stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saksan valtiopäivätalon tuhopoltto

Palomiehet sammuttavat Saksan valtiopäivätaloa.
Saksan valtiopäivätalon tuhopoltto (saks. Der Reichstagsbrand  kuuntele ääntämys (ohje)) oli 27. helmikuuta 1933 tapahtunut tuhopoltto, joka vaurioitti pahasti Saksan valtiopäivätaloa Berliinissä. Tapahtuma oli historiallisesti merkittävä, sillä siitä tuli käännekohta Weimarin tasavallan poliittisen järjestelmän luhistumisessa natsi-Saksan diktatuurin tieltä. Vain kuukautta aiemmin Saksan hallitukseen Adolf Hitlerin johdolla nousseet natsit syyttivät tuhopoltosta valtiojärjestystä vastaan tähdättyä kommunistien salaliittoa ja kykenivät tämän varjolla aloittamaan aivan valtiopäivävaalien alla hyökkäyksen kommunistista puoluetta vastaan. Pian he saivat toteutetuksi lakiuudistuspaketin, joka johti kansalaisoikeuksien rajoituksiin, muiden puolueiden kieltämiseen ja lopulta täydellisen diktatuurin rakentamiseen.
Tuhopoltosta otettiin kiinni hollantilainen kommunisti Marinus van der Lubbe, joka myöhemmin todettiin syylliseksi, tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin. Muut vapautettiin. Yhä kiistellään siitä, sytyttikö hän tosiaan rakennuksen yksin. Van der Lubben oikeudenkäynnin yhteydessä syytettiin salaliitosta tuhopolttoon neljää muuta kommunistia, joista kolme oli bulgarialaisia – Georgi Dimitrov, Vasil Tanev ja Blagoi Popov –, mutta heidät todettiin todisteiden puutteessa syyttömiksi ja karkotettiin Neuvostoliittoon.
Kirjallisuutta

Bahar, Alexander – Kugel, Wilfried: Der Reichtagsbrand: Geschichte einer Provokation.  (Neue Kleine Bibliothek, 182)  Köln:  PapyRossa, 2013.  ISBN 978-3-89438-495-1
Aiheesta muualla

Kuka poltti Saksan valtiopäivätalon?, Suomen Kuvalehti, 21.10.1933, nro 43, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Star Wars: Tales

| Star Wars: Tales |
| --- | --- |

 Tales of the Jedin logo.
Tyyli:   science fiction  tietokoneanimaatiosarja 
Kestoaika:  13–19 minuuttia
Luoja(t):  Dave Filoni
Perustuu:  George Lucasin luomaan maailmaan ja hahmoihin
Pääosissa:   Ashley Eckstein  Corey Burton  Diana Lee Inosanto  Cathy Ang  Meredith Salenger 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Disney+
Esitetty:  2022-10-2626. lokakuuta 2022 –  jatkuu edelleen
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  12
Tuotanto
Tuottaja(t):   Alex Spotswood  Josh Rimes 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Dave Filoni  Athena Yvette Portillo  Carrie Beck 
Säveltäjä(t):   Kevin Kiner  Sean Kiner (2. kausi)  Deana Kiner (2. kausi) 
Tuotantoyhtiö(t):  Lucasfilm Animation
Levittäjä:  Disney Platform Distribution
Aiheesta muualla
IMDb 
Star Wars: Tales on tieteisfiktiivinen Disney+-tilausvideopalvelussa julkaistu animaatiosarja, joka sijoittuu George Lucasin luomaan Tähtien sota -universumiin. Sarja toimii spin-offina Star Wars: The Clone Warsille.
Ensimmäinen tuotantokausi, Star Wars: Tales of the Jedi, julkaistiin Disney+:aan 26. lokakuuta 2022. Sen tarina jakautui kahteen ”polkuun”, joista toinen keskittyi Ahsoka Tanoon ja toinen Dookuun, kertoen heidän elämänvaiheitaan esiosatrilogian ajoilta.
Toinen tuotantokausi, Star Wars: Tales of the Empire, julkaistiin 4. toukokuuta 2024. Sen tarinat keskittyvät Morgan Elsbethiin ja Barriss Offeehen, kertoen kuinka heistä tuli Galaktisen Imperiumin palvelijoita pian sen perustamisen jälkeen.
Äänirooleissa > Alkuperäiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ashley Eckstein  | … |  Ahsoka Tano   |
|  Corey Burton  | … |  Dooku, sivuäänet   |
|  Diana Lee Inosanto  | … |  Morgan Elsbeth, Selena   |
|  Cathy Ang  | … |  nuori Morgan Elsbeth   |
|  Meredith Salenger  | … |  Barriss Offee   |
|  Janina Gavankar  | … |  Pav-ti Tano   |
|  Sunil Malhotra  | … |  Nak-il   |
|  Toks Olagundoye  | … |  Gantika   |
|  Liam Neeson  | … |  Qui-Gon Jinn   |
|  Micheál Richardson  | … |  nuori Qui-Gon Jinn   |
|  Mark Rolston  | … |  senaattori Dagonet   |
|  Josh Keaton  | … |  Dagonetin poika   |
|  Terrence C. Carson  | … |  Mace Windu   |
|  Andrew Kishino  | … |  Hanel   |
|  Terrell Tilford  | … |  Semage   |
|  Theo Rossi  | … |  senaattori Larik   |
|  Brian George  | … |  Ki-Adi-Mundi   |
|  Flo di Re  | … |  Jocasta Nu   |
|  Bryce Dallas Howard  | … |  Yaddle   |
|  Ian McDiarmid  | … |  Darth Sidious   |
|  Matt Lanter  | … |  Anakin Skywalker   |
|  James Arnold Taylor  | … |  Obi-Wan Kenobi   |
|  Dee Bradley Baker  | … |  kapteeni Rex, ARC-sotilas Jesse   |
|  Phil LaMarr  | … |  senaattori Bail Organa   |
|  Clancy Brown  | … |  Inkvisiittori Yhdestoista veli   |
|  Matthew Wood  | … |  kenraali Grievous   |
|  Lydia Look  | … |  Vuoriklaanin johtajatar   |
|  Daisy Lightfoot  | … |  Nali   |
|  Lars Mikkelsen  | … |  amiraali Thrawn   |
|  Xander Berkeley  | … |  kapteeni Gilad Pellaeon   |
|  Tom Konkle  | … |  moffi Isdain   |
|  Warwick Davis  | … |  Rukh   |
|  Shelby Young  | … |  Nadura   |
|  Wing T. Chao  | … |  Wing   |
|  Katee Sackhoff  | … |  Bo-Katan Kryze   |
|  Zeno Robinson  | … |  Ahmar   |
|  Nicolas Cantu  | … |  Dante   |
|  Rya Kihlstedt  | … |  Lyn Rakish / inkvisiittori Neljäs sisar   |
|  Jason Isaacs  | … |  Suurinkvisiittori   |
|  Vanessa Marshall  | … |  sivuäänet   |
|  Meg Marchand  | … |  sivuäänet   |
|  David Shaughnessy  | … |  sivuäänet   |
|  Bryton James  | … |  sivuäänet   |
|  Dana Davis  | … |  sivuäänet   |
|  Suzie McGrath  | … |  sivuäänet   |
|  Gina Hermosillo  | … |  sivuäänet   |
|  SHelby Young  | … |  sivuäänet   |
Äänirooleissa > Suomenkieliset

Ainoastaan Tales of the Jedi on jälkiäänitetty suomeksi.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ella Tarvonen  | … |  Ahsoka Tano, Pav-ti, sivuäänet   |
|  Vesa Hämes  | … |  Dooku, sivuäänet   |
|  Valtteri Turunen  | … |  Nak-il, Hanel, ARC-sotilas Jesse, sivuäänet   |
|  Katja Aakkula  | … |  Gantika, sivuäänet   |
|  Kristo Salminen  | … |  Qui-Gon Jinn   |
|  Riku Leskinen  | … |  nuori Qui-Gon Jinn   |
|  Heikki Kujanpää  | … |  senaattori Dagonet, sivuäänet   |
|  Rasmus Kärkkäinen  | … |  Dagonetin poika   |
|  Tijan Foon  | … |  Mace Windu   |
|  Jarkko Nyman  | … |  Semage   |
|  Juhani Rajalin  | … |  senaattori Larik   |
|  Petri Hanttu  | … |  Ki-Adi-Mundi   |
|  Carla Rindell  | … |  Jocasta Nu   |
|  Jenni Sivonen  | … |  Yaddle   |
|  Rauno Ahonen  | … |  Darth Sidious   |
|  Vili Orava  | … |  Anakin Skywalker   |
|  Ilkka Villi  | … |  Obi-Wan Kenobi, sivuäänet   |
|  Markus Niemi  | … |  kapteeni Rex, sivuäänet   |
|  Taisto Oksanen  | … |  senaattori Bail Organa   |
|  Tuukka Haapaniemi  | … |  Inkvisiittori Yhdestoista veli   |
|  Maria Kuusiluoma  | … |  sivuäänet   |
|  Ofelia Hanttu  | … |  sivuäänet   |
Suomenkielisen version ohjauksesta vastaa Petri Hanttu ja käännöksestä Aki Heinlahti.
Jaksot > Tales of the Jedi (2022)

| № (sarja) | № (kausi) | Nimi | Ohjaus | Käsikirjoitus | Julkaistu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | Elämä ja kuolema (engl. Life and Death) | Nathaniel Villanueva | Dave Filoni | 2022-10-2626. lokakuuta 2022 |
Vain vähän aikaa syntymänsä jälkeen, Ahsoka Tano joutuu metsästysretkellä eroon äidistään, Pav-tistä, ja käyttää Voimaa ensimmäistä kertaa päästäkseen takaisin kyläänsä. 
| 2 | 2 | Oikeus (engl. Justice) | Saul Ruiz | Dave Filoni | 2022-10-2626. lokakuuta 2022 |
Mestari Dooku ja Qui-Gon Jinn selvittävät korruptoituneen senaattori Dagonetin pojan kidnappausta, ja Qui-Gonin onnistuu ratkaista tilanne ennen kuin Dooku ehtii käyttää väkivaltaisia keinoja. 
| 3 | 3 | Valintoja (engl. Choices) | Charles Murray | Charles Murray ja Élan Murray | 2022-10-2626. lokakuuta 2022 |
Saapuessaan noutamaan jedimestari Katrin ruumista planeetta Raxusilta, mestari Dooku ja Mace Windu saavat huomata senaattori Larikin omien vartijoiden pitävän jedejä yhtä korruptoituneina kuin Larikia. 
| 4 | 4 | Sithlordi (engl. The Sith Lord) | Saul Ruiz | Dave Filoni | 2022-10-2626. lokakuuta 2022 |
Darth Sidiousin puolelle kääntynyt mestari Dooku poistaa Kaminon tiedot jediarkistosta ja Qui-Gon Jinnin kuoleman jälkeen surmaa totuuden selville saaneen jedimestari Yaddlen. 
| 5 | 5 | Harjoitus tekee mestarin (engl. Practice Makes Perfect) | Saul Ruiz | Dave Filoni | 2022-10-2626. lokakuuta 2022 |
Ahsoka Tano joutuu Anakin Skywalkerin itsensä järjestämään kokeeseen, jossa hän puolustautuu droidien sijasta sijaan 501. legioonan kloonisotilaiden tainnutussäteiltä. 
| 6 | 6 | Päätös (engl. Coda) | Saul Ruiz | Dave Filoni | 2022-10-2626. lokakuuta 2022 |
Eräällä maalaisplaneetalla, Imperiumiin uskonut talonpoika ilmiantaa Ahsoka Tanon, joka surmaa peräänsä tulleen inkvisiittorin ja päättää auttaa Alderaanin senaattori Bail Organaa kapinoimaan Imperiumia vastaan.
Jaksot > Tales of the Empire (2024)

| № (sarja) | № (kausi) | Nimi | Ohjaus | Käsikirjoitus | Julkaistu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7 | 1 | Pelon polku (engl. The Path of Fear) | Nathaniel Villanueva | Tarina: Dave Filoni Käsikirjoitus: Amanda Rose Muñoz | 2024-5-44. toukokuuta 2024 |
| 8 | 2 | Kiukun polku (engl. The Path of Anger) | Steward Lee | Tarina: Dave Filoni Käsikirjoitus: Amanda Rose Muñoz | 2024-5-44. toukokuuta 2024 |
| 9 | 3 | Vihan polku (engl. The Path of Hate) | Nathaniel Villaneuva | Tarina: Dave Filoni Käsikirjoitus: Amanda Rose Muñoz | 2024-5-44. toukokuuta 2024 |
| 10 | 4 | Uskolliset (engl. Devoted) | Saul Ruiz | Tarina: Dave Filoni Käsikirjoitus: Nicolas Anasatassiou | 2024-5-44. toukokuuta 2024 |
| 11 | 5 | Oivallus (engl. Realization) | Steward Lee | Tarina: Dave Filoni Käsikirjoitus: Matt Michnovetz | 2024-5-44. toukokuuta 2024 |
| 12 | 6 | Tie ulos (engl. The Way Out) | Nathaniel Villaneuva | Tarina: Dave Filoni Käsikirjoitus: Matt Michnovetz | 2024-5-44. toukokuuta 2024 |
Aiheesta muualla

Star Wars: Tales of the Jedi Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Star Wars: Tales of the Jedi Wookieepediassa (englanniksi)
Star Wars: Tales of the Empire Wookieepediassa (englanniksi)
Lavonin tapaus

Israelin puolustusministeri Pinhas Lavon.
Lavonin tapaus oli epäonnistunut Israelin armeijan tiedustelupalvelun operaatio (operaatio Susannah) Egyptissä. Israelilaisten vakoojien oli tarkoitus tehdä pommi-iskuja länsimaisiin kohteisiin Egyptissä, jotta näin vesitettäisiin Egyptin mahdollisuus saada brittien hallitsema Suezin kanava haltuunsa neuvottelujen kautta. Israelin vakoojarinki Egyptissä paljastui, kaksi sen jäsentä teloitettiin ja muut saivat vankilatuomioita. Israelissa osallisuus operaatioon kiistettiin virallisesti, mutta sisäpoliittisesti nousi esiin kysymys, oliko puolustusministeri Pinhas Lavon antanut luvan operaatiolle. Lavonin oli lopulta erottava, vaikka selvää vastausta ei saatu. Tapaus vaikutti Israelin politiikkaan vielä vuosia tapahtumien jälkeen.
Tausta

Egypti oli kärsinyt nöyryyttävän tappion Israelille maiden välisessä sodassa vuonna 1948. Sota oli paitsi tulehduttanut Egyptin ja Israelin välit, myös aiheuttanut sisäistä tyytymättömyyttä Egyptissä. Vuonna 1952 sotilasvallankaappaus syrjäytti kuningas Faruqin vallasta ja maata ryhtyi johtamaan vallankumouskomitea. Israel ja Egypti kävivät aluksi salaisia neuvotteluja suhteidensa parantamiseksi, mutta vuoteen 1954 mennessä neuvottelut olivat osoittautuneet tuloksettomiksi ja maiden välit kiristyivät uudelleen. Välejä hiersivät palestiinalaisten Israeliin tekemät soluttautumisiskut ja Israelin tekemät kostoiskut arabimaihin. Egyptissä taas oli tarve vastata Israelin iskuihin, ja väkivallasta syntyi kierre.
Samaan aikaan kun Egyptin välit Israeliin olivat kiristyneet, maa kävi neuvotteluja brittien kanssa Suezin kanavan luovuttamisesta Egyptille. Israelissa brittejä Suezilla pidettiin eräänlaisena puskurina Egyptiä vastaan.
Operaatio Susannah

Israelin tiedustelupalvelu oli muodostanut Egyptiin vakoojarinkejä maan juutalaisen vähemmistön keskuuteen. Heinäkuussa 1954 toteutettiin suunnitelma, jonka mukaan paikalliset tiedustelupalvelulle työskennelleet Egyptin juutalaiset tekisivät pommi-iskuja brittiläisiä ja yhdysvaltalaisia kohteita vastaan Kairossa ja Aleksandriassa. Tarkoituksena oli sotkea brittien ja Egyptin käymät neuvottelut Suezin kanavan asemasta. Egypti haluttiin lavastaa sisäisesti levottomaksi ja kykenemättömäksi hallitsemaan Suezin kanavan kaltaista maailman mittakaavassa tärkeää strategista kohdetta. Suunnitelmaa kutsuttiin nimellä operaatio Susannah. Sen toteuttaminen aloitettiin Israelin radion lähetettyä kappaleen Oh! Susannah. 2. heinäkuuta 1954 räjäytettiin postiasemia ja muutamia päiviä myöhemmin räjähti pommeja amerikkalaisilla kirjastoilla Kairossa ja Aleksandriassa. Materiaalivahingot iskuissa jäivät suhteellisen vähäiseksi.
Iskuilla ei ollut toivottua tulosta, sillä egyptiläiset pääsivät nopeasti tekijöiden jäljille. Vakoojarinkiin kuulunut Philip Nathanson jäi kiinni iskun kohteena olleen elokuvateatterin ulkopuolella, kun iskuun tarkoitettu pommi räjähti hänen taskussaan. Myös muut vakoojaringin jäsenet pidätettiin nopeasti. Tammikuussa 1955 kaksi tapauksista tuomittua teloitettiin Kairossa. Useat muut saivat eri pituisia vankilatuomioita. Viimeiset asian tiimoilta vangitut vapautettiin vasta vuonna 1968. Kaksi epäiltyä oli surmannut itsensä kuulustelujen aikana.
Seuraukset

Israel kiisti virallisesti osallisuutensa tapahtumiin. Maan sisäpolitiikassa nousi kuitenkin kysymys siitä, oliko vuonna 1954 puolustusministeriksi noussut Pinhas Lavon hyväksynyt operaation. Lavon itse kiisti antaneensa luvan operaation toteuttamiselle ja syytti tapahtumista armeijan komentajaa Moshe Dayania. Dayan sanoi käskyn tulleen Lavonilta. Kiistoja herätti myös se, että Lavon ja Dayan eivät kumpikaan kertoneet yli kahteen kuukauteen vakoilijoiden kiinnijäännistä tai vakoojaringin toiminnasta tuolloiselle pääministeri Moshe Sharettille. Kysymykseen siitä, kuka lopulta oli antanut operaatiolle luvan, ei ole koskaan saatu täysin selvää vastausta. Tapaus vaikutti voimakkaasti Israelin politiikkaan seuraavan vuosikymmenen ajan. Asiaa piti esillä etenkin ennen tapausta puolittain eläkkeelle jäänyt mutta sittemmin politiikkaan palannut David Ben-Gurion.
Maassa vallinneen vahvan sensuurin takia suurin osa tavallisista israelilaisista ei tuolloin tiennyt maan todellisesta osallisuudesta vakoojaringin toimintaan, joten juutalaisten saamat tuomiot Egyptissä saivat aikaan vihaa. Lavon joutui eroamaan helmikuussa, ja Ben-Gurion nousi hänen tilalleen puolustusministeriksi ja marraskuussa samana vuonna edelleen pääministeriksi. Ben-Gurion vaati kostoiskua Egyptiin. Hänen puolustusministerikaudellaan toteutettiinkin helmi-maaliskuussa niin sanottu operaatio Musta jousi, eli isku Egyptin armeijan tukikohtaa vastaan Gazan kaistalla.
Iskun seurauksena Israel tuomittiin kansainvälisen yhteisön taholta. Egyptin pääministeriksi vuonna 1954 ja presidentiksi 1956 nousseen Gamal Abdel Nasserin isku vakuutti rauhan mahdottomuudesta. Maa alkoi tukea entistä voimakkaammin fida'iyyun-iskuja Israeliin sen arabinaapurimaista, ja maat ajautuivat kohti uutta sotaa Suezin kriisin aikana.
Jacob van Ruisdael

Jacob van Ruisdael 1800-luvulta peräisin olevassa piirroksessa
Jacob Isaackszoon van Ruisdael (1628 tai 1629 Haarlem, Yhdistyneet provinssit – 10. maaliskuuta 1682 Amsterdam, Yhdistyneet provinssit) oli hollantilainen taidemaalari, tekninen piirtäjä ja etsaustöiden tekijä. Häntä pidetään erittäin merkittävänä Hollannin kultakauden maisemamaalarina.
Ruisdael oli tuottelias ja monipuolinen taiteilija ja kuvasi laajalti eri maisema-aiheita. Nuoreksi mieheksi hän maalasi vuodesta 1646 huomattavan laadukkaita hollantilaisia maaseutunäkymiä. Hänen Saksaan vuonna 1650 tekemänsä matkan jälkeen maisemamaalaukset muuttuivat herooisemmiksi. Myöhemmissä teoksissaan, jotka hän teki asuessaan ja työskennellessään Amsterdamissa, hän lisäsi säännölliseen aihevalikoimaansa kaupunkipanoraamoja ja merinäkymiä. Näissä teoksissa taivas valtasi melkein kaksi kolmasosaa kankaasta. Yhteensä hän teki yli 150 skandinaavista vesiputousnäkymää.
Ruisdaelin ainoa rekisteröity oppilas oli Meindert Hobbema, yksi niistä monista taiteilijoista, jotka piirsivät Ruisdaelin maisemiin ihmishahmoja. Hobbeman teoksia on toisinaan sekoitettu Ruisdaelin teoksiin. On ollut vaikeaa osoittaa sitä, mitkä teokset ovat Ruisdaelin tekemiä, mitä ei ole auttanut se, että kolme hänen sukulaistaan oli myös maisemamaalareita, ja jotkut heistä kirjoittivat nimensä muodossa "Ruysdael": hänen isänsä Isaack van Ruisdael, hänen hyvin tunnettu setänsä Salomon van Ruysdael ja hänen serkkunsa, jonka nimi on hämäävästi Jacob van Ruysdael.
Ruisdaelin teoksille oli hänen elinaikanaan kysyntää Alankomaiden tasavallassa. Nykyisin hänen teoksiaan on eri puolilla maailmaa yksityisissä ja institutionaalisissa kokoelmissa. Suurimpia kokoelmia pitävät hallussaan Lontoon kansallisgalleria, Amsterdamin Rijksmuseum ja Pietarin Eremitaasi. Ruisdael vaikutti maisemamaalauksen perinteeseen kaikkialla länsimaissa, Englannin romantikoista Ranskan Barbizonin kouluun ja Yhdysvaltain Hudson River -koulukuntaan asti ja vaikutti hollantilaisiin maisemamaalarisukupolviin.
Teokset > Varhaiset vuodet

Ruisdaelin teoksille vuodesta noin 1646 ja 1650 luvun alkuun, kun hän asui Haarlemissa, ovat ominaista yksinkertaiset motiivit sekä huolellinen ja ahkera luonnon havainnointi. Käyttämällä raskaampaa maalia kuin edeltäjänsä Ruisdael antoi lehvästölleen rikkautta välittäen vaikutelman oksien ja lehtien läpi valuvasta mahlasta. Hänen tarkka puiden kuvauksensa oli ennennäkemätöntä tuona aikana: hänen puidensa suvut ovat ensimmäisiä, jotka nykyajan kasvitieteilijät kykenevät yksimielisesti tunnistamaan. Tuntemattomista syistä Ruisdael lakkasi miltei kokonaan päiväämästä töitään vuodesta 1653.
Esimerkki Ruisdaelin varhaisesta tyylistä ja yksi varhaisimmista teoksista on Dyynimaisema vuodelta 1646. Se rikkoo klassisen hollantilaisen tradition kuvata laajoja dyyninäkymiä, jotka sisältävät taloja ja puita, joiden kummallakin sivulla on kaukaisia näkymiä. Sen sijaan Ruisdael asettaa puiden peittämät dyynit näkyvästi keskelle pilvimaiseman kohdistaessa voimakasta valoa hiekkapolulle. Aikaansaatua herooista vaikutusta voimistaa maalauskankaan suuri koko, "niin odottamatonta kokemattoman maalarin teoksessa", Irina Sokolovan, Eremitaasin kuraattorin mukaan.
Kaikki 13 tunnettua Ruisdaelin etsaustyötä ovat peräisin hänen varhaiselta kaudeltaan, ja ensimmäiseen on laitettu päiväysvuosi 1646. Ei tiedetä kuka opetti hänelle etsaustaidon. Hänen isänsä, setänsä tai hänen Haarlemin maalaritoverinsa Cornelis Vroomin, joka vaikutti hänen muihin teoksiin, signeeraamia etsaustöitä ei ole olemassa yhtään. Hänen etsaustöissään näkyy vain vähän vaikutusta Rembrandtilta tyylin tai tekniikan suhteen.
Teokset > Keskikausi

Ruisdaelin Saksan-matkan jälkeen hänen teoksensa tulivat luonteeltaan herooisemmiksi ja muodot tulivat suuremmiksi ja näkyvämmiksi. Näkymä Bentheimin linnasta vuodelta 1653 on vain yksi lukuisista Ruisdaelin tekemistä tietyn saksalaislinnan kuvauksista, joista melkein kaikki korostavat sen asemaa kukkulan huipulla. Ruisdael teki lukuisia muutoksia linnan ympäristöön (se on oikeastaan epävaikuttavalla matalalla kukkulalla), mikä kulminoitui vuoden 1653 versioon, joka esittää linnan metsäisellä vuorella.
Ruisdaelin perintö

Ruisdael on muokannut maisemamaalauksen perinteitä englantilaisesta romantiikasta  Ranskan Barbizonin kouluun ja Yhdysvaltain Hudson River -koulukuntaan sekä hollantilaisiin maisemamaalarisukupolviin asti. Englantilaisia taiteilijoita, joihin Ruisdael vaikutti, ovat mm Thomas Gainsborough, J. M. W. Turner ja John Constable. Gainsborough piirsi mustaa liitua ja harmaata laveerausta käyttäen kopion Ruisdaelin teoksesta 1740-luvulla, ja nyt kummatkin maalaukset ovat Pariisin Louvressa. Turner teki Ruisdaelin teoksista monia kopioita ja maalasi mielikuvitusnäkymiä satamasta, jota ei ollut olemassa ja jota hän kutsui nimellä "Port Ruysdael". Constable kopioi myös monia eri Ruisdaelin tekemiä piirroksia, etsaustöitä ja maalauksia ja oli tämän suuri ihailija nuoresta lähtien. Kuitenkin hänestä Juutalainen hautausmaa oli epäonnistunut teos, koska hän ajatteli sen yrittäneen välittää jotain taiteen tavoittamattomissa olevaa.
Taidehistorioitsijoiden ja kriitikoiden keskuudessa Ruisdaelin maineella on ollut arvostuksen kautensa ja alhonsa vuosisatojen saatossa. Vuonna 1781 Royal Academy of Artsin perustaja Sir Joshua Reynolds ihaili Ruisdaelin maisemien raikkautta ja voimaa. Pari vuosikymmentä myöhemmin muut englantilaiset kriitikot olivat vähemmän vaikuttuneita. Vuonna 1801 Royal Academy of Artsin professori Henry Fuseli ilmaisi halveksuntaansa koko hollantilaista maisemamaalauskoulukuntaa kohtaan vähätellen, ettei se ole enempää kuin ”paikan jäljennöstä”. Huomionarvoista on, että yksi Fuselin oppilaista oli Constable, jonka ihailu Ruisdaelia kohtaan pysyi muuttumattomana. Samoihin aikoihin Saksassa kirjailija, valtiomies ja tutkija Johann Wolfgang von Goethe ylisti Ruisdaelia ajattelevaksi taiteilijaksi, jopa runoilijaksi.
Myöhemmät taidehistorioitsijat ovat asettaneet Ruisdaelin arvon korkealle. Waldemar Januszczakista hän on ihmeellinen tarinankertoja. Januszack ei pidä häntä kaikkien aikojen mahtavimpana maisemamaalarina mutta on erityisen vaikuttunut hänen teini-ikäisenä tekemistään teoksista: ”ihmenuori, joka meidän pitäisi asettaa sijalle 8 tai 9 Mozartin asteikolla”.
Vaikka monia Ruisdaelin teoksia oli näytteillä Art Treasures Exhibitionissa vuonna 1857 Manchesterissa ja siitä lähtien monenlaisissa muissa suurissa näyttelyissä ympäri maailman, vasta vuonna 1981 taidenäyttely omistettiin yksinomaan Ruisdaelille. Yli 50 maalausta ja 35 piirrosta ja etsaustyötä oli näytteillä, ensin Haagin Mauritshuisissa, ja sitten vuonna 1982 Fogg Museumissa Cambridgessa Massachusettsissa. Vuonna 2006 Lontoon kuninkaallinen taideakatemia isännöi Ruisdael-näyttelyä Master of Landscape, joka esitteli teoksia yli 50 kokoelmasta.
Tulkinta

Ei ole 1600 –luvun dokumentteja, jotka osoittaisivat, joko suoraan tai toisen käden lähteen kautta, mitä Ruisdael pyrki välittämään taiteellaan. Vaikka teos Juutalainen hautausmaa hyväksytään yleisesti elämän haurauden allegoriaksi, on paljon kiistelty siitä, kuinka muita teoksia pitäisi tulkita. Asteikon toisessa päässä on Henry Fuseli, jonka näkemyksen mukaan niillä ei ole mitään merkitystä ollenkaan ja ne ovat yksinkertaisesti kuvauksia luonnosta. Toisessa päässä on Franz Theodor Kugler, joka näkee merkitystä miltei kaikessa.
Kokoelmat

Ruisdaelin teokset ovat hajallaan maailmanlaajuisesti eri kokoelmissa. Merkittävimpiä kokoelmia ovat Lontoon kansallisgalleria, joka pitää hallussaan 20 maalausta; Amsterdamin Rijksmuseum, jolla on 16 maalausta; ja Pietarin Eremitaasi, jolla on yhdeksän. Yhdysvalloissa New Yorkin Metropolitanin taidemuseolla on kokoelmissaan viisi Ruisdaelin teosta, ja Kalifornian J. Paul Getty Museumilla on kolme.
Vuonna 2014 Dunes by the Sea huutokaupattiin Christie’sin New Yorkin huutokauppakamarissa, ja hinnaksi kertyi 1 805 000 dollaria.
Hänen jäljelle jääneistä piirroksistaan, yhteensä 140:stä, Rijksmuseum, Haarlemin Teylers Museum, Dresdenin Kupferstich-Kabinett ja Eremitaasi pitävät kukin hallussaan merkittäviä kokoelmia.
Ruisdaelin harvinaiset etsaustyöt ovat hajallaan eri instituutioissa.