stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Creative Commons -lisenssi

Creative Commons logo
Opasvideo Creative Commons -lisenssin merkitsemisestä aineistoon.
Creative Commons (CC) -lisenssi on avoin lisenssi, joka mahdollistaa tekijänoikeuden alaisten töiden jakamisen jakamisen ja käyttämisen avoimesti.
Creative Commons -lisenssijärjestelmä sisältää eri ominaisuuksia, joita yhdistelemällä luodaan seitsemän erilaista lisenssiä. Voittoa tavoittelematon Creative Commons -järjestö julkaisi ensimmäiset lisenssit 16. joulukuuta 2002.
Toiminta

CC-lisenssien lähtökohtana on, että kaikilla on oikeus tehdä teoksesta kopioita, esittää ja näyttää teos julkisesti, levittää ja välittää teosta eteenpäin sekä tehdä siitä johdannaisteoksia. Näitä perusoikeuksia voidaan rajoittaa käyttämällä neljää erilaista ehtoa. CC Nollassa ei ole ehtoja lainkaan ja ehdoilla koostetaan kuusi erilaista yhdistelmää. Yhteensä erilaisia CC-lisenssejä on siis seitsemän.
Ehdoista on periaatteessa mahdollista johtaa kuusitoista erilaista yhdistelmää. Osa on kuitenkin toisiaan poissulkevia, kuten EiMuutoksia ja JaaSamoin yhdessä. Loput ovat olleet aiemmin käytössä, mutta sittemmin poistuneet käytöstä erilaisista syistä pääasiassa tarpeettomina.
CC-lisenssien neljä mahdollista ehtoa ovat:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | Nimeä (BY) | Teosta saa kopioida, levittää, näyttää ja esittää julkisesti ja siitä saa luoda johdannaisteoksia, kunhan tekijän tai oikeudenomistajan nimi mainitaan asianmukaisesti. |
|  | EiKaupallinen (NC) | Teosta saa kopioida, levittää, näyttää ja esittää julkisesti ja siitä saa luoda johdannaisteoksia vain, kun niitä ei käytetä kaupallisiin tarkoituksiin. |
|  | EiMuutoksia (ND) | Teosta saa kopioida, levittää, näyttää ja esittää julkisesti, mutta siitä ei saa luoda johdannaisteoksia. |
|  | JaaSamoin (SA) | Johdannaisteoksia saa levittää vain samalla lisenssillä kuin alkuperäistä teosta. |
Toiminta > Lisenssit

Lisenssit kirjoitetaan siten, että ensimmäisenä on kirjainyhdistelmä CC. Tätä seuraa välilyönti ja väliviivoilla eroteltu luettelo lisenssiehtojen lyhenteistä. Ehdoista ensimmäinen on Nimeä, jonka jälkeen tulee mahdollinen toinen ja kolmas ehto. Nolla on ainut poikkeus, sillä se ei sisällä ehtoja.
Seitsemän eri lisenssiä ovat:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | Nolla (0) | Tekijä luopuu kaikista oikeuksistaan teokseen siinä määrin kuin se on lainsäädännön puitteissa mahdollista. Suomessa tekijä ei voi luopua moraalisista oikeuksistaan, joten tekijän nimi tulee aina mainita. |
|  | Nimeä (BY) | Teosta saa kopioida, levittää, näyttää ja esittää julkisesti ja siitä saa luoda johdannaisteoksia, kunhan tekijän tai oikeudenomistajan nimi mainitaan asianmukaisesti. |
|  | Nimeä-JaaSamoin (CC BY-SA) | Tekijä tai oikeudenomistaja mainittava asianmukaisesti ja johdannaisteoksia saa levittää vain samalla lisenssillä kuin alkuperäistä teosta. |
|  | Nimeä-EiKaupallinen (NC) | Tekijä tai oikeudenomistaja mainittava asianmukaisesti ja teoksen käyttö kaupallisiin tarkoituksiin on kielletty. |
|  | Nimeä-EiKaupallinen-JaaSamoin (CC BY-NC-SA) | Tekijä tai oikeudenomistaja mainittava asianmukaisesti, teoksen käyttö kaupallisiin tarkoituksiin on kielletty ja johdannaisteoksia saa levittää vain samalla lisenssillä kuin alkuperäistä teosta. |
|  | Nimeä-EiMuutoksia (CC BY-ND) | Teosta saa kopioida, levittää, näyttää ja esittää julkisesti, mutta siitä ei saa luoda johdannaisteoksia. |
|  | Nimeä-EiKaupallinen-EiMuutoksia (CC BY-NC-ND) | Tekijä tai oikeudenomistaja mainittava asianmukaisesti, teoksen käyttö kaupallisiin tarkoituksiin on kielletty ja johdannaisteosten teko on kieletty. |
Public domain -merkki

Creative Commonsilla on myös Public domain -merkintä. Tämä ei ole varsinainen lisenssi vaan se on työkalu, jolla merkitä public domainiksi teos, jonka tekijänoikeudet ovat rauenneet kaikkialla maailmassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Creative Commonsin kansainvälinen sivusto
Creative Commons suomenkielienen sivusto
Tietoa lisensseistä
Usein kysyttyjä kysymyksiä lisensseistä
Hyporeiai

| Hyporeiai> Ὑπώρειαι |
| --- | --- |
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  ?, Aitolia-Akarnania, Länsi-Kreikka
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Akarnania
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hyporeiai (m.kreik. Ὑπώρειαι, Hypōreiai) oli antiikin aikainen kaupunki ja oletettavasti myös kaupunkivaltio (polis) Akarnaniassa Kreikassa. Sen sijaintipaikkaa ei tunneta, mutta sen arvioidaan sijainneen Akarnanian itäosassa lähellä Aitolian rajaa.
Myöskään Hyporeiain historiasta ei tiedetä paljoakaan. Kaupunki oli olemassa poliksena ilmeisesti vasta myöhemmällä klassisella kaudella noin 400–323 eaa. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Mikäli kaupunki oli polis, se on saattanut olla 300-luvulla eaa. Akarnanian liiton jäsen.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Hypōreatēs (Ὑπωρεάτης).
Hydroboraatio

Hydroboraatio on kemiallinen reaktio, jossa hiiliatomien väliseen kaksoissidokseen tai kolmoissidokseen liittyy boori ja vetyatomi ja tuotteena muodostuu organoboraani. Hydroboraatio voi tapahtua myös molekyyleille, joiden rakenteessa on hiilen ja heteroatomin, kuten typen tai hapen välinen kaksois- tai kolmoissidos, esimerkiksi ketoneille tai aldehydeille, imiineille tai nitriileille. Hydroboraatioreaktio on tärkeä reaktio orgaanisessa kemiassa, koska niitä käytetään useissa orgaanisen kemian synteeseissä välituotteina. Hydroboraatioreaktion tutkiminen toi Herbert C. Brownille Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1971.
Reagenssit ja mekanismi

Hydroboraatioissa reagoivat lähes kaikki alkeenit riippuen käytetystä boorireagenssista. Helpoimmin reagoivat substituoimattomat terminaaliset alkeenit, eli alkeenit, joissa kaksoissidos sijaitsee hiilivetyketjun päässä. Substituoidut alkeenit reagoivat hitaammin muodostaen organoboraanin. Alkyynit reagoivat tyypillisesti alkeeneja hitaammin ja tuotteena muodostuu allyyliboraaneja. Liuottimina reaktiossa käytetään tyypillisimmin dietyylieetteriä, diglyymiä tai tetrahydrofuraania.
Booraavana reagenssina käytettiin ensimmäisenä diboraania, mutta sen myrkyllisyyden ja kaasumaisen olomuodon vuoksi se on nykyään korvattu helpommin käsiteltävillä diboraanin amino- tai sulfidikomplekseilla tai alkyyli- tai dialkyyliboraaneilla. Tyypillisiä ovat esimerkiksi katekoliboraani, pinakoliboraani, disiamyyliboraani ja diteksyyliboraani. Reaktion regio- ja enantioselektiivisyyttä voidaan parantaa käyttämällä steerisesti estyneitä tai kiraalisia alkyyliboraaneja, kuten 9-BBN:ää tai pineenistä saatavaa di-isopinokamfenyyliboraania. Enantioselektiivisyyttä voidaan parantaa myös käyttämällä siirtymämetallien kuten rodiumin kiraalisia komplekseja katalyytteinä.
Hydroboraatioreaktiossa muodostuu neliatominen rengasrakenteinen siirtymätila. Reaktiossa boori liittyy yleensä vähemmän substituutioituun hiiliatomiin ja vety enemmän substituoituun hiileen. Reaktio ei siis noudata Markovnikovin sääntöä. Tämä additioreaktio voi tapahtua kaikille boraanin boorin ja vedyn välisille sidoksille, esimerkiksi boraani voi reagoida kolmen alkeenin tai alkyynin kanssa muodostaen trialkyyliboraanin, teksyyliboraani voi reagoida kahden alkeenin kanssa ja 9-BBN yhden alkeenin kanssa.
Hydroboraatioissa muodostuvat alkyyliboraanit ovat hyödyllisiä synteettisen kemian välituotteita. Hapetus vetyperoksidin avulla muodostaa alkoholeja, tätä reaktiota kutsutaan hydroboraatio-hapetukseksi, alkyyneistä muodostuneet allyyliboraanit voidaan hapettaa aldehydeiksi, ja booriatomi voidaan korvata muilla atomeilla, kuten typellä tai halogeeniatomilla. Alla esimerkki 2,4,4-trimetyyli-2-penteenin hydroboraatio-hapetuksesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hydroboraatio Wikimedia Commonsissa
Cher (joki)

| Cher |
| --- | --- |
 Cher-joki Azay-sur-Cherissä vuonna 2012
Alkulähde:  Mérinchal  45°55′17″N, 2°28′25″E
Laskupaikka:  Loire, Villandry  47°20′35″N, 0°28′47″E
Maat:  Ranska
Pituus:  365,14 km
Alkulähteen korkeus:  714 m
Virtaama:  95,9 m³/s
Valuma-alue:  13 920 km²
 Cher kartalla
Cher on Loiren sivujoki Ranskassa. Se alkaa Ranskan keskiylängöltä ja virtaa Auvergnen, Centre-Val de Loiren ja Uuden-Akvitanian alueilla kulkien Creusen, Puy-de-Dômen, Allier'n, Cherin, Indren, Loir-et-Cherin ja Indre-et-Loiren departementtien kautta.
Maantiede > Joen kulku

Cher on 365,14 kilometrin pituinen.
Cherin lähteet ovat Mérinchalin kunnassa Creusen departementissa 714 metrin korkeudella meren pinnasta. Joki virtaa sieltä ensin pohjoiseen, sitten länteen.
Vuodesta 1778 lähtien Cher on laskenut Loireen nykyisessä kohdassa, Indre-et-Loiren departementissa Villandryn kunnassa, 38 metrin korkeudella merenpinnasta. Jokien yhtymäkohta tunnetaan nimellä Bec du Cher ("Cherin nokka"). Aikaisemmin jokien yhtymäkohta oli lännempänä, Rupuannen ja Bréhemontin kohdalla, ja joen vanha uoma ("Le vieux cher") on yhä nähtävissä.
Maantiede > Departementit ja kunnat

Cher kulkee Creusen, Puy-de-Dômen, Allier'n, Cherin, Indren, Loir-et-Cherin ja Indre-et-Loiren departementeissa kaikkiaan 117 kunnan kautta. Seuraavassa luettelossa departementit on lueteltu siinä järjestyksessä, jossa joki kulkee niiden kautta, saman departementin kunnat sen sijaan aakkosjärjestyksessä.
Maantiede > Departementit ja kunnat > Creuse (23)

Auzances
Budelière
Chambonchard
Chard
Charron
Dontreix
Évaux-les-Bains
Fontanières
Les Mars
Mérinchal
Rougnat
Maantiede > Departementit ja kunnat > Puy-de-Dôme (63)

Château-sur-Cher
Maantiede > Departementit ja kunnat > Allier (03)

| --- | --- |
 Audes  Désertines  Estivareilles  Lavault-Sainte-Anne  Lételon  Lignerolles  Mazirat  Meaulne-Vitray  Montluçon  Nassigny  La Petite-Marche :  Reugny  Saint-Genest  Saint-Marcel-en-Marcillat  Sainte-Thérence  Saint-Victor  Teillet-Argenty  Urçay  Vallon-en-Sully  Vaux  Villebret 
Montluçon vuonna 2015.
Maantiede > Departementit ja kunnat > Cher (18)

| --- | --- |
 Ainay-le-Vieil  Bouzais  Brinay  Bruère-Allichamps  Châteauneuf-sur-Cher  Colombiers  Corquoy  Coust  Crézançay-sur-Cher  Drevant  Épineuil-le-Fleuriel  Farges-Allichamps  Foëcy  La Groutte  Lapan  Lunery  Méry-sur-Cher  Nozières :  Orval  La Perche  Preuilly  Quincy  Saint-Amand-Montrond  Saint-Caprais  Saint-Florent-sur-Cher  Saint-Georges-de-Poisieux  Saint-Georges-sur-la-Prée  Saint-Hilaire-de-Court  Saint-Loup-des-Chaumes  Sainte-Thorette  Thénioux  Vallenay  Venesmes  Vierzon  Villeneuve-sur-Cher 
Saint-Florent-sur-Cher vuonna 2015.
Vierzon vuonna 2009.
Villeneuve-sur-Cher vuonna 2008.
Maantiede > Departementit ja kunnat > Indre (36)

Chabris
Maantiede > Departementit ja kunnat > Loir-et-Cher (41)

| --- | --- |
 Angé  La Chapelle-Montmartin  Châtillon-sur-Cher  Châtres-sur-Cher  Chissay-en-Touraine  Couffy  Faverolles-sur-Cher  Gièvres  Langon-sur-Cher  Maray  Mareuil-sur-Cher  Mennetou-sur-Cher  Monthou-sur-Cher :  Montrichard Val de Cher  Noyers-sur-Cher  Pouillé  Saint-Aignan  Saint-Georges-sur-Cher  Saint-Julien-de-Chédon  Saint-Julien-sur-Cher  Saint-Loup  Saint-Romain-sur-Cher  Seigy  Selles-sur-Cher  Thésée  Villefranche-sur-Cher 
Montrichard Val de Cher vuonna 2018.
Saint-Aignan vuonna 2009.
Saint-Georges-sur-Cher vuonna 2006.
Selles-sur-Cher vuonna 2012.
Maantiede > Departementit ja kunnat > Indre-et-Loire (37)

| --- | --- |
 Athée-sur-Cher  Azay-sur-Cher  Ballan-Miré  Bléré  Chenonceaux  Chisseaux  Cinq-Mars-la-Pile  Civray-de-Touraine  La Croix-en-Touraine  Dierre  Francueil :  Joué-lès-Tours  Larçay  La Riche  Saint-Avertin  Saint-Genouph  Saint-Martin-le-Beau  Saint-Pierre-des-Corps  Savonnières  Tours  Véretz  Villandry 
Ballan-Miré vuonna 2017.
Bléré vuonna 2012.
Savonnières vuonna 2015.
Véretz vuonna 2015.
Villandry vuonna 2017.
Maantiede > Valuma-alue

Ranskan kansallisessa referenssijärjestelmässä BD Carthage jokien valuma-alueet jaetaan neljäntasoisiin alueisiin: hydrografisiin seutuihin, sektoreihin, alisektoreihin ja hydrografisiin vyöhykkeisiin. Cherin valuma-alueella on seuraavat 44 hydrografista vyöhykettä:
Cher välillä joen lähde – Noisette
Noisette sivujokineen
Cher välillä Noisette – Pampeluze
Pampeluze sivujokineen
Cher välillä Pampeluze – Boron
Cher välillä Boron – Tartasse
Tartasse välillä Bouron – Cher
Cher välillä Tartasse – Tardes
Tardes välillä  Chat Cros – Cher
Cher välillä Tardes – rau de Mont
Cher välillä rau de Mont – Polier
Cher välillä Polier – Meuzelle
Meuzelle sivujokineen
Cher välillä Meuzelle – Queugne
Queugne sivujokineen
Cher välillä Queugne – Aumance
Aumance välillä Rau de Ingarands – Cher
Cher välillä Aumance – Marmande
Marmande välillä Sologne – Cher
Cher välillä Marmande – Loubiere
Cher välillä Loubiere – Rau de l'Hyvernin
Cher välillä rau de l'Hyvernin – Trian
Trian sivujokineen
Cher välillä Trian – Margelle
Cher välillä Margelle – Yevre
Yevre välillä  Barangeon – Cher
Cher välillä Yevre – Arnon
Arnon välillä Herbon – Cher sekä Cher Arnonin haarojen välisellä osuudella
Cher välillä Arnon – Pree
Pree sivujokineen
Cher välillä Pree – Sauldre
Cher välillä Sauldre – Fouzon
Cher välillä Fouzon au Mondon
Cher välillä Modon – Rennes
Rennes sivujokineen
Cher välillä Rennes – Bavet
Cher välillä Bavet – Rau d'Aiguevives
Cher välillä Rau d'Aiguevives – rau de l'Etang de Brosse
Cher välillä rau de l'Etang de Brosse – rau Gauthier
Cher välillä Rau Gauthier – Petit Cher
Cher välillä Petit Cher – Loire
Loire välillä Choisille – Bresme
Loire välillä Bresme – Cher
Loire välillä Cher – K6825102.
Tärkeimpien jokien valuma-alueet Creusen departementissa.
Tärkeimpien jokien valuma-alueet Puy-de-Dômen departementissa.
Tärkeimpien jokien valuma-alueet Allier'n departementissa.
Tärkeimpien jokien valuma-alueet Cherin departementissa.
Tärkeimpien jokien valuma-alueet Indren departementissa.
Tärkeimpien jokien valuma-alueet Loir-et-Cherin departementissa.
Tärkeimpien jokien valuma-alueet Indre-et-Loiren departementissa.
Maantiede > Valuma-alue > Vesihallinto

Vesihallinnollisesti Ranska jakautuu kansallisen lainsäädännön ja eurooppalaisten direktiivien mukaisesti seitsemään hydrografiseen altaaseen. Cher kuuluu tässä aluejaossa Loiren-Bretagnen altaaseen, jossa vesiasioita hallinnoi Loiren-Bretagnen vesivirasto (ransk. agence de l'eau Loire-Bretagne).
Hydrologia > Pienimmät virtaamat

Keskimäärin kerran viidessä vuodessa sattuu pitkä sateeton kausi, jolloin Cherin virtaama pienenee 4,3 kuutiometriin ja Loiren 43 kuutiometriin sekunnissa.
Hydrologia > Tulvat

Keskimäärin kerran kahdessa vuodessa Cherin virtaama ylittää hetkellisesti arvon 510 m3/s, kerran viidessä vuodessa 740 m3/s ja kerran kymmenessä vuodessa 880 m3/s. On myös arvioitu, että keskimäärin kerran 20 vuodessa virtaama ylittää 1 000 m3/s ja kerran 50 vuodessa 1 200 m3/s.
Aikana 1966–2008 Cherin virtaama saavutti kuitenkin vain kerran hetkellisesti arvon 1 000 m3/s. Tämä tapahtui 1. maaliskuuta 1988. Suurin keskimääräinen virtaama yhden vuorokauden aikana sanottuna aikana taas oli 935 m3, 12. tammikuuta 1982. Tämän tasoisia tulvia joessa sattuu yleensä keskimäärin joka kahdeskymmenes vuosi.
Hydrologia > Sademäärä ja ominaisvirtaama

Cherin valuma-alueella keskimääräinen sademäärä on 223 millimetriä vuodessa, mikä on selvästi vähemmän kuin Ranskassa keskimäärin. Niinpä Loiren valuma-alueellakin Montjean-sur-Loiressa keskimääräinen sademäärä on 244 millimetriä vuodessa.  Keskimäärin alueella sataa 7 litraa sekunnissa neliökilometriä kohti.
Hydrologia > Vesimassojen tila ja tavoitteet

Virtojen vesimassat rajataan pääasiassa virtojen suuruuden ja hydro-ekoseudun käsitteen perusteella. Vesimassoja käytetään näin ollen vesistöjen tilan arviointiyksikkönä asiaa koskevan EU:n direktiivin mukaisesti. Cherin eri osuudet kuuluvat seuraaviin koodeilla merkittyihin vesimassoihin: FRGR0146, FRGR0147, FRGR0148, FRGR0149, FRGR0150a, FRGR0150b ja FRGR0150c.  Nämä osuudet ovat seuraavat:
| Vesimassan koodi   | Joen osuus   |
| --- | --- |
FRGR0146  : Cher ja sen sivujoet lähteestä Rochebutiin saakka  
FRGR0147  : Cher Rochebutista Montluçoniin  
FRGR0148  : Cher Montluçon Aumancen yhtymäkohtaan  
FRGR0149  : Cher Aumancen yhtymäkohdasta Vierzoniin  
FRGR0150a  : Cher Vierzonista Chabris'hin  
FRGR0150b  : Cher Chabri'sta Noyers-sur-Cheriin  
FRGR0150c  : Cher Noyers-sur-Cheristä Cherin ja Loiren yhtymäkohtaan saakka  
Joen eri osuuksien ekologinen tila on arvoitu vuonna 2013 seuraavasti:
|   | Ekologinen   | Biologinen   | Yleinen fysikaalis-kemiallinen   | Erityisiä saastelähteitä   |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| FRGR0146   | Keskinkertainen   | Keskinkertainen   | Hyvä   | X   |
| FRGR0147   | Hyvä   | Huono   | Hyvä   | X   |
| FRGR0148   | Médiocre   | Médiocre   | Hyvä   | Hyvä   |
| FRGR0149   | Keskinkertainen   | Keskinkertainen   | Keskinkertainen   | Hyvä   |
FRGR0150a  : Hyvä  
| FRGR0150b   | Keskinkertainen   | Keskinkertainen   | Hyvä   | Hyvä   |
FRGR0150c  : Hyvä  
|   | Ekologinen   | Kemiallinen   | Yleinen   |
| --- | --- | --- | --- |
FRGR0146  : Hyvä  
FRGR0147  : Hyvä  
FRGR0148  : Hyvä  
FRGR0149  : Hyvä  
FRGR0150a  : Hyvä  
FRGR0150b  : Hyvä  
FRGR0150c  : Hyvä
Hydrologia > Joen uoman muuttaminen Toursissa

Toursissa Cher kanavoitiin 1960-luvulla osana laajaa kaupunkisuunnitteluhanketta, jonka tarkoituksena oli saada joen varteen uutta rakennusmaata ja suojata kaupunkia suurilta tulvilta, jollainen oli aiheuttanut suurta tuhoa muun muassa vuonna 1856.. Nämä työt, jotka aloitettiin kaupungin silloisen määrin Joean Royerin johdolla, olivat jonkin aikaa Euroopan suurin kaupunkirakennustyömaa. Joen uomaa siirrettiin viiden kilometrin osuudella enimmillään 500 metrin päähän alkuperäisestä paikasta. Samaan aikaan uuden Cherin oikealle rannalle rakennettiin uusi asuntoalue, Quartier des Rives du Cher.  Joen kahden haaran väliin muodostettiin myös keinotekoinen saari, johon sijoitettiin urheilua palvelevia rakennelmia. Saint-Avertinissa Cherin vanha uoma padottiin ja muutettiin vesialtaaksi, jonka uusi Cher kiertää 400 kilometriä pohjoisempana. Samaan aikaan kaivettiin kaksi suurta tekojärveä, ja ylemmäksi joen varteen rakennettiin kaksi pientä patoa. Monia vanhempia rakennelmia jouduttiin myös laajentamaan, varsinkin Pariisin ja Bordeaux'n välisen rautatien varrella. Vendéen vanha rautatiesilta purettiin. Samassa yhteydessä rakennettiin moottoritie A10, jolla alusta lähtien oli silta Cherin uuden uoman yli. Vuonna 1965 laaditun alkuperäisen suunnitelman mukaan Cheriä olisi oikaistu kahdeksan kilometrin osuudella, joka olisi ulottunut La Richeen saakka, ja samalla olisi rakennettu toinenkin keinotekoinen saari, mutta tältä osaltaan suunnitelma hylättiin.
Historia

Cherin laakso on muodostunut varhaisemmalla pleistoseenikaudella 2 500 000 – 780 000 vuotta sitten.
Varhaiskeskiajalla, 500-luvulla Gregorius Toursilainen mainitsi Cher-joen nimellä Caris, Venance Fortunat taas nimellä Cares. Nimen oletetaan johtuvan varhaiskelttiläisestä sanavartalosta kar, joka merkitsee kiveä.
Toisen maailmansodan aikana vuosina 1940–1943 Saksan miehittämän Pohjois-Ranskan ja Etelä-Ranskan ns. vapaan vyöhykkeen eli Vichyn Ranskan välinen raja eli demarkaatiolinja kulki Cher-jokea pitkin noin 120 kilometrin osuuden. Chenonceaun linnaa, joka ulottuu joen yli, käytettiin tällöin yleisesti pakoreittinä etelään.
Koska eri puolilla Ranskaa on useita samannimisiä kuntia, niiden erottamiseksi toisistaan on niiden virallisiin nimiin usein lisätty määre, joka osoittaa, minkä joen varrella kunta sijaitsee. Tällöin on kunnan varsinaisen nimen ja joen nimen välissä prepositio sur ("päällä" tai myös "varrella"). Tällä tavoin nimettyjä kuntia Cherin varrella ovat seuraavat 21: d'Athée-sur-Cher, Azay-sur-Cher, Châteauneuf-sur-Cher, Châtillon-sur-Cher, Châtres-sur-Cher, Crézançay-sur-Cher, Faverolles-sur-Cher, Langon-sur-Cher, Mareuil-sur-Cher, Mennetou-sur-Cher, Méry-sur-Cher, Monthou-sur-Cher, Montrichard Val de Cher, Noyers-sur-Cher, Saint-Florent-sur-Cher, Saint-Georges-sur-Cher, Saint-Julien-sur-Cher, Saint-Romain-sur-Cher, Selles-sur-Cher, Villefranche-sur-Cher ja Villeneuve-sur-Cher.
Padot ja voimalat

Suurimmat Cherin poikki rakennetut padot sijaitsevat Rochebutissä ja Nitrayssä.
Rochebutin voimalaitospato sijaitsee Mazirat'n kunnassa Allier'n departementissa 12 kilometriä Montluçonista ylävirtaan päin. Se rakennettiin vuosina 1906–1909.
Rochebutin pato vuonna 2010
Voimala lasku-uomineen vuonna 2014.
Rochebutin sähkövoimala vuonna 2012.
Nitrayn pato vuonna 2017
Nitrayn pato vuonna 2017
Nitrayn pato vuonna 2017.
Joen varteen ovat muodostuneet Rochebutin ja Saint-Avertinin tekojärvet.
Rochebutin tekojärvi vuonna 2010.
Saint-Avertinin tekojärvi vuonna 2019.
Montrichardin tekojärvi vuonna 2014.
Soutukilpailu Bourréssa vuonna 2015
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Cher (rivière)
Käännös suomeksi
Hyporthodus

| Hyporthodus |
| --- | --- |
 Hyporthodus niveatus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Meriahvenet Serranidae
Alaheimo::  Meriahvenet Epinephelinae
Tribus::  Epinephelini
Suku::  Hyporthodus  Gill, 1861
Katso myös
   Hyporthodus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hyporthodus on meriahventen heimoon (Serranidae) ja meriahventen alaheimoon (Epinephelinae) kuuluva kalasuku. Sen tyyppilaji on Hyporthodus niveatus. Hyporthodus-sukuun kuuluvat seuraavat 13 lajia:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hyporthodus acanthistius (Gilbert, 1892)  Hyporthodus ergastularius (Whitley, 1930)  Hyporthodus exsul (Fowler, 1944)  Hyporthodus flavolimbatus (Poey, 1865)  |  Hyporthodus haifensis (Ben-Tuvia, 1953)  Hyporthodus mystacinus (Poey, 1852) – seeprameriahven  Hyporthodus nigritus (Holbrook, 1855)  Hyporthodus niphobles (Gilbert & Starks, 1897)  Hyporthodus niveatus (Valenciennes, 1828)  |  Hyporthodus octofasciatus (Griffin, 1926)  Hyporthodus perplexus (Randall, Hoese & Last, 1991)  Hyporthodus quernus (Seale, 1901)  Hyporthodus septemfasciatus (Thunberg, 1793)  |
Hybla Geleatis

| Hybla Geleatis> Ὕβλα (Γελεᾶτις).Sijainti |
| --- | --- |
 Hybla Geleatis
Koordinaatit:  37°34′2″N, 14°54′3″E
Valtio:  Italia
Paikkakunta:  Paternò(?), Catania, Sisilia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Sikelia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hybla Geleatis (m.kreik. Ὕβλα Γελεᾶτις, Hybla Geleātis) tai Hybla Gereatis (Ὕβλα Γερεᾶτις, Hybla Gereātis) oli antiikin aikainen kaupunki Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Se sijoitetaan usein nykyisen Paternòn paikalle.
Hybla Geleatis sekoitetaan usein saaren muihin Hybla-nimisiin kaupunkeihin, sillä antiikin lähteistä ei ole aina selvää, mihin kaupungeista nimellä Hybla viitataan. Hybla Geleatis oli näistä suurin ja tärkein ainakin klassisella ja roomalaisella kaudella.
Maantiede

Hybla Geleatis sijaitsi Aitna-vuoren (nyk. Etna) etelärinteessä Sisilian itäisissä sisäosissa Katanen ja Kentoripan kaupunkien välisellä alueella. Sen läheltä virtasi Symaithos-joki (nyk. Simeto). Lähellä Aitnan rinteessä sijaitsi Aitnan kaupunki eli varhaisempi Inessa.