stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Beninin tasavalta (1967)
Vaiheet

Beninin tasavallan syntyyn johtivat etniset ristiriidat Nigerian kaakkoisosissa. Siellä asuvat Igbot tunsivat itsensä Nigerian hallinnon syrjimäksi. Aluksi keskilännen alueen etnisesti kirjava väestö yritti pysyä puolueettomana. Biafran joukot miehittivät alueen sodan syttymisen jälkeen. Valloitetun alueen johtajaksi nimitettiin Yhdysvalloissa koulutuksen saanut tohtori Albert Okonkwo. Aluksi Igbot hyväksyivät Biafran aluehallinnon, mutta menettivät sympatian Biafran separatisteille, kun Okonkwo alkoi viestiä mediassa Biafran propagandaa. Igbot omaksuivat lopulta neutraalin näkökannan.
Nigerian joukot alkoivat tunkeutua keskilännen alueelle. Okonkwo pelkäsi, että ei-igbot alkaisivat liittoutua Nigerian kanssa ja syöstä hänet vallasta. Okonkwo teki epätoivoisen liikkeen ja muutti alueen nimen ja julisti sen syyskuun 19. 1967 Beninin tasavallaksi. Tasavallan nimi perustui Nigerian Benin Cityyn ja sen oli tarkoitus saavuttaa ei-igbojen tuki.
Beninin tasavallan ajatuksena oli olla itsenäinen ja erillinen Biafrasta ja Nigeriasta. Mutta Okonkwo julisti, että uusi maa tukisi Biafraa kaikissa sen asioissa ja osallistuisi organisaatioihin, kuten Kansainyhteisöön ja Afrikan yhtenäisyysjärjestöön. Nämä ehdotukset eivät toteutuneet ja Nigerian joukot brittien tukemana tunkeutuivat pääkaupunkiin. Vasta perustettu tasavalta kumottiin noin 12 tuntia julistautumisensa jälkeen.
Tasavallan kukistamisen jälkeisenä päivänä Nigerian joukkojen komentaja nimesi keskilännen alueelle uuden väliaikaisen johtajan ja julisti Benin Cityyn ulkonaliikkumiskiellon. Sen jälkeen Nigerian joukot siirtyivät kaupungista koilliseen, lähemmäksi Igbojen alueita, jonne Okonkwon arveltiin paenneen.
Aiheesta muualla

S. E. Orobator, The Biafran Crisis and the Midwest (englanniksi)
Republic of Benin, Worldstatesmen.org (englanniksi)
"Beninin tasavallan" itsenäisyysjulistus (englanniksi)
Nowamagbe A. Omoigui: Midwest Invasion of 1967 dawodu.net.  1998.
Auli Liesto

Auli Anneli Liesto (s. 8. tammikuuta 1938 Anjala) on entinen suomalainen pesäpalloilija.
Aktiiviaikanaan Liesto voitti Pallo-Tovereissa Suomen mestaruuden vuosina 1958, 1959, 1963, 1964 ja 1966 ja hopeaa 1960. Vuonna 1959 Liesto oli SM-sarjan paras lyöjä ja 1964 ja 1966 paras etenijä. Valittiin vuonna 1964 Itä–Länsi-otteluun.
Liesto on pelannut SM-sarjassa myös kori- ja käsipalloa, jossa voitti sisäpelin hopeaa 1963 ja pronssia 1964 (Karhun Pojat).
Keihäänheitossa Liesto sijoittui vuoden 1963 SM-kisoissa kahdeksanneksi.
Saavutukset

Pesäpallon etenijäkuningatar (2): 1964, 1966
Pesäpallon lyöjäkuningatar: 1959
Bay Yanlış

| Bay Yanlış |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  130 min
Pääosissa:   Özge Gürel  Can Yaman 
Alkuperämaa:   Turkki
Alkuperäiskieli:  turkki
Verkko:   Fox
Esitetty:  26. kesäkuuta 2020 –
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  7
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):   Gold Film 
Aiheesta muualla
IMDb
Bay Yanlış on televisioyhtiö Foxin esittämä turkkilainen TV-sarja. Sen päärooleissa ovat Özge Gürel ja Can Yaman.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Özge Gürel  | … |  Ezgi İnal   |
|  Can Yaman  | … |  Özgür Atasoy   |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Bibionomorpha

| Bibionomorpha |
| --- | --- |
 Bibio ferruginatus
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Alaluokka::  Pterygota
Osaluokka::  Uussiipiset Neoptera
Lahko::  Kaksisiipiset Diptera
Alalahko::  Sääsket Nematocera
Osalahko::  Bibionomorpha  Hennig, 1954
Heimot
 Karvasääsket Bibionidae  Bolithophilidae  Äkämäsääsket Cecidomyiidae  Diadociidae  Ditomyiidae  Hesperinidae  Petosienisääsket Keroplatidae  Lygistorrhinidae  Sienisääsket Mycetophilidae  Pleciidae  Harsosääsket Sciaridae 
Katso myös
   Bibionomorpha Wikispeciesissä   Bibionomorpha Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bibionomorpha (”karvasääskimäiset”) on sääskiin kuuluva kaksisiipisten osalahko. Useimpien lajien toukat elävät maaperässä ja ovat saprotrofeja tai syövät sienirihmastoa. Cecidomyiidae-heimon äkämäsääsket aiheuttavat äkämiä kasveihin. Sciaridae-heimon harsosääskien toukat muodostavat joskus käärmemäisiä massaesiintymiä, joista käytetään nimitystä aarremato.
Balilaiset

Balilaiset ovat perinteisesti Indonesian Balin saarella asuva etninen ryhmä. He poikkeavat Indonesian valtavirrasta siinä, että hindulaisuus on heidän keskuudessaan merkittävä uskonto. Indonesian vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan balilaisia oli 3,1 miljoonaa.
Historia

Arkeologisista ja kirjallisista todisteista tiedetään, että balilaiset joutuivat enenevissä määrin kosketuksiin Jaavalta tulleiden matkustajien kanssa 400-luvulta eteenpäin. Jaavalaisten mukana levisi sekä hindulaisuus ja buddhalaisuus että kieli ja yhteiskunnallinen järjestysmalli. Airlangga-niminen kuningas yhdisti 1000-luvulla Balin pienet kuningaskunnat itäiseen Jaavaan tukeutuneeseen kuningaskuntaansa. Seuraavien 300 vuoden aikana saarella piti valtaa myös Majapahitin kuningaskunta, jonka muslimiarmeijat kuitenkin kukistivat 1515. Monet majapahitin yläluokasta pakenivat Balille. Bali jakaantui uudestaan useaan kuningaskuntaan, joista useat saivat eri aikoina yliotteen muista. Hollantilaiset jättivät Balin pitkäksi aikaa rauhaan hankkiessaan siirtomaita muualta Indonesiasta, sillä saarella ei ollut kunnollista satamaa. Hollantilaiset kuitenkin asettivat vuonna 1855 saarelle kuvernöörin, mutta varsinaisesti saari vallattiin vasta, kun saaren eteläosan kuningaskunnat kukistettiin sodassa vuosina 1906 ja 1908. Japani hallitsi saaria vuosina 1942–1945, ja toisen maailmansodan jälkeen saarella taistelivat keskenään itsenäisyyttä ja Hollannin siirtomaavaltaa kannattavat. Vuonna 1946 itsenäisyyttä kannattaneet kärsivät tappion hollantilaisille Margan taistelussa. Myöhemmin saari liitettiin muslimienemmistöiseen Indonesiaan. Lähes 100 000 balilaista kuoli Haji Muhammed Suharton kommunistivainoissa vuoden 1965 jälkeen.
Nykypäivä

Balin väestötiheyden takia saarelaisia on kannustettu muuttamaan muualle Indonesiaan, ja 1970- ja 1980-luvuilta saarelta muuttikin tuhansia ihmisiä Indonesian ulkosaarille. Ulkosaarten lisäksi siirtolaisia on merkittävissä määrin myös Jaavalla. Matkailusta on tullut Balilla tärkeä elinkeino, ja se on lisännyt esimerkiksi perinteisten käsitöiden kysyntää. Koska Bali on pääasiassa balilaisten asuttamaa, he eivät juurikaan kärsi saarellaan esimerkiksi syrjinnästä, eikä balilaisella kulttuurilla ole erityisiä uhkia.
Piirros balilaisesta kuninkaasta vuodelta 1597.
Balilaisia tanssijoita.
Australian ralli 2011

|  Australian ralli 2011 |
| --- | --- |
 10. osakilpailu 13 osakilpailusta kaudella 2011. 


Palkintokoroke
Voittaja:   Mikko Hirvonen  Jarmo Lehtinen  (Ford)
Toinen:   Jari-Matti Latvala  Miikka Anttila  (Ford)
Kolmas:   Petter Solberg  Chris Patterson  (Petter Solberg)
Rallin voittaja Mikko Hirvonen.
Australian ralli 2011 (virallisesti 21. Repco Rally Australia 2011) oli Rallin MM-sarjan kauden 2011 10. osakilpailu, joka ajettiin 8–11. syyskuuta.
Tapahtumia

Sébastien Loeb ajoi ulos erikoiskokeella 4 ja Sébastien Ogier ajoi puuhun 6. erikoiskokeella 9,1 sekunnin johtoasemasta. Ogier ja Loeb palasivat kilpailuun SupeRally-säännön myötä. Jari-Matti Latvala myönsi hidastaneensa erikoiskokeella 25, jotta Mikko Hirvonen siirtyy kärkipaikalle ja näin saa paremmat pisteet kuljettajien mestaruuskilpailua varten. Latvala menetti mahdollisuuden mestaruuteen hieman aikaisemmin. Citroën teki vastaavan päätöksen kuin Ford ja käski Ogieria jättäytymään Loebin taakse.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Mikko Hirvonen |  Jarmo Lehtinen | Ford Fiesta RS WRC | 3:35.59,0 |  | 25 |
| 2. |  Jari-Matti Latvala |  Miikka Anttila | Ford Fiesta RS WRC | 3:36.13,7 | +14,7 | 18+2 |
| 3. |  Petter Solberg |  Chris Patterson | Citroën DS3 WRC | 3:36.43,8 | +44,8 | 15+1 |
| 4. |  Matthew Wilson |  Scott Martin | Ford Fiesta RS WRC | 3:44.44,2 | +8.45,2 | 12 |
| 5. |  Khalid Al Qassimi |  Michael Orr | Ford Fiesta RS WRC | 3:48.32,3 | +12.33,3 | 10 |
| 6. |  Hayden Paddon |  John Kennard | Subaru Impreza WRX STI | 3:53.28,3 | +17.29,3 | 8 |
| 7. |  Michał Kościuszko |  Maciej Szczepaniak | Mitsubishi Lancer Evolution X | 3:55.00,3 | +19.01,3 | 6 |
| 8. |  Oleksandr Saliuk, Jr. |  Pavlo Cherepin | Mitsubishi Lancer Evolution IX | 3:57.07,5 | +21.08,5 | 4 |
| 9. |  Benito Guerra |  Borja Rozada | Mitsubishi Lancer Evolution X | 3:58.47,9 | +22.48,9 | 2 |
| 10. |  Sébastien Loeb |  Daniel Elena | Citroën DS3 WRC | 4:06.01,9 | +30.02,9 | 1+3 |
Lähde:
Muuta

Michał Kościuszkonin, Oleksandr Saliukin ja Benito Guerranin ensimmäiset pisteet.
Petter Solberg World Rally Teamin viimeinen palkintokorokesija.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Australian ralli 2011 Wikimedia Commonsissa
Rallin maailmanmestaruussarjan Australian rallit
| --- | --- |
1980-luku:   1988  1989 
1990-luku:   1990  1991  1992  1993  1995  1996  1997  1998  1999 
2000-luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2009 
2010-luku:   2011  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
Osakilpailut MM-rallikaudella 2011
Ruotsi
Meksiko
Portugali
Jordania
Sardinia
Argentiina
Akropolis
Suomi
Saksa
Australia
Ranska
Katalonia
Wales
Bibi Smit

| Bibi Smit |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1965
Kansalaisuus:  Alankomaat
Ammatti:  Lasitaitelija
Bibi Smit (s. 1965) on hollantilainen lasitaiteilija. Hänen töidensä teemat tutkivat erityisesti luontoa, ja sen rytmejä, kuvioita sekä värejä. Smit opiskeli taideopistossa Farehamissa Englannissa, jolloin hän alkoi erityisesti innostua lasitaiteilusta.
Smit käyttää yleensä töissään erilaisia vapaapuhallustekniikoita, joita hän soveltaa kylmälasitekniikoihin. Vuonna 2006 hän perusti oman työpajan ja alkoi tuottamaan lasitöitä kuluttajille.
Auli Markkula

Auli Nikodemus Markkula (28. elokuuta 1886 Mikkelin pitäjä – 1. lokakuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen pankki- ja vakuutusjohtaja.
Markkulan vanhemmat olivat kappalainen Karl Gustaf Markkula ja Edith Sofia Gräsbeck. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 Helsingin normaalilyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1911. Markkula sai varatuomarin arvon 1914.
Markkula oli Suomen Hypoteekkiyhdistyksen palveluksessa vuodesta 1911 alkaen ja oli asiamiehenä 1917–1929, apulaisjohtajana 1925–1929 sekä viimeksi toimitusjohtajana ja johtokunnan puheenjohtajana 1929–1942. Hän oli Maakiinteistöpankissa toimitusjohtajana 1921–1931 ja johtokunnan puheenjohtajana 1931–1934 sekä Suomen maalaisten keskinäisessä vakuutusyhtiössä johtokunnan puheenjohtajana 1935–1942 ja toimitusjohtajana vuodesta 1942 alkaen. Markkula oli myös Kaupunkien yleisen keskinäisen vakuutusyhtiön johtokunnan puheenjohtajana 1929–1937, Vakuutusyhtiö Tarmossa johtokunnan puheenjohtajana 1934–1936 ja hallintoneuvoston puheenjohtajana 1934–1937 sekä Suomen Vakuutusyhtiöiden Keskusliitossa puheenjohtajana 1942–1950. Markkula oli lisäksi Pelastakaa Lapset ry:n keskushallituksen puheenjohtajana.
Auli Markkula oli naimisissa vuodesta 1912 Dagmar Aagot Stenströmin kanssa.
Julkaisuja

Suomen pankki-matrikkeli: elämäkerrallisia tietoja Suomen pankkilaitoksiin kuuluvista henkilöistä – Bankmatrikel för Finland: biografiska uppgifter angående tjänstepersonalen vid bankinrättningarna i Finland. Lilius & Hertzberg, Helsinki 1909
Truckjärjestelmästä ja palkanvähennyksistä: esitelmä. Suomen työväensuojelus- ja sosialivakuutusyhdistys, Helsinki 1913
Om värdering av jordbruks- och stadsfastigheter i Finland. Helsingfors 1933
Esitelmä Suomen hypoteekkiyhdistyksen valtuuskunnan kokouksessa 24 päivänä huhtikuuta 1934.  	Suomen hypoteekkiyhdistyksen julkaisuja, n:o 1. Helsinki 1934
Piirteitä Suomen hypoteekkiyhdistyksen toiminnasta vuosina 1934-1936: esitelmä Suomen hypoteekkiyhdistyksen valtuuskunnan kokouksessa 26 päivänä tammikuuta 1937.  	Suomen hypoteekkiyhdistyksen julkaisuja, n:o 5. Helsinki 1937
P. M. : erään hyökkäyksen johdosta Kaupunkien yleistä Keskinäistä Palovakuutusyhtiötä vastaan. Kaupunkien yleinen keskinäinen palovakuutusyhtiö, Helsinki 1937
Muutamia ajankohtaisia kysymyksiä: alustusesitelmä Keskinäisen palovakuutusliiton vuosikokouksessa 1 päivänä maaliskuuta 1943. Helsinki 1943
Bekzat Sattarhanov

Bekzat Sejilhanuly Sattarhanov (kaz. Бекзат Сейілханұлы Саттарханов, Bekzat Seıılhanūly Sattarhanov; 4. huhtikuuta 1980 Šymkent, Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto – 31. joulukuuta 2000 Šymkent, Kazakstan) oli kazakstanilainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Sattarhanov voitti kultamitalin höyhensarjassa (alle 57 kg) vuoden 2000 Sydneyn olympialaisissa voitettuaan loppuottelussa amerikkalaisen Ricardo Juarezin.
Sattarhanov kuoli uudenvuoden aattona 2000 auto-onnettomuudessa.
Aiheesta muualla

http://www.bekzat.freenet.kz/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Bertil Karlsson

Bertil Karlsson on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:
Bertil Karlsson, ruotsalainen kestävyysjuoksija
Bertil Karlsson (s. 1927), ruotsalainen näyttelijä
Bertil Karlsson (1938–2011), ruotsalainen jääkiekkoilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Bertil Karlsson”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Bengt Åkerblom

Bengt Åkerblom (2. toukokuuta 1967 – 15. lokakuuta 1995) oli ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi keskushyökkääjänä. Vuonna 1986 alkaneen uransa aikana hän oli ammattilaisena Nacka HK:ssä, Djurgårdens IF:ssä ja Mora IK:ssa. Åkerblom kuoli Mora IK:n ja Brynäs IF:n välisessä ystävyysottelussa FM Mattsson Arenalla Morassa luistimen viillettyä hänen kaulansa.
Aiheesta muualla

Eliteprospects.com – Bengt Åkerblom (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Bengt Åkerblom
Käännös suomeksi
Avempace

Avempace eli Ibn Bazdza (k. 1138) oli arabialainen aristoteelinen filosofi, lääkäri, tähtitieteilijä, matemaatikko ja runoilija. Hän vaikutti Espanjassa. Hän kirjoitti arabiaksi lähinnä logiikasta.
Keskiajan filosofia
Alkuin
Rabanus Maurus
Johannes Scotus Eriugena
Avicenna
Petrus Damianus
Avicebron
Anselm Canterburylainen
Roscellinus
Bernardus Chartreslainen
Theodoricus Chartreslainen
Avempace
Gilbertus Porretanus
Pierre Abélard
Willelmus Concheslainen
Petrus Lombardus
Johannes Salisburylainen
Averroës
Maimonides
Robert Grosseteste
Albert Suuri
Alexander Halesilainen
Petrus Hispanus
Willelmus Auvergnelainen
Henri Ghentiläinen
Roger Bacon
Bonaventura
Tuomas Akvinolainen
Sigerus Brabantilainen
Boethius Dacialainen
Mestari Eckhart
Johannes Duns Scotus
Vilhelm Occamilainen
Jean Buridan
Godefridus Fontaineslainen
Aegidius Roomalainen
Bertil Löfberg

Bertil Löfberg (6. elokuuta 1923 Bomhus, Gävleborgin lääni – 6. heinäkuuta 1997 Tukholma) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko.
Löfberg työskenteli seppänä ja konepajassa, kävi kansankorkeakoulun ja ryhtyi vuonna 1946 Gävleborgin sosialidemokraattien piiriasiamieheksi. Myöhemmin hän oli sosiaalidemokraattisen nuorisojärjestön SSU:n opintosihteeri, liittosihteeri ja lopulta puheenjohtaja, kunnes hänet nimitettiin asiantuntijaksi valtiovarainministeriöön (finansdepartementet) vuosiksi 1958–1962. Seuraavaksi hän toimi sisäministeriön (civildepartementet) valtiosihteerinä vuoteen 1969, jolloin hänet nimitettiin palkka-asioiden salkuttomaksi ministeriksi (konsultativt statsråd). Vuosina 1971–1975 hän edusti valtiopäivillä Gävleborgin vaalipiiriä ja toimi sitten Västernorrlandin läänin maaherrana (landshövding) 1975–1989.
Käännös suomeksi
Belgian tienumerointijärjestelmä

Belgian tienumerointijärjestelmässä moottoritiet numeroidaan tunnuksella A, valtatiet ja maantiet tunnuksella N ja kehätiet tunnuksella R.
Belgiassa kulkevat seuraavat tiet:
Moottoritiet

A1 Bryssel - Mechelen - Antwerpen - ( Breda )
A2 Leuven - Maasmechelen - ( Aachen )
A10 Bryssel - Gent - Brugge - Oostende
A11 Antwerpen - Moerbeke
A12 Bryssel - Willebroek - Antwerpen - ( Bergen Op Zoom )
A14 ( Lille ) - Kortrijk - Gent - Antwerpen
A16 Tournai - Mons
A17 Tournai - Kortrijk - Roeselare - Brugge
A18 ( Dunkerque ) - Veurne - Jabbeke - ( Brugge )
A19 Kortrijk - Ieper
A21 Antwerpen - Turnhout - ( Eindhoven )
A26 Neufchâteau - Bastogne - Liège
A54 Nivelles - Charleroi
August Liivik

| August Liivik (vuoteen 1936 Liiver) |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. tammikuuta 1903 Särevere, Järvamaa, Vironmaan kuvernementti
Kuollut: 3. toukokuuta 1942 (39 vuotta) Vjatlag, Kirovin alue Neuvostoliitto
Kansalaisuus:  Viro
Uran tiedot
Laji:  ammunta
Kilpauran kesto:  1932–1939
| Mitalit> Maa:   Viro.Ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Viro.Ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Viro.Ammunta.MM-kilpailut  | Maa:   Viro> Ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Luzern 1939 | 300 m vapaakivääri (asennot) |  |
|  Hopeaa | Rooma 1935 | 300 m vapaakivääri (pysty) |  |
|  Hopeaa | Luzern 1939 | 300 m vapaakivääri (makuu) |  |
|  Hopeaa | Luzern 1939 | 50 m pienoiskivääri (asennot) |  |
|  Pronssia | Helsinki 1937 | 50 m pienoiskivääri, (pysty) |  |
|  Pronssia | Luzern 1939 | 50 m pienoiskivääri (pysty) |  |
August Liivik (vuoteen 1936 Liiver) (26. tammikuuta 1903 Särevere, Järvamaa, Vironmaan kuvernementti – 3. toukokuuta 1942 Vjatlag, Kirovin alue Neuvostoliitto) oli virolainen ampuja, joka menestyi 1930-luvun MM-kisoissa. Hänen aseensa olivat niin vapaakivääri kuin pienoiskivääri.
August Liiver valmistui Paiden lukiosta 1925 ja kaksi vuotta myöhemmin sotakoulusta. Vuonna 1928 hän sai maanpuolustusopettajan pätevyyden. Hän aloitti ampumisen vuonna 1926 opiskellessaan sotakoulussa. Vuosina 1929–1940 hän oli Paiden Kaitseliiton ampumakerhon jäsen. Hän aloitti ammunnan Viron maajoukkueessa vuosina 1932–1939 ja voitti tuona aikana 16 MM-mitalia (10 kultaa, 4 hopeaa ja 2 pronssia).
Mitalit MM-kisoissa

| --- | --- |
 Henkilökohtainen kilpailu  Kultaa 300 m vapaakivääri, asennot (1939 Luzern) Hopeaa 300 m vapaakivääri, pysty (1935 Rooma)  300 m vapaakivääri, makuu (1939 Luzern)  50 m pienoiskivääri, asennot (1939 Luzern) Pronssia 50 m pienoiskivääri, pysty (1937 Helsinki)  50 m pienoiskivääri, pysty (1939 Luzern) :  Joukkuekilpailu  Kultaa 300 m vapaakivääri, asennot (1937 Helsinki)  300 m vapaakivääri, makuu (1937 Helsinki)  300 m vapaakivääri, polvi (1937 Helsinki)  300 m vapaakivääri, pysty (1937 Helsinki)  50 m pienoiskivääri, polvi (1937 Helsinki)  50 m pienoiskivääri, pysty (1937 Helsinki)  300 m vapaakivääri, asennot (1939 Luzern)  50 m pienoiskivääri, makuu (1939 Luzern)  50 m pienoiskivääri, polvi (1939 Luzern) Hopeaa 300 m vapaakivääri, asennot (1935 Rooma)
Ennätykset ja tunnustukset

Vuosina 1933–39 Liiver voitti Viron mestaruuden seitsemän kertaa henkilökohtaisissa ja 11 joukkueissa. Henkilökohtaiset ennätykset:
1138 pistettä vapaakivääri 3 x 40 laukausta, asennot (1939),
562 pistettä 3 × 20 laukausta, sotilaskivääri (1938).
Hän sai vuoden 1935 urheilusuorituksistaan palkinnon Viron vuoden parhaasta urheilusuorituksesta. Vuonna 1938 hänelle myönnettiin Maanpuolustusjärjestö Kaitseliitin Valkoisen Ristin III luokan sekä Kotkaristin ritarikunnan 5. luokan ansiomerkki.
Urheilu-uran ulkopuolinen elämä

Vuosina 1932-1940 Liiver toimi maanpuolustuksen opettajana Paiden ja Türin lukioissa sekä Paiden ja Vodjan ammattikouluissa . Vuosina 1932–1938 hän oli Paiden Kaitsellit-rykmentin komentaja ja 1934–1940 Järvamaan rykmentin ylipäällikkönä. Vuonna 1938 hänet ylennettiin luutnantiksi. Vuosina 1936-1940 hän oli Järvamaan läänin urheiluseuran hallituksen jäsen.
Neuvostoliiton miehitettyä kesällä 1940 Viron Liivik pidätettiin 20. joulukuuta 1940 ja vietiin sotavankileirille. Hän kuoli toukokuussa 1942 Vjatlagin työleirillä Kirovin lähellä. Laulavan vallankumouksen aikaan 22.huhtikuuta 1989 Liivikin ansioiden kunniaksi paljastettiin muistolaatta hänen talonsa seinälle Paidessa, ja muistokivi pystytettiin 24. kesäkuussa 1992 hänen kotikaupunkiinsa Põikvaan. Vuodesta 1990 lähtien hänen mukaansa nimetyt ammuntakilpailut on pidetty Vodjassa ja Kaiussa.
Viron vapaakiväärijoukkue Luzernin vuoden 1939 MM-kilpailuissa. Voittajajoukkue kuvassa palanneena takaisin Viroon, jossa heille järjestettiin heinäkuussa 1939 juhlat Kadrioru staadionilla Tallinnassa. Ampujien edessä Argentiina-pokaali, jonka he saivat haltuunsa seuraaviin MM-kisoihin asti. Joukkueen jäsenet vasemmalta: joukkueen johtaja Otto Sternbeck, August Liivik, Elmar Kivistik, Harald Kivioja, Kaarel Kübar ja Gustav Lokotar.
Rele

Releitä
Rele on sähköisesti ohjattava sähkömekaaninen kytkin, jonka toiminta perustuu sähkömagneettiin. Releellä ohjataan erillisen ohjausvirran avulla suurempia jännitteitä ja sähkövirtoja. Suuria päävirtapiirin ohjaukseen tarkoitettuja releitä kutsutaan usein kontaktoreiksi.
Toimintaperiaate

Sähkömekaaninen rele perustuu sähkömagneettiin, jonka magneettipiiri muodostuu kiinteästä kelasydämestä ja liikkuvasta ankkurista. Kun releen käämiin kytketään virta, se synnyttää magneettikentän, joka vetää releen liikkuvan ankkurin kiinni paikallaan olevaan kelasydämeen. Samalla ankkuriin kiinnitetyt kontaktinastat, kärjet, yhdistyvät kiinteässä osassa oleviin kontaktikärkiin, mikä mahdollistaa virran kulkemisen niiden kautta. Kun magneetin virta katkaistaan, ankkuri palautuu jousen vetämänä lepoasentoon ja kärjet avautuvat. Usein releessä on useita kontakteja, joista osa on lepotilassa suljettuina ja osa avoimena.
Käyttötarkoituksia

Korkeajännitteisen piirin ohjaaminen matalalla jännitteellä.
Vahvan virran ohjaaminen heikolla virralla, esimerkiksi auton valojen ohjaus.
Ohjattavan piirin galvaaninen erotus ohjaavasta piiristä.
Boolen algebran mukainen JA-operaatio voidaan toteuttaa releiden sarjaankytkennällä ja TAI-operaatio releiden rinnankytkennällä. Näitä kytkentöjä käytetään turvallisuuden kannalta kriittisissä logiikoissa, kuten ydinjätteen käsittelyssä.
Äänen tuottoon mm. soittokelloissa: Lepotilassa ankkuri on kiinni soittokellon kuvussa. Ohjauskäämin virta kytketään sarjaan releen ohjaaman piirin kanssa. selvennä Siinä kulkee virta releen ankkurin koskiessa kupuun, joka on kytketty nollapotentiaaliin. Käämi alkaa vetää ankkuria itseään kohti ja kun ankkuri irtoaa kuvusta, virta katkeaa ja jousi iskee ankkurin kupua vasten ja syntyy ääni. Sykli toistuu niin kauan kuin virtapiiri on suljettuna.
Reletyypit > Askelrele

Askelrele (myös sysäysrele, impulssirele tai pulssirele) vaihtaa tilaa aina, kun ohjausvirta kytketään ja säilyttää tilan, vaikka ohjausvirta katkeaa. Askelreleitä käytetään esimerkiksi valaistuksen ohjauksessa, jos käytetään painikemallisia kytkimiä.
Reletyypit > Aikarele

Aikareleen toiminta-aikaa voidaan säätää. Ajastus voi toimia esimerkiksi vuorokauden mittaisissa jaksoissa (ulkovalaistus ja auton lämmityspistorasiat) tai alkaa alusta, kun painetaan kytkintä (porrasvaloautomaatti).  (Vrt. kellokytkin)
Reletyypit > Kontaktori

Suurille tehoille tarkoitettuja releitä kutsutaan kontaktoreiksi. Niitä käytetään sähkömoottorien ja isojen valaisinryhmien ohjauksessa.
Reletyypit > Lämpörele

Lämpörele katkaisee virran ylikuormitustilanteessa. Niitä käytetään yleensä sähkömoottorien ylivirtasuojauksessa.
Reletyypit > Puolijohderele

Puolijohderele ei sisällä liikkuvia osia ja kestää useampia kytkentäkertoja kuin mekaaninen rele. Kärjet on korvattu transistoreilla tai muilla puolijohdekytkimillä.
Reletyypit > Reed-rele

Reed-rele (käytetään myös nimitystä kielirele) koostuu ferromagneettisista kosketinkielistä, jotka sijaitsevat kosteudelta suojatussa putkessa, ja putken ympärillä olevasta kelasta, joka synnyttää magneettikentän. Kun kelaan johdetaan sähkövirta, kielet taipuvat yhteen tai erilleen riippuen koskettimien tyypistä. Reed-releet eivät kestä suuria virtoja, mutta ne ovat nopeita ja kestävät useita kytkentäkertoja. Reed-releen tapaan toimii myös magneettinen läheisyyskytkin, jota käytetään murtohälyttimissä: oveen kiinnitetty kestomagneetti magnetoi ovenpieleen kiinnitetyn kielireleen, joka sulkeutuu. Oven avautuessa magneettikenttä poistuu ja kielirele avautuu.