stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kunnallisvaalit 1996

Suomessa järjestettiin kunnallisvaalit 20. lokakuuta 1996. Samana päivänä järjestettiin Suomen ensimmäiset europarlamenttivaalit. Keminmaassa kunnallisvaalit jouduttiin uusimaan ennakkoäänestyksessä ilmenneiden epäselvyyksien vuoksi, ja ne järjestettiin vasta 8. kesäkuuta 1997. Heinolassa, Lohjalla ja Porvoossa maalaiskunnat yhdistyivät kaupunkien kanssa vuoden 1997 alussa, ja näillä paikkakunnilla valittiin valtuustot uusiin yhdistyneisiin kaupunkeihin. Kaupunkinimityksen käyttöön ottaneen Paimion kunnanvaltuustosta tuli kaupunginvaltuusto.
Äänestysaktiivisuus jäi nyt heikommaksi kuin yksissäkään kunnallisvaaleissa toisen maailmansodan jälkeen, vuoden 1992 vaaleihin verrattuna jopa 17 prosenttiyksikköä huonommaksi. Politiikan tutkijat tulkitsivat tämän johtuneen suureksi osaksi vaaliväsymyksestä, koska viiden edellisvuoden aikana oli pidetty yhteensä neljät vaalit sekä kansanäänestys Suomen jäsenyydestä Euroopan unionissa. Tutkijoiden tekemän johtopäätöksen mukaan suomalaiset äänestäjät eivät myöskään innostuneet kaksien vaalien järjestämisestä samanaikaisesti, koska kunnallisasioiden katsottiin jääneen vaalikeskustelussa EU-parlamenttivaalien teemojen varjoon. Vaalien ehdokasmäärä supistui tuntuvasti vuoden 1992 vaaleista, minkä katsottiin johtuvan puoluetoiminnan näivettymisestä puolueiden jäsenmäärän laskun myötä. Lisäksi eduskunnan puhemiehen Riitta Uosukaisen muutama viikko ennen vaaleja julkaisema kohua herättänyt kirja Liehuva liekinvarsi käänsi yleisen huomion useiden päivien ajaksi pois vaalikamppailusta. Keskustan varsinkin perinteisillä kannatusalueillaan saamaan vaalivoittoon ja vastaavasti perussuomalaisten heikkoon menestykseen vaikutti merkittävästi Suomen Maaseudun Puolueen katoaminen puoluekartalta. Kolmesta uudesta yrittäjästä herätti eniten huomiota täysin muista puolueista poikkeavalla ohjelmallaan Luonnonlain puolue, joka ei kuitenkaan saanut yhtäkään kunnanvaltuutettua. Sitoutumattomat ryhmät ja ehdokkaat menestyivät vuoden 1992 kunnallisvaalien tapaan hyvin.
Tulokset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Äänestysaktiivisuus | 61,3 % | −9,6 |
| Puolue | Valtuutetut> lukumäärä | Valtuutetut> muutos | Äänet> lukumäärä | Äänet> lukumäärä | Äänet> osuus | Äänet> osuus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Suomen Sosialidemokraattinen Puolue | 2 743 | −387 | 583 562 | −137 748 | 24,55 % | −2,5 |
| Suomen Keskusta | 4 459 | +461 | 518 305 | +6 351 | 21,81 % | +2,6 |
| Kansallinen Kokoomus | 2 167 | +158 | 514 313 | +6 739 | 21,64 % | +2,6 |
| Vasemmistoliitto | 1 128 | −191 | 246 412 | −64 345 | 10,37 % | −1,3 |
| Vihreä liitto | 292 | −51 | 149 334 | −35 453 | 6,28 % | −0,7 |
| Ruotsalainen kansanpuolue | 671 | +7 | 129 518 | −4 115 | 5,45 % | +0,4 |
| Suomen Kristillinen Liitto | 353 | ±0 | 75 494 | −8 987 | 3,18 % | +0,0 |
| Nuorsuomalainen puolue | 29 | –  | 31 429 | –  | 1,32 % | –  |
| Perussuomalaiset | 138 | −216 | 21 999 | −42 881 | 0,93 % | −1,5 |
| Liberaalinen kansanpuolue | 25 | −24 | 8 766 | −17 568 | 0,37 % | −0,6 |
| Rauhan ja Sosialismin puolesta – Kommunistinen Työväenpuolue | 3 | +2 | 4 483 | −345 | 0,19 % | +0,0 |
| Suomen eläkeläisten puolue | 1 | −1 | 2 417 | −262 | 0,10 % | +0,0 |
| Eläkeläiset Kansan Asialla | 2 | −3 | 2 033 | −2 870 | 0,09 % | −0,1 |
| Vapaan Suomen liitto | 6 | –  | 1 364 | –  | 0,06 % | –  |
| Luonnonlain puolue | -- | –  | 1 217 | –  | 0,05 % | –  |
| Ekologinen puolue Vihreät | 1 | −2 | 874 | +197 | 0,04 % | +0,0 |
| Muut | 464 | +123 | 85 420 | −16 340 | 3,59 % | −0,2 |
| Yhteensä | 12 482 | −89 | 2 376 940 | −286 915 | 100 % |  |
Lähde: Oikeusministeriö 1997
Ääniharavat

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Ehdokas | Puolue | Kunta | Äänimäärä |
| Ben Zyskowicz | KOK | Helsinki | 11815 |
| Tuija Brax | VIHR | Helsinki | 9899 |
| Osmo Soininvaara | VIHR | Helsinki | 8073 |
| Marjatta Stenius-Kaukonen | VAS | Tampere | 6373 |
| Risto Penttilä | NUORS | Helsinki | 5869 |
| Klaus Bremer | RKP | Helsinki | 4918 |
| Arto Bryggare | SDP | Helsinki | 4760 |
| Suvi Rihtniemi | KOK | Helsinki | 4450 |
| Rakel Hiltunen | SDP | Helsinki | 4214 |
| Arja Alho | SDP | Helsinki | 3923 |
Aiheesta muualla

Doria.fi − Kunnallisvaalit 1996 tilastokeskuksen julkaisu
Ruokovesi (Puumala)

| Ruokovesi  (Saimaan järvenosa) |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Puumala
Koordinaatit:  61°24′28″N, 27°49′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Valuma-alue:  Ala-Saimaan lähialue (04.112)
Järvinumero:  ei omaa numeroa (sisältyy 04.112.1.001)
Mittaustietoja (järvenosa)
Pinnankorkeus:  75,8 m  
Pituus:  13 km  
Leveys:  6 km  
Suurin syvyys:  yli 60 m  
Saaria:  yli 90 
 fiRuokovesi 
Ruokovesi on pieni järvenselkä varsinaisen Saimaan keskellä Puumalan lounaisosassa Etelä-Savossa.
Luontoarvoja

Kynäsaaren etelärannassa ja myös Repokuopanlahden Pataluodossa on hiidenkirnut.
Historiaa

Ruokoveden eteläpuolella sijaitseva Otasalo on ollut asuttuna ainakin 1500-luvulta asti . Aivan Ruokoveden länsipäässä Tammoveden Sikojenleuansalmessa on Vekarasalon saaren pohjoisrannalla hiekkaranta, johon on merkitty Mallaslinnoituksen muinaisjäännös. Täällä on sijainnut pieni varuskunta, joka toimi vuosina 1788–1790 Kustaa III:n sodassa Venäjää vastaan. Varuskunnassa sijaitsivat sotilaiden asunnot, jauhomakasiinit, tykkipatterit ja rintavarustukset. Kaijatsalon rannassa on upoksissa yksi ”ranetti”. Niemen ja Kaijatsaaren väliin rakennettiin siltaeste.
Alueen ensimmäinen kanava Vuolteen kanava rakennettiin vuonna 1836 Hurissalon länsirantaan Kellariselän ja Tenhotinlahden välille. Se rakennettiin perkaamalla järvenpohja syvemmäksi ja leveämmäksi. Kanava oli mutkainen ja osin epäonnistunut hanke, mutta sen käyttöarvoa haluttiin parantaa yhdistämällä Ruokoveden pohjoisranta ja Pölöselkä toisiinsa Läpikiven kohdalta toisella kanavalla. Hanke raukesi kuitenkin siihen, kun vuonna 1877 Yövesi ja Louhivesi yhdistettiin Someenjärveä käyttäen Varkaantaipaleen kanavan ja Kirkkotaipaleen kanavan avulla.
Hurissalosta rakennettiin ensimmäinen maantie Ruokotaipaleelle, joka valmistui vuonna 1956. Tietä jatkettiin eteenpäin Otasaloon yksityistienä 1969. Tien ylläpito siirtyi valtiolle vuonna 1978.
Vesistösuhteita

Ruokovesi kuuluu Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Suur-Saimaan alueella (04.1) Ala-Saimaan alueeseen (04.11), johon Ala-Saimaan lähialue (04.112) kuuluu. Se on tulkinnasta riippuen Saimaan järvenselkä tai järvenosa.
Koska Ruokovesi sijaitsee Hurissalon eteläpuolella, voi siihen tulla virtavesiä vain Yöveden suunnalta, koska eteläisellä Saimaalla vedet virtaavat pääsääntöisesti pohjoisesta etelään päin. Yöveden suunnalta vesi virtaa Suur-Saimaan avonaisille järvenselille lähinnä Liiansaaren, Vekarasalon ja Hurissalon välisistä salmista. Osa vesistä tulee siten Tammoveteen, mutta vain pieni osa siitä ohjautuu Männikkösalmen silta-aukosta. Tuuliset kelit työntävät vettä välillä pohjoiseen, jolloin sitä tulee Ruokoveteen monesta salmesta yhtä aikaa. Muuten Ruokoveden vedenvaihtoon osallistuvat ympäröivien saarten harvat järvet ja lammet. Eteläiset saaret ovat pieniä ja vain Otsasalon Penttilänjärvi (10 ha) laskee Ruokoveden Kallioveteen. Ruokotaipaleen niemestä laskee pieni Tyrynlampi (4 ha) Säimöseen. Hurussalon järviä on toki enemmän, mutta saaren topografian vuoksi useat niistä laskevat pohjoiseen päin. Kuitenkin Puskinsalon järvet Haukkolampi (3 ha) ja Autilainen (7 ha) laskevat Tammoveteen, ja Matalalampi (2 ha) laskee Ruokoveden pääaltaaseen.
Aiheesta muualla

Korhonen, Henri: Mallaslinnoitus ja Liittokivi Kuivaisen-Lintusalon kierroksella 16.-17.9.2017
Paskalampi (Kangasniemi, Rauhajärvi)

| Paskalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  61°57′50″N, 26°54′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.931.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110,5 m  
Pituus:  160 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,416 km  
Pinta-ala:  1,172 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPaskalampi 
Paskalampi  on Etelä-Savossa Kangasniemellä  Rauhajärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 160 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Rauhajärven alueeseen (14.931) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 110,5 metriä mpy.
Luettelo Jack Kerouacin teoksista

Tämä on luettelo Jack Kerouacin teoksista.
Suomennetut teokset

Maanalaiset.  (The Subterraneans, 1953.)  Suomentanut Kimmo Lilja. Turku:  Sammakko, 2002.  ISBN 952-5194-44-2  (pienoisromaani)
Matkalla.  (On the Road, kirjoitettu 1947–51, julkaistu 1957.)  Suomentanut Markku Lahtela. Helsinki:  Kirjayhtymä, 1964.
Matkalla. Alkuperäinen versio.  (On the Road. The Original Scroll, 2007.)  Suomentanut Markku Lahtela, lisätyt kohdat ja esipuheet Markus Jääskeläinen. 6. täydennetty painos. Helsinki:  Tammi, 2012.  ISBN 978-951-31-4062-5
Dharmapummit.  (The Dharma Bums, 1958.)  Suomentanut Markus Jääskeläinen. Turku:  Sammakko, 2001.  ISBN 952-5194-32-9
Tristessa.  (Tristessa, kirjoitettu 1955–56, julkaistu 1958.)  Suomentanut Elina Koskelin, Seppo Lahtinen ja Vesa-Matti Paija. Turku:  Sammakko, 2006.  ISBN 952-483-017-5  (pienoisromaani)
Yksinäinen matkamies.  (Lonesome Traveler, 1960.)  Suomentanut Elina Koskelin. Turku:  Sammakko, 2005.  ISBN 952-5194-85-X  (novellikokoelma)
Tuuliajolla Big Surissa.  (Big Sur, 1961.)  Suomentanut Markus Jääskeläinen. Turku:  Sammakko, 2002.  ISBN 952-5194-45-0
Desolationin enkelit.  (Desolation Angels, 1965.)  Suomentanut Jaakko Yli-Juonikas. Turku:  Sammakko, 2004.  ISBN 952-5194-55-8
Satori Pariisissa.  (Satori in Paris, 1965.)  Suomentanut Jarkko S. Tuusvuori. Turku:  Sammakko, 2014.  ISBN 978-952-483-240-3  (pienoisromaani)
Turha mies Duluoz. Seikkailukasvatusta 1935–46.  (Vanity of Duluoz. An Adventurous Education, 1935–46, 1968.)  Suomentanut Jarkko S. Tuusvuori. Turku:  Sammakko, 2009.  ISBN 978-952-483-105-5
Ja virtahevot kiehuivat altaissaan.  ((And the Hippos Were Boiled in Their Tanks, kirjoitettu 1945, julkaistu 1987.) Yhteisteos William S. Burroughsin kanssa.)  Suomentanut Sami Heino (Kerouac) ja Elina Koskelin (Burroughs + jälkisanat). Turku:  Sammakko, 2010.  ISBN 978-952-483-152-9
Haikujen kirja.  ((Book of Haikus, 2003.) Toimittanut Regina Weinreich.)  Suomentanut Arto Lappi. Turku:  Sammakko, 2006.  ISBN 952-483-040-X
Suomentamattomat teokset > Proosa

The Town and the City (kirjoitettu 1946–49, julkaistu 1950)
Doctor Sax (kirjoitettu 1952, julkaistu 1959)
Maggie Cassidy (kirjoitettu 1953, julkaistu 1959)
Book of Dreams (kirjoitettu 1952–60, julkaistu 1960)
Visions of Gerard (kirjoitettu 1956, julkaistu 1963)
Pic (kirjoitettu 1951 & 1969, julkaistu 1971)
Visions of Cody (kirjoitettu 1951–52, julkaistu 1972)
Orpheus Emerged (kirjoitettu 1944–45, julkaistu 2002) (pienoisromaani)
The Sea is My Brother (kirjoitettu 1942, julkaistu 2010)
The Haunted Life and Other Writings (romaani kirjoitettu 1944, julkaistu 2014)
La vie est d’hommage (kirjoitettu 1950-1965, julkaistu 2016)
Suomentamattomat teokset > Runous

Mexico City Blues (kirjoitettu 1955, julkaistu 1959)
The Scripture of the Golden Eternity (kirjoitettu 1956, julkaistu 1960)
Scattered Poems (kirjoitettu 1945–68, julkaistu 1971)
Old Angel Midnight (kirjoitettu 1956, julkaistu 1973)
Trip Trap: Haiku on the Road from SF to NY (kirjoitettu 1959, julkaistu 1973) (Albert Saijon ja Lew Welchin kanssa)
Heaven and Other Poems (kirjoitettu 1957–62, julkaistu 1977)
San Francisco Blues (kirjoitettu 1954, julkaistu 1991)
Pomes All Sizes (koottu 1960, julkaistu 1992)
Book of Blues (kirjoitettu 1954–1961, julkaistu 1995)
Book of Sketches (kirjoitettu 1952–57, julkaistu 2006)
Collected Poems (2012)
Old Angel Midnight (2016)
Suomentamattomat teokset > Muut teokset

Good Blonde & Others (kirjoitettu 1955, julkaistu 1993)
Some of the Dharma (kirjoitettu 1953–56, julkaistu 1997)
Atop an Underwood. Early Stories and Other Writings (kirjoitettu 1936–1943, julkaistu 1999)
Beat Generation (kirjoitettu 1957, julkaistu 2005) (näytelmä)
Wake Up. A Life of the Buddha (kirjoitettu 1955, julkaistu 2008)
Suomentamattomat teokset > Kirjeet, päiväkirjat, haastattelut

Dear Carolyn. Letters to Carolyn Cassady (1983) (kirjeitä)
Safe In Heaven Dead. Interviews with Jack Kerouac (1990) (haastatteluja)
Jack Kerouac. Selected Letters, Vol. 1: 1940-1956 (1995) (kirjeitä)
Jack Kerouac. Selected Letters, Vol. 2: 1957-1969 (1999) (kirjeitä)
Door Wide Open. A Beat Love Affair In Letters, 1957–1958 (2000) (Joyce Johnsonin ja Jack Kerouacin kirjeitä)
Windblown World. The Journals of Jack Kerouac 1947–54 (2004) (päiväkirjat)
Departed Angels. The Lost Paintings (2004) (maalauksia)
Conversations with Jack Kerouac (2005) (haastatteluja)
Empty Phantoms. Interviews and Encounters with Jack Kerouac (2005) (haastatteluja)
Jack Kerouac and Allen Ginsberg. The Letters (2010) (Allen Ginsbergin ja Jack Kerouacin kirjeitä)
Laulu Martinille

| Laulu Martinille> En sång för Martin |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Bille August
Käsikirjoittaja:  Bille August
Tuottaja:  Bille August Lars Kolvig Michael Obel
Säveltäjä:  Stefan Nilsson
Kuvaaja:  Jörgen Persson
Leikkaaja:  Janus Billeskov Jansen
Tuotantosuunnittelija:  Anna Asp
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi, Saksa, Tanska
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  2001
Kesto:  119 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Laulu Martinille (En sång för Martin) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut tanskalaisen Bille Augustin ohjaama elokuva.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sven Wollter  | … |  Martin   |
|  Viveka Seldahl  | … |  Barbara   |
|  Reine Brynolfsson  | … |  Biederman, Martinin agentti   |
|  Jonas Falk  | … |  lääkäri   |
|  Lisa Werlinder  | … |  Elisabeth   |
Juoni

Viulisti Barbara tapaa säveltäjä Martinin. He rakastuvat ja muuttavat yhteen, ja Barbara auttaa Martinia viimeistelemään suurta oopperaansa. Martin alkaa unohdella asioita ja lääkäri toteaa hänen sairastavan Alzheimerin tautia. Barbara pitää Martinista huolta, mutta Martin sulkeutuu vähitellen omaan maailmaansa.
Käännös suomeksi
Kiuas Kustannus

| Kiuas Kustannus Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2016
Puheenjohtaja:  Teemu Lahtinen
Avainhenkilöt:  Timo Hännikäinen, Jarno Alander, Jarkko Pesonen
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  kustannus
Tuotteet:  kirjat
Kotisivu:  kiuaskustannus.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kiuas Kustannus Oy on vuonna 2016 perustettu yhteiskunnalliseen ja filosofiseen kirjallisuuteen erikoistunut kirjakustantamo.
Helsingin kirjamessut 2018

Kiuas Kustannus oli osallistumassa Helsingin kirjamessuille, mutta tapahtuman järjestäjät peruivat kustantamon osallistumisen. Kirjamessut ilmoittivat, että Kiuas Kustannuksen toiminta ei vastaa messujen arvoja, koska yhtiön kustannustoimittajana toimii Timo Hännikäinen, joka myös päätoimittaa verkkolehti Sarastusta, joka messujen järjestäjien mukaan julkaisee rasistista sisältöä. Hännikäinen ilmoitti, että kustantamo ei tyydy messujärjestäjien tekemään päätökseen, vaan pitää sitä sääntöjen vastaisena ja vaatii sopimusrikkomuksesta Suomen Messut Osuuskunnalta vahingonkorvausta. Neuvotteluiden jälkeen osuuskunta maksoi kertakaikkisena vahingonkorvauksena kustannusyhtiölle 2000 euroa.
Kustantamon julkaisuja

Boye, Karin, Kallokaiini (1940), suomennettu 2021.
Devlin, F. Roger: Seksuaaliutopia (Sexual Utopia in Power, 2020), suomennettu 2020.
Hannula, Milla: Kiistamaa. Venäjän Karjalankannas (2016)
Hännikäinen, Timo: ABC-kirja (2021)
Hännikäinen, Timo: Lihamylly (2017)
Hännikäinen, Timo: Pyhä yksinkertaisuus (2019)
Hännikäinen, Timo: Sanansäilä. Kirjoituksia 2008-2016 (2016)
Hännikäinen, Timo (toim.): Sarastus 1 (2016)
Immonen, Olli: Kansallinen kipinä (2017)
Kaczynski, Theodore: Teollinen yhteiskunta ja sen tulevaisuus (Industrial Society and Its Future 1995), suomennettu 2020
Kiiskinen, Tenho: Humanismin paheet (2019)
Keronen, Jiri: Pekka Siitoin teoriassa ja käytännössä (2020)
Le Bon, Gustave: Joukkosielu (2017)
de Maistre, Joseph: Mietteitä Ranskasta (Considérations sur la France, 1797), suomennettu 2018.
Meretvuo, M. A.: Turvallisuuspolitiikka (2021)
Paloheimo, Eero: Kiinalainen juttu (2018)
Paulasto, Teppo: Vastapaavi (2016)
Paulasto, Teppo: Mesenaatti (2020)
Raspail, Jean: Pyhien leiri (Le Camp des saints, 1973), suomennettu 2021.
Sieferle, Rolf Peter: Finis Germania (2016), suomennettu 2019.
Spengler, Oswald: Preussilaisuus ja sosialismi (Preussentum und Sozialismus, 1920), suomennettu 2020.
Spengler, Oswald: Ihminen ja tekniikka (Der Mensch und die Technik, 1931), suomennettu 2016.
Storhaug, Hege: Islam - Yhdestoista vitsaus (2017)
Teinilä, Jarmo: Puhallintehdas (2018)
Aiheesta muualla

Kiukaan kotisivu
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Suomi (KANTO)
Kamelianainen (vuoden 1917 elokuva)

| Kamelianainen> Camille |
| --- | --- |

Ohjaaja:  J. Gordon Edwards
Käsikirjoittaja:  Adrian Johnson
Perustuu:  Alexandre Dumas nuoremman romaaniin ja näytelmään Kamelianainen
Tuottaja:  William Fox
Pääosat:  Theda Bara Alan Roscoe
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Fox Film Corporation
Levittäjä:  Fox Film Corporation
Ensi-ilta:   30. syyskuuta 1917
Kesto:  60 minuuttia
Alkuperäiskieli:  mykkä (välitekstit englanniksi)
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alan Roscoe ja Theda Bara elokuvan kohtauksessa
Kamelianainen (engl. Camille) on J. Gordon Edwardsin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä romanttinen draamaelokuva vuodelta 1917. Elokuvan pääosissa ovat Theda Bara Marguerite Gautierina ja Alan Roscoe Armand Duvalina. Elokuvan oletetaan olevan kadonnut.
Kamelianainen perustuu Alexandre Dumas nuoremman romaaniin (1848) ja näytelmään (1852) Kamelianainen, joiden pohjalta Adrian Johnson laati käsikirjoituksen elokuvaan. Elokuva kuvattiin sen tuotanto- ja jakeluyhtiön Fox Film Corporationin studioilla New Jerseyn Fort Leessä. Elokuva sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 30. syyskuuta vuonna 1917. Kamelianainen -näytelmästä ja romaanista on sovitettu monia kymmeniä muita elokuva- ja televisiotuotantoja.
Juoni

Marguerite Gautier on kurtisaani Pariisissa. Hän rakastuu syvästi nuoreen mieheen Armand Duvaliin. Kun Armandin isä pyytää Margueritelta, ettei hän pilaisi Armandin uratoiveita ja asemaa avioitumalla hänen kanssaan, Marguerite myöntyy ja jättää rakkaansa. Kun Marguerite on köyhä ja kuolemansairas, hän saa selville, että Armand ei ole koskaan tukahduttanut rakkauttaan häntä kohtaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Theda Bara  | … |  Marguerite Gautier   |
|  Alan Roscoe  | … |  Armand Duval   |
|  Walter Law  | … |  kreivi de Varville   |
|  Glen White  | … |  Gaston Rieux   |
|  Alice Gale  | … |  madame Prudence   |
|  Claire Whitney  | … |  Celeste Duval   |
|  Richard Barthelmess  | … |  avustaja   |
Aiheesta muualla

Kamelianainen Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kamelianainen AllMoviessa. (englanniksi)
Kamelianainen Silent eran sivustolla (englanniksi)
Kamelianainen TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sandin kirkko

Sandin kirkko voi tarkoittaa seuraavia Norjassa sijaitsevia kirkkoja:
Sandin kirkko Hadselin kunnassa
Sandin kirkko Nord-Odalin kunnassa
Sandin kirkko Suldalin kunnassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sandin kirkko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tursunzoda

| Tursunzoda (Турсунзода , تورسون‌زاده) |
| --- | --- |
 Kaupungille nimensä antaneen runoilija Mirzo Tursunzondan patsas Tursunzodassa.
 Tursunzoda
 Koordinaatit: 38.5161°N, 68.2217°E 
Valtio:  Tadžikistan
Alue:  Erityisalue
kaupungiksi:  1952
Väkiluku (1.1.2016)  ():  52 800
Aikavyöhyke:  UTC+5
Suuntanumero(t):  +992-3130
Rekisterikilpi:  07TJ
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tursunzodan toria.
Tursunzoda (tadžikiksi Турсунзода, pers. ‏تورسون‌زاده‎; ven. Турсунзаде́, Tursunzade), joka tunnettiin vuoteen 1978 saakka nimellä Regar (ven. Регар), on kaupunki keskushallinnon vastaamalla erityisalueella, Keski-Aasiassa sijaitsevan Tadžikistanin länsirajan tuntumassa. Kaupunki sijaitsee maanteitse noin 55 kilometriä pääkaupunki Dušanbesta länteen. Uzbekistanin valtionrajalle on noin 10 kilometriä.
Kaupungin aseman Regar sai vuonna 1952. Rautatieasema (Regar). Alumiiniteollisuutta (Talco), posliinituotantoa, puuvillan käsittelylaitos ja muuta teollisuutta. Kaupunki on nimetty runoilija, akateemikko, kansallissankari Mirzo Tursunzodan (1911–1977) mukaan. Kaupungin lähellä on historiallinen arkkitehtuurikohde Hajj Nahšran (mausoleumi 1000–1100 -luvulta).
Väestön kehitys

Vuoden 2016 alussa Tursunzoda oli Tadžikistanin kuudenneksi väkirikkain kaupunki 52 800 asukkaallaan. Oheinen taulukko kuvaa kaupungin väkiluvun kehitystä vuosina 1959–2016.
| Vuosi | Väestö 1959 | Väestö 1970 | Väestö 1979 | Väestö 1989 | Väestö 2000 | Väestö 2010 | Väestö 2016 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väkiluku | &&&&&&&&&&013532.&&&&0013 532 | &&&&&&&&&&018430.&&&&0018 430 | &&&&&&&&&&028493.&&&&0028 493 | &&&&&&&&&&040593.&&&&0040 593 | &&&&&&&&&&039000.&&&&0039 000 | &&&&&&&&&&044200.&&&&0044 200 | &&&&&&&&&&052800.&&&&0052 800 |
Alumiinitehdas

Kaupungin pohjoispuolella toimii  suuri Talco-alumiinitehdas (tadžikiksi Ширкати Алюминийи Тоҷик, Tadžekin alumiiniyhtiö, 38.5443°N, 68.2244°E). Se on Keski-Aasian suurin alumiinitehdas, ja kuluttaa erittäin merkittävän osan, jopa 40 prosenttia maan sähköntuotannosta.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tursunzoda Wikimedia Commonsissa
Norsk Hydro Investigated by Parliament Over Dealings with Tajikistan Aluminium Plant (5.3.2016) (englanniksi) (aluminiuminsider.com)
Tajikistan’s Cash Cow: Enough Milk to Go Around? (10.6.2014) (englanniksi) (eurasianet.org)
"Русал" выиграл $275 млн в суде у таджикского ТАЛКО (17.10. 2013) (venäjäksi) (metaldaily.ru)
ТадАЗ не достанется “Русалу”(6.5.2006) (venäjäksi) (vedomosti.ru)
Keski-Aasian suurin alumiinitehdas Talco toimii Tursunzodan kaupungin pohjoispuolella.
Ferritiini

Ferritiinin rakennekuva
Ferritiini on pallomainen proteiinikompleksi, joka koostuu raudasta ja apoferriini-nimisestä proteiiniosasta. Normaalisti ihmisen elimistön raudasta ferritiiniin on varastoitunut noin 20 %. Yksi ferritiinikompleksi pystyy sitomaan jopa 4 500 Fe3+-ionia. Ferritiiniä esiintyy jokaisessa solussa ja jokainen solu kykenee myös tuottamaan sitä. Solut myös säätelevät ferritiinin määrää raudan yli- tai alimäärän perusteella. Aneemisella henkilöllä ferritiinin määrä on pieni, jos anemian syynä on raudanpuute.
Ferritiini toimii elimistön rautavarastona. Jos varastorauta eli ferritiini laskee alle viitearvojen, kyseessä on raudanpuute. Raudanpuutteen oireita ovat väsymys, suorituskyvyn lasku, korkea syke ja sydämen tykytykset. Lisäksi raudanpuute voi aiheuttaa kalpeutta, päänsärkyä ja hengenahdistusta.
Ferritiinipitoisuus mitataan verikokeella (S-Ferrit). Ferritiinin viitearvot ovat naisilla 10–150 µg/l ja miehillä 28–370 µg/l. Merkintä µg/l tarkoittaa mikrogrammaa litrassa. Raudanpuutetta on syytä epäillä, kun ferritiiniarvo on alle 30 μg/l ja henkilöllä on raudanpuutteeseen viittaavia oireita ja hän kuuluu raudanpuutteen riskiryhmään (esim. runsaat kuukautiset, synnytykset, verenluovutukset, puutteellinen ruokavalio).
Alhaisella ferritiinitasolla on todettu kirjallisuudessa myös yhteys ADHD-ylivilkkaushäiriöön.