stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
300-vuosikymmen

| --- | --- |
Vuosisadat: 100-luku · 200-luku · 300-luku · 400-luku · 500-luku
Vuosikymmenet: 290-luku · 300-luku · 310-luku · 320-luku · 330-luku · 340-luku 350-luku · 360-luku · 370-luku · 380-luku · 390-luku · 400-luku
Vuodet: 290 · 291 · 292 · 293 · 294 · 295 · 296 · 297 · 298 · 299 300 · 301 · 302 · 303 · 304 · 305 · 306 · 307 · 308 · 309 310 · 311 · 312 · 313 · 314 · 315 · 316 · 317 · 318 · 319 320 · 321 · 322 · 323 · 324 · 325 · 326 · 327 · 328 · 329 330 · 331 · 332 · 333 · 334 · 335 · 336 · 337 · 338 · 339 340 · 341 · 342 · 343 · 344 · 345 · 346 · 347 · 348 · 349 350 · 351 · 352 · 353 · 354 · 355 · 356 · 357 · 358 · 359 360 · 361 · 362 · 363 · 364 · 365 · 366 · 367 · 368 · 369 370 · 371 · 372 · 373 · 374 · 375 · 376 · 377 · 378 · 379 380 · 381 · 382 · 383 · 384 · 385 · 386 · 387 · 388 · 389 390 · 391 · 392 · 393 · 394 · 395 · 396 · 397 · 398 · 399 400 · 401 · 402 · 403 · 404 · 405 · 406 · 407 · 408 · 409
.gp

.gp on Guadeloupen Internet-maakoodi verkkotunnuksia varten. Tunnus laadittiin vuonna 1996. Tunnus on maksullinen ja hinta riippuu siitä, onko asianomainen Guadeloupen asukas vai ei, asukkaille hinta on 30€/vuosi kun muille se on 60€/vuosi. Rekisteröinnit tehdään suoraa toiselle asteelle tahi kolmannelle asteelle, esimerkiksi näitä ovat: .com.gp, .net.gp, .mobi.gp, .edu.gp, .asso.gp, tahi .org.gp. Rekisteröinnin yhteydessä on sallittua käyttää enintään kahta numeroa.
Internet-maatunnukset
| --- | --- |
Aktiiviset:   .ac  .ad  .ae  .af  .ag  .ai  .al  .am  .ao  .aq  .ar  .as  .at  .au  .aw  .ax  .az  .ba  .bb  .bd  .be  .bf  .bg  .bh  .bi  .bj  .bm  .bn  .bo  .br  .bs  .bt  .bw  .by  .bz  .ca  .cc  .cd  .cf  .cg  .ch  .ci  .ck  .cl  .cm  .cn  .co  .cr  .cu  .cv  .cx  .cy  .cz  .de  .dj  .dk  .dm  .do  .dz  .ec  .ee  .eg  .er  .es  .et  .eu  .fi  .fj  .fk  .fm  .fo  .fr  .ga  .gd  .ge  .gf  .gg  .gh  .gi  .gl  .gm  .gn  .gp  .gq  .gr  .gs  .gt  .gu  .gw  .gy  .hk  .hm  .hn  .hr  .ht  .hu  .id  .ie  .il  .im  .in  .io  .iq  .ir  .is  .it  .je  .jm  .jo  .jp  .ke  .kg  .kh  .ki  .km  .kn  .kp  .kr  .kw  .ky  .kz  .la  .lb  .lc  .li  .lk  .lr  .ls  .lt  .lu  .lv  .ly  .ma  .mc  .md  .mg  .mh  .mk  .ml  .mm  .mn  .mo  .mp  .mq  .mr  .ms  .mt  .mu  .mv  .mw  .mx  .my  .mz  .na  .nc  .ne  .nf  .ng  .ni  .nl  .no  .np  .nr  .nu  .nz  .om  .pa  .pe  .pf  .pg  .ph  .pk  .pl  .pm  .pn  .pr  .ps  .pt  .pw  .py  .qa  .re  .ro  .ru  .rw  .sa  .sb  .sc  .sd  .se  .sg  .sh  .si  .sk  .sl  .sm  .sn  .sr  .st  .sv  .sy  .sz  .tc  .td  .tf  .tg  .th  .tj  .tk  .tl  .tm  .tn  .to  .tr  .tt  .tv  .tw  .tz  .ua  .ug  .uk  .us  .uy  .uz  .va  .vc  .ve  .vg  .vi  .vn  .vu  .wf  .ws  .ye  .yt  .za  .zm  .zw  .рф
Varatut/osoittamattomat:   .eh  .me  .rs  .um 
Varatut/käyttämättömät:   .bv  .gb  .sj  .so 
Poistumassa:   .su 
Poistetut:   .an  .bu  .cs  .dd  .nato  .tp  .yu  .zr 
Katso myös:  Ylätason verkkotunnukset ja Luettelo Internetin maatunnuksista
Warrior on the Edge of Time

| Warrior on the Edge of Time Hawkwind |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammikuu–maaliskuu 1975 Rockfield- ja Olympic-studiot
 Julkaistu: 9. toukokuuta 1975
 Tuottaja(t): Hawkwind
 Tyylilaji: progressiivinen rock space rock
 Kesto: 44.15 47:15 (1 cd-painoksissa)
 Levy-yhtiö:  United Artists Records  Atco  Dojo Records (1992 CD-julkaisu)  Griffin Music (1993 CD-julkaisu) Atomhenge Records (2013 CD-julkaisu)
Listasijoitukset
  13. (1975) ja 37. (2013)    150.
Hawkwindin muut julkaisut
| Hall of the Mountain Grill 1974 | Warrior on the Edge of Time 1975 | Astounding Sounds, Amazing Music 1976 |
Warrior on the Edge of Time on Hawkwind-yhtyeen studio-albumi vuodelta 1975. Se nousi Britannian albumilistalla sijalle 13. ja Yhdysvaltain Billboardin listan 150. sijalle. Se on toistaiseksi viimeisin Yhdysvalloissa listoille noussut Hawkwind-albumi.
Albumi on niin sanottu konseptialbumi, joka perustuu osittain tieteiskirjailija Michael Moorcockin Eternal Champion -saagaan. Moorcock itse on sanoittanut albumin kappaleita ja myös vierailee kahdessa kappaleessa lausujana. Albumi jäi basisti Lemmy Kilmisterin viimeiseksi yhtyeessä.
Albumi oli pitkään vaikeasti saatavilla, kunnes siitä julkaistiin remasteroitu versio vuonna 2013.
Kokoonpanomuutokset

Yhtyeessä oli tapahtunut miehistönvaihdoksia ennen albumin nauhoituksia. Pitkäaikainen kosketinsoittaja ja efekti-vastaava Del Dettmar oli eronnut yhtyeestä kesällä 1974 muuttaakseen Kanadaan. Dettmar liittyi siellä vaikuttavaan Melodic Energy Commission -yhtyeeseen. Dettmarin tilalle ei otettu uutta kosketinsoittajaa Simon Housen hoitaessa jatkossa yksin kosketinsoitin-vastuun.
Alun perin Simon Kingin sijaisena syksyllä 1974 ollut Alan Powell oli jäänyt toiseksi rumpaliksi. Powell oli soittanut aiemmin muun muassa Chicken Shack- ja Vinegar Joe -yhtyeissä. Lemmy Kilmisterin mukaan yhtyeen alamäki alkoi juuri Powellin liityttyä, sillä Kilmisterin mukaan rumpalit alkoivat ottaa liikaa vastuuta yhtyeen sisällä.
Kansitaide

Alkuperäisen vinyylipainoksen sisäkannet muodostuvat avattaessa kilven näköiseksi, jossa on teksti "chaos". Etukannen kuva muodostaa kannet avattaessa soturin kypärän muotoa muistuttavan kuvan pohjattomasta kuilusta jonka reunalla soturi seisoo. Albumi sisälsi myös liitteen jossa on kuva yhtyeestä sekä albumin krediitit. Kannen suunnitteli Comte Pierre D'Auvergne.
Albumin vastaanotto mediassa ja yhtyeen reaktiot

Albumi sai pääosin nihkeän vastaanoton julkaisunsa aikoihin ja mm. Moorcockin lausunta sai kriittisiä kommentteja. Toisaalta etenkin Simon Housen musiikillista panosta kehuttiin. Britannian albumilistalla albumi menestyi kuitenkin hyvin nousemalla sijalle 13., ja Yhdysvalloissa, missä yhtye oli kiertänyt ahkerasti parin viime vuoden aikana, albumi nousi sijalle 150. Kappale "Kings of Speed" julkaistiin singlenä ja myös sekin sai negatiivista kritiikkiä eikä noussut listoille. Myös albumilla vahvasti mukana ollut Moorcock julkaisi New World’s Fair -nimisen soolo-albuminsa samoihin aikoihin.
Pian albumin julkaisun jälkeen yhtyeestä erotettu basisti Lemmy Kilmister kommentoi myöhemmin albumia seuraavasti: "Se albumi meni vituiksi alusta loppuun asti. Se "Opa-Loka" on täyttä paskaa. En edes soittanut siinä (kappaleessa). Tiesin, että päiväni olivat tuolloin luetut yhtyeessä". Kilmister on kuitenkin todennut "Assault and Battery / The Golden Void"-kappaleen olevan yksi hänen suosikeistaan. Dave Brock oli tyytyväisempi: "Sillä albumilla on joitain hyviä juttuja. Luulen, että olimme parhaimmillamme tuolloin, 1974/1975". Fanien keskuudessa albumi on hyvin suosittu ja sitä pidetään yhtenä yhtyeen parhaista levytyksistä.
Hawkwind vuonna 1975

Pian albumin julkaisun jälkeen yhtye lähti Pohjois-Amerikan kiertueelle. Basisti Lemmy Kilmisterin välit olivat alkaneet rakoilla muuhun yhtyeeseen ja musiikillisia erimielisyyksiä oli ilmennyt. Kilmisterin tuore "Motorhead"-sävellys ei päässyt uudelle albumille ja se laitettiin "Kings of Speed"-singlen b-puolelle. Yhtyeen musiikki oli myös alkanut etääntyä Kilmisterin suosimasta suoraviivaisemmasta heavy rockista ja hänen bassonsa ei ollut enää niin pinnalla yhtyeen soundissa kuin aiemmin. Lisäksi Kilmisterin elämäntavat poikkesivat muiden jäsenten tavoista, ja hän onkin kuvannut erottamisensa johtuneen "huumeellisten erimielisyyksien" takia. Amfetamiinin eli "spiidin" käyttäjänä Kilmister poikkesi LSD:tä eli "happoa" sekä muita rauhoittavampia aineita suosineesta muusta yhtyeestä.
Kilmisterin erottaminen tapahtui hänen jouduttuaan pidätetyksi Yhdysvaltain ja Kanadan rajalle toukokuussa 1975. Tullimiehet löysivät häneltä valkoista jauhetta, jota luultiin kokaiiniksi, vaikkakin se olikin vielä tuolloin laillista amfetamiinia. Kilmisterin päästyä putkasta hän soitti vielä yhtyeen Toronton konsertin, jonka jälkeen hänet erotettiin Brockin hotellihuoneessa. Hänen tilalleen oli otettu pikahälytyksellä ex-Pink Fairies-kitaristi Paul Rudolph. Kilmister perusti vielä samana vuonna Motörhead-yhtyeen.
Syksyllä 1975 yhtyeen esiintyessä Readingin festivaaleilla laulaja-kirjoittaja Robert Calvert palasi yhtyeeseen päätoimiseksi vokalistiksi. Samoihin aikoihin tanssija Stacia jätti yhtyeen ja myös manageri ja levy-yhtiö vaihtuivat vuosien 1975-1976 vaihteessa.
CD-julkaisut

Vaikka Warrior On The Edge Of Time on Hawkwindin suosituimpia albumeja, on se ollut vaikeasti saatavana CD-muodossa viime vuosina. Albumista on julkaistu 1990-luvulla kaksi cd-painosta, mutta niitä ei ole enää saatavilla. Griffin-yhtiön cd-versio (1993) on tehty alkuperäisestä Pohjois-Amerikan Atco Recordsin albumimasterista kun taas Dojo-yhtiön versio (1992) on otettu vinyyli-lähteestä. Lisäksi Griffin julkaisi albumista erikoispainoksen jonka mukana tuli kirjanen "Collectors Guide To Hawkwind".
Albumia ei julkaistu EMI:n (joka hallinnoi yhtyeen vuosien 1970–1975 United Artists Recordsille tehtyä materiaalia) vuoden 1996 remasterointisarjassa, koska United Artists julkaisi alun perin albumin erilaisella sopimuksella, johon EMI:llä ei ole oikeuksia.
Vuoden 2013 toukokuussa Cherry Red Recordsin alaisuuteen kuuluva Atomhenge Records, joka on julkaissut yhtyeen vuosien 1976–1997 katalogia remasteroituna, julkaisi albumista remasteroidun ja bonusmateriaalein varustetun version. Kyseinen versio nousi Brittein albumilistalla sijalle 37. Yhtiön edustajan mukaan kesti yli viisi vuotta saada albumi julkaisuvalmiiksi, koska siihen vaadittiin lukuisten muusikoiden allekirjoitukset.
Kappaleet > A-puoli

Assault and Battery (Part I) / The Golden Void (Part II) (Brock) - 10:20
The Wizard Blew His Horn (Moorcock/House/Powell/King) - 2:00
Opa-Loka (Powell/King) - 5:40
The Demented Man (Brock) - 4:20
Kappaleet > B-puoli

Magnu (Brock) - 8:40
Standing at the Edge (Moorcock/House/Powell/King) - 3:45
Spiral Galaxy 28948 (House) - 3:55
Warriors (Moorcock/House/Powell/King) 2:05
Dying Seas (Turner) - 3:05
Kings of Speed (Moorcock/Brock) - 3:25
Kappaleet > 1990-luvulla julkaistuiden CD-versioiden ja Atomhengen 1-CD-version bonuskappale

Motorhead (Kilmister) (singlen b-puoli, cd-painoksissa) - 3:00
Kappaleesta "Motorhead" tuli tunnussävelmä Lemmy Kilmisterin yhtyeelle, jonka hän perusti erottamisensa jälkeen. Kappale julkaistiin alun perin "Kings Of Speed"-singlen b-puolella. Kappaleesta on ollut erilaisilla kokoelmilla liikkeellä kaksi erilaista versiota: "Kings Of Speed"-singlen b-puolelta sekä tämän albumin bonuksena löytyvä varsinainen versio, jossa soittaa koko yhtye sekä triolla Lemmy Kilmister, Dave Brock ja Alan Powell levytetty versio, joka löytyy mm. tämän albumin remasteroidulta 2-cd-painokselta. Jälkimmäisen version lauloi Brock, koska Kilmister ei pystynyt laulamaan sitä flunssan takia.
Kappaleet > Atomhengen 2-CD ja 1-DVD-version bonuskappaleet

CD 1:
Motorhead - 3:06
Soldiers at the Edge of Time (Moorcock/House/Powell/King) (Michael Moorcockin versio) - 2:07
On the Road (Brock) - 1:12
The Wizard Blew His Horn (Nik Turnerin versio) - 1:55
Spiral Galaxy 28948 (demo) - 6:15
Soldiers at the Edge of Time (Nik Turnerin versio) - 2:03
Motorhead (Dave Brockin laulama versio) - 3:07
Kings of Speed (instrumentaali) - 4:30
kpl. 1-10 varsinaisen albumin remasteroitu versio
kpl. 11 singlen b-puoli
kpl. 12-16 ovat nauhoitettu Rockfield-studioilla maaliskuussa 1975 ja ovat ennenjulkaisemattomia versioita. "On the Road" on kappaleista ainoa täysin ennenjulkaisematon. "Soldiers at the Edge of Time" on kuultu joillain live- ja bootleg-albumeilla nimellä "Warrior on the Edge of Time"
kpl. 17-18 ovat nauhoitettu Olympic-studioilla tammikuussa 1975 ja julkaistu aiemmin eri kokoelmilla
CD 2:
Assault and Battery (Part 1) / The Golden Void (Part II) - 10:08
The Wizard Blew His Horn - 2:00
Opa-Loka - 5:08
The Demented Man - 4:00
Magnu - 9:32
Standing at the Edge - 2:45
Spiral Galaxy 28948 - 3:47
Warriors - 2:03
Dying Seas - 3:05
Kings of Speed - 3:36
Motorhead (instrumentaali demo) - 3:07
Dawn (Brock) - 8:58
Watchfield Festival Jam (Brock) - 11:48
Circles (Brock) - 4:30
I Am the Eye (Brock) - 4:26
kpl. 1-10 varsinaisen albumin uusi Steven Wilsonin tekemä stereo-miksaus
kpl. 11 ja 12 ovat nauhoitettu Rockfield-studioilla maaliskuussa 1975. Ne ovat ennenjulkaisemattomia versioita. "Dawn" on julkaistu aiemmin hieman erilaisella miksauksella bootlegeilla
kpl. 13-15 ovat nauhoitettu 23. elokuuta 1975 Watchfield Free-festivaaleilla ja ne on julkaistu aiemmin eri kokoelmilla. "Watchfield Festival Jam" sisältää otteita kappaleista "You Shouldn't Do That" ja "Brainstorm"
DVD 3:
Dolby ja DTS 5.1 surround sound-miksaukset
DVD-A Lossless-stereo miksaus
vuoden 1975 alkuperäisen stereo-masterin DVD-A 96kHz 24-Bit Flat-versio
lisäksi 2CD/DVD/LP-boksin ennakkotilaajat saivat "Assault and Battery (Part I)"-kappaleen harjoitusversion digitaalisena versiona
boksin mukana tuleva LP on masteroitu alkuperäisistä stereo-nauhoista
Singlejulkaisu

"Kings of Speed" / "Motorhead" (UK, maaliskuu 1975, United Artists UP 35808)
Muusikot

Dave Brock - kitara, kosketinsoittimet, basso (kpl. 3), laulu
Nik Turner - saksofoni, huilu, laulu, lausunta (kpl. 6)
Lemmy Kilmister - basso, laulu
Simon House - kosketinsoittimet, syntetisaattori, mellotron, viulu
Simon King - rummut, lyömäsoittimet
Alan Powell - rummut, lyömäsoittimet
Michael Moorcock - lausunta (kpl. 2 ja 8)
Quasimodo: lyömäsoittimet
Paul Rudolph - basso (remasteroitu versio CD 2, kpl. 13-15)
Tuotanto

Hawkwind - tuottaja
Dave Charles - teknikko (Rockfield-studiot)
Phil Chapman ja Steve Owen - teknikot (Olympic-studiot)
Nauhoitettu Rockfield-studioilla maaliskuussa 1975 paitsi "Kings of Speed" ja "Motorhead" nauhoitettu Olympic-studioilla tammikuussa 1975. Miksattu Olympic-studioilla.
Comte Pierre D'Auvergne ja Eddie Brash - kansitaide
Doughnut - valokuvaus
Arvosteluja

Sputnik Music () linkki
Progarchives () linkki
Allmusic () linkki
Starfarer (10/10) linkki (Arkistoitu – Internet Archive)
Julkaisuhistoria

toukokuu 1975: United Artists Records, UAG29766, UK, vinyyli (alkuperäinen painos avattavilla kansilla, myöhempi painos tavallisella yksiosaisella kannella)
toukokuu 1975: Atco Records, SD36-115, USA, vinyyli
tammikuu 1981: Liberty Records, UAG29766, UK, vinyyli
lokakuu 1992: Dojo Records, DOJOCD84, UK, CD
toukokuu 1993: Griffin Music, 55421 3931-2, USA, CD
toukokuu 2013: Atomhenge Records ATOMCD1035 (1CD), ATOMCD31037 (2CD+DVD), ATOMBOX1001 (2CD+DVD+LP) , remasteroitu versio
Ōda

| Ōda (大田市) |
| --- | --- |
 Ōmorin kylää Iwamin hopeakaivoksella
 lippu:  Symboli
 Ōdan sijainti Shimanen prefektuurissa
 Ōda
 Koordinaatit: 35°11′32″N, 132°29′58″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūgoku
Prefektuuri:  Shimanen prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  435,71 km²
Väkiluku (01/2020):  34 349
 – Väestötiheys:  78,8 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Japaninaprikoosi
 – Kukka:  Japaninatsalea
 – Kala:  Oliivikampela
 
 https://www.city.ohda.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ōda (jap. 大田市, Ōda-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Shimanen prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren rannikolla prefektuurin keskiosassa. Sisämaassa sen alue nousee Chūgokuvuorille ja käsittääkin pääasiassa metsäisiä vuoristoseutuja. Kaupungin keskusta on rakentunut Sanbejoen alajuoksun varrelle. Ōdassa on 34 349 asukasta (tammikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 435,71 neliökilometriä.
Keskiajalla Ōda kehittyi markkinapaikkana ja San’indō-tien varren postiasemana (shukuba). Se sijaitsi San’indōn sekä Izumoon ja Bingon provinssiin johtavien teiden risteyskohdassa. Edo-kaudella seutu oli merkittävän hopeakaivostoimintansa vuoksi suoraan bakufun eli maan keskushallinnon alaisuudessa. Rautatien (1915) ja kaupunkiin johtavan moottoritien (1966) valmistumisen myötä kaupungin keskusta on laajentunut niiden suuntaan pohjoiseen päin. Merkittäviä elinkeinoja ovat nykyisin maitotalous, riisin viljely, kalastus, wakame-merilevän ja kattotiilten tuotanto sekä turismi. Kaupunkioikeudet Ōdalle myönnettiin vuonna 1954, kun silloiseen Ōdan maaseutukaupunkiin liitettiin useita muita ympäristön kuntia. Viimeksi kaupunki laajeni vuoden 2005 kuntaliitoksessa, kun siihen yhdistettiin Niman ja Yunotsun maaseutukaupungit.
Matkailijoita Ōdaan houkuttelevat esimerkiksi Iwamin hopeakaivoksen rauniot ja kaivostoimintaan liittyvät historialliset nähtävyydet. Kaivos sijaitsee Ōmorin alueella, jonka historiallinen keskusta on suojeltu, kuten myös kaivoksen satamana toimineen Yunotsun vanha kaupunginosa. Yunotsu tunnetaan myös Yunotsu-onsenin kuumasta lähteestä. Vuonna 2007 Iwamin kaivos siihen liittyvine kaivoskaupunkeineen, satamineen ja muine muistomerkkeineen lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon. Kaupungin kulttuuriperintöön kuuluu myös esimerkiksi Mononobe-jinjan pyhäkkö, joka toimi Iwamin provinssin pääpyhäkkönä (ichinomiya). Luonnonnähtävyyksiä ovat Daisen-Okin kansallispuistossa sijaitseva Sanbevuori ja ”laulavasta hiekastaan” tunnettu Kotogahaman hiekkaranta. Ōdaa palvelee JR Nishi-Nihonin San’in-päälinja.
Kuvia

Rakan-ji
Yunotsun rakennuksia
Iwamin hopeakaivoksen rakenteita
Kotogahaman hiekkaranta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ōda Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Ōami-Shirasato

| Ōami-Shirasato (大網白里市) |
| --- | --- |
 Shōbō-ji
 lippu:  symboli
 Ōami-Shirasaton sijainti Chiban prefektuurissa
 Ōami-Shirasato
 Koordinaatit: 35°31′18″N, 140°19′16″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Chiban prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  58,08 km²
Väkiluku (07/2020):  49 039
 – Väestötiheys:  844,3 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Osmanthus fragrans
 – Kukka:  Kosmos
 
 http://www.city.oamishirasato.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ōami-Shirasato (jap. 大網白里市, Ōami-Shirasato-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren rannikolla prefektuurin keskiosassa. Kaupungin alue ulottuu Kujūkurin hiekkarannalta sisämaahan Kujūkurin tasangolle. Ōami-Shirasatossa on 49 039 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 58,08 neliökilometriä.
Ōami-Shirasaton maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1954 liittämällä yhteen Ōamin ja Shirasaton maaseutukaupungit sekä Masuhon kyläkunta. Kaupunkioikeudet Ōami-Shirasato sai vuonna 2013. Kaupungin keskusta sijaitsee Ōamissa, joka kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla markkinapaikkana. Perinteinen elinkeino rannikon Shirasatossa oli sardiinien kalastus. 1970–1980-luvuilta lähtien Ōami-Shirasato on kasvanut nopean rautatieyhteytensä ansiosta yhtenä Tokion ja Chiban esikaupungeista. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla harjoitetaan riisin viljelyä ja puutarhaviljelyä.
Ōami-Shirasaton rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Honkoku-jin buddhalainen temppeli. Tyynenmeren rannikolle vierailijoita houkuttelevat uimarannat. Ōami-Shirasatoa palvelevat JR Higashi-Nihonin Sotobō-linja ja Tōgane-linja.
Kuvia

Ōamin rautatieasema
Ōamin lukio
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ōami-Shirasato Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Ōyodo-luokka

| Ōyodo-luokka |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  8 294 t (standardi) 11 615 t (kuormattu)
Pituus:  189 m (vesiraja) 192,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  16,6 m
Syväys:  5,95 m
Koneteho:  110 000 shp
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  730
Aseistus
Meritorjunta:  6 × 6,1" tykkiä kaksoistorneissa 2 × kellukekonetta
Ilmatorjunta:  8 × 10 cm/65 type 98 -ilmatorjuntatykkiä 12 × 25 mm type 96 -ilmatorjuntatykkiä
Ōyodo-luokka oli Keisarillisen Japanin laivaston kahden kevyen risteilijän muodostama alusluokka.
Alukset

Luokan alukset tilattiin osana vuoden 1939 laivasto-ohjelmaa. Ne olivat paranneltuja Agano-luokan aluksia. Alukset oli suunniteltu toimimaan sukellusvenelaivueiden emälaivoina, joten ne oli varustettu jopa kuudella kellukekoneella.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ōyodo | Kuren laivastoarsenaali | 14. helmikuuta 1941 | 2. huhtikuuta 1942 | 28. helmikuuta 1943 | upotettu 28. heinäkuuta 1945 |
| Niyodo | Kuren laivastoarsenaali | ei | ei | ei |  |

Niyodon tilaus peruutettiin jo ennen kölinlaskua. Lisäksi vuoden 1942 laivasto-ohjelmaan oli sisällytetty alukset 810-814 ja 5037-5038, mutta niitä ei koskaan tilattu.
Ōfunato

| Ōfunato (大船渡市) |
| --- | --- |
 Ōfunaton satamaa
 lippu:  symboli
 Ōfunaton sijainti Iwaten prefektuurissa
 Ōfunato
 Koordinaatit: 39°04′55″N, 141°42′31″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Tōhoku
Prefektuuri:  Iwaten prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  322,50 km²
Väkiluku (10/2020):  35 205
 – Väestötiheys:  109 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Mänty
 – Kukka:  Kamelia
 – Lintu:  Japaninlokki
 
 https://www.city.ofunato.iwate.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ōfunato (jap. 大船渡市, Ōfunato-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Iwaten prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren rannikolla prefektuurin kaakkoisosassa. Ōfunato kuuluu Sanrikun rannikkoseutuun. Kaupungin keskusta on rakentunut Sakarijoen suulle Ōfunatonlahden pohjukkaan. Ōfunatossa on 35 205 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 322,50 neliökilometriä.
Ōfunaton kaupunki perustettiin vuonna 1952 liittämällä yhteen Ōfunaton ja Sakarin maaseutukaupungit sekä viisi kyläkuntaa. 1950-luvulta lähtien kaupungin satama-alueelle on sijoittunut puu-, sementti- ja elintarviketeollisuutta. Tärkeitä elinkeinoja ovat myös kalastus sekä kalkkikiven ja serpentiniitin louhinta. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2001, kun siihen yhdistettiin Sanrikun maaseutukaupunki. Vuonna 2011 Ōfunato kärsi pahoin Tōhokun maanjäristyksestä, kun sen aiheuttama yli kahdeksan metriä korkea tsunami surmasi 422 ihmistä ja tuhosi 2 791 asuinrakennusta kokonaan.
Ōfunaton nähtävyyksiä ovat Sanrikun rannikon kauniit luonnonalueet, kuten Goishin rannikkoseutu ja Sangojiman saari. Osa kaupungin rannikkoalueesta kuuluukin Sanriku-fukkyōn kansallispuistoon. Ōfunatoa palvelevat JR Higashi-Nihonin Ōfunato-linja ja Sanriku-rautateiden Rias-linja.
Kuvia

Goishin rannikkoa
Ōfunaton kulttuurikeskus
Tsunamin aiheuttamaa tuhoa Ōfunatossa
Sakarin rautatieasema
Ōfunato vuoden 1977 ilmakuvassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ōfunato Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
1121

| --- | --- |
Vuosisadat: 900-luku · 1000-luku · 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku
Vuosikymmenet: 1090-luku · 1100-luku · 1110-luku · 1120-luku · 1130-luku · 1140-luku 1150-luku · 1160-luku · 1170-luku · 1180-luku · 1190-luku · 1200-luku
Vuodet: 1090 · 1091 · 1092 · 1093 · 1094 · 1095 · 1096 · 1097 · 1098 · 1099 1100 · 1101 · 1102 · 1103 · 1104 · 1105 · 1106 · 1107 · 1108 · 1109 1110 · 1111 · 1112 · 1113 · 1114 · 1115 · 1116 · 1117 · 1118 · 1119 1120 · 1121 · 1122 · 1123 · 1124 · 1125 · 1126 · 1127 · 1128 · 1129 1130 · 1131 · 1132 · 1133 · 1134 · 1135 · 1136 · 1137 · 1138 · 1139 1140 · 1141 · 1142 · 1143 · 1144 · 1145 · 1146 · 1147 · 1148 · 1149 1150 · 1151 · 1152 · 1153 · 1154 · 1155 · 1156 · 1157 · 1158 · 1159 1160 · 1161 · 1162 · 1163 · 1164 · 1165 · 1166 · 1167 · 1168 · 1169 1170 · 1171 · 1172 · 1173 · 1174 · 1175 · 1176 · 1177 · 1178 · 1179 1180 · 1181 · 1182 · 1183 · 1184 · 1185 · 1186 · 1187 · 1188 · 1189 1190 · 1191 · 1192 · 1193 · 1194 · 1195 · 1196 · 1197 · 1198 · 1199 1200 · 1201 · 1202 · 1203 · 1204 · 1205 · 1206 · 1207 · 1208 · 1209
Tapahtumia

Petšenegit (tai kiptšakit) ylittävät Tonavan ja hyökkäävät Traakiaan.
Georgian kuningas Davit IV ajaa turkkilaiset Georgiasta Didgorin taistelussa.