stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Abancayn roomalaiskatolinen hiippakunta

| Abancayn roomalaiskatolinen hiippakunta |
| --- | --- |
 Abancayn katedraali on hiippakunnan tuomiokirkko.
Kirkkokunta:  Katolinen kirkko
Seurakuntia:  20
Jäseniä:  355 000 eli 95,9% alueen väkiluvusta (2015)
Perustettu:  1958
Piispa:  Gilberto Gómez González
Tuomiokirkko:  Virgin of the Rosary Cathedral, Abancay
Virallinen sivusto
Abancayn roomalaiskatolinen hiippakunta on katolinen hiippakunta Perussa. Sen keskuspaikka on Abancay.
Historia

Hiippakunta muodostettiin 28. huhtikuuta 1958 erottamalla se Cuzcon arkkihiippakunnasta. 26. huhtikuuta 1968 siitä erotettiin itsenäiseksi Chuquibambillan alueprelatuuri.
Vuonna 2015 hiippakuntaan kuului 20 seurakuntaa, joissa oli yhteensä 355 000 jäsentä. Nämä muodostivat 95,9% hiippakunnan alueen väestöstä.
1770

| --- | --- |
Vuosisadat: 1500-luku · 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku
Vuosikymmenet: 1690-luku · 1700-luku · 1710-luku · 1720-luku · 1730-luku · 1740-luku 1750-luku · 1760-luku · 1770-luku · 1780-luku · 1790-luku · 1800-luku
Vuodet: 1690 · 1691 · 1692 · 1693 · 1694 · 1695 · 1696 · 1697 · 1698 · 1699 1700 · 1701 · 1702 · 1703 · 1704 · 1705 · 1706 · 1707 · 1708 · 1709 1710 · 1711 · 1712 · 1713 · 1714 · 1715 · 1716 · 1717 · 1718 · 1719 1720 · 1721 · 1722 · 1723 · 1724 · 1725 · 1726 · 1727 · 1728 · 1729 1730 · 1731 · 1732 · 1733 · 1734 · 1735 · 1736 · 1737 · 1738 · 1739 1740 · 1741 · 1742 · 1743 · 1744 · 1745 · 1746 · 1747 · 1748 · 1749 1750 · 1751 · 1752 · 1753 · 1754 · 1755 · 1756 · 1757 · 1758 · 1759 1760 · 1761 · 1762 · 1763 · 1764 · 1765 · 1766 · 1767 · 1768 · 1769 1770 · 1771 · 1772 · 1773 · 1774 · 1775 · 1776 · 1777 · 1778 · 1779 1780 · 1781 · 1782 · 1783 · 1784 · 1785 · 1786 · 1787 · 1788 · 1789 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809
Tapahtumia

29. huhtikuuta – James Cook nousi ensimmäisen kerran maihin Australian itärannikolla.
James Cook löysi Ison valliriutan ja saaret, jotka nimettiin hänen mukaansa Cookinsaariksi.
Ruotsin toinen kahvin kieltolaki peruttiin.
Helsingin Vanha kirkkopuisto otettiin hautausmaaksi, kun Ulrika Eleonoran kirkon hautausmaa oli täyttynyt.
Henrik Gabriel Porthan perusti Aurora-seuran
Mozartin säveltämän oopperan Mitridate, re di Ponton ensiesitys Milanossa.
Bengalin nälänhätä johti siihen, että noin kolmasosa maakunnan väestöstä kuoli. Aluetta hallinnut Iso-Britannia ei suuremmalti pyrkinyt tilanteen helpottamiseen.
Kuolleita

1. tammikuuta – Carl Gustaf Tessin, ruotsalainen valtiomies, valtaneuvos ja diplomaatti (s. 1695)
19. tammikuuta – Efraim Otto Runeberg, ruotsalais-suomalainen maanmittari ja taloustieteilijä (s. 1722)
26. helmikuuta – Giuseppe Tartini, italialainen säveltäjä ja viulisti (s. 1692)
5. maaliskuuta – Crispus Attucks, amerikkalainen orja, merimies ja köydentekijä, Bostonin verilöylyn uhri (s. 1723)
27. maaliskuuta – Giovanni Battista Tiepolo, italialainen taidemaalari (s. 1696)
28. huhtikuuta – Marie Camargo, ranskalainen balettitanssija (s. 1710)
9. toukokuuta – Charles Avison, brittiläinen säveltäjä ja urkuri (s. 1709)
27. toukokuuta – Fjodor Emin, venäläinen kirjailija (s. 1735)
30. toukokuuta – François Boucher, ranskalainen taidemaalari (s. 1703)
21. kesäkuuta – William Beckford, englantilainen poliitikko, plantaasin omistaja ja Lontoon Cityn pormestari (s. 1709)
22. kesäkuuta – Thomas Gurney, englantilainen pikakirjoittaja ja pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä (s. 1705)
24. elokuuta – Thomas Chatterton, englantilainen runoilija ja keskiaikaisten runojen väärentäjä (s. 1752)
30. syyskuuta – George Whitefield, englantilainen herätyskristillinen saarnaaja, yksi metodismin perustajista (s. 1714)
13. marraskuuta – George Grenville, brittiläinen whig-poliitikko ja pääministeri (s. 1712)
22. marraskuuta – Bengt Krook, suomalainen kirkkoherra, rehtori ja professori (s. 1720)
10. joulukuuta – Gottlieb Muffat, itävaltalaien säveltäjä ja urkuri (s. 1690)
Giovanni Capece, italialainen katolinen piispa (s. 1731)
Luigi Madonis, italialainen säveltäjä ja kapellimestari (s. 1700)
Aban roomalaiskatolinen hiippakunta

| Aban roomalaiskatolinen hiippakunta |
| --- | --- |
 Abian osavaltion, jossa hiippakunta sijaitsee, sijainti Nigerian kartalla.
Kirkkokunta:  Katolinen kirkko
Seurakuntia:  68
Jäseniä:  377 675 eli 38,2% alueen väkiluvusta (2015)
Perustettu:  1990
Piispa:  sedes vacante
Tuomiokirkko:  Christ the King Cathedral, Aba
Virallinen sivusto
Aban roomalaiskatolinen hiippakunta on katolinen hiippakunta Nigeriassa Abian osavaltiossa. Sen keskuspaikka on Umuahia.
Historia

Hiippakunta muodostettiin 2. huhtikuuta 1990 erottamalla se Umuahian hiippakunnasta.
Vuonna 2015 hiippakuntaan kuului 68 seurakuntaa, joissa oli yhteensä 377 675 jäsentä. Nämä muodostivat 38,2% hiippakunnan alueen väestöstä.
Wolfram von Eschenbach

Wolfram von Eschenbachia esittävä patsas
Wolfram von Eschenbachia (1160/80–1220) pidetään yhtenä suurimmista keskiaikaisista saksalaista runonlaulajista. Hän jätti jälkeensä useita tunnettuja, "kertomuksellisia runoja", joista tunnetuin on Parzival (nyk. Parsifal), joka perustuu Chrétien de Troyes’n Le conte del Graal -nimiseen teokseen ja ehkä myös toiseen, tuntemattomaan, lähteeseen. Sen pohjalta on muun muassa Richard Wagner säveltänyt samannimisen oopperan. Eschenbach kuului köyhtyneeseen baijerilaiseen ritarisukuun.
Von Eschenbachin elämästä tiedetään kovin vähän. Edes syntymäpaikkaa ei tiedetä. Hänen epäillään olleen baijerilaisen, sillä hän mainitsee Parsifalissa wir Beier, 'me baijerilaiset'. Lisäksi hän mainitsee olevansa lukutaidoton, jota nykyaikana ei uskota, vaikka se ei liene ollut mahdotonta. Häntä pidettiin jo keskiajalla suurena mestarina.
Eschenbachin teosten aiheet ovat peräisin keskiaikaisesta ranskalaisesta ritarirunoudesta, mutta hän käsitteli aiheita vapaasti. Keskeneräisiksi jäivät hänen Parzivalin lisäksi kirjoittamat muut eeppiset teokset, ranskalaisen sankarirunoelman La bataille d’Aliscansin mukaelma, joka on kertomus Orangen maakreivistä Willehalmista, ja rakkaustarina Titurel. Lisäksi hän kirjoitti rakkauslauluja, joista tunnettuja ovat päivälaulut.
Kirjallisuutta

Wolfram, von Eschenbach: Parsifal.  (Parzival)  Suomentanut Jukka Pajukangas. Suomennos noudattelee pääpiirteissään Wilhelm Stapelin suorasanaista nykysaksannosta. Helsinki:  WSOY, 1991.  ISBN 951-0-17239-1.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wolfram von Eschenbach Wikimedia Commonsissa
http://runotietokanta.kaupunginkirjasto.lahti.fi/fi-FI/PoemList.aspx?AuthorID=c4941eff-54e9-45f2-9163-20091f6baf80 (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.arthis.jyu.fi/kirjallisuushistoria/index.php/10_keskiaika/3_miehuus_ja_ritarit/keskiaika_1304.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.aikakone.org/leena/camelot.htm
Afrikan jako

Euroopan valtiot, jotka hallitsivat eri Afrikan alueita vuonna 1913 (kartassa myös nykyisten afrikkalaisvaltioiden rajaviivat):   Belgian siirtomaat   Italian siirtomaat   Britannian siirtomaat   Portugalin siirtomaat   Ranskan siirtomaat   Espanjan siirtomaat   Saksan siirtomaat   itsenäinen
Afrikan jako tarkoittaa Afrikan mantereeseen kohdistunutta valloitusta, jakoa ja kolonisaatiota, jonka takana olivat Euroopan senaikaiset suurvaltiot uuden imperialismin aikakaudella 1881–1914. Afrikasta 10 % oli Euroopan vallan alla 1870, ja 1914 osuus oli noussut melkein 90 %:iin. Vain Etiopia (silloinen Abessinia) ja Liberia säilyivät itsenäisinä. Motivaationa valtaamiselle oli Euroopan valtioiden keskinäinen kilpailu, kansallinen maine, uskonnon levittäminen ja Afrikan sisäpolitiikka.
Eurooppalaisten kolonisaatiota ja tavarakauppaa sääteli vuoden 1884 Berliinin konferenssi, jonka luoma yleissopimus valtuutti osallistujat valtaamaan Afrikan alueita nimiinsä. Euroopan suurvaltojen poliittisista ja kaupallisista vastakkainasetteluista huolimatta 1800-luvun lopussa, Afrikan jako rauhoitti tilannetta. 1800-luvun viime vuosina eurooppalainen sotilaallinen määräysvalta ja talouden dominointi vaihtui suoraan määräysvaltaan.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Scramble for Africa
1765

| --- | --- |
Vuosisadat: 1500-luku · 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku
Vuosikymmenet: 1690-luku · 1700-luku · 1710-luku · 1720-luku · 1730-luku · 1740-luku 1750-luku · 1760-luku · 1770-luku · 1780-luku · 1790-luku · 1800-luku
Vuodet: 1690 · 1691 · 1692 · 1693 · 1694 · 1695 · 1696 · 1697 · 1698 · 1699 1700 · 1701 · 1702 · 1703 · 1704 · 1705 · 1706 · 1707 · 1708 · 1709 1710 · 1711 · 1712 · 1713 · 1714 · 1715 · 1716 · 1717 · 1718 · 1719 1720 · 1721 · 1722 · 1723 · 1724 · 1725 · 1726 · 1727 · 1728 · 1729 1730 · 1731 · 1732 · 1733 · 1734 · 1735 · 1736 · 1737 · 1738 · 1739 1740 · 1741 · 1742 · 1743 · 1744 · 1745 · 1746 · 1747 · 1748 · 1749 1750 · 1751 · 1752 · 1753 · 1754 · 1755 · 1756 · 1757 · 1758 · 1759 1760 · 1761 · 1762 · 1763 · 1764 · 1765 · 1766 · 1767 · 1768 · 1769 1770 · 1771 · 1772 · 1773 · 1774 · 1775 · 1776 · 1777 · 1778 · 1779 1780 · 1781 · 1782 · 1783 · 1784 · 1785 · 1786 · 1787 · 1788 · 1789 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809
Tapahtumia

18. toukokuuta – tuli tuhosi neljänneksen Montrealin kaupungista.
Kuuluisa espanjalainen sotalaiva San Juan Nepomuceno laskettiin vesille.
Anders Chydeniuksen pääteos Kansallinen voitto (alkukielellä ruotsiksi Den Nationnale Winsten) ilmestyi heinäkuussa Tukholmassa
Anders Chydeniuksen ja muiden valtiopäivämiesten ansiosta Oulu ja Vaasa saivat tapulikaupunkioikeudet eli oikeuden käydä ulkomaankauppaa.
Johan Haartman nimitettiin Turun akatemian lääketieteen professoriksi.
Helsingin kantakaupungin toiseksi vanhin rakennus, Vanha tulli- ja pakkahuone, joka sijaitsee Aleksanterinkadun alkupäässä, rakennettiin.
Kuolleita

12. tammikuuta – Johann Melchior Molter, saksalainen säveltäjä, kapellimestari ja viulisti (s. 1696)
19. tammikuuta – Johan Agrell, ruotsalainen säveltäjä (s. 1701)
1. helmikuuta – Claudius Hedman, ruotsalainen pappi ja valtiopäiväedustaja (s. 1680)
9. helmikuuta – Elisabetta de Gambarini, englantilainen säveltäjä, laulaja, kapellimestari, urkuri ja cembalisti (s. 1731)
2. maaliskuuta – Anders Anton von Stiernman, ruotsalainen historioitsija (s. 1695)
3. maaliskuuta – William Stukeley, brittiläinen antikvaari ja lääkäri, Stonehengen ja Avebury Circlen tutkija (s. 1687)
5. huhtikuuta – Edward Young, englantilainen runoilija (s. 1683)
6. huhtikuuta – Ulrik Rudenschöld, ruotsalainen virkamies ja taloustieteilijä (s. 1704)
15. huhtikuuta – Mihail Lomonosov, venäläinen tiedemies ja kirjailija (s. 1711)
17. toukokuuta – Alexis Clairaut, ranskalainen matemaatikko ja tähtitieteilijä (s. 1713)
6. heinäkuuta – Ferdinand Zellbell vanhempi, ruotsalainen säveltäjä ja urkuri (s. 1698)
7. heinäkuuta – Henrik Achtman, suomalainen kappalainen ja uskonnollisen kirjallisuuden suomentaja (s. 1718)
23. heinäkuuta – Karl Abraham Clewberg, ruotsalainen teologian sekä kreikan ja heprean kielten professori (s. 1712)
4. elokuuta – Magdalena Wargentin, suomalainen ruustinna ja kartanonomistaja (s. 1714)
18. elokuuta – Frans I, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari (s. 1708)
19. elokuuta – Axel Fredrik Cronstedt, ruotsalainen mineralogi ja kemisti (s. 1722)
13. syyskuuta – Johan Mathesius, suomalainen poliitikko ja virkamies (s. 1709)
25. syyskuuta – Richard Pococke, englantilainen arkeologi ja egyptologi (s. 1704)
31. lokakuuta – Wilhelm Cumberland, brittiläinen kenraali, kuningas Yrjö II:n poika (s. 1721)
3. marraskuuta – Samuel Klingenstierna, ruotsalainen matemaatikko ja fyysikko (s. 1698)
17. joulukuuta – Conrad Friedrich Hurlebusch, saksalais-alankomaalainen säveltäjä, cembalisti ja urkuri (s. 1691)
20. joulukuuta – Ludvig, Ranskan kruununprinssi (s. 1729)
31. joulukuuta – Samuel Madden, irlantilainen kirjailija (s. 1686)
David Mallet, skotlantilainen näytelmäkirjailija (s. 1705)
José de Orejón y Aparicio, perulainen säveltäjä, urkuri ja pappi (s. 1703)
Matti Remes, suomalainen kansanrunoilija (s. 1704)
25 Phocaea

| 25 Phocaea |
| --- | --- |
 Valokäyrämittausten avulla luotu kolmiulotteinen malli Phocaeasta.
Löytäminen
Löytäjät:  J. Chacornac
Löytöaika:  6. huhtikuuta 1853
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  3,13 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  1,787 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  3,013 AU
Eksentrisyys:  0,255
Kiertoaika Auringon ympäri:  1357,936 päivää (3,72 vuotta)
Keskiratanopeus:  18.91 km/s
Inklinaatio:  21.584°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  75,1 km
Massa:  4.4×1017 kg 
Pyörähdysaika:  9,945 h
Albedo:  0,231
25 Phocaea on päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Jean Chacornac 6. huhtikuuta 1853. Se oli hänen ensimmäinen asteroidilöytönsä, joita hän teki yhteensä 6. Asteroidi nimettiin Fokaian, muinaisen Turkin kaupungin, mukaan. Phocaea on Phocaea-ryhmän nimikkokappale. Ryhmän jäsenillä on suuri inklinaatio.
Abancay

| Abancay |
| --- | --- |
 keskusaukio
 lippu
 Abancay
 Koordinaatit: 13°38′S, 72°53′W 
Valtio:  Peru
Alue:  Apurímacin alue
Maakunta:  Abancay
Korkeus:  2 377 m
Väkiluku (2017):  72 277
Suuntanumero(t):  83
 
 www.muniabancay.gob.pe 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Abancay on Apurímacin alueen pääkaupunki Perussa. Vuoden 2017 väestönlaskennassa siellä oli 72 277 asukasta.
Kaupungin nimi tarkoittaa valkoisten liljojen laaksoa ketšuan kielellä. Se on perustettu vuonna 1574.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Abancay Wikimedia Commonsissa
Perun alueet ja niiden pääkaupungit
Amazonas: Chachapoyas
Ancash: Huaraz
Apurímac: Abancay
Arequipa: Arequipa
Ayacucho: Ayacucho
Cajamarca: Cajamarca
Callao: Callao
Cusco: Cusco
Huancavelica: Huancavelica
Huánuco: Huánuco
Ica: Ica
Junín: Huancayo
La Libertad: Trujillo
Lambayeque: Chiclayo
Lima: Huacho
Liman metropolialue: Lima
Loreto: Iquitos
Madre de Dios: Puerto Maldonado
Moquegua: Moquegua
Pasco: Cerro de Pasco
Piura: Piura
Puno: Puno
San Martín: Moyobamba
Tacna: Tacna
Tumbes: Tumbes
Ucayali: Pucallpa
Albrecht Mertz von Quirnheim

| Albrecht Mertz von Quirnheim |
| --- | --- |
 Albert Mertz von Quirnheim vuonna 1944.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. maaliskuuta 1905 München, Saksan keisarikunta
Kuollut: 21. heinäkuuta 1944 (39 vuotta) Berliini, Saksa
Ammatti:  upseeri
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):  Weimarin tasavalta   Natsi-Saksa
Palvelusvuodet:  1923–1944
Taistelut ja sodat:  toinen maailmansota
Sotilasarvo:  eversti
Albrecht Ritter Mertz von Quirnheim (25. maaliskuuta 1905 München – 21. heinäkuuta 1944 Berliini) oli saksalainen upseeri toisessa maailmansodassa.
Ura

Mertz von Quirnheim liittyi Reichswehriin vuonna 1923. Toisen maailmansodan alussa Mertz von Quirnheim palveli Wehrmachtin esikuntaupseerina. Hänestä tuli lopulta Saksan 24. jalkaväkidivisioonan esikuntapäällikkö itärintamalla ja ylennettiin everstiksi 1943. Hän otti osaa heinäkuun 20. päivän salaliittoon ja joutui sen epäonnistuttua kenraali Friedrich Frommin vangitsemaksi. Mertz von Quirnheim teloitettiin ampumalla yhdessä Claus von Stauffenbergin ja eräiden muiden salaliittolaisten kanssa.
Von Quirnheimin ja muiden teloitettujen muistomerkki
Von Quirnheimin nimi salaliittolaisten hautamuistomerkissä Berliinissä
Yukinojō Mori

| Yukinojō Mori> 森 正和.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Masakazu Mori
Syntynyt: 14. tammikuuta 1954 (ikä 70)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Joe Lemon
Aktiivisena:  1970–
Tyylilajit:  J-pop rock
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Masakazu Mori (jap. 森 正和, Mori Masakazu, s. 14. tammikuuta 1954), joka tunnetaan paremmin nimellä Yukinojō Mori (jap. 森 雪之丞, Mori Yukinojō), on japanilainen runoilija, sanoittaja ja säveltäjä. Hän on kirjoittanut yli 2 000 kappaletta lukuisille artisteille, kuten Kyōsuke Himurolle, Takurō Yoshidalle ja Jun’ichi Inagakille, sekä kirjoittanut animesarjojen tunnuskappaleita, muun muassa Dragon Ball Z. Hänen nuorempi veljensä Hideharu Mori on Picasso-rockyhtyeen kosketinsoittaja.
Yxi Wähä Suomenkielinen Wirsikiria

| Yxi Wähä Suomenkielinen Wirsikiria |
| --- | --- |
 Yxi Wähä Suomenkielinen Wirsikiria, Tukholmassa 1650-luvulla painettu laitos. Tämä Suomen kansalliskirjaston kokoelmiin kuuluva kappale on supistettu versio Hemminki Maskulaisen virsikirjasta.
Kieli:  suomi
Genre:  virsikirja
Julkaistu:  1583/1605/1607
Sarja: Suomen kirkon virsikirja
Seuraava:  Vanha virsikirja
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Yxi Wähä Suomenkielinen Wirsikiria oli ensimmäinen suomenkielinen virsikirja. Nimellä viitataan sekä Jacobus Finnon vuonna 1583 julkaisemaan virsikirjaan että Hemminki Maskulaisen vuoden 1605 virsikirjaan, joista kummankaan alkuperäistä nimeä ei varmuudella tiedetä. Vanhin tunnettu nimellä Yxi Wähä Suomenkielinen Wirsikiria julkaistu virsikirja on Hemmingin virsikirjan tarkistettu laitos vuodelta 1607.
Yxi Wähä Suomenkielinen Wirsikiria toimi pohjana vuonna 1701 julkaistulle niin sanotulle vanhalle virsikirjalle, joka oli sittemmin käytössä Suomessa lähes kaksisataa vuotta. Vuonna 1986 käyttöön otettu nykyinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirja sisältää edelleen 43 virttä, jotka olivat mukana jo Hemmingin virsikirjassa, niistä 35 jo Finnon virsikirjassa.
Finnon virsikirja

Ensimmäisen suomenkielisen virsikirjan laati turkulainen koulumestari Jacobus Petri Finno (Jaakko Pietarinpoika Suomalainen), ja se painettiin Tukholmassa todennäköisesti vuonna 1583. Teos sisälsi 101 virttä, pääosin suomennoksia ruotsin-, saksan- ja latinankielisistä virsistä. Seitsemän virsistä on mahdollisesti Finnon itsensä kirjoittamia. Painoksesta on säilynyt vain yksi kappale, jota säilytetään Uppsalan yliopiston kirjastossa. Siitä kuitenkin puuttuu useita lehtiä, mukaan lukien kansilehti, joka olisi sisältänyt alkuperäisen nimen ja painovuoden. Lisäksi teoksesta tunnetaan kaksi vajaata käsin kirjoitettua kopiota, jotka kuuluvat Suomen kansalliskirjaston kokoelmiin. Finnon virsikirjan myöhemmät painokset ilmestyivät nimellä Yxi Wähä Suomen-kielinen Wirsikiria. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura julkaisi vuonna 1988 nimellä Jaakko Finnon virsikirja Pentti Lempiäisen toimittaman näköispainoksen, jossa puuttuvat osat on täydennetty mainituista käsikirjoituksista.
Hemmingin virsikirja

Maskun kirkkoherra Hemming (Hemminki) Maskulainen laati 1600-luvun alussa Finnon virsikirjan pohjalta oman virsikirjansa, joka sisälsi kaikki Finnon teoksen virret sekä 141 uutta, joista 26 oli mahdollisesti Hemmingin itsensä sepittämiä. Hemminki otti virsien kääntämisessäkin paljon enemmän runollisia vapauksia kuin Finno. Mukana on myös viisi Turun tuomiorovastin Pietari Melartopaeuksen kirjoittamaa runoa. Hemmingin virsikirja lienee julkaistu ensi kerran vuonna 1605. Tämänkään teoksen tarkasta julkaisuvuodesta ja alkuperäisestä nimestä ei ole varmuutta, sillä ensipainoksesta tunnetaan vain kaksi kappaletta, joista kummastakin puuttuu kansilehti.
Vanhin tunnettu versio, jossa varmuudella käytettiin nimeä Yxi Vähä Suomenkielinen Wirsikiria, on pappi Simon Johannis Careliuksen vuonna 1607 Rostockissa painattama laitos Hemmingin virsikirjasta. Virsitutkija, teologian tohtori Suvi-Päivi Koski löysi sen tutkimustensa yhteydessä Dresdenin valtionkirjaston kokoelmista vuonna 2015. Sama teos sisälsi myös varhaisimman tunnetun suomennoksen Martti Lutherin Vähä katekismuksesta. Ennen tätä uutta löytöä nimen varhaisin tunnettu esiintymä oli Hemmingin virsikirjan toinen painos vuodelta 1630.
Aiheesta muualla

Vuoden 1607 Yxi vähä suomenkielinen wirsikiria digitoituna Doria.
Finnon virsikirjan virret
Hemmingin virsikirjan virret
Abalone

Abalone
Abalone on Michel Lalet'n ja Laurent Levin suunnittelema kahden pelaajan lautapeli. Molemmilla pelaajilla on 14 kuulaa; toisella mustat ja toisella valkoiset. Pelilauta on kuusikulmainen ja siinä on 61 koloa, joissa kuulia liikutellaan. Tavoitteena on työntää vastustajan kuulat ulos pelilaudalta. Aloittelijoiden pelit ovat yleensä nopeita, mutta taitavien pelaajien ottelu saattaa kestää useita tunteja.
Säännöt

Pelin aloituksessa kuulat asetetaan muodostelmaan laudan vastakkaisille laidoille. Viereisessä kuvassa näkyy perinteinen alkuasetelma, mutta aloituksesta on olemassa myös variaatioita. Mustilla kuulilla pelaava tekee ensimmäisen siirron. Kerrallaan voi siirtää yhtä, kahta tai kolmea kuulaa. Niitä liikutetaan jonossa, jolloin kaikki siirrettävät kuulat liikkuvat yhtä aikaa samaan suuntaan.
Vastustajan kuulia voi puskea ylivoimalla, eli yhtä kuulaa kahdella tai kolmella omalla jonossa olevalla kuulalla tai kahta kuulaa kolmella. Kolmea kuulaa ei voi työntää. Pelin voittaa se, joka saa ensin työnnettyä viisi vastustajan kuulaa ulos laudalta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
NetAbalone (Arkistoitu – Internet Archive) Serveur officiel d’Abalone en ligne (ranskaksi)
Yrttiaho

Yrttiaho on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Harri Yrttiaho (s. 1979), pesäpalloilija
Heikki Yrttiaho, oopperalaulaja, lauluntekijä ja sovittaja
Johannes Yrttiaho (s. 1980), kansanedustaja (Vasemmistoliitto), Jyrki Yrttiahon poika
Jyrki Yrttiaho (1952–2021), kansanedustaja (Vasemmistoliitto), Johannes Yrttiahon isä
Kati Yrttiaho, kunnanjohtaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Yukinori Miyabe

| Mitalit> Maa:   Japani.Miesten pikaluistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten pikaluistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten pikaluistelu. Olympialaiset  | Maa:   Japani> Miesten pikaluistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Albertville 1992 | 1 000 m |  |
Yukinori Miyabe (jap. 宮部 行範; 18. heinäkuuta 1968 Tokio – 7. maaliskuuta 2017 Tokio) oli japanilainen pikaluistelija. Hän osallistui vuoden 1992 talviolympialaisiin Albertvillessä ja vuoden 1994 talviolympialaisiin Lillehammerissa. Hän voitti olympiapronssia 1000 m:n matkalla vuonna 1992.
Käännös suomeksi
Wolfram von Richthofen

| Wolfram von Richthofen |
| --- | --- |
 Wolfram von Richthofen (oikealla) keskustelemassa Alexander Löhrin kanssa itärintamalla 1942.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. lokakuuta 1895  Bartoszówek, Saksa
Kuollut: 12. heinäkuuta 1945 (49 vuotta)  Bad Ischl, Itävalta
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Saksan keisarikunta  Weimarin tasavalta  Natsi-Saksa
Palvelusvuodet:  1913–1920, 1923–1944
Taistelut ja sodat:  Ensimmäinen maailmansota  Toinen maailmansota
Sotilasarvo:  
Kunniamerkit:  Rautaristin ritariristi
 Nimikirjoitus
Wolfram von Richthofen  (10. lokakuuta 1895 – 12. heinäkuuta 1945) oli Saksan ilmavoimien Luftwaffen sotamarsalkka toisen maailmansodan aikana. Hän oli ensimmäisen maailmansodan hävittäjä-ässä Manfred von Richthofenin (”Punainen paroni”) neljäs serkku.
Varhaisvaiheet

Wolfram syntyi Barzdorfissä 1895. Serkkunsa tavoin hän palveli aluksi Saksan ratsuväessä ja sai myöhemmin siirron ilmavoimiin. Hän pudotti kahdeksan viholliskonetta, ja sai suorituksella myös hävittäjä-ässän nimen. Sodan jälkeen hän opiskeli tekniikkaa, avioitui 1920 Breslaussa (nyk. Wrocław, Puola) ja sai kolme lasta. Hän pestautui uudelleen vielä luvattomaan uuteen Luftwaffeen 1933.
Toinen maailmansota

Toisen maailmansodan aikana von Richthofen nousi natsi-Saksan asevoimien sotamarsalkaksi toiseksi nuorimpana koskaan, vain 47-vuotiaana. (Häntä nuorempi nimittämishetkellä oli vain marsalkka Hermann Göring, joka nousi marsalkaksi 45-vuotiaana.) Vain muutamaa viikkoa myöhemmin Adolf Hitler antoi hänelle ”kenraalisotamarsalkan” arvon. Von Richthofen jäi eläkkeelle terveyssyistä 1944 ja kuoli ilmeisesti aivosyöpään vuotta myöhemmin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wolfram von Richthofen Wikimedia Commonsissa