stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lars Görling

| Lars Görling |
| --- | --- |
 Lars Görling
Henkilötiedot
Koko nimi:  Lars Roland Görling
Syntynyt: 1931 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 1966 (34–35 vuotta) Södermanland, Ruotsi
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija, elokuvaohjaaja
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Esikoisteos:  Triptyk
Pääteokset:  491
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Lars Roland Görling (1931 Tukholma, Ruotsi – 1966 Södermanland, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija ja elokuvaohjaaja. Hänen esikoisteoksensa Triptyk ilmestyi 1961. Hän kuvaa siinä tietokoneohjelmoijan eroottista valtapeliä sekä hyönteisiä vertauskuvana käyttäen ihmisen ja instituutioiden julmuutta. Vuonna 1962 ilmestynyt 491 on allegorinen kuvaus ihmisen julmuudesta. Teos herätti 1960-luvulla runsaasti keskustelua. Hänen viimeinen teoksensa oli novellikokoelma Hela apparaten (1964). Hän on kirjoittanut myös televisionäytelmiä ja kuunnelmia.
Görling oli näkyvä hahmo 1960-luvun ruotsalaisessa kultuurielämässä. Hän ei puhunut nuoruudestaan mielellään. Hän vietti osan siitä nuorisokodissa ja ajautui sitten huonoille teille. Hän joutui myöhemmin auto-onnettomuuteen, vajosi pian masennukseen ja teki itsemurhan.
Ingmar Bergman innostui kirjasta 491 ja antoi sen tehtäväksi Vilgot Sjömanille. 1963 valmistunut elokuva joutui sensuurin hampaisiin, ja sen esittäminen kiellettiin. Se pääsi pannasta seuraavana vuonna, kun siitä oli leikattu pois 50 metriä ja karsittu ääntä ja vuorosanoja. Görlingin oma ohjaus Tillsammans med Gunilla måndag kväll och tisdag sai myönteisen vastaanoton. Svensk Filmindustri liitti elokuvanovellin Konfrontationer episodielokuvaan Stimulantia, josta kriitikot eivät pitäneet muuten kuin Görlingin osuudesta, jota muun muassa Dagens Nyheterin Mauritz Edström kehui.
Suomennetut teokset

491 (491), suom. Auli Lipponen, Helsinki: Kirjayhtymä 1965. Sarja: Arena-sarja 7
Filmografia

Teimme sen yhdessä (Tillsammans med Gunilla) 1965
Konfrontationer episodielokuvassa Stimulantia 1967
Aiheesta muualla

Lars R. Görling Svenskt biografiskt lexikon (ruotsiksi)
Nokia 700

| Nokia 700 |
| --- | --- |

Valmistaja:  Nokia
Julkaistu:  elokuu 2011
Käyttöverkot:  GSM 850/900/1 800/1 900, WCDMA 850/900/1 700/1 900/2 100
Mitat:  110 × 51 × 10 mm
Paino:  96 g
Näyttö:  3,2" (81 mm) kapasitiivinen AMOLED-ClearBlack-kosketusnäyttö (Gorilla-lasi)
Näytön kuvatarkkuus:  360 × 640 pikseliä
Värien lukumäärä:  16 miljoonaa
Suoritin:  1 GHz (1,3 GHz Symbian Belle FP1 -päivityksen jälkeen.)
Muisti:  2 gigatavua, MicroSD-muistikorttipaikka (maks. 32 gigatavua)
Kamera:  5 Mpix (2 592 × 1 944) 3× zoomilla, LED-salamalla, JPEG/EXIF-kuvatallennusformaateilla, kasvojentunnistuksella, kuvanmuokkausohjelmalla ja 720p-videokuvauksella (2× zoom, maks. 30 kuvaa/sekunti, MPEG4/H.264-videotallennusformaatit)
Radio:  on
Musiikkisoitin:  MP3/AAC/eAAC/eAAC+/WMA/AMR-NB/AMR-WB (video: MPEG2/MPEG4/H.263/H.264)
Valmiusaika:  GSM 465 h, WCDMA 450 h
Puheaika:  GSM 7 h 10 min, WCDMA 4,5 h
Käyttöjärjestelmä:  Symbian Belle
Tiedonsiirto:  GPRS/EGPRS/EDGE luokka B (multislot-luokka 32), HSDPA (maks. 14,4 Mbps), HSUPA (maks. 5,76 Mbps),  WLAN IEEE 802.11 b/g/n, Bluetooth 3.0 A2DP, NFC
Liitännät:  3,5 mm audioliitäntä, 2 mm latausliitäntä, Micro-USB 2.0-liitäntä (tiedonsiirto ja lataus)
Muuta:  GPS/A-GPS
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 700 on pienikokoinen elokuussa 2011 julkaistu matkapuhelinvalmistaja Nokian kehittämä älypuhelin.
Sähköposti

Tuki seuraaville tiedostomuodoille: .doc/.docx/.ppt/.pptx/.xls/.xlsx/.pdf/.zip
HTML-tuki
Widget aloitusnäytössä
Selain

Merkintäkielet: HTML, XHTML, WML, MP, CSS
Tuetut protokollat: HTTP v1.1, WAP
WebRunTime 7.2
TCP/IP-tuki
FlashLite 4.0
Visual History/HTML/JavaScript-tuki
RSS-lukija
Qt 4.7.3
Näppäimet

700:ssa on kotinäppäin, soittonäppäin, lopetusnäppäin, kameranäppäin, äänenvoimakkuuden säätönäppäimet ja lukitusnäppäin.
Värivaihtoehdot

700:aa saa viitenä eri värivaihtoehtona: vaaleanharmaa, korallinpunainen, sininen, violetti ja hopeanvalkoinen.
Muuta

Läheisyystunnistin, kiihtyvyystunnistin, valoisuustunnistin
Kompassi
Nokia Kartat
Kauppa
Adobe PDF reader
F-Secure
Vlingo
Microsoft Communicator Mobile
Angry Birds Magic (NFC)
Kalenteri, muistio, ääninauhuri
Laskin, kello
Hintaluokka

Nokia 700 maksoi noin 270 euroa ilman veroja.
Aiheesta muualla

Nokia 700
Käyttöohjeet (Arkistoitu – Internet Archive)
Nokia 700 - Tuki
Nyystölän taistelu

Muistolaatta Nyystölän taistelupaikan lähellä olevassa nuijakivessä.
Nyystölän taistelu oli nuijasodan taistelu, joka käytiin tammikuun puolivälissä 1597 Padasjoen Nyystölässä. Kapinalliset talonpojat eli nuijamiehet houkuteltiin ensin antautumaan ja sen jälkeen surmattiin, mikä päätti sodan Pohjois-Hämeen  ja nykyisen eteläisen Keski-Suomen alueella.
Etelä-Pohjanmaalta alkanut talonpoikien kansannousu levisi Pohjois-Hämeeseen joulukuun 1596 lopulla. Rautalammilta lähti etenemään etelään talonpoikien sotajoukko, johon oli liittynyt myös pohjalaisia. Joukko kasvoi sen edetessä Sysmän, Jämsän, Kuhmoisten ja Padasjoen läpi, ja sitä vastaan lähetetyt pienet sotilasosastot joutuivat perääntymään. Asikkalassa paikalliset talonpojat eivät olleet halukkaita liittymään tähän kapinallisjoukkoon, joten kuultuaan Pohjanmaan kapinallisten tappiosta Nokian taistelussa joukko päätti kääntyä takaisin pohjoiseen. Tuolloin nelisensataa miestä käsittänyt joukko asettui puolustusasemiin Padasjoen Nyystölään Verhon kartanon maille. Kapinan kukistamista johtanut sotamarski Klaus Fleming toi pääarmeijansa Nokialta Hollolaan, josta hän lähetti Iivari Arvidinpoika Tawastin komentaman lipuston ja joitain Akseli Kurjen huoveja kohtaamaan kapinalliset Nyystölässä.
Taistelu käytiin ilmeisesti tammikuun 14. päivän tienoilla. Tawastin joukot olivat suunnilleen samanvahvuiset kapinallisten kanssa. Ensimmäiset hyökkäykset kapinallisten varustuksia vastaan torjuttiin, jolloin muutamia ylhäissäätyisiä huoveja kaatui. Tawast päätti turvautua juoneen: sotilaspappi Henrik Matinpoika Plåck vei kapinallisille viestin, jonka mukaan heidän henkensä säästettäisiin, jos he antautuisivat. Talonpojat eivät uskoneet voittoon, joten suurin osa heistä päätti tarttua tarjoukseen ja saapui aseettomina kartanon edessä olleelle aukealle. Suljettuaan pakotiet Tawast määräsi surmaamaan kaikki antautuneet. Neljästäsadasta jätettiin henkiin vain yksi, Laukaan kirkkoherra Eerik Markuksenpoika. Lisäksi muutamat antautumasta kieltäytyneet ja varustuksen sisään jääneet onnistuivat livahtamaan pakoon.
Nyystölän verilöyly ja Tawastin antama petollinen lupaus tyrmistyttivät jopa monia kapinaa vastustaneita aatelisia. Tawast ja Plåck joutuivat lopulta Kaarle-herttuan teloittamiksi Viipurin verilöylyssä syyskuussa 1599.
Nyystölän taistelupaikalla on nykyään 1930-luvulla paljastettu muistomerkki, niin sanottu nuijapatsas. Lisäksi paikalla, jossa antautumissopimus väitetysti tehtiin, on niin sanottu nuijakivi.
Lapinkangas (Oulu)

| Lapinkangas |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Lapinkangas korostettuna.
Kaupunki:  Oulu
Suuralue:  Sanginsuun suuralue
Kaupunginosa nro:  98
Väkiluku:  190  31.12.2023
Työpaikkoja:  39 kpl   (31.12.2011)
Osa-alueet:  Lapinkangas
Lapinkangas on Oulun 98. kaupunginosa, joka sijaitsee Sanginsuun suuralueella Oulujoen pohjoisrannalla Muhoksen kunnanrajan tuntumassa. Kaupunginosa rajoittuu Oulujokeen sekä Sanginsuun ja Sanginjoen kaupunginosiin. Oulujoen vastarannalla sijaitsee Madekosken kaupunginosa. Kaupunginosan asukasluku on noin 270.
Kaupunginosan rakennuskanta on pääasiassa maatalouden peruja olevaa omakotitalokantaa. Asutus sijoittuu pääasiassa Oulujoen ja sitä seurailevan Vaalantien varsille. Pikkaralan lossi ennen liikennöi touko–lokakuussa Oulujoella Lapinkankaan ja Pikkaralan välillä, mutta lossireitti lakkautettiin ja lossi romutettiin kesäkuussa 2023 johtuen lossin kuljettajan eläkkeelle jäännistä ja lossin käyttäjäkunnan muutoksesta.
Maisema- ja luontoarvot

Kaupunginosan maastoa hallitsevat laajat metsä- ja suoalueet, jotka Oulujoen rannalla muuttuvat laajoiksi niitty- ja peltoalueiksi. Oulun kaupungin omistamat Oulujoen ranta-alueet ovat pahasti pusikoituneet. Alue on liitetty Oulun yleiskaavaan ja on valtakunnallisesti maisemainventoitu yhdeksi arvokkaista perinnemaisema-alueista. Inventoinnilla rajataan rakentamista ja halutaan pitää maanviljelysalueet maatalouden käytössä. Alueelle tyypillisiä eläimiä ovat muiden muassa hirvet, kurjet, metsälinnut ja vesilinnut. Alueella voi nähdä myös metsäkauriin, jonka kanta on lisääntynyt 2000-luvulla. Joessa aikaisemmin runsaampana kantana asustanut piisami on vähentynyt huomattavasti Oulujoen padotuskorkeuden noston johdosta. Alueella tehdään joka vuosi havaintoja suurpedoista, karhuista, susista ja ilveksistä. Syksyisin lintujen muuttoaikaan viljelyspelloilla nähdään laulujoutsenia jopa 150 yksilön parvissa. Kaupunginosan eläimistön monimuotoisuuden mahdollistavat erityyppiset maastotyypit, vähäinen asutus sekä laajojen erämaa-aluiden läheisyys. Sanginsuu–Lapinkangas-kaupunginosilla kyseiset luontoarvot ovat Oulussa merkittävimmät.
Historia

Lapinkankaan alueella on ollut jo kivikaudella asutusta. Peurasuon alueelta, joka sijaitsee noin yhden kilometrin Metelimäestä pohjoiseen, on löydetty Oulun yliopiston kaivauksissa kivikauden aikaista asutusta ja esineistöä. Kaupunginosan vanhimmat rakennukset sijaitsevat Oulujoen rantatörmillä. Vanhoista saman suvun omistamista tiloista mainittakoon 1500–1600-luvuilla perustetut Lappi, Kinnula, Tervaoja, Peltoharju, Turkka, Tyni ja nykyinen Parkkisen tila, joka oli aiemmin Junnelius-suvun hallinnassa. Kyseiset tilat ovat kulttuurihistoriallisesti inventoituja kohteita. Alueella on harjoitettu maanviljelyksen lisäksi muun muassa tervan- ja tiilenpolttoa. Myös kalastus on ollut tärkeä elinkeino. Alueella on sijainnut useita lohipatoja, muiden muassa suurpadoista Turkka ja Lappi. Pienempiä apajia ovat olleet Paaso, Pukki, Tervaoja, Rahkola ja Syväapaja. Lapinkangas on kuulunut aiemmin Oulujoen kuntaan. Kunnan lakattua 1965 se liitettiin Oulun kaupunkiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lapinkangas (Oulu) Wikimedia Commonsissa
Lapinkankaan kotisivut
ELY Ympäristö.fi Oulujokilaakso
Oulun kaupunginosat ja suuralueet
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Suuralueet | Kaupunginosat |  |
| 1. Keskusta | I Pokkinen • II Vaara • III Vanhatulli • IV Hollihaka • V Leveri • Myllytulli • Intiö • Raksila |  |
| 2. Höyhtyä | Höyhtyä • Karjasilta • Lintula • Mäntylä • Nokela |  |
| 3. Oulunsuu | Kontinkangas • Oulunsuu • Peltola • Värttö |  |
| 4. Kaukovainio | Hiironen • Kaukovainio |  |
| 5. Nuottasaari | Limingantulli • Nuottasaari • Äimärautio |  |
| 6. Kaakkuri | Kaakkuri • Kiviniemi • Metsokangas • Perävainio |  |
| 7. Maikkula | Hangaskangas • Heikkilänkangas • Iinatti • Juurusoja • Knuutila • Maikkula • Madekoski • Pikkarala |  |
| 8. Tuira | Hietasaari • Koskikeskus • Pikisaari • Toppilansaari • Tuira • Vihreäsaari |  |
| 9. Puolivälinkangas | Isko • Puolivälinkangas • Pyykösjärvi • Takalaanila • Välivainio |  |
| 10. Koskela | Alppila • Koskela • Taskila • Toppila |  |
| 11. Pateniemi | Rajakylä • Pateniemi • Herukka |  |
| 12. Kaijonharju | Kaijonharju • Kuivasjärvi • Liikanen • Linnanmaa • Ritaharju |  |
| 13. Myllyoja | Haapalehto • Hintta • Kirkkokangas • Kynsilehto • Laanila • Myllyoja • Parkkisenkangas |  |
| 14. Sanginsuu | Lapinkangas • Sanginjoki • Sanginsuu • Ulkosanki |  |
| 15. Korvensuora | Heikinharju • Korvenkylä • Korvensuora • Rusko • Ruskonselkä • Saviharju • Talvikangas |  |
| 16. Ylikiiminki | Jolos • Nuoritta • Vepsä • Vesala • Vuotto • Ylikiiminki |  |
| 17. Hiukkavaara | Haukkasuo • Hiukkavaara • Kivikkokangas · Niiles • Puolukkakangas • Saarela • Vanha Hiukkavaara |  |
| 20. Haukipudas | Haukipudas • Jokikylä • Martinniemi |  |
| 21. Kello | Kalimenkylä • Kello |  |
| 30. Kiiminki | Alakylä • Hannus • Huttukylä • Kiiminki |  |
| 31. Jääli | Jäälinkylä • Välikylä |  |
| 40. Oulunsalo | Kylänpuoli • Oulunsalo • Salonpää |  |
| 50. Yli-Ii | Pahkala • Tannila • Yli-Ii |  |
Oulun Leimasintehdas Oy sijaitsee Lapinkankaalla
Lossi
Lars Hamann

| Lars Hamann> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Lars Hamann
Syntynyt: 4. huhtikuuta 1989 (ikä 35)
Yleisurheilija
Laji:  keihäänheitto
Seura:  Dresdner SC 1898
Valmentaja:  Katharina Wünsche,  Steffen Krüger
Ennätykset:  86,71 (2017)
 Tietolaatikko päivitetty 15. toukokuuta 2017 
Aiheesta muualla
Timanttiliiga
Lars Hamann (s. 4. huhtikuuta 1989) on saksalainen keihäänheittäjä. Hamann edustaa Dresdner SC 1898:iä ja hänen valmentajaan toimivat Katharina Wünsche ja Steffen Kruger.
Hamann on osallistunut vuosien 2013 ja 2015 MM-kilpailuihin jääden molemmilla kerroilla finaalin ulkopuolelle.
Henkilökohtaiset ennätykset

keihäänheitto: 86,71 Offenburg 13.5.2017
Parhaat tulokset

86,71 (2) Offenburg 13.5.2017
85,79 (2) Thum	2.9.2016
85,67 (1) Dessau 27.5.2016
84,26 (1) Rieti 13.9.2015
84,20 (1) Neukieritzsch 20.7.2013
84,16 (2) Jena	4.6.2016
84,02 (3) Thum	4.9.2015
83,95 (1) Bellinzona 6.6.2016
83,17 (2) Offenburg 10.7.2016
82,89 (1) München 23.5.2015
Kausien parhaat

2009 74,23 Schönebeck 17.6.
2010 77,24 Regensburg 14.8.
2011 74,85 Bremen 25.6.
2012 79,55 St. Wendel 10.6.
2013 84,20 Neukieritzsch 20.7.
2014 79,65 Leiria 16.11.
2015 84,26 Rieti 13.9.
2016 85,79 Thum 2.9.
2017* 86,71 Offenburg 13.5.
O1G

Unkarin hallitusta vastustavissa mielenosoituksissa usein nähty O1G-logo.
O1G on meemi, joka on muodostunut Unkarin Viktor Orbánin johtaman hallituksen vastaisen liikehdinnän symboliksi. O1G on lyhenne unkarinkielisestä ilmaisusta "Orbán egy geci", joka vertaa alatyylisesti pääministeri Orbánia siemennesteeseen. Lyhenne sai huomiota kansainvälisessä politiikassa, kun europarlamentaarikko ja euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän puheenjohtaja Guy Verhofstadt käytti Unkarin hallituksen vastaisia mielenosoituksia tukevassa Twitter-viestissään hashtagia #O1G.
Näyttelijälakko 1963–1965

Näyttelijälakon aikana syntyi muun muassa Risto Jarvan ja Jaakko Pakkasvirran (oik.) ohjaajauran aloittanut ensimmäinen Spede-elokuva X-Paroni.
Näyttelijälakko 1963–1965 oli Suomessa tapahtunut työtaistelu, jossa Suomen Näyttelijäliitto  kielsi jäseniään tekemästä uusia elokuvasopimuksia. Lakko kesti alkuvuodesta 1963 aina kesään 1965 saakka. Yhdessä television yleistymisen kanssa näyttelijälakko merkitsi suurta muutosta suomalaiselle elokuvalle. Pitkä studiossa kuvattujen elokuvien perinne loppui täysin, minkä seurauksena  Suomen Filmiteollisuus hakeutui konkurssiin vuonna 1965. Elokuvia tuotettiin vähän, ja niiden näyttelijöinä käytettiin liittoon kuulumattomia ja harrastajanäyttelijöitä.
Lakon myönteisenä vaikutuksena suomalaisen elokuvan ilmaisuvalikoima monipuolistui: sarjatuotettujen studioelokuvien tekijöiden sijaan kärkeen nousivat ”uuden aallon” auteur-tyyliset ohjaajat kuten Risto Jarva, Erkko Kivikoski, Maunu Kurkvaara, Jaakko Pakkasvirta ja Eino Ruutsalo. He kuvasivat elokuvansa aidoissa miljöissä, kevyellä tuotantoryhmällä ja tuoreita näyttelijäkasvoja käyttäen. Elokuvat perustuivat valtaosin alkuperäiskäsikirjoituksiin eivätkä studioelokuvien tapaan jo tunnettuihin näytelmiin tai romaaneihin. Taloudellisesti tuotanto oli riskipitoista: monien tuotantojen omilleen pääsy oli kiinni siitä, saiko elokuva jälkikäteen valtionpalkinnon vai ei.
Tapahtumien kulkua

Suomen filmivalmistajien liitto ja Suomen Näyttelijäliitto aloittivat vuoden 1963 alusta neuvottelut näyttelijöiden palkkioista. Näyttelijät vaativat yli 50 prosenttia aiempaa suurempia palkkioita tilanteessa, jossa he saivat houkuttelevia  työtarjouksia teattereiden ja elokuvien lisäksi televisiosta. Näyttelijä­liiton vaatimuksiin kuului myös niin sanottu ”televisiopykälä”, jonka perusteella elokuvien valmistajan olisi ollut tilitettävä 25 prosenttia elokuvan televisio­esitys­oikeuksista saamistaan tuloista näyttelijöille. Elokuvatuottajat suostuivat lopulta runsaan 20 prosentin palkkiokorotuksiin mutta eivät televisiopykälään, jonka he katsoivat aiheuttavan samankaltaisia vaatimuksia elokuvanteon muiltakin työntekijäryhmiltä. Tuottajien mielestä näyttelijöiden vaatimukset olivat lisäksi ristiriidassa vuonna 1961 uusittuun tekijänoikeuslakiin nähden.
Neuvottelut päättyivät Näyttelijäliiton kieltoon tehdä uusia elokuvasopimuksia. Lakko saattoi jatkua, koska näyttelijät saivat yhä enemmän töitä televisiosta korvaamaan elokuvarooleja. Myös Ruotsin teatteriliitto tuki Suomen lakkoa ja kehotti jäseniään olemaan menemättä suomalaisiin elokuvatuotantoihin. Eniten lakosta kärsivät elokuvatuotantoyhtiöt. Niistä vain Tommi Rinteen 1963 perustama Keskus-Elokuva Oy hyväksyi kaikki näyttelijöiden vaatimukset televisiopykälää myöden.
Näyttelijälakon aiheuttamien vaikeuksien takia lähes koko ohjaajapolvi vaihtui. Studiokauden ohjaajista uraansa jatkoivat 1960-luvun puolenvälin jälkeen oikeastaan vain Edvin Laine ja Matti Kassila. Monien muiden elokuvahankkeiden ohella Kassilan kaavailema hanke neljänneksi (aikajärjestyksessä kolmanneksi) Palmu-elokuvaksi Lepäisit jo rauhassa, komisario Palmu kaatui lakon myötä, koska Joel Rinne ja muut pääosien ammattinäyttelijät eivät olleet käytettävissä.
Kärdla

| Kärdla |
| --- | --- |
 Kärdlan tori
 lippu:  vaakuna
 Kärdla
 Koordinaatit: 59°00′N, 22°45′E 
Valtio:  Viro
Maakunta:  Hiidenmaan maakunta
Kunta:  Hiidenmaan kunta
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  epäitsenäinen kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,50 km²
Väkiluku (2015):  3 009
 – Väestötiheys:  669 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kärdla (saks. Kertel, ruots. Kärrdal) on epäitsenäinen kaupunki Hiidenmaalla. Se on saaren keskuspaikka ja samalla sekä Hiidenmaan maakunnan että Hiidenmaan kunnan hallinnollinen keskus. Kärdla sijaitsee saaren koillisosassa, Tarestenlahden rannalla. Sen asukasluku on 3 009 (1.1.2015), pinta-ala 4,50 neliökilometriä ja asukastiheys 687 asukasta neliökilometrillä. Kaupungin ruotsinkielinen nimi merkitsee "suolaaksoa"; kaupunki sijaitsee alavassa laaksossa.
Hallinnollinen asema

Kärdlan kaupunki ja Kõrgessaaren kunta yhdistyivät 1.1.2014 Hiiun kunnaksi. Tällöin Kärdlasta tuli Hiiun kunnan osa, epäitsenäinen kaupunki (vir. vallasisene linn), jolla ei ollut itsenäistä hallinnollista asemaa.
Vuonna 2017 Hiidenmaan kunnat (Emmaste, Hiiu, Käina ja Pühalepa) yhdistettiin Hiidenmaan kunnaksi.
Historia

Kaupungin kaakkoisosassa sijaitsee 455 miljoonaa vuotta vanha Kärdlan kraatteri. Ensimmäinen kirjallinen maininta Kärdlan kylästä on vuodelta 1564, jolloin se oli ruotsalaisten asuttamana. Kaupunki kasvoi nopeasti, kun sinne perustettiin kangastehdas vuonna 1830 ja satama vuonna 1849. Satama ja tehdas kuitenkin tuhoutuivat toisessa maailmansodassa. Kaupunki Kärdlasta tuli vuonna 1938.
Kaupunki on Paraisten ystävyyskaupunki.
Väestö

Kärdlan väkiluku on kehittynyt vaihtelevasti:
| 1897 | 1922 | 1934 | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2000 | 2010 | 2013 | 2015 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 718 | 1 580 | 1 454 | 2 688 | 2 969 | 3 426 | 4 126 | 3 672 | 3 634 | 3 093 | 3 009 |
Vuonna 2011 Kärdlan kaupungissa oli 3 050 asukasta, joista 2 994 (98,2 %) oli virolaisia, 27 (0,9 %) venäläisiä ja 27 (0,9 %) muita kansallisuuksia.
Liikenne

Kärdlassa sijaitsee Kärdlan lentoasema, joka palvelee koko saarta. Lentoasemalta on kaksi päivittäistä lentoa Tallinnaan.
Kuvia

Kärdlan kirkko
Kärdlan katuja
Kärdlan satama
Odotustila (pamfletti)

| Odotustila, Pamfletti uudesta työstä |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jakke Holvas  & Jussi Vähämäki
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Teos
Julkaistu:  2005
ISBN:  9789518510607
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Odotustila, Pamfletti uudesta työstä on Jakke Holvaksen  ja Jussi Vähämäen vuonna 2005 julkaisema kirja työelämän viime aikojen ja lähitulevaisuuden muutoksista. Kirjan graafisesta suunnittelusta on vastannut Petri Salmela.
Aiheesta muualla

Jakke Holvas, Jussi Vähämäki: Odotustila Pamfletti uudesta työstä (Arkistoitu – Internet Archive)
Lapsiporno

Kartta lapsipornografian juridisesta asemasta maailmalla.
  Lapsipornografian hallussapito laillista
  Lapsipornografian hallussapito laitonta
  Kaiken pornografian hallussapito laitonta
  Ei tietoa
Lapsipornografia on pornografian kategoria, joka sisältää ne pornografiset teokset, joissa esiintyy alle 18-vuotiaita. Lapsipornon valmistamiseen liittyy usein lapsen seksuaalista hyväksikäyttöä, jonka on katsottu olevan erittäin vahingollista lapsen henkiselle ja fyysiselle hyvinvoinnille. Lapsipornon tuotanto ja hallussapito on useimmissa maissa laitonta toimintaa.
Lapsiporno Suomessa

Suomen rikoslain käyttämiä rikosnimikkeitä ovat
sukupuolisiveellisyyttä loukkaavan kuvan levittäminen
törkeä sukupuolisiveellisyyttä loukkaavan lasta esittävän kuvan levittäminen
sukupuolisiveellisyyttä loukkaavan lasta esittävän kuvan hallussapito.
Valtion elokuvatarkastamon tulkinnan mukaan elokuva on lapsipornografiaa silloin kun ohjelmassa kuvataan alle 18-vuotiaita masturboimassa tai osapuolina aidoissa akteissa. Suomen ratifioima lapsen oikeuksien sopimus määrittelee vastaavasti lapsen alle 18-vuotiaaksi ihmiseksi. Sopimuksen ihmiskauppaa käsittelevässä erillisessä lisäosassa lapsiporno määritellään seuraavasti:
"Lapsipornografialla tarkoitetaan mitä tahansa esittämistä, millä keinoin tahansa, jossa lapsi osallistuu todelliseen tai jäljiteltyyn seksuaaliseen toimintaan, tai mitä tahansa lapsen sukupuolielinten esitystä pääasiallisesti seksuaalisessa tarkoituksessa."
Ennen vuotta 2004 Suomen rikoslaki ei määritellyt selkeästi sanaa "lapsi" pornografiaa koskevassa lainsäädännössä. Kyseisenä vuonna lakiin lisättiin täsmennys: "lapsena pidetään kahdeksaatoista vuotta nuorempaa henkilöä sekä henkilöä, jonka ikää ei voida selvittää, mutta jonka on perusteltua syytä olettaa olevan kahdeksaatoista vuotta nuorempi". Lisäys vaikutti teinipornografian laillisuuden arviointiin, sillä osassa EU-maita oli ollut laillista käyttää alle 18-vuotiaita näyttelijöitä teinipornografisissa tuotannoissa.
Suomen lainsäädännössä lapsipornografiaksi määritellään ainoastaan valokuva, videonauha, elokuva tai muu todellisuudenmukainen kuvatallenne mutta ei esimerkiksi piirroksia eikä kertomuksia, jotka esittävät lasta seksuaalisessa kanssakäymisessä tai muutoin loukkaavasti.
Sen sijaan Ruotsissa lapsipornografiaksi käsitetään myös kuvitteellisista aiheista tehdyt piirrokset. Ruotsi onkin yksi niistä harvoista maista, joissa lapsipornon käsite on laajennettu myös kuvitteellisiin piirroksiin.
Lapsipornon vastainen internet-sensuuri Suomessa

Loppuvuodesta 2007 alettiin Suomessa internet-operaattoreille toimittaa vapaaehtoista suodatuslistaa, jolla pyrittiin estämään tavallisia käyttäjiä joutumasta tahtomattaan lapsipornosivustoille. Sensuurilistalle joutui kuitenkin myös laillisia sivustoja, jotka eivät sisältäneet lapsipornoa, sekä sananvapauden puolesta puhuvia sivuja, joilla kritisoitiin suodatusta ratkaisuna lapsipornoon liittyviin ongelmiin.
Lapsipornon eri muodot

Lapsipornoksi määritelty sisältö vaihtelee maittain. Esimerkiksi Kanadassa lapsipornoksi lasketaan myös kirjallinen, fiktiivinen sisältö, jonka pääomainen pyrkimys on seksualisoida lapsia. Tämän rajauksen ulkopuolelle kuuluu siten lasten hyväksikäyttöön viittaminen esimerkiksi osana autobiografista kertomusta, joka ei pyri seksualisoimaan tai erotisoimaan lapsen seksuaalisuutta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lapsiporno Wikimedia Commonsissa