stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kakatiya

| Etelä-Aasian historia ja Intian historia          | Etelä-Aasian historia ja Intian historia          |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| kivikausi | 70 000–3300 eaa. |  |  |  |  |
| • Mehrgarh-kulttuuri | • 7000–3300 eaa. |  |  |  |  |
| Indus-jokilaakson kulttuuri | 3300–1700 eaa. |  |  |  |  |
| Myöhäinen Harappan-kulttuuri | 1700–1300 eaa. |  |  |  |  |
| Veda-kausi | 1500–500 eaa. |  |  |  |  |
| • rautakausi | • 1200–500 eaa. |  |  |  |  |
| Mahajanapadat | 700–300 eaa. |  |  |  |  |
| Magadha-valtakunta | 684–320 eaa. |  |  |  |  |
| • Maurya-valtakunta | • 321–184 eaa. |  |  |  |  |
| Keskiaikaiset kuningaskunnat | 230 eaa.–1279 |  |  |  |  |
| • Sātavāhana | • 230 eaa.–199 |  |  |  |  |
| • Kušana | • 60–240 |  |  |  |  |
| • Gupta | • 300–550 |  |  |  |  |
| • Pala | • 750–1174 |  |  |  |  |
| • Chola | • 250 eaa.–1279 |  |  |  |  |
| islamilaiset sulttaanikunnat | 1206–1596 |  |  |  |  |
| • Delhin sulttaanikunta | • 1206–1526 |  |  |  |  |
| • Deccanin sulttaanikunnat | • 1490–1596 |  |  |  |  |
| Hoysala | 1040–1346 |  |  |  |  |
| Kakatiya | 1083–1323 |  |  |  |  |
| Vijayanagara | 1336–1565 |  |  |  |  |
| Suurmogulien valtakunta | 1526–1707 |  |  |  |  |
| Sikhivaltio | 1801-1849 |  |  |  |  |
| Marathivaltakunta | 1674–1818 |  |  |  |  |
| Siirtomaakausi | 1757–1947 |  |  |  |  |
| Itsenäinen Intia | 1947 eteenpäin |  |  |  |  |

| Valtioiden historiat Bangladesh • Bhutan • Intia Malediivit • Nepal • Pakistan • Sri Lanka | Valtioiden historiat Bangladesh • Bhutan • Intia Malediivit • Nepal • Pakistan • Sri Lanka |  |  |  |  |
Alueelliset historiat Bengal • Himachal Pradesh • Orissa   Pakistanin historialliset alueet • Pohjois-Intia   Etelä-Intian historia • Tiibet
Erityisalojen historiat Dynastiat • Talous • Indologia • Kielet • Kirjallisuus   Merenkulku • Armeija • Tiede ja tekniikka • Aikajana
| malline: näytä • keskustele •  | malline: näytä • keskustele •  |  |  |  |  |
Kakatiya oli dynastia, joka hallitsi Intian eteläosia nykyisen Andhra Pradeshin osavaltion tienoilla vuosina 1083–1323. Se oli yksi teluguiden satoja vuosia kestäneistä valtioista.
Kakatiyat nousivat valtaan Länsi-Chalukyan valtakunnan perillisinä.
Kolme suurta: Rudramadevi, Ganapatideva ja Pratapadura

Dynastian merkittävin hallitsija oli kuningatar Rani Rudrama Devi eli Rudramadevi, joka oli vallassa 1262–1295. Hän voitti Chola-kuningaskunnan. Rudramadevin isä oli Ganapatideva voittanut Hoysala-kuningaskunnan. Rudramadevin seuraaja oli hänen pojanpoikansa Pratapadura, joka laajensi maata vielä hiukan länteen, mutta joutui keskittymään paljon sisäpolitiikkaan ja kapinoiden tukahduttamiseen. Hän loi uusia hallintokäytäntöjä, josta kestävimmät periytyivät Vijayanagara-imperiumille.
Dynastian valta alkoi murentua kun Delhin sulttaanikunta levitti valtapiiriään Deccanin ylängölle 1200-luvun loppupuolella.
Perintö

Kakatiyan aika oli yksi teluguiden kultakausista. Hindulaiset telugua puhuvat hallitsijat suosivat kuvataiteita, kirjallisuutta ja arkkitehtuuria. Hanumakundan ja Ramappan temppelit lähellä Warangalia ovat tästä osoituksena. Kuuluisa Koh-i-Noor-timantti löydettiin heidän valtakaudellaan.
Kasarmi-Valkea

| Kasarmi-Valkea |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Karjala
Kunnat:  Lieksa
Koordinaatit:  63°06′25″N, 30°31′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Järvinumero:  04.945.1.031
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  166,2 m 
Rantaviiva:  5,12 km 
Pinta-ala:  0,39 km² 
Tilavuus:  0,00188 km³ 
Keskisyvyys:  4,8 m 
Suurin syvyys:  15,9 m 
Saaria:  2
 fiKasarmi-Valkea 
Kasarmi-Valkea on metsäjärvi Lieksan eteläosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 39,2 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 68 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede

Kasarmi-Valkean ulottuvuus etelästä pohjoiseen on 1,2 kilometriä ja lännestä itään 850 metriä. Järven luoteisen ranta-alueen muodostaa noin puolen kilometrin mittainen Kasarminiemi, joka jakaa järven lounaiseen ja koilliseen osaan. Kasarmi-Valkean syvin piste, 16 metriä, sijaitsee altaan keskivaiheilla. Toinen syvänne sijaitsee altaan lounaisosassa.
Kasarmi-Valkean ilmoitettu saariluku on kaksi. Toinen saarista sijaitsee järven länsiosassa ja toinen koillisessa. Niiden pinta-alat ovat noin 20–25 aaria. Kartalla on lisäksi useita luotoja. Kasarmi-Valkean rannat ovat metsää ja suota.
Kasarmi-Valkean eteläpuolella sijaitsee Pitkä-Hukka (164,0 metriä mpy). Järvien välissä on noin 60 metriä leveä kaakkois–luoteissuuntainen kannas. Kasarmi-Valkean itäpuolella sijaitsee Talvi-Valkea (166,1 metriä mpy) ja pohjoispuolella Mäntyjärvi (165,9 metriä mpy). Kasarmi-Valkeaa yhdistää kumpaankin järveen kapea vesiuoma.
Kasarmi-Valkean vesitilavuus on 1 880 000 kuutiometriä.
Kasarmi-Valkea (04.945.1.031) kuuluu Hiienjoen valuma-alueeseen (04.945), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Koitereen alue (04.94) ja ensimmäinen on Koitajoen valuma-alue (04.9). Hiienjoen valuma-alueeseen kuuluu 72 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä. Laajimmat ovat Mäntyjärvi ja Murtojärvi. Niitä seuraa Pyytöjärvi ja Kasarmi-Valkea.
Inno

Inno voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
Inno, suomalainen huonekalualan yritys.
Inno, sisustusaiheinen televisio-ohjelma.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Inno”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Inni Pärnänen

Inni Pärnänen (s. 28. lokakuuta 1971) on suomalainen taiteilija-muotoilija.
Pärnänen kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ranskalais-suomalaisesta koulusta 1990. Hän valmistui Lahden muotoiluinstituutista kultasepäksi vuonna 1995 ja Taideteollisen korkeakoulun käsi- ja taideteollisen alan koulutusohjelmasta taiteen maisteriksi 1995.
Pärnänen on pitänyt useita yksityisnäyttelyitä ja osallistunut yhteisnäyttelyihin Suomessa ja ulkomailla. Hänen töitään on esillä muun muassa Desingmuseon kokoelmissa Helsingissä.
Pärnänen on Lumoava-tuotemerkin korusuunnittelija. Hänet on palkittu Korutaideyhdistys ry:n Vuoden 2017 korutaiteilijana. Hän on Kuvataiteen näyttöapurahalautakunnan jäsen ja Taiteen edistämiskeskuksen arkkitehtuuri- ja muotoilutoimikunnan puheenjohtaja.
Kauppakeskus Malmin Nova

| Malmin Nova |
| --- | --- |
 Malmin Novan kaakonpuoleinen sisäänkäynti.
Sijainti:  Malminkaari 13–19, Ala-Malmi, Helsinki
Avattu:  1987
Liikkeiden määrä:  40
Kerrospinta-ala:  23 149 m²
Kerrosten määrä:  4
Kävijämäärä:  5,1 milj. (2020)
Vuosimyynti:  44,2 milj. euroa (2020)
Pysäköintipaikkoja:  1 100
Kotisivu
K-Citymarket on Malmin Novan suurin liike.
Malmin Nova on Helsingin Ala-Malmilla sijaitseva kauppakeskus. Kauppakeskus sijaitsee Malmin rautatieaseman välittömässä läheisyydessä, radan vastakkaisella puolella Malmintorin kauppakeskuksesta. Novaa ja Malmintoria yhdistää ratojen yli kulkeva, ”Malmin putkeksi” kutsuttu katettu kävelysilta, jota kautta pääsee myös asemalaitureille.
Malmin Novan suurin liike on K-Citymarket. Sen lisäksi kauppakeskuksessa on noin 40 erilaista liikettä, muun muassa Alko, Alepa, Tokmanni, Dressmann, New Hairstore, Normal ja Jysk. Kahviloita ovat Baguette ja Coffee House, ravintoloita korealainen Kiva, Burger King sekä Kotipizza. Malmin Novan kerrospinta-ala on n. 30 000 m², vuokrattava pinta-ala n. 24 000 m².
Malmin Novassa on 690 paikan pysäköintihalli. Katupaikoituspaikkoja on lähiympäristössä noin sata ja lähellä olevassa P1-paikoitushallissa on noin 300 pysäköintipaikkaa.
Historiaa

Malmin Nova juontaa juurensa vuoteen 1987, jolloin Jussi Pajusen perheyhtiö Kauppahuone Pajunen rakennutti Malmille kauppakeskuksen ja avasi siinä uudenlaisen, elintarvikkeisiin erikoistuneen A & P Ostoparatiisin. Kiinteistöön tuli myös muita liikkeitä, kuten Pajusen perustamat lastentarvikeliike JollyP ja omatoimiremontoijille suunnattu Teesi sekä yhä Malmin Novassa toimiva leipomokahvila Baguette. Pian Pajuset myivät perustamansa Alepa-päivittäistavaraketjun S-ryhmälle, mutta jatkoivat liiketoimintaa Malmin Ostoparatiisissa. Vuonna 1990 kauppakeskuksen elintarvikemyymälä siirtyi Keskolle.
Jo alkuperäinen, 1980-luvun lopun ”kulutusjuhlista” muistuttava nimi Ostoparatiisi oli herättänyt ivaa ja alkoi pienellä kirjoitettuna merkitä ironisesti mitä tahansa uutta ostoskeskusta. Kun nimi sai Keskolta K-etuliitteen ja muuttui kansan suussa ”Kostoparatiisiksi”, uudeksi nimeksi otettiin Malmin Nova. Sillä nimellä kauppakeskus avattiin marraskuussa 2000, omistajana edelleen Edv. Pajunen Oy..
Vuonna 2003 Novan tilat kaksinkertaistuivat uuden K-Citymarketin myötä. Laajennusosan on suunnitellut arkkitehtitoimisto Lahdelma & Mahlamäki.
Malmin Novan omistus on vaihdellut taajaan 2000-luvun alun jälkeen. Vuonna 2006 Capmanin rahasto myi Malmin Novan kiinteistösalkkunsa osana ostajaryhmälle, johon kuuluivat islantilainen Samson Properties, Royal Bank of Scotland ja Ari Salmivuoren sijoitusyhtiö Ajanta. Vuonna 2011 omistajina olivat Bron-Cap Property Holding ja Ruokakesko. Vuonna 2018 Malmin Nova siirtyi Savills Investment Managementin hallinnoimalta sijoitusrahastolta suomalaiselle eQ-yhtiölle.
Aiheesta muualla

Kauppakeskuksen kotisivu
Jääkiekon SM-sarjakausi 1952–1953

| Jääkiekon SM-sarja 1953 |
| --- | --- |

Joukkueiden määrä:  12
Sarja alkoi:  6. tammikuuta
Sarja päättyi:  9. maaliskuuta
Mestari:  TBK
Toinen sija:  Tarmo
Kolmas sija:  TPS
Pudonneet joukkueet:  TPV, KIF, Lukko ja Pyrkivä
Pistepörssin voittaja:  Matti Karumaa, Tarmo
Alempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1951-1952 :  1953-1954 → 
Vuonna 1953 jääkiekon SM-sarja pelattiin kahdessa kuuden joukkueen lohkossa. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkojen voittajat kohtasivat loppuottelussa ja toiseksi sijoittuneet pronssiottelussa. Kaksi viimeistä putosi suomensarjaan. Mestaruuden voitti TBK Tampereelta, loppuottelussa se voitti Hämeenlinnan Tarmon.
Sarjataulukko > A-lohko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tarmo | 10 | 9 | 1 | 0 | 67 | 19 | +48 | 19 |
| HIFK | 10 | 8 | 1 | 1 | 56 | 33 | +23 | 17 |
| Ilves | 10 | 4 | 2 | 4 | 35 | 38 | -3 | 10 |
| Karhu-Kissat | 10 | 4 | 1 | 5 | 28 | 30 | -2 | 9 |
| Lukko | 10 | 2 | 0 | 8 | 29 | 71 | -42 | 4 |
| Pyrkivä | 10 | 0 | 1 | 9 | 23 | 71 | -48 | 1 |
Sarjataulukko > B-lohko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| TBK | 10 | 7 | 2 | 1 | 52 | 23 | +29 | 16 |
| TPS | 10 | 7 | 0 | 3 | 38 | 14 | +24 | 14 |
| HPK | 10 | 6 | 0 | 4 | 44 | 32 | +12 | 12 |
| HJK | 10 | 4 | 1 | 5 | 30 | 27 | +3 | 9 |
| TPV | 10 | 3 | 1 | 6 | 30 | 41 | -11 | 7 |
| KIF | 10 | 1 | 0 | 9 | 30 | 78 | -48 | 2 |
Sarja supistettiin 10 joukkueen sarjaksi seuraavalle kaudelle. Sarjasta putosivat Tampereen Pallo-Veikot, Kronohagens IF, Rauman Lukko ja Turun Pyrkivä. Sarjaan nousivat Tampereen Kilpa-Veljet ja Kuopion Palloseura.
Loppuottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| TBK | 5-4 | Tarmo |
| Tarmo | 2-3 | TBK |
Pronssiottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| TPS | 10-6 | HIFK |
| HIFK | 3-4 | TPS |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Tammerfors Bollklubb
2.: Hämeenlinnan Tarmo
3.: Turun Palloseura
4.: Helsingin IFK
Pistepörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Matti Karumaa | Tarmo | 12 | 15 | 7 | 22 |
| 2. | Keijo Kuusela | Tarmo | 10 | 12 | 10 | 22 |
| 3. | Aarre Klinga | KIF | 10 | 17 | 4 | 21 |
| 4. | Christian Rapp | HIFK | 12 | 16 | 3 | 19 |
| 5. | Kurt Orre | HIFK | 12 | 13 | 6 | 19 |
Aiheesta muualla

Suomen Jääkiekkoliiton mestaruussarjan ottelupöytäkirjat 1951-1975 Urheilumuseo. Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 3.5.2017.
Jääkiekon SM-sarjan kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1920-luku | - | - | - | - | - | - | - | 1927–1928 | 1928–1929 | 1929–1930 |
| 1930-luku | 1930–1931 | 1931–1932 | 1932–1933 | 1933–1934 | 1934–1935 | 1935–1936 | 1936–1937 | 1937–1938 | 1938–1939 | 1939–1940 |
| 1940-luku | 1940–1941 | 1941–1942 | 1942–1943 | 1943–1944 | 1944–1945 | 1945–1946 | 1946–1947 | 1947–1948 | 1948–1949 | 1949–1950 |
| 1950-luku | 1950–1951 | 1951–1952 | 1952–1953 | 1953–1954 | 1954–1955 | 1955–1956 | 1956–1957 | 1957–1958 | 1958–1959 | 1959–1960 |
| 1960-luku | 1960–1961 | 1961–1962 | 1962–1963 | 1963–1964 | 1964–1965 | 1965–1966 | 1966–1967 | 1967–1968 | 1968–1969 | 1969–1970 |
| 1970-luku | 1970–1971 | 1971–1972 | 1972–1973 | 1973–1974 | 1974–1975 |  |  |  |  |  |
Jääkiekon SM-sarjakausi 1953–1954

| Jääkiekon SM-sarja 1954 |
| --- | --- |

Joukkueiden määrä:  10
Sarja alkoi:  3. tammikuuta
Sarja päättyi:  23. helmikuuta
Mestari:  TBK
Toinen sija:  Karhu-Kissat
Kolmas sija:  HPK
Pudonneet joukkueet:  Ilves ja KuPS
Pistepörssin voittaja:  Yrjö Hakala, HPK
Alempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1952-1953 :  1954-1955 → 
Kaudella 1954 jääkiekon SM-sarja pelattiin kahdessa viiden joukkueen lohkossa. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkojen voittajat kohtasivat loppuottelussa ja toiseksi sijoittuneet pronssiottelussa. Lohkojen viimeisiksi sijoittuneet putosivat suomensarjaan. Mestaruuden voitti TBK Tampereelta, mestaruus oli seuran toinen perättäinen. Loppuottelussa se voitti helsinkiläisen Karhu-Kissat. Kauden 1954 hopeamitali on Karhu-Kissojen paras saavutus. Pronssia sai HPK.
Sarjataulukko > A-lohko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| K-Kissat | 8 | 5 | 2 | 1 | 27 | 21 | +6 | 12 |
| TPS | 8 | 4 | 1 | 3 | 37 | 30 | +7 | 9 |
| TK-V | 8 | 4 | 0 | 4 | 24 | 34 | -10 | 8 |
| Tarmo | 8 | 2 | 2 | 4 | 34 | 30 | +4 | 6 |
| Ilves | 8 | 2 | 1 | 5 | 27 | 34 | -7 | 5 |
Sarjataulukko > B-lohko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| TBK | 8 | 6 | 1 | 1 | 42 | 20 | +22 | 13 |
| HPK | 8 | 6 | 1 | 1 | 40 | 24 | +16 | 13 |
| HIFK | 8 | 3 | 2 | 3 | 40 | 46 | -6 | 8 |
| HJK | 8 | 1 | 2 | 5 | 33 | 37 | -4 | 4 |
| KuPS | 8 | 1 | 0 | 7 | 23 | 51 | -28 | 2 |
Uusintaottelu lohkovoitosta
| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| TBK | 6-2 | HPK |
Sarjasta putosivat Tampereen Ilves ja Kuopion Palloseura. Tilalle nousivat Rauman Lukko ja Kymin Palloilijat.
Loppuottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Karhu-Kissat | 0-4 | TBK |
| TBK | 4-0 | Karhu-Kissat |
Pronssiottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| HPK | 6-5 | TPS |
| TPS | 5-5 ja. | HPK |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Tammerfors Bollklubb
2.: Karhu-Kissat
3.: HPK
4.: Turun Palloseura
Pistepörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Yrjö Hakala | HPK | 11 | 22 | 3 | 25 |
| 2. | Teuvo Takala | TBK | 11 | 14 | 4 | 18 |
| 3. | Matti Karumaa | Tarmo | 8 | 13 | 4 | 17 |
| 4. | Aarne Hiekkaranta | HJK | 8 | 12 | 5 | 17 |
| 5. | Rainer Lindström | HIFK | 8 | 12 | 3 | 15 |
Aiheesta muualla

Suomen Jääkiekkoliiton mestaruussarjan ottelupöytäkirjat 1951-1975 Urheilumuseo. Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 3.5.2017.
Jääkiekon SM-sarjan kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1920-luku | - | - | - | - | - | - | - | 1927–1928 | 1928–1929 | 1929–1930 |
| 1930-luku | 1930–1931 | 1931–1932 | 1932–1933 | 1933–1934 | 1934–1935 | 1935–1936 | 1936–1937 | 1937–1938 | 1938–1939 | 1939–1940 |
| 1940-luku | 1940–1941 | 1941–1942 | 1942–1943 | 1943–1944 | 1944–1945 | 1945–1946 | 1946–1947 | 1947–1948 | 1948–1949 | 1949–1950 |
| 1950-luku | 1950–1951 | 1951–1952 | 1952–1953 | 1953–1954 | 1954–1955 | 1955–1956 | 1956–1957 | 1957–1958 | 1958–1959 | 1959–1960 |
| 1960-luku | 1960–1961 | 1961–1962 | 1962–1963 | 1963–1964 | 1964–1965 | 1965–1966 | 1966–1967 | 1967–1968 | 1968–1969 | 1969–1970 |
| 1970-luku | 1970–1971 | 1971–1972 | 1972–1973 | 1973–1974 | 1974–1975 |  |  |  |  |  |
Ihor Šamo

Ihor Šamon muistolaatta Kiovassa
Ihor Naumovytš Šamo (ukr. Iгор Наумович Шамо; 21. helmikuuta 1925 Kiova – 17. elokuuta 1982 Kiova) oli ukrainalainen säveltäjä.
Šamo palveli ja haavoittui toisessa maailmansodassa. Hän valmistui vuonna 1951 kunniamaininnoin Kiovan konservatoriosta Borys Ljatošynskyin sävellysluokalta. Šamo sävelsi Kiovan virallisena lauluna tunnetun kappaleen Jak tebe ne ljubyty, Kyjeve mi!. Hänelle myönnettiin Ševtšenkon palkinto vuonna 1976. Lisäksi hän sai Ukrainan SNT:n kansantaiteilijan arvonimen (1975) ja Ukrainan SNT:n Lenin Komsomol -palkinnon (1972).
Šamo on haudattu Baikoven hautausmaalle Kiovaan.
Innsbrucker Dom

Innsbrucker Dom
Innsbrucker Dom on itävaltalaisessa Innsbruckin kaupungissa sijaitseva roomalais-katolisen Innsbruckin hiippakunnan tuomiokirkko. Se on rakennettu vuosien 1717 ja 1727 välisenä aikana barokkityyliin arkkitehtien Johann Georg Fischerin ja Johann Jakob Herkomerin suunnitelmien pohjalta. Kirkon pääalttarin kuuluisa maalaus Mariahilf on taidemaalari Lucas Cranach vanhemman työtä. Kirkko vaurioitui toisessa maailmansodassa vuonna 1944, mutta se jälleenrakennettiin myöhemmin.
Jaakobin tikapuut

Jaakobin tikapuut (saks. Die Jakobsleiter) on Arnold Schönbergin säveltämä oratorio. Siitä piti tulla yksi Schönbergin pääteoksista, mutta lukuisista yrityksistä huolimatta se jäi torsoksi. Oratorion toimitti esityskuntoon ja täydensi Schönbergin oppilas Winfried Zillig. Libreton Schönberg kirjoitti itse.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1950–1951

| Jääkiekon SM-sarja 1951 |
| --- | --- |

Joukkueiden määrä:  10
Sarja alkoi:  9. tammikuuta
Sarja päättyi:  5. maaliskuuta.
Mestari:  Ilves
Toinen sija:  Tarmo
Kolmas sija:  TBK
Pudonneet joukkueet:  TPV ja TK-V
Pistepörssin voittaja:  Aarne Honkavaara, Ilves
Alempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1949-1950 :  1951-1952 → 
Kaudelle 1951 jääkiekon SM-sarjan sarjajärjestelmä uusittiin. Sarja pelattiin kymmenen joukkueen kesken, mukana oli neljä joukkuetta Tampereelta, neljä Helsingistä, yksi Hämeenlinnasta ja uutena SM-sarjapaikkakuntana oli Rauma. Sarja alkoi 9. tammikuuta ja viimeinen loppuottelu pelattiin 5. maaliskuuta. Joukkueet jaettiin kahteen viiden joukkueen lohkoon. Kummankin lohkon joukkueet pelasivat keskenään kaksinkertaisen sarjan ja lohkojen voittajat kohtasivat loppuottelussa ja toiseksi sijoittuneet pronssiottelussa. Viimeiset putosivat suomensarjaan. Mestaruuden voitti Tampereen Ilves.
Ilves voitti kahdeksannen mestaruutensa tappioitta toisena kautena peräkkäin. Aarne Honkavaara teki 10 ottelun sarjassa 35 pistettä eli 3,5 pistettä per peli. Lisäksi uudeksi syöttöennätykseksi tuli 14.
Sarjataulukko > A-lohko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ilves | 8 | 8 | 0 | 0 | 66 | 9 | +57 | 16 |
| HJK | 8 | 4 | 1 | 3 | 42 | 28 | +14 | 9 |
| Lukko | 8 | 3 | 2 | 3 | 31 | 40 | -9 | 8 |
| HIFK | 8 | 2 | 2 | 4 | 27 | 41 | -14 | 6 |
| TPV | 8 | 0 | 1 | 7 | 17 | 65 | -48 | 1 |
Sarjataulukko > B-lohko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tarmo | 8 | 7 | 1 | 0 | 54 | 14 | +40 | 15 |
| TBK | 8 | 5 | 2 | 1 | 43 | 31 | +12 | 12 |
| Karhu-Kissat | 8 | 2 | 1 | 5 | 25 | 30 | -5 | 5 |
| KIF | 8 | 2 | 1 | 5 | 31 | 48 | -17 | 5 |
| TK-V | 8 | 1 | 1 | 6 | 24 | 54 | -30 | 3 |
Tampereen Pallo-Veikot ja Tampereen Kilpa-Veljet putosivat Suomensarjaan. Tilalle nousivat Hämeenlinnan Pallokerho ja Turun Pyrkivä.
Pistepörssi

| Nimi | Ikä | O | M | S | P | RM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Aarne Honkavaara | 26 | 10 | 20 | 14 | 34 | 2 |
| Matti Karumaa | 26 | 10 | 23 | 8 | 31 | 6 |
| Keijo Kuusela | 29 | 10 | 14 | 14 | 28 | 4 |
| Kalle Havulinna | 26 | 9 | 14 | 12 | 26 | 0 |
| Matti Rintakoski | 26 | 10 | 14 | 3 | 17 | 4 |
| Lauri Silvan | 18 | 10 | 10 | 7 | 17 | 10 |
| Keijo Keso | 26 | 10 | 12 | 4 | 16 | 0 |
| Osmo Huhti | 29 | 10 | 11 | 5 | 16 | 0 |
| Esko Tie | 22 | 10 | 10 | 4 | 14 | 0 |
| Yrjö Hakala | 18 | 10 | 9 | 4 | 13 | 6 |
O=ottelut, M=maalit, S=syötöt, P=pisteer, RM=rangaistusminuutit.
Loppuottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Ilves | 1-1 | Tarmo |
| Tarmo | 3-4 | Ilves |
Pronssiottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| HJK | 2-2 | TBK |
| TBK | 8-1 | HJK |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Tampereen Ilves
2.: Hämeenlinnan Tarmo
3.: Tammerfors Bollklubb
4.: Helsingin Jalkapalloklubi
Aiheesta muualla

Suomen Jääkiekkoliiton mestaruussarjan ottelupöytäkirjat 1951-1975 Urheilumuseo. Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 21.3.2014.
Jääkiekon SM-sarjan kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1920-luku | - | - | - | - | - | - | - | 1927–1928 | 1928–1929 | 1929–1930 |
| 1930-luku | 1930–1931 | 1931–1932 | 1932–1933 | 1933–1934 | 1934–1935 | 1935–1936 | 1936–1937 | 1937–1938 | 1938–1939 | 1939–1940 |
| 1940-luku | 1940–1941 | 1941–1942 | 1942–1943 | 1943–1944 | 1944–1945 | 1945–1946 | 1946–1947 | 1947–1948 | 1948–1949 | 1949–1950 |
| 1950-luku | 1950–1951 | 1951–1952 | 1952–1953 | 1953–1954 | 1954–1955 | 1955–1956 | 1956–1957 | 1957–1958 | 1958–1959 | 1959–1960 |
| 1960-luku | 1960–1961 | 1961–1962 | 1962–1963 | 1963–1964 | 1964–1965 | 1965–1966 | 1966–1967 | 1967–1968 | 1968–1969 | 1969–1970 |
| 1970-luku | 1970–1971 | 1971–1972 | 1972–1973 | 1973–1974 | 1974–1975 |  |  |  |  |  |
Kazakstanin parlamentti

Kazakstanin parlamentti koostuu Kazakstanin perustuslain mukaan kahdesta kamarista, mažiliksesta, joka toimii valtiopäivien alahuoneena ja senaatista.   Länsimaisessa englanninkielisessä joukkotiedottamisessa usein viitataan pelkkään mažilikseen, kun tarkoitetaan parlamenttia tai parlamenttivaaleja, kun taas kazakstanilaisessa lainsäädännössä mažilikseen viitataan parlamentin osana, parlamentin mažiliksena. Kazakstanissa senaattiin puolestaan viitataan pelkkänä senaattina esittämättä mažiliksen tapaan, että se olisi parlamentin senaatti. 98 yleisillä vaaleilla valitun mažiliksen valtiopäiväedustajan lisäksi Kazakstanin presidentin puheenjohtaman Kazakstanin kansan kokous äänestää yhdeksästä muusta valtiopäiväedustajasta. Näin ollen nämä Kazakstanin vähemmistökansallisuuksia edustaviksi tarkoitetut valtiopäiväedustajat ovat yhdessä suurempi yhdeksän valtiopäiväedustajan joukko kuin yleensä hallituksen myönteiset oppositiopuoluee, joiden kummankin edustajamäärä erikseen on noin seitsemän viime vuosien vaaleissa.
Parlamentin alahuone mažilis

Mažilikseen valitaan yleisellä valtakunnallisella puoluelistavaalilla 98 valtiopäiväedustajaa siten, että ehdokkaat ovat puoluevaalilistalla aakkosjärjetyksessä. Koska ehdokkaita voi olla enemmän kuin 98, ei suurimmankaan puolueen osalta äänestäjä voi tietää etukäteen, missä järjestyksessä puoluevaalilistalla ehdokkaat valittaisiin riippuen siitä, miten suuren määrän ääniä puolue saa. Vaaleissa saadun äänimäärän mukaan suhteellisen vaalitavan perusteella puolue itse määrää, ketkä pääsevät valtiopäiväedustajiksi äänestäjistä riippumatta.
Mažiliksen valtiopäiväedustajuuden menettää, jos eroaa tai tulee erotetuksi puolueestaan tai jos puolue lakkautetaan.  Näin tavallaan puolueella, joka voi erottaa valtiopäiväedustajan jäsenyydestään, on imperatiivinen mandaatti lakkauttaa vaalien tuloksena syntynyt valtiopäiväedustajan valta.