stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Teinimutanttininjakilpikonnat 2 ja mönjän salaisuus

| Teinimutanttininjakilpikonnat 2 ja mönjän salaisuus> Teenage Mutant Ninja Turtles II: The Secret of the Ooze |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Michael Pressman
Käsikirjoittaja:  Todd W. Langen
Perustuu:  Kevin Eastmanin ja Peter Lairdin sarjakuvaan Teenage Mutant Ninja Turtles
Tuottaja:  Thomas K. Gray Kim Dawson David Chan
Säveltäjä:  John Du Prez
Kuvaaja:  Shelly Johnson
Leikkaaja:  Steve Mirkovich John Wright
Pääosat:  Paige Turco David Warner Ernie Reyes Jr. Kevin Clash Raymond Serra Toshirô Obata
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Hongkong
Tuotantoyhtiö:  Golden Harvest Mirage Enterprises Northshore Investments
Levittäjä:  New Line Cinema (Yhdysvallat) 20th Century Fox (kansainvälinen)
Ensi-ilta:   22. maaliskuuta 1991  19. heinäkuuta 1991
Kesto:  88 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  25 000 000 dollaria
Tuotto:  78 656 813 dollaria
Edeltäjä:  Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat
Seuraaja:  Teinimutanttininjakilpikonnat III
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Teinimutanttininjakilpikonnat 2 ja mönjän salaisuus (engl. Teenage Mutant Ninja Turtles II: The Secret of the Ooze) on toinen Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -elokuva. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 22. maaliskuuta 1991. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 19. heinäkuuta 1991.
Elokuva palkittiin John Du Prezin parhaasta elokuvamusiikista BMI Film Music -palkinnolla vuonna 1992.
Hahmot > Turtlet

Leonardo on Turtlesien vanhin vaatimaton johtaja, joka käyttää aseenaan kahta katana-miekkaa. Hänen naamionsa on sininen.
Rafaello on Turtleista aggressiivisin ja kärsimätön. Hän puhuu Brooklynin murteella ja käyttää aseenaan kahta saita. Raphaelin naamio on punainen.
Donatello on Turtleseista älykkäin teknologian parissa. Hän käyttää aseenaan bō-sauvaa. Donatellon naamio on violetti.
Michelangelo on Turtleseista nuorin ja huolettomin ja hauskanpidosta pitävä ninja, joka käyttää aseenaan kahta nunchakua. Hänen naamionsa on oranssi.
Hahmot > Viholliset

Silppuri on Turtlesien päävihollinen, joka halusi kostaa Turtleseille. Hän yritti luoda TGRI-mönjän avulla joukon komennuksessaan olevia supermutantteja. Silppuri joi myöhemmin mutageeniä ja muuttui jättikokoiseksi.
Tatsu on Silppurin luotettu mies, joka johti jalkaninjoille asetettuja tehtäviä.
Jalkaninjat ovat New Yorkin kaduilta värvättyjä ongelmanuoria, joita johtaa Tatsu.
Tokka ja Rahzar ovat professori Jordan Perryn luomia mutanttihirviöitä.
Hahmot > Muut

Tikku on Turtlesien isähahmo ja sensei, joka opetti Turtleseille ninjutsua.
April O’Neil on televisiotoimittaja Channel 3:lla ja Turtleseiden ystävä.
Jordan Perry on TGRI-yhtiössä työskentelevä professori, joka luo Silppurin pakottamana mutanttihirviöt Tokan ja Rahzarin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Paige Turco  | … |  April O’Neil   |
|  David Warner  | … |  Jordan Perry   |
|  Michelan Sisti  | … |  Michelangelo, Soho Man   |
|  Leif Tilden  | … |  Donatello, Foot #3   |
|  Kenn Troum  | … |  Rafaello   |
|  Mark Caso  | … |  Leonardo   |
|  Kevin Clash  | … |  Tikku   |
|  Ernie Reyes Jr.  | … |  Keno   |
|  François Chau  | … |  Silppuri   |
|  Toshirô Obata  | … |  Tatsu   |
|  Raymond Serra  | … |  Sterns   |
|  Mark Ginther  | … |  Rahzar   |
|  Kurt Bryant  | … |  Tokka   |
|  Kevin Nash  | … |  Super Silppuri   |
|  Vanilla Ice  | … |  itsenään   |
Näyttelijät > Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robbie Rist  | … |  Michelangelo   |
|  Brian Tochi  | … |  Leonardo   |
|  Laurie Faso  | … |  Rafaello   |
|  Adam Carl  | … |  Donatello   |
|  Kevin Clash  | … |  Tikku   |
|  David McCharen  | … |  Silppuri   |
|  Michael McConnohie  | … |  Tatsu   |
|  Frank Welker  | … |  Rahzar, Tokka   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen moittii ideoiden ehtymisestä ja antaa elokuvalle yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”. VideoHound’s Golden Movie Retriever on suopeampi ja antaa kaksi tähteä neljästä.
Soundtrack

Pääartikkeli: Teenage Mutant Ninja Turtles II The Secret of the Ooze: The Original Motion Picture Soundtrack
Teleutit

Teleutit ovat Venäjällä Kemerovon alueella, Altain aluepiirissä ja Altain tasavallassa asuva kansanryhmä, joka puhuu altain kielen etelämurteisiin kuuluvaa teleutia. Neuvostoaikana teleuteja pidettiin altailaisina. Nykyään heillä on laissa tunnustettu Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan asema.
Teleutit asuvat etupäässä Kemerovon alueen Belovon, Gurjevskin ja Novokuznetskin piireissä. Pieniä ryhmiä on Altain aluepiirin Zarinskin ja Kytmanovon piireissä sekä Altain tasavallan Šebalinon piirissä. Vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 2 650 teleutia ja 1 900 teleutin puhujaa, heistä lähes kaikki Kemerovon alueella. 99,8 % teleuteista puhuu venäjää. Kemerovon alueen teleuteista 67,8 % osaa teleutin kieltä.
Teleutien esi-isiä ovat muinaisturkkilaiset tele-heimot. 1600-luvulla he viettivät paimentolaiselämää Obin yläjuoksulla. Venäläiset alkoivat 1620-luvulla periä jasakkiveroa Kuznetskin länsipuolella asuvilta teleuteilta, joihin on ilmeisesti sulautunut myös samojedejä ja kettejä. 1600-luvun aikana pieniä teleutiryhmiä muutti perinteisiltä asuinalueiltaan Kuznetskin ja Tomskin kihlakuntiin. 1700-luvun alussa mongolit veivät suuren osan kansasta Džungariaan, josta he palasivat 1750-luvulla.
1800–1900-lukujen vaihteessa teleutit jakautuivat neljään ryhmään. Batšatin teleutit asuivat Kuznetskin laaksossa Ur- ja Batšatjokien varrella sekä Kuznetskin pohjoispuolella Tomjoella. Vuonna 1897 Batšatin teleuteja oli 4 400 henkeä. Islamin omaksuneet Tomskin teleutit (713 henkeä) eli kalmakit muodostivat turkkilaisten naapuriheimojensa kanssa Siperian tataareihin kuuluvan Tomskin tataarien ryhmän. Altain teleutit (4 100 henkeä) käsittivät Kuznetskin alueelta Vuoristo-Altaille muuttaneen ryhmän, joka pääosin venäläistyi tai sulautui altailaisiin. Tšumyšin teleutit asuivat Tomin ja Tšumyšjoen varsilla, Biin ja Tšumyšin välisellä metsäarolla sekä Kuznetskin ympäristössä. Nykyään näistä ryhmistä ovat parhaiten säilyneet Batšatin teleutit.
Perinteisiä elinkeinoja olivat paimentolaisuuteen perustunut karjanhoito, metsästys, kalastus ja keräilytalous. 1800-luvun loppuun mennessä valtaosa teleuteista harjoitti maanviljelyä. Ruhtinaan johtaman paimentolaisuluusin korvasivat patrilineaariset sukuyhteisöt ja myöhemmin naapuriyhteisöt. 1800–1900-lukujen vaihteessa teleutit asuivat kylissä, jotka koostuivat puunkuorella tai tuohella peitetyistä kodista, puoliksi maan alle rakennetuista hirsi- ja lautarakennuksista tai venäläismallisista pirteistä. Ruokakulttuuriin kuului hevosen- ja lampaanlihasta, riistasta, kalasta ja maidosta valmistettuja ruokalajeja, keittoja, pelmenejä ja venäläisiltä omaksuttuja leivonnaisia. Suullinen kansanperinne käsittää sankarirunoja, historiallisia kertomuksia, rituaalirunoutta, lauluja ja itkuvirsiä.
Teleutien perinteinen uskonto on šamanismi, mutta huomattava merkitys on myös ortodoksisuudella, johon teleutit käännytettiin 1800-luvulla. Lähetyssaarnaajat loivat altailaisia varten kirjakielen, joka perustui kyrilliseen kirjaimistoon ja teleutin murteeseen. Vuonna 1922 kirjakielen pohjaksi päätettiin ottaa varsinaisaltain murre, mutta alkuperäinen kirjaimisto on pienin muutoksin edelleen käytössä.
Aiheesta muualla

Korennyje narody Severa: teleuty (venäjäksi)
Poljarnaja entsiklopedija školnika: teleuty (venäjäksi)
Temmeksen vaakuna

Temmeksen vaakuna (1965–2000)
Temmeksen vaakuna oli Temmeksen kunnan tunnus vuoteen 2001 saakka, jolloin kunta liitettiin osaksi Tyrnävää. Sen on suunnitellut heraldikko Kaj Kajander, ja se vahvistettiin käyttöön 4. helmikuuta 1965.
Vaakunan selitys on ”vihreässä kentässä alaisen aaltokoroisen hirren yläpuolella yksikorvainen maitokiulu”. Maitokiulu vihreällä pohjalla viittaa karjanhoitovaltaiseen maatalouteen, ja aaltokoroinen hirsi kuvaa Temmesjokea.
Igor Kuznetsov

| Igor Kuznetsov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. lokakuuta 1955 Alma-Ata, Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Neuvostoliitto/ Kazakstan
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Siperian torpedo, Igge
Pelipaikka:  hyökkääjä
Pituus:  178 cm
Paino:  76 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1972–1991
Seurat:  Torpedo Ust-Kamenogorsk Hämeenlinnan Pallokerho EC Ratingen
Igor Kuznetsov (s. 19. lokakuuta 1955 Alma-Ata, Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto) on entinen neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hän aloitti uransa Neuvostoliitossa, ja pelasi kaksi kautta SM-liigassa Hämeenlinnan Pallokerhossa. Hänen uransa päättyi jalan murtumiseen Saksassa keväällä 1991.
Ura Kaztsink-Torpedo Ust-Kamenogorskissa

Kuznetsov aloitti uransa Kaztsink-Torpedo Ust-Kamenogorskin juoniorijoukkueessa. Hän debytoi seuran ykkösjoukkueessa 17-vuotiaana kaudella 1972–1973, jolloin joukkue pelasi Neuvostoliiton toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kauden jälkeen hän sai kutsun Moskovaan armeijan joukkueeseen, mutta hän kieltäytyi, koska hän ei halunnut lähteä Alma-Atasta.
Kauden 1986–1987 päätteeksi Torpedo Ust-Kamenogorsk nousi Neuvostoliiton korkeimmalle sarjatasolle, Neuvostoliiton jääkiekon mestaruussarjaan. Kuznetsov teki mestaruussarjassa paljon maaleja, ja hänet palkittiin kauden 1987–1988 lopuksi Soviet Soldier Magazine-Trophyllä, joka myönnettiin eniten hattutemppuja tehneelle pelaajalle. Joukkue putosi kuitenkin takaisin divisioonaan, vaikka se voittikin Moskovan Dynamon 10–2, mikä jäi Neuvostoliiton jääkiekkohistorian suurimmaksi Moskovan alueen joukkueen kokemaksi tappioksi ei-moskovalaista joukkuetta vastaan pelatuissa peleissä. Seuraavalla divisioonakaudella, joka oli myös Kuznetsovin viimeinen Neuvostoliitossa, hän voitti pistepörssin.
Ura HPK:ssa

Kuznetsov saapui Suomeen kesällä 1989. Aluksi HPK:ssa suhtauduttiin varauksella tuntemattomaan ja pienikokoiseen Kuznetsoviin, mutta pian hänen luistelu- ja syöttötaitonsa huomattiin erinomaisiksi. HPK:n päävalmentaja Olli Hietanen laittoi Kuznetsovin ajoittain vilttiketjuun, mutta kun Hietanen erotettiin, ja tilalle tuli Hannu Savolainen, Kuznetsovin peli alkoi sujua.
Kaudella 1989–1990 Kuznetsov oli pistepörssin toinen tehoilla 18+51. Hän hävisi vain pisteellä Raimo Summaselle, joka voitti toisen kerran peräkkäin pistepörssin tehopistein 39+31. Kuznetsov voitti kuitenkin kaudella syöttökuninkuuden. Hän pelasi lähes koko kauden HPK:n kolmosketjussa.
HPK tarjosi Kuznettsoville sopimusta myös kaudesta 1990–1991. Hän hyväksyi sopimuksen, mutta hänen motivaationsa alkoi laskea. Hän teki kaudella vain 38 pistettä ja pudotuspeleissäkin vain kaksi. HPK voitti kuitenkin pronssia. Yhteensä Kuznetsov teki SM-liigassa kahdessa kaudessa 107 tehopistettä.
Uran loppu

Kuznetsov siirtyi Saksaan kaudeksi 1991–92. Hän pelasi Saksassa hyvin, mutta hänen uransa katkesi pahaan jalan murtumiseen.
Yksityiselämä

Kuznetsovin elämäntavat eivät olleet ominaisia huippujääkiekkoilijalle: hän ei välittänyt harjoittelemisesta, poltti mahorkkaa ja piti vodkasta.
Perisynnitön sikiäminen

Diego Velázquez, Inmaculada Concepción, 1618.
Neitsyt Marian kuvatyypit
Annunziata * Apokalyptinen madonna * Conceptio immaculata * Itämaan tietäjät * Maestà * Marian taivaaseenottaminen * Mater dolorosa * Pietà * Sacra conversazione *  Suojaviittamadonna
Perisynnitön sikiäminen (lat. Conceptio immaculata, ’tahraton sikiäminen’) on katolisen kirkon opinkappale, jonka mukaan Neitsyt Maria oli sikiämisestään lähtien vapaa perisynnin vaikutuksesta. Nykyisenkaltainen oppi Marian perisynnittömästä sikiämisestä muotoutui keskiajalla, mutta virallisesti se määriteltiin kaikkia katolilaisia sitovaksi vasta vuonna 1854. Perisynnitön sikiäminen on yksi roomalaiskatolisen mariologian neljästä dogmista. Useimmat protestanttiset kirkot eivät tunnusta oppia, sillä ne katsovat, ettei sille ole riittäviä perusteita Raamatussa. Marian perisynnittömän sikiämisen juhla­päivää vietetään  8. joulukuuta eli yhdeksän kuukautta ennen hänen kirkollisen perimä­tiedon mukaista syntymä­päiväänsä, joka on 8. syyskuuta.
Opinkappaleen tueksi on esitetty Vanhan ja Uuden testamentin teksteistä erilaisia perusteluita, mutta ilmeisesti se periytyy alkukirkossa yleisesti hyväksytyistä Marian pyhyyden käsityksistä. Etenkin Efesoksen kirkolliskokouksen (431) jälkeen, kun doktriini Mariasta Jumalansynnyttäjänä oli vahvistettu, useimmat teologit suhtautuivat epäillen ajatukseen siitä, että Maria olisi elinaikanaan tuntenut houkutusta syntiin. Nykymuotoista ajatusta, jonka mukaan Maria olisi säästynyt täysin ihmisen ”luonnolliselta pahuudelta”, ei kuitenkaan esitetty ennen 1100-lukua, kun Englannissa käytiin teologien parissa väittelyä Marian sikiämiseen liittyvistä kirkollisista vietoista. Keskustelun osapuolet olivat muun muassa huolissaan siitä, miten Marian sikiämisen olosuhteet vaikuttaisivat Jeesuksen pelastustyöhön. Tätä näkemystä edusti esimerkiksi Tuomas Akvinolainen. Myöhemmin fransiskaaniteologi Duns Scotus katsoi, että Kristuksen armo olisi etukäteen vaikuttanut Mariaan ja sitä kautta estänyt synnin pääsyn tämän sieluun, mikä Marian tapauksessa johti astetta täydellisempään lunastukseen. Duns Scotuksen mukaan Marian perisynnittömyys ei siis johtunut tämän luontaisista ominaisuuksista, vaan nimenomaan Jumalan armosta.
Ensin fransiskaanien parissa yleistynyt näkemys vaikutti seuraavien vuosisatojen aikana merkittävästi useiden paavien – etenkin Sixtus IV:n – sekä Baselin ja Trenton kirkolliskokousten opetuksiin. Sixtus IV tunnusti perisynnittömän sikiämisen juhlapäivän vieton vuonna 1476, ja Klemens XI korotti sen pakollisen pyhäpäivän asemaan vuonna 1708. Kuitenkin vasta vuonna 1854 paavi Pius IX julisti doktriinin virallisesti edustavan ”Jumalan ilmoitusta”, jolloin siitä tuli kaikkia katolilaisia sitova opinkappale.
Perisynnitön sikiäminen on myös yksi Neitsyt Marian kuvatyyppi.
Neitsyt Marian synnittömyys saa islaminuskossa vastineen Sahih Muslimin hadithissa, jonka mukaan "Saatana koskee jokaista Aadamin lasta tämän syntymän päivänä lukuun ottamatta Mariaa ja hänen poikaansa."
Taiteessa

Paavi Sixtus IV antoi 1476 määräyksen Marian synnittömän sikiämisen juhla­päivän viettämisestä, mikä toi taiteeseen Conceptio immaculata -kuvatyypin. Aiemman apokalyptisen madonnatyypin tuli nyt symboloida Marian synnitöntä sikiämistä.
Niinkin abstraktin asian kuin Marian synnittömyyden kuvaaminen tuotti vaikeuksia monille taiteilijoille. Diego Velázquezin appi ja opettaja Francisco Pacheco näyttäisi vakiinnuttaneen aiheen kuvausta ja ikonografiaa. Hänellä oli vaikutusta Velázquezin ohella muihin espanjalaisiin taiteilijoihin, kuten Bartolome Murilloon ja Francisco de Zurbarániin, jotka kaikki maalasivat aihetta paljon.
Kuvaustapa levisi muuallekin Eurooppaan. Synnitön sikiäminen kuvattiin taivaallisissa puitteissa. Maria on juuri luotu, ja hänen henkensä katsoo nuoren naisen hahmossa Jumalaan. Kuten apokalyptisellä madonnalla, hänen jalkojensa alla on kuu, ympärillä auringon kehä ja päätä ympäröi 12 tähteä. Mukana kuvassa on toisinaan pilviä, kullanväristä valoa ja kerubeja. Joissakin maalauksissa kerubien kädessä on liljoja tai ruusuja, jotka usein liitetään Neitsyt Mariaan.
Murillo, Inmaculada Concepción (La Colosal), 1650.
Murillo, Inmaculada, 1660.
Murillo, La Inmaculada de Soult, 1678.
Piero di Cosimo, Immacolata Concezione, 1505.
Zurbarán, La Inmaculada Concepción, 1630.
Carlo Maratta, Immacolata Concezione e santi, 1689.
Imaculada Conceição, Museu Municipal de Caxias do Sul museo, Brasilia.
Nossa Senhora da Conceição, 1800-luku. Veistos, Porto Alegre, Brasilia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Perisynnitön sikiäminen Wikimedia Commonsissa
Yle Puhe
Aiheesta muualla

Yle Puheen kotisivut
Yle Puheen ohjelmat
Yle Puheen kanavainfo
Yle Puheen taajuudet
Uusinokka, Atte. Millaisena Yle Puhe koetaan? : selvitys Yle Puheella käsiteltävien aihekokonaisuuksien kiinnostavuudesta. Turun ammattikorkeakoulu 2015 (opinnäytetyö)
Yle
| --- | --- |
Radiokanavat:   Yle Radio 1  YleX  Yle Radio Suomi  Yle Sámi Radio  Yle Puhe (lakkautettu)  Yle Klassinen  Yle Vega  Yle X3M  Yle Mondo  Yle Sat 1  Yle Sat 2 
Televisiokanavat:   Yle TV1 (HD)  Yle TV2 (HD)  Yle Teema & Fem (Yle Fem, Yle Teema, HD)  TV Finland 
Uutispalvelut:   Yle Uutiset (selkokielinen, viittomakielinen)  Yle Urheilu  TV-nytt  Yle Ođđasat  Novosti Yle  Yle Uutisvahti  Sää  Yle Tiede 
Muut palvelut:   Yle Areena  Yle Elävä arkisto  Abitreenit  Digitreenit  Yle Oppiminen  Yle Uutisluokka  Yle Kioski 
Organisaatio:   Yleisradion hallintoneuvosto  Yleisradion hallitus  Yleisradion johtoryhmä  Ylen yksiköt  Svenska Yle  Yle Sápmi 
Muuta:   Pasilan linkkitorni  Merja Ylä-Anttila  Matti Apunen 
Suomalaiset radioasemat
| --- | --- |
Yle:   Yle Radio 1  YleX  Yle Radio Suomi  Yle Vega  Yle X3M 
Bauer Media Group:   Basso  Iskelmä  Radio 957  Radio City  Radio Classic  Radio Mega Oulu  Radio Nova  Radio Pooki  SuomiRock  SuomiRäp  Auran Aallot  Radio Pori  Kasari  Ysäri  Top51  KISS 
Nelonen Media:   Aito Iskelmä  Easy Hits  Groove FM  Helmiradio  HitMix  Kantriradio  Loop  Radio Rock  Radio Suomipop 
NRJ Finland:   NRJ  Radio Nostalgia 
Keskisuomalainen:   Radio Keskisuomalainen  Radio Voima  Savon Aallot 
Muut:   Classic Hits  FUN Tampere  Järviradio  Kuhan.fm  Radio Dei  Radio Helsinki  Radio Inari  Radio Kaleva  Radio Moreeni  Radio Ramona  Radio Rex  Radio Sandels  Radio SUN  Radio Vaasa  Rattoradio  Sea FM Radio  Suviseuraradio  Tampereen Kiakkoradio 
Lakkautetut asemat:   Aito Hitti (2016–2019)  Aito Kajaus (1989–2019)  Box (2018–2020)  Business FM (2016–2019)  I LUV 2K (2018–2020)  Metro Helsinki (2005–2017)  Me Naiset Radio (2021–2023)  Oi FM (2007–2015)  Pispalan Radio (2015–2021)  Päijänneradio (1989–2001)  Radio 88,2 (1989–2020)  Radio 967 (2007–2011)  Radio Aalto (2007–2020)  Radio Alex  Radio Kaakko (2020–2023)  Radio KLF (2005–2015)  Radio Lakeus (1985–1989)  Radio Manta (1989–2011)  Radio Majakka (1999–2008)  Radio Melodia (2008–2016)  Radio Mikkeli (2013–2020)  Radio Rapu (2014–2016)  Radio Seinäjoki  Radio Sputnik (1999–2019)  Radio Ykkönen  Rogmo FM (2000–2009)  RÄP (3/2020–9/2020)  Simpsiö 96,9  Spin FM (2009–2020)  Spirit FM (2015–2018)  The Voice (2007–2016)  Zoom FM (2008–2011)  Yle Puhe (1998–2024)
Oikeutettu sota

Oikeutettu sota (lat. Bellum Iustum) on kristillisen teologian oppi, jonka nykyinen muotoilu on peräisin pääosin kirkkoisä Augustinukselta ja Tuomas Akvinolaiselta. Siinä on kuitenkin havaittavissa piirteitä vanhemmasta, roomalaisesta oikeuskäsityksestä. Oikeutettu sota on osa useimpien merkittävien kirkkokuntien opetusta, mukaan lukien nykyisen katolisen kirkon ja luterilaisten kirkkojen virallisen opin.
Historia

Roomalainen käsitys sodan oikeutuksesta joissain olosuhteissa periytyy vähintään Ciceron ajalta. Kristilliseen systemaattiseen teologiaan sen toivat Augustinus ja Tuomas Akvinolainen. Ensimmäinen puhtaasti sodan oikeutusta käsittelevä teos oli Stanisław Skarbimierzlaisen De bellis justis, jossa etsittiin oikeutusta Puolan sodalle Saksan ritarikuntia vastaan. Teologian ja yhteiskuntafilosofian haarautuessa erilleen Alberico Gentili ja Hugo Grotius pyrkivät korvaamaan oikeutetun sodan kansainvälisellä oikeudella ja tuomaan kysymyksen näin normaaliin lainsäädännölliseen viitekehykseen.
Kristillisiä käsityksiä oikeutetusta sodasta > Katolinen kirkko

Katolisen kirkon virallinen kanta oikeutettuun sotaan löytyy katolisen katekismuksen jakeesta 2309. Sen mukaan sota on oikeutettu jos seuraavat ehdot täyttyvät yhtä aikaa:
kyse on puolustussodasta hyökkäystä vastaan, jonka vaikutukset olisivat vakavia, kestäviä ja varmoja;
muut keinot hyökkäyksen torjuntaan ovat osoittautuneet tehottomiksi;
vastarinnalla on realistiset mahdollisuudet onnistua ja
sodan aiheuttamat vahingot eivät ole suurempia kuin ne vahingot joita pyritään torjumaan.
Kristillisiä käsityksiä oikeutetusta sodasta > Luterilainen kirkko

Luterilaisen kirkon oppi korostaa laillisen esivallan oikeutusta ja edellyttää ihmisiä kunnioittamaan sitä. Oikeutettu sota ja asepalvelus mainitaan Augsburgin tunnustuksessa sallittuina.
Temppeli C (Korintti)

| Temppeli C |
| --- | --- |
Sijainti:  Archaía Kórinthos, Kórinthos, Korinthia, Peloponnesos, Kreikka
Koordinaatit:  37°54′20″N, 22°52′42″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Valmistumisvuosi:  noin 1. vuosisata jaa.
Tyylisuunta:  doorilainen
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Temppeli C on nimitys, jota käytetään tutkimuksessa eräästä antiikin aikaisesta kreikkalaisesta temppelistä Korintin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat antiikin Korintin arkeologisella alueella nykyisessä Archaía Kórinthoksen kylässä Kórinthoksen kunnassa.
Temppeli oli rakennettu keisari Augustuksen aikana ensimmäisen vuosisadan alussa jaa. Temppeli sijaitsi Korintin agoran eli torin luoteiskulman lähellä heti Glauken lähteen itäpuolella. Temppeliä kutsutaan tutkimuksessa nimellä Temppeli C siksi, ettei ole varmuutta siitä, mille jumalalle temppeli oli omistettu. Sitä on ehdotettu muun muassa Hera Akraian temppeliksi.
Temppeli edusti doorilaista tyyliä ja sen kummassakin päässä oli neljä pylvästä. Sen stylobaatin koko oli noin 11,3 × 19 metriä. Temppeli oli sijoitettu kolmiportaiselle korokkeelle ja se oli myöhemmässä vaiheessa ympäröity pohjois-, länsi- ja eteläpuolelta doorilaisella pylväiköllä, jolloin muodostui pyhäkköpiha. Sisäänkäyntinä toimi idässä ollut doorilainen portiikki. Länsipylväiköstä oli käynti Glauken lähteelle.
Mercury Prize

Mercury Prize (aiemmalta nimeltään Mercury Music Prize, nykyisin sponsorin mukaan virallisesti Hyundai Mercury Prize) on vuodesta 1992 alkaen jaettu vuosittainen musiikkipalkinto Ison-Britannian tai Irlannin vuoden parhaalle albumille. Palkinnon perusti alun perin British Phonographic Industry vaihtoehtona BRIT Awardsille.
Aiheesta muualla

Mercury Prizen virallinen kotisivu (englanniksi)
Telóni

| --- | --- |
Muut nimet:  Megalonísi Gavvathá (Μεγαλονήσι Γαββαθά), Kataváthra (Καταβάθρα)
Sijainti:  39°17′04″N, 25°58′56″E, Länsi-Lesbos Lesbos, Pohjois-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Pohjoisen Egean saaret
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Korkein kohta:  15 m
Pinta-ala:  0,013 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Telóni (kreik. Τελώνη) eli Megalonísi Gavvathá (Μεγαλονήσι Γαββαθά) eli Kataváthra (Καταβάθρα) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Lesboksen saaren luoteisrannikon edustalla Gavvatháksen kylän edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,013 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Telóni kuuluu Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se on osa Ántissan kyläyhdyskuntaa. Saaren suurin korkeus on noin 15 metriä merenpinnasta laskettuna.