stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ago Markvardt

Ago Markvardt (s. 11. elokuuta 1969) on virolainen entinen yhdistetyn kilpailija.
Markvardtin paras saavutus arvokisasojen henkilökohtaisista kilpailusita on neljäs sija 1997 Trondheimin MM-kisoissa. 1994 Lillehammerin olympialaisissa Markvardt sijoittui viidenneksi normaalikilpailussa ja oli mukana neljänneksi sijoittuneessa Viron joukkuekilpailun joukkueessa. Vuodelta 1989 hänellä on nuorten MM-pronssi henkilökohtaisesta kilpailusta ja vuosilta 1988 ja 1989 joukkuekilpailusta (Neuvostoliitto).
Maailmancupin kilpailuissa Markvardtin parhaaksi sijoitukseksi jäi kahdeksas sija, johon hän ylti kahdesti. B-maailmancupissa hän voitti kaksi osakilpailua.
Markvardt valittiin vuonna Lillehammerin olympiavuonna 1994 vuoden miesurheilijaksi Virossa. Markvardt lopetti uransa vuonna 1997. Seuratasolla hän edusti Nõmmen hiihtoseuraa.
Aapo Lappalainen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 3. marraskuuta 1989 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Tampere, Suomi
Pelipaikka: laitahyökkääjä
Pituus: 175 cm
Seura
Seura: Ilves
Pelinumero: 25
Junioriseurat
2000–2008: Ilves
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008 | Ilves | 9 | (2) |
| 2008 | → TamU (laina) | 5 | (0) |
| 2009–2010 | TamU | 3 | (0) |
| 2011–2012 | FC Hämeenlinna | 41 | (7) |
| 2013– | Ilves | 33 | (5) |
| Yhteensä | Yhteensä | 91 | (14) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 20. lokakuuta 2014.
Aapo Lappalainen (s. 3. marraskuuta 1989 Tampere) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa Tampereen Ilvestä. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Lappalainen on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän siirtyi Ilveksestä virallisesti TamU:un yhden kauden mittaisella sopimuksella kaudeksi 2009, mutta oli yhteistyöseurasopimuksen turvin pelannut viisi liigaottelua jo kaudella 2008. Vuonna 2009 Lappalainen voitti TamU:ssa Liigacupin, jonka finaalissa hän pelasi täydet minuutit.
Keväällä 2011 Lappalainen teki sopimuksen Ykkösessä pelaavan FC Hämeenlinnan kanssa liiga-optiolla. Kahden Hämeenlinnassa vietetyn kauden jälkeen Lappalainen palasi kasvattajaseuraansa Ilvekseen 1+1-vuotisella sopimuksella.
Saavutukset

Liigacupin voitto 2009
Abbey Road (katu)

Abbey Roadin tunnettu suojatie, josta otettu valokuva koristaa Abbey Road -albumin kantta, ja suojatien takana Abbey Roadin äänitysstudio.
Abbey Road on katu Westminsterin kaupunginosassa Lontoossa, Englannissa. Katu tunnetaan sen varrella olevasta Abbey Road Studios -äänitysstudiosta, jolla The Beatles levytti suurimman osan kappaleistaan, sekä erityisesti studiolla äänitetystä The Beatlesin vuoden 1969 albumista Abbey Road, jonka kansikuvassa The Beatlesin jäsenet ylittävät suojatietä Abbey Roadilla. Kyseinen suojatie on edelleen suosittu turistikohde.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Abbey Road Wikimedia Commonsissa
Abbey Road London, Quicktime VR
Abbey Roadin suojatien webcam (Arkistoitu – Internet Archive)
Satelliittikuva Abbey Roadin suojatiestä
Agohin–Giugan otaksuma

Lukuteoriassa Agohin–Giugan otaksuma liittyy Bernoullin lukuihin Sen mukaan p on alkuluku jos ja vain jos
missä  B_{p-1} on  p-1:s Bernoulliluku. Otaksuman esitti Takashi Agoh vuonna 1990. Yhtäpitävän otaksuman on esittänyt Giuseppe Giuga vuonna 1950: p on alkuluku jos ja vain jos
Adlerstam

Adlerstam on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero  2057. Suku on lähtöisin Skotlannista, missä Valtin Lulle toimi suurkauppiaana. Hänen poikansa Valtin nuorempi (k. 1649) opiskeli Nürnbergissä ja joutui vankina Ruotsiin. Bengt Valtinsson syntyi 1644 Lidköpingissä ja hänestä tuli Wennersborgin pormestari. Tämän poika Adrian aateloitiin, mutta hän ei kirjoittautunut ritarihuoneeseen,
 mutta kun hänen kolme poikaansa aateloitiin vuonna 1767, ottivat he paikan ritarihuoneesta.
Adlerstierna

Adlerstierna oli Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 1190. Warolan kirkkoherran poika Sven Löfman (1645-1708) toimi tuomarina Blekingessä ja lopulta Götan hovioikeuden varapresidenttinä. Hänet aateloitiin vuonna 1689 nimellä Adlerstierna. Kaikki hänen kuusi poikaansa antautuivat sotilasalalle.
Abbeydorney

Kyrie Eleisonin luostari
Abbeydorney (iiriksi Mainistir Ó dTorna) on kylä Kerryn kreivikunnassa Irlannin tasavallassa. Sen iirinkielinen nimi juontaa juurensa Tornan klaanin luostaria (Monastery of the clan of Torna), joka viittaa sisterssiläiseen Kyrie Eleisonin luostariin, joka perustettiin 1154 ja sijaitsee kylän pohjoispuolella.
Kyrie Eleisonin luostari sijaitsee yhdeksän kilometriä pohjoiseen Kerryn kreivikunnan Traleesta. Abbeydorneyn asukasluku oli vuonna 2002 1 140 ja se muodostaa osan Abbeydorneyn/Kilflynnin kunnasta.
Rautatieasema, joka avattiin 1880, palvelee yhä kylää Traalee-Limerick-linjalla, joka kulkee Linstowelin kautta. Matkustajapalvelu poistettiin 1963, vaikka rahtijunat jatkoivat kulkua Abbeydorneyn kautta kunnes Listowelin linja lakkautettiin 1977; Traleen linja lakkautettiin 1978.
Raskaansarjan nyrkellijän John L. Sullivanin isä Mike Sullivan muutti Abbeydorneysta suuren nälänhädän jälkeen.
Abbeydorneyssa on kaksi tuuliturbiinia toiminnassa tuuliturbiinifarmilla Leitin lähellä, toinen tuottaa 15 MW[lähde? ] ja toinen 6,8 MW sähköä.
Aiheesta muualla

Paikallista historiaa ja kuvia
Tietoa Kerrystä (Arkistoitu – Internet Archive)
Muistoja Abbeydorneyn rautatieasemasta
3362 Khufu

| 3362 Khufu |
| --- | --- |
 3362 Khufu 29. marraskuuta, 2007.
Löytäminen
Löytäjä:  R. Scott Dunbar ja Maria Antonella Barucci
Löytöpäivä:  30. elokuuta 1984
Muut nimet:  1984 QA
Fyysiset ominaisuudet
Halkaisija:  0,7  km
Albedo:  0,21
Absoluuttinen magnitudi:  18,3  ja 18,52
Kiertorata
Kiertokohde:  Aurinko
Eksentrisyys:  0,46848 , 0,4685156  tai 0,4686129099268342
Inklinaatio:  9,91681 astetta tai 9,916640134193326 astetta
Keskianomalia:  157,31457 astetta tai 319,352607153524 astetta
Kiertoaika:  0,98 vuosi ja 359,51364074996 vuorokautta
Periapsis:  0,5259238 au ja 0,5258020761791062 au
Apoapsis:  1,453 au ja 1,453177413543571 au
Radan isoakselin puolikas:  0,9895376 au ja 0,9894897448613388 au
Aiheesta muualla
Minor Planet Center
JPL Small-Body Database
3362 Khufu on Maan lähelle tuleva asteroidi. Sen löysivät R. Scott Dunbar ja Maria A. Barucci 30. elokuuta 1984 Palomarin observatoriosta, joka sijaitsee San Diegon piirikunnassa, Kaliforniassa. Se on nimetty Egyptiläisen faaraon, Khufun, mukaan. Khufu oli neljäs Aten-asteroidi joka numeroitiin.
3362 Khufu on mahdollisesti vaarallinen asteroidi eli PHA (engl. "potentially hazardous asteroid") koska sen MOID (Minimum orbit intersection distance) on vähemmän kuin 0,05 AU ja sen halkaisija on enemmän kuin 150 metriä. Maapallon MOID on 0,0135 AU (2 020 000 km; 1 250 000 mi). Sen kiertorata on hyvin tiedetty.
Khufu ylittää Marsin, Maapallon ja Venuksen kiertoradat, ja tulee lähelle Merkuriusta.
Adlerstråhle

Adlerstråhle on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numeroilla 1765 B ja A. Suvun ensimmäiset tunnetut jäsenet olivat vermlantilaisia talonpoikia. Anders Andersson toimi lisäksi maanvuokraajana. Hänen poikansa Jonas (1684-1758) liittyi vapaaehtoisena Neriken jalkaväkeen vuonna 1700 ja kohosi korpraaliksi vuonna 1718. Hänet aateloitiin vuonna 1720 nimellä Adlerstråhle. Tämän jälkeen hän yleni Stralsundin joukkojen everstiksi 1743 ja komendantiksi 1755. Jonas Adlerstråhle otti osaa Kaarle XII:n sotiin, joissa osoitti suurta urhoollisuutta. Hänen kolme poikaansa antautuivat myös sotilasuralle ja heidät kaikki aateloitiin uudelleen. Heistä ratsumestari Ferdinand palveli Venäjän armeijassa.
Adlerstedt

Adlerstedt oli Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 1223. Suvun jäsenet toimivat porvareina ja raatimiehinä Jönköpingissä. Inspektori ja komissaari Lorentz Banckin (1625–1683) kaksi poikaa loivat uraa Englannissa. Carl (1655–1737) toimi Lontoon lähetystön sihteerinä ja hänet aateloitiin vuonna 1691 nimellä Adlerstedt. Myöhemmin hänestä tuli kamarineuvos. Hänen ensimmäinen vaimonsa Catharina oli Viipurin piispan Petrus Bångin tytär. Toinen poika Jakob Banks (1662–1724) muutti vuonna 1680 Englantiin opiskeltuaan sitä ennen Turun Akatemiassa. Jakob Banks suuntautui sotilasuralle, kohosi kapteeniksi ja sai englantilaisen aatelisarvon 1698. Tory-puoluetta edustaneesta Sir Jakobista tuli parlamentin jäsen vuosiksi 1708–1715. Hän sai avioliittonsa kautta haltuunsa suuren  omaisuuden, johon ruotsalaiset sukulaiset yrittivät päästä käsiksi Ruotsin lähettiläiden avustuksella. Myös Carl Adlerstedtin poika, kamarineuvos Lars Jakob Adlerstedt (1699–1756), teki tuloksettoman matkan Lontooseen saamatta perintöä haltuunsa. Lars Jakob opiskeli politiikkaa ja taloutta, muttei menestynyt kummassakaan,vaan kuoli köyhyydessä. Hänen runonsa olivat kuitenkin aikanaan suosittuja.
Agit-Cirk

Agit-Cirk on suomalainen sirkus- ja musiikkiyhdistys, joka perustettiin vuonna 2005. Yhdistyksen perustivat sirkustaiteilijat Sakari Männistö ja Marjo Ylikorva sekä muusikko Samuli Jokinen. Yhdistys toimii laajasti ympäri Suomea, tällä hetkellä jäsenet asuvat Turussa, Tampereella, Joensuussa, Helsingissä, sekä Rovaniemellä. Agit-Cirkin kotipaikkakunta on Rovaniemi.
Agit-Cirkin esityksiä on nähty Suomen ja Pohjoismaiden lisäksi mm. Tšekissä, Belgiassa, Italiassa, Saksassa, Englannissa ja Venäjällä.
Aiheesta muualla

Yhdistyksen kotisivu
Agis IV

Agiin tuomio. Walter Cranen kaiverrus, 1910.
Agis IV (m.kreik. Ἄγις) oli Spartan kuningas noin vuosina 245–241 eaa.
Hänen isänsä oli kuningas Eudamidas II. Kun Agis nousi valtaistuimelle oli Spartan entinen yhteiskunta päässyt rappeutumaan. Spartan kansalaisia oli tuolloin vain noin 700. Suurin osa maasta oli myös sadan rikkaimman kansalaisen omistuksessa. Agis yritti saada spartalaiset palaamaan entiseen Lykurgoksen alullepanemaan järjestukseen. Tässä Agista auttoi Lysandros, Aigospotamoin taistelun sankarin Lysandroksen sukulainen. Myös Agiksen äiti Agesistrata tuki poikaansa. Agis valitsi Lysandroksen eforiksi, ja ensitöikseen hän ehdotti spartalaisille Agiksen haluamia uudistuksia. Ehdotuksen mukaan kaikki velat tultaisiin mitätöimään. Lakonian maatilat tultaisiin jakamaan uudelleen 19 500 osaan joista spartalaiset saisivat 4 500 osaa ja perioikit 15 000. Uusia Spartan kansalaisia tultaisiin värväämään perioikkien ja ulkomaalaisten joukosta. Spartan toinen kuningas Leonidas II sai kuitenkin apellan torjumaan ehdotuksen.
Agis sai Leonidaan syrjäytetyksi, ja tilalle kuninkaaksi nousi Kleombrotos. Tämän jälkeen Agis sai apellan hyväksymään Lysandroksen ehdotuksen, mutta vain lainojen mitätöiminen ehdittiin panna käytäntöön ennen kuin Agis joutui lähtemään sotaan Aitolian liittoa vastaan. Agiksen poissa ollessa hänen vastustajansa syrjäyttivät Kleombrotoksen, ja Leonidas sai taas palata Spartan kuninkaaksi. Kun Agis palasi Spartaan, hänetselvennä teloitettiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Agis IV Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Eudamidas II | Spartan kuningas   | Seuraaja: Eudamidas III |
240 eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 300-luku eaa. · 200-luku eaa. · 100-luku eaa.
Vuosikymmenet: 300-luku eaa. · 290-luku eaa. · 280-luku eaa. · 270-luku eaa. · 260-luku eaa. · 250-luku eaa. · 240-luku eaa. · 230-luku eaa. · 220-luku eaa. · 210-luku eaa. · 200-luku eaa. · 190-luku eaa.
Vuodet: 300 eaa. · 299 eaa. · 298 eaa. · 297 eaa. · 296 eaa. · 295 eaa. · 294 eaa. · 293 eaa. · 292 eaa. · 291 eaa. · 290 eaa. · 289 eaa. · 288 eaa. · 287 eaa. · 286 eaa. · 285 eaa. · 284 eaa. · 283 eaa. · 282 eaa. · 281 eaa. · 280 eaa. · 279 eaa. · 278 eaa. · 277 eaa. · 276 eaa. · 275 eaa. · 274 eaa. · 273 eaa. · 272 eaa. · 271 eaa. · 270 eaa. · 269 eaa. · 268 eaa. · 267 eaa. · 266 eaa. · 265 eaa. · 264 eaa. · 263 eaa. · 262 eaa. · 261 eaa. · 260 eaa. · 259 eaa. · 258 eaa. · 257 eaa. · 256 eaa. · 255 eaa. · 254 eaa. · 253 eaa. · 252 eaa. · 251 eaa. · 250 eaa. · 249 eaa. · 248 eaa. · 247 eaa. · 246 eaa. · 245 eaa. · 244 eaa. · 243 eaa. · 242 eaa. · 241 eaa. · 240 eaa. · 239 eaa. · 238 eaa. · 237 eaa. · 236 eaa. · 235 eaa. · 234 eaa. · 233 eaa. · 232 eaa. · 231 eaa. · 230 eaa. · 229 eaa. · 228 eaa. · 227 eaa. · 226 eaa. · 225 eaa. · 224 eaa. · 223 eaa. · 222 eaa. · 221 eaa. · 220 eaa. · 219 eaa. · 218 eaa. · 217 eaa. · 216 eaa. · 215 eaa. · 214 eaa. · 213 eaa. · 212 eaa. · 211 eaa. · 210 eaa. · 209 eaa. · 208 eaa. · 207 eaa. · 206 eaa. · 205 eaa. · 204 eaa. · 203 eaa. · 202 eaa. · 201 eaa. · 200 eaa. · 199 eaa.
Tapahtumia

Halleyn komeetta ohitti Maan
Edith Pargeter

| Edith Mary Pargeter |
| --- | --- |
 Ellis Peters vuonna 1995
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. syyskuuta 1913 Horsehay, Shropshire, Iso-Britannia
Kuollut: 14. lokakuuta 1995 (82 vuotta) Madelay, Shropshire, Iso-Britannia
Ammatti:  kirjailija ja kääntäjä
Kirjailija
Salanimi: Ellis Peters, Jolyon Carr, Peter Benedict
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Palkinnot
 Edgar-palkinto 1963 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Edith Mary Pargeter, kirjailijanimet: Ellis Peters, Jolyon Carr Peter Benedict (28. syyskuuta 1913 Horsehay, Shropshire, Iso-Britannia – 14. lokakuuta 1995 Madelay, Shropshire, Iso-Britannia) oli englantilainen kirjailija ja kääntäjä. Hänen tunnetuinta tuotantoaan on keskiaikaan sijoittuva kirjasarja, jota hän kirjoitti nimellä Ellis Peters. Hän on kääntänyt tšekinkielistä runoutta ja proosaa englanniksi.
Lapsuus ja opiskelu

Pargeter syntyi 28. syyskuuta 1913 Horsehay kylässä Shropshiressa joka on Walesin ja Englannin rajaseutua. Hänen isänsä Edmund Valentine Pargeter oli Horsehay ironworks rautatehtaan johtaja ja hänen äitinsä oli Edith o.s. Hordley. Hän kävi Englannin kirkon pitämää koulua Dawleyssä ja jatkoi saamallaan stipendillä Coalbrooke Countyn tyttöjen lukiossa, jossa hän opiskeli muun ohella englannin kieltä, latinaa ja historiaa. Hän päätti opintonsa vuonna 1930 ja suunnitteli jo kirjailijan uraa. Hän asui vuosina 1933–1940 Dawleyn pikkukaupungissa ja työskenteli siellä apteekissa, ja kokemus näkyi myöhemmin hänen kirjoissaan tietämyksenä lääkkeistä ja myrkyistä.
Toisen maailmansodan aika

Toisen maailmansodan aikana 1940–1945 Pargeter palveli Kuninkaallisessa laivastossa naisten osastossa (engl. Women's Royal Navy Service). Hänen ensimmäinen asemapaikkansa oli Devonport Plymouthissa Western Approaches Command -komentokeskuksessa, joka ohjasi läntistä reittiä saapuvia saattueita Atlantilta Britteinsaarille. Hän siirtyi sieltä Liverpooliin, jossa hän hoiti sodan loppuun teleksiä.
Sodan jälkeen

Pargeterin isä kuoli vuonna 1940. Pargeter palasi sodan jälkeen Shropshireen ja asui siellä äitinsä kanssa tämän kuolemaan asti vuoteen 1954. Äitinsä kuoleman jälkeen Pargeter ja hänen kaksi naimatonta veljeään ostivat yhdessä talon Madeleystä Staffordshirestä ja asuivat siinä 35 vuotta. He olivat läheisiä, ja heillä oli yhteisiä kiinnostuksen kohteita, kuten aikuiskoulutus. Pargeter osallistui vuonna 1947 kansainväliseen kesäkouluun Tšekkoslovakiassa, jossa hän sai useita ystäviä ja tutustui tšekkiläisiin kirjailijoihin. Hän opiskeli tuolloin tšekin kieltä ja käänsi myöhemmin englanniksi merkittävien tšekkiläisten runoilijoiden runoja ja proosaa. Vuoden 1947 jälkeen Edith ja hänen veljensä kävivät Tšekkoslovakiassa joka vuosi. Viikko sen jälkeen kun Pargeter oli vuonna 1968 palannut Englantiin, Neuvostoliiton tankit vyöryivät Tšekkoslovakiaan ja Neuvostoliitto miehitti maan.
Kirjailijan ura

Pargeter kirjoitti iltaisin, ja hänen ensimmäinen tarinansa ilmestyi vuonna 1936 Good Housekeeping -lehdessä. Hänen ensimmäinen romaaninsa Hortensius, Friend of Nero ilmestyi samana vuonna. Hänen ensimmäinen rikosromaaninsa Murder in the Dispensary ilmestyi vuonna 1938 salanimellä Jolyon Carr. Vuoteen 1939 mennessä häneltä oli ilmestynyt kuusi romaania, joista pari oli rikosromaaneja ja yksi tekijänimellä Peter Benedict ilmestynyt rakkausromaani. Hän jatkoi kirjoittamista koko sodan ajan, ja kirjoja myös julkaistiin sen aikana. Hän julkaisi omalla nimellään kirjan Fallen in the Pit vuonna 1951. Kirjassa oli päähenkilönä 13-vuotias Dominic Felse. Kirjassa In Death and the Joyful Woman (1961) Dominic Felse on 16-vuotias. Hänen tyttöystävänsä yhdistetään murhaan. Se oli ensimmäinen kirja, jonka hän julkaisi nimellä Ellis Peters. Hän otti kirjailijanimeensä Ellisin isoäitinsä nimestä, ja Peters tuli hänen rakkaan tšekkiläisen ystävänsä Petran nimestä. Hänet tunnetaan parhaiten tällä salanimellä kirjoittamistaan kirjoista.
Pargeterin ensimmäinen keskiaikaan sijoittuva romaani A Morbid Taste for Bones ilmestyi vuonna 1977 (suom. Vaarallinen pyhimys, 1990). Sen päähenkilö on keskiaikainen munkki veli Cadfael, joka selvittää luostarissa sattuneita salaperäisiä kuolemantapauksia. Cadfael on entinen ristiretkiläinen ja yrttitietäjä Shrewsburyn benediktiiniläisluostarissa. Aiheesta ei alun perin ollut tarkoitus tehdä sarjaa, mutta Pargeter oli niin kiinnostunut aiheesta, että kirjoitti loppujen lopuksi 20 Cadfael-romaania. Veli Cadfael -kirjoja on joskus verrattu Umberto Econ bestselleriin Ruusun nimi. Pargeter ei pitänyt vertailusta ja huomautti, että kun Ruusun nimi ilmestyi, hän oli julkaissut jo seitsemän Cadfael-romaania. Pargeter kirjoitti lähes kahdeksankymmentä kirjaa ja lisäksi lyhyempiä tarinoita ja artikkeleita. Kirjoista on tehty kuunnelmia, ja veli Cadfael -tarinoita on muokattu myös televisiolle.
Edith Pargeter kuoli kotonaan 14. lokakuuta 1995 Madelayssä Shropshiressä. Hänet polttohaudattiin Shrewsburyn lähellä Emstryn krematoriossa, ja hänen tuhkansa siroteltiin puutarhaan Shrewsburyssa.
Suomennettuja teoksia

Noidan pako (Flight of a witch), suom. Marjatta Kapari, Jyväskylä: Gummerus 1966 Sarja: Salamasarja, 143
Jäiset timantit : jännitysromaani (The will and the deed), suom. Eero Raassina, Jyväskylä : Gummerus 1967 Sarja: Salamasarja
Vihreä leski pitää lomaa (The grass-widow's tale), suom. Eero Raassina, Jyväskylä: Gummerus 1970 Sarja: Salamasarja
Munkinhuppu.  (Monk's hood)  Suomentanut Juhani Karve. Helsinki:  Otava, 1989.  ISBN 951-1-10372-5.
Yksi ruumis liikaa.  (One corpse too many)  Suomentanut Juhani Karve. Helsinki:  Otava, 1989.  ISBN 951-1-10848-4.
Vaarallinen pyhimys.  (A morbid taste for bones)  Suomentanut Juhani Karve. Helsinki:  Otava, 1990.  ISBN 951-1-10972-3.
Pyhän Pietarin markkinat.  (Saint Peter's fair)  Suomentanut Juhani Karve. Helsinki:  Otava, 1991.  ISBN 951-1-11101-9.
Tuomitun kaapu.  (The leper of Saint Giles)  Suomentanut Juhani Karve. Helsinki:  Otava, 1995.  ISBN 951-1-12550-8.
Aiheesta muualla

Ellis Peters Goodreads. Viitattu 28.4.2019 (englanniksi).
Adrian, Jack: Obituary: Ellis Peters Independent.  16.10.1995. Viitattu 28.4.2019 (englanniksi).
Ellis Peters: Biography Webbiography – Promoting Female Writers.  28.9.1913. Viitattu 28.4.2019 (englanniksi).
Ellis Peters Fantastic Fiction. Viitattu 28.4.2019 (englanniksi).
Cranch, Robbie: Mystery in the Garden: Interview with Ellis Peters Mother Earth Living.  1993. Arkistoitu 19.3.2019. Viitattu 28.4.2019 (englanniksi).
Agros

Agroksen haarakonttori Turussa
Agros Osakeyhtiö oli suomalainen vuosina 1892–1943 toiminut maataloustarvikkeiden ja -koneiden tukkukauppa, joka oli 1900-luvun alkuvuosikymmeninä alallaan suurin Suomessa.
Agroksen perusti 1892 Arthur H. Borgström jatkamaan Hangossa toimineen Smörexportfirman Arthur H. Borgströmin harjoittamaa maatalouden rehujen, lannoitteiden ja siementen maahantuontia. Vuonna 1899 Agros laajensi toimintaansa maatalouskonekauppaan ostettuaan Emil Björkellin liikkeen. Yhtiön pääkonttori oli vuoteen 1900 saakka Hangossa, josta se siirtyi Helsinkiin. Agroksen toimitusjohtajana vuosina 1899–1918 oli Ferdinand von Wright (1863–1930).
Agroksen uusi, arkkitehti Selim A. Lindqvistin suunnittelema kolmikerroksinen pääkonttori valmistui 1911 Helsinkiin Mikonkadun ja Hallituskadun kulmaan. Agros perusti 1919 Yhdysvaltoihin The Agros Corporation nimisen tytäryhtiön. Vuonna 1923 Agros hankki omistukseensa Espoon Turvepehku Oy:n, jolla oli turvepehkutehdas Espoon Kilossa. Vuonna 1927 hankittiin Oitin kartano ja sen mukana Oitin Tiilitehdas Oy, jonka oli perustanut 1907 Oscar Forsström. Agros luopui 1920-luvun alussa maatalouskonekaupasta, ja 1929 se realisoi koko tavaravarastonsa hankkien tuloilla kiinteistöjä ja osakkeita.
Agros fuusioitiin 1943 Oy K. H. Renlund Ab:hen. Renlund oli ostanut Agroksen osake-enemmistön jo 1938 yhtiön toimitusjohtajalta insinööri Björn Runebergiltä (1881–1949). Vuonna 1940 Renlundin pääkonttori muutti Agroksen entiseen pääkonttorirakennukseen. Renlund puolestaan siirtyi OTK:lle 1959. Oitin Tiilitehdas Oy (vuodesta 1950 Renlundin Tiili Oy) jatkoi toimintaansa aina vuoteen 1959 saakka.
Aapo Laurén

August (Aapo) Laurén (2. maaliskuuta 1897 Bergö – 29. tammikuuta 1953 Turku) oli suomalainen vaatetusteollisuudessa toiminut kauppaneuvos ja kirjailija, joka käytti myös nimimerkkiä P. Laurila.
Laurénin vanhemmat olivat merikapteeni Viktor Walfrid Laurén ja Aurora Karolina Grönvall. Hän kävi viisi luokkaa Raahen yhteiskoulua ja suoritti 1915 Raahen Porvari- ja Kauppakoulun. Laurén lähti sitten merille ja hän ehti osallistua Kanadan armeijan riveissä ensimmäisen maailmansodan taisteluihin länsirintamalla. Suomeen palattuaan Lauren oli Tampereen Puuvillateollisuus Oy:n palveluksessa 1920-1927 ja hän toimi viimeiset kaksi vuotta yhtiön osto- ja kirjanpito-osaston päällikkönä. Tämän jälkeen Laurén oli vielä Vaasan Puuvilla Oy:n apulaisjohtajana 1927–1928 kunnes hänestä tuli turkulaisen Kestilän Pukimon toimitusjohtaja vuonna 1928.
Laurén hoiti toimitusjohtajan tehtävää vuoteen 1945 saakka ja hänen aikanaan Kestilän Pukimo Oy:stä tuli Suomen johtava pukutehdas[lähde? ]. Laurén perusti myös 1928 naisille trikooalusvaatteita valmistaneen Kudos Oy Silon josta tuli 1930-luvulla alallaan Suomen toiseksi suurin yritys. Kirjailija Olavi Paavolainen toimi 1930-luvulla Silon mainospäällikkönä ja hän keksi muun muassa mainoslauseen Silo luo suloa. Lauren perusti 1937 mainostoimisto Ponsi Oy:n hoitamaan sekä Kestilän Pukimo Oy:n että Silon markkinointia. Silon uusi tehdas valmistui Kupittaan rautatieaseman lähelle 1942. Laurén perusti myös Lima Oy:n 1931, Kodinrakentajat Oy:n 1940 ja Kustannus Oy Auran 1942. Lauren omisti lisäksi Maskussa Taipaleen tilan ja Maskun Saha Oy:n sahan.
Laurén oli Vaatetusteollisuuden Yhdistyksen puheenjohtajana ja hän kuului Trikoo- ja Sukkateollisuuden Yhdistyksen johtokuntaan. Hän sai 1948 kauppaneuvoksen arvon. Laurén vaikutti ratkaisevasti Turun kauppakorkeakoulun perustamiseen 1950.[lähde? ]
Laurén julkaisi 1944 pamfletin Suomen tie : kansallista itsetutkistelua, jossa hän kannatti läheisempää yhteistyötä muiden Pohjoismaiden ja anglosaksisten suurvaltojen kanssa sekä tuomitsi fasismin ja kansallissosialismin ”pohjoismaiselle maailmankatsomukselle täysin vieraina”.
Teoksia

Kumpi on se oikea : rakkausromaani napameriltä ja lumilakeuksilta.   Otava 1935 (nimimerkillä P. Laurila)
Suomen tie : kansallista itsetutkistelua.   Aura, Turku 1944 (nimellä Aapo Laurén)
Kirjallisuutta

Strandén, Merja: August Laurén. Työtä yhteiskunnan, kansallisen kulttuurin ja tieteen hyväksi.  Pekka Laurén & Turun museokeskus, 2012.  ISBN 978-951-595-168-7.
Agit Prop 1970–1977

| Agit Prop 1970–1977 Agit Prop |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1970–1977
 Julkaistu: 1995
 Formaatti: CD-levy
 Tyylilaji: laulelma, folk
 Kesto: 73.56
 Levy-yhtiö: Siboney
Agit Propin muut julkaisut
| Väinämöisen soitto 1977 | Agit Prop 1970–1977 1995 |   |
Agit Prop 1970–1977 on suomalaisen lauluyhtye Agit Propin kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1995.
Kappaleet

Punavangin laulu – 2.25
Kisällittäret – 2.23
Köyhien toivo – 1.59
Natalia – 2.29
Lintu mustasiipi lennä – 2.08
Sinä tiedät luokkasi lait – 1.59
Kivinen laulu – 5.01
Balladi Ho Tshi Minhistä – 2.23
Peruskivi – 2.34
Che Guevara – 3.38
United Fruit – 2.50
Allendelle – 3.16
Laulu kaikille – 2.26
Grandola – 3.35
Kuinka kaunis on rakkaani – 4.03
Itämeri, rauhan meri – 3.12
Pääskölintu, päivälintu – 2.27
Odota, niin palajan – 3.15
Puolue – 3.22
Vallankumouksellisen ylistys – 1.51
Oppimisen ylistys – 4.19
Kahden laulu – 2.50
Olen kommunisti – 1.22
Sydämestä hulmahtavat liput – 4.34
El pueblo unido jamas sera vencido – 3.35