stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Janne Paukkonen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 16. tammikuuta 1995 (ikä 29)
Syntymäpaikka: Espoo, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 189 cm
Junioriseurat
2007–2014: Honka
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2014 | Pallohonka | 58 | (19) |
| 2014 | Honka | 6 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 64 | (18) |
Maajoukkue
| 2010 | Suomi U15 | 2 | (2) |
| 2011 | Suomi U16 | 6 | (1) |
| 2012 | Suomi U17 | 1 | (0) |
| 2013 | Suomi U18 | 6 | (1) |
| 2014 | Suomi U19 | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. huhtikuuta 2015.
Janne Paukkonen (s. 16. tammikuuta 1995 Espoo) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Paukkonen on FC Hongan kasvatti. Hän nousi Kakkosta pelaavaan reservijoukkueeseen Pallohonkaan kaudeksi 2011. Edustusjoukkueessa Paukkonen pelasi ensimmäiset viralliset ottelunsa Liigacupissa 2013. Veikkausliigassa hän teki ensiesiintymisensä 6. huhtikuuta 2014 Hongan kohdatessa vierasottelussa Myllykosken Pallo -47:n. Paukkonen oli avauskokoonpanossa MYPA:n 4–3-voittoon päättyneessä ottelussa.
Jerome Frank

Jerome Frank vuonna 1939
Jerome Frank (10. syyskuuta 1889, New York City, New York – 13. tammikuuta 1957, New Haven, Conneticut) oli yhdysvaltalainen oikeustieteilijä. Akateemisen uransa ohella hän toimi Yhdysvaltain arvopaperi- ja pörssikomission pääjohtajana sekä Yhdysvaltain toisen tuomiopiirin vetoomustuomioistuimen tuomarina.
Frank oli yksi amerikkalaisen oikeusrealismin jyrkimpiä edustajia, ja hän myös sovelsi psykoanalyysia oikeudelliseen ratkaisutoimintaan. Frank kiisti kokonaan yksittäistä oikeusratkaisua edeltävien ja tuomaria velvoittavien oikeussääntöjen olemassaolon. Hänen mukaansa oikeus on tilannesidonnainen ilmiö, joka koostuu yksittäisistä ratkaisuista abstraktien sääntöjen sijaan, eikä siitä voida puhua yli-individuaalisena normijärjestelmänä yleispätevässä mielessä. Oikeudellinen ratkaisu syntyy, kun tuomari reagoi jutussa esitettyihin tosiseikkoihin määrätyllä tavalla, mihin vaikuttavat tuomarin yksilölliset ratkaisumotiivit, kuten ideologiset preferenssit, torjunnan kohteet ja suoranaiset ennakkoluulot. Frankin psykoanalyyttisen tulkinnan mukaan juristien oikeusvarmuuden kaipuu ja usko tuomarin erehtymättömyyteen oikeusriidan ratkaisijana ovat osoitus juristikunnan henkisestä kypsymättömyydestä ja lapsenomaisesti auktoriteetin kaipuusta.
Hävyttömät huijarit

| Hävyttömät huijarit> A Man, a Woman and a Bank |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Noel Black
Käsikirjoittaja:   Raynold Gideon  Bruce A. Evans  Stuart Margolin 
Tuottaja:   Peter Samuelson  John B. Bennett 
Säveltäjä:  Bill Conti
Kuvaaja:  Jack Cardiff
Leikkaaja:  Carl Kress
Pääosat:   Donald Sutherland  Brooke Adams  Paul Mazursky 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Kanada
Tuotantoyhtiö:   Bennett Films  McNichol 
Levittäjä:  Embassy Pictures
Ensi-ilta:  1979
Kesto:  102 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hävyttömät huijarit (engl. A Man, a Woman and a Bank) on kanadalainen komediaelokuva vuodelta 1979 joka kertoo kahdesta miehestä jotka tekevät Vancouverissa, Kanadassa, monimutkaisen pankkiryöstön, josta he saavat saaliiksi 4 miljoonan dollaria. Sen on ohjannut yhdysvaltalainen Noel Black, ja pääosissa esiintyvät Donald Sutherland, Brooke Adams ja Brooke Adams.
Elokuva kertoo Reesestä (Donald Sutherland) joka on insinööri joka kehittää suunnitelman miten ryöstää pankki jonka uusi rakennus on rakenteilla. Suunnitelmassa jo rakennusvaiheessa murtaudutaan pankin hälytysjärjestelmään ja ohjelmoidaan se uudestaan. Hän pyytää parasta ystäväänsä ja tietokoneasiantuntijaa Normania (Paul Mazursky) mukaan. Reese varastaa rakennustyömaalta rakennuksen piirustukset, mutta tullessaan työmaatoimistosta ulos paikalla mainoskuvia ottamassa ollut valokuvaaja Stacy (Brooke Adams) ottaa hänestä valokuvan. Kun Reese yrittää saada kuvaansa pois hän rakastuu Stacyyn.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Donald Sutherland  | … |  Reese   |
|  Brooke Adams  | … |  Stacey Bishop   |
|  Paul Mazursky  | … |  Norman   |
|  Allen Magicovsky  | … |  Peter   |
|  Leigh Hamilton  | … |  Marie   |
|  Nick Rice  | … |  Gino   |
|  Peter Erlich  | … |  Jerry   |
|  Paul Rothery  | … |  Steve   |
|  Elizabeth Barclay  | … |  Laura   |
Lähde:
Aiheesta muualla

Winters, Richard: A Man, a Woman and a Bank (1979) Scopophilia -blog.  5.2.2016. Viitattu 12.7.2022. (englanniksi)
A Man, A Woman and a Bank (1979) British Film Institute – BFI. Viitattu 12.7.2022. (englanniksi)
A Man, a Woman and a Bank. Turner Classic Movies – TCM. Arkistoitu 12.7.2022. Viitattu 12.7.2022. (englanniksi)
Jerome Emilianus Pillai

Jerome Emilianus Pillai (20. heinäkuuta 1901 – 17. heinäkuuta 1972) oli srilankalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Tahrattoman Marian oblaattien papiksi 7. heinäkuuta 1929 ja nimitettiin Jaffnan hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi sekä Bladian titulaaripiispaksi 10. maaliskuuta 1949. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alfred-Jean Guyomard, jota avustivat Nicholas Laudadio ja Edmund Peiris. 18. heinäkuuta 1950 Pillaista tuli Jaffnan piispa, jona hän toimi, kunnes kuoli virassa. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
It’s On (Dr. Dre)

| It’s On (Dr>  Dre) 187um Killa Eazy-E |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 1992–1993
 Julkaistu: 1993
 Formaatti: 12″ vinyyli, CD, C-kasetti
 Tyylilaji: gangsta rap West Coast hip hop
 Kesto: 37.23
 Levy-yhtiö: Ruthless, Relativity
Listasijoitukset
  5.
Eazy-E:n muut julkaisut
| 5150: Home 4 tha Sick (EP) 1992 | It’s On (Dr. Dre) 187um Killa 1993 | Eternal E 1995 |
Singlet albumilta It's On (Dr. Dre) 187um Killa
 ”Real Muthaphuckkin G's” Julkaistu: 1993  ”Any Last Werdz” Julkaistu: 1994
It’s On (Dr. Dre) 187um Killa on rap-artisti Eazy-E:n toinen EP, joka julkaistiin vuonna 1993. EP nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan viidennelle sijalle, ja se saavutti kaksinkertaisen platinarajan vuonna 1994. Levyllä vierailee muun muassa Above the Law -yhtyeen jäsen Cold 187um ja Eazyn suojatti B.G. Knocc Out.
It’s On (Dr. Dre) 187um Killa oli vastaus Dr. Dren The Chronic -albumille, joka julkaistiin vuonna 1992. Kaksikko oli ajautunut julkiseen konfliktiin heidän entisen N.W.A. -ryhmänsä hajottua vuonna 1991.
Kappaleet

Exxtra Special Thankz – 1.07
Real Muthaphuckkin G’s – 5.32 (feat. B.G. Knocc Out & Dresta)
Any Last Werdz – 5.09 (feat. Cold 187um & Kokane)
Still a Nigga – 4.10
Gimmie That Nutt – 2.55
It’s On – 5.02
Boyz N tha Hood – 5.38 (G-Mix)
Down 2 tha Last Roach – 7.50 (feat. B.G. Knocc Out and Dirty Red)
Arvostelut

Allmusic:
Jerome Flynn

| Jerome Flynn |
| --- | --- |
 Jerome Flynn vuonna 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jerome Patrick Flynn
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1963 (ikä 61) Bromley, Englanti
Ammatti:  näyttelijä, laulaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1985–
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Jerome Flynn (s. 16. maaliskuuta 1963) on englantilainen näyttelijä ja laulaja, joka tunnetaan 1990-luvun popyhtyeestä Robson & Jerome sekä televisiorooleistaan Bronnina yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Game of Thrones ja poliisi Bennet Drakena brittiläisessä televisiosarjassa Ripper Street.
Jack Bender

| Jack Bender |
| --- | --- |
 Jack Bender vuoden 2011 Comic-Conissa San Diegossa.
Henkilötiedot
Ammatti:  ohjaaja, näyttelijä, televisiotuottaja, käsikirjoittaja
Ohjaaja
Aktiivisena:  1971–
Tunnetuimmat ohjaukset:  Loppu (engl. The End) (Lost)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jack Bender on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvaohjaaja, näyttelijä, televisiotuottaja ja käsikirjoittaja. Bender toimi vastaavana tuottajana televisiosarjassa Lost. Hän myös ohjasi sen 42 jaksoa joista tärkeimpänä sarjan viimeisen osan. Bender on toiminut ohjaajana myös muissa suosituissa televisiosarjoissa, kuten Sopranosissa, Carnivàlessa ja Aliasissa.
Vuonna 2016 Bender sai parhaan draamasarjan ohjauksen Primetime Emmy -ehdokkuuden jaksosta "The Door" sarjasta Game of Thrones.
Aiheesta muualla

Jack Bender Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jack Owens

Jack Owens vuonna 1995
Jack Owens (oik. L. F. Nelson, n. 17. marraskuuta 1904 Bentonia, Mississippi – 9. helmikuuta 1997 Yazoo City, Mississippi) oli yhdysvaltalainen delta blues -kitaristi ja laulaja.
Elämä

Owens syntyi Celia Owensille vuonna 1904. Hänen isänsä, sukunimeltään Nelson, jätti Celian Jackin ollessa viisi tai kuusi. Nuori Jack kasvoi näin ollen isoisänsä Samuel Owensin taloudessa. Hän opetteli soittamaan huilua, pianoa ja viulua, mutta kitarasta tuli hänen pääsoittimensa.
Owens elätti itsensä maanviljelyllä, viinan salakaupalla ja viikonloppuisin kapakanpidolla ("juke joint") Bentoniassa suurimman osan elämäänsä. Hän ei levyttänyt ennen 1960-luvun bluesbuumia, jolloin bluestutkija David Evans löysi hänet blueslaulaja Cornelius Brightin ansiosta. Syyskuussa 1966 äänitetyt "B & O Blues" ja "Devil Got My Woman" ilmestyivät Evansin keräämällä Goin' Up the Country -kokoelmalla. Vuonna 1971 ilmestyi Owensin albumi (Bud Spires soitti sillä huuliharppua) It Must Have Been The Devil ja vuonna 1979 albumi Bentonia Country Blues.
Owens esiintyi kuolemaansa saakka musiikkifestivaaleilla Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Hänen musiikkityylinsä muistutti paljon saman kaupungin Skip Jamesin soittotapaa.
Aiheesta muualla

Owens Jack Owens  AllMusicissa (englanniksi)
Kuvitettu diskografia
Jerome George Hanus

Jerome George Hanus (s. 26. toukokuuta 1940 Brainard, Nebraska) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän liittyi benediktineihin 1. syyskuuta 1961 ja sai pappisvihkimyksensä Gerald Thomas Berganilta 30. heinäkuuta 1966. Hänet nimitettiin Saint Cloudin hiippakunnan johtoon 6. heinäkuuta 1987, ja piispaksi vihkiminen seurasi 24. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Robert Roach, jota avustivat John Joseph Sullivan ja George Henry Speltz.
23. elokuuta 1994 Hanus sai nimityksen Dubuquen koadjuuttoriarkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 27. lokakuuta. Hänestä tuli 16. lokakuuta 1995 Dubuquen arkkipiispa, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 8. huhtikuuta 2013.
Ikolanmäki

Ikolanmäki on kaupunginosa Jyväskylässä entisen Korpilahden kunnan alueella. Ikolanmäellä sijaitsee omakotitaloja ja uimaranta.
Jyväskylän kaupunginosat suuralueittain
| --- | --- |
01 Kantakaupunki:  1. Keskusta (Kirkkopuisto) · 2. Harju · 3. Puistola (Aren aukio; Tourujoki) · 4. Lutakko · 5. Mattilanpelto · 6. Mäki-Matti (Hippos; Rautpohja)  · 9. Kukkumäki · 11. Nisula (Viitaniemi) · 12. Taulumäki · 14. Tourula (Kangas) · 29. Mannila
02 Kypärämäki-Kortepohja:  7. Kypärämäki (Köhniö) · 8. Savela · 17. Kortepohja (Haukkala; Kortesuo; Laajavuori; Ylioppilaskylä)
03 Lohikoski-Seppälänkangas:  13. Lohikoski  (Holsti; Kyyhkysenmäki; Lahjaharju; Paloniemi) · 19. Seppälänkangas  (Heinälampi) · 48. Tyyppälä · 64. Ankeriasjärvi
04 Huhtasuo:  15. Kangasvuori (Pupuhuhta; Rasinrinne; Seppälä) · 20. Huhtasuo (Huhtakeskus; Kangaslampi; Sulku)
05 Kuokkala:  22. Ristonmaa · 23. Kuokkala (Ainolanranta; Kekkola; Pohjanlampi; Tikka) · 24. Kuokkalanpelto · 25. Ristikivi · 26. Nenäinniemi · 27. Hämeenlahti (Samulinniemi)
06 Keltinmäki-Myllyjärvi:  18. Keltinmäki (Keltinkeskus; Mustalampi; Myllyjärvi; Mäyrämäki; Ylä-Myllyjärvi) · 35. Taka-Keljo · 36. Hanhiperä · 37. Valkeamäki
07 Keljo:  10. Keljo (Keljonkeskus; Tarhamäki; Valkola) · 21. Keljonkangas (Sarvivuori) · 28. Sääksvuori · 30. Etelä-Keljo
08 Halssila:  16. Halssila  (Aittorinne; Kivistö; Tuohimutka)
09 Säynätsalo:  31. Säynätsalo · 32. Lehtisaari · 33. Muuratsalo (Haikka) · 34. Kinkovuori
10 Tikkakoski-Nyrölä:  58. Nyrölä · 60. Kuikka · 61. Tikka-Mannila · 62. Tikkakoski · 63. Kuukanpää
11 Palokka-Puuppola:  41. Palokka · 42. Mannisenmäki · 43. Rippalanmäki · 44. Haukkamäki · 45. Kirri · 46. Heikkilä · 47. Pappilanvuori · 49. Hiekkapohja · 50. Matinmäki · 51. Jylhänperä · 52. Puuppola · 53. Saarenmaa · 57. Vertaala
12 Vaajakoski-Jyskä:  65. Sulunperä · 66. Jyskä · 67. Väinölä · 68. Haapaniemi · 69. Vaajakoski (Wessmanninmäki) · 70. Kaunisharju · 71. Tölskä · 72. Kanavuori · 73. Hupeli (Kairahta) · 74. Laajaranta  (Vuoritsalo) · 75. Oravasaari · 76. Pohjola · 77. Pitkäjärvi · 78. Leppälahti · 79. Mehtovuori
13 Kuohu-Vesanka:  38. Ruoke · 54. Vesanka (Perälä) · 55. Kuohu · 56. Varsalanperä
14 Korpilahti:  80. Kirkonmäki · 81. Ikolanmäki · 82. Iloniemi · 83. Kemppaisenmäki · 84. Kotamäki · 85. Tähtiniemi · 86. Korpiaho-Heinosniemi · 87. Tikkala (Moksi; Sarvenperä; Tikkala) · 88. Hirvimäki-Puolakka (Saakoski) · 89. Vespuoli (Oittila; Putkilahti)
Isan

Isan on Thaimaan koillinen alue
Isan (myös Iisaan, Isarn, Issan, tai Esarn; isaniksi/thaiksi อีสาน) on Thaimaan koillinen osa. Se on Thaimaan osista suurin. Se sijaitsee Khoratin ylängöllä. Aluetta rajaa pohjoisessa ja idässä Mekong-joki, etelässä Kambodžan raja. Lännessä alueen erottaa Pohjois- ja Keski-Thaimaasta Phetchabunin vuoristo. Isanin pinta-ala on 160 000 km² ja väkiluku 20 825 000.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isan Wikimedia Commonsissa
MinneThaimaassa, Kohdeopas: Isaan - matkailutietoa Isaanista
Jack Beeson

Jack Beeson (15. heinäkuuta 1921 – 6. kesäkuuta 2010) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hänet tunnetaan varsinkin oopperoistaan, joihin kuuluu mm. Lizzie Borden.
Beeson syntyi Munciessa, Indianassa, ja hänen oppilaitaan ovat olleet mm. Charles Wuorinen, Phillip Ramey, Alice Shields, Joan Tower, Harvey Sollbeger, Bright Sheng ja Richard Einhom.
Aiheesta muualla

Jack Beeson -sivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Initiation

| Initiation Psycroptic |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : The Hi-Fi Sydney
 Julkaistu: 24. helmikuuta 2010
 Formaatti: CD, DVD
 Tuottaja(t): Raw Sound Industries Psycroptic
 Tyylilaji: tekninen death metal
 Kesto: 65.40
 Levy-yhtiö: Stomp Records
Psycropticin muut julkaisut
| Ob(Servant) 2008 | Initiation 2010 | The Inherited Repression 2012 |
Initiation on Psycropticin konserttitallenne, joka julkaistiin CD/DVD -digipakina vuonna 2010.
Kappaleet > CD

A Calculated Effort – 7.37
Merchants of Deceit – 5.29
Ob(Servant) – 4.01
The Sword of Uncreation – 4.15
Skin Coffin – 5.08
Horde in Devolution – 6.03
Carnival of Vulgarity – 4.39
Epoch of the Gods – 5.14
Lacertine Forest – 3.54
Immortal Army of One – 5.58
The Colour of Sleep – 5.08
Initiate – 8.14
Kappaleet > DVD

Intro – 1.50
A Calculated Effort – 5.58
Merchants of Deceit – 5.30
Ob(Servant) – 3.41
The Sword of Uncreation – 4.17
Skin Coffin – 5.29
A Horde In Devolution – 5.17
Carnival of Vulgarity – 4.01
Epoch of the Gods – 4.40
Lacertine Forest – 4.05
Immortal Army of One – 5.06
The Colour of Sleep – 6.03
Initiate – 5.56
Home Video – 20.29
Rehearsal – 8.49
Tasmania - The Birth Place – 2.31
Tasmania - Bongs & Bikes – 1.22
Tasmania - A Day at the Park – 1.03
Tasmania - Red Planet – 2.11
Equipment - Dave Haley – 6.02
Equipment - Joe Haley – 6.18
Equipment - Cameron Grant – 0.28
Initiate - The Video – 7.57
Kokoonpano

Jason Peppiatt – laulu
Joe Haley – kitara
Cameron Grant – bassokitara
David Haley – rummut
Arvostelut

The Metal Forge:
Sea of Tranquility:
Aiheesta muualla

Albumi Initiation Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Initiation discogs.com -sivustolla
Janne Palkisto

Janne Palkisto (ent. Koskinen; s. 1977 Helsinki) on suomalainen musiikkitoimittaja, joka toimii Radion sinfoniaorkesterin ja muiden Ylen klassisen musiikin konserttien TV-juontajana, selostajana ja esittäjien haastattelijana. 2020-luvulla hän työskentelee myös Yle Radio 1 -kanavan arkipäivien Kulttuuriykkönen -lähetyksissä. Palkisto tuli tunnetuksi 2010-luvun alkuvuosina Yle Radio 1:n mielipiteitä jakaneesta Hienostelua-ohjelmasarjasta, Herrasmiehen päiväkirja -blogista sekä myöhemmin radiossa ja televisiossa esitetystä Syötävät sävelet -ohjelmasta, jota hän on tehnyt yhdessä musiikintutkija ja tietokirjailija Susanna Välimäen kanssa.
Palkisto on opiskellut Helsingin Suomalaisessa Yhteiskoulussa ja Espoon musiikkiopistossa sekä musiikkitiedettä Helsingin ja Venetsian yliopistossa. Hän on suorittanut filosofian maisterin tutkinnon. Hän soittaa klarinettia sinfoniaorkestereissa ja kamarimusiikkikokoonpanoissa ja väitteli Turun yliopistossa tohtoriksi Bernhard Henrik Crusellista vuonna 2022.
Julkaisuja

Palkisto, Janne: Säveltäjä-klarinetisti Bernhard Crusellin ammatillinen toiminta ja vuorovaikutus Ruotsissa 1795–1833.  (Diss. Turun yliopiston julkaisuja, B:568)  Turun yliopisto, 2022.  ISSN 0082-6987.  ISBN 978-951-29-8732-0.  Teoksen verkkoversio.
Janet Baker

| Janet Baker |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. elokuuta 1933 (ikä 91)
Muusikko
Tyylilajit:  länsimainen taidemusiikki 
Levy-yhtiöt:  Hyperion, EMI, Chandos, Decca
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Janet Abbott Baker (s. 21. elokuuta 1933) on brittiläinen mezzosopraano. Hänet tunnetaan varsinkin varhaisen oopperan ja Benjamin Brittenin tuotannon tulkinnoistaan.
Baker syntyi Hatfieldissä, Etelä-Yorkshiressä, ja teki ensiesiintymisensä vuonna 1956; jo samana vuonna hän esiintyi Glyndebournen festivaaleilla. Hänestä tuli seuraavien vuosikymmenten aikana kansainvälisesti tunnustetuimpiakenen mukaan? klassisia laulajia, ja hän jatkoi lavalla 1980-luvun alkuun saakka.
Bakerin muistelmateos Full Circle julkaistiin vuonna 1982. Hän toimi vuosina 1991–2004 Yorkin yliopiston kanslerina. Hän on ollut DBE (Dame of the British Empire) vuodesta 1976, ja hän on lisäksi ollut Companions of Honourin jäsenenä vuodesta 1993. Hänelle myönnettiin vuonna 1979 Léonie Sonningin musiikkipalkinto.
Janne Piiroinen

Janne Piiroinen (s. 25. maaliskuuta 1968 Joensuu) on suomalainen laulaja-lauluntekijä, joka kuuluu yhtyeeseen Turo's Hevi Gee. Hän myös säveltää ja sanoittaa kappaleita Turo´s Hevi Geelle sekä muille artisteille.
Piiroinen on opiskellut Mikkelin ammattikorkeakoulussa Kulttuuri- ja ohjelmapalvelualaa ja soittanut useissa yhtyeissä, muun muassa yhtyeissä Tö Blöös Söös, Squier, Dos Buenos Amigos -duo sekä esiintynyt trubaduurina. Vuosina 2000–2003 Piiroinen toimi myös Lahden Rytminystävät Ry:n (RyRy) hallituksenjäsenenä sekä Lahti Blues & Roots festivaalin järjestelytoimikunnassa.
Aiheesta muualla

Janne Piiroinen turoshevigee.com
Jalopiina

| ”Jalopiina” Turmion Kätilöt |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Technodiktator
 Äänitetty : KYS ja Neuron Hospital; Note On studio
 Julkaistu: 4. huhtikuuta 2013
 Formaatti: digitaalinen, CDS
 Tyylilaji: industrial metal
 Kesto: 04.21
 Levy-yhtiö: Osasto-A
Turmion Kätilöiden muut singlet
| ”Ihmisixsixsix” 2010 | ”Jalopiina” 2013 | ”Vastanaineet” 2015 |
Jalopiina on Turmion Kätilöiden kappale ja single yhtyeen vuoden 2013 albumilta Technodiktator. Se julkaistiin 4. huhtikuuta 2013 levymerkillä Osasto-A Records. Single julkaistiin yhtyeen verkkosivuilla ”maksa mitä haluat” -periaatteella, ja joillekin sen ladanneille jopa maksettiin. Singlen kylkiäisenä myytiin myös kansikuvalla varustettua paitaa.
Kappale edustaa TK:n hitaampaa kappaleantia, jonka alussa kuullaan lyhyt pätkä western-henkistä musisointia. Kappaleen on miksannut ja masteroinut Janne Tolsa Note on -studiolla.
Kappaleet

Jalopiina – 4.21 (feat. Marco Hietala & Puijon Perkele)
Sika – 3.37 (Live @ Rockcock 2010)
Arvostelut

Imperiumi.net: 7–/10
Janet Craxton

Janet Craxton (17. toukokuuta 1929 Lontoo – 18. heinäkuuta 1981 Lontoo) oli brittiläinen oboisti.
Craxton oli pianisti, pedagogi Harold Craxtonin tytär ja perheen kuudesta sisaruksesta nuorin sekä ainoa tytär. Vuosina 1945–1948 hän opiskeli Helen Gaskellin johdolla Royal Academy of Musicissa ja sitten vuoteen 1949 Pierre Bajeux'n johdolla Pariisin konservatoriossa.
Craxton toimi ensioboistina Hallé-orkesterissa (1949–1952), London Mozart Playersissä (1952–1954), BBC:n sinfoniaorkesterissa (1954–1963) ja London Sinfoniettassa (1969–1981). Uransa loppuvaiheissa hän soitti lisäksi Royal Opera Housen orkesterissa. Usein Craxton esiintyi solistina ja piti resitaaleja. Tenori Wilfred Brownin kanssa Craxton kantaesitti Ralph Vaughan Williamsin teoksen Ten Blake Songs. Monet muutkin säveltäjät, kuten Lennox ja Michael Berkeley, Elisabeth Lutyens, Priaulx Rainier, Francis Routh ja Elizabeth Maconchy tekivät sävellyksiä Craxtonia varten. Craxton teki useita levytyksiä.
Craxton perusti 1960-luvun loppupuolella London Oboe Quartetin viulisti Perry Hartin, alttoviulisti Brian Hawkinsin ja sellisti Kenneth Heathin kanssa. Kokoonpano esiintyi säännöllisesti ja tilasi lukuisia uusia teoksia. Craxton työskenteli vuodesta 1958 kuolemaansa saakka Royal Academy of Musicin oboensoiton professorina. Hän oli vuodesta 1961 naimisissa pianisti, säveltäjä Alan Richardsonin kanssa. Pariskunta esiintyi duona, ja Richardson laati vaimolleen useita teoksia. Craxtonin oppilaisiin kuului Nicholas Daniel, joka äänitti Craxtonin kunniaksi Harmonia Mundi -levymerkille tribuuttilevyn A Tribute to Janet.
Ikoma

| Ikoma (生駒市) |
| --- | --- |
 Ikoman keskustaa
 lippu:  Symboli
 Ikoman sijainti Naran prefektuurissa
 Ikoma
 Koordinaatit: 34°41′30.8″N, 135°42′01.9″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Nara
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  53,15 km²
Väkiluku (2017):  120 744
 – Väestötiheys:  2 271,8 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Chrysanthemum morifolium
 – Puu:  Kashi (ikivihreä tammi)
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.ikoma.lg.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ikoma (jap. 生駒市, Ikoma-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Naran prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin luoteisosassa Ikomavuoren juurella Naran länsi- ja Osakan itäpuolella. Ikomassa on 120 744 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 53,15 neliökilometriä.
Ikoma sai kaupunkioikeudet vuonna 1971, yhdeksäntenä Naran prefektuurissa. Se tunnetaan yliopistokaupunkina, jossa sijaitsee Kansain tiedekaupungin laitoksia. Kaupunki tunnetaan myös Takayama-chasen-bambuvispilöiden ja muiden teeseremoniassa käytettyjen tarvikkeiden valmistuksesta: perinne yltää Muromachi-kaudelle saakka. Ikomaa palvelevat Kintetsu-rautateiden Nara-linja, Ikoma-linja ja Keihanna-linja sekä Ikoman funikulaari, Japanin vanhin funikulaari.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ikoma Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Härän vuosi (elokuva)

| Härän vuosi> Tjurens år |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Åke Lindman
Käsikirjoittaja:  Benedict Zilliacus
Perustuu:  Oscar Parlandin samannimiseen romaaniin (1963)
Säveltäjä:  Lasse Mårtenson
Kuvaaja:  Pauli Sipiläinen
Leikkaaja:  Pipsa Valavaara
Lavastaja:  Pablo Sikow
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yle FST
Ensi-ilta:  1989
Kesto:  88 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Edeltäjä:  Lumottu tie
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Härän vuosi (Tjurens år) on Yleisradion tuottama ruotsinkielinen televisioelokuva vuodelta 1989. Se on jatkoa elokuvalle Lumottu tie (1986). Ne molemmat käsikirjoitti Benedict Zilliacus suomenruotsalaisen Oscar Parlandin samannimisten omaelämäkerrallisten romaanien  pohjalta. Elokuvat on ohjannut Åke Lindman. Parland toimii molempien elokuvien kertojana.
Juoni

Viisivuotias Riki asuu perheineen Viipurissa ja joutuu kohtaamaan ensimmäisen maailmansodan lapselle käsittämättömiä tapahtumia. Pojan mieli rinnastaa sodan siihen, miten talon härkä tämän tästä karkaa aitauksestaan pelottelemaan ihmisiä.