stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
CASA C-101 Aviojet

Casa C-101 Aviojetin prototyyppikone.
Casa C-101 Aviojet (myös: A-36 & T-36) on espanjalais-valmisteinen suihkukäyttöinen koulutuslentokone. Sillä on kyvyt toimia rynnäkkökoneena sekä rajoitetusti kevyenä hävittäjänä. Koneessa on peräkkäin istuttava ohjaamo, jolloin sen miehistö on 2 henkeä. Suihkumoottorin (1x Garrett TFE731) valmistaja on myöhempi Honeywell; työntövoima on 19.13 kN eli 4 300 lbf. Konetyypin ensilento tapahtui 1977 sekä käyttöönotto 1980.
Tämän konetyypin yksilöitä valmistui 166 kappaletta. Espanjan ilmavoimien Ejército del Aire:n ohella sitä ovat käyttäneet Jordanian, Hondurasin sekä Chilen ilmavoimat. Konetyyppi ei osallistunut kilpailuun Suomen ilmavoimien uudesta suihkuharjoituskoneesta, mikä oli koneen kehityskaudella ajankohtaista.
Espanjan ilmavoimien Patrulla Águilan lentomuodostelma.
Espanjan ilmavoimien taitolentoryhmä, Patrulla Águila (suom. Kotkapartio) käyttää tätä konetyyppiä.
Casa C-101 Aviojetin kantama on 2 000 km, enin lentomatka 4 000 km maksimi lentoaika 7 tuntia. Huippunopeus on 857 km/h (merenpinnan tasossa 769 km/h) ja lakikorkeus 12 800m.
Kone voidaan varustaa muun muassa Python-tyyppisin ilmataisteluohjuksin. Muut aseistukset voivat kattaa asepodissa olevia konekiväärejä (2x 12,7 mm) tai DEFA-tykin (1x 30mm). Pommit, raketit sekä ilmasta-pintaan -tyyppiset ohjukset (kuten AGM-65 Maverick) ovat nekin mahdollisia tämän konetyypin asevarustuksessa.
Hondurasin ilmavoimien Casa C-101.
6x ripustuspisteessä eli pylonissa voidaan kuljettaa enintään 2 200 kg ulkoista asekuormaa.
Käännös suomeksi
Belinda (kuu)

| Belinda |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjät:  Stephen P. Synnott / Voyager 2
Löytöaika:  13. tammikuuta 1986
Kiertoradan ominaisuudet
Planeetta:  Uranus
Keskietäisyys:  75,255 km
Eksentrisyys:  0,00007 ± 0,000073
Kiertoaika:  0,623527470 ± 0,000000017 d
Inklinaatio:  0,03063 ± 0,028°
Fyysiset ominaisuudet
Päiväntasaajan halkaisija:  90 ± 16 (128 × 64) km
Pinta-ala:  tuntematon km2
Massa:  ~3,6 × 1017  kg
Keskitiheys:  ~1,3 g/cm³ g/cm3
Painovoima pinnalla:  ~0,014 m/s2
Pyörähdysaika:  synkroninen
Akselin kaltevuus:  0°
Albedo:  0,08 ± 0,01
Pinnan lämpötila:  alin: K keski: ~ 64 K 
Kaasukehän ominaisuudet
Kaasunpaine:  tuntematon
Belinda on Uranuksen sisempi kuu. Belinda löydettiin Voyager 2:n ottamista kuvista 13. tammikuuta 1986 ja sille annettiin väliaikainen nimi S/1986 U 5. Se nimettiin Alexander Popen The Rape of the Lockin sankarin mukaan. Belinda tunnetaan myös nimellä Uranus XIV.
Belinda kuuluu Portian joukkoon, jonka muita kuita ovat Bianca, Cressida, Desdemona, Portia, Juliet, Cupid, Rosalind ja Perdita. Näillä kuilla on hyvin samankaltaiset kiertoradat ja ominaisuudet. Muuta kuin sen kiertorata, 45 kilometrin säde ja albedo 0,08, ei varsinaisesti tiedetä siitä.
Voyager 2:n kuvissa Belinda näkyy pitkulamaisena objektina, joka on kohdistunut Uranukseen päin. Kuu on erittäin pitkulamainen, ja sen lyhyt akseli on 0,5 ± 0,1 pitkään akseliin verrattuna. Belindan pinta on harmaa.
Borneonkukastaja

| Borneonkukastaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kukastajat Dicaeidae
Suku::  Paksunokkakukastajat Prionochilus
Laji::  xanthopygius
Kaksiosainen nimi
 Prionochilus xanthopygius  (Salvadori, 1868) 
Katso myös
   Borneonkukastaja Wikispeciesissä   Borneonkukastaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Borneonkukastaja (Prionochilus xanthopygius) on Borneon kotoperäinen varpuslintu.
Esiintyminen

Borneonkukastajat elävät Borneossa, sekä Brunein, Indonesian että Malesian valtioihin kuuluvilla alueilla. Sen elinympäristön ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä. Tommaso Salvadori kuvaili lajin holotyypin Sarawakista.
Elinympäristö

Trooppiset ja subtrooppiset kosteat metsät, sekä vuoristossa että alavilla mailla.
Aiheesta muualla

Kuva (Wild Borneo) (Arkistoitu – Internet Archive)
Henrik Johan af Forselles

Henrik Johan af Forselles vuoteen 1767 Forsell (10. joulukuuta 1754 Loviisa – 13. huhtikuuta 1790 Loviisa) oli suomalainen ruukinpatruuna, joka sai vuorineuvoksen arvonimen.
Af Forsellesin vanhemmat olivat Loviisan pormestari, ruukinpatruuna ja kauppaneuvos Jacob af Forselles ja Johanna Ulrika Schultz ja puoliso vuodesta 1785 Virginia Christina Sofia Carlsköld. Af Forselles tuli ylioppilaaksi Uppsalassa 1768 ja toimi ruukinpatruunana Lindesbergissä Ruotsissa vuoteen 1781. Suomessa hän oli tämän jälkeen Strömforsin ruukinpatruuna Ruotsinpyhtäällä kuolemaansa asti. Af Forselles omisti Ruotsinpyhtäällä Petjärven, Storbyn ja Ånäsin kartanot. Vuorineuvoksen arvonimen hän sai 1784. Af Forsellesin kuoltua vain 36-vuotiaana hänen leskensä Virginia johti Strömforsin ruukkia vielä yli viisikymmentä vuotta.
Sotaneuvos, valtiopäivämies Jakob af Forselles ja maaherra, everstiluutnantti Samuel af Forselles olivat Henrik af Forsellesin veljiä.
Bat & Ryyd

| Bat & Ryyd |
| --- | --- |

 Bat & Ryyd Rakuuna Rockissa Lappeenrannassa heinäkuussa 2014.
Tiedot
Toiminnassa:  1989–
Tyylilaji:  pop, rock, huumorimusiikki, elektroninen musiikki
Kotipaikka:   Kemijärvi, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Bat   Ryyd  
Levy-yhtiö:  Tippa Records, 1989   Power Records, 1991   Ryyd Records, 1997  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bat & Ryyd on suomalainen 1980-luvun lopulla toimintansa aloittanut, Kemijärveltä lähtöisin oleva elektronista huumori-, pop- ja rockmusiikkia esittävä duo. Duon tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Ehtaa tavaraa”, ”Lentävä puliukko” ja ”Fiilaten ja höyläten”. Batin ja Ryydin lauluäänet transponoitiin korkeammaksi, kuten esimerkiksi Pikku-Orava-levyillä. Hahmot perustuvat Pirkka-Pekka Peteliuksen ja Aake Kallialan televisiosketsiin, jossa he rinnastivat Batmanin ja Robinin Kaj Chydeniukseen ja Kari Rydmaniin.
Alkujaan Lapin Radiossa esitetyistä hupailuohjelmista tunnetuksi tullut duo myi ensimmäisellä omakustanteena julkaistulla Ehtaa tavaraa -levyllään platinaa. ÄKT:n tilastojen mukaan levyä on myyty yhteensä yli 52 000 kappaletta.
Bat & Ryyd jatkoi keikkailua myös 2000-luvulla. Keväällä 2020 yhtye julkaisi uuden kappaleen nimeltä "KesäXi rapakuntoon".
Mr. Ryyd on tehnyt soolokappaleen ”Sixpack”, parodian Tom Jonesin kappaleesta "Sex Bomb".
Jäsenet > Alkuperäinen kokoonpano

Juha Soppela – laulu (studio), rummut (studio), sanoitukset 1989–1992
DJ Tippa (oik. Oiva Mursu) 1989–
Diskografia > Albumit

Ehtaa tavaraa (Tippa 1989, uudelleenjulkaisu CD-levynä Poptori 2000)
Niin kallis on maa... (1991)
Ryydimaa (1998)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Bat & Ryyd Last.fm:ssä (englanniksi)
Henrik Johan Malmgren

Henrik Johan Malmgren (10. tammikuuta 1837 Karjalohja – 4. maaliskuuta 1903 Vihti) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Malmgrenin vanhemmat olivat Henrik Johan ja Maria Hedvig Malmgren ja puoliso Matilda Wilhelmina Wathen. Malmgren toimi maanmittarin apulaisena Venäjällä ja hankki sitten maatilan Nummelta, jossa hän toimi myös kunnalliselämässä. Vihdistä hän osti 1870-luvulla useita tiloja, mukaan lukien Kirvelän säteritilan, ja oli siellä kuntakokousten puheenjohtaja useita vuosia. Hän sai ansioistaan taloustirehtöörin arvonimen.  Malmgren oli talonpoikaissäädyssä valtiopäiväedustaja 1894. Valtiopäivillä hän oli rautatievaliokunnan jäsen.
Bo Mossberg

Bo Tore Mossberg (s. 27. heinäkuuta 1935) on erityisesti kasviaiheisiin erikoistunut ruotsalainen kuvataiteilija ja kuvittaja. Mossbergin tunnettuihin kuvitustöihin kuuluu Den nya Nordiska Floran (2003, suom. Suuri Pohjolan kasvio, 2005).
Aiheesta muualla

Malmberg, Carl-Johan: Akvareller som kan hjälpa Gud att starta om Svenska Dagbladet.  19.3.2016. Viitattu 4.11.2016. (ruotsiksi)
Öberg, Thomas: Bo Mossberg – arternas porträttkonstnär Vetandets värld.  6.4.2016. Sveriges Radio. Viitattu 5.11.2016. (ruotsiksi)
Grab It for a Second

| Grab It for a Second Golden Earring |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : DMC Baarn Hollanti, Record Plant, New York City
 Julkaistu: 1978
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Jimmy Iovine
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 34.43
 Levy-yhtiö: Polydor Records
Golden Earringin muut julkaisut
| Live 1977 | Grab It for a Second 1978 | No Promises...No Debts 1979 |
Grab It for a Second on hollantilaisen rockyhtye Golden Earringin albumi vuodelta 1978.
Kappaleet > A-puoli

Roxanne – 3.39 (säv. Hay, Kooymans)
Leather – 5.01 (säv. Hay, Kooymans)
Temptin' – 3.43 (säv. Hay, Kooymans)
U-Turn Time – 3.25 (säv. Hay, Kooymans)
Kappaleet > B-puoli

Movin' Down Life – 3.39 (säv. Hay, Kooymans)
Against the Grain – 5.01 (säv. Hay, Kooymans)
Grab It for a Second – 3.43 (säv. Hay, Kooymans)
Cell 29 – 3.25 (säv. Hay, Kooymans)
Kokoonpano

George Kooymans – kitara, laulu
Rinus Gerritsen – basso, kosketinsoittimet
Barry Hay – huilu, laulu
Cesar Zuiderwijk – rummut
Eelco Gelling – kitara
Robert Jan Stips – kosketinsoittimet
Kokoonpano > Muut

Tony Britnel – saksofoni
Lani Groves – laulu, taustalaulu
Jimmy Maelen – lyömäsoittimet
Kevin Nance – kosketinsoittimet
John Zangrando – saksofoni
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Grab It for a Second discogs.com -sivustolla
Bo Lundberg

Bo Lundberg
Bo Klas Oskar Lundberg (1. joulukuuta 1907 Karlskrona – 15. kesäkuuta 1991) oli ruotsalainen lentokonesuunnittelija.
Bo Lundberg tuli ylioppilaaksi vuonna 1926, suoritti asevelvollisuutensa reservinupseeriksi vuonna 1928 ja valmistui diplomi-insinööriksi KTH:sta vuonna 1931. Vuodet 1931–1935 hän toimi Linköpingissä sijaitsevassa ASJA-tehtaassa suunnittelijana ja koelentäjänä. Hän kehitti Viking II-lentokonetta, josta tehtiin vain prototyyppi. Sen jälkeen hän toimi pienessä tukholmalaisessa Sparmanns Flygplansverkstad-yhtiössä, jossa suunnitteli E4-hävittäjää, jossa oli uudenaikainen kokometallinen kuorirakenne. Lundberg ei siirtynyt Saabille, joka osti yhtiön, ja siirsi toiminnan Trollhättaniin. Hän oli hieman aikaa Luftfartsstyrelsen eli ilmailuhallinnossa.
Vuonna 1939 hän siirtyi Götaverkens-lentokonetehtaalle, jossa suunnitteli GP 8-pommittajan ja GP 9-hävittäjän. Kun yhtiö kaatui, Lundberg perusti oman yhtiön, AB Flygplanverkenin jatkokehittämään GP-koneita. Niitä ei tilattu asevoimista. Hän siirtyi Ilmavoimiin, joka laittoi hänet sotateollisuusjaostoon. Hän seurasi yhdysvaltalaisten J9- ja J10-koneiden (250 kpl) hankintaa Ruotsiin. Hän painosti ruotsalaisen hävittäjän kehittämistä alkaen itse suunnitella sellaista. Kun Yhdysvalloista tuli loppujen lopuksi vain 60 valmista konetta, oman lentokoneen tilanne tuli akuutiksi. Hän toimi vuodet 1941–1943  pääsuunnittelijana - aikana, jolloin Ruotsi kehitti ensimmäisen hävittäjälentokoneensa, FFVS J 22:n. Koska SAAB oli sitonut kapasiteettinsa pommikoneiden tuotantoon, hävittäjän kehitystä johti Flygförvaltningen. Koneen ensilento tehtiin 20. syyskuuta 1942 Brommassa ABAn halleissa koottuna. Syksyllä 1943 ensimmäiset koneet toimitettiin F9-laivueelle Göteborgiin.
Lundberg siirtyi vuonna 1944 Flygtekniska försöksanstalteniin (FFA), jossa johti lujuusopin osastoa Hän saavutti kansainvälistä kunnioitusta tälläkin alalla. Myöhemmin hän tuli kansainvälisesti tunnetuksi yliääninopeudella tapahtuvan matkustajaliikenteen vastustajana, todennäköisesti siksi, että ymmärsi siihen liittyvät riskit. Vuonna 1949 hänestä tuli Ingenjörsvetenskapsakademienin puheenjohtaja ja hän nousi Krigsvetenskapsakademienin johtajaksi vuonna 1955.
Aiheesta muualla

Vem är det : Svensk biografisk handbok: Lundberg, Bo (ruotsiksi)
Henrik Johan Stigell

Henrik Johan Stigell (1832–1904) oli suomalainen kivenhakkaaja. Hän tuli 1855 kivenhakkaajamestariksi Helsinkiin. Hän kävi 1873 ja 1878 opintomatkoilla Saksassa, Wienissä, Italiassa ja Pariisissa. Stigellin perustama kiviveistämö oli hautakivien valmistuksen alalla aikanaan merkittävimpiä Suomessa. Siellä hakattuja graniittisia hautapatsaita on useilla hautausmailla, esimerkiksi Helsingissä muun muassa M. A. Castrénin, Yrjö Aukusti Wallinin. Magnus von Wrightin ja Fredrik Cygnæuksen hautakivet.
Bat Masterson

Bat Masterson vuonna 1879
"Bat" Masterson (oik. joko William Barclay Masterson  tai Bartholomew Masterson, 24. marraskuuta 1853 tai 1856 – 25. lokakuuta 1921) oli legendaarinen "villin lännen hahmo", joka eläessään toimi muun muassa biisoninmetsästäjänä, armeijan tiedustelijana, pelurina, rajaseudun lainvalvojana ja lopulta urheilutoimittajana ja kolumnistina The Morning Telegraph -sanomalehdessä. Bat Masterson oli jo eläessään tunnettu revolverisankarina, vaikka hänen tiedetään tappaneen ainoastaan yhden miehen aseellisessa yhteenotossa.
Nimi ja syntymä

"Bat" Masterson syntyi irlantilaiseen perheeseen. Hänen äitinsä oli Cathrine McGurk ja isänsä Thomas Masterson. Bartholomew on katolisten kirkonkirjojen mukaan syntynyt Kanadassa, Quebecin Henryvillessä, mutta myöhemmin hän itse väitti syntyneensä Illinoisissa tai Missourissa.
Batin oikea nimi oli joko William Barclay Masterson tai Bartholomew Masterson. Vuoden 1870 kirjat St Clair Countyssa, Illinoisissa ilmoittavat hänen nimekseen Bartholomaeus Masterson ja syntymäpaikakseen Kanadan.
Sanotaan että hänen lempinimensä "Bat" olisi lyhennys Bartholomewista. Värikkäämmät kuvaukset sanovat että "Bat" johtui siitä että hän kuljetti mukanaan kävelysauvaa, jota hän käytti nuijana joutuessaan tappeluun.
"Bat" oli toiseksi vanhin perheen seitsemästä lapsesta ja hän asui lapsuudessaan lukuisissa eri paikoissa, New Yorkissa, Illinoisissa, Kansasissa ja Quebecissä.
Ura

Myöhäisinä teinivuosinaan Bat alkoi veljiensä Edin ja Jimin kanssa ammattimaisiksi biisoninmetsästäjiksi. Batin tiedetään osallistuneen Teksasissa tapahtuneeseen Adobe Wallsin taisteluun comanche-intiaaneja vastaan. Bat toimi tällöin armeijan tiedustelijana sodassa intiaaneja vastaan.
Bat Mastersonin ensimmäinen tunnettu aseellinen taistelu tapahtui Sweetwaterissa, Teksasissa vuonna 1876. Taistelun syynä oli mustasukkaisuus. Masterson sai kohtaamisessa luodin lantioonsa, jonka seurauksena Bat joutui käyttämään kävelysauvaa loppuelämänsä.
Vuonna 1877 hän muutti veljiensä läheisyyteen Dodge Cityyn, Kansasiin. Jim toimi siellä osakkaana saluunassa ja Ed toimi lainvalvojana. Pian saapumisensa jälkeen Bat joutui ongelmiin paikallisen sheriffin kanssa ja joutui pidätetyksi. Hän kuitenkin vapautui syytteistä. Hän toimi tämän jälkeen Wyatt Earpin kanssa lainvalvojina.
Hänen veljensä Ed, joka toimi Dodge Cityssä, surmattiin vuonna 1878. Pian tämän jälkeen Bat Masterson lopetti toimensa Fordin piirikunnan sheriffinä vuonna 1879, koska hänet äänestettiin virasta.
Seuraavina vuosina Bat eli pelurina ja myöhemmin Coloradossa sheriffinä.
Masterson muutti New Yorkiin vuonna 1902, missä hänet pidätettiin lähes välittömästi korttihuijauksesta ja kätketyn aseen hallussapidosta. Korttihuijaussyyte hylättiin, mutta hän sai 10 dollarin sakon aseen hallussapidosta.
Masterson ryhtyi The Morning Telegraph -lehden urheilutoimittajaksi ja kolumnistiksi. Hän kuoli vuonna 1921 sydänkohtaukseen ja hänet haudattiin New Yorkin Woodlawn Cemeteryyn.
Bat Masterson oli RMS Titanicin hylyn löytäneen Robert Ballardin iso-isoisä.
Bat Mastersonista tehtiin 1960-luvulla televisiosarja, jota nähtiin Suomessakin. Pääroolin tulkitsi rentoon ja kuitenkin tinkimättömään tapaansa konkari Gene Barry. Ville-Veikko Salminen näytteli Bat Mastersonia elokuvassa Speedy Gonzales – noin 7 veljeksen poika (1970).
Aiheesta muualla

Tarinoita Bat Mastersonista
Kuva Bat Mastersonista ja Wyatt Earpista.
Bat Masterson ja Wyatt Earp vuonna 1876.
Hans-Dieter Flick

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Hans-Dieter Flick
Syntymäaika: 24. helmikuuta 1965 (ikä 59)
Syntymäpaikka: Heidelberg, Baden-Württemberg, Saksa
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 177 cm
Seura
Seura: Barcelona
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1982–1985 |  SV Sandhausen | 69 | (8) |
| 1985–1990 |  Bayern München | 104 | (5) |
| 1990–1993 |  FC Köln | 44 | (1) |
| 1994–2000 |  Victoria Bammental |  |  |
Valmennusura
1996–2000:  Victoria Bammental
2000–2005:  TSG 1899 Hoffenheim
2006:  Red Bull Salzburg (apuv.)
2006–2014:  Saksa (apuv.)
2019:  Bayern München (apuv.)
2019–2021:  Bayern München
2021–2023:  Saksa
2024–:  Barcelona
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Hans-Dieter ”Hansi” Flick (s. 24. helmikuuta 1965) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Hän valmentaa espanjan La Ligassa pelaavaa Barcelonaa.
Saavutukset > Pelaajana

Saksan mestaruus (4): 1986, 1987, 1989, 1990
Saksan cup: 1986
Saavutukset > Päävalmentajana

Saksan mestaruus (2): 2020, 2021
Saksan cup: 2020
Saksan supercup: 2020
Mestarien liiga: 2020
UEFA Super Cup: 2020
|FIFA Club World Cup: 2020
Oberliga Baden-Württemberg: 2001
Vuoden jalkapallovalmentaja Saksassa: 2020
Saavutukset > Apuvalmentajana

MM-kulta: 2014
EM-hopeaa: 2008
Bedřich Ščerban

| Mitalit> Maa:  Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:  Tšekkoslovakia> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Albertville 1992 | jääkiekko |  |
Bedřich Ščerban (s. 31. toukokuuta 1964) on entinen tšekkiläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Bedřich Ščerban aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa Dukla Jihlavassa, jossa hän pelasi kaudet 1987–1991. Viimeisen kauden päätteeksi hänet valittiin liigan tähdistökentälliseen sekä hänelle annettiin reilun pelin palkinto. Seuraavaksi hän pelasi kauden 1991–1992 Tampereen Tapparassa, jonka jälkeen siirtyi Ruotsiin Elitserieniin Brynäs IF:ään. Brynäsissä hän pelasi vuoteen 1996 saakka. Kauden 1996–1997 hän pelasi Tšekin pääsarjassa ensin HC Vsetinissä ja sitten Dukla Jihlavassa. Kaudet 1997–2000 hän pelasi Saksassa ESC Moskitos Essenissä ja kaudet 2000–2004 EHC Freiburgissä. Vuonna 2004 hän teki paluun Tšekkiin. Kiekkoiltuaan ensin 12 ottelua HC Berounsti Medvedissä hän siirtyi SK Slavia Trebícikiin. Ščerban lopetti uransa kauden 2007–2008 jälkeen. Viimeisen kautensa hän pelasi jälleen kasvattajaseurassaan Dukla Jihlavassa. Pelaajauransa jälkeen hän siirtyi joukkueen toimitusjohtajaksi.
Maajoukkueurallaan Ščerban edusti Tšekkoslovakiaa 1988 ja 1992 talviolympialaisissa sekä vuosien 1989, 1990, 1991 ja 1992 MM-kisoissa. Tšekin paidassa hän pelasi 1994 talviolympialaisissa ja vuosien 1993, 1994 sekä 1995 MM-kisoissa. Arvoturnauksista hän keräsi olympiapronssia ja neljä MM-pronssia.
Aiheesta muualla

Bedřich Ščerban Eurohockey.com. (englanniksi)
Henrik Johannesson

Henrik Johannesson (s. 1998) on ruotsalainen suunnistaja. EM-kilpailuissa Johannesson sijoittui seitsemänneksi pitkällä matkalla Rakveren EM-kilpailuissa vuonna 2022. Sama tulos on myös hänen paras sijoituksensa suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli 52:s vuonna 2022. Nuorten MM-kilpailuissa Johannesson saavutti MM-pronssin keskimatkalla Unkarissa vuonna 2018. Hän on voittanut Stora Tuna OK:n joukkueessa Jukolan viestin neljä kertaa.
Bourghelles

| Bourghelles |
| --- | --- |
 Kaupungintalo
 vaakuna
 Bourghelles
 Koordinaatit: 50°33′56″N, 3°14′39″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Hauts-de-France
Departementti:  Nord
Arrondissementti:  Lille
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6,6 km²
Väkiluku (2020):  1 670 
 – Väestötiheys:  255 as./km²
Kunnan numero:  59096
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bourghelles on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 18 kilometriä Lillen kaupungista kaakkoon.
Saint-Pierren kirkko
Kunnan nimi mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1197, ja se on johdettu romaanisesta pientä linnoitusta tarkoittavasta sanasta borghela.
Saint-Pierren kirkko mainitaan myös 1100-luvulla.  Se oli riippuvainen Tournain katedraalin kirkkoherroista. romaanista kirkkoa laajennettiin 1400-luvulla Sainte-Croix -kappelilla, joka on nykyisin kirkon etelälaiva. Seuraavan kerran kirkkoa laajennettiin 1700- ja 1800-luvuilla. Vuonna 1921 laivan katolla ollut kellotorni korvattiin nykyisellä kellotornilla. Kirkon sisustuksessa on Pyhän Pietarin patsas 1400-luvulta, barokkialttarit ja alttaritaulut 1600-luvulta sekä kastekappeli vuodelta 1571.
Urheilu

Kunnassa on kaksi Pariisi–Roubaix maantiepyöräkilpailussa käytettävää kivitieosuutta eli pavéa. Cysoing – Bourghelles osuuden pituus on 1 450 metriä ja Bourghelles – Wannehain osuuden pituus on 1 180 metriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bourghelles Wikimedia Commonsissa
CAR-15

Colt Model 610 'Commando' / XM177-karbiini
CAR-15 on useista M16-rynnäkkökiväärin karbiinimalleista käytetty nimitys. Tunnetuimmat Yhdysvaltain asevoimien käyttämät CAR-15-muunnokset ovat 1960-luvulla Vietnamin sotaan kehitetyt XM177E1- ja XM177E2-karbiinit. Aseita käyttivät pääasiassa ilmavoimat ja eri aselajien erikoisjoukot.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Springfield Armory Collection: U.S. SUBMACHINE GUN XM177
Heikintori

| Heikintori |
| --- | --- |

 Heikintori vuonna 2006
Sijainti:  Tapiola, Espoo
Avattu:  1968/1978
Arkkitehti:  Aarne Ervi
Omistaja:  Citycon Oyj (65%) (2018)
Liikkeiden määrä:  noin 20 (2018)
Kerrospinta-ala:  9 500 m²
Pysäköintipaikkoja:  258 (osa katettu)
Kotisivu
Heikintori on vuonna 1968 rakennettu kauppakeskus Espoossa Tapiolan keskustan kävelyalueella. Sen omistaa Citycon Oyj ja 27 muuta omistajaa.
Heikintori on Suomen toiseksi vanhin kauppakeskus  ja eräs valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Sen vuokrattava kokonaispinta-ala on 6 200 m².
Iältään suomalaiset kauppakeskukset ovat varsin nuoria. Suomen kauppakeskusyhdistyksen kauppakeskusmääritelmän mukaisista keskuksista vanhin on Espoon Tapiolan kävelyalueella sijaitseva arkkitehti Aarne Ervin ja projektiarkkitehti Pertti Sollan suunnittelema Heikintori, joka avattiin alun perin kauppiastavaratalona lokakuussa 1968.
Historia > Heikintorin ja alueen suunnittelu (1954–1968)

Vuonna 1954 Tapiolan keskustasta järjestettiin suunnittelukilpailu, jonka arkkitehti Aarne Ervi voitti. Entisen sorakuopan paikalle rakennettiin ensin suuri keskusallas (1962) ja sen rannoille sijoittui kirkko ja koulu sekä Ervin suunnittelemat uimahalli (1965), Heikintori (1968) ja hotelli (1974). Myös keskustan symboli, vuonna 1961 valmistunut 13-kerroksinen keskustorni on Ervin suunnittelemana. Joissain Ervin luonnoksissa kauppakeskuksen päällä oli asuinkerrostalo. Heikintori, samoin kuin muut alueen vanhemmat rakennukset sisältyvät museoviraston valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen listalle.
Heikintori oli osa Asuntosäätiön toimitusjohtaja Heikki von Hertzenin suunnitelmia. Hän halusi luoda Tapiolasta Helsingin veroisen liikekeskuksen, jossa olisi tarjolla mahdollisimman monipuoliset ja ammattitaitoiset palvelut. Kauppakeskuksen haluttiin olevan ilmava ja yhteisöllinen kohtaamispaikka ja siksi liikkeiden välissä oli lasiseinät. Rakennuksen sisäkatto maalattiin keltaiseksi. Heikintorin alatason käytävä oli Tapionraitin jatke ja se sai lempinimen ’Ikuisen kesän ostoskatu’.
Historia > Heikintorin avajaiset (1968)

Heikintori avattiin lokakuussa 1968. Kauppakeskuksessa oli ympäri vuorokauden auki olevia elintarvikeautomaatteja. Kauppakeskuksesta löytyi elintarvikeliikkeitä, ravintola, Primulan kahvio ja baari, puutarhaliike, elektroniikkaliike, rautakauppa, kaksi pankkia, kemikalio, kukkakauppa, Musiikki-Fazer, huonekaluliike, jalkahoitola, kampaamo, parturi, leninkiateljee, hattumodisti, peruukkiliike, valokuvausateljee ja K-Supermarket Heikintori.
Marraskuussa 1968 kauppakeskukseen avattiin Espoon kauppalan ensimmäinen diskoteekki. Nimikilpailussa nimensä saanut Downsound sijaitsi Heikintorin kellarikerroksessa ja sinne mahtui kerralla 300 asiakasta. Kunnallisen diskoteekin sisustivat kierrätystavaralla poptaiteilijat Howard Smith ja Zoltán Popovits.