stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Suomen kaloista
Viuhkaeväiset  (Actinopterygii) > Karppikalat (Cypriniformes) > Imukarpit (Catostomidae)

Imukarppi (Catostomus catostomus) M
Viuhkaeväiset  (Actinopterygii) > Karppikalat (Cypriniformes) > Kivennuoliaiset (Balitoridae)

Kivennuoliainen (Barbatula barbatula)
Viuhkaeväiset  (Actinopterygii) > Karppikalat (Cypriniformes) > Piikkinuoliaiset (Cobitidae)

Rantanuoliainen (Cobitis taenia)
Viuhkaeväiset  (Actinopterygii) > Karppikalat (Cypriniformes) > Särkikalat (Cyprinidae)

Allikkosalakka (Leucaspius delineatus) S
Hopearuutana (Carassius gibelio)
Karppi (Cyprinus carpio) S
Katkerokala (Rhodeus amarus) S
Lahna (Abramis brama)
Miekkasärki (Pelecus cultratus)
Mutu (Phoxinus phoxinus)
Nokkasärki (Chondrostoma nasus) S
Pasuri (Blicca bjoerkna)
Ruohokarppi (Ctenopharyngodon idella) S
Ruutana (Carassius carassius)
Salakka (Alburnus alburnus)
Seipi (Leuciscus leuciscus)
Sorva (Scardinius erythrophthalmus)
Sulkava (Abramis ballerus)
Suutari (Tinca tinca)
Särki (Rutilus rutilus)
Säyne (Leuciscus idus)
Toutain (Aspius aspius)
Turpa (Leuciscus cephalus)
Törö (Gobio gobio)
Valkoevätörö (Romanogobio albipinnatus) H
Vimpa (Vimba vimba)
Viuhkaeväiset  (Actinopterygii) > Kelttikalat (Mugiliformes) > Keltit (Muglidae)

Ohuthuulikeltti (Liza ramada) H
Paksuhuulikeltti (Chelon labrosus) H
Viuhkaeväiset  (Actinopterygii) > Kuorekalat (Osmeriformes) > Kuoreet (Osmeridae)

Kuore (Osmerus eperlanus)
Viuhkaeväiset  (Actinopterygii) > Lohikalat (Salmoniformes) > Lohet (Salmonidae)

Harjus (Thymallus thymallus)
Harmaanieriä (Salvelinus namaycush) S
Hopealohi (Oncorhynchus kisutch) M
Kirjolohi (Oncorhynchus mykiss) S
Koiralohi (Oncorhynchus keta) M
Kuningaslohi (Oncorhynchus tschawytscha) S
Kyttyrälohi (Oncorhynchus gorbuscha) M
Lohi (Salmo salar )
Järvilohi (Salmo salar saimensis)
Muikku (Coregonus albula)
Nieriä (Salvelinus alpinus)
Peledsiika (Coregonus peled) S
Punalohi (Oncorhynchus nerka) S
Puronieriä (Salvelinus  fontinalis) S
Pyörökuonosiika (Coregonus nasus) M
Siika (Coregonus lavaretus)
Taimen (Salmo trutta )
Meritaimen (Salmo trutta m. trutta)
Järvitaimen (Salmo trutta m. lacustris)
Purotaimen (Salmo trutta m. fario)
Viuhkaeväiset  (Actinopterygii) > Monnikalat (Siluriformes) > Monnit (Siluridae)

Monni (Silurus glanis) K
Viuhkaeväiset  (Actinopterygii) > Monnikalat (Siluriformes) > Piikkimonnit (Ictaluridae)

Piikkimonni (Ameiurus nebulosus) S
Viuhkaeväiset  (Actinopterygii) > Nokkakalat (Beloniformes) > Nokkakalat (Belonidae)

Nokkakala (Belone belone)
Viuhkaeväiset  (Actinopterygii) > Piikkikalat (Gasterosteiformes) > Piikkikalat (Gasterosteidae)

Kolmipiikki (Gasterosteus aculeatus)
Kymmenpiikki (Pungitius pungitius)
Vaskikala (Spinachia spinachia)
Viisipiikki (Culaea inconstans) S
Viuhkaeväiset  (Actinopterygii) > Putkisuukalat (Syngnathiformes) > Merineulat (Syngnathidae)

Siloneula (Nerophis ophidion)
Särmäneula (Syngnathus typhle)
Viuhkaeväiset  (Actinopterygii) > Sampikalat (Acipenseriformes) > Sammet (Acipenseridae)

Sinisampi (Acipenser oxyrinchus) K/H
Siperiansampi (Acipenser baeri) M
Sterletti (Acipenser ruthenus) S/H
Tähtisampi (Acipenser stellatus) M
Venäjänsampi (Acipenser gueldenstaedti) M
Viuhkaeväiset  (Actinopterygii) > Sillikalat (Clupeiformes) > Sardellit (Engraulidae)

Sardelli (Engraulis engrasicholus) H
Viuhkaeväiset  (Actinopterygii) > Sillikalat (Clupeiformes) > Sillit (Clupeidae)

Kilohaili (Sprattus sprattus)
Pilkkusilli (Alosa alosa) H
Silakka (Clupea harengus membras)
Täpläsilli (Alosa fallax) H/K
Viuhkaeväiset  (Actinopterygii) > Simppukalat (Scorpaeniformes) > Imukalat (Liparidae)

Imukala (Liparis liparis)
Viuhkaeväiset  (Actinopterygii) > Simppukalat (Scorpaeniformes) > Rasvakalat (Cyclopteridae)

Rasvakala (Cyclopterus lumpus)
Viuhkaeväiset  (Actinopterygii) > Simppukalat (Scorpaeniformes) > Partasimput (Agonidae)

Partasimppu (Agonus cataphractus) H
Viuhkaeväiset  (Actinopterygii) > Simppukalat (Scorpaeniformes) > Simput (Cottidae)

Härkäsimppu (Myoxocephalus quadricornis)
Isosimppu (Myoxocephalus scorpius)
Kirjoeväsimppu (Cottus poecilopus)
Kivisimppu (Cottus gobio)
Piikkisimppu (Taurulus bubalis)
Viuhkaeväiset  (Actinopterygii) > Turskakalat (Gadiformes) > Mateet (Lotidae)

Made (Lota lota)
Neliviiksimade (Enchelyopus cimbrius) H
Viuhkaeväiset  (Actinopterygii) > Turskakalat (Gadiformes) > Turskat (Gadidae)

Turska (Gadus morhua, erityisesti alalaji Gadus morhua callaris)
Kirjallisuutta

Sakke Yrjölä, Hannu Lehtonen, Kari Nyberg: Suomen kalat.  Nemo, 2015.  ISBN 978-952-240-278-3
Ou (lintu)

| Ou |
| --- | --- |
 Ou kuvassa alhaalla oikealla
Uhanalaisuusluokitus
 Hävinnyt  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Psittirostra  Temminck, 1820 
Laji::  psittacea
Kaksiosainen nimi
 Psittirostra psittacea  (Gmelin, 1789) 
Katso myös
   Ou (lintu) Wikispeciesissä   Ou (lintu) Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKVirheellinen IUCN-arvo: 
Ou (Psittirostra psittacea) on havaijilainen peippojen heimoon kuulunut sukupuuttoon kuollut varpuslintu. Ou olisukunsa ainoa laji.
Kooltaan ou on noin 14 senttimetriä pitkä. Koiras on vatsastaan ja selästään oliivinvihreä. Koiraslinnun pää on keltainen. Naaras on väritykseltään kauttaaltaan oliivinvihreä. Lajin nokka on suuri ja muistuttaa papukaijojen nokkaa. Oun laulu on monimutkainen sarja erilaisia vihellyksiä, trillejä ja liverryksiä. Japanilaiset käyttävät linnusta nimeä kigashirahawaimashiko. Ou on lyhyin suomenkielinen linnunnimi.
Oun elinympäristöä olivat metsät yleensä 1 200–1 500 metrin korkeudessa. Lintu on erikoistunut syömään Freycinetia arborea -puun hedelmiä. Silloin kun niitä ei ole saatavissa, out käyttävät ravinnokseen muita hedelmiä ja selkärangattomia. Oukannan kooksi arvioidaan alle 50 yksilöä. kannan häviämisen syitä ovat metsien kaataminen viljelysmaaksi, elinympäristön on tuhoutuminen hurrikaanien ja laavavirtojen takia Kauain ja Havaijin saarilla ja hyttysten levittämä malaria.
Aiheesta muualla

Naturalis (sisältää kolmiulotteisia valokuvia täytetyistä yksilöistä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Länsikylä

| Länsikylä |
| --- | --- |
 Länsikylä
 Koordinaatit: 62°50.459′N, 23°46.434′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaa
Kunta:  Alajärvi
Entinen kunta:  Lehtimäki
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2007):  176
Postinumero:  63530
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Länsikylä (aikaisemmin Sydänmaa) on kylä Alajärvellä entisen Lehtimäen kunnan länsiosassa Etelä-Pohjanmaalla. Länsikylässä asuu 176 ihmistä (2007).  Naapurikylät ovat Saukonkylä pohjoisessa, Kuortaneen Leppälänkylä lännessä, Keskikylä ja Peräkylä idässä sekä Lehtimäen kirkonkylä etelässä. Lehtimäen keskustaan on kylästä noin kymmenen kilometriä. Länsikylän postinumero on 63530.
Kylätoiminnasta vastaa vuonna 1997 perustettu Länsikylän kyläyhdistys.
Länsikylän koulu oli toiminnassa vuoteen 2001 asti.
Vesistö

Länsikylässä on kuusi järveä, joista merkittävimmät ovat Kätkänjärvi ja Valkeisjärvi. Näistä molemmista löytyy myös uimapaikka.
Kajaanin öljyvuoto 2012

Öljyntorjuntapuomeja Mätäspurolla, joka on Kulunnanpuron jatko-osaa
Kajaanin öljyvuoto sattui valtion Huoltovarmuuskeskuksen varmuusvarastossa Kajaanin pohjoispuolella Kuluntalahden kaupunginosassa huhtikuun lopussa 2012, ja se havaittiin huhtikuun 29. päivän aamuna. Varastoa hoitaa Neste. Öljyvuoto sattui keväisen jäidenlähdön aikaan, ja se osoittautui suureksi: maastoon pääsi mahdollisesti yli 100 000 litraa öljynsekaista vettä. Kyseessä on kevyt polttoöljy, ja sitä arveltiin olleen noin 20 prosenttia maastoon vuotaneesta nestemäärästä. Neste Oil katsoo, että vuodon aiheutti tekninen vika varmuusvarastossa. Vuodon tarkemmasta syystä on käynnistetty sisäinen tutkinta. Öljyntorjuntaan osallistuivat Kainuun pelastuslaitoksen lisäksi Puolustusvoimat ja Neste Oil sekä lintuharrastajat. Maastoon asetettiin imeytysmattoja ja puomeja. Öljy levisi läheisen suomaaston lisäksi Kulunnanpuroon, joka virtaa matalasta Kuluntajärvestä koilliseen Oulujärven Jormuanlahteen, joka oli tapahtumahetkellä jäässä. Vakavia vahinkoja eliöstölle ei ole toistaiseksi raportoitu, mutta vahinkojen laajuus selviää vasta jäiden lähdettyä. Jälkiseurannasta vastaa Kainuun elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus. Kuluntajärvi on arvokas lintujärvi, mutta vuodon virtaussuunta ei ollut sinne päin. Karannut öljy oli vettä kevyempää, joten se voi poistua osittain haihtumalla. Jo toukokuun puolivälissä näytti siltä, ettei Jormuanlahti koe kovin pahaa tuhoa. Neste Oil suunnitteli eräisiin paikkoihin, kuten kiinteistöjen läheisyyteen, maanvaihtoja.
Neste on ilmoittanut haluavansa tutkia maaston puhdistumista eri koealoilla eri tavalla. Kyseessä ovat luontainen puhdistuminen, metsänlannoitus sekä raskaammat toimenpiteet, joihin liittyvät puuston poisto, maan jyrsintä ja ilmastointi. Asian ratkaisee Kainuun ELY-keskus.
Kajaanin vapaaherrakunta

Pietari Brahen tilauksesta valmistettu kartta Kajaanin vapaaherrakunnan alueesta 1650-luvun alusta (karttapohjoinen vasemmalla).
J. R. Aspelinin vuoden 1899 piirros Kajaanin vapaaherrakunnan sinetistä.
Kajaanin vapaaherrakunta on Ruotsissa 1650–1681 käytössä ollut hallinnollinen alue, jonka kuningatar Kristiina antoi läänitykseksi valtakunnan drotsille, kreivi Pietari Brahelle 18. syyskuuta 1650. Vapaaherrakuntaan kuului Kajaanin linna sekä kruunun hallussa olleet tilat Iisalmen, Kuopion ja Paltamon pitäjissä. Kuningatar oikeutti 1652 Pietari Brahen yhdistämään vapaaherrakuntaansa vielä Saloisten pitäjän ja Pielisten pogostan ostotilat. Kajaanin vapaaherrakunta oli aikanaan Ruotsi-Suomen suurin läänitys. Sillä oli oma hallinto-organisaatio. Hallintoa hoiti Pietari Brahen järjestämä vuosittainen vapaaherrakunnan virkamiesten kokous eli Kajaanin konventti, joka oli nimetty kokouksen pitopaikkakunnan mukaan. Pietari Brahe perusti vapaaherrakunnan alueelle kolme kaupunkia, nimittäin Raahen 1649, Kajaanin 1651 ja Pielisjärvelle Brahean 1653. Kaarle XI:n reduktiossa Kajaanin vapaaherrakunta peruutettiin 1681 kruunun haltuun.
Läänityksen koko oli suuri, sillä siihen kuului
Kajaani, läänitys 89 manttaalia, koko pitäjä 90 manttaalia
Kuopio, läänitys 100 manttaalia, koko pitäjä 90 manttaalia
Iisalmi, läänitys 80 manttaalia, koko pitäjä 82 manttaalia
Saloinen, läänitys 125 manttaalia, koko pitäjä 144 manttaalia
Pielinen, läänitys 1 232 arvioruplaa, koko pitäjä 1 232 arvioruplaa.
Rannankylä (Lehtimäki)

| Rannankylä |
| --- | --- |
 Rannankylä
 Koordinaatit: 62°46.238′N, 23°59.489′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaa
Kunta:  Alajärvi
Entinen kunta:  Lehtimäki
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2007):  389
Postinumero:  63550, 63500
 
 www.rannankyla.fi 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rannankylä on Ähtärinjärven rannalla sijaitseva kylä Alajärvellä entisen Lehtimäen kunnan alueella Etelä-Pohjanmaalla. Rannankylä on Lehtimäen, ja samalla koko Alajärven eteläisin kylä. Kylän naapurialueet ovat etelässä Ähtärin Ähtärinranta, idässä Soinin Kukonkylä, lännessä Lehtimäen kirkonkylä ja Keskikylä sekä luoteessa Peräkylä. Rannankylän alueita ovat Rantala, Suninsalmi, Suninniemi, Hautala ja Pekonniemi. Kylässä asuu yhteensä 389 asukasta (2007). Suninsalmen alueen postinumero ja postitoimipaikka on 63550 Suninsalmi.
Rannankylä valittiin vuoden järviseutulaiseksi kyläksi vuonna 2012. Alueella toimii Rannankylän kyläyhdistys ry. Rannankylän tunnus on nouseva aurinko.
Nähtävyydet ja palvelut

Suninsalmen venesatama sijaitsee seututie 697 varrella. Venesataman lähistöllä on myös muita palveluita, kuten Suninsalmen Satamaravintola, uimaranta, minigolfrata, rantasauna ja matonpesupaikka.
Vuosittainen paikallinen rockfestivaali Ränkirock järjestetään Rannankylällä Ränkipäivien yhteydessä.
Rannankylän koulu oli Lehtimäen viimeinen kyläkoulu, se toimi vuoteen 2006 asti. Entisen koulun lähistöllä on urheilukenttä. Pekonniemellä sijaitsi Pekon kansakoulu vuosina 1938–1965.
Perfluoratut yhdisteet

Perfluoratut yhdisteet (engl. perfluorinated compounds eli PFC) ovat orgaanisia yhdisteitä, joissa yhdisteen hiiliketjun vedyt on korvattu fluorilla. Toisin sanoen yhdisteitä, joissa on fluori–hiilisidoksia ja hiili–hiilisidoksia sekä funktionaalisia ryhmiä.
Perfluorattuja yhdisteitä

Perfluoratut alkyyliyhdisteet
4-HO-DiPT

| 4-HO-DiPT |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  3-[2-[di(propan-2-yyli)amino]etyyli]-1H-indoli-4-oli
CAS-numero:  132328-45-1
PubChem CID:  21854225
SMILES:  C(CN(C(C)C)C(C)C)C=1C=2C(NC1)=CC=CC2O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C16H24N2O
Moolimassa:  260,37 g/mol
  
Pussillinen 4-HO-DiPT jauhetta.
FT-104
4-hydroksi-N,N-di-isopropyylitryptamiini (4-HO-DiPT tai iprosiini) on synteettinen psykedeelinen päihde. Se on psilosiinin ja 4-HO-DET:n korkeampi homologi, ja 4-HO-DPT:n paikkaisomeeri ja sillä on tryptamiinimolekyylin alarakenne.
Kliiniset tutkimukset

FT-104 (5-[[3-[2-[di(propan-2-yyli)amino]etyyli]-1H-indoli-4-yyli]oksi]-5-oksopentaanihappo), 4-HO-DiPT:n aihiolääke, on osallistunut kaksoissokkoutettuihin, satunnaistettuihin, lumekontrolloituihin vaiheen 1 kliinisiin tutkimuksiin terveillä vapaaehtoisilla Royal Adelaiden sairaalassa Australiassa synnytyksen jälkeisen masennuksen ja hoitoresistentin masennuksen hoitoon. Vuodesta 2024 lähtien FT-104 on siirtymässä synnytyksen jälkeisen masennuksen vaiheen II kliinisiin tutkimuksiin. Sitä kehittää lääkeyhtiö Reunion Neuroscience.
Laki

Listattu valtioneuvoston asetuksessa kuluttajamarkkinoilta kielletyistä psykoaktiivisista aineista.
Irving Stone

Irving Stone (14. heinäkuuta 1903 – 26. elokuuta 1989) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Häntä on kutsuttu elämäkertahistorian lajityypin luojaksi, ja hänen elämäkerrallisten romaaniensa aiheina ovat muun muassa Vincent van Gogh, Michelangelo, Charles Darwin, Camille Pissarro, Sigmund Freud ja John Adams. Teokset ovat kokonaisvaltaisia ja tunnepitoisia kuvauksia päähenkilöistään ja heidän sielunmaisemastaan, ja ne perustuvat hyvin tarkkaan tutkimustyöhön.
Elämä ja ura

Irving Stonen oikea nimi oli Irvin Tenenbaum. Hän syntyi Kaliforniassa ja valmistui Etelä-Kalifornian yliopistosta maisteriksi vuonna 1924.
Stonen esikoisteos on taidemaalari Vincent van Goghista kertova elämäkertaromaani Hän rakasti elämää (Lust for Life, 1934). Van Goghin veljelleen kirjoittamiin kirjeisiin perustuva muotokuva vie lukijan hyvin lähelle Van Goghin työskentelytapaa. Kirjasta tehtiin vuonna 1956 suosittu samanniminen elokuva. Stone kokosi lähdemateriaalina käyttämänsä kirjeet myöhemmin yhteen kirjaksi Kirjeitä veljelleni (1937).
Stonen toinen suurteos, kuvanveistäjä Michelangelon elämäkerta Michelangelo (The Agony and the Ecstasy) ilmestyi vuonna 1961. Romaania valmistellessaan Stone asui useita vuosia Italiassa, missä hän työskenteli marmorilouhoksessa ja opetteli itse työstämään marmoria. Romaanista tehtiin Hollywood-elokuva Tuska ja hurmio (1965). Stone julkaisi myös romaania varten käännättämänsä Michelangelon 495 kirjettä erillisenä kirjana.
Stonea avusti kirjojensa tutkimustyössä Kalifornian yliopiston kirjaston päätutkija Esther Euler, jolle moni Stonen kirjoista on omistettu. Stonen vaimo Jane toimitti miehensä kirjat julkisuuteen.
Suomennettuja teoksia > Elämäkertaromaanit

Hän rakasti elämää.  (Lust for Life, 1934)  Suomentanut Eskola, Aune & Varho, Helka. WSOY, 1947.
Merimies hevosen selässä: Jack Londonin elämäkerta.  (Sailor on Horseback, 1938.)  Suomentanut Niilo Wadenström. Helsinki:  Kansankulttuuri, 1946.
Kuolematon vaimo.  (Immortal Wife, 1944)  Suomentanut Varho, Helka. WSOY, 1947.
Michelangelo.  (The Agony and the Ecstacy, 1961)  Suomentanut Pennanen, Eila & Jaskari, Juhani. WSOY, 1963.
Sigmund Freud.  (The Passions of the Mind, 1971)  Suomentanut Rekiaro, Ilkka. WSOY, 1986.
Hetkien valo ja varjo: Camille Pissarron elämäkerta.  (Depths of Glory, 1985)  Suomentanut Ahonen, Riitta & Salonen, Lippo ja Sirkka. WSOY, 1989.
Suomennettuja teoksia > Muut teokset

Gogh, Vincent van: Kirjeitä veljelleni.  ((Dear Theo: The Autobiography of Vincent van Gogh, 1937.) Toimittanut Irving Stone. Suomentanut Raija Mattila)  Otava, 1981.  ISBN 951-1-06475-4
Chorzów

| Chorzów |
| --- | --- |
 Chorzówin pääpostitoimisto.
 lippu:  vaakuna
 Chorzów
 Koordinaatit: 50°18′N, 18°57′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Sleesia
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Chorzów (saks. Königshütte) on 110 538 asukkaan (2014) kaupunki Sleesian voivodikunnassa Etelä-Puolassa, lähellä Katowiceä.
Terästeollisuuden kukoistaessa Chorzów oli yksi tärkeimmistä kaupungeista Puolan merkittävimmällä talousalueella Sleesiassa. Kaupungissa oli kolme hiilikaivosta, kaksi rautakaivosta ja useita terästeollisuuden tuotantolaitoksia. Monet näistä on sittemmin suljettu taloudellisista ja ympäristönsuojelusyistä.
Chorzówin itäosissa on suuri virkistysaluekeskittymä, jossa on huvipuisto, planetaario, messuhalli ja Puolan suurin urheilukenttä nimeltään Stadion Śląski.  Messuhallin katto petti tammikuussa 2006 lumen painon alla surmaten kymmeniä ihmisiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chorzów Wikimedia Commonsissa
Chorzow Today & Yestarday – City Photo Gallery (Arkistoitu – Internet Archive)
Kristinusko Kansasissa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Kansasin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuoden 2014 väestötutkimuksen mukaan kristinusko on Kansasin suurin uskonto. 76 prosenttia Kansasin väestöstä kuuluu kristillisiin kirkkoihin.
Tunnustuskunnat

Väestötutkimuksen mukaan suurin kristinuskon suuntaus on protestantismi: evankelista protestantismia tunnustaa 31 prosenttia väestöstä. Päälinjan protestantismia tunnustaa 24 prosenttia väestöstä. Mustaan kirkkoon kuuluu 2 prosenttia väestöstä.
Katoliseen kirkkoon kuuluu 18 prosenttia väestöstä.
Yhdysvalloissa kristillisiin kirkkoihin lasketaan kuuluvaksi myös mormonit ja Jehovan todistajat. Molempiin kuuluu noin prosentti väestöstä.
| Yhteisö | Perinne | Perhe | Seurakunnat | Kannattajat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Katolinen kirkko Yhdysvalloissa | Katolinen kirkko | Katoliset kirkot | 337 | 414 939 |
| Yhdistynyt metodistikirkko | Päälinja |  Metodismi | 630 | 165 658 |
| Tunnustuskuntiin kuulumattomat seurakunnat | Evankelikalismi | Muut | 578 | 164 486 |
| Eteläinen baptistikonventio | Evankelikalismi | Baptismi | 359 | 84 805 |
| Christian Churches and Churches of Christ | Evankelikalismi | Restorationismi | 191 | 56 271 |
| Missouri-synodi | Evankelikalismi | Luterilaisuus | 161 | 47 593 |
Historia

Kristinusko levisi 1500-.luvulla Yhdysvaltain alueella. Isä Juan de Padilla yritti Kansasissa käännyttää Wichita-heimon, mutta intiaanit surmasivat hänet 1542. Hänestä tuli ensimmäinen amerikkalainen marttyyri.
Racibórz

| Racibórz |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Racibórz
 Koordinaatit: 50°5′N, 18°14′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Sleesian voivodikunta
Piirikunta:  Racibórzin piirikunta
Sai kaupunkioikeudet:  1217
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  75,0 km²
Väkiluku (2019):  54 739
 – Väestötiheys:  731,7 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 http://www.raciborz.pl/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Racibórz (saks. Ratibor, tšek. Ratiboř) on kaupunki Etelä-Puolassa Sleesian voivodikunnassa. Vuonna 2009 kaupungissa oli 56 484 asukasta, ja noin vuosikymmen myöhemmin 2020 väkiluku oli laskenut 54 739 asukkaaseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Racibórz Wikimedia Commonsissa
Kuźnia Raciborska

| Kuźnia Raciborska |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Kuźnia Raciborska
 Koordinaatit: 50°12′0″N, 18°18′41″E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Sleesian voivodikunta
Piirikunta:  Racibórzin piirikunta
Sai kaupunkioikeudet:  1967
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  31,5 km²
Väkiluku (2020):  5 305
 – Väestötiheys:  171,0 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 http://www.kuzniaraciborska.pl/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kuźnia Raciborska (saks. Ratiborhammer, sleesiaksi Raciborskô Kujźnia) on pieni kaupunki Etelä-Puolassa Sleesian voivodikunnassa. Vuonna 2020 kaupungissa oli 5305 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuźnia Raciborska Wikimedia Commonsissa
Ruudi Toomsalu

| Ruudi Toomsalu> Rudolf Tomson (–1935).Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. huhtikuuta 1913 Tallinna, Vironmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 3. elokuuta 2002 (89 vuotta) Tallinna, Viro
Kansalaisuus:   Viro  Neuvostoliitto
Ammatti:  liikunnanopettaja
Yleisurheilija
Pituus:  176 cm
Paino:  69 kg
Laji:  pikajuoksu, pituushyppy
Seura:  Kalev Tallinna
Ennätykset:  100 m 10,7 (1937)   200 m 21,9 (1937)   400 m 50,6 (1937)   100 m aidat 15,9 (1938)   pituushyppy 7,41 (1937)   3-loikka 14,35 (1939) 
Uran alku:  1927
| Mitalit> Maa:   Viro.Miesten yleisurheilu.Intern. University Games  | Mitalit> Maa:   Viro.Miesten yleisurheilu.Intern. University Games  | Mitalit> Maa:   Viro.Miesten yleisurheilu.Intern. University Games  | Maa:   Viro> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Pariisi 1937 | Pituushyppy |  |
Ruudi Toomsalu (vuoteen 1935 asti Rudolf Tomson; 2. huhtikuuta 1913 Tallinna Viron kuvernementti, Venäjän keisarikunta - 3. elokuuta 2002 Tallinna) oli virolainen 1930-luvun menestynein virolainen pikajuoksija ja pituushyppääjä ja uransa jälkeen urheilunopettaja.
Opiseklu Virossa ja Yhdysvalloissa

Ruudi Toomsalu valmistui ylioppilaaksi Jakob Westholmin lukiosta vuonna 1931. Sen jälkeen hän jatkoi Tarton yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa vuosina 1934-39. Sotavuosina Toomsalu asui Yhdysvalloissa; hän opiskeli vuosina 1939-1940 Iowan yliopistossa Yhdysvalloissa ja vuosina 1945-1946 New Yorkin yliopiston liikuntatieteellisessä tiedekunnassa. Sotien jälkeen hän palasi Neuvosto-Viroon ja opiskeli Tarton yliopistossa valmistuen liikunnanopettajaksi vuonna 1949.
1930-luvun virolainen pikajuoksun ja pituushypyn ykkönen

Toomsalu, silloin vielä Tomson, aloitti aktivisen urheilu-uransa vuonna 1929. Kaksi vuotta sen jälkeen hän liittyi Tallinnan Kaleviin. Hän oli Viron aikaisella urallaan vuosina 1933–1938 15-kertainen Viron mestari (kuusi kertaa 100 metrissä, viisi kertaa 200 m ja neljä kertaa pituushypyssä) sekä vuosina 1931–1938 seitsemän kertaa Viron mestari 4 x 100 metrillä Kalevin edustajana. Hän paransi Viron ennätyksiä vuosina 1933-1937 100 metrillä kaksi kertaa (10,9 - 10,7), 200 metrillä kuusi kertaa (22,9 - 21,9) ja 60 metrillä (7,0), 150 metrillä (16,2), 200 metrin aitajuoksussa (26,8) ja pituushypyssä (7.41).
Toomsalun kansainvälinen ura alkoi vuonna 1935 osallistumisella Budapestin ylioppilaskisoihin, joissa hän oli 100 metrillä loppukilpailun 6. ja pituushypyn 8. Seuraavan vuoden Berliinin olympialaisissa Toomsalu oli myös mukana ja eteni 2. alkueriin sijoittuen 3:ksi ajalla 11,0. Pituushypyssä hän ei selvittänyt karsintoja tuloksellaan 7,00. Vuonna 1937 hän voitti hopeaa pituushypyssä opiskelijoiden MM-kisoissa Pariisissa tuloksella 7,29 kilpailun voittajan ollessa Saksan Lutz Long. Vuoden 1938 EM-kisoissa Pariisissa hän sijoittui pituushypyssä 5:ksi tuloksella 7,24. Hän epäonnistui samoissa kisoissa 200 metrillä jääden alkuerässään 4:ksi.
Suomalaisille Toomsalu tuli tunnetuksi vuotuisten maaottelujen myötä. Toomsalu otti osaa vuosien 1936, 1937 ja 1938 maaotteluihin ja otti niissä voitot 100 ja 200 metrillä sekä pituushypyssä. Etenkin 100 metrin voitto vuoden 1937 Kuopion-maaottelussa nosti hänet urheilua seuraavien suomalaisten tietoisuuteen hänen juostuaan ajan 10,7. Maaotteluita Toomsalulle kertyi kaikkiaan 14 ennen siirtymistään opiskelemaan Yhdysvaltoihin kesällä 1939.