stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olav Hagen

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten hiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten hiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten hiihto. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten hiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sankt Moritz 1948 | 4 × 10 km |  |
Olav Hagen (28. marraskuuta 1921 Vingrom – 21. elokuuta 2013 Vingrom) oli norjalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Vingrom Idrettslagia. Hagen osallistui Sankt Moritzin olympialaisiin 1948, joissa hän oli yhdeksäs 18 kilometrin matkalla. Hän oli samoissa kisoissa myös maansa pronssia voittaneen viestijoukkueen ankkuri.
Ondine (elokuva)

Elokuvan mainosjuliste
Ondine (televisioesityksessä Merenneito) on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut irlantilainen draamaelokuva. Elokuvan on käsikirjoittanut Neil Jordan, ja sen pääosia näyttelevät Colin Farrell sekä Alicja Bachleda. Elokuva on kuvattu Castletownberessa, Irlannissa. Elokuvassa kalastaja löytää merestä salaperäisen nuoren naisen, jonka hän alkaa epäillä myöhemmin olevan "selkie" tai merenneito.
Elokuvan ensi-ilta Yhdysvalloissa oli osa Toronton elokuvajuhlia, jotka järjestettiin 14. syyskuuta 2009. Euroopan ensi-ilta oli 18. helmikuuta 2010 Dublinissa, Irlannissa.
Elokuvassa kuullaan muun muassa islantilaisen yhtyeen Sigur Rósin ja irlantilaisen folk-muusikon Lisa Hanniganin musiikkia. Sigur Rósin kappale All Alright on tärkeä osa elokuvan juonta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Colin Farrell  | … |  Syracuse   |
|  Alicja Bachleda  | … |  Ondine   |
|  Alison Barry  | … |  Annie   |
|  Dervla Kirwan  | … |  Maura   |
|  Tony Curran  | … |  Alex   |
|  Stephen Rea  | … |  Pappi   |
|  Emil Hostina  | … |  Vladic   |
Aiheesta muualla

Elokuvan viralliset verkkosivut. (englanniksi)
Ondine Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ondine Elonet.
Ondine Box Office Mojo -sivustolla. (englanniksi)
Ondine Rotten Tomatoes -sivustolla. (englanniksi)
Ondine Metacritic -sivustolla. (englanniksi)
Timo Peltonen: Aalloista nousee venus. Helsingin sanomat 18.10.2013.
Nokia 6290

| Nokia 6290 |
| --- | --- |

Julkaistu:  marraskuu 2006
Käyttöverkot:  EGSM 900, GSM 850/1800/1900 ja W-CDMA
Mitat:  94 × 50 × 20,8 mm
Paino:  115 g
Näytön kuvatarkkuus:  240 × 320
Värien lukumäärä:  262 144
Muisti:  50 Mt
Kamera:  2 megapikseliä (1 600 × 1 200 pikseliä) ja VGA (640 × 480 pikseliä)
Radio:  kyllä
Musiikkisoitin:  kyllä
Valmiusaika:  264 h
Puheaika:  3,5 h
Käyttöjärjestelmä:  Symbian OS 9.2
Tiedonsiirto:  GPRS, EGPRS, W-CDMA
Liitännät:  Bluetooth, INFRAPUNA, USB
Muuta:  Quickoffice-toimistosovellus, Opera-selain, Symantec Mobile Security 4.0
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 6290 on Nokian valmistama taittuva "simpukka" 3G-älypuhelin, joka julkaistiin marraskuussa 2006. Puhelimen käyttöjärjestelmänä on Symbian OS 9.2.
Tekniikka

Puhelimessa on 2 kameraa: 2 megapikselin kamera etukannessa ja sisällä näytön yläpuolella VGA-tasoinen eli 0.75 megapikselin kamera, joka on tarkoitettu videopuheluihin. Puhelimessa on myös FM-radio, Bluetooth 2.0, musiikkisoitin, stereokaiuttimet, tuki 3D-javapeleille sekä paikka microSD -muistikortille.
Aiheesta muualla

Käyttöohjeet[vanhentunut linkki]
Nokia 6290 - Tuki
No Logo

| No Logo> No Logo - Taking Aim at the Brand Bullies |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Naomi Klein
Kieli:  englanti
Genre:  Tietokirjallisuus
Kustantaja:  Knopf Canada
Julkaistu:  2000
Sivumäärä:  490
ISBN:  0-312-20343-8
Suomennos
Suomentaja:  Liisa Laaksonen ja Maarit Tillman
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2001
Sivumäärä:  453
ISBN:  951-0-26275-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
No Logo: tähtäimessä brändivaltiaat on kanadalaisen kirjailijan Naomi Kleinin kirjoittama teos. Sen julkaisi alun perin Knopf Canada -niminen kanadalainen yhtiö tammikuussa 2000. Kirja ilmestyi pian WTO:ta vastaan Seattlessa pidettyjen mielenosoitusten jälkeen. Kirja käsittelee globaalisaatiokriittisiä liikkeitä sekä suuria yhtiöitä, joiden tuotteet valmistetaan halvalla kehitysmaissa. No Logo on tähän mennessä käännetty 28 kielelle ja sitä on painettu yhteensä yli miljoona kappaletta.
No Logo voitti ilmestymisensä jälkeen kaksi suurta palkintoa; kanadalaisen National Business Book Awardin sekä ranskalaisen Prix Médiationsin.
Sisältö

Kirja on jaettu neljään osaan; ei tilaa, ei vaihtoehtoja, ei töitä sekä ei logoa. Jokainen osa on jaettu edelleen pienempiin lukuihin.
Sisältö > Ei tilaa

Luku 1 Uusi brändien maailma käsittelee brändien syntymistä 1800-luvun lopussa, mainonnan merkityksestä brändeille sekä mm. Marlboroperjantain jälkeisistä tapahtumista.
Luku 2 Brändi levittäytyy käsittelee eri brändien mainonnan leviämisestä kaduille, rakennusten seiniin ja julkisiin kulkuneuvoihin. Luku kertoo kuinka suuret yritykset alkoivat järjestää omia tapahtumiaan ja muita oheistuotteita pelkkien muiden tapahtumien sponsoroinnin sijaan. Lisäksi Klein käsittelee luvussa erityisesti Niken ja koripalloilija Michael Jordanin välistä mainossuhdetta.
Luku 3 Muutetaan kaikki, hei! kertoo 90-luvun alussa tapahtuneesta muutoksesta, jolloin suuret yhtiöt alkoivat markkinoida tuotteitaan nuorisolle. Luku käsittelee uuden kohderyhmän tuomaa uutta ammattikuntaa, "coolin nuuskijoita", joiden tehtävänä oli tarkkailla nuoria ja saada selville mikä heidän mielestään olisi muodikasta, jotta suuret brändit saattoivat valmistaa myyviä tuotteita. Lisäksi luvussa kerrotaan uusista markkinointikeinoista, joihin kuuluvat mm. nuorison värvääminen jonkin tuotteen kehumiseen.
Luku 4 Brändit hotkaisevat opetuslaitoksen käsittelee sitä, kuinka eri yritykset tekevät oppilaitosten kanssa sopimuksia, joissa koulut saavat rahaa tai opetusvälineitä ja niiden tulee taas markkinoida eri tuotteita opiskelijoille; sopimuksiin kuuluvat esimerkiksi erilaiset seinämainokset ja yritysten järjestämät luennot.
Luku 5 Kyllä patriarkaattia nyt pelottaa käsittelee brändien 80- ja 90-luvuilla alkanutta tapaa mainostaa tuotteitaan seksuaalivähemmistömyönteisesti.
Sisältö > Ei vaihtoehtoja

Luku 6 Brändipommitusta käsittelee eri kauppaketjujen tapaa köyhdyttää muiden yritysten liiketoimintaa avaamalla toimipisteitä niin lähelle toisiaan, ettei pienemmille yrityksille jää mitään mahdollisuuksia kilpailla suuren kauppaketjun halpojen hintojen kanssa.
Luku 7 Fuusiota ja synergia käsittelee suurten yritysten tapaa ostaa muiden alojen yrityksiä saadakseen maksimoitua yrityksen voitot. Lisäksi luku käsittelee erilaisia täysin mainontaa varten rakennettuja kyliä ja lomakeskuksia.
Luku 8 Yritysten sensuuri käsittelee sitä, kuinka suuret kauppaketjut voivat kaupan imagon takia esimerkiksi estää lähes kokonaan jonkin elokuvan tai CD-levyn levityksen. Tämän lisäksi Klein käsittelee luvussa yritysten tapaa haastaa vähänkin niiden tavaramerkkejä käyttäviä pikkuyrityksiä- ja ihmisiä oikeuteen ja voittaa tapaukset lakimiesjoukon avulla.
Sisältö > Ei töitä

Luku 9 Hylätty tehdas kertoo suurten brändimerkkien tehtaiden siirtämisestä halpatyövoimalle kehitysmaihin ja säästettyjen rahojen käyttämisestä brändin imagon parantamiseen. Lisäksi Klein kritisoi luvussa voimakkaasti suurten yritysten tehtaiden siirtämistä aina kaikkein halvimpaan kehitysmaahan.
Luku 10 Tilapäistyön uhka käsittelee yritysten päätöksiä irtisanoa vakituisia työntekijöitä ja palkata tilalle halvemmalla määräaikaisia.
Luku 11 Katkeruus kytee kertoo nuorten uudesta tavasta olla täysin luottamatta yrityksiin.
Sisältö > Ei logoa

Luku 12 Kulttuurihäirintä käsittelee anti-mainontaa ja nuorisoryhmien tapoja sotkea ja uudelleenmuotoilla yritysten mainoskylttejä sekä hakkeroida näiden sivustoja mainonnan estämiseksi.
Luku 13 Kadunvaltaukset käsittelee Britanniassa toimivan Reclaim the Streets -järjestön kadunvaltaustempauksia, joilla yritetään saada kadut "takaisin ihmisille".
Käännös suomeksi
Níkos Papatákis

| Níkos Papatákis |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. heinäkuuta 1918 Addis Abeba, Etiopia
Kuollut: 17. joulukuuta 2010 Pariisi, Ranska
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Puoliso:  Anouk Aimée
Ohjaaja
Tunnetuimmat ohjaukset:  Les Abysses
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Níkos Papatákis (joskus Nico Papatakis, kreik. Νίκος Παπατάκης; 5. heinäkuuta 1918 Addis Abeba, Etiopia – 17. joulukuuta 2010 Pariisi, Ranska) oli kreikkalainen elokuvaohjaaja.
Papatákis asui lapsena vuoroin Etiopiassa, vuoroin Kreikassa. Vuonna 1939 hän asettui Pariisiin ja työskenteli avustajana elokuvissa. Hän hankki omistukseen maineikkaan pariisilaisen klubin La Rose Rouge. Sen laulajiin kuului muun muassa Juliette Gréco. Hän avioitui näyttelijä Anouk Aiméen kanssa, ja he saivat tyttären.
Papatákiksen ensimmäinen elokuva Les Abysses synnytti skandaalin. Se osallistui Cannesin elokuvajuhlille 1963, mutta sitä ei suostuttu esittämään. Se perustuu Jean Genet'n näytelmään Piiat. Vuonna 1967 hän ohjasi toisen uskaliaan elokuvan, Oi Voskoi. Algerian sodan aikana hän osallistui Kansallinen vapautusrintaman (FLN) toimintaan. Seuraavan elokuvansa Gloria mundi hän ohjasi 1976 ja palasi jälleen elokuvan pariin 1987 Kreikassa ohjaamallaan elokuvalla I Photografia. Hänen viimeinen ohjauksensa oli Les équilibristes 1992.
Kerrotaan, että valokuvaaja Herbert Tobias antoi siihen aikaan tunnetulle mallille Christa Päffgenille, josta myöhemmin tuli laulaja, lempinimen "Nico" tämän entisen poikaystävän Papatákiksen mukaan.
Filmografia

Les Abysses (1963) (nimellä Nico Papatakis)
Oi Voskoi (1967), Les Pâtres du désordre (Ranska)
Gloria mundi (1976)
I Photographia (1987), La Photo,
Les Équilibristes (1992)
La rose rouge (1951)
Aiheesta muualla

Níkos Papatákis Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Níkos Papatákisin muistokirjoitus (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
Nico's Bio résumé[vanhentunut linkki] (ranskaksi)
Opiskelijatoiminta

Opiskelijatoiminta tai opiskelija-aktivismi on opiskelijoiden järjestämää toimintaa joka tähtää esimerkiksi poliittiseen tai sosiaaliseen muutokseen. Usein opiskelija-aktivismi keskittyy koulun tai koulutuspolitiikan rakenteiden muuttamiseen.
Olav Gullvåg

| Olav Gullvåg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1885 Trondheim, Norja
Kuollut: 1961 (75–76 vuotta)
Kansalaisuus:  Norja
Ammatti:  kirjailija
Arvonimi: Asker, Norja
Kirjailija
Äidinkieli: norja
Tuotannon kieli: norja
Pääteokset:  Det byrja ei jonsoknatt  Spelet om Heilag Olav
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Olav Gullvåg (1885 Trondheim, Norja – 1961 Asker, Norja) oli norjalainen kirjailija. Hän kuvaa teoksissaan maaseutuväestön ja virkamiesten välisiä jännitteitä. Hänen 1937 ilmestynyt pääteoksensa Det byrja ei jonsoknatt aloittaa viihteellisen historiallisen romaanisarjan. Hän on kirjoittanut romaanien lisäksi runoja ja näytelmiä. Näytelmistä Spelet om Heilag Olavia on vuodesta 1954 esitetty vuosittain juhannuksena Stiklestadissa.
Opiskelijavaihto

Opiskelijavaihto on toimintaa, jossa opiskellaan osa kotimaisesta tutkinnosta ulkomailla. Vaihto voidaan suorittaa esimerkiksi vastavuoroisesti - niin, että kohteesta tulee vaihto-opiskelija lähtijän opiskelupaikkaan. Opiskelijavaihto on merkittävä osa korkeakoulujen arkea ja se voi myös sisältyä pakollisena osana tutkintoon.
Vaihtoon lähdetään tyypillisesti korkeakoulujen kahdenvälisten sopimusten tai ohjelmien, kuten Erasmuksen kautta. Opiskelupaikan voi järjestää myös itse tai eri vaihto-organisaatioiden avulla, mikäli oppilaitoksen kautta ei löydy tai saa sopivaa vaihtopaikkaa. Opiskelupaikkansa itse tai vaihto-organisaation avulla järjestävä opiskelija on ns. omatoimivaihtari.
Vanhin tieto suomalaisen ulkomailla harjoittamista opinnoista on vuodelta 1291, kun Petrus Dacus de Finlandia lähetettiin opiskelemaan logiikkaa Århusiin. Muita historiallisia esimerkkejä on esimerkiksi Mikael Agricolan humanististen aineiden ja teologian opinnot Wittenbergin yliopistossa vuonna 1536.
PSR J0437-4715

| PSR J0437-4715 |
| --- | --- |
Spektriluokka:  pulsari
Tähdistö:  Maalari
Rektaskensio (J2000):  04h 37m 15,81476s
Deklinaatio (J2000):  -47° 15' 08,6242"
Etäisyys pc.:  156,3±1,3 parsekia
PSR J0437-4715 on kirkkain ja Maata läheisin millisekuntipulsari. Sitä on havainnoitu optisen valon, ultravioletti- ja röntgentaajuuksilla. Sen pyörimisnopeus on 5,75 millisekuntia
Níkos Xyloúris

| Níkos Xyloúris> Νίκος Ξυλούρης.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. heinäkuuta 1936 Anógeia, Kreikka
Kuollut: 8. helmikuuta 1980 (43 vuotta) Pireus, Kreikka
Muusikko
Taiteilijanimi:  Το αηδόνι της Κρήτης 
Laulukielet:  kreikka
Soittimet:  kreetalainen lyyra 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Níkos Xyloúris (kreik. Νίκος Ξυλούρης, 7. heinäkuuta 1936 Anógeia, Kreikka – 8. helmikuuta 1980 Pireus, Kreikka) oli Kreetan saarella syntynyt kreikkalainen säveltäjä, laulaja ja kreetalaisen lyyran soittaja.
Ura

Jo nuorella iällä Xyloúris alkoi soittaa mandoliinia ja laulaa ystävänsä Giórgis Kalomoíriksen kanssa. Xyloúris halusi kuitenkin oppia soittamaan lyyraa. Puolentoista vuoden ajan Xyloúris oli lyyransoittaja Leonídas Kládoksen oppilaana, jonka jälkeen hän alkoi yhdessä muiden kanssa kiertää kylissä soittamassa esimerkiksi hääjuhlissa.
Xyloúris meni 17-vuotiaana töihin musiikkihalli ”Kástroon” Iraklioniin. Ensimmäisen 78 levytyksestään, hän julkaisi vuonna 1958. Xyloúris poistui Kreikasta ensimmäistä kertaa vuonna 1966, jolloin hän osallistui Italiassa Sanremon folkmusiikkifestivaaleille. Siellä Xyloúris voitti ensimmäisen palkinnon. Pian Xyloúris aloitti esiintymiset Ateenassa.
Yksityiselämä

Xyloúris syntyi vuonna 1936 Anógeian kylässä Rethymnonin prefektuurissa. Saksalaiset valloittajat polttivat Anógeian toisen maailmansodan aikana vuonna 1941. Tämän vuoksi Xyloúris oli pakotettu muuttamaan pois kylästä, johon hän kuitenkin myöhemmin palasi.
Hän tapasi juhlissa ja tansseissa soittaessaan varakkaan iraklionilaisen perheen tyttären, Ouránia Melampianákin, jonka kanssa hän avioitui. Parin ensimmäinen lapsi, Giórgos, syntyi vuonna 1960 ja toinen, Rinió, vuonna 1968.
Xyloúris kuoli aivokasvaimeen Manner-Kreikan Pireuksessa 8. helmikuuta 1980.
Níkos Xyloúris on laulaja–säveltäjä Psarantóniksen (oik. nimeltään Antónis) (s. 1942) ja Giánniksen (s. 1943) veli. Veljesten isä soitti myös lyyraa.
Aiheesta muualla

Xyloúris cretan-music.com-sivustolla (englanniksi) (kreikaksi)
Níkos Xyloúris Last.fm:ssä (englanniksi)
Níkos Xyloúriksen talo Anógeiassa.
Orjasota

Orjasota tarkoittaa seuraavia Rooman käymiä sotia:
ensimmäinen orjasota
toinen orjasota
kolmas orjasota
Orjattaresi (täsmennyssivu)

Orjattaresi tarkoittaa seuraavia:
Orjattaresi (The Handmaid’s Tale), Margaret Atwoodin romaani vuodelta 1985
Orjattaresi (The Handmaid’s Tale), Volker Schlöndorffin ohjaama vuoden 1990 elokuva
The Handmaid’s Tale – Orjattaresi (The Handmaid’s Tale), vuoden 2017 televisiosarja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”The Handmaid”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Oratop

Oratop takki vuodelta 1992 Metsämuseossa
Oy Oratop Ab (vuoteen 1972 Oy Rönkä Ab) oli turkulainen vaatetustehdas, joka toimi vuosina 1921–2003 erityisesti naisten ja miesten päällystakkien valmistajana. Nykyisin Oratop on käytössä Turo Tailorin miesten päällystakkien tuotemerkkinä.
Historiaa

Oy Rönkä Ab:n perustivat Turkuun vuonna 1921 Tukholmassa naistenvaatteita valmistanut vaatturimestari Aatu Rönkä (1879–1929) ja kauppias Enok Wilhelm Johansson Frejborg (1886–1958). Rönkä lähti yhtiöstä jo 1925 ja kuoli vuonna 1929, joten hänen nimeään kantavasta yhtiöstä tuli Frejborgien perheyritys. Wilhelm Frejborg oli mukana myös Rönkää pienemmissä yrityksissä Frejborg & Saarinen, Turun Kutomo ja Toimelan Pukimo.
Tunnetuimmaksi tuotemerkiksi muodostui yhtiönimen alkukirjaimista otettu ORA, josta tuli 1950-luvulla yksi Suomen arvostetuimmista vaatemerkeistä. Yritykselle valmistui vuonna 1941 Sirkkalankadulle oma tehdasrakennus, jota laajennettiin usean kerran. Myöhemmin Oratop toimi Piikkiössä.
Vuonna 1972 Oratopiksi muuttunut yhtiö tunnettiin 1980-luvun taitteessa erityisesti ”tyylitietoisten” miesten pukujen ja takkien tekijänä, jota Helsingin Sanomien Anna-Liisa Wiikeri kutsui maan parhaaksi miesten takkien tekijäksi.
Vuonna 1997 Oratopin tuotejohtaja Juha Arhi palkittiin Kultainen vaatepuu -palkinnolla.
Vuonna 1999 kuopiolainen Turo Tailor osti Oratopin osake-enemmistön, ja loput osakkeista siirtyivät Oratopin toimivalle johdolle. Muutamaa vuotta myöhemmin Turo lopetti Oratopin tehtaan Piikkiössä ja siirsi takkituotannon Kuopioon. Turon koko tuotanto Kuopiossa siirrettiin ulkomaille vuonna 2009.
Oratopin entisessä tehtaassa Piikkiössä toimi vuodesta 2004 huonekalutehdas Kaani Oy, kunnes tehdas tuhoutui tulipalossa 2010.
Palazzo Borghese

Palazzo Borghesen julkisivu.
Palazzo Borghese on palatsi Roomassa. Se sijaitsee osoitteessa Largo della Fontanella di Borghese 22. Palatsia kutsutaan ”cembaloksi” (il Cembalo) sen cembaloa muistuttavan pohjakaavan vuoksi. Palatsin rakennustyöt aloitettiin ilmeisesti vuonna 1560 arkkitehti Giacomo da Vignolan suunnitelmien pohjalta. Kardinaali Camillo Borghese hankki rakennuksen ja naapuritontit omistukseensa vuonna 1604. Borghesesta tuli paavi Paavali V vuonna 1605, ja palatsin viimeistelivät hänen tilauksestaan arkkitehdit Flaminio Ponzio ja Carlo Maderno. Yhdessä rakennuksen siivistä on 1940-luvulta alkaen toiminut Espanjan Rooman-lähetystö.
Olav Fjell

| Olav Fjell |
| --- | --- |
 Fjell vuonna 2003.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. kesäkuuta 1951 (ikä 73)
Ammatti:  ekonomisti, johtaja
Olav Fjell (s. 28. kesäkuuta 1951) on norjalainen yritysjohtaja. Hän toimi Statoilin pääjohtajana vudesta 1999 vuoteen 2003, jolloin hän joutui eroamaan korruptiosyytösten vuoksi. Fjell valmistui ekonomiksi vuonna 1975 ja on työskennellyt myös muun muassa Kongsbergin asetehtaalla ja Den norske Bank -pankissa sekä ollut Norjan valtionrautateiden hallituksen puheenjohtaja 2000–2003. Vuosina 2007–2012 hän oli Hurtigrutenin hallinnollinen johtaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olav Fjell Wikimedia Commonsissa
Novelty

Novelty tai novelty song on popkappale, joka on tehty tai esitetty siten, että se poikkeaa kaikesta siihenastisesta populaarimusiikista. Novelty-kappaleet ovat yleensä koomisia. Kappaleesta voi myös tulla novelty, mikäli se esitetään uudella tavalla irrallaan sen alkuperäisestä kontekstista. Kummassakin tapauksessa novelty-kappaleen suosio perustuu sen uutuusarvoon, poikkeavuuteen siihenastisesta musiikista. Sen vuoksi kaikki novelty-hitit ovat uniikkeja, toista samantyylistä kappaletta ei voida enää kutsua noveltyksi.
Novelty-hitit voivat kuitenkin myös muuttaa ihmisten musiikkitottumuksia ja jotkut levyteollisuuden silmissä noveltyiksi kategorisoidut kappaleet ovat voineet olla uusien viihdemusiikin lajityyppien edelläkävijöitä. Eräs esimerkki Novelty-hitistä on vuonna 1966 Yhdysvaltojen listakärkeen noussut Jerry Samuelsin tekemä ja nimellä "Napoleon XIV" esittämä They're Coming To Take Me Away, Ha-Haaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Novelty Wikimedia Commonsissa
Ohrat

| Ohrat |
| --- | --- |
 Hiirenohra (Hordeum murinum)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliopsida
Kladi::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Kladi::  Commelinids
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Ohrat Hordeum  L.
Katso myös
   Ohrat Wikispeciesissä   Ohrat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ohrat (Hordeum) on kasvisuku heinäkasvien heimossa. Siihen kuuluu GrassBasen mukaan 36 lajia risteymälajeja huomioimatta. Suvun lajeista ohra (Hordeum vulgare) on yksi maailman eniten viljellyistä viljakasveista riisin, maissin ja leipävehnän jälkeen.
Ohrat ovat yksi- tai monivuotisia heiniä. Niiden kukintotähkät ovat tyypillisesti tiheitä kerrannaistähkiä, joiden ulkohelpeiden vihneet ovat pitkiä, jopa 15 senttimetriä.
Ohralajeja

Hordeum aegiceras — sarviohra
Hordeum brachyantherum — idänohra (nurmiohra)
Hordeum brevisubulatum — aasianohra
Hordeum bulbosum — mukulaohra
Hordeum geniculatum (syn. H. hystrix) — pörröohra (pörrömeriohra)
Hordeum jubatum — partaohra
Hordeum marinum — meriohra
subsp. marinum — silomeriohra
Hordeum murinum — hiirenohra
subsp. glaucum — etelänhiirenohra
subsp. leporinum — välimerenhiirenohra
subsp. murinum — euroopanhiirenohra
Hordeum pusillum — kääpiöohra
Hordeum secalinum — niittyohra
Hordeum spontaneum — villiohra
Hordeum violaceum — sinipunaohra
Hordeum vulgare — ohra eli pelto-ohra
var. distichon tai Distichon-ryhmä — kaksitahoisohra
var. vulgare tai Vulgare-ryhmä — monitahoisohra
Aiheesta muualla

Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Hordeum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Hordeum (englanniksi)
Flora of China: Hordeum (englanniksi)
Ohrantähkiä
Ori and the Blind Forest

| Ori and the Blind Forest |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Moon Studios
Julkaisija:  Microsoft
Jakelija:  Xbox Game Studios, GOG.com, Microsoft Store, Steam ja Nintendo eShop
Säveltäjä:  Gareth Coker
Pelisarja:  Ori
Pelimoottori:  Unity
Julkaistu:  2015
Lajityyppi:  tasohyppely, seikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 7  USK 12 
Alusta:  Windows, Xbox 360, Xbox One
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus, DVD ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Ori and the Blind Forest on Moon Studiosin kehittämä tasohyppely-seikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna 2015 Windowsille Xbox 360:lle ja Xbox One:lle. Pelin jatko-osa, Ori and the Will of the Wisps, julkaistiin vuonna 2020.
Peli on palkittu useaan kertaan, se on voittanut seuraavissa tapahtumissa:
Golden Joystick Awards
The Game Awards
British Academy Games Awards
DICE Awards
Aiheesta muualla

Ori and the Blind Forest MobyGamesissa (englanniksi)
Näädänkarvasivellin

Näädänkarvasivellin.
Näädänkarvasivellin on karvasivellin, joka pidättää maalausnestettä ja väriä erityisen hyvin. Karvan kärkeä kohti suippenevan ja keskikohdalta paksunevan muodon ansiosta siveltimen kärki on terävämpi kuin muista materiaaleista tehdyissä siveltimissä.
Pidätyskyky ja muoto antaa mahdollisuuden maalata samalla siveltimellä sekä pintoja että ohuita viivoja ja yksityiskohtia.
Näädänkarvaa käytetään akvarellimaalauksessa mutta joskus myös guassi-, öljy- ja akryylimaalauksessa. Arvostetuimmat näädänkarvasiveltimet tehdään siperialaisesta Taimyrin Kolinsky-punanäädästä. Näiden eläinten karva on erityisen pitkää. Pitkäkarvainen näätäsivellin pidättää erityisen runsaasti väriä, jolloin on mahdollista maalata pitkiä vetoja ja suurempia pintoja nostamatta sivellintä.
Oratuomi

| Oratuomi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Amygdaloideae
Suku::  Tuomet Prunus
Alasuku::  Luumut Prunus
Laji::  spinosa
Kaksiosainen nimi
 Prunus spinosa  L. 
Katso myös
   Oratuomi Wikispeciesissä   Oratuomi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Oratuomi (Prunus spinosa) on 2–3 metrin korkuinen, tiheä ja piikikäs pensas, jonka yksittäiset yksilöt joskus kasvavat pieneksi puuksi. Suomessa se kasvaa harvinaisena Ahvenanmaalla ja lounaisrannikolla. Se kukkii lyhytaikaisesti ja näyttävästi ennen lehtien puhkeamista.
Oratuomen luumarja on kooltaan 7–15 millimetriä ja maultaan kirpeä. Ulkonäöltään sinertävä, vahapintainen marja muistuttaa pienikokoista luumua.
Tiheät oratuomet toimivat lintujen ja pikkunisäkkäiden pesä- ja suojapaikkoina. Oratuomi on päiväperhosten toukkien ravintokasvina ainakin ruoste- (Thecla betulae) ja tuominopsasiivelle (Satyrium pruni) sekä harvinaisemmalle purjeperhoselle (Iphiclides podalirius). Lajin pölyttäjinä toimivat hyönteiset, varsinkin kultakuoriaiset (Cetonia aurata).
Oratuomen marjoja käytetään mm. hillojen ja mehujen sekä viinin ja liköörien valmistukseen. Oratuomea käytetään pohjoisessa Euroopassa ja Brittein saarilla pensasaitana, jollaisena se on tiheä ja luja. Oratuomen puusta valmistetaan perinteisesti shillelagh-sauvoja.