stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sompasauna
Historia > Muutto Hermanninrantaan

Toukokuussa 2021 Helsingin kaupunki ilmoitti häätävänsä saunatoiminnan Nihdistä kesäkuun puoleenväliin mennessä. Ilmoituksessa vedottiin rakennustyömaan raskaan liikenteen aiheuttamaan turvallisuusriskiin. Kaupunki kävi Sompasaariseuran kanssa neuvotteluja mahdollisesta uudesta sijainnista, ja ehdotuksiin kuuluivat muun muassa Jätkäsaari ja Mustikkamaa. Lopulta paikaksi valikoitui Hermanninranta, jossa sopimus jatkuu vuoden 2023 loppuun asti. Purku- ja muuttotyöt Nihdissä alkoivat 27. kesäkuuta 2021. Hermanninrannassa rantavesiä siistittiin sukeltamalla, ja rantaan rakennettiin myös uimaportaat. Ympäristö on entistä teollisuus­aluetta, mutta sauna-alue on kuitenkin rannassa puiden suojassa.
Hermanninrannassa Sompasaunaseuran kaupungille maksama vuokra on noin 2 000 euroa vuodessa. Syksyyn 2024 mennessä sauna joutuu siirtymään uuteen sijaintiin, sillä Sompasaaren ja Kalasataman tavoin myös Hermanninranta rakentuu asuinalueeksi. Uutta paikkaa on etsitty yhteistyössä Helsingin kaupungin kanssa. Vaihtoehtoina olivat Kivinokka, Mustikkamaa ja Hermanninrannan pohjoisemmat osat, josta Mustikkamaa toteutui. Sinne Sompasauna muuttaa vuoden 2025 aikana. Saunan sijaintipaikka on Mustikkamaan etelärannassa, uimarannan itäpuolella. Tontti ei rajaudu mereen, mutta lähellä on rantaa.
Vanhalle paikalle Nihdin kärkeen Sompasaunan tilalle on suunniteltu tilavarausta uudelle julkiselle saunalle.
Vastaanotto ja merkitys

Helsingin kaupungin kulttuuri- ja kirjastolautakunta palkitsi saunan Helsingin kulttuuriteko -palkinnolla 2015. 5 000 euron arvoisen palkinnon perusteissa painotettiin saunan yhteisöllisyyttä ja omalaatuista luovuutta. Sauna on ollut kaikenikäisten helsinkiläisten ja myös turistien suosiossa, ja erityisesti kesäisin sauna on ollut lämpimänä jopa vuorokauden ympäri. Finnairin Blue wings -asiakaslehdessä 2017 julkaistu kansikuvajuttu saunasta houkutteli paikalle myös välilaskua tehneitä kansainvälisiä matkaajia.
Saunaa on kutsuttu muun muassa epäkaupalliseksi ja kaikille avoimeksi kaupunkitilaksi, joka edustaa kansalaistottelemattomuutta. Saunatoiminta on saanut kehuja myös muun muassa yhteisöllisyydestä ja ”mökkitunnelman” luomisesta.  Sompasaunaa on kehuttu sosiaalisen ympäristön luomisesta, ja sitä on kutsuttu myös ”suomalaisen kansanperinteen ja talkootyön” jatkajaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sompasauna Wikimedia Commonsissa
Saunan kotisivut
The World′s Most Public Sauna, Timo Wildernessin YouTube-video (englanniksi)
Sompasauna ja pikkusauna (oik.) syyskuussa 2016. Kuvan iso sauna on sittemmin purettu ja pikkusauna siirretty muualle.
Näkymä saunalta Kruunuvuorenselälle kesällä 2013.
Sompasauna sisältä vuonna 2018.
Sompasaunojen sisäänpääsy toukokuussa 2023.
Sompasaunan saunojia toukokuussa 2023.
Youssouf Fofana

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Youssouf Fofana alle 20-vuotiaiden maajoukkuepelaajana Yhdysvaltoja vastaan maaliskuussa 2019. |  Youssouf Fofana alle 20-vuotiaiden maajoukkuepelaajana Yhdysvaltoja vastaan maaliskuussa 2019. |  Youssouf Fofana alle 20-vuotiaiden maajoukkuepelaajana Yhdysvaltoja vastaan maaliskuussa 2019. |  |
Maa:   Ranska
Miesten jalkapallo
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Qatar 2022 | Jalkapallo |  |
Youssouf Fofana (s. 10. tammikuuta 1999 Pariisi) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A -joukkue AC Milania. Hänen sopimuksensa Milanin kanssa ulottuu kesäkuun loppuun 2028. Hän on pelipaikaltaan keskikentän keskustan pelaaja.
Fofana edusti Ranskan pääsarjassa kausina 2018–2020 RC Strasbourgin joukkuetta, jossa hän pelasi 30 liigaottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän siirtyi AS Monacoon tammikuussa 2020. Hän on pelannut Monacossa 4,5 kauden aikana 143 Ligue 1 -ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Hän on pelannut Eurooppa-liigassa 13 ottelua ja tehnyt maalin marraskuussa 2021 Real Sociedadia vastaan ottelussa, jossa hänet sittemmin ajettiin punaisella kortilla kentältä ulos. Elokuussa 2024 Fofana siirtyi nelivuotisella sopimuksella Serie A -joukkue AC Milaniin.
Fofana on pelannut Ranskan alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi neljä ottelua alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2019 ja teki maalin alkulohko-ottelussa Saudi-Arabiaa vastaan. Hän pelasi Ranskan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2022 ja on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 25 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia: marraskuussa 2023 peräkkäisissä EM-karsintaotteluissa Gibraltaria ja Kreikkaa vastaan sekä maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Chileä vastaan. Fofana kuului Ranskan joukkueeseen MM-kilpailuissa 2022. Hän pelasi kisoissa kuudessa ottelussa ja oli avauskokoonpanossa kahdesti. Tappiollisessa loppuottelussa hän tuli jatkoajalla vaihdosta kentälle. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa alkulohko-ottelussa ja Portugalia vastaan pelatussa puolivälierässä, jonka päättäneessä rangaistuspotkukilpailussa hän teki maalin joukkueensa toisena laukojana.
Kalydonin metsäkarju

Kalydonin metsästys kuvattuna roomalaisessa friisissä.
Kalydonin metsäkarju kuuluu kreikkalaisen mytologian ktoonisiin hirviöihin, jotka Olympoksen ajan sankareiden täytyi voittaa. Kalydonin villisian oli lähettänyt Artemis hävittämään Kalydoniaa Aitoliassa, ja se kohtasi loppunsa Kalydonin metsästyksen aikana, johon ottivat osaa kaikki uuden ajan sankarit Heraklesta lukuun ottamatta, joka kukisti oman jumalattaren lähettämän villisian erikseen (kts. Erymanthoksen metsäkarju). Koska tämä myyttinen tapahtuma keräsi yhteen koko joukon eri sankareita — joukossa monia, joita kunnioitettiin klassisen Hellaan aikaisten heimojensa kantaisinä —, Kalydonian metsästys tarjosi klassisen ajan taiteelle luontevan aiheen; se muistutti  mieleen kokonaisen vyyhden myyttejä, jotka kietoutuivat näiden esi-isien ympärille eri yhteyksissä liittyen heidän puolijumalaiseen alkuperäänsä ja jälkeläisiinsä. Kuten kultaisen taljan retki tai Troijan sota, jotka tapahtuivat seuraavan sukupolven aikana, myös Kalydonin metsästys on kreikkalaisen mytologian solmukohta, jossa lukuisat eri myytit yhtyvät.
Metsästäjät

Metsästykseen osallistuneet sankarit kokoontuivat eripuolilta Kreikkaa. Pausaniaan Ateenassa näkemät hahmot on merkitty T-kirjaimella, Hyginuksen Fabulaessa mainitsemat H-kirjaimella ja Ovidiuksen luetteloimat O-kirjaimella.
Akastos O
Admetos, Fereen poika, Feraista H, O
Asklepios, Apollonin poika H
Alkon H, O
Amfiaraos, Oikleen poika Argoksesta T, O
Ankaios, Lykurgoksen poika, jonka karju surmasi H, T, O
Atalante H, T, O
Deukalion, Minoksen poika H
Dryas, Areen poika H, O
Ekhion, Hermeen poika H, O
Eneisimos H, O
Epokhos T
Eufemos, Poseidonin poika H
Eurypylos, Thestioksen poika, jonka Meleagros tappoi
Eurytion, jonka Peleus vahingossa tappoi keihäällään O
Eurytos, Hermeen poika H
Foiniks H, O
Fyleus, Eliistä O
Hippasos, Eurytosin poika H, O
Hippothoos H, T, O
Hyleus, jonka karju surmasi O
Iason, Aisonin poika H, O
Idas, Afareuksen poika H, O
Iolaos, Ifikleen poika H, T, O
Ifikles, Thestioksen poika, jonka Meleagros surmasi
Kaineus, ennen muuttumistaan naiseksi H, O
Kastor, toinen dioskuureista, Zeuksen ja Ledan poika H, T, O
Kefeus
Kometes, Thestioksen poika T O
Laertes, Odysseuksen isä O
Leleks O
Leukippos H, O
Lynkeus H, O
Meleagros H, T
Moliones tai Aktorides O
Mopsos, yksi argonauteista H, O
Nestor O
Panopeus O
Peleus, Akhilleuksen isä H, T
Peirithoos, Theseuksen ystävä T, O
Pleksippos, Tokseuksen veli, Meleagrosin surmaama H, O
Polydeukes, toinen dioskuureista, Zeuksen ja Ledan poika H, T, O
Prothoos, Thestioksen poika T, O
Telamon, Aiakoksen poika H, T, O
Theseus H, T
Tokseus, Pleksippoksen veli, Meleagrosin surmaama O
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kalydonin metsäkarju Wikimedia Commonsissa
Kalydonin metsästys. Lakonialaisen mustakuviotekniikalla maalatun kyliksin koristelua, n. 555 eaa.
Roomalainen marmorisarkofagi, joka kuvaa Kalydonin metsästystä.
Ovidiuksen Muodonmuutosten puukaiverrettua kuvitusta, n. 1518.
Chitry-les-Mines

| Chitry-les-Mines |
| --- | --- |
 Jules Renardin rintakuva
 Chitry-les-Mines
 Koordinaatit: 47°15′41″N, 3°39′10″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Burgundi-Franche-Comté
Departementti:  Nièvre
Arrondissementti:  Clamecy
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6,2 km²
Väkiluku (2018):  208 
 – Väestötiheys:  33 as./km²
Kunnan numero:  58075
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Chitry-les-Mines on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Yonnejoen varrella, noin 28 kilometriä Clamecyn kaupungista kaakkoon.
Château de Chitry-les-Mines
Kunnan nähtävyys on linna Château de Chitry-les-Mines. Linna on rakennettu 1300-luvulla, ja sen omistajat ovat vaihtuneet monesti vuosisatojen aikana. Linna koostuu päärakennuksesta, jota reunustavat kaksi pyöreää tornia. Lisäksi linnassa on kaksi pienempää 1600-luvulta peräisin olevaa siipirakennusta. Linnan sisätiloissa on huonekaluja 1500-, 1600- ja 1700-luvuilta, sekä vanhojen koulukuntien maalauksia ja gobeliineja. Linnaan on maksullinen sisäänpääsy.
Tunnettuja kuntalaisia

Jules Renard (1886-1910), ranskalainen kirjailija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chitry-les-Mines Wikimedia Commonsissa
TNA World Heavyweight Championship

TNA World Heavyweight Championship on Total Nonstop Action Wrestling -nimisen painifirman maailmanmestaruusvyö. Se on tällä hetkellä korkeimmaksi sijoitettu mestaruus TNA:ssa. Se otettiin käyttöön vuoden 2007 toukokuun 14. päivänä. Ennen TNA World Heavyweight -mestaruutta TNA:lla oli käytössä NWA:n World Heavyweight -mestaruus vuodesta 2002 vuoteen 2007. Historian ensimmäiseksi TNA World Heavyweight -mestariksi nousi Kurt Angle.
Luettelo mestareista

| # | Haltija | Kerta | Päivämäärä | Hallinnut (päivinä) | Tapahtuma |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kurt Angle | - | 13. toukokuuta, 2007 | 1 | Sacrifice |  |
| - | Vapautettiin | - | 14. toukokuuta, 2007 | - | TNA Impact! |  |
| 2 | Kurt Angle | 1 | 17. kesäkuuta, 2007 | 119 | Slammiversary |  |
| 3 | Sting | 1 | 14. lokakuuta, 2007 | 2 | Bound for Glory |  |
| 4 | Kurt Angle | 2 | 16. lokakuuta, 2007 | 180 | TNA Impact! |  |
| 5 | Samoa Joe | 1 | 13. huhtikuuta, 2008 | 182 | LockDown |  |
| 6 | Sting | 2 | 12. lokakuuta, 2008 | 189 | Bound for Glory IV |  |
| 7 | Mick Foley | 1 | 19. huhtikuuta, 2009 | 63 | LockDown |  |
| 8 | Kurt Angle | 3 | 21. kesäkuuta, 2009 | 91 | Slammiversray |  |
| 9 | A.J. Styles | 1 | 20. syyskuuta, 2009 | 211 | No Surrender |  |
| 10 | Rob Van Dam | 1 | 19. huhtikuuta, 2010 | 70 | TNA Impact! |  |
| 11 | Jeff Hardy | 1 | 10. lokakuuta, 2010 | 91 | TNA Bound For Glory |  |
| 12 | Mr. Anderson | 1 | 9. tammikuuta,2011 | 35 | Genesis (2011) |  |
| 13 | Jeff Hardy | 2 | 13. helmikuuta,2011 | 11 | Against All Odds (2011) |  |
| 14 | Sting | 3 | 24. helmikuuta, 2011 | 108 | TNA Impact! |  |
| 15 | Mr. Anderson | 2 | 12. kesäkuuta,2011 | 29 | Slammiversary (2011) |  |
| 16 | Sting | 4 | 11. heinäkuuta, 2011 | 27 | Impact Wrestling |  |
| 17 | Kurt Angle | 4 |  8. elokuuta, 2011 | 72 | Hardcore Justice (2011) |  |
| 18 | James Storm | 1 |  18. lokakuuta, 2011 | 8 | Impact Wrestling |  |
| 19 | Bobby Roode | 1 |  26. lokakuuta, 2011 | 256 | Impact Wrestling |  |
| 20 | Austin Aries | 1 | 8. heinäkuuta, 2012 | 98 | Destination X |  |
| 21 | Jeff Hardy | 3 | 14. lokakuuta, 2012 | 147 | Bound for Glory (2012) |  |
| 22 | Bully Ray | 1 | 10. maaliskuuta, 2013 | 130 | Lockdown (2013) |  |
| 23 | Chris Sabin | 1 | 18. heinäkuuta, 2013 | 28 | Impact Wrestling: Destination X |  |
| 24 | Bully Ray | 2 | 15. elokuuta, 2013 | 66 | Impact Wrestling: Hardcore Justice |  |
| 25 | A.J. Styles | 2 | 20. lokakuuta, 2013 | 9 | Bound for Glory |  |
|  | Hyllylle | - | 29. lokakuuta, 2013 | - | - |  |
| 26 | Magnus | 1 | 3. joulukuuta, 2013 | 128 | Impact Wrestling: Final Resolution |  |
| 27 | Eric Young | 1 | 10. huhtikuuta, 2014 | 70 | Impact Wrestling |  |
| 28 | Lashley | 1 | 19. kesäkuuta, 2014 | 91 | Impact Wrestling |  |
| 29 | Bobby Roode | 2 | 18. syyskuuta, 2014 | 43+ | Impact Wrestling | Tämä jakso tuli televisioon 29. lokakuuta, 2014. Kurt Angle oli erikois tuomari |

Sting
Bully Ray
Pyhäpäivä

Pyhäpäivä on sunnuntai tai kirkollinen juhlapäivä. Pääsääntöisesti pyhäpäivä on ollut työelämässä yleinen vapaapäivä, joskin 2000-luvulla sunnuntain merkitys pyhä-/vapaapäivänä on muuttunut rajusti. Hoiva-alalla pyhätöitä on tehty aina ja nykyään esimerkiksi kaupalliset palvelut toimivat vuoden jokaisena päivänä.
Almanakoissa pyhäpäivät merkitään tavallisesti punaisella. Arkipyhiksi sanotaan juhlapäiviä, jotka yleensä sijoittuvat muulle viikonpäivälle kuin sunnuntaiksi. Osa niistä on kiinteänä viikonpäivänä (tai kiinteänä päivämääränä, jolloin ne joinakin vuosina kuitenkin sattuvat sunnuntaiksi).
Suomessa kirkolliset juhlapäivät on lueteltu kirkkolain 4. luvun 3 §:ssä seuraavasti:
»Kirkolliset juhlapäivät
Kirkollisia juhlapäiviä ovat joulupäivä, toinen joulupäivä, uudenvuodenpäivä, loppiainen, pitkäperjantai, pääsiäispäivä, toinen pääsiäispäivä, helatorstai, helluntai, juhannuspäivä ja pyhäinpäivä.
Juhlapäivien aika määräytyy niin kuin läntisessä kristikunnassa vanhastaan on ollut tapana. Kuitenkin juhannuspäivää vietetään kesäkuun 19 päivää seuraavana lauantaina ja pyhäinpäivää lokakuun 30 päivää seuraavana lauantaina.» 
(Kirkkolaki)
Kirkkopyhällä voidaan tarkoittaa kirkollisen juhlapäivän lisäksi myös sellaista sunnuntaita, jona järjestetään jonkin erityisryhmän jumalanpalvelus, kuten veteraanien kirkkopyhä.
Luettelo Suomen pyhäpäivistä > Kirkolliset juhlapäivät

Uudenvuodenpäivä
Loppiainen
Pitkäperjantai
Pääsiäispäivä
Toinen pääsiäispäivä eli pääsiäismaanantai
Helatorstai
Helluntai
Juhannuspäivä
Pyhäinpäivä
Joulupäivä
Tapaninpäivä eli toinen joulupäivä
Näistä pääsiäispäivä ja helluntai ovat aina sunnuntaina, pitkäperjantai aina perjantaina, pääsiäismaanantai aina maanantaina, helatorstai aina torstaina sekä juhannuspäivä ja pyhäinpäivä aina lauantaina. Muut ovat niin sanottuja arkipyhiä, paitsi kiinteänä päivämääränä vietettävän juhlapäivän sattuessa sunnuntaiksi. Kiinteään päivämäärään sidottuja ovat uudenvuodenpäivä (aina 1. tammikuuta), loppiainen (aina 6. tammikuuta), joulupäivä (aina 25. joulukuuta) ja tapaninpäivä (aina 26. joulukuuta).
Luettelo Suomen pyhäpäivistä > Sunnuntait

Sunnuntai on aina pyhäpäivä. Pääsiäispäivä ja helluntai ovat aina sunnuntaina, mutta ne mainitaan kirkkolaissa myös kirkollisten juhlapäivien luettelossa. Lisäksi seuraavilla sunnuntaipäivillä on erityisnimi, ja moniin niistä liittyy myös yleisiä juhlaperinteitä.
Adventtisunnuntait
Kynttilänpäivä
Laskiaissunnuntai
Marian ilmestyspäivä
Palmusunnuntai
Pyhän Kolminaisuuden päivä
Apostolien päivä
Kirkastussunnuntai
Mikkelinpäivä
Tuomiosunnuntai
Luettelo Suomen pyhäpäivistä > Muut lakisääteiset juhlapäivät

Itsenäisyyspäivä
Vappu
Itsenäisyyspäivä ja vapunpäivä on sidottu kiinteään päivämäärään (vappu aina 1. toukokuuta ja itsenäisyypäivä aina 6. joulukuuta). Lainsäädännössä yleensä rinnastetaan kirkolliset juhlapäivät, itsenäisyyspäivä ja vappu samanarvoisiksi, ja sen takia ne ovat kaikki yleisiä vapaapäiviä. Itsenäisyypäivä ja vappu myös merkitään almanakkoihin punaisella pyhäpäivien tavoin. Itsenäisyyspäivä eroaa muista juhlapäivistä siinä, että se on ainoa laissa säädetty palkallinen vapaapäivä silloin kun se osuu työpäiväksi. Tosin joillain aloilla myös vapunpäivä ja pyhäpäivät saattavat olla palkallisia vapaapäiviä työehtosopimuksesta riippuen. Itsenäisyyspäivänä Suomen kirkoissa järjestetään juhlajumalanpalvelus, ja monissa seurakunnissa järjestetään myös vappuna vapaamuotoista ohjelmaa, vaikka vappu onkin maallinen karnevaalipäivä, työväen ja ylioppilaiden juhla.
Luettelo Suomen pyhäpäivistä > Yleisesti vapaapäivinä vietettävät aattopäivät

Juhannusaatto
Jouluaatto
Nämä eivät almanakan mukaan ole pyhäpäiviä (paitsi sattuessaan sunnuntaiksi), mutta lähinnä työehtosopimusten nojalla nekin ovat useimmilla työpaikoilla palkallisia vapaapäiviä.
Pyhäpäivän maallinen merkitys

Työelämässä pyhäpäivät ovat yleensä vapaapäiviä. Kaikilla aloilla tämä ei kuitenkaan ole mahdollista, mutta sunnuntaina tai muuna kirkollisena juhlapäivänä tehdystä työstä on maksettava 100 prosentilla korotettu palkka. Jos työ on lisä-, yli- tai hätätyötä, on siitä suoritettava myös korvaus, joka lasketaan työntekijän korottamattomasta palkasta.
Joukkoliikenteessä ajetaan sunnuntain aikatauluin, paitsi juhannus- ja joulupäivänä joukkoliikenteen vuorot voidaan olla kokonaan ajamatta, kuitenkin vilkkaimmilla suunnilla on joitakin vuoroja.
Kauppojen auki pitäminen pyhäpäivinä oli aikaisemmin eräin poikkeuksin kielletty. Myös pyhäpäivien aattoina kaupat oli suljettava tavallista aikaisemmin, joulu- ja juhannusaattona eri aikoina voimassa olleiden säännösten mukaan jo klo 12 tai 13. Kieltoja ja rajoituksia lievennettiin asteittain 1990-luvun lopulta lähtien, ja vuoden 2016 alussa ne kumottiin kokonaan.
Pyhäpäivien poistelu ja siirtely Ruotsissa ja Suomessa

Vuonna 1774 Ruotsissa ja sen mukana Suomessa poistettiin kalenterista yli puolet arkipyhistä. Näitä olivat apostolien muistopäivät, kiirastorstai, kanttaimaanantai, kanttaitiistai (käyntipäivät) sekä kolmas ja neljäs joulupäivä ja pääsiäis- ja helluntaipäivä. Lisäksi kynttilänpäivä, mikkelinpäivä ja pyhäinmiestenpäivä, jotka olivat kiinteinä päivämäärinä 2. helmikuuta, 29. syyskuuta ja 1. marraskuuta, siirrettiin tuolloin sunnuntaihin. Vuonna 1955 pyhäinmiestenpäivän nimeksi muutettiin pyhäinpäivä ja se sijoitettiin nykyiselle paikalleen eli lokakuun 31. ja marraskuun 6. päivän väliselle lauantaille.
Vuodesta 1953 lähtien Ruotsissa siirrettiin juhannus ja pyhäinpäivä lauantaiksi. Vuodesta 1955 lähtien tehtiin Suomessa samoin, minkä lisäksi Suomessa siirrettiin sitä ennen aina 25. maaliskuuta vietetty Marian ilmestyspäivä sunnuntaihin. Marianpäivän siirto sunnuntaiksi lisäsi työpäiviä, mutta koska tuolloin lauantait yleensä olivat työpäiviä, pyhäinpäivän siirto sunnuntaista lauantaiksi vähensi työpäiviä ja keskimäärin juhannuskin, kun juhannus ei enää voinut sattua sunnuntaiksi.
Vuonna 1973 siirrettiin Suomessa loppiainen ja helatorstai lauantaihin, ja viimeksi mainittu sai nimen Kristuksen taivaaseenastumisen päivä. Samalla poistettiin myös toinen helluntaipäivä, mutta edeltävä lauantai muutettiin pyhäpäiväksi nimellä helluntain valmistuspäivä. Vuonna 1992 Suomessa loppiainen ja helatorstai palautettiin entisille päivämäärilleen ja helluntain valmistuspäivä lakkautettiin.
Vuodesta 2005 lähtien Ruotsissa toinen helluntaipäivä poistui, mutta Ruotsin kansallispäivä tuli vapaaksi.
Ruotsalainen ja suomalainen arkipyhien poistelu ja siirtely on ainutlaatuista maailmassa. Perusteena siirroille on useimmissa tapauksissa ollut halu mahduttaa vuoden varteen mahdollisimman paljon normaalimittaisia, yhtenäisiä työviikkoja. Kun Suomessa useimmat lauantait tulivat vapaapäiviksi, sovittiin aluksi sellainen poikkeus, että muualla kuin lauantailla tai sunnuntailla olevaa arkipyhää (esim. pitkäperjantaita) seuraava lauantai oli työpäivä, joten paitsi työviikot, myös viikonloput rikkoontuivat. Kirkko on vastustanut siirtoja. Monissa muissa maissa on enemmän arkipyhiä, jotka ovat työpäiviä.
Pyhäpäivät juutalaisuudessa

Juutalaisuudessa arkipäiviä ovat perinteisesti kaikki muut päivät paitsi lauantai, joka on juutalaisten pyhäpäivä eli sapatti. Sapatti on lauantaina, koska se on juutalaisen viikon viimeinen päivä. Nykyään monet ovat kuitenkin tottuneet pitämään sapattia sunnuntaina.tarvitaan parempi lähde
Arvostelua

Vapaa-ajattelijain liiton mielestä kirkolliset juhlapäivät virallisessa kalenterissa loukkaavat ajatuksenvapautta ja valtion puolueettomuutta uskontojen suhteen, joten ne tulisi poistaa valtakunnallisten vapaapäivien joukosta osana kirkon ja valtion eroa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhäpäivä Wikimedia Commonsissa
Worldwide Public Holidays and Bank Holidays Listed by Country Luetteloja eri maiden pyhäpäivistä
Pyhäpäivät sähköiseen kalenteriin
Aikuiskasvatus (lehti)

| --- | --- |
lehtityyppi:  tiedejulkaisu 
julkaisija:  Kansanvalistusseura Aikuiskasvatuksen tutkimusseura 
ISSN:  0358-6197, 2490-0427 
kieli:  suomi 
kotisivu:  https://journal.fi/aikuiskasvatus 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Aikuiskasvatus on vuonna 1981 perustettu vertaisarvioitu tiedelehti, jota kustantavat Aikuiskasvatuksen tutkimusseura (ATS) ja Kansanvalistusseura (KVS). Lehti ilmestyy neljä kertaa vuodessa noin 80-sivuisena.
Lehdessä julkaistaan tiedeartikkeleita aikuiskasvatuksen tieteenalalta sekä muita aikuiskasvatustutkimukseen, aikuiskoulutuspolitiikkaan ja aikuiskasvatuksen käytäntöihin liittyviä tekstejä. Näiden lisäksi lehdessä julkaistaan puheenvuoroja ja kirja-arvioita.
Lehdellä on toimituskunta, joka linjaa lehteä ja valvoo sen laatua. Lehden päätoimittaja on kasvatustieteen professori Ulpukka Isopahkala-Bouret ja toimituspäällikkö Terhi Kouvo.
Toimituskunta

Nina Haltia, KT, dosentti, tutkijatohtori, Turun yliopisto
Anu Kajamaa, KT, professori, Oulun yliopisto
Heikki Kinnari, KT, erikoistutkija, Turun yliopisto
Terhi Kouvo, FM, toimituspäällikkö, Kansanvalistusseura
Piia Silvennoinen, YTT, yliopettaja, Laurea-ammattikorkeakoulu
Ulpukka Isopahkala-Bouret, KT, professori, Turun yliopisto
Päivi Hökkä, KT, dosentti, tenure track -professori, Tampereen yliopisto
Severi Hämäri, FM, tohtorikoulutettava, Helsingin yliopisto; puheenjohtaja ja puhetaidon opettaja, Kriittinen korkeakoulu
Toni Kosonen, YTT, KM, yliopistonlehtori, Jyväskylän yliopisto
Sami Paavola, FT, professori, Helsingin yliopisto
Annika Pastuhov, KT, tutkijatohtori, Åbo Akademi
Katja Vähäsantanen, KT, dosentti, tutkijayliopettaja, Hämeen ammattikorkeakoulu
Lähde
Päätoimittajat

Lehden päätoimittajat vuodesta 1981 alkaen:lähde?
Jukka Tuomisto, professori Tampereen yliopistosta vuosina 1981–1991
Kauko Hämäläinen, johtaja, KT Helsingin yliopiston Vantaan täydennyskoulutuskeskuksesta vuosina 1992–1997
Reijo Raivola, professori Tampereen yliopistosta vuosina 1998–2000
Anja Heikkinen, professori Jyväskylän yliopistosta vuosina 2001–2006
Petri Salo, professori Åbo Akademista vuosina 2007–2009
Heikki Silvennoinen, professori Turun yliopistosta vuosina 2010–2018
Ulpukka Isopahkala-Bouret, apulaisprofessori Turun yliopistosta vuosina 2019–
Aiheesta muualla

Aikuiskasvatus-lehden verkkosivut
Aikuiskasvatuksen tutkimusseura ATS
Kansanvalistusseura KVS
Hafsa bint Umar

Hafsa arabialaisittain kirjoitettuna
Ḥafṣah bint ʿUmar ibn al-Khattab (arab: حفصة بنت عمر‎; n. 605–665) oli islamin profeetta Muhammedin vaimo, ja kuului niihin yhdeksään, joita kutsuttiin Uskovaisten äideiksi. Kaikkiaan Muhammedilla oli Ibn Hishamin mukaan kolmetoista vaimoa. Perimätiedon mukaan Hafsa syntyi, kun quraiš korjasi Kaaban temppeliä, viisi vuotta ennen kuin profeetta kutsuttiin tehtäväänsä (mikä tapahtui vuonna 610). Profeetta nai Hafsan 30 kuukautta hidžran jälkeen vuonna 625 ja vähän ennen Uhudin taistelua.
Hafsan nimi ilmestyy islamilaiseen kirjallisuuteen vasta 700-luvun lopulla Ibn Ishaqin teoksessa. Hänen historiallisuutensa ei siten ole varmalla pohjalla.