stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Syväjärvi (Pello)
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Lankojärven alueella (67.94), jonka Saariojan valuma-alueeseen (67.945) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,9 metriä mpy.
Tappavat sankarit

| Tappavat sankarit> Deadly Heroes |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Menahem Golan
Käsikirjoittaja:   Damian Lee  Gregory Lee 
Tuottaja:  Damian Lee
Säveltäjä:  Lawrence Schragge
Kuvaaja:   Avraham Karpick  Yelhiel-Hilik Neeman 
Leikkaaja:   Carolle Alain  Mari Miklós 
Tuotantosuunnittelija:  John Gillespie (käännä suomeksi)
Pääosat:   Michael Paré  Jan-Michael Vincent 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  21st Century Film Corporation
Levittäjä:  21st Century Film Corporation
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 1993  Suomi 25. heinäkuuta 2002 
Kesto:  102 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tappavat sankarit (engl. Deadly Heroes) on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka ohjasi Menahem Golan ja käsikirjoittivat Damian Lee ja Gregory Lee. Pääosassa esiintyivät Michael Paré ja Jan-Michael Vincent.
Juoni

Entinen merivoimien sotilas Brad Cartowski on loukkaantunut Ateenaan lentokenttään kohdistuneessa terroristi iskussa. Samassa kaaoksessa hänen vaimonsa kidnapataan, joka lennätetään kaapatulla lentokoneella Pohjois-Afrikkaan. Cartowski lähtee terroristien perään saaden apuunsa toisen entisen merivoimien sotilaan Cody Grantin. Cartowski saa pian selville terroristien piilopaikan, mutta joutuu itse kaapatuksi. Hän joutuu kidutuksen kohteeksi, mutta onnistuu pakenemaan ja palaa takaisin lisä vahvistuksilla pelastaakseen vaimonsa, sekä saadakseen kostonsa terroristiryhmän johtajalle Jose Maria Carlosille.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michael Paré  | … |  Brad Cartowski   |
|  Claudette Mink  | … |  Marcy Cartowski   |
|  Jan-Michael Vincent  | … |  Cody Grant   |
|  Billy Drago  | … |  Jose Maria Carlos   |
|  Juliano Mer  | … |  Antonio Valdez   |
|  Alon Abutbul  | … |  Patrick   |
|  Galit Giat  | … |  Alya   |
|  John Phillips  | … |  Steve Burns   |
|  Gabi Amrani  | … |  Gabi Barudi   |
|  Dean Bloch  | … |  Paul Cartowski   |
|  Jack Whitaker  | … |  suurlähettiläs Bill Fielding   |
|  Jack Adalist  | … |  Scott Jones   |
|  Uri Gavriel  | … |  kapteeni Abou   |
Säännöt rakkaudelle

| ”Säännöt rakkaudelle” Anna Puu |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Antaudun
 Julkaistu: 27. marraskuuta 2012 
 Tuottaja(t): Lasse Kurki Knipi Jukka Immonen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.43
 Levy-yhtiö: Sony Music Entertainment
Anna Puun muut singlet
| ”Kolme pientä sanaa” 2012 | ”Säännöt rakkaudelle” 2012 | ”Nuori Loiri” 2013 |
Säännöt rakkaudelle on Anna Puun kolmannelta, Antaudun-studioalbumilta 27. marraskuuta 2012 julkaistu single. Kappaleen ovat säveltäneet Lasse Kurki, Knipi, Jukka Immonen sekä Anna Puu ja sanoittanut Heimo Hatakka. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin 15. tammikuuta 2013. Videon on ohjannut Jukka Immonen ja Lasse Enersen.
”Säännöt rakkaudelle” oli sitä edeltäneen ”Kolme pientä sanaa” -singlen tapaan menestyksekäs, sillä se sijoittui latauslistalla ylimmillään 7. sijalle ja singlelistalla puolestaan 11. sijalle. Kappale oli parhaimmillaan radioiden seitsemänneksi soitetuin kappale tammikuussa 2013.
Kappaleet

Säännöt rakkaudelle – 3.43
Listasijoitukset

| Lista | Sijoitus |
| --- | --- |
Latauslista: 7 
Singlelista: 11 
Radiolista: 7
Suomen Kamarimusiikkiseura

| Suomen Kamarimusiikkiseura |
| --- | --- |
Perustettu:  1945
Toimiala:  kamarimusiikki
Kotipaikka:  Helsinki
Jäsenmäärä:  n. 50
Aiheesta muualla

Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomen Kamarimusiikkiseura ry on vuonna 1946 perustettu yhdistys, joka pyrkii toiminnallaan edistämään kamarimusisoinnin harrastusta. Yhdistys toimii valtakunnallisesti ja sen kotipaikka on Helsinki.
Historia

Yhdistyksen perustamisen takana vuonna 1945 oli Torsten Carlander-Reuterfelt. Hän sai koottua seuran taustavaikuttajiksi useita sen ajan vaikutusvaltaisia henkilöitä. Seuran perustavan kokouksen puheenjohtajana toimi silloinen Helsingin yliopiston rehtori Rolf Nevanlinna. Kokouksessa luettiin myös kunniajäseneksi valitun Jean Sibeliuksen tervehdys perustettavalle seuralle.
Seuralla oli laaja nuottikirjasto, joka päätyi Sibelius-Akatemiaan vuonna 1969. Seuran arkisto luovutettiin Helsingin yliopiston kirjastoon vuonna 1970.
Vuonna 1995 marraskuussa pidettiin seuran 50-vuotisjuhlakonsertti Valkoisessa salissa Helsingissä.
Heikki Hännisen aloitteesta Suomen Kamarimusiikkiseura elvytettiin vuonna 2007.
Toimintamuodoista

Seuran toiminta alkuaikoina oli juhlaillallisia (vuoden 1948 tammikuussa oli tilaisuuden suojelijana Alli Paasikivi), illanviettoja ja konsertteja.
Seura teki yhteistyötä mm. Tampereen kamarimusiikkiseuran ja Porvoon kamariorkesterin kanssa (jälkimmäinen liittyi alaosastona seuraan vuonna 1962). Naistoimikunta toimi seurassa pari vuosikymmentä. Seuralle hankittiin Sinebrychoffin taidemuseon tiloissa oleva flyygeli.
Tiivis yhteydenpito Tukholmassa toimivan Mazerska Kvartettsällskapetin (perustettu 1849) kanssa johti siihen, että myös Nobelin palkinnon saaja Hugo Theorellista tuli kunniajäsen. Muita kunniajäseniä oli kuusi.
Nykyään jäseniä on noin viisikymmentä. Toimintamuotoja ovat klubi-illat, kotikonsertit, esiintymiset (mm. Taiteiden yön puitteissa), viikonloppusoittajaiset.
Hallituksen puheenjohtajista

Seuran puheenjohtajia on ollut ainakin insinööri Torsten Carlander ja tohtori Olavi Vartia.
Sven Sture

Sven Sturen vaakuna
Sven Niilonpoika Sture (k. 1424), oli vitaaliveljien johtajia ja myöhemmin ritari.
Sven Niilonpoika Sture oli tanskalaisen ritari Nils Sturen poika, joka mainitaan vuosina 1377 ja 1392 ja jolla oli sama vaakuna kuin Sven Niilonpojalla. Vaikka Sven Sture alkuaan oli Hallannista, jo vuonna 1392 hän omisti kartanoita myös Pohjois-Smoolannissa ja asui siellä 1400-luvun alussa. Vuonna 1395 tai vuoden 1396 alussa kuningatar Margareeta lähetti Sturen Gotlantiin siellä olevien joukkojensa komentajaksi, ja hän onnistui ottamaan haltuunsa saaren maaseudun. Sitten hän yritti vallata Visbyn, jossa kuningas Albrektin poika herttua Eerik hallitsi, mutta vuoden 1397 alussa hän siirtyi vihollisen puolelle.
Sturesta tuli nyt yksi merkittävimmistä vitaliaanien päällikköistä ja tässä ominaisuudessa hän lähti retkikuntaan Tukholmaa vastaan saman vuoden juhannuksena. Hansalainen varuskunta oli kuitenkin vartioimassa, ja Sture joutui palaamaan Gotlantiin. Pian tämän jälkeen herttua Eerikin kuoleman seurauksena hänestä tuli koko saaren päällikkö. Vitaliaanien ryöstöt omaksuivat nyt hänen johdollaan hurjemmat muodot kuin koskaan ja he hyökkäsivät ystävän ja vihollisen kimppuun ilman suurta eroa. Sen vuoksi oli suuri helpotus Itämeren laivaliikenteelle, kun Saksalaisen ritarikunnan suurmestari Konrad von Jungingen onnistui valloittamaan Gotlannin keväällä 1398 ja ajamaan Sturen sieltä pois. Sture otti välittömästi haltuunsa Gaddaborgin, Faxeholmin ja muita linnoituksia Pohjanlahden rannalla ja hallitsi sieltä koko Ruotsin Norlantia ja Pohjanmaata, mutta teki pian Algot Magnuksenpoika Sturen välityksellä sovinnon kuningattaren kanssa, joka sai siten edellä mainitut linnoitukset haltuunsa.
Menneisyydestään huolimatta Sture, joka näyttää olleen lähellä tunnettua Abraham Broderinpoikaa, nautti loppuelämänsä ajan varsin korkeaa kuningatar Margareetan ja kuningas Eerikin luottamusta. Vuosina 1403-04 hän osallistui Algot Magnuksenpojan Gotlannin retkelle, tuli ritariksi viimeistään vuonna 1407, toimi kuninkaallisen neuvoston puheenjohtajana ja delegoi neuvottelut holsteinilaisten kanssa Slesvigissä vuonna 1417 ja toimi vuodesta 1416 kuolemaansa saakka Sundholmin linnan komentajana Njudungissa Smoolannissa. Ainakin viimeisinä vuosina hänellä oli Ekesjön, myöhempi Eksjöhofgårdin kartano lähellä mainittua linnaa. Kullenissa, jossa hän myös omisti maata, hän vielä vanhuudessaankin silloin tällöin ryösti ohikulkevia hansalaivoja.
Aiheesta muualla

Sture, Sven Nilsinpoika (K ennen 1424) – Kansallisbiografia
Otso-Petteri Siirilä, Vitaliaaniveljien käsittelyn muuttuminen Itämeren lähteissä vuosina 1390-1398 Yleisen historian pro gradu -tutkielma. Itä-Suomen yliopisto, 2021
Takakuristus

Takakuristus (engl. Rear naked choke) on kuristusote itsepuolustuksessa. Ote kohdistuu vastustajan niskaan. Termi ”rear naked choke” on todennäköisesti peräisin jujutsun ja judon kuristusotteesta, joka tunnetaan nimellä Hadaka Jime tai ”Naked Strangle”. Sana ”naked” tässä asiayhteydessä tarkoittaa, että toisin kuin muissa jujutsun tai judon kuristusotteissa, tässä otteessa ei hyödynnetä keikogia tai harjoitusasua.
Kuristuksella on kaksi muunnelmaa: Ensimmäisessä muunnelmassa hyökkääjän käsi kierretään vastustajan niskan ympäri ja tartutaan omaan toisen käden hauikseen. Toisessa muunnelmassa hyökkääjä puristaa käsiään yhteen sen jälkeen, kun käsi on kierretty vastustajan kaulan ympäri.
Numero neljä -muunnelma

Tämän muunnelman ajatellaan olevan verisuonikuristus koska se rajoittaa verenkietoa kaulavaltimossa. Kun ote tehdään oikein, se voi aiheuttaa välittömän tajuttomuuden muutamassa sekunnissa. Seuraavassa kappaleessa neuvotaan, kuinka tämä ote tehdään käyttäen vasenta kättä.
Hyökkääjän vasen käsi kierretään vastustajan kaulan ympäri siten, että kyynärtaive on hänen kurkkutorveaan vasten.
Sitten samalla kädellä tartutaan toisen käden hauikseen
Täten oikea käsi on vastustajan pään takana, tai joskus pään päällä. Kuristuksesta saadaan tehokkaampi laittamalla oikean käden kämmen vastustajan olkapäälle pään taakse laittamisen sijaan. Tämä vähentää huomattavasti pakenemismahdollisuutta.
Sitten kyynärpäät tuodaan yhteen siten, että hauiksen ja värttinäluun tuottama sivuttaispaine kohdistuu niskan molempiin puoliin.
Kun tämä tehdään oikein, vastustaja menee tajuttomaksi alle 10 sekunnissa ja toipuminen tapahtuu yhtä nopeasti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Takakuristus Wikimedia Commonsissa
Taivaljärvi (Mänttä-Vilppula)

| Taivaljärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Mänttä-Vilppula
Koordinaatit:  62°10′05″N, 24°07′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarjanneveden alue (35.41)
Laskuoja:  oja Tarjanneveteen 
Järvinumero:  35.418.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  117,9 m  
Rantaviiva:  3,174 km  
Pinta-ala:  26,251 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiTaivaljärvi 
Taivaljärvi  eli myös Ristajärvi tai Ristijärvi  on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Pohjaslahden kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 26 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 800 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Majajärven valuma-alueeseen (35.418) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,9 metriä mpy.
Syväjärvi (Orivesi, Ristijärvi)

| Syväjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°47′49″N, 24°37′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Leppähampaanjoen valuma-alue (35.75)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  35.756.1.024
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  184 m  
Rantaviiva:  0,572 km  
Pinta-ala:  2,047 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSyväjärvi 
Syväjärvi  on Pirkanmaalla Oriveden Längelmäen Ristijärven lähellä sijaitseva järvi. Järvi vaikuttaa kartan mukaan olevan umpijärvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,0 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Juupajoen itäpuolella ja Längelmäen pohjoispuolella olevalla mäkisellä ylänköalueella. Järvi on muodostunut korkean mäen lakialueella sijaitsevaan painaumaan. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven pohjoisrannalle on rakennettu vapaa-ajan asunto. Sinne tulee metsäautotie Ristijärveltä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 184,0 metriä mpy. Järveen ei tule eikä siitä lähde ojia, joten se näyttäisi olevan umpijärvi. Kuitenkin sadanta lisää siihen vettä, joka painuu todennäköisesti pohjaveteen tai valuu alarinteeseen ja päätyy ojien kautta Ahvenjärveen.
Syväjärvi (Orivesi, Untava)

| Syväjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°42′07″N, 24°13′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Venehjoen valuma-alue (35.74)
Laskujoki:  oja Sääksjärveen 
Järvinumero:  35.743.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  148,9 m  
Rantaviiva:  1,372 km  
Pinta-ala:  6,354 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSyväjärvi 
Syväjärvi  on Pirkanmaalla Oriveden Untavan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,4 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se on Sääksjärven eteläpuolella sijaitseva metsäjärvi, jolla ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Taipaleenjoen alaosan alueeseen (35.743) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 148,9 metriä mpy. Siihen on johdettu kolme soiden kuivatusojaa ja sen laskuoja lähtee järven itäpäästä. Laskuoja laskee noin 600 metrin päähän Sääksjärven Uitinsalmeen.
Svartå

Svartå, Svartån tai Svartsån voi tarkoittaa seuraavia:
Asutuskeskus

Svartå, taajama Degerforsin kunnassa Ruotsissa
Mustio (ruots. Svartå), ruukkiyhdyskunta ja sen lähellä oleva asemakylä Karjaalla Suomessa
Joki

Mustionjoki (ruots. Svartån), joki läntisellä Uudellamaalla Suomessa
Mustijoki (ruots. Svartsån), joki itäisellä Uudellamaalla Suomessa
Svartån, joki Itä-Götanmaalla Ruotsissa
Svartån, joki Närkessä Ruotsissa
Svartån, joki Västmanlandissa Ruotsissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Svartå”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Syväjärvi (Kivijärvi)

| Syväjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Kivijärvi, Kyyjärvi
Koordinaatit:  63°04′54″N, 24°52′08″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44)
Laskupuro:  Syväjärvenpuro Löytöpuroon 
Järvinumero:  14.447.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  190,2 m  
Pituus:  1,2 km  
Leveys:  420 m  
Rantaviiva:  3,138 km  
Pinta-ala:  29,939 ha  
Tilavuus:  0,0008229 km³ 
Keskisyvyys:  2,75 m  
Suurin syvyys:  7,6 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiSyväjärvi 
Syväjärvi  on Keski-Suomessa Kivijärvellä ja Kyyjärvellä Saunakylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,2 kilometriä pitkä, 420 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 30 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 822 900 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,8 metriä ja suurin syvyys on 7,6 metriä. Sen rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Kivijärven–Vuosjärven alueella (14.44), jonka Veitjoen valuma-alueeseen (14.447) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 190,2 metriä mpy.
Söderkullan kartano

Söderkullan kartanon nykyinen, 1908 valmistunut päärakennus.
Söderkullan kartano on Sipoon Söderkullassa sijaitseva kartano, joka on perustettu vuonna 1557. Kartanon on 1950-luvulta lähtien omistanut Sipoon kunta. Sen päärakennus on ollut vuokrattuna tilausravintolayrittäjälle. Kunta kaavaili keväällä 2011 kartanon myyntiä, mikä herätti pahennusta. Myyntiaikeet peruttiin, ja kartanosta tulee kulttuuripalvelujen keskus, johon suunnitellaan siirrettäväksi piharakennuksissa toimivia kunnan toimintoja.
Rakennus on tuottanut kunnalle tappiota, sillä ravintolayrittäjän maksamat vuokrat eivät ole kattaneet ylläpitokuluja.
Kartanon nykyisen jugendtyylisen päärakennuksen on suunnitellut Karl Lindahl, ja se valmistui 1908. Söderkullan vanhin tunnettu päärakennus, kaksikerroksinen hirsitalo tuhoutui tulipalossa 1800-luvun puolivälissä. Päärakennuksen lounaispuolella rinteessä on uusgoottilaista tyyliä edustava viljamakasiini, joka on rakennettu 1800-luvulla..
Historia

Sipoossa on 1400-luvulla ollut tila Söderkulla (Swndherkulle, 1494), jonka oletetaan viittaavan Söderkullan kartanoksi myöhemmin muodostuneeseen tilaan. Kartanon perusti Ekelöfin suku noin vuonna 1563. Viimeinen tilan omistanut Ekelöf oli  kornetti Klas Ekelöf. Hän velkaantui ja joutui myymään sen valtaneuvos Lorentz Creutzille.
Söderkullan kartano joutui isonvihan aikana venäläisten tuhoamaksi. Vuonna 1727 kartanon osti kihlakunnantuomari Erik Tigerstedt. Vuonna 1754 kartanon maille perustettiin tiilitehdas, joka valmisti tiiliä muun muassa Suomenlinnan rakennustöitä varten. Vuonna 1849 kartanon osti vapaaherra B. G. Mellin. Hän laajensi kartanoa ostamalla Massbyn kartanoon kuuluneet Ivarsin ja Blåfieldsin rälssitilat. Apteekkari Carl Johan Wikberg osti kartanon vuonna 1859. Hän laajensi kartanoa tilakaupoilla niin että lopulta kartanon pinta-ala oli 1 200 hehtaaria josta 900 hehtaaria oli metsää. Wikbergin aikana kartanossa avattiin 1863 maanviljelyskoulu. Vuonna 1876 kartanon osti kenraaliluutnantti Sebastian Albrekt von Etter Emelie-vaimonsa kanssa. He eivät asuneet itse kartanossa joten maanviljelyskoulu sai käyttöönsä koko kartanon rakennuksineen.
Tilanomistaja Hjalmar Lagerlund myi kartanon vuonna 1906 Söderkulla Gård och Verkstäder-osakeyhtiölle, joka oli perustettu ylläpitämään kartanon yhteydessä toiminutta Söderkullan ruotsinkielistä maanviljelyskoulua ja myöhemmin metsänvartijakoulua. Tällä yhtiöllä oli kartanon mailla raamisaha, mylly, turvepehkutehdas, paja, mekaaninen konepaja, puusepänverstas ja 1900-luvun alussa perustettu suuri tiilitehdas. Osakeyhtiö teki konkurssin 1913 ja kartanon osti sitten yksi yhtiön omistajista, tilanomistaja Wilhelm Sumelius. Maanviljelyskoulu siirtyi Inkooseen 1919 ja metsänvartijakoulu Tammisaareen 1918.
Sumeliuksen aikana kartanon maita palstoitettiin ja kartanon pinta-ala pieneni 750 hehtaariin, Vuonna 1925 Sumelius myi kartanon amiraali Hjalmar von Bonsdorffille ja tämän vaimolle Dagmarille. Samfundet Folkgemenskap-puolue perustettiin kartanossa ja se toimi myös sen päämajana vuosina 1940–1944. Von Bonsdorffin kuoltua Sipoon kunta osti kartanon vuonna 1949, kartanon pinta-ala oli tällöin 400 hehtaaria. Kartnon pellot lohkottiin tonteiksi ja naapuritilojen lisämaiksi, mutta suurin osan kartanon metsistä jäi kunnan omistukseen. Kartanon päärakennus lähialueineen myytiin kauppaneuvos Arthur E. Nikanderille, tämän kuoltua 1953 päärakennus palasi Sipoon kunnan omistukseen 1954. Päärakennus vuokrattiin Helsingfors svenska Waerlandistförening -yhdistykselle, jonka perustama Söderkulla Hälsohem-terveyskoti ja -kylpylä toimi päärakennuksessa vuoteen 1973 saakka. Päärakennus peruskorjattiin 1985-1986.
Söderköpingsån

| Söderköpingsån |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Itä-Götanmaa
Kunnat:  Norrköping, Söderköping
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Söderköpingsånin vesistö
Pinta-ala:  881,7 km²  
Järvisyys:  9 % 
Pääuoman pituus:  85 km 
Pääuoman osuudet:  Storån ←Lillån ←Skvallbäcken
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Asplången, Snöveltorp 
 :  58.4976°N, 16.1651°E
Laskupaikka:  Söderköping, Norrköping
 :  58.4788°N, 16.4186°E
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  27 m  mpy. 
Laskukorkeus:  0 m
Korkeusero:  27 m
Pituus:  25 km  
Kaltevuus:  1,08 m/km
Keskiylivirtaama:  23,5 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  5,39 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  1,22 m³/s (MNQ) 
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Söderköpingsån tai myös Storån on Ruotsissa Itä-Götanmaan läänissä virtaava 25 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Söderköpingsånin vesistössä sen 85 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 882 neliökilometriä ja se laskee Itämeren pääaltaaseen Slätbakenin lahteen Norrköpingin ja Söderköpingin rajalla Söderköpingin keskustan itäpuolella.
Historiaa

Joki on alkunperin alkanut Roxenista ja se on ollut vapaasti koskien läpi virtaava. Joki on kokenut suuria rakenteellisia muutoksia Götan kanavan rakentamisessa. Sen uoma otettiin monin paikoin kanavan pääuomaksi. Niitä osuuksia, jotka virtaavat vapaasti, kutsutaan nykyään nimellä Storån tai Lillån. Suurin virtaama on Storånilla sillä vesireitillä, joka alkaa Venasjönistä. Lillån alkaa edelleen Asplångenista .
Käännös suomeksi
TJ

Tj tarkoittaa seuraavia asioita:
Tadžikistan, ISO 3166-1 -koodi TJ, valtio tai muu maantieteellinen alue
terajoule, tunnus TJ, energian yksikkö
TANS Perú, IATA-koodi TJ, lentoyhtiö
toimitusjohtaja, tj. tai toim.joht., yrityksen toimeenpaneva johtaja
toiminnanjohtaja, tj. tai toim.joht., järjestön tai yhdistyksen toimintaa johtava henkilö
työnjohtaja, tj., työntekoa valvova ja ohjaava toimihenkilö
tykistön tulenjohto, tykistön ohjaamisesta vastaava henkilöstö
tänään jäljellä, TJ, Suomessa asevelvollisuudessa jäljellä olevat aamut eli toisin sanoen palveluspäivät varusmiehenä
TJ Group, nykyinen Westend ICT.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”TJ”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Suomenlinnan pelastusasema

Suomenlinnan pelastusasema
Suomenlinnan pelastusasema on Helsingin pelastuslaitoksen yhdeksäs pelastusasema. Asema on miehitettynä toukokuusta syyskuun loppuun kahdella ensihoitaja-palomiehellä. Talvikaudella asema miehitetään Erottajan pelastusasemalta tarvittaessa saapuvilla palomiehillä. Suomenlinnassa on pelastuslaitoksella vuosittain noin sata tehtävää, joista noin kaksikymmentä on talvikaudella.
Pelastustoiminta Suomenlinnassa

Pelastuslaitos ilmoitti keväällä 2017 lopettavansa Suomenlinnan huoltotunnelin käyttämisen sen huonon kunnon vuoksi. Samana vuonna tunnelissa aloitettiin jo ennalta suunniteltu remontti ja se saneerattiin pääosin saman vuoden aikana.
Koska Suomelinnan pelastusasema on vain kesäisin miehitetty, ovat asukkaat opetelleet ensiaputaitoja ja alkusammutusta. Tarvittaessa ovat myös puolustusvoimat ja rajavartiolaitos voineet antaa apua resurssien salliessa. Suomenlinnassa on täysin varusteltu paloauto ja ambulanssi. Erottajan paloasemalta on tarvittaessa tullut miehistö linnakkeeseen huoltotunnelia pitkin ja kiireellisissä tapauksissa on voitu käyttää rajavartiolaitoksen helikopteria. Huonolla säällä pelastusmiehistö on päässyt Suomenlinnaan Kaivopuiston rannassa olevalla venellä, jolla sinne pääsee noin kymmenessä minuutissa.
Aseman yksiköt

pelastusyksikkö R HE 801
perustason sairaankuljetusyksikkö E HE 1381
vene R HE 808
Rakennuksen historia

Pelastusaseman rakennus rakennettiin alun perin talliksi vuonna 1916. Sen julkisivu on muurattu tiilistä. Rakennuksesta tehtiin ruokalan varasto, kun vieressä ollut linnoitustykistön maneesi 1930-luvun alussa muutettiin rannikkotykistön keittiöksi ja miehistöruokalaksi. Sitä käytettiin tähän tarkoitukseen vuoteen 1965 asti. Pelastusasema on nykyisin vuokrattu Helsingin kaupungille. Sen oviaukkoja on jouduttu suurentamaan useita kertoja autojen koon kasvaessa.