stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suezin kanava
Historia > Aikajana

1854: Ranskan aloitteesta Egyptin varakuningas Said pašša päätti aloittaa projektin kanavan rakentamiseksi Välimereltä Punaisellemerelle.
1858: La Compagnie Universelle du Canal Maritime de Suez perustettiin rakentamaan kanavaa. Yhtiössä oli ranskalais-egyptiläinen omistus, ja se sai hallita kanavaa 99 vuodeksi. Tämän jälkeen omistus siirtyisi Egyptille.
1859 25. huhtikuuta rakennustoimet alkoivat.
1869 17. marraskuuta kanava avattiin käyttöön.
1875: Britannian hallitus osti Egyptin osakkeet.
1888: Kansainvälisellä sopimuksella kanava avattiin kaikkien maiden laivoille.
1936: Britannia sai sotilaallisen hallussapito-oikeuden kanavaan.
1948: Egyptin viranomaiset asettivat saarron kaikkien Israelin satamiin kanavan kautta menevien laivojen ympärille.
1954: Egyptin ja Britannian sopimuksella Britannia vetäytyi kanavalta seitsemän vuoden kuluessa.
1956: viimeiset brittijoukot poistuivat kanavalta kesäkuussa, ja Egyptin armeija otti haltuunsa Britannian varuskunnat.
26. heinäkuuta Egypti kansallisti kanavan
31. lokakuuta: Suezin kriisi alkoi, kun Ranska ja Britannia hyökkäsivät kanavalle turvatakseen kanavan kansainvälisen liikenteen. Egypti vastasi upottamalla kanavaan 40 laivaa.
1956 22. joulukuuta kanavan omistus siirtyi Egyptille virallisesti, ranskalaisten ja brittiläisten joukkojen tilalle tuli YK:n UNEF-joukkoja
1957 marraskuu: kanava avattiin ja kanavaan upotetut laivat poistettiin YK:n valvonnassa.
1962 Egypti maksoi kompensaatiot kaikille osakkeenomistajille kanavan kansallistamisesta aiheutuneista menetyksistä.
1967 5. kesäkuuta: kuuden päivän sota sulki kanavan.
1967–1970 kanavalla käytiin niin sanottu Suezin kanavasota.
1973: Jom kippur -sota, kanava pysyi suljettuna.
1975 5. kesäkuuta: Egypti avasi jälleen kanavan kahdeksan vuoden tauon jälkeen.
kaikki laivat, jotka eivät kuljeta sotilaallista tavaraa Israeliin, saivat luvan kulkea kanavan läpi.
1979: Israel sai luvan käyttää kanavaa vapaasti maiden välisen rauhansopimuksen mukaan
2015: Suezin kanavan laajennus valmistui, ja liikenne molempiin suuntiin samaan aikaan tuli mahdolliseksi.
2021 (23. maaliskuuta – 29. maaliskuuta): Rahtialus Ever Given juuttui kanavaan poikittain; kanava oli suljettuna lähes viikon.
2022: Öljytankkeri Affinity V juuttui samaan kohtaan kuin Ever Given, mutta vain viideksi tunniksi.
Maantiede

Suezin kanava on avokanava. Kanavan läpi kulkee vuosittain noin 15 000 laivaa. Sitä pitkin voivat kulkea laivat, joiden syväys on enintään 20,1 metriä. Täydessä lastissa kanavaa voivat käyttää säiliöalukset, joiden kantavuus on 240 000 tonnia. Tällaisista laivoista käytetään nimitystä suezmax. Matka kestää 8 solmun (15 km/h) nopeudella 11–16 tuntia ja lyhentää merimatkaa esimerkiksi Lontoosta Singaporeen 6 175 kilometriä.lähde?
Punaisenmeren eläimistöä kulkeutuu toisinaan Suezin kanavaa pitkin Välimerelle, ja osa näistä on asettunut pysyvästi Välimereen. Toiseen suuntaan lajien siirtyminen on harvinaisempaa.
Uusi Suezin kanava

6. elokuuta 2015 valmistui Suezin kanavan laajennus, jonka ansiosta kanavaa voidaan liikennöidä samaan aikaan molempiin suuntiin. Kanavaa kaivettiin lisää 37 kilometriä. Myös vanha uoma ruopattiin syvemmäksi 35 kilometrin matkalta. Laajennus lyhentää laivojen jonotusaikoja, mikä vastaavasti lyhentää matka-aikaa 18 tunnista 11 tuntiin. Uuden kanavan ansiosta laivojen määrä kanavalla kasvoi, ja sen kautta voivat liikennöidä entistä suuremmat laivat.
Kanavan laajentamisen arveltiin maksavan Egyptille yli kahdeksan miljardia dollaria. Hankkeen rahoittivat egyptiläiset sijoittajat, jotka ostivat joukkovelkakirjoja viikossa melkein yhdeksällä miljardilla dollarilla. Egyptiläiset toivoivat, että vuoteen 2023 mennessä uuden kanavan ansiosta kanavasta saatavat tulot kasvavat kaksinkertaisiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suezin kanava Wikimedia Commonsissa
1869 – Suez Canal opens History.com. 21.8.2018. Viitattu 17.11.2018 (englanniksi).
Andews, Evans: 9 Fascinating Facts About the Suez Canal History.com. 17.11.2014. Viitattu 17.11.2018 (englanniksi).
Kaushik, Mohit: The Suez Canal: A Man-Made Marvel Connecting the Mediterranean and Red Sea Marine Insight. 16.8.2018. Viitattu 17.11.2018 (englanniksi).
Moments in U.S. Diplomatic History - We Don’t Give a Dam – The Feud Over Financing the Aswan High Dam Association for Diplomatic Studies and TrainingAssociation for Diplomatic Studies and Training (ADST). Viitattu 17.11.2018 (englanniksi).
Brooke, Kathleen Lusk & Quinn, Zoe G.: Suez Canal, Egypt Building the World -blog. Viitattu 17.11.2018 (englanniksi).
Akkawi, Dania: Egypt celebrates 3rd anniversary of New Suez Canal Egypt Today. 6.8.2018. Viitattu 17.11.2018.
Suezin kanava Abessinian lukko. Yritys, joka tuottaa 445 %, Suomen Kuvalehti, 07.09.1935, nro 36, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Taistelu Suezin kanavasta, Hakkapeliitta, 29.08.1939, nro 35, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suezin kanavan avajaiset vuonna 1869. Aikalaispiirros.
M/V Genco Titus, Capesize irtolastialus, lähestyy Suezin kanavan siltaa.
Uusi Suezin kanava ilmakuva (ylempi).
Vanhan ja uuden kanavan ilmakuvat vierekkäin (alempi).
Gary O’Neil

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Gary Paul O'Neil
Syntymäaika: 18. toukokuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Bromley, Englanti
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 174 cm
Junioriseurat
: Valley Valiants
–2000: Portsmouth
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000–2007 | Portsmouth | 176 | (16) |
| 2003 | → Walsall (laina) | 7 | (0) |
| 2004 | → Cardiff City (laina) | 9 | (1) |
| 2007–2011 | Middlesbrough | 109 | (8) |
| 2011–2013 | West Ham United | 48 | (3) |
| 2013–2014 | Queens Park Rangers | 29 | (1) |
| 2014–2016 | Norwich City | 51 | (0) |
| 2016–2018 | Bristol City | 33 | (1) |
| 2018–2019 | Bolton Wanderers | 29 | (3) |
Maajoukkue
| 2001–2002 | Englanti U19 | 12 | (1) |
| 2002–2003 | Englanti U20 | 7 | (0) |
| 2003–2004 | Englanti U21 | 9 | (0) |
Valmennusura
2022–2023: Bournemouth
2023–2024: Wolverhampton Wanderers
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Gary Paul O’Neil (s. 18. toukokuuta 1983 Bromley) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Hän on viimeksi toiminut Wolverhampton Wanderersin päävalmentajana elokuusta 2023 joulukuuhun 2024.
Ura pelaajana > Seurajoukkueura

O’Neil aloitti jalkapallouransa etelälontoolaisessa Valley Valiantsissa. Hän liittyi 15-vuotiaana Portsmouthin junioriakatemiaan. Ensiesiintymisensä Portsmouthin edustusjoukkueessa O’Neil teki 29. tammikuuta 2000 Englannin 1. divisioonan ottelussa Barnsleyta vastaan ollessaan vasta 16-vuotias. Kaudella 2002–2003 O’Neil voitti Portsmouthin riveissä 1. divisioonan mestaruuden. Portsmouth nousi kauden päätteeksi ensimmäistä kertaa seurahistoriassaan Valioliigaan.
Kauden 2003–2004 alussa O'Neil lainattiin 1. divisioonan Walsalliin, mutta hän palasi Portsmouthiin marraskuun alussa 2003. Ensimmäisessä valioliigaottelussaan 8. marraskuuta 2003 O’Neil teki kaksi maalia, kun Portsmouth voitti Leeds Unitedin lukemin 6–1.
Syyskuusta 2004 marraskuuhun 2004 O'Neil pelasi lainalla Englannin mestaruussarjan Cardiff Cityssä. Palattuaan Cardiff Citystä O’Neil vakiinnutti paikkansa Portsmouthin avauskokoonpanossa ja hänet palkittiin kauden 2005–2006 päätteeksi Portsmouthin vuoden pelaajana.
Elokuussa 2007 O’Neil siirtyi Portsmouthista valioliigaseura Middlesbroughiin noin viiden miljoonan punnan siirtosummalla. Ensimmäisen maalinsa Middlesbroughin pelaajana hän teki 29. lokakuuta 2008 Valioliigassa Manchester Cityä vastaan. Middlesbrough putosi kauden 2008–2009 päätteeksi Valioliigasta ja O’Neil pelasi vuodet 2009–2011 Englannin mestaruussarjassa.
24. tammikuuta 2011 O’Neil siirtyi Middlesbroughista West Ham Unitediin 2,5 vuoden sopimuksella. Kevätkaudella 2011 O’Neil pelasi kahdeksan valioliigaottelua, kun West Ham sijoittui sarjassa viimeiseksi ja putosi Valioliigasta. Kaudella 2011–2012 hän pelasi West Hamissa 16 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki kaksi maalia ja antoi kolme maalisyöttöä. West Ham nousi kauden 2011–2012 päätteeksi takaisin Valioliigaan voitettuaan nousukarsintojen loppuottelussa Blackpoolin. O’Neil pelasi ottelussa 53 minuuttia.
O’Neil jätti West Hamin kauden 2012–2013 jälkeen ja siirtyi elokuussa 2013 yksivuotisella sopimuksella Queens Park Rangersiin. Hän pelasi kaudella 2013–2014 Queens Park Rangersissa yhteensä 33 ottelua lontoolaisseuran noustessa takaisin Valioliigaan nousukarsintojen kautta.
Queens Park Rangers ei uusinut O’Neilin sopimusta kaudelle 2014–2015 ja elokuussa 2014 O’Neil siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Norwich Cityyn. Toukokuussa 2015 O’Neil nousi neljättä kertaa urallaan Valioliigaan Norwich Cityn voitettua nousukarsintojen loppuottelussa Middlesbroughin. Norwich putosi Valioliigasta kauden 2015–2016 päätteeksi ja O’Neil siirtyi kaudeksi 2016–2017 Bristol Cityyn.
Pelattuaan kaksi kautta Bristol Cityssä O’Neil siirtyi kesällä 2018 Bolton Wanderersiin. Hänet palkittiin toukokuussa 2019 Boltonin vuoden pelaajana.
O’Neil harjoitteli syksyllä 2019 skotlantilaisseura Aberdeenin kanssa, mutta joutui lopettamaan pelaajauransa loukattuaan akillesjänteensä.
Ura pelaajana > Maajoukkueura

O’Neil pelasi vuosina 2001–2004 Englannin juniorimaajoukkueissa. Hän toimi Englannin joukkueen kapteenina vuoden 2003 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Ura valmentajana

O’Neilin valmentajaura alkoi elokuussa 2020, kun hänestä tuli Liverpoolin reservijoukkueen apuvalmentaja. Helmikuussa 2021 hän siirtyi AFC Bournemouthin apuvalmentajaksi.
O’Neil nousi Bournemouthin väliaikaiseksi päävalmentajaksi elokuussa 2022 Scott Parkerin saatua potkut ja marraskuussa 2022 hänestä tuli Bournemouthin vakituinen päävalmentaja. Bournemouth pelasi hänen alaisuudessaan kaudella 2022–2023 34 valioliigaottelua ja sijoittui sarjassa sijalle 15. Hänet kuitenkin erotettiin tehtävästään kesäkuussa 2023.
Valioliigaseura Wolverhampton Wanderers nimesi 9. elokuuta 2023 O’Neilin uudeksi päävalmentajakseen Julen Lopeteguin lähdettyä seurasta. O’Neil erotettiin tehtävästä joulukuussa 2024.
Umbria

| Umbria |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:  Italia
Maakuntia:  2
Kuntia:  92
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Perugia
 – Presidentti:  Catiuscia Marini (PD)
Pinta-ala:  8 456 km²
Väkiluku (31.12.2015):  891 181 (17.)
 – väestötiheys:  105 as./km²
BKT (2016):  21 mrd. € (17.) 
 – asukasta kohti:  24 000 € (13.) 
 
Alueen kotisivut
Näkymä Norciasta.
Assisin kaupunkia.
Umbria on hallinnollinen alue Keski-Italian sisämaassa, Latiumin, Marchen ja Toscanan naapurina. Umbria on Italian hallinnollisista alueista ainoa, jolla ei ole merenrantaa eikä valtakunnanrajaa. Siellä on vajaat 900 781 asukasta. Pääkaupunki on Perugia. Umbriassa on kaksi maakuntaa, Perugia ja Terni. Perugian maakunnassa on 59 kuntaa ja Ternin maakunnassa 33 kuntaa. Assisin kaupunki on tunnettu pyhiinvaellus- ja matkailukohteena.
Alue on vuoristoista, korkein huippu Monte Vettore (2 476 m) on Apenniineilla. Alavimmat osat ovat Tiberin laaksossa Latiumin rajalla. Umbrian maisemaa hallitsevat kukkuloilla sijaitsevat etruskien aikaiset ja keskiaikaiset pienet kylät. Umbrian maakunnan läpi kulkee Tiberjoki yli 200 kilometrin pituisena sekä roomalaisten vuonna 220 eaa. rakentama tie Via Flaminia.
Talous

Alle kymmenen hengen pienyritykset työllistävät suuren osan umbrialaisista. Työttömyysaste Umbriassa on pienempi kuin muualla Italiassa keskimäärin. Umbrian talouden tärkeimmät osa-alueet ovat matkailu, tekstiiliteollisuus, keramiikka sekä puu- ja takorautatuotteet.lähde? Umbrian elintarviketeollisuuden tuotteita oliiviöljyn ja viinin lisäksi ovat muun muassa juustot ja lihajalosteet. Italian vuonna 2011 alkaneesta talouskriisistä huolimatta Umbrian vienti on ollut kasvussalähde?, ennen kaikkea oliiviöljy- ja tekstiilituotannon ansiosta.lähde?
Talous > Maatalous

Maatalouden osuus Umbrian kokonaistuotannosta on 2 prosenttia. Tärkeimmät maataloustuotteet ovat liha, vehnä, tupakka, öljykasvit, viinirypäleet, kananmunat ja maito. Umbriassa on suotuisat olosuhteet oliivien ja viinin viljelylle. Umbrialaiset viinit ja oliiviöljyt ovat maailmalla arvostettuja.
Talous > Tekstiiliteollisuus

Italia on maailman markkinajohtaja kašmirneuleiden valmistuksessalähde?, ja Umbria on yksi tärkeimmistä kašmirneuleiden tuotantoalueista Italiassa.
Umbrian taidemaalareita

Umbria on tunnettu myös maailmankuuluista taidemaalareistaan. Heidän teoksiaan on nähtävillä Umbrian kirkoissa sekä taidegallerioissa, vaikka moni teos on siirretty mm. Rooman taidegallerioihin. Tärkeimpiä umbrialaisia taidemaalareita:
Bonfigli (Benedetto Bonfigli, 1420-1496)
Perugino (Pietro di Cristoforo Vannucci, 1450-1523)
Pinturicchio (Bernardino di Betti, 1452-1513)
Raffaello (Raffaello Sanzio, 1483-1520)
Tärkeitä kaupunkeja

Acquasparta
Amelia
Assisi
Città di Castello
Deruta
Foligno
Gualdo Tadino
Gubbio
Montefalco
Narni
Nocera Umbra
Norcia
Orvieto
Perugia
Spoleto
Terni
Todi
Trevi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Umbria Wikimedia Commonsissa
| n k Italian alueet sekä maakunnat ja metropolikaupungit |
| --- | --- | --- |
| Abruzzo | Chieti • L’Aquila • Pescara • Teramo |  |
| Apulia | Bari • Barletta-Andria-Trani • Brindisi • Foggia • Lecce • Taranto |  |
| Aostanlaakso | Aoste |  |
| Basilicata | Matera • Potenza |  |
| Calabria | Catanzaro • Cosenza • Crotone • Reggio Calabria • Vibo Valentia |  |
| Campania | Avellino • Benevento • Caserta • Napoli • Salerno |  |
| Emilia-Romagna | Bologna • Ferrara • Forlì-Cesena • Modena • Parma • Piacenza • Ravenna • Reggio Emilia • Rimini |  |
| Friuli-Venezia Giulia | Gorizia • Pordenone • Trieste • Udine |  |
| Latium | Frosinone • Latina • Rieti • Rooma • Viterbo |  |
| Liguria | Genova • Imperia • La Spezia • Savona |  |
| Lombardia | Bergamo • Brescia • Como • Cremona • Lecco • Lodi • Mantova • Milano • Monza • Pavia • Sondrio • Varese |  |
| Marche | Ancona • Ascoli Piceno • Fermo • Macerata • Pesaro e Urbino |  |
| Molise | Campobasso • Isernia |  |
| Piemonte | Alessandria • Asti • Biella • Cuneo • Novara • Torino • Verbano-Cusio-Ossola • Vercelli |  |
| Sardinia | Cagliari • Etelä-Sardinia • Nuoro • Oristano • Sassari |  |
| Sisilia | Agrigento • Caltanissetta • Catania • Enna • Messina • Palermo • Ragusa • Syrakusa • Trapani |  |
| Toscana | Arezzo • Firenze • Grosseto • Livorno • Lucca • Massa-Carrara • Pisa • Pistoia • Prato • Siena |  |
| Trentino-Etelä-Tiroli | Etelä-Tiroli • Trento |  |
| Umbria | Perugia • Terni |  |
| Veneto | Belluno • Padova • Rovigo • Treviso • Venetsia • Verona • Vicenza |  |
Arabeski (taide)

Arabeski moskeijan seinässä Qazvinissa, Iranissa.
Arabeski (ransk. décoration arabesque, arabialainen koristelu) on arabialaisesta taiteesta peräisin oleva akanthus-, palmetti- ja köynnösaiheinen koristekuvio. Se on lähtöisin arabialaisessa ja islamilaisessa taiteessa käytetyistä köynnöskuvioista, jotka puolestaan perustuivat kreikkalaisten käsityöläisten esikuville. Arabeski muuttui islamilaisessa maailmassa hyvin tyylitellyksi ja kaavamaiseksi koristeaiheeksi, ja siitä tuli olennainen osa itämaista kulttuuriperinnettä. Islamilaisen taiteen arabeskikuviot olivat geometrisia ja lähes abstrakteja viivaornamentteja, sillä ihmisten ja eläinten kuvaaminen ei ollut uskonnollisista syistä sallittua.
Arabeski omaksuttiin myös länsimaiseen taiteeseen, ja kaarevalinjaisia arabeskikuvioita käytettiin renessanssista lähtien muun muassa käsikirjoitusten, seinien, huonekalujen sekä metallitöiden ja keramiikan koristeaiheina. Länsimaisiin arabeskikuvioihin yhdistettiin usein myös ihmishahmoja, eläimiä ja kukkia.
Esimerkkejä

Arabeskikoristeltua stukkoa Alhambran seinillä
Iranilaisen Sheikh Lotfallah -moskeijan kupoli on kauttaaltaan peitetty arabeskikuviolla
Musamman Burj Agrassa, Intiassa, on koristeltu arabeskikuvioin
Arabeskikuvioita persialaisessa matossa
Claes Andersson

| Claes Andersson |
| --- | --- |

Suomen II opetusministeri (kulttuuriministeri)
 Lipposen I hallitus 13.4.1995–4.9.1998  
Edeltäjä:  Tytti Isohookana-Asunmaa
Seuraaja:  Suvi-Anne Siimes
Kansanedustaja
 21.3.1987–23.3.1999 21.3.2007–9.9.2008  
Ryhmä/puolue:  Vasemmistoliiton eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Uudenmaan vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. toukokuuta 1937 Helsinki
Kuollut: 24. heinäkuuta 2019 (82 vuotta) Helsinki
Ammatti:  lääkäri, psykiatri, kirjailija
Tiedot
Puolue:  Vasemmistoliitto
Kumppani:  Katriina Kuusi
 Nimikirjoitus
Claes-Johan Rudolf Andersson (30. toukokuuta 1937 Helsinki – 24. heinäkuuta 2019 Helsinki) oli suomenruotsalainen psykiatri, kirjailija ja jazzmuusikko. Hän oli yksi Vasemmistoliiton perustajista ja toimi puolueen puheenjohtajana kahdeksan vuoden ajan. Paavo Lipposen I hallituksessa Andersson toimi kulttuuriministerinä.
Elämä ja ura

Andersson valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1962, minkä jälkeen hän työskenteli vuosina 1963–1967 Tammiharjun sairaalan ja vuosina 1967–1970 Hesperian sairaalan osastonlääkärinä. Andersson valmistui psykiatrian erikoislääkäriksi 1969.
Nuorena lääkärinä ja psykiatrina Andersson toimi aktiivisesti marraskuun liikkeessä, joka pyrki kohentamaan muun muassa mielenterveyspotilaiden, alkoholistien ja vankien olosuhteita. Hän oli marraskuun liikkeen puheenjohtajana 1967–1969. Erikoistuttuaan psykiatriaan Andersson oli Veikkolan parantolan ylilääkärinä 1970–1973, mistä hän siirtyi hoitamaan Loviisan ja Porvoon mielenterveysseuran ylilääkärin virkaa vuonna 1973.
Elämä ja ura > Politiikka

Andersson nousi kansanedustajaksi ensimmäisen kerran eduskuntavaaleissa 1987 Suomen Kansan Demokraattisen Liiton (SKDL) ehdokkaana. Kansanedustajaksi hänen kerrotaan päätyneen sattumalta professori Lars D. Erikssonin houkuteltua Anderssonin ehdolle ja vakuutettua tälle, ettei vaaraa tulla valituksi ollut. Andersson kuului SKDL:n Sosialistien valtuuskuntaan vuosina 1987–1989, eikä hän ollut aiemminkaan kuulunut kommunistiseen puolueeseen. Andersson oli mukana perustamassa Vasemmistoliittoa vuonna 1990 ja hänestä tuli puolueen ensimmäinen puheenjohtaja. Andersson oli Vasemmistoliiton ehdokas presidentinvaalissa 1994 saaden 3,8 % äänistä. Seuraavana vuonna hän vei puolueensa Lipposen I hallitukseen ja sai kulttuuriministerin salkun. Kunnallispolitiikassa Andersson toimi vuodesta 1989 Espoon kaupunginvaltuustossa.
Ministerinä Andersson toimi kolmen vuoden ajan, kunnes hän vuonna 1998 teki hallituksessa tilaa puolueensa uudelle puheenjohtajalle Suvi-Anne Siimekselle. Andersson jätti eduskunnan vuonna 1999 ja julkaisi seuraavana vuonna muistelmansa Kaksitoista vuotta politiikassa – katkelmia, muistikuvia, unia. 2000-luvun alussa hän toimi vakiojäsenenä Ylen aamu-tv:n Jälkiviisaat-osiossa.
Vuoden 2007 eduskuntavaalien alla Andersson ilmoitti lähtevänsä ehdokkaaksi keräämään puoluejohdosta eronneen Siimeksen jättämiä ääniä. Andersson nousi takaisin eduskuntaan puolueensa korkeimmalla äänimäärällä. Hän erosi kansanedustajan tehtävistä terveydellisten syiden vuoksi syksyllä 2008. Hänen tilalleen palasi entinen kansanedustaja Kari Uotila.
Elämä ja ura > Taide

Andersson kirjoitti romaaneja ja runoja ja esitti jazzmusiikkia. Hän oli myös käsikirjoittamassa elokuvia. Hän oli yksi Lauri Törhösen esikoiselokuvan Palava enkeli (1986) käsikirjoittajista. Andersson toimi myös Veli-Matti Saikkosen televisioelokuvan Vuoden viimeinen kesä (1998) yhtenä käsikirjoittajana. Hän kirjoitti myös osan Matti Ijäksen elokuvassa Pilkkuja ja pikkuhousuja (1993) lausutuista runoista. Anderssonin viimeiseksi jäänyt levy Kvar i mig – Yhä minussa on vuodelta 2018.
Elämä ja ura > Yksityiselämä

Muistelmissaan Andersson paljasti olleensa lähellä itsemurhaa 1980-luvulla. AIDS-epidemian puhkeamisen myötä Andersson ajautui luulosairauteen löytäen kaikki taudin merkit itsestään. Hän kertoi aikoneensa tappaa itsensä töölöläishotellin ylimmästä kerroksesta varaamassaan huoneessa, mutta jokin kuitenkin esti häntä riistämästä itseltään henkeä. Kahdentoista tunnin nukkumisen jälkeen Anderssonin harhakuvitelmat aidsiin sairastumisesta olivat kadonneet. Hän kertoi kärsineensä myös peliriippuvuudesta.
Anderssonilla oli kuusi lasta, joista tunnettuja ovat näyttelijä ja kirjailija Henrika Andersson, sekä diplomaatti ja entinen jalkapalloilija Ville Andersson.
Claes Andersson kuoli 24. heinäkuuta 2019 Helsingin Meilahden sairaalassa pitkäaikaissairauksien komplikaatioiden seurauksena. Hänet siunattiin Johanneksenkirkossa Helsingissä 23. elokuuta 2019.
Teoksia > Tietokirjat

Kaksitoista vuotta politiikassa: Katkelmia, muistikuvia, unia.  ((Mina tolv politiska år – fragment, minnesbilder, drömmar, 2000.) Suomentanut Leena Vallisaari)  Helsinki:  WSOY, 2000.  ISBN 951-0-23624-1
Luova mieli: Kirjoittamisen vimma ja vastus.  (Har du sett öknen blomma? Om skrivandets lust och vånda, 2002.)  Helsinki:  Kirjapaja, 2002.  ISBN 951-625-876-X
Hulluudestamme ja hulluudestanne.  (Must)  Helsinki:  Kirjapaja, 2003.  ISBN 951-625-957-X
Jokainen sydämeni lyönti.  ((Varje slag mitt hjärta slår, 2009.) Suomentanut Liisa Ryömä)  Helsinki:  WSOY, 2009.  ISBN 951-035-595-X
Teoksia > Romaanit

Kuvien takana.  ((Bakom bilderna, 1972.) Suomentanut Pentti Saaritsa)  Helsinki:  Otava, 1973.  ISBN 951-1-00635-5
Armas aika.  ((Den fagraste vår, 1976.) Suomentanut Timo Hämäläinen)  Helsinki:  Otava, 1977.  ISBN 951-1-04265-3
Ihminen, sielunsa kaltainen.  ((En mänska börjar likna sin själ, 1983.) Suomentanut Elvi Sinervo)  Helsinki:  WSOY, 1983.  ISBN 951-0-12038-3
Salto mortale.  ((Saltomortal, 2006.) Suomentanut Liisa Ryömä)  Helsinki:  WSOY, 2006.  ISBN 951-0-32358-6
Oton elämä.  ((Ottos liv, 2011.) Suomentanut Liisa Ryömä)  Helsinki:  WSOY, 2011.  ISBN 978-951-0-38280-6
Hiljaiseloa Meilahdessa. Oton elämä 2.  ((Stilla dagar i Mejlans, 2016.) Suomentanut Liisa Ryömä)  Helsinki:  WSOY, 2016.  ISBN 9789510420645
Seuraavaksi Jätkäsaari!  ((Busholmen nästa, 2019.) Suomentanut Laura Jänisniemi)  Helsinki:  WSOY, 2019.  ISBN 9789510444948
Teoksia > Runokokoelmat > Ruotsiksi

Ventil.  Helsingfors:  Schildt, 1962.
Som om ingenting hänt.  Helsingfors:  Schildt, 1964.
Staden heter Helsingfors.  Helsingfors:  Schildt, 1965.
Samhället vi dör i.  Helsingfors:  Schildt, 1967.
Det är inte lätt att vara villaägare i dessa tider.  Helsingfors:  Schildt, 1969.
Bli, tillsammans.  Helsingfors:  S & Co, 1970.
Rumskamrater.  Helsingfors:  Söderström, 1974.  ISBN 951-52-0203-5
Genom sprickorna i vårt ansikte.  Helsingfors:  Söderström, 1977.  ISBN 951-52-0459-3
Trädens sånger.  Helsingfors:  Söderström, 1979.  ISBN 951-52-0550-6
Tillkortakommanden.  Helsingfors:  Söderström, 1981.  ISBN 951-52-0691-X
Under.  Helsingfors:  Söderström, 1984.  ISBN 951-52-0947-1
Som lyser mellan gallren.  Helsingfors:  Söderström, 1989.  ISBN 951-52-1259-6
Huden där den är som tunnast.  Helsingfors:  Söderström, 1991.  ISBN 951-52-1387-8
En lycklig mänska.  Helsingfors:  Söderström, 1996.  ISBN 951-52-1634-6
Dessa underbara stränder, förbi glidande.  Helsingfors:  Söderström, 2002.  ISBN 951-52-1953-1
Teoksia > Runokokoelmat > Suomennetut

Vuoden viimeinen kesä: Runoja vuosilta 1962–84. WSOY, 1985. ISBN 951-0-13263-2
Parhaat päiväni.  ((Mina bästa dagar, 1987.) Suomentanut Pentti Saaritsa)  Helsinki:  WSOY, 1989.  ISBN 951-0-15827-5
On kylmä, täällä palaa.  ((Det är kallt, det brinner, 2003.) Suomentanut Jyrki Kiiskinen)  Helsinki:  WSOY, 2004.  ISBN 951-0-28873-X
Ajan meno.  ((Tidens framfart, 2005, & Lust, 2008.) Suomentanut Jyrki Kiiskinen)  Helsinki:  WSOY, 2008.  ISBN 978-951-0-34556-6
Pimeyden kirkkaus.  ((Mörkrets klarhet, 2010.) Suomentanut Jyrki Kiiskinen)  Helsinki:  WSOY, 2010.  ISBN 978-951-0-36839-8
Syksyni sumuissa rakastan sinua. (Jag älskar dig med mina höstliga dimmor.) Suomentanut Jyrki Kiiskinen. Helsinki: WSOY, 2013. ISBN 978-951-0-39587-5
Aamu meren rannalla: Sisäänhengitys, uloshengitys. (En morgon vid havet: Inandning, utandning, 2015.) Suomentanut Jyrki Kiiskinen. Helsinki. WSOY, 2015. ISBN 978-951-0-41307-4