stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Temnet
Historia > Sierra Leonen itsenäisyyden aika

Monet temnet ovat olleet itsenäistymisen jälkeen poliittisesti aktiivisia. He ovat kannattaneet erityisesti maan pääpuolueita Sierra Leonen kansanpuoluetta (SLPP) ja All People’s Congressia (APC). Monet Revolutionary United Front -liikkeen (RUF) aatteellisista ja poliittisista johtajista olivat temnejä, muun muassa Foday Sankoh. RUF pyrki vapauttamaan Sierra Leonen krioeliitin vallasta ja sai aikaan verisen sisällissodan, jota maassa käytiin vuosina 1991–2002.
Yhteiskunta ja kulttuuri

Temnet arvostavat kulttuuriaan suuresti. Heidän kulttuurinsa korostaa individualismia, kovaa työtä sekä oma-aloitteisuutta. Temneille on luonteenomaista kilpailu Sierra Leonen toisen suuren etnisen ryhmän mendejen kanssa. Poliittisesti temnejen tukijoita ovat lokot ja kurankot. Mendejen tukijoita ovat taas sherbrot, konot ja kissit.
Temnet ovat perinteisesti viljelijöitä, jotka viljelevät riisiä, maniokkia ja kolapähkinää. Tuloja he saavat muun muassa pähkinöistä ja tupakasta. Jotkut temnet ovat myös kalastajia, käsityöläisiä tai kauppiaita.
Satojatuhansia afrikkalaisia, muun muassa temnejä, vangittiin 1500-, 1600- ja 1700-luvuilla ja kuljetettiin Amerikkaan orjiksi.
Yhteiskunta ja kulttuuri > Salaseurat

Suuri osa temneistä noudattaa poron ja sanden tapaisten salaseurojen sääntöjä. Poro-yhteisön tarkoitus on valmistaa eri rituaalien avulla pojat ja nuoret miehet aikuiselämään, ja sande-yhteisö vastaavasti valmistaa tytöt aikuiselämään. Porojen korkea-arvoisinta jäsentä kutsutaan temneksi nimeltä Kashi. Korkea-arvoisin jäsen pitää päässään puista päähinettä ja ihmisen pääkalloja ja reisiluita esittäviä keppejä, joiden sanotaan olevan entisten Kashien. Päähineeseen kuuluu myös lintujen sulista tehty koriste. Kashin pitää oppia valmistamaan ja käyttämään erityisiä lääkkeitä, ja lisäksi hänen pitää saada muodollinen initiaatio joltakulta vanhemmalta Kashilta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Temnet Wikimedia Commonsissa
Temnejen maantieteellinen keskittyminen Sierra Leonessa
Temnetyttö vuonna 1915
Bai Bureh vuonna 1898
Temnejen Odelay-yhteisön naamio Brooklyn Museumissa
Inva Mula

Inva Mula
Inva Mula(-Tchako) (s. 1963 Tirana) on albanialainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan sopraano. Hän on asettunut Pariisiin Ranskaan. Mulan isä oli tenori Avni Mula.
Mula opiskeli laulamista ja pianonsoittoa Tiranassa. Vuonna 1987 hän sai ensimmäisen palkinnon Albanian laulaja -kilpailussa. Syyskuussa 1991 hän matkusti Bukarestiin Romaniaan, jossa hänet palkittiin George Enescu -kilpailussa. Mula menestyi muissakin kansainvälisissä kilpailuissa. Toukokuussa 1993 hän sai ensimmäisen palkinnon Plácido Domingon ensimmäisessä kansainvälisessä Operalia-kilpailussa. Mula pääsi tämän johdosta konsertoimaan Domingon kanssa Palais Garnieriin Pariisiin. Hän esitti musiikkia Vincenzo Belliniltä, Gaetano Donizettilta, Wolfgang Amadeus Mozartilta ja Giuseppe Verdiltä. Mula ja Domingo toistivat ohjelman Brysselissä, Münchenissä ja Oslossa. Huomion myötä Mula sai kutsuja esiintymään eri puolille Eurooppaa ja muualle. Hän on saavuttanut erityistä arvostusta Mozart-tulkinnoillaan. Giuseppe Verdin rooleista Mula on tulkinnut muiden muassa Nanettan (Falstaff), Gildan (Rigoletto) ja Violettan (La traviata). Hänen muihin rooleihinsa ovat kuuluneet Antonia (Hoffmannin kertomukset), Micaëla (Carmen), Tanit Zerga (Atlántida), Musetta ja Mimì (La bohème), Nedda (Pajatso), Rosina (Sevillan parturi), Norina (Don Pasquale) ja Leila (Helmenkalastajat). Mula on tehnyt esiintymisiä muun muassa La Scalassa, Pariisin oopperassa, Wienin valtionoopperassa, Chicagon lyyrisessä oopperassa ja Los Angelesin oopperassa. Metropolitan-oopperassa hän teki debyyttinsä Musettan roolissa La bohèmessa.
Mula on esiintynyt usein Roberto Alagnan ja Jonas Kaufmannin kanssa. Hän on laulanut sellaisten kapellimestareiden kuin Riccardo Mutin, Marco Armiliaton, Daniel Orenin, Carlo Rizzin, Roberto Abbadon ja Myung-whun Chungin johdolla. Oopperan lisäksi Mula on menestynyt myös konserttiohjelmiston tulkitsijana. Hänet tunnetaan lisäksi Diva Plavalagunan roolista elokuvassa The Fifth Element – puuttuva tekijä; hän lauloi osuuden, jonka näyttelijänä esiintyi Maïwenn. Mulan levytysten joukossa on EMI:n äänitys Giacomo Puccinin La rondinesta, jossa hän lauloi Lisetten roolin Antonio Pappanon johdolla. Tästä levytyksestä myönnettiin vuoden levytyksen Gramophone-palkinto 1997.
Tapani (Englanti)

| Tapani |
| --- | --- |
 
Englannin kuningas
Valtakausi:  22. joulukuuta 1135 – 25. lokakuuta 1154
Kruunajaiset:  22. joulukuuta 1135
Edeltäjä:  Henrik I
Seuraaja:  Matilde (kiistanalainen)   Henrik II
Normandian herttua
Valtakausi:  1135–1144

Syntynyt:  1092 tai 1096 Blois, Ranskan kuningaskunta
Kuollut:  25. lokakuuta 1154 Dover, Kent, Englannin kuningaskunta
Puoliso:  Matilda I
Lapset:  Baldwin   Matilda   Eustace IV   William I   Marie I   Gervase
Suku:  Blois-suku
Isä:  Stephen
Äiti:  Adela
Uskonto:  Katolilaisuus
Tapani
Tapani (engl. Stephen, ransk. Étienne de Blois, 1096 – 25. lokakuuta 1154) oli Vilhelm Valloittajan tyttärenpoika, Normandian herttua 1135–1144 ja Englannin kuningas 1135–1154. Tapani oli Englannin viimeinen normannikuningas. Häntä seurasi kuninkaana hänen serkkunsa Henrik II, Englannin ensimmäinen Plantagenet-kuningas. Tapanin valtakautta varjosti valtataistelu ja sisällissota Henrik I:n tyttären Matilden kanssa.
Elämä > Lapsuus ja nuoruus

Tapani syntyi Blois'ssa Ranskassa, josta tulee hänen nimensä Étienne de Blois, Tapani Bloislainen. Hän oli Blois'n kreivin Tapanin ja Vilhelm Valloittajan tyttären Adelan poika. Tapani lähetettiin setänsä Henrik I:n hoviin vuonna 1106. Hänestä tuli Mortainin kreivi vuonna 1115, ja hän nai noin vuonna 1125 Boulognen kreivin tyttären Matildan, josta pian tämän jälkeen tuli Boulognen kreivitär.
Elämä > Nousu kuninkaaksi

Ennen Henrik I:n kuolemaa vuonna 1135 suurin osa Englannin paroneista oli vannonut kuninkaalle kannattavansa Henrikin tytärtä Matildea, Vilhelm Valloittajan lapsenlasta, Henrikin seuraajaksi. Henrikin ainoa avioliitosta syntynyt poika Vilhelm oli hukkunut haaksirikossa 1120. Tapani päätti kuitenkin ryhtyä taisteluun kruunusta. Olihan hän myös äitinsä puolelta Vilhelmin lapsenlapsi ja kasvatettu Henrikin hovissa Englannissa.
Henrikin kuoltua Tapani kiiruhti Englantiin vaatimaan kruunua itselleen väittäen, että paronit oli pakotettu vannomaan valat ja että Matilde oli nunnan tyttärenä laiton perijätär. Tapani voittikin puolelleen aateliston ja papiston. Tärkeimpinä tukijoinaan hänellä olivat Salisburyn piispa Robert ja hänen oma veljensä Henrik, Winchesterin piispa, joka myös kruunasi hänet 22. joulukuuta 1135. Samaten häntä tukemaan asettui paavi Innocentius II. Kaksi Charters of liberties -lakia laadittiin vahvistamaan kuninkaan ja kirkon liittoa.
Elämä > Sisällissota

Tapanin kilpailija Matilde, Henrik I:n tytär, jäi haastajan asemaan. Englannissa Tapanin päävastustaja oli Gloucesterin jaarli, Henrik I:n avioton poika ja Matilden velipuoli Robert. Robert liittoutui Matilden kanssa vuonna 1138 samaan aikaan kun Tapani teki sarjan huonoja päätöksiä, jotka aiheuttivat katkeruutta hänen aiemmissa kannattajissaan. Tapanin veli, Winchesterin piispa kääntyi häntä vastaan kuninkaan pidätettyä Salisburyn, Elyn ja Lincolnin piispat.
Matilde nousi maihin Englantiin 30. syyskuuta 1139 ja sai Tapanin vangiksi Lincolnissa vuonna 1141. Tapanin kannattajat vangitsivat puolestaan Matilden velipuolen, Robertin. Päädyttiin vankien vaihtoon, mikä johti Tapanin vapautumiseen ja Matilden luopumiseen kruununtavoittelusta. Robertin kuoltua 1147 Matilde siirtyi 1148 Normandiaan, jonka hänen aviomiehensä Anjoun kreivi oli vallannut itselleen.
Tapanin seuraajaksi kohosi Matilden poika Henrik II, josta oli tullut Normandian herttua 1150. Henrik hyökkäsi Englantiin vuosina 1149 ja 1153. Tapanin pojan Eustacen  kuoltua sairauteen kesällä 1153 Tapanin oli tunnustettava Henrik perillisekseen.
Tapani kuoli lokakuussa 1154 ja haudattiin Faversham Abbeyhin.
Susilampi (Mäntyharju)

| Susilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°19′47″N, 26°51′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vuohijärven alue (14.91)
Laskuoja:  oja Pitkäjärveen 
Järvinumero:  14.919.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  88,9 m  
Pituus:  190 m  
Leveys:  90 m  
Rantaviiva:  0,439 km  
Pinta-ala:  1,167 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSusilampi 
Susilampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Outisten lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 190 metriä pitkä, 90 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Vuohijärven alueella (14.91), jonka Pitkäjärven valuma-alueeseen (14.919) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 88,9 metriä mpy.
The Legend of Zelda (LCD-pelit)

Nintendon The Legend of Zelda -pelisarjan pelit tehtiin tavallisesti konsoleille, mutta kaksi elektroniikkapeliä julkaistiin vuonna 1989, Zelda Game & Watch ja Zelda Game Watch.
Zelda Game & Watch

Nintendo julkaisi Zelda Game & Watch -elektroniikkapelin Game & Watch -sarjaansa vuoden 1989 syksyllä. Taitettavassa laitteessa on kaksi näyttöä ja pelin ohjaimet löytyvät alemmasta puolikkaasta, Nintendo DS:n tapaan. Peli on tasohyppelypeli ja mukailee toteutukseltaan The Adventure of Linkiä. Konsolipeleistä tuttuja elementtejä ovat Triforce, Elämän vesi, vasara ja kartta.
Linkin tehtävänä on pelastaa Prinsessa Zelda, kulkien läpi kahdeksan luolan, jota kutakin vartioi lohikäärme. Luola koostuu yhdestä näytöstä, jonka alaosassa Link etenee taistellen hirviöitä vastaan raivaten lopulta tiensä ruudun yläosaan, jossa luolan vartija odottaa. Jokaisesta voittamastaan lohikäärmeestä Link saa Triforcen osan. Voitettuaan viimeisen lohikäärmeen Link pääsee Zeldan luo. Zelda vapautuu vankilastaan ja kävelee Linkin luo, jolloin peli päättyy.
Vuonna 1998 Toymax Inc. julkaisi pelin uudelleen Mini Classic -sarjassaan, joka oli joukko avaimenperän kokoisina laitteina toteutettuja Game & Watch -pelejä. Lokakuussa 2002 Nintendo julkaisi pelin piilotettuna lisänä Game Boy Advance -peliin Game & Watch Gallery 4. Pelissä näytön suhteita on muutettu alkuperäisestä matalammaksi ja leveämmäksi.
Zelda Game Watch

Zelda Game Watch, Zelda-pelikello on Nelsonicin julkaisema rannekello, joka sisältää elektroniikkapelin. The Legend of Zeldaa mukaileva peli sisältää kahdeksan luolaa, jossa jokaisessa on neljä huonetta. Link etenee huoneesta toiseen keräten esineitä ja taistellen keesejä, aquamentuksia ja muita hirviöitä vastaan. Huoneista löytyviä esineitä ovat miekka, bumerangi, sydän ja pommi sekä avain, jonka avulla Link pääsee seuraavaan huoneeseen. Selvitettyään luolan neljännen huoneen Link saa Triforcen osan ja jatkaa seikkailua seuraavassa luolassa.
Pelikelloa myytiin mustana, punaisena, valkoisena ja vaaleanpunaisena versiona.
Aiheesta muualla

Kuvia laitteista
Kuvia Zelda Game & Watchin lopusta
Game & Watch -historiaa (englanniksi)
The Legend of Zelda -pelisarja
| --- | --- |
Pääsarjan pelit::   The Legend of Zelda  The Adventure of Link  A Link to the Past  Link’s Awakening  Ocarina of Time  Majora’s Mask  Oracle of Ages  Oracle of Seasons  Four Swords  The Wind Waker  Four Swords Adventures  The Minish Cap  Twilight Princess  Phantom Hourglass  Spirit Tracks  Skyward Sword  A Link Between Worlds  Tri Force Heroes  Breath of the Wild  Tears of the Kingdom 
Spinoff-pelit::   Zelda LCD -pelit  Freshly-Picked Tingle’s Rosy Rupeeland  Link's Crossbow Training  Ripening Tingle’s Balloon Trip of Love  Hyrule Warriors 
Uudelleenjulkaisut::   BS Zelda  BS Zelda: Kodai no Sekiban  A Link to the Past/Four Swords  Ocarina of Time Master Quest  Ocarina of Time 3D  The Wind Waker HD  Majora's Mask 3D  Twilight Princess HD 
CD-i-pelit::   Link: The Faces of Evil  Zelda: The Wand of Gamelon  Zelda’s Adventure 
Kokoelmat::   Collector’s Edition 
Julkaisemattomat::   The Triforce Trilogy  Mystical Seed of Courage 
Universumi::   Hahmot Link  Prinsessa Zelda  Ganon  Midna  Tingle  Hyrule
Inva

| Inva |
| --- | --- |
Alkulähde:  Ylä-Kaman ylänkö
Laskupaikka:  Kaman tekojärvi
Maat:  Venäjä
Pituus:  257 km
Virtaama:  29 m³/s
Valuma-alue:  5 920 km²
Inva (ven. И́ньва) on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Permin aluepiirin Permin Komin piirikunnassa Venäjällä. Sen pituus on 257 kilometriä, valuma-alueen laajuus 5 920 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama 30 kilometrin päässä joen suusta 29 kuutiometriä sekunnissa.
Inva saa alkunsa Ylä-Kaman ylängöltä, virtaa kohti itää ja laskee Kaman tekojärveen. Suurin sivujoki on Velva. Joen varrella sijaitsee Kudymkarin kaupunki.
I’m Every Woman

| ”I’m Every Woman” Chaka Khan |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Chaka
 Julkaistu: syyskuu 1978
 Formaatti: 7” ja 12” vinyyli
 Tekijä(t): Nickolas Ashford, Valerie Simpson
 Tuottaja(t): Arif Mardin
 Tyylilaji: disko
 Levy-yhtiö: Warner Bros.
Chaka Khanin muut singlet
|   | ”I’m Every Woman” 1978 | ”Life Is a Dance” 1978 |
I’m Every Woman on Chaka Khanin hittisingle vuodelta 1978. Se oli Khanin ensimmäinen hitti, jonka hän levytti omillaan, ilman funk-yhtye Rufusia. Kappaleen on kirjoittanut kuuluisa laulunkirjoittajatiimi Ashford & Simpson, ja tuottanut Afir Mardin. Siitä tuli yksi Khanin suurimmista hiteistä, ja se nousi muun muassa Yhdysvaltain R&B-listan ykköseksi. Kappaleesta on tehty useita cover-versioita, joista tunnetuin lienee Whitney Houstonin tulkinta vuonna 1992.
I’m Feeling It (In the Air)

| ”I’m Feeling It (In the Air)” Cascada |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 2. lokakuuta 2020
 Tuottaja(t): Manuel Reuter, Yann Peifer
 Tyylilaji: eurodance
 Kesto: 03.13
 Levy-yhtiö: Zooland
Cascadan muut singlet
| ”Like the Way I Do” 2019 | ”I’m Feeling It (In the Air)” 2020 | ”One Last Dance” 2021 |
I’m Feeling It (In the Air) on saksalaisyhtyeen Cascadan musiikkikappale. Sen julkaisi Zooland Records digitaalisesti ladattavana singlenä 2. lokakuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Andry Nalin, Angela McCluskey, Brian Transcaucasia, Harry Cane, Morgan Page, Ned Shepard sekä Ossama Al Sarraf ja sen tuottivat Manuel Reuter sekä Yann Peifer. Kappaleelle on toteutettu myös lyriikkavideo, joka julkaistiin singlen julkaisupäivänä.
"I’m Feeling It (In the Air)" ei ole edes kotimaassaan päässyt lainkaan listoille.
I’m Coming Out

| ”I’m Coming Out” Diana Ross |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Diana
 Äänitetty : 1979
 Julkaistu: 1980
 Formaatti: 7” ja 12” vinyyli
 Tyylilaji: soul, disko
 Kesto: 05.26
 Levy-yhtiö: Motown
Diana Rossin muut singlet
| ”Upside Down” 1980 | ”I’m Coming Out” 1980 | ”My Old Piano” 1980 |
I’m Coming Out on Diana Rossin vuonna 1980 julkaisema hittikappale, joka julkaistiin hänen albumillaan Diana. Laulaja Amerie on tehnyt kappaleesta oman version.
I’m Going Slightly Mad

| ”I'm Going Slightly Mad” Queen |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Innuendo
 Julkaistu: 4. maaliskuuta 1991
 Tuottaja(t): Queen ja David Richards
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 04.22
 Levy-yhtiö: Parlophone
Queenin muut singlet
| ”Innuendo” 1991 | ”I'm Going Slightly Mad” 1991 | ”Headlong” 1991 |
I'm Going Slightly Mad on rock-yhtye Queenin kappale, joka julkaistiin albumilla Innuendo vuonna 1991. Saman vuoden keväällä kappale julkaistiin myös singlenä, joka nousi listaykköseksi Hongkongissa[lähde? ].
Kappale alkaa syntetisaattoririffillä, jonka mukaan tulevat pian basso ja rummut. Laulaja Freddie Mercuryn ääni on hento ja melko matala. Kappaleen taustalla voi kuulla vähän väliä naurua. Tyyliltään kappale on yhtyeen tuotannon popmaisimmasta päästä[lähde? ]. Sähkökitaran särösoundia ei kuulla, vaan syntetisaattorit ovat hallitsevassa asemassa.
Kappaleesta tehty musiikkivideo muistetaan aidsia sairastaneen Mercuryn hennosta olemuksesta, sekä bändin jäsenten pukeutumisesta pingviiniksi, gorillaksi, narriksi ja banaanipuuksi.
James H. Fay

James H. Fay
James Herbert Fay (29. huhtikuuta 1899 New York – 10. syyskuuta 1948 New York) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Fay sai ensimmäisen maailmansodan aikana ulkomailla asepalvelusta suoritettuaan Purple Heartin. Hän valmistui Brooklyn Law Schoolista vuonna 1929. Tammikuusta 1939 tammikuuhun 1941 Fay istui 76. Yhdysvaltain kongressissa edustajainhuoneen jäsenenä. Hän oli epäonnistuneesti ehdolla uudelleen valittavaksi vuonna 1940, mutta istui vielä kauden 78. kongressissa tammikuusta 1943 tammikuuhun 1945. Hän ei asettunut enää ehdolle vuonna 1944.
Fay työskenteli poliittisen uransa jälkeen mainostukseen ja vakuutuksiin liittyneessä liiketoiminnassa New Yorkissa, kunnes kuoli syyskuussa 1948. Hänet haudattiin Pinelawnin kansalliselle hautausmaalle.
Toilan kunta

| Toilan kunta (Toila vald) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Toila sijaitsee Koillis-Virossa.
 Koordinaatit: 59°25′N, 27°27′E 
Valtio:   Viro
Maakunta:  Itä-Virumaa
Kohtlan, Kohtla-Nõmmen ja Toilan yhdistyminen:  21.10.2017
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta  (vir. vald)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  265,78 km²
Väkiluku (1.1.2018):  4 807
 – Väestötiheys:  18 as./km²
 
 www.toila.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Toilan kunta sijaitsee Koillis-Virossa Itä-Virumaan maakunnassa Suomenlahden rannalla. Kunnan hallinnollinen keskus on Toilan pienkauppala.
Sijainti

Kunta rajoittuu etelässä Alutagusen ja Jõhvin kuntiin, lännessä Lüganuseen ja Kohtla-Järvelle, pohjoisessa Suomenlahteen sekä idässä Narva-Jõesuuhun.
Hallinto

Vuoden 2017 kuntauudistuksessa vanha Toilan kunta, Kohtla, Kohtla-Nõmme yhdistettiin uudeksi Toilan kunnaksi. Toilassa on 4 807 asukasta (1.1.2018).
Toilan kunta koostuu Kohtla-Nõmmen kauppalasta (alev), Toilan ja Vokan pienkauppaloista (alevik) ja 26 kylästä (küla).
Liikenne

Valtatie 1 ja rautatie Tallinnasta Narvaan kulkevat Toilan poikki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toilan kunta Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta  Kohtla Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta  Kohtla-Nõmme Wikimedia Commonsissa
Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1979–1980

Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1979–1980 oli mestarijoukkueiden Euroopan cupin 25. kausi. Cupiin osallistui 33 joukkuetta, ja yhden karsintaottelun jälkeen 32 joukkuetta aloittivat cup-muotoisen kilpailun, jossa välieriin saakka kukin joukkuepari pelasi ottelun koti- ja vieraskentällä yhteistuloksen ratkaistessa jatkoon pääsemisen. Loppuottelu pelattiin Estadio Santiago Bernabéulla, Madridissa 28. toukokuuta 1980. Englantilainen Nottingham Forest voitti loppuottelussa saksalaisen Hamburger SV:n maalein 1–0.
Kauden paras maalintekijä oli kymmenen maalia tehnyt, välierissä karsiutuneen alankomaalaisen Ajaxin Søren Lerby, jonka maaleista viisi syntyi toisen kierroksen kotiottelussa kyproslaista AC Omoniaa vastaan.
Välierät > Toiset osaottelut

Nottingham Forest eteni loppuotteluun yhteismaalein 2–1.
Hamburger SV eteni loppuotteluun yhteismaalein 5–3.
Iso-Jouhtinen

| Iso-Jouhtinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°41′23″N, 26°09′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Liesveden alue (14.36)
Laskupuro:  Kultapuro Pukaraan 
Järvinumero:  14.363.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  138,2 m  
Pituus:  1,1 km  
Leveys:  270 m  
Rantaviiva:  2,495 km  
Pinta-ala:  13,394 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso-Jouhtinen 
Iso-Jouhtinen  eli myös Iso Jouhtinen  on Keski-Suomessa Äänekoskella Jouhtiskylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 13,4 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Liesveden alueella (14.36), jonka Pukaran valuma-alueeseen (14.363) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,2 metriä mpy.
Iso-Jurvo

| Iso-Jurvo |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°36′20″N, 25°56′20″E
Järvinumero:  14.418.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  138,6 m 
Rantaviiva:  13,675 km 
Pinta-ala:  2,27 km² 
Tilavuus:  0,0195 km³ 
Keskisyvyys:  8,6 m 
Suurin syvyys:  32 m 
 fiIso-Jurvo 
Iso-Jurvo on karu järvi Äänekosken kaakkoisosassa Keski-Suomen maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,3 neliökilometriä. Etäisyys Jyväskylästä on 40 kilometriä pohjoiskoilliseen. Iso-Jurvo, sen koillispuolinen Pieni-Jurvo ja Jurvonjoki muodostavat luontoarvoiltaan edustavan kokonaisuuden.
Maantiede

Iso-Jurvon pituus etelästä pohjoiseen on 3,5 kilometriä. Järven leveys vaihtelee suuresti. Eteläosan pitkänomaisen Etelälahden leveys on noin 300–400 metriä, keskiosan leveys on yli kilometrin ja pohjoisosan leveys noin puoli kilometriä. Järven kaakkoisrannalla kohoava Jurvonvuori on luonnonsuojelualuetta, sen laki on noin 215 metriä merenpinnan yläpuolella. Iso-Jurvon vähintään 20 metriä syvä alue levittäytyy yhtenäisenä Jurvonvuoren länsi- ja pohjoispuolella. Kymmenen metrin syvyyskäyrä kulkee paikoin alle 20 metrin päässä Jurvonvuoren rannasta. Iso-Jurvon syvin kohta, 32 metriä, sijaitsee Etelälahden keskiosassa. Järven pohjoispuolisko on matalampaa, mutta yli kymmenmetrisiä syvänteitä on useita. Myös Etelälahden eteläisin osa on melko matalaa.
Iso-Jurvon laajimmat saaret ovat järven keskiosassa sijaitseva Isosaari ja pohjoisosassa sijaitseva Lehtisaari.
Iso-Jurvon koillispuolella sijaitsee Pieni-Jurvo (138,5 metriä mpy). Järviä erottaa Jurvonharju ja Väliharju, joiden välistä virtaa laskuoja Iso-Jurvosta Pieni-Jurvoon, jonka pohjoisrannalta lähtee Jurvonjoki-Kurojoki pohjoiseen ja laskee Ala-Keiteleen Kurolahteen. Valkeajärvi (138,7 metriä mpy) on läheisessä yhteydessä Iso-Jurvoon; sitä erottaa Iso-Jurvosta Jurvonniemi. Valkeajärvi laskee lyhyttä laskuojaa Jurvonniemen itäpuoliseen Valkeajärvenlahteen, joka on matalaa vesialuetta. Iso-Jurvon rannoilla on melko taajaan pientaloja.
Iso-Jurvon vesitilavuus on 19 480 000 kuutiometriä.
Iso-Jurvo (14.418.1.004) kuuluu Kurojoen valuma-alueeseen (14.418), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Keiteleen eteläosan alue (14.41) ja ensimmäinen on Viitasaaren reitin valuma-alue (14.4). Iso-Jurvo on Kurojoen valuma-alueen laajin vakavesi ja ainoa, jonka pinta-ala on yli neliökilometrin. Seuraavaksi laajimmat ovat Pietinen ja Pieni-Jurvo. Alueeseen kuuluu myös neljätoista muuta vakavettä.
Iso-Jurvo on kuudenneksi laajin Äänekosken 169:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä edeltää Keitele, Kuhnamo ja Niinivesi, Iisjärvi ja Kiimasjärvi.
The New Order

| The New Order Testament |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1987–1988 Pyramid Sound Studios, Ithaca, New York
 Julkaistu: 10. toukokuuta 1988
 Tuottaja(t): Alex Perialas
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 39.12
 Levy-yhtiö: Atlantic, Megaforce
Listasijoitukset
  Yhdysvallat – 136.
Testamentin muut julkaisut
| Live at Eindhoven 1987 | The New Order 1988 | Practice What You Preach 1989 |
The New Order on thrash metal -yhtye Testamentin vuonna 1988 julkaistu toinen studioalbumi. Se oli yhtyeen läpimurtoalbumi ja nosti Testamentin ensimmäistä kertaa suuren yleisön tietoisuuteen. Albumilta julkaistiin singlenä kappaleet "Trial by Fire" ja "The Preacher".