stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Allihaahka, koiras

| Allihaahka, koiras |
| --- | --- |

Nimi:  Allihaahka, koiras
Tekijä:  Magnus von Wright
Valmistumisvuosi:  Années 1830
Teostyyppi:  maalaus
Korkeus:  26,90  cm
Leveys:  38,40  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum, Suomi
Allihaahka, koiras on suomalaisen taiteilijan Magnus von Wrightin lyijykynä- ja vesivärityö paperille vuosilta 1836–1839. Piirros on kooltaan 26,9 × 38,4 cm. Se tallennettiin Ateneumin taidemuseon kokoelmiin vuonna 1914 (Antellin kokoelmat).
Allihaahka, koiras on harjoitelma, joita von Wright laati vuosina 1836–1839 Svenska Foglar -kuvastoa varten. Hän asui tuolloin Helsingissä ja työskenteli kartanpiirtäjänä. Kuvaston tilasi 1827 ruotsalainen kreivi Nils Bonden. Se julkaistiin käsin väritettyinä litografioina vuosina 1828–1838.
Aiheesta muualla

Allihaahka, koiras (Arkistoitu – Internet Archive) Teos Suomen Kansallisgallerian kokoelmissa.
Rumat sävelet

| Rumat sävelet Hassisen Kone |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 20.–23. lokakuuta 1980, 16.–18. maaliskuuta 1981 ja 11.–15. toukokuuta 1981
 Julkaistu: keväällä 1981
 Tuottaja(t): Pantse Syrjä
 Tyylilaji: suomirock, uusi aalto
 Kesto: 38.25 48:13 (remaster)
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Hassisen Koneen muut julkaisut
| Täältä tullaan Venäjä 1980 | Rumat sävelet 1981 | Harsoinen teräs 1982 |
Rumat sävelet (PÄLP 24) on Hassisen Koneen albumi vuodelta 1981. Levy sai paremmat arvostelut kuin Hassisen Koneen esikoislevy Täältä tullaan Venäjä ja Yleisradion musiikkitoimittajat valitsivat LP:n vuoden kotimaiseksi kevyen musiikin levyksi.
Kappaleet 1–7 on äänitetty Turussa Studio 55:ssä 20.–23. lokakuuta 1980 ja 16.–18. maaliskuuta 1981. Ne on miksattu Takomo Studioissa Helsingissä. Kappaleet 8–11 on äänitetty ja miksattu 11.–15. toukokuuta 1981 MSL-Studiossa Lempäälässä.
Kaikki albumin alkuperäiset kappaleet ovat Ismo Alangon säveltämiä ja sanoittamia. Sovitukset ovat Hassisen koneen. Remasteroidun levyn lisäkappaleista ”Raha ratkaisee” on Irwin Goodmanin säveltämä ja Veikko Salmen sanoittama. Kappaleet 13 ja 14 ovat Ismo Alangon tekemiä.
Albumi on julkaistu myös EMI:n ”Kultaiset rock-klassikot” -sarjassa.
Kappaleet

Oikeus on voittanut taas – 3.12
Führerin puolesta – 3.22
Jurot nuorisojulkkikset – 3.27
Uhrisavua – 3.15
Jeesus tulee – 2.30
Tuomiopäivä – 4.32
Odotat?! – 3.30
Rajat – 4.15
Tällä tiellä – 3.14
Pelkurit – 2.28
Hyvä olla – 4.12
Vuoden 2004 remasteroitu CD
Raha ratkaisee – 2.01
Läskit lompakot – 3.48
On jouluyö, nyt laulaa saa – 4.00
Kokoonpano

Ismo Alanko – laulu, kitara, kosketinsoittimet, sellot (1, 6)
Reijo Heiskanen – kitara, taustalaulu
Jussi Kinnunen – basso, taustalaulu
Harri Kinnunen – rummut
Arvostelut

Soundi (03/2004):
Singlet > Jurot nuorisojulkkikset

Jurot nuorisojulkkikset – 3.27
Raha ratkaisee – 2.01
Läskit lompakot – 3.48
Singlet > Pelkurit

Pelkurit – 2.28
Tällä tiellä – 3.14
Single on ilmestynyt alun perin jukebox-käyttöön.
Singlet > Rajat

Rajat – 4.15
Oikeus on voittanut taas – 3.12
Single on ilmestynyt alun perin jukebox-käyttöön.
Singlet > On jouluyö, nyt laulaa saa

On jouluyö, nyt laulaa saa – 4.00
Jouluvappujuhannus – 3.30
Kirjallisuutta

Dimery, Robert (toim.): 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.  ((1001 Albums You Must Hear Before You Die, 2006.) Suomalaisen laitoksen päätoimittaja Jake Nyman. Kääntäjät: Esa Kuloniemi ym)  Helsinki:  WSOY, 2010.  ISBN 978-951-0-36217-4
Aiheesta muualla

Rumat sävelet (1981) Ismoalanko.com. Viitattu 9.3.2022.
Hassisen kone
|  Ismo Alanko  Jussi Kinnunen  Harri Kinnunen  Reijo Heiskanen  Eero "Safka" Pekkonen  Antti Seppo  Hannu Porkka  Jukka Orma  |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Täältä tullaan Venäjä  Rumat sävelet  Harsoinen teräs  High Tension Wire 
Kokoelmat:  1980–82  Poko klassikot  Historia 1980–82  Tarjolla tänään: Hassisen kone  Jurot nuorisojulkkikset – koko tuotanto, koko tarina 1980–1982  Klassikot 
Livealbumit:  Tuuliajolla (eli ballaadeja Saimaalta)  20 vuotta myöhemmin – live 2000  40 vuotta myöhemmin - Ratinan stadion 2022 
Singlet:  Hassisen kone  Rappiolla  Jurot nuorisojulkkikset  On jouluyö, nyt laulaa saa  Hiljaa virtaa veri 
DVD:t:  Hassisen Kone - 20 vuotta myöhemmin  Saimaa-ilmiö 
Katso myös: Luettelo Hassisen Koneen kappaleista
Tuomo Alasoini

| Tuomo Alasoini> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1958 (ikä 66–67)
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  tutkimusprofessori (työn ja työelämän teknologinen murros)
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto (VTT 1990), Aalto-yliopisto (TkT 2016)
Instituutti:  Työterveyslaitos
Aiheesta muualla
Kotisivu
Tuomo Alasoini (s. 1958) on suomalainen sosiologi ja insinööri (VTT, TkT), joka on toiminut  Työterveyslaitoksen työn ja työelämän teknologisen murroksen aihepiirin tutkimusprofessorina vuodesta 2018. Tätä ennen hän on työskennellyt Tekesissä ja työministeriössä (tai työ- ja elinkeinoministeriö) useissa johtavissa tehtävissä.
Alasoini on valmistunut sosiologiksi ja valtiotieteen tohtoriksi Helsingin yliopistosta. Hänen suomenkielinen työnsosiologiaan liittyvä väitöskirjansa (1990) oli otsikoitu Tuotannolliset rationalisoinnit ja teollisuuden työvoiman käyttötapojen muutos : tutkimus viidestä modernista suomalaisesta konepajateollisuuden, kevyen sähköteknisen teollisuuden ja paperiteollisuuden yksiköstä. Hän on ollut Helsingin yliopiston sosiologian dosentti vuodesta 1995. Alasoinilla on lisäksi insinöörikoulutus. Hän on valmistunut tekniikan tohtoriksi (TkT) Aalto-yliopistosta. Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (2016) oli otsikoitu Workplace development programmes as institutional entrepreneurs : why they produce change and why they do not.
Alasoini nimitettiin työn ja työelämän teknologinen murroksen tutkimusprofessoriksi Työterveyslaitokseen kesäkuussa 2018 alkaneeksi seitsenvuotiskaudeksi. Työelämän muutosta on tarkoitus tarkastella inhimillisen työn näkökulmasta. Tutkimustyön ja kehittämishankkeiden  kohteita ovat muun muassa ihmisen ja teknologian vuorovaikutus sekä palvelujen murros ja työympäristöjen muutos, ihmisten ja yhteisöjen osaaminen ja oppiminen. Keskeisiä tutkimusteemoja ovat myös työn uudet muodot, kuten alusta- ja jakamistalous, automatisaatio ja robotisaatio, tekoäly ja lisätty todellisuus työssä.
Aiheesta muualla

Google Scholarin haku: Tuomo Alasoini (englanniksi) (scholar.google.com)
Tuomo Alasoini. Finnish Institute of Occupational Health. Centre of Expertise for Development of Work and Organizations (englanniksi) (researchgate.net)
Lähijohtaja tarvitsee järkeä ja tunnetta (Sami Turunen)  (tekijalehti.fi)
Katja Alaja (28.4.2021) Tomorrow’s work life, new metaskills (englanniksi) (telma-lehti.fi)
Asiantuntijapuheenvuoro VTT, Dos. Tuomo Alasoini (video): Innovatiivisuuden ja johtamisen ajankohtaiset haasteet suomalaisessa työelämässä (16.12.2014) (jyu.fi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat
J. E. B. Stuart

Jeb Stuart
James Ewell Brown "Jeb" Stuart (6. helmikuuta 1833 – 12. toukokuuta 1864) oli yhdysvaltalainen sotilas Virginiasta ja etelävaltioiden ratsuväenkenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hänen ystävänsä kutsuivat häntä "Jebiksi". Hän oli syntynyt Patrick Countyssä Virginiassa. Hän kävi West Pointin sotilasakatemian josta valmistui 1854. Hän osallistui intiaanisotiin ja haavoittui 1857. Hän otti osaa myös "hullun" John Brownin kapinan kukistamiseen Harper’s Ferryssä, eversti Robert E. Leen alaisena. Hän erosi Yhdysvaltain armeijasta ja liittyi etelävaltioiden armeijaan 14. toukokuuta 1861, hiukan sen jälkeen kun hänet oli ylennetty kapteeniksi. 16. heinäkuuta hänet ylennettiin etelävaltioiden armeijan everstiksi, ja 24. syyskuuta prikaatinkenraaliksi. Hän osallistui ensimmäiseen Bull Runin taisteluun, ja Leen Pohjois-Virginian armeijan kampanjan aikana hän ratsujoukkoineen onnistui tunkeutumaan unionin komentajan kenraalimajuri John Popen päämajaan, ja viemään sieltä tämän täydellisen univormun ja tärkeitä pohjoisvaltioiden armeijan määräyksiä.
Rappahannock-joella loppuvuodesta 1862 Stuart aiheutti viholliselle 230 miehen tappiot, ja menetti omasta joukostaan vain 27 miestä. Fredericksburgin taistelussa joulukuussa 1862 Stuart suojasi Stonewall Jacksonin joukkojen sivustaa, ja otti tämän toisen armeijakunnan komennon, kun Jackson haavoittui kuolettavasti Chancellorsvillessä toukokuussa 1863. Gettysburgin-kampanjan aikana Stuart palasi ratsuväenkomentajaksi, ja onnistui Gettysburgin taistelussa katoamaan vähäksi aikaa, eikä toimittanut Leelle tarvittavia tietoja unionin asemista ja vahvuuksista, sillä hän oli joutunut Brandy Stationin luona kahakkaan unionin ratsuväen kanssa. Stuart saapuikin Gettysburgiin vasta taistelun toisena päivänä. Stuart kaatui taistelussa 12. toukokuuta 1864 Yellow Tavernissa lähellä Konfederaation pääkaupunki Richmondia.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat  Puola 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef
Sheryl Sandberg

Sheryl Sandberg
Sheryl Kara Sandberg (/ˈsændbərɡ/; s. 28. elokuuta 1969) on yhdysvaltalainen teknologia-alan johtaja, aktiivi ja kirjailija. Hän on Metan operatiivinen johtaja. Kesäkuussa 2012 hänet valittiin Metan hallitukseen ja hänestä tuli sen ensimmäinen naisjäsen. Ennen Facebookia Sandberg oli Googlella johtajana "Global Online Sales and Operations" -yksikössä ja oli mukana lanseeraamassa Googlen filantrooppista Google.org-palvelua. Ennen Googlea Sandberg oli Yhdysvaltain valtiovarainministeri Lawrence Summersin kansliapäällikkö.
Vuonna 2012 Sandberg pääsi Time-lehden vuosittain tekemälle maailman sata vaikutusvaltaisinta ihmistä -listalle. Kesäkuussa 2015 Sandbergin "arvon" raportoitiin olevan yli miljardia dollaria, mikä perustuu hänen omistamiinsa osakkeisiin Facebookissa ja muissa yrityksissä.
Kesäkuun alussa 2022 Sandberg ilmoitti jättävänsä Metan ja keskittyvänsä jatkossa säätiöönsä ja hyväntekeväisyystoimintaan.
Varhainen elämä ja koulutus

Sandberg syntyi vuonna 1969 Washingtonissa juutalaiseen perheeseen, hänen vanhempansa olivat Adele (o.s. Einhorn) ja Joel Sandberg, ja hän oli vanhin heidän kolmesta lapsestaan. Hänen isänsä oli silmälääkäri ja hänen äitinsä opetti lukiossa ranskaa ja englantia. Adele perusti voittoa tavoittelemattoman Ear Peace-Save Your Hearing -yhteisön, joka opettaa teineille, kuinka he voivat välttyä kuulovaurioilta. Adele lopetti aloittamansa tohtorinkoulutusohjelmansa alkaessaan odottaa Sheryliä ja keskittyi lastensa kasvatukseen.  Kun Sheryl oli kaksivuotias, hänen perheensä muutti North Miami Beachille Floridaan. Koulussa hän oli aina luokan parhaita ja toimi myös luokkiensa johtotehtävissä. 1980-luvulla hän opetti aerobiciä.
Vuonna 1987 Sandberg aloitti Harvard Collegessa, josta hän valmistui vuonna 1991 ja sai stipendin parhaana valmistuneena taloustieteiden opiskelijana. Harvardissa hän oli perustajäsen Women in Economics and Government -yhdistyksessä. Siellä hän tapasi myös silloin professorina toimineen Larry Summersin, josta tuli hänen mentorinsa ja gradun ohjaajansa. Summers palkkasi Sandersin tutkimusassistentikseen Maailmanpankkiin, jossa Sandberg työskenteli noin vuoden erilaisten Intiaan liittyvien terveysprojektien parissa.
Vuonna 1993 Sandberg aloitti Harvard Business Schoolissa, josta hän valmistui M.B.A.-tutkinnosta parhain arvosanoin.
Ura > Varhainen ura

Valmistumisensa jälkeen Sandberg työskenteli johdon konsulttina McKinsey & Company -yrityksessä (1995–1996). Vuodesta 1996 vuoteen 2001 hän työskenteli jälleen Larry Summersin kanssa. Tämä toimi silloin Yhdysvaltain valtiovarainministeriössä presidentti Bill Clintonin alaisuudessa. Sandberg avusti ministeriön työtä antamalla anteeksi kehittyvien maiden lainoja Aasian talouskriisin aikana.
Kun republikaanit voittivat demokraatit marraskuussa 2000, Sandberg erosi ja muutti Piilaaksoon vuonna 2001. Hän toimi Googlella johtajana "Global Online Sales and Operations"-yksikössä marraskuusta 2001 maaliskuuhun 2008. Hänen vastuullaan oli Googlen mainos- ja julkaisutyökalujen myynti, mutta myös Googlen kuluttajatuotteet sekä Google Book Search.
Ura > Facebook

Loppuvuonna 2007 Mark Zuckerberg, Facebookin perustaja ja johtaja, tapasi Sandbergin pikkujouluissa. Sandbergin huhuttiin silloin harkitsevan johtotehtävää The Washington Post Companyssa. Zuckerberg ei virallisesti etsinyt COO:ta, mutta ajatteli, että Sandberg sopisi rooliin täydellisesti. Tammikuussa 2008 he viettivät enemmän aikaa yhdessä Sveitsissä World Economic Forumissa Davosissa, ja maaliskuussa Facebook ilmoitti, että Sheryl Sandberg jättää Googlen aloittaakseen Facebookilla COO:na.
Liityttyään Facebookiin Sandberg alkoi miettiä miten saada Facebook tuottavaksi. Ennen häntä yritys oli lähinnä kiinnostunut rakentamaan "tosi coolia sivustoa ajatellen, että tuotot tulevat myöhemmin." Samana keväänä Facebookin johto päätti, että tuotot saadaan mainonnasta ja vuonna 2010 Facebook lakkasi viimein tekemästä tappiota. Facebookin mukaan Sandberg vastaa Facebookin myynnistä, markkinoinnista, liiketoiminnan kehittämisestä, henkilöstöhallinnosta, julkisen vallan käytöstä ja viestinnästä.
Sandbergin johtajapalkkio vuonna 2011 oli 300 000 dollaria, minkä lisäksi hän sai Facebookin osakkeita, joiden arvo oli yli 30 miljoonaa dollaria.
Vuonna 2012 Sandbergista tuli Facebookin hallituksen 8. jäsen ja sen ensimmäinen naisjäsen.
Lokakuussa 2012 Business Insider raportoi, että Sandbergin osakkeiden arvo oli noin 790 miljoonaa dollaria. Elokuussa 2013 media kertoi, että Sandberg oli myynyt 5 % osakkeistaan 91 miljoonan dollarin hintaan. Huhtikuussa 2014 kerrottiin, että Sandberg oli myynyt yli puolet Facebookin osakkeistaan. Hänellä oli noin 17,2 miljoonaa osaketta, eli 0,5 % koko yrityksestä, arvoltaan noin miljardi dollaria.
Hallitustyöskentely

Vuonna 2009 Sandberg nimitettiin The Walt Disney Companyn hallitukseen. Hän toimii myös Women for Women International -, Center for Global Development - ja V-Day -organisaatioiden hallituksissa. Hän on aiemmin ollut Starbucks-  Brookings Institution- ja Ad Council -organisaatioiden hallituksissa.
Muuta merkittävää

Vuonna 2008 Sandberg kirjoitti artikkelin The Huffington Post -lehteen puolustaakseen mentoriaan Larry Summersia, joka oli antanut kyseenalaisia kommentteja naisista. Joulukuussa 2010 hän piti TED-puheen otsikolla "Miksi meillä on liian vähän naisjohtajia."
Muuta merkittävää > Lean In -kirja

Maaliskuussa 2013 Sandberg julkaisi ensimmäisen kirjansa Lean In: Women, Work, and the Will to Lead, jonka hän kirjoitti Nell Scovellin kanssa (julkaisija Knopf). Kirja käsitteli liike-elämän johtamista ja kehittämistä, syitä miksi naisia puuttuu johtotehtävistä sekä feminismiä. Syksyyn 2013 mennessä kirjaa oli myyty yli miljoona kappaletta.
Lean In on opaskirja naisille, jotka haluavat saavuttaa uratavoitteensa ja miehille, jotka haluavat olla rakentamassa oikeudenmukaisempaa yhteiskuntaa. Kirjassa käydään läpi syitä, jotka estävät naisia saamasta työpaikan johtotehtäviä: syrjintä, seksismi ja seksuaalinen ahdistelu sekä sosiaalisia esteitä, joista osan naiset luovat itse. Niiden mukaan naisten pitää tehdä tuplapäivä, ensin töissä, sitten kotona vähän arvostettujen kotitöiden parissa. Sandbergin mukaan naisjohtajien määrän kasvattaminen edellyttää sitä, että naiset rikkovat yhteiskunnan ja heidän itsensä asettamat esteet. Sandberg haluaa lisää naisia johtopaikoille, jotta lopulta kaikki saisivat oikeudenmukaisempia mahdollisuuksia edetä urallaan.
Muuta merkittävää > Ban Bossy

Maaliskuussa 2014, Sandberg ja Lean In sponsoroivat Ban Bossy -kampanjassa. Televisiossa ja sosiaalisessa mediassa käydyssä kampanjassa haluttiin kieltää sanan "bossy" (komenteleva, määräilevä, dominoiva) käyttö, koska sillä vähätellään nuoria tyttöjä. Kampanjassa olivat mukana myös Beyoncé, Jennifer Garner ja Condoleezza Rice.
Kritiikkiä

Sandbergiä on syytetty "liian elitistiseksi" ja "sävelkuuroksi", joka ei ymmärrä, millaisia vaikeuksia tavalliset naiset työpaikoillaan kohtaavat.  Sandberg vastasi kumpaankin syytökseen kirjassaan.
Yksityiselämä

Sandberg meni ensimmäisen kerran naimisiin 24-vuotiaana ja erosi vuotta myöhemmin. Vuonna 2004 hän avioitui Dave Goldbergin kanssa, joka oli silloin johtajana Yahoo!:ssa ja myöhemmin toimitusjohtajana SurveyMonkeyssa. Pariskunnalla on poika ja tytär. 1. toukokuuta 2015 Goldberg kuoli äkillisesti perhelomalla Meksikossa. Hän sai päävamman kaaduttuaan juoksumatolla. Sandberg asuu Menlo Parkissa, Kaliforniassa.
Kunnianosoituksia

Fortune -lehti on arvioinut Sheryl Sandbergin yhdeksi 50 vaikutusvaltaisimmista liike-elämän naisista:
2007 sijalla 29, (listan nuorin nainen).
2008 sijalla 34.
2009 sijalla 22.
2010 sijalla 16.
2014 sijalla 10.
The Wall Street Journal -lehden "50 Women to Watch" -listalla Sandberg oli
sijalla 19 vuonna 2007.
sijalla 21 vuonna 2008.
Vuonna 2009 Sandberg pääsi Business Weekin "25 Most Influential People on the Web" -listalle.
Forbes-lehden mukaan hän on yksi maailman 100 vaikuttavimmista naisesta. Vuonna 2014 hän oli sijalla 9, (sijalla 8 oli Michelle Obama).
Julkaisut

Lean In: Women, Work, and the Will to Lead. Knopf. 2013. ISBN 978-0385349949
Aiheesta muualla

Sheryl Sandberg  Facebookissa
Sheryl Sandberg Twitterissä
Sheryl Sandbergin bio Walt Disneyn sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Lean In
Ban Bossy
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Christian Santos

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Christian Robert Santos Kwasniewski
Syntymäaika: 24. maaliskuuta 1988
Syntymäpaikka: Puerto Ordaz, Venezuela
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 184 cm
Seura
Seura: NEC
Pelinumero: 11
Junioriseurat
: SV Lippstadt 08
: Arminia Bielefeld
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2011 | Arminia Bielefeld II | 78 | (28) |
| 2011–2013 | Eupen | 58 | (25) |
| 2013–2014 | Waasland-Beveren | 0 | (0) |
| 2014–2016 | NEC | 64 | (39) |
Maajoukkue
| 2015– | Venezuela | 6 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. kesäkuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 2. kesäkuuta 2016.
Christian Santos (s. 24. maaliskuuta 1988 Puerto Ordaz) on puolalaisia sukujuuria omaava venezuelalainen jalkapalloilija, joka pelasi kaudella 2015–2016 Alankomaiden Eredivisien NEC Nijmegenissä. Vasenjalkainen Santos on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuuluu myös Venezuelan jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura

Santos aloitti uransa Saksassa, jonne hän oli muuttanut viisivuotiaana isänsä työn perässä. Vuosina 2008–2011 hän pelasi Arminia Bielefeldin kakkosjoukkueessa. Pelejä seuran ykkösjoukkueessa ei kuitenkaan kertynyt. Vuodet 2011–2013 Santos pelasi Belgian 2. divisioonan KAS Eupenissa, jossa otteluita kertyi 58 ja maaleja 25. Heinäkuussa 2013 Santos siirtyi Belgian Jupiler Pro Leaguen Waasland-Bevereniin, mutta polvivamma esti häntä pelaamasta yhtään ottelua seuran paidassa.
Heinäkuussa 2014 Santos siirtyi Alankomaiden Eerste divisien NEC Nijmegeniin, jonka paidassa hän teki kaudella 2014–2015 23 maalia voittaen seuran kanssa Eerste divisien ja nousten Eredivisieen. Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan, kaudella 2015–2016, Santos teki NEC:in paidassa 30 ottelussa 16 maalia.
Maajoukkueura

Santos debytoi Venezuelan jalkapallomaajoukkueessa maaliskuussa 2015 ystävyysottelussa Jamaikaa vastaan. Avausmaali syntyi lokakuussa 2015 MM-karsintaottelussa Brasilian verkkoon. Santos nimettiin Venezuelan ryhmään vuoden 2016 Copa América Centenarioon.
Saavutukset

Seurajoukkuetasolla
Eerste divisie: 2014–2015
Armstrong Whitworth Albemarle

RAF:n Armstrong Whitworth Albemarle vuonna 1942.
Armstrong Whitworth AW.41 Albemarle on brittiläinen sotilaslentokone. Sen suunnittelun aloitti Bristol Aeroplane Company. Tyyppi lensi ensilentonsa vuonna 1940, ja alun perin keskiraskaana pommituskoneena. Tyyppi oli kuitenkin kovin keskinkertainen eli ei erityisen onnistunut, joten se päätyi enimmäkseen ilmakuljetustehtäviin. Albemarle -konetyyppi osallistui joihinkin strategisesti erittäin merkittäviin sotilastehtäviin, kuten Ardennien taisteluun, Normandian maihinnousuun sekä Operaatio Market Gardeniin. Albemarle -koneista pudotettiin laskuvarjosotilaita, joita saattoi olla 10 henkeä yhtä konetta kohden. Lisäksi näitä koneita käytettiin liitokoneiden hinaukseen. Konetyyppi oli RAF:n käytössä vuosina 1941-45, ja sitä valmistettiin 602 koneyksilöä. Neuvostoliiton ilmavoimien käytössä oli 12 koneyksilöä, tämän ohella oli 2 koneyksilöä tuhoutunut kuljetuksessa.
Armstrong AW.41 Albemarlen projektiokuvat.
Armstrong Whitworth Albemarlen miehistön lukumäärä oli 3-4 henkilöä, alatyypistä riippuen. Aseistus käsitti joko 2 taikka 4 kpl Browning 7,7 mm konekivääreitä yläampumossa. Enin pommimäärä oli 2 041 kg. Koneen huippunopeus oli 426 km/h. Moottorit, joita koneessa oli 2 kpl olivat kaksiriviset, ja 14-sylinteriset Bristol Hercules XI -tähtimoottorit, joiden teho oli 1 590 hevosvoimaa (1 186 kW).
Aiheesta muualla

http://www.historyofwar.org/articles/weapons_albemarle.html
https://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.asp?aircraft_id=499
http://www.raf38group.org/presentation (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Iona

Iona
Baile Mór
| --- | --- |
Muut nimet:  Ì Chaluim Chille
Sijainti:  Argyll ja Bute, Skotlanti Yhdistynyt kuningaskunta
Saariryhmä:  Sisä-Hebridit
Merialue:  Atlantti
Korkein kohta:  Dùn, 101 m
Pinta-ala:  0,88 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  177
Suurin kaupunki:  Baile Mór
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Iona on pieni saari Sisä-Hebrideillä Skotlannissa. Se on 5 km pitkä ja 2,4 km leveä, ja korkein kohta on 100 m merenpinnasta.
Saarella on ollut suuri merkitys Skotlannin kristillistymiselle, sillä Pyhän Columban sinne vuonna 563 perustaman luostarin kautta levitettiin kristinuskoa Skotlantiin ja siitä tuli merkittävä pyhiinvaelluskohde. Saarelle on myös haudattu Skotlannin, Irlannin ja Norjan kuninkaita. Vuonna 2001 saarella oli 125 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iona Wikimedia Commonsissa
Janet Anand

| Janet Anand> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. helmikuuta 1959 (ikä 66) Launceston, Tasmania, Australia
Ammatti:  kansainvälisen sosiaalityön professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Tasmanian yliopisto (B.A. 1980, M.A. 1992), La Troben yliopisto (Ph.D. 2005)
Instituutti:  Itä-Suomen yliopisto
Aiheesta muualla
Kotisivu
Janet Anand (Janet Carter-Anand, 25. helmikuuta 1959 Launceston, Tasmania, Australia) on australialainen filosofian tohtori, joka on työskennellyt Itä-Suomen yliopiston kansainvälisen sosiaalityön professorina.
Anand opiskeli alemman ja maisteritason perustutkintonsa Tasmanian yliopistossa Tasmaniassa, Australiassa (B.A. 1980, M.A. 1992). Tohtoriopinnot hän suoritti La Troben yliopistossa Australian Viktorian osavaltion Melbournessa (Ph.D. 2005). Tämän jälkeen hän sai korkeakouluopettajan lisäpätevyyden pohjoisirlantilaisesta Belfastin yliopistoista (2012).
Teoksia

Janet Carter Anand & Chaitali Das: Global mindedness in international social work practice. Red Globe Press 2019. ISBN 978-1-137-36208-7 (Print), ISBN 978-1-137-36209-4 (e-book).
Aiheesta muualla

Janet Carter Anand. University of Eastern Finland (UEF), Department of Social Sciences. Doctor of Philosophy (Social Work)
J. Anand (englanniksi) (semanticscholar.org)
Janet Carter-Anand: Older people’s perceptions of elder abuse: Implications for policy and professional practice (NI Assembly and Queens University Knowledge Exchange Seminar) (englanniksi) (vimeo.com)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Yhdysvallat