stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Supremes
Diskografia > Studioalbumit

| Vuosi> Vuosi.The Supremes (1960-luku) | Nimi> Nimi.The Supremes (1960-luku) | Korkein sijoitus musiikkilistalla> Billboard 200.The Supremes (1960-luku) | Korkein sijoitus musiikkilistalla> Top R&B Albums.The Supremes (1960-luku) | Korkein sijoitus musiikkilistalla> Britannian albumilista.The Supremes (1960-luku) | Korkein sijoitus musiikkilistalla> .The Supremes (1960-luku) | Korkein sijoitus musiikkilistalla> . |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1962 | Meet The Supremes | — | — | 13 |  |  |
| 1964 | Where Did Our Love Go | 2 | 1 | — |  |  |
| 1964 | A Bit of Liverpool | 21 | 5 | — |  |  |
| 1965 | The Supremes Sing Country, Western and Pop | 79 | — | — |  |  |
| 1965 | We Remember Sam Cooke | 75 | 5 | — |  |  |
| 1965 | More Hits by The Supremes | 6 | 2 | — |  |  |
| 1965 | Merry Christmas | — | — | — |  |  |
| 1966 | I Hear a Symphony | 8 | 1 | — |  |  |
| 1966 | The Supremes A’ Go-Go | 1 | 1 | 15 |  |  |
| 1967 | The Supremes Sing Holland–Dozier–Holland | 6 | 1 | 15 |  |  |
| 1967 | The Supremes Sing Rodgers & Hart | 20 | 3 | 25 |  |  |
| Diana Ross & the Supremes | Diana Ross & the Supremes | Diana Ross & the Supremes | Diana Ross & the Supremes | Diana Ross & the Supremes | Diana Ross & the Supremes |  |
| 1968 | Reflections | 18 | 3 | 30 |  |  |
| 1968 | Diana Ross & the Supremes Sing and Perform ”Funny Girl” | 150 | 45 | — |  |  |
| 1968 | Diana Ross & the Supremes Join The Temptations | 2 | 1 | 1 |  |  |
| 1968 | Love Child | 14 | 3 | 13 |  |  |
| 1969 | Let the Sunshine In | 24 | 7 | — |  |  |
| 1969 | Together | 28 | 6 | 28 |  |  |
| 1969 | Cream of the Crop | 33 | 3 | 34 |  |  |
| The Supremes (1970-luku) | The Supremes (1970-luku) | The Supremes (1970-luku) | The Supremes (1970-luku) | The Supremes (1970-luku) | The Supremes (1970-luku) |  |
| 1970 | Right On | 25 | 4 | — |  |  |
| 1970 | The Magnificent 7 | 113 | 18 | 6 |  |  |
| 1970 | New Ways but Love Stays | 68 | 12 | — |  |  |
| 1971 | The Return of the Magnificent Seven | 154 | 18 | — |  |  |
| 1971 | Touch | 85 | 6 | 40 |  |  |
| 1971 | Dynamite | 160 | 21 | — |  |  |
| 1972 | Floy Joy | 54 | 12 | — |  |  |
| 1972 | The Supremes Produced and Arranged by Jimmy Webb | 129 | 27 | — |  |  |
| 1975 | The Supremes | 152 | 25 | — |  |  |
| 1976 | High Energy | 42 | 24 | — |  |  |
| 1976 | Mary, Scherrie & Susaye | — | — | — |  |  |
”—” viittaa albumiin, joka ei sijoittunut musiikkilistalle tai jota ei julkaistu
Diskografia > Livealbumit

| Vuosi | Nimi | Korkein sijoitus musiikkilistalla> Billboard 200 | Korkein sijoitus musiikkilistalla> Top R&B Albums | Korkein sijoitus musiikkilistalla> Britannian albumilista | Korkein sijoitus musiikkilistalla>  | Korkein sijoitus musiikkilistalla>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1965 | The Supremes at the Copa | 11 | 6 | — |  |  |
| 1968 | Live at London’s Talk of the Town | 57 | 6 | 6 |  |  |
| 1970 | Farewell | 46 | 31 | — |  |  |
| 1973 | The Supremes Live! In Japan | — | — | — |  |  |
”—” viittaa albumiin, joka ei sijoittunut musiikkilistalle tai jota ei julkaistu
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta The Supremes Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 2 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  IdRef
The Smashing Pumpkins

| The Smashing Pumpkins |
| --- | --- |
 The Smashing Pumpkins konsertissa 24. toukokuuta 2007 Luxemburgissa. Vasemmalta oikealle: Ginger Reyes, Billy Corgan, Jimmy Chamberlin (takana), Jeff Schroeder
Tiedot
Toiminnassa:  1988–2000, 2006–
Tyylilaji:  alternative rock
Kotipaikka:  Chicago, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Billy Corgan,  kitara, laulu   James Iha,  kitara   Jimmy Chamberlin,  rummut  
Entiset jäsenet:  D’arcy Wretzky,  basso (1988–1999)  James Iha,  kitara (1988–2000)  Jimmy Chamberlin,  rummut (1988–1996, 1999–2000, 2006–2009)  Melissa Auf Der Maur,  basso (1999–2000)  Ginger Reyes,  basso (2007–2010)  Mike Byrne,  rummut (2009–2014)  Nicole Fiorentino,  basso (2010–2014)  Jeff Schroeder,  kitara (2006–2023) 
Levy-yhtiö:  Caroline, Constantinople, Hut, Martha's Music, Rocket Science, Virgin BMG, Reprice Records, Napalm Records, Sumerian Records.
Aiheesta muualla
SmashingPumpkins.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Smashing Pumpkins (alun perin ilman The-liitettä) on 1990-luvun kaupallisesti ja taiteellisesti menestyneimpiä yhdysvaltalaisia alternative rock -yhtyeitä. Se perustettiin Chicagossa 1988. Yhtyeen vaikuttajina ovat muun muassa New Order, The Cure ja Pixies.
Yhtye nousi suureen suosioon albumien Siamese Dream (1993) ja Mellon Collie and the Infinite Sadness  (1995) myötä, jolloin se saavutti suurimman kaupallisen menestyksensä. Vuosien varrella yhtyeessä esiintyi suuria ongelmia, kuten huumeriippuvuutta, jonka takia kiertuemuusikkona toiminut (kosketinsoittimet) Jonathan Melvoin menehtyi New Yorkissa vuonna 1996. Toukokuussa 2000 yhtye ilmoitti hajoavansa ja viimeisen konserttinsa se soitti joulukuun toisena päivänä Chicagossa. Vuosina 2001–2003 Smashing Pumpkinsin johtohahmo Billy Corgan oli Zwan-yhtyeen keulahahmo ja perustajajäsen, mutta yhtye kuitenkin hajosi parin vuoden jälkeen, jonka jälkeen Corgan kehitteli soolouraansa.
Kesäkuussa 2005 Billy Corgan ilmoitti aikeensa koota yhtyeen uudestaan ja tehdä comebackin. Smashing Pumpkins julkaisi uuden albuminsa Zeitgeist 7. heinäkuuta 2007 ja yhtye on sen jälkeen julkaissut viisi albumia ja soittanut lukuisia keikkoja
Historia > Alkuajat (1988–1991)

Billy Corgan muutti pois kotikaupungistaan Chicagosta Floridaan pystyäkseen työskentelemään oman goottiyhtyeensä kanssa. Corganin yhtye Marked oli kuitenkin hyvin lyhytikäinen ja sen hajoamisen jälkeen Corgan palasi kotikaupunkiinsa. Työskennellessään paikallisessa levykaupassa hän tapasi kitaristi James Ihan ja he alkoivat tutustuttuaan tehdä kappaleita yhdessä. The Smashing Pumpkinsien ensimmäinen live-esiintyminen tapahtui heinäkuun yhdeksäntenä päivänä 1988 Chicagossa, 21 Clubissa. Kyseisellä keikalla Billy Corgan soitti bassoa ja James Iha kitaraa. Miesten taustalla pauhasi rumpukone. Vähän tämän jälkeen yhtyeeseen liittyi basistiksi D'arcy Wretzky. Tämän jälkeen yhtyeeseen löydettiin rumpaliksi aiemmin lähinnä jazz-yhtyeissä soittanut Jimmy Chamberlin. Yhtyeen kokoonpano vakiintui nelikkoon Corgan, Iha, Wretzky & Chamberlin seuraavien yhdeksän vuoden ajaksi. Yhtye julkaisi vuonna 1990 ensimmäisen singlensä, kappale oli "I Am One" ja julkaisina toimi Limited Potential. Yhtye julkaisi toisen singlen "Tristessa" Sub Pop -levymerkillä ja sai tämän jälkeen levytyssopimuksen Caroline Recordsilta. Debyyttialbumin Gish tuotti Butch Vig ja se julkaistiin toukokuussa 1991. Yhtyeen julkaiseman Lull-EP:n jälkeen bändi siirtyi Virgin Recordsille. Smashing Pumpkins oli muun muassa Red Hot Chili Peppersin ja Guns n' Rosesin lämmittelijänä vuosina 1991 ja 1992. Suosion myötä Chamberlin aloitti päihdekokeilunsa ja Corgan kärsi syvästä masennuksesta, joka vaikutti yhtyeen toisen pitkäsoiton teksteihin.
Historia > Loppuaika ja hajoaminen (1999–2000)

Keväällä 1999 Jimmy Chamberlin liittyi takaisin bändiin ja Smashing Pumpkins lähti alkuperäiskokoonpanossa minikiertueelle joka kantoi nimeä Arising-tour. Yhtye soitti 12 konserttia pienissä saleissa. Syksyllä 1999 yhtye ilmoitti, että D'arcy Wretzky on jättänyt bändin, ja hänen korvaajakseen pestattiin Hole -yhtyeessä vaikuttanut Melissa Auf Der Maur. Samalla yhtye tiedotti, että seuraava albuminsa Machina/The Machines of the God julkaisu siirtyy lähes puolella vuodella ja julkaistaan näin ollen helmikuussa 2000. Uusi albumi myi paremmin kuin Adore, mutta ei silti tuottanut toivottua tulosta. Toukokuun 23. päivä Corgan ilmoitti radiohaastattelussa, että The Smashing Pumpkins lopettaa toimintansa ja hajoaa loppuvuodesta 2000 kiertueiden päätyttyä, mutta sitä ennen julkaistaan vielä heidän viimeinen studioalbumi Machina II/The Friends & Enemies of Modern Music ilmaiseksi internetissä.
Koko alkuvuosi 2000 meni yhtyeeltä kierrellen Euroopan sekä Yhdysvaltojen konserttisaleja. Lopetusilmoituksen ja Machina II:n julkaisun jälkeen vuorossa oli jäähyväiskiertueen, The Sacred And Profane Tour:in vieminen Aasiaan, Kanadaan, Eurooppaan sekä Etelä-Afrikkaan. Smashing Pumpkins esiintyi viimeisellä kiertueellaan ensimmäistä kertaa Suomessa, keikkapaikkana toimi Helsingin Hartwall Areena 25. lokakuuta.
Marraskuun loppupuolella yhtye saapui takaisin kotimaahansa ja ryhtyi valmistautumaan kahteen viimeiseen konserttiinsa Chicagossa. Toiseksi viimeisenä konserttipaikkana toimi United Center jossa bändi esitti hyvin samankaltaisen kattauksen kuin aiemmin mm. Euroopassa (ja Suomessa) esiintyessään. Viimeinen keikka järjestettiin yhtyeen perinteitä kunnioittaen Club Metrossa, samassa pienessä konserttisalissa jossa bändi oli 13 vuotta aikaisemmin soittanut ensimmäisen keikkansa alkuperäisnelikon kokoonpanolla. Konserttiin saapuneille kuulijoille jaettiin ovilla pienimuotoinen lahja, nimittäin ensimmäisen konsertin aikaisemmin julkaisematon CD-painos. "The Last Show" kesti noin kolme ja puoli tuntia, eri kappaleita soitettiin peräti 39. Vierailevina artisteina esiintyivät The Frogs, Linda Strawberry, Matt Walker, Rick Nielsen sekä Billy Corganin isä Bill Corgan, Sr. Viimeisenä livevetona kuultiin Siamese Dream-albumin rämäpäinen Silverfuck-kappale jota yhtye venytti ja sovelsi siten, että kappaleen kestoksi tuli lopulta yli puoli tuntia.
Hajoamisen jälkeen yhtyeen ex-jäsenet jatkoivat musiikin tekoa:
Loppuvuodesta 2001 Corgan ja Chamberlin perustivat ns. superkokoonpanon joka kantoi nimeä "Zwan ".
James Iha liittyi A Perfect Circle -yhtyeen kokoonpanoon.
Melissa Auf Der Maur aloitti soolouran.
Historia > Paluu (2005–2011)

Kesäkuussa 2005 Billy Corgan ilmaisi aikeensa koota yhtye uudelleen. Huhtikuussa 2006 yhtyeen kotisivulla Billy Corgan ilmoitti yhtyeen palaavan jälleen yhteen ja julkaisevan uuden albumin lähitulevaisuudessa. Marraskuussa 2006 kotisivuilla ilmoitettiin yhtyeen olevan studiossa levyttämässä uutta albumia, joka ilmestyisi pian. Uusi Zeitgeist-albumi julkaistiin 7. heinäkuuta 2007. Albumi myi Yhdysvalloissa kultaa. Uuteen kokoonpanoon kuuluvat Billy Corganin ja rumpali Jimmy Chamberlinin lisäksi Jeff Schroeder (kitara) sekä Ginger Reyes (basso). Alkuperäisjäseniä, James Ihaa sekä D'arcy Wretzkya oli kysytty mukaan osaksi kokoonpanoa, mutta he eivät olleet kiinnostuneita.
Smashing Pumpkins aloitti maailmankiertueensa Pariisista 22. toukokuuta 2007. Heinäkuun 7. päivä Smashing Pumpkins soitti Live Earth -tapahtumassa New Jerseyssä Yhdysvalloissa ilmastonmuutosta vastaan. Laajan Amerikan-kiertueen jälkeen Smashing Pumpkins suuntasi takaisin Eurooppaan ja soitti suurilla areenoilla. Suomeen yhtye saapui konsertoimaan Helsingin jäähallille 3. maaliskuuta 2008. Suomen konsertti oli yhtyeen Euroopan-kiertueen päätöskonsertti. Tällä kiertueella yhtye keskittyi lähinnä soittamaan vanhaa materiaalia.
Loppuvuodesta 2008 Smashing Pumpkins ilmoitti julkaisevansa tupla-DVD:n If All Goes Wrong sekä tekevänsä 20-vuotisjuhlakiertueen.
Vuonna 2009 yhtyeen pitkäaikainen rumpali Jimmy Chamberlin päätti erota. Yhtyeen omien sivujen mukaan ero tapahtui sovinnossa, eikä riitaa syntynyt. Koesoiton myötä yhtye pestasi Chamberlinin tilalle 19-vuotiaan Mike Byrnen. Yhtye alkoi tehdä uutta albumia. Myöhemmin yhtye tiedotti julkaisevansa massiivisen 44 kappaleesta koostuvan Teargarden by Kaleidyscope -konseptialbumin. Alkuperäisen idean mukaan levyn kaikki kappaleet julkaistaisiin ilmaiseksi internetissä sekä neljän kappaleen EP-CD-leyinä, eli yhteensä 11 eri EP-CD:nä. Konseptialbumin ensimmäinen kappale A Song for a Son julkaistiin internetissä joulukuussa 2009. Maaliskuussa 2010 yhtyeessä vuodesta 2007 vaikuttanut Ginger Rhyes erosi bändistä raskaudesta johtuen. Uudeksi basistiksi valittiin Nicole Fiorentino. 25. toukokuuta julkaistiin Teargarden by Kaleidyscope -konseptialbumin ensimmäinen fyysinen EP, V1: Songs for a Sailor vinyyli+cd-paketti.Teargarden by Kaleidyscopen toista osaa jouduttiin odottamaan marraskuulle kun osa 2, V2: The Solstice Bare julkaistiin.
Historia > 2018–

The Smashing Pumpkins julkaisi 16.11.2018 uuden, kahdeksasta kappaleesta koostuneen albumin, Shiny And Oh So Bright - Vol. 1/LP - No Past, No Future, No Sun. Rick Rubinin tuomalla levyllä yhtyeen jäsenistöksi muodostui Corgan, Iha, Chamberlin sekä Shroeder. Levyltä lohkaistiin kolme singleä: Solara, Silvery Sometimes (Ghosts) sekä Knights of Malta.
Kesällä 2019 Smashing Pumpkins teki laajan euroopankiertueen soittaen sekä festivaaleilla että omia keikkojaan. Kiertueen ollessa hetkellisesti tauolla teki Billy Corgan soolokiertueen soittaen pienillä klubeilla eri puolilla Eurooppaa.
27. Marraskuuta 2020 The Smashing Pumpkins julkaisi yhdennentoista studioalbuminsa. CYR -nimeä kantanut teos koostui 20 kappaleesta. Levy julkaistiin CD:nä, tuplavinyylinä sekä digitaalisissa musiikkipalveluissa.  
5. Toukokuuta 2023 ilmestyi kunnianhimoinen Atum: A Rock Opera in Three Acts -nimeä kantanut uutuusalbumi. Kolmesta osasta ja yhteensä 33:sta kappaleesta koostunutta konseptialbumia kuvattiin sekä Mellon Collie and the Infinite Sadness (1995) että Machina/The Machines of God (2000) -albumien jatko-osaksi.
Yhtyeen kitaristi Jeff Schroeder jätti yhtyeen vuonna 2023 keskittyäkseen muihin projekteihin.
2. elokuuta 2024 ilmestyi suoratoistopalveluihin yhtyeen toistaiseksi uusin levy, Aghori Mhori Mei. Kymmenestä kappaleesta koostuvaa albumia on pidetty paluuna yhtyeen 90-luvun alun rock-painotteiseen, kitaravetoiseen ilmaisuun. Albumin cd- ja vinyylijulkaisut ilmestyivät 22.11.2024.
The Smashing Pumpkins saapuu neljännen kerran Suomeen 24.8.2025 kun yhtye soittaa The Aghori -kiertueellaan konsertin Helsingin Jäähallissa.
Jäsenet

| --- | --- |
 Nykyinen kokoonpano Billy Corgan – kitara, laulu (1988–)  Jimmy Chamberlin – rummut (2015–)  James Iha – kitara (2018–) Entiset jäsenet D’arcy Wretzky – basso (1988–1999)  James Iha – kitara (1988–2000)  Melissa Auf der Maur – basso (1999–2000)  Jimmy Chamberlin – rummut (1988–1996, 1999–2009)  Ginger Reyes – basso (2007–2010)  Nicole Fiorentino – basso (2009–2014)  Mike Byrne – rummut (2009–2014)  Jeff Schroeder – kitara (2007–2023) :  Kiertuejäsenet Jonathan Melvoin – koskettimet (1995–1996)  Mike Garson – koskettimet, syntetisaattori, piano (1998–1999, 2000)  Chris Holmes – koskettimet (2000)  Lisa Harriton – koskettimet (2007–2009)  Matt Walker – rummut, lyömäsoittimet (1996–1997)  Kenny Aronoff – rummut, lyömäsoittimet (1998–1999)  Brad Wilk – rummut (2014)  Mark Tulin – basso (2010)  Mark Stoermer – basso (2014)  Jack Bates – basso (2015, 2018-)  Jimmy Chamberlin – rummut (2015)  Sierra Swan – taustalaulu, useita eri instrumentteja  (2016)  Katie Cole – basso, taustalaulu, koskettimet (2015–2016, 2018-)  Kiki Wong - kitara (2024-)
Diskografia > Studioalbumit

Gish (1991)
Siamese Dream (1993)
Mellon Collie and the Infinite Sadness (1995)
Adore (1998)
Machina/The Machines of God (2000)
Machina II/The Friends & Enemies of Modern Music (2000)
Zeitgeist (2007)
Teargarden by Kaleidyscope (2009–2016)
Oceania (2012)
Monuments to an Elegy (2014)
Shiny and Oh So Bright, Vol. 1 / LP: No Past. No Future. No Sun. (2018)
CYR (2020)
Atum: A Rock Opera in Three Acts (2023)
Aghori Mhori Mei (2024)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta The Smashing Pumpkins Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu. (englanniksi)
| n k The Smashing Pumpkins |
| --- | --- |
 Billy Corgan  Jimmy Chamberlin  James Iha   D’arcy Wretzky  James Iha  Melissa Auf der Maur  Jimmy Chamberlin  Ginger Reyes  Nicole Fiorentino  Mike Byrne  Jeff Schroeder 
Studioalbumit:  Gish  Siamese Dream  Mellon Collie and the Infinite Sadness  Adore  Machina/The Machines of God  Machina II/The Friends & Enemies of Modern Music  Zeitgeist  Teargarden by Kaleidyscope  Oceania  Monuments to an Elegy  Shiny and Oh So Bright, Vol. 1 / LP: No Past. No Future. No Sun.  CYR  Atum: A Rock Opera in Three Acts  Aghori Mhori Mei 
EP:t:  Lull  Peel Sessions  American Gothic  Teargarden by Kaleidyscope Vol. 1: Songs for a Sailor  Teargarden by Kaleidyscope Vol. 2: The Solstice Bare 
Livealbumit:  Earphoria 
Kokoelmat:  Siamese Singles  Pisces Iscariot  The Aeroplane Flies High  The Smashing Pumpkins 1991–1998  {Rotten Apples} Greatest Hits  Rarities and B-sides 
Singlet:  ”I Am One”  ”Tristessa”  ”Siva”  ”Cherub Rock”  ”Today”  ”Disarm”  ”Rocket”  ”Bullet with Butterfly Wings”  ”1979”  ”1979 Mixes”  ”Tonight, Tonight”  ”Zero”  ”Thirty-Three”  ”The End Is the Beginning Is the End”  ”The End Is the Beginning Is the End (The Remixes)”  ”Ava Adore”  ”Perfect”  ”Stand Inside Your Love”  ”Try, Try, Try”  ”Untitled”  ”Tarantula”  ”That's the Way (My Love Is)”  ”G.L.O.W.”  ”FOL”  ”Astral Planes / A Stitch in Time”  ”Widow Wake My Mind / A Song for a Son”  ”The Celestials”  ”Being Beige”  ”Solara”  ”Silvery Sometimes (Ghosts)”  ”Knights of Malta”  ”Cyr/The Colour of Love”  ”Confessions of a Dopamine Addict/Wrath”  ”Anno Satana/Birch Grove”  ”Ramona/Wyttch”  ”Purple Blood/Dulcet in E”  ”Beguiled” 
Videojulkaisut:  Vieuphoria  Greatest Hits Video Collection  If All Goes Wrong  Oceania: Live in NYC 
Musiikkivideot:  I Am One  Siva  Rhinoceros  Cherub Rock  Today  Disarm  Rocket  Bullet with Butterfly Wings  1979  Tonight, Tonight  Zero  Thirty-Three  The End Is the Beginning Is the End  Ava Adore  Perfect  The Everlasting Gaze  Stand Inside Your Love  Try, Try, Try  Untitled  Tarantula  That's the Way (My Love Is)  Doomsday Clock  Superchrist  G.L.O.W.  Owata  Solara  Silvery Sometimes (Ghosts)  The Colour Of Love  Confessions Of A Dopamine Addict  Anno Satana  Wyttch  Purple Blood  Beguiled 
Muuta:  diskografia 
Billy Corgan.
Tammerfest

Ismo Alanko esiintymässä Tammerfestissä vuonna 2007.
Tammerfest on Tampereella kesäisin vuodesta 1995 lähtien järjestetty kaupunkifestivaali. Tammerfestin järjestää Tammerfest Oy.
Tammerfestin alkuperäinen järjestäjätaho oli tammikuussa 1995 perustettu Tampereen Kesäjuhlat ry, johon kuuluivat muun muassa Jussi Santalahti ja Harri Rantala. Festivaalin innoittajana toimi turkulainen Down By The Laituri -tapahtuma – siinä määrin, että festivaalin nimivaihtoehtoina harkittiin muiden muassa Down By The Tammerkoskea ja Down By The Rotwallia. Tampereen Kesäjuhlat ry myi 11 kertaa järjestämänsä festivaalin vuonna 2006 Tammerfest Oy:lle, joka on toiminut järjestävänä tahona siitä lähtien.
Vuoteen 1999 asti festivaalin päälava sijaitsi Koskipuistossa. Nykyään Tammerfestin päätapahtumapaikka on Ratinanniemen festivaalipuisto.
Festivaalin kävijämäärä oli vuonna 2017 Helsingin Sanomien mukaan 29 000 ihmistä .
Popeda esiintymässä Tammerfestissä vuonna 2022.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tammerfestin verkkosivut
Festivaaliraportti (2017) @ soundi.fi
Festivaaliraportti (2017) blogissa Alice & June @ rosvot.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Nelonen Media
| --- | --- |
TV::  Nelonen  Nelonen HD  Jim  Liv  Hero 
Radio::  Aito Iskelmä  Easy Hits  Groove FM  Helmiradio  HitMix  Kantriradio  Loop  Radio Rock  Radio Suomipop 
Festivaalit::  Rockfest  RMJ  Himos Juhannus  Tahko Juhannus  Iskelmä Festivaali Himos / Pori  Jysäri  Wanaja Festival  Suomipop Festivaali Jyväskylä / Oulu  Tikkurila Festivaali  Tammerfest  Solar Sound Festival  Kuopiorock 
Suoratoisto- ja audiopalvelut::  Ruutu  Supla
Jouko Jääskeläinen

| Jouko Jääskeläinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1952 (ikä 72) Anjala
Poliitikko
Puolue:  kristillisdemokraatit
Asema:  kansanedustaja (1991–2003, 2011–2015), kaupunginvaltuutettu (1989–)
Vaalipiiri:  Uudenmaan vaalipiiri
Kotipaikka:  Vantaa
Koulutus:  yhteiskuntatieteiden maisteri (1978), valtiotieteiden tohtori (2008)
Puoliso:  Ritva Siitonen
Vanhemmat:  Reino Jääskeläinen Armi Kujala
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Jouko Tapani Jääskeläinen (s. 18. maaliskuuta 1952 Anjala) on suomalainen Suomen Kristillisdemokraatteja edustava poliitikko ja entinen kansanedustaja. Jääskeläinen nousi eduskuntaan ensi kerran vuonna 1991.
Jääskeläinen on myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Helsingin hiippakunnan maallikkoedustaja kirkolliskokouksessa.
Opinnot

Jääskeläinen on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1971, yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1978 ja valtiotieteiden lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 2006. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 2008, aineenaan yleinen valtio-oppi, väitöskirjalla Yhteisöllisyys juutalaisessa kansallisuusajattelussa ja Israelin valtion itsenäisyysjulistuksessa.
Ura > Puoluetyö

Jääskeläinen tuli mukaan silloisen Suomen Kristillisen Liiton toimintaan  Kouvolassa ja Tampereella 1970-luvulla. Hän toimi puolueen Pohjois-Hämeen piirin piirisihteerinä vuodet 1977–1980 ja puolueen kunnallis- ja tiedotussihteerinä vuodet 1980–1982. Vuonna 1983 Jääskeläinen aloitti kristillisten puoluesihteerinä puheenjohtajaksi valitun Esko Almgrenin jälkeen ja hän toimi tehtävässä vuoteen 1996, jolloin hän hävisi puoluesihteerivaalin Milla Kalliomaalle. Hän toimi KD:n puoluevaltuuston puheenjohtajana vuodesta 2007 kesään 2015 asti.lähde?
Ura > Kunnallispolitiikka

Kunnallispoliittisella tasolla Jääskeläinen on toiminut Vantaan kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 1989. Vuonna 2022 hänet valittiin Vantaan–Keravan hyvinvointialueen valtuustoon.
Ura > Eduskuntatyö

Eduskuntaan Jääskeläinen valittiin ensimmäisen kerran eduskuntavaaleissa 1991 Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Hänet valittiin jatkamaan kansanedustajana vaaleissa 1995 ja vaaleissa 1999, mutta vaaleissa 2003 hän putosi eduskunnasta jäätyään neljän puolueen vaaliliiton listalla kolmanneksi, eduskuntaan valitun perussuomalaisten Timo Soinin ja varasijalle jääneen puoluetoverinsa Antero Laukkasen jälkeen. Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Jääskeläinen tuli jälleen valituksi kristillisdemokraattien kansanedustajaksi. Hän oli ehdolla myös vaaleissa 2015, mutta jäi varasijalle Antero Laukkasen tultua valituksi. Eduskunnassa ollessaan Jääskeläinen toimi varsinaisena jäsenenä seitsemässä eri valiokunnassa, vuodet 1991–1994 ympäristövaliokunnassa, 1991–1995 talousvaliokunnassa, 1994–1995 ja 2011–2015 valtiovarainvaliokunnassa, 1995–2003 suuressa valiokunnassa, 1996–1997 lakivaliokunnassa, 1997–1998 sivistysvaliokunnassa ja vuodet 1999–2003 perustuslakivaliokunnassa. Hän toimi puolueensa eduskuntaryhmän puheenjohtajana vuodesta 1997 vuoteen 2003.
Ura > EU-vaaliehdokkuus

Jääskeläinen oli ehdokkaana vuosien 2004 ja 2014 EU-vaaleissa tulematta valituksi.
Ura > Muut luottamustoimet

Jääskeläinen on Suomen evankelisluterilaisen kirkon kirkolliskokouksen jäsen vuodesta 2016 ja sen lakivaliokunnan jäsen 2016-2023 sekä tämän valiokunnan varapuheenjohtaja 2020-2023. Hän on perustevaliokunnan jäsen vuodesta 2024. Hän on kutsuttu jäsen European Academy of Sciences and Arts -järjestössä.
Jääskeläinen on toiminut myös Suomen Israel-ystävyystoimikunnan puheenjohtajana ja Kansanlähetyksen Helsingin piirin osa-aikaisena piirijohtajana sekä Suomen Kansanlähetyksen talousjohtajana.lähde?
Yksityiselämä

Jääskeläinen on ollut naimisissa vuodesta 1983 ja hänellä on puolisonsa kanssa kolme lasta, vuosina 1984 ja 1986 syntyneet tyttäret sekä vuonna 1988 syntynyt poika sekä neljä lastenlasta.lähde?