stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
All Over You
Kappaleet

Spell – 3.31
New Direction – 2.58
Wig Wam Bam – 2.33
Twisted Little Sister – 3.26
Aggression – 2.16
My Salvation – 3.37
Rockstar – 3.32
Don’t Look At Me – 3.59
Dedication For A Friend – 2.43
Escort – 3.05
All Over You – 3.35
Rock’n’Roll – 3.10
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Aleksei Semjonov

| Aleksei Semjonov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. huhtikuuta 1981 (ikä 43) Murmansk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:  Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  198 cm
Paino:  113 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000-–
Aik. seurat:   Oilers (NHL)   Panthers (NHL)   Ufa (RSL/KHL)   Sharks (NHL)   Dynamo Moskova (KHL)   SKA (KHL)  Vitjaz (KHL)
NHL-varaus:  36. varaus, 1999 Edmonton Oilers
Aleksei Anatoljevitš Semjonov (ven. Алексей Анатольевич Семёнов, s. 10. huhtikuuta 1981 Murmansk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Semjonov muutti teini-ikäisenä Kanadaan, jossa hän pelasi juniorina OHL-liigaa Sudbury Wolvesissa. Viimeisellä juniorikaudellaan 2000–2001 hän teki 63 pistettä 65 ottelussa ja oli koko liigan parhaita pistemiehiä. NHL-seura Edmonton Oilers varasi Semjonovin vuonna 1999 toisella kierroksella numerolla 36. Kauden 2001–2002 hän pelasi Oilersin farmijoukkueessa AHL:n Hamilton Bulldogsissa ennen NHL-ensiesiintymistään kaudella 2002–2003.
Työsulkukaudella 2004–2005 Semjonov pelasi kotimaassaan SKA Pietarin joukkueessa ja NHL-ura jatkui kaudella 2005–2006 Florida Panthersissa. Kauden 2006–2007 hän pelasi puoliksi Pantherissa ja venäläisessä Salavat Julajev Ufassa. Kesällä 2007 Semjonov siirtyi vapaana pelaajana San Jose Sharksiin. Hän pelasi Sharksissa kaudet 2007–2008 ja 2008–2009, kunnes siirtyi kaudeksi 2009–2010 KHL:n Dynamo Moskovaan. Seuraavaksi kaudeksi Semjonov siirtyi SKA Pietariin.
Semjonov on 198 senttiä pitkä ja hän painaa 95 kiloa. Hän laukoo vasemmalta.
Allen Garfield

| Allen Garfield> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Allen Goorwitz
Syntynyt: 22. marraskuuta 1939 Newark, New Jersey, Yhdysvallat
Kuollut: 7. huhtikuuta 2020 (80 vuotta)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1968–2002
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Allen Garfield, (s. Allen Goorwitz, 22. marraskuuta 1939 – 7. huhtikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä.
Garfield syntyi Newarkissa New Jerseyssä. Hänen vanhempansa olivat Alice (o.s. Lavroff) ja Philip Goorwitz.
Garfield valmistui Weequahic High Schoolista, ja hän oli urheilutoimittaja ja Golden Gloves -nyrkkeilijä ennen ryhtymistään näyttelijäksi. Hän opiskeli näyttelemistä The Actors Studiossa New Yorkissa Lee Strasbergin ja Elia Kazanin kanssa, ja työskenteli teatterissa ennen elokuvia.
Garfield on tuottelias näyttelijä, ja esiintynyt yli sadassa elokuvassa ja televisio-ohjelmassa. Hänet tunnetaan hänen hermostuneiden ilkiöiden, korruptoituneiden bisnesmiesten ja poliitikkojen rooleistaan.
Valikoitu filmografia

Putney Swope (1969)
Bananas – minä ja vallankumous (Bananas, 1971)
Itke, eno (Cry Uncle!, 1971)
Top of the Heap (1972)
Get to Know Your Rabbit (1972)
Valtapeli (The Candidate, 1972)
Keskustelu (The Conversation, 1974)
Nashville (1975)
Muori, Hinkki & Speedy (Mother, Jugs, and Speed, 1976)
Gable ja Lombard (Gable and Lombard, 1976)
Setelikeikka (The Brink's Job, 1978)
Skateboard: The Movie (1978)
Yhden tempun poni (One Trick Pony, 1980)
The Stunt Man – henkensä kaupalla (The Stunt Man, 1980)
Nimeni on "Kotkis" (Continental Divide, 1981)
Der Stand der Dinge (1982)
Suoraan sydämestä (One from the Heart, 1982)
Tähtijengi – Get Crazy USA! (Get Crazy, 1983)
Cotton Club (The Cotton Club, 1984)
Maikat (Teachers, 1984)
Aavikkokukka (Desert Bloom, 1986)
Beverly Hills kyttä 2 (Beverly Hills Cop II, 1987)
Antaa palaa! (Let It Ride, 1989)
Dick Tracy (1990)
Club Fed (1990)
Maailman ääriin (Until the End of the World, 1991)
Citizen Cohn (1992)
Miracle Beach (1992)
The Majestic (2001)
Amrat

| Amrat (العامرات, al-'Āmrāt) |
| --- | --- |
 Amrat
 Koordinaatit: 23.496°N, 58.489°E 
Valtio:  Oman
Kuvernoraatti:  Masqat
Wilaya:  Amrat
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  53,96 km²
Väkiluku (2010)  ():  47 383
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Amrat (arab. العامرات‎, al-'Āmrāt, myös muotoja al-Amerat, Al-Amarat näkyy) on Omanin pohjoisosassa, Masqatin kuvernoraatin eteläosassa, Hajarvuoriston pohjoisrinteen Wadi Adayn valuma-alueella sijaitseva kaupunki. Amrat on paitsi kaupunki, myös yksi Omanin aluehallinnon toisen tason 61:stä piirikunnasta (wilaya). Se on osa Omanin pääkaupunkiseutua.
Amrat sijaitsee linnuntietä noin 17 kilometriä pääkaupunki Masqatin hallintopalatsista lounaaseen.
Amratin pinta-ala on 54 km2, ja sen väkiluku oli 33 008 vuonna 2003 ja 47 383 vuonna 2010. Koko Amratin piirikunnan pinta-ala on 1 067,73 km2 ja väkiluku vuonna 2013 oli 64 039, joista omanilaisten osuus 79 prosenttia.
Cappuccino

Kupillinen cappuccinoa milanolaisessa kahvilassa.
Cappuccino [kapputˈtʃiːno] on juoma, jossa espressokahviin on lisätty kuumaa maitoa ja maitovaahtoa.  Cappuccino on vakiinnuttanut asemansa länsimaisissa kahviloissa suosittuna kahvijuomana. Perinteinen cappuccinon määritelmä on kolmasosa espressoa, kolmasosa kuumaa maitoa ja kolmasosa maitovaahtoa.
Valmistus

Maito vaahdotetaan espressokoneen kyljessä olevalla höyryputkella. Maitoa höyrytettäessa barista yrittää saada aikaiseksi mikrovaahtoa. Hyvällä mikrovaahdolla taitava barista voi luoda latte-artia. Mikrovaahto on rakenteeltaan silkkipintaista, hyvin juoksevaa, pienen pieniä ilmakuplia sisältävä neste. Höyrytettäessä maidon proteiinit denaturoituvat ja osaltaan luovat vaahtokuplia. Höyrytetyn maidon ja mikrovaahdon maku on makeampi kuin esimerkiksi sauvasekoittimella luodun vaahdon. Tämä johtuu höyrytyksen aikaansaamista muutoksista maidon rakenteessa.
Cappuccinon ei tule olla pinnaltaan täysin valkoista, vaan cremaa pitää näkyä laidoilla. SCAA:n baristamestaruuskilpailujen tuomarin käsikirjan mukaan: "Maun pitää olla tasapainoinen, maidon makeuden ja espresson perustan luoma harmonia. Juoma ei saa olla liian maitoinen, espresson maun tulee olla selkeästi erottuva".
Tarjoilu

Cappuccino tarjoillaan posliinikupista sekä esteettisistä että käytännöllisistä syistä. Posliinikuppi säilyttää lämmön paremmin kuin esimerkiksi pahvinen kertakäyttökuppi. Juoman päällä oleva mikrovaahto toimii eristeenä ja pitää juoman pidempään lämpimänä. Hyvä cappuccinokuppi on pyöreäpohjainen ja ylöspäin levenevä. Tällöin vaahdotettu maito pyörähtää ideaalisesti kahvin sekaan ja sekoittuu siihen hyvin. Ylöspäin levenevä reuna helpottaa myös cappuccinon pintaan maitovaahdolla tehtävää kuviointia, latte-arttia.
Kotimaassaan Italiassa cappuccinoa nautitaan vain aamupäivisin, esimerkiksi voisarven kera.
Valmiscappuccino

Kaupoissa on saatavilla myös valmispusseihin tai rasioihin pakattua cappuccinojauhetta, joka sekoitetaan kuumaan (yleensä noin 80 °C) veteen.
Cappuccino-sanan alkuperä

Sana 'cappuccino' tarkoittaa kapusiiniveljeskuntalaista (ital. Frati Minori Cappuccini) ja yleisen uskomuksen mukaan juoma on nimetty näin, koska veljeskunnan käyttämä ruskea kaapu on juoman värinen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ristretto.fi – Kotibaristojen kohtauspaikka
Coffeegeek.com – Erikoiskahveista innostuneiden kohtauspaikka (englanniksi)
Erikoiskahvien Euroopan yhdistys (Arkistoitu – Internet Archive)
Camilla Richardsson

| Camilla Richardsson |
| --- | --- |
 Camilla Richardsson Kalevan kisoissa 2018 estejuoksun loppukilpailun voittajana.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. syyskuuta 1993 (ikä 31) Vaasa
Uran tiedot
Laji:  kestävyysjuoksu
Camilla Margareta Richardsson  (s. 14. syyskuuta 1993 Vaasa) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hänen päämatkansa oli aiemmin 3 000 metrin estejuoksu, mutta hän siirtyi vuonna 2022 juoksemaan pidempiä kestävyysmatkoja.
Hän pitää hallussaan naisten 10 000 metrin juoksun ja maratonin Suomen ennätyksiä.
Yksityiselämä

Richardsson on kihloissa muusikko Andreas Kullströmin kanssa.
Henkilökohtaiset ennätykset

1 500 m: 4.13,68 (2023)
3 000 m: 9.00,04 (2022)
3 000 m esteet: 9.35,27 (2019)
5 000 m: 15.11,63 (2023)
10 000 m: 31.12,78 (21.5.2023)
puolimaraton: 1.09.54 (2024)
maraton: 2.24.38 (2023)
1 500 m: 4.24,90 (2018)
3 000 m: 8.53,60 (2.3.2023)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Camilla Richardsson Wikimedia Commonsissa
Bitches Brew

| Bitches Brew Miles Davis |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 19. – 21. elokuuta 1969
 Julkaistu: 1970
 Tuottaja(t): Teo Macero
 Tyylilaji: fuusiojazz, avantgarde-jazz
 Kesto: 106.02
 Levy-yhtiö: Columbia
Miles Davisin muut julkaisut
| In a Silent Way 1969 | Bitches Brew 1969 | Live-Evil 1970 |
Bitches Brew on Miles Davisin vuonna 1969 levyttämä ja vuonna 1970 julkaistu tupla-LP, jota pidetään fuusiojazzin keskeisenä levytyksenä.
Levy nauhoitettiin kolmena päivänä (19. – 21. elokuuta 1969), välittömästi Woodstock-festivaalin jälkeen New Yorkissa. Kahden vinyylilevyn mittainen julkaisu koostuu pääasiassa hyvin pitkistä kappaleista, jotka ovat improvisaatioon perustuvia ja pitkälti studiossa nauhoitusten aikaan sävellettyjä. Albumilla mukaan otettiin sähköisiä soittimia, kuten sähköpiano ja -kitara, ja hylättiin perinteiset jazzrytmit hieman funkvaikutteisempien rytmien tieltä. Samoin perinteinen diatonisuus on jäänyt dissonanssia suosivan soiton alle. Albumi jatkaa siis Miles Davisin irtiottoa perinteisestä jazzista edeltäjänsä In a Silent Wayn tapaan, mutta vie uudet kehityskulut vielä pidemmälle.
Albumin kansitaiteen on tehnyt Mati Klarwein.
Vastaanotto

Monien jazzfanien ja muusikoiden mielestä Bitches Brew meni niin pitkälle, ettei se ole enää jazzia lainkaan. Eräs jazzkriitikko kirjoitti Davisin ylittäneen tässä vaiheessa rajan, jota monet jazzin ystävät eivät itse suostuneet ylittämään, eivätkä antamaan anteeksi sen ylittämistä.
Etenkin fuusiojazzin ystäville albumi on kuitenkin uraauurtava ja maineikas. Esimerkiksi Rytmi-lehti teki albumista 2000-luvulla artikkelin, jonka otsikko kysyi: ”Maailman paras jazzlevy?” Joskus albumin on väitetty olleen myös eniten myynyt jazzlevytys, mutta asiasta on kiistelty (esimerkiksi myös Davisin Kind of Bluen on sanottu olevan myydyin jazzlevytys). Bitches Brew kuitenkin oli Davisin ensimmäinen kultalevy, eli se oli yli puoli miljoonaa myynyt julkaisu.
Bitches Brew oli yksi neljästä Miles Davisin albumista, jotka valittiin mukaan vuonna 2005 julkaistuun englanninkieliseen hakuteokseen 1001 Albums You Must Hear Before You Die.
Editointi

Edeltäjänsä tavoin useimmat albumin raidat saivat oleellisesti lopullisen muotonsa vasta editointivaiheessa. Varsinkin kaksi ensimmäistä kappaletta koostuvat useista otoista, jotka on yhdistetty editoimalla. Tuottaja Teo Macero oli tässä suhteessa yksi alan uranuurtajista. Albumin nimiraidalla on eräässä kohdassa tuohon aikaan harvinaisia vain parin sekunnin mittaisia luuppeja. Viimeinen raita on itse asiassa kyseisen kappaleen kaksi erillistä ottoa, jotka on yhdistetty yhdeksi kappaleeksi laittamalla kyseiset otot tulemaan peräkkäin. Kitaristi John McLaughlinin mukaan nimetty raita on napattu ”Pharaoh’s Dance” -kappaleen käyttämättömästä levytysmateriaalista.
Soittimet

Albumin soittajien kokoonpano on hyvin eksoottinen myöhempienkin aikojen standardeilla. Mukana on samanaikaisesti kaksi rumpalia ja basistia. Harvey Brooks soittaa sähköbassoa ja Dave Holland kontrabassoa. Sähköpianossa on eri raidoilla joko kaksi tai kolme soittajaa, jotka on miksattu eri kohtiin (vasen-keskusta-oikea). Oikealla kanavalla oleva Chick Corea soittaa eniten, esimerkiksi kappaleen ”Miles Runs the Voodoo Down” soolon, koska hän oli tuohon aikaan Davisin yhtyeen varsinainen pianisti. Mukana on myös kaksi lyömäsoittajaa sekä ”multipuhaltaja” Bennie Maupinin soittama bassoklarinetti. Saksofonisti Wayne Shorter pitäytyy koko ajan sopraanosaksofonissa. Eri muusikot antavat toisilleen tilaa runsaasti. Bassoklarinettia ja sähköpianoja käytetään useissa kohtaa jonkinlaisina taustasoittimina basson ja lyömäsoitinten ohella. Välillä soolot ovat selkeitä, toisinaan taas paikalla on kaksi tai useampi solisti samaan aikaan.
Kappaleet > A-puoli

”Pharaoh’s Dance” (20.06) (J. Zawinul)
Kappaleet > B-puoli

”Bitches Brew” (27.00) (M. Davis)
Kappaleet > C-puoli

”Spanish Key” (17.34) (M. Davis)
”John McLaughlin” (04.26) (M. Davis)
Kappaleet > D-puoli

”Miles Runs the Voodoo Down” (14.04) (M. Davis)
”Sanctuary” (11.01) (W. Shorter)
Levyn CD-painos on kahdella CD:llä, ja siinä on bonusraitana ”Feio” (11.51) (W. Shorter).
Kokoonpano

Miles Davis – trumpetti
Wayne Shorter – sopraanosaksofoni
Bennie Maupin – bassoklarinetti
Chick Corea – sähköpiano (miksattu oikealle)
Larry Young – sähköpiano (miksattu keskelle)
Joe Zawinul – sähköpiano (miksattu vasemmalle)
John McLaughlin – sähkökitara
Dave Holland – kontrabasso
Harvey Brooks – bassokitara
Lenny White – rummut
Jack DeJohnette – rummut
Don Alias – kongarummut
Jumma Santos – kongarummut, lyömäsoittimet
Triviatietoa

Vuonna 1998 Columbia Records julkaisi neljän CD:n mittaisen paketin The Complete Bitches Brew Sessions, jossa on nimestään huolimatta enimmäkseen vuoden 1970 helmikuussa julkaistua materiaalia.
Albumin nimi on sanaleikki noitien taikajuomasta (”Witches’ Brew”).
Aiheesta muualla

A History of Jazz-Rock Fusion (englanniksi)
Allan Robert Phillips

Allan Robert Phillips (25. lokakuuta 1914 New York City – 26. tammikuuta 1996 San Nicolas de los Garza, Nuevo Leon, Meksiko) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Phillips valmistui Horace Mann Schoolista 1931, luki maisteriksi Arizonan yliopistossa 1939 ja väitteli filosofian tohtoriksi Cornellin yliopistossa 1946. Toisessa maailmansodassa hän oli rintamalla 1942–1945.
Phillips muutti Meksikoon 1957. Hänen vaimonsa oli Juana Farfan Bautista de Phillips ja kolme poikaansa Robert, Edward ja Bryan.
Phillips oli hyvin tuottelias kirjoittaja. Vuosien 1933–1995 välillä hän julkaisi 168 tieteellistä kirjoitusta ja neljä kirjaa. Hän nimesi (tai uudelleennimesi) 160 lintutaksonia, muun muassa harmaasinipääskyn (Progne chalybea) alalajin warneri.
Teokset

The Birds of Arizona (yhdessä J. T. Marshallin ja G. Monsonin kanssa).
Checklist of Arizona Birds (yhdessä G. Monsonin kanssa).
The Known Birds of North and Middle America, 2 osaa.
Adrenokromi

| Adrenokromi |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  3-hydroksi-1-metyyli-5,6-indoliinidioni
CAS-numero:  54-06-8
PubChem CID:  5898
SMILES:  CN1CC(C2=CC(=O)C(=O)C=C21)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C9H9NO3
Moolimassa:  179,17 g/mol
Sulamispiste:  125 °C
Tiheys:  3,264 g/cm3
Adrenokromi on adrenaliinin hapetustuote. Adrenokromisemikarbatsoni, joka tunnetaan myös nimellä karbatsokromi (C10H12N4O3), on lääkeaine, jota käytetään vähentämään kapillaariverenvuotoa. Vastoin yleistä luuloa kumpikaan aine ei ole hallusinogeeninen päihde.
Skitsofreniahypoteesi

1950-luvun tienoilla tehdyt tutkimukset ovat osoittaneet että adrenokromi metaboloituu yhdeksi kahdesta muusta aineesta, dihydroksi-indoliksi tai adrenolutiiniksi. Dihydroksi-indoli saattaa tasapainottaa adrenaliinin aiheuttamia ahdistus- ja masennusvaikutuksia vähentäen jännitystä ja ärtyneisyyttä. Adrenokromin puutteellinen prosessointi johtaa kuitenkin siihen, että tuotteena syntyy myrkyllinen, adrenokromin kanssa yhdistyvä adrenolutiiniselvennä. Abram Hoffer sekä Humphry Osmond esittivät hypoteesin, jonka mukaan adrenokromi-adrenolutiini-yhdistelmä johtaa aivojen normaalien kemiallisten prosessien häiriintymiseen. Tämä prosessien häiriintyminen olisi heidän hypoteesinsa mukaan vastuussa skitsofrenian ja joidenkin muiden mielenterveyden häiriöiden oireistosta  "Adrenokromihypoteesi" -kirjoituksessaan he arvioivat, että suuriannoshoito niasiinilla ja C-vitamiinilla voisi parantaa osan skitsofreniaoireistoista vähentämällä aivojen adrenokromia .
Adrenokromi huumausaineena

Adrenokromisemikarbatsoni on usein mainittu huumausaineena. Se ei kuitenkaan ole psykedeelinen tai hallusinogeeninen huume ja sen psykoaktiiviset vaikutukset kuvataan yleisesti miedoiksi tai ovat ylipäätänsä kyseenalaistettuja.
Yhtenä syynä siihen yleiseen harhaluuloon, että adrenokromi olisi hallusinogeeninen päihde, lienee kirjailija Hunter S. Thompsonin kuvaus adrenokromin ”huumausainekäytöstä” hänen suositussa kirjassaan Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa (1971). Kirjassa ja siitä tehdyssä elokuvassa toinen päähenkilöistä, asianajaja nimeltä Dr. Gonzo, on saanut haltuunsa adrenokromia maksuksi rahattomalta satanistilta, joka on ollut hänen asiakkaanaan. Duke käy aiheen tiimoilta dialogia Gonzon kanssa ja toteaa, että adrenokromia saa ainoastaan elävän ihmisen lisämunuaisista. Ainetta kuvataan kirjassa vaikutuksiltaan hyvin eksoottisiksi ja erittäin intensiivisiksi (”ensimmäinen aalto tuntui kuin meskaliinin ja metamfetamiinin yhdistelmältä”). Adrenokromiuutetta suun kautta nauttiva Raoul Duke saakin aineesta pian yliannostuksen, näkee villejä hallusinaatioita, alkaa kouristella ja menettää tajuntansa. Kirjan elokuvaversion DVD-julkaisun kommenttiraidalla ohjaaja Terry Gilliam myöntää että hänen ja Thompsonin kuvaus aiheesta on täysin fiktiivistä liioittelua.
Aiheesta muualla

Terveysportti: Adrenokromi
PubChem: Adrenochrome (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Adrenochrome (englanniksi)
Allan Päiviö

Allan Päiviö vuonna 1948.
Allan Urho Päiviö (29. maaliskuuta 1925 Thunder Bay, Kanada – 19. kesäkuuta 2016) oli psykologian professori Länsi-Ontarion yliopistossa. Hänet tunnetaan erityisesti vuonna 1971 kehittämästään muistin kaksoiskoodausteoriasta (dual-coding theory). Päiviö väitteli tohtoriksi Montrealin McGill-yliopistossa vuonna 1959 ja toimi sen jälkeen opettajana Länsi-Ontarion yliopistossa vuodesta 1963 lähtien. Nuorempana hänet tunnettiin myös kehonrakentajana, joka voitti Mr. Canada -tittelin vuonna 1948.
Allan Päiviön isä on kanadansuomalainen toimittaja, runoilija ja sosialisti Aku Päiviö. Hänen vanhempi veljensä Jules Päiviö oli arkkitehti ja professori, joka tuli tunnetuksi myös viimeisenä elossa olleena Espanjan sisällissodan kanadalaisena vapaaehtoisena.
Teoksia

Imagery and Verbal Processes (1978)
Psychology of Language (1981)
Mental Representations: A Dual Coding Approach (1990)
Images in Mind: The Evolution of a Theory (1991)
Mind and Its Evolution: A Dual Coding Theoretical Approach (2006)
Al-Mu’tasim

Al-Mu'tasim. Kirjan kuvitusta 1100–1200-luvulta.
Hopeadirhami al-Mu'tasimin hallitsijakaudelta (836/837).
Abū Isḥāq Muḥammad ibn Hārūn al-Rashīd (arab. أبو إسحاق محمد بن هارون الرشيد‎; 796 – 842) tunnetaan paremmin hallitsijanimellään al-Muʿtaṣim bi-llāh (arab. المعتصم بالله‎). Abbasidikalifina hän hallitsi vuodet 833–842 eli kuolemaansa asti.
Al-Mu'tasimin edeltäjä ja velipuoli oli kalifi al-Mamun. Tämä oli aloittanut Khorasanista värvätyn armeijansa eli ”dynastian poikien” korvaamisen turkkilaisperäisellä orja-armeijalla luodakseen itselleen enemmän liikkumavaraa ja päästäkseen eroon klaanien vaikutusvallasta. Syyrian kuvernöörinä al-Mu'tasim jatkoi tätä toimintaa ja loi oman turkkilaisarmeijansa. Kun al-Mamun odottamatta kuoli sotaretkellä vuonna 833, al-Mu'tasim onnistui syrjäyttämään kalifin pojan ja veljenpoikansa al-Abbasin.
Al-Mamun siirsi pääkaupunkinsa vuonna 836 Bagdadista sadan kilometrin päähän Samarraan erilleen Bagdadin valtapelistä, johon armeijan lisäksi osallistui persialainen hallintoeliitti.
Burmanniaceae

| Burmanniaceae |
| --- | --- |
 Burmannia itoana
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Ylälahko::  Yksisirkkaiset Monocotyledoneae eli Lilianae
Lahko::  Dioscoreales
Heimo::  Burmanniaceae  Blume, nom. cons.
Katso myös
   Burmanniaceae Wikispeciesissä   Burmanniaceae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Burmanniaceae on lähes sata lajia käsittävä kasviheimo yksisirkkaisten Dioscoreales-lahkossa, johon muun muassa jamssikasvit (Dioscoreaceae) kuuluvat.
Tuntomerkit

Heimoon kuuluu melko pieniä sekä lehtivihreättömiä sienijuuren varassa eläviä marraskasveja että yhteyttäviä lehtivihreällisiä ruohoja. Juuret ovat enemmän tai vähemmän meheviä tai niissä on mukuloita. Lehdet sijaitsevat kierteisesti, harvoin kahdessa rivissä ja ovat tavallisesti surkastuneet suomuiksi. Kukat ovat tavallisesti säteittäisiä, harvoin vastakohtaisia, ja väriltään usein sinertäviä. Ulommat kehälehdet ovat tavallisesti selvästi sisempiä kookkaampia, sisemmät voivat joskus puuttuakin. Kehätorvi on hyvin kehittynyt ja laajentunut heteiden kiinnittymiskohdan alapuolelta. Heteitä on kolme, ja niiden lokerositeet ovat leveitä ja ponnenpuoliskot etäällä toisistaan. Ponnet ovat enemmän tai vähemmän yhteydessä vartaloon. Sikiäin on kehänalainen ja usein siipipalteinen. Siemenaiheet sijaitsevat laita- tai harvoin aksiletyyppisissä istukoissa, ja niitä on paljon. Vartalo on pitkä ja luotit pallomaisia. Hedelmä on tavallisesti eri tavoin avautuva ja kehälehtien suojaama. Siemenet ovat vähäpätöisiä.
Levinneisyys

Heimo kasvaa enimmäkseen tropiikissa ja erityisesti Amerikassa.
Luokittelu

Burmanniaceae on jamssikasvien (Dioscoreaceae) sisaruspari Dioscoreales-lahkon evoluutiopuussa. Kladille on luonteenomaista siivellinen ja sivultaan avautuva hedelmä.
Luokittelu > Suvut

Heimon 95 lajia kuuluu yhdeksään sukuun, joista runsaslajisimmat ovat Burmannia, jossa on 63 lajia, ja aavekukat (Gymnosiphon), jossa on 30 lajia.
Suvut:
Afrothismia
Apteria
Burmannia
Campylosiphon
Cymbocarpa
Desmogymnosiphon
Dictyostega
Geomitra
Gymnosiphon – aavekukat
Haplothismia
Hexapterella
Marthella
Miersiella
Oxygyne
Scaphiophora
Thismia
Tiputinia
Aiheesta muualla

Flora of North America: http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=1&taxon_id=10133 (käsittää myös heimon Thismiaceae)
Neotropical Burmanniaceae: http://www.kew.org/science/tropamerica/neotropikey/families/Burmanniaceae.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
Gymnosiphon bekensis
Ahmed Sékou Tourén kansainvälinen lentoasema

Ahmed Sékou Tourén kansainvälinen lentoasema (ransk. L'aéroport international Ahmed Sékou Touré), (IATA: CKY, ICAO: GUCY ), aiemmin Conakryn kansainvälinen lentoasema, on Guinean pääkaupunki Conakryn kansainvälinen lentoasema. Lentoasemarakennus valmistui vuonna 1985, ja sen suunnitteli kansainvälisesti tunnettu lentoasema-arkkitehti Paul Andreu.
Lentoasema sijaitsee Conakryn kaupungin keskivaiheilla Matamin kunnassa (ransk. Commune Matam), josta lounaassa sijaitsevaan kaupungin historialliseen keskustaan on noin 13 kilometriä.
Vuonna 2016 lentoasema käytti yhteensä 396 300 matkustajaa, mikä oli 14 prosenttia edellisvuotta enemmän.
Conakryn kansainvälisen lentoaseman sijainti Guineassa, Conakryn kaupungissa.
Conakryn tiiviisti asuttu Kaloumin niemimaa erottuu selvästi Landsat-satelliittikuvassa sitä ympäröivien mangrovekosteikkojen alueesta. Ahmed Sékou Tourén kansainvälinen lentoasema on niemimaan tyven etelälaidalla, melko keskellä kuvaa (näkyy selkeämmin jos kuvaa klikkaa suuremmaksi).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ahmed Sékou Tourén kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa