stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maria Korenčiová

Maria Korenčiová (s. 24. heinäkuuta 1989 Bratislava, Tšekkoslovakia) on Slovakian naisten jalkapallomaajoukkueen maalivahti. Hänellä on takana 64 maaottelua. Ammatikseen Korenčiová pelaa Italiassa AC Milanon joukkueessa naisten pääsarjassa. Hän on pelannut aiemmin slovakialaisten juniorisarjojen lisäksi SC Sandissa Saksassa, FC Neunkirchissä Sveitsissä sekä SC Freiburgissa Saksassa.
Maria Kristiina

Maria Kristiina on ollut usean kuninkaallisen nimi:
Maria Kristiina (1574–1621), Itävallan arkkihettuatar
Maria Kristiina (1742–1798), Itävallan arkkihettuatar, Itävallan Alankomaiden kuvernööri 1781–1793
Maria Kristiina (1779–1849), Sardinian kuningaskunnan kuninkaan Kaarle Felixin puoliso
Maria Kristiina (1806–1878), Espanjan kuningas Ferdinand VII:n puoliso, Espanjan sijaishallitsija 1833–1840
Maria Kristiina (1812–1836), Molempain Sisiliain kuninkaan Ferdinand II:n puoliso
Maria Kristiina (1858–1929), Espanjan kuningas Alfonso XII:n puoliso, Espanjan sijaishallitsija 1885–1902
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Maria Kristiina”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nina Rochelle

Nina Rochelle on ruotsalainen yhtye, joka julkaisi ensimmäisen albuminsa Om Sverige Vill Ha Det Så 15. marraskuuta 2003. Yhtye koostuu Martin Svenssonista sekä hänen kahdesta parhaasta ystävästään Johan Lundgrenista ja Per Wasbergista. Myös Markus Mustonen Kent-yhtyeestä on mukana joillakin kappaleilla.
Yhtyeen jäsenet

Johan Lundgren - päälaulaja ja kitara
Per Wasberg - laulu, basso
Martin Svensson - laulu, Kitara
Pontus Frisk - rummut
Diskografia > Albumit

2003: Om Sverige vill ha det så
2005: Mörkertal
2006: Måndagsfolket
Diskografia > Singles

2003: "Taxi 43"
2003: "(Happy) Jag hatar att det är så"
2004: "Stockholm kommer förstöra mig"
2005: "Mörkertal"
2005: "Rött ljus"
2006: "Måndagsfolket"
Aiheesta muualla

Yhtyeen verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Manosfääri

Manosfääri on miesten oikeuksiin ja feminismin kritiikkiin keskittyneiden nettiyhteisöjen, keskustelupalstojen, blogien ja muiden sivustojen muodostama kokonaisuus. Nimityksen ovat ottaneet käyttöön toimijat, jotka itse katsovat edustavansa manosfääriin kuuluvia yhteisöjä, filosofioita ja liikkeitä.
Manosfäärin keskeisimmän osan on muodostanut antifeministinen liike, joka korostaa äärimmäistä arvokonservatismia ja jonka näkemyksiä on arvosteltu naisvihamielisiksi. Manosfäärissä on usein hyödynnetty todellisia ilmiöitä, kuten globaalin talouden vaikutusta monien perinteisesti miehisiksi miellettyjen töiden saatavuuteen tai miesten yliedustusta itsemurhissa. Monissa tapauksissa näistä on kuitenkin tehty radikaaleja, naisia syyllistäviä näkökulmia. Manosfääri on silti laaja ja sisäisesti ideologisesti jakautunut. Kaikki manosfääriin lasketut toimijat eivät ole naisvihamielisiä tai antifeministisiä.
Manosfäärin nousua varsinkin Yhdysvalloissa 2010-luvulla on selitetty reaktiona sukupuolten tasa-arvon sekä seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksien vahvistumiseen. Nämä ovat muuttaneet ihmisten keskimääräisiä näkemyksiä sukupuolirooleista ja sosiaalisia odotuksia. Tutkija Michael Kimmel on nimennyt "loukatuksi etuoikeudeksi" ilmiön, jossa aiemmin etuoikeutettuina pidetyt ryhmät ovat pitäneet tasa-arvon ja inklusiivisuuden kasvua omaa asemaansa heikentävänä. Usein manosfäärissä on esitetty näkemys miehisen vallan ja perinteisten sukupuoliroolien luonnollisuudesta.
Southern Poverty Law Centerin mukaan manosfäärin ja äärioikeistolaisen liikehdinnän välillä on huomattavaa päällekkäisyyttä. Tunnettu esimerkki äärioikeistolaisen ideologian ja manosfäärin yhdistämisestä on Andrew Anglin, joka on naiset juutalaisiin rinnastava uusnatsi.
Slangia

Chad on manosfäärissä käytetyssä slangissa viitannut menestyneeseen ja puoleensavetävään mieheen, jota kaikkien naisten uskotaan haluavan. Naispuolisena vastineena on käytetty ilmausta "Stacy". Usein Chadia käytetään samassa merkityksessä kuin "alfauros"-termiä.
"Becky"-nimellä on manosfäärissä viitattu naisiin, joita ilmauksen käyttäjät pitävät vähemmän puoleensavetävinä kuin "Stacyja", mutta silti inceleille saavuttamattomina.
"Cuck" tai "betauros" on viitannut keskivertomieheen, joka ei ole "Chad" eikä incel vaan jolla on mahdollisuus harrastaa seksiä.
"AWALT" on akronyymi, joka on johdettu sanoista "all women are like that" ("sellaisia kaikki naiset ovat").
"Femoidi" eli "naishumanoidi" on ollut enimmäkseen inceleiden retoriikkaan kuulunut slangi-ilmaus naisista.
Marina 101

| Marina 101> Tiedot |
| --- | --- |
Sijainti:  Dubai, Yhdistyneet arabiemiraatit
Rakennettu:  2006–2017
Käyttötarkoitus:  hotelli- ja asuinrakennus
Tila:  valmis
Yritykset
Urakoitsija:  Emaar Properties
Tekniset tiedot
Kerroksia:  101 + 6 maan alla
Kerrospinta-ala:  120 706 m²
Korkeus
Antenni:  425 m
Kattokorkeus:  425 m
Ylin kerros:  370,9 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Marina 101 (arab. مارينا ١٠١‎, Mārīnā 101) on Dubaissa Yhdistyneissä arabiemiraateissa sijaitseva 425 metriä korkea pilvenpiirtäjä, joka on Arabiemiraattien toiseksi korkein rakennus Burj Khalifan jälkeen. Rakennuksessa on yhteensä 107 kerrosta, joista 101 maan päällä ja loput maan alla.
Marina 101:n käyttötarkoitus on hotelli ja asuinrakennus, ja se on valmistettu täysin betonista. Rakentaminen aloitettiin vuonna 2006, ja torni valmistui 2017. Rakennuksen hissit toimitti suomalainen Kone.
Charles F. Adams -luokka

| Charles F>  Adams -luokka |
| --- | --- |
 Luokan nimikkoalus USS Charles F. Adams

Tekniset tiedot
Uppouma:  3277 t (standardi) 4526 t (kuormattu)
Pituus:  133 m
Leveys:  14 m
Syväys:  4,6 m
Koneteho:  70 000 shp
Nopeus:  33 solmua
Miehistöä:  310-333
Aseistus
Meritorjunta:  2 x 5"/L54 Mk42 -tykkiä 1 x RUR-5 ASROC -laukaisualusta 6 x 12,8" torpedoputkea
Ilmatorjunta:  DDG2-14: 1 x Mk11 ohjustenlaukaisualusta (DDG15-24): 1 x Mk13 ohjuksenlaukaisualusta
Charles F. Adams -luokka oli Yhdysvaltain laivaston alusluokka, johon kuului 29 vuosina 1958–1967 valmistettua ohjushävittäjää. Niistä 23 palveli Yhdysvaltain laivastossa, kolme Australian kuninkaallisessa laivastossa (Perth-luokka) ja kolme Länsi-Saksan Bundesmarinessa (Lütjens-luokka). Yhdysvaltain laivaston alukset poistettiin käytöstä 1989–1992, jolloin neljä alusta myytiin Kreikkaan. Kaikki on poistettu käytöstä 2000-luvun alussa.
Suunnittelu ja valmistus

Alukset perustuivat Forrest Sherman -luokan hävittäjiin, jonka runkoa oli pidennetty 5,8 metrillä. Alukset olivat viimeisiä Yhdysvaltain laivaston höyryboilerikäyttöisiä aluksia. Ne olivat myös ensimmäisiä ohjuksin aseistettuja laivaston aluksia.
Aseistukseksi tuli kaksi yksiputkista 5"/54 kaliiperin Mark 42 -tykkiä, RIM-24 Tartar -ilmatorjuntaohjus sekä ASROC-sukellusveneentorjuntaraketit ja 2×3 torpedoputkea. Myöhemmin aluksiin lisättiin RIM-66 Standard -ilmatorjuntaohjus ja AGM-84 Harpoon -meritorjuntaohjus Tartar-laukaisimiin.
Lütjens-luokka

Luokka on muokattu Charles F. Adams -luokasta Länsi-Saksan merivoimien vaatimusten mukaiseksi. Niiden majoitustilat ovat erilaiset, keulan kaikuluotaimen paikkaa vaihdettu, aluksissa  on kaksi mastoa ja erilaiset savuhormit. Luokan muodostavat Yhdysvalloissa valmistetut: Lütjens, Mölders ja Rommel.
Perth-luokka

Luokka on muokattu Charles F. Adams -luokasta vastaamaan Australian esittämiä vaatimuksia. Ne on aseistettu Ikara-ohjuksin, jotka korvaavat Yhdysvaltain laivaston aluksilla olleen ASROC-järjestelmän. Luokan alukset ovat: HMAS Perth, HMAS Hobart ja HMAS Brisbane.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charles F. Adams -luokka Wikimedia Commonsissa
Maria Tudor

Maria Tudor voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Maria Tudor (1496–1533), Ranskan kuningatar
Maria I (1516–1558), Englannin ja Irlannin  kuningatar.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mary Tudor”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Marie-Joëlle Conjungo

Marie-Joëlle Conjungo (s. 14. heinäkuuta 1975 Bangui, Keski-Afrikan tasavalta) on keskiafrikkalainen entinen yleisurheilija. Hän kilpaili naisten 100 metrin aitajuoksussa vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä ja vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa, mutta putosi molemmilla kerroilla ensimmäisellä kierroksella. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä 100 metrin aitajuoksussa on 13,51 (2003) ja 60 metrin aitajuoksussa 8,38 (2001). Yleisurheilun Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2000 Conjungo sai 100 metrin aitajuoksussa pronssimitalin.
Conjungo on olympiaurheilija Mickaël Conjungon sisar.
Aiheesta muualla

Marie-Joëlle Conjungo Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Marie-Joëlle Conjungo Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Castlevania (videopeli)

| Castlevania |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Konami
Julkaisija:  Konami
Ohjaaja:  Hitoshi Akamatsu
Tuottaja:  Akihiko Nagata
Suunnittelija:  Akihiko Nagata
Taiteilija:  Noriyasu Togakushi
Säveltäjä:  Kinuyo Yamashita Satoe Terashima
Ohjelmoija:  Nobuhiro Matsuoka
Pelisarja:  Castlevania
Julkaistu:  Famicom Disk SystemJP 26. syyskuuta 1986NES/FamicomNA 1. toukokuuta 1987EU 19. joulukuuta 1988JP 5. helmikuuta 1993PlayChoice-10 & Nintendo VS. SystemNA 1987C64, Amiga, MS-DOSNA 1990PAL 1990 (vain C64) MobiiliJP 2002NA 7. heinäkuuta 2004PAL 2004Game Boy AdvanceJP 10. elokuuta 2004NA 25. lokakuuta 2004PAL 7. tammikuuta 2005JP 24. marraskuuta 2005
Lajityyppi:  toimintapeli, tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  Famicom Disk System, NES, Game Boy Advance, Amiga, Commodore 64, MS-DOS, kolikkopeli
Jakelumuoto:  levyke, pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK       : 
Castlevania (jap. 悪魔城ドラキュラ, Akumajō Dorakyura) on Konamin kehittämä ja julkaisema tasohyppely. Peli julkaistiin vuonna 1986 Japanissa Famicom Disk Systemille. Vuonna 1987 peli julkaistiin pelimoduulilla Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa vuonna 1988 Nintendo Entertainment Systemille. Peli julkaistiin myös PlayChoice-10:lle. Peli julkaistiin Japanissa uudelleen vielä vuonna 1993 uudestaan pelimoduulina Famicomille.
Pelin Famicom Disk System -versio on Castlevania -pelisarjan ensimmäinen julkaisu. Castlevania oli ilmestyessään suuri menestys ja lukeutuu yhdeksi NES-alustan tunnetuimpien pelien joukkoon ja tämän myötä syntyi yksi Konamin menestyneistä pelisarjoista Metal Gear -pelisarjan oheella.
Juoni

Pelin tapahtumat sijoittuvat vuoden 1691 Transylvaniaan. Jälleen, kuten joka sadas vuosi, koittaa aika, jolloin Kristuksen voiman uskotaan heikentyneen ja pahat voimat pääsevät valloilleen. Pahat rukoilevat niiden puolesta ja sen seurauksena pimeyden prinssi, kreivi Dracula, ilmestyy maan päälle aloittaakseen maailman valloituksen pimeyden olentojen ja hirviöiden avustuksella.
Mutta toivoa kumminkin löytyy, jotta Dracula voitaisiin kukistaa. Nimittäin sata vuotta aiemmin hänet kukisti Christopher Belmont, arvostetun vampyyrintappajista koostuvan Belmont-klaanin perheenjäsen. Jälleen on koittanut aika turvautua Belmontien apuun ja nyt koko Transylvanian toivo on klaanin perillisen, nuoren Simon Belmontin käsissä. Näin Simon aloittaa päättäväisenä matkansa kohti Draculan synkkää linnaa, aseenaan suvussa hänelle kulkeutunut myyttinen taikaruoska, Vampyyrintappaja.
Julkaisut

Samaa ensimmäisen Castlevanian tarinaa on käytetty useaan otteeseen. Ennen Castlevaniaa Konami julkaisi MSX2-alustalle pelin Vampire Killer, joka poikkesi Castlevaniasta ainoastaan tutkintapainotteisuudella ja avainten keräämisellä. Koska tämä ei odotetusti menestynyt Japanin ulkopuolelle, teki Konami länsimaita varten NESille suoraviivaisemman ja toiminnallisemman pelin.
SNES-alustalle Konami julkaisi pelin nimeltään Super Castlevania IV, joka on päivitetympi versio ensimmäisestä Castlevaniasta. Myös X68000:lle julkaistu Akumajō Dracula ja PlayStationille tehty Castlevania Chronicles ovat uusintaversioita.
Peli oli yksi marraskuussa 2016 julkaistun Nintendo Classic Mini -pelikonsolin peleistä. Toukokuussa 2019 peli julkaistiin PlayStation 4:lle, Xbox Onelle, Nintendo Switchille ja Steamissä osana Castlevania Anniversary Collectionia, joka julkaistiin Konamin 50-vuotisjuhlien kunniaksi.
Vastaanotto

Mikrobitin Jukka Tapanimäki antoi pelin NES-versiolle ensin kolme tähteä viidestä ja myöhemmin 73 pistettä sadasta.
Aiheesta muualla

Castlevania MobyGamesissa (englanniksi)
Castlevania Killer List of Videogamesissä (englanniksi)
Castlevania Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Castlevania Linnavaanijat-sivustolla
Castlevania-pelisarja
| --- | --- |
Konsoli- ja arcadepelit: Vampire Killer | Castlevania | Simon’s Quest | Haunted Castle | Dracula’s Curse | Super Castlevania IV  | Rondo of Blood | The New Generation | Vampire’s Kiss | Symphony of the Night | Castlevania 64 | Legacy of Darkness | Chronicles | Lament of Innocence | Curse of Darkness | The Arcade | Judgment | Adventure ReBirth | Harmony of Despair | Lords of Shadow | Lords of Shadow 2
 Käsikonsoli- ja kännykkäpelit : Adventure | Belmont’s Revenge | Legends | Circle of the Moon | Harmony of Dissonance | Aria of Sorrow | Dawn of Sorrow | Portrait of Ruin | The Dracula X Chronicles | Order of Shadows | Order of Ecclesia | Lords of Shadow - Mirror of Fate
 Spin-off-pelit : Kid Dracula
 Kokoelmat : The Dracula X Chronicles | Requiem: Symphony of the Night & Rondo of Blood | Anniversary Collection
 Hahmoja : Dracula | Alucard | Simon Belmont | Soma Cruz
Kuvakaappaus pelin NES-versiosta.
127 Johanna

| 127 Johanna |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjät:  Paul Henry
Löytöaika:  5. marraskuuta 1872
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  2,75584 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  2,57474 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  2,93694 AU
Eksentrisyys:  0,06572
Kiertoaika Auringon ympäri:  4,57 vuotta
Inklinaatio:  8,24019°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  122 km
Pyörähdysaika:  12,799 h
Absoluuttinen kirkkaus:  8,2
Asteroidiluokka:  C/X
127 Johanna on suuri ja tumma päävyöhykkeen asteroidi, joka löydettiin 5. marraskuuta 1872. Asteroidin löysi Paul Henry, ja se on todennäköisesti nimetty Jeanne d'Arcin, pyhimyksen ja Ranskan kansallissankarin, mukaan. Asteroidi voidaan luokitella joko C-tyypin tai X-tyypin asteroidiksi tulkinnasta riippuen.
Marc Gicquel

| Marc Gicquel |
| --- | --- |
 Marc Gicquel vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. maaliskuuta 1977 (ikä 47)
Kansalaisuus:   Ranska
Tennispelaaja
Pituus:  188 cm
Paino:  75 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1999–
Palkintorahat:  2 513 519 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  37. (8.9.2008)
Voitot/tappiot:  92–113
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2. kierros (2008)
Ranskan avoimet:  3. kierros (2009)
Wimbledon:  3. kierros (2008)
Yhdysvaltain avoimet:  4. kierros (2006)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  38. (12.1.2009)
Turnausvoittoja:  4
Voitot/tappiot:  58–61
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  puolivälierät (2008)
Ranskan avoimet:  2. kierros (2005)
Wimbledon:  2. kierros (2007)
Yhdysvaltain avoimet:  3. kierros (2008)
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Marc Gicquel (s. 30. maaliskuuta 1977 Tunis, Tunisia) on ranskalainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä ATP-listan sijalla 37 syyskuussa 2008 ja nelinpelissä sijalla 38 tammikuussa 2009. Hän on voittanut urallaan neljä ATP-turnausta nelinpelissä.
Gicquel muutti nuorena vanhempiensa kanssa Tunisiasta Ranskaan. Hän aloitti tenniksen pelaamisen seitsemänvuotiaana. Ammattilaiseksi hän siirtyi vuonna 1999, ja pääsi ensimmäisessä ITF Futures -turnauksessaan loppuotteluun. ATP-debyyttinsä hän teki Marseillessa vuonna 2002. Vuonna 2004 hän saavutti ensimmäisen ATP-haastajaturnausvoittonsa Timișoarassa. Vuonna 2005 hän eteni ensimmäistä kertaa puolivälieriin ATP-turnauksessa Lyonissa. Vuoden 2006 hän päätti ATP-listan sijalla 50 saavutettuaan vuoden aikana ensimmäisen ATP-finaalipaikkansa Lyonissa. Yhdysvaltain avointen debyytissään hän eteni neljännelle kierrokselle. Vuonna 2007 hän saavutti toisen ATP-finaalipaikkansa Lyonissa. Vuonna 2008 hän eteni loppuotteluun ’s-Hertogenboschin turnauksessa. Kauden aikana hän ansaitsi yli puoli miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Nelinpelissä Gicquel on voittanut neljä ATP-turnausta. Ensimmäisen voittonsa hän otti Washingtonissa vuonna 2008 Robert Lindstedtin parina, toisen vuonna 2009 Brisbanessa Jo-Wilfried Tsongan parina, kolmannen vuonna 2010 Brisbanessa Jérémy Chardyn parina, ja neljännen vuonna 2013 Montpellier’ssa Michaël Llodran parina.
Turnausvoitot > Nelinpeli (4)

| No>  | Päivä | Turnaus | Alusta | Pari | Vastustaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 10. elokuuta 2008 | Legg Mason Tennis Classic Washington DC, Yhdysvallat | Kova |  Robert Lindstedt |  Bruno Soares  Kevin Ullyett | 7–6(8–6), 6–3 |
| 2. | 5. tammikuuta 2009 | Brisbane International Brisbane, Australia | Kova |  Jo-Wilfried Tsonga |  Fernando Verdasco  Mischa Zverev | 6–4, 6–3 |
| 3. | 10. tammikuuta 2010 | Brisbane International Brisbane, Australia | Kova |  Jérémy Chardy |  Lukáš Dlouhý  Leander Paes | 6–3, 7–6(7–5) |
| 4. | 10. helmikuuta 2013 | Open Sud de France Montpellier, Ranska | Kova (s) |  Michaël Llodra |  Johan Brunström   Raven Klaasen | 6–3, 3–6, [11–9] |
Aiheesta muualla

Marc Gicquel ATP:n sivuilla (englanniksi)
Marc Gicquel ITF:n sivuilla (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marc Gicquel Wikimedia Commonsissa
Castlevania Adventure

| Castlevania: The Adventure |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Konami
Julkaisija:  Konami
Jakelija:  Nintendo eShop
Pelisarja:  Castlevania
Julkaistu:  JP 27. lokakuuta 1989NA joulukuu 1989EU 28. syyskuuta 1990
Lajityyppi:  toimintaseikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille 
Alusta:  Game Boy, Game Boy Color
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Castlevania: The Adventure (jap. Dracula Densetsu) on Konamin kehittämä videopeli Game Boy -käsikonsolille. Peli kuuluu Castlevania -sarjaan. Se julkaistiin vuonna 1988 Japaniin ja Amerikkaan, ja vuonna 1990 Eurooppaan. Peli oli Konamin ensimmäinen peli Game Boylle.
Juoni

On vuosi 1576, kun verenhimoinen kreivi Dracula herää jälleen henkiin vallatakseen maailman ja tuhotakseen kaiken hyvän. Pääosassa on ensimmäisestä Castlevaniasta tutun Simon Belmontin esi-isä, Christopher Belmont, joka päättää haastaa Draculan. Ennen matkaansa kohti Draculan demonista linnaa, Castlevaniaa, hän kaivaa esille legendaarisen Vampyyrintappaja-ruoskansa.
Kritiikki

Castlevania: The Adventure ei ollut ilmestyessään menestys, sillä se oli aikataulullisesti myöhässä ja se ilmestyi kauppojen hyllyille keskeneräisenä, mistä syystä pelissä on havaittavissa puutteita, kuten tasojen vähyys, lisäaseiden poisjääminen ja heikohko äänenlaatu. Lisäksi hahmon liikettä ei pidetty sulavana NES-alustoille tehtyihin peleihin verraten.
Erilaisia versioita

Castlevania: The Adventure julkaistiin Japanissa ja Euroopassa värillisenä Game Boy Colorille, osana Konami GB Collection -kokoelmaa. Vuonna 2009 pelistä tehtiin uudistetumpi versio nimeltään Castlevania: The Adventure ReBirth, joka tehtiin WiiWare -pelinä Wiille.
Muussa mediassa

IDW Publishing julkaisi vuonna 2005 pelin tarinaan pohjautuvan viisiosaisen sarjakuvan nimellä Castlevania: The Belmont Legacy.
Aiheesta muualla

Castlevania: The Adventure MobyGamesissa (englanniksi)
Castlevania-pelisarja
| --- | --- |
Konsoli- ja arcadepelit: Vampire Killer | Castlevania | Simon’s Quest | Haunted Castle | Dracula’s Curse | Super Castlevania IV  | Rondo of Blood | The New Generation | Vampire’s Kiss | Symphony of the Night | Castlevania 64 | Legacy of Darkness | Chronicles | Lament of Innocence | Curse of Darkness | The Arcade | Judgment | Adventure ReBirth | Harmony of Despair | Lords of Shadow | Lords of Shadow 2
 Käsikonsoli- ja kännykkäpelit : Adventure | Belmont’s Revenge | Legends | Circle of the Moon | Harmony of Dissonance | Aria of Sorrow | Dawn of Sorrow | Portrait of Ruin | The Dracula X Chronicles | Order of Shadows | Order of Ecclesia | Lords of Shadow - Mirror of Fate
 Spin-off-pelit : Kid Dracula
 Kokoelmat : The Dracula X Chronicles | Requiem: Symphony of the Night & Rondo of Blood | Anniversary Collection
 Hahmoja : Dracula | Alucard | Simon Belmont | Soma Cruz
Marjut Jyrkinen

Marjut Hannele Jyrkinen (s. 1965) on suomalainen sukupuolentutkija. Hän on toiminut sukupuolentutkimuksen, erityisesti työelämän tasa-arvon tutkimuksen professorina Helsingin yliopistossa 1. toukokuuta 2021 lähtien. Hän väitteli tohtoriksi Svenska handelshögskolanissa vuonna 2005.
Julkaisut

Marjut Jyrkinen: The organisation of policy meets the commercialisation of sex: global linkages, policies, technologies (väitöskirja). Helsinki: Svenska handelshögskolan, 2005. http://urn.fi/URN:ISBN:951-555-882-4
Jeff Hearn, Rebecca Piekkari ja Marjut Jyrkinen: Managers Talk about Gender: What Managers in Large Transnational Corporations Say about Gender Policies, Structures and Practices. Helsinki: Svenska handelshögskolan, 2009. http://urn.fi/URN:ISBN:978-952-232-068-1
Elisa Penttinen, Marjut Jyrkinen ja Elisabeth Wide: Emotional Workplace Abuse: A New Research Approach. Lontoo: Palgrave Pivot, 2019.
Suvi Heikkinen, Marjut Jyrkinen, Anna-Maija Lämsä ja Charlotta Niemistö (toim.): Yhteiskunnallisesti ja taloudellisesti kestävä työelämä: Tasa-arvoa tutkimassa ja toteuttamassa. Helsinki: Svenska handelshögskolan, 2020. https://helda.helsinki.fi/dhanken/handle/10227/355402
Aiheesta muualla

Marjut Jyrkinen Helsingin yliopiston tutkimusportaalissa
Raisa Mattila: Työyhteisö ei usein tunnista henkistä väkivaltaa, vaan ongelmia selitetään kiusaajan piirteillä – Jyrkinen kertoo tutkimuksistaan Helsingin Sanomissa 3.11.2022. (Maksullinen artikkeli)
Marjut Komulainen

| Marjut Komulainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Marjut Komulainen (o.s. Bergholm)
Syntynyt: 10. syyskuuta 1953 (ikä 71) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  näyttelijä, käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Marjut Komulainen (o.s. Bergholm; s. 10. syyskuuta 1953 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja. Komulainen on valmistunut vuonna 1977 Suomen teatterikoulusta.
Komulaisella on Timo Bergholmin kanssa tytär, elokuvaohjaaja Hanna Bergholm.
Filmografiaa

Me Rosvolat (2015) ohjaus, käsikirjoitus yhdessä Melli Maikkulan kanssa
Putsplank (2012), Seira
Pieni rakkaustarina (2004) ohjaus, käsikirjoitus
Siamin tytöt (2001) ohjaus, käsikirjoitus
Pesärikko (televisiosarja, 2000) käsikirjoitus
Big Bang (televisiosarja, 1998) ohjaus, käsikirjoitus
Avaruuden musta kivi (lyhytelokuva, 1995), Elisan äiti
Koiravarkaat (lyhytelokuva, 1994) ohjaus, käsikirjoitus
Kaukaisen maan prinssi (1992) Paula, käsikirjoitus
Tiina (televisiosarja, 1991) ohjaus, käsikirjoitus
Tapporahat (1991) käsikirjoitus
Täysin syytön (1990), Tuula, käsikirjoitus
Anna Linnean hiukset (1988) käsikirjoitus
Dunckerin kersantti (1988) käsikirjoitus
Pohjalla (1982), sairas, punkin vaimo
Iris Klewe (1981) käsikirjoitus
Kuutamoprinssi (1985) käsikirjoitus
Kuulustelu (lyhytelokuva, 1984), nainen
Älköön silmäteräsi levätkö (1983), rooli
Elämäsi parhain aika (1978), Elsie
Vieras (lyhytelokuva, 1978), rooli
Kirjailija Helteen kevät (1978), Paula
Kovan onnen lapsia (1977) sovitus
Aiheesta muualla

Marjut Komulainen The A.V. Club. Viitattu 4.2.2024.