stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pyhä istuin

Pyhän istuimen vaakuna.
Paavin piispanistuin, Pyhän istuimen fyysinen symboli, Lateraanikirkossa.
Pyhä istuin (lat. Sancta Sedes) tarkoittaa paavin virkaa ja myös katolisen kirkon ylintä hallintoa. Vastaavasti kuninkaiden virkoja nimitetään valtaistuimiksi. Yleensä paavi on pyhällä istuimella eli virassaan valinnastaan kuolemaansa asti, minkä jälkeen pyhälle istuimelle nousee uusi valittu paavi. On myös olemassa erityinen fyysinen paavin istuin.
Käsite "Pyhä istuin" on lähes kaksituhatta vuotta vanha. Pyhä istuin on toiminut Vatikaanivaltiossa vuodesta 1929. Vaikka se on läheisessä yhteydessä Vatikaanivaltioon – Pyhän istuimen hallitsemaan itsenäiseen, riippumattomaan valtioon –, nämä kaksi kokonaisuutta ovat itse asiassa erillisiä. Pyhä istuin hallinnoi Vatikaania, mukaan lukien kaikki diplomaattiset tehtävät; ulkomaalaiset suurlähetystöt akkreditoi Pyhä istuin eikä Vatikaanivaltio, ja Pyhä istuin solmii konkordaatit riippumattomien valtioiden kanssa itsensä ja Vatikaanivaltion puolesta.
Pyhällä istuimella on ollut vuodesta 1964 pysyvän tarkkailijajäsenen asema Yhdistyneissä kansakunnissa.
Pyhän istuimen diplomaattiedustustoja kutsutaan historiallisesti apostolisiksi nuntiatuureiksi.
Mainzin arkkipiispanistuin

Saksalainen Mainzin arkkipiispanistuin on poikkeus: se on ainoa muu piispanistuin, jota kutsutaan arvonimellä Sancta sedes eli Pyhä Istuin. Näin siksi, että Mainzin arkkipiispa on paavin sijainen Alppien pohjoispuolella.
Tästä vakanssista käyty kauppa 1500-luvulla oli merkittävä tekijä Martti Lutherin teesien julkaisemisessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhä istuin Wikimedia Commonsissa
Taj Mahal

| Taj Mahal |
| --- | --- |

Sijainti:  Agra, Intia
Koordinaatit:  27.175°N, 78.041667°E
Rakennustyyppi:  mausoleumi
Valmistumisvuosi:  1648/1653
Suunnittelija:  Ustad Ahmad Lahauri
Rakennuttaja:  Shah Jahan
Julkisivumateriaali:  valkoinen marmori
Korkeus:  65 m (73 m)
Kerrosluku:  2
 Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1983 lähtien 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alueen kartta. Pohjoinen vasemmalla. Mausoleumi keskellä olevan puiston vasemmalla puolella joen varrella.
Taj Mahal on Agrassa Uttar Pradeshin osavaltiossa Intiassa sijaitseva mausoleumi, jonka Suurmogulien valtakunnan hallitsija Shah Jahan rakennutti 1600-luvulla muistoksi synnytyksessä kuolleelle lempivaimolleen Mumtaz Mahalille. Myös Shah Jahan on haudattu mausoleumiin vaimonsa vierelle. Valkoisesta marmorista rakennetun mausoleumin lisäksi rakennuskompleksiin kuuluu reunustava muuri, puisto, portti, moskeija ja vierastalo. Mausoleumi on koristeltu arvokkailla kivireliefeillä ja -upotuksilla sekä kalligrafialla.
Taj Mahalia pidetään nykyisin indoislamilaisen arkkitehtuurin suurimpana saavutuksena, ja se on nimetty Unescon maailmanperintökohteeksi.
Rakentaminen

Suurmogulien valtakunnan hallitsija Shah Jahan rakennutti Taj Mahalin lempivaimonsa Mumtaz Mahalin muistoksi. Mumtaz Mahal oli synnyttänyt Shah Jahanille 14 lasta, joista seitsemän jäi eloon. Hän kuoli synnytettyään vuonna 1631 terveen tyttövauvan.
Shah Jahanin kerrotaan valinneen mausoleumin paikan yhtäältä sen kauneuden vuoksi ja toisaalta koska sinne oli näkymä Agran linnoituksesta.
Mausoleumi rakennettiin vuosien 1632 ja 1648 välillä. Rakennuskompleksin muut rakennukset kuten moskeija ja portti valmistuivat vuoteen 1653 mennessä. Nimi Taj Mahal on urdua ja tarkoittaa ”rakennusten kruunu”. Taj Mahalia kutsuttiin aluksi vain haudaksi: nimen Taj Mahal se sai myöhemmin Mumtaz Mahalin mukaan.
Mausoleumin pohjapiirros perustuu Delhissä sijaitsevaan Humayunin mausoleumiin. Rakennuskompleksin arkkitehtuurissa on islamilaisia piirteitä ja symboliikkaa: moskeijan, neljän minareetin ja seiniin kaiverrettujen Koraanin säkeiden lisäksi esimerkiksi puutarhan neljän kanaalin voidaan katsoa symboloivan Paratiisin neljää jokea, mitä alueen porttiin kaiverretut säkeetkin korostavat.
Taj Mahalin pääarkkitehti oli Ustad Ahmad Lahori. Muita tärkeimpiä arkkitehteja olivat Abd ul-Karim Ma’mur Khan ja Makramat Khan. Rakentajia ja koristajia tuotiin työmaalle koko Suurmogulien valtakunnan alueelta sekä Keski-Aasiasta ja Iranista. Taj Mahal on rakennettu etupäässä valkoisesta marmorista, ja siihen on käytetty lisäksi kahtakymmentäkahdeksaa kallisarvoista kivilaatua. Materiaali tuotiin eri puolilta Intiaa ja Keski-Aasiaa tuhannen norsun selässä. Valkoista marmoria tuotiin Makranasta, Rajasthanista, punaista hiekkakiveä Fatehpur Sikristä, jaspista Punjabista, jadea ja kristallia Kiinasta, turkoosia Tiibetistä, lapislatsulia ja safiiria Sri Lankasta, hiiltä ja karneolia Arabiasta ja timantteja Pannasta.
Alueen rakennukset ja puistot

Rakennuskompleksi sijaitsee 17 hehtaarin laajuisella, muurein reunustetulla puistoalueella Yamunajoen varrella Agrassa Uttar Pradeshissa. Mausoleumin lisäksi alueella on moskeija, vierastalo ja portti. Alue on symmetrinen pohjoinen–etelä-akselinsa suhteen.
Alueen eteläpäädyssä on kolmikerroksinen pääportti (darwaza), jonka katolla on hindulaiset paviljongit. Portti on vuorattu nykyisin kuparilla, alun perin hopealla. Sen seiniin on kaiverrettu Koraanin tekstejä.
Portin ja mausoleumin välissä oleva puisto on klassista mogulien chahar bagh -tyyliä. Puisto on jaettu neljään osaan, jotka on edelleen jaettu pienempiin osiin kävelykaduilla. Siinä on kaksi risteävää marmorista tehtyä, sypressipuiden reunustamaa kanavaa, joissa on suihkulähteitä. Puiston jokaisessa neljässä symmetrisessä osassa on 16 kukkapenkkiä, joissa on yhteensä noin 400 kasvia. Alun perin kanavissa ui värikkäitä kaloja ja puistossa eli lintuja. Puiston sivuilla on moskeija ja vierastalo, jotka on tehty punaisesta hiekkakivestä.
Joen rannalla on itse Taj Mahal, suuri valkoinen mausoleumi. Rakennus on tehty valkoisesta marmorista ja sen perustus on hiekkakiveä. Mausoleumissa yhdistyy persialainen, keskiaasialainen ja islamilainen arkkitehtuuri. Pääasiassa arkkitehtuuri on persialaista safavidi-tyyliä. Se on koristeltu kukka-arabeskein, koristenauhakuvioin ja kalligrafisin kaiverruksin. Mausoleumin nurkissa on neljä minareettia, mikä oli aikoinaan uusi arkkitehtoninen ratkaisu. Mausoleumin keskellä on kahdeksankulmainen hautakammio, jonka yllä on korkea kupoli. Hautakammion ympärillä on kahdessa tasossa 16 pienempää kammiota.
Shah Jahanin ja Mumtaz Mahalin koristellut muistohaudat sijaitsevat mausoleumissa vierekkäin, vaimon muistohauta huoneen keskellä ja miehen suurempi muistohauta sen vieressä. Shah Jahanin muistohauta asennettiin 30 vuotta hänen vaimonsa haudan jälkeen. Pariskunnan ruumiit on haudattu alemmalla tasolla sijaitsevaan kryptaan, mikä oli tapana mogulihallitsijoiden hautamuistomerkeissä.
Mitat

Joen ja portin välinen alue on kooltaan 580 × 300 metriä. Keskuspuisto on 300 × 300 metriä.
Mauseleumi on kahdeksankulmio, jonka pohjamitat ovat 57 × 57 metriä. Se on 6,7 metriä korkealla alustalla, jonka leveys on 295 × 111 metriä. Alustan kulmiin pystytetyt minareetit ovat korkeudeltaan 42 metriä. Kupolin halkaisija on leveyssuunnassa 18 metriä ja pystysuunnassa 25 metriä, ja se kohoaa 65 metrin korkeuteen. Kupolin huipulla on kattokoriste, jonka kanssa rakennuksen korkeus on 73 metriä.
Koristelu

Taj Mahalin sisällä on mosaiikkeja ja marmoriseiniä, joilla on jalokivillä tehtyjä hienostuneita kuvioita. Koristelussa esiintyy pietra dura -menetelmällä tehtyjä köynnösmäisiä kukka-aiheita, jotka tehtiin marmorireliefeinä tai upotuskoristeluina. Osa upotetuista jalokivikoristeluista on varastettu ja tärvelty; etenkin vuoden 1857 sepoykapinan aikana siihen syyllistyivät brittisotilaat ja -viranomaiset. Niiden lisäksi seinissä on kalligrafi Amanat Khanin mustalle marmorille kaivertamaa ja valkoiselle marmorille upotettua kalligrafiaa, Koraanin lyhyitä säkeitä, jotka käsittelevät etenkin tuomiopäivää.
Mumtaz Mahalin muistohaudassa on kaiverrus, jossa lukee persiaksi ”Tässä makaa Arjumand Bano Begum eli Mumtaz Mahal, joka kuoli 1040 A.H. eli 1630 jaa.” Myös Shah Jahanin haudassa on hautakirjoitus. Arkkujen yläpuolella on kairolainen lamppu, jossa palaa ikuinen tuli. Kummassakin arkussa on arvokkaat upotuskoristelut.
Kupolin huipulla on puolikuu, jonka sakarat osoittavat ylöspäin. Näin siinä yhdistyvät islamilainen ja hindulainen symboliikka.
Nykyisin

Taj Mahalia pidetään indoislamilaisen arkkitehtuurin suurimpana saavutuksena niin arkkitehtuurinsa, puistojensa kuin pintojensa kauniiden koristelujenkin kannalta.
Rakennuskompleksia on korjattu ja huollettu vuosisatojen aikana, mutta se on säilynyt alkuperäisen kaltaisena. Kompleksin ylläpidosta vastaa Archaeological Survey of India. Rakennusten lähistöllä on kiellettyä polttaa hiiltä, jotta rakennukset eivät kärsisi ilmansaasteista.
Taj Mahal nimettiin Unescon maailmanperintökohteeksi vuonna 1983. Taj Mahal on Intian suosituin turistikohde, ja siellä käy vuosittain miljoonia turisteja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taj Mahal Wikimedia Commonsissa
Unescon maailmanperintökohteet Intiassa
Agran linnoitus
Ajantan luolat
Bhimbetkan kalliosuojat
Champaner-Pavagadhin arkeologinen puisto
Chhatrapati Shivaji Terminus
Cholan elävät temppelit
Darjeelingin ja Nilgirin vuoristorautatiet
Dholavira
Elephantan luolat
Elloran luolat
Fatehpur Sikri
Goan kirkot ja luostarit
Great Himalayanin kansallispuisto
Hampi
Hoysalan pyhät rakennuskokonaisuudet
Humayunin mausoleumi
Jaipur
Jantar Mantar
Kazirangan kansallispuisto
Keoladeo
Khajuraho
Khangchendzonga
Konarakin aurinkotemppeli
Le Corbusierin arkkitehtoniset työt
Länsi-Ghatit
Mahabalipuram
Mahabodhi-temppeli
Maidamit
Manasin kansallispuisto
Nalanda
Nanda Devi ja Valley of Flowers
Pattadakal
Punainen linnoitus
Qutub Minar
Rajasthanin kukkulalinnoitukset
Ramappan temppeli
Rani ki vav (kuningattaren porraskaivo)
Sanchi
Shantiniketan
Sundarbanin kansallispuisto
Taj Mahal
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki 
Maantieteelliset:  Structurae 
Taiteenala:  ULAN 
Muut:  IdRef  İslâm Ansiklopedisi 
Sisäpiha kanavineen ja kävelykatuineen, ja sen takana portti sisäpuolelta nähtynä
Mausoleumin pohjapiirros. Keskimmäisessä huoneessa pariskunnan muistohaudat, vaimon hauta keskellä huonetta.
Shah Jahanin ja Mumtaz Mahalin muistohaudat
HK Rjazan

| HK Rjazan |
| --- | --- |

Perustettu:  1955
Entiset nimet:  Krasnoje Znamja Rjazan (1959–1962) Rjazselmaš Rjazan (1962–1963) Himik Rjazan (1963–1965) Spartak Rjazan (1965–1966) Stankostroitel Rjazan (1966–1990) Vjatiš Rjazan (1990–2000)
Kaupunki:  Rjazan, Venäjä
Kotiareena:  Rjazanin urheilupalatsi
Sarjataso:  VHL
Värit:           
Päävalmentaja:   Artjom Sedunov
Mestaruudet:  Pervaja Liga: 2007
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
HK Rjazan (ven. ХК Рязань) on venäläinen jääkiekkojoukkue maan länsiosasta Rjazanista, Rjazanin alueelta. Seura pelaa tällä hetkellä maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vysšaja Ligassa, sen läntisessä divisioonassa.  Joukkueen kakkosryhmä pelaa maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Pervaja Ligassa, sen keskisessä  divisioonassa. Seura toimii KHL-joukkue Vitjaz Podolskin yhteistyöseurana.
Historia > Neuvostoajasta hiipumiseen

Rjazanissa on pelattu vuodesta 1949 lähtien paikallisia jääkiekkoturnauksia. Paikallisten joukkueiden menestyttyä Venäjän neuvostotasavallan sisäisissä turnauksissa Rjazanille annettiin paikka yhdelle joukkueelle Vtoraja Ligaan, mitä varten perustettiin nykyinen seura vuonna 1955.
Vtoraja Ligastasta Rjazanin joukkue, tuolloin nimellä Himik Rjazan, nousi vuonna 1964 kahdeksi kaudeksi Pervaja Ligaan. Seuran nimi vaihtui useasti, ja vuonna 1970 seuran noustessa jälleen Pervaja Ligaan, oli sen nimi Stankostroitel Rjazan jo sen historian viides. Stankostroitel Rjazan nousi vuonna 1982 Neuvostoliiton pääsarjaan, jossa seura pelasi keskitasolla aina maan kaatumiseen 1991 saakka, jatkoi uudella nimellä Vjatiš Rjazan IVY:n mestaruussarjassa 1991–1992.
Vuonna 1992 perustettiin uusi Venäjän toinen sarjataso Vysšaja Liga, johon Vjatiš Rjazan liittyi heti ja oli liigan kärkikastia. Seura oli kuitenkin kärsinyt vakavista rahoitusongelmista Neuvostoliiton kaatumisen jälkeen, ja lopulta sen toiminta ajettiin alas kauden 1993–1994 päätteeksi runkosarjavoitosta huolimatta.
Historia > Toiminnan elvytys

Vuonna 1997 Vjatiš Rjazanin toiminta elvytettiin uudelleen ja sponsorit lupasivat lähitulevaisuudessa rakennuttaa uuden jäähallin, joka oikeuttaisi ylempään liigapaikkaan. Vjatiš Rjazan liittyi Pervaja Ligaan ja vuonna 2000 seuran toiminta jaettiin kahteen joukkueeseen, Vjatiš Rjazaniin ja HK Rjazaniin, jotka molemmat osallistuivat samaan sarjaan. Vjatiš Rjazan yhdistettiin kuitenkin HK Rjazaniin vain neljän ottelun jälkeen. Uusi jäähalli valmistui vuonna 2005 ja kaksi vuotta myöhemmin HK Rjazan voitti liigan mestaruuden ja nousi Vysšaja Ligaan.
Joukkue kaudella 2024–2025

| Maalivahdit> # | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1 |  | Maksim Pavlenko | L | 2025 | Pavlodar, Kazakstan |
| 70 |  | Saveli Šerstnjov | L | 2025 | Ufa, Venäjä |
| 77 |  | Mihail Podlipajev | L | 2024 | Novosibirsk, Venäjä |
|   |  | Nikita Gorohov | L | 2025 | Habarovsk, Venäjä |
|   |  | Maksim Jerjomenko | L | 2025 | Moskova, Venäjä |
| Puolustajat> # | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 35 |  | Ruslan Opotski | R | 2025 | Moskova, Venäjä |
| 43 |  | Andrei Golikov | R | 2024 | Rjazan, Venäjä |
|   |  | Daniil Djukin | L | Try-out |  |
|   |  | Sergei Janevski | L | 2025 | Omsk, Venäjä |
|   |  | Andrei S. Mironov | L | 2025 | Moskova, Venäjä |
|   |  | Dmitri Mužikov | L | 2025 | Penza, Venäjä |
|   |  | Artjom Oniško | L | 2025 | Almetjevsk, Venäjä |
|   |  | Zigurds Podziņš | L | 2025 | Moskova, Venäjä |
|   |  | Juri Salov | L | 2025 | Jekaterinburg, Venäjä |
|   |  | David Švangiradze | L | 2025 | Penza, Venäjä |
|   |  | Denis Vanin | L | 2025 | Tšeljabinsk, Venäjä |
| Hyökkääjät> # | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Paikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 60 |  | Isaak Valitski | L | H | 2025 | Tšeljabinsk, Venäjä |
| 73 |  | Ruslan Novruzov | L | H | 2024 |  |
|   |  | Ruslan Alijev | R | H | 2024 | Moskova, Venäjä |
|   |  | Anton Andrijanov | L | H | 2025 | Ramenskoe, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto |
|   |  | Daniil Baldajev | R | H | 2025 | Elektrostal, Venäjä |
|   |  | Semjon Barinov | L | H | 2025 | Lyskovo, Venäjä |
|   |  | Vladimir Bilan | L | H | 2024 | Jaroslavl, Venäjä |
|   |  | Ivan Fištšenko | L | KH / OLH | 2025 | Tjumen, Venäjä |
|   |  | Nikita Al. Grigoriev | L | H | 2025 | Karaganda, Kazakstan |
|   |  | Mihail A. Ivanov | L | KH | 2025 | Ljubertsy, Venäjä |
|   |  | Vladimir Konov | R | VLH / KH | 2025 | Jaroslavl, Venäjä |
|   |  | Grigori Kozlov | L | KH | 2025 | Jaroslavl, Venäjä |
|   |  | Aleksandr Lapin | L | H | 2025 | Vologda, Venäjä |
|   |  | Ivan Lykov | R | H | 2024 | Moskova, Venäjä |
|   |  | Aleksandr Morozov | L | H | 2025 | Moskova, Venäjä |
|   |  | Ivan Oreškin | L | KH | Try-out | Pietari, Venäjä |
|   |  | Ilja Pavljukov | L | KH | 2025 | Moskova, Venäjä |
|   |  | Ivan Petrakov | L | KH | 2025 | Kontupohja, Venäjä |
|   |  | Jegor Platonov | R | H | 2025 | Satka, Venäjä |
|   |  | Danila Satškov | L | H | 2025 | Voskresensk, Venäjä |
|   |  | Igor Tjutjunnikov | L | VLH | 2025 | Rjazan, Venäjä |
|   |  | Zahar Tšernov | L | H | 2024 |  |
|   |  | Jegor Tšižikov | L | H | 2025 | Tšerepovets, Venäjä |
Joukkue kaudella 2024–2025 > Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Artjom Sedunov
Apuvalmentaja: Pavel Vorobjov
Maalivahtivalmentaja: Jevgeni Jegrašin
Lähde: EliteProspects
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut (venäjäksi)
VHL
AKM Tula •
Bars Kazan •
Buran Voronež •
Dinamo Pietari •
Dizel Penza •
Gornjak-UGMK Verhnjaja Pyšma •
Himik Voskresensk •
Ižstal Iževsk •
Jermak Angarsk •
Jugra Hanty-Mansijsk •
Južnyi Ural Orsk •
Lada Toljatti •
Metallurg Novokuznetsk •
Molot Perm •
Neftjanik Almetjevsk •
HK Rjazan •
HK Rostov •
Rubin Tjumen •
Omskije Krylja •
SKA Neva •
Sokol Krasnojarsk •
HK Tambov •
Toros Neftekamsk •
Tšelmet Tšeljabinsk •
TsSK VVS Samara •
Zauralje Kurgan •
Zvezda Moskova
Jalmari Salpausselän kuntoutussairaala

| Jalmari Salpausselän kuntoutussairaala> Jalkarannan sairaala |
| --- | --- |
Osoite:  Tarjantie 78, 15950 Lahti
Sijainti:  Jalkaranta
Rakennustyyppi:  psykiatrinen sairaala
Valmistumisvuosi:  1959
Omistaja:  Swiss Life Asset Managers Transactions AS
Käyttäjä:  Päijät-Hämeen hyvinvointialue
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Jalmari Salpausselän kuntoutussairaala (ent. Jalkarannan sairaala) on Lahden Jalkarannassa toimiva perusterveydenhuollon sairaala, joka on erikoistunut geriatristen potilaiden hoitoon ja kuntoutukseen. Sairaala kuuluu Päijät-Hämeen hyvinvointialueeseen. Yhdeksän osaston lisäksi sairaalassa toimii geriatrian poliklinikka ja muita avopalveluita.
Historia

Jalkarannan sairaala oli alun perin psykiatrinen ns. B-mielisairaala ja se avattiin vuonna 1959 osana laajempaa psykiatrisen sairaalahoidon uudistusta. B-mielisairaaloiden tavoin Jalkarannan sairaalan potilaat olivat pääasiassa lieväoireisia ja keski-iältään iäkkäitä. Sairaala rakennettiin sen mahdollistamiseksi, että lahtelaisia psykiatrisia potilaita voitaisiin hoitaa Lahdessa. Ennen sairaalan perustamista psykiatrisia potilaita oli hoidettu lähikuntien sairaaloissa, mikä nähtiin kaupungin kannalta epätarkoituksenmukaisena ja kalliina ratkaisuna. Sairaalalle rakennettiin viisikerroksiset tilat, joissa oli osastotilojen lisäksi henkilökunnan asuntoja ja tiloja työterapiaan. Monesta B-mielisairaalasta poiketen se rakennettiin kaupunkiin, mikä toisaalta helpotti esimerkiksi työntekijöiden rekrytointia ja potilaiden muun sairaanhoidon järjestämistä.
1980-luvulta alkaen sairaalan painopiste alkoi siirtyä pois psykiatrisesta hoidosta vanhuuksiin ja sairaala muuttui tämän seurauksena lopulta terveyskeskussairaalaksi. Vuonna 1998 rakennukseen tehtiin ensimmäistä kertaa täydellinen peruskorjaus. Vuonna 2015 sairaalan toimintaa uudistettiin niin, että se ei toteuta pitkäaikaishoitoa, minkä takia nimi muutettiin nimikilpailun seurauksena nykyiseksi. Lahden kaupunki myi kiinteistön vuonna 2023 Swiss Life Asset Managers Transactions AS- sijoitusyhtiölle 35,7 miljoonalla eurolla.
Uniqlo

| Uniqlo |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  tytäryhtiö
Perustettu:  1949
Kotipaikka:   Minato, Tokio, Japani
Tuotteet:  vaatteet
Emoyhtiö:  Fast Retailing Co., Ltd.
Kotisivu:  https://www.uniqlo.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Uniqlo Co., Ltd. (jap. 株式会社ユニクロ Kabushiki-gaisha Yunikuro) on japanilainen vaateyritys, joka toimii useissa maissa ympäri maailman. Se aloitti toimintansa tekstiilinvalmistajana vuonna 1949, mutta on sittemmin laajentunut vaatealan yritykseksi jolla on yli tuhat liikettä maailmanlaajuisesti.
Uniqlo on tunnettu erityisesti lukuisista yhteistyöprojekteistaan tunnettujen maailmanlaajuisten brändien kanssa. Esimerkiksi Marimekko ja Muumit ovat suunnitelleet vaatemallistoja yrityksen kanssa.
Uniqlon liike Osakassa, Japanissa
Tulium

Tuliumia
Tulium (lat.  thulium) on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Tm ja järjestysluku 69. Se on maapallon harvinaisin pysyvä lantanoideihin ja harvinaisiin maametalleihin luokiteltu aine. Se on kiiltävän hopeanvalkoinen metalli, joka on hyvin venyvää ja helposti muokattavaa. Luonnossa tulium esiintyy vain vakaana isotooppina 169Tm. Alkuaine on samankaltainen kuin muutkin lantanoidit, eikä sillä ole juurikaan niistä poikkeavia ominaisuuksia.
Tuliumin harvinaisuudesta johtuvat kalliit tuotantokustannukset rajoittavat sen käyttöä, joten sillä ei ole merkittäviä käyttökohteita. Maailmassa tuotetaan vuosittain noin 50 tonnia tuliumia tuliumoksidin muodossa. Sitä on käytetty joissain kannettavissa röntgensäteilyn lähteissä sekä kiinteän olomuodon lasereissa.
Historia

Ruotsalainen kemisti Per Teodor Cleve löysi tuliumin vuonna 1879 etsimällä epäpuhtauksia muiden harvinaisten maametallien oksideista. Cleve poisti ensin kaikki tunnetut epäpuhtaudet erbiumista (erbiumoksidina Er2O3, jota sisältävää maalajia kutsuttiin myös nimellä erbia) ja lisäkäsittelyn jälkeen sai eristettyä kaksi uutta ainetta, ruskean ja vihreän. Ruskea aine oli holmiumin ja vihreä tuliumin oksidi. Cleve nimitti oksidimuotoiset aineet holmiaksi ja thuliaksi. Thulia sai nimensä Thulesta, muinaisesta roomalaisesta nimestä myyttiselle pohjoiselle maalle.
Suhteellisen puhdasta tuliummetallia saatiin tuotettua ensimmäisen kerran vuonna 1911.
Fysikaaliset ominaisuudet

Tulium on kiiltävän hopeanvalkoinen metalli. Se on hyvin venyvää, helposti muokattavissa ja niin pehmeää, että sitä voi leikata veitsellä. Metallinen tulium tummuu hitaasti ilmassa. Metalli liukenee laimeisiin happoihin, mutta ei fluorivetyhappoon, jossa liukenematon tuliumfluoridin TmF3 kerros muodostuu suojaamaan pintaa.
Tulium on voimakkaasti paramagneettinen yli 56 K (−217 °C) lämpötilassa. Välillä 56–32 K (−241 °C) metalli on antiferromagneettista, ja alle 32 K lämpötilassa tulium on ferrimagneettinen.
Tuliumille tunnetaan vain yksi kiderakenne. Se on tiiviisti pakattu heksagonaalinen rakenne, jonka hilavakiot ovat a = 353,75 pm ja c = 555,40 pm huoneenlämpötilassa.
Fysikaaliset ominaisuudet > Isotoopit

Tuliumille tunnetaan 35 radioaktiivista isotooppia (pois lukien ydinisomeerit). Niiden massaluvut vaihtelevat välillä 144–179 ja puoliintumisajat 300 nanosekunnista (178Tm) aina 1,92 vuoteen (171Tm). Jos luonnossa esiintyvää tuliumia (169Tm) pommitetaan neutroneilla, saadaan radioaktiivista 170Tm isotooppia (puoliintumisaika 128,6 päivää), joka emittoi gammasäteilyä, jonka aallonpituus on samaa luokkaa kuin laboratorioissa yleensä käytettävillä röntgensäteilyn lähteillä. Useimpien muiden tuliumin isotooppien puoliintumisajat ovat enimmillään vain joitain minuutteja. Suurin osa tuliumin keveimmistä isotoopeista (massaluku alle 161) hajoaa joko β+-hajoamisella tai elektroninsieppauksella, mutta myös protoniemissiota ja α-hajoamista esiintyy. Raskaat tuliumisotoopit hajoavat β--hajoamisella.
Kemialliset ominaisuudet

Tuliumoksidi Tm2O3 on ainoa tuliumin oksidi. Siitä on joskus käytetty myös nimeä thulia. Tulium tummuu hitaasti ilmassa ja palaa 150 °C:n lämpötilassa oksidikseen:
Tuliummetalli on sangen elektropositiivista ja reagoi hitaasti kylmän ja nopeasti kuuman veden kanssa muodostaen tuliumhydroksidia Tm(OH)3 ja vetykaasua:
Tulium muodostaa yhdisteitä kaikkien halogeenien kanssa; esimerkiksi kloorin kanssa se reagoi muodostaen tuliumkloridia (TmCl3). Reaktiot ovat hitaita huoneenlämmössä, mutta nopeutuvat huomattavasti yli 200 °C:n lämpötiloissa:
Tuliumin yleisin hapetusluku on +III, kuten muillakin lantanoideilla, mutta myös +II-arvoisia yhdisteitä tunnetaan: esimerkkinä tummanvärinen tuliumdijodidi (TmI2). Tm2+-ioni ei ole stabiili vesiliuoksissa, vaan antaa hetkellisesti tummanvioletin tai punaisen värin ennen hajoamistaan yleisemmäksi Tm3+-muodoksi. Vuonna 1997 huomattiin TmI2:n liukenevan dimetoksietaaniin ja tetrahydrofuraaniin (THF). Tätä hyväksi käyttäen valmistettiin ensimmäinen organotuliumyhdiste, jossa TmI2(THF)3:n jodidit korvattiin silisoiduilla syklopentadienyylianioneilla [C5H5]−.