stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Clas Robert Segercrantz

Clas Robert Segercrantz
Clas (Claes) Robert Segercrantz (25. maaliskuuta 1808 Akaa – 4. lokakuuta 1879 Pietari) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen tykistönkenraali.
Clas Robert Segercrantzin vanhemmat olivat Segercrantz-aatelissukuun kuulunut kapteeni Fredrik Segercrantz ja Maria Helena Fischer. Segercrantz valmistui 2. Pietarin kadettikoulusta ja aloitti sotilasuransa vänrikkinä 18. tykistöprikaatissa vuonna 1826. Prikaatinsa mukana hän osallistui vuosien 1828–1829 Venäjän–Turkin sotaan. Segercrantz ylennettiin aliluutnantiksi 1832, luutnantiksi 1834, alikapteeniksi 1838 ja kapteeniksi 1843. Hänet määrättiin 11. tykistöprikaatin 3. kevyen patterin päälliköksi 1844 ja ylennettiin seuraavana vuonna everstiluutnantiksi. Hän osallistui Kaukasian sotaretkiin. Vuonna 1847 Segercrantz siirrettiin 7. tykistöprikaatin 2. raskaan patterin päälliköksi. Hän osallistui Unkarin kapinan kukistamiseen vuonna 1849, jolloin hänet myös ylennettiin everstiksi. Segercrantz määrättiin 8. tykistöprikaatin komentajaksi 1854, ja hän johti prikaatia Krimin sodassa vuosina 1854–1855. Sodan aikana hän sai lokakuussa 1855 urheudestaan kultaisen sapelin ja joulukuussa 1855 ylennyksen kenraalimajuriksi.
Vuonna 1859 Segercrantz määrättiin Kaukasian rintaman vasemman sivustan tykistökomentajaksi. Vuonna 1863 hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja määrättiin Terekin alueen tykistökomentajaksi. Seuraavana vuonna Segercrantz siirrettiin ensin Pietarin sotilaspiirin tykistökomentajan apulaiseksi ja sitten Odessan sotilaspiirin tykistökomentajaksi. Hänet ylennettiin tykistönkenraaliksi ja nimitettiin Venäjän sotaneuvoston jäseneksi heinäkuussa 1876. Segercrantz kuoli virassa ollessaan.
Segercrantzin puolisona oli vuodesta 1840 Helena Grigorjevna Tumanskaja. Heillä oli yksi poika ja yksi tytär.
Conviasa

| Conviasa |
| --- | --- |

 IATA: V0  –  ICAO: VCV 
Kutsukoodi:  CONVIASA
Perustettu:  31. maaliskuuta 2004
Laivaston koko:  29
Kohteiden määrä:  35
Tunnuslause:  El placer de volar
Solmukohdat:  Maiquetía Simón Bolívarin kansainvälinen lentoasema
Emoyhtiö:  Venezuelan vesi- ja lentoliikenneministeriö
Kotipaikka:   Maiquetía, Venezuela
Kanta-asiakasohjelma:  Infinito
Avainhenkilö(t):  Luis Gustavo Graterol Caraballo (toimitusjohtaja)
Yhtiön sivut:  conviasa.aero
Conviasa (Consorcio Venezolano de Industrias Aeronáuticas y Servicios Aéreos, S. A.; IATA: V0, ICAO: VCV, kutsukoodi: CONVIASA) on venezuelalainen lentoyhtiö. Se toimii Venezuelan vesi- ja lentoliikenneministeriön alaisuudessa. Koronapandemian helpottumisen jälkeen yhtiö on aloittanut voimakkaan laivaston ja reittiverkoston laajentamisen. Kesällä 2022 yhtiö aloittaa suorat reittilennot Iranin Teheraniin ja Qatarin Dohaan vastahankituilla Airbus 340-sarjan koneilla. Lisäksi säännöliisiä kansainvälisiä reittejä on mm. Kuuban Havannaan, Argentiinan Buenos Airesiin ja Nicaraguan Managuaan.
Laivasto
Conviasan Airbus A340-200.
Conviasan ensimmäinen Embraer 190.
Toukokuussa 2022:
1 Airbus A340-200
1 Airbus A340-300
1 Airbus A340-500
1 Airbus A340-600
2 ATR 42-400
2 ATR 72-200
6 Boeing 737-200Adv
2 Boeing 737-300
4 Bombardier CRJ700
15 Embraer 190
1 Embraer Lineage 1000
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Conviasa Wikimedia Commonsissa
California 37

| California 37 Train |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2010–2012
 Julkaistu: 13. huhtikuuta 2012
 Tuottaja(t): Espionage, David Hodges, Diji Parq, Butch Walker, Gregg Wattenberg
 Tyylilaji: rock, pop rock, folk rock, roots rock
 Kesto: 40.01
 Levy-yhtiö: Columbia, Sony
Trainin muut julkaisut
| Save Me, San Francisco 2009 | California 37 2012 | Bulletproof Picasso 2014 |
Singlet albumilta California 37
 ”Drive By” Julkaistu: 10. tammikuuta 2012  ”50 Ways to Say Goodbye” Julkaistu: 11. kesäkuuta 2012  ”Bruises” Julkaistu: 5. lokakuuta 2012  ”This'll Be My Year” Julkaistu: 29. marraskuuta 2012  ”Mermaid” Julkaistu: 27. joulukuuta 2012
California 37 on amerikkalaisyhtye Trainin kuudes studioalbumi. Sen julkaisi Columbia Records 13. huhtikuuta 2012. Albumin johdantosingle "Drive By" julkaistiin 10. tammikuuta 2012.
Kappaleet

This'll Be My Year – 3.30
Drive By – 3.16
Feels Good at First – 3.02
Bruises (ft. Ashley Monroe) – 3.52
50 Ways to Say Goodbye – 4.08
You Can Finally Meet My Mom – 4.40
Sing Together – 3.26
Mermaid – 3.17
California 37 – 2.13
We Were Made for This – 4.04
When the Fog Rolls In – 4.22
Arvostelut

Metacritic: 53/100
Allmusic:
Billboard: 75/100
Rolling Stone:
Listasijoitukset

| Listat (2012) | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Australia (ARIA Charts): 9
Itävalta (Ö3 Austria Top 40): 22
Belgia (Ultratop 50 Flanderi): 103
Belgia (Ultratop 50 Vallonia): 181
Kanada (Canadian Hot 100): 6
Tanska (Tracklisten): 27
Hollanti (MegaCharts): 16
Ranska (SNEP): 114
Saksa (Media Control Charts): 25
Irlanti (Irlannin albumilista): 74
Italia (FIMI): 39
Uusi-Seelanti (RIANZ): 17
Skotlanti (Scottish Singles and Albums Chart): 3
Sveitsi (Swiss Music Charts): 14
Britannia (Britannian albumilista): 7
Yhdysvallat (Billboard 200): 4
Yhdysvallat (Billboard Rock Albums): 2
Käännös suomeksi
Chris Terry

| Chris Terry |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. huhtikuuta 1989 (ikä 35) Brampton
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Bridgeport Islanders
Sarja:  AHL
Pelinumero:  25
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  Plymouth Whalers (OHL) Albany River Rats (AHL) Charlotte Checkers (AHL) Carolina Hurricanes (NHL) Montreal Canadiens (NHL) St. John’s IceCaps (AHL) Laval Rockets (AHL) Grand Rapids Griffins (AHL) Torpedo Nižni Novgorod (KHL) Chicago Wolves (AHL)
NHL-varaus:  132. varaus, 2008 Carolina Hurricanes
Chris Terry (s. 7. huhtikuuta 1989) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa AHL-seura Bridgeport Islandersissa. Hän on pelannut suurimman osan urastaan AHL:ssa, missä hän on voittanut kertaalleen muun muassa sarjan pistepörssin. NHL:n puolella hän on saanut pelejä Carolina Hurricanesissa ja Montreal Canadiensissa. Terry edusti yhden kauden myös KHL:n Torpedo Nižni Novgorodia.
Ura > Junioriura

Terry varattiin Markham Islandersista OHL:ään Plymouth Whalersiin toisella kierroksella vuonna 2005. Tulokaskaudellaan Whalersissa Terry teki 28 pistettä 64 otteluun sekä pudotuspeleissä 11 ottelussa viisi pistettä kaudella 2005–2006.
Terry paransi kaudelle 2006–2007, kun teki Plymouthissa 68 ottelussa 66 pistettä, mikä oli joukkueen kolmanneksi paras tulos. Pudotuspeleissä hän teki 18 pistettä 20 pelissä. Whalers voitti J. Ross Robertson Cupin ja Memorial Cupin. Kauden jälkeen Terry varattiin Carolina Hurricanesiin vuoden 2007 varaustilaisuudessa.
Kaudella 2007–2008 Whalers nimesi Terryn kapteenikseen vierasotteluiden ajaksi. Terry sijoittui OHL:n kuudenneksi tehtyään 44 maalia ja 101 pistettä. Whalersin sisäisessä pistepörssissä hän sijoittui ensimmäiseksi tehdessään seitsemän pistettä neljään otteluun.
Terry nimettiin kaudeksi 2008–2009 Whalersin kokoaikaiseksi kapteeniksi ja hän jatkoi vaikuttavien pisteiden tekemistä sijoittuessaan liigan toiseksi tekemällä 94 pistettä 53 pelissä. 11 pudotuspeliottelussa hän teki 11 pistettä ollen joukkueen paras. Kauden jälkeen Terry palkittiin Mickey Renaud Captain's Trophylla ja Dan Snyder Memorial Trophylla.
253 Whalersissa pelaamassaan ottelussa Terry teki 289 pistettä, joka on joukkueen historian kolmanneksi eniten.
Ura > Ammattilaisura

Whalersin tiputtua pudotuspeleistä vuonna 2008, Carolina Hurricanes kiinnitti Terryn loppukaudeksi 2007–2008 farmijoukkueeseensa Albany River Ratsiin. Ammattilaisdebyyttinsä Terry teki Ratsissa ilman pisteitä. Seuraavan Whalersissa pelatun kauden jälkeen Terry ja Carolina solmivat kolmen vuoden tulokassopimuksen 29. toukokuuta 2009. Hurricanesin ensimmäisen harjoitusleirin jälkeen Terry palasi Albanyyn ensimmäiseksi kokonaiseksi ammattilaiskaudeksi 2009–2010. Terry pysyi AHL:ssä  kauteen 2012–2013 saakka, jolloin hänet kutsuttiin tekemään NHL-debyytti 9. maaliskuuta New Jersey Devilsiä vastaan. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen maalinsa ja pisteensä.
Terry vakiinnutti kaudella 2014–2015 pelipaikkansa Hurricanesissa ja pelasi sen aikana 57 NHL-ottelua. AHL-joukkue Charlotte Checkersissä hän kävi pelaamassa viisi ottelua kuntoutumisen aikana. Terry pelasi kaudella 2015–2016 Hurricanesissa 68 ottelua, ja seuraavaksi kaudeksi hän teki sopimuksen Montreal Canadiensin kanssa.
Terry edusti kaudella 2016–2017 pääosin Canadiensin farmiseura St. John’s IceCapsia ja olikin siellä AHL:n parhaimpia pistemiehiä. Hän teki 38 ottelussa peräti 50 pistettä, ja hänellä oli vähintään 24 peliä pelanneista eniten pisteitä ottelua kohden. Terry voitti Laval Rocketsissa kaudella 2017–2018 koko AHL:n pistepörssin tehtyään 62 ottelussa 71 pistettä. Kauden jälkeen hän solmi kaksivuotisen sopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa.
Terry oli kauden 2020–2021 aikana pitkään pelaamatta ja teki vasta joulukuun alussa sopimuksen KHL-seura Torpedo Nižni Novgorodiin, jossa hän pelasi lopulta 19 runkosarjaottelua. Terry palasi kaudeksi 2021–2022 Venäjältä Pohjois-Amerikkaan ja teki sopimuksen AHL:n Bridgeport Islandersin kanssa ja jatkoi sen jälkeen sopimusta Bridgeportiin.
Käännös suomeksi
Chris Thorburn

| Chris Thorburn |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. kesäkuuta 1983 (ikä 41) Sault Ste. Marie, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  191 cm
Paino:  100 kg
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–2020
Seurat:  Buffalo Sabres   Pittsburgh Penguins   Atlanta Thrashers   Winnipeg Jets   St. Louis Blues
NHL-varaus:  50. varaus, 2001 Buffalo Sabres
Chris Thorburn (s. 3. kesäkuuta 1983) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija.
Ura

Pelattuaan 15-vuotiaana NOJHL:ssä, Thorburn varattiin ensimmäisellä kierroksella North Bay Centennialsiin vuoden 1999 OHL:n varaustilaisuudessa.
Thorburn varattiin vuoden 2001 varaustilaisuudessa 50. pelaajana Buffalo Sabresiin. 3. lokakuuta 2006 Thorburn asetettiin poimittiin Pittsburgh Penguinsin toimesta vapaiden pelaajien waivers-listalta. Yhden Pittsburghissa pelatun kauden jälkeen Thorburn kaupattiin Atlanta Thrashersiin vaihdossa varaustilaisuuden kolmannen kierroksen varausvuoroon.
Kaudella 2010–2011 Thorburn teki neljännen Atlanta-kautensa aikana kolmen vuoden mittaisen jatkosopimuksen 26. helmikuuta 2011. Thorburn jatkoi joukkueen kokoonpanossa myös kun seura siirtyi pois Atlantasta ja otti nimekseen Winnipeg Jets.
Heinäkuussa 2017 Thorburn siirtyi vapaana pelaajana kaksivuotisella sopimuksella St. Louis Bluesiin. Thorburn pääsi juhlimaan kauden 2018–2019 päätteeksi Stanley Cupin mestaruutta St. Louis Bluesin paidassa, joskin pelasi kaudella vain yhdessä NHL-ottelussa. Kesäkuussa 2020 Thorburn ilmoitti uransa lopettamisesta.
Tilastot

Käännös suomeksi
Centipede (albumi)

| Centipede Rebbie Jackson |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1983–1984
 Julkaistu: 10. lokakuuta 1984
 Tuottaja(t): Michael Jackson, Wayne Henderson, Tito Jackson, Randy Jackson
 Tyylilaji: R&B, pop
 Kesto: 31.39
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Rebbie Jacksonin muut julkaisut
|   | Centipede 1984 | Reaction 1986 |
Centipede on yhdysvaltalaisen laulaja Rebbie Jacksonin debyyttialbumi, josta myös tuli hänen ainoa kultalevynsä.
Kappaleet

Centipede
Come Alive It's Saturday Night
Hey Boy
Open Up My Love
Play Me (I'm A Jukebox)
I Feel For You
A Fork In The Road
Ready For Love
Aiheesta muualla

Centipede discogs.com -sivustolla
Carl Loewe

Carl Loewe
Johann Carl Gottfried Loewe (30. marraskuuta 1796 Löbejün – 20. huhtikuuta 1869 Kiel) oli saksalainen säveltäjä. Hänet tunnetaan parhaiten balladeistaan, joita hän sävelsi noin 400. Loewellä oli myös tapana itse esittää laulujaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carl Loewe Wikimedia Commonsissa
Centerfield

| Centerfield John Fogerty |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinäkuu-syyskuu 1984
 Julkaistu: 15. tammikuuta 1985
 Tuottaja(t): John Fogerty
 Tyylilaji: Rock
 Kesto: 35.20
 Levy-yhtiö: Warner Bros.
John Fogertyn muut julkaisut
| Hoodoo 1976 | Centerfield 1985 | Eye of the Zombie 1986 |
Centerfield on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä John Fogertyn neljäs sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1985, 9 vuotta edellisestä. Levy oli Fogertyn suosituin Creedence Clearwater Revival -yhtyeen jälkeisistä albumeista ja nousi Yhdysvaltain Billboard-listan ykköseksi. Se sisälsi hittisinglet "The Old Man Down the Road", "Rock and Roll Girls" ja nimikappale "Centerfield". Baseballissa center fielder tarkoittaa takakentän keskellä pelaavaa keskikopparia.
Oikeuskiistat

Levyllä on kaksi John Fogertyn entisen levy-yhtiön Fantasy Recordsin omistajasta Saul Zaentzistä tehtyä herjauslaulua. Oikeusjutun pelossa Fogerty vaihtoi Zanz Can't Dance -laulun nimeksi Vanz Can't Dance, mutta Zaentz haastoi Fogertyn silti oikeuteen kunnianloukkauksesta. Tämän lisäksi Zaentz, Fogertyn CCR-laulujen oikeuksien omistaja, haastoi Fogertyn oikeuteen myös itsensä plagioimisesta kappaleessa The Old Man Down the Road. Fogerty voitti plagiointioikeudenkäynnin, mutta kunnianloukkaussyytteet sovittiin oikeudenkäynnin ulkopuolella.
Kappaleet

"The Old Man Down the Road" – 3:34
"Rock and Roll Girls" – 3:28
"Big Train (From Memphis)" – 2:58
"I Saw It on T.V." – 4:20
"Mr. Greed" – 4:09
"Searchlight" – 4:31
"Centerfield" – 3:53
"I Can't Help Myself" – 3:15
"Vanz Kant Danz" – 5:32
Carl Ludwig Sprenger

| Carl Ludwig Sprenger |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1846
Kuollut: 1917 (70–71 vuotta)
Kansalaisuus:  saksalainen
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  kasvitiede
Carl Ludwig Sprenger (1846–1917) oli saksalainen kasvitieteilijä ja napolilaisen siemenkaupan Dammann & Con osakas.
Kun Saksan keisari Vilhelm II osti Achílleio-palatsin vuonna 1907, hän teki paljon muutoksia sekä palatsiin että sen puutarhaan. Vilhelm II palkkasi Sprengerin sinne puutarhan johtajaksi. Sprengerin ansiosta puutarhassa kasvaa yli sata lajia jukkapalmuja.
Hänen kunniakseen nimettyjä kasveja ovat hienohelma (Asparagus sprengeri) ja Magnolia sprengeri, joka on yksi magnolioiden suvun laji.
Hänestä käytetään tieteellisen nimen perään liitettävää auktorilyhennettä Sprenger.
Aiheesta muualla

Dammann & Co - Siemen luettelon etusivu (kuva) Biodiversity Heritage Library. Viitattu 30.8.2019. (englanniksi)
Chris Tucker

| Chris Tucker |
| --- | --- |
 Chris Tucker vuonna 2019.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Christopher Tucker
Syntynyt: 31. elokuuta 1971 (ikä 53) Atlanta, Georgia, Yhdysvallat
Näyttelijä
Aktiivisena:  1991–
Merkittävät roolit:  James Carter (Rush Hour – Rankka pari)
Palkinnot
 MTV Movie Award (1999, 2002) Blockbuster Entertainment (1999) Blimp Award (2002) Teen Choice (2002) 
Aiheesta muualla
christucker.com
IMDb 
Elonet
Christopher ”Chris” Tucker (s. 31. elokuuta 1971[lähde? ]) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hänet tunnetaan parhaiten Rush Hour -elokuvista. Chris on esiintynyt muun muassa Michael Jacksonin musiikkivideolla You Rock My World.
Filmografia

| Vuosi | Elokuvan/TV-sarjan nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1988 | Roseanne (televisiosarja) | Hän itse |
| 1992 | Hangin' with Mr. Cooper (televisiosarja) | Räppäri |
| 1994 | House Party 3 | Johnny Booze |
| 1995 | Friday | Smokey |
| 1995 | Panther | Henkivartija |
| 1995 | Dead Presidents | Skip |
| 1997 | The Fifth Element – puuttuva tekijä | Ruby Rhod |
| 1997 | Money Talks | Franklin Hatchett |
| 1997 | Jackie Brown | Beaumont Livingston |
| 1998 | Rush Hour – Rankka pari | Etsivä James Carter |
| 2001 | Rush Hour 2 | Etsivä James Carter |
| 2001 | Diary (televisiosarja) | Hän itse |
| 2006 | African American Lives (televisiosarja) | Hän itse |
| 2007 | Rush Hour 3 | Etsivä James Carter |
| 2009 | Mr. S: My Life with Frank Sinatra | George Jacobs |
| 2012 | Unelmien pelikirja | Danny McDaniels |
| 2016 | Billy Lynn’s Long Halftime Walk | Albert |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Chris Tuckerin virallinen sivusto
Nigerin vallankaappaus 2023

Niger
Mohamed Bazoum on Nigerin presidentti, joka valittiin virkaansa vapailla vaaleilla valitun presidentin seuraajaksi ja pidätettiin vallankaappauksen alkaessa kesällä 2023.
Nigerin vallankaappaus 2023 tapahtui 26. heinäkuuta, kun sotilaat Niameyssa väittivät kaataneensa Nigerin hallinnon. Presidentin vartiokaartin jäsenet pidättivät aikaisemmin demokraattisissa vaaleissa valitun presidentti Mohamed Bazoumin.
Vallan kaappanut Kotimaan turvallisuuden kansallinen neuvosto ilmoitti 28. heinäkuuta, että neuvoston puheenjohtajaksi on nimitetty kenraali Abdourahamane Tchiani, joka toimi aiemmin presidentin henkivartiokaartin komentajana.
Taustaa

Kyseessä on Nigerin vuonna 1960 tapahtuneen itsenäistymisen jälkeen viides sotilasvallankaappaus. Edellinen tapahtui vuonna 2010. Vuonna 2021 tapahtunut vallankaappausyritys epäonnistui.
Vuoden 2020 jälkeen Niger on neljäs valtio Länsi-Afrikassa, joka on joutunut vallankaappaukseen Burkina Fason, Guinean ja Malin jälkeen.
Niger on ollut siirtolaisuuden keskeinen kauttakulkumaa. Sen asema on strategisesti tärkeä Länsi- ja Pohjois-Afrikan välissä. Siirtolaisten suosittu reitti johtaa Länsi-Afrikasta Nigerin kautta Libyaan ja sieltä Välimeren yli Italiaan. Presidentti Bazoumin hallitus on ollut yhteistyökumppani Euroopan maiden kanssa, jotka yrittävät pysäyttää siirtolaisvirran Välimeren yli. Se sopi ottavansa takaisin satoja siirtolaisia Libyan pidätyskeskuksista. Bazoumi on myös tukahduttanut ihmissalakuljetusta alueella, joka oli ollut tärkeä kauttakulkupaikka muiden Länsi-Afrikan maiden ja pohjoisempana olevien maiden välillä.
Vetäydyttyään Malista vuonna 2022 Ranska sijoitti noin 1 000 sotilasta Nigeriin. Myös Yhdysvalloilla on maassa yli tuhat sotilasta ja dronetukikohta Agadezin lähellä. Useita islamistisia äärijärjestöjä toimii Nigerin ympäristössä. Länsimaat ovat nähneet Nigerin viimeisenä suurena ääriliikkeitä vastustavana kumppanina Sahelin alueella.
Taustaa > Terrorismin leviäminen

Juuri ennen Nigerin vallankaappausta Länsi-Afrikan talousyhteisö Ecowas raportoi, että puoli miljoonaa henkilöä 15 maan talousyhteisössä on pakolaisia ​​ja lähes 6,2 miljoonaa on joutunut siirtymään kotiseudultaan. Tammikuun ja kesäkuun 30. päivän 2023 välisenä aikana Länsi-Afrikan terrori-iskuissa kuoli yhteensä 4 593 ihmistä, joista 2 725 sai surmansa Burkina Fasossa, 844 Malissa, 77 Nigerissä ja 70 Nigeriassa. Terrori-iskuja on ollut myös Nigerin eteläisissä naapurimaissa Beninissä ja Togossa. Se on Ecowasin edustajan mukaan "vahva osoitus terrorismin leviämisestä rannikkovaltioihin, ja tilanne muodostaa lisäuhan alueelle".
Verrattuna Sahelin sotilasjunttien alaisiin maihin Niger on ollut vastustuskykyinen torjumaan terrorismia. Mikään maan alue ei ole ollut pysyvästi terroristiryhmien miehittämä lukuun ottamatta Tšadjärven Nigerin saaria.
Sotilasjuntan oltua vallassa kolme viikkoa seitsemäntoista Nigerin sotilasta sai surmansa epäiltyjen terroristiryhmien hyökkäyksessä lähellä Malin rajaa. Lisäksi 20 sotilasta loukkaantui. Aseelliset kapinat ovat vaivanneet Sahelin aluetta yli kymmenen vuoden ajan. Ne alkoivat Pohjois-Malissa vuonna 2012, jonka jälkeen ne levisivät naapurimaihin Nigeriin ja Burkina Fasoon vuonna 2015. Kyseessä oli seitsemäs hyökkäys Nigerin joukkoja vastaan ​​sotilasvallankaappauksen jälkeen.
Ainakin 29 Nigerin sotilasta tapettiin terroristihyökkäyksessä 2. lokakuuta 2023. Sadat jihadistit tappoivat sotilaat käyttämällä "improvisoituja räjähteitä ja kamikaze-ajoneuvoja". Myös useita kymmeniä terroristeja kuoli vastahyökkäyksessä, joka tapahtui lähellä Malin rajaa.
Juntan reaktiot

Aluksi sotilasjuntta kieltäytyi vastaanottamasta naapuri- ja ulkomaiden nevottelijoita, mutta myönsi sitten muslimitutkijoiden lähetystön vierailun Nigeriasta Niameyhin. Lähetystön johtaja kertoi, että heidän tehtävänsä oli luoda väylä, jolla Nigerin juntan vallankaappauksen johtajat kävisivät vuoropuhelua Ecowasin johtajien kanssa ymmärtääkseen toisiaan. Tämä lähetystö toimi Nigerian presidentin ja Ecowasin johtajan Bola Tinubun siunaamana. Tapaamisen jälkeen tutkijoiden joukko sanoi, että Nigerin vallankaappausjohtajat ovat avoimia diplomatialle ratkaistakseen kiistansa Ecowasin blokin kanssa.
Heti tämän jälkeen 13. elokuuta Nigerin armeijan tiedottaja sanoi, että juntta nostaa syrjäytetyn presidentin Mohamed Bazoumin syytteeseen maanpetoksesta. Kansallisessa televisiossa myöhään illalla luetussa lausunnossa tiedottaja luki Bazoumia vastaan ​​syytteet "maanpetoksesta ja maan sisäisen ja ulkoisen turvallisuuden heikentämisestä". Tätä on pidetty merkkinä siitä, että juntta yrittää vastustaa kansainvälistä painetta Bazoumin vallan palauttamiseksi. Nigerin maasta Nigeriaan paennut ulkoministeri Hassoumi Massoudou sanoi, että sotilasjuntalla ei ole oikeutta syyttää maan presidenttiä. "... he eivät voi teeskennellä, että heillä on moraalinen asema asettaakseen ketään oikeuden eteen", Massoudou sanoi.
Nigerin syrjäytettyä presidenttiä Bazoumia, hänen vaimoaan ja poikaansa on pidetty vankeina presidentinpalatsin kellarissa sotilasjuntan alkamisesta lähtien. Hänen hyvinvoinnistaan on oltu huolissaan, mutta hänen lääkärinsä sanoi Bazoumin olleen hyvällä tuulella, vaikka häntä pidettiin vaikeissa olosuhteissa.
Nigerin sotilasjuntan nimittämä siviilipääministeri Ali Mahaman Lamine Zeine vieraili 15. elokuuta Tšadissa keskustelemassa maan väliaikaisen presidentin kenraali Mahamat Idriss Débyn kanssa. Sotilashallituksen diplomaattiseksi kasvoksi ryhtynyt Zeine sanoi, että hänen maansa on nyt "siirtymähallituksen" alaisuudessa ja toisti juntan olevan valmis neuvotteluihin. Hän sanoi kuitenkin, että sotilasjuntta keskustelee vain sellaisten kumppaneiden kanssa, jotka kunnioittavat hänen maansa suvereniteettia. Tšadin presidentti Déby on pyrkinyt välittämään neuvotteluja Nigerin sotilasjuntan ja presidentti Mohamed Bazoumin syrjäytetyn hallituksen välillä. Tšad on myös ilmoittanut, että se ei osallistu sotilaallisiin toimiin Nigerin vallankaappausjohtajia vastaan.
Tavattuaan Ecowasin välittäjät Niameyssa 20. elokuuta, sotilasjuntan johtaja Abdourahamane lupasi palauttaa Nigerin siviilihallintoon kolmen vuoden kuluessa.
26. elokuuta Nigerin sotilasjuntan alainen ulkoministeriö ilmoitti, että Ranskan suurlähettiläällä on 48 tuntia aikaa lähteä maasta. Se väitti, että lähettiläs oli kieltäytynyt tapaamasta uusia hallitsijoita ja pyytänyt Ranskan hallitusta ryhtymään Nigerin etujen vastaisiin toimiin. Ranska hylkäsi vaatimuksen sanomalla, että vallankaappaajilla ei ole valtuuksia esittää tällaista pyyntöä.