stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Death Row Poet
Kokoonpano

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yhtye Ari Nieminen – laulu  Sami Helle – kitara, laulu  Riku Katainen – kitara  Olli Määttä – basso  Arto Vesander – rummut  |  Vierailevat muusikot Mikko Salovaara – kitarasoolo kappalessa "Still Think It’s Worth It?"  Antti "Hyrde" Hyyrynen – laulu kappaleessa "Pois alta!"  Niko Kalliojärvi – kuorolaulu ("HC choir")  Anssi Nevalainen – kuorolaulu ("HC choir")  |  Tuotanto Ville Sorvali – tuottaja  Santeri Salmi – äänittäjä, miksaaja, layout & grafiikka  Matias Helle – äänittäjä  Jaakko Viitalähde – masteroija  Toni Salminen – valokuvat  |
Arvostelut

Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Albumi Death Row Poet Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Eddie Kasko

Eddie Kasko vuonna 1958.
Edward Michael ”Eddie” Kasko (27. kesäkuuta 1931 – 24. kesäkuuta 2020) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän oli Major League Baseball -tason shorttina ja kolmantena pesämiehenä vuosina 1957–1966.
Kasko syntyi Lindenissä, New Jerseyssä. Hänen joukkueinaan olivat St. Louis Cardinals (1957–1958), Cincinnati Reds (1959–1963), Houston Astros (1964–1965) ja Boston Red Sox (1966).
Kasko pelasi viimeisen MLB-ottelunsa Boston Red Soxissa 10. syyskuuta 1966. Hän toimi vuosina 1970–1973 Soxin joukkueenjohtajana.
Eddie Joost

Eddie Joost
Edwin David ”Eddie” Joost (5. kesäkuuta 1916 San Francisco – 12. huhtikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja (shortti) ja -valmentaja. Hän pelasi ensimmäisen MLB-ottelunsa 11. syyskuuta 1936 ja viimeisensä 25. syyskuuta 1955. Hän sekä löi että heitti oikealta puolelta.
Joost oli All Star -pelaajana vuosina 1949 ja 1952. Hänen joukkueinaan olivat Cincinnati Reds (1936–1942), Boston Braves (1943, 1945), Philadelphia Athletics (1947–1954) ja Boston Red Sox (1955). Hän toimi Philadelphia Athleticsin joukkueenjohtajana vuonna 1954.
Daniel Franck

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten lumilautailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten lumilautailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten lumilautailu. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten lumilautailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Nagano 1998 | Lumikouru |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Madonna di Campiglio 2001 | half-pipe |  |
Daniel Franck (s. 9. joulukuuta 1974) on norjalainen uransa lopettanut lumilautailija.
Ensimmäisen arvokisamitalinsa Franck voitti 1998, jolloin hän voitti olympiahopeaa lumikourussa. Vuonna 2001 hän voitti lumikourussa MM-hopeaa. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän sijoittui lumikourussa kymmenenneksi.
Hän on voittanut kaksi maailmancupin osakilpailua: 8. helmikuuta 1997 ja 15. marraskuuta 1997. Molemmat voitot ovat lumikourussa.
Dmytro Kosynskyi

| Dmytro Kosynskyi> Дмитро Косинський.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1989 (ikä 35)
Yleisurheilija
Pituus:  200  cm
Paino:  105 kg
Laji:  keihäänheitto
Seura:  Kyivska D-MON
Ennätykset:  83,39 (Jalta 2011)
 Tietolaatikko päivitetty 14. maaliskuuta 2015 
Aiheesta muualla
Timanttiliiga
Dmytro Kosynskyi (ukr. Дмитро Косинський s. 31. maaliskuuta 1989) on ukrainalainen keihäänheittäjä. Hänen ennätyksensä on toukokuussa 2011 Jaltassa heitetty 83,39. EM-kisoissa 2012 Helsingissä Kosynskyi selviytyi finaaliin oltuaan karsinnan viides tuloksella 79,29, mutta jäi finaalin viimeiseksi eli kahdenneksitoista tuloksella 73,26. Vuonna 2011 Kosynskyi kärysi dopingista ja sai kahden vuoden kilpailukiellon, joka päättyi vuonna 2014. Ensimmäistä kertaa Kosynskyi heitti yli 80 metrin vuonna 2011.
Kausien parhaat heitot

2008: 72,61
2009: 75,18
2010: 79,53
2011: 83,39
2014: 82,28
Käännös suomeksi
Eino Puustinen

Eino Puustinen (s. 2. joulukuuta 1996 Siilinjärvi) on suomalainen pesäpalloilija. Puustinen edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Siilinjärven Pesistä jonka kanssa hänellä on sopimus kauden  2020 loppuun asti. Hän pelaa sisäpelissä vaihtajana ja ulkokentällä polttolinjassa Puustinen on pelannut urallaan 7. elokuuta 2020  mennessä 43 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt viisi tavallista juoksua, tuonut 11 juoksua ja kerännyt 100 kärkilyöntiä. Puustinen on pelannut urallaan neljä Superpesiksen alempaa pudotuspeliottelua. Näissä hän on tuonut yhden juoksun ja kerännyt kymmenen kärkilyöntiä. Puustinen on pelannut urallaan 14 Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin ja kaksi tavallista juoksua, tuonut viisi juoksua ja kerännyt 55 kärkilyöntiä.
Derrick Crayton

| Derrick Crayton> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Derrick Crayton
Syntynyt: 7. toukokuuta 1975 (ikä 49)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pituus:  202 cm
Paino:  105 kg
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
:   Arkansas (Little Rock)
Seurajoukkueet
      2001–2003 2005–2007 2007–2008 2008–2009:         BC Nokia  Korikobrat  BC Nokia  Ura Basket
Valmennusura
2009–2011  2011–2012 2012–2013 2013–2014 :   Jerusalem  Palestiina  Forssan Koripojat  Äänekosken Huima  Korikobrat  Korikobrat (apuv.)
Derrick Crayton (s. 7. toukokuuta 1975) on yhdysvaltalainen koripallovalmentaja ja entinen koripalloilija, joka valmentaa suomalaisen Korikobrien organisaatiossa.
Pelaajaura

Yliopistotasolla University of Arkansas at Little Rockia edustanut Crayton pelasi ammattilaisena eri puolilla maailmaa. Suomessa hän edusti kolmea eri seuraa, joista BC Nokiaa Suomen pääsarjassa kaudella 2001–2002 18,3 pisteen ja 8,6 levypallon ottelukohtaisilla keskiarvoilla.
Valmennusura

Valmentajaurallaan Crayton on valmentanut suomalaisseurojen lisäksi palestiinalaisia seurajoukkueita voittaen joukkueineen Palestiinan mestaruuden ja Palestiinan maajoukkuetta. Suomessa Crayton nosti Forssan Koripojat Korisliigaan, minkä lisäksi hän on valmentanut Äänekosken Huimaa ja toiminut lapualaisen Korikobrien valmennusryhmässä. Kauden 2013–2014 alussa Korikobrien päävalmentaja Terence Stansbury erotettiin tehtävästään, ja Crayton toimi kauden loppuun saakka joukkueen päävalmentajana.
Saavutukset

Palestiinan mestaruus 2011
Colchester (täsmennyssivu)

Colchester on kaupunki Essexissä. Colchester voi tarkoittaa myös seuraavia:
Paikkoja > Englanti

Colchester, hallintopiiri Essexissä
Colchester, kylä Suffolkissa
Paikkoja > Kanada

Colchesterin piirikunta, piirikunta Nova Scotiassa
Colchester, kunnallishallinnoton alue Ontariossa
Paikkoja > Yhdysvallat

Colchester, kunta Connecticutissa
Colchester, kaupunki Illinois’ssa
Colchester, kunta New Yorkissa
Colchester, kunta Vermontissa
Colchester, historiallinen kunnallishallinnoton alue Virginiassa
Paikkoja > Etelä-Afrikka

Colchester, asuinalue Itä-Kapissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Colchester”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Don Richardson

Don Richardson voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin:
Don Richardson (1878–1953), yhdysvaltalainen viulisti.
Don Richardson (1918–1996), yhdysvaltalainen ohjaaja ja näyttelemisen opettaja
Don Richardson (1930–2007), brittiläinen liikemies
Don Richardson (1935–2018), kanadalainen lähetyssaarnaaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Don Richardson”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Dmytro Pavlytško

| Dmytro Pavlytško> Дмитро Павличко |
| --- | --- |
 Dmytro Pavlytško 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. syyskuuta 1929 Stopczatów, Kołomyjan piirikunta, Stanisławówin voivodikunta, Puola (nyk. Stoptšativ, Kosivin piiri, Ivano-Frankivskin alue, Ukraina
Kuollut: 29. tammikuuta 2023 (93 vuotta)
Ammatti:  kirjailija, kriitikko, poliitikko
Kirjailija
Tuotannon kieli: ukraina
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Dmytro Vasylovytš Pavlytško (ukr. Дмитро Васильович Павличко; 28. syyskuuta 1929 Stopczatów, Stanisławówin voivodikunta, Puola – 29. tammikuuta 2023) oli ukrainalainen runoilija ja Ukrainan 1960- ja 1980-lukujen renessanssin ajan aktivisti. Myöhemmin hän toimi politiikassa. Hänen tyttärensä oli kriitikko, feministi Solomija Pavlytško.
Pavlytško valmistui 1953 Lvivin yliopiston kielitieteellisestä tiedekunnasta ja työskenteli Žovten-lehdessä. Hän oli 1971–1978 Vsesvitin päätoimittaja. Hän aloitti 1986 Neuvostoliiton kirjailijaliiton sihteerinä ja vuonna 1988 Ukrainan kirjailijaliiton sihteerinä. Hän oli 1989–1990 Ševtšenkon ukrainan kielen seuran puheenjohtaja. Hänet valittiin 1990 Ukrainan korkeimpaan neuvostoon Verh’ovna Radaan, ja hän toimi ulkoasiain komission puheenjohtajana. Hän oli edustajana Ukrainan korkeimmassa neuvostossa vuoteen 1999 ja uudestaan 2005–2006. Vuosina 2006–2011 hän oli Ukrainan ulkomaankoordinaationeuvoston puheenjohtaja.
Pavlytško julkaisi runokokoelmia ja kirjallisuuskritiikkikokoelmia. Hän kirjoitti myös elokuvakäsikirjoituksia ja lastenkirjallisuutta. Hän kääni kirjallisuutta ukrainaksi, esimerkiksi José Martía, Hristo Botevia, Pavol Országh Hviezdoslavia ja William Shakespearea. Pavlytškon runoja on kehuttu muun muassa niiden sanastollisesta rikkaudesta ja hienostuneesta kielestä. Hän toimi 1980-luvun lopulta alkaen ukrainalaisen kulttuurin ja ukrainan kielen edistämiseksi ja vastusti venäläistämistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dmytro Pavlytško Wikimedia Commonsissa
Effi Eitam

Efi Eitam
Effi Eitam (hepr. ‏אפרים (אפי) איתם‎‎´, s. 25. kesäkuuta 1952) on israelilainen poliitikko. Sotilasarvoltaan hän on prikaatikenraali, ja hänet on palkittu ansioistaan Jom kippur -sodassa.
2003 Eitam nimitettiin asuntoministeriksi Ariel Sharonin hallitukseen. 2004 hän erosi hallituksesta vastalauseena vetäytymiselle Gazasta.
Aiheesta muualla

Knessetin virallinen sivu
Eino Prykä

Eino Prykä (1919–1953) oli yksi vankikapinan johtajista Neuvostoliitossa Vorkutan työleirillä vuonna 1953.
Prykä syntyi Isossakyrössä 1919. Hän oli vanhempineen kahdesti siirtolaisena Yhdysvalloissa, ennen kuin perhe muutti 1930-luvun alussa rakentamaan Neuvosto-Karjalaa. Prykä valmistui Petroskoissa näyttelijäksi. Suomalaisväestöön kohdistuneissa Stalinin vainoissa Prykä vangittiin 1930-luvun loppupuolella. Vapauduttuaan hän toimi talvisodan aikana Kuusisen kansanarmeijan rintamateatterissa. Ennen jatkosotaa Prykä lähetettiin vakoilutehtäviin (desantiksi) Suomeen, jossa joutui vangiksi. Suomen kansalaisuudesta huolimatta hänet palautettiin Neuvostoliittoon syksyllä 1944.
Neuvostoliiton puolella Prykä joutui työleirille. Lyhyen vapausajan jälkeen vuonna 1951 hänet vangittiin uudelleen ja tuomittiin vihollisen auttamisesta 25 vuodeksi pakkotyöhön ja viideksi vuodeksi karkotukseen. Syksyllä 1951 hän saapui Vorkutan pakkotyöleirille, jossa vangit louhivat hiiltä ankarissa oloissa. Vankeja oli lähes 100 000, joista monet olivat Ukrainan, Liettuan, Latvian ja Viron "nationalisteja".
Heinä-elokuussa 1953 leirillä syntyi vankien lakko. Sen aloittivat Kazakstanista siirretyt vangit. Vankilan johto yritti aluksi ratkaista tilanteen neuvottelemalla ja lupaamalla pieniä parannuksia vankien oloihin. Vangit vaativat tuomioidensa uudelleenkäsittelyä ja vankeustuomioiden kumoamista. Tätä eivät paikalliset virkamiehet voineet luvata. Useimmilla leiriosastoilla työt saatiin käyntiin lupailemalla, uhkailemalla ja väkivallalla.
Leiri numero 10 eli 29. kaivoksen leiri ei antanut periksi, vaikka Moskovasta kävi korkea-arvoinen valtuuskunta asiaa sovittelemassa. lakkojohtajana oli puolalainen Edward Buc. Prykä oli luultavasti leirin ainoa suomalainen. Paikalliset vartijat korvattiin ulkopuolelta tulleilla, ja lakkolaiset piiritettiin 1. elokuuta 1953. Leirin johtaja Andrei Derevjanko vaati lakkolaisia antautumaan ja uhkasi voimakeinoilla. Vangit eivät suostuneet. Piirittäjät aloittivat ampumisen, jossa parissa minuutissa kuoli kymmeniä vankeja ja toistasataa haavoittui. Virallinen raportti ilmoitti 53 kuolleen, mutta uusi tutkimus arvioi kuolleiden määräksi 64, joista ainakin kuusi oli ulkomaalaisia, joukossa myös Eino Prykä. (Baltteja ja ukrainalaisia ei laskettu ulkomaalaisiksi.)
Pyrkä haavoittui tulituksessa kuolettavasti. Hän kuoli haavoihinsa leirisairaalassa kaksi kuukautta myöhemmin ja hänet on haudattu alueelle nimettömään hautaan.
Effects Lab Pro

Effects Lab Pro on ammattimaisiin erikoistehosteisiin tarkoitettu videonmuokkausohjelma. Se on tarkoitettu erityisesti efektien tekoon.  Ohjelman on kehittänyt FX-niminen studio, joiden teoksiin kuuluu esim. toinen efektiohjelma nimeltä Visionlab Studio ja Composite Lab. Ohjelmalla pystyy myös vaihtamaan taustaa. Ohjelmalla voi luoda tuhansia eri efektejä. Ohjelmassa on 6 eri efekti luokkaa: Laser, Muzzle Flash, Particles, Grade Object, Neon light ja Optics.
Muzzle Flash

Ohjelmassa on Muzzle Flash-generaattori, joka tarkoittaa esim. aseiden suuliekkejä, jonkinlaisia räjähdyksiä ja tulta. Ohjelmalla pystyy tekemään toisen maailmansodan aseista scifi-elokuvien aseisiin.
Drake Bell

| Drake Bell |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Jared Drake Bell
Syntynyt: 27. kesäkuuta 1986 (ikä 38)  Orangen piirikunta, Kalifornia
Ammatti:  näyttelijä, muusikko
Näyttelijä
Aktiivisena:  1994–
Merkittävät roolit:  Drake Parker (Drake & Josh) Rick Riker / Dragonfly (Superhero Movie)
Palkinnot
 Nickelodeon Kids’ Choice -palkinto (2006, 2007, 2008)  Teen Choice (2008) 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Jared Drake Bell (s. 27. kesäkuuta 1986 Orangen piirikunta, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko, kitaristi, laulaja ja sanoittaja. Bell on esiintynyt muun muassa sarjoissa Drake & Josh ja The Amanda Show. Vuonna 2005 hän julkaisi levyn nimeltä It's Only Time.
Vuonna 2008 Drake Bell esiintyi Kevin Brewerinä elokuvassa College. Drake oli mukana USA:n Splash!-uimahyppy viihdeshowssa, ja sijoittui siinä kolmanneksi.
Albumit

2005 – Telegraph
2006 – It's Only Time
2011 - A Reminder
Singlet

2006 – I Know
2007 – Makes Me Happy
2007 – Leave It All to Me
2008 – Superhero! Song
2011 - Terrific
Aiheesta muualla

Drake Bell Myspacessa (englanniksi)
Daily Mirror

| Daily Mirror |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  päivälehti
Julkaisija:  Trinity Mirror
ISSN:  ISSN 0307-0204
Perustettu:  1903
Päätoimittaja:  Alison Phillips 2018–
Sitoutuneisuus:  keskusta-vasemmistolainen
Kotikunta:  Lontoo
Kotimaa:   Britannia
Sivukoko:  tabloidi
Kieli:  englanti
Aiheesta muualla
OCLC
www.mirror.co.uk
Daily Mirror on  Isossa-Britanniassa ilmestyvä päivälehti. Toisen maailmansodan jälkeen lehti on tukenut pääsääntöisesti työväenpuoluetta.
Historia

Lehden perusti Alfred Harmsworth (lordi Northcliff) vuonna 1903. Alun perin lehti oli eräänlainen naistenlehti, jossa oli naisia kiinnostavien artikkeleiden lisäksi jonkin verran uutisia. Lehden tuolloinen päätoimittaja Mary Howarth oli Ison-Britannian ensimmäinen naispäätoimittaja.
Lehden ensimmäisen numeron osti noin 265 000 henkilöä, mutta jo vuonna 1904 lehden levikki oli laskenut 25 000 kappaleeseen. Edessä oli suuria muutoksia, ja Hamilton Fyfe otti Mary Howarthin paikan päätoimittajana. Naistenlehden imagosta haluttiin päästä eroon ja kaikki lehden naistyöntekijät irtisanottiin. Lehti alkoi keskittyä uutisiin.
Vuonna 1914 lehden levikki ylsi jo miljoonaan.
Vuonna 1933 lehti ennakoi osuvasti tulevaisuutta, sillä sen otsikot julistivat, että Adolf Hitleristä saattaisi aivan lähitulevaisuudessa tulla diktaattori. Se oli myös tuon ajan ainoa suositumpi brittilehti, joka vastusti Hitlerille tehtäviä myönnytyksiä. Sen sijaan se tuki Oswald Mosleya ja British Union of Fascistsia 1933–1934.
Lehden kansikuva 4. marraskuuta 2004 on saanut kuuluisuutta, kun se uutisoi George W. Bushin uudelleenvalinnan ”Duh!, 4 vuotta lisää Dubyaa” ja ”kuinka 59 054 087 ihmistä voi olla näin tyhmiä?” viitaten Bushin saamien äänten määrään.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Daily Mirror. Malline:€n
Edmund Leighton

Edmund Blair Leighton, kuva vuodelta 1900.
Edmund Blair Leighton (21. syyskuuta 1852 Lontoo – 1. syyskuuta 1922 Lontoo) oli englantilainen taidemaalari. Hän maalasi romantisoituja maalauksia, jotka esittivät usein historiallisia tapahtumia. Hänen maalauksensa olivat omana aikanaan suosittuja ja nykyään niitä on monissa brittiläisissä museoissa sekä yksityiskokoelmissa.
Leighton opiskeli Royal Academy of Artsissa ja piti näyttelyn joka vuosi vuosien 1878 ja 1920 välillä. Avioliiton Leighton solmi vuonna 1885 Katherine Nashin kanssa ja he saivat pojan ja tyttären. Leightonia pidettiin ammattitaitoisena taidemaalarina, jonka teokset olivat hyvin viimeisteltyjä ja koristeltuja. Hän ei todennäköisesti pitänyt minkäänlaista päiväkirjaa työprosessistaan. Leighton ei ollut koskaan taideakatemian jäsen.
Teoksia

Kunnes kuolema meidät erottaa, vuodelta 1878
Tristan ja  Isolde, vuodelta 1902
Naapurini, vuodelta 1894
Unkarin Pyhän Elisabetin hyväntekeväisyys, vuodelta 1915
Aiheesta muualla

https://www.artrenewal.org/Artist/Index/844
Daniel Galitsialaisen ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Daniel Galitsialaisen ritarikunta (ukr. Орден Данила Галицького, Orden Danyla Halytskoho) on ukrainalainen ritarikunta. Se perustettiin 20. helmikuuta 2003 Verh'ovna radan päätöksellä. Sitä jaetaan kunnianosoituksena Ukrainan asevoimissa palveleville ihmisille.
Kunnianosoitusta voidaan jakaa myös siviilihenkilöille merkittävästä henkilökohtaisesta panostuksesta Ukrainan tai sen kansan hyväksi, joka on tehty tietoisesti ja pettämättömästi.
Mikäli kunnianosoitusta jaetaan aktiivisessa palveluksessa olevalle sotilaalle, sitä jaetaan miekoilla. Muissa tapauksissa kunniamerkissä ei ole miekkoja. Ritarikunnan sääntöjen mukaan kaikki ritarikunnan tunnukset, mitali ja todistuskirja, palautetaan valtiolle erillisessä seremoniassa kunniamerkin saaneen henkilön kuoltua.
Ritarikunnassa on yksi luokka:
ritari
Galleria

Ritarikunnan mitali ilman miekkoja
Ritarikunnan mitali miekoilla
Drake Milligan

| Drake Milligan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. kesäkuuta 1998 Arlington, Texas, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Tyylilajit:  country, rock 'n' roll
Levy-yhtiöt:  BBR Music Group
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Drake Milligan (1. kesäkuuta 1998 Arlington, Texas) on yhdysvaltalainen muusikko.
Milligan aloitti uransa Elvis-imitaattorina, joka oli hänen lapsuuden harrastuksensa. Hän vieraili kansainvälisillä Elvis-festivaaleilla Collingwoodissa Toronton lähellä ja Memphisissä, joissa voitti juniorisarjat. Hän esitti 16-vuotiaana nuorta Elvistä lyhytelokuvassa Nobody ja muutama vuosi myöhemmin Country Music Televisionin minisarjassa Sun Records (2017). Vuonna 2018 hän osallistui ABC:n American Idol -ohjelmaan, mutta keskeytti kilpailun ja muutti Nashvilleen.
Nashvillessa Milligan solmi sopimuksen BBR Music Groupin kanssa. Ensimmäinen EP-levy Drake Milligan (2021) sisältää hittikappaleet ”Sounds Like Something I’d Do” ja ”Over Drinkin’ Under Thinkin’”. Esikoisalbumi Dallas/Fort Worth ilmestyi vuonna 2022. Billboard-lehti valitsi albumin yhdeksi vuoden parhaista countryalbumeista. Samana vuonna hän osallistui America’s Got Talent -ohjelmaan, jossa sijoittui kolmanneksi, ja esiintyi Grand Ole Opryssa.
Diskografia (valikoima) > Albumit

Dallas/Fort Worth (2022)
Diskografia (valikoima) > EP:t

Drake Milligan (2021)
Jukebox Songs (2024)
Diskografia (valikoima) > Singlet

”Sounds Like Something I’d Do” (2022)
”Honky Tonkin’ About ” (yhdessä The Reklawsin kanssa, 2023)
Käännös suomeksi
Death Stranding

| Death Stranding |
| --- | --- |
 Death Stranding -pelin virallinen kansikuva.
Kehittäjä:  Kojima Productions
Julkaisija:   Sony Interactive Entertainment  505 Games (Windows) 
Jakelija:  Epic Games Store, Steam, PlayStation Store, Humble Store ja Microsoft Store
Ohjaaja:  Hideo Kojima
Tuottaja:   Hideo Kojima  Kenichiro Imaizumi 
Suunnittelija:  Hideo Kojima
Käsikirjoittaja:   Hideo Kojima  Hitori Nojima 
Taiteilija:  Yoji Shinkawa
Säveltäjä:  Ludvig Forssell
Pelisarja:  Death Stranding
Pelimoottori:  Decima
Julkaistu:   8. marraskuuta 2019
Lajityyppi:  avoin pelimaailma, toimintapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  CERO: D (17 vuotta tai vanhempi)  ESRB: Alkaen 17 vuotta  GSRR: 18+  PEGI 18  USK 16 
Alusta:  PlayStation 4
Jakelumuoto:  Blu-ray-levy ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Death Stranding on Kojima Productionsin kehittämä ja Sony Interactive Entertainmentin julkaisema toimintapeli, jossa on selviytymispelin ominaisuuksia. Peli on julkaistu PlayStation 4:lle 8. marraskuuta 2019  ja Microsoft Windowsille kesällä 2020.
Peli on Hideo Kojiman ja hänen pelistudionsa ensimmäinen peli sen jälkeen, kun studio irtaantui Konamin alaisuudesta. Death Strandingin kehitys julkistettiin virallisesti Sonyn E3 2016 -konferenssissa kesäkuussa 2016. Peli käyttää moottorina Guerrilla Gamesin kehittämää Decima-pelimoottoria, joka on käytössä pelissä Horizon Zero Dawn.
Peli ilmestyi myös PlayStation 5 konsolille Director's Cut laajennuksella, jossa on mukana poistettuja kohtauksia, sekä 4K 60fps kuvantaajuus.
Pelaaminen

Death Stranding on avoimen pelimaailman peli, joka sijoittuu post-apokalyptiseen liittovaltioon nimeltä United Cities (UCA), jotka on perustettu menetettyjen Yhdysvaltojen tilalle.
Pelin päähenkilö on kuriiri Sam Bridges, jolle on annettu tehtäväksi kantaa tietotekniikkaa eri kaupunkien yhteisöille, jotta ihmiskunta voisi perustaa ”uuden internetin”, joka nostaisi radikaalisti ihmiskunnan todennäköisyyttä selviytyä tulevasta maailmanlopusta. Pelaajalla on käytössään useita eri työkaluja ja ajoneuvoja pakettien kuljettamiseen. Pelaajan pitää kuitenkin valita kulkureittinsä harkiten, sillä jotkut reitit voivat olla vaarallisia ja tietyt reitit vaativat tietynlaista kulkutapaa. Pelaaja voi saada työkaluja ja ajoneuvoja lisää suorittaessaan tehtäviä ja edetessään pelissä. Pelaajan on vältettävä sateella kulkemista ilman suojaa, koska saastunut sade aiheuttaa eroosiokorroosiota varustukseen, ajoneuvoihin ja hahmon kantamiin paketteihin.
Pelissä vihollisina ovat niinkutsutut ”BT-hirviöt” sekä Mule ja Homo Demens -terroristijärjestöjen jäsenet, jotka hyökkäävät Samin kimppuun tämän huomatessaan. Pelissä on mahdollista saada aseita, mutta terroristien suoranaista tappamista ei suositella, koska ihmisten ruumiista saattaa muuttua uusia BT-hirviöitä. Tämän takia suuri osa Sam Bridgesin arsenaalin aseista on luotu tappamisen sijasta lamauttamaan viholliset. BT-hirviöiden tappamiseen on erilliset varustukset, jotka eivät tehoa ihmisiin yhtä tehokkaasti. Matkojen aikana pelaajalla on apunaan BB, ”Bridge Baby”. BB on nuori vauva, joka kulkee pelaajan mukana panssarilasilla suojatussa tekokohdussa. Vauvaan yhdistetyn teknologian avulla pelaajalla on mahdollisuus matkustaa BT-hirviöiden toispuoleiseen ulottuvuuteen, jonne normaalisti pääsee vain kuolleet ihmiset. Bridge Baby myös varoittaa pelaajaa lähistöllä olevista BT-hirviöitä. Pelaajan pitää välillä varmistaa, että vauva voi hyvin, eikä pelaaja saa päästää vauvaa itkemään, koska itku houkuttelee BT-hirviöitä. Mikäli pelaaja saa paketin toimitettua ehjänä, pelaajan ja asiakkaan välinen suhde paranee.
Death Stranding sisältää sekä pää- että sivutehtäviä. Päätehtäviä suorittamalla pelin tarinassa pääsee eteenpäin, ja sivutehtäviä tekemällä pelaaja voi ansaita lisää työkaluja, aseita, sekä ajoneuvoja käyttöönsä.
Pelaaminen > Moninpeli

Death Strandingissa pelaajat eivät voi suoranaisesti tavata toisiaan, mutta he voivat jättää maastoon viestejä, joita toiset pelaajat voivat lukea, samalla tavalla kuin peleissä Demon’s Souls, Dark Souls ja Bloodborne. Pelaajat voivat myös jättää toisilleen esineitä, rakennusmateriaaleja, sekä ajoneuvoja. Tämän lisäksi he voivat myös rakentaa toisilleen kulkureittejä maaston läpi, sekä rakentaa toisilleen erilaisia suojaa antavia rakennuksia esim sateiden, ja vihollisten varalta.
Kaikki tämä tapahtuu taustalla ilman, että pelaajat ikinä tapaavat toisiaan kasvotusten.