stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jyri Lehtonen
Pelaajaura ulkomailla

Lehtosen ura alkoi Ranskassa Strasbourgissa puolittain vahingossa. Strasbourg oli alun pitäen kiinnostunut Martti Kuismasta, ja joukkueen valmennusjohto kävi läpi mm. Suomen maajoukkueen pelivideoita. Näiden videoiden perusteella valmennusjohto kiinnostui nuoren poninhäntäisen takamiehen otteista, ja Lehtonen pelasi kaudet 1996–97 ja 1997–98 Strasbourgin joukkueessa.
Kaksi seuraavaa kautta meni edelleen Ranskan liigassa Evreuxin joukkueessa, jossa viimeisellä kaudella syntyi keskimäärin 21,6 minuuttia 7,5 pistettä, 1,4 levypalloa ja 1,79 koriinjohtanutta syöttöä ottelua kohden 30 ottelussa.
Kaudella 2002–03 pelasi Saksan pääsarjassa EnBW Ludwigsburgin riveissä, jossa Lehtonen pelasi hyvän kauden tehden ottelukohtaisiksi keskiarvoikseen runkosarjan 26 ottelussa 13,9 pistettä, 2,5 levypalloa ja 4,38 koriinjohtanutta syöttöä.
Kaudella 2003–04 aloitti Espanjan kakkosliigassa eksoottisessa paikassa, Melillan kaupungissa Afrikan pohjoisosassa aivan Marokon rajalla. Joukkue ajautui kuitenkin rahavaikeuksiin, ja Lehtonen palasi jälleen Ludwigsburgiin, missä hän teki 35 ottelussa keskimäärin 11,9 pistettä ja antoi peräti 5,5 koriinjohtanutta syöttöä.
Lisäksi Lehtonen pelasi lyhyempiä pestejä Rankassa Brestin, Bourg-en-Bressen ja Golbey-Epinalin joukkueissa.
Valmennusura

Heti peliuransa päätyttyä Lehtonen siirtyi Korihaiden päävalmentajaksi. Seuraa valmentanut Ilpo Rantanen oli juuri eronnut päävalmentajan tehtävästään. Lehtonen ei onnustunut valmentamaan Korihaita pois karsintapaikalta, ja viimeisellä kierroksella joukkueen joutuminen SM-karsintaan varmistui. Korihait voitti viisi ensimmäistä karsintaotteluaan ja varmisti sarjapaikkansa. Pian karsintojen jälkeen Lehtonen teki Korihaiden kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Joulukuussa 2014 Lehtonen teki Kouvojen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Hän oli sopimuksen tekohetkellä pisimpään saman Korisliigajoukkueen päävalmentajana toiminut ja Kouvojen pitkäaikaisin päävalmentaja pääsarjatasolla.
Kauden 2015–2016 alettua lokakuussa 2015 Lehtonen ilmoitti pitävänsä kauden jälkeen tauon valmentajantyöstä. Hän johdatti Kouvot ensimmäiseen mestaruuteen 12 vuoteen. Kauden päätteeksi Lehtonen valittiin Korisliigan vuoden valmentajaksi.
Lehtonen valmensi Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta ikäluokan EM-kilpailujen B-divisioonassa kausilla 2017 ja 2018.
Tammikuussa 2021 ilmoitettiin, että Lehtonen palaa Kouvojen päävalmentajaksi kaudeksi 2021–2022. Marraskuussa 2022 Kouvot Basket Oy ja Jyri Lehtonen sopivat yhteistuumin kauden 2023–2024 kattavasta jatkosta.
Lehtonen oli apuvalmentajana Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkuessa vuoden 2024 U18 EM-kotikisoissa.
Kaksi tarinaa rakkaudesta

| Kaksi tarinaa rakkaudesta> En som deg |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Eirik Svensson
Käsikirjoittaja:  Jyrki Väisänen  Eirik Svensson
Tuottaja:  Linn Kirkenaer Karin Julsrud Rimbo Salomaa Lasse Saarinen
Säveltäjä:  Verneri Pohjola
Kuvaaja:  Martin Hogsnes Solvang
Leikkaaja:  Karsten Meinich
Pääosat:  Pamela Tola Espen Klouman-Høiner
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Norja Suomi
Tuotantoyhtiö:  4 1/2 Fiksjon Kinotar
Ensi-ilta:   2012-10-1919. lokakuuta 2012  
Kesto:  90 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi norja englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaksi tarinaa rakkaudesta on Eirik Svenssonin ohjaama norjalais-suomalaisena yhteistuotantona tehty draamaelokuva vuodelta 2012.
Elokuva on romanttinen draamaelokuva, jossa suomalainen tanssija Kaisa ja Jacob tapaavat Istanbulissa ja rakastuvat toisiinsa.
Kaitajärvi (Lohja)

| Kaitajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Lohja
Koordinaatit:  60°21′50″N, 23°49′45″E
Järvinumero:  23.074.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  68 m 
Rantaviiva:  3,5 km 
Pinta-ala:  0,235 km² 
 fiKaitajärvi 
Kaitajärvi on karu järvi Lohjan länsiosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 23,5 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 18 kilometriä luoteeseen.
Maantiede

Kaitajärven pituus lounaasta koilliseen on 1,4 kilometriä. Järvi on varsin tasaleveä, noin 200 metriä, paitsi keskeltä, jossa leveys on noin 100 metriä. Kaitajärven lounaisosassa on nimetön luoto, järven rannoilla on runsaasti pientaloja. Järveen virtaa vähäisiä tulo-ojia, luusua puolestaan sijaitsee järven lounaiskolkassa. Ympärillä on useita vakavesiä, lähimpänä Haarjärvi lännessä, Valkjärvi lounaassa sekä Vähä Heilampi ja Iso Heilampi idässä. Valtatie 1 kulkee noin neljänneskilometri Kaitajärven pohjoispuolitse.
Kaitajärvi (23.074.1.005) kuuluu Hämjoen valuma-alueeseen (23.074), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Nummenjoen valuma-alue (23.07). Hämjoen alueeseen kuuluu kuusitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä; niiden nimet ovat varsin epätavallisia, kuten Sevolampi, Kivimäen Kaita, Lihava ja Laiha.
Kaikkivoipaisuuden paradoksi

Jumalan olemassaolo
Agnostisismi
Ateismi
Deismi
Henoteismi
Monoteismi
Panenteismi
Panteismi
Polyteismi
Teismi
Jumalatodistukset
Kaikkivaltius
Kaikkivoipaisuuden paradoksi
Kosmologinen todistus
Luonnollinen teologia
Ontologinen todistus
Pahan ongelma
Teleologinen todistus
Jumalausko
Usko
Uskonnollisuus
Uskonnon alkuperä
Uskonto
Uskovainen
Jumaluusoppi
Teologia
Uskonnonfilosofia
malline: näytä • keskustele •
Osa artikkelisarjaa
Kaikkivoipaisuuden paradoksi eli kaikkivoivan paradoksi (omnipotentin paradoksi) on ryhmä paradokseja, jotka käsittelevät sitä, mitä kaikkivoipa olento voi tehdä. Erityisesti ne käsittelevät sitä, pystyykö kaikkivoipa olento toimimaan siten, että se rajoittaa hänen kaikkivoipaisuuttaan. Pystyi olento siihen tai ei, kaikkivoipaisuus voidaan kyseenalaistaa molemmissa tapauksissa. On esitetty erilaisia näkemyksiä paradoksin premissien virheellisyydestä.
Paradoksi esitetään usein muodossa ”Voiko Jumala luoda niin suuren kiven, ettei hän itsekään voi sitä nostaa?”. Jos hän voi luoda sellaisen kiven, hän ei voi nostaa sitä ja kääntäen. Molemmissa tapauksissa on olemassa teko, jota hän ei voi tehdä, joten hän ei ole kaikkivoipa.
Ehdotettuja ratkaisuja > Savage

C. Wade Savagen mukaan siitä, että ”x voi luoda niin suuren kiven, ettei x voi sitä nostaa”, seuraa, ettei x ole kaikkivoipa.
Sen sijaan siitä, että ”x ei voi luoda niin suurta kiveä, ettei x voi sitä nostaa”, ei seuraa, että olisi jokin teko, jota x ei voisi tehdä. Kyseinen lause tarkoittaa loogisesti samaa kuin ”Jos x voi luoda kiven, x voi sen nostaa.”
Savage tekee asiasta ymmärrettävämmän erottamalla toisistaan kiven tekijän ja sen nostajan. Oletetaan ensin, että y jaksaa nostaa korkeintaan 70 paunan painoisen kiven. Jos x ei voi tehdä yli 70 paunan kiveä, on x:n kyvykkyydessä rajoitus. Jos y voi nostaa minkä tahansa painoisen kiven ja x ei voi tehdä yli 70 paunan kiveä, on x:n kyvykkyydessä rajoitus. Mutta jos y voi nostaa minkä tahansa painoisen kiven ja x voi tehdä minkä tahansa painoisen kiven, niin x ei voi tehdä niin painavaa kiveä ettei y voisi sitä nostaa, mutta x:n kyvykkyydessä ei silti ole rajoitusta.
Ehdotettuja ratkaisuja > Lähtökohtana peruslogiikka

Ludwig Wittgensteinin mukaan[lähde? ] kysymys, johon ei millään keinolla voida saada järkevää vastausta, on itsessään virheellinen ja epälooginen. Tällöin kysymyksen muotoa tulisi muuttaa. Peruslogiikanselvennä kannalta katsottuna Jumala ei voi tukistaa kaljua, koska teko on mahdoton eikä mahdotonta ole olemassa. Jumala ei siis inhimillisestä näkökulmasta katsottuna kykene luomaan nelikulmaista ympyrää.
Tämä ei silti tarkoita, että kaikkivaltiaan Jumalan täytyisi rajoittua peruslogiikan sääntöihin, jos hän on ajan ja materian ulkopuolella. Tällöin Jumala kykenisi tekemään asioita, jotka ovat hänelle mahdottomia siitä yksinkertaisesta syystä, että hän pystyy mihin vain. Inhimillisestä näkökulmasta ei siis ole väliä kuinka tämä tapahtuu, koska sen ei tarvitse olla loogisesti mahdollista. Raamatun Jumalan kaikkitietävyyttä ei selvästikään rajoita ihmisen vapaa tahto, sillä Jumala tietää huomisen samoin tavoin kuin ihminen muistaa eilisen.[lähde? ]
Jukka Siikavire

Jukka Tapani Siikavire  (s. 7. toukokuuta 1951 Tampere) on suomalainen säveltäjä, sanoittaja, laulaja ja muusikko. Hänen sävellyksistään tunnetaan parhaiten laulut ”Unihiekkaa”, ”Hengaillaan” ja ”Liehuva liekinvarsi”.
Siikavire asui lapsuutensa Tampereen Pispalassa ja Kalevassa. Hän sai ensimmäisen kitaransa 7–8-vuotiaana ja alkoi pian tehdä omia kappaleita. 1960-luvun puolessavälissä hän perusti Leo Airaksisen ja Aila Halmisen kanssa folk-lauluyhtyeen Sirut, joka teki kaksi singleä. Siikavire alkoi myös opiskella laulua Tampereen musiikkiopistossa ja jatkoi opintojaan Tampereen konservatoriossa.
1960-luvun lopulla Siikavire sai roolin Tampereen popteatterin Hair-produktiosta, josta tuli suuri menestys lukuisine vierailuesityksineen. Vuosien 1970–1971 vaihteessa syntyi Woodoo-yhtye, jossa Siikavire lauloi sekä soitti kitaraa ja huilua. Yhtyeen muut jäsenet olivat Esa Rosvall (lyömäsoittimet), Pentti Ilmonen (saksofoni) ja Alarik Repo (basso), myöhemmin rumpali Ippe Kätkä, kitaristi Patti Karlsson, basisti Make Lindfors ja laulusolisti Raija Alenius. Vuonna 1973 Siikavire sai säveltäjä-muusikon työn Ahaa-teatterista, jossa hän työskenteli kahdeksan vuotta.
Yhteistyö Erkki Mäkisen kanssa

Siikavire alkoi 1970-luvulla työskennellä näytelmäkirjailija Erkki Mäkisen kanssa, josta syntyivät muun muassa kappaleet ”Neidonryöstö” (1976) ja ”Liehuva liekinvarsi” Suomen Euroviisukarsintoihin. Erkki Mäkisen tekstiin Siikavire teki myös laulun ”Nouse lentoon kyyhky”, jonka hän itse esitti 1978 Suomen Interviisukarsinnoissa. Suomen edustajana vuoden 1979 Sopotin laulufestivaaleihin osallistunut ”Tuulessa soitto sousi” oli Siikavireen ja Mäkisen tekemä ja Ritva Oksasen esittämä kansanlaulumainen kappale. Jussi Tuomisen kanssa puolestaan syntyivät ”Tuhanteen aamuun” (1983) ja ”Hengaillaan” (1984).
Ylen TV2:lle tuotettua musiikkia

Vuonna 1972 Siikavire sävelsi musiikin TV2:n Nukkumatti-animaatioon, joka soi Pikku Kakkosessa 32 vuotta. ”Unihiekkaa”-laulun on levyttänyt ainakin neljä eri artistia. Tästä alkoi Siikavireen yli kolme vuosikymmentä kestänyt ura televisiomusiikin säveltäjänä, jonka aikana on syntynyt musiikki kymmeniin tv-elokuviin, tv-näytelmiin ja draamasarjoihin, useimmat näistä TV2:n tuotantoa.
Vuonna 1986 Siikavire sävelsi musiikin Pikku Kakkosen Varokaa heikkoa jäätä ‑animaatioon, jota esitetään tänäkin päivänä. Vuonna 1996 Siikavire sävelsi musiikin uudestaan, sillä alkuperäinen ääniraita oli kulunut useista esityskerroista.
Siikavireen viimeinen levytys laulajana on Lauri Viidan laulumailla vuodelta 1982. Levyn laulut sisältyivät myös TV 2: n ohjelmaan Iso mies – Lauri Viidan laulumailla. Vuoden 1984 jälkeen hän ei ole esiintynyt julkisesti muusikkona vaan on keskittynyt teatteri- ja televisiosäveltämiseen. Siikavire sai 1985 Tampereen kaupungin luovan säveltaiteen palkinnon.
Siikavire sävelsi musiikin viimeiseen Tonttu Toljanterin joulukalenteriin Tonttu Toljanteri tonttujen tonttuna vuonna 2013.
Siikavireelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014.
Diskografia > Albumit

Siikavire (1978)
Lauri Viidan laulumailla (1982), cd-painos (2011)
Act One – Musiikkia näytelmistä Kuninkaan sinetti ja Kellopeliappelsiini (1992)
Kakamegan piirikunta

| Kakamegan piirikunta |
| --- | --- |
 Kakamegan piirikunnan sijainti Keniassa
 Koordinaatit: 0.2824°N, 34.7536°E 
Valtio:  Kenia
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Kakamega
Pinta-ala  ():  3 051 km²
Väkiluku (2009)  ():  1 660 651
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  KE-11
 
kakamega.go.ke
Kakamegan piirikunta on yksi Kenian aluehallinnon 47 piirikunnasta. Piirikunnan pinta-ala on 3 051 neliökilometriä ja väkiluku 1 660 651 (2009). Kakamega on eräs Kenian väkirikkaimmista piirikunnista.
Piirikunnan keskus on Kakamegan kaupunki (69 502 tai 99 987 as. vuonna 2009). Kakamega sijaitsee noin 30 kilometriä päiväntasaajasta pohjoiseen ja on keskimäärin 1 535 metriä merenpinnan yläpuolella. Sieltä on 52 kilometriä etelässä sijaitsevaan Kisumuun, joka on yksi Kenian suurimmista kaupungeista.
Ilesin itkevä kivi, joka on 40 metrin korkuinen.
Osa Kakamegan trooppisista sademetsistä on suojelualuetta. Alueelta on tavattu yli 400 lintulajia. Siellä esiintyviä myrkkykäärmeitä ovat esimerkiksi aggressiivisena ja vaarallisena pidetty mustahuulikobra (paikallisesti ”kakamegankobra”), gaboninkyy, mustamamba ja vihermamba.
Piirikunta jakautuu 12 vaalipiiriin, jotka jakautuvat edelleen useisiin kymmeniin paikallistason hallintoalueisiin (ward).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kakamegan piirikunta Wikimedia Commonsissa
Kakamega County. County well know for crystone. (Arkistoitu – Internet Archive) (kenyacounty.co.ke) (englanniksi)
Kenian piirikunnat
Baringo
Bomet
Bungoma
Busia
Elgeyo Marakwet
Embu
Garissa
Homa Bay
Isiolo
Kajiado
Kakamega
Kericho
Kiambu
Kilifi
Kirinyaga
Kisii
Kisumu
Kitui
Kwale
Laikipia
Lamu
Länsi-Pokot
Machakos
Makueni
Mandera
Marsabit
Meru
Migori
Mombasa
Muranga
Nairobi
Nakuru
Nandi
Narok
Nyamira
Nuandarua
Nyeri
Samburu
Siaya
Taita Taveta
Tana River
Tharaka Nithi
Trans Nzoia
Turkana
Uasin Gishu
Vihiga
Wajir
Juan Pablo Raba

| Juan Pablo Raba |
| --- | --- |
 Juan Pablo Raba vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. tammikuuta 1977 (ikä 47) Bogotá, Kolumbia
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Juan Pablo Raba (s. 14. tammikuuta 1977 Bogotá) on kolumbialainen näyttelijä.
Henkilökuvaus

Raba on syntynyt Kolumbiassa, mutta kasvanut Espanjassa. Hän on opiskellut näyttelemistä Kolumbian pääkaupungissa Bogotássa sekä New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Ennen näyttelijänuransa aloittamista Venezuelassa Raba asui Kolumbiassa ja Argentiinassa. Hän meni vuonna 2003 naimisiin kolumbialaisen toimittajan Paula Quinterosin kanssa, mutta he ovat eronneet. Raba seurusteli jonkin aikaa vastanäyttelijänsä Marjorie de Sousan kanssa, mutta he erosivat.
Raba tuli tunnetuksi sarjasta Tuhkimotarina (Mi Gorda Bella), jossa hän näytteli Orestes Villanueva Mercouria. Hän näytteli myös sarjassa La Estrambótica Anastasia Aureliano Pazia. Toinen tunnettu rooli on Alejandro sarjassa La niña de mis ojos. Kaikki Raban roolit ovat tunnettuja etenkin Venezuelassa, mutta merkittävin niistä on Orestes Tuhkimotarinassa.
Vuosina 2015–2016 Raba näytteli huumeparoni Pablo Escobarin serkkua, Gustavo Gaviriaa, suuren suosion saaneessa Netflix-sarjassa Narcos.
Filmografia > Telenovelat ja televisiosarjat

Amor en forma (1998, Eduardo)
Marido y mujer (1999, Isidrio)
La Reina de Queens (2000, Andres Velásquez)
Viva la Pepa (2001, Luis Ángel Perdomo)
La Niña de mis ojos (2001, Alejandro Rondón)
Mi gorda bella, suom. Tuhkimotarina (2002, Orestes Villanueva Mercouri)
La Estrambotica Anastasia (2004, Aureliano Paz)
Por amor a Gloria (2005, Esteban Marin)
Anillo de compromiso (2006, Fede)
Y los declaro marido y mujer (2006, Juan Andrés Gutiérrez)
Sobregiro de amor (2007, Martin)
Narcos (2015–2016, Gustavo Gaviria)
S.H.I.E.L.D. Agentit (2015)
Filmografia > Elokuvat

Soltera y sin compromiso (2006, Jaime Villalba)
Aiheesta muualla

Juan Pablo Raba Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kaksi sankaria

| Kaksi sankaria |
| --- | --- |
Tuottaja:  Hjalmar V. Pohjanheimo
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Lyyra Filmi
Ensi-ilta:  21. joulukuuta 1914
Kesto:  7 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  ei tiedossa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaksi sankaria on vuonna 1914 valmistunut suomalainen Hjalmar V. Pohjanheimon tuottama mykkäelokuva. Elokuva sai ensi-iltansa 21. joulukuuta 1914 Lyyra-teatterissa Helsingissä.
Elokuvassa Kalle ja Nalle kilpailevat huonolla menestyksellä saman tytön suosiosta. Neito vaatii miehiä osoittamaan kelpaavansa johonkin, kuten esimerkiksi ottamaan pois hänen sormuksensa. Elokuva on tuhoutunut eikä sen tekijöistä ole säilynyt tietoa.
Kaitlin Sandeno

| Kaitlin Sandeno |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Kaitlin Shea Sandeno
Syntynyt: 13. maaliskuuta 1983 (ikä 41) Mission Viejo, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Uimari
Pituus:  168 cm
Paino:  54 kg
Lajit:  vapaa-, perhos- ja sekauinti
Seurat:  Club Wolverine
| Mitalit>  Olympialaiset  |
| --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 2004 | 4×200 m vapaauinti |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | 400 m sekauinti |
|  Pronssia | Sydney 2000 | 800 m vapaauinti |
|  Pronssia | Ateena 2004 | 400 m vapaauinti |
MM-kilpailut (pitkä rata) 
|  Kultaa | Montreal 2005 | 4×200 m vapaauinti |
|  Pronssia | Fukuoka 2001 | 800 m vapaauinti |
|  Pronssia | Fukuoka 2001 | 200 m perhosuinti |
|  Pronssia | Montreal 2005 | 400 m sekauinti |
MM-kilpailut (lyhyt rata) 
|  Kultaa | Indianapolis 2004 | 400 m vapaauinti |
|  Kultaa | Indianapolis 2004 | 200 m perhosuinti |
|  Kultaa | Indianapolis 2004 | 400 m sekauinti |
|  Kultaa | Indianapolis 2004 | 4×200 m vapaauinti |
|  Hopeaa | Shanghai 2006 | 200 m sekauinti |
|  Pronssia | Shanghai 2006 | 4×200 m vapaauinti |
Pan-Amerikan kisat 
|  Kultaa | Winnipeg 1999 | 400 m vapaauinti |
|  Kultaa | Winnipeg 1999 | 800 m vapaauinti |
Universiadit 
|  Kultaa | Bangkok 2007 | 200 m sekauinti |
|  Kultaa | Bangkok 2007 | 4×200 m vapaauinti |
|  Hopeaa | Bangkok 2007 | 400 m sekauinti |
Kaitlin Shea Sandeno (s. 13. maaliskuuta 1983 Mission Viejo, Kalifornia) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut uimari.
Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 Sandeno saavutti pronssia 800 metrin vapaauinnissa. Fukuokan MM-kilpailuissa 2001 hän sai pronssia 800 metrin vapaauinnissa ja 200 metrin perhosuinnissa.
Ateenan kesäolympialaisissa 2004 Sandeno voitti kultaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä ja saavutti hopeaa 400 metrin sekauinnissa ja pronssia 400 metrin vapaauinnissa. Indianapolisin lyhyen radan MM-kilpailuissa 2004 hän voitti neljä kultaa; 400 metrin vapaauinnissa, 200 metrin perhosuinnissa, 400 metrin sekauinnissa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä.
Montrealin MM-kilpailuissa 2005 Sandeno voitti kultaa 4×200 metrin vapaauintiviestissä ja sai pronssia 400 metrin sekauinnissa. Shanghain lyhyen radan MM-kilpailuissa 2006 hän saavutti hopeaa 200 metrin sekauinnissa ja pronssia 4×200 metrin vapaauintiviestissä.
Sandeno lopetti urheilu-uransa vuoden 2008 Yhdysvaltain olympiakarsintojen jälkeen.
Henkilökohtaiset ennätykset > 50 metrin rata

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 200 m vapaauinti | 1.59,55 | Long Beach | 7. heinäkuuta 2004 |
| 400 m vapaauinti | 4.06,19 | Ateena | 15. elokuuta 2004 |
| 800 m vapaauinti | 8.24,29 | Sydney | 22. syyskuuta 2000 |
| 200 m perhosuinti | 2.08,18 | Ateena | 18. elokuuta 2004 |
| 200 m sekauinti | 2.12,13 | Bangkok | 10. elokuuta 2007 |
| 400 m sekauinti | 4.34,95 | Ateena | 14. elokuuta 2004 |
Henkilökohtaiset ennätykset > 25 metrin rata

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 200 m vapaauinti | 1.56,68 | Belo Horizonte | 19. helmikuuta 2005 |
| 400 m vapaauinti | 4.02,01 | Indianapolis | 9. lokakuuta 2004 |
| 200 m perhosuinti | 2.06,07 | Texas | 18. maaliskuuta 2004 |
| 100 m sekauinti | 1.01,60 | Shanghai | 6. huhtikuuta 2006 |
| 200 m sekauinti | 2.08,11 | Texas | 18. maaliskuuta 2004 |
| 400 m sekauinti | 4.30,12 | Indianapolis | 7. lokakuuta 2004 |
Aiheesta muualla

Kaitlin Sandeno Twitterissä
Naisten 4 × 200 metrin vapaauintiviestin olympiavoittajat
Kahilanjärvi

| Kahilanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Virrat
Koordinaatit:  62°22′44″N, 23°50′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Toisveden alue (35.42)
Laskujoki:  Volanterinkoski Väliveteen 
Järvinumero:  35.421.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99,4 m  
Rantaviiva:  5,315 km  
Pinta-ala:  72,567 ha  
Saaria:  7 
 fiKahilanjärvi 
Kahilanjärvi  on Pirkanmaalla Virroilla Soininkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 73 hehtaaria, se on 1,5 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 7 saarta.  Sen rantaviivan pituus on 5,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Toisveden lähialueeseen (35.421) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 99,4 metriä mpy.
Jussi Halla-aho: Epävirallinen elämäkerta

| Jussi Halla-aho Epävirallinen elämäkerta |
| --- | --- |

Kirjailija:  Lauri Nurmi
Kuvittaja:  Joel Maisalmi (kuvaliitteen kuvat)
Kansitaiteilija:  Kuva: Joel Maisalmi Suunnittelu: Emmi Kyytsönen
Kieli:  suomi
Genre:  elämäkerta
Kustantaja:  Into
Julkaistu:  2020
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  336 sivua, 8 numeroimatonta kuvasivua
ISBN:  978-952-351-367-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Jussi Halla-aho: Epävirallinen elämäkerta on Iltalehden politiikantoimittajan Lauri Nurmen kirjoittama elämäkerta Perussuomalaisten entisestä puheenjohtajasta Jussi Halla-ahosta. Kirjan on julkaissut vuonna 2020 Into.
Kirjaa varten Nurmi haastatteli Halla-ahon hyvin tuntevia ihmisiä, kävi läpi arkistoja ja teki Halla-ahon kirjoitusten tekstianalyysiä. Halla-aho ei suostunut Nurmen haastatteluun kirjaa varten eikä aio lukea sitä.
Kirja jakautuu neljään pääosaan. Osa 1 "Lapsuus ja nuoruus" käy läpi taustan ja vaiheet ennen opiskelua. Osa 2 "Opintopolulta perheenisäksi" käsittelee nuoren aikuisen poliittista ja yksityiselämää ja miten yliopistoura hiipuu. Osa 3 "Kohti poiittista vaikuttajuutta" alkaa eduskuntavaaleista 2003, jolloin hän äänestää ensimmäisen kerran perussuomalaisia ja ääni menee Tony Halmeelle, jota hän kommentoi: "En oikein pitänyt Halmeen habituksesta." Osassa käydään läpi yksityiselämää ja politiikkaa. Osa 4 "Valtaannousun rakennuspalikat" sisältää Halla-ahon Scripta-blogin tekstianalyysiä ja vaiheet puheenjohtajuuteen.
Kirjassa Nurmi käy läpi Halla-ahon sukutaustan: molemmat vanhemmat ovat Etelä-Pohjanmaalta, isä talonpoikaissukua, äiti Bergrothien ruotsinkielistä pappis- ja virkamiessukua. Mutta kuten Unto Hämäläinen arviossaan kirjoittaa: "Varsinainen pihvi on Halla-ahon satojen blogikirjoitusten analysointi" ja: "[Halla-ahon t]ekstit ovat välillä hyytäviä." Avoin rasistisuus on vuosien mittaan saanut uusia muotoja. Aiemmin kirjoituksissa on toistunut kielteinen suhtautuminen juutalaisuuteen. Halla-aho kommentoi kysymystä juutalaisvastaisuudesta Politiikan toimittajien yhdistyksen tilaisuudessa: "Kyllähän tällaisia syytöksiä pitäisi jollain pystyä perustelemaan. Odotan, että hän [Nurmi] perustelee jollain näitä härskejä väitteitä."
Arviot

Sarastus-verkkojulkaisun toimittaja/kirjailija Tero Tähtisen mukaan Nurmi kirjailijana pyrkii tuomaan teoksessa esiin oman mielipiteensä Halla-ahosta sen sijaan, että kertoisi tämän tarinan.
Veli-Pekka Leppänen kirjoittaa Kanava-lehden arviossaan, että on äärimmäisen harvinaista että Suomessa kutsuttaisiin kuolevaista ”Mestariksi” ja että ulkopuolista nimitys lähinnä huvittaa. Kirjaa hän pitää äärimmäisen skarppina mutta huomauttaa, että sukutausta korostuu liiaksi, sillä tohtoriksi pääsee nykyisin kuka tahansa.
Kahilalompolo

| Kahilalompolo |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Ylitornio
Koordinaatit:  66°24′29″N, 24°46′16″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  oja Kahilajokeen 
Järvinumero:  67.995.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  156 m  
Rantaviiva:  0,715 km  
Pinta-ala:  1,05 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKahilalompolo 
Kahilalompolo  on Lapissa Ylitorniolla Mellajärven kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Kuijasjoen valuma-alueella (67.99), jonka Mellajoen latvaosan valuma-alueeseen (67.995) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 156 metriä mpy.