stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Itävallan historia 1918–1945
Anschluss ja toinen maailmansota

Useimmat Itävallan ja Saksan liittoa kannattaneet itävaltalaiset olivat halunneet koordinoitua yhdistymistä ja jonkinasteista itävaltalaisen identiteetin säilymistä. Hitler päätti kuitenkin liittää maan nopeasti ja täydellisesti kolmanteen valtakuntaan. Eräs perustelu Itävallan liittämiseksi Saksaan oli se, että maassa puhuttiin saksan kieltä.
Anschluss rikkoi monia kansainvälisiä sopimuksia, mutta Euroopan maat eivät ryhtyneet vastustamaan sitä. Italia oli myöntynyt liittämiseen ennalta, ja vastineeksi Hitler salli Italian pitää Etelä-Tirolin huolimatta aggressiivisesta politiikasta, jonka tavoitteena oli liittää kaikki saksalaiset Suur-Saksaan. Yhdistynyt kuningaskunta jatkoi myöntyväisyyspolitiikkaa eikä halunnut ajautua sodanuhkaan Itävallan vuoksi. Yhdistymisen perinteisistä vastustajista voimakkain, Ranska, ei pystynyt yksin toimimaan Hitleriä vastaan.
Anschlussin hyväksyttämiseksi Itävallassa järjestettiin 10. huhtikuuta 1938 kansanäänestys, jossa liittäminen natsien mukaan hyväksyttiin 99,7 %:lla äänistä. Tulos johtui varmasti osaksi natsien pelottelusta, mutta Anschlussilla oli oikeastikin laaja kannatus. Tosin kannatus ei niinkään johtunut tuesta Hitlerille ja natseille, kuin ensimmäisen tasavallan poliittisesta sekasorrosta ja lupauksista taloudelliseen elpymiseen. Monien itävaltalaisten kuvitelmissa oli myös epärealistinen kuva, jossa Itävalta ja Saksa olisivat tasavertaiset kumppanit valtakunnassa kuten kaksoismonarkian aikoina. Pansaksalaisuudella oli laaja kannatus. Itävaltalaiset pitivät itseään saksalaisina, ja Dollfussin ja Schuschniggin viljelemä nationalismi ei ollut juurtunut.
Todellisuus natsivallan alla ei ollut kovinkaan monille selvä. Sosialistipuolue SDAP oli luopunut yhdistymishaaveista Hitlerin tullessa valtaan Saksassa, mutta nyt Karl Renner kehotti hyväksymään yhdistymisen kansanäänestyksessä. Kun yhdistyminen oli tosiasia, sosialistitkaan eivät pitäneet natsivaltaa syynä luopua pitkäaikaisesta tavoitteestaan.
Hitler tukahdutti nopeasti kansallisen identiteetin ja yhtenäisyyden. Saksaan liitetyn Itävallan nimi muutettiin aluksi Ostmarkiksi. Myöhemmin se jaettiin useisiin hallintoalueisiin, maakunnat vapautettiin siteistä Wieniin ja niissä ryhdyttiin korostamaan maakunnallista identiteettiä. Itävallan natsit ja heidän kannattajansa, joista olisi saattanut tulla kansallisia johtajia, siirrettiin toisarvoisiin tehtäviin ja sodan alettua miehitettyjen alueiden hallinnon tehtäviin. Tämän vuoksi suhteettoman suuri osa tuhoamisleireistä vastaavista virkamiehistä oli itävaltalaista syntyperää.
Anschluss ja toinen maailmansota > Itävaltalaisten osallistuminen toiseen maailmansotaan

Toisen maailmansodan alkaessa Itävaltaa ei ollut olemassa valtiona. 800 000 itävaltalaisista määrättiin asevelvolliseksi Wehrmachtiin ja 150 000 palveli Waffen-SS:ssä. Itävaltalaiset liitettiin saksalaisyksikköihin, eikä erityisiä itävaltalaisia yksikköjä ollut. Kuitenkin esimerkiksi Suomen Lapissa oli pohjoissaksalaisista saatujen heikkojen kokemuksien vuoksi paljon itävaltalaisia alppijääkäreitä, jotka olivat tottuneet lumisiin olosuhteisiin. Itävaltalaisista oli suhteellisesti suurempi osa Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen jäseniä kuin muista silloisen Saksan osista keskimäärin. Kuitenkin mielipide oli jakautunut jo Anschlussista alkaen.
Itävaltalaiset tukivat uskollisesti Saksaa maailmansodan alkuvuosina. Sodan alun voitot ja sijainti pommikoneiden kantomatkan ulkopuolella säästivät maan sodan koko kuvalta. Vasta tappio Stalingradissa alkuvuodesta 1943 ja sodan kulun kääntyminen Saksaa vastaan johtivat sodan ja Anschlussin kannatuksen laskuun.
Tärkeintä Itävallan tulevaisuudelle oli liittoutuneiden Itävallan-kuvan kehittyminen. Marraskuussa 1943 Neuvostoliiton, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Yhdysvaltain ulkoministerit antoivat yhteisen julistuksen, jossa Itävalta julistettiin hitleriläisen aggression ensimmäiseksi uhriksi ja annettiin tavoitteeksi maan uudelleenperustaminen. Samalla kuitenkin Itävaltaa pidettiin vastuullisena osallisuudesta sotaan, mikä antoi sille vihollisvaltion aseman.
Liittoutuneiden eteneminen Italiassa 1943 johti pommikoneiden säännöllisiin iskuihin Itävallan teollisuutta ja kuljetuskeskuksia vastaan. Talvella 1944–1945 ilmasota kiihtyi ja puna-armeija eteni kohti Itävaltaa. 30. maaliskuuta 1945 puna-armeija saapui Itävallan alueelle ja valtasi Wienin 13. huhtikuuta 1945. Neuvostojoukot kohtasivat vastarintaa edetessään itä-Itävaltaan, mutta länsiliittoutuneet etenivät maahan lähes vastustuksetta. Yhdysvaltain joukot saapuivat Itävaltaan 30. huhtikuuta ja ranskalaiset ja britit pian sen jälkeen. Saksa antautui ehdoitta 8. toukokuuta 1945.
J. H. Erkon palkinto

J. H. Erkon palkinto oli kirjallisuuspalkinto, joka myönnettiin vuosina 1964–1994 parhaasta esikoisteoksesta. Palkinnon jatkaja on Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinto.
Voittajat

| Vuosi | Henkilö(t) | Teos |
| --- | --- | --- |
| 1964 | Kari Aronpuro Matti Paavilainen | Peltiset enkelit Sukukartta |
| 1965 | Matti Rossi Pekka Suhonen | Näytelmän henkilöt Kootut runot |
| 1966 | Eira Stenberg Reijo Lehtinen | Kapina huoneessa Sinun nimes kirjoihin |
| 1967 | Veikko Polameri | 365 |
| 1968 | Tytti Parras | Jojo |
| 1969 | Daniel Katz Esko Raento | Kun isoisä Suomeen hiihti Kokkonen |
| 1970 | Hans Selo | Diiva |
| 1971 | Matti Summanen Antti Tuuri | Haukka Lentää Asioiden suhteet ja Lauantaina illalla |
| 1972 | Merja Huttunen Kaiho Nieminen Jukka Pakkanen | Hello love Lovistoori Koko maailman meno |
| 1973 | Heikki Turunen | Simpauttaja |
| 1974 | Risto Antikainen Raine Mäkinen | Hiljainen kylätie Kuuma syksy |
| 1975 | Pirkko Saisio | Elämänmeno |
| 1976 | Eeva Heilala Asko Laurila | Hyvä on maa Aurinko ja omenapuu |
| 1977 | Matti Pulkkinen | Ja pesäpuu itki |
| 1978 | Hannu Helin Olli Jalonen | Tärisen maailman kyljessä Unien tausta |
| 1979 | Ari Ahola | Rajan miehet |
| 1980 | Hannu Kankaanpää Kari Levola Kirsti Simonsuuri | Sukupolvi Avovedet Murattikaide |
| 1981 | Anja Kauranen | Sonja O. kävi täällä |
| 1982 | Matti Tiisala Jouko Turkka | Se ei ollut ovi Aiheita |
| 1983 | Joni Skiftesvik | Puhalluskukkapoika ja taivaankorjaaja |
| 1984 | Anna-Leena Härkönen | Häräntappoase |
| 1985 | Rosa Liksom Boris Verho | Yhden yön pysäkki Varastossa aina palaa valo |
| 1986 | Juha Seppälä | Torni |
| 1987 | Sakari Issakainen | Paratiisissa ei soi Paganini |
| 1988 | Sylvia Juutinen Päivi Perttula | Jatulintarha Suhdetta |
| 1989 | Pirkko Lindberg | Byte (suom. Saalis) |
| 1990 | Marko Kari | Reviiri |
| 1991 | Marjatta Schier | Myrkkyliljat |
| 1992 | Jouni Inkala | Tässä sen reuna |
| 1993 | Tomi Kontio | Tanssisalitaivaan alla |
| 1994 | Markus Nummi | Kadonnut Pariisi |
Lähde:
Pontus Wikner

| Pontus Wikner |
| --- | --- |
 Carl Pontus Wikner
Henkilötiedot
Koko nimi:  Carl Pontus Wikner
Syntynyt: 19. toukokuuta 1837 Ryr, Dalsland, Ruotsi
Kuollut: 15. maaliskuuta 1888 (50 vuotta) Kristiania, Norja
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija, filosofi, professori
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Carl Pontus Wikner (19. toukokuuta 1837 Ryr, Dalsland, Ruotsi – 15. maaliskuuta 1888 Kristiania, Norja) oli ruotsalainen filosofi ja uskonnollinen kirjailija.
Wikner oli syntyisin talonpoikaisista vanhemmista. Hän joutui jo koulua käydessään Göteborgissa herännäisyyden vaikutuksen alaiseksi. Päästyään Uppsalan yliopistoon hän alkoi opiskella filosofiaa ja kiinnostui Uppsalassa siihen aikaan vallitsevasta Christopher Jacob Boströmin järjestelmästä, jonka perusta oli panteismi. Hän katsoi saavuttaneensa kristinuskon ja filosofian täydellisen sopusoinnun. Wikneristä tuli 1863 filosofian dosentti yliopistoon, ja yleisesti hänessä nähtiin Boströmin vastainen seuraaja.
Uskonnollisen vakaumuksensa vaatimuksesta Wikner alkoi kuitenkin karttaa panteismia ja poikkesi yhä kauemmaksi Boströmin opista, jolloin hän menetti toiveet saada vakinainen filosofian professuuri. Hänen uusi teistis-kristillinen kantansa ilmeni 1872 julkaistussa teoksessa : Tankar och frågor inför menniskones son ( 1894, suom. Ajatuksia ja kysymyksiä ihmisen pojan edessä, 2. korj. p., WSOY 1922). Hän tekee siinä Kristukselle osoitetuissa puheissa uskonnollisen tunnustuksen Yleiseltä kannaltaan Wikner oli lähellä Viktor Rydbergiä, jonka teoksesta Viimeinen ateenalainen hän oli saanut voimakkaita vaikutteita. Itsekin hän julkaisi novelleja, esimerkiksi Min moders testamente (1869) ja Mantegnas ängel, jotka Karl Warburg julkaisi 1888 koottuina nimellä Vittra skrifter. Suomeksi on 1901 julkaistu muutamia novelleja nimellä Kertomuksia.
Teoksellaan Om egenskapen och närgränsande tankeföremål (1880) Wikner luopui ratkaisevasti Boströmin idealismista ja alkoi kehittää omaa realistista järjestelmää. Kun Wiknerillä ei ollut toiveita saada kotimaassaan vakinaista professorin virkaa, hän haki ja sai 1884 nimityksen filosofian professoriksi Kristianiaan. Juuri ennen kuolemaansa Wikner oli hyväksytty professoriksi Uppsalaan.
Teokset

Religiösa meditationer och föredrag, I–III (1873–1898)
I mensklighetens lifsfrågor, I–II (1889)
Samlade predikningar (1889).
Teokset > Suomennetut teokset

Ajatuksia ja kysymyksiä ihmisen pojan edessä, suom. Maila Talvio. 2. korj. p., WSOY 1922
Kertomuksia, suom. Ilmi Hallsten. Otava 1901
Taisteluun ammonilaisia wastaan!, Sortawala: Sortawalan ewankelinen seura 1897.
Psykologisia tunnustuksia, suom. Eero Balk Kirja verkossa (sisältää kaksi esipuhetta)
Kirjallisuutta

L. H. Åberg, C. P. Wikner, hans lefnad och läror, 1889
Minnesteckning af en tacksam vän, 1912 Juhlajulkaisu
Th. Rein, P. Wiknerin elämä, johdanto Kertomuksiin, Otava 1901
Matti Perälä, Ihmiskäsitys Pontus Wiknerin filosofis-teologisessa ajattelussa, Väitöskirja Helsingin yliopisto, Teologisen kirjallisuusseura 1986
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pontus Wikner Wikimedia Commonsissa
Javad Davari

| Mitalit> Maa:   Iran.Miesten koripallo.Aasian-mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Iran.Miesten koripallo.Aasian-mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Iran.Miesten koripallo.Aasian-mestaruuskilpailut  | Maa:   Iran> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokushima 2007 | Koripallo |  |
Javad Davari (pers. ‏جواد داوری‎, s. 25. huhtikuuta 1983 Isfahan) on iranilainen koripalloilija. Hänen nykyinen seuransa on Petrochimi Bandar Imam, jota ennen hän on pelannut mm. Zob Ahan Eshafanin riveissä.
Davari pelaa myös maajoukkueessa, jossa hän on ollut mukana voittamassa Aasian-mestaruuskilpailuja 2007 sekä pelaamassa olympialaisissa 2008.
Pyyfasaanit

| Pyyfasaanit |
| --- | --- |
 Kirjopyyfasaani (Galloperdix lunulata)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kanalinnut Galliformes
Heimo::  Aitokanat Phasianidae
Suku::  Pyyfasaanit Galloperdix  Blyth, 1845
Katso myös
   Pyyfasaanit Wikispeciesissä   Pyyfasaanit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyyfasaanit (Galloperdix) on aitokanojen heimoon kuuluva kanalintusuku. Pyyfasaanien sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan kolme lajia.
Pyyfasaaneihin kuuluvia lajeja

Kirjopyyfasaani (Galloperdix lunulata)
Punapyyfasaani (Galloperdix spadicea)
Srilankanpyyfasaani (Galloperdix bicalcarata)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Galloperdix (englanniksi)
Pontus Norgren

Pontus Norgren esiintymässä Lontoossa vuonna 2010.
Pontus Norgren (s. 22. huhtikuuta 1968) on ruotsalainen kitaristi, joka soittaa power metal -yhtye HammerFallissa. Hän on suosittu kitaristi varsinkin kristillisissä piireissä [lähde? ]. Hän tekee bändihommien ohella myös soolouraa.
Ura

Pontus on saanut suosionsa enimmäkseen Divinefire vierailuistaan. Hän on soittanut Divinefire yhtyeelle kitaroita mm. hittibiiseissä The Sign ja Live my Life for You. Pontus on kuitenkin työstänyt myös monien bändien kanssa ja näistä suosituin on The Poodles. Hän soittaa myös Humanimalissa ja Great King Ratissa.
Sooloura

Pontuksen sooloura on melko alussa, eikä ole ainakaan vielä kovin suosittua musiikkia. Hänen suosituimpiin sooloteoksiinsa kuuluvat mm. Losing my Religion ja Holy Ground [lähde? ].
Yhtyeet

The Poodles
Humanimal
Great King Rat
HammerFall
Aiheesta muualla

The Poodlesin Kotisivu
Great King Ratin Kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Pontus Norgren Myspacessa (englanniksi)
Iwasaki

Iwasaki (岩崎) on japanilainen sukunimi. Tunnettuja henkilöitä ovat:
Kyōko Iwasaki, voimistelija
Yatarō Iwasaki, Mitsubishin perustaja
Shun’ichi Iwasaki, IEEE:n ansioitunut jäsen
Mineko Iwasaki, geisha
Takanori Iwasaki, kemisti
Tatsuya Iwasaki, karateka
Taku Iwasaki, säveltäjä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Javairô Dilrosun

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Javairô Joreno Faustino Dilrosun
Syntymäaika: 22. kesäkuuta 1998 (ikä 26)
Syntymäpaikka: Amsterdam, Alankomaat
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 senttimetriä
Seura
Seura: Club América
Junioriseurat
2006–2014: Ajax
2014–2018: Manchester City
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2018–2019 | Hertha BSC II | 4 | (0) |
| 2018–2022 | Hertha BSC | 54 | (6) |
| 2021–2022 | → Bordeaux | 32 | (2) |
| 2022–2024 | Feyenoord | 39 | (6) |
| 2024– | Club América | 20 | (2) |
Maajoukkue
| 2013 | Alankomaat U15 | 4 | (1) |
| 2013–2014 | Alankomaat U16 | 10 | (6) |
| 2014–2015 | Alankomaat U17 | 14 | (5) |
| 2015 | Alankomaat U18 | 2 | (0) |
| 2015–2017 | Alankomaat U19 | 15 | (2) |
| 2018 | Alankomaat U20 | 2 | (1) |
| 2018–2021 | Alankomaat U21 | 12 | (2) |
| 2018 | Alankomaat | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. syyskuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 13. syyskuuta 2024.
Javairô Joreno Faustino Dilrosun on alankomaalainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa meksikolaista Club Américaa.
Dilrosun aloitti uransa Ajaxin junioreissa. Kaudet 2014–2018 hän pelasi Englannissa Manchester Cityn nuorisojoukkueissa. Kesällä 2018 hän siirtyi Saksaan Hertha Berliniin. Hän pelasi ensimmäisellä bundesliigakaudellaan 17 ottelua ja teki kaksi maalia, toisessa ottelussaan VfL Wolfsburgia ja neljännessä ottelussaan Werder Bremeniä vastaan. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Bundesliigassa 23 ottelua ja teki niissä neljä maalia, joista kolme syys-lokakuussa kolmessa perättäisessä ottelussa. Kolmannella bundesliigakaudellaan hän pelasi 12 ottelua tekemättä maaleja. Vielä elokuussa 2021 hän pelasi kaksi bundesliigaottelua mutta siirtyi loppukaudeksi lainalle Ranskaan Bordeaux'n joukkueeseen, jossa hän pelasi 32 Ligue 1 -ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Kausina 2022–2024 hän pelasi kotimaassaan Feyenoordin joukkueessa 39 Eredivisie-ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Hän siirtyi helmikuussa 2024 meksikolaisseura Club Américaan.
Dilrosun on pelannut Alankomaiden kaikissa nuorisomaajoukkueissa. Alankomaiden A-maajoukkueessa hän on pelannut ainoan kerran marraskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Saksaa vastaan.
J. H. Tuhkanen

Johan Henrik (Juho Heikki) Tuhkanen (8. elokuuta 1851 Paltamo – 24. heinäkuuta 1932 Hämeenlinna) oli suomalainen seminaarinjohtaja ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä H. T. ja Raittulan Heikki.
Kainuussa mäkitupalaisen poikana syntynyt J. H. Tuhkanen valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista 1872 ja toimi sitten opettajana eri puolilla Suomea kunnes asettui asumaan Hämeenlinnaan. Hän perusti 1890 Hämeenlinnaan yksityisen yksivuotisen kierto- eli pikkukouluseminaarin, joka koulutti opettajia kiertokouluja varten. Seminaari toimi vuoteen 1919 saakka ja sieltä sai seminaarin toiminnan aikana päästötodistuksen yhteensä 1 182 naista ja 123 miestä.
Tuhkanen on haudattu Ahveniston hautausmaalle Hämeenlinnaan.
Teoksia

Kirkkohistoria eli kertomuksia kristillisen seurakunnan vaiheista : kotia ja kansakouluja varten.    Toimittaja, Kristiina 1880
Biblian historian selityksiä : kotoa, lainakirjastoja ja kansakouluja varten : 1 vihko.    Tekijä, Nikolainkaupunki 1881
Kirkko-historia kansakouluja varten.    Hagelberg, Tampere 1887, 2. parann. painos 1890
Aapinen ja lukukirja sekä kertomuksia biblian historiasta : kotia ja kiertokouluja varten.    Hagelberg, Tampere 1890, 2. korj. ja lavenn. painos 1893, 3, painos Weilin & Göös, Helsinki 1895, 4. painos nimellä Aapinen ja lukukirja kiertokoulun alaosastoa varten : toisen yleisen kiertokouluopettaja-kokouksen valitseman komitean tarkastama, Weilin & Göös, Helsinki 1896, 6. painos nimellä Aapinen ja lukukirja sekä kertomuksia raamatun historiasta : kotia ja kiertokoulua varten, Weilin & Göös, 1901, 7. painos 1903, 8. painos 1906
Aikakaus-jaksollinen johdanto biblian historiaan : kansa- ja pikkukoulun opettajia varten 1 : Vanha testamentti.    Hagelberg, Tampere 1891
Kodin joulu ja koulun joulu 1 : Lapsille ja nuorisolle kehoitukseksi kristilliseen juhlan viettämiseen, kirj. H. T. Tekijä, Hämeenlinna 1892
Lukukirja : kiertokoulujen yläosastoja varten.   WSOY 1892, 2. painos 1900, 3. painos 1904, 4. painos 1908, 5. painos 1914
Käytännöllisiä ohjeita sisäluvun, uskonnon, laskennon, laulun ja kirjoituksen opettamisessa kiertokouluopettajia varten.    WSOY 1893
Lasten kuvakirja ; kuvat piirtänyt A. Federley.   Hj. Hagelberg, Tampere 1893
Kapakka ystäväni : näytelmä kolmessa näytöksessä, kirj. Raittulan Heikki.    Hämeenlinnan raittiusseura, Hämeenlinna 1893
Koti-aapinen lasten ensimmäistä opetusta varten.   Weilin & Göös, Helsinki 1894, 1896, 1899, 1912, 1913
Selityksiä F. W. Sundwallin toimittamaan Raamatun historiaan : kansan opetusta varten soviteltu : Uusi testamentti.     Tekijä, Hämeenlinna 1895
Raamatun historia ja Lutherin vähä katekismus : kiertokoulun alaosastoa varten.      WSOY 1896
Kauno- ja oikeinkirjoitus-harjoituksia kiertokouluja varten.    Tilgmann, Helsinki 1897
Lasku-oppi : kiertokouluja ja itsekseen opettelevia varten soviteltu.     Otava, Kuopio 1898
Isänmaan maantieteellinen luku- ja oppikirja : kierto- ja kotikouluja varten, toimitti J. H. Tuhkanen.    Hämäläinen, Hämeenlinna 1900
Joulu-kyyhkynen 1900, toim. J. H. Tuhkanen.    Tampere 1900
Helluntaikyyhkynen, toim. J. H. Tuhkanen.    Hämeenlinna 1901
Koti-aapinen lasten ensimmäistä opetusta varten.     Weilin & Göös, Helsinki 1901, lisäpainokset 1903, 1904
Helluntaiviesti, toim. R. Hernberg ja J. H. Tuhkanen.    Hämeenlinna 1902
Selityksiä Raamatun historiaan Ervastin, Waarasen, Kurtzin, Karlssonin y. m. mukaan 1-3.   Tekijä, Hämeenlinna 1902
Hämeenlinnan kiertokouluopettajaseminaarin albumi, toim. J. H. Tuhkanen.     Hämeenlinna 1905
Kasvatusopillinen sielu- ja opetusoppi : pikkukouluseminaareja varten.    Hämeenlinna 1907
Kotipiirimme aarteet kasvatuksessa ja opetuksessa.    Karisto 1908
Sorretun kosto : viisi kohtausta ja kuvaelma. Seuranäytelmiä n:o 59.     Karisto 1908
Turvattomain poluilta : turvattomia auttamaan.    Tekijä, Hämeenlinna 1908
Sielu- ja opetusoppi esiseminaareja varten.   Tekijä, Hämeenlinna 1913
Jari Holttinen

| Jari Holttinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29.4.1965 Somero
Kansalaisuus:  Suomi
Uran tiedot
Pituus:  181 cm
Laji:  Seiväshyppy
Seura:  Someron Esa
Valmentaja:  Risto Ivanoff
Valmennettavat:  Eetu Turakainen, Tommi Holttinen
Saavutukset
Palkintokorokkeella:  SM-hopeaa 1991
Ennätykset:  550, 555i
Jari Veikko Juhani Holttinen (s. 29. huhtikuuta 1965 Somero) on suomalainen seiväshyppyvalmentaja ja entinen seiväshyppääjä. Hän edusti aktiiviurallaan Someron Voimaa, Hämeenlinnan Kisaa, Turun Tovereita ja Someron Esaa ja häntä valmensi Risto Ivanoff.
Holttinen kuului Suomen joukkueeseen Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 1990. Hän ei kuitenkaan osallistunut kilpailuun. Hän saavutti Kalevan kisoissa hopeaa 1991. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän sai hopeaa 1990 sekä pronssia 1988, 1991 ja 1993. Hän edusti Suomea neljässä ulkorata- ja yhdessä hallimaaottelussa. Hän voitti maaottelun seiväshyppykilpailun Øyestadissa kesäkuussa 1988.
Holttinen hyppäsi ennätyksensä 555 cm Tukholman hallikilpailussa helmikuussa 1990. Ulkoradoilla hän hyppäsi parhaimmillaan 550 cm Somerolla heinäkuussa 1991.
Jari Huttunen

Jari Huttunen -nimisiä henkilöitä ovat:
Jari Huttunen (s. 1994), suomalainen ralliautoilija
Jari Huttunen (s. 1975), muun muassa Trio Niskalaukauksessa soittanut suomalainen kitaristi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jari Huttunen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Primetime

| Primetime |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Sventertainment AB
Julkaistu:  maaliskuu 2018, Suomessa helmikuu 2019
Lajityyppi:  Tietokilpailu
Alusta:  Android, iOS
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Primetime on ruotsalainen tietokilpailupeli, jota pelataan puhelimella livenä yhdessä muiden kanssa. Peli julkaistiin Ruotsissa maaliskuussa 2018, ja Suomeen se tuli helmikuussa 2019. Pelaaminen tapahtuu Primetime-sovelluksessa. Peli alkaa joka ilta klo 20.00, ja se kestää noin 10–15 minuuttia. Pelin pelaaminen ei maksa mitään; se rahoitetaan mainoksilla ja yhteistöillä.
Primetimen Suomen-juontajina toimivat tällä hetkellä Loviisa Läärä, Ella Tarmo, Marika Pietilä, Amin Moussavi ja syksyllä 2021 uusina juontajina aloittaneet Maija Rantala ja Mikko Lankila. Helmikuusta 2019 lokakuuhun 2019 peliä juonsivat Mari Valosaari, Sami Uotila ja Julita Airaksinen. Lisäksi sunnuntaisin julkkisvisaa juonsi Niko Saarinen. Välillä peliä juonsi myös Kerttu Rissanen.
Primetimen tunnusmusiikkikappale on ”Teenage Lullaby”, jonka esittää Ooyy.
Suomenkielinen Primetime on ollut kesätauolla kesäkuun 2022 alusta saakka. Primetimen sosiaalisessa mediassa kirjoitetaan, että tauko kestää "alustavasti heinäkuun (2022) loppuun asti". Syytä tähän ei ole ilmoitettu, mikä on herättänyt spekulaatioita yleisön joukossa.
Pelaaminen

Primetime on tietokilpailu, joka tehdään suorana lähetyksenä. Jotta peliin voi osallistua, täytyy omassa mobiililaitteessa olla asennettuna Primetime-sovellus. Kun lähetys alkaa, juontaja seisoo studiossa green screenin edessä ja esittää 11 kysymystä, joissa kussakin on kolme vastausvaihtoehtoa. Aikaa vastaamiseen on 10 sekuntia. Pelissä on chat, jossa pelaajat voivat kommentoida esimerkiksi veikkaamaansa oikeaa vastausta tai kertoa juontajalle, jos pelissä on jotain vikaa. Jos kysymykseen vastaa väärin, putoaa pois pelistä. Jokaisessa pelissä on rahapotti, joka jaetaan pelin lopussa oikein vastanneiden kesken. Mitä vähemmän pelaajia viimeiseen, 11. kysymykseen vastaa oikein, sitä suurempi voittopotti on.
Voitetut rahat tulevat näkyviin pelaajan Primetime-sovellukseen. Sieltä ne voi joko nostaa tilille tai lahjoittaa hyväntekeväisyyteen.
Uudet pelaajat saavat niin sanotun pelastusrenkaan, jota käyttämällä pääsee jatkamaan peliä, vaikka vastaisi yhteen kysymykseen väärin. Pelastusrenkaita voi käyttää yhden joka pelissä kysymysten 1–7 kohdalla. Pelastusrenkaita saa lisää lähettämällä kavereille kutsulinkin peliin. Renkaita saa myös, jos lähettää Primetimelle kysymyksen ja se otetaan mukaan peliin. Pelastusrenkaita jaetaan myös, jos pelissä sattuu tekninen virhe. Niitä saa myös, jos pelaa 4 päivää peräkkäin.
Teemavisat

Ajoittain Primetimen kysymyksissä on tietty teema, kuten Harry Potter, musiikki tai pääkaupungit. Joinakin päivinä on muitakin lähetyksiä illan päälähetyksen klo 20 lisäksi.
Suomen Primetimessä lähetetään viihdevisa perjantaisin klo 17.00. Joka sunnuntai klo 20.30 on huippuvisa, johon pääsevät ne pelaajat, jotka ovat kuluneen viikon aikana saaneet kerättyä yhteensä vähintään 40 oikeaa vastausta pelin kysymyksiin.
Joka torstai klo 20 pelataan maaottelu kaikkien neljän Primetime-maan (Suomen, Ruotsin, Norjan ja Tanskan) välillä. Kysymykset ovat kaikissa maaversioissa samat. Se maa, jonka pelaajat saavat keskimäärin eniten kysymyksiä oikein, voittaa ottelun. Voittajamaan pelaajat saavat palkinnoksi pelastusrenkaan.