stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iso hautavajoama
Pohjoiset osat

Vajoamasysteemin pohjoisin osa on Jordanin hautavajoama. Se ulottuu Golanin kukkuloilta Israelin, Libanonin ja Syyrian rajaseuduilla Kuolleenmeren kautta Akabanlahteen Punaisenmeren pohjoispäähän. Punainenmeri kuuluu Punaisenmeren hautavajoamaan. Se syntyi kun Arabian niemimaa ja Afrikka erkaantuivat miljoonia vuosia sitten ja Intian valtameren vedet täyttivät laakson. Afrikan ja Arabian laatat irtautuivat toisistaan noin 35 miljoonaa vuotta sitten. Punaisenmeren ja Adeninlahden pohjassa sijaitsevat näiden laattojen reunavyöhykkeet.
Maapallon järvistä syvimmällä sijaitseva Kuollutmeri Israelin ja Jordanian rajalla sijaitsee aktiivisessa Kuolleenmeren transformisiirroksessa. Punaisenmeren Akabanlahdessa on syvänteitä, joissa veden lämpötila nousee jopa 50 °C asteeseen maankuoren ohuuden takia.
Itä-Afrikan hautavajoama

Hautavajoamakokonaisuuden Afrikan-puoleista osaa kutsutaan Itä-Afrikan hautavajoamaksi. Se alkaa Afrikan sarvesta ja jakautuu Ugandan ympärille kahdeksi haaraksi, itäiseksi haaraksi, jonka osista käytetään nimityksiä Kenya Rift ja Gregory Rift, ja läntiseksi haaraksi, Lake Albert Rift eli Albertine Rift.. Läntisen haaran varrella ovat Virunga- ja Ruwenzorivuoret sekä monet Afrikan suurista järvistä, jotka syntyivät syvien repeämälaaksojen täyttyessä vedellä. Itä-Afrikan hautavajoamassa on useita tulivuoria, kuten Kilimanjaro.
Itä-Afrikan hautavajoama on syntynyt noin 15 miljoonaa vuotta sitten. Repeämä avautuu noin kahden sentin vuosivauhdilla. Hautavajoaman liikehdinnän arvellaan johtavan miljoonien vuosien kuluessa siihen, että Etiopian itäreuna repeää irti Afrikan mantereesta ja muodostaa saaren.
Itä-Afrikan hautavajoamasta on löydetty paljon ihmisen evoluutioon liittyviä fossiileja. Erityisen merkittävä kaivauskohde on 50 kilometrin mittainen Olduvain rotko Tansaniassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Red Sea Parts Again  19.7.2006. www.livescience.com. Viitattu 14.2.2007. (englanniksi)
Itä-Afrikan hautavajoama, Ison hautavajoaman eteläinen osa.
Iyo (Ehime)

| Iyo (伊予市) |
| --- | --- |
 Shimonadan rautatieasema Iyossa
 lippu:  Symboli
 Iyon sijainti Ehimen prefektuurissa
 Iyo
 Koordinaatit: 33°45′27″N, 132°42′13″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Shikoku
Prefektuuri:  Ehimen prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  194,44 km²
Väkiluku (10/2019):  36 991
 – Väestötiheys:  190,2 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kiinanpunapuu
 – Kukka:  Rypsin kukka
 
 https://www.city.iyo.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Iyo (jap. 伊予市, Iyo-shi) on Japanin kaupunki Shikokun saarella Ehimen prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin keskiosassa Seton sisämeren Iyonmeren rannikolla Matsuyaman kaupungin lounaispuolella. Kaupungin pohjoisosat kuuluvat Matsuyaman tasankoon, eteläosat nousevat Shikokuvuorille. Iyossa on 36 991 asukasta (lokakuussa 2019) ja sen pinta-ala on 194,44 neliökilometriä.
Iyon keskusta-alueen muodostaa entinen Gunchūn maaseutukaupunki, joka kehittyi Edo-kaudella satamapaikkakuntana. Se kuului vuoteen 1635 saakka Matsuyaman daimiokuntaan, sittemmin Ōzun daimiokuntaan, jonka kauppasatamana se toimi. Meiji-kaudella sieltä harjoitettiin vilkasta tavaraliikennettä rautateitse Matsuyamaan. Iyon kaupunki muodostettiin vuonna 1955 liittämällä yhteen Gunchū ja kolme ympäristön kyläkuntaa. Kaupunki laajeni huomattavasti etelään vuonna 2005, kun siihen liitettiin Nakayaman ja Futamin maaseutukaupungit. Merkittävä elinkeino on boniitista ja muun muassa makrillista valmistettujen hiutaleiden (kezuribushi ja hanakatsuo) tuotanto, jonka määrät ovat maan suurimpia. Kaupungissa harjoitetaan myös vihannesten ja hedelmien viljelyä, kalastusta ja metsätaloutta. Vuoristoalueilla viljellään japaninmispeliä ja japaninkastanjaa.
Kaupunkia palvelevat JR Shikokun Yosan-linja ja Iyo-rautateiden Gunchū-linja.
Kuvia

Futamin hiekkarantaa
Iyon kaupunkinäkymää
Iyo Inari-jinja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iyo Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Itä-Visayas

Itä-Visayasin sijainti (punaisella) Filippiinien kartalla.
Itä-Visayas (fil. Silangang Kabisayaan) on Filippiinien hallintoalue, joka kattaa nimensä mukaisesti Visayasin saariston itäosan. Hallintoalueen pääsaaret ovat Leyte ja Samar. Itä-Visayas muodostuu Biliranin, Leyten, Southern Leyten, Eastern Samarin, Northern Samarin ja Samarin provinsseista sekä Taclobanin kaupungista. Itä-Visayasin asukasluku oli 4 101 322 vuonna 2010 ja sen kokonaispinta-ala on 21 562 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itä-Visayas Wikimedia Commonsissa
Filippiinien hallinnollinen jako
| --- | --- |
Pääkaupunki:  Manila
Alueet:   Bicolin alue  Cagayan Valley  CALABARZON  Caraga  Cordilleran hallinnollinen alue  Davaon alue  Ilocosin alue  Itä-Visayas  Keski-Luzon  Keski-Visayas  Länsi-Visayas  MIMAROPA  Mindanaon autonominen muslimialue  Pohjois-Mindanaon alue  Pääkaupunkialue  SOCCSKSARGEN  Zamboangan niemimaa 
Provinssit:   Abra  Agusan del Norte  Agusan del Sur  Aklan  Albay  Antique  Apayao  Aurora  Basilan  Bataan  Batanes  Batangas  Benguet  Biliran  Bohol  Bukidnon  Bulacan  Cagayan  Camarines Norte  Camarines Sur  Camiguin  Capiz  Catanduanes  Cavite  Cebu  Cotabato  Davao del Norte  Davao del Sur  Davao de Oro  Davao Occidental  Davao Oriental  Dinagat Islands  Eastern Samar  Guimaras  Ifugao  Ilocos Norte  Ilocos Sur  Iloilo  Isabela  Kalinga  La Union  Laguna  Lanao del Norte  Lanao del Sur  Leyte  Maguindanao  Marinduque  Masbate  Misamis Occidental  Misamis Oriental  Mountain Province  Negros Occidental  Negros Oriental  Northern Samar  Nueva Ecija  Nueva Vizcaya  Occidental Mindoro  Oriental Mindoro  Palawan  Pampanga  Pangasinan  Quezon  Quirino  Rizal  Romblon  Samar  Sarangani  Siquijor  Sorsogon  South Cotabato  Southern Leyte  Sultan Kudarat  Sulu  Surigao del Norte  Surigao del Sur  Tarlac  Tawi-Tawi  Zambales  Zamboanga del Norte  Zamboanga del Sur  Zamboanga Sibugay
It Is What It Is

| It Is What It Is ABN |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 15. heinäkuuta 2008
 Tuottaja(t): J.C. Moses, Brandon Crear
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Rap-A-Lot
Muut kannet

A.B.N. muut julkaisut
| Assholes by Nature 2003 | It Is What It Is 2008 |   |
It Is What It Is on rap-duo ABN toinen studioalbumi, joka julkaistiin 28. helmikuuta 2006. Albumi on kahden levyn julkaisu, joista toinen albumi on S.L.A.B. versio.
Kappaleet

| --- | --- |
 Standardipainos Still Throwed  Who’s Tha Man  Whoa “ (feat. Jay’Ton & Lil’ Boss)  Rain  Miss My Dawg  I Wanna Get High  No Help  Down In Texas” (feat. J-Doe)  S.O.S. (Skit)  S.O.S.  3-16’s” feat. Bulletproof)  Picture Me  Miss My Dawg  Turnin Heads  In My City  Still Gets No Love  Keep On :  Chopped & Screwed -painos Umm Hmm  Whoa (Chopped & Screwed) (feat. Jay’Ton & Lil’ Boss)  Miss My Dawg  Turning Heads  Still Throwed  Who’s the Man  No Help  S.O.S.  This Is 3-16’s (feat. Bulletproof)  In My City (Skit)  I Wanna Get High  Down In Texas (Skit, feat. J-Doe)  Rain  Still Gets No Love  Keep On
Itä-Yhdysvaltain Grand Prix 1976

|  Itä-Yhdysvaltain Grand Prix 1976  |
| --- | --- |
 15 osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1976. 
Päivämäärä:  10. lokakuuta 1976
Sijainti:  Watkins Glen
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,435 km
Kilpailun pituus:  59 kierrosta, 320,665 km
Sää:   Puolipilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:    James Hunt   (McLaren)
Paaluaika:  1.43,622
Palkintokoroke
Voittaja:    James Hunt   (McLaren)
Toinen:    Jody Scheckter   (Tyrrell)
Kolmas:    Niki Lauda   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:    James Hunt   (McLaren)
Kierrosaika:  1.42,851 (kierroksella 53)
Yhdysvaltain Grand Prix 1976 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 10. lokakuuta 1976 Watkins Glenin radalla. Kilpailun voitti James Hunt.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 11 |  James Hunt | McLaren-Ford | 59 | 1.42.40,742 | 1 | 9 |
| 2 | 3 |  Jody Scheckter | Tyrrell-Ford | 59 | + 8,030 | 2 | 6 |
| 3 | 1 |  Niki Lauda | Ferrari | 59 | + 1.02,324 | 5 | 4 |
| 4 | 12 |  Jochen Mass | McLaren-Ford | 59 | + 1.02,458 | 17 | 3 |
| 5 | 34 |  Hans Joachim Stuck | March-Ford | 59 | + 1.07,978 | 6 | 2 |
| 6 | 28 |  John Watson | Penske-Ford | 59 | + 1.08,190 | 8 | 1 |
| 7 | 2 |  Clay Regazzoni | Ferrari | 58 | + 1 krs. | 14 |   |
| 8 | 19 |  Alan Jones | Surtees-Ford | 58 | + 1 krs. | 18 |   |
| 9 | 30 |  Emerson Fittipaldi | Fittipaldi-Ford | 57 | + 2 krs. | 15 |   |
| 10 | 17 |  Jean-Pierre Jarier | Shadow-Ford | 57 | + 2 krs. | 16 |   |
| 11 | 18 |  Brett Lunger | Surtees-Ford | 57 | + 2 krs. | 24 |   |
| 12 | 25 |  Alex Ribeiro | Hesketh-Ford | 57 | + 2 krs. | 22 |   |
| 13 | 24 |  Harald Ertl | Hesketh-Ford | 54 | + 5 krs. | 21 |   |
| 14 | 21 |  Warwick Brown | Wolf-Williams-Ford | 54 | + 5 krs. | 23 |   |
| NC | 38 |  Henri Pescarolo | Surtees-Ford | 48 |   | 26 |   |
| Kesk. | 16 |  Tom Pryce | Shadow-Ford | 45 | Moottori | 9 |   |
| Kesk. | 9 |  Vittorio Brambilla | March-Ford | 34 | Rengas | 12 |   |
| Kesk. | 26 |  Jacques Laffite | Ligier-Matra | 34 | Rengas | 4 |   |
| Kesk. | 8 |  Carlos Pace | Brabham-Alfa Romeo | 31 | Kolari | 10 |   |
| Kesk. | 7 |  Larry Perkins | Brabham-Alfa Romeo | 30 | Ripustukset | 13 |   |
| Kesk. | 5 |  Mario Andretti | Lotus-Ford | 23 | Ripustukset | 11 |   |
| Kesk. | 22 |  Jacky Ickx | Ensign-Ford | 14 | Ulosajo | 19 |   |
| Kesk. | 6 |  Gunnar Nilsson | Lotus-Ford | 13 | Moottori | 20 |   |
| Kesk. | 10 |  Ronnie Peterson | March-Ford | 12 | Ripustukset | 3 |   |
| Kesk. | 20 |  Arturo Merzario | Wolf-Williams-Ford | 9 | Ulosajo | 25 |   |
| Kesk. | 4 |  Patrick Depailler | Tyrrell-Ford | 7 | Polttoaineletku | 7 |   |
| DNQ | 39 |  Otto Stuppacher | Tyrrell-Ford |   |   | 0 |   |
Istunlampi

| Istunlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Konnevesi
Koordinaatit:  62°41′34″N, 26°27′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  oja Leskelänjärveen 
Järvinumero:  14.711.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  yli 140 m  
Pituus:  250 m  
Leveys:  170 m  
Rantaviiva:  0,646 km  
Pinta-ala:  2,77 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIstunlampi 
Istunlampi  on Keski-Suomessa Konnevedellä  Istunmäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 250 metriä pitkä, 170 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Konneveden lähialueeseen (14.711) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on yli 140 metriä mpy.
Irene Manning

| Irene Manning |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Inez Harvuot
Syntynyt: 17. heinäkuuta 1912 Cincinnati, Ohio, Yhdysvallat
Kuollut: 28. toukokuuta 2004 (91 vuotta) San Carlos, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, laulaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1936–1955
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Irene Manning (17. heinäkuuta 1912 – 28. toukokuuta 2004) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja.
Manning syntyi Cincinnatissa Ohiossa viisilapsiseen perheeseen. Hänen perheellään oli tapana käydä huviretkillä, joissa harrastettiin muun muassa yhteislaulua. Näin Manning kykeni kehittämään laulutaitoaan varhaisvuosistaan lähtien.
Ensimmäisissä elokuvatehtävissään Irene Manning esiintyi nimellä Hope Manning. Hänen tunnetuimpiin rooleihinsa kuuluu Fay Templetonin osa elokuvassa Yankee Doodle Dandy (1942).
Manning kuoli 91-vuotiaana sydämen vajaatoimintaan kotonaan San Carlosissa Kaliforniassa.
Itä-Yhdysvaltain Grand Prix 1982

|  Itä-Yhdysvaltain Grand Prix 1982  |
| --- | --- |
 7 osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1982. 

Päivämäärä:  6. kesäkuuta 1982
Sijainti:  Detroitin katurata, Detroit, Michigan
Ratatyyppi:  katurata
Radan pituus:  4,012 km
Kilpailun pituus:  62 kierrosta, 248,744 km
Sää:  Aurinkoinen 
Paalupaikka
Kuljettaja:   Alain Prost   (Renault)
Paaluaika:  1.48,537
Palkintokoroke
Voittaja:   John Watson   (McLaren)
Toinen:   Eddie Cheever   (Ligier)
Kolmas:   Didier Pironi   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Alain Prost   (Renault)
Kierrosaika:  1.50,438 (kierroksella 45)
Itä-Yhdysvaltain Grand Prix 1982 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 6. kesäkuuta 1982 Detroitin katuradalla Yhdysvalloissa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut John Watson, jolle voitto oli kauden toinen.
Kilpailu keskeytettiin kuuden kierroksen jälkeen kolarien takia. Uusintalähdössä ajettiin 56 kierrosta ja lopputuloksissa lähdöt laskettiin yhteen.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 7 |  John Watson | McLaren-Ford | 62 | 1.58.41,043 | 17 | 9 |
| 2 | 25 |  Eddie Cheever | Ligier-Matra | 62 | + 15,726 | 9 | 6 |
| 3 | 28 |  Didier Pironi | Ferrari | 62 | + 28,077 | 4 | 4 |
| 4 | 6 |  Keke Rosberg | Williams-Ford | 62 | + 1.11,976 | 3 | 3 |
| 5 | 5 |  Derek Daly | Williams-Ford | 62 | + 1.23,757 | 12 | 2 |
| 6 | 26 |  Jacques Laffite | Ligier-Matra | 61 | + 1 krs. | 13 | 1 |
| 7 | 17 |  Jochen Mass | March-Ford | 61 | + 1 krs. | 18 |   |
| 8 | 29 |  Marc Surer | Arrows-Ford | 61 | + 1 krs. | 19 |   |
| 9 | 4 |  Brian Henton | Tyrrell-Ford | 60 | + 2 krs. | 20 |   |
| 10 | 16 |  René Arnoux | Renault | 59 | + 3 krs. | 15 |   |
| 11 | 20 |  Chico Serra | Fittipaldi-Ford | 59 | + 3 krs. | 26 |   |
| NC | 15 |  Alain Prost | Renault | 54 | Alle 90 % voittajasta | 1 |   |
| Kesk. | 12 |  Nigel Mansell | Lotus-Ford | 44 | Moottori | 7 |   |
| Kesk. | 8 |  Niki Lauda | McLaren-Ford | 40 | Kolari (Rosberg) | 10 |   |
| Kesk. | 3 |  Michele Alboreto | Tyrrell-Ford | 40 | Ulosajo | 16 |   |
| Kesk. | 23 |  Bruno Giacomelli | Alfa Romeo | 30 | Kolari (Watson) | 6 |   |
| Kesk. | 11 |  Elio de Angelis | Lotus-Ford | 17 | Vaihdelaatikko | 8 |   |
| Kesk. | 10 |  Eliseo Salazar | ATS-Ford | 13 | Ulosajo | 25 |   |
| Kesk. | 14 |  Roberto Guerrero | Ensign-Ford | 6 | Kolari (Patrese ja de Angelis | 11 |   |
| Kesk. | 2 |  Riccardo Patrese | Brabham-Ford | 6 | Kolari (de Angelis ja Guerrero) | 14 |   |
| Kesk. | 22 |  Andrea de Cesaris | Alfa Romeo | 2 | Voimansiirto | 2 |   |
| Kesk. | 31 |  Jean-Pierre Jarier | Osella-Ford | 2 | Sytytys | 22 |   |
| Kesk. | 9 |  Manfred Winkelhock | ATS-Ford | 1 | Ulosajo | 5 |   |
| Kesk. | 18 |  Raul Boesel | March-Ford | 0 | Kolari (Baldi) | 21 |   |
| Kesk. | 30 |  Mauro Baldi | Arrows-Ford | 0 | Kolari (Boesel) | 24 |   |
| Kesk. | 32 |  Riccardo Paletti | Osella-Ford | 0 | Ei startannut | 23 |   |
| DNQ | 19 |  Emilio de Villota | March-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 1 |  Nelson Piquet | Brabham-BMW |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 33 |  Jan Lammers | Theodore-Ford |   | Karsiutui |   |   |
Lähde:
Itävallan tasavallan kunniamitali

Kunniamerkin tunnuksia
Itävallan tasavallan kunniamitali (virallisesti Kunniamitali Itävallan tasavallalle tehdystä palveluksesta, saks. Ehrenzeichen für Verdienste um die Republik Österreich) on itävaltalainen kunniamerkki, joka perustettiin 2. huhtikuuta 1952. Sitä myönnetään tunnustuksenä poikkeuksellisista ansioista Itävallan hyväksi. Kunnianosoitusta myöntää Itävallan presidentti. Presidentti saa myös automaattisesti virkaan astuttuaan kunniamerkin suurristin.
Kunniamitalia jaetaan 12 luokassa sekä kolmessa mitaliluokassa:
Suurristi
Suuri kunniamerkki kultanauhaulla
Suuri kunniamerkki hopeanauhalla
Suuri kunniamerkki kultatähdellä
Suuri kunniamerkki hopeatähdellä
Kultainen suuri kunniamerkki
Hopeinen suuri kunniamerkki
Suuri kunniamerkki kunnianosoituksella
Kultainen kunniamerkki
Hopeinen kunniamerkki
Kultainen ansiomerkki
Hopeinen ansiomerkki
Kultamitali
Hopeamitali
Pronssimitali
L'Âme Immortelle

| L'Âme Immortelle |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1996–
Tyylilaji:  Alternative rock Elektroninen musiikki
Kotipaikka:  Wien, Itävalta
Laulukieli:  englanti saksa
Jäsenet:  Thomas Rainer, laulu   Sonja Kraushofer, laulu  
Entiset jäsenet:  Hannes Medwenitsch  
Levy-yhtiö:  MOS Records   Supersonic   Trisol Music Group  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
L'Âme Immortelle (ranskaa, suom. kuolematon sielu) on itävaltalainen yhtye. Yhtyeen musiikkityyli on muuttunut elektronisesta musiikista Neue Deutsche Härteen. Yhtye sekoittaa kappaleissaan saksaa ja englantia sekä mies- ja naislaulua.
Historia > Perustaminen

L'Âme Immortellen perustivat vuonna 1996 Itävallassa Thomas Rainer ja Hannes Medwenitsch. Pian Rainerin entinen luokkatoveri Sonja Kraushofer liittyi yhtyeeseen, ja he saivat levytyssopimuksen. Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa, Lieder die wie Wunden bluten seuraavana vuonna MOS Recordsin kautta Liechtensteinissa. Albumista tuli suosittu saksankielisissä gootti- ja industrial-piireissä.
Historia > Trisol Records

Vuonna 1999 L'Âme Immortelle vaihtoi levy-yhtiönsä MOS Recordsista Trisol Recordsiin. Vuosina 1998–2001 yhtye julkaisi joka vuosi uuden kokopitkän albumin, ja sen suosio kasvoi vuosi vuodelta. Vuonna 2002 Medwenitsch jätti yhtyeen ja Ashley Daynor liittyi yhtyeeseen kitaristiksi. Yhtye julkaisi marraskuussa 2002 uuden singlen Tiefster Winter. Vuonna 2003 L'Âme Immortelle julkaisi albumit Als die Liebe starb sekä Seelensturm.
Historia > Supersonic Records

Vuonna 2004 yhtye vaihtoi taas levy-yhtiötään, tällä kertaa Sony BMG MusicEntertainmentiin kuuluvalle Supersonicille. Heidän ensimmäinen singlensä vaihdon jälkeen oli  Brennande Liebe, ja se tehtiin yhteistyönä  OOMPH!-yhtyeen kanssa.
Tämän jälkeen yhtye julkaisi albumin Gezeiten. Levy sisältää joitakin yhtyeen tunnetuimmista kappaleista, mm. 5 Jahre, Stumme Schreie sekä Fallen Angel.
Yhtye julkaisi elokuussa 2006 albumin Auf deinen Schwingen ja singlen "Phönix". Kesäkuussa 2007 julkaistiin kokoelma-albumi 10 Jahre.
Historia > Paluu Trisolille

Joulukuussa 2007 L'Âme Immortelle ilmoitti palanneensa Trisol Recordsille julkaistakseen uuden albuminsa seuraavana vuonna. Tammikuussa 2008 yhtye julkaisikin levyn nimeltä Namenlos.
Sooloprojektit

Vuonna 2000 Thomas Rainer julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Gesellschaft:Mord yhdessä Joachim Sobczakin kanssa. Seuraavat albumit olivat Diagnose:Zeit sekä Kreuz:X:Feuer.
Vuonna 2007 Reiner julkaisi uuden EP:n nimellä Nachtmahr. EP:n nimi oli "Kunst ist Krieg". Vuonna 2008 ilmestyi ensimmäinen albumi nimeltään Feuer Frei!. Toinen albumi, Alle Lust will Ewigkeit ilmestyi vuonna 2009.
Sonja Kraushoferilla on myös oma sooloprojekti Persephone.
Diskografia > Albumit

Lieder Die Wie Wunden Bluten (1997)
…In Einer Zukunft Aus Tränen Und Stahl (1998)
Wenn Der Letzte Schatten Fällt (1999)
Dann Habe Ich Umsonst Gelebt (2001)
Als Die Liebe Starb (2003)
Gezeiten (2004)
Auf deinen Schwingen (Elokuu 2006)
10 Jahre - Best Of (Kesäkuu 2007)
Namenlos (Tammikuu 2008)
Best Of Indie Years (Toukokuu 2008)
Durch Fremde Hand (Elokuu 2008)
Momente (2012)
Fragmente (2012)
Drahtseilakt (2014)
Hinter dem Horizont (2018)
In tiefem Fall (2022)
Diskografia > Singlet

Epitaph (2000)
Judgement (2001)
Tiefster Winter (2002)
5 Jahre (2004)
Stumme Schreie (2005)
Fallen Angel (2006)
Dein Herz (2006)
Phönix (2006)
Nur Du (2006)
Es tut mir leid (2008)
1000 Voices/Bleib - DJ-Single (2008)
Absolution (2012)
Banish (2012)
Diskografia > DVDt

Disharmony-Live! (2003)
Jenseits der Schatten (2008)
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Virallinen faniklubi
L'Âme Immortelle at RockSirens.com
Jagello (dynastia)

Vaakuna
Jagiełło-dynastia oli hallitsijasuku, joka hallitsi Liettuan suuriruhtinaskuntaa ja Puolaa, sekä ajoittain myös Unkari ja Böömiä 1300-luvulta 1500-luvulle. Dynastian perustaja oli Liettuan suuriruhtinas Jagello. Hän yhdisti Puolan ja Liettuan Puola-Liettuaksi mennessään naimisiin Puolan kuningatar Jadwigan kanssa. Dynastia oli yksi itäisen Keski-Euroopan mahtavimpia hallitsijasukuja 1400- ja 1500-luvuilla. Suvun aikoinaan hallitsemat alueet ovat nykyään jakautuneet kahdentoista valtion kesken.
Suku hallitsi monella kielialueella, ja siksi sen nimestä on useita versioita.
Suku oli vallassa Liettuassa vuosina 1377–1401 ja 1440–1572, Puolassa 1386–1572, Unkarissa 1440–1444 ja 1490–1526, ja Böömissä 1471–1526. Sen valta oli laajimmillaan Kasimir Jagiellonin kaudella 1440–1492.
Jacob Lindahl

| Jacob Lindahl> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1974
Kansalaisuus:  Ruotsi
Uran tiedot
Laji:  pöytäjääkiekko
Seura:  Umea HSS
Kilpauran kesto:  1991–
Saavutukset
Paras sijoitus maailmanrankingissa:  1. (1992)
 Tietolaatikko päivitetty 9. helmikuuta 2019 
Jacob Lindahl (s. 1974) on ruotsalainen vuosina 1987–2003 aktiivisesti pelannut pöytäjääkiekkoilija. Hän on voittanut lajin maailmanmestaruuden kahdesti vuosina 1992 ja 1995. Lindahl pelasi pöytäjääkiekkoa viimeksi vuonna 2017.
Ura

Hän on pelannut urallaan 505 lajin turnausta. Lisäksi Lindahl on voittanut maailmanmestaruuden Ruotsin maajoukkueessa yhteensä 4 kertaa vuosina 1992, 1993, 1995 ja 2003.
Irti (Pojat-yhtyeen albumi)

| Irti Pojat |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syksy 1991
 Julkaistu: helmikuu 1992
 Formaatti: CD, LP
 Tyylilaji: ramopunk
 Levy-yhtiö: Poko Records
Poikien muut julkaisut
| Pojat 1990 | Irti 1992 | Tyhmät joutuu aina maksamaan (EP) 1992 |
Irti on ramopunk-yhtye Poikien toinen studioalbumi. Se julkaistiin helmikuussa 1992 levymerkillä Poko Records.
Kappaleet

Et saa mua kii – 2.15
Mari on förbi – 2.19
Pasi Virtanen – 3.26
Elokuviin – 1.52
Olisi kai pitänyt – 1.48
Leipätehtaan tyttö – 1.46
Siipi lonksuu niin – 3.28
Sä oot muuttunut – 1.51
Naftaliiniin – 2.11
Veikkaat vaan – 2.47
Joo joo (sehän on Minna) – 2.01
Terminaaliin – 3.21
Mitä vaan – 1.55
Sheenako se todella on – 1.41
Hyvästi beibi – 2.44
Hankeen seisomaan – 1.35
Kokoonpano

Miika Söderholm – laulu, kitara
Mikko Holmström – kitara
Jussi Santalahti – basso, taustalaulu
Manu Ojanen – rummut
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Anna Paatelainen – taustalaulu
Kalle Grotenfelt – kosketinsoitin
Jani Viitanen – taustalaulu, lyömäsoittimet
Happy-huulet – kuoro (kappale 3)
Matti Toivonen – taustalaulu (kappale 3)
Pasi Heikura – taustalaulu (kappale 3)
Kokoonpano > Tuotanto

Make Törrönen – masteroija
Mikko Karmila – miksaaja
Jani Viitanen – äänittäjä
Aiheesta muualla

Irti finnmusic.net -sivustolla
Ivan Klíma

Ivan Klíma (2009).
Ivan Klíma (s. 14. syyskuuta 1931 Praha) on tšekkiläinen kirjailija. Hänellä oli juutalainen isä, mutta hänelle annettiin protestanttinen kasvatus; tästä huolimatta hän vietti toisessa maailmansodassa yli kolme vuotta keskitysleirillä.
Klíma syntyi ja opiskeli Prahassa. Hän työskenteli alun perin toimittajana ja on kirjailijanuralla saavuttanut menestystä sekä proosallaan että näytelmäteoksillaan. Hän oli vuonna 1969 vierailevana professorina Ann Arborissa, Michiganissa, mutta palasi sitten Prahaan, jossa on asunut siitä lähtien.
Klíman teosten julkaisu Tšekkoslovakiassa laillisesti oli pitkään mahdotonta. Kirjailija palkittiin vuonna 2002 Franz Kafka -palkinnolla.
Hämähäkkimies (animaatiosarja) (3. tuotantokausi)

Hämähäkkimies-animaatiosarjan 3. tuotantokausi käynnistyi Yhdysvalloissa 27. huhtikuuta 1996 ja päättyi 23. marraskuuta 1996. Fox Kids näytti alun perin Yhdysvalloissa jotkut alla olevista jaksoista väärässä järjestyksessä.