stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
OCLC

| OCLC Online Computer Library Center Inc>  |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Because what is known must be shared. (Koska se mitä tiedetään täytyy jakaa.)
Perustettu:  1967
Perustaja:  Frederick G. Kilgour
Toimitusjohtaja:  David Prichard
Avainhenkilöt:  William J. Rozek (CFO)
Kotipaikka:  6565 Kilgour Place, Dublin, OH 43017-3395, Yhdysvallat
Liikevaihto:   203,4 milj. USD (kirjastopalvelujen liikevaihto, 2016)
Nettotulos:   -2,6 milj. USD (tappio, 2016)
Kotisivu:  www.oclc.org
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
OCLC (täsmällisemmin Online Computer Library Center Inc.) on vuonna 1967 perustettu yhdysvaltalainen, maailmanlaajuisesti toimiva, voittoa tavoittelematon kirjastoalan palveluyhtiö. OCLC:n kotipaikka on Yhdysvaltain Ohion osavaltion Dublinin kaupungissa. OCLC kerää rahoituksensa pääosin käyttöön osallistuvilta kirjastoilta kerätyillä palvelumaksuina. Tilikaudella 2015–2016 yhtiön kirjastopalvelujen liikevaihto oli 203,4 milj. Yhdysvaltain dollaria, ja nettotappio 2,6 miljoonaa dollaria. Yhtiön tutkimus- ja tuotekehityskulut olivat samana vuonna 29,7 miljoonaa dollaria.
Yhtiön perusti Frederick G. Kilgour vuonna 1967.
Yhtiö tarjoaa tietokoneistettuja luettelointi-, viite- ja aineistonjakopalveluja, sähköisiä sisältöjä, kirjastoalan hallinnointia, tallennus- ja verkkopalveluja. 
OCLC ylläpitää maailman laajinta avointa bibliografista luettelopalvelua verkossa (WorldCat) ja tarjoaa alustan monelle muullekin palvelulle, esimerkiksi VIAF-nimiauktoriteettitunnisteille. WorldCat piti sisällään maailmanlaajuisesti jo 380 miljoonaa tietuetta (records) ja 2,4 miljardia tallennetta (holdings) (2016). OCLC:n jäsenverkostoon kuului noin 17 000 kirjastoa yhteensä 122 maasta; käyttäjissä oli niin koulukirjastoja ja yleisiä kirjastoja kuin maailman suurimpia kansallis- ja tutkimuskirjastoja (2016).
OCLC on laajentunut paljon yritysostojen kautta. Maailman laaja-alaisimmin käytetyimmän kirjastoaineistojen luokittelujärjestelmän eli Deweyn kymmenluokitusjärjestelmän tekijänoikeudet OCLC sai ostettuaan Forest Pressin toiminnot vuonna 1988.
Kuvia

OCLC:n päärakennus Yhdysvaltain Ohion osavaltion Dublinin kaupungissa.
OCLC:n EMEA-alueen palveluja tarjoavan yksikön toimitiloja Hollannin Leidenissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta OCLC Wikimedia Commonsissa
NHL-kausi 1982–1983

| NHL-kausi 1982–1983 |
| --- | --- |
Järjestyksessä oleva kausi:  66.
Joukkueiden määrä:  21
Mestari:  New York Islanders
Pistepörssin voittaja:  Wayne Gretzky
Runkosarjan arvokkain pelaaja:  Wayne Gretzky
Pudotuspelien arvokkain pelaaja:  Billy Smith
  ← 1981–1982 :  1983–1984 → 
Kausi 1982–1983 oli National Hockey Leaguen historian 66. kausi. Sen aikana pelattiin 80 runkosarjaottelua 21 joukkueen voimin. Mestaruuden vei New York Islanders, joka saalisti historiansa neljännen Stanley Cupin. Loppuottelussa Islanders voitti Jari Kurrin edustaman Edmonton Oilersin.
Runkosarja

Boston Bruins keräsi runkosarjassa huikeat 110 pistettä. Edmonton Oilers puolestaan rikkoi yhden kauden maaliennätyksen 424 maalillaan. Wayne Gretzky teki runkosarjan uuden piste-ennätyksen saalistaessaan 196 pistettä. Lisäksi Oilers saavutti ennätyksen samassa joukkueessa samalla kaudella yli 100 tehopistettä tehneiden pelaajien lukumäärässä. Wayne Gretzkyn lisäksi Edmontonin pelaajista yli 100 pisteeseen ylsivät Glenn Anderson, Jari Kurri ja Mark Messier.
Runkosarja > Tulokset > Prince of Wales -konferenssi

| Adams-divisioona | Pelit | Voitot | Häviöt | Tasapelit | Pisteet | Tehdyt maalit | Päästetyt maalit | Jäähyminuutit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Boston Bruins | 80 | 50 | 20 | 10 | 110 | 327 | 228 | 1202 |
| Montreal Canadiens | 80 | 42 | 24 | 14 | 98 | 350 | 286 | 1116 |
| Buffalo Sabres | 80 | 38 | 29 | 13 | 89 | 318 | 285 | 1031 |
| Quebec Nordiques | 80 | 34 | 34 | 12 | 80 | 343 | 336 | 1648 |
| Hartford Whalers | 80 | 19 | 54 | 7 | 45 | 261 | 403 | 1392 |
| Patrick-divisioona | Pelit | Voitot | Häviöt | Tasapelit | Pisteet | Tehdyt maalit | Päästetyt maalit | Jäähyminuutit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Philadelphia Flyers | 80 | 49 | 23 | 8 | 106 | 326 | 240 | 1337 |
| New York Islanders | 80 | 42 | 26 | 12 | 96 | 302 | 226 | 1266 |
| Washington Capitals | 80 | 39 | 25 | 16 | 94 | 306 | 283 | 1329 |
| New York Rangers | 80 | 35 | 35 | 10 | 80 | 306 | 287 | 1100 |
| New Jersey Devils | 80 | 17 | 49 | 14 | 48 | 230 | 338 | 1270 |
| Pittsburgh Penguins | 80 | 18 | 53 | 9 | 45 | 257 | 394 | 1859 |
Runkosarja > Tulokset > Clarence Campbell -konferenssi

| Norris-divisioona | Pelit | Voitot | Häviöt | Tasapelit | Pisteet | Tehdyt maalit | Päästetyt maalit | Jäähyminuutit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Chicago Blackhawks | 80 | 47 | 23 | 10 | 104 | 338 | 268 | 1185 |
| Minnesota North Stars | 80 | 40 | 24 | 16 | 96 | 321 | 290 | 1520 |
| Toronto Maple Leafs | 80 | 28 | 40 | 12 | 68 | 293 | 330 | 1481 |
| St. Louis Blues | 80 | 25 | 40 | 15 | 65 | 285 | 316 | 1281 |
| Detroit Red Wings | 80 | 21 | 44 | 15 | 57 | 263 | 344 | 1064 |
| Smythe-divisioona | Pelit | Voitot | Häviöt | Tasapelit | Pisteet | Tehdyt maalit | Päästetyt maalit | Jäähyminuutit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Edmonton Oilers | 80 | 47 | 21 | 12 | 106 | 424 | 315 | 1771 |
| Calgary Flames | 80 | 32 | 34 | 14 | 78 | 321 | 317 | 1146 |
| Vancouver Canucks | 80 | 30 | 35 | 15 | 75 | 303 | 309 | 1639 |
| Winnipeg Jets | 80 | 33 | 39 | 8 | 74 | 311 | 333 | 1089 |
| Los Angeles Kings | 80 | 27 | 41 | 12 | 66 | 308 | 365 | 1367 |
Runkosarja > Pistepörssi

| Pelaaja | Joukkue | Pelit | Maalit | Syötöt | Pisteet | JM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Wayne Gretzky | Edmonton Oilers | 80 | 71 | 125 | 196 | 59 |
| Peter Stastny | Quebec Nordiques | 75 | 47 | 77 | 124 | 78 |
| Denis Savard | Chicago Blackhawks | 78 | 35 | 86 | 121 | 99 |
| Mike Bossy | New York Islanders | 79 | 60 | 58 | 118 | 20 |
| Marcel Dionne | Los Angeles Kings  | 80 | 56 | 51 | 107 | 22 |
| Barry Pederson | Boston Bruins | 77 | 46 | 61 | 107 | 47 |
| Mark Messier | Edmonton Oilers | 77 | 48 | 58 | 106 | 72 |
| Michel Goulet | Quebec Nordiques | 80 | 57 | 48 | 105 | 51 |
| Jari Kurri | Edmonton Oilers | 80 | 45 | 59 | 104 | 22 |
| Glenn Anderson | Edmonton Oilers | 72 | 48 | 56 | 104 | 70 |
| Kent Nilsson | Calgary Flames | 80 | 46 | 58 | 104 | 10 |
Palkinnot

| --- | --- |
Prince of Wales Trophy:: New York Islanders
Clarence S. Campbell Bowl:: Edmonton Oilers
Art Ross Trophy:: Wayne Gretzky, Edmonton Oilers
Bill Masterton Memorial Trophy:: Lanny McDonald, Calgary Flames
Calder Memorial Trophy:: Steve Larmer, Chicago Black Hawks
Conn Smythe Trophy:: Billy Smith, New York Islanders
Frank J. Selke Trophy:: Bobby Clarke, Philadelphia Flyers
Hart Memorial Trophy:: Wayne Gretzky, Edmonton Oilers
Jack Adams Award:: Orval Tessier, Chicago Black Hawks
James Norris Memorial Trophy:: Rod Langway, Washington Capitals
Lady Byng Memorial Trophy:: Mike Bossy, New York Islanders
Lester B. Pearson Award:: Wayne Gretzky, Edmonton Oilers
NHL Plus/Minus Award:: Charlie Huddy, Edmonton Oilers,
William M. Jennings Trophy:: Roland Melanson/Billy Smith, New York Islanders
Vezina Trophy:: Pete Peeters, Boston Bruins
Lester Patrick Trophy:: Bill Torrey
Aiheesta muualla

Hockey Database
NHL.com
Nikon D5500

| Nikon D5500 |
| --- | --- |

Tyyppi:  digitaalinen järjestelmäkamera
Kenno:  23,5 × 15,6 mm, CMOS
Korkein resoluutio:  6 000 × 4 000 (24 megapikseliä)
Objektiivi:  Nikon F
Suljin:  elektronisesti ohjattu verhosuljin
Suljinajat:  1/4 000 – 30 s
Tarkennuspisteet:  39
Sarjakuvaus:  5 kuvaa sekunnissa
ISO-arvot:  ISO 100 – 25 600
LCD-näyttö:  3,2 tuumaa, 1 037 000 pikseliä, kosketusnäyttö
Tallennusmedia:  SD/SDHC/SDXC
Akku:  Nikon EN-EL14/EN-EL14a
Paino:  420 g (akun kanssa)
Nikon D5500 on Nikonin digitaalinen järjestelmäkamera, joka julkaistiin 2. huhtikuuta 2015. Kamerassa on 24 megapikselin APS-C-kokoinen CMOS-kenno. Kameralla pystyy kuvaamaan jopa viisi kuvaa sekunnissa ja videoida FullHD-laadulla 60 kuvaa sekunnissa. Kamerassa on 3,2 tuuman taittuva kosketusnäyttö ja tuki Wi-Fi:lle. Kameran runko painaa akun kanssa 420 grammaa.
Nikon D5500:n edeltäjä on Nikon D5300 ja seuraaja Nikon D5600.
Niko Mikkola (jääkiekkoilija, 1974)

| Niko Mikkola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. tammikuuta 1974 (ikä 50) Lieto, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  173 cm
Paino:  77 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1992–2009
Seurat:  TPS (SML) EC Graz (ÖEL) Kärpät (I-div.) Ässät (SML) Jokerit (SML) Mora IK (SEL) SC Langnau (NLA) Leksands IF (Allsv.) HC Lausanne (NLB) KalPa (SML)
Niko Mikkola (s. 9. tammikuuta 1974 Lieto) on suomalainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 443 runkosarjaottelua tehopistein 92+102=194 ja keräten 687 jäähyminuuttia sekä 74 playoff-ottelua tehopistein 14+8=22 ja keräten 72 jäähyminuuttia. Mikkola pelasi myös Itävallassa, Ruotsissa ja Sveitsissä. Pienikokoisen Mikkolan vahvuuksiin kuului luistelu, intensiteetti ja särmikkyys. Hän osasi tehdä myös kohtalaisen hyvin pisteitä.
Ura > Maajoukkueura

Mikkola pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1994 ja alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1992.
Pelaajauran jälkeen

Nykyään Mikkola toimii TPS:n D01/1-junioreiden ja D01-Akatemian vastuuvalmentajana.
Ossi Sandvik

Ossi Sandvik (s. 16. huhtikuuta 1953 Jalasjärvi) on perussuomalaisten entinen puoluesihteeri vuosina 2007–2013. Hän on toiminut myös kansanedustaja Raimo Vistbackan eduskunta-avustajana ja Perussuomalaisten Etelä-Pohjanmaan piirin piirisihteerinä.
Sandvik on kotoisin Jalasjärven Luopajärveltä. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa hänet valittiin kotikuntansa valtuustoon 101 äänellä ja jatkokaudelle vuoden 2012 kunnallisvaaleissa 68 äänellä. Hän oli valtuuston jäsen myös vuosina 1993–1996.
Joulukuussa 2013 Sandvik sai syytteen viestintäsalaisuuden loukkaamisesta. Sandvik oli puoluesihteerinä toimiessaan avannut toiselle henkilölle osoitetun kirjeen ja hävittänyt sen. Hän myönsi teon, mutta kiisti syyllistyneensä rikokseen. Marraskuussa 2014 Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Sandvikin 40 päiväsakkoon.
Otis Davis

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Otis Davis vuonna 1960 |  Otis Davis vuonna 1960 |  Otis Davis vuonna 1960 |  |
Maa:  Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rooma 1960 | 400 m |  |
|  Kultaa | Rooma 1960 | 4×400 m |  |
Otis Crandall Davis (12. heinäkuuta 1932 Tuscaloosa, Alabama – 14. syyskuuta 2024) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Davis aloitti pikajuoksun varsin myöhäisellä iällä, vasta vuonna 1958; hänen aiempi lajinsa oli koripallo.
Davis sai valmennusta Bill Bowermanilta. Hän voitti vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa kaksi kultamitalia. Hän juoksi 400 metrin juoksussa uuden maailmanennätyksen 44,9 s ja voitti niukasti saksalaisen Carl Kaufmannin. Myös 4 × 400 metrin viestijuoksussa hän oli juoksemassa uutta maailmanennätystä (3.02,2 s). Viestijoukkueen muut jäsenet olivat Jack Yerman, Earl Young ja Glenn Davis.
Otis Davis on valittu Oregon Sports Hall of Fameen Portlandissa, Oregonissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Otis Davis Wikimedia Commonsissa
Miesten 400 metrin juoksun olympiavoittajat
Neljä helmeä

| Neljä helmeä> O. Henry's Full House |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Henry Koster The Cop and the Anthem   Henry Hathaway The Clarion Call   Jean Negulesco The Last Leaf   Howard Hawks The Ransom of Red Chief  Henry King The Gift of the Magi
Käsikirjoittaja:  Tarinat: O. Henry Käsikirjoitus: Richard L. Breen Walter Bullock Ivan Goff Ben Hecht Nunnally Johnson Charles Lederer Ben Roberts Lamar Trotti
Tuottaja:  André Hakim
Säveltäjä:  Alfred Newman
Kuvaaja:  Lucien Ballard Milton R. Krasner Joseph MacDonald
Pääosat:  Fred Allen Anne Baxter Jeanne Crain Farley Granger Charles Laughton Oscar Levant Marilyn Monroe Jean Peters Gregory Ratoff Dale Robertson David Wayne Richard Widmark
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix Xfinity Streampix
Ensi-ilta:  19. syyskuuta 1952
Kesto:  117 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Neljä helmeä (engl. O. Henry's Full House) on yhdysvaltalainen episodielokuva vuodelta 1952, jonka kaikki viisi episodia perustuvat O. Henryn novelleihin.
Viisi tarinaa > 1. The Cop and the Anthem

Ohjasi Henry Koster, käsikirjoitti Lamar Trotti, näyttelijät Charles Laughton, Marilyn Monroe ja David Wayne.
Viisi tarinaa > 2. The Clarion Call

Ohjasi Henry Hathaway, käsikirjoitti Richard L. Breen, näyttelijät Dale Robertson ja Richard Widmark.
Viisi tarinaa > 3. The Last Leaf

Ohjasi Jean Negulesco, käsikirjoitti Ivan Goff ja Ben Roberts, näyttelijät Anne Baxter, Jean Peters ja Gregory Ratoff.
Viisi tarinaa > 4. The Ransom of Red Chief

Ohjasi Howard Hawks, käsikirjoitti Ben Hecht, Nunnally Johnson ja Charles Lederer, näyttelijät Fred Allen, Oscar Levant ja Lee Aaker.
Viisi tarinaa > 5. The Gift of the Magi

Ohjasi Henry King, käsikirjoitti Walter Bullock, näyttelijät Jeanne Crain ja Farley Granger.
Rooliluetteloa

Fred Allen ... Sam 'Slick' Brown
Anne Baxter ... Joanna Goodwin
Jeanne Crain ... Della
Farley Granger ... Jim
Charles Laughton ... Soapy
Oscar Levant ... Bill Peoria
Marilyn Monroe ... kadulla kävelijä
Jean Peters ... Susan Goodwin
Gregory Ratoff ... Behrman
Dale Robertson ... Barney Woods
David Wayne ... Horace
Richard Widmark ... Johnny Kernan
Aiheesta muualla

Neljä helmeä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Neljä helmeä Elonet.
Marilyn Monroe tarinassa The Cop and the Anthem
Otis Bowen

| Otis Bowen |
| --- | --- |
 Otis Bowen vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. helmikuuta 1918 Richland Center, Indiana, Yhdysvallat
Kuollut: 4. toukokuuta 2013 (95 vuotta) Donaldson, Indiana, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  lääkäri, poliitikko
Poliitikko
Puolue:  Yhdysvaltain republikaaninen puolue
Otis Ray Bowen (26. helmikuuta 1918 Richland Center, Indiana, Yhdysvallat – 4. toukokuuta 2013 Donaldson, Indiana, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän syntyi Indianassa ja valmistui lääkäriksi.
Bowen toimi Indianan osavaltion 44. kuvernöörinä vuosina 1973–1981. Hänen edeltäjänään oli Edgar Whitcomb ja seuraajanaan Robert Orr. Hän oli liittovaltion terveysministerinä vuosina 1985–1989.
Bowen loi pitkän ja merkittävän uran sekä lääketieteessä että politiikassa. Hän istui Indianan edustajainhuoneessa jo vuosina 1957–1958 sekä 1961–1973 ja toimi sen puhemiehenä vuodesta 1967. Hän oli kuvernööriehdokkaana ensimmäistä kertaa vuoden 1968 vaaleissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Otis Bowen Wikimedia Commonsissa
Ossi Skurnik

| Ossi Skurnik |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Oscar Oscher Skurnik
Syntynyt: 8. joulukuuta 1927 Helsinki
Kuollut: 24. tammikuuta 2002 (74 vuotta) Vantaa
Ammatti:  elokuvaaja, elokuvaleikkaaja, elokuvaohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Oscar Oscher "Ossi" Skurnik (8. joulukuuta 1927 Helsinki – 24. tammikuuta 2002 Vantaa) oli suomalainen elokuvaleikkaaja. Hän myös ohjasi yhden pitkän elokuvan. Ossi Skurnikin vanhemmat olivat liikemies Moses Skurnik ja Ester Rosenthal.
Skurnikin ainoa ohjaus Tie pimeään (1963) oli varhainen uuden aallon airut kotimaisessa elokuvassa. Se kuitenkin jäi vaille katsojia eikä saanut tekijöiden toivomaa valtion palkintoakaan. Skurnikin kunnianhimoinen teos on 1960-luvun vaikuttavimpia suomifilmejä, johon kuvaaja Esko Nevalainen ja säveltäjä Kari Rydman antoivat tärkeän panoksen. Elokuvan keskeisissä rooleissa näyttelivät Jarno Hiilloskorpi, Eila Ilenius, Elina Salo ja Ismo Kallio. Elokuva katosi näkyviltä ohjaajan kuoleman jälkeen vuonna 2002, eikä sitä nähty televisiossakaan vuoden 1976 jälkeen yli 30 vuoteen, ennen kuin vuonna 2014. Elokuva nostettiin ansaitsemaansa arvoon Filmihullun Suomi-numerossa 3/2012.
Elokuvaoppinsa alun Skurnik sai insinööri Heikki Aholta ja opiskeli sitten elokuvan tekoa neorealismin pyhäkössä, Rooman Centro sperimentale di cinematografian ohjaajalinjalla 1951–1952, mutta oli kuitenkin ehtinyt tehdä sitä ennen vuosina 1946–1949 seitsemän lyhytelokuvaa. Yksi niistä oli Kiikan lapset, jonka pohjalta syntyi Ralf Rubinin ohjaama ja Skurnikin kuvaama ja leikkaama pitkä näytelmäelokuva Kesäyön lapset (1955).
Skurnikin leikkaajanura alkoi kahdessa itsenäisen tuottajan Ralf Rubinin ohjaamassa elokuvassa Kasvot kuvastimessa (1953) ja Kesäyön lapset (1955). Niiden jälkeen hän oli muun muassa Matti Kassilan (Punainen viiva 1959, Kaasua, komisario Palmu! 1961, Haluan rakastaa, Peter 1972), Aarne Tarkaksen (Paksunahka 1958, Sotapojan heilat 1958) ja Ritva Arvelon (Kultainen vasikka 1961) elokuvien leikkaajana.
Kasvot kuvastimessa -elokuvaan toi neorealistisia sävyjä paitsi kuvaukseen, myös sisältöön. Se tehtiin  kevyellä mykkäkameralla, ja repliikit jälkiäänitettiin.
Skurnik toimi muun muassa leikkaaja Juho Gartzin ja ohjaaja-näyttelijä-käsikirjoittaja Jukka Virtasen oppi-isänä elokuvamaailmassa. Skurnik on haudattu Maunulan uurnalehtoon.
Nazgûl

Nazgûl
Nazgûl (yksikkö ja monikko sama) ovat fiktiivisiä hahmoja J.R.R. Tolkienin kirjassa Taru sormusten herrasta. Ne olivat Sauronin palvelijoita Keski-Maassa. Niitä kutsuttiin nimillä nazgûl, Sormusvarjot, Yhdeksän ratsastajaa, Mustat ratsastajat, Sormusaaveet tai vain nimellä Yhdeksän. Quenyaksi niitä kutsutaan nimellä úlairi, mutta sitä käytettiin harvoin. Kirjassa sanotaan, että nazgûl ”olivat hänen (Sauronin) vaarallisimpia palvelijoitaan.”
Sormusaaveiden nimet

Tolkien on itse nimennyt vain muutaman sormusvarjon. Niiden johtaja oli Angmarin Noitakuningas ja toinen komentaja oli nimeltään Khamûl. Ainakin kolme niistä oli númenorilaista rotua. Khamûl oli itäläisten johtaja ja ainoa nazgûl, joka tunnettiin nimeltä. Kirjassa Gothmog, Morgulin komentaja, saattoi olla nazgûl. Elokuvassa hän on epämuodostunut örkki.
Pelissä The Lord of the Rings: The Battle for Middle-earth II - The Rise of the Witch-king eräs nazgûleista, Angmarin pääkaupungin Carn Dûmin (=Punaisen haudan) päällikkö ja Noitakuninkaan oikea käsi, on saanut nimen Morgomir.
Ensimmäiset Keskimaa-roolipelit nimeävät sormusaaveista muut kuin Khamûlin; Er-Murazor (itse noitakuningas, númenorilainen), Dwar of Waw (suom. Wawin Dwar), Indur Dawndeath (Indur Aamukuolema), Akhorahil, Hoarmurath (númenorilainen), Adûnaphel the Quiet (naispuolinen númenorilainen, suom. Adûnaphel Hiljainen), Ren the Unclean (Ren Saastainen) and Uvatha the Horseman (Uvatha Ratsastaja), mutta yhtäkään näistä nimistä tai yksityiskohdista ei pidetä paikkansapitävinä Tolkienin kanssa, varsinkaan kun yhdenkään sormusaaveen ei oleteta olleen nainen.
Sanan merkityksestä

Nazgûl tulee Tolkienin kehittämän mustan kielen sanoista ”nazg”, sormus, ja ”ûl”, aave. Mielenkiintoinen pikkutieto on, että Skotlannissa puhuttavassa gaelin kielessä (minkä Tolkien filologina varmasti tiesi) on sana nazg, joka myös tarkoittaa sormusta.
Kirjassa nazgûl on nimenomaan ryhmän nimi, yhdeksää kutsutaan siis nazgûliksi, ei nazgûleiksi.
Viittaukset muussa fiktiossa

Aku Ankka -tarinassa ”Taru pannun herrasta”, joka on ankkaversio Tolkienin Sormusten herrasta, nazgûl on peto, jolla ratsastajat liikkuvat.
Harry Potter -kirjoissa ja elokuvissa esiintyvät Ankeuttajat muistuttavat nazgûleita. Niillä on kaapu yllään ja Mustan hengityksen kaltainen kyky, joka imee ilon ympäriltä.
Myös Christopher Paolinin Perillinen-kirjasarjassa on hieman nazgûlia muistuttava ra’zaci. Ne käyttävät mustia ja hupullisia kaapuja, ja niillä on lamaannuttava henkäys; lisäksi ne ratsastavat kuvaukseltaan nazgûleiden siivekkäitä petoja muistuttavilla lethrblakoilla.
Aiheesta muualla

Nazgûl in Tolkien Gateway
Nikon D6

| Nikon D6 |
| --- | --- |

Tyyppi:  digitaalinen järjestelmäkamera
Kenno:  35,9 × 23,9 mm, CMOS
Korkein resoluutio:  5 568 × 3 712 (21 megapikseliä)
Objektiivi:  Nikon F
Suljin:  elektronisesti ohjattu verhosuljin
Suljinajat:  1/8 000 – 30 s
Tarkennuspisteet:  105
Sarjakuvaus:  14 kuvaa sekunnissa
ISO-arvot:  ISO 100 – 102 400
LCD-näyttö:  3,2 tuumaa, 2 359 000 pikseliä, kosketusnäyttö
Akku:  Nikon EN-EL18c
Paino:  1 270 g (akun kanssa)
Nikon D6 on Nikonin valmistama digitaalinen järjestelmäkamera, joka julkistettiin 11. helmikuuta 2020 Nikon D5:n seuraajaksi. Kamera tuli Suomessa myyntiin noin 7 500 euron suositushinnalla.
Nikon D6:ssa on 21 megapikselin täysikokoinen CMOS-kenno ja se on yhteensopiva Nikon F -objektiivien kanssa. Kameralla pystyy ottamaan 14 kuvaa sekunnissa ja videoimaan Ultra HD -laadulla 30 kuvaa sekunnissa ja FullHD-laadulla 60 kuvaa sekunnissa. Kamerassa on 3,2 tuuman kosketusnäyttö ja tuki Bluetoothille, GPS:lle ja Wi-Fi:lle. Kameran runko on valmistettu magnesiumista ja se painaa akun kanssa 1 270 grammaa.
Oboekonsertto (Mozart)

Wolfgang Amadeus Mozartin oboekonsertto C-duurissa (K. 314) on sävelletty huhti- ja syyskuun välisenä aikana vuonna 1777. Seuraavana talvena säveltäjä itse sovitti teoksensa huilulle ja orkesterille D-duurissa. Orkesteri koostuu kahdesta oboesta, kahdesta käyrätorvesta ja jousista. Teoksen esittäminen kestää noin 20 minuuttia. Helmikuussa 1778 Friedrich Ramm oli esittänyt konserton jo viiteen otteeseen.

Konsertto oli pitkään kateissa, mutta Bernhard Paumgartner löysi vuonna 1920 vanhoja orkesteriosuuksia, jotka paljastivat yhteyden D-duurihuilukonserttoon.
Osat

Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Teoksen kolme osaa ovat:
Allegro aperto
Adagio non troppo
Rondo: Allegretto
Aiheesta muualla

AllMusic: Oboe Concerto in C major, K. 314 (K. 285d) (englanniksi)
Ossi Saksman

Ossi Paavo Juhani Saksman (s. 7. joulukuuta 1951 Pielavesi) on suomalainen pankin- ja yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.
Saksman syntyi maanviljelijä, kunnallisneuvos Paavo Olavi Saksmanin ja Maire Tikkasen perheeseen. Hän kävi keskikoulun Pielaveden yhteiskoulussa 1967 ja valmistui merkonomiksi Kuopion kauppaoppilaitoksesta 1971 ja hallintonotaariksi Tampereen yliopistosta 1972. Saksman on myös suorittanut esimies- ja johtamisopintoja. Hän oli Saastamoinen Yhtymä Oy:n rahoituspäällikkö Kuopiossa 1973–1974 ja kirjanpitopäällikkö 1975–1976, Carlson-yhtiön konttoripäällikkö 1976–1982, Kuopion Osuuspankin pankinjohtaja 1983–1989 ja Carlsonin toimitusjohtaja 1990–2008 sekä hallituksen jäsen vuodesta 1995 ja varapuheenjohtaja 1998. Saksmanilla on myös ollut useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä, kuten Osuuskunta KPY:n, Savon Voima Oyj:n ja Ponsse Oyj:n hallitusten puheenjohtajuus. Kauppaneuvoksen arvonimen Saksman sai 2013.
Nikon D5300

| Nikon D5300 |
| --- | --- |

Tyyppi:  digitaalinen järjestelmäkamera
Kenno:  23,5 × 15,6 mm, CMOS
Korkein resoluutio:  6 000 × 4 000 (24,0 megapikseliä)
Objektiivi:  Nikon F
Suljin:  elektronisesti ohjattu verhosuljin
Suljinajat:  1/4 000 – 30 s
Tarkennuspisteet:  39
Sarjakuvaus:  5 kuvaa sekunnissa
ISO-arvot:  ISO 100 – 12 800
LCD-näyttö:  3,2 tuumaa, 1 037 000 pikseliä
Tallennusmedia:  SD/SDHC/SDXC
Akku:  Nikon EN-EL14 tai EN-EL14a
Paino:  480 g (akun kanssa)
Nikon D5300 on Nikonin 17. lokakuuta 2013 julkaisema digitaalinen järjestelmäkamera. Kamerassa on 24 megapikselin APS-C-kokoinen CMOS-kenno. Sillä voi kuvata jopa viisi kuvaa sekunnissa sekä videoida FullHD-videota 60 kuvaa sekunnissa. Kamerassa on Expeed 4 -kuvaprosessori, 39 pisteen automaattitarkennusjärjestelmä ja 3,2 tuuman näyttö. Kameran runko painaa akun kanssa 480 grammaa.
Nikon D5300:n edeltäjä on Nikon D5200 ja seuraaja Nikon D5500.