stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ivan Gašparovič
Elämäkerta

Gašparovič syntyi Poltárissa lähellä Lučenecia. Hänen isänsä muutti Slovakiaan Kroatiasta ensimmäisen maailmansodan lopussa ja oli opettajana Bratislavassa. Gašparovič opiskeli lakia Komenskýn yliopistossa Bratislavassa 1959–1964 ja työskenteli kunnallisena syyttäjänä Martinissa ja Bratislavassa. Hän liittyi 1968 kommunistiseen puolueeseen tukeakseen Alexander Dubčekin uudistuksia, mutta puhdistettiin myöhemmin puolueesta.[lähde? ] Huolimatta jäsenettömyydestään Gašparovič sai jatkaa uraansa, suoritti tohtorintutkinnon ja opetti vuodesta 1968 heinäkuuhun 1990 lakia yliopistossa. Helmikuussa 1990 hänestä tuli vararehtori. Vuosina 1966–1989 Gašparovič oli myös Slovakian jääkiekkoliiton kansainvälisen komitean varapuhemies.
Samettivallankumouksen jälkeen Václav Havel nimitti hänet 1990 Tšekkoslovakian valtakunnansyyttäjäksi. Vuonna 1992 hänet valittiin Slovakian tasavallan kansallisneuvoston puhemieheksi ja Tšekkoslovakian varapuheenjohtajaksi, ja loppuvuodesta hän on oli mukana laatimassa Slovakian perustuslakia.
Gašparovič liittyi 1992 Vladimír Mečiarin johtamaan HZDS:aan ja kuului Tšekkoslovakian hajottua Mečiarin autoritaarisena pidettyyn hallintoon. Hän oli parlamentin puhemiehenä jälleen 1994–1998 ja käytti maaliskuusta lokakuuhun 1998 presidentin oikeuksia kun parlamentti ei päässyt sopuun uuden presidentin valinnasta. Lokakuun 1998 jälkeen kun HZDS oli oppositiossa, Gašparovič kuului salaista poliisia valvovaan parlamentin komiteaan.[lähde? ]
Hän lähti HZDS:stä heinäkuussa 2002, kun Mečiar ei päästänyt häntä ja eräitä muita HZDS:n jäseniä vaalilistoille.[lähde? ] Gašparovič ja muut jäsenet perustivat samana päivänä (12. heinäkuuta) uuden HZD:n, joka sai syyskuun 2002 vaaleissa 3,3 prosenttia äänistä, ei tarpeeksi saadakseen parlamenttipaikkoja. Gašparovič palasi jälleen yliopistoon.
Huhtikuussa 2004 hän päätti lähteä presidentinvaaliin Mečiaria ja koalition Eduard Kukania vastaan. Yllättäen altavastaajana pidetty Gašparovič sai toiseksi eniten ääniä lähinnä matalan äänestysprosentin vuoksi ja pääsi toiselle kierrokselle, jolla hän voitti Mečiarin 59,9 % – 40,1 %. Vaikka äärikansallinen kansallispuolue (SNS) tukikin avoimesti Gašparovičia, Euroopan lehdistössä hänen valintansa otettiin helpottuneena vastaan pienempänä kahdesta pahasta.
Gašparovič valittiin toiselle kaudelle huhtikuussa 2009. Toisella kierroksella häntä oli vastassa SDKÚ-DS:n Iveta Radičová, jonka hän löi 55,55–44,45 %.
Kunnianosoituksia > Slovakialaiset

Valkoisen kaksoisristin ritarikunta (suurmestari, 2004)
Ľudovít Štúran ritarikunta (suurmestari, 2004)
Pribinan risti (suurmestari, 2004)
Milan Rastislav Štefánikin risti (suurmestari, 2004)
Andrej Hlinkan ritarikunta (suurmestari, 2004)
Lähde:
Ulkomaalaiset

Vytautas Suuren ritarikunta (Latvia, 2005)
Italian tasavallan ansioritarikunta (Italia, 2007)
Isabella Katolilaisen ritarikunta (Espanja, 2007)
Jälleensyntyneen Puolan ritarikunta (Puola, 2014)
Pyhän Jaakon miekan sotilaallinen ritarikunta (Portugali, 2008)
Marianmaan ristin ritarikunta (Viro, 2005)
Valkoisen leijonan ritarikunta (Tšekki, 2013)
Elefanttiritarikunta (Tanska, 2012)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.prezident.sk/
http://www.gasparovic.sk/ (Arkistoitu – Internet Archive) – Vaalisivusto
Slovakian presidentit
Jozef Tiso (1939–1945)
Vladimír Mečiar (vt.) | Michal Kováč  (1993–1998) | Vladimír Mečiar/Ivan Gašparovič (vt) | Mikuláš Dzurinda/Jozef Migaš (vt.) | Rudolf Schuster (1999–2004) | Ivan Gašparovič (2004–2014) | Andrej Kiska (2014–2019) | Zuzana Čaputová (2019–2024) | Peter Pellegrini (2024–)
Jean-Claude Brialy

Jean-Claude Brialy
Jean-Claude Brialy (30. maaliskuuta 1933, Aumale, (nyk. Sour El-Ghozlane), Algeria – 30. toukokuuta 2007, Pariisi, Ranska ) oli ranskalainen näyttelijä, ohjaaja ja julkisuuden henkilö, joka loi uransa elokuvan parissa. Hänestä tuli tähti 1950-luvun lopulla, jolloin hän oli Ranskan uuden aallon elokuvan ahkerimpia näyttelijöitä. Uuden aallon ohjaajista hänen työtovereitaan olivat Claude Chabrol, Éric Rohmer, Jean-Luc Godard, Louis Malle, François Truffaut, Agnès Varda ja Jacques Rozier. Hän filmasi myös Roger Vadimin, Claude Lelouch'n ja Luis Buñuelin kanssa. Brialy ohjasi itsekin useita elokuvia, joista muistetaan muun muassa Églantine (1971).
Brialy kuoli syöpään.
Hän oli Prytanée National Militairen entinen oppilas.
Filmografiaa > Näyttelijänä

Hissillä mestauslavalle (Ascenseur pour l'échafaud) (1958)
Neljäsataa kepposta (Les quatre-cents coups) (1959)
Ystävykset (Le Beau Serge) (1959)
Rohkea nuoruus (Les Cousins) (1959)
Paris nous appartient (1960)
Nainen on aina nainen (Une femme est une femme) (1961)
La Mandragola (1965)
Morsian pukeutui mustaan (La mariée était en noir) (1968)
Clairen polvi (Le genou de Claire)(1970)
Vapauden aave (Le fantôme de la liberté) (1974)
Kuningatar Margot (La Reine Margot) (1994)
Filmografiaa > Ohjaajana

Églantine (1971)
Les volets clos (1973)
L'oiseau rare (1973)
Un amour de pluie (1974)
Aiheesta muualla

Jean-Claude Brialy Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ismail pašša

| Ismail pašša |
| --- | --- |
 
Egyptin kediivi
Valtakausi:  19. tammikuuta 1863 – 26. kesäkuuta 1879
Edeltäjä:  Said pašša
Seuraaja:  Tewfik pašša

Syntynyt:  31. joulukuuta 1830 Kairo, Egyptin eyalet, Osmanien valtakunta
Kuollut:  2. maaliskuuta 1895 (64 vuotta) Istanbul, Osmanien valtakunta
Puoliso:  Shehret Feza Hanim Jananiyar Hanim Jeshm Afet Hanim Shafaq Nur Hanim Nur Felek Qadin Misl Melek Qadin Jihan Shah Qadin Bezmi Alem Qadin Hur Jenan Qadin Jamal Nur Qadin Ferial Qadin Misl Jihan Qadin Neshedil Qadin Felek Naz Qadin Gulhista Hanim
Lapset:  Tewfik pašša Hussein Kamel Fuad I Ali Jamal Jamilah Fazail Hanim Fatima Hanim Amina Hanim Nimetullah Hanim Amina Aziza Hanim Zainab Hanim Tawhida Hanim
Suku:  Muhammad Alin dynastia
Isä:  Ibrahim pašša
Äiti:  Hoshiyar Qadin
Uskonto:  sunnalaisuus
Ismail pašša (31. joulukuuta 1830 Kairo – 2. maaliskuuta 1895 Istanbul, Osmanien valtakunta) oli Egyptiä vuosina 1863–1879 hallinnut kediivi. Hänen valtakaudellaan Egypti velkaantui ja joutui sen seurauksena Euroopan suurvaltojen, erityisesti Britannian vaikutusvallan alaiseksi.
Nuoruus

Ismail oli Ibrahim paššan poika ja sukudynastian perustaneen Muhammad Alin pojanpoika. Ismailin setä oli kediivi Said pašša. Ismail sai länsimaisen koulutuksen Pariisissa ennen kuin palasi synnyinmaahansa vuonna 1849. Hänen setänsä lähetti hänet diplomaattisena edustajanaan komennuksille Ranskaan ja Italiaan, minkä jälkeen hänet kutsuttiin hallituksen jäseneksi. Johtaessaan vuonna 1861 hallitusta Saidin poissaolon aikana Ismail kukisti kapinan Sudanissa.
Egyptin kediivinä

Setänsä Saidin kuoltua 18. tammikuuta 1863 Ismailista tuli Egyptin käskynhaltija ja varakuningas. Ismail tähtäsi riippumattomuuteen Osmanivaltakunnasta ja onnistui saamaan Turkin sulttaanilta useita myönnytyksiä. Vuonna 1866 Turkki antoi Egyptille fermanilla uuden perimysjärjestyksen, jonka mukaan varakuninkuus periytyisi isältä pojalle eikä osmanikäytännön mukaisesti suvun vanhimmalle miehelle. Tämä varmisti Ismailin sukulinjan säilymisen vallassa. Vuonna 1867 Turkin sulttaani tunnusti Ismailin perinnöllisen kediivin arvon, jota hänen edeltäjänsä Muhammad Alista alkaen olivat epävirallisesti käyttäneet. Tämä antoi Egyptin varakuninkaalle erityisaseman muihin Osmanivaltakunnan käskynhaltijoihin nähden. Vuonna 1873 annettiin vielä uusi säädös Egyptin asemasta ja varakuninkaan valtaoikeuksista.
Yksi Ismailin merkittävimpiä valtiollisia päätöksiä oli kansallisen edustajakokouksen perustaminen marraskuussa 1866. Kyseinen elin oli tosin vain neuvoa-antava, mutta ajan myötä sen jäsenet, jotka olivat pääosin paikallisia kyläpäälliköitä, saivat suuren vaikutusvallan maan johdossa. Hallinnollisiin uudistuksin kuului kapitulaatiojärjestelmän lakkauttaminen ja Egyptissä asuvien ulkomaalaisten saattaminen maan oikeuslaitoksen alaisuuteen vuonna 1875 perustetuilla sekatuomioistuimilla.
Ismail pyrki innokkaasti nykyaikastamaan Egyptiä, mutta hänen finanssipolitiikkansa oli varomatonta ja altisti Egyptin velkaantumiselle sekä taloudelliselle hyväksikäytölle. Myös Turkin sulttaanin antamien valtaoikeusmyönnytysten hintana oli Egyptin sulttaanille suorittamien vuosittaisten maksujen kasvaminen. Ismail johti myös neuvotteluja Suezin kanavan rakentamisen loppuun saattamisesta ja päätti muuttaa alkuperäistä kanavasopimusta: Egypti ei luovuttaisikaan kanavayhtiölle sivukanavan rakentamiseen tarkoitettua maayhteyttä Suezilta Niilille eikä tarjoaisi rajattomasti halpatyövoimaa rakennustöihin. Sopimuksen muuttamisen vuoksi kansainvälinen välitysoikeus määräsi Egyptin maksamaan suuria korvauksia. Kanavan avajaisjuhlista marraskuussa 1869 Ismail teki mahtavan näytöksen ja oman loistonsa osoituksen, mutta ne ajoivat hänet lähes vararikkoon.
Muita Ismailin rakennusprojekteja olivat muun muassa Abadainin palatsi ja Ras El Tinin palatsi.
Ismail halusi tiukentaa Egyptin otetta Sudanista ja palkkasi sitä varten puolueettomina pitämiään eurooppalaisia ja amerikkalaisia sotilaita (kuten brittiläiset Samuel White Baker ja Charles Gordon) vastaamaan Sudanin siviili- ja sotilashallinnosta. Tämä suunnitelma ei kuitenkaan onnistunut kunnolla. Ismailin kaudella Egyptin valtapiiri laajeni muutenkin etelään. Jo vuonna 1865 sulttaani oli antanut Egyptille Sawakinin ja Mitsiwan satamat Punaisellamerellä, mistä käsin myös Somalian rannikko päätyi Egyptin valtaan. Darfurin sulttaanikunta valloitettiin vuonna 1874, ja seuraavana vuonna vallattiin Harerin kaupunki. Sen sijaan vuosina 1875 ja 1876 tehdyt hyökkäykset Etiopiaan torjuttiin. Vuoteen 1879 jatkuneessa sodassa Etiopia ei kuitenkaan saanut vallattua takaisin menettämäänsä yhteyttä merelle.
Taloudelliset vaikeudet ja syrjäyttäminen

Ismailin hallinnon menot kasvoivat hyvin suuriksi, ja vuosina 1863–1876 valtionvelka kasvoi seitsemästä miljoonasta punnasta sataan miljoonaan puntaan. Velkojat olivat pääasiassa eurooppalaisia. Velkojen lyhentämiseksi Ismail myi vuonna 1875 omistamansa Suezin kanavayhtiön 176 000 osaketta briteille. Ne edustivat 44 prosenttia koko osakekannasta ja tekivät Britanniasta yhtiön suurimman yksittäisen osakkaan. Tämäkään kauppa ei pelastanut Ismailia, ja seuraavana vuonna hänen oli velkojien vaatimuksesta asetettava Egyptin valtionvelan hoitoa valvova komissio (Caisse de la Dette Publique), jonka jäsenet edustivat Britanniaa, Ranskaa, Itävalta-Unkaria ja Italiaa. Lisäksi Egyptin tulot ja menot asetettiin Britannian ja Ranskan valvontaan.
Vuonna 1878 Ismail joutui nimittämään Nubar paššan johtaman hallituksen, johon tuli raha-asiainministeriksi brittiläinen ja yleisten töiden ministeriksi ranskalainen virkamies. Tämä nostatti vihaa Egyptin kansallismielisissä piireissä. Ismailkaan ei halunnut luopua valta-asemastaan. Vuonna 1879 hän kaatoi armeijan ja edustajakokouksen avulla Nubar paššan hallituksen ja horjutti ulkovaltojen vaikutusvaltaa Egyptissä. Ismail menetti kuitenkin samalla kansainvälisen uskottavuutensa, joten Britannian ja Ranskan vaatimuksesta Turkin sulttaani Abdul Hamid II erotti hänet kesäkuussa 1879 ja nimitti uudeksi kediiviksi hänen poikansa Muhammad Tewfikin.
Jouduttuaan eroamaan 26. kesäkuuta 1879 Ismail asui vuosia Euroopassa, pääasiassa Italiassa. Vuodesta 1888 hän asui Turkin sulttaanin valvonnassa Emirganin linnassa lähellä Istanbulia. Hän kuoli siellä vuonna 1895.
Kunnianosoitukset

Leopoldin ritarikunta (Belgia, 1863)
Meksikon kotkan keisarillinen ritarikunta (Meksikon keisarikunta, 1865)
Miekkaritarikunta (Ruotsi)
Bathin ritarikunta (Yhdistynyt kuningaskunta, 1866)
Pyhimmän ilmoituksen ylin ritarikunta (Italian kuningaskunta, 1867)
Intian tähden ritarikunta (Yhdistynyt kuningaskunta, 1868)
Mustan kotkan ritarikunta (Preussi)
Punaisen kotkan ritarikunta (Preussi)
Leopoldin ritarikunta (Itävalta-Unkari, 1864)
Pyhän Tapanin ritarikunta (Itävalta-Unkari)
Pietari Fredrik Ludvigin ritarikunta (Oldenburg, 1875)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ismail pašša Wikimedia Commonsissa
Ismail paššan patsas Aleksandriassa.
Jacques-Paul Migne

| Jacques-Paul Migne |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. lokakuuta 1800 Saint-Flour, Ranska
Kuollut: 24. lokakuuta 1876 (75 vuotta) Pariisi, Ranska
Jacques-Paul Migne (25. lokakuuta 1800 Saint-Flour, Ranska – 24. lokakuuta 1876 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen roomalaiskatolinen pappi ja kustantaja, jonka kattavat ja edulliset julkaisut edistivät voimakkaasti kirkkoisien ja keskiajan teologien kirjoitusten leviämistä 1800-luvulla.
Elämä

Migne opiskeli teologiaa Orléansissa. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1824, ja hän sai vastuulleen Orléansin hiippakuntaan kuuluvan Puiseaux'n seurakunnan. Vuonna 1833 hän lähti Pariisiin ja perusti L'Univers religieux -lehden. Kolme vuotta myöhemmin hän avasi Pariisin lähellä sijaitsevassa Petit Montrougessa suuren kustantamon, joka toi nopeassa tahdissa markkinoille lukuisia uskonnollisia teoksia edulliseen hintaan. Kustantamolla oli valtava merkitys katolisen patristiikan ja teologisen kirjallisuuden kannalta. Mignen päätyö oli kirkkoisien ja -opettajien laaja ja kattava julkaisusarja Patrologiæ cursus completus. Sarja koostuu seuraavista teoksista: Patrologia Latina, 217 nidettä (1844–1855), latinankielisten kirkkoisien saatavilla olevat teokset Tertullianuksesta paavi Innocentius III:n aikaan asti, ja Patrologia Graeca, 162 nidettä, kreikankielinen teksti ja latinankielinen käännös, (1857–1866), joka kattaa kreikankielisen kirkollisen kirjallisuuden apostolisista isistä Firenzen konsiiliin. Kokoelma on edelleen arvokas, koska se sisältää monia teoksia, joita ei ole muissa painoksissa.
Migne julkaisi myös useita muita erittäin laajoja kokoelmia, muun muassa dogmaattisen teologian kirjaston Theologiæ cursus completus (28 nidettä, 1840–1845), kuuluisien saarnojen kokoelman Collection intégrale et universelle des orateurs sacrés (102 nidettä, 1844–1866) ja teologisen ensyklopedian 171 nidettä. Kustantamon yhteydessä oli urkujenrakennuksen, uskonnollisen maalauksen ja muita työpajoja. Vuonna 1868 tulipalo tuhosi koko kustantamon, mutta Migne perusti uuden yrityksen. Arkkipiispa kielsi Migneltä tämän liiketoiminnan, koska se näytti sopimattomalta papille. Migne erotettiin virasta, ja paavi riisti häneltä pappisoikeudet vuonna 1874.
Kotimaa (Muonio)

Kotimaa on kylä Muoniossa, Luoteis-Lapissa. Kotimaa sai vuonna 2012 virallisen kylästatuksen ja on näin ollen Muonion tuorein kylä. Kylässä on yhteensä 11 vakituista asukasta.
Johannes Nieminen

| Johannes Nieminen |
| --- | --- |
 Johannes Nieminen vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1980 (ikä 44) Sysmä
Poliitikko
Puolue:  Perussuomalaiset
Asema:  kaupunginvaltuutettu
Kotipaikka:  Vantaa
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Johannes Nieminen (s. 31. maaliskuuta 1980 Sysmä) on perusuomalaisiin kuuluva poliitikko sekä Suomen Sisun entinen puheenjohtaja.  Järjestön puheenjohtajana hän toimi vuonna 2008 ja kirjurina 2005–2007. Suomen Sisun lisäksi Nieminen on toiminut Perussuomalaisissa Nuorissa sihteerinä vuosina 2007–2008, ja on tällä hetkellä Vantaan perussuomalaisten hallituksen jäsen. Keväällä 2016 hän oli perussuomalaisten valtuustoryhmän puheenjohtaja Vantaan kaupunginvaltuustossa. Siviiliammatiltaan hän on yrittäjä ja kiinteistönvälittäjä.
Nieminen valittiin Vantaan kaupunginvaltuustoon 2008 perussuomalaisten listalta 316 äänellä. Hän on myös Vantaalla ympäristölautakunnan, rakennuslupajaoston ja päätöksenteko- ja johtamisjärjestelmää tarkastelevan toimikunnan jäsen. Monikulttuuriasiain neuvottelukunnassa hän on varajäsenenä.
Yhdessä Teemu Lahtisen kanssa Nieminen oli julkaisemassa kohua aiheuttaneet Muhammed-pilapiirrokset. Apulaisvaltakunnansyyttäjä Jorma Kalske ei kuitenkaan nostanut syytettä.
Nieminen oli perussuomalaisten ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2011.
Nieminen oli yksi Jussi Halla-ahon ennen vaaleja suosittelemista ns. "Halla-ahon listalle" kuuluneista ehdokkaista, mutta ei tullut valituksi.
Aiheesta muualla

Johannes Niemisen kotisivut
Suomen Sisu - muukalaispelolla vaalivoittoon?
﻿Vihreä lanka: Suomen Sisun jäsenet pyrkivät valtuustoihin perussuomalaisten listoilta
Khaled Zairi

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 25. elokuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Saida, Tunisia
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 191 senttimetriä
Seura
Seura: US Monastir
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2006–2010 2010–2011 2011– | Stade Tunisien Club Africain US Monastir | 50 (7) 9 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. helmikuuta 2011.
Khaled Zairi (arab. خالد الزعيري‎, s. 25. elokuuta 1986 Saida, Tunisia) on tunisialainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Zairi edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa US Monastiria.
James Pond

| James Pond |
| --- | --- |
Julkaisija:  Electronic Arts
Lajityyppi:  tasohyppely
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
James Pond on tietokonepelien sarja, joka tehtiin 1991–1993. Päähenkilönä peleissä on James Pond, agenttikala. Pelit tehtiin ensin Amiga ja Atari ST tietokoneille, ja käännettiin myöhemmin joillekin aikansa pelikonsoleille ja muille tietokoneille.
Neljäs peli, Operation Starfish (työnimeltään Splash Gordon) on kahden ensimmäisen osan tapaan tasohyppely. Uutuutena ovat esimerkiksi maaston mäet, jotka muuttavat hahmon kävelykulmaa. Pelissä ollaan Kuun juustoviljelmillä, ja siinä on Mario-peleistä tuttu yleiskartta, josta pääsee varsinaisiin jaksoihin.
James Pond -pelit

James Pond – The Underwater Agent (1991)
James Pond 2 – Codename Robocod (1991)
James Pond 3 – Operation Starfish (1993)
James Pond -pelit > Spin-offit

Aquatic Games (1992)
Aiheesta muualla

Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
Koreansyreeni

| Koreansyreeni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Oliivikasvit Oleaceae
Suku::  Syreenit Syringa
Laji::  wolfii
Kaksiosainen nimi
 Syringa wolfii  C.K.Schneid. 
Synonyymit
 Syringa formosissima Nakai Syringa formosissima var. hirsuta (C.K.Schneid.) Nakai  Syringa hirsuta (C.K.Schneid.) Nakai Syringa hirsuta var. formosissima (Nakai) Nakai  Syringa robusta Nakai Syringa robusta var. rupestris Baranov & Skvortsov  Syringa villosa ssp. wolfii (C.K.Schneid.) J.Y.Chen & D.Y.Hong  Syringa villosa var. hirsuta C.K.Schneid. 
Katso myös
   Koreansyreeni Wikispeciesissä   Koreansyreeni Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Koreansyreeni (Syringa wolfii) on oliivikasvien (Oleaceae) heimoon, syreenien (Syringa) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on luokiteltu myös villasyreenin (Syringa villosa) alalajiksi tai muunnokseksi. Koreansyreeniä kasvatetaan ja käytetään koristepensaana.
Koreansyreeni on suurimmillaan noin kuusi metriä korkeaksi kasvava pensas. Nuoret versot ovat vihreitä, mutta muuttuvat vanhemmiten harmaiksi. Lehdet ovat suurin piirtein soikeita ja yleensä 3,5–12 cm pitkiä sekä 1,5–7 cm leveitä, mutta joskus suurempiakin. Lehtiruodit ovat 1–3 cm pitkiä. Koreansyreenin kukintona on verson kärjessä sijaitseva terttu, joka on pysty ja 5–30 cm pitkä sekä 3–18 cm leveä. Kukkien teriöt ovat suppilomaisia ja väriltään vaaleanvioletteja tai violetinpunaisia. Heteiden ponnet ovat keltaisia. Koreansyreeni kukkii kesäkuussa ja tuottaa hedelmiä elokuussa. Hedelmät ovat sileitä, 1–1,7 cm pitkiä kotia.
Koreansyreeni kasvaa luontaisena Venäjän itäosissa, Korean niemimaalla ja Kiinan koillisosissa Heilongjiangin, Jilinin ja Liaoningin maakunnissa. Lajia tavataan sekametsissä, tiheiköissä, metsiköissä sekä jokivarsilla 500–1600 metrin korkeudella merenpinnasta.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Koreansyreeni (Syringa wolfii)
Mustila Arboretum: Koreansyreeni (Syringa wolfii)
Trees and Shrubs Online: Syringa wolfii (englanniksi)
Kirjankaupittelija

Kirjankaupittelija oli aiemmin Suomessa henkilö, joka kulki talosta taloon ja tarjosi kaupaksi painotuotteita ja joka piti tätä toimea ammattinaan.
Säännökset 1930-luvulla

Kirjankaupittelua oli oikeutettu harjoittamaan jokainen kansalaisluottamusta nauttiva Suomen kansalainen sen jälkeen, kun hän oli tehnyt tästä ilmoituksen kaupungissa maistraatille ja maalla kruununvoudille. Kirjankaupittelijana ei pidetty sitä, joka elinkeinonaan piti sanomalehtien ja ilmoituslehtisten kanniskelua ja julkipanoa.
Kirjankaupittelijan ammatin harjoittaminen ilman siitä tehtyä ilmoitusta oli laitonta.
Jack Dylan Grazer

| Jack Dylan Grazer |
| --- | --- |
 Jack Dylan Grazer vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. syyskuuta 2003 (ikä 21) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Sukulaiset:  Brian Grazer (setä)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2014–
Merkittävät roolit:   Se  Shazam! 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Jack Dylan Grazer (s. 3. syyskuuta 2003 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Grazer tuli tunnetuksi näyteltyään Eddie Kaspbrakia elokuvassa Se (2017) ja Freddy Freemania elokuvassa Shazam! (2019).
Yksityiselämä

Jack Dylan Grazerin setä Brian Grazer on tunnettu elokuva- ja tv-tuottaja. Jack Dylan Grazer on uskonnoltaan juutalainen ja hänellä on latvianjuutalaisia taustoja.
Jack Dylan Grazer on biseksuaali.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Tales of Halloween | Tales of Halloween | nuori Joey Stranger |
| 2017 | Scales: Mermaids Are Real | Scales: Mermaids Are Real | Adam Wilts |
2017: 
| Se | It | Eddie Kaspbrak |  |
| 2018 | Beautiful Boy | Beautiful Boy | 12-vuotias Nic Sheff |
| 2019 | Shazam! | Shazam! | Freddy Freeman |
2019: 
| 2019 | Se: Toinen luku | It: Chapter Two | nuori Eddie Kaspbrak |
| Don't Tell a Soul | Don't Tell a Soul | Joey Chambliss |  |
| 2021 | Luca | Luca | Alberto Scorfano (ääni) |
| 2021 | Roni on rikki | Ron's Gone Wrong | Barney (ääni) |
| 2022 | Shazam! Fury of the Gods | Shazam! Fury of the Gods | Freddy Freeman |
| Televisio> Vuosi | Televisio> Suomenkielinen nimi | Televisio> Alkuperäinen nimi | Televisio> Rooli | Televisio>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | The Greatest Event in Television History | The Greatest Event in Television History | Poika |  |
| 2015 | Comedy Bang! Bang! | Comedy Bang! Bang! | Kayden Aukerman |  |
| 2017–18 | Me, Myself & I | Me, Myself & I | nuori Alex Riley |  |
| 2018 | Speechless | Speechless | Rev |  |
| 2019 | Robot Chicken | Robot Chicken | Freddy Freeman (ääni) |  |
| 2020 | We Are Who We Are | We Are Who We Are | Fraser Wilson |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jack Dylan Grazer Wikimedia Commonsissa
Jack Dylan Grazer Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jack Dylan Grazer Elonetissä.
Jack Dylan Grazer Allmoviessa (englanniksi)