stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ampumahiihdon maailmancup 2009–2010
Miehet > Viestit

| Nro | Aika | Paikka | Laji | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 6. joulukuuta 2009 |  Östersund | 4 × 7,5 km |  Ranska Vincent Jay Vincent Defrasne Simon Fourcade Martin Fourcade |  Norja Emil Hegle Svendsen Alexander Os Lars Berger Ole Einar Bjørndalen |  Itävalta Daniel Mesotitsch Simon Eder Dominik Landertinger Christoph Sumann |
| 2. | 13. joulukuuta 2009 |  Hochfilzen | 4 × 7,5 km |  Itävalta Simon Eder Daniel Mesotitsch Dominik Landertinger Christoph Sumann |  Venäjä Ivan Tšerezov Jevgeni Ustjugov Nikolai Kruglov Maksim Tšudov |  Saksa Christoph Stephan Arnd Peiffer Michael Greis Simon Schempp |
| 3. | 7. tammikuuta 2010 |  Oberhof | 4 × 7,5 km |  Norja Halvard Hanevold Tarjei Bø Emil Hegle Svendsen Ole Einar Bjørndalen |  Ranska Vincent Jay Vincent Defrasne Simon Fourcade Martin Fourcade |  Saksa Christoph Stephan Michael Greis Arnd Peiffer Simon Schempp |
| 4. | 17. tammikuuta 2010 |  Ruhpolding | 4 × 7,5 km |  Venäjä Ivan Tšerezov Anton Šipulin Maksim Tšudov Jevgeni Ustjugov |  Norja Halvard Hanevold Tarjei Bø Ole Einar Bjørndalen Emil Hegle Svendsen |  Itävalta Daniel Mesotitsch Friedrich Pinter Tobias Eberhard Dominik Landertinger |
| 5. | 26. helmikuuta 2010 |  Whistler (Olympialaiset) | 4 × 7,5 km |  Norja Halvard Hanevold Tarjei Bø Emil Hegle Svendsen Ole Einar Bjørndalen |  Itävalta Simon Eder Daniel Mesotitsch Dominik Landertinger Christoph Sumann |  Venäjä Ivan Tšerezov Anton Šipulin Maksim Tšudov Jevgeni Ustjugov |
Sekaviestit

| Nro | Aika | Paikka | Laji | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 12. maaliskuuta 2010 |  Kontiolahti | 2 × 6 km + 2 × 7,5 km |  Norja Ann Kristin Aafedt Flatland Tora Berger Halvard Hanevold Tarjei Bø |  Saksa Kati Wilhelm Magdalena Neuner Erik Lesser Simon Schempp |  Italia Katja Haller Karin Oberhofer Lukas Hofer Christian De Lorenzi |
| 2. | 28. maaliskuuta 2010 |  Hanty-Mansijsk | 2 × 6 km + 2 × 7,5 km |  Saksa Simone Hauswald Magdalena Neuner Simon Schempp Arnd Peiffer |  Norja Ann Kristin Aafedt Flatland Tora Berger Emil Hegle Svendsen Ole Einar Bjørndalen |  Ruotsi Helena Jonsson Anna Carin Olofsson-Zidek Björn Ferry Carl Johan Bergman |
Aidan Gillen

| Aidan Gillen |
| --- | --- |
 Aidan Gillen vuonna 2012.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Aidan Murphy
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1968 (ikä 56) Dublin, Irlanti
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1985–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Aidan Gillen (oik. Aidan Murphy, s. 24. huhtikuuta 1968) on irlantilainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi rooleistaan televisiosarjoissa Älä kerro äidille, Langalla ja Game of Thrones. Gillen on näytellyt paljon myös teatterissa. Hän on ääninäytellyt Paul Sereneä vuonna 2016 julkaistussa videopelissä Quantum Break.
Filmografia > Elokuvat

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1995 | Ystäväpiiri | Circle of Friends | Aidan Lynch |
| 1995 | Elämän hinta | Some Mother’s Son | Gerard Quigley |
| 1997 | Gold in the Streets | Gold in the Streets | Paddy |
| 1997 | Mojo | Mojo | Baby |
| 1999 | Buddy Boy | Buddy Boy | Francis |
| 2000 | The Low Down | The Low Down | Frank |
| 2000 | Pimeän puolella | The Darkling | Jeff Obold |
| 2000 | Lorna Doone | Lorna Doone | Carver Doone |
| 2001 | Veren valtakunta | My Kingdom | Barry Puttnam |
| 2002 | First Communion Day | First Communion Day | Seamus |
| 2002 | The Final Curtain | The Final Curtain | Dave Turner |
| 2003 | Shanghai Knights | Shanghai Knights | Nelson Rathbone |
| 2003 | Photo Finish | Photo Finish | Joe |
| 2005 | Trouble with Sex | Trouble with Sex | Conor |
| 2005 | Walk Away and I Stumble | Walk Away and I Stumble | Paul |
| 2009 | 12 Rounds | 12 Rounds | Miles Jackson |
| 2009 | Freefall | Freefall | Gus |
| 2009 | Wake Wood | Wake Wood | Patrick |
| 2010 | Treacle Jr. | Treacle Jr. | Aidan |
| 2011 | Blitz | Blitz | Weiss |
| 2012 | Shadow Dancer | Shadow Dancer | Gerry |
| 2012 | Yön ritarin paluu | The Dark Knight Rises | CIA-agentti |
| 2012 | The Good Man | The Good Man | Michael |
| 2013 | Scrapper | Scrapper | Ray |
| 2013 | Mister John | Mister John | Gerry Devine |
| 2013 | Beneath the Harvest Sky | Beneath the Harvest Sky | Clayton |
| 2014 | Calvary | Calvary | Frank Harte |
| 2014 | Still | Still | Tom Carver |
| 2015 | You’re Ugly Too | You’re Ugly Too | Will |
| 2015 | Labyrintti – Aavikkokokeet | Maze Runner: The Scorch Trials | Janson |
| 2016 | Sing Street | Sing Street | Robert |
| 2017 | The Lovers | The Lovers | Robert |
| 2017 | King Arthur: Legend of the Sword | King Arthur: Legend of the Sword | Goosefat Bill Wilson |
| 2018 | Labyrintti – Tappava lääke | Maze Runner: The Death Cure | Janson |
| 2018 | Bohemian Rhapsody | Bohemian Rhapsody | John Reid |
| 2018 | Rose Plays Julie | Rose Plays Julie | Peter |
Filmografia > Televisiosarjat

| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Suomenkielinen nimi | Televisiosarjat> Alkuperäinen nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Jaksot |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990 | The Play on One | The Play on One | Harry | ”Killing Time” |
| 1993 | The Bill | The Bill | Jeff Barratt | ”Play the Game” |
| 1993 | Screenplay | Screenplay | Gypo | ”Safe” |
| 1994 | In Suspicious Circumstances | In Suspicious Circumstances | James Crozier | ”To Encourage the Others” |
| 1999–2000 | Älä kerro äidille | Queer as Folk | Stuart Jones | 10 jaksoa |
| 2001 | Dice | Dice | Glenn Taylor | 6 jaksoa |
| 2003 | Hercule Poirot | Amyas Crale | ”Five Little Pigs” |  |
| 2004–2008 | Langalla | The Wire | Thomas ”Tommy” Carcetti | 35 jaksoa |
| 2005 | Kova laki: Oikeuden ratkaisu | Law & Order: Trial by Jury | Jimmy Colby | ”Vigilante” |
| 2005 | The Last Detective | The Last Detective | Steve Fallon | ”Willesden Confidential” |
| 2010 | Identity | Identity | John Bloom |  6 jaksoa ”Second Life” ”Chelsea Girl” ”Pariah” ”Reparation” ”Somewhere They Can’t Find Me” ”Tomorrow”  |
| 2010–2013 | Love/Hate | Love/Hate | John Boy Power | 11 jaksoa |
| 2011–2017 | Game of Thrones | Game of Thrones | Petyr Baelish | 41 jaksoa |
| 2013 | Identity | Identity | John Bloom |  6 jaksoa ”Second Life” ”Chelsea Girl” ”Pariah” ”Reparation” ”Somewhere They Can’t Find Me” ”Tomorrow”  |
| 2015 | Charlie | Charlie | Charles J. Haughey |  3 jaksoa ”Rise 1979–1981” ”GUBU 1982” ”Fall 1989–1992”  |
| 2017–2019 | Peaky Blinders – gangsteriklaani | Peaky Blinders | Aberama Gold | 10 jaksoa |
Filmografia > Videopelit

| Videopelit> Vuosi | Videopelit> Pelin nimi | Videopelit> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2016 | Quantum Break | Paul Serene |
Aiheesta muualla

Aidan Gillen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Aidan Gillen Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  IdRef
Americana (kulttuuri)

Las Vegas
Elvis
1959 Cadillac
Hampurilainen
Cowboy-bootsit
Diner
Koululaisia
Mount Rushmore
Americana on ylimalkainen käsite, joka tarkoittaa sellaisia kulttuuri-ilmiöitä, joiden katsotaan olevan aidosti yhdysvaltalaisia, ja joiden usein ajatellaan symboloivan Yhdysvaltojen historiaa, kulttuuria ja erityislaatuisuutta.
Yhtä lailla baseball, Teräsmies kuin omenapiirakkakin voidaan nähdä esimerkkeinä americanasta.
Americana populaarimusiikissa

Populaarimusiikissa americanaa edustavat varsinkin folkmusiikki, perinteinen jazz ja blues sekä folk rock.
Americana-musiikkia edustavat muun muassa Bill Frisell ja Rosanne Cash.
Esimerkkejä

Columbia, Yhdysvaltain henkilöitymä
baseball
Coca-Cola
Diner-ravintola
Levi’sin siniset farkut
valkoiset piha-aidat
omenapiirakka
Stetsoni
Tuomiorovastin pappila (Porvoo)

| Porvoon tuomiorovastin pappila> Domprostgården |
| --- | --- |
Sijainti:  Porvoo, Uusimaa
Rakennustyyppi:  Pappila
Valmistumisvuosi:  1840
Suunnittelija:  Anton Wilhelm Arppe
Omistaja:  Porvoon seurakuntayhtymä
Tyylisuunta:  Empire
Runkorakenne:  Hirsi
Julkisivumateriaali:  Laudoitus
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Tuomiorovastin pappila (ruots. Domprostgården) on entinen tuomiorovastin virka-asunto Porvoossa Uudellamaalla. Rakennuksen omistaa Porvoon seurakuntayhtymä ja nykyisin sitä käytetään juhla- ja kokoontumistilana.
Historia ja arkkitehtuuri

Porvoon tuomiorovastin pappila sijaitsee Ison linnanmäen kupeessa Porvoon vanhassa kaupungissa. Paikalla on sijainnut pappila aina keskiajalta asti. Nykyinen rakennus on valmistunut vuonna 1840, ja se on remontoitu perusteellisesti vuonna 2016. Tyylisuunnaltaan rakennus edustaa empireä. Tuomiorovastin pappilan on suunnitellut arkkitehti Anton Wilhelm Arppe, joka työskenteli pitkään Carl Ludvig Engelin pääavustajana. Rakennuksen remontin arvioitiin maksavan noin kaksi miljoonaa euroa.
Kanadansuomalaiset

| Kanadansuomalaiset |
| --- | --- |
Väkiluku:  136 215 (2011)
Uskonnot:  kristinusko
Sukulaiskansat:  amerikansuomalaiset
Kanadansuomalaisten suhteellinen osuus väestöstä vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan.
Kanadansuomalaiset ovat Kanadassa elävä väestöryhmä, joilla on suomalaiset sukujuuret.
Historiaa

Suomalaisia alkoi muuttaa Kanadaan 1880-luvun alussa, ja siirtolaisuus jatkoi suurena aina 1900-luvun puoliväliin asti. Suomalaisten siirtolaisuus Kanadaan johtui usein taloudellisista realiteeteista ja sodista. Kanada valittiin usein muuttokohteeksi, koska se muistuttaa monella tapaa, kuten luonnoltaan, Suomea.
Poliittisesti kanadansuomalaiset olivat sosialistisia ja mukana kanadalaisessa työväenliikkeessä. Vähemmistö oli konservatiivisia, luterilaisia. Useat kanadansuomalaiset ja amerikansuomalaiset sosialistit muuttivat lopulta Neuvostoliittoon.lähde?
Vuosina 1924–1939 Suomesta muutti Kanadaan noin 28 700 henkilöä. Tuolloin Kanada oli suomalaisen siirtolaisuuden ylivoimaisesti suurin kohdemaa; seuraavaksi suurimpiin Ruotsiin ja Yhdysvaltoihin muutti kumpaankin samalla ajanjaksolla vain noin 4 800 suomalaista.
Viimeinen suuri siirtolaisuusaalto Suomesta Kanadaan sijoittui toisen maailmansodan päättymisestä 1950-luvun alkupuolelle saakka. Vuosien 1940 ja 1960 välillä Suomesta muutti Kanadaan noin 15 200 henkilöä. Huippuvuonna 1951 muuttajia oli 5 210 henkilöä. Tällöin Kanada oli suomalaissiirtolaisten toiseksi suurin kohdemaa Ruotsin jälkeen.
Nykytilanne

Nykyään Thunder Bayssa, Ontarion provinssissa on maailman suurin Pohjoismaiden ulkopuolinen suomalaisväestö, ja kaupungissa onkin huomattavan paljon suomalaista toimintaa. Thunder Bayssa toimii myös suomalainen ja Kanadan vanhin, vuonna 1918 perustettu, osuuskuntaperiaatteella toimiva ravintola, The Hoito. Kanadansuomalaisia on noin 136 215 (2011).
Kuuluisia kanadansuomalaisia > Suomalaisia

Yksi tunnetuimmista suomalaisista on Matti Kurikka, joka perusti Brittiläiseen Kolumbiaan sosialismiin perustuvan siirtokunnan, utopistisen Sointula-yhteisön. Tunnettu on myös Jyväskylässä syntynyt hanuristi Toivo Manninen. Muita kuuluisuuksia ovat Suomen lionismin ”isä” Arne Ritari, Pentti Lund, vuoden 1934 Bostonin maratoninvoittaja Dave Komonen ja asustetehtailija Peter Nygård.
Kuuluisia kanadansuomalaisia > Toisen ja kolmannen sukupolven suomalaisia

Kanadassa syntyneitä ovat dokumenttifilmituottaja Albert Karvonen, jääkiekkoilijat Earl Heiskala ja Chris Pronger, punkmuusikko Joe Keithley, laulaja-lauluntekijä Kate Maki sekä näyttelijät Pamela Anderson ja Michael Mahonen.
Kanadansuomalaisia lehtiä

Vapaa Sana
Kirjallisuutta

Saarinen, Oiva W. Between a Rock and a Hard Place: A Historical Geography of the Finns in the Sudbury Area. Waterloo, Ontario: Wilfrid Laurier University Press, 1999.
Mihály Károlyi

| Mihály Károlyi |
| --- | --- |

Unkarin demokraattisen tasavallan presidentti
 11. tammikuuta − 21. maaliskuuta 1919  
Edeltäjä:  Tasavalta perustettiin 16. marraskuuta 1918
Seuraaja:  Sándor Garbai
Unkarin pääministeri
 31. lokakuuta 1918 – 11. tammikuuta 1919  
Edeltäjä:  János Hadik
Seuraaja:  Dénes Berinkey
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. maaliskuuta 1875 Fót, Itävalta-Unkari
Kuollut: 20. maaliskuuta 1955 Vence, Provence-Alpit-Riviera, Ranska
Arvonimi: kreivi
Puoliso:  Katalin Andrássy
Tiedot
 Huomautukset  Karolyi luopui vallasta 21. maaliskuuta, ja tilalle perustettiin vallankumouksellinen Unkarin neuvostotasavalta 
Mihály Károlyi (4. maaliskuuta 1875 Fót, Itävalta-Unkari – 20. maaliskuuta 1955 Vence, Provence-Alpit-Riviera, Ranska) oli unkarilainen poliitikko, kreivi ja suurmaanomistaja.
Károlyi oli poliittisilta mielipiteiltään radikaali ja ajoi muun muassa yleistä äänioikeutta ja maareformia. Hän toimi Unkarin demokraattisen tasavallan presidenttinä vuonna 1919, mutta joutui luovuttamaan vallan Béla Kunin johtamille kommunisteille ja pakenemaan maasta. Károlyi oli maanpaossa ensin Ranskassa ja sitten Englannissa koko Horthyn valtakauden ajan. Hän toimi yhteistyössä sosialistien kanssa ja yritti perustaa Unkarin pakolaishallituksen toisen maailmansodan aikana. Hän palasi Unkariin 1946 ja toimi suurlähettiläänä, mutta erosi vastalauseena László Rajkin pidätykselle ja kuolemantuomiolle ja muutti Ranskaan, missä hän kuoli 1955.
Károlyi on ollut Unkarissa kiistelty hahmo, ja oikeistolaiset ovat vaatineet hänen patsaansa poistamista Unkarin parlamenttitalon lähistöltä.
Tausta

Kreivi Mihály Károlyi kuului yhteen Unkarin varakkaimmista ja tunnetuimmista aatelissuvuista. Hän oli Unkarin toiseksi suurin maanomistaja Esterházyn kreivin jälkeen. Károlyin suvulla oli suuria maatiloja etupäässä Itä-Unkarissa ja palatsit sekä Wienissä että Budapestissä. Károlyin palatsissa Budapestissä oli yli 50 huonetta, ja se käsitti kokonaisen korttelin. 1900-luvun alussa kreivi olisi itse halunnut purkaa palatsin ja rakentaa sen tilalle vuokra-asuntoja, mutta muutti mielensä asiasta nousseen kohun vuoksi. Károlyin perheessä oli perinteisesti oltu Habsburgien vastustajia.
Poliittinen toiminta > Unkarin parlamentti ja kansallisneuvosto

Károlyi aloitti poliittisen toimintansa Unkarin parlamentissa vuonna 1905 liberaalien ryhmässä, mutta siirtyi itsenäisyyspuolueen vasempaan siipeen ja johti oppositiota pääministeri István Tiszaa vastaan.  Hän oli länsimyönteinen ja arvosteli Itävalta-Unkarin suuntautumista Saksaan. Hänen poliittiset näkemyksensä – maareformi, yleinen äänioikeus ja kansallisuuksien tasa-arvo – olivat liian radikaaleja konservatiivisessa Unkarissa, eikä hänellä ollut parlamentissa juuri vaikutusvaltaa. Károlyin asema muuttui kuitenkin ensimmäisen maailmansodan lopussa, kun sotilaallinen tilanne kääntyi keskusvalloille epäedulliseksi.
Heinäkuussa 1916 Károlyi jätti itsenäisyyspuolueen ja perusti parinkymmenen muun edustajan kanssa ”itsenäisyyden ja vuoden 1848 puolueen”, joka vaati Itävallan ja Unkarin personaaliunionia ja rauhan solmimista. Lokakuun 16. päivä 1918 keisari Kaarle julisti Itävallan liittovaltioksi. Unkarin parlamentissa Tisza myönsi, että sota oli hävitty, ja hallitus joutui eroamaan. Károlyin johdolla perustettiin kansallisneuvosto, johon kuului porvarillisia radikaaleja ja sosiaalidemokraatteja. Neuvosto vaati sodan välitöntä lopettamista, yleistä äänioikeutta ja yhteiskunnallisia uudistuksia. Budapestiin kerääntyi mielenosoittajia, joita vastaan poliisi avasi tulen. Tällöin syttyneen krysanteemivallankumouksen aikana vallankumoukselliset sotilaat vannoivat uskollisuudenvalan Károlyin kansallisneuvostolle ja he miehittuvät pääkaupungin strategiset kohteet.
Poliittinen toiminta > Unkarin demokraattinen tasavalta

Keisari antoi 31. lokakuuta 1918 uuden hallituksen muodostamisen Károlyin tehtäväksi, ja 16. marraskuuta kansallisneuvosto julisti Unkarin itsenäiseksi tasavallaksi. Károlyi valittiin presidentiksi 11. tammikuuta 1919.
Károlyi nautti syksyllä 1918 suurta kansansuosiota ja luottamusta. Hänet tiedettiin ympärysvaltojen ystäväksi ja hänen toivottiin pääsevän siedettävään rauhansopimukseen, mutta unkarilaiset joutuivat pettymään. Károlyin hallitus oli pian ylivoimaisten ulko- ja sisäpoliittisten vaikeuksien edessä. Syksyn kuluessa Serbia, Romania ja Tšekkoslovakia miehittivät laajoja osia Unkarista, ja ympärysvallat vaativat vielä laajempia alueluovutuksia. Hallitus yritti myös panna toimeen sisäisiä uudistuksia, kuten yleinen äänioikeus, maareformi ja kahdeksantuntinen työpäivä, mutta niitä vaikeuttivat katastrofaalinen taloustilanne ja virkamiesten vastahakoisuus. Károlyi jakoi itse omia maitaan talonpojille. Yleensä maanomistajat kuitenkin vastustivat reformia, eivätkä maaseudun köyhätkään pitäneet siitä heille lankeavien suurten lunastusmaksujen vuoksi.
Lopulta Károlyin hallitus kaatui maaliskuussa 1919, kun se ei suostunut ympärysvaltojen vaatimukseen, että Unkarin olisi vedettävä joukkonsa kauemmas Romanian-vastaiselta rajalta. Maaliskuun 21. päivä Károlyi luovutti hallitustehtävät vallankumoukselliselle sotilasneuvostolle. Näin syntyi Unkarin neuvostotasavalta, jonka johtajaksi nousi kansankomissaari Béla Kun.
Poliittinen toiminta > Maanpaossa

Károlyi pysyi Unkarissa neuvostotasavallan ajan ja olisi jopa halunnut osallistua hallitukseen. Hän pakeni maasta vasta heinäkuussa 1919, kun neuvostotasavalta oli sortumassa. Maanpaossa hän jatkoi yhteistyötä kommunistien kanssa. Unkarissa häntä syytettiin maanpetoksesta ja siitä, että hän oli tehnyt aselevon ranskalaisten kanssa Unkarille epäedullisin ehdoin. Károlyin omaisuus takavarikoitiin ja esimerkiksi Budapestin palatsi kansallistettiin. Valtionhoitaja Horthy nimitti Károlyita ”kieroon kasvaneeksi, säädylleen uskottomaksi mieheksi”.
Maailmansotien välisenä aikana Károlyi oli unkarilaisten poliittisten pakolaisten tunnustettu johtaja, ensin Ranskassa ja sitten Britanniassa. Hän perusti neuvoston, joka työskenteli demokraattisen Unkarin luomiseksi. Toisen maailmansodan aikana hän yritti perustaa pakolaishallituksen ja olisi halunnut muodostaa unkarilaisia sotilasyksikköjä, jotka olisivat taistelleet liittoutuneiden rinnalla. Liittoutuneet torjuivat kuitenkin hänen suunnitelmansa.
Poliittinen toiminta > Paluu Unkariin ja viimeiset vuodet

Károlyi palasi Unkariin 1946 ja sai takaisin sinne jääneen omaisuuden, kuten Budapestin palatsin, jonka hän kuitenkin luovutti pian takaisin valtiolle ”julkisen koulutuksen hyväksi”. Hän toimi Unkarin Ranskan-suurlähettiläänä Pariisissa vuosina 1947–1949 mutta erosi vastalauseena László Rajkin pidätykselle ja kuolemantuomiolle. Károlyi jätti Unkarin uudestaan ja kirjoitti joutuneensa jo toisen kerran maanpakoon, ”tällä kertaa ilman toivoa paluusta”. Hän vetäytyi politiikasta ja eli loppuelämänsä Ranskassa, missä hän kuoli 80-vuotiaana vuonna 1955.
Perhe

Károlyi meni vuonna 1914 naimisiin kreivitär Katalin Andrássyn (1892–1985) kanssa. Katalin Andrássy kuului yhteen Unkarin kuuluisimmista aatelissuvuista, ja hänen setänsä, kreivi Gyula Andrássy nuorempi oli tunnettu valtiomies. Katalin Andrássy oli miehensä politiikan aktiivinen kannattaja ja seurasi häntä maanpakoon. He toimivat vuosia Pariisissa perustetun Unkarin ihmisoikeusliiton johdossa.
Pariskunnalla oli kaksi tytärtä ja yksi poika. Heidän poikansa Adam kuoli 21-vuotiaana vuonna 1939 lento-onnettomuudessa Isle of Wightin saarella.
Merkitys

Mihály Károlyi on ollut Unkarissa kiistelty henkilö, ja häntä on moitittu siitä, että hän luovutti vallan äärivasemmistolle. Toisaalta olosuhteet olivat häntä vastaan, eikä toimivalla demokratialla ollut todellisia mahdollisuuksia vuoden 1919 Unkarissa. Kun hän kuoli vuonna 1955, hänet haudattiin ensin poikansa viereen Isle of Wightiin. Kun Unkarin poliittinen tilanne muuttui 1960-luvulla, heidän jäännöksensä vietiin Unkariin 1962 ja heille järjestettiin valtiolliset hautajaiset. Perheellä on mausoleumi Kerepesin hautausmaalla Budapestissä. Károlyin syntymän 100-vuotisjuhlan kunniaksi hänelle pystytettiin patsas Budapestiin Unkarin parlamenttitalon lähelle. Patsas on viime vuosina tuhrittu usein punaisella maalilla, ja kansallismielinen Jobbik-puolue on tehnyt aloitteen sen poistamiseksi. Sosialistit ovat puolestaan vedonneet presidenttiin ja vaatineet, että patsas säilytetään paikoillaan.
Károlyin palatsissa Budapestissä toimii nykyisin Petőfin kirjallisuuden museo, ja palatsin seinässä on Mihály Károlyin kohokuva.  Isle of Wightin hautausmaalla on muistopenkki paikalla, johon Mihály ja Adam Károlyi oli haudattu.
Mihály Károlyi on kirjoittanut kaksi muistelmateosta: Egy egész világ ellen (München 1922, suom. Koko maailmaa vastaan) ja Faith without illusion (Lontoo 1956). Katalin Andrássy on myös julkaissut muistelmansa A Life Together (1966). András Kovácsin 1984 ohjaama elokuva A Vörös grófnő (suom. Punainen kreivitär) kertoo Katalin Andrássyn elämästä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mihály Károlyi Wikimedia Commonsissa
| n k Unkarin pääministerit |
| --- | --- | --- |
| Vallankumous 1848 |  Batthyány  (Récsey)  Kossuth  Szemere  |  |
| Kuningaskunta (1867–1918) |  Andrássy  Lónyay  Szlávy  Bittó  Wenckheim  K. Tisza  Szapáry  Wekerle  Bánffy  Széll  Khuen-Héderváry  I. Tisza  Fejérváry  Wekerle  Khuen-Héderváry  Lukács  I. Tisza  Esterházy  Wekerle  Hadik  |  |
| Ensimmäinen tasavalta |  M. Károlyi  Berinkey  |  |
| Neuvostotasavalta |  Garbai  Peidl Vastavallankumoukselliset G. Károlyi  Pattantyús-Ábrahám  |  |
| Tasavalta (1919–20) |  Friedrich  Huszár  |  |
| Kuningaskunta (1920–1946) |  Simonyi-Semadam  Teleki  Bethlen  G. Károlyi  Gömbös  Darányi  Imrédy  Teleki  Bárdossy  Kállay  Sztójay  Lakatos  Szálasi  Miklós  Tildy  |  |
| Toinen tasavalta |  F. Nagy  Dinnyés  Dobi  |  |
| Kansantasavalta |  Dobi  Rákosi  I. Nagy  Hegedüs  I. Nagy  Kádár  Münnich  Kádár  Kállai  Fock  Lázár  Grósz  Németh  |  |
| Kolmas tasavalta |  Antall  Boross  Horn  Orbán  Medgyessy  Gyurcsány  Bajnai  Orbán  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  IdRef 
Károlyi (merkitty rastilla) pitää puhetta Unkarin parlamenttitalon portailla marraskuussa 1918.
Mihály Károlyin patsas Budapestissä. (Imre Varga 1975.)
Hugo Bernhard Rahamägi

Arkkipiiska Hugo Bernhard Rahamägi.
Hugo Bernhard Rahamägi (2. kesäkuuta 1886 Saku – 1. syyskuuta 1941 Kirov) oli virolainen pappi ja poliitikko, joka toimi Viron evankelis-luterilaisen kirkon arkkipiispana vuosina 1934–1939. Hän oli myös Tarton yliopiston teologian professori vuodesta 1921 lähtien sekä Viron opetusministeri 1924–1925. Rahamägi edusti Kristillistä kansanpuoluetta.
Puna-armeija vangitsi Rahamägin Viron miehityksen jälkeen keväällä 1941 ja seuraavana syksynä hänet teloitettiin vankileirillä Neuvostoliitossa.
Hugo Bernhard Rahamägin veli oli kirjailija ja ateisti Johannes Rahamägi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hugo Bernhard Rahamägi Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie