stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Klooribentsoehappo

Klooribentsoehappo viittaa kolmeen saman aineen isomeeriin:
o-Klooribentsoehappo eli 2-klooribentsoehappo
p-Klooribentsoehappo eli 4-klooribentsoehappo
m-Klooribentsoehappo eli 3-klooribentsoehappo
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”klooribentsoehappo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Oded Golan

Oded Golan (hepr. ‏עודד גולן‎, s. 1951 Tel Aviv) on israelilainen insinööri ja antiikkikauppias. Jotkin hänen löydöistään ovat aikaansaaneet kohua niin arkeologisissa kuin uskonnollisissakin piireissä. Niitä epäillään väärennöksiksi ja huijauksiksi.
Elämä

Golan palveli Israelin puolustusvoimissa ennen kuin opiskeli insinööriksi Technion:issa. Golan kiinnostui myös arkeologiasta ja antiikista. Golan ja hänen kumppaninsa väittivät että he olivat löytäneet lukuisia hienoja artefakteja, joista tunnetuimmat olivat laatta, jossa kuvattiin mitä korjauksia Salomonin temppeliin oli tehty, ja 2002 esiintuotu ”Jaakobin luuarkku” (ossuaario), jossa ollut kaiverrus ”Ya'akov bar Yosef akhui di Yeshua” (suom. ”Jaakob, Joosefin poika, Jeesuksen veli”), tukivat Jeesuksen historiallisuutta.
Useat kyseenalaistivat Golanin löydöt ja syyttivät tätä väärentäjäksi. Israel Antiquities Authorityltä saamiensa tietojen pohjalta Israelin poliisi pidätti Golanin joulukuussa 2004, koska häntä epäiltiin väärentämisestä ja huijauksesta.
Dokumenttifilmi The History Merchants esitti kuinka Golan ja hänen ystävänsä tuottivat lukuisia väärennöksiä myytäväksi nimenomaan uskonnollissävytteisille antiikkimarkkinoille.
Golan kertoi toimittajalle huumorimielessä miten löydöksiä voidaan väärentää. Esimerkiksi ossuaarion nimet voitaisiin väärentää siten, että kaiverrus tehtäisiin rautatyökaluilla, joista ei jää jälkiä ”nykyaikaisista” nikkelistä ja kadmiumista. Tulosta voitaisiin ”vanhentaa” kvartsipölyllä. Viime silaus voitaisiin tehdä polttamalla pieniä määriä kultaa ossuaarion kaiverrusten pinnalla ja laittamalla siihen hieman rautakautista hiiltä ja lämmittämällä koko komeus 300 celsiusasteessa.
Golanista filmi ei sisältänyt kuin huhuja, eikä todisteita. Hänestä mediasirkus oli häntä vastaan ja IAA ja poliisi esittivät vääriä syytöksiä.
29. joulukuuta vuonna 2004 Golan kutsuttiin Israeliin oikeuden eteen. Syytettyinä olivat myös Robert Deutsch, joka oli käännösekspertti Haifan yliopistossa, Shlomo Cohen, antiikkikeräilijä sekä Faiz al-Amaleh, antiikkivälittäjä. Heitä syytettiin väärennysrenkaan pitämisestä. Renkaan väitettiin kestäneen yli 20 vuotta. Golan kiisti syytteet. Oikeudenkäynti Jaakobin luuarkusta on kesken (2007).
Aiheesta muualla

Pidätyksestä (Arkistoitu – Internet Archive)
UK Daily Telegraphin artikkeli (Arkistoitu – Internet Archive)
Klassikko

Klassikko on teos, joka pysyy ajankohtaisena ja tärkeänä vuodesta toiseen eri puolilla maailmaa. Siinä on kaikille ihmisille yhteistä ja tärkeää sanottavaa. Klassikossa käsitellään suuria kysymyksiä siten, että se herättää tunteita ja ajatuksia. Se on myös monitulkintainen, jolloin se antaa eri-ikäisille lukijoille erilaista ajateltavaa. Klassikon asemaan teos ei nouse kovinkaan helposti, vaan siihen voi mennä vuosikymmeniä. Silti teoksen nouseminen klassikoksi voi joskus tapahtua nopeastikin.kenen mukaan?
Klassikkoteoksessa tiivistyy kulttuurin joitakin olennaisia piirteitä. Se kantaa mukanaan asenteita, arvostuksia ja maailmankatsomuksellisia periaatteita, ja sillä on usein kielellinen vaikutus: ihmiset muistavat sen sisällön niin että voivat siteerata sitä sekä juhlavissa että leikillisissä tarkoituksissa.
Klassikoksi voi nousta myös vaikeasti avautuva, pienen yleisön teos kuten Volter Kilven Alastalon salissa.
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta Klassikko Wikisitaateissa
Helsingin kaupunginkirjasto: Ohuet klassikot. Web Archive 2010.
Olen seurannut yli kymmenen vuotta kirjaa ”1001 elokuvaa, jotka sinun pitää nähdä ennen kuolemaa” – Tätä kaikkea olen sen ansiosta löytänyt ja oivaltanut. Miska Rantanen. HS lauantaiessee 17.10.2020.
Komnesin kirkko

| Komnesin kirkko Komnes kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2006.
Sijainti:  Kongsberg, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1881
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  170
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Komnesin kirkko (norj. Komnes kirke) on Kongsbergin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1881.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Komnesin kirkko Wikimedia Commonsissa
Konsta Vuokila

Karl Konstantin (Konsta) Vuokila (15. lokakuuta 1877 Teisko – 16. joulukuuta 1941 Haapajärvi) oli suomalainen pienviljelijä ja Työväen ja pienviljelijäin vaaliliiton kansanedustaja.
Vuokilan äiti oli loisen leski Priita Maria Vuokila (entinen Kulju). Vuokila oli työmiehenä ja toimi 20 vuoden ajan Pohjolan ammatillisen piirijärjestön järjestäjänä. Hän oli sitten maatyömiehenä ja pienviljelijänä Nivalassa 1918–1927, oli vankilassa poliittisista syistä 1924–1927 ja oli vapauduttuaan maatyömiehenä ja pienviljelijänä Haapajärvellä vuodesta 1927 alkaen.
Vuokila oli Työväen ja pienviljelijäin vaaliliiton kansanedustajana toukokuulta lokakuulle 1924 edustaen Oulun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän menetti edustajapaikkansa syksyn 1924 kommunistipidätysten yhteydessä ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli Jaakko Liedes.
Konstan koukkuja

Konstan koukkuja on suomalainen vuonna 1998 MTV3-kanavalla esitetty komediasarja, jonka pääosassa oli Konsta Hietanen. Muita sarjassa esiintyneitä näyttelijöitä ovat ainakin Risto Kaskilahti, Mari Perankoski, Kari Sorvali, Ulla Tapaninen ja Valtteri Tuominen.
Klassikko (täsmennyssivu)

Klassikko tai Klassikot voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
klassikko, jokin arvostettu ja esimerkillinen teos miltä tahansa taiteen tai tieteen alueelta
klassinen vene
Maantiepyöräilyn klassikot, maantiepyöräilyn arvostetuimmat yhden päivän kisat
Klassikko , Kari Hotakaisen kirjoittama romaani
Klassikko, Kari Hotakaisen romaaniin perustuva vuonna 2001 valmistunut elokuva
Klassikko, El Clásico, Real Madridin ja FC Barcelonan välinen jalkapallo-ottelu
Klassikot, suomalainen harrasteautoiluun keskittynyt aikakauslehti
Musiikki > Albumit

Klassikko, Kapasiteettiyksikön albumi vuodelta 2002
Klassikot (51koodia-yhtyeen albumi), 2013
Klassikot (Hassisen koneen albumi), 2013
Klassikot (Pojat-yhtyeen albumi), 2013
Klassikot (Saara Suvannon albumi), 2000
Klassikot (Yön albumi), 2013
Klassikot – Ne surkeimmat, Virtanen-yhtyeen kokoelma-albumi vuodelta 1990
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Klassikko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kiprian (apulaispiispa)

| Sortavalan piispa Kiprian |
| --- | --- |
 Sortavalan piispa Kiprian vuonna 1913
Henkilötiedot
Koko nimi:  Алексей Яковлевич Шнитников Aleksei Jakolevitsh Šnitnikov
Syntynyt: 16. tammikuuta 1879 Ostaškov, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 18. kesäkuuta 1914 (35 vuotta) Pietari, Venäjän keisarikunta
Kansalaisuus:   Venäjän keisarikunta
Piispa Kiprian (siviilinimeltään Aleksei Jakolevitš Šnitnikov;  1879–1914) oli venäläinen pappismunkki ja vuosina 1913–1914 Sortavalan piispa. Suomenkielisissä esityksissä hänen nimensä on esiintynyt muodoissa Kypriano, Kyprianos, Kiprianus tai Kyprianus.
Aleksei Jakolevitš Šnitnikov syntyi kauppiasperheeseen 16. tammikuuta 1879 Tverin kuvernementin Ostaškovissa. Munkiksi hänet vihittiin jo vuonna 1902 eli harvinaisenkenen mukaan? nuorena. Hän kävi pappisseminaarin ja sittemmin Pietarin hengelliseen akatemian, josta hän valmistui teologian kandidaatiksi 1904.
Hän tuli Suomeen vuonna 1905 synodaalisaarnaajaksi arkkipiispa Sergein kutsusta ja opetteli perusteellisesti suomen kielen, mistä häntä ortodoksisessa Karjalassa arvostettiin . Hän oli tullessaan pappismunkki, mutta sai arkkimandriitan arvon jo neljä vuotta myöhemmin.
Vuonna 1907 perustettiin Uhtualla pidetyssä kokouksessa pyhän suurmarttyyri Georgioksen Karjalan oikeauskoinen veljeskunta, jota Kiprian johti alusta lähtien. Veljeskunta perustettiin vastatoimena Karjalassa ja Aunuksessa alkanutta luterilaista lähetystyötä vastaan. Veljeskunta perusti kouluja ja järjesti sisälähetysjuhlia sekä kirkollisia tilaisuuksia. Ilomantsin Liusvaaraan ja Sonkajanrannalle veljeskunta perusti suomenkieliset koulut. Kiprian esitteli yhdessä arkkipiispa Sergein kanssa Karjalan veljeskunnan asiaa myös tsaari Nikolai II:lle.
Kiprian toimi aktiivisesti kirkon pyhimpien aarteiden tuomiseksi tavallisen kansan ulottuville; tärkeimmät tällaiset olivat vuonna 1909 toteutettu ihmeitätekevän Konevitsan Jumalanäidin ikonin ristisaatto Laatokan Karjalassa sekä vuotta myöhemmin Orusjärven kirkon vihkiäisiin Valamosta tuotu palanen Kristuksen ristinpuuta.
Kiprian oli ortodoksisen uskon puolustaja. Karjala oli Kiprianille ortodoksisuuden pyhää maata.
Kiprian vihittiin Sortavalan apulaispiispaksi Iisakin kirkossa Pietarissa 10. maaliskuuta 1913, mutta jo 18. kesäkuuta 1914 hän menehtyi väärin hoidettuun umpilisäkkeen tulehdukseen vain 35 vuoden iässä.
Apulaispiispa Kiprianin hauta Valamon vanhalla hautausmaalla
Hänen hautansa on Laatokan Valamossa.
Aiheesta muualla

Kun Kypriano vihittiin Iisakinkirkossa Sortavalan ja Karjalan piispaksi, Helsingin Sanomat, 23.04.1939, nro 108, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Oparin aarteet

| Oparin aarteet Kumikameli |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2. tammikuuta –  15. helmikuuta 2002
 Studio : Living Room
 Julkaistu: 5. huhtikuuta 2002
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Martti Salminen
 Tyylilaji: punk, vaihtoehtorock
 Kesto: 36.27
 Levy-yhtiö: Stupido Twins
Kumikamelin muut julkaisut
| Avara luonto 2000 | Oparin aarteet 2002 | Kinahmo 2004 |
Oparin aarteet on Kumikamelin kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 5. huhtikuuta 2002. Jotkin albumin kappaleet olivat totuttua raskaampia, jotka ennustelivat yhtyeen soundin muuttumista, mutta suurin osa muistutti edellisen levyn tyyliä. Tähän vaikutti levy-yhtiö, joka halusi kaupallisempaa materiaalia ja tuottaja, joka halusi raskaampaa rockia. Kappaleeseen Oparin aarteet tehtiin musiikkivideo.
Kappaleet

Oparin aarteet – 2.36
Kuu kutsuu – 2.40
Askartelen – 3.22
Adonis-kompleksi – 1.40
Turhat manaukset – 2.58
Pervo – 3.03
Väy-väy – 2.14
Räjähtävä pää – 2.57
Betonisaapasmannekiini – 2.10
Hunajaa nivusissa – 3.02
Jippiaijee – 2.39 (säv. Musikka, san. Koponen, sov. Kumikameli)
Minä en pidä yllätyksistä – 3.00
Pilaantunutta ilmaa – 2.03
Solmussa – 2.02
Sävellys ja sanoitus Koponen ja sovitus Kumikameli ellei toisin mainita
Kokoonpano

Jarmo Koponen – laulu, kitara
Jussi Musikka – kitara, laulu
Jouni Vento – basso, laulu
Olli-Matti Wahlström – rummut, lyömäsoittimet, kitara, laulu
+
Mara Salminen – kosketinsoittimet
Once upon the Cross

| Once Upon the Cross Deicide |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Morrisound Studios, USA
 Julkaistu: 18. huhtikuuta, 1995
 Tyylilaji: Death metal
 Kesto: 28.12
 Levy-yhtiö: Roadrunner Records
Deiciden muut julkaisut
| Legion 1992 | Once Upon the Cross 1995 | Serpents of the Light 1997 |
Once Upon the Cross on yhdysvaltalaisen Deicide-yhtyeen kolmas, vuonna 1995 julkaistu täyspitkä studioalbumi. Levyn provosoiva kansikuva joutui aikanaan sensuroinnin kohteeksi, mikä auttoi albumin menekkiä.
Kappaleet

Once Upon the Cross – 3.35
Christ Denied – 3.39
When Satan Rules His World – 2.55
Kill the Christian – 2.58
Trick Or Betrayed – 2.24
They Are the Children of the Underworld – 3.12
Behind the Light Thou Shall Rise – 2.57
To Be Dead – 2.39
Confessional Rape – 3.53
Kokoonpano levyllä

Glen Benton - laulu, basso
Eric Hoffman - kitara
Brian Hoffman - kitara
Steve Asheim - rummut
Aiheesta muualla

Once upon the Cross Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Once upon the Cross Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Kipparlahden metrosilta

Kipparlahden metrosilta eli Kipparlahden silta on vuonna 1972 valmistunut silta Helsingin Herttoniemessä. Siltaa käyttää Helsingin metro ja se sijaitsee Kulosaaren metroaseman ja Herttoniemen metroaseman välillä. Silta ylittää Kipparlahden silmukka -kadun. Heinäkuussa 2021 silta jouduttiin uusimaan, minkä vuoksi metro- ja autoliikenne katkaistiin.
Sillan korjaustyöt

Kipparlahden metrosillan korjaus liittyi metron akselipainojen nostamiseen, johon sillan vanha kantavuus ei riittänyt. Sillan rakenteesta johtuen siltaa ei pystytty korjaamaan, vaan se piti uusia kokonaan. Samaan aikaan korjattiin myös Siilitien metrosilta ja Sahaajankadun metrosilta. Korjatessa uusi silta rakennettiin vanhan viereen, ja lopuksi vanha silta purettiin ja uusi siirrettiin paikalle. Hankkeelle annettiin maksimisummaksi 3,8 miljoonaa euroa. Uusiminen suoritettiin 17.–25. heinäkuuta 2021, eikä työn aikana metro kulkenut Kulosaaresta itään. Kunnostuksen aikana hoidettiin korjaustöitä myös muilla metroasemilla.
Kirsti Partanen

Kirsti Partanen (s. 1951) on suomalainen liikuntaneuvos ja urheiluvaikuttaja. Hän oli Suomen Voimisteluliitto Svolin puheenjohtaja vuodesta 2001 vuoteen 2011. Vuonna 2015 hänelle myönnettiin liikunnan ja tasa-arvotyön Piikkaripalkinto pitkäaikaisesta työstä tasa-arvon edistämiseksi sekä World Gymnaestrada -tapahtuman puheenjohtajuudesta. Vuonna 2020 hänelle myönnettiin Keski-Suomen liiton Elämänura-palkinto.
Partanen on koulutukseltaan liikuntatieteiden maisteri Jyväskylän liikuntatieteellisestä tiedekunnasta.
Partanen aloitti työnsä vuonna 1979 Jyväskylän naisvoimistelijoiden tiedottajana, sitten sihteeri-tiedottajana ja myöhemmin puheenjohtajana ja varapuheenjohtajana. Samaan aikaan hän työskenteli myös SVUL:n Keski-Suomen piirin Kuntourheiluvaliokunnassa. Tuolloin järjestöt järjestivät Naisten Askel -urheilutapahtumia, jotka keräsivät parhaimmillaan yli 7000 osallistujaa. Järjestöt saivat Partasen puheenjohtajuuden aikana myös palkintoja, vuonna 1993 Nuoren Suomen Sinettiseuran arvon, ja SVoLin vuoden markkinointiseuran palkinnon, ja vuonna 1995 parhaan jumppaviikon toteuttajan palkinnon.
Partanen on työskennellyt myös Olympiakomitean hallituksessa 2004-2008, ja Euroopan nuorten olympiafestivaalin päätoimikunnassa 2009. Lisäksi hän on työskennellyt vuodesta 2004 alkaen Suomen Liikunta ja Urheilu SLU:n hallituksessa, ja ollut Kansainvälisen voimisteluliitto FIG:n neuvoston jäsen vuodesta 2008 alkaen.
Kesällä 2015 Partanen toimi kansainvälisen voimistelijafestivaali World Gymnaestradan järjestelytoimikunnan puheenjohtajana. Gymnaestrada oli kansainvälinen suurtapahtuma, joka oli osallistujamäärältään Helsingin olympialaisia suurempi ja toistaiseksi kaikkein suurin Suomessa koskaan järjestetty tapahtuma. Hän oli myös tärkeässä asemassa suomalaisten voimisteluliittojen yhdistymisessä, ja Partanen toimikin sekä Svolin perustaja että sen puheenjohtajana alusta saakka.
Partanen on myös tehnyt urheilu- ja tasa-arvotyötä kansainvälisesti, hän kuuluu kansainvälisen naisliikuntaverkosto IWG:n 6. maailmankonferenssin kunniatoimikuntaan, ja Euroopan naisliikuntaverkostoon. Opetus- ja kulttuuriministeriön tiedotteessa koskien Partasen vuonna 2015 saamaa Piikkaripalkintoa kerrotaan, että hän on "edistänyt suomalaisten naisten etenemistä kansainvälisissä tehtävissä sekä heidän saamistaan johtaviin rooleihin."
Palkinnot ja tunnustukset

Voimistelu: Vuoden Urheiluteko, 2016
Alexandra-palkinto 2011
Jyväskylän Naisvoimistelijoiden kunniajäsen
Suomen Voimisteluliiton kunniapuheenjohtaja
Aiheesta muualla

Urheiluvaikuttaja Kirsti Partanen. Suomen urheilujohtajaseniorit,  29.6.2021
Kirsti Partasen Elämänura -palkinnon haastatteluvideo. Keski-Suomen liitto, 28. tammikuuta 2021
Kirsti Puhtila

Kirsti Inkeri Puhtila, (o.s. Kasurinen; 23. heinäkuuta 1929 Sortavala – 17. kesäkuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kirjailija ja sanoittaja.
Puhtilan vanhemmat olivat metsänhoitaja Juho Jaakko Kasurinen ja talousopettaja Martta Kuokka. Hän pääsi ylioppilaaksi 1948 Kuopion yhteiskoulusta.
Puhtila oli Yleisradion palveluksessa muun muassa Lasten Radion musiikkiohjelmien tuottajana. Hän sävelsi ja sanoitti myös lastenlauluja joista tunnetuin lienee vuonna 1962 ensimmäisen kerran levytetty "Pekka-naakka". Puhtila teki 1970-luvulla lastenlauluja yhteistyössä säveltäjä Jorma Panulan kanssa. Irina Milanin esittämät laulut julkaistiin 1976 Musta Perhonen -nimisellä albumilla.
Kirsti Puhtila oli naimisissa vuodesta 1956 radiotoimittaja ja sanoittaja Sauvo "Saukki" Puhtilan kanssa. Heidän poikiaan ovat toimittaja Matti Puhtila sekä sanoittaja-sarjakuvapiirtäjä Petri (Putri) Puhtila.
Radiokuunnelmia

Nyppy, Heiralla ja helikopteri. 1961
Hiljaisuusmitali. 1962
Helikopterihylje ja sammakko. 1964
Lammen salaisuus I-II. 1966
Lähdettiin läiskimään, sanoi sammakko. 1973
Joutsenen kultainen kruunu. 1976
Taikapihlaja. 1977
Suhiseva suksi. 1984
Usvahevosen satula : lastenkuunnelma. 1985
Tontun jäljet : 10-osainen kuunnelma. 1986
Sammakon häät : lastenkuunnelma. 1987
Joutsenen hopeatorvi : 7-osainen kuunnelma. 1987-1989
Punainen kissa : 3-osainen kuunnelma. 1987
Muuta tuotantoa

Pööpöti, kummipoika : satu, kuvitus Yrjö Sormunen. Otava 1962
Sateenkaaren portti : 9-osainen televisionäytelmä. TV-2 1985
Kesäkeitto

Kesäkeittoa.
Kesäkeitto on vihanneksista tehty keitto. Tyypillisesti kesäkeittoon laitetaan porkkanaa, perunaa, kukkakaalia, herneitä (usein sokeriherneitä palkoineen silputtuina) ja tilliä. Liemessä on maitoa ja voita sekä vehnäjauhosuurustus tai sulatejuustoa.
Historiaa

Kesäkeitto oli suosittu kotiruoka 1940-luvulla. Pula-aikana moni elintarvike oli vaikeasti saatavilla, mutta kesäkeiton sai valmistettua helposti oman puutarhan vihanneksista ja mahdollisesti myös oman lehmän maidosta. Ruotsinkielinen nimi kesäkeitolle onkin snålsoppa, kitsas keitto.
Kokeellinen musiikki

Kokeellinen musiikki on yleisnimitys musiikille, joka toimii vakiintuneiden genremääritelmien ja -käytäntöjen ulkopuolella. Se joko yhdistelee perinteisiä lajityyppejä totutusta poikkeavalla tavalla tai tuo musiikkiin kokonaan uusia aineksia. Kokeellinen musiikki ei rajoitu mihinkään yksittäiseen suuntaukseen, ja kokeelliseksi voidaan kuvailla esimerkiksi taide-, jazz- tai rock-musiikkia.
Kesäkerttu

| Kesäkerttu |
| --- | --- |
 Kesäkerttu jaksossa 2/1999 (ensiesitys 25. kesäkuuta 1999)
Tyyli:  komedia
Kestoaika:  25 – 30 min/jakso
Luoja(t):  Eppu Nuotio (käsikirjoitus)
Pääosissa:  Eppu Nuotio
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  kesäkuu 1998 – elokuu 1999
Jaksoja:  20
Aiheesta muualla
IMDb 
Kesäkerttu eli Kerttu Ström Leppävirralta on näyttelijänä ja kirjailijana tunnetun Eppu Nuotion luoma karrikoitu televisiohahmo. Tyypin kehittelyssä olivat mukana myös tuottaja Marita Porrassalmi ja toimittaja Riitta Raatikainen. Fyysiseltä olemukseltaan äärinaisellinenkenen mukaan? Kesäkerttu vaaleanpunaisiksi värjättyine hiuksineen esiintyi nimikkosarjassaan Suomen televisiossa kesinä 1998 ja 1999. Kumpaisenakin vuonna esitettiin kymmenen puolen tunnin mittaista Kesäkerttu-ohjelmaa. Ensimmäisenä kesänä ohjelmassa vierailivat muun muassa Meiju Suvas, Timo T. A. Mikkonen, Tuija Piepponen, Heikki Turunen ja Satu Procopé. Toisena kesänä vieraita olivat muun muassa Nylon Beat, Jari Sarasvuo, Kirsti Paakkanen ja Jari Sillanpää.
Talvella 1999 esitettiin televisiosarja Kertun pariasiaa.
Kesäkertun asuilla korostettiin feminiinisyyttä (jakso 7/1998, esitetty 29. heinäkuuta 1998)
Kesäkertun keskeinen elementti: ilmeet (jakso 4/1998, esitetty 8. heinäkuuta 1998)
Kesäkerttu kohtasi Jari Sarasvuon Espoossa (jakso 5/1999, esitetty 16. heinäkuuta 1999)
Aiheesta muualla

Elävä arkisto: Kesäkerttu tapaa Satu Procopén, 29.7.1998
Elävä arkisto: Kesäkerttu tapaa Jari Sillanpään, 18.6.1999
Koiralampi (Mikkeli, Sydänmaanpohja)

| Koiralampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°22′15″N, 27°02′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  Kiesilänoja Herajärveen 
Järvinumero:  14.978.1.053
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  95,1 m  
Pituus:  640 m  
Leveys:  200 m  
Rantaviiva:  1,559 km  
Pinta-ala:  7,048 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKoiralampi 
Koiralampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Sydänmaanpohjan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 640 metriä pitkä, 200 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 7,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Tainaveden valuma-alueeseen (14.978) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 95,1 metriä mpy.
Obernai

| Obernai |
| --- | --- |
 Obernain kauppatori
 vaakuna
 Obernai
 Koordinaatit: 48°27′47″N, 07°28′58″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Bas-Rhin
Arrondissementti:  Sélestat-Erstein
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  25,74 km²
Väkiluku (2013):  10 932
 – Väestötiheys:  424,7 as./km²
Postinumero:  67210
 
 www.obernai.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vehnätorirakennus Obernain torin laidalla.
Obernai (saks. Oberehnheim) on kunta Ranskan koilliskulmassa Alsacen alueen Bas-Rhinin departementissa. Se sijaitsee Vogeesien vuoriston itärinteellä.
Obernaissa on arviolta 10 932 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 25,74 neliökilometriä.
Historia

Obernain alueen omistivat 600-luvulla Alsacen herttuat. Nimi Obernai esiintyi dokumenteissa ensi kerran vuonna 1240, kun se sai kaupunkioikeudet Hohenstaufenin kuningassuvulta. Tämän myötä Obernai alkoi vaurastua ja liittyi vuonna 1354 osaksi kymmenen Alsacen alueen kaupungin ”dekapolia” Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan alaisuudessa. Obernain asema oli vahvimmillaan 1400- ja 1500-luvuilla, kunnes kolmikymmenvuotinen sota vaurioitti kaupunkia 1600-luvun alkupuolella sen jouduttua ensin keisarikunnan joukkojen ja sitten ruotsalaisten haltuun. Vuonna 1679 Obernai liitettiin Ranskaan ja alkoi toipua muttei koskaan noussut enää entisaikojen merkitykseensä.
Vuonna 1871 Obernai liitettiin muun Alsacen ja Lorrainen tavoin osaksi uutta Saksan valtakuntaa. Nämä saksaksi Elsass-Lothringeninä tunnetut alueet palautuivat Ranskalle ensimmäisen maailmansodan tuloksena 1918.
Talous

Obernain suurimpia työnantajia ovat Kronenbourgin panimo, saksalaisen Hager Groupin sähkötarviketehdas ja alusvaateyritys Triumph Internationalin jakelukeskus.
Nähtävyydet

Léonardsaun kartanon hevos- ja hevosvaunumuseo
Truttenhausenin luostarin rauniot 1400-luvulta
Oberkirchin ja El Biarin linnat
kellotorni (Kappelturm)
vehnätori (Halle aux Blés)
vanha synagoga
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Obernai Wikimedia Commonsissa
Kunnan virallinen sivusto
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Obernai
Käännös suomeksi
Klassikot (51koodia-yhtyeen albumi)

| Klassikot 51koodia |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 18. tammikuuta 2013
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 64.13
 Levy-yhtiö: EMI
51koodia -yhtyeen muut julkaisut
| Mustat sydämet 2008 | Klassikot 2013 |   |
Klassikot on 51koodia-yhtyeen kokoelma-albumi, joka julkaistiin tammikuussa 2013.
Kappaleet

Kauas – 3.39
Valkoinen huone – 3.56
Voisiko olla tänään se päivä – 4.02
Vedenjakaja – 3.16
Rautaiset linnut – 4.42
Kahleet – 3.37
Tässä ja nyt – 3.46
Puu – 5.38
Aavelaulajatar – 4.34
Pimeyttä kaunein värjäät – 4.01
Odotus – 4.32
Mustat sydämet – 4.17
Lasimaailma – 5.49
Tulimeri – 3.33
Maa – 4.51
Aiheesta muualla

Klassikot discogs.com -sivustolla