stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juha Pikkarainen

Juha Pikkarainen,syntynyt Kotka) on suomalainen näyttelijä ja oopperalaulaja, jonka ääniala on baritoni. Hän suoritti opintonsa Tampereen yliopistossa näyttelijäntyönlaitoksella (NäTy) 1989–1993. Myöhemmin hän opiskeli laulua Raimo Laukan ja sittemmin Jukka Rasilaisen ja Juha Uusitalon ja Irina Gavrilovicin johdolla.
Pikkarainen esiintyi solistina oopperassa ensimmäisen kerran Tampereen oopperassa 2012. Tunnetuin rooli lienee Rokan rooli Tauno Pylkkäsen oopperassa Tuntematon sotilas Oulun kaupunginteatterissa 2014. Oopperan ohjasi Lahden kaupunginteatterin johtaja Lauri Maijala. Syksyllä 2016 Pikkarainen lauloi Toivo Kuula laulukilpailun finaalissa.Lisäksi hän on esiintynyt solistina myös Savonlinnan Oopperajuhlilla sekä Opera Boxin tuotannoissa. Pikkarainen lauloi Paavo Ruotsalaisen roolin Joonas Kokkosen Viimeisten kiusausten esityksissä Lahden kv. urkuviikolla 2019 elokuussa sekä 2020 Espoonlahden kirkossa. Suomen Kansallisoopperassa hän on esiintynyt useissa rooleissa vuodesta 2017 lähtien.
Pikkarainen on ollut kiinnitettynä näyttelijänä Tampereen teatterissa (1991-92), Mikkelin teatterissa (1993-95) ja Kajaanin kaupunginteatterissa (1996-99). Kiinnitettynä laulajana hän ollut Kansallisoopperassa 2014-16 sekä 2019. Vuonna 2020 hänet kiinnitettiin Kansallioopperaan vakituisesti.
Näyttelijänä

Tampereen Teatteri 1991–1992
Mikkelin teatteri 1993–1995
Kajaanin kaupunginteatteri 1996–1999
Juha Pitkämäki

Juha Pitkämäki (s. 7. joulukuuta 1979 Tampere) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti, joka pelasi urallaan SM-liigassa, Elitserienissä, Allsvenskanissa ja Tanskan pääsarjassa.
Pitkämäki teki liigadebyyttinsä kasvattajaseurassaan Tampereen Ilveksessä kaudella 1998–1999. Hän pelasi sen jälkeen vielä kolme kautta joukkueessa saadessaan sopimuksen. Kauden 2002–2003 hän pelasi JYPin luukkuvahtina ja sai vastuuta 11 ottelusta. Palasi kausiksi 2003–2004, 2004–2005 ja 2005–2006 taas Tampereella Ilveksen riveihin. Tosin työsulkukaudella 2004–2005 oli tungosta Ilveksen maalivahtiosastolla kun maalivahtisopimuksia oli viisi. Vesa Toskala, Juha Pitkämäki, Juuso Riksman, Tuukka Rask ja Krister Antila, joka pelasi loppukauden Forssan Palloseurassa. Pitkämäki pääsi takaisin Ilveksen ykkösvahdiksi kaudeksi 2005–2006. Hän siirtyi kahdeksi seuraavaksi kaudeksi Elitserieniin, Mora IK:hon. Kauden 2008–2009 alun Pitkämäki pelasi HIFK:ssa, mutta palasi kesken kauden Allsvenskaniin pudonneeseen Moraan. Kaudeksi 2009–2010 Pitkämäki palasi Ilvekseen, mutta solmi kesällä 2010 sopimuksen Elitserien-seura Timrå IK:n kanssa, josta siirtyi Tanskaan Aalborgiin.
Pitkämäen viimeiseksi seuraksi jäi Aalborg. Hän lopetti pelaajauransa kesällä 2012 ja siirtyi Kooveen maalivahtivalmentajaksi.
Aiheesta muualla

Pitkämäen statistiikat
Jordan Jovtšev

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jordan Jovtšev |  Jordan Jovtšev |  Jordan Jovtšev |  |
Maa:   Bulgaria
Miesten telinevoimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Ateena 2004 |  renkaat |  |
|  Pronssia | Sydney 2000 |  permanto |  |
|  Pronssia | Sydney 2000 |  renkaat |  |
|  Pronssia | Ateena 2004 |  permanto |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Gent 2001 | permanto |  |
|  Kultaa | Gent 2001 | renkaat |  |
|  Kultaa | Anaheim 2003 | permanto |  |
|  Kultaa | Anaheim 2003 | renkaat |  |
|  Hopeaa | San Juan 1996 | renkaat |  |
|  Hopeaa | Debrecen 2002 | permanto |  |
|  Hopeaa | Debrecen 2002 | renkaat |  |
|  Hopeaa | Århus 2006 | renkaat |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2009 | renkaat |  |
|  Pronssia | Sabae 1995 | renkaat |  |
|  Pronssia | Tianjin 1999 | moniottelu |  |
|  Pronssia | Gent 2001 | moniottelu |  |
|  Pronssia | Stuttgart 2007 | renkaat |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Patras 2002 | renkaat |  |
|  Hopeaa | Patras 2002 | moniottelu |  |
|  Hopeaa | Patras 2002 | permanto |  |
|  Hopeaa | Ljubljana 2004 | permanto |  |
|  Hopeaa | Volos 2006 | renkaat |  |
|  Hopeaa | Amsterdam 2007 | renkaat |  |
|  Pronssia | Milano 2009 | renkaat |  |
|  Pronssia | Birmingham 2010 | renkaat |  |
Jordan Jovtšev (bulg. Йордан Йовчев, s. 24. helmikuuta 1973 Plovdiv) on uransa lopettanut bulgarialainen telinevoimistelija, maailman- sekä Euroopan mestari ja nelinkertainen olympiamitalisti. Hän on saavuttanut arvokisamitalinsa permannolta, moniottelusta ja etenkin renkailta.
Jovtšev voitti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa Sabaessa 1995, kun renkailta irtosi pronssia. 1990-luvulla hän saavutti vielä yhden MM-hopean ja yhden MM-pronssin, mutta vuosina 2000-2004 mitalisade yltyi: Sydneyn kesäolympialaisissa Jovtšev voitti pronssia renkailta ja permannolta, ja Ateenassa neljä vuotta myöhemmin renkaiden mitali kirkastui hopeaksi, minkä lisäksi permannolta irtosi jälleen pronssinen mitali. Väliin jääneen olympiadin aikana Jovtšev voitti seitsemän MM-mitalia (joista neljä kultaista) ja neljä EM-mitalia, joukossa yksi Euroopan mestaruus renkailta.
Ateenan olympialaisten jälkeen Jovtšev voitti renkaiden MM-hopeaa vuonna 2006 ja MM-pronssia vuonna 2007. Euroopan-mestaruuskilpailuista Jovtšev saavutti hopeaa vuosina 2006 ja 2007 –telineenä jälleen renkaat. Vuonna 2009 jo 36-vuotias Jovtšev voitti EM-pronssia Milanossa ja MM-hopeaa Lontoossa. Lontoon kesäolympialaisissa 2012 Jovtšev kilpaili ensimmäisenä voimistelijana kuudensissa kesäolympialaisissaan, joissa hän voimisteli renkailla loppukilpailuun.
Kahjot ninjat

Jovtšev on osallistunut useasti "maailman vaikeimmaksi esteradaksi" kutsuttuun Kahjot ninjat -televisio-ohjelmaan, ja menestynyt siinä varsin hyvin.
8. kilpailu (59): Epäonnistui Hämähäkkinousussa - Viimeinen taso
12. kilpailu (99): Epäonnistui Kalliokiipeilyssä - Kolmas taso
14. kilpailu (91): Epäonnistui Kalliokiipeilyssä - Kolmas taso
15. kilpailu (97): Epäonnistui Kaarevalla seinällä - Ensimmäinen taso
16. kilpailu (95): Epäonnistui Kalliokiipeilyssä - Kolmas taso
20. kilpailu (1993): Epäonnistui Kaarevalla seinällä - Ensimmäinen taso
23. kilpailu (79): Epäonnistui Köysitikkailla - Ensimmäinen taso
John O. Brennan

| John O>  Brennan |
| --- | --- |

CIA:n pääjohtaja
 8. maaliskuuta 2013 – 20. tammikuuta 2017  
Presidentti:  Barack Obama
Edeltäjä:  David Petraeus
Seuraaja:  Mike Pompeo
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. syyskuuta 1955 (ikä 69) North Bergen, New Jersey, Yhdysvallat
Puoliso:  Kathy Pokluda
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Tutkinnot:  Fordhamin yliopisto Texasin yliopisto, Austin
John Owen Brennan (s. 22. syyskuuta 1955 Jersey City, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimi CIA:n pääjohtajana 2013–2017. Hän on toiminut urallaan myös muun muassa National Counterterrorism Centerin johdossa 2004–2005. Hän opiskeli Texasin yliopistossa, Austinissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John O. Brennan Wikimedia Commonsissa
Pati Patni Aur Woh (vuoden 2019 elokuva)

| Pati Patni Aur Woh |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mudassar Aziz
Käsikirjoittaja:  Mudassar Aziz
Tuottaja:   Bhushan Kumar  Renu Ravi Chopra  Juno Chopra  Krishan Kumar 
Säveltäjä:   Tanishk Bagchi  Rochak Kohli  Sachet-Parampara  Tony Kakkar  Lijo George-DJ Chetas 
Kuvaaja:  Chirantan Das
Leikkaaja:  Ninad Khanolkar
Pääosat:   Kartik Aaryan  Bhumi Pednekar  Ananya Panday 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  T-Series
Ensi-ilta:  6. joulukuuta 2019
Kesto:  126 min
Alkuperäiskieli:  hindi
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pati Patni Aur Woh (suomeksi ”Aviomies, vaimo ja ’hän’”) on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Mudassar Aziz. Se on uudelleenfilmatisointi samannimisestä elokuvasta vuodelta 1978. Päärooleja näyttelevät Kartik Aaryan, Bhumi Pednekar ja Ananya Panday. Aparshakti Khurana, Rajesh Sharma, Manu Rishi ja Sunny Singh näyttelevät sivurooleja ja Kriti Sanon tekee erikoisesiintymisen.
Juoni

Abhinav ”Chintu” Tyagi on tavallinen keskiluokkainen mies Kanpurista ja julkisten töiden osaston hallituksen insinööri. Hän on mennyt naimisiin Vedika Tripathin, lucknowilaisen fysiikanopettajan kanssa. Chintu on onnellinen, mutta häntä häiriköivät kontrolloivat vanhemmat, jotka kärttävät lapsenlasta, ja Vedika, joka haluaa muuttaa suureen kaupunkiin.
Jokapäiväiseen elämäänsä kyllästynyt Chintu saa lohtua Tapasya Singhistä, muotisuunnittelijaksi pyrkivästä delhiläisestä, joka on hänen pomonsa sukulainen ja tuli valitsemaan tonttia muotibisneksensä aloittamiseksi. Chintu huomaa vetovoiman ja päättää nauttia elämästään. Hän valehtelee Tapasyalle, että Vedikalla on suhde Rakesh Yadavin kanssa, joka on itse asiassa hänen luokkansa oppilas.
Chintu käy treffeillä Tapasyan kanssa ja vaikka hän yrittää vältellä Vedikaa, tämä näkee heidät vihdoin yhdessä eräänä päivänä. Vedika pitää kuitenkin uskottomuuden omana tietonaan ja kuuntelee hänen valheitaan. Vedika osallistuu Kanupriyan häihin, missä hän tapaa entisen poikaystävänsä Durgesh ”Doga” Kanojian, paikallisen pahan pojan, jonka hän oli jättänyt Chintun vuoksi. Molemmat päättävät lähteä maasta. Samaan aikaan Chintu menee Tapasyan kotiin Delhiin ja tapaa tämän ystäviä. He menevät yökerhoon juhlimaan; Tapasya viettelee humalassa olevan Chintun ja on valmis suutelemaan häntä, mutta omatunto pidättelee Chintua.
Chintu tajuaa tehneensä väärin Vedikaa kohtaan, mutta on liian myöhäistä, kun tämä kertoo tietävänsä hänen uskottomuudestaan ja jättävänsä hänet. Chintu ymmärtää kuinka paljon hän rakastaa Vedikaa. Hämmentyneenä Chintu vierailee Vedikan vanhempien luona parhaan ystävänsä Fahimin kanssa, mutta hänen vanhempansa antavat heille kirjeen, jossa hän ilmoittaa paenneensa Dogan kanssa. Dogan matkatoimistossa Chintu ja Fahim joutuvat Dogan kätyreiden mukiloimiksi. Kun Chintu vierailee Tapasyan luona ja varoittaa tätä, ettei tämä voi ottaa Vedikan paikkaa, Tapasya kysyy häneltä, miksi hän päättää olla onneton, kun tämä on hänen käytettävissään. Raivoissaan humalassa Chintu hajottaa Dogan myymälän ja hänet pidätetään, mutta Fahim maksaa hänen takuunsa.
Eräänä aamuna Rakesh saapuu Fahimin kanssa löytääkseen masentuneen Chintun kotoa ja ilmoittaa hänelle, että Vedika lähtee Kanadaan lopullisesti. He kolme ryntäävät Lucknowin lentokentälle Chintun perhe ja poliisi kannoillaan. Chintu löytää lentokentältä Vedikan, Tapasyan ja Dogan. Tapasya päästää hänet vähemmällä sanomalla, että ei lyö häntä, vaikka kuinka haluaisi, koska hän ei ylittänyt rajaa hänen kanssaan Delhissä. Chintu saa selville, että Doga on matkalla Kanadaan ja että tämä oli Dogan suunnitelma saada hänet ymmärtämään Vedikan arvo. Vedika antaa hänelle anteeksi ja he sopivat.
Lopulta toinen tyttö, Neha Khanna, tulee Chintun toimistoon; aluksi Chintu tuijottaa häntä, mutta hillitsee itsensä. Kun Neha menee ulos ovesta, Chintu huutaa hänen nimeään, kun hän kutsuu tätä ”oudoksi” itsekseen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kartik Aaryan  | … |  Abhinav ”Chintu” Tyagi   |
|  Bhumi Pednekar  | … |  Vedika Tyagi (o.s. Tripathi)   |
|  Ananya Panday  | … |  Tapasya Singh   |
|  Aparshakti Khurana  | … |  Fahim Abdul Rizvi   |
|  Manu Rishi  | … |  tarkastaja Mukhtar Singh   |
|  Rajesh Sharma  | … |  Prem Tripathi   |
|  K. K. Raina  | … |  Arvind Tyagi   |
|  Navni Parihar  | … |  Kusum Tyagi   |
|  Neeraj Sood  | … |  Brijesh Kumar Pandey   |
|  Geeta Agarwal Sharma  | … |  Hemlata Tripathi   |
|  Shubham Kumar  | … |  Rakesh Yadav   |
|  Sunny Singh  | … |  Durgesh ”Doga” Kanojia   |
|  Kriti Sanon  | … |  Neha Khanna   |
|  Jimmy Shergill  | … |  kertoja   |
Soundtrack

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Sävel | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |
| 1. | ”Dheeme Dheeme” | Mellow D, Tanishk Bagchi, Tony Kakkar | Tanishk Bagchi, Tony Kakkar | Neha Kakkar, Tony Kakkar | 2.57 |  |  |  |  |
| 2. | ”Ankhiyon Se Goli Mare” | Shabbir Ahmed | Tanishk Bagchi | Mika Singh, Tulsi Kumar | 3.26 |  |  |  |  |
| 3. | ”Dilbara” | Navi Ferozpurwala | Sachet-Parampara | Sachet Tandon, Parampara Thakur | 4.07 |  |  |  |  |
| 4. | ”Tu Hi Yaar Mera” | Kumaar | Rochak Kohli | Arijit Singh, Neha Kakkar | 3.20 |  |  |  |  |
| 5. | ”Dilbara” (Version 2)  | Navi Ferozpurwala | Sachet-Paramapara | B Praak | 4.08 |  |  |  |  |
| 6. | ”Ankhiyon Se Goli Maare Returns” | Shabbir Ahmed | Lijo George-DJ Chetas | Dev Negi, Asees Kaur | 3.39 |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 21.36 |  |  |  |  |
Vastaanotto

Box Office India julisti Pati Patni Aur Wohin ”hitiksi”.
Aiheesta muualla

Pati Patni Aur Woh Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pendulo Studios

| Pendulo Studios |
| --- | --- |

Perustettu:  1994
Perustaja:  Rafael Latiegui, Ramón Hernáez, Felipe Gómez Pinilla
Kotipaikka:  Madrid, Espanja
Toimiala:  videopeliteollisuus
Kotisivu:  pendulo-studios.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pendulo Studios on espanjalainen videopelien kehittäjä, joka on perustettu vuonna 1994.
Yritys kehittää pääasiassa seikkailupelejä kuten Runaway-trilogia.
Pelit

Igor: Objective Uikokahonia (1994) - MS-DOS
Hollywood Monsters (1997) - Windows, iOS
Runaway: A Road Adventure (2001) - Windows, iOS
Runaway 2: The Dream of the Turtle (2006) - Windows, Wii, Nintendo DS
Runaway 3: A Twist of Fate (2009) - Windows, Nintendo DS
The Next Big Thing (2011) - Windows, OS X
Yesterday (2012) - Windows, OS X, Android, iOS
Hidden Runaway (2012) - iOS
Yesterday Origins (2016) - Windows, OS X, PlayStation 4, Xbox One
Blacksad: Under the Skin (2019)
Alfred Hitchcock – Vertigo (2021)
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Jorma Aranko

Jorma Kalevi Aranko (15. lokakuuta 1931 Helsinki – 16. elokuuta 2018 Helsinki) oli pankkitarkastusviraston pääjohtaja ja vuonna 1993 perustetun Rahoitustarkastuksen (Rata) johtaja vuosina 1988–1996.
Koulutukseltaan Aranko oli ekonomi. Ennen pankkitarkastusvirastoon siirtymistään Aranko toimi pitkään Postipankin Lontoon edustajana ja sitä ennen 12 vuotta Suomen Pankissa. Myöhemmin Aranko oli IMF:n nimittämänä avustamassa Viron rahoitustarkastuksen kehittämisessä.
Aiheesta muualla

Jorma Arangon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Jordan Chiles

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jordan Chiles Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuissa 2024. |  Jordan Chiles Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuissa 2024. |  Jordan Chiles Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuissa 2024. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten telinevoimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | joukkue |  |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | joukkue |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Liverpool 2022 | joukkue |  |
|  Hopeaa | Liverpool 2022 | hyppy |  |
|  Hopeaa | Liverpool 2022 | permanto |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Kultaa | Santiago 2023 | joukkue |  |
|  Hopeaa | Santiago 2023 | hyppy |  |
|  Pronssia | Santiago 2023 | moniottelu |  |
Jordan Lucella Elizabeth Chiles (s. 15. huhtikuuta 2001 Tualatin, Oregon) on yhdysvaltalainen telinevoimistelija. Hän on voittanut joukkuekilpailussa olympiakultaa ja maailmanmestaruuden. Hänellä on myös henkilökohtaisia mitaleja MM-kilpailuista ja Pan-Amerikan kisoista.
Chiles on kilpaillut kansainvälisellä tasolla vuodesta 2018. Tokion kesäolympialaisissa 2021 hän saavutti hopeaa joukkuekilpailussa ja sijoittui moniottelun karsinnassa 40:nneksi. Yksittäisten telineiden karsintakilpailuissa hän oli permannolla 13:s, nojapuilla 52:s ja puomilla 78:s. Liverpoolin MM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa sekä saavutti hopeaa hypyssä ja permannolla. Moniottelun karsinnassa hän oli 12:s sekä nojapuilla 18:s ja puomilla 83:s. Pan-Amerikan kisoissa 2023 Santiagossa Chiles voitti kultaa joukkuekilpailussa sekä sai hopeaa hypyssä ja pronssia moniottelussa. Pariisin kesäolympialaisissa 2024 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa. Hän sijoittui moniottelun karsinnassa neljänneksi, mutta koska hänen edellään oli kaksi yhdysvaltalaista, ei hän päässyt maakiintiön vuoksi moniottelun loppukilpailuun. Permannolla hän sijoittui viidenneksi.
Jordan Díaz

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jordan Díaz nuorten olympialaisissa 2018. |  Jordan Díaz nuorten olympialaisissa 2018. |  Jordan Díaz nuorten olympialaisissa 2018. |  |
Miesten yleisurheilu
Maa:   Espanja
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | kolmiloikka |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Rooma 2024 | kolmiloikka |  |
Maa:   Kuuba
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Hopeaa | Lima 2019 | kolmiloikka |  |
Jordan Alejandro Díaz Fortún (s. 23. helmikuuta 2001) on kuubalaissyntyinen kolmiloikkaaja, joka sai Espanjan kansalaisuuden vuonna 2022 ja edustusoikeuden kesäkuussa 2024. Hän edustaa FC Barcelonaa ja on pituudeltaan 192-senttimetrinen. Hän on olympiavoittaja, Euroopan-mestari ja kaikkien aikojen maailmantilastossa kolmantena (tilanne 2.10.2024).
Díaz voitti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden Nairobissa 2017 ikäluokan maailmanennätystuloksella 17,30. Hän paransi alle 18-vuotiaiden maailmanennätystä vuonna 2018 kahdesti Havannassa: lukemiin 17,32 helmikuussa ja 17,41 kesäkuussa. Hän voitti samana vuonna alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Tampereella tuloksella 17,15, sijoittui toiseksi Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa, voitti NACAC:n mestaruuden sekä kultaa nuorten olympialaisissa Buenos Airesissa.
Díaz hyppäsi Keski-ja Pohjois-Amerikan alle 20-vuotiaiden ennätyksen 17,49 Camagüeyssa heinäkuussa 2019. Hän saavutti Liman Pan-Amerikan kisoissa 2019 hopeaa tuloksella 17,38. Dohan MM-kilpailuissa hän sijoittui kahdeksanneksi.
Díaz paransi vuonna 2022 uuden kotimaansa Espanjan sisäratojen ennätyksen helmikuussa lukemiin 17,27. Ulkoradoilla hän kohensi maan ennätystä 2022 kolme kertaa päätyen kesäkuussa Nerjassa tulokseen 17,87. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Roomassa 2024 Espanjan ennätystuloksella ja maailman kaikkien aikojen tilaston kolmostuloksella 18,18. Hän voitti samana vuonna olympiakultaa Pariisissa tuloksella 17,86.
Jānis Vanags

Jānis Vanags vuonna 2011.
Jānis Vanags (s. 25. toukokuuta 1958 Liepāja) on Latvian evankelis-luterilaisen kirkon arkkipiispa.
Jānis Vanagsin vanhemmat olivat opettajia, ja opiskeltuaan kemiaa Latvian yliopistossa Riiassa Vanagsistakin tuli opettaja. Hänet erotettiin kemian- ja luonnontieteenopettajanvirastaan uskonsa vuoksi vuonna 1985. Loppuvuoden hän työskenteli Riian viemäriverkostossa ja pesi rautatieaseman ikkunoita sekä opiskeli teologiaa. Joulukuussa 1985 Vanags vihittiin papiksi ja hänet määrättiin Saldusin piiriin, jossa hän kaitsi useita seurakuntia. Perestroikan ja glasnostin myötä 1987–1989 kirkkoon alettiin suhtautui myönteisemmin, ja tänä aikana Vanagsin seurakunnissa kirkossakäyvien määrä yli kuusinkertaistui. Vuonna 1993 arkkipiispa Kārlis Gailītis kuoli auto-onnettomuudessa ja Vanags valittiin hänen seuraajakseen. Vanags uudelleenvalittiin vuonna 1996, ja hän sai 85 prosenttia piispainkokouksen äänistä. Vanags on myös Latvian oikeusministeriön uskonnollisten oikeuksien avustaja.
Jānis Vanags vastustaa naispappeutta eikä ole arkkipiispana vihkinyt naisia papeiksi (arkkipiispa on ainoa henkilö Latvian luterilaisessa kirkossa, joka voi vihkiä pappeja). Latvian luterilainen kirkko vihki naisia papeiksi 1975–1986 ja vuodesta 1989 Vanagsin arkkipiispuuteen asti. Vuosien 1992 ja 1993 taitteessa Latvian luterilainen kirkko oli vaarassa hajota naispappeuskysymyksen vuoksi, ja Vanags on myöhemmin arvellut, että pääsyy hänen valintaansa arkkipiispaksi oli hänen kantansa naispappeuteen. Latvian luterilaisessa kirkossa on tällä hetkellä kuusi naispappia, jotka vihittiin virkoihinsa ennen Vanagsin arkkipiispuutta. Vanagsin kanta on, että he voivat jatkaa työtänsä. Vanags on ollut luterilaisen maailmanliiton neuvoston jäsen kolme vuotta, ja hän on sanonut, että maailmanliitto painostaa jopa lahjuksin jäsenkirkkojaan sallimaan naispappeuden.
Jānis Vanags pitää homoseksuaalisuutta syntinä. Hänen mukaansa kirkon on autettava homoseksuaaleja eheytymään ja että homoseksuaali, joka ei kadu suuntautumistaan, ei voi olla kirkon työntekijä eikä tulla ehtoolliselle. Vanags on arvioinut, että Latvian luterilaisen kirkon suosion romahdus neuvostoaikana johtui luterilaisen kirkon 1800-luvun ja 1900-luvun alun aikana kehittyneestä liiallisesta vapaamielisyydestä. Vanags on lisäksi sanonut, että eurooppalaisten lähetystyöntekijöiden pitäisi kääntää katseensa takaisin Eurooppaan, joka pitäisi jälleen evankelioida.
Vanags on Missouri-synodin Fort Waynessä sijaitsevan yliopiston kunniatohtori. Vanags on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
PXR 5

| PXR 5 Hawkwind |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1977–1978
 Julkaistu: 15. kesäkuuta 1979
 Tuottaja(t): Hawkwind
 Tyylilaji: progressiivinen rock space rock heavy rock
 Kesto: 37.33
 Levy-yhtiö: Charisma
Listasijoitukset
  59.
Hawkwindin muut julkaisut
| Hawklords / 25 Years On 1978 | PXR 5 1979 | Live Seventy-Nine 1980 |
PXR 5 on Hawkwind-yhtyeen albumi vuodelta 1979.
Albumin nauhoitushistoria

Yhtye eli levyn julkaisun aikoihin kesällä 1979 Hawklords-vaiheen ja Hawkwindin uuden tulemisen välivaihetta ja albumi koostuu vuosina 1977–1978 tehdyistä studio- ja livenauhoituksista. Albumi koostettiin alun perin vuonna 1978, mutta julkaistiin vasta vuotta myöhemmin Hawklords-projektin vuoksi. Lisäksi albumin pääosin nauhoittanut kokoonpano oli hajonnut kevään 1978 Yhdysvaltain kiertueen jälkeen. Albumi oli Hawkwindin viimeinen Charisma-yhtiölle. Kannessa oleva teksti "This is the last but one" viittaa siihen, että albumin nauhoitettiin ennen edellistä 25 Years On-albumia.
Kappaleista

Levyn avaa nopeatempoinen, punk-henkinen "Death Trap". Alun perin kappale oli ollut "PSI Power"-singlen b-puolella. Popahtava "Jack Of Shadows" pohjautuu Roger Zelaznyn samannimiseen kirjaan ja jo vuonna 1976 livenä ensi kerran esitetty, Neu!-vaikutteinen "Uncle Sam's On Mars" pohjautuu laulaja Robert Calvertin "Vikings On Mars"-runoon.
"Infinity" ja "Life Form" ovat Dave Brockin esittämiä, vahvasti syntetisaattori-painotteisia kappaleita, joista ensin mainittu perustuu Calvertin Space Ritual-aikaiseen runoon. Livenä nauhoitetun "Robot"-kappaleen sanoitus pohjautuu Isaac Asimovin kirjaan I, Robot ja myös livekappale "High Rise" käyttää inspiraationa J. G. Ballardin samannimistä kirjaa. Livenä nauhoitettuja kappaleita dubattiin myöhemmin studiossa. Brockin "PXR 5" kertoo yhtyeen miehistönvaihdoksista vuosina 1976-1977.
Kansitaide ja CD-painokset

Albumin ensimmäisen 5 000 kappaleen painoksen mukana tuli Pete Framen tekemä Hawkwind-sukupuu-posteri. Lisäksi alkuperäisessä takakannessa oli kuva väärintehdystä sähkökytkennästä, joka peitettiin myöhemmissä painoksissa tarralla turvallisuusriskien takia. Vuoden 1984 vinyylipainoksessa kuva on häivytetty kokonaan.
Vuonna 1989 julkaistu CD-versio on masteroitu eri nauhoista. "High Rise" -kappale on liveversio ilman studiodubbauksia ja "PXR 5" -kappale sisältää erilaisen intron. Atomhengen remasteroitu versio sisältää molemmat miksaukset.
Kappaleet

"Death Trap" (Calvert/Brock) - 3:52
"Jack Of Shadows" (Calvert/House/Shaw) - 3:27
"Uncle Sam's On Mars" (Calvert/Brock/House/King) - 5:43
"Infinity" (Calvert/Brock) - 4:18
"Life Form" (Brock) - 1:44
"Robot" (Calvert/Brock) - 8:13
"High Rise" (Calvert/House) - 4:41
"PXR 5" (Brock) - 5:17
Kappaleet > Remasteroidun version bonus-kappaleet (Atomhenge 2009)

"Jack Of Shadows" (live studio-versio) - 3:41
"We Like To Be Frightened" (Calvert) - 2:47
"High Rise" (live studio-versio) - 4:44
"Robot" (ensimmäinen versio) - 9:27
"Jack Of Shadows" (Adrian Shaw'n laulama versio) - 3:55
"High Rise" (vaihtoehtoinen vokaali-miksaus) - 4:39
"PXR 5" (vaihtoehtoinen intro-miksaus) - 5:41
"Quark Strangeness And Charm" (live 1978) (Calvert/Brock) - 2:39
Nauhoitus

Kappaleet 1,2,8: Rockfield-studiot tammikuu 1978
Kappale 3: Hammersmith Odeon 5. lokakuuta 1977
Kappaleet 4,5: Week Park Farm-studiot 1978
Kappaleet 6,7: Leicester 29. syyskuuta 1977