stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Georg Fraser
Henkilöhistoria

Fraserin vanhemmat olivat eversti Fredrik Wilhelm Fraser ja Johanna Wilhelmina Wirginia Hubner. Fraser kävi Haminan kadettikoulun ja palveli 1869–1887 keisarillisessa kaartissa Pietarissa. Myöhemmin hän toimi muun muassa Imatran valtionhotellin vuokraajana ja oli mukana 1900-luvun alussa aktivistien toiminnassa ja myöhemmin rauhanliikkeessä. Fraser oli naimisissa vuodesta 1877 Johanna Wilhelmina Åströmin kanssa. Heillä oli viisi lasta, mukaan lukien arkkitehti Georg Fraser.
Fraser oli aatelissäädyssä valtiopäivämies 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.
Teoksia

Kortfattad öfversigt af rättsväsendet i kejsaredömet Ryssland.        Edlund, Helsingfors 1887
Början, fortsättning och slut på min afbrutna s. k. kritik.        Wiborg 1888
De förnämsta regerings- och riksorganerna uti kejsaredömet Ryssland.       Helsingfors 1888
Ministeriernas uti kejsaredömet Ryssland uppgift och organisation.       Helsingfors 1888
Vitterheten under nittonde seklets reformtid i Ryssland.      Edlund, Helsingfors 1888
Wladimir Golovin : Blad ur Finlands nutid och forntid : storfurstendömet Finlands nuvarande politiska ställning : historiskt-polemiskt utkast af en opartisk iakttagare (Wladimir Golovin) ; originalupplagan utgifven af Georg Fraser.        Söderström, Helsingfors 1891 (suomeksi nimellä Lehtiä Suomen nykyisyydestä ja entisyydestä : Suomen suurruhtinaskunnan nykyinen valtiollinen asema : historiallis-polemillinen esitys :  syrjästä katsojalta (Wladimir Golovin'ilta) ; alkuteoksen painosta toimittanut Georg Fraser ; suom. Pietari Jamalainen.      WSOY 1901
Konsten att genom sjelfstudium fort och lätt lära sig ryska språket : teoretisk-praktisk språklära : originalet utarbetadt efter nyaste källör ; genomsedd och rättad af Georg Fraser.             G. W. Edlund, Helsingfors 1891, 2. genomsedda och tillökade uppl. 1901
Mina besök hos grefve Leo Tolstoy.      Bonnier, Stockholm 1901
Katekes för Finlands medborgare i frågor och svar framställd.        Stockholm 1902 (suomeksi nimellä Suomen kansalais-katkismus : esitettynä kysymyksissä ja vastauksissa.   Tukholma 1902)
Den ryska våldspolitiken mot Finland.     Stockholm 1902
Rysslands politiska partier och deras program sammanställda.      Helios, Helsingfors 1906
John Gordon.       Söderström, Helsingfors 1912
Krig och fred :  en polemik emellan Frih. Bertel Gripenberg och Georg Fraser.            Georg Fraser, Helsingfors 1913
Kväden anno 1913.         Tekijä, Helsingfors 1913
Finska Kadettkårens hundraårsminnesfest.     Tekijä, Helsingfors 1914
Kväden anno 1914.         Tekijä, Helsingfors 1914
Publicistiskt rätthafveri eller medborgares heder?  - jag frågar dig, läsare, hvem har rätt?.       Tekijä, Helsingfors 1914
Socialismen och våra finländska socialister.     Helsingfors 1918 (suomeksi nimellä  Sosialismi ja meidän suomalaiset sosialistimme, 2. lyh. painos Tekijä, Helsinki 1920)
Små händelser i mitt lif.        Söderström, Helsingfors 1921
Det sluttande planet.      Söderström, Helsingfors 1922
Fredsdrömmen : föredrag vid ett fredsmöte : (med anl. av antikrigsdagen) .        Söderström, Helsingfors 1924
Orienterande tankar om världsfreden.          Jakobstads tryckeri och tidnings ab, Jakobstad 1925
På sluttande plan : tidsbild 1-2.   Ekenäs 1926
Tal vid Nordiska lärares fredsförbunds studiekurs och möte i Lahti augusti 1930.           Svenska skolornas fredsförbund, Stockholm 1930
Våra fel och försummelser : sociala studier.             Författare, Ekenäs 1932
Ett curriculum vitae : : (ett levnadslopp).       Författare, Ekenäs 1934
Geely

| Geely Group Zhejiang Geely Holding Group Co>  Ltd |
| --- | --- |


Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  HKEX: 0175
Perustettu:  1986
Perustaja:  Li Shufu
Toimitusjohtaja:  Sheng Yue Gui
Puheenjohtaja:  Li Shufu
Avainhenkilöt:  Da Qing Yin (CFO)
Kotipaikka:   1760 Jiangling Road, Binjiang District, Hangzhou 310051  Kiina
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  autot, autonosat ja tarvikkeet
Liikevaihto:   24,986 mrd. USD (2014)
Nettotulos:   275 milj. USD (2014)
Henkilöstö:  42 968 (2014)
Kotisivu:  global.geely.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Geely (kiin.: 吉利; pinyin: Jílì), täydellisemmältä nimeltään Zhejiang Geely Holding Group Co., Ltd. (kiin.: 浙江吉利控股集团有限公司; pinyin: Zhèjiāng Jíli Kònggǔ Jítuán yǒuxiàn gōngsī), on eräs Kiinan suurimpia autonvalmistajia. Vuonna 2015 yhtiö raportoi valmistaneensa kaikkiaan 509 863 autoa (nousua edellisvuoteen). Tuotantomääriltään yhtiö lukeutuu Kiinan kymmenen suurimman autonvalmistajan ryhmään. Yhtiön valmistama Geely GC9 -automalli nimettiin Kiinassa vuoden 2016 autoksi. Tätä mallia myytiin 32 570 kappaletta vuoden 2015 aikana. Yhtiön myydyin automerkki (autosarja) oli kuitenkin Emgrand (204 800 myytyä autoa 2015), erityisesti suosittiin mallia Emgrand EC7.
Yhtiömuodoltaan Geely on julkinen osakeyhtiö, ja yhtiön osake noteerataan Hongkongin pörssissä (0175). Vuonna 2015 talouslehti Fortune asetti yhtiön sijalle 477 viidestäsadasta maailmanlaajuisesti Fortune Global 500 -listallaan tarkastelemastaan suuriyrityksestä.
Vuonna 2000 Geely Group perusti Pekingiin yksityisen yliopiston, jonka englanninkielinen nimi on Geely University. Geely aloitti autojen kokoamisen Iranissa vuoden 2004 lopulla ja allekirjoitti toukokuussa 2005 sopimuksen malesialaisen yhteistyökumppanin kanssa aikoen valmistaa yhdessä 30 000 autoa vuoden 2005 loppuun mennessä. Geely osti ruotsalaisen Volvo-henkilöautot yhdysvaltalaiselta Fordilta. Kauppa varmistui maaliskuussa 2010.  Helmikuussa 2013 Geely Group osti Lontoon taksiyhtiön. Geely investoi samalla uusien Lontoon taksiautojen kehittelyyn ja tuotantoon.
Geely Groupin automerkit tai -mallisarjat olivat vuoden 2016 alussa: Geely, Gleagle, Emgrand, Shanghai Maple ja Englon (Shanghai LTI).
Vuonna 2021 Geely perusti uuden automerkin nimeltä Zeekr. Sen on tarkoitus kilpailla Kiinassa ylemmän luokan sähköautojen markkinoista mm. Teslan kanssa.
Malleja

Geely Binrui on vuodesta 2018 lähtien valmistettu keskiluokan sedan-korinen automalli.
Geely Icon on vuodesta 2020 lähtien valmistettu crossover-tyyppinen automalli.
Geely Xingrui on vuodesta 2020 lähtien valmistettu ylemmän keskiluokan automalli.
Geely Xingyue on vuodesta 2019 lähtien valmistettu crossover-tyyppinen automalli.
Geely Xingyue L on vuodesta 2021 lähtien valmistettu crossover-tyyppinen automalli.
Kuvia

Geelyn päämaja.
Geely-autojen kokoonpanolinjaa Ningbon autotehtaalla.
Geely Groupin perustaman yksityisen  Geely Universityn päärakennus Pekingissä.
Geely Emgrand EC8.
Geely Emgrand EX7 (2013).
Geely GE -luksusauto Shanghain autonäyttelyllä 2011.
Emgrand EC7 (2015).
Emgrand EC7:n sähköautoversio (2015).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Geely Wikimedia Commonsissa
Rolls-Royce Phantom-Plagiat. Darum baut Geely den Lolls-Loyce (4.5.2009) (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi) (autobild.de)
Vehicles (Geelyn automallit) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (geely.com)
About Geely (englanniksi) (geely.com)
Geely (Haoking) (englanniksi) (geely.com)
Georgian teknillinen yliopisto

| Georgian teknillinen yliopisto |
| --- | --- |
  

Motto:  Progress and Service
Perustettu:  1885
Tyyppi:  osavaltionyliopisto
Rahoitus:  julkinen
Henkilökunta:  5 126 (2012)
Opiskelijoita:  23 109 (syksy 2014)
Jatko-opiskelijoita:  8 427 (syksy 2014)
Sijainti:  Atlanta, Georgia  Yhdysvallat
Kampus:  Atlanta, Georgia Savannah, Georgia Metz, Ranska Athlone, Irlanti Shanghai, Kiina Singapore
Sivusto:  gatech.edu
Georgian teknillinen yliopisto (engl. Georgia Institute of Technology, Georgia Tech, GT) on Yhdysvaltojen Georgian osavaltiossa sijaitseva julkisrahoitteinen osavaltionyliopisto. Vuonna 1885 perustettu yliopisto tarjosi aluksi opetusta vain koneenrakennustekniikassa, mutta laajensi 1900-luvun alkuun mennessä myös sähkötekniikan, kemian ja rakennustekniikan alueille. Nykyisin sen oppiaineisiin kuuluvat myös monet humanistiset ja yhteiskuntatieteelliset alat. Georgia Techin pääkampus sijaitsee Atlantan keskustassa ja muut kampukset Georgian Savannah’ssa sekä Ranskan Metzissä, Irlannin Athlonessa, Kiinan Shanghaissa ja Singaporessa.
J. Erskine Love Jr. Manufacturing Building
Georgia Techin organisaatio jakaantuu kuuteen tiedekuntaan:
College of Architecture
vuonna 1908 perustettu Etelävaltioiden ensimmäinen nelivuotinen arkkitehtuurikoulutus
arkkitehtuuria, rakennustekniikkaa, aluesuunnittelua, muotoilua ja musiikkia
College of Computer Science
tietotekniikkaa
College of Engineering
ilmailutekniikkaa, lääketieteellistä tekniikkaa, kemian ja biokemian tekniikkaa, elektroniikkaa ja tietotekniikkaa, materiaalitekniikkaa, tuotantotaloutta ja konetekniikkaa
College of Sciences
soveltavaa fysiologiaa, kemiaa ja biokemiaa, meteorologiaa ja geologiaa, matematiikkaa, fysiikkaa ja psykologiaa
Ivan Allen College of Liberal Arts
taloustiedettä, valtiotieteitä, historiaa ja sosiologiaa, kirjallisuutta ja mediaa, kieliä. Collegeen kuuluu myös reserviupseerikoulu (ROTC).
Scheller College of Business
Vuonna 1913 perustettu liiketaloustieteellinen tiedekunta, joka on monessa tutkimuksessa arvostettu hyvin korkealle
Yliopistourheilu

Georgia Techin Yellow Jackets -urheiluseura kuuluu Atlantic Coast Conferenceen.
Vuoden 1996 Atlantan kesäolympialaisissa monien lajien suorituspaikkoina käytettiin Georgia Techin kampuksella sijaitsevia areenoja.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Georgia Institute of Technology
Käännös suomeksi
Gigaset Communications

| Gigaset AG |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  FWB: GGS
Perustettu:  1. lokakuuta 2008
Toimitusjohtaja:  Maik Brockmann
Kotipaikka:   München, Saksa
Toimiala:  viihde-elektroniikka
Tuotteet:  erilaiset elektroniset tuotteet, muun muassa taulutietokoneet
Liikevaihto:  1,009 milj. €
Henkilöstö:  2 300
Kotisivu:  gigaset.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gigaset AG (tunnettiin ennen nimellä Siemens Home and Office Communication Devices) on kansainvälinen saksalainen viihde-elektroniikkatuotteita valmistava yritys, joka perustettiin vuonna 2008. Sen päämaja sijaitsee nykyisin Münchenissä, Saksassa. Gigasetin päätuotteita ovat muun muassa langalliset ja langattomat puhelimet sekä VoIP-puhelimet.
Tietoja

Gigaset Communications perustettiin lokakuussa 2008, kun Arques Industries osti 80.2 prosenttia Siemens Home and Office Communication Devices GmbH & Co. KG:sta.
Gigaset valmistaa melkein kaikkea kodin elektroniikkaa. Tärkeimpiä ovat muun muassa erilaiset puhelimet, VoIP:it, tabletit sekä erilaiset kodin sensorit. Gigaset tekee myös TV-vastaanottimia, kuten satelliittivastaanottimia ja langattoman yhteyden reitittimiä. Kaikki Gigasetin tuotteet valmistetaan yhtiön kotimaassa Saksassa. Gigaset valmistaa tällä hetkellä kahta erilaista tablettia, joissa molemmissa on Androidin uusin käyttöjärjestelmä. Gigasetin tuotevalikoimaan kuuluu myös seitsemän älypuhelinmallia.
Käännös suomeksi
Berliinin sopimus

Berliinin sopimus  -nimisiä sopimuksia ovat ainakin:
Berliinin sopimus (1742)
Berliinin sopimus (1878)
Berliinin sopimus (1885)
Berliinin sopimus (1889)
Berliinin sopimus (1899)
Berliinin sopimus (1921)
Berliinin sopimus (1926)
Berliinin neljän vallan sopimus (1971)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Berliinin sopimus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ford Transit (2006)

Kuudennen sukupolven Ford Transitia valmistettiin vuosina 2006–2013. Se valittiin Vuoden pakettiautoksi 2007.
Ford Transit VI (2006–2013)

| Ford Transit VI |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Turkki
Valmistaja:  Ford
Konserni:  Ford Motor Company
Valmistusvuodet:  2006–2013
Muut nimet:  Ford Tourneo
Korimalli:  pakettiauto pikkubussi lava-auto
Edeltäjä:  Ford Transit V
Seuraaja:  Ford Transit VII Ford Transit Custom
Iskutilavuus:  2,2–3,2 l
Teho:  85–200 hv
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto takaveto neliveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali
Vuonna 2006 viidennen sukupolven Transit kävi läpi perusteellisen kasvojenkohotuksen. Eniten muotoilu muuttui keulan osalta, johon tuli samankaltainen ilme kuin vuoden 1998 konseptimallissa. Ulkonäön ohella muutoksia tehtiin myös ohjaamossa, jossa kojelauta ja ohjauspyörä vaihdettiin täysin uusiin.
Aiempi bensiinimoottori korvattiin Rangerin 2,3-litraisella 146-hevosvoimaisella, mutta Suomen tuontiohjelmasta se jätettiin pois. Kaikissa dieselmoottoreissa siirryttiin käyttämään yhteispaineruiskutusta. 2,0-litrainen diesel vaihtui 2,2-litraiseen, josta oli kolme tehovaihtoehtoa (85/110/130 hv). 2,4-litraisia oli myös tarjolla kolme eritehoista versiota (100/115/140 hv).
Vuonna 2007 130-hevosvoimaisen 2,2 litran dieselin teho nousi 140 hevosvoimaan. Transit-malliston uusi moottori oli viisisylinterinen 3,2-litrainen diesel, joka tuotti 200 hevosvoimaa tehoa. Kyseinen moottori oli saatavana ainoastaan takavetoiseen versioon.
Loppuvuodesta 2008 110-hevosvoimaisen 2,2-litraisen moottorin tehoa nostettiin 115 hevosvoimaan.
Ford Transit VI (2006–2013) > Ford Transit Sport Van

Vuoden 2006 puolivälissä Ford esitteli urheilullisen Transit Sport Van -mallin, jossa oli moottorina 2,2 litran (130 hv, 2007 lähtien 140 hv) diesel. Ulkoasua on piristetty raidoituksella, 18 tuuman kevytmetallivanteilla, korinmuotoilusarjalla ja pakoputkien kaksoisulostulolla. Varusteluun sisältyi matkustajan turvatyyny, tuulilasinpyyhinten sadetunnistin, kuuden levyn CD-vaihtaja, veluuriverhoilu, monitoimiohjauspyörä ja kuormatilan suojasarja.
Ford Transit VI (2006–2013) > Ford Transit XXL

Juhlistaakseen Transitin valintaa Vuoden pakettiautoksi 2007, Ford valmisti yhden kappaleen ekstrapitkää Transit XXL:ksi nimettyä mallia, joka rakennettiin yhdistämällä kaksi tavallista Tourneo-pikkubussia. Auto on 7,4 metriä pitkä ja siinä on istumapaikat kahdeksalle hengelle. Moottorina on 2,2-litrainen (130 hv) diesel, ja ylelliseen varusteluun kuuluu nahkaverhoilu, DVD-soitin matkustamon näyttöruuduilla ja 16 tuuman kevytmetallivanteet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ford Transit (2006) Wikimedia Commonsissa
Avolavallinen Ford Transit.
Ford Transit -pikkubussi.
Ford Transit Sport Van
Ford Transit XXL
Fukui

| Fukui-shi (福井市) |
| --- | --- |
 Ylhäältä vasemmalta: Ichijōdanin Asakura-klaanin raunioalue, Kitanoshon linna, Fukuin linna ja prefektuurin hallintorakennus, Asuwajoen varren kirsikkapuita, Echizen-kaiganin luonnonpuisto.
 lippu:  Sinetti
 Fukuin sijainti Fukuin prefektuurissa
 Koordinaatit: 36°03′51″N, 136°13′11″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūbu tai Hokuriku
Prefektuuri:  Fukuin prefektuuri
Hallinto:  
 – Pormestari:  Shin’ichi Higashimura
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  536,19 km²
Väkiluku (2014):  267 221
 – Väestötiheys:  498,4 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Mänty
 – Kukka:  Hydrangea macrophylla
 
 http://www.city.fukui.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fukuin (jap. 福井市, Fukui-shi) on Fukuin prefektuurin pääkaupunki Hokurikun tai Chūbun alueella Honshūn saarella Japanissa. Se sijaitsee prefektuurin pohjoisosassa Japaninmeren rannalla Biwa-järven pohjoispuolella. Fukuissa on 267 221 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 536,19 neliökilometriä. Fukui on valittu yhdeksi Japanin erityiskaupungeista.
Historia

Fukuin kaupunki sai nykyisen nimensä samaan aikaan kun se muodostettiin 1. huhtikuuta 1889, vaikka se on ollut tärkeä asuinkeskus jo ainakin 1000 vuotta aikaisemmin. Fukui toimi myös Echizenin provinssin pääkaupunkina Edo-kaudella (1603–1868).
Fukuin kaupunki tuhoutui liittoutuneiden pommituksissa vuonna 1945 ja uudestaan maanjäristyksessä vuonna 1948. Kaupunki kuitenkin elpyi ja otti symbolikseen feenikslinnun.
Liikenne

Fukuin suurin asema on Fukuin rautatieasema. Lähiliikennettä hoitaa JR West ja sen Hokuriku-päälinja ja Etsumi-Hoku-linja. Echizen-rautatiet palvelee Katsuyama Eiheiji -linjalla ja Mikuni Awara -linjalla. Fukui-rautatiet toimii Fukubu-linjalla.
Hokuriku shinkansen -luotijunarata Kiotosta Fukuin, Kanazawan, Toyaman ja Naganon kautta Tokioon on rakenteilla.
Koulutus

Fukuin yliopisto
Fukuin teknologinen yliopisto
Jin-ain naisten yliopisto
Fukuin lääketieteellinen yliopisto
Ystävyyskaupungit

Fukuilla on useita ystävyyskaupunkeja:
New Brunswick, New Jersey, Yhdysvallat
Hangzhou, Zhejiang, Kiinan kansantasavalta
Fullerton, Kalifornia, Yhdysvallat
Suwon, Gyeonggi-do, Etelä-Korea
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fukui Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Gauliga

Gauliga oli Saksan jalkapallon korkein sarjataso vuosina 1934–1945. Liiga oli jaettu useisiin alueellisiin sarjoihin.
Historia

Gauliga-systeemi otettiin käyttöön vuonna 1933 kansallissosialistien tultua valtaan Saksassa. Gau on vanha jo keskiajalla käytössä ollut osa-alueen nimitys, jonka Saksan hallinto otti nimityksenä uudelleen käyttöön uudistaessaan aluehallintoa ja -jakoa. Alueelliset jalkapallosarjat, joita oli kaikkiaan 16 kappaletta, oli jaettu näiden alueiden mukaan. Gauliga korvasi Weimarin tasavallan aikaisen Bezirksliga-jaon. Systeemi ei ollut mieleen saksalaisille jalkapalloihmisille, kuten maajoukkuevalmentajille Otto Nerzille ja Sepp Herbergerille, jotka olivat toivoneet koko maan kattavan pääsarjan perustamista muiden Euroopan maiden tapaan. Koko liittovaltion laajuinen sarja, Bundesliiga, käynnistyi Saksassa vasta vuonna 1963. Sittemmin toisen maailmansodan aikana monet Gauligat jaettiin vielä pienempiin alueellisiin lohkoihin, koska matkustaminen oli sota-aikana hankalaa.
Sarjajako

Aluksi 1933 Gauliigoja oli 16, mutta niitä tuli lisää 1938 alkaen kun Itävalta ja Sudeetit liitettiin Saksaan. Sodan alkamisen jälkeen Gauliigoja tuli vielä lisää sekä Gaujakoja muutettiin. Liigoje mestarit osallistuivat Saksan mestaruuskilpailuun. Kauden 1944/45 Gauliigoista loppuun pelattiin vain Gau Hamburg (mestari Hamburger SV) sekä mestari saatiin Gau München-Oberbayern (Südbayern) liigasta (Bayern München)
Itä-Preussi (1933-45, Ostpreußen)
Danzig/Länsi-Preussi (1940-45, Danzig-Westpreußen)
Pommeri (1933-45, Pommern)
Berliini-Brandenburg (1933-45, Berlin-Brandenburg)
Sleesia (1933-41, Schlesien)
Ala-Sleesia (1941-45, Niederschlesien)
Ylä-Sleesia (1941-45, Oberschlesien)
Keski-Saksa (Thüringen ja Saksi-Anhalt, 1933-45, Mitte)
Saksi (1933-45 Sachsen)
Nordmark (1933-42, Nordmark)
Hampuri (1942-45, Hamburg)
Mecklenburg (1942-45, Mecklenburg)
Schleswig-Holstein (1942-45, Schleswig-Holstein)
Ala-Saksi (1933-42, Niedersachsen)
Weser-Ems (1942-45, Weser-Ems)
Etelä-Hannover/Braunschweig (1942-45, Südhannover-Braunschweig)
Itä-Hannover (1943-45)
Westfalen (1933-45, Westfalen)
Ala-Reini (1933-45, Niederrhein)
Keski-Reini (1933-42, Mittelrhein)
Köln-Aachen (1942-45, Köln-Aachen)
Moselland (1941-45, Moselland)
Hessen (1933-41, Hessen)
Kurhessen (1941-45, Kurhessen)
Hessen-Nassau (1941-45, Hessen-Nassau)
Lounainen (1933-41, Südwest)
Westmark (1941-45, Westmark)
Baden (1933-45, Baden)
Elsass (1940-45, Elsaß)
Württemberg (1933-45, Württemberg)
Baijeri (1933-42, Bayern)
Pohjois-Baijeri (1942-45, Nordbayern)
Etelä-Baijeri (1942-45, Südbayern)
Itävalta (1938-45, Ostmark/Donau-Alpenland)
Sudeettimaa (1938-45, Sudetenland)
Böömi-Määri (1943-45, Böhmen-Mähren)
Wartheland (1941-45, Wartheland)
Kenraalikuvernementti (1941-45, Generalgouvernement)
Jälkivaikutukset

Sodan jälkeen monilla alueilla kesti aina vuoteen 1947 ennen kuin jalkapallotoiminta saatiin uudelleen käynnistyttyä, kun taas maan eteläosissa jalkapalloa ruvettiin pelaamaan jo vuonna 1945. Gauliga-systeemi korvattiin Oberliga-jaolla niillä alueilla mitä Saksasta enää oli jäljellä. Oberliigat olivat nimeltään Pohjoinen (Nord), Länsi (West), Lounainen (Südwest), Etelä (Süd) sekä näihin rinnastettava Stadtliga Berlin. Myös DDR:n pääsarjaa nimitettiin Oberligaksi. Oberliga säilyi Saksan korkeimpana tasona aina Bundesliigan perustamiseen saakka. Nykyisin Oberliga on Saksan 5. sarjatason nimitys.
Nykyaikana Gauliga-nimitys on käytössä Saksassa mm. voimistelussa ja nyrkkipallossa.
Aiheesta muualla

Tilastoja (saksaksi)
Berdigestjah

| Бердигестях Бэрдьигэстээх |
| --- | --- |
 Berdigestjahin sijainti Sahan tasavallassa
Valtio:  Venäjän federaatio
Tasavalta:  Sahan tasavalta
Piiri:  Gornyin ulus
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
 – Hallinnon tyyppi:  Nasleg
Väkiluku (2002):  6 149
Aikavyöhyke:  UTC+9 (MSK+6)
 Gornyin ulusin hallinnollinen keskus 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Berdigestjah (ven. Бердигестях) eli Berdjigesteex (jak. Бэрдьигэстээх) on maalaiskunta (nasleg) ja sen keskuskylä Gornyin ulusin  (piirin) länsiosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Mattajoen rannalla 185 km tasavallan pääkaupungista Jakutskista länteen. Berdigestjah on Gornyin ulusin hallinnollinen keskus. Vuonna 2002 siellä oli 6 149 asukasta.
Berdjigestjahin naslegiin kuuluu keskuskylän lisäksi Mai-niminen kylä  (jak. Maaj).
Ford Transcontinental

| Ford Transcontinental |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistaja:  Ford
Konserni:  Ford Motor Company
Valmistusvuodet:  1975–1984
Korimalli:  kuorma-auto
Ford Transcontinental on Fordin vuosina 1975–1984 valmistama kuorma-automalli. Sitä valmistettiin yhteensä 8 735 kappaletta.
Historia

1970-luvun alku näytti Euroopan Fordin hyötyajoneuvosegmentille valoisalta. Yhtiöllä oli tarjota ajoneuvo lähes jokaiseen koko- ja painoluokkaan, lähtien kevyimmästä Transitista, kevyiden A-sarjan kuorma-autojen kautta keskiraskaaseen D-sarjaan. Ainoastaan raskaisiin- ja pitkänmatkan rahtikuljetuksiin Fordilla ei ollut tarjontaa. D-sarjassa oli kyllä 28-tonninen D-1000, mutta se ei ollut pienen ohjaamonsa takia sovelias mantereen laajuisiin kuljetuksiin. Uuden ja tarkoituksenmukaisen mallin kehittäminen aloitettiin Fordin kehitys- ja tutkimusosastolla Englannin Duntonissa, jossa tutkittiin mahdollisuuksia D-sarjan malliston laajentamiseen sekä amerikkalaisen W-sarjan eurooppalaistamiseen. Lopulta päädyttiin luomaan täysin uusi H-sarja. Eurooppalaista Ford H-sarjaa ei tule sekoittaa vuosina 1961–1965 valmistettuun amerikkalaiseen H-sarjaan.
Ensimmäiset prototyypit saatiin maantietesteihin vuoden 1973 paikkeilla. Ford hyödynsi mallin valmistuksessa omasta tuotannostaan ainoastaan D-sarjan raskainta, seitsemäntonnista etuakselia sekä Yhdysvalloista, Fordin Lousvillen tehtaalta Kentuckysta, toimitettuja L-sarjan runkoja, kaikki muut komponentit hankittiin yhtiön ulkopuolisilta toimittajilta. Transcontinentalin valmistusresepti oli hyvin amerikkalaisvaikutteinen: Cummins-moottori, Spicer-kytkin, Fuller Roadranger -vaihteisto ja Rockwell-taka-akseli. Kaikki kyseiset komponentit olivat tunnettuja hyvästä kestävyydestään. Koska Fordin valikoimaan Euroopassa ei kuulunut käyttötarkoitukseen soveliasta ohjaamoa, valinta osui ranskalaisen Berliet-kuorma-automerkin TR-sarjan ohjaamoon. Ford modifioi ohjaamoa siten, että se voitiin asentaa alkuperäistä korkeammalle ja näin saatiin aikaan läpikuljettava, lähes tasalattiainen ohjaamo. Tuohon aikaan Ford Transcontinentalin ohjaamo oli huomiota herättävän korkea.
Vaikka H-sarja oli suunniteltu Englannissa, sen kokoonpano päätettiin suorittaa Amsterdamissa, jossa valmistettiin myös Fordin N-sarjan kuorma-autoja. Transcontinentalin kokoonpanoa varten Ford rakennutti Hollantiin uuden tehtaan ja testiradan. Investoinnit olivat suuret, mutta malliin asetetettiin suuria odotuksia, olihan kyseessä keskellä päämarkkina-aluettaan valmistettu aikansa huipputuote. Suunnitelmissa oli 7 000 auton vuosituotanto. Uusi Ford H-sarja, virallisesti Ford Transcontinentaliksi nimettynä, sai ensiesittelynsä Amsterdamissa 30. huhtikuuta 1975.
Yleistä > Mark I (1975–1978)

Varhaisemmissa Transcontinentaleissa oli maskin yläpuolella suurikokoinen Ford-teksti. Moottorina oli Cummins NTC ja malli tunnetaan myös nimella Small cam, joka juontuu kyseisen moottorin nokka-akselin halkaisijan läpimitasta. Sähköjärjestelmä oli plus-maadotteinen.