stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ragnar Ypyä
Kirjallisuutta

Makkonen, Leena & Tuomi, Timo & Rauske, Eija: Martta ja Ragnar Ypyä: suomalaisen modernismin kolme vuosikymmentä.  Helsinki:  Suomen rakennustaiteen museo, 1998.  ISBN 952-5195-01-5
Aiheesta muualla

Makkonen, Leena: / Ypyä, Martta ja Ragnar (1904 - 1992, 1900 - 1980) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  30.7.2007. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Siunauskappeli ja ruumishuonerakennus valmis. Tuli maksamaan n. 1,6 milj. mk. Erikoislaatuinen sisäosa, Karjala, 01.10.1939, nro 264, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef 
Glostrupin keskussairaala, Kööpenhamina
Viipurin kauppa- ja merenkulkuopisto
Lemmijoen kirkko

| Lemmijoen kirkko Lakselv kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Porsanki, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nord-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1963
Suunnittelija:  Eyvind Moestue
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  400
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Lemmijoen kirkko (norj. Lakselv kirke) on Porsangin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1963.
Kuvia

Kirkkosali
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lemmijoen kirkko Wikimedia Commonsissa
Edgar Rice Burroughs

| Edgar Rice Burroughs |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. syyskuuta 1875 Chicago,  Yhdysvallat
Kuollut: 19. maaliskuuta 1950 (74 vuotta) Encino, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Aikakausi:  1911–1950
Tyylilajit:  seikkailukertomus
Pääteokset:  Mars- ja Tarzan-sarjat
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
edgarriceburroughs.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Edgar Rice Burroughs (1. syyskuuta 1875 Chicago, Yhdysvallat – 19. maaliskuuta 1950 Encino, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti seikkailukertomuksistaan kuten Tarzan- ja Mars-kirjasarjoista.
Burroughs aloitti uransa vuonna 1912 kioskikirjailijana. Lehdissä sarjamuodossa julkaistuista Burroughsin kertomuksista tuli nopeasti suosittuja, ja niitä alettiin julkaista myös romaaneina ja sovituksina esimerkiksi elokuviksi ja sarjakuviksi. Burroughsin kirjoja myytiin hänen elinaikanaan arviolta 30–60 miljoonaa kappaletta. Kun otetaan huomioon myös lehti- ja sarjakuvajulkaisut sekä käännökset muille kielille, Burroughs oli todennäköisesti 1900-luvun alkupuolen luetuin yhdysvaltalaiskirjailija.
Elämä ja ura > Nuoruus

Burroughs syntyi 1. syyskuuta 1875 hyvin toimeentulevaan chicagolaisperheeseen. Hänellä oli kolme isoveljeä ja kaksi vauvana kuollutta veljeä. Hänen isänsä oli amerikanenglantilaista sukua ja äitinsä amerikanenglantilaista ja -hollantilaista. Välinimensä Rice hän sai isoäitinsä sukunimestä. Perheessä luettiin paljon kirjallisuutta.
Burroughs keskeytti koulunkäyntinsä 15-vuotiaana. Sen jälkeen Chicagoon tuli tautiepidemia, ja Burroughs lähetettiin Idahoon karjatilalle kahden veljensä seuraan. Siellä hänestä tuli innokas ja taitava ratsastaja.
Elämä ja ura > Opiskeluaika ja armeija

Burroughs aloitti syksyllä 1891 opinnot Massachusettsin Andoverissa Phillips Academyssä. Hänen lähtötasonsa olivat niin heikot, että hän keskeytti opinnot jo ensimmäisenä lukuvuonna. Hän oli kuitenkin saanut piirroksia ja runoja julkaistuksi koulun lehdessä ja tullut valituksi luokkansa puheenjohtajaksi.
Phillips Academyn jälkeen Burroughs meni Michiganin sotilasakatemiaan. Valmistuessaan sieltä vuonna 1895 Burroughs oli ylennyt kapteeniksi, arvoltaan toiseksi korkeimmaksi kaikista akatemian opiskelijoista. Hän pyrki saman vuoden keväällä Yhdysvaltain sotilasakatemiaan West Pointissa mutta ei ollut pääsykokeessa niiden 14 parhaan joukossa, jotka 118 hakijasta hyväksyttiin. Hän palasi syksyksi Michiganin sotilasakatemiaan kuukausipalkkaiseksi opettajaksi. Lukukauden lopussa hän haki Yhdysvaltain armeijaan. Hänet sijoitettiin ratsuväkeen Fort Grantiin Arizonan territorioon, missä hän palveli kymmenen kuukauden ajan kunnes pääsi lopen kyllästyneenä isänsä suhteiden ansiosta pois.
Elämä ja ura > Ura

Vuosina 1897–1911 Burroughsilla oli Chicagossa ja Idahossa monenlaisia töitä ja epäonnisia yrityksiä. Hän työskenteli vuosina 1899–1903 vakituisesti isänsä yrityksessä American Batteryssa. Hän auttoi paljon myös isoveljiensä yrityksissä, kuten kullankaivajana Snake Riverillä.
Burroughs asettui Chicagoon ja kasvatti siellä perhettään. Epäonnistumiset kunnollisen työpaikan saamisessa seurasivat toisiaan, ja Burroughs joutui tyytymään vaihteleviin vähäpätöisiin myyntimiehen töihin. Vuonna 1907 hän sai henkilökohtaisten ominaisuuksiensa ansiosta työn Sears-tavaratalon pikakirjoitusosaston päällikkönä. Vaikka työpaikka oli kaikin tavoin hyvä, Burroughs jätti sen kahdeksan kuukauden kuluttua ryhtyäkseen mainosyrittäjäksi. Yritys epäonnistui ja Burroughs palasi myyntialalle. Ajoittain hän oli kokonaan työtön.
Elämä ja ura > Viimeiset vuodet ja kuolema

Sodan jälkeen Burroughs muutti takaisin Kaliforniaan. Elämänsä viimeisinä vuosina hän kärsi sydänvaivoista eikä enää kirjoittanut. Burroughs kuoli Encinossa Kaliforniassa 19. maaliskuuta 1950.
Perhe

Burroughs oli kahdesti naimisissa ja hänellä oli kolme lasta.
Tarzana

Burroughs oli muuttanut vuonna 1919 ensimmäisen vaimonsa ja kolmen lapsensa kanssa Chicagosta Kaliforniaan. Hän osti San Fernando Valleysta perheelleen tilan, jonka hän nimesi Tarzanaksi. Yksi syy muutolle oli Burroughsin halu olla lähellä Hollywoodin elokuvateollisuutta, ja hän vuokrasikin myöhemmin maitaan elokuvastudiolle kuvauspaikoiksi. Burroughs maksoi 550 eekkerin laajuisesta tilasta 125 000 dollaria luottaen ansaitsevansa jatkossakin satatuhatta dollaria vuosittain. Tilan ylläpitäminen tuli kuitenkin liian kalliiksi, ja kun Burroughsin ansiotkin laskivat, Burroughs alkoi lohkoa ja myydä tilaansa tonteiksi. Vuonna 1924 Burroughs myi suuren kartanonsa ja sitä ympäröivät 125 eekkeriä golfkerholle ja muutti väliaikaisesti Los Angelesiin. Burroughsit rakennuttivat Tarzanaan bungalowin ja muuttivat sinne syntyneelle esikaupunkialueelle palveluskuntansa ja muutaman hevosensa kanssa. Kun golfkerho meni nurin vuonna 1928 eikä pystynyt enää suorittamaan maksujaan, Burroughs sai kartanon takaisin omistukseensa. Tarzanasta muodostui vuonna 1928 oma kaupunginosansa.
Tarzanan kartano ränsistyi ja purettiin vuonna 1931. Julkiseksi muutettu golfkenttä tuli niin kalliiksi, että Burroughs luovutti sen pankille vuonna 1933. Perheelleen hän osti ja kunnosti talon Malibuun.
Omaisuus

Korkeista lukijamääristään huolimatta Burroughs ei koskaan tullut kovinkaan rikkaaksi, sillä hänellä oli tuhlaileva elämäntyyli. Hän menetti paljon rahaa Tarzanaan sekä epäonnisiin sijoituksiinsa Apache Motors -yhtiössä ja omassa elokuvayhtiössään. Rahat hupenivat myös autoihin, täysverisiin hevosiin ja omaan lentokoneeseen. Julkaisuyhtiönsä kautta Burroughs elätti paitsi työntekijänsä, myös aikuiset lapsensa, silloisen ja entisen vaimonsa sekä kaksi ottolastaan.
Tuotanto

Tarzan- ja Mars-kirjojensa ohella Burroughs kirjoitti myös science fictionia, fantasiaa, lännentarinoita ja historiallisia romansseja. Hän kirjoitti kaikkiaan 80 romaania, joihin kuuluu 26 Tarzan-romaania, yksitoista Mars-kirjaa, seitsemän Pellucidar-kirjaa, viisi Venus-kirjaa sekä esihistoriallisen trilogian Ajan unohtama maa.
Burroughsin laajasta tuotannosta on suomennettu alle puolet.
Tuotanto > Tarzan-kirjat

Tarzan, varsinaiselta nimeltään John Clayton III, brittiläisen lordi Greystoken poika, jätetään laivakapinan seurauksena vanhempiensa kanssa vauvaikäisenä Afrikan rannikolle. Hänen vanhempiensa kuoltua paikallisen ihmisapinoitten heimon naaras, Kala, ottaa hänet kasvatikseen. Poika saa apinanimekseen Tarzan, joka tarkoittaa valkoista ihoa. Tarzan kasvaa taitavaksi viidakon valtiaaksi ja kokee monia seikkailuja. Aikuisena hän käy Englannissa, mutta palaa takaisin Afrikkaan. Teosten juonikuvioissa toistuvat hyvän ja pahan välinen taistelu, kadonneet kansat ja maailmat, Afrikan rikkaudet sekä taistelut petoeläinten kanssa.
Burroughs on kertonut Tarzan-hahmon innoittajiksi antiikin myytit, Romulus ja Remus -tarinan, Rudyard Kiplingin Viidakkokirjan ja erään lehtileikkeen, jossa haaksirikkoutuneen merimiehen kanssa autiolla saarella asunut naarasapina tarjosi merimiehelle mukaan omaa poikastaan, kun tämä pelastettiin saarelta.
| --- | --- |
 Tarzan, apinain kuningas  Tarzanin paluu  Tarzanin pedot  Tarzanin poika  Tarzan ja Oparin aarteet  Tarzanin viidakkoseikkailuja  Talttumaton Tarzan (suom. aiemmin kahtena niteenä: Talttumaton Tarzan ja Tarzan ja valkoinen nainen)  Kauhea Tarzan  Tarzan ja kultaleijona  Tarzan ja pikkuväki  Tarzan, viidakon valtias (suom. aiemmin Valfrid Hedman nimellä Tarzan, viidakon herra)  Tarzan ja kadonnut valtakunta (suom. aiemmin  Werner Anttila nimellä Tarzan taistelee jälleen)  Voittamaton Tarzan :  Urhea Tarzan  Tarzan ja kultakaupunki  Tarzan ja leijonamies  Tarzan ja leopardimiehet  Tarzan ja tytönryöstäjät  Tarzan ja kielletty kaupunki  Mahtava Tarzan  Tarzan maan uumenissa  Tarzan Sumatran viidakoissa (suom. aiemmin nimellä Tarzan käy sissisotaa)  Tarzan ja mielipuoli  Tarzan ja Tarzan-kaksoset  Tarzan ja haaksirikkoiset  Tarzan ja kadonnut seikkailu 
Viimeisestä kirjasta noin neljäsosa on Burroughsin käsialaa, sen kirjoitti loppuun Joe R. Lansdale.
Tuotanto > Mars-sarja

Mars-sarjan päähenkilö on John Carter, entinen Konfederaation ratsuväkikapteeni ja suuri sankari. Arizonalaisessa luolassa intiaanien surmaaman ystävänsä ruumiin vieressä hän irtautuu ruumiistaan ja siirtyy avaruuden poikki Marsiin eli sen omalla kielellä Barsoomiin. Marsin pienemmän painovoiman vuoksi hänen voimansa tekee hänestä nopeasti arvostetun. Kovan taistelun jälkeen hän voittaa omakseen Heliumin jeddakin eli keisarin tyttären Dejah Thorisin.
Burroughsin kerrontaa pidetään vetävänä, ja hänen Mars-kirjoihin luomansa taistelukohtausten mallit vaikuttavat yhä. Marsin valinnassa hänellä oli edeltäjiä 1800-luvun kirjallisuudessa, ja hän sai vaikutteita muun muassa Edwin Arnoldin teoksesta Gullivar of Mars (1905). Sittemmin Mars on ollut tieteiskirjallisuuden suosikkiplaneetta.
Marsin sankari (suomennettu aiemmin nimellä Marsin prinsessa)
Marsin jumalat
Marsin sotavaltias
Marsin neito (myös Thuvia, Marsin neito)
Marsin ritarit
Marsin nero
Marsin urho
Marsin miekat
Marsin robotit
Marsin ihmeitä
Marsin jätti
Tuotanto > Pellucidar-sarja

Pellucidar on maailma Maapallon sisällä. Pääsankarit ovat David Innes ja Abner Perry, jotka porautuvat maan sisään erityisellä kaira-aluksella etsiäkseen hiili- ja malmiesiintymiä mutta päätyvätkin Pellucidariin. He ovat enemmänkin päättäväisiä etsijöitä kuin varsinaisia sankareita. Innesistä tulee Pellucidarin keisari ja Perry on sivilisaation rakentaja. Toisen osan lopussa rakennetaan rautatietä, kolmannessa kohdataan kompassin ja mustaruutiaseet tuntevia merirosvoja, korsarilaisia. Neljännessä korsarilaisten vankina ollut Innes palaa Tarzanin ja tämän ystävien avulla Sarimaahan.
Maan uumenissa
Ikuisen päivän maa
Kuninkaan poika
Tarzan maan uumenissa
Back to the stone age
The land of terror
Savage Pellucidar
Tuotanto > Venus-sarja

Päähenkilönä on avaruusaluksella Venukseen matkannut telepaatti Carson Napier, jota voidaan pitää heikoimpana Burroughsin sankarihahmoista: hän on pakenija eikä taistelija tai etsijä.
Venus-tähden kantakansa (Pirates of Venus, 1932)
Venus-tähden prinsessa (Lost on Venus, 1933)
Venus-tähden sankari (Carson of Venus, 1938)
Suomentamatta ovat:
Escape on Venus (1946)
Koostuu itse asiassa neljästä novellista: "Slaves of the Fish Men" (1941), "Goddess of Fire" (1941), "The Living Dead" (1941) ja "War on Venus" (1942).
"Slaves of the Fish Men" ja "Goddess of Fire" -novellin kaksi ensimmäistä lukua on julkaistu suomeksi nimellä Kalakansan orjat Portissa 2/1991.
Wizard of Venus (1970)
Tuotanto > Intiaanipäällikkö-romaanit

Intiaanipäällikkö (1927)
Intiaanipäällikön kosto (1928)
Burroughsin lännenromaaneista Intiaanipäällikkö-kirjat ovat huomattavia intiaaninäkökulmansa ansiosta. Romaanipari tarkasteli intiaanikulttuuria todenmukaisemmassa valossa kuin suuri osa muusta aikansa lännenkirjallisuudesta. Burroughs tuo erityisen voimakkaasti esiin valkoihoisten häikäilemättömyyden, mutta ei säästä vastapuoltakaan: Esimerkiksi monien intiaanien taipumus juopotteluun tuodaan esiin. Kokijahahmona on puoliverinen uudisraivaajaperheen poika Andy McDuff, jonka hengen apassijohtaja Geronimo säästää tappaessaan tämän vanhemmat. Koska pojan äiti oli intiaani, hän on riittävästi intiaanin näköinen, joten Geronimo vie hänet majaansa ja luovuttaa nuorimmalle vaimoistaan. Pojasta tulee ylpeä nuori mies, josta kouliintuu varhain soturi ja sotapäällikkö.
Tuotanto > Muut suomennetut teokset

Väkevä Billy,suom. Alpo Kupiainen,  Karisto, 1922; alkuteos: The Mucker
Billy ja etsivä, suom. Alpo Kupiainen, Karisto, 1922; alkuteos: The Man without a Soul (uusi suomennos Sieluton mies, Minerva, 1922, sisälsi molemmat Billy-kirjat)
Hollywoodin tyttö, suom. Alpo Kupiainen, Karisto, 1922; alkuteos: The Girl from Hollywood; uusi suomennos: Filmikaupungin tyttö, suom. H. Vaaja, Minerva, 1924
Ajan unohtama maa, suom. Alpo Kupiainen, Karisto, 1925; alkuteos: The Land that Time forgot
Luolatyttö, suom. Alpo Kupiainen, Karisto, 1925; alkuteos: The Cave Girl
Ikuinen rakastaja, suom. Väinö Meltti, Karisto, 1926; alkuteos: The Eternal Lover
Kadonnut prinssi, suom. Alpo Kupiainen, Karisto, 1927; alkuteos: The Outlaw of Torn
Poika ja leijona, 1938; suom. Seppo Ilmari, Taikajousi, 1972; alkuteos: The lad and the lion
Filmatisoinnit

Tarzan-elokuvia on tehty runsaasti. Nykyisin perikunta valvoo teosten julkaisua ja filmatisointeja; esimerkiksi elokuvaa Tarzan, the Ape Man (1981) sensuroitiin, koska naispääosan esittäjä Bo Derek esiintyi kirjailijan perikunnan mielestä tarpeettoman alastomana. Sen sijaan elokuva Greystoke: The Legend of Tarzan, Lord of the Apes (1984) jonka ohjasi englantilaisohjaaja Hugh Hudson, hyväksyttiin sellaisenaan.
Vuonna 2012 tuli ensi-iltaan Disneyn tuottama Mars-sarjaan perustuva John Carter -elokuva. Elokuva menestyi taloudellisesti heikosti ja sen on arvioitu aiheuttavan tuotantoyhtiölle jopa satojen miljoonien dollarien tappiot.
Viittauksia tuotantoon Suomessa

L. Valakivi kirjoitti 1940-luvulla Tarzanin innoittamana neljä kirjaa, jonka pääosassa oli karhujen kasvattama suomalainen Tarsa. Romaanit olivat:
Karhumies Tarsa (1940)
Tarsa Hyrsylän mutkassa (1940)
Tarsan kuudes kolonna (1941)
Tarsa ja pakoluolan salaisuus (1941)
Tarzan-kirjoista myös suomalainen kirjailija Veikko Huovinen sai aiheen novelliinsa "Tarzan Suomessa", jossa metsähoitajan koulutuksen saanut kirjailija tarkastelee koulutuksensa perusteella tieteellistä tyyliä tavoitellen Tarzanin selviytymismahdollisuuksia suomalaisessa metsäluonnossa todeten ne heikoiksi.
Yksi Mars-kirjojen marsilaisista sivuhahmoista oli Tars Tarkas, josta suomalainen elokuvaohjaaja Aarne Tarkas (e. Saastamoinen) otti sukunimensä. Alkuperäisestä nimestään hän ei pitänyt, koska lapsena koulussa häntä oli pilkattu haukkumanimellä "moinen saasta".
Kirjallisuutta

Pohjoisamerikkalaisia lännenkirjailijoita. Toimittanut Juri Nummelin. BTJ Kirjastopalvelu, 2005.
Sankarimyytti Edgar Rice Burroughsin Mars-trilogiassa.[vanhentunut linkki] Lisensiaatintutkimus, Taru Väyrynen. Verkkokirja.
Havaste, Paula: Tarzan ja valkoisen miehen arvoitus. Tutkielma maskuliinisesta identiteetistä Edgar Rice Burroughsin Tarzan-sarjassa.  (Väitöskirja)  Helsinki:  Like, 1998.  ISBN 951-578-582-0
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vapaasti ladattavia Edgar Rice Burroughsin e-kirjoja Project Gutenbergiltä
Edgar Rice Burroughsin teoksia Wikiaineistossa (englanniksi)
E.R. Burroughsin teoksia äänikirjoina (englanniksi)
Burroughsin teoksia Gutenberg-projektissa (englanniksi)
Burroughsin teoksia Australian Gutenbergin projektissa (englanniksi)
Edgar Rice Burroughs, Inc. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Burroughs noin vuonna 1920.
Tarzan ja Pikkuväki, Kariston nuorisonkirjoja 71 (Hämeenlinna, 1954).
Englanninkielisen Marsin prinsessan eli Marsin sankarin kansi.
Pellucidarin kartta (1915)
Grethe Rask

Margrethe "Grethe" Rask (1930 – 12. joulukuuta 1977) oli tanskalainen lääkäri, joka oli yksi ensimmäisistä AIDSiin kuolleista länsieurooppalaisista. Hänet todettiin HIV-positiiviseksi verinäytteistä hänen kuolemansa jälkeen. Rask oli ensimmäinen AIDSiin kuollut nainen, jonka henkilöllisyys on tiedossa.
Tausta

Rask oli kotoisin Thistedin kaupungista. Hän työskenteli Kongon demokraattisessa tasavallassa vuonna 1964, mutta palasi Tanskaan laatimaan väitöskirjaansa vatsakirurgiasta ja trooppisista sairauksista. Vuosina 1972–1975 Rask työskenteli lähetyssairaalassa Zaireksi uudelleen nimetyssä maassa lähellä Ebolajokea. Abumombazin kylässä asunut poliitikko välitti tarvikkeita sairaalan käyttöön. Toimintaolot olivat kuitenkin vaikeat ja samoja neuloja käytettiin useaan kertaan.
Sairastuminen, oireet ja kuolema

Rask alkoi laihtua ja tuntea väsymystä vuonna 1974, mutta piti oireita liiallisesta työskentelystä johtuvina. Hän alkoi kärsiä myös infektioista. Vuonna 1975 Rask kuitenkin siirtyi Punaisen Ristin Clinique Kinoise -sairaalan pääkirurgiksi Kinshasaan. Kirurgeista oli merkittävä pula useimpien belgialaisten poistuttua maasta sen itsenäistyttyä. Rask asui hoitaja Karen Strandby Thomsenin kanssa. Ebolaepidemia puhkesi elokuussa 1976, mutta lähialueilla levisi myös HIV kansainväliselle yhteisölle vielä tuntemattomana.
Rask alkoi ymmärtää olevansa todennäköisesti vaikeasti sairastunut. Hänen ystävänsä, professori Ib Christian Bybjerg epäili aluksi liiallista työskentelyä, kuumuutta ja kosteutta, mutta pohti sitten muun muassa maha-suolikanavan infektion, malarian, tuberkuloosin, leukemian ja diabeteksen mahdollisuuksia. Raskin oireisiin kuuluivat turvonneet imusolmukkeet, hengenahdistus ja suun sieni-infektio. Vuodenvaihteen 1976–1977 jälkeen Rask voi tilapäisesti paremmin. Lomallaan Etelä-Afrikassa heinäkuussa 1977 hän alkoi kärsiä voimakkaasta hengenahdistuksesta, joutui turvautumaan happisäiliöön ja matkusti takaisin Tanskaan.
Raskia tutkittiin Kööpenhaminan Rigshospitaletissa. Asiantuntijoiden pohdinnoista huolimatta mihinkään diagnoosiin ei päädytty, mutta Raskia pidettiin kuolemansairaana. Diagnostiikkaan haettiin apua myös Liverpool School of Tropical Medicinestä. Rask lähti toivonsa menettäneenä kotiseudulleen Jyllantiin, jossa Zairen-ajoilta tuttu hoitaja Karen Strandby Thomsen muutti hänen asuntoonsa hänestä huolehtimaan. Ib Christian Bybjergin kannustuksesta Rask kuitenkin palasi Rigshospitaletiin, jossa hänellä havaittiin immuunijärjestelmän vakava häiriö. Hänen vertaan tallennettiin kudostyyppilaboratorioon. Rask kuoli 47-vuotiaana joulukuussa 1977. Kuolemansyiksi merkittiin bakteeriperäinen keuhkokuume ja stafylokokkiperäinen verenmyrkytys.
Jälkivaiheet

Alkusyksystä 1980 Raskin sairaudesta muistuttaneita tapauksia alkoi ilmetä homoseksuaalisten miesten parissa Tanskassa. Ib Christian Bybjerg pani merkille oirekuvien yhteneväisyydet ja anoi lupaa julkaista Grethe Raskin sairaushistoriaa koskevat tiedot. Vuonna 1983 The Lancetissa julkaistiin Bybjergin väitöskirja AIDS in a Danish Surgeon (Zaire 1976).
Vuonna 1984 Raskin verinäytteistä tutkittiin Tanskassa HIV, jota ei vielä löydetty. Vuonna 1987 verinäytteet kuljetettiin Yhdysvaltoihin, jossa kahdessa eri HIV-testissä saatiin Raskin näytteistä positiivinen tulos.
Tuomo Rysti

Tuomo Rysti (27. maaliskuuta 1953 Lauritsala – 26. heinäkuuta 2021 Espoo) oli suomalainen ohjaaja ja ääninäyttelijä. Hänen ohjaamiaan elokuvia ovat esimerkiksi Ihantalan ihme (2001), Taistelu Laatokan Karjalassa (2005) ja Talvisota – ensimmäinen torjuntavoitto (2007).
Elokuvat

Tuomo Rysti on ohjannut yhteensä kuusi elokuvaa:
Ihantalan ihme (2001)
Korpisodan suurvoitto (2003)
Taistelu Laatokan Karjalassa (2005)
Talvisota - ensimmäinen Torjuntavoitto (2007)
Suomen tie jatkosotaan (2009)
Viimeiseen mieheen (2010)
Risteysasema

Joensuu on neljän rataosan risteysasema.
Risteysasemalla tarkoitetaan sellaista rautatieliikennepaikkaa, josta on ratayhteys vähintään kolmeen eri suuntaan. Suomalaisia merkittäviä risteysasemia ovat esimerkiksi Kouvola, Kerava, Pieksämäki sekä Haapamäki. Risteysasema voi olla rautatieasema, seisake tai muu liikennepaikka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Risteysasema Wikimedia Commonsissa
Nahikkaat

| Nahikkaat |
| --- | --- |
 Marasmius elegans
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Marasmiaceae
Suku::  Nahikkaat Marasmius  Fr., 1836
Katso myös
   Nahikkaat Wikispeciesissä   Nahikkaat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nahikkaat (Marasmius) on Marasmiaceae-heimoon kuuluva sienisuku. Siihen kuuluu 949 elossa olevaa lajia. Suomessa tavattavia nahikkaita ovat nurminahikas (M. oreades), ruotinahikas (M. epiphyllus) ja oksaratasnahikas (M. rotula).
Heimo Iivonen

Heimo Matti Iivonen (24. elokuuta 1935 Antrea – 19. lokakuuta 2024 Heinola) oli suomalainen kontra-amiraali. Hän oli Suomenlahden merivartioston komentaja 1979–1988 ja rajavartiolaitoksen meriosaston osastopäällikkö 1988–1993. Hän oli Suomen Meripelastusseuran toiminnanjohtaja vuosina 1993–2000 ja oli Estonian onnettomuutta tutkineen kansainvälisen tutkintakomission meripelastusasiantuntija.
Iivosella oli kaksi lasta puolisonsa Rauni Iivosen kanssa.
Anja Storelv

| Anja Storelv> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. helmikuuta 1979 
Aiheesta muualla
www.anjastorelv.n.nu
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Anja Kathrin Storelv (o. s. Vesterheim; s. 18. helmikuuta 1979 Skånland, Norja) on saamelainen muusikko, laulaja ja lastenopettaja. Hän on voittanut Sámi Grand Prix -kilpailun parhaan laulun osion kahdesti, ensin vuonna 1998 ja sitten 1999.
Elämäkerta

Anja Kathrin Vesterheim syntyi 18. helmikuuta 1979 Skånlandissa, Norjassa. Hän varttui Reinåsenissa, Trøsemarkissa. Kun hän oli 8-vuotias, hän alkoi laulaa Skånlandin kirkon lapsikuorossa, minkä hän jatkoi myös nuorisokuorossa. Musiikkiharrastuksen lisäksi hän kilpailii monessa eri urheilulajissa, mm. pyöräilyssä ja hiihdossa. Kouluvuosien jälkeen Vesterheim muutti Tromssaan opiskelemaan lastenopettajaksi Tromssan korkeakoulussa.
Vesterheimillä oli varsin paljon kaikenlaista vuonna 2002, esimerkiksi hän valmistui silloin lastenopettajaksi Tromssan korkeakoulusta. Musiikin osalta hänet pyydettiin mm. avaamaan Karasjoen pääsiäismarkkinoita ja laulamaan sen vuoden Márkomeannu-musiikkifestivaaliin. Sen lisäksi hän muutti Tromssasta Råneåån Ruotsin puolelle.