stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kiehimänjoki

| Kiehimänjoki |
| --- | --- |

Alkulähde:  Iijärvi
Laskupaikka:  Oulujärvi
Pituus:  16 km
Kiehimänjoki
Kiehimänjoki on lyhyt mutta vuolas joki Paltamon kunnan alueella Kainuussa, Kajaanin pohjoispuolella.
Joki alkaa Ristijärven ja Paltamon kuntien alueella sijaitsevasta Iijärvestä ja päättyy noin 16 kilometriä etelämpänä Oulujärveen. Virtaamaltaan se on Suomen 13. suurin joki ja syvimmiltä kohdiltaan noin 20 metriä syvä. Kiehimänjoen kokonaispudotus on 11,5 metriä, mikä sijoittuu suurimmaksi osaksi Leppikosken voimalapatoon.
Kiehimänjokea käytetään uittoväylänä, ja joessa sijaitseva Uurajärvi on merkittävä virkistyskalastuspaikka. Joen rannalla sijaitsee useita kulttuurihistoriallisesti arvokkaita asuinympäristöjä ja muinaismuistokohteita. Kajaanin Puutavara Osakeyhtiö suunnitteli paperitehdasta Kiehimänjoen varrelle 1910-luvulla.[lähde? ]
Kiehinen

Kiehinen
Kiehinen on vuoltu sytyke, tulen sytyttämisen apukeino. Se tehdään puusta veistämällä tai vuolemalla puukappaleen pinnasta ohuita lastuja, jotka jäävät juurestaan puuhun kiinni. Tällä tavalla puukappaleen pinta-ala suurenee ja palaminen helpottuu.
Kiehinen asetellaan sytykkeeksi lastut alaspäin, jotta tuli nousee niiden väliin.
KV13

| KV13 |
| --- | --- |
 KV13 rakenne.
Sijainti
Korkeus merenpinnasta:  184,87 m
Mitat
Korkein kohta:  2,75 m
Kapein kohta:  0,85 m
Levein kohta:  5,09 m
Kokonaispituus:  71,37 m
Pinta-ala yhteensä:  180,99 m2
Tilavuus yhteensä:  381,67 m3
Muita tietoja
Omistaja:  virkamies
Sisäänkäynnin tyyppi:  ramppi
Akseli:  suora
Koristelu:  upotettu reliefi
KV13 on hauta Kuninkaiden laaksossa. Se oli tarkoitettu Uuden valtakunnan 19. dynastian kansleri Baylle, mutta häntä ei haudattu sinne. Myöhemmin sitä käytettiin Ramses III:n poikien Amon-her-khepeshefin ja Montu-her-khepeshefin hautana 20. dynastian aikana.
Haudasta on löydetty hautakalusteita ja astioita. Ainakin neljä eri tulvaa on aiheuttanut laajaa vahinkoa haudan koristelulle ja rakenteille. Hauta on täyttynyt kiviromulla, joka on tuhonnut lähes kaikki reliefit.
Tutkimuksen historia

Richard Pococke (1737–1738): kartoitus
Napoleonin retkikunta (1799): kartoitus
Giovanni Battista Belzoni (1817): vierailu
James Burton (1825): kartoitus
Hartwid Altenmüller (1988–1994): kaivaukset
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta KV13 Wikimedia Commonsissa
Kuninkaiden laakson haudat
KV1 · KV2 · KV3 · KV4 · KV5 · KV6 · KV7 · KV8 · KV9 · KV10 · KV11 · KV12 · KV13 · KV14 · KV15 · KV16 · KV17 · KV18 · KV19 · KV20 · KV21 · KV22 · KV23 · KV24 · KV25 · KV26 · KV27 · KV28 · KV29 · KV30 · KV31 · KV32 · KV33 · KV34 · KV35 · KV36 · KV37 · KV38 · KV39 · KV40 · KV41 · KV42 · KV43 · KV44 · KV45 · KV46 · KV47 · KV48 · KV49 · KV50 · KV51 · KV52 · KV53 · KV54 · KV55 · KV56 · KV57 · KV58 · KV59 · KV60 · KV61 · KV62 · KV63 · KV64 · KV65 · KVA · KVF
Kankarilampi

| Kankarilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kihniö
Koordinaatit:  62°15′06″N, 23°02′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Parkanonjärven alue (35.53)
Laskujoki:  suo-oja Iso Kokonlampeen 
Järvinumero:  35.536.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  159,1 m 
Rantaviiva:  1,062 km 
Pinta-ala:  0,04559 km² 
 fiKankarilampi 
Kankarilampi  on Pirkanmaalla Kihniössä Ratikylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Kankarilampi on osa Vääräjoen valuma-aluetta.
Maantietoa

Lammen pituus on 450 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 4,6 hehtaaria. Se sijaitsee tiheästi ojitetussa suomaastossa Iso Ristinevan kaakkoispuolella, minkä takia siihen on kaivettu parikymmentä suo-ojaa. Yksi näistä on lammen laskuoja, joka virtaa noin neljä kilometriä suo-ojien verkoston läpi Iso Kokonlampeen. Rantaviivan pituus on 1,1, kilometriä. Etelänpuoleiseen rantaan on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto, jolle johtaa tie Kihniön keskustasta.
Kauhajoen rovastikunta

Kauhajoen rovastikunta oli yksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Lapuan hiippakunnan seitsemästä rovastikunnasta. Rovastikuntaan kuuluivat Lapuan hiippakunnan 
Kauhajoen sekä Isojoen, Karijoen, Teuvan, Kaskisten ja Kristiinankaupungin suomalainen  evankelis-luterilaiset seurakunnat. Rovastikunnan lääninrovastina toimi Teuvan kirkkoherra Lauri Annala.
Lapuan hiippakunnan rovastikunnat jaetaan vuonna 2022 uudestaan maakuntajaon mukaan. Ennen rovastikuntia oli kuusi, uuden jaon mukaan viisi, eikä Kauhajoen rovastikuntaa enää ole.
Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elo

| Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elo |
| --- | --- |
 Elon pääkonttori Espoon Tapiolassa lokakuussa 2014.
Yritysmuoto:  keskinäinen yhtiö
Perustettu:  2014
Toimitusjohtaja:  Carl Pettersson
Kotipaikka:   Espoo, Suomi
Toimiala:  eläkevakuuttaminen
Henkilöstö:  noin 450 (1.1.2014)
Kotisivu:  elo.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elo aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2014, jolloin Eläke-Fennia ja LähiTapiola Eläkeyhtiö yhdistyivät. Elon pääkonttori on Espoon Tapiolassa. Vuonna 2017 Elo oli liikevaihdolla mitattuna Suomen 14. suurin yritys.
Elo tarjoaa asiakkailleen lakisääteisiä TyEL- ja YEL-vakuutuksia sekä niihin liittyviä palveluita. Lisäksi Elo tarjoaa asiakkailleen työkykyä tukevia työeläkekuntoutus ja työhyvinvointipalveluita. Elo tekee tiivistä yhteistyötä Fennian, LähiTapiolan ja Turvan kanssa.
Elo vastaa yli 700 000 suomalaisen työeläketurvasta.  Elossa on vakuutettuna noin 400 000 työntekijää ja noin 85 000 yrittäjää.  Noin kolmen miljardin euron kokonaismaksutulolla Elon markkinaosuus on työeläkealalla noin 24 prosenttia. Elon markkinaosuus yrittäjien YEL-vakuutuksissa on noin 40 %, mikä tekee Elosta Suomen suurimman yrittäjien työeläkevakuuttajan.
Elo on yhtiömuodoltaan keskinäinen yhtiö, jonka omistavat asiakkaat eli vakuutuksenottajat ja yhtiössä vakuutetut työntekijät. Elon henkilöstömäärä on noin 450.
Joulukuussa 2020 Finanssivalvonta asetti asiamiehen valvomaan Elon toimintaa, koska se oli toiminut taitamattomasti ja varomattomasti.
Maaliskuussa 2021 Satu Huber irtisanoutui toimitusjohtajan tehtävästä. Saman vuoden huhtikuussa Carl Pettersson nimitettiin Elon toimitusjohtajaksi. Hän aloitti tehtävässään 7. lokakuuta 2021.
Sijoitustoiminta

Elon sijoitusomaisuuden arvo on noin 21 miljardia euroa. Sijoitusomaisuus on kerätty nykyisten ja tulevien eläkkeiden turvaamiseen. Sijoituksista korkosijoituksia on 44 %, osakesijoituksia 31 %, kiinteistösijoituksia 13 % ja muita sijoituksia 13 %.
Elo on sitoutunut YK:n vastuullisen sijoittamisen periaatteisiin (PRI, Principles for Responsible Investment). Elo on myös FINSIFin eli Suomen vastuullisen sijoittamisen yhdistyksen jäsen.
Kauklahden kappeli

| Kauklahden kappeli |
| --- | --- |
 Kauklahden kappelin itäpääty
Sijainti:  Kauppamäki 1, Kauklahti, Espoo
Koordinaatit:  60°11′30.0″N, 024°36′14.0″E
Seurakunta:  Espoon tuomiokirkkoseurakunta
Rakentamisvuosi:  2006
Suunnittelija:  Olli-Pekka Jokela
Istumapaikkoja:  140, (250–300)
Tyylisuunta:  moderni
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kauklahden kappeli on Espoon Kauklahdessa sijaitseva kappeli. Rakennus sijaitsee osoitteessa Kauppamäki 1 ja se on yksi Espoon tuomiokirkkoseurakunnan toimitiloista.
Kauklahden kappelin on suunnitellut arkkitehti Olli-Pekka Jokela, ja se valmistui 2006. Kappeli sijaitsee  Espoonjoen laakson ja avoimen peltomaiseman reunamilla mäellä, joka on osa ainakin 1100–1200-luvuilta alkaen asutettua kylätonttia. Rakennuksen sijoittelua rajoittivat niin tontilla tehdyt arkeologiset löydöt kuin rinnetontin avokalliomuodostelmat, jotka arkkitehti halusi säilyttää. Ulkonäöltään hillityssä rakennuksessa on avaran aulan ja kappelisalin lisäksi Hakala-saliksi nimetty kahviotila sekä kerhotiloja ja niihin liittyvä keittiö. Kappelissa on 140 istumapaikkaa, mutta yhdistämällä kirkkosali, aulatila ja Hakala-sali saadaan tilat noin 250–300 hengelle.
Kappelisalin alttariteos on salin päätyseinän suuruinen hillityn sävyinen maalaus nimeltään ”Pyhä ehtoollinen”. Siinä nähdään suuri ehtoollispöytä ja elämänpuu, jotka tuntuvat jatkavan tilaa seinän ulkopuolelle. Teos on kauklahtelaisen taiteilijan Markku Hakurin käsialaa. Pääosin silkistä valmistetut tekstiilisarjat ovat tekstiilitaiteilija Norma Heimolan suunnittelemat. Kappeli on saanut lahjoituksena  erityisesti lapsille tarkoitetun alttarikaapin, jota varten valmistetaan sekä kaksi ikonia että liturgisten värien mukaiset pellavaiset alttaritekstiilit.
Kauklahden kappelin urut  otettiin käyttöön 2010. Ne sijaitsevat alttarialueen vasemmalla puolella, seurakuntalaisten vieressä. Niiden soinnillinen ja rakenteellinen esikuva on 1800-luvun jälkipuolison ranskalainen traditio ja ne on rakentanut saksalainen urkurakentamo Paschen Kiel Orgelbau GmbH.  Kappelin kellotornin neljä kelloa näkyvät kirkkosaliin ja niillä voidaan soittaa 18 erilaista melodiaa, jotka on säveltänyt kanttori Petri Koivusalo.
Kuvia Kauklahden kappelista

Kauklahden kappeli Hansatieltä katsottuna
Kappelin julkisivu pohjoiseen on matala ja hillitty.
Kappelin pääsisäänkäynti ja tontin avokalliomuodostumia.
Kappelisalin ikkunat heijastavat kadunvarren näkymää.
Näkymä pääovelta kohti Kauppamäkeä.
Kappelin itäpää ja sen sijainti rinteessä.
Kauklahden kappelin eteläseinä, rakennuksen vasemmassa nurkassa kellotorni.
Muistokivi vanhoina aikoina kappelin lähelle haudatuille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kauklahden kappeli Wikimedia Commonsissa
Kauklahden kappeli Kirkko Espoossa -sivustolla
Kazakstanin mestaruussarja

| Kazakstanin mestaruussarja Qazaqstan tşempionaty Tšempionat Kazahstana |
| --- | --- |

Laji:  Jääkiekko
Maa(t):   Kazakstan    Uzbekistan
Perustettu:  1992
Joukkueita:  12
Hallitseva mestari:  Beibarys Atıraw
Eniten mestaruuksia:  HK Kaztšink-Torpedo (13)
Sivusto:  http://www.kazhockey.narod.ru/
Kazakstanin mestaruussarja (kaz. Қазақстан чемпионаты, Qazaqstan tşempionaty, ven. Чемпионат Казахстана, Tšempionat Kazahstana) on jääkiekon korkein sarjataso Kazakstanissa. Sarja perustettiin vuonna 1992 Neuvostoliiton hajottua.
Suomalaispelaajista Kazakstanin pääsarjassa pelasi 2010-luvulla muun muassa maalivahti Joni Puurula, puolustajat Pauli Levokari ja Mikko Pukka sekä hyökkääjä Toni Dahlman.
Joukkueet kaudella 2024–2025

Lähde: EliteProspects
| Joukkue | Perustettu | Kaupunki |
| --- | --- | --- |
| Arlan Kokshetau | 2009 |  Kökşetaw |
| Beibarys Atıraw | 2009 |  Atıraw |
| Burgut Taškent | 2024 |  Taškent |
| Gornjak Rudnyi | 2001 |  Rudnyi |
| HK Aktobe | 2019 |  Aqtöbe |
| HK Almaty | 1991 |  Almaty |
| Humo Taškent | 2019 |  Taškent |
| Irtyš Pavlodar | 2003 |  Pavlodar |
| Kulager Petropavlovsk | 2015 |  Petropavlovsk |
| Nomad Astana | 2009 |  Astana |
| Saryarka Karaganda | 2006 |  Karaganda |
| Torpedo Ust-Kamenogorsk | 1955 |  Öskemen |
Mestarit

1992–1993: Torpedo Ust-Kamenogorsk
1993–1994: Torpedo Ust-Kamenogorsk
1994–1995: Torpedo Ust-Kamenogorsk
1995–1996: Torpedo Ust-Kamenogorsk
1996–1997: Torpedo Ust-Kamenogorsk
1997–1998: Torpedo Ust-Kamenogorsk
1998–1999: Bulat Temirtau
1999–2000: Torpedo Ust-Kamenogorsk
2000–2001: Torpedo Ust-Kamenogorsk
2001–2002: HK Kaztšink-Torpedo
2002–2003: HK Kaztšink-Torpedo
2003–2004: HK Kaztšink-Torpedo
2004–2005: HK Kaztšink-Torpedo
2005–2006: Kazakmys Karaganda
2006–2007: HK Kaztšink-Torpedo
2007–2008: Barys Astana
2008–2009: Barys Astana
2009–2010: HK Saryarka Karaganda
2010–2011: Beibarys Atıraw
2011–2012: Beibarys Atıraw
2012–2013: Irtyš Pavlodar
2013–2014: Irtyš Pavlodar
2014–2015: Irtyš Pavlodar
2015–2016: Beibarys Atıraw
2016–2017: Nomad Astana
2017–2018: Arlan Kokshetau
2018–2019: Beibarys Atıraw
Aiheesta muualla

Kazakstanin mestaruussarjan kotisivut (venäjäksi)
Keskustelufoorumi Kazakstanin mestaruussarjasta. (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kakarlampi (Kirkkonummi)

| Kakarlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kirkkonummi
Koordinaatit:  60°14′47″N, 24°29′44″E
Järvinumero:  81.057.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  46,7 m 
Rantaviiva:  0,5 km 
Pinta-ala:  0,016 km² 
 fiKakarlampi 
Kakarlampi (ruots. Kakars) on 1,6 hehtaarin laajuinen luonnonsuojelualueen ympäröimä metsäjärvi Kirkkonummen koillisosassa läntisellä Uudellamaalla. Etäisyys Helsingin keskustasta on 26 kilometriä länsiluoteeseen.
Maantiede

Kakarlammen pituus on 200 metriä, järvi on saareton ja muodoltaan kolmiomainen. Kakarlampeen saapuu laskuoja pohjoisesta Hauklammelta, Kakarlammelta lähtee laskuoja etelään Loojärveen, jonne etäisyys on kolmisen kilometriä. Kakarlammen ja Loojärven välissä sijaitseva Kakarsberget kohoaa noin 70 metriä merenpinnan yläpuolelle. Kakarsbergetin itäpuolella sijaitsee Myllynpää.
Kakarlampi (81.057.1.012) kuuluu Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057), joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Suomenlahden rannikkoalueen (81) päävesistössä. Kakarlampi on Mankinjoen valuma-alueen keskiosan vakavesiä.
Maanmittauslaitoksen maastotietokannan 1:10000 mittakaavaisen aineiston (Ranta10) perusteella Kakarlammen pinta-ala on 192 900 neliömetriä, 1:20000 aineiston (Ranta20) perusteella puolestaan 164 200 neliömetriä. Ranta10-perusteinen ala on siten 28 700 neliömetriä (noin 17 %) laajempi.
Nimen alkuperä

Suomessa on useita Kakarlampia, nimi viittaa kaakkureihin. Kirkkonummella on itäisen Kakarlammen lisäksi kaksi pienempää Kakarlampea, ne sijaitsevat kunnan länsiosassa Myllykylässä ja Smedsissä. Myllykylän Kakarlammen pinta-ala on noin 45 aaria ja korkeustaso 58,0 metriä mpy. Kakarlammen suomenkielinen muoto on todennäköisesti sen alkuperäinen nimi. Kirkkonummen Kakarlampien nimet on tulkittu hämäläiskulttuurin saapumiseksi pitäjän läntisiin ja pohjoisiin osiin.
Kake

| Kake |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 56°58′15″N, 133°56′2″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Alaska
Piirikunta:  Petersburg
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  36,7 km²
 – Josta vettä:  15,5 km² (42,37 %)
Väkiluku:  710
 – Väestötiheys:  33,6 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-9
 
   
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kake on kaupunki Alaskassa Kupreanofinsaaren luoteiskulmassa. Vuoden 2000 väestönlaskennassa sen väkiluku oli 710. Näistä 66,76 prosenttia oli Amerikan alkuperäiskansoihin kuuluvia.
Historiaa

Tlingiteihin kuuluva kake-heimo on asuttanut Kupreanofinsaarta esihistoriallisista ajoista lähtien. Eurooppalaiset uudisasukkaat pelkäsivät kakeja 1700- ja 1800-luvuilla. Kakesodassa Yhdysvaltain laivasto tuhosi kolme kake-kylää vuonna 1869 Sitkassa tapahtuneen ampumavälikohtauksen jälkeen. Kaket rakensivat uudelleen yhden kylän 1890-luvulla nykyisen Kaken paikalle.
Kakessa on maailman korkein toteemipaalu. 132 jalkaa korkea toteemi veistettiin vuonna 1967 Alaskan ostamisen satavuotisjuhlan kunniaksi.
Aiheesta muualla

Kake Google Localissa
Kazakstanin maantiede

Kazakstanin maantiede kertoo Kazakstanin maantieteeseen liittyvistä asioista. Kazakstanin pohjoispuolella on Venäjä ja eteläpuolella ovat Turkmenistan, Uzbekistan, Kirgisia ja Kiina.
Pinnanmuodot ja vesistöt

Suuri osa maan pinta-alasta on aroa ja puoliaavikkoa. Maan eteläosassa on osa Tienšanin vuoristosta, missä on maan korkeimmat vuorenhuiput. Maan itäosassa osa Altain vuoristosta.  Maan koillisosasta, Altaivuorilta saa alkunsa joki Irtyš ja maan eteläosassa virtaa joki Syrdarja. Kazakstanin ja Uzbekistanin rajalla sijainnut Araljärvi on kuivunut pahasti johtuen siihen laskeneiden jokien kuivumisesta kasteluveden runsaan käytön vuoksi.
Ilmasto

Kazakstanissa vallitsee mannerilmasto eli talvien ja kesien lämpötiloissa on jyrkät erot. Yleisesti ilmasto on kuivaa ja sateisinta on vuoristoissa.
Pohjois- ja keskiosissa tammikuun keskilämpötila on −19...−16 astetta. Etelässä se on −5...−1,4 astetta. Heinäkuussa pohjoisen lämpötilat nousevat 20 asteeseen ja etelässä peräti 29 asteeseen. Kazakstanin vuotuinen sadanta on varsin vähäinen. Maan eteläosien vuoristolaaksoissa sadanta on 400–500 millimetriä, kun se pohjois- ja keskiosissa on 200–300 millimetriä.
Luonto

Kazakstan on suurelta osin tasankoa ja aavikkoa, ja metsät peittävät vain noin kolme prosenttia maan pinta-alasta. Tasangoilla ja aavikoilla kasvaa marunoita, tamariskeja ja kuivimmilla alueilla höyhenheinää. Tasankojen eläimiä ovat antiloopit ja vapiti, kun taas vuoristomailla elää muun muassa susia, karhuja, lumileopardeja, kärppiä ja soopeleita.
Maailmanperintö

Kazakstanissa on viisi kohdetta Unescon maailmanperintölistalla:  Ahmed Jasawin mausoleumi, Läntinen Tienšan, Pohjois-Kazakstanin aro ja järvet, Silkkitie ja  Tamgalyn arkeologisten alueen kalliopiirrokset.
Kerr

Kerr on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Bobby Kerr (1882–1963), irlantilais-kanadalainen yleisurheilija
Brian Kerr (s. 1953), irlantilainen jalkapallovalmentaja
Brook Kerr (s. 1973), yhdysvaltalainen näyttelijä
Deborah Kerr (1921–2007), skotlantilainen näyttelijä
George Kerr (1937–2012), jamaikalainen pikajuoksija
Grant Kerr (s. 1985), skotlantilainen jalkapalloilija
Hamish Kerr (s. 1996), uusiseelantilainen korkeushyppääjä
John Kerr (1914–1991), Australian kenraalikuvernööri 1974–1977
Johnny Kerr (1932–2009), yhdysvaltalainen koripalloilija, valmentaja ja selostaja
Josh Kerr (s. 1997), brittiläinen 1500 metrin juoksija
Michael Crawford Kerr (1827–1876), yhdysvaltalainen poliitikko
Mike Kerr, brittiläinen laulaja ja basisti, Royal Blood -yhtyeen jäsen
Miranda Kerr (s. 1983), australialainen malli
Philip Kerr (1956–2018), skotlantilainen kirjailija
Robert Kerr (1755–1813), skotlantilainen kirjailija ja eläintieteilijä
Sam Kerr (s. 1993), australialainen jalkapalloilija
Sam Kerr (s. 1999), skotlantilainen jalkapalloilija
Sari Pekkala Kerr, suomalainen taloustieteilijä
Steve Kerr (s. 1965), yhdysvaltalainen koripalloilija ja valmentaja
Tim Kerr (s. 1960), kanadalainen jääkiekkoilija
Warwick Estevam Kerr (1922–2018), brasilialainen insinööri ja professori, genetiikan ja entomologian tutkija
William Kerr, yhdysvaltalainen taloustieteilijä.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kapteeni Atomi
Muissa medioissa > Televisio > Justice League Unlimited

Kapteeni Atomi esiintyi ensi kerran animaationa vuonna 2004 Justice League Unlimited -televisiosarjassa. Hän perustui DC:n luomaan versioon, joka toimi Oikeuden Puolustajien organisaatiossa. Hahmon äänenä toimi George Eads yhden jakson verran ja lopuissa Chris Cox.
Muissa medioissa > Televisio > Young Justice

Kapteeni Atomi esiintyi Young Justice animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäytteli Michael T. Weiss. Sarjassa hän toimi Oikeuden Puolustajien jäsenenä ja myöhemmin johtohahmona.
Muissa medioissa > Televisio > Batman - pelottomat

Kapteeni Atomi esiintyi Batman: The Brave and the Bold sarjan jaksossa "Powerless!", jossa häntä ääninäytteli Brian Bloom.
Muissa medioissa > Elokuvissa > Superman/Batman: Public Enemies

Kapteeni Atomi esiintyi animaatioelokuvassa Superman/Batman: Public Enemies, jossa häntä ääninäytteli Xander Berkeley. Tämä versio toimii Yhdysvaltain hallitukselle presidentti Lex Luthorin alaisuudessa ja johtaa joukkoa hallituksen hyväksymiä sankareita.
Muissa medioissa > Elokuvissa > Justice League: The Flashpoint Paradox

Kapteeni Atomi esiintyi lyhyesti animaatioelokuvassa Justice League: The Flashpoint Paradox, jossa häntä ääninäytteli Lex Lang. Elokuvassa Kapteeni Atomi nähtiin Flashpoint-maailman sankarina, joka joutui Atlantislaisten vangiksi ja pakotettiin käynnistämään Vesimiehen rakentaman tuomiopäivän laitteen.
Muissa medioissa > Elokuvissa > Injustice

Kapteeni Atomi esiintyi lyhyesti animaatioelokuvassa Injustice, jossa häntä ääninäytteli Fred Tatasciore. Elokuvassa Kapteeni Atomi liittyi Batmanin johtamaan ryhmään vastustamaan Teräsmiestä ja oli läsnä Yksinäisyyden Linnoituksessa, jossa Teräsmies kukisti tämän silminnähden kuristaen tämän hengiltä.
Muissa medioissa > Elokuvissa > DC Showcase: Blue Beetle

Allen Adamin versio Kapteeni Atomista esiintyi animaatioelokuvassa DC Showcase: Blue Beetle, jossa häntä ääninäytteli Jeff Bennett.
Muissa medioissa > Videopelit

Kapteeni Atomi esiintyy DC Universe Online pelissä vuonna 2010, mutta ei ole pelattavana hahmona.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | George Eads | Justice League Unlimited |  |  |
| 2004–2005 | Chris Cox | Justice League Unlimited |  |  |
| 2009 | Xander Berkeley |  | Superman/Batman: Public Enemies |  |
Kasarmikadun pommi-isku

Tapahtumapaikalle kerääntyneitä kaupunkilaisia.
Kasarmikadun pommi-isku tapahtui Helsingin Kasarmikadulla sijanneessa poliisilaitoksen talossa 25. syyskuuta 1906. Se kohdistui paikalle majoitettuihin reservipoliiseihin, jotka oli juuri värvätty hallituksen myöntämän lisärahoituksen turvin. Räjähdyksen sattuessa rakennuksessa oli nukkumassa noin 100 miestä, joista yksikään ei loukkaantunut vakavasti.
Tapahtumat

Koko keskustan alueella kuulunut räjähdys tapahtui noin kello yhden aikaan yöllä. Se ei kuitenkaan aiheuttanut rakennukselle suuria vahinkoja, ainoastaan kaikki kadunpuoleiset ikkunat rikkoontuivat ja talon kivijalka vaurioitui hieman. Kasarmikadun ja Punanotkonkadun kulmassa sijainneen talon lisäksi ikkunoita hajosi muun muassa läheisestä Kirurgisesta sairaalasta sekä vastapäätä sijaitsevasta Kaartin maneesista. Räjähdys oli niin voimakas, että sisällä olleet poliisit kertoivat koko talon liikahtaneen. Kasarmikatu oli täynnä lasinsirpaleita ja maasta löydettiin myös messinginpalasia, jotka ilmeisesti olivat peräisin pommin kuoresta. Se oli kääritty sanomalehtiin, kadulla lojui muun muassa Työmiehen ja Hufvudstadsbladetin riekaleita.
Pommi oli asetettu talon halkokellariin sinne johtavasta pienestä luukusta ja sytytetty pitkällä tulilangalla. Räjähdyksen voima kuitenkin suuntautui avoimesta luukusta ulos, mikä pelasti rakennuksen suurilta vaurioilta. Lisäksi suoraan pommin yläpuolella ollut makuukamari oli tyhjä, joten ainoastaan yksi poliisi sai lasinsiruista lieviä vammoja. Tapauksen tutkimukset aloitettiin välittömästi ja myös Uudenmaan läänin kuvernööri Max Theodor Alfthan vieraili paikalla vielä samana yönä. Iskun tekijöitä ei saatu selville, mutta vastuussa arveltiin olevan jokin venäläistämispoliitiikkaa vastustaneen aktiivisen vastustuspuolueen tai työläisaktivistien taisteluryhmistä.
Seuraavana yönä Helsingissä tehtiin toinen pommi-isku. Sen kohteena oli Siltasaarenkadulla sijainnut kaupunginviskaali Otto Albrechtin asunto.
Kati Pellinen

Kati Pellinen, oik. Katri Pellinen (s. 1960 Helsinki) on tamperelainen trubaduuri. Keikkaohjelmisto koostuu lähinnä cover-kappaleista. Erityisesti irlantilaista kansanmusiikkia. Myös esimerkiksi joululauluja, suomalaisia kansanlauluja ja lastenlauluja. Levyillä tilaustyönä tehtyjä kappaleita muun muassa Heikki Salolta ja Juice Leskiseltä.
Muuta

Pellisen perheeseen kuuluu aviomiehen lisäksi kaksi lasta.
Levytykset

O’er the Border (2001)
Aura (2004)