stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hotellien luokitus
Aiheesta muualla

How are AA hotels rated?
Kyltti, joka osoittaa, että eräs Winschotenissa sijaitseva hotelli on saanut kolmen tähden luokituksen Hotelstars-järjestelmän mukaan.
AAA:n viisi timanttia
Kolmen tähden hotelli Ranskassa.
AA:n kolme tähteä englantilaisen hotellin seinässä.
Semjon Budjonnyi

| Semjon Budjonnyi |
| --- | --- |
 Semjon Budjonnyi on kautta aikain maineikkaimpia ratsuväen sotilaita.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. huhtikuuta 1883  Rostovin alue, Venäjä
Kuollut: 26. lokakuuta 1973 (90 vuotta)  Moskova, Neuvostoliitto
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Venäjän keisarikunta  Venäjä  Neuvostoliitto
Palvelusvuodet:  1903–1954
Taistelut ja sodat:  Venäjän–Japanin sota  Ensimmäinen maailmansota  Venäjän sisällissota  Puolan–Neuvosto-Venäjän sota  Toinen maailmansota
Sotilasarvo:  Neuvostoliiton marsalkka
Semjon Mihailovitš Budjonnyi (ven. Семён Миха́йлович Будённый, 25. huhtikuuta (J: 13. huhtikuuta) 1883 – 26. lokakuuta 1973) oli bolševikkien sotasankari Venäjän sisällissodassa sekä Josif Stalinin liittolainen ja Neuvostoliiton marsalkka.
Tausta

Budjonnyi syntyi maatyöläisperheeseen Donin alueella Etelä-Venäjällä. Hän työskenteli maalla vuoteen 1903 asti, jolloin hänet värvättiin keisarilliseen armeijaan. Hän palveli ratsujoukoissa ja osallistui Venäjän–Japanin sotaan 1905. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli vääpelinä itärintamalla, kunnes siirrettiin Kaukasian rintamalle. Hän sai neljä kertaa urheudestaan Pyhän Yrjön ristin.
Kun lokakuun vallankumous syrjäytti Nikolai II:n, Budjonnyi liittyi punaisten riveihin ja toimi sotilaiden neuvostoissa Kaukasiassa.
Puna-armeijan alku

Sisällissodan puhjettua vuonna 1918, Budjonnyi järjesti Donin alueella punakaartin ratsuväen. Siitä kehittyi 1. ratsuväen armeija. Tämä armeija oli tärkeässä osassa lyötäessä valkoisten Anton Denikinin Moskovaa kohti etenevät joukot. Budjonnyi liittyi bolševikkipuolueeseen 1919 ja loi läheiset välit Josif Staliniin sekä Kliment Vorošiloviin.
Vuonna 1920 Budjonnyin ratsuväkiarmeija otti osaa Puolan–Neuvosto-Venäjän sotaan, joka oli aluksi bolševikeille menestyksellinen. Myöhemmin menestyi hiipui Varsovan taistelussa, joissa Budjonnyin armeijan eteneminen pysähtyi Lwówiin. Hänen armeijansa lyötiin Komarówin taistelussa, joka oli eräs maailman suurimmista ratsuväkitaisteluista. Tämän jälkeen Budjonnyi siirrettiin taistelemaan Ukrainan ja Krimin valkoisia joukkoja vastaan. Huolimatta häviöstään Puolassa, Budjonnyista tuli yksi suurimmista bolševikkien sankareista sodan jälkeen.
1930-luku

Vuonna 1935 Budjonnyistä tuli yksi viidestä Neuvostoliiton marsalkasta. Kolme näistä viidestä teloitettiin Stalinin puhdistuksissa 1930-luvun lopulla. Henkiin jäivät Budjonnyi ja Vorošilov. Budjonnyi oli kokenut ratsuväenupseeri, mutta modernista sodankäynnistä, kuten panssarivaunuista hänellä ei ollut tässä vaiheessa kokemuksia.
Vuonna 1937 Budjonnyi johti Moskovan sotilaspiiriä.
Toinen maailmansota

Suomea vastaan käydyssä talvisodassa Budjonnyi johti armeijaa, joka epäonnistui hyökkäyksessään. Vuonna 1941 hänestä tuli puolustuksen varakansankomissaari ja Stavkan jäsen.
Budjonnyi koordinoi lounaista ja eteläistä rintamaa (armeijaryhmä) Saksan saarrettua Kiovan operaatio Barbarossassa elo–syyskuussa 1941. Neuvostoliiton maavoimien parhaat divisioonat eivät auttaneet. Neuvostojoukot saarrettiin kahteen kertaan, ensin Umanissa ja Kiovassa. Stalin käskytti tässä vaiheessa joukot pitämään asemat, mikä johti jäykkään sodankäyntiin ja yleensä nopeaan puolustuksen luhistumiseen, motteihin ja pakenemiseen. Neuvostoliitto menetti 1,5 miljoonaa miestä. Budjonnyi korvattiin syyskuussa 1941 Semjon Timošenkolla, joka pystyi kokoamaan joukot Itä-Ukrainassa ja vastahyökkäykseen, joka ajoi kaksi SS-panssaridivisioonaa perääntymään 65 kilometriä Rostovista.
Budjonnyi sai Moskovan sektorin reservirintaman komentoonsa lokakuun puoliväliin asti. Kesällä 1942 hän komensi Pohjois-Kaukasian rintamaa syyskuuhun asti. Armeijaryhmä hajotettiin syyskuussa, kun se oli ajettu lähes kokonaan pois Kaukasiasta.
Vuonna 1943 Budjonnyille annettiin häntä varten luotu Puna-armeijan ratsuväenkomentajan arvo. Ratsuväellä ei tosin ollut enää juurikaan sijaa mekanisoidussa sodankäynnissä.
Sodan jälkeen

Budjonnyi pysyi Stalinin suosiossa. Hänestä tuli 1953 ratsuväen tarkastaja. Hän jäi eläkkeelle Neuvostoliiton sankarina. Hän kuoli vuonna 1973.
Neuvostoliiton ratsuväen käyttöön jalostettu ratsuhevosrotu, budjonnyinhevonen, nimettiin Budjonnyin mukaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
ETS Publishing House: Kuva ja lyhyt elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive)
Omaelämäkertoja saksaksi käännetteyinä:
Rote Reiter voran Budënnyj, Semën M.. - Berlin : Militärverlag der Dt. Demokrat. Republik, 1978, 3. Aufl., 18. - 42. Tsd.
Rote Reiter voran Budënnyj, Semën M.. - Berlin : Deutscher Militärverl., 1964, 2., leicht bearb. Aufl.
Rote Reiter voran Budënnyj, Semën M.. - [Berlin] : Deutscher Militärverl., [1961], 1.-10. Tsd.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine  NARA  IdRef
Juan José Haedo

| Juan José Haedo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. tammikuuta 1981 (ikä 44)
Kansalaisuus:   Argentiina
Pyöräilijä
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  kirimies
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2003–2005 2006 2007–2008 2009–2012 2013–2014:  Colavita Olive Oil Toyota-United Pro Team CSC Team Saxo Bank Jamis - Hagens Berman
Suurimmat voitot
 Rund um Köln 2007, 2010 Espanjan ympäriajo, etappi 
 Tiedot päivitetty: 17. tammikuuta 2015 
Juan José Haedo (s. 26. tammikuuta 1981 Buenos Aires) on  argentiinalainen maantie- ja ratapyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena maantiepyöräilyssä 2003–2014.
Kirimiehenä tunnettu Haedo voitti yhden etapin Espanjan ympäriajossa. Hän voitti Rund um Köln -semiklassikon kahdesti sekä pistekilpailun Kalifornian ja Georgian ympäriajoissa. Ratapyöräilyssä hän saavutti pronssia Pan Amerikan kisojen joukkuesprintissä Winnipegissä vuonna 1999.
Stan Smith

| Stan Smith |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. joulukuuta 1946  Pasadena 
Tennispelaaja
Pituus:  193  cm
Paino:  84 kg
Kätisyys:  oikeakätisyys
Palkintorahat:  1 774 811 USD
Kaksinpeli
Voitot/tappiot:  672–276
Nelinpeli
Voitot/tappiot:  576–205
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Stan Smith (s. 14. joulukuuta 1946) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän syntyi Pasadenassa, Kaliforniassa, ja opiskeli Etelä-Kalifornian yliopistossa. Hän siirtyi peliuransa jälkeen valmennustehtäviin ja sai vuonna 1987 paikan International Tennis Hall of Famesta.
Miesten kaksinpelissä Smith voitti mestaruudet kahdessa Grand Slam -turnauksessa: Yhdysvaltain avoimissa 1971 ja Wimbledonissa 1972.
Nelinpelin taitajana Smith kuului aikansa tunnetuimpiin; hän ylsi yhteen mestaruuteen Australian avoimessa (1970) sekä neljään mestaruuteen Yhdysvaltain avoimessa (1968, 1974, 1978, 1980). Hänen tunnetuin pelitoverinsa oli Robert Lutz.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stan Smith Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Japani  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Muut:  SNAC  IdRef
The Time of the Oath

| The Time of the Oath Helloween |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1995 Chateau du Pape, Hampuri, Saksa
 Julkaistu: 1996
 Tuottaja(t): Tommy Hansen
 Tyylilaji: power metal, heavy metal
 Kesto: 61.29
 Levy-yhtiö: Castle Communications
Muut kannet
   Albumin takakansi.
Listasijoitukset
  14.  26.  30.  31.  33.
Helloweenin muut julkaisut
| Master of the Rings 1994 | The Time of the Oath 1996 | High Live 1996 |
Singlet albumilta The Time of the Oath
 ”Power” Julkaistu: 16. tammikuuta 1996  ”The Time of the Oath” Julkaistu: helmikuu 1996  ”Forever and One (Neverland)” Julkaistu: 9. syyskuuta 1996
The Time of the Oath on saksalaisen metallimusiikkia esittävän Helloween-yhtyeen seitsemäs studioalbumi.
The Time of the Oath perustuu laulaja Andi Derisin mukaan Nostradamuksen ennustuksiin ja on näin ollen konseptialbumi. Albumilta julkaistiin vuoden 1996 aikana kolme singleä: kitaristi Michael Weikathin säveltämä nopeatempoinen ”Power”, Derisin ja kitaristi Roland Grapowin yhdessä säveltämä nimikkokappale ”The Time of the Oath” ja Derisin balladi ”Forever and One (Neverland)”. Albumi saavutti ilmestyessään Suomen virallisella albumilistalla korkeimmillaan 14. sijan, ja se on toiseksi parhaiten Suomessa listamenestystä saavuttanut Helloweenin studioalbumi.
The Time of the Oathia pidetään yleisesti Helloweenin varsinaisena musiikillisena paluualbumina, vaikka jo vuonna 1994 ilmestynyt Master of the Rings oli saanut positiivisen vastaanoton fanien ja kriitikoiden keskuudessa yhtyeen 1990-luvun alussa julkaistujen Pink Bubbles Go Ape- ja Chameleon -albumien kehnon menestymisen jälkeen.
Albumi on omistettu yhtyeen entisen rumpalin, vuonna 1995 itsemurhan tehneen Ingo Schwichtenbergin muistolle.
Kappalelista

| Vuoden 1996 alkuperäinen painos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | We Burn | Deris | Deris | 3.04 |  |  |  |  |  |
| 2. | Steel Tormentor | Deris | Weikath | 5.40 |  |  |  |  |  |
| 3. | Power | Weikath | Weikath | 3.28 |  |  |  |  |  |
| 4. | Forever and One (Neverland) | Deris | Deris | 3.54 |  |  |  |  |  |
| 5. | Before the War | Deris | Deris | 4.33 |  |  |  |  |  |
| 6. | A Million to One | Deris | Kusch | 5.11 |  |  |  |  |  |
| 7. | Anything My Mama Don't Like | Deris, Kusch | Kusch | 3.46 |  |  |  |  |  |
| 8. | Kings Will Be Kings | Weikath | Weikath | 5.09 |  |  |  |  |  |
| 9. | Mission Motherland | Weikath | Helloween | 9.00 |  |  |  |  |  |
| 10. | If I Knew | Weikath | Weikath | 5.30 |  |  |  |  |  |
| 11. | The Time of the Oath | Deris | Grapow | 6.58 |  |  |  |  |  |
| Japanin painoksen bonusraidat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |
| 12. | Still I Don't Know | Deris | Grosskopf | 4.13 |  |  |  |  |  |
| 13. | Take It to the Limit | Deris | Kusch | 4.03 |  |  |  |  |  |
| Vuoden 2006 Expanded Edition -painoksen bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Still I Don't Know | Deris | Grosskopf | 4.13 |  |  |  |  |  |
| 2. | Take It to the Limit | Deris | Kusch | 4.03 |  |  |  |  |  |
| 3. | Electric Eye  – 4.06 (Judas Priest -cover)  | Rob Halford | Glenn Tipton, K.K. Downing |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Magnetic Fields (Jean-Michel Jarre -cover)  |  | Jean-Michel Jarre | 3.34 |  |  |  |  |  |
| 5. | Rain (Status Quo -cover)  | Rick Parfitt | Rick Parfitt | 3.41 |  |  |  |  |  |
| 6. | Walk Your Way | Grosskopf | Grosskopf | 4.56 |  |  |  |  |  |
| 7. | Light in the Sky | Deris | Deris | 2.35 |  |  |  |  |  |
| 8. | Time Goes By | Deris | Deris | 2.24 |  |  |  |  |  |
Singlet

Albumilta julkaistiin kolme singleä:
| Power |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Power | Weikath | 3.31 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | We Burn | Deris | 3.05 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Rain (Status Quo -cover)  | Parfitt | 4.32 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Walk Your Way | Grosskopf | 3.43 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 14.51 |  |  |  |  |  |  |
Julkaistu: 16.2.1996 Victor Entertainment
| The Time of the Oath |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | The Time of the Oath | Grapow | 6.59 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Magnetic Fields (Jean-Michel Jarre -cover)  | Jean-Michel Jarre | 3.43 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | The Hellion (Electric Eye) (Judas Priest cover)  |  | 4.06 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 14.48 |  |  |  |  |  |  |
Julkaistu: helmikuu 1996 Raw Power
| Forever and One |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Forever and One (Neverland)  | Deris | 3.58 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | In The Middle of a Heartbeat (live)  |  | 3.03 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Light in the Sky | Deris | 2.36 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Time Goes By | Deris | 2.23 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 12.00 |  |  |  |  |  |  |
Julkaistu: 9.9.1996 Raw Power
Kokoonpano

Andi Deris – laulu
Michael Weikath – soolo- ja rytmikitara
Roland Grapow – soolo- ja rytmikitara
Markus Grosskopf – bassokitara
Uli Kusch – rummut
Arvostelut

Metalliluola:
Allmusic:
Aiheesta muualla

The Time of the Oath Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Time of the Oath Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
| n k Helloween |
| --- | --- |
 Andi Deris  Michael Weikath  Sascha Gerstner  Markus Grosskopf  Daniel Löble   Entiset jäsenet: Kai Hansen  Ingo Schwichtenberg  Michael Kiske  Roland Grapow  Uli Kusch  Stefan Schwarzmann 
Studioalbumit:  Helloween  Walls of Jericho  Keeper of the Seven Keys Part I  Keeper of the Seven Keys Part II  Pink Bubbles Go Ape  Chameleon  Master of the Rings  The Time of the Oath  Better Than Raw  Metal Jukebox  The Dark Ride  Rabbit Don't Come Easy  Keeper of the Seven Keys: The Legacy  Gambling with the Devil  7 Sinners  Straight Out of Hell  My God-Given Right  Helloween 
Livealbumit:  Live in the UK  High Live  Keeper of the Seven Keys: The Legacy World Tour 2005–2006  United Alive in Madrid 
Kokoelmat:  Pumpkin Tracks  The Best, The Rest, The Rare  Karaoke Remix Vol. I  Karaoke Remix Vol. II  Metal Jukebox  Treasure Chest  Unarmed – Best of 25th Anniversary  Ride The Sky - The Very Best Of The Noise Years 1985 - 1998  Sweet Seductions - Best Of 
Videot:  The Pumpkin Video  High Live  Hellish Videos  Keeper of the Seven Keys: The Legacy World Tour 2005–2006  Live on 3 Continents  Masters of Rock  Sweet Seductions - Best Of  United Alive 
Muuta:  Helloweenin diskografia  Gamma Ray  Masterplan  Ride the Sky  Past in Different Ways
Raphaël Varane

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Raphaël Xavier Varane
Syntymäaika: 25. huhtikuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Lille, Ranska
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 191 cm
Seura
Seura: Como
Pelinumero: 19
Junioriseurat
2000–2002: Hellemmes
2002–2010: Lens
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010–2011 | Lens | 23 | (2) |
| 2011–2021 | Real Madrid | 236 | (8) |
| 2021–2024 | Manchester United | 68 | (2) |
Maajoukkue
| 2010 | Ranska U18 | 2 | (1) |
| 2011–2012 | Ranska U21 | 15 | (3) |
| 2013–2022 | Ranska | 93 | (5) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 30. toukokuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 10. kesäkuuta 2023.
| Mitalit> Maa:  Ranska.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Ranska.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Ranska.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:  Ranska> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Venäjä 2018 | jalkapallo |  |
|  Hopeaa | Qatar 2022 | jalkapallo |  |
Raphaël Xavier Varane (s. 25. huhtikuuta 1993 Lille, Ranska) on ranskalainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja, ja on pelannut jonkin verran myös puolustavana keskikenttäpelaajana. Hän kuului Ranskan maajoukkueen vakiokokoonpanoon sen voittaessa maailmanmestaruuden vuonna 2018.
Seurajoukkueura > Alkuvaiheet

Martiniquelaista syntyperää oleva Varane aloitti jalkapalloilun lilleläisessä AS Hellemmesissä seitsemänvuotiaana, mistä hän siirtyi kotikaupunkinsa suurseuran Lille OSC:n paikallisvastustajan RC Lensin organisaatioon kaksi vuotta myöhemmin. Käytyään läpi seuran eri juniori-ikäluokat Varane teki ensimmäisen ammattilaissopimuksensa ennen kauden 2010–2011 alkua. Hän debytoi Ranskan korkeimmalla sarjatasolla Ligue 1:ssä 7. marraskuuta 2010 ottelussa Montpellier’ta vastaan ja vakiinnutti kauden kuluessa paikkansa Lensin avauskokoonpanossa.
Seurajoukkueura > Manchester United

Varane siirtyi 40 miljoonan euron siirtosummalla Englannin Valioliigan Manchester Unitediin elokuussa 2021. Avauskaudellaan hän pelasi 22 liigaottelua, joista 20 avauskokoonpanossa, ja teki yhden maalin. Mestarien liigassa hän pelasi viidessä ottelussa. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 24 valioliigaottelua, joista kahta vaille kaikissa hän oli avauskokoonpanossa. Eurooppa-liigassa hän pelasi viisi ottelua. Hän oli voittamassa Englannin liigacupia. Kaudella 2023–2024 hän oli avauskokoonpanossa 16 valioliigaottelussa ja tuli kuusi kertaa vaihdosta kentälle sekä teki yhden maalin. Mestarien liigassa hän pelasi neljä ottelua. Unitedin voittamassa FA Cupissa hän oli avauskokoonpanossa viidessä ottelussa, mukaan lukien finaali. Varanen sopimus päättyi kesällä 2024, eikä sitä jatkettu. Hän kärsi Manchesterin-vuosinaan useista loukkaantumisista.
Seurajoukkueura > Como

Heinäkuussa 2024 Varane siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Serie A-nousija Comoon, mutta Como ei ehtinyt rekisteröidä Varanea loukkaantumisen takia. Syyskuussa 2024 Varane ilmoitti pelaajauransa päättymisestä, mutta vihjasi jatkavansa Comon organisaatiossa jossain muussa roolissa.
Maajoukkueura

Varane pelasi Ranskan alle 18-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Ensiesiintymisensä aikuisten maajoukkueessa hän teki 22. maaliskuuta 2013 pelatussa vuoden 2014 MM-karsintaottelussa Georgiaa vastaan. Hän teki pelaamissaan 93 maaottelussa viisi maalia, joista yhden vuoden 2018 MM-kilpailujen puolivälierässä Uruguayta vastaan. Hän pelasi noissa kisoissa Ranskan kaikissa seitsemässä ottelussa täydet minuutit joukkueen voittaessa maailmanmestaruuden. Vuoden 2014 MM-kilpailuissa hän pelasi Ranskan kaikki viisi ottelua ja niistä neljässä täydet minuutit. EM-kilpailut 2016 jäivät häneltä väliin loukkaantumisen vuoksi. Hän pelasi Ranskan kaikki neljä ottelua alusta loppuun EM-kilpailuissa 2021. Ranskan hopeamitaliin päättyneissä MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi kuusi ottelua, joista kolmessa täyden ajan. Loppuottelussa hän tuli vaihtoon jatkoajan jälkimmäisellä puoliskolla. Hän ilmoitti helmikuussa 2023 lopettavansa maajoukkueuransa.
Saavutukset

Real Madrid :
Espanjan pääsarjamestaruus: 2011–2012, 2016–2017, 2019–2020
Espanjan cup: 2013–2014
Espanjan supercup: 2012, 2017, 2019
Mestarien liiga: 2013–2014, 2015–2016, 2016–2017, 2017–2018
Euroopan supercup: 2014, 2016, 2017
Seurajoukkueiden maailmanmestaruus: 2014, 2016, 2017, 2018
Manchester United :
Englannin liigacup: 2022–2023
FA Cup: 2023–2024
Ranska :
MM-kilpailut: kultaa 2018, hopeaa 2022
Kansojen liiga: 2021
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Raphaël Varane Real Madridin sivustolla (englanniksi)
Raphaël Varane Ranskan jalkapalloliigan sivustolla (ranskaksi)
Raphaël Varane Ranskan jalkapalloliiton sivustolla (ranskaksi)
Ranskan kokoonpano
Ranskan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Lloris |
2 Debuchy |
3 Evra |
4 Varane |
5 Sakho |
6 Cabaye |
7 Cabella |
8 Valbuena |
9 Giroud |
10 Benzema |
11 Griezmann |
12 Mavuba |
13 Mangala |
14 Matuidi |
15 Sagna |
16 Ruffier |
17 Digne |
18 Sissoko |
19 Pogba |
20 Rémy |
21 Koscielny |
22 Schneiderlin |
23 Landreau |
Valmentaja Deschamps
Ranskan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Lloris |
2 Pavard |
3 Kimpembe |
4 Varane |
5 Umtiti |
6 Pogba |
7 Griezmann |
8 Lemar |
9 Giroud |
10 Mbappé |
11 Dembélé |
12 Tolisso |
13 Kanté |
14 Matuidi |
15 N’Zonzi |
16 Mandanda |
17 Rami |
18 Fekir |
19 Sidibé |
20 Thauvin |
21 Lucas |
22 Mendy |
23 Areola |
Valmentaja Deschamps
Ranskan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Lloris |
2 Pavard |
3 Kimpembe |
4 Varane |
5 Lenglet |
6 Pogba |
7 Griezmann |
8 Lemar |
9 Giroud |
10 Mbappé |
11 Dembélé |
12 Tolisso |
13 Kanté |
14 Rabiot |
15 Zouma |
16 Mandanda |
17 Sissoko |
18 Digne |
19 Benzema |
20 Coman |
21 Lucas |
22 Ben Yedder |
23 Maignan |
24 Dubois |
25 Koundé |
26 Thuram |
Valmentaja Deschamps
Ranskan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Lloris |
2 Pavard |
3 Disasi |
4 Varane |
5 Koundé |
6 Guendouzi |
7 Griezmann |
8 Tchouaméni |
9 Giroud |
10 Mbappé |
11 Dembélé |
12 Kolo Muani |
13 Fofana |
14 Rabiot |
15 Veretout |
16 Mandanda |
17 Saliba |
18 Upamecano |
19 Benzema |
20 Coman |
21 L. Hernández |
22 T. Hernández |
23 Areola |
24 Konaté |
25 Camavinga |
26 Thuram |
Valmentaja Deschamps
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Muut:  IdRef
Paulo (Lost)

| Paulo |
| --- | --- |
Näyttelijä(t):  Rodrigo Santoro
Ensiesiintyminen:  Lisäohjeita
Viimeinen esiintyminen:  Paljastus
Keskeiset jaksot:  Paljastus
Henkilötiedot
Koko nimi:  Paulo
Ammatti:  tarjoilija, huijari
Asuinpaikka:  Brasilia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paulo on yksi televisiosarjan Lost hahmoista. Pauloa esittää näyttelijä Rodrigo Santoro.
Taustaa > Ennen onnettomuutta

Brasilialainen Paulo on huijari, joka esittää toimivan erään vanhan ja rikkaan miehen tarjoilijana. Tilaisuuden tullen hän tappaa miehen myrkyttää tämän ruoan, ja yhdessä naisystävänsä Nikkin kanssa Paulo varastaa miehen arvokkaat timantit kassakaapista.
Odottaessaan Sydneyn lentoasemalla Oceanicin lentoa 815, parisuhteessa elävät Nikki ja Paulo näkevät Shannonin ja Boonen riitelevän. Nikki sanoo Paulolle, että ”lupaa, että meistä ei tule koskaan tuollaisia”. Paulo lupaa.
Taustaa > Onnettomuuden jälkeen > Ensimmäinen ja toinen tuotantokausi

Paulo ei esiinny paljoa ensimmäisellä ja toisella tuotantokaudella. Ensimmäisellä tuotantokaudella Paulo on mukana pelastusporukassa ja tutkii saarta muiden kanssa. Paulo löytää selviytyneistä alun perin ensimmäisenä maanalaisen Helmi-aseman, jonka WC:hen hän piilottaa varastetut timantit. Locken ja muutaman muun löytäessä aseman ja lähtiessä tutkimaan sitä, Paulo lähtee heidän mukaansa. Hän ottaa WC:stä timantit takaisin haltuunsa, jottei kukaan muu löytäisi niitä.
Taustaa > Onnettomuuden jälkeen > Kolmas tuotantokausi

Kolmannen tuotantokauden jakso Expose keskittyy sekä Pauloon että Nikkiin. Jakson alussa Hurley ja Sawyer törmäävät harhautuneeseen Nikkiin, joka kaatuu maahan heidän eteensä. He kuulevat hänen sanovan "Paulo valehtelee" (engl. Paulo lies). Tämän jälkeen Nikki kuolee. Pian Hurley ja Sawyer löytävät Nikkin poikaystävän, Paulon kuolleena. He uskovat syynä tapahtumaan olevan Toiset.
Takauma paljastaa, kuinka Pauloa etsivä raivostunut Nikki löytää tämän viidakosta ja kertoo haluavansa timantit. Nikki heittää Paulon päälle Arztin kokoelmasta haltuunsa ottaneen myrkyllisen hämähäkin, jonka pisto halvaannuttaa noin kahdeksaksi tunniksi. Paulon ollessa halvaantumaisillaan Nikki etsii timantteja. Hän löytää timantit Paulon housuista, jolloin Paulo sanoo Nikkille, että ”en antanut timantteja sinulle, koska sen jälkeen et olisi enää tarvinnut minua”. Nikkin huomaamatta samoja hämähäkkejä, joita hän heitti Paulon päälle, kiipeää hänen jaloilleen. Ne pistävät häntä, ja hän juoksee pois. Hätääntynyt Nikki kaivaa maahan kuopan, johon hän piilottaa timantit. Juostessaan pois viidakosta hän näkee Hurleyn ja Sawyerin. Takauma päättyy, ja jakson alussa nähty kohtaus jatkuu. Kuolleeksi luullut Nikki ja Paulo lasketaan kuoppaan, ja heidän päälle heitetään hiekkaa. Juuri kun hiekka osuu Nikkin kasvoille, hän avaa silmänsä; Nikki ja Paulo olivat vain halvaantuneita, eli Hurley ja Sawyer hautaavat heidät eläviltä. Hurleyn ja Sawyerin löydettyä harhaantuneen Nikkin, tämä sanoikin viimeisinä sanoinaan ”halvaantunut” (engl. paralysed), eikä ”Paulo lies”.