stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kru-kielet

Kru-kielet ovat Liberiassa ja Norsunluurannikolla asuvien kru-kansojen puhumien nigeriläis-kongolaisten kielten ryhmä. Siihen kuuluvat mm. bete (noin 600 000 puhujaa), bassa (300 000), guere (yli 200 000) ja grebo (yli 200 000). Kielet toimivat yhteisöjen suullisen kanssakäymisen välineinä. Bassaa varten laadittiin 1900-luvun alussa omaperäinen aakkosto, joka ei saanut laajempaa käyttöä.
Hiekkahautojat

| Hiekkahautojat |
| --- | --- |
 Välkehiekkahautoja (Xenotilapia sima)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Kirjoahvenkalat Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Hiekkahautojat Xenotilapia  Boulenger, 1899
Katso myös
   Hiekkahautojat Wikispeciesissä   Hiekkahautojat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hiekkahautojat (Xenotilapia) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu 18 lajia, joita tavataan Afrikasta:
| --- | --- |
 Xenotilapia albini (Steindachner, 1909)  Xenotilapia bathyphila Poll, 1956 – teräshiekkahautoja  Xenotilapia boulengeri (Poll, 1942) – ruskohiekkahautoja  Xenotilapia burtoni Poll, 1951  Xenotilapia caudafasciata Poll, 1951 – raitaevähiekkahautoja  Xenotilapia flavipinnis Poll, 1985 – kultahiekkahautoja  Xenotilapia leptura (Boulenger, 1901) – levähiekkahautoja  Xenotilapia longispinis Poll, 1951 – piikkihiekkahautoja  Xenotilapia melanogenys (Boulenger, 1898) – kirjohiekkahautoja :  Xenotilapia nasus De Vos, Risch & Thys van den Audenaerde, 1995 – kuonohiekkahautoja  Xenotilapia nigrolabiata Poll, 1951 – mustahuulihiekkahautoja  Xenotilapia ochrogenys (Boulenger, 1914) – hohtohiekkahautoja  Xenotilapia ornatipinnis Boulenger, 1901 – hohtojuovahiekkahautoja  Xenotilapia papilio Büscher, 1990 – perhoshiekkahautoja  Xenotilapia rotundiventralis (Takahashi, Yanagisawa & Nakaya, 1997)  Xenotilapia sima Boulenger, 1899 – välkehiekkahautoja  Xenotilapia spilopterus Poll & Stewart, 1975 – pilkkuhiekkahautoja  Xenotilapia tenuidentata Poll, 1951 – raitaplanktonhautoja
Kritias (dialogi)

Kritias (m.kreik. Κριτίας; lat. Critias) on Platonin kirjoittama dialogi. Sen toinen nimi Thrasylloksen jaottelussa on Atlantiksen tarina (Ατλαντικός, Atlantikos). Dialogissa keskustelevat Sokrates, Timaios Lokroilainen, Hermokrates ja Kritias. Nimensä mukaisesti se kertoo tarinan Atlantiksesta.
Historia

Platonin teosten joukossa Kritias kuuluu tämän myöhäisvaiheen dialogeihin. Näin se on kirjoitettu siihen aikaan, jolloin Platon oli palannut Sisiliasta lopullisesti Ateenaan toimiakseen perustamansa Akatemian johdossa kuolemaansa saakka. Tarkemmin dialogi on ajoitettu noin vuoteen 360 eaa. Holger Thesleffin mukaan dialogin Atlantis-kuvaus on saattanut olla Platonin suunnitelma uudeksi Syrakusaksi.
Sisältönsä puolesta Kritias muodostaa trilogian yhdessä Timaioksen ja Hermokrateen kanssa, joskin viimeksi mainittu on kuitenkin vain hypoteettinen dialogi, jota ei todennäköisesti koskaan kirjoitettukaan. Näin Kritias jäi ilmeisesti keskeneräiseksi. Thesleffin mukaan tämä saattaa johtua siitä, että Syrakusan poliittiset olot muuttuivat.
Diogenes Laertioksen esittämässä, Thrasylloksen tekemässä Platonin teosten jaottelussa dialogi kuuluu VIII tetralogiaan yhdessä dialogien Kleitofon, Valtio ja Timaios kanssa. Aiheensa puolesta Thrasyllos luki dialogin Platonin eettisten teosten joukkoon. Aristofanes Byzantionlaisen jaottelussa dialogi kuuluu puolestaan I trilogiaan yhdessä Valtion ja Timaioksen kanssa.
Sisältö

Kritias seuraa ajallisesti Platonin Timaiosta, joka oli samojen henkilöiden dialogi: kummassakin esiintyvät Sokrates, Timaios Lokroilainen, Hermokrates ja Kritias. Näistä kaikki ovat historiallisia henkilöitä, paitsi Timaioksen olemassaolosta ei ole dialogien ulkopuolisia todisteita.
Kritias kertoo dialogissa, että 9000 vuotta aiemmin Ateena oli ollut ihannevaltio, joka oli hyvinjärjestäytyneen yhteiskuntansa ansiosta kyennyt voittamaan mahtavan Atlantiksen valtion. Atlantis oli saari tai niemimaa, joka oli ”vahvempi kuin Aasia ja Afrikka” ja sijaitsi lähellä Gibraltarin salmea.
Kirjallisuutta > Suomennos

Platon: Kritias. Teoksessa Teokset V.  (Toinen painos)  Suomentanut A. M. Anttila. Helsinki:  Otava, 1999.  ISBN 951-1-15896-1
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Plato: Critias. Teoksessa Burnet, J. (toim.): Opera.  (Volume IV: Clitopho, Respublica, Timaeus, Critias. Oxford Classical Texts)  Oxford:  Oxford University Press.  ISBN 9780198145448  Teoksen verkkoversio. Kreikankielinen alkuteksti.
Plato: Critias. Teoksessa Plato’s Works.  (Volume IX: Timaeus. Critias. Cleitophon. Menexenus. Epistles. Loeb Classical Library)  Cambridge, Massachusetts:  Harvard University Press.  ISBN 0-674-99257-1  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla > Teos

Plato: Critias. Perseus. (muinaiskreikaksi) (englanniksi)
Plato: Critias. The Internet Classics Archive. (englanniksi)
Plato: Critias. Project Gutenberg. (englanniksi)
Platonin teokset
| --- | --- |
Varhaisvaihe:  Sokrateen puolustuspuhe · Kharmides · Kriton · Euthyfron · Alkibiades I · Laajempi Hippias · Lyhyempi Hippias · Ion · Lakhes · Lysis
Keskivaihe:  Kratylos · Euthydemos · Gorgias · Meneksenos · Menon · Faidon · Protagoras · Pidot · Faidros · Valtio · Parmenides · Theaitetos
Myöhäisvaihe:  Kleitofon · Timaios · Kritias · Sofisti · Valtiomies · Filebos · Lait
Mahdollisesti epäperäiset ja epäperäiset:  Aksiokhos · Alkibiades II · Demodokos · Hipparkhos · Epigrammit · Epinomis · Eryksias · Hyveestä · Kilpailijat · Kirjeet · Minos · Määritelmiä · Oikeamielisyydestä · Sisyfos · Theages
Hervannan kirkko

| Hervannan kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Hervannan seurakunta- ja vapaa-aikakeskus Lindforsinkatu 7 Hervanta, Tampere
Koordinaatit:  61°26′58.6″N, 23°50′47.4″E
Seurakunta:  Tampereen Eteläinen seurakunta (2014–) Hervannan seurakunta (1980–2014) Messukylän seurakunta (1979)
Rakentamisvuosi:  1979
Suunnittelija:  Raili ja Reima Pietilä
Materiaali:  punatiili
Istumapaikkoja:  350 + 150
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hervannan kirkko on Tampereen Eteläisen seurakunnan kirkko, joka sijaitsee Hervannan kaupunginosassa. Punatiilinen kirkkorakennus valmistui vuonna 1979, ja se on osa arkkitehtipari Raili ja Reima Pietilän suunnittelemaa seurakunta- ja vapaa-aikakeskusta. Talon toisessa päässä toimii kaupungin vapaa-aikakeskus, jossa on muun muassa liikunta- ja harrastustiloja.
Kirkko sijoittuu niin sanotulle Hervannan keskusakselille ja kuuluu näin valtakunnallisesti merkittävän rakennetun kulttuuriympäristön piiriin.
Sisätilat

Kirkkosalin pääsisäänkäynnit sijaitsevat alttarin molemmin puolin. Salin katossa on valoa jakava metallisäleikkö, ja tilan valaistus saadaan pääasiassa kattoikkunoista. Itä-länsisuuntaisen salin ympärille ryhmittyvät kahdessa kerroksessa pienemmät tilat, jotka ovat muun muassa rippikoulu- ja nuorisotyön käytössä. Tarvittaessa ne voidaan yhdistää kirkkosaliin.
Pääsaliin mahtuu 280 henkeä. Kirkossa on myös toimituskappeli vihkimisiin ja kasteisiin (30 hengen tila) sekä rippikoulusali (70 hengen tila), jossa voi järjestää perhejuhlia ja muita tilaisuuksia.
Kirkossa ei ole varsinaista alttaritaulua, vaan sen korvaa moduulitiilistä muotoiltu risti. Lisäksi kirkkosalin sivuseinillä on Maija Lavosen ja Irja Mikkolan tekemät Palava pensas- ja Isä ja Poika -taidetekstiilit.
Kirkon 21-äänikertaiset ja 2-sormioiset mekaaniset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas. Urku- ja kuorolehterit sijaitsevat poikkeuksellisesti alttarin yläpuolella, ja kirkkosalin vastakkaisessa päässä on yleisölehteri.
Peruskorjaus

Hervannan kirkko peruskorjataan vuosina 2023–2024. Työn kustannusarvio on 5,75 miljoonaa euroa ja siihen sisältyy muun muassa ulkopintojen uudelleenmuuraus, sillä niissä on mikrobivaurioita. Jotta julkisivut säilyvät alkuperäisen kaltaisina, tarvittavat tiilet teetetään varta vasten tähän tarkoitukseen, sillä julkisivuissa on kaarevia muotoja. Kirkkoa uudistetaan myös sisältä, mutta vain vähän, ettei rakennuksen kulttuurihistoriallinen arvo muutu.
Kuvia

Kirkon esipihalla olevassa kellotelineessä on kaksi kelloa.
Lindforsinkadun puolella sijaitseva risti on lisätty jälkeenpäin.
Kirkon sisäänkäynti.
Näkymä alttarille.
Aiheesta muualla

Panoraamakuvia Hervannan kirkolta - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hervannan kirkko Wikimedia Commonsissa
Tampereen kirkot
Aitolahden kirkko · Aitolahden vanha kirkko · Aleksanterin kirkko · Finlaysonin kirkko · Hervannan kirkko · Härmälän kirkko · Kalevan kirkko · Lielahden kirkko · Messukylän kirkko · Messukylän vanha kirkko · Pispalan kirkko · Teiskon kirkko · Tesoman kirkko · Tuomiokirkko · Vanha kirkko · Viinikan kirkko · Ortodoksinen kirkko
Operaatio Hide

Operaatioon osallistunut HMS Ark Royal.
Operaatioon osallistunut HMS Sheffield.
Operaatioon osallistunut HMS Renown.
Operaatio Hide oli peitenimi toisen maailmansodan Maltan saattueelle Aleksandriasta ja Maltalta Gibraltarille 20.-24. joulukuuta 1940.
Operaatio

Vara-amiraali Somervillen Force H purjehti 20. joulukuuta Gibraltarilta länteen hämätäkseen Espanjan puolella olevia vakoojia matkan todellisesta suunnasta. Puolitoista tuntia myöhemmin osaston viisi hävittäjää HMS Duncanin johdolla aloittivat purjehduksen suoraan itään taloudellisinta nopeutta. Pääosasto, johon kuuluivat Somervillen lippulaiva taisteluristeilijä HMS Renown, lentotukialus HMS Ark Royal, risteilijä HMS Sheffield sekä hävittäjät HMS Faulknor, HMS Forester, HMS Fury, HMS Firedrake, HMS Fortune ja HMS Foxhound, jatkoivat matkaansa tehden lenkin länteen.
Pääosasto tavoitti 21. joulukuuta edeltä lähetetyt viisi hävittäjää, jotka samalla tankattiin raskaammista aluksista. Samana iltana hävittäjät HMS Duncan, HMS Encounter, HMS Ilex, HMS Jaguar ja HMS Hyperion nostivat nopeutensa 26 solmuun suorittaakseen operaatio Seekin, jonka tarkoituksena oli pakottaa italialaiset sukellusveneet sukeltamaan. Tehtävän tarkoituksena oli poistaa uhka Skerkin kapeikosta, josta taistelulaiva HMS Malaya, kaksi suojana ollutta hävittäjää sekä kaksi Clan Linen tyhjää rahtilaivaa Clan Forbes ja Clan Fraser purjehtivat kohti länttä.
Italialainen sukellusveneen Serpenten laukaisema torpedo osui 22. joulukuuta hävittäjä HMS Hyperioniin, joka jouduttiin ottamaan hinaukseen. Hinaava HMS Ilex ja hinattava joutuivat liian lähelle Pantelleriaa vaarantaen alukset, jolloin Välimeren laivaston komentaja antoi käskyn HMS Janukselle upottaa HMS Hyperion ja vapauttaa siten HMS Ilex hinaustehtävästä.
HMS Malayan mukana saapunut osasto tapasi 23. joulukuuta Force H:n, jolloin HMS Sheffield yhdessä viiden hävittäjän kanssa jätettiin suojaamaan hitaampia (13 solmua)rahtialuksia ja loppuosa osastosta nosti vauhtinsa 18 solmuun suunnaten Gibraltarille. Pääosasto saapui 24. joulukuuta aamupäivällä ja loppuosasto iltapäivällä.
Hiekkaskinkki

| Hiekkaskinkki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Scinciformata
Osalahko::  Skinkkimäiset Scincomorpha
Heimo::  Skinkit Scincidae
Suku::  Rohtoskinkit Scincus
Laji::  scincus
Kaksiosainen nimi
 Scincus scincus  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Hiekkaskinkki Wikispeciesissä   Hiekkaskinkki Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Hiekkaskinkki eli rohtoskinkki (Scincus scincus) on skinkkien heimoon kuuluva liskolaji. Sitä tavataan Pohjois-Afrikan, Lähi-idän ja Arabian hiekka-aavikoilta. Muinoin liskoa käytettiin mitä erilaisimpien sairauksien hoitoon ja pikkumurtumiin, myös mieskunnon kohottamiseen. Laji oli asuinseudullaan haluttua kauppatavaraa, mutta se ei riittänyt vaan sitä jauhettiin ja vietiin ulkomaille aina Keski-Eurooppaan saakka. Siellä sitä myytiin lähinnä teen muodossa. Siitä jälkimmäinen nimi rohtoskinkki. Hiekkaskinkki kasvaa noin 19–21 sentin mittaiseksi. Sen suomupeite on kiiltävä ja sileä. Selkäpuolelta lisko on vaaleankeltainen tai keltaisen- ja punaisenruskea, ja siinä on usein ruskeita tai violetinruskeita poikkijuovia. Vatsapuoli on valkoinen. Ruumis on vanttera ja häntä lyhyt. Koiraalla on usein tukevampi pää. Myös koiraan hännäntyvi voi olla paksumpi. Hiekkaskinkki ei kynsi eikä pure, vaan pakenee uiden hiekan läpi. Sen tarkeintä ravintoa ovat hyönteiset, mutta se syö myös siemeniä, kukintoja tai muita kasvin osia. Jopa myrkylliset skorpionit voivat päätyä sen ruokalistalle. Kohdatessaan skorpionin hiekkaskinkki tarttuu siihen päästä. Eläimen tiheä suomupanssari suojaa sitä skorpionin myrkkypistimeltä. Päivän kuumimman ajan hiekkaskinkki viettää hiekkaan kaivautuneena 20 cm syvyydessä. Siellä on viileämpää, mutta myös vähemmän kosteutta. Niinpä eläimen täytyy säästää energiaa, koska sekä vesi että ravinto ovat tiukilla. Skinkki voikin olla pitkään syömättä ja käyttää kertyneitä rasvavarastojaan.
Hierofantti

Hierofantti (m.kreik. ἱεροφάντης, hierofántēs) oli antiikin Kreikassa Attikassa Eleusiin mysteerikultin ylipappi. Sana merkitsee likimain "pyhän näyttävää", ja hierofantin tehtävä olikin johdattaa palvojat kultin mysteerien äärelle. Hän pukeutui purppuraviittaan. Kultti jatkui pitkälle keisariajalle.
Heräämisiä

| Heräämisiä |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Penny Marshall
Käsikirjoittaja:  Steven Zaillian Oliver Sacks Alain Cuniot
Tuottaja:   Walter F. Parkes  Lawrence Lasker 
Säveltäjä:  Randy Newman
Kuvaaja:  Miroslav Ondříček
Leikkaaja:  Battle Davis
Tuotantosuunnittelija:  Anton Furst
Pääosat:   Robert De Niro  Robin Williams 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures Corporation
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Kesto:  116 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Heräämisiä (Awakenings) on yhdysvaltalainen vuonna 1990 ensi-iltansa saanut elokuva, joka perustuu Oliver Sacksin samannimiseen romaaniin. Elokuvan on ohjannut Penny Marshall, ja pääosissa nähdään mm. Robert De Niro, Robin Williams sekä Julie Kavner.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robert De Niro  | … |  Leonard Lowe   |
|  Robin Williams  | … |  Dr. Malcolm Sayer   |
|  John Heard  | … |  Dr. Kaufman   |
|  Ruth Nelson  | … |  Rouva Lowe   |
|  Julie Kavner  | … |  Eleanor Costello   |
|  Penelope Ann Miller  | … |  Paula   |
|  Max Von Sydow  | … |  Dr. Peter Ingham   |
|  Alice Drummond  | … |  Lucy   |
|  Judith Malina  | … |  Rose   |
|  Richard Libertini  | … |  Sidney   |
|  Keith Diamond  | … |  Anthony   |
|  Peter Stormare  | … |  Neurokemisti   |
|  Bradley Whitford  | … |  Dr. Tyler   |
|  Dexter Gordon  | … |  Rolando   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Harri Närhi luonnehti Heräämisiä ajatuksia herättäväksi draamaksi ja antoi sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Aiheesta muualla

IMDb.com (englanniksi)
Leffatykki.com - elokuvan arvostelu
Telvis.fi
Kruunupyyn vaakuna

Kruunupyyn kunnanvaakuna vuodesta 1974 eteenpäin.
Kruunupyyn kunnanvaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kruunattu apilaristi, jonka alasakara muodostaa kaateisen aurankärjen, kaikki kultaa”, ja se vahvistettiin käyttöön 14. kesäkuuta 1974. Vaakuna on saanut aiheensa 1969 Kruunupyyn kuntaliitokseen osallistuneiden kuntien vanhoista vaakunoista: aurankärki on peräisin Alavetelin, apilaristi Teerijärven ja kruunu Kruunupyyn vaakunasta.
Alkuperäinen Kruunupyylle 15. helmikuuta 1955 vahvistettu vaakuna oli myös Gustaf von Numersin suunnittelema. Vaakuna perustuu vanhaan pitäjänsinettiin vuodelta 1607, jolloin Kaarle IX antoi pitäjän perustamista koskevan kuulutuksen. Sinetin aihe – kuten pitäjän nimenkin – on aiemmin samana vuonna tapahtuneet Kaarlen kruunajaiset. Kruunu teki vaakunasta puhuvan. Vaakunan selitys oli ”kultakentässä punainen hirsi, jossa kultakruunu”, se muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi sen jälkeen, kun uusi vaakuna vahvistettiin käyttöön.
Väinö Wallinin piirros Kruunupyyn pitäjän sinetistä vuodelta 1896.
Toinen malli Kruunupyyn pitäjän sinetistä.
Kruunupyyn kunnanvaakuna vuosina 1955–1974.
Leopold Krohn

Leopold August Krohn (1837–1892) oli suomalaisen sotilaslääketieteen kehittäjä ja yksi Suomen Punaisen Ristin perustajista. Krohn oli Helsingin yliopiston kirurgian dosentti. Hän toimi Uudenmaan tarkk'ampujapataljoonan ensimmäisenä pataljoonanlääkärinä.
Suku ja opinnot

Krohnin vanhemmat olivat pietarilaisen leipurin ja panimonomistajan Abraham Krohnin poika Leopold Wilhelm Krohn (1806–1890) ja Kiiskilän kartanon omistajan, kauppias Friedrich Dannenbergin tytär Julie Dannenberg. Hänen vanhempi veljensä Julius Krohn tunnettiin suomen kielen kehittäjänä. Setä August Krohn oli Saksassa ja Italiassa vaikuttanut luonnontieteilijä. Krohn avioitui vuonna 1868 Vaasan hovioikeuden presidentti Selim Ekbomin tyttären Johanna Matilda Ekbomin kanssa. Perheen lapsista ainakin kaksi, Leopold Edward (Leo) Krohn (1871-1948) ja Erik August Krohn (1876–1913) saavuttivat aikuisiän.
Krohn valmistui ylioppilaaksi Viipurissa 1854 ja kandidaatiksi Helsingin yliopiston fyysis-matemaattisesta tiedekunnasta vuonna 1858. Hän jatkoi opintojaan lääketieteellisessä tiedekunnassa ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1864, väitellen samana vuonna lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi. Hänet nimitettiin kirurgian dosentiksi vuonna 1869.
Ura sotilaslääkätieteessä

Krohn toimi tarkkailijana Preussin–Itävallan sodassa 1866 ja sotilaslääkärinä Ranskan–Preussin sodassa 1870.
Rintamalta hän kirjoitti kuvauksia suomalaisiin lehtiin, joita julkaistiin myöhemmin Finska Läkaresällskapetin lehdessä.
Julkaisuja

Om tuberkulos i testis. 1863. (väitöskirja)
Om bukhinnans användande i kirurgin. 1869. (dosenttiväitöstutkimus)
1870–1871 års krig, resebrev. Finska Läkaresällskapets Handlingar, Band 13: 44–49, 1871.
Reseberättelse. Finska Läkaresällskapets Handlingar, Band 25.
Kirjallisuutta

Carpelan, B.: Finsk Biografisk Handbok I. G. W. Edlunds Förlag. Helsingfors 1903.
Finlands Läkare och Apotekare. Biografiska uppgifter om Finlands nu lefvande läkare och apotekare. Samlade och utgifna af Hugo af Schultén. Werner Söderströms Förlag. Borgå 1889.
Heli Hieta

Heli Hieta (s. 1966) on suomalainen kuvittaja ja kuvataiteen opettaja.
Hieta valmistui Taideteollisesta korkeakoulusta. Hän on tehnyt kuvituksia lastenkirjoihin ja muihin julkaisuihin sekä opettanut lasten ja nuorten kuvataidekouluissa. Hän on käyttänyt kuvitustyössään kuivapastelliliitua, mikä on Suomessa melko harvinaista.
Hieta on kuvittanut seuraavat teokset:
Prinsessan siivet, Kaarina Helakisa, 1999, Finlandia Junior -palkinto -ehdokas
Mies joka halusi nähdä koko maailman, Kaarina Helakisa, 2001
Kuningaskalastajan peili, Leena Laulajainen, 2001
Tuhat ja yksi yötä, Jaakko Hämeen-Anttila (suom.), 2011
Kuninkaiden kirja, Jaakko Hämeen-Anttila, (suom.), 2016
Heureka (sana)

Arkhimedes juoksee suoraan kylvystä kruunu kädessään pitkin Syrakusan katuja (piirustus Pietro Scalvini, kaiverrus Carlo Orsolini, 1737).
Heurēka (m.kreik. ηὕρηκα tai εὕρηκα, ”olen löytänyt [sen]”) on huudahdus, joka kuvastaa iloa uudesta keksinnöstä tai löydöstä.
Sana

Heurēka on yksikön ensimmäisen persoonan aktiivin indikatiivin perfektimuoto muinaiskreikan sanasta heuriskō (εὑρίσκω), joka tarkoittaa ”löytää”. Näin se voidaan suomentaa ”olen löytänyt” tai täsmällisemmin ”olen siinä tilassa että olen löytänyt”.
Monissa kielissä huudahduksen alussa oleva vahva henkäys (spiritus asper) jätetään pois ja se esitetään muodossa eureka. Suomi on niitä kieliä, joka säilyttää henkäyksen, jota suomessa vastaa h-äänne.
Arkhimedes

Huudahduksen esittäjänä kuvataan tunnetuimmin kreikkalainen oppinut Arkhimedes. Hänen kerrotaan huutaneen ”heureka!” astuttuaan kylpyyn ja huomattuaan, että veden pinta nousi. Tällöin hän ymmärsi yht'äkkiä, että syrjäytetyn veden tilavuus on sama kuin vedenpinnan alla olevan ruumiinosan tilavuus. Tämä tarkoitti esimerkiksi sitä, että epäsäännöllisten kappaleiden tilavuus voitiin laskea tarkasti, mikä oli aiemmin ollut vaikea ongelma. Kertomuksen mukaan Arkhimedes oli löydöstään niin innostunut, että hyppäsi kylpyammeestaan ja juoksi Syrakusan katujen halki alasti.
Arkhimedeen ratkaisua voitiin käyttää Syrakusan kuninkaan Hieron II:n esittämän ongelman ratkaisuun. Kysymys kuului, saattoiko kuningas luottaa siihen, että hänellä ollut epäsäännöllisen muotoinen kultainen kruunu todella oli puhdasta kultaa, ja miten se voitaisiin varmistaa. Painon mittaaminen oli helppoa, ja Arkhimedeen keksinnön jälkeen myös kruunun tilavuus voitaisiin laskea. Tällöin painon ja tilavuuden suhteesta voitaisiin laskea kappaleen tiheys, mikä oli merkittävä tekijä kullan puhtauden määrittelemisessä.
Kertomus esiintyy ensimmäisen kerran kirjallisessa muodossa Vitruviuksen teoksessa Arkkitehtuurista (De architectura) kaksisataa vuotta sen jälkeen kun lausuma olisi lausuttu. Jotkut tutkijat ovat epäilleet kertomuksen aitoutta esimerkiksi siksi, että ongelman toteaminen ratkaistuksi olisi vaatinut tarkkoja mittauksia, jotka olivat vaikeita toteuttaa Arkhimedeen aikana.
Muu käyttö

Myöhemmin ”heureka” on huudahduksena kuvannut sekä erilaisten tieteellisten keksintöjen että muiden löydösten aikaansaamaa innostusta.
Toinen kuuluisa matemaatikko Carl Friedrich Gauss käytti Arkhimedeen ilmaisua vuonna 1796 kirjoittaessaan muistikirjaansa ”ΕΥΡΗΚΑ! num= Δ + Δ + Δ”. Hän viittasi tällä havaintoonsa, että jokainen positiivinen kokonaisluku voidaan esittää korkeintaan kolmen kolmioluvun avulla.
Yhdysvalloissa ”heureka” on osana Kalifornian osavaltion mottoa vuodesta 1849, virallisesti vuodesta 1963. Se viittaa Kalifornian kultaryntäykseen vuonna 1848. Samaan viittaa kalifornialaisen Eurekan kaupungin nimi. ”Heureka” liittyy myös Australian kultaryntäykseen. Eureka Stockade oli australialaisten kullankaivajien kapina vuonna 1854.
Suomessa Tiedekeskus Heureka on nimetty huudahduksen mukaan.
Heino Kruus

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ranska 1951 |  |  |
|  Kultaa | Neuvostoliitto 1953 |  |  |
Heino Kruus (ven. Хейно Рихардович Круус, Heino Rihаrdovitš Kruus, 30. syyskuuta 1926 Tallinna – 24. kesäkuuta 2012) oli virolainen koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari sekä koripallovalmentaja.
Kruus saavutti olympiahopeaa Neuvostoliiton koripallomaajoukkueen pelaajana Helsingissä 1952. Euroopan mestaruuden hän voitti vuosina 1951 ja 1953.
Kruus voitti Neuvostoliiton mestaruuden vuonna 1949, jolloin hän myös ensi kerran nousi Neuvostoliiton maajoukkueeseen. Viron koripallomestaruuden hän voitti kolme kertaa pelaajana ja kolme kertaa valmentajana. Lisäksi hän voitti valmentajana yhden kerran Viron käsipallomestaruuden.
Kruus opiskeli Tarton yliopiston liikuntatieteellisessä tiedekunnassa ja valmistui sieltä vuonna 1960. Hän toimi Kalev-seuran valmentajana vuodet 1954–1963 ja työskenteli vuodet 1963–1988 opettajana Tallinnan rakennusteknillisessä oppilaitoksessa (nyk. Tallinnan teknillinen korkeakoulu).
Kruus kuoli 24. kesäkuuta 2012, 85-vuotiaana.
Kromitrioksidi

| Kromitrioksidi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  1333-82-0
PubChem CID:  14915
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  CrO3
Moolimassa:  100,00
Ulkomuoto:  Tummanpunaisia kiteitä
Sulamispiste:  198 °C
Kiehumispiste:  250 °C (hajoaa)
Tiheys:  2,7 kg/dm3
Liukoisuus veteen:  166 g/100 ml (20 °C)
Kromitrioksidi eli kromi(VI)oksidi (CrO3) on yksi kromin oksideista. Yhdistettä käytetään pääasiassa metallien kromaukseen ja hapettimena.