stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olli Stålström
Kansalaisaktivistina

Nuorena Stålström kävi psykoanalyysissä homoutensa vuoksi ja yritti ”eheytyä”. Myöhemmin hän on kampanjoinut eheytysliikkeitä vastaan. Hän meni mukaan Setan toimintaan heti, kun se perustettiin, ja oli sen ensimmäisen hallituksen jäsen 1974–1976. Hän oli aktiivinen myös aidsin vastaisessa työssä ja työskenteli Aids-tukikeskuksessa tutkijana.
Stålström toimi SETA-lehden päätoimittajana 1976–1977. Hän on ollut myös perustamassa FinnQueer-verkkojulkaisua vuonna 2001 ja on sen vastaava toimittaja.
Stålström on sairastanut masennusta ja hän on toiminut mielenterveysyhdistys Helmin puheenjohtajana vuodesta 2011.
Stålström oli Kallion seurakuntaneuvoston jäsen kaudella 2011–2014.
Teoksia

Sievers, Kai & Stålström, Olli (toim.): Rakkauden monet kasvot – homoseksuaalisesta rakkaudesta, ihmisoikeuksista ja vapautumisesta.  Espoo:  Weilin + Göös, 1984.  ISBN 951-35-2679-8
Stålström, Olli (toim.): AIDS asiallisesti.  Helsinki:  Gaudeamus, 1987.  ISBN 951-662-432-4
Stålström, Olli: Homoseksuaalisuuden sairausleiman loppu.  (Väitöskirja)  Helsinki:  Gaudeamus, 1997.  ISBN 951-662-716-1  Teoksen verkkoversio (PDF).
Stålström, Olli (1999) Taistelu määrittelijän vallasta: homouden leimojen loppuja. Teoksessa Lehtonen, Jukka (Toim.) Homo Fennicus - miesten homo- ja biseksuaalisuus muutoksessa. Helsinki: Sosiaali- ja terveysministeriö. Naistutkimusraportteja 1/1999.
Stålström, Olli ja Jussi Nissinen (2000a) Seksuaalinen tasavertaisuus edistää seksuaalista hyvinvointia. Teoksessa Kontula, Osmo ja Lottes, Ilsa (toim.)(2000) Seksuaaliterveys Suomessa. Helsinki: Tammi.
Stålström, Olli and Nissinen, Jussi (2000b) SETA: Finnish gay and lesbian movement's fight for sexual and human rights. Teoksessa Lottes, Ilsa and Kontula, Osmo (Editors) New views on sexual health. The case of Finland. Helsinki: The Population Research Institute, The Family Federation of Finland (Väestöliitto).
Stålström, Olli och Nissinen, Jussi (2000c) Uppkomsten av den finska rörelsen för bögar och lesbiska, dess mål och verksamheter. Lambda Nordica 6 (2-3)/2000.
Tuovinen, Liisa & Stålström, Olli & Nissinen, Jussi & Hentilä, Jorma (toim.): Saanko olla totta? Sukupuolen ja seksuaalisuuden moninaisuus.  Helsinki:  Gaudeamus, 2011.  ISBN 978-952-495-201-9
Aiheesta muualla

Olli Stålströmin kotisivut
Olli Stålström Twitterissä
Kuopion Sokos

Kuopion Sokos -tavaratalo sijaitsee Kuopion torin länsilaidalla.
Kuopion Sokoksen katuosoite on Haapaniemenkatu 24–26.
Kuopion Sokos -tavaratalo sijaitsee Kuopion keskustassa Kuopion torin länsilaidalla. Tavaratalon katuosoite on Haapaniemenkatu 24–26. Kuopion Sokos avattiin vuonna 1966.
Palvelut

Tavaratalo on valikoimiltaan täysimittainen ja se kuuluu Suomen suurimpiin Sokos-ketjun tavarataloihin.lähde?  Sokoksella on pukeutumisen, kauneuden, vapaa-ajan ja viihteen alojen osastot, parturikampaamo sekä kauneushoitola. Muita palveluja tarjoavat muun muassa Ravintolat Rosso ja Leiketupa, kahvila Coffee House ja Hesburger sekä kellarikerroksen Apteekki, S-market ja Alko.
Sokos Emotion (tavaratalon alakerrassa)
Hesburger
Coffee House
Leiketupa
Alko
Kuopion ToriApteekki
S-market
tunneliyhteys Kuopion torin alla sijaitsevaan pysäköintilaitokseen ja Apaja-kauppakujaan tämän yhteydessä.
Sokos tunnettiin Puijonkadun ja tavaratalon takana kulkevan kävelykadun yhdistävästä, avoimesta ja katetusta ”kongistaan”. Sokoksen kongia kritisoitiin muun muassa siitä, että sinne kerääntyi nuorisoa ja tupakoitsijoita. Vuonna 2012 kongi kuitenkin katettiin kauppakäytäväksi, jossa läpikulku on mahdollista aamusta iltaan. Käytävän toisella puolella sijaitsee tavaratalo ja toisella puolella ravintolamaailma.
Lotta Backlund

Lotta Backlund
Lotta Maria Johanna Backlund (s. 14. lokakuuta 1980 Budapest, Unkari) on televisiotuotantoyhtiö Warner Bros. International Television Production Finlandin Head of Development. Hän on ollut myös suomalainen stand up -koomikko, televisiotoimittaja ja poliitikko.
Backlund on toiminut muun muassa Suomen ylioppilaskuntien liiton hallituksessa ja oli kokoomuksen ehdokas vuoden 2007 eduskuntavaaleissa. Backlund oli Suomen YK-nuorisodelegaatti vuonna 2006.
Keväällä 2007 Backlund esiintyi lyhytikäiseksi jääneen Kuka, mitä, häh? -ohjelman vakiokeskustelijana. Hän oli NRJ-radiokanavan aamuohjelman juontaja maaliskuusta 2006 marraskuuhun 2007. Backlund on juontanut myös humoristista B-studio-ajankohtaisohjelmaa Nelosella yhdessä Steen1:n kanssa. Vuodesta 2012 Backlund on toiminut kehityspäällikkönä ja tuottajana Eyeworks Finland -televisiotuotantoyhtiössä, jonka myöhemmin osti Warner Bros. International Television Productions.
Backlund julkaisee viikoittaista Backlund & Lange -podcastia yhdessä Miina Langen kanssa. Backlund toimi vuonna 2017–2018 Helsingin pormestari Jan Vapaavuoren poliittisena erityisavustajana. Toukokuusta 2021 Backlund on toiminut peliyhtiö Rovion viestintäpäällikkönä.
Vuonna 2018 Backlund valittiin Audiovisual Producers Finlandin eli APFI ry:n varapuheenjohtajaksi.
Aiheesta muualla

Lotta Backlundin blogi
Lotta Backlund Twitterissä
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  Hufvudstadsbladet
Rafael Hellström

Rafael Herman Hellström (21. joulukuuta 1880 Pori – 4. elokuuta 1954) oli suomalainen opettaja, virkamies ja meriliikennekysymysten tutkija.
Henkilöhistoria

Hellströmin vanhemmat olivat oikeusneuvosmies Fredrik Wilhelm Hellström ja Hanna Elvira Roth. Hänen puolisonsa vuodesta 1907 oli Tyttö Margareta Kyrklund, lääketieteen ja kirurgian tohtori Karl Gustaf Kyrklundin tytär. Merenkulkuneuvos Rote Hellström oli heidän poikansa. Rafael Hellström tuli ylioppilaaksi 1900 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1904 ja lisensiaatiksi 1916, filosofian tohtoriksi hän väitteli 1919.
Hellström oli kollega Vaasan reaalilyseossa 1905–1906 ja Uudenkaupungin yhteislyseossa 1905–1910. Oulun suomalaisen klassillisen lyseon nuorempi lehtori hän oli 1910–1915 ja Porin Lyseossa nuorempi lehtori 1915–1927 ja matematiikan ja fysiikan vanhempi lehtori 1927–1950. Hän oli myös Porin työnantokonttorin johtaja 1919–1931 ja Porin liikenneasiamies 1918–1936 ja hänellä oli useita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Meriliikennekysymyksiin kaksiosaisessa väitöskirjassaan perehtynyt Hellström julkaisi niistä useita kirjoja ja kirjasia.
Julkaisuja

Bidrag till kännedomen av isförhållandena i Bottenhavet 1, Isförhållandena vintrarna 1899–1909, Helsinki: Helsingin yliopisto, 1913. (väitöskirja, osa 1)
Talviliikenne Pohjanlahdella: missä laajuudessa merenkulku talvisaikaan on mahdollinen Pohjanlahden eteläosassa ja mikä satama tarjoo suurimmat luonnolliset edellytykset sellaisen liikenteen palvelukseen, Pori, 1914 (32 s.)
Bidrag till kännedomen av isförhållandena i Bottenhavet 2, Inverkan av lufttemperaturen, vindförhållandena samt nederbörden på utvecklingen av isförhållandena i Bottenhavet vintrarna 1899–1909, Helsinki: Helsingin yliopisto, 1915. (väitöskirja, osa 2)
Vintertrafik på bottenhavet / 3 erfarenheter från vintern 1915, Pori, 1916 (24 s.)
Vintertrafik på bottenhavet / 2 packisen utanför hamnarna vid Bottenhavets finska kust, Pori, 1916 (30 s.)
Talviliikenne Pohjanlahdella 4, Kokemuksia talvena 1916, Helsinki: Suomen Maantieteellinen Seura, 1923 (29 s.)
Mäntyluoto, Porin ulkosatama, liikenteen välittäjänä Länsi-, Keski- ja Pohjois-Suomeen, Pori, 1923
Kritik : K.W. Hoppu: Talviliikenne 1926–1929: kauppa- ja teollisuusministeriön toimenannosta suoritettu tutkimus, 1931
Länsirannikon tuleva suursatama: Porin - Haapamäen rata valmistuu ja Mäntyluoto kehittyy suursatamaksi, Pori, 1935
Länsi-Suomen satamapaikka kautta vuosisatojen : Mäntyluodon sataman laajentamissuunnitelma v:lta 1933, 1937
Otavallanhovi

| Otavallanhovi |
| --- | --- |
 Otavallanhovi maaliskuussa 2018.
Osoite:  Otavalankatu 8 (ent. Otavallankatu 8) Tuomiokirkonkatu 38 (ent. Viinikankatu 38)
Sijainti:  Kyttälä, Tampere
Koordinaatit:  61°29′47″N, 23°46′14″E
Rakennustyyppi:  asuinrakennus
Valmistumisvuosi:  1925
Purkuvuosi:  2018
Suunnittelija:  Bertel Strömmer
Rakennuttaja:  Oy Viinikankatu 38 
Urakoitsija:  J. K. Laiho 
Omistaja:  As.oy Otavallanhovi 
Tyylisuunta:  1920-luvun klassismi
Julkisivumateriaali:  rappaus, tiili
Kerrosluku:  3
 Taloyhtiö vaihtoi nimensä Otavallanhoviksi sen jälkeen kun Viinikankatu muutettiin Tuomiokirkonkaduksi. 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Otavallanhovi  oli kaupunginarkkitehti Bertel Strömmerin suunnittelema asuinkerrostalo, joka sijaitsi Tampereen keskustassa Otavalankadun ja Tuomiokirkonkadun kulmassa. Vuonna 1925 valmistunut rakennus oli Kyttälän viimeisiä 1900-luvun alkupuolelta peräisin olleita kivitaloja. Se purettiin vuonna 2018.
Arkkitehtuuri ja status

Otavallanhovi oli L-kirjaimen muotoinen kolmikerroksinen rakennus, jossa oli kolme porrashuonetta ja 21 asuntoa. Lisäksi kellarikerrokseen sijoittui yksi liikehuoneisto. Arkkitehtuuriltaan talo edusti 1920-luvun klassismia. Katujulkisivut olivat siniharmaata rapattua seinäpintaa, jossa oli lisäksi valkoisia koristeosia: Otavalankadun puolella viisi pilasteria ja Tuomiokirkonkadun puolella erkkeri. Ylhäällä oli räystäsfriisi, ja alhaalla rakennusta kiersi graniitilla verhottu sokkeli. Sisäpihan puolella julkisivut olivat harmaata tiiltä, jota ei ollut päällystetty rappauksella. Sisäpihalle johtanut porttikäytävä sijaitsi Tuomiokirkonkadulla.
Pirkanmaan maakuntamuseon mukaan klassismin muotokieli näkyi katujulkisivuissa ”erinomaisen hienosti”. Myös porrashuoneet olivat säilyttäneet alkuperäiset tyylipiirteensä. Rakennusta ei ollut suojeltu, mutta Tampereen kaupungin kaavoitusyksikkö oli määritellyt sen rakennustaiteellisesti ja kaupunkikuvallisesti merkittäväksi kohteeksi.
Purkaminen

Otavallanhovin putkiremontin yhteydessä vuonna 2015 kävi ilmi, että taloa vaivasi laaja kosteus- ja homeongelma. Mikrobivaurioiden korjaaminen olisi edellyttänyt muun muassa, että kaikki huoneistot olisi purettu ja rakennettu uudelleen. Koska kyseessä oli pieni taloyhtiö, suuri remontti olisi tullut maksamaan yksittäiselle osakkeenomistajalle satojatuhansia euroja. Taloyhtiö päätti sen vuoksi hävittää koko rakennuksen. Tampereen kaupungin rakennusvalvonta myönsi sille purkuluvan, ja kaupunginvaltuusto muutti alueen asemakaavaa niin, että tontille oli mahdollista tehdä 5–6-kerroksinen uudisrakennus.
Pirkanmaan maakuntamuseo, joka toimi Museoviraston edustajana, ei kannattanut kyseistä kaavamuutosta. Se katsoi, että Otavallanhovin purkaminen ja uudisrakentaminen merkitsivät kulttuurihistoriallisten arvojen hävittämistä. Museon mielestä olisi ollut syytä tutkia perusteellisemmin vaihtoehto, jossa Otavallanhovi olisi säilytetty osittain.
Talon rock-historiaa

Otavallanhovi oli osa tamperelaisen rock-musiikin eli manserockin historiaa. Talossa asui 1970-luvun alussa muusikko Harri Rinne, ja hänen asunnossaan äänitettiin Juice Leskisen yhtyeen Coitus Intin ensimmäiset demonauhat vuosina 1972–1973.
Curtis

| Curtis 50 Cent |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 11. syyskuuta 2007
 Tuottaja(t): 50 Cent, Adam Deitch, Apex, Tha Bizness, Dangerous LLC, Danja, Detroit Red, Don Cannon, Dr. Dre, Eminem, Eric Krasno, Havoc, Jake One, DJ Khalil, K-Lassik Beats, Timbaland, Ty Fyffe
 Tyylilaji: hip hop
 Kesto: 55.44
 Levy-yhtiö: Aftermath, Interscope, Shady
Listasijoitukset
  2.
50 Centin muut julkaisut
| The Massacre 2005 | Curtis 2007 | Before I Self Destruct 2009 |
Singlet albumilta Curtis
 ”Straight to the Bank” Julkaistu: 29. kesäkuuta 2007  ”Amusement Park” Julkaistu: 8. toukokuuta 2007  ”I Get Money” Julkaistu: 30. kesäkuuta 2007  ”Ayo Technology” Julkaistu: 31. elokuuta 2007  ”I’ll Still Kill” Julkaistu: 14. joulukuuta
Curtis on yhdysvaltalaisen rap-artisti 50 Centin albumi, joka julkaistiin 11. syyskuuta 2007. Albumilla on mukana vierailijoina muun muassa Eminem, Justin Timberlake ja Timbaland. 50 Cent jopa ilmoitti harkitsevansa uransa lopettamista, jos Kanye Westin albumi Graduation myisi paremmin kuin hänen albuminsa. Näin myös kävi, mutta 50 Cent ei kuitenkaan lopettanut uraansa, vaan alkoi työstää uutta albumia, joka ilmestyi vuonna 2009.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan toisella sijalla, ja se myi ensimmäisellä viikollaan 691 000 kappaletta.lähde? Albumia on Yhdysvalloissa myyty 1,3 miljoonaa kappaletta ja maailmanlaajuisesti 5 miljoonaa kappaletta.lähde?
Kappaleet

Intro – 0.50
My Gun Go Off – 3.24
Man Down – 4.20
I’ll Still Kill – 3.44 (feat. Akon)
I Get Money – 3.44
Come & Go – 3.29
Ayo Technology – 4.08 (feat. Justin Timberlake & Timbaland)
Follow My Lead – 3.18
Movin’ on Up – 3.24
Straight to the Bank – 3.11
Amusement Park – 3.09
Fully Loaded Clip – 3.13
Peep Show – 3.52 (feat. Eminem)
Fire – 2.50
All of Me – 3.52
Curtis 187 – 3.58
Touch the Sky – 3.10 (feat. Tony Yayo)
Smile (I’m Leavin’) – 4.29
Hustler’s Ambition – 4.02 (Yhdistyneen kuningaskunnan bonuskappale)
Smile (I’m Leavin’) – 4.29
I Get Money (Forbes 1,2,3 Remix) (featuring Diddy & Jay-Z) – 4.31
Arvostelut

AllMusic:
Robert Christgau: B
Pitchfork: 4.9/10
Fredrik Borg

Adolf Fredrik Borg (11. joulukuuta 1867 Pori – 15. heinäkuuta 1941 Tampere) oli suomalainen apteekkari ja yksi lääketukkuyritys Tamron perustajista.
Borg kävi alkeiskoulun Porissa ja meni sitten apteekkioppilaaksi J. F. Nevanderin omistamaan Porin I apteekkiin. Hän suoritti farmaseuttitutkinnon 1886 ja proviisoritutkinnon 1897. Vuosina 1892–1893 Borg opiskeli Pariisissa École supérieure de pharmaciessa ja Pasteur-instituutissa, ja kun hän vuonna 1893 palasi Suomeen, hän osti Tampereen II apteekin ja piti sitä vuoteen 1905 saakka. Vuonna 1895 neljä tamperelaista apteekkaria, Wolter Aschan, Fredrik Borg, Karl Molin ja Amil Schéele, perustivat yrityksen nimeltä Tampereen Rohdoskauppayhtiö, joka oli lääketukkuyritys Tamron edeltäjä. Borg oli tämän yrityksen toimitusjohtajana yli 40 vuotta. Hän oli mukana myös useissa tamperelaisissa teollisuusyrityksissä. Borg oli Apteekkariyhdistyksen hallituksen jäsenenä 1898–1899, ja 1927 hänet nimitettiin yhdistyksen kirjeenvaihtajajäseneksi.
Kimmo Pietiläinen

| Kimmo Pietiläinen |
| --- | --- |
 Kimmo Pietiläinen 2011
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. toukokuuta 1947 (ikä 77) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kustantaja, tietokirjailija, kääntäjä
Kimmo Pietiläinen (s. 21. toukokuuta 1947 Helsinki) on suomalainen kustantaja, tietokirjailija ja kääntäjä. Hänen perustamansa Terra Cognita -kustantamo on julkaissut erityisesti ulkomaista luonnontieteellistä, teknistä ja matemaattista kirjallisuutta. Pietiläinen on suomentanut yli 150 tietokirjaa.
Elämä ja ura

Pietiläisen isä oli kirurgi ja äiti kemisti. Vuonna 1951 perhe muutti Kanadan Port Arthuriin, jossa se asui viitisen vuotta kunnes palasi Suomeen.
Pietiläinen on koulutukseltaan teoreettinen fyysikko. Vapaana tiedetoimittajana hän on ollut vuodesta 1973. Hän on ollut Suomen Kuvalehden toimittaja ja kirjoittanut tiedeartikkeleita muun muassa Uuteen Suomeen ja Aamulehteen. 1980-luvun alkupuolen Pietiläinen toimi mainostoimiston copywriterina erityisesti teknis-tieteellisten asiakkaiden parissa.
1980-luvun loppupuolen Pietiläinen oli osakkaana Mauno Saaren ja Paavo Haavikon kanssa viestintäyrityksessä Haavikko & Pietiläinen & Co Oy, joka sulautui Haavikon Art House -kustantamon kanssa. Pietiläinen vastasi sitten Art Housen luonnontieteellisen ja teknisen kirjallisuuden käännöksistä.
Vuodesta 1997 alkaen Pietiläinen on toiminut tietokirjojen kustantajana ja kääntäjänä perustamassaan Terra Cognitassa. Hän on suomentanut muun muassa Richard Dawkinsin, Jared Diamondin ja Richard Feynmanin teoksia.
Näkemyksiä tietokirjallisuuden kustantamisesta

Pietiläinen on vahva tietokirjallisuuden puolestapuhuja. Hänen mukaansa 1970-luvun jälkipuoliskolla suomenkieliseen luonnontieteelliseen ja teknisen alan tietokirjallisuuteen syntyi suuri aukko. Yleistajuisten suomenkielisten tietokirjojen tekeminen, tuottaminen ja kääntäminen alettiin nähdä suurissa kustantamoissa kannattamattomana, siinä missä vielä 1970-luvun alussa suurilla kustantamoilla oli kansantajuisten tietokirjojen sarjat.
Pietiläisen mukaan nykyaikaisen luonnontieteellisen ja länsimaisen ajattelun tuominen Suomeen suomen kielellä oli retuperällä miltei 15 vuotta. Hänen mukaansa on  tärkeää, että uusimpiin luonnontieteellisiin ajatuksiin ja tutkimukseen voisi perehtyä omalla äidinkielellä. Pietiläisen mukaan tietokirjat edustavat länsimaisen ajattelun suurimpia saavutuksia ja on kritisoinut valtion kirjallisuuden tukitoimien kohdentumista muille alueille.
Pietiläisen mielestä suuret kustantajat eivät hoida sivistystehtäväänsä vaan keskittyvät tuottamaan vähällä vaivalla kaavamaista tuotantoa sen sijaan että seuraisivat ulkomaista keskustelua ja kehittäisivät suomalaista ajattelua.
Palkinnot ja tunnustukset

Pietiläinen sai Vapaa-ajattelijain liiton myöntämän Väinö Voipio -palkinnon 2007 uskontokriittisen kirjallisuuden suomentamisesta. Palkintoperusteluissa todettiin Pietiläisen kääntäneen kirjallisuutta, jota valtio ei ole halunnut tukea käännösapurahoin. Hänen kääntämänsä kirjat Jumalharha (Richard Dawkins), Lumous murtuu (Daniel C. Dennett) ja Uskon loppu (Sam Harris) ovat herättäneet paljon keskustelua.
Vuonna 2009 Pietiläinen sai Suomen tiedetoimittajain liiton Vuoden tiedetoimittaja -palkinnon. Palkintoperustelujen mukaan hänen toimintansa kääntäjänä ja kustantajana on merkittävää myös siksi, että suuret kustantajat ovat julkaisseet varsin vähän luonnontieteellisiä tietokirjoja suomeksi. Pietiläinen on myös kouluttanut tietokirjojen kääntäjiä ja toiminut tieteen kansantajuistajana ja keskustelijana Yleisradion radio-ohjelmissa.
Vuonna 2014 Pietiläinen sai Eino Leinon palkinnon ennakkoluulottomuudesta ja rohkeudesta kustantajana ja kääntäjänä.
Teokset

Pentti Kaitera: Mies, joka siirsi Pohjois-Suomen tiedon ja tekniikan aikaan.  (Muut kirjoittajat Tapani Ruokanen ja Pertti Vakkilainen)  Helsinki:  Maa- ja vesitekniikan tuki ry, 1985.
Helsingin maistraatin vaiheita 1550–1992.  (Esipuhe: Paavo Haavikko)  Helsinki:  Art House, 1992.  ISBN 951-884-101-2
Helsinki: The traveller's guide.  Helsinki:  Art House, 1992.  ISBN 951-884-100-4  (englanniksi)
Miksi viini itkee: 40 ihmeellistä kertomusta.  (Kertomukset on julkaistu aikaisemmin Suomen Kuvalehdessä, Uudessa Suomessa, Iltalehdessä, Kotiliedessä ja Tiede 2000 -lehdessä)  Helsinki:  Art House, 1993.  ISBN 951-884-119-5
200 ongelmaa.  Helsinki:  Art House, 1994.  ISBN 951-884-155-1
Toiset 200 ongelmaa.  Helsinki:  Art House, 1996.  ISBN 951-884-174-8
Mikä on villakoiran ydin?: 50 tieteen mysteeriä.  Helsinki:  Terra Cognita, 1997.  ISBN 952-5202-08-9
Väärin oikein: Suomalaisen kulttuurin katveessa.  Helsinki:  Terra Cognita, 2012.  ISBN 978-952-5697-54-4
Ilmestyskirja-sarjan kirjoittajana Paavo Haavikon ja Tuomas Keskisen kanssa:
Suomen tauti: Sen diagnoosi ja hoito.  Helsinki:  Art House, 1992.  ISBN 951-884-059-8
Lamavuodesta 91 kriisivuoden 92 kautta katastrofivuoteen 93.  Helsinki:  Art House, 1992.  ISBN 951-884-064-4
Jatkoaika presidentille: Kaaoksen arvoton järjestelmä.  Helsinki:  Art House, 1992.  ISBN 951-884-108-X
Tässä sitä ollaan: Optimistinen arvio.  Helsinki:  Art House, 1993.  ISBN 951-884-136-5
Pitkä vuosi mutta kullattu kulttuuri.  Helsinki:  Art House, 1993.  ISBN 951-884-109-8
Kyllä se siitä tai sitten ei.  Helsinki:  Art House, 1993.  ISBN 951-884-113-6
Aiheesta muualla

Mari Manninen: Yhden miehen kulttuuriteko. Ylioppilaslehti 15.11.1996.
Kimmo Pietiläinen kertoo tietokirjojen kustantamisesta. Kirjastokaista 2.10.2009.
Anu-Elina Lehti: Suomen kielen soturi. Vihreä Lanka 17.12.2010.
Timo Paukku: Suomentaja: Kielipuoli eliitti ei osaa suomea eikä englantia. Helsingin Sanomat 11.5.2013.
Juha Riihimäki: Fakta homma – Kimmo Pietiläinen kustantaa tietokirjoja, jotta suomen asema modernin ajattelun kielenä ei tyystin katoaisi. Suomen Kuvalehti 17/2021.
Aleutti

| Aleutti> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:  Alaska
Puhujia:  155 (v. 2007)
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  eskimo-aleuttilaiset kielet
Kieliryhmä:  aleuttilaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-2:  ale
ISO 639-3:  ale
 Ohje 
Aleutti on aleuttien kansan puhuma eskimo-aleuttilainen kieli. Vuonna 2007 sitä puhui erään arvion mukaan noin 155 ihmistä Aleuteilla, Pribilofsaarilla ja Alaskan niemimaalla Yhdysvalloissa sekä Venäjällä Kommodorinsaarten Beringinsaarella, Nikolskojen taajamassa.
Aleutin kieli kuuluu eskimo-aleuttilaisiin kieliin, joista se muodostaa toisen suurryhmän. Toinen ryhmä ovat eskimokielet. Kielellä on kaksi säilynyttä murretta, itäinen aleutti ja Atkan aleutti. Kolmas murre, Attun aleutti, on säilynyt venäjän kanssa kreolisoituneena kielenä Komendöörisaarilla. Jotkin julkiset koulut Yhdysvalloissa tarjoavat aleutin kielen kursseja.
Aiheesta muualla

Alaskan ortodoksiset tekstit (aleutin kielellä) (Arkistoitu – Internet Archive)
Johdatus aleutin kieleen
Eskimo-aleuttilaiset kielet
alaskanjupik
aleutti
alutiiq
grönlanti
inuktitut
inupiatun
inuvialuktun
naukaninjupik
siperianjupik
sireniki
Elsa Backus

Elsa Backus (o.s. Torikka, s. 19. helmikuuta 1930 Keltto) on suomalainen keihäänheittäjä. Hän on taustaltaan inkeriläinen, joka siirtyi vanhempiensa kanssa Neuvostoliiton inkeriläisalueelta Suomeen 1930-luvun alussa.
Elsa Torikka sijoittui Helsingin 1952 olympialaisten keihäänheitossa 17:nneksi. Hän edusti Suomen yhdeksässä maaottelussa vuosina 1952–1958. Seuratasolla hän edusti Viipurin Urheilijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1954, 1955, 1957 ja 1958 sekä saavutti SM-hopeaa vuosina 1952, 1953 ja 1956. Uransa parhaan tuloksen 45,72 m hän heitti vuonna 1958. Elsa Backus o.s. Torikka osallistui Yhdysvaltain mestaruuskilpailuihin 1950-luvun lopulla. Hän sijoittui vuonna 1959 kolmanneksi, 1961 kuudenneksi ja 1963 kolmanneksi.
Elsa Torikka avioitui moukarinheittäjänä Helsingin 1952 olympialaisissa kilpailleen yhdysvaltalaisen Bob Backusin (1926–1999) kanssa. He asuivat Yhdysvalloissa itärannikolla Massachusettsin osavaltiossa. Heidän avioliittonsa päättyi kuitenkin eroon. Elsa Torikan veli oli toimittajana, kansanedustajana ja vesipalloilijana tunnettu Jalmari Torikka. Vuodesta 1961 Elsa Backus on ollut Yhdysvaltain kansalainen.
Aiheesta muualla

Elsa Backus Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Bacchaeus

Bacchaeus (myös bacchius, bakkhinen mitta, m.kreik. βακχεῖος, bakkheios tai βακχειακός πούς, bakkheiakos pūs) on metron, joka on peräisin antiikin kreikkalaisesta metriikasta. Metron on saanut nimensä siitä, että sitä käytettiin erityisesti hymneissä Bakkhokselle. Roomalaisessa runoudessa runomittaa käytti erityisesti Plautus.
Kaava

Metronin kaava on ( = lyhyt tavu,  = pitkä tavu):
Bacchaeusmittoja

Kreikkalaisen ja roomalaisen runouden bacchaeusmittoja ovat muun muassa ( = lyhyt tavu,  = pitkä tavu,  = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):
Bakkhinen dipodia (ba2) eli bakkhinen dimetri (bad)
Bakkhinen tripodia (ba3)
Bakkhinen katalektinen tripodia (ba3c)
Bakkhinen kvaternaari (ba4) eli bakkhinen tetrametri
Bakkhinen senaari (ba6)
Bakkhinen kolon (bac)