stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kana
Kirjallisuutta

Castrén, Heli: Kotieläinten käyttäytyminen ja hyvinvointi.  Helsingin yliopisto, 1997.  ISBN 9789514576911
Pulliainen, Erkki: Kanan historia, biologia ja tuotanto.  Oulun yliopisto, 1987.  ISBN 9789514224164
Rehnström, Katariina: Luomukanan hoito.  Biodynaaminen yhdistys, 2000.  ISBN 9789519442266
Tengvall, Helena: Kanojen hoito : opas vapaiden kanojen kasvattajille.  Maaseutukeskusten Liitto.  ISBN 9789518080391
Telkänranta, Helena: Kanojen maailma.  Suomen siipikarjaliitto, 2004.  ISBN 9789519768694
Niemelä, Tarja: Opas pienkanalan hoitajalle.  Suomen Siipikarjaliitto, 2004.  ISBN 9789519503929
Jansson, Helena (toim.): Tuotantoeläinten hyvinvointi.  Maaseutukeskusten liitto, 1999.  ISBN 9789518080711
Tengvall, Helena: Virikkeitä ja vapautta maatalouden eläimille: tietoa sikojen, nautojen ja kanojen vaistoista ja luontaisesta käyttäytymisestä.  Eläinsuojeluliitto Animalia, 1997.
Miriam Soledad Ramirez, Kaarina Valoaalto, Anne Streng: Vapaan kanan käsikirja.  M. S. Ramirez, 1992.  ISBN 9789529043200
Larnemaa Ari, Ritvos Pekka, Hedenström  Kaius: ”Hyvän kanan jäljillä”, Suomalainen ruokaretki, s. 82-91.  Tammi, 2001.  ISBN 9789513120238
Aiheesta muualla

Terve ja hyvinvoiva kana (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Siipikarjaliiton Pikkusiipi-palvelu http://www.siipi.info/index.html
Pienkanalan pitäjän opas (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Suomalaisen maatiaiskanan säilytysohjelman säännöt
Eläingeenivarat 2012
Kesäkanat : muistilista kesäkanojen pitäjälle – Ruokavirasto
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Gallus gallus domesticus:  Wikidata: Q780  EPPO: GALUDO  GBIF: 9457155  iNaturalist: 505478  NBN: NHMSYS0020975169  NZOR: 00228927-f07c-4b05-8012-b9e8fb65eb3c  Open Tree of Life: 153563  TSA: 7267 
Phasianus domesticus:  Wikidata: Q29534033  BHL: 52748073 
Vapaana tepasteleva ruskeapukuinen naaraskana.
Häkkikanala. Teollisessa munantuotannossa käytetään nykyään ns. tuotantohybridejä, joiden jalostukseen on käytetty mm. leghornia.
Forum Romanum

Yleisnäkymä Forum Romanumille nykyisin.
Forum Romanum on Roomassa sijaitseva forum eli tori, joka oli antiikin Rooman kaupungin uskonnollinen, hallinnollinen, laki- ja kaupallinen keskus 600-luvulta eaa. alkaen. Aukiota reunusti antiikin aikaan useita suuria rakennuksia, pylväikköjä, riemukaaria ja veistoksia.
Historia

Forum Romanum sijaitsee Capitoliumin ja Palatiumin kukkuloiden välissä paikalla, jossa legendan mukaan käytiin roomalaisten ja sabiinien välinen taistelu 700-luvulla eaa. Paikalta on löydetty 1000-luvulta asti käytössä ollut hautausmaa.
Laakso nostettiin Tiberjoen tulvien ulottumattomiin maalla ja kivimurskalla, ja alue päällystettiin 700-luvun eaa. lopun ja 600-luvun aikana. Alue kuivattiin noin 600 eaa. Cloaca maxima -viemärijärjestelmällä.
Rooman tasavallan aikana forumilla järjestettiin gladiaattoritaisteluja. Forumin ensimmäinen temppeli rakennettiin Saturnus-jumalalle noin 497 eaa. Aluksi forumilla toimi rituaalikeskuksia kuten Regia ja Vestan temppeli. Ajan myötä forumista kehittyi Rooman julkinen keskuspaikka, jossa sijaitsivat kaupungin tärkeimmät uskonnolliset, poliittiset, kaupalliset ja lailliset toiminnot. Kaupat siivottiin syrjemmälle ja aukion arkkitehtuurista tuli näyttävää ja seremoniallista. Ensimmäiset basilikat oikeusistuimia ja julkisia kokouksia varten rakennettiin vuonna 184 eaa.
Forumin pääkatu Sacra via johtaa forumilta Palatinus-kukkulalle. Juhlakulkuekatu yhdistää Forum Romanumin ja Colosseumin. Rooman valtakunnan lopulla Sacra via menetti jokapäiväisen käyttötarkoituksensa ja säilyi ainoastaan pyhänä paikkana.
Forumin ensimmäinen riemukaari, Fabius Maximuksen riemukaari, pystytettiin vuonna 121 eaa. Forumille rakennettiin ensimmäisellä vuosisadalla eaa. runsaasti, jolloin se myös sai suurimmaksi osaksi nykyisen muotonsa. Lucius Cornelius Sulla rakennutti forumille suuren kuurian Rooman senaatin kokoontumispaikaksi sekä päällysti forumin travertiinilla. Myös Julius Caesar ja keisari Augustus rakennuttivat forumille runsaasti uutta. Augustus lisäksi kunnosti monia olemassaolevia rakenteita sekä päällysti forumin marmorilla ja pystytti marmorisia pylväsrivistöjä. Hän myös pystytti forumille pylvään ja temppelin Caesarin kunniaksi. Forumille rakennettiin myöhemmin temppelit myös muille jumaliksi korotetuille keisareille, kuten Augustukselle itselleen, Vespasianukselle ja Antoninus Piukselle. Keisari Domitianus pystytti forumille oman ratsastajapatsaansa. Tärkeimpiä riemukaaria forumilla olivat Tituksen ja Septimius Severuksen riemukaaret.
Tuli aiheutti forumille vahinkoa vuonna 283 jaa. Jälleenrakennustöissä forumille rakennettiin uusi kuuria ja monumentaalipylväikkö.
Forumin käyttö väheni ja se alkoi rappeutua, kun Rooman valtakunnan pääkaupunki siirrettiin Konstantinopoliin 330 jaa. Forumille rakennettiin Santa Maria Antiquan kirkko 500-luvulla, mutta se tuhoutui maanvyöryssä 800-luvulla. Viimeisiä lisäyksiä forumille oli Bysantin keisari Fokaan kunniaksi pystytetty 13-metrinen Fokaan pylväs vuonna 608.
Forumin rakennukset säilyivät keskiajan yli, mutta 1400- ja 1500-luvulla niiden kiveä alettiin ottaa uusien rakennusten materiaaliksi. Sen jälkeen sää ja ilmansaasteet ovat entisestään rappeuttaneet forumin rakennuksia ja veistoksia.
Rakennelmat

Forum Romanum sisältää seuraavat huomattavat monumentit, rakennukset tai muinaiset rauniot:
Antoninuksen ja Faustinan temppeli
Castorin ja Polluxin temppeli
Romuluksen temppeli
Saturnuksen temppeli
Vestan temppeli
Venuksen ja Rooman temppeli
Basilica Aemilia
Basilica Julia
Basilica Maxentii
Septimius Severuksen riemukaari
Tituksen riemukaari
Rostra, jossa poliitikot pitivät puheensa Rooman kansalaisille.
Curia Hostilia
Curia Julia
Tabularium
Fokaan pylväs
Lapis Niger
Sacra via
Kaivaukset ja restaurointi

Renessanssiajalla etenkin 1500-luvun alussa Forum Romanumia käytettiin kivilouhoksena ja se raunioitui. Paavi Paavali III rakennutti vuonna 1536 forumille uuden juhlatien Kaarle V:n kunniaksi, minkä yhteydessä joitain muinaisia julkisivuja kunnostettiin.
1500-luvun lopulla forumilla oli enää joitain yksittäisiä raunioita, joiden lomaan oli rakennettu uusia taloja. Alueella laidunnettiin karjaa, ja se tunnettiinkin italiaksi nimellä Campo Vaccino, “Lehmälaidun”.
Basilica Julian alueella suoritettiin ensimmäiset arkeologiset kaivaukset 1700-luvun lopulla. Seuraavan vuosisadan alussa kaivaukset yleistyivät. Keskeisessä osassa kaivausten koordinoinnissa oli Carlo Fea, jonka tavoitteena oli palauttaa forum entiseen loistoonsa. Fea aloitti tutkimalla näkyvillä olleita raunioita, kuten Septimus Severuksen riemukaarta ja Antoninuksen temppeliä sekä niiden jälkeen Saturnuksen temppeliä, Vespasianuksen temppeliä ja Tabulariumin julkisivua. Giacomo Boni pääsi 1900-luvun taitteessa kaivauksissaan lopulta aina Rooman varhaisvaiheisiin asti.
Kun koko alue oli saatu kaivettua esiin, 1900-luvulta alkaen on keskitytty Forum Romanumin entisöintiin ja saneeraukseen. Basilica Paulli ja Vestan temppeli osin jälleenrakennettiin ja kirkoksi muutettu kuuria entisöitiin 1920- ja 1930-luvuilla. Alueella suoritetaan edelleen pienimuotoisia kaivauksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Forum Romanum Wikimedia Commonsissa
Digital Roman Forum, 3D-malleja Forumista 400-luvulla
"Forum Romanum", ThinkQuest-sivu
Christian Hülsen: The Roman Forum (Hülsen oli yksi Forumin pääkaivajista)
Forum Romanum (Topographical Dictionary of Ancient Rome)
"Forum Romanum"-projekti (Arkistoitu – Internet Archive)
Rooman keskustan kartta antiikin aikana, Forum Romanum keskellä.
Forumin pohjapiirros.
Näkymä forumille Palatiumin kukkulalta.
Fokaan pylväs
Roope Salminen

| Roope Salminen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Roope Aleksi Salminen
Syntynyt: 11. joulukuuta 1989 (ikä 35) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä, laulaja, juontaja
Sukulaiset:  Eppu Salminen (isä) Minna Turunen (äiti) Krisse Salminen (täti)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1999–
Merkittävät roolit:  Narsku (Kotikatu)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Roope Aleksi Salminen (s. 11. joulukuuta 1989 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, laulaja ja juontaja. Hänet tunnetaan erityisesti Roope Salminen & Koirat -yhtyeen laulajana sekä useiden televisio-ohjelmien juontajana.
Salminen palkittiin vuoden 2016 Musiikki & Media -gaalassa vuoden mediapersoonana.
Näyttelijänä

Näyttelijänä Salminen tuli tunnetuksi ensin Yle TV1:n draamasarjassa Kotikatu, jossa hän esitti Jan-Erik Talvelaa eli Narskua. Salminen esiintyi sarjassa loppuvuodesta 2008 lähtien sarjan loppuun vuoteen 2012 saakka.
Syksyllä 2016 ja keväällä 2017 Salminen nähtiin teatterissa The Rocky Horror Show’ssa Brad Majorsin roolissa. Näytelmää esitettiin Helsingissä, Turussa ja Tampereella. Näytelmän ohjasi Sami Saikkonen.
Vuonna 2016 Salminen esitti yhtä Teit meistä kauniin -elokuvan pääosista.
Muusikkona

Salminen luotsaa vuonna 2010 perustettua Roope Salminen & Koirat -yhtyettä, joka aluksi esitti coverversioita tunnetuista hip hop -kappaleista ja siirtyi sitten tekemään omia kappaleitaan.
Roope Salminen & Koirat sai levytyssopimuksen Warner Music Finlandin kanssa maaliskuussa 2014. Yhtyeen ”Madafakin darra” -single myi platinaa maaliskuussa 2016. Yhtye on julkaissut kaksi albumia: Madafakin levyn vuonna 2016 ja Koiran vuoden vuonna 2019.
Salminen on ollut perustamassa ja on mukana Kerava-nimisen yhtyeessä, jonka hittejä ovat olleet muun muassa kappaleet "Markku"  (yli 4 miljoonaa kuuntelukertaa) ja "Ei kyl pysty", joka on saanut Spotifyssa syksyyn 2023 mennessä myös yli 200 000 kuuntelukertaa. Vuonna 2016 perustetussa yhtyeessä ovat Salmisen lisäksi Juhani Mykkänen, Matias Keskiruokanen ja Jarkko Ehnqvist.
Salminen osallistuu Vain elämää -tv-ohjelman 15. tuotantokaudelle.
Televisioesiintyjänä

Salminen tunnetaan myös televisiojuontajana. Hän juonsi Uuden Musiikin Kilpailun (UMK) vuosina 2015 ja 2016. Vuoden 2015 UMK:n jälkeen Salminen kilpaili itse MTV3-kanavalla esitetyssä Tähdet, tähdet -laulukilpailussa, jossa hän sijoittui neljänneksi.
Keväällä 2015 Salminen juonsi Koomikot-televisiosarjaa ja syksyllä Hittikärpästä. Hän toimi haastattelijana keskusteluohjelmissa Roope Salminen Show vuonna 2016 ja Enbuske, Veitola & Salminen vuosina 2016–2018.
Salminen toimi Putous-ohjelman juontajana ja näyttelijänä keväästä 2017 kevääseen 2020 saakka.
Yksityiselämä

Salmisen vanhemmat ovat näyttelijät Eppu Salminen ja Minna Turunen, joista viimeksi mainitulle Salminen on omistanut 2016 julkaistun kappaleen ”Sinulle mutsi”. Salminen on tehnyt kappaleen myös kasvattiäidilleen Riitta Havukaiselle, jonka kanssa hän kasvoi 4-vuotiaasta aikuiseksi saakka. Salmisen isoisä on visailujuontaja Reijo Salminen ja tätinsä näyttelijä-koomikko Krisse Salminen.
Salmisella on synnynnäinen sydänvika, supraventrikulaarinen takykardia. Vuoden 2024 keväällä hänellä diagnosoitiin ADHD.
Salminen alkoi seurustella vuonna 2015 Sara Siepin kanssa, ja he asuivat avoliitossa vuodesta 2016 vuoden 2018 syksyyn asti, kunnes erosivat. Marraskuussa 2019 Salminen ilmoitti Instagram-tilillään saavansa lapsen vuonna 2020 yhdessä näyttelijä Helmi-Leena Nummelan kanssa. Lapsi syntyi huhtikuussa 2020. Huhtikuussa 2022 he ilmoittivat eronneensa. Salminen ja artisti Evelina kertoivat molemmat sosiaalisessa mediassa eronneensa joulukuussa 2023. Vuonna 2024 hän ilmoitti seurustelevansa somevaikuttaja Vivian Nickin kanssa.  Pari muutti yhteen loppuvuodesta 2024.
Salminen on julkisuudessa kertonut olevansa alkoholisti, ja hän on lopettanut alkoholinkäytön kokonaan elokuussa 2019.
Yksityiselämä > Seksuaalirikostuomio

Salminen tuomittiin syyskuussa 2020 sakkorangaistukseen vuonna 2015 tapahtuneesta pakottamisesta seksuaaliseen tekoon. Käräjäoikeuden tuomion mukaan Salminen oli käyttänyt hyväkseen uhrin päihtymys- ja unitilaa ja saanut tämän alistumaan seksuaaliseen tekoon. Salminen oli riisunut itsensä ja asettunut makaamaan riisutun uhrin viereen. Salminen tyytyi rangaistukseen, vaikka olikin aluksi ilmoittanut valittavansa siitä. Salminen joutui luopumaan Instagram-tilistään tuomion seurauksena. Instagramin käyttäjäehtojen mukaan tuomitut seksuaalirikolliset eivät saa käyttää palvelua.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2002 | Umur | pikkuveli |
| 2016 | Viraalikosketus | Roope |
| 2016 | Teit meistä kauniin | Antti Lautala |
| 2017 | Wendy and the Refugee Neverland | Krisun ”random mies” |
| 2017 | Ankeisen joulutervehdys | tietäjä |
| 2017 | 95 | baarimikko |
| 2018 | Supermarsu | sukeltaja |
| 2018 | Swingers | Jere |
| 2021 | Luokkakokous 3 – Sinkkuristeily | lääkäri |
| 2022 | Pohjolan satoa | Jori |
| 2022 | Lunastajat | päärooli |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1999 | Hovimäki | Fredrik Sundelius |
| 2008–2012 | Kotikatu | Jan-Erik ”Narsku” Talvela |
| 2011 | Villa Helena | Niklas Salojärvi |
| 2012 | Roba | Riku |
| 2015 | Koomikot | juontaja |
| 2016–2018 | Enbuske, Veitola & Salminen | juontaja |
| 2017–2020 | Putous | juontaja, useita rooleja |
| 2017 | Älä jäädy | oma itsensä |
| 2018 | Vedetään hatusta | oma itsensä |
| 2018 | Hyvät katsojat | oma itsensä |
| 2019– | Myyrä | juontaja |
| 2020– | Hotel Swan Helsinki | Risto Lintunen |
| 2021, 2024– | Lauma | juontaja |
| 2022 | Hymyä! | Kristian |
| 2022 | Harjunpää | Jarin kaveri |
| 2023 | Tietäjät tietää | juontaja |
| 2024 | Vain elämää | oma itsensä |
Filmografia > Ääninäyttelijänä

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2020 | Kallion eläimet | Stobe |
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Single | Singlelista | Latauslista | Radiolista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | ”Sä teit musta mut” | – | – | – | Laulu rakkaudelle – Secret Song Suomi |
| 2024 | ”Vielä jossakin kohdataan” | – | – | 15  | Vain elämää |
| 2024 |  |  |  |  | Vain elämää |
| 2024 | ”Vie mut” | – | – | – | Vain elämää |
| 2024 | ”Life är nu” (feat. Pandora) | – | – | – |  |
Elämä on ihanaa

| Elämä on ihanaa> As Good as It Gets |
| --- | --- |
 Virallinen elokuvajuliste.
Ohjaaja:  James L. Brooks
Käsikirjoittaja:   Mark Andrus  James L. Brooks 
Tuottaja:   James L. Brooks  Bridget Johnson  Kristi Zea 
Säveltäjä:  Hans Zimmer
Kuvaaja:  John Bailey
Leikkaaja:  Richard Marks
Pääosat:   Jack Nicholson  Helen Hunt  Greg Kinnear 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Gracie Films
Levittäjä:  TriStar Pictures
Ensi-ilta:   1997-12-2323. joulukuuta 1997 (Yhdysvallat)  
Kesto:  139 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  50 000 000 dollaria
Tuotto:  314 178 011 $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elämä on ihanaa (engl. As Good as It Gets) on yhdysvaltalainen James L. Brooksin ohjaama draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1997. Elokuva kertoo Jack Nicholsonin esittämästä pakkomielteisestä, riidanhaluisesta, homofobisesta kirjailijasta Melvin Udallista, joka sairautensa takia elää päivät lähes pelkästään asunnossaan.
Juoni

Melvin Udall on neuroottinen kirjailija, joka ilkeilee jatkuvasti kaikille ja kiusaa muun muassa naapurinsa koiraa heittämällä tämän jätekuiluun. Melvinin elämä kuitenkin muuttuu, kun hänen naapurinsa, homoseksuaali taiteilija Simon (Greg Kinnear) joutuu sairaalaan ja Simonin ystävä, galleristi Frank pakottaa Melvinin huolehtimaan hänen koirastaan Verdellistä korvaukseksi ilkeilystään. Melvin inhoaa aluksi koiraa, mutta alkaa kuitenkin vähitellen pitää siitä ja alkaa hemmotella koiraa mm. antamalla sille pekonia. Koira vaikuttaa myös siihen, että Melvin alkaa suhtautua suvaitsemmin muihinkin ihmisiin. Melvin pyrkii kuitenkin aluksi salaamaan muuttuneen asenteensa muilta.
Melvin alkaa tutustua vakiokahvilansa tarjoilijaan Caroliin (Helen Hunt), joka ei aluksi voi sietää Melviniä tämän ilkeän käytöksen takia. Melvin kuitenkin muuttaa käytöstään saatuaan tietää Carolin pojan olevan vakavasti sairas, ja kustantaa tälle uuden yksityislääkärin. Carol epäilee Melvinin odottavan jotakin vastapalvelusta häneltä, ja ilmaantuu tämän ovelle keskellä yötä sanomaan että on kiitollinen, mutta ei aio koskaan maata Melvinin kanssa. Seuraavana päivänä Carolin käytöksestä järkyttynyt Melvin yrittää viimein etsiä apua neurooseihinsa.
Simon palaa takaisin sairaalasta, ja saa tietää olevansa vararikossa. Kun kukaan ei suostu lainaamaan rahaa, hän joutuu lähtemään vanhempiensa luo anomaan rahaa. Frank pyytää Melviniä ajamaan Simonin perille ja tarjoaa avoautoaan lainaan. Melvin puolestaan saa Carolin mukaan reissulle vetoamalla siihen, että tarvitsee vastapalveluksen Carolin pojalle antamastaan avusta.
Melvin, Simon ja Carol lähtevät parin päivän matkalle Baltimoreen. Matkan aikana selviää, että Simonin vanhemmat hylkäsivät poikansa vuosia sitten tämän seksuaalisen suuntautumisen takia. Perillä hotellissa Simon on niin jännittynyt tulevasta tapaamisesta, ettei halua lähteä illalla ulos Melvinin ja Carolin kanssa. Melvin ja Carol menevät ravintolaan syömään ja tunnelma kehkeytyy romanttiseksi. Melvin kuitenkin pilaa tunnelman loukkaamalla Carolia, joka lähtee ravintolasta Simonin luo.
Seuraavana päivänä Simon soittaa äidilleen, mutta päättää lopulta olla anomatta rahaa hänet hylänneiltä vanhemmilta, koska haluaa pärjätä itse. Kolmikko lähtee paluumatkalle. Matkan lopussa Carolista ja Simonista on tullut hyviä ystäviä, mutta Melvin on riidoissa Carolin kanssa, ja Simon on edelleen vararikossa. Melvin tarjoaa kuitenkin Simonille ja tämän koiralle majapaikan luotaan, ja myös Frank tarjoaa Simonille apuaan. Simonin ja Frankin suhde kehittyy romanttiseen suuntaan.
Melvin aikoo ensin tyytyä siihen, ettei voi korjata välejään Carolin kanssa, mutta Simon kannustaa häntä yrittämään uudelleen. Melvin menee Carolin asunnolle aamuyöstä ja tunnustaa rakkautensa. Carol pitää Melvinin temppua hulluna, mutta suostuu lopulta olemaan Melvinin kanssa. Pari lähtee viideltä aamulla ulos hakemaan sämpylöitä läheisestä leipomosta.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jack Nicholson  | … |  Melvin Udall   |
|  Helen Hunt  | … |  Carol Connelly   |
|  Greg Kinnear  | … |  Simon Bishop   |
|  Cuba Gooding Jr.  | … |  Frank Sachs   |
|  Shirley Knight  | … |  Beverly Connelly   |
|  Skeet Ulrich  | … |  Vincent Lopian   |
|  Yeardley Smith  | … |  Jackie Simpson   |
|  Lupe Ontiveros  | … |  Nora Manning   |
|  Jill  | … |  Verdell   |
Palkintoja > Oscarit

Paras miespääosa: Jack Nicholson
Paras naispääosa: Helen Hunt
Ehdokkaana:
Paras elokuva
Paras miessivuosa: Greg Kinnear
Paras alkuperäiskäsikirjoitus: Mark Andrus, James L. Brooks
Paras leikkaus: Richard Marks
Paras elokuvamusiikki: Hans Zimmer
Palkintoja > Golden Globet

Paras komedia tai musikaali
Paras miespääosa komediassa tai musikaalissa: Jack Nicholson
Paras naispääosa komediassa tai musikaalissa: Helen Hunt
Ehdokkaana:
Paras miessivuosa: Greg Kinnear
Paras ohjaaja: James L. Brooks
Paras käsikirjoitus: Mark Andrus, James L. Brooks
Kauhun kilometrit

| Kauhun kilometrit> Duel |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Steven Spielberg
Käsikirjoittaja:  Richard Matheson
Tuottaja:  George Eckstein
Säveltäjä:  Billy Goldenberg
Kuvaaja:  Jack A. Marta
Leikkaaja:  Frank Morriss
Pääosat:   Dennis Weaver  Carey Loftin 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Studios
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:  1971
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  750 000 dollaria 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kauhun kilometrit on yhdysvaltalainen Steven Spielbergin varhaistyö vuodelta 1971, alun perin televisiolle tehty jännityselokuva, jossa kuvataan maantieraivoa. Pääosassa on Dennis Weaver, jonka vastanäyttelijää, takaa-ajoon lähtevän rekan kuljettajaa, ei näytetä missään vaiheessa kokonaan. Hänen sijastaan elokuvan toinen päähenkilö onkin Peterbilt 281 -mallinen säiliörekka. Elokuva esitettiin Yhdysvaltain televisiossa 13. marraskuuta 1971, ja Euroopassa se pääsi teatterilevitykseen. Suomessa elokuvan teatteriensi-ilta oli 6. huhtikuuta 1973.
Elokuva perustuu Richard Mathesonin novelliin Duel, jonka Spielberg löysi Playboy-lehdestä ja suostutteli Mathesonin sovittamaan sen elokuvakäsikirjoitukseksi. Kauhun kilometrit kuvattiin Kaliforniassa 16 päivässä 750 000 dollarin budjetilla.
Käsikirjoitus

Kirjailija ja käsikirjoittaja Richard Matheson sai idean tarinaan omakohtaisesta kokemuksestaan, kun hän joutui ystävänsä kanssa rekan takaa-ajamaksi Coloradossa. Tarina julkaistiin alun perin Playboy-lehdessä, josta sen löysi Spielbergin sihteeri Nona Tyson, joka kehotti ohjaajaa lukemaan sen. Spielberg palkkasi Mathesonin laatimaan tarinasta elokuvakäsikirjoituksen. Sen valmistuttua Spielberg jätti pois suurimman osan Mathesonin kirjoittamasta dialogista, sillä hän halusi tehdä elokuvasta visuaalisesti vaikuttavan teoksen.
Rekka

Jo ennen kuvausten alkamista Spielbergillä oli tarkka käsitys siitä, millainen rekan pitäisi olla. Tuotantopäällikkö Wally Warsley ajatti useita rekkoja Universalin elokuvastudion parkkipaikalle ohjaajan nähtäväksi. Näistä Spielberg valitsi ruosteisen ja mutaisen vuoden 1961 Peterbilt 281 -säiliörekan, jonka vetoauto oli hyvin suurikokoinen. Hän asennutti hydraulisäiliöt ovien molemmille puolille ja lisäsi ikkunaan kuolleita ötököitä. Edelleen hän maalautti sen kokkareisella mustan ja likaisenruskean sävyillä, ja lopuksi kylvetti auton moottoriöljyssä. "Halusin, että rekasta tulee elokuvan henkilöity konna", hän sanoi.
Elokuvan tekeminen

Elokuva valmistui nopealla aikataululla. Sen valmisteluvaihe kesti 17 päivää, minä aikana Spielperg luonnosteli käsikirjoituksesta yksityiskohtaisen kuvakäsikirjoituksen, jonka hän lisäksi maalautti taidemaalarilla kuvauspaikan läheisyydessä olleen hotellihuoneensa seinille. Kuvausten välillä hän tutki seinämaalausta, kirjoitti siihen kuvausten aikana syntyneitä ideoita ja ruksasi yli jo valmiit osuudet. Näin se auttoi häntä havainnoimaan tarinan visuaalisesti, sekä pysymään aikataulussa ja budjetissa.
Kauhun kilometrit kuvattiin hiljaisella valtatien pätkällä noin 60 kilometriä Los Angelesista pohjoiseen. Kuvaukset kestivät 16 päivää. Parhaimmillaan hänellä oli käytössä viisi kameraa kohtausta varten. Niiden ansiosta hän saattoi tehdä nopeita leikkauksia samasta tilanteesta. Elokuvan leikkaamiseen hänelle jäi kuusi viikkoa. Pysyäkseen aikataulussa hän palkkasi neljä leikkaajaa, joiden huoneiden välit hän kulki nopeasti rullaluistimet jalassaan.
Juoni

Elokuva kertoo keski-ikäisestä David Mannista (Dennis Weaver), joka ajaa Plymouth Valiantillaan tapaamiseen. Puolimatkassa eteen ilmestyy säiliöauto. Rekka suorastaan matelee, niinpä David päättää lähteä ohitukseen, mitä hänen ei olisi kannattanut tehdä.
Vastaanotto

Kauhun kilometrit esitettiin televisiokanava American Broadcasting Companyn ABC:n viikonlopun elokuva -esityssarjassa  13. marraskuuta 1971.  Elokuva sai välittömästi suuren suosion. Universalin johtajat innostuivat elokuvan saamasta ylistyksestä niin, että Spielberg palkattiin tekemään siitä 15 minuutia pitempi versio elokuvalevitystä varten. Pitempää versiota esitettiin eurooppalaisissa, japanilaisissa ja australialaisissa teattereissa.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen pitää Kauhun kilometrejä Spielbergin komeana kisällintyönä ja antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.