stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alikulku

Alikulku jalankulkijoille.
Alikulku on tunnelimainen tien tai kadun osuus, joka alittaa toisen väylän. Myös rautatien alittavaa tunnelia voidaan kutsua alikuluksi, alikulkutunneliksi tai -käytäväksi. Alikulkuja rakennetaan esimerkiksi jalankulkijoille tai pyöräilijöille liikenneturvallisuuden parantamiseksi. Myös hiihtolatuja varten rakennetaan alikulkuja.
Alikulku toteutetaan risteyssillan avulla huomioiden vaadittava alikulkukorkeus. Jalankulku- ja pyöräilyväylien mitoittava alikulkukorkeus on yleensä väylällä käytettävän kunnossapitokaluston vaatima tila. Jos taas alikulun alittava liikenne on monikaistainen katu, valtatie tai moottoritie, alikulkukorkeus on oltava suurempi.
Alikulut ovat usein luonteeltaan ympäristöönsä verrattuna matalalla sijaitsevia väyliä eli pintavedet valuvat alikulkuun ja alikulun yhteyteen rakennetaan aina joko painovoimainen tai pumppaamollinen kuivatusjärjestelmä varmistamaan hulevesien poistuminen väylältä normaalioloissa. Kustannussyistä hyväksytään alikulun tulviminen poikkeuksellisten kovien sateiden aikana. Alikulkuja rakennettaessa saatetaan joutua muuttamaan vesiverkostojen kulkua. Tämän huomioiminen on osa alikulkurakentamisen suunnittelua.
Alikulut parantavat risteämisen turvallisuutta, mutta voivat lisätä huonosti suunniteltuina alikulun käyttäjien riskejä. Alikulun valaisun tarve selvitetään, sillä erityisesti pitkät valaisemattomat alikulut ovat hämäriä jopa keskellä päivää ja kirkkaasta päivänvalosta alikulkuun siirryttäessä voi näkyvyys olla heikko. Toinen riskitekijä ovat alikulun sillan rakenteet, jotka muodostavat näkemäesteen sivuille eikä esimerkiksi alikulkua kohti ylittävän väylän tasolta laskeutuva pyöräilijä näe alikulusta tulijaa ajoissa. Alikulkujen valaistuksessa käytetään nykyisin joskus led-valoja.
Alikulkuja rakennetaan paitsi ihmisten myös villieläinten käyttöön. Villieläimille tarkoitetut alikulut sijoitetaan selvästi erilleen ihmisten käyttämistä väylistä, jotta eläimet eivät hyljeksi alikulkua. Alikululle voi syntyä tarve esimerkiksi leveän väylän halkaistessa jonkin lajin asuinalueen kahtia. Erityisesti isojen eläinten ohjaaminen eri tasossa leveiden väylien toiselle puolelle parantaa sekä eläinten elinolosuhteita että liikenneturvallisuutta.
Galleria

Yhdistetty jalankulun ja pyöräliikenteen alikulkutunneli Kouvolassa.
Alikulkukyltti Ukrainassa.
Alikulku Ašgabatissa.
Jalankulkijoiden ja pyöräilijöiden alikulku Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Hongkongissa oleva alikulku, joka johtaa maanalaiseen MTR-asemaan ja kauppakeskukseen.
Alikulku Pietarissa.
Sammakoille rakennettu alikulku.
Maanalainen metrolinjoja yhdistävä alikulku Chicagossa. Valo on keinotekoista.
Oulun Vanhatullin ja Karjasillan välinen alikulku, joka avattiin joulukuussa 2008.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alikulku Wikimedia Commonsissa
Creades

Creades AB on vuonna 2011 perustettu ruotsalainen sijoitusyhtiö. Sen osakkeilla käydään kauppaa Tukholman pörssissä.
Creades sai alkunsa irtautumalla Investment AB Öresundista. Sijoitusyhtiö on keskittynyt pieniin ja keskisuuriin yhtiöihin lukuisilla toimialoilla. Creadesin päämaja sijaitsee Tukholmassa. Yhtiön toimitusjohtaja on John Hedberg. Sen pääomistaja ja hallituksen puheenjohtaja on Sven Hagströmer.
Kvasisäännöllinen monitahokas

Kvasisäännöllinen monitahokas on semiregulaarinen monitahokas, jolla on sivutahkoina kahdenlaisia säännöllisiä monikulmioita, jotka vuorottelevat monitahokkaan jokaisen kärjen ympärillä. Ne ovat särmätransitiivisia, eli ne voidaan kuvata yhtenevyyskuvauksella itselleen siten, että mikä tahansa niiden särmistä voi kuvautua mille tahansa toiselle, ja tässä suhteessa ne muistuttavat säännöllisiä monitahokkaita enemmän kuin semiregulaariset monitahokkaat, jotka ovat vain kärkitransitiivisia.
Kvasisäännöllisten monitahokkaiden duaalikappaleita sanotaan myös joskus kvasisäännöllisiksi. Ne kuitenkaan eivät ole kärkitransitiivisia, mutta kylläkin tahkotransitiivisia, ja niissä vuorottelee kaksi erilaista säännöllistä kärkikuviota.
On olemassa vain kaksi kuperaa kvasisäännöllistä monitahokasta, kuboktaedri ja ikosidodekaedri. Nämä Keplerin antamat nimet perustuvat siihen, että edellinen voidaan konstruoida kuutiosta ja sen duaalikappaleesta, oktaedrista, joilla on yhteinen keskipiste jälkimmäinen vastaavasti ikosaedrista ja sen duaalikappaleesta, dodekaedrista. Näissä konstruktioissa kvasisäännöllisen monitahokkaan muodostaa kahden sellaisen säännöllisen monitahokkaan leikkaus eli molempien sisään jäävä avaruuden alue, joilla on yhteinen keskipiste.
Nämä muodot, jotka edustavat säännöllisen kuvion ja sen duaalin muodostamaa paria, voidaan esittää Schläflin symboleilla  {\begin{Bmatrix}p\\q\end{Bmatrix}} tai r{p,q}, jotka osoittavat, että niihin sisältyvät sekä säännöllisen monitahokkaan {p,q} että sen duaalikappaleen {q,p} sivut. Tämän symbolin kuvaamalla kvasisäännöllisellä monitahokkaalla on kärkikonfiguraatio p.q.p.q (tai (p.q)2).
Yleisemmin uniformisella kvasi­säännöllisellä kuviolla voi olla kärki­konfiguraatio (p.q)r, joka esittää r (2 tai useampaa) tapausta tahkoista kärjen ympärillä.
Myös tason tessellaatiot eli laatoitukset voivat olla kvasi­säännöllisiä, erityisesti triheksagonaalinen laatoitus, jonka kärki­konfiguraatio on (3.6)2. Hyper­bolisella tasolla on muitakin kvasi­säännöllisiä laatoituksia kuten triheptagonaalinen laatoitus, (3.7)2, sekä yleisemmin (p.q)2, missä 1/p+1/q<1/2.
Sellaiset säännölliset monitahokkaat ja laatoitukset, joissa jokaisen kärjen ympärillä on parillinen määrä tahkoja, voidaan myös käsittää kvasi­säännöllisiksi jakamalla sellaisetkin sivutahkot, joilla on sama määrä sivuja, kahteen ryhmään, joita käsitellään eri tavalla. Ne voivat esimerkiksi olla eri värisiä. Säännöllinen kuvio, jonka Schläflin symboli on {p,q}, voidaan käsittää kvasi­säännölliseksi kärki­konfiguraatiolla  (p.p)q/2, jos q on parillinen.
Täten oktaedri voidaan käsittää kvasi­säännölliseksi tetra­tetra­edriksi, jossa on osia kahden tetraedrin kolmiomaisista sivu­tahkoista,  (3a.3b)2, värittämällä ne kahdella eri värillä. Samaan tapaan neliölaatoitusta (4a.4b)2, voidaan pitää kvasisäännöllisenä, jos sen ruudut on väritetty kahdella värillä shakkilaudan tavoin. Myös kolmio­laatoituksessa laatat voidaan vastaavalla tavalla värittää kahdella eri värillä, (3a.3b)3.
Wythoffin konstruktio

Coxeter määritteli kvasisäännöllisen monitahokkaan sellaiseksi, jonka Wythoffin symboli on muotoa p | q r, ja se on säännöllinen, jos q=2 tai q=r.
Coxeterin–Dynkinin diagrammi on toinen symbolinen esitystapa, joka osoittaa kvasisäännöllisen relaation kahden duaalisen säännöllisen kappaleen välillä:
| Schläflin symboli | Schläflin symboli | Coxeterin diagrammi | Wythoffin symboli |
| --- | --- | --- | --- |
|  {\begin{Bmatrix}p,q\end{Bmatrix}} | {p,q} |  | q | 2 p |
|  {\begin{Bmatrix}q,p\end{Bmatrix}} | {q,p} |  | p | 2 q |
|  {\begin{Bmatrix}p\\q\end{Bmatrix}} | r{p,q} |  tai  | 2 | p q |
Kuperat kvasisäännölliset monitahokkaat

Varsinaisia kuperia kvasisäännöllisiä monitahokkaita on kaksi: kuboktaedri ja ikosidodekaedri. Molemmat kuuluvat myös Arkhimedeen kappaleisiin. Lisäksi oktaedria, joka on samalla säännöllinen monitahokas, voidaan pitää myös  kvasisäännöllisenä, jos sen sivut väritetään vuorotellen eri väreillä. Tässä muodossa siitä käytetään toisinaan nimitystä tetratetraedri.
Kuperien kvasisäännöllisten monitahokkaiden Schläflin symbolit, kärkikonfiguraatiot, Coxeterin diagrammit ja Wythoffin symbolit (oktaedri mukaan luettuna) ovat seuraavat:
| monitahokas | Schläflin symboli | Schläflin symboli | Kärkikonfiguraatio | Coxeterin diagrammi | Wythoffin symboli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kuboktaedri |  {\begin{Bmatrix}3\\4\end{Bmatrix}} | 2{3,4} | (3.4)2 |  | 2 | 3 4 |
| Ikosidodekaedri |  {\begin{Bmatrix}3\\5\end{Bmatrix}} | 2{3,5} | (3.5)2 |  | 2 | 3 5 |
| Oktaedri |  {\begin{Bmatrix}3\\3\end{Bmatrix}} | 2{3,3} | (3.3)2 |  | 2 | 3 3 |
Sekä kuboktaedri että ikosidodekaedri ovat samalla kahden keskenään duaalisen säännöllisen monitahokkaan yhteisiä ydinosia. Niiden nimet viittaavat niihin monitahokaspareihin, joista ne voidaan täten muodostaa: sana kuboktaedri on muodostettu lisäämällä sanaan oktaedri etuliite kub-, joka johtuu kuutiota tarkoittavasta sanasta cube, ja vastaavasti sana ikosidodekaedri on yhdistetty sanoista ikosaedri ja dodekaedri.  Vastaavalla tavalla oktaedri on kahden keskenään duaalisen tetraedrin yhteinen ydinosa (nimellä stella octangula tunnettu muodostelma), ja tällä tavoin muodostettuna sitä sanotaan joskus myös tetratetraedriksi.
| Säännöllinen | Säännöllinen duaali | Kvasisäännöllinen | Särmäkuvio |
| --- | --- | --- | --- |
|  Tetraedri {3,3}  3 | 2 3 |  Tetraedri {3,3}   3 | 2 3 |  Tetratetraedri r{3,3}  2 | 3 3 |  3.3.3.3 |
|  Kuutio {4,3}  3 | 2 4 |  Oktaedri {3,4}  4 | 2 3 |  Kuboktaedri r{3,4}  2 | 3 4 |  3.4.3.4 |
|  Dodekaedri {5,3}  3 | 2 5 |  Ikosaedri {3,5}  5 | 2 3 |  Ikosidodekaedri r{3,4}  2 | 3 5 |  3.5.3.5 |
Kumpikin kvasi­säännöllinen moni­tahokas voidaan konstruoida typistämällä jompikumpi sen muodostavista säännöllisestä moni­tahokkaasta leikkaamalla siitä jokaisesta kärjestä pois niin suuri pala, että alku­peräisen moni­tahokkaan jokainen sivu kutistuu yhdeksi pisteeksi.
Kuperat kvasisäännölliset monitahokkaat > Kvasisäännölliset laatoitukset

Tätä sarjaa edustaa triheksagonaalinen laatoitus, jonka kärkikuvio on (3.6)2. Se on 'kvasi­säännöllinen laatoitus, joka on yhdistelmä kolmio- ja kuusi­kulmio­laatoituksesta samaan tapaan kuin kvasi­säännölliset moni­tahokkaat ovat kahden säännöllisen monitahokkaan yhdistelmiä.
| Säännöllinen | Säännöllinen duaali | Kvasisäännöllinen | Kärkikuvio |
| --- | --- | --- | --- |
|  Heksagonaalinen laatoitus {6,3}  6 | 2 3 |  Kolmiolaatoitus {3,6}  3 | 2 6 |  Triheksagonaalinen laatoitus r{6,3}   2 | 3 6 |  (3.6)2 |
Shakkilautamalli on neliölaatoituksen kvasisäännöllinen väritys, jonka kärkikuvio on (4.4)2:
| Säännöllinen | Säännöllinen duaali | Kvasisäännöllinen | Kärkikuvio |
| --- | --- | --- | --- |
|  {4,4}  4 | 2 4 |  {4,4}   4 | 2 4 |  r{4,4}  2 | 4 4 |  (4.4)2 |
Kolmiolaatoitus voidaan myös käsittää kvasisäännölliseksi. Sen muodostavat kolme vuorottelevaa kolmioiden joukkoa jokaisen kärjen ympärillä,  (3.3)3:
Hyperbolisella tasolla sarja jatkuu edelleen. Siihen kuuluu muun muassa triheptagonaalinen laatoitus jonka kärkikuvio on (3.7)2. Se on kvasisäännöllinen laatoitus, jonka saadaan yhdistelmänä kertaluvun 7 kolmiolaatoituksesta ja heptagonaalisesta eli seitsenkulmioiden muodostamasta laatoituksesta:
| Säännöllinen | Säännöllinen duaali | Kvasisäännöllinen | Kärkikuvio |
| --- | --- | --- | --- |
|  Heptagonaalinen laatoitus {7,3}  7 | 2 3 |  Kolmiolaatoitus {3,7}  3 | 2 7 |  Triheptagonaalinen laatoitus r{3,7}  2 | 3 7 |  (3.7)2 |
Ei-kuperia esimerkkejä

Vuonna 1954 H.S.M. Coxeter luokitteli myös muutamat samantapaiset tähtimonitahokkaat kvasisäännöllisiksi.
Kaksi niistä voidaan muodostaa säännöllisten Kepler-Poinsotin kappaleiden duaalipareista samaan tapaan kuin edellä mainitut kuperat kvasisäännölliset kappaleet, nimittäin suuri ikosidodekaedri  {\begin{Bmatrix}3\\5/2\end{Bmatrix}} ja dodekadodekaedri  {\begin{Bmatrix}5\\5/2\end{Bmatrix}}:
| Säännöllinen | Säännöllinen duaali | Kvasisäännöllinen | Kärkikuvio |
| --- | --- | --- | --- |
|  Suuri tähtidodekaedri {5/2,3}  3 | 2 5/2 |  Suuri ikosaedri {3,5/2}  5/2 | 2 3 |  Suuri ikosidodekaedri r{3,5/2}  2 | 3 5/2 |  3.5/2.3.5/2 |
|  Pieni tähtidodekaedri {5/2,5}  5 | 2 5/2 |  Suuri dodekaedri {5,5/2}  5/2 | 2 5 |  Dodekadodekaedri r{5,5/2}  2 | 5 5/2 |  5.5/2.5.5/2 |
Näiden lisäksi on vielä yhdeksän hemipolyedriä, jotka saadaan leikkaamalla edellä mainituista kvasisäännöllisistä monitahokkaista paloja pois. Niissä on mukana ekvatoriaalisia tahkoja, jotka kulkevat alkuperäinen monitahokkaan keskipisteen kautta:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kvasisäännöllinen (typistetty) |  Tetratetraedri |  Kuboktaedri |  Ikosidodekaedri |  Suuri ikosidodekaedri |  Dodekadodekaedri |
| Kvasisäännöllinen (hemipolyedri) |  Tetrahemihekeaedri 3/2 3 | 2 |  Oktahemioktaedri 3/2 3 | 3 |  Pieni ikosihemidodekaedri 3/2 3 | 5 |  Suuri ikosihemidodekaedri 3/2 3 | 5/3 |  Pieni dodekahemikosaedri 5/3 5/2 | 3 |
| Kärkikuvio |  3.4.3/2.4 |  3.6.3/2.6 |   3.10.3/2.10 |  3.10/3.3/2.10/3 |  5/2.6.5/3.6 |
| Kvasisäännöllinen (hemipolyedrit) |   |  Kubohemioktaedri 4/3 4 | 3 |  Pieni dodekahemidodekaedri 5/4 5 | 5 |  Suuri dodekahemidodekaedri 5/3 5/2 | 5/3 |  Suuri dodekahemidodekaedri 5/4 5 | 3 |
| Kärkikuvio |   |  4.6.4/3.6 |  5.10.5/4.10 |  5/2.10/3.5/3.10/3 |  5.6.5/4.6 |
Sitä paitsi on kolme ditrigonaalista muotoa, jotka kaikki saadaan poistamalla palasia säännöllisestä dodekaedrista. Niiden kärkikuvioina esiintyy kolme muunelmaa kahdesta tahkotyypistä:
| Kuva | Monitahokkaan nimi Wythoffin symboli Coxeterin diagrammi | Kärkikuvio |
| --- | --- | --- |
|  | Ditrigonaalinen dodekadodekaedri 3 | 5/3 5  tai  |  (5.5/3)3 |
|  | Pieni trigonaalinen ikosaedri 3 | 5/2 3  tai  |  (3.5/2)3 |
|  | Suuri ditrigonaalinen ikosidodekaedri 3/2 | 3 5  tai  |  ((3.5)3)/2 |
Euklidisella tasolla hemipolyedrien sarjaa jatkavat seuraavat neljä tähtimäistä laatoitusta eli  tessellaatiota, joissa apeirogonit vastaavat edellä mainittuja ekvatoriaalisia monitahokkaita:
| Alkuperäinen suoritettu laatoitus | Särmä- kuvio | Kärki- konfiguraatio | Wythoff | Symmetria |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Neliö- laatoitus |  | 4.∞.4/3.∞ 4.∞.-4.∞ | 4/3 4 | ∞ | p4m |
|  Kolmio- laatoitus |  | (3.∞.3.∞.3.∞)/2 | 3/2 | 3 ∞ | p6m |
|  Triheksagonaalinen laatoitus |  | 6.∞.6/5.∞ 6.∞.-6.∞ | 6/5 6 | ∞ | p6m |
|  Triheksagonaalinen laatoitus |  | ∞.3.∞.3/2 ∞.3.∞.-3 | 3/2 3 | ∞ | p6m |
Kvasisäännölliset duaalit

Jotkut kirjoittajat ovat sitä mieltä, että kun kvasisäännöllisten kappaleiden duaalikappaleilla on sama symmetria, näitä duaalikappaleitakin pitäisi nimittää kvasisäännöllisiksi. Kaikki eivät tätä terminologiaa kuitenkaan käytä. Nämä duaalikappaleet ovat transitiivisia särmiensä ja tahkojensa, mutta eivät kärkiensä suhteen; ne ovat särmätransitiivisia Catalanin kappaleita. Niistä kuperia ovat seuraavat:
rombidodekaedri, jolla on kahdenlaisia kärkiä: kahdeksan kärkeä, joissa kolme neljäkkään muotoista tahkoa kohtaa toisensa, sekä kuusi kärkeä, joissa neljä tällaista tahkoa kohtaa toisensa.
rombinen triakontaedri, jolla on kahdenlaisia kärkiä: 20 kärkeä, joissa kolme neljäkkään muotoista tahkoa kohtaa toisensa, sekä 12 kärkeä joissa viisi tällaista tahkoa kohtaa toisensa.
Sitä paitsi oktaedrin duaalikappale, kuutio, jota yleensä pidetään säännöllisenä monitahokkaata, voidaan käsittää myös kvasisäännölliseksi värittämällä sen kärjet vuorotellen eri väreillä.
Näiden tahkokonfiguraatiot ovat muotoa V3.n.3.n, ja Coxeterin–Dynkinin diagrammi on .
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Kuutio V(3.3)2  | Rombidodekaedri V(3.4)2  | Rombinen triakontaedri V(3.5)2  | Rombinen laatoitus V(3.6)2  | V(3.7)2  | V(3.8)2  |
Näillä kvasisäännöllisillä duaaleilla on sivutahkoina vinoneliöitä eli neljäkkäitä.  Niiden sarjaa jatkaa rombinen laatoitus, V(3.6)2.
Liljendal

| Liljendal> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Loviisa |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  60°34′20″N, 026°03′10″E
Lääni:  Etelä-Suomen lääni
Maakunta:  Itä-Uudenmaan maakunta
Seutukunta:  Loviisan seutukunta
Kuntanumero:  424
Hallinnollinen keskus:  Liljendalin kirkonkylä
Perustettu:  1575 (erottamalla Pernajasta)
Liitetty:  2010
– liitoskunnat:  Loviisa, Ruotsinpyhtää Pernaja Liljendal
– syntynyt kunta:  Loviisa
Pinta-ala:  119,64 km²  (1.1.2009)
– maa:  113,67 km²
– sisävesi:  5,97 km²
Väkiluku:  1 472   (31.12.2009)
– väestötiheys:  12,95 as./km² (31.12.2009)
Ikäjakauma:  2008 
– 0–14-v.:  17,2 %
– 15–64-v.:  63,0 %
– yli 64-v.:  19,8 %
Liljendal on Suomen entinen kunta, joka sijaitsi Itä-Uudenmaan maakunnassa, Etelä-Suomen läänissä.
Liljendalin naapurikunnat olivat Lapinjärvi, Myrskylä ja Pernaja ennen kuntaliitosta vuoden 2010 alussa Loviisaan yhdessä Pernajan ja Ruotsinpyhtään kanssa.
Liljendalin halki kulkevat valtatie 6 ja Lahti–Loviisa-rata.
Loviisan–Vesijärven rautatie

Kunnan alueita halkova Lahti-Loviisa-rata oli alun perin Loviisan–Vesijärven rautatien kapearaiteinen rataosa, joka avattiin väliaikaiselle liikenteelle vuonna 1900 ja yleiselle liikenteelle vuonna 1904. Liljendalin kunnan alueella junat pysähtyivät Umpalan (ent. Michelspiltom)lähde? ja Eskelinkylän (ent. Eskilom)lähde? asemilla. Henkilöliikenteen lisäksi rautatie välitti runsaasti rahtia, joista suuri osa oli Vesijärveltä ja Päijänteeltä tullutta puutavaraa. Vähitellen kannattamattomaksi ajautunut rautatie myytiin valtionrautateille vuonna 1956 ja rata leveäraiteistettiin vuonna 1960.
Väestö

Kunnassa asui 1 472 ihmistä. Kunta oli kaksikielinen: enemmistö eli 77 prosenttia asukkaista puhui ruotsia ja 20 prosenttia suomea.
Maantiede

Liljendalin pinta-ala oli 119,64 km², josta 113,67 km² oli maata ja loput 5,97 km² sisävesialueita.
Merkittävin vesialue on Hopjärvi (ruots. Hopomträsk, alkuperäiseltä nimeltään Haapajärvi), joka pääosin sijaitsi Liljendalin kunnan alueella. Järvi kuuluu Koskenkylänjoen vesistöön. Pinta-alaltaan se on 624 hehtaaria ja valuma-alueen koko noin 3 200 hehtaaria. Järven keskisyvyys on 2,4 metriä ja suurin syvyys 6,5 metriä. Järvenlaskut ovat pienentäneet sen pinta-alaa alkuperäisestä koosta.
Maantiede > Sävträsk

Kirkonkylän maisemassa sen länsipuolella on Sävträsk, joka on pitkälti umpeenrehevöitynyt. Se on kuitenkin vesilintujen pesimäpaikka, ja laitamilla on rakennettuja lintuhavaintopaikkoja.
Kirkonkylän eteläosa on osa Sävträskin kylää. Siellä on peruskoulu, kirjasto, lounasravintola ja Sävträsk FBK, Sävträskin VPK, joka on Porvoon kaupungin Itä-Uudenmaan pelastuslaitoksen sopimuspalokunta.
Etäisyyksiä Liljendalista

Helsinki 75 km
Kotka 55 km
Kouvola 60 km
Lahti 60 km
Loviisa 15 km
Porvoo 25 km
Loviisan kaupungin entisen Liljendalin kunnan kylät

Anteronkylä (Andersby), Embom, Eskelinkylä (Eskilom), Garpom, Hopom, Huomanninkylä t. Huomaninkylä (Hommansby), Kuckubacken, Kvarnbacken, Reimansbacken, Rumpila (Drombom), Sporrasbacken, Sävträsk, Söderby, Umpala (Mickelspiltom)selvennä
| Numero | Maarekisterikylä | Kylän osialähde? |
| --- | --- | --- |
| 434-416 | Andersby (suom. Anteronkylä) |  |
| 434-417 | Drombom (suom. Rumpila) |  |
| 434-419 | Eskilom (suom. Eskelinkylä) |  |
| 434-420 | Garpom |  |
| 434-422 | Hopom |  |
| 434-421 | Hommansby (suom. Huomanninkylä t. Huomaninkylä) |  |
| 434-895 | Kuckubacken |  |
| 434-451 | Kuskosk (suom. Kuuskoski) |  |
| 434-486 | Kvarnbacken |  |
| 434-420 | Reimansbacken |  |
| 434-424 | Söderby | Sporrasbacken |
| 434-483 | Suomenkylä |  |
| 434-423 | Mickelspiltom  (suom. Umpala) | Hommansbacken |
Loviisan kaupungin entisen Liljendalin kunnan kylät > Sävträsk

Sävträsk on kaupunginosana tai entisen Liljendalin kunnan kylänä Liljendalin kirkonkylän eteläinen jatke, jossa on edelleen mm. Länsi-Kymen Osuuspankin Liljendalin konttori, Sävträsk skola (suom. Sävträskin koulu) sekä Loviisan kaupunginkirjaston Liljendalin lähikirjasto.
Sävträskissä on myös sopimuspalokunta, Sävträsk FBK (suom. Sävträskin VPK.
Sävträskissä tien länsipuolella Porvoon kaupungin Itä-Uudenmaan pelastuslaitoksen Sävträskin vapaapalokunnan pohjoispuolella on lounasravintola Bagarstugan, joka on Carl Gustaf Armfelt vanhemman talo kartanon ajoilta. Hän asui taloa everstinä perheensä kanssa Suuren Pohjan sodan aikana 1713, minä vuonna hänet ylennettiin kenraalimajuriksi, mistä hän joutui luopumaan Ruotsin armeijan vetäytyessä Georg Lybeckerin komennossa.
Nähtävyyksiä

Liljendalin kirkko
Kulttuuri > Murre

Liljendalin alue on historiallisesti ruotsinkielistä ja nykyisin kaksikielistä aluetta. Suomen kielessä Liljendalin puhutun kielen perustana on kaakkoishämäläinen murre, joka kuuluu hämäläismurteisiin. Liljendalin murre kuuluu kaakkoishämäläiseen Iitin ryhmään. Liljendalin ruotsinkielinen murre luetaan uudenmaanruotsin ryhmän itä-uusimaalaisiin murteisiin.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Liljendalin pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla klimppisoppa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Liljendal Wikimedia Commonsissa
Liljendalin seurakunta (Arkistoitu – Internet Archive)
Itä-Uudenmaan tapahtumakalenteri (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Uudenmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Askola  Espoo  Hanko  Helsinki  Hyvinkää  Inkoo  Järvenpää  Karkkila  Kauniainen  Kerava  Kirkkonummi  Lapinjärvi  Lohja  Loviisa  Myrskylä  Mäntsälä  Nurmijärvi  Pornainen  Porvoo  Pukkila  Raasepori  Sipoo  Siuntio  Tuusula  Vantaa  Vihti 
Entiset kunnat:  Bromarv  Degerby  Haagan kauppala  Huopalahti  Hyvinkään maalaiskunta  Karjaa  Karjaan maalaiskunta  Karjalohja  Kulosaari  Liljendal  Lohjan kunta  Nummi  Nummi-Pusula  Oulunkylä  Pernaja  Pohja  Porvoon maalaiskunta  Pusula  Pyhäjärvi Ul  Ruotsinpyhtää  Sammatti  Snappertuna  Tammisaaren maalaiskunta  Tammisaari  Tenhola 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Kartta Loviisan seudun aluemuutoksista. Liljendaliin liitettiin alueita Pernajasta vuonna 1936, joista osa liitettiin takaisin Pernajaan vuonna 2000. Liljendal, Pernaja ja Ruotsinpyhtää yhdistyivät osaksi Loviisaa vuonna 2010.
Liljendalin kirjasto Sävträskissä.
Liljendalin, Lapinjärven ja Myrskylän taistelun muistokivi Suomen sodasta (1808–1809)
Oder–Neisse-linja

Liittoutuneiden miehitysvyöhykkeet Saksassa 1945–1949 ja Puolalle ja Neuvostoliitolle luovutetut alueet
Oder–Neisse-linja (puol. Granica na Odrze i Nysie Łużyckiej, saks. Oder-Neiße-Grenze) on toisen maailmansodan jälkeen vedetty Saksan ja Puolan raja. Rajalinja alkaa Tšekin rajalta ja kulkee pitkin Neisse-jokea, kunnes joki yhtyy pääjokeensa Oderiin. Itämeren läheisyydessä raja kuitenkin erkanee Oderista siten, että Szczecin kuuluu Puolaan, vaikka se sijaitsee Oderin länsipuolella. Raja kulkee edelleen Oderinhaffin poikki ja jakaa Usedomin saaren kahtia.
Ennen toista maailmansotaa Saksan ja Puolan raja oli kauttaaltaan kulkenut huomattavasti idempänä, mutta uuden rajan itäpuoliset alueet liitettiin tuolloin Puolaan lukuun ottamatta Itä-Preussin pohjoisosaa, joka liitettiin Kaliningradin alueena Neuvostoliittoon. Puolaan ja Neuvostoliittoon liitetyiltä alueilta karkotettiin saksalaisväestö.
Oder–Neisse-linja oli Saksan demokraattisen tasavallan ja Puolan rajana vuosina 1949–1990. Saksan liittotasavalta tunnusti rajan vuonna 1970 Puolan ja Neuvostoliiton kanssa tekemällään sopimuksella, vaikka se tunnusti Saksan demokraattisen tasavallan käytännössä vasta vuonna 1972 (ei koskaan virallisesti). Kun Saksat yhdistyivät vuonna 1990, Oder–Neisse-linjasta tuli yhdistyneen Saksan ja Puolan välinen raja.
Saksan ja Puolan historiallinen raja

Oder-Neisse-linja vastaa suurin piirtein Puolan keskiaikaista länsirajaa Piast-suvun hallitessa. Tähän sukuun kuuluneen Bolesław I Urhean aikana (992–1025) Puolan alueisiin liitettiin muun muassa Pommeri ja Sleesia, ja maan länsiraja kulki osittain Oderia pitkin. Keskiajan lopulla Puola kuitenkin menetti nämä läntiset alueensa Pyhälle saksalais-roomalaiselle keisarikunnalle ja siihen kuuluville ruhtinaskunnille, erityisesti Brandenburgin vaaliruhtinaskunnalle, ja nämä alueet saksalaistuivat asutukseltaankin. Paljon myöhemmin, 1700-luvun lopulla, Puola menetti itsenäisyytensä, kun Preussi, Itävalta ja Venäjä jakoivat sen alueet keskenään.