stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Roman Pavljutšenko

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Roman Anatoljevitš Pavljutšenko
Syntymäaika: 15. joulukuuta 1981 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Stavropol, Neuvostoliitto
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 188 senttimetriä
Seura
Seura: Lokomotiv Moskova
Pelinumero: 15
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1998–1999 2000–2002 2003–2008 2008–2012 2012– |  Dinamo Stavropol  Rotor Volgograd  Spartak Moskova  Tottenham Hotspur  Lokomotiv Moskova | 34 (1) 67 (15) 141 (69) 78 (21) 9 (2) |
Maajoukkue
| 2003– |  Venäjä | 48 (21) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 28. huhtikuuta 2012.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 8. kesäkuuta 2012.
Roman Anatoljevitš Pavljutšenko (ven. Роман Анатольевич Павлюченко, s. 15. joulukuuta 1981 Stavropol, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa venäläistä Lokomotiv Moskovaa ja lukeutuu myös Venäjän maajoukkueen runkopelaajiin.
Pavljutšenko aloitti ammattilaisuransa Dinamo Stavropolin riveissä vuonna 1999. Vuonna 2000 hän siirtyi Rotor Volgogradiin. Moskovan Spartakia Pavljutšenko on edusti vuodesta 2003 lähtien aina kesään 2008 saakka, jolloin hän siirtyi siirtoikkunan viimeisinä aukiolo päivinä Tottenhamiin. Hän ehti saavuttaa Spartakissa cup-mestaruuden vuonna 2003 ja liigan maalikuninkuuden vuonna 2006.
Tottenhamiin Pavljutšenko hankittiin lähinnä korvaamaan Manchester Unitediin siirtynyttä Dimităr Berbatovia. Kesällä Pavljutšenko niitti mainetta Jalkapallon EM-turnauksessa, joka osaltaan helpotti siirtymistä Venäjältä Englantiin. Pavljutšenko ehti tehdä EM-lopputurnauksessa kolme maalia. 1. maaliskuuta 2009 Pavljutšenkosta oli lähellä tulla ensimmäinen pelaaja, joka on tehnyt jokaisella Carling Cupin pelikierroksella vähintään yhden maalin kun Tottenham kohtasi Carling Cupin finaalissa Manchester Unitedin. Pavljutšenko ei kuitenkaan onnistunut finaalissa maalinteossa, joten hänestä ei tullut ensimmäistä pelaajaa joka on tehnyt maalin jokaisella Carling Cupin kierroksella.
Venäjän maajoukkueessa Pavljutšenko debytoi vuonna 2003.
Aiheesta muualla

Profiili Spartak Moskovan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Profiili Venäjän jalkapalloliigan sivustolla (venäjäksi)
Profiili Venäjän jalkapalloliiton sivustolla (venäjäksi)
Profiili Football Database -sivustolla (englanniksi)
Venäjän joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 Akinfejev |
2 V. Berezutski |
3 Janbajev |
4 Ignaševitš |
5 A. Berezutski |
6 Adamov |
7 Torbinski |
8 Kolodin |
9 Sajenko |
10 Aršavin |
11 Semak |
12 Gabulov |
13 Ivanov |
14 Širokov |
15 Biljaletdinov |
16 Malafejev |
17 Zyrjanov |
18 Žirkov |
19 Pavljutšenko |
20 Semšov |
21 Sytšov |
22 Anjukov |
23 Bystrov |
Valmentaja Hiddink
Venäjän joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Akinfejev |
2 Anjukov |
3 Šaronov |
4 Ignaševitš |
5 Žirkov |
6 Širokov |
7 Denisov |
8 Zyrjanov |
9 Izmailov |
10 Aršavin |
11 Keržakov |
12 Berezutski |
13 Šunin |
14 Pavljutšenko |
15 Kombarov |
16 Malafejev |
17 Dzagojev |
18 Kokorin |
19 Granat |
20 Pogrebnjak |
21 Nababkin |
22 Glušakov |
23 Semšov |
Valmentaja Advocaat
Republic

Republic (lat. republica) on tasavalta englanniksi.
Sanaa käytetään myös nimenä seuraavissa merkityksissä:
Republic Motor Truck Company, yhdysvaltalainen kuorma-autovalmistaja
SS Republic, White Star Linen vuonna 1872 valmistunut valtamerialus
RMS Republic, Dominion Linen vuonna 1903 valmistunut valtamerialus
Republic Aviation, yhdysvaltalainen lentokonevalmistaja
Republic F-105 Thunderchief, yhdysvaltalainen rynnäkköhävittäjä
Republic P-47 (”Juggernaut”), yhdysvaltalainen toisen maailmansodan aikainen hävittäjälentokone
Republic RC-3 Seabee, yhdysvaltalainen pieni amfibiokone
Republic, unkarilainen rock-yhtye
OneRepublic, yhdysvaltalainen rock-yhtye
Republic, New Order -yhtyeen albumi vuodelta 1993
Rock & Republic, yhdysvaltalainen vaatemerkki
Republic Plaza, pilvenpiirtäjä Singaporessa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Republic”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Rimminjärvi (Orivesi)

| Rimminjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°48′03″N, 24°14′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Leppähampaanjoen valuma-alue (35.75)
Laskujoki:  oja Suojärveen 
Järvinumero:  35.754.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  176 m  
Rantaviiva:  1,14 km  
Pinta-ala:  3,502 ha  
Saaria:  1 
 fiRimminjärvi 
Rimminjärvi  on Pirkanmaalla Orivedellä Siikanevan eteläpuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,5 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Siikanevan eteläpuolisen järviylängön keskellä olevalla Rimminsuolla. Samalla suolla sijaitsee Rimminjärvenlakkari ja kaksi nimetöntä lamparetta. Järvellä on kartan mukaan yksi nimetön saari, joka on halkaisijaltaan 40 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja sen rannat ovat soistunutta metsää.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Huikonjoen valuma-alueeseen (35.754) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 176 metriä mpy. Järveen on johdettu yksi suo-oja lännestä ja kaksi koillisesta Rimminsuolta. Järven kaakkoisrannasta lähtee laskuoja viereiseen Suojärveen, joka laskee kauempana olevaan Saarijärveen ja vielä edempänä Jouttijokeen.
Root

Root voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Henkilöt

Elbert Root (1915–1983), yhdysvaltalainen uimahyppääjä
Elihu Root (1845–1937), yhdysvaltalainen poliitikko
George F. Root (1820–1895), yhdysvaltalainen muusikko ja lauluntekijä
James Root (s. 1971), yhdysvaltalainen muusikko
Jesse Root (s. 1989), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
John Wellborn Root (1850–1891), yhdysvaltalainen arkkitehti
Stephen Root (s. 1951), yhdysvaltalainen näyttelijä
Muut

root eli juurihakemisto
Root, tšekkiläinen yhtye
Julius ja Turnball Root, Artemis Fowl -kirjasarjan hahmot
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Root”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Renée Rienne

| Renée Rienne |
| --- | --- |
Luoja(t):  J. J. Abrams
Näyttelijä(t):  Élodie Bouchez
Ensi- esiintyminen:  Jaksossa 5.01 "Phophet Five"
Viimeinen esiintyminen:  Jaksossa 5.13 "30 Seconds"
Henkilötiedot
Koko nimi:  Renée Goursaud
Status:  kuollut
Sukupuoli:  nainen
Suhteet
Vanhemmat:  Luc Goursaud (isä, kuollut)
Tutut:  Michael Vaughn   Sydney Bristow
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Renée Rienne (oik. Renée Goursaud) on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Alias. Häntä esittää näyttelijä Élodie Bouchez.
Hahmon tarina

Renée Rienne on salamurhaaja, joka tavataan viidennellä tuotantokaudella. Hän on CIA:n etsityimpien rikollisten listalla sijalla kahdeksan. Hän on murhannut mm. Turkin sisäministerin ja kolme CIA:n agenttia. Renéen ollessa lapsi, hänen isänsä Luc Goursaud oli osallisena terroristiorganisaatio Prophet 5:n tutkimuksissa. Löydettyään jotain järkyttävää, Goursaud pakeni tyttärensä kanssa, mutta myöhemmin heidät löydettiin ja Renée näki piilostaan, kuinka Prophet 5 vei hänen isänsä. Myöhemmällä iällä hän otti yhteyttä Michael Vaughniin, jonka isä oli myös ollut mukana Prophet 5:n toimissa. Hän tutki Vaughnin kanssa Prophet 5:ä yhteensä seitsemän vuotta, kunnes tämä murhattiin.
Sydney Bristow jäljittää Renéen ja pyytää apua Vaughnin kuoleman ja Prophet 5:n tutkimisessa. Renée epävirallisesti avustaa APO:a erilaisissa tehtävissä. Kun APO löytää kryogeenisen säiliön, jonka sisällä on vanha mies, Renée varastaa säiliön. Säiliön sisällä on Prophet 5:n tutkija Aldo Desantis, joka on geneettisesti muutettu Renéen isän näköiseksi. Renée ehtii jo uskoa löytäneensä isänsä, kunnes Sydney saa tietää totuuden ja Desantis pakenee. Renée murhaa Desantisin myöhemmin.
Kun Sydney siepataan, Renée auttaa löytämään hänet. Myöhemmin Sydney kertoo hänelle, että hänen hyödyllisyytensä ansiosta hän voisi välttää vankilatuomion, ja tarjoaa hänelle töitä APO:sta. Renée kieltäytyy ja sanoo, ettei luota ihmisiin. Myöhemmin Sydneyn näköiseksi muutettu terroristi Anna Espinosa murhaa Renéen.
Rehumaissi

Rehumaissi on rehun tuotantoon jalostettu maissi. Rehumaissia käytetään karjan rehuna, ja se ei sovellu ihmisten elintarvikkeeksi, toisin kuin Etelä-Suomessa viljeltävä sokerimaissi.
Rehumaissin hehtaarituotto voi olla Suomessa esimerkiksi 8–12 tonnia kuiva-ainetta. Rehuksi käytetään tyvestä leikattu kasvi eli tähkän lisäksi myös varsi ja lehdet. Rehumaissi voidaan kylvää suojakalvon alle.[lähde? ]
Maissi on vaativa kasvi eikä sen viljely ole aivan helppoa. Parhaimmillaan päästään yli 15 tonniin kuiva-ainetta hehtaarilta.[lähde? ]
Kylvö ja kasvu

Rehumaissin kylvö tapahtuu lämpimään maahan, tyypillisesti toukokuun viimeisellä viikolla. Rehumaissi voidaan kylvää myös tätä aikaisemmin muovikatteen alle, joka kohottaa maan lämpötilaa. Rehumaissi pitää aurinkoisesta, lämpimästä ja kosteasta kesästä ja hyötyy erityisesti pitkästä ja lämpimästä syksystä. Maissi on lyhyenpäivänkasvi, mikä tarkoittaa, että maissi lähtee kasvamaan voimakkaammin vasta heinäkuun puolivälissä, kun päivien pituudet lyhenevät.
Aikaiset lajikkeet ovat edellytys rehumaissin viljelemiselle Suomessa. Suomessa käytettyjä lajikkeita ovat muun muassa Active ja Pioneer. Rehumaissia on viljelty pidempään Tanskassa kuin Suomessa, ja Suomessa rehumaissi on uusi viljelykasvi. Ruotsissa rehumaissia viljellään suuremmalla alalla kuin Suomessa. Sopivissa olosuhteissa rehumaissi on satoisa. Rehumaissi voidaan kylvää suojakalvon alle, jolloin kasvukausi pidentyy jopa kuukaudella ja taimet eivät ole hallalle alttiita. Suojakalvon alle kylvämistä kutsutaan Samco-tekniikaksi.
Vuonna 2017 rehumaissia viljeltiin Suomessa 700-800 hehtaarin alalla. Lajike on ollut 95-prosenttisesti P7326, joka on Pioneerin uutuuslajike.
Sadonkorjuu

Sadonkorjuu ajoittuu myöhempään syksyyn kuin viljojen korjuu tai syysviljojen kylvö. Nurmisäilörehua saadaan korjattua Suomessa tyypillisesti 2-3 kertaa vuodessa, mutta rehumaissi tuottaa vain yhden sadon, joka korjataan syyskuun lopussa tai lokakuun alkupuolella. Säät vaikuttavat korjuuajankohtaan. Korjuuta edeltävä pieni halla edistää kuivumista. Jos pakkasta tulee enemmän kuin pari astetta, kasvusto pitää korjata muutaman päivän kuluessa. Sadonkorjuun aikaan rehumaissi voi olla jopa kolmimetristä. Optimaalinen korjuuajankohta on tanskalaisten ja amerikkalaisten normien mukaan, kun kuiva-ainepitoisuus on 30-35 prosenttia. Maissisäilörehun tuleentumistavoite on taikinatuleentuminen. Sato korjataan erityisellä työvälineellä. Rehumaissin hehtaarituotto voi olla Suomessa esimerkiksi 12 tonnia kuiva-ainetta. Rehuksi käytetään tyvestä leikattu kasvi eli tähkän lisäksi myös varsi ja lehdet.
Sato korjataan ajosilppurilla, jossa on leikkuupöytä maissia varten.
Rehu

Maissista tehdään kokoviljasäilörehua, joka säilötään kuten nurmisäilörehukin. Rehumaissirehu on säilörehua, joka soveltuu maitokarjan ruokintaan ja lihanautojen loppulihotukseen ennen teurastusta. Rehumaissirehu, joka esiintyy tasalaatuisena hakkeena, on muotonsa vuoksi tasalaatuista ravintoa. Rehumaissirehuun on käytetty tyvestä leikattu kasvi eli tähkän lisäksi myös varsi ja lehdet. Rehumaissirehussa on korkea energiasisältö. Rehumaissisäilörehu säilyy hyvin.
Aiheesta muualla

YLE: Viljelijä päätti kokeilla maissin kasvatusta Suomessa – nyt hänellä on jättimäinen maissipelto
YLE.fi: Kun kesät venyvät, pääsevät sonnitkin maissin makuun
Komiat: Kauhavalainen rehumaissi tohahti kasvuun helteillä (Arkistoitu – Internet Archive)
YLE.fi: Rehumaissi kasvaa kohisten - lisää peltoalaa odotettavissa
Länsi-Savo: Maissia viljellään kokeilumielessä lehmän ruoaksi (Arkistoitu – Internet Archive)
Lempäälän-Vesilahden Sanomat: Miehen mittainen ei ole riittävän korkea
Sydän-Hämeen Lehti: Maissi antaa karjalle energiaa
Rossellini

Rossellini ja Rosselini ja Rosellini on yleinen italialainen sukunimi.
Rossellini voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Albert Rosellini (1910–2011), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko
Roberto Rossellini, italialainen elokuvaohjaaja, Renzo Rossellinin veli
Ingrid Rossellini, yliopistonopettaja, Roberton tytär, Isabellan kaksoissisar
Isabella Rossellini, näyttelijä, Roberton tytär, Ingridin kaksoissisar
Elettra Rossellini Wiedemann, yhdysvaltalainen malli, Isabellan tytär
Renzo Rossellini, italialainen säveltäjä, Roberton veli
Will Rossellini, yhdysvaltalainen baseball-pelaaja ja yrittäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rossellini”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Roman Polanski: Wanted and Desired

| Roman Polanski: Wanted and Desired |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Marina Zenovich
Käsikirjoittaja:   Marina Zenovich  Joe Bini  P.G. Morgan 
Tuottaja:   Jeffrey Levy-Hinte  Lila Yacoub  Marina Zenovich  P.G. Morgan  Michelle Sullivan 
Säveltäjä:  Mark degli Antoni
Kuvaaja:  Tanja Koop
Leikkaaja:  Joe Bini
Pääosat:   Mia Farrow  Samantha Geimer  Roman Polanski  Sharon Tate 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:    Yhdysvallat   Iso-Britannia 
Tuotantoyhtiö:   THINKFilm  HBO 
Levittäjä:  ThinkFilm Netflix
Ensi-ilta:  20. toukokuuta 2008
Kesto:  99 min
Alkuperäiskieli:   englanti  ranska 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Roman Polanski: Wanted and Desired on Marina Zenovichin dokumentti (2008) juhlitusta mutta myös kiistellystä elokuvaohjaajasta Roman Polańskista ja tämän syyllistymisestä seksuaalirikokseen.
Dokumentissa haastatellaan Polanskin oikeudenkäynnin juristeja niin syyttäjän kuin puolustuksenkin puolelta. Samoin ääneen pääsevät ohjaajan ystävät ja työtoverit; Polanski itse puhuu vanhojen haastattelujen ja uutiskuvien kautta. Roman Polanski: Wanted and Desired sisältää myös kohtauksia nimihenkilönsä elokuvista kuten Rosemaryn painajainen ja Chinatown.
Suomen ensi-iltansa elokuva sai DocPoint-festivaaleilla tammikuussa 2010 ja jäi sen jälkeen Finnkinon ohjelmistoon.
Arvioita

Nyt-liitteessä kolme kriitikkoa antoi elokuvalle pistekeskiarvon 3,7.
Aiheesta muualla

Jokinen, JP: Roman Polanski: Wanted and Desired Film-O-Holic.com.  2.7.2010. Viitattu 9.4.2021.
Huhtala, Jussi: Roman Polanski: Wanted and Desired Episodi.  28.1.2010. Viitattu 9.4.2021.
Marina Zenovich : Roman Polanski: Wanted and Desired Marinazenovichfilm.com. Viitattu 9.4.2021. (englanniksi)
Roman Polanski: Wanted and Desired Festival de Cannes. Viitattu 9.4.2021. (englanniksi)
Rossano

Rossano oli suomalainen polkupyörämerkki. Pyöriä valmisti lappeenrantalainen perheyritys RossWheel Ky ja markkinoi edelliseen yhteydessä oleva Silvesport System 1 Ky, näiden molempien toiminta on lakannut. Ensimmäiset Rossano -polkupyörät tulivat markkinoille vuonna 2000. Pyörien suunnittelu ja kokoonpano tapahtui Suomessa, alumiiniset rungot valmistettiin alihankintana Taiwanissa.
Rossanon mallisto käsitti lähinnä keskihintaisia ja kalliita pyöriä. Mallistossa oli hybridi- ja citypyöriä kuntoiluun ja yleisajoon, sekä maasto-, cyclocross- ja maantiepyöriä vaativampaan käyttöön. Valmistajan mukaan Rossanot suunniteltiin nimenomaan suomalaisille käyttäjille ja Suomen olosuhteisiin.
Rossano Galtarossa

| Mitalit> Miesten soutu.Maa:   Italia. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten soutu.Maa:   Italia. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten soutu.Maa:   Italia. Olympialaiset  | Miesten soutu> Maa:   Italia. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sydney 2000 | pariaironelonen |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | pariaironelonen |  |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | pariaironelonen |  |
|  Pronssia | Ateena 2004 | pariairokaksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Indianapolis 1994 | pariaironelonen |  |
|  Kultaa | Tampere 1995 | pariaironelonen |  |
|  Kultaa | Aiguebelette 1997 | pariaironelonen |  |
|  Kultaa | Köln 1998 | pariaironelonen |  |
|  Hopeaa | Milano 2003 | pariairokaksikko |  |
|  Pronssia | Račice 1993 | pariaironelonen |  |
|  Pronssia | Luzern 2001 | pariairokaksikko |  |
|  Pronssia | Sevilla 2002 | pariaironelonen |  |
Rossano Galtarossa (s. 6. heinäkuuta 1972 Padova) on italialainen kilpasoutaja. Hän on olympiavoittaja ja nelinkertainen maailmanmestari.
Galtarossa osallistui viisiin olympialaisiin ja saavutti niissä neljä mitalia. Barcelonassa 1992 hän saavutti pariaironelosessa pronssia. Atlantassa 1996 hän sijoittui samassa luokassa neljänneksi. Sydneyssä 2000 hän voitti pariaironelosessa kultaa Agostino Abbagnalen, Alessio Sartorin ja Simone Rainerin kanssa; eroa hopealle sijoittuneeseen Alankomaiden venekuntaan tuli 2,35 sekuntia. Ateenassa 2004 Galtarossa saavutti pariairokaksikossa pronssia ja Pekingissä 2008 pariaironelosessa hopeaa.
Galtarossa saavutti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa yksikössä hopeaa vuonna 1989 ja voitti pariairokaksikossa kultaa vuonna 1990. Aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa hän kilpaili 12 kertaa vuosina 1991–2011. Hän voitti pariaironelosessa neljä peräkkäistä maailmanmestaruutta Indianapolisissa 1994, Tampereella 1995, Aiguebelettessa 1997 ja Kölnissä 1998. Lisäksi hän saavutti pariairokaksikossa yhden MM-hopean ja yhden MM-pronssin sekä pariaironelosessa kaksi MM-pronssia.
Villa Mairea

| Villa Mairea |
| --- | --- |

Sijainti:  Pikkukoivukuja 20, Pori
Koordinaatit:  61°35′51″N, 021°52′28″E
Rakennustyyppi:  yksityiskoti
Valmistumisvuosi:  1939
Suunnittelija:  Alvar Aalto
Omistaja:  Ahlstrom Oyj
Käyttäjä:  Mairea-säätiö
Bruttoala:  noin 800 m2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Villa Mairea
Villa Mairea on Porin Noormarkussa sijaitseva arkkitehti Alvar Aallon suunnittelema rakennus, joka valmistui vuonna 1939 Harry ja Maire Gullichsenin kodiksi. Aallon tunnetuimpiin töihin kuuluvaa rakennusta pidetään yhtenä modernistisen arkkitehtuurin onnistuneimmista luomuksista ja suunnannäyttäjistä, jonka myötä hän myös itse siirtyi funktionalismista kohti modernimpaa ilmaisua. Ahlstrom Oyj:n omistama Villa Mairea on osa kulttuurihistoriallisesti arvokasta Noormarkun ruukkia, joka on yksi Museoviraston määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Harry Gullichsen kuoli jo vuonna 1954, jonka jälkeen Maire Gullichsen piti asuntoa yleisölle avoinna vuosina 1973–1987. Talossa kävi vuosittain noin 15 000 vierailijaa.[lähde? ] Nykyisin Villa Maireaan voi tutustua opastetuilla kierroksilla, joilla vuosittain on noin 4 000 kävijää. Nähtävissä on kuitenkin vain talon ensimmäinen kerros, sillä yläkerran tilat ovat yksityiskäytössä. Rakennus kiinnostaa myös ulkomaalaisia turisteja, joita paikalle saapuu erityisesti Japanista.
Yleistä

Vuosina 1937–1939 rakennettua Villa Maireaa pidetään usein yhtenä 1900-luvun arkkitehtuurin merkittävimmistä yksityiskodeista yhdessä Le Corbusierin Villa Savoyen (1929), Mies van der Rohen Villa Tugendhatin (1930), Pierre Chareaun ja Bernard Bijvoetin Maison de Verren (1932) sekä Frank Lloyd Wrightin Fallingwaterin (1939) kanssa. Suunnitelmat rakentamisesta alkoivat vuonna 1931, kun Harry Gullichsenista tuli Noormarkun ruukissa pääkonttoriaan pitävän A. Ahlström Oy:n pääjohtaja. Näin Harry ja Maire Gullichsenille tuli mahdollisuus rakentaa alueelle oma kotinsa heitä edeltäneiden sukupolvien tapaan. Mäntymetsikön keskellä sijaitsevan talon suunnitteli Gullichsenien perheystäviin kuulunut Alvar Aalto. Työssä oli mukana myös hänen puolisonsa Aino Aalto sekä muita arkkitehtitoimiston työntekijöitä, kuten Paul Bernoulli. Funktionalismin lisäksi Aalto otti rakennukseen vaikutteita japanilaisesta arkkitehtuurista.
Aallon suunnittelutyön lähtökohtana oli ihmisen, luonnon ja taiteen sopusointu. Villa Maireasta tuli myös arkkitehtoninen kokeilu, johon hän sai vapaasti tehdä kokonaan uusia ratkaisuja sekä käyttää uusia materiaaleja, joita Aalto voisi hyödyntää myöhemmissä töissään. Talon jatkoksi Aalto suunnitteli vielä turvekattoisen saunan, jonka muoto viittaa perinteiseen suomalaiseen torppaan. Saunan edustalla puolestaan on munuaisen muotoinen pyöreäpohjainen uima-allas, joka on tiettävästi ensimmäinen laatuaan koko maailmassa.
Sisustuksesta piti tulla yksinkertainen, jotta se sulautuisi rakennuksen arkkitehtuuriin ja ympäröivään luontoon. Koko sisustus huonekaluineen on Alvar ja Aino Aallon suunnittelema. Maire Gullichsenin mukaan sisustussuunnittelusta vastasi kuitenkin suurimmaksi osaksi Aino Aalto. Villa Mairean sisustus koostuu pääosin Aallon pariskunnan ja Maire Gullichsenin perustaman Artekin kalusteista, lisäksi talossa arvokas kokoelma koti- ja ulkomaista modernia taidetta.[lähde? ]
Talven 2016–2017 aikana Villa Maireassa toteutettiin laaja peruskorjaus, jonka yhteydessä rakennuksen talotekniikka uudistettiin.
Arkkitehtuuri

Rakennuksen perustusten valaminen oli jo ehditty aloittaa kesällä 1938, kun Aalto viime hetkellä päätti muuttaa suunnitelmiaan ja laati kokonaan uudet piirustukset. Vasta tässä suunnitelmassa toteutui rakennuksen perusratkaisuna oleva 250 m²:n kokoinen avonainen tila, jossa ovat kaikki keskeiset toiminnot sekä taidekokoelma. Vielä edellisessä suunnitelmassa kaikkia varten oli erilliset huoneet. Ajatus avoimeen oleskelutilaan tuli perinteisen suomalaisen maalaistalon tuvasta, joka niin ikään palveli useissa eri toiminnoissa. Villa Mairea sisältää paljon erilaisia materiaaleja, jotka on arkkitehtonisten ratkaisujen sijaan sommiteltu maalauksellisesti toisiinsa nähden.
Tasakattoinen rakennus on julkisivultaan pelkistetty ja se kätkeytyy ympäröivään metsään. Sisäänkäyntikatos on muodoltaan epäsymmetrinen ja sitä kannattelevat kuorimattomasta kuusipuusta tehdyt tolpat. Matalalle kattoterassille johtavat valkoiset kierreportaat. Valkoiseksi rapattuun tiiliseinään liittyy puisia seinäpintoja, ulos työntyviä betonipalkkeja sekä puusäleikköjä. Pihan puolella on suuri lasinen liukuseinä ja yksinkertaistettu kivitakka. Sen kyljestä lähtevät portaat pihan puoleiselle kattoterassille, johon puolestaan katoksen kautta yhdistyy saunarakennuksen turvekatto. Saunan terassia rajaa paksu kiviaita, joka muistuttaa vanhoja kirkkomaiden kiviaitoja.
Idean rakennuksen avoimeen sisätilaan Aalto sai perinteisen suomalaisen maalaistalon tuvasta. Alakerran kokonaisuuteen kuuluvat aulan lisäksi olohuone, musiikkinurkkaus, kukkahuone sekä ruokasali ja keittiö. Yläkerrassa ovat muun muassa makuuhuoneet sekä kirjasto ja avara studioateljee. Sisätiloissa on runsaasti kantavia pilareita, joihin kytkeytyy koristeena olevia pystysalkoja. Sisustuksessa on käytetty paljon Pohjois-Amerikasta hankittua douglaskuusta, joka on värisävyltään yhteneväinen ikkunoista näkyvän mäntymetsän kanssa.
Japanilaisen arkkitehtuurin vaikutteita on muun muassa eri materiaalien yhdistelmissä, detaljien viimeistelyssä, symmetrisen ja epäsymmetrisen rytmin vaihtelussa sekä pilarien päällystyksissä. Myös pääsisäänkäynti on suunniteltu japanilaisten vaikutteiden mukaan. Aalto oli Villa Mairean suunnittelun aikaan kiinnostunut japanilaisesta arkkitehtuurista ja kulttuurista. Japanin Suomen-suurlähettiläs oli hänen ystäviään ja Aalto kuului myös Suomalais-Japanilaisen yhdistyksen perustajajäseniin.
Taidekokoelma

Maire Gullichsenin keräämästä laajasta modernin taiteen kokoelmasta Villa Maireassa on esillä pääosin ulkomaalaisten taiteilijoiden teoksia, joita vaihdellaan satunnaisesti. Kotimaisen taiteen kokoelma on pääosin Porin taidemuseon hallussa. Esillä on muun muassa Pablo Picasson, Fernand Légerin, Georges Braquen, Amedeo Modiglianin ja Juan Grisin teoksia. Ruokasalissa on mm. Picasson keramiikkaa. Yläkerran ateljeessa on yksi Andy Warholin kuuluisan puhemies Maoa esittävän sarjan vedoksista. Musiikkihuoneessa puolestaan on harvinainen Poul Henningsenin muotoilema flyygeli.