stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tyrväntö
Historia > Ruotsin vallan aika

Ruotsin valta ja kristinusko lujittuivat alueella 1200-luvun lopulla, ja ensimmäinen kirkko rakennettiin Lepaalle. Arviot Lepaalla olleen kirkon rakennusvuodesta vaihtelevat 1200- ja 1400-lukujen välillä. Kirkko purettiin kivistä sakastia lukuun ottamatta uuden kirkon valmistuttua Suotaalaan 1800-luvun alussa. Tyrvännön alueella uskotaan olleen oma seurakuntansa, mutta kun Hattulan Pyhän Ristin kirkko valmistui, Tyrvännöstä tuli kappeliseurakunta viimeistään 1500-luvulla.
Isonvihan aikaan vuonna 1713 venäläiset miehittivät Tyrvännön vuoteen 1721 saakka. Venäläisten saapuessa ainakin Suotaala, Lahdentaka ja Lepaa joutuivat ryöstelyn ja hävityksen kohteeksi. Taloista ryöstettiin elintarvikkeita ja karjaa, ja väkivallantekoja paikallisia asukkaita kohtaan tapahtui etenkin alkuvaiheessa paljon, ennen kuin miehitysviranomaiset alkoivat rauhoittaa tilannetta.
1700-luvun lopulla Lepaalla sijainnut vanha kirkko alkoi käydä huonokuntoiseksi ja ahtaaksi. Uusi kirkko päätettiin rakentaa Tyrvännönniemen pohjoisosaan Suotaalaan, Lähemmäs Tyrvännön asutuksen painopistettä. Matti Åkerblomin suunnittelema kirkko valmistui vuonna 1800.
Historia > 1800- ja 1900-luvut

Vuoden 1865 kunnallishallintouudistuksen yhteydessä Tyrvännön kappeliseurakunnasta muodostettiin kunta. Muutos toimeenpantiin viimeistään 1873. Sotien jälkeen Tyrväntöön asutettiin karjalaisia Vuokselasta.
Tyrvännön kunta lakkautettiin 1. tammikuuta 1971 ja liitettiin Hattulaan. Tyrvännön evankelis-luterilainen seurakunta jatkoi toimintaansa vuoteen 1979 saakka, jolloin kirkkoherra jäi eläkkeelle ja seurakunta yhdistettiin Hattulan seurakuntaan (edellisenä vuonna Valkeakoskeen liitetty osa liitettiin kirkollisesti Sääksmäen seurakuntaan).
Vuonna 1978 entisen Tyrvännön pohjoisosan kylistä Mälkiäinen, Tykölä ja Uskila liitettiin kokonaan ja Monaala osin Valkeakoskeen.
Väestö

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Tyrvännön väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1960.
| Tyrvännön väestönkehitys 1880–1960 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1880 | 1880 |    | 1 423 | 1 423 |
| 1890 | 1890 |    | 1 561 | 1 561 |
| 1900 | 1900 |    | 1 714 | 1 714 |
| 1910 | 1910 |    | 1 758 | 1 758 |
| 1920 | 1920 |    | 1 691 | 1 691 |
| 1930 | 1930 |    | 1 456 | 1 456 |
| 1940 | 1940 |    | 1 542 | 1 542 |
| 1950 | 1950 |    | 2 153 | 2 153 |
| 1960 | 1960 |    | 1 929 | 1 929 |
Lähde: Tilastokeskus.
Kulttuuri > Murre

Tyrvännön alueella puhutun kielen perustana on perihämäläinen murre, joka kuuluu hämäläismurteisiin. Perihämäläinen murrealue on hämäläismurteiden keskeisin alue. Perihämäläisellä murteella on 19 tyypillistä hämäläistä murrepiirrettä.
Tunnettuja tyrväntöläisiä

Otto Ernst Boije, sotaneuvos, maaherra, teollisuusjohtaja
Axel Fredrik Boije af Gennäs, Venäjän keisarillisen laivaston kontra-amiraali ja vapaaherra
Adolf Cavén,  maanviljelijä ja valtiopäivämies
Alfred Cavén, arkkitehti
Olavi Collan, puutarhaviljelyn kehittäjä
Juho Eslin, viilari, autonkuljettaja ja punakaartin johtaja
Gregorius Favorinus, raamatun suomentaja
Karl Frans Hjorth, kauppias ja tehtailija
Axel Holmberg, lääkäri ja valtiopäivämies
Fredrik Idestam, Nokia-yhtymän perustaja
Gustaf Idestam, tuomari ja teollisuusmies
Huugo Karikoski, agronomi, maatalousneuvos ja opettaja
Bengt Detlof Krook, senaattori, lääninsihteeri ja kihlakunnantuomari
Markku Kuitunen, ympäristötieteilijä ja professori
Pekka Lampela, leikkaaja ja äänittäjä
Kustaa Lehtomäki, työmies ja punakaartin johtaja
Matti A. Mustonen, kirkkoherra ja kirjailija
Heikki Mäkinen, poliitikko ja maalarimestari
Seppo Netola, yritysjohtaja, maanviljelysneuvos
Veli Nieminen, ampuja, voimistelija ja olympiamitalisti
Eero Ojanen, filosofi ja tietokirjailija
Karl Herman Pankakoski, luonnontutkija sekä luonnonhistorian ja maantiedon opettaja
Paavo Pelttari, metsänhoitaja, virkamies ja metsäasiantuntija, metsäneuvos
Erkki Perheentupa, maanviljelijä, liikemies ja kansanedustaja
Matti Retula, maanviljelijä ja valtiopäivämies
Alfred Retulainen, maanviljelijä, kansanedustaja ja kunnallisneuvos
August Ringvall, kielenkääntäjä ja valtioneuvos
Sven-Erik Rosenlew, filosofian maisteri ja toimitusjohtaja
Raili Rytkönen, kirjailija
Matti Sadeniemi, suomen kielen dosentti
Ilpo Saunio, muusikko ja musiikintutkija
Pekka Savolainen, DI ja virkamies
Edvard Robert Standertskjöld, vapaaherra, sotilas ja valtiopäivämies
Eino Suolahti, sotilas ja poliitikko
Linda Tanner, suomentaja, Väinö Tannerin puoliso
Kaius Tihtonen, muusikko
K. V. Vaulo, opettaja ja kansakouluntarkastaja
J. A. Wecksell, tietosanakirjatoimittaja, suomentaja ja opettaja
Aiheesta muualla

Tyrväntö-verkko
| n k Kanta-Hämeen maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Forssa  Hattula  Hausjärvi  Humppila  Hämeenlinna  Janakkala  Jokioinen  Loppi  Riihimäki  Tammela  Ypäjä 
Entiset kunnat:  Hauho  Hämeenlinnan maalaiskunta  Kalvola  Koijärvi  Lammi  Renko  Tuulos  Tyrväntö (osa)  Vanaja 
| n k Pirkanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Akaa  Hämeenkyrö  Ikaalinen  Juupajoki  Kangasala  Kihniö  Kuhmoinen  Lempäälä  Mänttä-Vilppula  Nokia  Orivesi  Parkano  Pirkkala  Punkalaidun  Pälkäne  Ruovesi  Sastamala  Tampere  Urjala  Valkeakoski  Vesilahti  Virrat  Ylöjärvi 
Entiset kunnat:  Aitolahti  Akaa  Eräjärvi  Ikaalisten epäitsenäinen kauppala  Ikaalisten maalaiskunta  Karkku  Keikyä  Kiikka  Kiikoinen  Kuhmalahti  Kuru  Kylmäkoski  Luopioinen  Längelmäki (osa)  Messukylä  Mouhijärvi  Mänttä  Pohjaslahti  Sahalahti  Suodenniemi  Suoniemi  Sääksmäki  Teisko  Toijala  Tottijärvi  Tyrväntö (osa)  Tyrvää  Vammala  Viiala  Viljakkala  Vilppula  Äetsä 
Tyrvännön kunnan eteläosa venäläisessä topografikartassa vuodelta 1899.
Neuvostoliiton–Japanin rajasota

Neuvostoliiton–Japanin rajasota oli vuosina 1932–1939 Kaukoidässä käyty sarja Neuvostoliiton ja Japanin välisiä rajaselkkauksia, joiden taustalla olivat Japanin laajentumispyrkimykset.
Japanin vallattua Mantshurian ja Korean maiden välisellä rajaseudulla käytiin useita aseellisia selkkauksia, jotka lopulta päättyivät vuonna 1939 Neuvostoliiton ja Mongolian joukkojen lyötyä japanilaiset Halhin-Golin taisteluissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Neuvostoliiton–Japanin rajasota Wikimedia Commonsissa
HK Norilsk

| HK Norilsk |
| --- | --- |
Perustettu:  2023
Kaupunki:  Norilsk, Venäjä
Kotiareena:  Arktika Sports Palace Norilsk
– kapasiteetti:  2 184
Sarjataso:  VHL
Värit:                
Toimitusjohtaja:   Jevgeni Nikitin
Päävalmentaja:   Vladimir Gusev
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
HK Norilsk (ven. ХК Норильск) on venäläinen jääkiekkojoukkue Norilskin kaupungista. Seura pelaa tällä hetkellä maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL-liigassa.
Joukkue kaudella 2024-2025

| Maalivahdit> # | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

|   |  | Vadim Nikitin | L | 2025 | Moskova, Venäjä |
|   |  | Viktor Selivjorstov | L | 2025 | Tšeljabinsk, Venäjä |
|   |  | Anatoli Smirnov | L | 2025 | Tšerepovets, Venäjä |
| Puolustajat> # | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 9 |  | Ivan Sergejev | L | 2025 | Tšeboksary, Venäjä |
| 17 |  | Andrei Jermakov | R | 2024 | Moskova, Venäjä |
| 35 |  | Artjom Aljajev | L | 2025 | Nižni Novgorod, Venäjä |
| 52 |  | Semjon Lugoviak | L | 2025 | Moskova, Venäjä |
| 59 |  | Nikita Volosenkov | R | 2025 | Omsk, Venäjä |
| 72 |  | Dmitri Kortšemkin | L | 2026 | Jekaterinburg, Venäjä |
| 79 |  | Kirill Vetrov | L | 2024 | Norilsk, Venäjä |
|   |  | Igor Isajev | L | 2025 | Tšeljabinsk, Venäjä |
|   |  | Aleksei Kirillov | L | 2025 | Novokuznetsk, Venäjä |
|   |  | Nikita Makejev | R | 2026 | Moskova, Venäjä |
|   |  | Oleg Popov | L | 2024 | Severomorsk, Venäjä |
| Hyökkääjät> # | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Paikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 8 |  | Demid Panitškin | L | H | 2026 | Kemerovo, Venäjä |
| 13 |  | Vladislav Kaletnik (C) | L | KH / OLH | 2026 | Angarsk, Venäjä |
| 18 |  | Mihail Varnakov | L | OLH | 2024 | Gorki, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto |
| 47 |  | Danila Djadenkin | R | VLH | 2025 | Jaroslavl, Venäjä |
| 64 |  | Vjatšeslav Skobelev | R | H | 2025 | Tšerepovets, Venäjä |
| 87 |  | Nikita Kolesnikov | L | KH | 2026 | Perm, Venäjä |
| 89 |  | Denis Gorbunov | L | KH | 2025 | Elektrostal, Venäjä |
| 96 |  | Vjatšeslav Korotin | L | H | 2026 | Norilsk, Venäjä |
| 97 |  | Aleksei Leontiev | R | H | 2026 | Angarsk, Venäjä |
|   |  | Sergei Alhimov | L | H | 2025 | Moskova, Venäjä |
|   |  | Artjom Antipov | R | H | 2025 | Öskemen, Kazakstan |
|   |  | Semjon Astaševski | L | H | 2025 | Omsk, Venäjä |
|   |  | Sergei Golodniuk | L | LH | 2025 |  |
|   |  | Jegor Jakovlev | L | OLH / KH | 2025 | Omsk, Venäjä |
|   |  | Jegor Manin | L | OLH | 2025 | Jaroslavl, Venäjä |
|   |  | Nikita Šuidin | R | OLH / KH | 2025 | Moskova, Venäjä |
|   |  | Roman Tšemerikin | L | KH | 2025 | Novouralsk, Venäjä |
|   |  | Pavel Žirnov | L | LH | 2025 | Tšeboksary, Venäjä |
Joukkue kaudella 2024-2025 > Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Vladimir Gusev
Apuvalmentaja: Jevgeni Filinov
Apuvalmentaja: Nikolai Zolotuhin
Maalivahtivalmentaja: Konstantin Vlasov
Videovalmentaja: Oleg Kulikov
Fysiikkavalmentaja: Rašit Galimžanov
Huoltopäällikkö: Nikolai Ivanov
Toimitusjohtaja: Jevgeni Nikitin
Urheilutoimenjohtaja: Anton Kolomejtsev
Joukkueenjohtaja: Airat Hasijatulin
Lähde: EliteProspects
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut (venäjäksi)
VHL
AKM Tula •
Bars Kazan •
Buran Voronež •
Dinamo Pietari •
Dizel Penza •
Gornjak-UGMK Verhnjaja Pyšma •
Himik Voskresensk •
Ižstal Iževsk •
Jermak Angarsk •
Jugra Hanty-Mansijsk •
Južnyi Ural Orsk •
Lada Toljatti •
Metallurg Novokuznetsk •
Molot Perm •
Neftjanik Almetjevsk •
HK Rjazan •
HK Rostov •
Rubin Tjumen •
Omskije Krylja •
SKA Neva •
Sokol Krasnojarsk •
HK Tambov •
Toros Neftekamsk •
Tšelmet Tšeljabinsk •
TsSK VVS Samara •
Zauralje Kurgan •
Zvezda Moskova
Shinjirō Koizumi

Shinjirō Koizumi.
Shinjirō Koizumi (s. 14. huhtikuuta 1981) on japanilainen poliitikko. Hän oli Shinzo Aben neljännen hallituksen ympäristöministeri.
Koizumi on valmistunut Columbian yliopistosta (M. A. yhteiskuntatieteissä). Hän pitää ensimmäisen japanilaisena ministerinä isyysvapaata. Sen pituus on kaksi viikko siroteltuna kolmen kuukauden ajalle. Hän on saanut päätöksestään paitsi kehuja, myös runsaasti kritiikkiä. Pääministeri Shinzo Abe on kannustanut miehiä pitämään isyysvapaata, sillä vaikka heillä on siihen oikeus, harva käyttää sitä.
Koizumin isä on aiempi Japanin pääministeri Jun’ichirō Koizumi.
Sadamichi Hirasawa

Sadamichi Hirasawa
Sadamichi Hirasawa (jap. 平沢貞通; 18. helmikuuta 1892 – 10. toukokuuta 1987) oli japanilainen pankkiryöstäjä ja joukkomurhaaja.
Mies saapui pankkiin 26. tammikuuta 1948 väittäen olevansa terveysviranomainen Jiro Yamaguchi, jonka oli määrä rokottaa pankin henkilökunta punatautia vastaan. Rokottamisen sijaan hän kuitenkin antoi ihmisille syanidia sillä seurauksella, että useimmat uhreista menehtyivät. Tällöin ryöstäjä otti kaikki löytämänsä rahat, yhteensä 160 000 jeniä.
Hirasawa pidätettiin teosta epäiltynä saman vuoden elokuussa. Hirasawa tuomittiin kuolemaan, eikä edes Japanin korkein oikeus nähnyt syytä purkaa päätöstä. Hirasawa oli aiemmin myöntänyt teon, mutta perui tunnustuksensa.
Vankeudessa istuessaan Hirasawa ryhtyi maalaamaan taidetta ja kirjoitti lisäksi omaelämäkertansa. Hän kuoli vankilan sairaalassa 95-vuotiaana.
Hirasawan tuomitsemiseen käytetty todistusaineisto on kyseenalaistettu. Yksikään oikeusministeri ei hyväksynyt hänen teloitustaan, mikä olisi ollut teloituksen edellytys.
Hasegawa Yoshimichi

| Hasegawa Yoshimichi |
| --- | --- |
 Hasegawa Yoshimichi
Korean kenraalikuvernööri
 1916 – 1919  
Monarkki:  Yoshihito
Edeltäjä:  Terauchi Masatake
Seuraaja:  Saitō Makoto
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. lokakuuta 1850 Iwakuni
Kuollut: 24. tammikuuta 1924 (73 vuotta) Tokio
Tiedot
Sotilaspalvelus
Palvelusmaa(t):   Japani
Palvelusvuodet:  1871-1916
Sotilasarvo:   Sotamarsalkka
Taistelut ja sodat:  Boshin-sota  Kiinan–Japanin sota  Venäjän–Japanin sota
Hasegawa Yoshimichi (1. lokakuuta 1850 Iwakuni – 27. tammikuuta 1924 Tokio) oli japanilainen sotamarsalkka ja poliitikko.
Hasegawa syntyi 1. lokakuuta 1850 Iwakunissa. Hänen isänsä oli kenjutsumestari. Hasegawa palveli Chōshū-joukkojen alaisuudessa Boshin-sodan aikana tammikuusta maaliskuuhun 1868. Japanin keisarillisen armeijan muodostuessa vuonna 1871 Hasegawa määrättiin kapteeniksi. Vuonna 1877 hän oli mukana kukistamassa Satsuman kapinaa. Hän matkusti Ranskaan sotilasavustajana vuonna 1885 opiskelemaan sodankäynnin strategiaa, taktiikkaa ja varusteita. Palattuaan Japaniin seuraavana vuonna Hasegawa ylennettiin kenraalimajuriksi.lähde?
Kiinan ja Japanin sodan aikana 1904-1905 Hasegawa johti joukkoja muun muassa Pjongjangin taistelussa 15. syyskuuta 1894. Venäjän ja Japanin sodan aikana Hasegawa taisteli ansioituneesti Jalujoen taistelussa ja hänet ylennettiin pian kenraaliksi kesäkuussa 1904. Hän oli Korean varuskunta-armeijan komentaja syyskuusta 1904 joulukuuhun 1908. Hasegawa nimitettiin Japanin keisarillisen armeijan esikunnan päälliköksi vuonna 1912.lähde?
Vuonna 1915 Hasegawalle myönnettiin sotamarsalkan arvo. Lokakuusta 1916 lähtien hän toimi toisena Korean kenraalikuvernöörinä ja sai myöhemmin arvostelua sotilaallisesta lähestymistavastaan Maaliskuun 1. päivän liikeesseen.  Hasegawa kuoli vuonna 1924. Hänen hautansa on Tokiossa.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hasegawa Yoshimichi Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Hasegawa Yoshimichi
Käännös suomeksi
Philadelphian taidemuseo

| Philadelphian taidemuseo Philadelphia Museum of Art  |
| --- | --- |
 Philadelphian taidemuseon päärakennus.
Tyyppi:  taidemuseo
Sijainti:  Philadelphia, Pennsylvania
Perustettu:  1876
Johtaja:  Timothy Rub
Kotisivut:  www.philamuseum.org
Koordinaatit:  39.966°N, 75.181°W
 fiPhiladelphian taidemuseo 
     
Philadelphian taidemuseo on Yhdysvaltain suurimpia taidemuseoita. Sen päärakennus sijaitsee Benjamin Franklin Parkwayn varrella Philadelphiassa, mutta siihen kuuluu lisäksi Rodin-museo ja Perelman Building.
Historia

Philadelphian taidemuseo sai alkunsa Philadelphian maailmannäyttelystä vuonna 1876. Se sijaitsi alkujaan Memorial Hallissa, joka oli rakennettu maailmannäyttelyn taidenäyttelyä varten. Ensimmäisten vuosikymmenten aikana pääosa museon esineistä oli teollisuustuotteita, mutta jonkin verran oli myös koriste- ja taide-esineitä, kuten eurooppalaista keramiikkaa.
Museo julkaisi 1900-luvun alussa ensimmäisen kokoelmaoppaansa ja käynnisti koulutusohjelman. Pian alkoi myös uuden päärakennuksen suunnittelu. Uuden päärakennuksen suunnitteli arkkitehti Julian Abele, joka otti mallia antiikin kreikkalaisista temppeleistä. Museo avattiin vuonna 1928. Museo teki seuraavana vuonna uuden kävijäennätyksensä, kun siellä vieraili yli miljoona ihmistä. J. Stogdell Stokes oli museon johtajana, kun Yhdysvaltoihin iski 1930-luvun lama. Stokesin taidokkaan markkinoinnin ansiosta museo selvisi lamasta kuitenkin hyvin.
Museon kokoelmat kasvoivat merkittävästi 1940-luvulla, sillä se sai huomattavasti lahjoituksia, kuten John D. McIlhennyn ja George Grey Barnardin kokoelman. Seuraavalla vuosikymmenellä museon kokoelmat kasvoivat entisestään, ja museo sai vuonna 1956 ruhtinatar Grace Kellyn hääpuvun.
Rakennuksen ja kokoelman entisöinti olivat 1960-luvulla museon teemoja. Samalla kokoelmat kasvoivat muun muassa 71:llä muotoilija Elsa Schiaparellin luomuksella ja Marcel Duchampin teoksella Étant donnés. Entisöintityöt jatkuivat edelleen seuraavallakin vuosikymmenellä, ja museo valmistautui juuri parahiksi museon omiin 100-vuotis- ja Yhdysvaltain 200-vuotisjuhliin. 1980-luvulla museon hankintoja olivat Edgar Degas’n Kylvyn jälkeen ja Cy Twomblyn Fifty Days at Iliam. Museossa tehtiin 1990-luvulla monia teknisiä uudistuksia, jolloin monet toiminnoista tietokoneistettiin ja samalla kehitettiin monia energiansäästömenetelmiä.
Kokoelmat

Museossa on yli 227 000 esineen taidekokoelma, ja sen yhdysvaltalaisen taiteen kokoelma on maan parhaita. Lisäksi sen kokoelmiin kuuluu erityisesti merkittäviä töitä renessanssin taiteesta, impressionismista ja nykytaiteesta. Tunnettuja yksittäisiä taide-esineitä ovat Rogier van der Weydenin alttarikaappi, Paul Cézannen Kylpijät ja Duchampin Poikamiesten alastomaksi riisuma morsian.
Museon kokoelmat on jaettu kahdeksan eri osaston alaisuuteen. Osastot ovat yhdysvaltalainen taide, Itä-Aasian taide, 1900-lukua edeltävä eurooppalainen maalaustaide, moderni- ja nykytaide, vaatteet ja tekstiilit, eurooppalainen sisustus- ja kuvanveistotaide, Intian ja Himalajan taide sekä printit, piirrokset ja valokuvat.
Kuvia

Museon edustalla on George Washingtonin muistomerkki vuodelta 1897.
Laatta muistuttaa Rocky-elokuvan kohtauksesta, joka kuvattiin museolla.
Elokuvassa esiintyneet portaat ovat yksi Philadelphian suosituimmista turistikohteista.
Ilmakuva (1966)
Cézannen Kylpijät-maalaus, joka kuuluu museon kokoelmiin.
Renoirin kylpijäaiheinen maalaus
Degas'n Kylvyn jälkeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Philadelphian taidemuseo Wikimedia Commonsissa
Museon kotisivut (englanniksi)
Metrinen avaruus

Metrinen avaruus on matematiikassa joukko, jossa on määritelty pisteiden välinen etäisyys. Metriset avaruudet ovat tärkeitä esimerkkejä topologisista avaruuksista. Topologiset avaruudet, joissa voidaan määritellä metriikka, ovat metristyviä avaruuksia.
Määritelmä

Metrinen avaruus on pari  (X,d), missä  X on joukko ja  d:X\times X\to \mathbb {R}  kuvaus (ns. metriikka eli etäisyysfunktio), joka kaikilla joukon  X alkioilla  x,  y ja  z toteuttaa ehdot
d(x,z)\leq d(x,y)+d(y,z) (kolmioepäyhtälö),
d(x,y)=d(y,x)\,\!,
d(x,x)=0, ja
d(x,y)=0\,\!\implies x=y.
Ehdoista seuraa  d(x,y)\geq 0, sillä  0=d(x,x)\leq  (1)  d(x,y)+d(y,x)= (2)  d(x,y)+d(x,y)=2d(x,y).
Kun  d toteuttaa ehdot 1–3, se on pseudometriikka. Täten jokainen metriikka on myös pseudometriikka.
Metristä avaruutta  (X,d) kutsutaan usein vain metriseksi avaruudeksi  X, jos käytössä oleva metriikka  d on asiayhteydestä selvä. Metrisen avaruuden  X alkioita kutsutaan yleensä pisteiksi, ja lukua  d(x,y) pisteiden  x ja  y väliseksi etäisyydeksi.
Esimerkkejä

Mielivaltaisessa epätyhjässä joukossa  X voidaan määritellä ns. diskreetti metriikka (myös {0, 1}-metriikka) määrittelemällä  d(x,y)=0 jos  x=y ja  d(x,y)=1 muutoin.
Reaalilukujen joukossa pisteiden erotuksen itseisarvo määrittelee (ns. tavallisen reaalisen) metriikan  d(x,y)=|x-y|.
Jokaisessa joukossa  \mathbb {R} ^{n} tärkein metriikka on euklidinen metriikka, jossa pisteiden  P=(p_{1},p_{2},\dots ,p_{n})\, ja  Q=(q_{1},q_{2},\dots ,q_{n})\, välinen etäisyys on
Tasossa ja kolmiulotteisessa avaruudessa tämä vastaa tavanomaista euklidisen geometrian mukaista pisteiden välistä etäisyyttä.
Normiavaruus on aina myös metrinen avaruus. Nimittäin jos  (X,||\cdot ||) on normiavaruus, niin funktio  d:X\times X\rightarrow \mathbb {R} ,d(x,y)=||x-y|| määrää metriikan joukkoon X.
Pallopinnalla voidaan määrittää metriikka siten, että kahden pisteen välinen etäisyys mitataan niiden kautta kulkevaa isoympyrää pitkin.
Määritelmiä > Kuulat ja pallot

Olkoon  (X,d) metrinen avaruus,  x\in X ja  r\in \mathbb {R} _{+}=\{y\in \mathbb {R} :y>0\}. Tällöin joukkoa
kutsutaan avaruuden  X  x-keskiseksi  r-säteiseksi avoimeksi kuulaksi. Toisin sanoen,  B(x,r) on niiden pisteiden  y\in X joukko, joiden etäisyys pisteestä  x on aidosti pienempi kuin  r. Joukkoa  B(x,r) kutsutaan myös pisteen  x kuulaympäristöksi.
Vastaavasti määritellään joukot
ja
joista edellistä kutsutaan suljetuksi kuulaksi ja jälkimmäistä palloksi.
On syytä korostaa, että kuulat ja pallot riippuvat avaruuden  X metriikasta  d, ja tarvittaessa esimerkiksi avointa kuulaa voidaan merkitä  B_{d}(x,r).
Määritelmiä > Avoin ja suljettu joukko

Avaruuden  (X,d) osajoukko  U\subseteq X on avoin, jos jokaisella pisteellä  x\in U on kuulaympäristö  B(x,r) siten, että  B(x,r)\subseteq U. Metrisen avaruuden avointen joukkojen kokoelma muodostaa erään  X:n topologian, ns. tavallisen topologian  {\mathcal {T}}_{d}; siten jokainen metrinen avaruus on luonnollisella tavalla topologinen avaruus. Itse asiassa kutsumme topologisen avaruuden  (X,{\mathcal {T}}) topologiaa  {\mathcal {T}} metristyväksi jos ja vain jos on olemassa jokin  X:n metriikka  d siten, että  {\mathcal {T}}={\mathcal {T}}_{d}.
Joukko  F\subseteq X on suljettu, jos sen komplementti  \complement F on avoin. Joukko  A\subseteq X voi olla yhtä aikaa avoin ja suljettu, mutta se ei välttämättä ole kumpaakaan.
Määritelmiä > Rajoitettu joukko

Metrisen avaruuden  (X,d) osajoukkoa  A\subseteq X sanotaan rajoitetuksi, jos on olemassa sellainen säde  r\in \mathbb {R} _{+}, että  d(x,y)<r kaikilla  x,y\in A. Pienintä tällaista sädettä (pienin yläraja) sanotaan joukon halkaisijaksi eli läpimitaksi.
Määritelmiä > Pisteen etäisyys joukosta

Metrisen avaruuden pisteen  x\in X etäisyys joukosta  A\subseteq X on lyhin etäisyys pisteestä  x johonkin joukon  A pisteeseen, toisin sanoen
Kirjallisuutta

Jalava, Väinö: Moderni analyysi I.  (15)  Tampere:  TTKK, 1976.  ISBN 951-720-223-7
Kaleva, Osmo: Reaalianalyysi.  (opintomoniste 141)  Tampere:  TTKK, 1992.  ISBN 951-721-600-9
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Metrinen avaruus Wikimedia Commonsissa
Tamezō Mori

Tamezō Mori (jap. 森為三), (1884–1940 tai myöhemmin) oli 1900-luvun alun japanilainen luonnontieteilijä.
Mori valmistui Tokion keisarillisen yliopiston tiedeosastolta vuonna 1904. Hänen päätutkimuskohteensa oli iktyologia eli kalat, mutta hän tutki kaikkia muitakin eläinryhmiä. Hän muutti Koreaan 1909. Hän toimi useita vuosia Keijōn ensimmäisen korkeanormaalikoulun professorina Soulissa . Koulu oli eräänlainen yliopistoon valmistava oppilaitos.
Morin ensimmäinen julkaisu oli List of Vertebrate Animals of Korea (1916), jossa hän luettelee 306 alueella tavattua lintulajia. Tämän lisäksi hän julkaisi 16 muuta lintutieteellistä tiedonantoa. Hän järjesti Soulin museoiden kokoelmia. Hänen apunaan työskenteli japanilainen keräilijä Eizō Takahashi. Vuonna 1923 Mori laati luettelon The Catalogue of Specimens at the Exhibition of Specimens of the Natural History of Korea, jonka Luonnontieteellinen seura (Natural History Society) julkaisi. Luettelossa hän mainitsi 371 lintulajia. Osa kokoelmasta oli huonokuntoisena tallella yhä 1940-luvun puolivälissä. Toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain armeijan joukot muuttivat Soulin koulut parakeiksi, ja siirsivät kokoelmat kellareihin ja muihin varastoihin, joissa ne menivät sekaisin ja huonoon kuntoon.
Mori nimesi muun muassa joukon uusia kalalajeja.
Amerikkalaiset joukot toimittivat Morin Japaniin aikaisin syksyllä 1945. Toisen lähteen mukaan hän kuoli 1940.
Teoksia

The fresh water fishes of Jehol (Report of the first Scientific expedition to Manchoukuo) (1934)
Coloured butterflies from Korea (1934)
Check list of the fishes of Korea (Memoirs of the Hyogo University of Agriculture) (1952)
Kanō Masanobu

Kanō Masanobu (1434—1530) oli japanilainen taidemaalari. Hän oli Ashikaga-shogunien virallinen taiteilija, ja hänen sukulaisensa jatkoivat hovimaalareina halliten japanilaista taidemaailmaa 300 vuoden ajan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kanō Masanobu Wikimedia Commonsissa
The Kano School of Painting Department of Asian Art, The Metropolitan Museum of Art
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Japani 
Taiteenala:  ULAN 
Muut:  Europeana  IdRef