stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Potok
Satelliitit

| Satelliitti | Aika | Laukaisupaikka | Kantoraketti | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kosmos 1366 (Potok #1, Geizer 11L) | 17.5.1982 | Baikonurin kosmodromi | Proton-K Blok-DM |  |
| Kosmos 1540 (Potok #2, Geizer 12L) | 2.3.1984 | Baikonurin kosmodromi | Proton-K Blok-DM |  |
| Kosmos 1738 (Potok #3, Geizer 13L) | 4.4.1986 | Baikonurin kosmodromi | Proton-K Blok-DM |  |
| Kosmos 1888 (Potok #4, Geizer 15L) | 1.10.1987 | Baikonurin kosmodromi | Proton-K Blok-DM-2 |  |
| Kosmos 1961 (Potok #5, Geizer 16L) | 1.8.1988 | Baikonurin kosmodromi | Proton-K Blok-DM-2 |  |
| Kosmos 2085 (Potok #6, Geizer 17L) | 18.7.1990 | Baikonurin kosmodromi | Proton-K Blok-DM-2 |  |
| Kosmos 2172 (Potok #7, Geizer 18L) | 22.11.1991 | Baikonurin kosmodromi | Proton-K Blok-DM-2 |  |
| Kosmos 2291 (Potok #8, Geizer 19L) | 21.9.1994 | Baikonurin kosmodromi | Proton-K Blok-DM-2 |  |
| Kosmos 2319 (Potok #9, Geizer 20L) | 30.8.1995 | Baikonurin kosmodromi | Proton-K Blok-DM-2 |  |
| Kosmos 2371 (Potok #10, Geizer 22L) | 4.7.2000 | Baikonurin kosmodromi | Proton-K Blok-DM-2 |  |

Tulevia
| Satelliitti | Aika | Laukaisupaikka | Kantoraketti | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kosmos x (Potok #x, Geizer 14L) |  | Baikonur | Proton-K Blok-DM-2 |  |
| Kosmos x (Potok #x, Geizer 21L) |  | Baikonur | Proton-K Blok-DM-2 |  |
Potomac

| Potomac |
| --- | --- |
 Näkymä joelle.
Laskupaikka:  Chesapeakenlahti
Maat:  Yhdysvallat: Länsi-Virginia, Maryland, Virginia, Columbian liittopiiri 
Pituus:  616 km
Potomac on joki Yhdysvaltojen itäosissa. Se on noin 616 kilometriä pitkä ja laskee Chesapeakenlahteen. Merkittäviä jokialueen kaupunkeja ovat muun muassa Alexandria Virginiassa ja Yhdysvaltojen pääkaupunki Washington DC.
Potomac-joki laskee Chesapeakenlahteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Potomac Wikimedia Commonsissa
RSK Olimpijskyi

| RSK Olimpijskyi |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Donetsk, Ukraina
Avattu:  13. elokuuta 1958
Remontoitu:  1970, 2003
Omistaja:  Šah’tar Donetsk
Hoitaja:  Šah’tar Donetsk
Kenttä:  luonnonnurmi
Katsojakapasiteetti
 25 831 
Kentän mitat
 105 × 68 metriä 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Rehionalnyi sportyvnyi kompleks Olimpijskyi (ukr. Регіона́льний спорти́вний ко́мплекс «Олімпі́йський») on urheilustadion Ukrainan Donetskin kaupungin Kiovan piirissä.
Stadionin kapasiteetti on 25 831, ja sillä pelataan pääosin jalkapallo-otteluita. Šah’tar pelasi stadionilla kotiottelunsa vuosina 2004–2009 ennen siirtymistä uudelle Donbas Arenalle. Myös Metalurh on pelannut stadionilla.
Aiheesta muualla

Stadionin esittely Ukrainan valioliigan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (ukrainaksi)
Stadionin esittely Šah’tarin sivustolla (englanniksi)
RSX-11

| RSX-11 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Digital Equipment Corporation
Suoritintuki:  PDP-11
Infobox OKNimi-testi OK: 
RSX-11 on Digital Equipment Corporationin PDP-11-minitietokoneelle kehittämä reaaliaikakäyttöjärjestelmien perhe, jonka järjestelmät olivat yleisiä 1970-luvun lopulla sekä 1980-luvun alussa. Nämä käyttöjärjestelmät suunniteltiin teollisuuden prosessinhallintaan, ja niitä myös käytettiin siinä tehtävässä paljon, mutta RSX-11 oli suosittu myös ohjelmistokehityksessä.
Eräs tunnetuimpia perheen järjestelmiä oli David Cutlerin RSX-11M, joka myöhemmin vaikutti VAX-tietokoneiden VMS-käyttöjärjestelmän kehitykseen. RSX-11M:ssä esiintyivät ensi kerran suunnitteluperiaatteet ja pääkonseptit jotka myöhemmin esiintyivät myös Windows NT:ssä.
RSX tulee sanoista Resource Sharing eXecutive, alun perin ilmeisesti Real-time System eXecutive.
Aiheesta muualla

Vanhoja teknisiä dokumentteja[vanhentunut linkki], Bitsavers.org (englanniksi)
Ralf Fährmann

Fährmann vuonna 2018
Ralf Fährmann (s. 27. syyskuuta 1988 Karl-Marx-Stadt, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on oikeajalkainen. Fährmann edustaa Saksan Bundesliigan Schalke 04 -seuraa.
Fährmann pelasi Schalkessa kolme bundesliigaottelua ja yhden pelin UEFA-cupissa kaudella 2008–2009. Hän siirtyi kesällä 2009 ilmaiseksi Eintracht Frankfurtiin, jossa pelasi kahden kauden aikana yhteensä 18 Saksan pääsarjaottelua. Kesällä 2011 hän palasi ilmaissiirrolla Schalkeen ja voitti heti DFL-Supercupin. Fährmannista tuli Schalken ykkösmaalivahti, kun Manuel Neuer siirtyi Bayern Müncheniin. Fährmann pelasi Schalkessa vuosina 2011–2019 kaikkiaan 175 bundesliigaottelua, 16 peliä Mestarien liigassa ja 23 ottelua Eurooppa-liigassa. Syyskaudella 2019 hän pelasi lainasopimuksella yhden Englannin valioliigaottelun Norwich Cityssä. Kevään 2020 hän oli lainalla Norjan Elitserienin SK Brannissa.
Fährmann pelasi Saksan ikäkausimaajoukkueissa 16-vuotiaista 21-vuotiaisiin yhteensä 31 maaottelua vuosina 2003–2008. Hän kuului 19-vuotiaiden EM-kisajoukkueeseen 2007, muttei päässyt pelaamaan.
RSD Alcalá

Real Sociedad Deportiva Alcalá on espanjalainen jalkapalloseura, joka tulee Alcalá de Henaresin kaupungista Espanjasta. Joukkue on perustettu 1. toukokuuta 1929 ja se pelaa tällä hetkellä maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Se pelaa kotiottelunsa 7 000-paikkaisella Estadio Municipal El Valilla.
Joukkue on pelannut historiansa aikana Segunda División B:ssä sekä Tercera Divisiónissa kansallisella tasolla.
Aiheesta muualla

Seuran virallinen kotisivusto (espanjaksi)
Pā

Malli pā-kylästä
Pā Rapan saarella
Pā tarkoittaa maorikylää, mutta eurooppalaisessa käytössä sillä tarkoitetaan maorien 1700–1800-luvuilla tekemiä linnoituksia. Kaikki pāt oli rakennettu kukkulan tai muun korkean muodostuman laelle. Osa niistä oli rakennettu vain sotureille ja osa asumistarkoitukseen. Pā-kylät olivat tärkeässä roolissa maorisodissa. Vanhin pā on 500 vuotta vanha, mutta ne yleistyivät vasta 1800-luvulla alkaneissa heimojen välisissä sodissa, jotka johtuivat peltoalan niukkuudesta ja liian suuresta asutustiheydestä.
Myös muualla Tyynellämerellä on samanlaisia linnoituksia. Niitä on muun muassa Rapan saarella ja muualla Ranskan Polynesiassa. One Tree Hillin pā on yksi suurimmista ihmisen tekemistä historiallisista linnoitusrakennelmista.
Linnoitus

Pān puolustus koostui maavalleista ja puisista aidoista. Myös juoksuhautoja rakennettiin muskettien tullessa käyttöön ja joissakin saattoi olla jopa maanalaisia bunkkereita. Pāt osoittautuivat kestäviksi tykkejä ja raketteja vastaan, ja niistä tuli maorien pääpuolustusasemia brittejä vastaan taisteltaessa. Pān käyttöikä oli yleensä vain 4–6 kuukautta, sillä asukkaiden piti siirtyä paikasta toiseen ruoanhakuun.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pā Wikimedia Commonsissa
RSHA

Juutalaisia kootaan Ukrainassa. Kypärästä päätellen vieressä seisovat sotilaat eivät ole saksalaisia vaan romanialaisia.
RSHA eli Reichssicherheitshauptamt (”Valtakunnan pääturvallisuusvirasto”) oli natsi-Saksassa SS:n alainen organisaatio, jonka Heinrich Himmler perusti 22. syyskuuta 1939 yhdistämällä Sicherheitsdienstin (SD), Gestapon ja Kriminalpolizein. RSHA:n tehtäväksi määriteltiin taistelu ”kaikkia valtakunnan vihollisia vastaan” Saksan rajojen sisä- ja ulkopuolella. Näitä olivat muun muassa kommunistit, vapaamuurarit, juutalaiset, romanit ja muut ”rodullisesti ei-suosittavat”.
RSHA:n ensimmäiseksi päälliköksi nimettiin Reinhard Heydrich, joka hoiti tehtävää aina vuonna 1942 tapahtuneeseen salamurhaansa asti. Sen jälkeen RSHA:ta johti Ernst Kaltenbrunner aina sodan päättymiseen asti.
Organisaatio

Einsatzgruppen oli suoraan RSHA:n alaisuudessa, muuten RSHA jaettiin seitsemään osastoon (Amten):
Amt I Personal (johtaja: Standartenführer Bruno Streckenbach)
Amt II Organisation, Verwaltung, Recht (johtaja: SS-eversti Dr. Nockemann)
Amt III SD Inland (johtaja: SS-kenraali Otto Ohlendorf, osaston tehtävänä oli ulkosaksalaisten asiat)
Amt IV Gestapo (johtaja: SS-Gruppenführer Heinrich Müller, alajaosto IV B 4:n johdossa oli Adolf Eichmann)
Amt V Kripo (johtaja: SS-Gruppenführer Arthur Nebe, osasto oli Rikospoliisi, joka käsitteli ei-poliittisia rikoksia)
Amt VI SD Ausland (johtaja: aluksi SS-Brigadeführer Heinz Jost, myöhemmin SS-Brigadeführer Walther Schellenberg, osasto huolehti tiedustelusta ulkomailla)
Amt VII Weltanschauung (johtaja: professori Standartenführer Franz Six, huolehti ideologisista tehtävistä, kuten antisemitistisestä ja vapaamuurarien vastaisesta propagandasta)
Próti

Prote (m.kreik. Πρωτή, Prōtē) tai Próti (kreik. Πρώτη) voi viitata seuraaviin paikkoihin:
Próti, antiikin Prote, saari Jooniansaarten saariryhmässä Kreikassa
Kınalıada eli Próti, antiikin Prote, saari Marmaranmeressä Turkissa
Próti, kylä Amfípolin kunnassa Sérresin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Próti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Raimo Raak

Raimo Olavi Raak (s. 19. syyskuuta 1941 Varkaus) on entinen suomalainen pesäpalloilija ja jääkiekkoilija.
Raimo Raak aloitti pesäpalloilun Puurtilan Kisa-Pojissa jo 14-vuotiaana suomensarjassa. SM-sarjassa hän pelasi seitsemän kautta ja toistasataa ottelua, ja hänet tunnettiin yhtenä kovalyöntisimmistä pelaajista. Raak saavutti SM-hopeaa 1964 ja 1965 ja on pelannut kahdessa nuorten ja kahdessa miesten Itä–Länsi-ottelussa ja lisäksi kolmessa PPL–Lehdistö-pelissä.
Jääkiekkoa Raak pelasi mestaruussarjassa kaudella 1963–1964 Warkauden Urheilijain miehistössä.
Saavutukset > Pelaajana

2 SM-hopeaa: 1964, 1965
2 Itä-Länsi-ottelua: 1964, 1965
Glacier Express

Glacier Expressin reitti.
Glacier Express Filisurissa Landwasserin sillalla.
Glacier Express on sveitsiläinen junareitti, joka kulkee Alpeilla St. Moritzista Churin, Brigin ja Vispin kautta Zermattiin. Yhteyden toteuttavat yhteistyössä paikalliset rautatieyhtiöt Rhätische Bahn (RhB) ja Matterhorn Gotthard Bahn (MGB), joiden liikennöintialueet yhdistyvät  Disentiksessä.
Reitti

Glacier Expressin reitti on 275 kilometriä pitkä. "Pikajuna" kulkee reitin noin kahdeksassa tunnissa. Reitti on kapearaiteinen (1 000 mm). Reitin korkein kohta on MGI:n rataverkossa, Oberalpissa (2 033 metriä). Reitin jyrkimmissä kohdissa, MGI:n rataosalla, on hammasraide. Reitillä on 91 tunnelia, joista pisin on Furkan pohjatunneli.
Nähtävyyksiä

Reitin varrella on useita talviurheilukeskuksia ja muita matkailukohteita:
St. Moritzin / Davosin alue Graubündenin kantonissa on kuuluisa talviurheilualue.
Albulan rautatie on osa maailmanperintökohdetta.
Andermattin ja Realpin seudulla Urin kantonissa on useita talviurheilukeskuksia.
Jungfraun–Aletschin alppialue on  Wallisin ja Bernin kantoneissa sijaitseva maailmanperintökohde.
Zermatt ja Saas-Fee Wallisin kantonissa ovat maailmankuuluja talviurheilualueita.
Liikenne

Glacier Express aloitti liikenteensä vuonna 1930. Reitti on nykyään ympärivuotinen, tosin liikenteessä on ollut viime vuosina kannattavuussyistä loka-joulukuussa 6-8 viikon tauko. Aikataulukaudella 2014–15 juna kulkee talvisin (joulu-toukokuussa) kerran päivässä ja kesäisin (touko-lokakuussa) 1-3 kertaa päivässä suuntaansa.
Uutisia

23.7.2010 Junan 906 (Zermatt–St. Moritz) kolme viimeistä vaunua suistuivat kiskoilta Brigin ja Fieschin välillä. Onnettomuudessa kuoli yksi henkilö ja kymmeniä loukkaantui. Turma johtui junan liian suuresta nopeudesta, kaarteen jälkeisestä liian aikaisesta kiihdytyksestä.
22.9.2013 Glacier Expressin liikenne Davosista päättyi. Junille on Davosista edelleen paikallisjunayhteys (Filisuriin) ja linja-autoyhteys (Churiin).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rhätischen Bahnin kotisivut
MGB:n kotisivut
Glacier Express Bonaduzin lähellä
Glacier Express "laskeutuu" Andermattiin idästä
Glacier Express Oberalpin lähellä
Gulnabadin taistelu

Gulnabadin taistelu oli 8. maaliskuuta 1722 käyty taistelu Hutakien johtaja Mir Mahmudin ja Persian safavidien joukkojen välillä lähellä Gulnabadia nykyisessä Iranissa. Taistelu päättyi safavidien tappioon ja käytännössä heidän valtakuntansa romahdukseen.
Tausta

Safavidit olivat pitkään hallinneet Khorasanin alueen paštuja kuvernööriensä kautta. Esimerkiksi uskonnolliset syyt alkoivat kuitenkin kääntää paikallisia heitä vastaan. Safavidit olivat šiialaisia ja paštut sunnalaisia. Tilanne kärjistyi safavidien kuvernöörien taitamattomasta toiminnasta. Ghelzai-heimon Hutak-klaanin Mirwais Amir Khan kapinoi ja surmasi epäsuositun kuvernöörin vuonna 1709 perustaen käytännössä riippumattoman Hutak-dynastian. Safavidit lähettivät paikalle armeijan palauttamaan tilannetta entiselleen, mutta he kärsivät tappion Kandaharissa. Mirwaisin poika Mir Mahmud johti oman armeijansa Persiaan. Hän eteni kohti safavidien pääkaupunkia Isfahania Kermanin ja Yazdin kautta ja kohtasi 8. maaliskuuta 1722 safavidien armeijan lähellä Gulnabadia.
Taistelu

Mir Mahmudin armeija Gulnabadissa käsitti noin 18 000 miestä. Häntä vastassa olleeseen safavidiarmeijaan kuului noin 40 000 miestä visiiri Mohammad Quli Khanin, Ali Mardan Khanin ja georgialaisen kenraali Rustam Khanin komennossa. Safavidien joukkoihin kuului myös tykistö, jota johti ranskalainen Philippe Colombe. Kaikkiaan heidän joukkonsa kärsivät hajautetusta komennosta sekä komentajien keskinäisestä kilpailusta.
Taistelun alkaessa Rustam Khan johti omia joukkojaan hyökkäykseen Mir Mahmudin vasenta siipeä vastaan. Hyökkäys näytti onnistuvan, ja Mahmudin joukot joutuivat sekasortoon. Safavidien hyökkäystä oli kuitenkin tarkoitus seurata ratsuväen isku. Arabeista koottu ratsuväki ei kuitenkaan seurannutkaan Rustamin joukkoja, vaan iski Ghelzaiden leiriin. Samaan aikaan Mohammad Quli Khanin johtama safavidien keskusta ei puuttunut taisteluun lainkaan. Mir Mahmud kokosi joukkonsa ja ajoi Rustamin joukot takaisin. Ali Mardan Khanin johtama safavidien vasen siipi hyökkäsi viimein Ghelzaita vastaan. Hyökkääjät harhautettiin teeskennellyllä paolla. Pakoa esittävien Ghelzaiden perään rynnäköineet safavidit törmäsivät Ghelzaiden zanburak-tykkeihin, joita kuljetettiin kameleilla. Ne avasivat yllättäen tulen ja aiheuttivat suuria tappioita safavidien riveissä. Tämän jälkeen Ghelzaiden ratsuväki iski safavidien tykistöä vastaan surmaten niiden miehistön. Loput safavidien armeijasta kääntyivät pakoon.
Seuraukset

Tappio Gulnabadin taistelussa merkitsi käytännössä safavidien valtakunnan loppua. Ghelzaiden tie Persian pääkaupunki Isfahaniin oli nyt avoin. Kaupunki kukistui kuusi kuukautta kestäneen piirityksen jälkeen. Mir Mahmud otti vangikseen safavidihallitsija Sultan Husainin, nai tämän tyttären, pakotti hallitsijan luopumaan tittelistään ja julistautui itse šaahiksi. Pidemmällä aikavälillä Hutak-dynastia ei kuitenkaan kestänyt. Persia jakautui useiden keskenään taistelevien vallantavoittelijoiden alueisiin.
Rauhaniemen kansankylpylä

Rauhaniemen kansankylpylä kesällä 2020.
Rauhaniemen kansankylpylä on vuonna 1929 rakennettu uimalaitos, joka sijaitsee Tampereella Näsijärven rannassa, Lapinniemen kaupunginosassa. Kansankylpylään kuuluu sauna ja uimaranta, jotka ovat käytössä ympäri vuoden. Kesäisin paikalla toimii myös kioski.
Arkkitehti Bertel Strömmerin suunnittelema kylpylärakennus on säilynyt ulkopuolelta lähes alkuperäisessä asussa, ja sillä on kulttuurihistoriallista arvoa. Sisätiloissa on lämmitetyt pukuhuoneet, wc- ja peseytymistilat sekä kaksi saunaa, jotka ovat yhteisiä naisille ja miehille. Saunojat eivät ole alasti vaan käyttävät uima-asua. Isompaan saunaan mahtuu kerralla jopa 50 henkeä, pienempään 30. Kansankylpylän saunat ja vesi lämmitetään öljyllä.
Rauhaniemen kansankylpylän omistaa Tampereen kaupunki, ja sen hoidosta huolehtii tamperelainen uimaseura TaTU Tampere.
Historiaa

Tampereen Pyhäjärven rantaan perustettiin 1908 Palomäen uimalaitos. Tamperelaiset uimaseurat esittivät kuitenkin vuonna 1921, että myös Itä-Tampereen alueelle tarvittaisiin vastaavanlainen kohde. Kaupungin rahapulan vuoksi hanke viivästyi ja päätös uuden ”kansankylpylän” rakentamisesta tehtiin vasta vuosikymmenen lopulla. Uimalaitoksen sijaintipaikaksi valikoitui Rauhaniemi, joka oli ollut jo pitkään Lapin esikaupungin asukkaiden vakituinen uimapaikka.
Kansankylpylän avajaisia vietettiin juhannuksena 1929. Kylpylä oli alun perin virkistyspaikka, jossa ihmiset uivat rauhallisesti ja ottivat aurinkoa. Siellä järjestettiin uimakouluja ja myös muuta toimintaa, kuten puistokonsertteja. Sauna valmistui myöhemmin, vuonna 1957.
Kylpylän länsipuolelta on löydetty kalliopiirroksia, joita pidetään kulttuurihistoriallisesti merkittävänä muinaisjäännöksenä.
Aiheesta muualla

Rauhaniemen kansankylpylä Facebookissa
Rauhaniemen kansankylpylän järjestyssäännöt vuonna 1930
Psachná

| Psachná Ψαχνά |
| --- | --- |
 Psachná
 Koordinaatit: 38°34′39″N, 23°38′30″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Keski-Kreikka
Alueyksikkö:  Euboia
Kunta:  Dírfys-Messapía
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  2902010101
Väkiluku (2011):  5 827
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Psachná (kreik. Ψαχνά) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Euboian saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Dírfys-Messapían kuntaan, Euboian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen. Aiemmin kaupunki kuului Messápian kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Dírfys-Messapían kunnan Messápian kunnallisyksikköön. Kaupungin väkiluku on 5 827 (vuonna 2011). Psachná on Dírfys-Messapían kunnan kuntakeskus.
Psachná sijaitsee Euboian keskiosissa vajaa neljä kilometriä Pohjoisen Euboianlahden rannasta ja noin 14 kilometriä Chalkídasta pohjoiseen. Se muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Ψαχνών, Dimotikí Koinótita Psachnón), johon kuuluvat varsinaisen Psachnán kaupungin lisäksi Makrymállin kylä sekä luostarit Moní Agíou Ioánni Kalyvíti, Moní Makrymállis ja Moní Panagías Gorgoepikóou. Koko yhdyskunnan väkiluku on 6 050.
Próti (saari)

Prótin saari mantereelta nähtynä.
| --- | --- |
Sijainti:  37°03′01″N, 21°33′03″E, Trifylía Messenia, Peloponnesos Kreikka
Saariryhmä:  Jooniansaaret
Pinta-ala:  3 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Próti (kreik. Πρώτη), antiikin Prote (m.kreik. Πρωτή, Prōtē), on Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja sijaitsee Joonianmeressä Peloponnesoksen niemimaan länsirannikolla Gargaliánoin kaupungin edustalla. Saaren pinta-ala on 3 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Próti kuuluu Trifylían kuntaan, Messenian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen.
Raimo Raimela

Raimo Raimelan juliste 1950-luvulta.
Raimo Olavi Raimela (25. helmikuuta 1916 Kristiinankaupunki – 24. huhtikuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen graafinen suunnittelija, animaattori ja Mainosgraafikkojen koulun rehtori.
Raimela aloitti opinnot Taideteollisuuskeskuskoulussa 1936 ja sai ne päätökseen juuri talvisodan kynnyksellä 1939. Jatkosodassa Raimela haavoittui ja komennettiin toipilaana elokuvaajaksi puolustusvoimien valokuvaosastolle. Vuonna 1943 hänet lähetettiin Berliinin UFA-studiolle opiskelemaan animaatiofilmien tekoa. Sieltä hän toi Suomeen trikkikameran, jonka avulla alkoi tehdä opetuskäyttöön tarkoitettuja animaatioelokuvia sekä puolustusvoimille että lääketieteen ja terveysvalistuksen tarpeisiin. Eräs hänen kuvaajankykyjään tarvinnut oli hammaslääketieteellisiä röntgenkuvauslaitteita kehittänyt professori Yrjö Paatero.
Raimela teki animaatioita etenkin yhtiöille Fennada-Filmi ja Felix-Filmi. Animaatioelokuvien lisäksi Raimela suunnitteli valtavan määrän erilaisia painotuotteita, kuten yritysten liikemerkkejä, kirjelomakkeistoja, vuosikertomuksia ja historiikkeja sekä valomainoksia ja messuosastoja. Erityisen tunnetuksi Raimela tuli julisteistaan, joita hän teki muun muassa Suomen Filmiteollisuudelle, Punaiselle Ristille. Painettujen, ympäri Suomen elokuvateattereita levinneidien elokuvajulisteiden ohella Raimela maalasi säännöllisesti käsin helsinkiläisen elokuvateatteri Rexin katolle tarvittavia elokuvamainoksia. Raimela toimi yli 20 vuotta Postipankin konttoreiden julkisivugrafiikan ja mainosjulisteiden suunnittelijana.
Raimela oli yksi Mainosgraafikkojen koulun perustajajäsenistä ja opettajista. Hän toimi koulun rehtorina vuodesta 1963 aina 1980-luvun alkuun saakka, jolloin jäi eläkkeelle.
Palkintoja

Raimelan verenluovutuksen edistämiseksi suunnittelema juliste Taas tarvitaan verta sai ensimmäisen palkinnon kansainvälisen Punaisen Ristin Monacossa pidetyssä julistekilpailussa 1959. Vuonna 1955 Raimela voitti sekä Vuoden juliste- että Vuoden elokuvajuliste -palkinnot. Elokuvajulisteistaan hänet palkittiin myös 1957 ja 1958.
Raimo Raimela sai taideteollisuuden valtionpalkinnon 1981.
Real Academia Española

Akatemian rakennus Madridissa.
Akatemian perustamisasiakirjan kansilehti.
Real Academia Española eli Espanjan kuninkaallinen akatemia on Madridissa sijaitseva espanjalainen kuninkaallinen akatemia, jonka tehtävä on espanjan kielen vaaliminen Espanjassa. Muilla espanjankielisillä mailla on omat kielenvaalimisorganisaatiot. Ne ovat kuitenkin perustaneet yhteistyöjärjestön Asociación de Academias de la Lengua Española. Real Academia Españolan perusti vuonna 1713 markiisi Juan Manuel Fernández Pacheco esikuvana Ranskan akatemia. Jäsenyys on elinikäinen.
Jäsenet (2009)

(luetteloitu jäseneksitulovuoden mukaan)
Martín de Riquer Morera, Casa Dávalosin kreivi (1965)
Antonio Colino López (1972)
Miguel Delibes Setién (1975)
Carlos Bousoño Prieto (1980)
Manuel Seco Reymundo (1980)
Francisco Ayala y García-Duarte (1984)
Valentín García Yebra (1985)
Pere Gimferrer Torrens (1985)
Gregorio Salvador Caja (1987)
Francisco Rico Manrique (1987)
Antonio Mingote Barrachina (1988)
José Luis Pinillos Díaz (1988)
Francisco Morales Nieva (1990)
Francisco Rodríguez Adrados (1991)
José Luis Sampedro Sáez (1991)
Víctor García de la Concha (1992)
Eduardo García de Enterría y Martínez-Carande (1994)
Emilio Lledó Íñigo (1994)
Luis Goytisolo Gay (1995)
Mario Vargas Llosa (1996)
Eliseo Álvarez-Arenas Pacheco (1996)
Antonio Muñoz Molina (1996)
Juan Luis Cebrián (1997)
Ignacio Bosque Muñoz (1997)
Ana María Matute (1998)
Luis María Anson Oliart (1998)
Luis Mateo Díez (2001)
Guillermo Rojo (2001)
José Antonio Pascual (2002)
Carmen Iglesias (2002)
Luis Ángel Rojo (2003)
Margarita Salas Falgueras (2003)
Arturo Pérez-Reverte (2003)
José Manuel Sánchez Ron (2003)
Carlos Castilla del Pino (2004)
Álvaro Pombo y García de los Ríos (2004)
Antonio Fernández Alba (2006)
Francisco Brines (2006)
José Manuel Blecua (2006)
Pedro García Barreno (2006)
Javier Marias (2008)
Inés Fernández-Ordóñez (2008)
José María Merino (2008)
Darío Villanueva (2008)
José Luis Borau (2008)
Salvador Gutiérrez (2008)
José María Merino (2009)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Rauno Ranta

| Rauno Ranta> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. joulukuuta 1945 Kauhajoki
Ammatti:  poliisi
Arvonimi: poliisineuvos
Rauno Nikolai Ranta (s. 24. joulukuuta 1945 Kauhajoki) on suomalainen poliisineuvos, joka toimi keskusrikospoliisin päällikkönä vuosina 1987–2013. Hän jäi eläkkeelle lokakuussa 2013, jolloin hänen seuraajakseen nimitettiin Robin Lardot.
Ranta on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti. Ennen keskusrikospoliisin päälliköksi nimittämistä Ranta toimi Helsingin poliisilaitoksen nuorempana konstaapelina 1969–1971, vanhempana konstaapelina 1971–1978, komisariona 1978–1979 ja osastonjohtajana 1986–1987. Isojoen vs. nimismies Ranta oli 1978, keskusrikospoliisin rikostarkastaja 1979–1984 ja rikosylitarkastaja 1984–1986.
Georg Lukács

| Georg Lukács |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. huhtikuuta 1885
Kuollut: 4. kesäkuuta 1971 (86 vuotta)
Koulutus ja ura
Koulukunta:  marxilainen filosofia
György Bernát (saksankielisessä toiminnassaan Georg) Lukács (unk. Lukács György tai virallisesti szegedi Lukács György, alun perin Löwinger; 13. huhtikuuta 1885, Budapest, Itävalta-Unkari – 4. kesäkuuta 1971, Budapest) oli unkarilainen marxilainen filosofi, kirjallisuuskriitikko ja poliitikko sekä merkittävä marxilainen teoreetikko.