stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Austin A40 Farina
Mark I

| A40 Farina Mark I (ADO 8) |
| --- | --- |

Valmistusvuodet:  1958 – 1961
Tuotantomäärä:  169 612
Muotoilija:  Pininfarina
Tekniset tiedot
Moottori:  BMC A -sarja R4
Iskutilavuus:  948 cm3 
Mitat
Massa:  n. 750 kg
Pituus:  3664 mm
Akseliväli:  2121 mm
Leveys:  1511 mm
Korkeus:  1440 mm
Saloon-malli esiteltiin vuoden 1958 lokakuussa pidetyssä Lontoon autonäyttelyssä. Malli korvasi A35:n, jolta se peri tekniikkansa. A40 oli muotoilultaan moderni ja edeltäjäänsä valoisampi ja tilavampi. Korin two box -muotoilu oli jopa aikaansa edellä. Auto on ulkonäöstään huolimatta saloon-korinen, takaluukku avasi vain takalasin alapuolisen osan, takalasi itsessään oli asennettu koriin kiinteästi.
Countryman-hatchback tuotiin markkinoille vuosi saloonin jälkeen, lokakuussa 1959. Mallin takaikkuna on hieman saloonin vastaavaa pienempi, näin lasin kehyksestä saatiin riittävän tukeva, jotta myös yläosasta voitiin tehdä avattava ja luukun aukipysymisen varmistavat tuet mahtuivat taittumaan luukun sivuille. Takaluukun sisäpinta oli muotoiltu samaan tasaan tavaratilan lattian kanssa ja sen saranoita oli vahvistettu. Teknisesti malli oli siis pieni estate car eli farmari, yläosan yläreunasta sarnoidulla ja alaosan alareunasta saranoidulla kaksiosaisella takaovella. Lokakuu 1959 toi parannuksia myös molempien mallien varusteisiin; itsepalauttava suuntavilkku ja katon keskelle asennettu sisävalo tulivat vakiovarusteeksi. Alkukesästä 1960 tavaratilan varapyöräsyvennys sai peitelevyn, jonka avulla lattiapinta saatiin tasaiseksi, vaikka varapyörä ei olisi matkassa ollutkaan.
Malli tuli markkinoille samalla BMC:n 950-kuutioisella, A-sarjan nelisylinterisellä rivimoottorilla varustettuna, kuin edeltäjänsä A35. Jousituksena oli edessä kierrejouset, jäykkä taka-akseli oli tuettu puolielliptisillä lehtijousilla. Jarrut olivat hydromekaaniset, eli ns. hybridi-jarrut. Tämä tarkoittaa että etupyörien jarrujen toiminta hoidettiin hydrauliikan avulla, kun taas takajarrut olivat vaijerivälitteiset. Kaikilla pyörillä oli rumpujarrut, edessä rummun halkaisija oli 8 tuumaa ja takana 7". Ohjaus oli ruuvikierukka-tappi –tyyppinen (eng. cam and peg steering).
Edessä oli erillisistuimet, takana sohvaistuin alastaitettavalla selkänojalla. Istuimien verhoilumateriaali oli vinyylivahvisteista kangasta. Mallin valinnaisvarusteisiin kuului mm. lämmityslaite, radio ja valkosivurenkaat. Vaihteenvalitsin oli sijoitettu lattialle ja käsijarrun käyttökahva oli etuistuimien välissä. Ovien sivuikkunat eivät olleet veivattavaa mallia, vaan niiden nosto ja lasku tapahtui sormin pienestä ottimesta kiinni pitämällä. Autovarkaiden hidastamiseksi ikkunat pystyttiin lukitsemaan yläasentoon oven sisäkahvan välityksellä.
A40 Mk I saloon
Austin A40 Farina Mark II Countryman
Mark II

| A40 Farina Mark II (ADO 44) |
| --- | --- |

Valmistusvuodet:  1961 – 1967
Tuotantomäärä:  172 550
Muotoilija:  Pininfarina
Tekniset tiedot
Moottori:  BMC A -sarja R4
Iskutilavuus:  1961 - 62: 948 cm3 1962 - 67: 1098 cm3
Mitat
Massa:  n. 780 kg
Pituus:  3683 mm
Akseliväli:  2210 mm
Leveys:  1511 mm
Korkeus:  1435 mm
A40 Farina Mark II esiteltiin vuonna 1961. Mallin akseliväliä oli kasvatettu 3,5 tuumaa (89 mm) ja se oli saanut myös lisää pituutta. Tästä hyötyivät etenkin takapenkillä matkustaneet, kasvaneen polvitilan myötä. Ulkoisena muutoksena auto sai uuden maskin ja sisätiloissa ohjaamo uuden kojetaulun. Moottorin teho nostettiin 37 hevosvoimaan (28 kW). Eteen lisättiin kallistuksenvakaaja ja kaikkien pyörien jarrut muutettiin hydraulisiksi.
Syksyllä 1962 950-kuutioinen moottori korvattiin suuremmalla, 1100-kuutioisella versiolla, joka antoi tehoa 48 bhp. Samaa moottoria käytettiin myös Morris Minor -mallissa, joka A40 Farinan tavoin oli takavetoinen, sekä etuvetoisessa uutuusmalli Morris 1100:ssa, jossa moottori oli asennettu auton keulalle poikittain. Uuden moottorin myötä myös vaihteiston välityksiä muutettiin.
Tämän jälkeen malliin ei juuri tehty muutoksia, niistä mainittavin on vuonna 1964 esitelty uusi, puujäljitelmällä pinnoitettu kojetaulu. Malli pysyi tuotannossa marraskuuhun 1967 asti, mutta sen suurin suosio oli kuitenkin ohi. A40 Farina Mk II:n markkinoita söi muiden merkkien aiheuttaman kilpailun lisäksi konsernin oma, samassa kokoluokassa oleva mallisto. Etenkin vuonna 1962 markkinoille lanseerattu Morris 1100, ja sitä pian seurannut sisarmalli Austin, saivat A40 Farinan vaikuttamaan muotoilultaan vanhanaikaiselta ja ajettavuudeltaan likimain luokattomalta.
Tekniset tiedot

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Malli | A40 Mk I | A40 Mk II | A40 1100 |
| Valmistusaika | 1958-1961 | 1961-1962 | 1962-1967 |
Moottori: BMC A-sarja
Rakenne: R4-ottomoottori, OHV, kaasutin (950: Zenith 26VME, 1100: SU HS2)
| Iskutilavuus | 948 cm³ | 948 cm³ | 1098 cm³ |
| Teho | 25,5 kW (35 PS) @  4750 r/min (netto) | 27 kW (37 PS) @ 5000 r/min (netto) | 37 kW (50 PS) @ 5100 r/min (brutto) |
| Vääntömomentti | 68 Nm @ 2000 r/min (netto) | 68 Nm @ 2500 r/min (netto) | 81,5 Nm @ 2500 r/min (brutto) |
| Puristussuhde | 8,3 : 1 | 8,3 : 1 | 8,5 : 1 |
Vetotapa: Takaveto
Vaihteisto: 4-portainen manuaali, 3 suurinta välitystä synkronoitu
| Huippunopeus | 115 km/h | 120 km/h | 131 km/h |
| Kiihtyvyys 0–100 km/h | 31,6 s | 28,5 s | 21,9 s |
| Polttoaineenkulutus | 7,5 l/100 km |  | 8,3 l/100km |
Innocenti

Italialainen Innocenti valmisti A40 Farina -mallia BMC:n lisenssillä. Valmistus aloitettiin vuonna 1960, Englannista toimitettujen knock-down kitien kokoamisella, mutta pian auto valmistettiin kokonaisuudessaan Italiassa.  Innocentin A40 Berlina ja -Combinata -mallit vastasivat Austin A40 Farinan saloon- ja Countryman -versioita.
Emomallinsa tavoin Italian versioissa siirryttiin vuonna 1962 käyttämään suurempaa, 1100-kuutioista moottoria. Tuolloin autojen mallimerkinnäksi muutettiin A40S. Vuonna 1965 Innocenti suunnitteli Combinata-malliin yksiosaisen, yläreunastaan saranoidun takaluukun. Tätä versiota voidaan pitää puhdasoppisena hatchback-korisena autona. Huomionarvoinen seikka on, että Britanniassa ei A40 Farinaa koskaan valmistettu tällä konfiguraatiolla. Innocenti valmisti kaikkiaan liki 68 000 kappaletta A40- ja A40S -autoja.
Innocenti A40 Berlina
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
A40 Farina-kuvia
A40 -myyntiesitteitä (Arkistoitu – Internet Archive)
A40 Farina -videoita
British Motor Corporationin henkilöautojen merkit ja mallit 1952–1966
| --- | --- |
Merkit:   Austin  Austin-Healey  MG  Morris  Princess  Riley  Vanden Plas  Wolseley 
Austin:   Sheerline  Princess  A40  A70 Hereford  Cambridge  Westminster  A30  A35  Metropolitan  Gipsy  A40 Farina  Seven  Mini  Mini Moke  1100  1800  Lancer  Freeway 
Austin-Healey:   100  3000  Sprite 
MG:   YB  Magnette  TD & TF Midget  MGA  MGB  Midget  1100 
Morris:   Minor  Oxford MO  Oxford series II  Oxford series III  Oxford Farina  Cowley  Six MS  Isis  Mini  850  Mini Moke  1100  1800  Marshal  Major 
Princess:   Limousine  IV  3-litre 
Riley:   1½ Litre  2½ Litre  Pathfinder  2.6  1.5  4/68 and 4/72  Elf  Kestrel 
Vanden Plas:   Princess Limousine  Princess 3-litre  Princess 4-litre "R"  Princess 1100 
Wolseley:   4/50  6/80  4/44  6/90  15/50  15/60  1500  16/60  6/99  6/110  Hornet  1100  18/85  24/80 
British Motor Holdingsin ja British Leylandin henkilöautojen merkit ja mallit 1966–1986
| --- | --- |
Merkit:   Austin  Austin-Healey  Daimler  Jaguar  Land Rover†  Leyland  Mini (merkki)  MG  Morris  Princess  Riley  Rover†  Triumph†  Vanden Plas  Wolseley 
Austin:   A40 Farina  A60 Cambridge  A110 Westminster  Mini  Mini Moke  1100 / 1300  1800 / 2200 (ADO17)  Sprite  1800 / 2200 (ADO71)  3-Litre  Maxi  Allegro  Ambassador  Mini Metro  Maestro  Montego  Tasman  Kimberley  Victoria 
Austin-Healey:   3000  Sprite Mk IV 
Daimler:   Majestic Major  DR450  2.5 V8 & V8-250  Sovereign  Double Six  DS420 
Jaguar:   2.4, 3.4 & 3.8 Litre  240 & 340  S-Type  420  420G  E-Type  XJ6  XJ12  XJS 
Land Rover†:   Series II & III  90, 110 ja 127  Range Rover 
Leyland:   Mini  Moke  Marina  P76 
MG:   Magnette Mark IV  MGB  MGC  Midget  1100 / 1300  Metro  Maestro  Montego 
Mini:   850  1000  1275 GT  Clubman  Cooper  Moke 
Morris:   Minor  Oxford Farina  Mini  850  Moke  1100 / 1300  1800 / 2200 (ADO17)  1800 / 2200 (ADO71)  Marina  Ital  1500  Nomad 
Princess:   1700 / 1800 / 2000 / 2200 
Riley:   Elf  4/72  Kestrel / 1300 
Rover†:   3.5 Litre / 3½ Litre (P5)  2000 / 2200 / 3500 (P6)  2000 / 2300 / 2400 / 3500 / V8-S / Vitesse (SD1)  Quintet  213 & 216 
Triumph†:   Herald  Spitfire  Vitesse  GT6  Stag  TR5  TR250  TR6  TR7  TR8  Toledo  1300  1500  2000  2.5 & 2500  Dolomite  Acclaim 
Vanden Plas:   4-Litre Princess Limousine  Princess 4-litre "R"  Princess 1100 / 1275 / 1300  1500 / 1.5 / 1.7 
Wolseley:   16/60  6/110  Hornet  1100 / 1300  18/85 / Six  Saloon 
Huomautukset:  † - Land Rover, Rover ja Triumph eivät kuuluneet BMH-konserniin, vaan ne liitettiin osaksi BLMC:tä vuonna 1968.
Deathlike Silence

Deathlike Silence voi tarkoittaa:
Deathlike Silence Productions, norjalainen levy-yhtiö
Deathlike Silence, suomalainen heavy metal -yhtye
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Deathlike Silence”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
CrossFire (videopeli)

| CrossFire |
| --- | --- |

Kehittäjä:  SmileGate
Julkaisija:  NeoWiz Arario
Pelisarja:  CrossFire
Pelimoottori:  LithTech
Julkaistu:  2007
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  moninpeli
Alusta:  Microsoft Windows
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
CrossFire on korealaisen SmileGaten tuottama ja NeoWizin julkaisema verkossa pelattava ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Pelissä Global Risk eli poliisit ja Black List eli terroristit sotivat toisiaan vastaan. Peli on ilmainen lukuun ottamatta R-pisteitä, joilla voi ostaa uusia hahmoja, aseita ja pukuja. CrossFirestä on olemassa useita eri versioita eri kielille. Pelin ikäraja on 12+.
Pelaaminen

Pelissä on tarkoitus kartuttaa omaa tasoaan sotimalla muita pelaajia vastaan. Seuraavan tason hankkiminen hankaloituu uusien tasojen myötä. Pelaajalla on alussa rynnäkkökivääri M16, tarkkuuskivääri M700 ja käsikranaatti. Pelaaja saa tasojen karttuessa rahaa, jolla voi ostaa uusia aseita tavarakaupasta. Pelissä on myös ns. pimeät markkinat, josta voi ostaa RP:llä ja GP:llä (gold pieces/game points) erilaisia laatikoita, jotka saattavat sisältää erilaisia aseita ja tavaroita, jotka kestävät tietyn ajan verran. Jokaisesta laatikosta voi saada onnella permanent weaponin, joka on ikuinen ja jota ei saa muualta kuin pimeiltä markkinoilta. Jokaisesta erästä saa vaihtelevan määrän kokemuspisteitä, joilla taso karttuu. Taitopisteitten saamisen vaikuttaa ”vaatteiden” prosentuaalinen tehostus (10 %, 20 %, 30 % tai jopa 50 %) Tasojen karttuessa pelaaja voi käyttää uusia aseita ja varusteita, sekä liittyä klaaneihin ja mennä korkeatasoisten servereihin.
Pelimuodot

Pelissä on kuusi eri pelimuotoa, joissa on lähes jokaisessa eri tarkoitus.
Team Deathmatch: Tarkoitus on taistella vastustajan joukkuetta vastaan oman joukkueen kanssa.
Search and Destroy: Jakautuu kahteen ryhmään, Black Listin terroristeihin ja Global Riskin pomminpurkajiin. Black List yrittää joko tappaa kaikki vastustajat tai asentaa pommi jompaankumpaan kahdesta paikasta ja suojella sitä. Global Riskin tarkoitus joko tappaa vastustajat tai purkaa heidän asentamansa pommi.
Elimination Match: Tarkoitus eliminoida vastustajan kaikki sotilaat.
Ghost Mode: Tässä pelimuodossa Black Listin sotilaat on niin sanottuja haamuja (Ghost) jotka yrittävät puukoilla eliminoida Global Riskin sotilaat tai aktivoida heidän pomminsa, ja Global Riskin sotilaat puolestaan yrittävät ampua Black Listin ja purkaa pommin. Black Listin haamut muuttuvat näkymättömäksi, jos sotilaat eivät liiku.
Mutation Mode: Pelaajat jakautuvat mutantteihin ja sotilaisiin. Alussa yksi pelaaja muuttuu mutantiksi, ja tämän tehtävänä on eliminoida sotilaat ja muuttaa nämä mutanteiksi. Sotilaiden tehtävä on tappaa mutantti.
Escape Mode: Tiimien tarkoituksena on päästä Escape-portaaleihin, joista saa pisteitä. Ensin toinen suojelee portaalia, ja toinen yrittää päästä portaaliin ja tämän jälkeen toistepäin.
Hero Mode: Hero Mode on käytännössä samanlainen kuin Mutation Mode, mutta joka kierroksen alussa valitaan arpomalla ”sankari”. Sankarilla on muihin sotilaisiin nähden parempi varustus sekä mahdollisuus saada tehokkaita aseita.
Biohazard Mode: Tässä muodossa on neljä pelaajaa. Pelaajat yrittävät tappaa infectioita-zombeja-haamuja-mutantteja. Kun pelaajat pääsevät tasolle 20 (vaikeammalla vaikeusasteella tasolle 30) tulee viimeinen pomo ja jos sen tappaam voi saada bronze boxin, gold boxin tai silver boxin ja niistä voi saada tavaroita.
Predator Mode: Aluksi arvotaan Predator (mutaatiomainen sähkömonsteri) joka on monstereiden johtaja. Samalla arvotaan muutama tavallista monsteria. Predatorilla on vahvempia voimia ja enemmän kestävyyttä kuin muilla monstereilla. Sitten sotilaat alkavat ampua monstereita ja voivat saavuttaa itselleen ”Commandon” varustuksen. Commando käyttää kahta tehokasta viidakkoveistä, jotka tuhoavat monsterit hetkessä. Commandoja voi olla useampi ja peliä käydään siihen asti, että sotilaat tappavat monsterit tai monsterit eivät ehdi tartuttaa sotilaita ajan kuluessa, kun taas monsterit tartuttavat kaikki sotilaat voittaakseen. Predator mode muistuttaa kovasti Hero modea.
Versiot

Cross Fire Korea (2007)
Cross Fire Japan (2008)
Cross Fire Vietnam (2008)
Cross Fire China (2008)
Cross Fire USA (Global) (2009)
Cross Fire Philippines (2009)
Cross Fire Indonesia (2009)
Cross Fire Russian (2010)
Cross Fire Taiwan (2011)
Cross Fire Europe (2011)
Carry You Home

| ”Carry You Home” Tiësto ft>  Stargate & Aloe Blacc |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Club Life: Volume Five China
 Julkaistu: 29. syyskuuta 2017
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tuottaja(t): Tiësto, Stargate
 Tyylilaji: EDM
 Kesto: 03.12
 Levy-yhtiö: Musical Freedom Label
Tiëston muut singlet
| ”Scream” 2017 | ”Carry You Home” 2017 | ”Boom” 2017 |
Stargaten muut julkaisut
| ”Waterfall” 2017 | ”Carry You Home” 2017 | ”1Night” 2018 |
Aloe Blacin muut julkaisut
| ”Secrets” 2017 | ”Carry You Home” 2017 | ”Make Way” 2018 |
Carry You Home on alankomaalaisen DJ-tuottaja Tiëston kappale hänen Club Life: Volume Five China -albumilta. Sen julkaisi Musical Freedom Label digitaalisesti ladattavana singlenä 29. syyskuuta 2017. Kappaleella esiintyvät myös norjalainen DJ-tuottajaduo Stargate sekä yhdysvaltalaisartisti Aloe Blacc. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin 16. lokakuuta 2017. "Carry You Home" on päässyt toistaiseksi listoille vain Belgian Flanderissa ja Valloniassa.
Kappalelista

Digitaalinen lataus
Carry You Home (ft. Stargate & Aloe Blacc) - 3:12
Listasijoitukset

| Lista | Paras Sijoitus |
| --- | --- |
Belgia (Ultratop 50 Dance Flanderi): 48
Belgia (Ultratop 50 Vallonia): 31
Atis Vaisjūns

Atis Vaisjūns (s. 27. syyskuuta 1982 Riika) on latvialainen yleisurheilun moniottelija. Hän on ollut mukana kymmenottelussa yleisurheilun MM-kisoissa vuonna 2009 (34. tuloksella 7507) ja EM-kisoissa vuonna 2010 (19. tuloksella 7524). Vaisjūnsin ennätys kymmenottelussa, 7760 pistettä, on oteltu 19. heinäkuuta 2009 Rakveressa.
Atis Stepiņš

Atis Stepiņš (19. toukokuuta 1958 Liepāja – 20. lokakuuta 2013) oli latvialainen säveltäjä ja urkuri. Hän valmistui Latvian valtionkonservatoriosta/musiikkiakatemiasta, jossa hän oli opiskellut pianon- sekä urkujensoittoa sekä Ādolfs Skulten johdolla säveltämistä. Hän aloitti pianonsoiton ja urkuimprovisaation opettamisen entisessä opinahjossaan, ja vuonna 1990 hän aloitti toimimisen Pyhän Paavalin luterilaisen kirkon urkurina. Stepiņš osallistui useisiin kansainvälisiin urkukilpailuihin ja muun muassa voitti palkinnon Speyerissä, Saksassa vuonna 1990.
Atilano Vidal Núñez

Atilano Vidal Núñez (12. maaliskuuta 1928 – 28. kesäkuuta 1991) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Rosarioon 22. joulukuuta 1951 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Selendetan titulaaripiispaksi 5. huhtikuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Guillermo Bolatti, jota avustivat Jorge Manuel López ja Francisco Juan Vénnera.
Vidal Núñez sai 24. toukokuuta 1985 nimityksen Santa Rosan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 4. elokuuta. Hän kuoli 63-vuotiaana virassa.
Avio

| Avio |
| --- | --- |
 Avion linna
 vaakuna
 Avio
 Koordinaatit: 45°44′N, 10°57′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Trentino-Etelä-Tiroli
Maakunta:  Trento
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Sandro Borghetti
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  68,86 km²
Korkeus:  131 m
Väkiluku (2013):  4 123
 – Väestötiheys:  59,9 as./km²
 
 www.comune.avio.tn.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Avio on kunta ja kylä Trenton maakunnassa, Italiassa. Kylän asukasluku on noin 4 000 ja pinta-ala 68,86 km².
Avio sijaitsee 131 metriä merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Avio Wikimedia Commonsissa
Trenton maakunta
Ala | Albiano | Aldeno | Altavalle | Altopiano della Vigolana | Amblar-Don | Andalo | Arco | Avio | Baselga di Pinè | Bedollo | Besenello | Bieno | Bleggio Superiore | Bocenago | Bondone | Borgo Chiese | Borgo Lares | Borgo Valsugana | Brentonico | Bresimo | Brez | Caderzone | Cagnò | Calceranica al Lago | Caldes | Caldonazzo | Calliano | Campitello di Fassa | Campodenno | Canal San Bovo | Canazei | Capriana | Carano | Carisolo | Carzano | Castel Condino | Castelfondo | Castel Ivano | Castello Tesino | Castello-Molina di Fiemme | Castelnuovo | Cavalese | Cavareno | Cavedago | Cavedine | Cavizzana | Cembra Lisignago | Cimone | Cinte Tesino | Cis | Civezzano | Cles | Cloz | Comano Terme | Commezzadura | Contà | Croviana | Daiano | Dambel | Denno | Dimaro Folgarida | Drena | Dro | Faedo | Fai della Paganella | Fiavè | Fierozzo | Folgaria | Fondo | Fornace | Frassilongo | Garniga Terme | Giovo | Giustino | Grigno | Imer | Isera | Lavarone | Lavis | Ledro | Levico Terme | Livo | Lona-Lases | Luserna | Madruzzo | Malosco | Malè | Massimeno | Mazzin | Mezzana | Mezzano | Mezzocorona | Mezzolombardo | Moena | Molveno | Mori | Nago-Torbole | Nave San Rocco | Nogaredo | Nomi | Novaledo | Ospedaletto | Ossana | Palù del Fersina | Panchià | Peio | Pellizzano | Pelugo | Pergine Valsugana | Pieve Tesino | Pieve di Bono-Prezzo | Pinzolo | Pomarolo | Porte di Rendena | Pozza di Fassa | Predaia | Predazzo | Primiero San Martino di Castrozza | Rabbi | Revò | Riva del Garda | Romallo | Romeno | Roncegno Terme | Ronchi Valsugana | Ronzo-Chienis | Ronzone | Rovereto | Roverè della Luna | Ruffrè-Mendola | Rumo | Sagron Mis | Samone | San Lorenzo Dorsino | San Michele all’Adige | Sant’Orsola Terme | Sanzeno | Sarnonico | Scurelle | Segonzano | Sella Giudicarie | Sfruz | Soraga | Sover | Spiazzo | Spormaggiore | Sporminore | Stenico | Storo | Strembo | Telve | Telve di Sopra | Tenna | Tenno | Terragnolo | Terzolas | Tesero | Tione di Trento | Ton | Torcegno | Trambileno | Trento | Tre Ville | Valdaone | Valfloriana | Vallarsa | Vallelaghi | Varena | Vermiglio | Vignola-Falesina | Vigo di Fassa | Villa Lagarina | Ville d’Anaunia | Volano | Zambana | Ziano di Fiemme
Deathmatch

Deathmatch (DM; player versus all, PvA; free-for-all, FFA, suom. joskus tappomatsi) on pelimuoto, joka on yleinen eritoten ensimmäisen persoonan ammuntapelien moninpeleissä. Pelimuodossa kaikki toiset pelaajat ovat vihollisia ja tavoite on tappaa mahdollisimman monta muuta pelaajaa ennen tietyn rajan täyttymistä.
Jossain muodoissa pelaajilla on useampi elämä ja hän kuoltuaan ilmestyy jonnekin uudelleen (engl. respawn). Erän loppumisen rajana on voi olla yhden pelaajan saavuttama tietty ennalta määrätty määrä tappoja (frag limit), tai ajan loppuminen. Erän loputtua voittaja on pelaaja, joka on saavuttanut eniten tappoja.
Kartalta voi tyypillisesti löytää parannuksia, panssaria, uusia aseita tai ammuksia (yleisnimityksenä power-ups).
Tärkeä mitta pelaajan suoriutumiselle on tappojen ja kuolemien suhde (kill-ratio, K/D).
Variantteja ovat team deathmatch, jossa pelaajat on jaettu tyypillisesti kahteen joukkueeseen, jotka pelaavat toisiaan vastaan.
Toinen yleinen variantti on last man standing (LMS). Pelaajilla on tarjoitettu määrä elämiä ja tavoitteena on selvitä hengissä viimeiseksi ja tappaa muut pelaajat.
Uudempi variantti on battle royale, joka yhdistelee elementtejä selviytymispeleistä. Battle royale on last man standing yhdellä elämällä, mutta ympäristö on tyypillisesti laajempi ja realistisempi kuin räiskintäpelien sokkelot.
Cool Runnings (lehti)

| Cool Runnings |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Kustantaja:  Black Star Oy
ISSN:  ISSN 1238-9773
Perustettu:  1980
Lakkautettu:  2003
Päätoimittaja:  1980-1985 ja 1996-2000:   Tero Kaski   1990: Juha Vaahtera   2002-2003: Petteri Paksuniemi
Kotikunta:  Helsinki, Kuusankoski
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  4 kertaa vuodessa
Kieli:  suomi
Cool Runnings oli reggae-vaikuttaja Tero ”Daddy T-Roy” Kasken vuonna 1980 perustama suomalainen reggaelehti. Cool Runnings oli mottonsa mukaan "jamaikalaismusiikin äänenkannattaja Suomessa". Lehteä toimittivat alan suomalaiset asiantuntijat. Osa lehden vakikirjoittajista perusti 1990-luvun lopulla Cool Runnings -nimisen soundsysteemin, joka on edelleen toiminnassa.
Kaski oli Cool Runningsin päätoimittaja aina kuolemaansa saakka. Kasken kuoleman jälkeen lehdestä ilmestyi vuosina 2002–2003 vielä kaksi numeroa, jotka päätoimitti Petteri Paksuniemi.
Jäseniä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | Lehden toiminnassa | Soundin toiminnassa |
| Tero "Daddy T-Roy" Kaski | 1980 - 2001 | 1983 - 2001 |
| Pekka Vuorinen | 1980 - 2003 | 1983 - |
| Juha Vaahtera | 1980 - 2003 | 1983 - 1993 |
| Pekka Ritola | 1980 - 1985 | - |
| Tapani Piirainen | 1980 - 1985 | - |
| Kari Kosmos Saaristo | 1980 - 1985 ja 2003 | - |
| Marina Lindfors | 90-luku | 1985 - |
| Arto "Prince Yellow" Airio | 1990 - 2003 | 1986 - 2005 |
| Ari "Pilsner Irie" Ojala | 1996 | - |
| Tomi Riionheimo (sarjakuva) | 1996 - 2000 | - |
| Juha "Scandal Bag" Kurkela | 1996 - 2003 | 1998 - |
| Olli "Dublifter" Loikala | 1997 - 2003 | 1998 - |
Petteri "P-Roy" Paksuniemi: 1999 - 2003
| Taneli "Garbage Man" Saksman | - | 2001 - |
| Jani "Jahvice" Mikkonen | - | 2001 - |
| Petri Aarnio | 2002 - 2003 | - |
| Kari Salonen | 2002 - 2003 | - |
Atiqul Islam

| Atiqul Islam |
| --- | --- |

Pohjois-Dhakan pormestari
 7. maaliskuuta 2019 –  
Edeltäjä:  Annisul Huq
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. heinäkuuta 1961 (ikä 63) Nilphamari, Itä-Pakistan
Tiedot
Puolue:  Awamiliitto
Atiqul Islam (s. 1. heinäkuuta 1961) on bangladeshilainen poliitikko, miljonääri ja liikemies, joka on vuodesta 2019 toiminut Pohjois-Dhakan pormestarina. Aikaisemmin hän toimi tekstiiliteollisuuden etujärjestön johtajana vuosina 2013–2014. Hänen omistuksessaan on 16 yritystä ja vuositulonsa ovat yli 10 miljoonaa takaa. Hän voitti vuoden 2019 pormestarinvaaleissa saaden 839 302 ääntä, toisena tulleen kilpailijansa saadessa vain hieman yli 52 000 ääntä.
Pormestarina Islam on ilmoittanut ensimmäisen tavoitteensa olevan edeltäjänsä työn saattaminen loppuun. Hän on aloittanut denguekuumeen vastaisen valistuskampanjan ja hankkeen pyöräväylien rakennuttamiseksi Dhakaan.
Islamin veljet ovat Bangladeshin entinen korkeimman oikeuden ylituomari Tofazzal Islam ja Moinul Islam, joka on toiminut Bangladeshin entisenä rajavartioston päällikkönä.