stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Street Poetry
Vastaanotto

Eräät kriitikot ovat kehuneet albumia Hanoi Rocksin ensimmäiseksi kunnon rock-albumiksi sitten alkuperäisen yhtyeen hajoamisen vuonna 1985. Eräissä arvioissa albumia on pidetty parempana kuin epätasaista mutta monta hittiä sisältänyttä Twelve Shots on the Rocksia vuodelta 2002 ja toiseksi viimeisintä albumia Another Hostile Takeoveria, joka herätti kahtiajakoa puolesta kriitikoissa puolesta ja vastaan. Kriitikkojen suosiollisista arvosteluista huolimatta Street Poetry nousi ilmestyttyään vasta Suomen virallisen albumilistan 6. sijalle. Esimerkiksi Nyt-liitteen 36. numerossa arveltiin, että Street Poetry olisi noussut kärkikolmikkoon Eppu Normaalin Syvään päähän- ja CMX:n Talvikuningas-albumien kanssa. Nyt-liite piti Street Poetrya parhaana Hanoi Rocks -albumina 20 vuoteen. Lehti kirjoitti, että Twelve Shots on the Rocks oli yhtyeen alun kangertelua ja Another Hostile Takeover taas oli ohilyönti. Lehden mukaan albumin "soitto on täynnä sähköä, soundi lihaksikas ja Michael Monroe laulaa kenties vahvemmin kuin koskaan". Soundissa taas kirjoitettiin, että levy on rehellistä rockia, mutta McCoy ja Monroe eivät enää pysty tekemään samanlaisia hittejä kuin nuorina 1980-luvulla. Lehden arvostelun kirjoittajan Tero Alangon mielestä levyltä ei löytynyt mitään erityisen tarttuvaa kappaletta ja piti alkuperäisen Hanoi Rocksin tuotantoa parhaimpana. Musiikkiin ja trendeihin erikoistunut Unik Paperin arvostelun kirjoittanut Jarkko Mäkelä piti levyä ihan onnistuneena, mutta valitti, että tasapaksulta kuulostavalta albumilta puuttuivat hitit, joita oli kuitenkin löytynyt useampikin Twelve Shots on the Rocks- ja Another Hostile Takeover-albumeilta. Lehti ei uskonut, että muuten raikkaalta kuulostavalta albumilta nousee mitään erityisiä hittejä. Kaikki arviot ovat olleet kuitenkin yhtä mieltä siitä, että albumi kuulostaa perinteisesti Hanoi Rocksilta.
Vastaanotto > Arvostelut

Länsi-Savo 17. syyskuuta 2007:
Nyt-liite nro 36 (7.–13. syyskuuta 2007):
Rumba nro 15/2007:
Sue-lehti:
Soundi-lehti:
Unik Paper:
Mesta.net:
Classic Rock syyskuu 2007:
Metal-Temple:
Sub:
Sorsasalo (Savonlinna)

Sorsasalo
| --- | --- |
Sijainti:  62°6.2′N, 028°42.7′E, Savonlinna Suomi
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Sorsasalo on laaja saari Savonlinnan kaupungin alueella Haponlahden kanavan koillispuolella Enonvedellä Saimaalla. Sen pinta-ala on noin yhdeksän neliökilometriä.
Saarella on pysyvää maatalouspohjaista asutusta. Saarelta on myös kiinteä tieyhteys mannermaalle Pentinsalmen siltaa pitkin. Saarella on myös kaksi järveä.
Eruption (yhtye)

| Eruption> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1969–1985
Tyylilaji:  R&B, dance-pop, disco
Kotipaikka:  Iso-Britannia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Jane Jochen, vokalisti (1980–1985)   Greg Perinneau, kitara   Morgan Perinneau, bassokitara   Eric Kingsley, rummut   Gerry Williams, kosketinsoittimet  
Entiset jäsenet:  Leslie Johnson, vokalisti (1969–1976)   Precious Wilson, vokalisti (1974–1979)   Kim Davis, vokalisti (1980)   Andy Weekes Barbados, rummut (1983–1985)  
Levy-yhtiö:  RCA, Hansa, Jupiter
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eruption oli suosittu disco, soul ja R&B -musiikkia esittänyt englantilainen pop-yhtye 1970- ja 80-luvun taitteessa.
Historia

Yhtye perustettiin Englannissa vuonna 1974 nimellä Silent Eruption. Seuraavana vuonna yhtye voitti RCA:n Soul-laulukilpailun ja ensi single "Let Me Take You Back in Time" julkaistiin vuonna 1976. Yhtyeen suosion käännyttyä kuitenkin nopeasti laskuun, alkuperäinen vokalisti Leslie Johnson jätti yhtyeen ja hänet korvasi taustalaulajana toiminut Precious Wilson. Yhtyeen lähdettyä esiintymiskiertueelle Saksaan, jo silloin suositun Boney M -yhtyeen manageri ja tuottaja Frank Farian kiinnitti huomionsa yhtyeeseen. Yhtyeen nimi lyhentyi muotoon Eruption ja yhtye sai Farianin kautta levytyssopimuksen saksalaiselle Hansa Records -levymerkille. Yhtye myös toimi Boney M:n lämppärinä tämän kiertueilla.
Single "Party Party" oli lähinnä marginaalinen hitti, mutta joulukuussa 1977 ilmestyneeltä Eruption-LP:ltä julkaistu coverversio kappaleesta "I Can't Stand the Rain" oli sitten jättimenestys yltäen Englannin singlelistan sijalle viisi sekä amerikkalaisella U.S. Billboard Hot 100-listalla sijalle 18. Yhtyeen toinen LP "Leave a Light" ilmestyi loppuvuodesta 1978 ja myös siltä julkaistiin kaksi singleä. Ensimmäinen single "I'll Keep a Light in My Window" osoittautui yllättäen flopiksi, mutta onneksi toinen single "One Way Ticket" palautti yhtyeen takaisin listoille. Parhaimmillaan single oli englannin singlelistan yhdeksäntenä. Kappaleen on usein luultu olevan Boney M:n tuotantoa.
Precious Wilson jätti yhtyeen vuonna 1979 ryhtyen soolouralle. Hänen tilalleen solistiksi tuli Kim Davis. Vaikka moni epäili yhtyeen tulevaisuutta Wilsonin lähdön jälkeen, yhtyeen kolmannelta LP:ltä "Fight Fight Fight" julkaistu single "Go Johnnie Go" nousi Saksan listoilla 10 parhaan kappaleen joukkoon, tosin tällä kertaa Englannista ei singlelle riittänyt menestystä. Kim Davisin kuoltua auto-onnettomuudessa yhtyeen solistiksi tuli Jane Jochen. Uusi single, cover-versio Del Shannonin kappaleesta "Runaway" julkaistiin joulukuussa 1980 ja ylsi parhaimmillaan sijalle 21 Saksan singlelistalla.
Keväällä 1981 yhtyeeltä julkaistiin kokoelmalevy sekä single "You (You Are My Soul)". Tämän jälkeen yhtye vaihtoi levymerkkiä tehden sopimuksen Ralph Siegelin Jupiter Records -yhtiön kanssa. Siihen mennessä yhtyeen suosio oli jo merkittävästi hiipunut ja neljänneltä LP:ltä "Our Way" julkaistut singlet eivät juurikaan menestyneet. Yhtyeen viimeiseksi singleksi jäi "Where Do I Begin" ja yhtye hajosi vuonna 1985. Yhdeksän vuotta myöhemmin Frank Farian julkaisi CD:n "Eruption Gold" joka sisälsi remix-versiot seitsemästä Eruptionin kappaleesta sekä kolmetoista muuta kappaletta, jotka olivat Precious Wilsonin soolotuotantoa. Precious Wilson jatkaa keikkailua Eruption-nimellä, mutta kokoonpanossa ei ole mukana ketään yhtyeen alkuperäisjäsenistä.
Levytykset > Albumit

Eruption 1977
"I Can't Stand The Rain"
"Movin'"
"I'll Take You There"
"Computer Love"
"The Way We Were"
"Do You Know What It Feels Like"
"Be Yourself"
"I Can't Carry On"
"Wayward Love"
"Party, Party..."
Leave a Light 1978
"Leave A Light (I'll Keep A Light In My Window)"
"Sweet Side"
"Up And Away"
"Left Me In The Rain"
"Valley Of The Dolls"
"One Way Ticket"
"Hey There Lonely Girl"
"No Good Searching"
"Fire Is Gone"
Fight Fight Fight 1980
"Go Johnnie Go"
"You"
"Fight Fight Fight"
"It's Alright"
"Go Ahead"
"We Gotta Talk About It
"Call My Name"
"Stand Up & Sing Halelluyah"
"Spaced Out"
"Come Back To Me"
"Moonlight"
"Heading For The Top"
Our Way 1983
"I Can't Help Myself" / "It's The Same Old Song"
"Joy To The World"
"Let There Be Rock"
"Big Bang"
"In A Thousand Years"
"Much Too Late"
"Ecstasy"
"We Don't Need Nobody"
"Time"
"Again And Again"
Gold 20 Superhits 1994
"I Can't Stand The Rain" (Remix '94)
"One Way Ticket" (Remix '94)
"Cry To Me"
"We Are On The Race Track"
"Valley Of The Dolls"
"Hold On I'm Coming"
"Go Johnnie Go"
"Raising To My Family"
"I Don't Know"
"Leave A Light"
"The Way We Were"
"Funky Fingers (Medley)"
"Stay By My Side"
"If I Loved You Less"
"All Coloured In Love"
"Mr. Pilot Man"
"Everyday Will Be Like A Holiday"
"Party, Party..."
"The Night The Music Died"
"Together Forever"
I Can't Stand The Rain 1995
"I Can't Stand The Rain"
"Runaway"
"Go Johnnie Go"
"We Gotta Talk About It"
"Leave A Light"
"Good Good Feeling"
"One Way Ticket"
"Be Yourself"
"Party, Party..."
"Stand Up And Sing Hallellujah"
"It's Alright"
"Hey There Lonely Girl"
"Computer Love"
"Left Me In The Rain"
"Fire Is Gone"
"Come Back To Me"
Levytykset > Singlet

"Let Me Take You Back In Time" (1976)
"I Can't Stand The Rain" / "Be Yourself"  (1977)
"Party Party" (1978)
"Leave A Light" (1978)
"One Way Ticket" / "Left Me In The Rain"  (1979)
"Sweet Side" (1979)
"Go Johnnie Go" / "Call My Name" (1980)
"Runaway" / "Good Good Feeling" (1980)
"You (You Are My Soul)" (1981)
"Up And Away" (1982)
"In A Thousand Years" / "We Don't Need Nobody" (1983)
"I Can't Help Myself" / "It's The Same Old Song" (1983)
"Joy To The World" / "Time" (1983)
"Where Do I Begin" (1984)
"I Can't Stand The Rain '88" (1988)
"One Way Ticket '94" (1994)
Sophie Vavasseur

| Sophie Vavasseur> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1992 Irlanti
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2002–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Sophie Vavasseur (s. 1992) on irlantilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt sekä elokuvissa että näyttämöllä. Vavasseur sai ensimmäisen pääroolinsa kymmenvuotiaana elokuvasta Evelyn.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2002 | Evelyn | Evelyn Doyle |
| 2004 | Resident Evil: Apocalypse | Angela Ashford |
| 2007 | Jane Austenin jalanjäljillä | Jane Lefroy |
| 2007 | Northanger Abbey | Annie Thorpe |
| 2007 | The Old Curiosity Shop | Nell Trent |
| 2010 | La posesión de Emma Evans | Emma |
| 2014 | Poison Pen | Jessica |
Eric Martinsson

| Eric Martinsson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. lokakuuta 1992 (ikä 31) Klippan, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  88 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Rögle BK (Allsv.) Växjö Lakers HC (SHL) Iowa Wild (AHL) Genève-Servette HC (NL) Barys Nur-Sultan (KHL) HV71 (SHL)
Eric Martinsson (s. 22. lokakuuta 1995 Klippan, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja.
Ura > Maajoukkueura

Martinsson on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa 13 ottelua tehden neljä syöttöpistettä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Tourin ensimmäisessä kaksoismaaottelussa 21. huhtikuuta 2016 Södertäljessä Venäjää vastaan. Martinsson merkittiin Ruotsin nelospuolustajapariin Emil Johanssonin viereen. Hän keräsi ottelusta tehomerkinnän +1. Martinsson putosi lopulta viimeisten joukossa saman kevään MM-joukkueesta.
Muuta

Martinssonin pikkuveli Anton pelaa maalivahtina Providence Collegen yliopistojoukkueessa.
Eurooppatie E70

Eurooppatie E70 on eurooppatie, joka alkaa Atlantin valtameren rannalta La Coruñan kaupungista Espanjasta. Tie kulkee Ranskan, Italian ja Balkanin halki Mustanmeren länsirannalle Varnaan Bulgariaan. Mustanmeren etelärannan Samsunin kaupungista Turkista tie jatkuu pitkin rannikkoa päättyen Georgiaan Potin kaupunkiin.
Varnan ja Samsunin välille Mustanmeren yli on suunniteltu avattavaksi lauttayhteys.
Reitti

A Coruña – Oviedo – Bilbao – San Sebastián – Bordeaux – Clermont-Ferrand – Lyon – Chambéry – Susa – Torino – Alessandria – Tortona – Ventesia – Palmanova – Trieste – Ljubljana – Zagreb – Djakovo – Belgrad – Vršac – Timișoara – Caransebeș – Bukarest – Giurgiu – Ruse – Razgrad – Shoumen – Varna ... Samsun – Ordu – Giresun – Trabzon – Batumi – Poti
Kuvia

E70-tietä Ranskassa.
E70-tietä Mestren lähellä Italiassa.
E70-tietä Kroatiassa.
Kaksikaistaista E70-tietä Romaniassa.
E70 Koillis-Turkissa.
Ester Boserup

| Ester Boserup |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. toukokuuta 1910 Kööpenhamina, Tanska
Kuollut: 24. syyskuuta 1999 (89 vuotta) Geneve, Sveitsi
Kansalaisuus:   Tanska
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  taloustiede
Tunnetut työt:  The Conditions of Agricultural Growth (1965) Woman's Role in Economic Development (1970)
Ester Talke Boserup (o.s. Børgesen; 18. toukokuuta 1910 Kööpenhamina, Tanska – 24. syyskuuta 1999 Geneve, Sveitsi) oli tanskalainen taloustieteilijä.
Ura

Boserup työskenteli Tanskan valtiolle vuosina 1935–1947 ja Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissiolle vuosina 1947–1965. Tämän jälkeen hän työskenteli Tanskassa konsulttina, useiden komiteoiden jäsenenä ja tiedekirjailijana.
Boserupin merkittävimmät teokset olivat The Conditions of Agricultural Growth (1965) ja Woman's Role in Economic Development (1970). Ensimmäisessä hän esitti väestönkasvun johtavan maataloustuotannon kasvuun, koska väestönkasvu pakottaa ihmiset kehittämään ja omaksumaan uusia maatalouden tekniikoita. Jälkimmäisessä hän vaati yhteiskunnallisia kehitysohjelmia ottamaan paremmin huomioon naisten roolin kehitettävissä maissa.
Julkaisut

Ester Boserup: The Conditions of Agricultural Growth: The Economics of Agrarian Change Under Population Pressure. Routledge, 1965.
Ester Boserup: Woman's Role in Economic Development. St. Martin's Press, 1970.
Ester Boserup ja Ignacy Sachs: Foreign Aid to Newly Independent Countries. Mouton, 1971.
Ester Boserup: Population and Technological Change: A Study of Long-Term Trends. University of Chicago Press, 1981.
Sophie Schmidt

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sophie Schmidt vuonna 2016. |  Sophie Schmidt vuonna 2016. |  Sophie Schmidt vuonna 2016. |  |
Maa:   Kanada
Naisten jalkapallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 |  |  |
|  Pronssia | Lontoo 2012 |  |  |
|  Pronssia | Rio de Janeiro 2016 |  |  |
Sophie Diana Schmidt (s. 28. kesäkuuta 1988 Winnipeg, Manitoba) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 221 maaottelua ja tehnyt niissä 20 maalia. Hän on ollut voittamassa maanosaliitto CONCACAF:in mestaruutta vuonna 2010 ja olympiakultaa Tokiossa 2021 sekä saavuttamassa olympiapronssia Lontoossa 2012 ja Rio de Janeirossa 2016. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi Kanadan kaikki neljä ottelua alusta loppuun. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Schmidt on edustanut kotimantereensa seurojen lisäksi Euroopassa ruotsalaista Kristianstadia ja kolme vuotta saksalaista Frankfurtia. Kaudesta 2019 alkaen hän on pelannut Yhdysvalloissa Houston Dashin joukkueessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sophie Schmidt Wikimedia Commonsissa
Kanadan joukkue – Kesäolympialaiset 2016
1 Labbé |
2 Chapman |
3 Buchanan |
4 Zadorsky |
5 Quinn |
6 Rose |
7 Wilkinson |
8 Matheson |
9 Bélanger |
10 Lawrence |
11 Scott |
12 Sinclair |
13 Schmidt |
14 Tancredi |
15 Prince |
16 Beckie |
17 Fleming |
18 D'Angelo |
Valmentaja Herdman
Kanadan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2019
1 Labbé |
2 Chapman |
3 Buchanan |
4 Zadorsky |
5 Quinn |
6 Rose |
7 Grosso |
8 Riviere |
9 Huitema |
10 Lawrence |
11 Scott |
12 Sinclair |
13 Schmidt |
14 Carle |
15 Prince |
16 Beckie |
17 Fleming |
18 Sheridan |
19 Leon |
20 Woeller |
21 D'Angelo |
22 Agnew |
23 Hellstrom |
Valmentaja Heiner-Møller
Kanadan joukkue – Kesäolympialaiset 2020
1 Labbé |
2 Chapman |
3 Buchanan |
4 Zadorsky |
5 Quinn |
6 Rose |
7 Grosso |
8 Riviere |
9 Leon |
10 Lawrence |
11 Scott |
12 Sinclair |
13 Viens |
14 Gilles |
15 Prince |
16 Beckie |
17 Fleming |
18 Sheridan |
19 Huitema |
20 Schmidt |
21 Carle |
22 McLeod |
Valmentaja Priestman
Kanadan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2023
1 Sheridan |
2 Chapman |
3 Buchanan |
4 Zadorsky |
5 Quinn |
6 Rose |
7 Grosso |
8 Riviere |
9 Huitema |
10 Lawrence |
11 Viens |
12 Sinclair |
13 Schmidt |
14 Gilles |
15 Prince |
16 Carle |
17 Fleming |
18 D’Angelo |
19 Leon |
20 Lacasse |
21 Awujo |
22 Proulx |
23 Smith |
Valmentaja Priestman
Sumitomo denkikōgyō

| Sumitomo denkikōgyō |
| --- | --- |

ISIN:  JP3407400005
Perustettu:  1897
Toimitusjohtaja:  Masayoshi Matsumoto
Toimiala:  sähkötekniikka
Tuotteet:  sähköjohdot ja muut tarvikkeet
Liikevaihto:  2,159 miljoonaa jeniä
Henkilöstö:  206 000
Emoyhtiö:  Sumitomo
Tytäryhtiöt:  350 kpl
Kotisivu:  http://global-sei.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sumitomo denkikōgyō on japanilainen sähkötekniikan alan yritysryväs. Sen 350 tytäryritystä toimii 30 maassa ja työllistää yli 200 000 henkeä.
Se valmistaa sähköjohtoja, kaapeleita ja valvontajärjestelmiä. Vuonna 2012 se oli CNN Money -julkaisun mukaan maailman 422. suurin yritys.
Eurooppatie E65

E65 eli Eurooppatie 65 on 3 800 kilometriä pitkä eurooppatie, joka johtaa Ruotsin Malmöstä Kreikan Chaniáan.
Reitti

| Valtio | Reitti |  |
| --- | --- | --- |
| Ruotsi | Malmö – Ystad |  |
(Itämeri, lautta Ystad–Świnoujście)
| Puola | Świnoujście – Wolin – Goleniów – Szczecin – Świebodzin – Jelenia Góra |  |
| Tšekki | Harrachov – Železný Brod – Turnov – Mladá Boleslav – Praha – Jihlava – Brno |  |
| Slovakia | Bratislava |  |
| Unkari | Rajka – Mosonmagyaróvár – Csorna – Szombathely – Körmend – Zalaegerszeg – Nagykanizsa – Letenye |  |
| Kroatia | Zagreb – Karlovac – Rijeka – Split – Metković – Dubrovnik |  |
| Montenegro | Petrovac – Podgorica – Bijelo Polje |  |
| Pohjois-Makedonia | Skopje – Kičevo – Ohrid – Bitola |  |
| Kreikka | Níki – Kozáni – Lárisa – Domokós – Lamía – Brálos – Antírrio – Ríon–Antírrion silta – Río – Patras – Kórinthos – Trípoli – Kalamáta … Kíssamos – Chaniá |  |
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eurooppatie E65 Wikimedia Commonsissa
Eurooppatiet
E1 | E3 | E4 | E5 | E6 | E7 | E8 | E9 | E10 | E11 | E12 | E13 | E14 | E15 | E16 | E17 | E18 | E19 | E20 | E21 | E22 | E23 | E24 | E25 | E26 | E27 | E28 | E29 | E30 | E31 | E32 | E33 | E34 | E35 | E36 | E37 | E38 | E39 | E40 | E41 | E42 | E43 | E44 | E45 | E46 | E47 | E48 | E49 | E50 | E51 | E52 | E53 | E54 | E55 | E56 | E57 | E58 | E59 | E60 | E61 | E62 | E63 | E64 | E65 | E66 | E67 | E68 | E69 | E70 | E71 | E72 | E73 | E74 | E75 | E76 | E77 | E78 | E79 | E80 | E81 | E82 | E83 | E84 | E85 | E86 | E87 | E88 | E89 | E90 | E91 | E92 | E94 | E95 | E96 | E97 | E98 | E99 | E101 | E105 | E115 | E117 | E119 | E121 | E123 | E125 | E127 | E136 | E271 | E551 | E844
Eurooppatie E75

E75 eli eurooppatie 75 on 5 639 kilometrin pituinen eurooppatie, joka alkaa Vuoreijasta Norjassa ja loppuu Siteíaan Kreetalla Kreikassa. Suomessa valtatie 4 on kokonaisuudessaan osa sitä, lukuun ottamatta lyhyttä osuutta Unioninkadulta Erottajalle Helsingissä.
Reitti

Vuoreija – Vesisaari – Uuniemi – Varangerbotn – Teno – Utsjoki – Inari – Ivalo – Sodankylä – Rovaniemi – Kemi – Oulu – Jyväskylä – Heinola – Lahti – Helsinki – (lautta) – Gdańsk – Gliwice – Krolniewice – Łódź – Piotrków Trybunalski – Katowice – Žilina – Bratislava – Györ – Budapest – Szeged – Subotica – Novi Sad – Belgrad – Niš – Kumanovo – Skopje – Gevgelija – Évzonoi – Thessaloniki – Lárisa – Almyrós – Lamía – Ateena – (lautta) – Chaniá – Iraklion – Ágios Nikólaos – Siteía.
E75 oli Helsingin ja Gdańskin väliltä 1990-luvun jälkeen "poikki" säännöllisen lauttayhteyden puuttumisen vuoksi, kunnes Finnlines aloitti liikennöinnin Helsingistä Gdyniaan kesäkuussa 2009, tosin vuonna 2016 matkustajaliikenne reitillä oli jälleen keskeytyksissä. Reitti poikkeaa hieman virallisesta viitoituksesta, sillä Helsingissä lautat lähtivät Vuosaaren satamasta (yhteys E75:lle teiden 50 ja 103 kautta) ja Gdynia sijaitsee noin 15 kilometriä Gdańskista luoteeseen (yhteys Eurooppatie E28:n kautta). Puolaan vievän lautan sijasta on käytettävissä Via Baltica (E67), joka virallisesti alkaa Helsingistä ja risteää E75-tietä Puolan Piotrków Trybunalskissa.
Kuvia

E75-tietä Norjassa lähellä Suomen vastaista rajaa ja rajan takana olevaa Utsjoen kuntakeskusta. Taustalla Tenojoen ylittävä Saamen silta.
Talvinen E75 Inarissa
E75 Ukonjärvellä, Inarissa
E75 Oulussa
E75 Heinolassa. Taustalla Tähtiniemen silta.
Lahdenväylä Jakomäen kohdalla
Lahdenväylä Kehä I:n eritasoliittymän kohdalla Helsingissä.
Veiksel-joen ylittävä silta Toruńissa, Puolassa.
E75 Bielsko-Białassa, Puolassa.
E75/M5 Unkarissa
E75 Röszkessä, Unkarissa lähellä Serbian vastaista rajaa.
E75/A 1 Serbiassa lähellä Inđijaa.
E75 Iraklionissa, Kreikassa.
Englannin 1. divisioonan kausi 1889–1890

| Englannin 1>  divisioona 1889-1890 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  12
Mestari:  Preston North End
Ottelut:  132
Maalit:  611 (4,63 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Jimmy Ross, Preston (34) 
Alempi sarjataso:  Football Alliance
  ← 1888–1889 :  1890–1891 → 
Kausi 1889-1890 oli The Football Leaguen toinen kausi. Mukana oli samat liigan kaksitoista perustajajäsentä kuin edellisellä kaudella. Liigan mestaruuden voitti Preston North End.
Sarjataulukko

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Preston North End  | 22 | 15 |  3 |  4 | 71 | 30 | +41 | 33 |
| 2 | FC Everton  | 22 | 14 |  3 |  5 | 65 | 40 | +25 | 31 |
| 3 | Blackburn Rovers  | 22 | 12 |  3 |  7 | 78 | 41 | +37 | 27 |
| 4 | Wolverhampton Wanderers | 22 | 10 |  5 |  7 | 51 | 38 | +13 | 25 |
| 5 | West Bromwich Albion  | 22 | 11 |  3 |  8 | 47 | 50 | -3 | 25 |
| 6 | FC Accrington  | 22 |  9 |  6 |  7 | 53 | 56 | -3 | 24 |
| 7 | Derby County  | 22 |  9 |  3 | 10 | 43 | 55 | -12 | 21 |
| 8 | Aston Villa  | 22 |  7 |  5 | 10 | 43 | 51 | -8 | 19 |
| 9 | Bolton Wanderers  | 22 |  9 |  1 | 12 | 54 | 65 | -11 | 19 |
| 10 | Notts County  | 22 |  6 |  5 | 11 | 43 | 51 | -8 | 17 |
| 11 | FC Burnley  | 22 |  4 |  5 | 13 | 36 | 65 | -29 | 13 |
| 12 | FC Stoke  | 22 |  3 |  4 | 15 | 27 | 69 | -42 | 10 |
Kolme viimeistä uudelleenvalintaan.
Ottelut

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Koti \ Vieras  | ACC  | AST  | BLA  | BOL  | BUR  | DER  | EVE  | NOC  | PNE  | STO  | WBA  | WOL  |
| Accrington FC  | — |  4–2  |  2-2  |  3–1  |  2-2  |  6-1  |  5-3  |  1-8  |  2-2  |  2-1  |  0-0  |  6-3  |
| Aston Villa FC  |  1-2  | — |  3-0  |  1-2  |  2-2  |  7-1  |  1-2  |  1-1  |  5-3  |  6-1  |  1-0  |  2-3  |
| Blackburn Rovers FC  |  3-2  |  7-0  | — |  7-1  |  7-1  |  4-2  |  2-4  |  9-1  |  3-4  |  8-0  |  5-0  |  4-3  |
| Bolton Wanderers FC  |  2-4  |  2-0  |  3-2  | — |  2-2  |  7-1  |  3-4  |  0-4  |  2-6  |  5-0  |  7-0  |  4-1  |
| Burnley FC  |  2-2  |  2-6  |  1-2  |  7-0  | — |  2-0  |  0-1  |  3-0  |  0-3  |  1-3  |  1-2  |  1-2  |
| Derby County FC  |  2-3  |  5-0  |  4-0  |  3-2  |  4-1  | — |  2-2  |  2-0  |  2-1  |  2-0  |  3-1  |  3-3  |
| Everton FC  |  2-2  |  7-0  |  3-2  |  3-0  |  2-1  |  3-0  | — |  5-3  |  1-5  |  8-0  |  5-1  |  1-1  |
| Notts County FC  |  3-1  |  1-1  |  1-1  |  3-5  |  1-1  |  3-1  |  4-3  | — |  0-1  |  3-1  |  1-2  |  0-2  |
| Preston North End FC  |  3-1  |  3-2  |  1-1  |  3-1  |  6-0  |  5-0  |  1-2  |  4-3  | — | 10-0  |  5-0  |  0-2  |
| Stoke City FC  |  7-1  |  1-1  |  0-3  |  0-1  |  3-4  |  1-1  |  1-2  |  1-1  |  1-2  | — |  1-3  |  2-1  |
| West Bromwich Albion FC  |  4-1  |  3-0  |  3-2  |  6-3  |  6-1  |  2-3  |  4-1  |  4-2  |  2-2  |  2-1  | — |  1-4  |
| Wolverhampton Wanderers FC |  2-1  |  1-1  |  2-4  |  5-1  |  9-1  |  2-1  |  2-1  |  2-0  |  0-1  |  2-2  |  1-1  | — |
Valintaprosessi

The Football Leaguen vaaliprosessissa valittiin joukkueet seuraavalle kaudelle, mukana valinnassa olivat liigan kolme viimeistä joukkuetta. Äänestyksen tuloksena Burnley ja  Notts County valittiin uudelleen liigaan. Sunderland valittiin Stoken tilalle. Stoke pelasi seuraavan kauden Football Alliancessa.
Mukana äänestyksessä olivat myös Bootle, Darwen, Grimsby, Newton Heath ja Sunderland Albion. Seurojen hakemukset liigaan hylättiin äänestyksen tuloksena.
Suomalais-saamelaiset kielet

Suomalais-saamelaisten kielten puhuma-alueet, pois lukien meänkieli ja liivi.
Suomalais-saamelaiset kielet on uralilaiseen kielikuntaan kuuluva kieliryhmä, jonka osia ovat itämerensuomalaiset kielet sekä saamelaiskielet. Sitä vastaavan suomalais-saamelaisen välikantakielen asema välikantakielenä uralilaisten kielten polveutumisessa on nykyisessä tutkimuksessa kiistanalainen.
Yhdessä volgalaiskielten kanssa ryhmä on muodostanut uralilaisten kielten perinteisessä binäärisessä sukupuuluokittelussa suomalais-volgalaisten kielten ryhmän, mutta nykyinen tutkimus ei enää pidä sen paremmin volgalaisia kuin suomalais-volgalaisiakaan kieliä yhteisen kantakielen muodostaneena kieliryhminä vaikka käsitteitä voidaankin käyttää alueellisina nimityksinä. Itämerensuomalaisten kielten yhteyden volgalaiskieliin arvellaan katkenneen viimeistään vuoden 1000 paikkeilla, kun venäläisasutus levittäytyi pohjoiseen.