stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Hashish-Eater
Vastaanotto

Ebony and Crystal kävi huonosti kaupaksi, ja Smith joutui antamaan osan kappaleista pois, vaikka painosmäärä oli ollut 500. Myös vastaanotto oli hänen aiempia runojaan huonompi. Smithille ominainen, yliluonnollisia aiheita käsitellyt ja runomittoihin sitoutunut romantiikka oli mennyt muodista ja realismi hallitsi kaunokirjallisuuden valtavirtaa. Harriet Monroe kirjoitti aikalaisarviossa:
»Elämä tulee epäilemättä palauttamaan [Smithin] maan pinnalle, kuten sen tyly tapa on, ja opettaa hänet kirjoittamaan tuulia ja tähtiä ja hyljättyjä jumalia henkilökohtaisemmista aiheista.»
Smithin suojelija George Sterling sen sijaan piti ”The Hashish-Eaterista”. Hän kuvaili runoa ”hämmästyttäväksi” ja piti sitä ”mielikuvituksekkaimpana” koskaan lukemanaan runona. Sterlingin mukaan ”The Hashish-Eater” ”sortui estetiikan puolelle”, mikä ei ”tällaisessa” runossa kuitenkaan ole suuri puute. H. P. Lovecraft puolestaan ylisti ”The Hashish-Eateria” ”englanninkielisen kirjallisuuden parhaaksi mielikuvituksen orgiaksi”.
Smith itse piti ”The Hashish-Eateria” väärinymmärrettynä tekstinä. Nykyään se on kuitenkin hänen arvostetuin runonsa. Brian Stablefordin mukaan Smithin ranskalaisesta dekadenssista ammentava tyyli näkyy voimakkaimmin juuri ”The Hashish-Eaterissa” sekä Zothique-sarjan novelleissa, jotka vievät ”laskelmoidun eksotiikan loogiseen päätepisteeseensä”. Erik Davisin mielestä Smithin teksti on niin koristeellista, että tapahtumien ja mielikuvien sijaan lukijan huomio kiinnittyy sanavalintoihin. ”Synkän ilmestyskokemuksen vieraannuttava toiseus muuttuu itseoppineen erakon kielellisten pakkomielteiden vieraannuttavaksi toiseudeksi. Tämä on runouden äärimmäinen dekadenssi, syvä antiromanttinen ironia.”
Kirjallisuutta

Connors, Scott (toim.): The Freedom of Fantastic Things. Selected Criticism on Clark Ashton Smith.  New York:  Hippocampus Press, 2006.  ISBN 0-9-7615-924-4.  (englanniksi)
Smith, Clark Ashton: Ebony and Crystal, Poems in Verse and Prose.  Auburn:  The Auburn Journal Press, 1922.  (englanniksi)
Smith, Clark Ashton: The Annotated Hashish-Eater.  (Edited by Donald Sidney-Fryer)  New York:  Hippocampus Press, 2008.  ISBN 978-0-9793806-8-6.  (englanniksi)
Smith, Clark Ashton: The Complete Poetry and Translations of Clark Ashton Smith, Vol. 1–3.  (Edited by S. T. Joshi and David E. Schultz)  New York:  Hippocampus Press, 2012.  ISBN 978-1-61498-048-3.  (englanniksi)
Smith, Clark Ashton: The Last Oblivion. Best Fantastic Poems of Clark Ashton Smith.  (Edited by S. T. Joshi and David E. Schultz. Second edition)  New York:  Hippocampus Press, 2021.  ISBN 978-1-61498-240-1.  (englanniksi)
Donald Sidney-Fryerin toimittama laitos vuodelta 2008. Kansikuva on Clark Ashton Smithin omaa tuotantoa.
Taza

| Taza |
| --- | --- |

 Taza
 Koordinaatit: 34°13′N, 4°1′W 
Valtio:  Marokko
Alue:  Fès-Meknès
Väkiluku (2014):  148 456
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Taza on kaupunki Koillis-Marokossa. Sen asukasluku vuonna 2014 oli 148 456.
Maantiede

Taza sijaitsee Koillis-Marokossa Rif- ja Keski-Atlas -vuorten välissä noin 100 kilometriä Fèsin jaupungista koilliseen. Kaupungin alue vuorten välissä vain muutaman kilometrin levyinen. Itä-länsi-suuntainen reitti on tärkeä kulkuväylä Fèsistä ja Meknèsistä Oujdaan ja edelleen Algerian Tlemceniin. Tazan vanhankaupungin (medina) korkeus merenpinnasta on 580 metriä ja uudemman ranskalaiskaudella perustetun kaupunginosan 480 metriä. Kaupungista pohjoiseen virtaa syvän rotkon uurtanut Wadi Taza -joki.
Historia

Varhaisimmat merkit ihmisasutuksestaq Tazan alueelta ovat neoliittiselta kaudelta. Alueen myöhempi historia ennen islamin leviämistä tunnetaan kuitenkin huonosti. 700–900-luvuilla aluetta asuttivat Miknasat-berberiheimo. Ibn Khaldunin mukaan he perustivat paikalle linnoituksen (ribat). Oikeammin itse linnoitettu kaupunki lienee kuitenkin perustettu vasta myöhemmin Almohadien valtakaudella. Paikka oli maantieteensä takia strategisesti tärkeä. Abd al-Mu'minin rakennuttamien muurien rauniot ovat edelleen jäljellä. Marinidit valtasivat kaupungin vuonna 1216. Leo Africanus kuvaili Tazaa alueen kolmanneksi suurimmaksi kaupungiksi. Kaupungin bastioni rakennettiin 1500-luvulla.
Vuonna 1844 paikalliset heimot tekivät sotaretken Thomas Robert Bugeaudin komentamia ranskalaisia vastaan Algeriassa, mutta he kärsivät taistelussa  ranskalaisille tappion. Sulttaani Mawlay Abd al-Aziz teki puolestaan sotaretken alueen heimoja vastaan vuonna 1895. Kruununtavoittelija Bu Hmara julistautui sulttaaniksi Tazassa vuonna 1902, ja hän kukistui vuonna 1909. Kaikkiaan väkivaltaisuudet aiheuttivat Tazassa mittavia vahinkoja. Esimerkiksi paikallinen juutalainen kaupunginosa tuhoutui ja sen asukkaat pakenivat Melillaan ja Tlemceniin.
Ranskalaiset joukot valtasivat Tazan 10. toukokuuta 1914. Ranskalaiset perustivat Marokon protektoraatin ja tekivät Tazasta sotaretkiä kapinoivia heimoja vastaan. Vanhankaupungin viereen perustettiin uusi sotilastukikohdasta kehittynyt kaupunginosa, jossa aikanaan asui tuhansia eurooppalaisia.
Väestö

Tazan asukasluku vuonna 2014 oli 148 456. 1980-luvulla asukkaita oli noin 108 000 ja ennen toista maailmansotaa 35 000.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taza Wikimedia Commonsissa
Vanhankaupungin muuria.
The Pale Emperor

| The Pale Emperor Marilyn Manson |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : toukokuu 2013 – syyskuu 2014
 Julkaistu: 20. tammikuuta 2015
 Tuottaja(t): Marilyn Manson & Tyler Bates
 Tyylilaji: industrial rock, blues rock
 Kesto: 52.12
 Levy-yhtiö: Hell, etc.
Listasijoitukset
  8.  10.
Marilyn Mansonin muut julkaisut
| Born Villain 2012 | The Pale Emperor 2015 | Heaven Upside Down 2017 |
Singlet albumilta The Pale Emperor
 ”Third Day of a Seven Day Binge” Julkaistu: 26. lokakuuta 2014  ”Deep Six” Julkaistu: 16. joulukuuta 2014  ”Cupid Carries a Gun” Julkaistu: 7. tammikuuta 2015
The Pale Emperor on Marilyn Mansonin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 20. tammikuuta 2015. Albumin nauhoituksissa sovellettiin paljon yhdellä otolla äänittämistä, joka Mansonin mukaan tekee albumin äänimaailmasta "likaisen". The Pale Emperor nousi Suomen virallisen listan sijalle 10, ja Yhdysvalloissa se debytoi Billboard 200 -listan kahdeksannella sijalla.
Rolling Stone valitsi albumin vuoden 2015 parhaaksi metallialbumiksi.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Tyler Bates ja sanoittanut Marilyn Manson.
Killing Strangers – 5.36
Deep Six – 5.03
Third Day of a Seven Day Binge – 4.26
The Mephistopheles of Los Angeles – 4.57
Warship My Wreck – 5.57
Slave Only Dreams to Be King – 5.20
The Devil Beneath My Feet – 4.16
Birds of Hell Awaiting – 5.05
Cupid Carries a Gun – 4.59
Odds of Even – 6.22
Day 3 – 4.30
Fated, Fateful, Fatal – 4.41
Fall of the House of Death – 4.11
Kokoonpano

Marilyn Manson – laulu, kosketinsoitin, lyömäsoittimet, tuotanto
Tyler Bates – kitara, bassokitara, kosketinsoitin, tuottaja
Gil Sharone – rummut, lyömäsoittimet
Arvostelut

AllMusic:
Desibeli.net:
Imperiumi.net: 9+/10
Kaaoszine: 7.5/10
Metacritic: 71/100
Rolling Stone:
Rumba:
Sputnikmusic:
V2.fi:
Aiheesta muualla

The Pale Emperor discogs.com -sivustolla
The Panic Broadcast

| The Panic Broadcast Soilwork |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2. heinäkuuta 2010
 Tuottaja(t): Peter Wichers
 Tyylilaji: melodinen death metal, metalcore, alternative metal
 Kesto: 47.52
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Listasijoitukset
  14.
Soilworkin muut julkaisut
| Sworn to a Great Divide 2007 | The Panic Broadcast 2010 | The Sledgehammer Files: The Best of Soilwork 1998–2008 2010 |
The Panic Broadcast on ruotsalaisen melodisen death metalin yhtyeen Soilworkin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 2. heinäkuuta 2010. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 14.
Kappaleet

Late For the Kill, Early For the Slaughter – 4.09
Two Lives Worth of Reckoning – 4.56
The Thrill – 4.33
Deliverance is Mine – 3.50
Night Comes Clean – 5.12
King of the Threshold – 4.57
Let This River Flow – 5.20
Epitome – 4.44
The Akuma Afterglow – 4.29
Enter Dog of Pavlov – 5.36
Kokoonpano

Björn "Speed" Strid – laulu
Peter Wichers – kitarat, äänitys & tuotanto
Sylvain Coudret – kitarat
Ola Flink – basso
Dirk Verbeuren – rummut
Sven Karlsson – kosketinsoitin
Jens Bogren – miksaus
Arvostelut

AllMusic:
Blabbermouth: 8/10
Imperiumi.net:
Soundi:
Sputnikmusic:
Aiheesta muualla

The Panic Broadcast Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Panic Broadcast Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The Little White Horse

The Little White Horse on Elizabeth Goudgen vuonna 1946 julkaistu lastenkirja. Romaani palkittiin arvostetulla Carnegie-lastenkirjallisuuspalkinnolla.
Harry Potterin luoja J. K. Rowling on maininnut The Little White Horsen yhdeksi lapsuuden lempikirjoistaan.
Gábor Csupó on ohjannut kirjasta vuonna 2008 valmistuneen elokuvasovituksen nimellä Kuuprinsessa (The Secret of Moonacre).
Torre del Greco

| Torre del Greco |
| --- | --- |

 vaakuna
 Torre del Greco
 Koordinaatit: 40°47′7″N, 14°23′43″E 
Valtio:  Italia
Alue:  Campania
Metropolikaupunki:  Napolin metropolikaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  30,6 km²
Korkeus:  43 m
Väkiluku (31.12.2019):  83 987
 – Väestötiheys:  2 742 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  80059
Suuntanumero(t):  081
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Torre del Greco on kunta Campanian alueella Etelä-Italiassa noin 10 kilometriä Napolin keskustasta kaakkoon. Sen väestö on keskittynyt kaakkois–luoteissuuntaiselle rannikkovyöhykkeelle, jonka kautta myös liikenteen valtasuonet on rakennettu. Torre del Grecon alue kohoaa koillisessa kohti Vesuviuksen huippua, ja tulivuorenpurkaukset ovat vaikuttaneet ratkaisevasti kaupungin historiaan. Tuhoisin purkaus tapahtui vuonna 79, ja myös vuoden 1794 purkaus hävitti suuren osan kaupungista.
Torredelgrecolaisia kutsutaan monikossa adjektiivilla torresi, mutta myös adjektiivilla corallini, joka viittaa korallien merkitykseen kaupungin taloushistoriassa.
Maantiede ja ilmasto

Torre del Greco sijaitsee Napolin metropolikaupungin keskiosassa Tyrrhenanmereen kuuluvan Napolinlahden ja Vesuviuksen välissä. Alueella vallitsee välimerenilmasto kuumine kesineen ja leutoine talvineen.
Italian neliportaisessa maanjäristysriskiä arvioivassa luokituksessa Torre del Greco on määritelty luokkaan 2 (Zona 2, medio-alta), eli kohtalaisen korkean riskin luokkaan. Kaupunki sijaitsee niin ikään Vesuviuksen punaisella evakuointivyöhykkeellä (Zona rossa del Vesuvio), jossa laavavirtojen vaara on suuri.
Historia

Rooman valtakunnan aikana nykyisen Torre del Grecon alue oli todennäköisesti Herculaneumin esikaupunkia. Koko seutukunta tuhoutui Vesuviuksen purkauksessa vuonna 79 jaa. Nykyisen Torre del Grecon perusti Fredrik II rakennuttamalla puolustustornin, joka sai nimekseen "turris octava", eli kahdeksas torni. 1400-luvulla Alfonso V luovutti kaupungin Carafan suvulle. Torre del Grecon asukkaat ostivat itsensä vapaiksi vuonna 1699 ja saivat alueet haltuunsa. Talouselämä alkoi kukoistaa meren antimien avulla, ja samaan aikaan aloitettiin korallien jalostaminen, josta muodostui vähitellen perinne.
Torre del Grecon historiallinen keskusta peittyi kymmenmetriseen laavakerrokseen Vesuviuksen purkauduttua 15. kesäkuuta 1794. Laavaa valui vuoren rinteeltä Välimereen saakka. Joseph Bonaparten valtakaudella 1809 kaupunkiin valittiin ensimmäinen pormestari, Giovanni Scognamiglio. Torre del Grecosta tuli yksi Napolin kuningaskunnan merkittävimmistä kaupungeista. 1800- ja 1900-luvuilla se oli suosittu kesäkaupunki. Torre del Grecon väkiluku oli 1980-luvulla runsaat 100 000, mutta on sittemmin vähentynyt huomattavasti.
Torre del Grecon kirkoista merkittävin on uusklassinen Basilica di Santa Croce, joka rakennettiin 1500-luvulla keskiaikaisen pääkirkon (Chiesa madre) tilalle. Santa Croce tuhoutui lähes täysin kesäkuun 1794 tulivuoren purkauksessa; jälleenrakennus aloitettiin 1795 ja uusi kirkko vihittiin 1827. Maallista arkkitehtuuria edustaa muun muassa Villa Carafa d'Andria de Cillis vuodelta 1918, uusklassinen Villa Mennella 1700-luvulta ja Villa delle Ginestre niin ikään 1700-luvulta.
Torre del Grecossa on koralleille omistettu museo, Museo del Corallo.
Miglio d'Oro

Torre del Grecon luoteisesta naapurikaupungista Ercolanosta, Villa De Bisogno di Casalucen kohdalta alkaa noin kahden kilometrin mittainen Miglio d'Oro eli Kultainen maili, joka päättyy Torre del Grecossa sijaitsevan, 1690-luvulla rakennetun Palazzo Vallelongan kohdalle. Kultaisen mailin varrella sijaitsee myös lukuisia muita näyttäviä rakennuksia. Toisen tulkinnan mukaan Miglio d'Oro alkaa jo Napolin kaakkoisista kaupunginosista.
Talous ja liikenne

Torre del Grecon merkittäviä elinkeinoja ovat elintarviketeollisuus ja rakennusmateriaalien valmistus. Kaupunki tunnetaan myös koralleistaan ja kameistaan.
Torre del Grecon rautatieasema, Stazione di Torre del Greco, sijaitsee 54-kilometrisen Napoli–Salerno-radan varrella lähellä merta. Hieman kauempana sisämaassa kulkee 35-kilometrinen Napoli–Pompei–Poggiomarino-rata, joka on osa Ferrovia Circumvesuviana -rautatietä. Sen varrella sijaitsee toinen rautatieasema, Stazione di Torre del Greco (Circumvesuviana). Koska asemien nimet ovat samat, toiseen on lisätty tarkenne Circumvesuviana sekaannuksen välttämiseksi. Kolmas rautatieasema on Stazione di Santa Maria la Bruna, joka sijaitsee Napoli–Salerno-radan varrella kaupungin kaakkoisosassa. Torre del Grecon halki kulkee Autostrada A3.
Kaupungin alueella on lisäksi useita rautatieliikennepaikkoja Torre del Greco Circumvesuvianasta kaakkoon.
Urheilu

Torre del Grecon jalkapallojoukkue on 1944 perustettu Società Sportiva Turris Calcio, lyhyemmin Turris, joka on yltänyt sarjatasolle Serie C. Joukkueen kotikenttä on Stadio Amerigo Liguori ja tunnusväri korallinpunainen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Torre del Greco, Campania, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: it:Torre del Greco
Napolin metropolikaupungin kunnat
Acerra | Afragola | Agerola | Anacapri | Arzano | Bacoli | Barano d’Ischia | Boscoreale | Boscotrecase | Brusciano | Caivano | Calvizzano | Camposano | Capri | Carbonara di Nola | Cardito | Casalnuovo di Napoli | Casamarciano | Casamicciola Terme | Casandrino | Casavatore | Casola di Napoli | Casoria | Castellammare di Stabia | Castello di Cisterna | Cercola | Cicciano | Cimitile | Comiziano | Crispano | Ercolano | Forio | Frattamaggiore | Frattaminore | Giugliano in Campania | Gragnano | Grumo Nevano | Ischia | Lacco Ameno | Lettere | Liveri | Marano di Napoli | Mariglianella | Marigliano | Massa Lubrense | Massa di Somma | Melito di Napoli | Meta | Monte di Procida | Mugnano di Napoli | Napoli | Nola | Ottaviano | Palma Campania | Piano di Sorrento | Pimonte | Poggiomarino | Pollena Trocchia | Pomigliano d’Arco | Pompei | Portici | Pozzuoli | Procida | Qualiano | Quarto | Roccarainola | San Gennaro Vesuviano | San Giorgio a Cremano | San Giuseppe Vesuviano | San Paolo Bel Sito | San Sebastiano al Vesuvio | San Vitaliano | Sant’Agnello | Sant’Anastasia | Sant’Antimo | Sant’Antonio Abate | Santa Maria la Carità | Saviano | Scisciano | Serrara Fontana | Somma Vesuviana | Sorrento | Striano | Terzigno | Torre Annunziata | Torre del Greco | Trecase | Tufino | Vico Equense | Villaricca | Visciano | Volla
Torre del Greco, Aleksandr Ivanovin maalaus vuodelta 1846.
Basilica di Santa Croce
Käännös suomeksi
Tarot (yhtye)

| Tarot |
| --- | --- |

 Tarot esiintymässä Nürnbergissä vuonna 2007.
Tiedot
Toiminnassa:  (1982–1985 nimellä Purgatory)  1985–
Tyylilaji:  heavy metal hard rock speed metal
Kotipaikka:  Tervo, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Tommi Salmela, laulu, sampleri   Marco Hietala, laulu, basso   Zachary Hietala, kitara   Janne Tolsa, koskettimet  
Entiset jäsenet:  Mako H., kitara   Pecu Cinnari, rummut  
Levy-yhtiö:  Flamingo, 1986–1988   Bluelight, 1993–1998   Spinefarm, 2003   King Foo, 2006–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tarot on tervolainen metalliyhtye, joka perustettiin vuonna 1982 nimellä Purgatory. Yhtye on suomalaisen heavy metalin uranuurtajia. Se teki comebackin vuonna 2023 kymmenen vuoden tauon jälkeen.
Jäsenet > Nykyiset

Marco Hietala – basso, laulu
Zachary Hietala – kitara
Tommi ”Tuple” Salmela – laulu, sampleri
Janne Tolsa – kosketinsoittimet
Antero Seppänen  – rummut
Jäsenet > Entiset

Mako H. – kitara
Pecu Cinnari  – rummut
Paavo Korhonen – rummut
Diskografia

| --- | --- |
 Studioalbumit Spell of Iron (1986,  Flamingo Music, Bluelight Records)  Follow Me into Madness (1988,  Flamingo Music)  To Live Forever (1993,  Bluelight Records)  Stigmata (1995,  Bluelight Records)  For the Glory of Nothing (1998,  Blastic Heaven)  Suffer Our Pleasures (2003,  Spinefarm Records)  Crows Fly Black (2006,  King Foo)  Gravity of Light (2010,  King Foo)  The Spell of Iron MMXI (2011,  King Foo) Livealbumit To Live Again (1994,  Zero Corporation)  Undead Indeed (2008,  King Foo) Kokoelma-albumit Shining Black (1998 Japanissa / 2003 muualla maailmassa,  Bluelight Records) :   Singlet  Wings of Darkness (1986)  Love’s Not Made for My Kind (1986)  Rose on the Grave (1988)  Angels of Pain (1995)  As One (1995)  Warhead (1997)  The Punishment (1998)  Undead Son, Mama (2003)  You (2006)  I Walk Forever (2010) (digisingle)  DVD:t  Undead Indeed (2008)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tarotin virallinen sivusto
Tarot levy-yhtiö ja ohjelmatoimisto King Foon sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Tarot Meteli.netissä
Ylen Elävä arkisto: Tarot työnsä ääressä
Tarot
| --- | --- |
Studioalbumit:   Spell of Iron  Follow Me into Madness  To Live Forever  Stigmata  For the Glory of Nothing  Suffer Our Pleasures  Crows Fly Black  Gravity of Light  The Spell of Iron MMXI 
Livealbumit:   To Live Again  Undead Indeed 
Kokoelmat:   Shining Black 
Singlet:   ”Wings of Darkness”  ”Love’s Not Made for My Kind”  ”Rose on the Grave”  ”Angels of Pain”  ”As One”  ”Warhead”  ”The Punishment”  ”Undead Son, Mama”  ”You”  ”I Walk Forever”
They Can’t Stop the Spring

Dervish esittämässä kappaletta
They Can’t Stop the Spring on John Watersin ja Tommy Moran sanoittama Irlannin Eurovision kappale, jonka lauloi Irlannin Euroviisuedustaja Dervish Helsingissä järjestetyissä Euroviisuissa 12. toukokuuta 2007. Irlanti sai yhteensä 5 pistettä, jotka kaikki tulivat Albanialta, ja näin ollen se tuli viimeiselle sijalle. Maa oli sijoittunut edellisvuoden kisoissa Ateenassa kymmenen parhaan joukkoon, sen ansiosta Irlanti nähtiin Helsingissä automaattisesti finaalissa.
Tarokon kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Taiwan
| --- | --- |
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  1986
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Tarokon kansallispuisto on Taiwanin eli Kiinan tasavallan Taiwanin saaren itäosassa sijaitseva kansallispuisto. Kansallispuisto käsittää yli 92 000 hehtaaria enimmäkseen vuoristoista aluetta, josta yli puolet on yli 2 000 metrin korkeudella. Tarokon rotko on Liwujoen kallioon kuluttama hyvin kapea ja jyrkkäseinäinen rotko. Kansallispuistossa tavataan useita kasvi- ja eläinlajeja. Puisto on perustettu vuonna 1986.
Maantiede

Tarokon kansallispuisto sijaitsee Taiwanin eli Kiinan tasavallan pääsaari Taiwanin itäosassa ja se käsittää alueita saaren keskiosan poikki kulkevasta vuorijonosta. Kansallispuisto käsittää osia Hualienin, Taichungin ja Nantoun piirikunnista. Kansallispuiston pinta-ala on 92 000 hehtaaria. Korkeuserot puiston alueella ovat huomattavat. Puiston matalin kohta on 60 metriä merenpinnasta ja Nanhuvuoren huipulla korkeutta on 3 742 metriä. Yli puolet kansallispuistosta on yli 2 000 metrin korkeudella.
Tarokon rotko on muodostunut Liwujoen vesien aiheuttaman eroosion myötä. Joen kuluttaessa kalkkikivikerrostumia sen alta paljastui lopulta paljon kovempaa marmoria, joka puolestaan johti kapean ja hyvin jyrkkäseinäisen joen muodostumiseen.
Maantiede > Sää

Vuoden keskimääräinen lämpötila Tarokon kansallispuistossa on 23,7°C. Lämpötilaan vaikuttaa etenkin korkeuserot. Yli 1 000 metrin korkeudessa keskilämpötila on 17,5°C, yli 2 000 metrin korkeudessa 12,7°C ja yli 3 000 metrin korkeudessa vain 7,7°C. Tammikuisin ja helmikuisin lämpötila saattaa pudota myös pakkasen puolelle. Keskimääräinen vuotuinen sadanta on 2 000 mm. Kesäkuun ja marraskuun välillä sateita tuovat taifuunit. Monsuunikausi kestää puolestaan joulukuusta helmikuuhun. Taifuunit aiheuttavat ajoittain maanvyörymiä.
Maantiede > Luonto

Kansallispuiston alueella tavattuja lintulajeja on 152. Niistä 14 tavataan vain Taiwanilla. Lintulajeihin lukeutuvat esimerkiksi taiwaninfasaani, taiwaninloistoharakka ja teräskukastaja. Eri sammakkoeläimiä on 15 lajia, matelijoita 35, makean veden kaloja 21 lajia ja perhosia 302. Suuria nisäkäslajeja puistossa on kaikkiaan 46 ja niihin lukeutuvat kauluskarhun paikallinen alalaji (U. t. formosanus), taiwaninmakaki, taiwaninserovi, villisian alalaji (S. s. taivanus) ja sambahirven alalaji (C. u. swinboei). Puistossa on tiettävästi myös jättisalamantereita. Taiwanin jättisalamanterit ovat mahdollisesti ihmisen mukana alueelle tuotuja kiinanjättisalamentereita.
Kansallispuiston kasvisto vaihtelee korkeuden mukaan. Eri kasvilajeja on yli 2 093 ja niistä 132 on määritelty uhanalaisiksi. Kasvilajeihin lukeutuvat esimerkiksi tammet, männyt, hemlokit, kuuset, katajat ja bambut.
Historia

Nykyisen kansallispuiston aluetta on asutettu jo esihistoriallisilta ajoilta lähtien. Paikallisia alkuperäisasukkaita ovat tarokot, jotka ovat puolestaan aikanaan yksi atayalien alaryhmistä. Tarokojen siirryttyä nykyisille alueilleen esimerkiksi heidän kielensä eriytyi muista atayaleista ja heidät tunnustettiin virallisesti yhdeksi Taiwanin alkuperäiskansoista vuonna 2004. Etenkin vuoden 1945 jälkeen alueelle asettui myös han-kiinalaisia siirtolaisia. Itse nykyinen kansallispuisto perustettiin 26. marraskuuta 1986.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tarokon kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Vuoristomaisemaa.
Tarokon rotko.
Chang Chunin pyhättö kansallispuistossa.
The Dutchess

| The Dutchess Fergie |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 13. syyskuuta 2006
 Tuottaja(t): Polow da Don, Printz Board, Rgobb Boldt, Ron Fair, George Pajon Jr, Keith Harris, John Legend, will.i.am
 Tyylilaji: pop, R&B, hip hop
 Kesto: 54.58
 Levy-yhtiö: A&M
Muut kannet
 Deluxe Edition  Australian Tour Edition
Fergien muut julkaisut
|   | The Dutchess 2006 | Double Dutchess 2017 |
Singlet albumilta The Dutchess
 ”London Bridge” Julkaistu: 18. heinäkuuta 2006  ”Fergalicious” Julkaistu: 23. lokakuuta 2006  ”Glamorous” Julkaistu: 23. tammikuuta 2007  ”Big Girls Don’t Cry” Julkaistu: 22. toukokuuta 2007  ”Clumsy” Julkaistu: 25. syyskuuta 2007  ”Finally” Julkaistu: 18. maaliskuuta 2008
The Dutchess on The Black Eyed Peas -yhtyeestä tunnetuksi tulleen Fergien esikoisalbumi, joka julkaistiin 13. syyskuuta 2006.
Kappaleet

Fergalicious – 4.06 (feat. will.i.am)
Clumsy – 4.00
All That I Got (The Make Up Song) – 4.05 (feat. will.i.am)
London Bridge – 4.01
Pedestal – 3.22
Voodoo Doll – 4.23
Glamorous – 4.06 (feat. Ludacris)
Here I Come – 3.21 (feat. will.i.am)
Velvet – 4.53
Big Girls Don't Cry (Personal) – 4.28
Mary Jane Shoes – 3.55 (feat. Rita Marley & The I-Three's)
Losing My Ground – 4.08
Finally/Maybe We Can Take a Ride – 8.26 (piilokappale "Finally" -kappaleen perässä)
Get Your Hands Up – 3.34 (feat. The Black Eyed Peas, bonuskappale)
Arvostelut

AllMusic:
Entertainment Weekly: B+
Taylor Dayne

Taylor Dayne
Leslie Wunderman, taiteilijanimeltään Taylor Dayne (s. 7. maaliskuuta 1962) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä. Hän nousi kansainväliseen kuuluisuuteen 1980-luvun lopulla singlellään Tell It to My Heart. Myöhempien hittien joukossa on Love Will Lead You Back (1990). Dayne on julkaissut viisi studioalbumia.