stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ahtyn piiri

Ahtyn piiri Dagestanin kartalla.
Ahtyn piiri (ven. Ахтынский район, Ahtynski raion, lezgiksi Ахцегь район, Ahtseg raion) on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanissa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1120 neliökilometriä. Asukkaita on 31 800 henkeä (vuonna 2009).
Ahtyn piiri sijaitsee Dagestanin eteläosan vuoristoseudulla. Luoteessa se rajoittuu Rutulin, pohjoisessa Kurahin, idässä Magaramkentin ja kaakossa Dokuzparan piireihin sekä lounaassa Azerbaidžaniin. Piirin halki virtaa Samur-joki.
Piiriin kuuluu 13 maalaiskuntaa: Ahty, Džaba, Fi, Gdym, Hnov, Hrjug, Jalak, Kaka, Kaluk, Lutkun, Smugul, Uhul ja Zryh. Hallinnollinen keskus on Ahtyn kylä, josta on 260 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan.
Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan piirin asukkaista 98,0 % on lezgejä ja 1,6 % venäläisiä.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut karjanhoitoon sekä vihannesten, hedelmien ja perunan viljelyyn. Työkykyisestä väestöstä yli puolet käy ansiotöissä piirin ulkopuolella.
Piirissä toimii ammattikoulu, kaksi lasten musiikkikoulua, taidekoulu, kerhotaloja, kirjastolaitos sekä kotiseutu- ja taidemuseo. Paikallislehtenä ilmestyy lezginkielinen Tsiji dunja (”Uusi maailma”).
Nähtävyyksiin kuuluvat Ahtyn sillat, moskeija, venäläisten vuonna 1839 rakentama linnoitus sekä kuumat kivennäisvesilähteet.
Aiheesta muualla

Ahtyn piirin sivusto (venäjäksi)
Ahtyn piiri Dagestanin presidentin sivustolla[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
Agul | 
Ahty | 
Ahvah | 
Akuša | 
Babajurt | 
Bežtan osa-alue | 
Bolith | 
Buinaksk | 
Buinaksk | 
Dagestanskije Ogni | 
Dahadajev | 
Derbent | 
Derbent | 
Dokuzpara | 
Gergebil | 
Gumbet | 
Gunib | 
Hasavjurt | 
Hasavjurt |
Hiv | 
Hunzah | 
Izberbaš | 
Južno-Suhokumsk | 
Kaitag | 
Kajakent | 
Karabudahkent | 
Kaspijsk | 
Kazbek | 
Kiziljurt | 
Kiziljurt | 
Kizljar | 
Kizljar | 
Kul | 
Kumtorkala | 
Kurah | 
Lak | 
Levaši | 
Magaramkent | 
Mahatškala | 
Nogai | 
Novolak | 
Rutul | 
Šamil | 
Sergokala | 
Suleiman Stalski | 
Tabasaran | 
Tarumovka | 
Tljarata | 
Tšaroda | 
Tsumada | 
Tsunta | 
Untsukul
Prienain kunnallispiiri

| Prienain kunnallispiiri (Prienų rajono savivaldybė) |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Liettua
Lääni:  Kaunasin lääni
Hallinnollinen keskus:  Prienai
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1031 km²
Väkiluku (2008):  33 580
 – Väestötiheys:  34,7 as./km²
 
 www.prienai.lt  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Prienain kunnallispiiri (liett. Prienų rajono savivaldybė) on yksi Liettuan kuudestakymmenestä kunnallispiiristä, joka sijaitsee Kaunasin läänissä. Vuonna 2008 kunnallispiirin väkiluku oli 33 580 asukasta. Yksi tärkeimmistä elinkeinoista kunnallispiirin alueella on maa- ja metsätalous.
Asutuskeskukset > Kaupungit

Prienai (hallinnollinen keskus)
Jieznas
Asutuskeskukset > Kauppalat

Balbieriškis
Veiveriai
Pakuonis
Asutuskeskukset > Kauppalat > Kylät

Stakliškės
Išlaužas
Skriaudžiai
Geruliai
Mauručiai
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kunnallispiirin virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (liettuaksi)
Kaunasin lääni
| --- | --- |
Kunnat:  Birštonasin kunta • Jonavan kunnallispiiri • Kaunasin kaupunkikunta • Kaunasin kunnallispiiri • Kaišiadorysin kunnallispiiri • Kėdainiain kunnallispiiri • Prienain kunnallispiiri • Raseiniain kunnallispiiri
Kaupungit:  Birštonas • Jonava • Kaunas • Garliava • Vilkija • Ežerėlis • Kaišiadorys • Žiežmariai • Kėdainiai •  Prienai • Jieznas • Raseiniai • Ariogala
Kauppalat:  Akademija (Kaunas) • Karmėlava • Rumšiškės • Žasliai • Kruonis • Josvainiai • Šėta • Krakės • Akademija (Kėdainiai) • Dotnuva •  Balbieriškis • Veiveriai • Pakuonis • Viduklė • Girkalnis • Nemakščiai • Šiluva • Betygala
Kylät:  Birštono Vienkiemis • Kernuvės • Bučiūnai • Siponys • Geležūnai • Jundeliškės • Škėvonys • Naudžiūnai • Žemaitkiemis (Birštonas) • Upninkai • Šveicarija • Užusaliai • Bukonys • Kuigaliai • Šilai • Išorai • Domeikava • Raudondvaris • Neveronys • Ringaudai • Šlienava • Vilainiai • Vainotiškiai • Pelėdnagiai • Labūnava • Pravieniškės II • Gudiena • Stasiūnai • Dovainonys • Pravieniškės • Stakliškės • Išlaužas • Skriaudžiai • Geruliai • Mauručiai • Paliepiai • Gyliai (Raseiniai) • Norgėlai
Liettuan läänit ja kunnallispiirit
| --- | --- |
Alytus:   Alutys  Druskininkai  Varēna  Lazdijai 
Kaunas:   Birštonas  Jonava  Kaišiadorys  Kaunas  Kaunasin kaupunkikunta  Kēdainiai  Prienai  Raseiniai 
Klaipėda:   Klaipėdan kaupunkikunta  Klaipėdan kunnallispiiri  Kretinga  Neringa  Palangan kaupunkikunta  Skuodas  Šilutė 
Marijampolė:   Kalvarija  Marijampolėn kunta  Šakiai  Vilkaviškis  Kazlų Rūdan kunta 
Panevėžys:   Biržai  Kupiškis  Panevėžysin kaupunkikunta  Panevėžysin kunnallispiiri  Pasvalys  Rokiškis 
Šiauliai:   Akmenė  Joniškis  Kelmė  Pakruojis  Radviliškis  Šiauliain kaupunkikunta  Šiauliain kunnallispiiri 
Tauragė:   Jurbarkas  Pagėgiai  Šilalė  Tauragė 
Telšiai:   Mažeikiai  Plungė  Rietavas  Telšiai 
Utena:   Anykščiai  Ignalina  Utena  Visaginasin kaupunkikunta  Zarasai  Molėtai 
Vilna:   Elektrėnai  Šalčininkai  Širvintos  Švenčionys  Trakai  Ukmergė  Vilnan kaupunkikunta  Vilnan kunnallispiiri
Alberico Semeraro

Alberico Semeraro (19. tammikuuta 1903 Martina Franca – 24. toukokuuta 2000) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Taranton arkkihiippakuntaan 11. huhtikuuta 1925 ja nimitettiin Orian hiippakunnan johtoon 1. toukokuuta 1947. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ferdinando Bernardi, jota avustivat Nicola Margiotta ja Francesco Potenza.
Semeraro osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 17. maaliskuuta 1978.
1870-luku

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
1870-luku oli vuosikymmen, joka alkoi 1. tammikuuta 1870 ja päättyi 31. joulukuuta 1879. Vuosikymmen oli 1800-luvun kahdeksas vuosikymmen.
Tapahtui vuosikymmenen aikana

1870–1871 käytiin Saksan–Ranskan sota, joka johti Ranskan toisen keisarikunnan romahtamiseen ja Saksan keisarikunnan perustamiseen.
Arkeologi Heinrich Schliemann löysi Troijan muinaiskaupungin.
1877 Yhdysvalloissa päättyi sisällissotaa seurannut jälleenrakentamisen aika.
Tähtitieteilijä Asaph Hall löysi Marsin kuut vuonna 1877.
Samurait aloittivat Japanissa lyhytaikaisen Satsuman kapinan vuonna 1877.
Tapahtui vuosikymmenen aikana > Tekniikka

Sähkömoottoreita ja sähkögeneraattoreita kehitettiin.
Alexander Graham Bell patentoi puhelimen.
Henkilöitä

Viimeinen 1870-luvulla syntynyt, ranskalainen Jeanne Calment kuoli 1997. Hän oli myös tiettävästi vanhimmaksi ikinä elänyt ihminen.
Henkilöitä > Valtionpäämiehiä

Keisari Frans Joosef I (Itävalta-Unkari)
Pääministeri Sir John A. Macdonald (Kanada)
Pääministeri Alexander Mackenzie (Kanada)
Keisari Tongzhi (Kiina)
Keisari Guangxu (Kiina])
Keisari Vilhelm I (Saksan keisarikunta)
kansleri Otto von Bismarck (Saksan keisarikunta)
Kuningas Viktor Emanuel II (Italia)
Kuningas Umberto I (Italia)
Keisari Meiji (Japani)
Paavi Pius IX
Paavi Leo XIII
Keisari, Suomen suuriruhtinas Aleksanteri II (Venäjä)
Kuningas Alfonso XII (Espanja)
Kuningatar Viktoria (Yhdistynyt kuningaskunta)
Pääministeri William Ewart Gladstone (Yhdistynyt kuningaskunta)
Pääministeri Benjamin Disraeli (Yhdistynyt kuningaskunta)
Presidentti Adolphe Thiers (Ranska)
Presidentti Patrice de Mac-Mahon (Ranska)
Presidentti Jules Grévy (Ranska)
Presidentti Ulysses S. Grant (Yhdysvallat)
Presidentti Rutherford B. Hayes (Yhdysvallat)
Šaahi Nasser-al-Din Shah (Persia)
Henkilöitä > Muita

George Tomkyns Chesney, brittiläinen sotilas ja kirjailija
Thomas Edison, yhdysvaltalainen keksijä
Horace Greeley, yhdysvaltalainen media-alan liikemies ja poliitikko
Takamori Saigō, japanilainen samurai ja kapinajohtaja
William Tecumseh Sherman, yhdysvaltalainen kenraali
Jules Verne, ranskalainen kirjailija
Ludwig Windthorst, saksalainen poliitikko
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Agricola: Suomen historian kronologia: 1870-luku
Puujärvi

| Puujärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Uusimaa
Kunnat:  Lohja
Koordinaatit:  60°15′11″N, 23°42′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Karjaanjoen vesistö (23)
Järvinumero:  23.023.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  46,2 m 
Rantaviiva:  26,118 km 
Pinta-ala:  6,51 km² 
Tilavuus:  0,0537 km³ 
Keskisyvyys:  8,33 m 
Suurin syvyys:  21,68 m 
Saaria:  11
 fiPuujärvi 
Puujärvi on karu, lähdepohjainen harjusulkujärvi Lohjan Karjalohjalla läntisellä Uudellamaalla. Se sijaitsee Lohjanjärven länsipuolella. Karjalohjan keskusta sijaitsee kannaksella, joka erottaa järvet toisistaan. Puujärvi kuuluu Karjaanjoen päävesistöalueeseen. Sen pinta-ala on 6,5 neliökilometriä ja vesitilavuus 53,7 kuutiohehtometriä.
Maantiede

Puujärven ulottuvuus lounaasta koilliseen on noin 5,3 kilometriä. Laaja Kontola-niminen niemimaa erottaa järven lounaisosan koillisosasta. Kontolan länsipuolella sijaitsee Vuoriniemi. Niemien välissä on järven lounaista ja koillista osaa yhdistävä Kontolansalmi, joka kapein kohta on noin 250 metriä. Runsas kolmasosa Puujärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä ja kahdeksasosa vähintään viisitoista metriä syvä. Syvintä on järven koillisosassa, jossa kymmenen metrin syvyyskäyrä paikka paikoin hipoo niemien kärkiä. Järven lounaisosan syvin kohta on noin neljätoista metriä.
Puujärven saariluku on yksitoista. Kaikki saaret ovat yli aarin laajuisia. Pussisaari eli Selkäsaari ja Tupasaari ovat usean hehtaarin laajuisia. Ne sijaitsevat järven koillisosan syvänteen eteläpuolella. Järven itärannalta ulottuu luoteeseen noin kilometrin mittainen matalikko, jonka sisällä saaret sijaitsevat. Saarten välissä on noin 70 aarin laajuinen Kivisaari. Puujärven rannoilla on sekä kulttuurimaisemaa että metsämaata; pientaloja on tiheään. Kontolan korkeimmat kohdat ovat noin 75 metriä merenpinnan yläpuolella eli 30 metriä järven pintaa ylempänä.
Puujärvi on lähdepohjainen, lisäksi järveen virtaa vähäisiä laskuojia, kuten Luhjunoja koillisesta. Puujärven etelärannalta alkaa laskuoja, joka virtaa itään ja yhtyy Hotonpohjanojaan, ja päätyy Hauraveteen (31,7 metriä mpy), joka on läheisessä yhteydessä Lohjanjärveen.
Puujärven vesitilavuus on 53 741 000 kuutiometriä. Järvi on kirkasvetinen ja sen ekologinen ja kemiallinen tila on hyvä. Näkösyvyys on enimmillään useita metrejä. Vedenlaatu on luokiteltu erinomaiseksi. Asutus ja maatalous kuormittavat järveä.
Puujärven läheisyydessä sijaitsee useita luontokokonaisuuksia, kuten Heponiemen tammiston alue sekä Rautlammin ja Sikasuon alueet.
Puujärvi (23.023.1.002) kuuluu Puujärven valuma-alueeseen (23.023), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Lohjanjärven alue (23.02). Puujärvi on Puujärven valuma-alueen laajin vakavesi, toiseksi laajin on Tesväri. Puujärven valuma-alueeseen kuuluu seitsemän vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Flora ja fauna

Puujärven kasvillisuus on niukahkoa. Yleisimmät lajit ovat järviruoko ja ulpukka. Lisäksi järvellä esiintyy harvinainen raani. Yleisimmät kalalajit ova ahven, hauki ja taimen.
Pommerinvirna

| Pommerinvirna |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Suku::  Virnat Vicia
Laji::  cassubica
Kaksiosainen nimi
 Vicia cassubica  L. 
Katso myös
   Pommerinvirna Wikispeciesissä   Pommerinvirna Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pommerinvirna (kašubianvirna) (Vicia cassubica) on pääasiassa Euroopassa kasvava hernekasvi. Suomessa laji on hyvin harvinainen ja rauhoitettu.
Ulkonäkö ja koko

Monivuotisen pommerinvirnan varret kasvavat 30–60 cm pitkiksi. Varret ovat pystyjä ja pehmeäkarvaisia. Lehdet ovat 5–13 cm pitkiä ja niissä on pareittain 6–12 paria kapeansoikeita tai suikeita lehdyköitä. Kukkavarsi on noin viisisenttinen. Huulimaisten kukkien teriö on punavioletti ja venho valkoinen. Kukat kasvavat 10–12 kukan kukintoina. Hedelmä on kellertävä, kalju ja pari senttiä pitkä palko. Pommerinvirna kukkii heinäkuussa. Muista Suomessa tavattavista virnalajeista pommerinvirna muistuttaa lähinnä aitovirnaa (V. sepium).
Levinneisyys

Pommerinvirnan pääesiintymisalue ulottuu Saksasta ja Italiasta Balkanin ja Puolan kautta Keski-Venäjälle. Pohjoisessa kasvualue ulottuu eteläiseen Skandinaviaan, Baltiaan ja Etelä-Suomeen. Lajia tavataan myös paikoin Ranskassa, Kaukasiassa ja Vähässä-Aasiassa. Suomessa pommerinvirna kasvaa vain maan lounaisosissa. Ensimmäisenä laji löydettiin vuonna 1936 Tenholasta ja myöhemmin myös Kiskosta. Suomessa pommerinvirna on levinneisyysalueensa pohjoisrajalla, minkä takia sen leviämiskyky on esiintymisalueella varsin heikko.
Elinympäristö

Suomessa pommerinvirna kasvaa kivisillä, kuivahkoilla metsärinteillä, hakkuuaukioilla ja pellon- ja metsänreunoilla. Lajin kasvupaikkoja uhkaavat lähinnä niiden umpeenkasvu ja metsittyminen. Ilmeisesti metsäpalojen torjunta on yksi syy lajin taantumiseen.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Pommerinvirnan levinneisyys Suomessa.
Punakallo

| Punakallo |
| --- | --- |
 Punakallo, Kapteeni Amerikan arkkivihollinen
Luoja(t):  (I) Joe Simon & Jack Kirby (II) Tony Isabella & Sal Buscema
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  (I) Captain America Comics #7 (1941) (II) Captain America Comics #1 (1941) (III) Captain America Comics #61 (1947)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  (I) Johann Schmidt (II) George John Maxon (III) Albert Malik
Status:  (I) aktiivinen (II) kuollut (III) kuollut
Pituus:  185 cm (188 cm)
Paino:  91 kg (108 kg)
Ryhmäsidokset:  NSDAP, Hydra, AIM, Vihanlietsoja, Alamaailman Vitsaus
Henkilöllisyydet:  (I) Dell Rusk, Bettman P. Lyles, Tuhannen kasvon agentti, Cyrus Fenton, Opettaja, Tod March, John Smith, Aleksander Lukin (II) senaattori Joseph McRooter
Voimat:  Sekä (I) Kapteeni Amerikan kloonattu supersotilasseerumilla kyllästetty keho, lähitaistelun mestari, taitava taktikko, poliittinen nero, erinomainen ampuja (II) harjaantunut terroristi, lähitaistelija ja ampuja (III) Taitava taktikko, poliittinen nero
Suhteet
Sukulaiset:  (I) Hermann Schmidt (isä, kuollut), Martha Schmidt (äiti, kuollut)
Punakallo (engl. Red Skull) on nimi kolmelle eri Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvälle superroistolle. Kaksi ensimmäistä Punakalloa toimivat natsi-Saksan tiedustelupalvelun tehtävissä, kolmas Punakallo toimi Neuvostoliiton palveluksessa. Punakallon ensiesiintyminen tapahtui yhdysvaltalaisessa Captain America Comics -lehden ensimmäisessä numerossa vuonna 1941. Ensimmäinen Punakallo, Johann Schmidt on Kapteeni Amerikan arkkivihollinen ja tunnetuin Punakallon henkilöllisyyden ottanut henkilö. Toinen Punakallo, George John Maxon oli yhdysvaltalainen teollisuusjohtaja, joka kääntyi kannattamaan kansallissosialismia ja sabotoimaan Yhdysvaltain sotaponnisteluja. Kolmas Punakallo, Albert Malik tunnetaan parhaiten kenties Hämähäkkimiehen vanhempien surmaamisesta.
Historia > Johann Schmidt

Johann Schmidt syntyi väkivaltaiselle, alkoholisoituneelle Hermann Schmidtille ja hänen pyhimysmäiselle vaimolleen Martha Schmidtille Saksassa. Martha kuoli synnyttäessään Johannia, joka ajoi Hermannin hulluuden partaalle. Hän yritti hukuttaa vastasyntyneen, syyttäen tätä vaimonsa murhasta. Tohtori joka oli avustanut synnytyksessä ehti väliin ja pelasti Johannin omalta isältään. Seuraavana aamuna Hermann surmasi itsensä ja orvoksi jäänyt Johann vietiin orpokotiin. Hän kuitenkin karkasi orpokodista seitsemän ikäisenä ja elätti itseään varkaana ja kerjäläisenä. Suurimman osan ajastaan Johann kuitenkin vietti vankilassa tekemiensä rikosten vuoksi.
Natsi-Saksan nousun aikana Schmidt palkattiin kantajaksi hotelliin. Sattumalta Adolf Hitler majoittui hotelliin ja otti Schmidtin huostaansa aikeenaan kasvattaa tästä täydellisen kansallissosialistin.
Hitler kasvatti Schmidtin henkilökohtaisesti ja paneutui suuresti innostuneena tämän kehitykseen. Schmidtin valmistuttua Hitler lahjoitti tälle uuden univormun ja groteskin punaisen kallomaskin. Schmidt nimettiin uudelleen Punakalloksi. Punakallo määrättiin hoitamaan natsien tiedustelupalvelua ja vastaamaan sen tekemistä terroristi-iskuista. Toisessa maailmansodassa Punakallo suoritti lukuisia onnistuneita sabotaaseja ympäri Eurooppaa ja hänen nimensä herätti kauhua. Punakallon propaganda-efekti oli niin voimakas, että Yhdysvallat päätti luoda oman supersotilaansa. Niin hintelästä Steve Rogerista luotiin Kapteeni Amerikka. Ei kestänytkään kauan kun Punakallo ja Kapteeni Amerikka iskivät rajusti yhteen lukuisia kertoja maailmansodan riehuessa. Heidän viimeinen yhteenottonsa päättyi sortuvan talon romahtamiseen Punakallon päälle ja tämän jäädessä vuosikymmeniksi koomaan sen alle.
Hydra pelasti myöhemmin Punakallon. Punakallo juonitteli itsensä nopeasti järjestön johtoon ja suunnitteli hyökkäävänsä Kapteeni Amerikan kimppuun.
Vanhat viholliset ottivat useasti uudelleen yhteen Kapteeni Amerikan tuhotessa järjestelmällisesti tämän suunnitelmia. Punakallon terveyden haipuessa geneetikko Arnim Zola loi tälle uuden kehon Kapteeni Amerikan kehosta otetusta ihonäytteestä.
Kutsuen itseään herra Smithiksi Punakallo juoni Kapteeni Amerikan paikalle Urakoitsijan kouluttaman John Walkerin tarkoituksenaan mustata Kapteenin mainetta. Urakoitsija koulutti myös lukuisia kätyreitä Punakallon harjoitusvastustajiksi, jotta tämä olisi Kapteeni Amerikan kohdatessaan valmistautunut tarpeeksi. On mahdollista, että Urakoitsija koulutti myös Punakalloa suoraan.
Historia > Albert Malik

Josef Stalinin kuoltua vuonna 1953, Neuvostoliiton hallituksen jäsen, Georgi Malenkov määräsi Albert Malikin ottamaan harteilleen Punakallon identiteetin. Huolimatta kommunismin ja kansallissosialismin vastakkainasettelusta Malenkov toivoi hyötyvänsä Punakallon nimen painoarvosta. Punakallon ensimmäinen tehtävä oli paikantaa bunkkeri, jossa natsien vaarallisimpia aseita säilytettiin. Punakallo hyökkäsi Yhdistyneiden kansakuntien rakennukseen myöhemmin, mutta hänen vastaansa asettuivat Kapteeni Amerikka ja Bucky. Punakallon onnistui kuitenkin saamaan käsiinsä kartta, joka johdatti hänet salaiseen kätköön. Löytö oli kuitenkin pettymys, sillä rakennuksesta löytyi ainoastaan Hitlerin kirjoituksia, mitaleja ja luonnostelmia.
Punakallo naamioitui myöhemmin yhdysvaltalaiseksi tieteilijäksi ja yritti näin saada tietoja salaisista rakettisuunnitelmista. Hänen onnistui surmata senaattori Joseph McRooter ja asettua tämän paikalle. Käyttäen hyväksi uutta identiteettiään Punakallo alkoi levitellä vääriä tietoja eräiden johtohenkilöiden kommunistisympatioista, Kapteeni Amerikan ja Buckyn onnistui kuitenkin paljastaa tämän suunnitelmat.
Välttääkseen lisätaisteluja Kapteeni Amerikan kanssa Punakallo siirsi toimintansa Algeriaan, jossa hän perusti valtavan kansainväliseen rikollisuuteen keskittyneen organisaation. Vuosikymmeniä myöhemmin Punakallo sai selville kahden salaisen agentin, Richard ja Mary Parkerin (Peter Parkerin vanhemmat) asuvan maassaan. Hän antoi käskyn teloittaa nämä välittömästi.
Myöhemmin Hämähäkkimies matkusti Algeriaan tutkiakseen vanhempiensa kuolemaa ja sai toimillaan puhdistettua vanhempiensa maineen. Samalla Punakallo pakeni maasta ydinaseen kera. Hopeasapelin, Hiekkamiehen ja Haukansilmän onnistui kuitenkin lopettaa ydinuhka lyhyeen. Nelikko passitti Punakallon vankilaan Algeriassa.
Punakallon alaiset kuitenkin vapauttivat tämän vankilasta, mutta kuolivat miltei kaikki paon aikana. Helikopterissa Punakallo alkoi välittömästi punoa uusia juonia, kun kopterin pilotiksi naamioitunut Alamaailman Vitsaus ampui tätä rintaan ja viskasi ruumiin ulos ovesta. Myöhemmin selvisi, että Punakallo (Johann Schmidt) oli murhan takana.
Voimat ja varusteet

Punakallolla ei ole yliluonnollisia kykyjä. Hänellä on ikäisensä, aktiivisesti kuntoilevan miehen voimat. Hän on nerokas taktikko ja poliittisessa pelissä mestari. Ainoastaan Schmidtin siirtäessä tajuntansa Kapteeni Amerikasta kloonattuun kehoon, hän omasi supersotilasseerumin mukanaan tuomat fysikaaliset ominaisuudet. Tässä kehossa Schmidt omasi paremman fyysisen voiman, nopeuden, notkeuden, kestävyyden, refleksit, koordinaation ja tasapainon kuin mikään olympia-atleetti. Huolimatta Punakallon kasvojen kammottavasta arpikudoksesta hänen aistinsa ovat silti keskitasoa paremmat. Hän on harjoittanut taitojaan useiden eri tuliaseiden kanssa, ja hänellä on laaja-alainen tietämys eri kamppailulajeista. Punakallo on tarjonnut valtavan voimakkaalle Kingpinille varteenotettavan vastuksen lähitaistelussa.
Punakallon kaikkein tunnetuin ase on hänen ”Kuoleman tomunsa”. Tämän puuterimaisen aineen kemiallinen koostumus on tuntematon, mutta se tappaa uhrinsa muutamassa sekunnissa aineen joutuessa kontaktiin uhrin iholle. Seurauksena uhrin iho kiristyy kallon ympärillä, kutistuu ja värjäytyy punaiseksi samalla kun uhrin hiukset putoavat tämän päästä. Tuloksena Kuoleman tomun uhrin kasvot näyttävät aivan punaiselta kallolta. Toimittaessaan synkkää toimitustaan Punakallolla on tapana hymäillä, vihellellä tai soittaa nauhalta Chopinin Hautajaismarssipianosonaattia. Marssi oli myös Punakallon tunnusmerkki 1940-luvulla. Punakallo kykenee ampumaan tomunsa erikoisvalmisteisesta savukeimukkeestaan, kävelykepistään tai käsiaseestaan.
Punakallon käytössä on myös muita aseita. Useimmat näistä ovat normaaleja käsiaseita, mutta hänellä on käytössään myös tieteilijöidensä valmistavia tuhoavampia aseita. Punakallo on myös käyttänyt rikoksissaan Arnim Zolan luomuksia.
Punakallo muissa medioissa > Televisio

Hämähäkkimiehen animaatiosarjassa Punakallo esiintyy pienessä roolissa episodissa Kissa. Myöhemmin sarjan viimeisessä tuotantokaudessa Punakallo esiintyy taistelemassa yhdessä Kapteeni Amerikan kanssa. Animaatiossa Punakallo joutuu Salatut Sodat-tarinassa taistelemaan yhdessä muiden superroistojen kanssa supersankareita vastaan. Äänenä oli Earl Boen
Ryhmä-X:n animaatiosarjassa Punakallo esiintyy jaksossa 73 takaumana.
Punakallo esiintyy myös Finias ja Ferb -televisiosarjan 4. kauden kahdessa Marvel-erikoisjaksossa.
Punakallo muissa medioissa > Elokuvat

Vuonna 1991 valmistuneessa pienen budjetin elokuvassa Captain America Punakallo esiintyy elokuvan päävastustajana. Hahmon taustatarinaa oli muunneltu, elokuvassa Punakallo oli italialainen fasisti nimeltään Tadzio de Santis. Santis oli kaapattu Italian armeijan toimesta fasistien ihmiskokeisiin ja Saksan tieteilijöiden avustuksella Santisista luotiin ensimmäinen yli-ihminen. Elokuvan lopussa Punakallo kuitenkin putoaa rotkoon kuolemaansa.
Vuonna 2011 ilmestyneessä Captain America: The First Avenger -elokuvassa Punakallon (eli Johann Schmidt) roolissa nähdään elokuvasarjoista Matrix ja Taru sormusten herrasta tuttu Hugo Weaving.
Punakallo teki paluun elokuvissa Avengers: Infinity War (2018) ja Avengers: Endgame (2019), joissa Weavingin sijasta roolissa nähtiin Ross Marquand.
Punakallo muissa medioissa > Videopelit

Punakallo on loppuvastus Captain America and the Avengers -videopelissä.