stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1942
Kuolleita > Huhtikuu–kesäkuu

3. huhtikuuta – Paul Gilson, belgialainen säveltäjä (s. 1865)
5. huhtikuuta – Lauri Perälä, suomalainen kirjailija ja Maalaisiiton kansanedustaja (s. 1881)
8. huhtikuuta – Janne Räsänen, suomalainen SSTP:n kansanedustaja (s. 1879)
14. huhtikuuta – Bjørn Bjørnson, norjalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja (s. 1859)
15. huhtikuuta – Robert Musil, itävaltalainen kirjailija (s. 1880)
17. huhtikuuta – Jean Baptiste Perrin, vuoden 1926 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut ranskalainen fyysikko (s. 1870)
20. huhtikuuta – Jüri Jaakson, virolainen poliitikko, riigivanem 1924–1925 (s. 1870)
24. huhtikuuta – L. M. Montgomery, kanadalainen kirjailija (s. 1874)
27. huhtikuuta – Kaarlo Linkola, suomalainen kasvitieteilijä ja Helsingin yliopiston rehtori (s. 1888)
3. toukokuuta – Thorvald Stauning, tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko (s. 1873)
7. toukokuuta – Felix Weingartner, itävaltalainen säveltäjä, kapellimestari ja pianisti (s. 1863)
12. toukokuuta − Hannu Hannuksela, suomalainen jääkärikenraalimajuri (s. 1893)
16. toukokuuta − Ahti Myrsky, suomalainen diplomi-insinööri ja sosiaalidemokraattinen poliitikko (s. 1909)
17. toukokuuta – Signe Brander, suomalainen valokuvaaja (s. 1869)
19. toukokuuta – Joseph Larmor, irlantilainen fyysikko ja matemaatikko (s. 1857)
27. toukokuuta - Chen Duxiu, Kiinan kommunistisen puolueen perustaja (s. 1879)
1. kesäkuuta – Ernest Pingoud, suomalainen säveltäjä (s. 1887)
2. kesäkuuta – Bunny Berigan, yhdysvaltalainen jazztrumpetisti (s. 1908)
4. kesäkuuta – Reinhard Heydrich, saksalainen natsijohtaja (salamurha) (s. 1904)
15. kesäkuuta – Leopold Steinbatz, saksalainen hävittäjälentäjä (s. 1918)
19. kesäkuuta – Alois Eliáš, tšekkoslovakialainen kenraali, Böömin-Määrin protektoraatin pääministeri (teloitettu) (s. 1890)
26. kesäkuuta – Agda Östlund, ruotsalainen poliitikko (s. 1870)
28. kesäkuuta – Ivan Daminikavitš Lutsevitš (”Janka Kupala”), valkovenäläinen kirjailija (s. 1882)
Kuolleita > Heinäkuu–syyskuu

3. heinäkuuta – Hanna Hämeenniemi, suomalainen näytelmäkirjailija (s. 1882)
5. heinäkuuta – Antti Halonen, suomalainen piirisihteeri ja Maalaisliiton kansanedustaja (s. 1885)
6. heinäkuuta – Alfred Norrmén, suomalainen pankinjohtaja ja kunnallispoliitikko (s. 1858)
10. heinäkuuta – Viran Rydkvist, ruotsalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja (s. 1879)
19. heinäkuuta – Turo Kartto, suomalainen näyttelijä, elokuvakäsikirjoittaja ja -ohjaaja (s. 1910)
21. heinäkuuta – Nils Olaf Hovdenak, norjalainen poliitikko (s. 1854)
21. heinäkuuta – Jouko Luosto, suomalainen sotakirjailija (s. 1915)
23. heinäkuuta – Adam Czerniaków, puolalainen senaattori ja Varsovan geton johtaja (s. 1880)
3. elokuuta – Richard Willstätter, vuoden 1915 Nonelin kemianpalkinnon saanut saksalainen kemisti (s. 1872)
7. elokuuta – Janusz Korczak, puolanjuutalainen lastenlääkäri, pedagogi ja kirjailija (s. 1879)
9. elokuuta – Edith Stein, Pyhä Ristin Teresa Benedicta, juutalaissyntyinen saksalainen filosofi, yksi Euroopan suojeluspyhimyksistä (s. 1891)
17. elokuuta – Irène Némirovsky, venäläis-ranskalainen kirjailija (s. 1903)
18. elokuuta – Erwin Schulhoff, tšekkiläinen säveltäjä (s. 1894)
28. elokuuta – Joosef Ferdinand, Itävalta-Unkarin arkkiherttua ja kenraali (s. 1872)
1. syyskuuta – James Juvenal, yhdysvaltalainen soutaja ja olympiavoittaja (s. 1874)
4. syyskuuta – Gorazd II, Matĕj Pavlik, tšekkiläinen ortodoksinen piispa ja pyhimys (teloitettiin) (s. 1879)
8. syyskuuta – Vilém Loos, tšekkoslovakialainen jääkiekkoilija (s. 1895)
10. syyskuuta – Otto von Friesen, ruotsalainen kielitieteilijä (s. 1870)
12. syyskuuta – Tor Karsten, suomalainen kielitieteilijä ja professori (s. 1870)
18. syyskuuta – Otto Aarnisalo, Suomen Kirkon Sisälähetysseuran perustaja ja toiminnanjohtaja (s. 1864)
20. syyskuuta – Kārlis Ulmanis, Latvian presidentti 1936–1940 (s. 1877)
21. syyskuuta – Tatu Vaaskivi, suomalainen kirjailija ja arvostelija (s. 1912)
26. syyskuuta – Emil Wikström, suomalainen kuvanveistäjä (s. 1864)
30. syyskuuta – Hans-Joachim Marseille (”Der Stern von Afrika”), saksalainen hävittäjälentäjä (s. 1919)
Kuolleita > Lokakuu–joulukuu

1. lokakuuta – Ants Piip, virolainen poliitikko ja riigivanem (s. 1884)
1. lokakuuta – Eemil Tanninen, suomalainen liikemies, kauppaneuvos ja lahjoittaja (s. 1870)
8. lokakuuta – Sergei Tšaplygin, neuvostoliittolainen fyysikko, matemaatikko ja insinööri (s. 1869)
18. lokakuuta – Gösta Serlachius, suomalainen tehtailija ja vuorineuvos (s. 1876)
19. lokakuuta – Ants Laikmaa, virolainen taidemaalari (s. 1866)
24. lokakuuta – Kaarlo Harvala, suomalainen poliitikko ja toimittaja (s. 1885)
30. lokakuuta – Ivan Panin, venäläis-yhdysvaltalainen raamatuntutkija (s. 1855)
31. lokakuuta – Huldi Torckell, suomenruotsalainen kirjailija (s. 1871)
4. marraskuuta – Pranas Dovydaitis, liettualainen poliitikko, opettaja, toimittaja ja ensyklopedisti (s. 1886)
5. marraskuuta – George M. Cohan, yhdysvaltalainen säveltäjä, näyttelijä ja teatterituottaja (s. 1878)
12. marraskuuta – Elmer Niklander, suomalainen kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä (s. 1890)
15. marraskuuta – Ville Komu, suomalainen toimittaja, luennoitsija ja SDP:n kansanedustaja (s. 1895)
20. marraskuuta – Aarne Niinivirta, suomalainen taidemaalari (s. 1906)
21. marraskuuta – J. B. M. Hertzog, eteläafrikkalainen kenraali ja poliitikko, Etelä-Afrikan unionin pääministeri 1924–1939 (s. 1866)
3. joulukuuta – Wilhelm Peterson-Berger, ruotsalainen säveltäjä ja musiikkikriitikko (s. 1867)
5. joulukuuta – Adolf Indrebø, norjalainen poliitikko (s. 1884)
8. joulukuuta – Albert Kahn, yhdysvaltalainen arkkitehti (s. 1869)
9. joulukuuta – Oskari Mantere, suomalainen koulumies ja poliitikko (s. 1874)
11. joulukuuta – Séraphine Louis, ranskalainen naivistitaiteilija (s. 1864)
21. joulukuuta – Franz Boas, saksalais-yhdysvaltalainen antropologi (s. 1858)
24. joulukuuta – François Darlan, ranskalainen laivastoamiraali ja ministeri (s. 1881)
27. joulukuuta – Jure Francetic, kroatialainen eversti ja Ustaša-järjestön jäsen (s. 1912)
27. joulukuuta – Yrjö Loimaranta, suomalainen piispa ja ministeri (s. 1874)
31. joulukuuta – Olli Remes, suomalainen maastohiihtäjä ja Mannerheim-ristin ritari (s. 1909)
Muuta

Elokuvavuosi 1942
Kirjallisuusvuosi 1942
Pavel Šulc

Pavel Šulc vuonna 2019.
Pavel Šulc (s. 29. joulukuuta 2000 Karlovy Vary) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 177-senttimetrinen. Hän siirtyi Viktoria Plzeňin junioreihin vuonna 2011 ja on pelannut seurassa siitä saakka mutta käynyt välillä lainalla Vysočina Jihlavassa, Opavassa, České Budějovicessa ja Jablonecissa. Hän on pelannut Tšekin pääsarjassa vuoden 2024 loppuun mennessä jatkopelit mukaan lukien 161 ottelua ja tehnyt niissä 36 maalia. Hän voitti Tšekin liigamestaruuden vuonna 2022. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Konferenssiliigassa yhdeksän ottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2024–2025 hän on vuodenvaihteeseen mennessä pelannut Eurooppa-liigassa kuusi ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Šulc pelasi Tšekin nuorisomaajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa yhteensä kuusi ottelua vuosina 2021 ja 2023. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Norjaa vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2024 avauskokoonpanossa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Portugalia vastaan mutta ei päässyt muissa otteluissa kentälle. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä kymmenen A-maaottelua, joissa hän on ollut kahdeksan kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt näissä otteluissa kolme maalia: kaksi syyskuussa 2024 Kansojen liigan ottelussa Ukrainaa vastaan ja yhden marraskuussa 2024 Kansojen liigan ottelussa Georgiaa vastaan.
Kansainvälinen voimisteluliitto

| Kansainvälinen voimisteluliitto> Fédération Internationale de Gymnastique |
| --- | --- |

Laji:   voimistelu 
Tyyppi:  urheilujärjestö
Toimialue:  kansainvälinen
Lyhenne:  FIG
Perustettu:  1881
Sijainti:  Lausanne, Sveitsi
Presidentti:  Morinari Watanabe
Jäsenyydet:   Kansainvälinen olympiakomitea 
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kansainvälinen voimisteluliitto (ransk. Fédération Internationale de Gymnastique, lyh. FIG) on kansainvälinen voimistelun kattojärjestö. Liitto on vanhin vakiintunut olympialajien kansainvälinen liitto, ja se on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1896 lähtien. Liitolla on 148 kansallista jäsenliittoa. FIG:n päämaja sijaitsee Lausannessa, Sveitsissä.
FIG laskee perustamisajankohdakseen vuoden 1881 jolloin belgialainen voimistelujohtaja Nicolas Cupérus kutsui voimisteluliitot kokoukseen kansainvälisen unionin perustamiseksi. Paikalle saapui edustajia Belgian lisäksi Ranskasta ja Hollannista jolloin perustettiin eurooppalaisten voimisteluliittojen toimisto (Fédération Internationale de Gymnastique). Järjestön nimi muutettiin FIG:ksi vuonna 1921 kun Yhdysvallat liittyi mukaan järjestöön.
Uudenkylän koulu

Uudenkylän koulu oli ala-asteen koulu Lahden Nastolan Uudessakylässä noin 20 km Lahden keskustasta. Koulua kävi n. 55 oppilasta ja luokat toimivat yhdysluokkina eli 1.–2. luokka, 3.–4. luokka ja 5.–6.luokka. Koulussa oli kolme opettajaa.
Koulu remontoitiin osittain ulkoa vuonna 2009. Pihalla on rengaskeinut, lautakeinut, ylä- ja alakenttä sekä liukumäki. Talvisin alakentälle jäädytetään luistelukenttä. Kunnan hoitamille hiihtoladuille on 500 metrin matka.
Koulurakennuksessa huomattiin vuonna 2018 kosteusvaurio eteisen ja luokkahuoneen nurkassa, jossa katon jiiri oli pääsyt vuotamaan hiljalleen pidemmän aikaa, jonka myötä kaupunki siirti oppilaat Rakokiven peruskouluun.
Aiheesta muualla

(Arkistoitu – Internet Archive)
(Arkistoitu – Internet Archive)
Tomáš Souček

Tomáš Souček maaottelussa kesäkuussa 2019.
Tomáš Souček (s. 27. helmikuuta 1995 Havlíčkův Brod) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 192-senttimetrinen. Hän on tammikuusta 2020 alkaen, ensimmäiset puoli vuotta lainasopimuksella, edustanut Englannin Valioliigassa pelaavaa West Ham Unitedia. Kotimaassaan hän edusti Slavia Prahaa sekä lyhyillä lainasopimuksilla Viktoria Žižkovia ja Slovan Libereciä.
Souček on pelannut Tšekin jalkapalloliigassa 126 ottelua ja tehnyt niissä 31 maalia. Englannin Valioliigassa hän on vuoden 2024 loppuun mennessä pelannut 176 ottelua ja tehnyt niissä 31 maalia. Kaudella 2020–2021 hän pelasi täydet minuutit West Hamin kaikissa 38 valioliigaottelussa ja teki niissä kymmenen maalia, millä hän oli joukkueen paras maalintekijä yhdessä Michail Antonion kanssa.
Souček voitti Tšekin-mestaruuden kaudella 2018–2019 ja pelasi myös Slavia Prahan mestaruuskausilla 2016–2017 ja 2019–2020 joukkueessa vaikkakaan ei enää mestaruuden varmistuessa. Hän voitti Tšekin Cupin vuosina 2018 ja 2019. Vuoden 2019 cupin loppuottelussa Baník Ostravaa vastaan hän teki rangaistuspotkusta joukkueensa ensimmäisen maalin. Hän voitti Konferenssiliigan West Hamissa kaudella 2022–2023 ja pelasi muun muassa molemmissa välierissä ja loppuottelussa täyden ajan. Souček pelasi Slaviassa Mestarien liigassa kuusi ottelua, joissa hän teki kaksi maalia, ja Eurooppa-liigassa 16 ottelua, joissa hän teki myöskin kaksi maalia. West Hamissa hän on pelannut Eurooppa-liigassa 21 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia, ja Konferenssiliigassa yhdeksän ottelua.
Souček on pelannut Tšekin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi kolmessa ottelussa täydet minuutit alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2016 ystävyysottelussa Tanskaa vastaan. Hän on vuoden 2024 loppuun mennessä pelannut 77 A-maaottelua ja tehnyt niissä 14 maalia: marraskuussa 2017 ystävyysottelussa Islantia, syyskuussa 2018 ystävyysottelussa Venäjää, syyskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Montenegroa ja marraskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Slovakiaa vastaan, kolme maalia maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Viroa vastaan, marraskuussa 2021 ystävyysottelussa Kuwaitia vastaan, maaliskuussa 2022 ystävyysottelussa Walesia vastaan, loka-marraskuussa 2023 EM-karsintaotteluissa Färsaaria, Puolaa ja Moldovaa vastaan, kesäkuussa 2024 EM-kilpailujen alkulohko-ottelussa Turkkia vastaan sekä syyskuussa 2024 Kansojen liigan ottelussa Ukrainaa vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa Souček pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa viidessä ottelussa ja syötti 2–0-maalin ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Skotlantia vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän oli joukkueensa kapteeni ja pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa, joista viimeisessä hän teki maalin.
Hongqi

| Hongqi 红旗 |
| --- | --- |
Perustettu:  1958
Kotipaikka:  Changchun, Jilin,  Kiina
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  autot
Omistaja:  FAW
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hongqi, kiinaksi 红旗 , suomeksi Punalippu, valmistaa edustusautoja Changchunissa, Pohjois-Kiinassa. Kiinan kielen sana hóng tarkoittaa punaista ja qí lippua. Hongqi kuuluu kiinalaiseen FAW-konserniin. Ensimmäinen Hongqi julkistettiin 1958 ja se on Kiinan vanhin automerkki.
Alkuperäistä Hongqia valmistettiin vuoteen vain korkea-arvoisille virkamiehille. Kyseistä mallia valmistettiin vuoteen 1980. Brändi herätettiin henkiin 1990-luvulla.
Historia > Ensimmäinen sukupolvi

Ensimmäinen Hongqi, CA72 esiteltiin 1. elokuuta 1958. Avoautomalli oli valmis syyskuussa.
Samantyyppistä autoa, Hongqi CA770 -autoa valmistettiin vuosina 1963-1980. Auto oli matkustamotiloiltaan ylellinen ja maan johtavien poliitikkojen käyttämä. Myös Pekingissä olevat ulkomaiden suurlähetystöt käyttivät Hongqi-autoja.
Tekniikan Maailma 3/1976 kirjoitti Hongqi CA 770 -autosta, jota esiteltiin Kölnin messuilla. Kyse oli auton ensiesittelystä Kiinan ulkopuolella. Auto on mitoiltaan todella iso, pituus 598 cm, leveys 199 cm ja korkeus 164 cm. Omapainoakin on 2730 kiloa, kokonaispaino 3300 kiloa.
Vanhanaikaista tekniikkaa edustavat takana oleva jäykkä taka-akseli ja lehtijouset sekä Kaikissa pyörissä olevat rumpujarrut. Renkaina ristikudosrenkaat. Vaihteisto on vain 2-vaihteinen automaatti. Moottori 5655 cm³ V8, vääntöä 420 Nm /2900 rpm. Tehoksi kerrottiin 220 hv DIN (162 kW).
Takana on iso jalkatila ja ilmastointilaite. Takaistuimia säädettiin sähköllä ja takaikkunoissa oli sähkönostimet. Kuljettajan istuinta ei voinut säätää ja se oli toimittajan mielestä liian pehmeä. Matkustamo voitiin erottaa etuistuintiloista sähköllä toimivalla väliseinällä.
Historia > Toinen sukupolvi

Vuosien 1995 ja 2006 välillä FAW valmisti ulkomaalaisia autoja Hongqi-nimellä. Nämä autot pohjautuivat Audi 100- ja Lincoln Town Car-malleihin. Audi 100:n pohjautui CA7200 sekä CA7220 ja Lincoln Town Cariin CA7460.
Historia > Kolmas sukupolvi

FAW aloitti Toyota Crowniin pohjautuvan HQ3-mallin myynnin 2006. Yritys teki hieman voittoa uudella mallillaan. Ensimmäisenä vuotena myytiin hieman alle 500 kappaletta. Toisella  myyntivuodella Hongqi yritti myydä noin 1 400 kappaletta HQ3-autoa. 788 HQ3:a luovutettiin asiakkaille 2008.
Automallin nimi on Shengshi joka tarkoittaa menestyksen päiviä.
Historia > Neljäs sukupolvi

Nelännen sukupolven Hongqi (H7) tuli markkinoille 2013. Tätä autoa oli tarkoitus valmistaa noin 30 000 kappaletta mutta ensimmäisen myyntivuoden jälkeen vain 5 000 autoa oli valmistunut. Sitä kutsutaan ministeritasoisten virkamiesten viralliseksi autoksi. H7 rinnalla valmistetaan myös paljon kalliimpaa L5-mallia.
Kansan vapautusarmeija osti noin 1 000 H7-autoa 2014.
Suomessa

Hongqi-autoja alettiin tuoda Suomeen 2023. Autojen virallinen maahantuoja on ruotsalainen Hedin Premium Car AB. Autot ensirekisteröidään Ruotsissa, minkä jälkeen ne tuodaan Suomeen ajamattomina suomalaisen sisaryrityksen Hedin Automotiven toimesta. Suomessa myydään E-HS9-malleja, jotka ovat kookkaita sähkötoimisia katumaastureita.
Nykyiset mallit

| Valmistusvuodet | Mallinumero | Mallin nimi (kiinaksi) | Mallin nimi (suomeksi) | Pohjalevy |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007– | CA7460 | 红旗旗舰 | Hongqi-limusiini | Lincoln Town Car |
| 2013– | Hongqi L9 | 红旗L9 | L9 |  |
| 2013– | Hongqi L7 | 红旗L7 | L7 |  |
| 2013– | Hongqi H7 | 红旗H7 | H7 | Toyota Crown |
| 2014– | Hongqi L5 | 红旗L5 | L5 |  |
| 2017–present | Hongqi H5 | 红旗H5 | H5 |  |
Galleria

Hongqi CA72
Hongqi CA770
Hongqi CA774
Hongqi CA71
Hongqi CA7460
Hongqi HQ3
Hongqi H7
Hongqi L5
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hongqin kotisivu
Hongqi maahantuojansa sivustolla
Hongqi Punalippu
Hongqi CA 770
Permanto

Voimistelija permannolla
Permanto on kilpavoimistelussa 12 × 12 metrin suuruinen, kangaspäällysteinen joustava taso, jolla suoritetaan notkeus-, voima- ja tasapainoliikkeitä sekä voltteja.
Permannoksi kutsutaan myös teatterin tai konserttisalin katsomon alinta, vaakasuoraa tai nousevaa tasoa istuimineen. Sen vastakohta on parveke tai parvi.
Murteessa permannolla tarkoitetaan lattiaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Permanto Wikimedia Commonsissa
Niemistö

Niemistö voi tarkoittaa seuraavia:
Henkilöitä

Aino-Inkeri Niemistö (kirjailijanimi Aino-Inkeri Kumara, 1921–2003), kirjailija, pakinoitsija ja televisiokäsikirjoittaja
Eino Niemistö (1920–2001), diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, kauppa- ja vuorineuvos
Henkka Niemistö (oik. Karl Henrik Niemistö, s. 1973), masteroija
Henri Niemistö (s. 1996), koripalloilija, Kari ja Leena Niemistön poika
Kari Niemistö (s. 1962), suursijoittaja, Pertti Niemistön poika
Leena Niemistö (s. 1963), lääkäri, startup-sijoittaja ja kulttuurivaikuttaja, Kari Niemistön puoliso
Pertti Niemistö (1931–1999), yritysjohtaja, kauppaneuvos, taiteen mesenaatti
Järviä

Iso-Niemistö, järvi Hirvensalmella
Pieni-Niemistö, järvi Hirvensalmella
Säätiö

Henna ja Pertti Niemistön kuvataidesäätiö
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Jurassic World: Kaatunut valtakunta

| Jurassic World: Kaatunut valtakunta> Jurassic World: Fallen Kingdom |
| --- | --- |

Ohjaaja:  J. A. Bayona
Käsikirjoittaja:   Colin Trevorrow  Derek Connolly 
Tuottaja:   Frank Marshall  Patrick Crowley  Belén Atienza 
Säveltäjä:  Michael Giacchino
Kuvaaja:  Óscar Faura
Leikkaaja:  Bernat Vilaplana
Tuotantosuunnittelija:  Andy Nicholson
Pukusuunnittelija:  Sammy Sheldon
Lavastaja:  Andy Nicholson
Pääosat:   Chris Pratt  Bryce Dallas Howard  Rafe Spall  Justice Smith  Daniella Pineda  James Cromwell  Toby Jones  Ted Levine  B. D. Wong  Isabella Sermon  Geraldine Chaplin  Jeff Goldblum 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Universal Pictures  Amblin Entertainment  The Kennedy/Marshall Company  Legendary Pictures 
Levittäjä:  Universal Pictures
Ensi-ilta:   2018-6-88. kesäkuuta 2018 (Suomi)  2018-6-2222. kesäkuuta 2018 (Yhdysvallat)  
Kesto:  128 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  170 miljoonaa $
Tuotto:  1,309 miljardia $
Edeltäjä:  Jurassic World
Seuraaja:  Jurassic World: Dominion
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jurassic World: Kaatunut valtakunta (engl. Jurassic World: Fallen Kingdom) on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut science fiction -seikkailuelokuva, jonka ohjasi J. A. Bayona. Se on jatko-osa vuoden 2015 elokuvalle Jurassic World sekä Jurassic Park -elokuvasarjan viides osa. Sen pääosissa jatkavat Chris Pratt ja Bryce Dallas Howard. Kahdessa ensimmäisessä osassa näytellyt Jeff Goldblum palaa Ian Malcolmin rooliin.
Elokuvan dinosaurukset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Tyrannosaurus rex  Allosaurus  Carnotaurus  Concavenator  Velociraptor  |  Baryonyx  Compsognathus  Gallimimus  Brachiosaurus  Apatosaurus  |  Parasaurolophus  Sinoceratops  Stegosaurus  Stygimoloch  Triceratops (myös kallona)  |  Dilophosaurus (poistetussa kohtauksessa)  Edmontosaurus (luurankona)  Indominus rex (luurankona)  Kosmoceratops (luurankona)  Metriacanthosaurus (poistetussa kohtauksessa)  |  Mononykus  Peloroplites (poistetussa kohtauksessa)  Protoceratops (luurankona)  Spinosaurus (tuhoutuneena luurankona)  Teratophoneus (luurankona)  |
Elokuvassa esiintyy uusi, vaarallinen ja petomainen Indoraptor, joka on Indominus Rexin ja Bluen (Velociraptor) risteytys.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Chris Pratt  | … |  Owen Grady   |
|  Bryce Dallas Howard  | … |  Claire Dearing   |
|  Rafe Spall  | … |  Eli Mills   |
|  Justice Smith  | … |  Franklin Webb   |
|  Daniella Pineda  | … |  Zia Rodriguez   |
|  James Cromwell  | … |  Benjamin Lockwood   |
|  Toby Jones  | … |  Gunnar Eversol   |
|  Ted Levine  | … |  Ken Wheatley   |
|  B. D. Wong  | … |  Henry Wu   |
|  Isabella Sermon  | … |  Maisie Lockwood   |
|  Geraldine Chaplin  | … |  Iris   |
|  Jeff Goldblum  | … |  Ian Malcolm   |
|  Kevin Layne  | … |  sukellusveneen pilotti   |
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat Anton Vanha-Majamaa: 
Hufvudstadsbladet Martina Moliis-Mellberg:
Kansainvälinen hiihtoliitto

| Kansainvälinen hiihtoliitto> Fédération Internationale de Ski et de Snowboard International Ski and Snowboard Federation |
| --- | --- |

Laji:  hiihto lumilautailu
Tyyppi:  urheilujärjestö
Toimialue:  kansainvälinen
Lyhenne:  FIS
Perustettu:  2. helmikuuta 1924
Päämaja:  Marc Hodler House
Sijainti:   Oberhofen am Thunersee, Sveitsi
Presidentti:  Johan Eliasch
Jäsenyydet:  Kansainvälinen olympiakomitea
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kansainvälinen hiihtoliitto (ransk. Fédération Internationale de Ski, FIS, engl. International Ski Federation) on hiihtolajien kansainvälinen kattojärjestö. Järjestön perusti 14 maata vuonna 1924 Ranskan Chamonix’ssa. Järjestön toimipaikka sijaitsee Oberhofen am Thunerseessä Sveitsissä, ja syyskuussa 2018 järjestöön kuului 133 kansallista hiihtoliittoa.
Lajit

Kansainvälisen hiihtoliiton urheilumuodot ja lajit:
Alppihiihto
Syöksylasku
Supersuurpujottelu (super-G)
Suurpujottelu
Pujottelu
Alppiyhdistetty
Paripujottelu ja -suurpujottelu
Joukkueparipujottelu ja -suurpujottelu
Pohjoismaiset hiihtolajit
Maastohiihto
Mäkihyppy
Pohjoismainen yhdistetty
Telemark (hiihto)
Lumilautailu
Freestyle-lajit
Big Air (hypyt)
Lumikouru (Half Pipe)
Slopestyle
Alppilajit
Paripujottelu
Parisuurpujottelu
Lumilautakrossi
Freestylehiihto
Hypyt
Kumparelasku
Skicross
Lumikouru
Slopestyle
Big Air
Muut
Nopeuslasku
Rullahiihto
Nurmihiihto
Telemark.
Aiheesta muualla

FIS (englanniksi)
Corvée

Keskiaikainen peltotyötä kuvaava maalaus.
Corvée on eräs valtion tai muun poliittisen vallankäyttäjän määräämän pakkotyön laji. Corvée viittaa työvelvoitteeseen, jonka valtio tai muu vastaava taho määrää. Se on tavallisesti lyhytaikaista tai toistuu jaksoittain ja luonteeltaan ei-rangaistusmaista, eli sitä ei määrätä pelkästään seurauksena rikkomuksista. Näiltä osin se eroaa muusta valtiollisesta pakkotyöstä, joka usein on luonteeltaan rangaistuksenomaista tai pitkäkestoista.
Historia

Corvéen kaltaista pakkotyötä on esiintynyt mahdollisesti niin kauan, kuin järjestäytyneitä valtiomaisia yhteiskuntiakin. Esimerkiksi muinaisessa Egyptissä talonpoikia valjastettiin pakkotyövoimaksi valtion suuriin rakennushankkeisiin. Kyseessä ei ollut varsinainen orjuus tai työrangaistus, eikä pakkotyö ollut tekijöilleen myöskään pysyvä tila. Sen sijaan rakennushankkeet perustuivat kestoltaan väliaikaiseen ja laajoja väestönosia koskevaan corvée-luonteiseen pakkotyöjaksoon.
Euroopassa corvée-järjestelmän juuret ovat Rooman valtakunnassa. Osaa väestöstä velvoitettiin esimerkiksi suorittamaan veroja tekemällä ajoittain työpalvelusta teiden tai siltojen ylläpidossa. Coloni -luokkaan kuuluvat vuokratilalliset olivat puolestaan velvoitettuja tekemään palkattomia työjaksoja maata omistaville isännilleen. Tästä roomalaisesta pakkotyöjärjestelmästä sai myöhemmin alkunsa myös eurooppalaiseen feodaaliyhteiskuntaan kuulunut tapa, jossa vasallit olivat velvoitettuja tekemään lääniherroilleen työpalvelusta.