Anthony Hopkins
Ura > Nousu tähdeksi

Vuonna 1991 Hopkins matkusti Australiaan kuvaamaan elokuvaa Spotswood – elämää tohvelitehtaassa. Samoihin aikoihin ilmestyi teattereihin Uhrilampaat, jossa hän esitti murhanhimoista ihmissyöjää Hannibal Lecteriä. Hopkins voitti elokuvasta Oscar- ja BAFTA-palkinnon, ja se muutti hänen asemansa Hollywoodissa pienten elokuvien luonnenäyttelijästä suureksi elokuvatähdeksi. Seuraavaksi hän esiintyikin suuressa brittituotannossa Talo jalavan varjossa.
Vuonna 1992 Hopkins näytteli Francis Ford Coppolan elokuvassa Bram Stokerin Dracula vampyyrimetsästäjä Van Helsingiä. Hänen seuraavia roolejaan olivat Pitkän päivän illassa alistettu ja uhrautuva hovimestari, Varjojen maissa kirjailija C. S. Lewis ja Nixonissa Richard Nixon. Varjojen maista ja Nixonista Hopkins sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta miespääosasta, ja Varjojen maista hän voitti BAFTA-palkinnon. 1990-luvun jälkimmäisellä puoliskolla Hopkins teki sekä vaativia luonnerooleja että rooleja suurissa elokuvissa. Ensimmäiseksi mainittuihin kuuluu muun muassa suoritus Pablo Picassona elokuvassa Vuodet Picasson kanssa. Suuren budjetin elokuvia olivat muun muassa Steven Spielbergin ohjaama Amistad, joka kertoi orjalaivan kapinasta ja sitä seuranneesta oikeudenkäynnistä ja jossa Hopkins näytteli Oscar-ehdokkuuden arvoisesti John Quincy Adamsia, Zorron naamio ja Saanko esitellä: Joe Black. Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä Elokuun tunteita valmistui 1996.
Vuonna 1999 kuvatun Shakespeare -sovituksen Titus jälkeen Hopkins jäi sapattivapaalle ja teki vain ääniroolit elokuvissa M:I-2 Vaarallinen tehtävä 2 ja The Grinch. Hopkins palasi, kun hän sai tilaisuuden näytellä jälleen Hannibal Lecteriä Uhrilampaiden jatko-osassa Hannibal (2001). Hän uusi roolinsa jälleen vuotta myöhemmin elokuvassa Punainen lohikäärme. Hannibal menestyi hyvin lippuluukuilla, mutta kriitikot eivät pitäneet elokuvasta eivätkä myöskään seuraavaksi valmistuneista Pedon sydämestä eikä toimintakomedia Bad Companystä, jotka eivät pärjänneet myöskään lippuluukuilla. Punainen lohikäärme palautti kuitenkin Hopkinsin jälleen kriitikkojen suosioon.
Hopkins sai tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 2003, jolloin valmistui myös elokuva Ihmisen tahra. Hänen seuraaviin rooleihinsa kuuluivat Ptolemaios I elokuvassa Aleksanteri ja Burt Munro elokuvassa Maailman nopein intiaani. Vuonna 2006 Hopkins sai urastaan Golden Globen Cecil B. DeMille -palkinnon. Samana vuonna hän esiintyi Bobbyssä, jonka kaikki näyttelijät palkittiin Hollywoodin elokuvajuhlilla yhteispalkinnolla parhaana näyttelijäryhmänä. Vuonna 2007 Hopkins palasi ohjaajaksi, kun hän ohjasi itse kirjoittamansa tieteistarinan Slipstream. Hopkins on harrastanut uransa aikana myös maalaustaidetta, ja hänen tekemiään maisemia ja abstrakteja muotokuvia esiteltiin lontoolaisessa galleriassa vuonna 2010. Samana vuonna valmistui myös The Wolfman, uusintaversio vuoden 1941 elokuvasta Ihmissusi. Lisäksi Hopkins näytteli vuonna 2010 Woody Allenin käsikirjoittamassa ja ohjaamassa elokuvassa You Will Meet a Tall Dark Stranger.
Vuonna 2011 Hopkins näytteli pääosan jännityselokuvassa The Rite, ja Marvel Comicsin sarjakuvahahmo Thoriin pohjautuvassa elokuvassa Thor hän esitti nimihahmon isä Odinia. Seuraavana vuonna Hopkins esiintyi elokuvien 360 ja Hitchcock päärooleissa, ja vuonna 2013 hän oli mukana toimintakomediassa Red 2 ja Thorin jatko-osassa Thor: The Dark World. Vuonna 2014 hän esiintyi elokuvissa Noah, Solace ja Kidnapping Freddy Heineken.
Elokuvanäyttelijänä tunnettu Hopkins näytteli poikkeuksellisesti televisiossa vuonna 2016 HBO:n tieteissarjassa Westworld. Edellisen kerran hän oli esiintynyt televisiosarjassa vuonna 1989. Hopkins palasi Robert Fordin rooliin Westworldin toisella tuotantokaudella vuonna 2018. Hopkins esiintyi päärooleissa vuonna 2019 elokuvassa Kaksi paavia ja vuonna 2020 elokuvassa Isä. Jälkimmäisestä hän voitti parhaan miespääosan Oscar-palkinnon – toistamiseen urallaan.