stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo suomalaisista Euroopan parlamentin jäsenistä
Suomalaiset europarlamentaarikot 2024–2029

Europarlamenttivaaleissa 2024 valitut edustajat:
| Ryhmä | Edustaja | Puolue | Tilalle noussut varaedustaja |
| --- | --- | --- | --- |
| Euroopan kansanpuolueen ryhmä | Mika Aaltola | kok. |  |
| Euroopan kansanpuolueen ryhmä | Henna Virkkunen | kok. | Sirpa Pietikäinen (kok.) |
| Euroopan kansanpuolueen ryhmä | Pekka Toveri | kok. |  |
| Euroopan kansanpuolueen ryhmä | Aura Salla | kok. |  |
| Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattinen ryhmä | Eero Heinäluoma | sd. |  |
| Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattinen ryhmä | Maria Guzenina | sd. |  |
| Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä | Elsi Katainen | kesk. |  |
| Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä | Katri Kulmuni | kesk. |  |
| Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä | Anna-Maja Henriksson | r. |  |
| Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä | Ville Niinistö | vihr. |  |
| Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä | Maria Ohisalo | vihr. |  |
| Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmä | Sebastian Tynkkynen | ps. |  |
| Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä / Pohjoismaiden vihreä vasemmisto | Li Andersson | vas. |  |
| Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä / Pohjoismaiden vihreä vasemmisto | Merja Kyllönen | vas. |  |
| Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä / Pohjoismaiden vihreä vasemmisto | Jussi Saramo | vas. |  |
Joulukuussa 2024 Henna Virkkunen siirtyi Euroopan komission jäseneksi, tilalle tuli Sirpa Pietikäinen.
Märta Tikkanen

| Märta Tikkanen |
| --- | --- |
 Märta Tikkanen Helsingin kirjamessuilla vuonna 2004.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1935 (ikä 89) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  kirjailija, toimittaja, äidinkielen lehtori
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Esikoisteos:  Nu imorron (1970)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Märta Eleonora Tikkanen (o.s. Cavonius, vuosina 1958–1963 Ginman; s. 3. huhtikuuta 1935 Helsinki) on suomenruotsalainen kirjailija, toimittaja ja opettaja.
Ura

Tikkanen valmistui ylioppilaaksi Helsingin ruotsinkielisestä tyttölyseosta vuonna 1953, filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1958 ja filosofian maisteriksi vuonna 1961. Hän työskenteli Hufvudstadsbladetin toimittajana vuosina 1958–1961, ruotsin kielen vanhempana lehtorina Drumsö Svenska Samskolassa vuosina 1962–1966, freelancetoimittajana 1968–1970 ja rehtorina Helsingin ruotsinkielisessä työväenopistossa 1972–1980.
Tikkasen tuotantoa leimaa vahvasti henkilökohtaisen elämän käyttäminen kirjallisuuden aineksina.
Suku

Tikkasen vanhemmat olivat professori Gösta Edvin Cavonius (1905–1995) ja kansakoulunopettaja Margit Stadius. Vuosina 1958–1962 hän oli naimisissa lääketieteen lisensiaatti Leif Ginmanin kanssa ja vuodesta 1963 kirjailija, taiteilija Henrik Tikkasen kanssa. Liitto päätyi Henrik Tikkasen kuolemaan vuonna 1984. Tikkasella on neljä lasta.
Teoksia

Nu imorron: Roman.  Söderström, 1970.
Ingenmansland: Roman . Söderström, 1972. ISBN 951-52-0054-7
Yötäpäivää.  (Sisältää romaanit Nu imorron ja Ingenmansland.)  Suomentanut Kyllikki Villa. Tammi, 1972.  ISBN 951-30-2384-2
Vem bryr sej om Doris Mihailov: Roman . Söderström, 1974. ISBN 951-52-0218-3
Kuka välittää Doris Mihailovista.  Tammi, 1975.  ISBN 951-30-3284-1
Män kan inte våldtas: Roman . Söderström, 1975. ISBN 951-52-0304-X
Miestä ei voi raiskata.  Suomentanut Kyllikki Villa. Tammi, 1976.  ISBN 951-30-3711-8
Århundradets kärlekssaga: Dikter . Söderström, 1978. ISBN 951-52-0478-X
Vuosisadan rakkaustarina.  Tammi, 1978.  ISBN 951-30-4332-0
Mörkret som ger glädjen djup: Dikter . Söderström, 1981. ISBN 951-52-0688-X
Pimeys ilon syvyys.  Suomentanut Eila Pennanen. Tammi, 1981.  ISBN 951-30-5318-0
Sofias egen bok: Roman . Söderström, 1982. ISBN 951-52-0774-6
Sofian oma kirja.  Suomentanut Eila Pennanen. Tammi, 1982.  ISBN 951-30-5612-0
Henrik . Söderström, 1985.
Henrik.  WSOY, 1986.  ISBN 951-0-13806-1
Rödluvan: Roman . Söderström, 1986. ISBN 951-52-1079-8
Punahilkka.  Suomentanut Eila Pennanen. Tammi, 1986.  ISBN 951-30-6570-7
Önskans träd: En berättelse . Söderström, 1987.
Toiveiden puu.  Suomentanut Sirkka Kurki-Suonio. Tammi, 1988.  ISBN 951-30-6980-X
Storfångaren: Roman . Söderström, 1989. ISBN 951-52-1261-8
Suurpyytäjä.  Tammi, 1989.  ISBN 951-30-9222-4
Bryta mot laget: Roman . Söderström, 1992. ISBN 951-52-1420-3
Mä olen kovis.  Tammi, 1994.  ISBN 951-31-0124-X
Arnaía, kastad i havet: Roman . Söderström, 1992. ISBN 951-52-1435-1
Arnaia, mereenheitetty.  Tammi, 1992.  ISBN 951-31-0082-0
Personliga angelägenheter: Roman . Söderström, 1996. ISBN 951-52-1632-X
Yksityisalue.  Suomentanut Raija Jänicke. Tammi, 1996.  ISBN 951-31-0832-5
Sofia vuxen med sitt MBD: Roman . Söderström, 1998. ISBN 951-52-1696-6
Sofia aikuisena: Elämää MBD:n kanssa.  Suomentanut Marja Kyrö. Tammi, 1998.  ISBN 951-31-1172-5
Två: Scener ur ett konstnärsäktenskap . Söderström, 2004. ISBN 951-52-2192-7
Kaksi: Kohtauksia eräästä taiteilija-avioliitosta.  Suomentanut Liisa Ryömä. Tammi, 2004.  ISBN 951-31-3090-8
Emma & Uno: Visst var det kärlek . Söderström, 2010. ISBN 978-951-52-2728-7
Emma & Uno: Rakkautta tottakai.  Suomentanut Liisa Ryömä. Tammi, 2011.  ISBN 978-951-31-6348-8
Måste försöka skri–: En brevbiografi . Helsingfors: Schildts & Söderströms, 2019. ISBN 978-951-52-4809-1
Pakko yrittää kir–.  Suomentanut Outi Menna. Helsinki:  Schildts & Söderströms, 2019.  ISBN 978-951-52-4867-1
Palkinnot ja tunnustukset

Svenska Litteratursällskapetin palkinto, 1973, 1979, 1982
Nordiska Kvinnors Litteraturpris, 1979
Suomi-palkinto, 1996
taiteilijaeläke 1996–
Tollanderin palkinto, 1999
Samfundet De Nion talvipalkinto, 1999
Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto, 1983
Fredrika Runebergin stipendi, 2001
Ruotsin akatemian Suomi-palkinto, 2002
Kirjallisuuden valtionpalkinto, 2011 teoksesta Emma ja Uno – rakkautta totta kai
Ruotsin Akatemian Signe Ekblad-Eldhs -palkinto, 2014
Kiitos kirjasta -mitali, 1979
Pro Finlandia -mitali, 1992
Stadin Slangi ry: Stadin Friidu, 2000
Kirjallisuutta

Holmström, Johanna: Märta Tikkanen: Tyttö joka halusi juosta vetten päällä.  ((Flicka som ville springa på vattnet, 2020.) Suomentanut Maija Kauhanen)  Helsinki:  Tammi, 2020.  ISBN 978-952-04-1795-6
Lehti, Anu-Elina: Märta Tikkanen: Kahta lausettani kadun. Helsingin Sanomat, Kuukausiliite, 3.11.2014.  Artikkelin verkkoversio.
Mazzarella, Merete: Från Fredrika Runeberg till Märta Tikkanen: Frihet och beroende i finlandssvensk kvinnolitteratur.  Helsingfors:  Söderström, 1985.  ISBN 951-52-1007-0
Rundgren, Heta: Vers une théorie du roman postnormâle: Féminisme, réalisme et conflit sexuel chez Doris Lessing, Märta Tikkanen, Stieg Larsson et Virginie Despentes.  (Diss)  Helsinki:  Helsingin yliopisto, 2016.  ISBN 978-951-51-2822-5  Teoksen verkkoversio.
Storå, Siv: De oerhörda orden: En bok om Märta Tikkanens författarskap.  Helsingfors:  Schildts & Söderströms, 2020.  ISBN 978-951-52-5153-4
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Märta Tikkanen. 375 humanistia 15.8.2015. Helsingin yliopisto.
Tikkanen, Märta hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Märta Tikkanen haastattelussa Prosak-proosaklubilla. Kirjastokaista-video 13.12.2011.
Märta Tikkanen lukee Prosak-proosaklubilla teostaan Suurpyytäjä. Kirjastokaista-video 13.12.2011.
Märta Tikkanen lukee Prosak-proosaklubilla teostaan Punahilkka. Kirjastokaista-video 13.12.2011.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef  Hufvudstadsbladet
Muslim ibn al-Hajjaj

Muslim ibn al-Hajjaj (820–875) oli islamilainen imaami ja yksi arvostetuimmista hadithin eli profeetta Muhammedia koskevan perimätiedon tuntijoista ja kerääjistä. Muslim matkusteli laajalti ja hänen kokoamansa Sahih Muslim perustuu Arabiassa, Egyptissä, Syyriassa ja Irakissa tehtyihin muistiinpanoihin. Se on yksi islamin pyhiin teksteihin kuuluvasta "kuudesta kirjasta" (Kutub al-Sittah). Muslim kirjasi huolellisesti paitsi itse perimätiedon, myös perinteen väittäjien ketjun ja eri tekstivariaatiot. Muslim syntyi ja kuoli Nišapurissa, Iranissa. Hän tapasi matkoillaan monia kuuluisia hadith-oppineita (muhaddith) ja kuunteli heidän opetustaan. Asetuttuaan jälleen Nišapuriin hän tutustui imaami Muhammad al-Bukhariin ja ryhtyi tämän oppilaaksi ja seuraajaksi. Muslim edusti shafi'i-koulukuntaa kuten al-Bukhari.
Muslimin kokoelmassa Sahih Muslim on 9 200 hadithia (2200 ilman kaksoiskappaleita). Muslimia pidetään oppi-isänsä Bukharin jälkeen toiseksi merkittävimpänä hafizina. Bukhari asetetaan hänen edelleen, koska Bukharin hadithien katsotaan olevan yleensä luotettavampia. Muslimin ansiona on taas kokoelman parempi järjestys.
Aiheesta muualla

Sahih Muslim
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef  İslâm Ansiklopedisi
Saksan evankelinen allianssi

| Saksan evankelinen allianssi> Deutsche Evangelische Allianz |
| --- | --- |

Perustettu:  1851
Kotipaikka:  Bad Blankenburg
Toiminta-alue:  Saksa
Johtaja:  Reinhardt Schink Frank Heinrich
Kattojärjestö:  Euroopan Evankelinen Allianssi
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saksan evankelinen allianssi (saks. Deutsche Evangelische Allianz, lyh. DEA) on saksalainen evankelis-kristillinen verkosto, joka koostuu eri protestanttisten kirkkojen ja yhteisöjen jäsenistä. Verkostoon kuuluu evankelisia, pietistisiä, helluntailaisia ja vapaakirkon jäseniä. Järjestö on perustettu vuonna 1851. Järjestö on Euroopan evankelisen allianssin kansallinen liitto Saksassa.
Jäsenet > Kansalaisjärjestöt

Arbeitsgemeinschaft Evangelikaler Missionen
Arbeitskreis für evangelikale Theologie
Christival
Coworkers - Christliche Fachkräfte International
Coworkers - Hilfe für Brüder International
Christliche Medieninitiative pro
ERF – Der Sinnsender
Evangelisches Allianzhaus Bad Blankenburg
Idea
Institut für Islamfragen
Koalition für Evangelisation in Deutschland
Micha Deutschland
Missiotop - das Evangelische Forum für Mission, Kultur und Religion
Netzwerk-m
ProChrist
Willow Creek Deutschland
Aiheesta muualla

Järjestön verkkosivusto (saksaksi)
Α-Pyrrolidinopentiotiofenoni

| α-Pyrrolidinopentiotiofenoni |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-(pyrrolidin-1-yli)-1-(tiofen-2-yl)pentan-1-oni
CAS-numero:  1400742-66-6
PubChem CID:  71721462
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C13H19NOS
Moolimassa:  237,4 g/mol
α-Pyrrolidinopentiotiofenoni tai α-PVT on synteettinen stimulantti joka kuuluu katinoneihin, ja sitä on myyty Internetissä muuntohuumeena. Alfa-PVT on Alfa-PVP:n muunnos, jossa sen fenyylirengas on korvattu tiofeenilla.
α-PVT:tä esiintyi ensimmäisen kerran Japanissa vuonna 2013.
Lainsäädäntö

Ruotsissa α-PVT on luokiteltu vaaralliseksi yhdisteeksi 10. marraskuuta 2014.
Kiinassa se on luokiteltu kontrolloiduksi kemikaaliksi lokakuussa 2015.
Sveitsissä α-PVT on luokiteltu laittomaksi huumausaineeksi marraskuussa 2015.
Käännös suomeksi
Tarmola

| Tarmola> Östermalm |
| --- | --- |

Kaupunki:  Porvoo
Kaupunginosa nro:  5
Postinumero(t):  06150 Porvoo / Borgå
Tarmola (ruots. Östermalm) on Porvoon kaupunginosa, joka sijaitsee noin 2 kilometrin päässä Porvoon vanhasta kaupungista koilliseen. Se sijaitsee Loviisantienä tunnetun seututie 170:n varrella, vain muutama kilometriä etelään Porvoonväylästä.
Tarmolan palveluihin lukeutuu ruokakaupat K-Supermarket ja Lidl, Alkon myymälä, Tokmanni, Rinta-Jouppi ja Veikon Kone. Tarmola on myös tunnettu Brunbergin ja Pienen Suklaatehtaan myymälöistä.
Aiheesta muualla

Tarmola - Fonecta
2030-luku

| --- | --- |
Vuosisadat: 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku · 2100-luku · 2200-luku
Vuosikymmenet: 1990-luku · 2000-luku · 2010-luku · 2020-luku · 2030-luku · 2040-luku 2050-luku · 2060-luku · 2070-luku · 2080-luku · 2090-luku · 2100-luku
Vuodet: 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009 2010 · 2011 · 2012 · 2013 · 2014 · 2015 · 2016 · 2017 · 2018 · 2019 2020 · 2021 · 2022 · 2023 · 2024 · 2025 · 2026 · 2027 · 2028 · 2029 2030 · 2031 · 2032 · 2033 · 2034 · 2035 · 2036 · 2037 · 2038 · 2039 2040 · 2041 · 2042 · 2043 · 2044 · 2045 · 2046 · 2047 · 2048 · 2049 2050 · 2051 · 2052 · 2053 · 2054 · 2055 · 2056 · 2057 · 2058 · 2059 2060 · 2061 · 2062 · 2063 · 2064 · 2065 · 2066 · 2067 · 2068 · 2069 2070 · 2071 · 2072 · 2073 · 2074 · 2075 · 2076 · 2077 · 2078 · 2079 2080 · 2081 · 2082 · 2083 · 2084 · 2085 · 2086 · 2087 · 2088 · 2089 2090 · 2091 · 2092 · 2093 · 2094 · 2095 · 2096 · 2097 · 2098 · 2099 2100 · 2101 · 2102 · 2103 · 2104 · 2105 · 2106 · 2107 · 2108 · 2109
2030-luku on tuleva vuosikymmen, joka alkaa 1. tammikuuta 2030 ja päättyy 31. joulukuuta 2039. Vuosikymmen on 2000-luvun neljäs vuosikymmen.
Suunnitelmia ja tavoitteita > 2030

Pariisin ilmastosopimuksessa maapallon lämpeneminen on pyritty ajaamaan korkeintaan 1,5 asteeseen. Jotta tavoite saavutettaisiin, maailmanlaajuisten hiilipäästöjen tulisi vähentyä 45 prosentilla vuoteen 2030 mennessä.
YK:n tavoitteena on pysäyttää luonnon monimuotoisuuden heikkeneminen vuoteen 2030 mennessä.
Euroopan unionin tavoitteena 2020-luvulla on vähentää hiilipäästöjä 55 prosenttia vuoteen 2030 mennessä.
Euroopan unioni pyrkii siirtymään 25-prosenttisesti luomutuotantoon vuoteen 2030 mennessä.
Euroopan unioni tiukentaa henkilöautojen päästörajoituksia. Vuoteen 2030 mennessä uusien henkilöautojen päästöjä on leikattava 55 prosenttia vuoden 2021 tasosta. Käytännössä sähköautojen osuus myytävistä autoista kasvaa.
Maailman metsäkato on tarkoitus pysäyttää vuoteen 2030 mennessä.
Suunnitelmia ja tavoitteita > 2031

14. lokakuuta – Windows Server 2022 -käyttöjärjestelmän tuki päättyy
Suunnitelmia ja tavoitteita > 2035

Suomen tavoitteena on olla hiilineutraali.
Euroopan unionin tavoitteena on, että liikenne unionin alueella on nollapäästöistä. Kaikkien unionin alueella myytävien uusien henkilö- ja pakettiautojen tulee olla päästöttömiä. Käytännössä uusia polttomoottoriautoja ei ole enää mahdollista myydä.
Lentokonevalmistaja Airbusin tavoitteena on tuoda päästötön lentokone markkinoille vuoteen 2035 mennessä.
Ennustettuja tapahtumia > 2030

YK:n ennusteen mukaan maailman väkiluku on 8,7 miljardia ihmistä.
Ennustettuja tapahtumia > 2032

Kesäolympialaiset 2032 pidetään Brisbanessa, Australiassa.
Ennustettuja tapahtumia > 2034

Juice-luotaimen on määrä saapua Jupiterin kuun Ganymedeksen kiertoradalle.
Ennustettuja tapahtumia > 2038

Pääsiäinen on 25. huhtikuuta, mikä on myöhäisin ajankohta mikä pääsiäisellä voi olla. Edellisen kerran näin oli käynyt vuonna 1943.
19. tammikuuta – 32-bittinen UNIX-kello pyörähtää ympäri, mikä aiheuttaa ongelmia sulautetuille järjestelmille
Ennustettuja tapahtumia > 2039

21. kesäkuuta rengasmainen auringonpimennys näkyy Suomen lounaisosissa.
Fiktiivisiä viittauksia

2030: Sarjan Century City tapahtumat alkavat.
2032: Demolition Man -elokuvan tapahtumat sijoittuvat tähän vuoteen.
2034: Suomalaisen elokuvan Syväjäädytetty opettaja -elokuvan (1971) tapahtumat sijoittuvat tähän vuoteen.
2035: I, Robot -elokuvan tapahtumat sijoittuvat tähän vuoteen.
2038: Videopelin Detroit: Become Human tapahtumat sijoittuvat tähän vuoteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 2030-luku Wikimedia Commonsissa
Sluuppi (sotalaiva)

Britannian kuninkaallinen laivaston sluuppi HMS Speedy valmistui vuonna 1782.
Sluuppi (engl. sloop-of-war) oli purjelaivakauden laivastotermi, jolla tarkoitettiin luokittelematonta alle 20-tykkistä sotalaivaa. Alukset saattoivat olla joko kolmemastoisia eli täystakiloituja tai kaksimastoisia.
Britannian kuninkaallisen laivaston otettua 1770-luvun lopulla uuden termin priki käyttöön osa sluupeista luokiteltiin uudelleen prikeiksi. Tilannetta muutti sekavammaksi se, että osa pienemmistä aluksista kuten yksimastoiset kutterit saatettiin luokitella sluupeiksi uudelleen aseistettaessa tai mahdollistettaessa päällikölle arvonimi Master and Commander.
Viktoriaanisen ajan laivastossa alustyyppi tarkoitti pienehköä, suhteellisen pitkän toimintasäteen omaavaa höyryvoimalla toimivaa sotalaivaa, jossa aluksi oli apuvoimanlähteenä purjeet. Alustyyppiä käytettiin nimenomaan siirtomaissa tai kaukana kotimaasta olevilla laivastoasemilla. Alustyypin pienimpiä kutsuttiin toisinaan tykkiveneiksi. 1800-luvun loppupuoliskolla alustyyppi oli hyvin yleinen siirtomaavallan ollessa laajimmillaan. Tämän alustyypin valmistus lopetettiin Britannian laivastolle 1903, kun laivaston aluksia  keskitettiin kotimaahan valmistauduttaessa Saksan keisarikunnan laivaston kanssa mahdollisesti käytävään taisteluun.
Sluuppi-nimitys otettiin uudelleen käyttöön 1916, kun se annettiin palvelukseen otetuille Flower-luokan aluksille. Alustyypiltä edellytettiin sopivuutta miinanraivaukseen, saattajaksi sekä kykyä kuljettaa 1 000 sotilasta. Vaatimusten seurauksena aluksista tuli laajarunkoisia merikelpoisia aluksia.
Bo Carpelan

| Bo Carpelan |
| --- | --- |
 Bo Carpelan elokuussa 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. lokakuuta 1926 Helsinki
Kuollut: 11. helmikuuta 2011 (84 vuotta) Espoo
Kansalaisuus:  Suomi
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Esikoisteos:  Som en dunkel värme (1946)
Palkinnot
 Pro Finlandia (1978)  Finlandia-palkinto (1993, 2005) Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinto (1977) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Bo Gustaf Bertelsson Carpelan (25. lokakuuta 1926 Helsinki – 11. helmikuuta 2011 Espoo) oli suomenruotsalainen kirjailija.
Elämä

Bo Carpelan kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1944 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1948, filosofian lisensiaatiksi vuonna 1956 ja filosofian tohtoriksi vuonna 1960. Hänen väitöskirjansa käsitteli Gunnar Björlingin runoutta. Kirjailijauransa Carpelan aloitti vuonna 1946 runoteoksella Som en dunkel värme. Seuraavien parinkymmenen vuoden aikana Carpelan julkaisi useita runoteoksia sekä lastenkirjoja. Hän oli Hufvudstadsbladetin kirjallisuusarvostelija vuosina 1949–1964 ja Helsingin kaupunginkirjaston apulaiskirjastonjohtaja vuosina 1964–1980. Ensimmäinen romaani, Rösterna i den sena timmen (suom. Myöhäiset äänet), ilmestyi vuonna 1971. Taiteilijaprofessorina Carpelan toimi vuosina 1980–1993.
Carpelan myös käänsi ruotsiksi suomalaisten nykykirjailijoiden, muiden muassa Paavo Haavikon, Helena Anhavan ja Antti Hyryn tuotantoa. Carpelan sai lukuisia palkintoja, kuten valtion kirjallisuuspalkinnon neljä kertaa ja Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon vuonna 1977. Carpelanille myönnettiin Finlandia-palkinto kahdesti, vuonna 1993 teoksesta Urwind (suom. Alkutuuli) ja vuonna 2005 teoksesta Berg (suom. Kesän varjot). Hän on ensimmäinen, joka on saanut Finlandia-palkinnon kaksi kertaa.
Bo Carpelan asui Espoossa ja harrasti kirjallisuuden lisäksi muun muassa musiikkia ja kuvataidetta. Hän kuului vapaaherralliseen Carpelan-sukuun. Carpelanin veli oli toimittaja Lars Erik Carpelan.
Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Palkinnot

Pro Finlandia -mitali 1978
Valtion kirjallisuuspalkinto 1969, 1972, 1987 ja 1989
Finlandia-palkinto 1993 ja 2005
Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinto 1977
Nils Ferlin -palkinto 1981
Vuoden runoilija -palkinto 1993
Ruotsin akatemian pohjoismainen palkinto 1997
ruotsalainen Pilot-palkinto 1998
Prix Européen de Littérature 2007 – tämä ranskalainen palkinto luovutetaan vuosittain eurooppalaiselle kirjailijalle, joka tuotannollaan edistää eurooppalaisten kulttuurien keskinäistä ymmärrystä
Suomennetut teokset > Kertomakirjallisuus

Myöhäiset äänet.  (Rösterna i den sena timmen, 1971.)  Suomentanut Kyllikki Härkäpää. Tammi, 1974.  ISBN 951-30-3004-0
Ovella kohtaat itsesi: Kertomus.  (Din gestalt bakom dörren: En berättelse, 1975.)  Suomentanut Kyllikki Villa. Tammi, 1988.  ISBN 951-1-10152-8
Kulkeva varjo (1977)
Muistan, uneksin (1979/1996)
Axel (1986)
Rannekello (1986)
Alkutuuli (1993)
Kesän varjot.  (Berg, 2005.)  Suomentanut Oili Suominen. Otava, 2005.  ISBN 951-1-20368-1
Lapsuus (2008)
Lehtiä syksyn arkistosta (2011)
Suomennetut teokset > Runot

Piha (1969)
Elämä jota elät: Valikoima runoja vuosilta 1946–1973 (1974)
Elämä jota elät: Valitut runot 1946–1983.  (Suomentanut Tuomas Anhava)  Otava, 1983.  ISBN 951-1-07635-3
Marginalia (1984)
Vuodet kuin lehdet (1989)
Kleen taulun nimi (1999)
Taivas avoin sinussa: Valitut runot 1984–2001.  (Suomentaneet Tuomas Anhava ym)  Otava, 2001.  ISBN 951-1-17586-6
Diktamina (2003)
Uudet runot (2007)
Gramina (2010)
Yötä vasten (2013)
Suomennetut teokset > Lasten- ja nuortenkirjat

Anders saaressa (1959, suom. 1965)
Anders kaupungissa (1963, suom. 1967)
Kaari (1968, suom. 1970)
Paratiisi (1973)
Julius, 11 vuotta (1982)
Taivaanmaalari: Runoja pienille ja suurille (1990)
Kirjallisuutta

Hellgren, Jan: Bo Carpelan: Rummets diktare.  (Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland, 792)  Helsingfors:  Svenska litteratursällskapet i Finland, 2014.  ISSN 0039-6842  ISBN 978-951-583-284-9
Holmström, Roger (toim.): Det förgrenade ljuset: En bok om Bo Carpelan och hans diktning.  (Festskrift till Bo Carpelan med anledning av hans 80-årsdag)  Helsingfors:  Schildt, 2006.  ISBN 951-50-1642-8
Jäppilä, Leena: Tuulessa, tuulessa: Bo Carpelanin maailma.  Helsinki:  Ntamo, 2014.  ISBN 978-952-215-526-9
Wrede, Johan: ”Carpelan, Bo (1926–2011)”, Suomen kansallisbiografia, osa 2, s. 122–124.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2003.  ISBN 951-746-443-6  / Teoksen verkkoversio.