stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Janne Ordén
Diskografia > Soolotuotanto > Singlet

| Vuosi | Single | Listasijoitus> Singlelista | Listasijoitus> Latauslista | Albumilta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Sadetta ja aurinkoo (mukana Jussi Selo) | — | — | TBA |
| 2012 | Sopusointu | — | — | TBA |
| 2013 | Vapaapudotus (mukana Sami Grönroos) | — | — | TBA |
| 2014 | Platinaa | — | — | TBA |
| 2014 | Tuhatta (mukana Redrama) | — | 29 | TBA |
| 2015 | Handyman (mukana Edward) | — | — | TBA |
| 2015 | Vaikee olla upee | — | — | TBA |
| 2016 | Köyhä enkä kipee | - | 15 [lähde? ] |  |
| 2017 | Sunnuntaisin (mukana Neea) | 7[lähde? ] |  |  |
| 2017 | "Yhdessä yksinäisiä" | — | — |  |
Aiheesta muualla

Janne Ordénin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Janne Ordén lauluntekijänä - Fono.fi
Jess Thomas

Jess Thomas (1927 Hot Springs, Etelä-Dakota – 11. lokakuuta 1993 San Francisco, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. Hän tuli tunnetuksi etenkin Richard Wagnerin teosten roolien tulkitsijana.
Thomas opiskeli lapsipsykologiaa Stanfordin yliopistossa, kunnes omistautui päätoimiselle oopperauralle 1950-luvulla. Hän debytoi vuonna 1957 San Franciscon oopperassa ja vietti sitten vuosia Euroopassa. Vuonna 1961 hän tulkitsi Bayreuthin musiikkijuhlilla Parsifalin nimiroolin. Metropolitan-oopperassa hän esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1962 Waltherina Nürnbergin mestarilaulajissa. Yksi Thomasin merkkirooleista oli myös Tristan, jona hän esiintyi 1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alussa. Isoldena hänen kanssaan esiintyi Birgit Nilsson. Thomasin levytysten joukossa ovat Rudolf Kempen johtama Lohengrin, Herbert von Karajanin johtama Siegfried ja Hans Knappertsbuschin johtama Parsifal Bayreuthin juhlilta 1962. Wagnerin ohella muita säveltäjiä, joiden oopperoiden rooleja Thomas tulkitsi, olivat muiden muassa Ludwig van Beethoven ja Pjotr Tšaikovski.
Thomas kuoli 66-vuotiaana sydäninfarktiin. Leskeksi jäi vaimo Violetta.
Australian Gutenberg-projekti

| --- | --- |


Aloitus: 2001
Kielet: englanti
Kotisivu: http://gutenberg.net.au/
Australian Gutenberg-projekti on vuonna 2001 perustettu Gutenberg-projektin australialainen versio, vaikkakaan virallista yhteyttä näiden kahden projektin välillä ei ole. Sen perusti vuonna 2001 Colin Choat. Projekti sisältää  sähköisiä kirjoja, jotka ovat vapaasti levitettäviä Australiassa. Kirjoja tuotetaan vapaaehtoisvoimin.
Nykyisin Australian Gutenberg-projekti sisältää enemmän sähköisiä kirjoja kuin alkuperäinen Gutenberg-projekti. Tämä johtui pääasiassa Australian tekijänoikeuslaista, joka aikaisemmin vapautti teosten tekijänoikeudet 50 vuotta tekijän kuoleman jälkeen. Euroopassa ja monissa muissa maissa suoja-aika on 70 vuotta. Australian tekijänoikeuslainsäädäntöä muutettiin vuonna 2005 siten, että materiaali, jonka tekijänoikeus oli rauennut ennen 1. tammikuuta 2005, on vapaassa levityksessä. Tuosta päivästä eteenpäin sovelletaan 70 vuoden aikaa. Eli esimerkiksi vuonna 1954 kuolleen teokset ovat vapaassa levityksessä jos ne julkaistiin tuona vuonna. Vuonna 1955 ja sen jälkeen kuolleiden julkaisut ovat sitä aikaisintaan 1. tammikuuta 2026.
Aiheesta muualla

Project Gutenberg Australia kotisivut
Hannes Tammi

Hannes Tammi (ven. Ганс Гансович Тамми, Gans Gansovitš Tammi; 1890 Tampere – 21. marraskuuta 1937 Leningrad) oli Kanadassa ja Neuvostoliitossa työskennellyt teatteriohjaaja.
Tammi aloitti teatteriharrastuksensa Korkeakosken työväennäyttämöllä. Hän oli työskennellyt Korkeakosken kenkätehtaalla kuusivuotiaasta lähtien. Vuonna 1908 Tammi muutti Kanadaan, jossa hän toimi usean eri työväennäyttämön johtajana.
Vuonna 1923 Tammi muutti Neuvostoliittoon, jossa hän työskenteli Kemerovon hiilikaivoksilla. Kahden vuoden aikana hän ohjasi kuusi suomenkielistä ja yhden englanninkielisen näytelmän. Vuonna 1926 Tammi siirtyi Leningradiin, jossa hänet valittiin Suomalaisen valistustalon näytelmäpiirin ohjaajaksi. Sittemmin hänestä tuli Leningradin suomalaisen teatterin taiteellinen johtaja.
Tammi pidätettiin Stalinin vainoissa maaliskuussa 1937. Hänet tuomittiin kuolemaan syytettynä vakoilusta ja vastavallankumouksellisesta toiminnasta. Tammi ja hänen kääntäjänä työskennellyt vaimonsa Olga ammuttiin samana päivänä.
Jennifer Bransford

Jennifer "Jenny" Bransford (s. 2. joulukuuta 1968 Washington DC, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt saippuasarjassa One Life to Live, jossa hän näyttelee vuosina 1997–1998 valmistuneissa jaksoissa Georgie Phillips -nimistä naista. Hän näyttelee myös sarjassa General Hospital vuonna 2005 tehdyissä jaksoissa. Hän on naimisissa Bradley Whiten kanssa, ja heillä on kaksi lasta. Hän on työskennellyt näyttelijänä vuodesta 1982.
Aiheesta muualla

Jennifer Bransford Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Bazèga

| Bazèga |
| --- | --- |
 Provinssin sijainti Burkina Fasossa
Valtio:  Burkina Faso
Hallintoalue:  Centre-Sud
Departementteja:  7
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Kombissiri
Pinta-ala:  3 963 km²
Väkiluku (2006):  238 202
Bazèga on yksi Burkina Fason provinsseista. Se sijaitsee Centre-Sudin hallintoalueella. Bazégan pääkaupunki on Kombissiri (66 342 asukasta). Vuoden 2006 väestönlaskennassa provinssissa asui 238 202 asukasta.
Bazègan departementit

Doulougou
Gaongo
Ipelce
Kayao
Kombissiri
Saponé
Toece
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bazèga Wikimedia Commonsissa
Burkina Fason provinssit
Balé
Bam
Banwa
Bazèga
Bougouriba
Boulgou
Boulkiemdé
Comoé
Ganzourgou
Gnagna
Gourma
Houet
Ioba
Kadiogo
Kénédougou
Komondjari
Kompienga
Kossi
Koulpélogo
Kouritenga
Kourwéogo
Léraba
Loroum
Mouhoun
Nahouri
Namentenga
Nayala
Noumbiel
Oubritenga
Oudalan
Passoré
Poni
Sanguié
Sanmatenga
Séno
Sissili
Soum
Sourou
Tapoa
Tuy
Yagha
Yatenga
Ziro
Zondoma
Zoundwéogo
Hannes Trautloft

| Hannes Trautloft> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1912  Großobringen, Saksa
Kuollut: 11. tammikuuta 1995 (82 vuotta)  Bad Wiessee, Saksa
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Natsi-Saksa  Saksa
Palvelusvuodet:  1932–1945, 1957–1970
Taistelut ja sodat:  Espanjan sisällissota  Toinen maailmansota
Sotilasarvo:   eversti   kenraaliluutnantti
Joukko-osasto:  Jagdgeschwader 54
Johannes ”Hannes” Trautloft (3. maaliskuuta 1912 − 11. tammikuuta 1995) oli saksalainen lentäjä-ässä toisessa maailmansodassa. Hän lensi 560 taistelutehtävää ja saavutti 58 ilmavoittoa. Hän lensi Luftwaffen hävittäjälentorykmentti JG 54:ssä.
Trautloft syntyi Großobringenissa. Hän meni ensin siviililentäjäkoulutukseen ja liittyi Reichswehriin vuonna 1932. Hänen opiskelutovereitaan olivat lentäjä-ässät Wolfgang Falck ja Günther Lützow.[lähde? ] Ennen natsien valtaannousua Trautloft opiskeli lentämistä Neuvostoliitossa ja otti myöhemmin osaa Espanjan sisällissotaan.
Toisessa maailmansodassa Trautloft otti osaa Puolan offensiiviin ja yleni kapteeniksi. Ranskan ja Britannian ilmataisteluissa hän saavutti kymmenen ilmavoittoa. Hänestä tuli JG 54:n päällikkö 25. elokuuta 1940. Eräs hänen ensimmäisiä tekojaan päällikön asemassa oli yhteisen tunnuksen, vihreän sydämen, nimeäminen yksikölle. 25. elokuuta 1941 hänet ylennettiin majuriksi.
JG 54:n mukana Trautloft lensi Englannin kanaalin yllä yli 120 taistelutehtävää. Hän otti osaa operaatio Barbarossaan, jossa hänen voittonsa nousivat 58:aan. Hän ansaitsi palveluksistaan ritariristin. Loppuvuodesta 1944 toimiessaan ilmavoimien tarkastajana Trautloft pelasti teloitukselta 166 liittoutuneiden lentäjää järjestämällä arvovallallaan näiden siirron SS:n hallinnoimalta Buchenwaldin keskitysleiriltä parempiin oloihin tavalliselle Luftwaffen sotavankileirille. Tammikuussa 1945 Trautloft osallistui Luftwaffen komentajana toimineen valtakunnanmarsalkka Hermann Göringin syrjäyttämistä vaatineeseen harvinaislaatuiseen kapinaan ja siirrettiin rangaistuksena alempiin tehtäviin kouluttajaksi Strasbourgiin, jossa hänen sotansa päättyi arvoltaan everstinä.
Toisen maailmansodan jälkeen hän liittyi Bundeswehrin palvelukseen vuonna 1957, yleten ensin prikaatinkenraaliksi ja sitten kenraaliluutnantiksi. Hän kuoli vuonna 1995 Bad Wiesseessä.
JG 20:n, myöhemmän JG 51:n Me-109 Bf-konetta tankataan ja ladataan uutta ilmataistelua varten.
Aymen Mathlouthi

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 14. syyskuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Tunis, Tunisia
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 182 senttimetriä
Lempinimi: Balbouli
Seura
Seura:  Al-Batin FC
Pelinumero: 42
Junioriseurat
2000–2001 2001–2002:  Jeunesse sportive d'El Omrane  Club Africain
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2002–2003 2003–2018 2018– |  Club Africain  ES Sahel  Al-Batin FC |  236 (0) 7 (0) |
Maajoukkue
| 2007– 2010 |  Tunisia  Tunisia A | 72 (0) 2 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 21. kesäkuuta 2018.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 29. kesäkuuta 2018.
Aymen ”Balbouli” Mathlouthi (arab. أيمن المثلوثي‎, s. 14. syyskuuta 1984 Tunis, Tunisia) on tunisialainen jalkapallomaalivahti.
Seurajoukkueura

Mathlouthi aloitti uransa paikallisessa junioriseurassa Jeunesse sportive d'El Omranessa, josta kykyjen etsijät löysivät hänet vuonna 2001. Mathlouthi siirtyi Club Africainin junioreihin ja oli myös kaudella 2002/2003 kirjoilla edustusjoukkueessa. Pian hän kuitenkin allekirjoitti sopimuksen Étoile Sahelin kanssa vuonna 2003, jossa Mathlouthi on voittanut muun muassa Tunisian liigamestaruuden ja Afrikan Mestarien liigan.
Maajoukkue

Mathlouthi pelasi ensimmäisen maajoukkue ottelunsa 23. maaliskuuta 2007, jonka jälkeen hän on kuulunut maajoukkueen vakiopelaajiin varamaalivahtina Hamdi Kasraouin toimiessa maansa ykkösmaalivahtina. Mathlouthi kuitenkin nousi vuoden 2008 aikana maansa ykkösvahdiksi vuoden 2010 MM-karsinnoissa. Sittemmin hän menetti roolinsa loukkaantumisen vuoksi.
Mathlouthi toimi maansa ykkösvahtina vuoden 2010 Afrikan kisoissa. Hänen oli tarkoitus olla mukana myös vuoden 2012 Afrikan kisoissa, mutta oli vähällä jättämään kisat väliin leikkauksen vuoksi. Mathlouthi pelasi lopulta kisoissa kolme ottelua, jossa Tunisian kisat päättyivät puolivälieriin.
Saavutukset

Afrikan Super Cup: 2007
Tunisian-mestaruus: 2007
Afrikan Mestarien liiga: 2007
Afrikan Confederation Cup: 2006
Tunisian liigacup: 2005
Afrikan Cup-voittajien cup: 2003
Aiheesta muualla

Transfermarkt[vanhentunut linkki] (saksaksi)
National Football Teams (englanniksi)
Aymen Mathlouthi ES Sahelin sivustolla (ranskaksi)
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2008
1 Kasraoui |
2 Ghezal |
3 Haggui |
4 al-Abdi |
5 El Bekri |
6 Felhi |
7 Ben Saada |
8 Nafti |
9 Chikhaoui |
10 Zaïem |
11 Santos |
12 Mnari |
13 Ben Frej |
14 Zouaghi |
15 Jaïdi |
16 Mathlouthi |
17 Jemâa |
18 Mikari |
19 Meriah |
20 Ben Dhifallah |
21 Traoui |
22 Nefzi |
23 Chermiti |
Valmentaja Lemerre
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2010
1 Nefzi |
2 Souissi |
3 Haggui |
4 Felhi |
5 Jemal |
6 Ragued |
7 Ben Saada |
8 Korbi |
9 Chermiti |
10 Darragi |
11 Ben Radhia |
12 Chemmam |
13 Hammami |
14 Mrabet |
15 Dhaouadi |
16 Mathlouthi |
17 Jemâa |
18 Mikari |
19 Msakni |
20 Nafkha |
21 Ifa |
22 Ben Mustapha |
23 Akaichi |
Valmentaja Benzarti
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2012
1 Ben Cherifia |
2 Ifa |
3 Haggui |
4 Chedli |
5 Jemal |
6 Ragued |
7 Msakni |
8 Korbi |
9 Chikhaoui |
10 Darragi |
11 Allagui |
12 Chemmam |
13 Ben Yahia |
14 Traoui |
15 Dhaouadi |
16 Mathlouthi |
17 Jemâa |
18 Boussaïdi |
19 Khalifa |
20 Abdennour |
21 Saihi |
22 Jridi |
23 Chermiti |
Valmentaja Trabelsi
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2013
1 Ben Mustapha |
2 Ifa |
3 Hichri |
4 Baratli |
5 C. Dhaouadi |
6 Gharbi |
7 Msakni |
8 Hammami |
9 Harbaoui |
10 Darragi |
11 Ben Youssef |
12 Chemmam |
13 Ben Yahia |
14 Traoui |
15 Z. Dhaouadi |
16 Mathlouthi |
17 Jemâa |
18 Boussaïdi |
19 Khalifa |
20 Abdennour |
21 Mouelhi |
22 Ben Cherifia |
23 Khazri |
Valmentaja Trabelsi
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2015
1 Ben Mustapha |
2 Ben Youssef |
3 Abdennour |
4 Mohsni |
5 Bedoui |
6 Ragued |
7 Msakni |
8 Rjaïbi |
9 Chikhaoui |
10 Younés |
11 Chermiti |
12 Maâloul |
13 Sassi |
14 Nater |
15 Moncer |
16 A. Mathlouthi |
17 H. Mathlouthi |
18 Khazri |
19 Akaïchi |
20 Yacoubi |
21 Saihi |
22 Ben Cherifia |
23 Ben Djemia |
Valmentaja Leekens
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2017
1 Jridi |
2 Ben Youssef |
3 Abdennour |
4 Boughattas |
5 Kchouk |
6 Dhaouadi |
7 Msakni |
8 Lahmar |
9 Akaïchi |
10 Khazri |
11 Khenissi |
12 Maâloul |
13 Sassi |
14 Ben Amor |
15 Azouni |
16 A. Mathlouthi |
17 H. Mathlouthi |
18 Khalil |
19 Khalifa |
20 Yacoubi |
21 Nagguez |
22 Ben Cherifia |
23 Sliti |
Valmentaja Kasperczak
Tunisian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Ben Mustapha |
2 S. Ben Youssef |
3 Benalouane |
4 Meriah |
5 Haddadi |
6 Bedoui |
7 Khaoui |
8 F. Ben Youssef |
9 Badri |
10 Khazri |
11 Bronn |
12 Maâloul |
13 Sassi |
14 Ben Amor |
15 Khalil |
16 Mathlouthi |
17 Skhiri |
18 Srarfi |
19 Khalifa |
20 Chaalali |
21 Nagguez |
22 Hassen |
23 Sliti |
Valmentaja Maâloul
Tunisian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Mathlouthi |
2 Ifa |
3 Talbi |
4 Meriah |
5 Ghandri |
6 Bronn |
7 Msakni |
8 Mejbri |
9 Jebali |
10 Khazri |
11 Khenissi |
12 Maâloul |
13 Sassi |
14 Laïdouni |
15 Ben Romdhane |
16 Dahmen |
17 Skhiri |
18 Chaalali |
19 Jaziri |
20 Dräger |
21 Kechrida |
22 Ben Saïd |
23 Sliti |
24 Abdi |
25 Ben Slimane |
26 Hassen |
Valmentaja Kadri
Jess Willard

Jess Willard
Jess Willard (29. joulukuuta 1881 St.Clere, Kansas, Yhdysvallat – 15. joulukuuta 1968 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli nyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestari vuosina 1915–1919.
Jess Willard työskenteli cowboyna lähes kolmenkymmenen vuoden ikäiseksi ennen kuin alkoi vakavissaan nyrkkeillä. Hän kuitenkin suurikokoisena menestyi erinomaisesti ja yllättäen Havannassa 5. huhtikuuta 1915 voitti maailmanmestaruuden Jack Johnsonilta tyrmäyksellä 26. erässä. Maailmanmestaruuden vei vasta sodan jälkeen Jack Dempsey 4. kesäkuuta 1919 Ohion Toledossa. Ottelu päättyi tyrmäykseen kolmannessa erässä.
Nyrkkeilyuran jälkeen Willard esiintyi vaudeville-esityksissä sekä Buffalo Billin kiertueella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jess Willard Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jack Johnson | Nyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestari 1915 - 1919 | Seuraaja: Jack Dempsey |
Hisayoshi Harasawa

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hisayoshi Harasawa |  Hisayoshi Harasawa |  Hisayoshi Harasawa |  |
Maa:  Japani
Miesten judo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 | +100 kg |  |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | sekajoukkue |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 2017 | joukkue |  |
|  Kultaa | Baku 2018 | joukkue |  |
|  Kultaa | Tokio 2019 | joukkue |  |
|  Hopeaa | Tokio 2019 | +100 kg |  |
|  Pronssia | Baku 2018 | +100 kg |  |
Hisayoshi Harasawa (jap. 原沢 久喜, Harasawa Hisayoshi; s. 3. heinäkuuta 1992 Shimonoseki) on japanilainen judoka.
Harasawa saavutti olympiahopeaa yli 100-kiloisten sarjasta vuoden 2016 kesäolympialaisissa Rio de Janeirossa. Hän hävisi loppuottelussa ranskalaislegenda Teddy Rinerille. Hän voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Budapestissa 2017, Bakussa 2018 ja Tokiossa 2019 sekä sai yli 100 kg:n painoluokassa MM-hopeaa 2019 ja pronssia 2018. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa 2020 Harasawa oli mukana Japanin judojoukkueessa, joka voitti sekajoukkuekilpailun hopeaa. Yli 100 kg:n painoluokassa hän sijoittui viidenneksi.
Harasawa voitti kultaa yli 100 kg:n painoluokassa Gwangjun universiadeissa 2015. Hän on saavuttanut Masters-, Grand Prix- ja Grand Slam -kilpailuissa kuusi turnausvoittoa, viisi kakkossijaa ja kolme kolmossijaa. Maailmancupeissa / Continental Open -kilpailuissa hänellä on yksi turnausvoitto. Hän voitti Japanin-mestaruuden avoimessa sarjassa vuosina 2015 ja 2018 sekä yli 100-kiloisissa 2016 ja 2019.
Hisham Hafiz

Hisham Ali Abdel-Kader Hafiz (28. huhtikuuta 1931 Medina – 26. helmikuuta 2006 Beirut) oli saudiarabialainen toimittaja ja kirjailija. Hän oli perustamassa Saudi Research and Publishing Companya, joka aloitti Arab News -lehden julkaisun vuonna 1975. Vuonna 1978 perustettiin kansainvälinen Asharq Al-Awsat -lehti, ja sittemmin alkoi ilmestyä myös muita lehtiä.
Hafiz oli valmistunut Egyptin sotilasakatemiasta ja Kairon yliopistosta. Hän kuului tunnettuun toimittajasukuun ja oli veljensä Muhammad Hafizin kanssa Saudi-Arabian median pioneereja.
Kirjailijana Hafiz kirjoitti muun muassa runoja.
Jennifer Brady

| Jennifer Brady |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. huhtikuuta 1995 (ikä 29)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Tennispelaaja
Pituus:  178 cm
Paino:  68 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2015–
Palkintorahat:  4 644 655 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  60. (16.10.2017)
Voitot/tappiot:  241–165
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  4. kierros (2017)
Ranskan avoimet:  2. kierros (2018)
Wimbledon:  2. kierros (2017, 2018)
Yhdysvaltain avoimet:  4. kierros (2017)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  53. (28.1.2019)
Voitot/tappiot:  77–63
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Jennifer Brady (s. 12. huhtikuuta 1995 Harrisburg, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 60 lokakuussa 2017 ja nelinpelissä sijalla 53 tammikuussa 2019.
Brady pääsi karsintojen kautta mukaan Australian avointen 2017 pääsarjaan. Hän eteni turnauksessa neljännelle kierrokselle.
Australian avoimissa 2019 Brady ylsi naisten nelinpelissä Alison Risken parina välieriin.
Aiheesta muualla

Jennifer Brady WTA:n sivuilla (englanniksi)
Jennifer Brady ITF:n sivuilla (englanniksi)
Jess Walton

| Jess Walton> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. helmikuuta 1949 (ikä 75) Grand Rapids, Michigan
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jess Walton (s. 18. helmikuuta 1949 Grand Rapids, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Jill Foster Abbottin osasta televisiosarjassa Tunteita ja tuoksuja, jossa hän on esiintynyt 1980-luvun loppupuolelta saakka. Kyseinen rooli on tuonut näyttelijälle kaksi Emmy-palkintoa vuosina 1991 ja 1997.
Aiheesta muualla

Jess Walton Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Atomic

| Atomic |
| --- | --- |

Perustettu:  1955
Kotipaikka:  Itävalta
Toimiala:  urheiluvälineet
Emoyhtiö:  Amer Sports
Kotisivu:  atomic.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Matti Hautamäki Atomic-suksien kera.
Atomic-laskettelusukset
Atomic laskettelumono Hawk Ultra 130 S
Atomic on Itävallan Altenmarktista kotoisin oleva tuotemerkki, joka valmistaa hiihtovälineitä alppi- ja murtomaahiihtoon, niin ammattilaisille kuin harrastajillekin. Atomicin omistaa Amer Sports.
Historia

Alois Rohrmoser perusti Atomicin vuonna 1955 Itävallan Altenmarktissa. Yhtiön alkuperäinen nimi oli Skifabrik Rohrmoser.
Yritys kasvoi voimakkaasti 1960-luvulla, kun Wagrainissa aloitettiin teollinen suksien valmistus. Vuonna 1967 suksia valmistettiin 17 000 paria ja vuonna 1969 määrä oli 72 000.
Vuonna 1971 tuotantoa laajeni, kun Altenmarktiin rakennettiin toinen tehdas. 1970-luvun lopulla Atomic osti ranskalaisen Dynamic-merkin, vuonna 1988 suksien siteitä valmistaneen ESS:n ja vuonna 1989 monomerkki Koflachin.
Vuonna 1981 myös Bulgarian Chepelaressa aloitettiin tuotanto. Atomic oli ensimmäinen länsimaa, joka avasi tehtaan itäblokkiin kuuluvassa maassa.[lähde? ]
Rubert Hubert suunnitteli vuonna 1988 Atomicin ensimmäiset puuterilumeen suunnitellut vapaalaskusukset. Siihen asti laskettelussa oli käytetty ohuempia suksia. Lumilautojen muodosta inspiraatiota saaneen Hubertin suksien lanseerauksen jälkeen myös kilpailevat tuotemerkit alkoivat suunnitella omia puuterisuksiaan.
1990-luvun alussa yritys joutui taloudellisiin vaikeuksiin ja meni konkurssiin. Vuonna 1994 Amer Sports osti Atomicin.
Vuonna 2004 yritys valmisti lähes 900 000 paria Atomic- ja Dynamic-suksia vuodessa.
Tuotteet

Atomic valmistaa hiihtämiseen ja lasketteluun tarkoiteuttuja tuotteita, kuten esimerkiksi suksia ja lumilautoja niin vapaa-ajan käyttöön kuin ammattilaisillekin. Pääosa brändin tuotteista valmistetaan Altenmarktisssa. Atomic on suunnitellut tuotteitaan esimerkiksi hiihtäjä Chris Benchetlerin kanssa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Verkkosivut
Hannes Syrjälä

Hannes Syrjälä (11. lokakuuta 1896 Kärsämäki – 12. lokakuuta 1964 Liminka) oli suomalainen näytelmäkirjailija joka käytti nimimerkkiä Hannes Siloranta.
Teoksia

Kuulutusta hakemassa : yksiosainen pila. Seuranäytelmiä 448.    Karisto 1945, 2. painos 1950 (nimimerkillä Hannes Siloranta)
Limingan osuusmeijeri 1909–1959 : historiaa karjatalouden ja meijeritoiminnan vaiheista meijerin toiminta-alueella.   Oulu 1959
Bazovyi element

Bazovyi element (ven. Базовый элемент, engl. Basic Element) on investointirahasto, jota kontrolloi miljardööri Oleg Deripaska. Yhtiö muodostui Siperian alumiiniryhmästä, mutta nimettiin uudelleen 2001. Rahasto toimii kaivos-, metalli- ja energia-alalla (En+ Group), koneenrakennuksessa, rakennusteollisuudessa, kiinteistönjalostuksessa, rahoituspalveluissa sekä metsäsektorilla.
Bazovyi element -yhtymän konttorirakennus Moskovassa
Pohjoismaissa

Suomessa Vuokatti Hirsitalot Oy
Ruotsissa RUSAL-yhtymän alumiinitehdas Kubikenborg Aluminium (Sundsvallin lähistö, Bazovyi element on RUSAL:in pääomistajia En+ Groupin runsaan 47% osuudella).
Metsäsektori

Paperiteollisuudessa hallinnoivana yrityksenä toimii OOO LPK Kontinental Menedžment, joka on yhteinen OOO Kontinentalinvestin kanssa. Toimialaa johtaa Andrei Nikolajevitš Vološin.
Aiheesta muualla

Bazovyi Elementin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Bar-Lev-linja

| Bar-Lev-linja |
| --- | --- |
 Bar-Lev-linjaan kuuluva bunkkeri ja juoksuhauta
Sijainti:  Siinai
Koordinaatit:  30°31′30″N, 32°19′45″E
Valmistumisvuosi:  1969
Rakennuttaja:   Israel
Käyttäjä:  Israelin puolustusvoimat
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bar-Lev-linja on linnoitusketju, jonka Israel rakensi kuuden päivän sodassa valtaamalleen Suezin kanavan itärannalle Siinain niemimaalle. Nimensä se sai Israelin puolustusvoimien silloisen esikuntapäällikön Haim Bar-Levin mukaan. Tarkoituksena oli saada ennakkovaroitus egyptiläisten hyökkäyksen mahdollisesti tapahtuessa linjaan kuuluvilta tarkkailuasemilta. Egyptiläiset pääsivät kuitenkin läpi linjasta odottamattoman nopeasti. Vaikka Israel voitti lopulta vuonna 1973 alkaneen jom kippur -sodan, itse Bar-Lev-linja oli osoittautunut paljolti hyödyttömäksi.
Rakentaminen

Israel oli miehittänyt Egyptille kuuluneen Siinain kuuden päivän sodassa 1967. Tilanne jatkui kuitenkin niin sanottuna näännytyssotana. Egyptin puolelta tehtiin ajoittain sissihyökkäyksiä ja tykistöiskuja israelilaisten asemia vastaan. Niin sanotun Bar-Lev-linjan rakentamisesta päätti Israelin puolustusvoimien tuolloinen esikuntapäällikkö Haim Bar-Lev vuonna 1968. Tarkoitus oli suojella israelilaisten tarkkailuasemia, joiden tehtävänä olisi puolestaan varoittaa mahdollisesta hyökkäyksestä Suezin kanavan yli. Hankkeen hinta oli noin 500 miljoonaa dollaria. Rakennustyöt valmistuivat maaliskuussa 1969.