Pyhä Ranskan Isabel

Hugo Capet
Robert II Hurskas
Lapset:
Robert II Hurskas
Henrik I
Robert I
Lapset:
Henrik I
Filip I
Hugo Magnus
Lapset:
Filip I
Ludvig VI
Lapset:
Ludvig VI Paksu
Ludvig VII
Robert I
Lapset:
Ludvig VII Nuori
Marie
Alix de France
Marguerite de France
Adèle
Filip II
Agnes de France
Lapset:
Filip II Augustus
Ludvig VIII
Lapset:
Ludvig VIII Leijona
Ludvig IX Pyhä
Robert I
Alphonse
Pyhä Ranskan Isabel
Anjoun ja Sisilian Kaarle I
Lapset:
Ludvig IX Pyhä
Filip III Rohkea
Robert
Ranskan Agnes
Lapset:
Filip III Rohkea
Filip IV Kaunis
Kaarle
Louis
Margareeta Ranskalainen
Lapset:
Filip IV Kaunis
Ludvig X Itsepäinen
Filip V Pitkä
Isabella de France
Kaarle IV Kaunis
Lapset:
Ludvig X Itsepäinen
Johanna II
Juhana I Postuumi
Lapset:
Juhana I Postuumi
Filip Pitkä V
Kaarle IV Kaunis
Pyhä Ranskan Isabel (maaliskuu 1225 – 23. helmikuuta 1270) oli Ranskan kuninkaan Ludvig VIII Leijonan ja tämän puolison Kastilian Blankan tytär sekä Ludvig IX:n ja Toulousen Alphonsen nuorempi sisar. Hän oli myös Sisilian kuninkaan Kaarlen vanhempi sisar. Hän perusti Longchampin luostarin lähelle silloista Pariisia.
Pyhä Ranskan Isabel
Jo lapsena ja nuorena eläessään Ranskan hovissa Isabel oli syvästi uskonnollinen. 26. toukokuuta 1254 antamallaan bullalla paavi Innocentius IV salli hänen pitää fransiskaanimunkkeja omina erityisinä rippi-isinään. Hän oli syvällisemmin kiintynyt fransiskaanien veljeskuntaan kuin esimerkiksi veljensä, joka myös tunsi suurta myötätuntoa tuota uskonnollista liikettä kohtaan. Isabel ei ainoastaan rikkonut annettua kihlauslupaustaan vaan kieltäytyi myös Pyhän saksalais-roomalaisen keisarin Fredrik II:n pojan, Saksan Konrad IV:n, kanssa solmittavasta avioliitosta. Näin hän sai oman tahtonsa muidenkin hyväksymäksi, myös paavi Innocentius IV:n, joka kaikesta huolimatta jatkuvasti yritti vaikuttaa Isabeliin ja saada tämän lupautumaan pysyvästi neitsyeksi ja siirtymään luostariin.
Koska Isabel halusi perustaa luostarin Pyhän Klaaran köyhiensisarten sääntökunnan jäsenille, hänen veljensä Ludvig IX alkoi etsiä tarkoitukseen sopivaa aluetta vuonna 1255. Sellainen löytyikin läheltä Pariisia ja Seine-jokea, Rouvary-Catillon-metsästä. Luostarin peruskivi laskettiin 10. kesäkuuta 1256. Luostarin rakennukset olivat todennäköisesti valmiit vuoden 1259 alkupuolella, koska paavi Aleksanteri IV antoi hyväksyntänsä 2. helmikuuta 1259 uusille luostarisäännöille, jotka Isabel oli laatinut yhdessä fransiskaani-isä Mansuetysin kanssa Pyhän Klaaran sääntökunnan sääntöjen perustalle. Nämä säännöt laadittiin koskemaan ainoastaan tätä luostaria, jota kutsuttiin nimellä Monasterium humilitatis beatae Mariae Virginis (Siunatun Neitsyt Marian nöyryyden luostari). Luostarin paastosäännöstö ei ollut aivan yhtä tiukka ja ankara kuin Pyhän Klaaran sääntökunnan luostareiden yleisissä säännöissä. Lisäksi sisarille sallittiin omistusoikeus ja he olivat fransiskaanisen järjestelmän osa. Luostarin ensimmäinen sisar tuli Reimsin Köyhien Klaarasisarten luostarista.
Isabel itse kuitenkin kieltäytyi ryhtymästä luostarin abbedissaksi eikä hän todellisuudessa koskaan ollut luostariin suljettuna. Hän kuitenkin seurasi joko vuodesta 1260 tai 1263 lähtien omassa luostarin läheisyydessä olevassa asunnossaan luostarielämän sääntöjä. Isabel ei ollut täysin tyytyväinen perustamansa luostarin ensimmäisiin luostarisääntöihin ja siksi hän hankki veljensä Ludvigin myötävaikutuksella paavi Urbanus IV:ltä uudet säännöt. Paavi hyväksyi uudistetut säännöt 27. heinäkuuta 1263. Uusissa säännöksissä muutokset koskivat lähinnä erilaisia ulkoisia juhlien viettotapoja sekä muita vähäisiä korjauksia. Myös useat saman sääntökunnan luostarit sekä Ranskassa ja Italiassa omaksuivat uudet säännöt, mutta silti ei voida väittää, että tämä sääntökunta olisi perustettu Isabelin laatimille säännöille. Säännöissä paavi Urbanus antoi Longchampin nunnille arvon ”minores inclusae”, joka liittää sääntökunnan hyvin läheisesti fransiskaanien sääntökuntaan.
Isabel kuoli kodissaan Longchampissa helmikuussa 1270. Hänet haudattiin luostarin kirkkoon. Aikakauden tarinoiden mukaan vielä kahdeksan päivän kuluttua hänen ruumissaan ei ollut maatumisen merkkejä ja monia muitakin ihmeitä kerrottiin tapahtuneen hänen haudallaan. Paavi Leo X salli Longchampin luostarin juhlistaa Isabelia elokuun lopulla erikoisjumalanpalveluksella. 4. elokuuta 1637 suoritettiin Isabelin toinen hautaaminen ja silloin nunnat saivat luvan juhlistaa Isabelia kirkkolaululla ja vihdoin vuonna 1696 tämä juhlakultti sallittiin pidettäväksi 31. elokuuta kaikkialla fransiskaanijärjestön piirissä.
Longchampin luostarin historiassa on useita erilaisia vaiheita. Ranskan vallankumouksen aikana se suljettiin ja vuonna 1794 tyhjää ja rappeutunutta rakennusta tarjottiin myyntiin, mutta se ei kiinnostanut ketään. Rakennelmat tuhottiin lukuun ottamatta yhtä luostarin tornia. Maa-alue liitettiin Bois de Boulognen puistometsään. Nykyisin alueella on kuuluisa ravirata.