stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kultalehtikuusi
Elinympäristö ja ekologia

Kultalehtikuusi kasvaa luontaisella esiintymisalueellaan vuoristoalueiden alankojen kosteissa lämpimänlauhkeissa metsissä. Metsät ovat yleensä hyvin monilajisia sekametsiä, joissa on sekä ainavihantia että kesävihantia puulajeja. Kultalehtikuusi tarvitsee paljon valoa ja sitä pidetään ekologisessa sukkessiossa jossakin määrin pioneeripuuna. Kultalehtikuusta kasvavia luonnontilaisia metsiä on jäljellä hyvin vähän, ja suurin osa puista kasvaa hakkuiden jälkeisessä sekundäärisessä metsässä tai viljelyssä.
Laji kasvaa yleensä yhdessä vaahteroiden (Acer), valkopyökkien (Carpinus), keltisten (Celtis), tammien (Quercus), sumakkien (Rhus), mäntyjen (Pinus), jalavien (Ulmus), keltatrumpettipuun (Catalpa ovata) ja kiinantupelon (Nyssa sinensis) kanssa.
Suojelu

Kultalehtikuusi on nykyään harvinainen luonnossa, ja IUCN on määritellyt lajin vaarantuneeksi. Lajia uskotaan esiintyvän luonnossa alle 2 000 neliökilometrin alueella, ja todellinen alue saattaa olla vielä huomattavasti tätäkin pienempi. Lajin kanta on lisäksi nykyään erittäin hajanainen, ja koska suurinta osaa lajin jäljellä olevista esiintymistä ei ole suojeltu, nekin ovat vaarassa tulla kaadetuiksi ja raivatuksi maatalouskäyttöön.
Käyttö

Kultalehtikuusen puuta on käytetty jonkin verran siltojen ja veneiden rakentamiseen sekä huonekalujen valmistukseen. Lähinnä sitä käytetään koristekasvina ympäri maailmaa, ja siitä on jalostettu muutamia lajikkeita. Puun kullankeltaista syysväriä, josta se on saanut nimensä monessa kielessä, arvostetaan koristekäytössä. Kultalehtikuusta on kasvatettu Euroopassa jo ainakin 1860-luvulta lähtien. Sitä käytetään erityisesti lämpimän, kostean ilmaston alueilla, missä pitkälti samannäköiset lehtikuuset eivät menesty. Kultalehtikuusen ulkokäyttöä rajoittaa lisäämistapojen vaikeus ja hidas kasvu, mutta bonsaina se on suosittu.
Aiheesta muualla

Arkive.org – Golden larch (Pseudolarix amabilis) (kuvia) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Pseudolarix amabilis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Pseudolarix amabilis (englanniksi)
Flora of China: Pseudolarix amabilis (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Pseudolarix amabilis:  Wikidata: Q1458175  Wikispecies: Pseudolarix amabilis  ARKive: pseudolarix-amabilis  BioLib: 2354  CoL: 4NYZV  EoL: 1034860  EPPO: PSLAM  FNA: 210001826  FoC: 210001826  GBIF: 2686287  GRIN: 314442  iNaturalist: 135543  IPNI: 677125-1  ITIS: 822567  IUCN: 34196  MoBotPF: 285032  NCBI: 3355  NZOR: 2966e9e0-d092-4cc3-8838-cd18d70a2133  Open Tree of Life: 641107  Plant List: kew-2559351  PLANTS: PSAM4  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:677125-1  RHS: 14069  Tropicos: 24900395  WFO: wfo-0000479701 
Larix amabilis:  Wikidata: Q17359075  CoL: 6NYWK  GBIF: 2686293  GRIN: 314443  IPNI: 262410-1  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:262410-1  Tropicos: 24901199  WFO: wfo-0000443383 
Lehtiä.
Kaarnaa.
Kultalehtikuusia bonsaina.
Hofmann-toisiintuminen

Hofmann-toisiintuminen
Hofmann-toisiintuminen on toisiintumisreaktio, jossa amidi reagoi emäksisissä olosuhteissa bromin kanssa muodostaen amiinin. Muodostuvassa amiinissa on yksi hiiliatomi vähemmän kuin alkuperäisessä amidissa. Hofmann-toisiintuminen on käyttökelpoinen reaktio valmistaa erityisesti aromaattisia amiineja. Hofmann-toisiintuminen on nimetty löytäjänsä, saksalaisen kemistin August Wilhelm von Hofmannin mukaan.
Olosuhteet ja mekanismi

Hofmann-toisiintuminen tapahtuu vain substituoimattomille primäärisille amideille. Reaktiossa bromin lähteenä voidaan käyttää joko bromia alkuainemuodossaan tai N-bromibutaani-imidiä. Nämä reagoivat emästen kuten natriumhydroksidin tai natriummetoksidin kanssa muodostaen natriumhypobromiittia in situ. Tämän jälkeen reaktio tapahtuu niin kutsuttuna yhtäaikaisprosessina. Hypobromiitti-ioni reagoi primäärisen amidin typpiatomin kanssa muodostaen N-bromijohdannaisen, jolta emäs vastaanottaa protonin muodostaen nitreenin. Tälle nitreenille tapahtuu toisiintuminen orgaaniseksi isosyanaatiksi. Isosyanaattivälituote hydrolysoituu epästabiiliksi karbaamihapoksi, josta eliminoituu hiilidioksidia ja muodostuu amiini.
Reaktiossa voi muodostua sivutuotteena ureoita, asyyliureoita tai nitriilejä. Muodostuva amiini voi seuraavassa vaiheessa reagoida edelleen karboksyylihappojohdannaisten, kuten happokloridien kanssa muodostaen amideja. Näin voidaan syntetisoida esimerkiksi suhteellisen epästabiileja geminaalisia diamideja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hofmann-toisiintuminen Wikimedia Commonsissa
Jonathan Hogg

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jonathan Lee Hogg
Syntymäaika: 6. joulukuuta 1988 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Middlesbrough, Englanti
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 170 senttimetriä
Seura
Seura: Huddersfield Town FC
Junioriseurat
-2009: Aston Villa
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2009–  2009-2010 2011–2013 2013– | Aston Villa  Darlington (laina) Watford Huddersfield Town FC | 1 (0)  5 (1) 78 (0) 82 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. maaliskuuta 2016.
Jonathan Lee Hogg (s. 6. joulukuuta 1988) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa Huddersfield Town FC:ssa.
Ura > Aston Villa

Hogg aloitti uransa Aston Villassa. Hänen kehittymisensä hidastui loukkaantumisen takia maaliskuussa 2007, mutta hän palasi Villan reserveihin parhaana maalintekijänä kaudella 2008–2009. Ciaran Clarken, Stephen Irelandin, Nigel Reo-Cokerin, Stiliyan Petrovin ja Steve Sidwellin loukkaantumisien takia, Hogg debytoi Valioliigassa Manchester Unitedia vastaan marraskuussa 2010.
Ura > Darlington

Marraskuussa 2009 Hogg liittyi kakkosliigan viimeisinä olevaan Darlingtoniin kuuden viikon lainasopimuksella.
HMS Hogland

| HMS Hogland |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Motalan telakka
Laskettu vesille:  1856
Palveluskäyttöön:  27. lokakuuta 1856
Poistui palveluskäytöstä:  19. maaliskuuta 1886
Tekniset tiedot
Uppouma:  179 t
Pituus:  29,4 m
Leveys:  6,7 m
Syväys:  2,2 m
Koneteho:  1 x 2-sylinterinen Motala-höyrykone 130 hv
Nopeus:  8 solmua
Miehistöä:  40
Aseistus
Aseistus:  2 x 226 mm tykkiä 10 x 41 mm reelinkitykkiä
HMS Hogland oli Ruotsin laivaston vuonna 1856 vesillelaskettu 2. luokan tykkivene.
Valmistus

Alus tilattiin Motalan telakalta ja se laskettiin vesille vuonna 1856. Alus otettiin palveluksen vielä samana vuonna 27. lokakuuta. Puusta ja teräksestä valmistettu alus oli varustettu kahdella mastolla, joihin oli mahdollista nostaa 279 neliömetrin purjeet.
Palvelus

Vuosina 1866-1867 aluksen pääaseet korvattiin yhdellä 96 millimetrin tykillä ja lisäksi mastot poistettiin. Muutostöiden jälkeen alus luokiteltiin tykkiskuunertiksi ja sen miehistön tarve laski 31:een. Alus poistettiin palveluksesta 19. maaliskuuta 1886, minkä jälkeen sitä käytettiin vartio- ja kuljetusaluksena.
Kun ilta saapuu kaupunkiin

| Kun ilta saapuu kaupunkiin Arja Koriseva |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1992
 Julkaistu: 1992
 Tuottaja(t): Esa Nieminen
 Tyylilaji: Iskelmä
 Kesto: 41.36
 Levy-yhtiö: Fazer Finnlevy
Listasijoitukset
  Suomi: 12. (marraskuu 1992)
Arja Korisevan muut julkaisut
| Saa joulu aikaan sen 1991 | Kun ilta saapuu kaupunkiin 1992 | Naisen tie 1994 |
Kun ilta saapuu kaupunkiin on Arja Korisevan neljäs albumi, joka julkaistiin 1992. Levy ylitti myynnillään kultalevyn myyntirajan 1992 heti ilmestymispäivänään. Kaikkiaan levyä myytiin 35 700 kappaletta. Albumi on julkaistu CD-levynä, vinyylilevynä, ja C-kasettina. Levyn on julkaissut Fazer Finnlevy. Albumi sisältää vain suomalaisia sävellyksiä. Paula Koivuniemi levytti Rakkauden vanki kappaleen vuonna 2003.
Kappaleet

Kun ilta saapuu kaupunkiin – 3.20
Sä saat mut svengiin – 3.10
Kun ikävä iskee – 3.00
Päiväunta vain – 3.40
Miten kaunis onkaan maa – 3.54
Kun mennään bailaamaan – 3.20
Meitä on nyt kaksi – 3.45
Siti vielä siitä haaveilen – 3.38
Rakkauden vanki – 3.40
Olen vieläkin sun – 2.55
Turhaan sinut kadotin – 3.00
Elämä on enemmän – 3.25
Aiheesta muualla

"Kun ilta saapuu kaupunkiin" Suomen äänitearkiston tietokannassa[vanhentunut linkki]
| n k Arja Koriseva |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Tangokuningatar Arja Koriseva & Tangokuningas Risto Nevala  Arja Koriseva  Me kaksi vain  Saa joulu aikaan sen  Kun ilta saapuu kaupunkiin  Naisen tie  Rakastunut nainen  Tango Illusion  Mieli maailmoja juoksee  Yö on hellä  Pieni kultainen avain  Kuuntelitko sydäntäs  Joulu joka päivä  Nauran ja rakastan  Kun aika on  Minä taistelen  Rakkaudesta jouluun  Kirkossa  Joulukirkossa  Majakanvartijat 
Kokoelmat:  Tähdet & tähdet  Parhaat  Suomen parhaat  Hymyhuulet, 20 suosikkia  Enkelin silmin 1990–1995  Valitut palat  Kuningaskobra, 20 suosikkia  Kymmenen ensimmäistä vuotta  Tähtisarja – 30 suosikkia  40 unohtumatonta laulua  Collections  Legendat
Kummitusjuttu (albumi)

| Kummitusjuttu Mamba |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1994
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): T. T. Oksala & Tero Vaara
 Tyylilaji: iskelmä, pop
 Kesto: 45.45
 Levy-yhtiö: Fazer Music
Listasijoitukset
  Suomi: 12. (elokuu 1994)
Mamban muut julkaisut
| Pitkä vapaa 1992 | Kummitusjuttu 1994 | Lähdössä 1995 |
Kummitusjuttu on Mamban vuonna 1994 julkaistu kuudes studioalbumi. Albumi on myynyt kultaa.
Helsingin Sanomien Ilkka Mattila kirjoitti albumin yllättävän soinnillaan: ”Soulahtava pop ei ole kovin verevää eikä myöskään hienostunutta, mutta [Tero] Vaaran lauluja on onneksi ilo kuunnella raspikurkkujen ja iskelmäprinsessojen latteuksien keskellä.”
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Tero Vaara.
Kirottu kitara – 3.37
Sä kiusaat mua – 4.14
Jos sä näät Ninaa – 4.09
Kummitusjuttu – 3.55
Valokuvia – 4.16
En koskaan mene naimisiin – 2.26
Annina muutti Turkuun – 3.05
Jos rakkaus on tätä – 3.44
Timanttien jäljillä – 2.50
Ei mikään valopää – 2.24
Siivet saat – 3.39
Heinäkuu – 3.49
Tehtyä ei tekemättömäksi saa – 3.37
Kokoonpano

Tero Vaara – laulu, kitara, tuottaja
Kari Makkonen – bassokitara
Petteri Korhonen – rummut
Reijo Anttila – kosketinsoitin
Muu henkilöstö:
T. T. Oksala – tuottaja
Aiheesta muualla

Kummitusjuttu discogs.com -sivustolla
| n k Mamba |
| --- | --- |
 Tero Vaara  Pete Nikkinen  Ville Nurmi  Harri Lehtonen  Jari Heino   Timo Mynttinen  Antti Snellman  Esa Niiva  Reijo Anttila  Vesa Anttila  Tuomas Wäinölä  Kari Makkonen  Timo Räsänen  Petteri Korhonen  Seppo Myllymäki  Harri Wiro  Ari Loukkalahti  Kari Heiskari  Kari Rinko  Arto Rautajoki 
Studioalbumit:  Mamba  Lauantai-ilta  Syksy  Tunteellisella tuulella  Pitkä vapaa  Kummitusjuttu  Lähdössä  Kuume  Kipinä  Sodassa ja rakkaudessa  Meille vai teille  Joulualbumi  Mä tein sen taas  Toinen elämä  Kaipuun sanomat  Kuuma rakkaus  Miehiä ja ihmisiä  Ihana voima 
Kokoelmat:  Parhaat  20 suosikkia – Mitä yhdestä särkyneestä sydämestä  Kytkin paskana: 23 hittiä albumeilta Tuntellisella tuulella & Sydänmailla  20 suosikkia – Pieni lemmenleikki  Vaaran vuodet 1984–1999  Vaaran vuodet 1984–1999  Vaara Tero & Mamba – Suomihuiput  Lempikappaleita 1984–2004 
Singlet:  ”Mitä yhdestä särkyneestä sydämestä”  ”Kantakaa Lassi jo pois”  ”Pyyhi kyyneleet”  ”Arvoitus minulle”  ”Älä jätä minua”  ”Yhden illan ystävyys”  ”Liian vähän sittenkin”  ”Lauantai-ilta”  ”Viimeinen tanssi”  ”Viime viikonloppuna”  ”Koska lähdet taas”  ”Tielle taas”  ”Luontoon takaisin”  ”Pieni rakkauslaulu”  ”Elokuu”  ”Yöihminen”  ”Ei se vielä oo rakkautta” (Tero Vaaran maatakiertävä uusi viihdeorkesteri)  ”Kun olin kuusitoista”  ”Sydänsuruja”  ”Valokuvia”  ”Kirottu kitara”  ”Koiranelämää”  ”Saa koskettaa”  ”Pieni lemmenleikki”  ”Kuume”  ”Tennissukat kirjahyllyssä”  ”Ei toiset opi koskaan”  ”Vastustamaton”  ”Kipinä”  ”Jos tahdot tietää”  ”Yö on hellä”  ”Romantiikkaa”  ”Vuoden nainen”  ”Sä oot historiaa”  ”Me pantiin puoliksi kaikki”  ”Sä onneni oot”  ”Vielä on kesää jäljellä”  ”Meille vai teille”  ”Kun eron hetki on”  ”Talven ihmemaa”  ”Pakko päästä pois”  ”Vie mut läpi yön”  ”Monica”  ”Hei, dj”  ”Tuhat ja yksi syytä”  ”Vaimo paranisko vaihtamalla”  ”Joku toinen aika”  ”Mä oon lakannut huolehtimasta”  ”Päätit sit näyttää”  ”Valokuvia 2009”  ”Rakkaus on iso riski” (Mamba feat. Jukka Poika)  ”Saa Koskettaa 2009”  ”Me selvitään”  ”Kun signaali on heikko”  ”Kuivilla”  ”Anna kauniin tapahtuu”  ”Kaks arkaa sieluu”  ”Paratiisin kyy”  ”Ei kyyneltäkään” 
Muuta:  diskografia
Kummitusilmalaivat

Kummitusilmalaivat olivat väitettyjä tunnistamattomia lentäviä kohteita, jotka muistuttivat ilmalaivoja, ja joita usein pidettiin sellaisina. Kummitusilmalaivojen pääkausi osuu vuosiin 1892-1918.
Kummitusilmalaivoja havaittiin Yhdysvaltain läntisissä osavaltioissa 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa. Sanomalehdet raportoivat näistä havainnoista varsinkin vuosina 1896–1897, joskin oudot lentoalukset kuuluivat jo varhaisempiin Villin lännen tarinoihin. Havainnoitsijoiden mukaan lentoalukset muistuttivat useimmiten ilmalaivoja, ja ne erosivat selvästi kuumailmapalloista ja liidokeista. Toisaalta joskus havaittiin vain liikkuva valopallo tai muuta omituista. Joissain havainnoissa ilmalaivassa väitettiin nähdyn matkustajia. Usein havaintoihin liittyivät kirkkaat valot.
Keskilännen yllä havaittuja kohteita pidettiin aikanaan valtaosassa tapauksista ihmisten tekeminä aluksina. Tuohon aikaan oli jo olemassa alkeellisia ilmalaivoja. Mystisiä aluksia ei kuitenkaan yhdistetty mihinkään tunnettuun ilma-alukseen tai ilma-alusten rakentajaan. Tuntemattomaksi jääneen keksijän arveltiin salassa rakentaneen niitä. Ilmalaivojen väitetyt ominaisuudet olivat myös epätavallisia, alukset kuvattiin usein isokokoisiksi ja nopeiksi, vaikka tuon ajan ilmalaivat olivat kömpelöitä ja melko pieniä. Alusten kuvaukset muistuttavat myöhempien aikojen zeppeliinejä. Jotkut huijarit yrittivät, mutta kukaan ei pystynyt todistamaan edustavansa tahoa, joka olisi rakentanut ja lentänyt näillä ilmalaivoilla. Jotkut pitivät ilmalaivoja salaisena aseena Kuubaa vastaan Espanjan ja Yhdysvaltain välisessä sodassa.lähde?
Vuosina 1896 ja 1897 havaittuja ilmalaivoja pidettiin usein samana aluksena. Kerran sen väitetään lentäneen Kaliforniasta Yhdysvaltain poikki Chicagoon, ja tulleen havaituksi useasti matkan varrella.
On arveltu, että useat tapaukset olivat huijauksia. Mystisiin ilmalaivoihin uskovien sanomalehtien tai muiden tahojen väitetään lähettäneen ilmalaivan muotoisia ilmapalloja aikaansaamaan havaintoja väitteidensä tueksi. Aluksia selitettiin aikanaan myös maapallon ulkopuolisten olioiden rakentamiksi, vaikka nämä selitykset olivat harvinaisia. Ufologia syntyi vasta toisen maailmansodan jälkeen ja sen piirissä on esitetty, että ainakin jotkut havaitut "mystiset ilmalaivat" olisivat maapallon ulkopuolista alkuperää olevia laitteita.
Ilmalaiva-aaltoja

Vuosia, jolloin väitettiin nähdyn kummitusilmalaivoja.
Venäjä: 1892, 1912-3
Yhdysvallat: 1896-7, 1904-10, 1914-8
Kanada: 1896-7, 1914-7
Etelä-Afrikka: 1899, 1914
Ranska: 1903, 1912
Tanska: 1908
Uusi-Seelanti: 1909
Australia: 1909
Ruotsi: 1909
Belgia: 1913
Alankomaat: 1913
Saksa: 1913
Romania: 1913
Itävalta-Unkari: 1913
Norja: 1914-6
Aiheesta muualla

The museum of unnatural mystery: The Mystery Airship of 1896. (englanniksi)
http://www.rr0.org/Airships.html (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
http://www.angelfire.com/ma4/oddities/airship.html (englanniksi)
Kunnanjohtaja (arvonimi)

Kunnanjohtajan nimi ja arvo on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 8. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 6 200 euroa tai 1 550 euroa.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1972.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Nro | Päivämäärä | Henkilö | Ammatti tai arvo | Kotipaikka | Lähde |
|  1.  | 12.5.1972  | Veikko Suojanen | vanhempi teknikko | Tikkurila  |  |
|  2.  | 21.11.1975  | Jouko Oikarinen | kunnansihteeri | Puolanka  |  |
|  3.  | 7.12.1979  | Timo Moilanen | kunnansihteeri | Hyrynsalmi  |  |
|  4.  | 5.12.1980  | Martta Salonen | ent. kunnansihteeri | Keikyä  |  |
|  5.  | 1.7.1988  | Reino Talonen | hallintopäällikkö, sosionomi | Vihti  |  |
|  6.  | 8.12.1989  | Armas Paananen | hallintojohtaja | Jalasjärvi  |  |
|  7.  | 23.5.2001  | Heikki Taimi | kunnansihteeri, sosionomi | Kauhajoki  |  |
|  8.  | 26.11.2004  | Veikko Tossavainen  | kunnanjohtaja, sosionomi | Vaala |  |
|  9.  | 2.6.2006  | Kaarlo Katajisto | kiinteistöpäällikkö | Nurmo |  |
|  10.  | 15.6.2007  | Matti Tohkanen | kunnanjohtaja, HTM | Eno |  |
|  11.  | 30.11.2007  | Pekka Kemppainen | hallintojohtaja | Suomussalmi  |  |
|  12.  | 5.12.2008  | Bo Lindholm | kunnanjohtaja | Nauvo |  |
|  13.  | 5.12.2008  | Olavi Pitsinki | ent. kunnanjohtaja, insinööri  | Laihia  |  |
|  14.  | 20.5.2011  | Toivo Seppälä | ent. kunnanjohtaja, YTM | Hattula  |  |
|  15.  | 20.5.2011  | Silja Sutinen | kunnanjohtaja, sosionomi | Karttula  |  |


|  | 27.6.2018  | Pentti Ala-Luopa | kunnanjohtaja, hallintotiet. maisteri  | Merikarvia |  |
|  | 11.6.2020  | Vesa Ketola | ent. kunnanjohtaja, VTL | Turku |  |
Hohtohiekkahautoja

| Hohtohiekkahautoja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Kirjoahvenkalat Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Hiekkahautojat Xenotilapia
Laji::  ochrogenys
Kaksiosainen nimi
 Xenotilapia ochrogenys  (Boulenger, 1914) 
Synonyymit
 Enantiopus ochrogenys Boulenger, 1914  Stappersia singularis Boulenger, 1914  Stappersetta singularis (Boulenger, 1914) 
Katso myös
   Hohtohiekkahautoja Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hohtohiekkahautoja (Xenotilapia ochrogenys) on kirjoahventen heimoon ja hiekkahautojien sukuun kuuluva kalalaji. Sitä pidetään akvaariokalana.
Koko ja ulkonäkö

Hohtohiekkahautoja voi kasvaa enintään 11 senttimetrin mittaiseksi. Uroksen ja naaraan väritys on identtinen lisääntymiskauden ulkopuolella, jolloin molemmat ovat tasaisen hopeanvärisiä. Kutuaikana uroksen kyljissä on upeita sitruunankeltaisen, sinisen ja hopean sävyisiä raitoja. Kurkku on sitruunankeltainen ja huulet ovat mustat. Kylkiluiden takaosassa on vihreä metallinhohtoinen laikku. Pyrstöevän ylä- ja alalohkoissa on mustat reunat.
Levinneisyys ja elintavat

Hohtohiekkahautojaa tavataan kotoperäisenä ja yleisenä Tanganjikajärvessä rantavyöhykkeellä. Se elää hiekkapohjalla ja muodostaa parvia. Naaras hautoo mätimunia suussaan. Hohtohiekkahautoja syö pääasiassa hyttysten ja muiden lentävien hyönteisten toukkia sekä oksasääsken äyriäisiä, ja kasvien jäännöksiä löytyy lajin vatsasta vain hyvin pieniä määriä.
Kummitussirkat

| Kummitussirkat |
| --- | --- |
 Phyllium bioculatum
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Alaluokka::  Siipikantaiset Pterygota
Osaluokka::  Uussiipiset Neoptera
Lahko::  Kummitussirkat Phasmatodea  Jacobson & Bianchi, 1902
Synonyymit
 Cheleutoptera  Phasmatoptera  Phasmida 
Heimot
 Agathemeridae  Aschiphasmatidae  Bacillidae  Diapheromeridae  Heteronemiidae  Phasmatidae  Phylliidae  Pseudophasmatidae  Timematidae 
Katso myös
   Kummitussirkat Wikispeciesissä   Kummitussirkat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kummitussirkat (Phasmatodea) on maailmanlaajuisesti yli 3000 lajia käsittävä hyönteisten lahko. Ne voidaan jakaa morfologisin perustein sauva- ja lehtisirkkoihin. Kummitussirkkoja tavataan maapallon lämpimillä ja trooppisilla vyöhykkeillä. Suomessa ryhmän lajeja ei esiinny.
Kummitussirkojen meripihkoihin säilynyt fossiiliaineisto on äärimmäisen niukkaa ja rajoittuu tertiäärikauteen. Erityisesti lehtisirkoista tunnetaan vain yksi 47 miljoonaa vuotta vanha fossiili Saksasta Messelin kaivokselta. Koko mesotsooiselta maailmankaudelta ei tunneta varmoja kummitussirkkojen jäänteitä, joskin muutamia niiden mahdollisia kantamuotoja on säilynyt.
Rakenne

Lahkolle on tyypillistä suuret vaihtelut niin koon kuin ulkomuodonkin suhteen. Ryhmään kuuluu mm. pisin tunnettu hyönteinen, jalkoineen yli 50 cm:n pituinen Phobaeticus chani kuin myös yli 50 gramman painoiseksi kasvava Heteropteryx dilatata. Kummitussirkkojen suojaväri on erinomainen ja monia lajeja on erittäin vaikeaa havaita niiden luontaisessa ympäristössä.
Kummitussirkkojen vartalo muistuttaa joko oksaa, kaarnanpalaa tai lehteä ja väri vaihtelee vihreän ja ruskean eri sävyissä. Väri voi vaihtua vuorokaudenajan mukaan. Tuntosarvet ovat rihmamaiset ja verkkosilmät pienet. Joskus päälaella saattaa olla kolme pistesilmää.
Liikkuminen tapahtuu rukoilijasirkkojen tapaan nykivin liikkein. Jotkin lajit osaavat lentää. Siivekkäiden lajien lenninsiivet ovat suojaavia etusiipiä pidemmät.
Kehitys ja elintavat

Kaikki kummitussirkat ovat lehdensyöjiä, jotka käyvät läpi vaillinaisen muodonvaihdoksen. Toukkavaiheita on 6–9. Lisääntyminen tapahtuu joko suvullisesti tai varsin usein neitseellisesti. Koiraat, jos sellaisia on, ovat huomattavasti naaraita hentorakenteisempia.
Kummitussirkat ovat melko helppohoitoisia, mikä on tehnyt monista lajeista suosittuja terraarioeläimiä.
Aiheesta muualla

Phasmid Study Group
Phasma
Le Monde des Phasmes
www.phasmatodea.de
ITIS: Phasmatodea (englanniksi)
Ötökän elämää: Kummitussirkat
Kummitussirkat – Terraario
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q188029  Wikispecies: Phasmatodea  AFD: Phasmida  BugGuide: 74  CoL: 8NKFG  EoL: 645  EPPO: 1PHASO  Fauna Europaea: 11925  Fauna Europaea (new): ea41d5d6-6cda-4f1f-8c6f-9ad1c01c1119  GBIF: 1460  iNaturalist: 47198  IRMNG: 12370  ITIS: 666755  NBN: NHMSYS0020787704  NZOR: f6b43006-184a-4f1f-b5ee-f83017bb34b9  Open Tree of Life: 814472  Phasmida Species File (old): 1199226  Phasmida Species File (new): 851140
HMAS Hobart (1934)

| HMAS Hobart |
| --- | --- |
 HMS Apollo 1938

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Devonportin telakka
Kölinlasku:  15. elokuuta 1934
Laskettu vesille:  9. lokakuuta 1934
Palveluskäyttöön:  13. tammikuuta 1936
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1962
Tekniset tiedot
Uppouma:  7 105 t
Pituus:  171,37 m (kokonaispituus)
Leveys:  17,27 m
Syväys:  4,78 m
Koneteho:  72 000 shp (53,7 MW)
Nopeus:  32,5 solmua
Miehistöä:  570
Aseistus
Aseistus:  8 × BL 6″ (150 mm) Mk XXIII -tykkiä kaksiputkisissa Mk XXI -torneissa 4 × QF 4″ (100 mm) Mk V -ilmatorjuntatykkiä Mk IV HA -asennuksena 3 × nelipiippuista Vickers .50″ Mk III -ilmatorjuntakonekivääriä Mk I -asennuksina 8 × 21″ torpedoputkea
HMAS Hobart (viirinumero D63) oli Australian kuninkaallisen laivaston Perth-luokan kevyt risteilijä.
Valmistus

Britannian kuninkaallisen laivasto tilasi aluksen Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 15. elokuuta 1933. Alus laskettiin vesille 9. lokakuuta 1934 nimellä HMS Apollo ja otettiin palvelukseen 13. tammikuuta 1936.
Palvelus

Apollo määrättiin 6. tammikuuta 1936 Amerikan ja Länsi-Intian asemalle Bermudalle. Alus varustettiin Portlandissa, josta se aloitti 3. helmikuuta matkansa Gibraltarille ja edelleen Kingstoniin Jamaikalle. Se jatkoi 21. maaliskuuta matkaansa edelleen Bermudalle, jonne alus saapui 1. huhtikuuta aloittaen palveluksensa aseman lippulaivana. Alus teki tehtävässään lukuisia laivastovierailuja. Se oli huollettavana 20. lokakuuta – 26. joulukuuta 1936  ja 5. lokakuuta – 16. marraskuuta 1937 Bermudalla.
Alus ei palannut palvelukseen, vaan se määrättiin kuljettamaan Ramsay MacDonaldin ruumis Britteinsaarille. Alus saapui 25. marraskuuta Plymouthiin, josta se lähti paluumatkalle 8. joulukuuta saapuen Bermudalle 17. joulukuuta. Apollo aloitti kevätpurjehduskauden tekemällä laivastovierailujen sarjan Yhdysvaltoihin ja Karibianmeren valtioihin. Aluksen palattua 30. maaliskuuta 1938 Bermudalle se sai tiedon mahdollisesta siirrosta Australian laivastolle. Se lähti 2. toukokuuta Plymouthiin, jonne se saapui 11. toukokuuta.