stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
VX (videojärjestelmä)
Aiheesta muualla

Youtube: Quasar- VR1000 "The Great Time Machine" (VX Format) circa 1976
1976: Quasar VR-1000 Great Time Machine and matching VT-100 Mechanical Timer!
Ullagemoottori

Saturn V -raketin kolmet ullagemoottorit. Ne sijaitsevat toisen (S-II)ja kolmannen (S-IVB) vaiheen alaosissa. Kolmannen vaiheen moottorit olivat pikemminkin apupropulsiojärjestelmä, jossa oli myös ullagemoottori toiminto.
Ullagemoottori on nestemäistä ajoainetta käyttävässä raketissa oleva, tavallisesti varsinaisesta päätyöntörakettimoottorista erillinen, selvästi pienempi rakettimoottori. Useampi vaiheisen raketin laukaisussa vaiheistuksen aikana, kun mikään päämoottori ei ole päällä, ullagemoottorilla annetaan raketille pieni kiihtyvyys, jotta nestemäinen ajoaine painautuu säiliönsä alapäähän ja voidaan pumpata päämoottorille. Ullagemoottoreita tarvitaan myös, kun raketti käynnistetään uudelleen painottumuudessa. Painottomuudessa nestemäinen ajoaine leijuu tankeissa, joten se pitää saada painettua tankin pohjaan, jotta sitä voidaan syöttää moottoreille.
Ullagemoottorin nimi juontuu englannin kielen sanasta ullage, joka tarkoittaa nestesäiliössä olevaa nesteen yläpuolista nesteestä tyhjää tilaa. Ullagemoottoria käytettiin ensimmäisenä neuvostoliittolaisessa Molnija-raketissa vuonna 1960.
Tavallisesti ullagemoottoreita on useita ja ne on sijoitettu raketin ulkokehälle symmetrisesti. Ullagemoottorilla voidaan myös avittaa vaiheen irrottamista ja vakauttaa rakettia. Falcon-rakettiperheen takaisinlaskeutuvassa ensimmäisessä vaiheessa ullagemoottorit ovat asennonsäätömoottoreiden kanssa samassa.
Laukaisussa

Nestemäistä kryogeenistä ajoainetta käyttävän raketin säiliöitä ei voi täyttää täyteen, koska kylmän aineen lämpölaajenemiselle tulee jättää tilaa. Tätä tyhjää tilaa kutsutaan ullageksi. Kun raketin vaihetta vaihdetaan kesken lennon, erityisesti ilmakehässä, raketti saattaa hetkellisesti hidastua ilmakehän kitkan vuoksi jolloin raskaampi neste jatkaa matkaa säilön yläosaan ja kevyempi tyhjä osa painuun säiliön alaosaan missä on pumppujen imuyhteet. Ullagemoottorilla, jolla on oma ajoaineensa, annetaan raketille pieni kiihtyvyys, joka pakottaa nesteen takaisin säiliön alaosaan, jolloin sitä voidaan pumpata sytytettäviin päämoottoreihin.
Ulladulla

| Ulladulla |
| --- | --- |

Valtio:  Australia
Osavaltio:  Uusi Etelä-Wales
Perustettu:  1820-luku
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  25,3 km²
Korkeus:  15 m
Väkiluku (2016):  13 057
 – Väestötiheys:  516 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ulladulla on kaupunki Australiassa, Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa. Kaupungissa oli 13 057 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee Sydneystä etelään. Ulladulla perustettiin 1820-luvulla. Kaupungissa tuotetaan esimerkiksi maitotuotteita ja puutavaraa. Siellä myös jalostetaan kaloja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ulladulla Wikimedia Commonsissa
Ullan majakka

| --- | --- |
Sijainti:  Ålesund Norja
Sijaintipaikka:  Haramsøya (en) 
Vesistö:  Haramsfjorden (d) 
| --- | --- |
Korkeus:  10,5  m 
Materiaali:  betoni 
Luokitus:  kulttuuriomaisuus 
| --- | --- |
Valmistunut:  1874 
Otettu käyttöön:  1950 
Automatisoitu:  1975 
| --- | --- |
Valon korkeus:  21,5  m 
Valonkanto:  19,6  km (punainen), 26,3  km (valkoinen) 
Valon ominaisuudet:  Oc(2) WRG 10s 
| --- | --- |
ARLHS:  NOR259 
Admiralty:  L0872 
NGA:  115-6260 
Norsk fyrliste:  345000 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ullan majakka (norj. Ulla fyr) on Ålesundin kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva majakka. Se perustettiin vuonna 1875 ja automatisoitiin sekä jätettiin miehittämättömäksi 1975.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ullan majakka Wikimedia Commonsissa
Upstream-liiketoiminta

Upstream-liiketoiminta on öljy- ja kaasuteollisuuden osa-alue, johon kuuluu tuotantoketjun alkupään toiminta, kuten maan- ja vedenalaisten öljy- ja kaasuesiintymien etsiminen sekä koeporaukset ja niitä seuraava poraus- ja ylläpitotoiminta, jonka tarkoitus on kerätä löydetty raakaöljy tai maakaasu maan pinnalle. Öljy- ja kaasuteollisuudessa käytetyn jaon mukaisesti upstreamin lisäksi muita osa-alueita ovat midstream- ja downstream-liiketoiminta.
Upstream-toimintaan erikoistuneet tai sitä harjoittavat monimuotoiset yhtiöt etsivät mahdollisilta alueilta öljy- ja kaasuesiintymiä ja niitä löytäessään suorittavat seismisiä kokeita, joiden tarkoitus on määrittää esiintymän koko ja koostumus. Ne suorittavat myös ensimmäiset koeluontoiset poraukset tutkiakseen esiintymää edelleen. Mikäli yhtiö on tyytyväinen tulokseen, se siirtyy tuotantovaiheeseen, jossa raakaöljyä tai luonnonkaasua aletaan pumppaamaan esiin.  Upstream-toimintaan kuuluvat myös liittyvät toiminnot, kuten toteutettavuustutkimusten tekeminen, poraustornien pystyttäminen ja laitteiden vuokraaminen.
Usptream, midstream ja downstream ovat liiketaloudessa käytettyjä termejä, joilla kuvataan tuottajayritysten osallistumista tuotantoketjun vaiheisiin. Raaka-aineita käsittelevä tuottaja harjoittaa upstream-liiketoimintaa ja esimerkiksi kuluttajalle päätyvän tuotteen valmistaja harjoittaa downstream-liiketoimintaa. Yritystä, joka toimii jokaisessa vaiheessa tuottaen itse tarvitsemansa raaka-aineet ja panostuotteet kuluttajalle päätyvää tuotetta valmistaessaan, kutsutaan integroituneeksi yritykseksi.
Ullamaija Kivikuru

| Ullamaija Kivikuru> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. syyskuuta 1942 (ikä 82) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  toimittaja, viestinnän professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto (FK 1966; VTL 1976, VTT 1985), Wisconsinin yliopisto
Instituutti:  Svenska social- och kommunalhögskolan
Tutkimusalue:  viestintä, journalistiikka ja kehityskommunikaatio
Palkinnot:  SVR R I, Vuoden nainen 1998
Ullamaija Kivikuru (s. 7. syyskuuta 1942 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja Helsingin yliopiston yhteydessä toimivan Svenska social- och kommunalhögskolanin viestinnän professori (emerita).
Kivikuru kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1961 (Tampereen yhteiskoulu). Hän opiskeli Helsingin yliopistossa, josta valmistui filosofian kandidaatiksi (1966). Hän suoritti viestinnän maisteriopinnot Yhdysvalloissa Wisconsinin yliopistossa (M.Sc., 1971-1972). Sitten hän jatkoi Helsingissä valtiotieteen lisensiaatiksi ja tohtoriksi (VTL 1976, VTT 1985, pääaineenaan viestintä).
Hän on toiminut journalistina Aamulehdessä (1963–66) ja Viikkosanomissa (1967–70) sekä freelancerina (1972–76). Helsingin yliopistossa hän on oli assistenttina (1976–86), lehtorina (1986–96) ja tutkimuslehtorina (1996–97). Viestinnän professorina hän toimi vuodesta 1997 eläkkeelle jäämiseensä saakka. Kivikurun keskeisiä tutkimusaiheita ovat olleet viestintä, journalistiikka ja kehityskommunikaatio.
Kivikuru on naimisissa professori Kaarle Nordenstrengin kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Professori Kivikurulle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan ritarimerkki. Hänet valittiin Vuoden naiseksi 1998.
Aiheesta muualla

Ullamaija Kivikuru. Professor at University of Helsinki (englanniksi) (linkedin.com)
Ullamaija Kivikuru (englanniksi) (researchgate.net)
Valmet 1100

| Valmet 1100 |
| --- | --- |

Valmistusvuodet:  1969 - 73
Mitat ja tekniset tiedot
Massa:  3770 kg
Pituus:  387 cm
Akseliväli:  231 cm
Korkeus:  240 cm
Jarrut:  Kuivat levyjarrut
Valmet 1100 on vuonna 1969 esitelty traktorimalli jossa oli ahdettu nelisylinterinen moottori, jonka valmistaja oli suomalainen Valmet-yhtiö.
Vedenjakaja

Vedenjakaja voi sijaita vuoriselänteen harjalla.
Vedenjakajia (punainen viiva) Euroopassa.
Vedenjakaja on maantieteessä kahden tai useamman valuma-alueen välinen maaston raja-alue, missä maahan satanut vesi virtaa eri suuntiin ja päätyy eri vesistöihin. Sadeveden valumisen suunnan maanpintaa pitkin ratkaisee maanpinnan topografia. Maahan imeytyneen veden kulkeutuminen pohjaveden myötä ratkaisee maaperän rakenne ja laatu sekä peruskallion maanalainen topologia. Vedenjakajan paikan tarkka määrittäminen on vaikea tehtävä, sillä se riippuu monista vaikeasti selvitettävistä seikoista. Se tunnetaankin yleensä vain pääpiirteittäin.
Alueita, jotka jäävät vedenjakajan sisälle, kutsutaan vesistöalueiksi tai valuma-alueiksi. Aluetta ympäröi vedenjakaja, jonka sisälle satanut vesi kerääntyy sen matalimpaan kohtaan. Se sijaitsee usein valuma-alueen reunalla kohdassa, jota kutsutaan laskukynnykseksi. Laskukynnys on useina alkuna virtavedelle tai se on laskupaikka järveen.
Esimerkkejä

Suomessa varsin kuuluisa vedenjakaja on Suomenselkä, joka on Pohjanmaalla sijaitseva matala selänne Pohjanlahden rannikon ja Sisä-Suomen välillä. Norjan ja Ruotsin raja seuraa pääosin Kölin vuoriston vedenjakajaa, jonka itäpuoli laskee Pohjanlahteen ja länsipuoli Atlanttiin. Maanselkä on Pohjois-Suomessa ja jakaa vesistöt Jäämereen laskeviksi ja Perämereen laskeviksi alueiksi.
Years in Waste

| Years in Waste Omnium Gatherum |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Sonic Pump Studios, Helsinki, kesä–heinäkuu 2004
 Julkaistu: 9. marraskuuta 2004 22. maaliskuuta 2005 (USA)
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Teemu Aalto & Omnium Gatherum
 Tyylilaji: melodinen death metal
 Kesto: 43.49
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Omnium Gatherumin muut julkaisut
| Spirits and August Light 2003 | Years in Waste 2004 | Stuck Here on Snakes Way 2007 |
Years in Waste on suomalaisen death metal-yhtye Omnium Gatherumin toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2004 Nuclear Blastin kautta.
Kappaleet

The Fall Went Right Through Here – 04.21
Waste of Bereavement – 05.07
Misanthropic (Let the Crown Fall) – 03.42
Black Seas Cry – 06.01
It's a Long Night – 03.32
No Moon & No Queen – 04.26
Gravesilence – 03.47
The Nolan's Fati – 04.21
More Withering – 04.45
Auguries Gone – 04.47
Kokoonpano

Antti Filppu – laulu
Harri Pikka – kitara
Markus Vanhala – kitara
Janne Markkanen – bassokitara
Jarmo Pikka – rummut
Jukka Perälä – syntetisaattori
Kokoonpano > Tuotanto

Teemu Aalto – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Nino Laurenne – äänittäjä, miksaaja
Mika Jussila – masteroija
Olli Lappalainen – grafiikka, design
Heidi Uutela – valokuvat
Arvostelut

Imperiumi.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Albumi Years in Waste Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Years in Waste discogs.com -sivustolla
Omnium Gatherum
| --- | --- |
Studioalbumit::   Spirits and August Light  Years in Waste  Stuck Here on Snakes Way  The Redshift  New World Shadows  Beyond  Grey Heavens  The Burning Cold  Origin 
EP:t:   Steal the Light  Slasher
Uudenseelanninsotka

| Uudenseelanninsotka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sorsalinnut Anseriformes
Heimo::  Sorsat Anatidae
Suku::  Sotkat Aythya
Laji::  novaeseelandiae
Kaksiosainen nimi
 Aythya novaeseelandiae  (Gmelin, 1789) 
Katso myös
   Uudenseelanninsotka Wikispeciesissä   Uudenseelanninsotka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Uudenseelanninsotka (Aythya novaeseelandiae) on sorsalintu.
Levinneisyys

Uudenseelanninsotkaa tavataan kotoperäisenä Uudessa-Seelannissa. Sen kannaksi arvioidaan 5 000–10 000 yksilöä, ja sen kannankehitys on kasvava. Uudenseelanninsotka on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vanamo-kirjastot

Vanamo-kirjastot on kolmen Kanta-Hämeen maakuntaan kuuluvan kunnan yhteinen kirjastokimppa. Mukana ovat Hämeenlinnan kaupunginkirjasto, Janakkalan kunnankirjasto ja Hattulan kunnankirjasto.
Toimipisteet

Vanamo-kirjastoihin kuului kesäkuussa 2021 kymmenen kiinteää toimipistettä ja neljä kirjastoautoa:
| Kirjaston toimi- pisteen nimi | Kunta | Osoite | Koordinaatit | Kuva | Lisätietoja (www-sivu) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hattulan kirjastoauto Lilius | Hattula | Kauppatie 3, 13720 Parola |  |  | Hattulan kirjastoauto Lilius (Arkistoitu – Internet Archive) |
| Hattulan pääkirjasto | Hattula | Kauppatie 3, 13720 Parola | 61.05551°N, 24.37419°E |  | Hattulan pääkirjasto (Arkistoitu – Internet Archive), Hattula: kirjasto |
| Hauhon kirjasto | Hämeenlinna | Punnanmäentie 18, 14700 Hauho | 61.17081°N, 24.57603°E |  | Hauhon kirjasto (Arkistoitu – Internet Archive) |
| Hämeenlinnan kirjastoautot Bella ja Urho | Hämeenlinna | Lukiokatu 2, 13100 Hämeenlinna |  |  | Kirjastoautot Bella ja Urho (Arkistoitu – Internet Archive) |
| Hämeenlinnan pääkirjasto | Hämeenlinna | Lukiokatu 2, 13100 Hämeenlinna | 60.99963°N, 24.46593°E |  | Hämeenlinnan pääkirjasto (Arkistoitu – Internet Archive) |
| Janakkalan kirjastoauto | Janakkala | Koulutie 2 A, 14200 Turenki |  |  | Janakkalan kirjastoauto (Arkistoitu – Internet Archive), Janakkala: Kirjastoauto |
| Janakkalan pääkirjasto | Janakkala | Koulutie 2 A, 14200 Turenki | 60.92352°N, 24.65156°E |  | Janakkalan pääkirjasto (Arkistoitu – Internet Archive), Janakkala: Janakkalan pääkirjasto |
| Kalvolan kirjasto﻿ | Hämeenlinna | Sauvalanaukio 4, 14500 Iittala | suuntaa antava:  61.0904°N, 24.1345°E |  | Kalvolan kirjasto (Arkistoitu – Internet Archive) |
| Lammin kirjasto﻿ | Hämeenlinna | Linjatie 12, 16900 Lammi | 61.08088°N, 25.00728°E |  | Lammin kirjasto (Arkistoitu – Internet Archive) |
| Nummen kirjasto | Hämeenlinna | Nummikeskus, Kylätie 24, 13500 Hämeenlinna | 60.9817°N, 24.4041°E |  | Nummen kirjasto (Arkistoitu – Internet Archive) |
| Rengon kirjasto | Hämeenlinna | Rengonraitti 7, 14300 Renko | 60.89444°N, 24.28137°E |  | Rengon kirjasto (Arkistoitu – Internet Archive) |
| Tervakosken kirjasto﻿ | Janakkala | Kivimiehentie 2, 12400 Tervakoski | 60.81809°N, 24.62074°E |  | Tervakosken kirjasto (Arkistoitu – Internet Archive), Janakkala: Tervakosken kirjasto﻿ |
| Tuuloksen kirjasto | Hämeenlinna | Pannujärventie 10, 14820 Tuulos | 61.11590°N, 24.83156°E |  | Tuuloksen kirjasto (Arkistoitu – Internet Archive) |
Aiheesta muualla

Viralliset nettisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Vetytalous

General Motorsin konseptiauto, joka käy vedyllä.
Vetytaloudella viitataan energian siirtämiseen ja varastointiin molekylaarista vetyä käyttäen. Erityisesti termiä käytetään puhuttaessa maaöljypohjaisten liikennepolttoaineiden korvaamisesta kestävämmällä ratkaisulla. Vetyä voidaan valmistaa esimerkiksi elektrolyysillä, eli erottamalla vesimolekyylien happi ja vety toisistaan sähköenergian avulla. Hapen ja vedyn yhdistäminen polttamalla tai polttoainekennossa tuottaa sähköä ja/tai lämpöenergiaa.
Historia

Pastori William Cecil oli ensimmäinen, joka ehdotti vedyn käyttöä polttoaineena moottorissa vuonna 1820. Hieman myöhemmin, vuonna 1874, tieteiskirjailija Jules Verne kirjoitti: ”polttoaine, jota käytetään hiilen loputtua … on vesi … mutta hajotettuna osasikseen … ja hajottamiseen käytetään epäilemättä sähköä.” Valitettavasti hän ei paljastanut veden hajottamiseen käytettävää primäärienergianlähdettä.
Nykyaikainen vetytalouden käsite on kuitenkin syntynyt 1960- ja 1970-luvuilla kasvaneen ympäristötietoisuuden, erityisesti energiakriisien myötä. Idean pioneerina pidetään amerikkalaista John Bromista, joka myös tiettävästi ensi kerran käytti termiä vetytalous vuonna 1970 konsultoidessaan General Motorsia öljypolttoaineiden vaihtoehdoista.
Energiatalous ja tarve vetytaloudelle

Vuonna 2005 ilmestyneen tilaston mukaan maailman primäärienergiankulutuksesta 80 % katettiin fossiilisilla polttoaineilla. Fossiilisten polttoaineiden käytön ympäristövaikutukset, joista merkittävimpiin kuuluu ilmastonmuutos, ovat lisänneet tarvetta löytää niille vaihtoehtoja. Kriittisimpiin polttoaineisiin kuuluu öljy, jonka korvaaminen nestemäisenä, kompaktina ja hyvin monikäyttöisenä polttoaineena on vaikeaa, erityisesti liikennekäytössä. Ilma-, meri- ja maantieliikenne perustuu nykyään miltei täysin öljypohjaisten polttoaineiden hyödyntämiselle. Öljypohjaisten polttoaineiden vaihtoehtojen etsiminen on siksikin tärkeää, että öljyn tunnetut reservit ovat useiden eri lähteiden mukaan kokoluokkaa 1,5 x 1011 m3. Öljyä arvioidaan riittävän nykykulutuksella n. 50 vuodeksi, mutta kulutuksen kasvusta riippuen öljyvarannot saattavat huveta aiemminkin . Öljyn vaihtoehtoja etsittäessä yksi varsin ilmeinen ehdokas on vety.
Vetytalouden edut

Vety, jonka atomi koostuu vain yhdestä protonista ja sitä kiertävästä elektronista, on kaikkein kevein ja yksinkertaisin alkuaineista ja myös monilukuisin; sitä on noin 90 % maailmankaikkeuden aineesta. Maassa sitä on erityisesti vedessä ja hiilivedyissä. Vety on runsautensa ja fysikaalisten ominaisuuksien puolesta houkutteleva vaihtoehto öljypolttoaineille. Palaessaan se muodostaa vettä ja luovuttaa massaansa nähden suuren määrän energiaa. Vetykaasu koostuu kaksiatomisista vetymolekyyleista. Se on myrkytöntä ja vuotaessaan nousee nopeasti yläilmoihin ja laimenee, lopulta yhtyen hapen kanssa vedeksi.
Vedystä tekee mielenkiintoisen energiankantajan vetykaasun korkea lämpöarvo, n. 119 MJ/kg. Tätä voi verrata esimerkiksi bensiiniin (43,0 MJ/kg), dieselöljyyn (42,6 MJ/kg), maakaasuun (38–50 MJ/kg) ja etanoliin (26,8 MJ/kg) . Nestevedyn tiheys on 70,8 kg/m³ 20 K lämpötilassa, minkä vuoksi sen energiatiheys tilavuuteen nähden on huono. Bensiinilitra sisältää neljä kertaa enemmän energiaa kuin nestemäinen vety. Vety soveltuu käytettäväksi polttokennojen polttoaineena, jolloin voitaisiin saavuttaa korkeampia hyötysuhteita nykyisiin moottoreihin verrattuna.
Vetytalouden perusajatuksena on korvata fossiiliset polttoaineet kokonaan tai osittain vedyllä. Samalla polttoaineen asema primäärienergianlähteenä vaihtuisi energian kantajaksi: vety pitäisi ensin valmistaa jollain energiaa kuluttavalla menetelmällä. Konseptin hyötynä on, että fossiilisten polttoaineiden käyttöön väistämättä liittyvät haitalliset päästöt torjuttaisiin. Vetypolttoaineen käytön ympäristövaikutukset eivät riipu sen käytöstä vaan vain sen tuotanto- ja jakeluketjusta. Täten vetytalous vähentäisi merkittävästi polttoaineiden käytön aiheuttamia päästöjä ja vähentäisi riippuvuutta fossiilisista polttoaineista, kuten öljystä ja maakaasusta.
Vetytalouden toteutettavuus

Suomi on mukana Euroopan laajuisessa TEN-T HIT -projektissa toteuttaa vetytalouteen tarvittavat infrastruktuurit.
Vetytalouden muuttaminen teoreettisesta pohdinnasta toimivaksi energiataloudeksi edellyttää useiden ongelmien ratkaisemista. Vetytalouden vaatima jakeluverkosto puuttuu, vedyn varastointi etenkin pienessä mittakaavassa ja kulkuneuvoissa on ongelmallista ja tarvitaan keino vedyn kuljettamiseksi valmistuksesta kulutukseen.
Maailmassa tuotettiin ja kulutettiin öljyä vuoden 2005 aikoihin miltei 4 000 Mt vuosittain ja kysyntä oli kasvussa . Energiamäärältään maailman öljyntuotanto vastaa noin 1 400 Mt vetyä vuosittain. Vuosituhannen vaihteen aikainen tuotantopasiteetti oli 50 Mt luokkaa .
Vetytalouteen siirtymistä perustellaan polttoaineen helpolla saatavuudella: Maan pinnasta suurin osa peittyy veden alle, joka puolestaan on vedyn lähde. Vedyn valmistaminen erottamalla happi ja vety vedestä vaatii kuitenkin vastaavasti runsaasti energiaa. Vedyn valmistukseen kuluvat suuret energiamäärät tulisi ensin tuottaa esimerkiksi sähkönä. Sähköntuotanto puolestaan on toistaiseksi suurelta osin sidottu fossiilisten polttoaineiden käyttöön, joten ennen vetytalouteen siirtymistä tarvitaan halpa ja globaalisti käyttökelpoinen energianlähde. Tällaiseksi on toivottu fuusiovoimaa, mutta aurinko- ja tuulisähkön tuotannon varastointi vedyksi voi olla yksi sovellus.
Mahdollisia tapoja tuottaa vetyä tunnetaan useita, ja niiden ominaisuuksista riippuu, mikä tuotantotapa sopii kuhunkin tilanteeseen.
Reformointi muista polttoaineista
Elektrolyysi
Termokemialliset syklit
Biokemialliset prosessit
Radiolyysi
Fotolyysi
Katalyyttisesti aurinkoenergialla.
Tavallisen lämpövoimakoneen polttoaineen kulutusta on mahdollista vähentää noin 25–30 % sekoittamalla vetyä polttoaineeseen palokammiossa. Lisäksi hiilimonoksidi- ja hiilivetypäästöt voidaan eliminoida palokaasuista kokonaan ja NOx-päästöt vähenevät.
Vetytalouden toteutettavuus > Lentokoneet

Vedyn etuja lentokoneissa käyttämiseen on sen suuri energiatiheys painoa kohti, mikä voi vähentää tarvittavan polttoaineen painoa 2,8-kertaisesti. Nestemäistä vetyä voidaan käyttää viilentämään moottoreita, mikä lisää niiden käyttöaikaa 25 % samalla vähentäen huoltotarvetta. Lisäksi päästöt ilmakehän yläosiin vähenevät oleellisesti. Haittapuolena on polttoaineen suuri tilantarve ja yli kymmenen kilometrin korkeuksilla kasvihuoneilmiötä aiheuttavan vesihöyryn vapautuminen.
Vetytalouden toteutettavuus > Sukellusveneet

U212-sukellusvene voi olla sukelluksissa ennätyspitkään polttokennojen avulla, jopa 3 viikkoa.
Vetytalouden ongelmia

Vetytalouden ongelmiksi on sanottu vedyn valmistusta, varastointia ja kuljetusta, taloudellisuutta ja turvallisuutta.
Vedyn haittapuolia ovat räjähdysalttius, vaikea varastoitavuus ja ennen kaikkea se, että se esiintyy maapallolla  yhdisteinä, ja sen valmistaminen on usein  energiaa vievä prosessi. Energianlähteeksi vedystä ei ole, mutta energiankantajaksi kyllä. Vedyn tulevaisuuden polttoaineena ratkaisee, löytyykö taloudellista tapaa tuottaa, varastoida ja jakaa sitä energiakäyttöön.
Vetyatomi on hyvin pieni ja sen varastoinnin erityispiirteenä on se, että vety tunkeutuu diffuusion avulla teräkseen ja haurastuttaa sitä. Lisäksi vetysäiliöitä on vaikea saada täysin tiiviiksi, jolloin vuotohäviöt ainakin pitkäaikaisemmassa kaasumaisen vedyn varastoinnissa voivat tulla merkitseviksi ellei hoideta asianmukaisesti.
Vaihtoehtona vedyn suoralle polttoainekäytölle esimerkiksi autoissa on ehkä turvallisuuden vuoksi kannatettavampaa synteettisten polttoaineiden valmistus. Eräs vahva vaihtoehto on metanoli (Metanolitalous), jota voidaan valmistaa vedystä ja hiilimonoksidista öljynjalostusta muistuttavassa prosessissa. Tällöin maapallon ilmakehän hiilitase ei häiriinny, koska tarvittava hiili voidaan ottaa energiakasveista kuten levistä. Toinen vaihtoehto on synteettinen metaani. Lähinnä metaanista koostuvaa maakaasuahan jo hyödynnetään suuressa mittakaavassa eli metaanin jakeluinfrastruktuuria on jo olemassa.
Vedyn varastointi

Paineistetun vedyn varastoinnissa autoliikenteessä käytetään yleisesti maksimipainetasoja 350 bar tai 700 bar. 350 barin säiliö voi olla lasikuituinen mutta 700 bar vaatii hiilikuiturakenteen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pertti Kauranen, Jussi Solin, Kari Törrönen, Jouko Koivula, Juhani Laurikko: Vetytiekartta – Vetyenergian mahdollisuudet Suomelle, Tutkimusraportti, VTT, 3.4.2013 (pdf)
Uspenski

Uspenski (ven. Успе́нский) voi viitata seuraaviin:
Eduard Uspenski (1937–2018), venäläinen lastenkirjailija
Gleb Uspenski (1843–1902), venäläinen kirjailija
Pjotr Demjanovitš Uspenski eli P.D. Ouspensky (1878–1947), venäläinen esoteerinen filosofi
Pjotr Gavrilovitš Uspenski (1847–1881), venäläinen vallankumouksellinen
Uspenskin katedraali, ortodoksinen kirkkorakennus Helsingissä
Uspenskin katedraali, ortodoksinen kirkko Moskovan Kremlissä
Uspenskin katedraali, kirkkoja useilla paikkakunnilla (täsmennyssivu)
Tämnarånin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Näkymä joelle
Tämnarånin vesistö (ruots. Tämnaråns avrinningsområde, vesistöaluetunnus 54) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen sen eteläreunalle laskevan Tämnarånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 1 258 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Tämnarån, jonka pituus on 60 kilometriä. Joki laskee Itämereen noin 0,3 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Tämnarånin vesistö sijaitse kahden suuren vesistön Daljoen vesistön (tunnus 53) ja Norrströmin vesistön (tunnus 61) välissä. Vain nämä päävesistöt seuraavat sen vedenjakajaa; Norrströmin vesistö sen kaakkoispuolelta ja Daljoen vesistö sen länsipuolelta. Tämnarånin joensuun ympärillä on vielä mereen laskevien purojen ja ojien valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on pieni.