalaiseen vankeuteen.
Hän oli myös perustamassa Brandwagia, Afrikaner Weerstandsbewegingin puolueen sotilaallista miliisiä, jonka tehtävänä oli suojella valkoisten kansalaisten etuja.
Vuonna 1988 hän onnistui marssittamaan joukkonsa Pretoriaan.
Oikeudellisia ongelmia

Terre’Blanchesta tuli enemmän kuin Etelä-Afrikan konservatiivisen puolueen johtajista valkoisen äärioikeiston ja apartheidin symboli. Mielikuvat Terre'Blanchista ja AWB:stä aiheuttivat maltillisten konservatiivien siirtymisen muihin järjestöihin.
Terre’Blanche tuomittiin 17. kesäkuuta 1997 kuudeksi vuodeksi vankeuteen hyökkäyksestä huoltoasemalle ja yrityksestä murhata maatyöläinen. Hänet vapautettiin kesäkuussa 2004. Hän kuitenkin nautti laajoja etuoikeuksia AWB-järjestöön myönteisesti suhtautuvan vankilahenkilökunnan taholta, ja niin hän viettikin suurimman osan tästä ajasta sairaalassa sekä hoitaen vankilan puutarhaa ja maatilaa. Hän tuli tämä aikana myös uskoon, ja hän laimensi aiempia hyvin jyrkkiä rasistisia mielipiteitään.
Armahdus

Apartheidin loppumisen myötä Terre’Blanche ja hänen kannattajansa saivat armahduksen hyökkäyksestä World Trade Centeriä vastaan. Sitä kutsutaan Ventersdorpin taisteluksi. Siihen liitettiin myös muut ryhmän teot. Armahduksen myönsi Etelä-Afrikan totuuskomissio (Truth and Reconciliation Commission).
Kuolema

Terre’Blanche murhattiin huhtikuussa 2010. 21-vuotias mies ja 15-vuotias poika hyökkäsivät hänen kimppuunsa hänen maatilallaan. Syynä olivat maatöistä maksamattomat palkat. Toisen syytetyn asianajajan mukaan surman motiivina oli Terre’Blanchen yritys harrastaa seksiä tämän päämiehen kanssa.
Aiheesta muualla

Terre'Blanchen elämäkerta AWB:n virallisella kotisivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
The Guardianin artikkeli Terre'Blancheistä vapautumisesta vankilasta
Terre’Blanche Murder Symbolises State of South Africa (Arkistoitu – Internet Archive)
AWB apologises for not fighting racism enough  (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat  Puola 
Muut:  IdRef
There Goes My Baby

| ”There Goes My Baby” The Drifters |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 1959
 Tyylilaji: pop, soul
 Kesto: 02.11
 Levy-yhtiö: Atlantic
Listasijoitukset
  Yhdysvallat #2 pop-lista, #1 R&B-lista
The Driftersin muut singlet
| ”Drip Drop” 1957 | ”There Goes My Baby” 1959 | ”(If You Cry) True Love, True Love” 1959 |
Musiikkinäyte
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
There Goes My Baby on alun perin yhdysvaltalaisen The Drifters -lauluyhtyeen esittämä kappale sekä singlejulkaisu, joka nousi Yhdysvaltain poplistalla kärkikymmenikköön heinäkuussa 1959 ja oli parhaimmillaan kakkostilalla. Se oli yhtyeen ensimmäinen pophitti, mutta tätä ennen sillä oli ollut yhdeksän Top 10 -sijoitusta R&B-listalla vuoteen 1955 mennessä. Tämä kappale oli R&B-listan ykkösenä.
"There Goes My Baby" on tämän Drifters-kokoonpanon ensimmäinen hitti Atlantic-levy-yhtiölle ja kappale on äänitetty kesällä 1959. Kappaleen tekijöinä ovat laulusolisti Ben E. King, manageri George Treadwell ja Lover Patterson. Kappale oli samalla ensimmäinen Drifters-levy, jonka tuottivat Jerry Leiber ja Mike Stoller. "There Goes My Baby" oli myös ensimmäinen rock and roll tai R&B -hitti, jolla oli vallitsevana jousitausta. Jousisovituksen on tehnyt Stan Applebaum Mike Stollerin idean perusteella. Sanoituksessa haikaillaan omasta syystä menetetyn rakkauden perään.
Donna Summerin versio kappaleesta nousi Billboard-listan sijalle 21 vuonna 1984.
Thaliades

| Thaliades> Θαλιάδες.Sijainti |
| --- | --- |
 Thaliades
Koordinaatit:  37°47′00″N, 21°56′47″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Váchlia, Gortynía, Arkadia, Peloponnesos
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Arkadia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Thaliades (m.kreik. Θαλιάδες) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Arkadiassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Gortynían kunnan alueella lähellä nykyistä Váchlian kylää.
Maantiede

Thaliadeen kaupunki sijaitsi vuoristossa Ladon (nyk. Ládonas) -joen varrella lounaaseen Kleitorista. Se luetaan usein Kleitorin alueeseen eli Kleitoriaan. Thaliadeen pohjoispuolella sijaitsivat Psofis ja Paion eli Paos, itäpuolella Halus ja eteläpuolella Heraia. Kaupungista länteen Eliin puolella sijaitsi Feraia eli Faraia. Thaliadeen arkeologinen kohde sijaitsee vuorella lounaaseen nykyisestä Váchlian kylästä.
Historia

Thaliadeen historiasta tiedetään vain vähän. Antiikin lähteistä sen mainitsee vain Pausanias. Thaliades on ollut olemassa ainakin arkaaiselta roomalaiselle kaudelle. Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Ainoa peruste on, että kaupunki löi omaa hopearahaa 400-luvulta eaa. lähtien. Thaliades saattoi olla poliksena Kleitorin alaisuudessa ainakin osan historiaansa.
Rakennukset ja löydökset

Thaliadeen paikalta on löydetty linnoitusmuurien jäänteitä. Kaupungilla on ollut akropolis eli yläkaupunki, joka on ollut linnoitettu erikseen, ja josta on löydetty temppelin rauniot. Kaupungin ympäristöstä on löydetty kolmen muun temppelin jäänteet. Kaupungin paikalta löydetty keramiikka ajoittuu klassiselle ja hellenistiselle kaudelle.
Theodoros II Laskaris

Theodoros II Laskaris
Theodoros II Laskaris (1221–1258) oli Nikaian keisarikunnan hallitsija ja Bysantin keisari maanpaossa vuosina 1254–1258.
Hänet tunnetaan parhaiten kahdesta sotaretkestä, joiden yhteydessä hän valtasi Traakian bulgarialaisilta (1255–1256). Hän kuoli vuonna 1258 ja hänen 8-vuotiaasta pojastaan Johanneksesta tuli uusi keisari.
Kirjallisuutta

Georg Ostrogorsky: History of the Byzantine State.  Rutgers University Press, 1969.  ISBN 0-8135-1198-4
John Julius Norwich: Byzantium: The Decline and Fall.  Viking, 1991.  ISBN 0-679-41650-1
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Johannes III Dukas Vatatzes | Bysantin keisari Maanpaossa Nikaiassa, Nikaian keisarikunta | Seuraaja: Johannes IV Laskaris |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Kreikka  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Theria

| Synnyttävät nisäkkäät |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Synnyttävät nisäkkäät Theria  Parker & Haswell, 1897
Osaluokat
 Istukkanisäkkäät Eutheria  Pussieläimet Metatheria 
Katso myös
   Theria Wikispeciesissä   Theria Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Theria on nisäkkäiden alaluokka, johon kuuluvat istukkanisäkkäiden (Eutheria) ja istukattomien nisäkkäiden (Metatheria) osaluokat. Jälkimmäisen osaluokan edustajista ovat nykyisin elossa vain pussieläimet. Theria-alaluokan lajit synnyttävät eläviä poikasia ilman kuorellisia munia, ja siksi siitä onkin käytetty suomenkielistä nimeä synnyttävät nisäkkäät.
Synnyttävillä nisäkkäillä on korvalehdet, ne imettävät ja niillä on erikoistunut liikkumista helpottava nilkka. Lähes kaikki nykyiset nisäkkäät kuuluvat Theria-alaluokkaan, myös ihminen. Vain nokkaeläimet kuuluvat toiseen alaluokkaan, muniviin nisäkkäisiin (Prototheria).
Alaluokat Theria ja Prototheria erosivat toisistaan noin 166 miljoonaa vuotta sitten. Theria puolestaan jakaantui pussieläimiin ja istukkanisäkkäisiin 18 miljoonaa vuotta myöhemmin, noin 148 miljoonaa vuotta sitten.
Alexander Amatus Thesleff (diplomaatti)

Alexander Amatus Thesleff (25. maaliskuuta 1907 Viipuri – 6. marraskuuta 1983)) oli suomalainen diplomaatti ja varatuomari. Hän oli Ulkoasiainministeriön hallinnollisen osaston päällikkö 1958–1959, oikeudellisen osaston päällikkö 1964–1966. Hän oli suurlähettiläs Brysselissä ja Luxemburgissa 1959–1963 sekä Dublinissa 1962–1963. Disponibiliteetissa hän oli 1963–1964. 1973 hänet nimitettiin Chileen, mutta varsinainen asemapaikka oli Buenos Aires Argentiinassa, jossa hän oli lähettiläänä 1966–1974.
The Hoito

Ravintolan sisäänkäynti.
The Hoito on suomalainen ravintola Thunder Bayn kaupungissa, Kanadassa. Ravintola perustettiin vuonna 1918 ja on tiettävästi vanhin edelleen toiminnassa oleva osuuskuntaperiaatteella toimiva ravintola Kanadassalähde?. Se on myös yksi Kanadan ensimmäisistä savuttomista ravintoloista.
The Hoito on sijainnut toimintansa alusta saakka kaupungin suomalaisessa korttelissa, historiallisen Finnish Labour Templen kellarikerroksessa. 110-paikkainen ravintola tarjoilee 500–800 ateriaa päivittäin.
Aina 1970-luvulle saakka asiakkaat ostivat ruokalipukkeen ja aterioivat suurissa yhteispöydissä. Nykyisin ravintola on sisustettu pienemmin, kahvilamaisin pöydin.
Koronaviruspandemian aikana ravintola joutui taloudellisiin ongelmiin, ja se jouduttiin sulkemaan
kesäkuussa 2020 palveltuaan yhtäjaksoisesti 102 vuotta. Toiminta kuitenkin pyritään käynnistämään uudelleen kesäkuussa 2022.
Historia

Ravintola sai alkunsa kun IWW-ammattiyhdistyksen edustaja A. T. Hill saapui Nipigonissa sijaitsevalle kanadansuomalaiselle tukkikämpälle parantaakseen leirin oloja ja samalla kehotti työmiehiä lukemaan kommunistista Vapaus-sanomalehteä. Hän onnistuikin neuvotteluissa saamaan joitain pieniä parannuksia leirin oloihin. Työntekijät kuitenkin valittivat halvan majoituksen ja kotikeittiöruuan puutteesta vieraillessaan läheisessä Port Arthurin (nykyinen Thunder Bay) kaupungissa. Finnish Labour Templen johtokunta päätti perustaa osuuskuntamuotoisen ravintolan työväentalon kellarikerrokseen. Osakkaita oli kaikkiaan 59, joista jokainen maksoi 5 dollarin osallistumismaksun, joka palautettiin heille myöhemmin ravintolan tuotettua voittoa. Hoidon ensimmäiseksi johtajaksi valittiin ammattiyhdistyksen edustaja A. T. Hill.
Hoidon työntekijät kuuluivat useiden vuosikymmenten ajan IWW-ammattiyhdistykseen ja myöhemmin yhdistyksen suomalaiseen alajaostoon, Canadan Teollisuusunionistinen Kannatusliittoon (CTKL, engl. Support League of Canadian Industrial Unionists). Monilla tahoilla luultin yhdistykseen kuuluneen Kanadan kommunistiseen puolueeseen, mutta tosiasiassa yhdistys toimi luoteisen Ontarion suomalaisilla metsäkämpillä ja oli radikaali vaihtoehto kommunistisille ammattiyhdistysliikkeillelähde?. Finnish Labour Temple toimi IWW:n Kanadan jaoston hallintorakennuksena useita vuosialähde?.
Perustamisestaan alkaen ravintola on toiminut osuuskuntaperiaatteella ja Rochdalen periaatteiden mukaisesti. Ravintolan asiakkaat voivat ostaa vuosittaisen jäsenyyden, joka oikeuttaa myös äänestämään Finnish Labour Templen johtokunnan vaaleissa.
Ruokalista

Hoito on pääasiassa tunnettu suomalaisesta perinneruuasta, kuten letuista, viilistä, karjalanpiirakoista, karjalanpaistista, lohiperunalaatikosta, pullasta, suolakalasta, riisipuurosta ja makkaroista. Ruokalistalta löytyy myös ravintolan oma kanadansuomalainen mojakka-lihapata. Läheisen Kivelän leipomon ruisleipää tarjotaan myös usein aterioilla. Ruokalistalta löytyy myös kanadalaisia ruokalajeja.
Aiheesta muualla

The Hoito Facebookissa
Charles Wilkins: Breakfast at the Hoito: And Other Adventures in the Boreal Heartland.  Natural Heritage / Natural History Inc, 1997.  ISBN 1-896219-33-0  Kirjan verkkoversio (viitattu 3.10.2009). (englanniksi)