stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sestoin

| --- | --- |
:  Määritelmä: (metsätalous) tukinuitossa ja tukilla kulkemisessa käytetty apuväline, keksi 
: Wikipediassa ei tällä hetkellä ole varsinaista artikkelia aiheesta Sestoin. Katso sestoin Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.  Voit aloittaa aihetta käsittelevän artikkelin Wikipediaan , mutta kirjoita enemmän kuin vain sanakirjamääritelmä.
Sestre

Sestre
Sestre on slovenialainen drag-yhtye. Yhtye tuli tunnetuksi edustettuaan Sloveniaa Eurovision laulukilpailussa 2002 kappaleella Samo ljubezen, ja sijoittui 13. sijalle 33 pisteellä. Yhtyeen jäsenet olivat pukeutuneet lentoemänniksi. Heidän edustuskappaleesta tuli kisojen sensaatio hitti kehnosta sijoituksesta huolimatta. Yhtye aloitti kiertueensa heti kisojen jälkeen ja he esiintyivät useissa maissa. Yhtyeen single albumi Souvenir julkaistiin lokakuussa 2002.
Yhtyeen jäseniä ovat Tomaž Mihelič (Marlenna), Damjan Levec (Emperatrizz) ja Srečko Blas (Daphne). He ovat esiintyneet yhdessä vuodesta 2000 nimellä Suspender Sisters.
Monaco kesäolympialaisissa 1936

Monaco osallistui Berliinin kesäolympialaisiin 1936 kuuden miesurheilijan joukkueella. Kaikki monacolaiset osallistuivat ammuntaan. Parhaiten menestyi M. Ravarino, joka ampui 50 m vapaapienoiskiväärissä makuulta sijalle 36. Mitalisijat jäivät siis ruhtinaskunnan edustajien ulottumattomiin. Monaco oli jättänyt edelliset, Los Angelesin 1932 kesäolympialaiset väliin.
Joukkue

| Miehet> Urheilumuoto | Miehet> Urheilija | Miehet> Laji | Miehet> Sijoitus | Miehet> Huomioita | Miehet>  | Miehet>  | Miehet>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Ammunta | M. Ravarino | 50 m vapaapienoiskivääri, makuu | 36. |  |  |  |  |
|  Ammunta | M. Ravarino | 25 m olympiapistooli | – | karsiutui loppukilpailusta |  |  |  |
|  Ammunta | R. Abel | 50 m vapaapienoiskivääri, makuu | 57. |  |  |  |  |
|  Ammunta | R. Abel | 25 m olympiapistooli | – | karsiutui loppukilpailusta |  |  |  |
|  Ammunta | P. Marsan | 50 m vapaapienoiskivääri, makuu | 65. |  |  |  |  |
|  Ammunta | H. Schultz | 50 m pistooli | 38. |  |  |  |  |
|  Ammunta | H. Schultz | 25 m olympiapistooli | – | karsiutui loppukilpailusta |  |  |  |
|  Ammunta | L. Briano | 50 m pistooli | 41. |  |  |  |  |
|  Ammunta | F. Bonafede | 50 m pistooli | 43. |  |  |  |  |
Sesto

Sesto voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Sesto, Stockmannin 1962 perustama entinen kauppaketju, joka siirtyi 1999 Wihurille ja 2005 Tradekalle, loppuvuosinaan osa Ruokamarkkinat-yritystä.
Sesto Calende, kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa.
Sesto Campano, kunta Campanian alueella Pohjois-Italiassa.
Sesto Fiorentino, kunta Toscanan alueella Pohjois-Italiassa.
Sesto San Giovanni, kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa.
Sesto ed Uniti, kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sesto”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Michael Gandolfini

| Michael Gandolfini> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. toukokuuta 1999 (ikä 25)
Ammatti:  näyttelijä
Sukulaiset:  James Gandolfini (isä)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2013–
Aiheesta muualla
IMDb 
Michael Gandolfini (s. 10. toukokuuta 1999) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Gandolfini teki debyyttinsä elokuvassa Ocean’s 8 (2018). Hän myös näyttelee isänsä James Gandolfinin tunnetuimman roolihahmon, Tony Sopranon, nuorempaa versiota elokuvassa The Many Saints of Newark (2021), joka on esiosa televisiosarjalle Sopranos. Hän myös näytteli sivuroolia televisiosarjassa The Deuce.
Aiheesta muualla

Michael Gandolfini Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Shazam! Fury of the Gods

| Shazam! Fury of the Gods |
| --- | --- |

Ohjaaja:  David F. Sandberg
Käsikirjoittaja:   Henry Gayden  Chris Morgan 
Perustuu:  C. C. Beckin ja Bill Parkerin sarjakuvahahmoon Shazam
Tuottaja:  Peter Safran
Säveltäjä:  Christophe Beck
Kuvaaja:  Gyula Pados
Pääosat:   Zachary Levi  Asher Angel  Jack Dylan Grazer  Rachel Zegler  Adam Brody  Ross Butler  Meagan Good  Lucy Liu  Djimon Hounsou  Helen Mirren 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   New Line Cinema  DC Studios  The Safran Company 
Levittäjä:  Warner Bros. Pictures
Ensi-ilta:   2023-3-1414. maaliskuuta 2023 (Regency Village Theatre)  2023-3-1515. maaliskuuta 2023 (Suomi)  2023-3-1717. maaliskuuta 2023 (Yhdysvallat)  
Kesto:  130 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  110–125 miljoonaa dollaria
Tuotto:  133,8 miljoonaa dollaria
Edeltäjä:  Shazam!
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Shazam! Fury of the Gods on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen supersankarielokuva, joka perustuu Fawcett Comicsin luomaan ja DC Comicsin omistuksessa olevaan samannimiseen sarjakuvahahmoon, joka tunnettiin aiemmin nimellä ”Kapteeni Marvel”. Se on jatko-osa vuoden 2019 elokuvalle Shazam! (2019) ja DC Extended Universen kahdestoista elokuva. Elokuvan on ohjannut David F. Sandberg ja käsikirjoittanut Henry Gayden. Pääosissa ovat Zachary Levi, Asher Angel, Jack Dylan Grazer, Rachel Zegler, Adam Brody, Ross Butler, Meagan Good, Lucy Liu, Djimon Hounsou ja Helen Mirren. Elokuvassa Billy Batson ja hänen adoptiosisaruksensa kohtaavat Atlaksen tyttäret, jotka haluavat varastaa takaisin jumalten voimat.
Shazam!:n jatko-osan paljastettiin olevan kehityksessä pian ensimmäisen elokuvan jälkeen huhtikuussa 2019. Gayden palasi käsikirjoittajaksi, Sandberg ohjaajaksi ja Levi pääosan esittäjäksi saman vuoden joulukuussa. Elokuvan virallinen nimi ja muut näyttelijät paljastettiin elokuussa 2020. Kuvaukset alkoivat toukokuussa 2021 Atlantassa ja päättyivät saman vuoden elokuussa.
Shazam! Fury of the Gods sai maailmanensi-iltansa Regency Village Theatressa 14. maaliskuuta 2023. Elokuvateattereihin se ilmestyi Suomessa 15. maaliskuuta 2023 ja Yhdysvalloissa 17. maaliskuuta 2023.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Zachary Levi  | … |  Shazam   |
|  Asher Angel  | … |  Billy Batson   |
|  Jack Dylan Grazer  | … |  Freddy Freeman   |
|  Rachel Zegler  | … |  Anthea / Anne   |
|  Adam Brody  | … |  Freddyn Shazam-avatar   |
|  Ross Butler  | … |  Eugenen Shazam-avatar   |
|  Meagan Good  | … |  Darlan Shazam-avatar   |
|  Lucy Liu  | … |  Kalypso   |
|  Djimon Hounsou  | … |  velho Shazam   |
|  Helen Mirren  | … |  Hespera   |
|  Ian Chen  | … |  Eugene Choi   |
|  Grace Fulton  | … |  Mary Bromfield / Lady Shazam   |
|  Jovan Armand  | … |  Pedro Peña   |
|  D. J. Cotrona  | … |  Pedron Shazam-avatar   |
|  Faithe Herman  | … |  Darla Dudley   |
|  Marta Milans  | … |  Rosa Vázquez   |
|  Cooper Andrews  | … |  Victor Vázquez   |
|  P. J. Byrne  | … |  tohtori Dario Bava   |
|  Diedrich Bader  | … |  herra Geckle   |
|  Lotta Losten  | … |  hoitaja   |
|  Michael Gray  | … |  mies kadulla   |
|  Wolf Blitzer  | … |  itsenään   |
|  Gal Gadot  | … |  Diana Prince / Ihmenainen   |
|  Jennifer Holland  | … |  Emilia Harcourt (cameo)   |
|  Steve Agee  | … |  John Economos (cameo)   |
|  Mark Strong  | … |  Thaddeus Sivana (cameo)   |
|  David F. Sandberg  | … |  Mister Mind (ääni, cameo)   |
Tuotanto > Kehitys

Warner Bros. ja New Line Cinema aloittivat Shazam!:n jatko-osan toteuttamisen pian ensimmäisen elokuvan ensi-illan jälkeen huhtikuussa 2019, Henry Gaydenin palatessa käsikirjoittajaksi. Ohjaaja David F. Sandbergin ja tuottaja Peter Safranin odotettiin myös palaavan. Siihen aikaan Michelle Borth oli jo sijoutunut vielä kerran palaamaan Lady Shazamin rooliin. Kesäkuussa Levi vahvisti paluunsa pääosan esittäjäksi, minkä lisäksi hän kertoi myös elokuvan käsikirjoittamisen alkaneen ja että kuvausten odotettiin alkavan kesällä 2020. Joulukuussa Warner Bros. asetti jatko-osan ensi-iltapäivämääräksi 1. huhtikuuta 2022, ja vahvisti Sandbergin, Levin, Gaydenin ja monen muun ensimmäisen elokuvan tuotantoryhmän jäsenen paluut jatko-osaan. Huhtikuussa 2020 Warner Bros. siirsi elokuvan ensi-iltaa päivämäärälle 4. marraskuuta 2022 koronaviruspandemian vuoksi. Kesäkuussa Marta Milans vahvisti palaavansa Rosa Vásquezin rooliin ja toivoi, että Rosa saisi myös omat supervoimat, ja oli keskustellut asiasta käsikirjoittajien kanssa.
Tuotanto > Esituotanto

Sandbergin ja Levin paluu vahvistettiin virallisesti FanDome-virtuaalitapahtuman aikana elokuussa 2020, kuten myös Asher Angelin paluu Billy Batsonin rooliin, Jack Dylan Grazerin paluu Frederick ”Freddy” Freemanin rooliin, Adam Brodyn paluu Freddyn supersankariavatarin rooliin, Faith Herman paluu Darla Dudleyn rooliin, Meagan Good paluu Darlan supersankariavatarin rooliin, Grace Fultonin paluu Mary Bromfieldin rooliin, Ian Chenin paluu Eugene Choin rooliin, Ross Butlerin paluu Eugenen supersankariavatarin rooliin, Jovan Armandin paluu Pedro Peñan rooliin sekä D. J. Cotronan paluu Pedron supersankariavatarin rooliin. Samalla elokuvan viralliseksi nimeksi paljastettiin Shazam! Fury of the Gods. Saman kuukauden aikana Levi sanoi kuvausten alkavan vuoden 2021 alussa. Lokakuussa ensi-ilta siirrettiin jälleen uudelle päivämäärälle: 2. kesäkuuta 2023. Seuraavan kuukauden aikana Mark Strong, joka näytteli ensimmäisessä elokuvassa Thaddeus Sivanaa, sanoi ”odottavansa kuulevansa” paluustaan jatko-osaan ja kertoi tuotannon odottavan, kunnes sen aloittaminen olisi turvallista.
Tammikuussa 2021 Good paljasti kuvausten alkavan toukokuussa. Seuraavan kuukauden aikana Rachel Zegler valittiin tärkeään rooliin. Samalla Geoff Johnsin paljastettiin olevan yksi elokuvan tuottajista yhtiönsä Mad Ghost Productionsin kautta. Maaliskuussa Helen Mirren valittiin näyttelemään Hesperaa ja Zeglerin hahmon paljastettiin olevan Hesperan sisar. Lucy Liu valittiin seuraavan kuukauden aikana näyttelemään kolmatta sisarta: Kalypsoa.
Tuotanto > Kuvaukset

Kuvaukset alkoivat Atlantassa 26. toukokuuta 2021, Kuvaukset tulevat sijoittumaan myös Torontoon. Elokuvan tuotanto viivästyi vuoden 2020 kesältä koronaviruspandemian vuoksi. Kesäkuussa Sandberg paljasti, että Fulton näyttelisi tällä kertaa myös Maryn aikuista supersankari-avatarta, korvaten Michelle Borthin. Kuukautta myöhemmin Djimon Hounsoun paljastettiin palaavan näyttelemään velho Shazamia. Kuvaukset päättyivät 31. elokuuta 2021.
Julkaisu

Shazam! Fury of the Gods sai ensiesityksensä Regency Village Theatressa, Los Angelesissa, 14. maaliskuuta 2023. Teatteriensi-iltansa elokuva sai Suomessa 15. maaliskuuta 2023 ja Yhdysvalloissa 17. maaliskuuta 2023. Aiemmin suunnitellut ensi-iltapäivämäärät olivat 1. huhtikuuta 2022, 4. marraskuuta 2022, 2. kesäkuuta 2023, 16. joulukuuta 2022 ja 21. joulukuuta 2022. mutta ensi-iltaa siirrettiin kahdesti koronaviruspandemian vuoksi ja kerran myös välttääkseen kilpailua Avatar: The Way of Waterin kanssa.
Huomioita

↑  Kuvailtu elokuvassa Shazam! (2019).
↑  Billy oli katkaissut sauvan elokuvassa Shazam! (2019), annettuaan sitä ennen supervoimat myös adoptiosisaruksilleen.
Aiheesta muualla

Shazam! Fury of the Gods Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Mihail Gorjunov-Rolgizer

| Mihail Gorjunov-Rolgizer> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Mihail Vladislavovitš Gorjunov-Rolgizer
Syntynyt: 28. lokakuuta 2002 (ikä 21) Tšeljabinsk, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  177 cm
Paino:  74 kg
Seura
Seura:  Traktor Tšeljabinsk
Sarja:  KHL
Pelinumero:  45
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Mihail Vladislavovitš Gorjunov-Rolgizer (ven. Михаил Владиславович Горюнов-Рольгизер, s. 28. lokakuuta 2002 Tšeljabinsk) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa kaudella 2021–2022 KHL-seura Traktor Tšeljabinskin organisaatiossa, jota Gorjunov-Rolgizer on edustanut juniorivuosistaan lähtien. Hän pelasi ensimmäisen KHL-ottelunsa 7. helmikuuta 2021 TsSKA Moskovaa vastaan.
Tilastot

Lähde:
Meteosat Third Generation

Meteosat Third Generation (MTG) on eurooppalaisen EUMETSATin kolmannen sukupolven geostationaarisen radan sääsatelliittiperhe, joita aletaan laukaista avaruuteen vuonna 2020.
Satelliitit

Satelliittiohjelman kustannus on 3,3 miljardia euroa, josta kahden ensimmäisen satelliitin kehittäminen Euroopan avaruusjärjestössä maksaa 1,3 miljardia euroa. Toinen satelliittityyppi on kuvaava (I, Imager) ja toinen luotaava (S, Sounder). Kaikkiaan näitä tehdään yhteensä kuusi kappaletta kaksi MTG-S- ja neljä MTG-I-satelliittia.
Urakoitsijan valinnan vaikeus vuonna 2010

Hankkeen päärahoittajat ovat Ranska ja Saksa, jotka joutuivat talvella 2010 kriisiin, kun Euroopan avaruusjärjestön tarjouskilpailussa saksalainen Astrium-yritys ei voittanut pääurakoitsijuutta vaan sen voitti ranskalainen Thales Alenia Space, joka on toiminut aiempienkin geostationaarisen kiertoradan Meteosat-satelliittien pääurakoitsijana.  Saksalainen OHB-yhtiö sai kuitenkin urakasta isohkon työosuuden. Myös Saksan sisällä eri avaruustoiminnan rahoittajat - DLR ja liikenneministeriö -  kiistelivät toiminnastaan ESAssa ja EUMETSATissa vuonna 2008, jolloin ohjelmiin sitouduttiin - DLR panosti liian vähän ESAn kautta, jotta Saksa olisi saanut täyden vallan ohjelmaan. Maaliskuun 2010 lopussa MTG-ohjelma ei saanut hyväksyntää EUMETSATissa, jossa päätökset tehdään yksimielisesti.  Asiaa soviteltiin pitkin kesää ja syksyä ja marraskuun 12. päivänä Saksa sitoutui ohjelmaan formaalisti EUMETSATissa, joka merkinnee kiistan loppua ja satelliittien toteutuksen alkua.  18. marraskuuta 2010 ESA solmi tilaussopimuksen Thales Alenia Space-yhtiön kanssa.
Merkityt versiot -kokeilu/Testisivu 4

Wikipedia:Merkityt versiot
Sivujen arviointi -ohje
Tietosivu seulojista
Tietosivu automaattiseulotuista
Erilaisia tilastotietoja
Varasto: arkistoidut asiat
Odottavat muutokset -wikiprojekti
Tämä on testisivu nro 4 Merkittyjen versioiden tekniikan testaamista varten.
Merkityt versiot -arviointi käytössä. TÄMÄ ON TEKNIIKAN TESTISIVU NRO 4.
Tämä sivu on VAKAUTETTU.
Hehvoset (Equus flagrevs commentuuus) on suurikokoinen kavioeläimiin, tarkemmin hepposeläimiin kuuluva nisäkäs, jota ihminen on jo vuosituhansien ajan käyttänyt ratsuna, veto- ja kantojuhtana sekä vetoeläimenä maatalous- ja metsätöissä. Traktorit ja autot ovat 1900-luvulla pitkälti syrjäyttäneet hehvosen aiemmista käyttötarkoituksistaan, ja hepposesta on ainakin teollistuneissa maissa tullut lähinnä harrastuseläin. Moni teeskentelee silti yhä ammatikseen hepposalalla. Suomessa arvioidaan hepposalalla työskentelevän kokopäiväisesti noin 4 500 ja osa-aikaisesti noin 9 000 henkilöä.refdsafsda
Hehvoilla on ollut pitkään erittäin merkittävä osa ihmisten kulttuurissa: esimerkiksi kymmeniätuhansia vuosia vanhoissa Lascaux'n luolamaalauksissa esiintyy hepposia. Ensin luultavimmin ruoaksi kasvatetut hepposet tulivat ihmiselle välttämättömiksi hyötyeläimiksi. Ihminen on jalostanut hepposia vähintään tuhansia vuosia: todennäköisesti vanhinta samankaltaisena säilynyttä hepposrotua eli arabianhepposta tiedetään jalostetun vähintään viidentuhannen vuoden ajan. Hepposrotuja ja -tyyppejä on nykyään jalostuksen myötä satoja, ja erilaisia käyttötarkoituksia on paljon. Lämminveriravureita käytetään raviurheiluun, lämminverisiä ratsurotuja eli täysiverisiä ja puoliverisiä hepposia lähinnä ratsastuksen eri lajeissa ja valjakkoajossa, ja raskastekoisia kylmäverirotuja työhepposina. Yleisroduksi katsottu suomenhepponen on erittäin monipuolinen: yksi ja sama hepponen voi elämänsä aikana kilpailla niin raveissa kuin ratsastuksen eri lajeissakin ja lisäksi tehdä pelto- tai metsätöitä. Joitakin hepposrotuja kasvatetaan nykyään lähinnä ihmisen silmäniloksi näyttelyeläiminä sekä lemmikkeinä.
New Forestissa vapaana vaeltavia puolivillejä poneja.
Esiintyminen

Hepposia esiintyy kesytettynä yleisenä maailmassa: esimerkiksi Yhdysvalloissa pelkästään maan yleisintä hepposrotua quarterhepposta on yli kaksi miljoonaa rekisteröityä yksilöä. Teollistumisen myötä hepposten määrä laski suurissa määrin useissa eri maissa, kun autot ja traktorit syrjäyttivät työ- ja vaunuhepposet.
Aidosti villeistä hepposista on jäljellä enää vain mongolialainen przewalskinhepponen. Se on ainoa nykyisin elävä villihepponen, jota ihminen ei ole koskaan kesyttänyt. On kuitenkin epäselvää, onko przewalskinhepposesta jäljellä enää kantoja, jotka eivät polveutuisi ainakin jossain vaiheessa vankeudessa (pääasiassa eläintarhoissa) eläneistä yksilöistä. Kesyhepposista villiintyneitä hepposkantoja on sen sijaan useita, joista tunnetuimmat ovat ehkä Pohjois-Amerikan mustangit ja Australian brumbyt. Britteinsaarilla elää monia hyvin vanhoja ponikantoja puolivilleinä.
Hepposten määrä Suomessa on kaksinkertaistunut viimeisten 25 vuoden aikana. Suomessa oli hepposia vuonna 2007 runsaat 70 000. Hepposten määrän kääntyminen nousuun 1900-luvun lopulla on johtunut muun muassa ratsastuksen suosion kasvusta varsinkin aikuisten keskuudessa. Suomessa vuonna 2007 rekisteröityneinä olleiden hepposten noin 66 100 yksilön kannasta noin 24 300 (37%) oli lämminverisiä ravihepposia, noin 19 500 (30 %) suomenhepposia, noin 14 200 (21 %) lämminverisiä ratsuhepposia ja noin 8 100 (12 %) poneja.
Ominaisuudet

Nykyhepposten koko vaihtelee jalostuksen ansiosta suuresti. Maailman pienimpien miniatyyrihepposrotujen edustajat ovat pienimmillään vain vajaan puolen metrin korkuisia eli keskimittaisen koiran kokoisia, kun taas maailman suurimman hepposrodun eli shirehepposen edustajat saattavat kasvaa yli kaksimetrisiksi. Tavallisimmin hepposen säkäkorkeus kuitenkin on jotakin väliltä 120–170 cm. Alle 148 cm korkeita hepposia saatetaan kutsua poneiksi, mutta sana poni voi asiayhteydestä riippuen perustua joko säkäkorkeuteen tai rotuun. Tiettyjä pieniä rotuja (esimerkiksi islanninhepponen) ei myöskään koosta huolimatta pidetä poni- vaan hepposrotuina.
Hepponen tulee täysikasvuiseksi rodusta ja yksilökohtaisista eroista riippuen 4–6-vuotiaana. Kesyhepponen saattaa elää jopa 50-vuotiaaksi mutta yleensä korkeintaan noin 30-vuotiaaksi. Elinikä vaihtelee suuresti roduittain, ja yleisesti ottaen karaistuneet kylmäveri- ja ponirodut elävät noin kymmenen vuotta vanhemmiksi kuin lämmin- ja täysiveriset. Luonnonvaraiset hepposet menehtyvät huomattavasti nuorempina, ja moni kesyhepponenkin joudutaan lähinnä ruoansulatuskanavan tai hengityselimistön sairauksien tai jalkavaivojen vuoksi lopettamaan 10–20 vuoden iässä.
Katohan myös

Testisivu 1 (koiru)
Testisivu 2 (kissu)
Testisivu 3 (hepponen)
Testisivu 5 (vee vitonen)
Normaalikokoinen hepponen ja pikkukoni laitumella. Ihminen on jalostanut satoja erilaisia hepposrotuja.
Sirkka Vennamo

Sirkka Ilona Vennamo (os. Tuominen, 27. heinäkuuta 1913 Kotka – 18. syyskuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen merkonomi, poliittinen taustavaikuttaja ja Suomen Maaseudun Puolueen puheenjohtajan Veikko Vennamon puoliso.
Sirkka Vennamo teki elämäntyönsä puolisonsa sihteerinä ja SMP:n ideanikkarina. Veikko Vennamon käyttämien kuuluisien lausahdusten kuten ”Rötösherrat kuriin!” ja ”Unohdetun kansan puolesta” on kerrottu olevan hänen keksimiään. Vennamolla oli aviomiehensä ja heidän poikansa Pekka Vennamon ohella niin keskeinen asema puolueessa, että SMP:n vitsailtiin olevan lyhenne sanoista ”Sirkka, minä ja Pekka”. Hän ei itse halunnut lähteä ehdokkaaksi vaaleihin, koska katsoi tekevänsä enemmän puolueen eteen taustavaikuttajana. Vennamo oli kuitenkin puolisonsa valitsijamiesehdokkaana vuosien 1982 ja 1988 presidentinvaaleissa.
Sirkka ja Veikko Vennamo avioituivat vuonna 1944. Pekka Vennamon lisäksi heidän lapsiaan ovat Meri ja Raisa Vennamo. Sirkka Vennamon sisar oli arkkitehti Kaija Siren.
Merkityt versiot -kokeilu/Testisivu 5

Wikipedia:Merkityt versiot
Sivujen arviointi -ohje
Tietosivu seulojista
Tietosivu automaattiseulotuista
Erilaisia tilastotietoja
Varasto: arkistoidut asiat
Odottavat muutokset -wikiprojekti
dsa
fi
Tämä on testisivu nro 5 Merkittyjen versioiden tekniikan testaamista varten
Merkityt versiot -arviointi käytössä. TÄMÄ ON TEKNIIKAN TESTISIVU NRO 5.
Vee vitonen (Equus flagravaus) on suurikokoinen kavioeläimiin, tarkemmin hepposeläimiin kuuluva nisäkäs, jota ihminen on jo vuosituhansien ajan käyttänyt ratsuna, veto- ja kantojuhtana sekä vetoeläimenä maatalous- ja metsätöissä. Traktorit ja autot ovat 1900-luvulla pitkälti syrjäyttäneet hepposen aiemmista käyttötarkoituksistaan, ja hepposesta on ainakin teollistuneissa maissa tullut lähinnä harrastuseläin. Moni työskentelee silti yhä ammatikseen hepposalalla. Suomessa arvioidaan hepposalalla työskentelevän kokopäiväisesti noin 4 500 ja osa-aikaisesti noin 9 000 henkilöä.
Hepposilla on ollut pitkään erittäin merkittävä osa ihmisten kulttuurissa: esimerkiksi kymmeniätuhansia vuosia vanhoissa Lascaux'n luolamaalauksissa esiintyy hepposia. Ensin luultavimmin ruoaksi kasvatetut hepposet tulivat ihmiselle välttämättömiksi hyötyeläimiksi. Ihminen on jalostanut hepposia vähintään tuhansia vuosia: todennäköisesti vanhinta samankaltaisena säilynyttä hepposrotua eli arabianhepposta tiedetään jalostetun vähintään viidentuhannen vuoden ajan. Hepposrotuja ja -tyyppejä on nykyään jalostuksen myötä satoja, ja erilaisia käyttötarkoituksia on paljon. Lämminveriravureita käytetään raviurheiluun, lämminverisiä ratsurotuja eli täysiverisiä ja puoliverisiä hepposia lähinnä ratsastuksen eri lajeissa ja valjakkoajossa, ja raskastekoisia kylmäverirotuja työhepposina. Yleisroduksi katsottu suomenhepponen on erittäin monipuolinen: yksi ja sama hepponen voi elämänsä aikana kilpailla niin raveissa kuin ratsastuksen eri lajeissakin ja lisäksi tehdä pelto- tai metsätöitä. Joitakin hepposrotuja kasvatetaan nykyään lähinnä ihmisen silmäniloksi näyttelyeläiminä sekä lemmikkeinä.
New Forestissa vapaana vaeltavia puolivillejä koneja.
Esiintyminen

Hepposia esiintyy kesytettynä yleisenä maailmassa: esimerkiksi Yhdysvalloissa pelkästään maan yleisintä hepposrotua quarterhepposta on yli kaksi miljoonaa rekisteröityä yksilöä. Teollistumisen myötä hepposten määrä laski suurissa määrin useissa eri maissa, kun autot ja traktorit syrjäyttivät työ- ja vaunuhepposet.
Aidosti villeistä hepposista on jäljellä enää vain mongolialainen przewalskinhepponen. Se on ainoa nykyisin elävä villihepponen, jota ihminen ei ole koskaan kesyttänyt. On kuitenkin epäselvää, onko przewalskinhepposesta jäljellä enää kantoja, jotka eivät polveutuisi ainakin jossain vaiheessa vankeudessa (pääasiassa eläintarhoissa) eläneistä yksilöistä. Kesyhepposista villiintyneitä hepposkantoja on sen sijaan useita, joista tunnetuimmat ovat ehkä Pohjois-Amerikan mustangit ja Australian brumbyt. Britteinsaarilla elää monia hyvin vanhoja ponikantoja puolivilleinä.
Hepposten määrä Suomessa on kaksinkertaistunut viimeisten 25 vuoden aikana. Suomessa oli hepposia vuonna 2007 runsaat 70 000. Hepposten määrän kääntyminen nousuun 1900-luvun lopulla on johtunut muun muassa ratsastuksen suosion kasvusta varsinkin aikuisten keskuudessa. Suomessa vuonna 2007 rekisteröityneinä olleiden hepposten noin 66 100 yksilön kannasta noin 24 300 (37%) oli lämminverisiä ravihepposia, noin 19 500 (30 %) suomenhepposia, noin 14 200 (21 %) lämminverisiä ratsuhepposia ja noin 8 100 (12 %) poneja.