stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karl Benz
Ura > Kohti Daimler-Benziä ja Mercedes-Benziä

Ensimmäisen maailmansodan aikana autonvalmistajat Benz & Cie ja Daimler-Motoren-Gesellschaft kasvattivat valtavasti tuotantoaan sodan vaikutuksesta. Hävityn sodan jälkeen kuitenkin Saksan taloudellinen tilanne huonontui, ja autojen tuotantoluvut laskivat.lähde?
1. toukokuuta 1924 Benz & Cie. ja DMG solmivat heikosta taloustilanteesta selvitäkseen yhteistyösopimuksen, jonka mukaan yhtiöt valmistaisivat edelleen itsenäisinä yhtiöinä Mercedes-Benz-nimeä kantaneita autoja. Tätä tavoitetta edistääkseen yhtiöt sopivat yhtenäistävän autojen suunnittelun, valmistuksen ja markkinoinnin. Patenttihakemukset laakeriseppeleen ympäröimästä kolmisakaraisesta tähdestä kirjattiin 18. helmikuuta 1925, ja nimikkeestä "Mercedes-Benz" kirjattiin 25. huhtikuuta. Hakemukset hyväksyttiin 1926 ja 1927.
28. kesäkuuta 1926 Benz & Cie ja DMG yhdistyivät lopullisesti Daimler-Benz AG -yhtiöksi.
Nimi Mercedes-Benz symboloi kummankin edeltäjä-yhtiön merkittävimpiä automallistoja. DMG:n Mercedes-mallit, jonka ensimmäisen Mercedes 35 PS-mallin oli suunnitellut Wilhelm Maybach DMG:n tehtailla Stuttgartissa vuonna 1900. Benz valmisti omaa nimeään kantaneita autoja.
Kuvagalleria

Carl Benzin verstas Mannheimissa, Saksassa.
Vuoden 1885 Benz Patent Motorwagenin replika.
Benz Patent Motorwagenin moottori.
Maailman ensimmäinen ajokortti, myönnetty Carl Benzille 1. elokuuta 1888.
Dr. Carl Benz -automuseo Ladenburgissa, Saksassa
Carl ja Bertha Benz.
Bertha Benzin ajoreitin opastekyltti. Reitti on omistettu vuonna 1888 tehdylle ensimmäiselle pidemmälle automatkalle.
Maailman ensimmäinen polttoaineasema: Wieslochin kaupunginapteekki Saksassa.
Aiheesta muualla

Automuseum Dr. Carl Benz, Ladenburg/Germany.
Bertha Benz Memorial Route.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Karl Benz
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Karl Benz
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani 2  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  Mathematics Genealogy Project 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef 
25-vuotias Karl Benz.
Benz Patent Motorwagen.
Blitzen Benz -kilpa-auto. Autolla saavutettiin vuonna 1909 maanopeusennätys, joka kesti kymmenen vuotta.
Benz Söhnen logo
Käännös suomeksi
Käännös suomeksi
Topelia

| Topelia |
| --- | --- |

Sijainti:  Kluuvi, Helsinki, Suomi
Koordinaatit:  60°10′17″N 24°56′59″E﻿ / ﻿60.1714°N 24.9497°E﻿ / 60.1714; 24.9497
Rakennustyyppi:  Oppilaitos (en) ja kortteli
 fiTopelia 
  
Topelia on Helsingin yliopiston laitoskortteli, joka sijaitsee Senaatintorin kupeessa Kluuvin kaupunginosassa Kettu-korttelissa. Topeliaa rajaavat idässä Unioninkatu, etelässä Kirkkokatu ja lännessä Fabianinkatu sekä pohjoisessa Metsätalo. Topelia-korttelissa toimii humanistisen tiedekunnan laitoksia ja instituutteja.
Topelia nähtynä Unionkadulta
Historia

Topelia-korttelin vanhimmat rakennukset valmistuivat 1820-luvulla. Niissä toimi alun perin Kantonistikoulu eli sotilaallinen sisäoppilaitos, jossa orpopoikia koulutettiin Venäjän armeijan palvelukseen. Kantonistikoulun päärakennus ja kaksi sivurakennusta valmistuivat Unioninkadun varrelle vuosina 1821–1830. Päärakennukseen sijoitettiin oppilaiden asuntola, eteläiseen sivurakennukseen henkilökunnan asunnot ja pohjoiseen sivurakennukseen opetustilat. Rakennusprojektia johti Carl Ludvig Engel, mutta hänen arkkitehtoninen panoksensa ilmeisesti rajoittui vain rakennusryhmän Unioninkadun puoleisen julkisivun suunnitteluun. Päärakennuksen ja sivurakennusten pylväiköillä koristellut fasadit ovat linjassa saman kadun varrella olevien yliopiston kirjaston ja päärakennuksen kanssa ja muodostavat yhtenäisen kokonaisuuden.lähde?
Kantonistikoulu muutettiin jo vuonna 1832 Venäläiseksi sotilassairaalaksi. 1850–1860-luvuilla tontin pohjois-, etelä- ja länsilaidoille rakennettiin lukuisia kivisiä lisärakennuksia, joita myöhemmin jatkettiin ja korotettiin useaan otteeseen, niin että aiemmin avoimesta tontista muodostui lopulta umpikortteli. Päärakennuksen sisälle rakennettiin ortodoksinen sairaalakirkko, ja katolle pääoven yläpuolelle nousi pieni kellotapuli (nykyään tapuli on poistettu ja entinen kirkko toimii luentosalina).lähde?
Sotilassairaalan toiminta lakkasi Suomen itsenäistyttyä, ja vuonna 1918 sen tilat sai Helsingin yliopistollinen sairaala, Hyksin IV Sisätautien klinikka toimi korttelissa vuoteen 1995 asti. Vuoteen 1965 saakka sairaalan nimenä oli Helsingin Yleinen sairaala. Sairaalan aikana korttelissa tehtiin lukuisia muutos- ja uudistustöitä, kuten arkkitehti Pekka Linkolan suunnittelema vuosien 1977–1988 melko kovakourainen peruskorjaus.
Sairaalakäytön loputtua kortteli kunnostettiin Helsingin yliopiston humanistisen tiedekunnan käyttöön. Vuonna 1998 se vihittiin Topeliaksi yliopiston entisen rehtorin ja Suomen historian professorin Zachris Topeliuksen mukaan.lähde?
Topelian laitokset

Topelian rakennuksissa toimii nykyisin lukuisia historian ja kulttuurintutkimuksen alan laitoksia ja instituutteja, jotka kuuluvat humanistiseen tiedekuntaan.(suluissa Topeliassa toimivat oppiaineet):
filosofian, historian, kulttuurin ja taiteiden tutkimuksen laitos (musiikkitiede, historia-aineet, arkeologia, folkloristiikka, kansatiede, merihistoria, museologia, sukupuolentutkimus)
maailmankulttuurien laitos (Aasian ja Afrikan kielet ja kulttuurit, alue- ja kulttuurintutkimus, uskontotiede)
nykykielten laitos (iberoromaaniset kielet)
Sukupuolentutkimuksen oppiaine toimi aiemmin omana Kristiina-instituuttina ja alue- ja kulttuurintutkimus Renvall-instituuttina. Humanistisen tiedekunnan laitosrakennetta uudistettiin vuonna 2010, jolloin laitoksia yhdistettiin. Tuolloin syntyivät mainitut filosofian, historian, kulttuurin ja taiteiden tutkimuksen, maailmankulttuurien ja nykykielten laitokset.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Topelia Wikimedia Commonsissa
Topelia-korttelin esittely Helsingin yliopiston sivuilla
Kapteeni (tornitalo)

Kapteeni on Kalasatamaan suunnitteilla oleva tornitalo, joka on myös alueen viimeinen tornitalo. Tällä hetkellä Kalasatamassa on tornitalot Majakka, Loisto, Lumo One, Visio ja vielä rakenteilla oleva Horisontti. Suunnitteilla on tornitalot Kartta ja Luotsi.
Sata suudelmaa

| Sata suudelmaa Eija Kantola |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1998
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 43.25
 Levy-yhtiö: Audiovox
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 29.
Eija Kantolan muut julkaisut
| Katseet 1997 | Sata suudelmaa 1998 | Kylmä kuuma ja kaunis 2000 |
Sata suudelmaa on suomalaisen Eija Kantolan albumi vuodelta 1998. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 29.
Kappaleet

Se on rakkautta vain – 3.04
Sata suudelmaa – 3.44
Silkkitie – 3.28
Aha aha – 3.30
Jos olet se oikee – 4.23
Sua pyydän – 4.12
Tartu hetkeen – 4.18
Pala auringosta – 3.18
Ole se jota hain – 3.30
Rakkaus kun päättyy – 3.09
Minut nauramaan saat – 3.42
Se on rakkautta vain (Remix) – 3.03
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut

| Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut |
| --- | --- |
Laji:  jääpallo
Maa(t):  kansainvälinen
Järjestäjä:  FIB
Perustettu:  1957
Hallitseva mestari:   Ruotsi
Eniten mestaruuksia:   Neuvostoliitto (14)
Ruotsi ja Venäjä ovat MM-turnauksen menestyneimmät maat. Kuva maiden välisestä finaaliottelusta vuoden 2015 MM-kilpailuissa.
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut on vuosittain pelattava Kansainvälisen jääpalloliiton hallinnoima jääpallomaiden maajoukkueturnaus.
Ensimmäiset MM-kisat pelattiin Suomessa vuonna 1957. Turnaukseen osallistui pitkään lajin perinteikkäät kansainvälisen jääpalloliiton perustajamaat Suomi, Ruotsi, Norja ja Neuvostoliitto. 1980-luvulla Yhdysvallat liittyi viidentenä maana mukaan. Vuonna 1991 mukaan tulivat Alankomaat, Unkari ja Kanada.  Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen turnaukseen ovat osallistuneet Neuvostoliiton seuraajana Venäjä, sekä Kazakstan, joka on noussut myös merkittäväksi jääpallomaaksi.
2000-luvulla mukaan on tullut useita pienempiä jääpallomaita, minkä johdosta MM-turnaus on pidetty useammassa tasoryhmässä. MM-turnaus järjestettiin joka toinen vuosi vuoteen 2003 saakka, ja välivuosina järjestettiin Government Cup -turnaus.
MM-kisojen menestynein maa on edelleen Neuvostoliitto, joka olemassaolonsa aikana voitti maailmanmestaruuden 14 kertaa.
Mitalistit

| Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| Suomi 1957 |   Neuvostoliitto |   Suomi |   Ruotsi  |  |
| Norja 1961 |   Neuvostoliitto |   Ruotsi |   Suomi  |  |
| Ruotsi 1963 |   Neuvostoliitto |   Suomi |   Ruotsi  |  |
| Neuvostoliitto 1965 |   Neuvostoliitto |   Norja |   Ruotsi  |  |
| Suomi 1967 |   Neuvostoliitto |   Suomi |   Ruotsi  |  |
| Ruotsi 1969 |   Neuvostoliitto |   Ruotsi |   Suomi  |  |
| Ruotsi 1971 |   Neuvostoliitto |   Ruotsi |   Suomi  |  |
| Neuvostoliitto 1973 |   Neuvostoliitto |   Ruotsi |   Suomi  |  |
| Suomi 1975 |   Neuvostoliitto |   Ruotsi |   Suomi  |  |
| Norja 1977 |   Neuvostoliitto |   Ruotsi |   Suomi  |  |
| Ruotsi 1979 |   Neuvostoliitto |   Ruotsi |   Suomi  |  |
| Neuvostoliitto 1981 |   Ruotsi |   Neuvostoliitto |   Suomi  |  |
| Suomi 1983 |   Ruotsi |   Neuvostoliitto |   Suomi  |  |
| Norja 1985 |   Neuvostoliitto |   Ruotsi |   Suomi  |  |
| Ruotsi 1987 |   Ruotsi |   Suomi |   Neuvostoliitto  |  |
| Neuvostoliitto 1989 |   Neuvostoliitto |   Suomi |   Ruotsi  |  |
| Suomi 1991 |   Neuvostoliitto |   Ruotsi |   Suomi  |  |
| Norja 1993 |   Ruotsi |   Venäjä |   Norja  |  |
| Yhdysvallat 1995 |   Ruotsi |   Venäjä |   Suomi  |  |
| Ruotsi 1997 |   Ruotsi |   Venäjä |   Suomi  |  |
| Venäjä 1999 |   Venäjä |   Suomi |   Ruotsi  |  |
| Suomi 2001 |   Venäjä |   Ruotsi |   Suomi  |  |
| Venäjä 2003 |   Ruotsi |   Venäjä |   Kazakstan  |  |
| Ruotsi 2004 |   Suomi |   Ruotsi |   Venäjä  |  |
| Venäjä 2005 |   Ruotsi |   Venäjä |   Kazakstan  |  |
| Ruotsi 2006 |   Venäjä |   Ruotsi |   Suomi  |  |
| Venäjä 2007 |   Venäjä |   Ruotsi |   Suomi  |  |
| Venäjä 2008 |   Venäjä |   Ruotsi |   Suomi  |  |
| Ruotsi 2009 |   Ruotsi |   Venäjä |   Suomi  |  |
| Venäjä 2010 |   Ruotsi |   Venäjä |   Suomi  |  |
| Venäjä 2011 |   Venäjä |   Suomi |   Ruotsi  |  |
| Kazakstan 2012 |   Ruotsi |   Venäjä |   Kazakstan  |  |
| Ruotsi 2013 |   Venäjä |   Ruotsi |   Kazakstan  |  |
| Venäjä 2014 |   Venäjä |   Ruotsi |   Kazakstan  |  |
| Venäjä 2015 |   Venäjä |   Ruotsi |   Kazakstan  |  |
| Venäjä 2016 |   Venäjä |   Suomi |   Ruotsi  |  |
| Ruotsi 2017 |   Ruotsi |   Venäjä |   Suomi  |  |
| Venäjä 2018 |   Venäjä |   Ruotsi |   Suomi  |  |
| Ruotsi 2019 |   Venäjä |   Ruotsi |   Suomi  |  |
| Ruotsi 2023 |   Ruotsi |   Suomi |   Norja  |  |
| Ruotsi 2025 |   |   |   |  |
Mitalitaulukko

| Mitalitilasto> Sija | Mitalitilasto> Joukkue | Mitalitilasto> Kultaa | Mitalitilasto> Hopeaa | Mitalitilasto> Pronssia | Mitalitilasto> Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Neuvostoliitto  | 14 | 2 | 1 | 17 |
| 2 |  Ruotsi | 13 | 19 | 8 | 40 |
| 3 |  Venäjä | 12 | 9 | 1 | 22 |
| 4 |  Suomi | 1 | 9 | 22 | 32 |
| 5 |  Norja | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 6 |  Kazakstan | 0 | 0 | 6 | 6 |
Lähde:
MM-kisojen maalikuninkaat

| Vuosi | Paras maalintekijä | Maalit |
| --- | --- | --- |
| 1957 |  Alpo Aho  Valentin Atamanitšev  Jevgeni Papugin  | 3 |
| 1961 |  Valeri Maslov  Mihail Osintsev  | 3 |
| 1963 |  Valentin Atamanitšev  Jevgeni Papugin  | 5 |
| 1965 |  Nikolai Durakov  | 5 |
| 1967 |  Seppo Rounaja  | 4 |
| 1969 |  Anatoli Frolov  | 5 |
| 1971 |  Kalevi Pirkola  | 6 |
| 1973 |  Anatoli Frolov  | 12 |
| 1975 |  Valeri Botškov  | 12 |
| 1977 |  Bengt Ramström  | 7 |
| 1979 |  Sergei Lomanov  | 13 |
| 1981 |  Sergei Lomanov  | 13 |
| 1983 |  Andrei Paškin  | 7 |
| 1985 |  Bengt Ramström  Leo Segerman  | 6 |
| 1987 |  Alexander Tsyganov  | 11 |
| 1989 |  Nikolai Padznikov  | 9 |
| 1991 |  Jonas Claesson  | 7 |
| 1993 |  Jonas Claesson  | 10 |
| 1995 |  Jonas Claesson   Igor Gapanovitš  Ari Holopainen  | 10 |
| 1997 |  Jonas Claesson  | 15 |
| 1999 |  Hans Åström  | 13 |
| 2001 |  Michael Carlsson  | 21 |
| 2003 |  Michael Carlsson  | 12 |
| 2004 |  Ari Holopainen  | 10 |
| 2005 |  Sergei Obuhov  | 24 |
| 2006 |  Sergei Obuhov  | 13 |
| 2007 |  David Karlsson | 15 |
| 2008 |  Jevgeni Ivanuškin  | 15 |
| 2009 |  Jevgeni Ivanuškin  Joakim Hedqvist  | 14 |
| 2010 |  Jevgeni Ivanuškin  Pavel Rjazantsev  | 14 |
| 2011 |  Sergei Lomanov jr  | 12 |
| 2012 |  Jevgeni Ivanuškin | 12 |
| 2013 |  Patrik Nilsson | 21 |
| 2014 |  Christoffer Edlund  | 11 |
| 2015 |  Andrei Kabanov  | 15 |
| 2016 |  Andrei Kabanov  Christoffer Edlund  | 14 |
| 2017 |  Nikolai Rustad Jensen  | 16 |
| 2018 |  Rauan Isalijev  | 21 |
| 2019 |  Felix Callander  | 15 |
| 2023 |  Christoffer Edlund  | 12 |
Lähde:
Eniten maaleja tehneet pelaajat

Tilanne vuoden 2017 jälkeen.
Eniten maaleja tehneet pelaajat > A-ryhmän maalintekijät

Sergei Obuhov Venäjä 154 maalia 12 MM-kisat
Jevgeni Ivanuškin Venäjä 154 maalia 13 MM-kisat
Sergei Lomanov jr Venäjä 148 maalia 15 MM-kisat
Patrik Nilsson Ruotsi 111 maalia 11 MM-kisat
Vjatšeslav Bronnikov Kazakstan 104 maalia 10 MM-kisat
Sami Laakkonen Suomi 101 maalia 16 MM-kisat
Daniel Andersson Ruotsi 88 maalia 7 MM-kisat
Pavel Rjazantsev Venäjä 86 maalia 8 MM-kisat
Christoffer Edlund Ruotsi 81 maalia 7 MM-kisat
Ari Holopainen Suomi 78 maalia 10 MM-kisat
Eniten maaleja tehneet pelaajat > B-ryhmän parhaat maalintekijät

Suluissa heidän osumansa A-ryhmän otteluissa:
Sergei Tšernetski Valko-Venäjä 106 (47)
Brandon Ellement Kanada 91 (3)
Andras Kordisz Unkari 89 (0)
Daren Richardson USA 78 (33)
Sergei Obuhov - maalintekijätilaston ykkönen.
Slovakian jääkiekkomaajoukkue

| Slovakia |
| --- | --- |

Liitto:  Slovenský zväz ľadového hokej
Valmentaja:   Craig Ramsay
Eniten otteluita:  Miroslav Satan (183)
Eniten pisteitä:  Miroslav Šatan (138)
IIHF-ranking:  9. (27.5.2024)

Ensimmäinen ottelu
 Slovakia  0–12  Böömi-Määri (Garmisch-Partenkirchen, Saksa; 1. helmikuuta, 1940) 
Suurin voitto
 Slovakia  20–0  Bulgaria (Prievidza, Slovakia; 18. maaliskuuta, 1994) 
Suurin tappio
 Slovakia  0–12  Böömi-Määri (Garmisch-Partenkirchen, Saksa; 1. helmikuuta, 1940) 
MM-kilpailut
 Kultaa:  1
 Hopeaa:  2
 Pronssia:  1
Olympialaiset
 Pronssia:  1
| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Slovakian pelaajia juhlimassa voittoa Ruotsin jääkiekkomaajoukkueesta Vancouverin talviolympialaisissa vuonna 2010. |  Slovakian pelaajia juhlimassa voittoa Ruotsin jääkiekkomaajoukkueesta Vancouverin talviolympialaisissa vuonna 2010. |  Slovakian pelaajia juhlimassa voittoa Ruotsin jääkiekkomaajoukkueesta Vancouverin talviolympialaisissa vuonna 2010. |  |
Miesten jääkiekko
| Maailmanmestaruuskilpailut  | Maailmanmestaruuskilpailut  | Maailmanmestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Ruotsi 2002 |  |  |
|  Hopeaa | Venäjä 2000 |  |  |
|  Hopeaa | Suomi/Ruotsi 2012 |  |  |
|  Pronssia | Suomi 2003 |  |  |
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Peking 2022 |  |  |
Slovakian joukkue talviolympialaisissa vuonna 2002.
Marian Hossa Vancouverin talviolympialaisissa vuonna 2010.
Slovakian jääkiekkomaajoukkue on Slovakian jääkiekkoliiton hallinnoima joukkue, joka edustaa Slovakiaa miesten kansainvälisessä jääkiekossa.
Tähän mennessä ainoan maailmanmestaruutensa joukkue saavutti vuonna 2002 Ruotsissa, Göteborgissa. Toistaiseksi ainoan olympiamitalinsa joukkue saavutti vuonna 2022 Pekingin olympialaisista, kun se saavutti yllätyksellisesti pronssia. Slovakia oli tuolloin, vuoden 2021 Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ranking-listalla, 9. sijalla. Olympialaisten jälkeen joukkue nousi listalla 8. sijalle. Vuoden 2023 IIHF-rankingissa Slovakia on yhdeksäs.
Slovakiassa oli vuonna 2021 vajaat 1 700 rekisteröityä miesjääkiekkoilijaa ja 74 jäähallia.
Historiaa

Ensimmäinen slovakialainen jääkiekko-organisaatio perustettiin vuonna 1929.
Vuonna 1940 Slovakia osallistui itsenäisenä Garmisch-Partenkirchenissä pelattuun turnaukseen.
Nykyjoukkue syntyi, kun Tšekkoslovakia jakautui kahtia, ja Slovakia liittyi helmikuussa 1992 Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi.
Kaudesta 2017–2018 alkaen Slovakian maajoukkueen General Managerina on toiminut entinen tähtipelaaja Miroslav Šatan. Hänen alaisuudessaan päävalmentajana toimii kanadalainen Craig Ramsay.
Historiaa > Maailmanmestaruuskilpailuissa > Itsenäistymisestä maailmanmestaruuteen

Slovakia itsenäistyi vuoden 1993 alussa. Tšekkoslovakian jakautumisen jälkeen Tšekki peri paikan Tšekkoslovakian paikan maailmanmestaruuskilpailujen A-sarjasta ja Slovakia joutui aloittamaan C-sarjasta. Kun Tšekkoslovakia hajosi, mureni myös Slovakian laaja pelaajisto. Ensimmäisen kerran Slovakia pelasi maailmanmestaruuskisojen A-sarjassa vuonna 1996, jolloin se ylti 10. sijalle, ja mitaleilla se oli jo vuonna 2000. Tuolloin Slovakia voitti Suomen maalein 3–1 maailmanmestaruuskilpailujen välierässä Pietarissa, mutta hävisi loppuottelun Tšekille maalein 3–5. Parhaimmillaan Slovakian maajoukkue olikin vuosituhannen vaihteessa, jolloin maalla oli useita NHL-tähtiä, kuten Miroslav Šatan, Peter Bondra, Žigmund Pálffy ja Zdeno Chára.
Ruotsin maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2002 Slovakia voitti jatkosarjassa Ruotsin ja Venäjän, puolivälierässä Kanadan maalein 3–2, välierässä Ruotsin jatkoajalla lukemin 3–2 ja lopulta loppuottelussa Venäjän maalein 4–3. Suomen maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2003 Slovakian joukkue voitti pronssia. Vuoden 2004 maailmanmestaruuskilpailuissa Prahassa Slovakia hävisi välierän Kanadalle maalein 1–2 ja pronssiottelun Yhdysvalloille rangaistuslaukauksilla lukemin 0–1.
Historiaa > Maailmanmestaruuskilpailuissa > 2010-luvulta alkaen

Juniorikasvatusta on Slovakiassa hieman laiminlyöty, joten maan sijoitukset maailmanmestaruuskisoissa ovat 2010-luvulla heitelleet huomattavasti. Kanadan turnauksessa vuonna 2008 se joutui jopa karsimaan A-sarjapaikastaan. Vuonna 2011 Slovakia isännöi ensi kerran itsenäisenä maana maailmanmestaruuskilpailuja, mutta joukkueen taival päättyi jo jatkolohkossa ja tuotti lopulta kymmenennen sijan.
Slovakia saavutti hopeamitalin Helsingissä järjestetyissä maailmanmestauuskilpailuissa vuonna 2012. Slovakia voitti alkulohkossa Yhdysvallat ja hävisi vain täpärästi Kanadalle ja Suomelle. Puolivälierässä Slovakia voitti Kanadan maalein 4–3 ja välierässä Tšekin maalein 3–1. Loppuottelussa Venäjä voitti Slovakian lukemin 2–6. Slovakian joukkueen Ján Laco valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi ja Zdeno Chára parhaaksi puolustajaksi.
Sittemmin menestystä ei ole juuri tullut. Vuoden 2013 maailmanmestaruuskilpailuissa Helsingissä päättyi puolivälierätappioon Suomelle maalein 3–4. Minskin kisoissa vuonna 2014 ja Ostravan kisoissa vuonna 2015 Slovakia ei edennyt alkolohkoa pidemmälle. Pietarissa vuonna 2016 Slovakia karsiutui jatkopeleistä voitettuaan Yhdysvallat vasta jatkoajalla lukemin 3–2. Mikäli voitto olisi tullut varsinaisella peliajalla, olisi Slovakia edennyt jatkopeleihin ja Yhdysvallat olisi vastaavasti tippunut. Slovakian loppusijoitus Venäjän kisoista oli yhdeksäs. Slovakian toisissa kotikisoissa vuonna 2019 maa jäi toistamiseen ilman jatkopaikkaa ja oli yhdeksäs.
Historiaa > Olympialaisissa

Lillehammerin talviolympialaiset vuonna 1994 olivat Slovakian maajoukkueelle ensimmäiset olympialaiset. Joukkue voitti kisoissa alkulohkonsa, mutta hävisi puolivälierissä Venäjälle jatkoajalla ja sijoittui kuudenneksi pudottuaan sijoitusottelusarjaan, jonka päätösottelussa, ottelussa viidennestä sijasta, Tšekki voitti sen maalein 7–1.
Myös Torinon vuoden 2006 olympialaisissa Slovakia voitti alkulohkonsa ja eteni puolivälieriin, jossa se kuitenkin hävisi heikohkosti lohkopelinsä pelanneelle, mutta lopulta pronssia ottaneelle Tšekille lukemin 1–3, minkä myötä Slovakia oli viides.
Vancouverissa vuonna 2010 Slovakia pudotti puolivälierässä Ruotsin maalein 4–3 ja pelasi tiukan välieräottelun Kanadaa vastaan häviten kuitenkin lukemin 2–3. Pronssiottelun se hävisi Suomelle maalein 3–5 johdettuaan peliä kahden erän jälkeen lukemin 3–1.
Vuoden 2022 Pekingin olympialaisissa Slovakia voitti Ruotsin pronssiottelussa lukemin 4–0. Pronssimitalia pidettiin merkittävänä Slovakia jääkiekkokulttuurin kannalta. Tuohon mennessä Slovakia ei ollut koskaan hävinnyt Ruotsille olympialaisissa.tarkistettava Slovakia teki ottelussa koko turnauksen ensimmäisen ylivoimamaalinsa.
Sijoitukset > Maailmanmestaruuskilpailuissa

1994 – C-Sarjan voitto
1995 – B-Sarjan voitto
1996 – 10.
1997 – 9.
1998 – 7.
1999 – 7.
2000 – hopeaa
2001 – 7.
2002 – kultaa
2003 – pronssia
2004 – 4.
2005 – 5.
2006 – 8.
2007 – 6.
2008 – 13.
2009 – 10.
2010 – 12.
2011 – 10.
2012 – hopeaa
2013 – 8.
2014 – 9.
2015 – 9.
2016 – 9.
2017 – 14.
2018 – 9.
2019 – 9.
2021 – 8.
2022 – 8.
2023 – 9.
2024 – 7.
Sijoitukset > Olympialaisissa

1994 – 6.
1998 – 10. (joukkue)
2002 – 13. (joukkue)
2006 – 5. (joukkue)
2010 – 4. (joukkue)
2014 – 11. (joukkue)
2018 – 11.
2022 – pronssia
Sijoitukset > Maailmanranking

2003 – 5.
2004 – 3.
2005 – 4.
2006 – 6.
2007 – 6.
2008 – 8.
2009 – 9.
2010 – 8.
2011 – 10.
2012 – 6.
2013 – 8.
2014 – 8.
2015 – 8.
2016 – 8.
2017 – 11.
2018, helmikuu – 10.
2018, toukokuu – 10.
2019 – 9.
2020 – 9.
2021 – 9.
2022, helmikuu – 8.
2023 – 9.
Tunnetuimpia pelaajia

Ľuboš Bartečko
Peter Bondra
Zdeno Chára
Pavol Demitra
Marián Gáborík
Jaroslav Halák
Michal Handzuš
Marián Hossa
Žigmund Pálffy
Richard Pánik
Miroslav Šatan
Anton Šťastný
Peter Šťastný
Róbert Švehla
Tomáš Tatar
Richard Zedník
Jäädytetyt pelinumerot

38 – Pavol Demitra
Valmentajia

Július Šupler (kausilla 1993–1997)
Jozef Golonka (kaudella 1997–1998)
Jan Sterbak (kausilla 1998–2000)
Jan Filc (kausilla 2000–2003)
František Hossa (kausilla 2003–2007)
Július Šupler (kausilla 2007–2009)
Jan Filc (kaudella 2009–2010)
Glen Hanlon (kaudella 2010–2011)
Vladimír Vůjtek (kausilla 2011–2017)
Kokoonpanoja

Olympialaiset vuonna 1994
Olympialaiset vuonna 1998
Olympialaiset vuonna 2002
Maailmancup vuonna 2004
Olympialaiset vuonna 2006
Maailmanmestaruuskisat vuonna 2008
Maailmanmestaruuskisat vuonna 2009
Maailmanmestaruuskisat vuonna 2010
Olympialaiset vuonna 2010
Maailmanmestaruuskisat vuonna 2012
Maailmanmestaruuskisat vuonna 2013
Maailmanmestaruuskisat vuonna 2014
Maailmanmestaruuskisat vuonna 2017