stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Akragas
Rakennukset ja löydökset > Akropoliit ja niiden temppelit

Akragaan koillinen akropolis eli linnavuori tunnettiin Athenen kukkulana. Se oli kaupungin korkein kohta. Kukkulalla sijaitsivat Athenelle ja Zeus Atabyriokselle omistetut temppelit. Jälkimmäisen kultti oli peräisin peräisin Rhodokselta, missä sijaitsi tunnetumpi Atabyrionin Zeuksen temppeli Atabyrion-vuorella.
Akragaan luoteinen, hieman matalampi akropolis oli samalla kukkulalla, jossa sijaitsee nykyisen Agrigenton kaupungin keskusta. Siellä sijaitsi Zeus Polieuksen temppeli. Kukkulalla nykyisin sijaitsevan Santa Maria dei Grecin kirkon rakenteissa on edelleen jonkin antiikin aikaisen, 400-luvulla eaa. rakennetun temppelin osia, kuusi pylvästä ja noin 22,5 metriä perustuksia, temppelin toiselta pitkältä sivulta. Niitä on ehdotettu Zeus Polieuksen temppelin tai Theronin rakennuttaman toisen Athenen temppelin raunioiksi, mutta tätä ei ole voitu vahvistaa. Raunioiden on ehdotettu kuuluvan myös Zeus Atabyrioksen temppelille, vaikkakaan tämä ei vastaa sitä, että tämän temppelin olisi tullut sijaita toisella akropoliilla.
Rakennukset ja löydökset > Esinelöydöt

Akragaan alueelta tehtyjä esinelöytöjä on alueella toimivassa Agrigenton arkeologisessa museossa. Se sijaitsee San Nicolan kirkon lähellä Agrigentosta Temppelien laaksoon johtavan tien varressa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Akragas Wikimedia Commonsissa
Unescon maailmanperintökohteet Italiassa
Agrigento
Alberobellon trullitalot
Alppien paalutalot (yhteinen viiden muun maan kanssa)
Amalfin rannikko
Aquileia
Assisin fransiskaanikohteet
Berninan rautatie (yhteinen Sveitsin kanssa)
Casertan palatsi, Vanvitellin akvedukti, San Leucion rakennusryhmä
Castel del Monte
Cerveteri, Tarquinia
Cilento ja Vallo di Diano, Paestum, Velia, Certosa di Padula
Crespi d’Adda
Dolomiitit
Etna
Ferrara
Firenze
Genova: Le Strade Nuove ja Palazzi dei Rolli
Ivrea
Langobardien hallintokeskukset Italiassa
Liparisaaret
Mantova ja Sabbioneta
Medicien villat ja puutarhat
Modenan katedraali, Torre Civica ja Piazza Grande
Monte San Giorgio (yhteinen Sveitsin kanssa)
Napoli
Padovan kasvitieteellinen puutarha
Piazza dei Miracoli
Piemonten ja Lombardian pyhät vuoret
Piemonten viinimaisema: Langhe-Roero ja Monferrato
Pienza
Pompeji, Herculaneum, Torre Annunziata
Portovenere, Cinque Terre ja saaret Palmaria, Tino ja Tinetto
Ravennan varhaiskristilliset rakennukset
Rooma
San Gimignano
Santa Maria delle Grazie
Sassi di Matera
Savoijin kuninkaallisen suvun asuinrakennukset
Siena
Su Nuraxi di Barumini
Syrakusa ja Pantalican kivinen nekropolis
Urbino
Val Camonica
Val di Noto
Val d’Orcia
Venetsia
Verona
Vicenza ja Veneton palladiolaiset villat
Villa Adriana
Villa d'Este
Villa Romana del Casale
Heran eli Junon temppeli kauempaa nähtynä.
Akragaasta löydetty amfora, noin 490 eaa. Maalaus esittää urheilijaa ja tämän valmentajaa.
Akragaan lyömä hopeinen tetradrakhma, n. 465–446 eaa. Kuvituksessa merikotka ja teksti AKRACANTOΣ sekä rapu.
Akragaan lyömiä rahoja, n. 420–410 eaa. Kuvituksessa rapu, kala ja merikotka.
Egyptiläistä Bes-jumalaa esittävä astia Akragaan puunilais-hellenistiseltä kaudelta.
Akragaasta löydetyn roomalaisaikaisen sarkofagin reliefikoristelua, n. 100–200 jaa.
Vanha kartta Akragaan alueesta.
Rekonstruktio Akragaan länsiosasta, suurimpana Olympoksen Zeuksen temppeli.
Hera Lakinian (Juno Lacinian) temppeliksi kutsutut rauniot.
Concordian temppeliksi kutsuttu temppeli.
Herakleen (Herculeen) temppelin rauniot.
Olympoksen Zeuksen temppelin jäänteitä.
Ekklesiasterionin jäänteet.
Ylemmän agoran arkeologista aluetta.
Theronin haudaksi kutsuttu hautarakennus.
Malarian pelko

| Malarian pelko Paperi T |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 17. huhtikuuta 2015
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Kalifornia-Keke, Aksim, RPK, Khid, Femme En Fourrure
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Johanna Kustannus
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Paperi T:n muut julkaisut
| Ex ovis pullus non natis serò fit ullus 2013 | Malarian pelko 2015 | Kaikki on hyvin 2018 |
Malarian pelko on rap-artisti Paperi T:n ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin  17. huhtikuuta 2015 Universal Musicin alaisuudessa toimivan Johanna Kustannuksen kautta.
Albumi palkittiin huhtikuussa 2016 Teosto-palkinnolla.
Taustaa

Albumin ensimmäinen single ”Sä jätät jäljen” julkaistiin 14. marraskuuta 2014 musiikkivideona YouTubessa. Albumin toinen single ja musiikkivideo ”Resnais, Beefheart & Aalto” julkaistiin 6. helmikuuta 2015 ja kolmas single sekä musiikkivideo ”Elokuva” 10. huhtikuuta 2015. Malarian pelko -albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 1 viikolla 17/2015. Erikoisliikkeiden myyntiä mittaavalla Rumban listalla levy debytoi sijalla 1. Albumin julkaisua seurasi lisäksi suuresta kysynnästä johtuen kaksi levynjulkaisukeikkaa Tavastia-klubilla Helsingissä 17. huhtikuuta 2015 sekä 1. toukokuuta 2015.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Mainstream-solo | 4.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Surumielisen näköiset naiset | 4.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Stevie Nicks | 3.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | & Hendricks | 4.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Jumalan peili | 3.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Tapa | 2.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Sanat | 4.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Sä jätät jäljen | 3.22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Elokuva (mukana P-K Keränen)  | 3.14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Resnais, Beefheart & Aalto | 3.18 |  |  |  |  |  |  |  |
Biitit

Kalifornia-Keke: 1, 2, 3, 5, 10
Aksim: 4
RPK: 6
Khid: 7
Femme En Fourrure: 8
Femme En Fourrure & Khid: 9
Arvostelut

Soundi:
Keskisuomalainen:
Aiheesta muualla

Virvatuli – essee Paperi T:n Malarian pelko -albumista Rumba
Jare Henrik Tiihonen

| Jare Henrik Tiihonen Cheek |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2008–2009
 Julkaistu: 13. toukokuuta 2009
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): MGI, MMEN, Joonas Jylhä, Elastinen, Coach Beats
 Tyylilaji: rap, pop
 Kesto: 43.83
 Levy-yhtiö: Rähinä Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Cheekin muut studioalbumit
| Kuka sä oot 2008 | Jare Henrik Tiihonen 2009 | Jare Henrik Tiihonen 2 2010 |
Singlet albumilta Jare Henrik Tiihonen
 ”Jos mä oisin sä” Julkaistu: 15. huhtikuuta 2009  ”Mitä tänne jää” Julkaistu: 19. elokuuta 2009  ”Viihdyttäjä / Tytöt (promo)” Julkaistu: 10. helmikuuta 2010
Jare Henrik Tiihonen on suomalaisen rap-artisti Cheekin viides, hänen omaa ristimänimeään kantava, studioalbumi, joka julkaistiin 13. toukokuuta 2009. Albumin julkaisi Rähinä Records -levy-yhtiö ja sen tuottivat Elastinen, MMEN, Joonas Jylhä, Coach Beats ja MGI. Levyllä vierailevat muun muassa J. Ahola Teräs­betonista, Mika Tauriainen Entwinestä sekä Lord Est.
Taustatietoa

Jare Henrik Tiihonen oli Suomen 15. myydyin albumi vuonna 2009. Rap-genren levyistä se oli ylivoimaisesti myydyin. Albumi nousi debyyttiviikollaan (22/2009) Suomen virallisen albumilistan kärkipaikalle, jonka se kuitenkin menetti jo viikon jälkeen. Yhteensä levy oli top-40 listalla 21 viikkoa, joista 13 viiden parhaan joukossa. Albumi on ylittänyt kultalevyyn oikeuttavan tukkumyyntimäärän. Albumia on myyty yhteensä yli 20 000.
Kappaleet

Mitä tänne jää - 3.53
Fresh (mukana Sini) - 3.54
Jos mä oisin sä - 3.51
Kaikki hyvin (mukana Lord Est) - 4.16
Tytöt (mukana Herrasmiesliiga) - 3.28
Haurasta (mukana Tasis) - 3.37
Viihdyttäjä - 3.59
Pelkkää puhetta - 3.37
Kaltevaa pintaa (mukana Sami Saari) - 3.47
Jare Henrik Tiihonen - 4.32
Herrasmiesliiga (mukana Herrasmiesliiga & Mika Tauriainen) - 4.12
Jää (mukana J. Ahola) - 3.57
Tuottajat

MMEN: 1, 3, 7
MGI: 2, 4, 5, 8, 11
Joonas Jylhä: 6
Elastinen 9, 12
Coach Beats: 10
Arvostelut

Findance.com/Antti Niemelä:
Stara.fi:
Luettelo jääpallon Norjan mestareista

Tämä on luettelo jääpallon Norjan mestareista. Norjan jääpallomestaruudesta on pelattu vuodesta 1912 lähtien. Mestaruuskilpailuissa 1912–1928 pelimuotona oli seitsenmiehinen jääpallo. Mestaruuskilpailussa 1929 siirryttiin 11-miehiseen jääpalloon. Norjan mestaruuspalkinto on nimeltään Hans Majestet Kongens Pokal (suom. "Hänen Majesteettinsa Kuninkaan Pokaali"), tavallisesti lyhyemmin vain kongepokal (suom. kuninkaan pokaali).
Jääpallon Norjan mestarit > Sotamestaruudet 1943, 1944 ja 1945

Saksa miehitti toisessa maailmansodassa Norjan keväällä 1940. Miehityksen ensimmäisinä vuosina 1941 ja 1942 jääpalloilun Norjan mestaruudesta ei pelattu. Seuraavina miehityksen vuosina 1943, 1944 ja 1945 järjestettiin kuitenkin laittomat Norjan jääpallomestaruuskilpailut. Mestaruuskilpailut eivät olleet virallisia Norjan mestaruuskilpailuja, ja niissä jaettuja mestaruuksia kutsuttiin sotamestaruuksiksi. 1943 voittaja oli Stabæk Idrettsforening, 1944 Bestum Idrettsforening ja 1945 jälleen Stabæk IF. Kongepokalin sijaan sotamestaruusjoukkueet saivat palkinnoiksi keraamiset pokaalit.
Kreikan sisäministeriö

| Sisäministeriö Υπουργείο Εσωτερικών |
| --- | --- |
 Kreikan vaakuna Kreikan hallituksen sinettinä.
Valtio:  Kreikka
Ministeri:  Mákis Vorídis
Kreikan sisäministeriö (kreik. Υπουργείο Εσωτερικών, Ypourgeío Esoterikón) on Kreikan ministeriö, jonka alaan kuuluvat muun muassa aluehallintoon liittyvät asiat sekä vaalien järjestäminen.
Sisäministeriö on toiminut useilla eri nimillä, nykyisellä nimellään jälleen vuodesta 2016. Ministeriötä johtaa sisäministeri Mákis Vorídis (vuonna 2021, Mitsotákisin hallitus).
Historia

Sisäministeriö on toiminut seuraavilla nimillä:
Sisäministeriö (Υπουργείο Εσωτερικών, Ypourgeío Esoterikón) (–1985)
Sisäasiain- ja yleisen järjestyksen ministeriö (Υπουργείο Εσωτερικών και Δημόσιας Τάξης, Ypourgeío Esoterikón kai Dimósias Táxis) (1985–1986)
Sisäministeriö (Υπουργείο Εσωτερικών, Ypourgeío Esoterikón) (1986–1995)
Sisäasiain-, julkisen hallinnon ja hajauttamisen ministeriö (Υπουργείο Εσωτερικών, Δημόσιας Διοίκησης και Αποκέντρωσης, Ypourgeío Esoterikón, Dimósias Dioíkisis kai Apokéntrosis) (1995–2007)
Sisäministeriö (Υπουργείο Εσωτερικών, Ypourgeío Esoterikón) (2007–2009)
Sisäasiain-, hajauttamisen ja e-hallinnon ministeriö (Υπουργείο Εσωτερικών, Αποκέντρωσης και Ηλεκτρονικής Διακυβέρνησης, Ypourgeío Esoterikón, Apokéntrosis kai Ilektronikís Diakyvérnisis) (2009–2011)
Sisäministeriö (Υπουργείο Εσωτερικών, Ypourgeío Esoterikón) (2011–2015)
Sisä- ja hallintouudistusministeriö (Υπουργείο Εσωτερικών και Διοικητικής Ανασυγκρότησης, Ypourgeío Esoterikón kai Dioikitikís Anasygkrótisis) (2015–2016)
Sisäministeriö (Υπουργείο Εσωτερικών, Ypourgeío Esoterikón) (2016–)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kreikan sisäministeriö Wikimedia Commonsissa
Υπουργείο Εσωτερικών (Arkistoitu – Internet Archive). Kreikan sisäministeriön verkkosivut. (kreikaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: el:Υπουργείο Εσωτερικών (Ελλάδα)
Kreikan ministeriöt
Digitaalisen hallinnon ministeriö
Infrastruktuuri- ja liikenneministeriö
Kansalaistensuojeluministeriö
Kehitys- ja investointiministeriö
Kulttuuri- ja urheiluministeriö
Maahanmuutto- ja turvapaikkaministeriö
Maaseudun kehitys- ja elintarvikeministeriö
Merenkulku- ja saaristoministeriö
Oikeusministeriö
Opetus- ja uskontoasiainministeriö
Puolustusministeriö
Sisäministeriö
Terveysministeriö
Turismiministeriö
Työ- ja sosiaaliministeriö
Ulkoministeriö
Valtiovarainministeriö
Ympäristö- ja energiaministeriö
Käännös suomeksi
Iltalehti

| Iltalehti |
| --- | --- |

Lyhenne:  IL
Lehtityyppi:  iltapäivälehti
Kustantaja:  Alma Media Finland Oy
Julkaisija:  Alma Media Finland Oy
ISSN:  ISSN 0355-5461
Levikki:  71 195 (2014)
Perustettu:  1980
Päätoimittaja:  Perttu Kauppinen
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  tabloidi
Ilmestymistiheys:  ma–la
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Iltalehti (IL) on suomalainen iltapäivälehti ja verkkopalvelu. Se perustettiin vuonna 1980 Uuden Suomen iltapäiväpainokseksi. Iltalehden kustantaja on Alma Media -konserniin kuuluva Alma Media Finland Oy. Lehden vastaava päätoimittaja on Perttu Kauppinen.
Iltalehti ilmestyy kuutena päivänä viikossa, maanantaista lauantaihin. Lauantaisin ilmestyvä lehti on myynnissä koko viikonlopun ja sisältää myös Viikonvaihde-liitteen.lähde?
Iltalehti on Suomen toiseksi suurin digitaalinen uutismedia ja sanomalehti. KMT 2023 -tutkimuksen mukaan Iltalehden verkkopalvelulla ja paperilehdellä on viikoittain yhteensä 2,83 miljoonaa lukijaa. Keskimääräisellä paperilehden numerolla on 175 000 lukijaa .
Suomalaiset luottavat iltapäivälehtiin vähemmän kuin päivälehtiin tai TV-uutisiin. Uutismedia verkossa 2023 -tutkimuksen mukaan Iltalehteä ja sen kilpailijaa Ilta-Sanomia pitää luotettavana tai melko luotettavana 65 prosenttia suomalaisista.  Yleä pitää luotettavana tai melko luotettavana mediana 89% suomalaisista, Helsingin Sanomia 81%, Iltalehti 65% ja ilmaisjakelulehdet 60% ovat vähiten luotettuja. Suurinta epäluottamus iltapäivälehtiin on vasemmistoliiton äänestäjissä.
Iltalehden journalismia käsiteltiin Julkisen sanan neuvostossa vuosina 2014–2023 yhteensä 86 kertaa. Näistä tapauksista lehti sai 35 langettavaa päätöstä, enemmän kuin mikään muu suomalaismedia. Seuraavina tulivat Yle (83 käsittelyä, 27 langettavaa päätöstä), Ilta-Sanomat (56, 24) ja Helsingin Sanomat (69, 17).
Levikki

Lähteet:
Iltalehti verkossa

Iltalehden verkkosivut avattiin 5. lokakuuta 1995 nimellä Iltalehti Online, joka oli käytössä vuoteen 2006 asti. Iltalehden verkkosivustolla vierailee viikoittain noin 3,1 miljoonaa eri kävijää (tilanne viikolla 4/2015) ja se on kävijämääriensä perusteella Suomen toiseksi suosituin verkkosivusto.
Iltalehti ylläpiti aiemmin verkkosivuillaan avointa keskustelupalstaa, joka kuitenkin suljettiin joulukuussa 2015 lehden siirtyessä uutisten kommentoinnin esimoderoituun malliin.
Maaliskuussa 2021 Iltalehti perusti maksullisen digitaalisen Plus-palvelun. Palvelulla oli syyskuussa 2023 noin 50000 tilaajaa  ja se on Helsingin Sanomien jälkeen  Suomen toiseksi tilatuin digitaalinen lehti.
Maaliskuussa 2022 Iltalehti avasi verkkosivuillaan tilaajilleen lehden ensimmäisen vuosikymmenen 1980-luvun kaikki lehdet digitoituina näköislehtinä.  Saman vuoden kesäkuussa tuli luettavaksi 1990-luvun lehdet  ja syyskuussa arkistoon julkaistiin kaikki 2000-luvun lehdet eli kaikki tähän mennessä ilmestyneet lehdet ovat nyt luettavissa.
Iltalehti-lehden historiaa

Vuonna 1913 Helsingissä ilmestyi Iltalehti-niminen lehti, jonka vastaava toimittaja oli Juho Torvelainen. Iltalehti-nimistä lehteä julkaistiin myös vuosina 1919–1930, silloinkin Uuden Suomen rinnakkaisjulkaisuna. Ennen Iltalehteä Ilta-Sanomien kilpailijana ilmestyi 1973–1975 Yhtyneiden Kuvalehtien Iltaset.
Vuonna 2023 Iltalehti poisti verkkosivujensa arkistoista kaikkiaan 33 Ukrainan sotaa käsittelevää artikkelia, jotka oli kirjoittanut lehden ukrainalainen avustaja, kun oli käynyt ilmi, että juttujen valokuvat eivät olleet hänen itsensä ottamia, toisin kuin hän oli väittänyt.
Sisältö

Journalisti-lehden laskelmien mukaan vuosina 2023–2024 Iltalehti oli kirjoituksissaan ammattiyhdistysliikettä kohtaan kriittisempi kuin Helsingin Sanomat tai Kaleva ja vertailluista eniten Orpon hallituksen linjoilla. Iltalehti käsitteli ammattiyhdistysliikettä näkökulmateksteissään pelkästään kriittiseen sävyyn. Se julkaisi Orpon hallitukselle myötämielisiä tekstejä yli kaksi kertaa useammin kuin Helsingin Sanomat.
Päätoimittajat

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Iltalehden päätoimittajina vuodesta 1980 alkaen:
| Päätoimittaja | Vuodet |
| --- | --- |
Johannes Koroma: 1980–1983
Mauno Saari: 1983–1984
Ralf Friberg: 1984–1987
Veli-Antti Savolainen: 1987–1994
Pekka Karhuvaara: 1994–2001
Petri Hakala: 2001–2004
Kari Kivelä: 2005–2018
Perttu Kauppinen (vt.): 2018
Erja Yläjärvi: 2018–2021
Perttu Kauppinen: 2021–
Vuoden journalistit

Iltalehti on valinnut toimittajiensa keskuudesta Vuoden journalistin vuosittain vuodesta 1996 lähtien.
1996 Jarmo Luuppala
1997 Matti Lukkari
1998 Juha Keskinen
1999 Hilkka Tienhaara
2000 Pekka Tiinanen
2001 Markku Peltonen ja Jyrki Peltonen
2002 Tuula Nieminen ja Risto Kunnas
2003 Jouni Vilermo
2004 Saku Heinänen
2005 Juha Veli Jokinen
2006 Aila Seppälä
2007 Kiti Lehtimäki ja Ilkka Laitinen
2008 Karri Lehtiö ja Risto Kunnas
2009 Tommi Parkkonen
2010 Katariina Lehtikanto ja Eetu Pietarinen
2011 Sonja Lakaniemi
2012 Katja Alinen ja Aino Kangaspuro
2013 Pekka Tiinanen
2014 Pasi Liesimaa
2015 Heljä Salonen
2016 Olli Ainola
2017 Riku Korkki
2018 Marko-Oskari Lehtonen
2019 Leena Ylimutka
2020 Solmu Salminen
2021 Santtu Silvennoinen
2022 Mari Julku ja Lauri Nurmi
2023 Elli Harju
2024 Joonas Lehtonen
Kritiikkiä

Professorit Heikki Luostarinen ja Raimo Salokangas päätyivät vuonna 2022 tekemässään tutkimuksessa arvioon, että Iltalehden pääkirjoitus noudattelee pitkälti Kokoomuksen poliittista linjaa. Luostarisen ja Salokankaan mukaan artikkeleissaan Iltalehti kehuu porvarihallitusta ja haukkuu punavihreää hallitusta. Professorien mukaan lehden toimintaa voi kuvata teräväksi vallan vahtikoiran työksi, mutta myös poliittisten sympatioiden ja antipatioiden ohjaamaksi journalismiksi. Lehden kieli ei ole heidän mukaansa pelkästään kriittistä, vaan usein kohteitaan halventavaa ja naurunalaistavaa.
Muun muassa Iltalehden tutkiva toimittaja Jarno Liski arvosteli Luostarisen ja Salokankaan tutkimusmetodeja. Myöhemmin Luostarinen ja Salokangas totesivat kirjoittaneensa väitteensä tarkoituksellisen räväkästi ja revitellen nähdäkseen, miten Iltalehti reagoi siihen. Tutkimusta ei ole julkaistu vertaisarvioidussa lehdessä.
Aiheesta muualla

Iltalehden kotisivut
| n k Alma Media Oyj |
| --- | --- |
Alma Career:  Jobs.cz  Prace.cz  CVOnline  Profesia.sk  MojPosao.net  MojPosao.ba  Jobly 
Alma Consumer:  Iltalehti  Ampparit.com  Autojerry.fi  Autotalli.com  Gofinland  Etua.fi  Etuovi.com  Katsastushinnat.fi  Konepörssi  Kotikokki.net  NettiX  OviPro  Rantapallo.fi  Telkku.com  Urakkamaailma.fi  Vuokraovi.com 
Alma Talent:  Arvopaperi  Kauppalehti  Mediuutiset  Mikrobitti  SM Mega  Talouselämä  Tekniikka&Talous  Tivi  Uusi Suomi
Sami Moilanen

| Sami Moilanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. tammikuuta 1999 (ikä 26) Sipoo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  Gyergyói HK
Sarja:  Erste Liga
Pelinumero:  18
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  Tappara (SML) Rødovre Mighty Bulls (Tanska)
Sami Moilanen (s. 22. tammikuuta 1999 Sipoo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa monikansallisen Erste Ligan romanialaisjoukkue Gyergyói HK:ssa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Moilasta on luonnehdittu pelityyliltään voimahyökkääjäksi.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:  Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kanada 2019 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Yhdysvallat 2016 | jääkiekko |  |
Moilanen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Moilanen pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Moilanen valittiin Ruotsia vastaan pelatun finaaliottelun päätteeksi Suomen ottelun parhaaksi pelaajaksi. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuosina 2015 ja 2016, joista jälkimmäisessä turnauksessa Moilanen oli Suomen paras maalintekijä neljällä osumallaan. Hän putosi viimeisten joukossa Suomen alle 20-vuotiaiden MM-leiriryhmästä vuoden 2018 turnaukseen.
Moilanen edusti myös Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla sekä World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2015, joista jälkimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Yhteensä hän on pelannut 24 nuorten ja 47 poikien maaottelua.
Pelityyli

Faneille.com -sivuston toimittaja Toni Rajamäen mukaan Moilanen ei ole kovin pitkä, mutta hänellä on tahtoa. Rajamäki kertoo, että Moilanen pelaa aina tilanteet loppuun saakka ja hänellä on kyky tehdä maaleja. Varusmieslehden haastattelussa Moilanen on itse maininnut vahvuuksikseen tietynlaisen aggressiivisuuden sekä luistelunopeuden.
Muuta

Moilasen pikkuveli Jesse pelasi hyökkääjänä A-junioriksi asti ja hän kuului myös Suomen alle 18-vuotiaiden vuonna 2018 maailmanmestaruuden voittaneeseen joukkueeseen. Sami Moilanen on opiskellut Pohjois-Haagan yhteiskoulussa.
Kroatian kulttuuri

Kroatian kulttuurilla on pitkä historia. Kuvataiteen puolella varhaisimmat esimerkit ovat kirkkofreskoja, mutta 1400- ja 1500-luvun tunnetuimmat taiteilijat joutuivat työskentelemään Italiassa osmanien aiheuttavan uhan takia. Vlaho Bukovac oli 1800-luvun merkittävin taiteilija, mutta 1900-luvun alussa vaikuttivat erityisesti kuvanveistäjät Ivan Meštrović ja Antun Augustinčić. Naivismi oli suosittua 1930-luvulla, kun Ivan Generalićin jälkeen useat muutkin ryhtyivät tekemään tyylin teoksia. Kirjallisuuden ensimmäinen kukoistuskausi osui Dalmatiaan, jossa italialainen renessanssi vaikutti sekä kuvataiteessa että kirjallisuudessa. Marko Marulićia pidetään ensimmäisenä kroatiankielisenä kirjailijana, ja häntä kutsutaan ”kroatialaisen kirjallisuuden isäksi”. Ljudevit Gajin johtama illyrismi vaikutti 1800-luvun kulttuuriin, ja silloin kirjallisuudessa vallitsi kansallismieliset aiheet. August Šenoa hallitsi puolestaan siirtymävaihetta romantiikasta realismiin. 1900-luvun kirjailijoista merkittävimmät ovat Miroslav Krleža ja Nobel-palkittu Bosniassa syntynyt kroaatti Ivo Andrić, joka tosin piti itseään jugoslaavina.
Musiikkiperinteelle tunnusomaista on kansanmusiikki. Käytetyin soitin on kolme- tai viisikielinen tamburitza. Laulumusiikissa elävät klapa-laulut, jotka ovat erityisen suosittuja Splitin ympärillä. Populaarimusiikin ensimmäiset hitit synnytti 1920- ja 1930-luvuilla Vlaho Paljetak. Popyhtye Riva voitti puolestaan 1989 Eurovision laulukilpailut. Kroatialainen elokuva-ala alkoi vasta 1900-luvun puolivälissä Itsenäisen Kroatian valtion tukemana. Kansainvälistä mainetta sai ohjaaja-käsikirjoittaja Veljko Bulajić. Samoihin aikoihin Dušan Vukotićin ohjaama Surogat voitti 1961 ensimmäisenä Yhdysvaltain ulkopuolelta tulleena elokuvana parhaan lyhytanimaation Oscarin. Tunnetuin kroatialainen elokuva-alalla vaikuttava henkilö on kuitenkin tuottaja Branko Lustig.