stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kalvonuijapistiäiset
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kalvonuijapistiäiset (Cimbex)
Funet: Kalvonuijapistiäiset (Cimbex)
ITIS: Cimbex (englanniksi)
Fauna Europaea: Cimbex (englanniksi)
Iowa State University, Bug Guide: Genus Cimbex (englanniksi)
Iowa State University, Bug Guide: Genus Cimbex (kuvia) (englanniksi)
Karakol

| Karakol |
| --- | --- |
 Venäläinen ortodoksinen katedraali Karakolissa
 Karakol
 Koordinaatit: 42°29′N, 78°24′E 
Valtio:  Kirgisia
Alue:  Yssyk-Kölin alue
Korkeus:  1 690 m
Väkiluku (2019):  76 500
Postinumero:  722360
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dunganin moskeijan minareetti.
Karakol (kirg. Каракол, Karakol) on Yssyk-Kölin alueen pääkaupunki Kirgisiassa. Kaupunki sijaitsee Issyk Kul -järven itärannalla. Siellä on arviolta 76 500 asukasta (vuonna 2019).
Asukasluvun kehitys:
13 362 (1932)
50 830 (1979)
61 521 (1989)
64 322 (1999)
63 377 (2009)
Karakol perustettiin vuonna 1869. Vuosina 1889–1921 ja 1939–1991 kaupungin nimenä oli Prževalsk.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karakol Wikimedia Commonsissa
Kasarmikatu 21

| Kasarmikatu 21 |
| --- | --- |

Osoite:  Kasarmikatu 21
Sijainti:   Helsinki
Rakennustyyppi:  toimistorakennus
Valmistumisvuosi:  2017
Suunnittelija:  Arkkitehtitoimisto Sarc
Rakennuttaja:  YIT, Ahlström Capital, HGR Property Partners
Urakoitsija:  YIT
Omistaja:   Hines Interests Limited Partnership
Tyylisuunta:  nykyarkkitehtuuri
Julkisivumateriaali:  kalkkikivi
Kerrosluku:  7
Kerrosala:  16 000 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kasarmikatu 21 on Helsingin Kaartinkaupungissa, Kasarmitorin laidalla sijaitseva seitsenkerroksinen toimistorakennus, joka valmistui vuonna 2017. Sen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Sarc ja rakentanut YIT. Rakennuksen omistaa yhdysvaltalainen kiinteistösijoitusyhtiö Hines. Nykyisen rakennuksen tilalta purettiin 1960-luvulla valmistuneet rakennusviraston toimistotalot.
Kasarmikatu 21:n julkisivua koristaa vaalea kalkkikivi ja suuret ikkunat. Sen keskiössä on katettu seitsenkerroksinen sisäpiha. Rakennus edustaa nykyarkkitehtuuria, ja on mittakaavaltaan merkittävä uudisrakennus Helsingin keskustassa.
Historia

Ensimmäinen osoitteessa Kasarmikatu 21 sijainnut rakennus oli Carl Ludvig Engelin suunnittelema koulurakennus, joka valmistui 1830-luvulla. Vuonna 1918 se siirtyi kaupungin rakennusviraston käyttöön, mutta kaksikerroksinen rakennus kävi pian liian pieneksi. Vuonna 1961 sen tilalle rakennettiin Lauri Pajamiehen suunnittelema modernistinen toimistotalo. Kaupunki hankki omistukseensa myös viereisen Pohjoisen Makasiinikatu 9:n tontin, johon valmistui kolme vuotta myöhemmin toimistotalon lisäosa.
2010-luvulla virastorakennukset päätettiin purkaa, sillä ne olivat huonossa kunnossa. Purkaminen aloitettiin helmikuussa 2016, ja se kesti viisi kuukautta. Uusi Kasarmikatu 21 -toimistorakennus valmistui tontille joulukuussa 2017.
Kuvia

Carl Ludvig Engelin kansakoulurakennus 1900-luvun alussa
1960-luvulla valmistuneen virastotalon sisäpiha
Kalvopumppu

Kalvopumpun toimintaperiaate.
Kalvopumppu on positiivinen siirtopumppu, joka hyödyntää kumista, kestomuovista tai teflonista valmistetun kalvon edestakaisen toiminnan ja sopivien venttiileiden yhdistelmää kalvon molemmilla puolilla fluidin eli nesteen tai kaasun pumppaamisessa.. Venttiilit voivat olla mm. suunta-, perhos- tai läppäventtiilejä tai mitä vain muita sulkuventtiilejä.
Kalvopumppuja on kolmea päätyyppiä:
Ensimmäisessä tyypissä tiiviin kalvon toisella puolella on pumpattava neste tai kaasu ja toisella ilmaa tai hydraulinestettä. Kalvo on joustava, joten pumppukammion tilavuus vuoroin suurenee ja pienenee. Yksisuuntaventtiilit estävät fluidin väärään suuntaan virtaamiseen.
Toisessa tyypissä on volumetrinen positiivinen siirtymä, jossa päätoimilaite on sähkömekaaninen, joka toimii kammella tai vaihdekäyttöisellä moottorilla, tai puhtaasti mekaaninen kuten vipu tai kahva. Tässä menetelmässä kalvo joustaa yksinkertaisen mekaanisen toiminnan avulla, ja toinen kalvon puolista on avoin ilmaan.
Kolmannessa tyypissä on yksi tai useampi sinetöimätön kalvo, ja nestettä tai kaasua pumpataan sen molemmilla puolilla. Kalvot ovat taipuisia, mikä saa tilavuuden vaihtelemaan.
Kun kalvopumpun kammion tilavuus kasvaa (kalvo liikkuu ylös), paine alenee, ja neste tai kaasu vetäytyy kammioon. Kun kammion tilavuus myöhemmin pienenee ja paine kasvaa (kalvo liikkuu alas), aiemmin sisään imetty neste tai kaasu poistuu kammiosta. Lopuksi ylös liikkuva kalvo imee taas fluidia kammioon, mikä viimeistelee kierron. Toiminta on samanlaista kuin polttomoottorin sylinterissä. Kalvopumpun käyttökoneiston ja puristuskammion välissä on ilmatiivis tiiviste, joten pumppu pystyy siirtämään, puristamaan kokoon ja tyhjentämään väliaineen voiteluaineetta.
Elastomeeristä kalvoa voidaan käyttää monipuolisena dynaamisena tiivisteenä, joka poistaa monia muiden tiivistystapojen rajoitteita. Ne eivät vuoda, niiden kitka on pieni, ja ne voidaan valmistaa korkealla herkkyydellä. Oikealla ainevalinnalla kalvot pysyvät tiiviinä laajalla paine- ja lämpötila-alueella tarvitsematta voitelua tai huoltoa.
Ominaisuudet

Kalvopumpun ominaisuudet:
Imuputken ominaisuudet ovat hyvät. Osa on matalapainepumppuja, joiden virtausarvot ovat pienet, ja muut toimivat myös suurilla virtausarvoilla. Tämä riippuu kalvon tehokkaasti toimivasta läpimitasta ja iskunpituudesta. Kalvopumput voivat käsitellä mutaa ja lietettä, joissa on paljon hiekkaa ja kiinteää ainesta.
Pumpun rakenne erottaa pumpattavat nesteet ja kaasut niistä pumpun osista, jotka ovat mahdollisesti herkkiä.
Pumpun sisäosat ovat usein öljyssä, ripustettuina tai eristettyinä kestävyyden parantamiseksi.
soveltuu hioville ja syövyttäville liuoksille.
soveltuu käytettäväksi jopa 1200 baarin poistopaineessa.
hyvät kuivakäyttöominaisuudet
voidaan käyttää keinosydänten tekoon
käyteään pienten akvaarioiden suodatinten ilmapumppuina
hyötysuhde voi olla jopa 97%.
pohjamaalauskyky on hyvä
voivat käsitellä nesteitä, joiden viskositeetti on korkea. Viskositeetinkorjaustaulukkoa voidaan käyttää työkaluna ehkäisemään AOD-pumppujen alimitoitusta.
voidaan pumpata syövyttäviä, hiovia, myrkyllisiä ja herkästi syttyviä nesteitä
CFD-animaatio kalvopumpusta
Kaksitoiminen kalvopumppu öljysäiliöaluksen kannella
Animaatio kalvopumpusta
Ilmanpuristimet

Pieniä mekaanisesti aktivoitavia kalvopumppuja käytetään myös kompressoreissa eli ilmanpuristimissa ja matala-asteisen tyhjiön lähteenä. Verrattuna muihin ilmanpuristimiin kalvopumput ovat hiljaisia, halpoja, ja mikä tärkeintä, ilmavirrassa ei ole liikkuvia osia. Tämä mahdollistaa niiden käytön ilman ilman kanssa kosketuksissa olevaa voitelua, joten tuotettu paineilma on puhdasta.
Kansan vihollinen

| Kansan vihollinen |
| --- | --- |

Tyyli:  rikosdraama
Kestoaika:  42 minuuttia
Pääosissa:   Kreeta Salminen 
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  C More
Julkaistu:  2022
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  8
Ikäraja:   
Sisältömerkintä:    
Tuotanto
Tuottaja(t):  Saara Kankaanpää
Vastaava(t) tuottaja(t):   Roope Lehtinen  Hannu Kalliolahti  Jani Hartikainen (MTV)  Janne Vakio (MTV) 
Ohjaaja(t):  Mikko Kuparinen
Käsikirjoittaja(t):   Timo Varpio  Laura Suhonen 
Leikkaaja(t):   Mikko Sippola  Pekka Lehtikangas 
Lavastaja(t):  Tiina Paavilainen
Kuvaaja(t):  Mikael Gustafsson
Tuotantoyhtiö(t):  Fire Monkey
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Kansan vihollinen on C More -suoratoistopalvelussa vuonna 2022 julkaistu suomalainen rikosdraamasarja. Sarjan on ohjannut Mikko Kuparinen ja sen ovat käsikirjoittaneet Timo Varpio ja Laura Suhonen.
Sarja kertoo toimittaja Katja Salosesta, josta tulee yhdessä yössä pikkukaupungin vihatuin ihminen, kun hänen kirjoittamaansa kryptovaluuttabisneksiin liittyvän paljastusjutun jalkapallotähti löytyy kuolleena uima-altaasta. Salonen nähdään kaupungin sanomalehden ”pahantahtoisena haaskalintuna”, joka keksii omasta päästään salaliittoteorioita. Viha häntä kohtaan muuttuu järjestelmälliseksi kampanjaksi. Salonen huomaa penkoessaan aihetta lisää, että asianomaiset ovat valmiita tekemään mitä tahansa saadakseen hänet lopettamaan tutkimuksensa.
Sarjan kuvaukset alkoivat Tampereella toukokuussa 2021. Sarjan budjetti oli 3 491 000 euroa, josta Suomen elokuvasäätiön osuus oli 200 000 euroa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kreeta Salminen  | … |  Katja Salonen   |
|  Tobias Zilliacus  | … |  Pekka Välimaa   |
|  Johannes Holopainen  | … |  Sami Harju   |
|  Antti Luusuaniemi  | … |  Kristian Laine   |
|  Milka Ahlroth  | … |  Soili Nylund   |
|  Mikko Nousiainen  | … |  Juha Leinonen   |
|  Anna Böhm  | … |  Janika Laurila   |
|  Kai Vaine  | … |  Elias Aro   |
|  Lari Halme  | … |  Janne Eskola   |
|  Hennariikka Laaksola  | … |  Sini Eriksson   |
|  Jyrki Mänttäri  | … |  Marko Niemi   |
|  Karoliina Blackburn  | … |  Heli Välimaa   |
|  Tomi Salmela  | … |  Kimmo Rantakari   |
|  Aina Clotet  | … |  Maria Álvarez   |
|  Raül Tortosa  | … |  Jordi Diaz   |
|  Lluis Altés  | … |  Alvaro Padilla   |
|  Tommi Mujunen  | … |  Tero Mäkinen   |
|  Panu Raipia  | … |  Ville Mäenpää   |
|  Jussi Partanen  | … |  Samuli Tolonen   |
|  Dennis Nylund  | … |  Jonas Lind  |
Jaksot

| Jakso | Nimi | Julkaisu C Moressa |
| --- | --- | --- |
| 1 | Elävä legenda | 19. toukokuuta 2022 |
| 2 | Barcelona | 19. toukokuuta 2022 |
| 3 | Joukkuepeli | 26. toukokuuta 2022 |
| 4 | Kultasuoni | 2. kesäkuuta 2022 |
| 5 | Vapaata riistaa | 9. kesäkuuta 2022 |
| 6 | Tietolähde | 16. kesäkuuta 2022 |
| 7 | Musta lammas | 23. kesäkuuta 2022 |
| 8 | Off the Record | 30. kesäkuuta 2022 |
Karl Zachris Bergbom

Karl Zachris Bergbom (31. joulukuuta 1845 Oulu – 5. syyskuuta 1903 Helsinki) oli suomalainen juristi, Suomen Pankin johtaja ja valtioneuvos.
Bergbomin vanhemmat olivat lääninkamreeri, kollegiasessori Karl Gustaf Bergbom (1798–1861) ja Helena Franzén (k. 1880). Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1867 ja suoritti tuomarintutkinnon Helsingin yliopistossa 1871. Bergbom sai varatuomarin arvon 1873.
Bergbom oli ylimääräisenä kopistina senaatin oikeusosastolla vuodesta 1871 ja senaatin talousosastolla vuodesta 1877. Hänet nimitettiin 1878 rautatiehallituksen asiamieheksi ja 1886 Suomen Pankin asiamieheksi. Bergbom oli senaatin maanviljelystoimituskunnan protokollasihteerinä 1891–1892 ja  kulkulaitostoimituskunnan protokollasihteerinä 1892–1894. Suomen Pankin johtajana hän oli vuodesta 1894 alkaen. Bergbom sai valtioneuvoksen arvon 1898. Bergbom oli hätäaputoimien keskuskomitean puheenjohtajana ja oli useita vuosia Helsingin kaupungin terveydenhoitokunnan jäsenenä. Hän kuoli syyskuussa 1903 keuhkotulehdukseen 57-vuotiaana.
Karl Zachris Bergbom oli naimisissa vuodesta 1886 Agnes Maria Gripenbergin kanssa. Karl Zachris Bergbomin veli oli maanviljelysneuvos Johan Georg Bergbom (1850–1917), joka omisti Herttoniemen kartanon. Veljesten isä Karl Gustaf Bergbom osti kartanon vuonna 1859 mutta hän kuoli jo pari vuotta myöhemmin 1861. Hänen vaimoltaan Helena Franzénilta kartano siirtyi vuonna 1880 perintönä elossa oleville pojille Karl Zachrisille ja Johan Georgille. Johan Georg Bergbom sai itse kartanon ja Karl Zachris sai haltuunsa kartanolle kuuluneen Tammisalon saaren, jonne hän rakennutti itselleen huvilan.
Kielletty rakkaus

Kielletty rakkaus voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Kielletty rakkaus, Taneli Mäkelän albumi vuodelta 1988
Kielletty rakkaus, ("Amor Prohibido") Meiju Suvasin laulu vuodelta 1998.
Kielletty rakkaus (Skilda världar), ruotsalainen televisiosarja
Kielletty rakkaus (Dreaming Lips), Paul Czinnerin ohjaama elokuva vuodelta 1937
Kielletty rakkaus (Talk of Angels), Nick Hammin ohjaama elokuva vuodelta 1998
Kielletty rakkaus (Fallen Hearts), V. C. Andrewsin kirja vuodelta 1988
Kielletty rakkaus, Anni Hautalan ja Maaret Kallion tositelevisio-ohjelma Neloselta vuodelta 2016
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kielletty rakkaus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Karhunnata

| Karhunnata |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Pikkunadat Festuca
Laji::  gautieri
Kaksiosainen nimi
 Festuca gautieri  (Hack.) K.Richt. 
Synonyymit
 Festuca lutea  Festuca scoparia A.Kern. ex Nyman 
Katso myös
   Karhunnata Wikispeciesissä   Karhunnata Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karhunnata (Festuca gautieri) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon ja natojen (Festuca) sukuun kuuluva kasvilaji.
Karhunnata kasvaa noin 10–20 senttimetriä korkeaksi.
Karhunnataa käytetään koristeheinänä ja viherrakentamisessa lehvästönsä takia. Karhunnata sopii erilaisille matalaa kasvillisuutta sisältäville sekä auringon lämmittämille paikoille. Karhunnata sopii esimerkiksi liikenneympyröihin, tieliittymiin, viherkatoille, pengerryksille sekä kallioisille paikoille. Puutarhoissa karhunnata sopii kalliopuutarhaan tai aromaista kasvillisuutta sisältävään puutarhaan. Karhunnataa voidaan kasvattaa myös ruukuissa tai muissa kasviastioissa. Karhunnata vaatii kosteusoloiltaan tavallista, keskikosteaa maaperää.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Karhunnata (Festuca gautieri)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Festuca gautieri (englanniksi)
Karl Woldemar Nystén

Karl (Carl) Woldemar Nystén (25. joulukuuta 1844 Pukkila – 23. syyskuuta 1899 Joensuu) oli suomalainen virkamies, tuomari, pormestari ja valtiopäivämies, joka sai laamannin arvon vuonna 1894.
Nysténin vanhemmat olivat kirkkoherra Karl Alfred Nystén ja Amanda Matilda Stråhlman  ja puolisot vuodesta 1870 Emilia Charlotta von Essen (k. 1872) ja vuodesta 1874 Agnes Kristina Candelin. Nystén tuli ylioppilaaksi 1861 ja suoritti tuomarintutkinnon 1864, varatuomarin arvon hän sai 1867. Hän tuli Oulun läänin varalääninsihteeriksi 1869 ja Raahen pormestariksi 1870. Nystén toimi Uudenmaan läänin lääninsihteerinä  1882–1893 ja samalla Ilomantsin tuomiokunnan tuomarina vuodesta 1883. Nystén edusti porvarissäädyssä valtiopäivillä Raahen kaupunkia 1877–1878 ja 1882 sekä Joensuuta 1897.
Juristi, pormestari ja valtiopäivämies Johan Alfred Nystén oli Karl Woldemar Nysténin veli.
Keskivalvontatutka

Suomessa valmistetun VRRVY-tutkajärjestelmän 3D-antenni. Keski-Suomen ilmailumuseo.
Keskivalvontatutka on Suomessa käytetty määritelmä noin 300 km:n valvontaetäisyyksillä toimivalle ilmavalvontatutkalle. Sen ominaisuuksiin kuuluu yleensä korkea keilan ulottuvuus, ei niinkään suuri kantama. Usein tutka rakennetaan 3D-tutkaksi, jolloin se mittaa suunnan ja etäisyyden lisäksi myös lentävän maalin korkeuden. Tutkan käyttämä toimintataajuus on yleensä 3 GHz (aallonpituus 10 cm). Tutka yleensä toimii osana tiheää tutkaverkostoa, joka muodostaa lennonvarmistuksen tai ilmapuolustuksen ilmatilannekuvan perustan.
Suomen ilmapuolustuksessa keskivalvontatutka on ollut käytössä jo 1960-luvulta asti. Se oli rakennettava kotimaassa kylmän sodan ajan ulkomaisten laitteiden saatavuusvaikeuksien vuoksi. VRRVI ja VRRVY olivat ensimmäiset keskivalvontatutkat. VRRVY:n erikoisuutena on 3D-tutkan vaatima korkeudenmittausantenni, joka on samassa kompleksissa valvonta-antennin kanssa ristikkäin. Ne ovat jo siirtyneet museoon. Seuraava sukupolvi, myös kotimaassa valmistettu KEVA, oli palveluksessa 1970-luvun lopulta alkaen aina 2000-luvun alkuun asti. Se koostui kahdesta tutkasta, joista toinen oli valvontatutka ja toinen korkeudenmittaustutka.
Uusin keskivalvontakalusto on ranskalaisen Thales Raytheon Systemsin valmistama GM 403 -tutka eli KEVA 2010. Se on liikkuva 3D-tutka ja sisältää myös toisiotutkan.
Kiltin tytön murhaopas

| Kiltin tytön murhaopas> A Good Girl’s Guide to Murder |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Holly Jackson
Kieli:  englanti
Genre:  rikoskirjallisuus nuortenkirjallisuus
Julkaistu:  2019
Suomennos
Suomentaja:  Leena Ojalatva
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  2022
Sivumäärä:  418
ISBN:  978-951-1-42921-0
Sarja: Kiltin tytön murhaopas
Seuraava:  Kiltti tyttö, julma kosto
Aiheesta muualla
Kirjasampo
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kiltin tytön murhaopas (engl. A Good Girl’s Guide to Murder) on nuorille suunnattu rikosromaani, jonka on kirjoittanut brittikirjailija Holly Jackson. Se on Jacksonin esikoisteos ja samannimisen kirjasarjan ensimmäinen osa. Romaani julkaistiin alkuperäiskielellä vuonna 2019. Karisto julkaisi Leena Ojalatvan suomennoksen vuonna 2022.
Romaani sijoittuu eteläenglantilaiseen pikkukaupunkiin ja tarinan päähenkilö on nykypäivän Neiti Etsiväksi nimitetty Pippa ”Pip” Fitz-Amob. Pip juontaa omaa rikospodcastiaan ja kiinnostuu muutaman vuoden takaisesta murhatapauksesta, jota ei hänen mielestään ole ratkaistu oikein.
Kiltin tytön murhaopas nousi yhdysvaltalaislehti The New York Timesin julkaiseman bestseller-listan ykköseksi ja oli vuoden 2019 myydyin esikoisteos Britanniassa. Televisiosarja Kiltin tytön murhaopas perustuu Jacksonin kirjasarjaan.
Kalvoproteiini

Kalvoproteiini on solukalvon rakenteeseen kuuluva proteiini, joka ulottuu osittain kalvon läpi. Eläinsolukalvon massasta noin puolet on proteiineja. Kalvoproteiinien tehtävänä on kuljettaa aineita solukalvon läpi (sisään tai ulos), toimia entsyyminä, vastaanottaa viestejä (toimia reseptorina) tai toimia solujen välisenä tunnistimena. Osa kalvoproteiineista on glykosoituja eli niihin on kiinnittyneenä hiilihydraattiosa, jolloin niitä kutsutaan glykoproteiineiksi. Suurin osa glykoproteiineista sijaitsee solukalvon uloimmalla osalla muodostaen kalvon ulkopuolelle solua suojaavan hiilihydraattikerroksen. Hiilihydraattikerroksesta löytyy myös pitkiä sokeriketjuja sisältäviä proteoglykaaneja. Kalvoproteiinit on yleisesti jaettu kahteen ryhmään: integraalisiin ja perifeerisiin kalvoproteiineihin.
Integraaliset kalvoproteiinit

Integraaliset kalvoproteiinit  ovat lujasti kalvoon kiinnittyneitä ja ne pystytään irrottamaan vain aineilla, jotka rikkovat proteiinien hydrofobiset vuorovaikutukset kalvon kanssa. Integraaliset proteiinit ovat joko kalvon hydrofobiseen osaan työntyviä tai kalvon läpäiseviä. Ne kiinnittyvät tavallisesti hydrofobisella α-kierteellä. Lisäksi tunnetaan kalvoon ankkuroituva  β-tynnyrirakenne, joka on ulospäin hydrofobinen.
Perifeeriset kalvoproteiinit

Perifeeriset kalvoproteiinit ovat yhteydessä kalvoon toisten proteiinien välityksellä tai ne voivat ankkuroitua solukalvoon proteiineihin kiinnityneillä lipideillä. Ne voidaan yleensä irrottaa vahvoilla suolaliuoksilla tai pH:ta muuttamalla. Proteiineihin liittyneet perifeeriset kalvoproteiinit kiinnittyvät integraalisten kalvoproteiinien hydrofiilisiin osiin sekä kalvolipidien polaarisiin päihin ionisidoksilla ja vetysidoksilla. Lipidien avulla kalvoon kiinnittyvillä perifeerisillä kalvoproteiineilla kiinnittyminen on kuitenkin heikompaa kuin integraalisilla kalvoproteiineilla. Lipidiankkureina voivat toimia eräät rasvahapot, kuten palmitiinihappo ja myristiinihappo sekä isoprenoidit (farmesyyli tai geranyyli).
Perifeeriset kalvoproteiinit muodostavat säikeisen verkoston solukalvon sisäpuolelle, joka antaa mekaanisen tuen kalvolle. Ne voivat toimia myös integraalisten kalvoproteiinien ankkureina. Perifeeriset kalvoproteiinit toimivat lisäksi entsyymeinä sekä transmembraanisten signaaleiden välittäjinä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kalvoproteiini Wikimedia Commonsissa
Keskiyön lapset (elokuva)

| Keskiyön lapset> Midnight’s Children |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Deepa Mehta
Käsikirjoittaja:  Salman Rushdie
Tuottaja:  David Hamilton
Säveltäjä:  Nitin Sawhney
Kuvaaja:  Giles Nuttgens
Leikkaaja:  Colin Monie
Pääosat:  Shriya Saran Satya Bhabha Shabana Azmi
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Kanada
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:   9. syyskuuta 2012 Toronton elokuvajuhlat
Kesto:  148 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keskiyön lapset on kanadalaisen elokuvaohjaaja Deepa Mehtan vuonna 2012 Salman Rushdien romaanista Keskiyön lapset ohjaama elokuva. Elokuva kuvattiin Sri Lankalla vuoden 2011 helmikuun ja toukokuun välisenä aikana.[lähde? ]
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Satya Bhabha  | … |  Saleem Sinai   |
|  Shriya Saran  | … |  Parvati   |
|  Siddharth  | … |  Shiva   |
|  Darsheel Safary  | … |  nuori Saleem Sinai   |
|  Anupam Kher  | … |  Ghani   |
|  Shabana Azmi  | … |  Naseem   |
|  Neha Mahajan  | … |  nuori Naseem   |
|  Seema Biswas  | … |  Mary   |
|  Charles Dance  | … |  William Methwold   |
|  Samrat Chakrabarti  | … |  Wee Willie Winkie   |
|  Rajat Kapoor  | … |  Aadam Aziz   |
|  Soha Ali Khan  | … |  Jamila   |
|  Rahul Bose  | … |  Zulfikar   |
|  Anita Majumdar  | … |  Emerald   |
|  Shahana Goswami  | … |  Mumtaz/Amina   |
|  Ronit Roy  | … |  Ahmed Sinai   |
|  Kulbhushan Kharbanda  | … |  Picture Singh   |
|  Shikha Talsania  | … |  Alia   |
|  Zaib Shaikh  | … |  Nadir Khan   |
|  Sarita Choudhury  | … |  Indira Gandhi   |
|  Vinay Pathak  | … |  Hardy   |
|  Kapila Jeyawardena  | … |  kuvernööri   |
|  Ranvir Shorey  | … |  Laurel   |
|  Suresh Menon  | … |  sotamarsalkka   |
|  G. R. Perera  | … |  astrologi   |
|  Salman Rushdie  | … |  kertoja   |
Kilderik II

Kilderik II 1700-luvun mitalissa.
Kilderik II (n. 653–675) oli Austrasian kuningas 662–675 ja kaikkien frankkien kuningas 673–675. Hän oli Klodvig II:n toiseksi vanhin poika.
Kilderikin vanhempi veli Klotar III oli lyhyen aikaa koko frankkien valtakunnan kuningas vuodesta 661, mutta hän luovutti jo seuraavana vuonna Austrasian Kilderikille.
Klotarin kuoltua 673 Neustrian major domus Ebroin yritti saada Teoderik III:n perimään veljensä kuningaskunnat, mutta burgundiylimykset pyysivät Kilderikiä Neustrian ja Burgundin kuninkaaksi. Kilderik valloitti nopeasti nuoremman veljensä maat ja syrjäytti tämän.
Kilderik teki major domuksestaan Wulfoaldista myös Neustrian ja Burgundin major domuksen ja syrjäytti näin vaikutusvaltaisen Ebroinin. Tämä herätti suurta tyytymättömyyttä Neustriassa ja Burgundissa, joissa olisi haluttu pitää omat käskynhaltijat. Viimeinen pisara oli Kilderikin Bodilo-nimiselle ylimykselle määräämä laiton ja nöyryyttävä ruumiillinen rangaistus. Kostoksi Bodilo murhautti Kilderikin.
Kilpi Kylälä

Kilpi Kylälä (1908–1979) oli suomalainen Vaasassa asunut kansakoulunopettaja ja saarnamies. Hän toimi myös Vaasan suomalaisen evankelisluterilaisen seurakunnan katulähetystyön johtajana 1960- ja 1970-luvuilla.
Kylälä julkaisi 1952–1979 vihkosarjan Onko tämä kaikki vain sattumaa, joka käsitteli Danielin kirjan ja Ilmestyskirjan ennustuksia. Hän kertoi saaneensa 1951 näyn, joka liittyi Raamatun Danielin kirjan ennustuksiin patsaista, jotka kuningas Nebukadnessar ja Daniel olivat nähneet unissaan. Näyssä Kylälää kehotettiin piirtämään kuvat molemmista kuvapatsaista. Nebukadnessarin unen kuvapatsas esitti Kylälän mukaan Babylonin, Persian, Makedonian ja Rooman valtakuntien historiaa alkaen vuodesta 600 eaa. Danielin näyn patsas taas kuvasi maailmantapahtumia alkaen vuodesta 1900. Nebukadnessarin patsasta esittävässä Kylälän piirroksessa yksi millimetri vastasi ajassa yhtä vuotta ja Danielin näyn patsaan piirroksessa millimetri vastasi kahta viikkoa.
Kylälän mukaan Danielin näyn patsaan pää oli Englanti ja Yhdysvallat (Ilmestyskirjan leijona), yläruumis kuvasi Neuvostoliittoa (Ilmestyskirjan karhu), keskiruumis taas Saksaa (ilmestyskirjan pantteri) ja patsaan jalat sodanjälkeisiä Itä- ja Länsi-Saksoja. Patsaan kymmenen varvasta kuvasivat taas EEC:n kymmentä jäsenvaltiota. Kylälä arvioi patsaan valmistuvan vuoden 1980 juhannuksen tienoilla, jolloin EEC:stä muodostuisi Antikristuksen johdolla Ilmestyskirjan valtiopeto, joka hallitsisi maailmaa kolme ja puoli vuotta. Sen jälkeen peto tuhottaisiin ja alkaisi tuhatvuotisen valtakunnan aika.
Kylälä kiersi kertomassa näkemyksissään seurakunnallisissa tilaisuuksissa sekä Suomessa että ulkomailla. Hän ei ollut sitoutunut mihinkään tiettyyn uskonnolliseen ryhmittymään.