stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aimo Koivunen

| Aimo Koivunen |
| --- | --- |
 Koivunen vuonna 1943.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. lokakuuta 1917 Alastaro, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 2. elokuuta 1989 (71 vuotta) Jyväskylä, Suomi
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi
Palvelusvuodet:  1939–1944
Taistelut ja sodat:  talvisota jatkosota
Sotilasarvo:  alikersantti
Joukko-osasto:  Talvisota: 9.10.1939–27.5.1940: III/JR 13 Jatkosota: 17.6.1941–19.7.1942: 6./JR 35 28.10.1942–9.1.1943: 5./JR 35 9.1.1943–30.4.1943: JR 35 30.4.1943–1.4.1944: 4./Er.P 4
Aimo Allan Koivunen (17. lokakuuta 1917 Alastaro – 2. elokuuta 1989 Jyväskylä) oli suomalainen talvisodassa ja jatkosodassa taistellut sotilas, joka on mahdollisesti ensimmäinen kirjattu tapaus metamfetamiinin yliannostuksesta sodassa.
Elämäkerta > Nuoruusvuodet

Aimo Allan Koivunen syntyi Alastaron Pispalassa vuonna 1917. Hänen vanhempansa olivat Frans Vihtori Koivunen ja  Aune Sofia (Niemelä). Aimo oli perheen kuudesta lapsesta vanhin. Talvisodan sytyttyä vuonna 1939 hän oli 22-vuotias ja palveli 13. jalkaväkirykmentissä osana 5. divisioonaa. Koivunen osallistui taisteluihin Mannerheim-linjalla Karjalassa aina maaliskuussa 1940 solmittuun Moskovan rauhansopimukseen saakka.
Jatkosodan alettua kesäkuussa 1941 Koivunen siirrettiin 35. jalkaväkirykmenttiin. Hänet sijoitettiin erillinen pataljoona 4:n (osasto Paatsalo) 4. komppaniaan Rovaniemelle. Kyseisessä erikoisyksikössä hän suoritti kommandotehtäviä vihollislinjojen takana.
Elämäkerta > Yliannostus

18. maaliskuuta 1944 Aimo Koivunen partioineen hiihti Kantalahdessa Lapissa suorittaen tehtäväänsä kolmatta päivää. Yhtäkkiä neuvostoliittolaiset joukot hyökkäsivät ja syttyi suuri tulitaistelu. Suomalaiset lähtivät pakenemaan neuvostoliittolaisia, jotka yrittivät saartaa heidät.
Umpihangessa hiihto oli hidasta. Koivunen siirtyi partion eteen avaamaan latua. Kun voimat alkoivat huveta, Koivunen muisti, että hänellä oli rintataskussaan partion koko Pervitin-varasto. Hän yritti saada yhden tabletin käsiinsä, mutta se oli hankalaa kesken hiihdon. Käsineeseen tarttui useampi pilleri ja pimeässä hän erehtyi ottamaan suuhunsa koko annoksen. Pian tämän jälkeen koko partion hiihtämisestä tuli paljon nopeampaa. Vaikutus kesti tosin vain hetken, ja Koivunen alkoi nähdä hallusinaatioita ja hänen tajuntansa alkoi heiketä. Hän käyttäytyi niin sekopäisesti, että kaverit ottivat häneltä konepistoolin lippaat pois.
Koivusen seuraava muistikuva on seuraavalta aamulta. Hän oli kulkenut 100 kilometriä ja kadottanut partionsa. Hänellä ei ollut lainkaan ammuksia tai ruokaa. Pillereissä olleen metamfetamiinin yliannostus sai Koivusen hourailemaan useiden päivien ajan ja hänen olotilansa vaihtelivat hereillä olemisesta nukkumiseen ja hallusinointiin.
Toisessa muistikuvassa hän hiihtää kohti leiriä, jossa kuvittelee olevan suomalaisia. Vasta hiihdettyään niin lähelle, ettei pysty enää kääntymään takaisin, hän tajuaa että se on neuvostoliittolaisten leiri. Hän hiihtää leirin läpi ja saa ryhmän verran neuvostoliittolaisia peräänsä. Lopulta lumimyrskyssä ja yön pimeydessä hän onnistui eksyttämään takaa-ajajansa.
Hiihdettyään useamman päivän Koivunen saapui saksalaisten hylättyyn tukikohtaan. Tie oli miinoitettu ja hän haavoittui astuttuaan maamiinaan. Hän makasi viikon lumessa, kunnes hänet löydettiin. Kahden viikon aikana hän oli syönyt ainoastaan keräämiään männynkasvaimia ja kuukkelin, jonka hän seivästi tukikohdassa maatessaan suksisauvallaan ja söi raakana. Koivunen oli hiihtänyt yli 400 kilometriä 20–30 asteen pakkasessa.
Kun Koivunen viimein pelastettiin ja vietiin sairaalaan, hänen sydämensä lyöntitiheys oli miltei 200 kertaa minuutissa ja hänen painonsa oli laskenut 43 kiloon. Jälkeenpäin Koivunen laski syöneensä partionsa koko 30 pillerin Pervitin-varaston.
Elämäkerta > Myöhempi elämä

Koivusen sotamuistelmat julkaistiin nimellä Pervitiinipartio Kansa taisteli -lehdessä 1978.
Sotien jälkeen Koivunen asettui Keski-Suomeen, missä hän myös tapasi vaimonsa Elsan. He saivat yhdeksän lasta. Koivunen kuoli 71-vuotiaana vuonna 1989 Jyväskylässä. Geni.comin mukaan hänet on haudattu Pylkönmäelle ja Find-a-Grave -sivuston mukaan Saarijärvelle.
Suurimman arvostuksensa Koivunen sai vasta kuolemansa jälkeen. Hänen uskomattomasta tarinastaan on tehty useita dokumentteja ja artikkeleita, joiden myötä hän on saanut kansainvälistäkin huomiota. Muun muassa BBC on uutisoinut Koivusen yliannostuksesta, ja Aleksi Rantamaa on tehnyt hänestä lyhytdokumentin, joka on julkaistu Yle Kioskin Youtube-kanavalla.
Ruth Handler

Ruth Handler vuonna 1961.
Ruth Handler (4. marraskuuta 1916 – 27. huhtikuuta 2002) oli yhdysvaltalainen liikenainen ja keksijä. Handler oli tunnettu Barbie-nuken keksimisestä. Vuonna 1967 Handlerista tuli myös Mattelin toimitusjohtaja. Idean Barbie-nukkeensa Handler sai, kun huomasi lasten leikkivän mieluummin aikuisnukeilla kuin lapsinukella. Nuken nimi tulee hänen tyttärensä Barbara Handlerin lempinimestä Barbiesta.
Elämä

Ruth Handler syntyi juutalaiseen perheeseen, joka oli juuri muuttanut Coloradoon, Denveriin. Handler muutti 19-vuotiaana yhteen poikaystävänsä Elliot Handlerin kanssa. Pari meni naimisiin 1938.
Vuonna 1970 Handler sairastui rintasyöpään. Vuonna 1973 Handler myös alkoi kehittelemään ensimmäisiä prosteettisia rintoja niille, jotka olivat menettäneet omansa rintasyövälle. Vuonna 1976 näitä prosteettisia rintoja alettiin myydä Nearly Me -nimisellä mallistolla.
Ura > Barbien synty

Handlerit perustivat uuden yrityksen yhdessä Harold ”Matt” Matsonin kanssa.
Handlerit lähtivät matkalle Eurooppaan vuonna 1956. Siellä he näkivät nuken, joka näytti aikuiselta naiselta. Nukke oli Bild Lilli, ja se erosi suuresti useimpien pienten tyttöjen omistamista vauvanukeista. Ruth inspiroitui. Kolme vuotta myöhemmin Mattelin versio, Barbie, debytoi. Barbielle kuului lukuisia vaatteita, jotka voitiin ostaa erikseen. Barbie sai ensin kritiikkiä. Ihmiset olivat sitä mieltä, etteivät äidit haluaisi ostaa lapselleen nukkea, jolla on rinnat. Handler kuitenkin itse totesi, että nuorten tyttöjen itsetunnolle olisi tärkeä leikkiä nukella, joka näyttää aikuiselta ja jolla on rinnat. Handler vastasi kritiikkiin, että tytöt eivät halua leikkiä olevansa äitejä, vaan isompia tyttöjä.
Myöhemmin Handler kehitteli myös poikanukke Kenin, joka oli nimetty hänen poikansa Kennethin mukaan.
Nokia 5310 (2020)

| Nokia 5310 |
| --- | --- |

Valmistaja:  HMD Global
Julkaistu:  maaliskuu 2020
Käyttöverkot:  2G
Mitat:  123,7 × 52,4 × 13,1 mm
Paino:  88,2 g
Näyttö:  TFT, 2,4 tuumaa
Näytön kuvatarkkuus:  240 × 320 px
Suoritin:  Mediatek MT6260A
Muisti:  16 Mt
Keskusmuisti:  8 Mt
Takakamera:  0,3 Mpx
Radio:  FM-radio
Musiikkisoitin:  kyllä
Käyttöjärjestelmä:  Series 30+
Akku:  1 200 mAh
Liitännät:  microUSB, kuulokeliitäntä
Muistikorttipaikka:  tukee enintään 32 Gt:n microSD-kortteja
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 5310 on HMD Globalin maaliskuussa 2020 esittelemä ja julkaisema matkapuhelin, jossa on 2,4 tuuman näyttö. Puhelimessa on S30+-käyttöjärjestelmä, MP3-soitin, FM-radio ja kaksi etukaiutinta. Tallennustilaa on 16 megatavua. Puhelimessa on muistikorttipaikka ja 1 200 milliampeeritunnin akku.
Gennadi Solodov

Gennadi Stepanovitš Solodov (ven. Геннадий Степанович Солодов, 6. lokakuuta 1934 – 2. toukokuuta 2020) oli venäläinen kilpakävelijä, joka oli erikoistunut 20 kilometrin matkalle. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1960 ja 1964 ja sijoittui viidenneksi vuonna 1964.
Varhaisvuosinaan Solodov kilpaili sekä kävelyssä että maastohiihdossa ja väitti myöhemmin, että hän piti enemmän jälkimmäisestä lajista. Vuosina 1953–1956 hän palveli Neuvostoliiton armeijassa. Solodov lopetti kilpauransa  vuonna 1968 sijoitettuaan viidenneksi kansallisissa mestaruuskilpailuissa ja jäätyään näin ulos Neuvostoliiton joukkueesta vuoden 1968 olympialaisiin.
Solodov asui Sotšissa vuoteen 1976, jolloin muutti Kazakstaniin Rudnyyn. Vuonna 1999 hän muutti perheineen Tšeboksaryyn tullakseen kävelykisavalmentajaksi. Solodov kuoli 2. toukokuuta 2020.
Käännös suomeksi
Aleksanteri Haukka

| Aleksanteri Haukka> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. huhtikuuta 2000 (ikä 24) Hyvinkää, Suomi
Pesäpalloilija
Ulkopelipaikka:  Koppari
Seura:  Imatran Pallo-Veikot
Pelaajaura
Junioriseurat
–2019:  Hyvinkään Tahko
Ammattilaisjoukkueet
2018–:  Hyvinkään Tahko Jokioisten Koetus Pöytyän Urheilijat Imatran Pallo-Veikot
Aleksanteri Haukka (s. 6. huhtikuuta 2000 Hyvinkää) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-joukkue Imatran Pallo-Veikkoja.
Ura

Haukka on Hyvinkään Tahkon kasvatti. Hän teki Superpesis-debyyttinsä 7. elokuuta 2018 kotona Oulun Lippoa vastaan. Hän löi ottelussa kaksi juoksua ja toi kolme juoksua. Hänet palkittiin joukkueensa toiseksi parhaana pelaajana.
Haukka siirtyi kaudeksi 2021 1+1-vuotisella sopimuksella Superpesis-joukkue Imatran Pallo-Veikkoihin.
Saavutukset

B-poikien Itä–Länsi-ottelu (2018)
Jiří Ticháček (jääkiekkoilija)

| Jiří Ticháček> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. tammikuuta 2003 (ikä 22) Sokolov, Tšekki
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  77 kg
Seura
Seura:  Rytíři Kladno
Sarja:  Tšekin Extraliga
Pelinumero:  26
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  HC Litoměřice (CZE-2)
Jiří Ticháček (s. 30. tammikuuta 2003 Sokolov, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa kotimaassaan Extraliga-joukkue Rytíři Kladnossa. Hän toimii joukkueen varakapteenina.
Ura > Seuraura

Ticháček aloitti jääkiekkoilun nelivuotiaana HC Baník Sokolovissa. Hän siirtyi juniorina sittemmin HC Kladnoon. Kaudella 2017–2018 Ticháček oli tehoilla 10+24=34 seuran U16-joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Adam Sojkan jälkeen. Hän sijoittui Tšekin U16-sarjan puolustajien pistepörssissä neljänneksi. Ticháček voitti myös Kladnon sisäisen tehotilaston lukemalla +25. Kaudella 2018–2019 hän toimi joukkueen varakapteenina. Ticháček voitti tehoilla 20+31=51 koko Tšekin U16-sarjan puolustajien maalipörssin ja hän jakoi puolustajien pistepörssin voiton HC Kometa Brnon Patrik Fajmonin kanssa. Kaudella 2020–2021 hän debytoi Kladnon miesten joukkueessa Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. česká hokejová ligassa, jossa Ticháček pelasi 17 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Joukkueen kausi päättyi sarjanousuun Extraligaan, jonne Ticháček teki ammattilaissopimuksen toukokuussa 2021.
OHL-joukkue Erie Otters varasi Ticháčekin 33. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2021. Hän jatkoi kaudella 2021–2022 kuitenkin Kladnossa. Ticháček teki Extraliga-debyyttinsä 10. syyskuuta 2021 HC Vítkovicea vastaan. Hänet merkittiin Kladnon seitsemänneksi puolustajaksi. Ticháček sai ottelussa jääaikaa 7.37 minuuttia ja hänelle merkittiin teholukema +1. Ensimmäisen Extraliga-maalinsa Ticháček teki yhdeksännessä ottelussaan 31. lokakuuta 2021 vieraissa Hc Litvínovia vastaan. Yhteensä hän pelasi tulokaskautensa aikana 41 runkosarjaottelua tehopistein 2+6=8 ja viisi nousukarsintasarjan ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Ticháček pelasi osan kaudestaan myös lainalla sarjatasoa alempana 1. ligan HC Litoměřicessa, jossa hän pelasi 11 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä ja neljä pudotuspeliottelua tehopistein 1+2=3.
Ticháček teki kaudella 2022–2023 Extraligan runkosarjassa 39 ottelussa kuusi syöttöpistettä. Kaudella 2023–2024 hän teki läpimurtonsa ja teki runkosarjassa 52 ottelussa tehot 13+30=43, joilla Ticháček voitti koko liigan puolustajien piste- ja syöttöpörssin. Hän voitti pelipaikastaan huolimatta myös Kladnon sisäisen pistepörssin. Ticháček palkittiin kauden päätteeksi Exraligan parhaana puolustajana. Kaudeksi 2024–2025 hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Tšekki> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Kanada 2023 | jääkiekko |  |
Ticháček pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2022 ja 2023, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Vuoden 2022 turnauksessa hänet valittiin Kanadaa vastaan pelatun välieräottelun päätteeksi Tšekin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2023 turnauksessa Ticháček jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Jiří Kulichin ja David Jiříčekin kanssa lukemalla +10.
Ticháček pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2019, jolloin Ticháček voitti pronssia. Yhteensä hän on pelannut 30 nuorten ja 49 poikien maaottelua.
Tšekin A-maajoukkueessa Ticháček on pelannut 11 ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Karjala-turnauksessa 11. marraskuuta 2023 Tampereen Nokia Arenassa turnauksen isäntäjoukkue Suomea vastaan. Ticháček merkittiin heti Tšekin ykköspuolustajapariin Jan Košťálekin viereen. Hänelle merkittiin teholukema +1.
Muuta

Ticháček on maininnut esikuvakseen Marek Židlickýn, johon häntä on myös verrattu pelityyliltään.
Tanskan käsipallomaajoukkue

Tanskan käsipallomaajoukkue edustaa Tanskaa miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Tanskan käsipalloliitto. Joukkueen kotipelien peliasuun kuuluvat punainen paita ja sukat sekä valkoiset housut.
Tanskan maajoukkue on voittanut olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016 ja Pariisissa 2024. Se on osallistunut MM-kilpailuihin 26 kertaa, ensimmäisen kerran vuonna 1938. Se voitti kultaa kotikisoissaan 2019 ja voitti kultaa myös kolmissa seuraavissa MM-kilpailuissa 2021, 2023 ja 2025. Aiemmin se oli saavuttanut kolme MM-hopeaa vuosina 1967, 2011 ja 2013. EM-kilpailuihin joukkue on osallistunut 15 kertaa, ja vuosina 2008 ja 2012 se voitti Euroopan-mestaruuden.
Saavutukset > Olympialaiset

Kultaa: 2016, 2024
Hopeaa: 2020
Saavutukset > MM-kilpailut

Kultaa: 2019, 2021, 2023, 2025
Hopeaa: 1967, 2011 ja 2013
Pronssia: 2007
Saavutukset > EM-kilpailut

Kultaa: 2008 ja 2012
Hopeaa: 2014, 2024
Pronssia: 2002, 2004, 2006 ja 2022
Aiheesta muualla

Tanskan käsipalloliiton kotisivut (englanniksi)
EHF:n maajoukkueet
Alankomaat | Albania | Armenia | Azerbaidžan | Belgia | Bosnia ja Hertsegovina | Bulgaria | Englanti | Espanja | Färsaaret | Georgia | Irlanti | Islanti | Israel | Italia | Itävalta | Kreikka | Kroatia | Kypros | Latvia | Liechtenstein | Liettua | Luxemburg | Makedonia | Malta | Moldova | Montenegro | Norja | Portugali | Puola | Ranska | Romania | Ruotsi | Saksa | Skotlanti | Serbia | Slovakia | Slovenia | Suomi | Sveitsi | Tanska | Tšekki | Turkki | Ukraina | Unkari | Valko-Venäjä | Venäjä | Viro | Yhdistynyt kuningaskunta
Entisiä joukkueita: DDR | IVY | Jugoslavia | Neuvostoliitto | Serbia ja Montenegro | Tšekkoslovakia
Speleologia

Speleologit maanalaisessa luolassa.
Speleologia (m.kreik. σπηλαιοv, spelaion, ”luola” ja λόγος, logos, ”tiede”) on toimintaa, jossa etsitään, paikannetaan, tutkitaan, kartoitetaan ja tieteellisesti tutkitaan erilaisia luolia, joko luonnon synnyttämiä tai ihmisen tekemiä. Tämän käytänteen ja tieteen harjoittajaa kutsutaan speleologiksi. Speleologit tutkivat luolien ominaisuuksia monesta näkökulmasta, joihin kuuluvat myös luolista löytyvien paleontologisten ja antropologisten tutkimuskohteiden tutkiminen. Monissa maissa speleologisteilla on erityisiä järjestöjä.
Speleologia on moninaista tutkimustoimintaa, joka on tieteenharjoittamista, jota toteutetaan joskus muun muassa urheilussa tutuin keinoin ja johon liittyvät usean tapaiset pohdinnat. Sitä harjoitetaan myös luolien vedenalaisessa ympäristössä. Siihen kuuluu myös esimerkiksi kalkkikivimuodostumien, kuten stalaktiittien ja stalagmiittien tutkiminen.
Speleologia on poikkitieteellistä, siinä yhdistyvät kemia, biologia, geologia, fysiikka, meteorologia, kartografia sekä myös historia. Luolageologian perusteella voidaan tutkia merkkejä siitä, miten maanpinnan muodot ovat muodostuneet. Luolabiologiaan liittyvät ekologiset ja luonnonsuojelulliset näkökohdat sekä evoluutionallinen tutkimus.
Satiini (marsurotu)

Peruaanimarsu, jolla on satiinigeeni.
Satiini on marsurotu, jonka karvat ovat geenimutaation vuoksi onttoja, mikä saa aikaan erityisen kiiltävän turkin. Satiinimarsuja syntyy kaikkiin marsurotuihin ja turkkityyppeihin, mutta ne arvosteltiinmilloin? omassa näyttelyluokassaan omana rotunaan. Satiini-fenotyyppi ei näy kunnolla tummaturkkisista marsuista. Satiinit ovat usein muita marsuja pienikokoisempia ja lyhytikäisempiä.
Ensimmäiset satiinimarsut syntyivät Yhdysvalloissa 1977 geenimutaatioina lyhytkarvaisten marsujen poikueisiin, ja niitä maahantuotiin Eurooppaan vuonna 1986. Euroopassa alettiin kiinnittää huomiota satiinimarsujen hitaaseen kasvuun ja siihen, että ne jäivät pienikokoisemmiksi ja kevyemmiksi kuin ei-satiinimarsut. Vanhoille marsuille tyypillisiä motorisia ja hampaisiin liittyviä ongelmia esiintyi jo nuorilla satiinimarsuilla.
Satiinimarsujen terveysongelmat kiinnittivät myös eläinlääkärien huomion. Satiinien epämääräiset oireet (syömättömyys, painonlasku, uupuminen) saivat eläinlääkärit epäilemään luustosairauksia. Alkuun radiografiset tutkimustulokset olivat pääosin yksityisten tahojen teettämiä, eivätkä tulokset päätyneet tiedeyhteisön käyttöön. Ensimmäinen laaja tieteellinen tutkimus tehtiin 1997–2002 Saksassa, jolloin tutkittiin 52 satiinimarsua, seitsemän satiinigeenin kantajaa ja 25 ei-satiinimarsua. Tutkimukseen osallistuneista satiinimarsuista 38 prosentilla oli oireita, ja kahdellakymmenellä marsulla oli vähintään yksi oire seuraavista: ruokahaluttomuus, kuolaaminen, painonlasku, hampaiden poikkeavuudet sekä motoriset häiriöt. Tutkimuksen marsuille teetetyissä röntgentutkimuksissa marsuilla todettiin osteopenisiä vaurioita lonkkanivelissä, reisiluissa, sääriluissa, alaleuan luissa, poskikaarissa sekä muissa kallon luissa. Yhdelletoista satiinimarsulle tehtiin ruumiinavaus, ja niistä kahdeksalla todettiin munuaisten vaurioita.
Myös seuraavissa eläinlääkärien tekemissä tutkimuksissa satiinimarsuilla todettiin luurangon epämuodostumia, luuston kasvuhäiriötä (osteodystrophia fibrosa), luukatoa, murtumia ja hammasongelmia. Satiinigeenin aiheuttamia ongelmia alettiin kutsua satiinisyndroomaksi, ja se sisältää kaikki satiinigeenin tuomat terveysongelmat, kuten hidastuneen kasvun, motoriset ongelmat, luusto-ongelmat, uupuminen, syömättömyys ja pahimmillaan kuolema.
Satiinigeenistä johtuvien vakavien terveysongelmien vuoksi Suomen marsuyhdistys ei ole hyväksynyt satiinimarsuja rekisteriin 31. lokakuuta 2007 jälkeen.
Hannu Ikonen

Hannu Ikonen on suomalainen, Oulussa asuva uransa lopettanut pesäpalloilija. Ikonen pelasi Superpesistä kaudet 2004-2014. Ikosen seurat olivat Joensuun Maila, Kiteen Pallo-90 ja Pattijoen Urheilijat. Pattijoen Urheilijoissa pelatessaan Ikonen saavutti SM-pronssin kaudella 2011. Ikonen pelasi urallaan 249 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi 18 kunnaria ja 48 tavallista juoksua, toi 129 juoksua ja keräsi 713 kärkilyöntiä. Ikonen pelasi urallaan 49 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän löi kolme tavallista juoksua, toi 19 juoksua ja keräsi 126 kärkilyöntiä. Ikonen on pelannut  urallaan seitsemän Superpesiksen alempaa pudotuspeliottelua. Näissä hän löi kolme kunnaria ja kaksi tavallista juoksua, toi 16 juoksua ja keräsi 44 kärkilyöntiä. Ikonen on pelannut urallaan 13 Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja kaksi tavallista juoksua, toi 13 juoksua ja keräsi 38 kärkilyöntiä. Ikonen pelasi Itä-Länsi-ottelussa vuonna 2010. Ikosen kasvattajaseura on Tohmajärven Pomppu. Hän pelasi ulkokentällä kopparina.
Jens Olsson

| Jens Olsson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. joulukuuta 1984 (ikä 40) Malmö, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  HC Košice
Sarja:  Tipos Extraliga
Pelinumero:  28
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–
Aik. seurat:  IK Pantern (Ruotsi I) Malmö Redhawks (SEL/SHL/Allsv.) Mörrums GoIS IK (Allsv.) Bofors IK (Allsv.) Södertälje SK (Allsv./SEL) Rouen HE (Ranska) EHC München (DEL) Genève-Servette HC (NLA) TPS (SML) Frölunda HC (SHL)
Jens Olsson (s. 9. joulukuuta 1984 Malmö, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Slovakian pääsarja Extraliga-joukkue HC Košicessa.
Pelityyli

Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan Olsson on älykäs puolustaja, joka pelaa luotettavaa kahden suunnan peliä sekä omaa hyvät luistelu- ja syöttötaidot. Sivuston mukaan hän on käyttökelpoinen alivoimalla ja tekee aina kovasti töitä.
Nasaretin Pyhän Perheen katolinen seurakunta

| Nasaretin Pyhän Perheen katolinen seurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  Katolinen kirkko
Kirkkokunta:  Katolinen kirkko Suomessa
Hiippakunta:  Helsingin katolinen hiippakunta
Perustettu:  26. joulukuuta 1993
Kirkkoherra:  Donbosco Thomas
Pääkirkko:  Nasaretin pyhän perheen kirkko Oulussa
Jäseniä:  950 (1.1.2018)
Aiheesta muualla
Nasaretin Pyhän Perheen katolinen seurakunta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nasaretin Pyhän Perheen katolinen seurakunta on katolisen kirkon seurakunta Suomessa, jonka toiminta-alueena on Pohjois-Suomi eli Pohjois-Pohjanmaa, Kainuu ja Lappi. Seurakunnan keskuspaikka on Oulu, jossa seurakunnalla on Nasaretin pyhän perheen kirkko. Lisäksi seurakunnalla on säännöllistä toimintaa Kemissä, Torniossa, Kajaanissa ja Rovaniemellä.
Historia

Piispa Paul Verschuren siunasi Oulussa käyttöön kappelin ja seurakuntakeskuksen ensimmäisen rakennusvaiheen 28. joulukuuta 1991. Sen oli suunnitellut Neokatekumenaalisen tien aloittaja Kiko Arguello. Ouluun perustettiin katolinen kappeliseurakunta 1. tammikuuta 1992 ja se itsenäistyi omaksi seurakunnakseen 26. joulukuuta 1993. Piispa Józef Wróbel vihki keväällä 2001 käyttöön seurakunnan kirkon varsinaisen kirkkosalin. Vuoden 2018 alussa seurakunnalla oli 950 jäsentä.
Aiheesta muualla

Seurakunnan kotisivut
Industrial metal

| Industrial metal |
| --- | --- |
Alkuperä:  Industrial rock • heavy metal
Alkuperämaa:   Saksa    Yhdysvallat    Yhdistynyt kuningaskunta
Kehittymisen ajankohta:  1980-luvun loppu
Tyypillisiä soittimia:  sähkökitara, basso, syntetisaattori, rumpukone, rummut, sekvensseri, kosketinsoitin, sampleri
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  Neue Deutsche Härte, nu metal
Industrial metal tai konemetalli on eräs metallimusiikin alalajeista. Termillä tarkoitetaan musiikkia, jossa raskaaseen rockmusiikkiin sekoitetaan konemusiikin elementtejä, erityisesti raastavan korkeita, matalia tai usein toistuvia syntetisaattoriääniä luomaan tunnelmaa.
Industrial metalille tyypillistä on tasaisesti toistuva bassorumpupainotteinen, yksinkertainen ja nopea komppi, joka pieniä vaihteluita lukuun ottamatta jatkuu samana ilman rytmivaihdoksia. Sanat voidaan lausua laulamisen sijaan, ja laulu on usein elektronisilla efekteillä rikottua. Lyhyiden lauseiden koneenomainen toistaminen on myös yleistä.
Tyylilajin edelläkävijöitä ovat muun muassa Godflesh, Ministry ja KMFDM. Nykyään tunnetuimpia industrial metal -yhtyeitä ovat esimerkiksi Rammstein, Rob Zombie,  Static-X, Nine Inch Nails, Ministry ja Marilyn Manson.
Suomessa tyyliä edustaa muun muassa Turmion Kätilöt, Velcra, Ruoska, Black Light Discipline, Cold Cold Ground, Project Silence, Scorngrain ja Itä-Saksa.