stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Guy III

| Guy III |
| --- | --- |
 
Rooman keisari
Valtakausi:  21. helmikuuta 891–12. joulukuuta 894
Kruunajaiset:  21. helmikuuta 891
Edeltäjä:  Kaarle III Paksu
Seuraaja:  Lambert II
Italian kuningas
Valtakausi:  889–894
Edeltäjä:  Berengar I
Seuraaja:  Lambert II
Spoleton herttua
Valtakausi:  880–894
Edeltäjä:  Guy I

Syntynyt:  855 Spoleto
Kuollut:  12. joulukuuta 894 Taro
Puoliso:  Ageltrude
Lapset:  Lambert II
Suku:  Giudeschi
Isä:  Guy I
Äiti:  Beneventon Itta
Guy III (855 – 12. joulukuuta 894) oli Spoleton herttua vuodesta 880, Italian kuningas vuodesta 889 ja Pyhän roomalaisen keisarikunnan keisari vuodesta 891 kuolemaansa saakka. Hän oli keisarikunnan perustajan, Kaarle Suuren lapsenlapsenlapsi ja Spoleton herttua Guy I:n poika. Guy III perusti Guideschi-dynastian (891–898).
Gustav Struve

Gustav Struve (alkujaan von Struve; 11. lokakuuta 1805 München, Baijeri – 21. elokuuta 1870 Wien, Itävalta-Unkari) oli saksalaisen vallankumouksellinen agitaattori, joka yritti vuoden 1848 vallankumouksen aikana useita kertoja nostattaa tasavaltaisen kansannousun Badenissa.
Struven isä oli Venäjän asiainhoitaja Badenin suurherttuakunnan pääkaupungissa Karlsruhessa. Struve työskenteli itse ensin asianajajana Mannheimissa, ja vuosina 1846–1848 hän toimitti itse perustamaansa Deutscher Zuschauer -nimistä radikaalia ja tasavaltalaista lehteä. Yhdessä Friedrich Heckerin kanssa hän laati syyskuussa 1847 julkaistun radikaalin poliittisen ohjelman, jonka otsikkona oli ”Badenin kansan kolmetoista vaatimusta”. Maaliskuun vallankumouksen jälkeen Struve osallistui keväällä 1848 Heckerin Badenissa johtamaan kansannousuun, jonka tavoitteena oli tasavallan perustaminen. Hankkeen kukistamisen jälkeen Struve pakeni Strasbourgiin, missä hän suunnitteli muiden pakolaisten kanssa uuden kansannousun nostattamista Badenissa. Struven johtama pieni vapaaehtoisjoukko yritti aloittaa uuden tasavaltalaisen kansannousun syyskuussa 1848, mutta kärsi nopeasti tappion Staufenin luona käydyssä yhteenotossa 25. syyskuuta. Struve oli sen jälkeen vangittuna, mutta hänet vapautettiin Badenin toukokuun 1849 vallankumousyrityksen yhteydessä. Tämänkin hankkeen epäonnistuttua hän pakeni Sveitsiin.
Vuosina 1851–1862 Struve asui New Yorkissa Yhdysvalloissa. Hän kirjoitti tuona aikana suuren maailmanhistorian Allgemeine Weltgeschichte, joka ilmestyi yhdeksässä niteessä vuosina 1853–1860. Hän palveli vuoden ajan Pohjoisvaltioiden armeijassa Yhdysvaltain sisällissodan aikana, kunnes palasi Eurooppaan. Hän kuoli vuonna 1870 Wienissä.
Struve julkaisi myös frenologiaa käsitelleitä tutkimuksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gustav Struve Wikimedia Commonsissa
Dagmar Herzog: Gustav Struve as Jewish Rights Activist (englanniksi) Encyclopedia of 1848 Revolutions. Ohion yliopisto.
Gerald Durrell

Gerald Durrellin patsas Jerseyn eläintarhalla
Gerald (Gerry) Durrell (7. tammikuuta 1925 – 30. tammikuuta 1995) oli brittiläinen eläintarhanpitäjä, luonnontutkija ja -suojelija ja kirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten lukuisista eläinaiheisista kirjoistaan, mutta hän myös perusti nykyisen Durrellin villieläintensuojelusäätion (Durrell Wildlife Conservation Trust) sekä Jerseyn eläintarhan, joka keskittyy uhanalaisten eläinlajien suojeluun. Kirjailija Lawrence Durrell oli Gerald Durrellin vanhempi veli ja esiintyy monissa hänen kirjoistaan kutsumanimellään Larry.
Elämä ja ura > Teoksia

Durrellin kirjallinen tuotanto on erittäin laaja ja suomennettu vain pieneltä osin. Hän kirjoitti niin omaelämäkerrallisia eläinkirjoja, luonto-oppaita, romaaneja, lyhyiden tarinoiden kokoelmia kuin lastenkirjojakin. Osan myöhäisimmistä kirjoistaan hän kirjoitti yhdessä toisen vaimonsa Lee Durrellin kanssa. Ensimmäinen vaimo Jacqueline Durrell puolestaan kirjoitti avioliiton aikana kaksi omaelämäkerrallista kirjaa (Beasts in My Bed, 1967 ja Intimate Relations, 1976), joissa eläimet ja Gerald Durrell esiintyivät tiiviisti.
Elämä ja ura > Teoksia > Suomennetut kirjat

Takahe (Two in the Bush, 1966), WSOY 1971
Eläimet ja muu kotiväkeni (My Family and Other Animals, 1956), 1. painos Otava 1972, useita myöhempiä painoksia eri kustantajilta
Arkillinen eläimiä (The Overloaded Ark, 1953), Otava 1973
Vyötiäisten maassa (The Drunken Forest, 1956), Otava 1974
Kaikki kuninkaan eläimet (The Bafut Beagles, 1954), Otava 1975
Eläimellistä menoa Korfussa (Birds, Beasts and Relatives, 1969), 1. painos Otava 1976 (julkaistu myös ainakin yhteispainoksena kirjan Eläimet ja muu kotiväkeni kanssa, Otava 1997)
Löytöretki luontoon (A Practical Guide for the Amateur Naturalist, 1982), Karisto 1982
Ihmeellinen lentoretki maapallon ympäri (The Fantastic Flying Journey: An Adventure in Natural History, 1987), Otava 1988
Tehtävä Madagaskarissa (The Aye-Aye and I, 1992), julkaistu lyhennettynä sarjassa Katoava maailma, Valitut Palat 1997
Aiheesta muualla

Durrell Wildlife Conservation Trust (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Gabe Saporta

Gabe Saporta lavalla.
Gabriel Eduardo "Gabe" Saporta (s. 11. lokakuuta 1979) on yhdysvaltalaisen Cobra Starship -yhtyeen laulaja. Ennen nykyistämilloin? yhtyettään hän toimi Midtownin laulajana, basistina ja sanoittajana.
Saportan nykyinenmilloin? yhtye Cobra Starship levyttää Pete Wentzin perustamalle Decaydance levy-yhtiölle. Yhtyeen uusin levy Night Shades julkaistiin 29. elokuuta 2011 Yhdysvalloissa.
Saporta on yhdessäselvennä amerikkalaisen suunnittelijanselvennä Erin Fetherstonin kanssa.
Glentoran FC

Glentoran Football Club on jalkapalloseura Belfastin kaupungista. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Pohjois-Irlannin Valioliigassa. Glentoran on yksi Pohjois-Irlannin menestyneimpiä jalkapalloseuroja 23 Pohjois-Irlannin-mestaruudellaan. Viimeisin mestaruus on kaudelta 2008-2009. Pohjois-Irlannin cupin se on voittanut niin ikään 23 kertaa. Glentoran on osallistunut useammalla kaudella Euroopan sisäisiin turnauksiin, mutta ei ole saavuttanut niissä suurta menestystä.
Saavutukset

Pohjois-Irlannin mestaruus
1893–94, 1896–97, 1904–05, 1911–12, 1912–13, 1920–21, 1924–25, 1930–31, 1950–51, 1952–53, 1963–64, 1966–67, 1967–68, 1969–70, 1971–72, 1976–77, 1980–81, 1987–88, 1991–92, 1998–99, 2002–03, 2004–05, 2008–09
Pohjois-Irlannin cup
1913–14, 1916–17, 1920–21, 1931–32, 1932–33, 1934–35, 1950–51, 1965–66, 1972–73, 1982–83, 1984–85, 1985–86, 1986–87, 1987–88, 1989–90, 1995–96, 1997–98, 1999–00, 2000–01, 2003–04, 2012–13, 2014–15, 2019-20
Gimpon kansainvälinen lentoasema

Gimpon kansainvälinen lentoasema (kor. 김포국제공항, Gimpo Gukje Gonghang) (IATA: GMP, ICAO: RKSS) sijaitsee Soulissa, Etelä-Koreassa. Vuonna 2022 lentoaseman kautta kulki 24,5 miljoonaa matkustajaa, ja se oli Etelä-Korean toiseksi vilkkain lentoasema. Vuonna 2019 matkustajia oli 25,4 miljoonaa.
Historia

Gimpon kansainvälistä lentoasemaa rakennettiin vuosina 1939–1942. [lähde? ]
Historia > Korean sota

Gimpolla oli merkittävä rooli Korean sodassa. [lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gimpon kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Gimpon kansainvälisen lentoaseman verkkosivut (englanniksi)
Gabe Khouth

| Gabe Khouth> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. marraskuuta 1972  Pohjois-Vancouver, Brittiläinen Kolumbia
Kuollut: 23. heinäkuuta 2019 (46 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1990–2019
Merkittävät roolit:  Orko & Mekaneck (He-Man) Nicol Amalfi (Kidō Senshi Gandamu SEED) Mr. Clarke (Once Upon a Time)
Aiheesta muualla
IMDb 
Gabe Khouth (2. marraskuuta 1972 Pohjois-Vancouver, Brittiläinen Kolumbia – 23. heinäkuuta 2019) oli kanadalainen näyttelijä, joka esiintyi useimmiten independent-elokuvissa ja scifi-sarjoissa, kuten Ihmemies MacGyver, Se, Kuuma piiri, Ninja Turtles: The Next Mutation ja Da Vincin murhatutkimukset. Hän teki myös dubbauksia animen parissa, sekä muutamia alkuperäisiä äänirooleja animaatioissa.
Hänen veljensä on ääninäyttelijä Samuel Vincent.
Khouth aloitti uransa jo teini-ikäisenä, ja sai ensimmäisen suuren roolinsa vuonna 1992 Stephen Kingin kirjaan perustuvassa kauhusarjassa "Se". Khouthin lähes 30 vuotta jatkunut ura päättyi traaagisesti, kun hän sai sydänkohtauksen ajaessaan moottoripyörällä.
Frendit (10. tuotantokausi)

| Frendien 10>  tuotantokausi |
| --- | --- |
 
 DVD-julkaisu
 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Ikäraja:  
Esittäminen
Verkko:   NBC  MTV3, Sub, AVA
Ensimmäinen esitys:  2003-9-2525. syyskuuta 2003
Viimeinen esitys:  2004-5-66. toukokuuta 2004
Esitysten määrä:  18
DVD- ja Blu-ray-julkaisu
 Yhdysvallat:  2005-11-1515. marraskuuta 2005
 Eurooppa:  2004-10-2525. lokakuuta 2004
 Australia:  2006-10-044. lokakuuta 2006
Kaudet
 ← Edellinen 9. tuotantokausi
 Luettelo Frendien jaksoista
Frendien kymmenettä tuotantokautta alettiin esittää Yhdysvalloissa 25. syyskuuta 2003 ja se jatkui 6. toukokuuta 2004 saakka. Viimeinen tuotantokausi koostuu 18 jaksosta, joihin sisältyy myös sarjan kaksiosainen päätösjakso. Tuotantokauden pääosissa jatkavat New Yorkissa asuvat ystävykset Rachel Green, Monica Geller, Phoebe Buffay, Joey Tribbiani, Chandler Bing ja Ross Geller.
Frendien kymmenettä tuotantokautta esitettiin edellisten kausien tapaan NBC:llä torstai-iltaisin kello 20.00. Suomessa MTV3:lla kauden esittäminen aloitettiin tiistaina 30. maaliskuuta 2004 kello 20.30. Sarjan kaksiosainen päätösjakso esitettiin Yhdysvalloissa 6. toukokuuta 2004, ja se keräsi noin 52,5 miljoonaa katsojaa. Suomessa päätösjakson toinen osa esitettiin samana päivänä kuin Sinkkuelämää-televisiosarjan päätösjakso, ja se keräsi 824 000 katsojaa. Viimeisen tuotantokauden jaksoja seurasi Suomessa keskimäärin 532 000 katsojaa.
Juoni

Tuotantokausi alkaa Barbadokselta, jonne yhdeksäs tuotantokausi päättyi. Paleontologit Ross ja Charlie (Joeyn tuolloinen tyttöystävä) suutelevat. Joey näkee tämän ja menee Rachelin huoneeseen, jossa hekin suutelevat. He kuitenkin päättävät varmistaa Rossilta, hyväksyykö hän heidän suhteensa. Kun Ross näkee myöhemmin heidän suutelevan, hän yrittää peittää närkästystään asiaan, mutta Joey ja Rachel tajuavat, ettei kaikki ole hyvin. Joey puhuu Rossille tilanteesta, mutta tämä vakuuttaa hyväksyvän täysin heidän suhteensa. Useiden sattumusten jälkeen Joey ja Rachel päättävät olla vain ystäviä. Kun tuotantokautta on kulunut kuusi jaksoa, Rossista tulee sinkku Charlien jätettyä hänet palattuaan yhteen entisen poikaystävänsä kanssa. Mike kertoo Phoebelle haluavansa naida hänet, mikä kulminoituu heidän häihinsä tuotantokauden keskivaiheilla.
Monica ja Chandler, jotka huomaavat olevansa hedelmöittymättömiä, päättävät adoptoida lapsen. He valitsevat naisen nimeltä Erica. Tämän seurauksena he päättävät muuttaa isompaan asuntoon Westchesterille. Rachel hakee uutta työtä Guccilta, mutta ravintolassa, jossa työhaastattelu järjestetään, on myös hänen senhetkinen pomonsa Mr. Zelner. Hän saa näin ollen potkut työpaikastaan Ralph Laurenilta eikä saa uutta työpaikkaa Guccilta, jolloin hänestä tulee työtön. Hän tapaa sattumalta Markin, entisen työpaikkansa Bloomingdalesin pomon kolmannelta tuotantokaudelta, joka tarjoaa hänelle työtä Louis Vuittonilta Pariisista. Ross, joka on yhä salaa rakastunut häneen, ei halua hänen lähtevän.
Tuotantokauden (ja sarjan) päätösjaksossa Erica synnyttää Monican ja Chandlerin lapsen, vaikka – heidän yllätyksekseen – hän synnyttikin kaksoset, pojan ja tytön. Monica ja Chandler nimeävät lapset Ericaksi ja Jackiksi (Monican isän mukaan). Phoebe ja Ross menevät lentokentälle vakuuttamaan Rachel jäämään New Yorkiin, mutta he huomaavat menneensä väärälle kentälle. Kun Phoebe saa onnistuneesti Rachelin lennon lähdön viivästymään, he tapaavat Rachelin, mutta vaikka Ross kertoo tälle tunteistaan, tämä astuu lentokoneeseen. Ross menee kotiinsa ja löytää Rachelin jättämän viestin, jossa hän kertoo tehneensä virheen. Ross kääntyy ja näkee Rachelin oviaukossa. He suutelevat ja kertovat rakastavansa toisiaan.
Sarja loppuu Chandlerin ja Monican hyvästelyihin, kun he valmistautuvat muuttamaan uuteen asuntoon.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Pääosissa Jennifer Aniston – Rachel Green  Courteney Cox – Monica Geller  Lisa Kudrow – Phoebe Buffay  Matt LeBlanc – Joey Tribbiani  Matthew Perry – Chandler Bing  David Schwimmer – Ross Geller  |  Sivuosissa Paul Rudd – Mike Hannigan  Aisha Tyler – Charlie Wheeler  Anna Faris – Erica  James Michael Tyler – Gunther  |  Muita sivuhenkilöitä: Maggie Wheeler – Janice Goralnik, Chandlerin ex-tyttöystävä  Elliott Gould – Jack Geller, Monican ja Rossin isä  Christina Pickles on Judy Geller, Monican ja Rossin äiti  Giovanni Ribisi – Frank Buffay, Jr., Phoeben veli  Christina Applegate – Amy Green, Rachelin sisko  Ron Leibman – Leonard Green, Rachelin isä  Ellen Pompeo – Missy Goldberg (Rossin ja Chandlerin collegetuttava; jakso 11)  Brent Spiner – Glenn Campbell, (Rachelin työhaastattelija; jakso 14)  Danny DeVito – Joe (strippari; jakso 11)  |
Gianni Schicchi (henkilö)

Gianni Schicci oli italialainen testamentin väärentäjä ja Danten helvetin henkilöhahmo. Dante ja Vergilius tapasivat hänet helvetin kahdeksannessa piirissä väärentäjien joukossa, raivotaudin vaivaamana. Hän oli väärentänyt Buoso Donatin testamentin tekeytymällä jo kuolleeksi Donatiksi ja sanellut itselleen edullisen testamentin. Puccini sävelsi aiheesta oopperan Gianni Schicchi.
Harjakaiset

Harjakaiset ovat juhlatilaisuus, jota vietetään kaupanteon tai talon harjakorkeuteen valmistumisen kunniaksi. Harjakaisia vietettiin esimerkiksi hevoskauppojen yhteydessä. Tällöin hevosen ostaja tarjosi ryypyn kauppojen kunniaksi. Nykyisin harjakaisia voidaan viettää myös esimerkiksi auton, moottoripyörän tai jonkin muun arvokkaamman kulkuneuvon oston yhteydessä.
Georg Henrik Calonius

Georg Henrik Willy Calonius (15. kesäkuuta 1845 Helsinki – 27. tammikuuta 1897 Helsinki) oli suomalainen senaatin prokuraattori ja valtiopäivämies.
Willy Caloniuksen vanhemmat olivat Suomen kenraalikuvernöörin kanslian kanslisti Karl Wilhelm Calonius (1815–1847) ja Gustava Wilhelmina Wulff. Hän oli naimisissa vuodesta 1872 Berta Schröderin kanssa. Calonius pääsi ylioppilaaksi 1863 Pietarin 2. kimnaasista ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1866. Calonius sai varatuomarin arvon 1869 ja oli Viipurin hovioikeudessa hovioikeudenneuvoksena 1889–1890 ja senaatin prokuraattorina 1890–1897.
Hän oli Viipurin edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä 1888.
Golden Globe 1963

Golden Globe 1963 oli 20. kertaa järjestetty Golden Globe -palkintogaala, jossa palkittiin vuoden 1962 parhaat elokuvat. Palkintogaala järjestettiin 5. maaliskuuta 1963.
Parhaan draamaelokuvan Golden Globen voitti David Leanin ohjaama Arabian Lawrence (1962).
Käännös suomeksi
Fuji (1896)

| Fuji / 富士 |
| --- | --- |
 Fuji

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Thames Ironworks and Shipbuilding Company, Lontoo
Kölinlasku:  1. elokuuta 1894
Laskettu vesille:  31. maaliskuuta 1896
Palveluskäyttöön:  17. elokuuta 1897
Loppuvaihe:  romutettu 1948
Tekniset tiedot
Uppouma:  12 533 t
Pituus:  125,6 m
Leveys:  22,3 m
Syväys:  8,1 m
Koneteho:  13 500 hv
Nopeus:  18,5 solmua (34 km/h) 13 solmua (muutosten jälkeen)
Miehistöä:  741
Aseistus
Aseistus:  4 × 30 cm/L40 type 41 -tykkiä (1 Armstrong 12″ Pattern G) kaksiputkisina BII-asennuksina 10 × 6" tykkiä(1 × 10) 16 × 12 naulan tykkiä 4 × 2,5 naulan tykkiä (1 × 4) 5 × torpedoputkea
Fuji (jap. 富士) oli keisarillisen Japanin laivaston Fuji-luokan pre-dreadnought- taistelulaiva, joka nimettiin Fuji-vuoren mukaan. Viiden muun taistelulaivan (Shikishima, Yashima, Hatsuse, Asahi ja Mikasa) kanssa se muodosti Japanin päätaistelulinjan Venäjän–Japanin sodassa vuosina 1904–1905.
Valmistus

Fuji ja Yashima olivat ensimmäiset sotalaivat, jotka rakennettiin Japanin keisarilliselle laivastolle. Japanilaiset eivät vielä kyenneet itse rakentamaan moderneja terässotalaivoja. G. C. Macrowin suunnittelema alus tilattiin 1894 vuoden 1893 laivasto-ohjelmassa Thames Iron Worksiltä, Britanniasta, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 1. elokuuta. Se laskettiin vesille 31. maaliskuuta 1896 ja valmistui 17. elokuuta 1897.
Palvelus

Alus toimitettiin 1897 Japanin keisarilliselle laivastolle ja oli laivastossa Venäjän–Japanin sodassa vuosina 1904–1905. Alukseen osui 9. helmikuuta 1904 kahdesti Port Arthurin pommituksissa. Se osallistui 22. maaliskuuta uudestaan Port Arthurin pommittamiseen. Alus otti 10. elokuuta osaa Yalu-joen taisteluun ja 27. toukokuuta 1905 Tsushiman salmen taisteluun. Taistelussa Fuji sai 11 osumaa, mutta se osui itse Venäjän keisarikunnan laivaston taistelulaiva Borodinoon, joka räjähti osumasta. Borodinon 830 hengen miehistö yhtä lukuun ottamatta sai surmansa räjähdyksessä.
Venäjän–Japanin sodan jälkeen Fujilta poistettiin isommat tykit ja siihen asennettiin uudet Miyabara-kattilat. Vuonna 1910 sen brittiläiset tykit korvattiin neljällä japanilaisvalmisteisella 12 tuuman 40 pituuskaliiperin Type 41 -tykillä. Samalla aluksen luokitus laskettiin ensimmäisen luokan rannikkopuolustuslaivaksi ja sitä käytettiin merimiesten ja tykkimiesten koulutusaluksena. Alus oli aivan liian vanhanaikainen osallistuakseen ensimmäiseen maailmansotaan ja palvelikin koko sodan ajan Kuressa harjoitusaluksena.
Vuonna 1922 aluksesta poistettiin potkurit ja aseistus, kun se muutettiin asuntolalaivaksi. Puiset rakenteet purettiin ja pääkannelle rakennettiin iso harjoitustasanne. Se pysyi Yokosukassa kasarmina ja koulutuskeskuksena yli kaksi vuosikymmentä.
Vuodesta 1944 alusta käytettiin myös kehitys- ja tarkkailuasemana uusien, tehokkaampien naamiointikuvioiden testauksessa metrin pituisille lentotukialusten malleille. Fuji sai lukuisia osumia yhdysvaltalaisten ilmahyökkäyksissä, mutta pysyi pinnalla.
Alus romutettiin 1948 Yokosukassa.
Fuji postikortissa vuodelta 1905.
Ghajini (vuoden 2005 elokuva)

| Ghajini |
| --- | --- |

Ohjaaja:  A. R. Murugadoss
Käsikirjoittaja:  A. R. Murugadoss
Tuottaja:  Salem A. Chandrasekaran
Säveltäjä:  Harris Jayaraj
Kuvaaja:  R. D. Rajasekhar
Leikkaaja:  Anthony
Pääosat:  Suriya Asin Nayantara Pradeep Rawat
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  29. syyskuuta 2005
Kesto:  180 min
Alkuperäiskieli:  tamili
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ghajini (tamiliksi கஜினி) on vuonna 2005 ilmestynyt intialainen tamilinkielinen jännityselokuva, jonka on ohjannut A. R. Murugadoss. Se sai inspiraationsa Christopher Nolanin elokuvasta Memento. Pääosia näyttelevät Suriya, Asin, Nayantara ja Pradeep Rawat.
Murugadoss teki elokuvasta vuonna 2008 ilmestyneen samannimisen hindinkielisen version, jonka päärooleja näyttelevät Aamir Khan ja roolinsa uusiva Asin.
Elokuva kertoo muistinsa vaurioittaneesta miehestä, joka etsii rakastettunsa murhaajaa. Hän selviää ainoastaan polaroid-kuvilla ja tatuoinneilla itselleen tekemiensä muistiinpanojen avulla.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Suriya  | … |  Sanjay Ramaswamy   |
|  Asin  | … |  Kalpana   |
|  Nayantara  | … |  Chitra   |
|  Pradeep Rawat  | … |  Lakshman/Ram   |
|  Riyaz Khan  | … |  Poliisi   |
|  Manobala  | … |     |
|  Sathyan  | … |     |
Soundtrack

Kaikki sävellykset Harris Jayaraj.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Oru Maalai” | Thamarai | Karthik | 5.54 |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Suttum Vizhi” | Na. Muthukumar | Sriram Parthasarathy, Bombay Jayashree | 5.19 |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Rahathulla” | Thamarai | Anupama | 4.50 |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Rangola Ola” | Kapilan | Shankar Mahadevan, Sujatha, Ranjith, Suchitra | 4.26 |  |  |  |  |  |
| 5. | ”X Machi” | Vaali | Mathangi, Nakul | 4.12 |  |  |  |  |  |
Palkinnot

Paras naispääosa (tamili) – Asin
Paras mieslaulaja (tamili) – Karthik (”Oru Maalai”)
Paras leikkaus – Anthony
Grizabella

Grizabella on eräs Cats-musikaalin hahmoista. Hahmo ei esiinny T. S. Eliotin runoteoksessa Kissojen kielen kompasanakirja, johon musikaali perustuu, mutta on Andrew Lloyd Webberin tekemän näyttämösovituksen keskeisimpiä hahmoja.
Grizabella on iän kuihduttama hyvin vanha kissa. Hän ei enää muistuta sitä ylpeää, huoletonta ja sädehtivää tanssijaa, joka oli nuorena. Nuoremmat kissanaaraat ovat kateellisia Grizabellalle ja ovatkin melko mielissään nähdessään hänen epäsiistin olemuksensa. Hän on joutunut elämään kovia aikoja pitkän elämänsä varrella, eikä kaipaa mitään muuta niin paljon kuin sitä, että toiset hyväksyisivät hänet taas joukkoonsa.
Old Deuteronomy (suomennettu musikaalin VHS-versiossa vanhaksi Mooses-kissaksi), joka on kissojen henkinen johtaja, sallii Grizabellan syntyä uudelleen Heaviside Layer -tasolle, joka on eräänlainen kissojen versio taivaasta.  Muutoksen aikana Grizabella laulaa kappaleen ”Memory”, jota katsojat ovat pitäneet koskettavana, syvänä ja jopa mystisenä sävellyksenä.[lähde? ]
Georg Wigström

Georg August Wigström (8. toukokuuta 1891 Hanko – 31. tammikuuta 1957) oli suomalainen arkkitehti ja rakennusneuvos.
Wigströmin vanhemmat olivat tullivartija August Emil Wigström ja Ida Josefina Dahlberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1911 ja valmistui diplomiarkkitehdiksi 1918.
Wigström oli rakennushallituksessa arkkitehtinä 1920–1937, toimistoarkkitehtinä 1937–1940, vt. yli-insinöörinä 
1940–1943 sekä vuodesta 1945 alkaen rakennushallituksen rakennusneuvoksena ja rakennusosaston päällikkönä. Hän toimi myös yksityisenä arkkitehtinä.
Suunnittelutöitä

Janhusen talo, Lahti 1927
Lahden vanha radioasema 1928
Asuintalo Solnante 15, Munkkiniemi, Helsinki 1934
As Oy Lauttasaarentie 46, Helsinki 1954
Grace Lau

| Mitalit> Maa:   Hongkong.Naisten karate. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Hongkong.Naisten karate. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Hongkong.Naisten karate. Olympialaiset  | Maa:   Hongkong> Naisten karate. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tokio 2020 | kata |  |
| Karaten MM-kisat  | Karaten MM-kisat  | Karaten MM-kisat  |  |
|  Pronssia | Madrid 2018 | kata |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Pronssia | Jakarta 2018 | kata |  |
| Karaten AM-kisat  | Karaten AM-kisat  | Karaten AM-kisat  |  |
|  Hopeaa | Jokohama 2015 | kata |  |
|  Hopeaa | Taškent 2019 | kata |  |
|  Pronssia | Amman 2018 | kata |  |
Grace Lau Mo-sheung (kiin.: 劉慕裳; Jyutping: Lau4 Mou6-soeng4; s. 19. lokakuuta 1991) on hongkongilainen karateka. Hän voitti Tokion kesäolympialaisissa vuonna 2021 pronssia naisten katassa.
Fugo Segawa

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Fugo Segawa
Syntymäaika: 7. heinäkuuta 1997 (ikä 27)
Syntymäpaikka: Ichikawa, Japani
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 173 cm
Paino: 63 kg
Seura
Seura: York9
Junioriseurat
0000–2015: Teikyo School UK
2015–2016: Mar Menor
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2016 | Ånge IF | 5 | (0) |
| 2017 | PEPO | 22 | (3) |
| 2018 | RoPS | 6 | (0) |
| 2018 | -> RoPS II (RFA) | 1 | (1) |
| 2019 | AC Oulu | 19 | (0) |
| 2020– | York9 | 5 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. syyskuuta 2020.
Fugo Segawa (s. 7. heinäkuuta 1997, Ichikawa, Japani) on japanilainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustajana Kanadan Premier Leaguen York9:ssa. Segawa on pelannut Veikkausliigassa RoPS:in riveissä kuusi ottelua.
Seurajoukkueet

Fugo Segawa muutti 15-vuotiaana Englantiin opiskelemaan ja pelaamaan jalkapalloa. Englannissa ja Espanjassa vietettyjen juniorivuosien jälkeen Segawan pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2016, kun hän pelasi ruotsalaisen Ånge IF:n riveissä Ruotsin neljännellä sarjatasolla Division 2:ssa. Segawa siirtyi kaudeksi 2017 Kakkosessa pelanneen PEPO:n riveihin. Segawa pelasi kaudella 2017 kaikki Kakkosen 22 sarjaottelua, ja hänet valittiin kauden päätteeksi A-lohkon parhaaksi puolustajaksi.
Segawa siirtyi kaudeksi 2018 Veikkausliigassa pelanneen RoPS:in riveihin. Segawa debytoi Veikkausliigassa 12. kesäkuuta 2018 ottelussa RoPS–VPS. Segawa pelasi kuusi Veikkausliigan ottelua, ja RoPS oli kaudella 2018 Veikkausliigassa toinen. Segawa siirtyi kaudeksi 2019 Ykkösen AC Ouluun. Segawa pelasi kaudella 2019 yhteensä 19 Ykkösen ottelua, ja AC Oulu oli sarjassa seitsemäs.
Fugo Segawa siirtyi kaudeksi 2020 Kanadan Premier Leaguessa pelaavan York9:n riveihin.