stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kefiksiimi
Ominaisuudet ja käyttö

Kefiksiimi on niin kutsutun kolmannen sukupolven kefalosporiini. Muiden tämän lääkeaineryhmän lääkkeiden tavoin sen antibioottinen teho perustuu bakteerien soluseinän synteesin estoon. Kefiksiimi tehoaa grampositiivisista bakteereista streptokokkeihin. Stafylokokit sen sijaan ovat resistenttejä, koska ne tuottavat beetalaktamaasientsyymejä, jotka hydrolysoivat kefiksiimin. Gramnegatiivisiin bakteereihin kefiksiimi tehoaa paremmin ja sille alttiita ovat muun muassa Neisseria gonorrhoeae, kolibakteeri ja Klebsiella- ja Proteus -sukujen bakteerit. Kefiksiimiä annostellaan suun kautta toisin kuin monia aikaisempia kefalosporiineja, joita annosteltiin ainoastaan ruiskeena suoneen. Lääkeainetta voidaan käyttää tippurin, salmonellan, korvatulehdusten, hengitysteiden infektioiden ja virtsatietulehdusten hoitoon. Kefiksiimiä voidaan käyttää myös kissojen ja koirien iho-, pehmytkudos- ja virtsatulehdusten hoitoon.
Haittavaikutukset

Tyypillimmin kefiksiimin aiheuttamia haittavaikutuksia ovat ripuli, huonovointisuus ja oksentaminen. Kefiksiimi voi aiheuttaa yliherkkyysoireita kuten nokkosihottumaa.
Kelju K. Kojootti ja Maantiekiitäjä

| Kelju K>  Kojootti ja Maantiekiitäjä |
| --- | --- |

Luoja(t):  Chuck Jones
Näyttelijä(t):  Kelju K. Kojootti Mel Blanc (1952–1989) Joe Alaskey (1990) Maurice LaMarche (2003) Maantiekiitäjä   Paul Julian (1949)
Ensi- esiintyminen:  "Nopea ja Nokkela" (Fast and Furry-ous) (1949)
Kustantaja:  Warner Bros.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kelju K. Kojootti Maantiekiitäjä
Sukupuoli:  koiras (molemmat)
Suhteet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kelju K. Kojootti (Wile E. Coyote) ja Maantiekiitäjä (Roadrunner) ovat Looney Tunes -animaatioiden hahmoja. Hahmot loi Chuck Jones vuonna 1948 työskennellessään Warner Brothers -elokuvayhtiössä. Hän sai innoituksen Kelju K. Kojoottiin Mark Twainin kirjasta Koiranelämää. Hahmon alkuperäisenä äänenä toimi ääninäyttelijä Mel Blanc.
Animaatioissa kojootti nimeltä Kelju K. Kojootti yrittää mitä erilaisimmin keinoin pyydystää Maantiekiitäjä-lintua ruoakseen. Maantiekiitäjä pohjautuu kalifornianjuoksukäki-nimiseen lintuun (englannin kielessä greater roadrunner), mistä juontuu myös sen nimi. Vikkelä ja nokkela lintu ei kuitenkaan ole helppo saalis. Pyydystysyrityksissään Kojootti hyödyntää laajaa kirjoa ACME-yrityksen toimittamia välineitä, esimerkiksi TNT:tä ja alasimia. Jaksojen huumori nojaa vahvasti Kojootin ylimitoitettuihin pyydystyskeinoihin, ja siihen kuinka Maantiekiitäjä livahtaa pakoon ja Kojootti lankeaa itse omaan nokkeluuteensa. Lyhytanimaatioissa ei ole puhetta lainkaan, vaan Maantiekiitäjä ääntelee usein ”beep beep” -äänin ja Kojootti kommunikoi kyltein usein yleisölle suunnattuja repliikkejä. Kojootti on vuosina 1952–1963 nähty jahtaamassa Maantiekiitäjän lisäksi myös Väiski Vemmelsäärtä. Näissä lyhytelokuvissa Kojootti kommunikoi kylttien sijasta puhumalla ääneen. Hän esittelee itsensä aina alussa joko yleisölle tai suoraan Väiskille, kehuen itseään neroksi ja paljastaen avoimesti aikovansa syödä Väiskin illalliseksi. Vasta tämän jälkeen hän laittaa täytäntöön suunnitelmansa Väiskin pyydystämiseksi.
Kelju K. Kojootti ja Maantiekiitäjä nähdään myös elokuvissa Space Jam ja Looney Tunes: Taas kehissä.
Kiesimän kanava

Kiesimän kanava
Kiesimän kanava sijaitsee Rautalammilla Pohjois-Konneveden ja Kiesimän välisellä kannaksella. Kanava on osa Keiteleen ja Iisveden välistä reittiä, joka rakennettiin vuosina 1918–1927. Reitillä on lisäksi Neiturin kanava ja Kerkonkosken kanava.
Kanavan pituus on 460 metriä, putouskorkeus on 5,40–5,60 metriä ja kanavassa on yksi sulku jonka mitat ovat 43,0 × 8,3 × 2,7 metriä. Kanavassa voivat kulkea alukset, joiden maksimipituus 35,0 metriä, leveys 7,5 metriä, syväys 2,4 metriä sekä maston korkeus enintään 5,9 metriä. Kanavan ylittää yksi kiinteä maantiesilta. Kiesimän kanavaa alettiin rakentaa jo 1918, mutta määrärahojen puute viivästytti rakennustöitä niin, että kanava valmistui vasta syksyllä 1927.
Neiturin, Kiesimän ja Kerkonkosken kanavilla käytettiin kokonaan uutta tekniikkaa: Sulkuportit rakennettiin puun sijaan teräksestä, jolloin aiemmin käytettyä periaatetta, jonka mukaan yhdellä sulkukammiolla voidaan nostaa veden tasoa enintään kolme metriä, ei enää tarvinnut noudattaa. Sulut rakennettiinkin yksikammioisiksi. Vettä ei johdeta sulkukammioon eikä siitä pois sulkuporteissa olevien avattavien luukkujen kautta, vaan sivumuureissa olevan putkiston kautta. Tätä tekniikkaa käytettäessä sulkukammion vesi ei aaltoile eikä sulun pituussuuntaista virtausta synny. Veden korkeuden muutos myös tapahtuu selvästi nopeammin kuin luukkuperiaatteella toimivissa kanavissa. Samaa periaateratkaisua sovellettiin myöhemmin Saimaan kanavan suursuluissa.
Kanavaa käytettiin alusta saakka puutavaran kuljetukseen, joka kuitenkin on loppunut vuoteen 2002 mennessä koko Kymijoen vesistössä. Kanavan sulku toimii nykyisin itsepalveluperiaatteella. Kiesimän, Kerkonkosken, Neiturin ja Kolun kanavien käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana NRC Group Finland Oy.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kiesimän kanava Wikimedia Commonsissa
Rautalammin reitti
Suontienselkä–Paasvesi
Pielavesi – Säviänvirran kanava – Haapajärvi – Pieksänjärvi
Iisvesi – Rasvanki – Virmasvesi – Hirvijärvi–Kallioselkä–Ahveninen–Suovu ‎
Nilakka – Kolun kanava – Äyskoski
Koskelovesi-Miekkavesi – Nokisenkoski – Niinivesi – Säynätsalmen kanava – Iisvesi
Kiesimä – Kerkonkosken kanava – Sonkari – Vesantojärvi – Kiesimän kanava – Neiturin kanava
Konnekoski – Hankavesi – Myhinkoski – Myhinjärvi
Konnevesi – Kellanvirta – Liesvesi – Vanginvesi – Korholankosket – Kynsivesi–Leivonvesi – Simunankoski – Kuusvesi
Armisvesi – Hankavesi – Kuuhankavesi – Venejoki
Lievestuoreenjärvi – Sahinjoki
Uurainen – Nurminen – Ahveninen
Tarvaalankoski – Saraavesi
Kymijoen vesistön kanavat
Kalkkisten kanava
Heposelän reitti: Kellosalmen kanava – Likastin kanava
Keiteleen reitti: Listonsalmen kanava – Neiturin kanava
Kiesimän reitti: Kerkonkosken kanava – Kiesimän kanava – Neiturin kanava
Niiniveden reitti: Säynätsalmen kanava
Nilakan reitti: Kolun kanava
Pielaveden reitti: Säviänvirran kanava
Vesijärvi: Vääksyn kanava
Virmasveden reitti: Kuttakosken kanava
Hankavesi
Kiesimäjärvi

| Kiesimäjärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Leppävirta
Koordinaatit:  62°25′37″N, 28°03′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Järveen tulevat joet:  Litmajoki
Laskujoki:  Kiesimäjoki
Järvinumero:  04.271.1.033
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84,1 m 
Rantaviiva:  19,31 km 
Pinta-ala:  2,25 km² 
Tilavuus:  0,00584 km³ 
Keskisyvyys:  2,6 m 
Suurin syvyys:  15 m 
Saaria:  Muninsaari Vattusaari
 fiKiesimäjärvi 
Kiesimäjärvi on matala, laajojen niemien jakama järvi Leppävirran kaakkoisosassa Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,2 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 54 kilometriä eteläkaakkoon.
Maantiede

Kiesimäjärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 3,8 kilometriä. Noin puolen neliökilometrin laajuinen Kiesimäniemi jakaa järven eteläosan kahteen vesialueeseen, joista itäisen nimenä on Rakkine. Järven pohjoisosaa jakaa Honkaniemi. Yli kaksi kolmasosaa Kiesimäjärvestä on enintään kolme metriä syvä. Järven keskiosassa sijaitsee noin yhdeksän hehtaarin laajuinen 10–15 metriä syvä alue. Järven kaakkoisosa on erittäin matalaa.
Kiesimäjärven laajin saari on noin puolentoista hehtaarin laajuinen Vattusaari. Se sijaitsee järven luoteisosassa. Järven keskiosassa sijaitsee Muninsaari, Patrakkasaari ja Peksosaaret. Kiesimäjärven rannat ovat metsämaata, jota täplittää jokunen pelto. Rakkineen itäpuolella levittäytyy laaja Monikkosuo, josta virtaa useita laskuojia Kiesimäjärveen. Kiesimäjärvi laskee sen eteläkolkasta alkavaa Kiesimäjokea Unnukan Joensuunlahteen. Unnukan korkeustaso on kolmisen metriä Kiesimäjärveä alempi.
Kiesimäjärven vesitilavuus on 5 837 000 kuutiometriä.
Kiesimäjärvi (04.271.1.033) kuuluu Unnukan alueeseen (04.271), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kallaveden alaosan alue (04.27) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Unnukan alueeseen kuuluu 98 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Unnukka ja Savivesi. Kolmanneksi laajin on Kiesimäjärvi, jota seuraa Suurijärvi.
Karl August Ramsay

Carl August Ramsayn muotokuva.
Karl August Ramsay (10. marraskuuta 1791 Kuopio − 8. joulukuuta 1855 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, senaattori ja salaneuvos, joka toimi Viipurin läänin maaherrana vuosina 1827–1834.
Perhe

Karl August Ramsay kuului Ramsayn aatelissukuun. Hänen isänsä oli Savon ja Karjalan läänin maaherra, everstiluutnantti Anders Johan Ramsay ja äitinsä Johanna Barbara Petersen. Karl August Ramsay nai vuonna 1821 serkkunsa Beata Fredrika Charlotta af Petersenin (k. 1863). Perheeseen syntyi ainakin kolme poikaa: toimitusjohtaja Alexander Wolter Ramsay, maanviljelijä Johan August Ramsay ja kirjailija Anders Gustaf Ramsay.
Aikajana

Ylioppilas ja Viipurilaisen osakunnan jäsen Turussa 25. marraskuuta 1802.
Tuomarintutkinto 27. toukokuuta 1808.
Turun hovioikeuden auskultantti 14. kesäkuuta 1808.
Suomen asiain komitean kanslisti Pietarissa, kirjaaja 1812, protokollasihteeri 1814, toimitussihteeri 1822. Samalla Suomen kenraalikuvernöörin kanslian vt. toimituspäällikkö 1812–1813 ja Turun akatemian kanslerin sihteeri 1820–1826.
Laamannin arvonimi 1819.
Viipurin läänin varamaaherra 1825, maaherra 1827, ero 1834.
Valtioneuvos 1826.
Senaatin talousosaston jäsen 1834, kamaritoimituskunnan päällikkö 1834–1841, ero 1844.
Filosofian tohtori 20. heinäkuuta 1840.
Salaneuvos 1841.
Omisti muun muassa Dragsfjärdin Björkbodan ja Taalintehtaan tuukin.
Kuoli matkalla Helsingissä 8. joulukuuta 1855.
Kim Hi-kyung

Kim Hi-kyung (kor. 김희경; s. 1954) on eteläkorealainen säveltäjä, joka usein yhdistelee länsimaisia ja ei-länsimaisia vaikutteita. Hän on tehnyt tutkimusta korealaisesta perinnemusiikista ja Elliott Carterista. Hän on ollut IRCAMin residenssisäveltäjänä ja toiminut Pacific Rim Music Festivalin taiteellisena johtajana. Vuonna 2007 säveltäjä johti korealaisen gayageumin ja länsimaisten soittimien festivaalin, johon sisältyi yksitoista tapahtumaa Kaliforniassa ja Soulissa.
Kim Hi-kyung on säveltänyt Yo-Yo Malle, Alexander-jousikvartetille, Koussevitzky-sätiölle, Fromm-säätiölle ja BluePrint-festivaalille. Hänen teostensa joukossa ovat Rituels I, II ja III sekä näiden päätös Rituel Suite.
Pimpparauta (albumi)

| Pimpparauta Pirkka-Pekka Petelius |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1985
 Studio : Takomo-studiot
 Julkaistu: 1985
 Formaatti: LP, C-kasetti
 Tuottaja(t): Pedro Hietanen
 Tyylilaji: pop   iskelmä   huumorimusiikki
 Kesto: 32.38
 Levy-yhtiö: EMI
Listasijoitukset
  Suomi: 3. (elokuu 1985)
Pirkka-Pekka Peteliuksen muut julkaisut
| Muistan sua Elaine 1984 | Pimpparauta 1985 | V. Y. Vihdoinkin yhdessä 1986 |
Singlet albumilta Pimpparauta
 ”Lellelle / Tra-la-la” Julkaistu: 1985  ”Pimpparauta / Mr. Nobody” Julkaistu: 1985
Pimpparauta on Pirkka-Pekka Peteliuksen studioalbumi vuodelta 1985. Levyn kapellimestari ja tuottaja oli Pedro Hietanen. Hietanen kertoo, että albumin kappaleet suunniteltiin hyvin etukäteen ennen levyttämistä studiolla.
Levyltä julkaistiin kaksi singleä: ”Lellelle / Tra la la” sekä ”Pimpparauta / Mr. Nobody”.
Albumin kappaleet ”Kauniita kesäpäiviä” ja ”Ööliä läikkyy” on esitetty myös Yleisradion sketsiviihdesarjassa Mutapainin ystävät. ”Pimpparauta”-kappaleesta tehtiin musiikkivideo, joka esitettiin Levyraadissa. Videossa Petelius oli sonnustautunut vaaleanpunaisiin trikoisiin, ja näyttäviin kajaleihin. ”Lellelle” on käännöskappale brittiläisen Typically Tropical -yhtyeen tekemästä kappaleesta ”Barbados”.
Albumin Tra la la -kappaleesta ideoitui myös kannen homosävytteinen teema, jossa Peteliuksella on yllään nahkahousut.
Albumi saavutti kultalevyrajan ja levyä on myyty yhteensä 25 000 kappaletta.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sovittanut Pedro Hietanen.
Kappaleet > A-puoli

Lellelle – 5.12 (alkup. Barbados, säv. ja san. Jeffrey Calvert ja Max West, suom. san. Pirkka-Pekka Petelius)
Tra-la-la – 3.42 (alkup. Acuarela Homosexual, säv. ja san. Pipo Cipolatti ja Daniel Melingo, suom. san. Pirkka-Pekka Petelius)
Ööliä läikkyy – 3.09 (säv. Jukka Linkola, san. Jukka Vieno)
Sain rukkaset – 3.33 (säv. Pedro Hietanen, san. Pirkka-Pekka Petelius)
Saamaton – 3.58 (säv. Pedro Hietanen, san. Pirkka-Pekka Petelius)
Kappaleet > B-puoli

Pimpparauta – 3.05 (säv. Pedro Hietanen, san. Pirkka-Pekka Petelius)
Kauniita kesäpäiviä – 2.50 (säv. Pave Maijanen, san. Jukka Vieno)
Äkkisyvää – 2.38 (säv. Pedro Hietanen, san. Jukka Vieno)
Serkkupoika – 2.33 (säv. Pedro Hietanen, san. Pirkka-Pekka Petelius ja Jukka Vieno)
Mr. Nobody – 3.58 (säv. Pedro Hietanen, san. Pirkka-Pekka Petelius)
Kappaleet > Kappaleiden järjestys C-kasetilla > A-puoli

Lellelle – 5.12
Tra-la-la – 3.42
Äkkisyvää – 2.38
Sain rukkaset – 3.33
Serkkupoika – 2.33
Kappaleet > Kappaleiden järjestys C-kasetilla > B-puoli

Pimpparauta – 3.05
Kauniita kesäpäiviä – 2.50
Ööliä läikkyy – 3.09
Saamaton – 3.58
Mr. Nobody – 3.58
Kokoonpano

Pirkka-Pekka Petelius – laulu
Pedro Hietanen – piano, syntetisaattorit
Pave Maijanen – kuoro
Janne Louhivuori – kitarat
Harri Merilahti – basso
Markku Johansson – trumpetti
Pertti Päivinen – tenorisaksofoni
Hannu Lemola – rummut
Nappi Ikonen – percussiot
Kokoonpano > Tuotanto

Takomo-studiot / Dan Tigerstedt – äänitys
Kaj Ewart / Studico – kuvat
Markus Heikkerö – kannen suunnittelu
Pedro Hietanen – kapellimestari ja tuottaja
Aiheesta muualla

Ööliä läikkyy -kappaleen musiikkivideo Mutapainin ystävät -televisiosarjasta
Kim Hyang-mi

| Mitalit> Maa:   Pohjois-Korea.Naisten pöytätennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Pohjois-Korea.Naisten pöytätennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Pohjois-Korea.Naisten pöytätennis. Olympialaiset  | Maa:   Pohjois-Korea> Naisten pöytätennis. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | kaksinpeli |  |
Kim Hyang-mi (s. 19. syyskuuta 1979) on pohjoiskorealainen pöytätennispelaaja. Hän saavutti kaksinpelin olympiahopeaa Ateenasta 2004 hävittyään finaalissa kiinalaiselle Zhang Yiningille. Hän osallistui myös Atlantan kesäolympialaisiin 1996.
Katja Višnar

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Katja Višnar Seefeldin MM-kilpailuissa vuonna 2019. |  Katja Višnar Seefeldin MM-kilpailuissa vuonna 2019. |  Katja Višnar Seefeldin MM-kilpailuissa vuonna 2019. |  |
Maa:  Slovenia
Maastohiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Seefeld 2019 | parisprintti (p) |  |
Katja Višnar (s. 21. maaliskuuta 1984 Bled) on slovenialainen maastohiihtäjä ja MM-mitalisti.
Višnar osallistui aikuisten arvokilpailuihin ensimmäisen kerran Sapporon MM-kilpailuissa 2007. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprinttikilpailussa 16:nneksi. Parisprintissä hän oli Vesna Fabjanin kanssa kymmenes ja Slovenian viestijoukkueen jäsenenä 14:s. Oslon MM-kilpailuissa 2011 Višnar oli vapaan hiihtotavan sprintissä 21:s ja parisprintissä viides. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä neljänneksi ja vapaan parisprintissä kuudenneksi.  Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä yhdeksäs, perinteisen parisprintissä kymmenes, viestissä yhdestoista ja 10 kilometrillä 54:s. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli perinteisen hiihtotavan sprintissä yhdestoista, Lahden MM-kilpailuissa 2017 vapaan sprintissä 21:s ja Pyeongchangin olympialaisissa 2018 perinteisen sprintissä 16:s. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Višnar voitti hopeaa perinteisen parisprintissä ja sijoittui vapaan sprintissä 26:nneksi.
Višnar kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Düsseldorfissa lokakuussa 2006 sijoittuen sprinttikilpailussa 27:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Rybinskin sprintissä tammikuussa 2010. Kaksi päivää myöhemmin hän sijoittui parisprintissä toiseksi. Ensimmäisen henkilökohtaisen palkintokorokepaikkansa hän sai oltuaan toinen vapaan hiihtotavan sprintissä Rybinskissä helmikuussa 2011. Hän oli toinen myös vapaan sprintissä Lahdessa maaliskuussa 2014. Marraskuussa 2014 hän oli toinen Kuusamon perinteisen sprintissä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (sloveeniksi)
Kim Hwang-sik

| Kim Hwang-sik> 김황식 |
| --- | --- |
 Kim Hwang-sik
Etelä-Korean pääministeri
 1. lokakuuta 2010 – 26. helmikuuta 2013  
Presidentti:  Lee Myung-bak Park Geun-hye
Edeltäjä:  Yoon Jeung-hyun
Seuraaja:  Jung Hong-won
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. elokuuta 1948 (ikä 76) Jangseong, Etelä-Korea
Kim Hwang-sik (hangul: 김황식; hanja: 金滉植; uudistettu latinisaatio: Gim Hwangsik; s. 9. elokuuta 1948) on eteläkorealainen lakimies ja poliitikko. Hän toimi Etelä-Korean pääministerinä vuosina 2010-2013.
Kim on valmistunut Soulin kansallisesta yliopistosta. Hän oli vaihto-opiskelijana Saksassa, ja kuuli Länsi-Saksan talousihmeestä, mikä teki häneen suuren vaikutuksen. Pääministerikautensa jälkeen Kim palasi Saksaan vierailevaksi tutkijaksi.
Kemialliset reaktiot korkeassa paineessa

Kemiallisilla reaktioilla korkeassa paineessa tarkoitetaan kemiallisia reaktioita, jotka tapahtuvat korkeassa paineessa. Korkea paine voi syntyä esimerkiksi planeetan sisuksissa tai se voidaan tuottaa laboratorio-olosuhteissa tietynlaisten kemiallisten reaktioiden aikaansaamiseksi. Korkeassa paineessa tapahtuvien kemiallisten reaktioiden ymmärtämisellä on vaikutusta geologiassa ja planeettatieteessä, joissa halutaan ymmärtää planeettojen sisusten ilmiöitä, sekä luonnollisesti kemiassa ja materiaalitieteessä, joissa kemiallisten yhdisteiden tutkimisella ja uusien materiaalien kehittämisellä on merkittävät roolit.
Säätelemällä painetta, kemistit voivat aikaansaada kemiallisia reaktioita ja kiihdyttää siirtymiä kiinteiden, nestemäisten ja kaasumaisten faasien välillä. Kemistien säätelemät paineet ovat kuitenkin pienellä alalla, eivätkä paineet eroa suuresti ilmakehän paineesta. Paineet maailmankaikkeudessa ovat miljardeja kertoja suurempia ja aineen käyttäytyminen sellaisissa paineissa on kemisteille käytännössä tuntematonta. Tutkimalla kemiallisten yhdisteiden reagointia kemistien käytössä olevilla painealueilla, tiedemiehet voivat löytää ja kehittää uusia materiaaleja, jotka ovat energiatehokkaita, kestäviä, kovia tai joilla on mielenkiintoisia magneettisia tai optosähköisiä ominaisuuksia. Korkean paineen kemiallisilla reaktioilla on mahdollista löytää uusia materiaaleja, sillä alkuaineet ja kemialliset yhdisteet voivat muuttua suuresti korkeiden paineiden alaisina. Esimerkiksi hiilestä voidaan tuottaa korkeassa paineessa timanttia. Hapen ja rikin ominaisuuksien tiedetään muuttuvan korkeissa paineissa.
Aiheesta muualla

Friedrich Bergius: Chemical reactions under high pressure (englanniksi)
Kim Hye-ri

Kim Hye-ri vuonna 2010.
Kim Hye-ri (s. 25. kesäkuuta 1990) on eteläkorealainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän saavutti pronssia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010. Hän pelasi Etelä-Korean naisten maajoukkueessa vuoden 2015 MM-kilpailuissa kolme alkulohko-ottelua avauskokoonpanossa. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi kaksi alkulohko-ottelua kokonaan. MM-kisojen 2019 päättyessä hän on pelannut 83 aikuisten maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Ken Daneyko

| Ken Daneyko |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. huhtikuuta 1964 Windsor, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Mr. Devil
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  88 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1983–2003
Seurat:  New Jersey Devils
NHL-varaus:  18. varaus, 1982 New Jersey Devils
Ken Daneyko (synt. 17. huhtikuuta 1964 Windsor, Ontario) on pelaajauransa lopettanut ammattijääkiekkoilija. Hän pelasi puolustajana koko uransa New Jersey Devils -joukkueessa NHL:ssä.
Ura

Ukrainalaistaustaiseen perheeseen syntynyt Daneyko aloitti uransa Yorkton Terriersissä SJHL:ssä 1979. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi WHL:ään, ensin Great Falls Americansiin ja sitten Spokane Flyersiin. Hyvät esitykset johtivat siihen, että hänet varattiin NHL:n varaustilaisuudessa numerolla 18 New Jersey Devilsiin vuonna 1982.
Daneykon ensimmäinen kausi NHL:ssä kului poukkoillessa NHL:n ja WHL:n välillä. Kaksi seuraavaa puolestaan farmijoukkueen Maine Marinersin ja Devilsin kokoonpanojen välillä. Daneykon läpimurtokausi oli 1985–86, jonka jälkeen hän pysyi Devilsin kokoonpanossa uransa loppuun asti.
Daneyko tuli tunnetuksi etenkin puolustavana puolustajana, joka ei kaihtanut rajuja otteita ja uhrauksia. Mm. hän menetti etuhampaansa syöksyessään kiekon eteen. Hän oli fanien suosikki ja hänen harva hymynsä oli laajalti tunnettu. Fanit nimesivät hänet "Mr. Deviliksi", sillä hän pysyi koko uransa joukkueessa.
Urallaan Daneyko onnistui samaan yli 2500 rangaistusminuuttia, ja vaikkei hän ollutkaan pisteitä tekevä puolustaja, sai hän paljolti peliaikaa. Devils jäädytti Daneykon pelinumeron nro. 3:n vuonna 2006.
1990-luvun lopussa Daneyko kärsi alkoholismista, mutta GM Lou Lamoriello ei suostunut erottamaan häntä, vaan määräsi hänet vieroitukseen. Daneyko pääsi eroon alkoholista, ja pelasi joka ottelun vuoden 2000 pudotuspeleissä voittaen Bill Masterton Memorial Trophyn.
Scott Stevensin kanssa Daneyko oli voittamassa Devilsille Stanley Cupin kolmesti: 1994–95, 1999–00 ja 2002–03. Daneyko lopetti uransa kolmanteen Stanley Cup -voittoon.
Nykyään Daneyko toimii kommentaattorina ja ammattilaisanalyytikkona MSG+ -tv-kanavalle Devilsin otteluiden erätauoilla.
Aiheesta muualla

Ken Daneyko The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: John Cullen | Bill Masterton Memorial Trophyn voittaja 2000 | Seuraaja: Adam Graves |
Kerby Rychel

| Kerby Rychel |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. lokakuuta 1994 (ikä 30) Torrance, California, USA
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  Montreal Canadiens
Sarja:  NHL / AHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Columbus Blue Jackets
NHL-varaus:  19. varaus, 2013 Columbus Blue Jackets
Kerby Rychel (s. 7. lokakuuta 1994) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Montreal Canadiensin organisaatiossa. Hänet varattiin 21. pelaajana OHL:ään Barrie Coltsiin. NHL:ään Columbus varasi hänet ensimmäisellä kierroksella numerolla 19 vuoden 2013 varaustilaisuudessa.
Rychel oli ennen vuoden 2013 varaustilaisuutta arvioitu yhdeksi lupaavimmista pelaajista ja todennäköisistä ensimmäisen kierroksen varauksista. Hänen isänsä on vuoden 1996 Stanley Cup -voittaja Warren Rychel.
Ura > Maajoukkueura

Kauden 2010-2011 aikana Rychel oli mukana kultaa voittaneessa Ontarion joukkueessa World U-17 Hockey Challengessa. Seuraavana vuonna hän oli pronssille sijoittuneen Kanadan alle 18-vuotiaiden maajoukkueen pelaaja alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Seuraavalla kaudella hänet kutsuttiin pelaamaan CHL Top Prospects Gameen.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Kerby Rychel
Käännös suomeksi