stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Formula Renault 3.5 -kausi 2015
Tallit ja kuljettajat > Tallimuutokset

ISR ja Zeta Corse vetäytyivät sarjasta viime kauden päätteeksi.
Carlin teki paluun sarjaan välivuoden jälkeen.
Tallit ja kuljettajat > Kuljettajamuutokset

Uudet kuljettajat
Nyck de Vries: Eurocup Formula Renault & Formula Renault Alps (Koiranen GP) → DAMS
Aurélien Panis: Eurocup Formula Renault (ART Junior Team) → Tech 1 Racing
Jegor Orudžev: Eurocup Formula Renault (Tech 1 Racing) → Arden Motorsport
Tom Dillmann: GP2 (Arden International & EQ8 Caterham Racing) → Carlin
Sean Gelael: Euroopan Formula 3 (Carlin) → Carlin
Gustav Malja: Eurocup Formula Renault (Josef Kaufmann Racing) → Strakka Racing
Roy Nissany: Euroopan Formula 3 (Mücke Motorsport) → Tech 1 Racing
Bruno Bonifacio: Eurocup Formula Renault (Prema Powerteam) → International Draco Racing
Tio Ellinas: GP2 (MP Motorsport & Rapax) → Strakka Racing
Philo Paz Armand: Formula Renault Alps & Eurocup Formula Renault (Tech 1 Racing) → Pons Racing
Alex Fontana: GP3 (Status Grand Prix) → Pons Racing
Louis Delétraz: Eurocup Formula Renault (Josef Kaufmann Racing) → Comtec Racing
Will Bratt: British Touring Car Championship → Pons Racing
Yū Kanamaru: Euroformula Open (EmiliodeVillota Motorsport) → Pons Racing
René Binder: GP2 (Trident & MP Motorsport) → Pons Racing
Nikita Zlobin: Auto GP (Virtuosi Racing) → Pons Racing
Paluun tehneet kuljettajat
Dean Stoneman: GP3 (Marussia Manor Racing & Koiranen GP) → DAMS
Marlon Stöckinger: GP2 (Status Grand Prix) → Lotus
Nick Yelloly: GP2 (Hilmer Motorsport) → Lotus
André Negrão: GP2 (Arden International) → International Draco Racing
Tallia vaihtaneet kuljettajat
Meindert van Buuren: Pons Racing  → Lotus
Nicholas Latifi: Tech 1 Racing → Arden Motorsport
Alfonso Celis Jr.: Tech 1 Racing → AVF
Roberto Merhi: Zeta Corse → Pons Racing
Jazeman Jaafar: ISR → Fortec Motorsports
Poistuneet kuljettajat
Carlos Sainz Jr.: DAMS → Formula 1 (Toro Rosso)
Pierre Gasly: Arden Motorsport → GP2 (DAMS)
Luca Ghiotto: International Draco Racing → GP3 (Trident)
Marco Sørensen: Tech 1 Racing → GP2 (Carlin)
Norman Nato: DAMS → GP2 (Arden International)
Oliver Webb: Pons Racing → FIA World Endurance Championship
Sergei Sirotkin: Fortec Motorsports → GP2 (Rapax)
Will Stevens: Strakka Racing → Formula 1 (Manor)
Óscar Tunjo: Pons Racing → GP3 (Trident)
Cameron Twynham: Comtec Racing → Porsche Supercup
Zoël Amberg: AVF → GP2 (Lazarus)
William Buller: Arden Motorsport → Super Formula
Kilpailukalenteri

| Kisa | Kisa | Sijainti | Rata | Päivä | Paalupaikka | Voittanut kuljettaja | Nopein kierros | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Alcañiz, Espanja | Ciudad del Motor de Aragón | 25. huhtikuuta |  Matthieu Vaxivière |  Oliver Rowland |  Meindert van Buuren | Raportti |
| 1 | 2 |  Alcañiz, Espanja | Ciudad del Motor de Aragón | 26. huhtikuuta |  Nyck de Vries |  Matthieu Vaxivière |  Alfonso Celis Jr. | Raportti |
| 2 | 3 |  Monte Carlo, Monaco | Circuit de Monaco | 24. toukokuuta |  Jazeman Jaafar |  Jazeman Jaafar |  Oliver Rowland | Raportti |
| 3 | 4 |  Spa, Belgia | Circuit de Spa-Francorchamps | 30. toukokuuta |  Matthieu Vaxivière |  Matthieu Vaxivière |  Jazeman Jaafar | Raportti |
| 3 | 5 |  Spa, Belgia | Circuit de Spa-Francorchamps | 31. toukokuuta |  Oliver Rowland |  Oliver Rowland |  Nicholas Latifi | Raportti |
| 4 | 6 |  Mogyoród, Unkari | Hungaroring | 13. kesäkuuta |  Oliver Rowland |  Jegor Orudžev |  Matthieu Vaxivière | Raportti |
| 4 | 7 |  Mogyoród, Unkari | Hungaroring | 14. kesäkuuta |  Matthieu Vaxivière |  Oliver Rowland |  Matthieu Vaxivière | Raportti |
| 5 | 8 |  Spielberg, Itävalta | Red Bull Ring | 12. heinäkuuta |  Oliver Rowland |  Oliver Rowland |  Oliver Rowland | Raportti |
| 5 | 9 |  Spielberg, Itävalta | Red Bull Ring | 12. heinäkuuta |  Matthieu Vaxivière |  Matthieu Vaxivière |  Oliver Rowland | Raportti |
| 6 | 10 |  Silverstone, Iso-Britannia | Silverstone Circuit | 5. syyskuuta |  Tio Ellinas |  Tio Ellinas |  Pietro Fantin | Raportti |
| 6 | 11 |  Silverstone, Iso-Britannia | Silverstone Circuit | 6. syyskuuta |  Matthieu Vaxivière |  Oliver Rowland |  Matthieu Vaxivière | Raportti |
| 7 | 12 |  Nürburg, Saksa | Nürburgring | 12. syyskuuta |  Oliver Rowland |  Oliver Rowland |  Oliver Rowland | Raportti |
| 7 | 13 |  Nürburg, Saksa | Nürburgring | 13. syyskuuta |  Oliver Rowland |  Tio Ellinas |  Tom Dillmann | Raportti |
| 8 | 14 |  Le Mans, Ranska | Bugatti Circuit | 26. syyskuuta |  Oliver Rowland |  Oliver Rowland |  Matthieu Vaxivière | Raportti |
| 8 | 15 |  Le Mans, Ranska | Bugatti Circuit | 27. syyskuuta |  Tio Ellinas |  Jegor Orudžev |  Matthieu Vaxivière | Raportti |
| 9 | 16 |  Jerez de la Frontera, Espanja | Circuito Permanente de Jerez | 17. lokakuuta |  Tom Dillmann |  Oliver Rowland |  Alfonso Celis Jr. | Raportti |
| 9 | 17 |  Jerez de la Frontera, Espanja | Circuito Permanente de Jerez | 18. lokakuuta |  Oliver Rowland |  Nyck de Vries |  Nyck de Vries | Raportti |
Kuljettajien loppupisteet

| Sija | Numero | Kuljettaja | Lisenssi | Talli | Pisteet | Kisat | Voitot | Paalut |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 4 | Oliver Rowland |  Iso-Britannia | Fortec Motorsports | 307 | 17 | 8 | 7 |
| 2 | 9 | Matthieu Vaxivière |  Ranska | Lotus | 234 | 17 | 3 | 5 |
| 3 | 1 | Nyck de Vries |  Alankomaat | DAMS | 160 | 17 | 1 | 1 |
| 4 | 11 | Tio Ellinas |  Kypros | Strakka Racing | 135 | 17 | 2 | 2 |
| 5 | 6 | Jegor Orudžev |  Venäjä | Arden Motorsport | 133 | 17 | 2 | 0 |
| 6 | 2 | Dean Stoneman |  Iso-Britannia | DAMS | 130 | 17 | 0 | 0 |
| 7 | 26 | Tom Dillmann |  Ranska | Jagonya Ayam with Carlin | 122 | 17 | 0 | 1 |
| 8 | 3 | Jazeman Jaafar |  Malesia | Fortec Motorsports | 118 | 17 | 1 | 1 |
| 9 | 12 | Gustav Malja |  Ruotsi | Strakka Racing | 79 | 17 | 0 | 0 |
| 10 | 19 | Pietro Fantin |  Brasilia | International Draco Racing | 61 | 13 | 0 | 0 |
| 11 | 5 | Nicholas Latifi |  Kanada | Arden Motorsport | 55 | 17 | 0 | 0 |
| 12 | 18 | Aurélien Panis |  Ranska | Tech 1 Racing | 42 | 17 | 0 | 0 |
| 13 | 17 | Roy Nissany |  Israel | Tech 1 Racing | 27 | 17 | 0 | 0 |
| 14 | 40 | Roberto Merhi |  Espanja | Pons Racing | 26 | 7 | 0 | 0 |
| 15 | 10/39 | Meindert van Buuren |  Alankomaat | Lotus/Pons Racing | 20 | 9 | 0 | 0 |
| 16 | 15 | Alfonso Celis Jr. |  Meksiko | AVF | 17 | 17 | 0 | 0 |
| 17 | 10 | Marlon Stöckinger |  Filippiinit | Lotus | 14 | 8 | 0 | 0 |
| 18 | 39 | Yū Kanamaru |  Japani | Pons Racing | 9 | 6 | 0 | 0 |
| 19 | 25 | Sean Gelael |  Indonesia | Jagonya Ayam with Carlin | 7 | 17 | 0 | 0 |
| 20 | 10 | Nick Yelloly |  Iso-Britannia | Lotus | 6 | 2 | 0 | 0 |
| 21 | 19/20 | André Negrão |  Brasilia | International Draco Racing | 4 | 4 | 0 | 0 |
| 22 | 40 | René Binder |  Itävalta | Pons Racing | 4 | 2 | 0 | 0 |
| 23 | 16 | Beitske Visser |  Alankomaat | AVF | 3 | 15 | 0 | 0 |
| 24 | 40 | Alex Fontana |  Sveitsi | Pons Racing | 2 | 1 | 0 | 0 |
| 25 | 20 | Bruno Bonifacio |  Brasilia | International Draco Racing | 1 | 13 | 0 | 0 |
| 26 | 39 | Philo Paz Patrick Armand |  Indonesia | Pons Racing | 1 | 9 | 0 | 0 |

Käännös suomeksi
Anamulenge

| Anamulenge |
| --- | --- |
 Anamulenge
 Koordinaatit: 17°29′40″S, 15°00′52″E 
Valtio:   Namibia
Alue:  Omusatin alue
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Anamulenge samannimisen vaalipiirin keskus Omusatin alueella Namibian pohjoisosissa. Se on entinen katolinen lähetysasema.
Anamulenge perustettiin vuonna 1927 Ombalantun heimon alueelle, vain neljän kilometrin päähän Suomen Lähetysseuran Nakayale-nimisestä lähetysasemasta, joka oli perustettu kaksi vuotta aiemmin, vuonna 1925.
Agitaatioposliini

Natalja Danko, Partisaani marssimassa, 1919.
Venäjän ja Neuvostoliiton avantgarde
Kazimir Malevitš  1913 tai 1920–1930.
Artikkelit
Abstrakti taide | Agitaatioposliini | Kulkukoiran kellari | Mir iskusstva | Venäläinen formalismi | Voitto auringosta
Suuntaukset
Akmeismi | Futurismi | Konstruktivismi | Suprematismi | Venäläinen symbolismi | Zaum
Tekijät
Anna Ahmatova | Aleksanteri Ahola-Valo | Natan Altman | Mihail Bahtin | Léon Bakst | Andrei Belyi | Nikolai Berdjajev | Ivan Bilibin | Aleksandr Blok | Joseph Brodsky | Marc Chagall | Sonia Delaunay | Sergei Djagilev | Sergei Eisenstein | Pavel Filonov | Mihail Fokin | Naum Gabo | Nikolai Gumiljov | G. I. Gurdjieff | Daniil Harms | Thomas de Hartmann | Velimir Hlebnikov | Wassily Kandinsky | El Lisitski | Anatoli Lunatšarski | Vladimir Majakovski | Kazimir Malevitš | Osip Mandelštam | Vsevolod Meyerhold | Kuzma Petrov-Vodkin | Vsevolod Pudovkin | Aleksandr Rodtšenko | Nicholas Roerich | Olga Rozanova | Konstantin Somov | Dmitri Šostakovitš | Vladimir Tatlin | Marina Tsvetajeva | Pjotr Demjanovitš Uspenski | Dziga Vertov
Agitaatioposliini tai propagandaposliini on Neuvostoliiton alkuvaiheessa suunniteltuja ja tehtyjä keramiikkaesineitä, jotka palvelivat bolševikkien propagandatarkoituksia.
Taustaa

Venäjän keisarillisen posliinitehtaan (IPM - Imperial Porcelain Manufactory, ven. Императорский Фарфоровый Завод, translit. Imperatorskii Farforovyi Zavod) perusti keisarinna Elisabet vuonna 1744. Nikolai II:n (1894–1917) aikana tehtaan tekniikka ja teknologia nousivat huippuunsa. Ensimmäisen maailmansodan aikana tehdas osoittautui tärkeäksi juuri teknisten laitteiden tuottamisessa, koska kemian- ja insinööriteollisuuden keraamisten tuotteiden tuonti ulkomailta loppui.
1910-luvulta alkaen tehdas kehitti suhteita Mir iskusstvaan, jonka taiteilijat suosivat uusklassista tyyliä. Ensimmäisen maailmansodan aikana Nikolai II määräsi valmistettavaksi sarjan ”sotilaslautasia”, joissa kuvattiin sotilaita Aleksanteri III:n aikaisissa univormuissa, sekä pienoisveistosten sarjan ”Venäjän kansat”. Näin pyrittiin luomaan maahan kansallista yhtenäisyyttä.
Vallankumouksen astiat

Vuonna 1918 tehdas kansallistettiin ja se alistettiin Valistusasiain kansankomissariaatin alaisuuteen. Se määräsi aikaisemmin hovihankkijana toimineen tehtaan ”tasavaltalaisen merkityksen kokeilevaksi keramiikkalaboratorioksi”, joka tuottaisi ”erinomaista propagandaposliinia – vallankumouksellista ajatuksiltaan, täydellistä muodoltaan ja teknisesti virheetöntä”. Tehtaan taidepolitiikka oli osa Leninin monumentaalisen propagandan suunnitelmaa, jossa oli tarkat suunnitelmat ja periaatteet posliinitaiteelle.
Tehtaan 1920-luvun posliini oli taiteelliselta muodoltaan täydellistä, ja se kuvasti vallankumouksen jälkeisten vuosien henkeä. Aikaisemmin harvojen saatavissa olevista esineistä tuli vallankumouksen kirkkain ilmentymä. Samalla siitä tuli maaperä uuden taidesuuntauksen hahmottamiselle, suprematismille.
Valtion posliinitehtaan (GFZ - Gossudarstvennyi Farforovyi Zavod) suunnittelijoiksi valittiin avantgardetaiteilijoita, kuten futuristeja ja suprematisteja. Agitaatioposliinia loivat vuosina 1923–1924 Sergei Tšehoninin johdolla muun muassa Kazimir Malevitš ja Nikolai Sujetin.
Ensimmäinen neuvostoliittolainen kahvikannu- ja kuppisarja, nimeltään Suprematismi, valmistui tehtaasta vuonna 1923.
Vallankumouksen jälkeisinä vuosina tehtaan tuotteita esiteltiin näyttelyissä Riiassa, Lontoossa, Helsingissä, Berliinissä ja Lyonissa. Tallinnassa propagandaposliini sai kultamitalin. Myös Pariisin maailmannäyttelyssä tehtaan tuotteet voittivat kultamitalin 1925 ja taiteilijoille myönnettiin työstään kulta- ja hopeamitaleita. Tehdas nimettiin 1925 Mihail Lomonosovin kunniaksi Leningradin Lomonosovin posliinitehtaaksi (LFZ - Leningradski Farforovyi Zavod imeni M.V. Lomonosova).
Keräilykohteeksi

Neuvostoaikana maassa toimi kaksitoista posliini- ja fajanssitehdasta. Pietarin tehtaan lisäksi eräs kuuluisista oli Kiovassa vuodesta 1924 toiminut kokeellis-taiteellinen keramiikkatehdas.
Malevitšin valkoisesta teekannusta ja puoliympyrän muotoisesta kupista tuli maailmankuuluja muotoiluesineitä. Avantgarden lopettamisen jälkeen Neuvostoliitossa jatkettiin posliinin tekemistä myös sosialistisen realismin tyyliin.
Agitaatioposliinista tuli varsinkin ulkomaisten taiteen keräilijöiden keräilykohde. Neuvostoliitossa valmistetusta posliinista 90 prosenttia myytiin ulkomaille. Propagandaposliinista tehdään Venäjällä myös replikoita.
Lomonosovin keramiikkatehtaan tuotanto ei kaatunut Neuvostoliiton luhistumiseen. Made In Russia -logolla sekä tehtaan (LFZ) leimalla varustettuja tuotteita esiintyi vuoteen 2002 tehtaan lopettamiseen asti, mikä viittaa tähän.
Propagandaposliinia

Natalja Danko, Lipun ompelija, 1919.
Natalja Danko, Lipunkantaja.
M. M. Adamovitš, Neuvostotähti, 1921.
Posliinilautasia Neuvostoliiton alkuvaiheesta.
Natalja Danko, Anna Ahmatova, 1924.
B. D. Bystrushkin, Kurskin taistelu 1943, 1977, posliiniplaketti.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Soviet Ceramics (Neuvostokeramiikkaa käsittelevä sivusto) sovietceramics.wetpaint.com. Arkistoitu 6.3.2011. Viitattu 27.5.2011. (englanniksi)
Imperial Pocelain Manufactory (tehtaan verkkosivu) Saint Petersburg, Russia:  Imperial Porcelain Manufactory. Arkistoitu 6.4.2010. Viitattu 27.5.2011. (venäjäksi, englanniksi)
Russian porcelain factories marks and signs rus-sell.com. Rus-Sell/Florida LLC. Arkistoitu 11.5.2010. Viitattu 27.5.2011.
Venäjän taideliikkeet
Abramtsevo
Agitaatioposliini
Akmeismi
Futurismi
Konstruktivismi
Mir Iskusstva
Parsuna
Sosialistinen realismi
Suprematismi
Vaeltajat
Venäjän ja Neuvostoliiton avantgarde
Venäläinen formalismi
Venäläinen symbolismi
Zaum
Jukka Laaksonen

Jukka Laaksonen voi olla:
Jukka Laaksonen (1921–2020), nyrkkeilyvalmentaja
Jukka Laaksonen (s. 1948), fyysikko ja Säteilyturvakeskuksen entinen pääjohtaja
Jukka Laaksonen (s. 1958), näyttelijä, koomikko ja imitaattori
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jukka Laaksonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Henry Wetherbee Henshaw

Henry Wetherbee Henshaw, 1904
Henry Wetherbee Henshaw (3. maaliskuuta 1850 Cambridge, Massachusetts – 1. elokuuta 1930 Washington D.C.) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Henshaw opiskeli Cambridge High Schoolissa valmentautuen Harvardin yliopistoon. Siellä hän tutustui William Brewsteriin, josta tuli hänen elinikäinen ystävänsä. 1869 Henshaw joutui lopettamaan opiskelun terveydentilansa huononnuttua. Hän lähti kapteeni Frank Webberin laivalla Varina keräysmatkalle Louisianaan, mistä alkoi hänen uransa kenttäluonnontieteilijänä. Hän palasi matkalta keväällä 1871. Hänen terveytensä koheni mutta opiskeluhalut olivat kadonneet ja hän jatkoi lintujen tutkimista kentällä.
Lokakuussa 1870 Henshaw purjehti keräysmatkalle Floridaan. 1872 hän osallistui luonnonhistoriallisena keräilijänä Utahiin suuntautuneelle luutnantti Wheelerin johtamalle tutkimusmatkalle. Seuraavina vuosina hän tutki muun muassa Arizonan, New Mexicon, Kalifornian ja Nevadan linnustoa. Toiminta jatkui, kunnes organisaatio sulautettiin Yhdysvaltain geologian tutkimuslaitokseen (United States Geological Survey) 1879.
1880 hänet palkattiin vastaperustettuun Amerikan etnologiseen virastoon (Bureau of American Ethnology). Hän työskenteli virastossa noin 15 vuotta, mutta terveytensä pettäessä luopui virastaan ja matkusti Havaijille toipumaan. Hän palasi Washingtoniin 1905 ja pestautui ystävänsä tohtori Clinton Hart Merriamin hallinnolliseksi apulaiseksi 1. kesäkuuta 1905. Saman vuoden joulukuussa hänestä tehtiin apulaistutkimuspäällikkö. 1910 Merriam luopui virastaan ja Henshaw nimitettiin hänen tilalleen tutkimuspäälliköksi. Hän hoiti virkaa vuoteen 1916 saakka, jolloin hän terveydellisistä syistä joutui luopumaan.
Henshaw oli eräs Nuttall Ornithological Clubin perustajista. Hän oli American Ornithologists' Unionin (AOU) varapuheenjohtaja 1891–1894 ja 1911–1918. Hän nimesi linnuista muun muassa vuorikerttulin suvun Peucedramus 1875.
Kabardi-Balkaria

| Kabardi-Balkaria Къэбэрдей-Балъкъэр Республикэ УКъабарты-Малкъар Республика Кабардино-Балкарская Республика |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Kabardi-Balkarian sijainti Venäjän federaatiossa Pohjois-Kaukasiassa
 Koordinaatit: 43.485°N, 43.607°E 
Valtio:   Venäjä
Federaatiopiiri:  Pohjois-Kaukasian federaatiopiiri
Perustettu:  K. aut. alue: 1. syyskuuta 1921  K.-B. aut. alue: 1922  K.-B. ASNT: 5. joulukuuta 1936  K. ASNT: 1944  K.-B. ASNT: 1957 
SNT:  marraskuu 1991
Tasavalta:  1992
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Naltšik
 – suurin kaupunki:  Naltšik (240 203 as.)
 – presidentti:  Arsen Kanokov
 – pääministeri:  Andrei Jarin
Pinta-ala:  12 500 km²
Väkiluku (2010)  ():  859 939
Kielet:  kabardi, balkaari ja venäjä
BKT (2010):  76 056,5 milj. RUB (eli 0,20 % koko Venäjän BKT:stä)
 – asukasta kohti:  88 444 RUB, (noin 2 167 EUR  eli 34 % Venäjän keskiarvotasosta)
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Symbolit:  
 – lippu:  Kabardi-Balkarian lippu
 – vaakuna:  Kabardi-Balkarian vaakuna
 – kansallislaulu:  Kabardi-Balkarian kansallislaulu
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  07
 – ISO 3166:  RU-KB
 
Kabardi-Balkarian presidentin sivusto (venäjäksi)
Kabardi-Balkarian tasavalta (kabardiksi Къэбэрдей-Балъкъэр Республикэ, balkaariksi Къабарты-Малкъар Республика, venäjäksi Кабарди́но-Балка́рская Респу́блика) on Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Itä-Euroopassa Kaukasuksen pohjoisrinteillä ja Kabardian tasangolla. Se rajoittuu pohjoisessa Stavropolin aluepiiriin, idässä ja kaakossa Pohjois-Ossetiaan, lounaassa Georgiaan ja lännessä Karatšai-Tšerkessiaan. Tasavallan pääkaupunki on Naltšik.
Historia

Kabardit ovat olleet alueen ensimmäisiä tunnettuja asukkaita. Heidät mainitaan zikhi-nimellä lähteissä, jotka ajoittuvat ajanlaskun 500 ensimmäiselle vuodelle. Sitten 1200-luvulta 1400-luvulle heidät mainitaan tšerkesseiksi. Mongolien tulo alueelle 1200-luvulla ajoi turkkilais-tataarilaisia heimoja vuoristoon, missä he sekoittuivat indoeurooppalaisten alaanien kanssa. Näin syntyi balkaarikansa. Vuonna 1557 kabardilainen ruhtinas Temriuk pyysi tsaari Iivana Julmalta, että Venäjä ottaisi kabardikansan suojelukseensa. Iivana suostui tähän ja otti jopa puolisokseen kabardilaisen prinsessan. Vuonna 1739 Kabardia itsenäistyi uudelleen. Kabardit olivat hallitsevassa asemassa Kaukasiassa ja muut kansat maksoivat heidän ruhtinailleen veroja. Vuonna 1774 alue joutui taas Venäjän keisarikunnan valtaan kabardien sitkeästä vastarinnasta huolimatta. Balkaria puolestaan liitettiin Venäjään vasta 1827.selvennä
Neuvostoliitossa kabardien asuinalueesta muodostettiin 1. syyskuuta 1921 Kabardian autonominen alue. Se ei kuitenkaan ollut pitkäikäinen hallintoyksikkö, sillä jo seuraavana vuonna se korvattiin Kabardi-Balkarian autonomisella alueella, josta 5. joulukuuta 1936 tuli Kabardi-Balkarian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta. Toisessa maailmansodassa saksalaiset valloittivat maan loppukesällä 1942, mutta Neuvostoliitto valtasi sen seuraavana vuonna takaisin. Neuvostoliitto syytti balkaareja yhteistoiminnasta saksalaisten kanssa, ja koko kansa karkotettiin Keski-Aasiaan 1944. Balkaarien karkotuksen jälkeen tasavallan nimeksi tuli Kabardian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta. Balkaarit saivat palata kotimaahansa vuonna 1957, ja tasavallan nimeksi palautettiin Kabardino-Balkarian ASNT.
Marraskuussa 1991 Kabardino-Balkarian ASNT antoi suverenisuusjulistuksen ja muutti nimensä Kabardi-Balkarian sosialistiseksi neuvostotasavallaksi. Neuvostoliiton hajottua maan nimeksi tuli Kabardi-Balkaria, ja se allekirjoitti maaliskuussa 1992 Venäjän kanssa sopimuksen, jonka mukaan se jäi Venäjän federaation osaksi.
Kabardi-Balkarian parlamentissa hyväksyttiin vuonna 2001 paluumuuttolaki, jonka mukaan historiallisissa konflikteissa Kabardi-Balkarian alueelta karkotetut ja paenneet saivat palata ja saada korvauksen tasavallan budjetista. Näitä historiallisia konflikteja ovat muun muassa 1800-luvulla käydyt sodat, joissa Venäjä valloitti alueen, sekä kommunistiajan karkotukset ja maailmansodat.
Maantiede

Kabardi-Balkarian pohjois- ja koillisosat kuuluvat Kabardian tasankoon. Tasankoalueen eteläpuolella on kumpuilevaa ylänköä, joka maan eteläosassa kohoaa Kaukasusvuoristoksi. Kaukasuksen korkein alue sijaitsee Kabardi-Balkarian ja Georgian rajalla. Maan länsiosassa Karatšai-Tšerkessian vastaisella rajalla on Euroopan korkein vuori Elbrus (5 642 m). Muita korkeita vuoria ovat Dyhtau (5 204 m), Škhara (5 200 tai 5 201 m) ja Koštantau (Ко́штантау, noin 5 150 m). Vuoristoalueella on myös jäätiköitä, joista suurimmat ovat Bezengi ja Dyhsu.
Maan suurin joki on Terek, joka virtaa maan koillisosassa Kabardian tasangon läpi. Kabardi-Balkarian alueella Terekiin laskevat Kaukasukselta alkavat Malka, Baksan, Tšegem ja Tšerek.
Ilmasto on mantereinen. Kabardian tasangon keskilämpötila on tammikuussa –4 °C ja heinäkuussa +23 °C. Vuoristoalueella keskilämpötila on tammikuussa puolestaan –12 °C ja heinäkuussa +4 °C. Vuotuinen keskisademäärä on Kabardian tasangolla 500 mm ja vuoristoalueella valtavat 2 000 mm.
Kabardian tasankoa hallitsee arokasvillisuus. Vuoriston alavampia alueita peittävät metsät, joissa kasvaa pyökkiä, koivua, leppää, tammea, valkopyökkiä ja mäntyä. Metsärajan yläpuolella on alppiniittyjä ja yläpuolella paljasta kalliota ja jäätiköitä.
Kabardi-Balkarian luonnonsuojelualueista merkittävimpiin kuuluu Euroopan korkeinta huippua, Elbrusvuorta ympäröivää vuoristoluontoa suojeleva, tasavallan lounaisosan käsittävä Elbrusin kansallispuisto (Приэльбрусье Национальный парк; 1 004,00 km²). Sotšin kansallispuiston tavoin myös tälle suojelualueelle ja sen tuntumaan on kuitenkin rakenteilla valtavia laskettelukeskuksia lomakylineen, teineen, maisemaa muuttavine hiihtohisseineen ja luontaista vesitaloutta rikkovine keinolumetusjärjestelmineen. Ainakin periaatteessa tiukemmin suojeltu pitäisi olla kansallispuistosta kaakkoon sijaitseva, Georgian rajan läheisen vuoristoalueen käsittävä Kabardi-Balkarian luonnonpuisto (Кабардино-Балкарский Заповедник; 826,49 km²).
Talous

Kabardi-Balkarian osuus Venäjän federaation BKT:stä oli Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan vuonna 2010 yhteensä 76,0565 miljardin ruplan osuuden eli 0,20 % koko maan BKT:stä. Jokaista tasavallan asukasta kohti se on 88 440 ruplaa eli noin 2 167 euroa, mikä on 34 % Venäjän keskiarvotasosta.
Maatalouden tärkeimmät tuotantoalat ovat viljanviljely ja lihakarjan kasvatus. Lisäksi viljellään auringonkukkaa, hedelmiä ja vihanneksia sekä tuotetaan maitoa, viiniä ja munia. Teollisuudenaloista tärkein on vuoristoalueelle keskittynyt vuoriteollisuus, joka tuottaa kivihiiltä, volframia ja molybdeeniä. Vuoristossa harjoitetaan myös metsätaloutta ja turismia. Muista teollisuudenaloista mainittakoon elintarvike-, koneenrakennus- ja metalliteollisuus.
Väestö

Kabardi-Balkariassa asuu 859 939 henkeä (2010). Väestöstä kaupunkilaisia oli 54,5 prosenttia. Suurin kaupunki on pääkaupunki Naltšik (240 203 as.). Muita kaupunkeja ovat Prohladnyi (59 601 as.), Baksan (36 860 as.), Nartkala (31 694 as.), Maiski (26 755 as.), Terek (19 170 as.), Tyrnyauz (21 000 as.) ja Tšegem (Чегем, 18 019 as.). Asutus on keskittynyt maan keski- ja pohjoisosaan.
Väestö > Etniset ryhmät

Kabardi-Balkarian alkuperäisiä asukkaita ovat kabardit ja balkaarit, joita on maan väestöstä yhteensä 66,9 prosenttia. Kabardit kuuluvat kaukasialaisten kansojen abhasialais-adygeiläiseen ryhmään, ja heillä on yhteinen kirjakieli naapurimaassa Karatšai-Tšerkessiassa asuvien tšerkessien kanssa. Balkaarit puolestaan kuuluvat altailaisten kansojen turkkilais-tataarilaiseen ryhmään, ja he ovat läheistä sukua naapurimaassa Karatšai-Tšerkessiassa asuville karatšaille.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1989 | 1989 | 2002 | 2002 |
| kansa | määrä | osuus % | määrä | osuus % |
| kabardit |  | 48,2 | 498 702 | 55,3 |
| venäläiset |  | 32,0 | 226 620 | 25,1 |
| balkaarit |  | 9,4 | 104 951 | 11,6 |
| osseetit |  | 1,3 | 9 845 | 1,1 |
| turkkilaiset |  | * | 8 770 | 1,0 |
| ukrainalaiset |  | 1,7 | 7 592 | 0,8 |
| armenialaiset |  | * | 5 342 | 0,6 |
| korealaiset |  | * | 4 722 | 0,5 |
| tšetšeenit |  | * | 4 241 | 0,5 |
| tataarit |  | * | 2 851 | 0,3 |
| saksalaiset |  | 1,1 | 2 525 | 0,3 |
| muut |  | 6,3 | 25 333 | 2,8 |
| yhteensä |  | 100 | 901 494 | 100 |
* Sisältyy muihin