Konishi Yukinaga
Korean kampanja

Kun Hideyoshi aloitti Korean kampanjansa, Yukinaga lähetettiin johtamaan ensimmäisiä valloitusjoukkoja. Hän toimi ensimmäisen divisioonassa, ja toi mukanaan 7000 miehen armeijan. Hänen lisäkseen divisioonassa komentajina toimivat Matsuura Shigenobu sekä kristityt daimiot Sō Yoshitoshi, Arima Harunobu ja Ōmura Yoshiaki. Lisäksi suurin osa daimioiden sotilaista olivat uskonnoltaan kristittyjä. Ennen varsinaisten taisteluiden alkua, Yukinagalla oli komennettavanaan ensimmäiset joukkojenkuljetusalukset. Koska nämä alukset olivat hitaita eivätkä kykenisi puolustautumaan Korean laivastoa vastaan, Yukinagan oli määrä odottaa lisäjoukkoja ennen etenemistä. Yukinaga kuitenkin päätti ottaa tietoisen riskin tavoitteenaan yllättää korealaiset maihinnousulla ennen kuin nämä ehtisivät muodostaa kunnollista puolustusta, ja komensi alukset liikkeelle. Yukinagan yritys onnistui, sillä korealaiset alukset eivät hyökänneet.
Japanilaiset rantautuivat Busaniin 23. toukokuuta 1592, ja maissa komennon otti alueeseen perehtynyt Sō Yoshitoshi, joka johti kaupungin linnan piiritystä. Yritettyään ensin epäonnekkaasti suostutella korealaisia antautumaan, Sō lähetti musketein varustautuneet sotilaat hyökkäykseen. Tämä eskaloitui nopeasti verilöylyksi, ja suurin osa linnan väestä tapettiin eläimiä myöten. Sen sijaan japanilaisten tappiot olivat vähäisiä. Busanin taistelun aikaan Yukinaga jatkoi etenemistä rannikkoa pitkin, ja valtasi Dadaejinin sekä Dongnaen linnoitukset.
Yukinagan oli määrä miehittää japanilaisten rantautumispaikka, ja odottaa muiden joukkojen saapumista, mutta Yukinaga päätti jatkaa matkaansa kohti Soulia. Lisäjoukkojen komentaja Katō Kiyomasa ei ollut mielissään asetoverinsa teosta, ja lähti nopeasti tämän perään rantauduttuaan. Heidän perässään kulki myös Kuroda Nagamasa, joka oli rantautunut Pusanin länsipuolelle.
3. kesäkuuta Yukinaga kohtasi kenraali Yi Iin Sangjun taistelussa. Ii johti pientä ratsuväen osastoa sekä 900 maanviljelijän joukkoa, jonka tarkoituksena oli estää Chungjun valtaus. Lyhyen kahakan jälkeen korealaiset kuitenkin pakenivat, ja Yi Ii raportoi japanilaisten etenemisestä kenraali Sin Ipille. Sin Ip päätti kohdata vastustajansa Tangumdaen kukkuloilla, ja sijoitti sotilaansa Han-joen varrelle niin etteivät nämä voisi paeta. Taistelu oli joka tapauksessa jälleen voitokas japanilaisille, jotka Yukinaga oli levittänyt laajalle alalle, jotta hänen armeijansa olisi näyttänyt entistä suuremmalta. Edes Ipin ratsunmiesten armeija ei kyennyt rikkomaan japanilaisten rivejä, ja kenraali menehtyi sotilaittensa joukossa.
Huolimatta jatkuvista voitoista, japanilaisten komentajien välillä oli paljon erimielisyyksiä. Erityisesti kristityn Yukinagan ja samurain arvoja painottaneen Katō Kiyomasan välillä oli jatkuvaa kilpailua ja riitelemistä. Tangumdaen voiton myötä ärtynyt Kiyomasa jopa pilkkasi Yukinagan kauppiasjuuria, ja Yukinagan alaiset saivat vaivoin hillittyä Yukinagaa, jotta tämä ei olisi nostanut miekkaa liittolaistaan vastaan.
Tangumdaen taistelun jälkeen Soulin korealaiset pakenivat lähestyneitä japanilaisia, ja kaupunki oli helposti vallattavissa. Yukinaga ehti kaupunkiin ensin, koska löysi nopeasti sopivan paikan ylittää Han-joen. Joidenkin väitteiden mukaan hän rikkoi sillan takanaan hidastaakseen kilpakumppaniaan, mutta todennäköisemmin sen olivat tehneet korealaiset. Joka tapauksessa Kiyomasa joutui rakentamaan lauttoja ylittääkseen joen samalla kun Yukinagan liput jo koristivat muuria. Kiyomasan häpeää lisäsi se, että hän joutui suostuttelemaan Yukinagaa päästämään joukkonsa kaupunkiin.
Kaksi viikkoa myöhemmin Yukinaga ja Kiyomasa lähtivät etenemään kohti pohjoista. He eivät kokeneet juurikaan vastarintaa ennen Imjin-jokea, jonka toisen rannan korealaiset olivat miehittäneet. Koska joen ylittäminen olisi vaatinut liikaa miestappioita, japanilaiset päättivät esittää perääntyvänsä kohti Munsania. Korealaiset lähtivät pian japanilaisten perään epäorganisoidusti, ja joutuivat japanilaisten väijytykseen. Taistelun seurauksena korealaiset kokivat suuria tappioita, ja pakenivat paikalta. Tämä avasi japanilaisille vapaan reitin kohti Pjongjangia, jota kohti Yukinagan joukot lähivät marssimaan. Kiyomasa puolestaan lähti joukkoineen etenemään kohti koillista tarkoituksenaan saavuttaa kaksi paennutta korealaista prinssiä.
Yukinagan päästyä Taedong-joelle, Pjongjangin välittömään läheisyyteen, hän leiriytyi ja yritti jälleen neuvotella korealaisten kanssa. Nämä kuitenkin vastasivat hyökkäämällä japanilaisten leiriin yöllä, ja onnistuivat tekemään jonkin verran vahinkoa. Japanilaiset saivat tilanteesta jälleen otteen, kun Konishiin liittynyt Kurodan armeija ajoi korealaiset pakoon. Veneensä menettäneet korealaiset kahlasivat joen yli, ja huomaamattaan näyttivät japanilaisille parhaat ylityspaikat. Myös kaupunkiin jääneet sotilaat pakenivat, ja jättivät kiireessä muonavarantonsa japanilaisten käytettäväksi.
Korealaiset eivät hyväksyneet Pjongjangin menettämistä, ja yrittivät vallata kaupungin takaisin yhdessä Ming-dynastian sotilaiden kanssa. Japanilaiset kokivat suuria menetyksiä luultuaan hyökkäävää armeijaa huomattavasti suuremmaksi, mutta totuuden selvittyä houkuttelivat vastustajansa kaupungin sisälle, ja väijyttivät heidät siellä. Tästä huolimatta japanilaiset kokivat taistelussa huomattavia tappioita, eikä taistelun jälkeistä tilannetta helpottaneet jatkuvat muonitusongelmat. Yukinaga ymmärsi japanilaisten edenneen liian pitkälle, ja alkoi pohtia vetäytymistä.
Vuoden 1593 alussa Li Rusongin johtamat korealaiset ja kiinalaiset joukot hyökkäsivät jälleen Pjongjangiin, mutta tällä kertaa toivat mukanaan suuremman armeijan. Kiivaan taistelun aikana Yukinaga sai mahdollisuuden vetää joukkonsa kaupungista, ja hän tarttui tähän. Hän johti armeijansa ulos kaupungin eteläisistä porteista, ja marssitti nämä jäätyneen Taedong-joen yli. Yukinagan harmiksi lähimmät varuskunnat olivat myös paenneet, ja vieneet tarpeelliset muonavarat menneessään, joten hän joutui etsimään näitä yhä etelämmästä. Lopulta he palasivat takaisin japanilaisten hallitsemaan Souliin. Yukinagaa seuranneet kiinalaiset eivät olleet halukkaita taistelemaan japanilaisia vastaan, ja samalla pelkäsivät pohjoisesta palaavan Kiyomasan saartamiksi.
Japanilaisten olot Soulissa olivat tukalat, sillä ruuasta oli jatkuvasti pulaa, ja taudit olivat yleisiä. Japanilaiset kenraalit pyysivät Hideyoshia olemaan lähettämättä lisäjoukkoja, koska näille ei riittäisi ravintoa. Lisäksi korealainen amiraali Yi Sun-sin oli japanilaisten sisämaakampanjan aikaan vallannut rannikkokaupunkeja takaisin, ja samalla tuhosi Japanista Koreaan yrittäneitä muonitusaluksia. Tämän johdosta japanilaiset alkoivat suunnitella perääntymistä, ja saivat tähän luvan Hideyoshilta.