stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Faradayn kuppi

Faradayn kuppi on sähköstatiikassa käytettävä mittalaite, jota käytetään muun muassa varatun kappaleen varauksen suuruuden selvittämiseen. Kuppi koostuu kahdesta sisäkkäisestä kupista, jotka ovat johtavia ja jotka on eristetty toisistaan. Faradayn kupin sisempään osaan tuodaan varaus, joka indusoituu sisempään kuppiin. Kuppien välinen jännite mitataan, ja kupin kapasitanssin ollessa tunnettu saadaan varauksen suuruus laskettua.
Fantasiaa (Ami Aspelundin kappale)

| Fantasiaa> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Säveltäjä(t):  Kari Kuusamo
Sanoittaja(t):  Kaisu Liuhala
Euroviisutiedot
Vuosi:  1983
Maa:  Suomi
Kieli:  suomi
Sijoitus:  9.
Pisteet:  46
Muuta:  Kapellimestarina Ossi Runne
”Fantasiaa” on Kari Kuusamon ja Kaisu Liuhalan tekemä kappale, jolla Suomi osallistui Eurovision laulukilpailuun vuonna 1983. Kappaleen esitti tuolloin Ami Aspelund. Kappale sijoittui 20 maan loppukilpailussa sijalle 11 keräten 41 pistettä, mikä oli Suomelta hieman keskimääräistä parempi suoritus.kenen mukaan? Vuodesta 1975 lähtien käytössä olleen pistejärjestelmän aikana Suomi oli ennen Lordin voittoa parhaimmillaan seitsemäs (”Viulu-ukko” 1975 ja ”La dolce vita” 1989) ja viidesti viimeinen.
”Fantasiaa” julkaistiin Ami Aspelundin laulamana singlellä, jonka B-puolella on kappaleen englanninkielinen versio. Tämän lisäksi levy-yhtiö julkaisi kappaleen C-kasettikokoelmalla Jukeboxi 1. Samana vuonna kappale julkaistiin myös usealla muulla kokoelmalevyllä muun muassa Seija Simolan ja Virve Rostin laulamana.
Farafangana

| Farafangana |
| --- | --- |
 Farafangana
 Koordinaatit: 22°49′S, 47°49′E 
Valtio:  Madagaskar
Alue:  Atsimo-Atsinanana
Väkiluku (2010):  26 500
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Farafangana on kaupunki Madagaskarin Atsimo-Atsinananan alueella. Se sijaitsee Intian valtameren rannalla lähellä Pangalanesin kanaalin eteläpäätä 109 kilometriä Manakarasta etelään. Asukkaita on 26 500 henkeä (vuonna 2010).
Farafanganasta on päivittäinen reittitaksiyhteys Manakaraan sekä viikoittaiset lennot Antananarivoon ja Taolagnaroon.
HMS Fairy (1897)

| HMS Fairy |
| --- | --- |
 HMS Fairy

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fairfield Shipbuilding and Engineering Company, Govan
Kölinlasku:  19. lokakuuta 1896
Laskettu vesille:  25. syyskuuta 1897
Palveluskäyttöön:  elokuu 1898
Poistui palveluskäytöstä:  myyty romutettavaksi 1918
Tekniset tiedot
Uppouma:  355 t (standardi) 400 t (kuormattu)
Pituus:  65,68 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,40 m
Syväys:  2,49 m
Koneteho:  6 300 ihp
Nopeus:  30 solmua (suunniteltu)
Miehistöä:  63
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 3 × QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
HMS Fairy oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Gipsy-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista osana vuosien 1896-1897 laivasto-ohjelmaa ja sen köli laskettiin 19. lokakuuta 1896 telakkanumerolla 396. Alus laskettiin vesille 25. syyskuuta 1897 ja se valmistui elokuussa 1898.
Palvelus

Alus upposi 31. toukokuuta 1918.
Fairfax (1650)

| Fairfax |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Deptfordin telakka
Laskettu vesille:  huhtikuu 1650
Palveluskäyttöön:  1650
Poistui palveluskäytöstä:  tuhoutunut 1653
Tekniset tiedot
Uppouma:  745 8/94 bm
Pituus:  35,36 m (köli)
Leveys:  10,59 m
Syväys:  4,37 m
Miehistöä:  260
Aseistus
Aseistus:  52 tykkiä
Fairfax oli Englannin tasavallan laivaston vuonna 1650 vesillelaskettu 52-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 12. huhtikuuta 1649 Deptfordin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Peter Pett senior. Se laskettiin vesille huhtikuussa 1650.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen 1650 päällikkönään William Penn, joka oli samalla vara-amiraalina Irlannin rannikolla. Alus osallistui kahteen tai kolmeen taisteluun Kanaalin alueella ranskalaisaluksia vastaan vielä ensimmäisen vuoden aikana. Aluksen päälliköksi tuli loppuvuodesta 1650 John Lawson, joka oli tehtävässä vuoteen 1651 luovuttaen tehtävän takaisin amiraaliksi korotetulle Pennille. Alus siirtyi Välimerelle.
Lawson oli jälleen vuonna 1652 aluksen päällikkönä vara-amiraaliksi ylennettynä. Ensimmäisessä Englannin-Hollannin sodassa alus osallistui 19. toukokuuta 1652 Doverin taisteluun osana Bournen osastoa. Portlandin taistelussa 18. helmikuuta 1653 alus oli punaisen laivueen vara-amiraalin aluksena.
Alus tuhoutui tulipalossa 21. maaliskuuta 1653 Chathamissa.
Wilhelm Fabritius

Fredrik Wilhelm Fabritius (14. heinäkuuta 1845 Viipuri – 12. huhtikuuta 1895 Kiova) oli suomalainen tähtitieteilijä ja pikakirjoitusjärjestelmän laatija.
Elämä ja ura

Wilhelm Fabritiuksen vanhemmat olivat lukionlehtori Gabriel Johan Fabritius ja Emilia Elisabet Dannenberg. Hän tuli ylioppilaaksi vuonna 1865 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1870.
Fabritius työskenteli Helsingin observatoriossa vuosina 1869–1871 ja sen jälkeen muun muassa Bonnin, Pulkovan observatorioissa. Bonnissa työskennellessään hän kävi Helsingin yliopistossa väittelemässä filosofian tohtoriksi vuonna 1873. Vuodesta 1876 hän oli Kiovan observatorion observaattori-astronomi. Hän sai valtioneuvoksen arvonimen.
Fabritiuksen veljiä olivat säveltäjä ja viulisti Ernst Fabritius, pikakirjoituksen kehittäjänä tunnettu luutnantti August Fabritius, eläinlääkäri Ludvig Fabritius ja kenraaliluutnantti Johannes Kristian Fabritius.
Pikakirjoitus

1870-luvun alkupuolella Fabritius kehitti suomenkielisen pikakirjoitusjärjestelmän, joka pohjautui saksalaisiin Gabelsbergerin ja Stolzen järjestelmiin. Sitä käytettiin jonkin verran 1800-luvun loppupuolella, mutta käyttö hiipui, ja Lars Neoviuksen kehittämä järjestelmä jäi käytännössä ainoaksi suomen kielen pikakirjoitusjärjestelmäksi.
Fabritiuksen järjestelmä painui unholaan, eikä sitä enää 2000-luvulle tultaessa osattu tulkita. Kadonnut ”avain” kirjoituksen tulkintaan löytyi 2000-luvun alussa.
Fabritiuksen järjestelmää käytti muun muassa Kaarle Krohn kerätessään kansanrunoutta ja satuja.
Aiheesta muualla

Muuan unhoon häipyvä suomalainen pikakirjoitusjärjestelmä, Uusi Suomi, 09.02.1936, nro 38, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  DDB  Uppslagsverket Finland  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
Faith (nimi)

| Faith |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  naisennimet Fides, Pistis ja Vera; miehennimi Usko 
Nimen alkuperä:  englannin faith ’usko’
Infobox OKNimi-testi OK: 
Faith on  anglosaksisissa maissa käytetty etunimi. Sen merkitys on ’usko’. Toisin kuin suomalainen nimi Usko, Faith on leimallisesti naisennimi.
Faith-nimeä on esiintynyt jonkin verran myös Suomessa. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on vuoteen 2021 mennessä ollut virallisena etunimenä noin 130 naisella.
Tunnettuja Faith-nimisiä

Faith Evans (s. 1973), yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä
Faith Hill (s. 1967), yhdysvaltalainen countrylaulaja
Faith Idehen (s. 1973), nigerialainen pikajuoksija ja olympiamitalisti
Faith Kipyegon (s. 1994), kenialainen keskimatkojen juoksija ja olympiavoittaja
Faith Leech (1941–2013), australialainen uimari ja olympiavoittaja
Faith Michael (s. 1987), nigerialainen jalkapalloilija
Faith Spotted Eagle (s. 1948), yhdysvaltalainen poliitikko ja aktivisti
Kuvitteellisia Faith-nimisiä

Faith Lehane, henkilöhahmo televisiosarjoissa  Buffy, vampyyrintappaja ja Angel
Faisal I (Saudi-Arabia)

| Faisal I |
| --- | --- |
 
Saudi-Arabian kuningas
Valtakausi:  2. marraskuuta 1964 – 25. maaliskuuta 1975
Edeltäjä:  Sa’ud ibn Abdilaziz
Seuraaja:  Khalid

Syntynyt:  14. huhtikuuta 1906 Riad
Kuollut:  25. maaliskuuta 1975 (68 vuotta) Riad
Puoliso:  Sultana bint Ahmed Al Sudairi Al Jawhara bint Saud Al Kabir Haya bint Turki Al Turki Iffat Al-Thunayan
Koko nimi:  Faisal bin Abdulaziz bin Abdul Rahman
Suku:  Saud
Isä:  Ibn Sa’ud
Äiti:  Tarfa bint Abdullah Al Sheikh
Uskonto:  islam
Nimikirjoitus:  
Faisal I Washington D.C.:ssä presidentti Richard Nixonin vieraana. Kuva on otettu Valkoisen talon parvekkeelta.
Faisal ibn Abdilaziz Al Sa’ud (arab. فيصل بن عبد العزيز آل سعود‎, Fayṣal ibn ‘Abd al-‘Azīz ’Āl Sa‘ūd; 14. huhtikuuta 1906 – 25. maaliskuuta 1975) oli Saudi-Arabian kuningas vuodesta 1964 vuoteen 1975.
Elämäkerta

Faisal syntyi Riadissa yhtenä Ibn Sa’udin vanhimmista pojista. Ibn Sa’udin lasten määrää ei tarkkaan tiedetä, mutta arviot ovat 50 ja 200 välillä. Hän on kaikkien jälkeensä hallinneiden kuninkaiden isä. Faisal sai varsin nuorena useita vastuullisia tehtäviä, ja nousi maansa ulkoministeriksi 1932. Veljensä Sa’udin lähdettyä maanpakoon talousepäselvyyksien vuoksi Faisal nousi kuninkaaksi 1964.
Faisalin hallistuskaudella öljyntuotanto kasvoi ja saudien hallitus rikastui. Niinpä Faisal saattoi toteuttaa ennennäkemättömiä uudistuksia, mm. television ja koulutusta tytöille. Vaikka vanhoilliset arabit vastustivat uudistuksia, Faisal yritti modernisoida maataan pysyen silti islamin helmassa.
1973 Faisal alkoi määrätietoisesti kasvattaa maastaan sotilasmahtia. Sanotaan, että vuoden 1974 öljykriisi oli pitkälti Faisalin masinoima teko valtion varojen kartuttamiseksi aseostoja varten.
Vuonna 1975 Faisalin veljenpoika Faisal ibn Musa’id surmasi hänet ampumalla. Veljenpoika tuomittiin teosta kuolemaan ja hänet teloitettiin Riadissa saman vuoden kesäkuussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Faisal I (Saudi-Arabia) Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Saud | Saudi-Arabian kuningas 1964–1975 | Seuraaja: Khalid |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Japani  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Trove 
Muut:  NARA  IdRef
Kari Fall

Kari Fall heinäkuussa 2012.
Kari Fall (s. 5. maaliskuuta 1943 Helsinki) on suomalainen laulaja. Hän on urallaan laulanut monipuolisesti jazzia, iskelmää ja rokkia.
Fall asui lapsuudessaan Argentiinassa, josta perhe palasi Suomeen vuonna 1952. Tämän jälkeen Fall lauloi pari vuotta Cantores Minores -poikakuorossa. Vuonna 1958 hän perusti ensimmäisen yhtyeensä yhdessä Teemu Hauta-ahon ja Seppo ”Paroni” Paakkunaisen kanssa. Vuonna 1960 Fall voitti kaksi laulukilpailua: iskelmälaulun SM-kisojen englanninkielisen sarjan ja rockin SM-kilpailut. Ensisingle PSO:lle ”Kuiskaile hiljaa” ilmestyi vielä samana vuonna. Vuosikymmenen alussa Fall keikkaili Leo Lindblomin ja Reino Lehtevän orkestereissa. Vuonna 1965 hän perusti Jorma Tommolan ja Alpo Jussilan kanssa kantrilauluyhtyeen Me kolme, jolta ilmestyi pari singleä. Vuonna 1966 Fall perusti oman yhtyeensä, Kari Fall Syndikaatin, jonka varsin nimekäs miehistö soitti popjazzia ja tijuana-musiikkia. Tämän kokoonpanon jälkeen tuli Explosion Brass, joka esiintyi muun muassa Tapani Kansan taustaorkesterina. Tämän jälkeen Fall alkoi kiertää ravintoloita (muun muassa InterContinental) yökerholaulajana erityisesti yhdessä Miso Misicin kanssa, joskus vieraana esiintyi myös Monica Aspelund.  Vuonna 1973 ilmestyi Fallin single ”En pidättää mä voi”/”Kaikki muuttuu” (RCA Victor YFPA 1-604).
Vuonna 1975 Fall osallistui Suomen euroviisukarsintoihin Kaj Backlunin sävellyksellä ja Monica Aspelundin sanoituksella ”Maailman tie”. Vuonna 1977 hän oli mukana Euroviisuissa Monica Aspelundin taustakuorossa. InterContinental-kauden jälkeen Fallista tuli Kalastajatorpalla esiintyneen Teuvo Nummelan orkesterin solisti. Tämä työ jatkui vuoteen 1986. Tämän jälkeen Fall on esiintynyt useiden jazz- ja big band- kokoonpanojen solistina. MTV:n BumtsiBum-ohjelmassa hän on esiintynyt pari kertaa. Vuonna 1999 häneltä ilmestyi omakustanne-CD Everybody Loves Somebody. Kesällä 2009 Suomen Big Band Yhdistys, Suomen Jazz & Pop Arkisto ja Imatra Big Band Festival valitsivat Fallin 17. jazzlegendaksi.
Aiheesta muualla

Kari Fall TopViihteen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Kari Fall esittää Sixteen Tons -laulun Kuukauden suosituissa vuonna 1965 (Ylen Elävä arkisto)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Fanaattisuus

Etienne-Pierre-Adrien Gois, Voltaire puolustaa Viattomuutta Fanaattisuutta vastaan, noin 1791.
Fanaattisuus (lat. fanaticus) on kiihkomielistä käyttäytymistä, jonkin asian kiihkomielistä puolustamista. Lievemmässä merkityksessä sanalla tarkoitetaan, että sillä kuvattu henkilö omistaa liikaa aikaa tai vaivaa tiettyyn toimintaan, kuten harrastukseen tai puhtauteen. Sana fanaticism tuli englannin kieleen kuvaamaan puritaanisia, jumalalliseen ilmoitukseen nojaavia lahkoja.
Käsityksiä fanaattisuudesta

Bertrand Russell kirjoitti: ”Fanaattisuus on ensisijaisesti järjen käytön älyllistä vajavaisuutta, sellaista johon filosofiasta löytyy älyllinen vastamyrkky”. Eräässä myöhemmässä radiopuheessaan hän liittää kiihkomielisyyden erityisesti pelkoon.
Filosofi John Passmoren mukaan fanaattisuus-sana voi rappeutua pelkäksi haukkumasanaksi, jolla vastustetaan uusia ajatuksia ja yhteiskunnallista toimeliaisuutta. Passmoren mielestä on tehtävä ero niiden välillä, jotka ovat fanaattisia ja niiden jotka eivät ole fanaattisia keskittyessään asiaansa. Vastakohdaksi Passmore asettaa vapaan keskustelun harjoittamisen, osallistujien kannustamisen asettamaan kysymyksiä, selkeyttämään vastaväitteensä ja erimielisyytensä perusteet. Pehmeää suvaitsevuutta on Passmoren mukaan se, että ajattelija on suvaitsematon virheellisinä pitämiään todisteluita, epäselvää ajattelua ja kyseenalaistamattomia oletuksia kohtaan. Suvaitsevuuden ongelmaksi nousee Passmoren mukaan se, että suvaitsevuuden vaatimus voi tulla niiltä, jotka heti valtaa saatuaan ovat täysin suvaitsemattomia.
Étienne Maurice Falconet

Vaskiratsastaja (1782)
Étienne Maurice Falconet (1. joulukuuta 1716 Pariisi – 24. tammikuuta 1791 Pariisi) oli ranskalainen rokokooajan kuvanveistäjä.
Falconet veisti siroja rokokootyylisiä naishahmoja. Hän työskenteli 1766−1778 Pietarissa monumentaaliveistosten parissa. Näistä varsinkin Falconetin tunnetuimmassa työssä, Pietari Suuren ratsastajapatsaassa Vaskiratsastajassa on rokokoon ohella barokille ominaista elävyyttä ja dramaattisuutta. Patsaan toteuttamisessa häntä avusti hänen oppilaansa nuori Marie-Anne Collot.
Hän teki suurehkoja marmoritöitä, mutta suunnitteli myös posliinisia pienoispatsaita.
Falconet toimi kuuluisan Sèvresin posliinitehtaan taiteellisena johtajana vuodesta 1757.
Valokuvia teoksista

L'Amour menaçant 1757, Louvre
Nuori tyttö lypsää lehmää, Falconetin Sèvresin tehtaalle suunnittelema posliiniveistos.
Pygmalion ja Galatea, Eremitaasi.
Yksityiskohta Pygmalionista ja Galateasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Étienne Maurice Falconet Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Taiteenala:  KulturNav  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Fanote

| Fanote> Φανότη |
| --- | --- |
 Ntólianin (Fanoten?) arkeologinen alue.
Sijainti
 Fanote
Koordinaatit:  39°32′04″N, 20°21′12″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Ntóliani, Parapótamos, Igoumenítsa, Thesprotia, Epeiros
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Khaonia, Epeiros
Aiheesta muualla
  Fanote Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fanote (m.kreik. Φανότη, Fanotē) eli Fanoteia (Φανότεια) (lat. Phanote/Phanotea) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Khaonian alueella Epeiroksessa Kreikassa.
Fanoten(?) raunioita Ntólianin arkeologisella alueella.
Fanote oli linnoitettu vahvasti, ja sillä oli suurta sotilasarvoa, koska se hallitsi Kalamas-joen vartta kulkenutta reittiä joen yläjuoksulta alajuoksulle. Kaupunki oli tärkeä roomalaisille, jotka joutuivat etenemään Illyriasta Epeirokseen kolmannessa makedonialaissodassa.
Fanote sijoitetaan nykyisin usein Igoumenítsan kunnan Parapótamoksen Ntólianiin (myös Dóliani) (39°32′04″N, 20°21′12″E) lähelle Geroplátanoksen ja Ágios Geórgioksen kyliä. Kaupunki on kuitenkin sijoitettu myös Filiáteen kunnan Ravenín kylän eteläpuolella sijaitsevalle kukkulalle (39°38′57″N, 20°29′10″E).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ntólianin (Fanoten?) arkeologinen alue Wikimedia Commonsissa
FAMAS
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
FAMAS upgrade
HMS Falcon (1899)

| HMS Falcon |
| --- | --- |
 HMS Falcon

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fairfield Shipbuilding and Engineering Company, Govan
Kölinlasku:  26. kesäkuuta 1899
Laskettu vesille:  29. joulukuuta 1899
Palveluskäyttöön:  joulukuu 1901
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut 1918
Tekniset tiedot
Uppouma:  375 t (standardi) 420 t (kuormattu)
Pituus:  65,38 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,4 m
Syväys:  3,71 m
Koneteho:  6 300 ihp
Nopeus:  30 solmua (suunniteltu)
Miehistöä:  63
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 3 × QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
HMS Falcon oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1901 valmistunut Gipsy-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista osana vuosien 1898-1899 laivasto-ohjelmaa ja sen köli laskettiin 26. kesäkuuta 1899 telakkanumerolla 412. Alus laskettiin vesille 29. joulukuuta 1899 ja se valmistui joulukuussa 1901.
Palvelus

Alus palveli koko uransa Britteinsaarilla. Alus upposi 1. huhtikuuta 1918 kolaroituaan troolari John Fitzgeraldin kanssa Pohjanmerellä.
Euthyfron

Euthyfron (m.kreik. Εὐθύφρων; lat. Euthyphron) on Platonin kirjoittama dialogi. Sen toinen nimi Thrasylloksen jaottelussa on Pyhästä (Περὶ ὁσίου, Peri hosiou). Dialogissa Sokrates ja Euthyfron yrittävät määritellä, mitä hurskaus tai pyhyys on.
Historia

Platonin teosten joukossa Euthyfron kuuluu tämän varhaisvaiheen dialogeihin, toisin sanoen se on kirjoitettu suhteellisen pian Sokrateen kuoleman jälkeen. Dialogia ei ole kuitenkaan kyetty ajoittamaan sisältönsä perusteella tarkemmin. Joskus dialogi on ajateltu kirjoitetuksi jopa ennen Sokrateen saamaa kuolemantuomiota, koska se suhtautuu tämän tuomioon suhteellisen kevyesti. Todennäköisesti tämä merkitsee kuitenkin ennemmin sitä, että kuolemasta on kulunut jo ainakin jonkin verran aikaa.
Teos on yksi neljästä Platonin dialogista, joka kuvaa Sokrateen viimeisiä elinpäiviä. Sitä seuraavat Sokrateen oikeudenkäyntiä ja puolustusta kuvaava Sokrateen puolustuspuhe (Apologia), Sokrateen vankilassaoloaikaa kuvaava Kriton sekä Sokrateen viimeisiä keskusteluja ja kuolemaa kuvaava Faidon. Euthyfron kuvaa tilannetta, jossa Sokrates on juuri joutunut Meletoksen taholta syytteeseen epähurskaudesta eli siitä, ettei kunnioita jumalia. Sisällöllisesti dialogi on kuitenkin todennäköisimmin puhtaasti Platonin kaunokirjallinen tuote, sen sijaan että kuvaisi oikeaa keskustelua sellaisena kuin se käytiin.
Diogenes Laertioksen esittämässä, Thrasylloksen tekemässä Platonin teosten jaottelussa dialogi kuuluu I tetralogiaan yhdessä Sokrateen puolustuspuheen, Kritonin ja Faidonin kanssa. Aiheensa puolesta Thrasyllos luki dialogin Platonin koettelevien (peirastikos) teosten joukkoon. Aristofanes Byzantionlaisen jaottelussa dialogi kuuluu puolestaan IV trilogiaan yhdessä dialogin Theaitetos sekä Sokrateen puolustuspuheen kanssa.
Sisältö

Dialogi sijoittuu juuri Sokrateen oikeudenkäyntiä edeltäneeseen aikaan, jolloin Sokrates tapaa Stoa Basileioksen luona nuoren miehen, Euthyfronin, joka on saanut maineen uskonasioiden asiantuntijana. Sokrates kertoo tälle aluksi Meletoksen ja muiden syyttäjiensä taholta saamastaan syytteestä. Euthyfron esittää, että syytteen taustalla on Sokrateen väite omasta daimonionistaan tai jumalallisesta hengestään, joka Sokrateen mukaan varoitti häntä aina kun hän oli tekemäisillään virheen. Tällainen väite tarkoitti, että Sokrates oli esittämässä uskontoon uudistuksia.
Tämän jälkeen Euthyfron tuo esille, että myös hän on parhaillaan osallisena hurskautta koskevassa oikeudenkäynnissä. Euthyfron oli näet syyttänyt omaa isäänsä taposta, sillä tämä oli sallinut yhden työmiehistään kuolla ilman kunnollista huolenpitoa ja huomiota. Työmies oli tappanut perheen omistukseen kuuluvan orjan Naksoksen saarella, ja Euthyfronin isä antoi työmiehen kuolla ojaan sidottuna ja suukapuloituna.
Sokrates osoittaa hämmästyksensä siitä, millaisella varmuudella Euthyfron saattoi oman isänsä oikeuteen syytettynä näin vakavasta rikoksesta. Hänellä tuli siis olla selkeä ymmärrys siitä, mikä on hurskasta ja mikä epähurskasta. Koska Sokrates oli itse saamaisillaan syytteen epähurskaudesta, muiden kuin valtion hyväksymien jumalien palvonnasta, ja katsoi olevansa tietämätön siitä, mitä hurskaus tai pyhyys on, hän toivoi voivansa oppia jotain Euthyfronilta. Näin keskustelu siirtyy hurskauden määritelmään.
Kirjallisuutta > Suomennos

Platon: Euthyfron. Teoksessa Teokset I.  (Apologia, Kriton, Lakhes, Hippias (lyhyempi dialogi), Ion, Euthyfron, Kharmides, Lysis, Protagoras. Toinen painos)  Suomentanut Marja Itkonen-Kaila. Helsinki:  Otava, 1999.  ISBN 951-1-15892-9
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Plato: Euthyphro. Teoksessa Duke, E. A. & Hicken, W. F. & Nicoll, W. S. M. & Robinson, D. B. & Strachan, J. C. G. (toim.): Opera.  (Volume I: Euthyphro, Apologia Socratis, Crito, Phaedo, Cratylus, Sophista, Politicus, Theaetetus. Oxford Classical Texts)  Oxford:  Oxford University Press.  ISBN 9780198145691  Kreikankielinen alkuteksti.
Plato: Euthyphro. Teoksessa Plato’s Works.  (Volume I: Euthyphro. Apology. Crito. Phaedo. Phaedrus. Loeb Classical Library)  Cambridge, Massachusetts:  Harvard University Press.  ISBN 0-674-99040-4  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla > Teos

Plato: Euthyphro. Perseus. (muinaiskreikaksi) (englanniksi)
Plato: Euthyphro. The Internet Classics Archive. (englanniksi)
Plato: Euthyphro. Project Gutenberg. (englanniksi)
Aiheesta muualla > Muuta

Ross, Kelley L.: Comments on the Euthyphro (englanniksi)
Woodruff, Paul: Plato’s Shorter Ethical Works: Euthyphro The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Platonin teokset
| --- | --- |
Varhaisvaihe:  Sokrateen puolustuspuhe · Kharmides · Kriton · Euthyfron · Alkibiades I · Laajempi Hippias · Lyhyempi Hippias · Ion · Lakhes · Lysis
Keskivaihe:  Kratylos · Euthydemos · Gorgias · Meneksenos · Menon · Faidon · Protagoras · Pidot · Faidros · Valtio · Parmenides · Theaitetos
Myöhäisvaihe:  Kleitofon · Timaios · Kritias · Sofisti · Valtiomies · Filebos · Lait
Mahdollisesti epäperäiset ja epäperäiset:  Aksiokhos · Alkibiades II · Demodokos · Hipparkhos · Epigrammit · Epinomis · Eryksias · Hyveestä · Kilpailijat · Kirjeet · Minos · Määritelmiä · Oikeamielisyydestä · Sisyfos · Theages
Dialogin alku ensimmäisessä painetussa laitoksessa (editio princeps) vuodelta 1513.