stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
FS Jeanne d’Arc (1899)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta FS Jeanne d’Arc (1899) Wikimedia Commonsissa
Feron, Luc & Roche, Jean: The Armoured Cruiser Jeanne d'Arc. Warship 2018, 2018, XL. vsk, s. 67 - 84.  Oxford, UK:  Osprey Publishing. ISBN 978-1-4728-2999-3  (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Pothuau | Ranskan laivaston panssariristeilijät | Seuraaja: Gueydon-luokka |
Ranskan laivaston alusluokat I maailmansodassa
| --- | --- |
Dreadnought-taistelulaivat: Courbet • Bretagne • NormandieX • LyonX
Predreadnought-taistelulaivat: BrennusS • Charles MartelS • CarnotS • JauréguiberryS • MassénaS • BouvetS • Charlemagne • Henri IVS • SuffrenS • République • Liberté • Danton
Panssariristeilijät: Dupuy de LômeS • Amiral Charner • PothuauS • Jeanne d’ArcS • Gueydon • Dupleix • Gloire • Léon Gambetta • Jules MicheletS • Ernest RenanS • Edgar Quinet
Panssarikansiristeilijät: Amiral CécilleS • Forbin • Troude • Linois • Friant • Descartes • D’Assas • D’EntrecasteauxS • GuichenS • ChâteaurenaultS • D’Estrées • Jurien de la GravièreS
Hävittäjät: Durandal • Framée • Rochefortais • Arquebuse • Claymore • Branlebas • Spahi • Voltigeur • Chasseur • Bouclier • Bisson • Enseigne Roux • Enseigne GaboldeS • Aventurier • Arabe
Sukellusveneet: Sirène • Aigrette • Oméga • Émeraude-luokka • Circé • Pluviôse • Brumaire
Vesilentokoneiden emälaivat: FoudreS
Nick Cave and the Bad Seeds

| Nick Cave and the Bad Seeds |
| --- | --- |
 Nick Cave and the Bad Seeds vuonna 2008
Tiedot
Toiminnassa:  1983–
Tyylilaji:  alternative rock, post-punk
Kotipaikka:   Melbourne, Australia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Nick Cave Barry Adamson Thomas Wydler Martyn P. Casey Conway Savage Jim Sclavunos Warren Ellis Ed Kuepper
Entiset jäsenet:  Mick Harvey Blixa Bargeld Hugo Race Anita Lane Kid Congo Powers Roland Wolf James Johnston
Levy-yhtiö:  Mute Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nick Cave and the Bad Seeds on Nick Caven luotsaama rockyhtye.
Historia > Yhtyeen synty: Man Or Mynthistä väliprojektien kautta the Bad Seedsiksi

Nick Cave and the Bad Seeds perustettiin vuonna 1983 australialaisyhtye The Birthday Partyn raunioihin. Yhtyeen Mutiny!-ep-levyn sessioissa kävi selväksi, etteivät kitaristi Rowland St Howard ja Nick Cave enää mahdu samaan yhtyeeseen. Mick Harvey oli poistunut bändistä jo aiemmin mutta halusi jatkaa Caven kanssa tämän sooloprojektissa. Välittömästi syyskuussa 1983 Cave aloitti Man Or Myth? -nimisen sooloprojektin Lontoossa, joka sai heti levytyssopimuksen Mute-yhtiön kanssa. Harvey lisäksi projektiin liittyi mukaan Einstürzende Neubauten-yhtyeen Blixa Bargeld, joka oli jo käynyt soittamassa kitaraa Mutiny!-sessioissa, Magazinen entinen basisti Barry Adamson, joka puolestaan oli tuurannut keikoilla Tracy Pewiä sekä JG Thirwell. He aloittivat äänityssessiot tuottaja Floodin kanssa syys- ja lokakuussa 1983, mutta sessiot loppuivat lyhyeen Caven lähtiessä kiertueelle The Immaculate Consumptive -projektin kanssa, jonka oli muodostanut yhdessä JG Thirwellin, Lydia Lunchin ja Marc Almondin kanssa. Joulukuussa 1983 Cave matkusti Melbourneen, missä muodosti uuden taustayhtyeen itselleen entisen the Birthday Party -basisti Pewin ja kitaristi Hugo Racen kanssa. Lyhyen Australian kiertueen jälkeen Cave palasi Lontooseen ja muodosti nyt itselleen pysyvämmän yhtyeen, johon liittyivät Harvey, Bargeld, Race ja Adamson sekä satunnaiseksi laulutekstien kirjoittajaksi Caven tyttöystävä Anita Lane. Yhtyeen nimeksi tuli Nick Cave and the Cavemen. Toukokuussa 1984 yhtyeen nimi muuttui Nick Cave and the Bad Seedsiksi, taustayhtyeen nimi napattiin samannimisestä The Birthday Partyn ep-levystä. Ensimmäisen levyn sessiot aloitettiin Trident-studiossa maaliskuussa 1984. Näistä ja syksyn 1983 sessioista julkaistiin Caven ensimmäinen soololevy nimeltään From Her To Eternity toukokuussa 1984. Yhtyeen nimenvaihdos oli ilmeisesti levyn ilmestymisen aikoihin tuore tapaus, koska kannessa on vain Caven nimi. Takakannessa puolestaan lukee Featuring the Bad Seeds. Tekstin alla on taustayhtyeen soittajien kuvat ja nimet. Myös Anita Lane on saanut kuvansa ja nimensä joukkoon, vaikka hän osallistui vain levyn nimikappaleen tekstien tekoon. Joidenkin tietojen mukaan Lane oli hetken aikaa yhtyeen kosketinsoittaja. Levyn B-puoli koostuu kokonaisuudessaan syksyn 1983 sessioista, mutta sessioihin osallistuneen JG Thirwellin nimeä ei mainita. Levy sai positiivista kritiikkiä Briteissä ja nousi siellä albumilistan sijalle 40. Independent albums -listalla se oli sijalla 1. Levyn ilmestymisen jälkeen Race ja Lane poistuivat kuvioista ja loppu yhtye muutti Länsi-Saksaan.
Historia > Etelä- ja Pohjois-Amerikan vuodet

Tender Prey -kiertueen jälkeen Cave vietti lyhyen aikaa New Yorkissa, jonka jälkeen asettui Sao Paoloon Brasiliaan. Hän onnistui vieroittautumaan heroiinista ja alkoi kirjoittaa pianoballaadeja. Seuraavan levyn valoisampaan tyyliin myös vaikutti varmastikin rakastuminen toimittaja Viviane Carneiroon. Sao Paolon Cardan-studiossa nauhoitettu The Good Son julkaistiin 17 huhtikuuta 1990. Wolf lähti yhtyeestä levynteon aikoihin ja soittaa vain lopetuskappale Lucyllä. Levyn edellisiä albumeja pehmeämpi sävy kirvoitti positiivisia arvioita  ja lisäsi myyntiä. Levyltä julkaistiin kaksi singleä: ”The Ship Song” ja ”The Weeping Song”. Mainittakoon, että jälkimmäisen b-puolen kappale ”Cocks ’n’ Asses” on USA:n julkaisussa nimetty ”The B-side Songiksi”.
Levyn ilmestymisen jälkeen myös Powers erosi ja hänen sekä Wolfin tilalle tulivat pitkään bändissä viihtyvät Martyn P. Casey bassoon ja Conway Savage koskettimiin. Harvey sai palata kitaran varteen. Tällä kokoonpanolla aloitettiin Sound City -studioilla Kaliforniassa uuden levyn äänitykset, joiden tuottajaksi palkattiin Neil Youngiakin tuottanut David Briggs. Cave on arvostellut miehen tuotantotapaa jälkeenpäin rajusti. Teknikko Tony Cohen on kertonut, että Briggs ruoski bändiä lukuisiin ottoihin halutessaan parhaan mahdollisen, mutta miksausvaiheessa kaikki ”namikat” olivat samassa asennossa. Tästä johtuen Cave ja Harvey halusivat miksata levyn uusiksi. Kun tämä Henry’s Dreamiksi nimetty levy ilmestyi 27 huhtikuuta, se nousi useiden maiden listoille, kuten myös siitä julkaistut singlet ”Straight To You” ja ”I Had a Dream, Joe”. Myöhemmin Cave on kertonut, että hänen Brasiliassa näkemänsä kerjäläissoittajat olivat vaikuttaneet levyn edeltäjäänsä rokkaavampaan soundiin. Heidän soittimissaan oli ollut vain muutama kieli ja he olivat hakanneet niitä hyvin epämusikaalisesti. Kuitenkin Cavesta soitto vaikutti tulevan suoraan heidän sydämestään. Yhtye lähti levyn jälkeen 55 keikkaa sisältävälle kiertueelle Eurooppaan, Pohjois-Ameriikkaan, Australiaan ja Japaniin. Kiertueelta nauhoitettiin yhtyeen ensimmäinen livetaltiointi Live Seeds, joka julkaistiin 6 syyskuuta 1993. Cave koki, että tällä levyllä myös Henry´s Dreamin materiaali pääsi täysiin oikeuksiinsa.
Historia > 2020-luku: sooloiluja ja uusi The Bad Seeds -albumi

Nick Cave and the Bad Seeds lähti vuonna 2022 jälleen kiertueelle esiintyen myös Suomessa Flow-festivaaleilla 14 elokuuta, mutta sen jälkeen yhtye on ollut hiljaksiin. Nick Cave puolestaan sai yksin tekemästään soolokiertueesta idean maailmanlaajuisesta striimikonsertista Lontoon Alexandra Palacessa, jossa hän esittää yksin pianon kanssa kappaleitaan. Striimaus tapahtui 23. heinäkuuta 2020. Se esitettiin elokuvana 5. marraskuuta samana vuonna  sekä julkaistiin levynä nimellä Idiot Prayer (Nick Cave Alone at the Alexandra Palace) 17. marraskuuta. Helmikuussa 2021 Cave julkaisi yhdessä Warren Ellisin kanssa Carnage-nimisen levyn. Levy jatkoi paljolti Ghosteenin linjoilla. Keväällä 2021 Cave ja Ellis tekivät Andrew Dominikin ohjaamana uuden dokumenttielokuvan, jossa he esittivät Ghosteenin ja Carnagen kappaleita toisten muusikoiden kanssa. Tämä This Much I Know To Be True -niminen dokumentti esitettiin ensi kerran Berliinissä 12. helmikuuta 2022. Vuoden 2022 lopussa Cave kiersi Australiaa yhdessä Warren Ellisin ja muiden muusikoiden kanssa. Vuoden 2022 Sydneyn oopperatalon konserteista julkaistiin 25. elokuuta 2023 levy Australian Carnage (Live At the Sydney Opera House). Keväällä 2024 Cave lähti Australiaan kiertueelle yhdessä Radioheadissa soittaneen Colin Greenwoodin kanssa. He saapuvat myös Suomeen tekemäään kolme konserttia Helsingin musiikkitaloon 25–27. kesäkuuta 2024. Kaikki keikat myytiin välittömästi loppuun.
Cave ilmoitti omilla kotisivuillaan 6 maaliskuuta 2024, että elokuun 30. päivä ilmestyy uusi Bad Seeds -levy nimeltään Wild God. Reilun viikon päästä samoilla sivuilla ilmoitettiin, että yhtye lähtee Euroopan kiertueelle vielä samana vuonna, joka ajoittuu syys-marraskuulle.
Jäsenet

Nick Cave – laulu, piano, urut, huuliharppu, lyömäsoittimet (1983–)
Mick Harvey  – kitara, bassokitara, laulu, rummut, urut, lyömäsoittimet, piano, jousi- ja pianosovitukset (1983–2009)
Blixa Bargeld – kitara, laulu (1983–2003)
Barry Adamson - basso (1983–1986, 2013–2015)
Hugo Race - kitara (1983–1984)
Thomas Wydler – rummut, lyömäsoittimet (1985–)
Kid Congo Powers – kitara (1986–1990)
Roland Wolf – koskettimet (1986–1989)
Martyn P. Casey – bassokitara (1990–)
Conway Savage – piano, laulu, urut (1990–2017)
Warren Ellis – viulu, bouzouki, mandoliini, harmonikka, poikkihuilu, kitara (1997–)
Jim Sclavunos – rummut, lyömäsoittimet, laulu, urut (1994–)
James Johnston – urut, kitara (2003–2008)
Ed Kuepper – kitara (2009–2013)
George Vjestica – kitara (2013–)
Larry Mullins – kitara, koskettimet, rummut (2015–)
Carly Paradis – koskettimet (2022–)
Janet Ramus – taustalaulu (2022–)
T Jae Cole – taustalaulu (2022–)
Subrina McCalla – taustalaulu (2022–)
Cave on 1990-luvulta lähtien esiintynyt myös pienemmällä kokoonpanolla, johon kuuluu viulisti Ellis sekä vaihteleva rytmiryhmä.
Diskografia > Studioalbumit

From Her to Eternity (1984)
The Firstborn Is Dead (1985)
Kicking Against the Pricks (1986)
Your Funeral... My Trial (1986)
Tender Prey (1988)
The Good Son (1990)
Henry's Dream (1992)
Let Love In (1994)
Murder Ballads (1996)
The Boatman's Call (1997)
No More Shall We Part (2001)
Nocturama (2003)
Abattoir Blues/The Lyre of Orpheus (2CD) (2004)
Dig, Lazarus, Dig!!! (2008)
Push the Sky Away (2013)
Skeleton Tree (2016)
Ghosteen (2019)
Wild God (2024)
Diskografia > Konserttitaltioinnit ja kokoelmat

Live Seeds (1993)
The Best of Nick Cave and the Bad Seeds (1998)
Songs For A November Night (2001)
B-Sides & Rarities (3CD) (2005)
Abattoir Blues Tour (2CD/2DVD) (2007)
Lovely Creatures: The Best of Nick Cave and the Bad Seeds (2017)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nick Cave and the Bad Seeds Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  IdRef
Martti Mikkola (teollisuusneuvos)

Martti Gabriel Mikkola (25. joulukuuta 1894 Tampere – 27. helmikuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Mikkolan vanhemmat olivat kauppias Edvard Mikkola ja Vilhelmiina Haapman ja puoliso vuodesta 1920 arkkitehti Toini Margareta Ojala. Mikkola tuli ylioppilaaksi Tampereen Reaalilyseosta 1914 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1920. Hän työskenteli ensin toimitusjohtajana Auran Nahkatehtaan ja Munkholmenin palveluksessa, kunnes siirtyi Orivedelle Hirsilän Kenkätehtaalle. Hän oli yrityksen toimitusjohtaja aina vuoteen 1962 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle. Yhtiön osake-enemmistön Mikkola hankki omistukseensa vuonna 1930.
Mikkola vaikutti näkyvästi paitsi tehtaan liiketoimintaan, myös kehitti niin sanotun "Martin vedenpitävän" eli nahkan, joka ei imenyt vettä. Hän osallistui aktiivisesti myös Oriveden kunnalliselämään ja yhteistyöhön, toimien muun muassa Oriveden kunnanvaltuuston jäsenenä 1930–1947 ja puheenjohtajana 1935–1945. Mikkolalla oli lisäksi useita luottamustehtäviä oman alansa piirissä, kuten vuonna  1944 perustetun Kenkätehtaitten Keskusliiton puheenjohtajuus. Teollisuusneuvoksen arvonimen Mikkola sai vuonna 1951.
Matti Linna

Matti Kalervo Linna (s. 25. helmikuuta 1947 Alahärmä) on suomalainen tietojenkäsittelytieteen emeritusprofessori.
Matti Linna syntyi Alahärmässä ja avioitui 1970 Marketta Topi-Hulmin kanssa. Hän tuli ylioppilaaksi Vaasan yhteiskoulusta 1966 ja valmistui Turun yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1970 ja lisensiaatiksi 1972. Filosofian tohtoriksi hän väitteli siellä matematiikan alalta 1975 tutkimuksella On omega-words and omega-computations.
Linna oli Turun yliopiston matematiikan laitoksen assistentti 1970–1972, yliassistentti 1972–1985, dosentti vuodesta 1976 ja va. apulaisprofessori 1977–1978. Suomen Akatemian tutkimusapulainen hän oli 1975–1976 ja Vaasan teknillisen oppilaitoksen matematiikan yliopettaja 1984–1990 ja tietojenkäsittelyn yliopettaja 1991–2001, joskin ajoittain virkavapaalla. Kuopion yliopistossa Linna oli tietojenkäsittelyopin apulaisprofessori ja vt. professori 1990–1991 ja sitten yliopiston dosentti. Vaasan yliopistossa hän toimi ensin tietotekniikan ma. professorina 1992–1993 sekä dosenttina ja ma. professorina 1998–2001 ja sitten tietojenkäsittelyopin professorina 2002–2010. Hän oli myös yliopiston teknillisen tiedekunnan varadekaani 2002–2007 ja dekaani 2008–2009. Linna oli lisäksi vieraileva professori Waterloon yliopistossa Kanadassa 1987.
Luettelo ministereistä Suomen työ- ja elinkeinoministeriössä

Tämä on luettelo ministereistä Suomen työ- ja elinkeinoministeriössä sekä niitä edeltäneissä työministeriössä ja kauppa- ja teollisuusministeriössä.
Sivutoimiset ministerit

Seuraavien muissa ministeriöissä toimineiden ministerien tehtäväkenttään on kuulunut joitain työ- ja elinkeinoministeriön asioita.
| Ministeri (syntynyt–kuollut) | Puolue | Tehtävissä | Hallitus | Ministerin varsinainen salkku | Vastuualue TEM:ssä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kimmo Tiilikainen (s. 1966) | Kesk. | 5.5.2017 – 6.6.2019 | Sipilä | Asunto-, energia- ja ympäristöministeri | energia-asiat |
| Kai Mykkänen (s. 1979) | Kok. | 20.6.2023 – | Orpo | Ympäristö- ja ilmastoministeri | energia-asiat |
| Mari Rantanen (s. 1976) | PS | 20.6.2023 – | Orpo | Sisäministeri | kotouttamista koskevat asiat |
| Anna-Kaisa Ikonen (s. 1977) | Kok. | 14.7.2023 – | Orpo | Kunta- ja alueministeri | kaupunkikehittämistä koskevat asiat |
Muut ministerit ministeriötä edeltäneissä ministeriöissä > Kauppa- ja teollisuusministeriö > Toinen ministeri

Tässä luettelossa on mainittu ministerit, jotka on nimetty päätoimisesti kauppa- ja teollisuusministeriöön varsinaisen kauppa- ja teollisuusministerin lisäksi.
| Ministeri kauppa- ja teollisuusministeriössä | Ministeri (syntynyt–kuollut)> Ministeri kauppa- ja teollisuusministeriössä | Puolue> Ministeri kauppa- ja teollisuusministeriössä | Puolue> Ministeri kauppa- ja teollisuusministeriössä | Tehtävissä> Ministeri kauppa- ja teollisuusministeriössä | Hallitus> Ministeri kauppa- ja teollisuusministeriössä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | T. A. Wiherheimo (1898–1970) |   | Kok. | 17.11.1953 – 5.5.1954 | Tuomioja |
|  | Aarno Niini (1905–1972) |  | (amm.) | 18.12.1963 – 12.9.1964 | Lehto |
|  | Väinö Leskinen (1917–1972) |   | SDP | 22.3.1968 – 14.5.1970 | Koivisto I |
|  | Olavi Salonen (1914–1998) |   | SDP | 26.3.1971 – 29.10.1971 | Karjalainen II |
|  | Seppo Lindblom (s. 1935) |   | SDP | 23.2.1972 – 4.9.1972 | Paasio II |
|  | Jorma Uitto (1921–2009) |  | (amm.) | 13.6.1975 – 30.11.1975 | Liinamaa |
Muut ministerit ministeriötä edeltäneissä ministeriöissä > Työministeriö > Sivutoimiset ministerit

Seuraavien muissa ministeriöissä toimineiden ministerien tehtäväkenttään on kuulunut joitain työministeriön asioita.
| Ministeri (syntynyt–kuollut) | Puolue | Tehtävissä | Hallitus | Ministerin varsinainen salkku |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Terttu Huttu-Juntunen (s. 1951) | Vas. | 13.4.1995 – 31.3.1997 | Lipponen I | Ministeri sosiaali- ja terveysministeriössä |
| Liisa Hyssälä (s. 1948) | Kesk. | 19.4.2007 – 1.1.2008 | Vanhanen II | Ministeri sosiaali- ja terveysministeriössä |
| Astrid Thors (s. 1957) | RKP | 19.4.2007 – 1.1.2008 | Vanhanen II | Maahanmuutto- ja eurooppaministeri |
Aiheesta muualla

Työ- ja elinkeinoministeriö
Työvoimatoimisto
| n k  Suomen valtioneuvosto |
| --- | --- |
Pääministeri:  Pääministeri  Pääministerin sijainen 
Ministeriöiden johtajat:  Liikenne- ja viestintäministeri  Maa- ja metsätalousministeri  Oikeusministeri  Opetusministeri  Puolustusministeri  Sosiaali- ja terveysministeri  Sisäministeri  Työministeri  Ulkoministeri  Ympäristö- ja ilmastoministeri  Valtiovarainministeri 
Muut salkut:  Elinkeinoministeri  Eurooppa- ja omistajaohjausministeri  Ulkomaankauppa- ja kehitysministeri  Kuntaministeri  Liikunta-, urheilu- ja nuorisoministeri  Sosiaaliturvaministeri  Tiede- ja kulttuuriministeri 
| n k  Luettelot Suomen ministereistä ministeriöittäin |
| --- | --- |
Pääministeri:  Pääministeri 
Nykyiset ministeriöt:  Liikenne- ja viestintäministeriö  Maa- ja metsätalousministeriö  Oikeusministeriö  Opetus- ja kulttuuriministeriö  Puolustusministeriö  Sosiaali- ja terveysministeriö  Sisäministeriö  Työ- ja elinkeinoministeriö  Ulkoministeriö  Ympäristöministeriö  Valtioneuvoston kanslia  Valtiovarainministeriö 
Entiset ministeriöt:  Elintarveministeriö  Kansanhuoltoministeriö  Kauppa- ja teollisuusministeriö  Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriö  Työministeriö
Cha cha cha (Käärijän kappale)

|  Cha cha cha |
| --- | --- |
 Singlen kansikuva
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Käärijä
Levy-yhtiö:  Warner Music Finland, Monsp Records
Kesto:  2.55
Tyylilaji:  hyperpop industrial metal industrial-tekno tanssipop
Julkaistu:  18. tammikuuta 2023
Säveltäjä(t):  Aleksi Nurmi Johannes Naukkarinen
Sanoittaja(t):  Aleksi Nurmi Jere Pöyhönen Johannes Naukkarinen
Albumilta:  Cha Cha Cha Mixtape   People’s Champion
Euroviisutiedot
Vuosi:  2023
Maa:  Suomi
Kieli:  suomi
Sijoitus:  2.
Pisteet:  526
Sijoitus semifinaalissa:  1.
Pisteet semifinaalissa:  177
Aikajärjestys
 ◄ ”Jezebel” (2022) 
 ”No Rules” (2024) ► 
Ääninäyte
Ääninäyte kappaleesta ensimmäisen säkeistön ja kertosäkeen välistä.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Cha cha cha on suomalaisartisti Käärijän vuoden 2023 Uuden Musiikin Kilpailun voittanut kappale, joka edusti Suomea saman vuoden Eurovision laulukilpailussa. Eniten yleisöääniä saanut kappale sijoittui kilpailussa toiseksi, joka on Suomen toiseksi paras Euroviisu-sijoitus ja paras suomenkielisen kappaleen sijoitus.
Kappaleen tekemiseen osallistuivat Käärijän lisäksi Aleksi Nurmi ja Johannes Naukkarinen. Musiikillisesti sitä on kuvattu muun muassa hyperpopin ja industrial metalin sekoitukseksi, ja Käärijä on kertonut sen saaneen vaikutteita ihailemaltaan Rammstein-yhtyeeltä. Sanoituksessa mies vapautuu humalatilassa ja uskaltautuu tanssimaan.
Suomenkieliseksi kappaleeksi ”Cha cha cha” on ollut poikkeuksellisen menestynyt, ja musiikkipalvelu Spotifyssa se on kaikkien aikojen kuunnelluin suomenkielinen kappale. Kappale nousi Suomen virallisen listan ja radiosoittolistan kärkeen ja on saavuttanut listasijoituksia myös Suomen ulkopuolella.
Käärijä esittämässä kappaletta Louhela Jam -tapahtumassa Vantaalla kesällä 2023.
Työstö ja sisältö

Kappaleen sävelsivät Aleksi Nurmi ja Johannes Naukkarinen, ja sanoittamiseen osallistui heidän lisäkseen Käärijä itse. Kolmikko alkoi tehdä kappaletta helmikuussa 2022 Jyväskylässä. Cha cha cha -hokema syntyi sattumalta, kun kappaletta tehdessään Käärijä heilutteli lanteitaan ja toinen tuottajista totesi, että ”tuohan on kuin cha cha chata”. Nimen koettiin sopivan kappaleeseen hyvin. Aluksi kappale kertoi ”Mr. Cha cha chasta” eli Käärijästä, joka ”tuo paikalle bileet ja viihdyttää kansaa”. Lopulta tarina muutettiin kuitenkin kertomaan suomalaisesta juomakulttuurista: kappaleessa kuvailtu mies lähtee pitkän viikon jälkeen juomaan drinkkejä, kunnes vapautuu ja uskaltautuu tanssimaan tanssilattialle.
Käärijän mukaan kappaleen sanat kirjoitettiin ”uudelleen puolessa tunnissa baarissa”. Raskaan äänimaailman vastapainoksi luotu pop-osuus oli aluksi tarkoitus sijoittaa säkeistön ja kertosäkeen väliseksi osaksi, ja vasta myöhemmin syntyi ajatus siitä, että kappale vaihtaisi tyyliään viimeisen minuutin kohdalla. Toukokuussa 2022 Käärijä ehdotti, että kappaleella haettaisiin mukaan Uuden Musiikin Kilpailuun.
Käärijä on maininnut kappaleen saaneen vaikutteita ihailemaltaan Rammstein-yhtyeeltä ja kuvaillut kappaletta ”arjen unohtamisen anthemiksi”. Anthem voi tarkoittaa esimerkiksi populaarimusiikkikappaletta, joka herättää voimakkaita tunteita tai edustaa tiettyä alakulttuuria, yhteiskunnallista liikettä tai näkökulmaa. Suurimman kunnian kappaleen tekemisestä Käärijä on antanut Aleksi Nurmelle.
”Cha cha cha” -kappaleen tyyliä on kuvattu hyperpopin ja industrial metalin sekoitukseksi sekä industrial-teknoksi. Kappaleen rakenteessa on kaksi osaa: alkuosa on aggressiivista industrial-teknoa, mutta puolivälissä tyyli muuttuu perinteisemmäksi tanssipopiksi.
Työstö ja sisältö > Näkemyksiä ja luonnehdintoja

Helsingin Sanomat on kuvaillut kappaletta ”ironiseksi kuvaukseksi suomalaisesta humalahakuisesta miehestä, joka vasta viinaa saatuaan uskaltaa elää.” Runoilija Satu Erra on kuvaillut ”Cha cha chan” asettuvan ”ironisten juomalaulujen pitkään ketjuun” ja todennut, että kappaleen yksi lähtökohta on ajatus raskaan työn vaatimasta raskaasta huvista. Erran mukaan kappaleessa on kuitenkin kyse myös ”vastakohtiin perustuvasta jännitteestä” ja tekstin henkilön minuudesta, ja hänen mukaansa sanoituksista syntyy mielikuva, että ”vasta humalluttuaan laulun mies uskaltaa paljastaa itsestään jotain feminiinistä ja ehkä aitoa”. Elokuvaohjaaja Kari Juusonen pitää kappaletta esimerkkinä onnistuneesta tarinankerronnasta.
Käärijä itse on sanonut, että hänelle ”Cha cha cha” ei ole juomalaulu. X-lehden haastattelussa hän kommentoi: ”Cha cha cha edustaa tanssimista, ja tanssiminen edustaa mulle vapautta. Sitä, että pitää voida ja uskaltaa tanssia ajattelematta, mitä muut ajattelee, ilman päihteitäkin. Voi sen nähdä juomalaulunakin, en mä ala mussuttaa tulkinnoista, mutta mulle se edustaa paljon muutakin. Haluan kannustaa ihmisiä rohkeasti vapautumaan, koska ei kyse ole siitä, miten hyvin osaa tanssia, vaan siitä, miten kantaa itsensä.”