stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dwight Buycks

| Dwight Buycks |
| --- | --- |
 Dwight Buycks
Henkilötiedot
Koko nimi:  Dwight Buycks
Syntynyt: 6. maaliskuuta 1989 (ikä 35) Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  190 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2009–2011:   Marquetten yliopisto
Seurajoukkueet
2011–2012 2012 2012–2013 2013–2014 2014 2014 2014–2015 2015 2015 2015–2016 2016 2016–2017 2017–2018 2017–2018:   Tulsa 66ers  Base Oostende  BCM Gravelines  Toronto Raptors →  Bakersfield Jam  Valencia Basket  Tianjin Ronggang  Oklahoma City Blue  Los Angeles Lakers  Fujian Sturgeons  Oklahoma City Blue  Fujian Sturgeons  Detroit Pistons →  Grand Rapids Drive
Dwight Buycks (s. 6. maaliskuuta 1989 Milwaukee, Wisconsin) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän on edustanut muun muassa NBA:ssa Toronto Raptorsia, Los Angeles Lakersia ja Detroit Pistonsia sekä Espanjassa ACB-seura Valenciaa.
AROS

| AROS |
| --- | --- |

 Kuvakaappaus AROS-työpöydästä
Kehittäjä:  AROS-kehittäjätiimi
Tuoteperhe:  AmigaOS
Toiminnallinen tila:  Kehityksessä, ei valmis ammattimaiseen käyttöön
Työpöytäohjelmisto:  Wanderer
Lähdekoodimalli:  Avoin
Lisenssi:  AROS Public License (APL)
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
AROS Research Operating System (AROS, aikaisemmin Amiga Research Operating System) on vapaa työpöytäkäyttöjärjestelmä, jonka tavoitteena on toisaalta olla API-yhteensopiva Amiga-tietokoneissa käytössä olleen, vuonna 1994 julkaistun AmigaOS 3.1:n kanssa ja taas toisaalta tarjota mahdollisuuksien mukaan nykyaikainen järjestelmä, jossa esikuvan vanhentuneita ominaisuuksia on uudistettu ja mahdollisia puutteita korjattu. AROS on kehityksen alla eikä ole vielä valmis ammattimaiseen käyttöön.
AROS on saatavilla pääosin IA-32-laitearkkitehtuurille, minkä lisäksi työn alla on eriasteisia porttauksia myös muille suoritinperheille. IA-32:lla järjestelmää voi käyttää muun muassa normaalisti kiintolevylle asennettuna (native), toisen käyttöjärjestelmän "isännöimänä" (hosted – isäntinä muun muassa FreeBSD, Linux) tai Live-CD:n/-DVD:n kautta. AROS-levykuvia voi tietysti ajaa myös virtuaalikoneen tai prosessoriemulaattorin (esimerkiksi QEMU) päällä.
Icaros Desktop (aikaisemmin VmwAROS) on tällä hetkellä pääasiallinen AROS-jakelupaketti. Muita jakeluja ovat ainakin AspireOS ja AROS Broadway.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta AROS Wikimedia Commonsissa
AROS-projekti Sourceforge-sivustolla
AROS-Exec (Arkistoitu – Internet Archive) – AROS-yhteisösivusto (englanniksi)
AROS: Onboard the Last Train to Amiga Neverland – artikkeli OSNews-sivustolla vuodelta 2006
Icaros Desktop -jakelun sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Agoraphobic Nosebleed

| Agoraphobic Nosebleed> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1994–
Tyylilaji:  grindcore
Kotipaikka:  Massachusetts, Yhdysvallat
Jäsenet:  Scott Hull, kitara, rumpuohjelmointi   Jay Randall, laulu   Richard Johnson, laulu   Carl Schultz, laulu  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Agoraphobic Nosebleed on yhdysvaltalainen grindcore-yhtye. Se perustettiin Massachusettsissa vuonna 1994. Yhtyeen jäsenet ovat vaihdelleet vuosien varrella usein. Agoraphobic Nosebleed tunnetaan kappaleidensa lyhyydestä: albumilla Altered States of America on sata laulua, joiden yhteiskesto on alle 20 minuuttia.
Vuoden 2016 aikana yhtyeen on määrä julkaista neljä EP-levyä,päivitettävä joista jokaisen musiikillinen tyyli ja musiikilliset vaikutteet perustuvat kunkin jäsenen mieltymyksiin ja vaikutteisiin. Sarjan ensimmäinen albumi Arc julkaistiin 22. tammikuuta 2016.
Jäsenet

Scott Hull – kitara, rumpukomppien teko tietokoneella
Jay Randall – laulu
Richard Johnson – laulu
Carl Schultz – laulu
Diskografia > Studioalbumit

Honky Reduction (1998,  Relapse Records)
Frozen Corpse Stuffed with Dope (2002,  Relapse Records)
Altered States of America (2003,  Relapse Records)
Agorapocalypse (2009,  Relapse Records)
Diskografia > EP:t

Agoraphobic Nosebleed (1996,  Bovine Records)
PCP Torpedo (1998,  Relapse)
A Clockwork Sodom (2007,  Garden of Exile)
Arc (2016,  Relapse)
Diskografia > Kokoelma-albumit

Bestial Machinery (Discography Volume 1) (2005,  Relapse)
Diskografia > Muut julkaisut

30 Song Demo (demo, 1995)
Split with Cattlepress (indie, 1997)
Split with Enemy Soil (indie, 1997)
Split with Laceration (indie, 1997)
Split with Gob (???, 1999)
Split with Converge (Hydra Head, 1999)
Split with Benumb (Relapse, 2001)
Split with Halo (indie, 2003)
PCP Torpedo/ANbRX - Tupla-CD (Hydra Head/Relapse 2006)
Albert Ehrensvärd vanhempi

Albert Ehrensvärd vanhempi
Albert Ehrensvärd vanhempi (koko nimeltään Albert Carl August Lars Ehrensvärd, 10. tammikuuta 1821 – 1901) oli ruotsalainen kreivi ja poliitikko. Hän toimi Ruotsin ulkoministerinä vuosina 1885–1889 ja valtiopäiväedustajana ensimmäisessä kamarissa vuosina 1867–1874 ja 1877–1890. Göteborgin ja Bohusin läänin maaherrana Ehrensvärd toimi vuosina 1864–1885. Maaherrana hän panosti kansansivistystyöhön ja läänille tärkeään kalastuselinkeinoon.
Dom Pérignon (viini)

Pullo Dom Pérignon -samppanjaa.
Dom Pérignon on Moët & Chandonin valmistama arvostettu samppanjamerkki. Se on nimetty benediktiiniläismunkki Dom Pérignonin mukaan.
Diego Castro

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Diego Castro Jiménez
Syntymäaika: 2. heinäkuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Pontevedra, Espanja
Pelipaikka: laitalinkki
Pituus: 174 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2001–2003 | Pontevedra | 63 | (14) |
| 2003–2006 | Málaga B | 90 | (2) |
| 2005 | Málaga | 2 | (0) |
| 2006–2011 | Sporting Gijón | 170 | (39) |
| 2011–2015 | Getafe | 129 | (18) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. kesäkuuta 2015.
Diego Castro Jiménez (s. 2. heinäkuuta 1982 Pontevedra, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitalinkki.
Ura

Castro aloitti uransa paikallisseura Pontevedrasta, joka pelasi Segunda División B:ssä. Vuonna 2003 hän siirtyi Málagaan, mutta pelasi pääosin seuraavat kolme kautta seuran reservijoukkueessa. Joulukuussa 2005 hän pelasi kaksi satunnaista ottelua Osasunaa ja Real Madridia vastaan.
Málagan pudottua maan pääsarjasta Primera Divisiónista hän siirtyi Sporting Gijóniin, jossa hän nousi joukkueen avauskokoonpanoon jo alkuaikoinaan. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan joukkueessa 38 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia.
Aiheesta muualla

Tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Alfred F. Lichtenstein

Alfred F. Lichtenstein (6. elokuuta 1876 – 24. helmikuuta 1947) oli yhdysvaltalainen yritysjohtaja ja eräs maansa kuuluisimmista filatelisteista.
Brooklynissa varttunut Lichtenstein oli New Yorkissa toimineen väriaineita valmistaneen Ciba Companyn johtaja. Hän aloitti postimerkkeilyn jo kouluikäisenä. Lichtenstein kokosi elämänsä aikana yhden kaikkien aikojen hienoimmista postimerkkikokoelmista aiheina muun muassa Kanada provinsseineen, Sveitsi, Hyväntoivonniemi, Gambia, Ceylon, Mauritius, Uruguay, Argentiina ja U.S. Western Express. Lichtenstein oli täydellisyyteen pyrkivä ja yritti aina saada kokoelmaansa merkeistä parhaan mahdollisen yksilön.
Lichtenstein oli keskittynyt klassisiin ennen vuotta 1870 julkaistuihin merkkeihin. Hän oli aktiivinen jäsen Collectors Club of New Yorkissa, jonka hän oli kehittänyt yhdessä ystävänsä Theodore Steinwayn kanssa. Hän oli myös Royal Philatelic Society of Canadan jäsen. Vuonna 1945 hän perusti Theodore Steinwayn, Hugh M. Clarkin ja Harry Lindquistin kanssa The Philatelic Foundationin.
Lichtensteinin kuoltua hänen tyttärensä Louise Boyd Dale (1913–1967) peri isänsä postimerkkikokoelman. Vassar Collegesta valmistunut Boyd Dale oli kuitenkin arvostettu filatelisti jo ennen isänsä perintöä. Isän ja tyttären jäämistö myytiin Harmerin huutokaupoissa vuosina 1968–1971, 1989–1992 ja 1997.
88 mm KwK 36 L/56 -panssarivaunukanuuna

KwK 36:lla varustettu Tiger I saa ammustäydennystä Kurskissa vuonna 1943.
8,8 cm KwK 36 L/56 oli saksalainen panssarivaunukanuuna, jota käytettiin Tiger I -panssarivaunussa. 88 mm KwK 36 L/56 tarkoittaa: putken sisähalkaisija rihlan harjasta rihlan harjaan on 88 mm; tämä on panssarivaunukanuuna (Kampfwagenkanone); se vuosi kun tykin viimeistely lopetettiin oli 1936; ja putken pituus on 56 kertaa kaliiperi (56x88 mm).
Tykki oli puoliautomaattinen, eli laukauksen jälkeen hylsy poistui automaattisesti lukosta ja lukko jäi auki ja vireeseen seuraavaa laukausta varten. Kanuuna oli myös varustettu sähkölaukaisulla, mikä tarkoittaa, ettei nallia sytytä iskuri vaan sähkövirta.
Historia

KwK 36 oli muunnelma kuuluisasta 8,8 cm FlaK 36:sta, joka taas oli kehitetty 8,8 cm FlaK 18 -ilmatorjuntatykkimallista. Pohjimmiltaan FlaK 36 oli FlaK 18 asennettuna kolmeen osaan. Aseen kehitti kuuluisa Kruppin tehdas.
Kanuuna oli ensimmäisen kerran käytössä Francisco Francon puolella taistelleen saksalaisen Legion Condorin taisteluissa Espanjan sisällissodassa, missä se loi maineen loistavana ilmatorjuntatykkinä ja panssarintorjuntakanuunana. Tämä käsitys vahvistui toisessa maailmansodassa Ranskan valtauksen aikana vuonna 1940, kuten myös Erwin Rommelin Afrika Korpsin käsissä Pohjois-Afrikassa. Kun hyökkäys Neuvostoliittoon alkoi, FlaK 36 oli ainoa saksalainen tykki, joka pystyi tuhoamaan venäläisten T-34- ja KV-sarjan panssarivaunut kaukaa. Vuonna 1938 8,8 cm FlaK 18:aa oli harkittu käytettäväksi maamaaleja, etenkin bunkkereita ja muita kantalinnoitteita, vastaan.
Toukokuussa 1941 saksalaiset kenraalit olivat vaatineet uutta panssarivaunukanuunaa Tigeriin, joka tuolloin oli vielä kehitysvaiheessa. Sen piti pystyä läpäisemään 100 mm panssaria noin 1 500 metristä ja uudistetun Pzgr.39:n piti pystyä siihen. Tämä oli ensimmäinen kahdesta syystä, miksi 88 mm KwK 36 L/56 haluttiin Tigerin pääkanuunaksi Rheinmetall-Borsigin 75 mm KwK 42 L/70 sijaan. Toinen syy oli se, että siihen aikaan panssariläpäisykyky riippui ammuksen halkaisijan suhteesta panssaroinnin paksuuteen.
Läpäisykyky

Toisen maailmansodan aikana panssariammuksen läpäisykyky perustui ammuksen painoon (88 mm 10,2 kg/ 75 mm 6,8 kg). Teorian mukaan, mitä suurempi ammuksen lähtönopeus on, sitä läpäisevämpi mikä tahansa ammus on, sillä ammuksen kineettinen energia kasvaa neliösuhteessa sen lähtönopeuteen ja suorassa suhteessa sen massaan. Todellisessa toisen maailmansodan aikaisessa panssaritaistelussa on kuitenkin toinen tärkeä vaihteleva muuttuja. Paksuus/halkaisija (T/d) kerroin, jonka mukaan mitä suurempi halkaisija ammuksessa on verrattuna panssaroinnin paksuuteen, sitä parempi on läpäisyn mahdollisuus. Jos panssarin läpäisevän ammuksen halkaisija ylittää panssarin paksuuden, panssaroinnin antama suoja vähenee suhteessa ammuksen halkaisijaan. Kun Tiger osui T-34:seen halkaisijaltaan 88 mm ammuksella varhaisen T-34:n 45 mm vahvaan etupanssariin, ei panssaroinnin 30 asteen kallistuksesta ollut juurikaan apua.
Tarkkuus

Panssarikrenatööridivisioona Großdeutschlandin 13. (Tiger) komppania raportoi 88 mm KwK 36 L/56:n tarkkuudesta, kun heidän Tigerinsä kohtasivat neuvostoliittolaisten T-34 panssarivaunut: "Ensimmäinen ammus osuu yleensä 800–1 000 metristä. Näillä etäisyyksillä, panssarikranaatti (viittaavat ammukseen PzGr. 39) läpäisee etupanssarin ja yleensä tuhoaa vielä T-34 moottorinkin panssarivaunun takaosassa. 80 prosentissa tapauksista, ammuksen osuma rungon sivuun samalta matkalta aiheutti polttoainetankin räjähdyksen. Suotuisalla säällä on mahdollista jopa 1 500 metristä tai kauempaa läpäistä T-34 hyvin pienellä ammusmäärällä".
Brittien sotasaalis-Tigerillä suorittamat koeammunnat kertovat myös osaltaan KwK 36:n mahtavasta tarkkuudesta; englantilaiset ampuivat kokeissaan viisi peräkkäistä osumaa 40x45 cm:n kokoiseen maaliin 1 100 m:n etäisyydeltä. KwK 36:lla oli helppo osua, koska siinä oli pehmeä sähkölaukaisu ja suuri lähtönopeus, minkä johdosta osuttiin usein johonkin kohtaan maalia, vaikka etäisyyden arviointi tai tähtääminen olisikin ollut puutteellista. Optiikka oli myös aikansa ehdotonta huippua, tähtäimenä käytettiin Carl Zeissin kehittämää TZF 9b- tai 9c-tähtäyskaukoputkea.
Ampumatarvikkeet

88 mm panssarikranaatit painoivat noin 9,5 kiloa, josta räjähdysainetta oli 160 grammaa. Kranaateissa oli sekä panssarinläpäisevä kärki että ballistinen kärkikartio, joka paransi ammuksen aerodynaamisia ominaisuuksia. Tällaisesta ammustyypistä käytetään englanniksi nimitystä APCBC tai APCBC-HE eli Armor-Piercing Capped Ballistic Cap with High-Explosive filler. Ammuksen lähtönopeus oli 810 m/s. Alkuvuonna 1942 läpäisykyky parani, kun esiteltiin uusi panssarikranaatti Pzgr. 39. Se painoi 10,2 kg ja siinä oli räjähdysainetta 59 grammaa. Lähtönopeus oli 800 m/s. Vuoteen 1942 asti salamasodassa käytettiin suuria panssarikranaatteja, jotka läpäisivät vähemmän kuin 100 mm 60 asteen iskukulmalla. 88 mm FlaK:in APCBC-ammukset, joita käytettiin KV ja T-34 panssarivaunuja vastaa vuonna 1941 ja alkuvuonna 1942, olivat tehottomampia kuin Tigerin 88 mm KwK 36 L/56 tykin ammukset. Myöhäisemmät 88 mm Flakin panssarikranaatit suuremmalla räjähdysainemäärällä (paino 9,54 kg) läpäisivät 8–23 % huonommin kuin 88 mm KwK 36 L/56:n Pzgr. 39-panssarikranaatit.
Dhamar (maakunta)

Dhamarin maakunnan sijainti
Dhamarin maakunta (arab. ذمار‎ , Ḏamār) on Jemenin maakunta. Sen pinta-ala on noin 7 600 neliökilometriä ja asukasluku noin 1 649 400. Maakunnan hallinnollinen keskus on Dhamar.
Ensimmäinen varma maininta Dhamarista on 1200-luvun alusta. Se oli pitkään zaidilaisuuden keskus. Dhamarin maakunta on perustettu vuonna 1973 jakamalla Ridan maakunta Dhamariksi ja Al Baydaksi.
Maakunta on pääasiassa vuoristoista ylänköaluetta. Alueen laaksot soveltuvat maanviljelyyn, ja tärkeimmät viljelytuotteet ovat ravintokasvit. Dhamarissa myös kaivetaan hopeaa ja mineraaleja.
Piirikunnat

Maakunta jakautuu 12 piirikuntaan.
| --- | --- |
 Al Hada  Al Manar  Anss  Dawran Aness  Dhamar  Jabal Aš-šarq :  Jahran  Maghirib Ans  Mayfa'at Anss  Utmah  Wusab Al Ali  Wusab As Safil
Abu Mahdi al-Muhandis

Abu Mahdi al-Muhandis (1. heinäkuuta 1954 Basra – 3. tammikuuta 2020 Bagdad) oli irakilaissyntyinen sotilasjohtaja, joka teki merkittävän uran sekä Irakin että Iranin joukoissa. Hän kuoli samassa Yhdysvaltojen tekemässä ilmaiskussa Qassem Suleimanin kanssa Bagdadissa.
Muhandis syntyi irakilaisen isän ja iranilaisen äidin lapsena Basrassa vuonna 1954. Saddam Husseinin noustua valtaan 1978, Muhandis muutti Kuwaitiin. Hänen sanotaan osallistuneen siellä Husseinin vastaiseen toimintaan. Iskut kohdistuivat myös Husseinin liittolaisiin Irakin–Iranin sodassa, ja Muhandis oli etsintäkuulutettu useissa maissa Yhdysvaltojen ja Ranskan lähetystöihin vuonna 1983 tehdyistä pommi-iskuista. Hän vietti useita vuosia Iranissa, Syyriassa ja Irakissa
Vuonna 1987 Muhandis nimitettiin Iranissa shiialaisten Badr-sotilasjoukkojen johtoon. Myöhemmin hän toimi Quds-joukkoihin yhdistetyssä organisaatiossa.
Yhdysvaltojen joukkojen iskettyä Irakiin ja syrjäytettyä Saddam Husseinin, Muhandis palasi Irakiin. Hän oli ehdokkaana vuoden 2005 parlamenttivaaleissa. Vuonna 2015 hänet nimitettiin korkeaan Kansan mobilisointiyksikön (al-Hashd al-Shaabi) johtoon Irakissa.
Asiantuntijat ovat olleet erimielisiä siitä, oliko Muhandis itsekin kohteena Qassem Suleimanin surmanneessa Yhdysvaltojen ilmaiskussa.
Doris Hart

Doris Hart
Doris Jane Hart (20. kesäkuuta 1925 Saint Louis, Missouri – 29. toukokuuta 2015 Coral Gables, Florida) oli yhdysvaltalainen tennispelaaja, joka voitti urallaan 35 Grand Slam -mestaruutta.
Lapsena Hart kärsi vakavasta polvi-infektiosta. Tenniksen pelaaminen alkoi jalan hoitomuotona hänen ollessaan 6-vuotias.
Hart otti ensimmäisen Grand Slam -turnausvoittonsa Wimbledonin nelinpelissä 1947. Ensimmäinen kaksinpelimestaruus tuli 1949 Australian mestaruuskilpailuista. Hän voitti kaksinpelimestaruuden myös Ranskan mestaruuskisoissa 1950 ja 1952, Wimbledonissa 1951 sekä Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa 1954 ja 1955.
Vuonna 1951 Hart voitti Wimbledonissa sekä kaksinpelin, nelinpelin että sekanelinpelin. Kaikki loppuottelut pelattiin saman päivän aikana. Hän otti kolmoisvoiton myös Ranskan mestaruuskilpailuissa 1952 sekä Yhdysvaltain mestaruuskisoissa 1954. Wightman Cup -urallaan vuosina 1946–1955 hän voitti kaikki 14 kaksinpeliotteluaan ja kahdeksan yhdeksästä pelaamastaan nelinpelistä.
Hart voitti uransa aikana kaikkiaan 35 Grand Slam -mestaruutta, ja hän sijoittuu niiden määrässä kaikkien aikojen listalla viidenneksi Louise Broughin kanssa. Mestaruuksista kuusi tuli kaksinpelistä, 14 nelinpelistä ja 15 sekanelinpelistä. Hart on yksi kolmesta naispuolisesta tennispelaajasta, jotka ovat voittaneet kaikki mahdolliset Grand Slam -tittelit (kaksin-, nelin- ja sekanelinpelin) kaikissa neljässä Grand Slam -turnauksessa. Kaksi muuta saavutukseen yltänyttä pelaajaa ovat Margaret Smith Court ja Martina Navrátilová.
Hart lopetti ammattilaisuransa 1955 ja ryhtyi opettamaan tennistä ammatikseen. Hänet valittiin International Tennis Hall of Famen jäseneksi 1969.
Grand Slam -finaalit kaksinpelissä > Voitot (6)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Turnaus | Vastustaja loppuottelussa | Loppuottelun tulos  |
| 1949 | Australian mestaruuskilpailut |  Nancye Wynne Bolton | 6–3, 6–4 |
| 1950 | Ranskan mestaruuskilpailut |  Pat Canning Todd | 6–4, 4–6, 6–2 |
| 1951 | Wimbledon |  Shirley Fry Irvin | 6–1, 6–0 |
| 1952 | Ranskan mestaruuskilpailut |  Shirley Fry Irvin | 6–4, 6–4 |
| 1954 | Yhdysvaltain mestaruuskilpailut |  Louise Brough Clapp | 6–8, 6–1, 8–6 |
| 1955 | Yhdysvaltain mestaruuskilpailut |  Patricia Ward | 6–4, 6–2 |
Grand Slam -finaalit kaksinpelissä > Loppuotteluhäviöt (11)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Turnaus | Vastustaja loppuottelussa | Loppuottelun tulos  |
| 1947 | Ranskan mestaruuskilpailut |  Pat Canning Todd | 6–3, 3–6, 6–4 |
| 1947 | Wimbledon |  Margaret Osborne duPont | 6–2, 6–4 |
| 1948 | Wimbledon |  Louise Brough Clapp | 6–3, 8–6 |
| 1949 | Yhdysvaltain mestaruuskilpailut |  Margaret Osborne duPont | 6–4, 6–1 |
| 1950 | Australian mestaruuskilpailut |  Louise Brough Clapp | 6–4, 3–6, 6–4 |
| 1950 | Yhdysvaltain mestaruuskilpailut |  Margaret Osborne duPont | 6–3, 6–3 |
| 1951 | Ranskan mestaruuskilpailut |  Shirley Fry Irvin | 6–3, 3–6, 6–3 |
| 1952 | Yhdysvaltain mestaruuskilpailut |  Maureen Connolly Brinker | 6–3, 7–5 |
| 1953 | Ranskan mestaruuskilpailut |  Maureen Connolly Brinker | 6–2, 6–4 |
| 1953 | Wimbledon |  Maureen Connolly Brinker | 8–6, 7–5 |
| 1953 | Yhdysvaltain mestaruuskilpailut |  Maureen Connolly Brinker | 6–2, 6–4 |
Grand Slam -finaalit nelinpelissä ja sekanelinpelissä

Australian mestaruuskilpailut
Nelinpelin mestaruus: 1950
Nelinpelin finaalissa: 1949
Sekanelinpelin mestaruus: 1949, 1950
Ranskan mestaruuskilpailut
Nelinpelin mestaruus: 1948, 1950, 1951, 1952, 1953
Nelinpelin finaalissa: 1946, 1947
Sekanelinpelin mestaruus: 1951, 1952, 1953
Sekanelinpelin finaalissa: 1948
Wimbledon
Nelinpelin mestaruus: 1947, 1951, 1952, 1953
Nelinpelin finaalissa: 1946, 1948, 1950, 1954
Sekanelinpelin mestaruus: 1951, 1952, 1953, 1954, 1955
Sekanelinpelin finaalissa: 1948
Yhdysvaltain mestaruuskilpailut
Nelinpelin mestaruus: 1951, 1952, 1953, 1954
Nelinpelin finaalissa: 1942, 1943, 1944, 1945, 1947, 1948, 1949, 1950, 1955
Sekanelinpelin mestaruus: 1951, 1952, 1953, 1954, 1955
Sekanelinpelin finaalissa: 1945, 1950
Dhammapada

Dhammapada (paaliksi ධම්මපදය, prakritiksi धम्मपद, kiinaksi: yksink.: 法句经; perint.: 法句經; pinyin: fǎjù jīng, jap. ダンマパダ, kor. 법구경/담마 파다) on buddhalainen mietelausekokoelma, joka sisältää perimätiedon mukaan Buddhan itsensä opetuksia. Se koostuu 426 säkeestä, jotka on järjestetty 26 luvuksi. Se on yksi theravada-buddhalaisuuden paalinkielisen tekstikaanonin tunnetuimmista kirjoista.
Dhammapada sisältää opetuksia pääasiassa etiikasta. Opetukset on muotoiltu selkeiksi, ytimekkäiksi ja nokkeliksi mietelauseiksi, joissa käytetään yksinkertaisia vertauskuvia. Jokainen säe sisältää totuuden tai neuvon. Dhammapadan sisällön väitetään olevan peräisin Buddhan opetuksista 45 vuoden ajalta, kun hän matkasi Gangesjoen laaksossa ja Himalajan juurella.
Länsimaissa Dhammapada on buddhalaisista kirjoituksista tunnetuin.
Historia

Dhammapadan kirjoitetun muodon syntyajankohdasta ei ole tarkkaa tietoa, mutta paalinkielinen alkuteos oli olemassa jo ainakin ensimmäisellä vuosisadalla ennen ajanlaskun alkua. Dhammapadan käänsivät kiinaksi Wei Chi Lan ja muut buddhalaiset askeetit 300-luvun alkupuolella. Se käännettiin myös monille Tiibetin sekä Etelä- ja Kaakkois-Aasian kansankielille.
Latinaksi Dhammapadan käänsi tohtori Fausböll vuonna 1855. Erään varhaisimmista englanninkielisistä käännöksistä teki Max Müller vuonna 1870, jonka pohjalta Pekka Ervast teki ensimmäisen suomenkielisen käännöksen Tietäjä-lehteen vuosina 1907–1908.
Ahvenlampi (Pihtipudas, Eteläkylä)

| Ahvenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Pihtipudas
Koordinaatit:  63°26′01″N, 25°24′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Alvajärven valuma-alue (14.48)
Laskuoja:  oja Liinalampeen 
Järvinumero:  14.481.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  125,9 m  
Pituus:  190 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,555 km  
Pinta-ala:  1,537 ha  
Tilavuus:  0.000021 km³ 
Keskisyvyys:  1,35 m  
Suurin syvyys:  2,5 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiAhvenlampi 
Ahvenlampi  on Keski-Suomessa Pihtiputaalla  Eteläkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 190 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 20 700 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,4 metriä ja suurin syvyys on 2,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Alvajärven valuma-alueella (14.48), jonka Alvajärven lähi-alueeseen (14.481) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 125,9 metriä mpy.
Doris Dayn diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Doris Day vuonna 1957
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 18 |  |
| ↙Kokoelmat | 2 |  |
| ↙Singlet | 43 |  |
| ↙Soundtrackit | 10 |  |
Tämä on Doris Dayn diskografia.
Studiolbumit

You’re My Thrill (1949)
Day By Day (1956)
Day By Night (1957)
Cuttin’ Capers (1959)
What Every Girl Should Know (1960)
Show Time (1960)
Bright And Shiny' (1961)
I Have Dreamed (1961)
Duet (1962) (Andre Previn)
You’ll Never Walk Alone (1962)
Annie Get Your Gun (1963) (Robert Gouletin kanssa)
Love Him (1963)
The Doris Day Christmas Album (1964)
With a Smile And a Song (1964)
Latin for Lovers (1965)
Doris Day’s Sentimental Journey (1965)
The Love Album (nauhoitettiin 1967, 1994)
My Heart (2011)
Kokoelmat

Hooray for Hollywood Vol. 1 (1958)
Hooray for Hollywood Vol. 2 (1959)