stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Twist (leikkiväline)

Twistnaru kerällä
Twist-naru on joustava, molemmista päistä yhteen sidottu naru, jota käytetään twistaamiseen (kirjoitetaan ja sanotaan joskus "vistaaminen"), joka on ulkoleikki- ja kuntoilumuoto. Twistaaminen on ollut suosittu esimerkiksi koulujen välituntiaktiviteettina Suomessa ainakin 1970-luvulta saakka.
Krefeldiläiset lapset twistaamassa vuonna 1998
Twistin hyppääminen eli twistaaminen eli vistaaminen on vanhaa kansanperinnettä, joka juontaa juurensa 700-luvun Kiinasta. Twistaaminen tunnetaan kiinaksi nimellä 跳皮筋; pinyin: tiàopíjīn, englanniksi nimellä kiinalaiset narut, "jumpsies" tai "elastics" (Australia, Uusi-Seelanti, Iso-Britannia), "yoki" tai "ranskalainen hyppääminen" (Kanada), ja muualla maailmassa nimillä "kiinalainen sukkanauha" (Filippiinit), ja "gummitwist" (Saksa).
1960-luvulla läntisen pallonpuoliskon lapset mukauttivat peliä siten, että peliä pelataan yleensä vähintään 3 pelaajan ryhmässä noin 5 m pitkällä joustavalla köydellä, joka on sidottu ympyrän muotoon. Monessa maassa hyppäämiseen kuuluu erilaisia loruja, Suomessa tämä vaikuttaa kuitenkin harvinaiselta. Perinteiset kiinalaiset hyppynarut ovat yhteen sidottuja kuminauhoja, mutta nykyään twist-naruja myydään kaupallisesti siihen tarkoitukseen.
Hyppäämisen säännöissä on jonkin verran muunnelmia, ja kuten monissa muissa lasten harrastamissa ulkoleikeissä, hyppääjät kehittelevät usein myös omia sääntöjään. Perussäännöt kuitenkin pysyvät: Twistaamiseen vaaditaan vähintään kolme hyppijää: kaksi tolppaa, jotka seisovat narun päissä, sekä hyppääjä. Hyppääjät yrittävät tehdä vuorotellen sarjoja, ja jos he astuvat vahingossa narun päälle tai sotkeentuvat askeleissaan, joutuu narun päähän seisomaan ja toinen hyppääjä pääsee yrittämään. Jos hyppysarja onnistuu virheittä, nostetaan vaikeustasoa eli narua. Ensin naru nostetaan tolppina toimivien nilkkojen korkeudelta polvien korkeudelle, sitten pyllyn alle ja tarvittaessa aina vyötärölle, kainaloihin ja kaulaan asti.
10 sarja

Suomessa yksi perinteisimmistä twistausleikeistä on "kymppi", johon kuuluu etenevästi haastavampi hyppyjen sarja. Se vaatii sekä hyppyjen järjestyksen muistamista, että taitoa ja harjoittelua.
Muut twist-naruleikit

Twist-narua käytetään myös sik-sak-sokkeloks-pelissä, jossa kaksi sokkelontekijää lausuvat sanat sik-sak-sokkeloks! rytmikkäästi samalla, kun pitävät kuminauhasta kiinni ja luovat siitä horisontaalisen sokkelon, josta muiden leikkijöiden on päästävä läpi koskematta naruun.
Lähteet: > Viitteet:

↑  Marissa Siivonen: Treeni-ideat suoraan alakoulusta – näillä saa hien pintaan iästä riippumatta Iltalehti.  13.08.2021.
↑  Horowitz, Gayle L.: International Games: Building Skills Through Multicultural Play, s. 68.  Human Kinetics, 2009.  ISBN 9780736073943  (englanniksi)
↑  Pakopeli? shl.fi.
↑  Twist-naruhyppely Markalla Merkkareita.
↑  Näin hyppäät twist-narulla oikein Helsingin Sanomat.  11. toukokuuta, 2014.
Aiheesta muualla:

Markalla Merkkareita: Twist-naruhyppelyn ohjeet
Peda.net: Twist
Alfaketoglutaarihappo

| α-Ketoglutaarihappo |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-oksopentaanidihappo
CAS-numero:  328-50-7
PubChem CID:  51 ja 156274072
SMILES:  C(=O)O)C(=O)C(=O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C5H6O5
Moolimassa:  146,098 g/mol
Sulamispiste:  115,5 °C
Liukoisuus veteen:  601,9 g/l (20 °C)
α-Ketoglutaarihappo (C5H6O5) on glutaarihapon johdannainen ja β-ketoglutaarihapon eli asetonidikarboksyylihapon isomeeri. α-Ketoglutaarihappo on osa monia aineenvaihduntareittejä.
Rooli aineenvaihduntareaktioissa

Yhdiste on osa sitruunahappokiertoa ja sitä muodostuu isositruunahaposta hapetuksella ja dekarboksylaatiolla isositraattidehydrogenaasin katalysoimana. Välituotteena muodostuu oksalomeripihkahappoa. α-Ketoglutaarihappo muokataan edelleen sitruunahappokierron seuraavassa vaiheessa sukkinyylikoentsyymi-A:ksi α-ketoglutaraattidehydrogenaasientsyymikompleksin katalysoimana.
α-Ketoglutaarihappo on tärkeässä roolissa aminohappojen biosynteesissä ja hajottamisessa. Kasvit käyttävät yhdistettä tuottaessaan glutamiinihappoa α-ketoglutariinihaposta ja ammoniumionista. Tätä katalysoi glutamaattidehydrogenaasi. α-Ketoglutaraatti voidaan myös muuttaa glutamiinihapoksi transaminaatiolla, jota katalysoivat transaminaasit.
Rooli aineenvaihduntareaktioissa > Kemiallinen synteesi

α-Ketoglutaraattia voidaan syntetisoida dietyylisukkinaatin ja dietyylioksalaatin välisellä kondensaatioreaktiolla.
Aiheesta muualla

ChemBlink: 2-Ketoglutaric acid (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): alpha-Ketoglutaric acid (englanniksi)
Titus Hjelm

| Titus Hjelm |
| --- | --- |
 Titus Hjelm Thunderstonen konsertissa Sauna Open Air -festivaaleilla kesäkuussa 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. lokakuuta 1974 (ikä 50) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Aiheesta muualla
Kotisivu
Titus Hjelm (s. 15. lokakuuta 1974 Helsinki) on suomalainen uskontotieteilijä ja muusikko. Hänet tunnetaan erityisesti saatananpalvontaa koskevista tutkimuksistaan. Hjelmin uskontotieteen väitöskirja Saatananpalvonta, media ja suomalainen yhteiskunta tarkastettiin Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa 2005. Hjelm soittaa bassoa power metal -yhtye Thunderstonessa.
Elämä ja ura

Hjelm kirjoitti ylioppilaaksi Sibelius-lukiosta 1993 ja valmistui teologian maisteriksi 1999 uskontotiede pääaineenaan. Hjelm on työskenteli Sibelius-lukiossa uskonnon ja elämänkatsomustiedon opettajana 1997–2002.
Hjelm työskenteli University College Londonissa sosiologian lehtorina 2007–2018. Vuonna 2018 Hjelm aloitti Helsingin yliopiston uskontotieteen apulaisprofessorina. Tammikuusta 2022 alkaen Hjelm on toiminut uskontotieteen professorina.
Hjelm on soittanut Thunderstonen lisäksi muun muassa Antidote-yhtyeessä.
Teoksia

Passio: Rakkauden, seksin ja seurustelun filosofiaa nuorille.  Helsinki:  Tammi, 2002.  ISBN 951-26-4809-1
(toim.): Mitä wicca on?.  (Gorgon-sarja)  Helsinki: Like, 2005.  ISBN 952-471-502-3
Saatananpalvonta, media ja suomalainen yhteiskunta.  (Väitöskirja: Helsingin yliopisto. Nuorisotutkimusverkosto & Nuorisotutkimusseura. Julkaisuja 55)  Helsinki:  Yliopistopaino: Nuorisotutkimusverkosto, 2005.  ISBN 951-570-619-X
Aiheesta muualla

Hevirokkari löysi uran uskonnoista. Tiede 12/2011. (Arkistoitu – Internet Archive)
Thunderstone
| --- | --- |
Albumit:   Thunderstone  The Burning  Tools of Destruction  Evolution 4.0  Dirt Metal  Apocalypse Again 
Singlet:   ”Virus”  ”Until We Touch the Burning Sun”  ”Tool of the Devil”  ”Forevermore” / ”Face in the Mirror”  ”10.000 Ways”  ”I, Almighty”  ”The Path”  ”Through the Pain” 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Alankomaat 
Tieteilijät:  CiNii  ORCID  Scopus 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  IdRef
Tokelau (Tuvalu)

Tokelau on kylä Tuvalussa Nanumangan saarella. Se sijaitsee saaren länsiosassa. Kylässä oli 245 asukasta vuoden 2012 väestönlaskennassa.
Jalkaväkirykmentti 54 (jatkosota)

| Jalkaväkirykmentti 54 |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1941 - 1942
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  Jalkaväki
Sodat ja taistelut:  Salla
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  everstiluutnantti Armas Pihlajamaa
Jalkaväkirykmentti 54 oli Suomen puolustusvoimien jatkosodan 6. divisioonaan kuulunut Peräpohjolan sotilasläänin perustama jalkaväkirykmentti, jonka Länsipohjan suojeluskuntapiiri perusti Torniossa, Ylitorniolla ja Kemissä.
Saksalaisille alistettuna Sallan taisteluissa

Rykmentti alistettiin 13. kesäkuuta alkaen Saksan Pohjois-Suomeen sijoitetuille Saksan Norjan armeijan joukoille kenraalieversti Nikolaus von Falkenhorstin alaisuuteen.
Rykmentti keskitettiin komentajansa everstiluutnantti Armas Pihlajamaan johdolla Kemijärven Hanhikoskelle, josta se marssi Sallaan. Se kävi verisimmät taistelunsa Kelsinkäisessä.
Pataljoonankomentajat:
I/JR 54, majuri Solmu Salonmies
II/JR 54, majuri Erkki Korri 25.6.-27.8.1941,
III/JR 54, majuri Aarne Airimo 16.6.41-19.2.1942
Kajaanin viinakaupan ryöstössä

JR 54:n mainitaan myös toimineen osallistuneen myös Kajaanin viinakaupan ryöstöön, mistä kenraalimajuri Einar Vihma jakoi kuritushuonerangaistuksia, joita myöhemmin lievennettiin.
Vanhempien ikäluokkien kotiutus ja osaksi 12. prikaatia

Jatkosodan liikekannallepanossa oli palvelukseen kutsuttu vuosina 1896-1918 syntyneet miehet. Varusmiespalvelustaan suorittivat silloin vuosina 1919, 1920 ja vuoden 1921 alkupuolella syntyneet. Jatkosodan alkumenestysten ja rintamien vakiinnuttua ryhdyttiin syksyllä 1941 kenttäarmeijan uudellenjärjestelyihin ja vanhimpien ikäluokkien kotiuttamiseen. Kotirintaman työvoimapula oli akuutti ja pahenemassa.
Vuoden 1941 lopulla päättyi Suomen armeijan 6. divisioonan, ja JR 54:n sen osana alistus Saksan 36 Armeijakunnalle. Uudelleenjärjestelyssä 12. helmikuuta 1942 muodostettiin 12. prikaati, jonka osia olivat JR 33, I/JR 54 ja 6. divisioonan pioneeri-, viesti-, lääkäri- ja huoltoyksiköistä. Muulta osin JR 54 kotiutettiin asemasotavaiheen alussa vuonna 1942.
Asobo Studio

| Asobo Studio |
| --- | --- |

Perustettu:  2002
Kotipaikka:  Bordeaux, Ranska
Toimiala:  videopeliteollisuus
Kotisivu:  asobostudio.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Asobo Studio on ranskalainen pelitalo, joka perustettiin vuonna 2002. Pelitalo on kehittänyt 17 videopeliä ja muun muassa videopelejä Pixarin elokuvista Rottatouille, WALL-E, Up – kohti korkeuksia sekä Toy Story 3.
Aiheesta muualla

Asobo Studion viralliset kotisivut (ranskaksi, englanniksi)
Valkoniskamuura

| Valkoniskamuura |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Puumuurat Thamnophilus
Laji::  bernardi
Kaksiosainen nimi
 Thamnophilus bernardi  Lesson, 1844 
Synonyymit
 Sakesphorus bernardi 

Katso myös
   Valkoniskamuura Wikispeciesissä   Valkoniskamuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkoniskamuura (Thamnophilus bernardi) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Valkoniskamuuraa tavataan Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 184 000 km2. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Valkoniskamuura (Thamnophilus bernardi)
iNaturalist: Valkoniskamuura (Thamnophilus bernardi)
ITIS: Thamnophilus bernardi (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Thamnophilus bernardi (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1262127  Wikispecies: Thamnophilus bernardi  Avibase: 4B9EB1F44AA204BB  BirdLife: 103658059  BOW: colant1  CoL: 563H4  eBird: colant1  GBIF: 7341951  iNaturalist: 144695  ITIS: 915978  IUCN: 103658059  NCBI: 1926627  Neotropical: colant1  Observation.org: 74280  Xeno-canto: Thamnophilus-bernardi  Laji.fi: MX.30932
Viitasaaren paloasema

Keski-Suomen pelastuslaitoksen Viitasaaren paloasema sijaitsee Viitasaarella osoiteessa Puutie 1. Rakennuksen on suunnitellut Arkkitehtipalvelu Oy ja  sen pinta-ala on 2500 brm2.   Paloasema otettin käyttöön elo-syyskuussa 2021.  Rakennuksen omistaa Viitasaaren kaupunki ja se on vuokrattu pelastuslaitokselle.
Viitasaaren paloasema on yksi Keski-Suomen pelastuslaitoksen kadeksasta ympärivuorokautisesti miehitetystä paloasemasta. Ensihoidossa työskentelee ympärivuorokautisesti neljä ensihoitajaa.  Viitasaarella toimii myös osa-aikainen palokunta, Viitasaaren PVPK.
Viitasaaren lukion pelastus- ja turvallisuuslinja opiskelee paloasemalla ja heille on varattu oma pukuhuone asemalla.
Aiheesta muualla

Keski-Suomen pelastuslaitos (verkkosivut)
Alholman saha

Näkymä Pietarsaaren Alholman sahalta kohti merta ja satamaa 1954.
Alholman saha on Pietarsaaressa sijaitseva UPM-Kymmene-konserniin kuuluva sahalaitos. Sahan tuotantokapasiteetti oli vuonna 2013 200 000 kuutiometriä kuusi- ja mäntysahatavaraa vuodessa ja sen palveluksessa oli 80 henkilöä.
Sahan perusti vuonna 1896 Wilhelm Schauman. Se yhdistettiin vuonna 1960 Wilhelm Schauman Oy:hyn ja vuonna 1987 siitä tuli osa Kymmene-konsernia Schaumanin fuusion yhteydessä. Vuosina 1990–2001 saha toimi Wisatimberin nimellä.
Toivonojan kartano

Toivonojan kartano on Nastolassa sijaitseva kartano. Kartanon päärakennuksen runko on vuodelta 1807, ja nykyinen ulkokuori on vuodelta 1876. Kartanon tilaan kuuluu maata 160 hehtaaria, josta peltoa on 48 hehtaaria. Tila sijaitsee Sylvöjärven rannalla, ja rantaviivaa on kilometri. Yritysjohtaja Jorma Ollila ja hänen vaimonsa ostivat kartanon vapaa-ajanasunnokseen 3,7 miljoonalla markalla tammikuussa 2000.
Aiheesta muualla

Museovirasto: Toivonojan kartano
Nastola: Tietoja ja linkkejä (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Perustiedot Wikidatassa: Toivonojan kartano (Q23040332)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: kartanon päärakennus, kartano
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Nastola
koordinaatit: 60°57′52″N 26°00′52″E﻿ / ﻿60.96432946°N 26.01449413°E﻿ / 60.96432946; 26.01449413
Toivo (albumi)

| Toivo Valvomo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2007
 Julkaistu: 30. huhtikuuta 2008
 Tuottaja(t): Rocka Merilahti
 Tyylilaji: pop, rock, ska, reggae
 Kesto: 44.03
 Levy-yhtiö: Mercury, Universal
Valvomon muut julkaisut
| Heitä ensimmäinen kivi 2006 | Toivo 2008 |   |
Toivo on suomalaisen Valvomo-yhtyeen toinen studioalbumi. Se julkaistiin huhtikuussa 2008. Albumi ei menestynyt läheskään yhtä hyvin kuin edellinen albumi, Heitä ensimmäinen kivi, eikä se nousut edes albumilistalle.
Kappaleet

Mitä sitten – 4.04
Ei ne kuule – 3.45
Toivo – 3.53 (feat. Super-Janne)
Epäluuloinen – 2.47
Soo soo – 3.08
Täytyy – 5.01
Viikonpäivät – 3.49
Antti – 3.15
Matkaan – 3.07
Gestapo – 3.12
Synkkä – 3.54
Kansallislaulu – 4.04
Kokoonpano

Setä – laulu
Markiisi – basso
Teiska – kitara
Ville – biitti
Arvostelut

Desibeli.net:
Dome.fi:
Soundi:
Stara.fi:
V2.fi:
Peter Greenaway

Peter Greenaway vuonna 2007.
Peter Greenaway (s. 5. huhtikuuta 1942 Newport, Gwent, Wales) on brittiläinen elokuvaohjaaja.
Elämäkerta

Greenaway syntyi Walesissa, mutta varttui Englannissa. Greenawayn perhe jätti Walesin Peterin ollessa kolmevuotias, ja he muuttivat Essexiin. Jo nuorena Peter Greenaway päätti ryhtyä taidemaalariksi. Samaan aikaan hän katsoi ahkerasti elokuvia, erityisesti Ingmar Bergmanin tuotantoa ja ranskalaisen elokuvan uuden aallon elokuvia.
Vuonna 1962 Greenaway aloitti opiskelun Walthamstowin taidekorkeakoulussa, mutta yhden lyhytelokuvan ohjattuaan hän lopetti opinnot vuonna 1965 ja sai työpaikan elokuvaleikkaajana. Leikkaajana työskennellessään Greenaway jatkoi kokeellisten lyhytelokuvien ohjaamista. 1970-luvulla Greenawayn henkilökohtaiset elokuvaprojektit kasvoivat kunnianhimoisemmaksi, ja hän sai aikaan sellaiset vielä nykyäänkin arvostetut lyhytelokuvat kuten Vertical Features Remake ja A Walk Through H. Greenaway myös opettaa elokuvataidetta Sveitsissä.
Vuonna 1980 Greenaway teki ensimmäisen pitkän elokuvansa The Falls. Elokuva ei tosin noudattanut mitään traditioita — mikä on tyypillistä Greenawayn tuotannolle — vaan se oli 92-osainen valedokumentti. 1980-luvulla Greenaway jatkoi ohjaamalla monia tunnetuimpia pitkiä elokuviaan, kuten Piirtäjän sopimus (1982), Zoo (1985), Arkkitehdin vatsa (1987) ja Kohtalokkaat numerot (1988). Vuonna 1989 julkaistiin Greenawayn ehkä parhaiten menestynyt elokuva Kokki, varas, vaimo ja rakastaja, jonka rohkea erotiikkaa ja kannibalismia sisältänyt kuvasto joutui sensuurin käsiin monissa maissa.
1990-luvun alussa Greenaway jatkoi tekemällä toisen kiistanalaisen pitkän elokuvan The Baby of Mâcon (1993). Sitä seurasivat The Pillow Book (1996) ja 8½ Women (1999).
Greenaway on tehnyt kunnianhimoisen multimediaprojektin The Tulse Luper Suitcases, johon kuuluu useita pitkiä elokuvia, televisiosarja, 92 DVD-levyä, CD-ROM-levyjä ja kirjoja. Greenawayn elokuvaprojekti, Rembrandtista kertova pitkä elokuva Yövartio, valmistui 2007 ja Rembrandtin syytös 2008.
Greenawayn uusin elokuva Eisenstein in Guanajuato on kunnianosoitus neuvostoliittolaiselle elokuvaohjaaja Sergei Eisensteinille. Elokuvan pääosaa esittää suomalainen näyttelijä Elmer Bäck ja se sai Suomen-ensi-iltansa elokuvateattereissa 4. syyskuuta 2015.
Filmografia

Death of Sentiment (1962) lyhytelokuva
Tree (1966) lyhytelokuva
Train (1966) lyhytelokuva
Revolution (1967) lyhytelokuva
5 Postcards from Capital Cities (1967) lyhytelokuva
Intervals (1969) lyhytelokuva
Erosion (1971) lyhytelokuva
H Is for House (1973) lyhytelokuva
Windows (1975) lyhytelokuva
Water Wrackets (1975) lyhytelokuva
Water (1975) lyhytelokuva
Goole by Numbers (1976) lyhytelokuva
Dear Phone (1977) lyhytelokuva
A Walk Through H: The Reincarnation of an Ornithologist (1978) lyhytelokuva
Vertical Features Remake (1978) lyhytelokuva
Eddie Kid (1978) dokumenttielokuva
Cut Above the Rest (1978) lyhytelokuva
1-100 (1978) lyhytelokuva
Zandra Rhodes (1979) lyhytelokuva
Women Artists (1979) dokumenttielokuva
Leeds Castle (1979) dokumenttielokuva
Lacock Village (1980) dokumenttielokuva
The Falls (1980) dokumenttielokuva
Country Diary (1980) dokumenttielokuva
Act of God (1980) lyhytdokumentti televisiolle
Terence Conran (1981)
Piirtäjän sopimus (The Draughtsman's Contract, 1982)
Four American Composers (1983) dokumenttielokuva
The Coastline (1983) dokumenttielokuva
Making a Splash (1984)
Zoo (A Zed & Two Noughts, 1985)
26 kylpyhuonetta (Inside Rooms: 26 Bathrooms, London & Oxfordshire, 1985, 1985) lyhytdokumenttielokuva
Arkkitehdin vatsa (The Belly of an Architect, 1987)
Fear of Drowning (1988) lyhytelokuva
Vainajien virta (Death in the Seine, 1988) televisiolle
Kohtalokkaat numerot (Drowning by Numbers, 1988)
A TV Dante (1989) televisiosarja
Hubert Bals Handshake (1989) lyhytelokuva
Kokki, varas, vaimo ja rakastaja (The Cook the Thief His Wife & Her Lover, 1989)
A Walk Through Prospero's Library (1991) televisiolle
Prosperon kirjat (Prospero's Books, 1991)
M Is for Man, Music, Mozart (1991) lyhytelokuva televisiolle
Rosa (1992) lyhytelokuva
The Baby of Mâcon (1993)
Darwin (1993) televisiolle
Stairs 1 Geneva (1995) dokumenttielokuva
Lumière et compagnie (1996)
The Pillow Book (1996)
The Bridge (1997) lyhytelokuva
8 ½ Women (1999)
The Death of a Composer: Rosa, a Horse Drama (1999) oopperan sovitus televisiolle
The Man in the Bath (2001) lyhytelokuva
The Tulse Luper Suitcases, Part 1: The Moab Story (2003)
The Tulse Luper Suitcases, Part 3: From Sark to the Finish (2003)
The Tulse Luper Suitcases, Part 2: Vaux to the Sea (2004)
Visions of Europe (osio "European Showerbath", 2004)
A Life in Suitcases (2005) lyhytelokuva
Yövartio (2007)
Rembrandtin syytös (Rembrandt’s J’accuse, 2008)
Eisenstein in Guanajuato (2015)
Kirjallisuutta

Filmihullu 6/1994, useita juttuja Greenawaystä.
Makkonen, Velipekka, ”Elokuva ei ole ikkuna maailmaan”, Peter Greenawayn haastattelu. Filmihullu 5/2015.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Peter Greenaway Elonetissä.
Peter Greenaway Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz  Museum of Modern Art  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Elonet 
Muut:  ELMCIP  Europeana  IdRef
Kane Hodder

Kane Hodder Pittsburgh Comiconissa 2007.
Kane Warren Hodder (s. 8. huhtikuuta 1955) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja stuntmies. Hänet tunnetaan parhaiten Jason Voorheesin roolista, jota hän esitti neljässä Perjantai 13. päivä -sarjan kauhuelokuvassa.
Ura

Uransa alussa ollut Hodder kärsi vakavista palovammoista, kun vuonna 1977 hän halusi näyttää haastattelijalle ja tämän kameramiehelle stuntin, joka sisälsi tulen käyttöä. Stuntti meni pieleen ja mies kärsi toisen ja kolmannen asteen palovammoista. Mies aloitti pieleen menneen stuntin jälkeen hanskojen käytön peittääkseen palovammojaan.
Hodder on kirjoittanut kirjan Unmasked: The True Life Story Of The World's Most Prolific Cinematic Killer (2011).
Yksityiselämä

Hodder on paljastanut olevansa sukujuuriltaan osittain norjalainen, englantilainen, saksalainen sekä ruotsalainen. Sukunimi on alkujaan englannista.
Hodder rakastaa metallia ja onkin kavereita Metallican Rob Zombien ja Kirk Hammettin kanssa. Alempaan huuleensa mies on hankkinut tatuoinnin ”Kill” eli suomennettuna Tapa.
Hodder opiskeli maantietoa Nevadan yliopistossa, Renossa. Näyttelijän töiden lisäksi mies tekee töitä lasten palovammakeskuksissa.
Kane Hodder oli myös amerikkalaisen indie rock -bändin nimi. He pyysivät ennen nimeämistä Hodderilta lupaa käyttää tämän nimeä, johon mies suostui mieluusti. Bändi lopetti toimintansa virallisesti vuonna 2009.
Hodder on sanonut numeron 13 olevan iso osa hänen elämäänsä, sillä Perjantai 13. -sarjan lisäksi numero 13 esiintyy muun muassa kadulla, jolla hän asuu. Tällä kadulla on yhteensä 13 taloa. Tämän lisäksi Hodder pitää amerikkalaisen koon 13 kenkiä. Myös monia muita yhtäläisyyksiä numeron 13 kanssa on Hodderin mukaan.
Perjantai 13. päivä -sarja

Hodder oli alun perin suunniteltu näyttelemään kahdessa eri elokuvassa Jason Voorheesin isää, Eliasta. Ensimmäisessä elokuvassa Jason Goes To Hell: The Final Friday (1993) Elias olisi tullut elokuvan viimeisen minuutin aikana esille. Toisen elokuvan Freddy vs. Jason (2003) kohdalla kyseessä oli David Schown käsikirjoitus, jossa Hodder olisi näytellyt Eliasta.
Hodder on paljastanut lempitapokseen Perjantai 13. päivä -sarjassa kohtauksen elokuvasta Friday the 13th The New Blood (1988), jossa hän nostaa makuupussissa olevan tytön ja lyö tämän puuta vasten. Saman tapon Hodder toistaa elokuvassa Friday the 13th: Jason X (2001). Hodder sanoo tapon olleen vaikeampi, kuin hän kuvitteli, sillä makuupussissa oleva mannekiini oli painavempi kuin hän luuli. Tämä kohtaus tehtiin useita kertoja, sillä ohjaajan mielestä lyönti ei näyttänyt otoissa tarpeeksi aidolta. Viimeisessä otoksessa Hodder oli jo niin turhautunut toistamiseen, että hän heitti makuupussin maahan ja potkaisi sitä. Viimeinen otos valittiin elokuvaan.
Perjantai 13. päivä -sarjan lisäksi Hodder näyttelee useasti muissakin elokuvissa tappajaa.