stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Columbinen verilöyly
Verilöyly

Eric Harris ja Dylan Klebold kantoivat tiistaina 20. huhtikuuta kello 10.58 koulurakennuksen ruokalaan kaksi yhdeksän kilon propaanikanisteria, jotka he olivat muuttaneet pommeiksi. Pommit olivat merimiessäkeissä, ja ne oli asetettu räjähtämään klo 11.17 (jolloin Harrisin ja Kleboldin oli tarkoitus ampua rakennuksesta pakenevat pienen ruohokumpareen huipulta). Pommit eivät kuitenkaan jostain syystä räjähtäneet. Aiempien tietojen mukaan pommien asettamista ei saatu videolle, mutta myöhemmin tuli ilmi, että ampujat olivat edellä aikataulusta. Pommien asettamisen jälkeen he ajoivat läheiseen Clement Parkiin ja asettivat sinne räjähteen. Pommi oli asetettu räjähtämään kello 11.14. Sen uskotaan olleen tarkoitettu hämäämään viranomaisia. Pommi räjähti osittain ja aiheutti pienen tulipalon, jonka palokunta kuitenkin sammutti nopeasti.
Kaksikko ajoi sitten takaisin koululle verilöylyssä käyttämissään asuissa ja valmistelivat autopommit. Ampujien ystävä Brooks Brown tuli tällöin pihalle polttamaan savukkeen ja kohtasi Eric Harrisin. He kävivät seuraavan vuoropuhelun:
Brown: ”What the hell is wrong with you, man? You weren't in third hour, you missed the test." 
(Mikä sinua vaivaa? Missä sinä olet ollut? Et ollut kolmannella tunnilla, meillä oli koe.)
Harris: ”It doesn't matter anymore." 
(Sillä ei ole enää väliä.)
Harris: ”Brooks, I like you now. Get out of here, go home."
(Brooks, minä pidän sinusta nyt, lähde pois, mene kotiin.)
Tämän jälkeen Brooks lähti kävellen kotiin ja kuuli laukaukset muttei tajunnut niiden olevan laukauksia.
Verilöyly > Ampuminen alkaa

Alkuperäisen suunnitelman epäonnistuttua Eric ja Dylan tapasivat Harrisin auton lähellä ja aseistautuivat. He lähtivät kohti suunniteltua ampumispaikkaa, Dylanin käydessä myös tarkastamassa ruokalaan jätetyt pommit. Suuri määrä oppilaita pakeni ruokalasta kello 11:24:25, viiden minuutin kuluttua ensimmäisistä laukauksista - opettaja Dave Sandersin opastamana. Sanders käytti osan elämänsä viimeisistä hetkistä juosten käytävillä saaden mahdollisimman monia oppilaita turvaan ja pelasti tuona päivänä kymmeniä henkiä. Harris ja Klebold ampuivat kuoliaaksi ja haavoittivat useita matkallaan pihalta sisälle.
Verilöyly > Verilöyly kirjastossa

Kirjastossa kaksikko aloitti kuolettavimman ammuskelunsa. 52 oppilasta, 2 opettajaa ja 2 kirjastonhoitajaa piileskeli peloissaan pöytien alla Kleboldin ja Harrisin tullessa sisälle. Klebold ja Harris käskivät kaikkien, joilla on valkoinen lippalakki, nousta ylös. Valkoinen lippalakki oli koulun urheilijoiden tunnusmerkki. Kun kukaan ei noussut, kaksikko alkoi ampua. He kuitenkin myös jättivät muutamia oppilaita henkiin - tärkeimpinä puutikuista aiemmin haavoittunut Evan Todd, jota Dylan pelotteli muttei surmannut sekä molempien tuntema John Savage, jonka Dylan käski juosta tämän kysyttyä häneltä mitä kaksikko teki. Klebold vastasi: 'Noh, tapamme vain ihmisiä.'
Ammuskelun jatkuttua kymmeniä minuutteja kuultiin Kleboldin sanovan, ettei ammuskelussa enää ollut intoa, vaan hänestä voisi olla hauskempaa viillellä ihmisiä.
Tämän jälkeen molemmat etenivät kirjaston pääkassalle ja päättivät sitten lähteä takaisin ruokalaan, Kleboldin vielä pudotettua pöydältä tavaroita maasta ottamallaan tuolilla.
Verilöyly > Itsemurha

Kirjastosta lähdettyään kaksikko heitti pienen palopommin tyhjään varastoon ja juoksi pois. Harris yritti ruokalassa vielä räjäyttää yhtä räjähtämätöntä propaanipommia onnistumatta siinä. He heittivät toisen polttopullon, mutta sekään ei syttynyt. Kaksikko lähti nousemaan ylös portaita, jolloin pullo räjähti aiheuttaen pienen tulipalon.  He poistuivat ruokalasta useaan otteeseen, palaten minuuttien sisällä takaisin. Klebold ja Harris katselivat sisään ikkunoista, vilkuillen luokkahuoneissa piileskeleviä oppilaita. He eivät kuitenkaan yrittäneet sisään luokkahuoneisiin.
Kaksikko meni kirjastoon kello 12.00. He ampuivat poliiseja kohti kirjaston ikkunoista, mutta yksikään poliisi ei loukkaantunut. Tämän jälkeen Harris asettautui kirjahyllyä vasten ja ampui itseään haulikolla. Klebold heitti vielä lähellä olleelle pöydälle polttopullon ennen kuin ampui itseään pistoolilla vasempaan ohimoon.
Uhrit > Uhrit läntisellä sisäänkäynnillä

Rachel Scott (17) – kuoli ruohoniitylle luotien osuttua häntä päähän, kehoon ja jalkaan
Richard Castaldo (17) – haavoittui laukauksista käteen, rintaan, selkään ja vatsaan, selviytyi
Daniel Rohrbough (15) – kuoli portaikkoon luotien osuttua häntä vatsaan, jalkaan ja rintaan
Sean Graves (15) – ammuttiin jalkaan, selkään ja vatsaan portaikossa, selviytyi
Lance Kirklin (16) – haavoittui vakavasti osumista jalkaterään, jalkaan, rintaan ja haulikonlaukauksesta leukaan. Selviytyi
Michael Johnson (15) – ammuttiin kasvoihin, käteen ja jalkaan, selviytyi
Mark Taylor (17) – ammuttiin rintaan, käsiin ja jalkaan, selviytyi
Anne-Marie Hochhalter (17) – ammuttiin rintaan, käteen, vatsaan, selkään ja jalkaan, selviytyi
Brian Anderson (17) – haavoittui lasinsirpaleista, selviytyi
Patti Nielson (35) – haavoittui sirpaleista, selviytyi
Stephanie Munson (17) – ammuttiin nilkkaan, pakeni ja selviytyi
William ”Dave” Sanders (47) – sai osuman päähän sekä jalkaan käytävällä, kuoli elvytyksestä huolimatta verenhukkaan luokkahuoneessa.
Uhrit > Uhrit kirjastossa

Evan Todd (15) – sai lieviä vammoja puutikuista, selviytyi
Kyle Velasquez (16) – kuoli luotien osuttua häntä päähän ja selkään
Patrick Ireland (17) – ammuttiin jalkaan ja päähän, pudottautui ikkunasta ja selviytyi
Daniel Steepleton (17) – ammuttiin reiteen, selviytyi
Makai Hall (18) – ammuttiin polveen, selviytyi
Steven Curnow (14) – kuoli haulien osuttua häntä kaulaan
Kacey Ruegsegger (17) – ammuttiin olkapäähän, käteen ja niskaan, selviytyi
Cassie Bernall (17) – kuoli haulien osuttua häntä päähän
Isaiah Shoels (18) – kuoli luodin osuttua häntä rintaan
Matthew Kechter (16) – kuoli luodin osuttua häntä rintaan
Lisa Kreutz (18) – ammuttiin olkapäähän, kämmeneen, käsiin ja reiteen, selviytyi
Valeen Schnurr (18) – ammuttiin rintaan, käsiin ja vatsaan, selviytyi
Mark Kintgen (17) – ammuttiin päähän ja olkapäähän, selviytyi
Lauren Townsend (18) – kuoli useiden luotien osuttua häntä päähän, rintaan ja alaruumiiseen
Nicole Nowlen (16) – ammuttiin vatsaan, selviytyi
John Tomlin (16) – kuoli useiden luotien osuttua häntä päähän ja kaulaan
Kelly Fleming (16) – kuoli luodin osuttua häntä selkään
Jeanna Park (18) – ammuttiin polveen, olkapäähän ja jalkaan, selviytyi
Daniel Mauser (15) – kuoli luodin osuttua häntä kasvoihin
Jennifer Doyle (17) – ammuttiin käteen, jalkaan ja olkapäähän, selviytyi
Austin Ebanks (17) – ammuttiin käteen ja polveen, selviytyi
Corey DePooter (17) – kuoli luotien osuttua häntä rintaan ja kaulaan.
Ammuskelussa kuoli kaiken kaikkiaan yksi opettaja ja 14 oppilasta, lisäksi 24 haavoittui. Harris ja Klebold tekivät itsemurhan noin 45 minuuttia ammuskelun alkamisen jälkeen, klo 12:08.
Aseet

Harris ja Klebold hankkivat hyökkäystä varten kaksi 9 mm:n asetta ja kaksi 12-kaliiberista haulikkoa.
Aseet > Eric Harris

Savage-Springfield-haulikko
Hi-Point 995 9 mm:n karbiini
Harris teki itsemurhan ampumalla haulikolla suuhunsa.
Aseet > Dylan Klebold

9 mm TEC-9, itselataava yhden käden ase
Stevens 311D, kaksipiippuinen haulikko
Klebold teki itsemurhan ampumalla TEC-9 -aseella vasempaan ohimoonsa.
Molemmilla oli mukana lukuisia veitsiä, 9 mm:n aseiden lippaita, haulikon panoksia sekä erilaisia räjähteitä. Useimpia aseita ei kuitenkaan käytetty.
Vaikutukset

Joukkomurhasta syytettiin etenkin väkivaltaisia tietokonepelejä. Omaiset haastoivat oikeuteen 25 pelifirmaa siistä syystä, että niiden pelit mahdollistivat joukkosurman. Syytettyjen joukossa olivat Sony America, AOL/TimeWarner, ID Software, Atari, Sega of America, Virgin Interactive Media, Activision, Polygram Film Entertainment Distribution, New Line Cinema, GT Interactive Software ja Nintendo.
Aiheeseen pohjautuvia elokuvia

Michael Moore: Bowling for Columbine (2002)
Gus Van Sant: Elephant (2003)
Ben Coccio: Zero Day – Nuoret tappajat (2003)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Columbinen verilöyly Wikimedia Commonsissa
FBI:n piirros läntisestä sisäänkäynnistä
FBI:n piirros kirjastosta
Harris (vas.) ja Klebold koulun ruokalassa kirjastossa tapahtuneen ammuskelun jälkeen 11 minuuttia ennen heidän yhteistä itsemurhaansa.
Cornwallinsaari

Cornwallinsaari voi tarkoittaa seuraavia saaria.
Cornwallinsaari, saari Nunavutissa, Kanadassa.
Cornwallinsaari, saari Ontariossa, Kanadassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Cornwallinsaari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
De Havilland Canada Dash 7

| De Havilland Canada Dash 7 |
| --- | --- |

Tyyppi:  STOL-potkuriturbiinilentokone
Alkuperämaa:   Kanada
Suunnittelija:  De Havilland Canada
Miehistö:  2
Matkustajat:  50
Ensilento:  1975
Esitelty:  1978
Valmistusvuodet:  1975–1988
De Havilland Canada DHC-7 eli Dash-7 on STOL-kykyinen syöttöliikenteen potkuriturbiinilentokone, jonka suunnitteli De Havilland Canada 1970-luvulla.
Tekniset tiedot

Miehistö: 2 lentäjää
Kapasiteetti: 50 matkustajaa
Pituus: 24,58 m
Siipien kärkiväli: 28,35 m
Korkeus: 7,98 m
Siipipinta-ala: 80 m²
Tyhjäpaino: 12 560 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: 19 958 kg
Käännös suomeksi
Ljuboslav Penev

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ljuboslav Mladenov Penev
Syntymäaika: 31. elokuuta 1966 (ikä 58)
Syntymäpaikka: Dobritš, Bulgaria
Seura
Seura:  PFK Liteks Lovetš
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1984–1989 1989–1995 1995–1996 1996–1998 1998–1999 2000–2001 2002 |  TsSKA Sofia  Valencia CF  Atlético Madrid  SD Compostela  Celta Vigo  TsSKA Sofia  Lokomotiv Plovdiv | 101(80) 167(67) 37(16) 69(32) 32(14) 22(8) 4(0) |
Maajoukkue
| 1987–1998 |  Bulgarian maajoukkue | 62 (13) |
Valmennusura
2009–2010 2010–2011 2011–2014 2016–:  TsSKA Sofia  PFK Liteks Lovetš  Bulgarian maajoukkue  PFK Liteks Lovetš
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Ljuboslav Penev (bulg. Любослав Пенев, s. 31. elokuuta 1966 Dobritš) on bulgarialainen entinen jalkapalloilija. Tammikuusta 2016 lähtien hän on toiminut PFK Liteks Lovetšin päävalmentajana.
Ura pelaajana

Penevin ensimmäinen seura oli TsSKA Sofia, joka toimi 1980-luvun lopulla tärkeänä välietappina monen bulgarialaisen tulevan tähtipelaajan uralla. Isokokoinen hyökkääjä teki debyyttinsä edustusjoukkueessa vuonna 1984 vain 18-vuotiaana. Joukkueen tuon ajan kantavia voimia olivat Penevin lisäksi puolustaja Trifon Ivanov, juoksuvoimainen hyökkääjä Emil Kostadinov sekä Penevin läheisin pelitoveri Hristo Stoitškov. TsSKAn riveissä Penev voitti Bulgarian mestaruuden kaksi kertaa (1987 ja 1989) ja Bulgarian Cupin kolmasti (1987, 1988 ja 1989). Hänet valittiin myös Bulgarian parhaaksi jalkapalloilijaksi vuonna 1988.
Loistokkaan TsSKA-uran jälkeen Penev siirtyi Espanjan pääsarjaan, jossa hän edusti Valenciaa, Atlético Madridia, Compostelaa ja Celta Vigoa. Penevin uran huippu Espanjassa osui kaudelle 1995–1996, jolloin hän voitti Atlético Madridin riveissä sekä liigamestaruuden että Espanjan cupin. Hän oli Atléticon "tuplakauden" tehokkain pelaaja viimeistellen 22 maalia 44 ottelussa.
Penev osallistui Bulgarian maajoukkueessa vuoden 1998 MM-kilpailuihin Ranskassa sekä vuoden 1996 EM-kilpailuihin Englannissa.
Penev oli tyypillinen target-pelaaja, joka hallitsi vastustajan maalin edustaa taistelemalla korkeat keskityspallot itselleen. Penev tuli maalintekotaitojensa lisäksi tunnetuksi myös sinnikkyydestään ja taistelutahdostaan sekä kentällä että sen ulkopuolella. Yksi Penevin uran pahimmista takaiskuista oli sairastuminen kivessyöpään vuonna 1994, joka esti hänen osallistumisensa samana vuonna pelattaviin Yhdysvaltain MM-kilpailuihin. Hän kuitenkin toipui kemoterapian avulla syövästä ilmiömäisen nopeasti ollen seuraavalla kaudella jo voittamassa Espanjan tuplamestaruutta. Penevin ystävä Stoitškov onkin todennut, että siinä missä joku muu olisi alistunut kohtaloonsa, "Lubo" puri hammasta ja voitti sairautensa.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Bulgarian mestaruus (2): 1987, 1989
Bulgarian cup (4): 1985, 1987, 1988, 1989
Puna-armeijan cup (3): 1985, 1986, 1989
Espanjan mestaruus: 1996
Copa del Rey: 1996
Bulgarian vuoden jalkapalloilija: 1988
EM-1.kierros: 1996
MM-1.kierros: 1998
Ura valmentajana

Valmennusuransa Penev aloitti maaliskuussa 2009 nousten setänsä Dimităr Penevin seuraajaksi TsSKA Sofian päävalmentajaksi. Seura selvisi Penevin johdolla Eurooppa-liigan lohkovaiheeseen, mutta marraskuussa FC Baselille kärsityn 1–3-tappion jälkeen Penev ilmoitti jättävänsä seuran. Seurajohto ei kuitenkaan hyväksynyt eroanomusta ja Penev jatkoi tehtävässään, kunnes sai tammikuussa 2010 potkut.
Syyskuun alussa 2010 Penev palasi valmennustehtäviin Bulgarian puolustavan mestarin PFK Liteks Lovetšin päävalmentajana.  Penevin johdolla Liteks voitti toisen perättäisen Bulgarian mestaruuden keväällä 2011. Marraskuun alussa 2011 Penev siirtyi Liteksistä Bulgarian maajoukkueen peräsimeen.  Penevin johdolla Bulgaria ei selvinnyt mukaan MM-kisoihin 2014, vaan jäi karsintalohkossaan vasta neljänneksi. Penev jatkoi tehtävässä myös EM2016-karsinnoissa. Bulgarian esitykset olivat kehnoja ja neljästä ensimmäisestä ottelusta joukkue voitti vain yhden. Lopullinen niitti seurajohdolle oli 1–1 tasapeli Maltaa vastaan. Penev sai marraskuun lopulla 2014 potkut tehtävästään.
Tammikuussa 2016 Penev palasi Bulgarian liigasta suljetun PFK Liteks Lovetšin päävalmentajaksi.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Bulgarian mestaruus: 2011
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ljuboslav Penev Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Dimităr Penev | TsSKA Sofian päävalmentaja 3/2009–1/2010 | Seuraaja: Ioan Andone |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Petko Petkov Ljupko Petrović | PFK Liteks Lovetšin päävalmentaja 9/2010–10/2011 1/2016– | Seuraaja: Atanas Džambažki – |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Lothar Matthäus | Bulgarian maajoukkueen päävalmentaja 11/2011–11/2014 | Seuraaja: ei nimetty |
Congratulations: 50 Years of the Eurovision Song Contest (1956–1980)

| Congratulations: 50 Years of the Eurovision Song Contest (1956–1980) Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1956–1980
 Julkaistu: 2005
 Levy-yhtiö: CMC Entertainment
Eurovision-albumisarjan muut julkaisut
|   | Congratulations: 50 Years of the Eurovision Song Contest (1956–1980) 2005 | Congratulations: 50 Years of the Eurovision Song Contest (1981–2005) 2005 |
Congratulations: 50 Years of the Eurovision Song Contest (1956–1980) on vuonna 2005 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää kansainvälisiä Eurovision-edustuskappaleita vuosilta 1956–1980. Mukana ovat kaikkien näiden vuosien voittajat sekä muita tunnettuja edustuskappaleita. Suomen edustuskappaleista albumilla mukana on yksi, vuoden 1977 viisuedustaja Monica Aspelund kappaleella ”Lapponia”.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Instrumental: Te Deum (The Eurovision Theme) – 0.17  Lys Assia – Refrain – 3.10  Corry Brokken – Net Als Toen – 3.23  André Claveau – Dors Mon Amour – 3.11  Domenico Modugno – Nel Blu, Dipinto Di Blu (Volare) – 1.58  Teddy Scholten – 'N Beetje – 2.59  Domenico Modugno – Piove (Ciao Ciao Bambina) – 2.16  Jacqueline Boyer – Tom Pillibi – 3.04  Jean-Claude Pascal – Nous Les Amoureux – 3.08  Isabelle Aubret – Un Premier Amour – 2.32  Conny Froboess – Zwei kleine Italiener – 2.43  Grethe & Jorgen Ingmann – Dansevise – 2.56  Esther Ofarim – T'en Vas Pas – 2.58  Nana Mouskouri – À Force De Prier – 2.34  Ronnie Carroll – Say Wonderful Things to Me – 2.54  Gigliola Cinquetti – Non Ho L'età (Per Amarti) – 3.16  France Gall – Poupée de Cire Pupée de Son – 2.30  Udo Jürgens – Merci Chérie – 2.43  Åse Kleveland – Intet Er Nytt Under Solen – 1.36  Sandie Shaw – Puppet on a String – 2.20  Vicky Leandros – L'amour Est Bleu – 2.56  Massiel – La La La – 2.32  Cliff Richard – Congratulations – 2.30  Lenny Kuhr – De Troubadour – 3.25  Lulu – Boom Bang-A-Bang – 2.20  Salomé – Vivo Cantando – 2.09 :  CD 2 Frida Boccara – Un Jour Un Enfant – 2.43  Muriel Day – The Wages of Love – 2.49  Séverine – Un Banc Un Abre Une Rue – 2.59  Clodagh Rodgers – Jack in the Box – 2.59  Vicky Leandros – Aprés Toi – 3.30  The New Seekers – Beg, Steal or Borrow – 2.45  Anne-Marie David – Tu Te Reconnaîtras – 2.37  Mocedades – Eres Tú – 3.30  Cliff Richard – Power to All Our Friends – 3.01  Ilanit – Ey Sham – 2.48  ABBA – Waterloo – 2.40  Olivia Newton-John – Long Live Love – 2.44  Mouth & MacNeal – I See a Star – 2.55  Teach-In – Ding-A-Dong – 2.25  Joy Fleming – Ein Lied kann eine Brücke sein – 3.32  The Shadows – Let Me Be the One – 2.48  Brotherhood of Man – Save Your Kisses for Me – 3.02  Marie Myriam – L'oiseau Et L'enfant – 3.05  Monica Aspelund – Lapponia – 2.46  Izhar Cohen & Alpha-Beta – A-Ba-Ni-Bi – 2.57  Baccara – Parlez-Vous Français? – 4.21  Milk & Honey with Gali Atari – Halleluja – 3.20  Dschinghis Khan – Dschinghis Khan – 3.02  Johnny Logan – What's Another Year? – 3.02
Daria Virolainen

| Daria Virolainen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Daria Leonidovna Virolainen
Syntynyt: 24. tammikuuta 1989 (ikä 35) Moskova, Neuvostoliitto
Uran tiedot
Pituus:  161 cm
Laji:  ampumahiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2014–
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  2
 Tietolaatikko päivitetty 12. maaliskuuta 2015 
| Mitalit> Maa:  Venäjä.Naisten ampumahiihto.Universiadit  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Naisten ampumahiihto.Universiadit  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Naisten ampumahiihto.Universiadit  | Maa:  Venäjä> Naisten ampumahiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Erzurum 2011 | normaalimatka |  |
|  Hopeaa | Erzurum 2011 | takaa-ajo |  |
Daria Leonidovna Virolainen (o.s. Reztsova, ven. Дарья Леонидовна Виролайнен, Darja Leonidovna Virolainen; s. 24. tammikuuta 1989 Moskova) on venäläissyntyinen ampumahiihtäjä. Hän sai Suomen kansalaisuuden vuonna 2021 ja Suomen edustusoikeuden kansainvälisiin kilpailuihin vuonna 2023.
Virolainen hiihti ensi kerran ampumahiihdon maailmancupissa vuonna 2014 Pokljukassa yhteislähtökilpailussa saavuttaen heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä ollen 26. sijalla. Virolaisen paras maailmancupin osakilpailusijoitus on toinen, jonka hän saavutti yllättäen paria päivää myöhemmin niin ikään Pokljukan sprintissä. Hän oli toinen myös Anterselvan takaa-ajokilpailussa tammikuussa 2015.
Virolainen sijoittui Kontiolahden maailmanmestaruuskilpailuissa 2015 normaalimatkalla viidenneksi. Hän voitti vuonna 2014 EM-pronssia takaa-ajosta Nové Město na Moravěsta. Vuonna 2011 hän voitti kultaa normaalimatkan kilpailussa ja hopeaa takaa-ajossa talviuniversiadeista Erzurumista. Hän voitti rulla-ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuden takaa-ajokilpailussa 2010.
Darja Virolaisen vanhemmat ovat ampumahiihtovalmentaja Leonid Reztsov ja hiihtäjä Anfisa Reztsova ja pikkusisko on ampumahiihtäjä Kristina Reztzova. Darja Virolainen on naimisissa inkeriläisen hiihtäjän Roman Virolaisen kanssa. Virolainen on asunut perheineen Suomessa vuodesta 2016 lähtien.
Virolainen on 161 senttimetriä pitkä ja painaa 51 kilogrammaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Daria Virolainen Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Cornwallinsaari (Nunavut)

Cornwall saari
| --- | --- |
Muut nimet:  Cornwall Island
Sijainti:  77°37′N, 94°52′W Nunavut Qikiqtaalukin alue Kanada
Saariryhmä:  Kuningatar Elisabetin saaret Kanadan arktiset saaret
Vesialue:  Pohjoinen jäämeri 
Pinta-ala:  2 358 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  (Asumaton)
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Cornwallinsaari on pienehkö saari pohjoisessa Kanadassa, Nunavutin territoriossa. Saari on yksi Kanadan arktisista saarista. Saaren pohjoispuolella sijaitsevan Amund Ringnesin saaren erottaa Hendrikseninsalmi, eteläpuolella, Belcher kanavan eteläpuolella sijaitsee Devoninsaari. Saari on suurin kuudesta Ellesmerensaaresta itään sijaitsevassa Norwegian Bay -lahdessa olevasta saaresta, muut saaret ovat Buckingham, Ekins, Exmouth, Graham, ja Table.
Saaren pinta-ala on noin 2 358 km². Saaren pituus on noin 90 km ja laveys noin 30 km. Saaren korkeimmat huiput ovat pohjoisrannalla sijaitsevat McLeod Head, 400 m ja Mount Nicolay, 290 m merenpinnasta. Muita merkittäviä pinnanmuotoja saaren rannoilla ovat Northeast Point ja Gordon Head idässä, Pell Point ja Cape O'Brien etelässä ja Cape Butler lounaassa.
Saaren löysi ensimmäisenä eurooppalaisena Sir Edward Belcher 30. elokuuta 1852. Hän nimesi saaren Walesin prinssin ja Cornwallin herttuan Edwardin mukaan. Saarella ei ole pysyvää asutusta.
Tarkempi kuva Cornwallinsaaresta
NASA Landsat kuva Cornwallinsaaresta
Dariusz Wolski

Dariusz Wolski (s. 7. toukokuuta 1956 Varsova, Puola) on puolalainen elokuvaaja. Hänet tunnetaan parhaiten Pirates of the Caribbean -elokuvien kuvauksesta.
Filmografiaa

Mafian otteessa (1993)
Crow (1994)
Purppuravyöhyke (1995)
The Fan – pelko iskee  (1996)
Täydellinen murha (1998)
Dark City (1998)
The Mexican (2001)
Bad Company (2002)
Pirates of the Caribbean: Mustan helmen kirous (2003)
Hide and Seek (2005)
Pirates of the Caribbean: Kuolleen miehen kirstu (2006)
Sweeney Todd – Fleet Streetin paholaisparturi (2007)
Pirates of the Caribbean: Maailman laidalla (2007)
Liisa Ihmemaassa (2010)
Rommipäiväkirja (2011)
Prometheus (2012)
The Counselor (2013)
Exodus: Gods and Kings (2014)
Yksin Marsissa (2014)
The Walk (2015)
Alien: Covenant (2017)
All the Money in the World (2017)
War Machine (2017)
Sicario 2: Soldado (2018)
News of the World (2020)
The Last Duel (2021)
House of Gucci (2021)
Napoleon (2023)
Aiheesta muualla

Dariusz Wolski Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Daytona 500

|  Daytona 500 |
| --- | --- |

Rata:  Daytona International Speedway
Sijainti:  Daytona Beach, Florida, Yhdysvallat
Ratatyyppi:  Ovaalirata
Kilpailun pituus:  200 kierrosta, 804,672 km
Ensimmäinen tapahtuma:  1959
Viimeisin tapahtuma:  2024
Eniten voittoja
Kuljettajat:   Richard Petty (7) 
Tallit:  Petty Enterprises (9)
Viimeisin kilpailu (2024):
Voittaja:   William Byron   (Hendrick Motorsports)
Toinen:   Alex Bowman   (Hendrick Motorsports)
Kolmas:   Christopher Bell   (Joe Gibbs Racing)
Paalupaikka
Kuljettaja:   Alex Bowman   (Hendrick Motorsports)
Paaluaika:  47,056
Daytona 500 (tunnetaan myös nimellä The Great American Race) on 500 mailin pituinen NASCAR-kilpailu, joka ajetaan legendaarisella Daytona International Speedway -radalla. Daytona 500 avaa NASCAR-kauden joka vuosi. Daytonassa ajetaan myös toinen kuuluisa NASCAR-kilpailu Coke Zero 400. Nykyään Daytona 500 on Yhdysvaltain tunnetuin kisa Indianapolis 500:n ohella. Joka vuosi kymmeniä tuhansia innokkaita faneja tulee seuraamaan kisaa.
Dale Earnhardt kuoli kisan viimeisellä kierroksella vuonna 2001.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
https://www.daytonainternationalspeedway.com/
https://www.nascar.com/
Digory Kirke

Digory Kirke on päähenkilö C. S. Lewisin kirjoittamassa Taikurin sisarenpoika -kirjassa. Hän on ensimmäisiä meidän maailmamme ihmisiä, jotka ovat päässeet Narniaan. Velhossa ja leijonassa seikkailevat Pevensien sisarukset pääsevät Narniaan Kirken talossa olevan vaatekaapin kautta. Professori Kirke on Pevensien lasten setä. Kirke mainitaan myös Narnian viimeisessä taistelussa.
Vuonna 2005 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Narnian tarinat: Velho ja leijona vanhaa herra Kirkeä näyttelee Jim Broadbent.