stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lennart Strandberg

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lennart Strandberg 1930-luvulla. |  Lennart Strandberg 1930-luvulla. |  Lennart Strandberg 1930-luvulla. |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Pariisi 1938 | 100 m |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1938 | 4 x 100 m |  |
Hans Lennart Olofsson Strandberg  (23. maaliskuuta 1915 Malmö – 23. joulukuuta 1989 Ystad) oli ruotsalainen pikajuoksija, joka oli Ruotsin paras niin 100 kuin 200 metrillä yli 10 vuoden ajan, ja hänen Ruotsin 100 metrin ennätyksensä kesti peräti 37 vuoden ajan.
Lennart Strandberg saavutti ensimmäisen Ruotsin mestaruutensa vuonna 1934 niin 100:lla kuin 200 metrillä. Lisäksi hän oli mukana seuransa Malmö AI:n voitokkaassa pikaviestijoukkueessa. Tästä alkoi menestyksekäs urheilu-ura pikajuoksijana, sillä hän saavutti kaikkiaan 39 Ruotsin mestaruutta, kuusi Ruotsin mestaruushopeaa ja neljä Ruotsin mestaruuspronssia mukaan lukien seurassaan saavuttamat viestimitalit.
Vuoden 1936 olympialaisissa Berliinissä Strandberg eteni 100 metrillä loppukilpailuun sijoittuen Jesse Owensin voittamalla matkalla kuudenneksi. Samana vuonna 26. syyskuuta hän teki uuden Euroopan ennätyksen 10,3. Vuonna 1938 hän saavutti Pariisin EM-kisoissa henkilökohtaisen pronssin ajalla 10,6 Hollannin Martinus Osendarpin voittaessa. Lisäksi hän oli ankkuroimassa Ruotsin 4 x 100 metrin pikaviestijoukkueen hopealle ajalla 41,1 yhdessä Gösta Klemmingin, Åke Stenqvistin ja Lennart Lindgrenin kanssa.
Strandberg jatkoi edelleen uraansa, vaikka syksyllä 1939 käynnistynyt Toinen maailmansota lopetti kansainväliset suurkilpailut, kuten vuosien 1940 ja 1944 olympialaiset. Jäljellä jäi kansalliset kilpailut ja muutamia maaotteluita. Hän saavutti vielä vuonna 1945 henkilökohtaiset mestaruudet 100 ja 200 metrillä. Viimeisen 100 metrin Ruotsin mestaruuden hän saavutti vuonna 1947. Hän oli voittamassa vielä 1952 seuransa Malmön AI:n riveissä pikaviestimestaruuden.
Strandbergin saavuttamat Ruotsin ennätykset:
100 m: 10,6 (Malmö 15. syyskuuta 1935) (sivuaa ennätystä)
100 m: 10,5 (Berliini, Saksa 3. elokuuta 1936)
100 m: 10,3 (Malmö 26. syyskuuta 1936)
200 m: 21,8 (Pariisi, Ranska 16. kesäkuuta 1935)
200 m: 21,5 (Tukholma 24. elokuuta 1935)
200 m: 21,4 (Malmö 6. syyskuuta 1942)
Parhaat tulokset eri matkoilla:
100 m: 10,3 (Malmö 26. syyskuuta 1936)
200 m: 21,4 (Malmö 6. syyskuuta 1942)
400 m: 49,7 (Malmö 26. syyskuuta 1943)
Pisimpään kestänyt 100 metrin ennätys 10,3 syyskuulta 1936 kesti peräti 37 vuotta ennen kuin Thorsten Johansson vuonna 1972 ja Christer Garpenborg seuraavana vuonna sivusivat ennätystä. Elokuussa 1973 Garpenborg sitten rikkoi ennätyksen ja paransi aikaan 10,2.
Hänet nimettiin yleisurheilusaavutustensa johdosta jo vuonna 1935 yleisurheilun Stora grabbariksi numerolla 83.
Urheilu-uransa jälkeen Strandberg toimi urheilutoimittajana.
Asiasta muualla

Sport Reference - Lennart Strandberg (Arkistoitu – Internet Archive)
Lennart Strandbergin parhaat kisat
Yleisurheilun stora grabbarit (Arkistoitu – Internet Archive)
Kyläkutoja

| Kyläkutoja |
| --- | --- |
 Kyläkutojakoiras kutomassa pesäaihiota
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kutojat Ploceidae
Suku::  Kutojat Ploceus
Laji::  cucullatus
Kaksiosainen nimi
 Ploceus cucullatus  (Statius Müller, 1766) 
Alalajit
 Ploceus cucullatus cucullatus  Ploceus cucullatus bohndorffi  Ploceus cucullatus paropterus  Ploceus cucullatus spilonotus  Ploceus cucullatus collaris 
Katso myös
   Kyläkutoja Wikispeciesissä   Kyläkutoja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kyläkutoja (Ploceus cucullatus) on hyvin yleinen afrikkalainen kutojalintu.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 15–18 cm ja paino 31–45 g. Koiras on pääosin kirkkaankeltainen, sillä on musta pää ja kurkku, punainen silmä ja tukeva sinimusta nokka. Naaras on kellertävänruskea ja sen nokka on punertava.
Esiintyminen

Kyläkutoja on sangen runsaslukuinen lintu lähes koko Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Sen elinalueen laajuus on noin 14 miljoonaa neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen. Ihmiset ovat siirtäneet lajin muun muassa Keski-Amerikkaan ja Portugaliin.
Elinympäristö

Harvapuustoiset metsät, pensaikot ja ihmisasutus.
Lisääntyminen

Laji pesii suurina yhdyskuntina, usein yhdessä mustakutojan (Ploceus nigerrimus) kanssa. Koiraalla voi olla ainakin 2 naarasta. Samassa puussa voi olla kymmeniä pesiä. Pesä on taitavasti ruohonkorsista ja lehdistä kudottu oksasta riippuva kori. Naaras munii 2–5 munaa ja hautoo 12 päivää. Poikaset lähtevät pesästä 17–21 päivän ikäisinä. Kuparikäki (Chrysococcyx caprius) loisii kyläkutojien pesissä.
Ravinto

Kyläkutojat syövät siemeniä ja viljaa ja ovat paikoitellen vaivana maanviljelijöille syöden ja tahrien ulosteillaan viljaa. Ne syövät myös kukkia, mettä ja selkärangattomia, joilla ne ruokkivat poikasia.
Ploceus cucullatus
Levypyörä (yritys)

| Levypyörä Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Toimitusjohtaja:  Pasi Antinmaa
Kotipaikka:  Lahti
Emoyhtiö:  Nokian Raskaat Renkaat Oy
Kotisivu:  www.levypyora.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Levypyörä Oy on suomalainen Nastolassa toimiva metalliteollisuusyritys, joka suunnittelee ja valmistaa vanteita eli levypyöriä metsä- ja maatalouskoneisiin sekä toimii raskaan työkoneteollisuuden sopimusvalmistajana erilaisille teräsrakenteille.
Historia

Levy-Pyörä Oy:n perustivat veljekset Lauri ja Reino Lemettinen vuonna 1955 Kärkölän Järvelässä, josta toiminta siirtyi seuraavana vuonna Nastolaan.
Levypyörä Oy oli vuodesta 1991 vuoteen 2019 suomalaisen Weckman Steel Oy:n enemmistöomistuksessa. 1.8.2019 yrityksen koko osakekannan osti Nokian Raskaat Renkaat Oy tehden siitä osan Nokian Renkaat -konsernia.
Palkintoja ja tunnustuksia

Lauri Lemettinen ja Levypyörä Oy palkittiin  Valtakunnallisella yrittäjäpalkinnolla vuonna 1981.
Tasavallan Presidentti myönsi vuonna 1982 Lauri Lemettiselle (1926-2014)  Teollisuusneuvoksen arvon.
Vuoden ympäristöteko Nastolassa – palkinto 2010.
Tuottavuuden pyöreä pöytä myönsi vuonna 2012 kunniamaininnan tuottavuusyhteistyöstä toiminnan pitkäjänteisen kehittämisen perusteella.
Lancia Thema (2011)

| Lancia Thema |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Kanada
Valmistaja:  Lancia
Valmistusvuodet:  2011–2014
Muut nimet:  Chrysler 300
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  E-segmentti
Edeltäjä:  Lancia Thesis
Teknisesti samankaltaisia:  Dodge Challenger (LC) Dodge Charger (LD)
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Chrysler LD
Moottori:  V6
Iskutilavuus:  3,0–3,6 l
Polttoaine:  diesel
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen automaatti 8-vaihteinen automaatti
Lancia Thema on Lancian vuosina 2011–2014 valmistama edustusluokan neliovinen sedan, joka korvasi Lancia Thesiksen. Malli oli uudelleennimetty Chrysler 300, ja sitä myytiin ainoastaan Euroopan markkinoilla.
Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä Thema sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Moottorivaihtoehtoina olivat Chryslerin 3,6-litrainen (286 hv) V6-bensiinimoottori ja Fiat-konsernin 3,0-litrainen (190/239 hv) V6-dieselmoottori. Bensiinimoottorin yhteydessä on kahdeksanportainen automaattivaihteisto, dieselmoottorissa puolestaan viisiportainen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lancia Thema (2011) Wikimedia Commonsissa
Lancian (Lancia Automobiles S.p.A.) automallit
Lentua (järvi)

| Lentua |
| --- | --- |
 Panorama Lentuan Kivisalmelle.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kuhmo
Koordinaatit:  64°13′59″N, 29°36′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Lentuankoski
Järvinumero:  59.921.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  167,9 m 
Rantaviiva:  271,4 km 
Pinta-ala:  77,84 km² 
Tilavuus:  0,58 km³ 
Keskisyvyys:  7,41 m 
Suurin syvyys:  52 m 
Valuma-alue:  2 045 km2 
 fiLentua 
Lentua on karu erämaajärvi Sotkamon reitillä Kuhmossa. Se laskee Lentuankoskea etelään Lammasjärven Poroselkään. Lentua saa vetensä pohjoisesta Iivantiirasta, idästä Kalliojoesta sekä kaakosta Isojoesta ja Luulajanjoesta.
Suuri osa Lentuasta kuuluu vuonna 1990 perustettuun, 51 neliökilometrin laajuiseen Lentuan luonnonsuojelualueeseen. Lentua on yksi harvoista säännöstelemättömistä Kainuun suurista järvistä ja pääosin myös rakentamaton. Suuri osa järvialueesta kuuluu rauhoitettuun Ystävyyden puistoon, joka edustaa Kuhmon suurinta säännöstelemätöntä järveä ja sen karuhkoa, erämaisen kaltaista luontoa.
Alue on hyvä vesiretkeilykohde, onhan suojelualueesta yli 70 % vettä. Tervareitti-niminen veneilyreitti alkaa Lentiira-järveltä. Lentuaan laskevat vedet ovat humuspitoisia, mutta järven veden laatu on hyvä. Rannoilla yleisimpiä ovat kivikkoiset moreenirannat, yleisesti on myös kalliorantoja ja silokallioita. Kirjailija Veikko Huovisen kirjaan pohjautuva elokuva Havukka-ahon ajattelija on filmattu suurelta osin Lentualla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lentua (järvi) Wikimedia Commonsissa
Lancia Thesis

| Lancia Thesis |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Valmistaja:  Lancia
Valmistusvuodet:  2001–2009
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  E-segmentti
Edeltäjä:  Lancia Kappa
Seuraaja:  Lancia Thema
Tekniset tiedot
Moottori:  R5 V6
Iskutilavuus:  2,0–3,2 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen automaatti
Lancia Thesis on Lancian vuosina 2001–2009 valmistama edustusluokan automalli, joka korvasi Lancia Kappan. Mallin seuraajaksi tuli Lancia Thema.
Thesis esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2001, mutta auton sisäpuoli esiteltiin vasta samana syksynä Frankfurtin autonäyttelyssä. Autossa on vakiovarusteena tai valittavana lisävarusteena paljon mukavuus- ja ylellisyysvarusteita, kuten navigointijärjestelmä, lisävarusteinen televisio, mukautuva vakionopeudensäädin ja avaimeton järjestelmä. Lisävarusteena sai kattoluukun, jonka yhteydessä on aurinkopaneeli. Sen voimin ilmastointi voi pysyä päällä, kun auto on pysäköity lämpimällä säällä. Turvavarusteluun kuuluu kahdeksan turvatyynyä, ajovakaudenhallintajärjestelmä ESP ja luistonesto.
Bensiinimoottorivalikoiman muodostivat viisisylinteriset 2,0- (180 hv) ja 2,4-litraiset (170 hv), joista ensin mainittu on turboahdettu, ja Alfa Romeolta peräisin oleva 3,0-litrainen V6 (215 hv). Dieselmoottorina oli viisisylinterinen 2,4 JTD (150 hv). Vuonna 2003 V6-moottori kasvoi 3,2-litraiseksi (230 hv).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lancia Thesis Wikimedia Commonsissa
Lancian (Lancia Automobiles S.p.A.) automallit
Lancia Prisma

| Lancia Prisma |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Valmistaja:  Lancia
Valmistusvuodet:  1982–1989
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  C-segmentti
Seuraaja:  Lancia Dedra
Teknisesti samankaltaisia:  Fiat Regata Fiat Ritmo Lancia Delta
Tekniset tiedot
Iskutilavuus:  1301–1995 cm3
Teho:  65–115 hv
Vetotapa:  etuveto neliveto
Kulutus:  8,0 l / 100 km
Mitat
Massa:  950–1060 kg
Pituus:  4180 mm
Leveys:  1620 mm
Korkeus:  1385 mm
Lancia Prisma on Lancian vuosina 1982–1989 valmistama alemman keskiluokan automalli. Lancia Prisma perustuu Fiat Regataan ja oli perimmältään sedan-malli Lancia Deltasta. Kulmikkaasta epämuodikkaasta muotoilustaan huolimatta Prismasta tuli Deltaa suositumpi. Auton korvaajaksi tuli Lancia Dedra vuonna 1989.
Autosta on myös moderni nelivetoversio Integrale, jossa keskitasauspyörästössä on viskolukko ja takana Torsen. Tässä versiossa moottorina on 2,0 -litrainen 115 hv.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lancia Prisma Wikimedia Commonsissa
Lancian (Lancia Automobiles S.p.A.) automallit
Laputa – linna taivaalla

| Laputa – linna taivaalla> 天空の城ラピュタ   (Tenkū no shiro Laputa) |
| --- | --- |
 DVD-julkaisun kansikuva
Ohjaaja:  Hayao Miyazaki
Käsikirjoittaja:  Hayao Miyazaki
Tuottaja:  Isao Takahata
Säveltäjä:  Joe Hisaishi
Leikkaaja:  Takeshi Seyama Hayao Miyazaki
Pääosat:  Keiko Yokozawa Mayumi Tanaka Minori Terada
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Tuotantoyhtiö:  Studio Ghibli
Levittäjä:  Toei Company HBO Max
Ensi-ilta:  1986
Kesto:  124 min
Alkuperäiskieli:  japani
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Laputa – linna taivaalla (jap. 天空の城ラピュタ, Tenkū no shiro Laputa) on Studio Ghiblin vuonna 1986 julkaisema anime-elokuva. Elokuva oli Studio Ghiblin ensimmäinen, ja sen ohjasi ja käsikirjoitti Hayao Miyazaki. Alkuperäisversiossa pääosissa ovat Keiko Yokozawa, Mayumi Tanaka ja Minori Terada. Nimi Laputa tulee Jonathan Swiftin romaanissa Gulliverin retket esiintyvästä leijuvasta saaresta.
Juoni

Elokuva kertoo Pazu-nimisestä pojasta, joka asuu kaivoskaupungissa. Eräänä iltana hän pelastaa Sheeta-nimisen tytön, joka leijailee alas taivaalta. Käy ilmi, että Sheetan kaulanauhassaan pitämä leijukivi suojeli Sheetaa pudotukselta, ja sekä sillä että Sheetalla on jotain tekemistä Laputan kanssa. Kohta Pazu temmataan mukaan seikkailuun, jossa he saavat peräänsä sekä ilmarosvot että valtion miehet ja eversti Muskalla on katala suunnitelma linnan voimaa varten.
Nimi

Kansainvälisessä jakelussa elokuvasta on yleensä käytetty nimeä Laputa: Castle in the Sky tai pelkästään Castle in the Sky. Lyhyempää nimeä käytettiin, sillä espanjankielinen sana ”la puta” tarkoittaa huoraa, vaikka useimmissa muissa kielissä sana onkin merkityksetön.
Ääninäyttelijät

| Hahmo | Japaniksi | Englanniksi (Streamline) | Englanniksi (Disney) | Suomeksi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Pazu | Mayumi Tanaka | Barbara Goodson | James Van Der Beek | Joel Bonsdorff |
| Sheeta | Keiko Yokozawa | Lara Cody | Anna Paquin Debi Derryberry (nuori) | Adeliina Sankari |
| Dola | Kotoe Hatsui | Rachel Vanowen | Cloris Leachman | Titta Jokinen |
| eversti Muska | Minori Terada | Jeff Winkless | Mark Hamill | Tarmo Ruubel |
| Mouro | Ichirō Nagai | Mike Reynolds | Jim Cummings | Ossi Ahlapuro |
| setä Pom | Fujio Tokita | Edward Mannix | Richard Dysart | Aarre Karén |
| sotilas/Duffi | Hiroshi Ito | Clifton Wells | John Hostetter | Jarmo Mäkinen |
| Louis | Yoshito Yasuhara | Dave Mallow | Mandy Patinkin | Pekka Jalava |
| Okami | Machiko Washio |  | Tress MacNeille | Katja Sirkiä |
| Parta |  |  |  | Juha Hyppönen |
| Veli |  |  |  | Tomi Walamies |
| Motro | Ryuji Saikachi | Clifton Wells | Eddie Frierson | Pertti Koivula |
| junankuljettaja | Tomomichi Nishimura | Daniel Foster | Matt K. Miller | Veikko Honkanen |
Suomenkielisessä versiossa ääninäyttelemisen on ohjannut Pekka Lehtosaari.
Aiheesta muualla

Minna Karila: Laputa – linna taivaalla. MTVuutiset.fi 5.3.2009.
Henri Lassander: Laputa: linna taivaalla[vanhentunut linkki]. Plaza.fi Kaista 5.3.2009.
Kirsi Raitaranta: Laputa: linna taivaalla[vanhentunut linkki]. Skenet.fi 5.3.2009.
Satu Linnapuomi & Tarmo Poussu: Laputa – linna taivaalla. Ylen Tähtihetki 6.3.2009.
Animegurun leijuva välityö. Iltalehti 6.3.2009.
Studio Ghiblin tuotanto
Lilienthal

Lilienthal voi tarkoittaa seuraavia:
Andor Lilienthal (1911−2010), unkarilainen shakin suurmestari
Otto Lilienthal (1848−1896), saksalainen ilmailun edelläkävijä
Peter Lilienthal (1929−2023), saksalainen elokuvaohjaaja
Lilienthal, kylä Saksassa lähellä Bremeniä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lilienthal”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Leirfjord

Leirfjord on Norjan kunta Helgelandissa Nordlandin läänissä. Sen rajanaapureita ovat idässä Hemnes, idässä ja etelässä Vefsn ja etelässä Alstahaug. Rannikolta merelle päin naapurina on Dønnan kunta ja Ranfjordenin pohjoispuolella Nesnan ja Ranan kunnat. Hallinnollinen keskus on Leland. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 2 270 asukasta.
Kuvia

Helgelandin silta yhdistää Leirfjordenin Alstahaugiin.
Leirfjordin kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leirfjord Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Nordlandin läänin kunnat
Alstahaug
Andøy
Ballangen
Beiarn
Bindal
Bodø
Brønnøy
Bø
Dønna
Evenes
Fauske
Flakstad
Gildeskål
Grane
Hadsel
Hamarøy
Hattfjelldal
Hemnes
Herøy
Leirfjord
Lurøy
Lødingen
Meløy
Moskenes
Narvik
Nesna
Rana
Rødøy
Røst
Saltdal
Sortland
Steigen
Sømna
Sørfold
Tjeldsund
Træna
Tysfjord
Værøy
Vefsn
Vega
Vestvågøy
Vevelstad
Vågan
Øksnes
Norjan läänit | Norja
Käännös suomeksi
Lilija Jefremova

| Mitalit> Maa:   Ukraina.Naisten ampumahiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Naisten ampumahiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Naisten ampumahiihto. Olympialaiset  | Maa:   Ukraina> Naisten ampumahiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Torino 2006 | pikakilpailu |  |
Lilija Mykolajivna Vaihina-Jefremova (ukr. Лілія Миколаївна Вайгіна-Єфремова, s. 15. huhtikuuta 1977 Tšeboksary, Tšuvassien ASNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt ampumahiihtäjä ja olympiamitalisti. Hän edusti urallaan myös Venäjää ja Valko-Venäjää.
Jefremova voitti Torinon talviolympialaisissa 2006 kilpailun aikaisista säätilan muutoksista hyötyneenä pronssia sprinttikisasta. Samoissa kisoissa hän sijoittui myös takaa-ajossa kahdeksanneksi.
Kraftwerk

| Kraftwerk |
| --- | --- |
 Kraftwerk Tukholmassa, helmikuussa 2004.
Tiedot
Toiminnassa:  1970–
Tyylilaji:  krautrock, synthpop
Kotipaikka:   Düsseldorf, Saksa
Laulukieli:  saksa, englanti
Jäsenet:  Ralf Hütter (1970–)   Friz Hilpert (1987–)   Henning Schmitz (1991–)   Falk Grieffenhagen (2013–)
Entiset jäsenet:  Florian Schneider (1970–2008)   Karl Bartos (1975–1991)   Wolfgang Flür (1973–1987)   Stefan Pfaffe (2008–2012)
Levy-yhtiö:  EMI, 1975–   Capitol Records, 1975–1978   Vertigo Records, 1970–1974   Philips Records, 1970–1974   Kling Klang Studio, 1970–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kraftwerk (suom. voimalaitos) on Düsseldorfista Saksasta kotoisin oleva yhtye, joka on vaikuttanut suuresti elektronisen musiikin kehitykseen ja suosioon. Yhtye hyödynsi ensimmäisten joukossa ja omaperäisellä tavalla monia elektronisen musiikin tuottamisessa käytettyjä tekniikoita ja laitteita, jotka ovat sittemmin levinneet laajaan käyttöön. Samoin Kraftwerkin tyyli, jossa elektroninen äänimaisema yhdistetään yksinkertaisiin tanssimusiikille tyypillisiin rytmeihin, on ollut myöhemmän konemusiikin perustavimpia innoituksen lähteitä.
Yhtye ja sen musiikki

Alun perin yhtyeen nimi oli Organisation, ja jo silloin siihen kuuluivat Kraftwerkin johtohahmot Florian Schneider ja Ralf Hütter. He olivat tavanneet toisensa Remschiedin taideakatemiassa. He alkoivat tehdä musiikkia kulttuuri-ilmapiirissä, jossa heihin vaikuttivat esimerkiksi avantgarde-taiteilijat, kuten Fluxus -ryhmä (johon kuului John Cage, LaMonte Young, Yoko Ono) sekä Karlheinz Stockhausenin nykymusiikki, jossa tavoiteltiin irrallisista sävelistä koostuvaa metallista äänimaisemaa perinteisen musiikin sijaan. Yhtyeen nimeä valitessa taustalla oli vierailu Itä-Saksaan, jossa voimaan assosioituvat nimet (esim. jalkapallojoukkue Dynamo Dresden) olivat usein esillä.
Vuosina 1974–1986 tehdyillä levyillä mukana olivat myös Karl Bartos ja Wolfgang Flür. Lopulta he jättivät yhtyeen, koska tuskastuivat työskentelyn hitauteen. Joillakin levyillä Bartoksen ja Flürin rooliksi on merkitty vain ”sähköiset lyömäsoittimet” – ennen rumpukoneita elektronisten rumpuäänien aikaansaanti oli monimutkaista.
Kraftwerkin sanoitukset käsittelivät nykyaikaista eurooppalaista elämää ja varsinkin tekniikkaa. Sanoitukset ovat hyvin yksinkertaisia, ja aiheeksi on näyttänyt kelpaavan mikä tahansa alusrakenteen osa, tekninen koje tai muu nykyelämän ilmiö. Osalle kappaleista on vaikea antaa muuta tulkintaa kuin tekniikan romantisoitu kuvaaminen, mutta toisinaan on nähtävissä myös tekniikan mahdollisuuksien epäilyä ja nykymaailman ilmiöiden ironisointia.
Kraftwerk oli yksi ensimmäisistä, ellei jopa ensimmäinen yhtye, joka käytti monissa kappaleissaan pelkästään elektronisia instrumentteja ja ääniä. Lauluäänen muokkaaminen vocoderiksi kutsutun laitteen avulla oli yksi merkittävä väline Kraftwerkin levyjen äänimaiseman luomisessa.
Tärkeimmät levyt (1974–1981)

Yhtye tuli kuuluisaksi Autobahn-levyn myötä vuonna 1974. Levyn A-puolen täyttävästä nimikkoraidasta miksattiin muutaman minuutin pituinen single-versio, joka saavutti menestystä listoilla. Kappaleessa on varsin yksinkertainen melodia, jota tuetaan paikoin myös akustisilla soittimilla. Levyn B-puolella oli kokeellisempaa musiikkia, jossa melodia oli jätetty vähemmälle. Seuraavana vuonna ilmestyi Radio-Aktivität, joka oli vielä edeltäjäänsä elektronisemman kuuloinen, koska yhtye jätti nyt akustiset soittimet kokonaan pois. Kyseinen levy voidaan nähdä kahta aihetta, radiota  ja radioaktiivisuutta, käsittelevänä teema-albumina. Merkittävä käänne oli seuraava levy, vuoden 1977 Trans-Europa Express, jossa krautrock-yhtyeille sekä diskomusiikille tyypillinen monotoninen, suhteellisen verkkainen rytmi yhdistyi entistä vahvemmin syntetisaattorilla tehtyihin melodioihin. Kappaleen nimiraidalla melodia oli jätetty varsin vähiin, ja se ennakoi vahvasti myöhempää teknomusiikkia. Afrika Bambaataan kappale Planet Rock sämpläsi rankasti Trans Europe Expressiä ja muodostui hiphopin kanssa rinnakkain kehittyneen electron kulmakiveksi.
Seuraavaksi ilmestynyt levy, Die Mensch-Maschine (1978), jatkoi tasaisten rytmien linjalla. Levy tunnetaan esimerkiksi singlenä julkaistusta kappaleesta ”Das Modell”, jonka sanat käsittelevät ironiseen sävyyn valokuvamallia, ja kappaleesta ”Die Roboter”, jossa ”robotit” laulavat vocoder-äänellä. Parin vuoden tauon jälkeen vuonna 1981 ilmestyi levy Computerwelt, jonka teemana olivat tietokoneet. Edeltäjiensä tavoin levy esitteli joukon elektroniseen äänimaisemaan liittyviä uutuuksia, joita muut musiikin tuottajat omaksuivat.
Myöhemmät ajat (1983–2009)

Vuonna 1983 Ralf Hütter loukkaantui pyöräilyonnettomuudessa ja suunniteltu Techno Pop -niminen levy jätettiin julkaisematta. Vuonna 1986 julkaistiin vihdoin seuraava levy Electric Café. Se oli kuitenkin monelle pettymys: vaikutti siltä että Kraftwerk oli menettänyt kekseliäisyytensä eikä levyn elektroninen popmusiikki enää ollut aikaansa edellä. Tuon levyn jälkeen julkaistiin 1991 vanhojen kappaleiden remiksauksia sisältänyt The Mix. Lähes vuosikymmenen kestäneen tauon jälkeen ilmestyi vuoden 2000 maailmannäyttelyä varten tehty single, Expo 2000. Vuonna 2003 ilmestyi myönteiset arvostelut saanut albumi Tour de France Soundtracks. Ranskan ympäriajokilpailu eli Tour de France täytti tuolloin 100 vuotta.
Vuonna 2004 yhtye toteutti varsin mittavan maailmankiertueen Euroopan ja parin muun maanosan eri kaupungeissa. Vuonna 2005 julkaistu live-kokoelma Minimum-Maximum sisälsi saumattomaksi kokonaisuudeksi miksattua materiaalia tuolta kiertueelta.
Yhtye on pitkistä levytystauoista huolimatta usein tehnyt eri mantereille ulottuvia kiertueita. Kraftwerk toimi edelläkävijänä myös siinä, että se käytti tietokonegrafiikkaa esityksien taustalla. Nämä grafiikat olivat se lavaesitysten näyttävin anti – yhtyeen jäsenet kun lähinnä seisoivat lähes liikkumattomana pöytiensä äärellä. Pöydillä taas oli erilaisia sekvenssereitä, joilla ohjataan esitystä. 1970-luvulla lavalla oli myös mukana oikea auto, jolla saatiin aikaan ”Autobahn”-kappaleen aloittava autonkäynnistysääni.
Florian Schneider ei ole esiintynyt vuoden 2006 jälkeen. Ralf Hütterin mukaan hän keskittyy esiintymisten sijaan muihin hankkeisiin. Vuodesta 2008 Schneiderin tilalla lavalla on esiintynyt yhtyeen videoteknikko Stefan Pfaffe. Marraskuun 21. ilmoitettiin, että Schneider oli eronnut yhtyeestä. Ero vahvistettiin tammikuussa 2009.
Yhtyeen esiintymiset Suomessa

Kraftwerk on esiintynyt Suomessa kuudesti: Helsingin Kulttuuritalolla 18. lokakuuta 1991, Helsingin Jäähallissa 6. helmikuuta 2004,  Flow Festivalin yhteydessä Helsingin Suvilahdessa 13. elokuuta 2009 ja 11. elokuuta 2013, Finlandia-talossa 15. helmikuuta 2018 sekä Pori Jazz -festivaaleilla 20. heinäkuuta 2024.