stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Patryk Wronka
Ura > Maajoukkueura

Wronka edusti Puolaa IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin hän voitti pronssia. Wronka valittiin koko turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi ja tähdistökentälliseen. Hän pelasi myös Pyeonchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa. Yhteensä Wronka on pelannut 20 A-maaottelua tehopistein 3+9=12.
Wronka pelasi myös alle 20-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2014 sekä IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän toimi Puolan kapteenina ja voitti pronssia. Wronka oli joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 2+5=7. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2013.
Muuta

Wronkan isä Adam on pelannut myös jääkiekkoa. Patrykin isoisä oli 1970-luvun Puolan maajoukkuehyökkääjä Tadeusz Kacik.
Action Park

| Action Park |
| --- | --- |

Sijainti:  Vernon Township, Yhdysvallat
Koordinaatit:  41°11′26″N 74°30′27″W﻿ / ﻿41.1906°N 74.5075°W﻿ / 41.1906; -74.5075
Rakennustyyppi:  Huvipuisto ja vesipuisto
 fiAction Park 
  
Action Park on yhdysvaltalainen huvipuisto Vernonin kaupungissa New Jerseyssä lähellä New Yorkia. Vuonna 1978 avattu puisto suljettiin 1996, mutta avattiin jälleen Mountain Creek Waterpark -nimellä vuonna 2014. Se koostui alun perin moottori- ja vesialueista, mutta uudelleen avatussa puistossa on enää vesialue.
Turvallisuuspuutteet

Huvipuisto tuli tunnetuksi sen vakavista turvallisuuspuutteista ja useista kuolemantapauksista. Laitteiden valvojille oli usein annettu vain ensiapukoulutus, ja anniskeluohjeistusta ei noudatettu asianmukaisesti. Lisäksi laitteiden suunnittelijoita ei ollut koulutettu riittävän hyvin. Heidän tietonsa ihmiseen kohdistuvista voimista ja niiden kestämisestä olivat erittäin heikkotasoista. Huvipuiston 18 toimintavuoden aikana kaikkiaan kuusi ihmistä kuoli, joista kolme hukkumalla.
Turvallisuuspuutteet > Kelkkarata

Huvipuistossa oli kelkkarata, Alpine slide, jonka jarrujärjestelmä salli vain useimmista liian hitaalta tuntuvan vauhdin tai kelkkaradan rakenteeseen nähden liian kovan vauhdin, sillä jarru joko jarrutti voimakkaasti tai ei ollut ollenkaan käytössä. Seuraavalle laskijalle saatettiin antaa lähtölupa jo ennen edeltävän ehtimistä perille, jolloin välillä sattui peräänajo edellä ajavan käyttäessä koko ajan jarrua ja takana olevan kulkiessa jarruttamatta. Ajettaessa jarruttamatta järjestelmä salli niin kovan vauhdin, ettei kelkka pysähtynyt lopussa hallitusti, vaan laskija jatkoi edelleen matkaansa kivikkoon. Vuonna 1980 yksi työntekijä lensi ulos kelkkaradalta ja kuoli päänsä osuessa kivikkoon. Kaiken kaikkiaan kelkkaradalla kirjattiin 40 loukkaantumista, joista 26 oli pään vammoja. Erilaiset vähäiset vammat olivat yleisiä.
Turvallisuuspuutteet > Kajakkirata

Vuonna 1982 kajakista veteen poistunut mies sai sähköiskun veden alla kulkeneesta sähköjohdosta ja kuoli myöhemmin vammoihinsa. Vedenalaisiin tuulettimiin virtaa syöttänyt johto oli puutteellisesti eristetty; eräs todistaja arvioi eristämätöntä johtoa olleen vedessä jopa 20 cm. Laite suljettiin aluksi tutkimusten takia ja sitten pysyvästi, koska huvipuiston mukaan ”kukaan ei kuitenkaan enää uskaltaisi mennä siihen”.
Turvallisuuspuutteet > Vesiliukumäki

Vuonna 1985 valmistui vesiosastolle vesiliukumäki nimeltään Cannonball Loop, jossa 15 metrin jyrkän laskun jälkeen vuorossa oli halkaisijaltaan noin puolitoistametrinen täyden kierroksen tekevä silmukka. Erään lehden mukaan ennen avaamista suoritetuissa koeajoissa testinukkejen raajoja oli repeillyt irti. Työntekijöille maksettiin sadan dollarin bonus heidän suostuessa kokeilemaan, selviytyykö ihminen hengissä vesiliukumäestä, ja jotkut työntekijöistä todella suostuivat laskemaan mäen.
Liukumäen avauduttua kaikki laskijat eivät liian suuren kitkan tai liian pienen painon tai vedenpaineen takia selvityneet silmukasta, vaan he putosivat alas silmukan ylimmästä kohdasta. Eräs henkilö jäi jumiin silmukan ylimpään kohtaan, minkä jälkeen silmukkaan rakennettiin avattava luukku vastaisen varalle. Liukumäen oltua auki noin kuukauden viranomaiset asettivat sen käyttökieltoon. Käyttökiellosta huolimatta liukumäkeä ei purettu, ja sitä pidettiin auki satunnaisesti myöhemminkin, jolloin loukkaantumisia tapahtui edelleen.
Turvallisuuspuutteet > Muut laitteet

Vuonna 1984 eräs mies kuoli sydänkohtaukseen hypättyään liaanista jääkylmään veteen. Aaltoaltaaseen puolestaan kuoli puiston toiminta-aikana kaksi henkilöä. Liian täyteen ahdetusta altaasta pelastettiin työntekijöiden mukaan kymmeniä ihmisiä päivittäin.
After Diff’rent Strokes: When the Laughter Stopped

| After Diff’rent Strokes: When the Laughter Stopped |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ted Haimes
Käsikirjoittaja:   Tarina:  Nicole Lucas  Käsikirjoitus:  Matthew Bright  Lindsay Jewett 
Tuottaja:  Cynthia H. Margulis
Säveltäjä:  Taylor M. Uhler
Leikkaaja:  Axel Hubert
Pääosat:  Elise Horn
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  FOX
Ensi-ilta:  16. toukokuuta 2000
Kesto:  60 min
Alkuperäiskieli:  Englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
After Diff’rent Strokes: When the Laughter Stopped on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen televisioelokuva, jonka ohjasi Ted Haimes. Se perustui 1970-1980-luvulla esitetyn tilannekomediasarjan Diff'rent Strokes näyttelijöihin. Elokuvassa seurataan erityisesti näyttelijä Dana Platonin televisiosarjan jälkeistä elämää aina hänen kuolemaan saakka.
Elokuvassa oli alkuperäisessäkin sarjassa Willis Jacksonia näytellyt Todd Bridges, joka näytteli elokuvassa huumeiden myyjää. Puolestaan Corey Mendell Parker näytteli itse Bridgesia. Mukana oli myös muun muassa Mighty Morphin Power Rangersissa näytellyt David Yost.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Elise Horn  | … |  Dana Plato   |
|  Alon Williams  | … |  Gary Coleman   |
|  Corey Mendell Parker  | … |  Todd Bridges   |
|  Catero Colbert  | … |  Dion   |
|  Sean Bridgers  | … |  Robert   |
|  Kevin Rankin  | … |  Lanny   |
|  Sy Richardson  | … |  Mr. Coleman   |
|  Todd Bridges  | … |  huumeiden myyjä   |
|  Berlinda Tolbert  | … |  Gary Colemanin äiti   |
|  Jean Carol  | … |  Uutistoimittaja   |
|  Robert Catrini  | … |  Etsivä   |
|  Kathy Christopherson  | … |  Heather Daily   |
|  William A. Robertson  | … |  Howard Stern radio-ohjelmaan soittaja   |
|  David Yost  | … |  Playboy valokuvaaja   |
Aiheesta muualla

After Diff’rent Strokes: When the Laughter Stopped Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Paolo Soprani

Paolo Soprani.
Paolo Soprani (20. lokakuuta 1844 Recanati, Maccerata – 20. helmikuuta 1918 Castelfidardo, Italia) oli italialainen harmonikanvalmistaja, joka nosti harmonikkojen valmistuksen Italiassa ja eritoten Castelfidardossa merkittäväksi liiketoiminnaksi.
Tausta

Itävaltalainen pyhiinvaeltaja oli yöpynyt Antonio ja Lucia Sopranin talossa Castelfidardon lähistöllä matkallaan Loretoon. Hänellä oli ollut mukanaan Cyrill Demianin valmistama Akkordion ja hän soitti sitä perheelle. Jollain tavalla nuori Paolo-poika oppi soittimen salaisuudet. Eräiden tarinoiden mukaan pyhiinvaeltaja lahjoitti soittimen hänelle kiitokseksi vieraanvaraisuudesta, toinen tarina kertoo Paolon ostaneen soittimen. Kolmas tarina kertoo Paolon nousseen yöllä ylös ja opiskelleen soittimen rakenteen muilta salaa.
Ura

Paolo Soprani avasi veljiensä avustuksella pienen harmonikkatyöpajan kotonaan 1864 ja muutaman vuoden päästä hän muutti isompaan taloon ja palkkasi jopa työntekijöitä. Ensimmäiset armonichet myytiin lähikaupunkien markkinoilla ja toreilla. Paolo kiersi esittelemässä harmonikkojaan ja hän kehittyi myös hyväksi soittajaksi. Vuonna 1872 hän muutti Castelfidardon keskustaan ja avasi harmonikkatehtaan Piazza Garibaldilla. Hänen soittimistaan tuli menestys maaseudulla, joissa talonpojat pitivät tanssilauluista. Suosio kasvoi ja hänen soittimiaan alettiin myydä muun muassa Ranskassa. Vuosisadan lopulla harmonikkoja alettiin viedä Yhdysvaltoihin italialaisten siirtolaisten myötä.
Yritys kasvoi ja Paolo avasi uuden 400 työntekijän tehtaan Castelfidardoon Luigi- ja Achille-poikiensa kanssa. Vuonna 1900 yritys sai paljon huomiota Pariisin maailmannäyttelyssä. Paolosta tuli Brysselin ja Pariisin keksijäakatemioiden jäsen ja hän tapasi jopa Ranskan presidentin. Paolo Soprani työskenteli 70-vuotiaaksi asti, ennen kuin hänen poikansa jatkoivat yrityksen johdossa. Hän kuoli kotonaan 73-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Paolo Soprani accordions -sivusto
Sopranin kuva ja tarina Castelfidardon kunnan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
Paolo Sopranin valmistama pianoharmonikka (Petosa Accordions -yhtiön kokoelmat, Seattle, Washington)
Aki Ekqvist

Ekqvist Pasi ja Anssin keikalla Pikis Jämsässä 19.8.2023
Aki Ekqvist on suomalainen muusikko ja tuottaja. Ekqvist tunnetaan parhaiten vuonna 2017 perustetun bileduon, Pasi ja Anssin, laulaja/lauluntekijä-kitaristina.
Ekqvist aloitti musiikin harrastamisen kuuden vuoden ikäisenä. Hän osaa soittaa kitaran lisäksi rumpuja ja saksofonia.
Vuodesta 2002 ainakin vuoteen 2006 Ekqvist vastasi rumpujen soitosta K.L.L.R.N.R.C eli Kapteeni Lammisen Lentävä Rock N Roll Cirkus -nimisessä kokoonpanossa. Hän aloitti musiikkiopinnot (kaupallinen musiikki ja digitaalisen musiikin käsittely) Pirkanmaan ammattikorkeakoulussa vuonna 2004, ja siellä hän tapasi ensimmäisen kerran nykyisen aisaparinsa Joonas Naskalin. Vaikka jo silloin he saivat aikaan yhteistä materiaalia ja keikkailuakin, tiet erkanivat seuraavaksi kymmeneksi vuodeksi. Sinä aikana Ekqvist ehti toimia muun muassa kiertuemanagerina ja kitarateknikkona Lauri Tähkän taustajoukoissa. Vuodesta 2007 vuoteen 2012 hän soitti rumpuja Nuoret Vihaiset Miehet -yhtyeessä. Vuonna 2017 hän perusti kolmen muun tuottajan (Joonas Naskali, Mikael Forsby, Jaakko Kääriäinen) kanssa Saumaa Records -yhtiön. Samana vuonna edellä mainitun tuottajakollegan ja entisen opiskelukaverin, Naskalin, kanssa syntyi rap-duo nimeltään Pasi ja Anssi.
Kokonaisvaltaisen Pasi ja Anssin diskografian työstämisen lisäksi Ekqvist on miksannut ja äänittänyt albumin yhtyeille Dö, SPRGM, Sata Kaskelottia ja Black Crucifixion. Miksauksen ja tuottamisen ohella hän myös soitti rumpuraidat kappaleisiin "Ehjä" ja "Minä olen tässä" Mikko Harjun "Sinä olet elämä"-albumille.
Muita kappaleita, joiden säveltämisessä hän on ollut mukana:
Oku Luukkainen/Jussi Selo - "Viimeinen ilta"
Petri Nygård - "Yhet vielä" & "POISPOISPOIS"
Portion Boys - "Lännen nopein mies"
Teflon Brothers - "Morjensta pöytään!"
Aki Hakala

| Aki Hakala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. lokakuuta 1979 (ikä 44) Espoo
Muusikko
Aktiivisena:  2000–
Tyylilajit:  rock
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  The Rasmus Killer Kwan
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Aki-Markus Juhani Hakala (s. 28. lokakuuta 1979 Espoo) on suomalainen rumpali. Hänet tunnetaan parhaiten The Rasmus -yhtyeestä, johon hän liittyi vuonna 1999 korvaten yhtyeestä lähteneen Janne Heiskasen.
Hakala on soittanut rumpuja myös Killerissä ja Kwanissa. Hän esiintyy Kwanin Padam-musiikkivideolla.
Panaitólio

| Panaitólio Παναιτώλιο |
| --- | --- |
 Panaitólio
 Koordinaatit: 38°34′58″N, 21°26′41″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Länsi-Kreikka
Alueyksikkö:  Aitolia-Akarnania
Kunta:  Agrínio
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  3803040301
Väkiluku (2011):  2 935
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Panaitólio (kreik. Παναιτώλιο, kath.kreik. Παναιτώλιον, Panaitólion) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Agrínion kuntaan, Aitolia-Akarnanian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Παναιτωλίου, Dimotikí Koinótita Panaitolíou). Kaupungin väkiluku on 2 935 (vuonna 2011).
Panaitólion pieni kaupunki sijaitsee Trichonída- ja Lysimachía-järvien välissä noin viisi kilometriä kaakkoon Agrínion kaupungista. Aiemmin kaupunki kuului Thestieísin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Agrínion kunnan Thestieísin kunnallisyksikköön.
Aki Ulander

| Aki Ulander> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Aki Ulander
Syntynyt: 29. joulukuuta 1981 (ikä 42) Oulu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  209 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1999–2000 2000–2002 2002–2005 2005 2005–2006 2006–2007 2007–2008 2008–2009:   Espoon Honka  Pussihukat  Espoon Honka  Palencia Baloncesto  Namika Lahti  Uppsala Basket  Lappeenrannan NMKY  Sundsvall Dragons
Maajoukkueet
2003–2008:   Suomi
Ottelut (pisteet):  70 (165)
Aiheesta muualla
FIBA
Aki Ulander (s. 29. joulukuuta 1981 Oulu) on suomalainen ammattilaisuransa lopettanut koripalloilija.
Hän on pelipaikaltaan sentteri ja pituutta hänellä on 209 cm. Ulanderin kasvattajaseura on Tapiolan Honka. Hän on pelannut 14 nuorten ja 70 miesten maaottelua. Hän on edustanut Lappeenrannan lisäksi SM-sarjassa Espoon Honkaa, Vantaan Pussihukkia sekä Namika Lahtea. Ulander on vuoden 2003 Suomen mestari Espoon Hongan riveistä. Hän voitti Suomen cupin Lappeenrannan paidassa vuonna 2007. Hänellä on kokemusta myös Ruotsin ja Espanjan koripallokentiltä. Ulander voitti Basketliganin mestaruuden kaudella 2008–2009.
3. divisioona (jatkosota)

3. divisioona oli jatkosodan alussa Pohjois-Pohjanmaan sotilasläänin, johon kuuluivat Oulun ja Raahen suojeluskuntapiirit, perustama Suomen armeijan divisioona. Se liitettiin III armeijakuntaan ja osallistui Operaatio Hopeakettuun ja eteni Uhtualle ja Kiestinkiin. Neuvostoliiton suurhyökkäyksen aikana 3. divisioona siirrettiin Karjalankannakselle, jossa se osallistui taisteluihin VT- sekä VKT-linjalla.
Perustaminen

Divisioonan joukkojen perustamisesta vastasi Pohjois-Pohjanmaan sotilaslääni lukuun ottamatta niitä joukkoja, jotka kuuluivat välirauhan ajan 11. prikaatin perustamisvastuulle.
Välirauhan ajan 11. prikaati oli määrätty saatettavaksi sodanajan vahvuuteen jo 10. kesäkuuta 1941 V armeijakunnan käskyllä. 11. prikaati perusti palveluksessa olleista varusmiehistä Jalkaväkirykmenttien 11 ja 53 I pataljoonat sekä pääosan Kenttätykistörykmentti 16:n I ja II patteristoista.
Oulun suojeluskuntapiiri perusti Jalkaväkirykmentti 11:n II pataljoonan, loput Jalkaväkirykmentti 53:sta ja Kenttätykistörykmentti 16:sta sekä Pioneeripataljoona 34:n ja Viestipataljoona 31:n. Raahen suojeluskuntapiiri perusti Jalkaväkirykmentti 11:n III Pataljoonan, Jalkaväkirykmentti 32:n ja Kevyt osasto 5:n.
3. divisioonan kokoonpanosta puuttui raskas kenttätykistöpatteristo ja lisäksi perustettiin huollon osia sekä eräitä pienempiä yksiköitä kuten 263. ilmatorjuntakonekiväärikomppania.
Komentajat

Divisioonankomentajina olivat:
jääkärieversti Frans Uno Fagernäs 16. kesäkuuta 1941 – 1. joulukuuta 1943
kenraalimajuri Aaro Pajari 2. joulukuuta 1943 – 21. lokakuuta 1944
Yksiköt

Perustamisen jälkeen divisioonaan kuuluivat mm. seuraavat yksiköt:
Jalkaväkirykmentti 11 (JR 11)
Jalkaväkirykmentti 32 (JR 32)
Jalkaväkirykmentti 53 (JR 53)
Kenttätykistörykmentti 16 (KTR 16)
Divisioonaan ei kuulunut määrävahvuuksien mukaista raskasta patteristoa
Kevyt osasto 5 (KevOs 5)
Pioneeripataljoona 34 (PionP 34)
Viestipataljoona 31 (VP 31)
263. ilmatorjuntakonekiväärikomppania (263. ItKKK)
Tappiot

Divisioonan Päämajalle tekemien määräaikaisilmoitusten mukaan kokonaistappiot sodan aikana olivat kaatuneina, haavoittuneina ja kadonneina yhteensä 10 036 miestä.
Afrikkalainen sikarutto

Afrikkalaisen sikaruton aiheuttamia jälkiä sian korvassa.
Afrikkalainen sikarutto on afrikkalaisen sikaruttoviruksen aiheuttama verenvuotokuumetauti sioissa, villisioissa, mini- ja mikrosioissa ja niiden sukulaisissa kuten pahkasioissa ja pensselisioissa. Tällä hetkellä tautiin ei ole olemassa rokotetta tai hoitokeinoja. Taudilla esiintyy neljä erilaista muotoa, jotka voidaan jakaa erittäin äkilliseen, akuuttiin, puoliäkilliseen tai krooniseen muotoon. Kuolleisuus vaihtelee eri tautimuotojen välillä. Afrikkalainen sikarutto ei tartu ihmiseen, mutta ihminen voi kantaa taudinaiheuttajaa. Afrikkalainen sikarutto luokitellaan helposti leviäväksi eläintaudiksi.
Virus

Afrikkalainen sikaruttovirus (African swine fever virus ASFV) luokitellaan Asfarviridae-heimoon ja Asfivirusten sukuun. Tällä hetkellä ASFV on suvun ainoa tunnettu jäsen. ASFV on suurikokoinen vaipallinen kaksijuosteisesta DNA:sta koostuva virus. Sen genomin koko vaihtelee 170-193 kiloemäsparin (kbp) välillä.
Taudin leviäminen > Leviämistavat

Afrikkalainen sikaruttovirus leviää sikojen välillä joko suorasti tai epäsuorasti sairastuneista yksilöistä terveisiin. Suorassa tartuntatavassa virus tarttuu sikojen hengitysteiden, suun ja eritteiden kautta sairastuneista yksilöistä terveisiin. Epäsuorassa tavassa virus voi levitä terveisiin yksilöihin mm. sairastuneen eläimen lihan, lihatuotteiden tai -jätteiden välityksellä. Virus voi myös levitä viruksen saastuttamien välineiden, rehun, eläinkuljetusautojen, elintarvikkeiden tai vaatetuksen välityksellä. Ornithodoros -suvun punkit näyttävät pystyvän levittämään afrikkalaista sikaruttovirusta.
Taudin leviäminen > Maantieteellinen levinneisyys

Afrikkalaista sikaruttoa on esiintynyt aluksi vain Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, mutta 1950-luvun lopulta se on levinnyt ajoittain myös Eurooppaan. Se on saatu hävitettyä Pyreneiden niemimaalta, mutta sitä tavataan edelleen Sardiniassa. 1970-luvulla tautia tavattiin Keski- ja Etelä-Amerikassa. Afrikkalainen sikarutto levisi Kaukasuksen alueelle vuonna 2007, eikä sitä sen jälkeen ole saatu alueella hallintaan. Tauti on jatkanut leviämistään Venäjällä, ja vuonna 2014 afrikkalainen sikarutto levisi Suomen lähialueilla Puolassa, Liettuassa, Latviassa ja Virossa. Virossa tauti todettiin ensimmäisen kerran syyskuussa 2014. 2019 tauti saapui Kiinaan, joka on maailman suurin sianlihan tuottaja. Tautia löydettiin syyskuussa 2023 Fagerstan lähistöltä Keski-Ruotsista.
Rokotteen kehittäminen

Afrikkalaiseen sikaruttoon on yritetty kehittää rokotetta, mutta toistaiseksi siinä ei ole onnistuttu.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Laji.fi: African swine fever virus
African swine fever OIE:n esite (englanniksi)
African swine fever Euroopan elintarviketurvallisuusviraston verkkosivuilla (englanniksi)
Afrikkalainen sikarutto Ruokaviraston verkkosivuilla
National Center for Biotechnology Information (NCBI): African swine fever virus, taxonomy (englanniksi)
PSM Racing Line

|  PSM Racing Line |
| --- | --- |
Koko nimi:  PSM Racing Line
Perustettu:  2002
Lopetettu:  2002
Runko:  B02/50
Moottori:  Zytek
Renkaat:  A Avon
Ensimmäinen kilpailu:  Brasilian GP 2002
Viimeinen kilpailu:  Italian GP 2002
Tuloksia
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Sijoitus kaudella 2002:  8. (3 p.)
PSM Racing Line on saksalainen autourheilutalli, joka kilpaili Formula 3000 -sarjassa kaudella 2002.
Formula 3000 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Auto Moottori Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | B02/50 Zytek V8 A |  | BRA | SMR | ESP | AUT | MON | EUR | GBR | FRA | GER | HUN | BEL | ITA | 3 | 8. |
| 2002 | B02/50 Zytek V8 A |  Tony Schmidt | 16 | Kesk. | 13 | 14 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 13 | Kesk. | 14 | 11 | 12 | 3 | 8. |
| 2002 | B02/50 Zytek V8 A |  Nicolas Kiesa | 15 | 8 | Kesk. | 10 | Kesk. | 10 | 10 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 6 | 5 | 3 | 8. |
Aiheesta muualla

PSM Racing Line Speedsport-Magazine
Parthenia

Parthenia (m.kreik. Παρθενία) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Parthenia, kaupunki Mauretaniassa
Parthenia, kaupunki Paflagoniassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Parthenia”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Paavali V

| Paavali V |
| --- | --- |
 Paavali V Caravaggion maalaamana.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Camillo Borghese
Syntynyt: 17. syyskuuta 1552
Kuollut: 28. tammikuuta 1621 (68 vuotta)
Paavi
Paavius alkoi:  16. toukokuuta 1605
Paavius päättyi:  28. tammikuuta 1621
Edeltäjä:  Leo XI
Seuraaja:  Gregorius XV
Paavali V Crispyn de Passen (1564–1637) kaiverruksessa.
Paavali V (alun perin Camillo Borghese; 17. syyskuuta 1552 – 28. tammikuuta 1621) oli paavina 16. toukokuuta 1605 – 28. tammikuuta 1621. Paavali V kuului Sienasta lähtöisin olleeseen Borghesen aatelissukuun. Suku kuitenkin muutti Roomaan, missä Camillo syntyi vuonna 1552. Nuoruudessaan hän opiskeli lakia Perugiassa ja Padovassa. Klemens VIII nimitti hänet kardinaaliksi vuonna 1596.[lähde? ]
Paavali V oli huomattava taiteen suosija ja mesenaatti. Hänen virkakautenaan vietiin Rooman Pietarinkirkon rakennustyöt päätökseen. Hän myös kehitti Vatikaanin kirjastoa ja perusti oman pankin, Banco di Santo Spiriton.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paavali V Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Leo XI | Paavi | Seuraaja: Gregorius XV |
Aki Ajo

Aki Ajo (s. 11. syyskuuta 1968 Toijala) on entinen suomalainen ratamoottoripyöräilijä ja Ajo Motorsport -tallin tallipäällikkö.
Ajo kilpaili nuoruudessaan motocrossissa, jäärata-ajossa ja ratamoottoripyöräilyssä. Hän voitti lajeissa yhteensä kymmenen SM-kultaa. Ajo sijoittui ratamoottoripyöräilyn EM-sarjassa parhaimmillaan kuudenneksi ja osallistui yhteen MM-sarjan osakilpailuun 1993. Hän lopetti ratamoottoripyöräilyn loukkaannuttuaan vuonna 1996 kilpailussa sattuneessa onnettomuudessa. Loukkaantumisesta toipuessaan hän päätti perustaa oman tallin, Ajo Motorsportin, joka aloitti toimintansa jäärata-ajossa talvella 1997. Kesällä talli siirtyi myös ratamoottoripyöräilyyn, ja MM-sarjaan se liittyi 2001. Ajosta tuli tallin päällikkö. Ajon johdolla tallin kuljettajat voittivat 125-kuutioisten luokan maailmanmestaruuden kausilla 2008 (Mike di Meglio) ja 2010 (Marc Márquez) sekä 2012 (Sandro Cortese) .
Ajon vanhin poika Niklas Ajo on myös ratamoottoripyöräilijä.
Aiheesta muualla

Ajo menestyksen takana
Akio Johnson Mutek

Akio Johnson Mutek (2. tammikuuta 1958 – 17. maaliskuuta 2013) oli eteläsudanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Toritin hiippakuntaan 18. joulukuuta 1988 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Suavan titulaaripiispaksi 18. toukokuuta 1999. Piispaksi konsekroinnin suoritti 15. elokuuta Marco Dino Brogi, jota avustivat Paulino Lukudu Loro ja Paride Taban.
9. kesäkuuta 2007 Mutek sai nimityksen Toritin piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 55-vuotiaana virassa.
Parthenopaios

Parthenopaios oli kreikkalaisessa mytologiassa yksi seitsemästä Thebaa vastaan hyökänneistä sotapäälliköistä. Hän oli Atalantan ja joko Hippomeneen, Talaoksen,, Melanionin, Areen tai Meleagroksen poika.
Vastasyntyneenä Parthenopaioksen äiti hylkäsi poikansa Parthenios-vuorelle voidakseen edelleen väittää olevansa neitsyt. Samaan aikaan myös Auge hylkäsi vuorelle poikansa Telefoksen. Paimenet löysivät pojat ja kasvattivat nämä, ja pojista tuli keskenään hyviä ystäviä. Myöhemmin Parthenopaios seurasi Telefosta auttaessaan tätä etsimään äitiään ja liittyi tämän mukaan myös taisteluun Idasta vastaan Telefoksen puolustaessa Teuthrasin valtakuntaa tätä vastaan.
Parthenopaioksella oli nymfi Klymenen kanssa poika, Tlesimenes tai Biantes, tai Promakhos Hän kuoli epäonnistuneessa hyökkäyksessä Thebaa vastaan, jossa hänet surmasi joko Periklymenos, Asfodikos tai Amfidikos.