stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kauppiaantalomuseo
Haminan kaupungin museot

Haminan kaupungin museot on ammatillinen museo ja Kymenlaakson vanhin museo (perustettu vuonna 1903). Museo hallinnoi Haminan kokoelmaa, jossa on noin 22 000 esinettä ja noin 6000 valokuvaa, sekä Vehkalahden suljettua kokoelmaa, joka sisältää esineitä ja valokuvia. Kokoelmat sisältävät muun muassa kaupunkikulttuuriin, kouluihin, elinkeinoihin ja vaatetukseen liittyvää materiaalia ja niitä esitellään kaupungin museoiden näyttelyissä.  Museot tallentaa Haminan ja Vehkalahden muistitietoa ja esittelee toiminnassaan alueen menneisyyttä sekä dokumentoi nykyisyyttä. Haminan kaupungin museoiden museokohteissa järjestetään opastuksia ja tapahtumia ja Museot osallistuu aktiivisesti myös Haminan kaupungin tapahtumiin.
Haminan Kauppiaantalomuseon sisäpiha kesällä 2020, kuvassa päärakennus ja ulkorakennuksia joissa mm. pesutupa ja ajurin asunto.
Jodarok

| Matti Salminen |
| --- | --- |
 Jodarok Ilosaarirockissa vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1980 Joensuu
Muusikko
Taiteilijanimi:  Jodarok Jopolokki Jopolocci Jopoloco Joda Yodahrock Yodarok Yodarokki Lokki Lokki Voorhees Yoda
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  rap
Yhtyeet:  Kemmuru MilleniumFalkon Koodiposse Ei Toivotut Lapset Aivovuoto Freerap
Levy-yhtiöt:  Monsp Records Dödstil
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jodarok (oikealta nimeltään Matti Salminen, s. 1980 Joensuu) on suomalainen rap-artisti. Hän tuli tunnetuksi hip hop -yhtye Kemmurun jäsenenä ja sooloartistina. Vuonna 2012 hän perusti Aivovuoto-yhtyeen tuottajakaksikko K.V.N & Lobon kanssa. Lisäksi Jodarok on mukana improvisaatioräppiä livekeikoilla tekevässä Freerap-kokoonpanossa yhdessä Solosen ja Xmiehen kanssa.
Omien julkaisujensa lisäksi Jodarok on tehnyt kappaleita myös muille artisteille, kuten Yonalle ja Hiekkalaatikkojengille. Jodarok on myös tehnyt musiikkivideoita Aivotuotos-tiimissä, ja hän on ollut mukana perustamassa Meiän Musiikki sekä Dödstil -levy-yhtiöitä.
Ura > 2001–2010

Vuonna 2001 Jodarok julkaisi osana Kemmuru-yhtyettä Kemmuru EP:n. Vuonna 2003 julkaistiin Kemmurun toinen pitkän odotuksen mukaan nimetty julkaisu Mite se teiä...?. Molemmat julkaistiin Hella Recordsin kautta.
Ensimmäisten Kemmuru-julkaisujen jälkeen Jodarok siirtyi soolouralle, ja julkaisi vuonna 2004 Hella Recordsin kautta albumit Hukattu aika, Stabiili asunnoton ja Teille ei tarjoilla promo. Samana vuonna Kemmuruun liittyi kolmas jäsen, rovaniemeläissyntyinen DJ J-Laini.
Seuraavana vuonna Monsp Records julkaisi Kemmurun Bläkie, Loco & Luchi Lover -EP:n, joka oli esimakua Kemmurun saman vuoden 11. lokakuuta julkaistulle Kehumatta paras -albumille. Ilmestyttyään Kehumatta paras sai loistavan vastaanoton. V-lehti valitsi sen vuoden albumiksi ja Kemmuru valittiin Funk Awardsissa vuoden 2006 parhaaksi bändiksi. Suomen virallisella listalla albumi sijoittui julkaisuviikollaan (42/2006) sijalle 34.
Vuonna 2009 Jodarok julkaisi Jontista & Shakasta tutun Jontin kanssa Uuden ajan avaruususkonto -nimisen albumin 3rd Rail Musicin kautta. Nimensä mukaan albumin aiheet käsittelevät ufohavaintoja sekä salaliittoteorioita. Albumi sijoittui Suomen virallisen listan sijalle 28 julkaisuviikollaan (6/2009).
Kemmurun kolmas ja toistaiseksi viimeinen pitkäsoitto Meiltä puuttuu kaikki julkaistiin Monsp Recordsin kautta 12. toukokuuta 2010. Toukokuun lopulla albumi laitettiin ilmaisjakeluun Monspin sivustolle. Albumi sijoittui ensimmäisellä viikollaan (20/2010) sijalle 13 Suomen virallisella listalla.
Ura > 2011–2019

Jodarok julkaisi Valvo viiteen nuku kolmeen -nimisen sooloalbumin omakustanteena 17. toukokuuta 2011. Albumin ovat tuottaneet miltei kokonaan Lahti-Samppa ja Jodarok. Albumista julkaistiin uusi painos syksyllä 2012.
Vuonna 2012 Jodarok ja tuottajakaksikko K.V.N & Lobo muodostivat Aivovuoto -nimisen rap-yhtyeen, jonka ensimmäinen levy Aivovuoto julkaistiin 26. huhtikuuta 2013 Monsp Recordsin kautta. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan 15. sijalle. Yhtye julkaisi syyskuussa 2013 "Moukarimies" -nimisen lyhytelokuvan ja saman vuoden marraskuussa Vihaa karkkia EP:n. Aivovuodon seuraava kokopitkä Dötöx julkaistiin vuonna 2017, ja Katin tavara-verkkokauppa myi levyä myös Jodarokin suunnittelemalla Dödstil-lehdellä tai fanipaidalla varustettuna.
Vuonna 2018 Jodarok oli perustamassa levy-yhtiötä nimeltä Dödstil yhdessä tuottaja Lahti-Sampan kanssa. Uuden levy-yhtiön ensimmäisiin julkaisuihin kuuluivat Jodarokin uusi soolokappale "Aalto tulee" sekä esimerkiksi JV:n, Krison ja Lobon musiikkia.
Ura > 2020–

Aivovuodon kolmas kokopitkä albumi Liikkeellä julkaistiin vuoden 2020 maaliskuussa, koronaviruspandemian levitessä Suomeen. Yhtye kommentoi levyä julkaistessa, että ei voisi sattua juuri ristiriitaisempaa aikaa julkaista levy nimeltä "Liikkeellä". Pandemian myötä Aivovuodon keikat keväältä peruttiin usean kuukauden ajalta.
Maaliskuussa 2020 alkoi myös Salmisen ja Heli Kemiläisen yhteistaidenäyttely Mielikuvakaappaus Suvilahden Make Your Mark -galleriassa. Yhteisteoksien lisäksi näytteillä oli taiteilijoiden omaa tuotantoa, esimerkiksi Salmisen luonnoksia Aivovuoto-levyjen kansikuvista.  Tätä ennen näyttely oli ollut esillä Joensuussa Galleria Woutilassa.
Diskografia > Sooloalbumit

Hukattu aika (2004)
Stabiili asunnoton (2004)
Teille ei tarjoilla promo (2004)
Syvä itä (Jodarok vs. Bläksim, 2005)
Uuden ajan avaruususkonto (Jontin kanssa, 2009)
Valvo viiteen nuku kolmeen (2011)
Split 12" (JV:n kanssa, 2013)
Byrokraattinen diktatuuri (TBA)
Diskografia > Kemmuru

Kemmuru EP (2001)
Mite se teiä...? (2003)
Bläkie, Loco & Luchi Lover (2006)
Kehumatta paras (2006)
Meiltä puuttuu kaikki (2010)
TBA (TBA)
Diskografia > Aivovuoto

Aivovuoto (2013)
Vihaa karkkia EP (2013)
Se tuli televisiosta / Sushi Drive-by (Aivovuoto / Khid, 2015)
Dötöx (2017)
Utopia Sessiot EP (2019)
Liikkeellä (2020)
Seitseman (2024)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jodarok MySpace -sivustolla
Uuden ajan avaruususkonto MySpace -sivustolla
Jodarokin haastattelu Redrum-187 -sivustolla
Jontin & Jodarokin haastattelu ja "Viimeinen valssi" ladattavana Redrum-187 -sivustolla
Jodarokin haastattelu SuomiRäp-kanavalla
Jodarok Ilosaarirockissa kesällä 2009.
Kengu

Alkuperäiset Nalle Puh -lelut, vasemmalla ylhäällä Kengu.
Kengu (engl. Kanga) on Nalle Puh -kirjoissa, -elokuvissa, -sarjakuvissa ja -piirrossarjoissa esiintyvä fiktiivinen naaraskenguru, joka on useimpien muiden Puh-hahmojen tapaan oikeasti pehmoeläin. Kengu on ainoa selvästi naaraspuolinen hahmo Nalle Puh -tarinoissa, ja hän on äitihahmo monille Puolen hehtaarin metsän asukkaille. Hän on kiltti ja väriltään ruskea. Kengu yrittää auttaa kaikkia, ja suhtautuu usein ylihuolehtivaisesti etenkin omaan lapseensa Ruuhun.
Kengun suomenkielisinä ääninäyttelijöinä ovat toimineet Tiina Bergström ja Katja Aakkula.
Keithy Simpson

Keithy Simpson (s. 19. huhtikuuta 1990 Jamaika) on jamakailainen jalkapalloilija, joka pelaa Veikkausliigaa Vaasan Palloseuran riveissä. Hän on pelipaikaltaan puolustaja ja hänen pelinumeronaan on 14. Simpson saapui Suomeen kaudeksi 2014 ja onnistui heti ensimmäisellä liigakaudellaan vakiinnuttamaan paikkansa pelaavassa kokoonpanossa.
Keijo Virtamo

Keijo Virtamo perheineen vuonna 1953.
Keijo Kalervo Virtamo (7. elokuuta 1919 Akaa – 19. marraskuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen ensyklopedisti, joka oli mukana toimittamassa ja kirjoittamassa useita laajoja tietosanakirjoja. Virtamo kirjoitti muun muassa useita artikkeleita Suomen kunnista Otavan isoon tietosanakirjaan sekä musiikista Otavan Suureen Ensyklopediaan.
Virtamo syntyi Akaassa, josta perhe muutti viisi vuotta myöhemmin Keravalle. Hän tuli ylioppilaaksi Keravan yhteiskoulusta vuonna 1938 ja alkoi opiskella Helsingin yliopistossa muun muassa estetiikkaa ja musiikkitiedettä. Toinen maailmansota keskeytti opinnot. Virtamo palveli Ässärykmentissä ja Äänisen rannikkoprikaatissa.
Virtamo valmistui filosofian maisteriksi sodan jälkeen vuonna 1953. Hän oli aloittanut tietosanakirjojen toimittamisen Otavassa jo vuonna 1949, ja ura siellä kesti 48 vuotta. Eläkkeelle jäätyään Virtamo työskenteli vielä vapaana toimittajana. Hän oli mukana useiden hakuteosten toimituskunnissa ja toimitti itse urheilu- ja musiikkitietosanakirjoja.
Suuren yleisön tietoisuuteen Virtamo tuli 1960-luvulla tietokilpailujen kautta: Tupla tai kuitti, Viisasten kerho, Arpa on heitetty ja Naapurivisa.
Virtamo asui Helsingin Länsi-Pakilassa vuodesta 1950, kunnes muutti 2010-luvun lopulla Oulunkylään. Hänen puolisonsa oli Raili Virtamo (o.s. Hirsimäki), ja heille syntyi kolme lasta.
Teoksia

Musiikin tietokirja: Täydennysliite. Toimittanut Keijo Virtamo. Otava 1957.
Fokus urheilu: Kertovasti kuvitettu urheilun tietosanakirja 1. Päätoimittaja Keijo Virtamo. Otava 1968.
Fokus urheilu 2. Olympiakisat. Päätoimittaja Keijo Virtamo. Otava 1970
Otavan musiikkitieto: A–Ö. Toimittanut Keijo Virtamo. Otava 1987.
Otavan musiikkitieto: A–Ö. Uudistettu laitos. Toimittanut Keijo Virtamo. Otava 1997.
Jim Nill

Jim Edvward Nill  (s. 11. huhtikuuta 1958 Hanna (paikkakunta), Alberta) on  kanadalainen entinen jääkiekkoilija, joka vuodesta 2013 on toiminut NHL-liigan Dallas Starsin GM:nä.
Pelaajaura

St. Louis Blues varasi Nillin NHL:n varaustilaisuuden 1978 3. kierroksella 89. pelaajana. Bluesin lisäksi hän on pelannut NHL:ää Vancouver Canucksin, Boston Bruinsin, Winnipeg Jetsin ja Detroit Red Wingsin riveissä vuosina 1981–1990. Detroitissa hän voitti Stanley Cupin neljästi. Nill pelasi 45 A-maaottelua Kanadan jääkiekkomaajoukkueessa ja osallistui ennen NHL-uraana Lake Placidin talviolympialaisiin 1980.
Pelaajauran jälkeen scouttina

Lopetettuaan pelaajauransa 1991 Nill työskenteli Ottawa Senatorsin ja Detroit Red Wingsin scouttina. Detroitin organisaatiossa hän oli voittamassa neljästi Stanley Cupia 1996–1997, 1997–1998, 2001–2002 ja 2007–2008.
Dallas Starsin GM

Huhtikuussa 2013 Nill palkattiin Red Wingsin toimistosta Dallas Starsin GM:ksi. Nillin aikakaudella Starsin paras saavutus on ollut läntisen konferenssin runkosarjan voitto kaudella 2015–2016. Nillin Starsiin pelaajakaupoilla hankkimia pelaajia ovat esimerkiksi Sergei Gontšar, Shawn Horcoff ja Jason  Spezza.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Jim Nill
Käännös suomeksi
Karl-Gerät

| Karl-Gerät |
| --- | --- |

Valmistushistoria
Valmistusmaa:   Saksa
Tekniset tiedot
Tyyppi:  mörssäri
Pituus:  
– pelkkä runko:  11,15 m
Leveys:  3,16 m
Korkeus:  4,38 m
Taistelupaino:  124 tonnia
Toimintasäde:  42 km (bensiinimoottori) 60 km (dieselmoottori)
Pääase:  600 mm mörssäri
Moottori:  Daimler-Benz MB 503 A -bensiinimoottori Daimler-Benz MB 507 C -dieselmoottori
– hevosvoimat:  580 hv
Miehistö:  21 (Komentaja, ajaja, apuajaja, 18 ampujaa)
Karl-Gerät (040 / 041) (lyhyemmin Karl, tunnettu myös nimillä Thor ja Mörser Karl, suom. Karl-laite) on saksalainen toisessa maailmansodassa piirityksissä käytetty järeä mörssäri. Sitä pidetään suurimpana itseliikkuvana mörssärinä.
Historia > Kehitys

Rheinmetall aloitti Karl-Gerät 040:n kehittämisen 1936 Maginot-linjaan hyökkäämiseksi. Se nimettiin kehittämiseen osallistuneen tykistökenraali Karl Beckerin mukaan. Ajokokeet pidettiin Unterlüßissa toukokuussa 1940. Kuusi ensimmäistä vaunua valmistettiin marraskuun 1940 ja elokuun 1941 välillä. Myöhemmin päätettiin tehdä paremman kantaman omaava malli ja kehiteltiin Karl-Gerät 041, jota tilattiin kuusi kappaletta, joista kuitenkin vain yksi valmistettiin. Karl-Gerätiä valmistettiin siis yhteensä seitsemän kappaletta, joista kuudelle ensimmäiselle annettiin nimet (Adam (myöhemmin Baldur), Eva (myöhemmin Wotan), Thor, Odin, Loki ja Ziu).
Historia > Käyttö

Ensimmäiset neljä vaunua menivät itärintamalle, jossa ne saivat tulikasteensa valko-venäläistä Brestin kaupunkia vastaan elokuussa 1941. Niitä käytettiin myös Sevastopolia vastaan ja Varsovan kansannousun tukahduttamiseen. Karl-Gerätien tukena käytettiin yleensä ammusten kuljetuksesta varten muunneltuja Panzer IV -vaunuja. Kun sota Euroopassa läheni loppuaan, osa Karl-Geräteistä jäi venäläisten ja osa yhdysvaltalaisten käsiin. Ainoa säilynyt yksilö on kuudes vaunu, "Ziu", joka on nykyään esillä Kubinkan panssarimuseossa.
Ominaisuudet

Karl-Gerät kykeni ampumaan korkeintaan kuusi laukausta tunnissa. Sen kranaatit olivat noin kaksi metriä pitkiä ja lensivät mallista riippuen 4–10 kilometrin päähän. Karl-Gerätin kaliiperi oli jopa keskimääräistä rautatietykkiä suurempi. Sen maksimivauhti oli 10 km/h.
Ominaisuudet > Ammukset

| Ammus | Kaliiperi | Paino | Kantama | Läpäisy |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| schwere Betongranate 040 | 60 cm | 2 170 kg | 4 320 m | 2,5 m |
| leichte Betongranate 040 | 60 cm | 1 700 kg | 6 440 m | 2,5 m |
| leichte Betongranate 041 | 54 cm | 1 250 kg | 10 060 m | 3–3,5 m |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karl-Gerät Wikimedia Commonsissa
Karl tulittamassa Varsovaa 1944.
Kellosammakot

| Kellosammakot |
| --- | --- |
 Kellosammakko (Bombina bombina)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Sammakkoeläimet Amphibia
Lahko::  Sammakot ja konnat Anura
Heimo::  Bombinatoridae
Suku::  Kellosammakot Bombina  Oken, 1816
Katso myös
   Kellosammakot Wikispeciesissä   Kellosammakot Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kellosammakot (Bombina) on Bombinatoridae-heimoon kuuluva sammakkosuku. Suku kuului aiemmin muun Bombinatoridae-heimon tapaan levykielisammakoihin (Discoglossidae, nyk. Alytidae), mutta uudelleenluokiteltiin uuteen heimoon myöhemmin.
Sukuun kuuluu kuusi lajia: kiinankellosammakko (Bombina orientalis), kellosammakko (B. bombina), B. fortinuptialis, B. maxima, B. microdeladigitoria, vuoristokellosammakko (B. variegata). Jotkut tutkijat pitävät myös B. lichuanensistä ja B. pachypusta omina lajeinaan, jolloin lajeja on kahdeksan.
Kellosammakkoja esiintyy luonnossa Euroopassa ja itäisessä Aasiassa. Kellosammakot suosivat seisovaa vettä, hitaasti virtaavia jokia ja vuoristopuroja.
Keito

Keito on nimitys kalevalaisessa loitsurunossa esiintyvälle hahmolle. Keito ei ole varsinainen nimi, vaan adjektiivi, joka tarkoittaa helppoa ja kevyttä, mutta myös kurjaa tai kehnoa. Christfrid Gananderin mukaan Keito on maan alta peräisin oleva taruolento, jonkinlainen palvelija. Kalevalaisessa loitsurunossa perisokea ampuu yhden nuolistaan taivaaseen. Taivas tahtoo haljeta ja ilman kaaret katketa. Taivaasta putoaa rautainen risti, jonka Keito ehtii saada kiinni ennen kuin se osuu maahan. On tulkittu, että rautaristi saattaisi olla maailmanpylväs. Maailmanpylväs kuvataan usein ristiksi. Keito ehkä pelasti maailman estämällä taivaan romahduksen.
Karhonsaari

Karhonsaari on Kallaveden saari Kuopiossa. Siellä on yksi pieni järvi tai lampi ja kaksi luonnonsuojelualuetta. Saaressa on myös Savo-Karjalan luontopiirin huviloita. Siellä järjestetään lasten ja nuorten luontoleirejä, talkooleirejä, retkiä, seminaareja ja muita tapahtumia.
Karhonsaaren saha

Karhonsaaressa toimi vuosina 1875–1910 Pohjois-Savon ensimmäinen höyrysaha jonka perustaja oli Juankosken ruukin ja sahan omistanut Jacob Jernberg. Karhonsaaren saha oli 1900-luvun alussa Kuopion alueen suurin ja siellä oli työssä vuonna 1910 225 henkilöä. Sahan omisti viimeksi Oy Halla Ab joka lakkautti sahan 1910 laskusuhdanteen ja huonon kannattavuuden takia.
Karhonsaaren sahasta on nykyisin jäljellä Karhonsalmen rannalla sijaitseva tiilinen kuivaamorakennus, muut saharakennukset on purettu. Entisellä saha-alueella on nykyisin vielä raamien raunioita, entisiä tienpohjia, vedenalaisia laiturirakenteita ja hylkypuutavaralla täytetty ranta-alue. Sahan lautatarhan paikalla on nykyisin istutuskuusikko. Karhonsaarella olevat huvilat ovat myös peräisin sahan toiminta-ajalta. Keltainen huvila rakennettiin 1901 sahanjohtajan asunnoksi ja punainen huvila rakennettiin 1903 sahanjohtajan anopin kesähuvilaksi. Suurin osa sahan työväestä asui Vaajasalossa Karhonsalmen taajamassa sekä Toivalassa ja Karhonsaaressa asui vain 60 henkilöä.
Kymi Oy osti Oy Halla Ab:n 1916 ja tämän jälkeen Karhonsaari oli 1960-luvulle saakka yhtiön metsänhoitajien kesänviettopaikkana. Saarella harjoitettiin myös maataloutta aina 1960-luvulle saakka jolloin pellot istutettiin kuuselle. Karhonsaareen oli säännöllinen laivaliikenne aina vuoteen 1957 saakka. Karhonsaari siirtyi Kuopion kaupungin omistukseen 1982 maanvaihdon seurauksena.
Aiheesta muualla

Kalervo Killinen : Museolle aarteita järvenpohjasta. Kuopion isänmaallisen seuran kaunis aikaansaannos: Sandelsin sotaveneitä kuivalle maalle Karhonsalmesta, Hakkapeliitta, 27.02.1934, nro 9, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kelloritarinkannus

| Kelloritarinkannus |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Leinikkikasvit Ranunculaceae
Suku::  Ritarinkannukset Delphinium
Laji::  brunonianum
Kaksiosainen nimi
 Delphinium brunonianum  Royle 
Katso myös
   Kelloritarinkannus Wikispeciesissä   Kelloritarinkannus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kelloritarinkannus (Delphinium brunonianum) on ritarinkannusten sukuun kuuluva laji. Sitä esiintyy luonnonvaraisena Keski-Aasiasta Himalajalle, ja se kasvaa vuoristoseuduilla 4 300 – 5 500 metrin korkeudessa. Se tuoksuu myskille. Kasvi kasvaa 10–25 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat muodoltaan kämmenmäisiä, lohkoisia ja lehtiasento on vuorotteleva. Kukinta-aika on heinäkuulta syyskuulle. Kukkavarressa on 5–10 kukkaa, jotka ovat muodoltaan kuppimaisia ja väri vaihtelee sinisen ja purppuran välillä.
Kerimäen lukio

| Kerimäen lukio |
| --- | --- |
Tyyppi:  suomenkielinen lukio
Lakkautettu:  1.8.2018
Rehtori:  Rea Soini (vs. apulaisrehtori, 2017)
Oppilaita:  72 (2012)
Kerimäen lukio oli ensin Kerimäen kunnassa ja myöhemmin Savonlinnan kaupungin Kerimäen pitäjässä, Kerimäen koulukeskuksessa toiminut lukio. Sen toiminta lakkautettiin 1. elokuuta 2018. Ennen lukion lopettamista Kerimäen lukion opiskelijat olivat useamman vuoden ajan virallisesti Savonlinnan lyseon lukion opiskelijoita. Ennen vuoden 2013 kuntaliitosta Savonlinnan lyseon lukion Kerimäen toimipisteeksi nimetyssä Kerimäen lukiossa opiskeli 72 lukiolaista.
Lukion loppuvuosina Kerimäen lukion 1. ja 2. vuosikurssien opiskelijat opiskelivat Kerimäellä ja 3. vuosikurssin opiskelijat Savonlinnan lyseon lukiolla kantakaupungissa. Tällä järjestelyllä Kerimäen toimipisteen opiskelijamäärä putosi syyslukukaudella 2017 alle 20:n.
Juha Kettunen

| Juha Kettunen |
| --- | --- |
 Juha Kettunen vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. syyskuuta 1956 (ikä 68) Iisalmen mlk
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Jyväskylän yliopisto (KTM 1983, KTT 1993) Helsingin yliopisto (VTL 1988) University of Bristol (PhD 1996) Kuopion yliopisto (YTL 1997) Oulun yliopisto (TkT 2009)
Instituutti:  ETLA, Jyväskylän yliopisto, Helsingin yliopisto, Turun ammattikorkeakoulu
Tutkimusalue:  yrityksen taloustiede, kansantaloustiede, ekonometria, yrittäjyys ja johtaminen, tuotantotalous
Juha Kettunen (s. 16. syyskuuta 1956 Iisalmen mlk) on suomalainen tutkija, joka on toiminut kansantaloustieteen, erityisesti työn taloustieteen, dosenttina Jyväskylän yliopistossa. Kettunen on työskennellyt valtiovarainministeriössä, Elinkeinoelämän Tutkimuslaitoksessa (ETLA), Jyväskylän ja Helsingin yliopistoissa sekä Turun ammattikorkeakoulussa.
Opinnot

Kettunen valmistui kauppatieteen maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 1983. Hän opiskeli ekonomistityön ohella ekonometriaa professoreiden Charles Manski ja Daniel McFadden ohjaamana ja valmistui valtiotieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1998 sekä väitteli kauppatieteiden tohtoriksi kansantaloustieteestä Jyväskylän yliopistossa vuonna 1993. Hän jatkoi tutkimustyötä Englannissa Bristolin yliopistossa, jossa hän suoritti Doctor of Philosophy -tutkinnon vuonna 1996 ekonometrian professori Andrew Chesherin ohjauksessa. Siirryttyään Jyväskylän yliopiston johtamiskoulutusyksikön johtajaksi hän suoritti yhteiskuntatieteiden lisensiaatin tutkinnon pääaineena yrittäjyys ja johtaminen Kuopion yliopistossa vuonna 1997 ja jatkoi opintoja Oulun yliopistossa, jossa hän väitteli tekniikan tohtoriksi tuotantotaloudessa vuonna 2009. Pedagogisiin opintoihin liittyen hän on kehittänyt innovaatiopedagogiikkaa.
Ura > Työtehtävät

Juha Kettunen työskenteli valtiovarainministeriön suunnittelusihteeristössä työryhmän sihteerinä vuonna 1983 ja Elinkeinoelämän Tutkimuslaitoksessa (ETLA) ekonomisti- ja tutkimustehtävissä vuoteen 1995 saakka. Sen jälkeen hän työskenteli Jyväskylän yliopiston Täydennyskoulutuskeskuksen tutkimusjohtajana sekä johtamiskoulutusyksikön johtajana vuoteen 1998 saakka ja Helsingin yliopiston Vantaan täydennyskoulutuslaitoksen johtajana vuoteen 2000 saakka, mistä alkaen hän toimi Turun ammattikorkeakoulun rehtorina ja vuodesta 2014 alkaen johtajana, rajattuna vastuualueenaan tutkimus- ja kehitystoiminnan kansainvälistyminen sekä julkaisutoiminta .
Ura > Asiantuntijatehtävät

Kettunen on toiminut asiantuntijana työministeriön, opetusministeriön, valtioneuvoston kanslian, eduskunnan sekä tasavallan presidentin kutsusta sekä arvioinut Brysselissä sosiaalirahaston ohjelmia Suomen liittyessä Euroopan unioniin. Hän on toiminut projektin johtajana Pohjoismaiden ministerineuvoston rahoittamassa aktiivista työvoimapolitiikkaa käsittävässä tutkimusprojektissa, ollut perustamassa eurooppalaista strategista kumppanuusverkostoa Consortium on Applied Research and Professional Education (CARPE) sekä toiminut Euroopan kulttuurikaupungin valtuuskunnan jäsenenä Turun ollessa Euroopan kulttuuripääkaupunki. Lisäksi hän on toiminut EAIR:n hallituksessa, Arene ry:n eri tehtävissä, strategiakonsulttina, laadunarvioinnin tehtävissä, Turun kauppakamarin teollisuusvaliokunnassa, Varsinais-Suomen maakunnan yhteistyöryhmässä sekä Varsinais-Suomen ELY-keskuksen neuvottelukunnassa sekä Turun kaupungin eri työryhmissä. Kettunen on toiminut kirjoitustyön ohella aktiivisesti monien eri aikakauskirjojen arvioitsijana ja toimituskunnan jäsenenä.
Julkaisuja

Kettunen, Juha: Relationship between mission statement and scope of business, Evidence from Finland. Review of Business & Finance Studies, 2016, 7. vsk, nro 1, s. 69-78.
Kettunen, Juha: Integrated management approaches in higher education. US-China Education Review A, 2015, 5. vsk, nro 11, s. 707-717.
Kettunen, Juha: Towards the high profile of higher education institutions.  Educational Alternatives, Volume 13, 86-95, 2015.
Kettunen, Juha: The performance-based funding scheme of higher education institutions. International Journal of Learning and Teaching, 2015, 1. vsk, nro 2, s. 104-109.
Kettunen, Juha: Learning and teaching in the European strategic network. The Online Journal of Quality in Higher Education, 2015, 2. vsk, nro 2, s. 57-64.
Kettunen, Juha: Strategic networks of higher education institutions: Evidence from Europe. Business Education & Accreditation, 2015, 7. vsk, nro 1, s. 87-95.
Kettunen, Juha: Stakeholder relationships in higher education. Tertiary Education and Management, 2015, 21. vsk, nro 1, s. 56-65.
Kettunen, Juha, Chaudhuri, Manodip Ray, Naskar, Partha: Reflections on leadership styles from higher education in India. Universal Journal of Management, 2015, 3. vsk, nro 10, s. 395-401.
Aiheesta muualla

Consortium on Applied Research and Professional Education (CARPE)
ResearchGate
Kari Corbett

| Kari Corbett> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. helmikuuta 1984 (ikä 40) Paisley, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  Näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2001 –
Aiheesta muualla
IMDb 
Kari Corbett (s. 16. helmikuuta 1984 Paisley, Skotlanti, Iso-Britannia) on skotlantilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa Kadoksissa-televisiosarjassa Sarahin roolissa. Hän on myös näytellyt sairaanhoitaja Marian McKaigia sairaaladraamassa Kyläsairaala.
Aiheesta muualla

Kari Corbett Internet Movie Databasessa. (englanniksi)