Tōzō Minanogawa
Aktiiviura > Sekitori-vaihe > Ykkösdivisioona (Makuuchi) > Komusubi & sekiwake

1920-luvun lopulle tultaessa ōzumōn suosio oli kasvanut ennennäkemättömäksi. Pitkään hallinnut suurmestari Tamanishiki oli saamassa kilpailijoita lupaavista tulokkaista kuten Musashiyama, Tenryu ja luonnollisesti Minanogawa. Oteltuaan syyskuussa 1929 tuloksen 8–3 oli hänet ensimmäistä kertaa urallaan ylennetty neljänneksi korkeimpaan komusubin arvoon, eli hän kuului nyt sanyakuun, noin kymmenen korkea-arvoisimman rikishin eliittijoukkoon.
Vuosien 1930–31 lupaavat tulokset (9–2, 9–2 ja 8–3 lokakuusta 1930 maaliskuuhun 1931 herättivät eloon toiveet mestariksi, ōzekiksi, noususta. Vaikka maailmantalous osoitti jo varoittavia merkkejä, Minanogawa ja Musashiyama myivät yhä katsomot täyteen ja heidän odotettiin perustellusti hallitsevan 30-luvun ōzumōa.
Ennen toukokuun 1931 turnausta Minanogawa tunsi olonsa heikentyvän. Koska mahdollisuus mestariksi nousuun oli kuitenkin käden ulottuvilla, hän jatkoi harjoittelua toivoen parantuvansa itsestään sairaudesta, jonka luonnetta ei vielä tuolloin tunnistettu. Eräänä aamuna hän kuitenkin kaatui harjoituksissa loukaten molemmat polvensa niin pahasti, että turnaus olisi varmasti jätettävä väliin. Muutettuaan Ryōgokusta ensi kertaa Kawaguchiin Minanogawa oli tuntenut vapautuneensa osittain rikishejä kohtaan harjoitettavasta valvonnasta. Palatessaan Takasago-tallilta harjoituksista kohti Kawaguchia hän pistäytyi usein kapakoissa ja silloin tällöin rautatieaseman lähellä sijainneessa bordellissa, jossa hän sai tarkemmin määrittelemättömän sukupuolitaudin.
Minanogawa muisti, kuinka surkeaksi hän oli olonsa tuntenut edellisen kerran pahasti loukkaannuttuaan ja päätti jättää koko uransa sikseen. Ollessaan pakkaamassa laukkuja Sadogatake-oyakata tuli hänen luokseen muistuttamaan oppilastaan siitä, kuinka oli luvannut tämän äidille tekevänsä pojasta suuren rikishin. Vähintä, mitä Sadogatake saattoi mielestään tehdä, oli ohjata oppilaansa saman lääkärin luo, joka oli auttanut häntä itseään pääsemään oman vammansa ylitse. Lääkäri otti Minanogawan potilaakseen Sadogataken rahapulasta huolimatta ja onnistuikin niin hyvin tehtävässään, että Minanogawa tervehtyi ennalleen ja päätti, että uraa kannatti sittenkin jatkaa.
Minanogawan toipumisen aikoihin pinnan alla kytenyt rikishien kapina leimahti ilmiliekkeihin. Suuri osa Dewanoumi-ichimonin rikisheistä sekiwake Tenryūn johdolla erosi ammattisumoliitosta ja kieltäytyi palaamasta, ellei liitto suostuisi radikaaleihin muutoksiin toimintatavoissaan, erityisesti voitonjaon ja organisaation rakenteen osalta. Kapina oli massiivinen, sillä koko ykkösdivisioonan läntinen osa ja suurin osa kakkosdivisioonan läntisistä rikisheistä liittyi siihen. Tilanne eskaloitui entisestään kun Minanogawan, Kagamiiwan ja Nishikinadan johtama pienempi itäinen ryhmittymä erosi niin ikään kyōkaista ja perusti oman organisaationsa.
Itäisen ryhmittymän ajamat vaateet olivat hätäisesti perusteltuja, eikä ryhmän pienempi koko verrattuna Tenryūn johtamaan läntiseen ryhmittymään jättänyt sen jäsenille muuta mahdollisuutta kuin varsin pian liittoutua suuremman ryhmittymän kanssa yhteisen lipun alle. Kapinalliset alkoivat järjestää sumoliitosta riippumattomia turnauksia uusien sääntöjen mukaisesti. Näissä turnauksissa vastakkain asetetut ottelijat saattoivat otella perinteisen yhden ottelun sijasta viisi, seitsemän tai jopa kymmenen keskinäistä ottelua. Tämäntyyppinen turnausohjelma oli omiaan helpottamaan Minanogawaa hänen pyrkimyksissään saavuttaa turnauskestävyyttä toipilaskautensa jälkeen. Vuoden kestäneen kapinaretkensä aikana Minanogawa edistyi huomattavasti. Yleisö odotti malttamattomasti mahdollisuutta nähdä hänet ottelemassa parhaita liiton piiriin jääneitä rikishejä vastaan. Tämä toteutuikin Minanogawan ja muutamien muiden rikishien sopiessa paluusta takaisin Japanin suomoliiton alaisuuteen.
Tammikuun 1933 turnaukseen saapui ykkösdivisioonaan rankattuna kaksitoista entistä kapinallista, joille annettiin arvoksi sen tarkemmin täsmentämätön besseki. Näistä kahdestatoista Takanohana ei otellut lainkaan ja Nadanohana hävisi kaikki yksitoista otteluaan. Molemmat poistuivat liiton alaisuudesta uudelleen. Palaavien kapinallisten joukosta erottui edukseen Minanogawa, joka peittosi liiton parhaat kyvyt, suurmestari Tamanishikin ja mestarit Shimizugawan ja Musashiyaman. Sumoliittoon jääneet halusivat epätoivoisesti voittaa kaikki palaavat kapinalliset ja aivan erityisesti he halusivat estää Minanogawan turnausvoiton, mutta yhdennentoista ja viimeisen turnauspäivän jälkeen oli kaikkien tunnustettava, että turnausvoitto kuului Minanogawalle, joka ei hävinnyt ainuttakaan ottelua. Voittoisa paluumuuttaja juhlisti ensimmäistä turnausvoittoaan muuttamalla ottelunimensä jälkimmäisen osan etunimestään Tomojirō muotoon Tōzō. Seuraavan turnauksen Minanogawa päätti tulokseen 8–3 läntisen komusubin arvossa. Tammikuussa 1934 läntisen sekiwaken arvossa tuloksena oli 9–2, joka hieman yllättäen riitti uran toiseen turnausvoittoon ja varmisti nousun mestariksi, ōzekiksi.