stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antti Juutilainen

Antti Juutilainen (15. tammikuuta 1882 Ruskeala – 18. heinäkuuta 1951 Iitti) oli suomalainen maanviljelijä, päätoimittaja ja Maalaisliiton kansanedustaja.
Juutilaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Juhana Juutilainen ja  Anni Sorjonen. Hän toimi vuoteen 1906 saakka maanviljelijänä kotitilallaan Ruskealassa. Tämän jälkeen Juutilainen oli viipurilaisessa Maakansa-lehdessä toimittajana 1906–1910, vastaavana toimittajana 1910–1915 ja päätoimittajana 1915–1920. Sittemmin Juutilainen oli maanviljelijänä Antreassa 1919–1933, Viipurin läänin Uudellakirkolla 1933–1939 ja viimeksi Iitissä vuoteen 1951 saakka.
Juutilainen oli Maalaisliiton kansanedustajana 1917–1922 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä ja 1922–1930 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä.
Juutilainen toimi puheenjohtajana lokakuussa 1931 perustetussa Maakuntain liikkeessä, johon kuului pääasiassa Viipurin seudulla asuneita Lapuan liikkeen kannattajia, pulaliikkeiden kannattajia ja Suomen sisällissodan valkoisia veteraaneja. Liikkeen Helsingissä Ostrobotnialla pidetyssä perustavassa kokouksessa 22. lokakuuta 1931 hyväksyttiin liikkeen ohjelma, jossa vaadittiin työlainsäädännön tarkistamista, äänioikeuden rajoittamista ja päättäväisiä toimia kommunistista ja sosialistista agitaatiota vastaan. Kokoukseen osallistuneet Kalajoen pulamiehet vaativat myös virkamiesten palkkojen puolittamista ja kieltolain pitämistä edelleen voimassa, mutta näitä esityksiä ei otettu mukaan. Maakuntain liike oli jonkin aikaa yhteistyössä lapualaismielisen Väinö F. Johansonin johtaman Loimaan pulaliikkeen kanssa, mutta yhteistyö ei lopulta johtanut mihinkään, koska Maakuntain liike ei ollut kiinnostunut pulamiesten talouspoliittisista tavoitteista.
Kuopion helluntaiseurakunta

| Kuopion helluntaiseurakunta |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Kirkkokunta:  Suomen Helluntaikirkko
Perustettu:  1927
Johtava pastori:  Petri Melander
Pääkirkko:  Eelim-temppeli Vuorikatu 29 70100 Kuopio
Jäseniä:  n. 900
TV:  Youtube: Kuopio Eelim
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuopion helluntaiseurakunta eli Kuopion Eelim-seurakunta on vuonna 1927 perustettu kuopiolainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan johtava pastori on Petri Melander. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Kuopion keskustassa Vuorikadulla. Seurakuntaan kuuluu noin 900 jäsentä. Seurakunta kuuluu Suomen Helluntaikirkko -kirkkokuntaan.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, Alfa-kurssit, päihdetyö, rukous- ja sielunhoitopalvelu. Lisäksi seurakunta ylläpitää kirjakauppaa, musiikkitoimitnaa ja lähestystyötä. Seurakunta tekee yhteistyötä Fida Internationalin kanssa kummilapsitoiminassa. Lisäksi seurakunta järjestää kansainvälistä toimintaa Kuopion alueen ulkomaalaisille opiskelijoille, maahanmuuttajille ja pakolaisille. Kuopion helluntaiseurakunnan yhteydessä toimii Royal Rangers-partiojärjestö.
Kuopion helluntaiseurakunta lähettää tilaisuuksistaan suoria lähetyksiä muun muassa UskoTV-palvelun kautta.
Historia > Tausta

Kuopion helluntaiseurakunnan toiminnan katsotaan alkaneen vuonna 1912. Ensimmäisiä helluntailaisuuden edelläkävijöitä Kuopiossa oli Pekka Brofeldt. Hänen isänsä oli iisalmelainen rovasti Theodor Brofeldt. Veljensä kirjailija Juhani Ahon kanssa Pekka Brofeldt oli tullut tunnetuksi radikaalina sanomalehtimiehenä, joka lopulta karkotettiin Suomesta vuonna 1903. Poliittisesti aktiivinen ja yhteiskunnallisesti valveutunut Pekka Brofeldt koki Tukholmassa ollessaan voimakkaan hengellisen herätyksen.
Palattuaan vuonna 1905 karkotuksesta aikaisemmin poliittisesti aktiivisesta Pekka Brofeldtista oli tullut asialleen omistautunut saarnamies ja hengellisen sanoman julistaja, joka alussa palveli Suomen Lähetysseuran työyhteydessä. Brofeldtista tuli joulukuussa 1905 perustetun Kotimaa-lehden päätoimittaja. Kotimaassa toimiessaan Brofeldt julkaisi maltillisia uutisia muun muassa Norjaan ja Ruotsiin rantautuneesta uudesta hengellisestä virtauksesta, helluntailaisuudesta. Brofeldt erosi Kotimaa-lehden palveluksesta 1910 linjaerimielisyyksien takia ja palasi juurilleen Kuopioon. Vuoden 1913 alusta Brofeldt alkoi toimittaa uutta kirkkokunnista riippumatonta kristillistä lehteä nimeltä Toivon Tähti. Herätyskristillinen Toivon Tähti kertoi myös Suomessa virinneestä helluntaiherätyksestä, sen toiminnasta ja tilaisuuksista.
Pekka Brofeldt oli järjestämässä Kuopioon norjalaisen helluntaipioneerin Thomas B. Barrattin kokouksia syksyllä 1911 ja 1912.
Barrattin lyhyt vierailu Kuopiossa sai varsin pian jatkoa. Heinäkuussa 1912 Toivon Tähdessä ilmoitettiin, että 18. elokuuta alkavat Kuopiossa helluntaijuhlat. Helluntaijuhlat kestivätkin sitten kokonaisen kuukauden ja niiden aikana kastettiin kymmeniä uskovia Väinölänniemen uimarannassa. Tässä yhteydessä myös Pekka Brofeldt kastettiin yhdessä puolisonsa ja tyttärensä kanssa. Kuopiossa pidettiin vuonna 1923 viikon kestävät Suomen helluntaijuhlat.lähde?
Historia > Seurakunnan perustaminen

Kuopion työ oli kutistunut kun Pekka Brofeldt oli muuttanut pois vuonna 1919. Seurakuntalaiset kutsuivat William Uotisen saarnaajaksi paikkakunnalle vuonna 1926. Uotinen oli vasta päässyt asepalveluksesta. Nuoresta iästään huolimatta hän oli ollut mukana perustamassa helluntaiseurakuntaa kotipaikkakunnalleen Karhulaan.lähde?
Kuopion helluntaiseurakunta järjestäytyi uudelleen 18. tammikuuta 1927. Perustamiskokouksessaan seurakunta valitsi saarnaajakseen William Uotisen. Seurakuntaan liittyi tuolloin 17 jäsentä ja kokonaisjäsenmäärä oli vuoden 1928 alussa vain 50 jäsentä. Varsin pian kävi selväksi, että seurakunta tarvitsi omat tilat kokoontumistaan varten. Tämä päämäärä mielessään Kuopion helluntaiseurakunnan jäsenet perustivat rekisteröidyn yhdistyksen kiinteistöhanketta ja taloudenhoitoa varten. Rukoushuoneyhdistys Elim ry perustettiin 3. toukokuuta 1928.lähde?
Tämän jälkeen alkoi kuitenkin seurakunnan voimakas kasvukausi. Uotisen toimintakaudella parhaimpina vuosina kastettiin yli 200 jäsentä. Uotisen toimintakauden päättyessä vuonna 1937 seurakuntaan kuului noin 700 jäsentä. Kuopion helluntaiseurakunnan yhteydestä nousi monia helluntailiikkeen keskeisiä saarnaajia, kuten Vilho Soininen, Eino O. Ahonen, Niilo Heimonen ja Lauri Heimonen sekä Toivo Heikkinen.
Historia > Toisen maailmansodan jälkeen

Sodan jälkeen helluntaiherätys kasvoi kaikkialla Savossa. Kuopiossa Uotisen toimintaa jatkoi Vilho Soininen, joka toimi seurakunnan johtajana vuosina 1937–1958. Seurakunta kasvoi Soinisen kaudella yli 1 500 jäseneen. Soinisen jälkeen seurakunan saarnaajaksi tuli Niilo Heimonen, jolloin seurakuntaan kastettiin ensimmäisenä toimintavuotena 208 henkilöä. Soinisen jälkeen seurakunnan johtajaksi tuli Toivo Marttala vuonna 1974. 1980-luvulla seurakuntaan kuului noin 850 jäsentä.
Seurakunnan 90-vuotisjuhlaa vietettiin toukokuussa 2017.lähde?
Toimitilat > Eelim-temppeli

Kuopion Eelim-temppeli on valmistunut vuonna 1985. Eelim-temppelin pinta-ala on 3 054 neliömetriä ja kirkossa on istumapaikkoja 930 henkilölle. Eelim-temppelin suunnittelija on arkkitehti Veikko Gröhn. Rakennuksen rakentaja on Haka. Eelim-temppeli on seurakunnan kolmas rukoushuone nykyisellä paikalla. Eelim-temppeli sijaitsee osoitteessa Vuorikatu 29. Kirkkorakennuksen alakerrassa on monitoimitilat minkä lisäksi rakennukseen kuuluu myös ruokasali ja teetupa. Rakennukseen kuuluu myös työntekijöiden toimistokäytävä, talonmiehen asunto, vierashuoneisto ja sauna.
Toimitilat > Leirikeskus

Kuopion helluntaiseurakunnan leirikeskus sijaitsee Ranta-Toivalassa, noin 25 minuutin ajomatkan päässä Kuopiosta.  Leirikeskuksessa järjestetään kesäleirejä, joiden ohjelmaan kuuluu muun maussa raamattuopetusta, keskusteluja ja rukousta. Lisäksi leireihin kuuluu virkistystoimintaa leikin, urheilun ja pelien parissa. Kesäleirit ovat kuuluneet seurakunnan ohjelmaan 1950-luvulta lähtien. Alkujaan leirejä pidettiin vaihdellen eri paikoissa.
Toiminta nykyisin

Kuopion helluntaiseurakunnan johtavana pastorina on vuoden 2014 alusta alkaen toiminut Heimo Enbuska. Vuoden 2019 alusta nuorisotyöstä vastaavana pastorina on toiminut Jarno Omar.lähde?
Seurakunta pitää jumalanpalveluksia sunnuntaisin. Joka kuukauden ensimmäinen sunnuntai on koko seurakunnan ehtoollisjuhla. Kuopion helluntaiseurakunnassa on käytännössä ehtoollisvieraanvaraisuus. Sen mukaan myös ne Jeesuksen Kristukseen uskovat kristityt, jotka eivät kuulu seurakuntaan, voivat osallistua ehtoolliselle.
Muita tilaisuuksia:
keskiviikon rukousillat
päivärukoushetket
Raamattu- ja solunjohtajuuskoulutus
lähimmäispalvelu
lähetystyö, nuortenillat
kansainvälinen ryhmä (International Friendship Group)
kansainvälinen jumalanpalvelus kerran kuukaudessa (International Service)
arabiankielinen seurakunta- ja maahanmuuttajatyö
Lapsille tarkoitettuja toimintamuotoja ovat:
pyhäkoulu
Raamattu-luokka alakouluikäisille
Ilonpäivä-tapahtuma kerran kuukaudessa
varhaisnuorten kerho
Jippii-lapsikuoro
Royal Rangers -retkeilykerho
lastenleirit.
Kuopion helluntaiseurakunta on jo vuosien ajan järjestänyt Kuopion alakouluikäisille Jouluseikkailun, joka tuo aina joulun alla noin tuhat koululaista Eelim-temppelille. Keväällä 2019 on seurakunta aloittanut vastaavan tapahtuman järjestämisen myös pääsiäisen aikaan.lähde?
Perheiden ja avioliittojen tukemiseksi seurakunta järjestää aviopareille avioliittoiltapäiviä.lähde?
Seurakunnan johtajat

1927–1937: William Uotinen
1937–1958: Vilho Soininen
1958–1970: Niilo Heimonen
1974–1986: Toivo Marttala
1986–1989: Onni Haapala
1995–1998: Klaus Korhonen
–2013: Jari Sjöstrand
2014–2022: Heimo Enbuska
2022→ Petri Melander
Aiheesta muualla

Kuopion helluntaiseurakunta
| n k Helluntaiherätys Suomessa |
| --- | --- |
 Historia 
Kirkot:  Finlands svenska pingstsamfund  Suomen Helluntaikirkko  Suomen Helluntaikansa 
Suurimmat seurakunnat:  Helsingin Saalem  Fila Church Helsinki  Jyväskylän helluntaiseurakunta  Kuopion helluntaiseurakunta  Lahden helluntaiseurakunta  Oulun helluntaiseurakunta  Pietarsaaren Elim  Seinäjoen helluntaiseurakunta  Tampereen helluntaiseurakunta  Turun helluntaiseurakunta  Vaasan helluntaiseurakunta  Vasa Sion  Luettelo seurakunnista 
Henkilöt:  Ball Barratt  Brofeldt  Castrén  Fellman  Ahonen  Andström  Antturi  Bengström  Bergstén  Haapala  Havupalo  Kallionpää  Klemetz  Korhonen  Korpi  Kunnas  Kukkula  Launonen  Lundin  Luoto  Manninen  Rosenberg  Sigfrids  Tuppurainen  Yli-Vainio  Ylppö  Yrjölä  Öhberg 
Järjestöt:  Elämä ja Valo  Evankelistakoti  Fida International  Finlands svenska pingstmission  Helluntaiseurakuntien musiikki  Helluntaiseurakuntien työntekijät HELP  Iso Kirja  Kristillinen alkoholisti- ja narkomaanityö  Samaria-lähetys 
Media:  Aikamedia  Avainmedia  Finmedia  Hyvä Sanoma  Livet  Ristin Voitto  Taborförlaget 
Kulttuuri ja tapahtumat:  Fifteen-leiri  Hengellinen laulukirja  Juhannuskonferenssi  Lapsikuoro Jippii  Royal Rangers  Syyspäivät  Youth Celebration 
Pohjoismaiden helluntaiyhteisö • Euroopan helluntaiyhteisö • Maailman helluntaiyhteisö • Assemblies of God • Helluntaiherätys Ruotsissa
| n k Veikko Gröhnin tuotanto |
| --- | --- |
Kirkkorakennukset:  Joensuun Siion-temppeli (1976)  Hakaniemen Saalem-temppeli (1977)  Alajärven Siion-temppeli (1978/1987)  Porin Eelim-temppeli (1979)  Vimpelin Saalem-temppeli (1980)  Vääksyn Helluntaitemppeli (1981)  Juvan rukoushuone (1982)  Kiuruveden rukoushuone (1982)  Kotkan Siion-temppeli (1982)  Tohmajärven rukoushuone (1982)  Orimattilan rukoushuone (1984)  Kuopion Eelim-temppeli (1985)  Raision vapaakirkko (1985)  Sotkamon rukoushuone (1985)  Lieksan rukoushuone (1986)  Forssan Saalem-temppeli (1986)  Nurmijärven helluntaikirkko (1988)  Kangasalan rukoushuone (1989)  Kuopion vapaakirkko (1989)  Seinäjoen helluntaikirkko (2000) 
Helluntaiseurakunnan kastetilaisuus Kuopion uimahuoneella Kuopiossa juhannuspäivänä 24.6.1930.
Ensimmäinen seurakuntarakennus. Vuorikadun ja Suokadun seutu.
Ella ja kaverit (elokuva)

| Ella ja kaverit |
| --- | --- |
 Ella ja kaverit -elokuvajuliste.
Ohjaaja:  Taneli Mustonen
Käsikirjoittaja:  Aleksi Hyvärinen ja Timo Parvela
Perustuu:  Ella ja Äf Yksi -kirjaan
Tuottaja:  Juha Wuolijoki
Kuvaaja:  Daniel Lindholm
Leikkaaja:  Aleksi Raij
Lavastaja:  Sarah Bowen-Walsh
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Snapper Films Oy
Ensi-ilta:  28. joulukuuta 2012
Kesto:  78 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  1,1 miljoonaa euroa
Seuraaja:  Ella ja kaverit 2 – Paterock
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ella ja kaverit on 2012 ensi-iltansa saanut suomalainen elokuva. Ohjauksesta vastaa Taneli Mustonen, käsikirjoituksesta Aleksi Hyvärinen ja Timo Parvela. Elokuvan teatteriensi-ilta oli 28. joulukuuta 2012. Se perustuu vuonna 2008 julkaistuun kirjaan Ella ja Äf Yksi.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Freja Teijonsalo  | … |  Ella   |
|  Artturi Auvinen  | … |  Tuukka   |
|  Emilia Paasonen  | … |  Hanna   |
|  Aki Laiho  | … |  Samppa   |
|  Aura Mikkonen  | … |  Tiina   |
|  Eetu Julin  | … |  Pukari   |
|  Jyry Kortelainen  | … |  Pate   |
|  Jussi Tanhuanpää  | … |  Keittolan setä   |
|  Eero Milonoff  | … |  opettaja    |
|  Armi Toivanen  | … |  rehtori, Paten äiti   |
|  Oliver Kivi  | … |  Äf Yksi   |
|  Kari Ketonen  | … |  Isä Yksi   |
|  Eerika Patrakka  | … |  Anna Yksi   |
|  Ville Myllyrinne  | … |  uuden koulun rehtori   |
|  Pamela Tola  | … |  virastotäti   |
|  Ville Virtanen  | … |  virastosetä   |
|  Tiina Weckström  | … |  poliisikonstaapeli  |
Aiheesta muualla

Elokuvaa Ella ja kaverit kuvataan Espoossa (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Taneli Mustonen |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Ella ja kaverit (2012)  Luokkakokous (2015)  Bodom (2016)  Luokkakokous 2 – Polttarit (2016)  Se mieletön remppa (2020)  The Twin – Paha kaksonen (2022) 
TV-elokuvat ja -sarjat (ohjaus):  Placebo (2006)  Karjalan kunnailla (2009–2012) 
Dokumenttielokuvat (ohjaus):  Deadline 
Lyhytelokuvat (ohjaus):  Sensuuri 2001 (2000)  Rakas isä, rakas äiti (2000)  Kaivoksen lapset (2003)  Fasisti (2013)
Johan Frans Sahlberg

Johan Frans Sahlberg (10. lokakuuta 1828 Turku – 10. elokuuta 1891 Alavus) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies.
Sahlbergin vanhemmat olivat veistämötyömies Johan Michelsson Sahlberg ja Eva Kristina Sjöblom ja puolisot vuodesta 1858 Adolfina Vilhelmina Elmgren (k. 1860) ja vuodesta 1863 Josefina Charlotta Indrenius (k. 1909). Sahlberg tuli ylioppilaaksi 1850 ja suoritti teologisen erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1852. Hän oli ensin Kiikalan kirkkoherran apulainen, vt. kirkkoherra ja armovuodensaarnaaja ja sitten  Halikon pitäjänapulainen vuodesta 1855, Ulvilan kirkkoherran apulainen vuodesta 1861 ja Porin vuodesta 1867. Ylihärmän kirkkoherran virkaa hän hoiti vuodesta 1869 ja Alavuden vuodesta 1878. Sahlberg oli vt. lääninrovasti vuodesta 1875 ja  vakinainen vuodesta 1879.   Hän oli edustaja valtiopäivillä 1885 ja 1888.
Vappu Säilynoja

Vappu Johanna Säilynoja (22. marraskuuta 1926 Ylivieska – 28. huhtikuuta 2016 Muhos) oli suomalainen poliitikko. Säilynoja oli kansanedustaja Oulun läänin vaalipiiristä vuosina 1979–1991. Hän edusti Suomen Kansan Demokraattista Liittoa ja Vasemmistoliittoa.
Säilynoja kuului Sievin kunnanvaltuustoon 1960–1970 ja -hallitukseen 1969–1970 sekä Oulun kaupunginvaltuustoon 1972–1984. Säilynoja toimi SKDL:n liittovaltuuston varapuheenjohtajana 1979–1985 ja puheenjohtajana 1985–1989. Hän lukeutui SKDL:n sosialisteihin. Eduskunnassa Säilynoja kuului maa- ja metsätalous-, talous- ja toiseen lakivaliokuntaan. Hän oli toisen lakivaliokunnan puheenjohtaja 1983–1990.
Säilynoja työskenteli vuodesta 1953 lähtien terveydenhoitoalalla terveyssisarena, kätilönä, vanhainkodin vt. johtajana, Oulun kaupungin toimistoterveyssisarena, Oulun sairaanhoitajaopiston opettajana, Oulun kaupungin terveyskeskuksen ylihoitajana ja Oulun läänin terveydenhuollon tarkastajana. Säilynoja kuului Oulun yliopistollisen keskussairaalan hallitukseen ja liittovaltuustoon 1975–1996 sekä Sairaalaliiton vastaaviin elimiin.
Vuoden 1988 presidentinvaaleissa Säilynoja valittiin Kalevi Kivistöä kannattaneen Liike 88:n valitsijamieheksi 5 851 äänellä.
Säilynoja julkaisi vuonna 2002 muistelmateoksen Minun puumerkkini. Kaunokirjallisen teoksen Siunatut sokerisakset hän julkaisi vuonna 2010. Teos voitti Päätalo-instituutin Möllärimestari 2012 -omakustannekilpailussa ensimmäisen palkinnon novelli- ja kertomuskokoelmien sarjassa.
Aiheesta muualla

Vappu Säilynoja Elävässä arkistossa
Vappu Säilynojan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Kansandemokraattien kansanedustajat
| n k Kansandemokraattien kansanedustajat 1979–1983 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (35):  Alppi  Astala  Björklund (1979–1982)  Ekorre  Hirvelä  Hyvönen (1979–1980)  Jokinen  Jokiniemi  Juvela  Järvenpää  Kainulainen (1982–1983)  Kemppainen  Kivistö  Koskenniemi  Koskinen  Kuoppa  Laine  Liedes  Mattsson  Männistö  Niskanen  Peltola (1980–1983)  Puhakka  Pursiainen  Rosnell  Ruotsalainen  Rytkönen  Saarinen  Saarto  Salminen  Säilynoja  Söderström  Tamminen  Tennilä  Toiviainen  Uitto  Wahlström  Vähäkangas 
| n k Kansandemokraattien kansanedustajat 1983–1987 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (26):  Alppi  Astala  Helle  Hirvelä  Kautto  Kemppainen  Kivistö (1983–1985)  Koskenniemi  Kuoppa  Laaksonen  Laine  Leppänen  Liedes (1983–1985†)  Mustonen (1983, 1985–1987)  Männistö  Peltola (1985–1987)  Pursiainen  Rosnell  Saarto (1983–1986)  Salminen  Stenius-Kaukonen  Säilynoja  Söderström  Tennilä  Toiviainen  Turpeinen  Uitto (1986–1987)  Vepsäläinen  Vähäkangas 
| n k Kansandemokraattien kansanedustajat 1987–1990 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (16):  Aho  Andersson  Apukka  Astala  Helle  Jokinen  Kemppainen  Laaksonen  Lahtinen  Leppänen  Männistö  Seppänen  Säilynoja  Uitto  Wahlström  Vähäkangas 
| n k Vasemmistoliiton kansanedustajat 1990–1991 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (20):  Aho  Andersson  Apukka  Astala  Helle  Jokinen  Kemppainen  Laaksonen  Laine  Lahtinen  Leppänen  Löyttyjärvi  Männistö  Seppänen  Stenius-Kaukonen  Säilynoja  Tennilä  Uitto  Wahlström  Vähäkangas 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Ivar Markus Tallgren

Ivar Markus Tallgren (28. elokuuta 1850 Karijoki – 2. huhtikuuta 1936 Maaria) oli Maarian seurakunnan pitkäaikainen kirkkoherra ja moninkertainen valtiopäivämies.
Tallgrenin vanhemmat olivat kirkkoherra Karl August Tallgren ja  Charlotta Ulrika Bergroth ja puoliso vuodesta 1876 Jenny Maria Montin (k. 1931). Tallgren tuli ylioppilaaksi 1869 ja suoritti teologian erotutkinnon 1873, jolloin hänet myös vihittiin papiksi. Palveltuaan ensin ylimääräisenä pappina useilla eri paikkakunnilla ja oltuaan  kappalainen Ruovedellä 1879–1887 Tallgren oli kirkkoherra Maariassa vuodesta 1887 lähes viisikymmentä vuotta. Turun tuomiokapitulin asessorina Tallgren toimi vuodesta 1897 vuoteen 1921 asti, minkä lisäksi hänellä oli useita luottamustehtäviä. Rovastin arvonimen hän sai vuonna  1896. Tallgren oli  pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1904 ja 1905.
Tallgrenin lapsia olivat kirkkoherra, kirjailija K. Z. Tallgren, professorit O. J. Tuulio ja A. M. Tallgren sekä esseisti, suomentaja Anna-Maria Tallgren.
Saamelaiskielet

| Saamelaiskielet> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:  Lappi
Virallinen kieli:  tunnustettu vähemmistökieleksi Norjassa sekä eräissä Ruotsin ja Suomen kunnissa.
Puhujia:  20 000–30 000
Kirjaimisto:  latinalainen, kyrillinen
Kielenhuolto:  Kotimaisten kielten keskus (Suomi)
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  uralilaiset kielet
Kieliryhmä:  suomalais-ugrilaiset kielet suomalais-permiläiset kielet suomalais-volgalaiset kielet suomalais-saamelaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  se
ISO 639-2:  sma, sme, smi, smj, smn, sms
 Ohje 
Saamelaiskielet, aikaisemmin lappalaiskielet, ovat uralilaisen kielikunnan suomalais-ugrilaiseen haaraan kuuluva kieliryhmä, joita saamelaiset puhuvat. Akkalansaamen hiljattain sammuttua nykyään eläviä saamelaiskieliä on yhteensä yhdeksän, joista kuudella on oma kirjakielensä. Ryhmä jaetaan edelleen länsi- ja itäsaamelaisiin kieliin, joihin kumpaankin luetaan viisi kieltä (tosin vain neljää itäsaamelaista puhutaan yhä). Kielet muodostavat osittain murrejatkumon, jossa vierekkäiset kielimuodot ovat keskenään melko hyvin ymmärrettäviä. Eräiden kielten välillä on kuitenkin jyrkkä kieliraja. Saamelaiskielten yhteinen kantakieli on kantasaame. Ne eivät kuulu itämerensuomalaisiin kieliin kuten suomi ja viro, mutta ovat niille selvästi kaukaisempaa sukua. Saamen kielillä on noin 20 000–30 000 puhujaa. Suomen alueella puhutaan kolmea saamelaiskieltä, joista puhujamäärältään selvästi suurin on pohjoissaame. Suomen lain mukaan saamelaisilla on oikeus käyttää saamea asioidessaan viranomaisten kanssa. (Katso osa tilanne Suomessa.)
Syksyisin vietetään Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa yhteistä saamen kielten viikkoa, jonka tavoitteena lisätä saamelaiskielten näkyvyyttä ja tietoa niistä ja nostaa saamelaiskielten arvostusta. Saamen kielten viikkoa organisoi kolmen valtion Saamelaiskäräjät.
Luokittelu

Saamesta puhuttiin pitkään ikään kuin se olisi vain yksi kieli. Nykyisin on tapana puhua saamelaiskielistä.
Länsisaamelaiset kielet:
eteläsaame (noin 600 puhujaa; puolet Ruotsissa ja puolet Norjassa)
uumajansaame (noin 20 puhujaa)
piitimensaame (noin 20 puhujaa)
luulajansaame (yhteensä noin 2 000 puhujaa Ruotsissa ja Norjassa)
pohjoissaame (norjansaame, tunturisaame) on kielistä ylivoimaisesti suurin: sillä on noin 20 700 puhujaa, joista arviolta 2 000 Suomessa. Jaetaan tornionsaamen, ruijansaamen ja merisaamen murteisiin.
Itäsaamelaiset kielet:
koltansaame (sääʹmǩiõll), Suomessa noin 300 puhujaa Sevettijärven alueella, myös Venäjän puolella arviolta 20–30 puhujaa
inarinsaame (anarâškielâ), Suomessa noin 300 puhujaa Inarijärven ja Utsjoen ympäristössä; inarinsaame on ainoa kieli, jota puhutaan yksinomaan Suomessa.
kiltinänsaame (самь кӣлл; noin 350 puhujaa)
turjansaame (kaksi puhujaa)
Luokittelu > Sammuneet saamelaiskielet

keminsaame (sammunut 1800-luvulla, ainoastaan muutamia kielinäytteitä on säilynyt.)
akkalansaame (sammunut, viimeinen puhuja kuoli vuonna 2003)
gävlensaame (sammunut ilmeisesti 1800-luvulla)
Lisäksi joissakin lähteissä mainitaan kainuunsaame, jolla tarkoitetaan 1500–1700-luvulle asti eläneiden metsäsaamelaisten kieltä. Ainakin joissain arvioissa on kuitenkin pidetty oletusta keminsaamesta erillisen kainuunsaamen olemassaolosta heikosti perusteltuna. Säilyneiden kielennäytteiden ja sanalistojen perusteella keskisen Kemin Lapin lapinkylissä näyttäisi kehittyneen erilaisia murteita. Kaiken kaikkiaan paikannimien ja saamelaiskielten historian perustella on päätelty, että saamelaiskieliä eri vaiheissa on puhuttu lähes koko Suomessa ja Karjalassa ja osassa luoteista Venäjää.