stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ihmisoikeudet Britanniassa

Hallinto
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentti
Yhdistyneen kuningaskunnan alahuone
Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuone
Johto
Kunninkaalliset: Charles III
Pääministeri
Vaalit
Puolueet
Poliitikot
Energiapolitiikka
Ympäristöpolitiikka
Ihmisoikeudet
Teemasivu:Politiikka
n • k •
Osa artikkelisarjaa
Ihmisoikeudet Britanniassa ovat kansainvälisten sopimusten ja kansallisen lainsäädännön määrittelemät jokaiselle ihmiskunnan jäsenelle yhtäläisesti kuuluvat vapaudet ja oikeudet. jotka pohjautuvat käsitykseen ihmisarvon yleismaailmallisesta yhtäläisyydestä ja loukkaamattomuudesta. Ne voidaan jakaa vapausoikeuksiin, poliittisiin, taloudellisiin, sosiaalisiin ja sivistyksellisiin oikeuksiin sekä oikeuteen tasapuoliseen kohteluun oikeudenkäynnissä.
Laki ihmisoikeuksista (Human Rights Act) on vuodelta 1998.
Vapausoikeudet

Tärkein vapaus on oikeus elämään. Kuolemanrangaistus oli Britanniassa käytössä satojen vuosien ajan. 1500-luvulla se voitiin tuomita muun muassa maanpetoksesta, murhasta, ryöstöstä tai tuhopoltosta. Vuonna 1965 kuolemanrangaoistus rajattiin maanpetokseen, merirosvouteen ja laivaston tuhopolttoon. Vuonna 1999 Britannia liittyi eurooppalaiseen lainsäädäntöön, joka kielsi kuolemanrangaistukset rauhanaikana, ja vuonna 2002 poistui myös sodanaikaisen kuolemanrangaistuksen mahdollisuus.
Orjien rahtaaminen Afrikasta Amerikkaan oli brittiläisten liikemiesten hyvin järjestäytynyttä toimintaa 1700-luvulla ja 1800-luvun alussa. Kveekarit ja brittipoliitikot vaativat orjuuden kieltämistä humanitaarisista ja jossain määrin myös taloudellisista syistä.  Kun parlamentti hyävksyi orjuuden kieltävän lain vuonna 1834, vapautettiin yli 800 000 orjaa Karibialla, Afrikassa ja Kanadassa.
Britannia ratifioi ihmiskaupan vastaisen lain joulukuussa 2008.
Vapausoikeudet > Pakolaiset

Britannia on ratifioinut kansainväliset vuoden 1951 ja 1967 pakolaissopimukset. Amnesty Internationalin mukaan Britannia palautti vuonna 2008 ihmisiä maihin, joissa heidän turvallisuutta ei voitu taata.
Poliittiset oikeudet

Poliittisia oikeuksia ovat muun muassa äänioikeus, sananvapaus, kokoontumisvapaus sekä yhdistysvapaus.
Toimittajat ilman rajoja -järjestön kokoamassa maailman sananvapausindeksissä Britannia oli 180 maan joukossa sijalla 35 vuonna 2020. Huolenaiheina olivat reportterien turvallisuus Pohjois-Irlannissa, Julian Assangen vangitseminen ja luovuttamisen harkitseminen ja terrorismin vastaisiin toimiin liittyvät laajat toimivaltuudet.
Ennen vuotta 1918 alle 60% Britannian aikuisista miehistä sai äänestää, naiset eivät lainkaan. Tuon vuoden muutokset toivat äänioikeuden lähes kaikille miehille ja jollekin naisille, mutta vasta 1928 naiset saivat äänestää samoilla ehdoila kuin miehetkin.
Taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet

Perusoikeuksiin kuuluvat myös taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet. Tällaisia ovat esimerkiksi oikeus työhön, sosiaaliturvaan ja opetukseen. Julkisella vallalla on velvoite turvata ja edistää näiden oikeuksien toteutumista.
Kaikki lapset ja nuoret iältään 5-16 vuotta pääsevät ilmaiseksi valtion ylläpitämään kouluun. Vanhemmat saavat järjestää lapsensa koulutuksen myös kotona tai jonkun muutn tahon, esimerkiksi uskonnollisen yhteisön ylläpitämässä koulussa. Kotikoulussa oppimisen tasoa valvotaan.
YK arvioi Britannian lasten oikeuksia lokakuussa 2008. Arvion mukaan köyhyys on vaikea ongelma lapsille brittien departementeissa ja erityisesti Pohjois-Irlannissa, jossa 20 % lapsista elää pysyvässä köyhyydessä. Raportti painotti, että lasten kehitykseen riittävä elintaso, koulutus ja terveys on keskeistä. YK:n lastenoikeuskomitea kehotti Britanniaa kohdistamaan enemmän apua kaikkein köyhimmille ja vaikeimmissa oloissa eläville lapsille.
Oikeus tasapuoliseen kohteluun oikeudenkäynnissä

Salailu terrorisminvastaisissa toimissa on johtanut Britanniassa epäreiluihin oikeustoimiin. Britannia ei ole selvittänyt kaikkia vanhoja ihmisoikeuksien rikkomusepäilyjä.
Amnesty Internationalin vuosiraportin 2016 mukaan Britannia kiihdytti massavalvontaa verkossa terrorismin vastaisten toimien nimissä.
Heinäkuussa 2008 YK:n ihmisoikeuskomitea oli huolissaan Pohjois-Irlannin murhien, mukaan lukien ihmisoikeuspuolustajien murhien, selvityksistä. Komitean mukaan vastuullisia ei ollut tuomittu ja tehdytkään selvitykset eivät olleet riippumattomia. Vuonna 2008 selvittämättömiin murhiin sisältyi ihmisoikeusjuristi Patrick Finucane vuonna 1989 ja ihmisoikeusjuristi Rosemary Nelson vuonna 1999.
Aiheesta muualla

Human Rights Watch
Amnesty International Amnesty International
Infimum

Järjestetyn joukon T osajoukon S infimum eli suurin alaraja on joukon T alkio, joka on suurin kaikista osajoukon S kaikkia alkioita pienemmistä tai yhtä suurista alkioista. Infimum ei välttämättä kuulu osajoukkoon S. Jos joukko sisältää pienimmän alkion eli minimin, on se myös joukon infimum. Infimum on yksikäsitteinen, jos se on olemassa.
Reaalilukujen joukon osajoukoille infimum määritellään joskus miinus äärettömyydeksi, jos se ei ole olemassa. Tällöin saatetaan sanoa, että kaikille reaalilukujoukoille on yksikäsitteinen infimum.
Jos  A on järjestetty joukko, niin sen infimumia merkitään symbolilla
Vähenevän lukujonon  A=(a_{n})_{n\in \mathbb {N} }, jolle siis  a_{i+1}<a_{i}, infimumia voi merkitä symbolilla
Reaalilukujoukon infimum

Alarajan määritelmä. Olkoon  S\subset \mathbb {R} .
Reaaliluku e on joukon S alaraja , jos ja vain jos kaikille  x\in S pätee x ≥ e.
Joukko S on alhaalta rajoitettu jos ja vain jos jokin reaaliluku on sen alaraja.
Infimumin määritelmä. Olkoon edelleen  S\subset \mathbb {R} .
Luku e  \in \mathbb {R}   on joukon S infimum eli suurin alaraja,
jos ja vain jos se on suurin joukon S alarajoista eikä mikään suurempi reaaliluku ole joukon S alaraja.
Tällöin merkitään e = inf(S). Siis joukolla S on infimum ja kyseinen infimum on e.
e = inf(S)  \Longleftrightarrow
1) e ≤ x kaikilla x   \in  S eli e on joukon S alaraja.
2) e ≥ m kaikilla joukon S alarajoilla m.
Siis vielä sanallisesti: Reaaliluku e on joukon S infimum jos ja vain jos e on pienempi tai yhtäsuuri kaikkia joukon S alkioita ja e on suurempi tai yhtäsuuri kaikkia muita joukon S alarajoja.
Jos epätyhjällä joukolla S on olemassa infimum, se on yksikäsitteinen. Joukolla voi siis olla enintään yksi infimum.
Todistus. Olkoon inf(S) = e ja inf(S) = e2. Siis e2 on joukon S eräs alaraja. Tällöin infimumin määritelmän nojalla e ≥ e2. Samoin saadaan e2 ≥ e. Siis e = e2.
Jos inf(S) on olemassa niin joukko S on alhaalta rajoitettu. Jos joukko S sisältää pienimmän alkion eli minimin, on se joukon S infimum.
Joukon minimi

Joukon pienimmän alkion eli minimin on kuuluttava joukkoon kun taas infimumin ei tarvitse kuulua joukkoon. Siis jos infimum on olemassa, se ei välttämättä kuulu joukkoon S. Jos joukko S sisältää pienimmän alkion eli minimin, on se joukon S infimum.
Jos  S\subset \mathbb {R}  ja minS on olemassa niin minS = inf(S).
Todistus. Olkoon olemassa minS = e.
1)e on joukon S alaraja eli kaikilla x  \in  S pätee x ≥ e.
2)Koska e  \in  S niin e ≥ inf(S). Toisaalta 1):n nojalla e on joukon S alaraja. Siis e ≤ inf(S). Siis e = inf(S).
Infimumin osoittaminen

Yksinkertaisessakin tapauksessa infimumin määritelmän soveltaminen on melko työlästä. Seuraavien lauseiden avulla infimumia voidaan tutkia yksinkertaisemmalla tavalla.
Lause 1. Olkoon e = inf(S) ja   \varepsilon  > 0. Tällöin on olemassa x  \in  S, jolle x <  e +  \varepsilon
Lause 2. Olkoon S  \subset \mathbb {R}  ja e  \in \mathbb {R} . Tällöin e = inf(S) jos ja vain jos
1) e on joukon S alaraja. Siis x ≥ e kaikilla x  \in  S.
2) Kaikille  \varepsilon  > 0  \exists  x   \in   S, jolle x < e +  \varepsilon
Infimum osoitetaan jollakin seuraavista tavoista tilanteesta riippuen:
a) Jos joukossa S näyttäisi olevan pienin alkio e, osoitetaan kohdat:
1) e  \in   S.
2) x ≥ e  kaikille x  \in  S.
Tällöin  minS = inf(S).
b) Jos joukko S on alhaalta rajoitettu, mutta joukossa ei ole pienintä alkiota, osoitetaan kohdat:
1) x ≥ e kaikille x  \in  S, jolloin e on S:n eräs alaraja.
2) e +  \varepsilon  ei ole S:n alaraja. Siis e on alarajoista suurin.
Tällöin e = inf(S).
c) Osoitetaan, että joukko ei ole alhaalta rajoitettu näyttämällä, että joukossa on mielivaltaisen pieniä lukuja. Siis joukosta löytyy mielivaltaisesti valittua rajaa pienempiä lukuja.
Esimerkkejä

\inf([0,1])=0,min([0,1])=0
\inf(]0,1[)=0,\not \exists min(]0,1[)
\inf\{1,2,3\}=1\,
\inf\{2-1/n|n\in \mathbb {N} \}=1,min\{2-1/n|n\in \mathbb {N} \}=1
\inf\{x\in \mathbb {R} :0<x<1\}=\inf\{x\in \mathbb {R} :0\leq x\leq 1\}=0\,
Luonnollisten lukujen joukolla  \mathbb {N}  ei ole ylärajaa, sillä joukolla  \mathbb {N}  ei ole suurinta alkiota eikä joukko  \mathbb {N}  siis ole ylhäältä rajoitettu. Joukolla  \mathbb {N}  on kuitenkin alaraja: nolla. Siis  \mathbb {N}  on alhaalta rajoitettu ja  luonnollisten lukujen joukolla  \mathbb {N}  on siis infimum. Merkitään inf( \mathbb {N} ) = 0.
Aiheesta muualla

MathWorld. Infimum
Jaakko Nurminen

Jaakko Nurminen (14. tammikuuta 1928 Kuusankoski – 20. tai 21. maaliskuuta 2014) oli Kangasalan kunnanjohtaja vuosina 1960–1991. Kangasalan kunnansihteerinäkin Nurminen työskenteli. Lisäksi hän eläkkeellä palasi kunnallispolitiikkaan: vuonna 2004 hän oli sosiaalidemokraattien ääniharava kunnallisvaaleissa. Hänen kuolemansa johdosta Kangasalla järjestettiin suruliputus.
Aiheesta muualla

Heikki A. Ollila: Turha katua, muistelmateos Jaakko Nurmisesta, Kangasala 2011.
James Comey

| James Comey |
| --- | --- |

FBI:n 7. pääjohtaja
 4. syyskuuta 2013 – 9. toukokuuta 2017  
Presidentti:  Barack Obama Donald Trump
Edeltäjä:  Robert Mueller
Seuraaja:  Christopher A. Wray
Yhdysvaltain 31. apulaisoikeusministeri
 9. joulukuuta 2003 – 15. elokuuta 2005  
Presidentti:  George W. Bush
Edeltäjä:  Larry Thompson
Seuraaja:  Paul McNulty
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. joulukuuta 1960 (ikä 63) Yonkers, New York, Yhdysvallat
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Tutkinnot:  College of William & Mary
 Nimikirjoitus
James Brien ”Jim” Comey, Jr. (s. 14. joulukuuta 1960 Yonkers, New York) toimi Yhdysvaltain keskusrikospoliisin FBI:n johtajana vuodesta 2013 vuoteen 2017, jolloin hänet erotettiin tehtävästä odottamattomasti kesken toimikauden Yhdysvaltain presidentin Donald Trumpin toimesta. Vuonna 2018 ilmestyi Comeyn muistelmateos A Higher Loyality. Truth, Lies and Leadership (suom. Uskollisuuden velvoite: Trumpin erottaman FBI:n johtajan muistelmat), jossa hän käsittelee johtajuutta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta James Comey Wikimedia Commonsissa
Ivan Truš

| Ivan Truš |
| --- | --- |
 Ivan Truš
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. tammikuuta 1869 Vysotske, Brodyn piirikunta, Galitsia
Kuollut: 22. maaliskuuta 1941 (72 vuotta) Lviv, Ukrainan SNT
Ammatti:  taidemaalari
Taiteilija
Taidesuuntaus:  impressionismi
Ivan Truš ukr. Іван Труш (17. tammikuuta 1869 Vysotske, Brodyn piirikunta, Galitsia – 22. maaliskuuta 1941 Lviv, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen taidemaalari ja yhteiskunnallinen toimija sekä taide- ja kirjallisuuskriitikko. Hänen appensa oli Myh'ailo Drahomanov.
Opiskeltuaan Krakovan taideakatemiassa 1891–1897 Leon Wyczółkowskin ja Jan Stanisławski oppilaana Truš asui Lvivissä, jossa hän oli aktiivinen ukrainalaisissa taidepiireissä ja yhteiskunnallisessa elämässä. Hän oli Ivan Frankon ystävä ja perusti taidejärjestöjä, julkaisi ensimmäistä ukrainalaista taidelehteä Artystytšnyi vistnyk, maalasi muotokuvia  Ševtšenkon tieteelliselle seuralle, opetti taidetta ja kirjallisuutta ja kirjoitti artikkeleita useisiin lehtiin. Hän matkusteli paljon, kävi useita kertoja Kiovassa, jossa hän opetti vuonna 1901, ja Krimillä 1901–1904, Italiassa 1902 ja 1908, Egyptissä ja Palestiinassa 1912.
Truš oli merkittävä ukrainalainen impressionisti, jonka värienkäyttö oli omaperäistä. Suurin osa hänen yli 6000 maalauksen tuotannostaan koostuu maisemista. Hän maalasi 350 muotokuvaa, joiden kohteina ovat hänen vaimonsa Arijadnan lisäksi kardinaali Sylvester Sembratovytš, metropoliitta Andrei Šeptytskyi, Ivan Franko, Vasyl Stefanyk, Lesja Ukrajinka, Oleksander Konyskyi, Ivan Netšui-Levytskyi, Volodymyr Antonovytš, Borys Hrintšenko, Myh'ailo Drahomanov, Myh'ailo Hruševskyi ja Mykola Lysenko. Ensimmäisen oman näyttelyn hän piti Lvivissä 1899, ja suuri retrospektiivinen näyttely pidettiin siellä hänen kuolemansa jälkeen 1941. Hänen maalauksiaan on runsaasti Kansallismuseossa ja muistomuseossa hänen entisessä kodissaan Lvivissä. Valikoima hänen kirjallisuus- ja taide-esseitään julkaistiin 1959.
Maalauksia

Ivan Franko
Kateryna Hruševska
Kardinaali Sylvester Sembratovytš
Maisema Italiasta
Merenranta
Hahilky 1905
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ivan Truš Wikimedia Commonsissa
Inner City

| Inner City> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1987–
Tyylilaji:  house, electronica, Detroit-tekno
Kotipaikka:   Detroit, Michigan
Jäsenet:  Kevin Saunderson   Paris Grey   Ann Saunderson   Tommy Onyx
Entiset jäsenet:  Static Revenger
Levy-yhtiö:  Virgin   Atlantic   Virgin EMI   Columbia   SME   Ten
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kevin Saunderson
Inner City on Detroitissa, Yhdysvalloissa vuonna 1987 perustettu elektronisen tanssimusiikin yhtye, jonka jäseniä ovat Paris Grey (laulaja) ja Kevin Saunderson (tuottaja, ohjelmoija, säveltäjä). Yhtyeen musiikki on sekoitus Detroit-teknoa ja housemusiikkia – sen tunnetuimpia hittejä ovat ”Big Fun” ja ”Good Life”, joista jälkimmäinen oli listaykkösenä Suomen virallisella listalla tammikuussa 1989.
Diskografia > Albumit

Paradise (1989)
Paradise Remixed (1989)
Fire (1990)
Praise (1992)
Testament ’93 (1993)
Good Life—the Best of Inner City (2003)
Diskografia > Singlet

Big Fun (1988)
Good Life (1988)
Ain’t Nobody Better (1989)
Do You Love What You Feel (1989)
Whatcha Gonna Do with My Lovin’ (1989)
(That Man) He’s All Mine (1990)
Let It Reign (1991)
Till We Meet Again (1991)
Pennies From Heaven (1992)
Follow Your Heart (1992)
Hallelujah ’92 (1992)
Praise (1992)
Till We Meet Again (remix)
Back Together Again (1993)
Do Ya (1994)
Share My Life (1994)
Ahnonghay (1995)
Your Love (1995)
Do Me Right (1996)
Good Life (Buena Vida) (1999)
Good Love (2000)
Pump It Up Dub (2001)
Say Something (2004)
Future (2011)
Good Luck (2017)
It Could Be (Armin van Buurenin kanssa) (2019)
Aiheesta muualla

Inner City Discogs-sivustolla (englanniksi)
Jaakko Nygård

Paavo Jaakko Kalevi Nygård (31. elokuuta 1936 Vimpeli – 7. joulukuuta 2021 Vimpeli) oli suomalainen pesäpalloilija.
Nygård palkittiin PPL:n kultakellolla vuonna 1963 kauden parhaana pesäpalloilijana. Itä–Länsi-edustuksia hänellä on viisi ja PPL–Lehdistö-edustuksia kolme. SM-kultaa Jekki voitti 1960 ja 1965, ja lisäksi hän on voittanut neljä hopeaa ja viisi pronssia sekä Pesäpallon Maakunta Cupin 1964 ja kaksi alle 16-vuotiaiden Suomen mestaruutta. Vuonna 1972 Nygård voitti ikämiesten SM-kultaa.
Myös Jaakko Nygårdin poika Marko Nygård on pääsarjatason pesäpalloilija.
Saavutukset

2 SM-kultaa: 1960, 1965
4 SM-hopeaa: 1959, 1961, 1962, 1966
5 SM-pronssia: 1958, 1963, 1964, 1967, 1968
5 Itä-Länsi-ottelua: 1959-1963
Vuoden pesäpalloilija: 1963
Jan-Michael Gambill

| Jan-Michael Gambill |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. kesäkuuta 1977 
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Tennispelaaja
Pituus:  190 cm
Paino:  88 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1996–
Palkintorahat:  3 612 893 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  14. (18.6.2001)
Turnausvoittoja:  3
Voitot/tappiot:  201–196
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2. kierros (2003, 2004)
Ranskan avoimet:  2. kierros (1998, 2000)
Wimbledon:  puolivälierät (2000)
Yhdysvaltain avoimet:  4. kierros (2002)
Nelinpeli
Voitot/tappiot:  119–125
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Jan-Michael Charles Gambill (s. 3. kesäkuuta 1977 Spokane, Washington) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 14 kesäkuussa 2001 ja nelinpelissä sijalla 23 marraskuussa 2002. Urallaan hän on voittanut kolme ATP-turnausta kaksinpelissä ja viisi turnausta nelinpelissä.
Vuosi 1998 oli Gambillin läpimurtokausi, kun hän nousi kauden aikana maailmanlistan sijalta 227 sijalle 38. Grand Slam -turnauksissa Gambill on päässyt parhaimmillaan puolivälieriin Wimbledonissa 2000. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti maailmanlistan sijalla seitsemän olleen Lleyton Hewittin. Neljännellä kierroksella hän voitti maailmanlistan kahdeksannen, Thomas Enqvistin, kunnes hävisi puolivälierässä maailmanlistan kolmoselle, Pete Samprasille.
Turnausvoitot kaksinpelissä

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Päivä | Turnaus | Kenttä | Loppuotteluvastustaja | Tulos |
| 1. | 8. maaliskuuta 1999 | Scottsdale, Yhdysvallat | Kova |  Lleyton Hewitt | 7–6(2), 4–6, 6–4 |
| 2. | 5. maaliskuuta 2001 | Delray Beach, Yhdysvallat | Kova |  Xavier Malisse | 7–5, 6–4 |
| 3. | 10. maaliskuuta 2003 | Delray Beach, Yhdysvallat | Kova |  Mardy Fish | 6–0, 7–6(5) |
Aiheesta muualla

Jan-Michael Gambill ATP:n sivuilla
James Collins (jalkapalloilija)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: James Michael Collins
Syntymäaika: 23. elokuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Newport, Wales
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 193 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2000–2005 2005–2009 2009–2012 2012– |  Cardiff City   West Ham United   Aston Villa  West Ham United | 66 (3) 54 (2) 27 (1) 10 (0) |
Maajoukkue
| 2004–2016 |  Wales | 51 (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. elokuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 13. heinäkuuta 2021.
James Collins (s. 23. elokuuta 1983 Newport) on walesilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on seuraurallaan edustanut Cardiff Cityä, West Ham Unitedia ja Aston Villaa sekä pelannut myös Walesin maajoukkueessa.
Ura

Collins siirtyi Cardiff Cityyn elokuussa 2000. Aiemmin hän oli pelannut kotikaupungissaan Newportissa. Hän debytoi joukkueessa FA Cupin ottelussa Bristol Roversia vastaan. Hän esiintyi kokonaisuudessaan 88 ottelussa, joissa hän teki kuusi maalia. Hänet valittiin Walesin nuoreksi pelaajaksi vuonna 2005.
Collins siirtyi heinäkuussa 2005 West Ham Unitediin 3,5 miljoonalla punnalla. Kunto-ongelmien vuoksi Collins debytoi seurassa vasta syyskuussa Carling Cupin ottelussa Sheffield Wednesdayta vastaan. Hän debytoi Valioliigassa lokakuussa 2005 Bolton Wanderersia vastaan ja teki ensimmäisen maalinsa Portsmouthia vastaan. Tulevilla kausilla Collinsin peliaika laski. Tammikuussa 2008 Collinsin ilmoitettiin olevan sivussa vuoden pahan nivelvamman vuoksi. Tästä huolimatta Collins palasi kentälle Arsenalia vastaan lokakuussa 2008 yhdeksän kuukauden tauon jälkeen.
Collins allekirjoitti neljän vuoden sopimuksen Aston Villan kanssa syyskuussa 2009. Hän pelasi liigadebyyttinsä samassa kuussa Birmingham Cityä vastaan. Hän teki kaudella voittomaalin Chelseaa vastaan.
Collins allekirjoitti elokuussa 2012 neljän vuoden sopimuksen West Ham United:n kanssa. Collins pelasi viimeksi West Ham United:ssa kaudella 2009-2010.
Collins on edustanut myös Walesin A-maajoukkuetta sekä nuorisomaajoukkueita. Vuoden 2010 MM-kilpailujen karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan Collins oli Walesin kapteeni. Kaikkiaan hän on pelannut 51 A-maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Jan Malypetr

Jan Malypetr
Jan Malypetr (21. joulukuuta 1873 – 27. syyskuuta 1947) oli tšekkoslovakialainen poliitikko. Hän oli Tšekkoslovakian pääministerinä kolme kautta:
29. lokakuuta 1932 – 14. helmikuuta 1934
14. helmikuuta 1934 – 4. kesäkuuta -1935
4. kesäkuuta 1935 – 5 marraskuuta 1935
J. Neely Johnson

J. Neely Johnson.
John Neely (tai Neeley) Johnson (2. elokuuta 1825 – 31. elokuuta 1872) oli yhdysvaltalainen lakimies ja poliitikko. Hän toimi Kalifornian kuvernöörinä vuosina 1856–1858. Häntä edelsi John Bigler ja seurasi John B. Weller.
Myöhemmässä elämässään Johnson työskenteli Nevadan korkeimmassa oikeudessa. Hän kuoli Salt Lake Cityssä 1872.
Ihmisoikeudet Australiassa

Ihmisoikeudet Australiassa ovat kansainvälisten sopimusten ja Australian perustuslain määrittelemät jokaiselle ihmiskunnan jäsenelle yhtäläisesti kuuluvat oikeudet. YK:n mukaan ihmisoikeuksiin sisältyy muun muassa sananvapaus, liikkumisoikeus, uskonnonvapaus ja poliittinen vapaus.
Australia allekirjoitti Ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen vuonna 1948, kun sopimus hyväksyttiin. Vuonna 2008 se ratifioi vammaisten oikeuksia koskevan konvention ja ilmaisi tukensa alkuperäiskansojen oikeuksille.
Vapausoikeudet

Tärkein vapaus on oikeus elämään. Australia luopui kuolemanrangaistuksesta asteittain vuosina 1955-1985, ja tuki YK:n aloitetta kuolemanrangaistusten lakkauttamiseksi maailmassa vuonna 2007.
Orjuuden vastaiset lait säädettiin vuonna 1999. Korkein oikeus antoi ensimmäisen tuomion orjuuden vastaisen lain perusteella lokakuussa 2008. Tuomion sai Melbournelainen bordellin pitäjä.
Poliittiset oikeudet ja tasa-arvo

Poliittisia oikeuksia ovat muun muassa äänioikeus, sananvapaus, kokoontumisvapaus sekä yhdistysvapaus.
Australian perustuslaissa ei ole suoraan määrätty ilmaisunvapaudesta. Maan korkein oikeus on kuitenkin linjannut että poliittisen toiminnan vapaus on implisiittisesti suojattu edustuksellisen ja vastuullisen poliittisen järjestelmän myötä.
Poliittiset oikeudet ja tasa-arvo > Suhtautuminen naisten syrjintään ja heihin kohdistettavaan väkivaltaan

Australia on ratifioinut YK:n sopimuksen naisiin kohdistuvan syrjinnän ehkäisemiseksi. (Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women CEDAW) ja lasten oikeuksien sopimuksen (CRC). Toukokuussa 2008 hallitus asetti neuvoston ehkäisemään naisiin ja lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa. Orjuuden vastaiset lait säädettiin vuonna 1999. Korkein oikeus antoi ensimmäisen tuomion orjuuden vastaisen lain perusteella lokakuussa 2008. Tuomion sai Melbournelainen bordellin pitäjä.
Poliittiset oikeudet ja tasa-arvo > Alkuperäiskansat

Helmikuussa 2009 Australian hallitus pyysi anteeksi alkuperäiskansoihin kuuluvilta ihmisiltä ja Torresin salmen alueen alkuperäisasukkailta, joiden lapsia valtion lain nojalla riistettiin lapsina perheiltään vuosina 1910–1970. Hallitus ei maksanut korvauksia. Australian hallitus vastustaa YK:n sopimusta alkuperäiskansojen oikeuksista selvennä.
Taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet

Perusoikeuksiin kuuluvat myös taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet. Tällaisia ovat esimerkiksi oikeus työhön, sosiaaliturvaan ja opetukseen. Julkisella vallalla on velvoite turvata ja edistää näiden oikeuksien toteutumista.
Oikeus tasapuoliseen kohteluun oikeudenkäynnissä

Australian laki salli ainakin vielä joulukuussa 2008 kansainvälisen oikeuden vastaisesti terrorismista epäiltyjen pidätyksen ilman oikeudenkäyntiä, mutta Australian hallitus arvioi lain kehitystarvetta.
Aiheesta muualla

Human Rights Watch Human Rights Watch
Amnesty International Amnesty International
Iso Kiimajärvi

| Iso Kiimajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  62°01′43″N, 24°03′40″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ruoveden alue (35.33)
Laskuoja:  oja Ruoveteen 
Järvinumero:  35.331.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  124,1 m  
Rantaviiva:  0,997 km  
Pinta-ala:  4,577 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Kiimajärvi 
Iso Kiimajärvi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Myllykylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,6 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Ruoveden lähialueeseen (35.331) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 124,1 metriä mpy.