Timo Vuorisalo

Timo Olavi Vuorisalo (s. 1959) on suomalainen biologi, ympäristötutkija ja tietokirjailija. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Turun normaalikoulusta 1978, ja opiskeli biologiaa Turun yliopistossa. Filosofian tohtorin tutkinnon hän suoritti niin ikään Turun yliopistossa vuonna 1989. Vuosina 1989–1990 Vuorisalo työskenteli postdoc-tutkijana Indianan yliopistossa (Bloomington) Yhdysvalloissa. Vuoden 1992 alusta Vuorisalo on toiminut Turun yliopistossa ympäristötieteen lehtorina. Ekologian ja ympäristönsuojelun dosentiksi Turun yliopistoon hänet nimitettiin vuonna 1996.
Opetustyön ohessa Vuorisalo on jatkanut tutkimustyötään, tärkeimpinä tutkimuskohteina kaupunkiekologia (etenkin lintujen ja nisäkkäiden kaupunkilaistuminen), eläinasenteiden ja luonnonsuojelun historia, lintutieteen historia ja sotien ympäristövaikutukset. Näistä aiheista hän on julkaissut lukuisia kirjoja ja artikkeleita, myös yleistajuisia. Ensimmäisen tietokirjansa Evoluutio: miten elämä kehittyy (Otava) Vuorisalo julkaisi yhdessä Pasi Laihosen ja Jukka Salon kanssa vuonna 1986. Vuonna 2008 Vuorisalo toimitti Darwinin syntymän 200-vuotisjuhlan kunniaksi yhdessä Petter Portinin kanssa evoluutiotutkimuksesta kirjan Evoluutio nyt! Charles Darwinin juhlaa (Kirja-Aurora). Eläinten kaupunkilaistumista käsittelevät teokset Kaupungin linnut (1993; toim. yhdessä Juha Tiaisen kanssa, Turun maakuntamuseo), Kaikenkarvaiset kaupunkilaiset: Turun nisäkkäät (1996; yhdessä Markku Lappalaisen kanssa, TS-Yhtymä) ja Kolme simpanssia Nummenmäellä: turkulainen eläinkirja (2002, Kirja-Aurora).
Vuorisalon väitöskirja Evolutionary consequences of modular structure: a functional approach (1988, Turun yliopisto) käsitteli moduulirakenteisten eliöiden evoluutiomekanismeja. Samaan teemaan liittyivät yhdessä Michael J. Hutchingsin kanssa toimitettu Vegetatio-aikakauslehden teemanumero Plant sectoriality: causes and consequences (1996, vol. 127 no. 1) ja yhdessä Pia Mutikaisen kanssa toimitettu kirja Life History Evolution in Plants (1999; Kluwer Academic Publishers).
Yhteistyössä dosentti Simo Laakkosen kanssa Vuorisalo on toimittanut kolme sodankäynnin ympäristöhistoriaan liittyvää teosta: Sodan ekologia. Nykyaikaisen sodankäynnin ympäristöhistoriaa (2007; Suomalaisen Kirjallisuuden Seura), The Long Shadows. A global environmental history of the Second World War (2017; toimittajana Laakkosen ja Vuorisalon lisäksi Richard Tucker, Oregon State University Press) sekä The Resilient City in World War II. Urban Environmental Histories (2019; toimittajina Laakkosen ja Vuorisalon lisäksi John McNeill ja Richard Tucker, Palgrave Macmillan).
Vuorisalon oppikirjoista Ympäristöekologia: Ympäristönsuojelun ekologiset perusteet ja alkuperäisen luonnon suojelu (ensimmäinen painos 1992, Turun yliopiston täydennyskoulutuskeskus) ja Maailmanlaajuiset ympäristöongelmat: uhkakuvista yhteistyöhön (1994; yhdessä P. Anttilan, M. Puhakan ja M. Ojasen kanssa, Turun yliopiston täydennyskoulutuskeskus) on käännetty viron kielelle.
Vuorisalo kiinnostui lintutieteen historiasta 1980-luvun lopussa Turun kaupunkilinnuston tutkimushankkeessa. Yhteistyö Esa Lehikoisen, Risto Lemmetyisen, Sari Kivistön ja Mia Röngän kanssa on tuottanut useita artikkeleita sekä kirjat Suomen lintutieteen synty: Turun Akatemian aika (2009, toinen korjattu painos 2020; Faros-kustannus) ja Suomen lintutiede 1828-1974 (2020; Faros-kustannus).
Matti Kamppisen, Pasi Laihosen ja Timo Vuorisalon toimittamalle teokselle Kulttuurieläin: ihmistutkimuksen biologiaa (1989, Otava) myönnettiin vuonna 1990 Tieto-Finlandia -kunniamaininta. Minttu Jaakkolan, Timo Vuorisalon ja Lasse Peltosen kirja Saimaannorppa ja ihminen – sosiaalisesti kestävän luonnonsuojelun haaste (2018, Into) oli vuonna 2018 ehdolla Kanava-tietokirjapalkinnon saajaksi.
Vuosina 1985–1986 Vuorisalo toimi Turun luonnonsuojeluyhdistyksen ja vuosina 2010–2020 Piikkiö-Seuran puheenjohtajana. Vuodesta 2016 hän on ollut (oman toimen ohella) Suomen Kulttuurirahaston Varsinais-Suomen rahaston asiamies. Vuorisalolle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ritarimerkki 2020 ja Suomen Kotiseutuliiton kultainen ansiomerkki 2021.