stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rocco Chinnici

Rocco Chinnici
Rocco Chinnici (19. tammikuuta 1925 Misilmeri – 29. heinäkuuta 1983 Palermo) oli italialainen mafianvastainen tuomari.
Chinnici, syntyjään Misilmeristä, valmistui Palermon yliopiston oikeustieteellisestä vuonna 1947 ja alkoi toimia tuomarina Trapanissa vuonna 1952. Vuonna 1966 hän siirtyi Palermon syyttäjänvirastoon. Marraskuussa 1979 hänestä tuli Palermon oikeustalon pääsyyttäjä mafian murhattua edeltäjänsä, Cesare Terranovan.
Chinnici perusti antimafialiittoutuman eli joukon tutkijatuomareita jotka jakoivat tietoa ja vastuuta keskenään estääkseen yhden henkilön pitävän kaikkea tietoa ja tulemasta ainoaksi kohteeksi mafialle. Kuuluisat mafianvastaiset tuomarit Giovanni Falcone, Paolo Borsellino ja Gioacchino Natoli olivat tämän liittouman jäseniä kuten myös Giuseppe Di Lello ja Leonardo Guarnotta.
29. heinäkuuta 1983 autopommin räjäytys tappoi Chinnicin, hänen kaksi henkivartijaansa Mario Trapassin ja Salvatore Bartolottan sekä Chinnicin kerrostalon vartijan Stefano Li Sacchin. Pommin räjäytti setänsä Michele Grecon käskystä pahamaineinen mafian salamurhaaja Pino Greco. Sittemmin Michele Greco tuomittiin elinkautiseen vankeuteen Chinnicin salamurhan tilaamisesta.
Antonino Caponnettosta tuli pääsyyttäjä Chinnicin tilalle.
Aiheesta muualla

Giovanni Falcone, Marcelle Padovani: Cosa Nostra – Tuomari ja kunnian miehet.  Artemisia, 1995.  ISBN 951-97294-0-2
Alexander Stille: Excellent Cadavers.  Random House, 1995.  ISBN 0-224-03761-7
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Italia  Yhdysvallat
Chư Mom Rayn kansallispuisto

Chu Mom Rayn kansallispuiston sijainti Vietnamissa.
Chu Mom Rayn kansallispuisto on luonnonsuojelualue Vietnamin keskiosassa, Kon Tumin maakunnassa, lähellä Kambodžan rajaa. Se on vuoristoista aarniometsää, jossa elää apinoita. 
Alueella on nähty myös muntjakkeja, vesipuhveleita  ja bantengeja.
HMS Chichester (F59)

| HMS Chichester |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fairfield Shipbuilding and Engineering Company, Govan
Kölinlasku:  26. kesäkuuta 1953
Laskettu vesille:  21. kesäkuuta 1955
Palveluskäyttöön:  16. toukokuuta 1958
Loppuvaihe:  romutettu 1981
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 170 t (standardi) 2 400 t (kuormattu)
Pituus:  100 m (kokonaispituus)
Leveys:  12 m
Syväys:  4,72 m
Koneteho:  12 400 shp
Nopeus:  24 solmua
Miehistöä:  235
Aseistus
Aseistus:  4 x kaksiputkista 4,5" Mk6 -tykkiä 2 x Bofors 40 mm Mk 5 1 x GWS20 Sea Cat
HMS Chichester (viirinumero F59) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Salisbury-luokan fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Govanista Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä, missä köli laskettiin 26. kesäkuuta 1953. Se laskettiin vesille 21. kesäkuuta 1955 ja valmistui 16. toukokuuta 1958.
Palvelus

Alus romutettiin 1981.
Lars Hordeel

Lars Henrikinpoika Hordeel (joskus myös Lasse tai Lauri, myös Hordel), (viimeistään 1540-luvulla Kokemäki - 6. kesäkuuta 1591 Kangasala) oli Ylä-Satakunnan ja Turun linnan vouti. Hän oli lähtöisin Kokemäen Ylistarosta ja kuului talonpoikaissukuun, joka nykyisin käyttää nimeä Horelli.
Syntymäkoti

Hänen isänsä oli Henrik Henrikinpoika Hordeel ja äitinsä Brita Juhanantytär, jonka suku kuului kokemäkiläiseen rälssiin. He saivat kolme poikaa, joiden nimet olivat Knut, Klemet ja Lars. Knut jäi kotitilalle, Klemet ryhtyi kauppiaaksi ja Lars astui kruunun palvelukseen.
Armeija

Lars aloitti virkauransa vuosina 1565–1566 toimimalla läntisellä Uudellamaalla tuomari Nils Boijen kirjurina ja sen jälkeen tuomarinsijaisena Raaseporissa vuosina 1567–1568. Boije omisti vuodesta 1563 Laakspohjan kartanon, jonka voutina Lars myös toimi. Sitten hän palveli armeijassa vuodesta 1569 alkaen suomalaisen ratsulippueen ratsumiehenä ilmeisesti Virossa. Hän yleni vuonna 1571 neljänneksenmestariksi (aliupseeri) ja sai palveluksen jälkeen palkkioksi neljä entistä luostaritilaa Kokemäeltä.
Virkaura

Hänet nimitettiin Ylä-Satakunnan voudiksi vuonna 1572 ja asettui asumaan Liuksialan kuninkaankartanoon Kangasalle. Toimittuaan vain muutaman vuoden virassaan Juhana III aateloi hänet 3. lokakuuta 1576. Syynä aatelointiin saattoi olla avioliitto, jonka hän solmi Vääksyn kartanossa asuneen Kaarina Hannuntyttären (Karin Hansintytär) kanssa vuonna 1572. Hänen voutikuntansa laajennettiin vuonna 1579 Ala-Satakunnalla, mutta nämä tehtävät hän jätti tultuaan nimitetyksi Turun linnanvoudiksi jo vuonna 1580. Tämä oli mahdollista, sillä hänen vaimonsa Kaarinan ja kuningas Juhanan poika Julius Gyllenhielm tuli sinä vuonna Turun linnan käskynhaltijaksi. Julius oli siten Larsin poikapuoli ja samalla kuninkaan poika.
Virka Turun linnanvoutina takasi Larsille hyvän ja keskeisen aseman valtionhallinnossa, jonka oli Suomen hallinnollinen keskuspaikka. Sotapäällikkö Pontus De la Gardie, joka piti Turun linnassa hoviakin, avioitui Kaarinan ja Juhanan tyttären Sofia Gyllenhielmin kanssa. Tilanne oli Larsille edullinen ja hän arvosti sitä sanomalla, että hän olisi Pontus de la Gardien "köyhä, uskollinen, elinikäinen ystävä".
Hänen tärkeimpiä tehtäviään oli ilmeisesti huolehtia linnan uudistuksista ja esilinnan laajentamisesta. Kuninkaan määräyksestä toteutettu Turun tuomiokirkon korjaaminen 1580-luvulla saattoi olla hänen tehtävänsä. Hänellä oli myös joitakin sivutoimia. Hän toimi samaan aikaan Maskun kihlakunnantuomarina vuosina 1581–1584 ja Suomen autiotilatarkastajana vuosina 1583–1586.
Linnanvoudin tehtävä ei taannut leveää ja pitkää leipää, sillä hän ei esimerkiksi saanut palkkaa vuosina 1586–1588 ja joutui lisäksi maksamaan linnanväen palkkoja omista tuloistaan. Hänen asemaansa ymmärrettiin Tukholmassa, koska hän sai vuonna 1589 korvaukseksi läänityksen, joka hyvitti menetykset ainakin osittain. Tätä taustaa vasten onkin ymmärrettävää, että hän hoiti muitakin tehtäviä voudin toimensa ohella. Hänellä oli myös laiva, jolla hän teki kauppaa ja kuljetti tavaroita muun muassa kruunun laskuun. Vaikka laiva upposi matkallaan 1580-luvulla, hän osti tilalle uuden laivan ilmeisesti vaimonsa rahoilla. Hänen arvellaan myös toimineen 1590-luvun vaihteessa vähän ennen kuolemaansa hallinnollisissa tehtävissä Virossa.
Lars siirtyi 1580-luvun lopulla vaimonsa kanssa yhä enemmän asumaan Vääksyn kartanoa ja vietti yhä vähemmän aikaa virkatalossaan Turussa. Kuningas Juhana huomasi poissaolon vaikutukset ja nimitti vuonna 1590 tilalle virkaa tekevän linnanvoudin ja moitti tammikuussa 1591 Larsia viranhoidon laiminlyönneistä ja omien etujen ajamisesta. Lars ehti kuitenkin kuolla samana vuonna ennen kuin sai kokea tästä tulevat seuraukset.
Oma perhe

Kaarina Hannuntytär oli syntynyt vuonna 1537. Hänen isänsä oli Tukholman kirkkoherra Johannes Nicolai ja äiti Ingeborg Åkentytär Tott. Hän oli Juhana-herttuaan naimaton vaimo (rakastajatar). Heille syntyi Juhanan kanssa kolme lasta. Lapset olivat Sofia (nai Pontus De la Gardien ja k. 1583) sekä Julius ja Lukretia, jotka kuolivat nuorina. Juhana-herttua halusi kuitenkin naida Puolan kuninkaan sisaren Katarina Jagellonican ja meni hänen kanssaan naimisiin Vilnassa vuonna 1562. He muuttivat asumaan Turun linnaan ja Kaarina joutui väistymään sieltä pois. Juhana järjesti Kaarinan naimisiin Niilo (Klas) Andersinpojan Vestgöten kanssa, joka oli Juhanan uskollinen kamarijunkkari, ja he muuttivat Vääksyn kartanoon asumaan. Juhana ja Katariina alkoivat Turussa harjoittaa omaa ulkopolitiikkaa ja kuningas Erik XIV suuttui tästä. Erik hyökkäsi Suomeen ja piiritti Turun. Kun Juhana antautui ja vangittiin, vangittiin muun muassa Kaarinan aviomies Klas ja hänet mestattiin Tukholmassa vuonna 1563, koska oli ollut taistelussa Juhanan puolella. Kaarina jäi leskenä ja tuoreena äitinä asumaan Vääksyyn, jonka naapuriin Liuksialan kuninkaankartanoon Lars Henrikinpoika muutti 1572. Tätä ennen Juhana oli vapautettu vankeudesta ja huudettu Ruotsin kuninkaaksi vuonna 1568.
Kun Lars meni Kaarinan kanssa naimisiin vuonna 1572, hän sai liiton mukana neljä ottolasta. Niistä kolme olivat Juhanan lapsia ja yksi Klasin lapsi. Larsin ensimmäinen tytär Anna Larsintytär syntyi heti seuraavana vuonna 1573. Anna nai Novgorodin komendantin Hans Boije af Gennäsin (kuoli 1617) ja kuoli itse vuonna 1646 Pohjassa Uudellamaalla. Toinen tytär oli Brita Larsintytär, joka kuoli 1608.
Pontus De la Gardien vaimo Sofia Gyllenhielm kuoli vuonna 1583 synnyttäessään Jakob De la Gardien Tallinnassa. Kun Pontus hukkui Narvanjokeen vuonna 1585, heidän lapsensa lähetettiin Larsin ja Kaarinan kasvatettavaksi. Ehkäpä juuri pienten lasten takia pariskunta alkoi viettää aikaansa mieluummin Vääksyssä kuin Turussa. Lars Henrikinpoika kuoli kesäkuussa 1591 tultuaan sitä ennen vanhuudenhöperöksi, ja Kaarina kuoli vuonna 1596. Lars on haudattu Kangasalan kirkkoon.
Muuta

Joskus esitetty väite, että Lars Henrikinpoika Hordeel olisi kuulunut siihen lautakuntaan, joka tuomitsi Klas Andersinpojan Vestgöten kuolemaan 1563, on selvästi virheellinen ja johtuu kahden eri Lars Henrikinpojan sekoittamisesta toisiinsa.
Aiheesta muualla

Kyläkoski, Kaisa: Lars Hordeel digitoituna, blogista "Sukututkijan loppuvuosi"
Kokemäen kaupunki: Historiallisesti merkittäviä maatiloja jokivarressa (Arkistoitu – Internet Archive)
Slottsguiden: Åbo slott, Finland
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Kansallisbiografia  Biografiasampo
Chigusamaru

Chigusamaru
Chigusamaru (jap. 千種丸) oli keisarillisen Japanin armeijan keskeneräiseksi jäänyt Yamashiomaru-luokan lentokoneidenkuljetusalus toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Tyypin 2TL -tankkeri tilattiin Mitsubishin Jokohaman telakalta ja sen köli laskettiin 11. syyskuuta 1944. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 29. joulukuuta. Aluksen rakentaminen keskeytettiin tammikuussa 1945. Sodan jälkeen alus muutettiin siviilikäyttöön ja se luovutettiin 24. maaliskuuta 1949 Taiyo Gyogyo KK Linelle 10 325 tonnin tankkerina. Aluksen rekisterinumerona oli 56 306 ja tunnuksena JFYA.
Aiheesta muualla

Combined Fleet - 2TL tyypin tankkerit
Chitose-luokka

| Chitose-luokka / 千歳型航空母艦 |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  11 370 t (standardi) 15 500 t (kuormattu)
Pituus:  185,93 m (vesiraja) 192,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  20,8 m
Syväys:  7,51 m
Koneteho:  56 800 shp
Nopeus:  28,9 solmua
Miehistöä:  800
Aseistus
Meritorjunta:  30 lentokonetta
Ilmatorjunta:  8 × 127 mm/40 type 89 -ilmatorjuntatykkiä 30 × 25 mm type 96 -ilmatorjuntatykkiä
Chitose-luokka (jap. 千歳型航空母艦, chitose-gata kōkūbokan) oli keisarillisen Japanin laivaston kahden aluksen muodostama lentotukialusluokka. Aluksista ensimmäinen Chitose laskettiin vesille vesilentokoneiden emälaivana Kuren laivastontelakalta 1934 ja se muutettiin lentotukialukseksi 1943.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Chitose | Kuren laivastoarsenaali | 26. marraskuuta 1934 | 29. marraskuuta 1936 | 25. heinäkuuta 1938 | lentotukialus 15. joulukuuta 1943 upotettu 25. lokakuuta 1944 |
| Chiyoda | Yokosukan laivastoarsenaali | 14. joulukuuta 1936 | 19. marraskuuta 1937 | 15. joulukuuta 1938 | lentotukialus 15. joulukuuta 1943 upotettu 25. lokakuuta 1944 |
Chténi

| --- | --- |
Sijainti:  35°53′39″N, 26°48′57″E, Kárpathos Kárpathos-Kásos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Astakidonísia, Dodekanesia
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,01 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Chténi (kreik. Χτένι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja tarkemmin Astakidonísian saariin ja sijaitsee Kárpathoksen luoteispuolella ja Kásoksen pohjoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,016 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Chténi kuuluu Kárpathoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Chténi on pienin Astakidonísian saarista ja sijaitsee ryhmän suurimman saaret Astakídan pohjoispuolella.
Chūgoku

Chūgokun seutu tummennettuna Japanin kartalla
Chūgoku (jap. 中国地方, Chūgoku-chihō, "keskimaan seutu") on alue Japanissa. Se käsittää maan pääsaaren Honshūn läntisimmän osan ja koostuu Hiroshiman, Okayaman, Shimanen, Tottorin ja Yamaguchin prefektuureista. Pohjoisessa Chūgoku rajoittuu Japaninmereen ja etelässä Seton sisämereen, jonka toisella rannalla on Shikokun saari. Chūgokun lounaispuolella sijaitsee Kyūshūn saari ja itäpuolella Kansain alue.
Chūgoku voidaan jakaa kahteen ala-alueeseen. Seton sisämereen rajoittuva San'yō on näistä teollistuneempi ja koostuu Hiroshiman, Okayaman ja Yamaguchin prefektuureista. Japaninmeren puoleinen San'in käsittää Shimanen ja Tottorin prefektuurit, on taloudellisesti takapajuisempi ja kärsii väestökadosta. Liikenneyhteydet alueiden välillä ovat vuoristoisuuden takia huonot. San'yō Shinkansen liittää eteläisen Chūgokun tehokkaasti muuhun Japaniin.
Chūgoku tarkoittaa "keskimaata" ja kirjoitetaan samalla tavalla kuin Kiinan japaninkielinen nimi. Tämän vuoksi alueesta käytetään väärinkäsitysten välttämiseksi myös nimeä San'in–san'yōn alue (jap. 山陰山陽地方, San'insan'yō-chihō).
Chemins de fer du Jura

| Chemins de fer du Jura |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1945
Kotipaikka:  Tavannes, Bern
Toimiala:  julkinen liikenne
Tuotteet:  rautatie-, linja-auto- ja tavaraliikenne
Liikevaihto:  30 milj. CHF (2012)
Tilikauden tulos:  0,5 milj. CHF (2012)
Henkilöstö:  151 (2012)
Kotisivu:  les-cj.ch
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Chemins de fer du Jura (virallisesti Compagnie des chemins de fer du Jura (C.J.), lyhenne CJ) on sveitsiläinen liikenneyhtiö. Yhtiö toimii Luoteis-Sveitsissä, Juran, Neuchâtelin, ja Bernin kantonien alueella. Yhtiön kotipaikka on Tavannes. CJ harjoittaa rautatie-, linja-auto- ja tavaraliikennettä Juravuoristossa, La Chaux-de-Fonds’n–Tavannesin–Delémont’n–Porrentruyn alueella.
Historiaa

Chemins de fer du Jura aloitti toimintansa vuonna 1945 neljän rautatieyhtiön (CTN, RPB, RSC ja SC) yhdistyessä. CTN harjoitti junaliikennettä Tavannes – Tramelan – Le Noirmont -radalla. RPB:llä oli hallussaan Porrentruy–Bonfol-radan liikenne. Saignelégier–Glovelier-radalla oli RSG:n liikennettä. SC-yhtiön Saignelégier – La Chaux-de-Fonds -rata tuli fuusiossa CJ:n osaksi. Sittemmin CJ:hin on liitetty muun muassa saintimier'läinen Auto-Transports de l'Erguel -linja-autoyhtiö vuonna 2005.
Toiminta

CJ:n liikevaihto oli vuonna 2012 30 milj. CHF. Myyntituotot olivat noin 12 milj. CHF eli ne kattoivat noin 40 % kaikista kuluista. Rautatieliikenteen muuttuvat kulut olivat 13,4 milj. CHF. Rautatieverkon ylläpitoon kului 10,5 milj. CHF. Kannattavin liiketoiminta-alue oli meijeriautoliikenne. Henkilöstön määrä oli 151.
CJ:n junilla tehtiin vuonna 2012 1,4 miljoonaa matkaa ja henkilöliikenteen suorite oli 19 milj. henkilökilometriä. Ajetut reitit olivat vuoden 2012 aikana 1,0 milj. kilometriä. Linja-autoliikenteessä matkustajia oli 0,2 miljoonaa.
Rataverkko

CJ:n rataverkon pituus on 85 kilometriä. CJ:n rata liittyy teknisesti Transports régionaux neuchâtelois’n (TRN) rataverkkoon La Chaux-de-Fonds’ssa sekä SBB:n rataverkkoon Porrentruyssa. Vaihtoyhteys muiden rautatieyhtiöiden juniin on lisäksi La Chaux-de-Fonds’ssa, Tavannesissa ja Glovelierissä (SBB). Rataverkko on pääosin kapearaiteinen (1 000 mm) ja käyttöjännite on 1,5 kV tasavirtaa.
| Rataosuus | Pituus, km | Raideleveys, mm | Käyttöjännite | Käyttöönotto |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tavannes – Tramelan | 8,7 | 1 000 | 1 500 VDC | 1884 |
| La Chaux-de-Fonds – Le Noirmont – Saignelégier | 26,4 | 1 000 | 1 500 VDC | 1892–93 |
| Saignelégier–Glovelier | 24,9 | 1 000 | 1 500 VDC | 1904 |
| Tramelan – Le Noirmont | 14,3 | 1 000 | 1 500 VDC | 1913 |
| Porrentruy–Bonfol | 10,9 | 1 435 | 15 kV, 16,7 Hz AC | 1901 |
| Yhteensä | 85,2 |  |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chemins de fer du Jura Wikimedia Commonsissa
CJ:n junia Le Noirmont'n asemalla.
Chóra Sfakíon

| Chóra Sfakíon Χώρα Σφακίων |
| --- | --- |
 Näkymä Chóra Sfakíoniin mereltä.
 Chóra Sfakíon
 Koordinaatit: 35°12′03″N, 24°08′14″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Chaniá
Kunta:  Sfakiá
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7407000101
Väkiluku (2011):  212
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Chóra Sfakíon (kreik. Χώρα Σφακίων) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella ja kuuluu Sfakián kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 212 (vuonna 2011). Chóra Sfakíon on Sfakián kunnan kuntakeskus.
Chóra Sfakíon sijaitsee Libyanmeren ja vuoriston välissä.
Chóra Sfakíon sijaitsee Välimereen kuuluvan Libyanmeren rannalla. Se muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Χώρας Σφακίων, Topikí Koinótita Chóras Sfakíon), johon kuuluvat varsinaisen Chóra Sfakíonin kylän lisäksi myös Komitádes ja Vritomártis. Koko kyläyhdyskunnan väkiluku on 265.
Toisessa maailmansodassa pääosa liittoutuneiden 10 000 sotilaasta evakuoitiin Chóra Sfakíonin kautta pois Kreetalta hävityn Kreetan taistelun jälkeen. Pääosa kylän kirkoista tuhoutui maailmansodan kuluessa.
Chóra Sfakíonissa on muun muassa kunnantalo, hotelleja, tavernoita ja kauppoja. Chóra Sfakíonista kulkee laivoja muun muassa Gávdoksen saarelle, Loutróon ja Agía Rouméliin. Chóra Sfakíonista on kehittynyt läpikulkupaikka, sillä laivat tuovat Agía Roumélista Samarián rotkon läpi vaeltaneita kylään. Kylästä vaeltajat jatkavat matkaa linja-autoilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chóra Sfakíon Wikimedia Commonsissa
Chóra Sfakíon Kreeta.info-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Chora-sfakion.com (englanniksi) (ranskaksi) (saksaksi)
Hormoni

Hormoni on elimistön hitaaseen viestintäjärjestelmään liittyvä endogeeninen eli elimistön itse valmistama viestinvälittäjämolekyyli, joka kulkee erittymispaikastaan kohdesoluihin pääosin verenkierron välityksellä. Hormonit osallistuvat lähes kaikkiin elimistön aineenvaihduntaprosesseihin, ja niitä erittyy eri puolilla elimistöä sijaitsevista umpirauhasista. Aivolisäke säätelee muiden umpirauhasten toimintaa ja hypotalamus säätelee autonomisen hermoston signaalien mukaan aivolisäkkeen toimintaa.
Hormoni voi vaikuttaa aivan pieninäkin määrinä sellaiseen soluun, jossa on hormonille spesifisiä reseptoreja. Hormonit vaikuttavat elimistössä lisääntymisen säätelyyn, kasvuun, kehitykseen sekä energian tuotantoon, käyttöön ja varastointiin. Jotkut tuotteissa käytetyt kemikaalit voivat häiritä normaalia kehon hormonitoimintaa ja aiheuttaa siten terveysriskejä. Hormonitoimintaa häiritsevä kemikaali on sellainen eksogeeninen (elimistön ulkopuolelta tuleva) aine tai aineseos, joka muuttaa hormonijärjestelmän toimintaa ja aiheuttaa siksi haittavaikutuksia kokonaisessa organismissa, sen jälkeläisissä tai (osa)populaatioissa.
Keskushermosto ja hormonitoiminta ovat yhteistoiminnassa hypotalamuksen ja aivolisäkkeen kautta. Aivoihin tulee sekä hermosolujen välittämää että verenkierron tuomaa tietoa elimistön sisältä ja ulkopuolelta. Väliaivojen pohja säätelee hormonituotantoa. Aivolisäkkeen hormonit vaikuttavat vuorostaan muihin umpirauhasiin. Hermosto ja hormonit toimivat yhdessä esimerkiksi silloin kun suutumme, pelästymme tai stressaannumme.
Termi hormoni on peräisin kreikankielisestä sanasta hormao, joka tarkoittaa kiihdyttää tai herättää. Starling oli ensimmäinen, joka käytti termiä viittaamaan umpieritykseen vuonna 1905. Starling määritteli hormonin kehon tuottamaksi aineeksi, joka vaikuttaa muualla kuin siinä paikassa, jossa sitä tuotetaan. Sama kemiallinen yhdiste voi toimia sekä hormonina että elimistön nopeaan viestintäjärjestelmään kuuluvana hermoston toimintaa säätelevänä välittäjäaineena.
Hormonien vaikutus kohdesoluun

Hormonit voivat olla joko vesi- tai rasvaliukoisia. Vesiliukoisia hormoneja ovat muun muassa katekoliamiinit, glukagoni ja insuliini, jotka vaikuttavat kohdesolunsa solukalvossa oleviin reseptoreihin. Solukalvon reseptorit puolestaan aktivoivat toisiolähettejä eli cAMP:ta, cGMP:ta tai kalsium-ioneja. Nämä toisiolähetit puolestaan aktivoivat solun toimintaa esimerkiksi aktivoimalla proteiinikinaaseja.
Rasvaliukoisia hormoneja puolestaan ovat steroidit, D-vitamiini ja kilpirauhashormonit, jotka kulkevat verenkierrossa veren proteiineihin sitoutuneina ja sitoutuvat kohdesolunsa reseptoreihin joko solulimassa tai tumassa, koska rasvaliukoisina ne pääsevät solukalvon läpi. Rasvaliukoiset hormonit aktivoivat tai inhiboivat tiettyjen proteiinien proteiinisynteesiä.
Hormonien rakenne

Hormonit voivat olla aminohappoyhdisteitä, rasvahappoyhdisteitä, proteiini- tai peptidihormoneja tai steroideja. Aminohappoyhdisteistä muodostuneet hormonit ovat muodostuneet tyrosiinista ja tryptofaanista. Näihin hormoneihin kuuluvat kilpirauhasen erittämät kilpirauhashormonit ja lisämunuaisytimen erittämät katekoliamiinit. Solukalvojen fosfolipidi arakidonihappo toimii rasvahappoyhdisteisten hormonien lähtöaineena. Rasvahappoyhdisteisiä hormoneja ovat eikosanoidit, joita ovat esimerkiksi prostaglandiinit, tromboksaanit ja leukotrieenit. Proteiini- ja peptidihormonit ovat muodostuneet muutamasta tai useista sadoista yhteenliittyneestä aminohaposta. Peptidihormoneja ovat esimerkiksi vasopressiini ja tyreoliberiini. Proteiinihormoneja ovat esimerkiksi insuliini ja kasvuhormoni. Proteiinihormoneja, joihin on liittyneenä hiilihydraattiryhmä, kutsutaan glykoproteiineiksi. Glykoproteiineja ovat esimerkiksi follikkelia stimuloiva hormoni ja luteinisoiva hormoni. Steroidihormonien lähtöaineena toimii kolesteroli. Steroidihormoneja erittyy lisämunuaisen kuorikerroksesta, sukupuolirauhasista ja istukasta.
Ihmiselimistön tärkeitä hormoneja

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Nimi | Lyhenne | Erittymiskudos | Solut |
| Adrenaliini | - | lisämunuaisen ydin | kromafiinisolut |
| Aldosteroni | - | lisämunuaisen kuorikerros | zona glomerulosa |
| Antidiureettinen hormoni eli vasopressiini | ADH | aivolisäkkeen takalohko |  |
| Dopamiini | - | lisämunuaisen ydin, hypotalamus |  |
| Erytropoietiini | EPO | munuainen | mesengiaalisolut |
| Estradioli | E2 | munasarja, kives | granuloosasolut, Sertolin solut |
| Estrogeeni | - | munasarjat |  |
| Follikkelia stimuloiva hormoni | FSH | aivolisäkkeen etulohko | gonadotrooppisolut |
| Gastriini | - | mahalaukku, pohjukaissuoli | G-solut |
| Glukagoni | - | haima | alfasolut |
| Gonadoreliini | GnRH | hypotalamus | P/D1-solut |
| Greliini | - | mahalaukku |  |
| Inhibiini | - | munasarja, kives | granuloosasolut, Sertolin solut |
| Insuliini | - | haiman Langerhansin saarekkeet | beetasolut |
| Istukkahormoni | hCG | istukka |  |
| Kalsitoniini | - | kilpirauhanen | parafollikulaarisolut |
| Kasvuhormoni eli somatotropiini | GH | aivolisäkkeen etulohko | somatotrooppisolut |
| Keltarauhashormoni eli progesteroni | - | munasarja | granuloosasolut, teekasolut |
| Kolekystokiniini | CCK | pohjukaissuoli |  |
| Kortikoliberiini | CRH | hypotalamus |  |
| Kortikotropiini | ACTH | aivolisäkkeen etulohko | kortikotrooppiset solut |
| Kortisoli | - | lisämunuaisen kuorikerros | zona fasciculata, zona reticularis |
| Luteinisoiva hormoni | LH | aivolisäkkeen etulohko | gonadotrooppisolut |
| Melatoniini | - | käpyrauhanen |  |
| Noradrenaliini | - | lisämunuaisen ydin | kromafiinisolut |
| Oksitosiini | - | aivolisäkkeen takalohko |  |
| Parathormoni eli lisäkilpirauhashormoni | PTH | lisäkilpirauhanen |  |
| Prolaktiini | PRL | aivolisäkkeen etulohko, rinnat, kohtu | laktotrooppiset solut |
| Serotoniini | 5-HT | keskushermosto, ruoansulatuskanava |  |
| Somatostatiini | SRIF | hypotalamus, Langerhansin saarekkeet |  |
| Testosteroni | - | kivekset, munasarjat | Leydigin solut (miehillä) |
| Trijodityroniini | T3 | kilpirauhanen | follikulaarisolut |
| Tyroksiini | T4 | kilpirauhanen | follikulaarisolut |
| Tyroliberiini | TRH | hypotalamus |  |
| Tyreotropiini | TSH | aivolisäkkeen etulohko | tyreotrooppiset solut |
Hormonien ulkoinen käyttö

Hormoneja käytetään myös lääkinnällisessä tarkoituksessa ja raskauden ehkäisyssä. Hormonien säännöllinen käyttö johtaa usein elimistön oman hormonituotannon lamaantumiseen.