stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kemiallinen aine

Kemiallinen aine tarkoittaa ainetta, jolla on määritelty kemiallinen koostumus. Kemiallinen aine voi olla puhdas alkuaine tai puhdas kemiallinen yhdiste. Täten aineiden seos ei ole kemiallista ainetta. Esimerkkejä alkuaineista ovat rikki, elohopea ja helium. Kemiallisia yhdisteitä ovat muun muassa natriumkloridi, vesi ja kuparisulfaatti. Kemiallista ainetta ei voi erotella eri aineiksi ilman kemiallista reaktiota. Kemiallinen aine voi esiintyä eri olomuodoissa (kaasuna, nesteenä ja kiinteänä) ja muuttua olomuodosta toiseen, mutta näitä muutoksia ei lueta kemiallisiksi reaktioiksi.
Käsite kemiallinen aine kattaa kaikki alkuaineet ja niiden yhdisteet. Luetteloa kemiallisista aineista ja niihin liittyvästä informaatiosta pitää Chemical Abstracts Service, CAS.
Käsitteen kemiallinen aine lanseerasi 1700-luvun lopulla kemisti Joseph Proust. Käsite on erotuksena aineen fysikaaliselle näkökulmalle, joka tarkastelee ainetta materiana.
Jää on kiinteää vettä
Höyrykuplat ovat kaasuuntunutta vettä
Nestemäistä vettä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kemiallinen aine Wikimedia Commonsissa
Tilutus

Tilutusta sähkökitaralla
Kitaristi Steve Vai tunnetaan virtuoosimaisesta tilutuksesta.
Tilutus on musiikkiin liittyvä slangisana, jolla viitataan pääasiassa sähkökitaran nopeaan soittamiseen, joskin termi pätee myös muihin soittimiin. Tilutus on käsitteenä ristiriitainen: osa musiikin harrastajista pitää termiä halventavana ilmaisuna, kun taas monen mielestä termi on luonteeltaan neutraali eikä ilmaise muuta kuin soiton nopeutta. Nimi "tilutus" on onomatopoeettinen ja kuvaa korkealta kitaran ylänauhoilta soitettua hyvin nopeatempoista melodiajuoksutusta, joka kuulostaa ihmisäänenä kuin ti-lu-li-lu (ks. ääninäyte).
Tilutuksen historiaa

1960-luvun jälkipuolisko tunnetaan jälkikäteen kitarasankarien aikakautena, mutta tuolloin tilutusta ei vielä kuultu, koska soittotekniikka ei ollut populaarimusiikin kohdalla vielä kehittynyt siihen suuntaan, vaan tuolloin keskityttiin enemmän esimerkiksi vibraaton ja venytyksien (bending) mestarilliseen hallintaan blues-kitaristien jalanjäljissä.
Al Di Meola on jazz-koulutuksen saanut, mutta rock-musiikista innoitusta saanut kitaristi, joka kertoi uransa alkuvaiheessa yrittäneen olla maailman nopein kitaristi. Hänen ensimmäinen soololevynsä ilmestyi 1976 ja kaupallisesti menestynein levy, Elegant Gypsy, vuonna 1977. Ratkaisevimpana levynä tilutuksen leviämisen kannalta on kuitenkin pidetty Van Halen -yhtyeen debyyttilevyä vuodelta 1978. Siinä kitaristi Eddie Van Halen soittaa kuuluisan "Eruption" -instrumentaalikappaleensa.
Tilutustekniikka

Tilutuksessa kitaristi voi periaatteessa soittaa erikseen plektralla jokaisen yksittäisen sävelen, mutta useimmiten monet sävelet soitetaan pelkällä otelaudan käden liikkeillä (mikä on muutenkin yleinen tekniikka sähkökitaran soitossa). Tästä hyvänä esimerkkinä voidaan pitää kitaristi Yngwie Malmsteenin sooloja. Tällaista tekniikkaa voidaan hyödyntää myös basson soitossa. Tästä hyvänä esimerkkinä voidaan pitää basisti Stuart Hammia.
Lisäksi käytetään runsaasti legatomaista sävellinjaa tuottavia hammer on – pull-off -yhdistelmiä, joilla voi soittaa varsin nopeaa tilutuksenomaista soittoa ilman plektraa. Tällaisessa soittotekniikassa pelkkä otelaudan käsi voi tuottaa ääniä painamalla kieli ensin voimakkaasti alas, ja sen jälkeen nyhtäisemällä sormi pois, jolloin kieli jää soimaan. Tiluttaessa tätä tekniikkaa toistetaan hyvin nopeasti.
Akustisessa kitarassa näin tuotetut äänet jäävät usein voimakkuudeltaan liian heikoiksi, ellei käytetä riittävän suurta voimaa otelautakädessä.
Eddie Van Halenia pidetään tappinginselvennä keksijänä, vaikka Genesiksen Steve Hackett käytti tekniikkaa ennen Van Halenia. Steve Vai ja Michael Romeo ovat tunnetusti Eddie Van Halenin lisäksi taitavia täppääjiä. Tilutuksessa voidaan pyrkiä myös "demppaamaan" eli soivien kielten vaimentamista plektraa pitävällä kädellä jolloin syntyy uniikki sointi. Esimerkiksi Al Di Meola on soittanut nopeita sooloja, joissa dempataan tasaisesti kaikki sävelet plektrakädellä.
Yngwie Malmsteen taas ihaili 1800-luvulla mainetta niittänyttä viulisti Niccolò Paganinia, Malmsteenin soitossa voidaan kuulla paljon neoklassisia piirteitä.
Kitaristi Yngwie Malmsteen tunnetaan virtuoosimaisista kitarasooloistaan, joissa hyödynnetään usein tilutusta.
Billy Sheehan on basisti joka käyttää paljon tilutustekniikkaa.
Gary Moore käytti paljon tilutusta tehdessään heavy metal -levyjä, mutta myös hänen bluesin soitossaan kuultiin toisinaan tilutusta.
Keskeisiä tilutuslevyjä > Historiallisesti merkittäviä

Al Di Meola - Elegant Gypsy (1977, tunnetuimpia Di Meolan varhaisia levyjä, sisältää teknisesti vaativan "Race with the Devil" -kappaleen lisäksi paljon rauhallista musiikkia)
Ozzy Osbourne, kitarassa Randy Rhoads - Blizzard of Ozz (1980)
Van Halen - Van Halen (1978, Van Halenin kuuluisa debyyttialbumi, jossa on esimerkiksi Eddie Van Halenin soolo "Eruption")
Van Halen - 1984 (1984, Van Halenin menestysalbumi, jossa hän teki tilutusta tunnetuksi; esimerkiksi kappaleessa Hot for Teacher)
Yngwie Malmsteen - Rising Force (1984, Malmsteenin debyyttilevy toi hänet heti nimekkäimpien kitarasankareiden joukkoon)
Al Di Meola - Elegant Gypsy
Van Halen
Yngwie Malmsteen - Marching Out
Keskeisiä tilutuslevyjä > Tuoreempia levyjä

Steve Vai - Passion and Warfare (1990, keskeisiä sähkökitaralevyjä, jossa on muiden - proggressiivisten ja rauhallisempien - elementtien lisäksi mukana runsaasti tilutusta. Vai soittaa levyllä pääasiallisesti seitsenkielistä Ibanez Universe -sähkökitaraa)
Fredrik Thordendal's Special Defects - Sol Niger Within (1997), Meshuggah-yhtyeen soolokitaristi Fredrik Thordendalin sooloalbumi. Thordendal on tunnettu erikoisesta kitaransoittotyylistään, jossa soitetaan Fredrikin kitaran kielien määrän mukaisesti 8 äärimmäisen nopeaa, tilutettua sooloa yhdistettynä britannialaisen industrial metal -yhtye Godfleshin kylmään, minimalistiseen, samplejen rinnalla käytettyyn tremolo picking -tekniikkaan, jossa kitaristi soittaa keskitempoista, epävireistä ja regressiivistä melodiaa luoden konemaisen tarkan, futuristisen ja jopa hypnoottisen kitaraäänen ja tunnelman. Fredrik Thordendalin soitossa on kuultavissa paljon elementtejä jazzista, industrial-musiikista, klassisesta musiikista ja joskus jopa ambientista. Keskeisin vaikuttaja Thordendalin soittotyyliin on tunnettu jazz-kitaristi Allan Holdsworth.
Liquid Tension Experiment - Liquid Tension Experiment 2 (1999, progressiivisen musiikin "all-stars" -kokoonpanon fuusiojazz -levy)
Allan Holdsworth - Sixteen Men of Tain (2000, sisältää Holdsworthin tilutusta ja jazz-improvisaatiota yhdistävää soittoa)
Stratovarius - Destiny (1998)
Francesco Fareri - Mechanism Reloaded (2013)
Children Of Bodom - Hatebreeder (1999)
Steve Vai - Passion And Warfare
Stratovarius - Destiny
Children Of Bodom - Hatebreeder
Kavuri Samba Siva Rao

| Kavuri Samba Siva Rao |
| --- | --- |

Intian tekstiiliministeri
 17. kesäkuuta 2013 – 26. toukokuuta 2014  
Edeltäjä:  Anand Sharma
Seuraaja:  Santosh Kumar Gangwar
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. lokakuuta 1943 (ikä 81) Dosapadu, Andhra Pradesh, Brittiläinen Intia
Tiedot
Puolue:  Intian kansanpuolue
Muut puolueet:  Intian kongressipuolue (ennen 2014)
Kavuri Samba Siva Rao (s. 2. lokakuuta 1943) on intialainen poliitikko ja liikemies, joka toimi maansa tekstiiliministerinä vuosina 2013–2014. Hänet äänestettiin parlamentin alahuoneeseen ensimmäisen kerran vuonna 1984, jonka jälkeen hän toimi viisi kautta parlamentaarikkona. Yrittäjänä hän aloitti vuonna 1966 perustaessaan rakennusliikkeen nimeltä Progressive Constructions.
Rao aikoi erota kongressipuolueesta Manmohan Singhin toisella pääministerikaudella pettyneenä siihen, että hänelle ei tarjottu ministerin paikkaa. Puolueenjohto sai kuitenkin rauhoitettua hänet, jonka vuoksi Rao päätti jättää eroamatta. Rao tunnetaan yhtenäisen Andhra Pradeshin osavaltion kannattajana, jonka vuoksi hän vastusti Telanganan irtautumista Andhra Pradeshista. Kriitikoiden mukaan hänen vastustuksensa itsenäistä Telanganaa kohtaan kumpuaa hänen Hyderabadiin kohdistuvista yritysintresseistään.
Kun Telanganan osavaltio irtautui Andhra Pradeshista vuonna 2014 Rao erosi tekstiiliministerin virastansa. Hän päätti myös vaihtaa puoluetta ja liittyi Intian kansanpuolueeseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kavuri Samba Siva Rao Wikimedia Commonsissa
Kerkonkosken työväentalo

| Kerkonkosken työväentalo |
| --- | --- |

Sijainti:  Kerkonkoski, Rautalampi
Valmistumisvuosi:  1911
Rakennuttaja:  Kerkonkosken Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
Korkeus:  5 m
Kerrosala:  120 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kerkonkosken työväentalo oli Rautalammin kunnan Kerkonkosken kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa

Kerkonkosken työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Talo valmistui vuonna 1911. Edellisenä vuonna yhdistyksellä oli 20 jäsentä mutta vuonna 1912 jo 46, eli oman talon myötä toiminta vilkastui. Yhden lähteen mukaan yhdistys lakkautettiin kommunistilakien nojalla vuonna 1931. Yhdistyksen lakkauttamista oli kuitenkin käsitelty käräjillä jo vuonna 1928, ja yhdistys poistettiin kihlakunnanoikeuden päätöksellä yhdistysrekisteristä jo tuolloin.
Vuonna 1933 perustettiin Kerkonkosken sosialidemokraattinen työväenyhdistys, joka anoi taloa valtiolta ja sai sen vuonna 1948. Ennen tätä talo oli mahdollisesti Kuopion sosialidemokraattisen piirijärjestön hallussa, sillä piirijärjestö esitti talolla elokuvan vuonna 1939. Lisäksi Kerkonkosken työväentalolla vietettiin tupaantuliaisjuhlaa jo vuonna 1934, eli se ilmeisesti katkon jälkeen avattiin tuolloin uudelleen. Juhlan lehti-ilmoituksessa ei kuitenkaan mainittu suoraan, kuka juhlan järjesti. Ohjelmasta huolehti Rautalammin sosialidemokraattinen työväenyhdistys. Kerkonkosken sosialidemokraattinen työväenyhdistys rakensi myös tanssilavan kesätoimintaa varten. Toiminta ei kuitenkaan ollut taloudellisesti kannattavaa, joten yhdistys myi sekä talon että lavan 1960-luvulla.
Rakennus

Talon pinta-ala oli 120 neliömetriä ja korkeus 5 metriä. Sen salissa oli istumapaikat sadalle hengelle sekä näyttämö. Lisäksi talossa oli ravintola sekä putka juopuneita varten. Kun talo oli siirtynyt Kerkonkosken sosialidemokraattiselle työväenyhdistykselle, siinä tehtiin sisäremontteja ja asennettiin huopakatto. Sähköjä taloon ei ilmeisesti koskaan vedetty.
Toimintaa työväentalolla

Vuonna 1916 talolla järjestettiin ”kirjallinen iltama”, jonka lopussa oli myös tanssia. Vuonna 1951 kansanedustaja Heikki Simonen puhui talolla.
Terhi-perämoottori

Terhin logo.
Terhi-perämoottoreita valmisti Valmet Oy vuosina 1959–1979 Jyskän tehtaalla. Päämyyjänä toimi Korpivaara Oy.
Historia ja tekniikka

Valmetin perämoottorin suunnittelutyön aloitti vuonna 1958 Jyskän tehtaan johtaja, DI Mikko S. Mäkelä. Kolmen hv tuotantosarja saatiin markkinoille kesällä 1959. Perämoottorin yleisen nimikilpailun voitti Karin Valkama. Uudeksi perämoottorien pääsuunnittelijaksi nimitettiin 17. syyskuuta DI Juhani Linnoinen, sittemmin Saab-Valmetin Uudenkaupungin autotehtaan johtaja. Kesällä 1960 Linnoinen aloitti 2-sylinterisen moottorin suunnittelun. Perämoottorin ulkoasun suunnitteli muotoilija Jukka Pellinen.
Terhin ensimmäisissä tuhannessa moottorissa oli käynnistymisongelmia, josta seurasi huonoa mainetta koko brändille. Linnoinen ratkaisi käynnistysongelman vaihtamalla Zenith-kaasuttimen Bing-malliin. Ensimmäiset Terhi-moottorit ovat varsin omalaatuisia, mutta jo 1970-luvun alussa ne olivat varsin edistyksellisiä ja kuluttivat jo kohtuullisen vähän bensiiniä. Ne olivat hyvin edullisia kotimaisuuden vuoksi. 9.9 hv – 20 hv Terheissä vaihteet olivat kaasukahvassa, mikä oli melko yleistä tuohon aikaan. 4 hv ja sitä pienemmissä moottoreissa kaasuvipu oli moottorin kopassa, eikä kahvassa, ja vaihdevipu oli sivussa (jos ylipäätänsä vaihteita oli). Suurin osa Terhi-moottoreista oli vesijäähdytteisiä, pienimmissä moottoreissa oli aluksi vain ilmajäähdytys, mutta myöhemmin myös pieniin tuli vesijäähdytys 3,5 hv mallia lukuun ottamatta.
Terhin huonoihin puoliin kuuluu paino, koska niiden iskutilavuus on suuri tehoon nähden (esimerkiksi 340 cm³ ja 15 hv). Tästä kuitenkin hyötynä se, että moottori käy pienellä rasituksella ja näin ollen kestää. Terhin tehot on myös tavallisesti ilmoitettu hieman alakanttiin.
Teholuokitukset olivat hieman erikoisia, mainittakoon esimerkkinä vaikkapa 23:n hevosvoiman kone.[lähde? ]
Terhi edustaa omalla tavallaan suomalaisen koneenrakennuksen historiaa. Kotimaan markkinoilla 1960-luvun loppuun mennessä joka viides myyty alle 20 hv perämoottori oli Terhi-merkkinen.[lähde? ]
Mallit > Terhi 3 ja 4

Vuodesta 1959 vuoteen 1961 valmistettiin ensimmäistä virallista Terhi-mallia. 3 hv oli ainoa peltikoppainen malli. Vuonna 1961 4 hv syrjäytti 3 hv mallin. Nämä mallit eivät muuten juuri poikkea toisistaan paitsi 4 hv:ssa on lujitemuovinen moottorikotelo.
Mallit > Terhi 3 ja 3,5

Vuosina 1970-1975 valmistettu Terhi 3 ja 1976-1979 valmistettu Terhi 3,5 olivat muista Terheistä poiketen varustettu Tecumseh 642 -moottorilla. Saman 2-tahtimoottorin muunnoksia on käytetty mm. ruohonleikkureissa. (Sen viimeisimmän version, Tecumseh AV520:n tuotanto päättyi vasta vuonna 2008.)
Moottoriosa oli ilmajäähdytteinen, mutta rikiputkea ja pakosarjaa jäähdytettiin vedellä, samoin kuin ilmajäähdytteisessä Terhi 5 -mallissa.
Mallit > Terhi 4,5 ja 5

Vanhemmat ilmajäähdytteiset 5-hevosvoimaiset olivat valkoisia. Ensimmäinen 5 hv malli oli tyypiltään m67. Se oli malliltaan pitkälti samanlainen kuin 4 hv. Kaasun ja ryypyn säädöt oli vielä moottorikopan kyljessä. Vuonna 1968 esitelty Export-malli oli jo kehittyneempi ja sen kaasunsäätö oli ohjauskahvassa. Ehdottomasti tunnetuin ja laadultaan paras Terhi on vesijäähdytteinen 5 hv. Niitä valmistettiin vuodesta 1976 vuoteen 1979. Vesijäähdytteinen 5 hv oli väriltään vihreä. 5 hv:n kuutiotilavuus on 94 cm³ ja teho 3,6 kW (5 hv). Sen käyttökierroslukualue on 4 700–5 300 r/min. Samaa konetta myytiin kuristettuna ilmajäähdytteisenä 4,5-hevosvoimaisena. [lähde? ]
Mallit > Terhi 12 ja 14

Valmetin ensimmäinen 2-sylinterinen perämoottori oli syntyessään varsin nykyaikainen. Valmetilla oli Jyskässä painevalimo, joka mahdollisti kansainvälisestikin ajatellen erittäin laadukkaiden alumiinivaluosien valmistamisen. Suunnittelija Linnoinen sai lahjaksi Mahlen tehtaan insinöörin Ulrich Pohlin piirustukset suunnittelemastaan 250 cm³ moottoripyörän moottorista, jolla hän oli voittanut Euroopan mestaruuden. Tästä oli suuri apu moottorin suunnittelussa samoin kuin tunnettujen ulkomaisten perämoottorien osiksi purkamisella. Kesällä 1961 syntyivät ensimmäiset prototyypit ja syksyllä 1962 alkoi sarjatuotanto. Moottorista tuli hyvin suosittu ja menestyksekäs Vesimäkärä-nuorisoveneluokan moottorina. Myöhemmin moottorista kehitettiin vieläkin tehokkaampi 14 hv malli.[lähde? ]
Mallit > Terhi 15 ja 20

Terhi 20 kehitettiin vuonna 1967 14-hevosvoimaisen mallin pohjalta. Moottoriosa on kuitenkin uusi, joten kyseessä ei ole viritetty Terhi 14. Vuonna 1969 markkinoille tuodussa mallissa moottorin koppa ja pystyrunko oli muotoiltu uudelleen, rungon yläpään jousitus uusittu ja jäähdytysvesiputki tehty kiinteäksi. Pakokaasut johdettiin potkurinnavan lävitse ensimmäisen kerran vuoden 1974 S-mallissa[lähde? ].
Mallit > Terhi 23

Vuosina 1976-1979 valmistettiin Terhi 23 -mallia, joka oli viritetty versio 20 hv -mallista. 23:sessa pakokaasut tulivat potkurinnavan lävitse (kuten myös 20s) mallissa, sekä kaasuttimessa ja kaasukäyrässä oli pieniä eroja 20 hv malliin.
Mallit > Terhi 40 ja 50

Viimeiset Terhi-perämoottorit olivat kolmisylinteriset 40- ja 50-hevosvoimaiset mallit. 40 hv prototyyppi esiteltiin lehdistölle syksyllä 1973, ja se tuotiin markkinoille seuraavana keväänä. Moottorit itsessään olivat sangen kehittyneitä ja sisälsivät mm. länsisaksalaisen Mahlen osia (männät, lohkojen valu).  Kaasuttimet olivat Tillotsonin (myöh. Bing) ja puolat Ducatin valmistamat. Potkuriakselille oli sovitettavissa Terhin oman potkurin lisäksi OMC:n potkurit. Moottoreita kehuttiin hiljaisiksi ja vähän kuluttaviksi. Niiden kompastuskiveksi kuitenkin muodostui suuri koko ja paino; tarinan mukaan moottorista piti alun perin tulla 60 ja 70 hv malli, mutta tehdas ei uskaltanut ottaa riskiä moottoreiden kestävyyden suhteen ja pienensi tehoa lopullisessa tuotantomallissa. Todenmukaisempaa on kuitenkin se, että moottorin perusrakenne oli alun perin suunniteltu myöhemmin markkinoille tuotavia suurempitehoisia moottoreita ajatellen.[lähde? ]
Mallit > Tern

Terhiä vietiin yli kymmeneen maahan, mm. Pohjoismaihin ja Englantiin, tuotemerkillä Tern. Terneissä tehot oli ilmoitettu Suomeen myytyjä realistisemmin. Esimerkiksi samaa konetta, jota myytiin Suomeen viisihevosvoimaisena, myytiin ulkomaille kuuden hevosvoiman tehoisena.[lähde? ]
Valmistuksen päättyminen

Valmet ilmoitti tuotannon päättämisen syiksi kansainvälisten perämoottorimarkkinoiden kilpailun kiristymisen, päämarkkina-alueiden kyllästymisestä johtuvan kysynnän vähenemisen ja voimakkaan kotimaisen kustannustason nousun sekä pienvalmistajien kilpailumahdollisuuksien heikentymisen ulkomaisten suurvalmistajien ylivoimaisten tuotannollisten resurssien ja suurten valmistussarjojen takia. Perämoottorituotannossa työskenteli 35 työntekijää ja toimihenkilöä. Varaosapalvelun luvattiin jatkuvan 10 vuoden ajan. Vuotuiset valmistusmäärät olivat parhaimmillaan 10000 moottoria vuodessa.
Kilpailutoiminta

Terhi  oli suosittu perämoottori 60-luvulla kotimaisissa venekilpailuissa. Erkki Mäkelä voitti 1963 Pohjoismaiden mestaruuden alle 275-kuution luokassa.[lähde? ]
Mallit

Terhi-perämoottoreita sai sekä lyhyt- että pitkärikisenä. Pitkärikisestä mallista käytettiin tunnusta L. Työkäyttöön tehtyä erikoismallia nimitettiin nimellä Amazon. Sitä valmistettiin 14,15 ja 20 hv mallista. Sähkökäynnisteinen malli sai tunnuksen E tai Electric. Pikkukoneiden vapaavaihteinen malli merkittiin tunnuksella V. Puolustusvoimien Uiskoja varten tehtiin käsiohjattavaa 40 hv erikoismallia.
| Teho (hv) | Kierrosluku (k/min) | Sylinteritilavuus (cm3) | Sylinteriluku | Jäähdytys | Kulutus (l/h) | Paino (kg) | Valmistusvuodet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 Valmet 3 Tecumseh | 4000 3700-4000 | 94 86 | 1 1 | ilma ilma | 1,5 1,5 | 15 15 | 1959-1961 1970-1975 |
| 3.5 | 3700-4000 | 86 | 1 | ilma | 1,5 | 15 | 1976-1979 |
| 4 | 4000 | 94 | 1 | ilma | 1,5 | 15 | 1960-1967 |
| 4.5 | 4000-4500 | 94 | 1 | ilma | 1,7 | 18 | 1976-1979 |
| 5.0 | 4700-5300 | 94 | 1 | ilma tai vesi | 1,75 | 18/20 | 1968-1979 |
| 9.9 | 4300-4800 | 260 | 2 | vesi | 5,3 | 33/36 | 1976-1979 |
| 12 | 4500 | 260 | 2 | vesi | ??? | ??? | 1962- |
| 14 | 5000 | 260 | 2 | vesi | 5,5 | 30 | 1965-1969 |
| 14 Super | 5000 | 270 | 2 | vesi | ??? | ??? | 1969 |
| 15 | 5000-5500 | 260 | 2 | vesi | ??? | ??? | 1970-1975 |
| 15 | 4700-5300 | 340 | 2 | vesi | 5,5 | 33/36 | 1976-1979 |
| 20 | 5000-5500 | 340 | 2 | vesi | 7,5 | 33/36 | 1967-1979 |
| 23 | 5500-6000 | 340 | 2 | vesi | 8,5 | 35/38 | 1976-1979 |
| 40 | 4400-4800 | 697 | 3 | vesi | 14 | 80/85 | 1974-1979 |
| 50 | 4500-5000 | 843 | 3 | vesi | 17 | 80/85 | 1976-1979 |

Terhi 20E
Kaválan kansainvälinen lentoasema

Kaválan kansainvälinen lentoasema ”Aleksanteri Suuri” (kreik. Κρατικός Αερολιμένας Καβάλας «Μέγας Αλέξανδρος», Kratikós Aeroliménas Kaválas «Mégas Aléxandros», IATA: KVA, ICAO: LGKV, YPA: ΚΑΚΒΑ) on kansainvälinen lentoasema lähellä Chrysoúpolin kaupunkia koillisessa Kreikassa.
Kaválan lentoaseman terminaalia sisältä.
Lentoasema aloitti toimintansa vuonna 1981. Tätä ennen alueen lentokenttä oli Amygdaleónaksessa vuosina 1952–1981. Lentoasema on omistettu antiikin aikaiselle Makedonian kuninkaalle Aleksanteri Suurelle.
Lentokenttä sijaitsee Kaválanlahden rannalla noin 31 kilometriä Kaválasta itään. Etäisyys Chrysoúpolista on noin 12 kilometriä, Keramotísta noin 14 kilometriä ja Xánthista noin 42 kilometriä. Lentokentän kiitotien pituus on 3 000 metriä ja leveys 45 metriä, ja se on rakennettu noin viiden metrin korkeuteen merenpinnasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaválan kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Kreikan lentoasemat ja lentokentät
| --- | --- |
Kansainväliset lentoasemat:  Alexandroúpolin kansainvälinen lentoasema · Ateenan kansainvälinen lentoasema · Chanián kansainvälinen lentoasema · Iraklionin kansainvälinen lentoasema · Kalamátan kansainvälinen lentoasema · Kaválan kansainvälinen lentoasema · Kefalonián kansainvälinen lentoasema · Korfun kansainvälinen lentoasema · Kosin kansainvälinen lentoasema · Límnoksen kansainvälinen lentoasema · Mytilínin kansainvälinen lentoasema · Ródoksen kansainvälinen lentoasema · Sámoksen kansainvälinen lentoasema · Thessalonikin kansainvälinen lentoasema · Zákynthoksen kansainvälinen lentoasema
Kansalliset lentoasemat:  Áktion lentoasema · Áraxoksen lentoasema · Astypálaian lentoasema · Chíoksen lentoasema · Ikarían lentoasema · Ioánninan lentoasema · Kálymnoksen lentoasema · Kárpathoksen lentoasema · Kastorián lentoasema · Kozánin lentoasema · Kytheran lentoasema · Mégaran lentoasema · Míloksen lentoasema · Mýkonoksen lentoasema · Náxoksen lentoasema · Néa Anchíaloksen lentoasema · Pároksen lentoasema · Santorínin lentoasema · Skiáthoksen lentoasema · Skýroksen lentoasema · Sýroksen lentoasema
Kunnalliset lentoasemat:  Kásoksen lentoasema · Kastelórizon lentoasema · Léroksen lentoasema · Siteían lentoasema
Entiset lentoasemat ja lentokentät:  Agrínion lentoasema · Andravídan lentoasema · Ellinikón kansainvälinen lentoasema · Epitálion lentoasema · Kastéllin lentoasema · Portochélin lentokenttä · Spártin lentoasema · Tríodoksen lentokenttä
Sotilas- lentokentät:  Agrínion sotilaslentokenttä · Alexándreian sotilaslentokenttä · Amygdaleónaksen sotilaslentokenttä · Andravídan sotilaslentokenttä · Dekéleian sotilaslentokenttä · Elefsínan sotilaslentokenttä · Lamían sotilaslentokenttä · Lárisan sotilaslentokenttä · Marathónaksen sotilaslentokenttä · Maritsán sotilaslentokenttä · Sédeksen sotilaslentokenttä · Stefanovíkeion sotilaslentokenttä · Tanágran sotilaslentokenttä · Trípolin sotilaslentokenttä · Tympákin sotilaslentokenttä
Keat

| Keat |
| --- | --- |
 Kea (Nestor notabilis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Uudenseelanninpapukaijat Strigopidae
Suku::  Keat Nestor  Lesson, 1830
Katso myös
   Keat Wikispeciesissä   Keat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keat (Nestor) on uudenseelanninpapukaijojen heimoon kuuluva lintusuku. Suvun elossa olevat lajit elävät Uudessa-Seelannissa, mutta sukupuuttoon kuollut norfolkinsaarenkaka eli Australialle kuuluvalla Norfolkinsaarella.
Keoihin (Nestor) kuuluvat lajit

Kaka (Nestor meridionalis)
Kea (Nestor notabilis)
Norfolkinsaarenkaka (Nestor productus)