Suomen jääkiekkomaajoukkue
Historia > Jukka Jalosen aika ja toinen maailmanmestaruus

Sheddenin jälkeen Leijonien pää­valmentajaksi valittiin Jukka Jalonen, joka aloitti pää­valmentaja­kautensa vuoden 2009 maailman­mestaruus­kilpailuista. Jalosen valmentama joukkue pelasi ajoittain erinomaisesti ja ajoittain epä­tasaisesti. Leijonien turnaus päättyi pudotus­pelien ensimmäisellä kierroksella puoli­väli­erässä, jossa se hävisi Yhdysvalloille maalein 2–3 jääden viidenneksi. Eniten pisteitä Suomen joukkueessa vuoden 2009 kisoissa teki Niko Kapanen.lähde?
2010-luvun Suomen maa­joukkue aloitti voittamalla pronssia vuonna 2010 Vancouverin olympia­kisoista. Kisoissa Suomella oli nimellisesti vahva joukkue täynnä NHL-pelaajia. Ihmetystä kuitenkin aiheutti Jalosen päätös jättää NHL:ssa erinomaisen alkukauden pelannut Jussi Jokinen pois joukkueesta. Suomi voitti kisoissa kaksi ensimmäistä otteluaan, mutta joukkueen sisäinen ilma­piiri oli heikko, ja pelaajien ja valmennus­johdon välillä oli riitoja. Heikon ilma­piirin on arveltu johtuen osittain Jalosen liian tiukasta peli­kirjasta ja Jussi Jokisen pois­jättämisestä joukkueesta, kuten myös kokeneen leijona­pelaaja Olli Jokisen kohtelusta. Ruotsin joukkue voitti Suomen alku­lohkon viimeisessä ottelussa lukemin 3–0. Puoli­väli­erässä Suomi kuitenkin voitti Tšekin lukemin 2–0. Väli­erässä Suomi kohtasi Yhdys­vallat mutta aloitti ottelun todella heikosti. Yhdys­vallat johti ottelua 4–0 kymmenen minuutin pelin jälkeen ja Suomen joukkueen maali­vahti vaihdettiin Miikka Kiprusoffista Niklas Bäckströmiin. Yhdys­vallat voitti ottelun lopulta maalein 6–1 ja eteni loppu­otteluun. Suomi pelaisi pronssi­ottelussa, jossa se kohtasi Slovakian. Ottelu oli tasainen, ja Slovakia johti sitä jo lukemin 3–1, mutta Niklas Hagman kavensi tilanteeksi 3–2, ja lopulta Olli Jokinen ratkaisi Suomelle voiton kahdella maalillaan. Suomi voitti ottelun 3–5. Kisojen jälkeen Teemu Selänne, Olli Jokinen ja Jere Lehtinen päättivät maa­joukkue­uransa, mutta kaksi ensiksi mainittua pyörsivät päätöksensä ja pelasivat vielä vuonna 2014 Sotšin olympialaisissa, Jokinen myös Minskin maailman­mestaruus­kilpailuissa.lähde?
Vuonna 2011 Suomi voitti toisen maailman­mestaruutensa Slovakiassa järjestetyissä vuoden 2011 maailman­mestaruus­kilpailuissa. Vaisuhkosti aloittanut Suomi ratkaisi useita otteluita edukseen vasta rangaistus­laukaus­kilpailuissa. Väli­erässä otteitaan parantanut Suomi voitti Venäjän 3–0. Ottelun aikana ja sen jälkeen puhutti erityisesti hyökkääjä Mikael Granlundin tekemä niin sanottu ilma­veivi­maali, jossa Granlund nosti kiekon mailan lapansa päälle ja kiepautti kiekon maaliin luisteltuaan maalin takaa maalin kulmalle. Loppuottelussa Suomi sai jälleen vastaansa Ruotsin, kuten vuoden 1995 kisoissakin. Ruotsi johti peliä pitkään lukemin 1–0, mutta Jarkko Immonen tasoitti ottelun toisen erän lopussa. Kolmas erä alkoi näin lukemista 1–1. Kolmannessa erässä Petteri Nokelainen laukoi Suomen 2–1-johtoon, minkä jälkeen maalin­teossa onnistuivat myös Niko Kapanen, Janne Pesonen, Mika Pyörälä ja Antti Pihlström. Suomi voitti selvin luvuin 6–1, ja joukkue kuten myös merkittävä osa suomalaisista juhli maa­joukkueen toista maailman­mestaruutta. Mestaruus­valmentaja Jukka Jalonen korosti loppu­ottelun jälkeen joukkueen kapteenin Mikko Koivun roolia joukkueen pelillisenä ja henkisenä johtajana. Suomen Jarkko Immonen voitti turnauksen piste­pörssin, ja hänet valittiin tähdistö­joukkueeseen. Kun Leijona-joukkue palasi Suomeen, sille järjestettiin Helsingin Kauppa­torilla juhalat, joihin osallistui noin 100 000 ihmistä.lähde?
Vuonna 2012 maailman­mestaruus­kilpailut järjestettiin Suomessa. Joukkueen pää­valmentajana toimi edellis­vuosien tapaan Jukka Jalonen. Suomi hävisi väli­erissä lopulta mestaruuden voittaneelle Venäjälle lukemin 2–6. Pronssi­ottelussa Suomi hävisi Tšekille lukemin 2–3 ja sijoittui neljänneksi. Suomen joukkue ei yltänyt kisoissa parhaalle tasolleen, mutta joukkueen ykkös­ketju, NHL-pelaajien muodostama Jussi Jokinen–Mikko Koivu–Valtteri Filppula pelasi erinomaisesti.lähde?
Vuonna 2013 Suomen maa­joukkuetta edusti joukkue, jota kutsuttiin usein tiedotusvälineissä ivallisesti puu­laaki­joukkueeksi, koska useat sen pelaajat olivat ensimmäistä kertaa maailman­mestaruus­kilpailuissa eikä joukkueessa alun perin ollut yhtään NHL-pelaajaa. Kesken maailman­mestaruus­kilpailujen joukkuetta kuitenkin saapuivat vahvistamaan NHL:stä Lauri Korpikoski ja Mikael Granlund. Ennen kisoja parjattu joukkue pelasi kuitenkin hyvin, ja kun parhaimmat NHL-pelaajat puuttuivat joukkueesta esiin astui ketju Janne Pesonen–Petri Kontiola–Juhamatti Aaltonen, joka pelasi varsinkin maailman­mestaruus­kilpailujen alussa erinomaisesti. Ketju auttoi maaleillaan Suomea saavuttamaan tärkeitä voittoja. Kontiola voitti turnauksen piste­pörssin, ja Aaltonen sijoittui piste­pörssissä kuudennelle sijalle. Ketjun pelin taso kuitenkin laski maailman­mestaruus­kilpailujen loppua kohden. Suomi eteni väli­eriin, jossa se hävisi tulevalle mestarille Ruotsille 0–3. Pronssi­ottelu oli tasainen, ja Lauri Korpi­kosken tekimästä kahdesta maalista huolimatta ottelu eteni rangaistus­laukaus­kilpailuun, jonka Suomi hävisi.lähde? Ottelun loppu­tulos oli Yhdysvaltain eduksi 2–3. Kisojen jälkeen Jukka Jalosen pää­valmentaja-aika päättyi.lähde?