stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taylor Dayne
Studioalbumit

Tell It to My Heart (1988)
Can't Fight Fate (1989)
Soul Dancing (1993)
Naked Without You (1998)
Satisfied (2008)
The Parable of Arable Land

| The Parable of Arable Land The Red Crayola (with The Familiar Ugly) |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : maaliskuu 1967 Andrus Studio, Texas
 Julkaistu: kesäkuu 1967
 Tuottaja(t): Lelan Rogers
 Tyylilaji: psykedeelinen rock, experimental rock
 Kesto: 38.24
 Levymerkki: International Artists (IA-LP 2 STEREO)
The Red Crayolan muut julkaisut
|   | The Parable of Arable Land 1967 | God Bless the Red Krayola and All Who Sail with It 1968 |
The Parable of Arable Land on The Red Crayolan -esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1967. Levyllä vierailee 13th Floor Elevatorsin Roky Erickson.
Kappaleet

Kaikki kappaleet Barthelme, Thompson ja Cunningham.
Kappaleet > A-puoli

Free Form Freak-Out / Hurricane Fighter Plane (subtitled "When the Ride Is Over You Can Go to Sleep") – 7.42
Free Form Freak-Out / Transparent Radiation (subtitled "Red Signs Out-Side, Which I Contain") – 6.51
Free Form Freak-Out / War Sucks (subtitled "You Remember What Happened to Hansel and Gretel") – 3.53
Kappaleet > B-puoli

Free Form Freak-Out / Pink Stainless Tail (subtitled "Seven Guest are Quite Now, And Now Not Half So Much") – 8.07
Free Form Freak-Out / Parable of Arable Land (subtitled "And the End Shall Be Signaled By the Breaking of a Twig") – 3.00
Free Form Freak-Out / Former Reflections Enduring Doubt (subtitled "I Pass in a Rain That Is Always Too Soon") – 9.09
Kokoonpano

Rick Barthelme – rummut
Steve Cunningham – basso
Mayo Thompson – kitara, laulu
The Familiar Ugly (Roky Erickson) – urut (kappale 1), huuliharppu (kappale 2)
Arvostelut

Allmusic:
Taylor Beck

| Taylor Beck |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. toukokuuta 1991 (ikä 33) Niagara Falls
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  186 cm
Paino:  98 kg
Seura
Seura:  Metallurg Magnitogorsk
Sarja:  KHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Milwaukee Admirals (AHL)   Nashville Predators (NHL)   New York Islanders (NHL)   Bridgeport Sound Tigers (AHL)   San Antonio Rampage (AHL)   Edmonton Oilers (NHL)   Bakersfield Condors (AHL)   New York Rangers (NHL)   Hartford Wolf Pack (AHL)   Avtomobilist Jekaterinburg (KHL)   Kunlun Red Star (KHL)   Avangard Omsk (KHL)
NHL-varaus:  70. varaus, 2009 Nashville Predators
Taylor Beck (s. 13. toukokuuta 1991) on kanadalainen jääkiekkoilija, hän edustaa KHL-seura Metallurg Magnitogorskia. Beck on pelannut uransa aikana myös neljässä NHL-seurassa. Otteluita hänellä on Nashville Predatorsissa, New York Islandersista, Edmonton Oilersista ja New York Rangersista.
Ura

Beck varattiin Nashville Predatorsiin kolmannella kierroksella 70. pelaajana vuoden 2009 varaustilaisuudessa. Hän teki Nashvillen kanssa kolmen vuoden tulokassopimuksen 25. elokuuta 2010.
Työsulkukaudella 2012–2013 Beck sai ensimmäisen kutsunsa Milwaukee Admiralsista Nashvilleen. Hän teki debyyttinsä 4–3 -tappiossa Columbus Blue Jacketsille 19. maaliskuuta 2013. Kolmannessa pelissään Nashvillessä, jälleen Columbusta vastaan, Beck teki ensimmäisen maalinsa 23. maaliskuuta 2013.
Toronto Maple Leafs teki kesällä 2015 vuoden sopimuksen Beckin kanssa. Hän ei ehtinyt kuitenkaan pelata otteluakaan Maple Leafsissa, sillä hänet kaupattiin vielä ennen kauden alkua New York Islandersiin, joka myi Michael Grabnerin vaihdossa Beckiin, Matthew Finniin, Christopher Gibsoniin, Tom Nilssoniin ja Carter Verhaegheen. Islandersissa Beck pelasi kaksi ottelua ja sen farmijoukkueessa Bridgeport Sound Tigersissa 46 ottelua. Helmikuussa 2016 Colorado Avalanche hankki Beckin vaihdossa Marc-André Clicheen ja lähetti hänet farmijoukkue San Antonio Rampageen.
Avalanchesta Beck siirtyi Edmonton Oilersiin, jonka kanssa hän teki vuoden sopimuksen kesällä 2016. Beck pelasi kolme ottelua Oilersissa ja 40 ottelua farmiseura Bakersfield Condorissa, jossa hän teki 50 pistettä. Maaliskuussa Beck siirtyi New York Rangersin organisaatioon, kun Oilers hankki Justin Fontainen vaihdossa Beckiin.
Käännös suomeksi
Thásos (kaupunki)

| Thásos Θάσος |
| --- | --- |
 Thásoksen kaupunki.
 Thásos
 Koordinaatit: 40°46′36″N, 24°42′32″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Itä-Makedonia ja Traakia
Alueyksikkö:  Thásos
Kunta:  Thásos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  0401000101
Väkiluku (2011):  3 234
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Thásos (kreik. Θάσος) eli Liménas Thásou (kreik. Λιμένας Θάσου, ”Thásoksen satama”) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Thásoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Thásoksen kuntaan, Thásoksen alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kaupungin väkiluku on 3 234 (vuonna 2011). Thásos on Thásoksen saaren pääkaupunki ja Thásoksen kunnan kuntakeskus.
Thásoksen kaupunki sijaitsee Thásoksen saaren pohjoisrannikolla. Se on saaren pääsatama ja sieltä on yhteydet mannermaalle Keramotíin. Kaupunki on rakennettu saaren antiikin aikaisen pääkaupungin Thasoksen länsipuolelle ja sen alueella on paljon antiikin aikaisia raunioita, merkittävimpänä kaupungin agoran alue. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu myös muun muassa Thásoksen arkeologinen museo.
Thásos muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Θάσου, Dimotikí Koinótita Thásou), johon kuuluvat varsinaisen Thásoksen kaupungin lisäksi Glyfáda, Makryámmos ja Nistéri. Koko yhdyskunnan väkiluku on 3 240.
Thásoksen kaupungin satama.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thásoksen kaupunki Wikimedia Commonsissa
The Studio Albums 1992–2011

| The Studio Albums 1992–2011 Dream Theater |
| --- | --- | --- |

Boksi-julkaisun tiedot
 Julkaistu: 8. heinäkuuta 2014
 Formaatti: 11CD
 Tuottaja(t): David Prater, Duane Baron, John Petrucci, John Purdell, Kevin Shirley & Mike Portnoy
 Tyylilaji: progressiivinen metalli
 Kesto: 12.40.01
 Levy-yhtiö: Roadrunner
Muut kannet

Dream Theaterin muut julkaisut
| Dream Theater 2013 | The Studio Albums 1992–2011 2014 | The Astonishing 2016 |
The Studio Albums 1992–2011 on Dream Theaterin boksijulkaisu, joka sisältää yhtyeen studioalbumit Images and Wordsistä A Dramatic Turn of Eventsiin. Se julkaistiin 8. heinäkuuta 2014. Boksi koostuu 11 CD-levystä.
Sisältö

CD1: Images and Words
CD2: Awake
CD3: Falling into Infinity
CD4: Metropolis Pt. 2: Scenes from a Memory
CD5: Six Degrees of Inner Turbulence (CD 1)
CD6: Six Degrees of Inner Turbulence (CD 2)
CD7: Train of Thought
CD8: Octavarium
CD9: ￼￼Systematic Chaos
CD10: Black Clouds & Silver Linings
CD11: A Dramatic Turn of Events
Aiheesta muualla

The Studio Albums 1992–2011 discogs.com -sivustolla
Albumi The Studio Albums 1992–2011 Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Tapaturma- ja sairausinvalidien liitto

| Tapaturma- ja sairausinvalidien liitto> Tapaturmainvalidien liitto |
| --- | --- |
Perustettu:  1948
Perustaja:  SNS:n Sotainvalidiosasto
Tyyppi:  etujärjestö
Toimiala:  invalidien edunvalvonta
Päämaja:  Marjaniementie 74  00930 Helsinki
Toiminta-alue:  Suomi
Puheenjohtaja:  Antti Holopainen
Varapuheenjohtaja:  Juhani Lilja
Päätöksentekoelin:  liittohallitus
Jäsenlehti:  Uusi Invalidi
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tapaturma- ja sairausinvalidien liitto (TSIL) on suomalainen invalidijärjestö. TSIL julkaisee lehteä Uusi Invalidi. Liiton sääntöjen mukaan sen tarkoituksena on ”toimia invalidien aseman ja toimeentulomahdollisuuksien parantamiseksi, invalidien työ- ja toimintakyvyn palauttamiseksi ja ylläpitämiseksi ja järjestää sitä tukevaa kerho- ja harrastustoimintaa”. Yhdistys perustettiin vuonna 1948 nimellä Tapaturmainvalidien liitto.
TSIL on SOSTEn ja Demokraattisen Sivistysliiton jäsenyhdistys. Ennen DSL:n perustamista TSIL kuului Kansan Sivistystyön Liittoon ja perustettaessa Työväen Sivistysliittoon. Sosiaalialan järjestöistä TSIL on tehnyt läheistä yhteistyötä muun muassa Terveysrintaman ja Kansan Raittiusliiton kanssa.
Vuonna 1967 liitto vuokrasi Lautsiasta tontin, jolle rakennettiin talkoovoimin 20-paikkainen lomakoti ennaltaehkäisevää kuntoutus- ja virkistystoimintaa varten. Vähäjärven lomakoti aloitti toimintansa vuoden 1970 alussa. Kiinteistöä on laajennettu myöhemmin useaan otteeseen. Lomakodin lisäksi Vähäjärvellä toimii kurssikeskus.
Historia

Suomi–Neuvostoliitto-Seuran Sotainvalidiosasto perustettiin 7. tammikuuta 1945, kun sodanjälkeiseen invalidihuollon tasoon pettyneet päättivät järjestäytyä. Sotainvalidien ohella mukana oli alusta alkaen myös siviili-invalideja. Osasto keskittyi varsinkin aluksi kulttuuritoimintaan eikä tehnyt varsinaista huoltotyötä. Osasto kuului Invalidijärjestöjen Keskusliittoon. Alaosastoja muodostettiin vuosina 1945–1948 useille paikkakunnille. Tapaturmainvalidien liitto perustettiin kyseisten osastojen ensimmäisessä neuvottelukokouksessa, joka pidettiin marraskuussa 1948 Säätytalossa Helsingissä. Puheenjohtajaksi valittiin Pauli Saarikangas. Liitto liittyi muun muassa SNS:n jäsenyhdistykseksi. Liiton päätehtäväksi määriteltiin sosiaalipoliittinen vaikuttaminen. Liitto ryhtyi harjoittamaan myös huoltotyötä.
Liittoon kuuluneet sotainvalidit saivat korvauksia sotavammalain perusteella. Muissa tapaturmissa vammautuneiden asema oli huonompi, koska tapaturmavakuutuslaki koski ainoastaan työtapaturmia. Vuoden 1957 liittokokouksessa hyväksytyssä ohjelmassa järjestön ”periaatetavoitteeksi” asetettiin siviili-invalidien huoltotason kohottaminen ”suunnilleen sotainvalidien huollon tasolle, viimemainittujen huoltotasoa missään nimessä alentamatta.” Liitto halusi siten luoda ”edellytykset maamme invalidihuollon yhtenäistämiselle ja huollon tarpeessa olevien auttamiselle samalla tavalla siitä riippumatta, missä olosuhteissa vammautuminen on tapahtunut.” Liiton tavoitteena oli muun muassa työttömyys-, sairaus- ja tapaturmavakuutusten laajentaminen kaikkia tapaturmia koskeviksi. Liiton lehti Uusi Invalidi muodostettiin, kun 1950-luvun puolivälissä aloittaneet Turun ja Helsingin osastojen julkaisemat lehdet yhdistettiin.
Järjestön nimi vaihdettiin Tapaturma- ja sairausinvalidien liitoksi vuonna 1962. TSIL:n vaikuttamiskeinoihin kuuluivat tuolloin muun muassa aloitteet, kirjelmät, vetoomukset ja lähetystöt. Jäsenistölle järjestettiin esimerkiksi retkiä, kursseja ja lomia. Aktiivit avustivat jäseniä avustushakemusten täyttämisessä ja verovalitusten tekemisessä. Vuonna 1962 liittoon kuului noin kaksikymmentä yhdistystä, joista suurimpia olivat Helsingin (3 500 jäsentä), Turun (1 322) ja Malmin (1 158) osastot. Helsingin Sairaus- ja Tapaturmainvalidit ylläpiti vuokrattua kesäkotia Jollaksessa. Turun Tapaturma- ja Sairausinvalideilla oli lomasauna ja mökkejä omalla tontilla. Malmin tapaturma- ja sairausinvalidit hajosi 1960-luvulla riitelyn seurauksena, ja yhdistys menetti toimitalon, jossa oli järjestetty muun muassa TSIL:n liittokokouksia.
Liiton toimisto sijaitsi 1950-luvulta alkaen Humalistonkadulla ja vuodesta 1964 alkaen Mäkelänkadulla Helsingissä. Myöhemmin TSIL ja Helsingin yhdistys ostivat Vammaisten lasten tuelta liikuntavammaisille sopivammat tilat osoitteesta Kulmavuorenkatu 5.
Johto > Puheenjohtajat

Pauli Saarikangas 1948–1956
Allen Järvenpää 1957–1961
Lauri Myllymäki
Juhani Lehto 1973–1977
Ilpo Halonen 1977–
Pauli Toikka
Olli Salin 199x–
Jorma Eloranta 2005–2011
Antti Holopainen 2011→
Johto > Toiminnanjohtajat

Vilho Lankinen
Martti Jokinen 19xx–1983
Pertti Martiskainen 1983–1984
Olli Salin 1984–19xx
Marja-Leena Kalkkinen 2006–2016
Sari Laiho 2016–
Johto > Valtuuston puheenjohtajat

Allan Kaspio 1973–1993
Pauli Toikka 1993–
Osastot

Forssan Seudun Tapaturma- ja Sairausinvalidit
Helsingin Seudun Sairaus- ja Tapaturmainvalidit
Hämeenlinnan Tapaturma- ja sairausinvalidit
Jyväskylän Seudun Sairaus- ja Tapaturmainvalidit
Kemin Tapaturmainvaliidit
Keravan Sairaus- ja Tapaturmainvaliidit
Kotkan seudun tapaturma- ja sairausinvalidit
Kuopion Seudun Sairaus- ja Tapaturmainvaliidit
Lahden Seudun Sairaus- ja Tapaturmainvalidit
Lappeenrannan Tapaturma- ja Sairausinvalidit
Loimaan seudun Tapaturmainvaliidit
Lopen Tapaturma- ja Sairausinvalidit
Malmin tapaturma- ja sairausinvalidit
Nokian Tapaturma- ja Sairausinvalidit
Oriveden Sairaus- ja Tapaturmainvalidit
Oulun Sairaus- ja Tapaturmainvalidit
Paavolan Tapaturmainvaliidit
Pieksämäen Seudun Sairaus- ja Tapaturmainvalidit
Porin Sairaus- ja Tapaturmainvalidit
Rauman Seudun Tapaturma-ja Sairausinvalidit
Savonlinnan seudun tapaturma- ja sairausinvalidit
Sonkajärven seudun sairaus- ja tapaturmainvalidit
Tampereen Tapaturma ja Sairausinvalidit
Turun Tapaturma- ja Sairausinvalidit
Vaajakosken Tapaturma- ja Sairausinvalidit
Valkeakosken ammattitauti- ja sairausinvalidit
Vilppulan Sairaus- ja Tapaturmainvalidit
Tavoitejohtaminen

Tavoitejohtaminen (Management by Objectives, MBO) on johtamista tavoitteiden ja omakohtaisen tarkkailun avulla. Tavoitejohtamisen keskeinen idea oli parantaa organisaation suorituskykyä kytkemällä organisaation jäsenet laajasti kehittämiseen ja johtamiseen. Tämä toteutettiin tulosvastuun laajentamisella. Tavoitejohtaminen voidaankin tunnistaa hajautetun tulosvastuun toteuttamiseen kehitetyistä johtamisen välineistä.
Tavoite- ja tulosjohtaminen tarkoittavat samaa asiaa. Tavoite on tulevaisuudessa määritelty haluttu tila kun taas tulos tarkoittaa sitä, miten tämä haluttu tila on todellisuudessa toteutunut. Kysymys on siis saman asian tavoitellusta ja toteutuneesta ilmaisusta. Tavoitejohtaminen on ilmaisuna vanhempi kuin tulosjohtaminen, mutta niitä voidaan pitää toistensa synonyymeina.
Tavoitejohtamisen periaatteet omaksuttiin laajasti suomalaisissa yrityksissä 1970-luvulla.
Tavoitejohtamisen lähtökohta

Tavoitejohtamisen lähtökohta on taylorismin kritiikki. Peter Drucker, jota pidetään tavoitejohtamisen viitekehyksen luojana (1954), arvosteli taylorismissa sitä, että organisaatiossa toimivaa ihmistä pidetään lähinnä huonosti suunniteltuna ja epävarmana koneena. Vaille huomiota jäivät ihmisen vahvat ominaisuudet kuten kyky tehdä monia asioita, päätellä loogisesti, harkita ja arvioida asioita. Drucker arvosteli vanhaa organisaatioajattelua erityisesti siitä, että organisaation perusrakenteet, toiminnot oli määritelty toisilleen läheisten taitojen kokonaisuuksiksi. Drucker suositteli tavoitteisiin perustuvaa työnjakoa. Käytännössä se tarkoittaa ihmisten järjestämistä sellaisiin yksiköihin, että yhteen kootaan se, mitä tarvitaan tavoitteiden toteuttamiseksi. Tavoitejohtamisen kantava ajatus on antaa tehtävän hoitajalle vapaus valita työliikkeensä eli keinot sovittuihin tavoitteisiin pääsemiseksi. Tavoitejohtamista voi kutsua myös työnjaoksi tavoitteiden mukaan.
Tavoitejohtamisen peruspiirteet

Tavoitejohtamisen keskeinen ajatus on johtaminen tavoitteiden ja omakohtaisen tarkkailun avulla. Tavoitteiden avulla johtamisen tärkeä etu olisi siinä, että henkilö voisi itse tarkkailla suorituksiaan ja tuloksiaan. Omakohtainen tarkkailu merkitsee voimakasta kannustinta. Palkkaa voidaan maksaa tulosten mukaan. Se johtaa korkeammalle asetettuihin tavoitteisiin ja laajempaan näkemykseen. Jotta omakohtainen tarkkailu olisi mahdollista, tarvitaan selviä ja yhtäpitäviä mittareita. Mittareiden ei tarvitse olla ehdottoman kvantitatiivisia eikä myöskään ehdottoman tarkkoja. Niiden on oltava selviä, yksinkertaisia ja järkeviä. Koska ne eivät voi olla ehdottoman tarkkoja, on niiden virhemarginaali tunnettava. Niiden on ohjattava huomio ja ponnistukset oikeisiin kohtiin.
Tavoitejohtamisen idea voidaan kiteyttää seuraavaan kolmeen keskeiseen periaatteeseen.
Esimiehen ja alaisen keskustelussa sovitaan tulevan kauden tavoitteet. Oleellista on saada alainen sitoutumaan tavoitteisiin.
Tavoitteissa keskitytään tärkeimpiin alueisiin eli avainalueisiin. Kullekin sovitaan tavoitteet ja mittarit, joiden perusteella itsearviointi olisi mahdollista.
Tavoitteiden saavuttamisen keinovalinta jätetään alaisen harkintaan.
Suomalaisissa yrityksissä omaksuttiin laajasti tavoitejohtamisen periaatteet. Oleellista muutosta ei tapahtunut käsitteen nimen muutoksessa tavoitejohtamisesta tulosjohtamiseen. Tulosjohtamisen lähtökohta on, että organisaation perusyksiköksi valitaan yhden henkilön hoitama tehtävä, toimi. Tätä määrittelyä on kutsutaan suomalaisessa tulosjohtamiskirjallisuudessa yksilön tulostoimenkuvaksi (Santalainen ym. 1984). Kullekin yksilölle määritellään täsmällinen tehtävä ja siihen liittyvät tavoitteet. Työnjako suoritetaan tavoitteiden mukaan ja keinovalinnat ja niiden yhteensovittaminen jätetään organisaation jäsenille. Yksilön tavoitteet johdetaan tavoite-keinohierarkian avulla laajemmista tavoitteista.
Hierarkia on tässä ajattelussa kokonaisuutta koossa pitävä voima ja esimies-alaissuhde toteuttamisen väline. Hierarkian avulla on tarkoitus koota erikoistuneet osaset mielekkäiksi ja toimiviksi kokonaisuuksiksi ja ohjata niitä.
Tavoitejohtamisen suunnitteluprosessi

Tavoitejohtamisprosessin päävaiheet noudattavat johtamisen perinteistä vaihejakoa, jonka mukaan johtaminen on
Suunnittelua
Toimeenpanoa
Valvontaa
Suunnittelu tarkoittaa yritystoiminnan päämäärien hahmottamista, tavoitteiden määrittelyä, tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavien toimenpiteiden arviointia ja valintaa sekä tarvittavien resurssien suunnittelua. Toimeenpano on päätöksentekoa, joka vie yritystä kohti haluttuja tavoitteita. Valvonta on vertailevaa halutun suunnan ja toteutuneen välillä sekä toiminnallista, asioihin reagoivaa. Suomalaisessa tulosjohtamismallissa nämä vaiheet on nimetty hieman toisin (Santalainen jne. 1984) seuraavasti.
Tulosten määrittelyprosessi
Tilannejohtamisprosessi
Tulosten seurantaprosessi
Tulosjohtamisen leviämisen aikaan uskottiin suunnitelmallisuuteen enemmän kuin tänään. Usko systemaattisen suunnittelun voimaan oli vahva ja se näkyi yksityiskohtaisina suunnitteluprosessien kuvauksina. Vähitellen alettiin oppia, että suunnitelmat eivät aina olleet kovin hyödyllisiä muuttuneissa olosuhteissa, mutta suunnittelu sinänsä mentaalisena prosessina oli hyödyllinen.
Oheinen taulukko kuvaa tyypillistä tulosjohtamisen suunnittelusystematiikkaa, jossa suunnittelukohteet eli avainalueet ja suunnitteluprosessi muodostavat taulukon. Taulukko toimii suunnitteluohjeen sisällysluettelona siten, että avainalueet, suunnitteluprosessin vaiheet ja niiden yhtymäkohdat eli taulukossa olevat ruudut on ohjeistettu suunnitteluohjeissa. Systemaattista suunnittelua opettelevalle organisaatiolle avainalueluettelon kaltainen yleisten menestystekijöiden luettelo oli suureksi avuksi. Koko organisaation suunnittelulle syntyi yhteiset puitteet, joissa kehityksen myötä tapahtuva eriytyminen voitiin hallita.
Tavoitejohtamisen ohjausprosessi

Oheinen tavoitteiden asettamisen mallia levisi Suomessa 1970-luvulta lähtien. Malli tunnettiin nimellä YTA-prosessi (Yrityksen Tavoitteiden Asettaminen) ja sen kehittäjä oli johdon konsulttina toiminut Tero Turkki. Siinä esitetään vastuuyksikön päätavoitteet mahdollisuuksien mukaan määrällisenä ja aikaan sidottuna. Päätavoitteiden lukumääräksi suositeltiin 4–8 tavoitetta. Hyvin pian tavoitejohtamisen alkutaipaleella jo havaittiin tärkeäksi keskittyä muutamiin tavoitteisiin, joissa tosimielessä saataisiin aikaan muutoksia. Tavoitteiden asettamissa käytetään sekä taloudellisia että reaaliprosessin fyysisiä suureita.
Päätavoitteiden toteuttamisen keinot esitetään hankkeina tai muunlaisina operaatioina. Yhteenvedoissa hankkeet ja operaatiot esiintyivät vain niiden nimillä, mutta luonnollisesti niistä oli olemassa yksityiskohtaisemmat suunnitelmat. Hankkeille ja suorituksille pyritään mahdollisuuksien mukaan valitsemaan niiden edistymistä kuvaava mittari sekä nykyinen ja tavoiteltu tunnusluku. Tavoitearvojen aikaväli oli vaihteleva sen mukaan oliko kysymys kehityshankkeesta tai suoritustavoitteesta. Nämä hankkeet ja operaatiot olivat siis päätavoitteiden saavuttamisen keinoja. Ajattelu noudattaa klassista tavoite/keinohierarkiaa, joka oli tulosjohtamisen keskeinen ajattelumalli. Jokaiselle hankkeelle ja suoritukselle nimetään myös päävastuullinen, jonka tehtävä oli vastata hankkeen edistymisestä ja raportoinnista seurantakokouksissa.
Taulukko kuvaa pitkän aikavälin tavoitteita. Samaa menettelyä noudattaen laaditaan ja sovitaan toimintavuotta koskevat tavoitteet. Suosituksen mukaan tavoitteiden lukumäärä pidetään pienenä, jotta syntyisi keskitetty panostus näiden harvojen tavoitteiden toteuttamiseksi.
Tavoitejohtamisen perintö

Tavoite- ja tulosjohtamisen arvokkainta perintöä ovat tavoitteen ja tuloksen käsitteet ja systemaattinen suunnittelu. Tavoitteet ja tulokset ovat johtamisessa kokonaisuuden ja yhteistoiminnan hallinnan välineitä. Nykyajan monimutkaisia ja vaativia liiketoimintoja ei voitaisi hallita ilman hajautettua vastuuta, joka perustuu tavoitteiden ja tulosten käsitteille. Organisaation kyky operoida tavoitteiden ja tulosten käsitteillä on suuri askel johtamisen välineiden kehityksessä. Tavoitteiden avulla johtaminen omaksuttiin hierarkkisessa esimiesorganisaatiossa, mutta sen soveltaminen oli helppoa myöhemmin prosessiorganisaatiossa. Tavoite- ja tulosjohtamisen perintö on myös puutteellinen. Suomalaisessa tavoitejohtamisessa ymmärrettiin 1980-luvun alussa, että siitä puuttui ohjausvoima, joka kohdentuisi oikein tulosvastuualueelle. Tavoitejohtamisen ongelmat ja ohjausvoiman puute voidaan kiteyttää seuraaviin tavoitejohtamisen ominaisuuksiin.
Kömpelö ja riittämätön menestyksen mittaamistapa
Yksilön tuloksiin keskittyvä ajattelu
Yhteistoimintaan kannustamisen ratkaisu puuttuu
Yleensäkin palkitsemismekanismin puuttuminen
Järjestelmän säätömekanismin puuttuminen
Prosessijohtaminen ja tuloksista palkitsemisen järjestelmät ovat tuoneet ratkaisuja näihin tavoitejohtamisen ongelmiin. Tulospalkkaus ja prosessijohtaminen ovat tavoitejohtamisen edelleenkehittymisen tärkeimmät uudistukset. Prosessijohtamisessa johtamisen ja ohjaamisen kohteeksi otettiin työprosessi ja siitä vastaava tiimi yksilön ja hänen hoitamansa toimen sijaan. Tulospalkkauksella saatiin lisää ohjausvoimaa tavoitejohtamisjärjestelmään, kun tulospalkkausta alettiin kytkeä tavoitejohtamiseen 1980-luvulla.
Tavoitejohtamisen suunnittelumalli (Saari 1975)
Toiminto- ja tuloskeskeisen ajattelun vertailu (Saari 1975)
Tavoitekeinohierarkia
Tulosjohtamisen tavoiteasetanta (Saari 1983)
Thásoksen arkeologinen museo

| Thásoksen arkeologinen museo Αρχαιολογικό Μουσείο Θάσου |
| --- | --- |
 Thásoksen arkeologinen museo.
Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Thásoksen kaupunki, Thásos, Itä-Makedonia ja Traakia, Kreikka
Perustettu:  1935
Koordinaatit:  40°46′47″N, 24°42′43″E
 fiThásoksen arkeologinen museo 
   
Thásoksen arkeologinen museo (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Θάσου, Archaiologikó Mouseío Thásou) on arkeologinen museo Thásoksen kaupungissa eli Liménas Thásoussa Thásoksen saarella Kreikassa. Se esittelee antiikin Thasoksen kaivauksista ja muualta saarelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museo on rakennettu vuosina 1931–1935. Kaupungin varhaisempi arkeologinen kokoelma toimi paikallisessa koulussa jo vuodesta 1911. Museo kunnostettiin ja sitä laajennettiin vuosina 1989–1999. Museorakennus sijaitsee Thásoksen kaupungin keskustan koillisosassa aivan kaupungin antiikin aikaisen agoran arkeologisen alueen vieressä. Sen kokonaispinta-ala on 2 376 neliömetriä ja vakituisen näyttelyn, johon kuuluu 17 salia, pinta-ala 1 400 neliömetriä. Lisäksi rakennukseen kuuluu muun muassa varasto- ja entisöintitiloja. Museo on Itä-Makedonian ja Traakian suurin museo ja yksi koko Pohjois-Kreikan suurimpia ja vanhimpia museoita.