stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eláti

Eláti-vuoria.
| --- | --- |
Sijainti:  Lefkas, Jooniansaaret, Kreikka
Korkeus merenpinnasta:  1 158 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Eláti (kreik. Ελάτη) eli Stavrotá (Σταυρωτά) on vuori ja vuorijono Lefkaksen saarella Jooniansaarilla Kreikassa. Se on saaren korkein vuori ja sen korkeus on 1 182 metriä. Vuoren korkeimman huipun nimi on Stavrotá, mitä nimeä käytetään myös koko vuoresta. Toiseksi korkeimpaan huippuun, jonka korkeus on 1 126 metriä, viitataan usein erikseen nimellä Eláti. Siksi myös sen korkeus ilmoitetaan joskus koko vuoren korkeudeksi.
Eláti-vuoria Lefkaksen keskiosissa.
Vuori sijaitsee Lefkaksen keskiosissa Karyán Egkloúvin kylän eteläpuolella. Vuorelta on hyvä näköala lähes koko saarelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eláti Wikimedia Commonsissa
Einar Hellevaara

Einar Engelbert Hellevaara, sukunimi vuoteen 1905 Jansson (7. syyskuuta 1886 Turku – 2. lokakuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja kalastusneuvos.
Hellevaaran vanhemmat olivat kirkon vahtimestari Vilhelm Engelbert Jansson ja Fredrika Maria Vahlstén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906 Turun klassillisesta lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1911 ja filosofian maisteriksi 1914.
Hellevaara oli Suomen kalastusyhdistyksen assistenttina 1913 ja sihteerinä 1914–1918 sekä Suomen elintarpeiden tuontikunnan kalaosaston johtajana 1918–1919. Hän toimi kalastushallituksen kalastusneuvoksena 1918–1924 ja maataloushallituksen kalastusosaston päällikkönä 1924–1953.
Hellevaara oli Suomen kalastusyhdistyksen johtokunnan jäsenenä 1915–1923 ja rahastonhoitajana 1921–1925. Hän oli Suomen urheilukalastajien liiton sihterinä 1920–1923 ja rahastonhoitajana 1920–1925 sekä Suomen yleisen metsästäjäliiton johtokunnan jäsenenä 1929–1945 ja rahastonhoitajana 1934–1955.
Einar Hellevaara oli naimisissa vuodesta 1939 Naimi Maria Kaipasen kanssa.
Julkaisuja

Nimellä E. Hellevaara:
Tutkimuksia Lounais-Suomen silakasta: 1 nide. Suomen kalatalous 12. Suomen kalastusyhdistys, Helsinki 1912
Suvisilakkanuotan valmistamisesta Turun ranta- ja sisäsaaristopitäjissä: 2 nide; kirj. P. A. Nummelin ja Einari Hellevaara. Suomen kalatalous 13. Suomen kalastusyhdistys, Helsinki 1913
Silakkanuottakalastuksesta Turun saaristopitäjissä: 3 nide; kirj. P. A. Nummelin ja Einari Hellevaara. Suomen kalatalous 15. Suomen kalastusyhdistys, Helsinki 1914-1915
Suomen kalastus-yhdistys 25-vuotinen. Suomen kalatalous 4. Suomen kalastusyhdistys, Helsinki 1917
Kalastuselinkeinon kohottamisesta: esitelmä Kansantaloudellisen yhdistyksen kokouksessa huhtikuun 29 päivänä 1927. Porvoo 1927
Kalastuselinkeinon kohottamisesta: ehdotus niiksi toimenpiteiksi, joihin valtiovallan nykyhetkellä olisi ryhdyttävä.  Maataloushallitus, Kalataloudellinen tutkimustoimisto, Helsinki 1927
Suomennoksia

Osc. Nordqvist : Kalastuksen hoito : opas käytännölliseen kalatalouteen; mukaillen ja suomen oloihin sovitellen suomentanut E. Hellevaara. Suomen kalastusyhdistys, Helsinki 1915
Aiheesta muualla

Kalastusneuvos Einar Hellevaara työhuoneessaan kalastushallituksen toimistotiloissa (europeana)
Kalastusneuvos E. Hellevaara : Ongintavesiltä, Suomen Kuvalehti, 21.06.1924, nro 25, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Bertel Kurtén

Frans Bertel Kurtén oli suomalainen Ranskan muukalaislegioonassa vuosina 1922–1927 palvellut sotilas ja muistelmakirjailija.
Bertel Kurtén osallistui Suomen sisällissotaan ja oli sitten vääpelinä Inkerin ja Kauko-Karjalan vapaajoukoissa. Talvella 1922 Kurtén tapasi Helsingissä erään tuttavansa, joka ehdotti että hän värväytyisi muukalaislegioonaan. Kurtén lähti 28. tammikuuta 1922 Hangosta kohti Ranskaa S/S Pallas-laivalla, jonne hän oli pestautunut lämmittäjäksi. Hän jäi laivasta Rouenissa ja päätyi sitten Pariisiin , jossa hän teki viiden vuoden palvelussopimuksen legioonan värväystoimistossa. Kurtén matkusti junalla Marseilleen, josta matka jatkui laivalla Välimeren yli Oraniin Algeriaan ja sieltä taas junalla legioonan  koulutuskeskukseen Sidi-bel-Abbesiin. Yhdeksän kuukauden koulutuksen jälkeen Kurténin joukko-osasto siirrettiin Marokkoon, jossa hän osallistui Abd el-Krimin johtamia kapinallisia vastaan käytyyn Rifin sotaan. Hän kävi legioonan korpraalikoulun ja koulutti sitten uusia alokkaista Marokossa käytyä sotaa varten. Kurtén palasi Marokon rintamalle ja osallistui muun muassa heinäkuussa 1925 Biban ylängön valtaukseen. Rifin sota päättyi kun Abl el-Krim antautui toukokuussa 1926. Kurtén palasi heinäkuussa 1926 Marokosta takaisin Sidi-bel-Abbesiin. Hänelle myönnettiin kunniamerkki ja hänelle tarjottiin myös mahdollisuutta jatkaa aliupseerina muukalaislegioonassa. Kurténin viiden vuoden palvelusaika oli kuitenkin päättymässä ja hän palasi vuonna 1927 Algeriasta laivalla takaisin Marseilleen. Monet legioonasta vapautuneet joutuivat työn ja rahan puutteen takia palaamaan takaisin legioonaan mutta Kurtén sai matkarahat omaisiltaan Suomesta ja hän saattoi palata Suomeen Ranskan ja Saksan kautta.
Teoksia

Fem år i främlingslegionen. Söderström, Helsingfors 1928, suomeksi nimellä Suomalainen muukalaislegionassa. Helsinki 1931
Aiheesta muualla

Kuolemaan vihittyjen armeija. Ranskan muukalaislegionna 100-vuotias. Muukalaislegioonassa 5 vuotta palvellut suomalainen kertoo elämästä keltaisessa helvetissä, Helsingin Sanomat, 09.05.1931, nro 124, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Bertel Kurten : Pelastus perikadosta. Kertomus 17-vuotiaan ruotsalaispojan seikkailusta Ranskan muukalaislegionassa, Hakkapeliitta, 24.09.1935, nro 39, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kirjailija Aarno Karimon toimittama Kurténin päiväkirjoihin perustunut, Kansan Kuvalehdessä vuonna 1930 ilmestynyt artikkelisarja:
Suomalainen muukalaislegioonassa, Kansan kuvalehti, 07.02.1930, nro 6, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomalainen muukalaislegioonassa. Johdannoksi, Kansan kuvalehti, 14.02.1930, nro 7, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomalainen muukalaislegioonassa. Toinen luku. Afrikkaan, Kansan kuvalehti, 28.02.1930, nro 9, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomalainen muukalaislegioonassa. Kolmas luku. Ensimmäinen vuorokausi kasarmissa ja kentällä, Kansan kuvalehti, 07.03.1930, nro 10, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomalainen muukalaislegioonassa. Neljäs luku. Legioonan elämää, Kansan kuvalehti, 14.03.1930, nro 11, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomalainen muukalaislegioonassa. Viides luku. Kovaa aikaa, Kansan kuvalehti, 21.03.1930, nro 12, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomalainen muukalaislegioonassa. Kuudes luku. Marssi rintamalle, Kansan kuvalehti, 28.03.1930, nro 13, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomalainen muukalaislegioonassa. Kuudes luku, jatkoa. Kansan kuvalehti, 04.04.1930, nro 14, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomalainen muukalaislegioonassa. VII luku. Afrikkalaista sotaa, Kansan kuvalehti, 11.04.1930, nro 15, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomalainen muukalaislegioonassa. VIII luku. Tadout, Kansan kuvalehti, 18.04.1930, nro 16, s. 27, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomalainen muukalaislegioonassa. IX luku. Marokossa ja Algerissa, Kansan kuvalehti, 09.05.1930, nro 19, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomalainen muukalaislegioonassa. X luku. Korpraalikoulussa, Kansan kuvalehti, 23.05.1930, nro 21, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomalainen muukalaislegioonassa. XI luku. Abd-el-Krim, XII luku. Biban-ylängön taistelu, Kansan kuvalehti, 30.05.1930, nro 22, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomalainen muukalaislegioonassa. XIII luku. Haavoittuneena ja sairaalassa, Kansan kuvalehti, 27.06.1930, nro 26, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomalainen muukalaislegioonassa. XIV luku. Saharan liepeillä, XV luku. Sodan loppu, XVI luku. Kotiin!, Kansan kuvalehti, 04.07.1930, nro 27, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Biak

Biakinsaaret
| --- | --- |
Sijainti:  Biak Numfor, Papua Indonesia
Saariryhmä:  Biakinsaaret
Vesialue:  Cenderawasihinlahti
Korkein kohta:  127  m 
Pinta-ala:  1 746 km²
| --- | --- |
Suurin kaupunki:  Kota Biak
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Biak on pieni saari Cenderawasihinlahdessa Indonesian Papuan maakunnan pohjoisrannikon lähellä, Uuden-Guinean luoteispuolella. Biak on saaristonsa suurin saari, ja sen luona on paljon atolleja, riuttoja ja koralleja.
Saaren suurin asutuskeskus on Kota Biak saaren etelärannikolla. Muuten saari on harvaan asuttu, ja siellä on pieniä kyliä.
Biak kuuluu Biakinsaariin (Kepulauan Biak). Siellä on sattunut maanjäristys 1996.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Biak
Bernoullin lemniskaatta

Bernoullin lemniskaatta. Kuvaan on merkitty polttopisteet.
Bernoullin lemniskaatta on matematiikassa algebrallinen käyrä, lemniskaatta, jonka yhtälö on muotoa
jossa x ja y ovat karteesiset koordinaatit ja a on jokin vakio. Lemniskaatan kehitti Jakob Bernoulli vuonna 1694. Se on samalla yksi Cassinin käyrän erikoistapaus. Ulkonäöltään Bernoullin lemniskaatta muistuttaa kyljelleen käännettyä lukua 8 tai äärettömän symbolia ∞.
Lemniskaatan suuruus riippuu vakiosta a. Jos a = 0, x ja y ovat myös nollia, jolloin lemniskaatan kuvaajana on pelkkä piste origossa.
Bernoullin lemniskaatta voidaan myös ilmaista napakordinaattimuodossa
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ohjelma, jolla nähdään erilaisten Bernoullin lemniskaattojen kuvaajia
Bertel Mohell

Emil Bertel Mauritz Mohell (20. toukokuuta 1875 Hankoniemi – 15. syyskuuta 1922 Viipuri) oli suomalainen arkkitehti.
Henkilöhistoria ja ammattiura

Mohellin vanhemmat olivat esikuntakapteeni, Hangon pormestari Emil Constantin Mohell ja Edith Bergman ja puoliso vuodesta 1902 Laura Helle (ent. Johansson). Mohell kävi Turussa ruotsalaisen reaalilyseon keskikoulun ja teollisuuskoulun ja opiskeli sitten Tukholman teknillisen korkeakoulun arkkitehtiosastolla Isak Gustaf Glasonin johdolla. Suomeen palattuaan hän työskenteli piirtäjänä muun muassa Lars Sonckin ja Gustaf Nyströmin toimistoissa, mutta muutti 1901 Viipuriin. Hän työskenteli siellä ensin kahdeksisen vuotta apulaisena arkkitehti Allan Schulmanin toimistossa ja samalla kaupungin rakennusvirastossa arkkitehti Brynolf Blomqvistin apulaisena, mutta toteutti myös omia suunnittelutöitä. Vuonna 1921 hän toimi lyhyen aikaa Oulun kaupungin rakennustoimistossa.
Töitä

Kauppias J. Pesosen asuin- ja liiketalo, Pietarinkatu 10, Viipuri, 1904
Kerrostalo, Aleksanterinkatu 12, Viipuri, 1912
Turistihotelli, sittemmin yhteislyseo, Imatra, 1914
Raudun rautatieasema, 1918−1819
Valtioneuvos Radloffin huvila, Äyräpää, 1918
Kaksikerroksinen kivi- ja puurakennus, Erkonkatu, Viipuri, 1922
Raudun kirkko, valmistui 1926
Raudu kirkko (1926).
Banjarmasin

| Banjarmasin |
| --- | --- |

 Banjarmasin
 Koordinaatit: 3°20′S, 114°35′E 
Valtio:  Indonesia
Provinssi:  Etelä-Kalimantan
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  72 km²
Korkeus:  1 m
Väkiluku (2015):  674 739
 – Väestötiheys:  9 760 as./km²
 
 http://www.banjarmasinkota.go.id/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Banjarmasin on kaupunki Indonesiassa Borneon saarella. Se sijaitsee saaren eteläosassa, ja on Etelä-Kalimantanin provinssin pääkaupunki. Kaupunki sijaitsee Baritojoen itäisellä rannalla noin 22 kilometriä merenrannalta pohjoiseen. Vuoden 2015 väestönlaskennan mukaan Banjarmasinissa oli noin 675 000 asukasta. Kaupungissa on lentoasema, josta lähtee maansisäisiä lentoja, ja satama, josta viedään esimerkiksi kumia, puutavaraa, öljyä, hiiltä ja rautaa. Kaupunki oli 1300-luvulla osa Majapahitin kuningaskuntaa. Vuonna 1526 Banjarin sulttaanikunta perustettiin kaupungissa. Banjarmasin oli Alankomaiden hallussa vuodesta 1787 Indonesian itsenäistymiseen, vaikka siellä vastustettiin Alankomaiden hallintaa suurimman osan 1800-luvusta. Alankomaiden siirtomaahallitus hajotti Banjarin sulttaanikunnan virallisesti vasta vuonna 1860.
Vuosien 1980–2016 tilastojen mukaan Banjarmasinissa on trooppinen ilmasto, lämpötilat ovat ympäri vuoden tasaisia ja pääasiassa välillä 23 °C–33 °C. Sademäärät vaihtelevat paljon vuodenajan mukaan, joulu-tammikuussa keskimääräinen kuukausittainen sadanta on noin 300 millimetriä ja elo-syyskuussa alle 100 millimetriä kuukaudessa.
Eláteia

| Eláteia Ελάτεια |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Eláteia
 Koordinaatit: 38°37′40″N, 22°45′51″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Keski-Kreikka
Alueyksikkö:  Fthiotis
Kunta:  Amfíkleia-Eláteia
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  270203
Väkiluku (2011):  3 538
 – Kaupunki­yhdys­kunta:  2 372
 – Kaupunki:  2 372
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  MI
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eláteia (kreik. Ελάτεια; myös Elátia) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Amfíkleia-Eláteian kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Ελάτειας, Dimotikí Enótita Eláteias) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Fthiotiin alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 3 538 ja varsinaisen Eláteian kaupungin väkiluku 2 372 (vuonna 2011).
Eláteian pieni kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 41 kilometriä kaakkoon Lamíasta ja noin 23 kilometriä luoteeseen Livadeiásta. Asutuksen alkuperäinen nimi oli Drachmáni (Δραχμάνι). Se nimettiin uudelleen vuonna 1916 lähellä sijaineen antiikin aikaisen Elateian kaupungin mukaan. Eláteian kunnallisyksikkö käsittää Amfíkleia-Eláteian kunnan itäosan.
Eláteia oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Amfíkleia-Eláteian kunnaksi yhdessä Amfíkleian ja Tithoréan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Eláteian kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Eláteia | Eláteia | 2 372 |
| Lefkochóri | Lefkochóri | 123 |
| Panagítsa | Panagítsa | 266 |
| Sfáka | Katályma | 11 |
| Sfáka | Sfáka | 93 |
| Zéli | Zéli | 673 |
Yhteensä: 3 538
Electric Feel

| ”Electric Feel” MGMT |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Oracular Spectacular
 B-puoli: ”Electric Feel (Remix)”
 Julkaistu: 23. kesäkuuta 2008
 Formaatti: CD, vinyyli, digitaalinen lataus
 Tekijä(t): Andrew VanWyngarden, Ben Goldwasser, Will Berman
 Tuottaja(t): Dave Fridmann, MGMT
 Tyylilaji: rock, pop
 Kesto: 03.50
 Levy-yhtiö: Columbia Records
MGMT:n muut singlet
| ”Time to Pretend” 2008 | ”Electric Feel” 2008 | ”Kids” 2008 |
Electric Feel on yhdysvaltalaisen rockyhtye MGMT:n kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen debyyttialbumilta Oracular Spectacular 23. kesäkuuta 2008. Kappale on yhtyeen jäsenten Andrew VanWyngardenin ja Ben Goldwasserin sekä Will Bermanin kirjoittama ja sille kuvattiin edellisen singlen tapaan musiikkivideo.
”Electric Feel” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 22. Singlen B-puolena julkaistiin remix kappaleesta.
Kappaleet > 7 tuuman vinyyli

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Electric Feel | 3.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Electric Feel (Rasta Wigs Remix)  | 4.15 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 8.03 |  |  |  |  |  |  |  |
Kappaleet > 12 tuuman vinyyli

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Electric Feel (Justice Remix)  | 5.27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Electric Feel | 3.48 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 9.15 |  |  |  |  |  |  |  |
Kappaleet > CD-julkaisu

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Electric Feel | 3.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Electric Feel (Justice Remix)  | 5.27 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 9.15 |  |  |  |  |  |  |  |
Borgman

Borgman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Andreas Borgman, (s. 1995), ruotsalainen jääkiekkoilija
F. W. Borgman (1897–1946), saksalainen Suomessa asunut taiteilija, kirjailija, toimittaja ja mainospiirtäjä
Stacey Borgman (s. 1956), yhdysvaltalainen soutaja
Stefan Borgman (s. 1965), suomalainen hiihtosuunnistaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Contender 3

Contender 3 on yhdysvaltalaisen Contender – Haastaja -tositelevisiosarjan neljäs tuotantokausi. Ohjelmassa keskitytään nyrkkeilyyn ja kuudentoista nyrkkeilijän elämään. Ohjelman on kuvattu suurimmilta osin Pasadenassa, Kaliforniassa. Yhdysvaltalaisella ESPN2-kanavalla esitettiin kokonaisia otteluita sarjasta. Suomessa ohjelmaa esitettiin JIM-kanavalla 18. kesäkuuta 2009 alkaen.
Kilpailijat

Sakio Bika
Jaidon Codrington
Wayne Johnsen
Sam Soliman
La Farrell Bunting
Les Ralston
Danny Santiago
Roshii Wells
Rubin Williams
Henry Buchanan
Bryan Vera
Max Alexander
Miguel Hernandez
Donny McCrary
David Banks
Paul Smith
Viikko 1

Kolmennen turnauksen alussa järjestetään SPARQin kuntotestit. 16:sta nyrkkeilijästä 10 voi jäädä turnaukseen. Ensimmäiseksi SPARQin testeissä täytyy näyttää iskuvoimansa hakkaamalla hiekkasäkkiä. Toisena on käytettävä käsi- ja jalkavoimiaan. Kolmanneksi kokelaiden on näytettävä kestävyytensä. Viimeisenä on osoitettava reagointi kykynsä. Ensimmäisen testipäivän jälkeen Sugar Ray,Pepe Correa ja Buddy McGirt valitsivat jatkoon Wayne Jonhsenin,Jaidon Codringtonin ja Max Alexanderin. Pelistä putoavat Les Ralston ja Rubin Williams. Toisena testipäivänä mukaan saapuu koomikko ja nyrkkeilyvalmentaja Adam Carrolla. Kokelaat pääsevät sparraamaan ja näyttämään kehätaitonsa. Sparrauksen aikana LaFarrell Bunting saa haavan,mikä pysäyttää hänen testauksensa. Lisäksi Danny Santiago todetaan ylipainoiseksi 13,61 kilon verran. Mukaan turnaukseen valitaan toisen päivän jälkeen Sakio Bika, Sam Soliman ja Henry Buchanan. Miguel Hernandez ja Roshii Wells putoavat pois pelistä. Kolmantena päivänä Sergio Mora,  Peter Manfredo Jr ja Alfonso Gomez saapuvat sparraustovereiksi. Mukaan turnaukseen pääsevät vielä Paul Smith, Donny McCrary, Brian Vera ja David Banks. Siniseen joukkueeseen Pepe Correa valitsee Max Alexanderin, Sakio Bikan, Wayne Johnsenin, Paul Smithin ja Brian Veran, jotka ovat lähes kaikki tyrmääjiä. Buddy valitsee joukkueeseensa altavastaajia eli tässä tapauksessa Jaidon Codringtonin, Henry Buchananin, Sam Solimanin, Donny McCraryn ja David Banksin. Turnaus voi alkaa!
Viikko 2

Molemmat joukkueet saapuvat haastajan kehään tapaamaan valmentajiaan ja Sugar Rayta. Ray ilmoittaa että Henry Buchanan ei osallistunut turnaukseen henkilökohtaisen syyn takia ja hänet korvattiin Miguel Hernandezilla. Pojat pääsevät ensi kertaa asuintiloihinsa. Brian Vera alkaa kuuluttaa heti haluavansa kohdata Jaidonin,koska hän hävisi Jaidonille amatööriurallaan. Riita syntyy heidän välilleen. Samaan aikaan Sergio Mora, Steve Forbes, Oscar De La Hoya, Kassim Ouma ja Francisco Bojado saapuvat salille tapaamaan kilpailijoita. Illan ottelussa Brian ja Jaidon astuvat kehään. Ottelu ei kestä kuin kaksi erää Jaidonin tyrmätessä Brianin toisen erän alussa.
Viikko 3

Keltaiset ovat nyt päätösvaltaisia ja Jaidon vakiinnuttaa asemansa ranking-taulukossa. Sam Soliman on valmis jatkamaan keltaisten voittoputkea. Hän astuu viivalle ja haastaa sinisen joukkueen "parhaan" ottelijan, Max Alexanderin. Ottelusta tulee hyvin tasainen ja likainen. Sam käyttää Maxia kanveesissa neljännessä erässä ja viidennessä erässä Maxin tahto on täysin mennyttä. Sam vie voiton yksimielisin pistein 48-46, 49-45 ja 50-44.
Viikko 4

Jaidon saa puhelun jossa ilmoitetaan hänen isänsä tehneen itsemurhan. Tämä tuo lisää motivaatiota hänelle voittamiseen. Buddy päättää lähettää Miguelin kehään, koska David ei tehnyt häneen vaikutusta sparrauksessa ja Donnie on hieman ylipainoinen. Miguel haastaa Wayne Johnsenin. Ottelussa Wayne käyttää ulottuvuuttaan ja voittaa ottelun helposti. Tuomarit pisteyttävät ottelun 50–45, 50–45 ja 48–47, antaen Waynelle 11 pistettä ja sinisille päätösvallan.
Viikko 5

Siniset saavat viimeinkin päätösvallan. Paul Smithin ja Daivid Banksin välinen riita on pahimmillaan,joten Paul haastaa Davidin. Mutta ennen sitä Sakio kohtaa Donnien. Sam valmentaa Donnien ottelua varten. Ottelun ensimmäiset kaksi erää ovat tasaisia. Kolmannessa Sakion koko ja voima ottavat ottelussa hallinnan. Neljännessä Donnie hyökkää sarjalla joka melkein tyrmää Sakion. Viidennessä Sakion koukkusarja tuo hänelle kotiin. Pisteytykset ovat 50-45, 50-45 ja 49-46.
Viikko 6

Viimeisenä jäljellä ovat Paul Smith ja David Banks. Ottelusta tulee todella kilpailuhenkinen ja tasainen mittelö. Lopulta pisteet jakautuvat kahden tuomarien pisteyttäessä 48-47 Smithille ja yhden tuomarin 49-46 Banksille. Paul voittaa ottelunsa, mutta saa pahoja haavoja. Lääkäri kieltää Paulia ottelemasta ja hänet lähetetään kotiin. Semi-finaali-ottelupareiksi muodostuvat Jaidon ja Wayne sekä Sakio ja Sam.
The Contender No Turning Back

Erikoisjaksossa ensimmäisen kauden suosikki Alfonso Gomez kohtaa maailmanmestareita haastaneen Ben Tackien. 10 eräinen kamppailu päättyy Gomezin yksimieliseen pistevoittoon.
Viikko 7

Kaikki viisi voittajaa (mukaan lukien Paul Smith) pääsevät vierailemaan Sugar Rayn kotona jossa Ray kertoo heille tarinan siitä kuinka aloitti nyrkkeilyn ammattina. Illan ottelu ei kestä yhtä erää kauempaa kun Jaidon onnistuu tyrmäämään Waynen 75 sekunnissa. Jaidon lähtee kotiin tapaamaan perhettään ensi kertaa isänsä poismenon jälkeen.
Viikko 8

Sam, Sakio, Ray, Buddy ja Pepe käyvät läpi kaikki muistonsa pudonneista kilpailijoista. Ottelu kestää kahdeksan erää ja Sakio kruunataan voittajaksi.
Finaalit

Lähetys alkaa näytösottelulla Banksin ja McCraryn välillä. Banks vie voiton ei-yksimielisellä päätöksellä. Pronssiottelun voittaa Sam yksimielisesti ja finaaliottelun voittaa Sakio 8. erän tyrmäyksellä.
Borgne

Yksi Borgnen alkulähde Arollagletscherjäätiköllä.
Borgne on Lounais-Sveitsissä, Valais’n kantonissa virtaava Rhônen sivujoki, joka saa alkunsa Italian raja-alueen jäätiköiltä. Borgne laskee Rhôneen Sionin kaupungin lähellä.
Borgnella on kaksi alkujokea: Borgne d'Arolla on läntinen haara ja Borgne de Ferpècle itäisempi haara. La Dixence on Borgnen isoin haarajoki, jossa on Lac des Dix -patojärvi, Sveitsin suurin patoallas.
Better Homes and Gardens

Better Homes and Gardens  on Yhdysvalloissa kuukausittain ilmestyvä puutarhanhoitoa käsittelevä aikakauslehti. Se on maan kolmanneksi suurilevikkisin lehti.
Vuonna 2022 lehden levikki oli 7,6 miljoonaa. Kaksi laajalevikkisempää lehteä ovat eläkeläisten AARP-järjestön jäsenlehtiä.
Lehden perusti vuonna 1922 nimellä Fruit, Garden and Home Edwin T. Meredith, joka oli toiminut Woodrow Wilsonin hallinnossa Yhdysvaltain maatalousministerinä.
Lehteä julkaisi Meredith Corporation, vuodesta 2021 IAC-yhtiön Dotdash Meredith.