stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wales
Maantiede > Sijainti ja fyysinen maantiede

Wales on Ison-Britannian niemimaa. Englanti on sen rajanaapuri idässä, Irlanninmeri lännessä ja pohjoisessa. Etelässä Bristolin kanaali ja Severnin estuaari erottavat Walesin Englantiin kuuluvasta Cornwallin niemimaasta, ja pohjoisessa Walesia rajoittavat Liverpoolinlahti ja Deen estuaari. Pohjois- ja etelärannikoilla on muutamia saaria, joista Anglesey on suurin.
Maan tiheimmin asutut ja teollistuneimmat alueet ovat Etelä-Walesissa, mukaan lukien pääkaupunki Cardiff ja kaksi muuta suurinta kaupunkia, Swansea ja Newport.
Walesin maasto on melko vaihtelevaa. Eteläosissa on tasaisia rannikkotasankoja, ja maan keski- ja pohjoisosissa on kukkula- ja vuoristoketjuja. Walesin selkärangan muodostaa pohjois–etelä-suuntainen ylätasanko. Siitä työntyy etelään Brecon Beacons, jonka korkein kohta Pen y Fan on 886 metriä korkea, ja luoteeseen Snowdonia, jonka korkein huippu Snowdon (1 085 metriä) on myös koko Walesin korkein kohta.
Walesin keskiylänköä pitkin kulkee vedenjakaja, josta myös saa alkunsa maan suurimmat joet. Severn ja Wye ovat Britannian pisimpiä jokia, ja ne virtaavat osittain Walesin keski- ja itäosissa ja laskevat Severnin estuaariin. Pohjoisosien suurin joki on Dee. Walesin luonnonjärvet ovat pieniä ja pääosin jääkaudella muodostuneita.
Maantiede > Ilmasto

Walesin ilmasto on merellinen, ja sää on usein pilvinen, kostea ja tuulinen. Rikkonaisen rannikon ja vuoristojen takia ilmasto vaihtelee paikallisesti. Joillain ylänköalueilla ilmasto voi olla todella ankara, mutta rannikolla miellyttävä. Vuoden keskilämpötila alankoalueilla on 9,5–10,5 astetta. Rannikolla helmikuu on yleensä kylmin kuukausi, mutta sisämaassa tammi- ja helmikuu ovat suurin piirtein yhtä kylmiä. Tammikuun keskimääräinen minimilämpötila vaihtelee hieman nollan alapuolelta kolmeen asteeseen. Heinäkuu on vuoden lämpimin kuukausi. Silloin päivän ylin lämpötila on keskimäärin 17–21 astetta.
Sademäärän suhteen vuosi jakautuu kahteen osaan: lokakuulta tammikuulle on selvästi sateisempaa kuin helmikuulta syyskuulle. Vuotuinen sademäärä vaihtelee alueittain: Snowdonian vuoristossa sataa yli 3 000 millimetriä vuodessa, kun etelärannikolla lähellä Englannin rajaa alle 1 000 millimetriä. Lumi on rannikolla melko harvinaista, ja lounaisrannikolla sataa lunta alle kymmenenä päivänä vuodessa. Snowdoniassa sen sijaan lumisateita tulee yli 40 päivänä vuodessa.
Maantiede > Elävä luonto

Olosuhteiden ja ihmistoiminnan seurauksena erilaiset ruohomaat, vuoristoniityistä alankojen laidunmaihin. Istutusmetsiäkin on jonkun verran. Walesin syrjäisimmillä alueilla on eläimistöä, joka on harvinaista Britannian muissa osissa. Tällaisiin lajeihin kuuluvat muun muassa hilleri, näätä, isohaarahaukka ja alppivaris.
Walesissa on kolme kansallispuistoa, Snowdonia, Pembrokeshiren rannikko ja Brecon Beacons.
Historia

Rooman valta levittäytyi myös Britannian länsiosaan, jossa kelttiheimoista, combrogii, muotoutui provinssi Cambria. Roomalainen kulttuuri levittäytyi Cambriaan, ja 300-luvulla myös kristinusko. Roomalaiset rakensivat sarjan linnoituksia maan eteläosaan, aina Carmartheniin (Maridunum) asti. Roomalaisten muistoa on myös Caerleonin (Isca) linnoitus, jonka amfiteatteri on Britannian parhaiten säilynyt. Roomalaisten vaikutus ulottui myös maan pohjoisosaan. Tarinan mukaan Magnus Maximus (335–388), yksi Rooman viimeisistä keisareista, nai Helenin (tai Elenin tai Selenin), segontiumilaisen heimopäällikön tyttären.
Saksit eivät koskaan valloittaneet Walesia tiukan vastarinnan ja vuoristoisen maaston vuoksi. Saksikuningas Offa (757–796) rakennutti maansa rajalle vallin (Offa's Dyke) merkitsemään valtakuntansa rajaa. Osa 130 kilometriä pitkästä vallista on edelleen näkyvissä.
Wales säilyi kelttien asuttamana alueena, vaikka kelttikansat hävisivät Englannista ja osittain Skotlannistakin. Wales säilyi myös kristittynä germaaniheimojen valloittaessa Englannin. Englannin normannit valloittivat Walesin 1066, mutta se jäi omien ruhtinaidensa hallitsemaksi vuoteen 1282, jolloin Englannin kuningas Edvard I löi Walesin viimeisen ruhtinaan, Llywelyn viimeisen (1228–1282, Llywelyn ap Gruffydd tai Llywelyn Ein Llyw Olaf). Edvard I pystytti monia linnoja pitääkseen Walesin hallinnassaan. Walesilaiset nousivat kapinaan monia kertoja ja 1400-luvun alussa Englannin parlamentti lakkautti Walesin parlamentin. Wales liitettiin lopullisesti Englantiin 1536 kuningas Henrik VIII:n aikana, englannista tehtiin virallinen kieli ja Englannin lait ulotettiin koskemaan walesilaisia.
Politiikka

Wales on yksi Yhdistyneen kuningaskunnan neljästä maasta. Walesista valitaan 40 edustajaa Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneeseen.
Walesilla on ollut vuodesta 1999 oma parlamenttinsa. Vuonna 2006 hyväksytyn lain perusteella parlamentilla on myös oikeus muodostaa omia lakejaan, tosin ne pitää hyväksyttää Britannian parlamentissa. Walesin parlamentissa on 60 jäsentä, ja lainsäädännöllisen vallan lisäksi sen tehtäviin kuuluvat Walesin hallituksen päätösten tutkiminen ja ”Walesin äänenä” toimiminen. Hallitusta johtaa pääministeri, ja hallituksen tehtäviin kuuluvat budjetin ja yleisen politiikan muodostaminen ja julkisten virastojen hallinnoiminen.
Walesissa on perinteisesti ollut korkeampi äänestysprosentti kuin keskimäärin Britanniassa. Työväenpuolueeseen kuuluva Walesin työväenpuolue on Walesin suurin puolue. Muita merkittäviä puolueita ovat muun muassa Plaid Cymru, Walesin liberaalidemokraatit ja Walesin konservatiivipuolue. Plaid Cymru perustettiin vuonna 1925 edistämään Walesin parlamentin perustamista ja maan suoraa kansainvälistä edustusta. Sitä kannatetaan erityisesti alueilla, joilla kymriä puhutaan yleisesti. Walesissa on vielä Plaid Cymrua nationalistisempia ja separatistisempia järjestöjä, kuten Cymdeithas yr Iaith Gymraeg.
Brittimonarkian kruununperilliselle annetaan edelleen Walesin prinssin arvonimi, mutta hänellä ei ole mitään tekemistä alueen hallinnon kanssa, ja arvonimi on ainoastaan symbolinen. Walesin prinssi Charlesin arvoon asettaminen tapahtui vuonna 1969 Caernarfonin linnassa Pohjois-Walesissa.
Hallinnollinen jako

Walesin paikallishallinto on kaksitasoinen. Maa on jaettu 22 hallintoalueeseen, jotka on edelleen jaettu 735 kuntaan. Hallintoalueissa on 14 kreivikuntaa ja 8 county borough -aluetta. Hallintoalueiden vastuulla ovat muun muassa kaupunkisuunnittelu, pelastustoimi, koulut, kirjastot, terveyspalvelut ja ympäristö.
Walesissa on lisäksi 13 historiallista kreivikuntaa, jotka toimivat pitkään paikallishallinnon yksikköinä. Niillä on kuitenkin enää vain historiallista ja kulttuurista arvoa.
Talous ja infrastruktuuri > Talous

Osa Walesista teollistui jo 1700-luvulla. Walesissa on louhittu hiiltä, kuparia, rautaa, lyijyä, kultaa ja liuskekiveä. Teollisuus houkutteli runsaasti maahanmuuttajia 1800-luvulla etenkin Cardiffin pohjoispuolisiin laaksoihin.
Walesissa on vähän todella suuria, yli tuhannen työntekijän yrityksiä. Suurimmat yksityiset työllistäjät vuoden 2017 alussa olivat vakuutusyhtiö Admiral (yli 7000 työpaikkaa), teräsyhtiö Tata Steel (noin 7000), lentokoneyhtiö Airbus (6000) ja vesiyhtiö Dwr Cymru (3000).
Vuoden 2016 alkupuolella työttömiä oli 4,7 %, eli hiukan vähemmän kuin koko Britanniassa (4,9 %).
Talous ja infrastruktuuri > Liikenne

Walesin maaliikenneväylät ovat keskittyneet maan etelä- ja pohjoisrannikoille. Sekä tärkeimmät maantiet että rautatiet kulkevat rannikolla. Varsinkin maan vuoristoseutujen ja Keski-Walesin halki kulkevat tiet ovat hitaita. Monet maaseututiet ovat yksikaistaisia, joissa on tietyn väliajoin ohituspaikkoja. Walesin merkittävin junaliikennöitsijä on Arriva Trains Wales. Pääratojen lisäksi Walesissa on paljon vanhoja kapearaiteisia rautateitä, jotka ovat toiminnassa pääosin kesäisin.
Milford Haven on Walesin tärkein satamakaupunki, ja se on yksi Länsi-Euroopan tärkeimpiä öljynjalostuskaupunkeja. Holyheadissa on myös tärkeä satama. Sieltä ja Fishguardista on myös lauttayhteydet Irlantiin. Cardiffin kansainvälinen lentoasema on puolestaan Walesin keskeisin lentoasema.
Väestö > Väestöjakauma

Walesissa oli vuoden 2016 arvion mukaan 3,113 miljoonaa asukasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa asukkaita oli 3 063 456. Asukkaista noin 66 prosenttia määritteli itsensä walesilaiseksi, 13 prosenttia englantilaiseksi ja 17 prosenttia brittiläiseksi ilman tarkempaa määritelmää. Walesissa syntyneitä väestöstä oli 72,7 prosenttia ja Englannissa syntyneitä 20,8 prosenttia. Muualla Euroopassa syntyneitä oli 2,4 prosenttia ja Aasiassa syntyneitä 1,6 prosenttia väestöstä. Englannissa ja Walesissa vuonna 2022 syntyneistä vauvoista jo 30,3 prosenttia syntyi äideille, jotka olivat itse syntyneet ulkomailla.
Väestö > Kieli

Kymrin kieli on virallinen kieli, ja sitä ja englannin kieltä pitää kohdella tasavertaisesti. Viranomaiset tuottavat palveluita myös kymriksi, ja esimerkiksi tienviitat ovat kahdella kielellä. Walesin englanninkielisissä kouluissa kymri on pakollinen aine 16 vuoden ikään asti, kymrinkielisissä kouluissa se on opetuskieli.
Vuonna 2017 arviolta 27,9 % Walesin yli kolmivuotiaasta väestöstä osaa puhua kymriä. Suhteellisesti eniten kymrin osaajia on Gwyneddin (71,1 %), Isle of Angleseyn (60,8 %), Ceredigionin (56,6 %) ja Carmarthenshiren (50,5 %) kreivikuntien asukkaista. Vuosien 2013 ja 2015 välillä toteutetun kyselyn mukaan 47 % kymrin puhujista puhuu sitä sujuvasti ja 53 % kielen puhujista käyttää sitä päivittäin.
Väestö > Uskonto

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 57,6 % Walesin asukkaista oli kristittyjä ja 32,1 % ei kuulunut mihinkään uskonnolliseen ryhmään. Suurimpia uskonnollisia vähemmistöjä olivat muslimit (1,5 %), buddhalaiset (0,3 %), hindulaiset (0,3 %) ja juutalaiset (0,1 %). Muihin uskonnollisiin ryhmiin kuului 0,3 % walesilaisista.
Vuoden 2021 väestönlaskennassa uskonnottomien osuus oli kasvanut 46,5 prosenttiin ja kristittyjä oli enää 43,6%.
Walesissa on esiintynyt voimakkaita herätysliikkeitä. Vuonna 1735 oli laaja metodistiherätys, vuonna 1859 satatuhatta henkeä eli lähes kymmenesosa silloisesta väestöstä tuli uskoon. Kuuluisin herätysliike oli aktiivisin vuosina 1904-1905. Silloinkin uskoon tuli yli satatuhatta walesilaista.
Kulttuuri > Ruoka

Walesilainen keittiö tunnetaan erityisesti lampaanlihasta. Perinteiseen cawl-keittoon käytetään purjoa, keräkaalia, lampaanlihaa ja pekonia. Toinen walesilainen kansallisruoka on merileväleipä bara lawr.
Kulttuuri > Musiikki

Walesin perinteiseen kulttuuriin on kuulunut olennaisena osana erilaiset suulliset taiteenmuodot, kuten laulumusiikki. Kansanperinteeseen kuului 1700-luvun alkuun asti olennaisena osana cerdd dant -laulut, joita säestettiin kolmirivisellä harpulla. Sen lisäksi perinteisiä walesilaisia instrumentteja ovat viulu, crwth ja pibgorn (puhallinsoitin). Kuorolaululla, varsinkin kirkkokuoroilla, on pitkät perinteet.
Walesin maailmanlaajuisesti tunnetuin populaarimuusikko on Tom Jones, joka on levyttänyt vain englanniksi. Muita tunnettuja walesilaisia muusikoita ovat Shirley Bassey, The Velvet Undergroundin perustaja John Cale, Dave Edmunds ja Duffy.
Kulttuuri > Kirjallisuus

Walesilainen kirjallisuusperinne on alkanut jo 500-luvulla eaa. Keskiajalta tunnetaan muun muassa Aneirinin ja Taliesinin runoutta sekä Geoffrey Monmouthilaisen keräämä Historia regum Britanniae. Kymrinkielinen kirjallisuus eli renessanssikauttansa, kun anglikaanipiispa William Morganin kymrinkielinen Raamattu ilmestyi vuonna 1588. Englannista oli kuitenkin tullut 1700-luvun alkuun mennessä walesilaisen kirjallisuuden kieli.
Walesilainen nykykirjallisuus on jakautunut kymrin- ja englanninkielisiin kirjallisuuteen. Kymriksi kirjoitetut kielet eivät ole juurikaan saaneet kansainvälistä huomiota, vaikka muun muassa Saunders Lewisin näytelmiä sekä Gwyn Thomasin, Kate Robertsin, T. Rowland Hughesin ja Caradog Prichardin novelleja ja romaaneja on käännetty myös muille kielille. Englanniksi, Walesista kirjoittavia kirjailijoita ovat muun muassa runoilijat R. S. Thomas ja Glyn Jones sekä runoilija-näytelmäkirjailija Dylan Thomas. Etelä-Walesin teollisuusalueiden oloista ovat kirjoittaneet muun muassa Richard Llewellyn ja Rhys Davies.
Urheilu

Rugby ja jalkapallo ovat Walesin suosituimmat urheilulajit. Rugby on kansallislaji, ja sitä seurataan erityisesti maan eteläosissa. Walesin maajoukkue saavutti rugby unionissa MM-pronssia vuonna 1987. Walesilla on myös oma jalkapallomaajoukkue, joka pelasi puolivälierissä MM-kilpailuissa 1958 ja välierissä EM-kilpailuissa 2016, ja oma jalkapallosarjansa, puoliammattilainen Walesin valioliiga. Parhaat walesilaisjoukkueet pelaavat kuitenkin Englannin sarjoissa. Cardiff City FC on ainoana ei-englantilaisena joukkueena voittanut arvostetun FA Cupin. Walesin yksi tunnetuimmista jalkapalloilijoista on Gareth Bale.
Walesin kansallisstadion on Cardiffissa sijaitseva Millennium Stadium, jonne mahtuu peräti 74 500 katsojaa ja jossa on järjestetty useita kansainvälisiä tapahtumia. Walesissa on järjestetty myös esimerkiksi golfin Ryder Cup, ja Celtic Manor Resort on yksi Euroopan arvostetuimpia golfkeskuksia.
Kirjallisuutta

Charles-Edwards, T. M.: Wales and the Britons 350–1064.  (The History of Wales)  Oxford:  Oxford University Press, 2013.  ISBN 978-0-19-821731-2
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Matkaopas aiheesta Wales Wikivoyagessa (englanniksi)
Wales kuvattuna Kansainväliseltä avaruusasemalta.
Llyn Gwynant -järvi Snowdoniassa.
700-luvulla rakennetun Offa's Dyken maamerkkinä toimiva kivi.
Walesin pääministeri Mark Drakeford COVID-19-lehdistötilaisuudessa. Walesin hallitus on vastuussa terveydenhuollosta Walesissa.
Kansalliskokouksen rakennus, Pierhead Building, Cardiffissa.
Liikennepoliisin kaksikielinen kyltti.
Walesilainen harppu
Grafton (Australia)

| Grafton |
| --- | --- |

Valtio:  Australia
Osavaltio:  Uusi Etelä-Wales
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  42,2 km²
Korkeus:  5 m
Väkiluku (2016):  16 790
 – Väestötiheys:  398 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Grafton on kaupunki Australiassa, Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa. Kaupungissa oli 16 790 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee Sydneystä koilliseen. Sen asukkaista noin 19 prosenttia on alle 14-vuotiaita, ja noin 23 prosenttia on yli 65-vuotiaita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grafton (Australia) Wikimedia Commonsissa
Gustaf Magnusson (kuvataiteilija)

Gustaf Magnusson (1890 Tukholma – 1957) oli ruotsalainen taidemaalari ja graafikko.
Magnusson opiskeli Tukholman taideakatemiassa, Tanskassa, Norjassa, Saksassa ja Italiassa.
Magnusson on maalannut mm. muotokuvat useista Ruotsin kuninkaallisista ja merkkihenkilöistä, kuten prinssi Eugenista (1865-1947), Gustaf Trolle-Bondesta, Tukholman pormestarista Gunnar Fantista (1879-1967) ja C. Ådermanista.
Hänen julkisiin töihinsä kuuluvat mm. kaikki Tukholman Kustaa Vaasan koulun freskot, freskoja Göteborgin konserttitaloon ja muotokuvasarja Tukholman kaupungin merkkihenkilöistä.
Hänen töitään löytyy mm. Ruotsin kansallismuseosta, Tukholman modernin taiteen museosta, Münchenistä, Uffizin galleriasta Firenzestä ja British Museumista.
Muoto- ja henkilökuvien ohella Magnusson oli myös tuottelias maisemamaalausten tekijä. Hänen tuotantonsa laajuuden arvellaan jonkin verran laskeneen hänen töistään maksettuja hintoja.
Gustaf Malmström

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gustaf Malmström |  Gustaf Malmström |  Gustaf Malmström |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten kreikkalais-roomalainen paini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1912 | 67,5 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1911 | 67 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kööpenhamina 1907 (epäv.) | 85 kg |  |
|  Kultaa | Malmö 1909 (epäv.) | 75 kg |  |
Gustaf Hjalmar Malmström (4. heinäkuuta 1884 Malmö – 24. joulukuuta 1970 Malmö) oli ruotsalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiamitalisti ja epävirallinen Euroopan mestari.
Malmström osallistui kahdesti kesäolympialaisiin. Lontoossa 1908 hän sijoittui 66,6 kilogramman sarjassa viidenneksi hävittyään puolivälieränsä italialaiselle, olympiavoiton vieneelle Enrico Porrolle. Tukholmassa 1912 67,5 kg:n painoluokassa hän saavutti hopeaa suomalaisen Emil Väreen jälkeen. Helsingin MM-kilpailuissa 1911 Malmström saavutti hopeaa. Hän oli maanmiehensä Anders Ahlgrenin lisäksi kisojen ainoa ei-suomalainen mitalisti. Epävirallisia Euroopan mestaruuksia Malmström voitti kaksi kappaletta.
Grafton Elliot Smith

| Grafton Elliot Smith |
| --- | --- |
 Grafton Elliot Smith.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. elokuuta 1871 Grafton, Uusi Etelä-Wales
Kuollut: 1. tammikuuta 1937 (65 vuotta) Broadstairs, Iso-Britannia
Kansalaisuus:   Australia
Grafton Elliot Smith (15. elokuuta 1871 Grafton, Uusi Etelä-Wales – 1. tammikuuta 1937 Broadstairs, Iso-Britannia) oli australialainen anatomi, antropologi ja egyptologi. Smith toimi anatomian professorina Manchesterin yliopistossa vuosina 1909–1919 ja Lontoon University Collegessa 1919–1937.
Elliot Smith kannatti yhdessä William James Perryn kanssa voimakkaasti niin sanottua historiallista diffuusioteoriaa, joka piti Egyptiä kaikkien ihmiskunnan kulttuurien kehtona. Smith tiivisti historiakäsityksensä ihmiskunnan kulttuurievoluution alkuvaiheista vuonna 1911: ”Pienet ihmisjoukot, pääasiassa meritse liikkuen, asettuivat eri puolille maailmaa ja alkoivat rakentamaan kömpelöitä jäljitelmiä egyptiläisistä pyramidien aikaisista monumenteista.”
Smith palkittiin Kuninkaallisen tiedeseuran ansiomitalilla vuonna 1912.
Tuotantoa

The Natural Subdivision of the Cerebral Hemisphere (1901)
The Primary Subdivisions of the Mammalian Cerebellum (1902)
The Ancient Egyptians and the origin of Civilization (London/New York, Harper & Brother 1911)
Catalogue of the Royal Mummies in the Museum of Cairo (Cairo 1912)
On the Significance of the geographical distribution of Mummification – a study of the migrations of peoples and the spread of certain customs and beliefs (1916)
The Evolution of the Dragon (1919)
Tutankhamen and the Discovery of his Tomb (1923)
Evolution of Man: Essays (1924, 2nd edition 1927)
Human History (1930)
The Diffusion of Culture (London, Watts 1933)
Gorki (Soltsyn piiri)

| Gorki Го́рки |
| --- | --- |
 Gorki
 Koordinaatit: 57°59′18″N, 30°2′38″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Novgorodin alue
Piiri:  Soltsyn piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  281,4 km²
Väkiluku (2010):  1 500
 
 Kunnan kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gorki (ven. Го́рки) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Soltsyn piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Šelonin sivujoen Lemenkan varrella 25 kilometriä Soltsysta lounaaseen. Kylässä on 266 ja kunnassa 1 500 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus

Gorkin kunnan pinta-ala on 281,4 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Soltsyn piirin Dubrovon ja idässä Vybitin kuntiin sekä etelässä ja lännessä Pihkovan alueeseen. Pinta-alasta 44,9 % on maatalousmaata ja 35,0 % metsää.
Seutu kuuluu Ilmajärven alankoon. Huomattavin joki on Šelon. Hyötykaivannaisia ovat hiekka, sora ja karbonaattimineraalit. Kunnan alueella sijaitsee Soltsyn rauhoitusalue ja kolme luonnonmuistomerkkiä.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 40 kylää: Abramkovo, Boloto, Bolšije Lipitsy, Boltovo, Borovnja, Dorogostitsy, Glubokoje, Gorodištše, Gorodok, Grebnja, Gremok, Ilemno, Kamenka, Kazatši Ljutets, Klin, Krapivno, Kuklino, Kuznetsovo, Lemenka, Malyje Dubravy, Malyje Lipitsy, Mjatškovo, Naberežnaja, Nikolskoje, Niva, Petrovo, Petrovštšina, Poljany, Retno, Šelonsko, Sofijevka, Strokino, Veretje, Vjahorevo, Vjazištše, Vladimirovka, Volnyje Dubravy, Zamostje, Zapolje ja Zaretšje. Gorkin jälkeen suurimmat asutuskeskukset ovat sadan–kahdensadan asukkaan Retno, Kuklino ja Krapivno. Kuklinon maalaiskunta liitettiin Gorkiin vuonna 2010.
Liikenne, talous ja palvelut

Gorkin kautta kulkee Staraja Russan, Soltsyn ja Dnon välinen R48-maantie. Pietarin, Dnon ja Vitebskin välisellä rautatiellä on Lemenkan ja Kuklinon asemat.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Kunnassa toimii neljä karjanhoitoon erikoistunutta maatalousyritystä. Lisäksi louhitaan hiekkaa ja soraa.
Keskuskylän palveluihin kuuluu lastentarha, peruskoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja lääkintäasema. Eräitä julkisia palveluja on myös Kuklinossa, Retnossa ja muissa kylissä. Vähittäiskaupasta vastaa piirin kulutusosuuskunta.
Nähtävyydet

Seudulla on useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Gorodokin lähellä sijaitseva 700–1200-lukujen muinaislinna on valtakunnallinen suojelukohde. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Ilmenon ja Retnon kirkot sekä Gorkin ja Kamenkan kartanoalueet.
Aiheesta muualla

Gorkin kunnan sivusto (venäjäksi)
Giacomo Manzù

Manzù: Eisläuferin, Ludwigshafen am Rhein
Monumento al partigiano (1977), Bergamo. Foto Paolo Monti.
Giacomo Manzù (22. joulukuuta 1908 Bergamo – 18. tammikuuta 1991 Ardea) oli italialainen kuvanveistäjä, jolle myönnettiin Leninin kansainvälinen rauhanpalkinto vuonna 1965.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Giacomo Manzù Wikimedia Commonsissa
Geresdlak

| Geresdlak |
| --- | --- |
 vaakuna
 Geresdlak
 Koordinaatit: 46°6′31″N, 18°31′34″E 
Valtio:  Unkari
Lääni:  Baranya
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  25,3 km²
Väkiluku (2018):  741
 – Väestötiheys:  29,3 as./km²
 
 www.geresdlak.hu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Geresdlak on kunta Baranyan läänissä Unkarin eteläosassa. Kunnan asukasluku on 741.
Maantieteellisesti se on osa Baranyan mäkiseutua, tarkemmin Geresdin seutua. Kunnan kylät sijaitsevat kukkulamaiseman ympäroiminä, osin laaksossa, osin kukkuloiden rinteillä. Kuntaan kuuluu kolme kylää: Geresdin, Puspöklak ja Kisgeresd. Asukkaita kunnassa on noin tuhat, osa heistä on saksankielisiä. Kylissä on nykyaikaiset kunnalliset palvelut, kuten vesi- ja viemäriverkosto. Lisäksi alueelle on vedetty kaasu- ja kaapeliverkko. Kunnassa asuu koko- tai osa-aikaisesti useita  suomalaisia perheitä.[lähde? ] Geresdlakin suomalaisena ystävyyskylänä on vuodesta 2007 lähtien toiminut Joensuun eteläiset kylät.
Geresdin kirkko