stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joseph Aoun

| Joseph Aoun |
| --- | --- |

Libanonin presidentti
 9. tammikuuta 2025 alkaen  
Edeltäjä:  Michel Aoun
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. tammikuuta 1964 (ikä 61)
Arvonimi: Hänen Ylhäisyytensä
Tiedot
Uskonto:  maroniittikristitty
Sotilaspalvelus
Palvelusmaa(t):   Libanon
Palvelusvuodet:  1983–2025
Sotilasarvo:  Kenraali
Taistelut ja sodat:  Libanonin sisällissota
Joseph Aoun (arab. جوزاف عون‎, Jūzāf ‘Awn; s. 10. tammikuuta 1964) on libanonilainen sotilas, poliitikko ja  asevoimien komentaja, josta tuli maan presidentti tammikuussa 2025. Hän ei ole sukua edeltäjälleen Michel Aounille.
Aoun valittiin tehtävään parlamentin äänestyksen toisella kierroksella. Presidentin asema oli ollut täyttämättä yli kaksi vuotta, siitä asti kun Michel Aounin kausi päättyi lokakuussa 2022. Aoun on maroniittikristitty, mitä Libanonin vallanjakosopimuksen mukaan edellytetään presidentiltä. Häntä tukevat useat puolueet sekä Yhdysvallat, Ranska ja Saudi-Arabia. Aounin vastaehdokkaalla oli Hizbollahin tuki, mutta hän vetäytyi ja ilmaisi tukensa Aounille.
Aoun liittyi asevoimiin (LAF) vuonna 1983, pitkän Libanonin sisällissodan aikana, jolloin LAF yritti vahvistaa itseään maan vakauttavana voimana. Hän pysyi armeijassa sisällissodan loppuun ja jälleenrakennuskauden ajan ja nousi vähitellen sen riveissä. Hän on useaan otteeseen osallistunut koulutukseen Yhdysvalloissa, kuten terrorismintorjuntakoulutukseen vuonna 2008.
Aoun on ollut asevoimien komentaja vuodesta 2017.
Kääpiögalago

| Kääpiögalago |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Heimo::  Galagot Galagidae
Suku::  Korvamakit Galago
Laji::  demidoff
Kaksiosainen nimi
 Galago demidoff  G. Fischer, 1806 
Synonyymit
 Galagoides demidovii 
 Kääpiögalagon levinneisyys
Katso myös
   Kääpiögalago Wikispeciesissä   Kääpiögalago Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kääpiögalago (Galago demidoff) on galagojen heimoon kuuluva kädellinen, joka elää keskisessä ja läntisessä Afrikassa. Se on kaikista galagolajeista pienin. Sen ruumiin pituus on noin 15 cm ja hännän pituus 20 cm.
Liettuan sosiaalidemokraattinen puolue

| Liettuan sosiaalidemokraattinen puolue> Lietuvos socialdemokratų partija |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  1896
Johto:   Vilija Blinkevičiūtė (pj.)  Gintautas Paluckas (vpj.) 
Ideologia:   sosiaalidemokratia  progressivismi  EU-myönteisyys 
Poliittinen kirjo:  keskusta-vasemmisto
Seimas:  13 / 141
Euroopan parlamentti:  2 / 11
Kansainväliset jäsenyydet:  – PES – SI
Kotisivu:  www.lsdp.lt
Infobox OKNimi-testi OK: 
Liettuan sosiaalidemokraattinen puolue (liett. Lietuvos socialdemokratų partija, LSDP) on liettualainen sosiaalidemokraattinen puolue. Puolueen puheenjohtajana toimii MEP Vilija Blinkevičiūtė, mutta vuoden 2024 parlamenttivaalien jälkeen pääministeriksi nousi varapuheenjohtaja Gintautas Paluckas.
LSDP on Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ja Sosialistisen internationaalin jäsen. 15 600 jäsenellä se on Liettuan suurin puolue.
Historia

Alkuperäinen sosiaalidemokraattinen puolue perustettiin 1. toukokuuta 1896 Vilnassa. Vuosina 1920–1922 puolueella oli 12 paikkaa 150 paikasta Seimasissa. Vuonna 1923 LSDP sai kahdeksan edustajaa ja jäi oppositioon. Toukokuussa 1926 puolue sai 15 paikkaa ja muodosti hallituskoalition Liettuan talonpoikien kansallisen liiton kanssa. Hallitus kuitenkin kaatui joulukuussa samana vuonna vallankaappauksessa. LSDP kiellettiin muiden puolueiden tavoin 1936. Neuvostoliiton miehityksen jälkeen puolue jatkoi toimintaansa maanpaossa Yhdysvalloissa. LSDP perustettiin uudelleen vuonna 1989.
Nykyinen puolue syntyi vuonna 2001, kun Liettuan sosiaalidemokraattinen puolue ja demokraattinen työväenpuolue (aikaisemmin kommunistinen puolue) yhdistyivät. Vuoden 2004 parlamenttivaaleissa LSDP sai 20 paikkaa 141 paikasta. Heinäkuusta 2006 vuoden 2008 vaaleihin puolue johti keskusta-vasemmistolaista vähemmistöhallitusta, jossa oli mukana myös työväenpuolue ja uusi liitto.
Parlamenttivaaleissa vuonna 2008 puolue sai 11,73 % äänistä ja 25 paikkaa. Kuitenkin aikaisemmat hallituskumppanit työväenpuolue ja uusi liitto menettivät paljon paikkoja, minkä johdosta LSDP joutui oppositioon.
Liettuan sosiaalidemokraatteja

Kazys Grinius (1866-1950), presidentti, pääministeri
Algirdas Brazauskas (1932-2010), presidentti, pääministeri, Seimasin puhemies
Gediminas Kirkilas (s. 1951), pääministeri, puolustusministeri
Česlovas Juršėnas (s. 1938), Seimasin puhemies
Aiheesta muualla

Puolueen viralliset sivut (liettuaksi)
| n k  Liettuan puolueet |
| --- | --- |
Seimas:  Kotimaan liitto (50)  Talonpoikien ja vihreiden liitto (32)  Sosiaalidemokraattinen puolue (13)  Liberaalien liike (11)  Vapauspuolue (11)  Työväenpuolue (10)  Puolalaisten vaalitoiminta (3)  Sosiaalidemokraattinen työväenpuolue (3)  Vapaus ja oikeus (1)  Vihreä puolue (1) 
Tilanne lokakuun 2020 vaalien jälkeen
Loistatti

| Loistatti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Boletales
Heimo::  Boletaceae
Suku::  Pseudoboletus
Laji::  parasiticus
Kaksiosainen nimi
 Pseudoboletus parasiticus  (Bull.) Šutara 
Katso myös
   Loistatti Wikispeciesissä   Loistatti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Loistatti (Pseudoboletus parasiticus, vanh. myös Xerocomus parasiticus tai Boletus parasiticus) on Suomessa harvinaisena esiintyvä loistatti, joka loisii toisella sienilajilla, nystymukulakuukuksella. Se on väriltään oliivinkeltainen, pillistö keltainen, jalka ruskeankeltainen. Lakin leveys on noin 2–5 cm, jalka hieman lakin leveyttä pitempi. Halkaisupinta on ylempää vaaleampi. Pintakelmu ei irtoa. Laji kasvaa harvinaisena Etelä-Suomen lehdoissa tammien ja pähkinäpensaan seuralaisena. Loistatilla on tiettävästi keskittymä myös muun muassa Smolenskin alueella Venäjällä. Lajia ei pidetä varsinaisesti ruokasienenä makunsa ja harvinaisuutensa takia.
Decision to Leave

| Decision to Leave> 헤어질 결심 (Heojil gyeolsim) |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Park Chan-wook
Käsikirjoittaja:   Jeong Seo-kyeong  Park Chan-wook 
Tuottaja:  Park Chan-wook
Säveltäjä:  Jo Yeong-wook
Kuvaaja:  Kim Ji-yong
Leikkaaja:  Kim Sang-bum
Pääosat:   Tang Wei  Park Hae-il 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Etelä-Korea
Tuotantoyhtiö:  Moho Film
Levittäjä:  CJ Entertainment
Ensi-ilta:   2022-5-2323. toukokuuta 2022 (Cannes)  2022-9-2222. syyskuuta 2022 (Helsinki)  2023-1-2727. tammikuuta 2023 (Suomi)  
Kesto:  139 minuuttia
Alkuperäiskieli:  korea
Tuotto:  21,7 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Decision to Leave (hangul: 헤어질 결심; hanja: 헤어질 決心; uudistettu latinisaatio: Heojil gyeolsim) on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut eteläkorealainen romanttinen jännityselokuva, jonka on ohjannut, tuottanut ja osittain käsikirjoittanut Park Chan-wook. Sen pääosia esittävät Tang Wei ja Park Hae-il.
Elokuvan keskiössä on univaikeuksista kärsivä rikosetsivä Hae-joon (Hae-il), joka saa tehtäväkseen ratkaista kuolemantapauksen, joka vaikuttaa joko onnettomuudelta tai itsemurhalta. Hän tapaa kuolleen miehen mystisen vaimon Seo-raen (Wei), joka vaikeuttaa hänen työnsä kulkua.
Decision to Leave sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 23. toukokuuta 2022, missä se kilpaili Kultaisesta palmusta. Park Chan-wook palkittiin elokuvajuhlien parhaan ohjaajan palkinnolla. Elokuva esitettiin myös Helsingissä järjestettävillä Rakkautta ja anarkiaa -festivaaleilla syyskuussa 2022. Teatterilevitykseen Suomessa se tulee 27. tammikuuta 2023. Elokuva sai ylistävän vastaanoton kriitikoilta.
Elokuva on ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globeen vuoden 2023 gaalassa, jonka lisäksi se valittiin Etelä-Korean ehdokkaaksi ehdolle parhaan kansainvälisen elokuvan Oscar-palkintoon.
Aiheesta muualla

Decision to Leave Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Miikko Oikkonen

| Miikko Oikkonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1975  Lappeenranta 
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  käsikirjoittaja, ohjaaja, elokuva- ja televisiotuottaja
Käsikirjoittaja
Merkittävät teokset:  Sorjonen (2016)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Miikko Oikkonen on suomalainen käsikirjoittaja ja ohjaaja sekä elokuva- ja televisiotuottaja. Hänet tunnetaan muun muassa Sorjonen-televisiosarjasta.
Oikkonen on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa elokuva- ja televisio-ohjausta, tuottamista ja käsikirjoittamista. Ensimmäinen Oikkosen luoma, käsikirjoittama ja ohjaama draamasarja oli neliosainen minisarja Lemmenleikit (Yle TV2 2008). Olkkonen on yksi Fisher King -tuotantoyhtiön perustajista ja toimi yrityksessä showrunnerina. Fisher King -yhtiön ensimmäinen sarjatuotanto oli fantasiasarja Nymfit (2014), joka perustuu Oikkosen luomaan konseptiin ja jossa hän työskenteli pääkäsikirjoittajana ja ohjaajana. Nymfit-sarja on levinnyt kymmeniin eri maihin ja televisiosarjaan perustuen on julkaistu myös kaksi kirjaa, Nymfit – Montpellierin legenda ja Nymfit – Astarten solmu, joiden kirjoittajina mainitaan Sari Luhtanen ja Miikko Oikkonen.
Oikkosen luomia draamatuotantoja Nymfien lisäksi ovat muun muassa Ihon alla -sarja sekä nordic noir -sarja Sorjonen, josta on julkaistu kolme kautta sekä kokopitkä teatterielokuva Sorjonen: Muraalimurhat. Sorjonen-sarjaa on levitetty myös kansainvälisesti nimellä Bordertown. Sitä ovat esittäneet ainakin Sky Saksassa ja Itävallassa, Polar+ Ranskassa, Canvas Espanjassa ja Netflix kansainvälisesti. Ihon alla -sarjaa on vastaavasti esitetty kansainvälisillä markkinoilla nimellä Replacements. Konseptiin perustuen on julkaistu myös Ihon alla -romaani, jonka ovat kirjoittaneet Tiina Raevaara ja Oikkonen.
Oikkosen myöhempiin töihin kuuluu trillerisarja Helsinki-syndrooma (2022) ja draamasarja Estonia, joka kertoo 1994 uponneesta matkustajalaiva MS Estoniasta ja katastrofia seuranneesta onnettomuustutkinnasta.
Konsensus-päätöksenteko

Konsensus-päätöksenteko on ryhmän päätöstentekoprosessi, jossa toteutuu seuraavat periaatteet:
Kaikki ryhmän jäsenet osallistuvat tai kaikkia rohkaistaan osallistumaan.
Tavoitellaan päätöstä, jonka hyväksyvät kaikki tai laaja enemmistö.
Päätöksenteossa korostuu keskustelu ja prosessi.
Kaikkien mielipiteitä kunnioitetaan ja kaikkien osallistuminen on tärkeää.
Päätöksenteko tehdään yhteistyössä, ja pyritään päätökseen, jossa on huomioitu kaikkien ryhmän jäsenten huolet mahdollisimman hyvin.
Onnistuneen konsensus-päätöksentekoprosessin lopputulos on päätös, joka ei ole välttämättä yksimielinen, mutta se on saavutettu edellä kuvattuja periatteita noudattaen. Tehokkaan konsensus-päätöksenetekoprosessin päätepiste on lopullinen päätös, jonka aikaan saamiseksi on eri tapoja. Hierarkisessa organisaatiossa lopullisen päätöksen voi tehdä organisaation ylin päättävä henkilö tai pieni päättäväksi elimeksi valittu ryhmä tai komitea. Demokraattisessa organisaatiossa päätös puolestaan voidaan saada aikaan ryhmän enemmistöllä, määräenemmistöllä tai yksimielisesti.
Koska konsensus-päätöksenteko pyrkii vähimmäistämään vastustuksen, se on suosittu kansalaisjärjestöissä, joissa päätöksiä noudatetaan mieluiten, jos niillä on suurin mahdollinen tuki. Konsensusta vaaditaan silloin, kun päätöksen noudattamisen valvominen on mahdotonta, ja päätöksen noudattaminen jää yksittäisten yksilöiden harteille. Tällaisissa tapauksissa enemmistö ei voi yksinkertaisesti pakottaa haluaan vähemmistön päälle kuulematta heidänkin ääntään. Koska tarkemman konsensuksen hakeminen on useimmiten aikaavievää ja kuluttavaa, järjestöissä varataan konsensus-päätöksenteko useimmiten vain tärkeimpiä päätöksiä varten.
Titanium

| Titanium Oyj |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: TITAN
Markkina-arvo:  153,3 milj. € (31.12.2021)
Perustettu:  2009
Toimitusjohtaja:  Tommi Santanen
Puheenjohtaja:  Mikko Bergman
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  rahoitus
Tuotteet:  sijoitusrahastot, varainhoito
Liikevaihto:   23,1 milj. € (2021)
Liikevoitto:   11,8 milj. € (2021)
Tilikauden tulos:   9,3 milj. € (2021)
Henkilöstö:   64 (keskim. 2021)
Tytäryhtiöt:  Titanium Rahastoyhtiö Oy Titanium Sijoituspalvelut Oy Titanium Life Oy
Kotisivu:  www.titanium.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Titanium on suomalainen, pankkiryhmistä riippumaton hoivakiinteistöihin ja asuntoihin sijoittaviin erikoissijoitusrahastoihin sekä omaisuudenhoitopalveluihin keskittyvä kasvuyhtiö. Yhtiön liikevaihto vuonna 2021 oli 23,1 miljoonaa euroa ja liikevoitto ilman konserniliikearvon poistoja oli 13,5 miljoonaa euroa. Titanium osti elokuussa 2018 Investium-yhtiöt, joiden liiketoimintaan kuuluvat Investium-rahastot, arvopaperinvälitys, sijoitusneuvonta, vakuutusasiamiestoiminta ja lakiasiaintoimisto. Titaniumin osakkeet ovat listattuna Nasdaq Helsinki Oy:n ylläpitämällä First North Growth Market Finland –markkinapaikalla.
Titanium Oyj:n tytäryhtiöitä ovat Titanium Rahastoyhtiö, Titanium Sijoituspalvelut ja Titanium Life.
Vuonna 2021 yhtiöllä oli kolme kiinteistörahastoa, yksi osakerahasto ja yksi yhdistelmärahasto. Lisäksi se tarjosi omaisuudenhoitopalveluja. Yhtiön päätuote oli hoivakiinteistörahasto, jonka koko oli vuonna 2021 noin 657 miljoonaa euroa. Konsernin palveluiden kohteena oleva varallisuus oli noin 1,5 miljardia euroa vuoden 2021 lopussa. Yhtiön tuotteet on suunnattu varakkaille yksityishenkilöille, yrityksille ja instituutioille, jotka tavoittelevat tasaista tuottokehitystä. Perustajaosakkaat ovat itse sijoittaneet yhtiönsä rahastoihin useita miljoonia euroja.
Titanium listautui First North -listalle syksyllä 2017. Listautumisen yhteydessä yhtiö järjesti osakeannin, jolla se keräsi viisi miljoonaa euroa. Anti ylimerkittiin. Yhtiö sai annissa yli 5 100 uutta omistajaa. Listautumisannissa osakkeen merkintähinta oli 6,15 euroa.
Aiheesta muualla

Titanium
Ricen yliopisto

| Rice University> William Marsh Rice University |
| --- | --- |
  

Motto:  Letters, Science, Art
Perustettu:  1891
Tyyppi:  Yksityinen
Säätiön varat:  4,1 miljardia dollaria
Rehtori:  David Leebron
Henkilökunta:  855
Opiskelijoita:  2 886
Jatko-opiskelijoita:  1 922
Sijainti:  Houston, Texas  Yhdysvallat
Kampus:  Kaupunki (1.2 km²)
Maskotti:  Sammy the Owl
Sivusto:  http://www.rice.edu
William Marsh Rice University (yleensä kutsutaan nimellä Rice University) on yliopisto Yhdysvalloissa, Texasin Houstonissa.
Ricessa yhdistyvät pieni liberal arts -aineita korostava opetusyliopisto sekä tutkimusyliopisto, joka tunnetaan muun muassa nanoteknologian tutkimuksesta. Fullereenin keksiminen vuonna 1985 toi vuoden 1996 Nobelin kemian palkinnon kahdelle Ricen yliopiston tutkijalle.
Noin neljän miljardin dollarin varoillaan Rice on Yhdysvaltain viidenneksi rikkain yliopisto. Opiskelijoita on alle 5 000. Varojen anteliaasta käytöstä johtuen lukukausimaksut ovat kohtuulliset ja Rice onkin arvioitu korkealle yliopistojen välisessä hinta-laatusuhteessa.
Rice listattiin vuonna 2006 Yhdysvaltain 17. parhaaksi yliopistoksi. Yliopiston sisäänpääsyprosentti on 22 %. Yliopiston lukukausimaksu on noin 30 000 dollaria. Suurin osa Ricen opiskelijoista valitsee kaksi pääainetta. 77 prosenttia opiskelijoista asuu yliopiston kampuksella ja suuri määrä opiskelijoita ottaa osaa yliopiston urheilutoimintaan. Ricen opiskelijoille annetaan luottamusvakuutuksen perinteeseen (Honor code) nojautuen erilaisia vapauksia, kuten mahdollisuus tehdä kotitenttejä.
Tunnetuimpia Ricen yliopistosta valmistuneita ovat muun muassa Larry McMurtry, Howard Hughes ja Candace Bushnell.
Historia

Yliopisto perustettiin vuonna 1891 nimellä The William Marsh Rice Institute for the Advancement of Letters, Science and Art. Yliopiston perustaja oli William Marsh Rice. Yliopisto avattiin kuitenkin vasta vuonna 1912. Rice valitsi oppilaikseen sekä naisia että miehiä, joka oli tuohon aikaan poikkeuksellista. Ensimmäinen luokka, joka aloitti opiskelun, koostui 48 miehestä ja 29 naisesta. Vuonna 1960 Ricen instituutti uudelleennimettiin Ricen yliopistoksi. Vuonna 1962 Rice lahjoitti suuren osan maaomaisuudestaan NASAlle. Samana vuonna Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedy piti Ricen yliopiston stadionilla kuuluisan puheensa, jossa hän julkisti Yhdysvaltain aikeen laskeutua kuuhun ennen vuosikymmenen päättymistä. Ricen yliopisto ja NASA tekevät nykyäänkin tiivistä yhteistyötä.
»We choose to go to the moon. We choose to go to the moon in this decade and do the other things, not because they are easy, but because they are hard, because that goal will serve to organize and measure the best of our energies and skills, because that challenge is one that we are willing to accept, one we are unwilling to postpone, and one which we intend to win, and the others, too.» 
(John F. Kennedy, 12. syyskuuta 1962)
Rice alkoi periä lukukausimaksuja vuodesta 1965 lähtien.  G8-maiden tapaaminen pidettiin Ricessa vuonna 1990.
Tiedekunnat

Arkkitehtuuri (Rice School of Architecture)
Tekniikka (George R. Brown School of Engineering)
Humanistiset tieteet (School of Humanities)
Musiikki (Shepherd School of Music) perustettu vuonna 1974
Luonnontieteet (Wiess School of Natural Sciences)
Sosiaalitieteet (School of Social Sciences) perustettu vuonna 1979
Kauppatieteet (Jesse H. Jones Graduate School of Management) perustettu vuonna 1974
Aikuisopiskelu (Susanne M. Glasscock School of Continuing Studies)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.rice.edu/
Open Content Alliance
Adobe
Biodiversity Heritage Library Project
Columbian yliopisto
Emory University
European Archive
HP Labs
Internet Archive
Johns Hopkins University Libraries
Missouri Botanical Garden
MSN Search
National Archives
National Archives
O’Reilly Media
Prelinger Archives
Research Libraries Group
Ricen yliopisto
Smithsonian Institution Libraries
University of British Columbia (virallistamatta)
Kalifornian yliopisto
University of Illinois at Urbana-Champaign
Toronton yliopisto
Yahoo
JFK puhumassa Rice Stadiumilla 12. syyskuuta 1962.
Lovett Hall oli ensimmäinen kampukselle valmistunut rakennus.
Piedimulera

| Piedimulera |
| --- | --- |
 Paolo Montin kuva Piedimulerasta.
 vaakuna
 Piedimulera
 Koordinaatit: 46°01′N, 8°15′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Piemonte
Maakunta:  Verbano-Cusio-Ossola
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Alessandro Lana
Pinta-ala:  
 – Maa:  7,57 km²
Korkeus:  247 (min. 226 - maks. 1 525) m
Väkiluku (2015):  1 528
 – Väestötiheys:  201,96 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  28885
Suuntanumero(t):  0324
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Piedimulera on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. 
Piedimuleran naapurikunnat ovat Calasca-Castiglione, Pallanzeno, Pieve Vergonte ja  Vogogna.
Aurano

| Aurano |
| --- | --- |
 Aurano
 vaakuna
 Aurano
 Koordinaatit: 46°00′N, 8°35′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Piemonte
Maakunta:  Verbano-Cusio-Ossola
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Davide Molinari
Pinta-ala:  
 – Maa:  21,16  km²
Korkeus:  683 (min. 448 - maks. 2 156) m
Väkiluku (2015):  111
 – Väestötiheys:  5,25  as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  28812
Suuntanumero(t):  0323
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aurano on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. 
Auranon naapurikunnat ovat Cannero Riviera, Falmenta, Intragna, Miazzina, Oggebbio, Premeno ja Trarego Viggiona.
Anita Hirvonen

Anita Hirvonen vuonna 2015
Anita Hirvonen vuonna 1985.
Anita Hirvonen vuonna 1980.
Anita Hirvonen (oik. Anita Riitta Helena Lindgren, s. 7. helmikuuta 1946 Äänekoski) on suomalainen iskelmälaulaja. Hänen tunnetuimpia kappaleitaan ovat ”Ei itketä lauantaina”, ”Maitolavan prinsessa”, ”Ranta-reggae”, ”Et usko kuinka koskeekaan”, ”Ans kattoo ny”, ”Ovi sydämeen auki on” ja "De va kukku de".
Ura

Anita Hirvosen ensimmäinen single '”Kaks kanaa / Älä! Älä!” ilmestyi vuonna 1966. Laulaja tuli tunnetuksi uransa alkuaikoina rohkealla julkikuvallaan ja railakkaalla ohjelmistollaan Jorma Weneskosken orkesterin solistina. Ensimmäiset hitit olivat ”Itke vaan, jos helpottaa” (1967) ja ”Anitan parempi polkka” (1968).
Hiljaisen 1970-luvun alkupuolen jälkeen Anita Hirvonen levytti seuraavan hittinsä ”Sydän rakastaa” vuonna 1977.
1980-luvulla syntyi useita menestyskappaleita, kuten muun muassa ”Rantareggae”, '”Et usko kuinka koskeekaan”, ”Ans kattoo ny”, ”De va kukku de” ja ”Ovi sydämeen auki”. Vuosina 1981–1983 ilmestyneistä albumeista kolme saavutti myynnissä kultalevyrajan.
1990-luvulla Hirvonen juonsi MTV3-kanavan viihdeohjelmia: Ei itketä lauantaina (yhdessä Petri Kaivannon kanssa) 1993–1995, Maitolaituri soi ja Hecumania (yhdessä Pertti Salovaaran kanssa). Vuonna 1994 ilmestyi pitkäsoitto Maitolavan prinsessa, jonka singlenä julkaistu nimikappale oli Anita Hirvosen oma sanoitus. 1990-luvulla Hirvonen juonsi televisiossa muutamia viihdeohjelmia ja laulajasta tehtiin vuonna 1996 televisioon 50-vuotisdokumentti, joka palkittiin Venlalla.
Vuonna 2004 julkaistun Älä tule myöhään -albumin nimikappale soi runsaasti radiossa, samoin kuin ”XL-nainen”. Anita Hirvosen elämästä kertovan Anita-musikaalin ensi-ilta oli vuonna 2007 laulajan nykyisessä kotikaupungissa Riihimäellä Riihimäen Teatterissa.
Yksityiselämä

Hirvonen joutui asumaan jokusen vuoden lastenkodissa sen jälkeen, kun hänen äitinsä kuoli hänen ollessaan vähän yli vuoden ikäinen. Hirvosen isä oli silloin vankilassa. Nelivuotiaasta lähtien Hirvonen asui isoäitinsä luona Äänekoskella. Hirvonen aloitti julkiset esiintymisensä jo viisivuotiaana. Hän lauloi kirkoissa, maatalousnäyttelyissä ja erilaisissa juhlissa. Kuusivuotiaana Hirvonen lauloi Äänekosken kirkossa tilaisuudessa, joka taltioitiin. Nuoruusvuosina hän asui Sveitsissä ja teki laulukeikkoja. 1970-luvun alussa Anita Hirvonen oli naimisissa nyrkkeilijä Harri Piitulaisen kanssa.
Diskografia

| --- | --- |
 Studioalbumit Tänään (1976)  Villitsee mun (1977)  Ovi sydämeen (1981)  De va kukku de (1982)  On nuoruus haihtuva (1983)  Ans kattoo ny (1983)  Päivään uuteen (1984)  Anna aikaa rakkaudelle (1986)  Anita Hirvonen (1990)  50-luvun sykkeessä (1991)  Maitolavan prinsessa (1993)  Ei itketä lauantaina (1994)  Älä tule myöhään (2004)  Hei Mambo (2008)  Värinää riittää (2016) :  Kokoelma-albumit Anitan parempi polkka (1982)  Parhaat (1985)  CBS-klassikot (1989)  Kaksi klassikkoa: Sydän rakastaa / Ovi sydämeen (1994)  Sydän rakastaa (1996)  20 suosikkia – Itke vaan jos helpottaa (1997)  Poptorin parhaat (1999)  Anita Hirvosen klassikot (2000)  Parhaat – 18 suosituinta sävelmää (2001)  Suomi huiput – 20 hittiä (2003)  40 unohtumatonta laulua (2006)  Sydän rakastaa – Kootut levytykset 1976–1980 (2014)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Anita Hirvosen viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive).
Anita Hirvonen Pomus.netin tietokannassa.
Anita Hirvosen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Ylen Elävä arkisto: Anita Hirvonen – keikkalavojen iskelmätähti
Riihimäen Teatteri: Anita (Arkistoitu – Internet Archive).
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Sipola

Sipola voi viitata seuraaviin:
Paikannimenä

Sipola, alue Kempeleen Rajakorvessa
Sipola, kylä Siikalatvalla
Sipolankylä, kylä Sotkamossa
Sipolankylä, kylä Utajärvellä
Sipolanmäki, kylä Haminassa
Sipolanperä, kylä Lumijoella.