stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kirjallisuusvuosi 1819

Kirjallisuusvuosi 1819 käsittelee vuoden 1819 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Keisari Aleksanteri I teki Suomen-matkan.
Maskussa sijaitseva Kankaisten kartano vahingoittui tulipalossa, kun kartanonomistaja Nils Fredensköld nukahti kirjojen ääreen ja unohti sammuttaa huoneensa kynttilät.
Arthur Schopenhauerin teosta Die Welt als Wille und Vorstellung ei parissa vuodessa myyty yhtään kappaletta, vaikka kirjoittajalla oli suuret odotukset sen menestymisestä.
Saksalainen näytelmäkirjailija August von Kotzebue murhattiin. Tapaus oli osasyynä lehdistönvapauden ja akateemisen vapauden rajoittamiseen Saksan liitossa.
Itävallan keisarikunnassa ja koko Saksan liitossa säädetyt Karlsbadin asetukset vähensivät rajusti lehdistönvapautta ja akateemista vapautta. Toimien tarkoituksena oli estää liberalismin ja nationalismin leviäminen.
Julkaisuja

E. T. A. Hoffmann – Lebens-Ansichten des Katers Murr (suom. Kissa Murr ja hänen elämänviisautensa sekä satunnaisia makulatuurikatkelmia kapellimestari Kreislerin elämäkerrasta, 1946)
Jaakko Juteini – Huwitus-Sanomia; Lähtö-laulu, elli, Hywästi-jättö Wäinämöiselle; Uusia lauluja, perustus-kielellä
John Keats – The Eve of St. Agnes; Bright star, would I were stedfast as thou art; La Belle Dame sans Merci. A Ballad; Ode to Psyche; Ode to a Nightingale; Ode on Melancholy; Ode on Indolence; Lamia; To Autumn;  The Fall of Hyperion. A Dream
John Polidori – The Vampyre (novelli ja kaikkien aikojen ensimmäinen vampyyrikertomus)
Walter Scott – Ivanhoe
Arthur Schopenhauer – Die Welt als Wille und Vorstellung (ensimmäinen osa)
Percy Bysshe Shelley – Ode to the West Wind
Percy Bysshe Shelley – Prometheus Unbound
Kost Levytskyi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kost Levytskyi Wikimedia Commonsissa
Kirjallisuusvuosi 1815

Kirjallisuusvuosi 1815 käsittelee vuoden 1815 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Venäläinen Arzamas-seura alkoi toimia Pietarissa venäjän kielen ja kirjallisuuden uudistushankkeiden puolesta. Ryhmään kuuluneita kirjailijoita olivat Aleksandr Puškin, Vassili Joukovski, Konstantin Batjuškov ja Pjotr Viazemski.
Ranskalainen kirjailija Pierre-Jean de Béranger sai vankeustuomion runojensa sisältämän vallankumousromantiikan ja Napoleonin ihailun vuoksi. Hallitsevaa Bourbon-sukua ärsytti myös se, että Bérangerin runot olivat kansan keskuudessa suosittuja.
Julkaisuja

Jane Austen – Emma
Jacob Grimm – Edda (islantilainen kansansatu)
E. T. A. Hoffmann – Die Elixiere des Teufels (suom. Paholaisen eliksirit, 1930)
Alexander von Humboldt – Nova genera et species plantarum… (kasvitieteellinen teos, osa Amerikan maantieteen tutkimusta Voyage aux régions equinoxiales du Nouveau Continent)
Jean-Baptiste Lamarck – Histoire naturelle des animaux sans vertèbres (7-osaisen teoksen alkuosa)
Walter Scott – The Field of Waterloo
Ludwig Uhland – Vaterländische Gedichte (saksalainen runoelma)
Kitzbühelin Alpit

| Kitzbühelin Alpit> saks. Kitzbühler Alpen |
| --- | --- |
 Kitzbühler Horn (1 996 m)
Maantiede
Sijainti:   Itävalta
Päävuoristo:  Alpit
Korkein kohta
Nimi:  Kreuzjoch
Korkeus meren-pinnan tasosta:  2 558 m
Kitzbühelin Alpit (saks. Kitzbühler Alpen) on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue, joka ympäröi Kitzbühelin kaupunkia Itävallan Tirolissa.
Vuoristoalueen korkein huippu on Kreuzjoch (2 558 m; koordinaatit 47°15′6″N, 11°58′57″E).
Huippuja

| --- | --- |
 Kreuzjoch (2 558 m)  Torhelm (2 494 m)  Salzachgeier (2 469 m)  Schafsiedel (2 447 m)  Kröndlhorn (2 444 m)  Großer Galtenberg (2 424 m)  Geißstein (2 366 m)  Großer Rettenstein (2 362 m)  Großer Beil (2 309 m)  Sonnenjoch (2 287 m)  Wildkogel (2 224 m)  Kleiner Rettenstein (2 216 m)  Steinbergstein (2 215 m)  Gamshag (2 178 m):  Wiedersberger Horn (2 127 m)  Wildseeloder (2 119 m)  Schattberg (2 097 m)  Brechhorn (2 032 m)  Kitzbühler Horn (1 996 m)  Schmittenhöhe (1 965 m)  Wildkarspitze (1 961 m)  Gratlspitze (1 899 m)  Schatzberg (1 898 m)  Hohe Salve (1 828 m)  Roßkopf (1 731 m)  Hahnenkamm (1 712 m)  Pölven (1 595 m)
Luettelo El Salvadorin kaupungeista

El Salvadorin kartta
San Salvadorin metropolialue
Tämä on luettelo El Salvadorissa sijaitsevista kaupungeista.
Chalatenango
Cojutepeque
Jutiana
La Union
San Miguel
San Salvador
San Vincente
Santa Ana
Sonsonate
Tazumal
Usulutan
Kiiltoängelmä

| Kiiltoängelmä |
| --- | --- |
 Kiiltoängelmä Nikolaus Joseph Jacquin teoksessa Hortus botanicus vindobonensis (1776).
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Leinikkikasvit Ranunculaceae
Suku::  Ängelmät Thalictrum
Laji::  lucidum
Kaksiosainen nimi
 Thalictrum lucidum  L. 
Katso myös
   Kiiltoängelmä Wikispeciesissä   Kiiltoängelmä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kiiltoängelmä eli kaitaängelmä (Thalictrum lucidum, syn. T. angustifolium) on Euroopassa kasvava monivuotinen, ruohovartinen kasvi. Suomessa se on äärimmäisen uhanalainen. Kiiltoängelmä on myrkyllinen.
Ulkonäkö ja koko

Mätästävä kiiltoängelmä kasvaa 50–140 cm korkeaksi. Kasvin juurakko on lyhyt ja rönsytön. Korvakkeelliset lehdet ovat päältä kiiltäviä, tummanvihreitä, puikeita ja 2–4 kertaa parilehdykkäisiä. Lehtilapa ja lehtiruoti ovat alta suonia pitkin hienokarvaisia. Lehdykän ruoti on korvakkeeton, lapa alle sentin leveä, tasasoukka ja tavallisesti ehytlaitainen mutta joskus kärjestä isohampainen. Ylimpien lehtien lehdykät ovat keihäsmäisiä, hyvin kapeita ja kärkilehdykkä tavallisesti 1–4 cm pitkä. Kukinto on lehdekäs, harsuhko, pitkä- ja pystyhaarainen ja usein terttumainen kerrannaishuiskilo. Latvakukinto on muita tiheämpi. Kukat ovat pieniä. Varhain varisevia kehälehtiä on neljä tai viisi kappaletta, ja ovat vihertävänvalkoisia. Heteitä on runsaasti: palhot pystyjä ja vaaleankeltaisia, ponnet tylppiä. Suomessa kiiltoängelmä kukkii kesä-heinäkuussa. Hedelmä on pieni pähkylä, joka on perätön, 8–10-harjuinen ja kapeaotainen.
Ängelmät ovat vaikea kasvisuku ja se on puutteellisesti selvitetty. Kiiltoängelmän erottaa muista ängelmistä parhaiten kapeiden, kiiltävien lehtiensä avulla.
Levinneisyys

Kiiltoängelmän pääesiintymisalueet ovat Etelä- ja Itä-Euroopassa. Levinneisyysalueen pohjoisraja kulkee Itämeren etelärantaa pitkin Pietarin kautta Karjalankannakselle ja Ääniselle. Suomesta laji löydettiin vasta vuonna 1984, jolloin sitä havaittiin Pohjois-Karjalasta Ilomantsista ja Tohmajärveltä läheltä Venäjän rajaa. Laji on myöhemmin löydetty itärajan tuntumasta myös Kainuun eteläosista ja Etelä-Karjalasta. Satunnaistulokkaana lajia on tavattu muualta Suomesta joitakin kertoja.
Elinympäristö

Kiiltoängelmä viihtyy kosteilla, soistuneilla metsäniityillä. Satunnaisesti sitä tavataan myös rautateiden ja teiden varsilla. Suomen harvoja vakiintuneita kasvupaikkoja uhkaavat metsittyminen, kuivuminen ja maaston kuluminen.
Käyttö

Kiiltoängelmää kasvatetaan myös koristekasvina.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Kiiltoängelmän (Thalictrum lucidum) levinneisyys Suomessa.
Luontoportti: Kiiltoängelmä (Thalictrum lucidum)
Kiiltoängelmä tšekkiläisellä niityllä.
Liina Holm

Liina Holm (5. helmikuuta 1856 Oulu – 15. elokuuta 1937 Ruovesi) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja muistelmakirjailija.
Holm kävi Oulussa ruotsalaisen tyttökoulun. Hän oli 17-vuotiaana kotiopettajana Kuusamossa ja ruotsinkielisenä oppi vasta siellä suomen kielen. Hän oli sitten opettajana Tornion kansakoulussa ja vuodesta 1877 Nurmeksessa Kuokkastenkosken koulussa. Vuonna 1881 Holm siirtyi Uno Cygnaeuksen kehotuksesta opettajaksi Pekkalan kartanon kouluun Ruovedelle, ja siellä hän oli opettajana aina vuoteen 1912 saakka, jolloin hän siirtyi terveyssyistä eläkkeelle.
Eläkkeellä ollessaan Holm kirjoitti muistelmateoksen "Suurmiesten sukulaisia" ja sai teoksen valmiiksi ja julkaistuksi vuonna 1931, vaikka käsikirjoitus ehti yhdessä vaiheessa tuhoutua tulipalossa. Kirjassa hän kertoi sukumuistoja J. V. Snellmanista ja Elias Lönnrotista sekä heidän sukulaisistaan, jotka olivat myös Holmin sukulaisia.
Teoksia

Suurmiesten sukulaisia: vanhoja sukumuistoja Pohjanmaalta. Gummerus 1931
Lumi Maunuvaara

Lumi Helmi Maunuvaara (s. 1997) on Havu Cosmetics -luonnonkosmetiikkayrityksen toimitusjohtaja ja toinen perustaja. Maunuvaara on kemiantekniikan kandidaatti Aalto-yliopistosta. Yrityksen kaikki tuotteet ovat täysin biohajoavia. Prototyypit Maunuvaara teki Aalto-yliopiston CHEMARTS-kesäkurssilla vuonna 2017, jonka jälkeen tuotteet olivat syksyllä esillä Habitare- designmessuilla. Maunuvaaran innovimat tuotteet herättivät myös kansainvälistä kiinnostusta, jopa tunnettu design-lehti Wallpaper kiinnostui niistä. Ensimmäinen Havu Cosmeticsin huulipunaerä tuli myyntiin syksyllä 2018. Se myytiin vuorokaudessa loppuun. Maunuvaara haluaa erityisesti keskittyä värikosmetiikkaan.
Liina Luik

Liina Luik (s. 14. lokakuuta 1985 Tartto) on virolainen kestävyysjuoksija. Luik kilpaili Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 maratonilla. Hän ei kuitenkaan päässyt maaliin saakka. Hän teki kuitenkin Riossa historiaa, kun hän osallistui kahden kolmoissirauksensa Leilan ja Lilyn kanssa samaan olympialaisiin. Tämä oli ensimmäinen kerta olympialaisten historiassa, kun kolmoset osallistuivat samaan aikaan olympialaisiin.
Ennätykset

Lähde:
3 000 m: 9.47,48 (21. kesäkuuta 2014)
5 000 m: 16.22,83 (9. elokuuta 2015)
10 000m: 36.52,82 (30. kesäkuuta 2011)
Puolimaraton: 1.14,18 (29. maaliskuuta 2014)
Maraton: 2.39,42 (30. elokuuta 2015)
Liina Laasma

Liina Laasma
Liina Laasma (s. 13. tammikuuta 1992) on virolainen keihäänheittäjä.
Laasma voitti kotiyleisön edessä kultaa vuoden 2011 alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa, jotka käytiin Tallinnassa Kadrioru staadionilla. Hänen tuloksensa oli 55,99. Hän sijoittui viidenneksi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009.
Hän on karsiutunut loppukilpailusta olympialaisissa 2016, MM-kilpailuissa 2013 sekä EM-kilpailuissa 2016 ja 2018.
Henkilökohtaiset ennätykset

Keihäänheitto: 63,65 (2016) Viron ennätys
Koreansembra

| Koreansembra |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Pinophyta
Lahko::  Pinales
Heimo::  Mäntykasvit Pinaceae
Suku::  Männyt Pinus
Laji::  koraiensis
Kaksiosainen nimi
 Pinus koraiensis  Siebold & Zucc., 1842 
Katso myös
   Koreansembra Wikispeciesissä   Koreansembra Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Koreansembra (Pinus koraiensis) on mäntyihin kuuluva havupuulaji. Se on ainavihanta puu, joka kasvaa luonnossa Koreassa, Japanissa, Kiinassa ja Venäjällä.
Ulkonäkö

Koreansembra on ainavihanta havupuu, joka kasvaa enimmillään noin 50 metriä korkeaksi. Sen kaarna on harmaanruskeaa, harmaata tai harmaanmustaa. Viiden kimpuissa kasvavat neulaset ovat noin 6–12 senttimetriä pitkiä. Kävyt kasvavat yksittäin tai viidenkin kävyn ryppäissä. Ne ovat munanmuotoisia ja noin 9–14 senttimetriä pitkiä. Siemenet ovat siivettömiä.
Levinneisyys

Koreansembra kasvaa luonnonvaraisena Korean, Japanin, Kiinan pohjoisosien ja Venäjän Kaukoidän vuoristoissa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Koreansembra (Pinus koraiensis)
Arboretum Mustila: Koreansembra (Pinus koraiensis) (Arkistoitu – Internet Archive)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pinus koraiensis (englanniksi)
Käpyjä
Kirjallisuusvuosi 1814

Kirjallisuusvuosi 1814 käsittelee vuoden 1814 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Turun Akatemiatalon seinällä oleva Erik Cainbergin reliefi kuvasi luultavasti ensimmäinenä Väinämöistä ja vaikutti siten yleiseen mielikuvaan tämän ulkonäöstä.
Anders Cedervaller sai luvan aloittaa kirjapainotoiminta Viipurissa. Kirjapaino valmisti muun muassa suomenkielistä uskonnollista kirjallisuutta ja oppikirjoja sekä Jaakko Juteinin kaunokirjallisia teoksia.
Venäjän kansalliskirjasto (Российская национальная библиотека), vanhalta nimeltään Keisarillinen yleinen kirjasto (Импера́торская публи́чная библиотека) avattiin yleisölle Pietarissa.
Säveltäjä Ludwig van Beethoven julkisti ainoaksi oopperakseen jääneen Fidelion. Se on pelastusooppera, jossa sankari pelastuu  kuolemalta tai muulta hirveältä kohtalolta.
Brittiläiset sotajoukot polttivat Kongressin kirjaston kokoelmat Washingtonissa vuoden 1812 sodan aikana elokuussa 1814.
Ensimmäinen painettu arabiankielinen versio teoksesta Tuhat ja yksi yötä ilmestyi Intiassa.
Kirjailija Percy Bysshe Shelley karkasi Mary Shelleyn kanssa kesällä 1814 Sveitsiin. Genevenjärven rannalla Mary Shelley kirjoitti kuuluisan Frankenstein-kauhukertomuksensa.
Julkaisuja

Amedeo Avogadro – Mémoire sur les masses relatives des molécules des corps simples (kaasutiheyksiä käsittelevä tutkimus)
Jane Austen – Mansfield Park (suom. Kasvattitytön tarina, 1954)
Adelbert von Chamisso – Die wundersame Geschichte des Peter Schlemihl (suom. Schlemihlin ihmeellinen tarina)
Paul Thiry d’Holbach – The Refutation of Deism
Theodor Körner – Leier und Schwert (myös muodossa Leyer und Schwerdt; sotalyriikkaa, taistelulauluja)
Josef Pippingsköld – Kupan, pahan taudin eli fransuusin tundemisesta ja wälttämisestä
Friedrich Carl von Savigny – Vom Beruf unserer Zeit für Gesetzgebung und Rechtswissenschaft (oikeustiedettä)
Walter Scott – Waverley
Mary Martha Sherwood – The History of Little Henry and his Bearer (lastenkirja)
Palkintoja

Väinämöinen soittaa kanteletta. Turun Akatemiatalon seinällä oleva, vuonna 1814 valmistunut Erik Cainbergin reliefi.
Luettelo Elamin kuninkaista

Tiedot Elamin kuninkaiden hallitusajoista ovat hyvin rajallisia. Tämä lista on tehty pääasiassa Chronilce ABC 1 ja Esarhaddon Chroinclen pohjalta. Vaikka Elamin kuninkaista olevat tiedot ovat rajallisia, varsinkin tiedot Humban-nikašin hallitusajasta ovat merkittäviä antiikin kronologian kannalta. Chronicle ABC 1 kertoo hänen tulleen kuninkaaksi Babylonian kuninkaan Nabonassarin 5. hallitusvuotena, hallinneen yhteensä 26 vuotta ja hänen hallituskautensa päättyneen Marduk-Apla-Iddina II:n 5. hallitusvuotena.
Lisäksi Esarhaddon Chronicle kertoo Humban-Haltašin kuolleen Assarhaddonin 6. vuotena. Tässä listassa olevat vuosiluvut saattavat erota joissakin kohtaa yleisesti hyväksytystä kronologiasta, koska tämä seuraa kuninkaiden hallitusaikojen pituudessa Chronicle ABC 1:tä ja Esarhaddon Chroniclea. Hallitusajat eivät välttämättä ole täsmällisiä lukuja, niissä voi olla mainitusta vuosimäärästä muutaman kuukauden yli meneviä lukuja.
Humban Tahridin dynastia (Uus-Elam)

| Kuninkaan nimi | Hallitusaika |
| --- | --- |
Humban-nikaš: 744-718 eaa.
Šutur-Nahhunte: 718-700 eaa.
Hallušu-Inšušinak: 700-694 eaa.
Kudur-Nahhunte: 694-693 eaa. (hallitsi 10 kuukautta)
Humban-nimena: 693-689 eaa.
Humban-Haltaš I: 689-682 eaa.
Humban-Haltaš II: 681-675 eaa.
Urtak: 675-663 eaa.[lähde? ]
Temti-Humban-Inshushinak: 663-653 eaa.
Humban-nikaš II: n. 653-652 eaa.
Tammaritu: n. 652-649 eaa
Indabibi: n. 649-648 eaa.
Humban-Haltaš III: n. 648-645 eaa.
Liselotte Landbeck

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Landbeck vuonna 1932. |  Landbeck vuonna 1932. |  Landbeck vuonna 1932. |  |
Maa:   Itävalta
Naisten taitoluistelu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Oslo 1934 | yksinluistelu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Praha 1934 | yksinluistelu |  |
|  Hopeaa | Sank Moritz 1935 | yksinluistelu |  |
Liselotte Landbeck (13. tammikuuta 1916 Wien, Itävalta-Unkari – 15. helmikuuta 2013 Quintal, Ranska) oli itävaltalais-belgialainen taito- ja pikaluistelija. Hän teki useita maailmanennätyksiä pikaluistelussa. Taitoluistelussa hän edusti Garmisch-Partenkirchenin talviolympialaisissa 1936 Belgiaa ja sijoittui naisten yksinluistelussa neljänneksi. Lisäksi hän oli muun muassa yksinluistelun kaksinkertainen Itävallan mestari vuosina 1934–1935 ja sai kaksi hopeaa Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1934–1935 sekä pronssia vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Landbeck meni naimisiin taitoluistelijakollegansa Robert Verdunin kanssa. Helmikuussa 2011 paljastettiin, että hänellä oli vuosina 1939–1940 ollut myös Leopold III:n kanssa suhde, josta syntyi tytär Ingeborg. Pian lapsen syntymän jälkeen Landbeck ja Verdun erosivat. Landbeck nai toisen belgialaisen, joka adoptoi Ingeborgin. Perhe eli Ruotsissa ja Belgiassa, ja sittemmin tytär muutti Yhdysvaltoihin. Landbeckin kerrottiin helmikuussa 2011 asuvan eteläeurooppalaisessa vanhainkodissa.
Kimmo Koskenkorva

| Kimmo Koskenkorva> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. kesäkuuta 1978 (ikä 46) Haukipudas, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kossu
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  173 cm
Paino:  81 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–2014
Seurat:  Kärpät (I-div./SML)  Tappara (SML) SaiPa (SML) Skellefteå AIK (SEL) Lukko (SML) Pelicans (SML) Uleåborg A.I.K (II-div./S-S)
Kimmo Koskenkorva (s. 21. kesäkuuta 1978 Haukipudas) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Koskenkorva pelasi ammattilaisurallaan SM-liigassa yhteensä 615 runkosarjaottelua tehopistein 102+122=224 ja keräten 292 jäähyminuuttia sekä 65 playoff-ottelua tehopistein 4+7=11 ja keräten 28 jäähyminuuttia. Hän voitti Suomenmestaruuden Tapparassa vuonna 2003. Kaudella 2006–2007 Koskenkorva toimi Saimaan Pallon kapteenina. Hän pelasi urallaan myös kaksi kautta Ruotsissa.
Ura > Maajoukkueura

Koskenkorva palkittiin ikäluokkansa Pohjola-leirin herrasmiespelaajana vuonna 1992. Tämän jälkeen hän pelasi yhteensä yhdeksän nuorten- ja 11 poikien maaottelua.
Koskenkorva pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa 16. joulukuuta 2001 Tšekkiä vastaan Venäjän Baltica-turnauksessa. Maajoukkueen päävalmentaja Hannu Aravirta kutsui hänet turnaukseen korvaamaan loukkaantunutta Petri Pakaslahtea. Koskenkorva on pelannut yhteensä Euro Hockey Tour -tasolla 21 A-maaottelua tehopistein 2+2=4.
Pelityyli

Koskenkorva oli pienikokoinen hyökkääjä. Jatkoaika.com -sivuston mukaan hän oli nopea luistelija, ja hänellä oli nopea rannelaukaus. Koskenkorva oli innokas ja aggressiivinen pelaaja ja pystyi johtamaan jonkin verran muita pelaajia. Hän häiritsi hyvin vastustajan pelinrakentamista ja oli hyvä alivoimapelaaja. Koskenkorva ei kuitenkaan ollut parhaimmillaan syöttämisessä ja pienikokoisena hän oli varsin heikko fyysisessä pelissä. Hän ei myöskään aina osannut käyttää hyväkseen kaikkia maalintekomahdollisuuksia.
Perhe

Koskenkorvan isoveli Jarmo on pelannut myös jääkiekkoa. Jarmon pojat ja Kimmon veljenpojat Jesse ja Samu Koskenkorva pelaavat myös jääkiekkoa, joista ensimmäisenä mainittu on debytoinut Kärppien SM-liigajoukkueessa.
Kimmo Koskenkorvalla on vaimo sekä poika Tobias ja tytär Emelie. Heistä Tobias pelaa Kiekko-Laserin junioreissa, joita Kimmo valmentaa.
M/S Stena Danica

| M/S Stena Danica |
| --- | --- |
 M/S Stena Danica vuonna 2009
Tyyppi:  Ropax
Nykyinen reitti:  Göteborg – Fredrikshamn
Lippuvaltio:   Ruotsi
Kotipaikka:  Göteborg, Ruotsi
IMO-numero:  7907245
Tunnuskirjaimet:  SKFH
Operaattori:  Stena Line
Omistaja:  Stena Line
Rakennustelakka:  Chantiers de France, Dunkerque, Ranska
Rakennusnumero:  309
Kölinlasku:  2. toukokuuta 1980
Vesillelasku:  2. toukokuuta 1980
Luovutettu:  10. helmikuuta 1983
Tekniset tiedot
Leveys:  154,90 m
Korkeus:  28,48 m
Syväys:  6,31 m
Koneisto:  4 kpl Sulzer 12ZV40/48
Nopeus:  37 km/h
Nopeus:  20 kn
Matkustajia:  2 300
Autokapasiteetti:  630
Sisaralukset:  M/S Stena Jutlandica
M/S Stena Danica on Stena Line -varustamon autolautta, joka liikennöi Ruotsin Göteborgin ja Tanskan Frederikshavnin välillä. Laivaan mahtuu 2 274 matkustajaa ja 550 henkilöautoa. Autokansien pituus on 1 640 kaistametriä. Laivan kotisatama on Göteborg ja se liikennöi Ruotsin lipun alla. Stena Danica aloitti liikenteen 26. helmikuuta 1983 ja sitä on uudistettu kahdesti: 1987 ja 2003. Vuonna 2003 sitä uudistettiin täydellisesti. Laiva sai uuden, varustamon muiden laivojen kaltaisen sisustuksen. Tällöin muun muassa yökerho katosi ja tilalle rakennettiin kahvila.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:MS Stena Danica
Lumi (Pamuk)

| Lumi> Kar |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Orhan Pamuk
Kieli:  turkki
Kustantaja:  İletişim
Julkaistu:  2002
Suomennos
Suomentaja:  Tuula Kojo
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2004
Sivumäärä:  534
ISBN:  978-951-31-2898-2
Sarja: Keltainen kirjasto 360
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Lumi (turk. Kar) on Orhan Pamukin vuonna 2002 ilmestynyt proosateos. Sen on suomentanunut Tuula Kojo, ja suomennos julkaistiin vuonna 2004 Keltaisessa kirjastossa Tammen kustantamana. Tarina käsittelee monia nyky-Turkin poliittisia ja kulttuurisia jännitteitä, muun muassa uskonnollisen johtajan Abdullah Gülin johtamaa liikettä, turkkilaisten asemaa siirtotyöläisinä Saksassa ja turkkilaisten teinityttöjen itsemurha-aaltoa.
Teoksen päähenkilö on runoilija Ka, jonka matkaa Kars-nimiseen kaupunkiin teos kuvaa.
Aiheesta muualla

Kartta kirjan tapahtumapaikoista (Arkistoitu – Internet Archive)
Kitunen (Rautalampi)

| Kitunen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Rautalampi
Koordinaatit:  62°30′54″N, 26°31′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kuuhankaveden valuma-alue (14.37)
Laskuoja:  oja Oinasjärveen 
Järvinumero:  14.375.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  135,9 m  
Pituus:  280 m  
Leveys:  170 m  
Rantaviiva:  0,762 km  
Pinta-ala:  2,794 ha  
Suurin syvyys:  6,2 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKitunen 
Kitunen  on Pohjois-Savossa Rautalammella Sapelin lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,8 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Kuuhankaveden valuma-alueella (14.37), jonka Säkinlammen valuma-alueeseen (14.375) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 135,9 metriä mpy.
Lumi Kallio

| Lumi Kallio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2008
Kansalaisuus:  Suomi
Näyttelijä
Aktiivisena:  2019-
Merkittävät roolit:  Risto Räppääjä ja Pullistelija, Risto Räppääjä ja Väärä Vincent
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Lumi Kallio (s. 2008) on suomalainen lapsinäyttelijä. Kallio näyttelee elokuvissa Risto Räppääjä ja pullistelija (2019) ja Risto Räppääjä ja väärä Vincent (2020).
Aiheesta muualla

Lumi Kallio Elonetissä
Lumi Kallio Internet Movie Databasessa (englanniksi)