stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Typpi (yritys)

| Typpi Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1944 lannoitetehdas aloitti 1951
Toimitusjohtaja:  Jaakko Lehmus (1951–1971)
Kotipaikka:  Oulu
Tuotteet:  lannoitteet
Omistaja:  Kemira Oyj
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Typpi Oy oli suomalainen kemianteollisuusyhtiö. Yhtiö perustettiin jo 1944, mutta lannoitetehdas Oulussa aloitti vasta 1951.
Sodan jälkeisenä aikana Suomi pyrki omavaraisuuteen elintarviketuotannossaan ja tätä tarkoitusta varten piti perustaa lannoitetehdas. Valtioneuvoston päätöksellä tehdas perustettiin Ouluun vuonna 1950. Tehdas rakennettiin Takalaanilaan valtion maille ja tuotanto tehtaassa alkoi syksyllä 1952. Tehdasalueen yleissuunnitelman ja vanhimmat rakennukset suunnitteli arkkitehti Alvar Aalto. Rakennuksista on jäljellä muiden muassa tehtaan konttorirakennus, korjaamo, tutkimuskeskus, pari tehdasrakennusta ja tehdasalueen ulkopuolelle Oulujoen rantaan rakennetut henkilökunnan ja tehtaanjohtajan asuintalot. Tammikuussa 1963 tehtaalla sattui räjähdysonnettomuus, jossa sai surmansa kymmenen ihmistä. Tehtaan toiminta käynnistyi kuitenkin nopeasti uudelleen.
1960-luvulla Typpi Oy:n Oulun-tehtaalla erotettiin apatiitista lannoitetuotannon sivutuotteena harvinaisia maametalleja, kuten väritelevisioiden kuvaputkissa tarvittua europiumoksidia. Yhtiön osuus harvinaisten maametallien maailmanmarkkinoista oli tuolloin jopa 10 prosenttia.
Typpi Oy ja toinen valtion kemiantehdas Rikkihappo Osakeyhtiö fuusioitiin vuonna 1971. Uuden valtionyhtiön nimeksi tuli Kemira.
Saana Niskanen

| Saana Niskanen> Saana Kemppainen.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. maaliskuuta 1993 (ikä 31) Kajaani
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Seura:  Vuokatti Ski Team
Laji:  maastohiihto
Saana Maria  Niskanen (o.s. Kemppainen, s. 19. maaliskuuta 1993 Kajaani) on suomalainen entinen maastohiihtäjä, joka edusti Vuokatti Ski Teamia. Hän lopetti aktiiviuransa kauteen 2015–2016.
Kemppainen saavutti hiihdon Suomen-mestaruuskilpailussa 2016 pronssia Vuokatti Ski Teamin viestijoukkueessa yhdessä Katri Lylynperän ja Susanna Saapungin kanssa.
Niskanen avioitui kilpahiihtäjä Iivo Niskasen kanssa heinäkuussa 2018 Heillä on vuosina 2022 ja 2024 syntyneet lapset.
Australian Grand Prix 2023

|  Australian Grand Prix 2023  |
| --- | --- |
 3. osakilpailu 22 osakilpailusta kaudella 2023. 

Päivämäärä:  2. huhtikuuta 2023
Rata:  Albert Park Circuit
Sijainti:  Melbourne, Australia
Ratatyyppi:  Katurata
Radan pituus:  5,278 km
Kilpailun pituus:  58 kierrosta, 306,124 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Max Verstappen   (Red Bull Racing-Honda RBPT)
Paaluaika:  1.16,732
Palkintokoroke
Voittaja:   Max Verstappen   (Red Bull Racing-Honda RBPT)
Toinen:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Kolmas:   Fernando Alonso   (Aston Martin Aramco-Mercedes)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Sergio Pérez   (Red Bull Racing-Honda RBPT)
Kierrosaika:  1.20,235 (kierroksella 53)
Australian Grand Prix 2023 (virallisesti Formula 1 Rolex Australian Grand Prix 2023) oli Formula 1 -kauden 2023 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 2. huhtikuuta Albert Parkin katuradalla Melbournessa Australiassa.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivämäärä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Sää | Ilma | Rata | Kosteus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 31. maaliskuuta | 12.30–13.30 | 04.30–05.30 | 1. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 18–19 °C | 30–35 °C | 57–64 % |
| 31. maaliskuuta | 16.00–17.00 | 08.00–09.00 | 2. vapaat harjoitukset |  Sateinen | 15–17 °C | 20–28 °C | 73–78 % |
| 1. huhtikuuta | 12.30–13.30 | 04.30–05.30 | 3. vapaat harjoitukset |  Pilvinen | 14–15 °C | 22–23 °C | 61–63 % |
| 1. huhtikuuta | 16.00–17.00 | 08.00–09.00 | Aika-ajot |  Pilvinen | 15 °C | 21–22 °C | 53–59 % |
| 2. huhtikuuta | 15.00–17.00 | 08.00–10.00 | Kilpailu |  |  |  |  |
Lähteet:
Vapaat harjoitukset

Ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Red Bull ajoi uudella etusiivellä sekä aerodynaamisilla osilla, joiden tarkoituksena oli parantaa auton jäähdytysjärjestelmää. Harjoitusten aikana tallit eivät saaneet ajanottolaitteiston sensorivian vuoksi teknisiä tietoja, minkä seurauksena radalle otettiin punaiset liput korjaustöiden ajaksi. Williamsin Logan Sargeantin autoon iski tekninen vika ja hän joutui jättämään autonsa radanvarteen harjoitusten viimeisten minuuttien aikana. Ensimmäisten vapaiden harjoitusten nopein oli Red Bullin Max Verstappen, Mercedeksen Lewis Hamilton oli toinen ja Red Bullin Sergio Pérez kolmas.
Toisissa vapaissa harjoituksissa talleilla oli kiire ajaa aikakierroksia, koska radalla satoi. Hamiltonilla oli vaikeuksia ajaa nopeita kuivan kelin kierroksia, koska hän ei ollut tyytyväinen autonsa säätöihin. Pérezin aikakierroksia häiritsivät radalla edessä ajaneet kuljettajat. Sargeantin moottoriviat jatkuivat koko harjoitusajan verran, kun talli joutui korjaamaan autossa esiintyneen sähkövian. Aston Martinin Fernando Alonso oli toisten vapaiden harjoitusten nopein, Ferrarin Charles Leclerc toinen ja Verstappen kolmas.
Kolmansissa vapaissa harjoituksissa Pérezillä oli suuria vaikeuksia, kun hän ensin vietti aikaa varikolla autonsa selvittämättömän teknisen vian vuoksi ja radalla puolestaan hän ei ollut tyytyväinen autonsa ajettavuuteen. Verstappen oli kolmansien vapaiden harjoitusten nopein, Alonso toinen ja Alpinen Esteban Ocon kolmas.
Aika-ajot

Verstappen ajoi paalupaikalle ennen Mercedeksen George Russellia ja Hamiltonia. Pérezin aika-ajot menivät pieleen, kun hän ajoi soralle ja karsiutui aika-ajojen ensimmäisessä osiossa.
Kilpailu

Kilpailun lähdössä Verstappenilla oli vaikeuksia Mercedeksen kuljettajien kanssa, kun ensin Russell nousi kilpailun johtoon ja Hamiltonin ohitus puolestaan sai Verstappenin kiukkuiseksi, koska hänen mukaansa Hamilton työnsi häntä mutkassa. Ensimmäisen kierroksen aikana Aston Martinin Lance Stroll osui Leclercin autoon ja Leclerc keskeytti kilpailunsa soralle.
Williamsin Alexander Albon keskeytti kilpailunsa ja aiheutti punaiset liput radalle kierroksella 7, kun hän menetti autonsa hallinnan ja osui ratavalliin. Kilpailun kolmas keskeyttäjä oli Russell, jonka moottori hajosi hänen ajaessaan neljäntenä.
Toiset punaiset liput otettiin radalle, kun Haasin Kevin Magnussenin autosta irtosi rengas ja autonromua jäi radalle. Uusintalähdössä Alpinen Pierre Gasly aiheutti lisää romua radalle, kun hän kolaroi tallikaverinsa Oconin kanssa, minkä vaikutuksesta myös takana ajaneet AlphaTaurin Nyck de Vries ja Sargeant kolaroivat. Verstappen ajoi kilpailun voittoon, Hamilton oli toinen ja Alonso kolmas. Tuomaristo antoi Ferrarin Carlos Sainzille viiden sekunnin aikasakon Alonson pyöräyttämisestä kilpailun aikana, minkä vaikutuksesta Sainz putosi pistesijoitusten ulkopuolelle.
Tulokset > Aika-ajot

| Sija | Numero | Kuljettaja | Valmistaja | Osiot> Q1 | Osiot> Q2 | Osiot> Q3 | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-Honda RBPT | 1.17,384 | 1.17,056 | 1.16,732 | 1 |
| 2 | 63 |  George Russell | Mercedes | 1.17,654 | 1.17,513 | 1.16,968 | 2 |
| 3 | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 1.17,689 | 1.17,551 | 1.17,104 | 3 |
| 4 | 14 |  Fernando Alonso | Aston Martin Aramco-Mercedes | 1.17,832 | 1.17,283 | 1.17,139 | 4 |
| 5 | 55 |  Carlos Sainz | Ferrari | 1.17,928 | 1.17,349 | 1.17,270 | 5 |
| 6 | 18 |  Lance Stroll | Aston Martin Aramco-Mercedes | 1.17,873 | 1.17,616 | 1.17,308 | 6 |
| 7 | 16 |  Charles Leclerc | Ferrari | 1.18,218 | 1.17,390 | 1.17,369 | 7 |
| 8 | 23 |  Alexander Albon | Williams-Mercedes | 1.17,962 | 1.17,716 | 1.17,609 | 8 |
| 9 | 10 |  Pierre Gasly | Alpine-Renault | 1.18,312 | 1.17,574 | 1.17,675 | 9 |
| 10 | 27 |  Nico Hülkenberg | Haas-Ferrari | 1.18,029 | 1.17,412 | 1.17,735 | 10 |
| 11 | 31 |  Esteban Ocon | Alpine-Renault | 1.17,770 | 1.17,768 |  | 11 |
| 12 | 22 |  Yuki Tsunoda | AlphaTauri-Honda RBPT | 1.18,471 | 1.18,099 |  | 12 |
| 13 | 4 |  Lando Norris | McLaren-Mercedes | 1.18,243 | 1.18,119 |  | 13 |
| 14 | 20 |  Kevin Magnussen | Haas-Ferrari | 1.18,159 | 1.18,129 |  | 14 |
| 15 | 21 |  Nyck de Vries | AlphaTauri-Honda RBPT | 1.18,450 | 1.18,335 |  | 15 |
| 16 | 81 |  Oscar Piastri | McLaren-Mercedes | 1.18,517 |  |  | 16 |
| 17 | 24 |  Zhou Guanyu | Alfa Romeo-Ferrari | 1.18,540 |  |  | 17 |
| 18 | 2 |  Logan Sargeant | Williams-Mercedes | 1.18,557 |  |  | 18 |
| 19 | 77 |  Valtteri Bottas | Alfa Romeo-Ferrari | 1.18,714 |  |  | Varikko |
| NC | 11 |  Sergio Pérez | Red Bull Racing-Honda RBPT | Ei aikaa |  |  | Varikko |
107 % aika: 1.22,800
Lähteet:
Tulokset > Kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Valmistaja | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 1 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-Honda RBPT | 58 | 2:32.38,371 | 1 | 25 |
| 2. | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 58 | +0,179 | 3 | 18 |
| 3. | 14 |  Fernando Alonso | Aston Martin Aramco-Mercedes | 58 | +0,769 | 4 | 15 |
| 4. | 18 |  Lance Stroll | Aston Martin Aramco-Mercedes | 58 | +3,082 | 6 | 12 |
| 5. | 11 |  Sergio Pérez | Red Bull Racing-Honda RBPT | 58 | +3,320 | Varikko | 10+1 |
| 6. | 4 |  Lando Norris | McLaren-Mercedes | 58 | +3,701 | 13 | 8 |
| 7. | 27 |  Nico Hülkenberg | Haas-Ferrari | 58 | +4,939 | 10 | 6 |
| 8. | 81 |  Oscar Piastri | McLaren-Mercedes | 58 | +5,382 | 16 | 4 |
| 9. | 24 |  Zhou Guanyu | Alfa Romeo-Ferrari | 58 | +5,713 | 17 | 2 |
| 10. | 22 |  Yuki Tsunoda | AlphaTauri-Honda RBPT | 58 | +6,052 | 12 | 1 |
| 11. | 77 |  Valtteri Bottas | Alfa Romeo-Ferrari | 58 | +6,513 | Varikko |  |
| 12. | 55 |  Carlos Sainz | Ferrari | 58 | +6,594 | 5 |  |
| 13. | 10 |  Pierre Gasly | Alpine-Renault | 56 | Joukkokolari | 9 |  |
| 14. | 31 |  Esteban Ocon | Alpine-Renault | 56 | Joukkokolari | 11 |  |
| 15. | 21 |  Nyck de Vries | AlphaTauri-Honda RBPT | 56 | Joukkokolari | 15 |  |
| 16. | 2 |  Logan Sargeant | Williams-Mercedes | 56 | Joukkokolari | 18 |  |
| 17. | 20 |  Kevin Magnussen | Haas-Ferrari | 52 | Ulosajo | 14 |  |
| Kesk. | 63 |  George Russell | Mercedes | 17 | Moottori | 2 |  |
| Kesk. | 23 |  Alexander Albon | Williams-Mercedes | 6 | Ulosajo | 8 |  |
| Kesk. | 16 |  Charles Leclerc | Ferrari | 0 | Kolari (Stroll) | 7 |  |
Nopein kierros: Sergio Pérez (Red Bull Racing-RBPT) 1.20,235 (kierroksella 53).
Lähteet:
Muuta

Australian osakilpailun järjestäjät joutuivat FIA:n tuomariston puheille, koska katsojat olivat kiivenneet turva-aitojen yli radalle kilpailun loppuvaiheen ollessa vielä kesken.
Haas teki kilpailun jälkeen protestin kolmansien punaisten lippujen jälkeisestä epäselvästä lähtöjärjestyksestä ja Nico Hülkenbergin pudottamisesta kahdeksanteen lähtöruutuun, mutta protesti lopulta hylättiin tuomariston päätöksellä.
Katiska

Anttilan isäntä kokee säle- eli liistekatiskaa Venesjärvellä 1935.
Katiskan pienoismalli
Katiskan lasku veteen.
Katiska on tavallinen kalastusväline ja yksi vanhimmista pyydysmalleista. Se tehdään nykyään yleensä rautalankaverkosta; aiemmin materiaalina olivat puusäleet eli liisteet ja havut. Katiska on veteen laskettu häkki, johon kalat pääsevät uimaan sisään kohtuullisen helposti, mutta josta pois pääseminen on kalalle vaikeaa.
Sana katiska juontuu muinaisvenäjän häkkiä tarkoittavan sanan monikkomuodosta kotĭci. Suomen kirjakielessä katiska mainitaan ensimmäisen kerran herra Martin 1500-luvun käännöksessä kuningas Kristofferin maanlaista.
Liistekatiska eli sälekatiska eli kartiska tehtiin petäjästä pintapuusta kiskotuista liisteistä. Näistä esimerkiksi noin yhden senttimetrin paksuisista ja kolme senttimetriä leveistä säleistä lyötiin pohjaan pyöreähkö pesä ja sen nieluun rannasta johtava aita. Liisteet sidottiin toisiinsa koivuvitsaksin. Liisteiden väli oli yleensä alle 25 millimetriä ja siteiden väli 150 millimetriä. Liistekatiska ulottui veden yläpuolelle noin puoli metriä ja kalat poimittiin sieltä lippoamalla tai haaviamalla. Pesän malleja oli useita ja lokeroitakin saattoi olla useampia. Aita tehtiin usein havuista. Pyydyksen pystytys aloitettiin kevätjäiltä ja kevään kutukalat olivat pääsaalis. Katiskan saattoi pystyä pitämään koko kesänkin paikoillaan. Liistekatiskoiden suosio alkoi taantua eri puolilla Suomea 1800-luvulla, jolloin mäntytukin arvo kohosi. Eräissä Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun tervapitäjissä ja toisaalta myös Vienan Karjalassa on puukatiskan käytöstä 1900-luvulle tultaessa tuskin lainkaan todisteita.
Nykyisin katiskat tehdään paksusta rautalangasta ja rautalankaverkoista. Tällainen katiska upotetaan kalastuksessa vesistön (järven tai lammen) pohjaan nielu yleensä rantaan päin. Katiskassa on myötäsukainen nielu, josta kalat uivat helposti sisälle, mutta vain onnekkaimmat sattumalta osuvat uimaan takaisin ja vapauteen. Muut katiskaan joutuneet ovat siten katiskan kokijan saalista. Katiskaan on kiinnitetty naru, jonka toiseen päähän on sidottu pinnalla kelluva merkki, tupuri eli kuppulähde?. Tupurin avulla katiska löydetään ja narusta nostetaan ylös kokemista varten.
Katiskaa veteen laskiessa on syytä varmistua, että naru on riittävän pitkä ja tupuri yltää pintaan asti. Muussa tapauksessa katiska kadotetaan, sillä katiska kyllä vetää tyhjän muovigallonankin upoksiin. Ylimääräistäkään pituutta narussa ei saisi olla, sillä ohiajava moottorivene saa kelluvan narun helposti potkuriinsa.
Kapean nielun kautta ei kannata yrittää ottaa kaloja, koska se menettää hentorakenteisena helposti kuosinsa ja samalla katiska pyytävyytensä. Katiskassa onkin suljettava pieni luukku, jonka kautta kalat varistellaan ulos katiskasta. Nielun kautta kaloja ei saa varistelemallakaan pois.
Otettaessa katiska rannalle on ehdottomasti suljettava nielu, ettei sinne eksy maaeläimiä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tapiola – suuri suomalainen eräkirja
Myllylä, Markku: Katiskapyynnin ABC kesämökkiläisille ja muille asianharrastajille.  Helsinki:  Kalatalouden keskusliitto, 1996.  ISBN 952-9614-21-7
Vasili Keynäs
Julkaisuja

Kansallisuuskartta Itä-Karjalasta ja Kuollan niemimaasta ; sovittanut V. Keynäs. Helsinki 1921
Le droit de la Carélie : publié par le Gouvernement central de la Carélie ; supplément Carte ethnographique et statistique de la Carélie orientale et de la péninsule de Kuolla par V. Keynäs. Helsinki 1922
Itä-Karjalan asia ja pakolaiskysymys vv. 1922-1925 : Karjalan ulkomaisen valtuuskunnan selonteko Itä-Karjalan luottamusmiesten ja pakolaisten edustajain neuvottelukokoukselle 2-4 XII 1925. Helsinki 1926
Vapaa Karjala : puhe Kemin karjalaisjuhlilla. Tornio 1928
Itä-Karjalan olojen kehitys : millainen se on kymmenen viime vuoden aikana ollut ja millainen se olisi voinut olla : esitelmä Karjalaisten heimojuhlilla Oulussa 10. 8. 30, Oulu 1930
Kyprianus venäläistyttämistyön johtajana Suomessa ja Itä-Karjalassa. Suomen kirkkohistoriallinen seura, Helsinki 1940
Itä-Karjalan vanhat maanomistusolot. Tekijä, Helsinki 1942
Aiheesta muualla

Vasili Keynästä käsitteleviä artikkeleita Karjalan Sivistysseuran Sampo-tietokannassa
Itä-Karjalan nykyisyys ja tulevaisuus. W. Keynään puhe Karjalan juhlassa Lohjalla 27.8.22., Iltalehti, 28.08.1922, nro 197, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)
Ekskommunikaatio

Jean-Paul Laurens: Robert Hurskaan ekskommunikaatio (1875).
Ekskommunikaatio (lat. excommunicatio, kirkkolatinassa ”karkottaa yhteydestä”) eli kirkon yhteydestä erottaminen tarkoittaa kristillisessä teologiassa kirkollisten oikeuksien menettämistä joksikin aikaa, kokonaan tai kunnes on tarvittavassa määrin osoittanut katumusta kirkon yhteydestä erottamiseen johtuneiden syiden suhteen. Ekskommunikoitua henkilöä ei aina eroteta kirkon virallisesta jäsenyydestä vaikka pappisoikeudet menetettäisiinkin erottamisen jakson ajaksi. Ekskommunikoida tarkoittaa kirkollisesta yhteydestä sulkemista. Ekskommunikaation kaltaista toimenpidettä on käytetty muissakin uskonnoissa.
Ekskommunikaatiota perustellaan Uuden testamentin ensimmäisen korinttilaiskirjeen luvulla 5 ja Matteuksen evankeliumin jakeilla 18:15–17. Ekskommunikaatio on aluksi sekä itäisessä että läntisessä kristinuskossa liittynyt katumuksen sakramenttiin. Alun perin synnintekijöiltä, jotka olivat virallisesti ekskommunikoitu tai tehneet ekskommunikaatioon johtavan teon, vaadittiin julkinen synnintunnustus. Tämän tilalle 500-luvulta alkaen tuli yksityinen katumuksen sakramentti, johon liittyi papin antama synninpäästö. Alun perin kristillisessä kirkossa ei eroteltu ekskommunikaatiota ja anateemaa, ja ekumeenisten kirkolliskokousten uskonoppia käsitteleiden kanonien mukaan jokainen, joka opetti tuomittavalla tavalla piti asettaa anateemaan, eli erottaa kristittyjen yhteydestä.
Roomalaiskatolisessa ja ortodoksisessa kirkossa ekskommunikaatiokäytäntö on jatkunut katkeamattomana ekumeenisten kirkolliskokousten ajoista lähtien. Näissä kirkoissa ekskommunikaation perusteet määräytyvät kanonisen oikeuden perusteella, mutta  piispalla on mahdollisuus käyttää harkintaa kanonisen lain ulkopuolelle jäävissä tapauksissa. Ekskommunikaation keskeisimmät perusteet ovat kirkon opista poikkeaminen, kirkon auktoriteetin uhmaaminen tai sen säädösten noudattamatta jätääminen.
Ortodoksisen ja katolisen kirkon eroaminen eli suuri skisma tapahtui lopullisesti paavi Leo IX:n legaatin kardinaali Humbertuksen ja Konstantinopolin patriarkan Mikael Kerularioksen ekskommunikoitua toisensa vuonna 1054. 911 vuotta kestäneet ekskommunikaatiomääräykset peruttiin ekumenian hengessä vuonna 1965.
Ekskommunikaatio on usein määräaikainen. Ekskommunikaatiossa ihminen säilyy kirkon jäsenenä, vaikka ei saakaan osallistua kirkon sakramentteihin tai pyhiin toimituksiin. Ekskommunikaatio ei ole ainoastaan rangaistus vaan myös ”sielun lääke” eli pedagoginen toimenpide johon turvaudutaan vasta viimeisenä toimenpiteenä. Sen avulla pyritään herättämään katumus niin, että ihminen voi palata täyteen kirkon yhteyteen.
Roomalaiskatolinen kirkko

Katolisessa kirkossa ekskommunikaatiot ovat vähentyneet Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen jälkeisinä vuosikymmeninä, ja tapauksia tulee julkisuuteen muutamia vuosittain.
Roomalaisatolisen kirkon kanoni 1331 kieltää ekskommunikoitua henkilöä toimittamasta jumalanpalveluksia, osallistumasta sakramentteihin tai toimimasta kirkon hallinnossa millään tavalla. Ekskommunikoitu pappi voi esimerkiksi toimittaa katumuksen sakramentin vain hätätilanteessa ja kanoninen juristi ei voi toimia tuomarina kirkollisessa oikeudessa. Roomalaiskatolisessa kirkossa erotellaan ekskommunikaatiot ferendae sententiae ja latae sententiae, joista edellinen on kirkollisen oikeuden julistama ja jälkimmäinen automaattinen, joka astuu voimaan heti rikkeen tapahtuessa. Latae sententie -ekskommunikaatiot tulevat julkisiksi, kun valtuutettu kirkon johtaja julistaa ne. Esimerkiksi paavi Johannes Paavali II julisti arkkipiispa Marcel Lefebvren latae sententiae -ekskommunikaation muutama päivä sen jälkeen, kun tämä oli vihkinyt piispoja ilman paavillista valtuutusta.
Kanoneissa määriteltyjä rikkeitä, joista rangaistuksena on ekskommunikaatio, ovat kanonien mukaan skismaattisuus, harhaoppisuus ja uskosta luopuminen (apostaasi). Pyhien lahjojen pois heittäminen tai häpäisy aiheuttaa automaattisen ekskommunikaation, jonka voi poistaa vain paavi. Lisäksi pappi voi menettää rikkeestä pappeutensa. Paavin fyysisestä vahingoittamisesta seuraa ekskommunikaatio, piispan interdikti. Muita ekskommunikaation johtavia rikoksia ovat esimerkiksi piispojen vihkiminen ilman paavin siunausta, rippisalaisuuden rikkominen ja abortin hankkiminen. Brasiliassa tämä on herättänyt vastustusta seurauksena abortista, joka tehtiin isäpuolen raiskattua yhdeksänvuotiaan tytön. Ekskommunikaation saivat tytön äiti, lääkärit ja muut henkilöt, jotka olivat osallisia aborttiin.
Ekskommunikaation voi kumota pappi tai piispa sen jälkeen kun henkilö on tunnustanut syntinsä ja katunut sitä. Joissain erittäin vakavissa tapauksissa vain paavi voi purkaa ekskommunikaation.
Ortodoksinen kirkko

Ortodoksissa kirkoissa ekskommunikaatiolla tarkoitetaan määräaikaista ehtoollisyhteydestä erottamista. Katumuksen sakramentin yhteydessä rippi-isä voi määrätä katuvalle katumusharjoituksia (epitimia), jotka voivat olla paastoamista, maahankumarruksia, rukouksia, hyväntekeväisyyttä tai vakavimmilaan ehtoollisyhteydestä erottaminen eli ekskommunikaatio. Kanoneissa on määritelty satoja rikkeitä, joista voidaan epitimiana antaa ekskommunikaatio. Näiden katumusharjoitusten ei katsota olevan rangaistuksia tai kostoa, vaan kirkon kanonisen perinteen mukaan niiden tarkoitus on pedagoginen ja pastoraalinen. Niillä pyritään muuttamaan katuvaa ihmistä ja suojelemaan yhteisöä synniltä.
Kanonisen oikeuden mukaisten kurinpidollisten rangaistusten kuten ekskommunikaation soveltamisessa on ortodoksisessa kirkossa usein vähemman tärkeissä asioissa noudatettu "ekonomia"-periaatetta, jonka mukaan rikkeen rangaistusta ei välttämättä panna täytäntöön. Oikeus soveltaa ekonomia-periaatetta kuuluu piispainkokoukselle tai synodille, joka voi puolestaan delegoida oikeuden yksittäisille piispoille kanonisen oikeuden rajoissa.
Ekskommunikaatioon johtavia rikkeitä on kanonien mukaan muun muassa avioeron jälkeinen uusi avioliitto. Basileios Suuren 4. kanoni määrää toisen avioliiton yhteydessä 1–2 ja kolmannen avioliiton yhteydessä 4–5 vuoden ekskommunikaation, ja avioliittoja pidettiin siviiliavioliittoina kunnes ekskommunikaatio oli päättynyt. Toisien kanonien mukaan ajat ovat kaksi ja viisi vuotta. Vaikka kirkon perinne korostaa avioliiton sakramentaalisuutta ja ainutkertaisuutta, toisen ja kolmannen avioliiton solmimista perustellaan inhimillisellä heikkoudella ja ekumenia-periaatteella. Niihin tarvitaan kuitenkin piispojen myöntämä kirkollinen avioero, johon yleensä myönnytään. Neljäs kirkollinen avioliitto kiellettiin piispainkokouksessa vuonna 940.
Protestanttiset kirkot

Protestanttiset kirkot ovat nykyisin yleisesti luopuneet ekskommunikaatiosta tai siitä käytetään muita termejä, esimerkiksi ”kirkkokuri”.
Uskonpuhdistuksen jälkeen roomalaiskatolisesta kirkosta erkaantuneissa uusissa protestanttisissa kirkoissa ekskommunikaatiot jatkuivat aluksi niin, että valtio osallistui ekskommunikoidun rankaisemiseen. Esimerkiksi Württembergin avioliittosäädöksessä vuodelta 1553 määrätään esiaviollisesta sukupuoliyhteydestä rangaistukseksi vangitseminen tai yhteisöstä karkottaminen sekä ekskommunikointi kirkosta. 1600-lukuun mennessä käytäntö oli hitaasti poistunut käytöstä lukuun ottamatta muun muassa Skotlantia ja Pohjois-Amerikan siirtomaita. 1950-luvulle tultaessa ekskommunikaatiota annettiin protestanttisessa maailmassa enää vain joissain papiston harhaoppitapauksissa episkopaalisessa ja presbyteerisessä kirkossa, joissa 1900-luvulla oli huomiota herättäneitä harhaoppi-oikeudenkäyntejä. Pienet ja ankarat Pohjois-Amerikan protestanttiset kirkot ovat myös säilyttäneet ekskommunikaation kirkkokurin keskeisenä elementtinä.
Protestanttisessa Saksassa ekskommunikaatio on jälleen toisen maailmansodan jälkeen tullut jossain määrin merkittävämmäksi, kun joidenkin jäsenkirkkojen sääntöihin on otettu määräys ehtoolliseen osallistumisen kieltämisestä. Rangaistuksesta määrää pappi ja seurakunnan johtajat varoituksen jälkeen ja siitä voi valittaa. Käytännössä rangaistuksen toimeenpanon valvonta on kuitenkin vaikeaa.