Arado E.395
Suunnittelu ja kehitys > Suihkupommikoneen suunnittelukilpailu

Syyskuussa, vuonna 1943, RLM asetti vaatimukset uutta pitkän kantaman suihkupommikonetta varten, jolla olisi mahdollista pommittaa Britteinsaaria, ja pyysi vaatimukset täyttäviä ehdotelmia Junkersilta, Aradolta sekä Blohm & Vossilta, täten käynnistäen suihkupommikoneen suunnittelukilpailun. Arado osallistui kilpailuun E.395 ehdotelmallaan, asettaen suorasiipisen version ensisijaisena ehdokkaana, ja nuolisiipisen version vasta toissijaisena vaihtoehtona. Tarkoituksena Aradolla oli tavoitella kiinnostusta ja parempaa sijaa kilpailussa ehdolle asettamansa lentokonetyypin luotettavalla rakenteella. Tämän vuoksi oli nuolisiipinen versio vain lisänä eikä etusijalla, sillä nuolisiivet olivat siihen aikaan vielä verrattain uusi konsepti, joista ei ollut paljoa käytännön näyttöä, tarkoittaen suurempaa riskiä sijoittaa kyseiseen malliin. Junkersin ehdokkaana kilpailussa toimi käänteisillä nuolisiivillä varustettu EF.122, ja Blohm & Vossilla tätäkin erikoisempi W-siivillä varustettu P.188.
Vaikkakin Aradon ehdotelma oli rakenteeltaan kilpaileviin malleihin verrattuna luotettavimman oloinen ja kaikki suorituskykyvaatimukset täyttävä vaihtoehto, oli Junkersilla kuitenkin antaa muita enemmän näyttöä ja todistusaineistoa tukemaan oman ehdotelmansa kannattavuutta ja ominaisuuksia. Lisäksi Junkersilla oli siihen aikaan maailman suurin verkko lentoteollisuuden tutkimuslaitoksia sekä tuulitunneleita valtavan teollisen tuotantokapasiteettinsa lisäksi, jonka vuoksi Junkersin ehdotelma nousi kilpailussa kannattavuudeltaan muiden edelle. Blohm & Vossin ehdotelman taas nähtiin sisältävän useita riskejä etenkin sen siipien rakenteessa ja teknisessä toimintaperiaatteessa, jonka vuoksi se putosi nopeasti kilpailusta.
Tammikuussa vuonna 1944 todettiin kilpailun päätteeksi Junkersin EF.122 voittajaksi, ja Junkersille myönnettiin sopimus kehitystöiden jatkamisesta, jonka lopputuloksena kehitettiin Ju 287. Aradon E.395:n ja Blohm & Vossin P.188:n osalta taas kehitystyöt lakkautettiin, eikä niitä enää työstetty tämän jälkeen, jättäen projektit vain suunnitteluvaiheeseen.
Kuitenkin myöhemmin tammikuussa vuonna 1944, totesi RLM tarvitsevansa varmuuden vuoksi myös perinteisemmän ja yksinkertaisen suihkupommikoneen verrattain monimutkaisen Ju 287:n lisäksi, eikä Aradon E.395 ehdotelmaa voitu enää hyväksyä sen ollen jo kertaalleen RLM:n hylkäämä, jonka vuoksi RLM:ltä lähetettiin Heinkelille ilmoitus suunnitella välittömästi uusi suihkupommikone Ar 234:n pohjalta hyödyntäen Aradolla jo aikaisemmin E.395 projektissa kerättyä tietoa sekä suunnittelutyötä. Aradon ollen täysin valtio-omisteinen yritys, määrättiin heidät luovuttamaan kaikki E.395 projektiin liittyvät dokumentit Heinkelille heidän omaa kehitystyötään varten. Heinkelin saatua kaikki E.395 projektiin liittyvät dokumentit käsiinsä, aloitettiin kehitystyöt uuden suihkupommikoneen suunnittelemiseksi välittömästi. Lopputuloksena kehitettiin Heinkelillä paljon Aradon Ar 234:ää muistuttava pommikone, joka sai viralliseksi nimityksekseen He 343. Tämäkin lentokonemalli jäi kuitenkin vain suunnitteluvaiheeseen, eikä kehitystöitä jatkettu koska Heinkelin pyynnöistä huolimatta keskitettiin kaikki valtion rahoitus Ju 287:n kehitykseen.