stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Idäntonnikala

| Idäntonnikala |
| --- | --- |
 Idäntonnikala Osakan akvaariossa
Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Scombriformes
Alalahko::  Makrillikalat Scombroidei
Heimo::  Makrillit Scombridae
Alaheimo::  Scombrinae
Tribus::  Tonnikalat Thunnini
Suku::  Aitotonnikalat Thunnus
Laji::  orientalis
Kaksiosainen nimi
 Thunnus orientalis  (Temminck & Schlegel, 1844) 
Synonyymit
 Thynnus orientalis Temminck & Schlegel, 1844  Thunnus thynnus orientalis (Temminck & Schlegel, 1844)  Orcynus schlegelii Steindachner, 1884  Thunnus schlegelii (Steindachner, 1884)  Thunnus saliens Jordan & Evermann, 1926 
Katso myös
   Idäntonnikala Wikispeciesissä   Idäntonnikala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Idäntonnikala (Thunnus orientalis) on makrillien (Scombridae) heimoon ja tonnikalojen (Thunnini) tribukseen kuuluva Tyyneltämereltä tavattava pääosin epipelaginen ja mereinen kalalaji, joka on aiemmin luettu Atlantin valtamerellä elävän tonnikalan (T. thunnus) alalajiksi.
Idäntonnikala on tavallisesti noin kahden metrin mittainen ja voi maksimissaan kasvaa noin kolmen metrin mittaan. Sen paino voi olla jopa 450 kilogrammaa.
Idäntonnikala käsittää yhden pääasiassa Tyynenmeren pohjoisosissa elävän kannan. Laji sietää hyvin vaihtelevia lämpotilaoloja. Se elää korkeintaan 550 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Lajin kutevan kannan biomassaan perustuvien arvioiden mukaan sen populaatiot ovat heikentyneet 19–33 prosenttia viimeisten 22 vuoden aikana. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee lajin nykyisin vaarantuneeksi. Vielä IUCNin vuoden 2011 arviossa idäntonnikala luokiteltiin elinvoimaiseksi lajiksi.
Idäntonnikalan yksilöt muodostavat parvia koon mukaan, toisinaan muiden makrillilajien kanssa. Idäntonnikala saalistaa ravinnokseen monenlaisia parvessa eläviä kaloja ja kalmareita, mutta syö myös taskurapuja ja jossain määrin myös sessiilejä eliöitä. Kesäkuun ja syyskuun välisenä aikana idäntonnikala muuttaa pohjoiseen Baja Californian, Meksikon ja Kalifornian rannikkoalueita pitkin. Se saavuttaa sukukypsyyden 3–5-vuotiaana. Lajin sukupuolten määräsuhde on suunnilleen 1:1. Sen lisääntymistä on havaittu ainoastaan Tyynenmeren pohjoisosassa ja kutevia naaraita on havaittu pääasiassa toukokuun loppupuolelta heinäkuun alkupuolelle. Idäntonnikalan keskimääräinen suurin elinikä on ainakin 15 vuotta ja mahdollisesti jopa 26 vuotta.
Idäntonnikalalla on kaupallisesti tärkeä laji, jota Japani pyytää valtioista eniten. Sitä kalastetaan pääasiassa kurenuotilla.
Idängorilla

| Idängorilla |
| --- | --- |
 Vuorigorilla (Gorilla beringei beringei)
Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Yläheimo::  Ihmisapinat Hominoidea
Heimo::  Isot ihmisapinat Hominidae
Suku::  Gorillat Gorilla
Laji::  beringei
Kaksiosainen nimi
 Gorilla beringei  Matschie, 1903 
 Lajin levinneisyys
Alalajit
 Vuorigorilla G. b. beringei  Itäinentasankogorilla G. b. graueri 
Katso myös
   Idängorilla Wikispeciesissä   Idängorilla Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Idängorilla eli itäinengorilla (Gorilla beringei) on gorillojen sukuun kuuluva laji, jota aikaisemmin pidettiin gorillan (Gorilla gorilla) alalajeina. Nykytietämyksen mukaan itäinentasankogorilla ja vuorigorilla muodostavat kuitenkin oman Gorilla beringei -lajinsa. Pahimmat uhat lajin säilymiselle ovat salametsästys, elinympäristöjen tuhoutuminen ja laiton bushmeat-kauppa.
Aiheesta muualla

iNaturalist: Gorilla beringei
ITIS: Gorilla beringei (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Gorilla beringei (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Gorilla beringei, eastern gorilla (englanniksi)
Ian McCall

| Ian McCall |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. heinäkuuta 1984 (ikä 40) Costa Mesa, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Vapaaottelija
Lempinimi:  Uncle Creepy
Aktiivisena:  2002–2018
Pituus:  163 cm
Paino:  62 kg
Painoluokka:  kääpiösarja (2002–2010, 2017–2018) kärpässarja (2011–2015)
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  paini, brasilialainen jujutsu
Seura:  Team Oyama
Tilastot
Ottelut:  21
Voitot:  13
– tyrmäyksellä:  4
– luovutuksella:  3
– päätöksellä:  6
Tappiot:  7
– tyrmäyksellä:  2
– luovutuksella:  1
– päätöksellä:  4
Tasapelit:  1
Ian Gregory McCall (s. 5. heinäkuuta 1984 Costa Mesa, Kalifornia) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut kärpässarjan ja kääpiösarjan vapaaottelija. Hän voitti urallaan Tachi Palace Fightsin kärpässarjan mestaruuden. McCall otteli UFC:ssä vuosina 2012–2015. Hän päätti uransa 2018.
Saavutukset > Vapaaottelu

Kärpässarjan mestaruus (kerran)
Illan kamppailu (kahdesti, vs. Demetrious Johnson, Iliarde Santos)
Indeksirahasto

Indeksirahasto on indeksisijoittamiseen tarkoitettu sijoitusrahasto, joka sijoittaa rahansa vertailuindeksin mukaiseen osakekoriin. Indeksirahasto ei ota näkemystä osakevalintoihin, vaan ostaa osakkeita samalla painolla kuin ne ovat indeksissä. Indeksin painot ja siihen kuuluvat osakkeet tarkistetaan muutaman kerran vuodessa.  Tällöin indeksirahasto muuttaa tarvittaessa painotuksia indeksin koostumusta vastaavaksi. Passiivisen hallinnoinnin takia indeksirahasto on kuluiltaan aktiivista rahastoa edullisempi, sitä saatetaan siksi kutsua myös passiivirahastoksi. Pitkäaikaissäästäjän kannalta pienet kulut ovat erittäin tärkeitä, sillä kulut ovat suoraan pois tuotosta. Indeksirahastojen hallinnointipalkkiot ovat noin 0,5 %:n luokkaa ja merkintäpalkkio ilmainen tai prosentin osia. Vastaavien aktiivisten osakerahastojen merkintä- ja lunastuspalkkiot vaihtelevat paljon. Hallinnointipalkkio on niissä yleensä 1,4–2,0 %:n välillä.
Indeksirahastojen idean keksi yhdysvaltalainen John C. Bogle, joka perusti vuonna 1975 niitä tarjonneen ja maailman suurimmaksi kasvaneen Vanguard-sijoitusrahastoyhtiön.
Indeksirahastot ja ETF:t

Indeksirahastot ovat hyvin samankaltaisia kuin indeksiosuusrahastot eli ETF:t. Muutamia eroja kuitenkin on:
Indeksirahastoa merkitään samalla tavalla kuin aktiivisesti hallinnoitua osakerahastoa suoraan rahastoyhtiöltä. Indeksiosuuksilla kauppaa käydään pörssin välityksellä.
Indeksirahaston hallinnointipalkkiot ovat hieman vastaavia indeksiosuuksia korkeampia.
Indeksirahasto sijoittaa osingot automaattisesti uudelleen. Indeksiosuusrahastot tekevät näin vain harvoin.
Indeksiosuuksista ei peritä lainkaan merkintä- ja lunastuspalkkiota, kun taas eräät indeksirahastot tekevät näin.
Indeksiosuuksilla käydään kauppaa koko pörssipäivän ajan. Indeksirahastoille lasketaan päivän arvo kerran päivässä.
Indeksisijoittamisen etuja:
Kustannustehokkuus
Salkun sisältö läpinäkyvä. (Aktiiviset rahastot kertovat yleensä vain 10 suurinta sijoitusta.)
Ei riskiä salkunhoitajan valinnoista
Tutkitusti aktiivista osakerahastoa suurempi todennäköisyys päätyä samaan tuottoon pitkällä aikavälillä.
Hajautus onnistuu helposti halutulle toimialalle, maanosaan jne.
Mukaan pääsee jo pienillä summilla. (Kuukausisäästäminen indeksirahastoon järkevää pienilläkin summilla, indeksiosuuksia kannattaa ostaa kerralla vähän enemmän, esimerkiksi tuhannella eurolla riippuen kuitenkin välittäjän ottamasta palkkiosta.)
Kaupankäynti yhtä helppoa kuin osakkeilla tai oman pankin rahastoilla.
Indeksirahastoja on tarjolla vähemmän kuin aktiivisesti sijoittavia, ja jotkut niistä eivät sovi piensijoittajille liian suuren minimisijoituksen vuoksi. Joihinkin instituutioille suunnattuihin indeksirahastoihin minimimerkintä on jopa 1 000 000 euroa. Piensijoittajille sopivia indeksirahastoja on jo myös tarjolla usealta rahastoyhtiöltä Suomessa.
Piiloindeksirahasto

Rahastoa, jota markkinoidaan aktiivisena rahastona mutta käytännössä hoidetaan kuin indeksirahastoa, kutsutaan piiloindeksirahastoksi. Aktiivisilla rahastoilla on tyypillisesti huomattavasti suuremmat niin kutsutut hallinnointikulut kuin indeksirahastoilla eli niiden hinta asiakkaalle on kalliimpi. Mikäli asiakkaalle myydään rahasto aktiivisena, mutta se onkin käytännössä passiivinen, voidaan katsoa kyseessä olevan huijaus.
Indeep

| Indeep> Tiedot |
| --- | --- |
Tyylilaji:  dance, disko, R&B
Kotipaikka:  New York, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Beckie Bell Michael Cleveland Réjane Magloire Rose Marie Ramsey
Levy-yhtiö:  Sound of New York
Infobox OKNimi-testi OK: 
Indeep oli yhdysvaltalainen diskomusiikin yhtye New Yorkista. Yhtye tunnetaan parhaiten vuoden 1983 hittikappaleestaan ”Last Night a D.J. Saved My Life”. Kappaleen julkaisemisen jälkeen Indeep julkaisi myöhemmin samannimisen albumin. Diskomusiikin suosion ollessa laskussa ja melkein kadonnut, Indeepillä oli vaikeaa menestyä hittikappaleensa jälkeen ja jäi täten yhden hitin ihmeeksi. Yhtye jatkoi äänittämistä 1980-luvun puoliväliin asti ja julkaisi muutaman albumin.
Diskografia > Studioalbumit

Last Night a D.J. Saved My Life (1983)
Pajama Party Time (1984)
Diskografia > Kokoelma-albumit

The Collection (1991)
Illapu

Illapu on chileläinen folk-yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1971 Antofagastassa Pohjois-Chilessä. Illapun perustivat veljekset José Miguel, Jaime, Andrés ja Roberto Márquez Bugueño. Myöhemmin yhtyeeseen liittyi myös Osvaldo Torres. Sana "illapu" tarkoittaa quechuan kielellä salamaa.
Yhtyeen kappaleet käsittelevät poliittisia, yhteiskunnallisia ja kulttuuriaiheita. Kukin albumi on katsaus aikansa ruohonjuuritason ilmiöihin. Sanoituksissa tuodaan esiin Chilen diktatuurin yhteiskunnallisia ja poliittisia ongelmia sekä demokratiakehitystä. Ratkaisut ongelmiin ovat olleet usein hyvinkin kaukonäköisiä, mikä on ollut yksi Illapun suosion salaisuuksista erityisesti Latinalaisessa Amerikassa.
Yhtye esiintyi pian perustamisensa jälkeen 1971 Festival del Salitre -festivaalilla. Illapu sai festivaalipalkinnon soitettuaan chileläisen yhtyeen Quilapayún kappaleen "La Muralla". Festivaalin järjestäjä Patricio Manns tosin arvosteli Illapua toisen yhtyeen kappaleen tulkitsemisesta. Samana vuonna yhtyeeseen liittyi myös muusikko Pato Valdivia.
Illapu muutti vuonna 1972 Chilen pääkaupunkiin Santiagoon saadakseen entistä enemmän esiintymisiä ja levytysmahdollisuuksia. Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa Música Andina 1972. Pian julkaisemisen jälkeen yhtye palkittiin Nano Acevedon kappaleesta "Dale Mañungo" Norte Andino -festivaalilla Calamassa.
Illapu esiintyi vuonna 1973 ensimmäisen kerran arvostetulla Festival Internacional de la Canción de Viña del Mar -musiikkifestivaalilla. Yhtyeen omaperäinen musiikki ja esteettinen lavaesiintyminen sai huomiota kriitikoilta ja kiitosta yleisöltä. Salvador Allenden Unidad Popular -koalition hallinnon lisäämän kulttuurirahoituksen ansiosta Illapu sai apurahan, jonka turvin yhtye saattoi kehittää edelleen taiteellista potentiaaliaan.
Vuosina 1974-1976 Illapu keskittyi tutkimaan Pohjois-Chilen kylien kansanmusiikkia. Tämä heijastui myöhemmin levyjen ”Chungara” (1975) ja ” Despedida del pueblo” (1976) musiikkiin. Vuonna 1978 Illapu teki ensimmäisen Euroopan kiertueensa ja esiintyi Sveitsissä, Saksassa, Belgiassa, Hollannissa ja Italiassa. Toisen Euroopan kiertueensa Illapu teki vuonna 1981.
Kun Illapun jäsenet Augusto Pinochetin hallinnon aikana vuonna 1981 olivat tulossa Euroopan kiertueeltaan, heitä ei päästetty palaamaan Chileen. Yhtyeen jäsenet karkotettiin maasta, ja he muuttivat aluksi Ranskaan ja myöhemmin Mexico cityyn. Illapu palasi Chileen poliittisen ilmapiirin parannuttua 1988. Yhtyeen vuonna 1993 ilmestynyt albumi En estos días sai seitsemän platinalevyä.
Chileen palattuaan yhtye on konsertoinut ahkerasti ympäri maailmaa muun muassa Euroopassa, Australiassa, Yhdysvalloissa, Hongkongissa, Afrikan pohjoisosissa sekä tietenkin Latinalaisessa Amerikassa. Illapu on vuosien 1972-2014 aikana julkaissut yhteensä 23 albumia ja saanut useita kunnianosoituksia muun muassa australialaisen S.B.S-television "Media Peace Award" -palkinnon 1987.
Albumit

Música Andina (1972)
Chungará (1975)
Despedida del pueblo (1976)
Raza Brava (1977)
Canto vivo (1978)
Grito de la raza (1979)
Theatre de la Ville (1980)
El canto de Illapu (1981)
Y es nuestra (1983)
De libertad y amor (1984)
Para seguir viviendo (1986)
Divagaciones (1988)
En vivo: Parque La Bandera (1988)
Vuelvo amor... vuelvo vida (1991)
En estos días (1993)
De sueños y esperanzas (1994)
Sereno (1994 or 95)
Multitudes (1995)
Morena esperanza (1998)
Momentos vividos (2000)
Antología 1971-1982 (2001)
Illapu (2002)
Vivir es mucho mas (2006)
Aiheesta muualla

Illapu
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Illapu – ja es:Illapu
Käännös suomeksi
Idäntiarella

| Idäntiarella |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Saxifragales
Heimo::  Rikkokasvit Saxifragaceae
Suku::  Tiarellat Tiarella
Laji::  polyphylla
Kaksiosainen nimi
 Tiarella polyphylla  D.Don 
Katso myös
   Idäntiarella Wikispeciesissä   Idäntiarella Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Idäntiarella (Tiarella polyphylla) on rikkokasvien (Saxifragaceae) heimoon, tiarellojen (Tiarella) sukuun kuuluva kasvilaji. Idäntiarellasta on myös jalostettu koristekasveina käytettäviä lajikkeita.
Idäntiarella on ruohovartinen kasvi, ja se voi kasvaa 20–45 cm korkeaksi. Sen varret kohoavat yksittäin maassa suikertavasta tummanruskeasta juurakosta. Varret ovat tiheäkarvaisia, ja niissä on muutamia lehtiä. Suurin osa lehdistä kasvaa varsien tyvillä. Tyvilehdissä on 2–12 cm pitkät ja varsien tavoin tiheäkarvaiset lehtiruodit. Tyvilehtien lehtilavat ovat 2–8 cm pitkiä, 2,5–10 cm leveitä ja muodoltaan herttamaisia, teräväkärkisiä sekä kolmi-, neli- tai viisiliuskaisia. Lehtien laidat ovat epäsäännöllisesti hampaisia, ja lehdet ovat molemmin puolin tiheäkarvaisia. Varsilehtiä on kaksi tai kolme kappaletta, ja ne ovat samannäköisiä kuin tyvilehdetkin, mutta pienempiä ja lyhyempiruotisia. Kukintona oleva terttu on 8–25 cm pitkä ja varsien ja lehtien tapaan tiheäkarvainen. Kukat ovat pieniä ja väriltään lähes valkoisia. Kukkaperät ovat noin senttimetrin pituisia ja tiheäkarvaisia. Kukissa on soikeat, noin 1,5 mm pitkät ja 0,8 mm leveät verholehdet, eikä lainkaan terälehtiä. Hedelmänä oleva kota on 7–12 mm pitkä, ja se sisältää muutamia siemeniä, jotka ovat tummanruskeita ja noin 1 mm pitkiä.
Idäntiarella kasvaa kosteissa metsissä varjoisilla ja kosteilla kasvupaikoilla 1 000–3 800 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan luonnossa Intian pohjoisosissa, Nepalissa, Bhutanissa, Kiinassa, Myanmarin pohjoisosissa sekä Japanissa.
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Idäntiarella (Tiarella polyphylla)
iNaturalist: Tiarella polyphylla
UniProt: Taxonomy - Tiarella polyphylla (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Tiarella polyphylla (englanniksi)
Idänsokkohiiri

| Idänsokkohiiri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Hiirimäiset jyrsijät Myomorpha
Yläheimo::  Muroidea
Heimo::  Sokkohiiret Spalacidae
Alaheimo::  Sokkohiiret Spalacinae
Suku::  Spalax
Laji::  microphthalmus
Kaksiosainen nimi
 Spalax microphthalmus  Guldenstaedt 1770 
Synonyymit
 Spalax pallasii Mus typhlus 
Katso myös
   Idänsokkohiiri Wikispeciesissä   Idänsokkohiiri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Idänsokkohiiri eli arosokkomyllikäs (Spalax microphthalmus) on sokkohiirten heimoon kuuluva laji. Se on noin 20–28 cm pitkä. Turkin väri on harmaa. Korvien aukot ovat pienet. Sitä esiintyy Mustanmeren ja Kaspianmeren pohjoisseudulla.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Arosokkomyllikäs (Spalax microphthalmus)
IUCN Red List: Spalax microphthalmus (englanniksi)
Kommutoiva rengas

Algebrassa rengas on kommutoiva (myös kommutatiivinen tai vaihdannainen), jos siinä määritelty kertolasku on vaihdannainen, ts. kertolaskun lopputulos on sama riippumatta siitä, kummassa järjestyksessä kerrottavat alkiot ovat. Jos 



R


{\textstyle R}

 on rengas, jossa on määritelty yhteenlasku (



+


{\textstyle +}

) ja kertolasku (



⋅


{\textstyle \cdot }

), niin 



R


{\textstyle R}

 on kommutoiva, jos mille tahansa alkioille 



a
,
b
∈
R


{\textstyle a,b\in R}

 pätee  a\cdot b=b\cdot a.
Alla esitetyssä inkluusioketjussa kukin algebrallinen käsite tarkoittaa sen käsitteen ilmenemien joukkoa (esimerkiksi "Pseudorengas" tarkoittaa kaikkien pseudorenkaiden joukkoa):
Esimerkkejä kommutoivista renkaista

Kokonaislukujen joukko muodostaa kommutoivan renkaan yhteen- ja kertolaskujen suhteen: reaalilukujen laskusääntöjen nojalla kahden kokonaisluvun kertolasku on vaihdannainen.
Jäännösluokkarengas  (\mathbb {Z} /n\mathbb {Z} ,\oplus ,\odot ) on kommutoiva kaikilla  n\in \mathbb {N} ,n>1, sillä jäännösluokkien kertolasku määritellään  {\overline {a}}_{n}\odot {\overline {b}}_{n}={\overline {(ab)}}_{n}, missä  a,b\in \mathbb {Z} . Tällöin reaalilukujen laskusääntöjen nojalla myös  {\overline {a}}_{n}\odot {\overline {b}}_{n}={\overline {b}}_{n}\odot {\overline {a}}_{n}.
Esimerkkejä ei-kommutoivista renkaista

Reaalisten  2\times 2-matriisien rengas  ({\mathcal {M}}_{2\times 2}(\mathbb {R} ),+,\cdot ) ei ole kommutoiva, sillä matriisien kertolasku ei yleisesti ole vaihdannainen. Esimerkiksi
{\begin{bmatrix}1&1\\0&1\end{bmatrix}}{\begin{bmatrix}1&1\\1&0\end{bmatrix}}={\begin{bmatrix}2&1\\1&0\end{bmatrix}} ja  {\begin{bmatrix}1&1\\1&0\end{bmatrix}}{\begin{bmatrix}1&1\\0&1\end{bmatrix}}={\begin{bmatrix}1&2\\1&1\end{bmatrix}}.
Huomaa, että ei-kommutoiva tai ei-kommutatiivinen eivät tarkoita samaa asiaa kuin antikommutoiva!
Suhde kokonaisalueeseen ja kuntaan

Olkoon 



(
R
,
+
,
⋅
)


{\textstyle (R,+,\cdot )}

 kommutoiva rengas. Merkitään renkaan  R yhteenlaskun neutraalialkiota (ns. nolla-alkio)  0_{R}:llä ja kertolaskun neutraalialkiota (ns. ykkös-alkio)  1_{R}:llä. Tällöin
Jos kaikilla 



a
,
b
∈
R


{\textstyle a,b\in R}

 ehdosta  a\cdot b=0_{R} seuraa, että  a=0_{R} tai  b=0_{R}, niin  R on kokonaisalue.
Jos kaikilla  a\neq 0_{R} yhtälöllä  a\cdot x=1_{R} on ratkaisu  x\in R, niin  R on kunta.
Jos  R on kunta, niin se on myös kokonaisalue, mutta kokonaisalue ei välttämättä ole kunta (esim.  (\mathbb {Z} ,+,\cdot ) on kokonaisalue, muttei kunta).
Kirjallisuutta

Häsä, Jokke & Rämö, Johanna: Johdatus abstraktiin algebraan.  Gaudeamus, 2015.  ISBN 9789524953610.
Ian McDiarmid

| Ian McDiarmid |
| --- | --- |
 Ian McDiarmid vuonna 2020
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. elokuuta 1944 (ikä 80) Tayside, Skotlanti
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1968–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ian McDiarmid (s. 11. elokuuta 1944 Tayside, Skotlanti) on skotlantilainen näyttelijä. Hän on tehnyt useita roolisuorituksia englantilaisissa ja yhdysvaltalaisissa elokuvissa, televisiosarjoissa ja näytelmissä, ja hänet tunnetaan kenties parhaiten keisari Palpatinen roolista Tähtien sota -elokuvissa. Hän on myös arvostettu teatterinäyttelijä ja on esiintynyt muun muassa Royal Shakespeare Companyssa.
Valikoitu filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1976 | The Likely Lads | The Likely Lads | Vicar |
| 1980 | Viettelijän testamentti | Richard’s Things | Murtovaras |
| 1980 | Kuningattaren kirous | The Awakening | Tohtori Richter |
| 1981 | Lohikäärmeentappaja | Dragonslayer | Veli Jacopus |
| 1983 | Jedin paluu | Return of the Jedi | Palpatine |
| 1983 | Gorkin puisto | Gorky Park | Professori Andrejev |
| 1988 | Herrasmieshuijarit | Dirty Rotten Scoundrels | Arthur |
| 1991 | Tsernobyl: viimeinen varoitus | Chernobyl: The Final Warning | Tohtori Vatisenko |
| 1994 | Pimeyden sydämessä | Heart of Darkness | Tohtori |
| 1995 | Kuningas, rakastajatar ja aisankannattaja | Restaration | Ambrose |
| 1997 | Siniset enkelit | Touching Evil | Professori Donald Hinks |
| 1997 | Rebecca | Rebecca | Coroner |
| 1999 | Great Expectations | Great Expectations | Jaggers |
| 1999 | Star Wars: Episodi I – Pimeä uhka | Star Wars Episode I: The Phantom Menace | Palpatine |
| 1999 | Päätön ratsumies | Sleepy Hollow | Thomas Lancaster |
| 2002 | Rikos ja rangaistus | Crime and Punishment | Pormestari |
| 2002 | Star Wars: Episodi II – Kloonien hyökkäys | Star Wars Episode II: Attack of the Clones | Palpatine |
| 2003 | Kaarle II – monarkki myrskyssä | Charles II: The Power & Passion | Sir Edward Hyde |
| 2004 | Imperiumin vastaisku (DVD-versio) | The Empire Strikes Back | Palpatine |
| 2005 | Star Wars: Episodi III – Sithin kosto | Star Wars Episode III: Revenge of the Sith | Palpatine |
| 2005 | Star Wars: A Musical Journey | Star Wars: A Musical Journey | Juontaja |
| 2019 | Star Wars: The Rise of Skywalker | Star Wars: The Rise of Skywalker | Palpatine |
| Sarjat> Vuosi | Sarjat> Suomenkielinen nimi | Sarjat> Alkuperäinen nimi | Sarjat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1990 | Komisario Morse | Inspector Morse | Hugo De Vries |
| 1993 | Indiana Jones Junior | The Young Indiana Jones Chronicles | Professori Levi |
| 2004 | Erikoisjoukkue | Spooks | Professori Fred Roberts |
| 2018 | Star Wars Rebels | Star Wars Rebels | Palpatine (ääni) |
| 2018–2020 | Star Wars - Seikkailujen Galaksi | Star Wars Galaxy of Adventures | Palpatine (ääni) |
| 2021–2024 | Star Wars: The Bad Batch | Star Wars: The Bad Batch | Palpatine (ääni) |
| 2022 | Obi-Wan Kenobi | Obi-Wan Kenobi | Palpatine |
| 2022 | Star Wars: Tales of the Jedi | Star Wars: Tales of the Jedi | Palpatine (ääni) |
Aiheesta muualla

Ian McDiarmid Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ihmisoikeudet Vietnamissa

Ihmisoikeudet Vietnamissa ovat kansainvälisten sopimusten ja Australian perustuslainselvennä määrittelemät jokaiselle ihmiskunnan jäsenelle yhtäläisesti kuuluvat oikeudet. YK:n mukaan ihmisoikeuksiin sisältyy muun muassa sananvapaus, liikkumisoikeus, uskonnonvapaus ja poliittinen vapaus.
Henkilökohtaiset vapausoikeudet

Vapausoikeuksia ovat muun muassa oikeus elämään, henkilökohtaiseen vapauteen ja koskemattomuuteen samoin kuin liikkumisvapaus, yksityiselämän suoja ja yhdistymisvapaus sekä omaisuuden suoja,
Vietnamissa on edelleen käytössä kuolemanrangaistus. Vuoden 2016 lakiuudistuksessa kuolemanrangaistuksen käyttöä vähennettiin, mutta sitä ei lakkautettu kokonaan.
Aiheesta muualla

Vietnam-seura, vähemmistöt (Arkistoitu – Internet Archive)
Censorship in Vietnam, International Freedom of Expression Exchange
Human Rights Watch Vietnam - Human Rights Watch
Vietnam Human Rights Journal
Rafto
Vietnam Human Rights Network
Christian Solidarity Worldwide > Latest report