stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luce Irigaray
Aiheesta muualla

Donovan, Sarah K.: Luce Irigaray The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Europaeus, Marke & Lehtinen, Virpi: Metodi ja hengittäminen – Luce Irigarayn haastattelu. niin & näin 1/2002, 7–9.
Heinämaa, Sara: Pinnan liikettä – Luce Irigarayn ajatus naisellisesta tyylistä niin & näin 3/1997, 21–26.
Lehtinen, Virpi: Johdanto Luce Irigarayn haastatteluun – Hengityksen ja sukupuolieron kulttuuri. niin & näin 1/2002, 6–7.
Nykyaikaiset filosofit
| --- | --- |
Analyyttiset filosofit:   William Alston  Simon Blackburn  Ned Block  J. Budziszewski  David Chalmers  Patricia Churchland  Paul Churchland  Donald Davidson  Daniel Dennett  Jerry Fodor  Susan Haack  Jaakko Hintikka  Jaegwon Kim  Saul Kripke  Thomas Kuhn  Bryan Magee  Ruth Barcan Marcus  Colin McGinn  Bradley Monton  Thomas Nagel  Robert Nozick  Martha Nussbaum  Alvin Plantinga  Karl Popper  Hilary Putnam  W. V. Quine  John Rawls  Richard Rorty  Roger Scruton  John Searle  Peter Singer  David Stove  Eleonore Stump  Charles Taylor  Nicholas Wolterstorff  Georg Henrik von Wright 
Mannermaiset filosofit:   Louis Althusser  Giorgio Agamben  Roland Barthes  Jean Baudrillard  Isaiah Berlin  Maurice Blanchot  Pierre Bourdieu  Hélène Cixous  Guy Debord  Gilles Deleuze  Jacques Derrida  Herman Dooyeweerd  Michel Foucault  Hans-Georg Gadamer  Jürgen Habermas  Werner Hamacher  Luce Irigaray  Julia Kristeva  Henri Lefebvre  Claude Lévi-Strauss  Emmanuel Lévinas  Jean-François Lyotard  Paul de Man  Jean-Luc Nancy  Antonio Negri  Paul Ricoeur  Michel Serres  Paul Virilio  Slavoj Žižek 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Lauritsalan rautatieasema

Lauritsalan rautatieasema (lyh. Lrs) on rautatieliikennepaikka Karjalan radalla Lappeenrannan Lauritsalassa.
Alkujaan Lappeenrannan asemalta Lauritsalaan johti kapearaiteinen tehdasrata, joka valmistui kokonaisuudessaan vuonna 1907. Varsinainen asema avattiin lokakuussa 1934, jolloin Lappeenrannan ja Vuoksenniskan välinen rautatie otettiin käyttöön. Asemalta rakennettiin myös yhdysrata Kaukaan tehtaille, ja kapearaiteinen suljettiin vaiheittain 1940- ja 1950-lukujen vaihteessa.
Henkilöliikenne Lauritsalassa lopetettiin toukokuussa 1971. Alkuperäinen, ratapihan pohjoispuolella sijainnut asemarakennus purettiin kaksi vuotta myöhemmin, jolloin ratapihan eteläpuolelle valmistui uusi, elementtirakenteinen asema. Miehitys lopetettiin vuonna 2003, mutta nykyisin kauko-ohjattu liikennepaikka on vielä tehtaan tavaraliikenteen käytössä ja se toimii myös junakohtauspaikkana.
Lazaronísi

Lazaronísin saari.
| --- | --- |
Sijainti:  37°24′29″N, 25°19′49″E, Mýkonos Mýkonos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Kykladit
Pinta-ala:  0,001 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lazaronísi (kreik. Λαζαρονήσι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Mýkonoksen saaren lounaisrannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,001 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Lazaronísi kuuluu Mýkonoksen kuntaan, Mýkonoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Lautuma

Lautuma ruumiissa
Lautuma (lat. livor mortis: livor 'sinelmä', mors [gen.mortis] 'kuolema') on kuoleman jälkeen ruumiin iholle ilmaantuva violetinpunainen väritys. Lautuma johtuu punasolujen vajoamisesta painovoiman vaikutuksesta alimpiin verisuoniin, koska verenkierto on pysähtynyt.
Lautumat lasketaan toissijaisiin kuolemanmerkkeihin, joita ovat myös esimerkiksi kuolonkankeus ja ruumiin jäähtyminen. Lautumia voidaan käyttää apuna arvioitaessa henkilön kuolinaikaa.
Lautuman vaiheet

Lautumat ilmestyvät yleensä ensin rintakehän sivuosiin noin 15–20 minuutin kuluttua kuolemasta. Ne alkavat yhtyä toisiinsa 2 tunnin kuluttua, ja niiden määrä ja laajuus lisääntyy 12 tuntiin asti. Lautumia ei ilmaannu paikkoihin, joissa ruumis koskettaa maata tai jotain esinettä, koska ihon hiussuonet ovat tällöin puristuneina kasaan. Kuolemanhetkestä 20 tunnin sisällä lautumat ovat vielä poispainettavissa, ja niiden paikka myös muuttuu tänä aikana, jos ruumista liikutetaan.
Lavaste

Francesc Soler i Rovirosan Verdin Don Carlosin esitykselle Liceuun suunnittelemat kulissit vuodelta 1870.
Lavastajia maalaamassa kulisseja näytelmää varten.
Lavaste on lavastuksen osana toimiva rakennelma, esimerkiksi kulissi eli näyttämön sivun tai takaseinän siirrettävissä oleva kuvapinta tai rakennelma, jonka tarkoituksena on luoda näyttämölle tai kuvattavalle alueelle tietynlainen tunnelma tai illuusio jostain tapahtumapaikasta. Kulisseja käytetään etenkin teatterissa sekä kuvattaessa elokuvia tai televisio-ohjelmia.
Sana kulissi on laina ruotsin sanasta kuliss ja edelleen ranskan coulissesta, joka juontuu verbistä couler ’juosta’. Alun perin se on tarkoittanut uraa, jota pitkin näyttämön kulisseja on voitu liikutella, kunnes se on siirtynyt tarkoittamaan itse kulisseja. Suomessa sana on vakiintunut käyttöön 1800-luvun loppupuolella.
Sanan ”kulissi” kuvaannolliset merkitykset

Sanaa ”kulissi” käytetään myös monissa kuvaannollisissa merkityksissä. ”Kulissien takana” eli piilossa julkisuudelta voidaan käydä neuvotteluja ja kulissiavioliitto tarkoittaa avioliittoa, joka solmitaan ilman osapuolten keskinäistä kiinnostusta esimerkiksi diplomaattisista syistä tai aviottoman lapsen peittelemiseksi. Potemkinin kulissit tarkoittavat valheellisen hyvän vaikutelman antamista jostakin asiasta esittelemällä se vain harkitulta, edulliselta kantilta. Käsite on saanut alkunsa väitteestä, jonka mukaan ruhtinas Grigori Potjomkin määräsi tien varren rakennusten julkisivut kunnostettavaksi keisarinna Katariina II:n Krimin matkan varrella vuonna 1787.
Lazybones

”Lazybones” on Hoagy Carmichaelin säveltämä ja Johnny Mercerin sanoittama musiikkikappale vuodelta 1933.
Kappale oli Carmichaelille ja Mercerille taloudellinen menestys. Se voitti 2 500 dollarin ASCAP Awardin ja sitä myytiin ensimmäisenä kolmena kuukautena 350 000 kappaletta. Sen nauhoittivat muun muassa Kate Smith ja Rudy Vallée.
Kappale sai alkunsa vuonna 1925 Curtis Hitchin Happy Harmonists -yhtyeen nauhoitussessiosta. Yhtye nauhoitti Carmichaelin ”Washboard Blues” -kappaleen säveltäjän soittaessa pianoa. Kun koenauhoitus jäi 20 sekuntia aiottua lyhyemmäksi, Carmichael lisäsi siihen improvisoidun pianosoolon. ”Lazybones” kehittyi myöhemmin tuosta pianosoolosta.
”Neekerilauluna” pidetyn kappaleen esittäminen kiellettiin natsi-Saksassa, koska sanottiin että se ”edistää laiskottelua eikä ole natsi-ideologian mukainen”.
Ivan Lebanov

Ivan Lebanov (bulg. Иван Лебанов; s. 10. joulukuuta 1957) on bulgarialainen maastohiihtäjä ja olympiamitalisti.
Lebanov saavutti Bulgarian kaikkien aikojen ensimmäisen mitalin talviolympialaisissa sijoituttuaan kolmanneksi 30 kilometrin hiihdossa Lake Placidissa 1980. Hänen edelleen ehtivät Neuvostoliiton Nikolai Zimjatov ja Vasili Rotšev.
Lebanov voitti aikoinaan nuorten maailmanmestaruuden. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa oli kymmenes sija 15 kilometrin kilpailussa Sveitsin Le Brassus'ssa vuonna 1982.
Lavajärvi (Oulu)

| Lavajärvi |
| --- | --- |
 Järveä lounaisrannan kapeikosta koilliseen
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Oulu
Koordinaatit:  64°59′49″N, 26°40′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Lavaoja
Järvinumero:  60.035.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110,4 m
Rantaviiva:  4,4 km
Pinta-ala:  0,35 km²
 fiLavajärvi 
Lavajärvi on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva pinta-alaltaan noin 35 hehtaarin laajuinen järvi Vuoton kaupunginosassa Ylikiimingissä Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi sijaitsee lähellä Oulun ja Utajärven kunnanrajaa kunnan itäisimmässä kolkassa, noin 35 kilometrin päässä Ylikiimingin taajamasta. Järvi on Alavuoton kyläalueen ainoa järviallas, ja se laskee Kiiminkijokeen kapeaa Lavaojaa pitkin. Järvi on varsin kalaisa, ja se on edelleen suosittu kalastuspaikka.
Nimen alkuperä

Järven ympäristössä on useita Lava-nimisiä paikkoja. Itse järven ja sen laskuojan lisäksi ympäristön paikannimistöön kuuluvat Lavajärvenkangas, kaksi Lavasuota, Iso Lavasuo sekä Lavaselkä. Lava-nimityksen alkuperä on riistanpyynti- ja säilytyslavoissa, makuulavoissa, heinäkasan alusissa tai lauttasilloissa. Alueelta on löydetty runsaasti viitteitä kaikista näistä yhteyksistä. Muistitiedon mukaan järven rannoilla on ollut useita niitty- ja kalasaunoja, joissa on ollut makuualuset eli lavat yöpymistä varten. Järvellä on tiettävästi myös kuljettu ja kalastettu lautoilta käsin.
Latva (Venäjä)

Latvan maalaiskunta Äänisenrannan piirin kartalla
Rakenteilla oleva Muurmannin rautatie ja Lavdan asema. Kuva:Sergei Mihailovitš Prokudin-Gorski 1915
Latva eli Ladva (ven. Ладва) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Äänisenrannan piirin etelärajalla Karjalan tasavallassa Venäjällä. Historiallinen Aunuksen Karjalan Latvan kunta oli olemassa myös Venäjän keisarikunnan aikana.
Latvan maalaiskunta

Latvan maalaiskunta sijaitsee Leningradin alueen vastaisella rajalla ja se rajoittuu pohjoisessa Puujoen maalaiskuntaan, idässä Šokšun vepsäläiseen maalaiskuntaan, lännessä Latva-Vetkan maalaiskuntaan ja luoteessa Uudenkylän maalaiskuntaan. Latvan taajaman lisäksi kuntaan kuuluu Puhtan kylä. Kunnassa oli noin 2 700 asukasta vuonna 2006.
Latvan taajama

Latvan taajama sijaitsee Jyvenjoen varrella Muurmannin radan itäpuolella noin 60 kilometriä Petroskoista etelään. Latvan asutus levittäytyy seitsemän kilometrin matkalle Jyvenjoen varrelle. Latvassa oli noin 3 200 asukasta vuonna 1996. Latvassa toimii maatalousosakeyhtiö, Majak, (entinen valtiontila) ja se on yksi Karjalan tasavallan suurimpia maatalousyrityksiä. Latvassa toimii myös maatalouskoulu, joka kouluttaa muun muassa konemiehiä. Nähtävyyksistä mainittakoon Nikolskajan kirkkomuseo.
Latva oli aluksi Äänisenrannan piirin hallinnollinen keskus, mutta nykyisin piirin hallinto sijaitsee Petroskoissa.
Historiallinen Latvan kunta

Venäjän keisarikunnassa Latvan kunta kuului Aunuksen kuvernementin Petroskoin kihlakuntaan. Kunta rajoittui lännessä Ääniseen, kaakossa Soutjärven kuntaan, lounaassa Vaasenin kuntaan, lännessä Pyhäjärven kuntaan, pohjoisessa Suojun kuntaan ja Petroskoin kaupunkiin. Vuonna  1902  kunnassa oli 6 249 asukasta. Latvan kunnan väestö oli venäläistyneitä karjalaisia. Neuvostovallan aikaan Latvan kunta lakkautettiin 1920-luvulla ja liitettiin Äänisenrannan piiriin.
Historia

Latva on perustettu vuonna 1473. Latvan alue oli jatkosodan aikana Suomen miehittämä 1941–1944.
Aiheesta muualla

Karjalan tasavallan virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Hallinnollinen keskus:  Petroskoi (ei itse kuulu piiriin)

Maalaiskunnat:
Garnizonnoje | Järventakuinen | Latva | Latva-Vetka | Meliorativnyi | Pai | Puujoki | Suoju | Uusikylä | Uusi-Vilka 

Vepsäläiset maalaiskunnat:
Kalajoki | Šokšu | Šoutjärvi
Itä-Karjalan entiset kunnat ja kaupungit
Äänisenrannan piiri
Laxen-luokka

| Laxen-luokka |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  138-140 t
Pituus:  26,8 m
Leveys:  3,6 m
Syväys:  3,3 m
Koneteho:  1-akselinen 1 x 6-sylinterinen Atlas U-11 -dieselmoottori 225 hv 1 x sähkömoottori
Nopeus:  8,8 solmua (pinnalla) 6,6 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  10
Aseistus
Meritorjunta:  1 x 45,7 cm M/04 Torpedoputki
Laxen-luokka oli Ruotsin merivoimien kahden 1915 valmistuneen sukellusveneen muodostama alusluokka.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Laxen | Karlskronavarvet |  | 1914 | 22. helmikuuta 1915 | poistettu alusluettelosta 1935 |
| HMS Gäddan | Karlskronavarvet |  | 1915 | 14. huhtikuuta 1915 | poistettu alusluettelosta 1935 |
Lebo Lebo

Antônio Lebo Lebo, pelaajanimeltään Lebo Lebo, (s. 29. toukokuuta 1977 Melanje, Angola) on angolalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Lebo Lebo aloitti pelaajauransa vuonna 2000 Angolan liigan Sagrada Esperancassa, jossa hän pelasi vuoteen 2003 saakka. Tällöin hän siirtyi Kongon demokraattiseen tasavaltaan Independent Tombwa -joukkueeseen. Seuraavaksi hän siirtyi vuonna 2004 takaisin Sagrada Esperancaan, josta siirtyi seuraavana vuonna Petro Atleticoon.
Lebo Lebo kuului Angolan jalkapallomaajoukkueeseen Saksan MM-kisoissa 2006 mutta ei pelannut yhtään ottelua.
Natalja Lebedeva

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Montréal 1976 | 100 metrin aidat |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | München 1976 | 60 metrin aidat |  |
|  Pronssia | Sindelfingen 1980 | 60 metrin aidat |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Pronssia | Moskova 1973 |  100 metrin aidat |  |
|  Pronssia | Sofia 1977 |  100 metrin aidat |  |
Natalja Vasiljevna Lebedeva (ven. Наталья Васильевна Лебедева, s. 24. elokuuta 1949 Moskova) on neuvostoliittolainen pika-aitajuoksija ja olympiamitalisti.
Lebedeva sijoittui Rooman EM-kilpailuissa 1974 seitsemänneksi 100 metrin aitajuoksussa ajalla 13,19 s. Montréalin 1976 olympialaisissa hän saavutti pronssia ajalla 12,80 s. Hän hävisi kultamitalisti Johanna Schallerille vain 0,03 sekunnilla ja hopeamitalisti Tatjana Anisimovalle 0,02 sekunnilla mutta jätti Gudrun Berendin neljänneksi 0,02 sekunnin erolla.
Sisäratojen EM-kilpailujen 60 metrin aitajuoksussa Lebedeva saavutti hopeaa Münchenissä 1976 ajalla 8,08 s sekä pronssia Sindelfingenissä 1980 ajalla 8,04 s.
Rod Laver

| Rod Laver |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. elokuuta 1938  Rockhampton 
Kansalaisuus:  Australia
Tennispelaaja
Pituus:  172 cm
Paino:  68 kg
Kätisyys:  vasen
Palkintorahat:  1 565 413 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  3. (8. syyskuuta 1974)
Turnausvoittoja:  39
Voitot/tappiot:  576–146
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  Voitto (1960, 1962, 1969)
Ranskan avoimet:  Voitto (1962, 1969)
Wimbledon:  Voitto (1961, 1962, 1968, 1969)
Yhdysvaltain avoimet:  Voitto (1962, 1969)
Nelinpeli
Voitot/tappiot:  238–77
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Rodney George ”Rod” Laver (9. elokuuta 1938 Rockhampton, Queensland, Australia) on australialainen tennispelaaja ja yksi tennishistorian suurista pelaajista. Laverin huippuvuodet ajoittuivat 1960-luvulle, jolloin hänet rankattiin useana vuonna epävirallisesti maailman parhaaksi pelaajaksi. Hän pelasi sekä kaksinpeliä että nelinpeliä ja voitti kaikkiaan 20 major-turnausta. Laver on ensimmäinen pelaaja, joka voitti sekä amatöörien että ammattilaisten grand slamin.
Elämäkerta

Rod Laver syntyi Australiassa vuonna 1938 nelilapsisen perheen kolmantena lapsena. Koko perhe pelasi tennistä, ja isä piti omaa tenniskoulua. Laver voitti Brisbanen 14-vuotiaiden mestaruusturnauksen. Seuraavana vuonna hän lopetti koulunkäynnin keskittyäkseen tennikseen ja voitti 17-vuotiaana Yhdysvaltain nuorten mestaruusturnauksen. Englannissa hänen ensimmäinen merkittävä otteluvoittonsa oli Barry Bruce MacKayta vastaan.
Laver pelasi vuonna 1959 ensi kertaa Australian Davis Cup -joukkueessa. Seuraavana vuonna hän voitti Australian mestaruuden. Laverin ensimmäinen turnausvoitto Wimbledonissa oli sekanelinpelissä 1959. Vuonna 1960 hän voitti Australian joukkueessa Davis Cupin.
Ensimmäisen kaksinpelin Wimbledon-mestaruutensa Laver saavutti vuonna 1961. Samana vuonna hän voitti Australian riveissä jälleen Davis Cupin. Laverin paras vuosi amatööritenniksessä oli 1962, jolloin hän voitti monen pienemmän turnauksen ohella myös Australian mestaruuden, Ranskan mestaruuden, Wimbledonin sekä Yhdysvaltain mestaruuden. Näin hän oli voittanut samana vuonna kaikki neljä suurta amatööriturnausta ensimmäisenä pelaajana 24 vuoteen.
Laver siirtyi joulukuussa 1962 ammattilaiseksi. Hän aloitti ammattilaisuransa vaatimattomasti häviten 19 ottelua ensimmäisestä 21 ottelustaan. Vuonna 1969, kun tennisturnaukset olivat jo avoimia niin ammattilaisille kuin amatööreillekin, hän voitti grand slamin toistamiseen ja ensimmäisenä ammattilaispelaajana. Saman vuoden aikana hän voitti 31 peräkkäistä turnausta ja hallitsi tennistä ennennäkemättömällä tavalla.
Laverin menestys jatkui 1970-luvun alkuvuosina, ja hän voitti turnauksia vuoteen 1975 saakka. Hän oli maailman parhaiten ansaitseva tennispelaaja vuosina 1969, 1970 ja 1971, ja koko urallaan hän ansaitsi yli 1,5 miljoonaa dollaria. Laver lopetti uransa vuonna 1978.
Maailman kymmenen parhaan pelaajan joukkoon Laver rankattiin epävirallisesti vuosien 1959–1975 välillä 12 kertaa, joista ykköseksi vuosina 1961, 1962, 1968 ja 1969. Hänet on toisinaan nimetty kaikkien aikojen parhaaksi miestennispelaajaksi.
Laver meni naimisiin vuonna 1966, ja avioliitosta syntyi yksi poika.
Laulu

Arvid Liljelund, Virttä veisaava mies (1884).
Islantilainen laulaja Björk. Laulaja käyttää vahvistinlaitteisiin liitettyä mikrofonia, jotta hänen äänensä kuuluisi kauemmas.
Musiikin tyylilajit
Taidemusiikki
Populaarimusiikki:
Pop | Rock | Iskelmä
Afroamerikkalainen musiikki
Kansanmusiikki
Maailmanmusiikki
Musiikinteoria
Nuottikirjoitus
Melodia
Harmonia
Tonaalisuus
Sävelasteikko
Sävellaji
Tahtilaji
Musiikkifilosofia
Musiikin vaikutukset
Musiikin historia
Musiikin tekeminen
Muusikko
Säveltäminen
Improvisointi
Soitin
Laulu
Konsertti
Äänen tallennus
Tekijänoikeus
Osa artikkelisarjaa
Laulu on ihmisäänellä aikaansaatua musiikkia. Sen erottaa puheesta äänen pysyminen tarkoituksellisesti valituissa sävelkorkeuksissa.
Äänentuotto

Laulaja käyttää laulaessaan keuhkoja ilmavarastonaan ja palkeinaan, kurkunpäätä kielenä tuottamaan ilmaan värähtelyä, rintakehän ja pään onkaloita voimistamaan ääntä sekä kieltä, suulakea, hampaita ja huulia tuottamaan vokaalit ja konsonantit. Nämä neljä mekanismia toimivat itsenäisesti, mutta laulaja koordinoi niiden toimintaa.
Laulu eroaa puheesta siinä, miten laulaja säätelee keuhkoistaan tulevaa ilmavirtaa äänihuulten värähdellessä. Laulaja tuottaa ilmaa sitä enemmän, mitä kovempaa, korkeammalta ja pitempään hän laulaa. Laulaja pyrkii myös tuottamaan ääntä tasaisena virtana. Laulaminen vaatii puhumista enemmän lisäksi kurkunpään hallintaa.
Vibrato on yleinen tunnepitoinen laulutekniikka, jossa laulaja vaihtelee sävelkorkeutta viidestä seitsemään kertaa sekunnissa edestakaisin kahden puolisävelaskelen välillä. Vibratoa käytetään kaikentyylisessä musiikissa.
Ihmisen normaali ääniala on noin neljä kolmasosaoktaavia. Sen ulkopuolella harjaantuneet laulajat pystyvät teknisen osaamisensa ansiosta laulamaan paremmin kuin harrastelijat. Laulajat voidaan jakaa äänialan ja äänen värin mukaan alaluokkiin, kuten sopraanoihin, alttoihin, tenoreihin, baritoneihin ja bassoihin.
Historia

Luonnontieteilijä Charles Darwinin mukaan kieli syntyi laulamisesta. Kognitiotieteilijä Steven Pinkerin mukaan laulu liioittelee puheen musikaalisia elementtejä ja on siksi nautinnollista, muttei kuitenkaan välttämätöntä ihmisille kuten kieli.
Koska laulu herättää tunteita, se on aina ollut keskeistä monessa uskonnossa ja jumalanpalveluksissa.
Nykyajan länsimainen laulutapa perustuu paljolti italialaiseen bel canto -lauluun 1600-luvulta 1800-luvulle. Sen alkuperä oli 1500-luvun polyfonisessa musiikissa, joka pyrki ilmentämään sanojen tunnetiloja ja sai laulajat tuomaan lauluunsa tunnetta. Bel canto -laulaja nosti rintakehäänsä ja veti vatsan sisään, nosti suulakeaan ja laski kurkunpäätään, sekä veti leuan taakse avatakseen kurkkua. Oikeaoppista hengitystä pidettiin laulamisen perustana, ja ylempiä vatsalihaksia jännittämällä hallittiin palleaa ja sitä kautta ilmavirran tasaisuutta.
Bel cantoa seuranneet laulun koulukunnat korostivat äänen resonointia pään onkaloissa. 1800-luvun orkesterisäveltäjät rohkaisivat laulajia voimistamaan ääntään resonoimalla sitä nenän, kovan kitalaen ja hampaiden avulla. Etenkin Wagnerin oopperat vaativat erityisen kovaäänistä laulua.
1900-luvulla populaarimuusikot alkoivat käyttää laulaessaan ääntä voimistavaa mikrofonia ja jazztyylistä improvisointia. Avantgardemusiikin laulajien äänenkäyttö on monipuolisempaa kuin perinteisessä oopperassa.
Parhaatkaan opperalaulajat ja poplaulajat eivät normaalisti laula tarkalleen nuotissa, vaan heidän sävelkorkeutensa ja ajoituksensa liikkuu koko ajan nuotin molemmin puolin. 2000-luvulla populaarimusiikissa on alettu käyttää runsaasti erilaisia vireenkorjauslaitteita ja -ohjelmistoja, jolla laulajan äänenkorkeus pidetään koko ajan tarkalleen nuotissa. Se tekee laulusta puhtaampaa ja toisaalta konemaisen kuuloista.
Laulutyylejä

falsetti
joiku
kurkkulaulu
puhelaulu
resitatiivi
räppäys
soittimellinen laulu, kuten hyräily, jodlaus ja koloratuurilaulu
örinälaulu
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laulu Wikimedia Commonsissa
Frank Lebœuf

Frank Leboeuf
Frank Lebœuf (s. 22. tammikuuta 1968 Bouches-du-Rhône, Marseille, Ranska) on ranskalainen, topparina (keskuspuolustajana) pelannut jalkapalloilija. Kun Ranskan jalkapallomaajoukkue voitti jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1998, Lebœuf oli mukana joukkueessa ja pelasi kolmessa ottelussa, muun muassa koko loppuottelun ykköstoppari Laurent Blancin ollessa pelikiellossa. Lebœuf oli myös mukana EM-kisoissa vuonna 2000, jolloin tuli jälleen kultaa, ja Korean ja Japanin MM-kisoissa 2002, joissa Ranska jäi alkulohkossaan viimeiseksi tekemättä maaliakaan.
Lebœuf aloitti jalkapalloilijan uransa Ranskan alasarjoissa, kunnes muutti Lavaliin 1988. Vuonna 1991 hän siirtyi Strasbourgin joukkueeseen ja pelasi siellä vuoteen 1996 asti, jonka jälkeen Lebœuf siirtyi Englannin Valioliigaan Chelsean joukkueeseen. Chelseassa Lebœuf pelasi yli 200 ottelua ja viimeisteli 24 maalia pääosin rangaistuslaukauksista ja erikoistilanteista. Frank Lebœuf voitti Englannissa kaksi kertaa FA Cupin, yhden Liigacupin ja Cup-voittajien cupin. Vuonna 2001 hän siirtyi kotikaupunkinsa joukkueeseen Olympique Marseilleen. Muutaman vuoden jälkeen hän vielä siirtyi Qatariin, jossa myös lopetti uransa vuonna 2005.
Frank Lebœuf pelasi maajoukkueessa 50 kertaa ja viimeisteli niissä viisi maalia.
Lazise

| Lazise |
| --- | --- |

 Lazise
 Koordinaatit: 45°30′N, 10°44′E 
Valtio:   Italia
Alue:   Veneto
Maakunta:  Verona
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  63,15 km²
Korkeus:  65–175 m
Väkiluku (1.1.2017):  6 916
 – Väestötiheys:  110 as./km²
 
 www.comune.lazise.vr.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lazise on kunta Veronan maakunnassa Veneton alueella Pohjois-Italiassa. Kaupungissa on noin 7 000 asukasta, ja se sijaitsee Gardajärven itärannalla.
Lazise on vanha kaupan ja vallan keskus, jota roomalaiset kutsuivat Lasitiumiksi.