stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kim Cesarion

| Kim Cesarion |
| --- | --- |
 Kim Cesarion vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. heinäkuuta 1990 (ikä 34) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, musiikkituottaja
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2011–
Tyylilajit:  popmusiikki 
Soittimet:  laulu, kitara, piano, viulu, basso, rummut
Levy-yhtiöt:  Aristotracks (Ruotsi) Sony Music Entertainment RCA Records Columbia Records
Aiheesta muualla
kimcesarion.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kim Cesarion (s. 10. heinäkuuta 1990 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja-lauluntekijä. Hänellä on kreikkalaisia ja guadeloupelaisia sukujuuria. Vuonna 2011 hän solmi levytyssopimuksen Aristotracksin kanssa (ja Sony Music Swedenin kanssa Ruotsissa, RCA UK:n kanssa Isossa-Britanniassa ja Columbian kanssa Yhdysvalloissa).
Hänen 22. maaliskuuta 2013 julkaistu kappaleensa ”Undressed” on ollut menestys Ruotsissa, Tanskassa ja Suomessa.
Diskografia > Singlet

2013: ”Undressed” (Suomi – #11  / Norja – #13  / Ruotsi – #7  /  Tanska – #6 )
2013: ”Brains Out” (Tanska – #31 )
2014: ”I Love This Life” (Tanska – #25  - Ruotsi – #38 )
2016: ”Therapy” - (Ruotsi – #74 )
Al-Qaida Finland

| Al-Qaida Finland Julma-Henri & Syrjäytyneet |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2005–2007
 Julkaistu: 23. toukokuuta 2007
 Tuottaja(t): Panama Rayo, Laineen Kasperi, Rauhantekijä
 Tyylilaji: Hardcore hip hop • hip hop • horrorcore • gangsta rap
 Kesto: 73.52
 Levy-yhtiö: Ähky Records
Julma-Henri & Syrjäytyneiden muut julkaisut
|   | Al-Qaida Finland 2007 | SRJTNT vol. 1 2008 |
Al-Qaida Finland on suomalaisen rap-artisti Julma-Henrin ensimmäinen virallinen studiojulkaisu. Sen julkaisi Ähky Records 23. toukokuuta 2007.
Taustatietoa

Albumin kantavia teemoja ovat solidaarisuus, syrjäytyneisyys, mielenterveys ja suomalaisen yhteiskunnan luokittuminen. Albumin kappaleet on nimetty päiväkirjamaisesti päivämäärillä. Levyn taustamusiikit ovat tuottaneet oululainen Panama Rayo aka Kemikaali-Keijo, Kaucas-yhtyeen Laineen Kasperi sekä amerikkalainen rap-artisti Reh Dogg. Levyn miksasi Laineen Kasperi. Levyn julkaisi Ähky Records ja jakeli Supersounds.
Albumin nimi on sensuroitu Spotifyssa sekä muissa digitaalisissa musiikkikaupoissa. Sensuroidun albumin nimi on Album Name Censored.
Levystä julkaistiin vuonna 2017 uusintapainos.
Kappaleet

| # | Kappale | Kappaleen toinen nimi | Vierailija(t) | Tuottaja(t) | Sample | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 171205 | 2000 mun | D-Mon, Ruoja | Panama Rayo & Laineen Kasperi |  | 5:12 |
| 2. | 200306 | Sellihauras |  | Panama Rayo |  | 4:14 |
| 3. | 020706 | Mielisairas |  | Panama Rayo |  | 4:55 |
| 4. | 170306 | Terve menoa | Davo, Petos & Pikkupiru | Panama Rayo |  | 5:07 |
| 5. | 100606 | Likaisille |  | Panama Rayo |  | 3:33 |
| 6. | 240306 | RikRek | Asama | Panama Rayo | Vanessa-Mae - Night Flight | 3:44 |
| 7. | 121206 | Alakannella |  | Panama Rayo |  | 3:51 |
| 8. | 070206 | Rikki |  | Panama Rayo & Laineen Kasperi |  | 3:50 |
| 9. | 040606 | Viimeinen reissu | Steen1 & Junior Lopazz | Panama Rayo | Steen1 - ”Pala!!” | 3:56 |
| 10. | 150406 | Ylös |  | Panama Rayo |  | 5:02 |
| 11. | 091006 | Entten tentten | Kemikaali-Keijo | Panama Rayo |  | 4:50 |
| 12. | 020107 | Riivaajat | Reh Dogg & Laineen Kasperi | Reh Dogg & Laineen Kasperi | Reh Dogg - ”Why Must I Cry” | 5:25 |
| 13. | 010706 | Porthaninkatu | Huilumies aka Antti Vahteri | Panama Rayo | Chick Corea - ”Tones for Joan's Bones” | 4:47 |
| 14. | 120107 | Opintomatkalla |  | Panama Rayo |  | 3:44 |
| 15. | 201206 | Loppusanat | Rauhantekijä | Rauhantekijä | Kate Bush - ”Army Dreamers” | 4:08 |
| 16. | 240107 | Mitä sä siitä |  | Panama Rayo |  | 7:38 |
Kappaleesta ”010706” (”Porthaninkatu”) on tehty remix -versio nimeltä ”PORTHANINK.”. Se löytyy Julma-Henrin SRJTNT vol. 1 -mixtapelta.
Aiheesta muualla

”240306” (”Rik Rek”) -kappaleen musiikkivideo YouTubessa
Albumin arvostelu Noise -sivustolla
Albumin arvostelu Desibeli -sivustolla
Korallieläimet

| Korallieläimet |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Polttiaiseläimet Cnidaria
Luokka::  Korallieläimet Anthozoa  Ehrenberg, 1834
Alaluokat, lahkot
 Ruukkumerivuokot Ceriantharia Penicillaria  Spirularia  Kukkakorallit Hexacorallia Merivuokot Actinaria  Mustakorallit Antipatharia  Sienivuokot Corallimorpharia  †Rugosa-korallit Rugosa  Kivikorallit Scleractinia  Zoantharia  Sulkakorallit Octacorallia Pehmytkorallit Alcyonacea  Sinikorallit Helioporacea  Merisulat Pennatulacea  Incertae sedis †Auloporida 
Katso myös
   Korallieläimet Wikispeciesissä   Korallieläimet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Korallieläimet (Anthozoa) on polttiaiseläinten (Cnidaria) pääjaksoon kuuluva luokka, johon suurin osa polttiaiseläinlajeista kuuluu. Ne ovat useimmiten hyvin kauniita ja värikkäitä, tähtimäisiä ja kasvin näköisiä riuttaeliöitä.
Korallieläimiä on ollut merissä jo prekambrikaudella 500 miljoonaa vuotta sitten, joten ne ovat pisimpään säilynyt polttiaisluokka. Korallieläimet ovat säteittäissymmetrisiä, ja ne jaetaan symmetriatasojen mukaan kahteen alaluokkaan: sulkakoralleihin (Octacorallia) ja kukkakoralleihin (Hexacorallia). Kukkakoralleissa suuta ympäröi kuusi tai kuudella jaollinen määrä pyyntilonkeroita ja niillä on kuusi täydellistä väliseinää ruoansulatusontelossaan, kun taas sulkakoralleilla on kahdeksan pyyntilonkeroa ja täydellistä väliseinää ontelovatsassa. Kukkakoralleihin kuuluvat myös merivuokot.
Korallit elävät joko kovalla alustalla tai liejussa ja hiekassa meren pohjassa. Korallieläimet viihtyvät parhaiten trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla päiväntasaajan molemmin puolin merialueilla, joissa veden lämpötila pysyy yli +20-asteisena ympäri vuoden. Kylmänveden korallit esiintyvät syvemmässä ja kylmemmässä vedessä.
Kivikorallit (Scleractinia) kuuluvat kukkakoralleihin, kun taas pehmytkorallit (Alcyonacea) ovat sulkakoralleja.
Ravinto

Ravinnokseen korallieläimet käyttävät pääasiassa planktonia. Jotkut korallit kuitenkin saalistavat selkärangattomia eläimiä ja pikkukaloja suulonkeroiden polttiaissoluilla. Suulonkeroiden välissä on putkimainen nielu, joka jakautuu ruoansulatuslokeroihin osittaisilla tai täydellisillä väliseinillä, jolloin ravintoa sulattava pinta on suurempi. Väliseinissä on myös ruoansulatusentsyymejä erittäviä soluja, polttiaissoluja sekä puolustamiseen tarkoitettuja lihaksia ja sukupuolirauhaset.
Lisääntyminen

Lisääntyessään korallieläimet vapauttavat sukusolut ontelovatsan ja nielun kautta. Hedelmöittyneistä munasoluista muodostuu planula-toukkia, jotka kiinnittyvät meren pohjaan ja joista muodostuu uusia polyyppejä. Korallieläinpolyyppi voi lisääntyä myös sekä suvuttomasti jakautumalla kahtia että silmikoimalla uusia yksilöitä, jotka jäävät emonsa luo kasvattamaan runkokuntaa.
Koralliriuttojen laaja kasvu perustuu monilta osin niissä eläviin symbioottisiin zooksantellileviin , jotka saavat koralleilta suojaa ja fotosynteesiin tarvittavia ravinteita, kuten hiilidioksidia. Isäntänä koralli hyötyy levien tuottamasta energiasta ja saa näin paremmat kasvumahdollisuudet. Korallit sijaitsevat suhteellisen matalilla alueilla, joten riutoilla olevat levät saavat hyvin valoa ja näin myös korallieläimet hyötyvät valon määrästä.
Uhat

Ilmaston lämpeneminen uhkaa koralliriuttoja sekä merenpinnan nousun että varsinkin pintaveden lämpötilan nousun kautta. Jos merivesi lämpenee 1–2 astetta, lämmönsietokykynsä äärirajoilla elävät korallit  vaalenevat.  Jos lämpötila nousee 3–4 astetta, koko riutta voi tuhoutua.
Yksi koralliriuttoja uhkaavista tekijöistä on rantojen ja rantavesien voimakas muokkaaminen ja sen seurauksesta syntynyt eroosio. Eroosion seurauksena rantavesistöt samentuvat. Korallieläimen kanssa mutualistisessa symbioosissa elävä levä tai bakteeri, tarvitsee yhteyttääkseen kirkasta vettä. Vesistön samentuessa korallieläin ei enää kykene yhteyttämään ja kuolee.
Myös meriveden happamoituminen uhkaa koralliriuttoja. Ilmakehän hiilidioksidi liukenee veteen ja saa aikaa veden happamoitumista. Happamissa olosuhteissa korallieläimen kalkkikuoren muodostuminen estyy.
Aiheesta muualla

Thim, Peter: Koralli on eläin Merivesiakvaarion perustaminen -blogi.  3.5.2014. Viitattu 8.5.2020.
Kotkan Työväen Palloilijat

Kotkan Työväen Palloilijat (lyh. KTP) on vuonna 1927 perustettu kotkalainen palloiluseura. Se on erityisesti jalka- ja koripalloseura. Alussa seuralla oli toimintaa myös muissa palloilulajeissa. Seuran tunnusvärit ovat olleet perustamisesta saakka vihreä ja valkoinen.
Historia

Kotkan Työväen Palloilijat sai alkunsa, kun ryhmä Kotkan Riennosta eronneita palloilijoita päätti perustaa oman seuran. Ero johtui osittain poliittisista syistä. Työväen Palloilijat perustettiin Kotkan työväentalolla 22. syyskuuta 1927. Heti perustamisensa jälkeen seura liittyi Työväen Urheiluliittoon, mihin se kuuluu yhä. Seuran ykköslajiksi nousi alussa heti jalkapallo, jossa sillä on myös nykyisin laajaa junioritoimintaa. Vuonna 1929 lajeihin tulivat mukaan jääpallo ja pesäpallo, mutta pesäpallotoiminta loppui jo 1930-luvulla. Jääpallossa KTP oli keväällä 1937 TUL:n mestaruusloppuottelussa häviten Maarian Pyrkivälle 7–3.
Jalkapallo > Miesten jalkapallo

Jalkapallossa Kotkan Työväen Palloilijoilla on pitkät perinteet. KTP on voittanut kahdesti Suomen mestaruuden ja neljästi Suomen Cupin. Kaudella 1998 KTP nousi Veikkausliigaan ja liigatoimintaa varten perustettiin osakeyhtiö Kotkan TP, jolle KTP ry antoi liigalisenssinsä. Kotkan TP pelasi kausina 1999–2000 Veikkausliigassa, mutta putosi toisena liigakautenaan Ykköseen ja meni lopulta konkurssiin. Valmentajana toimi Hannu Touru ja osakeyhtiön toimitusjohtajana Jukka Vakkila.
Ykkösen paikkaa tarjottiin KTP:lle, mutta se olisi tarkoittanut myös Kotkan TP:n velkojen ottamista vastaan. Osakeyhtiön konkurssin myötä KTP tiputettiin 4. divisioonaan, josta se nousi heti Kolmoseen. KTP pelasi kaudet 2008–2009 Kakkosessa ja kauden 2010 Kolmosessa, josta nousi heti takaisin Kakkoseen pelaten siellä 2011–2013.
Alun perin Kotkan TP:n kakkosjoukkueeksi vuonna 1999 perustettu ja vuonna 2000 itsenäiseksi seurakseen irtautunut FC KooTeePee nousi Kolmosesta Kakkoseen kaudella 2000 ja pelasi Veikkausliigassa kausina 2003–2008. Joulukuussa 2013 KooTeePee ja Kotkan Työväen Palloilijat palasivat jälleen yhteen, minkä myötä KooTeePee lyhensi nimensä FC KTP:ksi ja liittyi Kotkan Työväen Palloilijoiden jäsenseuraksi. Kotkan Työväen Palloilijat puolestaan luopui paikastaan Kakkosessa.
Jalkapallo > Naisten jalkapallo

Naisten jalkapallossa KTP saavutti pronssia kaudella 1981. Pääsarjatasolla joukkue pelasi myös kausina 1984–1986.
Koripallo > Miesten koripallo

Koripallossa Kotkan Työväen Palloilijoiden toiminta keskittyy juniorityöhön. Suomen korkeimmalla sarjatasolla Korisliigassa pelaa nykyisin erillisen osakeyhtiön pyörittämä KTP-Basket.
KTP Basket on voittanut kuusi SM-kultaa (1958, 1967, 1988, 1991, 1993, 1994), kuusi SM-hopeaa (1960, 1961, 1985, 1986, 1987, 1990) ja yhdeksän SM-pronssia (1957, 1959, 1964, 1966, 1970, 1976, 1982, 1984, 2004, 2011). Suomen Cupin joukkue on voittanut yhdeksän kertaa, vuosina 1978, 1983, 1984, 1985, 1987, 1990, 1993, 2003 ja 2004.
Koripallo > Naisten koripallo

Naisten koripallossa KTP voitti hopeaa vuonna 1989.
Pesäpallo

Pesäpallossa KTP selviytyi vuonna 1930 TUL:n mitalisarjaan saakka ja saavutti siinä hopeaa. Kaudella 1931 tie nousi pystyyn alkukarsinnoissa, eikä mainittavaa menestystä ole lajissa sittemmin tullut.
Aiheesta muualla

Kotkan Työväen Palloilijat (Arkistoitu – Internet Archive)
KTPkannattajat[vanhentunut linkki]
Epäviralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
AcidOphilez

| AcidOphilez Solar Quest |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1998
 Julkaistu: 1998
 Tuottaja(t): George Saunders
 Tyylilaji: acid trance
 Levy-yhtiö:  Entropica
Solar Questin muut julkaisut
| Paranoid Aliens 1996 | AcidOphilez 1998 | Orgisms 2000 |
AcidOphilez on brittiläisen Solar Questin vuonna 1998 ilmestynyt, kaksi CD-levyä sisältävä kokoelmalevy. Albumi oli George Saundersin perustaman levy-yhtiö Entropican ensimmäinen julkaisu (ENT-00000).
Albumi sisältää Solar Questin alkuvuosien vinyylijulkaisuja, joista suurta osaa ei koskaan painettu suuria määriä ja joita ei ole julkaistu CD-levyllä aiemmin. Mukana on myös useita aikaisemmin kokonaan julkaisemattomia kappaleita kuten levyn nimikappale. Kappaleet on miksattu yhteen ja levynkannessa ilmoitetaan kappaleiden biittiluku.
Kappaleet

Levyllä sijaitsevassa kappaleluettelossa kappaleiden nimet on kirjoitettu hieman eri tavalla kuin alkuperäisissä julkaisuissa, tässä listassa on alkuperäiset nimet.
Kappaleet > Levy 1

Arambol                –  0.52
Acid Baba              –  8.17
Acid Crumble part 1    –  8.00
A Jig or Wot Next      –  4.22
Acid Air Raid          – 11.20
Acid Nation            – 10.38
State Ov Now           –  5.25
Kirsty Cried           –  6.26
N2 Der Matsheen        – 10.34
EnTranz                –  8.02
Kappaleet > Levy 2

Bio Politic            –  7.05
Red Shift              –  7.59
One Nation             –  8.00
Karm Acidyl            –  4.44
Positive Phase         –  6.33
Chakr Acid             –  9.40
Mega Wurdz             –  7.14
Globo Scope            –  6.19
AcidOphile             – 16.18
Abraham-Louis Breguet

Breguetia esittävä maalaus
Abraham-Louis Breguet myös: Bréguet (10. tammikuuta 1747 Neuchâtel, Preussi – 17. syyskuuta 1823 Pariisi) oli nykyisen Sveitsin alueelta kotoisin ollut horologi. Hän teki lukuisia innovaatioita kellosepän uransa aikana Ranskassa. Elinaikanaan häntä pidettiin johtavana kelloseppänä, ja hänen asiakaskuntaansa kuului johtavia julkisuuden henkilöitä ja Euroopan aateliston jäseniä. Ystävänsä John Arnoldin ohella Breguet on nykyään laajalti tunnustettu yhdeksi kaikkien aikojen merkittävimmistä horologeista. Hän perusti Breguet-yhtiön, joka valmistaa luksuskelloja.
Breguet teki maailman ensimmäisen rannekellon Napoleonin siskolle Napolin kuningatar Carolinelle. Tämän lisäksi hän alkoi rakentaa kreivi Axel von Fersenin tilauksesta kelloa, joka on nykyään maailman kallein. Kellon valmistuminen kesti 37 vuotta, ja sen sai lopulta valmiiksi hänen poikansa. Kyseinen kello on arvioitu 25 miljoonan arvoiseksi. Sen omistaa israelilainen L. A. Mayer -museo. Kello valmistui vuonna 1827.
Aiheesta muualla

Klauser, Eric-André: Abraham-Louis Breguet (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  14.10.2004. Bern:  Stiftung HLS. Viitattu 6.7.2020. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
Abraham Achrenius

| Abraham Achrenius> Nousiaisten kirkkoherra |
| --- | --- |
 1753–1767 
Edeltäjä:  Jakob Gadolin
Seuraaja:  Anders Planman
Turun linnansaarnaaja
 1748–1753 
Edeltäjä:  Samuel Wacklin
Seuraaja:  Karl Barck
Ähtävän kappalainen
 1736–1740 
Seuraaja:  Matthias Choraeus
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. helmikuuta 1706 Jakkula, Somerniemi
Kuollut: 28. syyskuuta 1769 (63 vuotta) Nousiainen
Vanhemmat:  Simon Achrenius Elisabet Sigfridintytär Laurina
Puoliso:   Anna Margreta Degerman (vih. 1731–40)  Kristina Svanbeck (vih. 1740–58)  Kristina Ström (vih. 1759–69) 
Lapset:  Antti Achrenius
Muut tiedot
Koulutus:  Ylioppilas (1725)
Tutkinnot:  Turun akatemia
Uskonto:  kristinusko
Tunnustuskunta:  pietismi
Abraham Achreniuksen muistomerkki Somerniemen kirkon luona.
Abraham Achrenius (1. helmikuuta 1706 Jakkula, Somerniemi – 28. syyskuuta 1769 Nousiainen) oli suomalainen pappi, virsirunoilija ja herätysliikkeen johtaja. Hän oli merkittävä vaikuttaja 1700-luvun suomalaisessa pietistisessä liikehdinnässä ja tunnetaan erityisesti osallisuudestaan Länsi-Suomen rukoilevaisuuden muotoutumiseen sekä ainutlaatuisesta virsirunoudestaan.
Varhainen elämä ja koulutus

Achrenius syntyi Somerolla vuonna 1706 pitäjänapulaisen Simon Achreniuksen ja Elisabet Sigfridintytär Laurinan perheeseen. Achrenius oli yksi kahdeksasta lapsesta ja sai kotonaan uskonnollisen kasvatuksen. Hän sai alkeisopetuksen isältään ja lähetettiin 13-vuotiaana Turkuun opintielle, missä hän myöhemmin jatkoi opintojaan Turun akatemiassa.
Varhainen elämä ja koulutus > Tutustuminen pietismiin

Achrenius ryhtyi opintojensa rahoittamiseksi kotiopettajaksi ja päätyi karoliinipietistiseen kreivi Gustaf Creutzin perheeseen. Achrenius koki Malmgårdissa pietistisen kääntymyksen jouluna 1728. Kääntymyksen myötä Achrenius keskittyi teologiaan ja hänet vihittiin papiksi 1730.
Ura pappina

Pappisvihkimyksen jälkeen Achrenius lähetettiin Pohjanmaalle rykmentinsaarnaajaksi, missä hän meni avioliittoon Pietarsaaren kirkkoherra Anders Degermanin tyttären kanssa.
Ura pappina > Ähtävän aika

Vuonna 1736 Achrenius siirtyi Ähtävän kappalaiseksi. Tuolla Achrenius oli kosketuksissa Ähtävän herätyksen kanssa, joka ilmeni kansankirkon vastaisuutena ja tosi uskovien seurakuntien perustamiseen tähdänneenä separatismina. Aluksi Achrenius taisteli liikettä vastaan korostamalla kirkkokuria, mutta liittyi itse herätykseen. Helluntain 1740 rukouksen jälkeen Achrenius joutui eroamaan kirkon virasta.
Ura pappina > Paluu kirkon virkaan

Achrenius pyrki useaan kertaan takaisin papinvirkaan, mutta luultavasti tämän uskonnollinen vakaumus esti viran saamisen. Achrenius piti yhteyttä Suomen uskonnollisiin ryhmiin, järjesti konventikkeleita ja haaveili herätyksen noususta. Vuonna 1748 Achrenius sai vakanssin Turun linnansaarnaajana, mutta radikaalipietistiset korostukset jäivät vähemmälle.
Ura pappina > Nousiaisten aika ja herätysliikkeen johtajuus

Achrenius valittiin Nousiaisten kirkkoherraksi elokuussa 1752. 1760-luvulla Achrenius nousi Nousiaisten herätysliikkeen johtohahmoksi. Hän kiinnostui Liisa Erkintyttären hurmoksellisesta herätyksestä. Herätys eteni Nousiaisiin vuoden 1758 aikana. Hän ohjasi liikkeen kehitystä järjestämällä konventikkeliplakaatin kieltämiä seuroja ja pyrki suuntaamaan sen pois separatistisesta hurmoksesta. Achrenius saavutti huomattavan aseman pietistien sielunhoitajana, mikä johti 1760-luvulla useisiin syytöksiin ja prosesseihin.
Virsirunous

Achreniuksen runous ja herätysliikkeeseen liittyvä toiminta juontavat juurensa pietismistä, joka korosti henkilökohtaista uskonkokemusta ja hengellistä uudistusta. Hän kehitti ja monipuolisti pietististä virttä, ja hänen myöhäiskauden virsissään on havaittavissa myös seesteisiä sävyjä. Achreniuksen virsille on tunnusomaista pietistinen dramatiikka, jyrkkyys ja vastakohtaisuus. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa (1986) on säilytetty kolme Achreniuksen virttä (103, 153 ja 390) sekä yksi hänen teksteihinsä perustuva virsi (265).
Achrenius julkaisi vuonna 1762 kaksi virsikokoelmaa Wanhat ja uudet hengelliset wirret sekä Uudet hengelliset wirret. Vuonna 1769 Achrenius julkaisi 70 virttä käsittävän kokoelman Zionin Juhla-Wirret.
Yksityiselämä

Abraham Achrenius oli Achreniuksen pappis- ja runoilijasukua. Hänen poikansa Antti Achrenius ja veljenpoikansa Simo ja Henrik Achrenius kirjoittivat myös runoja. Tytär Fredrika Achrenius avioitui tähtitieteilijä Anders Planmanin kanssa.
Aiheesta muualla

Ilpo Sinkko: Abraham Achrenius (rukoilevaisen herätysliikkeen hengellinen isä)
Kotivuori, Yrjö: Abraham Achrenius. Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005.
Esko Laine: / Achrenius, Abraham (1706–1769) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  20.10.2002. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Kirjallisuutta

Jaakko Haavio: Siionin vanki, romaani elävästä toivosta. Elämäkertaromaani Abraham Achreniuksen elämästä.
Kuka murhasi rouva Skrofin?

| Kuka murhasi Rouva Skrofin? |
| --- | --- |
Kirjailija:  Mika Waltari
Kieli:  suomi
Genre:  Rikoskirjallisuus
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1939
Sarja: Komisario Palmu
Seuraava:  Komisario Palmun erehdys
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kuka murhasi Rouva Skrofin? on Mika Waltarin vuonna 1939 julkaistu salapoliisiromaani ja Komisario Palmu -sarjan ensimmäinen teos. Waltari voitti tällä teoksella pohjoismaisen salapoliisiromaanikilpailun Suomen osuuden. Tässä Palmu-sarjan esikoisessa tutkija Markku Envall on nähnyt teologisen merkitystason.
Juoni

Rikas leskirouva Alma Skrof löydetään asunnostaan kuolleena. Aluksi kuolema vaikuttaa tapaturmalta: rouvan luullaan jättäneen kaasuhanan auki. Komisario Palmu lähetetään tutkimaan tapausta ja pian se paljastuukin murhaksi. Miksi rouva oli muuttanut testamenttiaan edellisenä päivänä, missä on rouvan tytärpuoli Kirsti ja mikä osuus saarnaaja Mustapäällä on murhaan?
Sovitukset

Kirjasta tehtiin Matti Kassilan ohjaamana elokuva Kaasua, komisario Palmu! (1961). Kassila muutti nimeä, koska halusi Palmun nimen elokuvan nimeen. Vuonna 2017 kirjasta tehtiin kesäteatteriversio Tampereen komediateatteriin nimellä Kaasua, komisario Palmu! Joel Elstelän ohjaamana.
Kolmen kuningaskunnan kronikka

Kolmen kuningaskunnan kronikka (kiin. 三国志, pinyin: Sānguó zhì) on kiinalainen historiallinen tekstilähde, joka kertoo Kolmen kuningaskunnan ajasta eli vuosista 189-280. Sen kirjoitti Chen Shou 200-luvulla. Teokseen on koottu yhteen kolmen kilpailevan kuningaskunnan,  Wein, Shu Hanin  ja Wun  historia. Historiateoksessa on 65 osaa: 30 Weistä, 15 Shusta ja 20 Wusta. Jokainen osa koostuu yhdestä tai useammasta merkkihenkilön elämäkerrasta.
Kronikka oli perustana viihteellisemmälle ja suositummalle kaunokirjalliselle teokselle Sanguo yanyi "Kolmen kuningaskunnan kertomus", joka on eräs  Kiinan kirjallisuuden tunnetuimmista teoksista. Sen kirjoittajaksi nimetään Luo Guanzhong, joka eli noin 1300-luvulla.
Kolmen keisarin vuosi

Kolmen keisarin vuodeksi (saks. Dreikaiserjahr) kutsutaan vuotta 1888, koska kyseisenä vuonna Saksan keisarikuntaa ehti hallita peräkkäin kolme keisaria, jotka jäivät myös maan ainoiksi.
Saksan keisari Vilhelm I kuoli 90-vuotiaana 9. maaliskuuta 1888. Hänen poikansa ja seuraajansa Fredrik III sairasti siinä vaiheessa pitkälle edennyttä kurkunpään syöpää, oli menettänyt puhekykynsä ja joutui hengittämään keuhkoputkeen yhdistetyn hopeaputken kautta. Kansa oli toivonut hänestä paljon hänen vapaamielisyytensä perusteella, mutta hän kuoli jo 15. kesäkuuta vain 56-vuotiaana. Seuraavaksi keisariksi nousi Fredrik III:n 29-vuotias poika Vilhelm II.
Keisari Fredrik III:n kruununperimyksestä käytiin keskustelua hänen sairautensa takia, ja pidettiin jopa mahdollisena, että kruunu periytyisi suoraan Vilhelm I:lta tämän pojanpojalle Vilhelm II:lle.
Vilhelm I (1797–1888)
Fredrik III (1831–1888)
Vilhelm II (1859–1941)
Kitkerävinokas

| Kitkerävinokas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Mycenaceae
Suku::  Nahkavinokkaat Panellus
Laji::  stipticus
Kaksiosainen nimi
 Panellus stipticus  (Bull.) P.Karst. (1879) 
Katso myös
   Kitkerävinokas Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kitkerävinokas (Panellus stipticus) on Mycenaceae-heimoon kuuluva nahkavinokkaiden suvun (Panellus) sienilaji. Kitkerävinokas on yleinen laji Aasiassa, Australaasiassa, Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa, missä se kasvaa puissa kuten pyökki, tammi ja koivu.
Kasvuolosuhteet

Kitkerävinokas tarvitsee suuren kosteuden kasvaakseen. Optimaalinen kasvualusta on korkeintaan kolme kuukautta sitten kaadettu lehtipuu. Paras lämpötila bioluminesenssille on noin 16–21 °C.
Kitkerävinokas pimeässä.