stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mongolianhevonen
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mongolianhevonen Hevosmaailma.netissä (Arkistoitu – Internet Archive)
Mongolian horse, Department of Animal Science, Oklahoma State University (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Mongolian horse
Lapsi kilpailemassa naadam-festivaaleilla.
Mongolianhevonen ratsastajineen.
Käännös suomeksi
Mustalampi (Suonenjoki, Haapajärvi)

| Mustalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Suonenjoki
Koordinaatit:  62°29′58″N, 27°09′08″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pieksäjärven valuma-alue (14.79)
Laskujoki:  oja Heinälamminpuroon 
Järvinumero:  14.792.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114,2 m  
Pituus:  230 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,587 km  
Pinta-ala:  2,187 ha  
Suurin syvyys:  7,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiMustalampi 
Mustalampi  on Pohjois-Savossa Suonenjoella  Haapajärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 230 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Pieksäjärven valuma-alueella (14.79), jonka Haapajoen alueeseen (14.792) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 114,2 metriä mpy.
Saksan keisarikunnan laivasto

| Keisarillinen laivasto Kaiserliche Marine |
| --- | --- |
 Keisarillisen laivaston lippu (1903–1918)
Toiminnassa:  1871–1918
Valtio:   Saksan keisarikunta
Aselajit:  laivasto
Marssi:  ”Gruß an Kiel”
Sodat ja taistelut:  boksarikapina ensimmäinen maailmansota
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Alfred von Tirpitz
Saksan keisarikunnan laivasto, virallisesti Keisarillinen laivasto (saks. Kaiserliche Marine), oli keisarillisen Saksan meripuolustuksesta vastannut puolustushaara vuodesta 1871 vuoteen 1918.
Ensimmäinen maailmansota

Alfred von Tirpitz komensi ensimmäisen maailmansodan aikana Saksan laivastoa. Huolimatta massiivisesta varusteluohjelmasta Saksan laivasto ei ollut lähellekään yhtä vahva kuin Britannian laivasto. Ympärysvallat tuhosivat sodan alussa siirtomaissa ja valtamerillä olleet saksalaisalukset sodan ensimmäisten kuukausien kuluessa ja laivaston pääosa vietti sodan ankkurissa. Samalla brittilaivaston päävoimat sitoutuivat vartioimaan Pohjanmerta ja estämään Saksan laivaston murtautumisen Atlantille. Saksan laivasto yritti tätä Skagerrakin taistelussa, mutta taistelu päättyi ratkaisemattomana. Britannian laivasto koki suuria tappioita, mutta kykeni pitämään Saksan laivaston poissa Pohjanmereltä.
Saksan laivaston merkittävimmiksi operaatioiksi nousivat sukellusveneoperaatiot, joiden tavoitteena oli katkaista Britannian kauppaliikenne. Saksalaissukellusveneen suorittama yhdysvaltalaisen matkustajalaiva RMS Lusitanian torpedointi vuonna 1915 käänsi osaltaan Yhdysvaltain yleistä mielipidettä Saksaa vastaan ja edisti maan liittymistä ympärysvaltojen puolelle pari vuotta myöhemmin.
Ankkurissa olleen laivaston miehistö turhautui ja radikalisoitui. Sodan päätyttyä Saksan tappioon vallankumoukselliset matruusit osallistuivat useisiin eri kumousliikkeisiin Weimarin tasavallan alkuvaiheen sekavissa oloissa.
Laivaston tuho Scapa Flow’ssa

Aselepo astui voimaan 11. marraskuuta 1918. Aselepoehtojen XXIII artiklan mukaisesti kaksi Saksan kolmesta taistelulaivaviiriköstä saapui internoitaviksi yhdessä viiden taisteluristeilijän, kevyiden risteilijöiden ja 49 hävittäjän kanssa. Kaikki sukellusveneet tuli tuhota.
Saksan laivasto saapui Scapa Flow’hun 21. marraskuuta 1919, jonne niitä saattoi 370 Yhdistyneen kuningaskunnan alusta. Saksalaisalukset ankkuroitiin Scapa Flow’hun ja miehistöt palautettiin Saksaan. Toukokuussa 1919 sovittaessa Versailles’n rauhanehtoja selvisi, että internoitu laivasto oli tarkoitus jakaa voittajavaltioiden kesken sotakorvauksena. Avomerilaivaston esikunta antoi 17. kesäkuuta käskyn upottaa alukset.
Saksalaisen komennuskunnan johtaja, kontra-amiraali Ludwig von Reuter, käytti hyväkseen vartiomiesten supistamista harjoitusten vuoksi Scapa Flow’ssa ja laittoi käskyn täytäntöön 21. kesäkuuta pyrkimyksenään upottaa kaikki Scapa Flow’ssa olleet alukset.
Uponneet alukset olivat (uppoamisjärjestyksessä):
taistelulaivat Friedrich der Große, König Albert, Kronprinz Wilhelm, Kaiser, Grosser Kurfürst, Prinzregent Luitpold, König, Kaiserin, Bayern, Markgraf ja Baden
taisteluristeilijät Moltke, Seydlitz, Von der Tann, Derfflinger ja Hindenburg
kevyet risteilijät Brummer, Dresden, Köln, Bremse, Karlsruhe, Emden, Frankfurt ja Nürnberg
torpedoveneet (hävittäjät)
1. laivue G40, G86, G39, G38, V129, S32
2. laivue G101, G102, G103, G104, V100, B110, B112, B109, B111
3. laivue S54, S53, S55, V70, V73, V81, V82, G91
6. laivue S131, S132, V125, V126, V127, V128, V44, V43, V45, V46, S49, S50
7. laivue S56, S65, V78, V83, G92, S136, S135, S138, H145, G89
9. laivue V80, S36, S51, S52, S60
Artiklan XXIII mukaisena korvauksena Saksan laivaston tuli toimittaa Scapa Flow’ssa upotettujen tilalle:
kevyet risteilijät Pillau, Königsberg, Graudenz, Regensburg ja Straßburg 60 päivän kuluessa
hyväkuntoisia kelluvia telakoita, nostureita, hinaajia ja proomuja yhteensä 400 000 tonnin edestä
kaikki sukellusveneisiin liittyvä materiaali
Jäljelle jääneestä kalustosta muodostettiin ”uusi” Saksan laivasto Weimarin tasavaltaan. Alus kanta koostui rannikkopuolustuskalustosta:
8 vanhentunutta taistelulaivaa, joista kaksi reservissä
8 kevyttä risteilijää, joista kaksi reservissä
16 hävittäjää, joista neljä reservissä
16 torpedovenettä, joista neljä reservissä
Pääosa Saksalle jätetystä kalustosta oli poistettu käytöstä ensimmäisen maailmansodan aikana. Weimarin tasavallan alkuvuosina suuret määrät vanhentunutta kalustoa romutettiin tai muuten poistettiin käytöstä.
Sisäisten ongelmien ratkettua annettiin 31. maaliskuuta 1921 laki, jonka myötä perustettiin Saksan armeija eli Reichswehr ja laivasto eli Reichsmarine.
Saksan keisarikunnan laivaston aluksia > Taistelulaivoja

Brandenburg-luokka (10 502 tonnia)
SMS Kurfürst Friedrich Wilhelm 30. kesäkuuta 1891 – Turkille 12. syyskuuta 1910
SMS Brandenburg 21. syyskuuta 1891 – romutettu 13. toukokuuta 1919
SMS Weißenburg 14. joulukuuta 1891 – Turkille 12. syyskuuta 1910
SMS Wörth 6. elokuuta 1892 – romutettu 13. toukokuuta 1919
Kaiser Friedrich III -luokka (11 599 tonnia)
SMS Kaiser Friedrich III 31. heinäkuuta 1896 – romutettu 6. joulukuuta 1919
SMS Kaiser Wilhelm II 14. syyskuuta 1897 – romutettu 6. joulukuuta 1919
SMS Kaiser Wilhelm der Große 1. kesäkuuta 1899 – romutettu 17. maaliskuuta 1921
SMS Kaiser Karl der Große 18. lokakuuta 1899 – romutettu 6. joulukuuta 1919
SMS Kaiser Barbarossa 21. huhtikuuta 1900 – romutettu 6. joulukuuta 1919
Wittelsbach-luokka (12 596 tonnia)
SMS Wittelsbach 3. heinäkuuta 1900 – romutettu 8. maaliskuuta 1921
SMS Wettin 6. kesäkuuta 1901 – romutettu 11. maaliskuuta 1920
SMS Zähringen 12. kesäkuuta 1901 – uponnut 18. joulukuuta 1944
SMS Schwaben 19. elokuuta 1901 – romutettu 8. maaliskuuta 1921
SMS Mecklenburg 9. marraskuuta 1901 – romutettu 25. tammikuuta 1920
Braunschweig-luokka (14 167 tonnia)
SMS Braunschweig 20. joulukuuta 1902 – romutettu 31. maaliskuuta 1931
SMS Elsass 26. toukokuuta 1903 – romutettu 31. maaliskuuta 1931
SMS Hessen 18. syyskuuta 1903 – Neuvostoliitolle 1946
SMS Preussen 30. lokakuuta 1903 – romutettu 5. huhtikuuta 1929
SMS Lothringen 27. toukokuuta 1904 – romutettu 31. maaliskuuta 1931
Deutschland-luokka (13 994 tonnia)
SMS Deutschland 19. marraskuuta 1904 – romutettu 1920-1922
SMS Hannover 29. syyskuuta 1905 – romutettu 1944–1946
SMS Pommern 2. joulukuuta 1905 – torpedoitu 1. kesäkuuta 1916
SMS Schlesien 28. toukokuuta 1906 – romutettu 5. toukokuuta 1945
SMS Schleswig-Holstein 7. joulukuuta 1906 – pommitus 18. joulukuuta 1944
Nassau-luokka (18 570 tonnia)
SMS Nassau
SMS Westfalen
SMS Rheinland
SMS Posen
Helgoland-luokka (22 440 tonnia)
SMS Helgoland 24. joulukuuta 1908 – romutettu 1924
SMS Ostfriesland 19. lokakuuta 1908 – maalilaiva, uponnut 21. heinäkuuta 1921
SMS Thüringen 7. marraskuuta 1908 – romutettu 1923
SMS Oldenburg 1. maaliskuuta 1909 – romutettu 1921
Kaiser-luokka (24 330 tonnia)
SMS Kaiser joulukuu 1909 – romutettu 21. kesäkuuta 1919
SMS Friedrich der Grosse 26 tammikuuta 1910 – romutettu 21. kesäkuuta 1919
SMS Kaiserin marraskuu 1910 – romutettu 21. kesäkuuta 1919
SMS König Albert 17. heinäkuuta 1910 – romutettu 21. kesäkuuta 1919
SMS Prinzregent Luitpold tammikuu 1911 – romutettu 21. kesäkuuta 1919
Saksan keisarikunnan laivaston aluksia > Hävittäjiä

Sachsen-luokka (7 800 tonnia)
SMS Sachsen, 1877
SMS Bayern, 1878
SMS Württemberg, 1878
SMS Baden, 1880
Preußen-luokka (6 800 tonnia)
SMS Preußen, 1873
SMS Friedrich der Große, 1874
SMS Großer Kurfürst, 1875
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saksan keisarikunnan laivasto Wikimedia Commonsissa
Keisarillisen laivaston lippuja.
Hochseeflotte vuonna 1917. Oikealla taisteiluristeilijä SMS Von der Tann.
Taisteluristeilijä SMS Hindenburg uponneena Scapa Flow’ssa.
Mustalampi (Rautalampi, Häkkilä)

| Mustalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Rautalampi
Koordinaatit:  62°29′54″N, 26°40′07″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  oja Vahvaseen 
Järvinumero:  14.711.1.062
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  104,8 m  
Pituus:  230 m  
Leveys:  60 m  
Rantaviiva:  0,3 km  
Pinta-ala:  1 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMustalampi 
Mustalampi  on Pohjois-Savossa Rautalammilla  Häkkilän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 230 metriä pitkä, 60 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 300 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Konneveden lähialueeseen (14.711) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 104,8 metriä mpy.
Maserati Coupé

| Maserati Coupe Maserati Spyder Maserati GranSport |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Valmistaja:  Maserati
Valmistusvuodet:  2001–2007
Korimalli:  2-ovinen coupé 2-ovinen cabriolet
Luokka:  S-segmentti
Edeltäjä:  -
Seuraaja:  Maserati GranTurismo
Teknisesti samankaltaisia:  -
Tekniset tiedot
Moottori:  V8
Iskutilavuus:  4 244 cm³
Teho:  390–399 hv
Huippunopeus:  283–290 km/h
Kiihtyvyys:  n. 5 s (0–100 km/h)
Vetotapa:  takaveto
Kulutus:  15,8 l/100 km (yhd.)
Maserati Coupe ja Spyder julkaistiin vuonna 2002. Molemmat autot perustuvat vuonna 1998 markkinoille tulleeseen 4-paikkaiseen 3200 GT -malliin. Coupen seuraajaksi esiteltiin keväällä 2007 GranTurismo ja myös Spyder sai seuraajakseen GranCabrion.
Yleistä

Coupe ja Spyder ovat molemmat ItalDesignin Giugiaron käsialaa. Spyderin akseliväli on lyhyempi ja se on kaksipaikkainen kun taas Coupe on nelipaikkainen. Spyder esiteltiin ensi kertaa yleisölle Frankfurtin autonäyttelyssä vuonna 2001, Yhdysvaltojen ensiesiintymisen se teki Detroitin autonäyttelyssä vuonna 2002. Spyderista tuli Maseratin ensimmäinen malli, jota myytiin Yhdysvalloissa vuoden 1990 jälkeen. Spyder on valmistettu Coupea lyhyemmälle pohjalevylle.
Nämä ovat myös Maseratin ensimmäiset vapaastihengittävillä V8-moottorilla varustetut mallit yli 20 vuoteen. Vuoden 2004 syksyllä järjestetyssä Pariisin autonäyttelyssä esiteltiin uudelleen muotoillut mallit.
Kumpaakin mallia saa kahdella eri vaihteistolla: Perusmallisessa Coupe GT:ssa on perinteinen manuaalivaihteisto ja Cambiocorsa-mallissa on 6-portainen automatisoitu manuaalivaihteisto, jota käytetään ohjauspyörään sijoitetuilla vivuilla. Kumpaankin malliin saa lisävarusteena tietokoneohjatun automaattisen jousitusjärjestelmän nimeltään "Skyhook", Brembon jarrut ja vaikeakäyttöisen informaatiokeskuksen joka sisältää audio- ja ilmastoinnin ohjauksen. Navigointi- ja handsfree-järjestelmä ovat myös lisävarustelistalla. Molemmissa oli vuonna 2002 vakiona 15-puolaiset 18 tuuman alumiinivanteet ja vuoden 2003 jälkeen useimmissa oli viisipuolaiset vanteet. Värin voi valita useasta vaihtoehdosta ja sisustaan saa kymmentä eri väristä nahkaa.
GranSport

Vuoden 2004 keväällä esitellyssä Geneven autonäyttelyssä esiteltiin GranSport-erikoismalli on muutettu versio Coupesta ja Spyderista (Spyder-versio on nimeltään 90th Anniversary Edition): korisarja, krominen keulamaski, hiilikuitu sisusta ja 19 tuuman erikoisvanteet.4.2 litrainen V8 tuottaa nyt 400 hevosvoimaa.Huippunopeus valmistajan mukaan on 290 km/h ja kiihdyttäminen 0-100 kestää 4.8 sekuntia. Mallissa käytetään Skyhook-aktiivijousitusta 10,2 mm matalammalla maavaralla. Cambiocorsa vaihteisto on edelleen kehitetty nopeammaksi. Myös auton pakoputkisto on viritetty antamaan syvemmän äänen.
MC Victory -erikoisversio esiteltiin vuonna 2006 Geneven autonäyttelyssä juhlistamaan Maserati MC12 -mallin kilpamenestystä. Tässä versiossa oli extra-hiilikuitu-koripaneelit ja erilainen sisusta.
Moottorit

Kummassakin autossa on eteensijoitettu vapaastihengittävä 4,2-litrainen V8, joka tuottaa 390 hv (291 kW). Huippunopeus on 285 km/h ja kiihdytys 0-96 km/h vie 4,9 sekuntia. V8-moottori on Ferrarin kehittämä ja Maseratin valmistama. Moottorissa on muuttuva imuventtiilien ajoitus, kun taas korkeammin viritetty moottori Ferrari F430 -mallissa sisältää myös pakoventtiilien ajoituksen.
4,2 4 244 cm3 V8 90° DOHC 32V, 287 kW (390 hv) @7 000 r/min, 451 Nm @4 500 r/min
4,2 (Gransport), 4 244 cm3 V8 90° DOHC 32V, 293 kW (399 hv) @7 000 r/min, 451 Nm @4 500 r/min
Mittoja

GranSport
Akseliväli: 2 660 mm
Raideleveys edessä: 1 525 mm
Raideleveys takana: 1 538 mm
Pituus: 4 523 mm:
Leveys: 1 822 mm
Korkeus: 1 295 mm
Omamassa: 1 680 kg
Spyder
Akseliväli: 2 440 mm
Raideleveys edessä: 1 525 mm
Raideleveys takana: 1 538 mm
Pituus: 4 303 mm
Leveys: 1 822 mm
Korkeus: 1 305 mm
Omamassa: 1 630-1 720 kg
Maserati GranSport
Mustamonarkit

| Mustamonarkit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Monarkit Monarchidae
Suku::  Mustamonarkit Pomarea  Bonaparte, 1854
Katso myös
   Mustamonarkit Wikispeciesissä   Mustamonarkit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mustamonarkit (Pomarea) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintusuku.
Mustamonarkit ovat kotoperäisiä Ranskan Polynesiassa Tyynellämerellä. Niitä esiintyy alueen itäosassa Cookin-, Seura- ja Marquesassaarilla. Mustamonarkit ovat vähentyneet voimakkaasti, ja ne ovat nykyisin uhanalaisia. Viime aikojen vähenemistä ovat kiihdyttäneet rottien lisääntyminen ja pääasiassa ihmisen aiheuttama elinympäristöjen tuhoutuminen.
Mustamonarkkilajit

Luettelo perustuu BirdLife Suomen maailman lintujen suomenkieliseen nimistöön. Luokittelujen eroavuuksista johtuen lajisto voi olla erilainen eri lähteissä.
Eiaonmonarkki Pomarea fluxa
Fatuhivanmonarkki Pomarea whitneyi
Marquesasinmonarkki Pomarea mendozae
Maupitinmonarkki Pomarea pomarea
Nukuhivanmonrakki Pomarea nukuhivae
Rarotonganmonarkki Pomarea dimidiata
Tahitinmonarkki Pomarea nigra
Uahukanmonarkki Pomarea iphis
Uapunmonarkki Pomarea mira
Aiheesta muualla

Kuva lajista Arkive.orgissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Mustalampi (Saarijärvi, Palsankylä)

| Mustalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi
Koordinaatit:  62°32′26″N, 25°24′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Lanneveden va (14.65)
Laskuoja:  metsäoja Lanneveteen 
Järvinumero:  14.651.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  156,2 m  
Pituus:  380 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,938 km  
Pinta-ala:  3,637 ha  
Tilavuus:  0.000052 km³ 
Keskisyvyys:  1,44 m  
Suurin syvyys:  3 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiMustalampi 
Mustalampi  on Keski-Suomessa Saarijärvellä  Palsankylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 380 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 52 200 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,4 metriä ja suurin syvyys on 3,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Lanneveden valuma-alueella (14.65), jonka Lanneveden alueeseen (14.651) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 156,2 metriä mpy.
Mustakatos

| Mustakatos |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  60°58′50″N, 24°58′04″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Luhdanjoen valuma-alue (35.85)
Laskuoja:  oja Saviojaan 
Järvinumero:  35.850.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  150,8 m  
Rantaviiva:  1,273 km  
Pinta-ala:  10,498 ha  
 fiMustakatos 
Mustakatos  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Perinkään kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi sijaitsee mäkisessä metsämaastossa olevassa painaumassa. Järven pinta-ala on 10,5 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä ja rannat ovat soistunutta metsämaata. Rannalle on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto, jolle johtaa tie yhdystieltä 13863.
Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Luhdanjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Luhdanjoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 150,8 metriä mpy. Järveen laskee pohjoiselta tiheästi ojitetulta Mustijärvensuolta Palojärvi ja muita suolampia. Järven oma laskuoja lähtee sen lounaisrannasta ja yhtyy Luhdanjokeen Arrankorven Kaalimaalla.
SCAMP

| SCAMP |
| --- | --- |

Tyyppi:  yksirunkoinen purjevene
Materiaali:  Puuvaneri Lasikuitu
Riki:  Tasapainotettu loggertti
Suurin pituus (LOA):  3,63 m
Leveys:  1,63 m
Syväys:  0,18 – 0,86 m
Paino:  190 kg
Isopurje:  9,3 m2
Miehistö:  1-4
Suunnittelija:  John Welsford
Suunnitteluvuosi:  2011
SCAMP (lyhenne englanninkielisistä sanoista Small Craft Advisor Magazine Project) on puuvaneri- tai lasikuiturunkoinen purjejolla, jossa on tasapainotettu loggerttitakila, jonka pystytys ja laskeminen on suhteellisen nopeaa. Vene on 11 jalkaa ja 11 tuumaa pitkä, eli 3,63 metriä, ja sillä pystyy purjehtimaan enimmillään neljä aikuista, mutta parhaimmillaan se on yksin- tai kaksinpurjehduksessa. Pienestä koosta huolimatta sitä pidetään huomattavan stabiilina ja merikelpoisena veneenä. SCAMP-veneellä on mahdollista tehdä useamman vuorokauden retkiä, jolloin veneessä mahtuu nukkumaan ajoaukon päälle tulevan teltan alla jopa kaksi henkilöä.
Koska SCAMP on lyhyt vene, sen teoreettinen runkonopeus on myös suhteellisen vaatimaton, noin 4,5 solmua. Se voi kuitenkin saavuttaa kuuden seitsemän solmun nopeuden, koska runko on taipuvainen nousemaan plaaniin. Tähän on monia syitä, kuten pohjan muoto ja takila. Welsford pitää SCAMP:ia ehkä parhaimpana kaikista määriteltyyn tarpeeseen suunnittelemistaan veneistä. Vaikka mikään yksittäinen veneen suunnitteluperiaate ei ole varsinaisesti ennennäkemätön, niiden yhdistelmä katsotaan tuottaneen uuden sukupolven purjeveneen.
Historia

Small Craft Advisor -lehden toimittajat Craig Wagner ja Josh Colvin olivat lehden historian aikana purjehtineet noin seitsemälläkymmenellä erilaisella pienpurjeveneellä, joiden ominaisuuksien pohjalta he tekivät toivelistan uutta venettä varten. Colvin oli myös purjehtinut 130 meripeninkulman (240 km) mittaisen matkan Columbia-jokea alas veneellään, jonka olisi toivonut olevan pienempi. Kyseisen matkan kokemukset vaikuttivat myös osaltaan SCAMP-projektin tavoitteisiin. Suunnittelun painopisteet olivat "minimalismi, tehokkuus ja käytön helppous". Tammikuussa 2010 he ottivat yhteyttä John Welsfordiin ja aloittivat yhteistyön veneen suunnittelemiseksi. Ensimmäisen veneen rakentaminen alkoi Northwest Maritime Centerissä heinäkuussa 2010. He päättivät kutsua venettä "minimikroristeilijäksi".
Ensimmäinen SCAMP laskettiin vesille 11.11.2011 (huomaa päivämäärän yhteneväisyys veneen pituuteen jalkoina ja tuumina) ja testattiin Port Townsend Bayssä Puget Soundissa. Sitä seurasivat merellä järjestetty koepurjehdus ja -kaatuminen, jonka suoritti Howard Rice.
Kees Prins ja Northwest Maritime Center tekivät SCAMP:iin joitain muutoksia ja Turn Point Design muokkasi sitä CNC-leikattuun kittiin sopivimmaksi. Itserakentajille tarkoitetut ohjeet julkaistiin ensin, mutta CNC-leikattu kitti seurasi pian perässä. Gig Harbor Boat Works -yritys sai valmiiksi ensimmäisen lasikuiturunkoisen SCAMP-veneen heinäkuussa 2013 ja on tällä hetkellä ainoa valmistaja, joka tekee venettä lasikuituisena.
Vuonna 2017 Howard Rice purjehti rakentamallaan SCAMP-veneellä Tulimaassa, joka on yksi maailman haastavimmista ympäristöistä vesillä liikkumiseen. Purjehdus siellä kesti useita viikkoja.
Suunnitteluperiaatteet

Tylppä keula - mahdollistaa suuremman leveyden suhteessa pituuteen. Keulaan tulevien lautojen ei tarvitse liittyä yhteen, mikä helpottaa rakentamista. Tylppä keula myös lisää veneen etuosan tilavuutta ja nostetta.
Matkatavarakajuutta - SCAMP:in kajuutta palvelee useaa tarkoitusta. Sen katos toimii roiskesuojana ja on riittävän suuri yhden keskipituisen aikuisen istua sateelta suojassa. Lisäksi etulokeroihin varastoituihin tavaroihin pääsee käsiksi ilman veden pääsyä tavaratilaan. Kajuutta tukee myös mastoa korkeammalle kuin avoveneissä yleensä on mahdollista. Tämä puolestaan mahdollistaa haruksettoman takilan.
Tasapainotettu loggerttitakila - Tasapainotetussa loggerttitakilassa on monia etuja
Haruksettomuus - Purje voi kääntyä täysin eteen, mikä parantaa turvallisuutta. Haruksettomuus myös nopeuttaa vesillelaskuun liittyvää rikaamista, eli veneen valmistelua purjehduskuntoon.
Purjeen maston etupuolinen osa tasapainottaa tuulen aikaan saamaa painetta purjeessa. Vendaa tehtäessä se nopeuttaa puomin siirtymistä puolelta toiselle. Jiipatessa se puolestaan pienentää puomin ylitulemiseen sisältyvää voimaa. Myötätuuleen purjehtiessa sillä on tasapainottava vaikutus, koska venettä eteen päin kuljettavan voiman vaikutuspiste on edempänä kuin esimerkiksi bermuda-takiloidussa veneessä.
Kun purje on nostettu, purjehtijan tarvitsee hoitaa vain jalusköyttä, mikä tekee yksinpurjehduksesta helppoa.
Toispuoleinen taittokölilaatikko on tyyrpuurin puolella olevan penkin sisällä. Tämä tuo istuinkaukaloon lisää tilaa ja helpottaa siinä nukkumista ankkuroitumisen aikana. Taittoköli ja -peräsin perustuvat NACA-siivekemuotoon, joka saa aikaan nosteen veneen liikkuessa eteen päin.
Skegit - Pohjaan on kiinnitetty kaksi skegiä. Ne tekevät rantautuessa pohjaan tukeutuvasta veneenpinnasta tasaisemman, mikä sekä suojaa pohjaa että ehkäisee veneen kallistumista. Tästä on erityistä hyötyä rantauduttaessa vuorovesien vaikutuspiirissä olevilla alueilla.
Kelluntasäiliöt - SCAMP:in vakiomallissa on viisi erillistä vesitiivistä kelluntasäiliötä: kajuutan etupuolella, kajuutan lattian alla, istuinkaukalon lattian alla ja penkkien sisällä.
Vesipaarlasti - Istuinkaukalon lattian alla on 77 litran vesisäiliö, joka toimii venettä vakauttavana 77 kg paarlastina ollessaan täynnä. Se voidaan tyhjentää soutamisen tai trailerilla kuljettamisen ajaksi.
Rakentaminen

Vaikka SCAMP-vene on saatavissa lasikuituisena, on se lähtökohtaisesti suunniteltu kotirakentajien ja puuvanerirungon ehdoilla. Veneen rakentamiseksi on kolme päävaihtoehtoa.