stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Spankkova

Inkerin luterilaiset seurakunnat.
Spankkovan kirkko 1900-luvun alussa.
Kirkon rauniot.
Spankkova (ven. Шпанько́во, Špankovo) on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Jelisavettinan kunnassa sekä entinen luterilainen seurakunta Inkerissä.
Ruotsalaisvallan aikana 1600-luvulla seudulle muuttaneet inkerinsuomalaiset kuuluivat Tääkelin seurakuntaan. Sillä oli oma kirkko ja kirkkoherra jo 1640-luvulla. Vuonna 1731 venäläinen ruhtinas Spankovski rakennutti kirkon Spankkovan kylään, ja seurakunta sai uuden nimensä. 1720-luvulta lähtien se kuului Koprinaan, mutta itsenäistyi uudelleen vuonna 1753. Vuonna 1833 Spankkovaan rakennettiin uusi Neitsyt Marialle omistettu kivikirkko. Seurakuntaan kuului myös Kolppana, jossa oli oma Paavali I:n rakennuttama kirkko. Vuonna 1905 seurakunnassa oli noin 4 800 suomalaista ja viitisenkymmentä virolaista jäsentä, vuonna 1917 enää 3 161. 1920-luvun alusta lähtien Spankkova ja Kolppana toimivat erillisinä seurakuntina. Spankkovan kirkko suljettiin vuonna 1937.
Spankkovan asukkaista suurin osa oli inkeriläisiä savakoita. Eräissä kylissä asui myös ortodoksisia inkerikkoja. Seurakuntaan kuului 44 kylää, joista suomalaisia 31:
Ahokylä, Hinkkala, Hintikkala, Honkala, Ilkkinä, Kaletino, Karstala, Korpisalo (Uusikylä), Kunttula, Kurkovitsa, Luiskenitsa, Luumitsa, Miikkinä, Peresnova, Pienhovi, Pieni Karstala, Pieni Pornitsa, Pieni Sääskelä, Piesala, Pitkälä, Raakelitsa, Repola, Räähkälä, Saaritsa, Seppälä, Sikoniemi, Smolkkova, Sornua, Spankkova, Suuri Pornitsa, Suuri Sääskelä, Säämälä, Tarovitsa, Toivari, Tuonitsa, Tupitsa, Tääkeli, Uusi Hinkkala, Uusi Holopitsa, Vanha Holopitsa, Vanha Staarosta, Vereppi, Vetkala, Vironkylä.
Nykyään kylät kuuluvat Hatsinan piirin Jelisavettinan, Puutostin, Suuren-Kolppanan, Sääskelän ja Voiskovitsan kuntiin.
Toisen maailmansodan aikana vuonna 1943 suomalaisväestö siirrettiin Suomeen. Sodan jälkeen seutu asutettiin venäjänkielisellä väestöllä ja Suomesta palanneet sijoitettiin vastaavasti sisämaahan, venäjänkielisille paikkakunnille.
Nykyään Spankkovan kylässä on noin 1 200 asukasta. Kylässä on maidontuotantoon erikoistunut maatalousyritys. Raunioitunut Neitsyt Marian kirkko on paikallinen nähtävyys.
Aiheesta muualla

Spankkova Virtuaali-inkerissä
Inkerin historialliset luterilaiset seurakunnat
Inkere
Jaama
Järvisaari
Haapakangas
Hatsina
Hevaa
Hietamäki
Kaprio
Kattila
Keltto
Kolppana
Koprina
Kupanitsa
Lahti
Lempaala
Liissilä
Markkova
Miikkulainen
Moloskovitsa
Narvusi-Kosemkina
Novasolkka
Pyhä Maria (Pietari)
Pähkinälinna
Ropsu
Rääpyvä
Saari
Serepetta
Siestarjoki
Skuoritsa
Soikkola
Spankkova
Toksova
Tuutari
Tyrö
Valkeasaari
Venjoki
Viron Inkeri
Vuole
Sonny Listonin ja Muhammad Alin väliset nyrkkeilyottelut

Sonny Listonin ja Cassius Clayn/Muhammad Alin välillä käytiin vuosina 1964–1965 kaksi nyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestaruusottelua. Ottelut käytiin 25. helmikuuta 1964 Floridan Miami Beachissa ja 25. toukokuuta 1965 Mainen Lewistonissa.
Ensimmäinen ottelu valittiin Ring Magazine -lehden vuoden otteluksi vuonna 1964. Ottelut muistetaan Alin suuresta itseluottamuksesta sekä hänen jatkuvasta vastustajan härnäämisestään.
Ennen miesten ensimmäistä kohtaamista Sonny Liston oli voittanut maailmanmestaruutensa Floyd Pattersonilta ensimmäisen erän tyrmäysvoitolla ja puolustanut sitä kerran uusintaottelussa Pattersonia vastaan kaataen tämän kolmasti kanveesiin ensimmäisen erän aikana. Hallitsevana maailmanmestarina ensimmäiseen otteluun lähtenyt Liston oli molempien ottelujen ennakkosuosikki, mutta hävisi yllättäen molemmilla kerroilla nuorelle vastustajalleen; ensimmäisellä kerralla teknisellä tyrmäyksellä seitsemännessä erässä ja toisella kerralla tyrmäyksellä jo ensimmäisessä erässä.
Liston vs. Clay I > Ottelu

Ensimmäisessä erässä Clay vältteli aggressiivista Listonia ja väisteli tanssia muistuttavalla tyylillään hänen lujia iskujaan, lyöden tätä samalla pitkällä jabillaan aina, kun pystyi. Liston yritti ajaa vastustajaansa takaa ja lyödä tätä voimakkailla koukuillaan vartaloon, kuitenkin tuloksetta. Kolmannen erän alkaessa Clay johti ottelua ja oli saanut Listonin silmäkulmat vuotamaan verta, mutta Listonin lyömät osumat pitivät ottelun tasaisena.
Neljännen ja viidennen erän välisellä tauolla Listonin silmien ympärille levitettiin voidetta, jonka piti vähentää verenvuotoa. Epähuomiossa tätä ainetta joutui myös hänen käsineisiinsä ja sitä kautta Clayn silmiin. Aine sokaisi Clayn niin pahasti, että hän ehdotti erätauon aikana jopa ottelun keskeyttämistä, mutta valmentaja Angelo Dundee torjui tämän mahdollisuuden. Kuudennen erän alkaessa Clay sai näkönsä takaisin ja kykeni jatkamaan ottelua täysipainoisesti. Hän sai lyötyä muutamia kovia iskuja Listonin kasvoihin. Seitsemännen erän alkaessa Liston ei poistunutkaan kulmauksestaan, koska hänen olkapäänsä oli kipeytynyt, ja Clay julistettiin voittajaksi teknisellä tyrmäyksellä. Ensimmäistä kertaa nyrkkeilyn raskaan sarjan maailmanmestaruusottelu oli päättynyt hallitsevan mestarin luovuttamiseen. Ottelu oli päättymishetkellään kehätuomari Barney Felixin ja arvostelutuomarien tekemien laskelmien mukaan tasatilanteessa.
Kamppailu palkittiin Ring Magazinen jakamalla Vuoden ottelu -tittelillä. Koska ottelun tulos oli ollut yllättävä, alkoi lehdistön keskuudessa liikkua huhuja ennalta sovitusta tuloksesta suurien vedonlyöntivoittojen toivossa, vaikka kehälääkäri olikin todennut Listonin vamman todellisuuden. Las Vegasin vedonlyöntitoimistot kuitenkin vahvistivat, ettei haastajan puolesta ollut lyöty epäilyttävän suuria vetoja.
Ali vs. Liston II

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Päivämäärä: 25. toukokuuta 1965
Paikka: St. Dominic's Hall, Lewiston, Maine
Panoksena: WBA:n/WBC:n raskaansarjan maailmanmestaruus
 
Muhammad Ali vs. Sonny Liston
| The Louisville Lip |  | Sonny |
Katsaus
| Louisville, Kentucky | Kotipaikka | Arkansas |
| 20–20–0  KO 4 | Tilastot | 36–34–2   KO 6 |
| 191 cm | Pituus | 184 cm |
| 92 kg | Paino |  |

|  | Mestaruus |  |
 
Lopputulos: Ali voitti tyrmäyksellä 1. erässä
Ali vs. Liston II > Ennen ottelua

Voitettuaan ensimmäisen kohtaamisen ja maailmanmestaruuden, kehui Clay ravistelleensa maailmaa ja kysyi yleisöltä huutamalla, kuka on suurin nyt. Ottelua seuraavana päivänä Clay ilmoitti liittyneensä Nation of Islamiin ja muuttavansa nimensä Cassius X:ksi. Myöhemmin hän otti käyttöön järjestön johtaja Elijah Muhammadin hänelle antaman musliminimen Muhammad Ali, joka tarkoittaa ylistämisen arvoista. Uusintaottelusta Listonin ja Alin välillä alettiin luonnollisesti puhua ja Ali hyväksyikin Listonin antaman haasteen. WBA-liitto ei kuitenkaan hyväksynyt Listonia Alin haastajaksi, koska hän ei ollut liiton nimeämä ykköshaastaja, ja otti Alilta tämän maailmanmestaruuden pois. Alin ja Listonin välisessä uusintaottelussa panoksena oli ainoastaan WBC:n maailmanmestaruusvyö. Molemmille osapuolille maksettiin kohtaamisesta 480 657 dollarin palkkio.
Liston ja Ali kohtasivat uudelleen 25. toukokuuta vuonna 1965 Mainen Lewistonissa. Ottelua oli jouduttu siirtämään kerran Clayn jouduttua tyräleikkaukseen. Ennen ottelun alkua Listonin harjoittelu ei sujunut hyvin, vaikka hän treenasi kovemmin kuin koskaan ennen ja harjoituksissaan häntä oli tukemassa myös entinen maailmanmestari Joe Louis. Sonny Liston oli jälleen kamppailun ennakkosuosikki, mutta tällä kertaa vain 8–5-suhteella.
Ali vs. Liston II > Ottelu

Kamppailun alettua Ali liikkui nopeasti ympäriinsä tanssiliikkein, yrittäen pitää etäisyyttä vastustajaansa. Yllättäen hän löi äärimmäisen nopean oikean (tunnetaan nimellä Phantom punch, nk. "ankkuri-isku", lyhyt yliolanisku oikealla), joka kaatoi Listonin kanveesiin ensimmäistä kertaa urallaan. Nopea isku jäi monilta katsojilta huomaamatta. Kaadettuaan Listonin Ali jäi seisomaan hänen viereensä huutaen ja uhoten kehätuomarina toimineen entisen maailmanmestari Jersey Joe Walcottin yrittäessä saada hänet takaisin kulmaukseensa. Tuomari unohti tämän vuoksi laskea Listonille lukua ja hän pääsi nousemaan ylös kanveesista. Miehet jatkoivat tämän jälkeen ottelua, kunnes tuomari kävi tiedustelemassa ajanottajalta, kauanko Liston oli ollut kanveesissa. Tämän kerrottua ajan, päätti tuomari keskeyttää ottelun julistaen Alin voittajaksi tyrmäyksellä. Ensimmäistä erää oli tyrmäyshetkellä oteltu vain 1 minuutti ja 58 sekuntia, mutta eri lähteiden ilmoittamat ajat saattavat vaihdella muutaman sekunnin tarkkuudella. Alun perin ottelun ilmoitettiin kestäneen vain minuutin.
Jälleen kerran ottelu herätti epäilyksiä sopupelistä osapuolten välillä, jopa enemmän kuin Miamin kohtaaminen oli aiheuttanut. Kaksi vuotta myöhemmin antamassaan haastattelussa Liston kielsi tämän mahdollisuuden jyrkästi. Hän on itse sanonut, että Ali sattui vain lyömään häntä oikealla hetkellä, kun hänen tasapainonsa ei ollut kunnossa. Ali taas on sanonut halunneensa toisessa ottelussa todistaa kaikille, ettei ensimmäinen voitto ollut johtunut sopupelistä tai Listonin olkapään kipeytymisestä, minkä takia hän suunnitteli voittavansa Listonin selvästi: "En halunnut antaa hänen keksiä tekosyitä tai luovuttaa. Siksi toivoin hänen nousevan".
Ottelujen jälkeen

Muhammad Ali jatkoi Liston-voittojensa jälkeen uraansa hallitsevana raskaansarjan WBC-liiton maailmanmestarina. Hän puolusti maailmanmestaruuttaan yhdeksän kertaa voitokkaasti ja voitti lopulta takaisin myös aiemmin menettämänsä WBA-liiton maailmanmestaruuden, kunnes joutui ottelukieltoon kieltäydyttyään lähtemästä Vietnamin sotaan vuonna 1967. Hän palasi vielä tämän jälkeen nyrkkeilykehään ja voitti maailmanmestaruutensa takaisin vuonna 1974. Sonny Liston taas piti vuoden tauon otteluista nöyryyttävän ensimmäisen erän tappionsa jälkeen ja palasi kehään yllättäen Ruotsissa vuonna 1966 käydyssä kamppailussa. Hän jatkoi uraansa aina vuosikymmenen loppuun asti kärsien vain yhden tappion tuona aikana NABF:n Pohjois-Amerikan mestaruusottelussa. Maailmanmestaruusotteluun hän ei enää päässyt. Liston löydettiin kuolleena vuonna 1971 kotoaan Las Vegasissa.
Sosiaalinen vieraantuminen

Sosiaalinen vieraantuminen tai alienaatio on sosiologinen termi, joka kuvaa sitä, miten yksilö vieraantuu yhteisöstään ja muista ihmisistä. Arkikielessä vieraantumisella tarkoitetaan eristäytymistä muista ihmisistä. Psykologisesti vieraantuminen on vierauden ja irrallisuuden tunnetta. Eksistentiaalisen filosofian mukaan ihminen tulee vieraantuessaan vieraaksi omalle itselleen.
Käsitteen synty

Alienaatiota käytettiin jo 1300-luvulla oikeustieteen terminä, että esine siirtyy henkilöltä toiselle joko lahjana tai kauppana. Filosofisen ja ontologisen sisällön sille antoi 1800-luvulla Friedrich Hegel. Hän kuvasi ihmisen tekemää työtä siten, että ihminen muuttaa työllään luontoa ja luonnon objekteja. Samalla ihminen voittaa objektiivisessa maailmassa ilmenevän vieraantumisen. Ihmisen subjektiivinen maailma laajenee.
Marxin vieraantumisen käsite

Yhteiskuntatieteilijä Karl Marx käsitteli vieraantumista vain varhaisimmissa teksteissään, kuten vuoden 1844 käsikirjoituksessa, joka julkaistiin vasta 1932. Vieraantumisen katsotaan usein johtavan väärään tietoisuuteen, jossa henkilö ei kykene havaitsemaan toimintaansa motivoivia tekijöitä ja toimintansa seurauksia suhteessa muihin. Marxilaisen teorian mukaan proletariaatti (kuten myös kapitalistit) vieraantuvat kapitalismissa tavarafetisismin takia. Marxin vieraantumiskäsitteessä on kolme puolta: uskonnollinen, poliittinen ja taloudellinen vieraantuminen. Uskonnolliselta kannalta Marx väitti, että ihminen vieraantuu, jos hän luo mielessään täydellisen Jumalan kuvan ja käsittää itsensä kurjaksi ja syntiseksi olennoksi. Samalla tavalla ihminen vieraantuu poliittisesti, jos valtio korotetaan jumalalliseksi – ihminen tuntee  itsensä voimattomaksi.
Keskeisin Marxin termi on kuitenkin taloudellinen vieraantuminen: ihminen toteuttaa itseään työn avulla, ja hän vieraantuu, jos hän ei saa hallita työtään. Tässä on kaksi puolta: työ muuttuu pakkotyöksi ja ihmisen työvoima muuttuu kauppatavaraksi. Tällaisella on Marxin mukaan psykologisia seurauksia: ihminen tulee vieraaksi omalle työlleen eikä hän enää pidä työtä henkilökohtaisten tarpeidensa tyydyttäjänä. Näin ihmisestä tulee vieras fyysiselle ja yhteiskunnalliselle ympäristölleen.
Vieraantuminen modernissa yhteiskunnassa

Psykologis-sosiologisen katsannon mukaan vieraantuminen käsitetään ihmisten yksinäisyydeksi ja helpoksi korvattavuudeksi (Erich Fromm), yksiulotteiseksi ihmiseksi (Herbert Marcuse), kulutuskeskeiseksi (Thorstein Veblen) tai persoonallisuusmarkkinoiksi (C. Wright Mills). Eettis-ontologisen katsantokannan mukaan vieraantumista ei voi selittää pelkästään yhteiskunnalliselta kannalta, vaan kyse on olemassaolon perimmäisitä kysymyksistä. Tällöin vieraantuminen voidaan poistaa vain täydellisen moraalisen muutoksen kautta. Tätä näkökantaa ovat pohtineet muun muassa filosofi Martin Heidegger ja teologi Paul Tillich.
Pitkin 1900-lukua laajeni uskomus, että modernin yhteiskunnan atomismi johtaa siihen, että ihmisillä on pinnallisemmat suhteet toisiin ihmisiin. Perinteisisissä – teollistumisen ja kolonialismin aikaa edeltävissä – orgaanisissa yhteisöissä on katsottu olleen syvempiä suhteita ihmisten välillä. Tämän puolestaan uskotaan johtavan vaikeuksiin havaita tai hyväksyä toisten ihmisten uniikkeja piirteitä. Jälkimmäisessä tapauksessa yksilö on kautta aikojen tavalla tai toisella osittain tai kokonaan suljettu yhteisön ulkopuolelle.
Radikaalifeminismin mukaan sama tapahtuu naisille patriarkaalisessa yhteiskunnassa.
Syitä vieraantumiselle voi olla yhteisen jaettavan hyvän rajallisuus ja jaksoittaisuus. Valtion tarjoamien palvelujen lisäksi talkootoiminta on yksi tapa järjestää erilaisia harrastuksia muun muassa. Kriisit ja konfliktit ovat omiaan lisäämään vieraantumista, mikäli entiset ystävät koetaan konfliktin rajaamiksi. Sodat, kansanmurhat, rikollisuus, aviorikokset sekä väkivalta ovat tällaisia konflikteja. Parisuhteet elävät aikansa ja niiden päättymisen aikaan voi vieraantumista esiintyä. Ihmissuhteissa on vieraantumista myös, mikäli mielikuva ei vastaa enää todellisuutta.
Taiteessa kuvattuna

Jean-Paul Sartre on kuvannut vierautta, erillisyyttä kirjoissaan ja  esim. "No Exit"-näytelmässään. Asiaa kirjallisesti käsitelleisiin kuuluu mm. Albert Camus (esim. Sivullinen).
Sosiologi André Gorz on ehdottanut mm. tämän ongelman lievittämiseen peruspalkkaa. Suomessa Osmo Soininvaara ajoi samaa linjaa 1990-luvulla. Sosiologi Theodor Adorno on käsitellyt asiaa.
Aiheesta muualla

Allardt, Erik: ”4. Vieraantuminen ja anomia”, Yhteiskunnan rakenne ja sosiaalinen paine, s. 81-84.  wsoy, 1971.  suomi
Spin-lasi

Vertailuna spin-lasin satunnaisesti järjestyneet spinit (ylempi kuva) ja ferromagneetin samansuuntaisesti järjestyneet spinit (alempi kuva)
Spin-lasi on magneettinen materiaali, jossa aineen atomien spinit eivät ole järjestyneet säännöllisesti. Nimi spin-lasi on analogia tavallisiin laseihin, jotka eivät koostu säännöllisestä kiteestä vaan ovat amorfisia.
Spin-lasin magneettinen suskeptibiliteetti käyttäytyy lämpötilan funktiona eri tavoin riippuen siitä, onko aine jäähdytetty ulkoisessa magneettikentässä vai nollakentässä.
Sotilaspastori

Sotilaspastorin kauluslaatat Suomen puolustusvoimissa. Vasemmalla puolella ortodoksisen sotilaspastorin kauluslaatta ja oikealla puolella evankelis-luterilaisen sotilaspastorin kauluslaatta.
Sotilaspastori Jorma Heiskanen talvisodan aikana Kollaalla.
Sotilaspastori on Suomen Puolustusvoimien palveluksessa oleva kirkon virkaan vihitty pappi.
Papin työtä puolustusvoimissa kutsutaan kirkolliseksi työksi. Sotilaspastori ei ole varsinainen sotilasarvo vaan palvelusarvo, joka rinnastetaan kapteeniin tai kapteeniluutnanttiin. Palvelusarvon lisäksi kullakin sotilaspastorilla on oma henkilökohtainen sotilasarvonsa, joka voi olla periaatteessa mikä tahansa. Useimmat sotilaspapit ovat kuitenkin reserviupseereita. Sotilaspapin työ on julistusta, opetusta ja sielunhoitoa. Näihin liittyen työhön kuuluvat kirkolliset toimitukset ja toiminta sota-, ampuma- ja kertausharjoituksissa, yhteydenpito eri tahoille ja esikuntatyö sekä kaatuneiden huolto. Konfirmoimattomille varusmiehille voivat sotilaspapit järjestää heidän halutessaan rippikoulun.
Sotilaspastorin tehtävänä on myös käydä hengellisiä keskusteluja varusmiesten kanssa sekä auttaa heitä elämän tärkeissä ja kipeissä asioissa. Keskustelut voivat sivuta muitakin aiheita. Sotilaspappi on virkansa puolesta tietoonsa saamistaan asioista vaitiolovelvollinen.
Sotilaspappia kutsutaan sotilasslangissa esimerkiksi piruntorjujaksi, piruntorjuntaupseeriksi tai -päälliköksi, tai "Jumalasta seuraavaksi".
Historia

Suomessa sotilaspastoreiden aika alkoi Ruotsin kuningaskunnassa 1621, kun perustettiin kenttäkonsistori, johon kuului sekä rykmentinpappeja (regementspräster) että ratsuväkipappeja (ryttapräster). Yhdessä heitä kutsuttiin kenttäpapeiksi.
Rykmentin pappi oli Ruotsin kuningaskunnan armeijassa toiminut sotilaspappi. Koska rykmentti klassisen kolmijaon mukaan jakautui kolmeksi pataljoonaksi, rykmentin papilla on voinut olla alaisenaan kolme rykmentin saarnaajaa. Suomen puolustusvoimissa ovat myöhemmin rykmentin papin tehtävää vastaavaa tehtävää hoitaneet rykmentin pastorit.lähde?
Kenttäpappi on ollut sotilasjoukon mukana sotatoimialueella työskentelevä pappi. Suomessa nimitystä käytettiin aiemmin vain suojeluskuntajärjestön papeista.
Kenttäsaarnaaja-nimitystä on käytetty sotaakäyvien joukkojen mukana toimivasta papista. Ruotsin kuninkaan Kustaa II Aadolfin sota-artikloissa vuodelta 1621 kutsuttiin kuningasta taistelukentälle seuraavaa pappia välillä kenttäsaarnaajaksi ja välillä kenttäsuperintendentiksi.
Sotilaspappi on Suomessa luterilaiseen tai ortodoksiseen kirkkoon kuuluva, Puolustusvoimissa tai Rajavartiolaitoksessa palveleva pappi, jonka palvelusarvo on sotilaspastori, kenttärovasti tai kenttäpiispa. Aiemmin palveluksessa oli myös ylisotilaspastoreita. 1930-luvulla Suomessa toimi sotaväen päällikön alainen sotarovasti, joka johti sotilaspappien toimintaa. Hän oli samalla puolustuslaitoksen ylipastori.
Asema Geneven sopimuksessa

Geneven sopimuksessa maasotavoimiin kuuluvien haavoittuneiden ja sairaiden aseman parantamisesta 12.8.1949  annetaan "kenttäpapeille" 24. artiklassa erityinen suoja.
Saman sopimuksen 28. artiklassa on kenttäpapeille annettu pidättämisen yhteydessä erityisiä tehtäväänsä liittyviä etuja yhdessä lääkintähenkilökunnan kanssa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ylen Elävä arkisto: Sotilaspastorit välittivät elämän sanaa kuoleman keskellä
Kirkollinen työ puolustusvoimissa
| --- | --- |

| --- | --- |
Henkilökunta::  Kenttäpiispa | Kenttärovasti | Sotilaspastori | Sotilasdiakoni
Varusmiehet::  Varusmiespappi ja -diakoni
Spinaaliganglio

Kananalkion spinaaliganglio
Spinaaliganglio eli takajuuren hermosolmu on jokaisen ääreishermoston selkäydinhermon takajuuressa sijaitseva, varsinaista hermoa paksumpi kohta. Spinaaliganglio koostuu takajuuren tuntohermosyiden soomaosista eli solukeskuksista. Neuronien aksonit taasen muodostavat selkäydinhermojen takajuuret.
Spinaaligangliot kehittyvät alkiovaiheen hermostopienan soluista.
Sosialistinen Työpuolue

Sosialistinen Työpuolue oli suomalainen sosialidemokraattinen puolue, joka toimi vuosina 1918–1919. Puolueen äänenkannattaja oli sanomalehti Työn Valta (1917–1919). Puoluetta johti Vihtori Kosonen, joka oli myös äänenkannattajan vastaava toimittaja. Puolueen kannattajat kutsuivat itseään oikeistososialisteiksi. Puolueen ohjelma pohjautui bernsteinilaiseen revisionistiseen marxismiin. Heinäkuusta 1918 kesäkuuhun 1919 kestäneen valmisteluvaiheen aikana järjestö tunnettiin nimellä Suomen Sosialidemokraattinen Uudistuspuolue.
Puoluetoimisto sijaitsi Helsingissä osoitteessa Iso Roobertinkatu 23, jossa toimi myös Työn Valta.
Tausta

Suomen sosialidemokraattisessa puolueessa oli jo pitkään ollut riitoja maltillisen ja radikaalin suuntauksen välillä. Erot kärjistyivät loppuvuonna 1917. Joulukuussa 1917 aloitti ilmestymisensä maltillisena tunnetun Vihtori Kososen toimittama Työn Valta -lehti, joka kannatti bernsteinilaista revisionistista marxismia. Näytenumerossa ilmoitettiin julkaisijoiden tahtovan muodostaa sosialidemokraattiseen puolueeseen "maltillisen ryhmän", joka taistelisi "porvaristoa vastaan valistamalla työväkeä ja ohjaamalla sitä rauhalliselle luokkataistelun tielle". Ryhmän mukaan SDP:n johdon noudattama taktiikka vahingoitti työväen asiaa ja se halusi erottaa puolueesta väkivaltaisia menettelytapoja (kuten punakaarteja) kannattaneet, joita kutsuttiin anarkisteiksi. Sisällissodan punainen hallinto esti lehden ilmestymisen. Kansanvaltuuskunta takavarikoi Työn Vallan tilaamat ja sen varastossa olleet paperit. Lehdessä mukana olleet erotettiin puolueesta.
Työn Valta pystyi aloittamaan uudelleen jo 16. huhtikuuta – huomattavasti aiemmin kuin muut työväenlehdet. Vihtori Kosonen kritisoi lehdessä voimakkaasti vallankumousyritystä ja vaati uuden "puhtaasti parlamentaarisen" sosialidemokraattisen puolueen perustamista heti olosuhteiden salliessa. Työn Valta kritisoi myös niitä SDP:n maltillisia johtohenkilöitä, jotka vetosivat sodan rauhanomaisen päättämisen puolesta. Ryhmittymän mukaan myös SDP:n maltilliset olivat vastuussa kapinasta, koska he eivät olleet toimineet sitä vastaan päättäväisemmin ja aiemmin. Punakaartilaiset tappoivat Työn Vallan toimittaja Paavo Viitasen Viipurissa huhtikuun lopulla, kun hän yritti saada punaisia luopumaan taistelusta.
Aiheesta muualla

Työn Valta -lehdet Kansalliskirjaston digitaaliarkistossa
Spas-Klepiki

| Spas-Klepiki (Спас-Кле́пики) |
| --- | --- |
 Katu Spas-Klepikissä.
 lippu:  vaakuna
 Rjazanin alueen sijainti Venäjällä.
 Spas-Klepiki
 Koordinaatit: 55°08′N, 40°11′E 
Valtio:  Venäjän federaatio
Alue:  Rjazanin alue
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Spas-Klepiki (ven. Спас-Кле́пики) on kaupunki Rjazanin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Meštšoran alangolla Okaan laskevan Pra-joen rannalla 67 kilometriä Rjazanista koilliseen. Kaupunki on Klepikin piirin keskus. Sen kautta kulkee Rjazanin ja Gus-Hrustalnyin välinen rautatie (Spas-Klepikin asema). Asukkaita on 6 700 henkeä (vuonna 2005).
Paikkakunta tunnetaan 1500-luvulta lähtien Klepikin kylänä. Nimen Spas-Klepiki se on saanut ilmeisesti kylässä sijainneen Kristuksen kirkastumisen kirkon mukaan. 1600-luvun lopulla kylä oli huomattava Kasimovin maantien varrella sijainnut kauppapaikka ja myöhemmin pumpuliteollisuuden keskus. Vuonna 1899 sen kautta rakennettiin Rjazanin ja Tuman välinen kapearaiteinen rautatie. Vuonna 1920 Spas-Klepikistä tuli kaupunki. Nykyään siellä on lähinnä tekstiiliteollisuutta.
Vuosina 1909–1912 Spas-Klepikissä opiskeli runoilija Sergei Jesenin. Kaupungissa toimii hänelle omistettu museo.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Spas-Klepikin kaupungille omistettu sivusto (venäjäksi)
Rjazanin alueen kaupungit
Hallinnollinen keskus: Rjazan

Kasimov | Korablino | Mihailov | Novomitšurinsk | Rybnoe | Rjažsk | Sasovo | Skopin | Spas-Klepiki | Spassk-Rjazanski | Šatsk
Nikolai Spinjov

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Venäjä> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 2004 | pariaironelonen |  |
Nikolai Spinjov (s. 30. toukokuuta 1974) on venäläinen soutaja. Hän voitti Ateenan olympialaisissa 2004 kultaa pariaironelosessa. Hän sijoittui samassa luokassa seitsemänneksi Pekingin olympialaisissa 2008 ja kahdeksanneksi Atlantan olympialaisissa 1996. Spinjov sijoittui maailmanmestaruuskilpailuissa parhaimmillaan viidenneksi pariaironelosessa Sevillassa 2002 ja Milanossa 2003. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui pariairokaksikossa viidenneksi Brestissä 2009.