stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Messenger (luotain)
Luotaimen tieteellinen tehtävä > Ohilennot > Ensimmäinen Merkuriuksen ohilento

Luotain teki ensimmäisen Merkuriuksen ohilennon 14. tammikuuta 2008. Ohilento oli historiallinen, sillä kyseessä oli ensimmäinen luotainvierailu Merkuriuksessa 33 vuoteen. Ohilento sujui suunnitelmien mukaisesti, ja Messenger lensi lähimmillään vain 200 kilometrin korkeudella Merkuriuksen pinnasta.
Ohilennon aikana suoritetut mittaukset aloitettiin 13.1.2008 klo 15.00 ja lopetettiin 15.1. klo 17.00 Suomen aikaa. Kaikkiaan lennon aikana otettiin yli 1 200 kuvaa. Suurin osa kuvista otettiin alueilta, joita Mariner 10 -luotain ei kolmella ohilennollaan saanut kuvatuksi. Siten ohilennon tuottama kuvamateriaali on enimmäkseen ennennäkemätöntä. Kuvien ja tulosten siirtäminen Maahan alkoi, kun mittaukset on saatu päätökseen, ja kuvien julkaiseminen aloitettiin pian tämän jälkeen.
Luotaimen tieteellinen tehtävä > Ohilennot > Toinen Merkuriuksen ohilento

Toinen Merkuriuksen ohilento tapahtui 6. lokakuuta 2008. Lähimmillään Messenger oli vain 200 kilometrin päässä Merkuriuksesta. Ohilennon aikana kuvattiin edellisen lennon tapaan sitä puolta Merkuriuksesta, jota Mariner 10 ei kuvannut.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nasan Messenger-kotisivu
Johns Hopkins-yliopiston Messenger-kotisivu
MESSENGER: Animations (Arkistoitu – Internet Archive)
SPACE.com: 10 Surprising Facts About NASA's Mercury Probe
Messenger-luotaimen lentorata.
Messenger NASAn puhdastiloissa.

Messengerin ottama kuva Merkuriuksen alueista, joita ei aikaisemmin ollut nähty.
Mustasiipikardinaali

| Mustasiipikardinaali |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tangarat Thraupidae
Suku::  Viherkardinaalit Saltator
Laji::  atripennis
Kaksiosainen nimi
 Saltator atripennis  Sclater, 1856 
Katso myös
   Mustasiipikardinaali Wikispeciesissä   Mustasiipikardinaali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustasiipikardinaali (Saltator atripennis) on tangaroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Mustasiipikardinaalia tavataan Ecuadorissa ja Kolumbiassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Musaios Ateenalainen

| Musaios Ateenalainen> Μουσαίος ὁ Ἁθηναίος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 500-luku eaa.?
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka
Aikakausi:  antiikki
Kirjallinen suuntaus: eeppinen runous
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Musaios Ateenalainen (m.kreik. Μουσαίος ὁ Ἁθηναίος, Mūsaios ho Athēnaios) oli puolimyyttinen antiikin kreikkalainen runoilija, näkijä ja pappi, joka kirjoitti attikalaisiin kultteihin liittyvää runoutta.
Elämä

Myyteissä Musaios esitetään muun muassa Orfeuksen pojaksi tai oppilaaksi. Diogenes Laertioksen mukaan Musaios oli Eumolpoksen poika, ja ensimmäinen, joka kertoi jumalten syntyperästä. Diogeneen mukaan tämä opetti, että kaikki on saanut alkunsa yhdestä alkuperästä, ja palaa hajottuaan takaisin siihen.
Musaios kirjoitti hymnejä, proosamuotoisia tutkielmia ja oraakkelinvastauksia. Musaioksen nimi yhdistetään erilaisiin attikalaisiin kultteihin ja erityisesti Eleusiin mysteereiden Demeterin kulttiin liittyviin runoihin ja käytäntöihin. Legendan mukaan hän toimi kultin johtajana Herakleen aikoihin.
Diogeneen mukaan Musaios kuoli Faleronissa. Pausanias kertoo, että hänet haudattiin Museion-kukkulalle Ateenan Akropoliin lounaispuolelle.
Teokset

Musaioksen teoksiksi mainitaan muun muassa seuraavat:
Khrēsmoi (Χρησμοί), oraakkelinlausumat
Hypothēkai (Ὑποθῆκαι)
Hymni Demeterille
Eksakeseis nosōn (Ἐξακέσεις νόσων)
Theogonia (Θεογονία)
Titanografia (Τιτανογραφία)
Sfaira (Σφαῖρα)
Paralyseis (Παραλύσεις)
Teletai (Τελεταί)
Katharmoi (Καθαρμοί)
Herodotos kertoo, että Onomakritos kokosi Musaioksen oraakkelinlausumat yhteen Peisistratoksen aikana, mutta lisäili niihin myös omiaan. Herodotoksen mukaan Lasos Hermionelainen havaitsi väärennökset.
Musaioksen teoksista on säilynyt vain katkelmia myöhemmillä kirjailijoilla, kuten Pausanias, Platon, Klemens Aleksandrialainen, Filostratos ja Aristoteles.
Nampula

Nampula tarkoittaa seuraavia asioita:
Nampula, mosambikilainen maakunta
Nampula, maakunnan pääkaupunki.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nampula”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Motormaster

| Motormaster |
| --- | --- |
Ensiesiintyminen:  The Transformers (1985)
Henkilötiedot
Ryhmäsidokset:  Decepticonit Stunticonit
Sukupuoli:  Mies
Muuntautumismuodot:  Kenworth K100 Aerodyne
Näyttelijä(t):  Roger C. Carmel (1985-1986) Fred Tatasciore (2010) Travis Willingham (2017)
Motormaster on kuvitteellinen robotti Transformers-universumissa.
The Transformers

Motormaster johtaa Stunticoneja, jotka Megatron rakensi nopeista ajoneuvoista, jotka hän oli varastanut. Hän muuntautuu suureksi rekka-autoksi ja kutsuu itseään "Teiden kuninkaaksi". Hänen alaisensa vihaavat häntä, mutta eivät uskalla olla tottelemattakaan.
The War Within

Motormaster esiintyi Transformers: The War Within-sarjakuvan kolmannessa osassa. Siinä hän tappoi Autobottiveteraani Grimlockin.
War for Cybertron

Motormaster on pelattavan hahmona pelin Nintendo DS-versiolla.
Ääninäyttelijät

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1985-1986 | Roger C. Carmel | The Transformers |  |
| 2010 | Fred Tatasciore |  | Transformers: War for Cybertron |
| 2017 | Travis Willingham | Transformers: Robots in Disguise |  |
Aiheesta muualla

Lisätietoa Motormasterista TFWIKI.Netissä, Transformers-aiheisesta wikiassa
Transformers
Monacon Grand Prix 1975

Monacon Grand Prix 1975 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 11. toukokuuta Monacon katuradalla. Kilpailun voitti itävaltalainen Niki Lauda.
Tulokset

Paalupaikka: Niki Lauda
| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kirrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 12 |  Niki Lauda | Ferrari | 75 | 2:01'21.31 | 1 | 9 |
| 2 | 1 |  Emerson Fittipaldi | McLaren-Ford | 75 | + 2.78 | 9 | 6 |
| 3 | 8 |  Carlos Pace | Brabham-Ford | 75 | + 17.81 | 8 | 4 |
| 4 | 5 |  Ronnie Peterson | Lotus-Ford | 75 | + 38.45 | 4 | 3 |
| 5 | 4 |  Patrick Depailler | Tyrrell-Ford | 75 | + 40.86 | 12 | 2 |
| 6 | 2 |  Jochen Mass | McLaren-Ford | 75 | + 42.07 | 15 | 1 |
| 7 | 3 |  Jody Scheckter | Tyrrell-Ford | 74 | + 1 krs. | 7 |   |
| 8 | 6 |  Jacky Ickx | Lotus-Ford | 74 | + 1 krs. | 14 |   |
| 9 | 7 |  Carlos Reutemann | Brabham-Ford | 73 | + 2 krs. | 10 |   |
| Kesk. | 28 |  Mark Donohue | Penske-Ford | 66 | Onnettomuus | 16 |   |
| Kesk. | 24 |  James Hunt | Hesketh-Ford | 63 | Onnettomuus | 11 |   |
| Kesk. | 26 |  Alan Jones | Hesketh-Ford | 61 | Pyörä | 18 |   |
| Kesk. | 9 |  Vittorio Brambilla | March-Ford | 48 | Onnettomuus | 5 |   |
| Kesk. | 16 |  Tom Pryce | Shadow-Ford | 39 | Onnettomuus | 2 |   |
| Kesk. | 11 |  Clay Regazzoni | Ferrari | 36 | Onnettomuus | 17 |   |
| Kesk. | 18 |  John Watson | Surtees-Ford | 36 | Ulosajo | 6 |   |
| Kesk. | 27 |  Mario Andretti | Parnelli-Ford | 9 | Öljyvuoto | 13 |   |
| Kesk. | 17 |  Jean-Pierre Jarier | Shadow-Ford | 0 | Onnettomuus | 3 |   |
| DNQ | 21 |  Jacques Laffite | Williams-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 20 |  Arturo Merzario | Williams-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 23 |  Graham Hill | Hill-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 14 |  Bob Evans | BRM |   |  |  |   |
| DNQ | 31 |  Roelof Wunderink | Ensign-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 25 |  Torsten Palm | Hesketh-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 10 |  Lella Lombardi | March-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 30 |  Wilson Fittipaldi | Fittipaldi-Ford |   |   |   |   |
Nopein kierros: Patrick Depailler 1'28.67 kierroksella 68
Miyavi (albumi)

| Miyavi Miyavi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2013
 Julkaistu: 19. kesäkuuta 2013
 Tyylilaji: J-Rock, electrorock
 Levy-yhtiö: EMI Records Japan, Wrasse Records
Miyavin muut julkaisut
| Samurai Sessions vol.1 2012 | Miyavi 2013 | The Others 2015 |
Miyavi on japanilaisen rock-muusikko Miyavin kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin 19. kesäkuuta 2013.
Kappaleet

Justice – 3.52
Horizon – 4.07
Chase It – 23.25
Secret – 2.53
Cry Like This – 4.09
Guard You – 5.27
No One Knows My Name (Slap It) – 4.24
Hell No – 2.13
Ahead of the Light – 4.27
Day 1 (Album version) – 4.16
Free World – 3.14
Monacon Grand Prix 1978

|  Monacon Grand Prix 1978  |
| --- | --- |
 5 osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1978. 
Päivämäärä:  7. heinäkuuta 1978
Sijainti:  Monacon katurata, Monte Carlo, Monaco
Ratatyyppi:  katurata
Radan pituus:  3,340 km
Kilpailun pituus:  78 kierrosta, 260,520 km
Paalupaikka
Kuljettaja:   Carlos Reutemann   (Ferrari)
Paaluaika:  1.28,34
Palkintokoroke
Voittaja:   Patrick Depailler   (Tyrrell)
Toinen:   Niki Lauda   (Brabham)
Kolmas:    Jody Scheckter   (Wolf-Ford)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Niki Lauda   (Brabham)
Kierrosaika:  1.28,65 (kierroksella 72)
Vuoden 1978 Formula 1:n Monacon Grand Prix järjestettiin 7. heinäkuuta 1978 Circuit de Monacon katuradalla. Kilpailun voitti ranskalainen Patrick Depailler, jolle voitto oli uran ensimmäinen. Suomessa Monacon kilpailu nähtiin televisioituna TV2:ssa.
Lopputulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Aika-ajo | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 4 |  Patrick Depailler | Tyrrell-Ford | 75 | 1.55.14,66 | 5 | 9 |
| 2 | 1 |  Niki Lauda | Brabham-Alfa Romeo | 75 | + 22,45 | 3 | 6 |
| 3 | 20 |  Jody Scheckter | Wolf-Ford | 75 | + 32,29 | 9 | 4 |
| 4 | 2 |  John Watson | Brabham-Alfa Romeo | 75 | + 33,53 | 2 | 3 |
| 5 | 3 |  Didier Pironi | Tyrrell-Ford | 75 | + 1.08,06 | 13 | 2 |
| 6 | 35 |  Riccardo Patrese | Arrows-Ford | 75 | + 1.08,77 | 14 | 1 |
| 7 | 8 |  Patrick Tambay | McLaren-Ford | 74 | + 1 Kierros | 11 |  |
| 8 | 11 |  Carlos Reutemann | Ferrari | 74 | + 1 Kierros | 1 |  |
| 9 | 14 |  Emerson Fittipaldi | Fittipaldi-Ford-Ford | 74 | + 1 Kierros | 20 |  |
| 10 | 15 |  Jean-Pierre Jabouille | Renault | 71 | + 4 Kierrosta | 12 |  |
| 11 | 5 |  Mario Andretti | Lotus-Ford | 69 | + 6 Kierrosta | 4 |  |
| Kesk. | 12 |  Gilles Villeneuve | Ferrari | 62 | Onnettomuus | 8 |  |
| Kesk. | 6 |  Ronnie Peterson | Lotus-Ford | 56 | Vaihdelaatikko | 7 |  |
| Kesk. | 7 |  James Hunt | McLaren-Ford | 43 | Ohjaus | 6 |  |
| Kesk. | 36 |  Rolf Stommelen | Arrows-Ford | 38 | Huonovointisuus | 19 |  |
| Kesk. | 27 |  Alan Jones | Williams-Ford | 29 | Öljyvuoto | 10 |  |
| Kesk. | 22 |  Jacky Ickx | Ensign-Ford | 27 | Jarrut | 16 |  |
| Kesk. | 16 |  Hans Joachim Stuck | Shadow-Ford | 24 | Onnettomuus | 17 |  |
| Kesk. | 26 |  Jacques Laffite | Ligier-Matra | 13 | Vaihdelaatikko | 15 |  |
| Kesk. | 18 |  Rupert Keegan | Surtees-Ford | 8 | Välitykset | 18 |  |
| DNQ | 9 |  Jochen Mass | ATS-Ford |  |  |  |  |
| DNQ | 17 |  Clay Regazzoni | Shadow-Ford |  |  |  |  |
| DNQ | 10 |  Jean-Pierre Jarier | ATS-Ford |  |  |  |  |
| DNQ | 19 |  Vittorio Brambilla | Surtees-Ford |  |  |  |  |
| DNPQ | 32 |  Keke Rosberg | Theodore-Ford |  |  |  |  |
| DNPQ | 24 |  Derek Daly | Hesketh-Ford |  |  |  |  |
| DNPQ | 31 |  René Arnoux | Martini-Ford |  |  |  |  |
| DNPQ | 25 |  Hector Rebaque | Lotus-Ford |  |  |  |  |
| DNPQ | 30 |  Brett Lunger | McLaren-Ford |  |  |  |  |
| DNPQ | 37 |  Arturo Merzario | Merzario-Ford |  |  |  |  |
Lähde:
Mustasinappi

| Mustasinappi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Kaalit Brassica
Laji::  nigra
Kaksiosainen nimi
 Brassica nigra  (L.) W.D.J.Koch 
Synonyymit
 Mutarda nigra (L.) Bernh.  Rhamphospermum nigrum (L.) Al-Shehbaz  Sinapis nigra L. 
Katso myös
   Mustasinappi Wikispeciesissä   Mustasinappi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustasinappi (Brassica nigra) on Euroopassa esiintyvä yksivuotinen kaalilaji. Se on 40–80-senttiseksi kasvava melko pystyhaarainen ruoho. Alemmat lehdet ovat isohampaisia, -halkoisia, ylemmät hammas- tai ehytlaitasia. Teriö on keltainen. Lidut ovat lyhyehköjä, pystyjä, päärangan myötäisiä, nelisärmäisiä. Kasvia on viljelty jo vuosituhansia mausteeksi.
Mustasinapin siemeniä.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Mustasinappi – Mutarda nigra
Luontoportti: Mustasinappi (Brassica nigra)
ITIS: Brassica nigra (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Brassica nigra (englanniksi)
Flora of China: Brassica nigra (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Brassica nigra (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Brassica nigra (black mustard) (englanniksi)
Gernot Katzer's Spice Pages: Black Mustard (Brassica nigra) (englanniksi)
Niassan suojelualue

Niassan suojelualue
| --- | --- |
Sijainti:  Niassa Mosambik
Pinta-ala:  42 000,0 km2 
| --- | --- |
Tyyppi:  Riistansuojelualue 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Niassan suojelualue on luonnonsuojelualue Mosambikin pohjoisosassa, Niassan ja Cabo Delgadon maakunnissa. Sen pinta-ala on 42 000 neliökilometriä, joten se on Mosambikin laajin suojelualue. Alue on perustettu vuonna 1954, ennen Mosambikin itsenäistymistä. Se rappioutui ja hylättiin levottomuuksien aikana 1970- ja 1980-luvuilla, mutta perustettiin uudelleen vuonna 1992.
Alueen maisemasta suurin osa on miombo-savannia. Jokivarsilla ja vuorten ja inselberg kukkuloiden rinteillä kasvaa metsälaikkuja.
Seepran alalaji Equus quagga boehmi elää tässä puistossa
Useimmat Mosambikin elefantit, puhvelit ja seeprat elävät  tällä alueella. Siellä on myös joitakin leijonia ja leopardeja.  Niassan alueella elää 450 yksilön populaatio erittäin uhanalaisia hyeenakoiria Vuonna 2002 ilmalaskennoista havaittiin yli 12 000 elefanttia, 9 000 mustahevosantilooppia ja useita tuhansia puhveleita. Gnuulla on sellainen alalaji, jota tavataan vain tällä alueella, ja impalan ja seepran alalajit ovat muualla harvinaisia.
Monacon Grand Prix 1969

Monacon Grand Prix 1969 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 18. toukokuuta 1969 Monacon katuradalla. Kilpailun voitti Graham Hill, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2 |  Graham Hill | Lotus-Ford | 80 | 1'56:59.4 | 4 | 9 |
| 2 | 16 |  Piers Courage | Brabham-Ford | 80 | 17.3 | 9 | 6 |
| 3 | 9 |  Jo Siffert | Lotus-Ford | 80 | 34.6 | 5 | 4 |
| 4 | 2 |  Richard Attwood | Lotus-Ford | 80 | 52.9 | 10 | 3 |
| 5 | 4 |  Bruce McLaren | McLaren-Ford | 79 | + 1 krs. | 11 | 2 |
| 6 | 3 |  Denny Hulme | McLaren-Ford | 78 | + 2 krs. | 12 | 1 |
| 7 | 12 |  Vic Elford | Cooper-Maserati | 74 | + 6 krs. | 16 |   |
| Kesk. | 6 |  Jacky Ickx | Brabham-Ford | 48 | Ripustukset | 7 |   |
| Kesk. | 7 |  Jackie Stewart | Matra-Ford | 22 | Vetoakseli | 1 |   |
| Kesk. | 8 |  Jean-Pierre Beltoise | Matra-Ford | 20 | Vetoakseli | 3 |   |
| Kesk. | 11 |  Chris Amon | Ferrari | 16 | Tasauspyörästö | 2 |   |
| Kesk. | 10 |  Pedro Rodríguez | BRM | 15 | Moottori | 14 |   |
| Kesk. | 17 |  Silvio Moser | Brabham-Ford | 15 | Vetoakseli | 15 |   |
| Kesk. | 14 |  John Surtees | BRM | 9 | Vaihdelaatikko | 6 |   |
| Kesk. | 5 |  Jack Brabham | Brabham-Ford | 9 | Onnettomuus | 8 |   |
| Kesk. | 15 |  Jackie Oliver | BRM | 0 | Onnettomuus | 13 |   |
Muuta

Nopein kierros: Jackie Stewart 1'25.100
Mikko Töyssy

| Mikko Töyssy> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1981 Valkeakoski
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Tökä (lempinimi)
Aktiivisena:  2013–
Merkittävät roolit:  Mäkilä (Tuntematon sotilas) Fredi  (Olen suomalainen)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Mikko Töyssy (s. 1981 Valkeakoski) on suomalainen näyttelijä, juontaja ja laulaja, äänialaltaan tenori. Harrastelijanäyttämöiden kautta ammattinäyttelijän uralle päätynyt Töyssy on näytellyt lähinnä musiikillisissa ja komediallisissa tuotannoissa, kuten Finnhits ja Kalle Aaltonen Hämeenlinnan kaupunginteatterissa, jossa hän näytteli 2010-luvulla. Komediallista estradiviihdettä edusti myös Töyssyn mukanaolo MTV3:n viihdesarjassa Putous vuonna 2020, jonka hän myös voitti hahmollaan Urmas Viilunk.
Elämä ja ura

Töyssy suoritti Suomen Teatteriopiston näyttelijätyön peruslinjan ja valmistui 2009. Ura alkoi urjeta Valkeakosken kaupunginteatterissa 2008. Sittemmin Töyssy on näytellyt muun muassa tamperelaisessa NääsPeksissä. Vuosina 2010–2015 Töyssy näytteli Suomen kesäteatterissa, joka antaa näytöksiä pitkin Hämettä. Vuosina 2013–2017 Töyssy työskenteli Hämeenlinnan kaupunginteatterissa; ensin näyttelijäharjoittelijana ja vuodesta 2015 kiinnitettynä näyttelijänä. Vuodesta 2018 Töyssy on työskennellyt vapaana taiteilijana.
Töyssy näytteli talousaliupseeri Mäkilän roolin Aku Louhimiehen ohjaamassa Väinö Linnan romaaniin perustuvassa teoksessa Tuntematon sotilas vuonna 2017. Aleksi Mäkelän elokuvassa Olen suomalainen Töyssy teki Fredin roolin.
Taiteellisen uransa rinnalla Töyssy on esiintynyt Yleisradion Villi kortti -televisio-ohjelman panelistina.
Töyssy on myös liikuntaneuvoja. Lisäksi hän työskennellyt paperiteollisuudessa ja matkailualalla. Töyssy toimii Radio Novan kesäjuontajana heinäkuussa 2020.
Valikoitu rooliluettelo

Matti (Pojat, 2013)
Merimies (Kalle Aaltonen, 2015)
Martin Bauer (Silmälläpidettävät, 2015)
Rekku (Miehiä ja ihmisiä, 2016)
Rooli (Finnhits, 2016)
Petri (Tahtien sota, 2018)
Simo Salminen (Spede, 2023)
Filmografia

Tonttu Toljanteri tonttujen tonttuna (2013)
Tuntematon sotilas (2017)
Kummeli esittää: Kontio & Parmas (2018, 2019, 2023)
Syke (2019)
Olen suomalainen (2019)
Putous (2020–2023)
Peruna (2020)
Koskinen (2020)
Supermarsu 2 (2022)
Punttikomedia (2022)
Napapiirin sankarit 4 (2022)
Antero Varovainen ja onnenkivi (2023)
Spede (2023)
Vares (2025)
Aiheesta muualla

Mikko Töyssy Ilona-tietokannassa
Hämeenlinnan Teatteri: Mikko Töyssy (Arkistoitu versio)
Maaseudun tulevaisuus: Kesäteatteriarvio: Juha Tapion kappaleet taipuvat yllättävän monipuoliseksi kattaukseksi mutta osa vitseistä vaikuttaa hapantuneen : Hämeenlinnan uudessa kesäteatterissa musiikkikomedia on rakennettu Juha Tapion hittien varaan. (7.7.2018)
Hämeen Sanomat: Mikko Töyssy antoi Pojalle kasvot – Katso video! (11.5.2019)
Mielen tyyneydestä (Plutarkhos)

| Mielen tyyneydestä> Περὶ εὐθυμίας.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Plutarkhos
Kieli:  muinaiskreikka (klassinen)
Genre:  filosofia
Julkaistu:  n. 100
Suomennos
Suomentaja:  Juhana Torkki
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2020
ISBN:  978-951-1-36943-1
Sarja: Moralia
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Mielen tyyneydestä tai Mielenrauhasta (m.kreik. Περὶ εὐθυμίας, Peri euthymias; lat. De tranquillitate animi) on Plutarkhoksen Moralia-kokoelmaan (kirja VI, 33) kuuluva tutkielma, joka käsittelee nimensä mukaisesti mielentyyneyttä.
Historia

Plutarkhos kirjoitti Moralian tutkielmat ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alkupuolella. Teoksen Mielen tyyneydestä Plutarkhos on osoittanut ystävälleen Pacciukselle tämän pyydettyä kirjeessä häntä kirjoittamaan tälle jotakin mielenrauhasta sekä eräistä Platonin Timaioksen kohdista. Plutarkhos joutui kirjoittamaan tutkielmansa kiireellä, sillä viestinviejä oli lähdössä pian takaisin. Niinpä hän sanoo käyneensä läpi muistiinpanojaan (ὑπομνήματα, hypomnēmata) ja keränneensä niistä mielenrauhaan liittyviä kohtia.
Plutarkhoksen käyttämä menetelmä on herättänyt tutkijoiden keskuudessa paljon keskustelua hänen käyttämistään lähteistä. Rudolf Hirzel pyrki osoittamaan, että suuri osa aineistosta olisi peräisin Demokritoksen teoksesta Mielentyyneydestä (Περὶ εὐθυμίης, Peri euthymiēs), osa tämän ajatuksia vastustaneen stoalaisen Panaitioksen kautta. Richard Heinze korosti Plutarkhoksen tutkielmien Mielen tyyneydestä ja Hyveestä ja paheesta yhteyttä: kumpikin palautuu stoalaiseen esikuvaan. Hän näki Mielen tyyneydestä -tutkielmassa yhteyttä myös kyynikko Bionin ja Ariston Khioslaisen filosofiaan.
Max Pohlenz taas katsoi, että tutkielma perustui epikurolaisiin lähteisiin, kuitenkin niin, että Plutarkhos lisäsi paljon omaa aineistoa, joka oli tarkoitettu sopimaan hänen ystävänsä luonteeseen ja tilanteeseen. Georg Siefert tuki enemmän näkemystä Demokritoksesta ja Panaitioksesta, keskittyen aineistoon, joka on peräisin Panaitioksen kadonneesta teoksesta, jonka vaikutusta on sekä Ciceron teoksessa Velvollisuuksista että Senecalla.
Kaikki nämä näkemykset voidaan kuitenkin myös kyseenalaistaa. On ehkä epätodennäköistä, että Plutarkhos olisi perustanut tutkielmansa lähinnä yhteen tai kahteen lähteeseen, kun hän itse antaa ymmärtää käyttäneensä eri puolilta kokoamaansa aineistoa ja kun hänen terminologiansa teoksessa vaikuttaa olevan varsin sekalaista.
Monet teologiset kirjailijat, kuten Basileios Suuri ja Johannes Khrysostomos sekä uudella ajalla Jeremy Taylor, ovat hyödyntäneet Plutarkhoksen tutkielmaa moraalisten ohjeiden lähteenä. Tutkielman käsikirjoitushistoria on huono, ja tekstin monet kohdat ovat turmeltuneet. Lampriaan tekemässä Plutarkhoksen teosten luettelossa tutkielma esiintyy numerolla 95. Plutarkhoksen teosta ei tule sekoittaa Senecan tutkielmaan Mielentyyneydestä (De tranquillitate animi).
Tutkielman on suomentanut Juhana Torkki osana sen mukaan nimettyä kokoelmaa Mielen tyyneydestä (Otava 2020), johon kuuluu myös kolme muuta tutkielmaa, Vihan hallinnasta, Turhasta uteliaisuudesta ja Lohdutukseksi puolisolle.
Kirjallisuutta > Suomennos

Plutarkhos: Mielen tyyneydestä. Teoksessa Plutarkhos: Mielen tyyneydestä.  (Sisältää tutkielmat Mielen tyyneydestä, Vihan hallinnasta, Turhasta uteliaisuudesta ja Lohdutukseksi puolisolle)  Suomentanut Juhana Torkki. Helsinki:  Otava, 2020.  ISBN 978-951-1-36943-1.
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Plutarch: On Tranquility of Mind. Teoksessa Plutarch: Moralia.  (Volume VI. Can Virtue Be Taught? On Moral Virtue. On the Control of Anger. On Tranquility of Mind. On Brotherly Love. On Affection for Offspring. Whether Vice Be Sufficient to Cause Unhappiness. Whether the Affections of the Soul Are Worse than Those of the Body. Loeb Classical Library 337)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1939.  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla

Plutarch: On Tranquillity of Mind. (englanniksi)