stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aeroflotin lento 4

| Aeroflotin lento 4 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskoneen kaltainen Aeroflotin Tu-104A.
Yhteenveto
Päivämäärä:  15. elokuuta 1958
Onnettomuustyyppi:  sakkaus, miehistön virhe
Tapahtumapaikka:  Habarovskin aluepiiri, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
 :  49°48′N, 132°57′E
Lähtöpaikka:  Habarovskin lentoasema, Habarovsk, Venäjän SFNT
Välilaskupaikka:  Irkutskin lentoasema, Irkutsk, Venäjän SFNT
Määränpää:  Vnukovon lentoasema, Moskova, Venäjän SFNT
Kuolleita:  64
Eloonjääneitä:  0
Lentokone
Konetyyppi:  Tupolev Tu-104A
Lentoyhtiö:  Aeroflot
Rekisteritunnus:  СССР-Л5442
Matkustajia:  54
Miehistöä:  10
Aeroflotin lento 4 oli Aeroflotin reittilento Habarovskista Irkutskin kautta Moskovaan. Lennolla 15. elokuuta 1958 käytetty Tupolev Tu-104A nousi liian korkealle yrittäessään välttää ukkospilviä, joutui äkilliseen nousuvirtaukseen, sakkasi ja syöksyi maahan Habarovskin aluepiirissä. Lennolla oli 54 matkustajaa ja kymmenen miehistön jäsentä, jotka kaikki kuolivat maahansyöksyssä.
Lentokone ja miehistö

Onnettomuuskone oli Tupolevin valmistama Tu-104A (rekisteritunnus СССР-Л5442, valmistenumero 7350303), joka oli lentänyt ensilentonsa vuonna 1957. Sen voimalaitteina oli kaksi Mikulin AM-3M -suihkuturbiinia. Koneella oli ennen onnettomuutta lennetty vasta 401 lentoa, joilla sille oli kertynyt 1 041 lentotuntia.
Lennolla 4 oli kymmenhenkinen miehistö. Ohjaamossa olivat kapteeni Pavel Barabanov, perämies Aleksandr Bdojan, lentoinsinööri Gleb Maslennikov, lentoinsinööriharjoittelija Vasili Martynov, suunnistaja Makar Lazorko, suunnistajaharjoittelija Viktor Drigo ja radisti Aleksandr Anikin. Matkustamohenkilökunnan muodostivat Vladimir Jefimov, Jevgenia Karnatševa ja Tamara Štšepinova.
Tapahtumat

Lento 4 lähti Habarovskista kohti Irkutskia kello 21.45 paikallista aikaa. Sääennuste lupasi alueelle ukkosta, pilviä ja sadetta. Viisi minuuttia lentoonlähdön jälkeen miehistö sai luvan nousta 9 000 metriin. Miehistö oli menomatkalla kohdannut ukkospilviä 150 kilometrin päässä Habarovskista, ja koska he eivät vielä olleet tarpeeksi korkealla lentääkseen niiden yli, he tekivät ensin pienen kaarroksen ja nostivat korkeutta ennen kuin kääntyivät ukkosrintamaa kohti.
Lennonjohdossa vaihtui vuoro kello 22. Koska 8 600 metriin noussut kone lensi yhä pilvessä, uusi vuoro antoi miehistölle luvan nousta 11 000 metriin ja palata 9 000 metriin pilvien jälkeen. Kone ei kuitenkaan päässyt ulos pilvestä edes 11 000 metrissä, ja miehistö pyysi lisäohjeita. Lennonjohto antoi heille luvan nousta 12 000 metriin.
Miehistö saavutti annetun korkeuden kello 22.14 ja ilmoitti olevansa pilvien yläpuolella, mutta näkevänsä lisää pilviä edessäpäin. Kapteeni ilmoitti, että he yrittävät kiertää pilvet, ja mikäli se ei onnistu, lento palaisi Habarovskiin. Lennonjohtaja otti miehistöön uudelleen yhteyttä kello 22.18, jolloin miehistö pyysi häntä odottamaan hetken. Minuuttia myöhemmin miehistö vastasi jälleen yhteydenottoon, mutta vastaus katkesi kesken, eikä koneesta enää kuultu. Molemmissa viesteissä puhuja kuulosti jännittyneeltä ja rasittuneelta.
Miehistö menetti koneen hallinnan kello 22.20. Koneen 66 tonnin painon huomioiden sen maksimilentokorkeus oli 11 700 metriä, joten 12 000 metriin noustuaan koneen siivet eivät tuottaneet tarpeeksi nostetta sen pitämiseksi ilmassa. Lisäksi kone joutui nousuvirtaukseen, joka nosti äkkiä nokkaa, jolloin koneen vauhti putosi ja se sakkasi. Myös koneen moottorit sammuivat. Sakkauksen jälkeen miehistö menetti asentotajunsa eikä saanut oikaistua konetta. Se syöksyi metsään 215 kilometriä Habarovskista koilliseen. Koneen hylyn kappaleita levisi 450 metrin matkalle. Kaikki 54 matkustajaa ja kymmenen matkustajaa saivat surmansa.
Syyt

Onnettomuuden välitön syy oli äkillinen nousuvirtaus, joka sai liian korkealle nousseen koneen hidastumaan ja sakkaamaan. Sakkauksen jälkeen koneen oikaisemista vaikeutti moottorien sammuminen sekä se, ettei miehistö pystynyt hahmottamaan asentoaan näkemänsä perusteella, koska kone lensi pimeällä ja pilvessä. Lisäksi jo aiemmin oli sattunut onnettomuuksia, joissa Tu-104-koneen hallittavuus oli menetetty koneen jouduttua ilmavirtauksiin joko ukkospilvien lähellä tai kirkkaalla taivaalla.
Onnettomuuden syntyyn vaikutti myös se, että molemmat lennonjohtajat aliarvioivat tilanteen vakavuuden eivätkä estäneet konetta nousemasta liian korkealle. Lisäksi kapteeni yritti vaarallisen huonoissa ja monimutkaisissa sääolosuhteissa jatkaa eteenpäin. Sääennusteessa oli myös vikaa, sillä siinä ei kerrottu pilvien yläkorkeutta, eikä siinä ollut tietoa nousuvirtauksista. Koneen ei muutenkaan olisi pitänyt joutua huonoon säähän, sillä lähtö oli viivästynyt yli 3,5 tuntia. Lisäksi koneen ohjekirjassa ei ollut tarkkoja ohjeita maksimikorkeuden laskemiseen.
Nokipöyhijäorneero

| Nokipöyhijäorneero> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Pöyhijäorneerot Synallaxis
Laji::  moesta
Kaksiosainen nimi
 Synallaxis moesta  Sclater, 1856 
Katso myös
   Nokipöyhijäorneero Wikispeciesissä   Nokipöyhijäorneero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Nokipöyhijäorneero (Synallaxis moesta) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Nokipöyhijäorneeroa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajia uhkaa metsien häviäminen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
OK Petroleum

Aiemmin Scanraff-nimellä tunnettu jalostamo Lysekilissä.
OK Petroleum AB oli ruotsalainen öljy-yhtiö, joka jalosti raakaöljyä ja myi öljytuotteita OK-tuotemerkillä.
OK Petroleum AB perustettiin vuonna 1986 kun Svenska Petroleum AB ja Oljekonsumenternas förbund (OK) yhdistivät toimintojaan, johon osallistui myös Suomen valtion omistama Neste Oy. KF Industri AB siirtyi myöhemmin Oljekonsumenternas förbundin omistukseen. Uusi yhtiö sisälsi osuuden BP:n Göteborgissa sijaitsevasta jalostamosta ja Lysekilissä sijaitsevasta Scanraffista sekä huoltoasemat, jotka myivät polttoainetta SP- ja OK-tuotemerkeillä.
OK Petroleum AB osti 50% Texacon ruotsalaisesta huoltoasemaketjusta vuonna 1989. Vuonna 1991 ostettiin loput BP:n Göteborgin jalostamon osuudesta. Vuonna 1994 OK Petroleum osti loput 50% Texacon Ruotsin toiminnoista.
Mohammed Al-Amoudin omistama Corral Petroleum Holdings osti vuonna 1994 OK Petroleum AB:n. Yhtiö jaettiin vuonna 1995, jonka jälkeen suurin osa siitä muuttui Preemiksi vuonna 1996. Jäljelle jäänyt osa jatkoi OK-brändin käyttöä kunnes Oljekonsumenternas förbund otti sen haltuunsa vuonna 1998, jolloin nimeksi vaihtui OKQ8.
Nintendo Classic Mini

| Nintendo Classic Mini |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo
Julkaisu:  JP AUS 10. marraskuuta 2016 NA EU 11. marraskuuta 2016 
Valmistusmaa:  Japani
Pelit:  30 peliä sisäänasennettuna
Seuraaja:  Nintendo Classic Mini: Super Nintendo Entertainment System
Kotisivut:  www.nintendo.com/nes-classic
Lisää videopeliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Nintendo Classic Mini (Pohjois-Amerikassa NES Classic Edition, myös Nintendo Classic Mini: Nintendo Entertainment System, Japanissa Nintendo Classic Mini: Family Computer) on Nintendon vuonna 2016 julkaisema uusi versio Nintendo Entertainment Systemistä (NESistä). Uusi version paljon pienempi kuin alkuperäinen konsoli, ja sen pelit ovat valmiiksi siihen asennettuna. Lisäksi uudessa versiossa on HDMI-liitäntä televisioon. Konsolissa on kaksi ohjainporttia, eikä se tue alkuperäisen NES-konsolin ohjaimia, vaan sen mukana tulevaa ohjainta, jota voi käyttää myös Nintendon Wii- ja Wii U -konsoleissa. Ohjaimen johto on lyhyempi kuin alkuperäisessä ohjaimessa.
Nintendo Classic Minin valmistus lopetettiin huhtikuussa 2017. Nintendo toi konsolin uudelleen markkinoille kesäkuussa 2018.
Pelit

Konsoliin on esiasennettuna seuraavat 30 peliä:
| Nimi | Julkaisuvuosi | Julkaisija |
| --- | --- | --- |

| Balloon Fight | 1985 | Nintendo |

| Bubble Bobble | 1986 | Taito |

| Castlevania | 1986 | Konami |

| Castlevania II: Simon’s Quest | 1987 | Konami |

| Donkey Kong | 1986 | Nintendo |

| Donkey Kong Jr. | 1983 | Nintendo |

| Double Dragon II: The Revenge | 1989 | Arc System Works |

| Dr. Mario | 1990 | Nintendo |

| Excitebike | 1984 | Nintendo |

| Final Fantasy | 1987 | Square Enix |

| Galaga | 1988 | Bandai Namco |

| Ghosts ’n Goblins | 1986 | Capcom |

| Gradius | 1986 | Konami |

| Ice Climber | 1985 | Nintendo |

| Kid Icarus | 1986 | Nintendo |

| Kirby's Adventure | 1993 | Nintendo |

| The Legend of Zelda | 1987 | Nintendo |

| Mario Bros. | 1983 | Nintendo |

| Mega Man 2 | 1989 | Capcom |

| Metroid | 1986 | Nintendo |

| Ninja Gaiden | 1988 | Koei Tecmo |

| Pac-Man | 1984 | Bandai Namco |

| Punch-Out!! Featuring Mr. Dream | 1987 | Nintendo |

| Super C | 1990 | Konami |

| Super Mario Bros. | 1985 | Nintendo |

| Super Mario Bros. 2 | 1988 | Nintendo |

| Super Mario Bros. 3 | 1988 | Nintendo |

| StarTropics | 1990 | Nintendo |

| Tecmo Bowl | 1989 | Koei Tecmo |

| Zelda II: The Adventure of Link | 1987 | Nintendo |
138. erillinen kaartin moottoroitu jalkaväkiprikaati

| 138>  erillinen kaartin moottoroitu jalkaväkiprikaati |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1934–1942 70. jalkaväkidivisioona 1942–1965 45. kaartin jalkaväkidivisioona 1965–1997 45. kaartin moottoroitu jalkaväkidivisioona 1997– 138. erillinen kaartin moottoroitu jalkaväkiprikaati
Valtio:  Venäjä
Puolustushaarat:  Venäjän maavoimat
Rooli:  Korkean valmiuden yhtymä
Osa joukkoa:  Läntisen sotilaspiirin 6. armeija
Koko:  noin 4 000
Tukikohta:  Kaukjärven varuskunta
Ansiomerkit:  Leninin kunniamerkki Punalipun kunniamerkki
Komentajat
Nykyinen komentaja:  eversti Sergei Viktorovitš Maksimov
138. erillinen kaartin moottoroitu jalkaväkiprikaati (ven. 138-я отдельная гвардейская мотострелковая бригада, 138-ja otdelnaja gvardeiskaja motostrelkovaja brigada), lyh. 138. moottoroitu jalkaväkiprikaati (ven. 138-я омсбр, 138. omsbr) on Karjalankannaksella Uudenkirkon Kaukjärvellä (ven. Каменка, Kamenka; nyk. Leningradin alueen Viipurin piirissä) toimiva Venäjän Läntisen sotilaspiirin 6. armeijan alainen sotatoimiyhtymä. Sen Venäjän asevoimien osastonumero on № 02511 (в/ч 02511).
Historia > 70. jalkaväkidivisioona

138. erillinen kaartin moottoroitu jalkaväkiprikaati on perustettu 1. toukokuuta 1934 Neuvostoliiton Samaran kaupungissa 70. jalkaväkidivisioonana. Vuonna 1936 divisioona siirrettiin inkeriläiseen Sierattalan kylään aivan Suomen rajan viereen.
Divisioona osallistui talvisotaan aluksi Neuvostoliiton XIX armeijakunnassa edeten Mannerheim-linjalle Kuolemajärvellä, jossa se luovutti 21. joulukuuta 1939 rintamavastuun 100. jalkaväkidivisioonalle. Divisioona liitettiin 26. tammikuuta 1940 X armeijakuntaan, ja takaisin rintamalle 11. helmikuuta 1940, jolloin se osallistui Neuvostoliiton suurhyökkäykseen Mannerheim-linjan murtamiseksi. Linjan murruttua se siirrettiin XXVIII armeijakuntaan (poislukien 68. jalkaväkirykmentti, joka jäi osaksi X armeijakuntaa), lopulta edeten Viipurinlahdelle ylittäen sen jäätä pitkin luoden sillanpääaseman Viipurin länsipuolelle sodan lopussa. Divisioona palkittiin 21. maaliskuuta 1940 Viipurinlahden ylittämisestä Leninin kunniamerkillä ja divisioonan 252. jalkaväkirykmentti ja 227. haupitsirykmentti Punalipun kunniamerkillä 11. huhtikuuta 1940.
Operaatio Barbarossan alkaessa 70. jalkaväkidivisioona oli Leningradissa, josta se siirrettiin 9. heinäkuuta 1941 torjumaan Peipsijärven ja Ilmajärven välistä eteneviä Saksan joukkoja. 9. syyskuuta–10. lokakuuta 1942 divisioona osallistui Leningradin rintaman joukoissa Vahriselän offensiiviin ja 16. lokakuuta 1942 nimitettiin 45. kaartin jalkaväkidivisioonaksi.
Historia > 45. kaartin jalkaväkidivisioona

45. kaartin jalkaväkidivisioona puolusti 1942–1943 Leningradia, jossa se osallistui useaan yritykseen murtaa saartorengas Leningradin eteläpuolella. 12. tammikuuta 1944 aloitettu operaatio, jonka ensimmäinen hyökkäys alkoi 14. tammikuuta, tuotti lopulta tulosta. Divisioona osallistui sen jälkeen Narvan taisteluun. Divisioona palkittiin 23. maaliskuuta Punalipun kunniamerkillä.
Toukokuussa 1944 divisioona siirrettiin vaivihkaa Inkerinmaalta Kaarostasta Terijoen eteläpuolelle Revonnenään. Se osallistui 10. kesäkuuta Neuvostoliiton suurhyökkäykseen Kannaksella, jolloin se hyökkäsi Kuokkalan-Mainilan suunnassa 21. armeijassa. Puna-armeijan murrettua Suomen pääaseman ja VT-linjan siirrettiin divisioona 15. kesäkuuta reserviin. Se osallistui Talin-Ihantalan taisteluun Leitimojärven ja Kärstilänjärven välissä, minkä jälkeen divisioona siirrettiin pois Kannakselta ja palautettiin Narvan rintamalle.
Narvan taistelusta divisioona jatkoi Tallinnaan. Se siirrettiin 1. lokakuuta reserviin, minkä jälkeen Kuurinmaan mottia purkamaan sodan loppuun. Sodan päätyttyä divisioona palasi 8. heinäkuuta 1945 Leningradiin, mistä se siirrettiin kesän 1945 aikana Kannakselle Kaukjärven varuskuntaan. Divisioonasta muodostettiin 1957 moottoroitu jalkaväkidivisioona, joka nimettiin 1965 uudelleen 45. kaartin moottoroiduksi jalkaväkidivisioonaksi.
Historia > 45. kaartin moottoroitu jalkaväkidivisioona

Divisioonan joukot osallistuivat Neuvostoliiton Afganistanin-sotaan.
Vuonna 1992 divisioona alkoi toimia rauhanturvatehtävissä Transnistriassa, Abhasiassa ja Etelä-Ossetiassa Moldovan ja Georgian alueilla. Prikaatin kokemusta saanut henkilökunta toimi myös Jugoslavian hajoamissodissa ja Tadžikistanissa.
1994–1995 divisioonan sotilaita osallistui ensimmäiseen Tšetšenian sotaan. Divisioonan joukoista 129. kaartin moottoroitu jalkaväkirykmentti ja 133. erillinen kaartin panssaripataljoona osallistuivat mm. Groznyin ja Han-Galan taisteluun.
Divisioona supistettiin 1. joulukuuta 1997 138. erilliseksi kaartin moottoroiduksi jalkaväkiprikaatiksi.
Historia > 138. erillinen kaartin moottoroitu jalkaväkiprikaati

Prikaati kuului aluksi Leningradin sotilaspiiriin, jonka lakkauttamisen jälkeen 2010 se siirrettiin osaksi Läntistä sotilaspiiriä ja sen 6. armeijaa.
Prikaati on tunnettu kovasta simputuksesta ja varusmiesten itsemurhista ja kuolemista epämääräisissä olosuhteissa.  Vuosien 2001 ja 2013 välillä Sotilaiden äidit -järjestö on tuonut julkisuuteen ainakin kahdeksan varusmiehen kuoleman epämääräisissä olosuhteissa ja neljän varusmiehen katoamisen, joita ei ollut vielä vuoteen 2013 mennessä saatu selville. Varusmiehiä on myös pakotettu allekirjoittamaan palvelussitoumuksia ja liittymään sopimussotilaiksi.
Helsingin Sanomat uutisoi 9. maaliskuuta 2022, että prikaatin sotilaita oli lähetetty Venäjän hyökkäykseen Ukrainaan. Lehden tietojen mukaan Ukrainaan olisi lähetetty kaksi taisteluosastoa, joissa kummassakin noin 800 miestä ja kalustosta muun muassa T72-B3-panssarivaunuja ja MT-LB-miehistönkuljetusvaunuja, tykistöä ja raketinheittimiä. Sosiaalisen median tietojen perusteella prikaati olisi Helsingin Sanomien mukaan taistellut Harkovan rintamalla. Helsingin Sanomat ei pystynyt varmistamaan tietoja miehistötappioista, mutta uutisoi huhuista, joiden mukaan 270 prikaatin sotilasta olisi haavoittuneena sairaalassa ja 80 olisi vielä tulossa hoidettavaksi.
Historia > 138. erillinen kaartin moottoroitu jalkaväkiprikaati > 138. kaartin moottoroidun jalkaväkiprikaatin komentajat

kenraalimajuri Mihail Jurjevitš Malofejev (21.11.1997–15.7.1999)
kenraalimajuri Igor Nikolajevitš Turtšenjuk (5.8.1999–07.7.2000)
eversti Bagir Jusuf-ogli Fatulajev (tilapäisesti 8.07.2000–21.09.2000)
kenraalimajuri Anatoli Anatoljevitš Elkin (22.9.2000–22.02.2002)
kenraalimajuri Andrei Nikolajevitš Serdjukov (tilapäisesti virkaan 10.03.2002, virallisesti nimitetty 11.7.2002–9.6.2004)
kenraalimajuri Vladimir Genrihovitš Tšilko (22.6.2004–14.6.2005)
eversti Aleksandr Vasiljevitš Romanenko (14.6.2005–24.4.2008)
eversti Vladimir Petrovitš Frolov (tilapäisesti 25.4.2008–19.6.2008)
eversti Alibek Navruzbekovitš Aslanbek (20.6.2008–10/2009)
eversti Dimitri Aleksandrovitš Jašin (2009–26.10.2010)
kenraalimajuri Aleksandr Ivanovitš Novkin (19.4.2011–10.9.2014)
kenraalimajuri Arkadi Vasiljevitš Marzojev (11.11.2014–7/2016)
eversti Valeri Vladimirovitš Plohotnjuk (7/2016–9/2017)
eversti Aleksei Nikolajevitš Kolesnikov (9/2017–9/2019)
eversti Vasili Ivanovitš Koltšin (9/2019–2021)
eversti Sergei Viktorovitš Maksimov (2021–)
Organisaatio > Kalusto

1 x T-72BK -komentopanssarivaunu
40 x T-72B3 -taistelupanssarivaunu
159 x MT-LBV -kuljetuspanssarivaunu
11 x BTR-80 -kuljetuspanssariajoneuvo
4 x BRDM-2 -tiedusteluajoneuvo
18 x 2B16 Nona-K -raskas kranaatinheitin (120 mm)
36 x 2S3M1 Akatsija -panssarihaupitsi
18 x BM-21 Grad -kevyt raketinheitin (122 mm)
6 x MT-12 Rapira -panssarintorjuntatykki (100 mm)
12 x 9P149 Šturm-S -panssarintorjuntaohjuspanssarivaunu
27 x 9K115 Metis -panssarintorjuntaohjusampumalaite
12 x 9K332M Tor-M2U -ilmatorjuntaohjusjärjestelmä
6 x 9K35 Strela-10 -ilmatorjuntaohjuspanssarivaunu
6 x 2S6M Tunguska -ilmatorjuntapanssarivaunu
27 x 9K38 Igla -ilmatorjuntaohjus
Venäläisen moottoroidun jalkaväkiprikaatin esimerkkiorganisaatio.
Nuoleminen

Kenguru nuolee itseään viilentyäkseen
Nuoleminen voi olla eläimellä tapa puhdistaa itseään. Sen ohella se voi olla tapa kommunikoida ja osoittaa kiintymystä, tai sen tarkoituksena voi olla kehon viilentäminen sylkeä levittämällä tai ravinnon tai kosteuden saanti nuolemalla pintaa, joka on märkä tai josta irtoaa ravintoaineita.
Kissaeläimet ovat tunnettuja turkinnuolijoita, koska niillä on karvaa, joka täytyy pitää puhtaana. Lisäksi ne voivat viilentää itseään syljellä, jonka haihtuminen sitoo lämpöä ja ne voivat, samoin kuin koirat, ilmaista nuolemalla kiintymystään toisiaan tai ihmistä kohtaan. Nuolemisesta erittynyt sylki auttaa myös eri loisten loitolla pitämisessä, koska se sisältää paljon hyviä bakteereja. Koirat nuolevat myös kuonoaan.
Käännös suomeksi
National League Division Series

National League Division Series on ammattilaisbaseball-sarjan, National Leaguen, välieräottelusarja, joka on vuodesta 1995 lähtien ratkaissut pääsyn Liigan mestaruusotteluihin. Sarja pelataan divisioonavoittajien välisenä. Kolmen voittajan lisäksi näihin otteluihin pääsee myös yksi joukkue villillä kortilla, aiemmin se, jolla oli eniten voittoja runkosarjassa, kaudesta 2012 alkaen kahden parhaan ei-divisioonavoittajan välisen ottelun voittaja. Kaudella 1981 divisioonasarjat pelattiin kausipuolikkaiden voittajien välillä divisioonittain. Tällöin pelattiin myös ensimmäiset kauden jälkeiset kamppailut Kanadan maaperällä. Kyseisellä kaudella kävi myös niin, että koko kauden mittarilla divisiooniensa parhaat joukkueet - Cincinnati Reds (66-42) ja St. Louis Cardinals (59-43) - jäivät ulos loppuotteluista, koska eivät olleet parhaita kummallakaan kausipuolikkaalla. Kauden puolittamisen syynä oli pelaajien lakko keskikesällä.
OK Ravinen

Seuran logo
OK Ravinen on ruotsalainen suunnistusseura Nackasta, Suur-Tukholmasta.
Seuran naiset  ovat voittaneet Tiomilan vuosina 1979, 1980 ja 1981 ja miehet 1977, 1979 ja 1981 sekä Jukolan viestin vuosina 1978, 1980 ja 1982.
Suunnistuksen MM-mitalisti Radka Brožková edustaa seuraa. Myös moninkertainen maailmanmestari Annichen Kringstad on edustanut seuraa.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Nicanor Zabaleta

Nicanor Zabaleta (7. tammikuuta 1907 San Sebastián, Espanja – 31. maaliskuuta 1993 San Juan, Puerto Rico) oli espanjalainen harpisti.
Zabaleta sai 7-vuotiaana harpun musiikkia harrastaneelta isältään. Hän aloitti opiskelun Vincenta Tormo de Calvon ja Luisa Menárguezin johdolla. 17-vuotiaana hän aloitti Pariisissa suorittamansa opinnot, joiden aikana hänen opettajiinsa kuuluivat Marcel Tournier ja Jacqueline Borot. Muodollisen konserttidebyyttinsä Pariisissa Zabaleta piti vuonna 1926. Lyhyen asepalveluksen jälkeen hän lähti Yhdysvaltoihin, jossa teki ensimmäisen esiintymisensä vuonna 1934. Kaksi vuotta myöhemmin hän aloitti kiertämisen Kuubassa ja Meksikossa. Hänen yhteytensä 1940–1950-luvuilla aikansa musiikin konsertteja aktiivisesti järjestäneeseen säveltäjä-kriitikko Peggy Glanville-Hicksiin edisti hänen uraansa Yhdysvalloissa.
Vuonna 1950 Zabaleta tapasi Puerto Ricossa pidetyssä konsertissa Grazielan, jonka kanssa meni kaksi vuotta myöhemmin naimisiin. Pari asettui Espanjaan. Zabaleta alkoi kiertää eurooppalaisia kaupunkeja, kuten Pariisia, Amsterdamia, Lontoota, Müncheniä, Kööpenhaminaa ja Zürichiä. Joaquín Rodrigo sävelsi hänelle Concierto serenata -teoksen (1952), ja lisäksi Alberto Ginastera laati häntä varten harppukonserton (1956–1964), jonka Zabaleta kantaesitti Eugene Ormandyn johtaman Philadelphian orkesterin kanssa vuonna 1965. Myös lähes kolmekymmentä muuta eurooppalaista ja amerikkalaista säveltäjää teki hänelle teoksia. Lisäksi Zabaletan ohjelmistoon kuului vanhoja teoksia muiden muassa Johann Sebastian Bachilta, Georg Friedrich Händeliltä, Wolfgang Amadeus Mozartilta, Claude Debussylta ja Maurice Ravelilta. Zabaleta teki monia levytyksiä enimmäkseen 1960-luvulla ja sen jälkeisenä aikana. Viimeisen konserttinsa hän piti Madridissa 16. kesäkuuta 1992 ollessaan jo merkittävästi heikentyneessä terveydentilassa.
Nintendo DS & DSi Browser

Nintendo DS Browser on Opera Softwaren ja Nintendon Nintendo DS -konsolille kehittämä Opera-selaimen versio. Selaimesta on omat versiot Nintendo DS:lle ja Nintendo DS Litelle. Sovellus julkaistiin Japanissa 24. heinäkuuta 2006 ja Euroopassa 6. lokakuuta 2006.
Nintendo DS Browser pohjautuu Opera 8 -selaimen sivunmuotoilujärjestelmään (koodinimi "Presto"). Selainta käytetään Nintendo DS:n kosketusnäytön avulla, jossa käsialatunnistus ja ennalta-arvaava tekstinsyöttö helpottaa sovelluksen ohjaamista. Selain tukee normaaleja tekstin ja kuvien muotoilusääntöjä ja JavaScript-komentosarjoja, mutta Nintendo DS:n alhaisen muisti- ja prosessorikapasiteetin takia, Wii-selaimesta poiketen, Nintendo DS -selain ei tue Flash-, PDF-, audio- ja videoformaatteja. Selain käyttää Nintendo Wi-Fi Connection -WLAN-tekniikkaa Internet-yhteyden muodostamiseen. Nintendo DS Browser ei ole yhteensopiva Nintendo DSi:n kanssa joten sille kehitettiin oma selain nimeltään Nintendo DSi Browser.
Selain vaatii 10 megatavun lisämuistikortin, joka kuuluu pakettiin. Kortti kytketään GBA-pelien korttipaikkaan. Koska kortista on omat versionsa Nintendo DS:lle ja Nintendo DS Litelle, on Nintendo DS Browserista myynnissä kaksi versiota. DS:n muistilaajennuskorttia voi käyttää DS Litellä, mutta ei toisin päin, koska DS Liten versio kortista on liian pieni DS:llä käytettäväksi.
Nintendo DSi Browser

Opera-selain julkaistiin vapaasti ladattavana sovelluksena Nintendo DSi:lle. Se on ollut saatavilla siitä lähtien kun DSi julkaistiin ja se on esiladattu uusimpiin Nintendo DSi:in ja kaikkiin Nintendo DSi XL:iin. Tämä versio käyttää Opera Presto 2.1 moottoria, mikä on paljon kehittyneempi.
Aiheesta muualla

Nintendo DS Browser Nintendo Suomen sivuilla
Official "Opera for Nintendo" website (Arkistoitu – Internet Archive)
Noda (täsmennyssivu)

Noda voi tarkoittaa:
Maantiede

Noda, Japanin kaupunki Chiban prefektuurissa
Noda, Japanin kyläkunta Iwaten prefektuurissa
Noda, Japanin entinen maaseutukaupunki Kagoshiman prefektuurissa
Noda, Japanin entinen maaseutukaupunki Sahalinilla Karafuton prefektuurissa
Noda, Azerbaidžanin kunta
Henkilöt

Akemi Noda (s. 1969), japanilainen jalkapalloilija
Hideki Noda (s. 1969), japanilainen rata-autoilija
Hideo Noda (1908–1939), japanilainen taidemaalari
Satoru Noda (s. 1969), japanilainen jalkapalloilija
Yōjirō Noda (s. 1985), japanilainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä
Yoshihiko Noda (s. 1957), Japanin entinen pääministeri
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Noda”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.