stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jarkko Niemisen kausi 2013
Kilpailut > Alkukauden kovien kenttien turnaukset > Miami, Yhdysvallat

Miamissa Nieminen päihitti kaksinpelin ensimmäisellä kierroksella entisen maailmanlistan kolmosen, Argentiinan David Nalbandianin. Niemisen johtaessa ensimmäistä erää 2–0, vei Nalbandian seuraavat yhdeksän peliä peräkkäin, voittaen ensimmäisen erän 6–2, ja johtaen toista erää kahden murron jälkeen 3–0. Nieminen kuitenkin voitti erän lopulta 6–4, ja ratkaisevan kolmannen erän luvuin 6–3. Nieminen kertoi ottelun jälkeen, että hänen ykkössyöttöprosenttinsa oli huono ottelun alussa. Ottelun edetässä Niemisen peli alkoi kulkemaan, kun taas Nalbandianin taso heikkeni. Turnauksen toisella kierroksella Nieminen voitti Slovenian Martin Kližanin suoraan kahdessa erässä. Kolmannella kierroksella Niemisellä ei ollut mahdollisuuksia Jo-Wilfried Tsongaa vastaan.
Kilpailut > Massakenttäturnaukset > Roquebrune-Cap-Martin, Ranska

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Ensimmäinen erä oli yksi parhaista eristäni [ikinä]. | ” |

Monte Carlo Masters -turnauksessa Nieminen voitti ensimmäisellä kierroksella Serbian Viktor Troickin tunnin kestäneessä ottelussa luvuin 6–1, 6–2. Toisella kierroksella Nieminen voitti maailmanlistan sijalla 15 olleen kovasyöttöisen kanadalaisen, Milos Raonicin. Nieminen tarvitsi ottelun voittamiseen vain yhden murron, ja ratkaisevan kolmannen erän hän voitti tie breakissa 7–3. Kolmannella kierroksella Nieminen voitti viidenneksi sijoitetun Juan Martín del Potron 6–4, 4–6, 7–6(4). Aiemmin heidän pelaamissaan viidessä ottelussa Nieminen ei ollut voittanut erääkään Del Potroa vastaan. Niemisen kauden tie break -tilasto ottelun jälkeen oli kahdeksan voittoa ja nolla tappiota. Puolivälierissä Nieminen hävisi maailmanlistan ykköselle, Serbian Novak Đokovićille suoraan kahdessa erässä. Turnauksen jälkeen Nieminen nousi maailmanlistalla kymmenen sijaa sijalle 39. Palkintorahaa Nieminen sai turnauksesta lähes 63 000 euroa.
Kilpailut > Massakenttäturnaukset > Bukarest, Romania

Bukarestin kaksinpeliturnauksessa Nieminen voitti ensimmäisellä kierroksella Jevgenij Donskoin, vaikka hävisikin avauserän 1–6. Toisella kierroksella Nieminen hävisi yli kaksi ja puoli tuntia kestäneessä kolmen erän ottelussa Gilles Simonille.
Turnauksen nelinpelissä Nieminen hävisi puolivälierissä parinsa Martin Emmrichin kanssa Andreas Seppille ja Viktor Troickille.
Kilpailut > Massakenttäturnaukset > München, Saksa

Münchenin turnauksen ensimmäisellä kierroksella Nieminen hävisi viisi sijaa maailmanlistalla huonommin olleelle Ernests Gulbisille. Gulbis on voittanut kaikki heidän neljä kohtaamistaan suoraan kahdessa erässä.
Turnauksen nelinpelissä Nieminen pelasi Dmitri Tursunovin kanssa. He etenivät loppuotteluun voittamalla muun muassa ykkössijoitetun parin Alexander Peya ja Bruno Soares. Loppuottelussa Nieminen ja Tursunov voittivat Marcos Baghdatisin ja Eric Butoracin. Tämä oli Niemisen uran kolmas turnausvoitto nelinpelissä. Turnausvoiton myötä Nieminen nousi nelinpelin maailmanlistalla 50 sijaa sijalle 111.
Kilpailut > Massakenttäturnaukset > Rooma, Italia

Rooman turnauksen ensimmäisellä kierroksella Nieminen hävisi jälleen Ernests Gulbisille. Gulbis on voittanut kaikki heidän viisi kohtaamistaan suoraan kahdessa erässä. Nieminen hävisi myös ensimmäistä kertaa tie breakissa tällä kaudella. Hän voitti yhdeksän tie breakia peräjälkeen.
Kilpailut > Massakenttäturnaukset > Düsseldorf, Saksa

Düsseldorfin turnauksen ensimmäisellä kierroksella Nieminen voitti Slovakian Lukáš Lackon. Toisella kierroksella Nieminen voitti Roberto Bautista-Agutin yli kaksi ja puoli tuntia kestäneessä ottelussa. Puolivälierissä Nieminen sai luovutusvoiton Tommy Haasista. Välierässään Nieminen voitti alankomaalaisen Igor Sijslingin kolmieräisessä ottelussa. Loppuottelussa Nieminen hävisi Argentiinan Juan Mónacolle suoraan kahdessa erässä. Turnauksen jälkeen julkistetulla maailmanlistalla Nieminen nousi sijalle 38.
Kilpailut > Massakenttäturnaukset > Pariisi, Ranska

Nieminen voitti Ranskan avointen ensimmäisellä kierroksella isäntämaan Paul-Henri Mathieun. Viisieräinen, yli kolme ja puoli tuntia kestänyt ottelu päättyi Niemisen voittoon luvuin 6–4, 4–6, 7–6, 4–6, 6–2. Toisella kierroksella Nieminen hävisi kuudenneksi sijoitetulle Jo-Wilfried Tsongalle suoraan kolmessa erässä.
Kilpailut > Massakenttäturnaukset > Prostějov, Tšekki

Nieminen pelasi Ranskan avointen jälkeen Prostějovin haastajaturnauksessa. Hän hävisi ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla 179 olleelle Saksan Peter Gojowczykille suoraan kahdessa erässä. Ottelun jälkeen Nieminen kertoi kärsineensä kivusta kyynärpäässään.
Kilpailut > Ruohokenttäturnaukset > Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta

Queen's Clubilla pelatussa turnauksessa Nieminen voitti ensimmäisellä kierroksella Ryan Harrisonin, mutta hävisi toisella kierroksella maailmanlistan sijalla 277 olleelle Daniel Evansille kolmieräisen ottelun.
Kilpailut > Ruohokenttäturnaukset > Eastbourne, Yhdistynyt kuningaskunta

Eastbournessa Nieminen hävisi ensimmäisellä kierroksella Feliciano Lópezille suoraan kahdessa erässä, vaikkei menettänyt ottelussa yhtään syöttövuoroaan. Molemmat erät menivät Lópezille tie breakin jälkeen.
Kilpailut > Ruohokenttäturnaukset > Wimbledon, Yhdistynyt kuningaskunta

Wimbledonin tennisturnauksessa Nieminen hävisi ensimmäisellä kierroksella ranskalaiselle Michaël Llodralle.
Kilpailut > Amerikan kovien kenttien turnaukset > Montreal, Kanada

Montrealin Masters-turnauksen ensimmäisellä kierroksella Nieminen joutui luovuttamaan Filip Peliwoa vastaan kolmannessa erässä takareisivamman vuoksi. Niemisellä oli toisessa erässä jo ottelupallo.
Kilpailut > Amerikan kovien kenttien turnaukset > Cincinnati, Yhdysvallat

Cincinnatissa Nieminen voitti ensimmäisellä kierroksella Édouard Roger-Vasselinin, mutta hävisi toisella kierroksella kuudenneksi sijoitetulle Tomáš Berdychille.
Kilpailut > Amerikan kovien kenttien turnaukset > Winston-Salem, Yhdysvallat

Winston-Salemissa suoraan toiselle kierrokselle päässyt Nieminen voitti toisella kierroksella Mardy Fishin, joka joutui luovuttamaan kolmannessa erässä auringonpistoksen vuoksi. Kolmannella kierroksella Nieminen hävisi toiselle yhdysvaltalaiselle, Sam Querreylle. Niemisellä oli ottelussa yhteensä viisi ottelupalloa.
Kilpailut > Amerikan kovien kenttien turnaukset > New York, Yhdysvallat

Yhdysvaltain avoimissa Nieminen voitti ensimmäisellä kierroksella Łukasz Kubotin. Toisella kierroksella hän hävisi viiden erän jälkeen Portugalin João Sousalle.
Kilpailut > Loppukauden kovien kenttien turnaukset > Bangkok, Thaimaa

Tappio ensimmäisellä kierroksella Igor Sijslingille (ATP-75).
Kilpailut > Loppukauden kovien kenttien turnaukset > Tokio, Japani

Ensimmäisellä kierroksella voitto ATP-35 Juan Monacosta ja toisella kierroksella Michał Przysiężnystä. Kolmannella kierroksella tappio Ivan Dodigille.
Pääsy kolmannelle kierrokselle ATP500 -turnauksessa tuotti 90 ATP-pistettä, eli yhden kauden parhaista tuloksista.
Kilpailut > Loppukauden kovien kenttien turnaukset > Shanghai, Kiina

Tappio Espanjan Feliciano Lopezille (ATP-30) erin 1-2.
Kilpailut > Loppukauden kovien kenttien turnaukset > Tukholma, Ruotsi

Ensimmäisellä kierroksella voitto Benjamin Beckeristä 6-3, 3-6, 7-6(3), mutta turnaus päättyi toisella kierroksella tappioon Fernando Verdascolle (ATP-32).
Kilpailut > Loppukauden kovien kenttien turnaukset > Valencia, Espanja

Voitto 1. kierroksella Ranskan Benoit Pairesta (ATP-26). Toisella kierroksella kaatui Kolumbian Alejandro Falla. Molemmat voitot suoraan kahdessa erässä. Kolmannessa ottelussa tappio Mihail Južnyille (ATP-21) erin 1-2. Tuloksena 90 ATP-pistettä.
Kilpailut > Loppukauden kovien kenttien turnaukset > Pariisi, Ranska

Kauden toisessa kohtaamisessa Michał Przysiężny veti pidemmän korren, pudottaen Niemisen 1. kierroksella erin 0-2.
Kilpailut > Loppukauden kovien kenttien turnaukset > Helsinki

Niemisen kausi päättyi nousujohteisesti. Niemiselle kauden ensimmäinen turnausvoitto challenger-tason turnauksesta, tuloksena 80 ATP-pistettä. 1. kierroksella kaatui Konstantin Kravchuk, seuraavaksi lupaava nuori Lucas Pouille, sitten Andrey Kuznetsov selvästi 6-3, 6-0. Välierässä ainoa erämenetys kun Saksan Jan-Lennard Struff kohtasi voittajansa 7-5, 2-6, 7-6(5). Loppuottelussa häviävänä osapuolena oli Lietuan Ricardas Berankis (ATP-135), pistein 6-3, 6-1.
Kilpailut > Davis Cup

Nieminen ei kuulunut Suomen Davis Cup -joukkueeseen Davis Cupin Eurooppa-Afrikan-kakkosryhmän ensimmäisellä kierroksella, jossa Suomi kohtasi Bulgarian. Mediassa Niemisen poisjäännin arveltiin johtuvan siitä, että Niemisen vuonna 2012 perustamaa tennisakatemiaa ei hyväksytty Suomen Tennisliiton yhteistyökumppaniksi. Tennisliitto valitsi yhteistyökumppanikseen sen sijaan ruotsalaisen akatemian. Nieminen itse ilmoitti Suomen Tennisliitolle syynä pelaamattomuuteensa henkilökohtaiset syyt. Niemisen mukaan häneltä oli tiettyjen asioiden vuoksi "sammunut palo" Davis Cupissa pelaamiseen. Helmikuussa hän kuitenkin ilmoitti olevansa valmis edustamaan Suomea toisella kierroksella Suomen kohdatessa Irlannin huhtikuussa. Nieminen voitti Irlantia vastaan oman kaksinpelinsä sekä nelinpelin yhdessä Henri Kontisen kanssa. Suomi varmisti voittonsa johdettuaan 3–0. Syyskuussa Suomi kohtaa II-ryhmän nousukarsinnassa Latvian.
Aiheesta muualla

Jarkko Nieminen ATP:n sivuilla
Jarkko Niemisen kotisivut
Nieminen Ranskan avointen toisen kierroksen ottelussa Jo-Wilfried Tsongaa vastaan.
Kornelia Ender

Kornelia Ender vuonna 1972, jolloin hän murtautui maailman tietoisuuteen "uinnin ihmelapsena".
Kornelia Ender (s. 25. lokakuuta 1958 Plauen) on DDR:ää edustanut entinen saksalainen uimari ja nelinkertainen olympiavoittaja.
Ender oli vain 13-vuotias saavuttaessaan Münchenin olympialaisissa 1972 kolme hopeamitalia: 200 metrin sekauinnissa sekä 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä. Seuraavana vuonna hän voitti neljä maailmanmestaruutta Belgradissa: 100 metrin vapaa- ja perhosuinneissa sekä 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä. Lisäksi hän sai hopeaa 200 metrin sekauinnissa.
Vuoden 1974 EM-kilpailuissa Wienissä Ender voitti 100 ja 200 metrin vapaauinnin sekä 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviestit. Seuraavana vuonna hän voitti neljä kultaa MM-kilpailuissa Calissa: 100 metrin vapaa- ja perhosuinneissa sekä molemmissa viesteissä.
Montrealin olympialaisissa 1976 Ender voitti ensimmäisenä naisuimarina neljä kultamitalia yksissä olympialaisissa, vieläpä maailmanennätystuloksilla. Hän oli paras 100 ja 200 metrin vapaauinnissa sekä 100 metrin perhosuinnissa; lisäksi hän kuului DDR:n kultajoukkueeseen 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä itäsaksalaiset saivat hopeaa.
Ender teki urallaan 29 maailmanennätystä, joista kuusi viesteissä.
Svea Norén

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Svea Norén |  Svea Norén |  Svea Norén |  |
Maa:   Ruotsi
Naisten taitoluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | yksinluistelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Davos 1922 | yksinluistelu |  |
|  Pronssia | Tukholma 1913 | yksinluistelu |  |
|  Pronssia | Wien 1923 | yksinluistelu |  |
Svea Placida Mariana Norén (5. lokakuuta 1895 Tukholma – 9. toukokuuta 1985 Lidingö) oli ruotsalainen taitoluistelija. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja sai naisten yksinluistelussa hopeamitalin. Hän sai myös maailmanmestaruuskilpailuissa yhden hopeamitalin (1922) ja kaksi pronssia (1913, 1923).
Sébastien Corchia

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Sébastien Corchia
Syntymäaika: 1. marraskuuta 1990 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Noisy-le-Sec, Ranska
Pelipaikka: laitapuolustaja
Pituus: 175 senttimetriä
Junioriseurat
1996–1998: Rosny-sous-Bois
1998–2003: Villemomble
2003–2006: INF Clairefontaine
2004–2006: Paris Saint-Germain
2006–2009: Le Mans
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2011 | Le Mans | 80 | (3) |
| 2011–2014 | Sochaux | 98 | (4) |
| 2014–2017 | Lille | 102 | (4) |
| 2017– | Sevilla | 12 | (0) |
Maajoukkue
| 2016– | Ranska | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. elokuuta 2018.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 6. syyskuuta 2017.
Sébastien Corchia (s. 1. marraskuuta 1990 Noisy-le-Sec, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Seurajoukkueura

29. tammikuuta 2014 Corchian oli määrä siirtyä 4½-vuotisella sopimuksella ranskalaisseura Lilleen. Kuitenkin siirrossa ilmenneiden ongelmien vuoksi, jotka liittyivät Lilleen heikkoon taloudelliseen tilanteeseen, se kariutui ja Corchia jäi Sochauxiin.
27. kesäkuuta 2014 siirto lopulta tapahtui ja Corchia solmi nelivuotisen sopimuksen Lillen kanssa.
13. heinäkuuta 2017 Corchia teki nelivuotisen sopimuksen Sevillan kanssa.
Aiheesta muualla

Sébastien Corchian tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)
Svea Jansson

Svea Jansson 1920-luvulla.
Svea Jansson isovanhempiensa kanssa Nötössä kesällä 1923.
Svea Kristina Jansson (30. syyskuuta 1904 Nauvo – 1. joulukuuta 1980 Skövde) oli suomalais-ruotsalainen lauluntekijä, jota pidetään yhtenä Pohjoismaiden merkittävimmistä kansanlaulajista. Hänen lauluaan tallennettiin ensimmäisen kerran vuonna 1923.
Jansson varttui kalastajatilalla Nötössä Turunmaan saaristossa. Hänen lapsuudessaan Nötö oli vilkas saaristoyhteisö, jossa asui lähes kolmesataa asukasta. Hänen vanhempansa olivat kippari Abel Konstantin Jansson, joka purjehti polttopuuta Tukholmaan, ja hänen vaimonsa Ida Sofia Gustava Jansson. Hänen Nötön Österängissä asuva isoäitinsä Eva Gustava Jansson tunnettiin hyvänä laulajana ja Jansson oli oppinut kappaleita lapsuudestaan saakka.
Svenska litteratursällskapetille kansanperinnekeräystä tekevät laulututkija Greta Dahlström äänitti Janssonin ja hänen isoäitinsä lauluja vuosina 1923–1929. Svea Jansson alkoi haaveilla laulajan urasta, mutta siihen ei ollut taloudellisia mahdollisuuksia. Dahlström kutsui Janssonin Turkuun vuonna 1939 tallentamaan lauluja pikalevylle ja niitä esitettiin radiossa. Lupaava ura katkesi tällä kertaa sodan syttymiseen.
Ruotsin radio halusi löytää hänet vuonna 1957 toteutettavaan suuren äänitysprojektin, jossa keskityttiin ruotsalaiseen keskiajan balladiin. He olivat menettäneet yhteyden Janssoniin ja pyysivät Maarianhaminan poliisin apua etsimään kaikkia samannimisiä Ahvenanmaalta, missä he olettivat Janssonin oleskelevan, ja lopulta löysivät hänet Andersbölestä Jomalasta. Toimittaja Matts Arnbergin esittelemänä Svea Jansson lauloi jouluna 1958 Ruotsin radiossa. Hänestä tuli haluttu esiintyjä Jomalan juhlissa ja kokouksissa Ahvenanmaalla. Matts Arnbergin ja Ulf Peder Olrogin kannustamana Jansson muutti Ruotsiin vuonna 1959. Hänelle myönnettiin Nordiska museetin hopeinen Arthur Hazelius -mitali vuonna 1964 ja hänestä tuli Ruotsin kansalainen vuonna 1967.
Janssonin ohjelmistoon kuului 1 000–1 200 kappaletta keskiaikaisista balladeista moderneihin iskelmiin. Jansson oli oppinut useita kappaleita vuonna 1842 syntyneeltä isoäidiltään Eva Gustava Janssonilta, joka puolestaan oli oppinut ne vuonna 1786 syntyneeltä isoäidiltään Caisa Eriksdotterilta. Jansson hän pystyi siten esittämään 1700-luvun lauluperinnettä vain yhden välittäjän kautta. Hän auttoi levittämään tietoa suomalais-ruotsalaisesta lauluperinteestä. Hänen nauhoituksensa Den medeltida balladen (1995) ja Lena, Ulrika ja Svea (1996) on julkaistu Caprice Recordsin sarjassa Musica Sveciae.
Sébastien Gattuso

Sébastien Gattuso Vancouverin olympialaisissa 2010.
Sébastien Gattuso (s. 28. kesäkuuta 1971 Menton, Ranska) on monacolainen yleisurheilija ja rattikelkkailija. Hän edustaa seuratasolla AS Monacoa.
Ura > Yleisurheilu

Gattuso osallistui yleisurheilussa arvokisoihin pikajuoksussa. Hän juoksi EM-kisoissa ensimmäistä kertaa Münchenissä 2002, jossa hän putosi 100 metrillä ensimmäisellä kierroksella. Gattuso karsiutui samalla matkalla alkuerissä myös MM-kisoissa 2003, joissa hän sai ajan 10,94 sekuntia. Hän osallistui Ateenan olympialaisiin 2004 oltuaan aiemmin mukana talviolympialaisissa ja toimi myös maansa lipunkantajana kisojen avajaisissa. Gattuso kellotti 100 metrillä ajan 10,58 ja putosi jo alkuerissä. Hän ei päässyt alkueristä jatkoon myöskään Osakan MM-kilpailuissa 2007 tai Pekingin olympialaisissa 2008.
Gattuso pitää hallussaan maansa ennätyksiä 100 metrillä, jossa hänen paras aikansa on vuonna 2008 Dijonissa juostu 10,53 sekuntia, 200 metrillä, jossa hänen ennätyksensä 21,89 on vuodelta 2003 sekä kuulantyönnössä, jossa hän pukkasi 11,00 metriä vuonna 2007.
Ura > Rattikelkkailu

Gattuso on osallistunut rattikelkkailussa 22 maailmancupin osakilpailuun ja ollut mukana myös kolmessa MM-kisojen lähdössä. Hän osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Salt Lake Cityssä 2002, jossa hän oli mukana neljän miehen kisassa, jossa Monacon joukkue oli 28. ja kahden miehen kilpailuun, jossa hän oli Patrice Servellen kanssa jaetulla 22. tilalla. Gattuso kilpaili Servellen kanssa myös Vancouverin olympialaisissa 2010, joissa he sijoittuivat yhdeksänneksitoista.
Suomi sävelin

| Suomi sävelin Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2007
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: taidemusiikki, kuorolaulu
 Kesto: 145.15
 Levy-yhtiö: Warner Music
Suomi sävelin on vuonna 2007 julkaistu suomalainen kahden CD:n kokoelmalevy. Albumiin liittyvä kirja sisältää kappaleiden sanat sekä tietoa niiden taustoista.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1: Suuret suomalaiset orkesteriklassikot Maamme säv. Fredrik Pacius  Juhlamarssi (näytelmästä Prinsessa Ruusunen, Op. 22), säv. Erkki Melartin  Finlandia, Op. 26, säv. Jean Sibelius  Valse Lente, säv. Oskar Merikanto  Häämarssi, Op. 3/2, säv. Toivo Kuula  Alla marcia, Op. 11/3, säv. Jean Sibelius  Vangin laulu, Op. 52/2, oopperasta Pohjalaisia, säv. Leevi Madetoja  Akselin ja Elinan häävalssi, Op. 52/2, säv. Heikki Aaltoila  Tuonelan joutsen, Op. 22/2, säv. Jean Sibelius  Preludi, Op. 7/1, säv. Heino Kaski  Valse triste, säv. Jean Sibelius  Rekiretki, Op. 24/4, säv. Selim Palmgren  Kehtolaulu (Berceuse), Op. 24/4, säv. Armas Järnefelt  Sammon taonta, Op. 23/5, säv. Uuno Klami  Andante festivo, säv. Jean Sibelius  Porilaisten marssi :  CD 2: Isänmaan lauluja Finlandia-hymni, säv. Jean Sibelius  Jääkärimarssi, säv. Jean Sibelius. san. Heikki Nurmio  Kotimaani ompi Suomi  Täällä Pohjantähden alla  Suomen laulu  Oi kallis Suomenmaa  Isänmaalle  Laps' Suomen  Suomalainen rukous  Terve Suomeni maa  Siniristilippumme  Porilaisten marssi  Vala  Olet maamme armahin Suomenmaa  Honkain keskellä  Taivas on sininen ja valkoinen  Varsinaissuomalaisten laulu  Uusmaalaisten laulu  Ålänningens sång  Satakunnan laulu  Hämäläisten laulu  Keski-Suomen kotiseutulaulu  Kymenlaakson laulu  Nälkämaan laulu, säv. Oskar Merikanto, san. Ilmari Kianto  Savolaisten laulu  Karjalaisten laulu  Vaasan marssi  Keski-Pohjanmaa  Kymmenen virran maa, säv. Oskar Merikanto, san. A. V. Koskimies  Maamme, säv. Fredrik Pacius, san. Paavo Cajander
Aiheesta muualla

Suomi sävelin musa24.fi -sivustolla
Sylvesteri ja Tipi: Dekkarit

| Sylvesteri ja Tipi: Dekkarit> The Sylvester and Tweety Mysteries |
| --- | --- |
Tyyli:  Animaatio
Kestoaika:  n. 22 minuuttia
Luoja(t):  Jean MacCurdy
Pääosissa:  Joe Alaskey June Foray Frank Welker
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   MTV3
Esitetty:  9. syyskuuta 1995 – 13. joulukuuta 2002
Jaksoja:  53
Tuotanto
Tuottaja(t):  Michael Gerard Jean MacCurdy Tom Minton Fay Whitemountain
Ohjaaja(t):  Lenord Robinson James T. Walker
Käsikirjoittaja(t):  Dave Cunningham Peter Minton John Behnke
Tuotantoyhtiö(t):  Warner Bros. Animation
Palkinnot
Voitetut:  Annie (1997, 1998)
Ehdokkuudet:  Annie (1997, 1998, 1999) Daytime Emmy (1999, 2000)
Aiheesta muualla
IMDb 
Sylvesteri ja Tipi: Dekkarit (engl. The Sylvester and Tweety mysteries) on vuonna 1995 tuotettu animaatiosarja, jota näytettiin alun perin Kids'WB-kanavalla ja myöhemmin myös Cartoon Networkilla. Osa jaksoista on julkaistu myös suomeksi puhuttuina VHS-videoina ja sitä esitettiin myös MTV3:lla. Sarjan tuotantomaa on Yhdysvallat.
Sarjassa seurataan Looney Tunes -animaatioista tuttuja Tipiä ja Sylvesteriä, sekä heidän omistajaansa Mummia. Mukana on myös Hector-koira.
Päähahmojen lisäksi sarjassa esiintyy satunnaisesti suuri määrä muitakin Looney Tunes -hahmoja, kuten Viiksi-Vallu, Repe Sorsa, Elmeri ja Tasmanian tuholainen.
Juoni

Nelikko ratkaisee erilaisia arvoituksia sekä rikoksia ympäri maailman, aina San Franciscosta Skotlantiin asti. Vaikka sarjassa Tipi ja Sylvesteri ovat molemmat Mummin lemmikeitä, yrittää Sylvesteri silti arvoitusten ratkomisen ohella napata Tipin ja syödä tämän. Sylvesteri ei tosin koskaan onnistunut yrityksissään, sillä Hector-koira suojelee Tipiä, ja höykyttää Sylvesteriä lähes taukoamatta.
Ääninäyttelijät > Alkuperäiset ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joe Alaskey  | … |  Sylvesteri ja Tipi, Marvin Marsilainen, Viiksi-Vallu   |
|  June Foray  | … |  Mummi   |
|  Frank Welker  | … |  Hector, Henry Haisuli   |
|  Tress MacNeille  | … |  sivuäänet   |
|  Jim Cummings  | … |  Moo Goo Guy Pan, Nasty Canasta, Hubie, Sam Ficus, sivuäänet   |
|  Jeff Bennett  | … |  Shaky Wight, kuuluttaja, Dawes, Fog Dog, Bertie, Agnus, sivuäänet   |
|  Maurice LaMarche  | … |  Bingo Barker, Lojack, Sam Spade, sivuäänet   |
|  Linda Gary  | … |  Beulah   |
|  Laraine Newman  | … |  Trudy   |
|  Lauri Johnson  | … |  neiti Marbles   |
|  Robert Ito  | … |  Charlie Smith   |
|  Greg Burson  | … |  Sam   |
|  Brian George  | … |  Diesel   |
|  Charles Howerton  | … |  norjalainen professori   |
Ääninäyttelijät > Suomenkieliset ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Seppo Pääkkönen  | … |  Sylvesteri  |
|  Petteri Summanen  | … |  Tipi  |
|  Seela Sella  | … |    |
|  Rauno Ahonen  | … |    |
|  Veikko Honkanen  | … |    |
|  Heikki Sankari  | … |    |
|  Jukka Rasila  | … |    |
|  Mari Vainio  | … |    |
Aiheesta muualla

TV.com (Arkistoitu – Internet Archive)