stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Metso (entinen yritys)
Automaatio > Tuotteet ja palvelut

Metson Automaatio-liiketoiminnat tarjoaa asiakkailleen asiantuntija- ja elinkaaripalveluiden lisäksi:
prosessiautomaatio- ja informaatiohallintajärjestelmiä ja sovellusverkkoja
prosessien mittausjärjestelmiä ja analysaattoreita
säätö-, sulku- ja hätäsulkuventtiileitä
älykkäitä venttiilien asennoittimia ja kunnonvalvontaa.
Automaatio > Asiakkaat

Liiketoiminta-alueen teollisuusasiakkaat toimivat voimantuotannon, öljyn, kaasun, massan, paperin, kaivostoiminnan ja maarakennuksen parissa.
Automaatiojärjestelmissä Metso kilpailee ABB:n ja Honeywellin kanssa, venttiileissä pääkilpailijoita ovat Emerson Process Management, General Electric ja Flowserve. Metso Automation-segmentin tuotteista markkinajohtajien joukossa ovat massa- ja paperiteollisuuden venttiilit ja automaatioratkaisut.
Kierrätysteollisuus

Metson kierrätysteollisuuteen erikoistunut liiketoiminta-alue tarjoaa globaalisti teknologiaa ja palveluita metalli- ja jätekierrätykseen. Joulukuussa 2012 Metso sulautti kierrätyssegmentin Kaivos ja maarakennus -segmenttiin.
Osake

Metson osake noteerattiin Helsingin pörssissä ja 14. syyskuuta 2007 asti myös New Yorkin pörssissä.
Omistus

Metson suurimmat rekisteröidyt osakkeenomistajat olivat 31.7.2019:
Solidium Oy (14,88 %)
Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen (2,95 %)
Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varma (1,89 %)
Keva (1,06 %)
OP rahastot (1,02 %)
Nordea rahastot (0,93 %)
Svenska litteratursällskapet i Finland rf  (0,73 %)
Valtion eläkerahasto (0,60 %)
Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elo (0,55 %)
Danske Invest rahastot (0,53 %)
Yritysmyynnit

Metso myi syyskuussa 2008 Ruotsissa toimivasta valimostaan 83 % investointiyhtiö Primacan kokoamalle sijoittajaryhmälle. Valimo työllistää 120 henkeä. Hinta oli 15 miljoonaa. Metso Founderies Karlstadt -niminen yksikkö on erikoistunut tuulivoimakomponenttien, dieselmoottorilohkojen ja paperikoneiden jenkkisylintereiden valuihin. Metso myi yrityksen, koska sen suurimmat kasvumahdollisuudet ovat tuulivoima-alalla. Yrityksen mukaan tuulivoima ei kuulu Metson ydinliiketoimintaan.
Metson muita yritysmyyntejä vuoden 2008 jälkeen ovat olleet muun muassa:
Shanghai-Neles Jamesbury Valve Co. Ltd Kiinassa vuonna 2013
Metso Husum AB Ruotsissa vuonna 2013
Flexowell-kuljetusliiketoiminto Saksassa vuonna 2010
Metso Paper Turku Works Oy Suomessa vuonna 2009
Tunnustuksia ja palkintoja

Metsossa työskentelevä DI Mika Viljanmaa sai vuonna 2012 Marcus Wallenbergin säätiön 2 miljoonan Ruotsin kruunun arvoisen palkinnon, jota kutsutaan usein ”metsäteollisuuden Nobel-palkinnoksi”. Viljanmaa on tuottelias keksijä, jolla on nimissään 120 suojattua keksintöä, joista 57 liittyy metallihihnateknologiaan. Palkinnon hän saikin nimenomaan uraauurtavasta työstään paperin- ja kartonginvalmistuksessa käytettävän metallihihnakalanteroinnin kehittämisessä. Metallihihnakalanteroinnin avulla parannetaan paperin painopinnan laatua, nostetaan tuotantotehokkuutta, vähennetään kuidun käyttöä ja mahdollistetaan puristin- ja kuivatussovellukset. Verrattuna perinteiseen kalanterointiin metallihihnakalanterointi tuottaa sileämpää jälkeä paperiin ja kartonkiin. Tekniikkaa koskevat alustavat tutkimukset ja kokeet tehtiin vuosina 1996–2000 ja ensimmäinen sovellus saatiin käyttöön vuonna 2006. Nyt teknologiaan perustuva maailmanlaajuinen tuotantokapasiteetti on 2,2 miljoonaa tonnia vuodessa.
Aiheesta muualla

Metso Oyj Google Finance -taloussivustolla (englanniksi)
Metson tehdas Jyväskylän Rautpohjassa.
Metso Flow Control -puolen päämaja Vantaan Hakkilassa
Veikko Leväaho

| Veikko Leväaho> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. kesäkuuta 1924  Leningrad
Kuollut: 25. tammikuuta 2009 (84 vuotta)  Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  toimittaja
Veikko Leväaho (1. kesäkuuta 1924 Leningrad, Neuvostoliitto – 25. tammikuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen vapaa toimittaja ja anarkisti. Hän oli myös koko elämänsä ajan kasvissyöjä.
Veikko Leväahon vanhemmat olivat asianajaja Jalmari Leväaho ja Alma Sofia Aholainen. Hänen nuorempi veljensä oli urheilutoimittaja Kauko-Aatos Leväaho. Leväaho palveli jatkosodassa ilmavoimissa meteorologina ja työskenteli sodan jälkeen Aeron palveluksessa sekä itsenäisenä yrittäjänä. Leväaho tuomittiin huhtikuussa 1944 asepalveluksensa aikana vankeuteen esimiehen käskyn täyttämättä jättämisestä. Leväaho ei suostunut lukemaan iltahartaudessa Herran siunausta. Leväaho oli ateisti ja katsoi, että olisi käskyn täyttäessään halventanut uskovien varusmiestoveriensa vakaumusta. Hän suoritti kuukauden vankeusrangaistuksen Kuopion lääninvankilassa vesileipärangaistuksena.
Leväaho johti Kriittisen Korkeakoulun anarkismintutkimuksen työryhmää vuosina 1969–1977. Hän johti myös vuodesta 1971 lähtien Unioninkatu 45:ssä toimineen A-klubin istuntoja. Sen jäsenet kutsuivat itseään ”anarkeiksi” korostaen valtanäkemyksensä rinnasteisuutta muihin vallankäyttäjiin kuten monarkkeihin. Heidän tavoitteensa oli demokraattinen ja varsinaisista anarkisteista poiketen myös parlamentaarinen vaikuttaminen.
Aiheesta muualla

Veikko Leväahon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Veikko Leväaho: Minun anarkismini luonnehdinta. 18.11.1968.
Miletupolis

| Miletupolis> Μιλητούπολις.Sijainti |
| --- | --- |
 Miletupolis
Koordinaatit:  40°05′01″N, 28°18′59″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Karacabey, Bursa
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  600/500-luku eaa.–
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Myysia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Miletupolis (m.kreik. Μιλητούπολις, Milētūpolis tai Miletoupolis, myös Μιλητόπολις, Milētopolis) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Myysiassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Bursan maakunnan Karacabeyn kaupunkia.
Maantiede

Miletupolis sijaitsi Myysian pohjoisosassa lähellä Makestos (nyk. Simav) ja Rhyndakos (nyk. Mustafakemalpaşa) -jokien yhtymäkohtaa länteen kaupungista nimensä saaneesta Miletopolitis eli Apolloniatis (nyk. Ulubat Gölü) -järvestä. Järven rannalla Miletupoliista itään sijaitsi Miletuteikhoksen kaupunki. Miletupoliista länteen sijaitsi puolestaan Daskyleion.
Historia

Miletupoliin kaupungin arvellaan nimen perusteella olleen Joonian Miletoksen siirtokunta. Sen perustamisajaksi arvellaan arkaaisen kauden 600- tai 500-luku eaa. Joissakin kaupungin lyömissä rahoissa olevan kirjoituksen perusteella kaupungin perustajan nimi saattoi olla myös Miletos, ja hän olisi ollut kotoisin Miletoksesta. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Milētopolitēs (Μιλητοπολίτης).
Muutoin Miletupoliin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Eräs peruste on se, että kaupunki löi omaa pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien. Samalla vuosisadalla Miletuteikhoksen kaupunki oletettavasti kuului Miletupoliin alaisuuteen.
Mikkelin Hiihtäjät

Mikkelin Hiihtäjät on vuonna 1934 perustettu mikkeliläinen urheiluseura. Se on tunnettu erityisesti maastohiihtoseurana, mutta sen urheilijat ovat saavuttaneet Suomen mestaruuksia myös alppihiihdossa, ja kesälajeista suunnistus kuuluu sen lajivalikoimaan. Seura on järjestänyt 1930-luvulta alkaen vuosittaiset Porrassalmen Hiihdot.
Maastohiihto

Mikkelin Hiihtäjien ensimmäinen maastohiihdon menestyskausi oli 1960-luvun alussa, jolloin seuran kirkkain tähti oli olympiamitalisti Arto Tiainen. Seuran kaikkien aikojen menestyksekkäin hiihtäjä on Harri Kirvesniemi, jonka johdolla seura voitti vuosina 1979–1986 ennätykselliset kahdeksan peräkkäistä Suomen mestaruutta miesten viestihiihdossa. Kahtena vuonna mestarimiehistöön kuului myös Arto Tiaisen poika Hannu Tiainen.
Maastohiihto > Suomen mestaruudet miesten viestihiihdossa

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| Vuosi | 1. osuuden hiihtäjä | 2. osuuden hiihtäjä | 3. osuuden hiihtäjä | 4. osuuden hiihtäjä |
| 1962 | Veini Puttonen | Heimo Himanen | Arto Tiainen | - |
| 1965 | Heimo Himanen | Veini Puttonen | Arto Tiainen | - |
| 1979 | Kalevi Ollikainen | Markku Sairanen | Pentti Vahvaselkä | Harri Kirvesniemi |
| 1980 | Kalevi Ollikainen | Veijo Hämäläinen | Pentti Vahvaselkä | Harri Kirvesniemi |
| 1981 | Markku Sairanen | Pentti Vahvaselkä | Veijo Hämäläinen | Harri Kirvesniemi |
| 1982 | Pentti Vahvaselkä | Hannu Tiainen | Harri Kirvesniemi | Veijo Hämäläinen |
| 1983 | Pentti Vahvaselkä | Hannu Tiainen | Veijo Hämäläinen | Harri Kirvesniemi |
| 1984 | Pentti Vahvaselkä | Markku Sairanen | Veijo Hämäläinen | Harri Kirvesniemi |
| 1985 | Pentti Vahvaselkä | Tauno Kuva | Veijo Hämäläinen | Harri Kirvesniemi |
| 1986 | Pentti Vahvaselkä | Osmo Mustonen | Veijo Hämäläinen | Harri Kirvesniemi |
Maastohiihto > Muut SM-mitalit viestihiihdoissa

Miesten viesti
SM-hopeaa 1963, 1978
SM-pronssia 1960, 1961, 1964, 1966, 1967
Naisten viesti
SM-hopeaa 1984, 1986
Aiheesta muualla

Mikkelin Hiihtäjien www-sivut
Liber AL vel Legis

Lain kirja eli Liber AL vel Legis on keskeinen teos Thelemassa. Sen on kirjoittanut Aleister Crowleyn vuonna 1904 Kairossa. Teoksen kokonainen nimi on Liber AL vel Legis, sub figura CCXX, as delivered by XCIII=418 to DCLXVI, ja englanniksi teos tunnetaan nimellä Book of the Law. Theleman lait pohjautuvat tähän teokseen, erityisesti säkeisiin AL I:40 ”Tee mitä Tahdot on oleva koko Laki” ja AL I:57 Rakkaus on Laki, Rakkaus Tahdon alla.
Kirjassa on kolme lukua, jotka Crowley kirjoitti kolmena maaliskuun päivänä, 8.–10. maaliskuuta. Crowleyn mukaan henkiolento nimeltä Aiwaz saneli hänelle kirjan tekstin niinä päivinä.
Millerovo

| Millerovo Миллерово |
| --- | --- |
 vaakuna
 Rostovin alueen sijainti Venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Millerovo
 Koordinaatit: 48.9196°N, 40.3918°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Rostovin alue
Piiri:  Millerovon piiri
Kirjallinen maininta:  1796
Kaupungiksi:  1926
Väkiluku (2010):  36 499 
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Millerovo (ven. Ми́ллерово) on kaupunki Etelä-Venäjän Rostovin alueella. Kaupunki on myös Millerovon piirin hallintokeskus. Vuonna 2010 Millerovossa oli 36 499 ja koko piirissä 68 360 asukasta.
Paikkakunta mainitaan kirjallisissa lähteissä vuodelta 1796. Paikkakunta on nimetty maanomistaja Ivan Millerin mukaan. Rautatien rakentamiseen liittyväksi taajamaksi paikkakunta muuttui vuonna 1871 ja kaupungin aseman se sai 1926. Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli natsi-Saksan miehittämä heinäkuun 1941 ja tammikuun 1943 välisenä aikana.
Millervo on tunnettu muun muassa rautatieliikenteen risteyspaikkakuntana. Ukrainan Luhanskin alueen raja sijaitsee linnuntietä 24 kilometriä länteen. Millerovon eteläpuolitse kulkee maantie (P22) länteen Ukrainan Luhanskin alueen Krasna Talivkan raja-asemalle, joka tosin on ollut Venäjän nukkevaltion (niin sanotun Luhanskin kansantasavallan) sekä Venäjän miehitysjoukkojen hallussa vuodesta 2014. Millerovo itäpuolitse kulkee Moskovasta Rostov-na-Donuun johtava valtatieyhteys M4 (eurooppatie E 115).
Kaupunki tunnetaan myös lentotukikohdastaan, joka sijaitsee noin 10 kilometriä kaupungin keskustasta länsiluoteeseen. Millerovon lentotukikohtaa ja sen hävittäjiä on käytetty muun muassa Venäjän laittomaan hyökkäyssotaan Ukrainassa (24.2.2022–). Ukrainan asevoimat teki ohjusiskun tukikohtaan vain vuorokausi hyökkäyssodan alkamisen jälkeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Millerovo Wikimedia Commonsissa
Neuvostoaikaisia topografiakarttoja kaupungista (venäjäksi) (vlasenko.net)
Leväkotilot

| Leväkotilot |
| --- | --- |
 Leväkotiloihin kuuluvia lajeja
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Kotilot Gastropoda
Alaluokka::  Neritimorpha
Lahko::  Cycloneritida
Heimo::  Leväkotilot Neritidae  Rafinesque, 1815
Alaheimot
 Neritinae  Neritininae 
Katso myös
   Leväkotilot Wikispeciesissä   Leväkotilot Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Leväkotilot (Neritidae) on kotiloihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan niin merivesistä kuin makeista vesistäkin ja muutama on sopeutunut elämään myös maalla. Leväkotiloita tavataan maapallon ympäri. Useat ovat lämpimien merien matalien vesien lajeja, mutta niitä tavataan myös hapekkaista joista ja järvistä. Muutamaa tavataan maalla. Heimon lajit kiinnittyvät usein kiviin tai muihin koviin pintoihin. Leväkotiloiden ravintoa ovat levä ja muu eloperäinen aines.
Taksonomia ja anatomia

Leväkotilot jaetaan kahteen alaheimoon. Elossa olevia sukuja on 16. Heimon lajeja on satoja ja niiden taksonomia on ongelmallinen, koska se perustuun kuoren ja raspikielen morfologiaan, eikä niinkään fylogeneettisiin suhteisiin. Lajien sisällä on myös runsaasti vaihtelua. Leväkotiloiden kuori on paksu ja muuodoltaan pyöreähkö, epäsymmetrinen ja kierteinen. Kuoren aukon sulkee kalkkinen kansilevy. Kuori on usein kirjava. Leväkotiloiden jalka on pitkänomainen, kookkaassa päässä on lonkeroita ja silmät sijaitsevat varsien päissä.
Miekkaliljat

| Miekkaliljat |
| --- | --- |
 jalostettu miekkalilja.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kurjenmiekkakasvit Iridaceae
Alaheimo::  Crocoideae
Suku::  Miekkaliljat Gladiolus  L.
Katso myös
   Miekkaliljat Wikispeciesissä   Miekkaliljat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Miekkaliljat (Gladiolus) on kurjenmiekkakasvien heimoon kuuluva suku. Suvun tieteellinen nimi tulee latinan sanasta "gladius", joka tarkoittaa miekkaa. Miekkaliljat ovat yksivartisia mukulakasveja ja suosittuja leikkokukkia.
Ulkonäkö ja koko

Miekkaliljojen korkeus vaihtelee 40–140 senttimetrin välillä.
Ulkonäkö ja koko > Lehdet

Lehdet ovat pitkät, teräväkärkiset ja miekkamaiset. Lehden reunat ovat ehytlaitaiset.
Ulkonäkö ja koko > Kukat

Kukat ovat suppilomaisia ja sijaitsevat latvatertussa. Kukat ovat väriltään yksi-, kaksi- tai monivärisiä.
Levinneisyys

Miekkaliljojen sukuun kuuluu 260 lajia, joista 250 elää luonnonvaraisena Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, pääosin Etelä-Afrikassa. Kymmenen lajia on luonnonvaraisia Euraasiassa. Miekkaliljoista 160 lajia on kotoisin Etelä-Afrikasta ja 76 trooppisesta Afrikasta. Lajit vaihtelevat hyvin pienistä kasveista, mahtaviin jalostettuihin kukintoihin.
Elinympäristö

Miekkaliljat elävät aurinkoisessa ja lämpimässä paikassa jossa maa on tuore. Kasvi ei siedä kuivuutta eikä märkyyttä. Mukulat istutetaan n. 10 cm syvyyteen ja nostetaan ylös n. syyskuussa ja viedään viileään paikkaan talvisäilytykseen.
Miekkaliljojen lajeja

Gladiolus callianthus – tuoksumiekkalilja
Gladiolus cardinalis – kardinaalimiekkalilja
Gladiolus carneus – kapinmiekkalilja
Gladiolus communis – etelänmiekkalilja
Gladiolus communis subsp. byzantinus – purppuramiekkalilja
Gladiolus dalenii – liekkimiekkalilja
Gladiolus gregarius – täplämiekkalilja
Gladiolus illyricus – illyrianmiekkalilja
Gladiolus imbricatus – idänmiekkalilja
Gladiolus italicus – italianmiekkalilja
Gladiolus palustris – nuokkumiekkalilja
Gladiolus rupicola – kalliomiekkalilja
Gladiolus tristis – kainomiekkalilja
Gladiolus undulatus – siromiekkalilja
Gladiolus watsonioides – hehkumiekkalilja
Gladiolus -risteymät – tarhamiekkalilja
Gladiolus Nanus-ryhmä – kääpiömiekkalilja
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Gladiolus
Suomen Lajitietokeskus: Miekkaliljat – Gladiolus
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q156207  Wikispecies: Gladiolus  APDB: 190982  APNI: 110572  BOLD: 306458  CoL: 8VXVR  eFloraSA: Gladiolus  EoL: 61025  EPPO: 1GLAG  FloraBase: 21248  FNA: 113591  FoAO2: Gladiolus  FoC: 113591  GBIF: 2749747  GRIN: 4969  iNaturalist: 59945  IPNI: 30066908-2  IRMNG: 1060023  ITIS: 43293  NBN: NHMSYS0000459069  NCBI: 49747  NZOR: e1f028b9-644d-40b3-ad09-20d4fe77120e  Open Tree of Life: 524985  PLANTS: GLADI  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30066908-2  Tropicos: 40014607  VicFlora: c22f939d-bedf-457b-ba4f-42a6328a19b0  WFO: wfo-4000015694
Millerettidae

| Millerettidae |
| --- | --- |
 Millerettan rekonstruktio.
 Keskipermikausi - Myöhäispermikausi Capitan-vaihe–Changxing-vaihe  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia/Sauropsida
Kladi::  †Parareptilia
Lahko::  †Millerosauria
Heimo::  †Millerettidae  Watson, 1957
Suvut
 Katso teksti 
Katso myös
   Millerettidae Wikispeciesissä   Millerettidae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Millerettidae on sukupuuttoon kuollut parareptiilien heimo, jonka lajit elivät keskipermikaudelta myöhäispermikaudelle Etelä-Afrikassa. Aiemmin ne luokiteltiin lepidosaurien ylälahkoon (liskot, käärmeet, matoliskot ja alkuliskot), mutta nykyään ne luokitellaan Parareptilia-kladiin. Millerettidit olivat pieniä hyönteissyöjiä ja todennäköisesti muistuttivat elintavoiltaan ja ulkonäöltään nykyisiä liskoja.
Joillakin millerettideillä oli silmien takana ohimoaukot sierainten ja silmien aukkojen lisäksi.
Kladogrammi

Alla oleva kladogrammi Rutan (2011) mukaan kuvaa Millerettidae-heimon lajien sukulaisuussuhteita:
Käännös suomeksi
Reg Lewis

Reg Lewis (keskellä) vuonna 1972.
Reg Lewis (23. tammikuuta 1936 Niles, Kalifornia – 11. helmikuuta 2021 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kehonrakentaja, joka esiintyi myös elokuvissa.
Kehonrakennusta nuoresta saakka harrastanut Lewis osallistui 1950-luvulla Mae Westin showkiertueeseen ja voitti IFBB:n Mr America -kilpailun vuonna 1963. Hän pyrki elokuvauralle vuonna 1962 valmistuneessa italialaisessa peplum-filmissä Maciste contro i mostri, mutta palasi epäonnistuneen kokeilun jälkeen pian takaisin Amerikkaan. Myöhemmin Lewis jatkoi kehonrakennusuraansa ja esiintyi komediassa Don’t Make Waves (1967) ja Mae Westin kanssa elokuvassa Sextette (1978).
Aiheesta muualla

Reg Lewis Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Lucas van Leyden

Taiteilijan omakuva vuoden 1525 paikkeilta.
Lucas van Leyden (1494 Leiden – 8. elokuuta 1533 Leiden) oli hollantilainen taidegraafikko, joka eli pääosan elämästään Leidenissä.
Leyden tunnetaan parhaiten enimmäkseen uskonnollisia aiheita käsittelevistä kupari- ja puupiirroksistaan, joita hän alkoi tehdä 13-vuotiaana. Niissä nähdään Albrecht Dürerin vaikutusta, mutta myös suurta omaperäistä teknistä taituruutta.
Nykypäiviin on säilynyt myös 17 Leydenin maalausta.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lucas van Leyden Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Taiteenala:  Auckland  KulturNav  Victoria  Prado  RKD Artists  Städel  ULAN 
Henkilöt:  Alankomaat  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand)
Liberaali

Liberaali voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Vapaamielinen henkilö.
Liberalismin kannattaja.
Liberaalisen puolueen kannattaja.
Liberaaliteologian edustaja.
Mikrokosmos ja makrokosmos

Mikrokosmos ja makrokosmos ovat kreikkalaisesta filosofiasta peräisin olevia ajatuksia, joiden mukaan kaikki kaikkeuden tasot toimivat saman mallin mukaan. Tällöin makrokosmoksen nähdään tarkoittavan koko järjestäytynyttä maailmankaikkeutta (kosmos), ja mikrokosmoksen esimerkiksi ihmistä, joka käsitetään kaikkeudeksi pienoiskoossa.
Tieteessä makrokosmoksella on viitattu maailmankaikkeuteen, joka voidaan havaita ihmisaistein, esimerkiksi paljain silmin, mikroskoopilla tai kaukoputkella. Mikrokosmos, esimerkiksi atomit, on se kaikkeus jota havainnoidaan välillisesti.
Historia > Antiikki

Sanat mikro- ja makrokosmos ovat peräisin kreikan kielestä, jossa mikro (μικρο) ja makro (μακρο) tarkoittivat ”pientä” ja ”suurta”, ja kosmos (κόσμος) ”järjestystä” ja ”järjestäytynyttä maailmankaikkeutta”.
Ajatus mikro- ja makrokosmoksesta saattaa olla peräisin Demokritokselta tai Pythagoraan piiristä. Ajatus on kulkenut Sokrateen ja Platonin kautta renessanssiajalle. Kreikkalaiset keksivät kultaisen leikkauksen, ja löysivät sen sovelluksia eri puolilta kaikkeutta, sekä kaikkeuden suurista piirteistä että sen pienistä yksityiskohdista. Monet kreikkalaiset ajattelijat etsivät asioille järkiperäisiä selityksiä, ja kultaisen leikkauksen toistuminen eri puolilla ja todellisuuden kaikilla tasoilla oli heille osoitus todellisuuden ykseydestä.
Historia > Keskiajalta uudelle ajalle

Renessanssiajalla noussut alkemia perustui pitkälti mikro- ja makrokosmoksen oletettuun yhteyteen. Samoin astrologia perustuu siihen ajatukseen, että tähdet ja kiertotähdet (eli osa makrokosmosta) vaikuttaisivat ihmisten elämään maan päällä (eli mikrokosmokseen).
Englantilainen fyysikko ja alkemisti Robert Fludd (1574–1637) perusti teoksensa Utriusque cosmi historia (”Kahden maailman historia”) mikro- ja makrokosmoksen väliseen vastaavuuteen. Näin teki myös Thomas Browne kaksiosaisessa teoksessaan vuodelta 1658: ensimmäinen osa, Hydriotaphia, Urn Burial, kuvasi mikrokosmosta, ihmisen pientä ja ajallista maailmaa, kun taas toinen osa The Garden of Cyrus edusti makrokosmosta, jossa kaikkialla läsnä olevat ja ikuiset quincunx-muodostelmat ilmenevät yhtä lailla taiteessa, luonnossa kuin kaikkeudessakin.
Nykyaika

1900-luvun alussa atomin rakenteen tutkimus sai fyysikot joksikin aikaa pitämään atomia aurinkokunnan pienoismallina. Bohrin atomimallissa elektronien oletettiin kiertävän atomin ydintä hyvin samaan tapaan kuin planeetat kiertävät aurinkoa. Täten käsitys, että kaikkeus toimii kaikilla tasoilla samaan tapaan, näytti saaneen vahvistuksen, mikä kiehtoi ihmisten mielikuvitusta. Kuitenkin atomi- ja kvanttifysiikan myöhempi kehitys osoitti pian tämän rinnastuksen harhaanjohtavaksi. Nykyisinkin fysiikassa on tapana puhua mikrotason tai mikromaailman ilmiöistä, kun on kysymys atomifysiikan mittakaavassa tapahtuvista ilmiöistä joiden käsittely edellyttää kvanttifysiikkaa. Sen sijaan jo pienimmät paljain silmin näkyvät kappaleet ovat tässä mielessä makromaailman olioita.
Käsitteitä mikrokosmos ja makrokosmos käytetään myös sosiologiassa, jossa mikrokosmoksella voidaan viitata pieneen joukkoon ihmisyksilöitä ja makrokosmoksella heistä koostuvaan suurempaan kokonaisuuteen. Samaan tapaan myös taloustieteessä puhutaan mikro- ja makrotaloudellisista ilmiöistä.
Aiheesta muualla

Boas, George: Macrocosm and Microcosm (Arkistoitu – Internet Archive), Dictionary of the History of Ideas (englanniksi)
Hiltunen, Pekka Y.: Mikrokosmos – makrokosmos -ajattelu uskonnollisten ilmiöiden tulkinnan avaimena – Esimerkkinä fengshui (Arkistoitu – Internet Archive). Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
Maukola, Inka: Aadamin kokoinen universumi: Ihminen mikrokosmoksena Ikhwan as-safa'n filosofiassa. Helsingin yliopisto, Aasian ja Afrikan kielten ja kulttuurien laitos
Gloria Milland

Milland vuoden 1967 elokuvassa Odio per odio
Gloria Milland (oikealta nimeltään Mara Fiè, s. 11. lokakuuta 1940 Cagliari - k. 27. elokuuta 1989 Ladispoli, Italia) on italialainen elokuvanäyttelijä.
Pitkän, kauniin ja hienostuneen näyttelijän ensimmäinen elokuva oli Giorgio Simonellin Fantasmi e ladri vuonna 1959. 1960-luvun alussa hän omaksui ajan tavan mukaan amerikkalaistyylisen taiteilijanimen. Milland esiintyi lukuisissa komedioissa ja seikkailuelokuvissa, mutta vetäytyi elokuva-alalta jo 1960-luvun lopussa.
Milland kuoli 27. elokuuta 1989 Ladispolissa Italiassa.