stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Milarca
Kappaleet

Tahdon saada Paulan takaisin – 3.44
Jos mulla ois sut – 2.47
Milarca – 2.59
Tippuri-Tiina – 3.15
Suviaamu – 2.15
Lumeen hukkunut – 3.57
Mä tahdon vaihtaa naista – 2.39
Ensi kaino vieno yritys – 3.13
Kartsan kuningas – 3.29
M.T.T., muistelen tiliäni taas – 2.41
Naaras – 3.27
Hämäryys – 3.41
Medikalisaatio: Aikamme sairaus

| Medikalisaatio: Aikamme sairaus |
| --- | --- |

Kirjailija:  Raimo Tuomainen, Markku Myllykangas, Jyrki Elo, Olli-Pekka Ryynänen
Kieli:  suomi
Genre:  terveydenhuolto
Kustantaja:  Vastapaino
Julkaistu:  1999
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  128
ISBN:  951-768-049-x
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Medikalisaatio: Aikamme sairaus on vuonna 1999 ilmestynyt Raimo Tuomaisen, Markku Myllykankaan, Jyrki Elon ja Olli-Pekka Ryynäsen kirja medikalisaatiosta. Teoksen on kustantanut Vastapaino.
Aiheesta muualla

Timo Hannu: Medikalisaatio, megatrendeistä sairain[vanhentunut linkki] Helsingin sanomat 25.8.1999
Jani Päivänen: Sairaan hyvä kirja (Arkistoitu – Internet Archive) Yliopisto 12/1999
Tapio Onnela: Elämä on sairautta[vanhentunut linkki] Viridis 2000
Ilkka Niiniluoto: Ihminen medikalisaation pihdeissä Aikakauslehti Duodecim 2003;119(19):1857-1862
Metallilentobarbi

| Metallilentobarbi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Särjet Cyprinidae
Alaheimo::  Danioninae
Suku::  Lentobarbit Esomus
Laji::  metallicus
Kaksiosainen nimi
 Esomus metallicus  Ahl, 1923 
Katso myös
   Metallilentobarbi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Metallilentobarbi (Esomus metallicus) on särkien (Cyprinidae) heimoon kuuluva makean veden kalalaji. Sen kuvasi tieteelleselvennä ensimmäisen kerran Ernst Ahl vuonna 1923.
Metallilentobarbi voi kasvaa korkeintaan 7,5 senttimetrin mittaiseksi. Lajia tavataan luonnonvaraisena Kambodžasta, Laosista, Malesiasta, Myanmarista, Singaporesta, Thaimaasta ja Nepalista. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut metallilentobarbin elinvoimaiseksi lajiksi. Ravinnokseen se käyttää toukkia, hyönteisiä ja eläinplanktonia.
Metsämörri

Metsämörri lasten seurassa.
Metsämörri (ruots. Skogsmulle) on luontoa rakastava ja suojeleva satuhahmo. Hahmon on alun perin luonut ruotsalainen Gösta Frohm ollessaan luontoretkeilyä edistävän Friluftsfrämjandet-järjestön luontoretkeilyohjaaja 1950-luvulla. Toiminta perustuu luontoa suojelevaan metsäretkeilyyn. Metsässä lapsilla on mahdollisuus leikkiä, kokea ja tutkia luontoa erilaisissa sääolosuhteissa. Samalla he oppivat uusia motorisia taitoja sekä saavat tietoa luonnosta ja siellä elävistä kasveista ja eläimistä.
Historia

Gösta Frohm alkoi suunnitella luontokoulutoimintaa lapsille vuonna 1925. Tärkeä osa luontokoulua oli Metsämörri-satuhahmo. Frohmin ideat metsämörritoiminnasta eivät aluksi saaneet kannatusta. Elokuussa 1956 Gösta Frohm esitteli metsämörrikonseptin uudelleen Lida friluftsgårdilla, jonne hän oli kutsunut Friluftsfrämjandet-järjestön jokaisen alueyhdistyksen koulutukseen. Metsämörri sai nimensä 25. tammikuuta 1957, ja samana vuonna lapsille järjestettiin ensimmäiset Metsämörrikurssit. Skogsmulle-hahmo ja -nimi ovat olleet vuodesta 1990 lähtien rekisteröityjä tavaramerkkejä Friluftsfrämjandet-järjestössä.
Hahmo

Gösta Frohmin mörritarinan mukaan Mörri syntyi myrskyisenä päivänä, jolloin ukkosti ja salamoi. Myrsky laannuttua aurinko paistoi sammaleiselle kivelle, jonka päällä Mörri makoili. Metsän eläimet auttoivat Mörriä ompelemalla hänelle vihreät vaatteet hämähäkinseitistä, lehdistä ja sammaleesta. Mörri teki itselleen hatun tuohesta, johon teeri antoi sulan koristeeksi. Sulka kuitenkin likaantui, joten Mörri pyyhki sulkaa puolukkamättääseen, jolloin siitä tuli kauniin punainen. Pian tämän jälkeen Mörri tapasi kaksi lasta, jotka antoivat hänelle lapikkaansa, ettei hän satuttaisi jalkojaan. Näillä lapsilla oli samat nimet kuin Göstan omilla lapsilla, Sten ja Anna. Tarinan suomenkielisessä versiossa nämä nimet on korvattu suomalaisilla nimillä Timo ja Anne.
Metsämörri on lasten ystävä. Tarinoiden mukaan Metsämörri tulee lasten luo leikkimään, laulamaan ja kertomaan luonnosta. Metsämörri on luonnon kunnioittamisen symboli. Tervehtiessään Metsämörrillä on tapana huudahtaa "Hoi kolikok".
Gösta Frohmilla oli toisinaan tapana pukeutua Mörriksi. Tuolloin häntä kutsuttiin kunnioittavasti "Gammelmulleksi" (vapaasti suom. “Vanhaksi Mörriksi”).
Sollefteåssa on Mulleriket (vapaasti suom. Mörrimaa), jossa on mahdollista nähdä muun muassa Metsämörrin maja. Mulleriket on luotu yhteistyössä Gösta Frohmin ja Friluftsfrämjandet-järjestön kanssa.
Mörrin ystäviä ovat:
Lohi-Valtteri (ruots. Laxe), joka asuu järvissä ja joissa, ja pitää vedet puhtaina.
Tunturi-Tiina (ruots. Fjällfina), joka oleskelee tuntureilla ja pitää niistä huolta.
Nova, joka on ryhmän tuorein jäsen. Nova on kotoisin puhtaalta Tella-planeetalta, ja tarjoaa globaalimman näkökulman luontoon ja ympäristöön.
Metsämörritoiminta Suomessa

Suomenkielistä metsämörritoimintaa kehittää ja koordinoi Suomen Latu. Lisäksi järjestö vastaa Metsämörriohjaajien koulutuksesta. Koulutuksen saaneet ohjaajat pitävät kursseja varhaiskasvatuksessa, kouluissa ja Suomen Ladun jäsenyhdistyksissä. Ruotsinkielisestä metsämörritoiminnasta Suomessa vastaa Finlands Svenska Idrott.  
Metsämörritoiminnassa on lapsille omat ikäryhmänsä. Ryhmät muodostetaan lasten taitojen ja temperamentin sekä ryhmän koon ja ikäjakauman mukaan.
Metsänuppuset ovat alle 3–vuotiaita, jotka yhdessä aikuisen kanssa saavat ensikosketuksen lähiluontoon.
Metsämyttyset ovat 3–4-vuotiaita. He leikkivät ja liikkuvat luonnossa innokkaasti ympäristöään ihmetellen.
Metsämörrit ovat 5–8-vuotiaita lapsia, joiden tiedonhalu ja tutkiminen auttaa heitä oppimaan ja kokemaan luonnossa leikkiessään.
Metsävaeltajat ovat 7–12-vuotiaita lapsia. He tekevät retkiä ja liikkuvat lähiluonnossa
Metsämörrikurssi vuonna 1966.
Käännös suomeksi
Munkkikolibri

| Munkkikolibri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Mesikolibrit Florisuga
Laji::  fusca
Kaksiosainen nimi
 Florisuga fusca  (Vieillot, 1817) 
Katso myös
   Munkkikolibri Wikispeciesissä   Munkkikolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Munkkikolibri (Florisuga fusca) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Brasilian itäosista Paraguayn kaakkoisosiin, Koillis-Argentiinaan ja Uruguayn pohjoisosiin. Louis Jean Pierre Vieillot kuvaili lajin holotyypin Brasiliasta vuonna 1817.
Nuori munkkikolibri
Birkin

Birkin tarkoittaa seuraavia:
Sukunimi

Andrew Birkin (s. 1945), brittiläinen elokuvakäsikirjoittaja ja -ohjaaja
Jane Birkin (1946–2023), englantilainen näyttelijä ja laulaja
Muita

Jane Birkin/Serge Gainsbourg, Jane Birkinin ja Serge Gainsbourgin albumi
Birkin, kylä Britanniassa North Yorkshiressä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Birkin”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mozarts Pladsin metroasema

| Mozarts Plads |
| --- | --- |
 Kööpenhaminan metro 
Perustiedot
Lyhenne:  Mop
Metrolinjat:  
Osoite:  Mozarts Plads 5, 2450 Kööpenhamina SV
Paikkakunta:  Kööpenhamina
Avattu:  22. kesäkuuta 2024
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Laitureita:  1
Laituriraiteita:  2
Mozarts Pladsin metroasema on Kööpenhaminan metron M4-linjan asema, joka sijaitsee Mozarts Pladsilla Kööpenhaminan Sydhavnissa. Naapuriasemat ovat Sluseholmen ja København Syd. Asema avattiin 22 kesäkuuta 2024. Aseman seinillä on tanskalaisen taiteilijan Christian Schmidt-Rasmussenin taideteos.
Mitsui

Hiroshigen puupiirros Surugachō vuodelta 1856. Kuvassa on Echigoyan kimono- ja rahanvaihtokauppa sekä Fujivuori taustalla. Nykyisin Mitsuin päärakennus on kadun oikealla puolella, vasemmalla puolella on Mitsukoshin tavaratalo.
Mitsui Group (jap. 三井グループ, Mitsui gurūpu) on yksi Japanin suurimmista yritysryppäistä eli keiretsuista ja yksi maailman suurimmista osakeyhtiöistä.
Yrityksen perusti Mitsui Takatoshi (1622–1694), joka syntyi Matsusakassa nykyisen Mien prefektuurin alueella. Hänen isänsä myi alun perin misoa ja piti panttilainaamoa. Myöhemmin perhe avasi toisen kaupan Edoon. Vuonna 1673 Takatoshi avasi uuden haaraosaston, suuren kimonokaupan Nihonbashiin Edon sydämeen. Ajan kuluessa tämä haara erosi Mitsuista ja muodosti nykyisen Mitsukoshin. Vuonna 1876 perustettiin Mitsui-pankki, Japanin ensimmäinen yksityinen pankki. 1900-luvun alussa Mitsui nousi yhdeksi suurimmista zaibatsu-ryhmistä, ja sillä oli liiketoimintaa lukuisilla aloilla.
Toisen maailmansodan ja zaibatsujen hajottamisen jälkeen Mitsui jäi hieman jälkeen kilpailijoistaan Mitsubishistä ja Sumitomosta rakenteensa uudelleenjärjestelyssä. Monet aiemmin Mitsuihin kuuluneet yrityksen ovat itsenäistyneet tai sitoutuneet muihin ryhmiin, esimerkiksi Toshiba, Toyota ja Suntory.
Nykyinen Mitsui & Co., Ltd. on virallisesti perustettu 25. heinäkuuta 1945. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Tokiossa Chiyodan erillisalueella. Mitsuin pääjohtaja on Shōei Utsuda, yrityksellä on lähes 48 000 työntekijää ja sillä on 159 toimistoa 68 maassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mitsuin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Mitsui
Käännös suomeksi
Metalliliitto (radio-ohjelma)

| Metalliliitto |
| --- | --- |
Aihealue:  musiikkiohjelma
Kestoaika:  45min – 2h
Vuosi:  1988–2009
Tekijä(t):  Klaus Flaming (–2006) Matti Riekki (2004–2009)
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  Yleisradio
Kanava:   Rockradio  Radiomafia  YleX 
Metalliliitto oli vuonna 1988 alkunsa saanut suomalainen radio-ohjelma, joka keskittyi metallimusiikkiin. Ohjelman viimeinen juontaja oli Matti Riekki. Ohjelman viimeinen lähetys oli 31. joulukuuta 2009, ja seuraavan vuoden alussa sen korvasi Kaarle Viikatteen ja Erno Kulmalan juontama Kaarle ja Erno raskaana.
Alun perin ohjelmaa lähetettiin osana Ylen Rockradiota, kunnes kanavauudistuksen myötä se siirtyi Radiomafialle kesäkuussa 1990 ja edelleen YleX:lle tammikuussa 2003. Ensimmäinen varsinainen Metalliliitto-lähetys oli 6. kesäkuuta 1990.
Metalliliittoa juonsi vuoteen 2006 asti Klaus Flaming, joka tammikuussa 2004 sai parikseen Inferno-lehden nykyisen päätoimittajan Matti Riekin. Viimeisen Metalliliitto-lähetyksensä Flaming juonsi 30. marraskuuta 2006 ja on sittemmin siirtynyt Nelonen Median vuoden 2007 alussa aloittaneen radiokanavan Radio Rockin juontajaksi. Ohjelman pituus kasvoi alun 45 minuutista ensin tunnin mittaiseksi ja lopulta kahteen tuntiin. Lähetysaika vaihteli keskiviikko-, torstai- ja sunnuntai-illan välillä. Kaksituntisen aikana käytiin läpi uutuusalbumit ja -DVD:t vanhempaakaan materiaalia kuitenkaan unohtamatta sekä haastateltiin jotain ajankohtaista artistia.
Levy-yhtiö Spinefarm Records on julkaissut kokoelma-albumit Metalliliitto (1997), Metalliliitto 2 (1998), Blackmetalliliitto (1998), Metalliliitto 1999 (1999) ja Milleniumliitto (1999), joista molemmat 1999-painokset olivat tuplalevyjä. Kokoelmat on varustettu Klaus Flamingin saatesanoilla.
Aiheesta muualla

Metalliliitto YleX:n sivustolla
Klaus Flaming Imperiumi.netin haastattelussa (Arkistoitu – Internet Archive)
Klaus Flaming ja Matti Riekki Inferno-lehden haastattelussa (Arkistoitu – Internet Archive)
Barin Grand Prix 1950

|  Barin Grand Prix 1950  |
| --- | --- |
 - osakilpailu 7 osakilpailusta kaudella 1950. 

Päivämäärä:  9. heinäkuuta 1950
Sijainti:  Bari
Radan pituus:  5,340 km
Kilpailun pituus:  60 kierrosta, 320,400 km
Palkintokoroke
Voittaja:   Giuseppe Farina   (Alfa Romeo)
Toinen:   Juan Manuel Fangio   (Alfa Romeo)
Kolmas:   Stirling Moss   (HWM-Alta)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Juan Manuel Fangio   (Alfa Romeo)
Kierrosaika:  2:26.5 (130,80 km/h)
Barin Grand Prix 1950 oli 9. heinäkuuta 1950 Italiassa Barin radalla järjestetty Formula 1 -sarjan ulkopuolinen Grand Prix. Kilpailun voitti Giuseppe Farina Alfa Romeo:llaan.
Tulokset > Kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Valmistaja | Kierrokset | Aika/keskeytys | Aika-ajo | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |   |  Giuseppe Farina |  Alfa Romeo | 60 | 2:34.29.6 |   |   |
| 2. |   |  Juan Manuel Fangio |  Alfa Romeo | 60 | +46.4 |   |   |
| 3. |   |  Stirling Moss |  HWM-Alta | 58 | +2 krs. |   |   |
| 4. |   |  Pierre Levegh |  Talbot-Lago-Talbot | 58 | +2 krs. |   |   |
| 5. |   |  Franco Cortese |  Ferrari | 58 | +2 krs. |   |   |
| 6. |   |  Clemente Biondetti |  Maserati | 55 | +5 krs. |   |   |
| 7. |   |  Dorino Serafini |  Ferrari | 55 | +5 krs. |   |   |
| 8. |   |  Johnny Claes |  Talbot-Lago-Talbot | 45 | +15 krs. |   |   |
| 9. |   |  Arnulfo Bilancia |  Maserati | 43 | +17 krs. |   |   |
| Kesk. |   |  Luigi Villoresi |  Ferrari | 39 | Taka-akseli |   |   |
| Jaettu |   |  Alberto Ascari |  Ferrari |   |   |   |   |
| Kesk. |   |  Georges Grignard |  Talbot-Lago-Talbot | 30 | Mekaniikka |   |   |
| Kesk. |   |  Rudolf Fischer |  HWM-Alta | 20 | Mekaniikka |   |   |
| Kesk. |   |  Alberto Ascari |  Ferrari | 15 | Taka-akseli |   |   |
| Kesk. |   |  Lance Macklin |  HWM-Alta | 11 | Mekaniikka |   |   |
| Kesk. |   |  Prinssi Bira |  Maserati | 10 | Mekaniikka |   |   |
Barin metropolikaupunki

Bari (ital. Città metropolitana di Bari) on yksi Italian metropolikaupungeista. Se on maakuntatason hallinnollinen alue, joka vuoden 2015 alussa korvasi Barin maakunnan. Metropolikaupungin pääkaupunki on Bari.
Metropolikaupunki sijaitsee Apuliassa, niemimaan ”saappaankoron tyvessä” Etelä-Italiassa. Se käsittää noin 5 138 neliökilometrin laajuisen alueen. Metropolikaupungin asukasluku on noin 1,3 miljoonaa, ja siihen kuuluu 41 kuntaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Barin metropolikaupunki Wikimedia Commonsissa
Italy World Club (Arkistoitu – Internet Archive)
Barin metropolikaupunki
Acquaviva delle Fonti | Adelfia | Alberobello | Altamura | Bari | Binetto | Bitetto | Bitonto | Bitritto | Capurso | Casamassima | Cassano delle Murge | Castellana Grotte | Cellamare | Conversano | Corato | Gioia del Colle | Giovinazzo | Gravina in Puglia | Grumo Appula | Locorotondo | Modugno | Mola di Bari | Molfetta | Monopoli | Noci | Noicattaro | Palo del Colle | Poggiorsini | Polignano a Mare | Putignano | Rutigliano | Ruvo di Puglia | Sammichele di Bari | Sannicandro di Bari | Santeramo in Colle | Terlizzi | Toritto | Triggiano | Turi | Valenzano
Barin maakunta

Bari oli yksi Italian maakunnista. Vuoden 2015 alussa sen korvasi Barin metropolikaupunki. Maakunnan pääkaupunki oli Bari.
Maakunta sijaitsi Apuliassa, niemimaan ”saappaankoron tyvessä” Etelä-Italiassa. Se käsitti noin 5 138 neliökilometrin laajuisen alueen. Maakunnan asukasluku oli toiminnan päättyessä noin 1,3 miljoonaa. Maakunnassa oli 41 kuntaa.
Vuonna 2009 seitsemän kuntaa Barin pohjoisosista liitettiin uuteen Barletta-Andria-Tranin maakuntaan.
Aiheesta muualla

Italy World Club (Arkistoitu – Internet Archive)
Michael Ekwoy Apochi

Michael Ekwoy Apochi (s. 6. elokuuta 1960) on nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Makurdin hiippakuntaan 19. heinäkuuta 1986 ja inkardinoitiin Otukpon hiippakuntaan 10. heinäkuuta 1995. Apochi sai 17. joulukuuta 2002 nimityksen Otukpon piispaksi, ja hänet konsekroi piispaksi 23. helmikuuta 2003 John Olorunfemi Onaiyekan, jota avustivat Athanasius Atule Usuh ja Joseph Sunday Ajomo.
Barinas

| Barinas |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna

 Barinas
 Koordinaatit: 8°38′0″N, 70°12′0″W 
Valtio:  Venezuela
Osavaltio:  Barinas
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3304 km²
Korkeus:  187 m
Väkiluku (2011)  (kunnassa):  353 851
 – Väestötiheys:  107 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-4
Postinumero:  5201
 
 www.alcaldiabarinas.gob.ve 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Barinas on Barinasin osavaltion pääkaupunki Venezuelassa. Sen keskustaajamassa  on noin 300 000 asukasta, koko kunnan alueella 350 000.
Barinas sijaitsee Santo Domingo -joen varrella tasangolla, joka ympäröi Merida-vuoria osavaltion länsiosassa. Sen keskustassa on paljon siirtomaa-aikaisia hallintorakennuksia. Ympäröivä maaseutu on karjankasvatusaluetta. Aiemmin siellä viljeltiin tupakkaa ja kaakaota, mutta nykyisin tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, kahvi ja hirssi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Barinas Wikimedia Commonsissa
Michael Estrada

Michael Estrada vuonna 2017.
Michael Steveen Estrada Martínez (s. 7. huhtikuuta 1996 Guayaquil) on ecuadorilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 187-senttimetrinen. Hän pelasi kotimaassaan vuoden 2019 loppuun saakka ja on sen jälkeen pelannut Meksikossa ja puoli vuotta lainasopimuksella Yhdysvalloissa MLS-seura D.C. Unitedissa.
Estrada pelasi Ecuadorin maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2017. Hän pelasi kolme ottelua Copa Américassa 2021. Hän kuuluu Ecuadorin joukkueeseen MM-kilpailuissa 2022 ja on ennen MM-turnausta pelannut 35 maaottelua, joissa hän on tehnyt kahdeksan maalia.
Björn Borg (uimari)

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Björn Borg (uimari) |  Björn Borg (uimari) |  Björn Borg (uimari) |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten uinti
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lontoo 1938 | 400 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Lontoo 1938 | 1500 m vapaauinti |  |
Björn Borg (14. marraskuuta 1919 – 13. huhtikuuta 2009) oli ruotsalainen uimari. Hän edusti Ruotsia Berliinin olympialaisissa 1936 ja voitti vuonna 1938 Euroopan mestaruuden 400 ja 1500 metrin vapaauinneissa. Borg ui viisi Euroopan ennätystä. Seuratasolla hän edusti Norrköpings Kappsimningsklubbia.
Björn Borg osallistui Suomen talvisotaan ruotsalaisten vapaaehtoisten mukana.
Björn Blomqvist

Björn Blomqvist (s. Nauvo) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan basso. Hän asuu Tukholmassa, mutta työskentelee myös Ahvenanmaalla ja manner-Suomessa.
Blomqvist on opiskellut Sibelius-Akatemiassa ja Suomen Kansallisoopperan oopperastudiossa. Hän sai 1996 kiinnityksen Tukholman kuninkaalliseen oopperaan. Sen ohella hän on laulanut muun muassa Suomen Kansallisoopperassa ja Savonlinnan oopperajuhlilla ja konsertoinut Pohjoismaissa, Saksassa ja Ranskassa. Hän on myös laulunopettajana Tukholmassa Operahögskolanissa ja toimii nuoruuden kotiseutunsa Ahvenanmaan musiikkielämän kehittämiseksi. Hän opettaa myös Pietarsaaressa.
Helmikuussa 2008 Blomqvist oli julkisuudessa laihdutettuaan mahalaukun ohitusleikkauksen ansiosta 104 kg, kun hän vuotta aiemmin oli painanut 212 kg.
Marussia F1 Team

| Marussia |
| --- | --- |

Koko nimi:  Marussia F1 Team
Päämaja:   Banbury, Englanti
Henkilökunta:   John Booth
Tunnetuimmat kuljettajat:   Jules Bianchi  Timo Glock  Charles Pic  Max Chilton  Will Stevens  Roberto Merhi  Alexander Rossi
Moottorit:  Cosworth, Ferrari
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Australian GP 2012
Kilpailuja:  55
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  2
Viimeinen kilpailu:  Venäjän GP 2014
Marussia F1 Team oli brittiläis-venäläinen Formula 1 -talli.
Marussia F1 Team kilpaili ensimmäistä kertaa kaudella 2012. Marussia oli aiemmin toiminut sponsorina entisen F1-tallin Virgin Racingin kanssa kausina 2010–2011.
Talli saavutti ensimmäiset pisteensä Monacon GP:ssä 2014 kun Jules Bianchi saavutti kilpailusta 2 pistettä. Pisteet jäivät samalla tallin ainoiksi. Marraskuussa 2014 talli hakeutui konkurssiin ja lopetti toimintansa. Tallin toiminta kuitenkin jatkui uudella Manor Marussia F1 Team nimellä kaudella 2015.
Historia > Ennen Marussiaa

Vuonna 2009 Manor Grand Prix’lle myönnettiin lupa liittyä Formula 1 -sarjaan kaudelle 2010. Marraskuussa 2009 talli kuitenkin vaihtoi nimensä Virgin Racingiksi. Marussia oli Virginin suurimpia sponsoreita kaudella 2010. Virgin sijoittui ensimmäisellä kaudellaan sarjan viimeiseksi. Marraskuussa 2010 Marussiasta tuli tallin pääomistaja, jonka seurauksena se vaihtoi nimensä Virgin Marussia Racingiksi. 31. joulukuuta 2011 Marussia Virgin Racing vaihtoi nimensä Marussia F1 Teamiksi.
Historia > Kausi 2012

Kaudella 2012 tallissa kilpailivat saksalainen Timo Glock ja ranskalainen Charles Pic. Tallin uusi MR01-auto julkaistiin Englannin, Silverstonessa juuri ennen kauden avauskilpailua. Marussia ei ehtinyt uudella autolla ajaa talvitesteissä lainkaan, vaan talli ajoi testeissä viime vuoden autollaan. Belgian osakilpailun vapaissa harjoituksissa Pic oli nopein Glockin ollessa kuudes. Tulos oli tallin kaikkien aikojen paras, vaikkakin vain kymmenen kuljettajaa osallistui harjoituksiin. Singaporessa Glock sijoittui kilpailussa kahdenneksitoista, mikä oli tallin paras kilpailusijoitus. Marussia sijoittui 11. valmistajien maailmanmestaruustaulukossa. Kauden traagisin osakilpailujen ulkopuolella tapahtunut onnettomuus sattui tallin testi- ja varakuljettaja María de Villotalle, kun hän osui heinäkuun testeissä kuorma-autoon ja menetti näkökyvyn toisesta silmästään. De Villota kuoli kolarista saamiinsa neurologisiin vammoihin lokakuussa 2013.
Historia > Kausi 2013

Kaudella 2013 tallissa kilpaili F1-debyyttinsä tehnyt brittiläinen Max Chilton. Tallin oli tarkoitus jatkaa Timo Glockin sopimusta vuoteen 2014 asti, mutta tallin taloudellinen tilanne pakotti erottamaan Glockin tallista ennen kauden 2013 alkua. Hänet korvattiin lopulta Luiz Razialla, joka toi tallille mukanaan sponsorirahaa. Lopulta hänkään ei maksanut tallille lupaamiaan sponsorirahoja ja menetti paikkansa Jules Bianchille. Tallin parhaaksi sijoitukseksi jäi Malesian GP:n 13:s sija, joka riitti päihittämään Caterhamin nousten valmistajien sarjan kymmenenneksi.
Historia > Kausi 2014

Kaudella 2014 tallin kuljettajina jatkoivat Jules Bianchi ja Max Chilton. Marussia onnistui saamaan ensimmäiset MM-pisteet, kun Bianchi sijoittui yhdeksänneksi Monacon GP:ssä. Ne olivat myös Marussian ensimmäiset sekä viimeiset ja ainoat pisteet. Marussia sai odottaa ensimmäisiä pisteitään 82 osakilpailua. Kanadan GP:ssä molemmat kuljettajat keskeyttivät kolaroituaan keskenään ensimmäisellä kierroksella.
Belgian GP:ssä Marussia ehti ilmoittaa että Chiltonin tilalla ajaa tallin varakuljettaja yhdysvaltalainen Alexander Rossi. Lopulta Chilton sai kuitenkin maksuvaikeudet kuntoon joten hän pääsi ajamaan ihan normaalisti koko viikonlopun. Japanin GP:ssä Bianchi ajoi vakavan ulosajon jossa hän osui suoraan Adrian Sutilin autoa nostaneen traktorin alle. Bianchi vietiin sairaalaan tajuttomana ja hänellä todettiin vakava päävamma. 17. heinäkuuta 2015 Bianchi menehtyi onnettomuuden jälkiseurauksiin, ollen lähes vuoden koomassa.
Marussia vahvisti 25. lokakuuta 2014 ettei talli osallistu USA:n GP:hen ja Brasilian GP:hen taloudellisista syistä. Marraskuussa talli ilmoitti hakeutuvansa konkurssiin ja lopetti toimintansa. Talli yritti päästä mukaan vielä kauden päättävään Abu Dhabin GP:hen, mutta paluuyritys epäonnistui.
Historia > Kausi 2015

Vuonna 2015 Manor ryhtyi rakentamaan Marussian raunioille uutta autoa ja yritti saada osallistumislupaa kaudelle 2015 nimellä Manor Marussia F1 Team. Myöhemmin talli hyväksyttiin mukaan alkavalle kaudelle ajaen viime kauden auton B-versiolla ja Ferrarin vuoden 2014 moottoreilla. Tiimi ajoi häntäpäässä koko kauden jääden ilman pisteitä.