stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jatyr Eduardo Schall
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Brasilian joukkue – Koripallon MM-kilpailut 1959
3 Algodão |
4 Pasos |
5 Marques |
6 Boccardo |
7 Senra |
8 de Freitas |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Edson Bispo |
12 Nóbrega |
13 Fonseca |
14 Blatskauskas |
Valmentaja Kanela
Brasilian joukkue – Kesäolympialaiset 1960
3 Algodão |
4 Pasos |
5 Marques |
6 Blás |
7 Massoni |
8 de Freitas |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Edson Bispo |
12 Sucar |
13 Boccardo |
14 Blatskauskas |
Valmentaja Kanela
Brasilian joukkue – Koripallon MM-kilpailut 1963
4 Pasos |
5 Marques |
6 Ubiratan |
7 Massoni |
8 Paulista |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Menon |
12 Sucar |
13 Mirshauswka |
14 Blatskauskas |
15 Braun |
Valmentaja Kanela
Brasilian joukkue – Kesäolympialaiset 1964
4 Pasos |
5 Marques |
6 Ubiratan |
7 Massoni |
8 Braun |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Edson Bispo |
12 Sucar |
13 Mirshauswka |
14 Machado |
15 Simões |
Valmentaja Brito Cunha
Into the Millennium Tour

| Into the Millennium> Backstreet Boys |
| --- | --- |
Albumi:  Millennium
Into the Millennium Tour -kiertue oli Backstreet Boys -poikabändin kiertue, joka tuki heidän vuonna 1999 ilmestynyttä albumiaan Millennium. Kiertueeseen sisältyi 115 loppuunmyytyä konserttia yhteensä 84 maassa.
Ensimmäinen kiertueen osa oli Eurooppa, jossa Pojat aloittivat 2. kesäkuuta 1999, ja lopettivat 7. elokuuta 1999. Euroopan osa sisälsi yhteensä yli 40 konserttia yli 30 kaupungissa ja 13 maassa. Ensimmäinen osa Pohjois-Amerikan kiertuetta sisälsi alun perin 53 esitystä (40 julkaistua ja 13 lisättyä) 39 kaupungissa, sen oli tarkoitus kestää syyskuun 14. päivästä joulukuun 2. päivään. Koko Pohjois-Amerikan kiertue oli loppuunmyyty elokuun 14. päivään mennessä; 765 000 lippua tuotti arviolta 30 miljoonaa dollaria (lippujen hinta vaihteli 28.50$ ja 38.50$ välillä), koko kiertueen lippujen myyntiin paneminen samana aamuna oli epätavallinen myyntitapa ja se rikkoikin ennätyksiä, sillä liput myytiin loppuun vain muutamassa tunnissa. Poikien lisättyä muutamia ylimääräisiä konsertteja aikatauluihin, Pohjois-Amerikan kiertue sisälsi yhteensä 56 esitystä. Hurrikaani Floydin seurauksena, joka oli lähestymässä Floridaa, bändin täytyi lykätä kaksi ensimmäistä esitystä syyskuun 14. ja 15. päivästä joulukuun 5. ja 6. päivään. Toinen Pohjois-Amerikan kiertue alkoi 11. helmikuuta ja päättyi 15. maaliskuuta, 2000.
Vaikka kiertue olikin Bruce Springsteenin ja E Street Band Reunion Tour -kiertueen välissä, se voitti silti vuoden luovimman konsertin palkinnon.
Tekniset aspektit > Lavaesiintyminen

Kiertueen lavaesiintyminen sisälsi viisikulmaisen lavan jossa oli 360-asteen katsojapaikat. Lavalla oli viisikulmainen ulompi väylä missä oli viisi ramppia lavan keskikohtaan. Tämä lavan osa oli normaalisti korkeammalla kuin muu lava, mutta sitä pystyi alentamaan jotta bändi pystyi astumaan sisään tai menemään ulos "lavan alta". Instrumentaalinen bändi oli ulomman ja sisemmän väylän välissä, missä pojat erotettiin toisistaan ramppien avulla.
Tekniset aspektit > Esitys ja show-elementit

Bändillä oli kuusi instrumentaalista jäsentä sekä 10 tausta tanssijaa (5 naista ja 5 miestä), jotka tanssivat silloin kun bändin pojat eivät. Joskus bändin jäsenet hajaantuivat ja esiintyivät jokainen lavan eri kulmassa, mutta toisinaan kaikki olivat lavan samassa kulmassa.
Bändi käytti useita asuja esityksen aikana. He käyttivät "futuristisia" asuja ensimmäisen osion aikana; nuo puvut korvattiin puolessa välissä kiertuetta. Alkuperäiset asut sisälsivät siniset ruutukuvioiset poolopaidat ja siniset liivit. Myöhemmät asut sisälsivät mm. haarniskan kaltaiset paidat, jotka oli suunniteltu jokaiselle jäsenelle erilaisiksi. Näistä asuista tuli tunnetuimmat kiertuevaatteet, koska lehdistö ottaa useimmiten kuvia vain kiertueen alkuosista.
Ensimmäisten kolmen kappaleen jälkeen, jokainen jäsen esitteli itsensä yleisölle samaan aikaan kun muut vaihtoivat vaatteita "avaruusliiveistä" tummiin trenssitakkeihin lavan takana "As Long As You Love Me" esitystä varten, mikä esitettiin "tuoli rutiinilla". Taustatanssijat esittivät ja bändi soitti musiikkia sillä aikaa kun pojat vaihtoivat nahka-asusteisiin seuraavaa kappaletta varten. Kun pojat esittivät kappaleen "Quit Playing Games With My Heart" heidät kytkettiin vaijereihin ja he "leijuivat" yleisön yllä esittäen kappaletta. Sen jälkeen pojat vaihtoivat asunsa punamustiin moottoripyörä yläosaan ja mustiin housuihin. Lavan kulmiin asennettiin metallitikapuut, joissa he esittivät kappaleen "Don't Want You Back".
Seuraavaksi he esittivät kappaleen "The Perfect Fan" jolloin lavalla oli viisi eri äiti-tytär pari jotka oli tuotu yleisön joukosta. Vaihdettuaan valkoisiin asuihin Backstreet Boys esitti sekoituksen kolmesta hitti kappaleestaan "Everybody (Backstreet's Back)", "We've Got It Goin' On" ja "Thatä's The Way I Like It".
Seuraavaksi pojat nostettiin lavan keskustaan mikkien kanssa ja he lauloivat litanian balladeja. He tanssivat "hattu-tanssin" "All I Have To Give" kappaleen kanssa. Esittäessään "Show Me The Meaning Of Being Lonely" he tanssivat hetken naistaustatanssijoiden kanssa.
Bändi palasi lavalle esittämään street version kappaleesta "It's Gotta Be You". Sitten he esittelivät instrumentaaliset bändin jäsenet ja he esittivät soolon. Lopulta he kiertelivät lavalla samalla kun katosta satoi konfetteja ja lopettivat konsertin.
Lopuksi bändi palasi vielä kerran lavalle esittämään "I Want It That Way"-kappaleen. Esityksen jälkeen pojat toivottivat katsojille hyvää yötä.
Settilista

Koko Millennium albumi esitettiin jokaisen esitys iltana (paitsi Nickin soolo "I Need You Tonight").
"Larger Than Life"
"Get Down (You're The One For Me)"
"The One"
Bändin esittelyt
"As Long As You Love Me"
"Don't Wanna Lose You Now"
"Quit Playing Games (With My Heart)"
"Don't Want You Back"
"The Perfect Fan"
"Back To Your Heart" (Kevinin piano duetto)
"Everybody (Backstreet's Back)" / "We've Got It Goin' On" / "That's The Way I Like It" Medley
"Spanish Eyes"
"I'll Never Break Your Heart"
"No One Else Comes Close"
"All I Have To Give"
"Show Me The Meaning Of Being Lonely" (omistettu Denniz PoP:in muistolle)
"It's Gotta Be You" (ensimmäinen encore - tanssijoiden ja bändin esittely)
"I Want It That Way" (toinen encore)
Into the Great Wide Open

| Into the Great Wide Open Tom Petty and the Heartbreakers |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1991, Los Angeles, Kalifornia Äänitysstudiot Rumbo Recorders  M.C. Studios
 Julkaistu: 2. heinäkuuta 1991
 Formaatti: CD, LP, C-kasetti
 Tuottaja(t): Jeff Lynne, Tom Petty ja Mike Campbell
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 43.55
 Levy-yhtiö: MCA Records
Tom Petty and the Heartbreakersin muut julkaisut
| Let Me Up (I’ve Had Enough) 1987 | Into the Great Wide Open 1991 | Greatest Hits 1993 |
Tom Pettyn muut julkaisut
| Full Moon Fever 1989 | Into the Great Wide Open 1991 | Wildflowers 1994 |
Into the Great Wide Open on yhdysvaltalaisen Tom Petty and the Heartbreakers -yhtyeen kahdeksas studioalbumi. Sen tuottivat myös Pettyn edellisen sooloalbumin Full Moon Fever tuottanut Jeff Lynne, Petty sekä Heartbreakers-kokoonpanon kitaristi Mike Campbell. Albumin julkaisi 2. heinäkuuta 1991 levy-yhtiö MCA Records. Into the Great Wide Open oli viimeinen MCA:n julkaisema Tom Pettyn albumi, sillä Petty vaihtoi levy-yhtiökseen Warner Bros. Recordsin, jonka kanssa hän oli allekirjoittanut levytyssopimuksen jo vuonna 1989.
Into the Great Wide Open on ensimmäinen Heartbreakers-kokoonpanon nimellä julkaistu albumi sitten vuoden 1987 albumin Let Me Up (I’ve Had Enough), sillä edellinen albumi Full Moon Fever julkaistiin Pettyn sooloalbumina huolimatta siitä, että albumilla soitti yhä muita Heartbreakersin jäseniä.
Albumilta julkaistiin kaksi hitiksi muodostunutta singleä, ”Learning to Fly” sekä nimikkokappale ”Into the Great Wide Open”. Yhdysvalloissa ”Learning to Fly” oli kuuden viikon ajan listaykkösenä Billboardin Hot Mainstream Rock Tracks -listalla. Into the Great Wide Open nousi Yhdysvalloissa parhaimmillaan Billboard 200 -albumilistan sijalle 13, ja Britannian albumilistalla sen sijoitus oli kolmas. Albumi on myynyt Yhdysvalloissa kaksinkertaisen platinalevyn myyntimäärän.
Kappalelista

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Tom Petty ja Jeff Lynne, ellei toisin mainita.
”Learning to Fly” – 4:02
”Kings Highway” (Petty) – 3:08
”Into the Great Wide Open” – 3:43
”Two Gunslingers” (Petty) – 3:09
”The Dark of the Sun” – 3:23
”All or Nothin’” (Petty, Mike Campbell, Lynne) – 4:07
”All the Wrong Reasons” – 3:46
”Too Good to Be True” (Petty) – 3:59
”Out in the Cold” – 3:40
”You and I Will Meet Again” (Petty) – 3:42
”Makin’ Some Noise” (Petty, Campbell, Lynne) – 3:27
”Built to Last” – 4:00
Kokoonpano > Tom Petty and the Heartbreakers

Tom Petty – laulu, 6- ja 12-kielinen kitara, kosketinsoittimet, lyömäsoittimet, tuotanto
Mike Campbell – soolokitara, 12-kielinen kitara, basso, dobro, kosketinsoittimet, slide-kitara
Howie Epstein – basso, taustalaulu
Benmont Tench – piano, harmonikka
Stan Lynch – rummut ja lyömäsoittimet
Kokoonpano > Muu

Jeff Lynne – kitara, basso, laulu, piano, syntetisaattori, lyömäsoittimet, ääniefektit
Roger McGuinn – taustalaulu kappaleessa ”All the Wrong Reasons”
Richard Tandy – syntetisaattori kappaleessa ”Two Gunslingers”
Jack Skille

| Jack Skille |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. toukokuuta 1987 (ikä 37) Madison, Wisconsin
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  94 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  Norfolk Admirals (AHL) Chicago Blackhawks (NHL) Rockford IceHogs (AHL) Florida Panthers (NHL)  Rosenborg IHK (Norja)  Columbus Blue Jackets (NHL) Springfield Falcons (AHL)  Vancouver Canucks (NHL)  Dinamo Minsk (KHL)  Genève-Servette HC (NLA) Nürnberg Ice Tigers (DEL) EC Salzburg (ICEHL)
NHL-varaus:  7. varaus, 2005 Chicago Blackhawks
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ruotsi 2007 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tšekki 2005 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Minsk 2004 | jääkiekko |  |
Jack Skille (s. 19. toukokuuta 1987 Madison, Wisconsin) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Rightin laitahyökkääjän vahvuudet ovat luistelussa ja aggressiivisuudessa. Skille pelaa useimmiten kolmos-nelosketjun laitahyökkääjänä.
Ura

Skille pelasi vuodet 2003–2005 NAHL-liigaa Yhdysvaltain alle 18-vuotiaiden maajoukkueen mukana. Chicago Blackhawks varasi hänet koko NHL:n varaustilaisuuden seitsemäntenä pelaajana kesällä 2005.
Vuodet 2005–2007 Skille kävi Wisconsinin yliopistoa. Hänen ensimmäinen kautensa siellä päättyi koko NCAA:n mestaruuteen keväällä 2006. Skille oli 13 osumallaan joukkueensa kolmanneksi paras maalintekijä Robbie Earlin ja Joe Pavelskin jälkeen. Toisella kaudellaan 2006–2007 hän pelasi loukkaantumisen takia vain 26 ottelua, mutta kevään 2007 Skille vietti Chicago Blackhawksin farmijoukkue Norfolk Admiralsissa, AHL:ssä.
Kaudeksi 2007–2008 Skille siirtyi kolmivuotisella tulokassopimuksella Chicago Blackhawksin organisaatioon. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan farmijoukkue Rockford IceHogsissa ja NHL:n puolella 16 ottelua toi tehot 3+2=5. Skille teki NHL-debyyttinsä 30. joulukuuta 2007 Los Angeles Kingsiä vastaan ja hänen NHL-uransa avausmaali syntyi 8. tammikuuta 2008 Montréal Canadiensin Cristobal Huetin taakse. Skille pelasi myös seuraavat kautensa 2008–2009 ja 2009–2010 suurimmaksi osaksi Rockfordissa. Hän pelasi molempina kausina yhteensä 14 NHL-ottelua tehoin 2+1=3. Heinäkuussa 2010 Skille teki vuoden mittaisen ja 600 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen Blackhawksin kanssa.
Kausi 2010–2011 oli Skillelle ensimmäinen kokonainen NHL:ssä. Helmikuussa 2011 hänet kaupattiin Hugh Jessimanin ja David Pacanin kanssa Florida Panthersiin vaihdossa Michael Frolíkiin ja Alexander Salákiin. Yhteensä Skille teki NHL:ssä 62 runkosarjaottelussa tehot 8+11=19. Kesäkuussa 2011 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Panthersin kanssa.
Maajoukkue

Skille edusti Yhdysvaltoja vuoden 2011 MM-kilpailuissa. Hän on aiemmin pelannut myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2006 ja 2007, joista jälkimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Skille voitti myös alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2005 sekä hopeaa vuonna 2004.
Iván Paley

Iván Paley (s. 1979 Bogotá) on kolumbialainen pianisti ja baritoni. Hän opiskeli lapsena pianonsoittoa ja sävellystä. Hän oli säveltänyt ensimmäiset sonaattinsa pianolle jo 12-vuotiaana ja esiintyi soolopianistina. Hän jatkoi lauluopintoja Miamin yliopistossa professori Franklin Summersin johdolla ja aloitti sitten uran konsertti- ja oopperalaulajana. Sittemmin Paley on esiintynyt vierailijana Teatro Real Madridissa, Teatro Colónissa (Buenos Aires), Nationaltheater Mannheimissa, Bogotàn Teatro Colónissa, Florida Grand Operassa ja Theater Kaiserslauternissa. Hän on esittänyt Henry Purcellin, Christoph Willibald Gluckin, Wolfgang Amadeus Mozartin, Carl Maria von Weberin ja Giuseppe Verdin lyyrisiä baritonirooleja. Hän on tehnyt yhteistyötä sellaisten kapellimestarien kuin Julius Rudelin, Leopold Hagerin, Giuseppe Sinopolin, Alejandro Posadan, Jonathan Nottin, Friedrich Haiderin, Jesús López Cobosin ja Wolfgang Sawallischin kanssa.
Muutettuaan Wieniin vuonna 2000 Paley on keskittynyt saksalaiseen yksinlauluun. Hän on täydentänyt opintojaan Edith Mathisin johdolla Wienissä ja Hanna Ludwigin johdolla Salzburgissa. Paley on esittänyt resitaaleissa Franz Schubertin, Robert Schumannin, Ludwig van Beethovenin, Johannes Brahmsin ja Hugo Wolfin lauluja. Yksinlaulajana hän on tehnyt yhteistyötä pianistien Stephan Matthias Lademannin, Russel Ryanin, Wolfram Riegerin, Justus Zeyenin ja Friedrich Haiderin kanssa.
Paley on levyttänyt Gustav Mahlerin vokaaliteoksia. Paleyn ura on vienyt hänet Saksan, Itävallan ja Kolumbian lisäksi Belgiaan, Sveitsiin, Yhdysvaltoihin, Argentiinaan, Espanjaan ja Kroatiaan. Hän on Yhdysvalloissa esiintynyt Carnegie Hallissa. Vuonna 2007 hän meni kiertueella myös Japaniin sopraano Edita Gruberovan kanssa. Paley ja Gruberova ovat myös levyttäneet yhdessä.
Into the Legend

| Into the Legend Rhapsody of Fire |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 15. tammikuuta 2016
 Kesto: 66.42
 Levy-yhtiö: AFM
Rhapsody of Firen muut julkaisut
| Dark Wings of Steel 2013 | Into the Legend 2016 | Legendary Years 2017 |
Into the Legend on italialaisen power metal-yhtye Rhapsody Of Firen albumi, joka julkaistiin 15. tammikuuta 2016.
Kappaleet

In Principio – 2.45
Distant Sky – 4.32
Into The Legend – 5.01
Winter’s  – 7.44
A Voice In The Cold Wind – 6.18
Valley Of Shadows – 6.55
Shining Star – 4.39
Realms Of Light – 6.01
Rage Of Darkness – 6.02
The Kiss Of Life – 16.45
Arvostelut

Imperiumi: 6/10
Kaaoszine: 6+/10
Aiheesta muualla

Into the Legend Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Into the Legend Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Jan-Magnus Bruheim

| Jan-Magnus Bruheim |
| --- | --- |
 Jan-Magnus Bruheim
Henkilötiedot
Syntynyt: 1914 Skjåk, Norja
Kuollut: 1988 (73–74 vuotta) Skjåk, Norja
Kansalaisuus:  Norja
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: norja
Tuotannon kieli: norja
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jan-Magnus Bruheim (1914 Skjåk, Norja – 1988 Skjåk, Norja) oli norjalainen runoilija. Hän tulkitsee runoissaan nuorta rakkautta ja pohtii lisäksi ihmisen vastuuta erilaisten ristiriitojen aikakaudella. Hän kirjoitti myös lastenrunoja.
Palkinnot ja tunnustukset

Uusnorjan lastenkirjallisuuspalkinto teoksesta Grashoppa og andre eventyr 1969
Uusnorjan lastenkirjallisuuspalkinto teoksesta Syskinringen og andre barnedikt 1972
Aiheesta muualla

Jan-Magnus Bruheimin sivusto
Jan-Magnus Bruheim, Norsk biografisk leksikon (norjaksi)
Jan-Magnus Bruheim, Store norske leksikon (norjaksi)
Jakob van Artevelde

| Jakob van Artevelde |
| --- | --- |
 Jakob van Artevelden patsas Gentissä
Henkilötiedot
Syntynyt: 1290
Kuollut: 17. heinäkuuta 1345 Gent
Jakob van Artevelde (n. 1290 – 17. heinäkuuta 1345) oli flaamilainen valtionjohtaja, joka vaikutti satavuotisen sodan alkuvaiheessa. Hän toimi käytännössä alueen diktaattorina virallisen kreivi Ludvigin sijaan ja liittoutui Englannin kuningas Edvard III:n kanssa Ranskan kuningas Filip V:tä vastaan. Aluksi suurta kansansuosiota nauttinut van Artevelde päätyi lopulta kilpailijaansa kannattaneen väkijoukon surmaamaksi.
Elämäkerta

Jakob van Artevelde syntyi vuoden 1290 paikkeilla. Ammatiltaan hän oli oluenpanija ja elintarvikkeiden välittäjä. Artevelde menestyi urallaan ja lopulta hänestä oli tullut Flanderin Gentin kaupungin rikkain mies. Gent oli puolestaan tuolloin yksi Pohjois-Euroopan vauraimmista kaupungeista. Flanderi oli rikastunut etenkin tekstiilien valmistuksella. Flanderin tuolloinen hallitsija oli Ranskan kuningas Filip V:n alainen Neversin kreivi Ludvig. Läheiset suhteet Ranskaan kostautuivat, kun satavuotisen sodan sytyttyä vuonna 1337 Englannin kuningas Edvard III lakkautti tekstiiliteollisuudelle tärkeän villan viennin Flanderiin. Samalla Filip V:n seuraaja Filip IV pyrki saamaan tiukemman otteen Flanderista.
Gentissä alkoi kapina vielä saman vuoden aikana. Ludvig pakeni Ranskaan ja joulukuussa 1337 kaupungin johtoon asetettiin kolmihenkinen neuvosto, joista yksi oli aikaisemmin hallinnollisista tehtävistä tyäsin kokematon van Artevelde. Häntä pidettiin kuitenkin karismaattisena ja hyvänä puhujana, mikä teki hänestä suositun hahmon tavallisen väestön keskuudessa. Artevelden johdolla Flanderi loi liittolaissuhteet Englantiin. Vuonna 1339 van Artevelde solmi Edvard III:n kanssa sopimuksen, jonka mukaan villan tuontia ei enää rajoitettu, minkä lisäksi Flanderi sai 140 000 livren avustuksen sotilasvarustuksien hankkimiseksi. Englantilaiset lupasivat myös palauttaa Flanderille Filip IV:n Ranskaan liittämät Lillen, Douain ja Orchiesin alueet. Ranskalaisten hyökkäyksen uhatessa Flanderin avuksi luvattiin laivasto-osasto ja joukkoyksiköitä. Artevelde lupasi puolestaan tukea Edvard III:n vaatimusta Ranskan kruunusta.
Flanderin hallitsijana van Artevelde on usein esitetty demokraattisena uudistajana. Hänen otteensa olivat kuitenkin usein varsin diktaattorimaisia. Tärkeät virka-asemat annettiin van Artevelden ystäville ja sukulaisille. Kapinat van Arteveldea vastaan tukahdutettiin väkivaltaisesti ja Filip IV:n takaisin Gentiin lähettämä Ludvig pantiin kotiarestiin. Kaikesta tästä huolimatta van Artevelde nautti edelleen suurta kansansuosiota ja hänestä tuli myös Englannin kuninkaan henkilökohtainen ystävä. Hänen valtansa alkoi rakoilla 1340-luvun aikana. Flanderilaiset joukot olivat alisuoriutuneet Tournain piirityksessä vuonna 1340 ja hänen suhteensa Gentin lukuisiin kiltoihin huononi. Kerskailun omainen vaurauden esittely herätti puolestaan lopulta närää tavallisen kansan keskuudessa. Artevelden huhuttiin myös yrittävän korvata edelleen laillisen Flanderin kreivi Ludvigin Edvard III:n pojalla Edvardilla. 17. heinäkuuta 1345 van Artevelden erästä kilpailijaa kannattava väkijoukko pieksi hänet kuoliaaksi hänen kotonaan Gentissä.
Säävelho

Säävelho (eng. Weather Wizard) oikealta nimeltään Mark Mardon on fiktiivinen hahmo, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa amerikkalaisissa sarjakuvissa. Hahmon loivat John Broome ja Carmine Infantino ja hän esiintyi ensimmäisen kerran The Flash #110 lehden tarinassa joulukuussa 1959. Hahmo on tullut tunnetuksi Salaman vihollisena. Hahmosta on olemassa myös naispuolinen versio Säänoita (eng. Weather Witch).
Taustaa

Mark Mardon pakeni vankilakuljetuksesta hyppäämällä ikkunasta ja pakeni veljensä taloon vain löytääkseen tämän kuolleena. Mardonin veli Clyde, tiedemies, oli juuri keksinyt tavan hallita säätä ennen kuolemaansa sydänkohtaukseen (vaikka viimeaikaiset todisteet viittaavat siihen, että Mardon murhasi veljensä ja joko valehteli tai sulki muistin hänen ruumiinsa löytämisestä). Mardon otti Clyden muistiinpanot ja teki niillä sauvan sään luomiseen ja aloitti rikollisen uran Säävelhona, jossa hän käytti voimiaan toisinaan pienessä mittakaavassa (kuten salaman lyöminen) ja joskus suuremmassa mittakaavassa (kaupungin vangitseminen) talvella), lähes aina kohdaten tappion Salamalle (Barry Allen).
Barry Allenin kuoleman jälkeen Infinite Earths -kriisin aikana Säävelho jäi joksikin aikaa puolieläkkeelle, kunnes Underworld Unleashedin aikana hän teki joukkueen muiden Konnien kanssa, joihin kuuluivat Kapteeni Pakkanen, Helleaalto, Kapteeni Bumerangi ja Peilimestari osana suunnitelmaa suuremman tehon saamiseksi. Lopulta se päättyi heidän kuolemaansa ja demoni Neronin vapauttamiseen. Myöhemmin Neron herätti heidät henkiin sieluttomina demoneina käyttääkseen niitä Barry Allenin seuraajaa Wally Westiä vastaan, joka manipuloi Neronia palauttaakseen Konnat takaisin henkiin. Säävelho ja muut, Helleaaltoa lukuun ottamatta, palasivat entiseen rikolliseen elämäänsä.
Säävelho liittyi myöhemmin Blacksmithin ja hänen roistojen ryhmään. Hänen kauttaan hän saa tietää, että hänellä on poika yhden yön suhteesta Keystone Cityn poliisin Julie Jackhamin kanssa. Heidän poikansa Joshilla oli sisäisiä säänhallintakykyjä, ja Mardon halusi saada saman kyvyn ilman sauvansa käyttöä. Hän yritti kaapata Joshin Wallyn vaimolta Lindalta ja tutkia tätä saadakseen selville, kuinka hänen poikansa sai tuon kyvyn, mutta epäröi vahingoittaa lasta, kun hän huomasi, että lapsella oli "minun silmäni...veljeni silmät". Salama pysäytti hänet ja Säävelho lähetettiin Iron Heightsiin, mutta pakeni. Kun Blacksmithin ryhmä hajosi, Säävelho sekä Peilimestari ja Trickster liittyivät Kapteeni Pakkasen kanssa, joka julisti itsensä Konnien johtajaksi. Mardon oli myös Super Villains -seuran konnien edustaja.
Säävelho käytti aseenaan alun perin sauvaa, jonka avulla hän voi hallita sääkuvioita. Mark on käyttänyt sitä lumimyrskyjen heijastamiseen, salamoiden kutsumiseen, ilmavirtojen lentämiseen, sumun luomiseen ja tuulien synnyttämiseen. Pohjimmiltaan hän pystyi tuottamaan minkä tahansa kuviteltavissa olevan sään sekä muita ilmiöitä, kuten tornadoja. Inertian 30. vuosisadan psykologisten hoitojen ansiosta hänen henkiset esteensä poistuivat pysyvästi. Säävelho voi nyt manipuloida säätä ilman sauvaansa.
The New 52 -todellisuudessa Säävelhon uudeksi nimeksi oli kerrottu Marco Mardon ja hän palaa käyttämään sääsauvaansa, mutta paljastaa, että laite sai hänet hulluksi.
Muussa mediassa > Televisiossa

Säävelho esiintyi Legends of the Superheroes sarjassa, jossa häntä esitti Jeff Altman. Sarjassa Säävelho oli Tuomion Legioonan jäsen.
Säävelho esiintyi vuoden 2014 The Flash televisiosarjassa, jossa häntä esittivät Chad Rook ja Liam McIntyre. Nämä versiot hahmosta ovat pankkiryöstäjiä, jotka joutuivat osallisiksi lento-onnettomuuteen, kun S.T.A.R. Labsin hiukkaskiihdytin räjähti ja antoi molemmille mahdollisuuden manipuloida säätä.