Falun Gong
Sisäelinryöstöt eläviltä Falun Gongin harjoittajilta > Raportin keskeiset todisteet

Kiinassa terveydenhuollon ja armeijan instituutiot joutuvat nykyään hankkimaan itse suuren osan rahoituksestaan, ja sairaaloiden tiedetään hyötyvän kuolemaantuomittujen vankien elinten laittomasta myynnistä. Kilgourin ja Matasin mukaan näitä käytäntöjä on saatettu helposti soveltaa Falun Gongin harjoittajiin, ”vankilapopulaatioon, jota Kiinan viranomaiset panettelevat, dehumanisoivat, depersonalisoivat ja marginalisoivat”.
Vuosina 2000–2005 Kiinassa siirretyistä elimistä vain 18 500 oli peräisin tunnistettavista lähteistä (joihin sisältyvät kuolemaantuomitut vangit), mikä tarkoittaa, että 41 500 siirtoelimen alkuperä jää tuntemattomaksi. Teloitettujen vankien, luovuttajien ja aivokuolleiden lukumäärä ”ei likimainkaan pystynyt selittämään Kiinassa tehtyjen elinsiirtojen määrää”. Kilgourin ja Matasin mukaan edellä mainittujen lisäksi ainoita identifioituja siirtoelinten lähteitä, jotka saattaisivat selittää operaatioiden ”räjähdysmäisen” kasvun, olivat vangitut Falun Gongin harjoittajat.
Kiinalaisissa sairaaloissa siirtoelinten odotusajat ovat hyvin lyhyitä. Eräs sairaala mainosti hankkivansa minkä tahansa elimen viikossa, toinen väitti toimittavansa maksan kahdessa viikossa. Kanadassa siirtomunuaisen odotusaika voi olla tilastojen mukaan jopa 32,5 kuukautta. Munuainen säilyy elinkelpoisena vain 24–48 tuntia ja maksa noin 12 tuntia. Raportin mukaan ainoastaan elävistä luovuttajista koostuva suuri ”elinpankki” voi selittää ”hämmästyttävän lyhyet” odotusajat.
Kiinassa siirtoelimen saaneet henkilöt ovat kertoneet, että operaatiot tapahtuvat ”lähes täysin salatusti”: elimen saajalle ei kerrota luovuttajan henkilöllisyyttä tai näytetä kirjallista suostumusta, kirurgin ja sairaanhoitajien henkilöllisyyttä ei useinkaan kerrota, operaatiot tapahtuvat toisinaan keskellä yötä, ja ”koko prosessi tapahtuu 'älä kysy, älä kerro'-periaatteella”.
Mandariinikiinaa puhuvat tutkijat, jotka esittäytyivät potentiaalisina siirtoelimen ostajina tai heidän sukulaisinaan, soittivat useisiin kiinalaisiin sairaaloihin tiedustellakseen elinten saatavuutta; heille myönnettiin, että elimiä oli saatavilla Falun Gongin harjoittajilta. Näiden puhelinkeskusteluiden nauhoitukset on julkistettu.
Kiinalaisten sairaaloiden nettisivuilla on julkaistu mainoksia siirtoelimen hankkimisesta yhdessä viikossa; monet nettisivut on sittemmin suljettu, mutta Kilgour ja Matas ovat arkistoineet niitä. Kiinalaiset elinsiirtosivustot julkaisivat aiemmin markkinointitarkoituksessa tilastoja, jotka osoittivat elinsiirtojen määrän lisääntyneen muutamassa vuodessa räjähdysmäisesti. Operaatioiden määrän kasvu sijoittuu ajallisesti Falun Gongin vainon alkamisen jälkeisiin vuosiin.
Kiinassa elinsiirtoala on taloudellisesti erittäin kannattavaa: esimerkiksi munuaisen hinta on 62 000 dollaria ja sydämen 130 000–160 000 dollaria.
Todistajanlausuntojen mukaan vangituilta Falun Gongin harjoittajilta otetaan veri- ja virtsakokeita ja heidän sisäelimiään tutkitaan terveystarkastuksissa, kun taas muille vangeille ei tällaisia kokeita ja tarkastuksia ole järjestetty.
Ethan Gutmann on vuonna 2010 arvioinut vainossa kuolleiden harjoittajien lukumääräksi noin 70 000; suurin osa heistä on hänen mukaansa saanut surmansa elinryöstöoperaatioissa.