stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Erakkonapsija
Koko ja ulkonäkö

Erakkonapsija kasvaa 10–11 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää on harmaa ja päälaella on keltainen tai oranssinkeltainen juova. Selkä ja siivet ovat harmahtavan ruskeat. Siivissä on kaksi valkoisesta pisteistä muodostuvaa juovaa. Erakkonapsijan rinta ja vatsa ovat vaaleankeltaiset.
Levinneisyys ja elintavat

Erakkonapsijaa tavataan Costa Ricasta Boliviaan ja Brasilian keskiosiin. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsien reunamaat, puistot ja puutarhat. Lintu liikkuu useimmiten yksin, mutta saattaa liittyä sekaparviin. Erakkonapsijan ravintoa ovat hyönteisten lisäksi pienet hedelmät. Pesimäkausi on tammikuusta syyskuulle. Kuppimainen pesä rakennetaan puuhun ja naaras munii kaksi munaa.
Epsilon-amanitiini

Epsilon-amanitiinin rakenne.
Epsilon-amanitiini tai ε-amanitiini on kahdeksasta aminohaposta muodostuva syklinen peptidi ja amatoksiineihin kuuluva sienimyrkky. Sitä on tietyissä kärpässienissä. Epsilon-amanitiinin LD50-arvo on 0,1 mg/kg.
Epsilon-amanitiinin kemiallinen kaava on C39H53N9O14S, CAS-numero 21705-02-2 ja moolimassa 903,96 g/mol.
Aiheesta muualla

PubChem: Epsilon-amanitiini (CID 30508)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Amanitin, epsilon- (englanniksi)
Amatoksiinit
α-amanitiini
β-amanitiini
γ-amanitiini
ε-amanitiini
amanulliini
amanulliinihappo
proamanulliini
amaniini
amaninamidi
Eternal Atake

| Eternal Atake Lil Uzi Vert |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 6. maaliskuuta 2020
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Generation Now, Atlantic Records
Listasijoitukset
  Billboard 200: 1.
Lil Uzi Vertin muut studioalbumit
| Luv Is Rage 2 2017 | Eternal Atake 2020 | Lil Uzi Vert vs. the World 2 2020 |
Singlet albumilta Eternal Atake
 ”Futsal Shuffle 2020” Julkaistu: 13. joulukuuta 2019  ”That Way” Julkaistu: 1. maaliskuuta 2020
Eternal Atake on yhdysvaltalais hip hop -artisti Lil Uzi Vertin toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 6. maaliskuuta 2020 ja viikkoa myöhemmin albumin deluxe -versio Lil Uzi Vert vs. the World 2 julkaistiin. Eternal Atake nousi julkaisuviikollaan Billboard 200 -listan ensimmäiselle sijalle ja albumia myytiin 288 000 kappaletta. Eternal Atake -albumin kaikki 18 kappaletta nousivat julkaisuviikollaan Billboard Hot 100 -listalle, joista ”Baby Pluto” ylsi peräti kuudennelle sijalle. Ennen albumin julkaisua, Lil Uzi Vert julkaisi kaksi singleä: ”Futsal Shuffle 2020” ja ”That Way”.
Tausta ja julkaisu

Heinäkuussa 2018, Lil Uzi Vert kertoo aikeistaan julkaista seuraavan studioalbuminsa. Hän jakaa internetissä albumin nimen Eternal Atake sekä albumin kannen, joka muistuttaa hyvin paljon Heaven’s Gate -logoa. Lopulliseksi albumin kanneksi kyseinen kansi ei kuitenkaan tekijänoikeussyistä päätynyt. Lil Uzi Vert mainitsi albumistaan useaan otteeseen lähes kahden vuoden ajan. Siinä välissä hän ehti julkaista singlejä, jotka eivät lopulta päätyneet lopulliselle albumille: ”New Patek”,  ”That's A Rack” ja  ”Sanguine Paradise”. Yhdeksi syyksi Eternal Atake -albumin lykkäämiselle pidetään sitä, että Lil Uzi Vertin musiikkia vuosi hakkereiden toimista ulos, ja näin hänen piti tehdä jatkuvasti uusia korvaavia biisejä. Yksi näistä ulos vuotaneista biiseistä on ”Of Course”, joka on saanut YouTubessa yli 300 000 näyttökertaa huolimatta siitä, että sen latasi tuntematon osapuoli.
Eternal Atake -albumin pitkä odotus näytti olevan lopuillaan joulukuussa 2019, kun Lil Uzi Vert julkaisi albumin ensimmäisen singlen ”Futsal Shuffle 2020”. Futsal Shuffle 2020 nousi Billboard Hot 100 -listan viidennelle sijalle, joka on Lil Uzi Vertin toiseksi paras suoritus kyseisellä listalla ”Bad and Boujee” -kappaleen ykkössijan jälkeen. 1.maaliskuuta 2020, Lil Uzi Vert julkaisi toisen ja viimeisen sinkun ennen albumin julkaisemista: ”That Way”. Kaksi päivää myöhemmin hän julkaisi internetissä lyhytelokuvan, joka toimii albumin trailerina. Hän myös laati Twitterissä äänestyksen, jossa hänen fanit saivat äänestää albumin kannen kolmesta eri vaihtoehdosta.
6. maaliskuuta 2020, Lil Uzi Vert julkaisi pitkään odotetun Eternal Atake -albumin. Viikko albumin julkaisun jälkeen hän julkaisi albumin toisen (deluxe) osan: Lil Uzi Vert vs. the World 2, joka sisälsi vierailuja suosituilta hip hop -artisteilta, kuten 21 Savage, Future ja Young Thug.
Kappaleet

Baby Pluto – 3.30
Lo Mein – 3.15
Silly Watch – 3.15
POP – 3.47
You Better Move – 3.16
Homecoming – 3.33
I’m Sorry – 3.31
Celebration Station – 3.15
Bigger Than Ever – 3.12
Chrome Heart Tags – 3.32
Bust Me – 3.14
Prices – 3.53
Urgency – 3.01 (mukana Syd)
Venetia – 3.08
Secure the Bag – 3.58
P2 – 3.54
Futsal Shuffle 2020 – 3.18
That Way – 3.32
Myron – 3.44
Lotus – 3.13
Bean (Kobe) – 3.58 (mukana Chief Keef)
Yessirskiii – 3.39 (21 Savagen kanssa)
Wassup – 3.13 (mukana Future)
Strawberry Peels – 1.55 (mukana Young Thug ja Gunna)
I Can Show You – 2.00
Moon Relate – 3.01
Come This Way – 2.52
Trap This Way (This Way) – 3.05
No Auto – 2.15 (mukana Lil Durk)
Money Spread – 3.37 (mukana Young Nudy)
Got the Guap – 2.56 (mukana Young Thug)
Leaders – 3.14 (mukana Nav)
Eternal Atake on yhdysvaltalais hip hop -artisti Lil Uzi Vertin toinen studioalbumi.
Erika Stefani

Erika Stefani (s. 1971 Valdagno) on italialainen poliitikko ja juristi. Hän toimii alue- ja itsehallintoasiain ministerinä Conten hallituksessa. Stefani edustaa Pohjoisen liittoa.
Stefani on ollut senaattori vuodesta 2013.
Erika Stefani on opiskellut oikeustiedettä Padovan yliopistossa.
Elsa Lindberg-Dovlette

Albert Edelfeltin maalaama muotokuva Lindbergistä, 1898
Elsa Lindberg-Dovlette (prinsessa Mirza Riza Khan;  13. helmikuuta 1876 Tukholma – 1. lokakuuta 1944 Saltsjöbaden) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Lindberg tuli ylioppilaaksi Wallinska skolanista Tukholmasta. Hän työskenteli toimittajana ja kirjoitti nimimerkillä Cric-Cric useisiin ruotsalaisiin lehtiin, kuten Aftonbladet, Stockholms Dagblad, Sydsvenska Dagbladet, Snällposten ja Idun. Hänen sisarensa oli viulutaiteilija Sigrid Lindberg.
Lindberg-Dovletten vanhemmat olivat viulutaiteilija Karl Johan Lindberg ja Emilia Wiik. Hän meni vuonna 1902 naimisiin persialaisen prinssi Arfa Mirza Riza Khanin kanssa ja muutti Persiaan. Elsa Lindberg-Dovlette kirjoitti ruotsiksi useita teoksia, joita käännettiin myös suomeksi, kuten Naisia minareettien kaupungista : Lehtiä nuoren turkkilaisnaisen mietekirjasta, Kaikissa sävellajeissa ja Viulutyttö vuodelta 1926.
Lindbergin puoliso Mirza Riza Khan oli Persian edustajana Haagin ensimmäisessä rauhankonferenssissa vuonna 1899. Tämän jälkeen hän oli Persian lähettiläänä Pietarissa. Koska prinssi oli akreditoitu lähettilääksi myös Skandinavian maihin hän matkusti sinne Suomen kautta. Myöhemmin Mirza Riza Khan oli Persian lähettiläänä Konstantinopolissa ja ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän toimi Persian edustajana Kansainliitossa. Vuonna 1928 hänestä tuli Persian lähettiläs pohjoismaihin. Hänet akreditoitiin samalla lähettilääksi myös Suomeen ja hän kävi tällöin Helsingissä. Mirza Riza Khan oli useiden tieteellisten seurojen jäsen, rauhanaatteen kannattaja ja taiteen keräilijä. Hän kuoli vuonna 1937.
Teoksia

Haaremin ristikon takaa : pohjoismaalainen nainen itämaalaisen puolisona ; suomentanut Tellervo Laurila. Kirja, Helsinki 1925, 3. painos 1926, 4. painos WSOY 1933
Anna-Liisa ; ruotsin kielestä suomentanut Väinö Nyman. Kirja, Helsinki 1926
Kaikissa sävellajeissa ; ruotsin kielestä suomentanut Väinö Nyman. Kirja, Helsinki 1926
Naisia minareettien kaupungista : lehtiä nuoren turkkilaisnaisen mietekirjasta ; tekijän luvalla suomentanut O. E. N.  Kirja, Helsinki 1926
Viulutyttö ; ruotsin kielestä suomentanut Väinö Nyman. Kirja, Helsinki 1926
Häät Bosporin rannalla : Haaremin ristikon takaa 2. WSOY 1932
Aiheesta muualla

Suomalainen nainen, josta tuli Persialaisen prinssin puoliso, Kansan kuvalehti, 19.02.1932, nro 8, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Persialaispalatsi, missä lapsuudenmuistona kaikuu suomalainen kansanlaulu, Suomen Kuvalehti, 19.12.1935, nro 51-52, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Elsa Lanchester

| Elsa Lanchester |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Elsa Sullivan Lanchester
Syntynyt: 28. lokakuuta 1902 Lewisham, Lontoo, Englanti
Kuollut: 26. joulukuuta 1986 (84 vuotta) Woodland Hills, Los Angeles, Kalifornia
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Charles Laughton
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Frankensteinin morsian
Aiheesta muualla
elsalanchester.freeservers.com/main.htm
IMDb 
Elonet
Elsa Sullivan Lanchester (28. lokakuuta 1902 – 26. joulukuuta 1986) oli englantilainen Yhdysvaltain kansallisuuden saanut näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Frankensteinin hirviön morsiamen roolista elokuvassa Frankensteinin morsian (1935). Lanchester sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden elokuvista Seikkailevat sisaret (1949) ja Todistaja (1957). Hän sai myös Golden Globe -palkinnon parhaasta naissivuosasta elokuvasta Todistaja. Muita hänen elokuviaan ovat Henrik VIII:n yksityiselämä (1933), Manhattan (1942), Nyt ja ikuisesti (1943), Lassie palaa kotiin (1943), Kohtalon kello (1948), Maija Poppanen (1964), Merirosvo Mustaparta (1968) ja Rotat (1971).
Nuorena Lanchester opiskeli tanssia Pariisissa Isadora Duncanin opetuksessa ja opetti sitä muille lapsille. Lanchester oli naimisissa näyttelijä Charles Laughtonin kanssa vuosina 1929–1962, tämän kuolemaan saakka. Lanchester ja Laughton näyttelivät yhdessä monissa elokuvissa.
Lanchester kuoli keuhkokuumeeseen 26. joulukuuta 1986 ollessaan 84-vuotias. Hänet polttohaudattiin ja hänen tuhkansa ripoteltiin mereen.
Filmografia

| --- | --- |
 The Scarlet Woman: An Ecclesiastical Melodrama (1925)  One of the Best (1927)  The Constant Nymph (1928)  Bluebottles (1928)  The Tonic (1928)  Daydreams (1928)  Mr Smith Wakes Up (1929)  Comets (1930)  Ashes (1930)  The Love Habit (1931)  The Stronger Sex (1931)  Potiphar's Wife (1931)  The Officer's Mess (1931)  Henrik VIII:n yksityiselämä (1933)  The Private Life of Don Juan (1934)  David Copperfield (1935)  Marietta (1935)  Frankensteinin morsian (1935)  Kummitus muuttaa länteen (1935)  Miss Bracegirdle Does Her Duty (1936, julkaisematon)  Rembrandt (1936)  Vessel of Wrath (1938, myös The Beachcomber)  Ladies in Retirement (1941)  Pako etelämeren saarille (1942)  Manhattan (1942)  Nyt ja ikuisesti (1943)  Thumbs Up (1943)  Lassie palaa kotiin (1943)  Passport to Destiny (1944, myös Passport to Adventure)  The Spiral Staircase (1946)  Veitsen terällä (1946)  Sinulle vain (1947) :  Piispan vaimo (1947)  Kohtalon kello (1948)  Seikkailevat sisaret (1949)  The Secret Garden (1949)  Valetarkastaja (1949)  Buccaneer's Girl (1949)  Mystery Street (1950)  Girl of the Year (1950, myös The Petty Girl)  Frenchie (1950)  Dreamboat (1952)  Kaleeriorja (1952)  Androcles and the Lion (1952)  Operaatio Bikini (1953)  Sirkuksen huimapäät (1954)  Hell's Half Acre (1954)  The Glass Slipper (1955)  Todistaja (1957)  Hurmaava noita (1958)  Honeymoon Hotel (1964)  Maija Poppanen (1964)  Pyjama Party (1964)  Pahuksen katti (1965)  Easy Come, Easy Go (1967)  Merirosvo Mustaparta (1968)  Rascal – pesukarhu (1969)  Natalie (1969)  My Dog, the Thief (TV) (1969)  Rotat (1971)  Terror in the Wax Museum (1973)  Arnold (1974)  Murha, murha, päästäkää etsivät irti! (1976)  Die Laughing (1980)
Aiheesta muualla

Cult Sirens: Elsa Lanchester (englanniksi)
FIMIC

Suomalaisen musiikin tiedotuskeskus Fimic oli yhdistys, jonka tehtävänä oli edistää suomalaista musiikkia. Yhdistyksen jäsenorganisaatioita olivat Musiikkituottajat – IFPI Finland, Suomen musiikkikustantajat, Suomen Muusikkojen Liitto,  Suomen Säveltäjät, Säveltäjäin tekijänoikeustoimisto Teosto sekä Säveltäjät ja Sanoittajat Elvis. Yhdistys oli toiminnassa vuoden 2010 alusta, sitä ennen Suomalaisen musiikin tiedotuskeskus oli osa Teosto ry:tä.
Vuonna 2012 Fimic ja Music Export Finland yhdistettiin Music Finland -nimiseksi järjestöksi.
Fimicin tehtävänä oli lisätä suomalaisen musiikin tunnettuutta ja esityksiä muun muassa jakelemalla nuotteja, tuottamalla julkaisuja sekä tiedottamalla. Se osallistui musiikin alan tärkeimpiin messu- ja kongressitapahtumiin kaikkialla maailmassa yhteistyössä suomalaisen musiikkiteollisuuden kanssa. Lisäksi se toimi koordinoijana, alullepanijana ja yhteistyökumppanina monissa erityishankkeissa kuten erilaisissa vientitapahtumissa. Se tarjoaa myös konsultaatioapua festivaalien ja konserttien ohjelmistojen suunnittelussa.
Fimic ylläpiti maailman suurinta suomalaisen musiikin nuottikokoelmaa ja huolehti nuottimateriaaleihin liittyvistä informaatiopalveluista. Nuotisto välitti suomalaisten säveltäjien kustantamattomia teoksia maailmanlaajuisesti. Lisäksi se ylläpiti omien kokoelmiensa nuotistoselainta, joka nykyisin on käytettävissä Music Finlandin  verkkosivuilla.
Erika Tapio

Erika Susanna Tapio (s. 22. heinäkuuta 1976) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen keskimatkan juoksija. Hänen seuranaan oli koko hänen kilpailu-uransa ajan Lapin Lukko ja hänen valmentajinaan toimivat Susanna Parkkisenniemi sekä Ari Petrelius. Kalevan kisoista Tapio saavutti kaksi pronssia 800 metrin juoksusta vuosina 1993 ja 1995. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1998 jälkeen.
Eltville

| Eltville am Rhein Eltville |
| --- | --- |

 vaakuna
 Eltville am Rhein
 Koordinaatit: 50°1′32″N, 8°7′9″E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Hessen
Hallinto:  
 – Pormestari:  Patrick Kunkel
Korkeus:  95 m
Väkiluku (31.12.2016):  16 999
 – Väestötiheys:  374 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.eltville.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eltville on kaupunki Saksassa Hessenin osavaltiossa. Kaupungissa asui 16 999 ihmistä vuoden 2016 lopussa.
Ystävyyskaupungit

Loir-et-Cher
Aude
Passignano sul Trasimeno
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eltville Wikimedia Commonsissa
Erika Story

Erika Story (s. 1998) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Helsingin Jalkapalloklubin ja helsinkiläisen Pallokerho-35:n junioreissa. Naisten Ykkösessä hän on edustanut Malmin Palloseuraa kaudella 2017 ja Helsingin Palloseuraa kaudella 2020. Hän pelasi Kansallisessa liigassa ensimmäisen ottelunsa huhtikuussa 2021, kun liigaan noussut Helsingin Palloseura kohtasi kauden avausottelussaan Kuopion Palloseuran.
Erika Slezak

Erika Alma Hermina Slezak (s. 5. elokuuta 1946) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen juurensa ovat Keski-Euroopassa, ja hän on näyttelijä Walter Slezakin lapsi ja tenori Leo Slezakin lapsenlapsi.
Slezak syntyi Hollywoodissa. Hän opiskeli Sacred Heart High Schoolissa Connecticutissa ja pääsi 17-vuotiaana Royal Academy of Dramatic Artiin Lontooseen. Hän on esittänyt jo useamman vuosikymmenen Victoria "Viki" Lordin osaa saippuasarjassa One Life to Live; ensimmäistä kertaa hänet nähtiin 17. maaliskuuta 1971.
Slezak kohdisti keväällä 2007 avointa kritiikkiä käsikirjoittaja Dena Higleyyn, joka ilmoitti pian eroamisestaan.
Slezak on voittanut uransa aikana kuusi Emmy-palkintoa vuosina 1984, 1986, 1992, 1995, 1996 ja 2005. Hän asuu New Yorkissa miehensä Brian Daviesin kanssa (naimisissa vuodesta 1978). Hänellä on kaksi aikuista lasta.
Fanny Mendelssohn

| Fanny Mendelssohn |
| --- | --- |
 1842
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. marraskuuta 1805 Hampuri
Kuollut: 14. toukokuuta 1847 (ikä 41) Berliini
Ammatti:  säveltäjä, pianisti
Sukulaiset:  Felix Mendelssohn Bartholdy (veli)
Muusikko
Aktiivisena:  1819–1847
Tyylilajit:  länsimainen taidemusiikki 
Soittimet:  piano
Aiheesta muualla
fannyhensel.de
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mendelssohnin Januar/Das Jahr
Fanny Mendelssohn (14. marraskuuta 1805 – 14. toukokuuta 1847) oli saksalainen säveltäjä ja pianisti. Hänen vanhempansa saivat yhteensä neljä lasta, joista Fanny oli vanhin. Tunnetuin sisaruksista on säveltäjä Felix Mendelssohn. Juutalainen perhe kääntyi myöhemmin kristinuskoon. Hampurissa syntynyt Fanny Mendelssohn sai hyvän koulutuksen pankkiiri-isänsä ja musikaalisen äitinsä ansiosta. Hänen ensimmäinen musiikkiopettajansa olikin Lea-äiti. Hän sävelsi ensimmäisen laulunsa jo 14-vuotiaana isänsä syntymäpäivän kunniaksi.
Fannyllä ja Felixillä oli samat musiikinopettajat, ja Felix sanoi sisarensa olevan itseään parempi pianisti.
Mendelssohnin tuotantoon kuuluu lähes 500 sävellystä, mutta kaikkia ei ole julkaistu. Joitakin Fanny Mendelssohnin sävellyksiä julkaistiinkin alussa Felix Mendelssohnin nimellä. Perheen mielestä musiikki oli kyllä naiselle sopivaa puuhastelua, mutta sitä ei pitänyt harjoittaa ammattimaisella tasolla. Fanny Mendelssohn julkaisi ensimmäiset sävellyksensä vasta muutamia vuosia ennen kuolemaansa.
Mennessään naimisiin hovimaalari Wilhelm Henselin kanssa vuonna 1829, Mendelssohnin sukunimi muuttui Henseliksi. Kuitenkin hänet tunnetaan Fanny Mendelssohn-Henselinä tai Fanny Mendelssohnina.
Toukokuussa 1847 Fanny Mendelssohn osallistui Berliinissä veljensä kantaatin harjoituksiin, halvaantui ja kuoli samana iltana, 41-vuotiaana. Traaginen kuolema vaikutti myös Felix-veljen kuolemaan puoli vuotta myöhemmin.
Fanny Mendelssohn
Erika Sunnegårdh

Erika Sunnegårdh (s. 1966) on ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.
Sunnegårdh syntyi muusikko Arne Sunnegårdhin tyttäreksi. Hän muutti 19-vuotiaana Yhdysvaltoihin ja sai maisterin arvon Aaron Copland School of Musicista vuonna 1999. Sunnegårdh teki oopperadebyyttinsä Giacomo Puccinin Turandotin nimiroolissa Malmön oopperassa vuonna 2004. Metropolitan-oopperassa hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2006 Leonoren roolissa Ludwig van Beethovenin Fideliossa. Sunnegårdh muutti Wieniin vuonna 2011. Vuonna 2017 hän esiintyi Suomen kansallisoopperassa Sebastian Fagerlundin oopperan Höstsonaten kantaesityksessä. Sunnegårdhin konserttiohjelmistoon ovat kuuluneet muiden muassa Giuseppe Verdin Requiem, Gustav Mahlerin sinfonia nro 8 ja Beethovenin sinfonia nro 9.
Ergo bibamus

Ergo bibamus (lat. Siis juokaamme) on tunnettu juoma- ja opiskelijalaulu, jonka Johann Wolfgang von Goethe kirjoitti saksaksi vuonna 1810 ja johon Max Eberwein sävelsi musiikin 1813. Eino Leino käänsi laulun suomeksi 1900-luvun alussa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fantasque-luokka (hävittäjä)

| Fantasque-luokka |
| --- | --- |
 Luokan nimikkoalus Le Fantasque

Tekniset tiedot
Uppouma:  2 569 t (standardi) 3 200-3 400 t (kuormattu)
Pituus:  132,40 m
Leveys:  11,98 m
Syväys:  4,30 m
Koneteho:  74 000-81 000 shp
Nopeus:  45 solmua
Miehistöä:  10 upseeria ja 210 miehistönjäsentä
Aseistus
Meritorjunta:  5 × Canon de 138 mm modèle 1927 9 × 550 mm torpedoputkea 40 x miinaa
Ilmatorjunta:  4 × 37 mm/L50 Mle 1933 -ilmatorjuntatykkiä 4 × 13 mm/L76 Mle 1929
Fantasque-luokka oli Ranskan laivaston 1930-luvun alussa valmistetun kuuden hävittäjän (ransk. contre-torpilleurs) muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Palvelukseen | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Le Fantasque | Arsenal de Lorient, Lorient | 15. marraskuuta 1931 | 15. maaliskuuta 1934 | 1. toukokuuta 1936 | poistettu palveluksesta 2. toukokuuta 1957 |
| Le Malin | Société Nouvelle des Forges et Chantiers de la Méditerranée, La Seyne | 16. marraskuuta 1931 | 17. elokuuta 1933 | 8. kesäkuuta 1936 | romutettu helmikuussa 1964 |
| Le Terrible | Ch. Nav. Francais, Caen | 8. joulukuuta 1931 | 30. marraskuuta 1933 | 1. lokakuuta 1935 | romutettu kesäkuussa 1962 |
| L'Indomptable | Société Nouvelle des Forges et Chantiers de la Méditerranée, La Seyne | 25. tammikuuta 1932 | 7. joulukuuta 1933 | 10. helmikuuta 1935 | miehistönsä upottama 27. marraskuuta 1942 Toulonissa |
| L'Audacieux | Arsenal de Lorient, Lorient | 16. marraskuuta 1931 | 15. maaliskuuta 1934 | 27. marraskuuta 1935 | uponnut liittoutuneiden ilmapommituksessa 7. toukokuuta 1943 |
| Le Triomphant | Ateliers et Chantiers de France, Dunkerque | 28. elokuuta 1931 | 16. huhtikuuta 1934 | 25. toukokuuta 1936 | poistettu palveluksesta joulukuussa 1954 |
Elsa Karppinen

| Elsa Karppinen> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 3.7.1945–21.7.1948  
Ryhmä/puolue:  SKDL
Vaalipiiri:  Lappi
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. toukokuuta 1901 Kemi
Kuollut: 30. huhtikuuta 1957 (55 vuotta) Kuopio
Ammatti:  myymälänhoitaja
Elsa Dagmar Karppinen (os. Korhonen, 21. toukokuuta 1901 Kemi – 30. huhtikuuta 1957 Kuopio) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1945–1948. Karppinen oli mukana kielletyn SKP:n toiminnassa jo 1920-luvun alusta lähtien. Karppista ja hänen puolisoaan Heikki Karppista luonnehdittiin Kemin seudun johtaviksi kommunisteiksi ja Karppista itseään pidettiin erittäin vaarallisena. Karppinen kärsi poliittisen toimintansa vuoksi kolme vankilatuomiota ja oli lisäksi pari vuotta turvasäilössä. Hän oli 1920–1940-luvuilla vankilassa yhteensä lähes 11 vuotta.
Elämä

Elsa Karppisen vanhemmat olivat olivat työnjohtaja Juho Korhonen ja Betty Miettunen. Kansakoulun käytyään hän työskenteli Kemin osuuskaupan myymäläapulaisena. Karppinen toimi jo 1920-luvun alussa sosialidemokraattisen nuorisoliiton Karihaaran osaston sihteerinä. Hän oli myös kielletyn SKP:n Kemin piirikomitean jäsen ja apulaisorganisaattori, joka hoiti maanalaiset etappi- ja viestiyhteydet. Karppinen pidätettiin ensimmäisen kerran vuonna 1922, jolloin häntä epäiltiin kielletyjen lentolehtisten jakamisesta. Marraskuussa 1927 Etsivä keskuspoliisi pidätti Karppisen Oulussa, kun hänen hallustaan tavattiin suuri määrä SKP:n painotuotteita. Karppinen sai kahden vuoden kuritushuonetuomion, josta hän vapautui helmikuussa 1930.
Karppinen pidätettiin seuraavan kerran vuonna 1931 Helsingissä. Nyt hän sai neljän vuoden kuritushuonetuomion, joka oli SKP:n toiminnalle kova isku, sillä se katkaisi puolueen yhteydet Pohjois-Suomeen. Vapauduttuaan Karppinen jatkoi edelleen maanalaista toimintaansa ja EK:n löydettyä uusia todisteita hänet pidätettiin jälleen vuonna 1939. Karppinen sai kaksi vuotta kuritushuonetta, jonka Korkein oikeus korotti 3,5 vuoteen. Rangaistus päättyi keväällä 1943, mutta Karppinen määrättiin turvasäilöön sotatilan loppumiseen saakka.
Jatkodan jälkeen Karppinen pääsi vankilasta ja lähti mukaan SKDL:n toimintaan. Kevään 1945 eduskuntavaaleissa hän jäi varasijalle, mutta nousi kansanedustajaksi heinäkuussa Reino Uusisalmen kuoltua. Ainoaksi jääneen kansanedustajakautensa päätyttyä Karppinen sai vielä vuonna 1950 viiden kuukauden ehdollisen tuomion Kemin veritorstain tapahtumien johdosta. Hän oli myös presidentin valitsijamies 1950 sekä Kemin kaupunginvaltuuston jäsen 1951–1953. Karppinen työskenteli Kemissä Kansan Tahdon aluetoimittajana ja Suomi–Neuvostoliitto-seuran toimistonhoitajana, kunnes siirtyi 1953 Kansan Sanan toimittajaksi Kuopioon. Hän kuoli 55-vuotiaana huhtikuussa 1957.
Yksityiselämä

Elsa Karppisen pitkäaikainen kumppani oli SKP:n Kemin alueen piiriorganisaattori Heikki Karppinen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1938.
Teokset

Kappinen, Elsa: ”Tähdenvälejä SKP:n illegaalliselta toiminta-ajalta”, SKP taistelujen tiellä : vuosikirja 1947, s. 178–182.  Helsinki:  SKP:n keskuskomitean valistusosasto, 1947.
Ergodinen kirjallisuus

Ergodinen kirjallisuus tarkoittaa kirjallisuutta, jonka tekstissä kulkeminenselvennä vaatii erityisponnistelujaselvennä. Käsite tulee kreikan kielen sanoista ergon ja hodos, jotka tarkoittavat "työtä" ja "polkua". Ergodisen kirjallisuuden käsitteen lanseerasi ensimmäiseksi Espen Aarseth kirjassaan Cybertext - perspectives on ergodic literature.
Ergodinen kirjallisuus vaatii lukijaltaan enemmän aktiivisuutta kuin perinteinen ei-ergodinen kirjallisuus, jossa käyttäjän tarvitsee yleensä vain käännellä sivuja ja siirtää katsetta. Ergodisessa kirjallisuudessa ponnistelu voi olla esimerkiksi linkkien seuraamista hypertekstissä tai valikkojen selaamista. Vaikka tietokone onkin mahdollistanut monia ergodisen kirjallisuuden piirteitä, ponnistelua vaativat tekstit eivät ole mikään uusi ilmiö. Muun muassa muinaisessa Kiinassa koottiin mekaanisia teoksia, joiden avulla käyttäjä saattoi generoida itselleen runoja.
Kyber- ja ergodisen tekstin käsitteet soveltuvat kirjallisuudentutkimuksen lisäksi myös pelien tutkimiseen.