stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Claude Garamond

Claude Garamond
Claude Garamond, joskus myös muodossa Claude Garamont, (1499, Pariisi – 1561, Pariisi) oli ranskalainen kustantaja ja aikansa huomattavimpia kirjainmuotoilijoita.
Garamond oli Antoine Augeraun oppipoikana 1500-luvun alussa ja alkoi työskennellä kirjanpainaja Geoffroy Toryn kanssa vuonna 1520. Garamond leikkasi ensimmäiset kirjaintyyppinsä Robert Estiennen yritykselle. Vuonna 1545 Garamond alkoi itse julkaista kirjoja, mutta hän menestyi heikosti liiketoimissaan kustannusalalla ja joutui rahavaikeuksiin.
Garamond oli yksi ensimmäisistä itsenäisesti toimivista kirjakevalajista, joka ei työskennellyt kirjapainossa. Hänen vuodesta 1531 leikkamansa antiikvakirjasimet ylittivät tyylikkyydessä ja selkeydessä kaikki muut tuon ajan parhaat kirjaintyypit ja Garamondin työ vaikutti voimakkaasti eurooppalaisiin kirjakevalajiin seuraavien 150 vuoden ajan.
Claude Garamond pohjasi omat kirjaintyyppinsä venetsialaisen Francesco Griffon antiikvakirjaimiin. Garamond kuitenkin kehitti Griffon kirjainmuotoja edelleen, sitä mukaa kun hänen omat taitonsa kirjainten leikkaajana ja kirjakevalajana kasvoivat.
Garamondin suunnittelemat kirjaintyypit tulivat erittäin suosituiksi 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa, ja niistä tehtiin lukuisia uusia versioita. Osa näistä kirjaintyypeistä perustui Garamondin leikkaamiin alkuperäisiin kirjaimiin, osa puolestaan Jean Jannonin leikkaamiin kirjaintyyppeihin, jotka olivat saaneet vaikutteita Garamondilta, ja joita luultiin erehdyksessä Garamondin suunnittelemiksi.
Yhä edelleen on käytössä useita antiikva-kirjaintyyppejä, jotka perustuvat joko suoraan tai välillisesti Claude Garamondin suunnittelemille kirjaimille. Näihin kuuluvat esimerkiksi Garamond No. 3, Garamond No. 5, Adobe Garamond, Garamond Premier Pro, Simoncini Garamond, ITC Garamond ja Granjon.
Constand Viljoen

| Constand Viljoen |
| --- | --- |

Vapausrintama plusin puoluejohtaja
 1. maaliskuuta 1994 – 26. kesäkuuta 2001  
Seuraaja:  Pieter Mulder
Etelä-Afrikan parlamentin jäsen
 1994 – 2001  
Presidentti:  Nelson Mandela Thabo Mbeki
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. lokakuuta 1933 Standerton, Transvaal, Etelä-Afrikka
Kuollut: 3. huhtikuuta 2020 (86 vuotta)
Puoliso:  Christina Susanna Heckroodt
Lapset:  5
Tiedot
Puolue:  Vapausrintama plus
Sotilaspalvelus
Palvelusmaa(t):   Etelä-Afrikka
Puolustushaara:   Maavoimat
Palvelusvuodet:  1956–1985
Sotilasarvo:  Kenraali
Taistelut ja sodat:  Etelä-Afrikan rajasota
Constand Laubscher Viljoen (28. lokakuuta 1933 Standerton, nykyinen Mpumalangan provinssi – 3. huhtikuuta 2020) oli eteläafrikkalainen kenraali ja afrikaanerinationalistinen poliitikko.
Viljoen astui Etelä-Afrikan armeijan palvelukseen ja sai Bachelor of Science (B Mil.) tutkinnon vuonna 1955. Vuodesta 1956 hän toimi armeijassa upseerina. Hänet ylennettiin kenraaliksi vuonna 1980. Vuonna 1980 Viljoen nimitettiin Etelä-Afrikan puolustusvoimien komentajaksi. Hän jäi eläkkeelle armeijasta vuonna 1985.
Vuonna 1993 Viljoen perusti kolmen muun kenraalin kanssa Afrikaner Volksfrontin, jonka tavoitteena oli luoda maahan afrikaanereille oma Volkstaat. Viljoen osallistui Etelä-Afrikan ensimmäisiin vapaisiin vaaleihin Vapausrintama -puolueen ehdokkaana. Vuonna 2001 kenraali Viljoen jätti politiikan ja vetäytyi maatilalleen kokopäiväiseksi maanviljelijäksi.
Claire Waldoff

Claire Waldoff

Claire Waldoff (21. lokakuuta 1884 – 22. tammikuuta 1957) oli saksalainen viihdelaulaja.
Waldoff oli 11-lapsisen majatalonpitäjän seitsemäs lapsi. Hän muutti Berliiniin vuonna 1907. Vähitellen hän saavutti suosiota kabareetähtenä. Hän lauloi Berliinin murteella ja pukeutui solmioon ja lippalakkiin kuin pojat. Hänen huippuaikansa alkoi 1926, jolloin hän esiintyi Berliinin suurimmissa varieteeteattereissa, Wintergartenissa ja myöhemmin Scalassa. Kun hän esiintyi ensi kertaa Scalassa 1932, kaikki 1 200 paikkaa oli myyty loppuun viikkokausiksi. Vaikka oli heinä–elokuu ja lämpötila salissa yli 30 astetta, jokaisen kappaleen jälkeen hän sai valtavat suosionosoitukset. Hän esiintyi myös yhdessä silloin vasta nousevan tähden, Marlene Dietrichin kanssa. Waldoffin äänilevyt olivat suosittuja radiossa. Hän levytti noin 300 kappaletta.
Waldoffin elämänkumppani oli Olly von Roeder, korkea-arvoisen upseerin ja näyttelijä-äidin tytär. Roeder oli yksi lesbo-Berliinin keskushahmoja. Heillä oli oma asunto Regensburger Straße 33:ssa. Siitä oli vain kivenheiton matka kuuluisaan ”hermafrodiittibaariin” Eldoradoon. Paikka tunnettiin taiteilijoiden ja homojen ja lesbojen kohtauspaikkana.
Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen noustua valtaan 1933 hänellä oli jonkin aikaa esiintymiskielto, mutta se peruttiin. Waldoff oli esittänyt kansallissosialisteille kaikki tarpeelliset asiakirjat rodullisesta puhtaudestaan, mutta häntä pidettiin epäilyttävänä (kommunistina), kun hän oli osallistunut mm. kommunistisen Rote Hilfen hyväntekeväisyyskonsertteihin köyhien lasten hyväksi. Hitler-Jugendin nuoret yrittivät häiritä hänen konserttejaan. He tunkeutuivat sisään ja huutelivat: ”Saksan miehet ja naiset, miksi kuuntelette tuollaista?” Waldoffin kerrotaan huutaneen takaisin: ”Tietenkin he haluavat kuulla, sen takia he ovat tulleet tänne.”
Vuonna 1936 Joseph Goebbels kielsi radio- ja filmiesiintymiset, koska hän asui yhdessä naisen kanssa. Sen jälkeen hänellä oli vain muutama julkinen esiintyminen. Sodan aikana hän kuitenkin kelpasi taas viihdyttämään rintamasotilaita.
Myöhemmin 1930-luvulla Waldoff ja Roeder hankkivat eteläisimmästä Saksasta pienen talon, jossa he asuivat loma-aikana ja sodan loppuvaiheessa. Heillä oli sodan loppuvaiheessa Berliinin asunto Nördlinger Straße 3:ssa, mutta se tuhoutui täysin pommituksessa.
Sodan jälkeen hän ei esiintynyt kuin muutaman kerran. Saksan valuuttauudistus vei hänen kaikki säästönsä, ja hän köyhtyi. Valtio myönsi hänelle pienen kunniaeläkkeen. Waldoff kuoli sydänkohtaukseen 1957. Elämänkumppani Roeder jäi asumaan heidän taloonsa ja kuoli 7. heinäkuuta 1963.
Chesapeakenlahden silta

Silta risteilyaluksesta kuvattuna 2003.
Chesapeakenlahden silta (Chesapeake Bay Bridge tai paikallisesti vain Bay Bridge) on maantiesilta Yhdysvaltojen Marylandin osavaltiossa. Se ylittää Chesapeakenlahden keskiosan ja yhdistää Marylandin maaseutumaisen itäosan ja kaupungistuneen länsiosan, jossa sijaitsevat muun muassa Annapolisin ja Baltimoren kaupungit. Vuonna 1952 valmistunut ensimmäinen silta sai vuonna 1973 vierelleen toisen samanlaisen, jolloin kaksikaistainen liikenne laajentui nelikaistaiseksi. 6,9 kilometrin mittainen silta oli 1950-luvun alussa pisin yhtäjaksoinen vesistön ylittävä teräsrakenne maailmassa.
Sillan virallinen nimi on William Preston Lane Jr. Memorial Bridge Marylandin 1940-luvun kuvernöörin mukaan, joka ajoi läpi sillan rakentamispäätöksen pitkästä vastustuksesta huolimatta. Silta korvasi vuodesta 1919 jatkuneen lauttayhteyden Chesapeakenlahden yli.
Sillan ajoradat kulkevat noin 60 metrin korkeudella vedenpinnasta ja ovat kapeita niin, että maisemien vilkuiluun ei kuljettajan kannata ryhtyä. Korkeanpaikankammoisille autoilijoille silta voi olla pelottava kokemus, mutta sillan ylittämiseen omalla autolla on saatavana maksullisia kuljettajapalveluita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chesapeakenlahden silta Wikimedia Commonsissa
Cecil Powell

| Cecil Powell |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Cecil Frank Powell
Syntynyt: 5. joulukuuta 1903 Tonbridge, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 9. elokuuta 1969 (65 vuotta) lähellä Milanoa, Italia
Kansalaisuus:   Britti
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Cavendish laboratorio
Väitöstyön ohjaaja:  Ernest Rutherford, Ralph H. Fowler ja Charles Thomson Rees Wilson
Instituutti:  Bristolin yliopisto
Tutkimusalue:  Fysiikka
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (1950)
Cecil Frank Powell (5. joulukuuta 1903 – 9. elokuuta 1969) oli brittiläinen ydinfyysikko. Hänelle myönnettiin vuonna 1950 Nobelin fysiikanpalkinto ydinreaktion valokuvausmenetelmän kehittämisestä sekä mesonien (pioni) havaitsemisesta menetelmänsä avulla. Vuotta aiemmin Hideki Yukawa sai Nobelin fysiikanpalkinnon mesonien ennustamisesta. Powell sai vuonna 1967 Lomonosov-kultamitalin ja allekirjoitti Russellin–Einsteinin manifestin vuonna 1955.
Elämäkerta

Powell syntyi vuonna 1903 Tornbridgen kaupungissa, joka sijaitsee Kentin kreivikunnassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Hänen isänsä Frank Powell oli paikallinen aseseppä ja George Bisacren poika. Bisacren oli perustanut aiemmin läheiseen Southboroughin kaupunkiin yksityiskoulun. Perhesiteittensä takia Powellille korostettiin opiskelun tärkeyttä.
Powell kävi peruskoulua Tornbridgessä, mutta ollessaan 11 vuoden ikäinen, hän sai stipendin, jonka turvin hän aloitti koulunkäynnin samassa kauoungissa sijainneessa Judd Schoolissa. Uudessa koulussa hän voitti jälleen stipendin, joka antoi mahdollisuuden aloittaa opinnot Sidney Sussex Collegessa, Cambridgessa. Collegesta hän valmistui ikäryhmänsä parhaimpiin kuuluvana.
Jatko-opiskelijana hän sai työpaikan Cavendish Laboratorysta, jossa pääsi työskentelemään Lordi Rayleigh’n ja C. T. R. Wilsonin kanssa. Powell pysyi Cavendish Laboratoryssä vuoteen 1927 saakka, jolloin hän väitteli tohtoriksi. Tohtoriksi väiteltyään hän aloitti työt Bristolin yliopistossa Arthur Tyndallin ja Henry Herbert Willsin apulaistutkijana.
Powell vieraili Länsi-Intiassa vuonna 1936. Siellä hän tutki erityisesti vulkaanista toimintaa.
Powell solmi avioliiton Isobel Therese Artnerin kanssa vuonna 1932 ja suhteeseen syntyi kaksi tytärtä. Artner oli hänen apulainen. Powellin harrasti vapaa-aikanaan squashin ja tennikseen pelaamista. Powell kuoli ollessaan matkalla Italiassa vuonna 1969.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cecil Powell Wikimedia Commonsissa
Claire Bretécher

Claire Bretécher vuonna 1973.
Claire Bretécher (17. huhtikuuta 1940 Nantes – 10. helmikuuta 2020) oli ranskalainen sarjakuvataiteilija, joka tunnetaan parhaiten sukupuolten tasa-arvoa ja naisasiaa käsittelevistä töistään.[lähde? ] Hänen tunnetuin teoksensa on Les frustrés, joka ilmestyi Le Nouvel Observateurissa. Siinä hän satirisoi pariisilaista vasemmistoälymystöä. Sen kaksi ensimmäistä osaa on julkaistu Suomessa nimellä Turha joukko. Toinen suomennettu albumi Selluliitin sieluntilat kertoo tarinan prinsessasta nimeltä Selluliitti. Ranskassa hänen sarjakuvateoksiaan pidetään bandes dessinées eli BD-tyylisenä vakavana taidekirjallisuutena, joka on tarkoitettu sekä lapsille että aikuisille.
Teoksia > Suomeksi

Turha joukko 1 (Kirjayhtymä), 1980
Turha joukko 2 (Kirjayhtymä), 1981
Selluliitin sieluntilat (Jalava), 1994
Palkinnot ja huomionosoitukset

1975: Angoulêmen sarjakuvafestivaalin palkinto luokassa Paras ranskalainen kirjailija
1987: Ruotsin Adamson -palkinto luokassa Paras kansainvälinen sarjakuvakirjailija
1999: Angoulêmen sarjakuvafestivaalin Humour -palkinto
2002: Ehdokkuus Angoulêmen sarjakuvafestivaalin Dialogue -palkinnon saajaksi
Cindy Kiro

| Cindy Kiro |
| --- | --- |
 Kiron virallinen muotokuva vuonna 2021
 Uuden-Seelannin kenraalikuvernööri
 2021–  
Monarkki:  Elizabeth II Charles III
Pääministeri:  Jacinda Ardern Chris Hipkins Christopher Luxon
Edeltäjä:  Patsy Reddy
Henkilötiedot
Syntynyt: 1958  Whangārei, Uusi-Seelanti
Kansalaisuus:   uusiseelantilainen
Puoliso:  Richard Davies
Lapset:  2
Tiedot
Tutkinnot:  Aucklandin yliopisto
 Nimikirjoitus
Alcyion Cynthia ”Cindy” Kiro (s. 1958) on uusiseelantilainen tutkija ja poliitikko, joka on vuodesta 2021 toiminut Uuden-Seelannin kenraalikuvernöörinä. Virkaan astuessaan hänestä tuli maan ensimmäinen naispuolinen maoritaustainen kenraalikuvernööri.
Tausta ja yksityiselämä

Kiro syntyi vuonna 1958 Whangāreissa. Hänellä on viisi nuorempaa sisarusta. Perheen taustaan kuuluu brittiläisten lisäksi myös maoriheimoja, kuten Ngāpuhi, Ngāti Hine ja Ngāti Kahu. Kiro kävi koulua Aucklandissa. Hänestä tuli ensimmäinen perheensä jäsen, joka valmistui yliopistosta. Häin väitteli tohtoriksi sosiaalipolitiikasta.
Vuosina 2003–2008 Kiro toimi Uuden-Seelannin lapsiasiainvaltuutettuna.
Kiro oli naimisssa Chris Kuchelin kanssa 30 vuotta, jonka aikana parille syntyi kaksi poikaa. Hän on sittemmin mennyt uusiin naimisiin Richard Daviesin kanssa.
Kenraalikuvernöörinä

Toukokuussa 2021 Uuden-Seelannin pääministeri Jacinda Ardern ilmoitti, että kuningatar Elizabeth II oli antanut suostumuksensa Kiron nimittämiseksi uudeksi kenraalikuvernööriksi. Hän astui virkaan 21. lokakuuta. Hän vannoi virkavalansa sekä englanniksi että maoriksi, jotka ovat maan virallisia kieliä.
Syyskuussa 2022 Kiro matkusti yhdessä Ardernin ja Ison-Britannian suurlähettilään, Shannon Austinin, kanssa Lontooseen, jossa nämä osallistuivat kuningatar Elisabet II:n hautajaisiin.
Kunnianosoitukset

Pyhän Johanneksen ritarikunta (Iso-Britannia, 2021)
Uuden-Seelannin ansioritarikunta (Uusi-Seelanti, 2021)
Kuningattaren palveluksen ritarikunta (Uusi-Seelanti, 2021)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cindy Kiro Wikimedia Commonsissa
Crawley Town FC

Crawley Town FC:n kotistadion Broadfield Stadium.
Crawley Town Football Club on jalkapalloseura Crawleyn kaupungista Etelä-Englannista. Seura pelaa Englannin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla kakkosliigassa. Vielä kaudella 2010–2011 se pelasi konferenssissa. Kaudella 2011–2012 se sijoittui kolmanneksi kakkosliigassa ja pelasi kolme seuraavaa kautta ykkösliigasta, josta se putosi keväällä 2015.
Historia

Crawley Town perustettiin 1896 ja seura siirtyi heti perustamisen jälkeen pelaamaan West Sussex Leagueen. Viisi vuotta myöhemmin seura liittyi Mid-Sussex Leagueen, jonka voitti toisena vuotenaan. 1951 seura siirtyi Sussex County Football Leagueen (yhdeksänneksi korkein sarjataso) ja 1956 Metropolitan Leagueen. Crawley Townista tuli kokonaan ammattilaisseura 1962 ja se siirtyi pelaamaan Southern Leagueen, jossa pelasi vuoteen 2004 asti. Crawley Town pääsi FA Cupin kolmannelle kierrokselle 1992. Vuonna 2004 seura pääsi pelaamaan Conference Nationaliin. Kaudella 2010–2011 Crawley Town on edennyt historiansa parhaaseen FA Cup -sijoitukseen päästyään viidennelle kierrokselle. Samalla kaudella seura voitti konferenssin ja nousi kakkosliigaan sekä heti seuraavalla kaudella ykkösliigaan.
David Carnegie

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Northeskin jaarli David Carnegie vuonna 1923. |  Northeskin jaarli David Carnegie vuonna 1923. |  Northeskin jaarli David Carnegie vuonna 1923. |  |
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Miesten skeleton
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Sankt Moritz 1928 | Skeleton |  |
David Ludovic George Hopetoun Carnegie, Northeskin 11. jaarli (24. syyskuuta 1901 Lontoo – 7. marraskuuta 1963 Binfield) oli brittiläinen skeletonkelkkailija ja olympiamitalisti.
Carnegie lähti vuoden 1928 olympialaisiin ennakkosuosikkina. Hän oli rikkonut rataennätyksen vain viikkoa ennen kisoja, mutta horjui ensimmäisessä laskussaan ja jäi kolmannelle sijalle. Carnegie palveli toisessa maailmansodassa tiedustelujoukoissa nousten majurin arvoon saakka. Vuonna 1959 hänet valittiin istumaan House of Lordsissa päärien edustajana. Carnegie omisti paljon aikaa rotukoirilleen ja paikalliselle kennelklubille, minkä lisäksi hän oli hyvä ampuja ja kiinnostunut rautateistä.
Hän kuoli lapsettomana vuonna 1963, ja hänen jälkeensä Northeskin jaarlin tittelin peri hänen serkkunsa John Douglas Carnegie.
David Cash

David Cash
David Cash (tunnetaan paremmin hänen paininimellään Kid Kash) (s. 31. heinäkuuta 1969 Waynesboro, Virginia) on yhdysvaltalainen showpainija, joka on esiintynyt Extreme Championship Wrestlingssä, Total Nonstop Action Wrestlingssä ja World Wrestling Entertainmentissa. Hän on esiintynyt myös WWE:ssä SmackDownissa, The Pitbulls tag-teamissa, mutta hänen sopimuksensa purettiin asenneongelmien takia.
Cupori

| Cupori Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1941 (toiminta) 2008 (Cupori) 2014 (nykyinen yhtiö)
Toimitusjohtaja:  Jaakko Heikkilä
Puheenjohtaja:  Mirko Kovats
Kotipaikka:  Pori
Toimiala:  kuparin valmistus
Tuotteet:  LV-asennusputket, teollisuusputket
Liikevaihto:  79,4M € (2020)
Liikevoitto:  -0,125M € (2020)
Tilikauden tulos:  -0,796 milj € (2020)
Henkilöstö:  129 (2020)
Emoyhtiö:  Lazarus Industriförvaltning
Omistaja:  Lazarus Industriförvaltning
Kotisivu:  www.cupori.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cupori (Pori)
Cupori Oy on suomalainen metalliteollisuusyritys. Yhtiön kotipaikka on Pori ja tuotantotilat sijaitsevat Porin Kupariteollisuuspuistossa. Cuporin toimiala on kuparin valmistus. Cupori Oy:n päätuotteet ovat kupariset LVV-putket sekä teollisuusputket. Tuotevalikoimaan kuuluu myös rihlattuja ja muovilla pinnoitettuja putkia. Päämarkkina-alueet ovat Pohjoismaat ja Suomi. Myyntiä on myös muualle Eurooppaan, jossa Italia on suurin asiakasmaa. Henkilöstöä Cupori Oy:ssä on 140, joista työntekijöitä noin 100. Tuotanto toimii kahdessa vuorossa. Vuosituotanto 2016 on noin 16 000 t. Noin 70 % tuotannosta tehdään asiakastilauksina, mutta LVV-putkia on myös varastomyynnissä. Liikevaihto on luokkaa 100 M€ ja siitä noin 90 % menee vientiin.[lähde? ]
Historia

Outokummun Porin metallitehdas valmistui vuonna 1941. Perustamisen taustalla olivat puolustusvoimien tarpeet. Tuotannosta kolme neljäsosaa meni sotatarvikkeisiin. Sodan jälkeen tehdas osallistui myös sotakorvauksiin. Outokummun Porin tehtaat nousivat yhtiön suurimmaksi yksiköksi.
Outokumpu päätti 2000-luvulla keskittyä ruostumattomaan teräkseen ja myi vuonna 2005 kupariliiketoiminnastaan pääosan pääomasijoitusyhtiö Nordic Capitalille. Outokummulle jäi tuolloin vielä kupariputkia valmistanut Copper Tube & Brass -divisioona ja Porissa yhtiö toimi nimellä Outokumpu Pori Tube oy. Sen yhtiö myi divisioonan toimivalle johdolle vuonna 2008. Ostettu liiketoiminta jaettiin kahteen yhtiöön, jolloin Porin ja Västeråsin tehtaat alkoivat toimia Cupori-nimellä.Alussa uuden yhtiön pääkonttori toimi Espoossa. Cupori siirsi vuonna 2012 oleellisimman tuotannon Västeråsista Poriin ja samana vuonna Västeråsin tuotantolaitos suljettiin. Nykyinen yhtiö on perustettu 2014, jolloin Cupori Oy myytiin itävaltalaisten yksityishenkilöiden omistuksessa olevalle Cupori Limitedille.
Alkuvuodesta 2022 Cuporin osti ruotsalainen investointiyhtiö Lazarus Industriförvaltning Oy.
Historia > Nimi- ja Y-tunnushistoria

Outokumpu Pori Tube Oy (1930452-2), 1.12.2004–9.10.2008
Cupori Oy (1930452-2), 10.10.2008–31.12.2014
Cupori Oy (2639859-8), 1.1.2015–
Costi

Costi on seuraavien henkilöiden taiteilijanimi:
Costi Snellman, oik. Kirsi Maaria Snellman, suomalainen laulaja, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja
Costi, oik. Tuomas Kostiainen, suomalainen rap-artisti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Costi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Claire Yarlett

Claire Yarlett (s. 15. helmikuuta 1965 Englanti) on brittiläis-yhdysvaltalainen näyttelijä.
Yarlett esitti Bliss Colbya saippuasarjassa Colbyt (1985–1987), joka oli Dynastian spin-off-sarja. Yarlett on näytellyt myös Päivien viemää -sarjassa vuosina 1990–1991. Lisäksi hän on esiintynyt televisioelokuvissa ja vieraillut esimerkiksi sarjoissa Teräsmieheni, Teho-osasto, Frasier, West Wing ja Hyvässä uskossa.
Aiheesta muualla

Claire Yarlett Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Claire Yarlett Elonetissä.
Claire Trevor

| Claire Trevor |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. maaliskuuta 1909 New York, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 8. huhtikuuta 2000 (91 vuotta) Newport Beach, Kalifornia
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Palkinnot
  Oscar 1948  Emmy 1956  
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Claire Trevor (synt. Claire Wemlinger 8. maaliskuuta 1909 New York, New York – 8. huhtikuuta 2000 Newport Beach, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet palkittiin Oscarilla parhaasta naissivuosasta roolistaan vuonna 1948 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Myrskyvaroitus. Lisäksi hän oli ehdolla Oscarin saajaksi elokuvista Varjojen kadut (1937) ja Paluuta ei ole (1954). Emmy-palkinnon hän sai vuonna 1956 televisioelokuvasta Dodsworth. Kaiken kaikkiaan hän esiintyi uranasa aikana yli 60 elokuvassa, ja sai tähden Hollywood Walk of Famelle. Vuonna 2000 UCI School of the Arts nimettiin uudelle nimelle UCI Claire Trevor School of the Arts hänen kunniakseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Claire Trevor Wikimedia Commonsissa
About Claire Trevor UCI Claire Trevor School of the Arts. Viitattu 4.6.2022. (englanniksi)
David Card

| David Card |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1956 Guelph, Kanada
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Queen's University Ontario, Kanada Princetonin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Orley Ashenfelter
Instituutti:  Kalifornian yliopisto (Berkeley)
Tutkimusalue:  Taloustiede
Palkinnot:   Nobelin taloustieteen palkinto
David Edward Card (s. 1956) on kanadalainen taloustieteen professori.
Hän on työssään tutkinut vähimmäispalkkojen, siirtolaisuuden ja koulutuksen vaikutuksia työmarkkinoilla ja osoittanut esim. että vähimmäispalkkojen nouseminen ei välttämättä vaikuta negatiivisesti työpaikkojen määrään ravintola-alalla. Hänelle myönnettiin työstään Nobelin taloustieteen palkinto vuonna 2021, yhdessä Joshua Angristin ja Guido Imbensin kanssa.
Kanadan Ontariossa syntynyt Card suoritti kandidaatin tutkintonsa Queen's Universityssa, ja siirtyi sitten Yhdysvaltoihin missä väitteli taloustieteen tohtoriksi vuonna 1982 Princetonin yliopistossa. Hän opetti vuoden Chicagossa, palasi Princetoniin lähes 15 vuodeksi ja siirtyi 1997 Kalifornian yliopistoon Berkeleyssä.
Daniel Alagille

Daniel Alagille (1925 Pariisi – 8. marraskuuta 2005) oli ranskalainen lastenhepatologiaan erikoistunut lääkäri. Hänen mukaansa on nimetty Alagillen oireyhtymä.
Alagille sai nimityksen apulaisprofessoriksi vuonna 1963 ja perusti pian tämän jälkeen Bicêtren sairaalaan lasten maksasairauksien yksikön, jota johti, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1990. Alagillen johdolla sairaala kehittyi korkeatasoiseksi opetussairaalaksi, joka liitettiin Université Paris-Saclayn yhteyteen. Alagille toimi perustamansa lääketieteellisen tiedekunnan ensimmäisenä dekaanina ja perusti maksansiirto-ohjelman. Hän toimi Archives françaises de Pédiatrie -lehden päätoimittajana yli 25 vuoden ajan. Alagille kuului myös Journal of Pediatric Gastroenterology and Nutritionin ja Pediatric Researchin toimittajakuntiin. Hän laati urallaan yli 500 tieteellistä artikkelia.
Vuonna 1978 Alagille kirjoitti Michel Odièvren kanssa teoksen Maladies du Foie et des Voies Biliaires chez l'Enfant, josta tehtiin käännöksiä eri kielille ja joka oli ensimmäinen lasten maksasairauksiin erikoistunut oppikirja. Alagille kuoli vuonna 2005 sydänleikkauksen komplikaatioihin. European Association for the Study of the Liver on myöntänyt hänen mukaansa nimettyä palkintoa.
Conejosin piirikunta

Conejosin piirikunta (engl. Conejos County) on Yhdysvaltojen Coloradon osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 8 205 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Conejosin väestönlaskennallinen asuinpaikka. Piirikunta on perustettu 1. marraskuuta 1861.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Conejosin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Cuneo

| Cuneo |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Cuneo
 Koordinaatit: 44°32′N, 7°33′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Piemonte
Maakunta:  Cuneo
Perustettu:  1198
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  119,67  km²
Väkiluku (2013):  55 697 
 – Väestötiheys:  465  as./km²
Postinumero:  12100
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cuneo on kaupunki Italiassa. Se on Etelä-Piemonten suurin kaupunki ja Cuneon maakunnan pääkaupunki. Kaupunki on perustettu vuonna 1198.
Nähtävyyksiä

Kaupungin nähtävyyksiä ovat 1200-luvulla rakennetussa entisessä San Francescon kirkossa sijaitseva paikallismuseo sekä suuri keskusaukio Piazza Calimbert.
Ystävyyskaupungit

Cuneon ystävyyskaupunkeja ovat:
Santa Fe de la Vera Cruz
Nizza
Furstenberg Havel
Richard Toll