stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jonne
Tunnettuja Jonne-nimisiä

Jonne Anttonen (1898–1958), yritys- ja järjestöjohtaja, talousasiantuntija
Jonne Halttunen (s. 1985), rallin kartanlukija
Jonne Hankimaa (s. 1966), Suomen Rahapajan toimitusjohtaja
Jonne Hattunen (s. 1985), jääkiekkoilija
Jonne Hjelm (s. 1988), jalkapalloilija
Jonne Jantunen (s. 1996), jääkiekkoilija
Jonne Junkkarinen (s. 1990), salibandyn maailmanmestari
Jonne Järvelä (s. 1974), Korpiklaani-yhtyeen vokalisti ja kitaristi
Jonne Kemppainen (s. 1986), pesäpalloilija
Jonne Kemppinen (s. 1981), jalkapalloilija
Jonne Koski (s. 1994), crossfit-urheilija
Jonne Kuivala (1902–1956), kommunistipoliitikko ja toimittaja
Jonne Kunnas (s. 1992), jalkapallovalmentaja
Jonne Kuusisto, hip hop -artisti
Jonne Kähkönen (s. 1973), urheiluvalmentaja
Jonne Lakanen (s. 1979), suunnistaja
Jonne Aaron Liimatainen (Jonne Aaron, s. 1983), muusikko ja lauluntekijä, Negative-yhtyeen keulahahmo
Jonne Luhtavaara (s. 1997), pesäpalloilija
Jonne Piippo (1914–1985), kirjailija
Jonne Rautjärvi (s. 1999), autourheilija
Jonne Saarinen (s. 1997), koripalloilija
Jonne Tammela (s. 1997), jääkiekkoilija
Jonne Valtonen (s. 1976), pelimuusikko ja elektronisen musiikin säveltäjä
Jonne Virtanen (s. 1988), jääkiekkoilija
Jonne Willman (s. 1977), seiväshyppääjä
Väinö Liikonen

| Väinö Liikonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. heinäkuuta 2001 (ikä 23) Kouvola
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  192 cm
Paino:  105 kg
Seura
Seura:  JYP
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  4
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  KooKoo (SML) Hokki (Mestis) Ketterä (Mestis)
Vilho Väinö Oskari Liikonen (s. 19. heinäkuuta 2001 Kouvola) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue JYPissä.
Ura

Liikonen aloitti luistelukoulun Inkeroisissa omien sanojensa mukaan 4–5-vuotiaana. Hänen ensimmäinen joukkueensa oli Anjalankosken Kiekko ja Liikonen pelasi myös AaKoon ja Haminan Kiekkoympyrät -80:n yhdistelmäjoukkueessa, kunnes hän siirtyi 13-vuotiaana KooKoon junioreihin. Kaudella 2017–2018 Liikonen oli seuran B-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 9+14=23.
Toukokuussa 2019 Liikonen teki KooKoon SM-liigajoukkueen kanssa kaksivuotisen juniorisopimuksen. Harjoituskaudella 2019–2020 hän pelasi kaksi ottelua Pitsiturnauksessa, mutta Liikonen vietti sarjakautensa kuitenkin kokonaan seuran A-nuorissa, joiden varakapteeniksi hän nousi. Liikonen voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +12. Kaudella 2020–2021 hän sai tililleen ensimmäisen SM-liigaottelunsa 23. helmikuuta 2021 Helsingin IFK:ta vastaan. Liikoselle vapautui paikka KooKoon kokoonpanosta, kun Peetro Seppälä oli sivussa. Hänet merkittiin joukkueen kolmospuolustajapariin Juho Rautasen viereen, mutta Liikonen jäi lopulta kuitenkin ilman peliaikaa. Hän sai ensimmäiset jääaikansa SM-liigassa seuraavassa ottelussa 26. helmikuuta 2021 vieraissa Pelicansia vastaan. Liikonen merkittiin taas KooKoon kolmospuolustajapariin Juho Rautasen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 16.53 minuuttia. Liikonen sai kauden aikana tililleen viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän sai kuitenkin niisä vain kahdessa peliaikaa.
Kaudeksi 2021–2022 Liikonen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin. Hän pelasi tulokaskautensa aikana 42 runkosarjaottelua tehopistein 2+7=9 ja seitsemän playoff-ottelua tehden yhden maalin. Kaudeksi 2022–2023 Liikonen siirtyi jatkamaan Mestis-pelejään 1+1-vuotisella sopimuksella Imatran Ketterään. Tammikuussa 2023 hän teki KooKoon SM-liigajoukkueen kanssa kevääseen 2024 ulottuvan sopimuksen. Samalla hänen uutisoitiin pelaavan loppukauden ensisijaisesti lainalla Ketterässä. Liikonen voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Hän pelasi siirtosääntöjen puitteissa loppukaudella myös KooKoossa yhden runkosarjaottelun tehden yhden syöttöpisteen.
Liikonen pelasi SM-liigassa varsinaisella tulokaskaudellaan 2023–2024 29 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Hän teki liigauransa avausmaalin 20. lokakuuta 2023 JYPiä vastaan. Liikonen keräsi joukkueensa 6–3-voittoon päättyneestä ottelusta teholukeman +3. Marko Levänen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Marraskuussa KooKoo lainasi hänet alustavasti viikon mittaisella sopimuksella Ketterän Mestis-joukkueeseen, jossa Liikonen pelasi kauden aikana 18 ottelua.
Kaudeksi 2024–2025 Liikonen siirtyi kolmivuotisella sopimuksella JYPiin. Joukkueen apuvalmentajana toimii hänelle KooKoosta tuttu Mikko Heiskanen.
Pelityyli

JYPin toimitusjohtaja Risto Korpela näkee Liikosessa fyysisen yleispuolustajan. Korpelan mukaan hän on isokokoinen puolustaja, jonka luistelukyky ja kiekolliset taidot ovat riittävällä tasolla hyvään viisi vastaan viisi-pelaamiseen. Liikonen on luonnehtinut itseään vahvaksi kamppailijaksi, mutta hän on kertonut haluavansa kehittyä kiekollisesti rohkeammaksi ja uskaltaa pelata kiekolla enemmän.
Muuta

Liikonen valmistui ylioppilaaksi Kouvolan yhteislyseosta keväällä 2020.
Liikonen on pelannut nuorempana myös jalkapalloa Inkeroisten Purhassa.
Emeritus

Emeritus (täysinpalvellut ) -sanaa käytetään eläkkeelle jääneen miespuolisen professorin, piispan[lähde? ] tai muun merkittävänkenen mukaan? ammattilaisen entisen virkanimikkeen yhteydessä. Naisten tapauksessa käytetään sanaa emerita. Sana liitetään yleensä entisen viran jälkeen, esimerkiksi professori emeritus N.N..
Joidenkin sääntöjen mukaan emeritus/emeritaa tulisi käyttää vain silloin, kun samalla mainitaan virka, josta henkilö on jäänyt eläkkeelle (eli esimerkiksi Helsingin yliopiston suomen kielen professori emeritus).
Korkeakoulujen emeriti-käytänteitä on, että eläkkeelle jäävien toistaiseksi voimassa olevassa työsuhteessa olevien professoreiden kanssa voidaan tehdä määräaikaisia sopimuksia, joihin perustuen he voivat käyttää muun muassa yliopiston sähköpostitunnuksia ja muita työvälineitä sekä jatkaa tutkimusta.
Kiinan tasavallan historia

n
k
Kiinan tasavalta perustettiin vuonna 1912, kun vallankumouksen seurauksena mantšujen Qing-dynastia syrjäytettiin vallasta. Keskeisimpinä syinä yli 2000 vuotta kestäneen keisarivallan kukistumiseen oli keisarin vallan heikkeneminen ja kansan keskuudessa kannatusta saaneet tasavaltalaiset aatteet. Tasavallan ensimmäiseksi johtajaksi nousi tasavaltalaisen Kuomintangin johtajan Sun Yat-Senin sijasta entisen keisarillisen armeijan päällikkö Yuan Shikai, jotta vältyttäisiin eri osapuolten välisiltä vihamielisyyksiltä. Yuan Shikai kuoli vuonna 1916, minkä jälkeen valta ajautui alueellista valtaa pitäneiden sotapäälliköiden käsiin.
Sotapäälliköiden aikakaudella maassa alkoi herätä kommunistiset aatteet. Kommunistit saivat kannatusta laajoilla alueilla ja he toimivat aluksi yhteistyössä Kuomintangin kanssa maan yhtenäisyyden palauttamiseksi. Sun Yat-Senin kuoltua Kuomintangin johtoon noussut Tšiang Kai-šek ei enää suostunut yhteistyöhön kommunistien kanssa. Japani valloitti osan Mantšuriasta vuonna 1932 ja Kiinan ja Japanin välille syttyi täysimittainen sota vuonna 1937. Sodan aikana Tšiang Kai-šek pakotettiin yhteistyöhön japanilaisten uhan torjumiseksi. Lopullisesti Japani kukistui liittoutuneiden ansiosta ja japanilaiset vetäytyivät valloittamiltaan alueilta.
Kiina ajautui Japanin vastaisen sodan päätyttyä sisällissotaan. Japanin sodan aikana kommunistit olivat saaneet laajaa kannatusta tasavaltalaisen Kuomintangin kustannuksella. Sisällissodan seurauksena tasavaltalaiset joutuivat vetäytymään Taiwaninsaarelle, missä tasavaltalaishallitus jatkoi toimintaansa. Manner-Kiinassa Mao Zedong julisti Kiinan kansantasavallan perustetuksi vuonna 1949. Virallista rauhansopimusta osapuolten välille ei ole koskaan solmittu.
Yuan Shikain diktatuuri

Xinhai-vallankumouksen onnistuminen oli ollut monen kompromissin tulos, jolle ei voinut perustaa vakaata tasavaltalaista hallintoa. Monet tasavaltaa kannattaneet halusivat ensisijaisesti kukistaa mantšuhallinnon, eikä Sun Yat-Senin demokratiapyrkimykset merkinneet heille mitään.
Parin kuukauden vallassaolon jälkeen presidentiksi noussut Yuan Shikai pyrki vahvistamaan omaa valtaansa, eikä hän hyväksynyt tasavaltalaista parlamenttia. Tasavaltalaisliikkeen johdossa oli edelleen Sun Yat-Sen. Hänen johtamansa kansallinen puolue Kuomintang sai vuoden 1913 vaaleissa selvän enemmistön. Vaalivoitossa merkittävä tekijä oli puolueen suosittu varapuheenjohtaja Song Jiaoren. Song Jiaoren vaati että toimeenpanovalta oli annettava hallitukselle, joka oli vastuussa parlamentille, eikä presidentille. Yuan murhautti Song Jiaorenin, joka olisi muuten kohonnut pääministeriksi ja julisti Kuomintangin laittomaksi järjestöksi. Sun Yat-Sen joutui pakenemaan Japaniin.
Yuan Shikai oli valtaan noustuaan käytännössä maan diktaattori. Hän erotti useita Kuomintangiin kytköksissä olleita maakuntien sotilakuvernöörejä ja korvasi heidät omilla kannattajillaan. Vuonna 1915 hän yritti palauttaa monarkian ja julistaa itsensä maan keisariksi. Hän ei kuitenkaan saanut tarvittavaa tukea, sillä monet vaikutusvaltaiset kiinalaiset eivät enää hyväksyneet monarkiaa. Myös Yuanin suosio alkoi laskea. Ensimmäisen maailmansodan alettua Japani liittyi ympärysvaltoihin ja otti haltuunsa vanhat Saksan hallinnoimat alueet Shandongissa. Japani esitti Kiinalle niin kutsutut 21 vaatimusta, jotka toteutuessaan tekisivät Kiinasta käytännössä Japanin siirtomaan. Yuan myöntyi vaatimuksiin, mikä heikensi hänen kannatustaan maanlaajuisesti. Japani sai laajoja oikeuksia Mantšuriassa ja etuoikeudet kiinalaisiin satamiin ja rannikkokaupunkeihin. Monet Japanissa opiskelleet kiinalaiset palasivat vastalauseena kotimaahansa, missä he aloittivat japanilaisten tuotteiden boikotin.
Yuan aikoi edelleen julistaa itsensä uudeksi keisariksi ja perustaa uuden keisarikunnan. Hän ilmoitti aloittavansa hallintokautensa vuoden 1916 alusta. Yuan ei perääntynyt suunnitelmastaan, jolloin eteläiset maakunnat alkoivat kapinoida. Yunnan julistautui ensimmäisenä itsenäiseksi ja muut maakunnat seurasivat esimerkkiä. Myös Pohjois-Kiinassa aiemmat Yuanin liittolaiset alkoivat kääntyä häntä vastaan. Painostuksen alla Yuan luopui keisariudesta ja oppositio vaati, että Yuan luopuu myös presidenttiydestä. Kysymys ratkesi itsestään, sillä Yuan Shikai kuoli yllättäen 56-vuotiaana kesäkuussa 1916.
Siirtyminen demokratiaan

1980-luvun lopulla Taiwanissa alkoi poliittinen muutos oppositioliikkeen ja tavallisten kansalaisten vaatimusten seurauksena. Kuomintang kumosi vuosikymmeniä vanhat sotatilalait ja salli opposition toiminnan, vapaat vaalit sekä vapaan lehdistön. Freedom House -järjestön mukaan Taiwan on Aasian toiseksi vapain maa Japanin jälkeen. Kansainvälisen lehdistöinstituutin mukaan Taiwanin lehdistö on Aasian vapain. Poliittisen järjestelmän ongelmia ovat olleet päätöksenteon tehottomuus sekä vanhan yksipuoluejärjestelmän rakenteiden purkaminen.
Vuodesta 2012 lähtien Taiwanissa on pidetty parlamenttivaalit samanaikaisesti presidentinvaalien kanssa. Toistaiseksi presidentti ja lainsäädäntöelimen enemmistö ovat aina olleet samasta puolueesta. Parlamentissa enemmistö on vuosien 2008 ja 2012 vaaleissa tullut Kuomintangille. Vuosien 2016 ja 2020 vaaleissa parlamentin enemmistä on tullut DPP:lle.
Tammikuussa 2016 Tsai Ing-wen voitti presidentinvaalit ja oppositiossa ollutta Demokraattista edistysopuoluetta (Democratic Progressive Party, DPP) edustaneesta Tsaista tuli maan historian ensimmäinen naispresidentti ja Kuomintangia edustaneen presidentti Ma Yin-jeoun seuraaja. Tammikuussa 2020 Tsai valittiin toiselle virkakaudelle Kiinan tasavallan eli Taiwanin presidenttinä saatuaan 57 % äänistä.
Sun Yat-sen oli Kiinan tasavaltalaisliikkeen perustaja.
Vallankumousarmeijan johtajat Wuhanissa, armeijan päämajan edustalla vuonna 1911.
Xinhai-vallankumous Shanghaissa.
Yuan Shikai vuonna 1915
Toukokuun neljännen päivän liikkeen ylioppilasmielenosoitus
Kommunistijohtaja tervehtii pitkältä marssilta selviytyneitä.
Japanilaisjoukkoja Shanghain raunioilla.
Tsai Ing-wen, Kiinan tasavallan (Taiwan) presidentti vuodesta 2016
Chiaki Mukai

| Chiaki Mukai> 向井千秋 |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. toukokuuta 1952 (ikä 72)
Ura
Tyyppi:  astronautti
Valittu avaruuslentäjäksi:  1985
Lennot

 :  STS-65
 
 :  STS-95
 
Chiaki Mukai (jap. 向井千秋; s. 6. toukokuuta 1952) on japanilainen astronautti. Koulutukseltaan ja varsinaiselta ammatiltaan hän on lääkäri. Hänet valittiin NASDA:n astronautiksi vuonna 1985 ja hän on käynyt avaruudessa osana missioita STS-65 (1994) ja  STS-95 (1998). Hän oli ensimmäinen japanilainen nainen avaruudessa.
Aiheesta muualla

http://iss.jaxa.jp/en/astro/biographies/mukai/index.html
Haapakylän rautatieasema

Haapakylä (lyh. Hky) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Nurmes–Oulu-rataosuudella. Haapakylän asema avattiin Valtimo-nimellä liikenteelle 1. marraskuuta 1929. Paikalle oli rakennettu samana vuonna puinen asemarakennus, joka on siirretty lähistölle 1986. Asema muutettiin miehittämättömäksi 1969, jolloin pohjoisempana sijainnut Hiekkalahden asema sai Valtimo-nimen vanhan aseman muuttuessa Haapakyläksi. Henkilöliikenne lopetettiin 1975 ja tavaraliikenne 1984. Sen jälkeen aseman sivuraiteella on säilytetty vanhoja tavaravaunuja aina 2000-luvulle. Liikennepaikka lakkautettiin 2007.
Aiheesta muualla

Lyijykynäpiirros Haapakylän asemasta
Ylitalo

Ylitalo voi tarkoittaa seuraavia:
Ylitalo, entinen suurtila ja kestikievari Tuusulassa
Antti Ylitalo (s. 1983), lentopalloilija
Eemeli Ylitalo (s. 1998), jääkiekkoilija
Eero Ylitalo (s. 1953), tietokilpailija ja tietokilpailukysymysten laatija
Elli Ylitalo, Tuulikki Otsola (1924–1985), kirjailija
Hannu Ylitalo (1934–2007), ruotsinsuomalainen kirjailija
Ilkka Ylitalo (s. 1989), pesäpalloilija
Juha-Matti Ylitalo (s. 1966), insinööriprikaatikenraali
J. Raymond Ylitalo (1916–1987), amerikansuomalainen diplomaatti
Kalle Ylitalo (s. 1983), penkkipunnertaja ja näyttelijä
Leo Ylitalo (s. 1950), kirjailija
Niklas Ylitalo (s. 2000), jääkiekkoilija
Olavi Ylitalo (1929–2017), keskimatkojen juoksija
Otso Ylitalo (s. 2005), jääkiekkoilija
Pauli Ylitalo (s. 1944), lääkäri ja professori
Rauli Ylitalo (s. 1983), näyttelijä, ohjaaja, tuottaja ja käsikirjoittaja
Riikka Ylitalo (s. 1976), foneetikko
Saara Ylitalo (s. 1984), näyttelijä
Sani Ylitalo (s. 1975), jalkapalloilija
Tarja Ylitalo (s. 1951), iskelmälaulaja
Tero Ylitalo (s. 1968), prikaatikenraali.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ylitalo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kajaanin historia

Tämä artikkeli käsittelee suomalaisen kaupungin, Kajaanin, historiaa.
Historia > Esihistoria

Kajaanin seudun asutuksen juuret ovat vuosituhansien takaisessa menneisyydessä. Viimeaikaiset arkeologiset löydöt osoittavat, että seudulla on ollut asutusta jo Suomusjärven kulttuurikaudella n. 6500 eaa. Asutus keskittyi tuolloin todennäköisesti Äkälänniemeen. Kajaanin yksi arvokkain löytö oli ikivanha punamultahauta. Äkälänniemen Myhkyräkankaalta on löydetty alkeellinen rautamalmin pelkistyssulatusuuni varhaisrautakaudelta. Myös muualta kaupungin alueelta on tehty runsaasti esihistoriallisia esine- ja asuinpaikkalöytöjä. Rautakautisista löydöistä huomattavimpia on Kajaanin Petäisenniskasta tavattu kupurasolki.
Historia > Teorioita kaupungin nimestä

Sanat Kainuu ja Kajaani liittyvät epäilemättä toisiinsa tavalla tai toisella. Ruotsiin kuuluva mutta aikoinaan suomenkielinen Kalix on suomeksi suunnilleen Kainu. Tämä voi olla siirtymä suuntaan tai toiseen. Kainu tunnetaan myös etunimenä. Eräässä vanhassa venäläisessä kartassa seutuun on liitetty venäjänkielinen teksti "окаянная земля" (okajannaja zemlja), kirottu maa, (voidaan ymmärtää myös vaikeapääsyinen maa).
Historia > Seudun asutus ja aika ennen kaupungin perustamista

Esihistoriallisen ajan viimeisinä vuosisatoina Kajaanin seutu oli saamelaisten asuttama, mistä kertovat monet saamenkieliset paikannimet. Arvattavasti Kajaanin Koutaniemi oli saamelaisten, samoin kuin sen läheisyydessä oleva Vuoreslahti, jossa tarinoiden mukaan asui muinoin vanha saamelaisruhtinas. Ärjänsaari on ollut saamelaisten asuinpaikka. Sen keskiosissa on ollut muinainen riittipaikka, jota kutsuttiin Poronkirkoksi. Myös Vuolijoki-nimi arvellaan olevan saamelaisperäinen samoin kuin Jormua.
Ensimmäiset savolaiset ja pohjalaiset ilmaantuivat Kajaanin seudulle 1550-luvulla. Kaikkiaan Kainuuseen muutti vuonna 1554 kymmenen uudisasukasta. Tämän jälkeen seudulle muutti lisää ihmisiä, ja arvattavasti osa uudisasukkaista asettui tuolloisen Vuohenkikosken (nyk. Kajaaninjoen Ämmäkosken) seutuville asumaan. Osaltaan tätä asutusta vauhditti Oulun palte -nimisen kuninkaankartanon rakentaminen joen suuhun. Laajemmassa mitassa jokivarteen muutti ihmisiä kuitenkin vasta Kajaanin linnan rakentamisen alettua 1604. Tuolloin linnan pystyttäjät asettuivat taloksi varustuksen etelärannalle. Kajaanin linna vilkastutti elämää koko Oulujärven ympäristössä ja tarjosi suojaa linnan läheisyydessä olevalle latokartanolle. Vuosien kuluessa tilapäisten hökkelien kylästä muodostui seudun merkittävin kauppapaikka, johon saapuivat myös rajantakaiset karjalaiset kauppamiehet.
Historia > Kaupungin perustaminen ja 1600-luku

Ruotsin kuningatar Kristiina luovutti 18. syyskuuta 1650 kreivi Pietari Brahelle vapaaherrakunnaksi Kajaanin, Kuopion ja Iisalmen pitäjät. Kreivi oli vieraillut Kajaanin korpilinnassa kaksi kertaa aikaisemmin vuosina 1639 ja 1649. Niinpä hän päätti perustaa linnoituksen kupeelle muodostuneesta talorykelmästä laajan vapaaherrakuntansa pääpaikan. Käydessään kolmatta kertaa seudulla hän allekirjoitti 6. maaliskuuta 1651 Kajaanin perustamisasiakirjan myöntäen kaupungille asiaankuuluvat privilegiot. Pietari Brahe määräsi kaupungille oman alueen linnoituksen eteläpuolelta aina Lehtovaaran kylään asti, idässä raja ylsi Petäjäkosken niskaan ja lännessä Parkinniemeen. Kokonaisuutena rajanveto jäi varsin epämääräiseksi ja synnytti myöhemmin lukuisia rajariitoja paltamolaisten kanssa. Kajaanin porvarit eivät näet halunneet tyytyä omiin maihinsa vaan raivasivat kaskimaita paltamolaisten alueella. Pietari Brahen käskystä linnan rakentamista jatkettiin 1650-luvulla. Se valmistui lopullisesti 1666. Linnaa käytettiin lähinnä hallinnollisena rakennuksena, vankilana ja sotilastukikohtana.
Pietari Brahen perustama Pohjois-Suomen ensimmäinen sairaala sijaitsi Parkinniemellä vuodesta 1653 noin vuoteen 1680. Leprasairaalasta ei ole säilynyt edes kivijalkaa. Parkinniemen hospitaali oli koko Pohjois-Suomen vanhin sairaala, sillä seuraava sairaala perustettiin vuonna 1687 Ouluun mielisairaita varten.
Kajaanin väkiluku oli 1650-luvulla vain 400 asukasta, ja taloja kaupungissa oli joitain kymmeniä. 1690-luvulla koetun suuren nälänhädän jälkeen kaupungissa oli enää vain puolensataa asukasta.
Historia > 1700-luku

Kaupungin kasvu oli 1700-luvun alussa hidasta, sillä kaupunki joutui kokemaan sodan. Seutua kosketti erityisesti ns. sarkasodan nimellä tunnettu suuren Pohjan sodan sivutapahtuma 1712. Toden teolla sodan jalkoihin Kajaani joutui 1716, jolloin venäläiset joukot aloittivat Kajaanin linnan piirityksen 4 000 miehen voimalla. Parikuukautisen piirityksen jälkeen puolustajien oli antauduttava. Maaliskuussa 1716 linna räjäytettiin ja sotavangeiksi saadut puolustajat ja seudun asukkaat vietiin Venäjälle sotavankeuteen. Ryöstettyyn ja tuhottuun kaupunkiin ei liene jäänyt ainuttakaan asukasta. Vähitellen kuitenkin jostain ilmaantui uusia ihmisiä, jotka olivat säilyttäneet sodan kurimuksessa henkensä. Tulijat rakensivat vähitellen uudelleen tuhotut talot ja elämä elpyi pian entiselleen. Paikalliset asukkaat hakivat Kajaanin linnan kiviä talojen peruskiviksi, kunnes rauniot suojeltiin. Alueella on tehty kaivauksia ja korjaustöitä.
Historia > 1800-luku

Kajaani pysyi kuitenkin pitkälle 1800-luvulle asti vähäpätöisenä kaupunkipahana. Sen olojen kurjuuden joutui omakohtaisesti kokemaan myös Kajaanin alkutalvesta 1833 piirilääkäriksi saapunut Elias Lönnrot.  Tuolloin seudulla riehui ankara puna- ja lavantauti- sekä koleraepidemia. Nuori piirilääkäri joutui heti ensi töikseen taistelemaan ankarasti kulkutauteja vastaan. Hän sairastui myös itse, mutta vahvakuntoisena selvisi ja saattoi toden teolla keskittyä kansanrunojen keruuseen. 28. helmikuuta 1835 Elias Lönnrot päiväsi Kalevalansa Kajaanissa sijainneessa talossaan.
Huonokuntoinen maantie etelästä valmistui 1825. Matkantekoa asumattomalla seudulla vaikeuttivat monet vesistöjen ylitykset, laajat suot ja mäet. Veneyhteys Ouluun oli vaarallinen sekä Kajaanin- että Oulujoen suurten koskien takia. Oman lukunsa muodostivat Oulujärven merirosvot, ”Kiveksen veljekset”, 1800-luvun puolivälissä.
Kajaani joutui ankarasti kärsimään myös 1867–1868 suurten nälkävuosien koettelemuksissa. Kaupungin asukasluku jopa väheni tuntuvasti ihmisten nääntyessä leivän puutteeseen. Mutta elämä elpyi vähitellen ja vuosisadan lopulla kaupungissa oli jo yli 1 200 asukasta.
Kajaani sai huomattavan osan tuloistaan tervakaupasta, sillä ylämaiden tervatalonpojat toivat tervanpolton kultakaudella, 1800-luvun viimeisellä neljänneksellä tuhansia tynnyreitä korven mustaa kultaa kaupungin tervahaminaan tai laskivat veneineen Kajaanin sivuitse tervakanavan kautta Oulujärvelle. Vuoden vilkkaimmat viikot olivat kesäkuun lopulla, hieman ennen heinäpoutia, jolloin Kajaaninjoen suluissa kävi huiske. Suluista selvittyään paltamot pääsivät viilettämään pitkin avaria Oulujärven selkiä kohti Oulua.
Kajaanin raatihuone perustettiin 1831, entinen kaupunginkirjasto 1852 Kainuun vanhin kansakoulu 1883 Paltaniemelle, joka silloin kuului Paltamoon ja Kajaanin kirkko 1896.
Historia > 2000-luku

Yöjunayhteys Helsinkiin ja Turkuun lopetettiin syksyllä 2006. Ensimmäinen Pendolino-juna lähti Kajaanin rautatieasemalta Helsinkiin vuonna 2007.
Kainuun rajavartioston rajajääkärikomppania lopetti 88 vuotta jatkuneen varusmieskoulutuksen Kajaanissa 1. heinäkuuta 2007. Esikunta jatkaa edelleen toimintaansa kaupungissa. Kainuun prikaati muodostettiin Kajaaniin 1966, sen jälkeen kun Pohjois-Savon prikaati Kuopiosta (1962–63) ja Porin prikaatin patteristo Niinisalosta (1966) oli siirretty kaupunkiin.
Kajaanin Opettajankoulutuslaitos loppui 113 vuoden jälkeen keväällä 2013.
Kuntaliitokset > Kajaanin maalaiskunta

Vuonna 1835 Kajaanin maaseurakuntaan liitettiin aiemmin Sotkamoon kuulunut Lahnasjärven ja Raudanveden kylät. Vuonna 1865 säädettiin uusi kunnallisasetus. Yhteisestä kunnallishallinnosta Kajaanin maaseurakunta ja Paltamo erotettiin 1870. Jotkut katsovat eron tapahtuneen 1869. Maalaiskunnasta liitettiin Vuottolahden kylä 1897 samana vuonna perustettuun Säräisniemestä erotettuun Vuolijoen kappeliseurakuntaan. Kajaanin maalaiskunta perustettiin 1897. Aiemmin Paltamoon kuuluneet Paltaniemen, Uudenkylän (myöhemmin Nakertaja) ja Kirkkoahon (Linnantaus) kylät liitettiin Kajaanin maalaiskuntaan 1954. Kajaanin maalaiskunnasta liitettiin kaupunkiin Kylmä ja Parkinniemi 1967. Kunnan keskus muodostui kaupungin keskustaajaman osaksi Kajaaninjoen pohjoisrannalle Teppanaan, minne muutti ihmisiä myös Kajaanin kaupungista. Myöhemmin taajama-asutus laajeni itään Kuurnaan ja pohjoiseen Komiaholle.
Kuntaliitokset > Vuolijoki

Vuolijoen kirkko rakennettiin 1907. Vuolijoen kunta perustettiin 11. joulukuuta 1915 Penttilän talossa pidetyssä perustamiskokouksessa. Vuolijoen kunnan perustamisen yhteydessä päätettiin rakentaa toimitilat. Vuonna 1950 asukkaita oli Vuolijoella 2 876. Maatalousvaltainen kunta teollistui vahvasti 1950-luvulla Otanmäen malmikaivoksen myötä. Myöhemmin Vuolijoelle perustettiin myös Vuorokkaan kaivos.  Kaivoksen avaaminen 1953 käänsi kunnan asukasluvun kasvuun ja 1960 asukkaita oli 4 790. Tämän jälkeen väestö on hitaasti vähentynyt. Vuonna 1985 asukkaita oli 3 364 ja 2007 asukkaita oli enää vain 2 643. Pääosa asutuksesta oli ryhmittynyt Oulujärven tuntumaan. Kunnan kahdessa taajamassa asui yli puolet väestöstä. Vuolijoki oli Kainuun teollistunein kunta.