Tyko Brahe
Oma observatorio

Brahe saapui takaisin Tanskaan vuoden 1570 lopussa kuultuaan isänsä sairastuneen. Brahen isä kuoli toukokuussa 1571, ja pian tämän jälkeen hän alkoi rakentaa observatoriota Herrevadin luostariin.
Brahe yllättäen havaitsi 11. marraskuuta 1572 Kassiopeian tähdistössä uuden tähden. Hän tarkkaili sitä tiiviisti ja tuli siihen johtopäätökseen, että kyseessä oli uusi taivaalla paikallaan pysyvä tähti. Nykyään tiedetään, että kyse oli supernovaräjähdyksestä, ja ”uutta tähteä” sanotaan nykyisin Tykon novaksi (SN 1572).
Brahe julkaisi 1573 havaintonsa teoksessa De nova stella (lat. uudesta tähdestä). Kirja haastoi perinteiset näkemykset maailmankaikkeudesta. Kahdeksannessa taivaan sfäärissä oli komeettoja ja liikkuvia planeettoja eikä siellä Kuun takana voinut olla tähtiä. Tähtitiede perustui tuolloin vielä hyvin pitkälle antiikin ajan havaintoihin. Kirja herätti tyrmistystä myös papiston keskuudessa. Siihen aikaan nimittäin uskottiin vakaasti, että tähdet olisivat jumalaista alkuperää, eikä maailmankaikkeuteen ollut syntynyt mitään uutta sen jälkeen kun Jumala oli lopettanut luomistyönsä.
Brahe opetti syyskuusta 1574 seuraavaan kevääseen tähtitiedettä Kööpenhaminan yliopistossa. Sen jälkeen hän teki uuden ulkomaanmatkan ja vieraili muun muassa Hessen-Kasselin maakreivin Vilhelm IV:n luona. Brahe vaikuttui Vilhelmin Kasselin perustamasta observatoriosta. Palattuaan vuoden 1575 lopussa Tanskaan Brahe oli jo päättänyt asettua Baseliin. Tanskan kuningas Fredrik II ei kuitenkaan halunnut päästää maansa tunnetuinta tieteilijää pois ja ehdotti tälle observatorion rakentamista Tanskaan.
Fredrik antoi Brahelle Juutinraumassa sijaitsevan Hvenin saaren, johon tämä rakensi Tanskan kruunun taloudellisella tuela oman observatorion. Brahe kutsui rakennelmaa Uranienborgiksi kreikkalaisen mytologian tähtitieteen muusan Uranian mukaan.
Brahe oli sekä tieteilijä että käsityöläinen, ja hän halusi observatorion ja sen ympäristön olevan innovatiivista ja kaunista. Hän toi rakennustöihin mukaan augsburgilaisia käsityöläisiä rakentamaan tähtitieteellisiä laitteita sekä italialaisia ja alankomaalaisia taiteilijoita ja arkkitehteja suunnittelu- ja koristelutöihin. Brahe perusti myös painotalon.
Brahen tukija kuningas Fredrik II kuoli huhtikuussa 1588, ja tämän poika nousi kuninkaaksi nimellä Kristian IV, joka myöhemmin lopetti Brahen tuen. Brahe oli aina kohdellut Hvenin saaren asukkaita huonosti, mutta ei varsinaisesti huonommin kuin muut ajan aateliset. Brahe toiminta alkoi kuitenkin 1590-luvulla saavuttaa kohtuutonta tasoa. Ilmeisesti hän alkoi nähdä itsensä jo liian merkittävänä suuruutena. Kuningas Kristian puolestaan menetti luottamuksensa Braheen, kun tämä ei korjannut Kristianin isän Frederikin hautapaikkaa Roskildesta, vaikka se kuuluikin Brahen maaomistuksiin.
Brahen oli pakko lähteä saareltaan vuonna 1597 ja asettui kaksi vuotta myöhemmin Prahaan. Hän oli asunut siinä välissä lyhyen aikaa ensin Rostockissa ja sitten Wandsbekissä. Brahe onnistui pääsemään Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Rudolf II:n suosioon, ja hänet nimitettiin keisarilliseksi matemaatikoksi. Brahe sai avukseen muun muassa Johannes Keplerin.
Brahe kuoli 24. lokakuuta 1601. Kepler viimeisteli hänen elämäntyönsä ja julkaisi Brahen tähtiluettelon Astronomiae Instauratae Progymnasmata, joka sisälsi 777 tähden sijaintitiedot. Tyko Brahe oli ensimmäisiä jotka tajusivat järjestelmällisen havaitsemisen tärkeyden tähtitieteessä. Tätä saavutusta voisi hyvin verrata Galileo Galileihin, joka alkoi ensimmäisenä soveltaa empiiristä tutkimusta. Ilman Brahen tutkimustuloksia Kepler ei välttämättä olisi keksinyt lakejaan planeettojen radoista.