stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hirvijoen vesistö

| Hirvijoen vesistö  (Suomen päävesistö: 29) |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Varsinais-Suomi
Vesistöalueen tai valuma−alueen tietoja
Merialue:  Itämeren valuma-alue
Päävesistöalue:  Hirvijoen vesistö (29)
Vesistöjako:  Hirvijoen alaosan alue (29.001), Hirvijoen keskiosan alue (29.002), Hirvijoen yläosan alue (29.003), Kuuvajoen valuma-alue (29.004), Fatijoen valuma-alue (29.005), Paistanojan valuma-alue (29.006), Hoosojan valuma-alue (29.007), Maskunjoen valuma-alue (29.008)
Laskujoki:  Hirvijoki
Vesistöreitti:  Hirvijoki 
Laskupaikka:  Lemu, Halkkoaukko, Saaristomeri 
Koordinaatit:  60°32′13″N, 21°57′47″E
Mittaustietoja
Valuma-alue:  283,63 km²  
Järvisyys:  0,03 % 
Alueen pituus:  30 km  
Alueen leveys:  15 km  
Keskivirtaama:  2,3 m³/s  lähde?
 fiJoki laskeeSaaristomereen Lemussa Halkkoaukossa. 
Hirvijoen vesistö (vesistöaluetunnus 29) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Hirvijoki laskee Saaristomereen Halkkoaukkoon. Vesistöalueen pinta-ala on 283,63 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 0,03 %.
Vesistöalueen kolmannessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
Hirvijoen alaosan alue (29.001)
Maskunjoen valuma-alue (29.008)
Kuuvajoen valuma-alue (29.004)
Fatijoen valuma-alue (29.005)
Hirvijoen keskiosan alue (29.002)
Paistanojan valuma-alue (29.006)
Hirvijoen yläosan alue (29.003)
Hoosojan valuma-alue (29.007)
FS Carnot (1894)

| Carnot |
| --- | --- |
 Carnot

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Toulon
Kölinlasku:  heinäkuu 1891
Laskettu vesille:  12. heinäkuuta 1894
Palveluskäyttöön:  heinäkuu 1897
Loppuvaihe:  romutettu 1922
Tekniset tiedot
Uppouma:  11 954 t
Pituus:  114 m
Leveys:  21,4 m
Syväys:  8,36 m
Koneteho:  16 300 shp
Nopeus:  17,8 solmua
Miehistöä:  647
Aseistus
Aseistus:  2 × 305 mm/45 Mle 1887 -tykkiä 2 × 274 mm/45 Mle 1887 -tykkiä 8 × 138 mm/45 Mle 1888 -tykkiä 2 × 450 mm torpedoputkea
FS Carnot oli 1800-luvun lopulla valmistettu Ranskan laivaston predreadnought- taistelulaiva. Alus kuului viiden toisiaan muistuttavan aluksen ryhmään, joka tilattiin Britannian kuninkaallisen laivaston tilattua Royal Sovereign -luokan.
Valmistus

Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin heinäkuussa 1891. Alus laskettiin vesille 12. heinäkuuta 1894 ja se otettiin palvelukseen heinäkuussa 1897.
Palvelus

Carnot vietti pääosan aktiiviurastaan vuorotellen pohjoisessa ja Välimeren laivueessa. Uudemmat taistelulaivat palvelivat yleensä Välimerellä, kun taas iäkkäämmät pohjoisessa laivueessa. Tammikuussa 1900 alus liitettiin vara-amiraali Ménardin komentamaan pohjoiseen laivueeseen korvaten Charlemagnen. Pohjoinen laivue vuotuisat harjoitukset kesäkuussa 1901 ja kuukautta myöhemmin laivueeseen liittyi Välimeren laivue yhteisharjoituksiin.
Vuonna 1902 alus siirrettiin Välimeren laivueen reservilaivueeseen yhdessä Charles Martelin, Brennuksen ja Hochen kanssa. Kontra-amiraali Besson komensi reservilaivuetta lippulaivanaan Brennus. Koko laivasto mukaan lukien Carnot osallistui laivastoharjoituksiin heinä-elokuussa.
Alus siirrettiin vuonna 1906 pohjoiseen laivueeseen, jonka mukana se osallistui vuotuiseen kesäsotaharjoitukseen kesä-heinäkuussa. Seuraavana vuonna alus palasi Välimerelle 2. laivueeseen, jossa se oli ainavuoden 1909 loppuun.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa Carnot makasi ankkurissa Brestissä yhdessä Charles Martelin kanssa. Kumpikin alus palautettiin palvelukseen, mutta valmistuvien Normandie-luokan taistelulaivojen rakennustyöt varasivat telakat. Alus poistettiin laivarekisteristä 1922 ja se myytiin romutettavaksi vielä samana vuonna.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:French battleship Carnot
Käännös suomeksi
Hoboksarin mongolien autonominen piirikunta

| Hoboksarin mongolien autonominen piirikunta (mong>  ᠬᠣᠪᠣᠭᠰᠠᠶᠢᠷ ᠮᠣᠩᠭᠣᠯ ᠥᠪᠡᠷᠲᠡᠭᠡᠨ ᠵᠠᠰᠠᠬᠤ ᠰᠢᠶᠠᠨ, Qoboγsayir mongγol öbertegen ǰasaqu siyan kiin. 和布克赛尔蒙古自治县, Hébùkèsài'ěr Měnggǔ Zìzhìxiàn) |
| --- | --- |
 Hoboksarin mongolien autonominen piirikunta punaisella Tachengin prefektuurissa (keltaisella) Kiinan kartalla.
 Hoboksarin mongolien autonominen piirikunta
 Koordinaatit: 46°47′N, 85°43′E 
Valtio:   Kiina
Autonominen alue:  Xinjiang
Autonominen prefektuuri:  Ili
Prefektuuri:  Tacheng
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Autonominen piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  28 784 km²
Väkiluku (2010):  62 100
 – Väestötiheys:  2,2 as./km²
Postinumero:  834400
Suuntanumero(t):  0901
Rekisterikilpi:  新G
 
 http://www.xjhbk.gov.cn/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hoboksarin mongolien autonominen piirikunta (mong. ᠬᠣᠪᠣᠭᠰᠠᠶᠢᠷ ᠮᠣᠩᠭᠣᠯ ᠥᠪᠡᠷᠲᠡᠭᠡᠨ ᠵᠠᠰᠠᠬᠤ ᠰᠢᠶᠠᠨ, Qoboγsayir mongγol öbertegen ǰasaqu siyan, kiin. 和布克赛尔蒙古自治县, Hébùkèsài'ěr Měnggǔ Zìzhìxiàn) on Kiinaan kuuluvan Xinjiangin autonomisen alueen pohjoisosassa sijaitseva mongolien autonominen piirikunta. Hallinnollisesti se kuuluu Ilin kazakkien autonomiseen prefektuuriin kuuluvaan Tachengin prefektuuriin. Vuonna 2010 piirikunnalla oli 62 100 asuaksta.
Maantiede

Hoboksarin piirikunta kattaa 28 784 km² kokoisen alueen. Alue on Kazakstanin rajalta sisämaan Gurbartünggütin aavikolle virtaavan Hobok-nimisen joen laaksoa. Alue koostuu suurimmaksi osaksi tasangosta ja aavikosta.
Historia

Qing-dynastian aikana alueen mongolit järjestettiin hallinnollisesti lippukuntiin. Hoboksarin lippukunnat kuuluivat Ünen-Süzügtün liittoon. Mongolit paimensivat karjaa ja vuonna 1942 Hoboksarissa oli arviolta 500 000 karjaeläintä. Kazakkien johtama Ilin alueen kansannousu tiputti eläinten määrän vuoteen 1949 mennessä 90 000:n. Kiinan sisällissodan myötä kommunistien Kansan vapautusarmeija valloitti Xinjiangin vuonna 1949 ja vuonna 1954 Hoboksarista tehtiin autonominen piirikunta. Vielä tuolloin mongolit muodostivat 58 % piirikunnan väestöstä. Karjaeläinen määrä alueella lisääntyi vuoteen 1957 mennessä lukemaan 269 244. Kolhoositilojen perustaminen ja paimentolaisuuden kitkeminen hidastivat karjan määrän kasvua vuodesta 1958 eteenpäin ja määrät pysyivät suurin piirtein samoina vuoteen 1979 saakka. Vuonna 1999 karjaeläimiä oli 442 500 ja ne tuottivat 4 700 metristä tonnia lihaa, 5 597 tonnia maitotuotteita, 588 tonnia villaa ja 16,75 tonnia vuohenkarvaa.
Väestö

Vuonna 2010 piirikunnan alueella oli 62 100 asukasta. Vuonna 1999 asukkaita oli 50 942 ja heistä 16 349 tai 32,2 % oli mongoleja. Alueen mongolit ovat oiraatteja eli länsimongoleja. Muita etnisiä ryhmiä olivat kazakit (28 %) ja hiljattain alueelle muuttaneet han-kiinalaiset (37 %). Mongolien suhteelisen määrän väheneminen selittyy han-kiinalaisten muuttajien tulosta ja kazakkien korkeammasta syntyvyydestä.
Lue lisää

Xinjiangin mongolit
Hirvieläimet

| Hirvieläimet |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Hirvieläimet Cervidae  Goldfuss, 1820

Alaheimot 
 Kauriit ( "varsinaiset hirvet") Capreolinae  Jalokauriit Cervinae  Vesikauriit Hydropotinae 
Katso myös
   Hirvieläimet Wikispeciesissä   Hirvieläimet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hirvieläimet (Cervidae) on sorkkaeläinten heimo, johon kuuluu noin 50 lajia. Hirvieläinten elinympäristöä ovat pääasiassa laajat ja harvat metsät, mutta jotkin lajit elävät myös tundralla ja avoimilla ruohoaroilla. Hirvieläimiä elää luonnonvaraisina kaikkialla muualla maapallolla paitsi Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, tietyissä Keski-Aasian osissa ja Australiassa sekä Uudessa-Seelannissa, jonne ihminen on kuitenkin istuttanut joitakin populaatioita.
Historiaa

Miljoonia vuosia sitten Aasiaan ilmaantuivat ensimmäiset hirvieläimet, joilla oli puolustus- ja taisteluaseinaan syöksyhampaat. Ajan saatossa syöksyhampaat kuitenkin katosivat ja niiden tilalle kehittyivät mahtavat ja suuret sarvet. Noin 350 000 vuotta sitten jääkauden aikaan, Beringinsalmen olleen kuivilla, Euraasiassa asuneet hirvieläimet ovat todennäköisesti vaeltaneet sen yli nykyisen Alaskan alueelle. Jääkausien ansiosta hirvet ovat luultavasti päässeet kulkemaan Aasiasta Amerikan mantereelle ja takaisin.
Tuntomerkit

Selkein hirvieläinten tuntomerkki, joka erottaa ne muista nisäkkäistä, ovat sarvet, jotka useimmilla lajeilla kasvavat vain uroksille. Toisin kuin nautaeläimillä eli onttosarvisilla, hirvieläimillä sarvet ovat umpiluuta, eivätkä ole edes päältä sarveisainetta. Toisilla lajeilla sarvissa on oksamaisia haaroja, kun taas toisilla sarvet ovat pelkät piikit. Joillakin lajeilla, kuten hirvellä ja täpläkauriilla, sarvet ovat lapiomaiset. Sarvet ovat kehittyneet urosten välistä mahtailua ja tappeluita varten. Ne eivät ole pysyvät, vaan ne putoavat vuosittain ja tilalle kasvavat uudet, aiempaa suuremmat sarvet. Sarvet kasvavat sitä mukaa, kun uros varttuu ja niistä voidaan nähdä yksilön terveys, kypsyys ja vahvuus.
Muilta osin hirvieläimet muistuttavat monella tavoin antilooppeja ja muita sorkkaeläimiä. Niillä on solakka ja pitkänomainen ruumis, hoikat jalat ja kaula, lyhyt häntä, pitkä pää ja paljon hampaita, joilla ne hienontavat ravintonsa.
Elintavat

Suurin osa hirvieläinlajeista elää pääosan ajasta sukupuolten kesken jakautuneissa ryhmissä. Vasat pysyttelevät yhdessä naaraiden kanssa, urokset liikuskelevat yksin tai ryhmissä. Tosin kiima-aikana urosten kesken vallitsee kova kilpailu naaraista. Silloin tasaveroisten urosten kesken käydään tappeluita, kun taas heikommat yksilöt suosiolla luovuttavat lauman suurikokoisemman johtajan edessä. Tappeluissa urokset puskevat sarvillaan toisiaan vasten useiden minuuttienkin ajan, minkä jälkeen hävinnyt osapuoli, mikäli ei ole loukannut itseään pahoin, poistuu paikalta. Kiima-ajan päätteeksi voittajauroksetkin ovat haareminpidon seurauksena varsin uupuneita ja tarvitsevat paljon lepoa ennen kuin kykenevät uudestaan parittelemaan.
Hirvieläimet kommunikoivat toistensa kanssa monin tavoin. Monilla lajeilla takaruumis on vaalea, mikä helpottaa muiden lauman jäsenten erottamista. Emot ja vasat saattavat ilmoittaa sijainnistaan toisilleen määkimällä, ja monet lajit päästävät haukahduksen omaisia ääniä, mikäli ovat tukalassa tilanteessa. Kiima-aikana urokset lajista riippuen pitävät kovaa melua, isokauris muun muassa mylvii ja japaninkauris viheltää. Hirvieläinten hajuaisti on herkkä, ja eräs kommunikaation muoto ovatkin hajumerkit. Useilla lajeilla jää maahan hajumerkkejä varpaiden välissä olevista rauhasista, ja silmien edessä olevista rauhasista erittyy hajuainetta kasveihin.
Vesikauris, joka elää Kiinassa, on hirvieläinten keskuudessa poikkeus, sillä se elelee yksinään eikä kummallakaan sukupuolella ole sarvia. Uroksella on sarvien sijasta voimakkaasti kehittyneet torahammasmaiset kulmahampaat. Vastaavanlaiset hampaat ovat myös tupsuhirvellä ja muntjakeilla, joilla niilläkään sarvet eivät ole erityisen isot. Metsäpeuralla ja muilla peuran alalajeilla myös naarailla on sarvet.
Hirvieläimet syövät pääasiassa ruohoa, pensaiden ja puiden versoja, pieniä oksia ja lehtiä.
Lisääntyminen

Useimmat lajit saavat kerrallaan vain yhden poikasen eli vasan. Elämänsä alkuvaiheet vasa pysyttelee piilossa, paitsi silloin kun emo imettää sitä. Sittemmin varttuaan vasa ryhtyy seuraamaan emoa ja tämän mahdollista laumaa. Imetys jatkuu useiden kuukausien ajan, usein jopa niin pitkälle että emo on ehtinyt synnyttää toisenkin vasan. Monilla lajeilla vasalla on turkissaan täpliä, jotka iän myötä katoavat. Tosin esimerkiksi aksiskauris, japaninkauris ja täpläkauris (kuusipeura) ovat myös aikuisena täplikkäitä. Vesikauris on poikkeus myös lisääntymisen suhteen, sillä se synnyttää usein kerrallaan kolme vasaa.
Luokittelu

Hirvieläinten heimoon katsotaan nykyisin (2005) kuuluvan 51 lajia. Lajimäärä voi tosin vaihdella eri lähteissä, koska joitakin alalajeja, kuten vapitia, saatetaan pitää niissä omina lajeinaan. Lajeista yksi, thaimaankauris, on kuollut sukupuuttoon.
Hirvieläinten heimo jaettiin aiemmin viiteen alaheimoon: jalokauriit (Cervinae), kauriit eli varsinaiset hirvet (Capreolinae), myskikauriit (Moschinae), vesikauriit (Hydropotinae) ja muntjakit (Muntiacinae). Nykyisin alaheimoja on useimmissa luokituksissa vain kolme, sillä myskikauriit on erotettu hirvieläimistä omaksi Moschidae-heimokseen ja aiempaan muntjakkien alaheimoon kuuluneet lajit on sijoitettu jalokauriiden alaheimoon. Vesikauriiden alaheimoon kuuluu vain yksi laji.
Aiheesta muualla

Ultimate Ungulate: Cervidae (englanniksi)
Animal Diversity Web (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q23390  Wikispecies: Cervidae  ADW: Cervidae  AFD: Cervidae  BOLD: 1473  CoL: 7XR  EoL: 7685  EPPO: 1CERVF  Fauna Europaea: 12647  Fauna Europaea (new): 11775a0c-f5d4-4992-ad19-8f6342a3b8ca  GBIF: 5298  iNaturalist: 42158  IRMNG: 115925  ITIS: 180693  MSW: 14200205  NBN: NHMSYS0000376180  NCBI: 9850  NZOR: e453e55e-9524-44ed-8988-416d0ff88311  Open Tree of Life: 460505  Paleobiology Database: 42652  Paleobiology Database: 42652  WoRMS: 993628 
Hirvieläimen sarvet.
Vasan ensiaskeleet.
Casa Academica

| Casa Academica |
| --- | --- |

Sijainti:  Etu-Töölö, Helsinki, Suomi
Koordinaatit:  60°10′13″N 24°55′23″E﻿ / ﻿60.170256°N 24.923086°E﻿ / 60.170256; 24.923086
Rakennustyyppi:  Rakennus
Valmistumisvuosi:  1975
 fiCasa Academica 
  
Casa Academica on Helsingin Etu-Töölössä sijaitseva rakennus, joka toimii osakuntatalona. Siellä ovat vuodesta 1974 toimineet Helsingin yliopiston Keskisuomalainen Osakunta ja Svenska Handelshögskolanin ylioppilaskunta.
Perhonkadulla sijaitseva rakennus valmistui vuosina 1972–1975 ja se edustaa teollista rationalismia. Sen suunnitteli  arkkitehtuuritoimisto Huhtiniemi–Söderholm.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Casa Academica Wikimedia Commonsissa
| n k Perustiedot Wikidatassa: Casa Academica (Q11855073)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: rakennus
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Helsinki
sijainti: Etu-Töölö
koordinaatit: 60°10′13″N 24°55′23″E﻿ / ﻿60.170256°N 24.923086°E﻿ / 60.170256; 24.923086
Gaius Cassius Longinus (vuoden 171 eaa. konsuli)

Gaius Cassius Longinus oli Rooman tasavallan konsuli vuonna 171 eaa. ja kensori 154 eaa.
Kolmannen makedonialaissodan sytyttyä hänen konsulivuotenaan 171 eaa. Longinus toivoi pääsevänsä komentamaan Rooman armeijaa Makedoniassa. Senaatti kuitenkin lähetti konsuli Publius Licinius Crassuksen armeijan johtoon ja Longinus lähetettiin Pohjois-Italiaan, Illyrian provinssiin muodostamaan puolustuslinjaa Makedoniasta tulevia hyökkäyksiä vastaan.
Longinus ei kuitenkaan noudattanut käskyjään vaan kokosi armeijansa Aquileiassa ja lähti marssimaan etelään kohti Makedoniaa. Kuultuaan tästä, senaatti käski Longinuksen takaisin Roomaan. Paluumatkalla hän johdatti armeijansa Alppien yli ja ryösti lukuisia Kelttikyliä ja otti tuhansia ihmisiä orjiksi. Tyrmistyneenä tästä keltit veivät asiansa senaatin käsiteltäväksi. Senaatti kylläkin hylkäsi asian mutta antoi keltille lukuisia lahjoja hyvitykseksi.
Longinuksesta tehtiin myöhemmin kensori vuonna 154 eaa. Hän myös rakennutti ensimmäisen teatterin Roomaan, mutta se määrättiin tuhottavaksi senaatin käskystä.
Carrefour

| Carrefour |
| --- | --- |
Osake:  Euronext: CA
Markkina-arvo:   14,0 mrd. € (31.12.2017)
Perustettu:  1959
Toimitusjohtaja:  Alexandre Bompard
Puheenjohtaja:  Alexandre Bompard
Kotipaikka:  Pariisi, Ranska
Toimiala:  vähittäiskauppa
Liikevaihto:   78,9 mrd. € (2017)
Liikevoitto:   700 milj. € (2017)
Nettotulos:   –362 milj. € (2017)
Henkilöstö:   376 154 (keskim. 2017)
Kotisivu:  www.carrefour.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Carrefour on ranskalainen vähittäismyyntiin keskittynyt kauppaketju. Se harjoittaa liiketoimintaa maailmanlaajuisesti ja on maailman toiseksi suurin vähittäiskauppaketju amerikkalaisen Wal-Martin jälkeen. Sen pääkonttori on Pariisissa. Carrefouria pidetään hypermarketien ja kaupan omien tuotemerkkien pioneerina.
Carrefourilla on noin 10 000 myymälää 30 maassa, ja se työllistää yli 400 000 työntekijää. Yrityksen vuotuinen liikevaihto on noin 72 miljardia euroa. Tästä puolet tulee Ranskasta ja runsas kolmannes muualta Euroopasta; loppu 15% jakautuu lähes tasan yrityksen kahden muun päämarkkina-alueen, Latinalaisen Amerikan ja Aasian, kesken. Euroopassa Carrefour on markkinajohtaja.
Historia

Carrefourin perustivat Fournierin ja Defforeyn perheet vuonna 1959. Yrityksen nimi merkitsee "risteystä" tai "kohtaamispaikkaa". Seuraavana vuonna avattiin yrityksen ensimmäinen supermarket, myymälä Annecyssa Ranskan Alpeilla. Carrefour laajeni nopeasti ja kehitti uuden kauppamuodon: vuonna 1963 avattiin ensimmäinen hypermarket. Aivan ensimmäisiä liikkeitä lukuun ottamatta Carrefourin hypermarketit ovat pinta-alaltaan yli 5 000 neliömetrin kokoisia, suurimmat jopa yli 20 000 neliötä (2 hehtaaria).
Ranskan ulkopuolelle yritys laajeni ensimmäisen kerran 1969 Belgiaan. Seuraavana vuonna se listautui Pariisin pörssiin, ja vähän myöhemmin seurasi laajentuminen 1973 Espanjaan ja 1975 Brasiliaan. Carrefourin yritysryhmään kuului jo tässä vaiheessa useita liikemerkkejä, joiden alla osa pienemmistä kauppaliikkeistä ja supermarketeista toimii. Carrefour-nimeä käyttävät nykyään yleensä vain yhtiön lippulaivat, yli 800 jättimäistä hypermarketia, jotka muodostavat enemmistön konsernin liikevaihdosta.
Vuonna 1976 Carrefour sovelsi erikoista markkinointistrategiaa: useista kymmenistä peruselintarvikkeisiin lukeutuvista tuotteista poistettiin tuotemerkit, ja niitä alettiin myydä huomattavasti alemmalla hinnalla. Näistä tuotteista, jollaisia nykyään kutsutaan yleensä kaupan omiksi merkkituotteiksi, käytettiin nimeä produits libres, vapaat tuotteet, ja niistä tuli hyvin suosittuja. Carrefour soveltaa usein tämäntyyppistä myyntistrategiaa, jota kilpailijat ovat kommentoineet "kapitalisminvastaiseksi" ja polkumyynniksi.
Carrefour laajeni edelleen, kun se sai 1982 jalansijan Argentiinassa ja levittäytyi saman vuosikymmenen lopulla Itä-Aasiaan. 1990-luvun alussa yritys avasi paljon kauppoja useisiin uusiin Euroopan maihin, vuosikymmenen puolivälistä alkaen taas lisää Aasiaan. Fuusioituminen ruokakauppaketju Promodèsin kanssa vuonna 2000 kasvatti ykkösasemaa Euroopan markkinoilla. Tällä hetkellä Carrefourin keskeisimmät markkina-alueet Euroopan ulkopuolella ovat edelleen Brasilia ja Argentiina, mutta se pyrkii ahkerasti kasvaville Aasian markkinoille. Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan pienillä markkinoilla myynti sen sijaan on takkuillut.
Carrefour avasi myymälät myös Moskovassa ja Krasnodarissa vuonna 2009, mutta vetäytyi Venäjän markkinoilta samana vuonna arvioiden lyhyen ajan kasvumahdollisuudet liian pieneksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carrefour Wikimedia Commonsissa
Carrefour Group (englanniksi, ranskaksi)
Carrefour France (ranskaksi)
| n k  CAC 40 -indeksi |
| --- | --- |
 Air Liquide  Airbus  Alstom  ArcelorMittal  AXA  BNP Paribas  Bouygues  Capgemini  Carrefour  Crédit Agricole  Danone  Dassault Systèmes  Edenred  Engie  EssilorLuxottica  Eurofins Scientific  Hermès  Kering  L’Oréal  Legrand  LVMH  Michelin  Orange  Pernod Ricard  Publicis  Renault  Safran  Saint-Gobain  Sanofi  Schneider Electric  Société Générale  Stellantis  STMicroelectronics  Teleperformance  Thales Group  TotalEnergies  Unibail-Rodamco-Westfield  Veolia Environnement  Vinci  Vivendi 
Päivitetty: 4. tammikuuta 2024
| n k  Euronext 100 -indeksi |
| --- | --- |
 Anheuser-Busch InBev  Aéroports de Paris  Adyen  Ahold Delhaize  AIB Group  Air Liquide  Airbus  Aker BP  AkzoNobel  Alstom  ArcelorMittal  Argenx  ASM International  ASML Holding  AXA  Bank of Ireland  BioMérieux  BNP Paribas  Bouygues  Bureau Veritas  Campari Group  Capgemini  Carrefour  Crédit Agricole  D'Ieteren Group  Danone  Dassault Systèmes  DNB Bank  DSM  Edenred  Energias de Portugal  Eiffage  Enel  Engie  Eni  Equinor  Essilor International  Eurofins Scientific  Ferrari  Flutter Entertainment  Galp Energia  Groupe Bruxelles Lambert  Generali Group  Heineken  ING Groep  Intesa Sanpaolo  INWIT  Ipsen  Jerónimo Martins  KBC Groep  Kering  Kerry Group  Kingspan Group  KPN  Legrand  Mediobanca  Michelin  Moncler  Mowi  NN Group  Norsk Hydro  Orange  Pernod Ricard  Philips  Poste Italiane  Prosus  Prysmian Group  Publicis Groupe  Randstad Holding  Recordati  Renault  Ryanair Holding  Safran  Saint-Gobain  Sanofi  Schneider Electric  Shell  Smurfit Kappa  Snam  Société Générale  Sodexo  Solvay  Stellantis  STMicroelectronics  Syensqo  Telenor  Teleperformance  Tenaris  Terna Group  Thales  TotalEnergies  UCB Group  UMG  UniCredit  Veolia Environnement  Vinci  Vivendi  Wolters Kluwer  Worldline  Yara International 
Päivitetty: 4. tammikuuta 2024
Carrefourin supermarket Faa'assa, Tahitilla, Ranskan Polynesiassa
Carrefourin kauppa Minoon kaupungissa Osakan prefektuurissa Japanissa
Hitolanjoki

| Hitolanjoki |
| --- | --- |
 Hitolanjokea Rekijoen myllyn luona Kiikalassa
Alkulähde:  Kurajärvi
Laskupaikka:  Uskelanjoki
Maat:  Suomi
Valuma-alue:  67,91 km²
Hitolanjoki on Uskelanjoen sivujoki Kiikalassa Salossa.
Sijainti vesistöalueella

Hitolanjoki on yksi kolmesta Uskelanjoen latvahaarasta, jotka yhtyvät Kiikalan Rekijoen kylän luona Uskelanjoeksi. Kaksi muuta ovat Somerolta alkunsa saavat Rekijoki ja Terttilänjoki.
Joen kulku

Hitolanjoki saa alkunsa Kiikalan kirkonkylän luona sijainneesta, jo 1900-luvun alussa lasketusta mutta vasta 1960-luvulla lopullisesti kuivatusta Kurajärvestä, joka siitä lähtien on ollut pumppuamon avulla kuivana pidettyä viljelysmaata. Tästä se virtaa ensin länteen ja sitten luoteeseen Kiikalan kirkonkylä ja Rekijoen kylien alueella kunnes yhtyy Uskelanjokeen Rekijoen kylän luona.
Sillat

Lähellä Rekijoen kylää Hitolanjoen ylittää yhdystie 2403. Lähellä joen alkupäätä Kiikalan kirkonkylän luona joen ylittää Kiikalan kirkonkylästä Hitolaan ja Vanhakylään johtavai paikallistietasoinen yhdystie Kalatie.
Sivuhaarat

Hitolanjokeen yhtyy pohjoisesta Kurajärveen aiemmin laskenut Satakoskenoja joka Kurajärven kuivatuksen jälkeen on johdettu järven ohi. Satakoskenojan latvahaaroja ovat Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -suojelualueelta alkunsa saavat Kultalähteenoja ja Huhdinoja sekä pääosin Natura-alueen ulkopuolella virtaava Kertomuksenoja. Lähellä Satakoskenojan suuta siihen yhtyy vielä Lammenjärvenoja.
Valuma-alueen järvet ja lähteet

Hitolanjoen valuma-alueen kaikki järvet ja runsasvetiset lähteet sijoittuvat  joen valuma-alueen itäisimpään osaan, Satakoskenojan valuma-alueelle, Kolmanteen salpauselkään kuuluvan Kiikalannumen reunoille. Useat alueen järvistä ja lähteistä kuuluvat Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -suojelualueeseen.
Satakoskenojan latvahaaroista Kultalähteenoja saa alkunsa Natura-alueelle nimensä antaneen Hyyppärän harjun luona sijaitsevasta rauhoitetusta Kultalähteestä Kiikalassa.
Satakoskenojan toinen latvahaara Huhdinoja alkaa Salon ja Someron, aiemmin Kiikalan ja Somerniemen, rajalla sijaitsevasta, myös Hyyppärän harjualueen Natura-alueeseen kuuluvasta rauhoitetusta Lamminlähteestä.
Satakoskenojaan kolmas latvahaara Kertomuksenoja saa alkunsa Natura-alueen ulkopuolella Someron Kaskiston kylässä sijaitsevasta pienestä Kertomuksenjärvestä ja siihen laskee myös samassa kylässä sijaitseva Kantlampi.
Satakoskenojaan lähellä Kurajärveä yhtyvä Lammenjärvenoja saa alkuna Hyyppärän harjualueella lähellä Kultalähdettä sijaitsevasta Lammenjärvestä, jonka rannalla on Kiikalan seurakunnan perustama leirikeskus.
Kiikalannummen laskujoettomista harjujärvistä Hitolanjoen valuma-alueeseen luetaan lähellä Kiikalan lentokenttää sijaitseva Kalaton eli Pitkustan Kalaton.