stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fontainebleaun metsä
Virkistyskäyttö > Kiipeily

Fontainebleaun metsä on kansainvälisesti tunnettu alueena, jossa harrastetaan boulderointia. Sitä harjoitetaan jyrkillä mutta matalilla kallionseinämillä, joissa turvallisuus ei välttämättä edellytä köysien käyttöä. Sen sijaan käytetään putoamistapausten varalta jyrkänteen alle asetettuja pehmustettuja patjoja sekä viuluhartsia käsiotteiden lujittamiseksi. Lajia harrastetaan metsälle tyypillisillä kalkkikivilohkareilla.
Kiipeilijöiden keskuudessa Fontainebleaun metsästä käytetään lyhempää nimeä Bleau. Sen erikoisuutena on sinne merkityt kiipeilyreitit. Eritasoiset reitit on merkitty erivärisin nuolin. Täyden reitin oli alun perin tarkoitus vastata vaikeustasoltaan alppikiipeilyretkeä vuoristossa. Ensimmäiset reitit merkitsi Fred Bernick vuonna 1947. Jokainen väri vastaa tiettyä vaikeustasoa: tummansininen hyvin helppoa, keltainen jokseenkin helppia, oranssi melko vaikeaa, sininen aikeaa, punainen hyvin vaikeaa, musta tai valkoinen äärimmäisen vaikeaa.
Kiipeilypaikkoja on suuri joukko eri puolilla metsää. Tunnetuimpia niistä ovat le Bas-Cuvier, Les Gorges d'Apremont (Barbizonissa), Franchard Isatis (Franchardin rotkossa Fontainebleaun ja Milly-la-Forêt’n välissä, Milly-la-Forêt (numero 95.2), Le Cul de Chien (Noisy-sur-Écolessa) ja Diplodocus (Le Vaudouéssa). Jotkut kiipeilypaikat ovat varsinaisen metsän ulkopuolella kuten Dame Jouanne Larchantissa, Massif Canard ja Massif de l’I (Buthiersissa).
Virkistyskäyttö > Suunnistus

Fontainebleaun metsässä on järjestetty useita suunnistuskilpailuja, erityisesti Ranskan mestaruuskilpailut vuonna 2012.
Läheisiä viheralueita

Muita laajoja viheralueita Fontainebleaun metsän läheisyydessä ovat:
Trois-Pigninsin metsä lännessä
Barbeaun metsä koillisessa
Champagne-sur-Seinen metsä idässä
Larchant-La-Commanderien metsä etelässä.
Fontainebleaun metsä taiteessa ja kirjallisuudessa

Pariisin läheisyyden ja vaihtelevien maisemien vuoksi Fontainebleaun metsä on innoittanut monia taiteilijoita ja uudistanut maiseman käsitteen maalaustaiteesta. Erityisesti alue tunnetaan Barbizonin koulukunnasta.
Fontainebleaun metsä taiteessa ja kirjallisuudessa > Maalarit

Ensimmäiset taiteilijat joiden tiedetään maalanneen Fontainebleaun metsässä, ovat Adam François van der Meulen ja ennen kaikkea Jean-Baptiste Oudry. He kuvasivat teoksissaan ennen kaikkea kuninkaallisia metsästysretkiä. Camille Corot oli yksi ensimmäisistä, joka otti pääaiheekseen itse metsän.
1800-luvun puolivälistä lähtien monet taiteilijat saapuivat alueelle tekemään metsää esittäviä maalauksia käyttäen hyväksi Gannen majatalon tarjoamia palveluksia. Tunnetuimpia heistä olivat Théodore Rousseau ja Jean-François Millet, jotka panivat alulle Barbizonin koulun. Tämä nimitys tuli kuitenkin käyttöön vasta vuonna 1880 ensin Englannissa ja vasta vuonna 1905 Ranskassa.
Alueesta kiinnostuivat myös impressionistit kuten Claude Monet, Auguste Renoir ja Alfred Sisley. Myös Félix Ziem, Paul Cézanne, Adrien Rousseau ja Georges Seurat maalasivat siellä useita tauluja.
Muutamat kohdat kuten Chaillyn kiveys (Le Pavé de Chailly) esiintyvät erityisen monissa maalauksissa.
Fontainebleaun metsä taiteessa ja kirjallisuudessa > Valokuvaajat

Charles Marville (1816–1879) oli ensimmäinen valokuvaaja, joka retkeili metsässä 28. elokuuta 1848. Hänen jälkeensä alueelle saapui seuraavana vuonna aikakauden kuuluisin valokuvaaja Gustave Le Gray, joka pakeni Pariisissa puhjennutta koleraepidemiaa. Fontainebleaun metsä on näin ollen yksi ensimmäisistä luonnontilaisista alueista maailmassa, josta otettiin valokuvia. Le Grayn jälkeen sinne saapuivat Georges Balagny, Charles Famin, William Harrison ja lopulta Eugène Cuvelier. Valokuvaajat eivät kuitenkaan koskaan tulleet yhtä kuuluisiksi kuin saman aikakauden taidemaalarit.
Fontainebleaun metsä taiteessa ja kirjallisuudessa > Kirjailijat ja runoilijat

Étienne Pivert de Senancourt mainitaan usein ensimmäisenä kirjailijana, joka vuonna 1804 sijoitti romaaninsa Obermann tapahtumat metsään. Romantikot olivat kuitenkin ensimmäiset, jotka löysivät metsästä innoituksen lähteen.
Alfred de Musset ja George Sand tekivät ensimmäisen matkansa metsään jo vuonna 1833. He saapuivat sinne myöhemmin useita kertoja. George Sand kuvasi kaksin tekemiään matkojaan romaanissa Elle et lui (1859) ja julkaisi Revue des Deux Mondes -lehdessä kuvauksen metsästä. Musset kuvasi sitä teoksessaan Confession d'un enfant du siècle vuodelta 1836.
Chateaubriand vieraili metsässä lyhyesti vuonna 1834.
Victor Hugo kävi paikalla useita kertoja noin vuosien 1836 ja 1839 välisenä aikana.
Stendhal kuvasi käyntiään Fontainebleaussa ja sitä ympäröivässä metsässä vuonna 1837 teoksessaan Mémoires d'un touriste.
Honoré de Balzac sijoitti Fontainebleaun metsään osan romaaneistaan Keski-ikäinen nainen (ransk. La Femme de trente ans), Kurtisaanien loisto ja kurjuus (plendeurs et misères des courtisanes) ja Ursule Mirouët.
Jules Michelet kävi alueella säännöllisesti vuosien 1833 ja 1859 välisenä aikana.
Edmond ja Jules de Goncourt kävivät vuosina 1850–1865 useita kertoja Barbizonissa, Bourron-Marlottessa ja Grez-sur-Loingissa. He kuvasivat metsää Päiväkirjassaan sekä myös romaanissaan Manette Salomon.
Hippolyte Taine kuvaa käyntejään Chailly-en-Bièresä ja Barbizonissa romaanissaan Vie et opinions de Thomas Graindorge ('Thomas Graindorgen elämä ja mielipiteet') vuodelta 1863.
Vuonna 1868 Gustave Flaubert tutustui metsään romaaniaan L'Éducation sentimentale varten, joka ilmestyi seuraavana vuonna.
Robert Louis Stevenson vieraili Barbizonissa vuonna 1875 ja tapasi seuraavana vuonna Grezissä Fanny Osbournen. Hän kuvasi metsää varsinkin teoksessaan Forest notes
Vuonna 1876 Ernest Renan vietti kuusi viikkoa Fontainebleaussa ja kirjoitti siellä teoksensa La Prière sur l'Acropole.
Anatole France asui 1880-luvulla Brollessa, Bois-le-Roin kunnassa.
Belgialainen runoilija Émile Verhaeren vieraili alueella ja omisti sille osan teoksestaan Sensation, joka ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1889.
Guy de Maupassant sijoitti metsään ja Montigny-sur-Loingiin osan vuonna 1890 ilmestyneestä romaanistaan Ihmissydän (Notre cœur).
Stéphane Mallarmé, joka asui Vulaines-sur-Seinessä, teki useita kävelyretkiä metsässä.
Marcel Proust vietti vuonna 1896 kymmenkunta päivää Fontainebleaun hotellissa ja kirjoitti siellä osan ensimmäisestä romaanistaan Jean Santeuil, jonka eräät kohtaukset kuvaavat metsää.
Bernard Werber teki Fontainebleaun metsästä Muurahaiset-trilogiansa (Fourmis) tapahtumapaikan.
Fontainebleaun metsä taiteessa ja kirjallisuudessa > Elokuvat

Pariisin läheisyyden ja erikoisten maisemien vuoksi metsässä on kuvattu kohtauksia useisiin elokuviin:
| --- | --- |
 Pieni Punahilkka (ransk. Le Petit Chaperon rouge, 1929)  Kapteeni (Le Capitan, 1960)  Huvitukset (Les Distractions, 1960)  Fantomas uhkaa maailmaa (1967)  Käärme (Le Serpent, (1973)  Molière (1978)  Kytän nahan vuoksi (Pour la peau d’un flic, 1981)  Näkemiin lapset (1987)  Cyrano de Bergerac (1990) :  Rossini, Rossini! (1991)  Elämäni on helvetti (Ma vie est un enfer, 1991)  Rautanaamio (1998)  Vuosisadan rakkaustarina (1999)  Susien klaani (2001)  Asterix ja Obelix: Tehtävä Kleopatra (2002)  Pikamarssijat Saint-Tropez’ssa (Les Randonneurs à Saint-Tropez, 2008)  Älä tee sitä, älä tee tätä (Fais pas ci, fais pas ça, 2008)  Asterix olympialaisissa (2008)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
En forêt de Fontainebleau (viralliset sivut) Office Nationale des Forêts. (ranskaksi)
Les Amis de la Forêt de Fontainebleau: Protéger et faire connaître Les Amis de la Forêt de Fontainebleau. (ranskaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Forêt de Fontainebleau
Auguste Renoir, Maalari Jules Le Le Cœur Fontaineblaun metsässä, 1886.
Fontainebleau ja Avon 1700-luvulla Trudainen kartastossa (Ranskan kansallisarkisto).
Topografinen kartta Fontainebleaun metsästä vuodelta 1895.
Alueelle tyypillisiä kivenlohkareita Apremontin laaksoissa
Yksi tunnetuimmista kivenlohkareista. Bilboquet Sables du Cul de Chien’in alueella lähellä Noisy-sur-Écolea
Eroosion jälkiä
Eroosion jälkiä hiekkakivilohkareissa Apremontin alueella
La Lande
Allée de châtaigniers à La Celle-Saint-Cloud ("”Celle Saint-Cloud’n kastanjapuukujanne”), Alfred Sisleyn maalaus vuodelta 1876, Petit Palais’n museossa
Fontainebleaun ja Gâtinais’n biosfäärialue
Forêt de Fontainebleau. Karl Bodmer 1850.
Fontainebleaun metsä syksyllä
Lammikko Denecourt-Colinet'n opastetun reitin varrella
Lothringenin risti 25 kukkulan reitin varrella
Kiipeilijöitä oranssilla reitillä 91.1.
Keltaisen reitin lähtöpaikka
Denecourtin torni
Franchardin luostarin rauniot
Fontainebleaun metsässä, Charles Faminin valokuva vuodelta 1874
Jules le Cœur koirineen Fontainebleaun metsässä, Pierre Auguste Renoirin valokuva vuodelta 1886 (São Paolon taidemuseossa Brasiliassa)
Käännös suomeksi
Inkeri Aalto

Edla Inkeri Aalto (o.s. Tuunanen, 3. huhtikuuta 1923 Muhos – 2017) oli suomalainen näyttelijä, joka teki Oulun kaupunginteatterissa 1950-luvulta 1980-luvulle ulottuneen uran. 1940-luvun lopulla hän näytteli Lappeenrannan Työväen Näyttämöllä ja 1950-luvun alkupuolella Savonlinnan ja Rauman teattereissa.
Vuonna 1967 Inkeri Aalto oli Oulussa mukana Maksim Gorkin näytelmässä Auringon lapset ja Anu Kaipaisen näytelmässä Ruusubaletti. Vuonna 1968 Aalto teki nimiosan Veli Tuomas-Kettusen ohjauksessa Maiju Lassilan näytelmästä Mimmi Paavaliina. Vuonna 1973 hän näytteli äitiä Lorcan Ikäneito Rositassa Paavo Liskin ohjaamana. Kolkon virkanaisen roolia Aalto näytteli syksyllä 1977 Pentti Pesän ohjauksessa Frank Marcusin näytelmästä Sisar Georgen kuolema. Keväällä 1978 Aalto nähtiin Maria Jotunin teksteistä kootussa esityksessä Naisen kuvia, jonka ohjasi Ari Kallio. Vuonna 1981 hän oli Babetten roolissa Max Frischin näytelmässä Tuhopolttajat.
Oulun teatterin 50-vuotisjuhlan yhteydessä 1982 Inkeri Aalto sai näyttämötaiteen kultaisen ansiomerkin.
Teatteriroolien lisäksi Aalto teki sivuosia muutamissa elokuvissa, 1950-luvulla nimellä Inkeri Tuunanen.
Inkeri Aallon puoliso oli toimittaja Antti Aalto (1921–1981).
Elokuva- ja tv-rooleja

Katarina kaunis leski (1950) – turkulaisrouva
Rion yö (1951) – nainen Perla de Riossa ja kaivolla
Kuollut mies kummittelee (1952) – Porrien palvelijatar (kreditoimaton)
Uudesti luotava maa (tv-näytelmä, MTV 1974) – Mäkelän emäntä
Natalia (1979) – Sanni Miettinen
Heijastus (kappale)

Heijastus (Spegling) on röntgenlääkäri Otto Palmgrenin (1919–1967) säveltämä ja runoilija-kirjailija Jarl Hemmerin ruotsiksi sanoittama laulu, jonka suomenkieliset sanat on tehnyt Reino Helismaa. Laulu alkaa sanoilla ”Meri peilin lailla taas välkkyy heijastusta...”.
Laulu tunnetaan parhaiten Mauno Kuusiston levytyksenä vuodelta 1959, jonka on sovittanut Erkki Melakoski. Sen singlejulkaisun kääntöpuolella on Kuusiston suosituin laulu ”Kertokaa se hänelle”, ja levystä tuli Suomen kaikkien aikojen myydyin kotimainen single 47 000 kappaleen myyntimäärällä.
”Heijastuksen” ovat suomeksi levyttäneet myös muun muassa Georg Ots (1959), Lasse Mårtenson (1971), Seppo Ruohonen (1976), Raimo Sirkiä (1984), Eino Grön (1989), Pepe Willberg (1998), Jukka Kuoppamäki (2003) ja Sonja Lumme (2007). Se on tallennettu myös monien kuorojen äänilevyille.
Barbara Helsingius teki laulusta englanninkielisen version ”Reflection” albumilleen Reflection – Songs from Finland (1982). Hän levytti laulun vuonna 1986 myös ruotsiksi albumilleen Spegling. Muita laulun alkuperäiskielellä ruotsiksi levyttäneitä ovat ruotsalainen Olav Gerthel (1957) sekä suomalaiset Viking Smeds (1968), Bo Andersson (1982) ja Walton Grönroos (1997).
Formula 1 -kausi 2004

Formula 1 -kausi 2004 oli Formula 1 -sarjan historian 55. maailmanmestaruuskausi. Kausi alkoi Australiasta 7. maaliskuuta ja päättyi Brasiliaan 24. lokakuuta. Kausi oli 2000-luvun alun tapaan Ferrari-tallin täydellistä hallintaa. Michael Schumacher voitti jo viidennen peräkkäisen maailmanmestaruuden ja koko urallaan seitsemännen. Toinen oli hänen tallikaverinsa Rubens Barrichello. Kolmas oli urallansa tähän mennessä ilman osakilpailuvoittoja ollut Jenson Button. Ferrari voitti myös valmistajien mestaruuden. Schumacher saavutti kauden aikana seitsemän osakilpailuvoiton putken, joka on yksi F1-historian pisimmistä.
Kilpailukalenteri

| Nro | Kilpailun virallinen nimi | Kilpailu | Rata | Päivämäärä | Aika> Paik. | Aika>  | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Foster’s Australian Grand Prix | Australian Grand Prix | Albert Park Grand Prix Circuit, Melbourne | 7. maaliskuuta | 14:00 | 05:00 | Raportti |
| 2 |  Petronas Malaysian Grand Prix | Malesian Grand Prix | Sepang International Circuit, Kuala Lumpur | 21. maaliskuuta | 15:00 |  ? | Raportti |
| 3 |  Gulf Air Bahrain Grand Prix | Bahrainin Grand Prix | Bahrain International Circuit, Sakhir | 4. huhtikuuta | 16:30 |  ? | Raportti |
| 4 |  Gran Premio Foster’s di San Marino | San Marinon Grand Prix | Autodromo Enzo e Dino Ferrari, Imola | 25. huhtikuuta | 15:00 | 15:00 | Raportti |
| 5 |  Gran Premio Marlboro de España | Espanjan Grand Prix | Circuit de Catalunya, Montmeló, Espanja | 9. toukokuuta | 15:00 | 15:00 | Raportti |
| 6 |  Grand Prix de Monaco | Monacon Grand Prix | Circuit de Monaco, Monte Carlo | 23. toukokuuta | 15:00 | 15:00 | Raportti |
| 7 |  Allianz Grand Prix of Europe | Euroopan Grand Prix | Nürburgring, Nürburg | 30. toukokuuta | 15:00 | 15:00 | Raportti |
| 8 |  Grand Prix Air Canada | Kanadan Grand Prix | Circuit Gilles Villeneuve, Montreal | 13. kesäkuuta | 13:30 |  ? | Raportti |
| 9 |  Foster’s United States Grand Prix | Yhdysvaltain Grand Prix | Indianapolis Motor Speedway, Indianapolis | 20. kesäkuuta | 14:00 |  ? | Raportti |
| 10 |  Mobil 1 Grand Prix de France | Ranskan Grand Prix | Circuit de Nevers Magny-Cours, Magny-Cours | 4. heinäkuuta | 15:00 | 15:00 | Raportti |
| 11 |  Foster’s British Grand Prix | Britannian Grand Prix | Silverstone Circuit, Silverstone | 11. heinäkuuta | 14:00 | 15:00 | Raportti |
| 12 |  Großer Mobil 1 Preis von Deutschland | Saksan Grand Prix | Hockenheimring, Hockenheim | 25. heinäkuuta | 15:00 | 15:00 | Raportti |

| 13 |  Marlboro Magyar Nagydíj | Unkarin Grand Prix | Hungaroring, Mogyoród | 15. elokuuta | 15:00 | 15:00 | Raportti |
| 14 |  Foster’s Belgian Grand Prix | Belgian Grand Prix | Circuit de Spa-Francorchamps, Spa | 29. elokuuta | 15:00 | 15:00 | Raportti |
| 15 |  Gran Premio Vodafone d’Italia | Italian Grand Prix | Autodromo Nazionale Monza, Monza | 12. syyskuuta | 15:00 | 15:00 | Raportti |
| 16 |  Sinopec Chinese Grand Prix | Kiinan Grand Prix | Shanghai International Circuit, Shanghai | 26. syyskuuta | 16:00 | 15:00 | Raportti |

| 17 |  Fuji Television Japanese Grand Prix | Japanin Grand Prix | Suzuka Circuit, Suzuka | 10. lokakuuta | 16:00 |  ? | Raportti |
| 18 |  Grande Prêmio Marlboro do Brasil | Brasilian Grand Prix | Autódromo José Carlos Pace, São Paulo | 24. lokakuuta | 17:00 |  ? | Raportti |
Tallit ja kuljettajat > Uudet kuljettajat

Christian Klien debytoi Jaguarilla.
Giorgio Pantano debytoi Jordanilla.
Gianmaria Bruni debytoi Minardilla.
Tallit ja kuljettajat > Tallivaihdokset

Nick Heidfeld siirtyi Sauberilta Jordanille.
Giancarlo Fisichella siirtyi Jordanilta Sauberille.
Tallit ja kuljettajat > Palanneet kuljettajat

Felipe Massa palasi Sauberille yhden välivuoden jälkeen.
Tallit ja kuljettajat > Kauden aikana vaihtuneet kuljettajat

Marc Gené korvasi Ralf Schumacherin Williamsilla Ranskan ja Britannian osakilpailuissa.
Antônio Pizzonia korvasi Marc Genén Williamsilla Saksan, Unkarin, Belgian ja Italian osakilpailuissa.
Jarno Trulli sai potkut Renault'lta Italian GP:n jälkeen, korvasi Ricardo Zontan Toyotalla Japanin osakilpailussa.
Jacques Villeneuve korvasi Jarno Trullin Renault'lla kauden kolmessa viimeisessä osakilpailussa.
Ricardo Zonta korvasi Cristiano da Mattan Toyotalla Unkarin GP:stä lähtien.
Timo Glock korvasi rahoitusvaikeuksista kärsineen Giorgio Pantanon Jordanilla Kanadan, Kiinan, Japanin ja Brasilian osakilpailuissa.
Tallit ja kuljettajat > Poistuneet kuljettajat

Heinz-Harald Frentzen lopetti uransa kauden 2003 jälkeen.
Jos Verstappen lopetti uransa kauden 2003 jälkeen.
Ralph Firman ei saanut jatkosopimusta.
Justin Wilson ei saanut jatkosopimusta.
Nicolas Kiesa ei saanut jatkosopimusta.
Autojen julkaisupäivät

| Talli | Runko | Julkaisupäivä | Julkaisupaikka |
| --- | --- | --- | --- |
|  McLaren | MP-19 | 25. marraskuuta 2003 |  Valencia, Espanja |
|  Williams | FW26 | 5. tammikuuta |  Valencia, Espanja |
|  Sauber | C23 | 12. tammikuuta |  Salzburg, Itävalta |
|  Toyota | TF104 | 17. tammikuuta |  Köln, Saksa |
|  Jaguar | R5 | 18. tammikuuta |  Barcelona, Espanja |
|  Ferrari | F2004 | 26. tammikuuta |  Maranello, Italia |
|  Renault | R24 | 29. tammikuuta |  Palermo, Italia |
|  BAR | 006 | 1. helmikuuta |  Barcelona, Espanja |
|  Jordan | EJ14 | 4. helmikuuta |  Silverstone, Englanti |
|  Minardi | PS04 | 3. maaliskuuta |  Melbourne, Australia |
Tulokset > Osakilpailut

| Nro | Kilpailu | Paalupaikka | Nopein kierros | Voittanut kuljettaja | Voittanut talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Australian Grand Prix |  Michael Schumacher |  Michael Schumacher |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
| 2 |  Malesian Grand Prix |  Michael Schumacher |  Juan Pablo Montoya |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
| 3 |  Bahrainin Grand Prix |  Michael Schumacher |  Michael Schumacher |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
| 4 |  San Marinon Grand Prix |  Jenson Button |  Michael Schumacher |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
| 5 |  Espanjan Grand Prix |  Michael Schumacher |  Michael Schumacher |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
| 6 |  Monacon Grand Prix |  Jarno Trulli |  Michael Schumacher |  Jarno Trulli |  Renault | Raportti |
| 7 |  Euroopan Grand Prix |  Michael Schumacher |  Michael Schumacher |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
| 8 |  Kanadan Grand Prix |  Ralf Schumacher |  Rubens Barrichello |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
| 9 |  Yhdysvaltain Grand Prix |  Rubens Barrichello |  Rubens Barrichello |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
| 10 |  Ranskan Grand Prix |  Fernando Alonso |  Michael Schumacher |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
| 11 |  Britannian Grand Prix |  Kimi Räikkönen |  Michael Schumacher |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
| 12 |  Saksan Grand Prix |  Michael Schumacher |  Kimi Räikkönen |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
| 13 |  Unkarin Grand Prix |  Michael Schumacher |  Michael Schumacher |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
| 14 |  Belgian Grand Prix |  Jarno Trulli |  Kimi Räikkönen |  Kimi Räikkönen |  McLaren-Mercedes | Raportti |
| 15 |  Italian Grand Prix |  Rubens Barrichello |  Rubens Barrichello |  Rubens Barrichello |  Ferrari | Raportti |
| 16 |  Kiinan Grand Prix |  Rubens Barrichello |  Michael Schumacher |  Rubens Barrichello |  Ferrari | Raportti |
| 17 |  Japanin Grand Prix |  Michael Schumacher |  Rubens Barrichello |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
| 18 |  Brasilian Grand Prix |  Michael Schumacher |  Juan Pablo Montoya |  Juan Pablo Montoya |  Williams-BMW | Raportti |
Televisiointi

Suomessa Formula 1 -lähetyksiä esitti kaudella 2004 maksutelevisiokanava MTV3+.
Selostaja:
Oskari Saari
Studioisäntä:
Sasha Ikonen
Asiantuntijat:
Erkki Mustakari
Jyrki Järvilehto
Mika Salo
Varikkotoimittaja:
Timo Pulkkinen
Peli

Formula One 04
Iso-Säyneinen (Rautalampi)

| Iso-Säyneinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Rautalampi
Koordinaatit:  62°32′44″N, 26°34′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  oja Konneveteen 
Järvinumero:  14.711.1.068
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  106,3 m  
Pituus:  1,1 km  
Leveys:  440 m  
Rantaviiva:  3,985 km  
Pinta-ala:  29,03 ha  
Suurin syvyys:  16,3 m  
Saaria:  2 
 fiIso-Säyneinen 
Iso-Säyneinen  on Pohjois-Savossa Rautalammilla  Sapelin lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,1 kilometriä pitkä, 440 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 29 hehtaaria. Sillä on kaksi saarta, joiden yhteispinta-ala on 1,5 hehtaaria.  Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 4,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Konneveden lähialueeseen (14.711) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 106,3 metriä mpy.
Ibn Tulunin moskeija

| Ibn Tulunin moskeija |
| --- | --- |

Sijainti:  Kairo, Egypti
Koordinaatit:  30°01′44″N, 31°14′58″E
Rakennustyyppi:  moskeija
Valmistumisvuosi:  876
Rakennuttaja:  Ahmad ibn Tulun
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ibn Tulunin moskeija on Egyptiä hallinneiden tulunidien hallitsijasuvun perustaja Ahmad ibn Tulunin rakennuttama moskeija nykyisessä Kairossa. Rakennuskompleksi on valmistunut vuonna 876 ja se tunnetaan esimerkiksi spiraalin muotoisesta minareetistaan. Nykyisin moskeija on Egyptin vanhin alkuperäisessä ulkomuodossaan säilynyt moskeija.
Historia

Ibn Tulunin moskeijan rakennutti sen nimen mukaisesti Ahmad ibn Tulun, Egyptin tulunidien hallitsijasuvun perustaja. Ahmad ibn Tulun oli syntynyt nykyisessä Irakissa, joka tuolloin kuului abbasidien kalifaattiin. Abbasidikalifi al-Muttawakkil oli rakennuttanut valtakuntansa pääkaupunki Samarraan moskeijan, jolla oli omintakeinen spiraalin muotoinen minareetti. Minareetti Samarrassa toimi Ibn Tulunin moskeijan minareetin esikuvana. Minareetin alkuperään on tosin myös liitetty jälkipolvien tarina, jonka mukaan se sai alkunsa ibn Tulunin rullattua ajatuksissaan paperin sormensa ympärille. Kun virkamiehet ihmettelivät mitä hallitsija teki, hän selitti nolostuneena suunnittelevansa minareettia.
Moskeija rakennettiin uuteen al-Qattain kaupunkiin, jonka Ahmad ibn Tulun oli rakennuttanut al-Fustatin yhteyteen nykyisen Kairon kaupungin alueella. Moskeija valmistui vuonna 876 ja se on nykyisin Egyptin vanhin alkuperäisessä asussaan säilynyt moskeija. Al-Qattai tuhoutui miltei kokonaan abbasidien murskatessa tulunidien vallan Egyptissä sotaretkellä 900-luvun alussa. Moskeija säästyi kuitenkin lähes koko muun kaupungin tuhonneilta hävityksiltä. Moskeijaan tehtiin huomattavia korjaustöitä vuosina 1296 ja 1299. 1700-luvulla moskeijan tiloista tehtiin tehdas ja vuonna 1814 tilat jaettiin kauppiaille. Suojeltu historiallinen kohde rakennuksesta tuli vuonna 1890.
Rakennukset

Ibn Tulunin moskeijan rakennuskompleksi käsittää itse moskeijan ja sen ympärillä olevat kolme ulkopihaa. Rakennusten suunnittelu ja koristelu ovat saaneet innoituksensa abbasidien aikaisen Irakin arkkitehtuurista. Moskeijan pihoja halkovat stukkolla koristellut arkadit. Moskeijan spiraalin muotoisessa minareetissa on kolme kerrosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ibn Tulunin moskeija Wikimedia Commonsissa
Moskeijan minareetti.
Hollannin TT-ajot 2010

Assenin rataprofilli
Hollannin TT-ajot on kauden 2010 kuudes osakilpailu. Se ajettiin TT Circuit Assenilla 25.-26. kesäkuuta.