stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pohjanmaan Valokuvakeskus Lakeus
Aiheesta muualla

Pohjanmaan valokuvakeskuksen verkkosivusto
ASRAD-R

ASRAD-R eli ItO 2005 -ilmatorjuntaohjusjärjestelmä Unimog 5000 -maastokuorma-autoalustalla kalustoesittelyssä sotilasvalapäivänä Karjalan Prikaatissa helmikuussa 2010.
ASRAD-R naamioituna.
ASRAD-R (Advanced Short Range Air Defence System - RBS) on lyhyen kantaman ilmatorjuntaohjusjärjestelmä. Järjestelmää käyttää muun muassa Suomen Puolustusvoimat joka on nimennyt sen ItO 2005:ksi. Järjestelmän kantama on 8 kilometriä ja pystyulottuvuus 5 kilometriä.
Järjestelmä

Järjestelmään kuuluu Saksalaisen RDE:n valmistama ohjustorni, sveitsiläisen Oerlikon Contravesin valmistama johtamisjärjestelmä, ruotsalaisen Saab Bofors Dynamicsin valmistamat Bolide- ilmatorjuntaohjukset ja niin ikään ruotsalaisen Ericsson Microwave Systemsin valmistama HARD 3D -ilmavalvontatutka. Lisäksi järjestelmää on mahdollista käyttää kannettavalla ampumalaitteella, RBS-70:llä. Ampumalaite on Saab Bofors Dynamicsin valmistama. Järjestelmää voidaan käyttää kaikissa valaistusolosuhteissa ja sen tutka pystyy havaitsemaan kohteen jopa 20 kilometrin päästä. HARD 3D -tutkaa on hyvin vaikea havaita nykyaikaisilla tiedusteluvastaanottimilla, koska se on LPI-tutka. Tutkalla havaittu kohde siirretään seurantasensorille, jona voidaan käyttää lämpökameraa tai CCD-televisiokameraa. Seurantajärjestelmä ja laser-etäisyysmittari laskevat tuhoamisvyöhykkeen, jolle tullutta kohdetta ammutaan Bolide-ohjuksella. Ohjus hakeutuu kohteeseen laser-säteen seurannalla. Ohjuksen korjauskomentojen vastaanotin on ohjuksen takaosassa, joten ohjuksen häiritseminen on mahdotonta nykyään käytössäolevilla häirintäjärjestelmillä. Ohjus räjähtää ennen kohteeseen törmäystään herätesytyttimen avulla. Järjestelmän ohjus on erittäin tehokas panssaroituja rynnäkkökoneita ja taisteluhelikoptereita vastaan, koska siinä on taistelulatauksen lisäksi suunnattu räjähdysvaikutus. Yksikön järjestelmät voidaan liittää yhteiseen viestiverkkoon, joka mahdollistaa tehokkaan taistelutekniikan ja ilmatilanne tietojen välittämisen toisille yksiköille.
Käyttö Suomessa

Suomen Puolustusvoimat hankki ASRAD-R-järjestelmän valmiusyhtymien käyttöön vuonna 2002. Suomi hankki neljä ilmatorjuntaohjuspatteria eli yhteensä 16 ohjuslavettia. Suomessa ohjuslavetit on sijoitettu kevyiden Unimog 5000 -kuorma-autojen lavalle, joten niiden liikkumisnopeus on vähintäänkin muiden mekanisoitujen joukkojen tasoa. Sodanajan kokoonpanossa patterit on tarkoitus sijoittaa pääkaupunkiseudun ja kolmen valmiusyhtymän käyttöön.
A. E. W. Mason

A. E. W. Mason.
Alfred Edward Woodley Mason, tunnettu nimellä A. E. W. Mason, (7. toukokuuta 1865 Dulwich, Lontoo – 22. marraskuuta 1948 Lontoo) oli brittiläinen kirjailija.
Mason opiskeli Dulwich Collegessa ja Oxfordin Trinity Collegessa, josta valmistui 1888. Hänen ensimmäinen romaaninsa A Romance of Wastdale julkaistiin 1895. Hän kirjoitti kirjailijanuransa aikana yli 20 romaania sekä muutaman näytelmän ja novellikokoelman. Vuonna 1906 Mason valittiin parlamenttiin Coventrysta, mutta hän oli parlamentin jäsen vain yhden kauden eroten seuraavien vaalien yhteydessä 1910. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän palveli armeijassa toimien tiedustelu-upseerina sekä Meksikossa että Espanjassa, joihin hän loi vastavakoiluverkkoja ja yleni majurin arvoon sodan loppuun mennessä. Mason kirjoitti myös ei-fiktiivisen kirjan Francis Draken elämästä ja häneltä jäi kesken amiraali Robert Blakesta kertova teos. Hän kuoli vuonna 1948. Hänelle oli tarjottu ritarinarvoa, mutta hän kieltäytyi todeten aatelisarvon merkitsevän vähän lapsettomalle miehelle.
Hänet tunnetaan parhaiten teoksestaan The Four Feathers (1902), joka on kuvattu elokuvaksi seitsemän kertaa. Kirja kertoo Harry Faversham -nimisestä nuoresta upseerista, joka eroaa palveluksesta juuri kun hänen yksikkönsä lähetetään sotaretkelle kukistamaan Egyptissä noussutta kapinaa. Hänen kolme toveriaan ja morsiamensa Ethne antavat Harrylle kukin valkoisen sulan pelkuruuden merkiksi. Harry päättää pelastaa kunniansa tekemällä tekoja, joiden ansiosta hän voi palauttaa sulat niiden antajille ja hän matkustaa Pohjois-Afrikkaan. Tarina on kuvattu elokuvaksi nimellä The Four Feathers kuusi kertaa ja lisäksi vuonna 1955 ilmestyi Myrsky yli Niilin, joka pohjautuu romaanin tarinaan. Viimeisin versio Valkoinen sulka sai ensi-iltansa 2002 ja sen pääosassa oli Heath Ledger.
Masonin suomennettuja teoksia ovat salapoliisiromaanit Villa Rosen murhenäytelmä (1910) ja Myrkkynuoli (1924). Romaanit kertovat hänen luomansa hahmon ranskalaisen tarkastaja Hanaudin edesottamuksista.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:A. E. W. Mason – en:The Four Feathers
Philippe Debureau

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten käsipallo. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten käsipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | joukkuekilpailu |  |
Philippe Debureau (s. 25. huhtikuuta 1960 Hinges, Ranska) on ranskalainen entinen käsipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa ja kuului siellä pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Aiheesta muualla

Philippe Debureau Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Aija Roivas

Aija Eliisa Roivas-Merisalo on suomalainen säveltäjä, sanoittaja, muusikko ja radiotoimittaja.
Diskografia

Aija Roivas (1987)
Kaipaus (1993)
Aija Roivas – Kooste (2005)
Elämäntarinoita tähtitaivaan alla (2007)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Aija Roivaksen sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Aija Roivaksen sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Philippe Clerc

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Philippe Clerc vuonna 1970. |  Philippe Clerc vuonna 1970. |  Philippe Clerc vuonna 1970. |  |
Maa:   Sveitsi
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ateena 1969 | 200 metriä |  |
|  Pronssia | Ateena 1969 | 100 metriä |  |
Philippe Clerc (s. 24. joulukuuta 1946 Port-Valais, Valais) on sveitsiläinen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän voitti EM-kisoissa kaksi mitalia, kultaa 200 metriltä ja hopeaa 100 metriltä Ateenassa 1969. Clerc osallistui olympialaisiin samoissa lajeissa vuonna 1972, mutta ei selviytynyt kummassakaan kilpailussa finaaliin saakka.
Clerc meni myöhemmin naimisiin brittiläisen yleisurheilija Janet Simpsonin kanssa.
Ennätykset

100 m: 10,42 s (1970)
200 m: 20,50 (1969)
Pour l’Afrique et pour toi, Mali

Pour l'Afrique et pour toi, Mali (”Afrikan ja sinun puolestasi, Mali”) on Malin kansallislaulu. Laulu hyväksyttiin käyttöön 9. elokuuta 1962. Sen sanat on laatinut maan tuolloinen maatalousministeri Seydou Badian Kouyaté. Laulun on säveltänyt Banzoumana Sissoko. Ranskankielisen version lisäksi laulusta on olemassa myös bambarankielinen versio.
ASO

ASO, Aso tai Asō voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Paikat

Aso, tulivuori Japanin Kumamoton prefektuurissa
Aso, Japanin kaupunki Kumamoton prefektuurissa
Asō, Japanin entinen maaseutukaupunki Ibarakin prefektuurissa
Aso, joki Italian Marchen alueella
Henkilöt

Tarō Asō (s. 1940), japanilainen poliitikko ja ministeri
Aso Alanso (s. 1984 tai 1985), tosi-tv-sarja Big Brotherin suomalaisen version 5. tuotantokauden voittaja.
Lyhenteenä

Maatalousministeriön asutusasiainosasto, asuttamista Suomessa hoitanut virasto 1940–1959
Amaury Sport Organisation ASO, ranskalainen pyöräilyorganisaatio
Aso (1945), Japanin laivaston keskeneräiseksi jäänyt lentotukialus
asoasunto eli asumisoikeusasunto
ASO, Suomen Asumisoikeus Oy, asumisoikeusasuntojen rakennuttaja
ASO-tauti eli ateroskleroosi
A&O, alun perin ASO, suomalainen vähittäiskauppaketju 1955–1978
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”ASO”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Aasian GP2 Abu Dhabin Grand Prix

|  Abu Dhabin Grand Prix |
| --- | --- |

Rata:  Yas Marina Circuit
Sijainti:  Yas Island, Abu Dhabi, Yhdistyneet arabiemiirikunnat
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,554 km
Ensimmäinen tapahtuma:  2009
Viimeisin tapahtuma:  2011
Eniten voittoja
Kuljettajat:   Davide Valsecchi (2) 
Tallit:  iSport International (3)
Viimeisin kilpailu (2011):
Voittaja:   Jules Bianchi   (Lotus ART)
Voittoaika:  1:22.04,643
Toinen:   Romain Grosjean   (DAMS)
Kolmas:   Davide Valsecchi   (Team AirAsia)
Paalupaikka
Kuljettaja:   Romain Grosjean   (DAMS)
Paaluaika:  1.36,041
Nopein kierros
Kuljettaja:   Jules Bianchi   (Lotus ART)
Kierrosaika:  1.38,141 (kierroksella 31) 
Aasian GP2 Abu Dhabin Grand Prix oli Aasian GP2 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin Yas Marina Circuitn moottoriradalla Abu Dhabissa.
Voittajat

| Kausi | Lähtö | Kuljettaja | Talli | Rata | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009–2010 | Kilpailu |  Davide Valsecchi | iSport International | Grand Prix Circuit | Raportti |
| 2009–2010 | Sprintti |  Christian Vietoris | DAMS | Grand Prix Circuit | Raportti |
| 2009–2010 | Kilpailu |  Oliver Turvey | iSport International | Grand Prix Circuit | Raportti |
| 2009–2010 | Sprintti |  Davide Valsecchi | iSport International | Grand Prix Circuit | Raportti |
| 2011 | Kilpailu |  Jules Bianchi | Lotus ART | Corkscrew Circuit | Raportti |
| 2011 | Sprintti |  Stefano Coletti | Trident Racing | Corkscrew Circuit | Raportti |
Aija Pitko-Korkeila

Aino Kaarina (Aija) Pitko-Korkeila (16. heinäkuuta 1906 Joensuu – 1961 Joutseno) oli suomalainen pianisti ja kirjailija.
Pitko-Korkeilan romaani Sanellan helmisormus kertoi koulumaailmasta ja lääkäriperheen elämästä. Romaanin tapahtumat sijoittuivat 1900-luvun alkuun.
Biografia

Aino Kaarina Pitko syntyi 16. heinäkuuta 1906 Joensuussa. Hänen vanhempansa olivat kauppias Juho (22.12.1857–31.3.1943) ja Maikki Pitko (8.4.1872–25.1.1950). Hänellä oli kolme veljeä: Erkki (9.3.1897 Joensuu – 15.01.1929),  Toivo (9.3.1897 – 27.1.1952) ja Vilho. 22. joulukuuta 1924 Pitko meni kihloihin Helsingissä asuvan diplomi-insinööri Veikko Liimataisen  kanssa. Seuraavana vuonna heinäkuun lopulla he menivät naimisiin Pitkojen kotona Joensuussa.  20. helmikuuta 1935 Pitko meni naimisiin Luopioisista kotoisin olevan everstiluutnantti ja tilanomistaja Heikki Korkeilan kanssa.
Teoksia

Sanellan helmisormus, romaani.   Karisto 1947
Al-Nasrin pidätyskeskus

Al-Nasrin pidätyskeskus on Libyan Zawijassa, lähellä pääkaupunki Tripolia sijaitseva maahanmuuttajia varten suunnattu pidätyskeskus. Libyan rannikkovartiosto vangitsee pidätyskeskukseen Välimerestä pelastamiaan pakolaisia ja muita siirtolaisia. Keskuksen johtajana toimii Fathi al-Far.
Huhtikuussa 2016 keskuksessa arvioitiin olevan 1200 ihmistä pidätettynä. He olivat pääasiassa lähteneet Saharan eteläpuolisista valtioista Eurooppaan, mutta joutuneet Libyan rannikkovartioston kiinniottamiksi Välimerellä. Keskukseen vangituista kahdeksan oli naisia, loput miehiä ja lisäksi siellä pidettiin kahta lasta.
Johto

Al-Nasrin pidätyskeskuksen perusti ihmisiä ja öljyä salakuljettava sotilasryhmittymä, Mohammad Koshlafin johtama Al-Nasr -prikaatti. Al-Nasr -prikaatilla on yhteyksiä Libyan rannikkovartiostoon. Maaliskuussa 2016 pidätyskeskus siirrettiin nimellisesti EU:n tukeman Libyan hallituksen ylläpitämäksi ja Laitonta muuttoliikettä torjuvan viraston (DCIM) valvontaan. Siirtolaisten ja rannikkovartijoiden mukaan sitä johtivat kesällä 2017 todellisuudessa yhä prikaatti ja sen heimolaiset.
Julma kohtelu ja tapot

1. huhtikuuta 2016 osa vangeista yritti paeta pidätyskeskuksesta. Yrityksen aikana ja sen jälkeen vartijat ampuivat neljä ihmistä kuoliaiksi ja 20 vangittua sekä yksi vartija loukkaantuivat. Vuonna 2016 olot pidätyskeskuksessa olivat YK:n mukaan epäinhimilliset: keskus oli liian täysi, ruoasta oli pulaa, myös muista perustarvikkeista oli puutetta, eikä ihmisille tarjottu terveydenhuoltoa.
Vuonna 2017 keskuksessa oli kahden vuoden sisällä on kuollut kaksi ihmistä, koska he eivät ole saaneet tarvittavaa hoitoa. Vartijat pahoinpitelivät ihmisiä. Vangitut joutuivat nukkumaan ja syömään lattialla, joka oli likainen. Keskuksen johtajan mukaan pidätyskeskuksessa oli patjoja nukkumista varten, mutta ne oli poistettu rangaistuksena tappelemisesta. Lounaakseen vangit saivat ainoastaan leipää ja päivälliseksi makaroonia.
YK:n kesäkuussa 2017 julkaistun raportin mukaan pidätyskeskuksessa myydään ihmisiä salakuljettajille.
Polestar

| Polestar AB |
| --- | --- |

Perustettu:  1996
Kotipaikka:  Göteborg, Ruotsi
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  henkilöautot
Emoyhtiö:  Geely
Omistaja:  Geely
Kotisivu:  www.polestar.com/fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Polestar on kiinalaisen Geelyn omistama autovalmistaja. Geely (kiin.: 吉利; pinyin: Jílì), täydellisemmältä nimeltään Zhejiang Geely Holding Group Co., Ltd. (kiin.: 浙江吉利控股集团有限公司; pinyin: Zhèjiāng Jíli Kònggǔ Jítuán yǒuxiàn gōngsī), on Kiinan suurimpia autonvalmistajia. Vuonna 2015 yhtiö raportoi valmistaneensa kaikkiaan 509 863 autoa (nousua edellisvuoteen). Polestar ja sen tuotantolaitokset sijaitsevat Kiinassa, mutta pääkonttori Torslandassa Göteborgissa Ruotsissa.
Polestar perustettiin 1996 STCC-tallina. Volvo osti tallin heinäkuussa 2015 ja nimesi sen uudelleen Cyan Racingiksi. Polestar on vuodesta 2017 lähtien valmistanut hybridi- ja sähköautoja oman brändinsä alla.
Mallit

Polestar 1 (2019–)
Polestar 2 (2020–)
Polestar 1.
Polestar 2.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Polestar Wikimedia Commonsissa
Polestarin suomenkieliset kotisivut
Pourewa

Pourewa
| --- | --- |
Muut nimet:  Spöringinsaari (vuoteen 1990)
Sijainti:  Gisborne  Uusi-Seelanti
Sijaintipaikka:  Uusi-Seelanti 
Vesialue:  Tyynimeri 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pourewa on saari, joka sijaitsee Tolaganlahdessa, Cookinlahden edustalla Uudessa-Seelannissa. Se oli aiemmalta nimeltään Spöringinsaari. Tämän nimen se oli saanut James Cookilta, joka nimen antamisella halusi kunnioittaa hänen tieteelliseen tutkimusmatkaansa HMS Endeavour -aluksella osallistunutta suomalaista Herman Spöringiä. Nykyään saaresta käytetään jälleen sen alkuperäistä maorinkielistä nimeä.
Vuonna 1990 Pourewasta siirrettiin kivi Spöringin synnyinpaikalle Turkuun. Siellä se on osana muistomerkkiä, joka pystytettiin kaikkien aikojen ensimmäisenä, vuonna 1769, Uudessa-Seelannissa käyneen suomalaisen muistoksi.
Persistence of Time

| Persistence of Time Anthrax |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1989–1990
 Julkaistu: 21. elokuuta 1990
 Tuottaja(t): Anthrax & Mark Dodson
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 60.24
 Levy-yhtiö: Island
Anthraxin muut julkaisut
| Penikufesin (EP) 1989 | Persistence of Time 1990 | Attack of the Killer B’s 1991 |
Persistence of Time on metalliyhtye Anthraxin viides pitkäsoitto, joka julkaistiin vuonna 1990. Monet fanit ja kriitikot pitävät albumia yhtyeen parhaana. Albumin musiikki on teknisempää ja progressiivisempaa aiempiin verrattuna. Se on myös myynyt kultaa Yhdysvalloissa. Albumi oli laulaja Joey Belladonnan viimeinen studioalbumi Anthraxin kanssa ennen 2011 julkaistua Worship Musicia.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Anthrax, ellei toisin mainittu.
Time – 6.55
Blood – 7.13
Keep It in the Family – 7.08
In My World – 6.25
Gridlock – 5.17
Intro to Reality – 3.23
Belly of the Beast – 4.47
Got the Time – 2.44 (Joe Jackson -cover)
H8 Red – 5.04
One Man Stands – 5.38
Discharge – 4.12
Japanin bonusraita
Protest and Survive – 2.22 (Discharge-cover)
Kokoonpano

Joey Belladonna – laulu
Scott Ian – rytmikitara, soolokitara kappaleessa "Got the Time"
Dan Spitz – soolokitara
Frank Bello – basso
Charlie Benante – rummut
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Persistence of Time Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Persistence of Time Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Pounikko

Pounikko on palsa- ja aapasoilla tavattava ohutturpeinen, tiheävarpuinen rahkasammalmättäikkö. Pounikossa mättäiden välissä saattaa joskus olla näkyvää mineraalimaata. Pounikoita kasvaa havumetsävyöhykkeen pohjoisosien, subarktisten alueiden ja arktisten alueiden soilla. Pounikon lähikäsitteitä ovat jänne ja pounu.
Persis Khambatta

| Persis Khambatta> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. lokakuuta 1948 Bombay, Maharashtra, Intia
Kuollut: 18. elokuuta 1998 (49 vuotta) Mumbai, Maharashtra, Intia
Puoliso:  Cliff Taylor (1981–?)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1968–1998
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Persis Khambatta (2. lokakuuta 1948 – 18. syyskuuta 1998) oli intialainen näyttelijä ja malli.
Mallin ura

Vuonna 1965 Khambatta valittiin Miss Intiaksi hänen ollessaan 17-vuotias. Samana vuonna hän edusti maataan Miss Universum -kilpailussa. Tuon vuoden kilpailun voitti thaimaalainen Apasra Hongsakula.
Khambatta esiintyi vuoden 1965 jälkeen muutamissa mainoksissa, muun muassa Revlonin mainoksissa.
Ura Bollywoodissa

Vuosina 1965–1974 näyttelijän ura ei auennut, koska intialaisten mielestä hän muistutti liikaa länsimaista naista.
Khambatta palasi Intiaan 1985 ja näytteli elokuvassa Shingora.
Näyttelijänä Hollywoodissa

Vuonna 1975 Khambatta sai pienen roolin elokuvasta The Wilby Conspiracy. Vuonna 1979 hän esiintyi ensimmäisessä Star Trek -elokuvassa, josta hänet muistetaan parhaiten. Hänen roolihahmonsa oli luutnantti Ilia. Tämän jälkeen hän näytteli elokuvissa Nighthawks (1981) ja Megaforce (1982).
Yhden Bollywood-elokuvan jälkeen hän palasi takaisin Yhdysvaltoihin ja näytteli useita rooleja Mike Hammerin ja MacGyverin kaltaisissa tv-sarjoissa. Hänen viimeinen televisioroolinsa oli sarjassa Teräsmieheni.
Muuta

Vuonna 1979 Khambatta oli ensimmäisenä intialaisena näyttelijänä ehdolla yhdysvaltalaisen elokuvapalkinnon voittajaksi. Palkinto oli Saturn, ja rooli oli elokuvasta Star Trek: The Motion Picture. Vuonna 1997 hän kirjoitti ja julkaisi ”kahvipöytäkirjan”, jonka englanninkielinen nimi on Pride of India. Kirjan kirjoittajina toimivat useat Miss Intia -kilpailun voittajat, ja kirjan myynnistä saadut tuotot menivät Missionaries of Charity -järjestölle.
Vuonna 1998 Persis Khambatta vietiin sairaalaan Etelä-Mumbaissa, hän valitti rintakipuja. Muutaman päivän kuluttua hän kuoli sydänkohtaukseen. Khambatta oli kuollessaan vasta 49-vuotias.
Aiheesta muualla

Persis Khambatta Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Prabis

| Prabis |
| --- | --- |
 Katunäkymä Prabisista.
 Biombon osa-alueet.
 Prabis
 Koordinaatit: 11°48′6″N, 15°44′26″W 
Valtio:  Guinea-Bissau
Alue:  Biombon alue
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Hallinnon tyyppi:  osa-alue
Väkiluku (2009):  2 731 (kaupunki) 33 024 (osa-alue)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Prabis on kaupunki sekä osa-alue eli sektori Biombon alueella Guinea-Bissaussa. Se sijaitsee Gebajoen suussa 49 kilometriä Quinhamelista maanteitse kaakkoon. Kaupungissa on 2 731 ja osa-alueella 33 024 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Prabisin osa-alueen pinta-ala on 213,0 neliökilometriä. Kaupunkiväestön osuus on 8,3 %.
Aerion SBJ

Aerion SBJ:n malli
Aerion SBJ oli yhdysvaltalaisen Aerionin suunnittelema yliäänilentokonehanke. Vuonna 2004 julkistettu suunnittelija haki yhteisyritystä liikelentokonevalmistajien kanssa 1,2–1,4 miljardin dollarin kehitystyötä varten 7–8 vuoden kuluessa. Aerion sai 50 aiesopimusta ennen kuin se laajensi suunnittelua Aerion AS2:ksi vuonna 2014. Kahdella Pratt & Whitney JT8D-219 -moottorilla varustetun 80 miljoonan dollarin lentokoneen oli tarkoitus kuljettaa 8-12 matkustajaa Mach 1,6:n nopeuteen ja jopa 7 400 km etäisyydelle.
Aerion ilmoitti yllättäen 21. toukokuuta 2021, että se lopettaa toimintansa, koska se ei pysty hankkimaan pääomaa.
Kehitystyö

Vuonna 2003 Aerion aloitti suurten ilmailu- ja avaruusteollisuuden yhteistyökumppaneiden etsimisen, joihin kuului muun muassa Bombardier ja Dassault. SBJ-hanke esiteltiin vuonna 2004 NBAA-kongressissa, ja sitä tuki yhdysvaltalainen miljardööri Robert Bass. Hanke oli tarkoitus ottaa käyttöön vuonna 2011, ja sen kehityskustannukset olivat 1,2–1,4 miljardia dollaria. Hankkeen tavoitteena oli 250–300 lentokoneen siviilimarkkinat 10 vuoden aikana. Aerion suunnitteli tuulitunnelitestejä vuoden 2005 jälkipuoliskolle ennen kumppanuuksia ja yksityiskohtaista suunnittelua. Global Expressin pääsuunnittelija John Holding siirtyi Aerionille vuonna 2008 johtamaan kehittynyttä suunnittelua.
Kukin asiakas maksoi 250 000 dollarin käsirahan. Vuoteen 2010 mennessä yhtiö ilmoitti 50 aiesopimusta. Tuolloin Aerion pyrki jo yhteisyritykseen liikelentokoneiden valmistajan kanssa toimituksia varten viisi tai kuusi vuotta myöhemmin.
Maaliskuussa 2012 brittiläinen Indigo Lyon liittyi sveitsiläiseen ExecuJet Aviation Groupiin myyntiagentiksi Pohjois-Amerikan ulkopuolelle. Lokakuussa 2013 yhtiö odotti lentotestien alkavan vuonna 2019 ja saavuttavansa markkinat vuonna 2021. Aerion uskoo, että heidän suunnittelulleen löytyy markkinoita Yhdysvaltain yliäänilentokiellosta huolimatta, kun taas Gulfstream pitää kieltoa kieltävänä. Vuonna 2014 suunnittelua päivitettiin Aerion AS2:ksi, jonka pituutta ja lentoonlähtöpainoa lisättiin asiakkaiden toiveiden mukaisesti.
Suunnittelu

80 miljoonaa dollaria maksava lentokone voisi kuljettaa 8–12 matkustajaa Mach 1,6:n nopeuteen ja jopa 7 400 km etäisyydelle. Siinä olisi tavanomainen alumiinirunko ja komposiittisiipi, jossa olisi luonnollinen laminaarivirtaus ja joka olisi varustettu olemassa olevalla Pratt & Whitney JT8D-219 -moottorilla, jonka kokonaispaino olisi 40 800 kg. Tarvittaessa se voisi myös matkustaa tehokkaasti hieman alle äänennopeuden Mach 0,95–0,99:n nopeudella. Jos se valmistuisi, se mahdollistaisi käytännössä välilaskuttomat matkat Euroopasta Pohjois-Amerikkaan ja takaisin yhden työpäivän kuluessa. Aerion SBJ:n keskeinen mahdollistava teknologia, yliäänitason luonnollinen laminaarivirtaus, on todistettu vakuuttavasti transsoonisissa tuulitunnelikokeissa ja Nasan kanssa yhteistyössä tehdyissä yliäänilentokokeissa.
Kesällä 2010 Aerionin suunnittelemaa kalibrointilaitetta testattiin Nasan F-15B -koneessa. Kokeiden oli tarkoitus vaikuttaa tuleviin laminaarivirtauksen siipien valmistusstandardeihin pinnan laadun ja kokoonpanotoleranssien osalta. Vuoden 2013 alkupuoliskolla lennettiin tehtiin uusi koe, jonka suunnittelua ohjasi vuoden 2010 koe.
Tekniset tiedot > Yleiset ominaisuudet

Miehistö: 2
Kapasiteetti: enintään 12 matkustajaa
Pituus: 45,2 m
Siipiväli: 19,6 m
Korkeus: 7,1 m
Siipipinta-ala: 110 m2
Poikkeussuhde: 3,4
Tyhjäpaino: 20 457 kg
Suurin sallittu lentoonlähtöpaino: 40 823 kg
Polttoainekapasiteetti: 20 593 kg
Ohjaamon pituus × korkeus × leveys: 9,1 m × 1,9 m × 2,0 m.
Moottori: 2 × P&W JT8D-200 -sarjan turbofan, kummankin työntövoima 87 kN.
Tekniset tiedot > Suorituskyky

Suurin nopeus: Mach 1,6
Pienin ohjausnopeus: 220 km/h (lähestymisnopeus)
Etäisyys: 7 800 km, Mach 1,4.
Huoltokorkeus: 16 000 m
Siipien kuormitus: 370 kg/m2
Työntövoima/paino: 0,44
Lentoonlähtökorkeus (BFL): 1 800 m
Laskeutuminen (märkä): 1 050 m
Aerion SBJ -konseptin siluetti kahdesta näkymästä.
Käännös suomeksi