stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jerome Dillon
Aiheesta muualla

Jerome Dillonin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
nearLYn viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Nine Inch Nailsin viralliset kotisivut
Itä-Uudenmaan pelastuslaitos

Itä-Uudenmaan pelastuslaitoksen tunnus, jossa entisen Itä-Uudenmaan maakunnan vaakuna.
Itä-Uudenmaan pelastuslaitos on Porvoon kaupungin laitos, joka aluepelastuslaitoksena vastaa entisen Itä-Uudenmaan maakunnan kuntien: Askolan kunnan, Lapinjärven kunnan, Loviisan kaupungin, Myrskylän kunnan, Porvoon kaupungin, Pukkilan kunnan ja Sipoon kunnan palo- ja pelastustoimesta. Itä-Uudemaan pelastuslaitos yhtyi 1. tammikuuta 2023 toimialaksi Itä-Uudenmaan hyvinvointialueeseen.
Itä-Uudenmaan pelastuslaitokseen liittyy Porvoon kaupunginvaltuuston Itä-Uudenmaan aluepelastuslautakunta, jossa kunnalliset luottamushenkilöt valvovat sen toimintaa.
| Lautakunnan jäsen | kunnanvaltuusto |
| --- | --- |
Ulf Backman: Porvoon kaupunginvaltuuston nimittämä
Birgitta Forsström: Sipoon kunnanvaltuuston nimittämä
Lotta Holopainen: Lapinjärven kunnanvaltuuston nimittämä
Toivo Hämäläinen: Porvoon kaupunginvaltuuston nimittämä
Satu Lindgren: Myrskylän kunnanvaltuuston nimittämä
Leif Skogster: Loviisan kaupunginvaltuuston nimittämä
Ari Vatanen: Pukkilan kunnanvaltuuston nimittämä
Itä-Uudenmaan poliisilaitos

Vantaan entinen poliisitalo, Itä-Uudenmaan poliisilaitoksen pääpoliisiasema. Sittemmin poliisilaitoksen Vantaan toiminnot on siirretty muihin, tilapäiseen käyttöön muutamaksi vuodeksi vuokrattuihin rakennuksiin.
Itä-Uudenmaan poliisilaitoksen toiminta-alue
Itä-Uudenmaan poliisilaitos on yksi Suomen 11 paikallispoliisilaitoksesta. Se vastaa toiminta-alueensa yleisestä järjestyksestä ja turvallisuuden ylläpitämisestä, rikosten ennalta ehkäisemisestä ja rikostutkinnasta sekä tuottaa poliisin lupapalveluita (passi-, ajokortti-, henkilökorttiasiat ja aseluvat).
Itä-Uudenmaan poliisilaitoksen toiminta-alue käsittää Uudenmaan maakunnan itä- ja keskiosissa sijaitsevat Hyvinkään, Järvenpään, Keravan, Loviisan, Porvoon ja Vantaan kaupungit sekä Askolan, Lapinjärven, Myrskylän, Mäntsälän, Nurmijärven, Pornaisten, Pukkilan, Sipoon ja Tuusulan kunnat.
Poliisilaitoksen pääpoliisiasema sijaitsee Vantaan Tikkurilassa. Lisäksi poliisiasemia on Hyvinkäällä, Järvenpäässä, Loviisassa, Nurmijärvellä ja Porvoossa sekä palvelutoimistoja Helsinki-Vantaan lentoasemalla, Keravalla ja Mäntsälässä.  Kiireellisissä hälytystehtävissä Itä-Uudenmaan poliisilaitoksen partio ehtii paikalle keskimäärin kuudessa minuutissa. Valtakunnallisesti nopeaa vasteaikaa selittää tehtävien keskittyminen paljolti pääradan ja kolmostien varren kaupunkeihin ja taajamiin.
Itä-Uudenmaan poliisilaitos perustettiin vuoden 2009 alussa yhdistämällä Vantaan, Porvoon ja Loviisan kihlakuntien poliisilaitokset (Porvoon kihlakunnan kunnista Pornainen liittyi Keski-Uudenmaan poliisilaitokseen). Lisäksi siihen liitettiin Orimattilan kihlakunnan poliisilaitoksen alueeseen kuuluneet Myrskylän ja Pukkilan kunnat. Vuoden 2014 alussa Itä-Uudenmaan poliisilaitoksen vastuualue laajeni, kun aiempi Keski-Uudenmaan poliisilaitos liitettiin osaksi Itä-Uudenmaan poliisilaitosta.
Poliisilaitoksen toimintalinjoja ovat hallinto- ja esikuntapalvelut, poliisipalvelut ja lupapalvelut sekä oikeusyksikkö. Poliisitoiminta jakautuu valvonta- ja hälytystoimintaan, liikennepoliisiin, rikostutkintaan, erityistutkintaan sekä lentoaseman yksikköön.
Itä-Uudenmaan käräjäoikeus

Itä-Uudenmaan käräjäoikeuden päätoimipiste on maaliskuusta 2020 lähtien ollut kuvan vasemman puolen rakennus. Sen osoite on Teknobulevardi 3–5 E, joka on Vantaan Veromiehen kaupunginosassa.
Itä-Uudenmaan käräjäoikeus on yksi Helsingin hovioikeuspiirin kolmesta käräjäoikeudesta. Sen tuomiopiiriin kuuluvat Askola, Hyvinkää, Järvenpää, Kerava, Lapinjärvi, Loviisa, Myrskylä, Mäntsälä, Nurmijärvi, Pornainen, Porvoo, Pukkila, Pyhtää, Sipoo, Tuusula ja Vantaa.
Käräjäoikeus syntyi vuoden 2010 alusta, kun aiemmat Porvoon ja Loviisan käräjäoikeudet yhdistettiin osana valtakunnallista käräjäoikeusuudistusta. Tätä laajemman vastuualueen käräjäoikeus sai, kun aiemmat Hyvinkään, Itä-Uudenmaan, Tuusulan ja Vantaan käräjäoikeudet yhdistyivät 1.1.2019 uudeksi suuremmaksi Itä-Uudenmaan käräjäoikeudeksi.
Itä-Uudenmaan käräjäoikeuden päätoimipiste on maaliskuusta 2020 lähtien sijainnut Vantaan oikeustalossa Vantaan Veromiehen kaupunginosassa, osoitteessa Teknobulevardi 3–5 E. Tämä sijaitsee muutaman sadan metrin päässä Kehäradan Aviapoliksen rautatieasemasta itään. Lisäksi käräjäoikeudella on kanslia Hyvinkäällä (Urakankatu 1 A), toimipaikka Porvoossa (Tulliportinkatu 1, toimii myös istuntopaikkana). Aiempi Järvenpään toimipaikka suljettiin maaliskuusta 2020 lähtien.
Janet Asimov

Janet Asimov (Janet Opal Jeppson, 6. elokuuta 1926 – 25. helmikuuta 2019) oli yhdysvaltalainen psykoanalyytikko ja kirjailija. Janet Asimov alkoi kirjoittaa nuorten tieteiskirjallisuutta 1970-luvulla nimellä J. O. Jeppson. Hän oli naimisissa kirjailija Isaac Asimovin kanssa vuodesta 1973 aina Isaac Asimovin kuolemaan saakka 1992. He kirjoittivat yhdessä useita nuorille suunnattuja tieteiskirjoja, mukaan lukien Norby-sarjan. Vuonna 2002 Janet Asimov paljasti, että Isaac oli saanut HIV-tartunnan vuonna 1983 sydämenohitusleikkauksessa tehdystä verensiirrosta ja lääkärit olivat kieltäneet Asimoveja kertomasta tuloksesta julkisuuteen.
Aiheesta muualla

Leena Peltonen: Norby, seonnut robotti. Aikakone 2/1991.
Janet Devlin

| Janet Devlin |
| --- | --- |
 Janet Devlin vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. marraskuuta 1994 (ikä 29) Gortin, Pohjois-Irlanti
Ammatti:  laulaja ja lauluntekijä
Muusikko
Tyylilajit:  popmusiikki 
Aiheesta muualla
www.janetdevlin.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Janet Devlin (s. 12. marraskuuta 1994 Gortin, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilainen laulaja-lauluntekijä, joka tuli tunnetuksi Britannian kahdeksannen tuotantokauden X Factor -laulukilpailusta. Hän kuului alusta asti suurimpiin ennakkosuosikkeihin ja sijoittui lopulta viidennelle sijalle. Hänen esikoisalbuminsa Hide & Seek julkaistiin heinäkuussa 2013.
Hänellä on kolme veljeä.
Aiheesta muualla

http://www.janetdevlin.com/
Buchanan, John D.: Janet Devlin - Biography AllMusic.
Jacques Delille

| Jacques Delille |
| --- | --- |
 Jacques Delille Ranskan vallankumousmuseon Vizillen linnan kokoelmista.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1738
Kuollut: 1813 (74–75 vuotta)
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
Aiheet:  luonto
Pääteokset:  Georgica-käännös
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jacques Delille (1738−1813) oli ranskalainen runoilija ja Vergiliuksen Georgican ranskantaja.
Delille käänsi ranskaksi aleksandriinirunomitalla Vergiliuksen Georgica-runot (1769). Käännöksestä tuli hyvin suosittu, ja sitä luettiin ja lausuttiin varsinkin salongeissa. Vuonna 1782 ilmestyi hänen didaktinen runoelmansa Les Jardins ou l’art d’embellir les paysages, missä kuvataan siron koristelevasti, miten rikkaat somistavat puutarhojaan kukilla, temppeleillä, raunioilla ja istutuksilla. Delille kirjoitti 20 vuotta runoelmaansa l’Homme des champs, joka valmistui 1795. Hänen innostuksensa maalaiselämään on tosin suuri, mutta hänen runouttaan ei kuitenkaan voi pitää omaperäisen raikkaana, luonnon tarkkailusta innoituksensa saaneena taiteena. Hänellä oli tapana joka päivä kirjoittaa sama määrä säkeitä, ja hän ylisti kevättä ja luontoa innostuen siitä työhuoneessaan. Vanhoilla päivillään hän surumielisenä kirjoitti menneisyydestä runoelmassa Le Malheur et la Pitié (1803). Hänen teoksensa julkaisivat koottuina Michand (1824) ja Didot (1847).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacques Delille Wikimedia Commonsissa
Janet Cardiff

Janet Cardiff
| --- | --- |
Syntynyt:  15. maaliskuuta 1957  (67 vuotta) Brussels (käännä suomeksi)  
Kansalaisuudet:  Kanada, Yhdistynyt kuningaskunta  
Työpaikat:  Kanada, Berliini  
Ammatit:  installaatiotaiteilija, videotaiteilija, taiteilija, mediataiteilija  
| --- | --- |
Suuntaus:  Nykytaide  
Lajityypit:  Elektroninen musiikki, äänitaide, installaatiotaide 
Verkkosivusto:  www.cardiffmiller.com 
Palkinnot:  Wilhelm Lehmbruck -palkinto (2020) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Janet Cardiff (15. maaliskuuta 1957, Brussels, Ontario, Kanada) on kanadalainen ääni- ja moniaistillisia teoksia tekevä taiteilija. Cardiff tekee teoksensa usein puolisonsa George Bures Millerin kanssa. Cardiff tuli tunnetuksi äänikävelyillään 1995.  Pariskunta työskentee Grindrodissa, Kanadassa. Cardiff ja Miller osallistuvat 2021 Helsinki biennaaliin.
Aiheesta muualla

Janet Cardiffin ja George Millerin kotisivut
Isosailio

| Isosailio |
| --- | --- |
 Isosailion kukka
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Hetekaalikasvit Montiaceae
Suku::  Sailiot Calandrinia
Laji::  grandiflora
Kaksiosainen nimi
 Calandrinia grandiflora  Lindl. 
Synonyymit
 Cistanthe grandiflora (Lindl.) Schltdl.  
Katso myös
   Isosailio Wikispeciesissä   Isosailio Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isosailio eli kisantti (Calandrinia grandiflora, syn. Cistanthe grandiflora) on ruohovartinen kukkiva kasvi. Se kasvaa noin 40 senttimetriä korkeaksi ja kukkii suurin vaaleanpunaisin kukin. Lehdet ovat sinivihreänä ruusukkeena maata vasten. Se on kotoisin Chilestä, mutta sitä kasvatetaan koristekasvina ympäri maailmaa.
Aiheesta muualla

Chile flora (valokuvia)
Janet Evans

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Janet Evans vuonna 2014. |  Janet Evans vuonna 2014. |  Janet Evans vuonna 2014. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Soul 1988 | 400 metrin vapaauinti |  |
|  Kultaa | Soul 1988 | 800 metrin vapaauinti |  |
|  Kultaa | Soul 1988 | 400 metrin sekauinti |  |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | 800 metrin vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | 400 metrin vapaauinti |  |
Janet Beth Evans (s. 28. elokuuta 1971 Placentia, Kalifornia) on yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja. Evans hallitsi naisten pitkiä vapaauintimatkoja 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa.
Evans aloitti kilpauinnin jo lapsena. Kansainväliseen tietoisuuteen 162-senttinen Evans tuli vuonna 1987. Silloin hän voitti ensimmäiset 45 Yhdysvaltojen mestaruudestaan sekä rikkoi kolme maailmanennätystä: 400 metrin vapaauinnissa 4.05,75 rikkoen Tracy Wickhamin ennätyksen vuodelta 1978, 800 metrin vapaauinnissa 8.17,12 rikkoen myös Wickhamin vuonna 1978 tekemän ennätyksen sekä 1 500 metrin vapaauinnissa 16.00,73 parantaen Kim Linehanin vuoden 1979 ennätystä. Evansin vuonna 1988 uitu 1 500 metrin vapaauinnin ME oli vanhin maailmanennätys rikkoutuessaan kun Yhdysvaltain Kate Ziegler rikkoi sen lähes kymmenellä sekunnilla 17. kesäkuuta 2007.
Soulin olympialaisissa 1988 Evans voitti 400 ja 800 metrin vapaauinnit ja 400 metrin sekauinnin. Hänestä tuli ensimmäinen nainen sitten vuoden 1968 ja Debbie Meyerin, joka on voittanut kolme henkilökohtaista olympiakultaa samoissa kisoissa. 17-vuotiaana, yhä El Dorado High Schoolin opiskelijana hänestä tuli kansallinen julkisuuden henkilö.
Barcelonan kisoissa 1992 Evans voitti kultaa 800 metrin vapaauinnissa. Hänestä tuli matkan ensimmäisenä kahdesti voittanut naisuimari. Evans oli myös hopealla 400 metrin vapaauinnissa. 1992 kisojen jälkeen hän ei ollut enää entisenlaisessaan kunnossa ja vuoden 1996 Atlantan kisoissa Yhdysvaltojen uintijoukkueen kapteenina toiminut Evans ei enää menestynyt. Hän lopetti uransa Atlantan olympialaisten jälkeen.
MM-tasolla Evans on voittanut kaikkiaan viisi kultaa, yhden hopean ja kaksi pronssia.
Lokakuussa 2010 Evans aloitti uudestaan uintiharjoittelun ja uintikisoihin hän osallistui ensimmäisen kerran kesäkuussa 2011. Edellisen kerran hän oli kilpaillut Atlantan olympialaisissa 1996. Evans tavoitteli pääsyä Lontoon olympialaisiin 2012.
Evans on työskennellyt vuodesta 2020 lähtien vuoden 2028 kesäolympialaisten järjestelytoimikunnan johtavana urheilupäällikönä.
Aiheesta muualla

Janet Evans Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Janet Evans – International Swimming Hall of Fame (englanniksi)
Naisten 400 metrin sekauinnin olympiavoittajat
Naisten 400 metrin vapaauinnin olympiavoittajat
Naisten 800 metrin vapaauinnin olympiavoittajat
Naisten 400 metrin vapaauinnin pitkien ratojen maailmanmestarit
Naisten 800 metrin vapaauinnin pitkien ratojen maailmanmestarit
Jari Latvanen

| Jari Latvanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1964 (ikä 59–60)
Jari Esko Latvanen (s. 1964) on suomalainen yritysjohtaja, joka toimi Stockmannin toimitusjohtajana vuosina 2019–2023. Latvanen on toiminut HKScanin toimitusjohtajana, kunnes sai potkut marraskuussa 2018.
Jari Larinto

Jari Larinto (s. 1959) on suomalainen entinen mäkihyppääjä, joka toimii mäkihypyn valmentajana. Hänen poikansa Ville Larinto on menestynyt mäkihyppääjä. Jari Larinnon menestyskausi oli vuosina 1979–1980, jolloin hän osallistui Saksan-Itävallan mäkiviikolle ollen parhaimmillaan Innsbruckin kisassa 35. sijalla. Hänen paras kansainvälinen sijoituksensa maailmancupissa on Lahdesta maaliskuussa 1980, jolloin hän sijoittui kahdenneksitoista. Sen jälkeen hän oli Harrachovin lentomäen yhdestoista. Jari Larinto oli mäkihyppääjänä Hannu Kahakorven tv-elokuvassa Raamit ränniin vuonna 1985.
Jari Laukkanen

Jari Laukkanen -nimisiä henkilöitä ovat:
Jari Laukkanen (s. 1965), suomalainen curlingpelaaja
Jari Laukkanen (1962–2019), suomalainen maastohiihtäjä
Jari Laukkanen (s. 1967), suomalainen jääkiekkoilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jari Laukkanen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jean Tabary

| Jean Tabary |
| --- | --- |
 Jean Tabary vuonna 1990.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1930 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 18. elokuuta 2011 (81 vuotta)
Kansalaisuus:   Ranska
Taiteilija
Ala:  sarjakuva
Kuuluisimpia töitä:  Ahmed Ahne -sarjakuvat
Jean Tabary (5. maaliskuuta 1930 Tukholma, Ruotsi – 18. elokuuta 2011) oli ranskalainen sarjakuvakäsikirjoittaja ja -piirtäjä. Hänet tunnetaan parhaiten Ahmed Ahneen luojana yhdessä René Goscinnyn kanssa. Miehet tapasivat vuonna 1962, jolloin he aloittivat yhteistyönsä. Ahmed Ahne sai suuren suosion, ja sitä julkaistiin myös ranskalaisessa Pilote-lehdessä. Goscinnyn kuoltua Tabary jatkoi Ahmed Ahneen piirtämistä yksin.
Muita Tabaryn luomia sarjakuvia olivat Richard et Charlie, Grabadu et Gabaliouchtou, Totoche, Corinne et Jeannot  ja Valentin le vagabond, jota julkaistiin suomeksi Ruutu-lehdessä nimellä Valentin Vaeltaja.
Jarkko Immonen (täsmennyssivu)

Jarkko Immonen tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Jarkko Immonen (s. 1982), suomalainen jääkiekkoilija ja lajin maailmanmestari vuodelta 2011
Jarkko Immonen (s. 1984), suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jarkko Immonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ilveskuiskaaja

| Ilveskuiskaaja |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Juha Suonpää
Käsikirjoittaja:   Juha Suonpää  Hanna Kaihlanen 
Tuottaja:   Pasi Hakkio  Niina Virtanen  Liis Nimik (co-producer)  Juha Suonpää (co-producer) 
Säveltäjä:   Puuluup  Kimmo Helén  Tanel Kadalipp 
Kuvaaja:   Juha Suonpää  Alexander Markus Lembke 
Leikkaaja:  Tuuli Kuittinen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi  Viro 
Tuotantoyhtiö:   Wacky Tie Films  Klara Films  Swamphead 
Ensi-ilta:   2023-09-011. syyskuuta 2023 (Suomi)  
Kesto:  80 minuuttia
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ilveskuiskaaja on vuonna 2023 ensi-iltansa saava suomalais-virolainen dokumenttielokuva, jonka on ohjannut Juha Suonpää. Elokuva kertoo Hannu Rantalasta, jolla on tiettävästi Suomen laajin, erityisesti ilvesten seuraamiseen viritetty yli sadan kameran riistakameraverkosto. Kameroiden avulla Hannulle avautuu portti suomalaiseen luontoon ja ennennäkemättömään yhteyteen ilvesten kanssa.
Tuotanto

Elokuvan on tuottanut Wacky Tie Films. Yhteistuottajana on toiminut virolainen Klara Films sekä Swamphead.
Vastaanotto

Elokuvan kansainvälinen ensi-ilta oli Kööpenhaminassa CPH:DOX -festivaaleilla, jossa se palkittiin pohjoismaisen kilpailun erityismaininnalla. Elokuva valittiin myös Toronton Hot Docs -festivaalille, joka on Pohjois-Amerikan merkittävin dokumenttielokuvafestivaali.
Aiheesta muualla

Ilveskuiskaaja Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Jari Laukkanen (maastohiihtäjä)

Jari Johannes Laukkanen (8. kesäkuuta 1962 Viitasaari – 7. lokakuuta 2019 Viitasaari) oli suomalainen maastohiihtäjä. Hän hiihti joukkueessa (Jari Laukkanen, Jari Räsänen, Harri Kirvesniemi, Kari Ristanen), joka sijoittui kahdeksanneksi 4 × 10 km:n viestissä Calgaryn talviolympialaisissa.
Uransa aikana Laukkanen voitti useita SM-tason mitaleita, muun muassa nuorten SM-kultaa 18- ja 20-vuotiaana sekä kultaa vuonna 1988 vapaan tyylin 10 km:n hiihdossa. Maailmanmestaruuskisoissa Laukkasen paras sijoitus oli yhdeksäs Oberstdorfin maailmanmestaruuskilpailuissa 15 kilometrin hiihdossa. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa oli 15 kilometrin hiihdossa kuudes Kanadassa 1987. Laukkasen urheilu-uraa haittasi jalkavamma hänen loukkaannuttuaan jalkapallo-ottelussa vuonna 1987.
Laukkanen edusti Viitasaaren Viestiä. Hän kuoli sairauskohtaukseen kotipaikkakunnallaan Viitasaarella kesken työpäivän. Laukkanen oli naimisissa, ja hänellä on kaksi tytärtä.
Kuivatelakka

Blohm + Voss yhtiön uiva telakka -tyyppinen kuivatelakka Hampurin satamassa, Saksassa.
Kuivatelakka on telakkaan ja laivanrakennukseen liittyvä kuivatelakointiin käytettävä rakennelma tai laite, jonka avulla laiva tai muu alus saadaan siirrettyä vedestä vesilinjan yläpuolelle tai muulle kuivapintaiselle työskentelytasolle, sekä takaisin veteen. Yleisimpiä kuivatelakkatyyppejä ovat allastelakka, uiva telakka, sekä vetotelakka. Kuivatelakkaa käytetään pääasiassa laivojen tai muiden vesikulkuneuvojen rakentamiseen, huoltoon, korjaukseen tai tarkastukseen ja se on yleensä telakan tärkein toiminto ja rakennelma.
Useimmilta aluksilta vaaditaan kuivatelakointia kaksi kertaa viiden vuoden aikana, mutta esimerkiksi osa risteilyaluksista käytetään kuivatelakalla noin puolentoista vuoden välein. Osa aluksista voi välttää kuivatelakoinnin sukeltamalla tapahtuvan vedenalaisella tarkastuksella.
Suurien alusten kuivatelakointia edeltää aina laskelmat telakoitavan aluksen tasapainosta, telakointinnissa käytettävien tukien kestävyydestä, sekä muista turvallisuuteen liittyvistä tekijöistä. Laskelmiin voi alueesta riippuen kuulua myös eri luonnonvoimien aiheuttamien tekijöiden laskelmat. Laskelmat tehdään erikseen myös aluksen takaisin veteen laskemisesta. Uiva telakka vaatii pääsääntöisesti tarkimmat turvallisuuslaskelmat.
Kylmillä seuduilla kuivatelakoita käytetään myös alusten talvehtimiseen pois vedestä, johon liittyy monesti myös talven aikana tehdyt huollot sekä korjaukset. Kuivatelakkaa voidaan käyttää myös mm. meripelastusalusten laukaisualustana.
Historia

Ensimmäiset viittaukset kuivatelakkaan on kreikkalaisen Naukratiksen Athenaiosin maininta allastelakasta noin vuodelta 200, jonka mukaan kuivatelakka olisi keksitty neljäsataa vuotta aiemmin, noin vuonna 200 eaa. Egyptissä. Athenaiosin kuvailema telakka oli yksinkertaisesti rannalle rakennettu lyhyt kanava, jonne laiva vedettiin korjaukseen miesvoimin. Tämän jälkeen kanava padottiin ja tyhjennettiin vedestä, jolloin laiva jäi altaan pohjalle edeltä käsin asetettujen sidepalkkien päälle.
Kuivatelakka oli viimeistään 1000-luvulla käytössä myös Kiinassa, missä Chin-ming -järven pohjoisrannalle oli kaivettu suuri allas. Shen Kuon suunnittelemassa kuivatelakassa tehtiin korjauksia mm. Song-dynastian aikaisiin aluksiin.
Vuonna 1560 Italiassa painetussa kirjassa Descrittione dell’ artifitiosa machina oleva kuva on yksi ensimmäisistä uivasta telakasta julkaistuista kuvista. Tuntematon kirjan kirjoittaja kuvailee tapaa, jolla pohjakosketuksen saanut laiva voidaan hinata korjaukseen. Kuvassa on nähtävissä kaksi suurta ponttonia, niiden päälle rakennettu siltamainen pukki, sekä niistä vahvojen köysien varassa riippuva laiva.
Kuivatelakkatyypit

Kuivatelakoita on useita eri malleja jotka eroavat riippuen niiden käyttötarpeesta, niillä nostettavien alusten koosta, käytettävissä olleesta budjetista, sekä rakennusajankohdasta. Yleisimpiä kuivatelakkatyyppejä ovat allastelakka, joka on rantaviivasta maallepäin rakennettu kiinteä sulkuporteilla padottava allas, sekä uiva telakka, joka on painolastitankeilla varustettu liikuteltava alus. Niiden molempien toiminta perustuu veden nosteeseen ja ovat käytännöllisiä hyvin raskaiden alusten nostossa.
Yksi nykyajan modernisimmista kuivatelakoista on erillisestä nostimesta, sekä kuljetusjärjestelmästä koostuva shiplift. Hieman pienempien alusten nostossa yksi yleisimmistä kuivatelakkatyypeistä on vetotelakka, jonka toiminta perustuu vetotaljajärjestelmällä ja kiskotuksella varustettuihin loiviin ramppeihin.
Edellisten lisäksi on olemassa muutamia muita erilaisia kuivatelakoiksi kutsuttuja tapoja siirtää työkohteena oleva alus maalle vesipinnan yläpuolelle, sekä takaisin veteen. Suurimmat alukset kuivatelakoidaan lähinnä allas- ja uivalla telakalla. Maailman suurimmat kuivatelakat ovat maalle rakennettuja useita satoja metrejä pitkiä, sekä yli 100 m leveitä allastelakoita, joihin mahtuvat käytännössä lähes kaikki nykyajan suurimmatkin laivat.
Kuivatelakkatyypit > Allastelakka

Kiinteä kuivatelakka (allastelakka tai sulkutelakka) on rantaviivasta sisämaahan päin työntyvä pysyvästi rakennettu allas, joka voidaan patoamista hyväksikäyttäen pumpata tyhjäksi korjauskohteelle tehtävien töiden ajaksi. Kiinteä kuivatelakka koostuu pääasiassa betonista valmistetusta pitkästä ja kapeasta altaasta, sekä sen muusta vedestä erottavasta sulkuportista. Lisäksi sen yhteyteen kuuluu monesti yksi tai useampi satamanosturi, sekä muu telakan varustus.
Allastelakka voi olla maahan kaivettu allasrakennelma tai esimerkiksi pieneen lahteen padottu nousuvesiallas. Osa altaista on rakennettu suuriksi useita laivoja mahtuvaksi telakoiksi, joissa voi huoltaa useampaa laivaa samanaikaisesti.
Suomen vanhin allastelakka on Suomenlinnassa, Susisaaren pohjoisosassa sijaitseva Suomenlinnan telakka, joka oli aikoinaan maailman suurin kuivatelakka.tarvitaan parempi lähde Nykyään Suomen suurin kuivatelakka on Turussassa, Meyer Turun Pernon telakka, jolla on pituutta 365 metriä ja leveyttä 80 metriä.[lähde? ]
Kuivatelakkatyypit > Allastelakka > Allastelakan toimintaperiaate

Kiinteasti maalle rakennetun kuivatelakan toimintaperiaate on hieman samansuuntainen kuin vesiliikenteelle tarkoitetun kanavan, poiketen kuitenkin sen käyttötarkoituksesta. Allastelakkaa käytettäessä työn kohteena oleva alus siirretään telakointisuunnitelmassa (engl. docking plan) määriteltyyn paikkaan, jonka jälkeen telakan sulkuportti suljetaan. Sulkuportin estäessä veden tulon altaaseen, sekä pumppauksen seurauksena altaassa olevan veden pinnan korkeus alenee, jolloin työn kohteena oleva alus jää lepäämään sen alle asetettujen tukirakennelmien varaan.
Allastelakalla aluksen normaalin vesirajan alapuolella tehtävät huolto- ja korjaustyöt tapahtuvat allasta ympäröivän vedenpinnan alapuolella. Työn valmistuttua telakka-altaan venttiilit avataan, jolloin sen ulkopuolella oleva vesi pääsee virtaamaan ja täyttämään altaan. Kun veden pinnat ovat jälleen samalla tasolla, sulkuportti avataan ja alus voidaan siirtää ulos.