stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ömer Toprak
Ura > Seurajoukkueet

Toprak aloitti jalkapallon TSB Ravensburgin juniorijoukkueissa vuonna 1994. Hän edusti seuraa vuoteen 2001, jolloin hän siirtyi FV Ravensburgin juniorijoukkeisiin. Toprak edusti seuraa vuoteen 2005, jolloin SC Freiburg hankki hänet organisaatioonsa. Hän pelasi lähinnä seuran juniorijoukkueissa, mutta debytoi edustusjoukkuessa kaudella 2008–2009. Kauden päätteeksi seura voitti 2. Bundesliigan ja nousi Bundesliigaan. Toprak pelasi kauden aikana 30 peliä ja teki niissä neljä maalia.
Kesäkuussa 2009 Toprak loukkaantui vakavasti karting-onnettomuudessa. Kartingauton räjähdyksessä hän sai kehoonsa vakavia palovammoja, ja hänen jalkapallouransa oli vaakalaudalla. Toprak joutui olemaan sivussa neljän kuukauden ajan, pystyi aloittamaan kevyen juoksuharjoittelun lokakuussa 2009 ja pelaamaan virallisessa ottelussa vasta tammikuussa 2010. Kausien 2009–2011 aikana Freiburg sijoittui sarjassa parhaimmillaan yhdeksänneksi. Toprak pelasi parhaana kautenaan seuran paidassa 24 ottelua, mutta ei onnistunut Freiburgin paidassa maalinteossa kertaakaan pääsarjatasolla.
Toukokuussa 2011 Leverkusen hankki joukkueeseensa Toprakin, jonka oli määrä korvata pelaajauransa lopettanut Sami Hyypiä. Osapuolien välinen sopimus oli viiden vuoden mittainen. Ensimmäisellä Leverkusen-kaudellaan Toprak pelasi 27 ottelua. Hän onnistui maalinteossa Bundesliigassa vasta kauden 2012–2013 lopussa, jolloin hän teki maalin ottelussa FC Nürnbergiä vastaan. Leverkusen voitti ottelun, ja varmisti jatkopaikan kauden 2013–2014 Mestarien liigaan.
Syyskuussa 2013 Toprak teki ensimmäisen maalinsa Mestarien liigassa ottelussa Manchester Unitedia vastaan. Toprak teki myös kauden 2013–2014 Mestarien Liigan alkulohkovaiheen päätöskierroksen ottelussa Real Sociedadia vastaan maalin, joka ratkaisi Leverkusenin jatkopaikan.
Toprak pelasi Leverkusenissa kaikkiaan 154 bundesliigaottelua, joissa teki viisi maalia. Mestarien liigan 30 ottelussa hän viimeisteli kaksi maalia.
Toprak siirtyi Borussia Dortmundiin 12 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2017. Hän oli voittamassa DFL-Supercupia 2019. Tämän jälkeen hän siirtyi kauden mittaisella lainasopimuksella Werder Bremeniin.
Ura > Maajoukkue

Toprak edusti Saksan alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta ja voitti vuoden 2008 alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa kultaa. Turkin jalkapalloliitto yritti pitkään saada Toprakia liittymään Turkin maajoukkueeseen, johon hän päätti lopulta siirtyä vuonna 2011. Toprak debytoi maajoukkueessa vuonna 2011 ottelussa Kroatiaa vastaan. Hänen pelaamistaan 27 maaottelusta 12 on ollut MM- ja kaksi EM-karsintaotteluita.
Pelityyli

Toprakia on kuvailtu erääksi Turkin lupaavimmista jalkapallopuolustajista ja pelityyliltään rauhalliseksi pelaajaksi. Hänen vahvuuksinaan on pidetty pääpeliä sekä liikkeiden oikea-aikaisuutta. Toprakin on myös sanottu olevan Turkin maajoukkueen parhaita syöttelijöitä.
Yksityiselämä

Ömerin isä muutti Saksaan 18-vuotiaana. Perheen suku oli alun perin kotoisin Sivasin maakunnasta. Ömerin lapsuudenperheeseen kuului neljä lasta. Toprakin veli, Harun Toprak on myös jalkapalloilija.
Tilastot > Kausi kaudelta

Tilanne 29. kesäkuuta 2020.
| Kausi | Seura | Sarja | O | M |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008–2009 | SC Freiburg | 2. Bundesliiga | 30 | 4 |
| 2008–2009 | SC Freiburg II | Regionalliga Süd | 1 | 0 |
| 2009–2010 | SC Freiburg | Bundesliiga | 14 | 0 |
| 2010–2011 | SC Freiburg | Bundesliiga | 24 | 0 |
| 2011–2012 | Bayer Leverkusen | Bundesliiga | 27 | 0 |
| 2012–2013 | Bayer Leverkusen | Bundesliiga | 26 | 1 |
| 2013–2014 | Bayer Leverkusen | Bundesliiga | 28 | 1 |
| 2014–2015 | Bayer Leverkusen | Bundesliiga | 29 | 1 |
| 2015–2016 | Bayer Leverkusen | Bundesliiga | 19 | 1 |
| 2016–2017 | Bayer Leverkusen | Bundesliiga | 25 | 1 |
| 2017–2018 | Borussia Dortmund | Bundesliiga | 26 | 0 |
| 2018–2019 | Borussia Dortmund | Bundesliiga | 9 | 0 |
| 2018–2020 | Werder Bremen | Bundesliiga | 10 | 0 |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 268 | 9 |
Alexisonfire

| Alexisonfire |
| --- | --- |
 Alexisonfire jäähyväiskiertuellaan vuonna 2012
Tiedot
Toiminnassa:  2001-2012, 2015-
Tyylilaji:  Post-hardcore, melodic hardcore, screamo, hardcore punk, emo
Kotipaikka:   St. Catharines, Ontario, Kanada
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  George Pettit Chris Steele Wade MacNeil Dallas Green Jordan "Ratbeard" Hastings
Entiset jäsenet:  Jesse Ingelevics
Levy-yhtiö:  Dine Alone Records Distort Entertainment Vagrant Records Equal Vision Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alexisonfire on kanadalainen post-hardcore-yhtye, joka perustettiin St. Catharinesissa, Ontariossa vuonna 2001.
Yhtye on julkaissut neljä menestynyttä studioalbumia: Watch Out vuonna 2004, Crisis vuonna 2006, Old Crows/Young Cardinals vuonna 2009 ja  Otherness  vuonna 2022, jotka ovat kaikki myyneet platinaa heidän kotimaassaan.
Vuonna 2011 yhtye ilmoitti lopettavansa toimintansa. Vuonna 2012 yhtye teki vielä jäähyväiskiertueen.
Yhtye ilmoitti paluustaan vuonna 2015 ja on siitä saakka keikkaillut aktiivisesti ja julkaissut myös singlejä sekä uuden studioalbumin vuonna 2022.
Jäsenet

George Pettit - laulu, urut (2001-2011, 2012)
Dallas Green - kitara, piano, laulu (2001-2010, 2012)
Wade MacNeil - kitara, taustalaulu (2001-2011, 2012)
Chris Steele - basso (2001-2011, 2012)
Jordan "Ratbeard" Hastings - rummut, lyömäsoittimet (2005-2011, 2012)
Jesse Ingelevics - rummut, lyömäsoittimet (2001-2005)
Kenny Sillat - basso (2008, live)
Diskografia

Alexisonfire (2002)
Watch Out! (2004)
Crisis (2006)
Old Crows / Young Cardinals (2009)
Otherness (2022)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Ammotrechidae

| Ammotrechidae |
| --- | --- |
 Chinchippus peruvianus
 Mioseeni - Nykyaika (Holoseeni)  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Leukakoukulliset Chelicerata
Luokka::  Hämähäkkieläimet Arachnida
Lahko::  Arolukit Solifugae
Heimo::  Ammotrechidae  Roewer, 1934
Suvut
 Katso teksti 
Katso myös
   Ammotrechidae Wikispeciesissä   Ammotrechidae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ammotrechidae on Amerikoilla ja Karibialla tavattava arolukkien heimo. Ne sisältävät 22 kuvattua sukua ja ainakin 83 lajia. Heimon jäsenet voidaan erottaa muiden heimojen jäsenistä esimerkiksi siitä että ensimmäisen raajaparin nilkoissa ei ole kynsiä. Lajit ovat kapeavartaloisia, 0,4–2 sentin pituisia ja väritykseltään erisävyisen ruskeita. Pään etureuna on pyöreähkö.
Useat heimon lajit ovat yöaktiivisiä ja kaivautuvat päiväksi multaan. Osa pienimmistä lajeista piileskelee termiitti-pesissä tai puita kaivertavien hyönteisten tunneleissa. Nämä hämähäkkieläimet saalistavat niveljalkaisia. Naaraat munivat elämänsä aikana kahdesti tai useammin, 20–150 munaa kerrallaan.
Luokittelu

Heimon 83 elävää lajia ja yksi tunnettu fossiilinen laji on jaettu 22 sukuun, jotka puolestaan jakautuvat viiteen eri alaheimoon.
Ammotrechinae (Pohjois-, Keski- ja Etelä-Amerikka)
Ammotrecha Banks, 1900 — Chilestä Yhdysvaltoihin (9 lajia)
Ammotrechella Roewer, 1934 — Länsi-Intia, pohjoisesta Etelä-Amerikasta Floridaan (13 lajia)
Ammotrechesta Roewer, 1934 — Keski-America (5 lajia)
Ammotrechinus Roewer, 1934 — Haiti, Jamaika (1 laji)
Ammotrechona Roewer, 1934 — Kuuba (1 laji)
Ammotrechula Roewer, 1934 — Ecuadorista Yhdysvaltoihin (12 lajia)
Antillotrecha Armas, 1994 — Dominikaaninen tasavalta, Leewardsaaret (2 lajia)
Campostrecha Mello-Leitão, 1937 — Ecuador (1 laji)
Dasycleobis Mello-Leitão, 1940 — Argentiina (1 laji)
Neocleobis Roewer, 1934 — Galapagos (1 laji)
Pseudocleobis Pocock, 1900 — Etelä-Amerikka (20 lajia)
Mortolinae
Mortola Mello-Leitão, 1938 — Argentiina (1 laji)
Nothopuginae
Nothopuga Maury, 1976 — Argentiina (2 lajia)
Oltacolinae
Oltacola Roewer, 1934 — Argentiina (4 lajia)
Saronominae (Central and South America)
Branchia Muma, 1951 — Meksiko, Yhdysvallat (3 lajia)
Chinchippus Chamberlin, 1920 — Peru (2 lajia)
Innesa Roewer, 1934 — Guatemala (1 laji)
Procleobis Kraepelin, 1899 — Argentiina (1 laji)
Saronomus Kraepelin, 1900 — Kolumbia, Venezuela (1 laji)
Ei määritelty alaheimoa
Chileotrecha Maury, 1987 — Chile (1 laji)
Eutrecha Maury, 1982 — Venezuela (1 laji)
Xenotrecha Maury, 1982 — Venezuela (1 laji)
† Happlodontus proterus Poinar & Santiago-Blay, 1989 —  fossiili: Mioseeninen meripihka(1 laji)
Alma Berglund

| Alma Berglund |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. elokuuta 1874 Helsinki
Kuollut: 30. maaliskuuta 1947 (72 vuotta) Turku
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1892–1941
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Alma Alexandra Berglund (13. elokuuta 1874 Helsinki – 30. maaliskuuta 1947 Turku) oli suomalainen näyttelijä.
Ura

Berglundin vanhemmat olivat Johan Jakob Berglund ja Akvilina Sofia Grönroos. Hän suoritti teatteriopintoja 1890–1892 ja debytoi Turussa 1892. Sen jälkeen hän näytteli Helsingin Svenska Teaternissa ja kiertueilla. Vuodesta 1898 aina vuoteen 1941 Berglund näytteli varsinaisesti Turun ruotsalaisessa teatterissa.
Berglundin taiteellinen skaala ulottui farsseista vakavaan draamaan. Hänen roolitehtäviään olivat muun muassa Anna (Vermlantilaisia), Länsmanska (Kuopion takana) ja Maija (Tukkijoella). Hän näytteli myös herttuatar de Revillen roolin ranskalaiskomediassa Ikävässä seurassa.
Berglund teki myös yhden elokuvaroolin: hän näytteli leskirouvaa Konrad Tallrothin ohjaamassa mykkäelokuvassa Kun onni pettää vuonna 1913.
Alma Ahlman

| Alma Ahlman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Alma Maria Härkönen
Syntynyt: 11. marraskuuta 1880 Viipuri
Kuollut: 1930
Ammatti:  laulaja, näyttelijä
Alma Maria Ahlman (o.s. Härkönen, myös Alma Auer; 11. marraskuuta 1880 Viipuri – 1930) oli suomalainen laulaja ja näyttelijä.
Elämä ja ura

Alma Ahlmanin vanhemmat olivat ajuri August Härkönen ja Elisabeth Purho. Hän opiskeli laulua Dresdenin Kuninkaallisessa konservatoriossa 1898–1899. Syksyllä 1899 hänet kiinnitettiin Suomalaiseen Teatteriin näyttelijäksi, ja hän näytteli siellä kuusi vuotta. Syksyllä 1905 Ahlman siirtyi Tampereen Teatteriin, josta hän erosi pian ja ryhtyi laulunopettajaksi. Sittemmin hän esiintyi vierailijana Tampereen Teatterissa. Vuosina 1919–1921 Ahlman työskenteli vakituisena laulajana Suomalaisessa Oopperassa.
Ahlman esiintyi ensisijaisesti lauluosissa. Hänen tehtäviään olivat muun muassa nimismiehen rouva näytelmässä Kuopion takana, Kätchen näytelmässä Regina von Emmeritz ja nimirooli näytelmässä Salmin tyttö. Ahlman oli ensimmäinen Annin roolin näyttelijä laulunäytelmässä Tukkijoella. 1900-luvulla suuren suosion saaneen maalaiskomedian kantaesitys annettiin Suomalaisessa Teatterissa lokakuussa 1899.
Suomalaisessa Oopperassa Ahlman debytoi keväällä 1913 Azucenana teoksessa Trubaduuri. Sittemmin hän näytteli useaan otteeseen muun muassa Mercedéksen roolin oopperassa Carmen ja Martan roolin oopperassa Faust.
Hän avioitui näyttelijä Paavo Ahlmanin kanssa 1905. Ennen avioliittoaan hän käytti nimeä Alma Auer.
Ani DiFranco

Ani DiFranco vuonna 2007.
Ani DiFranco (synt. Angela Marie Difranco, 23. syyskuuta 1970 Buffalo, New York) on laulaja, kitaristi ja lauluntekijä. Hän on tuottelias muusikko ja hänet tunnetaan feministinä.[lähde? ]
Studioalbumit

Ani DiFranco (1990)
Not So Soft (1991)
Imperfectly (1992)
Puddle Dive (1993)
Out of Range (1994)
Not a Pretty Girl (1995)
Dilate (1996)
Little Plastic Castle (1998)
Up Up Up Up Up Up (1999)
To the Teeth (1999)
Revelling/Reckoning (2001)
Evolve (2003)
Educated Guess (2004)
Knuckle Down (2005)
Reprieve (2006)
Red Letter Year (2008)
¿Which Side Are You On? (2012)
Allergic to Water (2014)
Binary (2017)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ani DiFranco Wikimedia Commonsissa
Alfonso IX

| Alfonso IX |
| --- | --- |
 miniatyyri 1200-luvulta. Santiago de Compostelan katedraali.
Leónin kuningas
Valtakausi:  1188–1230
Edeltäjä:  Ferdinand II
Seuraaja:  Ferdinand III

Syntynyt:  15. elokuuta 1171 Zamora
Kuollut:  24. syyskuuta 1230 (ikä 59) Sarria
Hautapaikka:  Santiago de Compostelan katedraali
Puoliso:  Teresia Portugalilainen Berengaria Kastilialainen
Isä:  Ferdinand II
Äiti:  Urraca
Alfonso IX:n vaakuna.
120px[Alfonso IX:n sinetti.
Alfonso IX (15. elokuuta 1171, Zamora – 24. syyskuuta 1230, Sarria) oli Leónin kuningas vuosina 1188–1230.
Elämänvaiheet

Alfonso IX pyrki modernisoimaan ja demokratisoimaan valtakuntaansa ja perusti Salamancan yliopiston edeltäjän vuonna 1218. Vuonna 1188 hän kutsui koolle ensimmäiset valtiopäivät eli Cortes de Leónin, jossa oli edustettuna kansalaisia laajemmin kuin koskaan ennen Länsi-Euroopassa.
Alfonso IX oli päättänyt saada Kastilialle menetetyt alueet takaisin serkultaan Kastilian kuninkaalta Alfonso VIII:ltä, ja liittoutui tätä varten muslimien kanssa. Hän kieltäytyi osallistumasta serkkunsa järjestämään ristiretkeen almohadeja vastaan. Hän otti kuitenkin itsenäisesti osaa reconquistaan ja valloitti Extremaduran alueen, mukaan lukien Cáceresin and Badajozin kaupungit.
Alfonso IX voitti 1195 Alarcosin taistelussa Alfonso VIII:n. Sen jälkeen hän valloitti Kastilian muslimijoukkojen avulla ja tämän vuoksi paavi Celestinus III julisti hänet ekskommunikoiduksi. Vuonna 1197 Alfonso avioitui pikkuserkkunsa Kastilian prinsessa Berengarian kanssa sinetöidäkseen rauhan Leónin ja Kastilian välillä. Tämän vuoksi paavin edustaja julisti sekä kuninkaan ja koko kuningaskunnan kirkonkiroukseen. Vuonna 1198 paavi Innocentius III julisti Alfonson ja Berengarian avioliiton sukulaisuussuhteen vuoksi mitättömäksi, mutta he pysyivät yhdessä vuoteen 1204 saakka.
Avioliiton mitätöinti sai Alfonso IX:n hyökkäämään uudelleen serkkunsa Alfonso VIII:n valtakunnan kimppuun. Vuosina 1205, 1207 ja 1209 tehdyt rauhansopimukset kuitenkin pakottivat hänet luopumaan uusista aluevaatimuksista. Vuoden 1207 sopimus on varhaisin tunnettu kastiliankielinen julkinen asiakirja.
Paavin kirkonkirous osoittautui toimimattomaksi, koska pelättiin että ilman kirkon toimituksia kansa ei enää tukisi papistoa ja harhaoppisuus alkaisi levitä. Kuningas jätettiin henkilökohtaiseen kirkonkiroukseen, josta hän ei itse kuitenkaan välittänyt ja papisto tuki häntä.
Vuonna 1211 Alfonso IX antoi Alcañiceksen linnan Temppeliherrain ritarikunnalle.
Akaanlinna

Akaanlinna (Aksborg) on perimätiedossa mainittu linna tai kartano Akaassa. F. M. Perdenin vuonna 1843 kuuleman perimätiedon mukaan se olisi sijainnut Hietastenmäellä Toijalan kylässä. Linna olisi ollut pikemminkin muhkea ja rautaportilla varustettu kruununvoudin kartano kuin varsinainen linna. Vuonna 1843 linnasta olisi väittämän mukaan ollut vielä kiviperustuksia jäljellä. Etsinnöistä huolimatta väitetyn linnan sijaintia ei enää 1890-luvulla tunnettu.
Anianiau

| Anianiau |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Magumma
Laji::  parva
Kaksiosainen nimi
 Magumma parva  (Stejneger, 1887) 
Synonyymit
 Hemignathus parvus 
Katso myös
   Anianiau Wikispeciesissä   Anianiau Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Anianiau (Magumma parva) on Havaijilla Kauain saarella tavattava peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Anianau on enimmäkseen keltainen. Koiraan värisävy vivahtaa oranssinruskeaan ja naaraan vihreään. Nokka on hieman alaspäinkaartuva.
Levinneisyys

Anianiauta tavataan Havaijisaariin kuuluvalla Kauain saarella. Lajin populaatioksi arvioitiin vuonna 2023 noin 3 000–5 400 täysikasvuista yksilöä. Se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni ja sitä uhkaavat vieraslajit.
Elintavat

Anianiau elää pääasiassa yli 600 metrin korkeudella merenpinnasta. Laji selviää myös häirityissä elinympäristöissä, mutta silloin sen populaatio ei ole yhtä tiheä kuin luonnontilaisissa ympäristöissä. Se käyttää ravinnokseen mettä ja niveljalkaisia, erityisesti perhostoukkia ja hämähäkkejä. Anianiau pesii Metrosideros polymorpha -puissa.
Amborella trichopoda

| Amborella trichopoda |
| --- | --- |
 Amborella trichopoda
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Streptophyta
Luokka::  Embryopsida
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Lahko::  Amborellales
Heimo::  Amborellaceae
Suku::  Amborella
Laji::  trichopoda
Kaksiosainen nimi
 Amborella trichopoda  Baill., 1869 
Katso myös
   Amborella trichopoda Wikispeciesissä   Amborella trichopoda Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Amborella trichopoda on harvinainen pensas, jota tavataan luonnonvaraisena ainoastaan Uudessa-Kaledoniassa. Se on kasvitieteellisesti hyvin mielenkiintoinen laji, sillä geneettiset tutkimukset ovat osoittaneet, että se on hyvin lähellä koppisiemenisten (Magnoliophytina) yhteistä esimuotoa. Se edustaa haaraa, joka on erkaantunut hyvin varhain muista koppisiemenisistä ja antaa siten paljon tietoa siitä, miltä muinaiset koppisiemeniset ovat alun perin näyttäneet.
Amborella trichopoda on sukunsa ainoa laji. Uusissa kasvitieteellisissä luokitteluissa Amborella-suku sijoitetaan Amborellaceae-heimoon ja edelleen Amborellales-lahkoon. Vanhassa Cronquistin luokittelussa Amborellaceae kuului vielä Laurales-lahkoon. Amborellales on perinteisesti luettu kaksisirkkaisten (Magnoliopsida) luokkaan, mutta tuoreimpien tutkimusten mukaan näyttää ilmeiseltä, että Amborellales-lahko on erotettava kokonaan Magnoliopsida-luokasta.
Amborella trichopoda on ainavihanta kaksikotinen pensas. Lehdet ovat ehyitä ja 8–10 cm pitkiä, ja lehtiasento on vuorottainen. Kukat ovat halkaisijaltaan 4–8 mm. Hedelmä on yksisiemeninen punainen 5–8 mm pitkä marja.
Amborella trichopoda kasvaa kosteissa ja varjoisissa vuoristometsissä. Kasvin uhkana on kuitenkin ylilaiduntaminen ja kasvuympäristön tuhoutuminen.
Anne Rigail

| Anne Rigail> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. maaliskuuta 1969 (ikä 55)
Muut tiedot
Yritys:  Air France
Asema:  toimitusjohtaja
Tutkinnot:  École nationale supérieure des mines de Paris
Anne Rigail (s. 8. maaliskuuta 1969) on ranskalaisen lentoyhtiö Air Francen ja omaisuudenhallintayhtiö Air France-Klm Holdingin toimitusjohtaja. Hänet nimitettiin lentoyhtiön toimitusjohtajaksi joulukuussa 2018. Tämä oli ensimmäisiä kertoja, kun nainen nousi kansainvälisesti tunnetun lentoyhtiön johtajaksi.
Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Fortune listasi Ringailin maailman 19. vaikutusvaltaisimmaksi pörssiyritysten ei-yhdysvaltalaiseksi naisjohtajaksi vuonna 2020. Edellisvuonna - ennen lentomatkustusta maailmanlaajuisesti supistanutta koronapandemiaa - hän oli saman listan sijalla 9.
Andørja

| Andørja |
| --- | --- |

 Andørja
Koordinaatit:  68°53′00″N, 17°17′53″E
Pinta-ala:  135,3 km²
Korkein kohta:  1276 m
Valtio
Valtio:  Norja
Lääni:  Tromssan lääni
Kunta:  Ibestad
Väestö
Väkiluku:  452
Infobox OKNimi-testi OK: 
Andørja on pohjoisempi Ibestadin kunnan asutuista saarista Tromssan läänissä Norjassa. Saaren pinta-ala on 135,3 neliökilometriä ja asukasluku 452 vuonna 2020. Andørjan korkein kohta Langlitinden yltää 1 276 metrin korkeuteen ja on samalla Norjan korkein saarella sijaitseva vuori. Saarelta on siltayhteys mantereelle ja maantietunneli Ibestadin toiselle asutulle saarelle Rollalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andørja Wikimedia Commonsissa
Šaban Šaulić

| Šaban Šaulić> Шабан Шаулић |
| --- | --- |
 Šaban Šaulić konsertoimassa Sofiassa, Bulgariassa
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. syyskuuta 1951 Šabac, Serbian ST, Jugoslavia (nyk. Serbia)
Kuollut: 17. helmikuuta 2019 Bielefeld, Saksa
Muusikko
Laulukielet:  serbia
Aktiivisena:  1969–2019
Tyylilajit:  folk, kansanmusiikki
Levy-yhtiöt:  Diskos, Grand Production, Jugodisk, PGP-RTB ja Payner 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Šaban Šaulić (serbiaksi Шабан Шаулић, 6. syyskuuta 1951 Šabac, Serbian ST, Jugoslavia – 17. helmikuuta 2019 Bielefeld, Saksa) oli serbialainen folk-laulaja.
Šaulić tunnetaan baritonin äänialastaan ja tunteikkaista esityksistään. Häntä kutsutaan Balkanin alueella usein "kansanmusiikin kuninkaaksi" (kralj narodne muzike).
Elämä

Šaban Šaulić syntyi 6. syyskuuta vuonna 1951 Šabacissa, Jugoslaviassa vanhemmilleen Ilduza Demirovićille ja Huso Šaulićille. Hänen vanhempansa olivat syntyperältään bosniakkeja.  Kummallakaan hänen vanhemmistaan ei ollut kokopäivätyötä, vaan hänen isänsä myi arpajaislippuja ja äitinsä torilla lasten leluja. Tämän seurauksena vanhemmat viettivät paljon aikaa matkoilla etsien töitä, ja jättivät Šabanin tämän isosiskon, Sarajkan, hoitoon.
Šaulić osoitti aluksi kiinnostusta jalkapalloon. Hänen kykynsä musiikin parissa kuitenkin huomasi hänen setänsä Alija. 1960-luvun puolivälissä Alija pyysi veljenpoikaansa laulamaan paikallisessa kafanassaan (balkanilaistyylinen kahvila), mistä alkoi Šaulićin yli 50 vuotta kestänyt ura.
Ura

Vuonna 1969, 18-vuotiaana, Šaulić nauhoitti ensimmäisen singlensä Dajte mi utjehu ("Antakaa minulle lohtua"). Kappaleesta tuli hitti ja Šaulić joutui muuttamaan Belgradiin voidakseen jatkaa lupaavaa urakehitystään.  70-luvun puoliväliin mennessä Šaulićista tuli kaikkien tuntema laulaja ja hänen kappaleitaan soitettiin paljon kafanoissa.
Šaulić toimi myös tuomarina serbialaisessa Zvezde Granda -laulukilpailussa vuosina 2013–2016.
Yksityiselämä

Vuonna 1974 Šaulić meni naimisiin vaimonsa Gordanan kanssa (s. 1958). Pari erosi lyhyesti vuonna 1985, jolloin Šaulić kirjoitti ja omisti hänelle laulun "Gordana". Šaulić ja hänen vaimonsa palasivat yhteen jo 20 päivän kuluttua.    Heillä on yhteensä kolme lasta: poika, Mihajlo ja kaksi tytärtä, Sanela ja Ilduza (Ilda).  Ilda on niin ikään tehnyt uraa laulajana.
Ennen avioliittoaan Gordanan kanssa, Šaulićilla sai avioliiton ulkopuolella pojan nimeltään Robert. Hän tuki poikaansa taloudellisesti, kunnes Robert täytti 18 vuotta.
Šaulićin isä kuoli yllättäen Šabanin Australian konserttikiertueen aikana. Hän ei voinut osallistua isänsä hautajaisiin, jotka pidettiin seuraavana päivänä. Šaulić lauloi tämän jälkeen usein kappaleissaan, miten hän ei koskaan voisi päästä yli siitä, ettei ollut isänsä hautajaisissa.
Kuolema

Aikaisin aamulla 17. helmikuuta 2019 Šaulić oli matkalla lentokentälle konserttinsa jälkeen Bielefeldissä, Saksassa. Hänen mukanaan autossa oli hänen bestmaninsa Boban Stojadinović. Autoa kuljetti hänen kosketinsoittajansa Mirsad Kerić.
Noin klo 06.50 Bielefeldin ja Güterslohin välisellä Bundesautobahn 2:lla juopunut ja ajokortiton kuljettaja törmäsi rajusti Kerićin kuljettamaan Seat Ibizaan. Kaikki kolme matkustajaa saivat vakavia vammoja. Heidät vietiin sairaalaan, jossa Šaulić ja Kerić julistettiin myöhemmin kuolleiksi.  Onnettomuuden toinen osapuoli, 34-vuotias güterslohilainen mies selvisi pienin vammoin.
Uutinen Šaulićin kuolemasta levisi nopeasti.   Hänet haudattiin 22. helmikuuta 2019 Belgradin uudelle hautausmaalle, niin kutsutulle Kuuluisten kansalaisten kujalle.
Diskografia > Studio-albumit

Dajte mi utjehu (1969)
Bio sam pijanac (1972)
Tuzno vetri gorom viju (1974)
Ne pitaj me kako mi je druže (1975)
Gore pisma svedoci ljubavi (1976)
Dođi da ostarimo zajedno (1978)
Dva galeba bela (1979)
Ponovo smo na početku sreće (1980)
Meni je s tobom sreća obećana (1981)
Tebi ne mogu da kažem ne (1984)
Kafanska noć (1985)
Kad bi čaša znala (1986)
Vanredni album (1986)
Kralj boema / Verujem u ljubav (1987)
Samo za nju (1988)
Ljubav je velika tajna (1988)
Ljubav je pesma i mnogo više (1989)
Pomozi mi, druže, pomozi mi, brate (1991)
Anđeoska vrata (1992)
Ljubavna drama (1994)
Volim da volim (1995)
Tebi koja si otišla (1996)
Vanredni album (1996)
Ljubav je slatka robija (1997)
Tebe da zaboravim (1998)
Za novi milenijum (1999)
Nema ništa, majko, od tvoga veselja (2001)
Kralj i sluga (2002)
Šadrvani (2003)
Album 2004 (hitovi + 2 nove pjesme: "Postelja" i "Sa njom sve") (2004)
Telo uz telo (2005)
Bogati siromah (2006)
Milicu Stojan voleo (2008)
Diskografia > Kokoelmalevyt

Balade
Najlepše pesme