stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
FS Primauguet (1924)
Palvelus

Primauguet lähti Brestistä 20. huhtikuuta 1927 heti valmistuttuaan maailmanympäripurjehdukselle, jolta se palasi 20. joulukuuta. Alus oli tämän jälkeen vuosittain muutaman kuukauden koulutuspurjehduksilla, kunnes se 15. huhtikuuta 1932 siirrettiin Kaukoitään. Alus palasi 10. tammikuuta 1936 Ranskaan, missä se siirrettiin telakalle. Alus palasi palvelukseen koeajojen päätyttyä syyskuussa 1937 ja se aloitti toisen matkansa Kauko-itään. Se saapui  21. marraskuussa Saigoniin, joka toimi sen kotisatamana, kunnes Suffren vapautti aluksen tehtävästään toisen maailmansodan kynnyksellä.
Toisen maailmansodan ensi kuukaudet alus partioi Atlantilla suojaten saattueita ja etsien Kanarian saarten vesiltä saksalaisia saarronmurtajia. Alus lähti 1. huhtikuuta 1940 Länsi-Intian saaristoon Fort-de-Franceen vapauttaakseen Jeanne d’Arcin. Se palveli Hollannin Länsi-Intian vesillä tarkastaen kohtaamiaan kauppa-aluksia, joita kertyi huhtikuun kuluessa kaikkiaan noin kaksikymmentä. Alus vapautti 6. toukokuuta Aruban edustalla HMS Dundeen, ja Alankomaiden antauduttua alus laski joukkoja maihin suojaamaan öljylähteitä. Alus palasi Ranskan antauduttua 12. kesäkuuta Dakariin.
Primauguet liittyi Vichyn Ranskan laivastoon. Se kuljetti osan Ranskan kultavarannoista Afrikkaan. Kun Britannian kuninkaallinen laivasto hyökkäsi heinäkuussa Mers El Kébiriin pyrkimyksenään tuhota Ranskan laivasto, alus oli Dakarissa. Alus suojasi tankkeria, jonka oli tarkoitus tukea kolmea La Galissonnière -luokan risteilijää. Osaston tehtävänä oli estää Vapaan Ranskan joukkojen toiminta Ranskan päiväntasaajan Afrikassa. Britannian kuninkaallisen laivaston risteilijät HMS Cornwall ja HMS Delhi pysäyttivät kuitenkin osaston Benininlahdella. Neuvottelujen jälkeen osaston komentaja amiraali Bourague määräsi Primauguet’n palaamaan Casablancaan muun osaston seuratessa.
Alus oli 8. marraskuuta 1942 Casablancassa huollettavana, kun se joutui Yhdysvaltain laivaston taistelulaivan USS Massachusettsin tulittamaksi. Alus vastasi tuloksettomasti tuleen. Alus vaurioitui pahoin, ja 45 miestä sai surmansa ja yli 200 haavoittui. Alus paloi läpi yön ja jouduttiin ajamaan rantaan uppoamisen estämiseksi. Aluksen hylky jätettiin paikalleen, kun se todettiin täysin tuhoutuneeksi.
Kaipaala (Puumala)

Kaipaala on kylä Puumalan kunnassa Etelä-Savossa. Kylä sijaitsee Puumalan pohjoisosassa lähellä Juvan rajaa. Kylässä on asunut ennen paljon enemmän ihmisiä kuin nykyään ja siksi siellä on paljon autioituneita taloja.
Toisin kuin muualla Puumalassa, Kaipaalassa lähistöllä ei ole Suur-Saimaata. Kaipaalassa kuitenkin on paljon kesämökkejä sisäjärvien rannoilla.
Kaipaalasta kulkee torstaisin asiointiliikenne, joka toimii kutsutaksiperiaatteella. Se lähtee Kaipaalan kylältä klo 10.00 aamulla ja palaa klo 12.30:een mennessä.
Kaipaalassa toimi vuosina 1942–1961 kansakoulu. Koulurakennus on Kaipaalantien varressa ja on nykyisin omakotitalona.
Kaipaalan läpi kulkee tie 51890, joka erkanee kantatiestä 62 Sahanlahdessa ja kulkee Kaipaalan ohi Juvalla sijaitsevaan Koikkalaan ja sieltä edelleen Järvenpään kylään. Järvenpäässä tie yhdistyy tiehen 434.
FS Premier maître L'Her (F792)

| Premier maître L'Her |
| --- | --- |
 Premier maître L'Her

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Lorient
Kölinlasku:  15. joulukuuta 1978
Laskettu vesille:  28. kesäkuuta 1980
Palveluskäyttöön:  5. joulukuuta 1981
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 250 t (kuormattu)
Pituus:  80 m
Leveys:  10,3 m
Syväys:  5,3 m
Koneteho:  2 x SEMT Pielstick 12PC2 V400 -dieselmoottoria, 12 000 hv
Nopeus:  24 solmua
Miehistöä:  7 upseeria 42 aliupseeria 43 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  1 x 100 mm CADAM -tykki 2 x 20 mm modèle F2 2 x Exocet MM38 4 x 12,7 mm konekivääriä 4 x L5 torpedoputkea 1 x 375 mm sukellusveneentorjuntaraketinheitin
Premier maître L'Her (runkonumero F792) on Ranskan laivaston 1981 palvelukseen otettu D’Estienne d’Orves -luokan korvetti (ransk. Aviso).
Valmistus

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 15. joulukuuta 1978. Se laskettiin vesille 28. kesäkuuta 1980 ja otettiin palvelukseen 5. joulukuuta 1981.
Palvelus

Alus oli 2014 aktiivipalveluksessa.
Falmer High School

Falmer High School on Brightonissa, Englannissa toiminut koulu 11–16-vuotiaille. Lukio avattiin vuonna 1957 Mixed Grammar School -nimellä. Vuonna 1973 siitä tuli sekä tyttöjen että poikien koulu, jolloin siellä opiskeli noin 1 200 oppilasta.
Vuonna 2001 Falmer High School sai taidemerkinselvennä ja hyvän koulun tunnuksen maaliskuussa 2008.
31. elokuuta 2010 Falmer High School lakkautettiin, ja sen tilalle avattiin Brighton Aldridge Community Academy 1. syyskuuta 2010.
Aiheesta muualla

Falmer High School:n kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Etsijä (Transformers)

Etsijät (engl. Seekers) ovat kuvitteellinen Decepticonien alaryhmä Transformers-universumissa.
The Transformers

Alkuperäisessä sarjassa Etsijät olivat lentäviksi ajoneuvoiksi muuntautuvia Decepticonien sotilaita, joita oli kahta tyyppiä. Toiset jakoivat samanlaisen ruumiinrakenteen kuin Etsijöiden komentaja, Starscream, kuten Thundercracker ja Skywarp. Joillakin oli kartionmuotoiset päät ja heistä nimeltään tunnetaan vain Dirge, Thrust ja Ramjet.
Transformers: Energon

Transformers: Energonin leluissa esiintyi Mini-Con nimeltä Seeker.
Transformers: Kaatuneiden kosto

Elokuvassa Transformers: Kaatuneiden kosto Etsijät olivat ikivanhoja transformereita, jotka palvelivat Fallenia. He olivat Fallenin ja kuuden muun alkuperäisen Primen tavoin myös kykeneviä avaamaan avaruussiltoja pelkällä tahdon voimalla. Tosin yksi heistä, Jetfire, oli vaihtanut Autobottien puolelle ja naamioitunut ennen staasiin vaipumistaan SR-71 Blackbird -tiedustelukoneeksi.
Jetfiren lisäksi muiden Etsijöiden ajoneuvomuotoja nähtiin Sektori 7:n entisen agentin, Seymour Simmonsin, hallussa olevissa valokuvissa.
Niihin kuuluivat:
Ford Model T -auto
B-24 Liberator -pommikone
F-104 Starfighter -hävittäjä
NYC Hudson -höyryveturi
Transformers: Cyberverse

Transformers: Cyberversessä olivat hävittäjiksi muuntautuvia Decepticoneja, jotka toimivat kapteeniensa Slipstream'n, Starscream'n ja Skywarp'n johdolla sodassa Autobotteja vastaan. Muut Decepticonit tietävät sen, että heidän älykkystasonsa on matala. Muita tunnettuja Etsijöitä olivat Thundercracker, Nova Storm, Thrust, Acid Storm, Dirge ja Ramjet.
Aligned-jatkumo

Aligned-jatkumossa Etsijöiksi kutsuttiin useita lentokykyisiä Decepticoneja.
Starscream, ilmakomentaja.
Thundercracker, toinen Starscreamin luutnanteista.
Skywarp, toinen Starscreamin luutnanteista.
Slipstream, naispuolinen Etsijä.
Skyquake
Dreadwing, Etsijöiden armadan kapteeni.
Contrail, entinen Cybertronin Suurneuvoston jäsen.
Etsijöihin luettiin myös hopeiset lentokykyiset Vehiconit.
Aiheesta muualla

Lisätietoa Etsijöistä TFWIKI.Netissä, Transformers-aiheisesta wikiassa
Transformers
Falmouth

| Falmouth Aberfala |
| --- | --- |
 Custom House Quay Falmouthin satamassa.
 fiFalmouth 
 50°09′00″N, 5°04′01″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Hallintoalue:  Lounais-Englanti
Muodollinen kreivikunta:  Cornwall
Yhtenäishallintopiiri:  Cornwall
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  7,78 km²
Väestö
Väkiluku (2018):  23 193
Väestötiheys:  2 981 as./km²
 www.falmouthtowncouncil.co.uk 
Falmouth (korniksi Aberfala) on noin 23 200 asukkaan satamakaupunki ja kunta (civil parish) Cornwallin muodollisessa kreivikunnassa ja yhtenäishallintopiirissä Englannin etelärannikolla. Se on maailman kolmanneksi suurin luonnonsatama.
Falmouthiin rakennettiin rautatie vuonna 1863. Nykyisin sen merkitys rahtiliikenteessä on vähentynyt, ja monien Cornwallin pikkukaupunkien tavoin siitä on tullut lähinnä turistikohde. Kaupungissa toimii merimuseo National Maritime Museum Cornwall.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Falmouth Wikimedia Commonsissa
Falmouth – The Spirit of the Sea  (matkailusivusto)
Kamil Jóźwiak

Kamil Jóźwiak Lech Poznańin pelipaidassa heinäkuussa 2017.
Kamil Jóźwiak (s. 22. huhtikuuta 1998 Międzyrzecz) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Derby Countya. Kotimaassaan hän edusti Lech Poznańia ja GKS Katowicea ennen siirtymistään syyskuussa 2020 Englantiin.
Jóźwiak pelasi kaikissa Puolan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Puolan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Sloveniaa vastaan. Kesäkuun 18. päivään 2021 mennessä hän on pelannut 15 A-maaottelua, joissa kahdeksan kertaa avauskokoonpanossa. Maaleja hän on tehnyt kaksi: marraskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Alankomaita ja maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Unkaria vastaan.
Euroopanpiikkiherne

| Euroopanpiikkiherne |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit
Alaheimo::  Faboideae
Tribus::  Genisteae
Suku::  Piikkiherneet Ulex
Laji::  europaeus
Kaksiosainen nimi
 Ulex europaeus  L. (1753) 
Katso myös
   Euroopanpiikkiherne Wikispeciesissä   Euroopanpiikkiherne Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Euroopanpiikkiherne eli piikkiherne (Ulex europaeus) on hernekasveihin kuuluva talvivihanta piikkinen pensas. Se kasvaa 0,5–1,5 metriä korkeaksi. Pensaan oksat ovat uurteisia ja karvaisia. Piikit ovat usein haarovia. Lehdet ovat neulasmaisia ja 0,5–1 senttimetriä pitkiä. Piikkiherneen tuoksuvat keltaiset kukat ovat 1,5–2 senttimetriä pitkiä. Hedelmänä on 1,5–2 senttimetriä pitkä villakarvainen palko, jossa on kahdesta neljään siementä.
Levinneisyys

Euroopanpiikkiherne esiintyy alkuperäisenä Euroopassa, läntisessä Keski-Euroopassa ja Lounais-Euroopassa. Muualla maailmassa se on laajalle levinnyt, haitallinen vieraslaji, esimerkiksi Pohjois-Amerikan länsi- ja koillisosissa (Kanada: Brittiläinen Kolumbia. USA: Havaiji, Kalifornia, Länsi-Virginia, Massachusetts, New York, Oregon, Pennsylvania, Virginia, Washington), Australiassa ja monilla valtamerten saarilla.
Aiheesta muualla

Kasviatlas: Euroopanpiikkiherne (Ulex europaeus) Suomessa.
ITIS: Ulex europaeus (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Ulex europaeus (englanniksi)
Katismaa

Katismaa on saari, joka sijaitsee Säkylän keskustan lähellä Pyhäjärvellä. Katismaa on tullut tunnetuksi erityisesti saaressa sijaitsevan kesäteatterin ansiosta, jossa järjestetään joka kesä erilaisia näytelmiä. Katismaassa sijaitsee kesäteatterin lisäksi myös 2000-luvun alussa laajennuksen kokenut rakennus, jossa on kahvila ja pesutilat saunoilla.
Katismaassa sijaitsee ainoa Säkylän keskustan läheisyydessä sijaitseva vierasvenesatama. Katismaan saaressa järjestetään erilaisia tapahtumia ympäri vuoden, sillä kesällä järjestettävien kesäteatterinäytelmien lisäksi siellä pidetään talvisin avantouintikisoja. Saaressa sijaitsee myös uimaranta hyppytornilla ja pienellä leikkipuistolla.
Erkki Seppänen

| Erkki Seppänen |
| --- | --- |
 Erkki Seppänen Rauhalan stagella Oulussa heinäkuussa 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. kesäkuuta 1979 (ikä 45) Oulu
Muusikko
Taiteilijanimi:  Erkki Seppänen E. Seppänen
Laulukielet:  suomi, englanti, venäjä
Tyylilajit:  rock, metal, punk, iskelmä
Soittimet:  laulu
Yhtyeet:  Tuiran Miliisi Kypck Made in Iron
Levy-yhtiöt:  UHO Production Motley Century Media Ranka Kustannus
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Erkki Seppänen (s. 4. kesäkuuta 1979 Oulu) on suomalainen kouluttaja, yrittäjä ja rock-muusikko. Hän on vaikuttanut useissa eri tyylilajien yhtyeissä, muun muassa Tuiran Miliisi ja Kypck. Projekteissaan hän laulaa ja sanoittaa sekä suomeksi, englanniksi että venäjäksi. Seppänen on myös Iron Maiden -coveryhtye Made in Ironin laulaja ja vuosittain järjestettävien Maidenfest-tapahtumien vakiovieraita.
Seppänen on valmistunut Oxfordin yliopiston Christ Churchista vuonna 2003 pääaineenaan venäjän kieli ja kirjallisuus, missä hän luki myös bulgarian kieltä. Hän on suorittanut toisen tutkinnon Helsingin yliopistossa, pääaineena yleinen kielitiede. Seppänen on julkaissut omakustanteena  runokokoelman Cogito, Ego ja muita väärinkäsityksiä (Runogalleria, 2005). Hän työskentelee Tampereella englannin ja venäjän kielen kouluttajana.
Seppänen julkaisi oman soololevyn "Demonijumala" kesällä 2019. Hän oli myös kotimaisen powermetal-yhtye Dreamtalen laulaja ja pääasiallinen lyyrikko vuosina 2007-2019.
Diskografia > Studioalbumit

Tuiran Miliisi: Ensimmäinen huomautus roskaväelle (2007)
Kypck: Tšerno (2008)
Dreamtale: Phoenix (2008)
Tuiran Miliisi: Realismin kauneus (2009)
Kypck: Niže (2011)
Dreamtale: Epsilon (2011)
Dreamtale: World Changed Forever (2013)
Kypck: Imena na stene (2014)
Kypck: Zero (2016)
Dreamtale: Seventhian (2016)
Seppänen: Demonijumala (2019)
Kypck: Prestuplenija protiv tšelovetšestva (2023)
Diskografia > CD Singlet

Tuiran Miliisi: Liian fiksu rokkaamaan (2006)
Diskografia > Muuta toimintaa

Absoluuttinen Nollapiste: iiris (2007) - taustalaulu
Arto Rinne: Kiireen kääntöpuoli (2007) - sanoittanut kappaleen Veden ääreen
Poisonblack: Of Rust and Bones (2010) - sanoittanut kappaleen My World
Mad Hatter's Den: Dark Wheel (EP 2012) - sanoittanut kappaleet The Dark Wheel, Drain the Fountain ja Shadow Lord
Ruinside: The Hunt (2012) - taustalaulu kappaleessa Within Hammer and Tongs
Absoluuttinen Nollapiste: Pisara ja lammas 1 (2012) - laulu
Mad Hatter's Den: Welcome To The Den (2013) - sanoittanut kappaleet The Dark Wheel, Shadow Lord ja Stone Cold Flame
Absoluuttinen Nollapiste: Pisara ja lammas 2 (2014) - laulu
Diablo: Silvër Horizon (2015) - miesääni kappaleissa Corium Black ja Voyage To Eternity.
Mad Hatter's Den: Excelsior (2016) - sanoittanut kappaleet The Aftermath ja Not Of This World
Das Kuhn: Unloading The Pain (single 2016) - sanoitus ja laulu
Алексеевская площадь: Всё повторится вновь (2017) - laulu kappaleessa "Когда"
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Erkki Seppänen Wikimedia Commonsissa
Artistin viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.tuiranmiliisi.com/ (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.kypck-doom.com/
http://www.dreamtale.org/
Kalkkila (Kemiö)

Kalkkila (ruots. Kalkila) on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee kunnan pohjoisosassa Kemiön sisäosassa.
Kalkkilan kyläalueen läpi kulkee Suomenkulmantie kyläkeskuksen sijaitessa pienessä laaksossa tien itäpuolella. Kyläaluetta leimaa sen joka laidalla kohoavat kalliomäet, joiden välinen laakso on viljelty. Pieni kaistale kylästä ulottuu kaakkoon Puujärvelle asti.
Kalkkila on ollut ison osan historiastaan yhden talon muodostama kylä eli yksinäistila. Kylän kantatia on jaettu 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa neljään osaan ja nämä neljä taloa muodostavat yhä nykyisen kyläkannan. Lisäksi kylässä on entistä toppariasutusta. Kalkkilan ja Skobölen rajalla on toiminut ennen Kalkkilan kansakoulu.
Kalkkila

Kalkkila on kylä Halikon kunnan keskiosissa Jokikaustan alueella. Valtaosa Kalkkilasta on asumatonta metsää, ja pääosa kylän rakennuskannasta sijaitsee Jokikaustan tien varrella aivan Kanniston kylän vieressä. Maasto Kalkkilassa on hyvin mäkistä, ja se laskeutuu pohjoisessa jyrkästi syvässä laaksossa virtaavaan Seijärinojaan. Seijärinoja toimii kylän rajana lounas–koillinen-suunnassa. Idästä ja kaakosta vastassa ovat Kannisto ja etelästä Kavantola. Aivan kylän lounaiskolkassa kulkee Seututie 110.
Kalkkila sijaitsee Purilanjoen laaksossa, joka on ollut kiinteästi asuttu viimeistään varhaiskeskiajalta lähtien. Kalkkilan päätilasta on maininta Varsinais-Suomen vanhimmassa maakirjassa vuodelta 1540. Isojako toteutettiin kylässä vuonna 1782, joskaan sillä ei ollut suuria vaikutuksia kylän rakenteeseen, koska kylässä oli vain yksi kantatila. Kalkkilalla on ollut ainakin neljä torppaa, Valkiakallio, Sillanpää, Tytylä ja Kankare, joista Tytylä on myöhemmin kehittynyt merkittäväksi tilaksi. Siirtoväelle lohkottiin kylän alueelta neljä tilaa.
Kainuu 39

| Kainuu 39 |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Pekka Lehto Pirjo Honkasalo
Käsikirjoittaja:  Pirjo Honkasalo  Pekka Lehto
Tuottaja:  Jörn Donner
Säveltäjä:  Heikki Valpola
Kuvaaja:  Pertti Mutanen
Leikkaaja:  Pirjo Honkasalo
Lavastaja:  Jaakko Talaskivi
Pääosat:  Markku Suutari Mauri Matero Antti Moilanen Eija Kemppainen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Sveriges Radio TV-1 SR 1   Jörn Donner Productions
Ensi-ilta:  6. joulukuuta 1979
Kesto:  81 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kainuu 39 on Pekka Lehdon ja Pirjo Honkasalon ohjaama suomalainen dokumentaarinen draamaelokuva vuodelta 1979. Pääosia näyttelevät kainuulaiset nuoret. Elokuva kertoo mitä Suomussalmen Juntusrannan asukkaille tapahtui, kun puna-armeija miehitti Juntusrannan talvisodan ensimmäisinä päivinä syksyllä 1939. Kylän asukkaita ei ollut evakuoitu, joten he jäivät hyökkääjän armoille. Asukkaat päättivät tehdä yhteistyötä miehittäjien kanssa. Kun suomalaiset valloittivat alueen takaisin joulu–tammikuussa, juntusrantalaiset joutuivat syytteeseen vihollisen auttamisesta. Arviolta kolme- tai neljäsataa kainuulaista joutui työleirille. 27 tuomittiin maanpetoksesta.
Kainuun Sanomien mukaan elokuva on esimerkki suomettumisen ajasta  Elokuva kertoo venäläisten saapuneen kylään laulaen, mitä lehti kutsuu "tunturin kokoiseksi valheeksi", lisäten, "mutta jos elokuvaa pystyy katsomaan järkyttymättä, se kertoo kiinnostavasti suomettumisen ajan rähmällään olosta ja koillisen Suomen tunnoista 1930-luvun lopulla."
Kirjallisuutta

Tanner, Riikka: ”Historiapolitikointia suomettuneessa hengessä – Pirjo Honkasalon ja Pekka Lehdon Kainuu 39”. Filmihullu 3/2021.
Forrest Gump (romaani)

| Forrest Gump – kunnian mies> Forrest Gump |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kieli:  englanti
Genre:  seikkailu huumori
Kustantaja:  Doubleday
Julkaistu:  1986
Sivumäärä:  228
ISBN:  0-385-23134-2
Suomennos
Suomentaja:  Erkki Jukarainen
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1994
Sivumäärä:  244
ISBN:  951-0-20001-8

Seuraava:  Gump ja kumppani
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Forrest Gump – kunnian mies (engl. Forrest Gump) on Winston Groomin vuonna 1986 kirjoittama romaani, josta on tehty myös samanniminen elokuva. Kirjan humoristisuus perustuu paitsi päähenkilö Forrestiin ja käsittämättömiin seikkailuihin, joihin hän ajautuu, myös tapaan, jolla Forrest tarinaa kertoo. Hänen äidinkielentaitonsa eivät nimittäin ole huippuluokkaa: "Muut pingisjoukkueen pelaajat on tosi mukavia kavereita, ketkä tulee vähän kaikilta elämänaloilta, ja ne on minulle hirmu mukavia. Kinuskit on kanssa mukavia, kovasti toisenlaisia vinosilmiä kuin ne mitä minä näin Vietnamissa. Ensinnäkin nämä on siistiä ja puhtaita vinosilmiä ja oikein kohteliaita. Ja toiseksi nämä ei yritä murhata minua."
Juoni

Kirjan päähenkilö Forrest Gump toteaa olevansa idiootti syntymästä asti. Hän koettaa kaikesta huolimatta tehdä aina oikein, ja tämä saattaa hänet usein vaikeuksiin ja toisinaan sankaritekoihin. Gumpista tulee muun muassa Vietnamin sodan veteraani, huuliharpisti ja painija, katkarapukasvattaja ja amerikkalaisen jalkapallon pelaaja.
Forrestin ystävä ja ainoa rakkaus on lapsesta asti tuttu Jenny Curran. Hippinuoruuden jälkeen Jennyn arvomaailma asettuu tasapainoisempiin uomiin eivätkä kaikki Forrestin tekemät ratkaisut miellytä häntä.
Toinen ystävä on Bubba, pelikaveri yliopiston jalkapallojoukkueesta. Hän opettaa Forrestille huuliharpunsoittoa ja istuttaa tämän mielen perukoille ajatuksen katkarapubisneksestä. Kun yhteinen yliopistovuosi on takana, ystävykset eroavat. Seuraavan kerran he tapaavat maapallon toisella puolella.
Luutnantti Dan, siviilissä historianopettaja, on ystävä vietnamilaisesta sotasairaalasta. Dan opettaa Forrestille oman elämänfilosofiansa, johon itse myöhemmin katkeroituneena lakkaa uskomasta. Vaikka usko elämää kohtaan hiipuu, usko Forrestin kykyihin ei lakkaa.
Forrestin äiti on herkkä nainen, joka vuoroin puolustaa poikaansa, vuoroin häpeää - ei poikaansa vaan poikansa puolesta. Äiti kärsii aika ajoin talousvaikeuksista, joita Forrest haluaa parhaansa mukaan lievittää. Seikkailut vievät Forrestia kuitenkin sen verran kovaa vauhtia ympäri maailmaa, ettei hän ehdi äitiään juuri tapailemaan.
Sue on Forrestin avaruuslennolla mukana matkustanut oranki, joka nimestään huolimatta on uros. Sue ja Forrest tapaavat vielä useita kertoja seikkailun jälkeen, ja lopulta perustavat yhdessä katkarapuyrityksen Bubban perheen kotiseudulle.
Muut versiot

Forrest Gumpin seikkailut jatkuvat kirjassa Gump ja kumppani, jossa mukaan kuvaan astuu myös huomattavasti isäänsä fiksumpi Forrest nuorempi, Jenny Curranin ja Forrest Gumpin poika. Kirjan ilmestymisvuosi oli 1995. Alkuteoksen nimi on Gump & Co.
Muut versiot > Elokuva

Forrest Gumpista on myös tehty elokuva, joka sai 6 Oscar-palkintoa ja 13 ehdokkuutta, muun muassa parhaan miespääosan Oscarin näyttelijä Tom Hanksille.
Kallioherttu

| Kallioherttu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Hertut Cisticolidae
Suku::  Hertut Cisticola
Laji::  aberrans
Kaksiosainen nimi
 Cisticola aberrans  (Smith, 1843) 
Katso myös
   Kallioherttu Wikispeciesissä   Kallioherttu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kallioherttu (Cisticola aberrans) on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kallioherttua tavataan laajalla alueella Länsi-, Keski-, Itä- ja Etelä-Afrikassa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen levinneisyysalueensa eteläosissa ja harvinaisempi pohjoisempana. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kaipauksen kirja

| Kaipauksen kirja> Book of Longing |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Leonard Cohen
Kieli:  englanti
Genre:  runokokoelma
Kustantaja:  McClelland and Stewart
Julkaistu:  2006
Suomennos
Suomentaja:  Ville-Juhani Sutinen
Kustantaja:  Sammakko
Julkaistu:  2008
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  252
ISBN:  978-952-483-075-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kaipauksen kirja (engl. Book of Longing) on Leonard Cohenin vuonna 2006 ilmestynyt runokokoelma. Teoksen on suomentanut Ville-Juhani Sutinen ja julkaissut suomeksi Sammakko vuonna 2008.
Aiheesta muualla

Jukka Koskelainen: Pyhästä profaaniin. Helsingin sanomat 21.3.2008.
Hannu Waarala: Kaipauksen kirja. Savon sanomat 9.4.2008.
Suonna Kononen: Runollinen runsaudensarvi. Karjalainen 11.7.2008. (Internet Archive)
Kaakamon seisake

Kaakamon seisake (lyh. Kkm) oli rautatieliikennepaikka Torniossa rataosalla Oulu–Tornio. Liikennepaikka sijaitsi ratakilometrillä 870,3  Kaakamon kylässä, suunnilleen Kemin ja Tornion rautatieasemien välisen 26 kilometrin mittaisen rataosuuden puolessa välissä.
Liikennepaikka avattiin liikenteelle Oulun–Tornion rautatien rakennustöiden yhteydessä 1900, ja se lakkautettiin 3. kesäkuuta 1984.
Kaakamon pysäkkirakennuksen suunnitteli rautatiehallituksen arkkitehti Bruno Granholm, ja se rakennettiin samoilla piirustuksilla kuin Tuiran, Kellon ja Lautiosaaren vanhan pysäkin asemarakennukset. Rakennus on nykyisin yksityisomistuksessa.
Kamil Motıyği

Kamil Motıyği.
Kamil Motıyği (Kamil Motıyğulla ulı Töxfətullin, Камил Мотыйгый / Камил Мотыйгулла улы Төхфәтуллин, ven. Камиль Мутыги / Камиль Мутыгуллович Тухватуллин, Kamil Mutygi / Kamil Mutygullovitš Tuhvatullin, 25. helmikuuta 1883, Uralsk - 26. tammikuuta 1941, Kazan) oli tataarilainen kirjailija, toimittaja ja baritoni-laulaja. Motıyğillä oli "tärkeä rooli Ğabdulla Tuqayn maailmankuvan muovaamisessa ja hänen kehityksessään runoilijana".
Aiheesta muualla

Kamil Motıyği - "Səlim babay"