stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Myllymäki (Lappeenranta)

Myllymäki on eteläisen Lappeenrannan kaupunginosa. Lappeenrannan keskustasta Myllymäkeen on matkaa noin 3,5 kilometriä. Alue tunnetaan sinne 2000-luvulla rakennetuista eri alan liikkeistä. Myllymäen länsiosaan on keskittynyt teollisuuteen ja teknisiin palveluihin erikoistuneita liikkeitä. Myllymäen ja Hyrymäen kaupunginosien rajalla sijaitsee syyskuussa 2009 avattu Family Center-kauppakeskus. Myllymäen asutus on omakotitalopainotteista. Myllymäen koulu antaa peruskoulun alaluokkien opetusta.
Myllyniemi

Myllyniemi on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Myllyniemiä:
Jere Myllyniemi (s. 1983), jääkiekkomaalivahti
Juuso Myllyniemi (s. 1991), pesäpalloilija
Jutta Myllyniemi (s. 1997), pesäpalloilija
Kari Myllyniemi (s. 1961), pesäpalloilija
Kari Myllyniemi (s. 1942), poliisimestari, Keskustan ent. kansanedustaja
Michael Myllyniemi (s. 1994), koripalloilija
Pekka Myllyniemi (s. 1935), upseeri, virkamies, poliitikko ja kuntajohtaja
Pirkko Myllyniemi (myöh. Ristilä, 1923–2016), opettaja, kuulantyöntäjä
Seppo Myllyniemi (s. 1937), filosofian tohtori ja entinen maakunta-arkiston johtaja, professorin arvonimi
Tuula Minetti (o.s. Myllyniemi, s. 1964), squashinpelaaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Missä olit silloin

| Missä olit silloin Lea Laven |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1999
 Julkaistu: 1999
 Tuottaja(t): Esa Nieminen, Veikko Samuli, Timo Lindström
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 44.00
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland Oy
Lea Lavenin muut julkaisut
| Adios amigo 1997 | Missä olit silloin 1999 | Vuosikertaa 2000 |
Missä olit silloin on Lea Lavenin vuonna 1999 julkaistu albumi. Albumin on julkaissut Warner Music Finland Oy. Albumi sisältää Lavenin vuoden 1999 Syksyn sävel -kilpailun voittaneen kappaleen "Nyt kun oot mennyt".
Kappaleet

Missä olit silloin – 3.46 (säv. ja sov. Esa Nieminen, san. Sinikka Svärd)
Nyt kun oot mennyt – 4.03 (säv. ja sov. Veikko Samuli, san. Pekka Ruuska)
Tanssilavan syys – 4.03 (säv. ja sov. Nieminen, san. Pekka Laaksonen)
Niinkuin varas yöllä – 2.28 (säv. Jussi Rasinkangas, san. Turkka Mali, sov. Nieminen)
Tie rakkauden – 4.13 (säv. ja sov. Samuli, san. Vexi Salmi)
Itkenyt olen minä – 3.35 (säv. ja sov. Nieminen, san. Markus Möttönen)
Luotan merkkiin nousevaan – 3.41 (säv. ja sov. Samuli, san. Mali)
Hehkuva Rooma – 3.48 (säv. ja san. Jari Rönkkö, sov. Nieminen)
Lorenzo – 3.20 (säv. ja san. Saana, sov. Samuli)
Ole minulle hyvä hetki – 3.45 (säv. ja sov. Nieminen, san. Ruuska)
Primavista-rakkautta – 3.18 (säv. ja sov. Nieminen, san. Laaksonen)
Meille on taivas avoin – 3.27 (säv. Jori Sivonen, san. Salmi, sov. Samuli)
Tuotanto

Esa Nieminen – tuottaja
Veikko Samuli – tuottaja
Timo Lindström – vastaava tuottaja
Kari Chydenius – äänittäjä, musiikkiohjelmointi (kappaleet 1, 3, 4, 6, 8, 10, 11) miksaaja (kappaleet 1 ja 3)
Jetro Vainio – miksaaja (kappaleet 4, 6, 8, 10 ja 11)
Jari Laasanen – äänittäjä, musiikkiohjelmointi, miksaaja (kappaleet 2, 5, 7, 9 ja 12)
Pauli Saastamoinen – miksaaja
Henrik Schütt – kuvat
Aiheesta muualla

Missä olit silloin Suomen äänitearkiston tietokannassa[vanhentunut linkki]
Musculista senhousia

| Musculista senhousia |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Simpukat Bivalvia
Alaluokka::  Pteriomorphia
Lahko::  Mytiloida
Heimo::  Mytilidae
Suku::  Musculista
Laji::  senhousia
Kaksiosainen nimi
 Musculista senhousia  Benson, 1842 
Katso myös
   Musculista senhousia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Musculista senhousia on  Mytilidae -heimoon kuuluva simpukkalaji.
Ulkonäkö ja koko

Laji saavuttaa 30 mm:n pituuden. Se on väriltään oliivinvihreä, kellanvihreä tai vihreänruskea. Kasvukeskuksesta lähtee säteittäin ohuita vaaleanpunertavia juovia. Kuori on sileä ja kiiltävä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Musculista senhousia on alun perin kotoisin Aasiasta: Siperian, Kuriilien, Japanin ja Korean rannikoilta sekä Kiinasta Singaporeen asti. Nykyisin lajia tavataan monin paikoin eri osissa Tyyntämerta sekä Italiasta. Se on levinnyt Australiaan ja Tasmaniaan ilmeisesti laivojen painolastiveden mukana. Se tavattiin Etelä-Australiassa 1988 ja Pohjois-Australiassa 1999. Välimerelle se lienee päätynyt viljeltyjen simpukoiden mukana.
Lajia saattaa tavata 5000–10000 yksilöä neliömetrillä. Kaliforniasta löytyi jopa 15 000 yksilöä neliömetriltä. Näin tiheä simpukkamatto saattaa tukahduttaa alla olevan merenpohjan hapettomaan tilaan.
Napapyörre

Napapyörre eli polaaripyörre on planeetan tai kuun pohjois- tai etelänavan lähistölle muodostuva tuulijärjestelmä. Maapallolla se koostuu kahdesta osasta: pyörteen ulkoreunojen suuntaisesti puhaltavista voimakkaista tuulista ja niiden sisälleen rajaamasta keskiosasta. Pyörteet voivat viilentää säätä nopeasti, mutta yleensä siihen vaikuttavat enemmän arktinen oskillaatio ja Pohjois-Atlantin oskillaatio.
Napapyörre sijaitsee 10–80 kilometrin korkeudessa. Tämä tarkoittaa alailmakehän (troposfäärin) yläosia, yläilmakehää (stratosfääriä) ja mesosfäärin alaosia. Pohjoisen pallonpuoliskon pyörteen reunat ovat suunnilleen 60. leveyspiirillä ja keskusta käsittää sen pohjoispuoliset osat.
Pyörteen sisällä on matalapaineen alue ja sen ympärillä sijaitsee korkeapaineen vyöhyke. Niiden ilmanpaine-erot aiheuttavat reunoille voimakkaan suihkuvirtauksen, jonka nopeus voi olla jopa 100 m/s. Koska virtaukset kiertävät matalapainetta pohjoisella pallonpuoliskolla vastapäivään, on napapyörre luonteeltaan sykloni.
Koska pyörteen sisällä oleva ilmamassa ei pääse suurissa määrin sekoittumaan sen ulkopuolella olevan ilman kanssa suihkuvirtauksen vuoksi, ilmamassa voi jäähtyä todella kylmäksi — jopa lähelle −100 °C:n lämpötilaa. Tämän seurauksena voi muodostua helmiäispilviä, joissa otsoni tuhoutuu CFC-yhdisteiden vaikutuksesta erittäin voimakkaasti.
Napapyörre muodostuu syksyllä kun pohjoisen ja päiväntasaajan väliset lämpötilaerot ovat kasvaneet riittävän suuriksi. Vähitellen se voimistuu ja on voimakkaimmillaan keskitalvella. Usein säätiedotusten varoitukset poikkeuksellisen kylmästä kelistä johtuvat napapyörteen hajoamisesta, sillä silloin sen sisältämä kylmä ilma pääsee poistumaan pyörteestä maanpinnalle. Se hajoaa keväällä lämpötilaeron kaventuessa pohjoisen ja päiväntasaajaan välillä.
Ilmaston lämpeneminen aiheuttaa häiriöitä napapyörteessä.
Napapyörteiden määritteleminen

Napapyörteet koostuvat varsinaisesta pyörteestä ja sen reuna-alueista. Jotta pyörteen paikka ja koko voitaisiin määrittää, tulisi reuna-alueille luoda selkeät kriteerit. Yksi tapa tähän on etsiä paikallisia kuperimpia (konveksisimpia) ja koverimpia (konkaaveimpia) kohtia Epv-jakaumasta reuna-alueiden lähistöltä.
Napapyörteiden määritteleminen > Reunavyöhykkeet

Napapyörteen reuna-alueilla esiintyy rajuja tuulia, joiden nopeus voi kohota jopa 100 m/s suuruusluokkaan. Kuitenkin pyörteen muodostumiseen riittää usein noin 15 m/s tuuli. Tuulenvoimakkuuden lisäksi reunan tunnistamiseen käytetään Epv-jakauman vertailua. Napapyörteen sisällä Epv on yleensä suuri, kun taas sen ulkopuolella mitatut Epv-arvot ovat yleensä pienempiä.
Napapyörteiden määritteleminen > Pyörteiden muodostumis- ja hajoamisajankohdat

Määriteltäessä napapyörteen muodostumisaikoja huomioidaan yleensä muutokset Epv:ssä, tuulijakaumassa (Epv-karttaviivojen lähistöllä), tuulen maksiminopeuksissa (pyörteiden reunoilla) ja pyörteen alassa. Sekä muodostuessa että hajotessa pyörteen reunan maksimituulennopeuksien keskiarvo 450K:n isentropisella pinnalla on 15,2 m/s.
Keväällä aurinko lämmittää maan pinnan lähellä olevaa ilmaa, joka nousee pyörteeseen. Tämän seurauksena se hidastuu ja lopulta hajoaa. Hajoaminen tapahtuu yleensä aikaisintaan maaliskuun puolessavälissä ja viimeistään toukokuun keskivaiheilla.
Vaikutukset

Napapyörteet voivat aiheuttaa muutoksia ilmastoon monella eri osa-alueella. Merkittävin niistä lienee otsonikadon voimistuminen, mutta niiden seurauksena myös lämpötila voi laskea jyrkästi ja ilman sisältämien kemikaalien koostumus saattaa erota merkittävästi pyörteiden sisä- ja ulko-osien välillä. Niiden epäsuora vaikutus voivat olla esimerkiksi talvella alkunsa saavat tulvat.
Vaikutukset > Lämpötila

Kun pyörre on voimakas, se ei vaikuta merkittävästi lämpötilaan. Tällöin hallitsevat ilmiöt ovat Pohjois-Atlantin oskillaatio ja arktinen oskillaatio. Kun pyörre on heikompi, se voi hajota useammaksi pienemmäksi pyörteeksi, mutta tällöinkin oskillaatiot määräävät sään pääpiirteissään.
Mutta jos pyörre on todella heikko, se voi hajota, esimerkiksi silloin kun ekstratrooppinen sykloni kulkeutuu pohjoiseen sekoittuen jo valmiiksi heikkoon napapyörteeseen. Tällöin sen sisältämä kylmä ilmamassa voi työntyä sitä kiertävän suihkuvirtauksen yli ja siten valua maan pinnalle. Tämän vuoksi talvella pyörteen kylmän ilman alle joutuneella eteläisemmällä alueella on kylmempää kuin ekstratrooppisen syklonin vaikutuksen lämmittämässä pohjoisessa.
Vaikutukset > Otsonikato

Napapyörteellä on merkittävä otsonikatoa voimistava vaikutus. Syynä on se, että yläilmakehään päässyt kloori ja bromi, jotka toimivat katalyytteinä otsonia tuhoavissa reaktioissa, vapautuvat niitä sisältävistä yhdisteistä.
Napapyörrettä kiertävä suihkuvirtaus toimii eristeenä pyörteen sisä- ja ulkopuolisten ilmamassojen välillä. Tämän seurauksena sisäosan ilma viilenee voimakkaasti ja mahdollistaa helmiäispilvien syntymisen. Niiden pinnoilla tapahtuvat kemialliset reaktiot tekevät mahdolliseksi kloorin irtoamisen reserviyhdisteistä Cl2- ja HOCl-yhdisteiksi.
Pyörteen sisälle vapautuneet Cl2- ja HOCl-yhdisteet voivat pilkkoutua kevään UV-säteilyn johdosta otsonin hajoamista nopeuttaviksi katalyyteiksi. Siksi voi muodostua otsoniaukkoja hyvin nopeassa tahdissa, jopa muutamassa viikossa. Reaktioita vauhdittaa entisestään se, että otsoni toimii kasvihuonekaasuna eli sen poistuminen vähentää auringon UV-säteilyn imeytymistä, mikä viilentää ilmaa.[lähde? ]
Pohjoisnavan ympärillä esiintyvä otsonikato on yleensä pienimuotoisempi kuin etelänavan, koska pohjoinen napapyörre hajoaa usein niin aikaisin, että auringon UV-säteily ei ehdi vapauttaa huomattavasti klooripohjaisia otsonia tuhoavia katalyytteja.[lähde? ]
Vaikutukset > Muut ilmiöt

Pyörteen sisä- ja ulko-osien kemikaaleissa on eroja sekä määrällisesti että laadullisesti. Tämä on todettu niin lentokone- kuin satelliittihavainnoin. Esimerkiksi kloorimonoksidin (ClO) pitoisuudet ovat olleet jopa sata kertaa suuremmat pyörteen sisäpuolella kuin ilma sen ulkopuolella.
Kun pyörteestä päässyt ilma viilentää toista aluetta, saattaa toisen alueen ilmasto muuttua. Esimerkiksi Pohjois-Amerikkaan pyörteestä ajautunutta kylmää ilmaa on pidetty Britanniassa talvella 2013–2014 ilmaantuneiden tulvien syynä.[lähde? ]
Voimakkuus

Napapyörteet ovat riippuvaisia napa-alueen ja päiväntasaajan välisistä lämpötilaeroista. Siksi ne voimistuvat talvella, kun pohjoisen ilma viilenee ja vastaavasti heikentyvät kesällä ilman lämmetessä. Mitä voimakkaampi pyörre on, sitä yhtenäisempänä se pysyy. Toisin sanoen heikko pyörre jakaantuu yleensä moneen osaan. Jos pyörre heikentyy todella paljon, sen sisältämä kylmä ilma voi karata päiväntasaajaa kohden, mikä voi aiheuttaa ilman viilenemisen nopeasti maanpinnan tasolla.
Monet päiväntasaajan lähistöllä tapahtuvat ilmaan tai meriveteen vaikuttavat ilmiöt vahvistavat napapyörteitä. Esimerkiksi tulivuorenpurkaus voi tehdä napapyörteestä voimakkaamman jopa kahden vuoden ajaksi ja la Niña -ilmiöön liittyvät ilmaston poikkeavuudet vahvistavat selkeästi pyörrettä.
Pohjoisen jääalueen laajuus vaikuttaa napapyörteen voimakkuuteen. Kun jäätikön koko on pieni, merivedestä pääsee lämpöä ilmakehään, minkä seurauksena napapyörteen erittäin kylmä ilmamassa lämpenee. Tästä seuraa pyörteen epävakaus, jolloin se voi hajota päästäen kylmän ilman etelämmäksi. Ilmiö esiintyy vastakkaisena jääalueen ollessa laaja.
Myös planetaarisilla aalloilla on merkitystä napapyörteisiin. Aaltojen määrä napa-alueilla vaihtelee vuodesta toiseen, millä on havaittu olevan yhteys pyörteen voimakkuuteen. Tämän lisäksi suuri aaltojen määrä pienentää pyörteen kokoa.
Voimakkuus > Ilmastonmuutoksen vaikutus napapyörteen voimakkuuteen

Parhaillaan käynnissä oleva ilmastoa lämmittävä ilmastonmuutos vaikuttaa Pohjoisen jäämeren pysyvään jääpeitteeseen siten, että sen ala pienenee. Lisäksi arktisilla alueilla lämpötilan odotetaan nousevan nopeammin kuin maailman muilla osilla keskimäärin. Pienentyvän jääpeitteen odotetaan vähentävän auringonvalon heijastumista ja lisäävän veden höyrystymistä, mikä vaikuttaa sitä ympäröivän ilman lämpötilaan ja paineeseen. Näiden seurauksena napapyörteeseen voi nousta lämmintä ilmaa tai sen sisäalueiden ilmanpaine voi muuttua. Muutokset häiritsevät pyörrettä ja tekevät siitä heikomman, jonka seurauksena se voi hajota päästäen kylmän ilman leviämään etelään. Myös oletettavasti kaventuvat lämpötilaerot pohjoisen ja päiväntasaajan välillä heikentävät pyörrettä, koska se on riippuvainen niistä.
Kesto

Napapyörre kestää koko talven ajan, mutta pohjoisen pyörteestä voi irrota pienempiä pyörteitä, jotka voivat hajota nopeasti. Pyörre muodostuu yleensä vähitellen loka–marraskuun aikana. Tavallisesti pohjoisessa se esiintyy heikkona, jolloin se on poimuttunut tai hajonnut osiin. Napapyörteestä eronnut pienempi pyörre voi pysyä kasassa jopa kuukauden. Se voi edesauttaa arktisten pyörremyrskyjen tai Kármánin pyörreratojen syntymistä. Varsinainen pyörre hajoaa vähitellen maalis–toukokuun aikana, koska lämpötilaero pyörteen sisäosien ja päiväntasaajan välillä ei enää riitä pyörteen ylläpitämiseen.
Lisätietoa > Coriolis-ilmiö

Napapyörteet pyörivät pohjoisessa vastapäivään Coriolis-ilmiön seurauksesta. Keväällä kuitenkin pyörre saattaa vaihtaa suuntaansa, kun yläilmakehän ilma lämpenee. Joka tapauksessa yläilmakehän nopeat lämpenemiset heikentävät napapyörrettä.
Lisätietoa > Pyörteen jakautuminen

Pohjoinen napapyörre on usein heikompi kuin eteläinen. Siksi se on usein jakautunut kahteen osaan. Tavallisimmin toinen pyörteen keskuksista sijaitsee Baffininsaarella Pohjois-Kanadassa ja toinen Kaakkois-Siperiassa.
Lisätietoa > Säteilyn vaikutus pyörteen synnyssä

Epv-arvojen tarkastelu on antanut viitteitä siitä, että säteily voi olla jopa tärkein tekijä napapyörteiden syntymisessä. Joka tapauksessa sillä on vähintäänkin suuri vaikutus yläilmakehän napapyörteiden muodostumisessa.
Lisätietoa > Napapyörteet muilla planeetoilla

Napapyörteitä on löydetty muiltakin taivaankappaleilta kuten Venukselta, Marsilta, Jupiterilta, Saturnukselta ja sen kuulta Titanilta. Näistä Saturnuksen pyörteet ovat lämpimiä polaaripyörteitä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kartta pohjoisen lämpötiloista 10 hPan tasolla earth.nullschool.net.
Kartta pohjoisen lämpötiloista 70 hPan tasolla earth.nullschool.net.
Kartta pohjoisen lämpötiloista 250 hPan tasolla earth.nullschool.net.
Kartta pohjoisen lämpötiloista 500 hPan tasolla earth.nullschool.net.
Kartta etelän lämpötiloista 10 hPan tasolla earth.nullschool.net.
Kartta etelän lämpötiloista 70 hPan tasolla earth.nullschool.net.
Kartta etelän lämpötiloista 250 hPan tasolla earth.nullschool.net.
Kartta etelän lämpötiloista 500 hPan tasolla earth.nullschool.net.
Missä olet Laila?

| Missä olet Laila? Scandinavian Music Group |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 3. lokakuuta 2007
 Tuottaja(t): SMG
 Tyylilaji: poprock, folk rock
 Kesto: 43.50
 Levy-yhtiö: Sony BMG
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 6.
Scandinavian Music Groupin muut julkaisut
| Hölmö rakkaus ylpeä sydän 2006 | Missä olet Laila? 2007 | Palatkaa Pariisiin! 2009 |
Singlet albumilta Missä olet Laila?
 ”Vieläkö soitan banjoa?” Julkaistu: 9. heinäkuuta 2007  ”Mustana, maidolla, kylmänä, kuumana” Julkaistu: 2007  ”Naurava turskan kallo” Julkaistu: 17. joulukuuta 2007
Missä olet Laila? on Scandinavian Music Groupin neljäs studiolevy. Se ilmestyi 3. lokakuuta 2007. Ensimmäinen single Vieläkö soitan banjoa? julkaistiin digitaalisesti heinäkuun alussa 2007. Toisena singlenä julkaistiin Mustana, maidolla, kylmänä, kuumana, jossa on mukana PMMP -yhtyeen Paula Vesala. Kolmas single oli Naurava turskan kallo.
Levyn ensipainoksessa tuli mukana DVD-levy, joka sisälsi videon kappaleeseen Vieläkö soitan banjoa?, videon sen kuvauksista ja Arto Tuohimaan ohjaaman dokumentin Rannalta toiselle, joka kertoi edellisen levyn, Hölmö rakkaus ylpeä sydän, teosta.
Missä olet Laila? myi kultaa eli yli 15 000 kappaletta lokakuussa 2008. Se oli Suomen virallisella albumilistalla yhteensä 10 viikkoa, korkeimmillaan sijalla #6. Singlet eivät saaneet juurikaan radiosoittoa.
Nuorgam nosti levyn kappaleen Lopulta olemme kuitenkin yksin yhdeksi 2000-luvun kotimaiseksi pophelmeksi 110 muun kappaleen joukkoon ja perustelee valintaansa sillä, että kappale on "musiikin muotoon puettu novelli, joka kruunasi esittäjänsä kehittymisen merkittäväksi pop-yhtyeeksi".
Kappaleet

Joisin viskin ja nousisin – 4.24
Vieläkö soitan banjoa? – 4.24
Lopulta olemme kuitenkin yksin – 3.29
Naurava turskan kallo – 4.12
Emmylou – 3.48
Mustana, maidolla, kylmänä, kuumana – 2.45
Tahdon uudet silmät – 3.25
Lupaus kesästä – 3.38
Itkevä lintu – 3.26
Rauhan laulu – 6.11
Missä olet Laila? – 4.04
Arvostelut

Desibeli.net:
Dome.fi:
Nyt.fi:
Soundi:
Aiheesta muualla

Pertti Ojala: Missä olet Laila? Soundi 10/200.
Scandinavian Music Group
| --- | --- |
Studioalbumit:   Onnelliset kohtaa  Nimikirjaimet  Hölmö rakkaus ylpeä sydän  Missä olet Laila?  Palatkaa Pariisiin!  Manner  Terminal 2  Baabel  Ikuinen ystävä 
Kokoelmat:   Näin minä vihellän matkallani 
Singlet:   ”Kun tuuli oli viilee”  ”Tällaisena kesäyönä”  ”Minne katosi päivät”  ”Ei mun oo hyvä olla yksin”  ”Letitä tukkani”  ”100 km Ouluun”  ”Säälittävä syksy”  ”Huomisen sää”  ”Valmis”  ”Hölmö rakkaus”  ”Ylpeä sydän”  ”Vieläkö soitan banjoa?”  ”Mustana, maidolla, kylmänä, kuumana”  ”Naurava turskan kallo”  ”Levoton Tuhkimo”  ”Näin minä vihellän matkallani”  ”Casablanca”  ”100 km Ouluun (2009 versio)”  ”Hautojen yli”  ”Kaunis Marjaana”  ”Omenankukan terälehtiä”  ”Balladi 1”  ”Ei paniikkia”  ”Nuorukainen”  ”Suurin rakkaus”  ”Frank & Claire”  ”Mua ei saa muuttumaan”  ”Elämä on edessä”  ”Clemensia”  ”Ikuinen ystävä” 
Musiikkivideot:   Minne katosi päivät  Ei mun oo hyvä olla yksin  100 km Ouluun  Hölmö rakkaus  Ylpeä sydän  Vieläkö soitan banjoa?  Kaunis Marjaana  Montreal  Omenankukan terälehtiä  Omenankukan terälehtiä (Alternative version)  Melkein kuin uusi  Mustarastas lauloi ooh la laa  Ruotsiin ja takaisin  Balladi 1  Ei paniikkia  Nuorukainen  Terminal 2  Helena  Suurin rakkaus  Lopulta olemme kuitenkin yksin  Ikuinen ystävä
Mooseksen kirja (mormonismi)

Mooseksen kirja on eräs Myöhempien aikojen pyhien pyhistä kirjoituksista. Kirkon käsityksen mukaan kyseessä on kirjoitus, jonka kirkon profeetta Joseph Smith sai ilmoituksena Jumalalta kesäkuussa 1830. Nykyään kirjoitus on osa MAP-kirkossa pyhänä pidettyä kirjoitusta nimeltä "Kallisarvoinen helmi".
MAP-kirkon käsityksen mukaan Jumala kehotti kesäkuussa 1830 Joseph Smithiä tutkimaan Raamattua, oliko se oikein käännetty. Smith aloitti tutkimisen Raamatun alkulehdiltä, 1. Mooseksen kirjan alkukertomuksista. Tutkiessaan Smith päätteli, että nykyinen Raamatun teksti ei vastaa Raamatun alkuperäistä sisältöä. Hän alkoi "kääntää" Raamattua Jumalan ohjauksen ja inspiraation avulla. Mooseksen kirja on osa Smithin tällä tavoin "kääntämää" eli ennallistamaa Raamattua. MAP-kirkon käsityksen mukaan Mooseksen kirja vastaa siis 1. Mooseksen kirjan alkukertomusten alkuperäistä tekstiä. Kirkko myöntää kuitenkin, ettei yksikään nykyään olemassa oleva käsikirjoitus sisällä Mooseksen kirjan tekstiä.
Mooseksen kirja vastaa sisällöltään Smithin myöhemmin laatiman Innoitetun raamatunkäännöksen tekstiä. Se on niin ikään Kallisarvoisessa helmessä olevan Matteuksen evankeliumin 24. luvun käännöksen ohella ainoa osa Smithin Innoitettua käännöstä, jonka MAP-kirkko tunnustaa osaksi virallista kaanoniaan.
Sisältö

Mooseksen kirjan sisältö perustuu 1. Mooseksen kirjan 1.-6. lukuun, mutta se on sisällöllisesti laajempi. Kirja sisältää runsaasti laajennuksia ja selityksiä verrattuna 1. Mooseksen kirjan tekstiin. Lisäksi teksti on esitetty Jumalan suorana ilmestyksenä Moosekselle "aikana, jolloin Mooses temmattiin ylen korkealle vuorelle" (Mooseksen kirja 1:1). Tämä lienee viittaus Mooseksen oleskeluun Siinain vuorella (2. Moos. 24).
Mooseksen kirjan ensimmäinen kappale kuvaa, miten Mooses kohtaa ilmestyksen vuorella sekä Jumalan että Saatanan. Jumala ilmoittaa itsensä Moosekselle, ja hän ymmärtää Jumalan rajattoman suuruuden sekä ihmisen pienuuden. Jumala näyttää Moosekselle maailmanhistorian kaikki vaiheet, kaiken, mitä vielä tulee tapahtumaan. Tämän näyn jälkeen Jumala jättää Mooseksen, ja Saatana ilmestyy hänelle ja haluaa vietellä hänet palvomaan itseään. Mooses kuitenkin karkottaa Saatanan Kristuksen, Ainoasyntyisen nimessä. Jälkeenpäin Jumala ilmestyy uudestaan Moosekselle ja näyttää hänelle lukemattomien luomiensa maailmojen paljouden, sekä niiden, jotka ovat olleet, niiden, jotka ovat, että niiden, jotka vielä ovat tuleva.
Kirjan seuraavat kappaleet kuvailevat maan ja ihmisen luomista sekä syntiinlankeemusta 1. Mooseksen kirjan 2.-3. pohjalta. Kirja sisältää kuitenkin paljon Raamatussa tuntematonta tietoa. Mooseksen kirja 4:1-4 kuvailee taivaassa pidettyä jumalten kokousta eli koorumia, jossa Saatana tarjoutuu pelastamaan ihmiskunnan väkipakolla. Jumala kuitenkin hyväksyy Poikansa Kristuksen suunnitelman, joka vetoaa pelastuksen asiassa ihmisen vapaaseen tahtoon. Tämän jälkeen Saatana viettelee käärmeen hahmossa ihmisen syntiin. Jumala karkottaa ihmisen paratiisista, mutta lupaa hänelle Lunastajan. Paratiisista karkotettu Aadam rakentaa alttarin uhraa sillä Jumalalle (Mooseksen kirja 5:5-6). Hänelle ilmestyy Herran enkeli, joka selittää uhrin vertauskuvaksi Isän Ainosyntyisen tulevasta uhrista (5:7-8). Aadam profetoi Kristuksen pelastustyöstä ja ihmisten tulevasta pelastuksesta (5:9-10) ja tekee parannuksen. Hän ja hänen vaimonsa Eeva pysyvät uskollisina Jumalalle (5:16). Saatana saa kuitenkin valtaansa heidän poikansa Kainin, ja pahuus kasvaa maan päällä suureksi. Ihmiset eivät usko Jumalan Ainosyntyisen tulevan maan päälle aikojen keskipäivällä, vaan harjoittavat syntiä (5:57). Mooseksen kirja kuitenkin vakuuttaa, että maan päällä eli vanhurskauden saarnaajia, jotka puhuivat ja profetoivat ja kutsuivat ihmisiä parannukseen (6:23). Lisäksi kirja kertoo, että jo Aadam kastettiin ja että hän syntyi uudesti vedestä ja Hengestä (6:64-65).
Mooseksen kirja sisältää myös laajan kuvauksen Eenokin näystä ja hänen profeetallisesta puheestaan (Mooseksen kirja 6-7), jossa hän kuvailee ihmiskunnan historian vaiheet luomisesta aina maailman loppuun asti. Keskeistä kuvauksessa on Kristuksen lunastustyö, hänen kuolemansa ja ylösnousemuksensa. Kirja päättyy juuri ennen vedenpaisumusta, jonka Jumala ilmoittaa Nooalle (Mooseksen kirja 8:30). Juuri tätä ennen Nooa on vielä kerran kehottanut aikalaisiaan parannukseen ja uskomaan Jeesuksen Kristukseen (8:24).