stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Norr-Lillån (Rånejoki)
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä > Sivu-uomia ja järviä

Valuma-alueen pääuomalla on lukuisia sivu-uomia, joista suurimpia tai merkittävimpiä on lueteltu alla olevassa taulukossa. Mitä pienempi yhtymisjärjestys on, sitä lähempänä alajuoksua se yhtyy pääuomaan.
| yhtymis- järjestys | nimi | pituus (km) | valuma-alue (km²) | virtaama (m³/s) | lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kvarnbäcken | 12 | 0,2 | 20 | 1,2 |
| 2 | ”Stortjärnbäcken” |  |  |  | 1 |
| 3 | Gallabergsbäcken |  |  |  | 1 |
| 4 | ”Kvarnronningen” |  |  |  | 1 |
| 5 | Slätthedbäcken | 7 | <0 ,1 | 8 | 1,2 |
| 6 | ”Kirjamyran” |  |  |  | 1 |
| 7 | Tjáhtejåhkå |  |  |  | 1 |
| 8 | Stággojåhkå |  |  |  | 1 |
| 9 | Hornbergsbäcken |  |  |  | 1 |
| 10 | Jårbbåjiekkejåhkå |  |  |  | 1 |

Lähteet: 1 = , 2 =
Valuma-alueen järvisyyttä ei ole tiedossa, mutta karttojen mukaankin se on tavallista pienempi. Kvarnbäckenin latva-alueella sijaitsee uomassa kolme pientä järveä, joista kaksi ovat Stor-Hammarsträsket ja Lill-Hammarsträsket. Muut järvet ovat pikkujärviä tai lampia.
Luontoarvoja

Nimikkojoen varrella ei ole suojelualueita, mutta pääuoman latva-alueella sijaitsee Muorkaapeen suojelualue (ruots. Muorkaapes naturreservat, 5 467 ha). Suojelualueen rajaa pitkin virtaa myös Rånejoki. Norr-Lillånin sivujoen Kvarnbäckenin latva-alueet kuuluvat Åsarnan suojelualueelle (417 ha).
Lähteitä > Huomautuksia

↑  Joen yhtymäkohdan ja alkulähteen koordinaatit on mitattu Internetin ACME-, Google- tai Bing- karttapalveluista.
1 2  Joen yhtymäkohdan ja alkulähteen korkeusarvot on katsottu hiiren sijaintityökalulla Internetin Läntverket- karttapalveluista.
↑  Virtaamatiedot on luettu SMHI:n verkkoskivuilta joen tiedoista ja niistä on laskettu keskialivirtaama (MNQ). Se on arvoltaan todennäköisesti hieman liian suuri.
↑  Sivu-uomien virtaamat on laskettu SMHI:n jakamasta niiden kuukausittaisista keskivirtaamista.
Azúcar Moreno

| Azúcar Moreno> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1985–
Tyylilaji:  latinopop, latinalaisamerikkalainen musiikki, balladi ja flamenco
Kotipaikka:   Espanja
Laulukieli:  espanja
Jäsenet:  Toñi Salazar   Encarna Salazar  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Azúcar Moreno (suom. Tumma sokeri) on espanjalainen naisduo, joka on myynyt yli 2,2 miljoonaa albumia vuodesta 1985 Espanjassa. Yhtyeen jäsenet ovat sisarukset Toñi ja Encarna Salazar. He ovat keikkailleet myös Espanjan ulkopuolella, kuten Isossa-Britanniassa, Latinalaisessa Amerikassa ja Japanissa. Heidän musiikkiinsa on sekoittunut latinopoppia, latinalaisamerikkalaista musiikkia, balladia ja flamencoa.
Duo edusti Espanjaa Eurovision laulukilpailussa 1990 Zagrebissa laululla Bandido ja sijoittui 5. sijalle. He osallistuivat Espanjan euroviisukarsintaan vuonna 2006, mutta hävisivät karsinnan voittaneelle Las Ketchupille.
Useissa lauluissa viitataan feminismiin.
Diskografia

Con La Miel En Los Labios (1984)
Estimúlame (1986)
Carne De Melocotón (1988)
Mix In Spain (1989)
Bandido (1990)
Mambo (1991)
Ojos Negros (1992)
El Amor (1994)
Esclava De Tu Piel (1996)
Mucho Azúcar - Grandes Éxitos (1997)
Olé (1998)
Amén (2000)
Únicas (2001)
Desde El Principio (2003)
Bailando Con Lola (2006)
Aiheesta muualla

Azúcar Moreno Myspacessa (englanniksi)
Fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Nicole Vaidišová

| Nicole Vaidišová |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1989 (ikä 35)
Kansalaisuus:   Tšekki
Tennispelaaja
Pituus:  183 cm
Paino:  63 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2003–
Palkintorahat:  2 778 619 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  7. (14.5.2007)
Turnausvoittoja:  6
Voitot/tappiot:  225–116
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  välierät 2007
Ranskan avoimet:  välierät 2006
Wimbledon:  puolivälierät 2007, 2008
Yhdysvaltain avoimet:  4. kierros 2005
Nelinpeli
Paras sijoitus:  128  (2. lokakuuta 2006)
Voitot/tappiot:  13–31
Aiheesta muualla
www.vaidisova-nicole.com
ITF
WTA
Nicole Vaidišová (s. 23. huhtikuuta 1989 Nürnberg, Saksa) on tšekkiläinen tennispelaaja. Hänen parhaat saavutuksensa Grand Slam -turnauksissa on pääsy välieriin Ranskan avoimissa 2006 ja Australian avoimissa vuonna 2007.
Tennisura > Uran alku

Tšekkiläinen Vaidišová eli ensimmäiset elinvuotensa Saksassa ennen muuttoa Tšekkiin kuuden vuoden iässä. Hän aloitti tenniksen peluun samassa iässä äitinsä opastuksella. Vaidišová, Nick Bollettierin kuuluisan tennisakatemian kasvatti, debytoi ITF-kiertueella lokakuussa 2003 Plzeňissä Tšekissä, jossa hän korjasi turnausvoiton lyötyään loppuottelussa Andrea Hlaváčkován luvuin 7–6, 6–4. Hän jatkoi kovia otteita myös kahdessa seuraavassa ITF-turnauksessaan, jotka pelattiin helmikuussa 2004. Hän eteni Midlandin turnauksessa loppuotteluun, mutta joutui taipumaan kahdessa erässä (6–2, 6–4) Jill Craybasille. Viikko Midlandin turnauksen jälkeen hän voitti Columbusin turnauksen lyötyään loppuottelussa Kiinan Shuai Pengin luvuin 7–6, 7–5. Ennen Midlandin ja Columbusin turnauksia Vaidišová oli edennyt sekä nelinpelin että kaksinpelin loppuotteluun Australian avointen juniorien turnauksissa; hän hävisi kaksinpelin loppuottelussa Israelin Shahar Pe'erille luvuin 6–1, 6–4 ja nelinpelin loppuottelussa Veronika Chvojkován kanssa Sheng-Nan Sunille ja Chan Yung-janille luvuin 7–5, 6–3.
Columbusin voiton jälkeen Vaidišová siirtyi WTA-kiertueelle. Hän eteni maaliskuussa 2004 Acapulcon WTA-turnauksen puolivälieriin, joissa hän hävisi Flavia Pennettalle. Hän osallistui kesällä Ranskan avointen ja Wimbledonin karsintaan, muttei onnistunut pääsemään pääsarjaan; Ranskan avoimissa hän putosi karsinnan kolmannella kierroksella ja Wimbledonissa karsinnan ensimmäisellä kierroksella. Elokuussa, ollessaan vasta 15-vuotias, hän otti Vancouverin WTA-turnauksen voiton lyötyään loppuottelussa Laura Granvillen luvuin 2–6, 6–4, 6–2. Vancouverin turnaus lukeutuu WTA:n portaikossa Tier V –luokkaan eikä osallistujien joukossa ollut tuolloisia maailman kärkipelaajia. Vaidišová osallistui Vancouverin voittonsa jälkeen Yhdysvaltain avointen karsintaan ja pääsi turnauksen pääsarjaan voitettuaan kolme karsintaottelua; itse pääsarjassa tie nousi kuitenkin pystyyn jo ensimmäisellä kierroksella Justine Henin-Hardennea vastaan. Lokakuussa hän otti Taškentin WTA-turnauksen voiton kukistettuaan loppuottelussa Ranskan Virginie Razzanon luvuin 5–7, 6–3, 6–2. Taškentin voitto nosti hänet maailmanlistan 80:n parhaan pelaajan joukkoon, ennen sitä hän oli ollut sijalla 103. Hän myös päätti kauden 80:n parhaan pelaajan joukossa.
Tennisura > Kaudet 2005 ja 2006

Vuoden 2005 alussa Vaidišová eteni Australian avoimissa kolmannelle kierrokselle, jolla matka katkesi tappioon Lindsay Davenportille. Toukokuussa Vaidišová eteni Istanbulin Tier III –luokan WTA-turnauksen loppuotteluun, jossa hän hävisi Venus Williamsille kahdessa erässä (6–3, 6–2). Hän eteni kesällä Ranskan avoimissa toiselle kierrokselle ja Wimbledonissa kolmannelle kierrokselle. Elokuussa hän eteni Torontossa toista kertaa kauden aikana Tier I –luokan turnauksen puolivälieriin; hän oli pelannut huhtikuussa Charlestonin turnauksen puolivälierissä. Torontossa hänen matkansa katkesi tappioon Justine Henin-Hardennelle ja Charlestonissa tappioon Patty Schnyderille. Toronton turnauksen jälkeen vuorossa oli Yhdysvaltain avoin tennisturnaus, jossa hän eteni neljännelle kierrokselle. Lokakuun alussa Vaidišová otti kolme turnausvoittoa peräkkäin, ensin Soulissa ja sitten Tokiossa ja Bangkokissa. Soulin turnauksen loppuottelussa hän löi Serbian Jelena Jankovićin kahdessa erässä (7–5, 6–3), Tokiossa hän voitti Ranskan Tatiana Golovinin luvuin 7–6, 3–2 (Golovin joutui luovuttamaan toisessa erässä akillesjännevamman vuoksi) ja Bangkokissa hän löi loppuottelussa Venäjän Nadja Petrovan kolmessa erässä (3–6, 6–0, 7–6). Vaidišová nousi Tokion voiton jälkeen ensimmäistä kertaa urallaan maailmanlistan kahdenkymmenen parhaan pelaajan joukkoon, sijalle 18, ja paransi sijoitustaan vielä pykälällä Bangkokin voiton jälkeen.
Vuonna 2006 Vaidišová otti yhden turnausvoiton. Hän voitti Strasbourgin massakentillä toukokuun lopussa pelatun turnauksen loppuottelussa Shuai Pengin kahdessa erässä luvuin 7–6, 6–3. Strasbourgin turnauksen jälkeen hän eteni kesäkuussa kauden toisessa Grand Slam -turnauksessa, Ranskan avoimissa, välieriin, joissa hän hävisi Venäjän Svetlana Kuznetsovalle kolmessa erässä. Hän oli voittanut turnauksen aiemmilla kierroksilla muun muassa turnauksen ykkössijoitetun Amélie Mauresmon ja entisen maailmanlistan ykkösen Venus Williamsin. Vaidišová voitti Kuznetsova-ottelun ensimmäisen erän luvuin 7–5 ja johti toista jo 5–3, mutta sortui omassa syöttövuorossaan hermoiluun ja hävisi erän lopulta katkaisupelin jälkeen 6–7; kolmannen erän Kuznetsova vei selvin luvuin 6–2. Kauden ensimmäisessä Grand Slam -kisassa, Australian avoimissa, Vaidišová eteni neljännelle kierrokselle, jolla hän kärsi tappion Mauresmoa vastaan. Wimbledonissa hän eteni niin ikään neljännelle kierrokselle ja Yhdysvaltain avoimissa kolmannelle kierrokselle. Ranskan avointen lisäksi Vaidišován matka katkesi välieriin myös viidessä muussa kaksinpeliturnauksessa, tammikuussa Sydneyssä, heinäkuussa Stanfordissa, elokuussa San Diegossa, lokakuussa Moskovassa ja samassa kuussa Linzissä. Näistä turnauksista arvostetuimmat olivat San Diegon ja Moskovan turnaukset, kumpikin Tier I -luokan turnauksia. Sydneyssä hänen semifinaalivastuksensa oli Francesca Schiavone, Stanfordissa ja San Diegossa Kim Clijsters ja Moskovassa ja Linzissä Nadja Petrova. Elokuussa 2006 Vaidišová saavutti sijan yhdeksän WTA:n kaksinpelin maailmanlistalla, mikä oli tuohon mennessä hänen uransa paras.
Tennisura > Kaudet 2007 ja 2008

Kausi 2007 alkoi Vaidišoválta hyvin, sillä hän selviytyi välieriin Tier 2 -tason Medibank International -turnauksessa Sydneyssä. Hän kärsi semifinaalissa 4–6, 6–4, 4–6 tappion Jelena Jankovićille. Australian avoimissa Vaidišová sivusi uransa parasta Grand Slam -saavutusta etenemällä välieriin. Hän pudotti jatkosta muun muassa Katarina Srebotnikin, Jelena Dementjevan ja Lucie Šafářován ennen kuin tuleva mestari Serena Williams voitti hänet 7–6, 6–4. Ranskan avoimissa Vaidišová selviytyi puolivälieriin, joissa hävisi Jelena Jankovićille 3–6, 5–7. Wimbledonissa Vaidišová pudotti neljännellä kierroksella hallitsevan mestarin Amélie Mauresmon, mutta menetti puolivälieräottelussa Ana Ivanovićia vastaan kolme ottelupalloa häviten 6–4, 2–6, 5–7. Wimbledonin jälkeen Vaidišová joutui pitämään kaksi kuukautta taukoa mononukleoosin vuoksi. Hän palasi kentille US Openissa, jossa putosi jatkosta kolmannella kierroksella hävittyään Shahar Pe'erille 4–6, 6–3, 6–7 (5–7). Myöhemmin syksyllä hän eteni Zürichin turnauksessa välieriin, joissa hävisi Justine Heninille 6–3, 3–6, 5–7. Kauden aikana Vaidišová selviytyi lisäksi puolivälieriin Indian Wellsin, Eastbournen ja Moskovan turnauksissa. Hän saavutti 14. toukokuuta uransa toistaiseksi korkeimman rankingsijoituksen, seitsemännen tilan. Kauden päätteeksi hän oli maailmanlistalla kahdestoista.
Vuoden 2008 aluksi Vaidišová uusi edellisvuotisen välieräpaikkansa Medibank International -kilpailussa – puolivälierissä hän voitti ranking-kolmosen Jelena Jankovićin. Australian avoimissa hän hävisi 4. kierroksella Serena Williamsille ja Ranskan avoimissa 1. kierroksella Iveta Benešoválle. Wimbledonissa hän voitti kahdeksanneksi sijoitetun Anna Tšakvetadzen neljännellä kierroksella mutta hävisi puolivälierissä sijoittamattomalle Zheng Jielle.
Uran lopettaminen

Vaidišová ilmoitti vuonna 2010, vain 20 vuoden iässä lopettavansa uransa. Syyksi hän kertoi kyllästymisen lajiin.
Paluu kilpakentille

Vaidišová palasi ammattilaiskentille vuoden 2014 syyskuussa saatuaan villin kortin Albuquerquen 75 000 Yhdysvaltain dollarin arvoisen ITF-turnauksen pääsarjaan. Paluuottelussaan hän voitti Kazakstanin Sesil Karatantševan (WTA 191) luvuin 6–3, 6–4.
Aiheesta muualla

Nicole Vaidišová WTA:n sivuilla (englanniksi)
Barbara Tieaho

Ammoiset ajat, 1990, Helsinki.
Barbara Tieaho (s. 1944 Helsinki) on suomalainen kuvanveistäjä ja kuvataiteilija. Tieaho on opiskellut Taideteollisessa oppilaitoksessa vuosina 1970–1973 ja Suomen Taideakatemian koulussa 1976–1980.
Tieahon tytär Jenni Tieaho (s. 1969) on myös kuvanveistäjä.
Työt

Tieahon töiden materiaaleina ovat muun muassa pronssi, puu, kivi, betoni, kierrätys- ja luonnon materiaalit. Hän on tehnyt myös videoteoksia ja elokuvia. Tieaho asuu ja työskentelee Helsingissä. Hän työskentelee myös Karjalohjalla.
Tieahon teräsveistos Elon kaaret on Jorvin sairaalan tilaama teos sairaalan puistossa Espoossa. Teos on paljastettu vuonna 1998. Teoksen tilaamisen inspiraationa oli Jorvin sairaalan Taiteen keskustoimikunnalta saama ”vuoden kulttuurihoitolaitos” -palkinto.
Elon kaaret, 1998, Espoo.
Averton

| Averton |
| --- | --- |
 Notre Damen kirkko
 vaakuna
 Averton
 Koordinaatit: 48°19′59″N, 0°13′23″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Pays de la Loire
Departementti:  Mayenne
Arrondissementti:  Mayenne
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  40,6 km²
Väkiluku:  600 
 – Väestötiheys:  14 as./km²
Kunnan numero:  53013
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Averton on kunta läntisessä Ranskassa Mayennen departementissa Pays de la Loiren alueella.
Tunnettuja kuntalaisia

Alain Meslet (s. 1950), kilpapyöräilijä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Averton Wikimedia Commonsissa
Baltimax

Baltimax- tai B-max-nimitystä käytetään laivasta, joka voi kulkea Atlantin ja Itämeren välisten Tanskan salmien läpi. Itämerelle (engl. Baltic Sea) päästäkseen laivan syväys saa olla korkeintaan noin 15 metriä. Aiemmin laivojen suurin syväys sai olla vain 13 metriä, mutta vuonna 1975 käyttöönotettu uusi vesiväylä mahdollisti suurempienkin laivojen läpikulun. Nykyisin suurimpien täydessä lastissa Itämerellä käyvien säiliölaivojen kantavuus on 100 000–120 000 dwt, suurin pituus 240–260 metriä ja leveys 42–48 metriä. Suuremmat nykyalukset joutuvat kulkemaan vajaina. Suunnitteilla on Baltimax-aluksia, joiden kantavuus olisi 200 000 dwt.
Uutta 17 metrin syväväylää nimitetään tanskaksi Rute T:ksi, englanniksi Route T:ksi ja radiokielessä Route Tangoksi. Tämä Tanskan Fyn ja Själlannin saarten välisen Ison-Beltin salmen kautta kulkeva laivaväylä on 550 kilometrin pituinen, alkaen Skagenista ja päättyen Gedserin itäpuolelle. Suurten alusten kulkua väylällä vaikeuttavat jyrkät mutkat, voimakkaat virtaukset sekä väylän paikoittainen mataluus ja ahtaus. Itämerelle päin kuljettaessa väylä on kapeimmillaan vain 800 metriä leveä. Suurisyväyksisten laivojen kulkua väylällä vaikeuttaa myös tuulten aiheuttamat 1–2 metrin suuruiset vedenpinnan korkeuden muutokset.
Max-kokoiset alustyypit
Aframax
Baltimax
Chinamax
Dunkirkmax
Handymax
Japanamax
Kamsarmax
Malaccamax
Medimax
Newcastlemax
Panamax
Saimax
Seawaymax
Setouchmax
Suezmax
Supramax
B-Max
C-Max
P-Max
Q-Max
V-Max
Bandu Patil

| Mitalit> Maa:   Intia.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Intia.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Intia.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Intia> Miesten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 1964 | joukkuekilpailu |  |
Bandu Patil (1. tammikuuta 1936 – 23. elokuuta 1988) oli intialainen maahockeypelaaja. Hän kuului kultaa voittaneeseen joukkueeseen vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa.
Bandungin konferenssi

Bandungin konferenssisali vuonna 1955.
Bandungin konferenssi oli Afrikan ja Aasian maiden konferenssi (indonesiaksi Konferensi Asia–Afrika), joka pidettiin Bandungissa Indonesiassa 18.–24. huhtikuuta 1955. Se järjestettiin niin sanottujen Colombo-valtioiden konferenssiin edellisvuonna osallistuneiden maiden aloitteesta, ja se oli suurin ei-eurooppalaisten valtioiden välinen kokous siihen mennessä. Osallistujamaiden yhteenlaskettu väkiluku oli noin 1,5 miljardia eli yli puolet silloisesta ihmiskunnasta. Konferenssiin ei kutsuttu Israelia, Etelä-Afrikkaa, Etelä-Koreaa, Pohjois-Koreaa eikä Kiinan tasavaltaa.
Kommunistisista maista mukana olivat Kiinan kansantasavalta sekä Pohjois-Vietnam. Keskeisiä konferenssiin osallistuneita poliitikkoja olivat Intian pääministeri Jawaharlal Nehru, Kiinan ulkoministeri Zhou Enlai, Pakistanin pääministeri Muhammad Ali Bogra sekä Indonesian ensimmäinen presidentti Sukarno.
Bandungin konferenssissa keskusteltiin aasialaisten ja afrikkalaisten kansojen yhteistyöstä ja kansainvälisestä asemasta. Osallistujamaat esittivät vaatimuksen rasismin torjumisesta, kolonialismin lopettamisesta sekä maailmanrauhan aikaansaamisesta. Kolonialismiksi määriteltiin niin Neuvostoliiton kuin länsimaidenkin valtapyrkimykset Afrikassa ja Aasiassa. Ydinvoiman rauhanomaisen käytön edistäminen julistettiin tavoiteltavaksi. Konferenssi tunnusti jokaisen valtion oikeuden liittyä alueellisiin puolustusliittoihin.
Ašanti

Ašanti oli nykyisen Ghanan alueella Länsi-Afrikassa noin vuosina 1570–1900 sijainnut voimakas valtio. Ašantin vauraus perustui alueen runsaisiin kultaesiintymiin. Alueen hallitseva etninen ryhmä, ašantit, puhuu nigeriläis-kongolaisiin kieliin kuuluvan akanin murretta.
Ašantit osallistuivat Atlantin orjakauppaan ennen vuotta 1827, jolloin valtio kielsi orjakaupan. Sen jälkeenkin ašantit toisinaan sieppasivat naapurimaista ihmisiä ja myivät nämä eurooppalaisille orjiksi 1800-luvun puoliväliin asti.
Ašanti oli yksi niistä Afrikan valtioista, jotka vastustivat siirtomaavaltojen tuloa maanosaan. Britit taistelivat Ašantin kuninkaita vastaan neljässä sodassa vuosien 1826 ja 1896 välisenä aikana. Vuonna 1900 britit valloittivat lopulta Ašantin ja liittivät sen hallinnoimaansa Kultarannikkoon.
Ašantin alue on nykyisin Ghanan maakunta, mutta ašantit kunnioittavat omaa itsenäisen valtion ajoilta periytyvää kruununperimysjärjestystään ja ylimystöään virallisen valtionjohdon rinnalla seremoniallisina johtajina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ašantit Wikimedia Commonsissa
Bandundun lento-onnettomuus 2010

| Bandundun lento-onnettomuus 2010 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskoneen kaltainen Let L-410.
Yhteenveto
Päivämäärä:  25. elokuuta 2010
Onnettomuustyyppi:  epätasapaino, hallinnan menetys
Tapahtumapaikka:  Bandundu, Kongon demokraattinen tasavalta
 :  03°18′40″S, 017°22′24″E
Lähtöpaikka:  N’Dolon lentoasema, Kinshasa
Välilaskupaikka:   Kirin lentoasema, Kiri  Bokoron lentoasema, Bokoro  Semenduan lentoasema, Semendua  Bandundun lentoasema, Bandundu 
Määränpää:  N’Dolon lentoasema, Kinshasa
Kuolleita:  20
Eloonjääneitä:  1
Lentokone
Konetyyppi:  Let L-410UVP-E20C Turbolet
Lentoyhtiö:  Filair
Rekisteritunnus:  9Q-CCN
Matkustajia:  18
Miehistöä:  3
Bandundun lento-onnettomuus 2010 tapahtui 25. elokuuta 2010, kun Filairin Let L-410UVP-E20C Turbolet syöksyi maahan lähestyessään Bandundun lentoasemaa Kongon demokraattisessa tasavallassa. Lennolla oli 18 matkustajaa ja kolme miehistön jäsentä. Maahansyöksystä selvisi vain yksi matkustaja, muut 20 koneessa ollutta kuolivat.
Lento oli matkalla Kinshasasta Kirin, Bokoron, Semenduan ja Bandundun kautta takaisin Kinshasaan. Sitä lensi Filairin belgialainen omistaja Danny Philemotte. Kone syöksyi maahan lähestyessään Bandundua. Tulipaloa ei syttynyt, minkä vuoksi onnettomuuden syyksi epäiltiin aluksi polttoaineen loppumista. Hylystä kuitenkin löytyi 150 litraa polttoainetta.
Onnettomuudesta selvisi aluksi kaksi matkustajaa, mutta toinen heistä kuoli sairaalassa. Jäljelle jääneen matkustajan kertoman perusteella onnettomuuden syyksi todettiin epätasapainon aiheuttama hallinnan menetys. Epätasapainon syy jäi kuitenkin epäselväksi. Aluksi hän kertoi, että miehistön käskettiin laskeutua ”varakiitotielle” varsinaisen kiitotien viereen, ja kun matkustajat huomasivat, ettei kone kone suunnannut kohti oikeaa kiitotietä, he ryntäsivät kohti ohjaamoa varoittaakseen lentäjiä. Tämä johti painopisteen siirtymiseen liian eteen ja hallinnan menettämiseen. Myöhemmin hän kuitenkin muutti tarinaansa ja kertoi, että lennolla olleen matkustajan laukusta oli päässyt vapaaksi salakuljetettu krokotiili, jota koneessa olleet olivat paenneet kohti ohjaamoa.
Beorhtric

Beorhtric kuvattuna 1200-luvun käsikirjoituksessa.
Beorhtric oli Wessexin kuningas 786–802. Beorhtric nousi valtaistuimelle Cynewulfin surman jälkeen. Beorhtricin tausta ja oikeutus kruunuun on tuntematon, mutta Anglosaksien kronikan mukaan hänen sukujuurensa voitiin johtaa aina Wessexin perustajaan Cerdiciin saakka. Abingdonin luostarin kronikka kertoo, että Cynewulf olisi ollut Beorhtricin veli, mutta muut lähteet eivät mainitse heitä veljeksiksi.
Beorhtric hallitsi Wessexiä Mercian yliherruuden alla, ja Anglosaksien kronikan mukaan hän oli vuodesta 789 lähtien naimisissa Mercian kuningas Offan tyttären Eadburhin kanssa. Avioliitto lienee ollut osa Beorhtricin karkottamaa Egbertiä vastaan suunnattua salaliittoa.
Vaikutusvaltainen kuningatar Eadburh myrkytti hovissa useita vastustajiaan, ja on mahdollista, että hän on saattanut erehdyksessä myrkyttää myös aviomiehensä. William Malmesburylaisen mukaan kuningas Beorhtric joi vaimonsa tietämättä juomaa, joka oli tarkoitettu erään nuorukaisen myrkyttämiseksi. Beorhtricin kuoltua Eadburh pakeni Kaarle Suuren hoviin, josta hänet lähetettiin nunnaluostariin. Eadburh erotettiin kuitenkin luostarista ja hän kuoli myöhemmin Paviassa.
Apps4Finland-kilpailu

Apps4Finland on Suomessa järjestetty vuosittainen kilpailu, joka seurasi kansainvälisen Apps for Democracy -kilpailun jalanjäljillä tarkoituksenaan kannustaa ohjelmistokehittäjiä hyödyntämään avointa dataa uusien sovellusten ja palveluiden ideoinnissa ja kehittämisessä. Kilpailu on järjestetty vuodesta 2009 asti, joskin ensimmäisenä vuonna sen nimi oli vielä Apps for Democracy.
Apps4Finland-kilpailun pääjärjestäjät vuonna 2014 olivat Suomen Verkkodemokratiaseura ry, Forum Virium Helsinki ja Open Knowledge Finland ry. Vuonna 2015 kilpailun nimi vaihdettiin muotoon Open Finland Challenge ja sen pääjärjestäjäksi vaihtui Open Knowledge Finland.
Voittajat 2014 > Grand Prix 2014

Päästöt kartalla.
Voittaja: Petja Partanen, Marko Tanninen
Voittajat 2014 > Pääsarjat

Mahdollista
sija: HSL:n kehittäjäyhteisö ja dev.hsl.fi
Voittaja: Tuukka Hastrup, Jari Honkonen, Kerkko Vanhanen
sija:API:Suomi — sinun tiesi rajapintoihin
Voittaja: Jarkko Moilanen
sija: Geocoder
Voittaja: Jaakko Korhonen, Mikael Rekola, Tomi Toivio, Tuukka Hastrup
Innosta
INFOAPI – tehokkuutta takaisinvetoihin
Voittaja: Perttu Ahvenainen
sija: Villitys
Voittaja: Riku Himanen, Eeva Aalto-Setälä, Petra Tanner, Mirja Ilonen, Heidi Hasunen
sija: Vapaa pysäköinti
Voittaja: Juho Nevalainen, Johannes Puro
Hahmota
sija: Päästöt kartalla (Paastot.fi)
Voittaja: Petja Partanen, Marko Tanninen
sija: Helsinki ennen
Voittaja: Juuso Lehtinen
sija: Vanhojen painettujen karttojen selaus
Voittaja: Teemu Peltonen
Vaikuta
sija: Eduskunta Explorer
Voittaja: Jouni Tiainen
sija: Kulttuurikartta
Voittaja: Jyrki Vanamo
sija: Mapitare: Maastokartta Suomi
Voittaja: Petri Särkisaari
Voittajat 2014 > Apps4Mobility

sija: Sujuvuusnavigaattori
Voittaja: Jaakko Korhonen, Erno Mäkinen, Tuukka Hastrup, Hannes Junnila, Matti Kinnunen, Antti Poikola, Jukka Talvi
sija: Nysse
Voittaja: Hannu Tapanila
sija: Matka-aika
Voittaja: Hannes Junnila