stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaleidoscope Eyes

| ”Kaleidoscope Eyes” Le Shuuk, Switch Off ft>  Amber Revival |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 22. huhtikuuta 2018
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tuottaja(t): Chris Stritzel, Netta Nimrodi, Rene Gerdes-Roben, Arie Burshtein, Hilke Gross
 Tyylilaji: EDM
 Kesto: 03.28
 Levy-yhtiö: Kontor Records
Le Shuukin muut singlet
| ”Stop” 2018 | ”Kaleidoscope Eyes” 2018 | ”Simplify” 2018 |
Kaleidoscope Eyes on saksalaisten DJ-tuottajien Le Shuukin sekä Switch Offin musiikkikappale, jolla vierailee myös saksalainen laulaja-lauluntekijäduo Amber Revival. Sen julkaisi Kontor Records digitaalisesti ladattavana singlenä 22. huhtikuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Chris Stritzel, Netta Nimrodi, Rene Gerdes-Roben, Arie Burshtein sekä Hilke Gross, jotka myös tuottivat sen. Kappale toteutettiin Välimerellä vuonna 2018 järjestetyn World Club Cruise-risteilyn hymniksi.
Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin 20. huhtikuuta 2018. Videolla näytetään kohtauksia World Club Cruise 2018-risteilyltä sekä sen reitin varrelle sijoittuneista kohteista. Kappale ei ole päässyt julkaisunsa jälkeen lainkaan listoille.
Kappalelista

Digitaalinen lataus
Kaleidoscope Eyes (feat. Amber Revival) (World Club Cruise 2018 Anthem) - 3:28
Kansallisteatterin kirja

Kansallisteatterin kirja Suomen Kansallisteatteriin julkaisusarja, joka alkoi ilmestyä tammikuussa 2011. Sitä julkaisi Kansallisteatteri yhdessä Kirja kerrallaan -kustantamon kanssa. Julkaisusarja keskittyy näytelmiin ja teatteriin.
Sarjan toimittaja on Aina Bergroth. Sarjan ensimmäinen teos on Lentoharjoituksia – Mr. Vertigon matka näyttämölle, joka käsittelee Paul Austerin romaanin Mr. Vertigo dramatisointia.
Juho Lehtoranta

| Juho Lehtoranta |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Juho Lehtoranta
Syntynyt: 7. toukokuuta 1989 (ikä 35) Kotka, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Heittävä takamies / Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  195 cm
Paino:  90 kg
Nyk. joukkue:  Kobrat
Sarja:  Korisliiga
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2006–2012 2012–2014 2014–2018 2019–:   KTP-Basket  Joensuun Kataja  Kauhajoen Karhu  Kobrat
Aiheesta muualla
FIBA
Juho Lehtoranta (s. 7. toukokuuta 1989 Kotka) on suomalainen koripalloilija, joka edustaa Korisliigassa pelaavia Kobria.
Ura

Lehtorannan kasvattajaseura on KTP-Basket, jonka miesten edustusjoukkueessa hän debytoi ensimmäistä kertaa kaudella 2006–2007. Ensimmäisen kauden päätteeksi hän oli tehnyt 2,6 pistettä ottelua kohden. Lehtorannan toinen pääsarjakausi oli nilkkavamman takia rikkonainen, minkä vuoksi hän pelasi vain 17 ottelua. Kesällä 2008 KTP ja Lehtoranta tekivät kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kesällä 2012 hän siirtyi Joensuun Katajaan.
Huhtikuussa 2015 Lehtoranta ja Karhu sopivat sopimuksensa optiovuoden käyttöönotosta seuraavaksi kaudeksi. Toukokuun 2016 alussa, Karhun kauden päätyttyä, Lehtoranta teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Toukokuussa 2017 Lehtoranta teki kautta 2017–2018 koskevan jatkosopimuksen Karhun kanssa. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi KTB-Basketin riveihin, ja kaudeksi 2019–2020 Lehtoranta on solminut yksivuotisen sopimuksen Lapuan Kobrien kanssa.
Saavutukset

SM-hopeaa 2014
SM-pronssia 2011 ja 2013
Tilastot > Runkosarja (kansalliset pääsarjat)

| Kausi | Joukkue | Sarja | O | 2P % | 3P % | 1P % | HL | PL | LEV | S | M | R | T | PTS | PTS YHT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006–2007 | KTP-Basket | Korisliiga | 31 | 45,5 % | 31,0 % | 70,0 % | 0,2 | 0,4 | 0,6 | 0,1 | 0,2 | 0,3 | 0,0 | 2,6 |  |
| 2007–2008 | KTP-Basket | Korisliiga | 17 | 53,3 % | 41,2 % | 80,0 % | 0,4 | 0,5 | 0,9 | 0,4 | 0,3 | 0,6 | 0,0 | 2,4 |  |
| 2008–2009 | KTP-Basket | Korisliiga | 37 | 52,9 % | 23,5 % | 55,6 % | 0,5 | 0,8 | 1,3 | 0,3 | 0,4 | 0,5 | 0,0 | 2,4 |  |
| 2009–2010 | KTP-Basket | Korisliiga | 40 | 46,0 % | 34,2 % | 66,7 % | 0,8 | 1,4 | 2,2 | 0,6 | 1,0 | 0,5 | 0,1 | 5,8 |  |
| 2010–2011 | KTP-Basket | Korisliiga | 39 | 54,8 % | 32,6 % | 87,9 % | 1,1 | 1,4 | 2,6 | 0,5 | 0,7 | 0,4 | 0,0 | 6,8 |  |
| 2011–2012 | KTP-Basket | Korisliiga | 40 | 53,0 % | 29,3 % | 63,2 % | 0,8 | 2,4 | 3,2 | 0,8 | 0,7 | 0,6 | 0,1 | 6,7 |  |
| 2012–2013 | Joensuun Kataja | Korisliiga | 36 | 51,9 % | 42,5 % | 74,1 % | 0,6 | 2,7 | 3,2 | 1,1 | 1,0 | 0,5 | 0,1 | 6,1 |  |
| 2013–2014 | Joensuun Kataja | Korisliiga | 42 | 53,5 % | 31,6 % | 90,9 % | 0,8 | 1,8 | 2,6 | 0,8 | 0,6 | 0,6 | 0,1 | 4,4 |  |
| Yhteensä | Yhteensä | Korisliiga | 282 | 52,0 % | 32,9 % | 74,4 % | 0,7 | 1,5 | 2,2 | 0,6 | 0,6 | 0,5 | 0,1 | 4,9 |  |
Tilastot > Pudotuspelit (kansalliset pääsarjat)

| Kausi | Joukkue | Sarja | O | 2P % | 3P % | 1P % | HL | PL | LEV | S | M | R | T | PTS | PTS YHT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006–2007 | KTP-Basket | Korisliiga | 7 | 66,7 % | 40,0 % | 50,0 % | 0,3 | 0,3 | 0,6 | 0,0 | 0,1 | 0,1 | 0,0 | 1,6 |  |
| 2008–2009 | KTP-Basket | Korisliiga | 3 | 33,3 % | 33,3 % | 0,0 % | 0,0 | 0,7 | 0,7 | 0,3 | 0,3 | 0,0 | 0,0 | 2,7 |  |
| 2009–2010 | KTP-Basket | Korisliiga | 8 | 61,5 % | 35,7 % | 100,0 % | 1,0 | 1,5 | 2,5 | 0,5 | 0,4 | 1,0 | 0,1 | 6,6 |  |
| 2010–2011 | KTP-Basket | Korisliiga | 8 | 71,4 % | 22,2 % | 50,0 % | 0,5 | 0,8 | 1,3 | 0,1 | 0,4 | 0,3 | 0,0 | 2,1 |  |
| 2011–2012 | KTP-Basket | Korisliiga | 5 | 60,0 % | 45,8 % | 40,0 % | 1,8 | 2,2 | 4,0 | 1,0 | 1,0 | 0,6 | 0,2 | 9,4 |  |
| 2012–2013 | Joensuun Kataja | Korisliiga | 8 | 25,0 % | 45,5 % | 100 % | 1,0 | 2,1 | 3,1 | 0,9 | 0,8 | 0,6 | 0,0 | 4,3 |  |
| 2013–2014 | Joensuun Kataja | Korisliiga | 12 | 66,7 % | 33,3 % | 0,0 % | 0,3 | 0,9 | 1,2 | 0,2 | 0,2 | 0,0 | 0,1 | 1,4 |  |
| Yhteensä | Yhteensä | Korisliiga | 51 | 58,7 % | 38,8 % | 65,0 % | 0,7 | 1,2 | 1,9 | 0,4 | 0,4 | 0,4 | 0,1 | 3,7 |  |
Tilastot > Kansainväliset sarjat

| Kausi | Joukkue | Sarja | O | 2P % | 3P % | 1P % | HL | PL | LEV | S | M | R | T | PTS | PTS YHT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012–2013 | Joensuun Kataja | EuroChallenge | 14 | 50,0 % | 46,4 % | 50,0 % | 0,1 | 1,1 | 1,1 | 0,5 | 0,7 | 0,3 | 0,0 | 3,3 |  |
| 2013–2014 | Joensuun Kataja | EuroChallenge | 6 | 54,5 % | 16,7 % | 66,7 % | 0,5 | 2,8 | 3,3 | 1,0 | 1,0 | 0,3 | 0,0 | 4,8 |  |
| Yhteensä | Yhteensä | EuroChallenge | 20 | 52,9 % | 31,0 % | 60,0 % | 0,2 | 1,6 | 1,8 | 0,7 | 0,8 | 0,3 | 0,0 | 3,8 |  |
O = ottelut, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä
Perhe

Juho Lehtorannan veljet Joonas ja Janne sekä siskot Laura, Linda-Lotta ja Roosa ovat myös koripalloilijoita. Heidän isänsä Matti Lehtoranta voitti aikoinaan koripallon Suomen-mestaruuden.
Aiheesta muualla

Juho Lehtoranta Suomen Koripalloliitto
Kauhajoen Karhu – 2015–2016 – Korisliiga
Akpaso |
 Lehtoranta |
 Davis |
 Sarcévic |
 Troutman |
 Vanttaja |
 Weatherspoon |
 Kinnard |
Valmentaja Toiviainen
Kainalolampi (Pihtipudas)

| Kainalolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Pihtipudas
Koordinaatit:  63°27′36″N, 25°08′38″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Alvajärven valuma-alue (14.48)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.486.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  177,9 m  
Pituus:  230 m  
Leveys:  190 m  
Rantaviiva:  0,663 km  
Pinta-ala:  2,516 ha  
Tilavuus:  0.000089 km³ 
Keskisyvyys:  3,53 m  
Suurin syvyys:  6,5 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKainalolampi 
Kainalolampi  on Keski-Suomessa Pihtiputaalla  Untisperän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 230 metriä pitkä, 190 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 88 700 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,5 metriä ja suurin syvyys on 6,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Alvajärven valuma-alueella (14.48), jonka Karankajoen valuma-alueeseen (14.486) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 177,9 metriä mpy.
Kalle Aalto

| Kalle Aalto |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 16.10.1919–4.9.1922  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Turun eteläinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. helmikuuta 1884 Halikko
Kuollut: 14. joulukuuta 1950 (66 vuotta) Halikko
Ammatti:  kivenhakkaaja, rakennusmies
Kalle Nestor Aalto (22. helmikuuta 1884 Halikko – 14. joulukuuta 1950 Halikko) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1922.
Elämä

Halikon Pitkäojassa syntyneen Aallon vanhemmat olivat torppari Sven Efraiminpoika (s. 1851) ja Amanda Maria Joosentytär (s. 1854). Kivenhakkaajana ja rakennusmiehenä työskennellyt Aalto oli mukana Halikon työväenyhdistyksessä jo 1900-luvun ensikymmenellä. Hän nousi varasijalta eduskuntaan lokakuussa 1919 Sikstus Rönnbergin kuoltua. Vuoden 1922 vaaleissa Aalto putosi eduskunnasta jääden varasijalle. Hän oli myös Halikon kunnanvaltuuston jäsen. Kansanedustajakautensa jälkeen Aalto viljeli pientilaa Vaskiossa.
Perhe

Kalle Aallon ensimmäinen puoliso oli Signe Wilhelmiina Aaltonen (1892-1915), jonka kanssa hän avioitui 1915. Tämän kuoltua Aalto meni 1916 naimisiin Uskelassa syntyneen Rauha Matilda Winkin (s. 1897) kanssa. Pariskunnalla oli neljä lasta.
Kaivola (Laitila)

Kaivola on runsaan 100 asukkaan kylä itäisessä Laitilassa. Lähimmät naapurikylät ovat Katinhäntä etelässä ja Pahojoki idässä. Matkaa Laitilan keskustaan on noin 13 kilometriä. Kaivolassa on kotiseutumuseo, ja koulu jossa on luokat 1.–6. Kylässä toimii Kaivolan kesäteatteri. Teatterin tuotoilla rahoitetaan muun muassa kotiseutuyhdistys Suhinan toimintaa. Kaivola on myös valittu Suomen vuoden kyläksi vuonna 1988.[lähde? ]
Karilammi

| Karilammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  62°05′00″N, 25°17′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Iso Rautaveden alue (14.52)
Järvinumero:  14.528.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  161 m 
Rantaviiva:  0,5 km 
Pinta-ala:  0,012 km² 
 fiKarilammi 
Karilammi on Koskenpäällä Jämsän koillisosassa sijaitseva 1,2 hehtaarin laajuinen metsäjärvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 25 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede

Karilammin pituus on 200 metriä. Järvi on saareton ja sen lähiympäristö on erittäin harvaanasuttua. Puoli kilometriä kaakkoon sijaitsee Heinälammit (161,9 metriä mpy), kaksi kilometriä länteen Vuorilammi (173,6 metriä mpy), 1,8 kilometriä luoteeseen Karhulammi (163,6 metriä mpy), 1,5 kilometriä pohjoiseen Jousjärvi (153,0 metriä mpy) ja vajaa kaksi kilometriä itään Koukkujärvi (173,8 metriä mpy). Soita on runsaasti, kuten Keltasuo lounaassa, Korkeasuo luoteessa ja Lapinsuo koillisessa. Niin ikään koillisessa on Lapinlähteet (167,3 metriä mpy), jotka ovat vaatimattomia suolampia Jämsän ja Jyväskylän rajan molemmin puolin.
Karilammi kuuluu Vuojanjoen valuma-alueen kolmannen jakovaiheen vesistöalueeseen. Toinen jakovaihe on  Iso Rautaveden alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Päävesistö on Kymijoen vesistö. Vuojanjoen alueen suurin vakavesi on Iso Koirajärvi nelisen kilometriä Karilammilta pohjoiseen. Karilammi on Vuojanjoen alueen eteläisiä vakavesiä.
Kansallistyöhuoneet

Kansallistyöhuoneet (ransk. Ateliers nationaux) oli Pariisissa Ranskan toisen tasavallan alkuaikoina keväällä 1848 tehty yritys voittaa työttömyys valtiollisten tukitoimenpiteiden avulla. Epäonnistunut kokeilu johti Pariisissa nk. heinäkuun levottomuuksiin heinäkuussa 1848.
Tyytymättömyys Ranskaa hallinneeseen kuningas Ludvig Filip I:een johti helmikuun vallankumoukseen helmikuussa 1848. Kuningas syrjäytettiin ja Ranska julistettiin tasavallaksi. Uuden tasavallan väliaikainen hallitus julisti 25. helmikuuta 1848 jokaisella ranskalaisella olevan oikeuden työhön. Jotta tämä oikeus voitaisiin toteuttaa joukkotyöttömyyden piinaamassa maassa, väliaikainen hallitus päätti 27. helmikuuta perustaa Pariisiin ja sen ympäristöön kansallistyöhuoneita, joissa työttömille tarjottaisiin työtä valtion palkkalaisina. Työhuonekokeilu päätettiin aloittaa Pariisista, jossa oli huomattavan paljon työttömiä, mutta sen laajentamista muuallekin Ranskaan suunniteltiin.
Kansallistyöhuoneiden työläisten oli tarkoitus tehdä yhteiskunnallisesti merkittäviä rakennus- ja muita töitä. Julkisten töiden ministeriö päättikin rakennuttaa työhuoneiden henkilökunnan avulla esimerkiksi Montparnassen ja St. Lazaren rautatieasemat. Ongelmalliseksi osoittautui pian, että kansallistyöhuoneisiin pestautui työhön huomattavasti oletettua enemmän työntekijöitä. Työläisille maksettiin heidän koulutuksestaan, ammattitaidostaan ja työkokemuksestaan riippumatta kaikille samaa 2 frangin päiväpalkkaa (työttömät saivat samaan aikaan 1,50 frangin päivittäisen työttömyyskorvauksen), joka oli sangen kilpailukykyinen palkka. Tämän takia monet jättivät aikaisemmat työpaikkansa ja ilmoittautuivat työttömiksi päästäkseen kansallistyöhuoneen palvelukseen. Maaliskuussa 1848 työhuoneissa työskenteli noin 21 000 henkilöä, huhtikuussa 94 000 ja toukokuussa jo 115 000.
Työntekijöiden määrän nopea nousu johti kansallistyöhuoneiden kustannusten räjähdysmäiseen nousuun. Samalla kävi ilmi, ettei näin suurelle työttömien joukolle enää voitu järjestää järkeviä tehtäviä. Yleishyödyllisten rakennushankkeiden sijasta työhuoneiden työntekijät saatettiin määrätä kaivamaan kaivantoja puistoihin ja sitten täyttämään ne. Tämä johti työhuonekokeilun kasvavaan kritiikkiin veronmaksajien keskuudessa. Porvarillisesti ajattelevat kansalaiset pelkäsivät lisäksi, että kansallistyöhuoneet muodostuisivat marxilaisen kiihotuksen pesäpaikoiksi.
Kesäkuussa kokoontunut uuden tasavallan perustuslakia säätävä kansalliskokous päätti lakkauttaa työhuoneet 21. kesäkuuta 1848. Naimattomat 17–25-vuotiaat miehet määrättiin siirtymään armeijan palvelukseen, muut taas määrättiin hätäaputöihin Ranskan kaukaisempiin osiin, kauaksi Pariisista. Päätös johti Pariisissa verisiin nk. heinäkuun mellakoihin, joissa kenraali Louis-Eugène Cavaignac löi kansanjoukkojen vastarinnan.
Kaivola (Pertteli)

Kaivola (joskus myös Perttelin kirkonkylä) on taajama ja kylä Salossa, entisen Perttelin kunnan alueella. Kylässä sijaitsee K-Market, koulu, päiväkoti, vapaapalokunnan paloasema sekä Perttelin kirkko. Alue rajautuu lännessä kantatiehen 52, pohjoisessa Hiiden alueeseen ja etelässä Lopen kylään.
Kaipuu (Mikko Järvisen albumi)

| Kaipuu Mikko Järvinen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1979
 Formaatti: LP-levy, C-kasetti
 Tyylilaji: iskelmä, tango
 Kesto: 39.15
 Levy-yhtiö: PSO
Mikko Järvisen muut julkaisut
| Illan hämärtyessä 1978 | Kaipuu 1979 | Kun ilta ehtii 1980 |
Kaipuu on vuonna 1979 julkaistu Mikko Järvisen albumi.
Kappaleet > A-puoli

Hurmio – 3.25
Nyt soita balalaikka – 3.15
Eva – 3.10
Aasiserenadi – 2.50
Liian varhain – 3.27
Yön valhe – 3.20
Kappaleet > B-puoli

Amor amor – 3.03
Rakastunut nainen (A Woman in Love) – 2.53
Rakkauden katu – 3.33
Sataman valot – 3.35
Kaipuu – 3.25
Syysruusuja – 3.13
Kaivopiha

Kaivopihan sisäpiha. Keskellä on Björn Weckströmin suunnittelema veistos Yhdessä, joka paljastettiin vuonna 2018.
Kaivopiha on Kluuvissa Helsingin keskustan sijaitseva kauppakeskus. Se koostuu Kaivotalon, City-talon, Hansa-talon, Uuden ylioppilastalon ja Vanhan ylioppilastalon muodostamasta kokonaisuudesta. Kaivopihan kaikki rakennukset ovat Ylvan omistamia.
Rakennusten keskellä sijaitsevalla sisäpihalla on aiemmin sijainnut suihkulähde, josta alue on saanut nimensä. Flooran päivänä 2018 käytöstä poistetun suihkulähteen paikalle asennettiin Björn Weckströmin suunnittelema veistos Yhdessä. Veistos oli lahja 150 vuotta täyttävälle Helsingin yliopiston ylioppilaskunnalle.
Kaivopiha ja sen suihkulähde vuonna 2013.
Kadonnutta kahvilaa etsimässä

| Kadonnutta kahvilaa etsimässä |
| --- | --- |

Kirjailija:  toim. Eero Balk ja Tapani Kärkkäinen
Kieli:  suomi
Genre:  antologia
Kustantaja:  Otavan
Julkaistu:  2000
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  219 sivua
ISBN:  951-1-15972-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kadonnutta kahvilaa etsimässä on antologia, jonka ovat toimittaneet Eero Balk ja Tapani Kärkkäinen. Antologia on ilmestynyt 2000 Otavan kustantamana. Antologia sisältää kahviaiheisia suomennoskatkelmia.
Sisällys

Lähde:
Picadorin julistus ja hinnasto
Peter Altenberg, Niin minusta tuli
Johann Sebastian Bach, Kahvikantaatti
Karl Baedeker, Itävalta-Unkarin kahvilat ja konditoriat
Eduard Bagritski, Oi kahvi makoisa, ja kuivat mantelit, runo
Eduard Bass, Röyhtäilyä Unionissa
Eduard Bass, Viikonloppu Unionissa
Elsa Björkman-Goldschmidt, Wienin kahvilat
Tadeusz Boy-Zelenski, Älyn pajat
Slavenka Drakulic, Ja presidentti juo kahvia Jelačicin aukiolla
Wilhelm Droste, Kahvinjuonnin tärkeydestä
Ilja Ehrenburg, Paholaisia ja kermavaahtoa
Ota Filip, Vihreä nainen
Franz Fühmann, Gerbeaud'n herkut
Stanislaw Grzelak, Poika punaisessa univormussa
Ulf Peter Hallberg, Historiankirjoitusta
Julia Hartwig, Kahvilla, runo
Dagmar Hilarová, Therienstadtin kahvilassa, runo
Milena Jesenská, Kahvila
Gina Kaus, Uusi vallasväki kahvilassa
Srečko Kosovel, Vahva, huumaava, runo
Kajetan Kovič, Ukot, runo
Miroslav Krleža, Skandaali kahvilassa
Anton Kuh, Ajan henki kirjallisuuskahvilassa
Anton Kuh, Mélange=maitoa+kahvia
A. I. Kuprin, Marabut
Erich Kästner, Tottumuksen voima
Emil Artur Longen, Etsivä löytää
Oleh Lyšeha, Café
Claudio Magris, Caffe San Marco
Janez Menart, Croquis, runo
Viktor Neborak, Kahvi, runo
Olavi Paavolainen, Kultaisen sarven kahvilassa
Alice Pinková, Sacherkakkureseptejä
Alice Pinková ja Karel Pinka, Kahvireseptejä
Milan Fefík Podobsky, Prahan ensimmäinen kahvila
Alfred Polgar, Café Centralin teoria
Milan Pugelj, Vainaja
Joseph Roth, Zipper katoaa
Irja Salla, Wien. Café Westbahnhof
Jaroslav Seifert, Konserttikahvila, runo
Jaroslav Seifert, Toyen Slaviassa
Antoni Słonimski, Picador
Friedrich Torberg, Continentalin Wagreniana
Friedrich Torberg, Hankalat ihailijat
Friedrich Torberg, Hätä keinot keksii
Friedrich  Torberg, Kahvilavakoilua
Friedrich Torberg, Kanta-asiakkaan ilot ja surut
Friedrich Torberg, Lopun alkua
Friedrich Torberg, Opettavainen luento
Friedrich Torberg, Pientä purtavaa
Friedrich Torberg, Tarjoilijapiste
Friedrich Torberg, Maailmankatsomusten törmäys
Friedrich Torberg, Tili ei toimi
Friedrich Torberg, Tungettelu saa paikkansa
Friedrich Torberg, Uhkarohkea matka
Mika Waltari, Kahvia ja väkeviä
Bruno Walter, Laiskan miehen kahvila
Kalle Fält

Pertti Antero ”Kalle” Fält (s. 1. lokakuuta 1949 Oulu) on suomalainen muusikko, jonka ensisijainen soitin on saksofoni. Hän syntyi Oulussa, mutta muutti 1970-luvun alussa Helsinkiin. Fält on soittanut muun muassa kuusi vuotta Pepe & Paradise -yhtyeessä sekä Dannyn, Tapani Kansan ja Jukka Kuoppamäen taustaorkestereissa. Omalla nimellään Fält on julkaissut kaksi albumia. Hänellä oli myös oma yhtye Kalle Fält Band, joka julkaisi vuonna 1977 albumin Tehtiinpä lauluja uusia. Lisäksi Fält oli popbändien suomenmestaruuden vuonna 1970 voittaneen Express-yhtyeen solisti.
Kesällä 1987 Pohjantahti-yhtye (Ilpo Saastamoinen, Pekka Nylund, Kalle Fält) Isännöi Joensuun Suvipäiviä. Kaikukeihäs-niminen esitys sisälsi Pohjantahdin musiikkia ja kaikkialta Suomesta kutsutut noin tuhat nuorisoseuralaista esiintyjää, jotka lauloivat, taistelivat keskenään ja palelivat kesäkuun koleassa säässä. Esityksen ohjasi Satu Jokunen.
1993 kesällä Fält oli mukana Sumute RY:n musiikkiteatterikurssilla, jonka Pirkkoliisa Tikka oli suunnitellut yhteistyössä Michael Bawtreen kanssa.
Fält on ollut mukana Iisalmessa ja Ylä-Savossa toimivissa harrastelijateatteri- ja musiikkiyhdistyksissä.
Diskografia

Kalle: Hey-baba-re-bop Finnlevy SFLP 9562, 1975
Kalle Fält Band: Mellunmäen Mellu, 1976
Kalle Fält Band: Tehtiinpä lauluja uusia, 1977
Prinsessan testamentti, 1979
Fifty fifty, 1992
Kosketus, 1997 Kalle Fält, Anneli Saaristo ym.; Snap snapcd 361 (cd)
Pohjantahti-yhtye (Kalle Fält, Pekka Nylund, Ilpo Saastamoinen) (laulu, shamaanirumpu, kazoo ja lyömäsoittimet)  LP- Pohjantahti 1986, FINNLEVY. (levyn kansi polydor 829 497- 1)
Aiheesta muualla

Kaleva
Kalela (täsmennyssivu)

Kalela voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Paikkoja

Kalela, nykyään museona oleva taidemaalari Akseli Gallen-Kallelan entinen erämaa-ateljee Ruovedellä
Kalela, kylä Karjalassa Mynämäessä.
Henkilöitä

Aarno Kalela (vuoteen 1935 Cajander, 1908–1977), kasvitieteilijä, professori
Erkki Kalela (vuoteen 1935 Cajander, 1909–1964), metsänhoitaja, metsäntutkimuslaitoksen johtaja ja professori, Aarno Kalelan veli
Jaakko Kalela (s. 1944), tasavallan presidentin kansliapäällikkö ja suurlähettiläs, Aarno Kalelan poika
Jorma Kalela (1940–2022), poliittisen historian professori, Aarno Kalelan poika
Kimmo Kalela (s. 1941), diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos, Erkki Kalelan poika
Olavi Kalela (vuoteen 1935 Cajander, 1908–1974), eläintieteen professori
Kaivopuiston jää

| ”Kaivopuiston jää” Maija Vilkkumaa |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Joku muu, mikä
 Äänitetty : 2016
 Julkaistu: 30. maaliskuuta 2016
 Formaatti: digitaalinen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 04.16
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: Latauslista: 18.  Radiosoittolista: 52.
Maija Vilkkumaan muut singlet
| ”Kissavideoita” 2015 | ”Kaivopuiston jää” 2016 | ”Mä en oo sun ainoo” 2017 |
Kaivopuiston jää on Maija Vilkkumaan kappale, joka julkaistiin 30. maaliskuuta 2016 ensimmäisenä singlenä hänen ensimmäiseltä EP:ltään Joku muu, mikä. Kappale nousi Suomen virallisen latauslistan sijalle 18 ja radiosoittolistan sijalle 52.
Kansas City Outlaws

| Kansas City Outlaws |
| --- | --- |
Perustettu:  2004
Lakkautettu:  2005
Kaupunki:  Kansas City, Missouri
Kotiareena:  Kemper Arena
– kapasiteetti:  19 500
Sarjataso:  IHL
Omistaja:  Stephen Franke
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kansas City Outlaws oli ammattilaistason jääkiekkojoukkue, joka pelasi International Hockey Leaguessa kaudella 2004–2005. Joukkue pelasi kotiottelunsa Kemper Arenalla.
Outlawsin perustaja Stephen Franke omisti myös toisen UHL-joukkueen, Fort Wayne Kometsin.
Outlaws jäi läntisen divisioonan viimeiseksi tilastolla 28-45-7. Kauden jälkeen joukkue lopetti toimintansa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Kansas City Outlaws
Kanavalogo

Kanavalogo näkyy jossakin kuvaruudun neljästä nurkasta.
Kanavalogo on tunnus, joka näkyy pääsääntöisesti televisioruudun vasemmassa tai oikeassa ylänurkassa, mutta joskus myös alanurkassa. Tämän avulla on mahdollista nähdä heti, mitä kanavaa katsoo. Kanavalogot toimivat myös markkinoinnin välineenä, sillä ne tuovat kanavan visuaalisen ilmeen ja nimen esille myös ohjelmien aikana.
Historia

Kanavalogoja käyttivät ensimmäisen kerran italialaiset ja länsisaksalaiset kanavat 1980-luvun puolivälissä. Tarkoituksena oli estää videopiratismia, sillä ilman logoa ohjelmia voitiin nauhoittaa helposti ja väittää levittäjän omaksi materiaaliksi. Myöhemmin käytäntö levisi kansainvälisille kanaville, esimerkiksi Music Televisionille vuonna 1993. Suomessa kanavalogot otettiin käyttöön 1996, aluksi PTV4:llä. Vuonna 1997 kanavalogo tuli käyttöön PTV4:n seuraajalla Nelosella, joka on käyttänyt kanavalogoa koko olemassaolonsa ajan. Vuoden 1998 alussa kanavalogo tuli käyttöön MTV3:lla ja elokuussa myös Ylen kanavilla. Tästä lähtien jokainen suomalainen tv-kanava on käyttänyt kanavalogoa. FST:llä ei ollut kanavalogoa ennen vuotta 2001, jolloin se sai oman kanavansa digitaalisten tv-lähetysten alkaessa. TV1:llä ja TV2:lla ei ollut FST:n osuuksien aikana kanavalogoa, vaan ainoastaan FST:n omalla digitaalisella kanavalla.