stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Igor Paklin

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Rooma 1987 | korkeushyppy |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Indianapolis 1987 | korkeushyppy |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Stuttgart 1986 | korkeushyppy |  |
Igor Vasiljevitš Paklin (ven. Игорь Васильевич Паклин, s. 15. kesäkuuta 1963 Biškek, Kirgisian SNT, Neuvostoliitto) on kirgisialainen korkeushypyn sisäratojen maailmanmestari ja ulkoratojen Euroopan-mestari, joka aktiiviurallaan edusti myös Neuvostoliittoa ja Yhdistynyttä joukkuetta. Seuratasolla hän edusti Burevestnik Frunzea ja Spartak Biškekiä. Hän on pituudeltaan 191 cm.
Paklin sijoittui neljänneksi Utrechtin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1981. Hän voitti kultaa Edmontonin universiadeissa 1983 tuloksella 231. Saman vuoden Helsingin MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 229. Göteborgin EM-hallikilpailuissa 1984 hän oli kahdeksas. Hän voitti kultaa Koben universiadeissa 1985 maailmanennätystuloksella 241.
Paklin saavutti hopeaa Moskovan Hyvän tahdon kisoissa 1986. Hän voitti samana vuonna Euroopan-mestaruuden Stuttgartissa kisaennätyksellä 234. Hän voitti 1987 sisäratojen maailmanmestaruuden Indianapolisissa Neuvostoliiton halliennätyksellä 238. Hän voitti Euroopan cupin A-finaalin Prahassa. Rooman MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa tuloksella 238. Soulin olympialaisissa 1988 hän sijoittui seitsemänneksi ja Tokion MM-kilpailuissa 1991 kymmenenneksi. Yhdistyneen joukkueen edustajana hän karsiutui loppukilpailusta Barcelonan olympialaisissa 1992.
Kirgisian edustajana Paklin karsiutui loppukilpailusta Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993. Hän sijoittui kuudenneksi Hiroshiman Aasian kisoissa 1994. Paklin sai vankeustuomion kuolemantuottamuksesta vuonna 1995. Hän saavutti Keski-Aasian kisoissa hopeaa 1999.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| korkeus | 241 | Kobe | 4. syyskuuta 1985 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| korkeus | 238 | Indianapolis | 7. maaliskuuta 1987 |
Iulian Raicea

| Mitalit> Maa:   Romania.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Romania.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Romania.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Romania> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sydney 2000 | 25 m olympiapistooli |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Barcelona 1998 | 25 m olympiapistooli |  |
Iulian Raicea (s. 4. maaliskuuta 1973) on romanialainen pistooliampuja.
Iulian Raicea on saavuttanut olympiapronssia 25 m olympiapistoolista Sydneyssä 2000 tuloksella 684,6 (587 + 97,6) ja MM-pronssia samassa lajissa Barcelonassa 1998 tuloksella 691,4 (590 + 101,4).
Pekingin olympialaisissa 2008 Raicea oli yhdeksäs 25 m olympiapistoolissa tuloksella 576, joka jäi kolmen pisteen päähän finaalipaikasta, ja 44. 10 m ilmapistoolissa tuloksella 567, joka jäi neljäntoista pisteen päähän finaalista.
Hyvä Ässät!

| ”Hyvä Ässät!” Visa & Harri |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 1978
 Formaatti: vinyylisingle
 Tyylilaji: kannatuslaulu
 Levy-yhtiö: Curly Records
Porin Ässien muut singlet
|   | ”Hyvä Ässät!” 1978 | ”Ässät Going to Win” 1986 |
Hyvä Ässät! on Porin Ässien jääkiekkojoukkueen kannatuslaulu, jonka esittää duo Visa & Harri (Visa Mäkinen ja Harri Niemi). Singlen julkaisi vuonna 1978 elokuvaohjaaja Visa Mäkisen perustama levy-yhtiö Curly Records. Levyn B-puolella on Helen-nimisen artistin versio Paul Ankan hitistä Diana.
Singlen kappaleet

Hyvä Ässät – 3.05 (säv. Jaakko Malja, san. Visa Mäkinen)
Diana – 2.30 (säv. Paul Anka, san. Mauno Maunola)
Aiheesta muualla

Hyvä Ässät! Discogs
Irma Hünerfauth

Irma Hünerfauth, kuva vuodelta 1960
Irma Hünerfauth: Rannalla, vuodelta 1957. Akvarelli
Irma Hünerfauth: Polkupyöräilijän kuolema, vuodelta 1989. Installaatio.
Irma Hünerfauth (31. joulukuuta 1907 Donaueschingen - 11. joulukuuta 1998 Kreuth) oli saksalainen kuvanveistäjä, taidemaalari sekä esineistä taidetta tehnyt taiteilija. Hänet tunnettiin myös nimellä IRMAnipulations ja töillään hän kritisoi kulutusyhteiskuntaa sekä perinteistä akateemista taidetta. Materiaalinaan hän käytti usein kaatopaikalle vietyä romua, josta hän rakensi veistoksia ja koneita.
Hünerfauth on luokiteltu kuuluvaksi toisen maailmansodan jälkeiseen taiteilijaryhmään, jota on kuvattu sanoilla uusi realismi. Sen edustajina pidetään Hünerfauthin ohella Jean Tinguelya ja Niki de Saint-Phallea.
Lisää aiheesta

https://www.irma-huenerfauth.de/
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Inverness

| Inverness Inbhir Nis |
| --- | --- |
 Invernessin linna
 Inverness
 Koordinaatit: 57°28′18.48″N, 4°13′31.44″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Skotlanti
Hallintoalue:  Ylämaa
Väkiluku (2001):  51 832
 
 inverness-information-scotland.co.uk 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Inverness (gaeliksi Inbhir Nis) on ainoa Skotlannin Ylämailla sijaitseva kaupunki. Sen väkiluku vuonna 2001 oli 51 832. Matkailu on kaupungille tärkeä elinkeino. Kaupungin aseman sille myönsi kuningatar Elisabet II vuonna 2000.
Inverness sijaitsee Loch Nessistä virtaavan Nessjoen suulla. Sen suojaisa luonnonsatama houkutti paikalle asutusta jo 500-luvulla. Se oli yksi piktien tärkeimpiä tukikohtia, ja Pyhä Columba vieraili siellä vuonna 565 aikomuksenaan käännyttää piktien kuningas Brude kristinuskoon.
Kaupungissa järjestetään joka vuosi syyskuussa suuret säkkipillifestivaalit, joissa kilpaillaan soolosoiton kuninkuudesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Inverness Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Inverness Wikivoyagessa (englanniksi)
Ingmanin hallitus

Ingmanin hallitus voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Lauri Ingman oli pääministerinä:
Ingmanin I hallitus, 27. marraskuuta 1918 – 17. huhtikuuta 1919
Ingmanin II hallitus, 31. toukokuuta 1924 – 31. maaliskuuta 1925
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ingmanin hallitus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Iulică Ruican

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Iulică Ruican. |  Iulică Ruican. |  Iulică Ruican. |  |
Maa:   Romania
Miesten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | perämiehellinen nelonen |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | kahdeksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Račice 1993 | perämiehellinen nelonen |  |
|  Kultaa | Indianapolis 1994 | perämiehellinen nelonen |  |
|  Kultaa | Glasgow 1996 | perämiehellinen nelonen |  |
|  Hopeaa | Račice 1993 | kahdeksikko |  |
|  Pronssia | Indianapolis 1994 | kahdeksikko |  |
Iulică Ruican (s. 29. elokuuta 1971 Cujmir, Mehedinți) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja kolminkertainen maailmanmestari.
Ruican saavutti Barcelonan olympialaisissa 1992 kultaa perämiehellisessä nelosessa ja hopeaa kahdeksikossa. Atlantan olympialaisissa 1996 hän oli kahdeksikossa seitsemäs.
Ruican voitti perämiehellisen nelosen maailmanmestaruuden 1993, 1994 ja 1996. Kahdeksikossa hän sai MM-hopeaa 1993 ja MM-pronssia 1994. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi perämiehellisessä kaksikossa 1991.
Indonesian Aerospace N219

| Indonesian Aerospace N219 |
| --- | --- |
 N219:n prototyyppi.
Tyyppi:  STOL-matkustaja- ja kuljetuslentokone
Alkuperämaa:   Indonesia
Valmistaja:  Indonesian Aerospace
Ensilento:  16. elokuuta 2017
Esitelty:  heinäkuu 2019 (suunniteltu)
Tila:  koelentovaiheessa
Valmistusmäärä:  1 
Valmistusvuodet:  2017–
Kehityskustannukset:  800 mrd. Rp
Yksikköhinta:  4 milj. $
Kehitetty mallista:  IPTN NC-212
Indonesian Aerospace N219 on Indonesian Aerospacen valmistama kaksimoottorinen STOL-matkustaja- ja kuljetuslentokone. Koneen prototyyppi lensi ensilentonsa 16. elokuuta 2017, ja ensimmäinen kone on tarkoitus toimittaa indonesialaiselle Pelita Air Servicelle heinäkuun 2019 alussa.
Indonesian Aerospace aikoo rakentaa koneita 36 vuodessa ja on käynyt neuvotteluja N219:n valmistamisesta lisenssillä Kiinassa.
Tilaukset

Huhtikuuhun 2018 mennessä N219-koneita ovat tilanneet seuraavat lentoyhtiöt:
Indonesia
Pelita Air Service – 20 tilausta, 80 optiota
Trigana Air Service – 5 tilausta, 5 optiota
Tekniset tiedot

Lähde: Indonesian Aerospace, Airliner World
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 2
Matkustajat: 19
Pituus: &&&&&&&&&&&&&016.049000016,49 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&019.050000019,50 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&06.01800006,18 m
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&04309.&&&&004 309 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&&07030.&&&&007 030 kg
Suurin laskeutumispaino: 6 940 kg
Polttoainekuorma: 1 600 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Pratt & Whitney Canada PT6A-42 -potkuriturbiinia; &&&&&&&&&&&&0634.&&&&00634 kW (&&&&&&&&&&&&0850.&&&&00850 hv) per moottori
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0389.&&&&00389 km/h
Matkalentonopeus: &&&&&&&&&&&&0315.&&&&00315 km/h
Sakkausnopeus: &&&&&&&&&&&&0109.&&&&00109 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&&0889.&&&&00889 km (19 matkustajaa), 1 533 km (täysi polttoainekuorma)
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&07315.&&&&007 315 m
Matkalentokorkeus: 3 050 m
Kiitotievaatimus lentoonlähdössä: 435 m
Kiitotievaatimus laskeutuessa: 509 m
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Indonesian Aerospace N219 Wikimedia Commonsissa
N219 Indonesian Aerospacen sivuilla (englanniksi)
Industrial and Commercial Bank of China

| Industrial and Commercial Bank of China ICBC |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  SSE: 601398, SEHK: 1398
Markkina-arvo:  207,8 mrd. USD
ISIN:  CNE1000003G1
Perustettu:  1984
Puheenjohtaja:  Jianqing Jiang
Avainhenkilöt:  Yi Huiman (puheenjohtaja & toiminnanjohtaja) Luo Xi (varapresidentti)
Kotipaikka:   55 Fuxingmennei Avenue, Xicheng District, Peking 100140, Kiina
Toiminta-alue:  pankki finanssipalvelut investointi
Tuotteet:  finanssi ja vakuutukset kuluttajapankki liikepankki investointipankki investointien hallinta private banking private equity asuntolaina luottokortit
Liikevaihto:   641,681 miljardia CN¥ (2016)
Liikevoitto:   363,279 miljardia CN¥ (2016)
Nettotulos:   279,106 miljardia CN¥ (2016)
Henkilöstö:  461 749
Omistaja:  Pääomistaja Kiinan kansantasavalta, jonka Central Huijin Investment hallitsi 35,00 % ja Kiinan valtiovarainministeriö 34,60 % osakkeista (9/2015). Myös pienempiä Kiinan valtion hallinnassa olevia omistusosuuksia.
Kotisivu:  www.icbc.com.cn
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
ICBC-pankin rakennus Pekingissä.
Industrial and Commercial Bank of China (ICBC; kiin. 中国工商银行, suom. Kiinan teollisuus- ja kauppapankki) on erittäin suuri, vuonna 1984 perustettu kiinalainen pankki. Yhtiömuodoltaan se on osakeyhtiö. Pankin osakkeet noteerataan Shanghain ja Hongkongin pörsseissä. Pankin kotipaikka on Peking.
Kiinan kansantasavalta on pankin suurin osakkeenomistaja, sillä esimerkiksi valtion varainhallintaan osallistuvan  China Investment Corporation -konsernin (CIC) täysin omistama tytäryhtiö Central Huijin Investment Ltd omisti 35,00 prosenttia ja Kiinan valtiovarainministeriö 34,60 % pankin A-osakkeista (9/2015).
Vuoden 2015 tilaston mukaan ICBC oli markkina-arvoltaan (207,8 mrd. USD) Shanghain pörssin toiseksi arvokkain yhtiö. Maailman suurimpien yritysten Forbes Global 2000 -listan vuoden 2015 vertailussa ICBC katsottiin  useilla mittareilla arvioituna maailman suurimmaksi julkisesti noteeratuksi yhtiöksi.  Taseensa perusteella (3 452,02 mrd. USD) pankki luokiteltiin vuonna 2015 Kiinan ja maailman suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi.
Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vakautta seuraavan Financial Stability Boardin loppuvuoden 2015 listalla pankki luetellaan yhtenä maailman 30 keskeisimmistä pankista (G-SIBs, maailmanlaajuisesti systemaattisesti tärkeät pankit).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Industrial and Commercial Bank of China Wikimedia Commonsissa
Hydrokloridi

1-dimetyyliamino-2-hydroksi-imino-3-butanoni hydrokloridi
Hydrokloridi on kemian termi, jolla tarkoitetaan suolaa, joka muodostuu kun orgaaninen emäs (yleensä amiini) reagoi suolahapon (HCl) kanssa. Hydrokloridit liukenevat hyvin veteen ja happoihin. Tästä syystä monet lääkkeet myydään hydrokloridimuodossa, koska se parantaa lääkkeen imeytymistä ja estää lääkettä hajoamasta.
Synteesi

Hydroklorideja saadaan aikaan lisäämällä seokseen suolahappoa tai johtamalla kaasumuodossa olevaa suolahappoa seoksen läpi.
Esimerkki, jossa pyridiinistä ja suolahaposta syntyy pyridiinihydrokloridia:
Myös seuraavaa ilmaisutapaa hydrokloridisuoloista käytetään, joskin ylempi ilmaisu on teknisesti oikeampi:
Ingmar Björkman

Ingmar Björkman (15. elokuuta 1959) on suomalainen professori. Hän on kauppatieteen tohtori ja oli Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun dekaani 2012–2019 ja kansainvälisen yritystoiminnan professori.
Björkman vietti lapsuutensa Norjassa. Opiskeltuaan osaksi Stanfordin yliopistossa hän valmistui filosofian tohtoriksi Hanken Svenska handelshögskolanista. Hän oli ennen Aalto-yliopistoon siirtymistä johtamisen ja organisaation professorina Hankenissa, jossa hän toimi tutkimuksen ja kansainvälistämisen dekaanina 2005–2007 ja johti johtamisen ja organisoinnin tiedekuntaa 1998–2011. Hän opetti useissa kauppakorkeakouluissa Euroopassa ja Aasiassa ja sai opettamisen palkintoja Hankenista, Fudanin yliopistosta Shanghaista ja Inseadista Singaporesta. Björkmanin päätutkimusala on kansainvälinen johtaminen, ja erityisenä huomionkohteena hänellä ovat monikansallisten yritysten ihmisjohtamisen kysymykset.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1998

Kisojen kulta-, hopea- ja pronssimitalit esillä Hockey Hall of Famessa
Jääkiekko oli vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa ensimmäistä kertaa ohjelmassa sekä miesten että naisten lajina. Turnaus oli myös ensimmäinen, jonka ajan NHL piti kisojen ajan taukoa, jotta kaikki maailman parhaat pelaajat pystyivät osallistumaan kilpailuihin. Tästä syystä suuret jääkiekkomaat pääsivät suoraan jatkolohkoihin, joten niiden pelit eivät kestäneet kuin viikon ajan.
Miesten turnaukseen osallistui 14 joukkuetta. Kahdeksan vuoden 1995 maailmanmestaruuskilpailujen parhaiten sijoittunutta joukkuetta ja isäntämaa Japani pääsivät turnaukseenilman karsintaa. Loput viisi paikkaa jäivät karsintojen voittajille. Naisten turnaukseen osallistui 6 joukkuetta, 5 parhaiten sijoittunutta naisten maailmanmestaruuskilpailuista vuodelta 1995 sekä isäntämaa Japani. Miesten ottelut pelattiin 7.–22. helmikuuta ja naisten 8.–17. helmikuuta 1998.
Miesten turnauksessa Pohjois-Amerikan joukkueet pelasivat alle odotusten, vaikka niillä oli ensimmäistä kertaa parhaat mahdolliset kokoonpanot olympialaisissa. Yhdysvallat hävisi puolivälieräottelunsa, jonka jälkeen pelaajat hajottivat hotellihuoneensa. Kanada hävisi välierissä Tšekille ja pronssiottelussa Suomelle, joten kiekkolegenda Wayne Gretzky jäi urallaan ilman olympiamitalia. Kotiyleisön suureksi pettymykseksi Paul Kariya, jolla on japanilaiset sukujuuret, loukkaantui ennen kisoja eikä pystynyt pelaamaan Kanadan joukkueessa.
Naisten turnauksessa Kanada oli ennakkosuosikki, sillä se oli voittanut kaikki maailmanmestaruuskilpailut ennen vuoden 1998 olympialaisia. Yhdysvallat kuitenkin voitti Kanadan loppuottelussa. Suomi saavutti pronssia.
Mitalit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Laji |  Kulta |  Hopea |  Pronssi |
| Miesten turnaus |  Tšekki |  Venäjä |  Suomi |
| Naisten turnaus |  Yhdysvallat |  Kanada |  Suomi  |
Otteluareenat

| Big Hat | Aqua Wing Arena |
| --- | --- |

Nagano
Turnaukset > Miehet

Miesten turnauksessa pelattiin ensin alkulohkot, joiden voittajat Kazakstan ja Valko-Venäjä pääsivät jatkolohkoihin.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lohko A  Italia   Kazakstan   Slovakia   Itävalta  |  Lohko B  Ranska   Saksa   Valko-Venäjä   Japani  |  Jatkolohko C  Suomi   Tšekki   Venäjä  |  Jatkolohko D  Ruotsi   Kanada   Yhdysvallat  |
Turnaukset > Naiset

Kanada
Yhdysvallat
Suomi
Kiina
Ruotsi
Japani
Aiheesta muualla

YLE Elävä arkisto: Suomi löi NHL-tähdet Naganossa (suomeksi)
Talviolympialaisten 1998 lajit
Alppihiihto
|
Ampumahiihto
|
Curling
|
Freestylehiihto
|
Jääkiekko
|
Kaukalopikaluistelu
|
Lumilautailu
|
Maastohiihto
|
Mäkihyppy
|
Ohjaskelkkailu
|
Pikaluistelu
|
Rattikelkkailu
|
Taitoluistelu
|
Yhdistetty
Irma Junnilainen

Irma Leena Junnilainen (27. kesäkuuta 1951 Oulu – 10. toukokuuta 2024 Tampere) oli suomalainen näyttelijä.
Junnilainen oli freelance-näyttelijä, joka omien sanojensa mukaan ei viihtynyt suurissa teattereissa, koska ne ovat oman tulosvastuunsa vankeja.
Teatterinäyttelemisen lisäksi Junnilainen näytteli myös useissa elokuvissa. Hänen ensimmäisiä roolejaan oli muun muassa Vettenranskan Kloryn osa Rauni Mollbergin elokuvassa Aika hyvä ihmiseksi (1977). Hän esiintyi myös muun muassa Auli Mantilan elokuvassa Pelon maantiede (2000), Aki Kaurismäen elokuvassa Pidä huivista kiinni, Tatjana (1994) sekä Matti Ijäksen elokuvassa Pilkkuja ja pikkuhousuja (1993). Pääosastaan Timo Linnasalon elokuvassa Viiva vinita – tavallisen ihmisen museo (1991) hän sai Jussi-patsaan.
Teatterin puolella Junnilainen muistetaan muun muassa Leea Klemolan näytelmästä Seksuaali.
Aiheesta muualla

Irma Junnilainen Elonetissä.
Ikaalisten kirkko

| Fredrika Sofian kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Rahkola, Ikaalinen
Koordinaatit:  61°46′13″N, 023°03′42″E
Seurakunta:  Ikaalisten seurakunta
Rakentamisvuosi:  1801
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ikaalisten kirkko, joka tunnetaan myös Fredrika Sofian kirkkona, on ilmeisesti järjestyksessään paikkakunnan kolmas kirkko. Ikaalisten ensimmäinen kirkko lienee ollut 1400-luvun lopulla valmistunut puukirkko ja toinen rakennettiin seurakunnan itsenäistyessä vuonna 1641. Nykyinen kirkkorakennus rakennettiin Tukholman Kuninkaallisen Yli-intendentinkonttorin arkkitehti Thure G. Wennbergin vuonna 1788 laatiman suunnitelmien pohjalta puusta. Kuningas Kustaa III hyväksyi piirroksen samana vuonna. Kirkko valmistui 1801. Edellinen, puinen pitkäkirkko, joka sijaitsi nykyisen hautausmaan länsireunassa, rakennettiin 1640-luvulla ja purettiin huonokuntoisena 1824. Sen hirret myytiin huutokaupalla neljän vuoden päästä.
Kirkon rakentamisesta vastasi tunnettu ilmajokelainen kirkonrakentaja Salomon Köhlström. Silloinen kirkkoherra Henrik Bergroth vihki kirkon käyttöön 4. elokuuta 1801. Kirkko oli maalattu alkujaan vuonna 1816 punaiseksi, mutta kahdenkymmenen vuoden päästä sen väri vaihdettiin keltaiseksi.
Kirkko on sisäviisteinen ristikirkko, jonka itä-länsisuuntainen pääsakara on selvästi poikkisakaraa pidempi. Kirkkoa uudistettiin perusteellisesti Turun lääninarkkitehdin V. Th. Chiewitzin toimesta vuosina 1859–1860, jolloin mm. rakennettiin uusi kellotapuli sekä sakaroiden leikkauskohtaan kirkon harjalle suuri suorakulmainen ja telttakattoinen lyhtyrakennelma. Kattoa myös kohotettiin. Töitä johti puuseppämestari Johan Stenman. Kamiinat asennettiin kirkkoon 1904. Uusi perinpohjainen korjaus toteutui vuonna 1933 Kauno S. Kallion suunnitelmien mukaan.
Kirkon jokaisen sakaran seinäpintaa jakaa kaksi pyörökaarista ikkunaa. Niiden välisissä nurkkaviisteissä on myös kolmas samanlainen ikkuna. Kirkon sisäkatteena on puinen holvaus ja keskustassa neljän pylvään kannattelemana lyhdyn valoaukko.
Kirkon alttaritauluna on Berndt Godenhjelmin maalaama Kristuksen kirkastuminen vuodelta 1874. Kirkon nykyinen saarnastuoli on peräisin 1930-luvulta. Kellotapulin alakerrassa on varastoituna myös tätä vanhempi 1700-luvulta peräisin oleva maljan muotoinen saarnastuoli.
Kirkon välittömässä läheisyydessä, tien toisella puolella on Chiewitzin piirrosten pohjalta vuonna 1861 rakennettu kellotapuli, jossa on kolme kelloa. Nykyistä edeltävä tapulirakennus purettiin 1850-luvulla.
Kuvia

Kellotapuli
Sankarihaudat
1918, 1939–1945 Isänmaan puolesta kaatuneille
Luonnos vanhasta kellotapulista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ikaalisten kirkko Wikimedia Commonsissa
Ikaalisten kirkko
Ikaalisten kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Imeni Sverdlova

Sverdlovin kunta Seuloskoin piirin kartalla.
Imeni Sverdlova (ven. И́мени Свердло́ва) on kaupunkimainen taajama ja kunta Leningradin alueen Seuloskoin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Nevan pohjoisrannalla 43 kilometriä Pietarista kaakkoon. Taajamassa on asukkaita 9 100 ja kunnassa 10 400 henkeä (vuonna 2007).
Kunnan hallinnollinen keskus on Sverdloville nimetty taajama. Lisäksi siihen kuuluvat seuraavat asutuskeskukset: kylät Ansareinmäki (ven. Оранжерейка, Oranžereika), Koski (ven. Большие Пороги, Bolšije Porogi), Kuzminka (ven. Кузьминка), Maaslova (ven. Маслово, Maslovo), Nevanrannan kalanisto (ven. Новосаратовка, Novosaratovka), Nevski Parkleshoz (ven. Невский Парклесхоз), Sarvela (ven. Островки, Ostrovki), asutukset Krasnaja Zarja (ven. Красная Заря) ja Rabotši (ven. Рабочий). Toiseen maailmansotaan saakka useissa kylissä asui inkerinsuomalaisia, jotka kuuluivat Kelton luterilaiseen seurakuntaan.
Sverdlovin taajama on saanut alkunsa Samarkan eli Štšerbinkan kartanon yhteydessä toimineen tiilitehtaan työläisasutuksesta. Se on nimetty venäjänjuutalaisen bolševikkivallankumouksellisen Jakov Sverdlovin mukaan. Kaupunkimaisen taajaman statuksen se sai vuonna 1979.
Kunnassa toimii maatalousyritys ZAO Plemzavod ”Prinevskoje”, teepakkaamo Nevskije porogi sekä rakennusteollisuutta. Taajaman lähellä on moottoriurheilukeskus. Suunnitteilla on Pietarin kehätiehen liittyviä logistiikka- ja palvelukeskuksia.
Kunnan päämies on Valeri Vasiljev, kunnanhallinnon päämies Andrei Polozov.
Aiheesta muualla

Sverdlovin kunnan sivusto (venäjäksi)
Sverdlovin kunta Seuloskoin piirin sivustolla (venäjäksi)
Sverdloville nimetty taajama Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa[vanhentunut linkki] (venäjäksi)