stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pietarhovin Suuri palatsi
Interiöörit

Sisätiloista, joita suunnittelivat myös arkkitehdit Andrei Vasiljevitš Kvasov ja Savva Tševakinski sen sijaan ei puutu loistoa tai ylellisyyttä. Katariina II Suuren aikana sisätiloja suunnittelivat arkkitehdit Juri Felten ja Jean-Baptiste Vallin de la Mothe.
Chesme-salia koristaa arkkitehti Juri Feltenin suunnitelmien mukaisesti kaksitoista suurta maalausta Çeşmen kaupungin lähellä käydystä voittosasta meritaistelusta, Venäjän ja Turkin sodassa 1768-1774. Ne maalasi vuosina 1771–1773 saksalainen taiteilija Jacob Filipp Hackert.
Itäinen ja läntinen Kiinalainen kabinetti sisustettiin arkkitehti Jean-Baptiste Vallin de la Mothe suunnitelmien mukaisesti vuosina 1766–1769 Kiinasta tuotujen koriste-esineiden esittelemistä varten. Seinät koristeltiin venäläisten käsityöläisten tekemillä jäljitelmillä itämaisista kuvioinneista ja kelta- ja mustalakka tekniikalla tehdyillä kiinalaisaiheisilla maalauksilla. Läntinen kiinalainen kabinetti on sävyiltään syvän puna-vihreä ja siellä on esillä posliinisia teeastiastoja. Toinen palatsin keskellä oleva huone on nimeltään Muotokuvasali.
Rastrellin suunnittelema pääportaikko on koristeltu Auroraa ja Geniusta kuvaavilla freskoilla sekä kullatuilla patsailla. Juhlasali on koristeltu runsailla kultauksilla sekä kattofreskolla. Juri Feltenin suunnittelemassa valkoisella ja turkoosilla sisustetussa valtaistuinsalissa on taidokas parkettilattia. Keisarillisen huoneiston salongissa on vaikutteita chinoiserie koristelusta ja seinillä on silkistä kudottuja seinävaatteita.
Itäsiipeä korotettiin yhdellä kerroksella ja sinne sisustettiin vuoden 1846 jälkeen arkkitehti Andrei Stackenscneiderin suunnitelmien mukaan kahdeksan huonetta uusrokokootyyliseksi Nikolai I:n tyttärelle suuriruhtinatar Olga Nikolajevnalle tämän avioiduttua Württembergin prinssi Karlin kanssa. Pietari Suuren tammella paneloitun yksinkertaisen työhuoneen viereinen kruunuhuone toimi keisarin makuuhuoneena.
1900-luku

Saksalaismiehityksen ensimmäisinä päivinä syyskuussa 1941 palatsissa syttyi tulipalo, joka tuhosi sisätilat kokonaan. Vuonna 1944, kun saksalaiset joukot lähtivät Pietarhovista, palatsin keskiosa räjäytettiin. Kahdeksan vuotta myöhemmin kunnostustöiden aikana palatsin julkisivu kunnostettiin, ja vuonna 1964 ensimmäiset salit avattiin kävijöille.
Kuvagalleria

Pietari Suuren tammi-työhuone
Kruunuhuone
Pääportaikko, arkkitehti Francesco Bartolomeo Rastrelli 1747–1752
Vastaanottosali
Buduaari
Keisarinna Katariina II:n työhuone
Muotokuvasali
Valkoinen ruokasali
Chesme-sali
Juhlasali
Valtaistuinsali
Aiheesta lisää

Pietarhovin palatsikokonaisuuden virallinen kotisivu (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pietarhovin Suuri palatsi Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Céline Sciamma

| Céline Sciamma |
| --- | --- |
 Céline Sciamma vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. marraskuuta 1978 Pontoise, Val-d'Oise, Ranska
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Ohjaaja
Aktiivisena:  2004 -
Tunnetuimmat ohjaukset:  Girlhood (2014), Nuoren naisen muotokuva (2019)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Céline Sciamma (s. 12. marraskuuta 1978) on ranskalainen käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja.
Sciamma opiskeli kirjallisuuden maisteriksi Paris Nanterren yliopistossa ennen elokuvaopintojaan. Elokuvaa hän opiskeli vuosina 2001-2005 La Fémis -filmikoulussa. Siellä syntyi myös hänen ensimmäisen elokuvansa Water Lilliesin (2007) käsikirjoitus. Water Lilies tapahtuu kuviouinnin maailmassa, ja yhtenä sen aiheista on seksuaalinen herääminen.
Sciamma on feministi. Hänen elokuvansa yleisiä teemoja ovat sukupuolen virtaavuus ja seksuaalinen identiteetti tyttöissä ja naisissa. Sciamma keskittyy elokuvallisiin tapoihin rakentaa naiskatsetta ja tutkijat ovat sitä mieltä, että hän on ollut luomassa uutta tapaa siinä miten naisia katsotaan mediassa. Yksi Sciamman vakioteemoista on lasten ja teini-ikäisten itsenäisyys ja sen muodostuminen.
Girlhood (2014), jengiläiseksi liittyvän nuoren naisen kasvutarina sai hyvän vastaanoton ja oli esillä Cannesin filmifestivaaleilla, ollen mukana sen Directors' Fortnight -osuudessa. Elokuva sai myös kritiikkiä siitä, että vaikka näyttelijät olivat tummaihoisia ihmisiä, sen oli silti ohjannut suurimmaksi osaksi valkoihoinen työryhmä.
Sciamman 1700-luvulle sijoittuva Nuoren naisen muotokuva (2019) voitti julkaisuvuonnaan Cannesissa Queer Palm -palkinnon ja parhaan käsikirjoituksen palkinnon.
Filmografia

2004 	Les Premières Communions (käsikirjoitus)
2006 	Cache ta joie (käsikirjoitus)
2007 	Water Lilies (käsikirjoittaja, ohjaaja, näyttelijä)
2009 	Pauline (ohjaaja)
2010 	Ivory Tower (käsikirjoittaja)
2011 	Tomboy (käsikirjoittaja, ohjaaja)
2014 	Bird People (käsikirjoittaja)
2014  Mademoiselle (näyttelijä)
2014  Girlhood (käsikirjoittaja, ohjaaja)
2014  Young Tiger (käsikirjoittaja)
2016 	Being 17 (käsikirjoittaja)
2016  My Life as a Courgette (käsikirjoittaja)
2018 	With the Wind (käsikirjoittaja)
2019 	Nuoren naisen muotokuva (käsikirjoittaja, ohjaaja)
2021 	Maja lapsuuden reunalla (käsikirjoittaja, ohjaaja)
2021  Paris, 13th District (käsikirjoittaja)
Bahrainin kuninkaalliset merivoimat

| Bahrainin kuninkaalliset merivoimat |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1979–
Valtio:  Bahrain
Puolustushaarat:  merivoimat
Osa joukkoa:  Bahrainin puolustusvoimat
Koko:  1 770 henkeä
Kalusto:  58 alusta
Lempinimi:  RBNF
Komentajat
Nykyinen komentaja:  kontra-amiraali Mohammed Yousif al-Asam
Bahrainin kuninkaalliset merivoimat (arab. سلاح البحرية الملكية البحرينية‎, Silāḥ al-baḥriyya al-malakiyya al-baḥrayniyya), joka aiemmin tunnettiin nimellä Bahrainin puolustusvoimien, meripuolustuksena, on Bahrainin puolustusvoimien meripuolustuksesta vastaava puolustushaara. Sen nykyisenä komentajana on kontra-amiraali Mohammed Yousif al-Asam. Merivoimiin kuuluu seitsemän taistelualusta, 31 partioalusta, 10 maihinnousualusta ja yli 700 henkeä. Merivoimien tukikohtana on Mina Salmanin laivastotukikohta. Laivastoon kuuluu lentolaivue, johon sijoitetut kolme MBB BO-105 helikopteria toimivat merivoimien fregateilla. Merivoimien lippulaivana on fregatti Sabha, joka on Yhdysvaltain laivaston 1996 lahjoittama Oliver Hazard Perry -luokan ohjusfregatti USS Jack Williams.
Lippulaivan lisäksi varsinaisia sotalaivoja ovat kaksi Saksasta hankittua Lürssen-luokan ohjuskorvettia (Manama-luokka) ja River-luokan HMS Clyde (al-Zubara).
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Royal Bahrain Naval Force
Bergshamra

| Bergshamra |
| --- | --- |

 Bergshamra
 Koordinaatit: 59°37′31″N, 18°38′05″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Upplanti
Kunta:  Norrtälje
Väkiluku (31.12.2023):  643
Bergshamra on taajama Norrtäljen kunnassa Tukholman läänissä Upplannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 643 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bergshamra Wikimedia Commonsissa
Älmsta

| Älmsta |
| --- | --- |

 Älmsta
 Koordinaatit: 59°58′08″N, 18°48′29″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Upplanti
Kunta:  Norrtälje
Väkiluku (31.12.2023):  1 513
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Älmsta on taajama Norrtäljen kunnassa Tukholman läänissä Upplannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 513 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Älmsta Wikimedia Commonsissa
Kansainvälisen jalkapalloliiton Kultainen pallo

| Kansainvälisen jalkapalloliiton Kultainen pallo |
| --- | --- |
 Kansainvälisen jalkapalloliiton Kultainen pallo
Palkitaan:  Maailman parhaalle jalkapalloilijalle
Palkinnon antaja:  FIFA
Maa:  koko maailma
Ensimmäinen palkinto:  2010
Virallinen internet-sivu
Kansainvälisen jalkapalloliiton Kultainen pallo (ransk. FIFA Ballon d’Or) oli Fifan vuosittain myöntämä palkinto maailman parhaalle miespuoliselle jalkapalloilijalle. Palkinnon saajasta äänestivät maajoukkueiden valmentajat sekä kapteenit.
Palkinto perustettiin vuonna 2010 yhdistämällä France Footballin Kultainen pallo -palkinto ja Kansainvälisen jalkapalloliiton vuoden pelaaja -palkinto. Ensimmäinen palkitsemistilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2010 paras pelaaja, järjestettiin 10. tammikuuta 2011 Sveitsin Zürichissä.
Kultaisen pallon gaalassa palkittiin myös vuoden naispelaaja, vuoden valmentajat, Fifan tähdistökentällinen ja luovutetaan Puskás-palkinto, FIFAn Reilun pelin palkinto ja Fifan presidentin palkinto.
Voittajat

| Vuosi | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 |  Lionel Messi (22.65%) |  Andrés Iniesta (17.36%) |  Xavi (16.48%) |
| 2011 |  Lionel Messi (47.88%) |  Cristiano Ronaldo (21.60%) |  Xavi (9.23%) |
| 2012 |  Lionel Messi (41.60%) |  Cristiano Ronaldo (23.68%) |  Andrés Iniesta (10.91%) |
| 2013 |  Cristiano Ronaldo (27.99%) |  Lionel Messi (24.72%) |  Franck Ribéry (23.36%) |
| 2014 |  Cristiano Ronaldo (37.66%) |  Lionel Messi (15.76%) |  Manuel Neuer (15.72%) |
| 2015 |  Lionel Messi (41.33%) |  Cristiano Ronaldo (27.76%) |  Neymar (7.86%) |
Ballon d’Or Prix d’Honneur

Vuonna 2014 Pelélle myönnettiin erikoispalkinto FIFA Ballon d’Or Prix d’Honneur. Hän ei voinut koskaan voittaa vuonna 1956 ensimmäisen kerran jaettua Kultainen pallo -palkintoa, sillä hän ei pelannut Euroopassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kansainvälisen jalkapalloliiton Kultainen pallo Wikimedia Commonsissa
Svanberga

| Svenberga |
| --- | --- |
 Svenberga
 Koordinaatit: 59°50′37″N, 18°40′00″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Upplanti
Kunta:  Norrtälje
Väkiluku (31.12.2023):  585
Svenberga on taajama Norrtäljen kunnassa Tukholman läänissä Upplannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 585 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Svanberga Wikimedia Commonsissa
Alainen Salavajärvi

| Alainen Salavajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°47′19″N, 25°02′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Arvajanjoen valuma-alue (14.26)
Laskuoja:  oja Köntinjärveen 
Järvinumero:  14.264.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  141,9 m  
Pituus:  340 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,711 km  
Pinta-ala:  2,351 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAlainen Salavajärvi 
Alainen Salavajärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Okskulman kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,4 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Virtalanojan valuma-alueeseen (14.264) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,9 metriä mpy.
Laura Ballarín Cereza

| Laura Ballarín Cereza |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 6.9.2023–  
Ryhmä:  S&D-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. heinäkuuta 1984 (ikä 40) Barcelona, Espanja
Kansalaisuus:  espanjalainen
Tiedot
Puolue:  Espanjan sosialistinen työväenpuolue
Laura Ballarín Cereza (s. 19. heinäkuuta 1984 Barcelona, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Ballarín Cereza edustaa sosialistista työväenpuoluetta. Ballarín Cereza on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä syyskuusta 2023 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Yläinen Salavajärvi

| Yläinen Salavajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°48′21″N, 25°02′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Arvajanjoen valuma-alue (14.26)
Laskuoja:  oja Keskiseen Salavajärveen 
Järvinumero:  14.264.1.017
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  146,5 m  
Pituus:  880 m  
Leveys:  190 m  
Rantaviiva:  2,099 km  
Pinta-ala:  7,38 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiYläinen Salavajärvi 
Yläinen Salavajärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Okskulman kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,4 hehtaaria, se on 900 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Virtalanojan valuma-alueeseen (14.264) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 146,5 metriä mpy.
Edsbro

| Edsbro |
| --- | --- |
 Edsbron kirkko
 Edsbro
 Koordinaatit: 59°53′16″N, 18°28′54″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Upplanti
Kunta:  Norrtälje
Väkiluku (31.12.2023):  574
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Edsbro on taajama Norrtäljen kunnassa Tukholman läänissä Upplannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 574 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edsbro Wikimedia Commonsissa
Esko Elstelä

| Esko Elstelä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. marraskuuta 1931 Pori
Kuollut: 30. syyskuuta 2007 (75 vuotta) Helsinki
Ammatti:  elokuvaohjaaja teatteriohjaaja
Puoliso:  Satu Waltari
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Kaarlo Esko Oskar Elstelä (15. marraskuuta 1931 Pori – 30. syyskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen teatteri- ja elokuvaohjaaja sekä näytelmien suomentaja.
Elstelä toimi Suomen Kansallisteatterin ohjaajana vuosina 1974–1994. Hänen ohjauksiinsa kuuluvat Léocadia, Kalju laulajatar, Annie mestariampuja, Irma La Douce, Myrsky, Tartuffe, Coriolanus, Talvinen tarina, Särkyneiden sydänten talo, Lorenzaccio, Loppu hyvin, kaikki hyvin, Z. Topeliuksen Lintu sininen, Lajos Marótin Viimeistä seuraava yö, Kaikki maailman rikkaus, Harhatunteet ja Hugo von Hofmannsthalin Vaikea luonne.
Elstelä suomensi useita näytelmiä, esimerkiksi Alfred de Musset’n Ei lempi leikin vuoksi, Albert Camus’n Caligula, Tennessee Williamsin Tatuoitu ruusu, Molièren Ihmisvihaaja ja Shakespearen Venetsian kauppias. Vuonna 1969 hän suomensi yhdysvaltalaisen, kansainvälisesti suosituksi tulleen Hair-musikaalin.
Esko Elstelän isä oli Ossi Elstelä, ja hänen sisariaan ovat näyttelijät Kristiina ja Riitta Elstelä. Esko Elstelän ja Satu Waltarin poika on Joel Elstelä.
Elstelä on haudattu isänsä viereen Malmin hautausmaalle Helsinkiin.
Filmografia

Niskavuoren naiset 1938 kreditoimaton näyttelijä (Poju, Aarnen ja Martan poika)
Onnelliset leikit 1964 episodielokuvan toinen jakso
Tikku 1964 ohjaus, käsikirjoitus, näyttelijä (matkustaja linja-autossa)
Polkkapari 1973 ohjaus, käsikirjoitus (tv)
Nuori Ida Aalberg 1974 ohjaus (tv)
Vieras rouva 1975 ohjaus, käsikirjoitus (Fjodor Dostojevskin novellin mukaan) (tv)
Talvinen tarina 1975 ohjaus (tv)
Naistentanssit 1976 ohjaus, käsikirjoitus (Anu Kaipaisen romaanin pohjalta) (tv)
Teatterituokio: Hautajaiset 1977 ohjaus, käsikirjoitus (tv)
Aiheesta muualla

Esko Elstelän muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| n k Esko Elstelä |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Onnelliset leikit (1964) 
TV-elokuvat (ohjaus):  Polkkapari (1973)  Nuori Ida Aalberg (1974)  Talvinen tarina (1975)  Naistentanssit (1976) 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet
Maximilian von Weichs

| Maximilian von Weichs |
| --- | --- |
 Maximilian von Weichs
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. marraskuuta 1881 Dessau, Saksa
Kuollut: 27. syyskuuta 1954 (72 vuotta) Rösbergin linna (lähellä Bonnia), Saksa
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Saksan keisarikunta  Weimarin tasavalta  Natsi-Saksa
Palvelusvuodet:  1900–1945
Taistelut ja sodat:  ensimmäinen maailmansota  toinen maailmansota
Sotilasarvo:  Generalfeldmarschall
 Nimikirjoitus
Maximilian Maria Joseph Karl Gabriel Lamoral Reichsfreiherr von Weichs zu Glon (12. marraskuuta 1881 Dessau, Anhalt, Saksan keisarikunta – 27. kesäkuuta 1954 Rösbergin linna lähellä Bonnia) oli saksalainen sotamarsalkka toisen maailmansodan aikana.
Weichs syntyi Dessaun kaupungissa preussilaisen ratsuväenupseerin perheeseen vuonna 1881.
Sotilasura

Vuoden 1900 heinäkuussa Weichs liittyi Baijerin kuninkaallisen ratsuväen 2. raskaaseen ratsuväkirykmentti ”Erzherzog Franz Ferdinand von Österreich-Esteen”, joka oli sijoitettu Landshutiin. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä hän palveli baijerilaisessa ratsuväkidivisioonassa välineupseerina ja loppuvuoden 1914 4. ratsuväkiprikaatin adjutanttina. Toisen sotavuoden alussa hänet siirrettiin 5. jalkaväkidivisioonan esikuntaupseeriksi ja tässä tehtävässä hän toimi sodan loppuajan.
Sodan jälkeen hän jäi Versailles’n rauhaansopimuksen mukaisesti kutistettuun Reichswehriin esikuntaupseeriksi. 1920-luvun loppupuoliskolla hän toimi myös kouluttajana Ohrdrufin jalkaväkikoulussa. Vuonna 1930 hän sai ylennyksen everstiksi.
Välittömästi tammikuussa 1933 tapahtuneen valtaannousunsa jälkeen kansallissosialistit alkoivat kasvattaa asevoimia. Weichs sai ylennyksen kenraalimajuriksi saman vuoden huhtikuussa ja lokakuussa hänestä tuli Weimariin sijoitetun 3. ratsuväkidivisioonan komentaja, josta muodostettiin 1. panssaridivisioona 1935. Monien muiden sotilaiden lailla Weichs arvosti alkuun Adolf Hitleriä, koska tämä pyrki nostamaan Saksan armeijan entiseen loistoonsa. Vuonna 1936 Weichs ylennettiin täydeksi ratsuväen kenraaliksi.
Lokakuussa 1937 hänestä tuli 13. armeijakunnan komentaja. Yksikkö osallistui hänen johdollaan Tšekkoslovakian sudeettialueiden miehittämiseen vuonna 1938.
Toinen maailmansota

Sota syttyi, kun Saksa hyökkäsi Puolaan 1. syyskuuta 1939. Weichs osallistui Puolan offensiiviin itsensä mukaan nimetyn armeijakunta ”Weichsin” komentajana. Puolan antautumisen jälkeen alkoivat valmistelut Ranskaan suoritettavaa hyökkäystä varten. Weichsistä tehtiin Gerd von Rundstedtin alaisen armeijaryhmä A:n kuuluneen 2. armeijan komentaja. Hän johti armeijaansa menestyksekkäästi Ranskan valtaamisen aikana ja hänet ylennettiin kenraalieverstiksi sekä palkittiin rautaristin ritariristillä. Weichs osallistui Balkanin valtaamiseen keväällä 1941 ja hänen yhä johtamansa 2. armeija valtasi muun muassa Kroatian pääkaupungin Zagrebin.
Operaatio Barbarossan alussa hän johti 2. armeijaa osana Fedor von Bockin johtamaa keskustan armeijaryhmää osallistuen Kiovan ja Smolenskin taisteluihin sieltä edeten Vjazmaan ja Brjanskiin. Operaatio Siniseen Weichs osallistui johtaen vastaperustettua armeijaryhmä B:tä. Siihen kuuluneen Friedrich Pauluksen johtaman 6. armeijan tehtäväksi tuli vallata Stalingrad ja vastata noin 800 kilometrin levyisestä rintamakaistasta.
Toinen maailmansota > Stalingrad

Stalingradin taistelu alkoi. Saksa onnistui valtaamaan osan kaupunkia, mutta sitkeä vastarinta vaati lisäjoukkojen keskittämistä kaupunkiin. Weichs varoitti Hitleriä muodostamasta liian ohutta rintamalinjaa, mutta varoitus kaikui kuuroille korville. Stalingradin rintaman sivustoihin sijoitettiin huonosti varustettuja ja johdettuja romanialaisia joukkoja. Weichsin pelot toteutuivat, kun puna-armeija toteutti operaatio Uranuksen, murskasi romanialaiset ja saartoi 6. armeijan Stalingradiin. Hän ehdotti vetäytymistä Stalingradista ja joutui Hitlerin epäsuosioon. Weichs korvattiin Erich von Mansteinilla ja Hitler määräsi hänet ”sairauslomalle”.
Toinen maailmansota > Sodan loppu

Weichs ylennettiin sotamarsalkaksi 30. tammikuuta 1943. Sotatilanteen heikentyessä Weichs nimitettiin Balkanille sijoitetun armeijaryhmä F:n komentajaksi taistelemaan partisaaneja vastaan sekä varautumaan mahdolliseen länsiliittoutuneiden maihinnousuun. Loppuvuodesta 1944 Weichs valvoi saksalaisten joukkojen vetäytymistä Kreikasta ja suurimmasta osasta Jugoslaviaa.
Natsi-Saksan luhistuessa Weichs jäi eläkkeelle 25. maaliskuuta 1945. 2. toukokuuta yhdysvaltalaiset joukot vangitsivat hänet Baijerissa Ettalissa. Nürnbergin oikeudenkäynneissä Weichs vapautettiin terveydellisistä syistä, eikä häntä tuomittu sotarikoksista.
Weichs kuoli pitkän sairauden heikentämänä Rösbergin linnassa lähellä Bonnia 1954.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maximilian von Weichs Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB
Keskinen Salavajärvi

| Keskinen Salavajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°47′49″N, 25°02′04″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Arvajanjoen valuma-alue (14.26)
Laskuoja:  oja Alaiseen Salavajärveen 
Järvinumero:  14.264.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  146,5 m  
Pituus:  400 m  
Leveys:  80 m  
Rantaviiva:  0,87 km  
Pinta-ala:  1,834 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKeskinen Salavajärvi 
Keskinen Salavajärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Okskulman kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Virtalanojan valuma-alueeseen (14.264) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 146,5 metriä mpy.
Lohjan Virkkalan työväentalo

| Lohjan Virkkalan työväentalo Tietola |
| --- | --- |
 Lohjan Virkkalan työväenyhdistyksen talo
Sijainti:  Lohja
Valmistumisvuosi:  1907
Purkuvuosi:  1965
Suunnittelija:  Herman Grönbärj
Rakennuttaja:  Virkkalan työväenyhdistys
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lohjan Virkkalan työväentalo Tietola oli Lohjan kaupungissa Virkkalassa sijainnut työväentalo.
Historiaa

Virkkalan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Perustava kokous pidettiin kirjailija Arvid Järnefeltin äidin Elisabeth Järnefeltin talossa Vieremässä. Vieremä oli teollisuuskeskus, ja työväenyhdistyksen jäsenmäärä oli 250 vuonna 1906. Työväenyhdistys osti kesällä 1907 tontin, jonka suuruus oli 2 750 m². Tontti maksoi 580 markkaa, ja se rahoitettiin naisjaoston lahjoittamilla arpajaistuotoilla. Talo tuli maksamaan 24 000 markkaa, ja sen rahoitus vaati ponnistuksia. Oman toiminnan rahoituksen lisäksi tarvittiin lainoja, joita saatiin yksityishenkilöiltä ja omalta jäsenistöltä. Rakentaminen sujui nopeasti, ja talon vihkiäiset pidettiin joulukuussa 1907. Talon nimeksi annettiin Tietola. Yhdistyksen toiminta jatkui vilkkaana vuoteen 1927 saakka. Tällöin paikalliset työläiset hävisivät suuren työtaistelun, ja monet joutuivat vaihtamaan paikkakuntaa työn perässä. Myös paikkakunnan suurin työnantaja kielsi työntekijöitään käymässä Tietolassa. Työväentalo oli suljettuna. Toiminta vilkastui uudelleen 1930-luvulla. Yhdistys sai maksettua taloon kohdistuneet velkansa vuonna 1942. Työväenyhdistys päätti purkaa työväentalon vuonna 1965. Sen paikalle rakennettiin uusi, arkkitehti Jouko Ylihannun suunnittelema Tietola, johon työväenyhdistys sai oman 160 m²:n kerhotilan.
Rakennus

Työväentalon suunnitteli arkkitehti Herman Grönbärj. Talon perustana oli korkea luonnonkivistä muurattu kivijalka. Talon hirsiseinät oli vuorattu laudoilla ja maalattu punamullalla. Nurkkalaudat olivat valkoiset. Jyrkkä taitekatto oli katettu pellillä. Päädyt oli viistetty. Juhlasalin pinta-ala oli 160 m² ja korkeus 5,1 metriä. Ravintolasiiven koko oli 120 m². Taloa remontoitiin vuonna 1950.