stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Shackletonin Etelämantereen ylitysretki

Shackletonin suunnittelema Etelämantereen ylitysretki, merkitty vaalean turkoosinsinisellä, ei koskaan toteutunut. Endurance-laivan miehistö kulki reitin puna-kelta-vihreä-sininen. Aurora-laivaan liittyvä merireitti on merkitty oranssi-violetilla. Aurora-laivan retkikunta teki mustalle merkityn retken Beardmoren jäätikön juurelle rakentaen varastoja jo peruuntunutta Shackletonin etelänavan ylitystä varten. Tieto ei tuohon aikaan kulkenut, koska vasta keksitty radio ei ollut yleistynyt.
Shackletonin Etelämantereen ylitysretki oli brittiläisen naparetkeilijä Ernest Shackletonin vuosina 1914–1917 tekemä yritys kulkea ensimmäisenä Etelämantereen yli. Se epäonnistui, kun kumpikaan matkaan lähtenyt retkikunta ei onnistunut tavoitteissaan.
Retkisuunnitelmat

Vuonna 1914 Shackleton lähti taas selvennä etelänapamatkalle onnistuttuaan saamaan rahoituksen. Retken tarkoitus oli ylittää etelänapa koiravaljakoilla. Retkikunta käytti kahta laivaa, Endurancea ja Auroraa. Endurance veisi pääryhmän Weddellinmerelle ja Aurora toisen ryhmän Etelämantereen lounaisosan McMurdon salmeen, johon se tunkeutuisi Rossinmeren kautta. Rossinmeren ryhmän oli määrä rakentaa tukikohta ja perustaa ruokavarastoja Rossin jäähyllyn yli Beardmoren jäätikön juureen. Ruokavarastot olisivat mantereen ylittävän joukon kannalta erittäin tärkeitä, sillä heidän olisi mahdotonta kantaa riittävästi tarvikkeita edestakaiseen matkaan.
Endurance

Shackletonin laiva Endurance juuttui 21. helmikuuta Weddellinmerellä jäihin. Aluksi jäät kuljettivat alusta kohti jyrkkää Filschnerin lauttajään reunaa, jossa sijaitsi retkikunnan suunniteltu lähtöpiste. Kulkusuunta kääntyi kuitenkin päinvastaiseksi, eikä laivaa saatu jäistä irti. Jäiden paine alkoi lopulta puristaa alusta, ja alukseen virtasi vettä. Jäät rikkoivat laivan ja se upposi, mutta siitä ehdittiin pelastaa hengissä pysymisen kannalta välttämättömiä tarvikkeita. Shackleton miehineen joutui muuttamaan jäälle ja asumaan teltoissa. Retkikunta yritti vaeltaa pohjoiseen, mutta yrityksestä luovuttiin, koska veneitä kiskoen päästiin parissa viikossa etenemään vain 15 kilometriä.
Kun Shackletonilla ja kirvesmies Harry McNishillä oli ankara riita siitä, mitä tulisi tehdä, miehistössä heräsi tyytymättömyyttä, mutta riidat sovittiin. Merivirrat kuljettivat Shackletonia Antarktiksen niemimaan viertä pitkin kohti valtamerta. Miehet nälkiintyivät, ja lopulta he ampuivat pingviinejä ruoaksi. Polttoaineiden loputtua pingviinin rasvasta saatiin kamiinaan polttoainetta. Sitten jääalue, jolla Shackleton oli, irtosi omaksi jäälautakseen. Aikansa purjehdittuaan jäälautta alkoi repeillä ja miehet siirtyivät mukaan otettuihin veneisiin. Paleltumat ja merisairaus heikensivät miehiä. Veneet rantautuivat kylmän purjehduksen jälkeen Elefanttisaarelle. Toistaiseksi ei yhtään miestä ollut kuollut, vaikka vaaranpaikkoja oli tullut: kaksi miestä paleltunut ja yhdellä oli ollut sydänkohtaus. Elefanttisaarella rakennettiin kahdesta veneestä rantaan asumus, joka aikaa myöten osoittautui varsin mutaiseksi asuinpaikaksi, sillä kamiina lämmitti asunnon alla olleen maaperän.
Shackleton lähti muutaman miehen kanssa purjehtimaan kohti Etelä-Georgiaa. Purjehdus oli vaarallinen myrskyn takia, mutta katettu iso valasvene pysyi pinnalla. Miehet joutuivat raaputtamaan veneen rakenteista jäätä pois ja jättiaalto oli vähällä upottaa aluksen. Shackleton saapui 8. toukokuuta miehineen Etelä-Georgiaan, mutta valaanpyyntiasema, mistä voitaisiin saada apua, oli vuoristoisen saaren toisella puolella. Shackletonin miesten oli kiipeiltävä vuorien yli. Kaksi miehistä oli liian sairaita, ja he jäivät rannalle. Muut miehet ylittivät vuoret ja pääsivät 36 tunnin kuluttua Strømnesin valaanpyyntiasemalle ja hälyttivät apua. Kaikki Shackletonin retkikunnan jäsenet selvisivät matkasta hengissä.
Kirjallisuutta

Alfred Lansing: Kestävyys: Shackletonin uskomaton matka Etelämantereelle.  ((Endurance: Shackleton's incredible voyage, 1959) Suomentaja = Panu Pekkanen)  Helsinki:  Tammi, 2002 2. painos (1. painos 1959).  ISBN 951-31-1513-5.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Shackletonin Etelämantereen ylitysretki Wikimedia Commonsissa
Teppo Sillantaus, Uskomaton naparetki Etelämantereelle, HS Kuukausiliite 12.1.2015
Google Earth KML -tiedosto retkikunnasta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Matkalla ollut Frank Hurley Kodakin sivuilla (englanniksi)
Shackletonin retkikunnasta irtautui pieni venekunta hälyttämään apua pääjoukolle. Matka vei Elefanttisaarelta yli myrskyävän aavan meren Etelä-Georgiaan, missä jäisen vuoriston ylitys oli vaarallinen seikkailu.
Kartta Aurora-laivasta lasketun ryhmän tekemästä varastonrakennusretkestä.
Aurora
Sokeritoppa

Sokeritoppa
Suomalainen sokeritoppa paperipakkauksessa.
Sokeritoppa on entinen sokerin valmistusmuoto. Ne valmistettiin puhtaasta ruokosokerista, joka kuumennettiin ja kaadettiin kuumana tötterömäiseen muottiin. Kun sokeri oli kuivunut pari viikkoa, se irrotettiin muotista ja sen pohja tasoitettiin. Muotteja on tehty eri aikoina monista aineista, kuten bambusta, savesta, puusta ja teräksestä. Topat olivat suuria, 5–15 kilon painoisia, ja ne saatettiin pilkkoa kaupassa paloiksi. Kauppias piti tavallisesti leveän tyviosan, ja kotona topasta murrettiin paloja tarpeen mukaan hakkurilla ja sokerisaksilla. Sokeritoppaa saatettiin murtaa sokerileikkurin avulla. Se oli laatikko, jossa oli veitsimäinen hakkuri ja reiällinen välipohja, jonka läpi pienet sokerimuruset valuivat alempaan laatikkoon. Sokerin kovuus vaihteli sen mukaan, mistä kohdin toppaa se murrettiin, ja kärkiosassa sokeri oli kaikkein kovinta. Kärkeä pidettiin myös makeampana kuin tyveä.
Sokeri tunnettiin Euroopassa 1500-luvulla, ja myös sokeritoppien valmistus keksittiin satoja vuosia sitten. Vielä 1920-luvun Suomessa noin puolet kaikesta tuotetusta sokerista oli sokeritoppia; kuitenkin jo vuonna 1930 sokeritoppien tuotannon osuus oli pudonnut yhteen kolmasosaan kaikesta sokerin tuotannosta. Pohjois-Euroopan viimeinen sokeritoppa valmistui vuonna 1957 Vaasan sokeritehtaalla, kun pala- ja kidesokeri tulivat kuluttajien keskuudessa suositummiksi.
Kirjallisuutta

Hongisto, Heikki: Kaksisataa vuotta toppasokeria, Helsinki 1987.
Suomen Sokeri Osakeyhtiö 1918–1968, Helsinki 1970.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sokeritoppa Wikimedia Commonsissa
Hubert Robert

Hubert Robert. Élisabeth Vigée-Lebrunin maalaama muotokuva 1788.
Hubert Robert (22. toukokuuta 1733 Pariisi – 15. huhtikuuta 1808 Pariisi) oli ranskalainen esiromantiikan ajan taidemaalari. Rauniomaalaus oli Robertin erikoisala. Siihen hän sai vaikutusta G. P. Panninilta oleskellessaan Italiassa 1754–1765. Koska hän maalasi erityisesti antiikin ajan raunioita, käytetään hänestä nimeä Robert des Ruines eli ”Raunio-Robert”. Rauniomaalausten lisäksi Robert esitti arkkitehtuurimaalauksia, jotka monesti kuvaavat romanttisia maisemia. Hänen maisemakuvaustensa katsotaan kolorismin osalta edeltäneen 1800-luvun ulkoilmamaalausta. Robert työskenteli myös puutarhataiteilijana.
Hänen luonnostensa pohjalta suunnitteli arkkitehti Richard Mique (1728–1794) kuningatar Marie Antoinetten toimeksiannosta Petit Trianonin palatsin englantilaisen puutarhan ja La Hameau de la Reine maalaiskylän, jotka rakennettiin vuosina 1774–1786.
Teoksia

Näkymä Rippettan portille Roomassa, n. 1766.
Suunnitelma Louvren suuren gallerian järjestämiseksi, 1796.
Riemukaari ja Orangen teatteri, 1787.
Hubert Raudaschl

| Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Itävalta> Miesten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | México 1968 | finnjolla |  |
|  Hopeaa | Moskova 1980 | star |  |
Hubert Raudaschl (s. 26. elokuuta 1942 Sankt Gilgen) on entinen itävaltalainen kilpapurjehtija.
Raudaschl osallistui kilpailijana yhdeksiin olympiakisoihin. Hän edusti Itävaltaa kaikissa kesäolympialaisissa Tokiosta 1964 Atlantaan 1996. Hän saavutti kaksi olympiahopeaa: finnjollassa Méxicossa 1968 ja star-luokassa Moskovassa 1980.
Raudaschl voitti maailmanmestaruuden finnjollassa vuonna 1964 ja microcupper-luokassa 1978. Lisäksi hän voitti viisi Euroopan mestaruutta.
Aiheesta muualla

Raudaschl/Ferstl: Wermutstropfen im Silberbecher Österreichisches olympiamuseum (saksaksi)
Hovinkartano

Hovinkartanon (nyk. Taidehovi) jugendlinna valmistui vuonna 1914.
Hovinkartano (ruots. Hofgård) on Hämeenlinnan Hauholla sijaitseva historiallinen kartano, joka sijaitsee Iso Roineen rannalla. Hovinkartanon omistajiin on lukeutunut Godenhjelmin, Gripenbergin, Janssonin, Leopoldin, Engströmin ja Furuhjelmin suvut.
Historia

Kartanon alueella on 1000-luvulta peräisin oleva Pyhä lehto, joka on suojeltu.
Hofgårdin ensimmäiset Ruotsin kuninkaalliset asiakirjamaininnat ovat peräisin 1300-luvulta. Suurtila muodostui 1500-luvulla.
Hovinkartanosta muodostui ratsu- ja rälssitila 1600-luvulla.
Hovinkartanon mailla on kaksi päärakennusta, jotka ovat vuonna 1830 valmistunut empirerakennus ja vuonna 1914 valmistunut jugendlinna.
Empirerakennus rakennettin Gripenbergien aikana. Rakennus on säilynyt alkuperäisessä muodossa.
Janssonin suvun aikana käynnistettiin kartanon uudistustyöt. Tiilitehdas, meijeri, karjarakennukset, mylly ja viljamakasiini rakennettiin 1890- ja 1910-luvuilla.
Tuomari August Jansson rakennutti Hovinkartanon jugendlinnan hänen Hilma-vaimon hopeahääpäivälahjaksi vuonna 1914. Jugendlinnan rakentamiseen käytettiin kartanon oman tiilitehtaan tiiliä. Jugend-linnaa käytettiin juhla- ja vierasrakennuksena.
Erkki Johannes Leppälä peri kartanon Hilma Janssonilta vuonna 1945. Risto Tarvainen Riitta Tarvainen (os. Leppälä) ovat kartanon nykyiset omistajat.
Hovinkartanon jugendlinnassa toimii tilausravintola ja apteekkimuseo. Kartanosta muodostettiin taidekeskus vuonna 2006. Kartano muuttuu kesäisin taidekeskukseksi. Taidetoiminnasta vastaa Sotjalan kulttuuri- ja perinneyhdistys ry.
Hovinkartanon empirerakennus valmistui vuonna 1830.
Hubert Schwarz

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hubert Schwarz vuonna 2022. |  Hubert Schwarz vuonna 2022. |  Hubert Schwarz vuonna 2022. |  |
Maa:   Länsi-Saksa
Miesten yhdistetty
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Calgary 1988 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Seefeld 1985 | joukkuekilpailu |  |
Hubert Schwarz (s. 13. syyskuuta 1960) on entinen saksalainen yhdistetyn hiihtäjä ja joukkuekilpailun olympiavoittaja.
Schwarz saavutti junioreiden MM-kilpailujen henkilökohtaisessa kilpailussa pronssia 1979 ja kultaa 1980. Aikuisten arvokilpailuissa hän debytoi Oslon MM-kisoissa 1982 kuuluen neljänneksi sijoittuneeseen Saksan liittotasavallan joukkueeseen. Rovaniemen MM-joukkuekilpailussa 1984 hän oli Länsi-Saksan joukkueen mukana viides.
Schwarz kuului Hermann Weinbuchin ja Thomas Müllerin kanssa Saksan liittotasavallan joukkueeseen, joka voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Seefeldissä 1985. Calgaryn olympialaisissa 1988 Schwarz saavutti joukkuekilpailun olympiakultaa yhdessä Müllerin ja Hans-Peter Pohlin kanssa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli kolmastoista.
Schwarz sijoittui maailmancupin kilpailussa palkintokorokkeelle ensimmäisen kerran oltuaan toinen Planicassa joulukuussa 1984. Ainoan voittonsa hän saavutti Schonachissa tammikuussa 1987.
Maailmancup-menestys

Kausi 1983–1984: kokonaiskilpailussa seitsemäs
Kausi 1984–1985: Planica toinen, St. Moritz toinen, Schonach kolmas; kokonaiskilpailussa kolmas
Kausi 1985–1986: Štrbské Pleso toinen; kokonaiskilpailussa viides
Kausi 1986–1987: Schonach voitto, Lahti kolmas; kokonaiskilpailussa neljäs
Humraaz

| Humraaz |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Abbas-Mustan
Käsikirjoittaja:  Shiraz Ahmed Shyam Goel
Tuottaja:  Ganesh Jain Ratan Jain
Säveltäjä:  Himesh Reshammiya
Kuvaaja:  Ravi Yadav
Leikkaaja:  Hussain A. Burmawala
Pääosat:   Bobby Deol  Akshaye Khanna  Amisha Patel 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  Venus Films
Ensi-ilta:  26. heinäkuuta 2002
Kesto:  174 min
Alkuperäiskieli:  hindi
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Humraaz (hindiksi हमराज़, Humrāz; suomeksi ”Uskottu”) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen trilleri, jonka on ohjannut Abbas-Mustan. Se sai ensi-iltansa 26. heinäkuuta 2002 ja sen pääosia näyttelevät Bobby Deol, Akshaye Khanna ja Amisha Patel. Elokuva on saanut inspiraationsa vuoden 1998 yhdysvaltalaisesta elokuvasta Täydellinen murha. Siitä tehtiin uusintaversio tamiliksi nimellä Girivalam.
Juoni

Kun liikemies saa tietää, että hänen vaimonsa meni naimisiin hänen kanssaan vain rahan takia, hän tekee suunnitelman tämän entisen rakastajan kanssa tappaakseen tämän.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bobby Deol  | … |  Raj Singhania   |
|  Akshaye Khanna  | … |  Karan Malhotra   |
|  Amisha Patel  | … |  Priya Singhania   |
|  Johnny Lever  | … |  Darshan   |
|  Sheela Sharma  | … |  Rosy   |
|  Suhasini Mulay  | … |  Dadi   |
|  Sudhir  | … |  Tommy   |
|  Jeetu Verma  | … |  Jojo Fernandez   |
|  Bhairavi Vaidya  | … |  Buaji   |
|  Sudhir Mishra  | … |  Saxena   |
|  Dilip Joshi  | … |  Gauri Shankar   |
|  Firoz Irani  | … |  setä   |
|  Dinesh Hingoo  | … |  Rustom   |
|  Roshan Tirandaz  | … |  Shireen   |
|  Farhan  | … |  Harry   |
Tuotanto

Ennen tuotannon alkamista Priyanka Chopralle tarjottiin Priya Singhanian roolia, ja hänen piti tehdä debyyttinsä tässä elokuvassa, mutta hän teki muita sitoumuksia, joten rooliin valittiin Amisha Patel.
Soundtrack

Kaikki sanat Sudhakar Sharma, kaikki sävellykset Himesh Reshammiya.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Dil Ne Kar Liya” | Udit Narayan, Alka Yagnik | 5.19 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Tune Zindagi Mein” (Male)  | Udit Narayan | 5.11 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Pyaar Kar” | Udit Narayan, Shaan, Kavita Krishnamurthy | 6.40 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Bardaasht Nahi Kar Sakta” | KK, Sunidhi Chauhan | 5.36 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Sanam Mere Humraaz” | Kumar Sanu, Alka Yagnik | 5.30 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Life Ban Jayegi” | Sonu Nigam, Jaspinder Narula | 5.57 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ”Tune Zindagi Mein” | Alka Yagnik | 5.12 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | ”Bardaasht Nahi Kar Sakta” (Remix)  | Sonu Nigam, Sunidhi Chauhan | 4.53 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | ”Tune Zindagi Mein” (Sad)  | Alka Yagnik | 1.48 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | ”Theme Music” (Instrumental)  |  | 2.33 |  |  |  |  |  |  |
Vastaanotto

Box Office India julisti Humraazin 297 miljoonan rupian tuotollaan ”keskinkertaiseksi”.
Palkinnot

International Indian Film Academy Awards
Paras roisto – Akshaye Khanna
Aiheesta muualla

Humraaz Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Humraaz AllMoviessa. (englanniksi)
Sokeritehdas

Sokeritehdas Puunenessa, Hawaijilla.
Sokeritehdas on tehdas, jossa valmistetaan sokeria. Sokeritehtaissa valmistettava sokeri valmistetaan erikseen pelloilla kasvatettavista sokerijuurikkaista tai lämpimissä maissa esiintyvästä sokeriruo'osta. Tehtaat, joissa valmistetaan sokeria juurikkaista, ovat käytössä vain syksyisin, jolloin juurikkaat ovat kypsyneet valmiiksi. Maailman ensimmäinen sokerijalostamo perustettiin New Yorkiin vuoden 1690 paikkeilla.
Suomeen syntyi sokeriteollisuutta muita Pohjoismaita aiemmin, kun Turussa alettiin valmistaa sokeria vuonna 1758. Ruotsissa käynnistyi ensimmäinen sokeritehdas vasta 1837 ja Tanskassa 1870-luvulla. Suomessa oli 1800-luvulla useita sokeritehtaita: Helsingin Töölössä ja Hietalahdessa, Pietarsaaressa, Voipaalan sokeritehdas Sääksmäellä ja Turussa uusi Auran sokeritehdas, joka käynnistyi 1859 Turun ensimmäisen sokeritehtaan lopetettua jo 1824 (ks. Luettelo Suomen sokeritehtaista).
Suomessa on jäljellä yksi sokeritehdas Säkylässä. Se on käynnissä vain kolmisen kuukautta vuodessa, syksyisin sokerijuurikassadon valmistuttua.
Sokerin valmistaminen

Kun sokerijuurikaskuorma on saapunut tehtaalle, se punnitaan. Sen jälkeen jokaisesta kuormasta otetaan koneellisesti 25–35 kg:n näyte, joka tutkitaan koepesulassa. Tällä tavalla saadaan selville juurikkaiden puhtaus, sokeripitoisuus ja saanto, joiden avulla tietokone tekee viljelijöille suoritettavat tilityslaskelmat. Tämän jälkeen on vuorossa pesu, jossa juurikkaat esipestään voimakkaalla vesisuihkulla ja josta ne joutuvat tehtaalle käsiteltäväksi. Sitten kivenerottimet poistavat juurikasvirrasta kiviä, hiekkaa ja savea. Sokerijuurikkaiden leikkauksen jälkeen ne erotetaan leikkeestä yli 20 metriä korkeassa uuttotornissa, jossa leike kulkee alhaalta ylöspäin ja vesi päinvastoin. Leike viipyy 70-asteisessa uuttolaitteessa 1,5 tuntia. Muodostunut sokerimehu poistuu leikemaissista. Mehu sisältää noin 14–15 % sokeria.
Tämän jälkeen sokeri melassataan, eli kuivataan. Kuivauksen jälkeen tuote pakataan joko sellaisenaan paperisäkkeihin tai puristetaan rakeiksi, joiden toimitus tapahtuu siiloista irrallisena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sokeritehdas Wikimedia Commonsissa
Stockport

| Stockport |
| --- | --- |
 Stockportin viadukti
 vaakuna
 Stockportin sijainti Englannissa ja Suur-Manchesterissa.
 Koordinaatit: 53°24′N, 2°10′W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Hallintoalue:  Luoteis-Englanti
Kreivikunta:  Suur-Manchester
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Metropolihallintopiiri
Piirivaltuusto:  60 paikkaa
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  24,6 km²
 – Metropolialue:  126 km²
Väkiluku (2017):  110 000
 – Väestötiheys:  4 472 as./km²
 – Metropolialue:  291 045
 – Väestötiheys metropolialue:  2 310 as./km²
 
 www.stockport.gov.uk 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stockport on noin 110 000 asukkaan kaupunki ja 291 000 asukkaan metropolihallintopiiri (metropolitan borough) Suur-Manchesterin metropolikreivikunnassa Luoteis-Englannissa. Hallintopiiriin kuluu Stockportin kaupungin lisäksi Cheadlen esikaupunkialue, Bramhallin, Romileyn ja Marplen kaupungit sekä maaseutua. Aikaisemmin Stockportissa oli puuvillakehräämöitä, mutta nykyään sen alueella on teollisuutta, joka valmistaa elektroniikkaa, raskasta konetekniikkaa, muovia ja elintarvikkeita.
Liverpooliin laskeva Merseyjoki alkaa Stockportista, missä Goyt- ja Tamejoet kohtaavat. M60-moottoritie kulkee Stockportin halki ja mielenkiintoisen akveduktin näköisen kaarisillan ali Stockportin eritasoliittymässä. Se on eräs Länsi-Euroopan suurimpia tiilirakennelmia, ja hieno näyte Viktorian aikakauden rakennustaidosta.
Urheilu

Stockportista tulevat jalkapalloseura Stockport County sekä Englannin pääsarjassa pelaava rugby union -joukkue Sale Sharks. Molempien kotikenttänä toimii Edgeley Park.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stockport Wikimedia Commonsissa
Hubert Strohmaier

Hubert Strohmaier (25. maaliskuuta 1896 Arnfels/Leibnitz – 1947 Belgrad) oli Saksan armeijan kenraalimajuri toisen maailmansodan aikana.
Strohmaier oli syntynyt Arnfelsissa. Hän liittyi Itävalta-Unkarin armeijaan ensimmäisen maailmansodan alussa elokuussa 1914. Hän palveli 11. kenttähaupitsirykmentissä ennen maailmansotaa, ja sodan jälkeen 3. tykistörykmentissä.
Toisen maailmansodan alussa hän liittyi natsi-Saksan armeijaan, ja hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1. lokakuuta 1939, ja everstiksi 1. huhtikuuta 1941. Hän oli ensin 94. tykistörykmentin ja sitten 112. vuoristotykistörykmentin komentajana. Hänet palkittiin ansioistaan kultaisella Saksan ristillä, ja sodan lipussa hän komensi 3. SS-armeijakuntaa Balkanilla, ja osallistui sotatoimiin alueen partisaaneja vastaan. Hänen joukkonsa syyllistyivät alueella lukuisiin sotarikoksiin. Sodan jälkeen Strohmaier tuomittiin Belgradissa sotarikoksista kuolemaan. Hänet hirtettiin belgradilaisessa vankilassa vuonna 1947.
Aiheesta muualla

Feldgrau.com
Hurrikaani Tara

| Hurrikaani Tara |
| --- | --- |

Laantui::  12.11.1961
Kovin tuuli::  38,9 m/s
Kuolleita::  436
Tuhot::  16 miljoonaa USD
 Hurrikaanin reitti ja voimakkuus.  Reittikartan pallot on väritetty Saffirin–Simpsonin asteikon mukaan. 012345
Hurrikaani Tara oli yksi tappavimmista tunnetuista Tyynenmeren hurrikaaneista. Meksikossa raportoitiin ainakin 436 kuolonuhria ja aineelliset vahingot nousivat 16 miljoonaan dollariin.
Hurrikaanin silmässä

| Hurrikaanin silmässä> Trojan Odyssey |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Clive Cussler
Kieli:  englanti
Genre:  jännitys
Julkaistu:  2003
Suomennos
Suomentaja:  Anu Niroma
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2004
Sivumäärä:  389
ISBN:  951-029-494-2
Sarja: Dirk Pitt
Edeltävä:  Valhalla nousee
Seuraava:  Musta tuuli
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Hurrikaanin silmässä (engl. Trojan Odyssey) on Clive Cusslerin vuonna 2003 julkaistu jännitysromaani. Suomeksi kirja julkaistiin vuonna 2004 WSOY:n kustantamana ja Anu Niroman suomentamana.
Hubert Parry

Hubert Parry
Sir Charles Hubert Hastings Parry (27. helmikuuta 1848 Bournemouth – 7. lokakuuta 1918 Rustington) oli brittiläinen säveltäjä, musiikkikirjailija ja musiikkipedagogi. Hän oli merkittävä vaikuttaja englantilaisen musiikin elpymisen taustalla 1800-luvun loppupuolella. Hänet lyötiin ritariksi vuonna 1898, ja hänestä tehtiin baronetti vuonna 1903.
Parry opiskeli Eton Collegessa sävellystä ja sai musiikin kandidaatin arvon Oxfordin yliopistosta vuonna 1867. Myöhemmin hän sai opetusta muun muassa pianisti Edward Dannreutherilta. Parryn kuorosävellysten sarja alkoi teoksella Scenes from Prometheus Unbound (1880). Parry sävelsi myös oratoriot Judith (1888), Job (1892) ja King Saul (1894). Vuodelta 1887 on kuorolle ja orkesterille sävelletty Blest Pair of Sirens, ja vuosina 1916–1918 Parry laati teoksen Songs of Farewell. Hänen unisonolaulunsa Jerusalem (1916) William Blaken Miltonin sanoihin nousi lähes epävirallisen toisen kansallislaulun asemaan Isossa-Britanniassa ensimmäisen maailmansodan aikana ja jälkimainingeissa. Parryn muun tuotannon joukossa on viisi sinfoniaa, sinfoniset muunnelmat, urkumusiikkia, motetteja ja monia lauluja.
Vuonna 1883 Parry sai nimityksen Oxfordin yliopiston choragukseksi eli festivaaliaikaiseksi kuoronjohtajaksi. Hän liittyi myös Lontoon Royal College of Musicin henkilökuntaan ja nousi sen johtajan asemaan vuonna 1894. Parrysta tuli vuonna 1900 Oxfordin yliopiston musiikin professori. Parry oli myös musiikkikirjailija, jonka kirjallisiin julkaisuihin kuuluvat Studies of Great Composers (1886), The Evolution of the Art of Music (1896), Johann Sebastian Bach (1909) ja Style in Musical Art (1911).
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Starship

Starship (englantia, 'tähtialus') voi tarkoittaa muiden muassa:
Starship, yhdysvaltalainen rockyhtye, Jefferson Starshipin seuraaja
Starship, SpaceX:n avaruuskuljetusväline
Starship Technologies, kuljetusrobotteja valmistava yritys
Star Ship, vuoden 1977 videopeli
Starship 1, vuoden 1977 videopeli
Sid Meier's Starships, vuonna 2015 julkaistu videopeli
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Starship”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ilkka Wirtanen

Ilkka Wirtanen on suomalainen säveltäjä, tuottaja ja sanoittaja.
Wirtanen on keskittynyt erityisesti metallimusiikin tuottamiseen ja on muun muassa tuottanut ja ollut mukana säveltämässä koko Reckless Love-yhtyeen tähänastisessa neljä albumia käsittävässä tuotannossa.
Aiheesta muualla

Ilkka Wirtanen Twitterissä