stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mary Shelleyn Frankenstein

| Mary Shelleyn Frankenstein> Mary Shelley’s Frankenstein |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kenneth Branagh
Käsikirjoittaja:  Frank Darabont
Perustuu:  Mary Shelleyn romaaniin Frankenstein
Tuottaja:  Francis Ford Coppola
Säveltäjä:  Patrick Doyle
Kuvaaja:  Roger Pratt
Leikkaaja:  Andrew Marcus
Tuotantosuunnittelija:  Tim Harvey
Pukusuunnittelija:  James Acheson
Pääosat:   Kenneth Branagh  Robert De Niro  Helena Bonham Carter 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Japani 
Tuotantoyhtiö:  TriStar Pictures
Levittäjä:  InterCom Fórum Hungary Netflix
Ensi-ilta:   1994-11-044. marraskuuta 1994 (Iso-Britannia)    1995-01-2020. tammikuuta 1995 (Suomi)  
Kesto:  123 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mary Shelleyn Frankenstein on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut elokuva, jonka on ohjannut Kenneth Branagh. Elokuva perustuu nimensä mukaisesti Mary Shelleyn romaaniin Frankenstein.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kenneth Branagh  | … |  Victor Frankenstein   |
|  Robert De Niro  | … |  Frankensteinin hirviö   |
|  Helena Bonham Carter  | … |  Elizabeth Frankenstein   |
|  Ian Holm  | … |  paroni Frankenstein   |
|  John Cleese  | … |  professori Waldman   |
|  Aidan Quinn  | … |  kapteeni Robert Walton   |
|  Richard Briers  | … |  Isoisä   |
|  Robert Hardy  | … |  professori Krempe   |
Aiheesta muualla

Mary Shelleyn Frankenstein Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Mary Shelleyn Frankenstein Elonet.
Matti Oiling

Kaj-Matti Ernest Oiling (20. marraskuuta 1942 Helsinki – 5. marraskuuta 2009 Fuengirola, Espanja) oli suomalainen jazzrumpali.
Oiling aloitti ammattimaisen soittamisen jo alle 20-vuotiaana Onni Gideonin yhtyeessä. Suurelle yleisölle hän tuli tutuksi televisiossa esitetystä Sirkus Papukaija -ohjelmasta, jossa Onni Gideonin yhtyeellä oli suuri rooli. Keikkailun ohella hän toimi Mainostelevision sekä Musiikki-Fazerin studio-orkestereissa. 1960-luvun lopusta 1970-luvun puoliväliin hänen soittoaan saattoi kuulla useimmissa iskelmälevytyksissä[lähde? ].
Iskelmän ohella Oiling soitti myös rock-yhtyeissä. Vuonna 1968 hän siirtyi Jormas-yhtyeen rumpaliksi. Hän soitti myös Jussi Raittisen The Boysissa, ennen kuin perusti 1969 oman yhtyeensä Happy Jazz Bandin.
Oilingin ensimmäinen oma levy Happy Jazz Band julkaistiin 1970. Albumista tehtiin uudelleenjulkaisu vuonna 2002. Happy Jazz Bandista tuli Oiling Boiling Rhythm'n Blues Band, jota hän johti melkein neljäkymmentä vuotta. Oiling teki lisäksi rummunsoitto-oppaan Rumpalin ABC (1969 ja 1975) sekä Rumputunti-opetusvideon (1988).
Oiling kuoli sairauskohtaukseen äkillisesti ollessaan Espanjassa keikkamatkalla yhtyeensä kanssa. Hänet on haudattu Honkanummen hautausmaalle Vantaalle.
Aiheesta muualla

Matti Oilingin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Matti Oilingin sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Ylen Elävä arkisto: Aarno Raninen & Matti Oiling: Unit 7
Masabumi Hosono

Masabumi Hosono vuonna 1912.
Masabumi Hosono (細野 正文 Hosono Masabumi, 15. lokakuuta 1870 Hokura, Japani –  14. marraskuuta 1939 Japani) oli japanilainen virkamies ja RMS Titanicin ainoa japanilainen matkustaja. Hän oli toisen luokan matkustaja, joka selvisi Titanicilta sen upotessa.
Palattuaan Japaniin häntä pidettiin häpeällisenä ja kunniakkaan kuoleman välttelijänä. Hän menetti työnsä ja paikallinen etiikan professori julisti hänet täysin moraalittomaksi.
Laivamatka

Yöllä 14.–15. huhtikuuta 1912 Hosonon herätti stuertti, joka pyysi häntä laittamaan pelastusliivin päälleen. Sitten hän yritti päästä ylimmälle kannelle, missä pelastusveneet olivat. Matkalla hänet pysäytti miehistön jäsen, joka oletti hänen olevan kolmannen luokan matkustaja. Kuitenkin hän pääsi ohi ja käveli pelastusvenekannelle. Hosono huomasi neljä pelastusvenettä, joita oltiin laskemassa. Hän löysi pelastusveneen, jolloin miehistön jäsen huusi: "Tilaa vielä kahdelle." Noin aamukahdeksalta 15. huhtikuuta RMS Carpathia tuli pelastamaan. Myöhemmin hän kuvaili neljä erillistä räjähdystä, joiden jälkeen laiva katkesi.
Kuolemansa jälkeen

Hosonon tarina pysyi suvussaan häpeänä vuosikymmenien ajan. Hän ei koskaan puhunut siitä itse. Hosonon kuoleman jälkeen hänen tyttärentyttärensä löysi hänen päiväkirjansa ja julkaisi sen. James Cameronin 1997 Titanic-elokuvan jälkeen Haruomi Hosono, Masabumin pojanpoika ja Yellow Magic Orchestre -yhtyeen johtava jäsen, totesi olevansa "erittäin helpottunut" sillä häpeä oli "pyyhkäisty" suvusta.
Masabumi Hosonon päiväkirja, jossa hän kuvailee sitä mitä hän oli nähnyt, kokenut ja kuullut Titanicista
Käännös suomeksi
Masafumi Hara

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Masafumi Hara
Syntymäaika: 21. joulukuuta 1943 (ikä 80)
Syntymäpaikka: Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 179 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  ?–1974 | Nippon Steel | 96 (9) |
Maajoukkue
| 1970 | Japani | 5 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Masafumi Hara (jap. 原 正文, Hara Masafumi; s. 21. joulukuuta 1943) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Hara debytoi Japanin maajoukkueessa heinäkuussa 1970. Hän on pelannut viisi maaottelua.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Mazzoni

Mazzoni on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Angelo Mazzoni (s. 1961), italialainen miekkailija ja olympiavoittaja
Guido Mazzoni (1859–1943), italialainen runoilija ja poliitikko
Pier Luigi Mazzoni (1932–2012), italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa
Roberto Mazzoni (s. 1937), italialainen ampuja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Mary Shelley (elokuva)

| Mary Shelley |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Haifaa al-Mansour
Käsikirjoittaja:   Emma Jensen  Haifaa al-Mansour 
Tuottaja:   Amy Baer  Alan Moloney  Ruth Coady 
Säveltäjä:  Amelia Warner
Kuvaaja:  David Ungaro
Leikkaaja:  Alex Mackie
Pääosat:   Elle Fanning  Douglas Booth  Bel Powley  Tom Sturridge  Stephen Dillane  Maisie Williams  Joanne Froggatt  Ben Hardy 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Irlanti Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  A HanWay Films
Ensi-ilta:  9. syyskuuta 2017 Toronton elokuvajuhlat
Kesto:  120 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mary Shelley on Haifaa al-Mansourin ohjaama elokuva joka sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla vuonna 2017. Elokuva on historiallinen draama joka perustuu löyhästi Mary Shelleyn elämään. Elokuvassa kattaa noin 2–3 vuotta Mary Shelleyn elämää siitä kun hän rakastuu runoilija Percy Bysshe Shelleyn. Siinä käsitellään heidän ja Shelleyn sisarpuolen Claire Clairmontin ja runoilija Byronin välillä vallinneita mutkikkaita suhteita ja tapahtumia, jotka johtivat Frankenstein-romaanin syntymiseen.
Elokuvan ohjaaja on saudiarabialainen nainen jonka ensimmäinen pitkän elokuvan ohjaus oli Vihreä polkupyörä (Wadjda), joka oli ensimmäinen pitkä elokuva jonka oli Saudi-Arabiassa ohjannut nainen, ja oli myös ensimmäinen elokuva joka oli kuvattu kokonaan Saudi-Arabiassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Elle Fanning  | … |  Mary Shelley   |
|  Douglas Booth  | … |  Percy Bysshe Shelley   |
|  Bel Powley  | … |  Claire Clairmont   |
|  Tom Sturridge  | … |  Lord Byron   |
|  Stephen Dillane  | … |  William Godwin   |
|  Maisie Williams  | … |  Isabel Baxter   |
|  Joanne Froggatt  | … |  Mary Jane Clairmont   |
|  Ben Hardy  | … |  John Polidori   |
|  Hugh O'Conor  | … |  Samuel Taylor Coleridge   |
|  Richard Owens  | … |  William Godwin   |
|  Derek Riddell  | … |  William Baxter   |
Lähde:
Aiheesta muualla

Mary Shelley Yle Areena.  7.4.2022. Viitattu 25.4.2022. Katsotttavissa Areenassa 3. lokakuuta 2022 asti.
Wloszczyna, Susan: Mary Shelley RogerEbert.com.  25.5.2018. Viitattu 25.4.2022. (englanniksi)
Mary Steenburgen

Mary Steenburgen vuonna 2009.
Mary Nell Steenburgen (s. 8. helmikuuta 1953 Newport, Arkansas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.
Steenburgenin ensimmäinen valkokangasrooli oli vuoden 1978 elokuvassa Mitäs täällä roikut, Henry Moon?, josta hän oli myös ehdolla Golden Globeen parhaasta naisnäyttelijän debyyttiroolista. Kaksi vuotta myöhemmin Steenburgen voitti parhaan naissivuosan Oscarin ja Golden Globen elokuvasta Puhtaana käteen. Vuotta myöhemmin Steenburgen sai kolmannen Golden Globe -ehdokkuutensa elokuvasta Ragtime.
1990-luvulla Steenburgen on näytellyt mm. elokuvissa Paluu tulevaisuuteen III, Philadelphia ja Nixon, jossa hän esitti Richard Nixonin äitiä. 2000-luvulla Steenburgen on nähty muun muassa komediaelokuvssa Elf. Lisäksi hän on esiintynyt televisiosarjassa Joanin salaisuus.
Steenburgen on ollut kahdesti naimisissa. Hänen avioliittonsa näyttelijä Malcolm McDowellin kanssa kesti 1980–1990. Heillä on kaksi lasta. Steenburgen on ollut naimisissa näyttelijä Ted Dansonin kanssa vuodesta 1995.
Filmografiaa

Mitäs täällä roikut Henry Moon? (Goin' South, 1978)
Aikakone eli mitä Jack Viiltäjälle kuuluu tänään (Time After Time, 1979)
Puhtaana käteen (Melvin and Howard, 1980)
Ragtime (Ragtime, 1981)
Kesäyön seksikomedia (A Midsummer Night's Sex Comedy, 1982)
Tyttö, jossa on hehkua! (Miss Firecracker, 1989)
Perhe on paras (Parenthood, 1989)
Paluu tulevaisuuteen III (Back to the Future Part III, 1990)
Lihakauppiaan vaimo (The Butcher's Wife, 1991)
Gilbert Grape (What's Eating Gilbert Grape, 1993)
Philadelphia (1993)
Clifford (1994)
Powder (1995)
Nixon (1995)
Elämää rakentamassa (Life as a House, 2001)
Sunshine State (2002)
Hope Springs (2003)
Elf (2003)
Joanin salaisuus (2003)
Inland Empire (2006)
Stranger in You (2007)
Four Christmases (2009)
Last Vegas (2013)
Nightmare Alley (2021)
Aiheesta muualla

Mary Steenburgen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mary Steenburgen Elonetissä.
Max Uhle

Max Uhle
Max Uhle (25. maaliskuuta 1856 Dresden – 11. toukokuuta 1944 Loeben) oli saksalainen arkeologi, joka teki suurimman osan työstään Etelä-Amerikassa. Tutkimuksissaan Uhle keskittyi Perun esikolumbiaanisiin intiaanikulttuureihin, ja häntä pidetään Perun arkeologian isänä. Etelä-Amerikassa Uhle tunnetaan myös nimellä Federico Max Uhle.
Uhle kehitti niin sanotun immigraatio-teorian, jonka mukaan Perun korkeakulttuurit olivat alun perin lähtöisin Väli-Amerikasta, ennen kaikkea mayoilta. Chavínin-kulttuurin löytäjä Julio César Tello on sittemmin haastanut Uhlen teorian. Tellon tekemät kaivaukset ja tutkimukset osoittavat, että Perun korkeakulttuurit kehittyivät itsenäisesti, riippumatta Väli-Amerikan korkeakulttuureista.
Elämäkerta

Uhle aloitti opinnot Leipzigin yliopistossa vuonna 1875. Hän siirtyi seuraavan vuonna opiskelemaan Göttingenin yliopistoon, mutta palasi Leipzigiin päättämään opintonsa. Vuonna 1880 Uhle valmistui kielitieteen tohtoriksi.
Tohtorintutkinnon jälkeen Uhle sai viran Dresdenin kuninkaallisesta eläintieteen, antropologian ja arkeologian museosta. Hän työskenteli museossa vuoteen 1888. Työssään hän keskittyi antropologiaan.
Vuonna 1888 Uhle päätti keskittyä Andien alueen antropologiaan. Hän erosi virastaan Dresdenissä ja siirtyi työskentelemään Berliinin etnologisessa museossa. Berliinistä oli tuolloin kehittymässä Pohjois- ja Etelä-Amerikan tutkimuksen tärkein keskus Saksassa. Museo ja Saksan keisarikunta lähettivät Uhlen tutkimusmatkalle Etelä-Amerikkaan. Uhle tutki Argentiinassa Quechuan aluetta ja kävi Boliviassa, jossa hän ei saanut kuitenkaan lupaa tehdä arkeologisia kaivauksia. Kotimaahan palattuaan Uhle julkaisi teoksen Tiwanakun raunioista.
Sen jälkeen Uhle työskenteli useita vuosia Pennsylvanian yliopistossa ja valmisteli samalla tutkimusmatkaa Peruun. Uhle pääsi viimein matkustamaan Peruun vuonna 1896. Hän aloitti ensimmäiset kaivaukset Pachacámacissa, Lurinin laaksossa. Uhle oli ensimmäisiä, jotka vahvistivat Tiahuanacon kulttuurin levinneen koko Perun alueelle.
Uhle teki toisen tutkimusmatkan Perun rannikolle vuonna 1898, tällä kertaa Kalifornian yliopiston rahoittamana. Hän tutki Mochen laaksossa inkoja edeltäneitä kulttuureja. Vuonna 1903 Uhle teki kolmannen matkansa Peruun. Hän tutki ryhmineen useita alueita, ja Perun historian museo Limassa nimitti Uhlen arkeologian osastonsa johtajaksi vuonna 1906.
Myöhemmät erimielisyydet johtivat siihen, että Uhle luopui virasta ja siirtyi Chilen arkeologisen ja antropologisen museon johtajaksi. Hän johti Chilessä arkeologisia kaivauksia useilla alueilla ja tutki ensimmäisenä Chinchorron muumiot. Vuodesta 1919 Uhle työskenteli Ecuadorissa, josta hän palasi Saksaan vuonna 1933. Uhle palasi vielä Peruun vuonna 1939 ja jäi sinne asumaan, kunnes Peru ryhtyi tukemaan liittoutuneita, jolloin saksalaisten oli poistuttava maasta. Uhle kuoli Puolan Loebenissa 11. toukokuuta 1944.
Maximilian von Rosenkampff

Maximilian von Rosenkampff (20. marraskuuta 1840 Helsinki – 3. elokuuta 1876) oli suomalainen vapaaherra, sotilas ja valtiopäivämies.
Von Rosenkampffin vanhemmat olivat  vapaaherra, kenraalimajuri Carl Rosenkampff ja Augusta Johanna Turdin ja puoliso vuodesta 1870 Catharina von Wulff. Von Rosenkampff palveli ensin kamaripaashina keisarillisessa hovissa ja sitten upseerina eri joukko-osastoissa. Vänrikki hänestä tuli 1860, aliluutnantti 1862 ja luutnantti 1863. Sotapalveluksessa von Rosenkampff yleni majuriksi.
Von Rosenkampff oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864.
Maximilian von Prittwitz

Max von Prittwitz
Maximilian von Prittwitz und Gaffron (27. marraskuuta 1848 Bernstadt, Sleesia – 29. maaliskuuta 1917 Berliini) oli saksalainen kenraali, joka toimi hetken aikaa komentajana aivan ensimmäisen maailmansodan alussa.
Prittwitzit olivat vanha sleesialainen sotilassuku, johon oli kuulunut useita Preussin armeijan kenraaleita. Max von Prittwitz aloitti uransa upseerina jalkaväessä vuonna 1866. Hänestä tuli 1894 eversti, 1896 rykmentinkomentaja, 1898 kenraalimajuri ja prikaatinkomentaja, 1901 kenraaliluutnantti ja divisioonankomentaja sekä 1906 jalkaväenkenraali ja armeijakunnan komentaja. Vuonna 1913 hänet ylennettiin kenraalieverstiksi ja nimitettiin sotilastarkastajaksi.
Maailmansodan puhjettua elokuussa 1914 Prittwitz nimitettiin Itä-Preussiin sijoitetun 8. armeijan komentajaksi, tehtävänään torjua Venäjän odotettavissa ollut hyökkäys. Kärsittyään tappion Gumbinnenin taistelussa 19.–20. elokuuta hän pelkäsi jäävänsä Venäjän ensimmäisen ja toisen armeijan saartamaksi, sillä niillä oli yhteensä nelinkertainen ylivoima hänen joukkoihinsa nähden. Tämän vuoksi hän määräsi armeijansa perääntymään Veikselin länsipuolelle ja jättämään siten koko Itä-Preussin venäläisille. Pääesikunnan päällikkö Helmuth von Moltke ei hyväksynyt tätä, joten Prittwitz korvattiin jo 22. elokuuta Paul von Hindenburgilla ja hänen antamansa perääntymiskäsky peruttiin. Prittwitz ei enää tämän jälkeen toiminut komentajana.
Mary Roos

| Mary Roos |
| --- | --- |
 Mary Roos vuonna 2022
Henkilötiedot
Koko nimi:  Rosemarie Schwab
Syntynyt: 9. tammikuuta 1949 (ikä 75) Bingen am Rhein
Muusikko
Taiteilijanimi:  Mary Roos Rosemarie Die kleine Rosemarie
Aktiivisena:  1958–
Tyylilajit:  iskelmämusiikki 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mary Roos (oik. Rosemarie Schwab, s. 9. tammikuuta 1949 Bingen am Rhein) on saksalainen laulaja. Roos levytti ensimmäisen kappaleensa "Ja die Dicken sind ja so gemütlich" yhdeksänvuotiaana nimellä Die kleine Rosemarie. Roos julkaisi debyyttialbuminsa "Die kleine Stadt will schlafen gehen" vuonna 1968. Suurempaa suosiota Roos saavutti kuitenkin vasta vuonna 1970 kappaleella "Arizona Man", joka ylsi Saksan singlelistalla yhdeksännelle sijalle.
Roos edusti Saksaa Eurovision laulukilpailussa 1972 kappaleella "Nur die Liebe läßt uns leben" ja sijoittui kolmanneksi. Roos edusti Saksaa Eurovision laulukilpailussa uudestaan vuonna 1984 kappaleella "Aufrecht geh'n" ja sijoittui 13:nneksi 19 kilpailijan joukosta.
Yksityiselämä

Roos oli naimisissa managerinsa Pierre Scardinin kanssa vuosina 1969–1977. Roos oli vuosina 1981–1989 naimisissa muusikko Werner Böhmin kanssa. Heillä on vuonna 1986 syntynyt poika.
Osallistumiset Saksan euroviisukarsintoihin

| Vuosi | Kappale | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 1970 | "Bei jedem Kuß" | 2. |
| 1972 | "Nur die Liebe läßt uns leben" | 1. |
| 1975 | "Eine Liebe ist wie ein Lied" | 3. |
| 1982 | "Lady" (duetto David Hanselmannin kanssa) | 6. |
| 1984 | "Aufrecht geh'n" | 1. |
Diskografia > Albumit

Die Kleine Stadt Will Schlafen Geh’n (1968)
Golden Love (1969)
Die Schönsten Deutschen Märchen Gesungen von Mary Roos (1969)
Mary Roos (1970)
Mary Roos (1972)
Woraus Meine Lieder Sind (1972)
Eine Hand Voll Glück (1972)
Lieber John (1973)
Es Waren Zwei Königskinder (1973)
Mary Roos (1973)
Mary Roos (1976)
Ich Bin Mary (1977)
Die Schönsten Märchen Der Gebrüder Grimm Gesungen Von Mary Roos (1978)
Maryland (1978)
Lieder Für Alle (1979)
Was Ich Fühle (1981)
Keine Träne Tut Mir Leid (1985)
Leben Spür'n (1987)
Alles Was Ich Will (1992)
Mehr Als Ein Gefühl (1995)
Rücksicht (1997)
Mittendrin (1999)
Roosige Zeiten (2001)
Achterbahn (2003)
Leben (2005)
Hautnah (2007)
Gezeiten (2009)
Bis Hierhin... Und Weiter (2011)
Denk Was Du Willst (2013)
Bilder Meines Lebens (2015)
Ab Jetzt Nur Noch Zugaben! (2017)
Abenteuer Unvernunft (2018)
Mesochóri

Mesochóri (kreik. Μεσοχώρι, kath.kreik. Μεσοχώριον, Mesochórion) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Mesochóri, kylä Kárpathoksen saarella
Mesochóri, kylä Kreetan saarella Archánes-Asteroúsian kunnassa Iraklionin alueyksikössä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mesochori”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mary Somerville

| Mary Somerville |
| --- | --- |
 Mary Somerville vuonna 1834. Thomas Phillipsin maalaama muotokuva.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. joulukuuta 1780 Edinburgh, Skotlanti
Kuollut: 29. marraskuuta 1872 (91 vuotta) Napoli, Italia
Koulutus ja ura
Oppilaat:  Ada Lovelace
Tutkimusalue:  analyysi, algebra
Mary Fairfax Greig Somerville (26. joulukuuta 1780 Edinburgh, Skotlanti – 29. marraskuuta 1872 Napoli, Italia) oli skotlantilainen matemaatikko ja tähtitieteilijä. Hän käänsi matemaattista ja tähtitieteellistä kirjallisuutta ranskasta englantiin. Hänen huomattavin käännöstyönsä oli Laplacen teoksen Mechanique celeste käännös, joka ilmestyi vuonna 1831 nimellä The Mechanism of the Heavens. Hän oli myös ensimmäinen nainen, jonka tutkimuksia esiteltiin Royal Societyssa. Hän oli yhdessä tähtitieteilijä Caroline Herschelin kanssa ensimmäinen nainen, jonka tutkimus julkaistiin Philosophical Transactions -julkaisussa.
Somerville oli kiinnostunut naisten oikeuksista ja ajoi naisten oikeutta koulutukseen sekä naisten äänioikeutta.
Huomattavimmat julkaisut

On the Magnetizing Power of the More Refrangible Solar Rays. Philosophical Transactions of the Royal Society of London (vuonna 1826)
The Mechanism of the Heavens. (vuonna 1831)
On the action of the rays of the spectrum on vegetable juices. Abstracts of the Papers Communicated to the Royal Society of London from 1843 to 1850 (vuonna 1845)
Physical Geography. (vuonna 1845)
On Molecular and Microscopic Science. (vuonna 1869)
Yksityiselämä

Somerville sai aikansa klassisen yläluokkaisen naisen koulutuksen ja kasvatuksen. Opintoihin kuului muun muassa ryhtiharjoituksia, kielioppia, lausuntaa, aritmetiikkaa, ranskan kieltä, pianonsoittoa, piirtämistä ja ruoanlaittoa. Matematiikkaa hän opiskeli pääasiassa öisin salaa, koska tuon ajan käsityksen mukaan matematiikkaa ja muita akateemisia opintoja pidettiin vaarallisena naisten mielelle. Somerville meni 24-vuotiaana naimisiin Samuel Greigin kanssa. Kolme vuotta myöhemmin hän jäi leskeksi ja kahden pojan yksinhuoltajaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mary Somerville Wikimedia Commonsissa
Matosammal

| Matosammal |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Elinvoimainen
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Alaluokka::  Hiirensammalet Bryidae
Lahko::  Palmikkosammalet Hypnales
Heimo::  Ritvasammalet Amblystegiaceae
Suku::  Upossirppisammalet Drepanocladus
Laji::  trifarius
Kaksiosainen nimi
 Drepanocladus trifarius  (F. Weber & D. Mohr) Broth. 
Synonyymit
 Pseudocalliergon trifarium (F.Weber & D.Mohr) Loeske 
Katso myös
   Matosammal Wikispeciesissä   Matosammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Matosammal (Drepanocladus trifarius) on upossirppisammalten (luhtasirppisammalten) sukuun kuuluva lehtisammallaji. Lajin nimen mukaisesti varsi on matomainen, siinä on erittäin vähän haaroja ja sen kärki on pyöreä. Lehdet ovat muodoltaan pyöreän puoleisia, kalansuomun kaltaisia ja sijaitsevat varressa limittäin. Väriltään sammal on yläosasta kellanvihreän tai ruskean sävyinen ja alaosasta tummempi. Matosammalta esiintyy rimpiletoilla.
Mazzanti Automobili

| Mazzanti Automobili |
| --- | --- |

Perustettu:  2002
Perustaja:  Luca Mazzanti Walter Faralli
Avainhenkilöt:  Luca Mazzanti
Kotipaikka:  Pontedera
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  urheiluautot
Kotisivu:  www.mazzantiautomobili.it/en/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mazzanti Evantra
Mazzanti Automobili on italialainen urheiluautojen valmistaja. Sen perustivat Luca Mazzanti ja Walter Faralli toscanalaisessa Pontederan kaupungissa vuonna 2002. Alun perin yhtiön toimialana oli erikoisautojen entisöinti ja kehitystyö. Vuonna 2010 se jaettiin kahteen erilliseen osaan: Mazzanti Automobili ja Faralli Restauri. Mazzanti valmistaa autoja käsityönä ja tuotantomäärät ovat pieniä. Päämarkkina-alueet ovat Eurooppa, Venäjä, Kiina ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat.
Mazzantin valmistamia malleja on muun muassa vuonna 2013 esitelty Mazzanti Evantra, jossa on 7-litrainen V8-moottori teholtaan 514 kW (700 hv). Evantran kiihtyvyys 0–100 km/h on 3,2 sekuntia ja huippunopeus yli 350 km/h. Evantran pituus on 4325–4425 mm, leveys 1980–2008 mm ja korkeus 1225 mm. Akseliväli on 2550 mm. Malli painaa 1300–1350 kg.
Vuonna 2016 esiteltiin Evantra Millecavalli, edelleen kehitelty versio Evantrasta. Sen paino on laskettu 1300 kg:aan ja moottoriteho nostettu "Millecavalli"-nimen mukaisesti 1000 hv:aan (n. 735 kW).  Evantra Millecavallin huippunopeus on yli 400 km/h ja kiihtyvyys 0–100 km/h 2,7 sekuntia. Erikoismallia tuotetaan vain 25 kappaletta.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut