stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Akustinen Seura

Akustinen Seura ry - Akustiska Sällskapet rf on Suomessa toimiva akustiikan alan tutkimusta, koulutusta ja suomenkielistä julkaisemista edistävä yhdistys. Sen edeltäjä, Ääniteknillinen Yhdistys ry, perustettiin vuonna 1943, ja sen nimi muutettiin Akustiseksi Seuraksi vuonna 1970. Akustinen Seura on Tieteellisten seurain valtuuskunnan jäsen. Seuran nykyinen puheenjohtaja on tekniikan tohtori Olli Santala.
Akustinen Seura järjestää konferensseja, seminaareja, keskustelutilaisuuksia ja tutustumiskäyntejä sekä julkaisee alan kirjallisuutta. Akustinen Seura on mukana pohjoismaisessa NAA-yhdistyksessä (Nordic Acoustics Association), joka järjestää joka toinen vuosi Baltic-Nordic Acoustics Meeting (BNAM) –konferenssin järjestelyvastuun kiertäessä pohjoismaisten akustiikan seurojen välillä. Akustinen Seura on viimeksi järjestänyt BNAM-konferenssin vuonna 2004 Helsingissä, vuonna 2014 Tallinnassa ja vuonna 2024 Espoossa. Lisäksi Akustinen Seura järjestää joka toinen vuosi Akustiikkapäivät-nimisen konferenssin Suomessa.
Historia

Akustinen Seura ry on pohjoismaiden vanhin akustiikka-alan yhdistys. Kesällä 1942 Suomen Yleisradiossa vieraili Saksan Reichs-Rundfunk-Gesellschaftin sähköakustiikan laboratorion johtaja, tri Hans Joachim von Braunmühl, joka oli yksi AEG:n magnetofonin kehittäjistä. Hän piti Suomen vierailunsa aikana akustiikkaan liittyviä esitelmiä. Niiden innoittamana Yleisradion tiloissa järjestettiin 25.8.1942 kokous, jossa selvitettiin kiinnostusta akustiikan alan yhdistyksen perustamiseen.
Seuran perustamiskokoukseen 29.3.1943 osallistui 11 asiasta kiinnostunutta henkilöä, mm. Teknillisen korkeakoulun entinen rehtori, fysiikan professori Hjalmar Brotherus, arkkitehtuurin professori J. S. Sirén, Helsingin yliopiston fonetiikan professori Antti Sovijärvi, musiikkitieteilijä ja kapellimestari Toivo Haapanen, lääketieteen ja kirurgian tohtori Alvar Wilska, Yleisradion studiopäällikkö, diplomi-insinööri Paavo Arni, Yleisradion apulaismusiikkipäällikkö Jouko Tolonen ja Suomi-Filmi Oy:n tuotantopäällikkö, elokuvaohjaaja Risto Orko. Ääniteknillinen Yhdistys ry merkittiin Suomen yhdistysrekisteriin 9.9.1943. Seuran ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin professori Hjalmar Brotherus ja sihteeriksi DI Paavo Arni. Tri von Braunmühl nimitettiin yhdistyksen kunniajäseneksi vuonna 1963.
Akustisen Seuran puheenjohtaja vuosina 1954–1969 oli Yleisradion teknillinen johtaja Paavo Arni. Hänen jälkeensä vuosina 1969–1974 puheenjohtajana toimi Teknillisen korkeakoulun heikkovirtatekniikan professori Jaarli Jauhiainen. Teknillisen korkeakoulun akustiikan professori Matti Karjalainen hoiti puheenjohtajan tehtävää useaan otteeseen vuosina 1985–88, 1992–94 ja 1997–98. Tunnettu akustikko Alpo Halme nimitettiin Akustisen Seuran kunniajäseneksi vuonna 1993.
Vuosina 1963–1967 Akustinen Seura julkaisi Suomen Teknillisen Seuran kanssa Akustista Aikakauslehteä. Akustiikkapäivä-konferenssi järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1982. Vuodesta 1989 alkaen tapahtuma on pidetty joka toinen vuosi, ja vuoden 1997 jälkeen tilaisuus on ollut kaksipäiväinen ja nimeltään Akustiikkapäivät.
Aiheesta muualla

Akustisen Seuran kotisivu akustinenseura.fi.
TSV: Kuukauden jäsenseurana Akustinen seura tsv.fi.  29.6.2018.
BNAM 2014 –konferenssi euracoustics.org. Arkistoitu 6.7.2020. Viitattu 6.7.2020.
Aidattu tulevaisuus

| Aidattu tulevaisuus Teksti-TV 666 |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 7. syyskuuta 2018
 Formaatti: CD, LP
 Tyylilaji: shoegaze, punk
 Kesto: 31.39
 Levy-yhtiö: Svart
Listasijoitukset
  Fyysinen albumilista: 7.  Suomen virallinen lista: 37.
Teksti-TV 666:n muut julkaisut
| 1, 2, 3 2016 | Aidattu tulevaisuus 2018 | Vapauden tasavalta 2023 |
Singlet albumilta Aidattu tulevaisuus
 ”Aidattu tulevaisuus” Julkaistu: 9. toukokuuta 2018
Aidattu tulevaisuus on Teksti-TV 666:n ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 7. syyskuuta 2018.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 37, ja levymyynti nosti sen fyysisen albumilistan seitsemännelle sijalle.
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Imperiumi  | 7+ |  |
Inferno : 
Kaaoszine : 
Soundi : 

Soundin Mikael Mattila antoi albumille kolme tähteä viidestä. Hän kuvailia albumia yhtyeen vakaimmaksi ja jääräpäisimmäksi, ja vertasi sitä aloituskappaleessakin käsiteltävään Ford Mondeoon: Varmaksi ja muodokkaaksi, mutta massiivisuutensa takia hitaasti kääntyväksi ja möhkälemäiseksi. Hän piti muuten hyvän kokonaisuuden suurimpana ongelmana sävellysten sisällöllistä yksinkertaisuutta.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Turbo-Mondeo | 4.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Aidattu tulevaisuus | 3.53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Rauhankone | 7.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Severny | 5.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Katko | 10.08 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 31.39 |  |  |  |  |  |  |  |
Akustin Polska

| Akustin Polska Seppo Sillanpää |
| --- | --- | --- |

Akustin Polska
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1989
 Formaatti: LP-levy
 Kesto: 48.09
 Levy-yhtiö: Power Records
Seppo Sillanpää muut julkaisut
|   | Akustin Polska 1989 | Lamentarola 1990 |
Akustin Polska on Seppo Sillanpään studiolevy vuodelta 1989.
Kappaleet

Valley Forge – 2.51
Vielle – 2.10
Isä-Hermannin Jenkka / Katrilli Suomusjärveltä – 3.42
Esterin Menuetti – 2.41
Larin Polkka – 2.33
Roinilan Muorin Kirkkovalssi – 2.15
Tiibon Talo – 3.24
El Amor De Panchita – 2.46
Koski – 2.37
Frailach – 3.41
Akustin Polska – 2.15
Saturday Night Breakdown – 2.38
Sorgelåt – 3.41
Tsiizik – 2.25
Pilli-Antin Makia Sottiisi / Tatu Häkkisen Polkka – 3.48
Anche Battante – 1.37
Beväringsmarsch – 2.54
Polish Polka – 2.01
Soittajat

Seppo Sillanpää (mandoliini, mandola, viulu, alttoviulu, kitara, banjo).
Janne Viksten (banjo, kitara, mandoliini)
Petri Hakala (mandoliini, kitara)
Tom Nyman (kontrabasso ja/tai: bassokitara)
Veli-Matti Järvenpää (harmonikka).
Hannu Seppänen (harmonikka)
Tony Trischka (banjo).
Albertankuusi

| Albertankuusi |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Paljassiemeniset
Lahko::  Pinales
Heimo::  Mäntykasvit Pinaceae
Suku::  Kuuset Picea
Laji::  × albertiana  S.Br.
Infobox OKNimi-testi OK: 
Albertankuusi (Picea × albertiana) on valko- ja engelmanninkuusen välinen risteymä, jota esiintyy luontaisesti Pohjois-Amerikassa lähinnä Kanadassa. Risteymälajia pidettiin aiemmin valkokuusen muunnoksena: albertanvalkokuusi (Picea glauca var. albertiana). Albertankuuseen sisältyy monia koristehavuina käytettyjä lajikkeita, jotka aiemmassa luokittelussa kuuluivat valkokuusen lajiin. Eräs hyvin tunnettu lajike on kääpiökasvuinen, tiheäksi kartioksi kasvava kartioalbertankuusi ('Conica'), jonka aiempi nimi on kartiovalkokuusi.
Albertankuusen tuntomerkkierot valkokuuseen verrattuna ovat: nuorimman vuosikasvuverson ranka on toisinaan harvakarvainen, kävyn pituus ja leveys on yhdestä kahteen senttimetriä suurempi ja käpysuomun kärki on hieman kulmikkaampi.
Alexandra Orlando

Alexandra Michel Orlando (s. 19. tammikuuta 1987, Toronto) on kanadalainen rytminen kilpavoimistelija. Vuoden 2006 Kansainyhteisön kisoissa Melbournessa Orlando voitti kuusi kultamitalia. Samaan ovat aiemmin Kansainyhteisön kisoissa pystyneet kanadalainen uimari Graham Smith vuonna 1978 sekä australialaiset uimarit Susie O'Neill (1998) ja Ian Thorpe (2002).
Orlando on voittanut Kanadan mestaruuden vuosina 2003–2007. Vuonna 2007 Pan-Amerikan kisoissa hän voitti kolme välinemestaruutta ja oli maailmanmestaruuskilpailussa yleiskilpailun yhdeksäs. Orlando oli ensimmäinen pohjois- tai eteläamerikkalainen MM-kisojen kymmenen parhaan joukossa sitten vuoden 1984. Orlando oli mukana myös vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä.
Orlandon perhetausta on italialainen. Hänen isänsä on kotoisin Sisiliasta ja äiti Salernosta.
Albertas Šimėnas

| Albertas Šimėnas |
| --- | --- |

Liettuan pääministeri
 10. tammikuuta – 13. tammikuuta 1991  
Edeltäjä:  Kazimira Prunskienė
Seuraaja:  Gediminas Vagnorius
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. helmikuuta 1950 (ikä 74) Papiliai
Tiedot
Puolue:  Kristillisdemokraatit
Albertas Šimėnas (s. 17. helmikuuta 1950, Papiliai) on liettualainen poliitikko, joka toimi Liettuan pääministerinä kolmen päivän ajan 10. tammikuuta – 13. tammikuuta 1991. Hän katosi Tammikuun tapahtumissa, jolloin Gediminas Vagnoriuksesta tuli pääministeri.
Šimėnas opiskeli taloustieteitä Vilnan yliopistossa ja valmistui vuonna 1972. Hän toimi luennoitsijana Vilnan Gediminaksen teknillisessä yliopistossa 1984–1989. Myöhemmin hän liittyi Sąjūdisin toimintaan ja oli yksi Liettuan valtion palauttamislain eli itsenäisyysjulistuksen Neuvostoliitosta allekirjoittaneista. Tammikuussa 1991 Kazimira Prunskienėn hallitus joutui eroamaan hintojen nousun takia, ja Šimėnasista tuli uusi pääministeri. Neuvostoarmeija tunkeutui kuitenkin Vilnaan ja valloitti tärkeimmät hallintorakennukset, jolloin Šimėnas katosi. Hätäistunnossa Gediminas Vagnorius valittiin uudeksi pääministeriksi. Šimėnas palasi takaisin seuraavana päivänä.  Šimėnasis toimi Vagnoriuksen hallituksen talousministerinä 30. toukokuuta 1991 – 21. heinäkuuta 1992. Vuonna 1994 hän liittyi Liettuan kristillisdemokraatteihin. Hän toimi kansanedustajana Seimasissa 1996–2000. Hän ei kuitenkaan menestynyt vuoden 2004 parlamenttivaaleissa eikä europarlamenttivaaleissa.
Šimėnas on julkaissut useita tutkielmia Liettuan vuosien 1990–1994 talousuudistuksista.
Alexandra Oehler

Alexandra Oehler (s. 22. helmikuuta 1970 Ronneburg) on saksalainen pianisti. Hän sai ensimmäiset oppituntinsa viiden vuoden iässä Günter Fuhrmannilta Zeitzin Anna Magdalena Bach -musiikkikoulussa ja jatkoi opintojaan vuosina 1981–1987 Halle an der Saalen erikoismusiikkikoulussa. Vuonna 1987 Oehler aloitti opiskelun Leipzigissa Herbert Sahlingin johdolla, ja vuoden 1990 jälkeen hän suoritti opintoja Ulrich Urbanin johdolla. Valmistuttuaan vuonna 1995 hän on yhä osallistunut Urbanin mestarikursseille. Oehler on saanut sekä kansallisia että kansainvälisiä palkintoja ja diplomeja; myönnettyjen tunnustusten joukossa on palkinto Liszt-kilpailusta Weimarista.
Oehler on itse työskennellyt opettajana Leipzigissa.
Al Franken

| Al Franken |
| --- | --- |

Yhdysvaltain senaattori Minnesotasta
 7.7.2009–2.1.2018 Yhdessä Amy Klobucharin kanssa  
Edeltäjä:  Norm Coleman
Seuraaja:  Tina Smith
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. toukokuuta 1951 (ikä 73) New York City, New York, Yhdysvallat
Puoliso:  Franni Bryson (vih. 1975)
Lapset:  2
Tiedot
Puolue:  Demokraatit
Koulutus:  Harvardin yliopisto
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.alfranken.com
Alan Stuart "Al" Franken (s. 21. toukokuuta 1951 Manhattan, New York) on yhdysvaltalainen koomikko, kirjailija ja poliitikko. Hän toimi Minnesotan osavaltion nuorempana senaattorina vuodesta 2009 vuoteen 2018.
Franken syntyi New Yorkissa, ja perhe muutti Minnesotaan hänen ollessaan neljävuotias. Perhe oli reformijuutalainen. Franken opiskeli Harvardin yliopistossa valtiotieteitä.
Franken tuli tunnetuksi televisio-ohjelmasta Saturday Night Live, jossa hän toimi näyttelijänä ja käsikirjoittajana. Hänen tunnetuin roolihahmonsa oli Stuart Smalley, joka jakoi ohjelmassa ohjeita itsetunnon kohottamiseksi päätyen aina pitämään itselleen terapiaistuntoa liittyen moninaisiin omiin henkisiin kriiseihinsä. Myöhemmin Franken profiloitui liberaalina poliittisena kommentaattorina ja kirjailijana.
Franken oli ehdolla Yhdysvaltain vuoden 2008 vaaleissa Minnesotan senaattoriksi demokraattisen puolueen ehdokkaana. Vaali oli äärimmäisen tasaväkinen ja Minnesotan korkein oikeus julisti Frankenin vaalin voittajaksi vasta puoli vuotta myöhemmin, 30. kesäkuuta 2009.[lähde? ] Seuraavissa vaaleissa vuonna 2014 Franken valittiin uudelleen senaattiin yli kymmenen prosenttiyksikön äänten enemmistöllä republikaaniseen haastajaan Mike McFaddeniin.
Joulukuussa 2017 uutisoitiin, että Franken jättää virkansa, koska häntä syytetään seksuaalisesta ahdistelusta. Hän on korkea-arvoisin yhdysvaltalaispoliitikko, joka on ilmoittanut eroavansa ahdistelusyytösten takia. Hän jätti virkansa 2. tammikuuta 2018.
Aiheesta muualla

Frankenin omat sivut
Al Frankenin senaattorisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Agiásos

| Agiásos Αγιάσος |
| --- | --- |
 Agiásoksen kaupunki.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Agiásos
 Koordinaatit: 39°04′56″N, 26°22′19″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Pohjois-Egean saaret
Alueyksikkö:  Lesbos
Kunta:  Mytilíni
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  530103
Korkeus:  475 m
Väkiluku (2011):  2 373
 – Kaupunki­yhdys­kunta:  2 373
 – Kaupunki:  2 320
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  811 01
Suuntanumero(t):  22520
Rekisterikilpi:  MY
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Agiásos (kreik. Αγιάσος; myös Agiássos) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Mytilínin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αγιάσου, Dimotikí Enótita Agiásou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Lesboksen saarella, Lesboksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 373 ja varsinaisen Agiásoksen kaupungin väkiluku 2 320 (vuonna 2011).
Agiásoksen Panagía Vrefokratoúsa -kirkko.
Agiásoksen pieni kaupunki sijaitsee Lesboksen itäisissä keskiosissa Ólympos-vuoren rinteellä. Agiásos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Lesboksen kunnaksi yhdessä Agía Paraskevín, Géran, Eresós-Ántissan, Evergétoulaksen, Kallonín, Loutrópoli Thermíin, Mantamádoksen, Míthymnan, Mytilínin, Pétran, Plomárin ja Polichnítoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Vuonna 2019 se tuli Kleisthenes I -suunnitelman myötä osaksi Mytilínin kuntaa.
Kaupungin tunnetuin nähtävyys on keskiaikainen Neitsyt Marian kirkko (Panagía Vrefokratoúsa). Kirkossa on Neitsyt Marian ikoni, joka on tuotu saarelle Jerusalemista vuonna 803 ja jonka väitetään olevan peräisin 300-luvulta. Kaupungin luostari on perustettu 800-luvulla ja kaupunki on kasvanut kirkon ja luostarin ympärille. Kaupunki on suosittu pyhiinvaelluskohde erityisesti Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen päivänä 15. elokuuta.
Kunnallisyksikön osat

Agiásoksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylistä, kaupungeista tai muista asutuksista:
| Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- |
Agiásos: 2 320
Karíni: 6
Megáli Límni: 1
Sanatório: 46
Yhteensä: 2 373
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Agiásos Wikimedia Commonsissa
Superman: Doomsday

| Superman: Doomsday |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Brandon Vietti Lauren Montgomery Bruce Timm
Käsikirjoittaja:  Duane Capizzi Bruce Timm
Perustuu:  Death of Superman (sarjakuva)
Tuottaja:  Bruce Timm
Säveltäjä:  Robert Kral
Leikkaaja:  Joe Gall
Pääosat:  Adam Baldwin Anne Heche James Marsters John DiMaggio Tom Kenny Swoosie Kurtz Cree Summer Ray Wise Adam Wylie
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros. Animation
Levittäjä:  Warner Bros. Home Entertainment Netflix
Ensi-ilta:  18. syyskuuta 2007
Kesto:  77 min.
Alkuperäiskieli:  Englanti
Tuotto:  9 445 602 dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Superman: Doomsday on vuonna 2007 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka perustuu vuosien 1992–1993 julkaistuun Death of Superman -sarjakuvatrilogiaan. Elokuvan ohjasi Brandon Vietti, Lauren Montgomery sekä Bruce Timm ja käsikirjoitti Duane Capizzi ja Bruce Timm. Pääosissa ovat Adam Baldwin, Anne Heche ja James Marsters. Elokuva palkittiin parhaasta musiikista Golden Reelillä vuonna 2008.
Juonikuvaus

Elokuvassa intergalaktinen sarjamurhaaja Tuomiopäivä saapuu maapallolle, jonka Lex Luthor löytää maan uumenista. Kaivausten aikana kuitenkin tapahtuu onnettomuus ja Tuomiopäivä pääsee vapaaksi. Hän lähtee vaeltamaan pitkin metsiä tappaen kaiken, joka tulee hänen eteensä. Pian Tuomiopäivä saapuukin Metropolisin keskustaan, jossa hän saa vastaansa Teräsmiehen. Pitkän ja hankalan taistelun jälkeen, Teräsmies lopulta onnistuu voittamaan Tuomiopäivän ja viimeisen iskunsa jälkeen Teräsmies kaatuu maahan lopullisesti. Tehdessään suuren uhrauksen pelastaakseen Metropoliksen kaupungin asukkaat ja myös Lex Luthor alkavat miettiä, miten he tulevat toimeen ilman Teräsmiestä.
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Adam Baldwin  | … |  Clark Kent / Teräsmies   |
|  Anne Heche  | … |  Lois Lane   |
|  James Marsters  | … |  Lex Luthor   |
|  John DiMaggio  | … |  Lelumies, taksin kuljettaja, kameramies   |
|  Tom Kenny  | … |  Robotti, sotilas tankissa   |
|  Swoosie Kurtz  | … |  Martha Kent   |
|  Cree Summer  | … |  Mercy Graves, poika, nuori Toddler   |
|  Ray Wise  | … |  Perry White   |
|  Adam Wylie  | … |  Jimmy Olsen   |
|  Chris Cox  | … |  Damon Swank   |
|  Hettie Lynne Hurtes  | … |  uutistoimittaja   |
|  James Arnold Taylor  | … |  konstaapeli Tucker, pormestari   |
|  Townsend Coleman  | … |  Drill operaattori   |
|  Kimberly Brooks  | … |  Murphy   |
|  Kevin Smith  | … |  Kärttyisä mies   |
Taustaa

Elokuva pohjautui vuosien 1992–1993 julkaistuun Death of Superman -sarjakuvatrilogiaan, josta oli tarkoitus tehdä omanlaisensa elokuva. Pääasiassa elokuvan käsikirjoituksessa keskityttiin sarjakuvan pääjuoniin Teräsmiehen eeppiseen taisteluun Tuomiopäivää vastaan ja sivuhahmojen uutta elämää ilman Teräsmiestä. Tämän luominen oli samalla projektin suurin haaste elokuvan käsirjoittajille Bruce Timmille ja Duane Capizzille. Elokuvan ikärajan ollessa korkeampi mitä normaalisti televisiossa esitettävien supersankari sarjojen, jonka myötä elokuvaan kyettiin tuomaan sarjakuvassa esiintyneiden synkkien tarinoiden kohtia. Myös elokuvan juoni saatiin luotua paljon aikuismaiseksi, jolla tavoiteltiin yli 12-vuotiaiden, sekä hieman vanhempien mielenkiintoa elokuvaa kohtaan.
Elokuva esitettiin ensi kerran Comic-Conissa 26. heinäkuuta 2007, jolloin se sai pääasiassa positiivisen vastaanoton. Osa kommenteista huomioi elokuvan olleen kehitys askel parempaan verrattuna edellisiin DC Comicsin animaatiohin ja muutamat kommentoivat sen nostaneen rimaa verrattuna edelliseen näytelmäelokuvaan Superman Returns. Vertailun kohteeksi joutui myös Marvel Comicsin tuottama animaatioelokuva Ultimate Avengers, jolla oli Yhdysvalloissa sama ikäraja PG-13, mutta ei kyennyt vastaamaan samanlaista tasoa. Elokuvan DVD ensi-illan jälkeen kaikki arviot eivät kuitenkaan olleet positiivisia muun muassa DVDTalk.com sivusto ylisti elokuvan visuaalista puolta ja sen teknistä toteutusta, mutta piti sitä kuitenkin suurena pettymyksenä ja liian lyhyenä elokuvana. Sivusto kritisoi myös huonoa noudattamista sarjakuvan tarinaa kohtaan, vaikka muun muassa elokuvan osittain ohjannut ja käsikirjoittanut Bruce Timm kertoi elokuvan ottaneen vain muutamia pääelementtejä sarjakuvista.
Elokuvan näyttelijäkaarti päätettiin jo elokuvan hyvin aikaisessa tuotanto vaiheessa, jolloin he päätyivät palkkaamaan aivan eri näyttelijät, jotka olivat olleet edellisissä DC-animaatioissa. Tarkoitus oli erottaa elokuva muun muassa Bruce Timmin luomasta DC-animaatiouniversumista, jonka myötä hahmojen äänten ohella piirrosstyyliä muutettiin hieman niin taustoissa, kuin hahmojen suunnitteluissa. Päänäyttelijöistä Adam Baldwin ja James Marsters saivat enimmäkseen positiivista palautetta ääninäyttelemisestä, mutta Lois Lanea ääninäytellyt Anne Heche sai enimmäkseen kritiikkiä.
Yhdysvaltojen Top 100 DVD myyntikäyrän 18. syyskuuta – 23. syyskuuta 2007 ajalta  elokuva oli neljänneksi myydyin DVD ja oli muun muassa Smallvillen kuudennen kauden DVD pakettia kaksi sijaa edellä.
Soundtrack

Elokuvasta julkaistiin myös oma soundtrack Yhdysvalloissa 26. lokakuuta 2007
Superman Doomsday Main Title – 2.05
Fortress of Solitude – 1.33
Alien – 2.25
Killing the Hick – 0.52
Doomsday Rising – 3.59
Superman vs. Doomsday – 1.49
Doomsday Battle – 2.11
Superman's Sacrifice – 2.38
The Death of Superman – 2.07
Lois & Martha – 0.48
Toy Man Attacks – 2.28
Return of the Hero – 2.22
Superman Clone – 3.16
Heartbeat – 0.43
Relocated – 1.13
Lois Was Right – 0.37
Cat Rescue – 1.42
A Safe Superman – 1.47
Lois' Plan – 2.21
Clone Discovery – 3.17
Luthor's Fate – 0.32
Superman's Return – 2.27
Superman vs. Superclone – 4.56
Superman's Victory – 4.23
Smallville Elementary – 1.03
Superman Doomsday End Titles – 2.58
Palkinnot > Voitetut

Golden Reel
2008: Paras ääniefekti suoraan videolle julkaisussa.
Aiheesta muualla

Superman: Doomsday Myspacessa (englanniksi)
Asukkaat ja toimittaja ihmettelevät Teräsmiehen käytöstä tappaessaan Lelumiehen.
Teräsmies ja Lois.
Alexandra Schörghuber

| Alexandra Schörghuber> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. heinäkuuta 1958 (ikä 66) Frankfurt am Main, Saksa
Muut tiedot
Omaisuus:  4,7 miljardia dollaria (3/2018)
Yritys:  sijoitusyhtiö Schörghuber Unternehmensgruppe, joka mukana mm. panimoalalla, hotelleissa, rakennus- ja kiinteistösijoituksessa sekä lohenkasvatuksessa
Alexandra Schörghuber (o.s. Stumpf; s. 24. heinäkuuta 1958 Frankfurt am Main, Saksa) on saksalainen perijätär, liikenainen ja miljardööri.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet miljardöörilistallaan maailman 441. rikkaimmaksi ihmiseksi. Tuolloin hänen varallisuudekseen arvioitiin 4,7 miljardia dollaria. Hän on vuonna 2008 menehtyneen Stefan Schorghuberin leski, joka peri alkujaan aviomiehensä isän Joseph Schörghuberin keräämän varallisuuden miehensä jälkeen. Alexandra Schörghuber kontrolloi perheensä sijoitusyhtiön (Schörghuber Unternehmensgruppe) varoja hallituksen puheenjohtajana. Yhtiöllä on sijoituksia muun muassa panimoteollisuudessa (yhteistyössä Heinekenin kanssa) ja hotellialalla (Arabella Hospitality; yhteistyössä yhdysvaltalaisen Marriott Internationalin kanssa). Sijoitusyhtiö omistaa Saksan suurimpiin kuuluvan kiinteistöalan rakennus- ja sijoitusyhtiön (Bayerische Bau und Immobilien GmbH) sekä lohenkasvatukseen ja -jalostukseen keskittyvän chileläisen yhtiön (Productos del Mar Ventisqueros S.A.).
Käännös suomeksi
Akustiikan laboratorio

Aalto-yliopiston akustiikan laboratorio.
Aalto-yliopiston akustiikan laboratorio (engl. Aalto Acoustics Lab) on Otaniemessä Espoossa sijaitseva äänitekniikan tutkimuskeskus, joka kuuluu Aalto-yliopiston sähkötekniikan korkeakouluun . Akustiikan laboratoriossa tutkitaan mm. tilaäänen tallentamista ja toistoa, konserttisalien akustiikkaa, huoneakustiikan mallintamista, kuulokkeiden ja kaiuttimien signaalinkäsittelyä, musiikkiteknologiaa ja virtuaalitodellisuuden äänitekniikkaa .
Akustiikan laboratorio on monitieteinen yksikkö, jossa työskentelee yhteistyössä kolmen Aallon korkeakoulun tutkijoita ja opettajia: perustieteiden korkeakoulu, sähkötekniikan korkeakoulu sekä taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu . Pääosa henkilökunnasta työskentelee signaalinkäsittelyn ja akustiikan laitoksella. Laboratorion professorit opettavat mm. englanninkielisessä akustiikan ja äänitekniikan maisteriohjelmassa (engl. Acoustics and Audio Technology) .
Laboratoriossa on neljä vakituista työntekijää: kolme professoria ja yksi laboratorioinsinööri. Joka vuosi parikymmentä uutta opiskelijaa aloittaa maisteriopinnot. Väitöskirjaa tekeviä jatko-opiskelijoita on kerrallaan parikymmentä.
Akustiikan laboratorion erikoistilat sisältävät ison kaiuttoman huoneen, kaksi pienempää kaiutonta huonetta, vaihtuvan akustiikan tilan, kuunteluhuoneen ja äänieristettyjä kuuntelukoppeja . Iso kaiuton huone on paitsi kaikumaton myös erittäin hiljainen, sillä siellä taustamelun äänenpainetaso on alle 0 dB . Sen arvioidaan olevan Suomen hiljaisin huone .
Keinopää akustiikan laboratorion isossa kaiuttomassa huoneessa.