stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Talviparalympialaiset 1976

| I Winter Paralympics |
| --- | --- |

Isäntäkaupunki:   Örnsköldsvik
Osallistujamaita:  16
Osallistujat:  53
Kisatapahtumat:  2 lajia
Avajaiset:  21. helmikuuta 1976
Päättäjäiset:  28. helmikuuta 1976
Avaaja:  Kaarle XVI Kustaa
Olympiastadion:  Kempehallen
 Alkujaan kisat tunnettiin nimellä: "1st Winter Olympic Games for the Disabled" 
Talviparalympialaiset 1976 järjestettiin Örnsköldsvikissä Ruotsissa 21.–28. helmikuuta. Kisoissa kilpailtiin alppihiihdossa ja pohjoismaisissa hiihtolajeissa. Kisoissa kilpailivat amputoidut ja näkövammaiset. Näytöslajina oli jääkelkkakilpailu. Kisoihin otti osaa 53 kilpailijaa 16 maasta.
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Länsi-Saksa | 10 | 12 | 6 | 28 |
| 2 |  Sveitsi | 10 | 1 | 1 | 12 |
| 3 |  Suomi | 8 | 7 | 7 | 22 |
| 4 |  Norja | 7 | 3 | 2 | 12 |
| 5 |  Ruotsi | 6 | 7 | 7 | 20 |
| 6 |  Itävalta | 5 | 16 | 14 | 35 |
| 7 |  Tšekkoslovakia | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 8 |  Ranska | 2 | 0 | 3 | 5 |
| 9 |  Kanada | 2 | 0 | 2 | 4 |
Aiheesta muualla

Official website of the Paralympic Movement (englanniksi)
Talviparalympialaiset 2006

2006 talviparalympialaiset järjestettiin Torinossa Italiassa 10.–19. maaliskuuta 2006. Pyörätuolicurlingissa kilpailtiin ensimmäistä kertaa paralympialaisten historiassa. Meksiko ja Mongolia osallistuivat ensimmäistä kertaa paralympialaisiin, mikä nosti Torinon kisoihin osallistuvien maiden määrän 39:ään. Neljässä lajissa kilpailtiin 474 urheilijan kesken.
1 037 eri median edustajaa seurasi kisoja, mikä oli ennätysmäärä. 242 tehdystä doping-testistä yhdestäkään ei löytynyt kiellettyjä aineita.
Mitalitaulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 Talviparalympialaisten mitalitaulukko | 2006 Talviparalympialaisten mitalitaulukko | 2006 Talviparalympialaisten mitalitaulukko | 2006 Talviparalympialaisten mitalitaulukko | 2006 Talviparalympialaisten mitalitaulukko |  |
| Sijoitus | Maa |      |      |      | Yhteensä |
| 1. |  Venäjä | 13 | 13 | 7 | 33 |
| 2. |  Saksa | 8 | 5 | 5 | 18 |
| 3. |  Ukraina | 7 | 9 | 9 | 25 |
| 4. |  Ranska | 7 | 2 | 6 | 15 |
| 5. |  Yhdysvallat | 7 | 2 | 3 | 12 |
| 6. |  Kanada | 5 | 3 | 5 | 13 |
| 7. |  Itävalta | 3 | 4 | 7 | 14 |
| 8. |  Japani | 2 | 5 | 2 | 9 |
| 9. |  Italia | 2 | 2 | 4 | 8 |
| 10. |  Puola | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 11. |  Valko-Venäjä | 1 | 6 | 2 | 9 |
| 12. |  Norja | 1 | 1 | 3 | 5 |
| 13. |  Australia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 13. |  Espanja | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 13. |  Sveitsi | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 13. |  Slovakia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 17. |  Tšekki | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 17. |  Yhdistynyt kuningaskunta | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 19. |  Ruotsi | 0 | 0 | 1 | 1 |
Aiheesta muualla

Official website of the Paralympic Movement (englanniksi)
Tom Conti

| Tom Conti |
| --- | --- |
 Conti vuonna 2007
Henkilötiedot
Koko nimi:  Thomas Antonio Conti
Syntynyt: 22. marraskuuta 1941 (ikä 82) Paisley, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä, teatteriohjaaja, kirjailija
Puoliso:  Kara Drummond Wilson (1967–)
Lapset:  Nina Conti (s. 1974)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1963–
Merkittävät roolit:  Gowan McGland (Reuben, Reuben) John Lawrence (Merry Christmas, Mr. Lawrence)
Palkinnot
 Parhaan miespääosan NBR-palkinto (1984) 
Aiheesta muualla
www.tomconti.co.uk
IMDb 
Elonet
Thomas Antonio ”Tom” Conti (22. marraskuuta 1941 Paisley, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on skotlantilainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja kirjailija. Contin tunnetuimmat roolit elokuvissa olivat pääosat vuoden 1984 elokuvissa Reuben, Reuben ja Merry Christmas, Mr. Lawrence. Jälkimmäisestä hän voitti Parhaan miespääosan NBR-palkinnon ja Ruben, Rubenista hän oli ehdolla Parhaan miespääosan Oscar-palkintoon. Oscarin voitti kuitenkin Robert Duvall (Kantrin kaipuu).
Sylvain Côté

| Sylvain Côté |
| --- | --- |
 Manon Rhéaumen ja Sylvain Côtén (oikealla) patsas
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. tammikuuta 1966 (ikä 58) Quebec, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  Puolustaja
Maila:  Oikea
Pituus:  181 cm
Paino:  91 kg
Pelinumero:  3
Seurat:  QMAAAselvennä Ste. Foy Gouvernors QMJHL Quebec Remparts Hull Olympiques  NHL Hartford Whalers  Washington Capitals  Toronto Maple Leafs  Dallas Stars  Chicago Blackhawks
NHL-varaus:  11. varaus, 1983
Sylvain Côté (19. tammikuuta 1966) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka on pelannut NHL:ssä 1171 ottelua. Hän edusti urallaan Hartford Whalersia, Washington Capitalsia, Toronto Maple Leafsia, Chicago Blackhawksia ja Dallas Starsia. Vaikka Côté edusti NHL-urallaan viittä joukkuetta ja pelasi yli tuhat runkosarjaottelua ja 102 pudotuspeliottelua, hän ei ikinä voittanut Stanley Cupia.
Ura > NHL

Vuonna 1983 Quebecista kotoisin olevan 23-vuotiaan Sylvainin varasi NHL-joukkue Hartford Whalers ensimmäisellä kierroksella hänen toisen QMJHL -kautensa jälkeen. Hän pelasi Hartford Whalersissa kaudesta 1984–1985 kauteen 1990–1991. Sitten hän siirtyi Whalersista Washington Capitanlsiin ja siellä hän pelasi kaudesta 1991–1992 kauteen 1997–1998. Capitalsista hän siirtyi kesken kauden 1997-1998 Toronto Maple Leafsiin, jossa hän pelasi yhden kokonaisen kauden vuosina 1998–1999 ja jatkoi siellä vielä kaudella 1999–2000, mutta siirtyi kesken kauden Chicago Blackhawksiin. Siellä hän pelasi 45 ottelua ennen kuin siirtyi jälleen ja tällä kertaa Dallas Starsiin. Hän pääsi Dallasin kanssa Stanley Cupin finaaleihin asti, mutta Dallas taipui New Jersey Devilsille. Hän siirtyi vuonna 2000 takaisin Capitalsiin ja pelasi siellä loppu-uransa kauteen 2002–2003 asti.
| Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten jääkiekko.Nuorten MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten jääkiekko.Nuorten MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten jääkiekko.Nuorten MM-kilpailut  | Maa:  Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Kanada 1986 | jääkiekko |  |
Ura > Maajoukkue

Côté edusti Kanadan jääkiekkomaajoukkuetta neljä kertaa: kaksi kertaa nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, yhden kerran maailmanmestaruuskilpailuissa ja yhden kerran maailmancupissa. Hän pelasi kaiken kaikkiaan 17 maaottelua. Hän voitti ainoastaan yhden mitalin, joka oli hopeamitali nuorten maailmanmestaruuskilpailuista 1986. Samassa turnauksessa hänet valittiin turnauksentähdistökentällisen toiseksi puolustajaksi neuvostoliittolaisen Mihail Tatarinovin kanssa.
Muuta

Myös Sylvainin pikkuveli Alain Côté on jääkiekkoilija, joka pelasi QMAAA:ssa, QMJHL:ssä, AHL:ssä, NHL:ssä, IHL:ssä, Slovenian jääkiekkoliigassa, JIHL:ssä, DEL:ssä, SM-liigassa, QSPHL:ssä, QSMHL:ssä, LNAH:ssa, QSCHL:ssä ja LHBBF:ssä.
Tick-Tock (Albinan kappale)

|  Tick-Tock |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Albina Grčić
Levy-yhtiö:  Universal Music Croatia
Kesto:  3:00
Tyylilaji:  pop
Julkaistu:  13. helmikuuta 2021
Säveltäjä(t):  Branimir Mihaljević
Sanoittaja(t):  Max Cinnamon Tihana Buklijaš Bakić
Tuottaja(t):  Branimir Mihaljević
Euroviisutiedot
Vuosi:  2021
Maa:  Kroatia
Kieli:  englanti, kroatia
Sijoitus semifinaalissa:  11.
Pisteet semifinaalissa:  110
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”Divlji vjetre” (2020) 
Tick-Tock on kroatialaisen laulajan Albinan esittämä kappale, jolla hän edusti Kroatiaa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa.
Kappale kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui yhdeksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Tick-Tock

Tick-Tock tai Tick Tock voi tarkoittaa seuraavia:
Intel Tick-Tock, Intelin suorittimien kehittämismalli
”Tick Tock”, Marija Jaremtšukin kappale, Ukrainan edustaja Eurovision laulukilpailussa 2014
”Tick Tock”, Albinan kappale, Kroatian edustaja Eurovision laulukilpailussa 2021
”Tick Tock”, Clean Banditin ja Mabelin kappale vuodelta 2020.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tick tock”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ranskan akatemia

Logo
Ranskan akatemia
Ranskan akatemia (ransk. L’Académie française) perustettiin vuonna 1635 kardinaali Richelieun aloitteesta huolehtimaan ranskan kielestä. Akatemia on yksi Ranskan vanhimmista edelleen toimivista instituuteista. Sen muodostavat 40 eliniäksi valittua jäsentä, joita kutsutaan kuolemattomiksi (Les Immortels).
Tehtävät

Nykyisin akatemialla on kaksijakoinen tehtävä:
Tehtävät > Kielestä huolehtiminen

Alkuperäisen tarkoituksensa mukaisesti akatemian tulee pitää huolta ranskan kielestä. Tämä tavoite asetettiin sen alkuperäisessä perustamispäätöksessä. Tämän tarkoituksen toteuttamiseksi akatemia on menneisyydessä työskennellyt kielen normittamiseksi, jotta siitä tulisi entistä selkeämpää yhteistä omaisuutta kaikille ranskalaisille ja kieltä käyttäville.
Nykyisin akatemia toteuttaa tätä huolehtimalla kielen laadukkuudesta ja seuraamalla sen välttämätöntä kehitystä. Tavoitteena akatemialla on kielen hyvä ja oikea käyttö, jonka tukemiseksi se julkaisee sanakirjaa Dictionnaire de l’Académie française. Oikean kielenkäytön normeja tuodaan esiin tämän sanakirjan ja akatemian suosituksilla sekä erilaisiin kielenkäytön neuvostoihin osallistumisella.
Tehtävät > Taloudellinen tuki

Akatemian toinen keskeinen tehtävä on mesenaattina toimiminen. Tätä tehtävää ei alkuperäinen perustamisasiakirja tunne, mutta sen mahdollistavat akatemian saamat runsaat taloudelliset lahjoitukset. Vuosittain akatemia jakaa noin 60 erilaista kirjallisuuspalkintoa.
Tuki kohdistuu Ranskan kansalaisten lisäksi koko muulle frankofoniselle maailmalle. Akatemia tukee taloudellisesti myös kirjallisia yhdistyksiä ja tieteellisiä seuroja.
Historia

Vuonna 1635 kardinaali Richelieu laaditutti akatemian säännöt, jotka kuningas Ludvig XIII hyväksyi samana vuonna. Pariisin parlamentti rekisteröi säädökset vuonna 1637.  Säännöissä määriteltiin virallinen status yhteisölle, joka tämän jälkeen kokoontuisi. Akatemian tehtäväksi tuli säädellä ja luoda kriteerit kaikille ranskan kieltä käyttäville. Akatemia kokoontui aluksi jäsentensä luona. Vuodesta 1639 lähtien akatemia kokoontui kanslerinsa luona ja vuodesta 1672 lähtien Louvressa. Vuonna 1805 akatemia muutti Ranskan instituutin rakennukseen, jossa se yhä kokoontuu.
Perustajana kardinaali Richelieu julistautui akatemian suojelijaksi ja oli sitä kuolemaansa saakka. Hänen jälkensä tehtävää hoiti kansleri Séguier, kunnes kuningas Ludvig XIV otti tehtävän haltuunsa. Tästä lähtien Ranskan valtionpäämies on ollut akatemian suojelija.
Sanakirjan ensimmäinen painos ilmestyi 1694 ja toistaiseksi viimeisin vuonna 1992. Sen yhdeksäs painos on valmisteilla.
Jäsenet

Akatemia koostuu 40 jäsenestä. Akatemia valitsee itse jäsenensä, joita kutsutaan kuolemattomiksi, koska kardinaali Richelieun akatemialle antamassa sinetissä on teksti "Kuolemattomuudelle". Akatemian historian aikana sillä on ollut yli 700 jäsentä. He ovat olleet runoilijoita, romaanikirjailijoita, teatterintekijöitä, filosofeja, lääkäreitä, tiedemiehiä, taidekriitikoita, sotilaita, valtiomiehiä ja kirkonmiehiä. Ensimmäinen akateemikoksi valittu nainen  oli Marguerite Yourcenar, joka valittiin 1980-luvulla.
Akateemikoilla on virka-asunaan kaikissa juhlallisissa istunnoissaan toiselta konsulikaudelta peräisin oleva musta, vihreällä kirjailtu virkapuku, johon kuuluu lisäksi kaksilierinen hattu, viitta ja miekka.  Tätä asua käyttävät myös muiden Ranskan instituutin akatemioiden jäsenet. Valintaa Ranskan akatemiaan pidetään nykyisinkin kaikkein korkeimpana kunnianosoituksena.
Akatemian jäsenet eivät voi erota tehtävästään. Jos joku kuitenkin jättäytyy pois, hänen tilalleen ei valita uutta edustajaa ennen hänen kuolemaansa. Akatemian yleiskokous voi erittäin painavista syistä erottaa jäsenen. Toisen maailmansodan jälkeen jäseniä erotettiin; kuuluisin tapaus oli Philippe Pétain.
Jäsenet > 41. tuoli

Hyvin valovoimaisia kirjailijoita ei ole koskaan päässyt akatemian jäseneksi.selvennä He eivät ole joko koskaan pyrkineet jäseneksi tai heidän ehdokkuuttaan ei ole hyväksytty. Myös ennenaikainen kuolema on estänyt monen akatemiaan pääsyn. Vuonna 1885 kirjailija Arsène Houssaye kutsui ensimmäisen kerran näitä jäsenyyttä vaille jääneitä akatemian 41. tuolin haltijoiksi.   Ilmausta on käytetty myöhemmin symboloimaan niitä jotka olisivat ihan hyviä mutta eivät saa näkyvyyttä koska samaan aikaan on muita ainakin yhtä hyviä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ranskan Akatemia
Ranskan kieli (Arkistoitu – Internet Archive)
Dictionnaire de l'Académie française (Arkistoitu – Internet Archive)
Akatemian jäsenet (Arkistoitu – Internet Archive)
Kardinaali Richelieu
Pierre Loti pukeutuneena vihreään virka-asuun, kun hänet vastaanotettiin Ranskan akatemiaan 7. huhtikuuta 1892.
Tom Daley

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Tom Daley |  Tom Daley |  Tom Daley |  |
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Miesten uimahypyt
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 | 10 m kerroshypyt, parikilpailu |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2024 | 10 m kerroshypyt, parikilpailu |  |
|  Pronssia | Tokio 2020 | 10 m kerroshypyt |  |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | 10 m kerroshypyt |  |
|  Pronssia | Rio 2016 | 10 m kerroshypyt, parikilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Rooma 2009 | 10 m kerroshypyt |  |
|  Kultaa | Kazan 2015 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Budapest 2017 | 10 m kerroshypyt |  |
|  Hopeaa | Budapest 2017 | 3 m ponnahduslauta, parikilpailu |  |
|  Pronssia | Kazan 2015 | 10 m kerroshypyt |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Eindhoven 2008 | 10 m kerroshypyt |  |
|  Kultaa | Eindhoven 2012 | 10 m kerroshypyt |  |
|  Kultaa | Lontoo 2016 | 10 m kerroshypyt |  |
|  Kultaa | Lontoo 2016 | 3 m ponnahduslauta, parikilpailu |  |
|  Hopeaa | Berliini 2014 | 10 m kerroshypyt |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2016 | 10 m kerroshypyt, parikilpailu |  |
Maa:   Englanti
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Kultaa | New Delhi 2010 | 10 m kerroshypyt |  |
|  Kultaa | New Delhi 2010 | 10 m kerroshypyt, parikilpailu |  |
|  Kultaa | Glasgow 2014 | 10 m kerroshypyt |  |
|  Hopeaa | Glasgow 2014 | 10 m kerroshypyt, parikilpailu |  |
Thomas ”Tom” Robert Daley (s. 21. toukokuuta 1994 Plymouth, Englanti) on brittiläinen uimahyppääjä. Hän on 10 metrin kerroshypyissä Euroopan-mestari vuosilta 2008, 2012 ja 2016 sekä maailmanmestari vuosilta 2009 ja 2017.
Daley kuului myös 14-vuotiaana Ison-Britannian olympiajoukkueeseen Pekingissä 2008, jossa hän sijoittui 10 metrin kerroshyppyjen yksilökilpailussa seitsemänneksi ja parikilpailussa Blake Aldridgen kanssa kahdeksanneksi. Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän sai kultaa sekä kerroshyppyjen henkilökohtaisessa että parikilpailussa. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sai kerroshypyistä henkilökohtaisessa kilpailussa pronssia ja sijoittui parikilpailussa neljänneksi. Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän sai kerroshypyistä yksilökilpailun kultaa ja parikilpailussa hopeaa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti kerroshyppyjen parikilpailussa pronssia Daniel Goodfellow'n kanssa. Tokion olympialaisissa 2020 hän voitti kultaa 10 metrin kerroshyppyjen parikilpailussa yhdessä Matty Leen kanssa. Pariisin olympialaisissa 2024 hän saavutti Noah Williamsin kanssa 10 metrin kerroshyppyjen parikilpailussa hopeaa.
Aikuisten maailman- ja Euroopan-mestaruuden lisäksi Daley voitti hopeaa juniorien maailmanmestaruuskilpailuissa 2008 10 metrin kerroshypyistä sekä kolmen metrin ponnahduslaudalta.
Seuratasolla Daley edustaa Plymouth Divingia.
Daley on naimisissa yhdysvaltalaisen käsikirjoittajan Dustin Lance Blackin kanssa.
Tinto Brass

Tinto Brass Venetsian elokuvajuhlilla 2009.
Giovanni "Tinto" Brass (s. 26. maaliskuuta 1933) on italialainen elokuvaohjaaja, joka on tullut tunnetuksi eroottissävytteisistä elokuvistaan. Hän oli vuonna 1970 ehdolla Kultaisen karhun saajaksi Berliinin elokuvajuhlilla. Brass oli tuomariston jäsen Berliinin elokuvajuhlilla vuonna 1972.
Elokuvia

Brassin teosten joukossa ovat muiden muassa seuraavat elokuvat:
Salon Kitty (1976)
Caligula (1979)
The Key – avain (1983) (ital. La Chiave)
Love and Passion – Rakkaus ja intohimo (1987) (ital. Capriccio)
Kullanmuru (1991) (ital. Paprika)
Anna vaimollesi vapaus! (1992) (ital. Così fan tutte)
Tirkistelijä (1994) (ital. L'uomo che guarda)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tinto Brass Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tinto Brassin kotisivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Tim Borowski

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Tim Borowski
Syntymäaika: 2. toukokuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka:  Neubrandenburg, Itä-Saksa
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 194 senttimetriä
Paino: 85 kg
Junioriseurat
1985–1996 1996–1999:  Neubrandenburg  Werder Bremen
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2002 2000–2008 2008–2009 2009–2012 |  Werder Bremen II  Werder Bremen  Bayern München  Werder Bremen | 58 (12) 169 (23) 26 (5) 39(4) |
Maajoukkue
| 1999–2001 2002–2004 2002–2008 |  Saksa U-21  Saksa B  Saksa | 15 (0) 5 (0) 33 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. toukokuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 19. huhtikuuta 2010.
Tim Borowski.
Tim Borowski (s. 2. toukokuuta 1980 Neubrandenburg, Itä-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka pelasi pääosan urastaan Bundesliiga-seura SV Werder Bremenissä. Borowski pelasi myös Saksan jalkapallomaajoukkueessa MM-kisoissa 2006 ja teki tärkeän maalin puolivälierän rankkarikisassa Argentiinaa vastaan. Kaikkiaan hän pelasi 33 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Borowski oli keskikenttäpelaaja ja tunnettu hyvästä laukauksesta ja taitavista keskityksistä. Hän kuului pitkään Werder Bremenin avauskokoonpanoon. Hänen suurimpia saavutuksiaan ovat Bundesliigan voitto ja Saksan cupin voitto vuodelta 2004.
Borowski ei päässyt vuoden 2004 jalkapallon EM-kilpailuihin vaikka olikin yksi seurajoukkueensa parhaimpia pelaajia sillä kaudella. Hän oli kuitenkin mukana MM-kilpailuissa 2006.
Tim Borowski siirtyi kauden 2007–2008 jälkeen ilmaiseksi Bayern Müncheniin, josta hän palasi jo yhden kauden jälkeen Werder Bremeniin.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Saksan joukkue – Maanosaliittojen cup 2005
1 Kahn |
2 Hinkel |
3 Friedrich |
4 Huth |
5 Owomoyela |
6 Engelhardt |
7 Schweinsteiger |
8 Frings |
9 Hanke |
10 Deisler |
11 Brdarić |
12 Lehmann |
13 Ballack |
14 Asamoah |
15 Ernst |
16 Hitzlsperger |
17 Mertesacker |
18 Borowski |
19 Schneider |
20 Podolski |
21 Schulz |
22 Kurányi |
23 Hildebrand |
Valmentaja Klinsmann
Saksan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Lehmann |
2 Jansen |
3 Friedrich |
4 Huth |
5 Kehl |
6 Nowotny |
7 Schweinsteiger |
8 Frings |
9 Hanke |
10 Neuville |
11 Klose |
12 Kahn |
13 Ballack |
14 Asamoah |
15 Hitzlsperger |
16 Lahm |
17 Mertesacker |
18 Borowski |
19 Schneider |
20 Podolski |
21 Metzelder |
22 Odonkor |
23 Hildebrand |
Valmentaja Klinsmann
Saksan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 Lehmann |
2 Jansen |
3 Friedrich |
4 Fritz |
5 Westermann |
6 Rolfes |
7 Schweinsteiger |
8 Frings |
9 Gómez |
10 Neuville |
11 Klose |
12 Enke |
13 Ballack |
14 Trochowski |
15 Hitzlsperger |
16 Lahm |
17 Mertesacker |
18 Borowski |
19 Odonkor |
20 Podolski |
21 Metzelder |
22 Kurányi |
23 Adler |
Valmentaja Löw
Tojohanitra Andriamanjatoarimanana

Tojohanitra Tokin'aina Andriamanjatoarimanana (s. 31. lokakuuta 1990) on madagaskarilainen uimari. Hän jäi naisten 50 metrin vapaauinnissa vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa 56. ja vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä 60. sijalle.
Talviparalympialaiset 2002

Talviparalympialaiset 2002 järjestettiin Salt Lake Cityssä Utahin osavaltiossa Yhdysvalloissa 7.–16. maaliskuuta 2002. Kisoihin osallistui 416 kilpailijaa 36 maasta.
Andorra, Chile, Kiina, Kroatia, Kreikka ja Unkari osallistuivat paralympialaisiin ensimmäistä kertaa. Kisoissa kilpailtiin kolmessa lajissa ja neljässä tyylissä: alppihiihdossa, kelkkajääkiekossa sekä pohjoismaisista hiihtotyyleistä maastohiidossa ja ampumahiihdossa.
Kisojen menestynein maa oli 43 mitalia haalinut Yhdysvallat. Yhteensä 836 eri median edustajaa raportoi paralympialaisista. Kisoja kävi seuraamassa 40 000 katsojaa. Kelkkajääkiekon finaalia seurasi 8 315 katsojaa, joka oli uusi katsojaennätys yhdelle lajille paralympialaisissa.
Lajit

Alppihiihto
Kelkkajääkiekko
Pohjoismaiset hiihtolajit
Ampumahiihto
Maastohiihto
Mitalitaulukko TOP-10

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Saksa | 17 | 1 | 15 | 33 |
| 2 |  Yhdysvallat | 10 | 22 | 11 | 43 |
| 3 |  Norja | 10 | 3 | 6 | 19 |
| 4 |  Itävalta | 9 | 10 | 10 | 29 |
| 5 |  Venäjä | 7 | 9 | 5 | 21 |
| 6 |  Kanada | 6 | 4 | 5 | 15 |
| 7 |  Sveitsi | 6 | 4 | 2 | 12 |
| 8 |  Australia | 6 | 1 | 0 | 7 |
| 9 |  Suomi | 4 | 1 | 3 | 8 |
| 10 |  Uusi-Seelanti  | 4 | 0 | 2 | 6 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Official website of the Paralympic Movement (englanniksi)
Ylen Elävä arkisto: Salt Lake Cityn kisat vedenjakajana Suomen paralympiamenestyksessä
Tokaari B

| Tokaari B |
| --- | --- |
 Tokaari B vaaleanpunaisella
Muu nimi:  länsi-tokaari, kutše
Tiedot
Ajoitus:  –900-luku
Kirjaimisto:  tokaarilaiset aakkoset
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  Tokaarilaiset kielet
ISO 639-3:  txb
 Ohje 
Tokaari B, myös länsi-tokaari tai kutše, oli tokaarilaisiin kieliin kuulunut kuollut kieli. Sitä puhuttiin lähinnä nykyisen Xinjiangin alueella. Tokaari A:n tavoin kieltä kirjoitettiin tokaarilaisilla aakkosilla.
Toivo Aattonen

| Toivo Aattonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. heinäkuuta 1909 Akaa
Kuollut: 7. joulukuuta 1973 Helsinki
Ammatti:  juristi
Toivo Kaarlo Sakarias Aattonen  (13. heinäkuuta 1909 Akaa – 7. joulukuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka toimi kouluhallituksen kouluneuvoksena ja ylijohtajana.
Henkilöhistoria

Toivo Aattosen vanhemmat olivat  opettaja Kustaa Adolf Aattonen ja  Naimi Tiiainen. Aattosen toinen puoliso vuodesta 1965 oli Brita Ingeborg Linkamo. Aattonen tuli ylioppilaaksi 1929 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1934 ja lisensiaatin tutkinnon 1946. Hän oli Pyhäjärven (Vl.) nimismies 1936–1938 ja Heinjoen 1938–1940. Tie- ja vesirakennushallituksen apukamreerina Aattonen toimi 1940–1944, Helsingin yliopiston kamreerina 1944–1947 ja kouluhallituksessa kouluneuvoksena vuodesta 1947 ja ylijohtajana vuodesta 1969 vuoteen 1972, jolloin hän jäi eläkkeelle. Aattonen vaikutti työllään merkittävästi koululainsäädännön ja -hallinnon kehittämiseen.
Julkaisuja

Juhlakirja osastopäällikkö Väinö Gunnar Sarvan 70-vuotispäiväksi 7.10.1949, 1949
Oppikoulun hallinto, 1953, Ragnar Meinander, Toivo Aattonen
Oppikoulun pääsytutkinto, 1955
Ehdotus oppikouluja koskevaksi säännöstöksi, 1955