stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gábor Jánosi

Gábor Jánosi (s. 14. joulukuuta 1976) on unkarilainen lentopalloilija, joka pelasi lentopallon SM-liigassa Salon Piivolleyssa kaudella 2008–2009. Janosi kuului Unkarin A-maajoukkueeseen sekä on moninkertainen Unkarin liigan sekä SM-liigan mitalisti.
Ura

Jánosi aloitti lentopallouransa syntymäkaupungissaan Kazincbarcikanissa juniorina. Nopeasti hän nousi kotikaupunginsa edustusjoukkueeseen ja näin Unkarin pääsarjaan. Janosi debytoi kotikaupunginsa pääsarjajoukkueessa jo 17-vuotiaana. Kazincbarcikan joukkueesta Janosi siirtyi  Szegedissan joukkueeseen jossa hän pelasi vuosina 1998-2001. Samalla hän nousi Unkarin A-maajoukkueeseen hyvien esitystensä ansiosta. Szegedista Janosi siirtyi takaisin kotikaupungiinsa kauden 2001 päätteeksi. Kazincbarcikan joukkueen riveissä hän voitti Unkarin Cup-mestaruuden kauden 2003 päätteeksi. Hänet valittiin myös Unkarin Cupin parhaimmaksi pelaajaksi samalla kaudella. Kaudella 2004 Janosi oli jälleen voittamassa synnyinkaupunginsa seurassa mestaruutta, kun joukkue voitti Unkarin mestaruuden.
Janosi siirtyi SM-liigaan kauden 2003 päätteeksi. Salon Piivolley hankki Unkarin maajoukkuemiehen riveihinsä, ja tulos oli myös sen mukainen. Piivolley voitti kolme SM-hopeaa peräkkäin kausilla 2004, 2005 sekä 2006. Lisäksi seura otti Suomen cupin hopeaa kausilla 2004, 2006 sekä 2007 Janosin komennossa. Lisäksi joukkueen palkintokaappiin tarttui SM-pronssia kaudelta 2007.
A-maajoukkue

Unkarin A-maajoukkueessa Janosi on pelannut 30 A-maaottelua. A-maajoukkueessa lasketaan vain ottelut, joissa pelaaja on ollut kentällä lähes koko ottelun ajan. Janosilla olisi muuten huomattavasti enemmän A-maajoukkuepelejä takanaan.
Saavutukset > Henkilökohtaiset

Paras laitahyökkääjä Unkarin Cupissa 2000
Paras hyökkääjä Unkarin liigassa 2003, 2004
Saavutukset > Joukkueessa

Unkarin mestaruus 2001, 2004
Unkarin liigan hopeaa 1999
Unkarin liigan pronssia 2000, 2001
Unkarin Cupin voitto 2001, 2003
Unkarin Cupin hopeaa 1999, 2000, 2003
SM-hopeaa 2004, 2005, 2006
SM-pronssia 2007
Suomen Cupin hopeaa 2004, 2006, 2007
Gulenin kirkko

| Gulenin kirkko Gulen kyrkje |
| --- | --- |

Sijainti:  Gulen, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Bjørgvinin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1863
Suunnittelija:  Georg Andreas Bull
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  700
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gulenin kirkko (norj. Gulen kyrkje) on Gulenin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1863.
Kuvia

Kirkkosali
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gulenin kirkko Wikimedia Commonsissa
Happi (elokuva)

| Happi> Oxygène |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Alexandre Aja
Käsikirjoittaja:  Christie LeBlanc
Tuottaja:   Alexandre Aja  Grégory Levasseur  Vincent Maraval  Brahim Chioua  Noëmie Devide 
Säveltäjä:  Rob
Kuvaaja:  Maxime Alexandre
Leikkaaja:  Hervé Schneid
Pääosat:   Mélanie Laurent  Mathieu Amalric  Malik Zidi 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat, Ranska
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:   2021-5-1212. toukokuuta 2021 (Netflix)  
Kesto:  101 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Happi (Oxygène) on vuonna 2021 julkaistu ranskankielinen tieteisjännityselokuva, jonka on ohjannut Alexandre Aja. Sen pääosissa nähdään Mélanie Laurent, Mathieu Amalric sekä Malik Zidi. Netflix julkaisi elokuvan 12. toukokuuta 2021.
Juoni

Nuori nainen (Mélanie Laurent) herää yhtäkkiä syväjäädytyssäiliöstä, eikä hänellä ole aavistustakaan missä hän on, miten päätyi säiliöön, tai kuka hän itse on. Säiliötä valvova tekoäly M.I.L.O. (Mathieu Amalric) vastailee naisen kysymyksiin, mutta ei suostu avaamaan säiliötä ilman siihen vaadittavaa koodia. Nainen yrittää selvittää menneisyytensä salat M.I.L.O:n tarjoamilla johtolangoilla, kuten valokuvilla, videoilla sekä puhelinnumeroilla. Samaan aikaan säiliön jo valmiiksi alhaiset happitasot alenevat hitaasti mutta varmasti.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mélanie Laurent  | … |  Elizabeth Hansen   |
|  Mathieu Amalric  | … |  M.I.L.O   |
|  Malik Zidi  | … |  Léo Ferguson   |
Vastaanotto

Happi sai ilmestyessään pääosin myönteiset arvostelut. Elokuvasivusto Rotten Tomatoes ilmoittaa, että 88 prosenttia kriitikoista on arvioinut elokuvan positiivisesti. Sivustolla kehutaan elokuvan onnistuneen klaustrofobista tunnelmaa, Mélanie Laurentin roolisuoritusta sekä Alexandre Ajan ohjausta.
Elokuvakriitikko Brian Tallerico antoi Hapelle kolme ja puoli tähteä neljästä, kehuen Laurentin roolisuoritusta "ällistyttäväksi" ja "yhdeksi vuoden 2021 parhaista näyttelijäsuorituksista". Tallerico tiedostaa elokuvan kumartavan sekä Haudatun (2009) että 2001: Avaruusseikkailun (1968) suuntaan, pitäen tätä kiinnostavana yhdistelmänä. Hän myös pohtii elokuvassa yhteen kietoutuvien surun ja optimismin heijastelevan sitä, mitä ympäri maailmaa paraikaa koetaan koronaviruspandemian seurauksena.
Elokuvalehti Episodin kriitikko Jani Svensk antoi puolestaan Hapelle kolme tähteä viidestä. Hänen mukaansa elokuvassa nähtävän klaustrofobisen kauhuskenaarion kaltaisia tilanteita "on vuosien saatossa nähty useita, eikä Happi erotu joukosta muuten kuin futuristisella tieteismaailmallaan". Svensk kirjoittaa, että keskinkertaisuudestaan huolimatta kyseessä on kuitenkin "tarpeeksi onnistunut kertajännäri, jotta sitä voi suositella lajityypin tai tieteiselokuvien ystäville", ja nostaa elokuvan loppusuoran sen parhaimmaksi osuudeksi.
Mélanie Laurentin pääosasuoritus keräsi kehuja.
Heikki Taipale

Heikki Taipale (19. toukokuuta 1963 Pori – 26. toukokuuta 2017 Hollola) oli suomalainen yrittäjä ja ravihevosten kasvattaja. Hän tuli tunnetuksi Aromipesä-haudutusastian ja Passeli-yritysohjelmistojen markkinoijana. Vuonna 2011 Taipale myi Passeli-ohjelmistoja tuottaneen Solanum-yrityksensä norjalaiselle Vismalle ja oli koko maan verotiedoissa vuoden suurituloisin.
Porissa syntynyt Taipale asui Hollolassa. Hänen omistamansa hevostila sijaitsee Ruotsin Enköpingissä, mutta hänellä oli hevosia myös Suomessa ja Ranskassa. Ruotsiin rekisteröity perheyritys Journey Hästar AB omistaa edelleen useita hevosia.
Aiheesta muualla

Henkilöhaastattelu Hevosurheilu-lehdessä
Helena Dragaš

Helena Dragaš (n. 1372-1450) oli Bysantin keisari Manuel II Palaiologosin puoliso.
Helena Dragaš syntyi Serbiassa Dejanovićin aatelissukuun. Hänen isänsä Constantine Dragaš hallitsi yhtä pienistä ruhtinaskunnista, jotka syntyivät Serbian keisarikunnan hajottua 1371.
Helena ja Manuel II Palaiologos menivät naimisiin vuonna 1392, pian Manuelin isän kuoleman jälkeen. Patriarkka Antonius IV kruunasi heidät molemmat juhlavassa seremoniassa.
Heille syntyi seitsemän poikaa ja kolme tytärtä.
Nimeämätön tytär
Konstantinos Palaiologos
Johannes VIII Palaiologos
Andronikos Palaiologos
Toinen tytär
Theodoros II Palaiologos
Mikael Palaiologos
Konstantinos XI Palaiologos
Demetrios Palaiologos
Tuomas Palaiologos
Hard Luck Woman

| ”Hard Luck Woman” Kiss |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Rock and Roll Over
 B-puoli: ”Mr. Speed”
 Julkaistu: joulukuu 1976
 Formaatti: 7"-single
 Tekijä(t): Paul Stanley
 Tuottaja(t): Eddie Kramer
 Tyylilaji: folk rock, country rock
 Kesto: 03.36
 Levy-yhtiö: Casablanca Records
Listasijoitukset
  15. (1977)
Kissin muut singlet
| ”Beth” 1976 | ”Hard Luck Woman” 1976 | ”Calling Dr. Love” 1977 |
Hard Luck Woman on hard rock -yhtye Kissin kappale ja single vuonna 1976 julkaistulta albumilta Rock and Roll Over. Kappaleen on säveltänyt Paul Stanley, joka olisi halunnut sen Rod Stewartin levytettäväksi, mutta tuottaja Eddie Kramer halusi sen Kissin levytettäväksi ja Peter Crissin laulettavaksi, joka omasi samantyylisen äänen kuin Stewart.
Kappaleesta yritettiin tehdä samanlainen hittiballadi, kuin ”Beth” oli aikaisemmin samana vuonna ollut. Suunnitelma toimi osittain, vaikka siitä ei tullutkaan aivan yhtä suosittua kuin ”Bethistä”. Kuitenkin ”Hard Luck Woman” pääsi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalle saavuttaen sijan 15.
Liveversio kappaleesta löytyy Kissin toiselta live-albumilta, Alive II:lta, vaikka myöhemmin saatiin selville, että kappale oli nauhoitettu studiossa ja yleisön äänet lisätty jälkikäteen.[lähde? ] Country-laulaja Garth Brooks laulaa kappaleen vuonna 1994 julkaistulla Kissin tribuuttialbumilla Kiss My Ass.
Singlen b-puolella on niin ikään Paul Stanleyn kirjoittama kappale ”Mr. Speed”, joka myös kuuluu Rock and Roll Over -albumille.
Kappaleet

Hard Luck Woman – 3.36 (säv. Stanley)
Mr. Speed – 3.19 (säv. Stanley/Delaney)
HMS Victory (1737)

| HMS Victory |
| --- | --- |
 Peter Monamyn (1681-1749) maalaus HMS Victoryn uppoamisesta

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Portsmouthin telakka
Kölinlasku:  1726
Laskettu vesille:  23. helmikuuta 1737
Poistui palveluskäytöstä:  haaksirikkoutunut lokakuussa 1744
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 921 bm
Pituus:  53 m (tykkikansi)
Leveys:  15 m
Syväys:  5,5 m
Miehistöä:  noin 900
Aseistus
Aseistus:  100 tykkiä
HMS Victory
HMS Victory oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1737 vesillelaskettu 100-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva. Alus ajoi 1744 myrskyssä karille ja upposi Englannin kanaalissa. Uppoamisesta on syytetty majakanvartijaa, mutta todellinen syy oli kuitenkin kanaalissa vallinnut myrsky.
Valmistus

Alus tilattiin 11. syyskuuta 1733 Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 1726. Se laskettiin vesille 23. helmikuuta 1737.
Palvelus

Alus oli 1740 Kanaalin laivaston komentajan Sir John Norrisin lippulaivana. Alus upposi lokakuun alussa 1744 myrskyssä.
Hylky

Hylky löytyi 2008 brittiläisen Maritime Heritage Foundationin (MHF) ja yhdysvaltalaisen hylynetsintäyrityksen Odyssey Marine Explorationin etsinnöissä, joita johti Sean Kingsley. Britannian viranomaiset ovat luovuttaneet aluksen MHF-säätiön omistukseen. Sen tutkimusten perusteella alus upposi huonon rakenteensa vuoksi ja myös siksi, että rakennuspuu oli huonolaatuista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
HMS Victory 1744
Heikki Jokela

Lisensiaatti Heikki Jokela väitös­päivänään vuonna 1960.
Heikki Ensio Jokela (14. toukokuuta 1917 Ilmajoki – 10. tammikuuta 2001 Helsinki) oli professori ja ensimmäinen eritoten kansainväliseen yksityisoikeuteen perehtynyt suomalainen yliopistotutkija ja -opettaja.
Jokelan vanhemmat olivat työnjohtaja Väinö Henrik Jokela ja Hulda Viktorina Tuohenmaa ja puoliso vuodesta 1952 hovioikeuden auskultantti Ulpu Aino Hämäläinen. Hän tuli ylioppilaaksi Kallion yhteiskoulusta 1936 ja alkoi opiskella oikeustiedettä Helsingin yliopistossa. Ylemmän oikeustutkinnon Jokela suoritti 1941 ja lakitieteen lisensiaatin tutkinnon 1949. Tohtoriksi hän väitteli 1960 tutkimuksella Irtaimen kaupasta kansainvälisen yksityisoikeuden kannalta.
Sota-aikana Jokela toimi tulenjohtajana ja radiotiedustelutehtävissä Aladár Paasosen alaisena. Jokela kuului Päämajan viestitiedustelutoimiston (Tied 2) ns. "diplomaattijaoksen" henkilökuntaan. Jaos seurasi diplomaattisten edustustojen viestiliikennettä sekä Päämajan radiopataljoonan liikenneseurannan että posti- ja lennätinlaitoksen luovuttamien sähkekopioiden avulla.
Sotien jälkeen Jokela työskenteli eri virastoissa, mutta apurahan turvin vuonna 1949 tehty matka Ruotsiin sai hänet kiinnostumaan tutkimustyöstä. Hän toimikin kymmenisen vuotta erilaisissa tutkimus- ja opetustehtävissä, dosentiksi hänet nimitettiin 1959. Väitöksen jälkeen Jokela hoiti määräaikaisia professuureja, kunnes hänet nimitettiin 1966 Helsingin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan yleisen oikeustieteen ja kansainvälisen yksityisoikeuden professorin virkaan Aatos Alasen jälkeen. Eläkkeelle professuurista Jokela jäi vuonna 1984. Helsingin yliopistossa hän toimi myös muun muassa kansleri Edwin Linkomiehen sihteerinä ja tiedekuntansa varadekaanina ja dekaanina. Suomen korkeakoulujen rehtorien neuvoston pääsihteeri hän oli 1971–1983. Jokela toimi aktiivisesti myös Satakuntalaisessa Osakunnassa ja oli mukana kehittämässä Helsingin yliopiston täydennyskoulutustoimintaa.
Heinolan ilmailukerho

Heinolan ilmailukerho ry on moottorilentokerho, joka on perustettu vuonna 1985. Kerhon kotipaikka on Lahti-Vesivehmaan lentokenttä.
Kerhon päätoimintamuotoja ovat lentokoulutus ja koneiden vuokraus. Kerholla on koulutusluvat yksityislentäjän lupakirjaan (PPL), kevyiden ilma-alusten lupakirjaan (LAPL)
ja yölentokelpuutukseen (NF). Kerhon käytössä on neljä lentokonetta, 2- ja 4-paikkaiset Cessnat sekä 4-paikkaiset Piper Cherokee ja Piper Warrior. Vesivehmaan lisäksi koulutuskenttänä käytetään Mikkelin lentokenttää.
Heinolan ilmailukerho on mukana vapaaehtoisen pelastustoiminnan Heinolan paikallistoimikunnassa. Kerhon lentäjät hoitavat maastopalojen tähystysaluetta numero 10, laajuudeltaan Sysmä-Haukivuori-Anttola-Asikkala.
Vuonna 2000 kerholle myönnettiin Kar-Airin kiertopalkinto tuloksellisesta moottorilentotoiminnasta.
Aiheesta muualla

Ruokolainen, Outi (toim.): Siivet selässä. Heinolan ilmailukerhon naistoimikunta, 1991.
Heinolan kansallinen kaupunkipuisto

| Heinolan kansallinen kaupunkipuisto |
| --- | --- |
 Heinolan Perspektiivinä tunnettua puistoa kaupungin keskustassa.
Sijainti:  Heinola
Perustettu:  6.5.2002
Rakennuttaja:  Heinolan kaupunki
Heinolan kansallinen kaupunkipuisto on toukokuussa 2002 Heinolaan perustettu kansallinen kaupunkipuisto. Se on Suomen ensimmäisiä kansallisia kaupunkipuistoja.
Harjupaviljonki on osa kansallisen kaupunkipuiston rakennettua kulttuuriympäristöä.
Kaupunkipuiston keskustaosaan lukeutuvat muun muassa Heinolan Perspektiivi, Heinolan seminaari, Harjupuisto sekä Heinolan kirkkokortteli ja vanha hautausmaa. Heinolanharjun aluetta on runsaasti mukana. Jyrängönvirran luoteispuolesta mukaan kuuluu Ruotsalaisen saaristoa ja kaakkoispäästä Konniveden saaristoa.
Vuonna 2014 Suomen kansalliset kaupunkipuistot voittivat eurooppalaisen puutarhaperinneverkoston (EGHN) puutarhapalkinnon laaja-alaisten viheralueiden sarjassa. Tässä vaiheessa Suomessa oli jo kuusi kansallista kaupunkipuistoa. Vuoden 2019 lopussa Suomessa oli yhdeksän kansallista kaupunkipuistoa: Forssassa, Hangossa, Heinolassa, Hämeenlinnassa, Kotkassa, Kuopiossa, Porissa, Porvoossa ja Turussa.
Aiheesta muualla

Isoa Elämää kansallisessa kaupunkipuistossa (web-esite) (esitteemme.fi)
Kartta Heinolan kansallisen kaupunkipuiston aluerajauksesta (pdf) (Arkistoitu – Internet Archive) (heinola.fi)
Haifaa al-Mansour

| Haifaa al-Mansour> هيفاء المنصور Hayfā’a al-Manṣūr |
| --- | --- |
 Haifaa al-Mansour vuonna 2018
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. elokuuta 1974 (ikä 50)
Kansalaisuus:  Saudi-Arabia
Ammatti:  elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja
Ohjaaja
Tunnetuimmat ohjaukset:  Vihreä polkupyörä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Haifaa al-Mansour (arab. هيفاء المنصور‎, Hayfā’a al-Manṣūr; 10. elokuuta 1974) on saudiarabialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja jonka tunnetuimpia elokuvia on  Vihreä polkupyörä (Wadjda), joka kertoo saudiarabialaisesta koulutytöstä joka näkee kaupassa vihreän polkupyörän jolla haluaisi ajaa, mutta tyttöjen pyöräilyä paheksutaan Saudi-Arabiassa.
Ura

Al-Mansour opiskeli The American University in Cairo -yliopistossa kirjallisuutta. Hän suoritti maisterin tutkinnon Sydneyn yliopistossa elokuvan tutkimuksesta ja ohjaamisesta. Hänen kolme ensimmäistä elokuvaansa olivat kantaa ottavia lyhytelokuvia. Hän ohjasi vuonna 2005 dokumenttielokuvan Women Without Shadows joka käsittelee naisten asemaa Saudi-Arabiassa ja Persianlahden maissa. Elokuva esitettiin 17:ta eri kansainvälisillä festilaaleilla, se sai palkintoja ja kunniamainintoja.
Hänen ensimmäinen pitkän elokuvan ohjauksensa oli Vihreä polkupyörä (Wadjda). Elokuva kertoo 11-vuotiaasta koulutytöstä joka näkee kaupassa vihreän polkupyörän jolla haluaisi ajaa, mutta tyttöjen pyöräilyä paheksutaan Saudi-Arabiassa eivätkä hänen vanhempansa halua ostaa sitä hänelle, ja siksi hän yrittää hankkia itse rahat siihen. Vihreä polkupyörä oli ensimmäinen pitkä elokuva jonka oli Saudi-Arabiassa ohjannut nainen, ja myös ensimmäinen elokuva joka oli kuvattu kokonaan Saudi-Arabiassa. Saudi-Arabiassa elokuvateatterit olivat kiellettyjä 35 vuoden ajan ennen kun kielto kumottiin vuonna 2018. Hänen elokuvansa Mary Shelley ja Nappily Ever After ovat Hollywood-tuotantoja. Hänen elokuvansa Maryam sai joka ensi-iltansa vuonna 2019 Venetsian elokuvajuhlilla, on kuvattu kokonaan Saudi-Arabiassa, ja kertoo naislääkäristä joka asettuu kunnallisvaaleissa ehdokkaaksi saadakseen vastaanotolle johtavan tien kunnostettua.
Ohjaukset

Who? (2005, lyhytelokuva)
The Bitter Journey (2005, lyhytelokuva)
The Only Way Out (2005, lyhytelokuva)
Women Without Shadows (2005, dokumenttielokuva)
Vihreä polkupyörä (2012)
Mary Shelley (2017)
Nappily Ever After (2018)
Maryam (2019)
Lähde:
Aiheesta muualla

Haifaa al-Mansour Shades of Noir . University Arts London. Arkistoitu 25.4.2022. Viitattu 25.4.2022. (englanniksi)
Clarke, Cath: Interview – Haifaa Al-Mansour: 'Female leaders are crushed. Look at Hillary Clinton' The Guardian.  26.3.2020. Viitattu 25.4.2022. (englanniksi)
Santo, Rita Di: Breaking the glass ceiling: Interview with Haifaa Al-Mansour, the first female Saudi director Culture Matters.  20.12.2021. Viitattu 25.4.2022. (englanniksi)
Heikki Syrjä

Heikki Johannes Syrjä (s. 4. heinäkuuta 1969 Jyväskylän mlk) on tamperelainen käsikirjoittaja.
Syrjä on tehnyt yhdessä Riku Suokkaan kanssa käsikirjoituksen Tampereen työväenteatterin esittämään musikaaliin Vuonna 85, jolla on ollut vuosina  2006–2012 kaikkine versioineen 373:ssa esityksessä 279 375 katsojaa. Vuonna 85 on Suomen teatterihistorian katsotuin kotimainen musikaalikantaesitys, sekä TTT:n kautta aikojen katsotuin esitys. Musikaalista tehty "spin-off" Kuuma Kesä -85 on Pyynikin Kesäteatterin 2000-luvun katsotuin esitys.
Syrjän isä on pilapiirtäjä Seppo Syrjä. Hänen setiään ovat kirjailijat Jaakko ja Juhani Syrjä. Eppu Normaalin Aku Syrjä on Heikin veli, Mikko ja Martti Syrjä serkkuja.
Käsikirjoituksia

Ugrilampaat -sketsisarja (Filmiteollisuus/TV2) 2000 (Heikki Syrjä + muita käsikirjoittajia)
Haluatko Ministeriksi? vappushow (TV1) 2001 (Heikki Syrjä + muita käsikirjoittajia)
Arjen Akatemia -22 osainen komediasarja (Radioteatteri) 2003 (Mari Mörö ja Heikki Syrjä)
Act!One -sketsejä ja stand up-komikkaa (Fullhouse/TV2) 2004 (Heikki Syrjä + muita käsikirjoittajia)
Vuonna 85 manserock-musikaali (Tampereen Työväen Teatteri) 2006 (Heikki Syrjä ja Riku Suokas)
Tonttuopisto/Elf Academy -24 osainen mobile-TV sarja (Fullhouse) 2006 (Heikki Syrjä, Riku Suokas ja Rich Lyons)
Act!One 2 -sketsejä ja stand up-komikkaa (Fullhouse/TV2) 2007 (Heikki Syrjä + muita käsikirjoittajia)
Pähkähullu Hotelli -interaktiivinen farssi-komedia (Tampereen Työväen Teatteri) 2007 (Heikki Syrjä, Riku Suokas ja Rich Lyons)
Vuonna 85 – lautapeli (Akun tehdastuotanto Oy) 2008 (Heikki Syrjä ja Riku Suokas)
Vuonna 85 – Remix (Tampereen Työväen Teatteri) 2009 (Heikki Syrjä ja Riku Suokas)
Vuonna 85 – Golden Turbo Platinum (Tampereen Työväen Teatteri) 2011 (Heikki Syrjä ja Riku Suokas)
Paluu 80-luvulle -rockshow (Akun tehdastuotanto Oy) 2011 (Heikki Syrjä ja Riku Suokas)
Kuuma Kesä ’85 (Pyynikin Kesäteatteri) 2012 (Heikki Syrjä ja Riku Suokas)
Vuonna 85 Manserock-elokuva (Artista Films/Veitikka-Tuotanto) 2013 (Heikki Syrjä ja Riku Suokas)
Kulkuri - näytelmä Charlie Chaplinista (Tampereen Työväen Teatteri) 2013 (Riku Suokas ja Heikki Syrjä)
Forza Lasagne -ravintola-show (Smirgeline Entertainment Oy) 2013 (Heikki Syrjä & Riku Suokas)
Mauno Peppone-Elämä, Kuolema&Comeback (T:reen Työväen Teatteri-Klubi) 2014 (Heikki Syrjä & Riku Suokas)
Tiputus -farssikomedia (Tampereen Teatteri) 2015 (Heikki Syrjä & Riku Suokas)
Mieletön Suomen Historia (Tampereen Komediateatteri) 2017 (Heikki Syrjä & Riku Suokas)
Mauno Peppone-E&K&CB-Extended (Tampereen Työväen Teatteri) 2017 (Heikki Syrjä & Riku Suokas)
Tahtien Sota -musiikki-komedia (Hämeenlinnan Teatteri) 2018 (Heikki Syrjä & Riku Suokas)
Melkein Totta -TV-sarja (TV 1) 2019 (Heli Sutela, Heikki Syrjä & Riku Suokas)
Poikabändi -musikaali (Tampereen Työväen Teatteri) 2019 (Heikki Syrjä & Riku Suokas)
Pop Fiction -Tarinoita populaarikulttuurista (TTT-Klubi) 2020 (Heikki Syrjä & Johanna Tohni)
Koskinen (Lakeside murders) TV-sarja 10x45min. Kaudet 1.- 4. (Nelonen Ruutu+) 2021-2024 (Heikki Syrjä & Riku Suokas)
Lahti 2001 TV-sarja 6x45min. (Nelonen Ruutu+) 2023 (Heikki Syrjä & Riku Suokas)
Karavaanari - Kaikkien kaveri (Pyynikin Kesäteatteri) 2024 (Heikki Syrjä & Riku Suokas)
Haprakaurat

| Haprakaurat |
| --- | --- |
 Vihnehaprakaura (Gaudinia fragilis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Haprakaurat Gaudinia  P.Beauv.
Katso myös
   Haprakaurat Wikispeciesissä   Haprakaurat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Haprakaurat (Gaudinia) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Nykyisin siihen luetaan kuuluvaksi neljä lajia. Aikojen kuluessa sukuun on kuitenkin kuvattu useita muitakin lajeja, mutta niiden on sittemmin todettu olevan samaa lajia jonkin toisen lajin, yleensä vihnehaprakauran (Gaudinia fragilis), kanssa.
Lajeja

Gaudinia coarctata – azorienhaprakaura
Gaudinia fragilis – vihnehaprakaura
Gaudinia hispanica – espanjanhaprakaura
Gaudinia maroccana
Aiheesta muualla

Laji.fi: Haprakaurat (Gaudinia)
Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Haprakaurat (Gaudinia)
ITIS: Gaudinia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Gaudinia (englanniksi)
Gulen

Gulen (vuoteen 1890 saakka Evenvik) on kunta Sognin ja Fjordanen läänissä Norjassa. Se sijaitsee Sognevuonon etelärannalla. Gulenin kuntaan kuuluu noin 1500 saarta, joista suurin on Sandøya. Kunnassa sijaitsee 220 metrin syvyinen Dingevatnetin järvi. Vuoden 2023 alussa Gulenissa oli 2 228 asukasta.
Gulenin kuntakeskus on Eivindvik. Kunnan toinen taajama on Byrknes. Gulenissa sijaitsee noin tuhat vuotta vanhan Gulatingetin käräjäpaikan muistomerkki. Kunnan virallinen kieli on uusnorja.
Kuvia

Gulatingetin muistomerkki
Gulenin kirkko
Gulenin kirkon lähellä sijaitsee kaksi kiviristiä, jotka on pystytetty kristinuskon saapuessa Norjaan. Kuvassa näkyvä risti katkesi vuonna 2012 puun kaaduttua sen päälle.
Tunnettuja henkilöitä

Peder Furubotn (1890–1975), kommunisti
Ole Elias Holck (1774–1842), upseeri ja Eidsvollin kansalliskokouksen osanottaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gulen Wikimedia Commonsissa
Vestlandin läänin kunnat
Alver
Askvoll
Askøy
Aurland
Austevoll
Austrheim
Bergen
Bjørnafjorden
Bremanger
Bømlo
Eidfjord
Etne
Fedje
Fitjar
Fjaler
Gloppen
Gulen
Hyllestad
Høyanger
Kinn
Kvam
Kvinnherad
Luster
Lærdal
Masfjorden
Modalen
Osterøy
Samnanger
Sogndal
Solund
Stad
Stord
Stryn
Sunnfjord
Sveio
Tysnes
Ullensvang
Ulvik
Vaksdal
Vik
Voss
Øygarden
Årdal
Norjan läänit | Norja
Haprapaatsamat

| Haprapaatsamat |
| --- | --- |
 Rohtopaatsama Frangula purshiana
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Rosales
Heimo::  Paatsamakasvit Rhamnaceae
Suku::  Haprapaatsamat Frangula  Mill.
Katso myös
   Haprapaatsamat Wikispeciesissä   Haprapaatsamat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Haprapaatsamat (Frangula) on paatsamakasveihin kuuluva suku. Siinä on 56 lajia. Lajeihin kuuluu muun muassa korpipaatsama (Frangula alnus, syn. Rhamnus frangula), joka on aiemmin luokiteltu usein Rhamnus-suvun paatsamiin eli ristipaatsamiin.
Lajeja

korpipaatsama (Frangula alnus) – Esiintyy Euraasiassa, tulokaslajina Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
rohtopaatsama eli sagrada (Frangula purshiana, syn. Rhamnus purshiana) – Esiintyy läntisessä Pohjois-Amerikassa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Haprapaatsamat – Frangula