stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mini Hatch
Mini Hatch R50/52/53 (2000–2008)

| Mini Hatch (R50/52/53) |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Iso-Britannia
Valmistaja:  Mini
Konserni:  BMW
Valmistusvuodet:  2000–2008
Muut nimet:  Mini Cooper Mini Hardtop Mini One
Korimalli:  2-ovinen cabriolet 3-ovinen hatchback
Luokka:  B-segmentti
Seuraaja:  Mini Hatch (R56)
Iskutilavuus:  1,4–1,6 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali CVT-automaatti
Ensimmäinen uusi Mini esiteltiin vuoden 2000 lopulla. Malleja olivat Mini One sekä urheilullisemmat Mini Cooper ja Cooper S. Vuonna 2004 esiteltiin lisäksi avomalli.
Vuoden 2002 Euro NCAP -kolaritestistä Mini One sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Minin 1,4- ja 1,6-litraiset bensiinimoottorit kuuluivat Chryslerin ja BMW:n omistaman Rover Groupin yhteistyössä kehittämään Tritec-sarjaan. Dieselmoottori oli 1,4-litrainen ja peräisin Toyotalta.
Hatchback väistyi uuden sukupolven tieltä vuonna 2006, mutta cabrioletin valmistusta jatkettiin vuoteen 2008 saakka.
Mini Hatch R56/57 (2006–2015)

| Mini Hatch (R56/57) |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Iso-Britannia
Valmistaja:  Mini
Konserni:  BMW
Valmistusvuodet:  2006–2015
Muut nimet:  Mini Cooper Mini Hardtop Mini One
Korimalli:  2-ovinen cabriolet 3-ovinen hatchback
Luokka:  B-segmentti
Edeltäjä:  Mini Hatch (R50)
Seuraaja:  Mini Hatch (F56)
Teknisesti samankaltaisia:  Mini Clubman (R55) Mini Countryman (R60) Mini Coupé Mini Paceman Mini Roadster
Iskutilavuus:  1,4–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti
Toisen sukupolven Mini Hatch esiteltiin vuoden 2006 lopulla, eikä sen muotoilussa tapahtunut merkittäviä muutoksia. Pituudeltaan auto kasvoi kuusi senttimetriä edeltäjäänsä verrattuna. Toisen sukupolven malliin perustuvat myös farmarimalli Mini Clubman, crossover-mallit Countryman ja Paceman sekä kaksioviset Coupé ja Roadster.
Vuoden 2007 Euro NCAP -kolaritestistä Mini Cooper sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Avomalli esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2009. Se pysyi mallistossa vuoteen 2015 saakka, vaikka hatchbackin tuotanto päättyikin vuonna 2013.
Mini Hatch F55/56/57 (2013–)

| Mini Hatch (F55/56/57) |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Alankomaat  Iso-Britannia
Valmistaja:  Mini
Konserni:  BMW
Valmistusvuodet:  2013–
Muut nimet:  Mini Cooper Mini Hardtop Mini One
Korimalli:  2-ovinen cabriolet 3-ovinen hatchback 5-ovinen hatchback
Luokka:  B-segmentti
Edeltäjä:  Mini Hatch (R56)
Pohjalevy:  BMW UKL1
Iskutilavuus:  1,2–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti 8-vaihteinen automaatti 7-vaihteinen kaksoiskytkin
Kolmannen sukupolven Mini Hatch esiteltiin Los Angelesin autonäyttelyssä vuoden 2013 lopulla. Se kasvoi pituutta 98 millimetriä kokonaispituudeltaan ja 28 millimetriä akseliväliltään. Uusi Mini oli ensimmäinen malli, joka perustui BMW:n modulaariselle UKL-pohjalevylle. Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2014 esiteltiin ensimmäistä kertaa mallin historiassa viisiovinen korimalli.
Vuoden 2014 Euro NCAP -kolaritestistä Mini Cooper sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Vuonna 2018 malli koki pieniä muutoksia sekä sisä- että ulkopuolella. Uusia varusteita ovat esimerkiksi LED-matriisivalot ja 6,5 tuuman kosketusnäyttö. Takavaloihin tuli uusi Union Jack -ilme. Lisäksi värivalikoimaa päivitettiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mini Hatch Wikimedia Commonsissa
Mini Cooper Cabriolet
Mini Cooper S Cabriolet
Viisiovinen Mini Cooper (F55).
Mini Cooper Convertible
Montjuïc

Montjuïc Güellin puistosta nähtynä.
Montjuïc on laaja kukkula Barcelonassa, Espanjassa. Se sijaitsee kaupungin keskustan lounaispuolella Sants-Montjuïcin alueella. Kukkulan itäreuna on lähes pystysuora ja siltä avautuu näköala kaupungin satamaan. Kukkulan laella on sijainnut useita linnoituksia, joista nykypäivään on säilynyt 1600- ja 1700-luvuilla rakennettu Castell de Montjuïc. Linnoitus toimi vankilana aina Espanjan sisällissodan aikoihin asti. Katalaanien nationalistijohtaja Lluís Companys teloitettiin linnoituksessa vuonna 1940. Nykyisin linnoituksen tiloissa toimii sotamuseo (Museo Militar).
Castell de Montjuïc.
Montjuïcin metsäisiä rinteitä on käytetty maanviljelyyn ja eläinten laiduntamiseen. 1890-luvulla osa metsistä raivattiin puistoalueeksi. Alueella järjestettiin vuoden 1929 maailmannäyttely, jota varten rakennettiin useita uusia rakennuksia, kuten kansallismuseo Museu Nacional d'Art, Montjuïcin stadion ja Font Màgican suihkulähteet. Kukkulan länsiosassa sijaitseva Poble Espanyol (suom. espanjalainen kylä) esittelee nimensä mukaisesti arkkitehtuuria Espanjan eri osista.
Museu Nacional d'Art de Catalunya.
Montjuïcin kaupunginpuoleisilla rinteillä sijainneella Montjuïcin moottoriradalla ajettiin Formula 1 -sarjan Espanjan Grand Prix neljästi 1960- ja 1970-luvuilla. Kilpailut saivat traagisen lopun, kun vuoden 1975 kilpailussa Rolf Stommelenin auto ajautui takasiiven hajottua turvakaiteeseen ja kaiteen yli yleisöön tappaen neljä katsojaa.
Montjuïc oli useiden kilpailutapahtumien näyttämönä vuoden 1992 kesäolympialaisissa. Montjuïcin stadion kunnostettiin ja nimettiin uudelleen Estadi Olímpic Lluís Companysiksi. 65 000 -paikkaisella stadionilla järjestettiin kilpailujen avajaiset ja päättäjäiset sekä yleisurheilun kilpailutapahtumat. Vuodet 1997–2009 olympiastadion toimi Espanjan jalkapallon pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavan Espanyolin kotikenttänä. Stadionin ympäristöön rakennettuun "olympiarenkaaseen" (Anella Olímpica) kuuluu myös muun muassa urheiluoppilaitos Institut Nacional d'Educació Física de Catalunya, 17 000 -paikkainen urheiluhalli Palau Sant Jordi ja Picornellin uima-altaat sekä 136-metrinen televisioantenni Torre Telefónica, joka on yksi Barcelonan maamerkeistä.
Montjuïcin huipulle pääsee maksullisella köysiradalla. Noin puoleen väliin pääsee Funicular de Montjuïc -funikulaarilla, joka on osa Barcelonan metrojärjestelmää. Paikallisbussilla voi jatkaa huipulle saakka. Metroasemat Paral·lel, Poble Sec ja Espanya sijaitsevat Montjuïcin reunamilla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tietoa Montjuïcista Barcelonan kaupungin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Montjuïc Google Mapsin satelliittikuvassa (englanniksi)
Montipora

| Montipora |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Polttiaiseläimet Cnidaria
Luokka::  Korallieläimet Anthozoa
Lahko::  Kivikorallit Scleractinia
Heimo::  Acroporidae
Suku::  Montipora  Blainville, 1830
Katso myös
   Montipora Wikispeciesissä   Montipora Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Montipora on kivikorallien suku, johon kuuluu ainakin 75 lajia. Niitä tavataan indopasifisella merialueella ja Punaisellamerellä, missä ne muodostavat koralliriuttoja. 
Monia lajeja pidetään riutta-akvaarioissa. Virtaus- ja valaistusolojen mukaan ne voivat kasvaa joko levyinä tai puumaisina rakenteina. Montipora-korallit elävät symbioosissa zooksantellilevien kanssa. Niillä on myös pienet polttiaislonkerot, joilla ne pyydystävät planktonia ravinnokseen.
Tietyt lajit, kuten Montipora crassituberculata on listattu IUCN:n punaisella listalla vaarantuneiksi, koska ne ovat erityisen herkkiä vaalenemista aiheuttaville tekijöille.
Aiheesta muualla

Genus Montipora (Arkistoitu – Internet Archive) Easy Reefer
Montjoi (Tarn-et-Garonne)

| Montjoi |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 vaakuna
 Montjoi
 Koordinaatit: 44°11′51″N, 0°55′15″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Oksitania
Departementti:  Tarn-et-Garonne
Arrondissementti:  Castelsarrasin
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  14,7 km²
Väkiluku (2020):  167 
 – Väestötiheys:  11 as./km²
Kunnan numero:  82130
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Montjoi (oksitaaniksi: Montjòi) on kunta Lounais-Ranskassa Tarn-et-Garonnen departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Séounejoen varrella, noin 48 kilometriä Montaubanin kaupungista luoteeseen.
Saint-Mrtinin kirkko
Montjoi on 1200-luvulla rakennettu bastide, joka on säilyttänyt alkuperäisen muotonsa. Siellä on nähtävissä 1400- ja 1500-luvuilta peräisin olevia ristikkotaloja. Se sijaitsee Santiago de Compostelaan vievän pyhiinvaellusreitin varrella, ja se on ollut suojeltu vuodesta 1972 lähtien.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Montjoi (Tarn-et-Garonne) Wikimedia Commonsissa
Mini John Cooper Works Buggy

| Mini John Cooper Works Buggy |
| --- | --- |

Yleiset tiedot
Luokka:  erämaaralli
Talli:  X-raid
Valmistaja:  Mini
Teknisiä tietoja
Renkaat:  BF Goodrich
Polttoaine:  Diesel
Moottori:  BMW B57 3L turbodiesel
Voimansiirto:  6-vaihteinen
Massa:  1 585 kg
Pituus:  4 332 mm
Leveys:  2 200 mm
Korkeus:  1 935 mm
Vetotapa:  takaveto
Teho:  350 hv
Vääntö:  n. 770 Nm
Kilpailuhistoria
Debyytti:  2018
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  1 (2019)
Mini John Cooper Works Buggy on BMW:n omistaman Minin valmistama erämaaralliauto, jolla on voitettu kerran erämaarallin maailmanmestaruus ja kahdesti Dakar-ralli. Saksalainen X-raid-talli on käyttänyt autoa vuodesta 2018 lähtien.
Dakar-ralli > 2018

X-raidin kuljettajat Mikko Hirvonen ja Dakar-rallitulokas Bryce Menzies osallistuivat uudella autolla Dakar-ralliin 2018. Hirvonen sijoittui 19:nneksi ja Menzies keskeytti. Parhaimmillaan Menzies oli kilpailussa neljäntenä.[lähde? ]
Dakar-ralli > 2019

Seuraavan vuoden Dakar-ralliin Peugeotilla ajaneet Stéphane Peterhansel, Carlos Sainz ja Cyril Despres siirtyivät X-raidin Minille. Despres sijoittui kolmikosta parhaiten, viidenneksi. Sainz sijoittui 13:nneksi voitettuaan yhden erikoiskokeen, kun taas Peterhansel keskeytti voitettuaan sitä ennen kaksi erikoiskoetta. Peterhansel onnistui Dakar-rallin jälkeen voittamaan helmi-lokakuun välisenä aikana ajetun erämaarallin maailmanmestaruuden.[lähde? ]
Dakar-ralli > 2020

Dakar-ralli 2020 ajettiin ensimmäistä kertaa Saudi-Arabiassa, jossa kuljettajina jatkoivat vain Sainz ja Peterhansel. Sainz sai auton ensimmäisen Dakar-rallin voiton ajettuaan kilpailun aikana neljä erikoiskoevoittoa. Saman tallin Peterhansel sijoittui kolmanneksi voitettuaan neljä erikoiskoetta.
Maailmanmestaruus

| Vuosi | Kuljettaja | Kartanlukija |
| --- | --- | --- |
| 2019 |  Stéphane Peterhansel |  Andrea Peterhansel |
Dakar voitot

| Vuosi | Kuljettaja | Kartanlukija |
| --- | --- | --- |
| 2020 |  Carlos Sainz |  Lucas Cruz |
| 2021 |  Stéphane Peterhansel |  Édouard Boulanger |
Mortal Engines

| Mortal Engines |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Christian Rivers
Käsikirjoittaja:   Fran Walsh  Philippa Boyens  Peter Jackson 
Perustuu:  Philip Reeven romaaniin  Kävelevät koneet
Tuottaja:   Zane Weiner  Amanda Walker  Deborah Forte  Fran Walsh  Peter Jackson 
Säveltäjä:  Junkie XL
Kuvaaja:  Simon Raby
Leikkaaja:  Jonno Woodford-Robinson
Tuotantosuunnittelija:  Dan Hennah
Pääosat:   Hugo Weaving  Hera Hilmar  Robert Sheehan  Jihae  Ronan Raftery  Leila George  Patrick Malahide  Stephen Lang 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Universal Pictures  Media Rights Capital 
Levittäjä:  Universal Studios UIP-Dunafilm
Ensi-ilta:   2018-12-77. joulukuuta 2018 (Suomi)   2018-12-1414. joulukuuta 2018 (USA)  
Kesto:  128 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  100–150 miljoonaa USD
Tuotto:  83,7 miljoonaa USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mortal Engines on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut Christian Riversin ohjaama post-apokalyptinen seikkailuelokuva, jonka käsikirjoittivat Fran Walsh, Philippa Boyens ja Peter Jackson. Elokuva pohjautuu Philip Reeven Kävelevät koneet -kirjasarjan ensimmäiseen osaan. Tarina sijoittuu steampunk-maailmaan, jossa moottorien ja telaketjujen avulla liikkuvat kaupungit vaeltavat erämaaksi muuttuneessa maailmassa. Elokuvan Suomen ensi-ilta oli 7. joulukuuta 2018.
Elokuva on sekä ilmestymisvuotensa että myös kaikkien aikojen pahimmin flopanneita elokuvia; sen alhainen 83 miljoonan dollarin maailmanlaajuinen tuotto verrattuna elokuvan budjettiin ja markkinointikuluihin johti siihen, että Mortal Engines teki tappiota peräti 175 miljoonaa dollaria inflaatioon suhtautettuna.
Elokuvan lisäksi on kehitetty ja julkaistu samaan universumiin sijoittuvat pulmapelit Rekt Galaxies.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hugo Weaving  | … |  Thaddeus Valentine   |
|  Hera Hilmar  | … |  Hester Shaw   |
|  Robert Sheehan  | … |  Tom Natsworthy   |
|  Jihae  | … |  Anna Fang   |
|  Ronan Raftery  | … |  Bevis Pod   |
|  Leila George  | … |  Katherine Valentine   |
|  Patrick Malahide  | … |  Magnus Crome   |
|  Stephen Lang  | … |  Shrike   |
|  Colin Salmon  | … |  Chudleigh Pomeroy   |
|  Regé-Jean Page  | … |  kapteeni Khora   |
|  Mark Hadlow  | … |  Orme Wreyland   |
|  Leifur Sigurdarson  | … |  Nils Lindstrom   |
|  Sophie Cox  | … |  Clytie Potts   |
|  Aaron Jackson  | … |  Gench   |
|  Stephen Ure  | … |  Pewsey   |
|  Kee Chan  | … |  kuvernööri Kwan   |
|  Mark Mitchinson  | … |  Vambrace   |
Mokhtar Tlili

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 1942
Syntymäpaikka: Tunisia
Valmennusura
1974–1976 1982 1982–1984 1985 1985–1986 1987–1988 1988–1989 1992 1993 1994–1995 1995 1998 1999 2000 2007 2007–2008: Sfax Railways Sports CA Bizertin Club Africain CA Bizertin Sfax Railways Sports CS Sfaxien Tunisian maajoukkue ES Zarzis Sfax Railways Sports ES Zarzis Olympique Béja ES Zarzis Sfax Railways Sports US Monastir ES Zarzis CA Bizertin
Mokhtar Tlili (s. 1942) on tunisialainen jalkapallovalmentaja, joka toimi Tunisian maajoukkueen päävalmentajana vuosina 1988–1989. Tlili saavutti Tunisian cupin voiton vuonna 1982 CA Bizertinin luotsina.
Saavutukset

Tunisian cup: 1982
Hopeaa: 2007
My Bonnie Lies over the Ocean

My Bonnie Lies over the Ocean (myös engl. My Bonnie ja Bring Back My Bonnie to Me) on skotlantilainen kansanlaulu. Nykyisin se on länsimaissa yleinen lastenlaulu ja yhteislaulu. Suomenkielisen version ”Merimieslaulun” sanat (”Nyt tuulet nuo viestin jo toivat”) on tehnyt Maija Konttinen.
Mustakivi

| Mustakivi |
| --- | --- |
 Asuinalueen kartta.
 Asuinalueen sijainti Tallinnassa.
Valtio:  Viro
Maakunta:  Harjumaa
Kunta:  Tallinna
Kaupunginosa:  Lasnamäe
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  asuinalue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1,16 km²
Väkiluku (1.1.2018):  19 947
 – Väestötiheys:  17 195,7 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mustakivi on asuinalue (vir. asum) Lasnamäen kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 116 hehtaaria ja väkiluku 19 947 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 23 prosenttia oli virolaisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mustakivi Wikimedia Commonsissa
My Boy

| ”My Boy” Richard Harris |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: My Boy
 Julkaistu: 1975
 Kesto: 03.19
 Levy-yhtiö: RCA Records
Listasijoitukset
 41. (Billboard Hot 100)
My Boy on Claude Francoisin ja Jean Bourtayren säveltämä ja Phil Coulterin sekä Bill Martinin sanoittama suosittu laulu, joka julkistettiin ensimmäisen kerran Richard Harrisin esittämänä vuonna 1971. Tällöin hän otti osaa erääseen musiikkikilpailuun, ja vaikka Harris ei voittanut, kappaleesta tuli heti menestys. Se levytettiin myöhemmin samana vuonna sekä singlelle, että samannimiselle albumille.
Kappale ylsi parhaimmillaan Billboard Hot 100 -listan 41. sijalle. Siitä on tehty lukuisia covereita, joista tunnetuimpia lienee Elvis Presleyn versio vuodelta 1974. Laulu on myös käännetty suomeksi nimellä Pojalleni, jonka on levyttänyt Danny 1980-luvulla.
Musterpyynjärvi

| Musterpyynjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Lohja
Koordinaatit:  60°22′35″N, 24°01′55″E
Järvinumero:  23.061.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  32 m 
Rantaviiva:  4,83 km 
Pinta-ala:  0,52 km² 
Keskisyvyys:  2,5 m 
Suurin syvyys:  4,5 m 
 fiMusterpyynjärvi 
Musterpyynjärvi on matala, erittäin rehevä ja ruskeavetinen järvi Lohjan keskiosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 51,6 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 14 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede

Musterpyynjärven pituus etelästä pohjoiseen on 1,1 kilometriä. Saaria ei ole. Valuma-alueella on runsaasti maataloutta, joka rasittaa järveä. Sen kerrotaan olleen ammoin huomattavasti nykyistä syvempi. Musterpyynjärveen laskee Härkäjoki pohjoisesta, järven kaakkoisrannalta lähtee Sitarlanjoki etelään. Musterpyynjärvi ja Sitarlanjoki ovat luonnonsuojelualuetta. Musterpyynjärven pohjoispuolella sijaitsee Koisjärvi, itäpuolella Kyynäräjärvi ja eteläpuolella Savijärvi, jonka eteläpuolella avautuu Lohjanjärven Maikkalanselkä. Lännessä on Valkerpyy.
Musterpyynjärvi (23.061.1.003) kuuluu Sitarlanjoen-Härkäjoen alue (23.061), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Pusulanjoen alue (23.06). Sitarlanjoen-Härkäjoen alueen laajimmat vakavedet ovat Musterpyynjärvi, Savijärvi ja Kyynäräjärvi.
Molly Lohman

Molly Lohman (s. 13. toukokuuta 1996) on yhdysvaltalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan keskitorjuja ja pituudeltaan 192-senttimetrinen. Hän on joulukuusta 2020 alkaen edustanut Suomessa lentopallon Mestaruusliigassa kuusamolaisseura Pölkkyä.
Lohman on pelannut kotimaansa yliopisto- ja ammattilaissarjojen lisäksi Unkarissa ja Filippiineillä. Yliopistosarjassa hän edusti Minnesotan yliopistoa. Lohman siirtyi Suomeen Pölkyn joukkueeseen joulukuussa 2021. Tammikuussa 2022 hän oli voittamassa Suomen Cupia ja kauden päätteeksi Suomen-mestaruutta.
Mustepitta

| Mustepitta |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Pitat Pittidae
Suku::  Pitat Pitta
Laji::  iris
Kaksiosainen nimi
 Pitta iris  Gould, 1842 
Katso myös
   Mustepitta Wikispeciesissä   Mustepitta Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustepitta (Pitta iris) on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Mustepittaa tavataan Australian pohjoisosissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 259 000 km2. Sen arvellaan olevan vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mies joka tiesi liikaa (vuoden 1956 elokuva)

| Mies joka tiesi liikaa> The Man Who Knew Too Much |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Alfred Hitchcock
Käsikirjoittaja:  John Michael Hayes
Perustuu:  Charles Bennettin ja D. B. Wyndham-Lewisin alkuperäiskäsikirjoitukseen
Tuottaja:  Alfred Hitchcock
Säveltäjä:   Bernard Herrmann  Arthur Benjamin 
Kuvaaja:  Robert Burks
Leikkaaja:  George Tomasini
Tuotantosuunnittelija:  Henry Bumstead
Pääosat:   James Stewart  Doris Day  Brenda De Banzie 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:   Ranska: 30. huhtikuuta 1956  Yhdysvallat: 16. toukokuuta 1956  Suomi: 3. elokuuta 1956 
Kesto:  120 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  1 200 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mies joka tiesi liikaa (The Man Who Knew Too Much) on Alfred Hitchcockin ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1956. Se on uudelleenfilmatisointi Hitchcockin saman nimisestä elokuvasta vuodelta 1934.
Elokuva sai parhaan laulun Oscar-palkinnon Doris Dayn esittämästä kappaleesta "Whatever Will Be, Will Be (Que Sera, Sera)".
Juoni

Lääkäri Benjamin McKenna on lomalla Marrakechissa Ranskan Marokossa vaimonsa Jon ja poikansa Hankin kanssa. He tutustuvat siellä brittiläiseen Draytonin pariskuntaan ja ranskalaiseen Louis Bernardiin. Kaikki sopivat yhteisestä illallisesta Casablancassa, mutta Bernard ei tule heidän seuraansa.
Seuraavana päivä he näkevät torilla, kuinka arabia puukotetaan selkään. Arabi kaatuu Benin lähelle, joka huomaa, että arabi on itse asiassa valepukuinen Bernard. Ennen kuolemaansa Bernard kuiskaa Benille salaisia tietoja suunnitellusta pääministerin salamurhasta Lontoossa. McKennat päätyvät herra Draytonin avustamana poliisiasemalle antamaan lausuntoa tapahtumista ja jättävät poikansa Hankin rouva Draytonin hoiviin. Käy ilmi, että Louis Bernard on Deuxième Bureaun eli Ranskan tiedustelupalvelun agentti. Ben saa yllättäen poliisiasemalle puhelun, jossa uhataan Hankin henkeä, mikäli hän paljastaa poliisille, mitä Bernard sanoi. Hotelliin palattuaan McKennat saavat tietää, että juuri Draytonit ovat kidnapanneet heidän poikansa ja lähteneet Englantiin. McKennat lähtevät heidän peräänsä.
Ainoana johtolankana nimi Ambrose Chappell Ben lähtee tapaamaan samannimistä miestä, joka osoittautuu täysin vääräksi henkilöksi eli eläintentäyttäjäksi. Jo keksii, että Ambrose Chapel onkin Ambrose-niminen kappeli. Kappelin henkilökuntana ovat Draytonit, ja Hankia pidetään vankina siellä.
Marrakechista on värvätty ranskalainen palkkamurhaaja, joka saa tarkat ohjeet toimia Albert Hallissa pidettävän konsertin musiikin mukaisesti, jotta laukaus ei kuulu. Royal Albert Hallissa salamurhaaja kieltää Jota puuttumasta hänen suunnitelmiinsa, mutta viime hetkellä Jo kirkaisee ja pelastaa siten murhan kohteeksi suunnitellun pääministerin hengen. Suurlähetystössä pääministeri kiittää Jota ja pyytää häntä laulamaan jonkin laulun. Jo valitsee ”Que Sera Sera” -kappaleen, jonka hän tietää Hankin tuntevan ja toivoo siten pelastavansa suurlähetystöön vangiksi siirretyn poikansa. Tämä onnistuukin katuvan rouva Draytonin avustuksella.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  James Stewart  | … |  Benjamin ”Ben” McKenna    |
|  Doris Day  | … |  Josephine Conway ”Jo” McKenna    |
|  Brenda De Banzie  | … |  Lucy Drayton    |
|  Bernard Miles  | … |  Edward Drayton    |
|  Ralph Truman  | … |  poliisitarkastaja Buchanan    |
|  Daniel Gélin  | … |  Louis Bernard    |
|  Mogens Wieth  | … |  suurlähettiläs    |
|  Alan Mowbray  | … |  Val Parnell    |
|  Hillary Brooke  | … |  Jan Peterson    |
|  Christopher Olsen  | … |  Henry ”Hank” McKenna    |
|  Reggie Nalder  | … |  Rien    |
|  Richard Wattis  | … |  apulaisjohtaja    |
|  Noel Willman  | … |  Woburn    |
|  Alix Talton  | … |  Helen Parnell    |
|  Yves Brainville  | … |  poliisitarkastaja    |
Näyttelijät > Cameoroolit

Alfred Hitchcockin cameorooli on noin 25 minuuttia elokuvan alusta. Hänet nähdään selin marokkolaisella torilla katsomassa akrobaatteja.  Bernard Herrmannilla, elokuvan musiikin säveltäjällä, on myös cameorooli kapellimestarina.
Aiheesta muualla

Mies joka tiesi liikaa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Mustalampi (Jyväskylä)

| Mustalampi |
| --- | --- |
 Peukaloisentie Mustalammella
Kaupunki:  Jyväskylä
Suuralue:  Keltinmäki-Myllyjärvi
Väkiluku:  945 (31.12.2021)
Postinumero(t):  40640
Mustalampi on 2000-luvulla rakennettu pientaloalue Jyväskylässä Keltinmäen kaupunginosassa, tosin usein Keltinmäellä epävirallisesti tarkoitetaan pelkkää Keltinkeskuksen aluetta eikä Keltinmäen muita asuinalueita Mustalampea ja Mäyrämäkeä.
Asuinalueella on 250 omakotitaloa, enimmäkseen lautaverhoiltuja, jonkin verran myös tiilisiä. Alueen vieressä on kaksi lampea, alueelle nimensä antanut Mustalampi sekä Rajalampi. Alueen kadut on nimetty enimmäkseen naispuolisten satuhahmojen mukaan. Mustalammen laajentamiseen on varattu viereinen Valkeamäen alue. Mustalampeen kulkee Jyväskylän liikenteen bussi 27.