stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruotsin ralli
Historiaa > 1980-luku – Nelivedon ja japanilaisvalmistajien esiinmarssi

Vuoteen 1980 asti Ruotsin rallin oli voittanut aina ruotsalainen kuljettaja. Vuonna 1981 ensimmäisenä ei-ruotsalaisena voittoon ajoi Audi Quattrolla Suomen Hannu Mikkola. Samalla nelivetoautot tulivat voittajaluetteloon jäädäkseen. Mikkola ja Blomqvist vuorottelivat Quattrolla voittajina neljän vuoden ajan. Näistä viimeinen eli vuosi 1984 toi Stig Blomqvistille seitsemännen Ruotsin rallin voiton, mikä on edelleen voimassa oleva ennätys.
Audin valtakausi päättyi, kun Peugeot 205:llä ajaneet suomalaiset Ari Vatanen ja Juha Kankkunen voittivat 1985 ja 1986. Japanilaisvalmistajien aikakausi teki puolestaan tuloaan, kun vuonna 1987 voittajaksi ajoi Mazda 323:lla Suomen Timo Salonen. Vuonna 1988 Suomen Markku Alén ylsi voittoon italialaisella Lancia Deltalla, mutta vuodesta 1989 alkaen aina vuosituhannen loppuun asti voittajaksi ajettiin joka kerta japanilaisen valmistajan autolla (Mazda, Toyota, Mitsubishi tai Subaru).
Historiaa > 1990-luku – Viimeiset ruotsalaisvoitot

Vuonna 1990 ralli jouduttiin perumaan toisen kerran, tällä kertaa leudon sään takia. 1990-luvun alkupuolella ralli palasi ruotsalaisvoittajien aikaan, kun vuoden 1989 voittajan Ingvar Carlssonin jatkoksi voittajaluetteloon lisättiin Kenneth Erikssonin (1991 ja 1995), Mats Jonssonin (1992 ja 1993) ja Thomas Rådströmin (1994) nimet. Vuonna 1994 Ruotsin ralli ei kuulunut varsinaiseen MM-sarjaan vaan oli osa FIA:n kaksilitraisten autojen maailmancupia.
Vuonna 1995 Suomen Tommi Mäkinen oli lähellä katkaista ruotsalaisten voittoputken. Mäkinen ja hänen ruotsalainen tallitoverinsa Kenneth Erikssonin olivat ajaneet rallin johdossa tiukasti kilpaa keskenään. Lauantain päätteeksi Eriksson johti yhdellä sekunnilla, ja Mitsubishin tallipäällikkö Andrew Cowan antoi tallimääräyksen, että tilanne on rauhoitettava ja sijoitukset pidettävä maaliin saakka. Mäkinen ei tästä pitänyt eikä sunnuntain aluksi näyttänyt välittävän määräyksestä. Hän ajoi päivän aikana selvään yli puolen minuutin johtoon, mutta pysähtyi kuitenkin lähellä viimeisen erikoiskokeen maalia hetkeksi paikoilleen ja luovutti voiton näin Erikssonille.
Mäkinen sai hyvityksen seuraavana vuonna, kun hän otti ensimmäisen Ruotsin rallin voittonsa. Rallin viimeinen ruotsalainen voittaja on vuonna 1997 voittajaksi Subaru Imprezalla palannut Eriksson. 1990-luku puolestaan päättyi maailmanmestari Mäkisen kahteen voittoon.
Historiaa > 2000-luku – Ruotsin ja Suomen taika murtuu vihdoin

Pitkä japanilaisvalmistajien aikakausi tuli vuosituhannen vaihteen myötä päätökseen. Neljä ensimmäistä voittoa uudella vuosikymmenellä ajettiin Peugeot 206 WRC -autoilla. Suomen Marcus Grönholm voitti kolmesti (2000, 2002, ja 2003) ja Harri Rovanperä kerran (2001). Vuonna 2002 rallin pääsponsoriksi tuli ruotsalainen teräsyhtiö Uddeholms AB, ja rallin virallinen nimi muutettiin muotoon Uddeholm Swedish Rally.
Ruotsin ralli oli ennen vuotta 2004 päättynyt aina joko ruotsalaisen tai suomalaisen kujettajan voittoon. Ranskan Sébastien Loeb onnistui kuitenkin ensimmäisenä muunmaalaisena kuljettajana voittamaan rallin Citroën Xsaralla vuonna 2004. Seuraavana vuonna voitto meni Norjaan, kun Petter Solberg kruunattiin voittajaksi.
Solbergin voiton jälkeen alkoi kuitenkin taas suomalaisten, ja samalla Fordin, valtakausi. Vuoteen 2012 saakka ralli päättyi aina Fordilla ajaneen suomalaiskuljettajan juhliin. Vuonna 2007 Marcus Grönholm nousi viidennellä voitollaan sivuamaan Björn Waldegårdin kakkossijaa Ruotsin rallin voittojen määrässä. Kahteen voittoon Fordeilla ajoivat Jari-Matti Latvala (2008 ja 2012) ja Mikko Hirvonen (2010 ja 2011). Latvala teki vuoden 2008 rallissa ennätyksen ollessaan 22-vuotiaana siihen mennessä nuorin MM-rallin voittoon kyennyt kuljettaja. Vuonna 2009 Ruotsin rallia ei järjestetty, vaan kyseisen kauden talviralli ajettiin Norjassa. Samalla myös Uddeholms AB:n sponsorisopimus rallin nimestä päättyi.
Historiaa > 2010-luku – Menestystä Pohjoismaiden ulkopuolellekin

Rallin virallinen nimi muutettiin kaudelle 2010 sponsorisopimuksen päättymisen myötä nykyiseen muotoonsa Rally Sweden. Hirvosen ja Latvalan voittojen (2008–2012) jälkeen Fordin ja suomalaisten pitkään jatkunut valtakausi tuli päätökseen ja Ruotsin rallissa alkoi Volkswagenin voittokulku. Ranskan Sébastien Ogier nousi korkeimmalle korokkeelle vuonna 2013 vasta toisena ei-pohjoismaalaisena kuljettajana. Seuraavana vuonna Ogierin tallikaverina ajanut Latvala otti kolmannen voittonsa, mutta kaksi seuraavaa kautta maalissa voittajana juhli jälleen Ogier.
Vuoden 2015 kilpailu oli historian tasaväkisin, kun ennen viimeistä erikoiskoetta kärkikolmikko (Andreas Mikkelsen, Thierry Neuville ja Ogier) mahtui viiden sekunnin sisään. Kolmantena ollut Ogier nousi lopulta voittoon, kun hän voitti Neuvillen viimeisellä erikoiskokeella yli kuudella sekunnilla ja kilpailun johdossa ollut Mikkelsen juuttui lumipenkkaan häviten lopulta yli puoli minuuttia.
Ilmastonmuutoksen myötä nousseet lämpötilat alkoivat 2010-luvun loppupuolella aiheuttaa enenevissä määrin vaikeuksia rallin lumiolosuhteiden kanssa. Vuonna 2016 rallia jouduttiin lumen puutteen takia lyhentämään: kahdeksan erikoiskoetta peruttiin ennen kilpailua ja yksi vielä kilpailun aikana.
Vuonna 2017 rallin keskuspaikka siirrettiin Karlstadista noin 100 kilometriä pohjoisemmaksi Torsbyhyn. Ykköseksi ajoi rallin MM-sarjaan palanneella Toyotalla vielä kerran Jari-Matti Latvala, joka nousi neljännellä voitollaan kaikkien aikojen voittotilastossa yksinään neljänneksi. 2010-luvun viimeiset voitot menivät Belgiaan ja Viroon, kun Thierry Neuville oli ykkönen vuonna 2018 ja Ott Tänak vuonna 2019.
Historiaa > 2020-luku – Muutto Uumajaan

2020-luku alkoi hyvin vähälumisissa olosuhteissa. Vuoden 2020 rallireittiä jouduttiin jälleen lumen puutteen takia lyhentämään. Kyseinen ralli oli kuitenkin kilpailun historian kovavauhtisin. Voittaneen Walesin Elfyn Evansin keskituntinopeus oli 124,28 km/h, mikä on koko MM-sarjan historian neljänneksi korkein keskinopeus. Vain Suomen rallissa on ajettu kolmena vuonna kovempaa.
Vuoden 2020 kilpailun jälkeen rallin järjestäjät alkoivat epävarmoiksi käyneiden lumiolosuhteiden takia tutkia rallin siirtämistä pohjoisemmaksi. Vaihtoehdot rallin uudeksi keskuspaikaksi olivat Luulaja, Uumaja ja Östersund, joista Uumaja tuli lopulta valituksi. Kaudelle 2021 Värmlantiin suunniteltu ralli jouduttiin perumaan koronaviruspandemian johdosta.
Vuonna 2022 kilpailu järjestettiin Uumajan ympäristössä. Ensimmäisen Uumajan seudulla ajetun rallin voitti Suomen Kalle Rovanperä. Samalla Harri ja Kalle Rovanperästä tuli ensimmäinen isä–poika-pari, joka on pystynyt voittamaan saman rallin. Kilpailun järjestäjä teki sopimuksen, jolla kilpailu on mukana MM-sarjassa ainakin vuoteen 2024 saakka. Joulukuussa 2023 kerrottiin kolmivotisesta jatkosopimuksesta, jonka myötä kilpailu pysyy Uumajassa ainakin vuoteen 2027 asti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruotsin ralli Wikimedia Commonsissa
Rallin kotisivut
Rallin maailmanmestaruussarjan Ruotsin rallit
| --- | --- |
1970-luku:   1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980-luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990-luku:   1990  1991  1992  1993  1995  1996  1997  1998  1999 
2000-luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010-luku:   2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020-luku:   2020  2021  2022  2023  2024 
Juuso Pykälistö vuoden 2003 rallissa.
Tasaväkisen vuoden 2015 Ruotsin rallin palkintokorokkeella juhlivat Nicolas Gilsoul, Thierry Neuville, Julien Ingrassia, Sébastien Ogier, Andreas Mikkelsen ja Ola Fløene.
Esapekka Lappi lumen puutteesta kärsineessä rallissa vuonna 2020.
Hyundai-talli juhlimassa Thierry Neuvillen voittoa vuonna 2018.
Californication (kappale)

| ”Californication” Red Hot Chili Peppers |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Californication
 Äänitetty : joulukuu 1998- maaliskuu 1999
 Julkaistu: 20. kesäkuuta 2000
 Tuottaja(t): Rick Rubin
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 05.22
 Levy-yhtiö: Warner Bros.
Red Hot Chili Peppersin muut singlet
| ”Otherside” 2000 | ”Californication” 2000 | ”Road Trippin'” 2000 |
Californication on Red Hot Chili Peppers -yhtyeen kappale, joka löytyy yhtyeen vuonna 1999 ilmestyneeltä samannimiseltä albumilta Californication. Kappale oli yhtyeen neljäs single albumilta ja sitä pidetään yleisesti yhtenä albumin parhaista kappaleista. Single menestyi hyvin listoilla ja myi kultaa Yhdysvalloissa. Singlelle tehtiin myös musiikkivideo.
Kappale löytyy myös yhtyeen Greatest Hits -kokoelmalevyltä, jossa se on noin kymmenen sekuntia alkuperäistä kappaletta pidempi.
Vuonna 2022 julkaistiin Miquel Camps Ortezan suunnittelema videopeli, joka pohjautuu kappaleen musiikkivideoon. Pelissä on seitsemän tasoa, joissa kaikissa on eri pelitekniikat.
Tausta

Yhtyeen laulaja Anthony Kiedis oli kirjoittanut kappaleen sanat matkallaan Thaimaahan, missä hän oli omien sanojensa mukaan puhdistautumismatkalla vuoden 1998 alussa. Hän pani merkille käydessään eksoottisissa paikoissa kuinka amerikkalainen kulttuuri oli näkyvässä osassa ympäri maailmaa.
"Californication" oli yksi ensimmäisistä kappaleista joita Kiedis ja kitaristi John Frusciante alkoivat tehdä yhdessä samannimiselle albumille kitaristin palattua yhtyeeseen huhtikuussa 1998, mutta oikeata musiikkia ei syntynyt ja kappale jäi taka-alalle.
Seuraavan vuoden puolella uuden äänitysten ollessa jo lopuillaan Kiedis vaati, että he keskittäisivät huomionsa laulajan kappaleeseen. Muiden jäsenten mielestä heillä oli jo tarpeeksi kappaleita. Kiedis oli kuitenkin vakuuttunut, että kappale oli hänen paras sanoituksensa aikoihin ja  yhtyeen oli tehtävä se. Sessioiden viime päivinä kitaristi John Frusciante tuli studioon juuri ostamansa uuden kitaran kanssa innoissaan, koska hän oli saanut sävellettyä kappaleeseen vihdoinkin musiikin.
Kappale

Kappale kertoo pääasiallisesti Hollywoodin pimeämmästä puolesta ja siitä, että maailmasta on tulossa pinnallinen ja "muovinen", aivan kuten Kalifornia on jo. Ensimmäisen säkeen ("Psychic spies from China try to steal your mind's elation") inspiraation Kiedis kertoo saaneensa ollessaan Uudessa-Seelannissa ja kuullessaan kadulla kulkevan naisen väittäneen, että vakoojat ovat Kiinassa.
Kappaleessa on viittauksia myös pornografiaan ("hardcore soft porn") ja Hollywoodin ihmiskuvaan, jossa halutaan olla pakkomielteisesti nuoria ("pay your surgeon very well to break the spell of aging"), sekä myös popkulttuuriin, kuten Nirvanan laulajaan Kurt Cobainiin ja David Bowien albumiin Station to Station ("Cobain, can you hear the spheres singing songs off Station to Station"),  sekä Star Trekiin ("Space may be the final frontier but it's made in a Hollywood basement"). Säe ("Alderaan's not far away it's califronication) viittaa Star Warsiin ja planeetta Alderaaniin, jonka imperiumi tuhosi elokuvassa, mikä vihjaa myös maapallon tuhoutumiseen.
Musiikkivideo

Singlen musiikkivideo on pääasiassa 3D tietokonepeli, jonka hahmoja bändin jäsenet ovat. Jokainen aloittaa tarinansa eri puolilta Kaliforniaa. Frusciante Hollywoodilta, rumpali Chad Smith Sierra Nevadan vuorilta, lumilaudalla laskien, Kiedis veden alla Tyyneltämereltä, kaakkoisrannikolla ja basisti Flea punapuumetsästä Pohjois-Kaliforniasta. Lopulta jäsenet päätyvät Los Angelesiin, jossa olevan maanjäristyksen aiheuttamana he putoavat maan keskipisteeseen, jossa  he tapaavat toisensa ja video loppuu.
Musiikkivideo on rikkonut YouTubessa miljardin katselukerran rajan.
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus listalla | Listaviikot |
| --- | --- | --- |
| Billboard Hot 100 | 69 | 19 |
| Hot Mainstream Rock Tracks | 1 |  ? |
| Alternative Songs | 1 | 26 |
| Britannian singlelista | 16 | 5 |
| Canadian Hot 100 | 59 | 8 |
| Kanadan singlelista (RPM) | 1 | 19 |
| Irlannin singlelista | 24 | 5 |
| ARIA Charts | 44 | 2 |
| Ruotsin singlelista | 37 | 8 |
| Uuden-Seelannin singlelista | 8 | 14 |
| Belgian singlelista | 6 |  ? |
| Italian singlelista | 19 | 1 |
Tintti

| Tintti |
| --- | --- |
 Tintti ja hänen koiransa Milou
Luoja(t):  Hergé
Ensiesiintyminen:  Tintti Neuvostojen maassa (1929)
Tintti (ransk. Tintin [tɛ̃tɛ̃]) on sarjakuvataiteilija Hergén luoman Tintin seikkailut -sarjakuvan päähenkilö. Tintti on nuori lehtimies ja matkailija, jonka rinnalla kulkevat uskollinen koira Milou, hänen paras ystävänsä kapteeni Haddock, professori Tuhatkauno, Dupont ja Dupond sekä monet muut hahmot. Tintti on hyvin neuvokas ja monitaitoinen, ja luonteeltaan hän on monin tavoin ihanteellinen. Tintti seikkaili lehtisarjakuvassa ensimmäisen kerran vuonna 1929.
Nimi

Tintin nimen (ransk. Tintin) alkuperää Hergé ei ole koskaan selittänyt muuten kuin sanomalla, että se nimi tuli hänelle ensimmäisenä mieleen. Brittiläinen Michael Farr sanoo, että nimi on sukunimi, koska Tinttiä kutsutaan alkuperäisissä ranskankielisissä teksteissä joskus Monsieur Tintin, mutta monsieur käytetään ranskassa joskus myös etunimen kanssa. Benoît Peetersin ja muidenkin ranskankielisten mukaan Tintin ei ole sukunimi. Lastenkirjailija Benjamin Rabier oli vuonna 1900 luonut Tintin-Lutin-nimisen hahmon, jonka Hergékin tunsi. Rabierin hahmon nimessä sana tintin viittasi kilahdukseen.
Synty

Tintin edeltäjä oli partiopoika Totor, josta kertovia tarinoita Hergé piirsi belgialaiseen partiolaislehteen vuosina 1926–1930. Vuonna 1925 Hergé sai töitä katolisessa Le XXe siècle -sanomalehdessä, jonka torstaisin ilmestyvää lastenliitettä hän alkoi tehdä vuonna 1928. Vuoden 1929 tammikuun 10. päivänä Hergé aloitti liitteessä ensimmäisen Tintti-sarjakuvan, jossa Tintti lähti junalla vaaralliseen seikkailuun Neuvostojen maahan.
Toimenkuva

Ensimmäisissä seikkailuissaan Tintti nähdään joskus varsinaisessa työssään tutkivana toimittajana, mutta myöhemmissä albumeissa hänestä kehittyy salapoliisi. Sarjakuvan muut hahmot kutsuvat häntä usein Sherlock Holmesiksi, sillä Tintillä on silmää yksityiskohdille, huomattava päättelykapasiteetti ja kyky ratkaista arvoituksia sekä taito naamioitua. Myöhemmissä albumeissa Tintistä tulee lisäksi tutkimusmatkailija. Hänen seuranaan kulkee aina hänen Milou-koiransa.
Ominaisuudet

Hergé on kertonut, että Tintti on jossain määrin ”Totorin pikkuveli, lehtimieheksi ryhtynyt mutta sydämeltään partiohenkinen”. Hergé määritteli vuonna 1973, ”Tintti, sehän olen minä itse”, ja kertoi Tintin olevan hänen onnistuva kaksoisolentonsa, joka tekee kaikki urotyöt hänen puolestaan. Tintin luonteessa ja arvoissa olikin paljon samaa Hergén kanssa. Tintin huomautettiin usein muistuttavan ulkonäöltään Hergén pikkuveli Paulia, ja Hergé itsekin kertoi ottaneensa Tinttiin pikkuveljensä eleitä, asentoja ja luonnetta, sekä Tintin tunnetun hiustöyhdön, jollainen myös Paulilla oli.
Tintillä on monia taitoja: hän osaa etenkin ajaa monenlaisia ajoneuvoja sekä uida, nyrkkeillä ja ampua hyvin. Luonteeltaan hän on ihanteellinen: rehellinen, huomaavainen, myötätuntoinen, vaatimaton, tahdikas ja ystävänä lojaali.
Koska Hergéllä oli kiire sarjakuvan aloittamisessa, hän ei ehtinyt miettiä hahmon ulkonäköä. Sen vuoksi Tintti onkin hyvin yksinkertaisesti piirretty, persoonaton, mutta samalla helposti tunnistettava ja samaistuttava. Tintti pysyy kaikissa albumeissaan samannäköisenä. Myös hänen pukeutumisensa pysyy samana lähes loppuun asti: vasta Tintti ja Picarot -albumissa (1976) hän vaihtaa tutut vanhanaikaiset golfhousunsa ruskeisiin farkkuihin. Hergé arvioi vuonna 1970 Tintin kasvaneen albumien aikana 15-vuotiaasta 19-vuotiaaksi.
La Neuveville

| La Neuveville |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 La Neuveville
 Koordinaatit: 47°4′0″N, 7°6′0″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Bern
Hallintopiiri:  Bernin Jura
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6 820 km²
Väkiluku (2022):  3 798
 – Väestötiheys:  556,9 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
La Neuveville on Sveitsissä, Bernin kantonin Bernin Juran hallintopiirissä sijaitseva kaupunki. Se sijaitsee Bieljärven vieressä ja rajoittuu Neuchâtelin kantoniin lännessä.
Kaupunki perustettiin vuonna 1312 Baselin hiippakunnan piispan toimesta. Vuonna 2022 kaupungin väkiluku oli 6 820.
Turismi

Bieljärven ranta tarjoaa hyvät mahdollisuudet harrastaa vesiurheilua. St-Joux'n ympärillä oleva rantaviiva ja sen piknik-alueet ovat suosittuja. Aktiiviset harrastajat voivat vuokrata polkuveneitä, kajakkeja ja kanootteja.
Kaupungissa järjestetään lukuisia opastettuja kierroksia, joka auttaa asiakkaita tutustumaan kaupungin keskiaikaiseen historiaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Neuveville Wikimedia Commonsissa
Ittigen

| Ittigen |
| --- | --- |
 Sveitsin energiavirasto (Bundesamt für Energie, BFE) sijaitsee Ittigenissä.
 vaakuna

 Ittigen
 Koordinaatit: 46°58′40″N, 7°28′40″E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Bern
Hallintoalue (Verwaltungskreis):  Bern-Mittellandin alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,22 km²
Korkeus:  487–687 m
Väkiluku (31.12.2018)  (vakinaiset asukkaat):  11 351
 – Väestötiheys:  2 690 as./km²
 
 www.ittigen.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ittigen on kaupunki Keski-Sveitsissä Bernin kantonissa. Siellä on runsaat 11 000 asukasta.
Sijainti

Ittigen sijaitsee Aarejoen itäpuolella. Bern on kaupungin eteläinen naapurikaupunki, jonka kanssa Ittigen muodostaa yhtenäisen taajama-alueen. Muut naapurikunnat ovat Zollikofen, Münchenbuchsee, Moosseedorf, Bolligen ja Ostermundigen.
Liikenne

Moottoritie A1/A6 kulkee Ittigenin poikki. Ittigenin Worblaufen on RBS:n risteysasema, josta johtaa rautatie kolmeen suuntaan: Worbiin, Berniin ja Zollikofeniin. SBB:n rautatiet Bernistä Biel/Bienneen, Burgdorfiin ja Olteniin kulkevat Ittigenin kautta.
Kreikan maantiede

| Kreikan maantiede |
| --- | --- |
 Kreikan topografinen kartta.
Maanosa:  Eurooppa
Naapurimaat:  Albania, Pohjois-Makedonia, Bulgaria ja Turkki.
Tilastot
Pinta-ala:  131 957 km²
 – Sisävesi:  1 310 km² 
Rantaviiva:  13 676 km
Rajan pituus:  1 228 km
Ennätykset
Korkein kohta:  Ólympos, 2 917 m
Matalin kohta:  Välimeri, 0 m
Pisin joki:  Aliákmonas, 297 km
Suurin järvi:  Trichonída, 95 840 km²
Ilmasto
Ilmasto:  välimerenilmasto
Luonnonvarat
Luonnonvarat:  kaasu, kulta, öljy
Kreikka sijaitsee Etelä-Euroopassa Balkanin niemimaan eteläkärjessä Euroopan, Aasian ja Afrikan maantieteellisessä risteämäkohdassa. Sitä ympäröivät pohjoisessa Albania, Pohjois-Makedonia ja Bulgaria, idässä Egeanmeri ja Turkki, lännessä Joonianmeri ja etelässä muu Välimeri. Kreikan pinta-ala on 131 957 neliökilometriä. Maa koostuu Manner-Kreikasta, josta erkanevat suuret niemimaat Peloponnesos ja Chalkidikí, sekä laajasta saaristosta, jonka suurimmat saaret ovat Kreeta ja Euboia. Saaristoon kuuluu laskutavasta riippuen 2 000–6 000 saarta. Maan rannikko on Euroopan pisin.
Kreikka jaetaan perinteisesti yhdeksään historiallis-maantieteelliseen alueeseen. Nämä ovat Keski-Kreikka, Peloponnesos, Thessalia, Epeiros, Makedonia, Traakia eli Länsi-Traakia, Egeanmeren saaret, Jooniansaaret ja Kreeta. Hallinnollisesti Kreikka jaetaan 13 alueeseen, joista osa vastaa nimeltään tai alueeltaan maantieteellisiä alueita, sekä nämä edelleen 74 alueyksikköön ja 332 kuntaan.
Geologia, seismologia ja vulkanologia

Kreikka on yksi koko maailman seismisesti aktiivisimmista maista ja se on koko Euroopan maanjäristysherkintä aluetta. Tämä on seurausta alueen tektonisten laattojen liikkeistä. Samasta syystä Kreikan alueella on myös aktiivisia ja uinuvia sekä suuri joukko sammuneita tulivuoria.
Egeanmeren alue muodostaa oman tektonisen laattansa, Egeanmeren laatan. Se sijaitsee Euraasian laatan ja Afrikan laatan välissä ja sillä sijaitsevat Peloponnesoksen niemimaa, Keski-Kreikka, Egeanmeri ja Kreeta sekä Vähä-Aasian länsiosa. Afrikan laatta työntyy Egeanmeren laatan alle Kreetan eteläpuolella, mikä aiheuttaa maanjäristyksiä Etelä-Kreikassa. Pohjois- ja Keski-Kreikassa maanjäristykset johtuvat Euraasian ja Egeanmeren laattojen suhteellisista liikkeistä. Matalat, alle 50 kilometrin syvyydessä tapahtuvat maanjäristykset sijoittuvat yleensä Egeanmeren laatan reunoille, ja syvemmät, yli 50 kilometrin syvyydessä tapahtuvat maanjäristykset keskemmälle laattaa. Pieniä, magnitudin 1–3 maanjäristyksiä tapahtuu Kreikassa päivittäin.
Aktiivisin tulivuoritoiminta sijoittuu Egeanmeren poikki kulkevan niin kutsutun helleenisen kaaren alueelle. Sen olemassaolo on seurausta siitä, että ympäröivien mannerlaattojen liike repii Egeanmeren laattaa hitaasti kahtia koillis-lounaissuunnassa suurin piirtein laatan keskeltä. Sama ilmiö on synnyttänyt Korintinlahden, kun Peloponnesos repeytyy irti muusta Manner-Kreikasta. Kreikan ainoa varsinainen aktiivinen tulivuori on kaaren keskivaiheilla sijaitseva Santoríni. Sen kokonaisuuteen kuuluu varsinaisen Santorínin saariryhmän kalderan lisäksi joukko merenalaisia tulivuoria, kuten Koloúmpo. Jonkin verran vulkaanista toimintaa on edelleen myös Nísyroksella ja Méthanalla. Monet saaret, kuten Samothráki, Límnos, Kos ja Mílos, ovat muinoin sammuneita tulivuoria.
Vuoret

Vuoristo kattaa noin 80 prosenttia Kreikan pinta-alasta, ja näin maa on Euroopan kolmanneksi vuoristoisin maa Norjan ja Albanian jälkeen. Kreikan merkittävin vuorijono on Píndosvuoristo, joka kulkee Manner-Kreikan poikki pohjois–eteläsuunnassa Dinaaristen alppien jatkeena Albanian rajalta Korintinlahdelle ja jatkuu tavallaan vuorijonona myös Peloponnesoksella ja Kreetalla. Koillis-Kreikassa on joitakin yksittäisiä korkeita vuoria, kuten Kreikan korkein vuori Ólympos (2 918 metriä). Myös suuri osa Kreikan saarista on vuoria, jotka kohoavat Egean nykyisin merenalaisesta maamassasta. Saariston korkeimmat vuoret ovat Kreetan Ída ja Páchnes. Yhteensä noin 40 vuorta ylittää 2 000 metrin korkeuden.
Kreikan kymmenen korkeinta vuorta ovat:
| Vuori | Maantieteellinen alue (tai valtio, jos muu kuin Kreikka) | Korkeus (m) |
| --- | --- | --- |
| Ólympos (Mýtikas) | Thessalia, Keski-Makedonia | 2 918 |
| Smólikas | Epeiros, Länsi-Makedonia | 2 637 |
| Vóras (Kaïmaktsalán) | Keski-Makedonia, Pohjois-Makedonia | 2 524 |
| Grámmos | Länsi-Makedonia, Epeiros, Albania | 2 520 |
| Gkióna | Keski-Kreikka | 2 510 |
| Týmfi (Gkamíla) | Epeiros | 2 497 |
| Vardoúsia (Kórakas) | Keski-Kreikka | 2 495 |
| Parnassós | Keski-Kreikka | 2 457 |
| Ída (Psiloreítis) | Kreeta | 2 456 |
| Páchnes | Kreeta | 2 453 |
Näytä kaikki vuoret...
Merialueet ja saaristo > Meret

Kreikan merialueet ovat Välimeren osia. Merkittävin on Egeanmeri, joka sijaitsee Manner-Kreikan ja Vähä-Aasian välissä. Se liittyy eteläosassaan muuhun Välimereen ja koillisosassa Mustaanmereen. Egeanmeren pinta-ala on noin 215 000 neliökilometriä. Meren pituus pohjois-eteläsuunnassa on noin 610 kilometriä ja leveys itä-länsisuunnassa noin 300 kilometriä. Egeanmeren länsi- ja pohjoisrannikko sekä useimmat saaret kuuluvat Kreikkaan, ja itärannikko Turkkiin. Meren pohjoisosaa kutsutaan Traakianmereksi, itäosaa Ikaríanmereksi, länsiosaa Myrtóonmereksi ja eteläosaa Kreetanmereksi. Itäosassa Peloponnesoksen niemimaan ja Keski-Kreikan välissä sijaitsee Saroninlahti. Egeanmeressä sijaitsevat Egeanmeren saaret.
Toiseksi merkittävin merialue on Joonianmeri, joka sijaitsee Kreikan sekä Sisilian ja Italian eteläosan välissä. Sen itärannikko kuuluu Kreikalle. Meri liittyy pohjoisosassaan Adrianmereen ja eteläosassaan muuhun Välimereen. Itäosassa siitä erkanee Korintinlahti, joka työntyy syvälle Manner-Kreikkaan erottaen Peloponnesoksen suureksi osaksi muusta mantereesta. Joonianmeri on koko Välimeren syvintä aluetta. Välimeren syvin kohta Kalypson syvänne, jonka syvyys on 5 267 metriä, sijaitsee Joonianmeressä Peloponnesoksen lounaispuolella. Joonianmeressä sijaitsevat Kreikalle kuuluvat Jooniansaaret.
Kolmas merkittävä merialue on Libyanmeri, joka sijaitsee Kreetan eteläpuolella sen ja Afrikan pohjoisrannikon välissä.