stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lohjan pääkirjasto
Kirjaston historiaa

Kunnallinen kirjastotoimi alkoi Lohjalla vuonna 1886, kun Lohjankylän ompeluseura lahjoitti kirjaston Lohjalle. Kunta rahoitti kirjastoa alkoholiverorahoilla. Vuonna 1915 kirjaston toimipaikkoja oli pääkirjaston suomen- ja ruotsinkielinen osasto, Kirkonkylän kansakoulun kirjasto, Virkkalan kansakoulun kirjasto, Kirkniemen kirjasto, Saaren kirjasto, Karstun kirjasto, Hiiden kirjasto, Suittilan kirjasto, Vanhankylän kirjasto, Immulan kirjasto, Teurarin kirjasto ja Pullin kirjasto.
9. marraskuuta 1916 Lohjan kunta päätti virallisesti perustaa kirjastolaitoksen. Kirjastolaitokseen kuului yksi kantakirjasto, joka sijaitsi kunnantalolla, sekä piirikirjastoja, jotka sijaitsivat kunkin alueen kansakoululla.
Vuonna 1926 Lohjan kunta jaettiin Lohjan kauppalaan ja Lohjan maalaiskuntaan. Tuolloin myös kukin kirjasto jäi oman alueensa kunnan puolelle.
Kirjaston historiaa > Kauppalan kirjasto

Kauppalan kirjasto toimi vuodesta 1929 Lukkarin puustellissa osoitteessa Laurinkatu 40. Oma kirjastotalo valmistui Nummentielle 1961 ja sen suunnitteli arkkitehti Olli Vahtera. Vahteran kirjasto edelsi nykyistä pääkirjastoa ja on nykyisin ammattiopisto Luksian käytössä.
Kirjaston historiaa > Kunnan kirjasto

Kunnan kirjaston toiminta Virkkalassa käynnistyi Arvid Järnefeltin lukutuvassa, jossa Järnefelt opetti myös seudun lapsia lukemaan. Virkkalan työväentalon Tietolan valmistuttua 1907 siirtyi kirjasto sinne. Myöhemmin Järnefelt lahjoitti lainakirjaston työväentalolle. Varsinainen kunnankirjasto aloitti toimman 1910.
Kunnan kirjasto hankki kirjastoauton vuonna 1963. Ensimmäinen kirjastoauto oli Reunault-merkkinen kuorma-auto.
Maksimilian I

Maksimilian I tai Maximilian I voi tarkoittaa seuraavia hallitsijoita:
Maksimilian I (1459–1519), Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari
Maksimilian I (1573–1651), Baijerin herttua ja vaaliruhtinas
Maksimilian I (1756–1835), Baijerin kuningas
Maksimilian I (1832–1867), Itävallan arkkiherttua ja Meksikon keisari.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Maksimilian I”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Luettelo Suomen baptistiseurakunnista

Tämä on luettelo Suomen baptistiseurakunnista. Luettelo käsittää nykyisin toiminnassa olevat ja lakkautetut seurakunnat, jotka toimivat itsenäisesti baptismin piirissä tai ovat järjestäytyneet Suomen Baptistikirkkoon, Finlands svenska baptistsamfundiin, Suomen reformoitujen baptistiseurakuntien yhdyskuntaan tai toimivat Baptistilähetyksen piirissä.
Maksimianopolis

Maksimianopolis (m.kreik. Μαξιμιανόπολις; Μαξιμιανούπολις, Maksimianūpolis) tai Maximianopolis (lat.) (”Maximianuksen kaupunki”) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Antiokheia Arabis, myöhemmin Antoninopolis, Konstantia ja Maksimianopolis, kaupunki Mesopotamiassa
Kaine eli Kainepolis, myöhemmin Maksimianopolis, kaupunki Egyptissä
Legio, myöhemmin Maksimianopolis, kaupunki Palestiinassa
Paisulai (lat. Porsulae), myöhemmin Mosynopolis ja Maksimianopolis, kaupunki Traakiassa
Sakkaia, myöhemmin Maksimianopolis, kaupunki Arabiassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Maximianopolis”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lugburz

| Lugburz Summoning |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1995
 Julkaistu: 20. maaliskuuta 1995
 Tuottaja(t): Summoning
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 50.44
 Levy-yhtiö: Napalm Records
Summoningin muut julkaisut
|     | Lugburz 1995 | Minas Morgul 1995 |
Lugburz on black metalia soittavan Summoningin ensimmäinen levy. Sen nimi on J. R. R. Tolkienin kehittämää Mordorin mustaa kieltä ja tarkoittaa Sauronin linnoitusta Barad-dûria. Levyn on julkaissut itävaltalainen Napalm Records vuonna 1995.
Albumi sisältää enimmäkseen demoja ja suurin osa riffeistä on sävelletty bassokitaralle, vaikka Protector lisäsikin joitakin melodisempia osuuksia kitaralla. Syntetisaattoria käytettiin vain säestyksessä, ei pääsoittimena kuten myöhemmillä albumeilla. ”Where Winters Forever Cry” -kappaleen on säveltänyt vain tällä albumilla soittava Trifixion.
Suurimman osan albumin sanoituksista on tehnyt Pazuzu, joka myös lausui puhutut kohdat kappaleissa ”Dragons of Time” ja ”Through the Valley of the frozen Kingdom”. Levy ei muistuta Summoningin nykyistä tuotantoa juurikaan, sillä se on paljon perinteisempää, vähemmän melodista black metalia kuin yhtyeen myöhemmät tuotokset.
Lugburz on julkaistu vuonna 2007 uudelleen 12" vinyylilevypainoksena, joka oli rajattu 300 kappaleeseen. Albumi sisältyy myös Temple of Darkness Recordsin samaisena vuonna julkaisemaan Sounds of Middle-Earth -laatikkoon, jonka painos oli rajoitettu 1 000 kappaleeseen.
Kappalelista

Grey Havens (1:44)
Beyond Bloodred Horizons (3:42)
Flight of the Nazgul (7:16)
Where Winters Forever Cry (4:08)
Through the Valley of the Frozen Kingdom (6:30)
Raising with the Battle-Orcs' (5:44)
Master of the Old Lure (4:14)
Between Light and Darkness (3:34)
The Eternal Lands of Fire(3:46)
Dragons of Time (6:01)
Moondance (4:46)
Muusikot

Silenius
Protector
Trifixion
Pazuzu
Aiheesta muualta

Lugburz Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Lugburz Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Lugan ylänkö

Ylänkö sijaitsee Pihkovan alueen kartassa pohjoisessa (keltainen alue).
Lugan ylänkö tai harvemmin enää Laukaan ylänkö (ven. Лужская возвышенность, Lužskaja vozvyšennost, vir. Lauga- tai Luga kõrgustik, vatjaksi Laugaz-) on pieni ylänkö Peipsijärven itäpuolella Ylä-Laukaan länsipuolella, joka sijoittuu pääasiassa Pihkovan alueelle.
Lugan ylängön länsipuolella on Peipsin alanko, pohjoispuolella Suomenlahden rannikkoalue, itäpuolella Ilmajärven alanko ja eteläpuolella Velikajan valuma-alue. Alueen pinta-ala on 2 900 neliökilometriä ja alueen halkaisijat ovat eri suunnissa 64–66 kilometriä.  Alueen korkeuserot ympäröiviin alankoihin nähden ovat kymmeniä metriä ja sen korkeimmat kukkulat ovat 150–200 metriä mpy. Korkein mäki Kotšebuž (ven. Кочебуж) kohoaa 204 metriin mpy. Yli puolet alueesta on metsämaata, jossa moreenimaat kasvavat kuusta ja hiekkaiset harjut mäntykangasta.
Alueen väestö

Ylängöllä sijaitsee Pihkovan alueella Pljussa ja Strugi-Krasnyje ja Leningradadin alueella Ylä-Laukaa. Alue on muuten pienten kylien haja-asutusaluetta.
Ylängön vesistöt

Ylängöllä kulkee Itämereen laskevien Narvanjoen vesistöalueen valuma-alueiden ja idässä Laatokkaan laskevan Olhavanjoen vesistön valuma-alueiden väliset vedenjakajat. Peipsijärven alangolle laskevat Peipsijärven pienet joet kuten esimerkiksi Tolba, Tšorjana, Tšerma ja Želtša, kaakkoispuolella laskee Peipsijärven eteläosaan eli Pihkovanjärven eteläpäähän Velikaja, jonka sivujoki Pihkovanjoki, ja sivujoen Tšerjoha sivujoki Keb alkavat ylängön keskeltä, pohjoisessa alkavat pohjoiseen laskeva Pljussan pääuoma ja sen sivujoet Ljuta ja Kureja, ja lisäksi itään päin laskee Olhavan vesistöalueen Sitnja (ven. Ситня), joka on Ilmajärveen laskevan Šelonin sivujoki.
Huomautuksia

1 2 3 4  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Лужская возвышенность, jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä. Viitattu 13.11.2019
Käännös suomeksi
M/S Princess I

| M/S Princess I |
| --- | --- |
Nykyinen reitti:  Kasinolaivana Argentinassa
Kotipaikka:  Buenos Aires
IMO-numero:  6400824
Rakennustelakka:  Öresundsvarvet Landskrona, Ruotsi
Kölinlasku:  1964
Tekniset tiedot
Pituus:  65,30 m
Leveys:  16,44 m
Syväys:  3,21 m
Bruttovetoisuus:  1 627 brt
Nettovetoisuus:  743 nrt
Koneisto:  2 × Klöckner-Humboldt-Deutz SBV8M545 diesel
Koneteho:  1 940 kW
Nopeus:  14,75 kn
Matkustajia:  700
Autokapasiteetti:  75
Sisaralukset:  M/S Sinu-I-Wasa-Tolu
M/S Princess I (IMO 6400824) on Ruotsissa nimellä M/S Carola vuonna 1964 valmistunut autolautta. Sen rakensi Öresundsvarvet Ab Landskronassa. Sen sisaralus on samana vuonna valmistunut M/S Dana Scarlett (nyk. M/S Sinu-I-Wasa Tolu)
M/S Carola luovutettiin 28. huhtikuuta 1964 Linjebuss Internationalille (Stockholms Rederi Ab Svea). Se asetettiin liikenteeseen Juutinraumaan välille Helsingborg–Helsingør. Myöhemmin alus siirtyi Scandinavian Ferry Linesille. Vuosina 1965–1985 se toimi myös varalaivana reitillä Landskrona–Tuborg havn (Kööpenhamina). Peruskorjauksessa se kävi Falkenbergin telakalla 1985. M/S Carola siirrettiin SweFerry AB:lle syksyllä 1991, jonka jälkeen se myytiin Argentinaan Empresa De Nav El Faro S.A:lle. Marraskuussa se sai uuden nimen M/S Princess I. Tammikuussa 1992 se aloitti liikenteen välillä Buenos Aires–Juan Lacaze. Samana vuonna se jäi pois käytöstä kunnes myytiin edelleen 2004. Vuonna 2006 se toimi kasinolaivana, ja sen ulkonäköön on tehty huomattavia muutoksia.
Aiheesta muualla

Fakta om fartyg – tietoa ja kuvia M/S Carolasta
Maksimilian

Maksimilian-nimisiä hallitsijoita ovat olleet:
Maksimilian I (1459–1519), Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari 1508–1519
Maksimilian II (1527–1576), Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari 1564–1576
Maksimilian I (1832–1867), Itävallan arkkiherttua, Meksikon keisari 1864–1867
Maksimilian I (1573–1651), Baijerin herttua 1598–1651, vaaliruhtinas vuodesta 1623
Maksimilian II Emanuel (1662–1726), Baijerin vaaliruhtinas 1679–1726
Maksimilian III Joosef (1727–1777), Baijerin vaaliruhtinas 1745–1777
Maksimilian I Joosef (1756–1835), Baijerin vaaliruhtinas 1799–1806 (nimellä Maksimilian IV Joosef), kuningas 1806–1825
Maksimilian II (1811–1864), Baijerin kuningas 1848–1864
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Maksimilian”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
L’Aquila

| L’Aquila |
| --- | --- |
 L’Aquilan keskusta ennen maanjäristystä
 lippu:  vaakuna
 L’Aquila
 Koordinaatit: 42°21′14″N, 13°23′31″E 
Valtio:  Italia
Alue:  Abruzzo
Maakunta:  L’Aquila
Hallinto:  
 – Pormestari:  Massimo Cialente
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  466,96 km²
Korkeus:  +714 m
Väkiluku (2015):  69 753
 – Väestötiheys:  149,4 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  67100
Suuntanumero(t):  0862
Rekisterikilpi:  AQ
 
 www.comune.laquila.it// 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
L’Aquila [’la:kwila] on Italian Abruzzon alueen ja L’Aquilan maakunnan pääkaupunki. Se sijaitsee Keski-Italiassa Gran Sasso d’Italian lounaispuolella Atarnojoen varrella 90 kilometriä Roomasta koilliseen. L’Aquilassa on arviolta 69 753 asukasta (vuonna 2015).
L’Aquilan perusti keisari Fredrik II vuonna 1240. Ankara maanjäristys tuhosi kaupunkia 1703. Uuden suuren maanjäristyksen (6,3 Richterin asteikolla) kaupunki kohtasi aamuyöllä 6. huhtikuuta 2009. Järistys surmasi lukuisia ihmisiä ja tuhosi kaupungin historiallisia rakennuksia. Pääjäristystä seurasi useita jälkijäristyksiä.
L’Aquila on vilkas turistikeskus ja ympäröivän keinokastelualueen markkinakeskus, jossa on muun muassa tekstiili-, elintarvike- (pasta-), kone- ja tiiliteollisuutta. Kaupungin lukuisista kirkoista yleisesti tunnetuimpiin kuuluvat Santa Maria di Collemaggio (1288) ja San Bernardino (1454–1472, renessanssijulkisuvu 1527). Kaupunkia ympäröi keskiaikainen muuri. Nähtävyyksiin kuuluu myös valtava suihkulähde (99 suihkua) 1200-luvulta.
Kaupungin antiikinaikainen edeltäjä oli nimeltään Amiternum, jonka väestö ja piispanistuin siirrettiin L’Aquilan kaupunkiin tämän perustamisen yhteydessä. Amiternumin rauniot sijaitsevat nykyisen L’Aquilan laidalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta L’Aquila Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (italiaksi)
L’Aquilan maakunta
Acciano | Aielli | Alfedena | Anversa degli Abruzzi | Ateleta | Avezzano | Balsorano | Barete | Barisciano | Barrea | Bisegna | Bugnara | Cagnano Amiterno | Calascio | Campo di Giove | Campotosto | Canistro | Cansano | Capestrano | Capistrello | Capitignano | Caporciano | Cappadocia | Carapelle Calvisio | Carsoli | Castel del Monte | Castel di Ieri | Castel di Sangro | Castellafiume | Castelvecchio Calvisio | Castelvecchio Subequo | Celano | Cerchio | Civita d’Antino | Civitella Alfedena | Civitella Roveto | Cocullo | Collarmele | Collelongo | Collepietro | Corfinio | Fagnano Alto | Fontecchio | Fossa | Gagliano Aterno | Gioia dei Marsi | Goriano Sicoli | Introdacqua | L’Aquila | Lecce nei Marsi | Luco dei Marsi | Lucoli | Magliano de’ Marsi | Massa d’Albe | Molina Aterno | Montereale | Morino | Navelli | Ocre | Ofena | Opi | Oricola | Ortona dei Marsi | Ortucchio | Ovindoli | Pacentro | Pereto | Pescasseroli | Pescina | Pescocostanzo | Pettorano sul Gizio | Pizzoli | Poggio Picenze | Prata d’Ansidonia | Pratola Peligna | Prezza | Raiano | Rivisondoli | Rocca Pia | Rocca di Botte | Rocca di Cambio | Rocca di Mezzo | Roccacasale | Roccaraso | San Benedetto dei Marsi | San Benedetto in Perillis | San Demetrio ne’ Vestini | San Pio delle Camere | San Vincenzo Valle Roveto | Sant’Eusanio Forconese | Sante Marie | Santo Stefano di Sessanio | Scanno | Scontrone | Scoppito | Scurcola Marsicana | Secinaro | Sulmona | Tagliacozzo | Tione degli Abruzzi | Tornimparte | Trasacco | Villa Sant’Angelo | Villa Santa Lucia degli Abruzzi | Villalago | Villavallelonga | Villetta Barrea | Vittorito
L’Amourder

L’Amourder oli Sielun Veljet -yhtyeen sivuprojekti, jonka tavoitteena oli saavuttaa mainetta Suomen rajojen ulkopuolella esittämällä englanninkielisiä versioita Sielun Veljien kappaleista. Läpimurtoa yhtye ei kuitenkaan ulkomailla missään vaiheessa tehnyt, vaikka saavuttikin kulttimainetta.
Kokoonpano

Ismo Alanko – laulu, kitara, basso
Jukka Orma – kitara, sähköurut, laulu
Jouko Hohko – basso, kitara, laulu
Alf Forsman – rummut, lyömäsoittimet
Diskografia

Tin Drum (1986,  single, Fun After All (UK))
Ritual (1986,  EP, Fun After All (UK))
Shit-Hot (1987,  Poko Rekords (Fin), Skizzo-Records (Ger, 1988), Torso (NL))
Softwood Music Under Slow Pillars (1990,  Sonet (Swe); Poko Rekords (Fin, nimellä Sielun Veljet, 1989))
Manabu Horii

| Mitalit> Maa:  Japani.Miesten pikaluistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Japani.Miesten pikaluistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Japani.Miesten pikaluistelu. Olympialaiset  | Maa:  Japani> Miesten pikaluistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lillehammer 1994 | 500 m |  |
| Sprinttiluistelun MM-kilpailut  | Sprinttiluistelun MM-kilpailut  | Sprinttiluistelun MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Heerenveen 1996 | yhteispisteet |  |
| Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Varsova 1997 | 500 m |  |
Manabu Horii (s. 19. helmikuuta 1972 Muroran) on japanilainen pikaluistelun olympia- ja MM-mitalisti, jonka uran huippuvuodet olivat 1990-luvulla. Hän oli erikoistunut sprinttimatkoille.
Horii saavutti olympiapronssia 500 metrin kilpailussa Lillehammerissa 1994. Vuonna 1995 hän sijoittui sprinttereiden MM-kilpailuissa kahdeksanneksi ja vuonna 1996 hän saavutti pronssia. Vuoden 1996 matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän oli 1 000 metrillä viides ja 500 metrillä kuudes.
Vuonna 1997 Horii saavutti uransa ainoan maailmanmestaruuden matkakohtaisten MM-kilpailujen 500 metrillä Varsovassa. Samojen kisojen 1 000 metrillä hän sijoittui kahdeksanneksi. Naganon olympialaisissa 1998 hän oli 500 metrillä 13:s ja 1 000 metrillä 17:s. Samana vuonna hän sijoittui sprinttereiden MM-kilpailuissa kuudenneksi. Vielä vuonna 2001 Horii sijoittui matkakohtaisten MM-kilpailujen 500 metrillä neljänneksi ja sprinttereiden MM-kilpailuissa kahdeksanneksi. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän oli 500 metrillä 14:s ja 1 000 metrillä 22:s.
Maailmancupin yhteispisteissä Horii oli paras 500 metrillä kaudella 1995–1996 ja 1 000 metrillä kaudella 1996–1997. Hän paransi 1 000 metrin maailmanennätystä kahdesti: 1. maaliskuuta 1996 hän teki ajan 1.11,67 ja 22. marraskuuta 1997 ajan 1.10,63, molemmat Calgaryssä. Hän teki sprinttipisteiden maailmanennätyksen 143,425 Calgaryssä 1.–3. maaliskuuta 1996.
Management Events

| --- | --- |

Perustettu:: 1994
Perustaja, hallituksen puheenjohtaja:: Olli Muurainen
Toimitusjohtaja:: Jenni Tolonen
Toimistot:: Amsterdam, Helsinki, Kööpenhamina, München, Tukholma, Oslo, Varsova, Wien, Singapore ja Zürich
Päätuotteet:: Ylimmän johdon kutsuvierastilaisuudet: - 600Minutes - IndustryForum - ExecutiveForum - Conference 
Liikevaihto:: 25 MEUR (2011)
Henkilökuntaa:: 300
Kotisivu:: http://www.managementevents.com

Management Events Oy on ylimmän johdon kutsuvierastilaisuuksiin ja konferensseihin erikoistunut yritys. Yritys tuo yhteen toimiala- ja toimenkuvakohtaisesti suurimpien organisaatioiden päättäjät. Management Events järjestää vuosittain lähes 200 kutsuvierastilaisuutta ympäri Eurooppaa. Tilaisuudet tarjoavat kutsuvieraille ajankohtaista tietoa, mahdollisuuden verkostoitua keskeisten päättäjien kanssa sekä kohdata johtavat ratkaisuntarjoajat tuleville hankinnoilleen.
Yritys toimii Euroopassa ja Aasiassa 11 maassa: Hollanti, Itävalta, Norja, Puola, Ruotsi, Saksa, Suomi, Sveitsi, Tanska, Turkki ja Singapore. Yritys työllistää noin 300 henkeä ja työntekijöiden keski-ikä on 28 vuotta.
Yrityksen perustaja, Olli Muurainen, on palkittu muun muassa Suomen Entrepreneur of the Year 2010 -tunnustuksella.
L’Anse aux Meadows

Kartta viikinkiretkistä
L’Anse aux Meadows (ransk. L’Anse-aux-Méduses, ”Meduusalahti”) on Kanadassa sijaitseva alue, josta on löydetty viikinkien asuinpaikka.
L’Anse aux Meadows sijaitsee Newfoundlandin saaren pohjoiskärjessä, Newfoundland ja Labradorin provinssissa. Norjalainen tutkimusmatkailija Helge Ingstad löysi viikinkikylän jäännökset arkeologivaimonsa Anne Stine Ingstadin kanssa vuonna 1960. Alue on Unescon maailmanperintöluettelossa, johon se valittiin vuonna 1978.
L’Anse aux Meadows on ainoa aidoksi todistettu viikinkien asutus Pohjois-Amerikan mantereella. Alueella tehtiin useiden vuosien ajan arkeologisia kaivauksia, joissa löydettiin asumuksia, työkaluja ja käyttöesineitä, jotka varmistavat asutuksen olevan viikinkien ajalta. Asutus on ajalta noin 500 vuotta ennen Kristoffer Kolumbusta ja sisältää ensimmäiset eurooppalaiset rakennelmat Pohjois-Amerikassa. L’Anse aux Meadowsin uskotaan olevan tutkimusmatkailija Leif Erikinpojan tarunomainen Vinland noin vuodelta 1000. Historioitsijat eivät kuitenkaan ole asiasta yksimielisiä.
Newfoundlandin ilmasto oli asutuksen pystyttämisen aikoihin huomattavasti lämpimämpi kuin nykyään. Saagoissa kerrotaan, että Leif lähti tutkimusmatkalle Grönlannista etsimään maata, josta Bjarni Herjólfsson oli kertonut hänelle. Hän löysi maan, jossa oli paljon viinirypäleitä ja lohia ja jossa ei ollut talvella pakkasta. Leif palasi uudelleen tuodakseen puuta Grönlantiin, jossa ei kasvanut paljon puita.
L’Anse aux Meadowsin asutus koostui ainakin kahdeksasta rakennuksesta, joihin kuului sepänpaja ja lautatarha, joka ylläpiti laivanveistämöä. Saaga kuvailee Thorfinn Karlsefnin johtamaa 135 miehen ja 15 naisen asutusyritystä, jossa käytettiin tukiasemana Leifin leiriä. Neulonta- ja kudontavälineet osoittavat, että alueella todella oli naisia.
Asutusta käytettiin vain kaksi tai kolme vuotta. Kirjallisten lähteiden ja arkeologisten kaivausten perusteella on arveltu, että asutus hylättiin, koska skandinaavien välit alkuperäisasukkaisiin olivat huonot. Syiksi on ehdotettu myös ryhmän keskinäistä riitaa naisista ja yllättäviä sääolosuhteita.
Kuvia

Näytelmäesitys viikinkien rantautumisesta
Rekonstruoitu viikinkiasumus
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
L'Anse aux Meadows UNESCOn sivuilla (englanniksi)
L'Anse aux Meadows Parks Canadan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Makua

Makua tarkoittaa seuraavia:
makuat, kansa Mosambikissa
makua, nigeriläis-kongolainen kieli.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Makua”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Macclesfield

| Macclesfield |
| --- | --- |
 Hovis Mill Macclesfieldin kanavan varrella.
 fiMacclesfield 
 53°15′29″N, 2°07′37″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Hallintoalue:  Luoteis-Englanti
Kreivikunta:  Cheshire
Yhtenäishallintopiiri:  Cheshire East
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  19,3 km²
Väestö
Väkiluku (2018):  51 331
Väestötiheys:  2 660 as./km²
Muuta
Lempinimi:  The Silk Town (”Silkkikaupunki”)
 www.macclesfield-tc.gov.uk 
Macclesfield on noin 51 000 asukkaan kaupunki ja kunta (civil parish) Cheshiren kreivikunnassa Luoteis-Englannissa, noin 30 kilometriä Manchesterista etelään. Sillä oli aikaisemmin hallintopiirin asema, mutta se menetti sen liittyessään Cheshire Eastin yhtenäishallintopiiriin vuonna 2009.
Kaupunki oli Englannin silkinkudontateollisuuden keskus. Ensimmäinen vesivoimalla toiminut silkkitehdas perustettiin vuonna 1774. Kaupungissa oli myös useita oppilaitoksia, joissa opetettiin silkinkudonnan lisäksi silkkikankaiden suunnittelua. Nykyään muutamissa entisissä tehtaissa on silkkiaiheisia museoita ja näyttelyitä, joissa kerrotaan silkinvalmistuksen historiaa kaupungissa.
Kulttuuri

Kaupungissa juhlitaan joka kesäkuu yhden viikonlopun ajan Barnaby Festivaalia. Siinä esiintyy koko kaupungin kulttuurikirjo. Juhlalla on vuosisatoja pitkät perinteet. Juhla juontaa nimensä Barnabasista, joka on silkkityöntekijöiden suojelupyhimys.
Urheilu

Kaupungissa palaa jalkapallojoukkue Macclesfield Town Football Club. Seuran peliareenana on Moss Rose.
Kuuluisia kaupunkilaisia

Joy Divisionin laulusolisti Ian Curtis eli kaupungissa ja hänet on haudattu kaupungin hautausmaalle.
Maku (täsmennyssivu)

Maku voi tarkoittaa seuraavia asioita:
maku, makuaistilla tunnettava esineen, aineen tms. ominaisuus; makuaistin välittämä aistimus
maku, makuaistin lyhyempi nimitys
maku, esteettisten elämysten arviointikyky
maku, kvarkkien ominaisuus
Maku, kaupunki Iranissa
makun kieli, Brasiliassa ja Venezuelassa puhuttava kieli
Maku, Olvin virvoitusjuomamerkki
Marmiksen Kuula eli MaKu, helsinkiläinen urheiluseura
Maku, ruoka-aiheinen julkaisu
”Maku”, novelli Roald Dahlin kokoelmassa Rakkaani, kyyhkyläiseni: Jännityskertomuksia vuodelta 1961
Maku, Mainos-TV:n televisionäytelmä Dahlin novellista vuodelta 1967
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Maku”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
L’Arc-en-Ciel

| L’Arc-en-Ciel |
| --- | --- |


Tiedot
Toiminnassa:  1991–
Tyylilaji:  poprock, new wave, alternative rock, progressive rock, post-punk, indie pop, indie rock
Kotipaikka:  Japani
Laulukieli:  Japani, englanti
Levy-yhtiö:  Ki/oon  
Infobox OKNimi-testi OK: 
L’Arc-en-Ciel on japanilainen rockyhtye, joka on perustettu vuonna 1991. Sen kokoonpanon muodostavat Tetsuya ”Tetsu” Ogawa (basso), Hideto ”Hyde” Takarai (laulu), Ken Kitamura (kitara) ja Yukihiro Awaji (rummut). Aiemmin mukana olivat Tetsun ja Hyden lisäksi rumpalit Pero vuoteen 1992 ja Sakura 1992–1997. Kenin tilalla kitaraa soitti Hiro vuoteen 1992. Yhtyeen jokaisella tämänhetkisellä jäsenellä on pystyssä omat sooloprojektinsa.
Yhtyeen nimi tarkoittaa ranskaksi sateenkaarta. Yhtye on alun perin Osakasta, mutta se on saavuttanut laajaa menestystä ja julkisuutta koko Japanissa. Sakura pidätettiin heroiinin hallussapidosta 1997. Sen jälkeen yhtye painui maan alle ja teki covereita muun muassa Marilyn Mansonin ja Nirvanan kappaleista.
Yhtye on sittemmin noussut uudelleen suosioon, ja muun muassa vuonna 2004 sillä oli menestyksekäs Amerikan-kiertue. Yhtye tunnetaan laajasti myös kappaleestaan Driver's High, joka on japanilaisen Great Teacher Onizuka -animen tunnusmusiikki.
Jäsenet

Hyde – laulu, Kitara
Tetsu – basso, taustat
Ken – kitara, taustat
Yukihiro – rummut