stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alain Giresse

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Alain Jean Giresse
Syntymäaika: 2. elokuuta 1952 (ikä 72)
Syntymäpaikka: Langoiran, Gironde, Ranska
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 163 cm
Seura
Seura: avoin
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1970–1986 |  Girondins Bordeaux | 519 | (158) |
| 1986–1988 |  Olympique Marseille | 67 | (5) |
Maajoukkue
| 1974–1986 |  Ranska | 47 | (6) |
Valmennusura
1995–1998:  [Toulouse FC
1998:  PSG
1999–2000:  Toulouse
2001–2003:  FAR
2004–2005:  Georgia
2006–2010:  Gabon
2010–2012:  Mali
2013–2015:  Senegal
2015–2017:  Mali
2019:  Tunisia
2022–2023:  Kosovo
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Mali.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Mali.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Mali.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Maa:   Mali> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Gabon-Päiväntasaajan Guinea 2012 | Jalkapallo |  |
Alain Giresse (s. 2. elokuuta 1952) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Elokuussa 2012 Giresse lyötiin Ranskan kunnialegioonan ritariksi.
Ura pelaajana

Pienikokoinen Giresse edusti FC Girondins de Bordeaux'n joukkuetta 16 vuoden ajan ja pelasi joukkueessa kaikkiaan 519 liigaottelua ja teki niissä 158 maalia, mikä on joukkueen kaikkien aikojen ennätys. Giresse kuului Aimé Jacquet'n valmentaman 1980-luvun menestysjoukkueen avainmiehiin ja oli juhlimassa Ranskan mestaruutta 1984 ja 1985. Eurokentillä Giresse eteni Bordeaux'n kanssa Euroopan Cupin välieriin 1984–85, mutta joutui taipumaan Juventukselle yhteismaalein 3–2.
1986 Giresse siirtyi Girondins de Bordeaux'sta Olympique de Marseilleen, jossa pelasi kaksi kautta lopettaen kauteen 1987–88.
Giresse lukeutui myös Ranskan maajoukkueen runkopelaajiin. Hän oli mukana Ranskan joukkueessa vuosien 1982 ja 1986 MM-kisoissa. Edellisissä hän oli Ranskan paras maalintekijä tehtyään jatkolohkossa kaksi maalia Pohjois-Irlantia vastaan ja välierässä yhden maalin Saksaa vastaan. Jälkimmäisissä kisoissa hän sai MM-pronssia.
Giresse oli tärkeä pelaaja myös Ranskan voittaessa Euroopan mestaruuden 1984. Noissa kisoissa hän teki yhden maalin, alkulohkossa Belgiaa vastaan. Maajoukkueessa hän pelasi kaikkiaan 47 ottelua ja teki kuusi maalia. Viimeisen maaottelunsa Giresse pelasi MM-kisojen välierissä Saksaa vastaan heinäkuussa 1986.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Ranskan mestaruus: 1984, 1985
Coupe de France: 1986
Hopeaa 1987
Coupe des Alpes
Hopeaa 1972
EM-kultaa 1984
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut
Pronssia 1986
Neljäs 1982
Ura valmentajana

Giressen valmennusura on toistaiseksi jäänyt menestyksekkään peliuran varjoon. Hän on luotsannut Toulouse FC:tä kahteen otteeseen. Marraskuussa 1995 hän korvasi erotetun Rolland Courbis'n toimien tehtävissä kesään 1998 saakka, kunnes siirtyi Paris Saint-Germainin päävalmentajaksi. Vaikka Giresse avasi uransa PSG:ssä Trophée des Championsin voitolla, ura PSG:ssä jäi. Kohtalokkaaksi Giresselle jäi tappio Cup-voittajien Cupissa israelilaiselle Maccabi Haifalle ja lokakuussa portugalilainen Artur Jorge korvasi Giressen.
Tammikuussa 1999 Giresse palasi Toulouse FC:hen, kun Guy Lacombe sai potkut seurasta. Toinen rupeama seurassa päättyi lokakuussa 2000 potkuihin.
2001–2003 Giresse luotsasi marokkolaista FAR Rabatia ja pääsi 2003 juhlimaan Marokon Cupin voittoa.
2004–2005 Giresse kokeili siipiään Georgian jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana, mutta pesti ei ottanut sujuakseen. Maaliskuusta 2006 lähtien Giresse on luotsannut Gabonin jalkapallomaajoukkuetta, muttei onnistunut johdattamaan joukkuetta Afrikan mestaruuskilpailuihin 2008. Hän kuitenkin jatkoi Gabonin päävalmentajana, mutta paikka MM-kisoissa 2010 jäi myös haaveeksi. Hänen ensimmäinen arvokisasaavutuksensa Gabonissa oli selviytyminen Afrikan mestaruuskisoihin 2010. Gabon aloittikin turnauksen hyvin voitettuuaan Kamerunin 0–1 , mutta päätöskierroksen dramaattinen 1–2 tappio Sambialle tiesi Gabonin putoamista jatkosta.  Giressen sopimus päättyi Afrikan mestaruuskisojen jälkeen, eikä ranskalainen jatka enää tehtävissään.  Helmikuun alussa hän ilmoitti olevansa kiinnostunut Ranskan maajoukkueen päävalmentajuudesta.
Huhtikuussa 2010 Malin jalkapalloliitto ilmoitti palkanneensa Giressen uudeksi maajoukkueensa päävalmentajaksi.  Giressen johdolla Mali eteni Afrikan mestaruuskisojen 2012 pronssiotteluun. Kolme edellistä pronssiotteluaan hävinnyt Mali onnistui Giressen johdolla vihdoin päättämään kehnon mitalipelimenestyksensä ja 2-0 voitto Ghanasta toi Malille maan historian ensimmäiset mestaruusmitalit 40 vuoteen.  Toukokuun alkupuolella 2012 Giresse ilmoitti, ettei jatka toukokuun lopussa päättyvää sopimustaan Malin liiton kanssa.
Tammikuussa 2013 Giresse allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Senegalin maajoukkueen kanssa.  Giresse luotsasi Senegalin Afrikan mestaruuskilpailuihin 2015. Joukkue joutui tiukkaan lohkoon Ghanan, Algerian ja Etelä-Afrikan kanssa. Avausottelussa Senegal kukisti Ghanan 1–2, mutta tasapeli Etelä-Afrikkaa vastaan ja tappio Algerialle pudottivat joukkueen jatkopeleistä.  Turnauksen jälkeen Giresse sai potkut tehtävästään.
Maaliskuussa 2015 Giresse palasi Malin jalkapallomaajoukkueen peräsimeen.  Giressen johdolla Mali jäi lohkovaiheeseen Afrikan mestaruusturnauksessa 2017 eikä selvinnyt MM-lopputurnaukseen 2018. Giresse jätti tehtävänsä syyskuussa 2017.
Tammikuun alussa 2019 Giressestä tuli Tunisian maajoukkueen päävalmentaja. Hän luotsasi Tunisian Afrikan mestaruuskisoissa neljänneksi. Tunisia erotti Giressen elokuussa 2019.
Helmikuussa 2022 Giresse palasi valmennustehtäviin, kun hänestä tuli Kosovon maajoukkueen päävalmentaja. Maajoukkueen menestys ei ollut liiton odotusten mukaista ja Giresse sai lopulta potkut kesäkuussa 2023.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Trophée des Champions: 1998
Marokon cup: 2003
Afrikan mestaruuskilpailut:
Pronssia: 2012
Neljös: 2019
1. kierros: 2010
1. kierros: 2015
1. kierros: 2017
Baia Mare

| Baia Mare |
| --- | --- |
 Baia Maren vanhaakaupunkia
 vaakuna
 Baia Mare
 Koordinaatit: 47°40′N, 23°35′E 
Valtio:  Romania
Piirikunta:  Maramureș
Kehittämisalue:  Nord-Vest
Historiallinen alue:  Maramureș
Ensimmäinen asiakirjamaininta:  1329
Hallinto:  
 – Pormestari:  Cristian Anghel
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  233,3 km²
Korkeus:  228 m
Väkiluku (2002):  137 921
 – Väestötiheys:  641 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.baiamarecity.ro 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Baia Mare (unk. Nagybánya, saks. Frauenbach) on kaupunki Pohjois-Romaniassa. Săsarjoen varressa sijaitseva Baia Mare on Maramureșin piirikunnan pääkaupunki. Vuoden 2002 väestönlaskennassa  siellä oli 137 921 asukasta, joista 15 % etnisiä unkarilaisia. Vuoden 2012 arvioitu väkiluku on 144 780.
Historia

Baia Maren esihistoria alkaa traakialaisista. Kaupunki kuului Unkariin keskiajalta ensimmäisen maailmansodan päättymiseen, jolloin se liitettiin Romaniaan.
Kaupungin nimi tarkoittaa suurta kaivosta. Siellä on ollut kultakaivos jo 1300-luvulla, ja metalliteollisuus on yhä kaupungin suurimpia työllistäjiä. Alueella on myös omenaviljelmiä.
Tammikuussa 2000 kaupungissa sattui vakava ympäristökatastrofi, kun kultamalmin jalostuslaitoksen jätevesialtaan pato murtui. Murtuman seurauksena vähintään 100 000 m³ syanidipitoista myrkkylietettä pääsi ympäristöön. Jätevesi huuhtoutui Săsarjoen kautta Tiszaan ja Tonavaan aiheuttaen muun muassa runsaasti kalakuolemia. Kyseessä oli Itä-Euroopan laajamittaisin ympäristöonnettomuus sitten Tšernobylin ydinvoimalaturman 1986.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Baia Mare Wikimedia Commonsissa
Turnul Ștefan on Baia Maren tunnusmerkkejä
Baia Mare
Aya Hirano

| Aya Hirano |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. lokakuuta 1987 (ikä 37)  Nagoya, Aichi
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Awa Hirano
Aktiivisena:  2001–nykyaika
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Aya Hirano (平野 綾) (s. 8. lokakuuta 1987 Aichi) on japanilainen ääninäyttelijä ja J-pop laulaja, joka tunnetaan parhaiten animerooleistaan Lucky Starista, Kiddy Gradesta, Death Notesta, Lucy Heartfiliana Fairy Tailistä ja Suzumiya Haruhi no yūutsusta.
Hän syntyi Japanissa, mutta muutti Yhdysvaltoihin hyvin nuorena ennen paluutaan takaisin Japaniin vuonna 1998. Paluunsa myötä Hirano liittyi Tokion lastenteatteriin ja esiintyi useimmiten televisiomainoksissa ennen ääninäyttelijän ja laulajan uraansa.
Animeroolit

Tenshi no Shippo (Saru no Momo)
2002
Kiddy Grade (Lumière)
Tenshi no Shippo Chu! (Saru no Momo)
Bakuten Shoot Beyblade G Revolution (MingMing)
Battle B-Daman (Charat)
Battle B-Daman: Fire Spirits (Pheles)
Canvas 2: Niji Iro no Sketch (Sumire Misaki)
Eyeshield 21 (Mamori Anezaki)
Busō Renkin (Mahiro Muto)
Death Note (Misa Amane)
Doraemon: Zeusdesu Naida (Tarance Claw)
Galaxy Angel-Rune (Kahlua/Tequila Marjoram)
Himawari! (Shikimi)
Kekkaishi (Yurina Kanda)
NANA (Reira Serizawa)
Renkin 3-kyū Magical ? Pokān (Pachira)
School Rumble (2nd Season) (Yoko Sasakura)
Sumomomo Momomo (Sanae Nakajima)
The Melancholy of Haruhi Suzumiya (Haruhi Suzumiya)
Studioalbumit

Riot Girl (2008)
Speed Star (2009)
Fragments (2012)
Vivid (2014)
Aiheesta muualla

Anime News Network
Aleksandrian Pyhän Markuksen ritarikunta

Aleksandrian Pyhän Markuksen ritarikunnan kunniamerkki
Aleksandrian Pyhän Markuksen ritarikunta on ortodoksinen ritarikunta, jonka suurmestarina toimii Aleksandrian ja koko Afrikan paavi ja patriarkka Theodoros II. Sen kunniamerkit ovat  suurristi, 1. ja 2. luokan kaulassa kannettavat, lähinnä komentajamerkkejä vastaavat ansioristit sekä mitalit. Kunniamerkkien  nauha on sinivihreä. Ritarikunta myöntää kunniamerkkejään ennen muuta kristillisistä ansioista ortodoksista, katolista tai evankelis-luterilaista uskontoa tunnustaville henkilöille. Suomessa Ritarikunnan kunniamerkkejä kantavat mm. Ortodoksisen kirkkomme nykyiset ja entiset arkkipiispat sekä eräät Konstantinus Suuren Ritarikunnan hallituksen jäsenet.
Aleksandreia (Opiana)

| Aleksandreia> Αλεξάνδρεια.Sijainti |
| --- | --- |
 Aleksandreia
Koordinaatit:  33°29′55″N, 68°23′18″E
Valtio:  Afganistan
Paikkakunta:  Ghazni
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  329 eaa.–
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  Makedonian valtakunta Seleukidien valtakunta Kreikkalais-baktrialainen kuningaskunta
Alue:  Opiana
Aleksandreia (m.kreik. Αλεξάνδρεια, lat. Alexandria in Opiana, Arachosiorum oppidum) oli antiikin aikainen hellenistinen kaupunki Opianassa nykyisen Afganistanin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Ghaznia.
Aleksandreia oli yksi Aleksanteri Suuren sotaretkellään perustamista lukuisista Aleksandreia-nimisistä kaupungeista. Se perustettiin vuonna 329 eaa.
Aya Matsuura

Aya Matsuura
Aya Matsuura (s. 25. kesäkuuta 1986 Himeji, Hyōgon prefektuuri, Japani) on japanilainen laulaja ja näyttelijä. Hänen taiteilijanimensä on Ayaya. Hän on Hello! Projectin sooloartisti. Ayaya pääsi Hello! Projectin jäseneksi vuonna 2000 Morning Musumen 4:nnen generaation karsinnoista.[lähde? ]
Aya on vaikuttanut seuraavissa ryhmissä:
Hello! Project ryhmät
Nochiura Natsumi (2004–)
Gomattou (2002–2003)
Hello! Project Akagumi (2005)
DEF.DIVA (2005–)
GAM (2006–)
Hello! Projectin sekoitusryhmät
3nin Matsuri (2001)
Odoru 11 (2002)
SALT5 (2003)
H.P. All Stars (2004)
Diskografia

First Kiss
T.W.O
X3
Naked Songs
Double Rainbow
Omoi Afurete
Filmografia > Elokuvat

The Blue Light (2003)
Sukeban Deka: Codename = Asamiya Saki (2006)
Aya 5: the magic of Winter: Aya Matsuura (2008)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ayan virallinen profiili Hello!Projectin nettisivuilla (japaniksi)
Amber Neben

| Amber Neben |
| --- | --- |
 Amber Neben Giro Rosassa 2016.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Amber Leone Neben
Syntynyt: 18. helmikuuta 1975 (ikä 49)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Pyöräilijä
Pituus:  160 cm
Paino:  48 kg
Joukkue:  Cogeas-Mettler-Look
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2002 2003–2004  2005–2006 2007–2008 2009  2010 2011 2012 2013 2014 2015 2015–2016 2017 2019–2021:  Cannondale T-Mobile Buitenpoort - Flexpoint Team Flexpoint Equipe Nürnberger Versicherung Webcor Builders HTC-Highroad Team Specialized - Lululemon Pasta Zara - Cogeas FCS-Zngine-Mr. Restore Visit Dallas - Noise4Good BePink Véloconcept Cogeas-Mettler-Look
Suurimmat voitot
 Aika-ajon maailmanmestaruus 2008, 2016 Joukkueaika-ajon maailmanmestaruus 2012 Tour de l'Aude 2005, 2006 Pan-Amerikan aika-ajonmestaruus 2006, 2012, 2018, 2023, 2024 Maantieajon Yhdysvaltojen-mestaruus 2003, 2017 Aika-ajon Yhdysvaltojen-mestaruus 2012, 2017, 2018, 2019 
 Tiedot päivitetty: 23. huhtikuuta 2023 
Aiheesta muualla
amberneben.com
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten pyöräily.Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten pyöräily.Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten pyöräily.Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten pyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Varese 2008 | aika-ajo |  |
|  Kultaa | Doha 2016 | aika-ajo |  |
Maa:  Team Specialized - Lululemon
|  Kultaa | Valkenburg 2012 | joukkueaika-ajo |  |
Amber Leone Neben (s. 18. helmikuuta 1975 Irvine) on yhdysvaltalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa 2002. Hän on voittanut maailmanmestaruuden aika-ajossa 2008 ja 2016 sekä joukkueaika-ajossa 2012. Hän voitti Tour de l'Aud -etappikilpailun 2005 ja 2006. Hän on voittanut viisi Pan-Amerikan aika-ajomestaruutta sekä Yhdysvaltojen-mestaruuden neljä kertaa aika-ajossa ja kahdesti maantieajossa.
Neben oli nelivuotiaana aivokalvontulehduksen seurauksena kolme päivää koomassa, ja lääkäreiden mukaan oli vaarana, että hän kuolisi, saisi aivovamman tai kuuroutuisi. Vuonna 2007 hän selviytyi melanoomasta.
Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Asía (1734)

| Asía |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Real Astillero, Havanna
Kölinlasku:  1734
Laskettu vesille:  18. joulukuuta 1734
Palveluskäyttöön:  18. maaliskuuta 1735
Poistui palveluskäytöstä:  joulukuu 1748
Tekniset tiedot
Pituus:  52,12 m
Leveys:  14,63 m
Syväys:  6,71 m
Aseistus
Aseistus:  Alempi tykkikansi: 26 × 24 naulan tykkiä Ylempi tykkikansi: 28 × 12 naulan tykkiä Puoli- ja etukansi: 10 × 6 naulan tykkiä
Asía oli Espanjan laivaston vuonna 1734 vesille laskettu Constante-luokan kaksikantinen 64-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Havannasta Kuubasta, missä köli laskettiin 1734. Alus laskettiin vesille 18. joulukuuta 1734 ja otettiin palvelukseen 18. maaliskuuta 1735.
Palvelus

Alus lähti 21. heinäkuuta 1735 Havannasta Espínolan laivueen mukana varustettavaksi Cádiziin, jonne se saapui laivueen mukana 1. syyskuuta. Alus lähti 25. tammikuuta 1736 Cádizista Pizarron laivueessa Francisco de Lastarrian alaisuudessa. Laivueeseen kuuluivat Europa, Nueva España, África, San Isidro, Andalucía, Hércules ja fregatti Fama Volante. Laivueen tehtävänä oli noutaa joukkoja La Speziasta ja Livornosta. Kova myrsky pakotti laivueen hakemaan tammikuussa 1736 suojaa Cádizista. Pizarron laivue lähti 15. helmikuuta ilman Hérculesta La Speziaan ja Livornoon. Italiasta, Barcelonasta, Alicantesta ja Cartagenasta palattuaan alus siirrettiin maaliskuussa 1737 Cádizissa reserviin. Se oli 1738 huollettavana La Carracassa, minkä jälkeen se oli 1739 edelleen reservissä Cádizissa.
Alus lähti 30. maaliskuuta 1740 Cádizista Manuel López Pintadon laivueessa Ferroliin, jonne se saapui 24. huhtikuuta. Alus oli elokuussa Santanderissa. Se lähti 22. lokakuuta Ferrolista López Pizarron lippulaivana Guipúzcoan sekä fregattien Esperanzan, Hermionen, San Estebanin ja viestialus Real Mercurion kanssa ajamaan takaa Britannian kuninkaallisen laivaston kommodori George Ansonin laivuetta, johon kuuluivat HMS Centurion, HMS Gloucester, HMS Severn, HMS Pearl, HMS Wager ja HMS Trial. Pizarron laivue oli 13. marraskuuta Tenerifalla Santa Cruzissa, mistä se lähti 17. marraskuuta ja saapui 18. tammikuuta 1741 La Platan alueelle Maldonadoon. Alus lähti 1. helmikuuta Maldonadosta Gupúzcoan, Esperanzan, Hermionen ja San Estebanin kanssa Tyynellemerelle. Laivue hajaantui 28. helmikuuta Kap Hornissa kovassa myrskyssä. Asía ja Hermione pääsivät pahoin vaurioituneina Montevideoon, missä ne olivat edelleen 14. toukokuuta miehistö sairaina. Alus lähti 12. joulukuuta korjausten jälkeen yksin Montevideosta Kap Hornin kautta Buenos Airesiin, jonne se saapui 22. tammikuuta 1742 mastottomana. Alus oli 1742-1744 Buenos Airesissa.
Alus lähti 15. lokakuuta 1745 Montevideosta lastinaan miljoona pesoa. Aluksen miehistöä oli täydennetty armahdetuilla vangeilla. Se saapui 20. tammikuuta 1746 Corcubióniin. Aluksen miehistö valtasi helmikuussa Cape Finisterren edustalla fregatti Spritin, joka oli matkalla Lissabonista Lontooseen. Alus saapui 19. helmikuuta Ferroliin, missä se siirrettiin kesäkuussa reserviin. Alus palautettiin marraskuussa 1748 palvelukseen, kun odotettiin Britannian kuninkaallisen laivaston hyökkäävän Ferroliin. Alus poistettiin joulukuussa 1748 palveluksesta.
Benzin

| ”Benzin” Rammstein |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Rosenrot
 Julkaistu: 7. lokakuuta 2005
 Tuottaja(t): Jacob Hellner ja  Rammstein
 Tyylilaji: industrial metal
 Kesto: 16.27
 Levy-yhtiö: Motor Music Records
Rammsteinin muut singlet
| ”Keine Lust” 2005 | ”Benzin” 2005 | ”Rosenrot” 2005 |
Benzin on Rammsteinin 20. singlejulkaisu. Se levytettiin Teldex Studionissa Berliinissä 2005. Benzin-single on Rammsteinin ja Apocalyptican ensimmäinen yhteistyön tulos. Benzinistä on tehty myös musiikkivideo. Videossa Rammsteinin jäsenet esittävät palomiehiä.
Kappaleet

"Benzin"
"Benzin" (Combustion Remix Meshuggah)
"Benzin" (Smallstars Remix Ad Rock)
"Benzin" (Kerosiini Remix Apocalyptica)
Bharrat Jagdeo

Bharrat Jagdeo
Bharrat Jagdeo (s. 23. tammikuuta 1964)  on guyanalainen poliitikko ja taloustieteilijä.  Hän oli Guyanan presidentti vuosina 1999–2011. Jagdeo on puoluekannaltaan sosialisti (People's Progressive Party), ja CARICOM-alueen nuorin valtionpäämies. Hän on etniseltä taustaltaan guyananintialainen ja uskonnoltaan hindulainen kuten  samoin kuin noin puolet maansa väestöstä.
Valmistuttuaan Moskovassa kauppatieteiden maisteriksi 1990, Jagdeo palasi Guyanaan ja toimi valtionhallinnon virkamiehenä, kunnes Kansallinen edistyspuolue voitti vaalit 1992. Silloin hänestä tuli talousministerin neuvonantaja.
Jagdeo nousi presidentiksi 1999, kun Janet Jagan erosi terveyssyistä.
Jagdeon hallintoa on syytetty rikoksista, korruptiosta, epäpätevyydestä ja sukulaistensa suosimisesta samoin kuin kaikkia Guyanan aikaisempiakin hallituksia. Vuonna 2001 Jagdeo kuitenkin valittiin toiselle kaudelle. Uudelleenvalinta sai etenkin afroguyanalaista syntyperää olevat kansalaiset syyttämään vaalitulosta guyananintialaisten peukaloimaksi.
Jagdeo valittiin uudelleen viisivuotiskaudelle elokuussa 2006.
Vuonna 2011 vaalit voitti Donald Ramotar.
Anarkistimerkki

Anarkistimerkki.
Anarkistimerkki on anarkismista usein käytetty symboli. Merkki koostuu O-kirjaimen sisällä olevasta A-kirjaimesta. Kirjaimet tulevat sanoista L’anarchie c’est l’ordre (Anarkia on järjestystä). Sitaatti on peräisin filosofi Pierre-Joseph Proudhon’lta, joka oli ensimmäinen itseään anarkistiksi kutsunut henkilö. Alkuperäisessä yhteydessä sitaatti on ”anarkia on järjestystä ilman valtaa”. Merkkiä käytetään laajasti logoissa, graffiteissa sekä punkmusiikin yhteydessä.
Käännös suomeksi
Bharatiya Antariksha Station

Pienoismalli asemasta.
Bharatiya Antariksha Station on Intian avaruustutkimusjärjestön (ISRO) suunnittelema avaruusasema. Ensimmäiset kokeet tehdään vuonna 2025, ensimmäiset osat laukaistaan avaruuteen vuonna 2028 ja viimeinen osa vuonna 2035. Asemassa on komentomoduuli, asumusmoduuli, työntövoimamoduuli ja telakointiportit. Hankkeesta kerrottiin lokakuussa 2023.
Anarkistimartat

Anarkistimartat on suomalainen vuonna 2007 perustettu marttayhdistys. Sen toiminta pohjautuu Marttaliiton sääntöjen ohella joihinkin anarkismin ihanteisiin. Yhdistys on myös Marttaliiton jäsen. Anarkistimartoilla on toimintaa Helsingissä ja Rovaniemellä. Jäseniä sillä oli vuonna 2011 noin 130.
Perinteisen marttatoiminnan lisäksi Anarkistimartat harjoittaa yhteistyötä muun muassa erilaisten maahanmuuttaja- ja vammaisjärjestöjen kanssa. Omien sanojensa mukaan yhdistys tavoittelee "eri ihmisryhmien ja sukupuolten keskinäistä tasa-arvoa, hierarkioista ja rakenteellisesta väkivallasta vapaata elämää, kulttuurin ja ilmaisun vapautta ja moninaisuutta, sekä ihmisten yhteiseloa sopusoinnussa luonnon kanssa."
Vuonna 2024 Anarkistimarttojen Uudenmaan toiminnassa oli mukana yli 300 henkilöä.
Aline Pipping

Kenny Aline Pipping (18. maaliskuuta 1863 Hämeenlinna – 28. elokuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen kaunokirjallisuuden ruotsintaja.
Henkilöhistoria

Aline Pippingin vanhemmat olivat Helsinki-Hämeenlinna radan rakennustöitä johtanut insinöörieverstiluutnantti Knut Theodor Pipping (1826–1885) ja Christina Lovisa Alina Pipping Standerskiöld (1842–1864). Hänen nuorempi veljensä oli foneetikko, kielentutkija ja professori Hugo Pipping. Pipping kävi ruotsinkielisen tyttökoulun Helsingissä 1872–1879. Hän opiskeli kieliä Keski-Euroopassa ja toimi sitten saksan kielen opettajana Lyceum för gossar och flockor -koulussa vuosina 1887–1892.
Kirjallinen tuotanto

Pipping käänsi italiasta ruotsin kielelle Carlo Collodin Pinocchion seikkailut ja Dante Alighierin Jumalaisen näytelmän.
Kirjallinen tuotanto > Teoksia

Nyare italiensk lyrik : en samling skaldeporträtt och öfversättningar. Helios, Helsingfors 1906
Kirjallinen tuotanto > Ruotsinnoksia

Giosuè Carducci : Valda dikter ; bemynd. öfvers. från italienskan jämte en lefnadsteckning af författaren af Aline Pipping. Bonnier, Stockholm 1894
Carlo Collodi : Pinocchios äfventyr : berättelse om en marionett ; auktoriserad öfversättning från italienskan af Aline Pipping. Helios, Helsingfors 1904, 2. uppl. Schildt, Helsingfors 1919
Dante Alighieri : Dantes Gudomliga komedi 1 : Helvetet. Schildt, Helsingfors 1924
Dante Alighieri : Dantes Gudomliga komedi 2 : Luttringsberget. Schildt, Helsingfors 1924
Dante Alighieri : Dantes Gudomliga komedi 3 : Paradiset. Schildt, Helsingfors 1924
Dante Alighieri : Den gudomliga komedin : inferno ; i svensk (revid. och bearb.) övers. av Alinen (sic) Pipping ; med ill. av Gustave Doré och en inledning av Dorothy Sayers. Schildt, Helsingfors 1965
Dante Alighieri : Den gudomliga komedin : skärselden ; i svensk (revid. och bearb.) övers. av Aline Pipping ; med ill. av Gustave Doré och en inledning av Dorothy Sayers. Schildt, Helsingfors 1966
Palkinnot

Svenska Litteratursällskapets Granbergska priset 1925