stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Punahelttamesikko
Ravinto

Meden lisäksi punahelttamesikko syö hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia sekä marjoja ja hedelmiä.
Reportaasi

| --- | --- |
:  
: Wikipediassa ei tällä hetkellä ole varsinaista artikkelia aiheesta Reportaasi. Katso reportaasi Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.  Voit aloittaa aihetta käsittelevän artikkelin Wikipediaan , mutta kirjoita enemmän kuin vain sanakirjamääritelmä.
Rautanen

Rautanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Elina Rautanen (1918–2008), Pelastakaa Lapset ry:n toiminnanjohtaja 1956–1985
Erkki Rautanen (1933–2016), kartanlukija ja autokauppias
Jaakko Frigård-Rautanen, Frikooli (1843–1913), pelimanni ja seppä
Jenni Rautanen (s. 1988), salibandyn pelaaja
Joni Rautanen (s. 1986), pikajuoksija
Juho Rautanen (s. 1997), jääkiekkoilija
Laura Rautanen (s. 1988), korkeushyppääjä
Liisa Rautanen (s. 1957), vammaisjärjestövaikuttaja ja järjestöneuvos
Martti Rautanen (1845–1926), lähetyssaarnaaja, virsirunoilija, kansatieteilijä ja teologian kunniatohtori
Mikael Rautanen (s. 1985), yritysjohtaja
Tuula Rautanen (s. 1942), pituushyppääjä ja pikajuoksija
Viljami Rautanen (1882–1960), amerikansuomalainen pappi ja kirjailija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Rautaoksalaatti

Rautaoksalaatti voi viitata ainakin seuraaviin yhdisteisiin:
Rauta(II)oksalaatti eli ferro-oksalaatti
Rauta(III)oksalaatti eli ferrioksalaatti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rautaoksalaatti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Rautasäde

| Rautasäde |
| --- | --- |
 Rautasäteen laserin osoittava laite
Aseen tyyppi:  lasertoiminen ilmatorjuntajärjestelmä
Alkuperämaa:   Israel
Palvelushistoria
Valmistushistoria
Suunnittelijat:  Rafael Advanced Defense Systems
Suunniteltu:  2010–2015
Tekniset tiedot
Rautasäde (hepr. ‏קֶרֶן בַּרְזֶל‎, keren barzel, engl. Iron Beam), virallisesti מגן אור, magen or eli Valon kilpi on israelilainen lasertoiminen ilmatorjuntajärjestelmä, jonka tarkoitus on torjua lyhyen kantaman raketteja, miehittämättömiä ilma-aluksia sekä tykistön ja kranaatinheitinten kranaatteja.
Rautasäde vastaa Rautakupolin kanssa lyhyen kantaman ilmatorjunnasta, pidemmillä kantamilla Israelin ilmatorjuntaa hoitaa Daavidin linko ja Arrow -järjestelmät.
Kehitys

Rautasäteen kehitys alkoi vuonna 2010, mutta tehokkaita lasereita on tutkittu kauan. Järjestelmää kehittää Rafael Advanced Defense Systems ja rahoittaa Israelin puolustusministeriö. Lockheed Martin on projektissa mukana Yhdysvalloista. Rautasäde on yhä (2024) jonkinlaisessa koevaiheessa. Sitä on testattu onnistuneesti useita kertoja erilaisia maaleja vastaan ja sen on tarkoitus tulla käyttöön joidenkin vuosien sisällä.
Toukokuussa 2023 Rafael julkaisi laivastokäyttöön tarkoitetun version, jonka 100 kW laser voi puolustaa sotalaivaa meritojuntaohjuksilta ja parvidronehyökkäyksiltä. Järjestelmä voidaan asentaa kiinteänä tornina laivaan tai lastata kontissa, kun tarvitsee.
Lokakuussa 2023, Gazan sodan sytyttyä ilmoitettiin, että Rautasäde-järjestelmiä sijoitetaan lähelle Gazan kaistaa. Niillä kokeillaan torjua Hamasin ampumia raketteja.
Rautasäde integroidaan todennäköisesti Rautakupoliin, joten torjuntatilanteessa voidaan valita, kumpaa käytetään. Rautasäde ei siis korvaa Rautakupolia, kuten joskus on epäilty. Rautasäteen arvioitiin tulevan operatiiviseen käyttövalmiuteen vuoden 2025 loppuun mennessä.
Tekniikka

Rautasäde käyttää kuitulaseria, jolla muodostetaan tehokas lasersäde. Tämä suunnataan kohti torjuttavaa uhkaa, jota seuraa tutka. Rautasäde voi torjua vain verrattaen kevyitä uhkia, eikä sillä pysty pudottamaan nopeasti lentäviä tai raskaita ilma-aluksia ja ohjuksia. Uskotaan, että laserin torjuntakantama on 10 kilometriä ja teho 100 kW. Yhteen kokonaiseen järjestelmään kuuluu tutka, tulenjohtoyksikkö ja kaksi laseryksikköä.
Käännös suomeksi
Rasvakehrääjä

| Rasvakehrääjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kehrääjälinnut Caprimulgiformes
Heimo::  Rasvakehrääjät Steatornithidae  Bonaparte, 1842
Suku::  Steatornis  Humboldt, 1814
Laji::  caripensis
Kaksiosainen nimi
 Steatornis caripensis  Humboldt, 1817 
Katso myös
   Rasvakehrääjä Wikispeciesissä   Rasvakehrääjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Steatornis caripensis
Rasvakehrääjä, aikaisemmalta nimeltään rasvalintu (Steatornis caripensis) on Etelä-Amerikan pohjoisosissa elävä lintulaji.
Tuntomerkit

Rasvakehrääjä on noin 46 senttiä pitkä, ja muistuttaa ulkonäöltään kehrääjän ja haukan välimuotoa. Sen täyteläisen ruskeassa höyhenpuvussa on mustia juovia ja valkeita täpliä. Rasvakehrääjällä on lyhyt ja vahva koukkunokka, jota ympäröivät jäykät, viiksentapaiset karvat. Siivet ja pyrstö ovat pitkät, ja jalat ovat lyhyet, varsin heikot. Linnun siivet ovat suipot ja pyrstö pyöristynyt. Naaras ja koiras ovat samanväriset.
Elintavat

Rasvakehrääjä on yöaktiivinen lintu, joka viettää päivänsä pimeissä luolissa. Vaikka sen näkö on hyvin kehittynyt, se ei riitä liikkumiseen luolissa, vaan lintu käyttää lepakoiden tapaan kaikuluotausta suunnistaakseen. Ravinnokseen se käyttää hedelmiä, etenkin öljypitoisia palmupähkinöitä, joiden luokse se lentää yöllä tullessaan ulos luolasta. Rasvakehrääjällä ei ole kupua, vaan se nielee hedelmät kokonaisina. Se on ainoa yöaktiivinen hedelmänsyöjälintu.
Elintavat > Lisääntyminen

Rasvakehrääjä pesii luolissa suurissa yhdyskunnissa. Pesä kiinnitetään seinämälle, ja se koostuu linnun oksentamasta hedelmämassasta, johon on sekoittunut siemeniä ja sen omaa ulostetta. Naaras munii pitkin väliajoin kahdesta neljään munaa, joita molemmat sukupuolet hautovat noin 33 vuorokautta. Poikaset pysyvät pesässä noin 120 vuorokautta. Niitä ruokitaan hedelmillä ja ne lihovat hyvin suuriksi painaen kaksi kertaa aikuisen linnun verran, mutta laihtuvat kun niiden höyhenet alkavat kasvaa.
Reaktiivinen niveltulehdus

Reaktiivinen niveltulehdus on sairastetun bakteeri-infektion laukaisema artriitti eli steriili niveltulehdus, jonka laukaisee  muualla kuin nivelessä oleva tulehdusprosessi. Yleensä se paranee muutamien kuukausien sisällä. On kuitenkin mahdollista, että sairaus pitkittyy tai uusiutuu. Jos potilaalle kehittyy niveltulehduksen lisäksi sidekalvon- ja virtsaputkentulehdus, puhutaan Reiterin taudista. Reaktiivinen niveltulehdus on yleisintä nuorilla aikuisilla. Vuosittain siihen sairastuu Suomessa tuhatkunta ihmistä.
Sairauden kuvasi Hans Conrad Julius Reiter.
Klamydia on yleinen reaktiivisen niveltulehduksen laukaiseva sairaus. Siihen voivat johtaa myös salmonella-, kampylo- ja yersiniabakteerien aiheuttamat suolistotulehdukset. Erityisesti yersinian kohdalla laukaiseva tulehdus voi olla varsin vähäoireinen.
Kroonisissa tapauksissa aiheuttajan on epäilty säilyvän imusolmukkeissa ja limakalvoilla (suolisto, vatsa).
Hoito

Päätavoitteena hoidossa on tunnistaa ja poistaa infektiosairauden lähde sopivalla antibiootilla, jos sairaus on vielä läsnä. Muuten hoito on oireenmukaista. Kipulääkkeitä ja erityisesti tulehduskipulääkkeitä, steroideja, immunosuppressantteja ja jopa  biologisia hoitoja, kuten TNF-salpaushoitoa, voidaan tarvita potilailla, joilla on vaikeita reaktiivisen niveltulehduksen oireita, jotka eivät anna hoitovastetta millään muulla hoidolla.
Kuuluisuuksia

On arveltu, että Italiassa syntynyt tutkimusmatkailija Kristoffer Kolumbus kärsi Reiterin niveltulehduksesta ja kuoli sydänkohtauksen aiheuttamaan tilaan.
Skotlantilainen jalkapalloilija Ian Murray kärsi Reiterin niveltulehdusta.
Aiheesta muualla

Reaktiivinen niveltulehdus - terveyskirjasto.
Rat Scabies

Rat Scabies (oik. Christopher Millar; s. 30. heinäkuuta 1955 Kingston upon Thames, Surrey, Englanti) on brittiläinen muusikko, joka tunnetaan parhaiten punkyhtye The Damnedin rumpalina.
Aluksi Scabies soitti rumpuja punkyhtyeissä Rot ja London SS, kunnes hän muodosti The Damnedin Brian Jamesin, David Vanianin ja Captain Sensiblen kanssa. Vuonna 1995 ristiriidat albumista Not of This Earth johtivat Scabiesin eroamiseen yhtyeestä, jonka kokoonpanossa olivat tuolloin Scabies, Vanian, kitaristit Dollimore ja Alan Lee Shaw sekä basisti Moose Harris. Tilanne johti siihen, että Vanian ja Captain Sensible, joka oli lähtenyt yhtyeestä jo vuonna 1985, aloittivat yhteistyönsä uudelleen ja kokosivat uuden The Damned -kokoonpanon ilman Scabiesia, joka on edelleen suljettu ulos yhtyeestä. Viimeksi Scabies on työskennellyt ja soittanut indie rock -yhtye Flibronissa.
1990-luvun alussa Scabies jatkoi Michael Monroen ja Sam Yaffan Demolition 23. -projektin muodossa jo 1980-luvun alkuvuosina alkanutta yhteistyötä vuonna 1985 hajoneen Hanoi Rocksin kanssa.
Tällä hetkellä Scabies asuu vaimonsa ja kolmen lapsensa kanssa Brentfordissa, Lontoon lähiössä. Toukokuussa 2005 julkaistiin musiikkitoimittaja Christopher Dawesin kirjoittama kirja Rat Scabies And The Holy Grail, joka on eräänlainen punk-parodiaversio Dan Brownin Da Vinci -koodista.
Raija Nieminen

Raija Sinikka Nieminen (14. helmikuuta 1937 Jämsänkoski - 28. kesäkuuta 2004 Pertunmaa) oli suomalainen kirjastonhoitaja ja kulttuurijohtaja, joka työskenteli muun muassa Kuurojen liiton kulttuurikeskuksen johtajana.
Nieminen kirjoitti ylioppilaaksi Jämsän yhteiskoulusta 1956, jonka jälkeen hän valmistui Helsingin yliopistosta kirjastonhoitajaksi 1960 ja humanististen tieteiden kandidaatiksi 1968. Kirjastonhoitajana muun muassa Kotkassa työskennellyt Nieminen kuuroutui kolmekymppisenä. Vuosina 1975-1979 Niemisen puoliso Jukka T. Nieminen oli YK:n asiantuntijatehtävissä St. Lucian saarella, jolloin hän teki vapaaehtoistyötä paikallisessa kuurojen koulussa. Vuonna 1985 Nieminen julkaisi kokemuksistaan kirjan Äänetön saari, joka käännettiin myös englanniksi. Suomeen palattuaan hän työskenteli vuodesta Kuurojen liitossa, aluksi yleisihteerinä ja kulttuurisihteerinä, ja vuodesta 1988 lähtien kulttuurikeskuksen johtajana. Nieminen toimi myös Kuurojen maailmanliiton kulttuuri- ja taidekomission puheenjohtajana 1988-1991. Hän jäi työkyvyttömyyseläkkeelle sydänleikkauksen jälkeen vuonna 1993 ja kuoli sairaskohtaukseen lomamatkallaan kesäkuussa 2004.
Kaija Niemisen isoisä oli kansanedustaja Valfrid Eskola.
Teokset

Äänetön saari.  Helsinki:  Tammi, 1985.  ISBN 951-30616-3-9.
Voyage to the island.  (Kääntäneet Raili Ojala ja Carolyn B. Norris)  Washington, D.C.:  Gallaudet University Press, 1990.  ISBN 093-03236-2-9.
Aiheesta muualla

Raija Nieminen Kuurojen museo.
Ramat Rahel

| Ramat Rahel |
| --- | --- |

 Ramat Rahel
 Koordinaatit: 31°44′24″N, 35°13′8″E 
Valtio:  Israel
Hallintoalue:  Jerusalem
Perustettu:  1926
Väkiluku (2019):  545
 
 ramatrachel.co.il 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ramat Rahel (hepr. ‏רמת רחל‎, Ramat Raḥel) on kibbutsi Israelissa Jerusalemin vanhankaupungin eteläpuolella. Kibbutsin ohella paikalla on rauniokumpu. Ramat Rahelin asukasluku oli vuoden 2019 lopussa 545.
Maantiede

Ramat Rahel sijaitsee Israelin Jerusalemin hallintoalueella suurin piirtein Jerusalemin vanhankaupungin ja Länsirannan puoleisen Betlehemin välissä. Paikka on kukkulalla, joka on valvonut historiallisesti kahden merkittävän kulkureitin yhtymäkohtaa. Jerusalemista on lähtenyt tie kohti etelää ja toinen tie yhdisti Jerusalemin länteen.
Historia

Nykyisen Ramat Rahelin paikalta on tehty arkeologisia löytöjä. Paikalla oleva rauniokumpu tunnetaan nimellä Khirbat Salih. Paikka on yhdistetty useisiin eri raamatullisiin paikannimiin. Sen on esitetty esimerkiksi olleen Netofa (esim. 2. Samuelin kirja 22.28) tai Kimham (Jeremian kirja 71.17). Mikään yksi teoria ei ole kuitenkaan täysin selvä. Paikka on arkeologisten löytöjen perusteella asutettu Juudan kuningaskunnan kaudella 700- tai 600-luvulla eaa. Paikalla oli asutusta, sekä 600-luvulta peräisin oleva suurehko palatsi. Roomalaiset rakennuttivat paikalle kylpylän ja 400–500-luvulla jaa paikalle rakennettiin kirkko ja luostari. Kirkko mainittiin historiallisissa lähteissä usein paikkana, jolla Jeesuksen äiti Maria levähti matkalla synnyttämään Betlehemiin. Pienempimuotoista rakennuttamista tapahtui myös Bysantin, umaijadien ja abbasidien kausilla. Sittemmin paikan asutus kuitenkin katosi.
Nykyinen Ramat Rahelin kibbutsi on perustettu vuonna 1926. Sen asukkaat olivat juutalaisiasiirtolaisia Itä-Euroopasta ja he kävivät rakennustöissä Jerusalemissa. Paikka itsessään oli liian pieni maataloudelle, joten sen talous riippui siirtotyöläisistä. Jerusalemin ohella heitä työskenteli esimerkiksi Kuolleenmeren potaskakaivoksilla. Nimen Ramat Rahel kibbutsi sai Raakelin haudan mukaan. Hauta sijaitsee kuitenkin varsinaisesti hieman etelään Betlehemin puolella. Vuoden 1929 levottomuuksien aikana mellakoineet arabit tuhosivat kibbutsin. Se jälleenrakennettiin vuonna 1930, mutta joutui taas hyökkäysten kohteeksi vuosien 1936–1939 arabikapinan aikana.
Israelin itsenäisyyssodan alkaessa vuonna 1948 Ramat Rahel oli tärkeä tukikohta juutalaisten hallitsemien Jerusalemin osien puolustamiseksi. Transjordanian arabilegioona yritti vallata sitä egyptiläisten tuella toukokuussa 1948. Seuranneessa Ramat Rahelin taistelussa paikka vaihtoi käsiä useaan otteeseen. Lopulta sodan päättyessä sitä hallitsi kuitenkin Israel ja se päätyi näin maan rajojen sisäpuolelle. Taisteluissa tuhoutunut Ramat Rahel rakennettiin jälleen uudelleen ja nyt siihen liitettiin myös maatalousaluetta. Paikkakunta oli taas eturintamassa vuoden 1967 kuuden päivän sodan alettua.
Väestö ja talous

Ramat Rahelin asukasluku oli vuoden 2019 lopussa 545. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 308.
Monet kibbutsin asukkaista saavat nykyisin elinkeinonsa matkailusta. Matkailijoita tulee esimerkiksi paikallisille arkeologisille kohteille. Ramat Rahelissa on hotelli, kokoustiloja ja urheilukeskuksia. Maatalouden saralla tuotetaan esimerkiksi sitrushedelmiä ja kanoja.
Paikallisen arkeologisen puiston maisemaa.
Valokuva vuodelta 1937.
René Favaloro

René Favaloro
René G. Favaloro (14. heinäkuuta 1923 – 29. heinäkuuta 2000 Buenos Aires) oli argentiinalainen kirurgi. Hänet tunnetaan sydämen ohitusleikkauksien pioneerina.
Favaloro oli kirvesmiehen ja ompelijan poika. Hän loi menestyksekkään lääketieteellisen uran Yhdysvalloissa. Vuonna 1967 hän teki Clevelandissa ohitusleikkauksen 51-vuotiaalle naiselle ottamalla potilaan jalasta laskimon ja ohittamalla sillä tukkeutuneen sepelvaltimon. Se oli maailman ensimmäinen lääketieteellisissä julkaisuissa raportoitu ohitusleikkaus; raportoimattomia leikkauksia oli aiemmin tehty kahdesti.
Favaloro palasi Argentiinaan vuonna 1971 ja perusti nimeään kantavan sydänklinikan. Hoitotyön ohessa hän koulutti satoja kirurgeja. Häntä pyydettiin useasti presidenttiehdokkaaksikin. Hän kuului vuonna 1983 perustettuun, Argentiinan sotilasdiktatuurin aikaisia katoamisia tutkivaan komiteaan.
Argentiinaan vuonna 1998 iskenyt lama romahdutti Favaloron klinikan talouden. Taloudelliset ongelmat masensivat hänet, ja heinäkuussa 2000 hän teki itsemurhan ampumalla itseään rintaan. Favaloron sihteeri löysi hänet kuolleena kylpyhuoneesta.
Aiheesta muualla

Clifford Krauss, Argentina Searches Its Soul Over a Suicide, New York Times 7.8.2000
RMB

| RMB> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1993–
Tyylilaji:  trance rave tekno
Kotipaikka:  Saksa
Jäsenet:  Rolf Maier-Bode   Farid Gharadjedaghi  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
RMB on Rolf Maier-Boden (s. 6. maaliskuuta 1974 Berliini) ja Farid Gharadjedaghin (s. 26. toukokuuta 1974 Teheran) muodostama saksalainen elektronista musiikkia soittava yhtye. Yhtyeen varhainen materiaali on enemmän tekno ja rave -henkistä, mutta kehittyi 90-luvun loppua kohden enemmän trancetyyliin ottaen vaikutteita myös monista muista tyylilajeista.
Historia

Rolf Maier-Bodella sekä Farid Gharadjedaghilla oli pieniä musiikkiprojekteja opiskeluidensa ohella 90-luvun alussa. Kaksikko lyöttäytyi lopulta yhteen vuonna 1993 pienellä Adam&Eve levymerkillä josta he siirtyivät pian Low Spirit Recordsille.
Vuonna 1994 julkaistiin single Redemption ja vuonna 1995 Passport To Heaven sekä Experience singlet. Singlet ja 1995 julkaistu albumi This World Is Yours menestyivät hyvin Saksassa.
Vuonna 1996 julkaistiin single Spring, jota myytiin Saksassa muutamassa kuukaudessa yli 250 000 kappaletta. Spring nousi myös Suomen viralliselle single-listalle. Vuonna 1997 ilmestynyt Break The Silence -single nousi puolestaan kahdeksaksi viikoksi Suomen virallisen single-listan top-20:een. Vuonna 1998 ilmestyi RMB:n kolmas albumi Widescreen, joka kävi myös Suomen albumi-listojen top20:ssä. Kolme vuotta myöhemmin ilmestyi RMB:n neljäs albumi Mission Horizon, josta tehtiin 2002 kahden levyn uusintatuotanto.
RMB otti musiikissaan ja musiikkivideoissaan vahvasti kantaa ympäristöongelmiin. Molemmat artistit osallistuivat myös erilaisiin ympäristönsuojeluhankkeisiin sekä ympäristöjärjestö Greenpeacen protesteihin. Molemmat osallistuivat mm. protesteihin Mururoa Atollilla, joka toimi Ranskan ydinkoealueena. RMB julkaisi myös kappaleen "Our Trip to Mururoa" joka oli omistettu Mururoan atollin prostestille.
Rolf Maier-Bode jatkaa tätä nykyä soolouralla ja häneltä on ilmestynyt albumi "Thirteen Stories" vuonna 2009.
Diskografia > Albumit

Trax (1993)
This World Is Yours (1995)
Widescreen (1998)
Mission Horizon (2001)
Mission Horizon 2.0 (2002)
A Tribute To RMB (2003)
Evolution -Online- (2009)
Diskografia > Singlet

Trax 1 (1993)
Trax 2 (1993)
Heaven & Hell EP (1993)
Love EP (1994)
Redemption (1994)
Redemption (Remixes) (1994)
Experience (1995)
Experience (Remixes) (1995)
Love Is An Ocean (1995)
Love Is An Ocean (Remixes) (1995)
Passport to Heaven (1995)
Passport to Heaven (Remixes) (1995)
Spring (1996)
Spring (Mixes) (1996)
Reality (1996)
Reality (Mixes) (1996)
Break the Silence/Everything (1997)
Shadows (1998)
Everything EP (1998)
To France (1998)
Deep Down Below (2000)
Horizon (2001)
Selected Works (2001)
Redemption 2.0 (2002)
Spring 2003 (2003)
Touch the Sky/Feel the Flame (2003)
Gangster/Killer (2004)
April/Beauty of Simplicity (2004)
Aiheesta muualla

RMB - Music Label "Various" (Arkistoitu – Internet Archive)
RMB Discogsin sivuilla
Danceartistinfo Discography
Thirteen Nights (Arkistoitu – Internet Archive)
RMB:n haastattelu Finlancen sivuilla
Rauli Tammelin

| Rauli Tammelin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. tammikuuta 1952 (ikä 72) Turku
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  74 kg
Pelinumero:  16
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1968–1986
Seurat:  TPS Kiekko-67
Rauli Tammelin (s. 7. tammikuuta 1952 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1969–1986 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Tammelin edusti koko pääsarjauransa ajan Turun Palloseuraa. Hän toimi joukkueen kapteenina kausilla 1985–1986 ja 1986–1987 ja on seuran oman junioritoiminnan kasvatti. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigassa yhteensä 555 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 124 + 155 = 279 ja jäähymääränsä 269 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 11 perättäisenä keväänä 74 ottelua, joissa tehopisteitä kertyi 11 + 18 = 29 ja jäähyminuutteja 56. Hän voitti TPS:n joukkueessa Suomen-mestaruuden vuonna 1976 ja saavutti lisäksi kolme SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia.
Tammelin pelasi Suomen maajoukkueessa viisi maaottelua, joissa hän teki yhteensä yhden maalin.
Rauli Tammelinin nimellä ja numerolla 16 varustettu pelipaita nostettiin HK Areenan katonrajaan 26. joulukuuta 2015 pelatussa TPS–Ilves-ottelun yhteydessä, eikä pelinumero ole enää kenenkään muun TPS-pelaajan käytettävissä. Numero 16 on järjestyksessään neljäs Turun Palloseuran jäädytetyistä pelinumeroista. Muut jäädytetyt pelinumerot ovat: 3 (Timo Nummelin, käyttöoikeus hänen pojallaan Petterillä), 8 (Juhani Wahlsten) ja 23 (Hannu Virta).
Jääkiekkouransa jälkeen Tammelin on harrastanut raviurheilua ja kasvattanut useita menestyneitä ravihevosia.
Ulvilan Pesä-Veikot

| Ulvilan Pesä-Veikot |
| --- | --- |

Koko nimi:  Ulvilan Pesä-Veikot
Perustettu:  1957
Entiset nimet:  Ulvilan Pesä-Veikot   1957–
Kaupunki:  Ulvila
Kenttä:  Ulvilan Automaatio Areena
Miesten sarjataso:  Suomensarja
Naisten sarjataso:  Maakuntasarja
Värit:                

Omistaja:  Ulvilan Pesä-Veikot ry
Miesten SM-mitalit
Kultaa:  1 (1970)
Hopeaa:  3 (1967, 1968, 1973)
Naisten SM-mitalit
Hopeaa:  1 (1980)
Pronssia:  1 (1979)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ulvilan Pesä-Veikot (UPV) on ulvilalainen pesäpalloseura, joka pelaa Suomensarjaa. Seura on perustettu vuonna 1957. Pesäpalloilulla oli tuolloin Ulvilassa jo vankat perinteet, jotka juonsivat juurensa jo 1900-luvun alun kyläpeleihin ja kuningaspalloon. Myös paikallinen suojeluskunta piti lajia ohjelmansa olennaisena osana. 1930-luvulle saavuttaessa myös järjestyneempi pesäpallotoiminta oli juurtunut tai ainakin juurtumassa paikkakunnalle. UPL:n eli Ulvilan Pallonlyöjien joukkue oli vireä ja voimistumassa. Pääkenttäkin on sijainnut jo vuodesta 1932 tutulla paikallaan nuorisoseurantalon vieressä. Seura on saavuttanut miehissä pääsarjatasolla yhden mestaruuden (1970) ja kolme hopeaa.
Kaudeksi 2010 Ulvila nousi Superpesikseen, mutta putosi saman kauden jälkeen takaisin Ykköspesikseen. Ykköspesistä Ulvilassa pelattiin vuoteen 2021 asti, jonka jälkeen joukkue putosi Suomensarjaan.
Tunnukset > Peliasu

Ulvila pelaa puna-kelta-valkoisessa peliasuissa, jossa peliliivi ja aluspaita on keltainen, housut punaiset. ja kypärä valkoinen.
Tunnukset > Logot

UPV:n alkuperäinen logo (1957)
UPV:n nykyinen logo
Organisaatio

Ulvilan Pesä-Veikkojen toiminnasta vastaa Ulvilan Pesä-Veikot ry.
Organisaatio > Johtokunta kaudella 2023

Puheenjohtaja:
Varapuheenjohtaja:
Sihteeri:
Jussi Elo
Tiia Karhu
Mari Timgren
Ulvilan Automaatio Areena

Ulvilan Pesä-Veikot pelaa kotiottelunsa Ulvilan Friitalan pesäpallostadionilla, jonka nykyinen nimi on yhteistoimintasopimuksen myötä Ulvilan Automaatio Areena. Kentän yleisöennätys on 7 013 katsojaa ja se syntyi 25. heinäkuuta 1973 ottelussa Kankaanpään Mailaa vastaan.
Junioritoiminta

| Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Joukkue | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Mitalit | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Vuodet | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Yhteensä | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
A-pojat: 
| A-pojat |  Pronssia | 1974 | 1 |  |
B-pojat: 
| B-pojat |  Kultaa | 1973 | 1 |  |
| B-pojat |  Hopeaa | 1979 | 1 |  |
B-tytöt: 
| B-tytöt |  Pronssia | 1977, 1992 | 2 |  |
C-pojat: 
| C-pojat |  Kultaa | 1971, 1978 | 2 |  |
| C-pojat |  Pronssia | 1969, 1972, 1977 | 3 |  |
C-tytöt: 
| C-tytöt |  Kultaa | 2002 | 1 |  |
| C-tytöt |  Hopeaa | 1974, 1977, 1991 | 3 |  |
| C-tytöt |  Pronssia | 1990, 1997 | 2 |  |
D-pojat: 
| D-pojat |  Pronssia | 1976, 1977, 2005 | 3 |  |
D-tytöt: 
| D-tytöt |  Kultaa | 1975, 2000 | 2 |  |
| D-tytöt |  Hopeaa | 2002 | 1 |  |
| D-tytöt |  Pronssia | 1974, 1989 | 2 |  |
E-pojat: 
| E-pojat |  Pronssia | 1974, 1975 | 2 |  |
E-tytöt: 
| E-tytöt |  Kultaa | 2022 | 1 |  |
| E-tytöt |  Pronssia | 1991 | 1 |  |
F-pojat: 
| F-pojat |  Kultaa | 1987 | 1 |  |
| F-pojat |  Hopeaa | 1972, 1996 | 2 |  |
| F-pojat |  Pronssia | 1988 | 1 |  |
| Yhteensä: | Yhteensä: | Yhteensä: | 32 |  |
Palkinnot ja huomionosoitukset > Palkitut

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Lyöjäkuningas: Petri Raittila (2001)  |  Etenijäkuningatar: Merja Virtanen (1978)  Sirpa Katajisto (1979)  |  Vuoden jokeri: Petri Raittila (2001)  |