stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luftwaffe (Wehrmacht)
Saksan kaupunkien strategiset pommitukset > Pommitukset

Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimat oli aloittanut Saksan kaupunkien niin sanotut mattopommitukset etenkin palopommien avulla jo vuonna 1940. Heikkojen tulosten ja päiväpommitusten suurten tappioiden vuoksi RAF siirtyi yöpommituksiin. Luftwaffe kehitti monimutkaisen ja lukuisiin aluekeskuksiin ja tutkiin perustuvan yöhävittäjätorjuntajärjestelmän, jonka ajatuksena oli johtaa maasta käsin yöhävittäjät keskitettyinä englantilaisten pommikonevirtaa vastaan. Systeemin taajuudet ja tekniikka paljastuivat kuitenkin erään saksalaisen lentäessä vahingossa kyseisellä tekniikalla varustetun hävittäjän Sveitsiin.
Yöpommitussodan kiihtyessä 1943 lentäjien omiin näköhavaintoihin perustuva Wilde Sau -torjuntajärjestelmä jouduttiin ottamaan käyttöön, koska britit onnistuivat tehokkaasti häiritsemään Saksan Zahme Sau -tutkajärjestelmän, mikä aiheutti Hampurin katastrofin (operaatio Gomorrah). Pommitusten aiheuttamat tulipalot, magnesiumvalo pilviin ja ilmatorjuntatykistön ampumat valoraketit saivat aikaan  sellaiset valaistusolosuhteet, että jopa päivähävittäjät pystyivät toimimaan yöllä palavien kaupunkien yllä. Kun Saksan elektroniikkateollisuus sai ratkaistuksi tutkahäirinnän ja yöhävittäjiin kehitettiin uudet tutkat, Wilde Sau -yksiköt hajotettiin. Yhdysvallat aloitti pommitukset 1943 pommittaen valtavista menetyksistä huolimatta päiväsaikaan pääosin sotateollisia kohteita.
Talvella 1944 myös Yhdysvaltain ilmavoimat siirtyivät Saksan kaupunkien summittaiseen pommitukseen, koska käytössä olleet lentokoneiden maatutkat eivät pystyneet suuria kaupunkeja pienempiä kohteita juurikaan havaitsemaan. Siinä missä hyökkäävät pommikoneet lähtivät hyvistä sääolosuhteista ja lensivät korkealla kaukana jäätymisvaarasta, saksalaiset hävittäjät joutuivat usein lähtemään torjuntalennoille keskeltä lumisadetta ja jäisillä koneilla. Yhdysvaltalaiset saivat 1944 alusta käyttöönsä runsaasti pitkän toimintasäteen saattohävittäjiä, ja Big Week -hyökkäyksen seurauksena Luftwaffen arvioitiin olevan jo lähes lyöty. Näistä syistä amerikkalaiset siirtyivät pommikoneiden kimppuun hyökkäävien vihollisten torjunnasta saksalaisten hävittäjien vapaaseen metsästykseen pommikoneiden lähestymis- ja toiminta-alueilla, mikä on yhä käytettävä taktiikka. Luftwaffen hävittäjävoimista eli ”metsästäjäaseesta” (jagt-waffe) tulikin nopesti ”metsästetty ase” (gejagt-waffe).
Saksan kaupunkien strategiset pommitukset > Pommitusten tulokset

Britit eivät aiheuttamistaan kaupunkikeskustojen valtavista tuhoista huolimatta juurikaan hidastaneet Saksan sotaponnisteluja. Yhdysvaltalaiset puolestaan kärsivät niin suuria tappioita, etteivät pystyneet täydentämään aiheuttamiaan tuhoja. Albert Speerin johtamalle Saksan sotavarustelulle aiheutettiinkin vain 3–5 %:n viivästyminen tavoitteista. Vasta alkuvuodesta 1944, kun liittoutuneet saivat P-51 Mustang -saattohävittäjät laajamittaiseen käyttöön, he onnistuivat viemään ilmaherruuden saksalaisilta. Huhtikuussa 1944 keskitetyt hyökkäykset Saksan synteettistä polttoainetta valmistavia laitoksia vastaan käytännössä lamauttivat jo elokuussa Luftwaffen kaltaisten moottoroitujen yksiköiden laajamittaisen toiminnan.
Saksan sotateollisuuden tuotantokyvyn on väitetty kasvaneen sodan loppuun asti. Saksa mobilisoi teollisuutensa toden teolla vasta vuonna 1944, ja tuotannon huiput saavutettiin useilla aloilla vasta saman vuoden elo- ja syyskuussa. Kuitenkin esimerkiksi ennätysmääriin kasvanut pommikonetuotanto lopetettiin tuolloin kokonaan, koska edes koe- tai vastaanottolentoihin ei riittänyt polttoainetta. Saksalaiset kärsivät muutenkin polttoainepulasta ja raaka-aineiden puutteesta, joka johti korvaavien materiaalien käyttöönottoon (muun muassa kivihiilestä tehty bensiini).
Liittoutuneiden hyökkäykset toukokuusta 1944 Saksan synteettistä polttoainetta tuottavia tehtaita vastaan johtivat Saksan asevoimien luhistumiseen. Syyskuusta 1944 lähtien ensin Luftwaffe, talvella muutkin aselajit menettivät lähes kaiken liikuntakykynsä. On huomattavaa, että tähän riitti vain 5 166 tonnia pommeja.
Saksan kaupunkien strategiset pommitukset > Dresdenin pommitus

Kiistanalaisin liittoutuneiden pommituksista on Dresdenin pommitus sodan lopulla. Liittoutuneet pommittivat kaupunkia 1 000 pommikoneen aaltoina, joissa jokaisessa oli mukana noin neljän tonnin pommikuorma. Dresdenissä ei ollut juurikaan ilmatorjuntaa, koska siellä ei ollut strategista teollisuutta, eikä sitä ollut sodan aikana aiemmin pommitettu. 13. helmikuuta 1945 RAF aloitti pommitukset. Kaupunkiin oli kerääntynyt noin 200 000 pakolaista Saksan itäosista yli 620 000 alkuperäisen asukkaan ohella. Kolme päivää kestäneen pommituksen seurauksena kaupungin keskustan lämpötila nousi 900 celsiusasteeseen ja tulipalot söivät hapen. Kuolonuhrien lopulliseksi määräksi paikallisen poliisiviranomaisen raportissa arvioitiin noin 25 000. Yksi esitetty arvio kuolonuhrien määrästä on 450 000, jolloin sitä voitaisiin pitää modernin historian pahimpana siviileihin kohdistuneena tuhotyönä. Tämä arvio on ilmeisimmin Saksan propagandaministeriön liikkeellepanema, ja sen tarkoituksena oli motivoida saksalaisia sotimaan.
Perussyynä Dresdenin pommitukseen oli länsiliittoutuneiden tarve näyttää Neuvostoliitolle sotilaallista voimaansa. Propagandassa pommitusta tosin perusteltiin saksalaisten joukkojensiirtojen vaikeutumisella, mikä auttaisi Neuvostoliittoa. Tosiasiassa Neuvostoliitto ei tällaista apua pyytänyt eikä tarvinnut, mutta ainakin paikalle tulleet neuvostojoukot saattoivat omin silmin nähdä, etteivät länsiliittoutuneet olleet pelkkiä paperitiikereitä.
Ilmaherruuden menetys

Länsirintamalla Ranskaan sijoitetut Luftwaffen hävittäjät pystyivät käytännössä tasavertaiseen taisteluun RAF:n kanssa. Niin sanotun Kanaalin läpijuoksun aikana Luftwaffe sai Englannin kanaalilla ilmaherruuden pitäen Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimat poissa suurten meritaisteluyksiköidensä kimpusta.
Saksan ilmaherruuden saavutusyritys ei onnistunut taistelussa Britanniasta vuonna 1940. Omalla ja Saksan miehittämällä alueella ilmaherruus kaventui Neuvostoliitossa 1942 suurten ja molempia puolia kuluttavien ilmataistelujen ja venäläisten ilmatorjuntatulen ansiosta. Saksan ilmaherruus murtui ensimmäiseksi Afrikassa. Siellä voimasuhde oli 12:1 brittien ja yhdysvaltalaisten eduksi. Kokeneet saksalaislentäjät, kuten kapteeni Hans-Joachim Marseille, pitivät kuitenkin tilanteen sellaisena, ettei liittoutuneiden ilmatoiminta vaikuttanut Rommelin panssariarmeijoiden toimintakykyyn muuten kuin rahtikuljetusten vähenemisen muodossa (brittien torpedokoneet operoivat Maltalta ja tukialuksilta). Länsirintamalla liittoutuneet pystyivät vasta vuoden 1944 alussa riistämään täydellisen ilmaherruuden itselleen. Maataistelukoneiden uhan vuoksi Saksa joutui huoltamaan rintamaa yöaikaan.
Vuoden 1944 keväällä länsiliittoutuneet saivat tarpeeksi voimavaroja ja pitkän toimintasäteen hävittäjiä Luftwaffen taistelukyvyn romuttamiseen. Tämä tapahtui yllättävän nopeasti muutamien viikkojen aikana. Varsinkin Ranskaan sijoitettujen Saksan hävittäjävoimien tuhoaminen oli ensisijaisen tärkeää Normandian maihinnousua ajatellen. Tässä Yhdistyneen kuningaskunnan ja Yhdysvaltain ilmavoimat – siinä missä Luftwaffe oli hiuksenhienosti vuonna 1940 operaatio Seelöwen alustuksessa. Normandian maihinnousun aikaan väitettiin vain yhden saksalaisen hävittäjän olleen ilmassa. Kyseessä oli kapteeni Josef Prillerin kone.
Sodan lopussa Luftwaffe kehitti maailman ensimmäisen rakettimoottorisen hävittäjäkoneen, Messerschmitt Me 163 Kometin, ja otti ensimmäisenä käyttöön suihkumoottorihävittäjän, mäntämoottorihävittäjiin verrattuna ylivoimaisen Messerschmitt Me 262:n. Viimeksi mainittu ei kuitenkaan ehtinyt suuresti vaikuttaa ilmasotaan pienten valmistusmääriensä sekä moottoriensa lyhyen käyttöiän ja epäluotettavuuden vuoksi. Pienet valmistusmäärät johtuivat Adolf Hitlerin vaatimuksesta muuttaa kone pommikoneeksi. Ongelmat luotettavuudessa puolestaan olivat seurausta titaanin ja muiden tarvittavien materiaalien puutteesta.
Kostoaseet

Toinen Luftwaffen innovaatio oli V1-ohjus (Vergeltungswaffe-1, ”Kostoase-1”), jolla iskettiin vaihtelevin tuloksin Englantiin ja Belgiaan. Luftwaffen toimivallan ulkopuolella tehty V2-ohjuksen kehitystyö verotti raskaasti Saksan teollisuus- ja suunnitteluresursseja: yksi V-2 vaati materiaaleja ja työtunteja yhtä paljon kuin kuuden hävittäjäkoneen valmistaminen. V2 oli aikaansa edellä, ja sodan jälkeen siitä tuli sekä Yhdysvaltain että Neuvostoliiton ballististen ohjusten esikuva. Sen suunnittelija Werner von Braun kehitteli myöhemmin Yhdysvaltain ensimmäiset avaruusraketit.
Sodan aikana oli käynnissä myös Amerikabomber-hanke, jonka tarkoitus oli kehittää Luftwaffelle pitkän kantaman raskas pommikone, jolla pystyisi pommittamaan Yhdysvaltojen itärannikon kaupunkeja. Projekti ei ehtinyt tuottaa tulosta, eikä sitä enää haluttu tukea sodan lopussa, Saksan joutuessa syvemmälle ahdinkoon. Myöhemmin on arvioitu, että muutamat pommituslennot Yhdysvaltoihin eivät olisi olleet kovin merkittäviä sodan kannalta.
Ilma-aseen kieltäminen ja uudelleensyntyminen

Sodan jälkeen saksalainen sotilasilmailu oli lähinnä Englannin vaatimuksesta kokonaan kielletty ennen Saksan liittotasavallan syntyä 1949 ja sen liittymistä Natoon 1950-luvulla.
Vuonna 1956 muodostettiin Saksan liittotasavallan uudet ilmavoimat.
Luftwaffen lentäjiä, komentajia ja kehittäjiä

Gerhard Barkhorn
Adolf Galland
Gordon Gollob
Hermann Göring
Erich Hartmann
Otto Kittel
Hans-Joachim Marseille
Erhard Milch
Werner Mölders
Günther Rall
Hanna Reitsch, koelentäjä, ainoa I- ja II-luokan rautaristeillä palkittu nainen
Hans-Ulrich Rudel, Stuka-lentäjä
Heinz-Wolfgang Schnaufer
Werner Streib
Ernst Udet
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luftwaffe (Wehrmacht) Wikimedia Commonsissa
Wehrmacht

Luftwaffe · Heer · Kriegsmarine
Päämajat

Oberkommando der Wehrmacht

Oberkommando des Heeres · Oberkommando der Marine · Oberkommando der Luftwaffe
Joukot

Divisioonat · Komentajat · Aseet
Kampanjat

Puolan offensiivi (Fall Weiss)

Valesota (Sitzkrieg)

Weserübung (Operation Weserübung)

Taistelu Ranskasta (Fall Gelb)

Taistelu Britanniasta

Balkanin sota (Operation Marita)

Pohjois-Afrikka

Itärintama

Länsirintama
Junkers Ju 87 G-2 ”Kanonenvogel”-panssarintorjuntamalli.
Luftwaffen pääasiallinen hävittäjä Messerschmitt Bf 109.
RAF:n Avro Lancaster pudottaa 14. lokakuuta 1944 Duisburgiin 108 kpl 30 naulan palopommeja ja yhden 4  000 naulan ”Cookie”-painepommin (vasemmalla). Välittömästi tämän jälkeen sama kone pudotti 1 170 kpl 4 naulan palopommeja (oikealla).
Messerschmitt Me 262 saksalaisessa museossa Münchenissä.
Luftwaffen lentäjämerkki.
Mahlatti

Mahlatti (inarinsaameksi Mahlad) on Inarijärven suurin, ja Suomen sisävesien 21. suurin saari eteläisellä Inarijärvellä. Sen pinta-ala on 21 km².
Kyyhkynen oksalla istui, olevaista pohtien

| Kyyhkynen oksalla istui, olevaista pohtien> En duva satt på en gren och funderade på tillvaron |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Roy Andersson
Käsikirjoittaja:  Roy Andersson
Tuottaja:  Pernilla Sandström
Säveltäjä:  Gorm Sundberg Hani Jazzar
Kuvaaja:  István Borbás Gergely Pálos
Leikkaaja:  Alexandra Strauss
Lavastaja:  Ulf Jonsson Julia Tegström Nicklas Nilsson Sandra Parment Isabel Sjöstrand
Erikoistehosteet:  Petter Cohen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi, Norja, Ranska, Saksa
Tuotantoyhtiö:  Roy Andersson Filmproduktion
Levittäjä:  Lucky Red Distribuzione Cirko Film
Ensi-ilta:  Venetsian elokuvajuhlat 2014
Kesto:  101 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kyyhkynen oksalla istui, olevaista pohtien (En duva satt på en gren och funderade på tillvaron) on Roy Anderssonin käsikirjoittama ja ohjaama ruotsalainen musta komediadraama vuodelta 2014. Alkutekstien mukaan elokuva on viimeinen osa Anderssonin ”trilogiasta ihmisenä olemisesta”, jonka aiemmat osat olivat Toisen kerroksen lauluja (2000) ja Sinä elävä (2007). Tragikomedinen elokuva voitti ensimmäisenä ruotsalaiselokuvana Venetsian elokuvajuhlien Kultaisen leijonan.
Juoni

Anderssonin kahden aiemman elokuvan tapaan Kyyhkynen oksalla... koostuu erillisistä, yhdellä otolla kuvatuista kohtauksista, jotka liittyvät toisiinsa vain väljästi. Toistuvia henkilöhahmoja elokuvan 37 kohtauksessa ovat epäonniset pilailuvälinekauppiaat, jotka Andersson sanoo kehittäneensä Ohukainen ja Paksukainen -hahmojen ja Samuel Beckettin näytelmän Huomenna hän tulee miesparin pohjalta. Toistuva repliikki monissa kohtauksissa on yleisinhimillinen, puhelimeen sanottu ”Mukava kuulla että teillä on siellä kaikki hyvin”. Useissa kohtauksissa kuullaan vanhaa sotilasmarssia ”Glory glory hallelujah” erilaisin ruotsinkielisin sanoituksin.
Elokuvan pisin kohtaus sijoittuu moderniin kahvilaan ankealla teollisuusalueella, jonne ensin tulevat pilailuvälinekauppiaat kysymään osoitetta. Sen jälkeen kohtaus muuttuu täysin anakronistiseksi, kun Ruotsin 1700-luvun alun kuninkaan Kaarle XII:n sotajoukot alkavat ratsastaa kahvilan ohi. Karoliinisotilaat tunkevat sisään kahvilaan, ajavat naiset ulos ja tekevät tilaa nuorelle kuninkaalle, joka ratsastaa sisään juodakseen kivennäisveden. Kuningas ihastuu kauniiseen tarjoilijapoikaan ja ilmoittaa lakeijansa kautta, että haluaa tämän mukaansa telttakaverikseen Suuren Pohjan sodan sotaretkelle.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Nils Westblom  | … |  Sam   |
|  Holger Andersson  | … |  Jonathan   |
|  Per Bergqvist  | … |  mies museossa   |
|  Solveig Andersson  | … |  nainen museossa   |
|  Sture Olsson  | … |  mies jolla on viinipullo   |
|  Ingvar Olsson  | … |  vanhin poika   |
|  Ola Stensson  | … |  kapteeni / kampaaja   |
|  Lotti Törnros  | … |  tanssinopettaja   |
|  Oscar Salomonsson  | … |  tanssija   |
|  Linda Birgersson  | … |  siivooja   |
|  Jonas Gerholm  | … |  yksinäinen upseeri   |
|  Arne Hellqvist  | … |  vanhempi kanta-asiakas   |
|  Gunnar Bergström  | … |  kanta-asiakas   |
|  Maia-Lii Kaar  | … |  baarinhoitaja   |
|  Charlotta Larsson  | … |  halta Lotta   |
|  Anette Eklund  | … |  nainen puistossa   |
|  Johan Sköld  | … |  mies puistossa   |
|  Tess Dahlström  | … |  tyttö parvekkeella   |
|  Thindra Gardeman  | … |  tyttö parvekkeella   |
|  Birgitta Rudklint  | … |  liikkeen omistaja   |
|  Wilma Kinnman  | … |  runoa lausuva tyttö   |
|  Bengt Lyngbäck  | … |  opettaja   |
|  Viktor Gyllenberg  | … |  Kaarle XII   |
|  Gösta Öhman  | … |  adjutantti   |
|  Ronn Elfors  | … |  majuri   |
|  Victor A. Victor  | … |  väkivaltainen sotilas   |
|  Annagreta Berg  | … |  lastenvaunuja kuljettava äiti   |
|  Lena Lannebjer  | … |  saatavan perijä   |
|  Roger Fogelberg  | … |  johtaja   |
|  Roger Olsen Likvern  | … |  vahtimestari   |
|  Louise Nyholm Leskinen  | … |  nainen ikkunassa   |
|  Stuart Holland  | … |  mies ikkunassa   |
|  Simon Westberg  | … |  mies rannalla   |
|  Amanda Johansson  | … |  nainen rannalla   |
|  Folke Mossberg  | … |  juustokauppias   |
|  Sylvia Jahns  | … |  tutkija   |
|  Mats Ryden  | … |  mies bussipysäkillä  |
Tuotanto

Kaikki elokuvan ankeudessaan aidoilta vaikuttavat miljööt on rakennettu studioon. Elokuvan kommenttiraidalla Roy Andersson sanoo kunkin kohtauksen teon rakennus- ja purkuvaiheineen kestävän noin kahdesta viikosta kuukauteen. Tuotantoryhmällä oli käytössä kaksi studiota, jolloin uutta kohtausta päästiin kuvaamaan noin joka toinen viikko.
Monissa kohtauksissa käytetään trompe l’œil’n kaltaista matte-maalaustekniikkaa, jossa kuvan elementtejä (kuten huoneiden sisäkattoja, jotka ovat todellisuudessa täynnä valaisimia ja tekniikkaa) on maalattu liikkumattoman kameran eteen sijoitettuun pleksilevyyn. Vaikka elokuva kuvattiin digitaalisesti eikä filmille, tietokonemuokkausta ei ohjaajan mukaan juuri käytetty. Pitkän kahvilakohtauksen taustalla kulkevat Kaarle XII:n sotajoukot monistettiin green screenin ja tietokoneen avulla niin, ettei hevosia ja miehiä tarvittu satoja. Ratapihalla tapahtuvaan, studiossa kuvattuun kohtaukseen lisättiin tietokoneella pienoisjuna jälkikäteen. Elokuvan loppupuolen kidutusväline, valtava kuparisylinteri, rakennettiin todelliseen kokoon ja kuvattiin Oslon Fornebun lentoaseman tyhjässä lentokonehangaarissa.
Vastaanotto

Venetsian Kultaisen leijonan lisäksi elokuva palkittiin parhaana eurooppalaiskomediana Berliinin elokuvajuhlilla. Ruotsissa elokuva sai puolen tusinaa Guldbagge-ehdokkuuksia, joista se voitti parhaan lavastuksen sarjan.
Aiheesta muualla

Kyyhkynen oksalla istui, olevaista pohtien Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kyyhkynen oksalla istui, olevaista pohtien Elonet.
Elokuvan arvostelu Film-O-Holic.com-elokuvasivustolla (suomeksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:En duva satt på en gren och funderade på tillvaron
Käännös suomeksi
Köynnöskoiso

| Köynnöskoiso |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Solanales
Heimo::  Koisokasvit Solanaceae
Alaheimo::  Solanoideae
Tribus::  Solaneae
Suku::  Koisot Solanum
Laji::  laxum
Kaksiosainen nimi
 Solanum laxum  Spreng. 
Synonyymit
 Solanum jasminoides Paxton 
Katso myös
   Köynnöskoiso Wikispeciesissä   Köynnöskoiso Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Köynnöskoiso eli jasmiinikoiso (Solanum laxum) on koisojen sukuun kuuluva laji.
Ulkonäkö ja koko

Köynnöskoiso on koristeellisennäköinen. Kukat ovat valkoisia. Hedelmät ovat purppuranpunaisia.
Levinneisyys

Köynnöskoiso on alkuperäinen laji Brasiliassa, Paraguayssa, Uruguayssa ja Argentiinassa. Se on levinnyt myös muualle Etelä-Amerikkaan, Afrikkaan, Etelä-Aasiaan ja Australiaan.
Elinympäristö

Kasvi viihtyy aurinkoisella kasvupaikalla. Normaali huoneenlämpötila on sopiva.
Käyttö ja kasvatus

Köynnöskoisoa käytetään huonekasvina. Talven jälkeen kasvi leikataan. Se tarvitsee runsaasti ravinteita.
Aiheesta muualla

UniProt, Taxonomy: Solanum laxum (englanniksi)
Marthabo

| Marthabo |
| --- | --- |

Sijainti:  Siuntio, Uusimaa
Rakennustyyppi:  Juhla- ja kurssitila
Valmistumisvuosi:  1930
Rakennuttaja:  Sjundeå Marthaförening
Omistaja:  Marthabo r.f.
Runkorakenne:  Puu
Julkisivumateriaali:  Laudoitus
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marthabo on juhla- ja kurssitila, joka sijaitsee Siuntiossa, Uudellamaalla aivan Siuntion kirkonkylän tuntumassa. Marthabon tontin lahjoitti Siuntion Martoille maanomistaja Vilhelm Salovius vuonna 1930. Tälle tontille rakennettiin samana vuonna Marthabo, joka vihittiin käyttöön 6. marraskuuta 1930.
Rakennuksessa toimi vuodesta 1933 Mellersta Sjundeå Marthakrets, joka järjesti rakennuksessa muun muassa käsityökursseja. Mellersta Sjundeå Marthakrets lopetti toiminnan rakennuksessa vuonna 2022. Marttajärjestö luovutti rakennuksen tuolloin uudelle Marthabo r.f. -järjestölle, jonka tavoitteena on pitää Marthabo kunnossa ja elävänä. Marthabota vuokrataan myös erilaisiin juhliin ja tilaisuuksiin.
Macintosh XL

| Macintosh XL |
| --- | --- |

Valmistaja:  Apple
Tuoteperhe:  Macintosh
Julkaistu:  1985
Mukana toimitettu käyttöjärjestelmä:  MacWorks XL
Suoritin:  Motorola 68000 @ 5 MHz
Keskusmuisti:  512 kt
Macintosh XL oli Lisa-projektin perillinen
Macintosh XL on Apple Computerin Lisa-projektin tuottaman tietokoneen viimeinen malli. Vuonna 1983 julkaistu Lisa menestyi huonosti ja seuraavana vuonna julkaistu Macintosh 128K ja myöhemmät Macintosh-mallit söivät Lisan markkinat täysin. Lisan päivitysversio Macintosh XL julkaistiin 1. tammikuuta 1985. Samaan aikaan myytiin Lisa 2/10-konetta, joka toimi Lisan käyttöjärjestelmällä. Macintosh XL sisälsi MacWorks XL -ohjelman, jolla Macintosh-koneiden ROM-muistia emuloitiin, mahdollistamalla Macintoshille tehtyjen sovellusten ajamisen Lisan alustalla.
Tekniset tiedot

Macintosh XL käytti 5 MHz:n Motorola 68000 -suoritinta. Siinä oli 512 kt:n keskusmuisti, joka oli päivitettävissä 2 Mt:n saakka. Koneessa oli sisäänrakennettu 3.5" 400 kt:n levykeasema ja 720 x 364 resoluutiota käyttävä näyttö. Resoluutiosta johtuen Macintosh XL ei käyttänyt muiden Macintosh-sarjan tietokoneiden tapaan neliön muotoisia pikseleitä . Resoluutio oli päivitettävissä toimenpiteellä, jossa näyttölaite vaihdettiin 608 x 431 pikselin resoluutiolla toimivaan. Kuten Lisaan, Macintosh XL:ään tarjottiin lisävarusteena ulkoista 10 Mt:n kiintolevyä.
Aiheesta muualla

Macintosh XL:n tekniset tiedot (Arkistoitu – Internet Archive) Applen sivuilla
Apple Macintosh
| --- | --- |
Compact Macintosh (Classic):   Macintosh 128K  Macintosh 512K  Macintosh 512Ke  Macintosh Plus  Macintosh SE SE FDHD  Macintosh SE/30  Macintosh Classic  Macintosh Classic II  Macintosh Color Classic  Macintosh Color Classic II 
II:   Macintosh II  Macintosh IIx  Macintosh IIcx  Macintosh IIci  Macintosh IIfx  Macintosh IIsi  Macintosh IIvi  Macintosh IIvx 
LC:   Macintosh LC  Macintosh LC II  Macintosh LC III  Macintosh LC III+  Macintosh LC 475  Macintosh LC 520  Macintosh LC 550  Macintosh LC 575  Macintosh LC 580  Macintosh LC 630 
Centris/Quadra:   Centris 610  Centris 650  Centris 660AV  Quadra 605  Quadra 610  Quadra 630  Quadra 650  Quadra 660AV  Quadra 700  Quadra 800  Quadra 840AV  Quadra 900  Quadra 950 
Power Macintosh:   Power Macintosh 4400  Power Macintosh 5200 LC  Power Macintosh 5260 LC  Power Macintosh 5400  Power Macintosh 5500  Power Macintosh 6100  Power Macintosh 6200  Power Macintosh 6300  Power Macintosh 6400  Power Macintosh 6500  Power Macintosh 7100  Power Macintosh 7200  Power Macintosh 7300  Power Macintosh 7500  Power Macintosh 7600  Power Macintosh 8100  Power Macintosh 8200  Power Macintosh 8500  Power Macintosh 8600  Power Macintosh 9500  Power Macintosh 9600  Power Macintosh G3  Power Macintosh G4 Cube  Power Macintosh G4  Power Macintosh G5 
Muut mallit:   XL  Portable  Performa  TV  Twentieth Anniversary Macintosh  iMac  eMac  Mac mini  Mac Pro 
Kannettavat:   PowerBook PowerBook 100  iBook  MacBook  MacBook Air  MacBook Pro 
Palvelimet:   Apple Network Server  Apple Workgroup Server Workgroup Server 9150  Xserve 
Muuta:  Luettelo Macintosh-malleista
Käyttöjärjestelmät:   Mac OS  macOS
Lauttalampi (Hirvensalmi)

| Lauttalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Hirvensalmi
Koordinaatit:  61°33′16″N, 26°54′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Iulampeen 
Järvinumero:  14.922.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,7 m  
Pituus:  430 m  
Leveys:  330 m  
Rantaviiva:  1,482 km  
Pinta-ala:  8,542 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLauttalampi 
Lauttalampi  on Etelä-Savossa Hirvensalmella  Monikkalan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 430 metriä pitkä, 330 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 8,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Liekuneen–Ryökäsveden alueeseen (14.922) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,7 metriä mpy.
Mark Ryan

| Mark Ryan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1956 (ikä 68)  Doncaster, Yorkshire
Näyttelijä
Aktiivisena:  1982–
Merkittävät roolit:  Nasir (Robin of Sherwood) Lockdown (Transformers – Tuhon aikakausi) 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Mark Ryan (s. 7. kesäkuuta 1956 Doncaster, Yorkshire) on englantilainen näyttelijä ja käsikirjoittaja.