stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Montreuillon

| Montreuillon |
| --- | --- |
 Montreuillonin akvedukti
 Montreuillon
 Koordinaatit: 47°10′29″N, 3°47′20″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Burgundi-Franche-Comté
Departementti:  Nièvre
Arrondissementti:  Clamecy
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  35,6 km²
Korkeus:  400 m
Väkiluku (2018):  260 
 – Väestötiheys:  7 as./km²
Kunnan numero:  58179
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Montreuillon on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Yonnejoen varrella, noin 44 kilometriä Clamecyn kaupungista kaakkoon.
Montreuillonin akvedukti rakennettiin vuonna 1841, ja sen avulla johdetaan vettä Nivernais’n kanavaan. Akvedukti on 152 metriä pitkä, siinä on 13 kaariholvia, ja se kulkee 33,5 metriä alta virtaavan Yonnen yläpuolella. Akveduktin pilareihin on merkitty veden korkeudet suurina tulvavuosina 1866 ja 1910.
Kunnan alueella oleva linna Château de Chassy on rakennettu 1600-luvulla. Samalla paikalla on ollut jo 1200-luvulla linna, jonka avulla pystyttiin hallitsemaan kulkua Château-Chinoniin Yonnen laakson kautta. Linna päätyi Talleyrand-Périgordin suvun omistukseen vuonna 1807, ja vuodesta 1954 vuoteen 1961 taidemaalari Balthus asui siellä maalatakseen maisemia. Linna on ollut historiallisena monumenttina vuodesta 1975 lähtien.
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan).
Tunnettuja kuntalaisia

Jean Séverin (1911-1998), kirjailija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Montreuillon Wikimedia Commonsissa
Muromin metroasema

Yksi metroaseman sisäänkäynneistä.
Muromin metroasema (jap. 室見駅, Muromi eki) on Fukuokan kaupungin Sawaran suuralueella sijaitseva metroasema. Asema on toinen asema Kūkō-linjalla Meinohaman aseman päästä lukien. Asema avattiin 26. heinäkuuta 1981 ja sinne asennettiin turvaportit ensimmäisenä Kyūshūn saarella 6. joulukuuta 2003.
Aseman lähistöllä sijaitsevat muun muassa:
Muromi-joki
Shoufuki-temppeli
Aiheesta muualla

Muromi (Arkistoitu – Internet Archive) - aseman sivut (japaniksi)
Fukuokan junaliikenne Kūkō-Hakozaki
| --- | --- |
: Fukuokan kaupungin metron Kūkō-linja
Asemat: Chikuzen-linja << | Meinohama | Muromi | Fujisaki | Nishijin | Tōjinmachi | Ōhorikōen | Akasaka | Tenjin | Nakasu-Kawabata | Gion | Hakata | Higashi-Hie | Fukuokan lentoasema
: Fukuokan kaupungin metron Hakozaki-linja
Asemat: Chikuzen-linja << | Meinohama | Muromi | Fujisaki | Nishijin | Tōjinmachi | Ōhorikōen | Akasaka | Tenjin | Nakasu-Kawabata | Gofukumachi | Chiyo-Kenchōguchi | Maidashi-Kyūdaibyōinmae | Hakozaki-Miyamae | Hakozaki-Kyūdaimae | Kaizuka | >> Miyajidake-linja
Musiikkia elokuvasta Pitkä kuuma kesä

| Musiikkia elokuvasta Pitkä kuuma kesä Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Soundtrack-albumin tiedot
 Julkaistu: 1999
 Kesto: 48.33
 Levy-yhtiö: Love Kustannus
Listasijoitukset
  10.
Musiikkia elokuvasta Pitkä kuuma kesä on albumiksi koottu valikoima elokuvan Pitkä kuuma kesä musiikista. Se ilmestyi keväällä 1999.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Esittäjä | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Lainelautaileva lehmänmaha rock'n'roll | Eppu Normaali | 1.45 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Nuori poika | Eppu Normaali | 3.17 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Rappiolla | Hassisen kone | 2.59 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Get On | Kalle Päätalo | 0.44 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | T.H.E. World | Bluesounds | 9.59 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Jos tahdot tietää kuka oon | Kalle Päätalo | 3.07 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Virralla Warren | Kalle Päätalo | 2.31 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Kyttä on natsipaska | The Vittupäät | 1.11 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Mä vihaan sua | The Vittupäät | 0.42 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Lootusasentoon | Kalle Päätalo | 3.00 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | 5000 metriä : München 1972. |  | 1.37 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Täältä tulee yö | Ratsia | 3.05 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Moottoritie on kuuma | Pelle Miljoona Oy | 5.10 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Säpinää : second version (short edit) | Maukka Perusjätkä | 2.58 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Lontoon skidit | Ratsia | 1.54 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Tahdon rakastella sinua | Pelle Miljoona & 1980 | 3.37 |  |  |  |  |  |  |
Albumi nousi Suomen viralliselle albumilistalle 38. sijallaan ensi kerran viikolla 13 vuonna 1999 ja viipyi listalla viikot 13–24, 25 ja 35-38. Sen paras sijoitus oli 10. sija viikolla 18.
Studio-orkesteri Kalle Päätalon muodostaa Pauli Hanhiniemen Perunateatteri, laulajana kuitenkin Mikko Hakola, kuten elokuvassakin. Kokoonpano on:
Mikko Hakola – laulu
Pauli Hanhiniemi – taustalaulu
Samuli Happo – bassokitara
Pasi Hiidenniemi – kitara
Mika Hiironniemi – rummut
Jutta Paavola – taustalaulu
Netta Pispa – taustalaulu
Miroslav Varga

| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Tšekkoslovakia> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Soul 1988 | 50 m pienoiskivääri,makuu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Moskova 1990 | 50 m pienoiskivääri, makuu, joukkue |  |
|  Hopeaa | Moskova 1990 | 50 m pienoiskivääri, asennot, joukkue |  |
|  Hopeaa | Moskova 1990 | 50 m pienoiskivääri, pysty, joukkue |  |
Miroslav Varga (s. 21. syyskuuta 1960) on entinen tšekkilainen ja tšekkoslovakialainen kivääriampuja ja olympiavoittaja.
Varga on saavuttanut olympialaisissa Soulissa 1988 kultaa 50 m pienoiskiväärin makuussa. Hän on myös voittanut kolme joukkuehopeaa MM-kilpailuissa.
Muros

| Muros (Mùros) |
| --- | --- |

 Sijainti Sassarin maakunnassa
 Muros
 Koordinaatit: 40.678°0′0″N, 8.617°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Sassari
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,23 km²
Korkeus:  305 m
Väkiluku:  852
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  07030
Suuntanumero(t):    079
Rekisterikilpi:  SS
 
 http://www.comune.muros.ss.it/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Muros (sardiksi Mùros) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 852 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 11,23 neliökilometriä. Se sijaitsee 305 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Muros Wikimedia Commonsissa
Sassarin maakunta
Aggius | Aglientu | Alà dei Sardi | Alghero | Anela | Ardara | Arzachena | Badesi | Banari | Benetutti | Berchidda | Bessude | Bonnanaro | Bono | Bonorva | Bortigiadas | Borutta | Bottidda | Buddusò | Budoni | Bultei | Bulzi | Burgos | Calangianus | Cargeghe | Castelsardo | Cheremule | Chiaramonti | Codrongianos | Cossoine | Erula | Esporlatu | Florinas | Giave | Golfo Aranci | Illorai | Ittireddu | Ittiri | La Maddalena | Laerru | Loiri Porto San Paolo | Luogosanto | Luras | Mara | Martis | Monteleone Rocca Doria | Monti | Mores | Muros | Nughedu San Nicolò | Nule | Nulvi | Olbia | Olmedo | Oschiri | Osilo | Ossi | Ozieri | Padria | Padru | Palau | Pattada | Perfugas | Ploaghe | Porto Torres | Pozzomaggiore | Putifigari | Romana | San Teodoro | Sant’Antonio di Gallura | Santa Maria Coghinas | Santa Teresa Gallura | Sassari | Sedini | Semestene | Sennori | Siligo | Sorso | Stintino | Telti | Tempio Pausania | Tergu | Thiesi | Tissi | Torralba | Trinità d'Agultu e Vignola | Tula | Uri | Usini | Valledoria | Viddalba | Villanova Monteleone
Márta Sebestyén

Márta Sebestyén esiintymässä vuonna 2010.
Márta Sebestyén ['maːrtɒ 'ʃɛbɛʃceːn] (s. 19. elokuuta 1957) on unkarilainen laulaja. Hän laulaa unkarilaista kansanmusiikkia, mutta on myös muokannut muuta kansanmusiikkia unkarilaisempaan tyyliin. Sebestyén on laulanut yhtyeessä Muzsikás. Hänen lauluaan on myös Deep Forestin levyllä Boheme.
Márquez

Márquez tai Marquez on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Adriano Marquez (s. 1965), espanjalainen pornonäyttelijä
Álex Márquez (s. 1996), espanjalainen ratamoottoripyöräilijä
Alfonso Márquez (1938–2020), filippiiniläinen koripalloilija
Carolina Márquez (s. 1972), kolumbialais-italialainen elektronisen musiikin artisti
Dayron Márquez (s. 1983), kolumbialainen keihäänheittäjä
Edith Márquez (s. 1973), meksikolainen laulaja
Emilio Márquez (s. 1974), meksikolais-yhdysvaltalainen rumpali
Felipe González Márquez (s. 1942), espanjalainen poliitikko, pääministeri 1982–1986 ‎
Francia Márquez (s. 1981), Kolumbian varapresidentti ‎
Gabriel García Márquez (1927–2014), kolumbialainen kirjailija ja toimittaja, Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja
Hugo Sánchez Márquez (s. 1958), meksikolainen jalkapalloilija ja valmentaja
Javi Márquez (s. 1986), espanjalainen jalkapalloilija
Juan Manuel Márquez (s. 1973), meksikolainen nyrkkeilijä
Luis Alfonso Márquez Molina (s. 1936), venezuelalainen katolinen piispa
Manuel Márquez Sterling (1872–1934), kuubalainen diplomaatti, Kuuban lyhytaikainen presidentti 1934
Mário Marquez (s. 1952), brasilialainen katolinen piispa
Marc Márquez (s. 1993), espanjalainen ratamoottoripyöräilijä
Rafael Márquez (s. 1979), meksikolainen jalkapalloilija
Sidney Marquez Boquiren (s. 1970), filippiiniläinen säveltäjä
Tintín Márquez (s. 1962), espanjalainen jalkapalloilija ja valmentaja
Vanessa Marquez (1968–2018), yhdysvaltalainen näyttelijä
Vicente Fermín Márquez y Carrizosa (1811–1887), meksikolainen katolinen piispa
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Mu isamaa, mu õnn ja rõõm

| Mu isamaa, mu õnn ja rõõm |
| --- | --- |

Valtio:   Viro
Säveltäjä:  Fredrik Pacius
Sanoittaja:  Johann Voldemar Jannsen
Suomenkielinen nimi:  Isänmaani, onneni ja riemuni
  
Mu isamaa, mu õnn ja rõõm (suom. Isänmaani, onneni ja riemuni) on Viron kansallislaulu. Se otettiin käyttöön vuonna 1920 ja uudelleen vuonna 1990. Sanat kirjoitti Johann Voldemar Jannsen melodiaan, jonka Fredrik Pacius sävelsi vuonna 1848 ja joka on myös Maamme-laulun melodia. Laulu esitettiin ensimmäisen kerran Tarton laulujuhlilla 1869, ja siitä tuli nopeasti Viron kansallisen heräämisen symboli.
Laulu esitetään ilman kertosäettä, joka on vakiintunut Maamme-laulun laulutapaan.
Neuvostoliiton miehityksen aikana vuosina 1945–1990 oli käytössä Viron sosialistisen neuvostotasavallan hymni.
Sanat viroksi

Mu isamaa, mu õnn ja rõõm,

kui kaunis oled sa!

Ei leia mina iial teal

see suure, laia ilma peal,

mis mul nii armas oleks ka,

kui sa, mu isamaa!



Sa oled mind ju sünnitand

ja üles kasvatand;

sind tänan mina alati

ja jään sull' truuiks surmani,

mul kõige armsam oled sa,

mu kallis isamaa!



Su üle Jumal valvaku,

mu armas isamaa!

Ta olgu sinu kaitseja

ja võtku rohkest õnnista,

mis iial ette võtad sa,

mu kallis isamaa!
Suomenkielinen käännös

Isänmaani, onneni ja riemuni, 

miten kaunis oletkaan!

En koskaan löydä täältä,

tämän suuren, laajan maailman päältä, 

mikä minulle niin rakasta olisi,

kuin sinä, isänmaani!



Olethan minut synnyttänyt

ja aikuiseksi kasvattanut,

Sinua kiitän aina

ja pysyn sinulle uskollisena kuolemaan saakka,

minulle rakkain olet sinä,

rakas isänmaani!



Sinua Jumala suojelkoon, 

rakas isänmaani!

Olkoon hän puolustajasi

ja suuresti siunatkoon,

mihin ikinä ryhdytkin, 

rakas isänmaani
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mu isamaa, mu õnn ja rõõm Wikimedia Commonsissa
Kirjallisuutta

Arjakas, Küllo: Eesti hümn.  Tallinn:  Menu Kirjastus, 2012.  ISBN 978-9949-495-00-9.
Montreux

| Montreux |
| --- | --- |

 vaakuna
 Montreux
 Koordinaatit: 46°26′N, 6°55′E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Vaud
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Pierre Salvi
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  33,46 km²
Korkeus:  372 – 2 025 m
Väkiluku (31.12.2022)  (vakituiset asukkaat):  26 230
 – Väestötiheys:  786 as./km²
 
 www.montreux.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Montreux  (ääntyy [mɔ̃ˈtʀø],) on Sveitsissä Vaud’n kantonissa Genevenjärven rannalla sijaitseva noin 26 000 asukkaan kaupunki. Kaupunki tunnetaan sijainnistaan 2 000 metrin korkuisten vuorenhuippujen suojassa, leppeästä ilmastostaan ja rantapromenadin subtrooppisesta kasvillisuudesta.
Kulttuuri

Montreux’n nimi on tunnettu Kultaisesta ruususta, joka on televisio-ohjelmille jaettava palkinto. Juhla, jossa palkinto jaetaan, pidettiin aiemmin Montreux’ssä, mutta nykyisin Luzernissa. Montreux’ssä järjestetään vuosittain Montreux’n jazzfestivaalit.
Deep Purple -yhtye sävelsi kuuluisan kappaleensa ”Smoke on the Water” ja koko muun Machine Head -albumin Montreux’ssä. ”Smoke on the Water” -kappaleen inspiroi Montreux’n vanhan kasinon palo. Deep Purplen studio oli kasinon viereisen kadun varrella. Kasinoa uusittaessa studio rakennettiin sinne. Queen-yhtye osti studion ja siellä on äänitetty muun muassa Queenin albumit Innuendo ja Made in Heaven. Studiossa on nykyään Queen Studio Experience -museo.
Montreux’ssä on Suomen marsalkka Mannerheimin nimeä kantava puisto ja muistomerkki, osoite Quai des Fleurs 9, 1820 Montreux (46°25′34.58″N, 6°55′19.45″E). Mannerheim vietti viimeiset vuotensa seudulla, Glionin kylässä sijaitsevassa Valmontin yksityissairaalassa. Valmontin parantola (Sanatorium Valmont) on nykyään Klinik Valmont.
Montreux Ferrari Grand-Prix
Montreux yöllä
Freddie Mercuryn muistopatsas
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Montreux Wikimedia Commonsissa
Montreux’n kaupungin internet-sivut
Montreux’n jazzfestivaalien sivut
Montreux’n kaupungin matkailuinfon sivut
Monetaristinen taloustiede

Monetaristinen taloustiede on makrotaloustieteellinen koulukunta, joka korostaa rahavarannon sääntelyn merkitystä taloudessa. Monetarismi saavutti vaikutusvaltaa 1970- ja 1980-luvuilta lähtien.
Monetarismia ovat ajaneet etenkin Milton Friedman, Anna Schwartz, Karl Brunner ja Allan Meltzer.
Eräät journalistit ovat yhdistäneet virheellisesti käsitteen doktrinaaliseen vapaan markkinatalouden kannatukseen. Todellisuudessa monetarismi on erittäin keskitetty, rahapoliittisen päätösvallan kuuluessa demokraattisesta päätöksenteosta eristetylle keskuspankille ja sen johtajille. Professori Martin Scheininin mukaan valta on siirretty "pienen henkilöpiirin" käsiin.
Monetarismin mukaan inflaatioon ei pitäisi yrittää vaikuttaa keynesiläisittäin säätelemällä kulutuskysyntää tai kokonaiskysyntää valtion finanssipolitiikalla (verot ja julkiset menot), vaan säätelemällä liikkeellä olevan rahan määrää keskuspankin toimin (rahavarantoa kasvattamalla, koroilla, avomarkkinaoperaatioilla). Monetaristien kannattama, klassisesta taloustieteestä periytyvä rahan kvantiteettiteoria väittää, että liikkeellä olevan rahamäärän liiallinen kasvu aiheuttaa inflaatiota. Näin ollen rahamäärää pitäisi lisätä tasaista, hidasta vauhtia ja inflaation katsotaan johtuvan vain siitä, että rahan tarjontaa on lisätty kysyntää enemmän.
Todellisuudessa asia on paljon monimutkaisempi, koska myös rahan tarjonnan lisäys vaikuttaa kysynnän määrään. Tukeakseen väitteitään monetaristit ovat joutuneet luopumaan suuresta osasta empiiristä näyttöä koskien mm. rahan kiertonopeuden ja ns. aarteenmuodostuksen vaikutuksesta inflaatioon. Varsin ongelmallisen argumentin monetaristien kannalta muodostaa keynesiläisten toteamus, jonka mukaan "narulla ei voi työntää", eli rahapolitiikka on voimaton luomaan kysyntää tilanteessa, jossa vallitsee aito epävarmuus. John Kenneth Galbraithin mukaan yksi keynesiläisen teorian ratkaisuista aidon epävarmuuden ongelmaan on se, että valtio omaksuu rahan käyttäjän roolin. Monetaristien ratkaisu sivuuttaa rahan määrän lisäyksen vaikutus kysyntään on esittää, ettei se päde pitkällä aikavälillä, mihin John Maynard Keynes on puolestaan vastannut kuuluisalla lauseellaan "Pitkällä aikavälillä olemme kaikki kuolleet".
Monetarismi syrjäytti keynesiläisyyden 1960-luvun jälkeen

Monetaristien ajama makrotaloudellinen teoria ja politiikka erosivat huomattavasti vallalla olleesta keynesiläisestä koulukunnasta.
1960-luvulla keynesiläiset ja monetaristit kiistelivät inflaation syistä ja vaikutuksesta työllisyyteen (ks. Phillipsin käyrä), rahan kysynnän korkojoustosta ja siitä, "onko finanssipolitiikalla toivottua vaikutusta kokonaiskysyntään". Kiista "ratkesi empiiristen tosiasioiden avulla - - monetaristien voittoon. - - keynesiläisten usko finanssipolitiikan ylivertaiseen kykyyn hoitaa työttömyysongelma on kuollut - - Optimistikaan ei enää luota keynesiläiseen ajatukseen kysynnän aktiivisesta hienosäädöstä", kertoo Helsingin yliopiston kansantaloustieteen professori Vesa Kanniainen..
Yhdysvaltain Federal Reserve kokeili 1979–1982 Milton Friedmanin ehdottamaa yksinkertaista mallia rahamäärän sääntelemiseksi, mutta päätyi pian  
ottamaan käyttöön monetaristisemman linjan 1979, joka kuitenkin hylättiin 1982 eri syistä. Kokeilun tuloksista on erilaisia näkemyksiä - mm. uudet finanssi-innovaatiot tekivät käsitteen "rahan määrä" epäselväksi.
Monetarismin itsensä maine alkoi heiketä 1970-luvun lopussa ja 1980-luvun alussa keynesiläistä politiikkaa niin ikään vastustavan rationaalisten odotusten teorian nousuun.
Monetarismi nykyään

Useat väitteet, joilla monetaristit haastoivat keynesiläisyyden, ovat useimmissa länsimaissa makrotaloustieteen ja rahapolitiikan perustaa. Näitä ovat mm.
nimellis- ja reaaliarvojen tarkka erottelu (eli inflaatiokorjaukset)
rahapolitiikka on finanssipolitiikkaa tehokkaampi työkalu talouden pitämiseen vakaana
inflaation matalana pitämisen tärkeys
nykyinen rahapolitiikka on lähempänä monetarismia kuin esimerkiksi vuosien 1956–1978 keynesiläisyyttä muttei vastaa täysin kumpaakaan.
Professori Juha Siltalan mukaan länsimaiden keynesiläinen "kulta-aika" päättyi monetaristiseen "rauta-aikaan".  Professori Teivo Teivainen kutsuu tätä prosessia, jossa demokratiasta jää jäljelle ainoastaan seremoniallinen sisältö, käsitteellä "demokratian monarkisoituminen".
Grand Funk Railroad

| Grand Funk Railroad |
| --- | --- |
 Mel Schacher ja Bruce Kulick esiinytymässä tammikuussa 2002
Tiedot
Toiminnassa:  1969–1976, 1981–1983, 1996–
Tyylilaji:  hard rock, blues rock
Kotipaikka:   Flint, Michigan, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Don Brewer Mel Schacher Max Carl Tim Cashion Bruce Kulick
Entiset jäsenet:  Mark Farner Craig Frost Dennis Bellinger Howard Eddy, Jr.
Levy-yhtiö:  Capitol, MCA, Full Moon
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Grand Funk Railroad, lyhyemmin GFR, myöhemmin Grand Funk, on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 1969 Flintissä, Michiganissa.
GFR:ltä oli jo vuonna 1970 myyty enemmän levyjä kuin yhdeltäkään muulta yhdysvaltalaiselta yhtyeeltä siihen mennessä. Yhtye on tunnettu erityisesti stadionkonserteistaan, jotka Yhdysvalloissa ovat keränneet valtavat yleisömäärät.
Historia

Grand Funk Railroadin perustivat vuonna 1969 kitaristi-laulaja Mark Farner, rumpali Don Brewer ja basisti Mel Schacher. Yhtye oli yksi ensimmäisistä hard rockin ja heavy metalin uranuurtajista 1960- ja 1970-lukujen taitteessa muun muassa Black Sabbathin ja Deep Purplen ohella. Varsinaisen funkmusiikin kanssa GFR:llä ei ole koskaan ollut mitään tekemistä, vaikka yhtyeen alkuaikojen musiikissa on kuultavissa myös funkvaikutteita basson ja rumpujen rytmityksissä. Viidennen albumin jälkeen yhtyeen nimi lyhennettiin muotoon Grand Funk ja kokoonpanoon liittyi urkuri Craig Frost. Samaan aikaan yhtyeen musiikki alkoi muuttua lähemmäksi valtavirtarockia.
Vuoden 1970 loppupuolella julkaistu Live Album, sittemmin pienen klassikon maineen saavuttanut tupla-albumi antoi varsin autenttisen ajankuvan Grand Funk Railroadin "kiihkeästä soitosta ja konserttien tunnelmasta". Muita menestyneitä albumeja olivat jo aikaisemmin samana vuonna julkaistu Closer to Home ja sitä seurannut Survival (1971), jota pidetään myös yhtyeen mahdollisesti tasokkaimpana levynä sekä We're an American Band (1973) (sijoitus 2 Billboardin albumilistalla). Menestystä auttoi osaltaan myös levy-yhtiön voimakas markkinointi sekä sen mukanaan tuoma näkyvä mediajulkisuus.
Yhtyeen suurimpiin singlehitteihin kuuluivat "We're an American Band" (1973), "I'm Your Captain (Closer to Home)" (1970), versio Soul Brother Sixin "Some Kind of Wonderful" -kappaleesta (1974) ja versio Little Evan "The Loco-Motion" -kappaleesta (1974). Näistä "We're an American Band" ja "The Loco-Motion" saavuttivat Yhdysvalloissa ensimmäisen sijan US Hot 100 -listalla.
Yhtye hajosi vuonna 1976, mutta vuonna 1980 se koottiin uudelleen ilman Schacheria, joka kuitenkin myöhemmin palasi yhtyeeseen. Matkan varrella alkuperäinen trio laajentui viisimiehiseksi. Yhtyeen hajottua toistamiseen vuonna 1983 pääasiallinen lauluntekijä Farner siirtyi tekemään uskonnollista musiikkia.
Brewer ja Schacher kokosivat yhtyeen kolmannen kerran vuonna 1996, ja yhtye kerää yhä stadionkonsertteihin runsaasti yleisöä Yhdysvalloissa. Pohjois-Amerikan ulkopuolella yhtyeen suosio ei sen sijaan ole koskaan ollut kovin merkittävä Japania lukuun ottamatta. Yhtyeen nykykokoonpanoon kuuluvat Brewerin ja Schacherin ohella Bruce Kulick, Max Carl sekä Tim Cashion.
Simpsonit-tv-sarjan Homer Simpson ja Otto Mann nimesivät kerran GFR:n erääksi suosikkiyhtyeistään.
Jäsenet

| --- | --- |
 Nykyiset jäsenet Don Brewer - rummut, laulu  (1969-1976, 1981-1983, 1996-)   Mel Schacher - basso  (1969-1976, 1981, 1996-)   Max Carl - laulu  (2000-)   Timothy "Tim" Cashion - koskettimet  (2000-)   Bruce Kulick - kitara  (2000-)  :  Entiset jäsenet Mark Farner - kitara, laulu, koskettimet, huuliharppu  (1969-1976, 1981-1983, 1996-1998)   Craig Frost - koskettimet, taustalaulu  (1972-1976)   Dennis Bellinger - basso  (1981-1983)   Lance Duncan Ong - koskettimet  (1981)   Howard Eddy, Jr. - koskettimet  (1996-1998)
Diskografia > Studioalbumit

On Time (1969)
Grand Funk (1969)
Closer to Home (1970)
Survival (1971)
E Pluribus Funk (1971)
Phoenix (1972)
We're an American Band (1973)
Shinin' On (1974)
Monumental Funk (1974)
All the Girls in the World Beware!!! (1974)
Born to Die (1976)
Good Singin', Good Playin' (1976)
Grand Funk Lives (1981)
What's Funk? (1983)
Diskografia > Livealbumit

Live Album (1970)
Caught in the Act (1975)
Bosnia (1997)
Live: The 1971 Tour (2002)
Diskografia > Kokoelmat

Mark, Don & Mel: 1969–71 (1972)
Grand Funk Hits (1976)
The Best of Grand Funk (1990)
Capitol Collectors Series (1991)
Heavy Hitters! (1992)
Thirty Years of Funk: 1969-1999 (1999)
Classic Masters (2002)
Trunk of Funk (2002)
Greatest Hits (2006)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .