stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anthems
Aiheesta muualla

Anthems Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Anthems Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Kaarlo Meriluoto

Kaarlo Aukusti Meriluoto, sukunimi vuoteen 1905 Willman (24. joulukuuta 1885 Kymi – 1. kesäkuuta 1972 Pieksämäki) oli suomalainen filosofian maisteri ja rehtori.
Kaarlo Meriluodon vanhemmat olivat kauppias Matti Willman ja Serafiia Mettälä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1908 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1917 ja filosofian maisteriksi 1919. Meriluoto teki opintomatkoja Viroon 1913, 1936 ja 1939.
Meriluoto oli Karkkilan yhteiskoulun johtajana 1917–1918, Tyrvään yhteislyseon opettajana 1918–1919, Pieksämäen yhteiskoulun rehtorina 1919–1951 sekä Pieksämäen yhteislyseon vanhempana lehtorina ja rehtorina 1951–1952.
Meriluoto oli Pieksämäen seurakunnan kirkkohallintokunnan jäsenenä vuodesta 1938 ja Pieksämäen kauppalanvaltuuston jäsenenä 1931–1933. Hän oli Suomen Punaisen ristin Mikkelin läänin piirihallituksen jäsenenä 1944–1950.
Kaarlo Meriluoto oli naimisissa vuodesta 1919 filosofian maisteri Hilja Kerppolan kanssa. Heidän tyttäriään olivat filosofian maisteri, psykologi Sirkka Meriluoto (1920–1976) ja kirjailija, runoilija, kääntäjä Aila Meriluoto (1924–2019). Kaarlo Meriluodon serkku oli kirjailija Elvira Willman-Eloranta.
Julkaisuja

Nimellä K. A. Meriluoto:
Neapelin kuningatar Maria Karolina. Porvoo 1915
Pieksämäen yhteiskoulun 25-vuotishistoriikki teoksessa Pieksämäen yhteiskoulu. Kertomus lukuvuodesta 1934-1935. Mikkeli 1935
Katsaus Pieksämäen seurakunnan vaiheisiin vuosina 1573-1955. Pieksämäen seurakunta, Pieksämäki 1956
Karhumäki (täsmennyssivu)

Karhumäki tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Karhumäki, kaupunki Venäjän Karjalassa
Karhumäen piiri, hallintoalue Venäjän Karjalassa
Militariamuseo Karhumäki, museo Parkanossa
Sukunimi

Aune Karhumäki (s. 1975), kirjailija ja psykoterapeutti
Juhani Karhumäki (s. 1949), matematiikan professori
Urho Karhumäki (1891–1947), kirjailija ja olympiavoittaja
Veljekset Karhumäki, Niilo Karhumäki (1902–1978) ja Valto Karhumäki, Suomen ilmailun uranuurtajia, Kar-Air-lentoyhtiön perustajia
Waldemar Karhumäki (1880–1945), vakuutustarkastaja ja lastenkirjailija, Urho Karhumäen veli.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Karhumäki”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Junior Soprano

Corrado "Junior" Soprano on kuvitteellinen henkilö HBO:n tuottamassa tv-sarjassa Sopranos. Hänellä on mutkikas suhde sarjan päähenkilö Tony Sopranoon, jonka setä hän on. Junior ei ole naimisissa.
Jousikvartetto nro 10 (Beethoven)

Jousikvartetto nro 10 Es-duuri op. 74 on Ludwig van Beethovenin jousikvartetto, joka julkaistiin vuonna 1809. Jousikvarteton lisänimi Harppu viittaa ensimmäisen osan näppäillen (pizzicato) soitettuihin jaksoihin, jotka muistuttavat harpun soittotyyliä. Lisänimi ei ole Beethovenin antama, vaan sen on antanut teoksen julkaisija. Kolmatta osaa (Presto) hallitsee nelisävelinen rytmi, joka muistuttaa Beethovenin viidennen sinfonian ensimmäisessä osassa käyttämää teemaa. Kolmas osa vaihtuu tauotta neljännen osan muunnelmasarjaan (Allegretto con Variazioni).
Osat

Poco adagio – Allegro
Adagio ma non troppo
Presto
Allegretto con Variazioni
Asterix Amerikassa

| Asterix Amerikassa> Asterix in Amerika |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Gerhard Hahn
Käsikirjoittaja:   Thomas Platt  Rhett Rooster 
Tarina:   Pierre Tchernia  Albert Uderzo 
Perustuu:  René Goscinnyn ja Albert Uderzon sarjakuva-albumiin Asterix ja suuri merimatka
Tuottaja:   Gerhard Hahn  Jürgen Wohlrabe 
Säveltäjä:  Harold Faltermeyer
Kuvaaja:  Thorsten Falke Barry Newton Wolfgang Scharff
Leikkaaja:  Jodie Steinvorth
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa  Ranska 
Tuotantoyhtiö:   Jugendfilm-Verleih GmbH  Extrafilm 
Levittäjä:  20th Century Studios Jugendfilm-Verleih
Ensi-ilta:  1994
Kesto:  85 min
Alkuperäiskieli:  saksa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Asterix Amerikassa (Asterix in Amerika) on Gerhard Hahnin ohjaama saksalais-ranskalainen piirroselokuva, joka perustuu löyhästi René Goscinnyn ja Albert Uderzon sarjakuvatarinaan Asterix ja suuri merimatka.
Ääninäyttelijät > Englanti

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Craig Charles  | … |  Asterix   |
|  Howard Lew Lewis  | … |  Obelix   |
|  Geoffrey Bayldon  | … |  Akvavitix   |
|  Henry McGee  | … |  Julius Caesar   |
|  John Rye  | … |  kertoja   |
Ääninäyttelijät > Suomenkielisessä versiossa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Petteri Summanen  | … |  Asterix   |
|  Mikko Kivinen  | … |  Obelix   |
|  Tom Pöysti  | … |  Akvavitix   |
|  Jarmo Mäkinen  | … |  Julius Caesar   |
|  Jussi Lampi  | … |  kertoja   |
|  Pauli Virta  | … |  sivuäänet   |
|  Pasi Ruohonen  | … |  Aladobix, sivuäänet   |
|  Elise Langenoja  | … |  sivuäänet   |
|  Minna Tasanto  | … |  sivuäänet   |
Aiheesta muualla

Asterix Amerikassa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kaisu-Leena Piela

Kaisu-Leena Piela, entinen Brunila (27. tammikuuta 1926 Helsinki – 9. heinäkuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen Yleisradion radiotoimittaja. Hän oli aluksi vakuutusyhtiö Louhen palveluksessa mutta siirtyi 1956 Yleisradioon radion teatteriosaston ajanvietetoimittajaksi.
"Saarenmaan valssin" nosti suomalaisten suosioon Pielan juontama Eevan aamusoitto -musiikkiohjelma, jossa hän soitti sitä Viron radiosta saadulta nauhalta. Tämä johti myös äänilevyn julkaisuun heinäkuussa 1957.
Julkaisuja

"Joogasta Jeesukseen" ; C-kasetti. Karas-Sana, Lohja 1981
Lapsuuteni kirkkotie : Yleisradion kirjoituskilpailun satoa ; toim. Kaisu-Leena Piela. Karas-Sana, Helsinki 1985
Koulutieni ;  toim. Kaisu-Leena Piela. Karas-Sana, Helsinki 1987
Sanan suvipäivät Imatralla 16.-18.6.89 : päiväjuhla su 18.6. klo 14.30 : puhujat Arto Härkönen, Kaisu-Leena Piela ja Risto Tapionlinna, C-kasetti. Karas-Sana, Lohja 1989
Elämäni Psalmi ; toimittanut Kaisu-Leena Piela. Karas-Sana, Helsinki 1990
Sydän veitsenterällä. Kirjapaja, Helsinki 1994
KV52

| KV52 |
| --- | --- |
 KV52 rakenne.
Sijainti
Korkeus merenpinnasta:  ? m
Mitat
Korkein kohta:  1,26 m
Kapein kohta:  0,81 m
Levein kohta:  1,37 m
Kokonaispituus:  4,5 m
Pinta-ala yhteensä:  5,25 m2
Tilavuus yhteensä:  4,3 m3
Muita tietoja
Omistaja:  eläin
Sisäänkäynnin tyyppi:  kuilu
Akseli:  suora
Koristelu:  ei koristelua
KV52 on hauta Kuninkaiden laaksossa Uuden valtakunnan 18. dynastian ajalta. Se on mahdollisesti tarkoitettu kuninkaan, ehkä Amenhotep II:n, lemmikeille. Se muodostaa yhdessä KV50:n ja KV51:n kanssa kolmen eläinhaudan ryhmän.
Edward Russell Ayrton löysi haudan vuonna 1906 ja suoritti siellä kaivauksia. Hauta on täynnä kiviromua eikä sinne pääse. Sieltä on löydetty muumioituneita eläimiä ja hautakalusteita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta KV52 Wikimedia Commonsissa
Kuninkaiden laakson haudat
KV1 · KV2 · KV3 · KV4 · KV5 · KV6 · KV7 · KV8 · KV9 · KV10 · KV11 · KV12 · KV13 · KV14 · KV15 · KV16 · KV17 · KV18 · KV19 · KV20 · KV21 · KV22 · KV23 · KV24 · KV25 · KV26 · KV27 · KV28 · KV29 · KV30 · KV31 · KV32 · KV33 · KV34 · KV35 · KV36 · KV37 · KV38 · KV39 · KV40 · KV41 · KV42 · KV43 · KV44 · KV45 · KV46 · KV47 · KV48 · KV49 · KV50 · KV51 · KV52 · KV53 · KV54 · KV55 · KV56 · KV57 · KV58 · KV59 · KV60 · KV61 · KV62 · KV63 · KV64 · KV65 · KVA · KVF
Kamandar Madžidov

Kamandar Bofali-ogly Madžidov (s. 17. lokakuuta 1961 Dmanisi, Gruusian SNT) on valkovenäläinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiavoittaja sekä maailman- ja euroopanmestari.
Uransa parhaimpina menestysvuosina 62 kilogramman painoluokassa kilpaillut Madžidov edusti Neuvostoliittoa. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan 1984 EM-paineissa Jönköpingissä hän voitti kultamitalin, mutta joutui jäämään pois samana vuonna pidetyistä Los Angelesin olympialaisista itäblokin boikotin takia. Olympialaisten tilalla käydyissä kommunistimaiden ystävyyden kisoissa hän voitti kultamitalin kukistettuaan tasaisessa ottelussa Bulgarian Živko Vangelovin, jota vastaan kävi myöhempinäkin vuosina tiukkoja kamppailuita. Seuraavana vuonna Madžidov voitti jälleen EM-kultaa, mutta jäi MM-kisoissa kuudenneksi. 1986 hän voitti MM-kultaa ja 1987 -hopeaa, ja 1988 Soulin olympialaisissa vihdoin myös olympiakultaa jättäen Vangelovin hopealle. 1989 MM-kilpailuista hän voitti niin ikään kultaa. Uransa kolmannen EM-kultamitalin hän voitti vuonna 1991 siirryttyään 68 kilogramman painoluokkaan.
Neuvostoliiton hajottua Madžidov edusti kotimaataan Valko-Venäjää ja saavutti vielä vuonna 1993 EM-hopeaa ja MM-pronssia. Madžidov osallistui vielä 1996 Atlantan olympialaisiin, missä  hän sijoittui kuudenneksi.
Neuvostoliiton mestaruuden 168 senttimetrin mittainen Madžidov voitti uransa aikana vain kerran, vuonna 1992, mutta tästä huolimatta valmentajat valitsivat usein hänet arvokisoihin. Madžidovin valmentajana toimi Viktor Rudenko.
Kamalinpantalepakko

| Kamalinpantalepakko> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Lepakot Chiroptera
Alalahko::  Pienlepakot Microchiroptera
Heimo::  Siipat Vespertilionidae
Suku::  Pharotis
Laji::  imogene
Kaksiosainen nimi
 Pharotis imogene  Thomas, 1914 
 Kamalinpantalepakon levinneisyys
Katso myös
   Kamalinpantalepakko Wikispeciesissä   Kamalinpantalepakko Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Kamalinpantalepakko (Pharotis imogene) on siippojen heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen lepakkolaji. Se elää Papua-Uusi-Guinean eteläosassa. Ensimmäinen vahvistettu havainto tehtiin Kamalissa ja toinen Abaun lähistöllä.
Lajin luultiin jo kuolleen sukupuuttoon, sillä havainnot tehtiin noin 120 vuoden välein – vuosina 1890 ja 2012.
KV53

| KV53 |
| --- | --- |

Sijainti
Korkeus merenpinnasta:  ? m
Mitat
Korkein kohta:  1,88 m
Kapein kohta:  1,11 m
Levein kohta:  5,17 m
Kokonaispituus:  8,44 m
Pinta-ala yhteensä:  36,56 m2
Tilavuus yhteensä:  65,47 m3
Muita tietoja
Omistaja:  ei tietoa
Sisäänkäynnin tyyppi:  kuilu
Akseli:  suora
Koristelu:  ei koristelua
Piirroksia haudan mittasuhteista.
KV53 on tunnistamattoman henkilön hauta Kuninkaiden laaksossa Uuden valtakunnan ajalta.
Haudan löysi Edward Russell Ayrton vuonna 1905 ja suoritti siellä kaivauksia. Hauta on täynnä kiviromua eikä sinne pääse. Haudasta on löydetty papyryksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta KV53 Wikimedia Commonsissa
Kuninkaiden laakson haudat
KV1 · KV2 · KV3 · KV4 · KV5 · KV6 · KV7 · KV8 · KV9 · KV10 · KV11 · KV12 · KV13 · KV14 · KV15 · KV16 · KV17 · KV18 · KV19 · KV20 · KV21 · KV22 · KV23 · KV24 · KV25 · KV26 · KV27 · KV28 · KV29 · KV30 · KV31 · KV32 · KV33 · KV34 · KV35 · KV36 · KV37 · KV38 · KV39 · KV40 · KV41 · KV42 · KV43 · KV44 · KV45 · KV46 · KV47 · KV48 · KV49 · KV50 · KV51 · KV52 · KV53 · KV54 · KV55 · KV56 · KV57 · KV58 · KV59 · KV60 · KV61 · KV62 · KV63 · KV64 · KV65 · KVA · KVF
Jäälintu (dialogi)

| Jäälintu eli Muodonmuutoksista> Ἀλκυὼν ἢ Περὶ Μεταμορφώσεων |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Pseudo-Lukianos
Kieli:  muinaiskreikka
Genre:  satiiri
Julkaistu:  100-luku
Suomennos
Suomentaja:  Ernst Lampén
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1924
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Jäälintu (Halkyon) eli Muodonmuutoksista (m.kreik. Ἀλκυὼν ἢ Περὶ Μεταμορφώσεων, Halkyōn ē Peri metamorfōseōn; lat. Halcyon seu de transformatione) on lyhyt dialogi, joka on pantu sekä Platonin että Lukianoksen nimiin, mutta se ei ole kummankaan heistä kirjoittama. Näin se kuuluu sekä Platonin että Lukianoksen epäperäisten teosten joukkoon, ja sen kirjoittajaan viitataan joskus nimellä Pseudo-Platon tai Pseudo-Lukianos.
Teoksen epäperäisyys oli tiedossa jo antiikin aikana. Favorinos vaikuttaa tunteneen teoksen 100-luvulla; hän pani sen jonkun Leon-nimisen henkilön nimiin. Nykyään teosta ei yleensä enää julkaista Platonin teosten joukossa, mutta joskus edelleen Lukianoksen teosten joukossa. Ernst Lampén on suomentanut teoksen (Otava 1924).
Sisältö

Dialogissa keskustelevat Sokrates ja Khairefon. Dialogin aiheena ovat ihmisten muodonmuutokset eläimiksi ja muiksi luontokappaleiksi, sekä tällaisten muodonmuutosten mahdollisuus. Tällaisia muodonmuutoksia esiintyy usein kreikkalaisen mytologian taruissa. Teos on saanut nimensä valittavalla äänellä laulavasta jäälinnusta (halkyon), joksi Aioloksen tytär Halkyone (tai Alkyone) oli tarussa muuttunut puolisonsa kuoltua. Sokrates kertoo tarun teoksen alussa Khairefonin ihmeteltyä linnun kaunista ääntä.
Tämän innoittamana Khairefon kysyy Sokrateelta, luuleeko tämä tällaisten muodonmuutosten olevan mahdollisia. Sokrates vastaa, ettei ihminen voi tietää sellaisista asioista varmuudella, sillä jumalat voivat yhtä lailla muuttaa talvisen myrskyn kuulaaksi talvisääksi (mitä kutsuttiin Kreikassa nimellä Halkyonia, ”jäälinnun päivät”); miksi ihmisen muuttaminen linnuksi olisi ainakaan vaikeampaa. Toisena esimerkkinä Sokrates mainitsee toukan, joka voi muuttua perhoseksi.
Kirjallisuutta

Lukianos: Jäälintu. Teoksessa Lampén, Ernst: Terve, Lukianos!.  (Sisältää osittaisia ja kokonaisia suomennoksia Lukianoksen teoksista)  Helsinki:  Otava, 1924.
Aiheesta muualla

Pseudo-Plato/Pseudo-Lucian: Halcyon seu de transformatione. (latinaksi)
Armijärvi (Hattula)

| Armijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hattula
Koordinaatit:  61°01′18″N, 24°20′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Vanajanselän alue‎ (35.23)
Laskuoja:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  35.237.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  88 m  
Pituus:  700 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  1,674 km 
Pinta-ala:  10,4 ha  
Tilavuus:  0,00041849 km³ 
Keskisyvyys:  4,61 m 
Suurin syvyys:  9,1 m 
Valuma-alue:  3,2 km²  
 fiArmijärvi 
Armijärvi  on Kanta-Hämeessä Hattulan Nihattulassa sijaitseva pieni järvi.
Maantietoa

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Vanajanselän alueella. Siihen sisältyy kolmannen jakovaiheen Leteenojan valuma-alue, jonka alueella järvi on. Järven vedenpinnan korkeus on 88,0 metriä meren pinnan yläpuolella, joka on 7 metriä ylempänä kuin viereinen Lehijärvi. Armijärvellä ei kuitenkaan ole laskuojaa tai tulo-ojia, joten veden vaihtuvuus on heikkoa. Järven itäpuolinen Parolannummi kuuluu pitkään harjujaksoon, jonka pohjavesialueelta kumpuaa vettä järven pohjan lähteistä. Järvi on 700 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 9,1 hehtaaria. Harjulla on muutamia kuivia suppia, joten Armijärvi on todennäköisesti myös suppa, johon pohjavesi on noussut muodostaen järven. Järvi on luodattu ja sen keskimääräinen syvyys 4,6 metriä ja tilavuus on 420 000 kuutiometriä (m³). Sen syvin kohta, joka on 9,1 metriä syvä, sijaitsee järven pohjoispäässä. Järven rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä. Järven itärannat ovat jyrkkiä, mikä johtuu sen sijainnista harjun reunalla. Matalia länsi- ja etelärantoja seuraa vanha kylätie (yhdystie 13899) ja tien varrella sijaitsee vanha kylän asutus. Myös harjulle on rakennettu tiiviisti, mutta moderni asumisalue seuraa harjun rinnettä pohjoisemmassa. Järven lounaispään ohittaa seututie 130.
Historiaa

Järven aikaisempi nimi oli keskiajan lopulla Armilampi. Kylä muodosti järven eteläpäähän ryhmäkylän, joka todennäköisesti poltettiin Isovihan aikana. Ryhmäkylä hajosi ja talot siirrettiin 1800-luvulla nykyisille paikoilleen järven länsipuolelle. Järven ympäristössä harjoitteli 1500-luvulta alkaen Ruotsin armeija ja Venäjän vallan aikana samaa Parolan nummen harjoittelupaikkaa käytti Venäjän armeija. Seudulla asusteli kesäisin jopa 30 000–40 000 sotilasta.
Vedenlaatu ja järven kunnostus

Järvi lämpötilakerrostuu kesäisin ja talvisin ja kerrostuneisuus säilyy pitkään. Järvi on ollut rehevöitynyt ja siinä on esiintynyt sisäistä kuormitusta niin, että kerrostuneisuuskaudella alusvedestä tuli lähes hapetonta ja päällysvedessä esiintyi sinileväkukintoja. Vedenlaatu oli erittäin heikko ja järvessä esiintyi rapu- ja kalakuolemia.
Vuonna 1981 perustettiin Armijärven suojeluyhdistys. Mekaaniset kalastus- ja kasvuston poistotalkoot ovat osaltaan parantaneet järven ravinnetilaa. Järvi on kemikalisoitu kolmesti. Vuoden 1985 talvella siihen levitettiin alumiinisulfaattia ja ferrosulfaattia. Kemikaalit saostavat veteen liuenneet fosforiyhdisteet järvenpohjaan. Saostus uusittiin talvella 1991 ja vielä vuonna 1993. Ensimmäinen ja toinen käsittely laski veden fosforipitoisuutta merkittävästi, mutta niiden pitoisuudet alkoivat vähitellen kasvaa. Kesäkuussa 1995 levitettiin alumiinikloridia alusveteen neljän metrin syvyyteen (PAX-14, 100 grammaa kuutiometrille). Silloin pienenivät sekä alusveden että päällysveden foforipitoisuudet. Viimeisin käsittely alumiinikloridilla tehtiin vuonna 2016, joka on auttanut pitämään ravinnetasot vakaana ainakin vuoteen 2021 asti. Järvi on nykyään hyvässä kunnossa. Järvestä on poistoputki viereiseen Lehijärveen .
Aiheesta muualla

Nihattulan ranta, Armijärvi (Arkistoitu – Internet Archive), uimarannan laatu
Ristolainen, Minna: Nihattula (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 18.2.2017
Häme-Wiki: Nihattula (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 18.2.2017
(35.2)
Järjestäjä (kirja)

| Järjestäjä |
| --- | --- |

Kirjailija:  Antti Holma
Kansitaiteilija:  Elina Warsta
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2014
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  383 s.
ISBN:  978-951-12-7976-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Järjestäjä on näyttelijä Antti Holman esikoisromaani, joka ilmestyi vuonna 2014 Otavan kustantamana. Teos oli ehdolla vuonna 2014 Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkinnon saajaksi. Järjestäjä sai kilpailussa erikoismaininnan Pajtim Statovcin Kissani Jugoslavia -teoksen voittaessa. Seuraavana vuonna kirja oli ehdolla Tulenkantaja-palkinnon saajaksi.
Kirjan päähenkilö Tarmo työskentelee kirjastossa kirjastonhoitajana, kunnes päättää irtisanoutua. Tarmo onnistuu saamaan uuden työn helsinkiläisen teatterin järjestäjänä, jolloin pääsee samalla lähemmäksi ihastustaan Danielia, joka työskentelee teatterissa näyttelijänä.
Aiheesta muualla

Teos Otavan sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Jürgen Creutzmann

Jürgen Creutzmann 2014
Jürgen Creutzmann (2010)
Jürgen Creutzmann (s. 4. lokakuuta 1945 Speyer) on saksalainen poliitikko (FDP) ja Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2009–2014.
Elämänvaiheita

Creutzmann valmistui Heidelbergin lyseosta vuonna 1966, jonka jälkeen hän opiskeli kauppa- ja hallintotieteitä Mannheimin yliopistossa. Vuosina 1971–1973 hän työskenteli tilintarkastajana. Tämän jälkeen hän siirtyi BASF SE:lle, missä hän oli johtava toimihenkilö (Director Subsidiaries Accounting Services). Creutzmann jätti tehtävänsä BASF:ssa vuonna 2006.
Creutzmann on naimisissa ja hänelle on kaksi lasta.
Poliittinen ura

Vuonna 1966 Jürgen Creutzmann liittyi Saksan liberaalipuolueen (FDP) jäseneksi. Hänet valittiin puolueen Rheinland-Pfalzin osavaltion taloudenhoitajaksi vuonna 1983, Rhein-Pfalzin piirivaltuuston jäseneksi vuonna 1989 ja Pfalzin aluevaltuuston jäseneksi vuonna 2004. 
Vuosina	1998–2009 Creutzmann oli Rheinland-Pfalzin osavaltioparlamentin jäsen ja vuosina 2001–2006 sen varapuhemies. Vuosina 2004–2009 hän kuului Euroopan parlamentin liberaalidemokraattiseen ryhmään
Junioreiden valtakunnallisten sarjojen karsinnat (salibandy)

Junioreiden valtakunnallisten sarjojen karsinnat ovat vuosittaiset, turnausmuotoisena järjestettävät karsinnat salibandyn A-C-junioreiden valtakunnallisiin sarjoihin. Karsinnat pelataan elo-syyskuussa noin kuukausi ennen sarjojen alkamista.
Järjestelmä

Valtakunnallisten sarjojen karsinnoissa ratkaistaan paikat kaikkiin junioreiden valtakunnallisiin sarjoihin, lukuun ottamatta A-poikien SM-sarjaa, jossa on periytyvät sarjapaikat.
Lohkot jaetaan neljästä arvontakorista valtakunnallisesti. Jokainen halukas joukkue voi hakea lohkon järjestämisvastuuta itselleen. Karsintalohkon järjestäjä arvotaan.
Arenas Club de Getxo

Arenas Club de Getxo on jalkapalloseura Getxon kaupungista Espanjan Baskimaalta. Seura perustettiin vuonna 1909, ja sen edustusjoukkue pelaa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä.
Historiaa

Seuran nimi tulee Las Arenasin kaupungiosasta, jossa se perustettiin. Las Arenasissa pelattiin jalkapalloa jo vuonna 1901, ja nykyinen seura perustettiin vuonna 1909. Seuran alkuperäinen nimi oli Arenas Football Club, mutta vuonna 1912 se lyheni muotoon Arenas Club ja nykyisekseen se muutettiin vuonna 1917. Kaupungin nimi on esiintynyt usein, etenkin Francon aikana, myös espanjankielisessä muodossa Guecho.
Huolimatta nykyisestä vaatimattomasta sarjatasostaan Arenas on yksi espanjalaisen jalkapalloilun pioneereista. Vuodesta 1913 lähtien joukkue otti osaa alueellisiin mestaruussarjoihin, joissa se saavutti menestystä. Tämän myötä joukkue pääsi mukaan Espanjan cupiin, jonka loppuotteluun se ylsi neljästi 1910- ja 1920-luvuilla. Vuosina 1917, 1925 ja 1927 tuloksena oli tappio, mutta vuoden 1919 loppuottelussa Arenas kukisti Barcelonan maalein 5–2.
Arenas oli kolmen muun baskiseuran Athletic Bilbaon, Real Sociedadin ja Real Uniónin ohella yksi Espanjan kansallisen pääsarjan Primera Divisiónin perustajista vuonna 1928. Se sijoittui parhaimmillaan kolmanneksi kaudella 1929–1930 ja säilytti sarjapaikkansa seitsemän kauden ajan, minkä jälkeen se putosi Segunda Divisióniin. Ensimmäisellä Segunda-kaudellaan 1935–1936 joukkue ylsi jatkosarjaan kamppailemaan sarjanoususta, jonka se kuitenkin menetti viimeisellä kierroksella kärsityn tappion myötä. Espanjan sisällissodan jälkeen Arenas ei enää noussut entiseen loistoonsa ja putosi Segundastakin kuuden kauden jälkeen Tercera Divisióniin. Tässä sarjassa se on pelannut siitä lähtien lukuun ottamatta muutamaa putoamista aluesarjoihin sekä kauden 1979–1980 kestänyttä vierailua Segundan ja Terceran väliin 1970-luvulla perustetussa Segunda División B:ssä.
Espanjan maajoukkueen tehdessä kansainvälisen ensiesiintymisensä Antwerpenin kesäolympialaisissa vuonna 1920 mukana oli kolme Arenas-taustaista pelaajaa: Pagaza, Sesúmaga ja Vallana. Maajoukkuetta myöhemmin valmentanut Javier Clemente aloitti valmennusuransa Arenasissa kaudella 1975–1976.
Saavutukset

Espanjan cup: 1919
Aiheesta muualla

Arenas Club de Getxon sivusto (espanjaksi)
Segunda División B 2019–2020
| --- | --- |
Lohko 1:   At. Baleares  Atlético B  Celta B  Coruxo  Getafe B  Ibiza  Internacional  Langreo  Las Palmas B  Las Rozas  Marino  Melilla  Oviedo B  Peña Deportiva  Pontevedra  Racing Ferrol  Rayo Majadahonda  Real Madrid B  SS Reyes  Sporting B 
Lohko 2:   Alavés B  Amorebieta  Arenas  Barakaldo  Bilbao Athletic  Burgos  Calahorra  Cultural Leonesa  Guijuelo  Haro  Izarra  Leioa  Osasuna B  Real Sociedad B  Real Unión  Salamanca CF  Tudelano  UD Logroñés  Unionistas  Valladolid B 
Lohko 3:   Andorra  Badalona  Barcelona B  Castellón  Cornellà  Ebro  Ejea  Espanyol B  Gimnàstic  Hércules  La Nucía  Levante B  Llagostera  Lleida Esportiu  Olot  Orihuela  Prat  Sabadell  Valencia Mestalla  Villarreal B 
Lohko 4:   Algeciras  Atlético Sanluqueño  Badajoz  Cádiz B  Cartagena  Córdoba  Don Benito  Linense  Marbella  Mérida  Murcia  Recreativo  Recreativo Granada  San Fernando  Sevilla B  Talavera  UCAM Murcia  Villarrobledo  Villanovense  Yeclano