stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kurtis McLean
Ura > Seuraura > Ammattilaiseksi Pohjois-Amerikassa

McLeanin kasvattajaseura on Kirkland Lake Blue Devils. Hän pelasi juniorina myös Kirkland Lake Legion 87'sin, New Liskeard Cubsin ja Durham Huskiesin paidoissa. McLeania ei koskaan varattu OHL:ään. Hän pelasi vuodet 1999–2001 OPJHL-joukkue Trenton Stingissa. McLean voitti molempina kausinaan joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin. Vuodet 2001–2005 hän kävi Norwichin yliopistoa. McLean ylsi jokaisella yliopistokaudellaan joukkueensa sisäisen piste- ja maalipörssin voittoon. Kautta 2002–2003 lukuun ottamatta hän voitti jokaisella kaudellaan myös koko ECAC Eastin piste- ja maalipörssin. McLean valittiin myös jokaisen kautensa päätteeksi NCAA:n III-divisioonan All-American Teamiin, johon hänet on valittu useiten koko sarjan historian aikana. Viimeisen yliopistokautensa 2004–2005 päätteeksi McLean siirtyi loppukevääksi UHL-joukkue Richmond RiverDogsiin.
Syyskuussa 2005 NHL-varaamaton McLean teki vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin kanssa. Kaudesta 2005–2006 reilut puolet eteni kuitenkin ECHL-joukkue Wheeling Nailersissa. Syyskuussa 2006 hän teki NHL-sopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa. McLean vietti kauden 2006–2007 suurimmaksi osaksi farmijoukkue Wilkes-Barre/Scrantonissa ja sai tililleen otteluita myös Nailersista. Kauden 2007–2008 hän pelasi kokonaan Wilkes-Barre/Scrantonissa, jonka toiseksi paras pistemies McLean oli Tim Brentin jälkeen tehoilla 22+32=54.
Heinäkuussa 2008 McLean teki vapaana agenttina vuoden mittaisen sopimuksen New York Islandersin kanssa. Hän pelasi kauden 2008–2009 kuitenkin suurimmaksi osaksi farmijoukkue Bridgeport Sound Tigersissa, jonka kolmanneksi paras pistemies McLean oli tehoilla 15+37=52. Hän debytoi kauden aikana myös NHL:ssä, jossa McLean pelasi neljä ottelua. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 19. tammikuuta 2009 Washington Capitalsia vastaan. McLeanin NHL-uran avausmaali syntyi hänen toisessa NHL-ottelussaan 21. tammikuuta 2009 Anaheim Ducksin Jean-Sébastien Giguèren taakse. Maalinsa myötä hänen valittiin kaksi päivää myöhemmin McLeanin kotikaupungissa Kirkland Lakessa sijaitsevan jääkiekkomuseo Hockey Heritage Northin jäseneksi.
Ura > Seuraura > Ura Euroopassa

Kaudeksi 2009–2010 McLean siirtyi Eurooppaan ja vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Rauman Lukkoon. Hän oli tehoilla 18+25=43 joukkueen paras maalintekijä Justin Morrisonin kanssa sekä toiseksi paras pistemies hänen jälkeensä. McLeanin kautta haittasi kuitenkin tammikuussa 2010 tullut sormivamma, joka piti McLeanin noin kaksi kuukautta sivussa peleistä. Hän ei noussut kuntouduttuaan kuitenkaan enää syyskauden tasolleen. Joulukuussa 2009 McLean teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Lukon kanssa. Kaudella 2010–2011 hän nousi joukkueen varakapteeniksi ja pelasi runkosarjan kaikki 60 ottelua voittaen SM-liigan ulkomaalaisten piste- ja syöttöpörssin tehoilla 16+39=55. McLean oli Lukon toiseksi paras pistemies Perttu Lindgrenin jälkeen ja sijoittui koko SM-liigan pistepörssissä neljänneksi. Joulukuussa 2010 SM-liigan päävalmentajat valitsivat hänet liigan syyskauden parhaaksi ulkomaalaiseksi pelaajaksi. McLean voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
McLean ei jatkanut Lukossa enää toista jatkosopimuskauttaan, vaan jatkoi kaudella 2011–2012 uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Sveitsin National League A:n SCL Tigersissa. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 14+28=42 ja McLeanin teholukema +3 oli Langnaun täyden kauden pelanneista pelaajista paras. Hän oli myös kevään 2012 karsintasarjassa joukkueen paras maalintekijä kolmella osumallaan. Saman vuoden helmikuussa McLean teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Langnaun kanssa. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin myös kaudella 2012–2013 tehoilla 7+34=41. McLean voitti myös kevään 2013 karsintasarjan syöttöpörssin yhdeksällä syöttöpisteellään.
Toukokuussa 2013 McLean teki vuoden mittaisen sopimuksen Helsingin IFK:n kanssa, mutta vain kuukautta myöhemmin hän jätti seuran ja siirtyi KHL-joukkue Metallurg Novokuznetskiin kaudeksi 2013–2014. Kaudeksi 2014–2015 McLean palasi Suomeen, mutta hänen uransa jatkui kuitenkin KHL:ssä laajennusjoukkue Jokereiden riveissä. McLean teki kuitenkin 20 pelaamassaan ottelussa vain tehot 1+1=2 ja hänen sopimuksensa purettiin marraskuussa 2014. Joulukuussa McLean siirtyi jatkamaan KHL-uraansa kroatialaisseura Medveščak Zagrebiin.
Kaudeksi 2015–2016 McLean siirtyi Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Vienna Capitalsiin. Siirtotakarajalla, helmikuussa 2016 hän siirtyi kuitenkin loppukaudeksi Saksan DEL-liigan Grizzlys Wolfsburgiin. McLean eteni joukkueen kanssa liigan finaaleihin saakka, mutta Saksan-mestaruuden vei kuitenkin EHC München otteluvoitoin 4-0. Kaudeksi 2016–2017 hän palasi EBEL:ään ja siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Graz 99ersin riveihin.
McLean siirtyi kaudeksi 2018–2019 Mestis-joukkue TuToon, jossa pelasi 10 ottelua ennen siirtymistään slovakialaisen HC Detvan riveihin. McLean siirtyi kaudeksi 2019–2020 romanialaisen SC Csíkszeredan riveihin. Hän siirtyi kaudeksi 2020–2021 yksivuotisella sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue Kiekko-Espoon riveihin. McLean nimettiin joukkueen varakapteeniksi.
Ura > Maajoukkueura

McLean edusti Kanadaa Spengler Cupissa vuosina 2011 ja 2012, joista jälkimmäinen turnaus päättyi voittoon.
Pelityyli

Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan McLean on kahden suunnan sentteri, joka on hyvä pelintekijä ja jolla on hyvä visio sekä pelikäsitys. Andersson mainitsee hänet myös työteliääksi pelaajaksi, joka on käyttökelpoinen alivoimalla ja jolta löytyy myös johtajaominaisuuksia.
FarmVille

| FarmVille |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Zynga
Julkaisija:  Zynga
Jakelija:  App Store
Pelimoottori:  Flare3D
Julkaistu:  19. kesäkuuta 2009
Lajityyppi:  simulaatio
Pelimuoto:  moninpeli ja yksinpeli
Alusta:  Facebook
Jakelumuoto:  Verkkoselain
 Internet, selain 
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
FarmVille on Facebookissa toimiva simulaatiopeli, jossa hoidetaan maatilaa. Sen on kehittänyt San Franciscossa Yhdysvalloissa toimiva Zynga.
FarmVille oli vuonna 2009 Facebookin suosituin sovellus. Sillä oli syyskuussa 2009 jo 12 miljoonaa päivittäistä käyttäjää. FarmVillen saavuttama menestys on vaikuttanut Facebook-maatilapelien aallon syntymiseen. Ne ovat enemmän tai vähemmän toistensa kopioita. FarmVille ei ollut kuitenkaan ensimmäinen, sillä julkaisuhetkellä kesäkuussa 2009 sen arvioitiin olevan floridalaisen SlashKeyn Farm Town -pelin "parannettu versio". Maatila-aiheiset pelit ovat olleet jo joitakin vuosia suosittuja Aasiassa. Appdata.comin mukaan 30.9.2009 FarmVillellä oli 51,5 ja Farm Townilla 18,9 miljoonaa kuukausittaista käyttäjää.
FarmVille on jatkuvasti pysynyt suosituimpien Facebookissa toimivien pelien joukossa. Siitä julkaistiin syyskuussa 2012 jatko-osa FarmVille 2. Alkuperäisen FarmVillen kuukausittaisten käyttäjien määrä oli laskenut marraskuussa 2012 noin 18 miljoonaan (Facebookin 7. suosituin peli) ja päivittäisten käyttäjien määrä 2,8 miljoonaan (11. suosituin). Samanaikaisesti FarmVille 2 nousi suosituimmaksi Facebook-peliksi 64 miljoonalla kuukausittaisella ja lähes 9 miljoonalla päivittäisellä käyttäjällä.  Selainpelien lisääntynyt tarjonta on kuitenkin kasvattanut pelaajien valinnanvaraa ja vienyt FarmVilleltä sen aiemman yksiselitteisen valta-aseman.
Vaikka FarmVille onkin käytännössä ilmainen, voi pelaaja ostaa esimerkiksi PayPalin kautta Farm Cashia, jolla voi lunastaa erilaisia lisäominaisuuksia, kuten traktorin, siemeniä tai lehmiä. Näitä virtuaalisia tuotteita Zynga myy nykyisin jopa yli miljoonalla dollarilla päivässä. Mikromaksamisen suosion myötä Zyngan vuotuinen liikevaihto on noussut yli 150 miljoonan dollarin.
Zynga ilmoitti sulkevansa pelin 31. joulukuuta 2020 johtuen Adoben ilmoituksesta lakkauttaa Adobe Flash ja tästä seuranneesta Facebookin päätöksestä lopettaa tuki Flashille palvelussaan.
Pelaaminen

Pelissä kasvatetaan kasveja ja puita sekä hoidetaan eläimiä. Tavoitteena on kerätä palkintoruusukkeita. Aina kun pelissä ostaa marketista jotain, autetaan kavereita tai kynnetään maata, saadaan kokemusta, jota tarvitaan seuraavalle tasolle pääsemiseen. Aina kun pääsee uudelle tasolle, saa setelin ja normaalia rahaa. Tämän lisäksi kaupasta voi ostaa enemmän tavaraa. Jos esimerkiksi kuluttaa tarpeeksi rahaa kaupassa, saa palkinnon. Palkintona on yleensä seteli, rahaa ja jokin kaupassa oleva tavara ilmaiseksi. Kaupasta voi ostaa siemeniä, puita, eläimiä, rakennuksia, koriste-esineitä ja ajoneuvoja. Maatilaa voi myös laajentaa kaupassa.
Pellolla voi kasvattaa hedelmiä, vihanneksia, viljelykasveja tai kukkia, ja näiden siemeniä kylväessä pelaaja saa lisää kokemuspisteitä. Ennen kylvöä pelto pitää kuitenkin kyntää, mutta siitäkin saa lisää kokemuspisteitä. Kun kasvit ovat valmiita, pelaajan pitää poimia kasvit puolessa ajassa siitä, mikä kasvamiseen on kulunut. Eri kasvien kasvuajat vaihtelevat kahdesta tunnista, neljään vuorokauteen. Poimituista kasveista pelaaja saa lisää rahaa sekä taitopisteitä. Jos kasveja ei määräaikaan mennessä poimi, ne kuihtuvat. Kuihtuneita kasveja ei voi enää poimia, vaan ne pitää kyntää.
FarmVilleen voi pyytää naapureikseen omia Facebook-kavereita, jos molemmat näin haluavat. Kavereiden maatilalle mennessä kaveria ei näy, vaikka tämä olisikin siellä. Kaverin maatilalla voi auttaa työssä, josta saa palkinnoksi rahaa ja kokemuspisteitä.
Kritiikki

Peliä on arvosteltu siitä, että se on melkein samanlainen kuin muut Facebookin maanviljelypelit.
Aiheesta muualla

FarmVillen virallinen sivusto (englanniksi)
Zynga Company Profile (englanniksi)
Martti Kiikka

Martti Osmo Antero Kiikka (s. 20. toukokuuta 1949 Hyvinkää) on suomalainen yrittäjä ja teollisuusneuvos, joka toimi Teknos Group Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1982–2005. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 2011. Kiikka on toiminut pitkään luottamustehtävissä toimialan eri yhdistyksissä sekä lasten ja nuorten hyvinvoinnin edistämiseen keskittyvän hyväntekeväisyyden parissa.
Teknos

Kiikka aloitti työt perheyrityksessä vuonna 1976, ja hänen ensimmäinen projektinsa oli perustaa Teknoksen tehdas Rajamäelle. Kiikasta tuli Teknoksen toimitusjohtaja vuonna 1982, ja Teknoksen koko osakekanta siirtyi vuonna 1986 sukupolvenvaihdoksen myötä hänen omistukseensa. Yhtiön hallituksen puheenjohtajana Kiikka toimi vuosina 1997–2017.
Teknos perustettiin vahvalle tekniselle pohjalle ja tuotekehitys oli jo alkuaikona yksi yrityksen tärkeimpiä resursseja. Konserni on Suomen suurimpia perheyrityksiä, ja se on yhä perustajasuvun omistuksessa. Teknoksen asiakaskunta muodostuu ammattimaalareista, jälleenmyyjistä ja jakelijoista. Teollisuuspuolella Teknos on tunnettu muun muassa rakennus-, energia- ja koneteollisuuden sekä ovi- ja ikkunateollisuuden parissa.
Yli kaksikymmentä vuotta kestäneen uransa aikana Kiikka kymmenkertaisti isänsä perustaman yhtiön liikevaihdon. Tämä tapahtui pääosin yritysostojen kautta.
Luottamustoimet

Kiikka on toiminut luottamustehtävissä yrityksensä toimialoilla Suomen väriteollisuusyhdistyksessä ja Kemianliitossa sekä Elinkeinoelämän Keskusliitossa ja Perheyrittäjien liitossa. Hyväntekeväisyydessä Kiikka on keskittynyt lasten ja nuorten hyvinvoinnin edistämiseen Koulutus Elämään -säätiössä. Hän on ollut perustamassa Reservin Mentorit -säätiötä, jonka tavoitteena on nopeuttaa nuorten reserviläisten siirtymistä mielekkäälle uralle.
Lapsuus, opinnot ja uran alku

Kiikan vanhemmat olivat insinööri Osmo Kiikka ja lääketieteen lisensiaatti Meri Drugg. Suvussa on ollut paljon yrittäjiä, isä Osmo Kiikalla oli Viipurissa 1920-luvulta alkaen rakennusliike, joka tuhoutui toisen maailmansodan puhjettua ja suvun omaisuus menetettiin. Osmo Kiikka aloitti yritystoiminnan uudestaan vuonna 1948 perustetussa Teknoksessa Hyvinkäällä.
Kiikka kirjoitti ylioppilaaksi Hyvinkään yhteiskoulusta vuonna 1970, lähti opiskelemaan koneinsinööriksi Ruotsiin Köpings Tekniska Institut:iin ja valmistui vuonna 1972. Päätös teknillisen alan opiskelusta ei ollut itsestään selvä, sillä nuorena Kiikka halusi lääkäriksi. Kiikka suoritti asepalveluksen ja valmistui reserviupseerikurssilta numero 135, "Lumimies". Asepalveluksen jälkeen hän hankki työkokemusta ja toimi myynti-insinöörinä Auramo Oy:ssa ja koneinsinöörinä Tillanderilla, ennen kuin siirtyi perheyritykseen töihin.
Yksityiselämä

Kiikka meni naimisiin 21. huhtikuuta 1973 Pirkko Kaarina Kiikan (os. Salo, 23. maaliskuuta 1951 – 12. helmikuuta 2022) kanssa. Heillä on yksi poika Petri Oskari Kiikka (s. 31. toukokuuta 1974) ja yksi tytär Paula Kaarina Salastie (s. 5. heinäkuuta 1978). Molemmat lapset ovat yrittäjiä neljännessä polvessa. Petri Kiikka omistaa DataCenter Finlandin, joka on Suomen suurin yksityisessä omistuksessa oleva konesaliyhtiö. Paula Salastie otti Teknos-konsernin johtoonsa vuonna 2015 sukupolvenvaihdoksen kautta.
Veneilyharrastus tasapainotti yritysjohtajan arkea. Sukupolvenvaihdoksen aikana Kiikan läsnäolo päivittäisessä liiketoiminnassa väheni, jolloin aikaa jäi autourheilulle. Vuonna 2019 Martti Kiikka osallistui poikansa Petrin kanssa Peking to Paris –ralliin, jossa ajettiin klassikkoautoilla yli 12 000 kilometrin matka 11 eri maassa 36 päivän ajan.
Hans Luber

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Uimahyppääjä Hans Luber Illustriertes Sportblatt -lehdessä vuonna 1911. |  Uimahyppääjä Hans Luber Illustriertes Sportblatt -lehdessä vuonna 1911. |  Uimahyppääjä Hans Luber Illustriertes Sportblatt -lehdessä vuonna 1911. |  |
Maa:   Saksan keisarikunta
Miesten uimahypyt
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1912 | 3 m ponnahduslauta |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 1926 | 3 m ponnahduslauta |  |
|  Kultaa | Bologna 1927 | 10 m kerroshypyt |  |
Hans Luber (15. lokakuuta 1893 München – 15. lokakuuta 1940 Berliini) oli saksalainen uimahyppääjä ja olympiamitalisti. Hän edusti Saksaa Tukholman kesäolympialaisissa 1912 saavuttaen hopeaa 3 metrin ponnahduslaudassa. Luber voitti myös kaksi Euroopan-mestaruutta Budapestin EM-kilpailuissa 1926 ja Bolognan EM-kilpailuissa 1927.
Luettelo tunnetuista homo- ja biseksuaaleista

Sateenkaarilippu on seksuaalivähemmistöön kuuluvien tunnus.
Luettelot tunnetuista homo-, bi- tai panseksuaaleista koostuu kuuluisista nykyajan henkilöistä, jotka ovat julkisuudessa itse viitanneet seksuaaliseen suuntautumiseensa, ja historiallisista henkilöistä, joiden suuntautumisen käsittely on perusteltua.
Länsimaisten henkilöiden suuri määrä luettelossa voi johtua yhteiskuntien erilaisesta suhtautumisesta homo-, bi- tai panseksuaalisuuteen.
Henkilöitä, joiden vain huhutaan olevan homoja tai biseksuaaleja, ei ole lueteltu. Huomautus-sarakkeeseen on merkitty, jos henkilö on kertonut tai hänen on kerrottu olevan nimenomaan homo- tai biseksuaali. Muissa tapauksessa henkilö on kertonut tai hänen on kerrottu olevan tai olleen parisuhteessa samaa sukupuolta olevan kanssa tai hän on ilmaissut seksuaalisen ja/tai romanttisen kiinnostuksensa samaa sukupuolta oleviin.
Luettelo on pituutensa vuoksi jaettu kahteen osaan:
Luettelo tunnetuista suomalaisista homo- ja biseksuaaleista
Luettelo muiden maiden tunnetuista homo- ja biseksuaaleista
Onkolyyttinen virushoito

Onkolyyttinen virushoito on kokeellinen syövän hoitomuoto.
Onkolyyttiset virukset ovat luonnossa esiintyviä viruksia, joita on muokattu niin, että ne eivät enää kykene jakaantumaan normaalisoluissa, mutta jakaantuvat syöpäsoluissa ja tuhoavat ne. Onkolyyttiset virushoidot voidaan luokitella myös yhdeksi geeniterapian muodoksi.
Virushoito annetaan potilaille pääasiassa ruiskeena kasvaimen tai vatsaontelon sisäisesti tai verisuoneen. Virushoitoa voidaan harkita vain hyväkuntoisille potilaille, joiden syöpä on levinnyt, eikä muista hoitotoimenpiteistä ole enää apua.
Historia

Virusten syöpäsoluja tappava vaikutus on tunnettu jo kauan, ja kliinisiä tutkimuksia onkolyyttisillä viruksilla on tehty 50 vuotta. Adenoviruksia käytettiin ensimmäisen kerran hoitona 1950-luvulla kohdunkaulan syöpään. Tuolloin virusta ei tunnettu eikä ymmärretty organismina, mutta jo nämä hoidot antoivat viitteitä siitä, että lisääntymiskykyisiä adenoviruksia voidaan antaa turvallisesti.
Vaikka onkolyyttisista viruksista on tiedetty kauan, vasta viimeisten kahdenkymmenen vuoden aikana ala on muuttunut empiirisistä hoidoista tieteeksi. Muutos johtuu molekulaarisen virologian, syöpäbiologian, molekyyligenetiikan ja syövän geeniterapian nopeasta kehityksestä.
Yksi alan merkittävimmistä tutkimuksista on tehty vuosina 1998–2002 Kuopiossa. Liitännäishoitona annettu gansikloviiri lisäsi glioomaa sairastavien potilaiden elossaoloaikaa 39 viikosta 71 viikkoon. Hoito oli hyvin siedetty, eikä vakavia haittavaikutuksia ilmennyt. Tulosten perusteella käynnistettiin monikansallinen vaiheen III tutkimus, jonka tulokset ovat odotettavissa vuoden 2008 aikana.
Uusimmat tutkimukset

Onkolyyttiset virushoidot luokitellaan kokeelliseksi menetelmäksi. Suomessa aloitettiin syöpäpotilaiden kokeelliset onkolyyttiset virushoidot syksyllä 2007.
Onkolyyttisten virushoitojen toiminnasta on julkaistu useita tutkimuksia, jotka osoittavat niiden toimivan käytännössä. Onkolyyttiset virushoidot ovat tehonneet erityisesti levinneen melanooman hoidossa. Diagnoosin jälkeen yli vuoden eläneiden melanoomapotilaiden osuus kasvoi 25 prosentista 94 prosenttiin virushoitojen johdosta. Hoitoa voidaan käyttää myös muiden syöpien hoitoon.
Onkolyyttiset adenovirukset toimivat ainoastaan ihmisen soluissa, mistä syystä niiden laboratoriotutkimuksista saatava hyöty on rajallinen. Onkolyyttisten virusten tutkimus etenee kuitenkin nopeasti sen ansiosta, että menetelmällä hoidetuista syöpäpotilaista saadaan jatkuvasti lisää kokemuksia.
Onkolyyttisten virushoitojen käyttö

Virushoitoa voidaan harkita esimerkiksi levinneisiin rinta-, paksusuoli-, haima-, maha-, keuhko-, eturauhas-, munasarja-, munuais-, sekä pään ja kaulan syöpiin. Viruksia ei käytetä lymfoomaan, leukemiaan ja glioomaan. Esteitä onkolyyttisille virushoidoille ovat vakava immuunipuutos (HIV, elinsiirre), aivosyöpä tai aktiivinen kasvain aivoissa.
Onkolyyttiset virushoidot saattavat soveltua syöpäpotilaille, joiden sairaus on levinnyt ja etenee saatavilla olevista rutiinihoidoista huolimatta. Potilaan tulee olla hyväkuntoinen ja halukas hoitoihin. Hänen täytyy ymmärtää myös hoitoon liittyvät riskit. Kun hoitoa harkitaan, potilaan ja lääkärin on punnittava huolella hoidon riskit suhteessa mahdollisiin hyötyihin.
Onkolyyttiset virushoidot fiktiossa

Tieteiselokuvassa I Am Legend syövän hoitoon kehitetty virus, joka kliinisten kokeiden perusteella tehosi erittäin hyvin, muuntautui ilman kautta leviäväksi ja teki ihmisistä hirviöitä. Kanadalainen virustutkija Patrick Lee on todennut elokuvan esittämän kauhukuvan tosielämässä mahdottomaksi.
Muita sivustoja

Oncos Therapeutics - suomalainen seuraavan sukupolven syöpähoitoja ja erityisesti onkolyyttisiä viruksia kehittävä yritys. (Arkistoitu – Internet Archive)
Golf

| Golf |
| --- | --- |

Alkuperämaa:  Alankomaat, Skotlanti
Piirteet
Tyyppi:  mailapeli
Varusteet:  golfmailat, golfpallo
Pelialue:  golfkenttä
Kilpailutoiminta
Olympialaisissa:  1900, 1904, 2016, 2020
Tärkeimmät kilpailut:  Major-turnaukset Ryder Cup
Infobox OKNimi-testi OK: 
Golf on mailapeli, jossa pelaajat yrittävät lyödä golfpalloa reikään. Golfradalla on yhdeksän tai 18 jaksoa eli reikää, ja pelaajien tavoitteena on käyttää koko radan läpäisemiseen mahdollisimman vähän lyöntejä. Rei’ille johtavat väylät voivat olla pituudeltaan useita satoja metrejä. Pelaaja aloittaa jokaisen reiän lyömällä palloa tiiauspaikalta, minkä jälkeen hän jatkaa lyömällä palloa kohti reikää aina siitä paikasta mihin se on pysähtynyt.
Golfkentällä on vaihtelevaa maastoa. Reikää ympäröivällä viheriöllä ruoho on lyhyttä, mutta reiälle johtavan väylän ympärillä on korkeaa ruohoa ja erilaisia esteitä. Golfaaja käyttää erilaisia mailoja, joiden avulla lyöntiin saadaan etäisyyden ja maaston mukaan erilainen lentorata ja pituus.
Golfissa on useita pelimuotoja. Niistä yleisimpiä ovat lyöntipeli, jossa koko radalla käytetyt lyönnit lasketaan yhteen, sekä reikäpeli, jossa pelataan yksittäisten reikien voitosta.
Golfin tärkeimpiä kilpailuja ovat ammattilaisten major-turnaukset sekä joukkuekilpailu Ryder Cup. Golf palasi olympialajiksi yli sadan vuoden tauon jälkeen vuoden 2016 olympialaisissa.
Pelin kulku

Golfissa pelaajat yrittävät pelata pallonsa mailalla lyöden reikään. Täydessä pelikierroksessa on 18 reikää, ja pelaajien tavoitteena on käyttää koko kierroksen läpäisemiseen mahdollisimman vähän lyöntejä. Pelaaja aloittaa jokaisen reiän lyömällä palloa tiiauspaikalta, minkä jälkeen hän jatkaa lyömällä palloa kohti reikää aina siitä paikasta mihin se on pysähtynyt. Pallon asemaa, lyönnin vaatimaa aluetta tai pelilinjaa ei normaalisti saa parannella. Reikäpelissä pelataan yksittäisten reikien voitosta, ja lyöntipelissä voittaja on se, joka pelaa koko pelikierroksen vähimmillä lyönneillä.
Kenttä > Osat

Golfkenttä on golfin pelaamiseen ja siihen liittyvään oheistoimintaan käytettävä alue. Golfrata on varsinaiseen golfin pelaamiseen tarkoitettu golfkentän alue. Radalla on yhdeksän tai 18 reikää. Reiäksi kutsutaan niin tällaista kentän jaksoa kuin sen lopussa olevaa maahan kaivettua koloakin. Jokaisella reiällä on tiiauspaikka, väylä, puttausviheriö ja reikä. Avauslyönti suoritetaan tiiauspaikalta. Reikä on läpimitaltaan 10,8 senttimetriä ja vähintään 10 senttimetriä syvä. Reikään on usein pystytetty lippu kertomaan sen sijainti. Reikää ympäröivä viheriö eli griini on erittäin lyhyeksi leikattua ruohoa. Väylä on lyhyeksi leikattu alue tiiltä viheriölle, ja pelaajat pyrkivät pitämään lyöntinsä väylällä. Väylällä ei ole puita, ja ruoho on siinä lyhyempää kuin puolikarheikossa ja karheikossa väylän ympärillä. Reiällä voi lisäksi olla hiekkaesteitä ja luonnonesteitä kuten puita, lampia ja puroja. Jos pallo jää vesiesteeseen, pelaaja saa yhden lyönnin rangaistuksen. Kun pallo on saatu reikään, pelaaja siirtyy seuraavalle tiiauspaikalle.
Golfkentällä on usein myös driving range ja harjoitteluviheriö harjoittelua ja lämmittelyä varten. Golfautoja varten voi olla erityisiä polkuja.
Kenttä > Par-luku

Jokaisella reiällä on sen pituuden mukaan laskettu par-luku, joka on se lyöntimäärä, jolla reiästä tulisi kohtuudella selvitä. Par 3 -reikä on enintään 220 metriä, par 4 on 220–430 metriä ja par 5 yli 430 metriä. Jokaiseen par-lukuun on laskettu mukaan oletus siitä, että pelaaja puttaa viheriöllä kahdesti.
Reiän par-luvun mukaan määräytyvät reikäkohtaisten tulosten nimet:
par on sama lyöntimäärä kuin reiän par-luku
birdie on yksi lyönti alle parin
eagle on kaksi alle parin
albatrossi on kolme alle parin, hyvin harvinainen tulos
condor (myös kondori, triplaeagle tai tupla-albatrossi) on neljä alle parin, saavutettu tiettävästi vain kuusi kertaa golfin historiassa
bogey on yksi yli parin
tuplabogey on kaksi yli parin
Pelaajalla on henkilökohtainen tasoitus, joka on keskiarvo siitä, miten monella lyönnillä hänen tuloksensa ylittävät reikien par-luvut.