stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Annika
Tunnettuja muunmaalaisia Annikoita

Annika Beck (s. 1994), saksalainen tennispelaaja
Annika Becker (s. 1981), saksalainen seiväshyppääjä
Annika Billstam (s. 1976), ruotsalainen suunnistaja ja MM-mitalisti
Annika Bruna (s. 1956), ranskalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
Annika Falkengren (s. 1962), ruotsalainen ekonomisti ja yritysjohtaja
Annika Marie Fuchs (s. 1997), saksalainen keihäänheittäjä
Annika Hicks (s. 1991), kanadalainen maastohiihtäjä
Annika Hirvonen (s. 1989), ruotsalainen Ympäristöpuolueen poliitikko
Annika Kjærgaard (s. 1971), ruotsalainen pop-laulaja
Annika Norlin (s. 1977), ruotsalainen laulaja-lauluntekijä
Annika Strandhäll (s. 1975), ruotsalainen poliitikko ja ministeri
Annika Suthe (s. 1985), saksalainen keihäänheittäjä
Annika Sörenstam (s. 1970), ruotsalainen golf-ammattilainen
Annika Thor (s. 1950), ruotsalainen kirjailija
Annika Walter (s. 1975), saksalainen uimahyppääjä
Annika Zillekens (o.s. Schleu, s. 1990), saksalainen nykyaikainen viisiottelija ja maailmanmestari
Annika Åhnberg (s. 1949), ruotsalainen poliitikko
Kuvitteellisia Annikoita

Annika, alun perin muodossa Annikka, Pepin naapuri Astrid Lindgrenin Peppi Pitkätossu-kirjoissa
Annika, Leevi and the Leavingsin kappaleessa "Rakas Annika...", joka on eräs yhtyeen ensimmäisistä kappaleista
Annika on ruotsalaisen Anna-Lisa Almqvistin Annika-nuortenkirjasarjan päähenkilö
Annika Bengtzon, päähenkilö useissa Liza Marklundin romaaneissa
Annika Sievinen, Emmi Parviaisen roolihahmo televisiosarjassa Salatut elämät sekä kirjassa Annika ja Amerikan unelma
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Annika Wikimedia Commonsissa
Matti Väisänen (piispa)

| Matti Väisänen> Missionsprovinsenin piispa |
| --- | --- |
 2010–2013 
Edeltäjä:  Ei edeltäjää
Seuraaja:  Risto Soramies (Lähetyshiippakunta)
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. helmikuuta 1934 (ikä 90) Helsinki
Matti Kalevi Väisänen (s. 24. helmikuuta 1934 Juva) on suomalainen Missionsprovinsen i Sverige och Finland (Ruotsin ja Suomen lähetyshiippakunta) -nimisen kristillisen yhteisön aiempi piispa, Suomen evankelis-luterilaisen kirkon entinen pappi ja herätysliikejohtaja. Hän toimi piispana Suomen Luther-säätiön ja muiden samaan ryhmään kuuluvien tahojen keskuudessa.
Väisänen on valmistunut teologian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta ja vihitty papiksi vuonna 1964. Hän toimi Kansanlähetyksen pääsihteerinä vuosina 1967–1995. Hän on Luther-säätiön hallituksen varapuheenjohtaja. Hän väitteli teologian tohtoriksi Helsingin yliopistosta 2007. Väisäsen väitöskirja Vedestä vai Hengestä? käsitteli Uuras Saarnivaaran kasteteologiaa, ja se hyväksyttiin arvosanalla lubenter approbatur.
Väisänen on kirjoittanut useita teoksia, jotka on kustantanut kustannusosakeyhtiö Uusi Tie ja Suomen Luther-säätiö.
Elämä

Matti Väisänen syntyi 24. helmikuuta 1934 Juvalla körttitaustaiseen perheeseen. Hänen lapsuuteensa ja nuoruuteensa kuuluivat körttipukuisen Emma-tädin seurapuheet. Väisäsen mukaan henkilökohtaisempi uskonvakaumus syntyi kesällä 1957, vuosi ylioppilaaksi tulon jälkeen. Tätä ennen hän kuvailee olleensa kahden tien kulkija. Runsaan kuukauden kuluttua hengellisestä heräämisestään hän aloitti teologian opinnot Helsingissä, asuen opiskeluajan evankelisessa ylioppilaskodissa Domus Evangelicassa. Jälkikäteen Väisänen on kokenut olleensa vasta uskoontulleena epäkypsä opiskelemaan teologiaa, ja hän on sanonut uskoneensa tuolloin aina viimeisen luennon mukaan. Evankeliset opiskelutoverit Domus Evangelicassa kuitenkin antoivat hänelle hengellistä ja teologista tukea. Väisäsen opintoihin kuuluivat myös stipendiaattiopiskelut Yhdysvalloissa vuosina 1961–1963.
Väisänen vihittiin papiksi 1964, ja hänen ensimmäinen työpaikkansa oli Heinolan kaupunkiseurakunnan nuorisopapin viransijaisuus 1963–1964. Täällä hän tuli osaksi paikkakunnalla vaikuttavaa uuspietististä nuorisoherätystä. Vuosina 1964–1966 hän oli Imatran seurakunnan papiston apulaisena. Hän teki tämän jälkeen mittavan uran viidennen herätysliikkeen piirissä: Hän oli Uusi Tie Oy:n koulutussihteeri vuonna 1967, Suomen Ev.-lut. Kansanlähetyksen kotimaansihteeri ja oto. pääsihteeri 1967–1971 sekä saman järjestön pääsihteeri vuodesta 1971 vuoteen 1995, jolloin hän jäi eläkkeelle. Samaan aikaan hän oli Vie Sanoma -lehden päätoimittaja vuosina 1985–1995.
Elämä > Vihkimys Missionsprovinsenin piispaksi 2010

Väisänen vihittiin Pyhän Sydämen kappelissa Helsingissä 20. maaliskuuta 2010 Missionsprovinsenin neljänneksi piispaksi ja sen ensimmäiseksi Suomen piispaksi. Missionsprovinsen i Sverige och Finland on Ruotsissa ja osittain Suomessa toimiva virallisiin kirkko-organisaatioihin kuulumaton luterilainen yhteisö. Matti Väisäsen piispan vihkimisen toimittivat Missionsprovinsenin piispat Arne Olsson, Göran Beijer ja Lars Artman sekä Kenian evankelis-luterilaisen kirkon johtava piispa Walter Obare. Piispana Väisänen toimi pääasiallisesti Suomen Luther-säätiön palveluksessa työskentelevien Missionsprovinsenin pastoreiden esipaimenena. Jo viikon kuluttua omasta piispanvihkimyksestään hän osallistui Göteborgissa Missionsprovinsenin piispan Roland Gustafssonin vihkimykseen, ja rukoilevaisten kesäseurojen päätöstilaisuudessa vuonna 2010 hän siunasi kutsuttuna piispana juhlaväen.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon entisen arkkipiispan Jukka Paarman mukaan Väisäsen piispaksi vihkiminen on ristiriidassa kirkkolain kanssa ja merkitsee Luther-säätiön erkaantumista kirkosta. Väisänen piti arkkipiispan kannanottoa odotettuna. Hän näki tilanteen siten, että Suomen evankelis-luterilaisen kirkon muuntuminen ”yhteiskunnalliseksi peiliksi” on synnyttänyt vastareaktion, joka painottaa sitä, että kirkon on oltava kirkko. Väisänen ei kokenut, että vihkiminen merkitsisi pesäeron tekemistä evankelis-luterilaiseen kirkkoon. Yleisradion haastattelussa 20. maaliskuuta 2010 Väisänen sanoi ”Me emme tästä lähde, jos jonkun pitää lähteä, niin lähtekööt ne, jotka ovat Raamatusta luopumassa”. Myös silloinen arkkipiispa Kari Mäkinen toivoi Ylen A-studion haastattelussa 29. maaliskuuta, että Väisänen tekisi omat johtopäätöksensä ja eroaisi evankelis-luterilaisesta kirkosta.
Tampereen tuomiokapituli pidätti huhtikuussa 2010 Matti Väisäsen toistaiseksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappisvirasta Missionsprovinsenin piispaksi vihkimisen vuoksi. 11. elokuuta 2010 tuomiokapituli päätti, että Väisänen menettää pappisvirkansa Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa perusteluina Väisäsen asettuneen piispaksi vailla kirkkolain siihen suomaa oikeutusta, hiippakuntaa ja virkaa. Päätöksestä tehty oikaisupyyntö hylättiin aiheettomana 22. syyskuuta 2010.
Matti Väisänen ehti piispana toimiessaan vihkiä Luther-säätiölle useita pappeja. 17. syyskuuta 2011 hän vihki Kuopiossa papeiksi Sebastian Grünbaumin, Joel Kerosuon ja Vilho Teivaisen.  Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan perustamisen jälkeen Väisäsen seuraajaksi ja Lähetyshiippakunnan I piispaksi valittiin Risto Soramies.
Julkaisuja

Hänen nimensä. Nimi kaikkein suloisin.  Helsinki:  Uusi tie, 1989.  ISBN 978-951-6-19209-6
Hänen tekonsa. Jumalan teot ja meidän.  Helsinki:  Uusi tie, 1989.  ISBN 978-951-6-19210-2
Hänen henkensä. Pyhä Henki – toinen puolustaja.  Helsinki:  Uusi tie, 1990.  ISBN 978-951-6-19217-1
Hänen omansa. Kristittyjen yhteys.  Helsinki:  Uusi tie, 1990.  ISBN 978-951-6-19216-4
Pyhä Kaste Raamatussa.  Ryttylä:  Suomen Luther-säätiö, 2000.  ISBN 978-951-9-84950-8
Pyhä kaste kirkossa.  Ryttylä:  Suomen Luther-säätiö, 2000.  ISBN 978-951-9-84951-5
Jumala ja ihminen : elämän tasapaino.  Helsinki:  Suomen Luther-säätiö, 2003.  ISBN 952-5409-16-3
Pyhä evankeliumi Roomalaiskirjeessä I.  Helsinki:  Uusi tie, 2004.  ISBN 978-951-6-19389-5
Pyhä evankeliumi Roomalaiskirjeessä II.  Helsinki:  Uusi tie, 2004.  ISBN 978-951-6-19390-1
Joka uskoo ja kastetaan, pääsee taivaaseen : luterilainen evankelioiminen.  Ryttylä:  Tertiuskirjat, 2005.  ISBN 952-99614-0-5
Vedestä vai hengestä? : Uuras Saarnivaaran kasteteologia.  Helsinki:  Arkki, 2007.  ISBN 978-951-618-937-9
Aiheesta muualla

Väisäsen väitöskirja: Vedestä vai Hengestä?: Uuras Saarnivaaran kasteteologia
Väisäsen artikkeli: Mitä Suomeen kuuluu?
Väisäsen oikaisupyyntö
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Luther-säätiölle vihittiin piispa
| n k Viides herätysliike |
| --- | --- |
Järjestöt:  Helsingin Raamattukoulu  Kansan Raamattuseura  Lähetysyhdistys Kylväjä  Sanansaattajat  Suomen Evankelisluterilainen Kansanlähetys  Suomen Raamattuopisto  Opko 
Henkilöt:  Heino  Lehtinen  Junkkaala  Kankainen  Karilas  Laitakari  Muroma  Mäkelä  Nummela  Nyman  Saarnivaara  Sares  Saunaluoma  Tiilikainen  Väisänen 
Koulutus ja media:  Kairosmaja  Kansanlähetysopisto  Vivamo  Revontulikappeli  Savonlinnan kansanopisto  Perussanoma Elämä  Perusta  Seurakuntalainen  Karas-Sana Sana  Kustannus Uusi Tie Uusi Tie-lehti  Donkki  Nuotta 
Kulttuuri ja tapahtumat:  Kansanlähetyspäivät  Sanan suvipäivät  Kesäsanoma  Viisikielinen 
Evankelikalismi
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Olli Penttala

Olli Penttala (s. 10. huhtikuuta 1995) on suomalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee kumparelaskussa ja parikumpareissa. Hän edustaa Freestyleseura Moebiusta.
Penttala saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia kumparelaskussa Jyväskylässä 2011 sekä sijoittui parikumpareissa neljänneksi ja kumparelaskussa yhdeksänneksi Chiesa in Valmalencossa 2015. Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 2017 hän oli parikumpareissa 32:s ja kumparelaskussa 35:s. Almatyn MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui kumparelaskussa kahdeksanneksi ja parikumpareissa 13:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui kumparelaskussa 19:nneksi. Bakurianin MM-kilpailuissa 2023 hän oli kumparelaskussa 18:s ja parikumpareissa 22:s.
Penttala kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Rukalla 2014. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 25:s kumparelaskussa Calgaryssa tammikuussa 2016. Kymmenen parhaan joukossa hän debytoi oltuaan seitsemäs Deer Valleyn parikumpareissa helmikuussa 2023. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Val St. Comen kumparelaskussa tammikuussa 2025.
Penttala on voittanut Euroopan cupin kilpailun Jyväskylässä parikumpareissa helmikuussa 2020 ja kumparelaskussa helmikuussa 2021. Hän on sijoittunut Euroopan cupin kilpailuissa lisäksi neljä kertaa toiseksi ja kaksi kertaa kolmanneksi.
Fa‘a Sāmoa

Samoalaisia tanssimassa
Fa‘a Sāmoa (suom. "Samoan tapa") on yleisnimitys perinteiselle samoalaiselle tapakulttuurille, joka on yhteinen sekä Samoan itsenäisessä valtiossa sekä Amerikan Samoalla.
Tapakulttuurin keskeisiä piirteitä ovat muun muassa:
vanhempien kunnioittaminen
yhteisöllinen asuminen
perheen ja yhteisön siteiden priorisoiminen
Länsimaalaisten saavuttua myös kristinuskosta on tullut näkyvä osa fa‘a Sāmoaa. Tämä näkyy muun muassa siinä, että sunnuntai on pyhäpäivä, jolloin käydään kirkossa, ja esimerkiksi uimisen katsotaan sunnuntaisin olevan epäsopivaa. Myös jokailtainen, yleensäauringonlaskun aikana järjestettävä, yhteinen rukoushetki (samoaksi sa) otetaan niin vakavasti, että joihinkin kyliin on pääsy kielletty rukouksen aikana.
Perheen (samoaksi ‘aiga) merkitys korostuu fa‘a Sāmoassa, ja sen saavutuksia sekä arvovaltaisuutta pidetäänkin tärkeämpänä kuin esim. siihen kuuluvan yksilön saavutuksia. Lisäksi perheen määritelmän katsotaan olevan laajempi kuin esimerkiksi ydinperheen länsimaalaisessa kontekstissa. Fa‘a Sāmoassa perhettä johtaa päällikkö, eli matai, joka on vastuussa perheen hyvinvoinnista.
Luettelo joukkueista ja ajajista Ranskan ympäriajossa 2009

Tämä on luettelo joukkueista ja ajajista Ranskan ympäriajossa 2009:
Andreas Klöden

| Andreas Klöden |
| --- | --- |
 Andreas Klöden matkalla Belgian Namuriin  Ranskan ympäriajossa 2004
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. kesäkuuta 1975 (ikä 49)
Kansalaisuus:   Saksa
Pyöräilijä
Lempinimi:  Klödi
Pituus:  183 cm
Paino:  63 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  yleisajaja, aika-ajon erikoismies
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
1998–2006 2007–2009 2010–2011 2012 2013:  T-Mobile Team Astana Team Team RadioShack RadioShack-Nissan-Trek RadioShack-Leopard-Trek
Suurimmat voitot
 Pariisi-Nizza 2000   Baskimaan ympäriajo 2000, 2011 Tirreno-Adriatico 2007 Tour de Romandie 2008  Saksan maantieajomestari 2004 
 Tiedot päivitetty: 5. lokakuuta 2015 
Aiheesta muualla
www.andreas-kloeden.com
| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten pyöräily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten pyöräily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten pyöräily. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten pyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sydney 2000 | Maantieajo |  |
Andreas Klöden (s. 22. kesäkuuta 1975 Mittweida, Saksan demokraattinen tasavalta) on entinen saksalainen maantiepyöräilijä, joka on sijoittunut kahdesti kolmen parhaan joukkoon Ranskan ympäriajossa.
Klöden saavutti pronssia alle 23-vuotiaiden aika-ajon MM-kilpailussa vuonna 1996. Hän aloitti ammattilaisuransa  Team Deutsche Telekomin (nykyisin Team HTC-Columbia) väreissä vuonna 1998 voittaen debyyttivuonnaan Niedersachsen Rundfahrt -kilpailun. Klödenin ensimmäinen huippuvuosi oli 2000, jolloin hän voitti sekä Pariisi–Nizza-ajon että Baskimaan ympäriajon – hän voitti kummassakin kilpailussa lisäksi aika-ajoetapin. Samana vuonna Klöden saavutti olympiapronssia maantieajossa tallitoveriensa Jan Ullrichin ja Aleksandr Vinokurovin jälkeen. Olympialaisten aika-ajossa hän oli kahdestoista.
Muutaman vaisumman vuoden jälkeen Klöden palasi huipulle 2004. Hän sijoittui keväällä kuudenneksi La Flèche Wallonne -klassikossa, voitti kesäkuussa Saksan maantieajon mestaruuden ja sijoittui heinäkuussa Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailussa toiseksi; hän oli Tour de Francessa kahdella etapilla toinen ja kolmella kolmas.
Vuoden 2006 huhtikuussa Klöden voitti Rothaus Regio Tour -kilpailun. Hän sijoittui Ranskan ympäriajossa alun perin kolmanneksi, mutta nousi toiselle sijalle Floyd Landisin jäätyä kiinni dopingista.
Klöden edusti Astana Teamia 2007–2009. Hän voitti 2007 maaliskuussa Tirreno-Adriaticon sekä huhtikuussa Circuit de la Sarthe -kilpailun. Ranskan ympäriajossa hän sijoittui prologissa toiseksi ja 13. etapilla, aika-ajossa, kolmanneksi, mutta joutui keskeyttämään ympäriajon Astanan vetäydyttyä kilpailusta Aleksandr Vinokurovin doping-käryn jälkeen.
Vuonna 2008 Klöden voitti Tour de Romandien kokonaiskilpailun sekä kolmannen etapin, aika-ajon. Sveitsin ympäriajossa hän sijoittui toiseksi Roman Kreuzigerin jälkeen.
Kausilla 2010–2011 Klöden edusti Team RadioShack -tallia ja vuodesta 2012 alkaen RadioShack-Nissan-Trek / RadioShack-Leopard-Trek -joukkuetta. Hän päätti uransa kauden 2013 jälkeen.
Aiheesta muualla

Virallinen nettisivu (saksaksi), (englanniksi), (ranskaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef
Hip hei hutsu!

| Hip hei hutsu!> Hip Hip Hora! |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Teresa Fabik
Käsikirjoittaja:  Teresa Fabik
Tuottaja:  Lars Blomgren
Säveltäjä:  Jacob Groth
Kuvaaja:  Pär M. Ekberg
Leikkaaja:  Sofia Lindgren
Pääosat:   Amanda Renberg  Björn Kjellman  Ellen Fjæstad  Linn Persson  Filip Berg  Marcus Hasselborg 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:   FilmLance International AB  Kinoproduction Oy 
Levittäjä:  Sandrew Metronome Netflix
Ensi-ilta:  Ruotsi 26. tammikuuta 2004
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hip hei hutsu! (ruots. Hip Hip Hora!) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut ruotsalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Teresa Fabik. Elokuva tunnetaan englanninkielisissä maissa nimellä The Ketchup Effect.
Juoni

Sofie, Emma ja Amanda ovat juuri aloittaneet yläasteen. He iskevät heti silmänsä Mouseen, Jensiin ja Sebbeen. Sofie ja hänen kaverinsa menevät Mousen kaverin järjestämiin bileisiin, joissa Sofie suutelee myös kännissä olevaa Sebbeä, juo liikaa ja sammuu. Mouse käyttää tilaisuutta hyväkseen ja ottaa Sofiesta valokuvia riisuttuaan hänet. Kuvat päätyvät sekä kouluun kaikkien nähtäväksi että Sofien isän lokeroon, ja Sofie leimataan huoraksi. Hän alkaa nopeasti menettämään jokaisen kaverinsa ja hänellä on enää Sebbe, joka lohduttaa Sofieta. Sofie kuulee uusien bileiden olevan kyhäillä ja menee paikalle kutsumattomana vieraana. Sofien ystävät ovat jättäneet Sofien kokonaan, ja Sofie päättää hypätä ikkunasta. Sairaalasta toipumisen jälkeen Sofien elämä alkaa taas pikku hiljaa parantua, ja hän saa vanhat kaverinsa takaisin.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Amanda Renberg   | … |   Sofie   |
|   Björn Kjellman   | … |   Krister   |
|   Ellen Fjæstad   | … |   Amanda   |
|   Linn Persson   | … |   Emma   |
|   Filip Berg   | … |   Sebbe   |
|   Marcus Hasselborg   | … |   Mouse   |
Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä Hip hei hutsu! jättää kevyesti taakseen silkkaa romanttista hölynpölyä tai vahingoniloista huumoria tarjoilevan Hollywood-teiniviihteen. Hänestä sen suurin ansio on muistuttaa katsojaa ihan oikeista epäkohdista, ”koulukiusaamisesta yleensä ja erityisesti naisille asetuista ristiriitaisista vaatimuksista niin ulkonäön kuin käyttäytymisenkin suhteen sekä epätasa-arvoisesta ja seksistisestä kaltoinkohtelusta, johon tytöt törmäävät jatkuvasti tasa-arvoisiksi kuvitelluissa Pohjoismaissakin.”
Ulkolinja

Ulkolinja on Yle TV1:n kansainvälisiä asioita käsittelevä, vuodesta 1977 lähtien esitetty dokumenttisarja. Sen ohjelmapaikka on TV1:n torstai-illassa kello 22.00. Ohjelmat uusitaan sunnuntain myöhäisillassa.
Ulkolinjan tuottajana toimii Marko Lönnqvist. Toimittajat ovat Marko Lönnqvist, Pertti Pesonen, Minna Pye ja Viivi Berghem.
Vuonna 2004 Ulkolinjaa tehnyt työryhmä (Vesa Toijonen, Mikko Valtasaari, Pertti Pesonen, Sirpa Liponen ja Liisa Hämäläinen) palkittiin tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla.
Aiheesta muualla

Ulkolinja Yle Areenassa
Ulkolinja Twitterissä
Ulkolinjan tekijät (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Alex Ferguson

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Alexander Chapman Ferguson
Syntymäaika: 31. joulukuuta 1941 (ikä 83)
Syntymäpaikka: Glasgow, Skotlanti, Britannia
Pelipaikka: Hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1957–1960 | Queen's Park | 31 | (15) |
| 1960–1964 | St. Johnstone | 37 | (19) |
| 1964–1967 | Dunfermline Athletic | 89 | (66) |
| 1967–1969 | Rangers | 41 | (25) |
| 1969–1973 | Falkirk | 95 | (37) |
| 1973–1974 | Ayr United | 24 | (9) |
| Yhteensä | Yhteensä | 317 | (171) |
Maajoukkue
| 1967 | Skotlanti | 7 | (9) |
Valmennusura
1974: East Stirlingshire
1974–1978: St. Mirren
1978–1986: Aberdeen
1985–1986: Skotlannin maajoukkue
1986–2013: Manchester United
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Sir Alexander Chapman ”Alex” Ferguson (s. 31. joulukuuta 1941 Glasgow, Skotlanti, Britannia) on skotlantilainen jalkapallovalmentaja. Hän toimi ennen uransa lopettamista Manchester Unitedin päävalmentajana. Ferguson on voittanut enemmän mestaruuksia kuin kukaan muu valmentaja Englannin jalkapallohistoriassa. Hän on ollut Manchester Unitedin valmentajana yli tuhannen ottelun ajan ja on seuran historian pitkäaikaisin valmentaja. Fergusonille on myönnetty Brittiläisen imperiumin ritarikunnan arvonimi CBE.
Ura pelaajana

Nuoruudessaan 1960-luvulla Ferguson pelasi itsekin jalkapalloa Skotlannissa Queen's Parkissa, St. Johnstonessa, Dunfermlinessa, Rangersissa, Falkirkissa ja Ayr Unitedissa. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä.
Ura valmentajana

Valmentajanuransa hän aloitti 32-vuotiaana vuonna 1974 East Stirlingshiressa 40 punnan viikkopalkalla. Saman vuoden syksyllä hän siirtyi manageroimaan St. Mirreniä. Vuonna 1978 hän astui hieman isompiin saappaisiin päästessään Aberdeenin peräsimeen. Hän johdatti seuran 1980-luvulla kolme kertaa Skotlannin liigan mestariksi ja kaudella 1982–1983 sensaatiomaisesti Cup-voittajien cupin voittoon.
Manchester Unitedin manageriksi Ferguson tuli vuonna 1986, jolloin joukkue oli putoamisuhan alla. Sittemmin hän nosti joukkueen takaisin Englannin jalkapallon terävimmälle huipulle. Kaikkiaan Manchester United on Fergusonin alaisuudessa voittanut Englannin Valioliigan mestaruuden kolmetoista kertaa, FA Cupin viidesti ja Liigacupin neljästi. Kansainvälisellä tasolla Fergusonin valmentama ManU voitti Cup-voittajien cupin kaudella 1990–1991 sekä Mestarien liigan 1998–1999 ja 2007–2008.
Ferguson aateloitiin pian ManU:n Mestarien liiga -voiton jälkeen 12. kesäkuuta 1999 tunnustuksena lajin eteen tehdystä työstä ja hänestä käytetäänkin usein mediassa pelkästään nimitystä Sir Alex.
Kauden 2001–2002 piti olla Fergusonin viimeinen ManU:n valmentajana. Ferguson on sanonut, että tieto hänen eläkkeelle vetäytymisestään heikensi joukkueen esityksiä tuona kautena. Helmikuussa 2002 Ferguson pyörsi lopettamispäätöksen.
Toukokuussa 2013 julkistettiin kauden 2012–2013 jäävän hänen valmentajauransa viimeiseksi. Manchester United voitti hänen valmennuksessaan 38 pokaalia, viimeisenä Valioliigan mestaruuden keväällä 2013. Hänen seuraajakseen Unitedin päävalmentajana nimitettiin Evertonissa pitkään työskennellyt David Moyes.
Yksityiselämä

Ferguson on ollut naimisissa Cathy Fergusonin (o.s. Holding) kanssa vuodesta 1966. He asuvat Wilmslow'ssa Manchesterin liepeillä. Fergusoneilla on kolme poikaa, Mark (s. 1968) ja kaksoset Darren ja Jason (s. 1972). Pojista Darren on tehnyt uraa jalkapalloilijana ja valmentajana.
Ferguson on Manchester Metropolitan Universityn kunniatohtori.
Lauantaina 5. toukokuuta 2018 Ferguson sai aivoverenvuodon ja hänet hätäleikattiin. Lukuisat entiset ja nykyiset jalkapalloilijat ja valmentajat lähettivät Fergusonille ja hänen perheelleen kannustusta toipumiseen. Ferguson pääsi pois tehohoidosta helatorstaina, mutta hän jäi edelleen sairaalahoitoon.
Meriitit valmentajana > Kansainväliset kilpailut

Mestarien liiga (2) : 1999, 2008
Cup-voittajien cup (2): 1983, 1991
UEFA Super Cup (2): 1983, 1991
Intercontinental Cup: 1999
Seurajoukkueiden maailmanmestaruus: 2008
Meriitit valmentajana > Skotlanti

Skotlannin-mestaruus (3): 1980, 1984, 1985
Hopeaa: 1981, 1982
Skotlannin cup (4): 1982, 1983, 1984, 1986
Skotlannin liigacup: 1986
Hopeaa: 1979, 1980
Meriitit valmentajana > Englanti

Englannin-mestaruus (13): 1993, 1994, 1996, 1997, 1999, 2000, 2001, 2003, 2007, 2008, 2009, 2011, 2013
FA Cup (5): 1990, 1994, 1996, 1999, 2004
Englannin liigacup (4): 1992, 2006, 2009, 2010
FA Charity/Community Shield (10): 1990 (jaettu),1993, 1994, 1996, 1997, 2003, 2007, 2008, 2010, 2011
Kivijärvi (Kiikka)

| Kivijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Sastamala
Koordinaatit:  61°21′21″N, 22°38′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Luojoen valuma-alue (35.124)
Laskuoja:  Kivijärvenoja Luojokeen 
Järvinumero:  35.124.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  86,5 m  
Pituus:  650 m  
Leveys:  350 m  
Rantaviiva:  3,485 km  
Pinta-ala:  28,091 ha  
Saaria:  ei saaria
 fiKivijärvi 
Kivijärvi on Pirkanmaalla Sastamalan Vehkakorvessa sijaitseva järvi.
Maantiede

Järven pinta-ala on 28,1 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys 350 metriä. Se sijaitsee puolitoista kilometriä Vehkakorven luoteispuolella. Sen huomattavin piirre on Joensuunlahti, joka työntyy etelässä kohti kaakkoa. Lahden itäpuolella kohoaa Korkiamenkallio yli 15 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Muita lahtia ovat Kylmänkorvenlahti ja Mykkä-Kaijan pottu. Järvessä ei ole saaria. Järven rantaviiva on 3,5 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla on 13 vapaa-ajan asuntoa ja kaksi entistä maatilaa, joille johtaa tiet Vehkakorven kylältä.