stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Polyfosfatseeni
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Polyfosfatseeni Wikimedia Commonsissa
Heksakloorisyklotrifosfatseeni
Mustaruutiase

Mustaruutiase on mustaruudilla toimiva, suustaladattava pistooli tai kivääri joita käytettiin tuliaseiden alkuaikoina, ennen patruunan keksimistä. Mustaruutiaseissa mustaruuti ja kuula pujotetaan piipun etupuolelta piippuun, ja sytytetään piipun takaosan pienen reiän kautta, kytevän lunttunarun avulla, piikiven aiheuttamalla kipinällä tai erillisellä nallilla.
Mustaruutiaseilla järjestetään yhä ammuntakilpailuja.
Musiikkiteknologia

Musiikin teossa apuna käytettävää tekniikkaa äänitysstudiossa.
Musiikkiteknologia tai musiikkitekniikka käsittää musiikin teossa käytettävän tekniikan, kuten soittimet, niiden lisälaitteet sekä äänentallennusvälineet. Musiikkiteknologiaa voidaan käyttää hyväksi äänittämisessä, äänentoistossa, tallennuksessa, musiikin säveltämisessä, sovittamisessa, analysoimisessa sekä esittämisessä. Musiikkiteknologia on myös oppiaine sekä tutkimuksen kohde. Musiikkiteknologian tutkimukseen läheisesti liittyviä tieteenaloja ovat esimerkiksi akustiikka, musiikkipsykologia sekä musiikkiliiketoiminta.
Musiikkiteknologian koulutusohjelmien opinnoissa keskitytään mm. seuraaviin teemoihin:
äänitys, äänituotanto ja äänitystekniikka
elektroniikka
digitaalinen signaalinmuokkaus
akustiikka
äänisynteesi
MIDI-tekniikka
ohjelmointi
studiotyöskentely
live-äänitys ja -äänentoisto
elokuvamusiikki, elektroninen ja elektroakustinen musiikki, nykymusiikki
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
eMute portaali. Musiikin teknologian sivusto.
Prosessimetallurgia

Prosessimetallurgia on metallurgian osa-alue, joka tutkii metallituotteiden valmistusprosesseja. Metallien valmistusprosesseihin kuuluvat pyrometallurgia ja kuumissa lämpötiloissa käytetyt menetelmät. Prosessimetallurgiassa tutkitaan metallurgiaa primääri- ja sekundääritasolla. Tutkimukseen kuuluvat myös pelkistimien, metallien kestävyyden ja kierrätysmahdollisuuksien tutkimukset. Prosessimetallurgian avulla kehitetään myös metallien käsittelymenetelmiä ja metallintyöstöön liittyvää mittausta.
Mnoga (Velikaja)

| Mnoga Многа |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Pihkova ja Ostrov
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Velikajan valuma-alue
Pinta-ala:  665 km² 
Yhtyy:  Velikaja (26 km suistosta)
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  suomaa
 :  57.505278°N, 28.497778°E
Laskupaikka:  Velikaja, Tšerjoha
 :  57.751111°N, 28.351389°E
Sivu-uomat:  Dubina, Zareznitsa ja Lobjanka
Taajamat:  Tšerjoha
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  56,9 m mpy. 
Laskukorkeus:  30,8 m mpy. 
Korkeusero:  26,1 m
Pituus:  58 km  
Kaltevuus:  0,45 m/km
Muuta
Mnoga (ven. Многа) on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava joki, joka on Velikajan sivujoki.
Joen venäläinen nimi on suora käännös baltinkielisestä daug-sanasta (”lukuisa, runsas”), joka on alkuosa balttien käyttämästä Väinäjoen nimestä Daugava (daug + ava eli ”runsas + vesi”).
Joen kulku

Joen alkumetrit sijaitsevat suoalueella, joka muodostuu hylätyistä peltomaista ja raivaamatta jääneistä soista tai kosteikoista. Joki virtaa pohjoista kohti pysytellen alle 12 kilometrin päässä sen kanssa rinnakkain virtaavasta Velikajasta. Siihen yhtyy yläjuoksulla, ennen joen puoliväliä, sivuojat Bereznitsa ja Navereka, ja heti puolivälin jälkeen Lobjanka ja Zareznitsa. Suurin sivujoki on Dubina, joka yhtyy pääuomaan sen itäpuolelta ja aivan sen alajuoksulla. Mnogan ja Dubinan ympäristöt muuttuvat täällä peltomaaksi ja aivan joensuussa ilmaantuu Mnogan varrelle taajama-asutusta. Joki yhtyy Velikajaan sekä Tšerjohan joensuun että Tšerjohan taajaman eteläpuolella.
Valuma-alue ja sivujoet

Mnoga sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Velikajan valuma-alueella. Velikaja laskee Peipsijärveen ja tästä laskee Narvanjoki Itämeren Suomenlahteen. Mnogan valuma-alueen länsipuolella sijaitsee Velikajan pääuoman lähialue, eteläpuolelle Velikajan eteläisimmän Štšepetsin valuma-alue ja itäpuolella Tšerjoha valuma-alue.
Mnogan valuma-alue sijaitsee Pihkovan alueella. Se saa alkunsa Ostrovin piiristä ja virtaa pohjoiseen Pihkovan piiriin, missä se yhtyy Velikajaan. Joen valuma-alueella on sekä metsämaata että peltomaata. Joen valuma-alueen pinta-ala on 665 neliökilometriä. Mnogan suurimpia sivujokia tai -ojia on esitelty alla taulukossa.
| yhtyy Mnogaan  (km suusta) | nimi | nimi (ven>  ) | pituus (km) | valuma-alue (km²) | lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 | Dubina | Дубина | 41 | 176 | 1 |
| 20 | Zareznitsa | Зарезница | 18 | 58 | 1 |
| 25 | Lobjanka | Лобянка | 21 |  | 1 |
| 43 | Navereka | Наверека | 11 |  | 1 |
| 46 | Bereznitsa | Березница | 13 |  | 1 |

Lähteet: 1 =
Joen valuma-alueella ei ole suuria järviä.
Hallintoalue

Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (ven. Балтийский бассейновый округ). Joen vesistörekisterin numero on 01030000212102000029065 . Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan- ja Leningradin alueeseen.
Huomautuksia

1 2 3 4 5 6 7  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Многа (приток Великой), jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
↑  Väinäjoen venäjänkielisessä artikkelissa annettu etymologinen selitys.
Käännös suomeksi
Pieni-Montonen

| Pieni-Montonen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°44′40″N, 26°56′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskujoki:  joki Puulaan 
Järvinumero:  14.923.1.119
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99,4 m  
Pituus:  1,4 km  
Leveys:  700 m  
Rantaviiva:  5,355 km  
Pinta-ala:  27,678 ha  
Saaria:  1 
 fiPieni-Montonen 
Pieni-Montonen  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Kekkolan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,4 kilometriä pitkä, 700 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 28 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 5,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 99,4 metriä mpy.
Aiheesta muualla

Pajunen, Hannu: Järvisedimentit kuiva-aineen ja hiilen varastona.  (Tutkimusraportti 160)  Espoo:  Geologinen tutkimuskeskus, 2004.  ISBN 951-690-894-2.  ISSN 0781-4240.  Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 29.10.2022).
(14.9)
Prosessikävely

Prosessikävely on opetusmenetelmä, jossa visuaalisesti hahmotetaan tietyn prosessin kulku.[lähde? ] Prosessikävelyn kussakin pisteessä havainnollisestetaan prosessin yksi vaihe. Prosessikävely voidaan toteuttaa fyysisesti autenttisessa ympäristössä, jos sellainen on saatavilla, tai vaiheet voidaan mallintaa vaikkapa fläppipaperille eri puolille luokkahuonetta. Opiskelijat liikkuvat pienryhmissä pisteeltä toiselle tutustuen prosessin vaiheisiin ja täydentäen niitä.
Menetelmän vahvuuksina on liikkuminen, joka pitää opiskelijat virkeinä, sekä prosessin hahmottuminen kuljetun alueen sijainteihin, joka vahvistaa muistijälkeä.
Mossala (täsmennyssivu)

Mossala  voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Mossala, kylä Houtskarissa
Mossalan lossi, lossi Huotskarissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mossala”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mustan oriin seikkailut

| Mustan oriin seikkailut> Black Beauty |
| --- | --- |

Ohjaaja:  James Hill
Käsikirjoittaja:  Wolf Mankowitz
Perustuu:  Anna Sewellin nuortenkirjaan Uljas Musta
Tuottaja:  Artur Brauner Tony Tenser Harry Alan Towers
Säveltäjä:  Lionel Bart
Kuvaaja:  Chris Menges
Pääosat:   Mark Lester  Walter Slezak  Peter Lee Lawrence 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta  Saksan liittotasavalta 
Tuotantoyhtiö:   Tigon British Film Productions Ltd  Chilton Films  CCC Filmkunst GmbH  Emiliano Piedra Productions 
Levittäjä:  Tigon British Film Productions Netflix
Ensi-ilta:  1971
Kesto:  109 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mustan oriin seikkailut (Black Beauty) on James Hillin ohjaama brittiläis-saksalainen nuortenelokuva vuodelta 1971. Se perustuu Anna Sewellin nuortenkirjaan Uljas Musta vuodelta 1877, jonka pohjalta käsikirjoituksen on laatinut Wolf Mankowitz. Pääosassa näyttelee nuori Mark Lester.
Juoni

1800-luvulle sijoittuvassa tarinassa musta varsa saa jo syntyessään englantilaisen maatalon pojalta nimen Tumma Kauno. Pojan ja nuoren oriin yhteiseloon tulee särö, kun pojan isä menettää korttipelissä maatilan rikkaalle aateliselle kartanonherralle, joka vaatii omakseen myös hevosen. Musta ori joutuu myytäväksi, ja omistaja vaihtuu usein. Ori joutuu aina Intiaan asti, kunnes pääsee vanhana takaisin Englantiin. Aikuiseksi varttunut poika ja hänen rakas hevosensa kohtaavat uudelleen.
Vastaanotto

Elokuva sai Suomessa ensi-iltansa aivan vuoden 1972 lopulla. Helsingin Sanomien elokuva-arvostelussa Mustan oriin seikkailujen arveltiin sopivan hyvin nuorten poikien ja kaikenikäisten hevosystävien katsottavaksi, mutta alle kouluikäisille lapsille monimutkaiset tapahtumat ja eläimiä kohtaan osoitettu julmuus voi olla vaikeaa  ymmärtää. Video-oppaassa vuodelta 1994 elokuva on nimetty ilmeisesti väärin muotoon Mustan orin uudet seikkailut. Markku Salmi mainitsee sen onnistuneena koko perheen seikkailuelokuvana ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arvosanaa ”hyvä”.
Phasors on Stun

| ”Phasors on Stun” FM |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Black Noise
 Äänitetty : 1977
 Julkaistu: 1978
 Formaatti: 7"-single
 Tuottaja(t): Keith Whiting
 Tyylilaji: avaruusrock, pop
 Kesto: 03.16 (singleversio) 03.49 (albumiversio)
 Levy-yhtiö: Passport Records
FM:n muut singlet
| ”Journey” 1978 | ”Phasors on Stun” 1978 | ”Shapes of Things” 1979 |
Phasors on Stun on kanadalaisen progressiivista rockia esittävän FM-yhtyeen kappale, joka julkaistiin singlenä vuonna 1978. Singlen B-puolena oli versiosta riippuen joko ”Slaughter in Robot Village” tai monofoninen versio ”Phasors on Stunista”. Kappale on yhtyeen tunnetuin.
”Phasors on Stun” oli ensimmäisiä yhtyeen säveltämiä kappaleita yhdessä ”One O’Clock Tomorrow’n” ja ”Black Noisen” ohella. Sen sävelsivät yhtyeen perustajajäsenet Cameron Hawkins ja Nash the Slash vuonna 1976, ennen rumpalin liittymistä yhtyeeseen. He esittivät kappaletta jo yhtyeen ensimmäisissä, loppuvuodesta 1976 pitämissä konserteissa ja televisioesiintymisissä. Kappale äänitettiin vuonna 1977 ja se julkaistiin samana vuonna yhtyeen debyyttialbumilla Black Noise. Seuraavana keväänä kappale julkaistiin myös singlenä, jolloin siitä muodostui pienimuotoinen hitti sekä Kanadassa että Yhdysvalloissa. Se oli molempien maiden listoilla parhaimmillaan 20 suosituimman joukossa.
Kappale alkaa kirkkaalla mandoliinimelodialla, jota säestävät tunnustelevat rumpufillit. Myöhemmin mukaan liittyvät avaruushenkiset syntetisaattorisäestykset ja korkealla äänellä lauletut, tieteisteemaiset sanoitukset. Kappaleessa on myös nopeatempoinen syntetisaattorisoolo, ja sen lopussa kuullaan sädeaseen ääniä jäljitteleviä efektejä, jotka tulevat vuorotellen stereoiden oikeasta ja vasemmasta kanavasta. Sävellys sekoittaa monimutkaisia sovituksia ja levottomia rytmejä kaupallisempaan pop-tyyliin.
Kappaleen nimi on viittaus Star Trekissä toistuvasti esitettyyn kehotukseen asettaa vaiheisena tunnettu ase tainnutusasetukselle (”set phasers to stun”).
Musiikkinäytteet
Näyte ”Phasors on Stunin” viimeisestä kertosäkeestä. Sädeaseen ääniä jäljittelevät efektit vahvistavat science fiction -teemaa.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Vastaanotto

Canadian Bands -sivuston mukaan ”Phasors on Stun” on vakiinnuttanut asemansa kulttiklassikkona. Wall of Sound -sivuston Neil Hobkirk mukaan ”Phasors on Stun” on ”hittisingle, joka iskee edelleen kovaa”. Louder Sound -verkkolehden Phil Ashcroftin mielestä kappaleessa yhdistyvät yhtyeen taiteellisesti kunnianhimoisemmat tendenssit sekä popin herkkyys. Lopputulos on hänen mukaansa kestänyt hyvin aikaa. AllMusicin Mike DeGagne sanoo  kappaleen kylmän äänimaailman ja ”lävistävien laserpurkausten” tavoittavan ”avaruuden mustuuden” oivallisesti.
Prog Archives -sivustolla kuvaillaan ”Phasors on Stunia” tarttuvaksi ja kompaktiksi yhdistelmäksi valtavirtapopin energiaa ja progressiivisen rockin monimutkaisuutta. Avaruusaiheisia sanoituksia ja laserase-efektejä kritisoidaan kuitenkin tahattoman huvittaviksi.
Kokoonpano

Martin Deller – rummut, lyömäsoittimet, syntetisaattori
Cameron Hawkins – syntetisaattori, bassokitara, laulu
Nash the Slash – sähköviulu, sähkömandoliini, taustalaulu, efektit
Tuottanut Keith Whiting. Black Noisen CD-painoksissa tuottajaksi on merkitty myös FM.
Pianosonaatti nro 1 (Schumann)

Robert Schumann sävelsi ensimmäisen pianosonaattinsa fis-mollissa (op. 11) vuosina 1833–1835. Teos koostuu kahdesta pitkästä osasta, joiden väliin jää kaksi lyhyttä osaa. Schumann julkaisi sonaatin alter egojensa nimillä Florestan ja Eusebius. Teoksen neljännessä osassa, rondossa, kuullaan vaihtelua, joka oletettavasti ilmentää säveltäjän alter egojen luonteita; Florestan on levoton ja Eusebius pohtiva. Sonaatista on käytetty lisänimeä "Suuri".
Osat

Esittäjä Maurizio Pollini
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Introduzione (un poco adagio) – Allegro vivace
Aria: Senza passione, ma espressivo
Scherzo ed Intermezzo: Allegrissimo
Finale: Allegro un poco maestoso
Aiheesta muualla

IMSLP: Ilmaisia nuotteja
Private Eye

| Private Eye |
| --- | --- |
Aihealue:  satiiri
ISSN:  ISSN 0032-888X
Levikki:  250 204
Perustettu:  1961
Päätoimittaja:  Ian Hislop
Kotimaa:  Britannia
Kieli:  englanti
Private Eye on vuonna 1961 perustettu satiirinen brittiläinen aikakauslehti. Se ilmestyy joka toinen viikko, ja sen levikki on noin 250 000 kappaletta. Lehden päätoimittaja on Ian Hislop. Private Eye on Britannian suurilevikkisin ajankohtaisiin asioihin keskittynyt aikakauslehti.
Aiheesta muualla

Private Eyen kotisivut. (englanniksi)
Mustan laguunin hirviö

| Mustan laguunin hirviö> Creature from the Black Lagoon |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jack Arnold
Käsikirjoittaja:  Maurice Zimm   Harry Essex   Arthur A. Ross
Tuottaja:  William Alland
Säveltäjä:  Henry Mancini   Hans J. Salter   Herman Stein
Kuvaaja:  William Snyder
Leikkaaja:  Ted J. Kent
Pääosat:  Richard Carlson   Julie Adams   Richard Denning   Antonio Moreno
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Studios International
Levittäjä:  Universal Studios Netflix Fandango at Home (käännä suomeksi)
Ensi-ilta:   5. maaliskuuta 1954  10. joulukuuta 1954
Kesto:  79 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Hirviön kosto
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mustan laguunin hirviö (engl. Creature from the Black Lagoon) on vuonna 1954 valmistunut Jack Arnoldin ohjaama yhdysvaltalainen tieteiskauhuelokuva. Tarinassa tutkimusryhmä löytää Amazonilta oudon olion käden, ja olio paljastuu hirviöksi, ”kalaihmiseksi”, joka rakastuu erääseen ryhmän jäsenistä.
Elokuva on mustavalkoinen, ja se kuvattiin kolmiulotteisena.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Antonio Moreno  | … |  tohtori Carl Maia   |
|  Ben Chapman  | … |  kalaihminen (maalla)   |
|  Bernie Gozier  | … |  Zee   |
|  Henry A. Escalante  | … |  Chico   |
|  Julie Adams  | … |  Kay Lawrence   |
|  Nestor Paiva  | … |  Lucas   |
|  Perry Lopez  | … |  Tomas   |
|  Richard Carlson  | … |  tohtori David Reed   |
|  Richard Denning  | … |  Mark Williams   |
|  Ricou Browning  | … |  kalaihminen (veden alla)   |
|  Rodd Redwing  | … |  Luis   |
|  Whit Bissell  | … |  tohtori Edwin Thompson   |
Aiheesta muualla

Mustan laguunin hirviö Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Phelios

| Phelios |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Namco
Julkaisija:  Namco
Julkaistu:  1988
Lajityyppi:  räiskintäpeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Alusta:  kolikkopeli, Sega Mega Drive
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Phelios on Namcon kehittämä ja julkaisema räiskintäpeli. Peli on julkaistu vuonna 1988 kolikkopelinä ja myöhemmin käännöksenä Sega Mega Drivelle.
Pelaaminen

Peli on räiskintäpeli, jossa pelaaja ohjaa aurinkojumala Apolloa, joka ratsastaa siivekkäällä hevosella Pegasuksella. Jokaisen tason lopussa Apollon on mentävä temppeliin, jossa on voitettava kreikkalaisesta mytologiasta tuleva pomovastus. Apollon aseena on energiaa ampuva miekka. Tavoitteena on pelastaa Artemis pahalta titaanilta Typhonilta.
Aiheesta muualla

Phelios MobyGamesissa (englanniksi)
Phelios Arcade History -sivustolla (englanniksi)
Phelios Killer List of Videogamesissä (englanniksi)
Private Dancer

| Private Dancer Tina Turner |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1984
 Tuottaja(t): Terry Britten
 Tyylilaji: rock pop
 Kesto: 44.02
 Levy-yhtiö: Capitol
Tina Turnerin muut julkaisut
| Love Explosion 1979 | Private Dancer 1984 | Mad Max Beyond Thunderdome. 1985 |
Private Dancer on rocklaulaja Tina Turnerin menestynein albumi, joka myi maailmanlaajuisesti yli 20 miljoonaa kappaletta. Dire Straits -yhtyeen Mark Knopfler kirjoitti Private Dancer -laulun alun perin omalle yhtyeelleen, mutta päätti lopulta, että sille täytyy löytää naisartisti.[lähde? ]
Vuonna 2019 albumi valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Kappalelista

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | I Might Have Been Queen | Hine, Obstoj | 4.10 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | What’s Love Got to Do with It | Britten, Lyle | 3.49 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Show Some Respect | Britten, Shifrin | 3.18 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | I Can't Stand the Rain | Bryant, Miller, Peebles | 3.41 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Private Dancer | Knopfler | 7.11 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Let's Stay Together | Green, Jackson, Mitchell | 5.16 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Better Be Good to Me | Chapman, Chinn, Knight | 5.10 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Steel Claw | Brady | 3.48 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Help! | Lennon, McCartney | 4.30 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | 1984 | Bowie | 3.09 |  |  |  |  |  |  |
Pianosonaatti nro 23 (Beethoven)

Sonaatin ensimmäisen osan alkua.
Ludwig van Beethovenin pianosonaatti nro 23 f-molli op. 57, lisänimeltään Appassionata, on sävelletty vuosina 1804–1805, jolloin Beethovenin kuulo oli jo huonontunut merkittävästi. Sonaatti julkaistiin vuonna 1807. Lisänimi "Appassionata" ei ole Beethovenin vaan kustantajan keksintö. Appassionata on lähes alusta loppuun synkkä sonaatti, lukuun ottamatta toista osaa (Andante con moto). Sonaattia kritisoitiin aikanaan suuresti: "Beethoven on jälleen päästänyt pahat henget valloilleen, kuten aiemmissakin suurissa sonaateissaan." Sonaatista on myös sanottu, että se "tutkii ihmismielen pimeitä puolia". Sonaatti on omistettu kreivi Franz von Braunschweigille, jonka sisko Josephine oli Beethovenin oppilas.
Rakenne

Sonaatissa on kolme osaa
Allegro assai
Andante con moto
Allegro ma non troppo.
Sonaatin ensimmäisen osan alku on surullinen muttei niin masentava ja myrskyisä kuin tuleman pitää. Kun teema "lähtee liikkeelle", alkaa varsinainen tuska ja ahdistus. Erittäin voimakkaat soinnut sävyttävät teemaa, ja vasemman käden tehtävänä on todella nopea repetitio. Välillä tunnelma rauhoittuu, mutta palaa sitten entistäkin synkempänä takaisin. Osa loppuu hiipuvaan f-molli-sointuun.
Appassionatan toinen osa on muunnelmasarja Des-duurissa, joka perustuu yksinkertaiseen ja kauniiseen teemaan. Osan rauhallisuus muodostaa tehokkaan vastapainon ääriosien dramaattisuudelle. Osa päättyy kuitenkin aggressiiviseen sointuun, joka johdattaa viimeisen osan äärimmäiseen tuskaan. Seuraava osa alkaa tauotta toisen osan jälkeen, attacca.
Viimeinen osa Allegro ma non troppo on yksi Beethovenin sonaattien hurjimmista finaaleista. Tuska ja ääretön suru pääsevät valloilleen tässä osassa. Osa alkaa aggressiivisilla soinnuilla, joista yksi on oikeastaan toisen osan lopussa. Kun varsinainen teema pääsee valloilleen, tunnelma on synkkä. Oikea käsi soittaa nopeaa säestyskuviota vasemman käden soittaessa vuorotellen melodiaa ylhäältä ja oktaaveja alarekisteristä. Teema perustuu lyhyille, hengästyneille motiiveille, joista koko osa rakentuu. Sonaatin kooda on loppurutistus, jossa pianistin on soitettava loisteliaita staccato-sointuja niin nopeasti kuin mahdollista. Sonaatti saa täten arvoisensa päätöksen.
Aiheesta muualla

Piano Sonata No.23, Op.57 (Beethoven, Ludwig van) IMSLP / Petrucci Music Library
Mustan kullan maa

| Mustan kullan maa> Tintin au pays de l’or noir |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Hergé
Kuvittaja:  Hergé
Kansitaiteilija:  Hergé
Kieli:  ranska
Genre:  sarjakuva
Julkaistu:  1950
Suomennos
Suomentaja:  Heikki Kaukoranta ja Soile Kaukoranta
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1973
Sivumäärä:  62
ISBN:  951-1-01087-5
Sarja: Tintin seikkailut
Edeltävä:  Auringon temppeli
Seuraava:  Päämääränä kuu
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Mustan kullan maa (ransk. Tintin au pays de l’or noir) on Hergén piirtämä ja käsikirjoittama viidestoista Tintti-sarjakuva, joka julkaistiin ranskaksi vuonna 1950. Suomeksi tarina julkaistiin 1973 Heikki Kaukorannan ja Soile Kaukorannan suomentamana.