stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
SES-10

| SES-10 |
| --- | --- |
 SES-10 ja Falcon 9 laukaisualustalla laukaisupäivän aamulla.
Organisaatio:  SES
Valmistaja:  Airbus Defence and Space
Tehtävätyyppi:  tietoliikennesatelliitti
Laukaisu:  30. maaliskuuta 2017 22.27 UTC Kennedy Space Center LC-39A
Laukaisualus:  Falcon 9 Full Thrust
Massa:  ~5 300 kg
Teho:  13 kW
Kiertorata
Viitejärjestelmä:  Maakeskeinen
Kiertorata:  GEO
Pituuspiiri:  67° W
Epookki:  suunniteltu
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Tunnus
  
SES-10 on luxemburgilaisen SES:n operoima geostationaarinen tietoliikennesatelliitti, joka laukaistiin SpaceX:n osittain uudelleenkäytetyllä Falcon 9 Full Thrust -raketilla 30. maaliskuuta 2017. Kyseessä oli ensimmäinen kerta ikinä, kun kiertoratalaukaisuihin kykenevän kantoraketin ensimmäinen vaihe laukaistiin uudelleen. Lennolla onnistui lajissaan ensimmäisinä myös aiemmin laukaistun rakettivaiheen uudelleentalteenotto ja nokkakartion hallittu laskeutuminen mereen. SES-10-laukaisun rakettivaihe on SpaceX:n vajaa vuosi aikaisemmin laukaistulta CRS-8-rahtilennolta kansainväliselle avaruusasemalle.
Airbus Defence and Spacen SES:lle valmistaman satelliitin on tarkoitus palvella Latinalaisen Amerikan markkinoita ja korvata ikääntyvät AMC 3 ja -4-tietoliikennesatelliitit.
Satelliitti

SES-10 on Airbus Defence and Spacen valmistama satelliitti, joka rakentuu Eurostar E3000 -satelliittirungon ympärille. Satelliitti on suunniteltu 15 vuoden käyttöiälle ja on varustettu 55 Ku-kaistan transponderilla. SES-10 on varustettu sähköpropulsiojärjestelmällä, mutta sitä on tarkoitus käyttää vain asemanpitoon kiertoradalla. Satelliitti käyttää GTO-siirtoradalta lopulliselle geostationaariselle radalle siirtymiseen perinteisempää nesterakettimoottoria. Ajoaineilla tankatun satelliitin massa on 5 300 kilogrammaa laukaisuhetkellä. Satelliitin teho on 13 kilowattia.
SES ja Airbus Defence and Space solmivat satelliitin tilaussopimuksen helmikuussa 2014. Satelliitti oli kymmenes Airbus Defence and Spacen rakentama, jossa käytetään sähköpropulsiota asemanpitoon kiertoradalla.
SES-10 on tarkoitus sijoittaa kiertoradalla segmentille 67 astetta läntistä pituutta, mistä se palvelee Latinalaisen Amerikan markkinoita. Satelliitti korvaa ikääntyvät AMC 3 ja -4-tietoliikennesatelliitit, jotka laukaistiin vuosina 1997–1999.
Laukaisuajankohdan kehitys ja valmistelut

SES ilmoitti satelliitin tilauspäivänä solmineensa myös sopimuksen sen laukaisusta yhdysvaltalaisen SpaceX:n kanssa. Satelliitin oletettiin alkuun laukaistavan SpaceX:n raskaammalla Falcon Heavy -kantoraketilla, mutta SES ja SpaceX täsmentivät myöhemmin, että laukaisulla tultaisiin käyttämään pienempää Falcon 9 -rakettia. SpaceX oli aiemmin laukaissut yhtiön SES-8-tietoliikennesatelliitin Falcon 9:llä, minkä lisäksi yhtiöt olivat tehneet sopimuksen SES-9-satelliitin laukaisemisesta Falcon 9:llä. SES-10 oli laukaisusopimuksen tekemisen aikaan tarkoitus laukaista vuoden 2016
SES ilmaisi helmikuussa 2016 kiinnostuksena laukaista joku satelliittinsa SpaceX:n Falcon 9 -raketin laukaisulla, jossa raketin ensimmäinen vaihe olisi uudelleenkäytetty. Tammikuussa 2017 yhtiö ilmoitti sopineensa SES-10 laukaisemisesta uudelleenkäytetyllä Falcon 9 -raketilla. SES-10 suunniteltiin laukaistavan rakettivaiheella, jota oli aiemmin käytetty SpaceX CRS-8 -rahtilennon laukaisemiseen kansainväliselle avaruusasemalle huhtikuussa 2016.
Talteenotetut osat

Rakettivaiheen turvallisuus varmistettiin pian laskeutumisen jälkeen, ja joukko työntekijöitä nousi myöhemmin ASDS:lle kiinnittämään vaiheen lautan kanteen. ASDS-alus ja raketti saapuivat Port Canaveralin edustalle aamuyöstä 4. huhtikuuta, ja ne hinattiin satamaan auringonnousun aikaan samana päivänä. Rakettivaiheen laskutelineet irrotettiin ja se nostettiin maalla odottaneen kuljetusauton kyytiin.
SES-10-lennolla tehtiin myös jossain määrin onnistunut nokkakartion puolikkaiden talteenottoyritys. Kartion osat vakauttivat itsensä irtautumisen jälkeen pienillä ohjausmoottoreilla, ja tekivät laskeutumisen mereen ohjattavien laskuvarjojen varassa. Vain toisen puolikkaan talteenotto onnistui, ja kyseinen osa saapui Port Canaveralin satamaan huoltoaluksen kannella maanantaina 3. huhtikuuta. Yhtiö on suunnitellut myöhemmillä laukaisuilla ottavansa puolikkaat talteen lentokoneella kesken niiden laskuvarjon varassa tapahtuvan ilmalennon. SpaceX on jo jonkin aikaa kehittänyt komposiittirakenteisen nokkakartion talteenottoa ja uudelleenkäyttöä, sillä osa muodostaa noin kymmenesosan koko Falcon 9 -raketin tuotantokuluista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SES-10 -satelliitin laukaisu Wikimedia Commonsissa
SES-10 SES:n verkkosivuilla
Kierrätysraketin lento onnistui – Tiedetuubi (Arkistoitu – Internet Archive)
SES-10 ja Falcon 9 alustalla laukaisupäivän aamulla.
Falcon 9 -raketti nousee laukaisualustalta 30. maaliskuuta.
Rakettivaihe saapumassa Port Canaveralin satamaan 4. huhtikuuta 2017.
Sideritis

Sideritis voi viitata seuraaviin:
raudakit (Sideritis), huulikukkaiskasvien suku
Sergítsi eli Siderítis, Pohjoisen Egean saariin kuuluva saari Kreikassa lähellä Límnosta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sideritis”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Shane McMahon

Shane McMahon vuonna 2008
Shane "Brandon" McMahon (s. 15. tammikuuta 1970) on WWE:n johtokunnan puheenjohtajan Vince McMahonin poika, osa-aikainen showpainija ja osa WWE:n toimeenpanevaa johtoa nimikkeellä Executive Vice President of WWE Global Media.
Hän on otellut muun muassa Kurt Anglea vastaan, mutta loukkaantui pahasti. Hän on otellut myös Randy Ortonia vastaan, ja loukkaantui tässäkin ottelussa pahasti. Hänet on tunnettu WWE:n historian vaarallisimmista stunteista.
Shanellä on poika Declan James McMahon. Shane on ollut WCW:n omistajista yhdessä Stephanie McMahon:in kanssa. Shane omisti WCW:n ja Stephanie ECW:n. Hänellä on ollut vuodella 2009 riitaa Randy Ortonin kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Shane McMahon Wikimedia Commonsissa
Sidepultti

Sidepultti on höyrykattilan rakenteen sisäinen tukipultti.
Sidepultin rakenne
Vaihtokuntoisia ja vaihdettuja sidepultteja kattilan vesitilassa
Sidepulteilla yhdistetään tulipesä ja kattilan muut rakenteet.
Pultti on yleensä osittain ontto, jolloin sen sisällä oleva ns. juorureikä ilmaisee vuotamalla pultin katkenneen. Juorureikä aukeaa tulipesään päin ettei ulos suuntautuva höyrysuihku aiheuttaisi ruumiinvammoja koneen käyttäjille.
Näiden pulttien uusiminen on eräs merkittävimpiä höyrykattilan kunnostustöitä.
Seychellien kansalliskirjasto

| Seychellien kansalliskirjasto> Seychelles National Library  Bibliothèque nationale des Seychelles |
| --- | --- |

Osoite:  P.O. Box 45, Victoria, Mahé, Seychellit
Sijainti:  Francis Rachel Street, Victoria, Mahé, Seychellit
Valmistumisvuosi:  1994
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Seychellien kansalliskirjasto (engl. Seychelles National Library; ransk.  Bibliothèque nationale des Seychelles) on Seychellien saaristovaltion pääsaarella Mahélla  sijaitsevasta pääkaupungista Victoriasta käsin johdettu kansalliskirjasto. Kirjastolla on kaksi sivutoimipistettä toiseksi suurimmalla saarella (Praslin) ja yksi kolmanneksi suurimmalla La Diguella. Kansalliskirjaston johtajana toimi Ann-Mary Robert (10/2017).
Vuonna 1910 avattu Carnegie Library edelsi nykyistä Seychellien kansalliskirjastoa.
Kansalliskirjaston edeltäjä oli on 22. tammikuuta 1910 kuvernööri Davidsonin johdolla yleisölle avattu ja vuoteen 1970 saakka toiminut Carnegie Library. Vuonna 1970 Seychellien opetusministeriö (engl. Department of Education) otti toiminnan vastuulleen ja kirjaston uudeksi nimeksi tuli Carnegie Public Library. Kansalliskirjastoksi (Seychelles National Library) toiminnot nimettiin vuonna 1978 ja laitos muutti uuteen osoitteeseen State House Avenuelle seuraavana vuonna. Uudisrakennus kirjastolle pystytettiin vuosina 1991–1994. Kansalliskirjasto avasi nykyiset tilansa Francis Rachel Streetillä yleisölle 18. kesäkuuta 1994.
Vapaakappaleoikeus kirjastolla on ollut vuodesta 1964. Kansallisen ISBN-keskuksen toiminta käynnistettiin 1998. Kirjasto hoitaa myös sarjajulkaisujen ISSN-reksisteröinnin maassaan. Seychellien kansallisbibliografian ensimmäisen osan (vuodet 1700-1985) kirjasto julkaisi 15. joulukuuta 2004, ja toisen osan (1986-1995) vuonna 2007.
YK:n kehitysohjelma UNDP:n mukaan 95,2 prosenttia Seychellien aikuisväestöstä (yli 15-vuotiaat) oli lukutaitoisia.
Aiheesta muualla

Marcel Lajeunesse & Henri Sène (2004) Legislation for library and information services in French-speaking Africa revisited. (Abstrakti; The International Information & Library Review, 36 (4), Dec. 2004, pp. 367-380) (englanniksi) (sciencedirect.com)
San Joaquín (1771)

| San Joaquín |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Artillero Real, Cartagena
Laskettu vesille:  14. kesäkuuta 1771
Loppuvaihe:  romutettu 1817
Tekniset tiedot
Pituus:  52,73 m (köli)
Leveys:  15,65 m
Syväys:  7,62 m
Miehistöä:  550
Aseistus
Aseistus:  alempi tykkikansi: 28 × 24 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 30 × 18 naulan tykkiä puolikansi: 8 × 8 naulan tykkiä etukansi: 4 × 8 naulan tykkiä
San Joaquín oli Espanjan laivaston vuonna 1771 vesille laskettu San Joaquín -luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Francisco Gautierin sistema francésiin perustuva Eduardo Bryantin suunnittelema ja valmistama alus tilattiin Artillero Realilta Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 14. kesäkuuta 1771.
San Isidro -luokka

| San Isidro -luokka |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Pituus:  47,37 m (köli)
Leveys:  15,72 m
Syväys:  6,91 m
Miehistöä:  550
Aseistus
Meritorjunta:  alempi tykkikansi: 28 x 24 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 30 x 18 naulan tykkiä puolikansi: 8 x 8 naulan tykkiä etukansi: 4 x 8 naulan tykkiä
San Isidro -luokka oli Espanjan laivaston kahden kaksikantisen 70-tykkisen linjalaivan muodostama alusluokka. San Isidron tykkien määrä nostettiin 74:ään vuonna 1790.
Suunnittelu

Alukset tilattiin 16. lokakuuta 1766 ja valmistettiin Ferrolissa Jorge Juan y Santacilian sistema inglésin mukaisesti.
Alukset

| Nimi (lempinimi) | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| San Isidro | Reales Astilleros de Esteiro, Ferrol |  | 2. toukokuuta 1768 |  | vallattu 14. helmikuuta 1797 |
| San Julián | Ferrol |  | 10. joulukuuta 1768 |  | haaksirikkoutui 18. tammikuuta 1780 |
Silmänpaine

Silmänpaineen mittaamista tonometrillä.
Silmänpaine kuvaa paine-eroa silmän sisäosan ja ulkoilman paineen välillä. Normaali vaihteluväli on 10–21 mmHg, ja silmien välinen ero paineessa on yleensä alle kolme yksikköä. Silmänpainetta voidaan mitata tonometri-nimisellä laitteella.
Aiheesta muualla

Terveyskirjasto: Silmänpaine
Silmänpaineen mittaus
San Isidro (1768)

| San Isidro |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Reales Astilleros de Esteiro, Ferrol
Laskettu vesille:  2. toukokuuta 1768
Palveluskäyttöön:  1768
Poistui palveluskäytöstä:  vallattu 14. helmikuuta 1797
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 740 t (arqueo)
Pituus:  47,37 m
Leveys:  15,72 m
Syväys:  6,91 m
Miehistöä:  550
Aseistus
Aseistus:  alempi tykkikansi: 28 x 24 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 30 x 18 naulan tykkiä puolikansi: 8 x 8 naulan tykkiä etukansi: 4 x 8 naulan tykkiä
San Isidro oli Espanjan laivaston vuonna 1768 vesille laskettu San Isidro -luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Jorge Juan y Santacilian suunnittelema alus tilattiin 16. lokakuuta 1766 Ferrolista Reales Astilleros de Esteirolta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 24. Alus laskettiin vesille 2. toukokuuta 1768 ja otettiin palvelukseen vielä samana kesänä.
San Joaquín (1699)

| San Joaquín |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Mapilin telakka, Usúrbil
Laskettu vesille:  1699
Palveluskäyttöön:  1700
Poistui palveluskäytöstä:  vallattu 7. elokuuta 1711
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 037-1 051 t (arqueo)
Pituus:  35,97 m (köli)
Leveys:  12,7 m
Syväys:  6,02 m
Miehistöä:  550
Aseistus
Aseistus:  Alempi tykkikansi: 26 × 18 naulan tykkiä Ylempi tykkikansi: 26 × 10 naulan tykkiä Puoli- ja etukansi: 12 × 6 naulan tykkiä
San Joaquín oli Espanjan laivaston vuonna 1699 vesille laskettu kaksikantinen 64-tykkinen San José -luokan linjalaiva.
Valmistus

Espanjan kruunu tilasi 23. joulukuuta 1694 aluksen Armada de la Guardia de la Carrera de las Indiasille Mapilin telakalta Usúrbilista. Francisco Antonio Garroten suunnitteleman lippulaivan valmistusta telakalla valvoi baski Pedro de Aróstegui. Alus laskettiin vesille 1699 ja otettiin palvelukseen 1700.
Palvelus

Alus lähti 1699 Pasajesista San Josén kanssa Cádiziin päällikkönään Antonio Gaztañeta. Helmikuussa 1700 alus otettiin palvelukseen Cádizissa päällikkönään Sebastián Gijón. Se huollettiin huhtikuussa 1702 Cádizissa. Alus osallistui elokuussa 1702 Cádizin puolustukseen Britannian kuninkaallisen laivaston amiraali George Rodneyn hyökätessä.
Maaliskuussa 1705 alus osallistui Gibraltarin saartoon. Se saattoi 10. maaliskuuta 1706 Cádizista San Josén ja kaappari Santa Cruzin kanssa 10 rahtialusta Cartagena de Indiasiin. Saattue saapui 27. huhtikuuta määränpäähänsä. Alus saapui 7. heinäkuuta Limaan ja oli loppuvuoden Cartagena de Indiasissa, mistä se lähti 2. helmikuuta 1708 kohdatakseen Callaosta saapuvan laivaston Portobellossa. Alus saapui 10. helmikuuta laivaston mukana Portobelloon, mistä se kuljetti 22 miljoonaa pesoa Havannaan.
Alus osallistui 8. kesäkuuta 1708 Wagerin kahakkaan Barún saaren edustalla päällikkönään Miguel Agustín Villanueva. Aluksen lastina oli viisi miljoonaa pesoa, kun se pakeni 10. kesäkuuta taistelusta Cartagena de Indiasiin.
Alus lähti 3. elokuuta 1711 Cartagena de Indiasista päällikkönään Pedro García de Asarte. Osaston muut alukset olivat Ranskan laivaston Villeneuven laivueen muut alukset Saint-Michel, Hercule ja Griffon. Myrsky hajoitti 6. elokuuta laivaston, jolloin San Josén seuraan jäi ainoastaan 26-tykkinen alus. Seuraavana päivänä Britannian kuninkaallisen laivaston kommodori Littletonin laivue valtasi alukset.
Silmänisku

Gale Henry, 1919
Silmäniskua esittävä miellekuvio
Silmänisku on aikomuksellinen ilme, joka tehdään sulkemalla toinen silmä, toisen silmän pysyessä samaan aikaan auki. Silmänisku on sanatonta kahdenkeskistä ajatusten vaihtoa.
Silmäniskulla voidaan ilmaista yhteistä salaisuutta. Toisaalta sillä voidaan tarkoittaa yksinkertaisesti ”kyllä”, ”käsitin sen”, ”ok”.
Monissa kulttuureissa silmäniskulla voidaan osoittaa kiinnostusta vastakkaiseen sukupuoleen.
Silmänisku voi olla myös tahatonta, esimerkiksi elohiiri tai vaikkapa jokin muu sairaus tai tunnetila voi tehdä tästä eleestä tahattoman.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Silmänisku Wikimedia Commonsissa
Sergiu Nicolaescu

Sergiu Nicolaescu
Sergiu Florin Nicolaescu (13. huhtikuuta 1930 Târgu Jiu – 3. tammikuuta 2013 Bukarest) oli romanialainen elokuvaohjaaja, näyttelijä ja poliitikko. Nicolaescu ohjasi yli 60 elokuvaa viisi vuosikymmentä kestäneellä urallaan. Nicolaescu astui politiikkaan pian kommunistihallinnon kaatumisen jälkeen vuonna 1989. Hänet valittiin senaattiin sosiaalidemokraattisen puolueen edustajaksi vuonna 1992.
Filmografiaa

Dacii 1967
Viimeiset mohikaanit 1969
Verinen valloittaja 1970
Aiheesta muualla

Sergiu Nicolaescu Elonetissä.
Sergiu Nicolaescu Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sergiu Nicolaescu
Käännös suomeksi
Sauvonkylä

Sauvonkylä on yksi Halikon suurimmista kylistä kunnan pohjoisosassa Vaskiolla. Sauvonkylä ulottuu Vaskion keskustasta aivan Marttilan kunnanrajalle saakka.
Sauvonkylän maisemaa leimaa Salo–Aura -tie, joka kulkee kylän halki. Kylän pohjoisosa on harvaan asuttua metsää, mutta etelämpänä on kumpuista peltomaisema, jota rikkoo ojat ja purot sekä hajanainen asutus. Kylän suuret kantatilat sijaitsevat Vaskion keskustan pohjoisosassa, joiden lisäksi eripuolilla kyläaluetta on maatiloja, jotka ovat olleet entisiä torppia tai siirtoväen ja rintamamiesten asutusta.
Sauvonkylä on myöhäiskeskiaikainen uudisasutuskylä ja ensimmäinen maininta siitä on vuodelta 1533. Kylä paloi 1560-luvun alussa, minkä vuoksi kyläkeskus siirrettiin hieman itään alkuperäisestä paikasta. Hallinnollisesti kylä kuului Marttilaan vuoteen 1860 asti, vaikka samalla se on ollut Halikon emäseurakunnan piirissä. Suurilla kantatiloilla on ollut huomattavan paljon torppia, jotka kaikki itsenäistyivät 1900-luvun alussa. Kunta osti kylän kantatilan Mäen vuonna 1921 ja sinne perustettiin Vaskion toinen kansakoulu. Mäenkoulu toimi peruskouluna vielä vuoteen 2006 asti.
Seychellien jalkapallomaajoukkue

Seychellien jalkapallomaajoukkue, lempinimeltään The Pirates, edustaa Seychellien saarivaltiota miesten kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Seychellien jalkapalloliitto.
Vuodesta 2001 lähtien MM-karsintoihin osallistuneet Seychellit eivät ole selvinneet historiansa aikana kertaakaan arvoturnaukseen. Parhaimmillaan maa on ollut FIFA-rankingin sijalla 129, lokakuussa 2006.
Arvokisat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  MM-kisat 1930 – 1998: Ei osallistunut  2002 – 2014: Ei selviytynyt karsinnoista |   |  Afrikan-mestaruuskilpailut 1957 – 1988: Ei osallistunut  1990: Ei selviytynyt karsinnoista  1992 – 1996: Ei osallistunut  1998: Ei selviytynyt karsinnoista  2000 – 2002: Ei osallistunut  2004 – 2010: Ei selviytynyt karsinnoista  2012 – 2013: Ei osallistunut |
Sauyr Zhotasy

| Sauyr Zhotasy |
| --- | --- |
Korkeus:  3 840 m
Prominenssi:  3 252 m
Sijaintitiedot
 Sauyr Zhotasy
 Koordinaatit: 47°02′57″N, 85°34′00″E 
Sijainti:  Xinjiang, Kiina ja Kazakstan
Vuoristo:  Saur
Sauyr Zhotasy on Saurin vuoristossa Kiinan Xinjiangin maakunnan ja Kazakstanin rajalla sijaitseva vuori. Vuoren korkeus on 3 840 metriä ja prominenssi 3 252 metriä.
Sarviniemi

Sarviniemi on Etelä-Karjalassa Taipalsaarella sijaitseva retkeily- ja luontokohde. Sarviniemi on nimensä mukaisesti sarvenmuotoinen niemimuodostelma, joka on syntynyt jääkauden jälkeen. Sarviniemi kuuluu Saimaa Geoparkin alueeseen.
Maantietoa

Sarviniemen alue sijaitsee eteläisen Saimaan alueella Suur-Saimaalla. Sen vastapäätä sijaitsee Kyläniemen Rastinniemi ja näiden väliin jää Rastinvirta, jonka läpi lähes kaikki Saimaan vedet virtaavat kohti Vuoksea. Sarviniemen pohjoispuolelle jää Suur-Saimaan isoja selkiä, kuten Munaluodonselkä ja Mäntysaarenselkä. Sarviniemen eteläpuolelle sen sijaan jäävät muun muassa Ilkonselkä, Ahoselkä ja Suuri Jänkäsalo.
Sarviniemen alueen omistaa Suomen valtio ja Metsähallituksen kautta. Alueen on vuokrannut ja sen retkeily- ja virkistystoimintaa ylläpitää Etelä-Karjalan virkistysaluesäätiö. Alueella on myös Puolustusvoimien harjoitusalue, jolla liikkuminen on kielleltty ja joka on rajattu virkistysalueesta puihin maalatuin sinivalkoisin merkein.
Sarviniemen alue muodostuu Suuresta ja Pienestä Sarviniemestä, joiden väliin jää suojaisa lahti ja hiekkaranta. Suuri ja Pieni Sarviniemi ovat osa muodostelmaa, joka tunnetaan nimellä Toinen Salpausselkä. Niemet ovat syntyneet sulavan mannerjäätikön hetkellisten pysähdysten seurauksena noin 11 800–11 600 vuotta sitten.
Suuri ja Pieni Sarviniemi ovat niin kutsuttuja reunamoreeniselänteitä ja rannoiltaan hyvin kivikkoisia ja lohkareisia. Pieni Sarviniemi on iältään hieman vanhempi kuin Suuri Sarviniemi. Erityisesti Suuren Sarviniemen pohjoispuolella voi nähdä alueelle tyypillisiä kivilajeja, kuten gneissiä ja graniittia. Suuren ja Pienen Sarviniemen niemien kärjet jatkuvat vedenpinnan alapuolisina muodostelmina Rastinvirran yli aina Kyläniemeen asti.
Sarviniemen alue kuuluu myös uhanalaisen saimaannorpan luontaiseen elinympäristöön.
Retkeily- ja virkistystoiminta

Sarviniemessä on Etelä-Karjalan virkistysaluesäätiön rakentamat esteettömät kulut ja se soveltuu myös liikuntarajoitteisille. Alueelta löytyy useita retkeilykatoksia, nuotiopaikkoja polttopuineen, esteettömät käymälät sekä uimaranta uimakoppeineen. Alueella ei läheisen Puolustusvoimien harjoitusalueen takia ole lupa yöpyä.
Suureen Sarviniemeen on rakennettu esteettömät kulut aina niemen kärkeen asti ja sieltä on hyvät näkymät Rastinvirran yli Kyläniemeen ja viereisille suurille selille.
Sarviniemessä on myös vierasvenesatama, jonka omistaa Taipalsaaren kunta. Vuonna 2020 Sarviniemen ja Kyläniemen välillä aloitti lauttayhteys, joka kuljettaa pyöräilijöitä Rastinvirran yli osana Saimaan saaristoreittiä. Sarviniemestä pääsee lautalla myös Puumalan Lintusaloon. Noin 154 km pituinen Saimaan saaristoreitti kulkee Lappeenrannan, Taipalsaaren, Ruokolahden ja Imatran läpi ja yhdistyy Sarviniemen pyörälautan kautta myös Puumalan saaristoreittiin.
Historiaa

Sarviniemi oli 1740-luvulta aina 1800-luvun alkuun asti raja-aluetta, sillä Ruotsin ja Venäjän valtakuntien raja kulki Sarviniemen pohjoispuolella. Sarviniemessä toimi tuolloin tulliasema.
Sarviniemen alueella sijaitsi 1950-luvulta lähtien Lomaliiton perustama suosittu Suur-Saimaan lomakylä, joka mahdollisti lomailun järven rannalla myös ihmisille, joilla ei ollut omaa mökkiä. Alue oli myös suosittu tanssi- ja illanviettopaikka. Suur-Saimaan lomakylä lopetti toimintansa kannattamattomana vuonna 2007. Lomaliiton käytössä olleet lomamökit ja muut rakennukset on purettu vuonna 2020. Etelä-Karjalan virkistysaluesäätiö vuokrasi alueen Metsähallitukselta vuonna 2017.
Vuonna 1991 alueella tapahtui Taipalsaaren onnettomuus, jossa seitsemän Karjalan prikaatin varusmiestä hukkui Puolustusvoimien harjoituksen aikana.[lähde? ]
Seikun sahan kapearaiteinen rautatie

Seikun sahan kapearaiteinen rautatie oli porilaisen Seikun sahalaitoksen oma, laajimmillaan 15 km laajuinen kapearaiteisten ratojen verkko. Tämän radan erikoisuus oli se, että se paikoitellen oli kolmikiskorakenteinen eli samalla radalla saattoi liikennöidä sekä leveä- että kapearaiteisia junia.
Vetokalusto

Tehtaalla oli viisikin omaa kapearaideveturia ja yksi leveäraideveturi. Yksi kapearaidevetureista oli englantilaisperäinen numero 3, Planet (F. C. Hibberd, 0-4-0dm).
Nykyisin radalla on yksi Move250B (Valmet 201/1982, 0-4-0dh), joka on VR:lle toimitetun Tve4 –veturimallin alustalle, korille ja pyörästölle rakennettu, hiukan tehokkaammalla koneella varustettu teollisuusveturi.
Aiemmin palvellut Move 51h, (510/1953, 0-6-0dh), ”Murinamylly”, lahjoitettiin Haapamäen Museoveturiyhdistykselle  ja ajoi Porista Haapamäelle omin konein.
Radan loppu

Mikään laitoksen vetureista ei kelvannut sotakorvauksena ja kapearaideliikenne loppui vuonna 1962.  Viimeistä junaa ajoi veturi numero 3.
Isonsannan sahan rata ja junalautta

Laitokseen liittyi Kokemäenjoen toisella rannalla sijaitseva Isonsannan saha, jolla oli omaa kapearaideverkkoa 12,3 km.[lähde? ] Sahat yhdisti  joen poikki kulkenut kapearaiteinen junalautta.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Isonsannan saha[vanhentunut linkki] Sisältää useita kuvia
Seikun sahan Move51h "Murinamylly" Haapamäen veturitallissa
Seiko Epson

| Seiko Epson セイコーエプソン株式会社 |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Exceed Your Vision
Yritysmuoto:  Pörssiyhtiö
ISIN:  JP3414750004
Perustettu:   1942 (Suwa, Japani)
Toimitusjohtaja:  Seiji Hanaoka
Puheenjohtaja:  Minoru Usui
Kotipaikka:   Suwa, Japani (rekisterissä Shinjuku)
Toimiala:  Elektroniikka
Tuotteet:  Toimisto- ja kotiviihde-elektroniikka
Liikevaihto:   0,851 bilj. ¥ (2013)  9,051 mrd. USD (2013)
Henkilöstö:  72 021 (2014)
Emoyhtiö:  Seiko
Kotisivu:  www.epson.com Japaniksi Suomeksi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Seiko Epson Corporation (jap. セイコーエプソン株式会社), lyhemmin Epson on japanilainen elektroniikkavalmistaja, joka kuuluu Seiko Group -yhtymään. Epsonin tuotteisiin kuuluvat muun muassa tulostimet, projektorit sekä nestekidenäytöt.