stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Samarra
Historia

Sanherib, Sargon II:n poika perusti Sur-marratin kaupungin nykyistä Samarraa vastapäätä 690 eaa. Se rakentui aikaisemman assyrialaisen kaupungin päälle. Entinen asutus korvattiin uudella 833. Abbasidikalifin siirsi kalifaatin pääkaupungin vuonna 836 kapinoita pakoon nykyiseen Samarraan, joka oli pääkaupunkina vuoteen 892, jolloin Bagdadista tuli taas muslimimaailman pääkaupunki. Aikoinaan maailman suurin moskeija rakennettiin 847.
Historia > Samarran muinaishistoriaa

Samarran kulttuuri oli Irakissa vallinnut kuparikautinen kulttuuri, joka enteili sivilisaation syntyä Mesopotamiassa. Kasteluviljelyllä oli merkittävä osuus ravinnon tuotannossa. Pellavaa viljeltiin. Samarran kulttuurin tunnetuin löytöpaikka Samarran lisäksi on linnoitettu kylä Tell es-Sawwan melko lähellä Bagdadia. 
Samarran talot olivat monihuoneisia ja mutkikkaampia kuin aikaisemmat. Yhteiskunta oli melko pitkälle eriytynyt. Keramiikka oli hienoa. Samarrassa esiintyi ensi kertaa tummalle alustalle geometrisin kuvioin ja tyylitellyin eläinhahmoin maalattu keramiikkaa. Se levisi laajalle Lähi-itään. Samarran kulttuurin jälkeen Irakin alueelle tuli kehittyneempi Ubaidin kulttuuri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Samarra Wikimedia Commonsissa
UNESCO: Samarra Archaelogical City (englanniksi)
Al-Askarin moskeija vuonna 2006.
Sevillan metro

| Metro de Sevilla |
| --- | --- |


Sijainti:  Sevilla, Espanja
Avattu:  2. huhtikuuta 2009
Pituus:  18,2 km
Asemia:  22
Linjoja:  1
  
Sevillan metro (esp. Metro de Sevilla) on metrojärjestelmä Sevillassa Espanjassa. Sen ensimmäinen linja avattiin huhtikuussa 2009. Sevillan lisäksi linja ulottuu naapurikuntiin Mairena del Aljarafeen, San Juan de Aznalfaracheen ja Dos Hermanasiin.
Linjat

Sevillan metro tulee koostumaan seuraavista linjoista:
| Linja | Linja | Pituus | Asemia | Avattu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Olivar de Quinto ↔ Ciudad Expo | 18,2 km | 22 | 2. huhtikuuta 2009 |
|  | Torreblanca ↔ Puerta Triana | 12,5 km | 17 | – |
|  | Pino Montano ↔ Hospital V. de Valme | 18,5 km | 23 | – |
|  | Circular | 15 km | 19 | – |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Metro de Sevilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Sevilla21.com: Metro de Sevilla (Arkistoitu – Internet Archive)
UrbanRail.Net: Metro de Sevilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Sulkapallo kesäolympialaisissa 1988

Sulkapallo
Sulkapallo oli ystävyysotteluna vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa. Tapahtumia oli viisi. Ottelut pelattiin Seoul National University Gymnasiumissa, Soulissa, Etelä-Koreassa 19. syyskuuta 1988. Pelaajat valittiin vuoden 1987 sulkapallon maailmanmestaruuskilpailuiden perusteella.
Tulokset > Miesten kaksinpeli

Yang Yang
Icuk Sugiarto
Park Sung-hae
Darren Hall
Tulokset > Miesten nelinpeli

Tian Bingyi ja Li Yongbo
Lee Sang-bok ja Lee Kwang-jin
Shūji Matsuno ja Shinji Matsuura
Tulokset > Naisten kaksinpeli

Han Aiping
Hwang Hye-young
Sumiko Kitada
Kirsten Larsen
Tulokset > Naisten nelinpeli

Kim Yun-ja ja Chung So-young
Lin Ying ja Guan Weizhen
Dorte Kjær ja Nettie Nielsen
Tulokset > Sekanelinpeli

Park Joo-bong ja Chung Myung-hee
Wang Pengren ja Shi Fangjing
Chan Chi Choi ja Amy Chan
Kolmonen (korttipeli)

Kolmonen on korttipeli, jota pelataan tavallisella 52 kortin pakalla ja 2-6 pelaajalla.
Säännöt

Jokaiselle pelaajalle jaetaan kolme korttia kuvapuoli alaspäin ja niiden päälle kolme korttia kuvapuoli ylöspäin pöytäkorteiksi. Sitten pelaajille jaetaan kolme korttia käsikorteiksi. Pelaajilla on aina oltava kolme korttia kädessään, kunnes pelaaminen alkaa
Aluksi kaikki pelaajat saavat vaihtaa yhden tai useamman käsikortin pöydässä kuva ylöspäin oleviin kortteihin. Ajatuksena on saada pöytään mahdollisimman hyvät kortit
Pelattavasta muunnelmasta riippuen parhaita kortteja ovat kakkoset, kolmoset, kympit sekä jokerit ja niiden jälkeen haikortit ässästä alkaen
Pelin aloittaa jakajasta vasemmalle katsottuna ensimmäinen pelaaja, jolla on pöytäkorttina kolmonen. Jos kellään ei ole kolmosta pöydässä, pelin aloittaa pelaaja, jolla on kolmondn kädessä. Jos kolmosia ei ole jaettu, aloittaja katostaan nelosilla, sitten viitosilla jne.
Pelin tavoite on päästä korteista eroon laittamalla ne kuvapuoli ylöspäin pakan viereen yksitellen, pareittain tai kolmosina tai nelosina. Aloittajan laitettua kortit seuraavan pelaajan on pöydättävä kortti tai kortteja, jotka ovat samanarvoisia tai suurempia kuin päällimmäinen pöytäkortti
Kun pelaaja laittaa kortin tai kortteja pöydän pinoon, hänen on otettava pakasta kortteja niin, että käsikortteja on vähintään kolme. Pakan korkein kortti on ässä
Kakkosen saa laittaa koska tahansa ja sen päälle saa laitaa kolmosen tai isomman. Jos pelissä on mukana jokerit, ne vaihtavat pelin suuntaa ja seuraavan lyöjän pitää voitaa jokeria edeltänyt oma kortti
Kymppi "kaataa" pinkan, jolloin kortit laitetaan sivuun. Kympin pelannut aloittaa uuden pinkan. Neljä samaa korttia kaataa myös pinkan
Jos pelaaja ei pysty pelaamaan korttia, hänen on nostettava koko pinkka ja seuraava pelaaja saa aloittaa uuden
Kun kaikki pakan kortit on pelattu, siirrytään pelaamaan kuudella pöytäkortilla. Jos pelaaja ei voi pelata kuvapuoli ylöspäin olevia korttejaan, hän joutuu nostamaan pinkan ja pelaamaan käsikortit pois ennen kuin hän voi jatkaa pöytäkorttien pelaamista
Viimeiset kolme pöytäkorttia pelataan sokkona
Pelin voittaa pelaaja, joka ensimmäisenä pääsee eroon korteistaan
Suljettu saari

| Suljettu saari> Shutter Island |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Martin Scorsese
Käsikirjoittaja:  Laeta Kalogridis Steven Knight
Perustuu:  Dennis Lehanen romaaniin Suljettu saari (Shutter island)
Tuottaja:   Martin Scorsese  Bradley J. Fischer  Mike Medavoy  Arnie Messer 
Säveltäjä:  Robbie Robertson
Kuvaaja:  Robert Richardson
Leikkaaja:  Thelma Schoonmaker
Tuotantosuunnittelija:  Dante Ferretti
Pukusuunnittelija:  Sandy Powell
Pääosat:   Leonardo DiCaprio  Mark Ruffalo  Ben Kingsley  Michelle Williams 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  UIP-Dunafilm Netflix
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 19. helmikuuta 2010  Suomi 19. helmikuuta 2010 
Kesto:  138 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  80 000 000 $
Tuotto:  294 800 000 $
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suljettu saari (Shutter Island) on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut Martin Scorsesen ohjaama trillerielokuva. Elokuva perustuu Dennis Lehanen samannimiseen romaaniin.
Elokuva kertoo Teddy Danielsista (Leonardo DiCaprio), hänen menneisyydestään ja vankilamielisairaalasta.
Juoni

Vuonna 1954 kaksi Yhdysvaltain liittovaltion tutkijaa selvittää Rachel Solando -nimisen potilaan katoamista Massachusettsissa sijaitsevasta, saarella eristyksissä olevasta vankimielisairaalasta. Tutkijat joutuvat pian vaikeuksiin, kun vankilakahakka ja hurrikaani sulkevat heidät saarelle. Toinen sheriffeistä, Teddy Daniels, alkaa nähdä harhanäkyjä toisen maailmansodan aikaisesta keskitysleiristä ja tuhopolton seurauksena kuolleesta vaimostaan. Kadonnut potilas löytyy yllättäen, mutta Daniels epäilee, ettei löytynyt potilas todellisuudessa ole Rachel Solando. Daniels löytääkin oikean Solandon saarella olevasta luolasta, jossa tämä aikoo pysyä piilossa. Solando paljastaa Danielsille, mitä saarella tosiasiassa tapahtuu: potilailla tehdään ihmiskokeita ja heille suoritetaan lobotomioita. Danielsille selviää myös, etteivät hänen uusi työparinsa Chuck ja saaren muu henkilökunta ole niin rehellisiä, kuin antavat ymmärtää. Daniels nimittäin kuulee Solandolta, että saarelle on aikaisemminkin tuotu tutkijoita, jotka on saatu luulemaan itseään hulluiksi ja melisairaiksi muun muassa lääkkeillä, jotka saavat ihmisen näkemään harhanäkyjä.
Tämän jälkeen tapahtuu suuri käänne, kun Danielsin väitetään tappaneen vaimonsa tämän hukutettua heidän yhteiset lapsensa pari vuotta sitten. Danielsin harhanäyt kuolleesta vaimostaan ja luolassa piileskelevästä Solandosta olisivatkin vieroitusoireita hänen jo ennen saarelle tuloaan syömistä psyykenlääkkeistä. Chuckin, jonka Daniels saarelle tullessaan kuvitteli olevan hänen uusi työparinsa, siis seriffi (marshall) hänkin, kerrottiin itse asiassa olevan psykiatri, joka on hoitanut Danielsia tämän tapettua vaimonsa. Daniels on huiputettu saarelle, jotta siellä voitaisiin saada hänet myöntämään, mitä on tapahtunut hänen vaimolleen ja lapsilleen, jotta hän voisi toipua mielenterveyshäiriöistään. Suuren henkisen kamppailun jälkeen Daniels suostuukin uskomaan, että se mitä hänelle on saarella kerrottu on totta, eli että hän on todellakin ampunut vaimonsa tämän hukutettua heidän kolme lastaan, ja seonnut henkisesti tekonsa jälkeen. Daniels ei kuitenkaan pääse hoidon avulla harhoistaan, ja lopussa annetaan katsojan ymmärtää, että Daniels mahdollisesti viedään majakkaan, johon rakennetussa leikkaussalissa Rebekan kertoman mukaan parantumattomasti mielisairaille potilaille tehdään lobotomialeikkauksia.  Vastaavasti myös Danielsin mielenterveyden tosiasiallinen tila hänen joutuessaan lobotoitavaksi jää pitkälti avoimeksi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Leonardo DiCaprio  | … |  Edward "Teddy" Daniels   |
|  Mark Ruffalo  | … |  Chuck Aule   |
|  Ben Kingsley  | … |  Sairaalan päälääkäri John Cawley   |
|  Michelle Williams  | … |  Dolores Chanal, Teddyn vaimo   |
|  Emily Mortimer  | … |  Rachel Solando, karannut potilas   |
|  Max von Sydow  | … |  Jeremiah Naehring, yksi sairaalan johtavista lääkäreistä   |
|  Jackie Earle Haley  | … |  George Noyce   |
|  Ted Levine  | … |  Vankilanjohtaja   |
|  John Carroll Lynch  | … |  McPherson   |
|  Elias Koteas  | … |  Andrew Laeddis   |
|  Patricia Clarkson  | … |  Ethel Barton   |
Arvostelut

Nyt-liitteen viisi kriitikkoa antoivat elokuvalle pistekeskiarvon 3,6/5. Elokuva on eräässä arvioissa katsottu jäävän jälkeen Scorsesen parhaista ohjaustöistä, joskin keskinkertaisenakin kriitikko pitää sitä antoisampana kuin monien vähemmän taitavien täysosumat.
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Ilja Rautsi: Shutter Island (2010)  15.2.2010. Elitisti.
Aleksi Salonen: Suljettu saari.  17.2.2010. Filmgoer.fi. Arkistoitu 29.4.2013.
Kalle Kinnunen,Scorsesen Suljettu saari ei tehnyt suurta vaikutusta
Saku Schildt: Suljettu saari Episodi.  20.2.2010.
| n k Martin Scorsese |
| --- | --- |
Filmografia
Elokuvat:  Kuka kolkuttaa ovelleni (1967)   Vapauden verinen laulu (1972)   Sudenpesä (1973)  Alice ei asu enää täällä (1974)   Taksikuski (1976)  New York, New York (1977)   Kuin raivo härkä (1980)   Koomikkojen kuningas (1983)   Illasta aamuun (1985)   Suuret setelit (1986)   Kristuksen viimeinen kiusaus (1988)   New York Stories (1989)   Mafiaveljet (1990)  Cape Fear (1991)   Viattomuuden aika (1993)   Casino (1995)  Kundun (1997)  Bringing Out the Dead (1999)   Gangs of New York (2002)   Lentäjä (2004)  The Departed (2006)   Suljettu saari (2010)   Hugo (2011)  The Wolf of Wall Street (2013)   Silence (2016)  
Dokumentit:  Street Scenes (1970)   Italianamerican (1974)  American Boy: A Profile of Steven Prince (1978)   The Last Waltz (1978)   A Personal Journey with Martin Scorsese Through American Movies (1995)   My Voyage to Italy (1999)   The Blues: Feel Like Going Home (2003)   No Direction Home (2005)   Shine a Light (2008)   A Letter to Elia (2010)   Public Speaking (2010)   George Harrison: Living in the Material World (2011)   The 50 Year Argument (2014)
Kewlers

Kewlers on suomalainen demoskene-ryhmä, joka perustettiin 1990-luvulla nimellä Mewlers. Kewlersin tunnetuin tuotos on Assembly-tapahtumassa vuonna 2002 julkaistu Variform-demo. Ryhmä lopetti toimintansa jättäen jäähyväiset demolla "1995", joka tuli kolmanneksi Assembly 2006 demokilpailussa. Ryhmä tosin palasi vuonna 2010 demolla isoljator remixed. Sen jälkeen ryhmä on tuottanut lisää demoja.lähde?
Aiheesta muualla

Ryhmän sivut (englanniksi)
Kewlers Pouet.net-sivustolla (englanniksi)
Moottoripyöräcowboy

| Moottoripyöräcowboy> Electra Glide in Blue |
| --- | --- |

Ohjaaja:  James William Guercio
Käsikirjoittaja:  Robert Boris
Perustuu:  Robert Borisin ja Rupert Hitzigin kirjaan
Tuottaja:   James William Guercio  Rupert Hitzig 
Säveltäjä:  James William Guercio
Kuvaaja:  Conrad Hall
Leikkaaja:   Jim Benson  Gerald R. Greenberg  John F. Link 
Pääosat:   Robert Blake  Billy Green  Bush Mitchell Ryan 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  United Artists
Levittäjä:  United Artists
Ensi-ilta:   1973  Suomessa 1974 
Kesto:  110 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Moottoripyöräcowboy (Electra Glide in Blue) on James William Guercion käsikirjoittama, ohjaama, tuottama ja säveltämä draamaelokuva vuodelta 1973. Arizonalaisesta moottoripyöräpoliisista kertovan ”modernin lännenelokuvan” pääosissa näyttelevät Robert Blake, Billy Green ja Bush Mitchell Ryan. Elokuva oli levytuottajana ja Frank Zappankin yhtyeessä soittaneena muusikkona paremmin tunnetun Guercion ensimmäinen ja tiettävästi ainoa elokuvaohjaus.
Juoni

Harley-Davidsonin Electra Glide -mallilla ajeleva John Wintergreen on Arizonan osavaltion moottoripyöräpoliisi ja Vietnam-veteraani, joka on kyllästynyt pikkurikkeiden tekijöiden jahtaamiseen ja haluaa urallaan eteenpäin. Hän saa tilaisuuden, kun vanhan kullankaivajan kuolema alkaa paljastua murhaksi. Hän joutuu kuitenkin kohtaamaan yhteiskunnassa vallitsevan korruption ja ottaa ohjat omiin käsiinsä.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robert Blake  | … |  John Wintergreen   |
|  Billy "Green" Bush  | … |  Zipper Davis   |
|  Mitchell Ryan  | … |  poliisietsivä Harvey Poole   |
|  Jeannine Riley  | … |  Jolene   |
|  Elisha Cook  | … |  Willie   |
|  Royal Dano  | … |  kuolemansyyntutkija   |
|  Hawk Wolinski  | … |  VW Kleinbussin kuljettaja   |
|  Peter Cetera  | … |  Bob Zemko    |
|  Terry Kath  | … |  tappaja   |
|  Lee Loughnane  | … |  sikamies   |
|  Walter Parazaider  | … |  Loose Lips   |
|  Joe Samsil  | … |  kersantti Ryker   |
|  Jason Clark  | … |  etsivä Los Angelesista   |
|  Michael Butler  | … |  kuorma-autoilija   |
|  Susan Forristal  | … |  jäätelötyttö   |
|  Nick Nolte  | … |  hippi (kreditoimaton)   |
Vastaanotto

Brittiläisen Sight & Sound -elokuvalehden Richard Combs kirjoitti elokuvan vaihtelevan edestakaisin mustan komedian ja draaman välillä yhtä vaivattomasti kuin sen päähenkilöt muuttuvat pahvihahmojen kaltaisiksi yhden asian tulkeiksi. Helsingin Sanomien Mikael Fränti sanoi Moottoripyöräcowboyta hyväksi esimerkiksi niistä erikoislaatuisista ja poikkeuksellisista amerikkalaiselokuvista, joita tehtiin vielä 1970-luvulla. Hänestä se on innostava, mutta hyvin hajanainen ja ristiriitainen esikoiselokuva, jossa näkyy vaikutteita Easy Riderista ja Kenneth Angerin underground-elokuvasta Scorpio Rising. Conrad Hallin kuvausta Fränti piti yksityiskohdissaan rikkaana, mutta laskelmoituna ja ylityöstettynä. Myös koko elokuvaa hän piti tarkoitushakuisena tarinana, jossa monet tilanteet rakennetaan vain niiden mahdollistaman väkivaltaryöpytyksen ehdoilla.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen luonnehtii elokuvaa kauniisti kuvatuksi, myyttiseksi ja auktoriteetteihin kriittisesti suhtautuvaksi. Hän antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä.
Lapsinäyttelijänä uransa aloittanut Robert Blake sai pääosastaan Golden Globe -ehdokkuuden.
Öylätti

Öylätti (lat. oblatum, "eteen kannettu") tai hostia (lat. hostia, uhri, lahja) oli alkujaan leipä, jonka kristityt toivat yhteisiin aterioihin, agape-aterioihin tai ehtoollisiin. Nykyisissä jumalanpalveluksissa tätä "leivän esiinkantoa" voi esiintyä jumalanpalveluksessa edelleen sen offertorio-osassa, jossa kerätään myös kolehti. (Luterilaisessa messussa uhrivirsi.) Myöhemmin öylätillä on tarkoitettu happamattomasta vehnätaikinasta tehtyä ehtoollisleipää.
Historia

Lännen kirkko siirtyi happamattoman leivän käyttöön 700-luvulla, ja ehtoollisleivän laatu oli yksi idän ja lännen kirkkoja erottavista perinteistä, sillä itäiset riitukset käyttävät hiivaa leivässä. Happamaton leipä viittaa juutalaisen happamattoman leivän juhlaan ja pääsiäis- eli seder-aterian Matsa-leipään. Se kuvaa symbolisesti myös taivaasta laskeutunutta mannaa.lähde?
Öylätti fyysisesti

Öylätti on pieni, noin yhden tuuman läpimitaltaan oleva ympyrämäinen pieni leipä. Se voi olla myös suuri, enimmillään jopa kuusi tuumaa. Suuret öylätit murretaan ehtoollisenvieton aikana, mutta pienempiäkin voidaan murtaa, mikäli öylätit eivät näytä riittävän ehtoollisvieraille. Ehtoollisella voidaan käyttää myös yhtä suurta ja joukkoa pienempiä öylättejä, mikä on yleistä erityisesti korkeakirkollisten pappien keskuudessa. Suurta öylättiä nimitetään myös papin leiväksi, koska tridentiinisessä messussa pappi söi ison leivän ja muut saivat pieniä öylättejä.
Leipään on yleensä painettu jokin kristillinen kuvio. Suomessa yleisimmissä öyläteissä, jotka ovat Helsingin Diakonissalaitoksen tekemiä, on ristiinnaulitun Kristuksen kuva eli krusifiksi. Suurissa leivissä on yleensä risti ja joskus urat murtamista varten. Joskus niissä näkyy myös kalan kuvia tai muita kristillisiä symboleja.
Öylätti fyysisesti > Ehtoollisleipien valmistaminen

Suomessa öylättejä valmistaa vain Helsingin Diakonissalaitos. Jumalanpalveluksessa käytettävän leivän ei tarvitse olla jonkin tietyn yrityksen valmistamaa. Se voidaan myös tehdä itse, ja se voi olla myös kohotettua. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon edellisessä Jumalanpalveluksen oppaassa oli resepti ehtoollisleivän tekemistä varten.
Perinteinen öylättitaikina sisältää vain vettä ja vehnäjauhoja. Gluteenittomiin öylätteihin käytetään jauhoseosta, jossa on maissi-, peruna- ja riisijauhoa. Diakonissalaitoksen valmistamissa gluteenittomissa öyläteissä on myös sahramia, joka värjää ne keltaisiksi, jotta ne eroavat tavallisista öyläteistä. Syy on siis käytännöllinen eikä teologinen. Monet seurakunnat hankkivat vain yhdenlaisia öylättejä ja tällöin valitaan gluteeniton versio, joka käy myös erikoisruokavaliota noudattaville ja tekee näin ehtoollisen vietosta helpompaa. Gluteenittomien öylättien osuus on 2020-luvulla vuosittain vaihdellut 30–45 prosentin välillä kaikista öyläteistä.
Diakonissalaitoksella ehtoollisleipien valmistamiseen ryhdyttiin 1926 Aino Miettisen aloitteesta. Hän oli tutustunut niiden valmistamiseen Saksassa ja Tanskassa. Laitoksen leipomossa oli 2021 kaksi työntekijää. Paistaminen aloitetaan kuumentamalla öylättirauta ja voitelemalla se mehiläisvahalla. Öylättiraudassa olevan ja leipiin tulevan ristiinnaulitun Jeesuksen kuvan on suunnitellut taiteilija Ebba Masalin. Kuumalle raudalle kaadetaan ohut kerros tavallista tai gluteenitonta taikinaa ja rauta suljetaan. Öylättiraudan toisessa puoliskossa on 38 pyöreää, halkaisijaltaan kolme senttistä koloa, joiden kuvio prässäytyy leipälevyyn. Muutaman minuutin paiston jälkeen öylättirauta avataan ja ehtoollisleipälevy höyrytetään murenemisen ehkäisemiseksi. Lopuksi pyöreät pikkuleivät irrotetaan käsityönä levystä ja suljetaan erikokoisiin myyntipakkauksiin. Seurakunnille ehtoollisleivät välittää kristillisiin tarvikkeisiin erikoistunut Sacrum Oy, jonka vuosimyynti on selvästi alle miljoona kappaletta vuodessa.
Ehtoollisleipien käyttö > Konsekraatio

Roomalaiskatolisen kirkon opetuksen mukaan, kun öylätti siunataan eli konsekroidaan eukaristian aikana lukemalla asetussanat sen yli, se muuttuu, niin ettei se ole enää leipää vaan Kristuksen ruumis. Luterilainen opetus on perinteisesti opettanut leivän muuttumisesta, että leipä muuttuu Kristuksen ruumiiksi, mutta pysyy edelleen leipänä. Luterilaisessakin kontekstissa konsekraatio tapahtuu asetussanojen lukemisen yhteydessä. Ortodoksisessa ja yleisesti itäisessä kristinuskossa varsinaisen muuttumisen katsotaan tapahtuvan epikleesirukouksen eli Pyhän Hengen avuksihuutamisen vaikutuksesta.
Luterilaisessa katsantokannassa öylätti on siis edelleen leipää, mutta myös Kristuksen ruumis, mikä on usein johtanut puheeseen konsubstantiaatiosta. Kristuksen ruumiista roomalaiskatoliset eivät käytä enää nimitystä öylätti, koska se ei ole enää leipää, koska tapahtuu transsubstantiaatio, leivän olemuksen muuttuminen Kristuksen ruumiiksi. Sanaa hostia voidaan kuitenkin käyttää myös konsekroidusta öylätistä. Itäisessä kristinuskossa voidaan puhua myös transsubstantiaatiosta, mutta yleensä asiaa pidetään salaisuutena. Yhteistä sekä roomalaiskatolisille, ortodokseille että luterilaisille on se, että pyhitettyjen aineiden katsotaan olevan Kristuksen ruumis. Muut protestantit kuin luterilaiset eivät yleensä katso leivän olevan Kristuksen ruumis muuten kuin symbolisesti.
Ehtoollisleipien käyttö > Jakaminen ja syöminen

Kummassakin edellä mainitussa kirkossa, jossa öylättejä käytetään, pyhitetty hostia jaetaan ehtoollisen jakamisessa (kommuunio), jolloin pappi sanoo vaihtelevia jakosanoja. Vaihtoehtoja ovat mm.: Kristuksen ruumis (r.kat. Novus Ordo), [[Meidän] Herramme Jeesuksen] Kristuksen ruumis, sinun puolestasi annettu (lut.), Jumalan palvelija(tar) N. osallistuu meidän Herramme ja Jumalamme ja Vapahtajamme Jeesuksen Kristuksen kalliista ja pyhästä Ruumiista ja Verestä syntiensä anteeksi saamiseksi ja iankaikkiseksi elämäksi. (ort.).
Ehtoollinen voidaan jakaa monella tavalla. Yleisesti käytössä olevia tapoja ovat mm. seisaaltaan ja polviltaan nauttiminen. Kumpaankiin liittyy usein jonotus ennen ehtoolliselle pääsyä. Luterilaisessa kirkossa puhutaan myös yhteisen pöydän ja jatkuvan pöydän käytännöistä. Ensiksi mainittu tarkoittaa sitä, että ehtoollinen jaetaan kaikille alttarikaiteelle polvistuneille, jonka jälkeen pappi lukee ehtoollisen päätössanat ja kommunikantit nousevat yhtä aikaa. Jälkimmäinen puolestaan tarkoittaa käytäntöä, jossa kommunikantti polvistuu alttarikaiteelle ja saatuaan ehtoollisen hän hetken rukoilemisen jälkeen nousee ja antaa paikkansa seuraavalle.
Ehtoolliselle osallistuvat syövät kukin pyhitetyn ehtoollisleivän tai harvoissa tilanteissa monta. Ehtoollisleipä voidaan antaa myös inktinktiomuodossa eli pyhitettyyn viiniin (so. Kristuksen vereen) kastettuna. Ortodoksisessa ehtoollisessa pyhitetyt aineet yleensä sekoitetaan keskenään ja jaetaan kommunikantille lusikalla yhtä aikaa. Yleensä ehtoollinen nautitaan molemmissa muodoissa (eli nautitaan sekä Kristuksen ruumis että veri), mutta joissain tilanteissa se voidaan jakaa tai nauttia vain toisessa muodossa. Roomalaiskatolisessa kirkossa on perinteisesti ollut tapana jakaa ehtoollinen vain leivän muodossa. Vastaavasti henkilö, joka ei kykene nauttimaan toista muotoa, voi nauttia ehtoollisen vain yhdessä muodossa, vaikka ehtoollinen olisikin kahdessa muodossa jaossa.
Ehtoollisleipien käyttö > Säilytys jumalanpalveluksen ulkopuolella

Roomalaiskatolisessa kirkossa pyhitettyä hostiaa säilytetään tabernaakkelikaapissa, koska nähdään, että leipä on peruuttamattomasti muuttunut Kristuksen ruumiiksi. Kristuksen läsnäolon merkkinä on punainen valo, ns. ikuinen tuli (lat. lux aeterna). Ortodoksinen kirkko opettaa, että siunatut aineet pysyvät Kristuksen ruumiina.
Luterilaisessa kirkossa ei ole konsensusta siitä, pysyyko öylätti jumalanpalveluksen jälkeen Kristuksen ruumiina. Vuoden 2009 Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Jumalanpalveluksen opas on sillä kannalla, että leipä pysyy Kristuksen ruumiina ja siihen on suhtauduttava kunnioittavasti. Luterilaisten eriävistä kannoista johtuen siunattujen aineiden jälkikäsittelystä on useita kantoja; ehkä yleisin tapa on käyttää siunatut aineet loppuun, mutta jotkut seurakunnat säilyttävät siunatut aineet erikseen ja jotkut sekoittavat ne siunaamattomiin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ylioppilaslehti: Ruumista leipomassa- Ylioppilaslehden artikkeli Diakonissalaitoksen öylätin leivonnasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Kotimaa: Täällä leivotaan kaikki Suomen öylätit - Kotimaan video Diakonissalaitoksen öylätin leivonnasta [vanhentunut linkki]
Oblatum (Arkistoitu – Internet Archive) - puolalaisen öylättejä valmistavan yrityksen sivustolla kuvia öyläteistä (puolaksi)
Iso ja useampi pieni öylätti.