stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jussi Kuoma

| Jussi Kuoma |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muusikko
Taiteilijanimi:  Jussi Kuoma
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  rap
Yhtyeet:  Lahti United
Levy-yhtiöt:  Skill Street Entertainment,Överdog
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jussi Kuoma (oikealta nimeltään Jussi Heikkilä) on lahtelainen rap-artisti. Hänen ensimmäinen suomenkielinen albuminsa Sielunauha julkaistiin loppukesästä 2010, jota seurasivat LTIndigo EP sekä myös omakustanteena julkaistu, Nemelin täysin tuottama, Vihreä albumi. Jussi Kuoman seuraava julkaisu LTIndigo vol. 2: Uneton tuulisessa kylässä julkaistiin 2. kesäkuuta 2012.
Diskografia > Albumit

Sielunauha (2010)
LTIndigo EP (2011)
Vihreä albumi (2012)
LTIndigo vol. 2: Uneton tuulisessa kylässä (2012)
Kwama Kodex (2013)
Kwama Kodex 2.0 EP (2013)
Jussi Kuoma (2013)
LTIndigo Vol. 3 (2013)
Vaihtoja ja ehtoja (2015)
Levitoi (2016)
Diskografia > Vierailijana

| Artisti | Kappale | Albumilta | Vierailijat | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Hannes H. | "Kevät" | Ei turhia paineita | Are | 2010 |
| Rekami | "Neuroottinen" | Nollabudjetti |  | 2011 |
| Chydeone | "Kuolemattomuus" | Kuilun partaalla | Haamu & DJ Beha | 2011 |
| Rekami | "Jokotai" | Suomen jyväskyläläinen | Kesken | 2012 |
| Kalevi | "Kymmenen Taaksepäin" | Sushi EP | Rekami | 2012 |
| Eino Antiwäkki & Keemoh | "Expendables" | Raaka keikka | Rekami, Lavis, Akura, Sine Ira & Kalevi | 2012 |
| Eino Antiwäkki & Keemoh | "Morgan Freeman" | Multiversumin Huipentuma | Rekami | 2013 |
| DJ Polarsoul | "Älä kato kenkiin" | Pilvilinna | Pietari, Asa, Eetee & Lataaja Vormisto | 2013 |
| Asa | "Yritän yritän" | Rapsodia | Kube, Lempi-Joe, Liigalaiska, Otto Martikainen & Puppa J | 2013 |
| Olli Outolempi | "Sluibaava supermies" | Olli Outolempi EP | Kalevi | 2014 |
| Haamu & K Henkka | "Anna se raakana" |  | – | 2014 |
| Aste | "Hulivili Dude" | 2.0 | Asa | 2015 |
| Chydeone & Leo Luxxxus | "Pelkää!" | FORCE100 | Sattalite, K!rby, Klaus Kustaa, Killa Knatti, Are, JV, Jodarok, Tommishock, Haamu & Puppa J | 2015 |
| Rivo | "Ykkösnyrkki" | - | Nikke Ankara, Mängi, Eepi Boloks, MC Kajo, Altis & Skandaali | 2017 |
| Rontti | "Yhellä" | RÄKIMÄLLÄ LÄPI | Mike1, Jussi Kuoma, Laiska Timppa & Diego | 2017 |
Aiheesta muualla

Jussi Kuoma Soundcloud -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Jussi Kuoman viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Donald Schön

Donald Schön emeritusprofessorina.
Donald Alan Schön (19. syyskuuta 1930 Boston – 13. syyskuuta 1997 Boston) oli yhdysvaltalainen professori ja organisaatioiden oppimisen tutkija.
Elämä

Schön suoritti bachelor-tutkintonsa Yalen yliopistossa 1951 ja opiskeli sen jälkeen filosofiaa Harvardin yliopistossa, mistä hän väitteli tohtoriksi 1955 aiheenaan John Deweyn kasvatusfilosofia. Hän opiskeli myös pianon- ja klarinetinsoittoa Sorbonnen yliopistossa. Schön oli naimisissa kuvanveistäjä Nancy Quintin kanssa. Heillä oli neljä lasta.
Hänen ensimmäinen merkittävä teoksensa Displacement of Concepts (1963) käsittelee keksimisen dynamiikkaa ja metaforien merkitystä luovissa prosesseissa. Teos liittyi hänen työhönsä Arthur D. Little -konsulttiyrityksessä vuosina 1957-1963.
Vuonna 1968 hänet nimitettiin vierailevaksi professoriksi Massachusetts Institute of Technology -korkeakouluun. Neljä vuotta myöhemmin, 1972 hän sai hoitaakseen professuurin nimikkeellä Ford Professor of Urban Studies and Education. Hän johti Department of Urban Studies and Planning -yksikköä vuosina 1990–1992. Schön toimi MIT:ssä kuolemaansa saakka.
Schönin tärkeä yhteistyökumppani oli hänen MIT:n vuosinaan aikuiskoulutuksen ja organisaatiokäyttäytymisen asiantuntija Chris Argyris. Yhdessä he tarkastelivat organisaatioiden kehittymisen, mukautumisen, oppimisen ja epäonnistumisen problematiikkaa. Yhteistyö johti 1970-luvulla kahteen yhteiseen kirjaan: Theory into practice (1974) ja Organizational Learning (1978). Jälkimmäisestä julkaistiin vuonna 1996 uusi laitos nimellä Organisational learning II: Theory, method and practice.
Poliittinen kuohunta 1960- ja 1970-lukujen Yhdysvalloissa synnytti vasemmistolaisten ja oikeistolaisten ääri-ilmiöiden ohella myös maltillisia keskiryhmiä. Maltillista suuntausta kannattanut Donald Schön uskoi tutkimisen, reflektion ja oppimisen mahdollisuuksiin yhteiskunnan maltillisessa uudistamisessa marginaalista käsin.
Kirjallista tuotantoa

Schön, Donald A. 1963. Displacement of concepts, London: Tavistock Publications
Schön, Donald A. 1967. Technology and change; the new Heraclitus, New York: Delacorte Press
Schön, Donald A. 1967. Invention and the evolution of ideas, London: Tavistock Publications
Schön, Donald A. 1971. Beyond the stable state: public and private learning in a changing society, London: Maurice Temple Smith
Duhl, Leonard J., Schön, Donald A. 1972. Deliberate social change in the city: list of suggested readings, Monticello (Ill.): Council of Planning Librarians
Argyris, Chris & Schön, Donald A. 1974. Theory in practice : increasing professional effectiveness, San Francisco: Jossey-Bass Publishers
Argyris, Chris & Schön, Donald A. 1978. Organizational learning, Reading (Mass.): Addison-Wesley
Schön, Donald A. 1983. The reflective practitioner : how professionals think in action, New York : Basic Books
Schön, Donald A. 1985. The design studio : an exploration of its traditions and potentials, London : RIBA Publications for RIBA Building Industry Trust
Schön, Donald A. 1987. Educating the reflective practitioner : toward a new design for teaching and learning in the professions, San Francisco : Jossey-Bass, 1987.
The Reflective turn : case studies in and on educational practice 1991, toim. Donald A. Schön, New York : Teachers College Press
Schön, Donald A. & Rein, Martin 1994. Frame reflection : toward the resolution of intractable policy controversies, New York : Basic Books
Argyris, Chris & Schön, Donald A. 1996. Organisational learning II: Theory, method and practice, Reading, Mass: Addison Wesley.
Rethinking the development experience : essays provoked by the work of Albert O. Hirschman 1994, toim. Lloyd Rodwin & Donald A. Schön, Washington, D.C. : Brookings Institution
Rosenfeld, Jona M., Schön, Donald A. et al. 1995. Out from under : lessons from projects for inaptly served children and families, Jerusalem : JDC-Brookdale Institute of Gerontology and Human Development
High technology and low-income communities : prospects for the positive use of advanced information technology 1999 toim.  Donald A. Schön, Sanyal, Bish & William J., Mitchell, Cambridge, Mass. : MIT Press
Aiheesta muualla

Pakman, Marcelo: Thematic Foreword: Reflective Practices: The Legacy Of Donald Schön. Cybernetics & Human Knowing, 2000, 7. vsk, nro 2–3, s. 5–8.  Artikkelin verkkoversio. (PDF) Viitattu 27.9.2012. (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Smith, Mark K.: Donald Schön: learning, reflection and change The encyclopedia of informal education.  2001/2011. Viitattu 27.9.2012. (englanniksi)
Dominic Turgeon

| Dominic Turgeon |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. helmikuuta 1996 (ikä 28) Pointe-Claire, QC, Kanada
Kansalaisuus:   Yhdysvallat  Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Turg, Dom
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  92 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  Grand Rapids Griffins (AHL) Detroit Red Wings (NHL) Iowa Wild (AHL) Ässät (SML) Södertälje SK (Allsv.)
NHL-varaus:  63. varaus, 2014 Detroit Red Wings
Dominic Turgeon (s. 25. helmikuuta 1996 Pointe-Claire, Quebec, Kanada) on yhdysvaltalais-kanadalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Turgeon on pelannut urallaan myös yhdeksän NHL-ottelua Detroit Red Wingsissa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Břeclav 2013 | jääkiekko |  |
Turgeon edusti Yhdysvaltoja alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013, jolloin hän voitti hopeaa. Turgeon pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2013, jolloin hän voitti pronssia.
Pelityyli

Ässien kehitysjohtaja Tommi Kerttula luonnehti Turgeonia seuraavasti hänen sopimusuutisensa yhteydessä elokuussa 2022:
»Dominic on esimerkillinen, kovan vaatimustason omaava joukkuepelaaja, joka pelaa aina korkealla työmoraalilla kahteen suuntaan. Hän tuo voittavia elementtejä sekä jäälle että jään ulkopuolelle. Dominic on älykäs pelaaja jäällä niin kiekollisena kuin kiekottomana. Puolustavassa roolissa ja alivoimalla hän on ollut AHL:n eliittiä. Saamme hyvän aloittajan, joka on pelannut sekä yli- että alivoimaa. Lisäksi hän on taitava ruuhka-alueella mistä maalit tehdään.»
Muuta

Turgeonin isä Pierre pelasi NHL:ssä omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 1403 ottelua ja hänet palkittiin mm. herrasmiespelaajan Lady Byng Trophylla vuonna 1993. Pierre oli vuoden 1987 ykkösvaraus. Dominicin äiti Elisabeth on yhdysvaltainen. Hänen setänsä Sylvain Turgeon pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 705 NHL-ottelua. Sylvain loi myöhemmin uraa myös Italiassa, Saksassa ja Sveitsissä.
Dominic Turgeonilla on isosiskot Elizabeth ja Alexandra, jotka ovat kaksoset. Elizabeth pelasi jääkiekkoa hyökkääjänä ja hänet oli kiinnitetty Minnesotan yliopistoon, mutta Elizabeth menehtyi vain 18-vuotiaana auto-onnettomuudessa 23. joulukuuta 2010. Alexandra on pelannut lentopalloa Denverin yliopistojoukkueessa. Heillä on myös pikkusisko Válerie Turgeon, joka on pelannut jääkiekkoa hyökkääjänä Harvardin yliopistojoukkueessa.
Juri Illjenko
Huomautuksia

↑  Kursivoidut suomenkieliset elokuvanimet ovat peräisin Finna.fi-palvelusta ja Imdb.com-sivustolta, ja ne on esitetty Suomessa, puolilainausmerkeissä olevat ovat epävirallisia suomennoksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juri Illjenko Wikimedia Commonsissa
Kaakaojuoma

Kuuma kaakaojuoma kermavaahdon kera.
Kaakaojuoma eli kaakao on kuumana tai kylmänä nautittava juoma, jonka pääainekset ovat kaakaojauhe ja maito. Kaakaojauheen ohella tai sijasta voidaan käyttää myös raastettua suklaata.
Kaakaojuomaan saatetaan lisätä sokeria ja kuumaan kaakaojuomaan myös kermavaahtoa tai vaahtokarkkeja. Kuumassa kaakaojuomassa saatetaan maidon sijasta käyttää vettä. Kaakaojuomat ovat yleensä alkoholittomia, mutta on olemassa myös alkoholipitoisia kaakaojuomia, kuten Minttu-viinaa sisältävä minttukaakao.
Kaakaossa on proantosyanidiini-nimisiä flavonoideja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuumat kaakaojuomat Wikimedia Commonsissa
Kaapeliliitin

Rengasmallisia kaapeliliittimiä
Kaapeliliitin (kaapelikenkä, "Abiko-liitin") on sähköliitin, joka on yleinen auton sähköisissä kytkennöissä, jotka voivat olla esim. releitä tai valoja. Kaapeliliittimet yhdistetään johtoon kuorimalla ensin johtoa, jotta kuparia on esillä. Sitten puristetaan liitinpihdeillä kaapeliliitin siten että johto jää puristuksiin.
Kaapeliliittimiä on eri mallisia:
lattaliitin (lattapistoke ja lattapistokehylsy)
rengasliitin (rengaskaapelikenkä)
haarukkaliitin (haarukkakaapelikenkä)
piikkimallinen kaapeliliitin (piikkikaapelikenkä)
putkimallinen kaapeliliitin (pyöröpistokeliitin, pyöröpistoke ja pyöröpistokehylsy)
jatkoholkki johtimen jatkamiseen (puristetaan päistään kahteen johtoon)
Aiheesta muualla

Puristusliittimet, YE
Eristetyt liittimet, TSP (Arkistoitu – Internet Archive)
Kabayaki

Unagi no kabayaki
Kabayaki (jap. 蒲焼) on yleistermi japanilaisille kalaruoille, jotka valmistetaan grillaamalla fileoitua ja makealla soijakastikkeella glaseerattua kalaa. Kabayaki saattaa viitata myös suosituimpaan näin valmistettuun kalaruokaan, unagi no kaba-yakiin, jonka pääraaka-aine on ankerias.
Unagi no kabayaki

Unagi no kabayaki (jap. うなぎの蒲焼) eli glaseerattu ja grillattu ankerias kuuluu Japanin yleisimpiin ja suosituimpiin ankeriasruokalajeihin. Kalasta poistetaan ensin selkäranka, minkä jälkeen se pannaan grillivartaaseen ja sivellään makealla, teriyaki-kastiketta muistuttavalla kastikkeella. Ilman kastiketta tarjottava grillattu ankerias on eri ruokalaji nimeltään shirayaki.
Grillatessa avotulella ankeriaan rasvaa tippuu hiilille. Tästä syntyvää savustuksen hajua pidetään varsin herkullisena ja kutsuvana ravintolan ovesta ulos leijaillessaan. Ravintolaillallisten ja -lounaiden lisäksi nykyjapanilaiset ostavat grilliankeriaansa yleensä kaupasta ja lämmittävät sen mikroaaltouunissa kastikkeen kanssa sen sijaan, että valmistaisivat ruokalajin alusta asti itse. Unagi no kabayaki on pääruoka, joka tarjotaan useimmiten sellaisenaan tai riisin päälle aseteltuna, jolloin siitä voidaan käyttää nimitystä unadon. Lisäkkeenä voidaan tarjota ankeriaanmaksasta valmistettu kirkas keitto kimo-sui. Myös mamushi on samantyyppinen ruokalaji (jonka nimi ei viittaa samannimiseen käärmeeseen).
Ankeriasta on Japanissa syöty 1600-luvulta lähtien. Aiemmin harvinainen herkku on nykyisin kesäisin niin edullista, että myös tavallisella ihmisellä on siihen varaa. Ankerias on ravitsevaa ruokaa. Siitä saa proteiinia, kalsiumia sekä A- ja E-vitamiinia. Kansanuskomuksen mukaan ankerias lisää myös kestävyyttä. Edo-kaudella syntyneen tavan mukaan ankeriasta syödään kesän kuumimman kauden aikaan.
Valmistusprosessissa on paikallisia eroja. Kanton alueella (itäisessä Japanissa) ankerias fileoidaan selkäpuolelta ja höyrytetään ennen grillaamista, kun taas Kansain alueella kala avataan vatsapuolelta ja grillataan ilman höyryttämistä. Tästä seuraa, että Japanin itäosissa tarjottava unagi no kabayaki on pehmeämpää kuin länsiosissa.
Jussi Laakso

| Jussi Laakso> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jussi Tapani Laakso
Syntynyt: 12. kesäkuuta 1976 (ikä 48) Riihimäki
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Valmennusura
1998-2001 2001-2002 2002–2004 2004–2008 2008–2009 2009–2012 2012–2013 2013-2015 2015–2017 2017–2019 2019–2023 2023-24 2024-  2004-2023 2009–2010 2023-:  BC Nokia (juniorit) Lappeenrannan NMKY (miehet) Catz Lappeenranta (naiset) Helsingin NMKY (naiset) Honka Akatemia (naiset) (apuv.) Honka Akatemia (naiset) Tapiolan Honka (naiset) Tapiolan Honka (juniorit) Karhu Basket (apuv. miehet) Karhu Basket (miehet) Helsinki Seagulls (miehet) Crailsheim Merlins (GER BBL) ToPoLa Basket   Suomi (juniorit)  Suomi (naiset) (apuv.)
Laakso juhlii Helsinki Seagullsin historiansa ensimmäistä Suomen mestaruutta toukokuussa 2023. Kuva: Samira Lee
Jussi Tapani Laakso (s. 12. kesäkuuta 1976) on suomalainen HKVT-tutkinnon suorittanut koripallovalmentaja. Hänet palkittiin vuosina 2018 ja 2023 Korisliigan vuoden valmentajana.
Ura

Forssan Koripoikien kasvatti aloitti valmennusuransa 14-vuotiaana Riihimäen Kolmoskorin 79-syntyneiden poikien kanssa. Samassa seurassa hän valmensi 84-85 -syntyneitä poikia useamman vuoden.
Vuosina 1998-2001 hän toimi BC Nokian 84-85 -syntyneiden tyttöjen päävalmentajana, josta tie vei miesten SM-sarjaan Lappeenrannan NMKY:n palvelukseen.
Vuodet 2002–2004 Laakso toimi Catzin naisten ja A-tyttöjen päävalmentajana. Vuodet 2004–2008 hän toimi Helsingin NMKY:n naisten edustusjoukkueen päävalmentajana. Laakson aikana HNMKY nousi naisten SM-sarjaan vuonna 2006 ja voitti SM-pronssia kaudella 2007–2008.
Laakso on toiminut Suomen nuorten maajoukkueiden valmennustehtävissä ja naisten maajoukkueen apuvalmentajana vuosina 2009–2010. Tapiolan Hongassa hän valmensi A-tytöt Suomen mestaruuteen vuosina 2010 ja 2012 sekä B-tytöt Suomen mestaruuteen vuosina 2014 ja 2015.
Tapiolan Hongan naisten joukkueista Laakso toimi kauden 2008–2009 naisten I-divisioonassa pelanneen Honka Akatemian apuvalmentajana ja vuosina 2009–2012 saman joukkueen päävalmentajana. Kauden 2012–2013 Laakso toimi Hongan naisten edustusjoukkueen päävalmentajana naisten SM-sarjassa voittaen kauden päätteeksi SM-pronssia.
Toukokuussa 2015 Laakso siirtyi Korisliigassa pelanneen Kauhajoen Karhun apuvalmentajaksi kaksivuotisella sopimuksella. Helmikuussa 2017 hänen tiedotettiin nousevan seuraavaksi kaudeksi Karhu Basketin päävalmentajaksi.
Laakson valmentama Karhu Basket voitti Suomen-mestaruuden vuosina 2018 ja 2019. Kaudeksi 2019–2020 Laakso siirtyi Helsinki Seagullsin päävalmentajaksi ja voitti Suomen cup mestaruuden.
Joulukuussa 2020 Laakso teki kolmen kauden mittaisen jatkosopimuksen Seagullsin kanssa. Näiden kolmen kauden aikana hän voitti kaksi Suomen cup mestaruutta ja kaksi pronssia. Viimeisellä sopimusvuodellaan Laakso voitti Helsinki Seagullsin kanssa Suomen mestaruuden.
Marraskuussa 2023 Laakso teki loppukauden sopimuksen Saksaan HAKRO Crailsheim Merlinsin päävalmentajaksi. Hän palasi kauden jälkeen Suomeen toukokuussa 2024 ja aloitti Touhun Pojat Lauttasaaren (ToPoLa) päävalmentajana.[lähde? ]
Urheilulehti kuvaili Laaksoa toukokuussa 2018 verraten rauhalliseksi ja asialliseksi valmentajaksi, jonka valmennuksen painopiste on kokonaisuudessa.
Saavutukset

Korisliigan vuoden valmentaja 2018 ja 2023
Suomen mestaruus 2018, 2019 ja 2023
Suomen cup mestaruus 2020, 2021 ja 2022
Suomen cup hopea 2023
Korisliiga pronssia 2021 ja 2022
Naisten SM-pronssia 2008 ja 2013
Universiadit 2023 Chengdu, pronssia
WU18 B-divisioonan Euroopan mestari 2019
Juri Jeh’anurov

| Juri Jeh’anurov> Юрій Іванович Єхануров |
| --- | --- |
 Jeh’anurov vuonna 2013
Ukrainan pääministeri
 8.9.2005–4.8.2006  
Presidentti:  Viktor Juštšenko
Edeltäjä:  Julija Tymošenko
Seuraaja:  Viktor Janukovytš
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. elokuuta 1948 (ikä 76) Jakutia , Venäjän SFNT
Tiedot
Puolue:  Meidän Ukrainamme
 Nimikirjoitus
Juri Ivanovytš Jeh’anurov (ukr. Юрій Іванович Єхануров, s. 23. elokuuta 1948) on ukrainalainen poliitikko, joka toimi Ukrainan pääministerinä 2005–2006. Hän sai parlamentilta epäluottamuslauseen maakaasukiistan vuoksi 10. tammikuuta 2006, mutta jatkoi virkaatekevänä pääministerinä huhtikuun 2006 vaaleihin asti.
Elämäkerta

Jeh’anurov on syntynyt Jakutiassa ja hän on kansallisuudeltaan burjaatti. Sittemmin hän muutti Ukrainaan, jossa valmistui rakennusmestariksi 1967 ja taloustieteilijäksi 1973. Ukrainan itsenäistyttyä 1991 Jeh’anurov nousi hallitukseen, jossa hän toimi muun muassa apulaistalousministerinä. Hän kuitenkin erosi hallituksesta ja liittyi oppositioon. Jeh’anurov oli ”Meidän Ukrainamme” -blokin johtaja maaliskuusta 2005. Hänet nimitettiin Dnipropetrovskin alueen kuvernööriksi 1. huhtikuuta 2005. Presidentti Juštšenko nimitti joulukuussa 2007 Jeh’anurovin Tymošenkon hallituksen puolustusministeriksi.
Parlamentti erotti Jeh’anurovin 5. kesäkuuta 2009 Tymošenkon aloitteesta puolustusministeriön korruptiotapauksista syytettynä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juri Jeh’anurov Wikimedia Commonsissa
Ukrainan pääministerit 1991–
Vitold Fokin 1991–1992 | Leonid Kutšma 1992–1993 | Vitali Masol 1994–1995 | Jevhen Martšuk 1995–1996 | Pavlo Lazarenko  1996–1997 | Valeri Pustovoitenko 1997–1999 | Viktor Juštšenko 1999–2001 | Anatoli Kinah’ 2001–2002 | Viktor Janukovytš 2002–2005 | Julija Tymošenko 2005 | Juri Jeh’anurov 2005–2006 | Viktor Janukovytš 2006–2007 | Julija Tymošenko 2007–2010 | Mykola Azarov 2010–2014 | Arseni Jatsenjuk 2014–2016 | Volodymyr Hroisman 2016–2019 | Oleksi Hontšaruk 2019–2020 | Denys Šmyhal  2020–
Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2022

Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailujen 2022 A-lohko pelattiin Kroatiassa Zagrebissa ja B-lohko Islannissa Reykjavíkissa.
Kalkkivalo

Kalkkivalo
Kalkkivalo eli Drummondin valo on valaistus, joka perustuu kuumaan kaasuliekkiin viedyn poltetun kalkin kykyyn säteillä valkoista valoa hehkuessaan. Kalkkivalon kehitti skotlantilainen Thomas Drummond vuonna 1826. Aikoinaan kalkkivaloa käytettiin muun muassa teatterien näyttämöiden valaisemiseen. Sittemmin 1800-luvun jälkipuolelta lähtien kalkkivalo on korvattu sähkövalolla.
Judith – vaarojen raja

| Judith – vaarojen raja> Judith |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Daniel Mann
Käsikirjoittaja:  John Michael Hayes
Säveltäjä:  Sol Kaplan
Kuvaaja:  John Wilcox
Leikkaaja:  Peter Taylor
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures
Ensi-ilta:  1966
Kesto:  109 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Judith – vaarojen raja (Judith) on Daniel Mannin ohjaama jännityselokuva vuodelta 1966. Lawrence Durrellin julkaisemattomaan tarinaan perustuvassa elokuvassa Sophia Loren esittää keskitysleiriltä selviytynyttä juutalaisnaista, saksalaisen natsiupseerin entistä vaimoa. Nainen joutuu 1940-luvun lopun Palestiinassa välikappaleeksi natseja metsästävän Hagana-juutalaisjärjestön etsiessä hänen entistä miestään. Muita pääosia näyttelevät Peter Finch ja Jack Hawkins.
Suomalainen elokuvajuliste mainosti tarinaa sensaatiohakuisesti: ”Judithilla oli vain yksi päämäärä…
käyttää ruumistaan aseenaan… kostaakseen suunnattoman vääryyden.”
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sophia Loren  | … |  Judith Auerbach   |
|  Peter Finch  | … |  Aaron Stein   |
|  Jack Hawkins  | … |  majuri Lawton   |
|  Hans Verner  | … |  Gustav Schiller   |
|  Frank Wolff  | … |  Eli   |
|  Shraga Friedman  | … |  Nathan   |
|  André Morell  | … |  Haim   |
|  Zaharira Harifai  | … |  Rachel, lääkäri   |
|  Arnoldo Foà  | … |  kuulustelija   |
|  Joseph Gross  | … |  Yanek   |
|  Roger Beaumont  | … |  Zeev   |
|  Zipora Peled  | … |  Hannah   |
|  Peter Burton  | … |  Conklin   |
|  Terence Alexander  | … |  Carstairs   |
|  Daniel Ocko  | … |  arabiopas   |
Vastaanotto

The New York Timesin aikalaisarvion mukaan elokuva on rutiinimainen jännitystarina, joka ratsastaa Sophia Lorenin maineella. Helsingin Sanomien Paula Talaskivi piti elokuvaa kiinnostavana Israelin valtion syntyaikojen ja kibbutsielämän kuvauksena, jännittävänä mutta pinnallisena.
Aiheesta muualla

Judith – vaarojen raja Internet Movie Databasessa (englanniksi)