stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kivikarinjärvi
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Oriselän alueeseen (35.741) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,4 metriä mpy. Se laskee Oripohjanjärveen ja järvien vedenpinnat ovat todennäköisesti samalla korkeudella. Oripohjanjärvi laskee vuorostaan Pehulansalmea myöten Oriselkään.
Ketju

Vahva metalliketju eli kettinki.
Voimansiirrossa käytetty ketju.

Ketju koostuu yleensä toisiinsa yhdistetyistä metallisista lenkeistä. Ketjuja valmistetaan niiden käyttötarkoituksen mukaan. Niitä voidaan käyttää esimerkiksi voimansiirrossa, raskaiden esineiden nostamiseen tai kiinnitystarvikkeena. Voimansiirtoon tarkoitetut ketjut ovat yleensä joustavia vain yhteen suuntaan ja ne on suunniteltu toimimaan yhdessä ketjupyörien kanssa. Telaketjuja käytetään muun muassa maansiirtokoneissa ja panssarivaunuissa. Ketjun rakenneosia kutsutaan nimellä lenkki.
Ketjuvälitys on eräs sovellus.
Kahden tukipisteen varaan ripustettu ketju asettuu ketjukäyrän muotoiseksi.
Ketjujen käyttötarkoituksia

polkupyörän ketju siirtää voiman polkimilta pyörälle
jakopään ketjulla pyöritetään nokka-akselia
moottorisahan ketjussa on terä, joka leikkaa puuta moottorin pyörittäessä.
Ketjuja voidaan käyttää myös ranne- ja kaulakoruina. Vetoketju on ketjun sovellus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ketju Wikimedia Commonsissa
Koomikko

Suomalainen stand up -koomikko Ismo Leikola.
Koomikko (naispuolisesta koomikosta voidaan käyttää myös nimitystä komedienne) on henkilö, joka yrittää saada yleisön huvittumaan käyttäen apunaan erilaisia menetelmiä, kuten kertomalla vitsejä tai jatkuvalla tarinankerronnalla. Toisaalta jotkut koomikot luottavat niin sanottuun slapstickiin, joista esimerkkinä Ohukainen ja Paksukainen, tai muihin apuvälineisiin hauskuuttaakseen yleisöään. Koomikoita esiintyy myös komediasarjoissa.
Klemens II

| Klemens II |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Sudiger Bambergilainen
Syntynyt: 1005 Hornburg
Kuollut: 9. lokakuuta 1047 Pesaro
Paavi
Paavius alkoi:  25. joulukuuta 1046
Paavius päättyi:  9. lokakuuta 1047
Edeltäjä:  Gregorius VI
Seuraaja:  Benedictus IX
Klemens II (1005 – 9. lokakuuta 1047) oli paavina 25. joulukuuta 1046 – 9. lokakuuta 1047. Hänen oikea nimensä oli Sudiger Bambergilainen. Klemens oli saksilainen ja hän toimi Bambergin piispana ennen kuin hänestä tuli paavi.
Klemens oli ollut keisari Henrik III:n kansleri ja Klemens oli tälle kiitollisuudenvelassa, kun hän syrjäytti paavina Gregorius VI:n. Hänen lyhyen virkakautensa ainoa merkittävä tapahtuma oli Sutrumin kirkolliskokous, joka käsitteli kirkollisten virkojen kauppaamista. Klemens kuoli 9. lokakuuta 1047. Hänet haudattiin Bambergin katedraaliin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Klemens II Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Gregorius VI | Paavi | Seuraaja: Benedictus IX |
Klaudia Jans-Ignacik

| Klaudia Jans-Ignacik |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. syyskuuta 1984 (ikä 40)
Kansalaisuus:   Puola
Tennispelaaja
Pituus:  173 cm
Paino:  62 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2000–
Palkintorahat:  866 663 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  410. (16.8.2004)
Voitot/tappiot:  60–82
Nelinpeli
Paras sijoitus:  28. (10.9.2012)
Turnausvoittoja:  3
Voitot/tappiot:  265–296
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Klaudia Jans-Ignacik (o.s. Jans, s. 24. syyskuuta 1984 Gdynia) on puolalainen tennispelaaja. Nelinpelissä paremmin menestynyt Jans-Ignacik on ollut parhaimmillaan WTA-listan sijalla 28 syyskuussa 2012. Hän on voittanut urallaan kolme WTA-turnausta nelinpelissä.
Jans-Ignacik saavutti ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa nelinpelissä Marbellassa 2008 Alicja Rosolskan parina. Toisen voittonsa hän saavutti Strasbourgissa 2012 Voljga Gavartsovan kanssa ja kolmannen Montrealissa samana vuonna Kristina Mladenovicin kanssa. Ranskan avoimissa 2012 Jans-Ignacik pääsi sekanelinpelin loppuotteluun Santiago Gonzálezin kanssa.
Aiheesta muualla

Klaudia Jans-Ignacik WTA:n sivuilla (englanniksi)
Klaudia Jans-Ignacik ITF:n sivuilla (englanniksi)
Koomikon kuva

Koomikon kuva on vuonna 2002 tehty kaksiosainen henkilökuva Spede Pasasesta. Dokumentit sisältää runsaasti Speden läheisten, ystävien ja työtovereiden haastatteluja ja näytteitä Speden elokuvista ja viihdeohjelmien sketseistä. Ohjelmat MTV3-kanavalle suunnitteli ja toteutti Päiviö Pyysalo.
Dokumentin ensimmäinen osa esitettiin 20. tammikuuta 2002 vajaa puoli vuotta Pasasen kuolemasta. Ohjelma keräsi 1 662 000 katsojaa  television ääreen. Keväällä 2002 Pyysalo etsi lehti-ilmoituksen avulla Speden koulukavereita ja muita ihmisiä kertomaan muistoja ja kommentteja Spedestä. Toisen osan haastattelut kuvattiin Kuopion torilla. Ensimmäinen osa esitettiin uusintana 7. syyskuuta 2002, jolloin tuli kuluneeksi tasan vuosi Pasasen kuolemasta. Toinen osa esitettiin seuraavana päivänä. Ensimmäinen osa esitettiin uusintana kahdessa osassa helmikuussa 2007.
Koripallon naisten SM-sarjakausi 1944

Koripallon naisten SM-sarjakausi 1944 oli kautta aikain ensimmäinen naisten koripallon mestaruussarjakausi Suomessa. Historian ensimmäiseksi naisten Suomen mestariksi kruunattiin Helsingin Tarmo, joka voitti loppuottelussa Helsingin Kiri-Veikot korein 14:9. Pronssia voitti Turun Urheiluliitto.
Sarjan kaksi viimeistä, Valtion lentokonetehtaan joukkue Tampereelta ja Jyväskylän Kenttäurheilijat, eivät pelanneet seuraavalla kaudella SM-sarjassa. Uusina joukkueina seuraavan kauden SM-sarjaan nousivat Eiran Kisa-Veikot, Helsingin Kullervo, Turun Kipparit sekä Turun Toverit.
Runkosarja

| --- | --- |
: Loppuotteluun
| # | Joukkue | O | V | T | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Helsingin Tarmo | 5 | 3 | 2 | 6 |
| 2 | Kiri-Veikot | 5 | 3 | 2 | 6 |
| 3 | Turun Urheiluliitto | 5 | 3 | 2 | 6 |
| 4 | Tiutisen Pyrintö | 5 | 2 | 3 | 4 |
| 5 | Valtion lentokonetehdas | 5 | 1 | 4 | 2 |
| 6 | Jyväskylän Kenttäurheilijat | 5 | 0 | 5 | 0 |
Loppuottelu
Helsingin Tarmo - Kiri-Veikot 14–9
Katolinen kirkko Mongoliassa

Katolinen kirkko Mongoliassa toimii osana maailmanlaajuista katolista kirkkoa paavin ja hänen kuuriansa hengellisessä ohjauksessa. Mongoliassa on vain 415 katolilaista ja kolme katolista kirkkoa maan pääkaupungissa Ulan Batorissa. Katolilaisuus saapui maahan mongolivaltakunnan aikana 1200-luvulla, mutta kuihtui pois Yuan-dynastian myötä vuonna 1368. Lähetystyö aloitettiin uudelleen oopiumisodan jälkeen 1800-luvun puolivälissä. Kirkon toiminta ulottui Ulko-Mongoliaan, mutta kirkollinen työ loppui maassa kommunistien pystytettyä maahan hallintonsa.
Demokratiakehityksen alkaessa 1991 katoliset lähetystyöntekijät palasivat Mongoliaan ja kirkon toiminta käynnistyi uudelleen. Tällä hetkellä maassa on apostolinen prefektuuri, piispa ja kolme kirkkoa. Mongolia solmi diplomaattisuhteet Vatikaanin kanssa vuonna 1992. Paavi Johannes Paavali II suunnitteli aikoinaan vierailevansa Mongoliassa ja myös nykyisen paavi Benedictus XVI:n on toivottu saapuvan maahan. Jos vierailu toteutuisi, se olisi paavin ensimmäinen käynti Mongoliassa kautta aikojen.
Historia

Katolisella kirkolla on Mongoliassa pitkä menneisyys, josta valtaosa on peräisin Kiinasta. Lähetystyöntekijät - esimerkiksi William Rubruck ja Giovanni da Pian del Carpine - saapuivat alueelle 1200- ja 1300-luvuilla, jolloin mongolit suhtautuivat heille vieraisiin uskontoihin myötämielisesti. On todennäköistä, että Giovanni da Montecorvino käänsi Uuden testamentin ja Psalmit. Hän aloitti katolisen kirkon lähetystyön Pekingissä ja oli myös kaupungin ensimmäinen piispa.
Kirkkohallinnollisesti Mongolia kuului Pekingin hiippakuntaan vuoteen 1840, jolloin Mongolia sai oman piispan.  Vuonna 1883 perustettiin Sisä-Mongolian vikariaatti, ja lähetystyö Ulko-Mongoliassa käynnistettiin vuonna 1922. Uskonnonvapautta maassa ei kommunistihallinnon aikana ollut.
Historia > Lähetysalueena (1991–2003)

Mongolian uusi perustuslaki takasi maassa uskonnonvapauden ja diplomaattisuhteet Vatikaanin kanssa solmittiin vuonna 1992, niinpä isät Wenceslao Padilla, Gilbert Sales ja Robert Goessens saapuivat käynnistämään katolisen kirkon toimintaa. Tätä ennen maanpakolaiset Mongoliassa olivat osallistuneet protestanttisiin kirkon­menoihin.
Alkuvaiheessa kukaan lähetystyöntekijöistä ei osannut mongoliaa eivätkä seurakuntalaiset puhuneet englantia. Myöskään liturgisia tekstejä ei ollut painettuna mongoliaksi. Vuonna 1996 isä Wince Padilla ja 150 seurakuntalaista osallistuivat Mongolian ensimmäisen katolisen kirkkorakennuksen vihkiäisiin. Vatikaani nimitti Mongolian ensimmäisen nuntiuksen 1997. Uusi, Pyhälle Pietarille ja Paavalille omistettu katedraali on muotoiltu perinteisen gerin muotoiseksi.
Historia > Oma hiippakunta (vuodesta 2003)

Kardinaali, Uskonopin kongregaation johtaja Crescenzio Sepe vihki isä Padillan 23. elokuuta 2003 nyky-Mongolian ensimmäiseksi piispaksi, vaikka maasta ei vielä ollut muodostettu hiippakuntaa. Paavi Johannes Paavali II lähetti pahoittelunsa, koska ei voinut itse olla paikalla tapahtumassa.  Mongolian presidentti oli kutsunut paavin maahan ollessaan vierailulla Vatikaanissa vuonna 2000.
Tällä hetkellä Mongoliassa on 54 erimaalaista lähetystyöntekijää ja kolme toimivaa seurakuntaa. Mongoliankielinen Raamattu julkaistiin vuonna 2004. Kirja on painettu perinteisellä mongolikirjaimistolla ja se sisältää lisäksi katolisia rukouksia. Myös mongolinkielinen katolinen kalenteri on suunnitteilla. Maahan on saapunut runsaasti kristittyjä lähetystyöntekijöitä kommunismin kaatumisen jälkeen, ja erityisesti katolilaisuuden kasvu on ollut merkittävää: vuonna 1991 maassa ei ollut lainkaan katolilaisia, mutta nyt heitä on jo yli kolmesataa, joista 216 on syntyperäisiä mongolialaisia. Tuomiokirkko Ulan Batorissa perustettiin vuonna 2003.
Lähetystyöntekijät huolehtivat lastentarhasta, englanninkielisistä luokista, teknillisestä koulusta, ruoanjakelusta, kahdesta maatilasta sekä keskuksesta, jossa on 120 vammaista lasta. Kirkon tavoitteena on myös vähentää naisiin kohdistuvaa perheväkivaltaa. CICM-keskus puolestaan huolehtii 120 entisestä katulapsesta, jotka aiemmin ovat asuneet Ulan Batorin viemäreissä. Joulu ei ole Mongoliassa kansallinen juhlapäivä, sillä maassa on hyvin pieni kristittyjen yhteisö. Neljäs katolinen seurakunta perustettiin 2007 Darhaniin, Mongolian toiseksi suurimpaan kaupunkiin.
Tuomiokirkko Ulan Batorissa.
Kivijärvi (järvi Laitilassa)

| Kivijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Laitila 
Koordinaatit:  60°57′51″N, 21°53′58″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Pitkäoja 
Järvinumero:  32.003.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  34,4 m 
Rantaviiva:  3,797 km 
Pinta-ala:  61,561 ha  
 fiKivijärvi 
Kivijärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Kivijärvellä oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistöön.
Maantieto

Järven pinta-ala on 62 hehtaaria ja se on 1,5 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Siihen laskee seitsemän pelto- tai metsäojaa. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 1,2 kilometriä pitkä laskuoja, joka yhdessä Malijärven laskuoan kanssa aloittavat Pitkäojana ja jatkavat Malvonjokena.
Järvellä on 3,8 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin avosuota, joka rajoittuu peltomaahan tai joskus kallio- ja moreenipohjaiseen metsämaastoon. Rannoille on rakennettu 13 loma-asuntoa, joille johtaa tiet kantatieltä 43.
Luonnonhistoriaa

Järven allas muodosti joskus jääkauden jälkeen pienen lahden, jonka suu alkoi maankohoamisen vuoksi kuroutua umpeen litorinamerestä. Tämä aiheutti järven suolapitoisuuden alenemisen ja esimerkiksi levien lajisto vaihtui makeavetisille järville tyypilliseksi. Lajiston muuttumisen alkuhetki on ajoitettu pohjasedimenttien kairauksella noin 3060–2940 eaa. ja täysin makeavetiseksi järvi oli muuttunut kairauksien perusteella 2770–2680 eaa. Sitä välivaihetta, jolloin järvessä on laimeaa murtovettä, kutsutaan kluuvifladaksi. Järvialtaan kynnys, joka erotti lopulta järven merestä, sijaitsi 35,6 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella.
Historia

Viereisen Pitkäjärven järvenlaskulle haettiin lupa vuonna 1807 ja se toteutettiin vuonna 1816. Kivijärven ja Malijärven hanke toteutettiin mahdollisesti samaan aikaan, mutta kuitenkin ennen vuotta 1819. Järvien toinen järvenlasku oli osa riitaisaa hanketta. Vuonna 1838 päättivät eräät Kivijärven kyläläiset, silloin kylä kuului tuolloin Hinnerjokeen, laskea uuden kerran Kivijärven, Malijärven ja Pitkäjärven vedenpintaa yhteistoimin Laitilan Suontaustan ja Leinmäen kyläläisten kanssa. Muodostettiin järvenlaskuyhtiö, jonka puitteissa räjäytettiin kalliota rikki 120 kyynärän matkalta. Järvien vesi ei kuitenkaan laskenut toivotulla tavalla.
Koska kaikki Kivijärven kyläläiset eivät olleet vuonna 1838 osallistuneet sopimukseen, syntyi vesijättömaista yleisempikin riita. Sitä puitiin käräjillä vuonna 1856, kun uutta järvenlaskulupaa anottiin. Päätökseksi tuli se, että laitilalaiset suljettiin pois yhtiöstä ja kaikki kivijärveläiset otettiin siihen mukaan.
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järven muoto on erilainen verrattuna nykyiseen rantaviivaan. Järven pohjoisosa oli leveämpi ja sen lahdelma työntyi itään Lehtosenlahden perälle vähintään avosuon yli. Järven leveys oli yli 100 metriä leveämpi. Luusua sijaitsi pohjoisempana ja eteläpää etelämpänä. Syvemmältä paljastuneet vesijättömaat ovat nykyään avosuota ja rannat ovat kasvaneet hieman umpeen.
Kivijärviläisten taloilla oli yhtäsuuret osuudet kuluihin ja tuloihin. Vesijätön maita käytettiin heinän kasvattamiseen. Niitetyt heinät ja vesiheinät huutokaupattiin karjankasvattajille.
Etelästä järveen laskevassa Kuljunsuonojassa sijaitsi Saanjärvi, joka on laskettu ja kuivatettu suoksi.
Knut Weckman

| Knut Weckman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Knut Albert Weckman
Syntynyt: 2. elokuuta 1861 Hämeenlinna
Kuollut: 10. elokuuta 1930 (69 vuotta) Luopioinen
Aiheesta muualla
IMDb
Knut Albert Weckman (2. elokuuta 1861 Hämeenlinna – 10. elokuuta 1930 Luopioinen) oli yksi ensimmäisistä Suomalaisen teatterin näyttelijöistä.
Weckmanin vanhemmat olivat urkuri Gustaf Adolf Weckman ja Charlotta Sofia Schottman. Hän kävi suomalaista normaalilyseota kotikaupungissaan ja opiskeli sitten näyttämötaidetta Kaarola Avellanin johdolla. Weckman näytteli Suomalaisessa teatterissa pitkään, vuosina 1879–1915. Hänet muistettiin merkittävänä koomikkona ja esiintyjänä. Lisäksi Weckman oli yksi aikansa merkittävimmistä näyttelijöistä. Hän oli myös taitava lausuja. Weckmanilla oli merkittäviä rooleja, joista muistettavimmat olivat Nummisuutareiden Iivari, Reviisorin Hlestakov ja Pimeyden vallan Nikita. Yhteensä hän ehti esittää lähes 400 eri osaa. Erottuaan heikentyneen terveytensä takia teatterin palveluksesta hän opetti yliopistossa teologian opiskelijoille lausuntaa. Weckman ehti näytellä myös yhdessä kotimaisessa mykkäelokuvassa, Rautakylän vanhassa paroonissa (1923). Siinä hän esitti kreivi Reutercronaa.
Weckmanin puoliso vuodesta 1883 oli Anna Antipin (k. 1942). Heidän tyttärensä oli tanssikoulun johtaja Toini Karto.
Aiheesta muualla

Häggman, Kai: / Weckman, Knut (1861 - 1930) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  30.7.2007. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Kohtaaminen (Ilkka Kanervan muistomerkki)

Kohtaaminen.
Kohtaaminen on Ilkka Kanervan muistomerkki Lokalahden kirkon edustalla. Se paljastettiin 14. huhtikuuta 2024 eli kaksi vuotta Kanervan kuoleman jälkeen. Kohtaaminen on valmistettu kivestä ja teräksestä, ja sen on suunnitellut kuvanveistäjä Jarkko Roth.
Kohotusaine

Kohotusaine eli kohote on taikinaan lisättävä aine, joka aikaansaa nesteen ja lämmön kanssa hiilidioksidia, jolloin taikina kohoaa ja kuohkeutuu. Tällöin muodostuu myös tuotteelle ominainen ulkonäkö ja tuoksu.
Biologisia kohotusaineita ovat leivinhiiva ja hapatteet. Altistuessaan hapelle leivinhiiva muuttaa sokerit hiilidioksidiksi ja etanoliksi. Hiilidioksidi sitoutuu jauhojen gluteeniin saaden taikinan kohoamaan ja kuohkeutumaan. Kun taikina paistetaan, gluteeni kovettuu leiväksi. Ruisleipätaikinassa käytetään hapatteena ja kohotusaineena taikinajuurta, johon muodostuu maito- ja etikkahappoja sekä hiilidioksidia. Taikinajuuri kohottaa taikinan, antaa leivälle makua sekä parantaa sen rakennetta ja säilyvyyttä.
Kemiallisia kohotusaineita eli nostatusaineita ovat hirvensarvisuola, leivinjauhe ja ruokasooda. Hirvensarvisuola hajoaa nesteen ja kuumuuden vaikutuksesta ammoniakiksi, hiilidioksidiksi ja vedeksi, jolloin se nostattaa melko hitaasti taikinan. Emäksisiä ja happamia suoloja sisältävästä leivinjauheesta vapautuu taikinaa kohottavaa hiilidioksidia jauheen kostuessa ja kuumetessa. Taikinan nesteen ollessa hapanta kohotusaineena käytetään ruokasoodaa, josta vapautuu paistettaessa hiilidioksidia. Oikein käytettyinä kemialliset kohotusaineet eivät vaikuta makuun.
Knut Wasastjerna

Knut Edgar Wasastjerna (6. lokakuuta 1867 Helsinki – 12. huhtikuuta 1935) oli suomalainen arkkitehti.
Wasastjerna oli aikoinaan Suomen suurimman vuonna 1892 perustetun arkkitehtitoimisto Grahn, Hedman & Wasastjernan osakkaana yhdessä Ernst Gustaf Hedmanin ja Karl Gustaf Grahnin kanssa. Talousvaikeuksien vuoksi hän vetäytyi toimistosta ja työskenteli vuodesta 1917 Helsingissä asuntoasiaintarkastajana. Wasastjerna oli aatelissäädyssä valtiopäivämies 1894.
Wasastjernan vanhemmat olivat yli-insinööri Alfred Edgar Wasastjerna ja Maria Adelaide Boij. Kansanedustaja Osvald Wasastjerna, maanviljellysneuvos Karl Alfred Wasastjerna ja juristi Uno Alfons Wasastjerna olivat hänen veljiään.
Aiheesta muualla

https://art.nouveau.world/knut-wasastjerna
Kaylee Bryant

| Kaylee Bryant> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Kaylee Marie Kaneshiro Bryant
Syntynyt: 1. marraskuuta 1997 (ikä 26) Florida, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, malli
Näyttelijä
Aktiivisena:  2011–
Aiheesta muualla
IMDb
Kaylee Marie Kaneshiro Bryant (s. 1. marraskuuta 1997 Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja Malli. Hän esiintyi ensimmäisen kerran vuoden 2011 sarjassa American Horror Story, mutta sai ensimmäisen suuren roolinsa vuonna 2014 julkaistussa elokuvassa Mary Loss of Soul. Bryant on silti tunnetuin televisio-sarja Legaciessista, jossa hän näytteli Josie Saltzmania vuosina 2018-2021.
Ura

Bryant aloitti uransa mallina 7-vuotiaana vaatemerkkien, kuten Ralph Laurenin, parissa esittelemässä vaatteita ja esiintymässä painetuissa mainoksissa. Lopulta hän siirtyi näyttelijäksi 8-vuotiaana ja osallistui lastenteatteriin. Bryant esiintyi muun muassa ohjelmissa American Horror Story, Santa Clarita Diet, The Real O'Neals ja Kickin' It.
Vuonna 2018 Bryant valittiin The CW:n yliluonnolliseen draamasarjaan Legacies, jossa hän näytteli sarjan päärooleista Josie Saltzmanin, roolia, jota hän esitti sarjassa sen neljän kauden ajan.  Vuonna 2021 hän sai roolin trillerielokuvassa The Locksmith.
Elämä

Kaylee Bryant syntyi Floridasaa, mutta kasvoi Etelä-Kaliforniassa. Varhaisen mallin ja näyttelijän uransa vuoksi hän oli kotiopetuksessa osan kasvatuksestaan ​​ja aloitti lukion juniorivuoden 15-vuotiaana. Bryant on japanilaista syntyperää Okinawasta kotoisin olevan isoisänsä kautta ja hän puhui nuorena japania.  Bryant kertoi julkisesti olevansa queer kesäkuussa 2021.
Filmografia

| Vuosi | Nimi | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | American Horror Story | Zombie | 1 jakso |
| 2012 | Body of Proof | Muusikko | 1 jaksi |
| 2013 | Dog with a Blog | Maddie | 2 jaksoa |
| 2013 | A.N.T. Farm | Tina Garcetti | 1 jakso |
| 2014 | Suburgatory | Girl | 1 jakso |
| 2012–2014 | Kickin' It | Tori / Carrie | 3 jaksoa |
| 2014 | Mary Loss of Soul | Mary Solis | Elokuva |
| 2015 | News Readers | Madison Jordan | 1 jakso |
| 2015 | Backstorm | Amber | 1 jakso |
| 2015 | Double Daddy | Paula | Sarja |
| 2015 | Chasing Life | Sydney | 2 jaksoa |
| 2016 | The Real O'Neals | Lacey | 3 jaksoa |
| 2016 | Criminal Minds | Amanda Bergstrom | 1 jakso |
| 2016 | What Goes Around Comes Around | Charlotte | Sarja |
| 2017 | Speechless | India Hertzfled | 1 jakso |
| 2017–2018 | Santa Clarita Diet | Sarah | 3 jaksoa |
| 2018–2021 | Legacies | Josie Saltzman | Päärooli (kaudet 1–4) |
| 2022 | The Locksmith | Tanya Saunders | Elokuva |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Kaylee Bryant
Käännös suomeksi
Knut Wicksell

Knut Wicksell
Johan Gustaf Knut Wicksell (1851–1926) oli ruotsalainen taloustieteilijä ja Lundin yliopiston professori. Hänen sanotaan tehneen pohjatyön, jolle monetarismi ja keynesiläinen taloustiede nojautuivat. Knut Wicksell oli rahateorian uranuurtaja, ja hän tutki paljon epätäydellisen kilpailun markkinamuotoja. Huomioiden hänen suuren vaikutuksensa taloustieteeseen, hän jäi varsin tuntemattomaksi ajattelijaksi. Syynä on pidetty sitä, että hän kirjoitti väärällä kielellä.
Wicksellin avopuoliso oli naisasianainen Anna Bugge-Wicksell.
Kirjallinen tuotanto

Über Wert, Kapital und Rente (1893)
Geldzins und Güterpreise (1898)
Föreläsningar i nationalekonomi (1901, 1905)
Kohtaaminen

Kohtaaminen tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Kohtaaminen (engl. When Ladies Meet), Robert Z. Leonardin ohjaama elokuva vuodelta 1941
Kohtaaminen, Ville Salmisen ohjaama lyhytelokuva televisiolle
Kohtaaminen, Sidney Lumetin ohjaama elokuva vuodelta 1969
Kohtaaminen, Peter von Baghin ohjaama lyhyt televisiodokumenttielokuva
Kohtaaminen, Ilkka Kanervan muistomerkki Lokalahdella
Kohtaaminen, Ukri Merikannon kuvateos
Kohtaaminen, Pekka Jylhän kuvateos.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kohtaaminen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kostaja

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Kostaja voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Kostaja, Eduard Bornhöhen romaani (WSOY 1888)
Kostaja (The Lodger), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1944
Kostaja (Cornered), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1945
Kostaja (Ride Beyond Vengeance), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1965
Kostaja (Joko, invoca Dio... e muori), italialais-saksalainen elokuva vuodelta 1968
Kostaja (Ciakmull, l’uomo della vendetta), italialainen elokuva vuodelta 1970
Kostaja (Se t’incontro t’ammazzo), italialainen elokuva vuodelta 1971.
Kostaja – Final Mission (Final Mission), filippiiniläinen elokuva vuodelta 1984.
Koomankankaan hautausmaa

Koomankankaan siunauskappeli
Koomankankaan hautausmaa on hautausmaa Kokemäellä. Se perustettiin vuonna 1892 hautapaikkojen loputtua Kokemäen kirkon viereiseltä hautausmaalta ja Vanhalta hautausmaalta, keisarillisen senaatin hylättyä luvan ottaa nykyistä Kirkkopuistoa käyttöön.
Koomankankaan hautausmaalle on suora kulku Köyliöntieltä. Koomankankaan hautausmaalle on rakennettu Koomankankaan siunauskappeli vuonna 1933. Kappeliin tehtiin arkkitehtonisia muutoksia 1970-luvulla arkkitehti Matti Salmivallin suunnitelmien mukaisesti. Kappelin tarkka osoite on Köyliöntie 481, 32810 Peipohja.
Koomankankaan kappelin tapulissa säilytettiin Räisälän kirkonkelloa, joka siirrettiin Räisälä-museoon Köyliöön. Kello oli 35 vuotta käytössä kappelin tapulissa.
Näkymä Koomankankaan hautausmaalla alueen pohjoispuolelta katsottuna.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Koomankankaan hautausmaa Wikimedia Commonsissa