stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mercedes-Benz C111
Ennätysajot > C111-IID (diesel) ja ennätysajot 1976

Kokeet dieselmoottorilla koeautossa C111-IID alkoivat vuonna 1976. Perusmoottoriksi valittiin 5-sylinterinen, 80 hevosvoiman ahtamaton OM 617 LA-dieselmoottori Mercedes-Benz W115-sarjan 240D 3.0-mallista: koeautossa se tuotti turboahdettuna ja ahtoilmanjäähdyttimellä huomiota herättävät 140 kW l. 190 hevosvoimaa. Kesäkuussa, 12.6.1976 koeauto C111-IID saavutti tuolloin upouudella Nardòn 4 km halkaisijan ja 12,66 km pituuden ympyräradalla 60 tunnissa ja neljän kuljettajan voimin 16 uutta maailmanennätystä, joista 13 oli dieselautojen ennätyksiä, ja loput kolme olivat absoluuttisia l. moottorin toimintaperiaatteesta riippumattomia ennätyksiä. Koeajon keskinopeudeksi tuli 252 km/t. Koeauto C111-iiD oli tässä vaiheessa kokenut vasta vähäisiä muutoksia, ja se oli katsastettu Länsi-Saksassa liikennekelpoiseksi. Asianosaiset ymmärsivät, että potentiaalia oli paljon korkeampiinkin nopeuksiin, mutta että edellytyksenä olisi korimuodon virtaviivaistaminen tavalla, joka vaatisi erikois- tai kilpa-ajoneuvon.
Ennätysajot > C111-III (diesel) ja ennätysajot 1977 ja 1978

Ennätysten kohentaminen jatkui vuonna 1977 uudella koeautolla C111-III, joka oli tieliikenteeseen kelpaaviin edeltäjiinsä verrattuna alustaltaan kapeampi ja pidennetty, puhdas kilpa-auto. Sen kapea ja peitelevyin muun muassa pyöräaukoissa ilmanvastukseltaan mahdollisimman vähäiseksi hiottu kori sai taakse pienen evän. Moottorin teho oli noussut 169 kW / 230 hevosvoimaan, millä liukas koeauto ylitti 300 km/t nopeuden. Myöhään vuonna 1977 koeauto saavutti Nardò-radalla yhdeksän uutta absoluuttista nopeusennätystä. Koeauto C111-III palasi keskiyöllä 30. huhtikuuta 1978 uudistettuna Nardò-radalle: sen korin ilmanvastuskerroin oli saatu pienennettyä enää 0,183:een. Erityisen pitkän välityksen ansiosta koeauto saavutti noin 325 km/t huippunopeuden, joskin se tarvitsi koko ratakierroksen kiihdytykseen.
Viimeinen C111-koeauton versio III saavutti Nardò-radalla 30.4.1978 yhdeksän uutta maailmanennätystä dieselmoottorilla. Ajo suoritettiin vastapäivään eli kaiteet auton oikealla puolella, sillä näin vasemmanpuoleisella ohjauksella olleen auton kuljettaja oli paremmassa turvassa. Apumiehen istuin oli menetetty ahtoilmanjäähdyttimen ilmatorvelle, ja autossa oli muun laitteiston lisäksi jatkuva radioyhteys varikolle: se tuli usean kerran tarpeeseen, sillä ennätysautoa piti itse asiassa vaihtaa, eli nollata kellot ja aloittaa vara-autolla uudestaan, kun ensi yritys oli päättynyt erään oikeanpuoleisen renkaan räjähtämiseen, mikä vaurioitti auton koria. Uusi auto osoittautui hitusen alkuperäistä, särkynyttä ennätysautoa nopeammaksi ja taloudellisemmaksi (polttoainetäydennysten väli kasvoi viidellä kierroksella).
Ennätysajot > C111-IV (bensiini) ja ennätysajot 1979

Viimeinen ennätysajo Nardòssa tapahtui 5. toukokuuta 1979 edelleen kehitetyllä C111-IV:llä. Mercedes-Benz halusi lyödä Mark Donohuen 1 100 hevosvoiman Porsche Can Am kilpa-autolla vuonna 1975 ajaman ratakierroksen ennätysnopeuden 355,854 km/t, mikä tosin ei ollut saanut FIA:n hyväksyntää, mutta minkä ylittämiseen oli toiveita. Moottori ei kuitenkaan tällä kertaa ollut enää tuttu diesel, vaan 4,5-litrainen V8-tuotantomoottori mikä oli laajennettu 4,8-litraiseksi ja varustettu kahdella KKK:n l. Kühnle, Kopp & Kausch (1899-2006) -turbolla: muutosten jälkeen se tuotti 368 kW l. 500 hevosvoiman tehon. Myös koeautoa oli muokattu aerodynaamisemmaksi intron ja gallerian kuvien osoittamalla tavalla kahdella peräevällä ja kookkailla ilmanohjaimilla. Nopeusennätyksen tavoittelu ei rahallisesti enää ollut suuri satsaus, ja ilman välikohtauksia sujunut ajo tuotti uuden virallisen nopeusennätyksen 403,978 km/t. Samalla yrittämällä syntyi kolme matkaennätystä 10 kilometrin sekä 100 kilometrin ja 100 mailin matkoilla.
Kuvagalleria

Mercedes-Benz C111-I (1. sukupolvi 1969)
Mercedes-Benz C111-II 1970 (Weißherbst-väri)
Retromobile, C111-II 1970
Mercedes-Benz C111-II:n pyöräntuenta
Kuningas Juan_Carlos_I, C111-IID (1976, dieselmoottori)
Mercedes-Benz C111-III (nopeusennätysauto Nardò-rata 1978)
Mercedes-Benz C111-IV (nopeusennätysauto Nardò-rata 1979)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Full Story - Mercedes-Benz C111 (1969-1980), hyvin perusteellinen C111-tarina runsaiden videoklippien kera, 21:43 min, (englanniksi)
Alte Schule-sarjan haastattelu Rüdiger Faul, C111-ennätysautojen III ja IV aerodynamiikan suunnittelija, 24:58 min, (saksaksi)
(saksaksi) Classic Driver C 111-artikkeli
Motorvision Mercedes C111, 6:38 min, koko C111-sarjan pikaesittely (saksaksi)
Deutsche Welle-video: Mercedes C111 | Motor mobil 6:49 min (saksaksi)
Jay Leno`s Garage Mercedes-Benz C111-II (moottorina 3,5-litrainen M116-V8, ainoa ajokuntoinen C111-esittelyauto) 24:02 min (englanniksi)
The Full Story - Mercedes-Benz C111 (1969-1980) Gullwingman:in laaja 21:43 min videokertomus C111-projektista (englanniksi)
M950 KE409-moottorin leikkauskuvia
Nardò-radan satelliittikuva.
Koskenlampi (Jyväskylä)

| Koskenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  61°57′09″N, 25°25′07″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Saajoen valuma-alue (14.27)
Laskuoja:  oja Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.271.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  78,4 m  
Pituus:  260 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,612 km  
Pinta-ala:  2,086 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKoskenlampi 
Koskenlampi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Saalahden kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,1 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Saajoen valuma-alueella (14.27), jonka Saajoen alueeseen (14.271) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 78,4 metriä mpy.
Reka Zsofia Lazăr-Szabo

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   Reka Lazăr-Szabo vuonna 1992. |   Reka Lazăr-Szabo vuonna 1992. |   Reka Lazăr-Szabo vuonna 1992. |  |
Maa:   Romania
Naisten miekkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 | floretti, joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | floretti, joukkuekilpailu |  |
Reka Zsofia Lazăr-Szabo (s. 11. maaliskuuta 1967 Brașov) on romanialainen miekkailija ja olympiamitalisti. Hänen aselajinsa oli floretti. Lazăr-Szabo osallistui neljiin olympialaisiin vuosina 1988–2000. Hän saavutti olympiahopeaa Atlantassa 1996 ja olympiapronssia Barcelonassa 1992 joukkuekilpailussa.
Metsämaan kirkonkylä

| Metsämaan kirkonkylä |
| --- | --- |
 Metsämaan kirkko.
 Metsämaan kirkonkylä
 Koordinaatit: 60°56.3′N, 23°9.3′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Varsinais-Suomi
Kunta:  Loimaa
Entinen kunta:  Metsämaa
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kirkonkylä, entinen taajama
Postinumero:  32270
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Metsämaan kirkonkylä on kirkonkylä ja entinen taajama Metsämaalla Loimaalla. Vuosina 1976–2005 se oli osa Loimaan kuntaa, johon Metsämaan kunta liitettiin vuonna 1976, ja vuodesta 2005 se on ollut ollut osa Loimaan kaupunkia. Metsämaan kirkonkylä sijaitsee valtatien 9 pohjoispuolella ja valtatien 2 eteläpuolella Kojonjoen varrella. Kirkonkylän kautta kulkee valtatiet 9 ja 2 yhdistävä yhdystie 2294, jonka lisäksi Hirvikoskelta kylään vie yhdystie 2292. Kirkonkylä on Metsämaan kunnan entinen hallinnollinen keskus, ja siellä sijaitsee Metsämaan kirkko.
Vuoden 1960 väestönlaskennassa Metsämaan kirkonkylä muodosti 314 asukkaan taajaman, jonka pinta-ala oli 3,2 neliökilometriä. Vuoden 1970 väestönlaskennassa taajaman väkiluku oli laskenut 265 asukkaaseen ja pinta-ala 2,69 neliökilometriin. Vuoden 2011 taajamarajauksessa Metsämaan kirkonkylä ei enää muodosta taajamaa, kun edellytyksenä tilastollisen taajaman muodostumiselle on yli 200 asukkaan taajaan asuttu alue.
Varsinaisten taajamien ulkopuolella Metsämaan kirkonkylä muodosti vuonna 2005 yli 40 asukkaan kyläalueen, joka sijoittui osaksi kaupunkiseutujen lievealueiden ulkopuolista syrjäistä maaseutua, mutta jonka väestö oli kasvanut yli 0,2 % vuodessa. Tällaisen kyläalueen se oli muodostanut myös jo vuonna 1980 tehdyssä kylärajauksessa. Kyläalueen palveluihin kuuluivat vielä vuonna 2005 koulu ja kauppa.
Suhteessa kyläjakoon Metsämaan kirkonkylän taajaan rakennettu alue eli nykyinen kyläalue ja aiempi taajama sijoittuu pääosin Kallion kylään ja pienemmältä osaltaan Metsämaan kylään. Metsämaan kirkko sijaitsee kylien rajalla Kallion kylän puolella, puolessa välissä Kallion ja Metsämaan kylien historiallisia kylätontteja.
Holsteinilainen puolue

Holsteinilainen puolue oli 1720-luvulla Ruotsissa vaikuttanut puolue.
Historia

Holsteinilaisen puolueen tavoitteena oli saada Ruotsin kruunun perimysoikeus Kaarle XII:n sisaren Hedvig Sofian pojalle, Holstein-Gottorpin herttua Kaarle Fredrikille sen jälkeen, kun Ruotsia hallinnut pfalzilainen suku oli sammunut mieslinjalta. Puolue sai lisäjäseniä, kun sotavankeudesta Uudenkaupungin rauhan jälkeen palanneita upseereita liittyi siihen. Kannattajiin kuului myös Venäjän keisari Pietari Suuri. Holsteinilaisen puolueen käsissä ollut valtaneuvosto teki vuonna 1724 liiton Venäjän kanssa 12 vuodeksi. Venäjän vaikutusvallan lisäännyttyä erityisesti Pietari Suuren tyttären ja Kaarle Fredrikin solmittua avioliiton, puolueen kannatus Ruotsissa väheni. Arvid Hornin vaikutuksesta Ruotsi liittyi Hannoverin liittoon. Osa hosteinilaisen puolueen kannattajista oli sittemmin hattupuolueen perustajia.
Puolue hävisi vuoden 1727 jälkeen. Kaarle Fredrikin serkku Aadolf Fredrik valittiin hattujen sodan jälkeen Ruotsin kruununperijäksi ja hänestä tuli vuonna 1751 kuningas, minkä jälkeen Holstein-Gottorpin suku nousi joka tapauksessa Ruotsin valtaistuimelle. Kaarle Fredrikin pojasta puolestaan tuli myöhemmin Venäjän keisari Pietari III.
Alastaron kirkonkylä

| Alastaron kirkonkylä |
| --- | --- |
 Alastaron kirkko.
 Alastaron kirkonkylä
 Koordinaatit: 60°57′15″N, 22°51′50″E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Varsinais-Suomi
Kunta:  Loimaa
Entinen kunta:  Alastaro
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kirkonkylä, taajama
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,22 km²
Väkiluku (2021):  1 104
 – Väestötiheys:  261,6 as./km²
Postinumero:  32440
Alastaron kirkonkylä on kirkonkylä ja taajama Alastarolla Loimaalla. Kirkonkylä oli Alastaron hallinnollinen keskus vuoteen 2009, jolloin se liitettiin Loimaan kaupunkiin.
Alastaron kirkonkylän taajamassa on 1 104 (2021) ja postinumeroalueella 1 658 asukasta (2023).
Loimaan keskustaajama

| Loimaan keskustaajama |
| --- | --- |
 Loimaan rautatieasema.
 Loimaan keskustaajama
 Koordinaatit: 60°51′01″N, 23°03′25″E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Varsinais-Suomi
Kunta:  Loimaa
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  keskustaajama
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  17,77 km²
Väkiluku (2021):  8 636
 – Väestötiheys:  486,0 as./km²
Postinumero:  32200
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Loimaan keskustaajama on Loimaan kaupungin keskustaajama Varsinais-Suomessa.
Loimaan keskustaajamassa on 8 636 (2021) ja postinumeroalueella 8 024 asukasta (2023).
Salmelan kanava

Salmelan kanava sijaitsee Leivonmäellä Rutajärven ja Keskisenveden välisellä kannaksella. Kanavan pituus on noin 500 metriä. Kannaksen läpi virtasi alun perin puro ja se kaivettiin kanavaksi todennäköisesti vuonna 1886 samalla kun Keskisenveden pintaa laskettiin noin metrin verran niin että se tuli samalle tasolle Rutajärven pinnan kanssa. Salmelan kanavaa käytettiin puutavaran uittoon aina 1950-luvun alkuun saakka. Nykyisin kanavassa on vain veneliikennettä.
Kari-Matti Ratsula

Kari-Matti Ratsula (s. 31. toukokuuta 1982) on suomalainen salibandyn pelaaja. Kaudella 2010–2011 hän pelaa Ruotsin Superliigassa FC Helsingborgissa. Hänen pelipaikkansa on puolustaja.
Suomen Salibandyliigassa Ratsula edusti pitkään SSV:tä. Hänellä on seitsemän SM-kultaa, kolme Suomen cupin voittoa sekä yksi seurajoukkueiden Euroopan-mestaruus.
Suomen maajoukkueessa hän on pelannut 22 ottelua. MM-kilpailuista hän on voittanut pronssia.
Juha Hakola (poliitikko)

Juha Hakola lokakuussa 2009.
Juha Tapio Hakola (s. 24. elokuuta 1967 Harjavalta) on suomalainen Helsingin poliisilaitoksen ylikomisario ja poliisin kansainvälisen toiminnon johtaja. Hakola valittiin joulukuussa 2024 Helsingin Kokoomuksen puheenjohtajaksi. Hän oli kokoomuksen kansanedustaja vuosina 2007–2011. Vuodesta 2001 Hakola on ollut Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen. Vuosina 2001–2007 hän toimi pelastuslautakunnan puheenjohtajana. Huhtikuusta 2007 alkuvuoteen 2015 Hakola toimi Helsingin kaupunginhallituksen jäsenenä. Hän oli Helsingin kiinteistölautakunnan puheenjohtaja vuoteen 2017 saakka. Nykyisellään hän toimii Helsingin Kaupungin Asunnot Oy:n (Heka) puheenjohtajana sekä Ami-Säätiön puheenjohtajana (Taitotalo).
Hakola valittiin kansanedustajaksi Helsingin vaalipiiristä vuoden 2007 vaaleissa. Eduskunnassa Hakola oli puolustusvaliokunnan ja hallintovaliokunnan jäsen sekä perustuslakivaliokunnan varajäsen. Hän oli ehdolla myös vuoden 2011 eduskuntavaaleissa, muttei tullut valituksi. Ennen kansanedustajuutta Hakola työskenteli poliisin johtokeskusyksikön johtajana ja Helsingin rikospoliisin huumerikosyksikössä rikostutkijana ja tutkinnanjohtajana vuodesta 1990 heinäkuuhun 2004. Tultuaan valituksi heinäkuussa 2004 johtokeskusyksikön johtajan tehtävään hän siirtyi huumerikosyksikön tutkinnanjohdosta poliisin johtokeskusyksikköön.
Hakola on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri, mutta hän on suorittanut myös poliisin perus-, alipäällystö- ja päällystötutkinnon. Hän on toiminut Suomen pelastusalan keskusjärjestön (SPEK) hallituksen puheenjohtajana vuosina 2008–2016. Hän on  toiminut Jääkenttäsäätiön puheenjohtajana, Urheiluhallit Oy:n hallituksen varapuheenjohtajana sekä Vuosaari Golf Oy:n hallituksen jäsenenä. Sotilasarvoltaan Hakola on reservin sotilasmestari. Hän on suorittanut valtakunnallisen maanpuolustuskurssi nro 182:n ja toimii Uudenmaan Maanpuolustusyhdistyksen puheenjohtajana  sekä Maanpuolustuskorkeakoulun neuvottelukunnan jäsenenä. Tasavallan presidentti myönsi Hakolalle Vapaudenristin (VR3) 6.12.2022.
Vapaa-aikanaan Hakola harrastaa golfia. Lisäksi hän on aktiivisesti mukana autourheilun ja jääkiekkoilun järjestötoiminnassa sekä Helsingin jääkiekkoerotuomaritoiminnassa (HJT).
Vuonna 2019 Hakolasta aloitettiin rikostutkinta. Tutkinta liittyi siihen, että Helsingin poliisi oli tehnyt hankintoja Hakolan vaalirahoittajalta. Syyttäjä ei nostanut asiassa syytettä.
Jalmari Virtanen

Jalmari Virtanen (8. tammikuuta 1889 Padasjoki – 2. huhtikuuta 1939 Kotlas, Neuvostoliitto) oli suomalaissyntyinen Venäjällä ja Neuvostoliitossa sekä ajoittain Suomessa asunut työmies ja runoilija.
Kirjallinen tyyli

Virtanen kirjoitti poliittisia pamfletteja, runoja ja kertomuksia, joita julkaistiin työväenlehdissä, osan niistä eli vuoteen 1922 nimellä Juho Joutsen. Virtasta pidettiin toisinaan herkkänä lyyrikkona, mutta esimerkiksi Hilda Tihlä arvosteli häntä taiteellisesta mauttomuudesta, "kirveen jäljestä".
Elämä

Virtanen muutti 13-vuotiaana Suomesta Venäjälle, jossa hän työskenteli pietarilaisessa terästehtaassa. Vuonna 1905 Virtanen osallistui vallankumoukselliseen toimintaan ja lakkoliikkeisiin, minkä seurauksena hän menetti työpaikkansa. Jouduttuaan useita kertoja pidätetyksi hän poistui 1906 Pietarista ja kierteli sitten eri puolilla Venäjää ja Suomessa. Vuosina 1910–1916 Virtanen oli asemamiehenä Kälviällä. Hän oli perustamassa Kälviän työväenyhdistystä 1909 ja toimi yhdistyksen sihteerinä. Hän palasi Venäjälle 1916.
Vallankumouksen jälkeen Virtanen muutti Neuvosto-Karjalaan 1921. Hän käynnisti 1922 Petroskoissa suomenkielisen harrastajakirjoittajille tarkoitetun kirjallisuuskerhon ja perusti vuonna 1927 suomenkielisen Soihtu-kirjallisuuslehden.
Virtanen johti Karjalan proletaarikirjailijoiden seuraa yli kymmenen vuotta. 1930-luvun alussa Virtanen vaikutti myös kirjailijaliitossa toimineessa Suomen Kommunistisen Puolueen tukiryhmässä.
Virtanen joutui Stalinin puhdistusten uhriksi. Hänet pidätettiin vuonna 1937, julistettiin tuholaiseksi ja hänen tuotantonsa hävitettiin. Jalmari Virtanen  kuoli 1939 pakkotyövankina Kotlasin vankiasemalla.
Teokset

Työn lomassa 1930
Valittuja runoja 1956
Kirjallisuutta

Lisää luettavaa aiheesta Jalmari Virtanen on Wikiaineistossa
Jalmari Virtanen kolmekymmentä vuotta runoilijana : ainehistoa selostajille. Petroskoi : Kirja 1936 (Sisältää:M. Gorjkin esipuhe Jalmari Virtasen runokokoelmaan "Työn lomassa" / M. Gorjkij . Karjalan kansan runoilija / F. Ivatshev, J. Olesitsh, M. Tshumandrin, K. Erlich . Olen elossa ja elämäni on iloista : vastaus fasistisille valehtelijoille / Jalmari Virtanen . Jalmari Virtanen : elämäkerrallisia tietoja . Erillisinä kirjoina julaistuja Jalmari Virtasen tuotteita . Sävellyksiä Jalmari Virtasen runoihin. Kirjallisen iltaman ainehistoluettelo.)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Puola
Desmond Hume

| Desmond David Hume |
| --- | --- |

Näyttelijä(t):  Henry Ian Cusick
Ensiesiintyminen:  Tiedettä ja uskoa
Viimeinen esiintyminen:  Loppu
Keskeiset jaksot:  Yhdessä elää, yksin kuolee Välähdyksia Pattitilanne Vakio Jughead Onnellinen elämä
Henkilötiedot
Koko nimi:  Desmond David Hume
Asuinpaikka:  Glasgow, Skotlanti, Iso-Britannia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Desmond David Hume on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa draamasarjassa Lost. jossa häntä näyttelee Henry Ian Cusick. Hahmo esitellään sarjan toisella tuotantokaudella: Desmond ei ollut mukana lennolla 815, vaan hän haaksirikkoutui saarelle purjehduskilpailussa kolme vuotta aiemmin. Desmondin nimen takana on valistusajan filosofi David Hume.
Taustaa > Ennen haaksirikkoa

Desmond on alkuperäisesti kotoisin Glasgowsta, Skotlannista ja hän on suuri Celtic Football Clubin fani. Oltuaan kihloissa Ruth-nimisen naisen kanssa kuuden vuoden ajan, Desmond jänistää viikkoa ennen häitä. Hän sammuu liian alkoholin takia ja herää Veli Campbell -nimisen munkin hoivista. Desmond päättää liittyä veljeskuntaan kuullessaan korkeamman äänen kutsuvan häntä. Pian valansa vannomisen jälkeen Ruthin veli käy syyttämässä Desmondia Ruthin sydämen särkemisestä. Tavattuaan Ruthin Desmond murtautuu syyllisyyden tuskissaan luostarin viinikellariin ja alkaa juopotella. Sen tuloksena hänet vapautetaan hänet veljeskunnasta. Ennen Desmondin lähtöä Campbell pyytää häntä suorittamaan viimeisen tehtävän; avustamaan Pennyä lastaamaan viinilaatikoita autoonsa. Pari huomaa vetovoimaa välillään. Penny pyytää Desmondia myös purkamaan lastin Carlislessä. Kaksi vuotta myöhemmin he muuttavat yhteiseen asuntoon.
Desmond menee tapaamaan Pennyn isää, Charles Widmorea pyytääkseen siunaustaan parin avioliitolle, aikoessaan kosia Pennyä. Charles kuitenkin sanoo, ettei Desmond ole tarpeeksi hyvä hänen tyttärelleen, joka ansaitsee vain parasta. Kun Desmond ei pystynyt maksamaan valokuvaa itsestään ja Pennystä, hän uskoo ettei pysty elättämään itseään ja Pennyä, ja uskoen Pennyn ansaitsevan parempaa, hän päättää erota. Yrittäessään todistaa Charlesille olevansa rohkea ja kunnollinen mies, hän liittyy Skotlannin rykmenttiin britannialaisessa armeijassa. Jouduttuaan vankilaan ei-tiedossa-olevasta rikoksesta Desmond erotetaan armeijasta. Vankilan ulkopuolella Charles tapaa Desmondin ja myöntää kaapanneensa kaikki Desmondin Pennylle kirjoittamat kirjeet ja aikoo lahjoa Desmondin jättämään Pennyn rauhaan.
Yhdysvaltoihin matkustanut Desmond tapaa Libbyn, joka antaa Desmondille oman veneensä, Desmondin paljastaessa aikovansa voittaa Pennyn takaisin voittamalla Charlesin rahoittaman purjehduskilpailun. Ennen osallistumistaan kilpailuun Desmond kuntoilee stadionilla Los Angelesissa, jossa hän tapaa Pennyn, joka on loukkaantunut siitä, ettei Desmond lähettänyt kirjeitä ollessaan vankilassa. Desmond pyytää Pennyä odottamaan vielä yhden vuoden eli kisan loppuun asti. Desmond lähtee juoksemaan stadiumin rappusia ja tapaa Jackin ensimmäistä kertaa. Osallistuessaan kilpailuun, Desmondin vene joutuu myrskyyn ja Desmond joutuu yllättäen tajuttomaksi lyödessään päänsä.
Taustaa > Saarella ennen lento-onnettomuutta

Desmond huuhtoutuu saarelle ilman venettään. Kelvin saapuu viidakosta suojapuvussa ja vie Desmondin mukanaan Joutsen-asemalle. Desmond katselee kun Kelvin syöttää numerot tietokoneeseen väittäen samalla pelastaneensa maailman. Myöhemmin Kelvin selittää, että numeroiden syöttäminen ehkäisee suurta sähkömagneettisen jännitteen purkausta. Hän kertoo Desmondille rokottavansa itsensä nimettömällä rokotteella joka yhdeksäs päivä, ollessaan ulkona ”karanteenissa” olevalla saarella, ettei sairastuisi. Kolmen vuoden ajan Desmond haluaa päästä epätoivoisesti ulos asemalta, mutta Kelvin ei päästä häntä, vaikka itse lähteekin ulos tunneiksi joka päivä. Yhtenä iltana Desmond huomaa Kelvinin humalassa salaisessa tilassa lattian alla, heilutellen avainta turvallisuusmekanismin yläpuolella. Kelvin selittää, että turvamekanismin aktivoituessa koko asema tuhoutuu, tuhoten sähkömagneettisen esiintymän.
Eräänä päivänä Kelvin lähtiessä ulos Desmond huomaa tämän suojapuvussa olevan reiän ja päättää seurata Kelviniä ulos. Ulkona Kelvi poistaa puvun ja Desmond tajuaa ilman olevan turvallista hengitettävää. Desmond seuraa Kelviniä lahdelmaan, jossa hän näkee oman purjeveneensä erinomaisessa kunnossa ja tajuaa Kelvinin korjanneen venettä ja aikovan lähteä saarelta. Kelvin puhuttelee Desmondia paljastaen, että tiesi tämän seuranneen itseään ja pyytää Desmondia pakenemaan kanssaan. Desmond on huolestunut numeroiden syöttämisestä, vaikka Kelvin kertoo epäilevänsä sen todenperäisyyttä. Desmond raivostuu tajuttuaan viettäneensä kolme vuotta turhaan saarella ja hyökkää Kelviniä kohti. Kamppailun aikana Desmond lyö Kelvinin pään vahingossa kallioon, tappaen tämän. Desmond ottaa turvamekanismin avaimen Kelvinin kaulasta ja juoksee takaisin asemalle, jossa ajastin on päässyt jo nollaan ja tietokone tulostaa virhekoodia. Massiivinen sähkömagneettinen kenttä muodostuu vetäen kaikkia metalliesineitä kohti mukaan lukien Oceanic Airlinesin lentoa 815. Desmond onnistuu syöttämään numerot koneeseen, mikä aiheuttaa sähkömagneettisen kentän katoamisen, muttei estä koneen putoamista.