stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jasminocereus thouarsii
Ulkonäkö ja koko

Jasminocereus on tavallisesti puumainen ja runsashaarainen. Korkeutta se voi saavuttaa seitsemän metrin verran. Sen varret ovat liereät, pitkittäisuurteiset, keltaiset tai ruskehtavat. Uurteita on 16–22 ja ne ovat matalia. Areolissa eli kääpiöversossa on noin 40 eripituista piikkiä, jotka ovat aluksi kellertäviä, vanhetessaan tummuvia. Kasvi kukkii yöaikaan, ja kukat ovat laakeita, kermanvalkoisia tai oliivinvihreitä, 2–6 cm leveitä. Kukkapohjus on hoikka ja siinä on suomuja ja karvoja. Hedelmä on pallomainen tai pitkänomainen, vihertävä tai punertavan purppurainen, mehevä mutta vanhetessaan kovettuva ja lähes paljaspintainen. Siinä on jäljellä myös kuihtuneet kehälehtien jäänteet. Siemenet ovat tavallisesti mustia ja munuaismaisia.
Levinneisyys

Laji kasvaa Galápagoksen kahdeksalla saarella kolmena muunnoksena. Ecuadorin hallinto on rauhoittanut kasvin.
Kukka.
Hedelmä.
Jatkosodan suomalaiset lentokoneet

Jatkosodan suomalaiset lentokoneet käsittivät muun muassa seuraavia lentokoneita:
Hävittäjäkoneet

Fokker D.XXI
Morane-Saulnier M.S. 406
Brewster F2A Buffalo
Curtiss P-36 Hawk
Gloster Gladiator
Hawker Hurricane
Fiat G.50
Messerschmitt Bf 109
Pommikoneet

Bristol Blenheim
Dornier Do 17
Junkers Ju 88
Iljušin DB-3
Tupolev SB-2
Fokker D.XXI
M.S. 406
Brewster B-239
Lukas Jenni

Lukas Jenni (s. 6. kesäkuuta 1955 Basel) on sveitsiläinen lintutieteilijä.
Lukas opiskeli biologiaa, geologiaa ja kemiaa Baselin yliopistossa. Opiskeluaikanaan hän aloitti vapaaehtoisena työskentelyn sveitsiläisellä Col de Bretolet’n lintuasemalla, missä hän tutustui Raffael Winkleriin. Hänen gradunsa käsitteli käpy- ja tammitikan morfologiaa ja ekologiaa. Vuonna 1984 hän väitteli tohtoriksi järripeippoa käsittelevällä tutkimuksellaan Die Bedeutung der Masseneinflüge und Massenschlafplätze in der Winterökologie des Bergfinken: Fringilla montifringilla.
Vuonna 1979 Jennistä tuli Sveitsin ornitologisen instituutin alaisen rengastustoimiston johtaja. Hänen päätutkimusaiheensa ovat lintujen ekologia ja muuton fysiologia sekä sulkasadon biologia. Vuonna 1995 hän vastaanotti Saksan lintutieteellisen yhdistyksen kunniamerkin Stresemann-Preisin. Vuonna 1996 hän julkaisi tutkimuksen Ecophysiology of energy storage and energy utilization in birds during migration Zürichin yliopistossa, jonka yksityisdosenttina hän on toiminut vuodesta 1997 alkaen. Jenni on Kansainvälisen lintutieteellisen komitean jäsen.
Jenni asuu Sempachissa. Hän on naimisissa ornitologi Susanne Jenni-Eiermannin kanssa, ja heillä on kaksi lasta.
Carl Nordensvan

Carl Lennart Nordensvan
Carl Lennart Nordensvan (17. lokakuuta 1892 Kuopio – 24. lokakuuta 1980) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat hovineuvos Carl Magnus Nordensvan ja Mathilda Robertina Åberg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Märta Dagmar Lindebergin kanssa. Hän omisti osia Sjundbyn kartanosta.
Opinnot

Nordensvan kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1912 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosastolla vuosina 1912–1915.
Jääkäriaika

Nordensvan liittyi yhtenä vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 13. toukokuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin muodostettuun Jääkäripataljoona 27:ään 31. elokuuta 1915 ja hänet sijoitettiin pataljoonan pioneerikomppaniaan. Nordensvan otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän osallistui Libaussa pidetyille autokursseille ja toimi kouluttajana Polangenin erikoiskursseilla (pommarikurssi) räjähdystekniikassa ja opetti myös moottoripyöräkursseilla vuonna 1917. Hän saapui Suomeen kolme miehisen komennuskunnan johtajana Ruotsin kautta 31. joulukuuta 1917.
Suomen sisällissota

Nordensvan räjäytti sisällissodan alussa tammikuun 27 ja 28 päivän välisenä yönä kaksi pientä rautatiesiltaa Korkeakosken ja Haapamäen väliseltä rataosalta. Lisäksi hän tuhosi itse rataa useasta kohden kyseiseltä väliltä. Seuraavana yönä hän tuhosi Kolhon rautatiesillan, joka katkaisi rautatieyhteyden Tampereen ja Haapamäen väliltä. Seuraavana tehtävänään Nordensvanilla oli lähteä 29. tammikuuta 1918 illalla Haapamäelle yhdessä jääkäri Yrjö Väinönheimon kanssa. Heidän mukanaan oli pieni suojeluskuntaosasto, jonka turvin he miehittivätkin Haapamäen ja turvasivat sen siihen asti, kunnes pohjalainen apujoukko jääkäriluutnantti Paul Walleniuksen ja Lapualainen apujoukko Matti Laurila vanhemman johdolla ottivat paikkakunnan komentoonsa 30. tammikuuta 1918 illalla.
Nordensvan johti yhdessä Matti Laurila vanhemman kanssa ensimmäistä Valkoisen armeijan joukkojen hyökkäysliikettä Haapamäeltä Vilppulaa ja Lylyä vastaan. Nordensvan otti joukkoineen 4. helmikuuta 1918 haltuunsa Ruoveden kirkonkylän ja torjui 5. helmikuuta 1918 Paarlammin taistelussa punaisten yrityksen päästä Ruovedelle. Ruovedeltä Nordensvan palasi takaisin Vilppulaan, missä hän johti paikkakunnan puolustusta 7. helmikuuta 1918, jonka jälkeen hänelle annettiin Väärinmajan lohkon komentajuus. Nordensvan toimi 14. maaliskuuta 1918 alkaen Mannisen kolonnan johtajana rintamanmurtotaisteluissa. Tamperetta vastaan aloitetuissa taisteluissa Nordensvan toimi 22. maaliskuuta 1918 alkaen Hämeen ryhmän II Mannisen pataljoonan komentajana.
Tampereen valtauksen jälkeen Nordensvan määrättiin Vaasan rykmentin 1 pataljoonan komentajaksi. Sisällissodan aikana Nordensvan osallistui taisteluihin Korkeakoskella. Suinulassa, Kangasalla, Vehmaisissa, Haiharassa, Messukylässä, Kalevankankaalla, Tampereella ja Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen Nordensvan toimi 19. kesäkuuta 1918 alkaen Vaasan rykmentin komentajana siihen saakka, kunnes rykmentti hajotettiin. Rykmentin hajottamisen jälkeen Nordensvan siirrettiin 8. elokuuta 1918 alkaen Yleisesikunnan etappitoimistoon, missä hänen tehtävänään oli valmistella ja suunnitella moottoroitujen joukkojen perustamista. Tämän jälkeen hänet nimitettiin näin muodostettujen autojoukkojen päälliköksi (myöhemmin Autopataljoona) 1. tammikuuta 1919. Autopataljoonasta hän erosi 19. maaliskuuta 1921 ja siirtyi Autoliike Oy Hans Koch ab:n johtokunnan teknilliseksi jäseneksi ja myyntipäälliköksi ja palveli yritystä vuoteen 1926 saakka. Vuonna 1926 hän oli perustamassa Oy Auto-Via Ab:ta ja toimi yrityksen myyntipäällikkönä vuoteen 1929 saakka, jonka jälkeen hän toimi Oy Kelton Ab:n johtokunnan puheenjohtajana ja toimitusjohtajana vuoteen 1932 saakka. Vuosina 1932–1934 Nordensvan toimi erikoistehtävissä sementti- ja kalkkialalla, jonka jälkeen hän siirtyi Oy Saseka Ab:n toimitusjohtajaksi ja oli tehtävässä aina talvisodan syttymiseen saakka.
Nordensvan osallistui vuoden 1935 Monte Carlo -ralliin yhdessä Oscar Hampuksen ja Arvo Wallin kanssa, ja heidän autonaan oli Chevrolet. He sijoittuivat kokonaiskilpailun 43. tilalle.
Talvi- ja jatkosota

Nordensvan osallistui talvisotaan Pohjois-Suomen Ryhmän esikunnassa kuljetusvälineosaston päällikkönä. Välirauhan aikana hän jatkoi sodan aikaisessa tehtävässään, kunnes jatkosodan puhjettua hänet komennettiin toimistopäälliköksi Karjalan Armeijan kuljetusvälinetoimistoon. Samalla hän toimi myös huolto-osaston moottoriajoneuvojen ja korjaamojen tarkastajana vuoteen 1942 saakka, jolloin hän siirtyi samaiseen tehtävään Päämajan huolto-osastolle ja oli tehtävässä sodan loppuun saakka.
Jatkosodan päätyttyä Nordensvan muutti asumaan Tammisaareen, koska hänen kotinsa Siuntiossa jäi Porkkalan vuokra-alueelle. Tammisaareen hän perusti autoliikkeen, jonka toimitusjohtajana hän oli 1950-luvun puoliväliin saakka.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Hilfsgruppenführer 8. tammikuuta 1915  Gruppenführer 5. helmikuuta 1916  Luutnantti 18. helmikuuta 1918  Kapteeni 3. maaliskuuta 1918  Majuri 25. helmikuuta 1920  Everstiluutnantti 1940 |     |  Vapaudenristi 1. lk.  Vapaudenristi 2. lk.  Vapaudenristi 3. lk.  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Jääkärimerkki  Preussin 2. lk. Rautaristi  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi |
Kuva Libaussa jääkäreille järjestetyltä moottoriajoneuvokurssilta vuodelta 1917.
Oscar Nordenswan

Oscar Bjarne Hugo Nordenswan
Oscar Bjarne Hugo Nordenswan (24. kesäkuuta 1893 Hausjärvi – 12. helmikuuta 1984 Porvoo) oli suomalainen jääkärieversti. Hänen vanhempansa olivat metsänhoitaja Johan Robert Hugo Nordenswan ja Ingrid Elisabeth Stenius. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Mary Elisabeth Alice Ramsayn kanssa, Ramsayn suvun vapaaherrallisesta haarasta.
Opinnot

Nordenswan kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1913 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla vuosina 1913–1915. Hän suoritti kapteenin täydennyskurssin Saint-Cyrin kadettikoulussa vuosina 1920–1921 ja Sotakorkeakoulun yleisen osaston vuosina 1924–1926.
Jääkäriaika

Nordenswan liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 17. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin muodostettuun Jääkäripataljoona 27:ään 10. syyskuuta 1915 ja hänet sijoitettiin pataljoonan konekiväärikomppaniaan ja edelleen 10. heinäkuuta 1917 alkaen 2. konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Hän suoritti Libaussa vuonna 1917 järjestetyn sotakoulun A-kurssin ja osallistui samana vuonna joulukuussa järjestetylle Polangenin erikoiskurssille (pommarikurssi) suomalaisena johtajana.
Suomen sisällissota

Nordenswan astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 kapteeniksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan aluksi komppanianpäälliköksi  3. jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 25. maaliskuuta 1918 6. jääkärirykmentin 18. jääkäripataljoonan komentajaksi ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Ilveksessä, Hotakassa ja Muolaassa sekä etenemiseen Pietarin – Viipurin radalle.
Sisällissodan jälkeinen aika

Nordenswan määrättiin sisällissodan jälkeen 27. toukokuuta 1918 alkaen 6. jääkärirykmentin virkaatekeväksi komentajaksi. Seuraavaksi hänet siirrettiin 18. kesäkuuta 1918 alkaen Suomen valkoisen kaartin II pataljoonan komentajaksi, mistä hänet siirrettiin 12. syyskuuta 1918 alkaen T pataljoonan komentajaksi. Myöhemmin hänet siirrettiin 6. helmikuuta 1922 alkaen esikuntapäälliköksi 1. divisioonaan, mistä hänet siirrettiin 15. tammikuuta 1922 toimistopäälliköksi Sotaväen esikuntaan. Sotaväenesikunnasta hän palasi 29. marraskuuta 1922 esikuntapäälliköksi 1. divisioonaan, mistä hänet siirrettiin Kaartin jääkäripataljoonaan 26. maaliskuuta 1925 ja edelleen Suomen valkoiseen kaartiin 27. elokuuta 1929. Vuonna 1933 hänet nimitettiin Uudenmaan sotilasläänin komentajaksi, missä tehtävässä hän toimi talvisodan syttymiseen saakka.
Talvi- ja jatkosota

Nordenswan osallistui talvisotaan 4. divisioonan komentajana ja johdatti joukkonsa taisteluihin Länsikannaksella, josta hän joutui myöhemmin sairaalahoitoon. Sairaalasta palattuaan hän toimi kenraali Edvard Hanellin alaisena linnoitussuunnittelutöissä sekä sai sodan loppuvaiheilla johdettavakseen taisteluryhmän rannikkokaistalla Virolahdella. ja Säkkijärvellä.
Välirauhan aikana Nordenswan toimi Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiirin päällikkönä ja myöhemmin Helsingin varuskunnan päällikkönä.
Jatkosodan puhjettua Nordenswan komennettiin päälliköksi Jalkaväenkoulutuskeskus 4:ään ja edelleen Jalkaväenkoulutuskeskus 5:een. Koulutuskeskuksesta hänet siirrettiin Etelä-Hämeen sotilasläänin komentajaksi ja edelleen Merivoimien komentajan käyttöön Hangon lohkolle. Vuonna 1942 hänet siirrettiin edelleen Vaasan sotilasläänin komentajaksi, josta hänet siirrettiin vielä saman vuoden aikana Äänislinnan varuskunnan päälliköksi, missä tehtävässä hän palveli aina vuoteen 1944 saakka. Perääntymisvaiheen aikana hän toimi erikoistehtävissä eri johtoportaissa. Hän erosi armeijan palveluksesta sotien jälkeen ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä aluksi Pitkäkosken kartanossa Perttelissä ja myöhemmin Greggbölen kartanossa, jota hän viljeli aina vuoteen 1967 saakka.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Hilfsgruppenführer 6. marraskuuta 1915  Gewehrführer 8. joulukuuta 1915  Zugführer 14. toukokuuta 1916  Kapteeni 11. helmikuuta 1918  Majuri 24. joulukuuta 1919  Everstiluutnantti 6. joulukuuta 1926  Eversti 16. toukokuuta 1930  Yleisesikunlaupseurin arvonimi 16. toukokuuta 1935 |      |  Vapaudenristi 2. lk.  Vapaudenristi 3. lk.  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. lk. ritarimerkki  Väestönsuojelun 1. lk. ansiomitali  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Jääkärimerkki  Preussin 2. lk. Rautaristi  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi  Ruotsin miekkaritarikunnan 1. lk. ritarimerkki |
Polangenin kurssilaisia räjäytysharjoituksessa. Etuoikealla kouluttaja luutnantti Albert Mellis
Verneri Viillos

Verneri Viillos on nykyisin Kalvolassa asuva entinen fakiiri ja voimamies. Helsinkiläinen varastomies tuli 1960-luvulla tunnetuksi erikoisilla fyysistä sekä psyykkistä tasapainoa ja kyvykkyyttä vaativilla tempuilla, joita häneltä tilasivat ajan sensaatiolehdet kuten Hymy ja Nyrkkiposti.
Vernerin tempauksia

Häkissä oleminen kiivastuneen naaraskarhun kanssa.
Maahan haudattuna oleminen kolmen metrin syvyydessä pelkän nesteen voimin. Viillos oli haudattuna viikon ja kahden tunnin ajan 1967.
14-tonnisen bussin veto hampailla
taistelu 300-kiloisen härän kanssa Kupittaan jäästadionilla Turussa vappuna 1966.
Palkinnot

1. sija penkkipunnerruksen 60-69-vuotiaiden sarjassa (sadan kilon aloituspainolla)
Jeisk

| Jeisk Ейск |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Krasnodarin aluepiiri Venäjällä, alla kaupungin sijainti aluepiirissä
 Jeisk
 Koordinaatit: 46.7118°N, 38.2726°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Krasnodarin aluepiiri
Väkiluku (2010):  87 769
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Postinumero:  353680- 353691
Suuntanumero(t):  +7 86132
 
 adm-yeisk.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jeisk (ven. Ейск) on satamakaupunki Asovanmeren rannalla Krasnodarin aluepiirissä Etelä-Venäjällä. Kaupunki on Jeiskin piirin hallinnollinen keskus. Vuonna 2010 kaupungin asukasluku oli 87 769.
Jeiskin rautatieasema.
Jeiskin satama.
Jeiskin lentoasema.
Jeisk sijaitsee Asovanmeren itäosaan työntyvän Taganroginlahden etelärannalla Jejan särkkäniemen tyvellä, Jejajoen estuaarilaguunin suulla.
Kaupungin perusti vuonna 1848 ruhtinas Mihail Vorontsov Venäjän keisarin määräyksestä.
Jeiskin ilmasto on leuto, tammikuun keskilämpötila on noin −4 °C. Kesät ovat lämpimät, heinäkuussa keskimäärin 24 °C. Vuotuinen sademäärä on keskimäärin 450 mm.
Jeisk tunnetaan lisksi kylpylöistään sekä niiden kivennäisvesistään ja lääkinnällisesti käytetystä mudasta. Venäjä on markkinoinut kaupunkia turistien lomakohteena.
Kaupungissa on kalateollisuutta, kauppasatama (Jelskin satama) sekä sotilas- ja siviili-ilmailun yhteisesti käyttämä Jeiskin lentoasema (Jeiskin lentotukikohta).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jeisk Wikimedia Commonsissa
Jeisk-Online Forum (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Jeiskin kartta (Arkistoitu – Internet Archive)
Jarkko ja Laura

| Jarkko ja Laura |
| --- | --- |
 Jarkko ja Laura maaliskuussa 1969 valmiina Euroviisuihin.
Tiedot
Tyylilaji:  iskelmä
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Jarkko Antikainen   Laura Ruotsalo  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jarkko ja Laura on suomalainen iskelmäduo, joka edusti Suomea Euroviisuissa Madridissa vuonna 1969 Toivo Kärjen säveltämällä ja Juha Vainion sanoittamalla kappaleella "Kuin silloin ennen". Jarkon ja Lauran sijoitus oli kahdestoista (kuudella pisteellä). Duon jäsenistä Jarkko Antikaisesta ja Laura Ruotsalosta (myöhemmin Antikainen) tuli myös aviopari vuonna 1975.
Jarkko Antikainen aloitti julkisen laulu-uransa jo pikkupoikana, kun hänet hyväksyttiin jäseneksi Cantores Minores -poikakuoroon. Sittemmin hän opiskeli myös pianon, viulun ja huilun soittoa. Myös Laura Ruotsalo harrasti jo pienestä pitäen laulua sekä pianon ja viulun soittoa. Heidän tiensä yhtyivät, kun Jarkko perusti Hobbyguys-trion, johon myös Laura sittemmin liittyi. Trion hajottua he perustivat oman duonsa, ja yleisöön teki vaikutuksen heidän herttainen ja romanttisen turvallinen laulu- ja esiintymistyylinsä.
Jarkon ja Lauran läpimurtokappale oli Lauran sanoittama ja säveltämä ”Meidän laulumme” vuodelta 1966. Heidän muita tunnettuja kappaleitaan ovat muun muassa Gilbert Bécaud’n säveltämä ”Se oli silloin” (1968), Esther & Abi Ofarimin kansainvälisen hitin suomalaisversio ”Rakkahin Rokkefeller” (1968), Michel Legrandin elokuvasävelmä ”Samanlainen onni” (1970) sekä Toivo Kärjen ”Kai tavataan jälleen” (1970). Kaikkiin näihin suomenkieliset sanat teki Juha Vainio.
Duo jatkoi säännöllisiä esiintymisiä vuoteen 1974 saakka, ja sen jälkeen Jarkko Antikainen alkoi työskennellä perheensä tekstiiliyrityksissä Bombus ja Brenda. Hän myi yritykset vuonna 2003 ja on sen jälkeen toiminut yrittäjien mentorina. Duo Jarkko ja Laura on jatkanut esiintymisiä satunnaisesti.
Laura Antikaiselta on ilmestynyt sooloalbumi Tyttö kaupungista vuonna 2004. Pariskunnan vanhin poika Janne Antikainen on ammattimuusikko. Samoin Jarkon ja Lauran kaksi nuorempaa poikaa työskentelevät musiikin parissa.
Duon jäsenet

Jarkko Antikainen (s. 9. elokuuta 1950 Helsinki)
Laura Ruotsalo (s. 12. elokuuta 1949)
Valikoitu diskografia

Jarkko ja Laura (1970, Finnlevy)
20 suosikkia – Kuin silloin ennen (1999)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut. (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Suomen euroviisuedustajat |
| --- | --- | --- |
| 1960-luku | Laila Kinnunen Marion Rung Laila Halme Lasse Mårtenson Viktor Klimenko Ann-Christine Fredi Kristina Hautala Jarkko ja Laura |  |
| 1970-luku | 1970 Markku Aro & Koivistolaiset Päivi Paunu & Kim Floor Marion Rung Carita Holmström Pihasoittajat Fredi & The Friends Monica Aspelund Seija Simola Katri Helena |  |
| 1980-luku | Vesa-Matti Loiri Riki Sorsa Kojo Ami Aspelund Kirka Sonja Lumme Kari Kuivalainen Vicky Rosti & Boulevard Boulevard Anneli Saaristo |  |
| 1990-luku | Beat Kaija Kärkinen Pave Maijanen Katri Helena CatCat 1995 Jasmine 1997 Edea 1999 |  |
| 2000-luku | Nina Åström 2001 Laura Voutilainen 2003 Jari Sillanpää Geir Rönning Lordi Hanna Pakarinen Teräsbetoni Waldo’s People |  |
| 2010-luku | Kuunkuiskaajat Paradise Oskar Pernilla Karlsson Krista Siegfrids Softengine Pertti Kurikan Nimipäivät Sandhja Norma John Saara Aalto Darude feat. Sebastian Rejman |  |
| 2020-luku | Aksel Kankaanranta Blind Channel The Rasmus Käärijä Windows95man feat. Henri Piispanen Erika Vikman |  |
Yliviivattu vuosiluku tarkoittaa, että Suomi ei osallistunut kilpailuun kyseisenä vuonna.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Otto Nordenswan

Otto Nordenswan (3. helmikuuta 1888 Alavus – 28. huhtikuuta 1966) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat everstiluutnantti Anders Otto Nordenswan ja Fanny Irene Elisabeth Löfman. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1927 Enny Elise Wikströmin kanssa.
Opinnot

Nordenswan kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta reaalilyseosta vuonna 1907 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1907–1915. ja 1920–1922. Hän suoritti oikeustutkinnon vuonna 1922 ja otettiin auskultantiksi Turun hovioikeuteen 31. toukokuuta 1922. Hän suoritti Suomen tykistökoulun vuonna 1918 ja tykistöupseerien täydennyskurssin Suomenlinnassa vuonna 1920. Taistelukoulun kapteenikurssin hän suoritti vuosina 1931–1932 ja kävi Sotilashallinnollisen koulun ensimmäisen jakson vuosina 1933–1934 ja toisen jakson vuosina 1935–1936.
Jääkäriaika

Nordenswan liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 8. tammikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 20. huhtikuuta 1916 pataljoonan haupitsipatteriin. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella ja Ekkau-Kekkaussa sekä Aa-joella. Hän osallistui Suomalaisen sotilaskäsikirjan tykistöosan laatimiseen.
Suomen sisällissota

Nordenswan astui Suomen valkoisen armeijan palvelukseen 7. helmikuuta 1918 Saksassa allekirjoitettuaan ensin palvelusitoumuksen ja vannottuaan sotilasvalan. Tässä yhteydessä hänet ylennettiin vänrikiksi. Takaisin Suomeen hän palasi aselastia saattaneen komennuskunnan mukana Vaasaan höyrylaiva S/S Virgolla 3. maaliskuuta 1918. Vaasasta hänet komennettiin patteriupseeriksi Jääkäritykistön 1. patteriin ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Messukylässä ja Tampereella. Tampereen valloituksen jälkeen hänet sijoitettiin tykistön uudelleen muodostamisen jälkeen juuri perustettuun Jääkäritykistöprikaatin 1. jääkäripatteriston 1. patteriin vanhemmaksi patteriupseeriksi. Edellä mainitussa joukossa hän otti osaa taisteluihin Kämärällä sekä Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika

Nordenswan palveli sisällissodan jälkeen Suomen tykistökoulussa, josta hänet siirrettiin 25. elokuuta 1918 alkaen päälliköksi kenttätykistörykmentti l:n 5. patteriin, josta hänet siirrettiin edelleen 1. tammikuuta 1919 päälliköksi kenttätykistörykmentti 3:n 2. patteriin. Myöhemmin hän toimi rykmentin III patteriston komentajana ja aliupseerikoulun johtajana kunnes erosi 2. syyskuuta 1920 armeijan palveluksesta. Hän palasi armeijan palvelukseen 30. kesäkuuta 1922, jolloin hänet sijoitettiin toimistoupseeriksi puolustusministeriön yleiselle sota-asiainosastolle. Hänet siirrettiin 26. elokuuta 1927 Saimaan kutsuntapiirin päälliköksi ja majurin arvoon ylentämisen jälkeen Hämeen kutsuntapiirin päälliköksi 4. kesäkuuta 1928 alkaen. Hämeenlinnan sotilaspiirin päälliköksi hänet nimitettiin 1. maaliskuuta 1932 alkaen. Vuoksen jääkäripataljoonan (myöhemmin Jääkäripataljoona 4) talouspäälliköksi hänet siirrettiin heinäkuun alussa 1933. Jääkäripataljoona 4:stä hänet siirrettiin Kenttätykistörykmentti 3:n talouspäälliköksi 26. tammikuuta 1937, missä tehtävässä hän toimi talvisotaan saakka.
Talvi- ja jatkosota

Nordenswan osallistui talvisotaan huoltopäällikkönä Raudun Ryhmä ja 3. Prikaatissa. Välirauhan aikana hän toimi 2. Divisioonan intendenttinä ja toimistopäällikkönä puolustusministeriön yleisten asiain toimistossa. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin intendentiksi Ilmavoimien esikuntaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin toimistosihteeriksi Kotijoukkojen esikunnan intendenttiosastolle. Hän toimi myös huollon tarkastajana aina sodan loppuun saakka. Sotien jälkeen Nordenswan toimi toimistopäällikkönä puolustusministeriössä vuoteen 1945 saakka, jolloin hän erosi vakinaisesta palveluksesta ja siirtyi neuvosmieheksi Helsingin raastuvanoikeuteen. Hänet haudattiin Helsinkiin.