stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Silkkimalurit
Silkkimalureihin kuuluvia lajeja

Arfakinsilkkimaluri (Sericornis rufescens)
Isovuorimaluri (Sericornis nouhuysi)
Keltakurkkumaluri (Sericornis citreogularis)
Naamiosilkkimaluri (Sericornis frontalis)
Oliivisilkkimaluri (Sericornis magnirostra)
Oranssinaamamaluri (Sericornis perspicillatus)
Pikkusilkkimaluri (Sericornis arfakianus)
Ruskosilkkimaluri (Sericornis keri)
Valkonokkamaluri (Sericornis spilodera)
Vuorisilkkimaluri (Sericornis papuensis)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Sericornis (englanniksi)
Santa Monica

| Santa Monica |
| --- | --- |
 Santa Monica State Beach
 vaakuna
 Santa Monican kaupunki Los Angelesin piirikunnan kartalla.
 Santa Monica
 Koordinaatit: 34°1′N, 118°29′W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kalifornia
Piirikunta:  Los Angeles
Väkiluku (2010):  89 736
 
 www.smgov.net 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Santa Monica on kaupunki Yhdysvaltojen länsirannikolla entisen valtatie Route 66:n päätepisteessä. Se kuuluu Los Angelesin piirikuntaan ja metropolialueeseen Kalifornian osavaltiossa. Se on saanut nimensä katolisen pyhimyksen, kirkkoisä Augustinuksen äidin Pyhän Monican mukaan. Nykyisin Santa Monica on tunnettu matkailu- ja viihdekeskus, jonka vetonauloja ovat esimerkiksi kaupungin hiekkaranta ja Santa Monica Pier -laituri. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 89 736.
Maantiede

Santa Monica sijaitsee Kalifornian osavaltion eteläosassa Los Angelesin piirikunnassa Santa Monican lahden rannalla. Santa Monican noin 5 kilometriä pitkä hiekkaranta (Santa Monica State Beach) on tunnettu matkailukohde.
Vuoden lämpimimpiä kuukausia ovat elokuu ja syyskuu, keskimääräinen ylin lämpötila 21 °C. Kylmintä on tammikuussa, keskimääräinen alin 10 °C. Vuoden keskimääräinen sademäärä on 336 mm.
Historia

Nykyisen Santa Monican lähialueen alkuperäisasukkaita eli intiaaneja olivat chumashit ja gabrielinot. Ensimmäiset eurooppalaiset alueella olivat espanjalaisia tutkimusmatkailijoita. Juan Rodriquez Cabrillo ankkuroi laivansa Santa Monican lahdella vuonna 1542 ja vuonna 1769 alueelle saapui Gaspar de Portolan johtama espanjalainen tutkimusretkikunta. Santa Monica sai nykyisen nimensä Portolan retkikunnalta, tarinan mukaan koska paikallinen lähde muistutti espanjalaisia tarinasta Pyhän Monican poikansa Augustinuksen elämäntyylin puolesta vuodattamista kyynelistä. Espanjalaisvallan luhistuessa alueesta tuli osa Meksikoa vuonna 1822 ja vuonna 1828 Don Francisco Sepulveda sai alueelta Rancho San Vicente y Santa Monica-nimisen tilan.
Vuonna 1849 Kalifornian kultaryntäyksen aikana alueelle saapui eversti Robert S. Baker ja hän osti maata karjatilalleen Don Franciscon perillisiltä vuonna 1872. Vuonna 1874 senaattori John P. Jones osti osuuden Bakerin tilasta, josta oli alettu suunnitella kaupunkia ja Etelä-Kalifornian keskusta. Paikalta alettiin myydä tontteja vuonna 1875 ja paikalle tulvi halukkaita uusia asukkaita. Santa Monica koki kuitenkin takaiskun, kun alueen satamaksi valittiin Los Angelesin satama Santa Monican sijaan. Joka tapauksessa Santa Monicasta tehtiin hallinnollisesti oma kaupunkinsa vuonna 1886 ja vuoteen 1902 mennessä Santa Monican asukasluku oli kasvanut lukemaan 7 208. 1920-luku oli nopean kasvun aikaa. Santa Monica veti ihmisiä puoleensa esimerkiksi Ocean parkin, Venicen ja Santa Monica Pier -laiturin (tuolloinen Looff Pier) avulla. Vuonna 1924 Donald Douglas teki ensimmäisen maailmanympäryslennon Douglas World Cruiserilla Santa Monicasta käsin tuoden kaupungille kansainvälistä huomiota. Kaupunki kärsi 1930-luvun lamasta, mutta kasvoi jälleen 1940- ja 1950-luvuilla. Nykyisin kaupunki on tunnettu matkailu- ja viihdekeskus.
Talous

Kaupunki on tunnettu matkailusta; lainelautailu Tyynenmeren rannoilla on suosittua. Yksi Santa Monican tunnetuimpia maamerkkejä on vuonna 1909 valmistunut Santa Monica Pier -laituri. Laiturilla on muun muassa Route 66:n päättymistä osoittava pylväs, jossa on numero 66 ja teksti "End of the Trail". Vuonna 1996 laiturilla avattiin huvipuisto nimeltä Pacific Park.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Santa Monicassa aikavälillä 2014–2018 olivat 93 865 Yhdysvaltain dollaria ja henkilöä kohden 72 280 dollaria. 10,4 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö

Santa Monican asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 89 736 ja vuoden 2019 arvion mukaan 90 401. Kaupungin asukkaista 78 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 65,4 %), 13 % afroamerikkalaisia, 0,5 % intiaaneja, 16,1 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 10 % aasialaisia. 29,2 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 23,3 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Santa Monica Pier.
Ocean Avenue.
Snjatyn

| Sniatyn |
| --- | --- |
 Sniatynin kaupungintalo
 Sniatyn
 Koordinaatit: 48°27′N, 25°34′E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Ivano-Frankivskin alue
Piiri:  Kolomyjan piiri
Väkiluku (2022):  9 718
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Snjatyn (ukr. Снятин) on kaupunki Ukrainassa. Se oli juutalaisten asuttama kaupunki, shtetl, 1500-luvulta 1940-luvulle. Se sijaitsee Prutjoen varrella lähellä Romanian rajaa. Siitä on ensimmäinen kirjallinen maininta vuodelta 1158, jolloin sen nimi oli Ksnjatyn komentaja Kostjantyn Stroslavitšin mukaan, joka oli kuningas Jaroslav Osmomyslin hovin jäsen.
Snjatynin väkiluku on 9 718 (2022 arvio).
Kaupungin juutalaisväestö alkoi vähentyä 1870-luvulta alkaen, jolloin heitä muutti Israeliin, Kanadaan ja Yhdysvaltoihin. Toisen maailmansodan jälkeen kaikki vielä kaupungissa asuneet juutalaiset vietiin metsään ja ammuttiin tai vietiin Bełżecin tuhoamisleirille. Synagoga poltettiin.
Snjatynin juutalainen hautausmaa on nykyisin hoitamaton.
Ševtšenkonkatu Snjatynissä
Ylösnousemuksen kirkko
Roomalaiskatolinen kirkko
Arkkienkeli Mikaelin Colassais'n ihmeen kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Snjatyn Wikimedia Commonsissa
Snjatyn Virtual shtetl (englanniksi)
Shapiron epäyhtälö

Shapiron epäyhtälö on matematiikassa epäyhtälö, jota kehittivät H. Shapiro ja Vladimir Drinfeld.
Olkoon n positiivinen kokonaisluku ja x1,x2,...,xn positiivisia reaalilukuja. Jos n on parillinen ja n<13 tai n on pariton ja n<24, on voimassa
 \sum _{i=1}^{n}{\frac {x_{i}}{x_{i+1}+x_{i+2}}}\geq {\frac {n}{2}}. Tässä indeksit on luettava modulo n. Tapaus n=3 on nimeltään Nesbittin epäyhtälö.
Simon House

Simon House
Simon House (s. 29. elokuuta 1948 Nottinghamshire, Englanti) on englantilainen säveltäjä ja muusikko. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten Hawkwind-yhtyeen kosketinsoittajana. Hän on myös klassisen koulutuksen saanut viulisti.
Hawkwindin ohella House on soittanut muun muassa seuraavien artistien kanssa: High Tide, Third Ear Band, Michael Moorcock, Robert Calvert, David Bowie, Japan ja Nik Turner. House on tehnyt myös kaksi sooloalbumia, Yassassim (1995) ja Spiral Galaxy Revisited (2005).
Sininen koiranpentu

| Sininen koiranpentu> Голубой щенок |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Jefim Gamburg
Käsikirjoittaja:  Juri Entin
Säveltäjä:  Gennadi Gladkov
Kuvaaja:  Mihail Druyan
Tuotantosuunnittelija:  Daniil Mendelevich (käännä suomeksi)
Pääosat:  Mihail Bojarski, Alissa Freindlih, Aleksandr Gradski, Andrei Mironov
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Neuvostoliitto
Tuotantoyhtiö:  Sojuzmultfilm
Levittäjä:  Sojuzmultfilm
Ensi-ilta:  28. marraskuuta 1976
Kesto:  19 minuuttia
Alkuperäiskieli:  venäjä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sininen koiranpentu (ven. Голубой щенок, Goluboi štšenok) on neuvostoliitto-ajan animaatio vuodelta 1976. Tuottajana toimi Sojuzmultfilm. Animaatiopiirretyn ohjaaja on Jefim Gamburg. Käsikirjoituksen tekijä on Juri Entin ja pääosissa ääninäyttelevät Mihail Bojarski, Alissa Freindlih, Aleksandr Gradski ja Andrei Mironov. vauksesta vastasi Mihail Druyan. Animaation muusikista vastasi Gennadi Gladkov.
Piirroselokuvan juoni

Elokuvan alussa kukaan ei halua leikkiä vaaleansinisen koiranpennun kanssa, ja kaikki muut koirat kiusaavat koirapentua hänen ulkonäkönsä takia. Kukaan ei halua olla koiranpennun ystävä. Kaupunkiin hyökkää merirosvo, ja hän alkaa pommittamaan kaupunkia. Kukaan ei anna turvapaikkaa kotoaan koiranpennulle. Musta kissa osoittaa kiinnostusta koiranpentua kohtaan esittää, mutta hän antaa merirosvon siepata koiranpennun.
Sieppauksen jälkeen kaupunkiin tulee hyvä merimies, joka auttaa kaikkia hädässä olevia ja tekee hyvää. Musta kissa kertoo merimiehelle koiranpennun sieppauksesta, Merimies päättää pelastaa pennun, ottaa mustan kissan mukaansa, ja alkaa jahtaamaan merirosvoa. Merirosvo hajottaa jahtauksen seurauksena merimiehen laivan sahalla, ja kahlitsee merimiehen ja koiranpennun. Kissa ja merirosvo juhlistavat yhteistä voittoa, ja laulavat ystävyydestään. Merirosvo humaltuu juhlimisen seurauksena, ja päätyy tajuttomaan tilaan, jolloin koiranpentu vapauttaa itsensä ja merimiehen kahleista sahan avulla. Tämän kaiken jälkeen merimies kohtaa merirosvon ja voittaa hänet. Merimies, koiranpentu sekä kissa palaavat kotikaupunkiinsa, jossa merimiestä ja koiranpentua pidetään sankareina. Vielä tärkeämpää oli kuitenkin se, että koiranpennulla oli ihan aito ja oikea ystävä.
Tarinan moraali onkin siinä, ettei ulkonäöllä pitäisi olla merkitystä, onko joku toisen ystävä vai ei. 1990-luvun lopulla elokuva oli saanut uuden merkityksen, joka johti oikeuskuulusteluihin. Venäjällä väri vaaleansininen eli goluboi on slangisana homoille. Sanan merkitys on tuore, ja itse Juri Entin on huomauttanut, että vuonna 1976 hän ei ollut miettinytkään kyseisestä assosiaatiota, kun elokuvaa tehtiin.
Miten elokuva luotiin

Aikoinaan Juri Entin oli käymässä Latviassa ja päätyi katsomaan näytelmän, joka perustui Gyula Urbanin tarinaan vaaleansinisestä koirasta, jonka kanssa kukaan ei halunnut olla kaveri. Entin oli niin inspiroitunut näytelmästä, että teki aluksi käsikirjoituksen nukketeatteria varten vuonna 1971. Näytelmän nimi oli ”Minun vaaleansininen koiranpentuni”. Näytelmän innostuksen laannuttua Entin päätti luoda käsikirjoituksen piirrettyä varten. Nyt animaatioelokuvan nimeksi tulisi yksinkertainen nimi ”Vaaleansininen koiranpentu”. Entin ehdotti Gladkovia luomaan piirкettylle musiikit, koska piirretystä tulisi musikaalityyppinen kokonaisuus. Gladkov suostui, ja otti tarjouksen vastaan. Entin ja Gladkov, miettivät, ketkä ääninäyttelisivät animaatiopiiretyssä, ja päätyivät elokuvan pääosiin ääninäyttelijöiksi. Jefim Gamburg loi ei-perinteisen animaatiotekniikan avulla piirrokset, ja pikku hiljaa elokuva alkoi valmistua. Elokuva julkaistiin vuonna 1976.
Silent Hill: Origins

| Silent Hill: Origins |
| --- | --- |
 Pelin eurooppalainen kansikuva PSP -versiosta.
Kehittäjä:  Climax Studios
Julkaisija:  Konami
Jakelija:  PlayStation Store
Ohjaaja:  Mark Simmons
Tuottaja:  William Oertel
Suunnittelija:  Sam Barlow
Käsikirjoittaja:  Sam Barlow
Taiteilija:  Neale Williams
Säveltäjä:  Akira Yamaoka
Pelisarja:  Silent Hill
Julkaistu:  PlayStation Portable: NA 6. marraskuuta 2007EU 16. marraskuuta 2007AU 30. marraskuuta 2007JP 6. joulukuuta 2007PlayStation 2:NA 4. maaliskuuta 2008EU 16. toukokuuta 2008AU 23. toukokuuta 2008
Lajityyppi:  selviytymiskauhu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: C (15 vuotta tai vanhempi)  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 18  USK 18 
Alusta:   PlayStation Portable  PlayStation 2 
Jakelumuoto:  Optinen levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Silent Hill: Origins (tyylitelty muotoon Silent Hill Ørigins) on Konamin vuonna 2007 julkaisema selviytymiskauhupeli, joka on viides peli vuonna 1999 alkaneessa Silent Hill -pelisarjassa. Pelin on kehittänyt brittiläinen kehitystiimi Climax Studios, tehden pelistä ensimmäisen muun kuin Team Silentin kehittämän sarjan pelin. Vain aiempien pelien sävellyksistä vastannut Akira Yamaoka on mukana Originsissa. Peli julkaistiin alkujaan PlayStation Portablelle vuonna 2007, mutta jo seuraavana vuonna myös PlayStation 2:lle.
Origins sijoittuu ajallisesti ennen sarjan ensimmäisen pelin tapahtumia. Päähenkilönä toimii Travis Grady -niminen rekkakuski, joka pelastettuaan tytön palavasta rakennuksesta lähtee selvittämään tytön taustaa läheiseen Silent Hillin kaupunkiin, kohdatakseen sen painajaismaiset kauhut ja hirvittävät salaisuudet. Peli on kolmannesta persoonasta kuvattu, ja aiempien pelien tavoin pelissä edetään tutkien paikkoja ja arvoituksia ratkomalla. Riippuen tavasta pelin läpäisyn kannalta, pelaaja voi avata erikoisesineitä ja vaihtoehtoisia asusteita Travisille.
Aiheesta muualla

Silent Hill: Origins – MobyGames
Silent Hill
| --- | --- |
Pääsarja:   Silent Hill  2 uusi versio  3  4: The Room  Origins  Homecoming  Shattered Memories  Downpour  f 
Muita pelejä:   The Arcade  Orphan  The Escape  HD Collection  Book of Memories 
Hahmot:   Harry Mason  Heather Mason  James Sunderland  Pyramid Head 
Elokuvat:   Silent Hill  Revelation 3D  Return to Silent Hill 
Aiheeseen liittyvää:   Silent Hill Original Soundtracks  Team Silent
Seoul Broadcasting System

| Seoul Broadcasting System (SBS)   에스비에스 |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Together, We Make Delight
Yritysmuoto:  yksityisyritys
Osake:  KRX: 034120
Perustettu:  14. marraskuuta 1990 (yhtiö) 20. maaliskuuta 1991 (radio)  9. joulukuuta 1991 (televisio)
Toimitusjohtaja:  Park Jung-hoon
Puheenjohtaja:  Yoon Se-young
Kotipaikka:  Soul, Korean tasavalta
Toimiala:  viestintä
Tytäryhtiöt:   SBS Medianet  SBS Plus  StudioS  SBS Contents Hub  SBS International  SBS Viacom (50%)  SBS Academy 
Omistaja:   SBS Media Holdings (34.72%)  Korea Investment and Securities (8.1%)  Korea Investment Trust Management (7.0%)  Daehan Flour (5.6%) 
Kotisivu:  sbs.co.kr
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Seoul Broadcasting System (SBS) (hangul: 에스비에스; uudistettu latinisaatio: Eseubieseu) on Etelä-Korean kansallinen radio- ja televisioyhtiö, jonka pääkonttori on Soulissa. SBS on perustettu Seoul Bangsong -nimisenä vuonna 1990. Se vaihtoi nimeään 17. maaliskuuta 2000. Sen lippulaivatelevisioasema on SBS TV digitaalisella kanavalla 6.
SBS:n pääkonttori
Kanavat > Televisiokanavat

SBS TV (HLSQ-DTV)
SBS Plus
SBS Golf
SBS funE
SBS Sports
SBS Biz
SBS F!L
SBS F!L UHD
SBS MTV
Nickelodeon Korea
Kanavat > Radioasemat

SBS Love FM (HLSQ-AM)
SBS Power FM (HLSQ-FM)
SBS V-Radio
Tytäryhtiöt

SBS Medianet
SBS Plus
StudioS
SBS Contents Hub
SBS International
SBS Viacom (50%)
SBS Academy
Logot

1990-1994
1994-2000
2000-
SBS:n tekstilogo (2000-)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (koreaksi)
Siikamäen rautatieasema

Siikamäen rautatieasema (lyh. Skä) on Suomen rataverkolla Pieksämäen kaupungissa Etelä-Savossa Pieksämäki–Joensuu-radalla sijaitseva rautatieliikennepaikka. Siikamäen liikennepaikka toimii välisuojastuspisteenä. Liikennepaikka sijaitsee noin neljän kilometrin päässä Siikamäki-Peiposjärven kylän kaakkoispuolella, noin 14 kilometriä Pieksämäen rautatieasemalta itään ja noin 17 kilometriä Huutokosken rautatieasemalta länteen. Liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan Pieksämäen ohjauskeskuksesta.
Siikamäki avattiin liikenteelle 1. marraskuuta 1914. Pysäkkirakennus on Thure Hellströmin suunnittelema ja se on todennäköisesti rakennettu vuonna 1913. Rakennusta on laajennettu 1946. Henkilöliikenne lakkautettiin 28. toukokuuta 1989 ja Siikamäen sivuraiteet purettiin 1998. Liikennepaikka lakkautettiin 1. helmikuuta 1999, mutta se avattiin uudelleen välisuojastuspisteenä 6. marraskuuta 2003.
Aiheesta muualla

Vaunut.org: kuvia Siikamäen asemalta
Senja (saari)

Senja
Senjan sijainti Tromssan läänissä
| --- | --- |
Sijainti:  Senja Berg, Tranøy, Torsken, Lenvik Tromssan lääni Norja
Vesialue:  Norjanmeri 
Korkein kohta:  Breitinden, 985 m
Pinta-ala:  1 590 km² 
| --- | --- |
Asukasluku:  8 347 (2001)
Suurin kaupunki:  Silsand (1 271 as., 2005)
Asutuskeskukset:  Gryllefjord (439 as., 2005), Gibostad (377 as.), Senjahopen (315 as.), Husøy (235 as.), Fjordgard (225 as.)
Kieli:  norja
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Senja on saari Norjassa, Tromssan läänissä. Se on Norjan mannermaan rannikon toiseksi suurin saari. Pohjoisessa ja luoteessa saarta ympäröi meri, koillisessa Malankivuono, idässä kapea Gisundetin salmi, etelässä Solbergfjorden sekä Vågsfjorden ja lounaassa suhteellisen avoin osa Andfjordenia. Senjan saarella on yksi samanniminen kunta, joka muodostettiin vuonna 2020 neljän kunnan (Berg, Tranøy, Torsken ja Lenvik) fuusiossa.
Maantiede

Senjalla on useita teräviä tunturinhuippuja, 600 - 1000 metriä merenpinnasta, joista korkein on Breitinden (985 m). Huippujen välissä on ahtaita solia ja myös avoimempia, soisia laaksoja. Saarella on useita järviä. Kunnan länsiosaa halkovat syvät vuonot. Asutus on siten keskittynyt kalastajakyliin ja paikkoihin, joissa asuminen on yleensä mahdollista. Neljä taajamaa, Gryllefjord, Senjahopen, Fjordgard ja Husøy, sekä Skalandin ja Torskenin kylät. Itäpuolella sijaitsevat Silsandin ja Gibostadin taajamat.
Liikenne

Silta Silsandista Finnsnesiin yhdistää saaren mantereeseen, maantiellä 86. Jokaiseen taajamaan pääsee ilman lauttayhteyttä.
Ånderdalenin kansallispuisto

Saaren lounaisosassa sijaitsee Ånderdalenin kansallispuisto.
Nimi

Senja-nimen alkuperä on epävarma. Erääksi lähteeksi arvellaan muinaisnorjan kielen sanaa sundr, "toisistaan erotettu", joka tarkoittaisi jakautunutta rannikkoa.
Kuvia

Silsandin taajama saaren itäosassa.
Vuononäkymä Øyfjordeniin ja Mefjordeniin Seglan ja Hestenin väliseltä harjanteelta lähellä Fjordgårdin kylää elokuussa 2014.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Senja (saari) Wikimedia Commonsissa
Oksneset-niemellä sijaitsevat Okshornan-huiput ovat tunnettu maantieteellinen nähtävyys Senjan saarella.
Sergio Kleiner

Sergio Kleiner (s. 23. maaliskuuta 1936) on latinalaisamerikkalainen näyttelijä. Hän syntyi Buenos Airesissa, Argentiinassa, mutta loi huomattavimman uransa Meksikossa.
Kleiner aloitti työnsä teatterissa, mutta saavutti sittemmin mainetta esiintyjänä telenoveloissa. Hänet tunnetaan myös useista elokuvista.
Aiheesta muualla

Sergio Kleiner Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Silvia Andersen

Silvia Andersen (15. tammikuuta 1966 Berliini – 9. elokuuta 2017 München) oli saksalainen näyttelijä ja tanssija. Andersen esitti vuodesta 1998 rouva Kleiniä suositussa saksalaisessa draamasarjassa Marienhof. Andersen menehtyi 51-vuotiaana polkupyöräonnettomuudessa Münchenissä. Poliisin tietojen mukaan onnettomuus tapahtui risteysalueella Andersenin pyöräillessä suoraan. Hänelle paloivat vihreät liikennevalot. Rinnalla tulleen rekan kuljettaja ei huomannut pyöräilijää ja ajoi oikealle kääntyessään pyöräilijän yli. Andersen kuoli välittömästi onnettomuuspaikalla.
Sulaiman Juma Al-Habsi

Sulaiman Juma Obaid Al-Habsi (arab. سليمان جمعة عبيد الحبسي‎; s. 1. helmikuuta 1970) on omanilainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa.
Al-Habsi osallistui olympialaisiin kerran, Soulissa 1988. Hän oli 400 metrillä alkueränsä viides eikä päässyt jatkoon ja juoksi myös maansa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa, joka niin ikään putosi alkuerissä. Al-Habsi juoksi vuonna 1988 400 metrin ennätyksekseen ajan 47,9 sekuntia.
Silvia Cartwright

Silvia Cartwright vuonna 2011.
Silvia Rose Cartwright, o.s. Poulter, (s. 7. marraskuuta 1943 Dunedin, Uusi-Seelanti) oli Uuden-Seelannin toinen naispuolinen kenraalikuvernööri 2001–2006.
Cartwright suoritti oikeustieteen tutkinnon Otagon yliopistossa 1967. Hän on naimisissa Peter Cartwrightin kanssa. Cartwrightilla on Uuden-Seelannin kunniaritarikunnan korkein jäsenyys (PCNZM), ja lisäksi hän on Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajaritari ja Queen's Service Orderin jäsen (QSO).
Cartwright oli Uuden-Seelannin korkeimman oikeuden ensimmäinen naispuolinen tuomari. Hän oli saanut jo julkisuutta osallistuttuaan Aucklandin sairaalan kohdunkaulasyöpää ja sen hoitoa koskevan oikeusjutun tutkimukseen. Hänet on nimetty toiseksi Kambodžan sotarikostuomioistuimen kansainväliseksi tuomariksi.
Cartwrightin kaudella päädyttiin ajoittain tilanteeseen, jossa kuningatar, kenraalikuvernööri, pääministeri, edustajainhuoneen puhemies ja korkein oikeusasiamies olivat kaikki naisia.
Cartwrightin edeltäjä kenraalikuvernöörinä oli Michael Hardie Boys, ja hänen seuraajansa on Anand Satyanand, joskin sijaiskuvernöörinä oli välillä muutamia viikkoja Dame Sian Elias.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Michael Hardie Boys | ' Kenraalikuvernööri | Seuraaja: Anand Satyanand |
Selluloosa

Selluloosa
Selluloosa
Selluloosa (C6H10O5)n on pitkäketjuinen, β-D-glukoosimolekyyleistä koostuva polysakkaridi, joka on rakenneaineena useimpien kasvien soluseinissä. Eräät bakteerilajit muodostavat selluloosasta suojan muodostaessaan biofilmin.

Selluloosa on maapallon yleisin orgaaninen polymeeri.
Selluloosan eristi ja sen kaavan määritti ensimmäisen kerran 1838 ranskalainen kemisti Anselme Payen. Selluloosa ei juuri liukene tavallisimpiin liuottimiin. Selluloosalla ei myöskään ole sulamispistettä, mutta se hajoaa yli 300 °C:n lämpötiloissa. Puuaines sisältää 30–50-prosenttista selluloosaa. Puuvillan kuidut ovat lähes puhdasta selluloosaa. Sellulaasi on selluloosaa hajottava entsyymi. Tunnetuin selluloosan hajottajasieni on Hypocrea reesei.
Kasviksissa oleva selluloosa ei imeydy ihmisen ruoan­sulatuksessa, mutta se kuuluu ravintokuituihin, joilla on terveydellisesti edullisia vaikutuksia. Kasvinsyöjäeläimet, kuten märehtijät, pystyvät hajottamaan selluloosaa mikro-organismien avulla.
Selluloosa erotetaan puuaineksesta keittämällä ja kemikaalien avulla (sooda-, sulfiitti- ja sulfaattimenetelmät). Tällaisesta teknisesti valmistetusta, pääosin selluloosaa sisältävästä massasta käytetään myös nimitystä sellu ja sitä käytetään varsinkin paperiteollisuuden raaka-aineena. Se on korvike fossiilisille pakkausmateriaaleille ja siitä tehdään monenlaisia pakkausmateriaaleja, kuten kartonkia ja paino- ja pehmopapaeria. Sitä käytetään myös vaatteissa ja auton suodattimissa. Selluloosaa käytetään myös ruudin valmistukseen nitroselluloosana.
Nanoselluloosa

Nanoselluloosalla nähdään olevan perinteiseen puusta eristettyyn lignoselluloosaan verrattuna uusia sovelluksia biotekniikassa. Nanoselluloosaa voidaan käyttää esimerkiksi kantaja-aineena biomateriaaleissa, keinotekoisena ihona palovammojen hoidossa, biohajoavana materiaalina kertakäyttötuotteissa ja suurta lujuutta omaavana materiaalina erilaisissa teollisuuden sovelluksissa. Nanoselluloosan säikeistä tulee vedessä verkkomainen yhdistelmä ja tämän vuoksi nanoselluloosa pystyy sitomaan useimpia hiukkasia.
Mikrokiteinen selluloosa

Mikrokiteinen selluloosa (E-koodi E460) on täysin puhdistettua kiderakenteista selluloosaa. Se on koostumukseltaan tasaista ja hienojakoista. Se ei sisällä allergisoivia aineita, sokereita, gluteenia, laktoosia tai maitoa ja näin se sopii raaka-aineeksi kaikkiin erityisruokavalioihin. Sitä käytetään vaahtomaisiin elintarvikkeisiin sakeutusaineena sekä lisäaineena öljyä sisältäviin elintarvikkeisiin. Sitä käytetään myös täyteaineena lääkkeissä ja ravintolisissä.