stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
René Rémond
Tausta

René Rémond syntyi varakkaaseen ylemmän keskiluokan perheeseen. Hänen setänsä Paul Rémond toimi pitkään (1930–1963) Nizzan piispana. Käytyään Pariisin suuria lyseoita, Carnot, Condorcet ja Louis-le-Grand, hän oli vuonna 1939 valmis École normale supérieuren pääsykokeisiin. Liikekannallepano aina vuoteen 1941 asti keskeytti opinnot. Hän kuitenkin osallistui sen jälkeen vastarintaliikkeeseen. Toisen maailmansodan päätyttyä hän jatkoi opintojaan ja jäi apuopettajaksi opintojensa päätyttyä.
Vuonna 1952 Rémond sai filosofian tohtorin arvon väitöskirjallaan États-Unis devant l’opinion française (1815–1852). Samaan aikaan väitöskirjansa kanssa hän kirjoitti myös toista teosta, josta tuli hänen tunnetuin teoksensa: La Droite en France de 1815 à nos jours ja joka ilmestyi vuonna 1954.
Julkaisut > Poliittinen historia

La Droite en France de 1815 à nos jours. Continuité et diversité d'une tradition politique, Aubier-Montaigne, Pariisi, 1954, uusintapainos 1963 (La Droite en France de la première Restauration à la Ve République), 1968 ja vuonna 1982 (Les Droites en France)
Forces religieuses et attitudes politiques dans la France depuis 1945 (toim.), Armand Colin, Pariisi, 1965
Atlas historique de la France contemporaine (toim.), Armand Colin, Paris, 1966
Léon Blum, chef de gouvernement (toim.), Armand Colin, Paris, 1967
La Vie politique en France, nide 1 : 1789–1848, nidee 2 : 1848–1879, Armand Colin, Pariisi, 1964–1969
Le Gouvernement de Vichy et la Révolution nationale (toim.), Armand Colin, Pariisi, 1972
Introduction à l’histoire de notre temps, 3 nidettä, Le Seuil,  Pariisi, 1974
Édouard Daladier, chef de gouvernement, Presses de la Fondation nationale des sciences politiques, Pariisi, 1977
La France et les Français en 1938-1939, Presses de la Fondation nationale des sciences politiques, Pariisi, 1978
Quarante ans de cabinets ministériels (toim.), Presses de la Fondation nationale des sciences politiques, Pariisi, 1982
Le Retour de de Gaulle, Complexe, Pariisi, 1983
Pour une histoire politique (toim.), Le Seuil, Pariisi, 1983
Notre siècle (1918–1988), yhteistyössä Jean-François Sirinellin kanssa, Fayard, Pariisi, 1988, uudistetut painokset 1992, 1995 ja 2003
La République souveraine, Fayard, 2002
Les Droites aujourd'hui, Louis Audibert, Pariisi, 2005
Julkaisut > Yhdysvalloista

Histoire des États-Unis, Presses universitaires de France, Pariisi, 1959
Les États-Unis devant l'opinion française (1815–1852), 2 nidettä, Armand Colin, Pariisi, 1962
Julkaisut > Ajatuksia nykyajasta

Vivre notre histoire, keskustelu Aimé Savardin kanssa, Le Centurion, Pariisi, 1976
Âge et politique (toim. ), Économica, Pariisi, 1991
Valeurs et politique, Beauchesne, Paris, 1992
La politique n’est plus ce qu'elle était, Calmann-Lévy, Pariisi, 193
Une laïcité pour tous, Textuel, Pariisi, 1998
La politique est-elle intelligible ?, Complexe, Pariisi, 1999
Regard sur le siècle, Presses de Sciences Po, Pariisi, 2000
Du mur de Berlin aux tours de New York. Douze années pour changer de siècle, (yhteistyössä François Azouvin kanssa), Bayard, 2002
Une mémoire française, Desclée de Brouwer, 2002
Quand l’État se mêle de l'Histoire, Stock, Pariisi, 2006
Julkaisut > Henkilökohtaiset teksti

La Règle et le Consentement. Gouverner une société, Fayard, Pariisi, 1979
Paul Touvier et l'Église (toim.), Fayard, Pariisi, 1992
Discours de réception à l’Académie française, Fayard, Pariisi, 2000
Julkaisut > Uskonnollisuus Ranskassa

Lamennais et la démocratie, Presses universitaires de France, Pariisi, 1948
Les Catholiques, le Communisme et les Crises (1929–1939), Armand Colin, Pariisi, 1960
Les Deux Congrès ecclésiastiques de Reims et Bourges (1896–1900) Sirey, Pariisi, 1964
L’Anticléricalisme en France de 1815 à nos jours, Fayard, Pariisi, 1976, uudintapainokset 1985 ja 1999
Histoire de la France religieuse (toim.), Le Seuil, Pariisi, 1992
Le Catholicisme français et la Société politique, Éditions de l'Atelier, Pariisi, 1995
Le Fichier juif (toim.), Plon, Pariisi, 1996
Les Crises du catholicisme en France dans les années trente, Le Seuil, Pariisi, 1996
Religion et société en Europe aux XIXe et XXe siècles. Essai sur la sécularisation, Le Seuil, Pariisi, 1996
Les Grandes Inventions du christianisme, Bayard, Pariisi, 1999
Le Christianisme en accusation, Desclée de Brouwer, Pariisi, 2000
Le Nouvel Anti-christianisme, Desclée de Brouwer, Pariisi, 2005
Aiheesta muualla

Ranskan akatemian elämäkertatiedot (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: François Furet | Ranskan akatemian jäsen  Tuoli 1 1998–2007 | Seuraaja: Claude Dagens |
Robert Sara

Robert Sara, 2009
Robert Sara (s. 9. heinäkuuta 1946) on entinen itävaltalainen jalkapalloilija. Hän on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi. Hänen nuorempi veljensä Josef oli myös maajoukkuetason jalkapalloilija.
Hän aloitti uransa SV Donau Wienissä, josta Austria Wienin valmentaja Eduard Frühwirth hankki Saran joukkueeseensa vuonna 1964. Austria Wienissä hän oli vuoden 1978 Cup-voittajien cupin finaalissa Anderlechtille hävinneessä joukkueessa. Austria Wienin jälkeen hän edusti vielä Favoritner AC:ta ja FKL Wimmeriä.
Uransa aikana Sara pelasi Itävallan maajoukkueessa 55 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Maajoukkuedebyyttinsä hän teki vuonna 1965, jolloin Itävalta voitti Wembley Stadiumilla Englannin 3−2. Hän toimi Itävallan kapteenina vuoden 1978 MM-kilpailuissa, joissa Itävalta sijoittui seitsemänneksi.
Sara oli Austria Wienin valmentaja vuosina 1988 ja 1998.
Aiheesta muualla

Sara Weltfussball.de-sivustolla
Sara Austria-Archiv-sivustolla
Rajalammi (Loppi, Räyskälä)

| Rajalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Loppi, Tammela
Koordinaatit:  60°44′14″N, 24°02′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Hyvikkälänjoen valuma-alue (35.88)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  35.887.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  122,2 m  
Rantaviiva:  0,597 km  
Pinta-ala:  2,142 ha  
 fiRajalammi 
Rajalammi  tai myös Rajajärvi  on Kanta-Hämeessä Tammelassa ja Lopella Pernummen kylän lähellä sijaitseva ojaton umpilampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,1 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Räyskälän ympäristössä Pernunnummella, missä maaperä on muodostunut jääkauden loppuvaiheessa jäätikköjoen muodostumissa, joista alueella sanduri tai delta on vallitsevin maa-aineksen kasautumismuoto. Lampi voikin olla sijaintinsa perusteella suppa ja se voi olla viereisen luodatun Tammelan Kaitajärven tapaan syvä . Sen rantaviivan pituus on 600 metriä ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata. Lampi on autio, mutta sinne johtaa metsäautotieltä polku. Lammen yli kulkee pohjois-etelä-suuntaisesti Tammelan ja Lopen välinen kuntaraja.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Kaartjärven valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 122,2 metriä mpy. Lampeen ei tule eikä lähde ojia, eli se on umpilampi. Sen vesitalous on sadannan ja pohjaveden varassa.
Rajalammi (Tammelan Kaukola)

| Rajalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°46′24″N, 23°50′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue (35.93)
Laskujoki:  ei ole 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  96,8 m 
 fiRajalammi 
Rajalammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Kaukolannummella sijaitseva pieni lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen.
Maantiede

Soikion muotoisen lammen halkaisija on 100 metriä. Sen rannat ovat Kaukolannummen kuivaa kangasmetsää. Lampeen ei johda tulo-ojia eikä siitä lähde laskuojaa. Se saa vetensä pääaisassa pohjavedestä. Lampi on rakentamaton eikä sille johda teitä. Se sijaitsee samassa painaumassa kuin Reivilammi ja Pitkälammi.
Luonnonhistoria

Viime jääkauden jälkeen noin 10 000 vuotta sitten, kun mannerjäätikkö suli ja sen reuna vetäytyi kohti luodetta, purki jäätikön alta virtaava jäätikköjoki nykyiseen Kaukolaan vetensä. Veden virtauksen mukana kulkeutui paljon kiveä ja hiekkaa, jota läjittyi purkaustunneliin ja kasautui purkausaukon eteen. Nämä kivi- ja hiekkajäänteet muodostavat Kaukolannummen harjut, joka osa Lopelta Humppilaan jatkuvaa harjujaksoa. Suurin harju on Kaukolanharju, jonka pitkä yhtenäinen selänne kiemurtelee nummen reunaa.
Kaukolanharju muodostaa Pyhäjärven ja Kuivajärven väliin rikkonaiseen kannaksen, jossa veden täyttämät harjujen välit ja supat muodostavat mosaiikkimaisen vyöhykkeen. Harjun rakenteita kulkee myös järven vedenpinnan alla ja osa niistä ovat peittyneet myös savien alle. Alue on nykyään osa Saaren kansanpuistoa, jossa voi vapaasti retkeillä ja tutustua luonnonkohteisiin ja alueen historiaan.
Alueen 11−13 lampea ovat syntyneet, kun jäätikköjoen suuaukon reunan jääseinämästä irtosi jäävuorenkappaleita, jotka hautautuivat hiekan joukkoon. Myöhemmin, kun mannerjään reuna oli vetäytynyt riittävän kauaksi, hiekan alla olleet jäävuoret sulivat ja hiekkaan jäi sille paikalle syvä ja jyrkkäreunainen painauma. Näitä painaumia kutsutaan harjusupiksi tai vain supiksi.
Rick Springfield

| Rick Springfield |
| --- | --- |
 Rick Springfield esiintymässä toukokuussa 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Richard Lewis Springthorpe
Syntynyt: 23. elokuuta 1949 (ikä 75)
Ammatti:  laulaja, näyttelijä, lauluntekijä, tuottaja, kirjailija
Muusikko
Taiteilijanimi:  Rick Springfield
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1962–
Tyylilajit:  rock
Soittimet:  kitara, kosketinsoitin
Yhtyeet:  Zoot
Levy-yhtiöt:  Sparmac RCA Gomer
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Richard Lewis Springthorpe (s. 23. elokuuta 1949) on australialainen laulaja, lauluntekijä, näyttelijä ja kirjailija, joka tunnetaan paremmin taiteilijanimeltään Rick Springfield. Springfield oli pop rock -yhtye Zootin jäsen vuodesta 1969 vuoteen 1971, jonka jälkeen hän aloitti soolouran esikoissinglellään ”Speak to the Sky”, joka sijoittui Australian musiikkilistan top-10:n joukkoon Springfieldin muuttaessa Yhdysvaltoihin. Springfieldin vuoden 1981 kappale ”Jessie’s Girl” pääsi musiikkilistan kärkeen niin hänen kotimaassaan Australiassa kuin Yhdysvalloissa. Rick Springfield voitti kyseisestä kappaleesta Grammy-palkinnon kategoriassa Grammy Award for Best Male Rock Vocal Performance.
Diskografia > Studioalbumit

Beginnings (1972)
Comic Book Heroes (1973)
Mission: Magic! (1974)
Wait for Night (1976)
Working Class Dog (1981)
Success Hasn’t Spoiled Me Yet (1982)
Living in Oz (1983)
Hard to Hold (1984)
Beautiful Feelings (1984)
Tao (1985)
Rock of Life (1988)
Karma (1999)
Shock/Denial/Anger/Acceptance (2004)
The Day After Yesterday (2005)
Christmas with You (2007)
Venus in Overdrive (2008)
My Precious Little One: Lullabies for a New Generation (2009)
Songs for the End of the World (2012)
Rocket Science (2016)
The Snake King (2018)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rick Springfield Wikimedia Commonsissa
Robert Satcher

| Robert Lee Satcher, Jr>  |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. syyskuuta 1965 (ikä 59) Hampton, Virginia
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  lääkäri
Ura
Tyyppi:  NASAn astronautti
Aika avaruudessa:  10 päivää 19 tuntia 16 minuuttia
Lennot

:  STS-129
 
Robert Lee Satcher, Jr. (s. 22. syyskuuta 1965) on yhdysvaltalainen lääkäri, kemiantekniikan insinööri ja NASAn astronautti.
Satcher syntyi Hamptonissa, Virginiassa ja valmistui Denmark-Olar High Schoolista Denmarkissa, Etelä-Carolinassa vuonna 1982. Hän suoritti kemiantekniikan Bachelor of Science -tutkinnon ja tohtorintutkinnon Massachusetts Institute of Technologyssa. Seuraavaksi hän aloitti lääketieteen opinnot Harvard Medical Schoolissa ja suoritti lääketieteen tutkinnon vuonna 1994. Satcher suoritti lääketieteen jatko-opintoja Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä 1994–2000 ja Floridan yliopistossa (ortopedinen onkologia 2000–2001). Hän on toiminut ortopedian kirurgina.
NASA valitsi Satcherin toukokuussa 2004 astronauttikoulutukseen, jonka hän suoritti helmikuussa 2006. Hän osallistui tehtäväspesialistina ensimmäiselle avaruuslennolleen, NASAn 16. marraskuuta 2009 laukaistulle avaruussukkulalennolle STS-129. Hän osallistui lennolla kahdelle avaruuskävelylle (19.11.2009, kesto 6 tuntia 37 minuuttia, ja 21.11.2009).
Satcher on naimisissa newyorkilaisen D’Juanna O. Whiten kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Satcher avaruuskävelyllä 19.11.2009 ISS:n ulkopuolella
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robert Satcher Wikimedia Commonsissa
NASAn elämäkerta: Robert Satcher (englanniksi)
Spacefacts.de: Robert Satcher (englanniksi)
Satcher Twitterissä
Satcherin avaruussukkulalentoa STS-129 edeltänyt haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (15.10.2009) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Robert Satcher
Käännös suomeksi
Robert Bosch

Robert Bosch 27-vuotiaana.
Robert Bosch (23. syyskuuta 1861 Albeck – 12. maaliskuuta 1942 Stuttgart) oli saksalainen yrittäjä, insinööri ja keksijä. Hän perusti vuonna 1886 Stuttgartissa hienomekaniikka- ja sähkötekniikkapajan, josta myöhemmin muodostui monikansallinen monialayritys Robert Bosch GmbH.
Boschin pajan menestyi alkuvuosina vaihtelevasti ja 1890-luvun puolivälistä hänen pajansa lähti vakaaseen nousuun. Alkuvuosina hän teki useita töitä kuten puhelinjärjestelmien asentamista. Kun häntä pyydettiin rakentamaan olemassa olevan järjestelmän kaltainen magneettosytytys polttomoottoriin hän kehitti tähän parannuksia ja vuodesta 1897 Boschin magneetot yleistyivät ajoneuvoissa. Vuonna 1902 Boschille työskennellyt insinööri Gottlob Honold esitteli entistä paremman järjestelmän.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robert Bosch Wikimedia Commonsissa
Robert Bosch GmbH:n historia (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Riigikogun vaalit 2023

Riigikogun vaalit 2023 järjestettiin 5. maaliskuuta 2023 ja niissä valittiin 101 jäsentä Riigikoguun vaalikaudeksi 2023–2027. Vaalit voitti ylivoimaisesti Kaja Kallaksen johtama Reformipuolue, joka nousi suurimmaksi puolueeksi 37 voitetulla paikalla. Kaja Kallas oli taas Viron kaikkien aikojen ääniharava noin 32 000 äänellä.
Ehdokasasettelu ja vaalijärjestelmä

Viron vaaleissa sovelletaan viiden prosentin äänikynnystä. Ehdokkaiden tulee olla vähintään 21-vuotiaita Viron kansalaisia, jotka eivät toimi missään muissa luottamustoimissa. Äänioikeus on 18 vuotta täyttäneillä Viron kansalaisilla.
Maa on jaettu 12 vaalipiiriin, joista valitaan alueen väkilukuun suhteessa oleva määrä edustajia. Kun edustajien määrää päivitettiin vuonna 2022, Itä-Virumaa menetti yhden paikan kun taas Harju- ja Raplamaan vaalipiiri sai yhden paikan lisää.
Yhteensä yhdeksän puoluetta asetti ehdokkaita, minkä lisäksi vaaleissa oli ehdolla kymmenen sitoutumatonta ehdokasta. Kaiken kaikkiaan ehdokkaita on yhteensä 968. Ehdokkaita asettaneet puolueet olivat reformipuolue, keskusta, EKRE, isänmaa, sosiaalidemokraatit, oikeistolaiset, Viro 200, vihreät ja yhdistynyt vasemmisto.
Tulokset

| Puolueet | Puolueet | Äänet> Ääniä | Äänet> % | Äänet> +/– | Paikat | Paikat> +/– |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Reformipuolue | 190 641 | 31,2 | 2,3 | 37 | +3 |  |  |
|  | Konservatiivinen kansanpuolue | 97 974 | 16,1 | –1,7 | 17 | –2 |  |  |
|  | Keskustapuolue | 93 247 | 15,3 | –7,8 | 16 | –10 |  |  |
|  | Viro 200 | 81 332 | 13,3 | +8,9 | 14 | +14 |  |  |
|  | Sosiaalidemokraattinen puolue | 56 580 | 9,3 | –0,5 | 9 | –1 |  |  |
|  | Isänmaa | 50 115 | 8,2 | –3,2 | 8 | –4 |  |  |

|  | Yhdistynyt vasemmistopuolue | 14 604 | 2,4 | +2,3 | 0 | 0 |  |  |
|  | Oikeistolaiset | 14 036 | 2,3 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Vihreät | 5 889 | 1,0 | –0,8 | 0 | 0 |  |  |
|  | Sitoutumattomat ehdokkaat | 5 887 | 1,0 | – | 0 | – |  |  |

| Yhteensä | Yhteensä | 610 305 | 100 % |  | 101 |  |  |  |

Lähde: Valimised (viroksi)
Vaalien seuraukset

EKRE ilmoitti heti vaalituloksen selvittyä, ettei se hyväksy tulosta ja aikoo kyseenalaistaa sen oikeusteitse. Puolueen mielestä erityisesti sähköisessä äänestyksessä oli epäselvyyksiä. Vaali-iltana EKRE johti ääntenlaskennassa, mutta sähköisesti annettujen äänten laskun jälkeen reformipuolue kiilasi EKRE:n ohi ja lopulta voitti vaalit. Reformipuolueen puheenjohtaja ja pääministeri Kaja Kallas sanoi EKRE:n väitteiden olevan julkisuushakuinen tempaus ja yritys selitellä huonoa vaalimenestystä. EKRE uhkasi haastaa sähköisen äänestämisen perustuslaillisuuden, mutta Viron korkein oikeus hylkäsi tapauksen 13. maaliskuuta.
Kallas aloitti hallitustunnustelut sosiaalidemokraattien ja Viro 200:n kanssa 8. maaliskuuta. Tältä pohjalta muodostettu Kaja Kallaksen III hallitus astui virkaansa 17. huhtikuuta.
Roy Mayorga

| Ray Mayorga |
| --- | --- |
 Roy vuonna 2018
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1970 (ikä 54) New York, Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä, tuottaja, insinööri
Muusikko
Taiteilijanimi:  Rata
Aktiivisena:  1985–
Tyylilajit:  Alternative metal, alternative rock, heavy metal, post-grunge, thrash metal, crust punk, punk rock, hardcore punk, groove metal
Soittimet:  rummut, kitara, basso, koskettimet
Yhtyeet:  Stone Sour, Soulfly, Sepultura, Downset. Amebix, Ozzy Osbourne, Black President, Shelter, Nausea, Abloom
Levy-yhtiöt:  Roadrunner Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Roy "Maurice" Mayorga (s. 6. huhtikuuta 1970 New York City, New York) on Stone Sour -yhtyeen rumpali. Hän liittyi virallisesti Stone Souriin 10. toukokuuta 2006 korvatessaan Joel Ekmanin paikan rumpalina. Hän on soittanut myös metallibändi Soulflyssa sekä hardcorebändi Shelterissä ja crustibändi Nauseassa.
Riigikogun vaalit 2019

Riigikogun vaalit 2019 järjestettiin 3. maaliskuuta 2019 ja niissä valittiin 101 jäsentä Riigikoguun vaalikaudeksi 2019–2023. Suurimpana puoleena vaaleissa pysyi Kaja Kallaksen johtama Viron reformipuolue, kun taas eniten lisäpaikkoja sai Viron konservatiivinen kansanpuolue.
Puolueet

Kannatusmittaukset olivat näyttäneet aina vuoden 2018 lopulta hallitsevan Keskustapuolueen olevan edellä Reformipuoluetta, mutta vaaleja lähestyttäessä mittaukset arvioivat kahden pääpuolueen eron kaventuneen ja olleen ennen vaaleja hyvin tasaisia. Kannatusmittaukset ennakoivat Vapaapuolueen putoamista Riigikogusta, kun taas kansalliskonservatiivisen Konservatiivinen kansanpuolueen (EKRE) arvioitiin lisäävän kannatustaan huomattavasti. Jüri Ratasin uusi hallitus astui voimaan 29.4.2019
Vaalipiirit

Viro on jaettu 12 vaalipiiriksi. Käytetty vaalipiirijako oli seuraava:
| Vaalipiirin numero | Vaalipiiri (vir>  Valimisringkond) | Paikkoja |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Tallinnan piirit: Haabersti Põhja-Tallinn ja Kristiine. | 10 |  |  |  |  |  |
| 2 | Tallinnan piirit: Keskusta, Lasnamäe ja Pirita. | 13 |  |  |  |  |  |
| 3 | Tallinnan piirit: Mustamäe ja Nõmme. | 8 |  |  |  |  |  |
| 4 | Harjumaa ja Raplamaa | 15 |  |  |  |  |  |
| 5 | Hiidenmaa, Länsimaa ja Saarenmaa | 6 |  |  |  |  |  |
| 6 | Länsi-Virumaa | 5 |  |  |  |  |  |
| 7 | Itä-Virumaa | 7 |  |  |  |  |  |
| 8 | Järvamaa ja Viljandimaa | 7 |  |  |  |  |  |
| 9 | Jõgevamaa ja Tartumaa | 7 |  |  |  |  |  |
| 10 | Tartto | 8 |  |  |  |  |  |
| 11 | Võrumaa, Valgamaa ja Põlvamaa | 8 |  |  |  |  |  |
| 12 | Pärnumaa | 7 |  |  |  |  |  |
Lähteet:
Tulokset

Riigikogun vaaleissa on käytössä 5 %:n äänikynnys.
| Puolueet | Puolueet | Äänet> Ääniä | Äänet> % | Äänet> +/– | Paikat | Paikat> +/– |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Viron reformipuolue | 162 363 | 28,9 | +1,2 | 34 | +4 |  |  |
|  | Viron keskustapuolue | 129 618 | 23,1 | –1,7 | 26 | –1 |  |  |
|  | Konservatiivinen kansanpuolue | 99 671 | 17,8 | +9,7 | 19 | +12 |  |  |
|  | Isänmaa | 64 219 | 11,4 | –2,3 | 12 | –2 |  |  |
|  | Sosiaalidemokraattinen puolue | 55 175 | 9,8 | –5,4 | 10 | –5 |  |  |

|  | Viro 200 | 24 448 | 4,4 | Uusi | 0 | 0 |  |  |
|  | Viron vihreät | 10 227 | 1,8 | +0,9 | 0 | 0 |  |  |
|  | Elämänrikkauden puolue | 6 858 | 1,2 | Uusi | 0 | 0 |  |  |
|  | Viron vapaapuolue | 6 461 | 1,2 | –7,5 | 0 | –8 |  |  |
|  | Viron yhdistynyt vasemmistopuolue | 510 | 0,1 | ±0 | 0 | 0 |  |  |
|  | Sitoutumattomat ehdokkaat | 1 590 | 0,3 | +0,1 | 0 | 0 |  |  |

| Yhteensä | Yhteensä | 561 141 | 100 % |  | 101 |  |  |  |

Lähde: Valimised (viroksi)
Rikastuminen

Rikastuminen tarkoittaa toksikologiassa haitallisten aineiden kertymistä ylimpien trofiatasojen eliöihin. Esimerkiksi Itämeren haukiin on rikastunut paljon ympäristömyrkkyjä, koska ne ovat ravintoverkon huipulla.
Robert Bremer

Robert Bremer (9. toukokuuta 1777 Perniö – 14. toukokuuta 1844 Perniö) oli suomalainen tehtailija ja ruukinpatruuna. Hänen vanhempansa olivat turkulainen tukkukauppias, Teijon patruuna, ylitirehtööri Josef Bremer (1743–1814) ja Teijon ruukin perijätär Anna Charlotta Kijk (1750–1800). Bremer tuli ylioppilaaksi Turussa 1788. Hän avioitui vuonna 1800 Birgitta (Brita) Katarina Hellbergerin (1777–1855) kanssa.
Isän, Teijon patruunan Josef Bremerin kuoltua 1814 siirtyi omaisuus kuudelle pojalle: kauppias Jakob Reinholdille (1773–1830), masuunimestari Karl Otolle (1776–1828), kauppalaivuri Hans Henrikille (1779–1832), luutnantti Augustille (1787–1861), kapteeni ja ruukinomistaja Josef Bremer nuoremmalle (1789–1874) ja Robertille, mutta lopulta kaikki päätyi Robert Bremerin omistukseen, myös Kirjakkalan ruukki, jonka hän osti 1831. Malminetsinnästä kiinnostunut Bremer käynnisti kaivostoiminnan Kiskon Vihiniemessä 1820. Hän löysi malmiesiintymän myös Hummeldalin eli nykyisen Mathildedahlin alueelta 1825.
Bremer oli kiinnostunut matematiikasta, meteorologiasta ja tähtitieteestä ja hän oli alkemisti. Hän ennusti Turun joutuvan vuonna 1827 vedenpaisumuksen valtaan ja rakennutti sitä varten arkin. Samana vuonna Turussa raivosi Suomen ja Pohjoismaiden historian suurin kaupunkipalo.
Robert Bremerin aikana Teijon ruukilla ei tehty teknisiä uudistuksia. Merkittävimmäksi muistomerkiksi  jäi 1830 valmistunut ruukinkirkko, jonka luonnontieteistä ja teologiasta kiinnostunut Bremer rakennutti kiitokseksi ihmiskunnan säästämisestä vedenpaisumukselta.
Bremer on haudattu Teijon ruukin hautausmaalle empiretyyliseen kiviseen kappeliin.
Jälkeläiset

Charlotta Elisabet Bremer (8.7.1802 Turku – 28.11.1860 Turku) avioitui 1823 lääkäri August Vilhelm Walleniuksen (1795–1853) kanssa, josta myöhemmin tuli Turun kaupunginlääkäri. Heillä oli neljä lasta: Catharina Alfonsina, Lovisa Victorina, Augusta Charlotta ja August Ivar Wallenius.
Viktor Zebor Bremer, vuorineuvos ja tuomari (30.3.1804 Teijo – 19.1.1869 Mietoinen) oli niin ikään mukana ruukkitoiminnassa ja oli sittemmin sekä Teijon että Mathildedalin ruukkien omistaja. 1. puoliso Agnes Charlotta Bassi (1816–1849) ja 2. puoliso vapaaherratar Ottiliana Mathilda Rehbinder (1825–1900). Lapset ensimmäinen avioliitto: Karl Viktor Bremer (1836–1884), Eugène Robert Bremer (1837–1914), Ida Charlotta Bremer (1839–1918), Hugo Raymund Bremer (1840–1920) ja Matilda Sofia Bremer (1847–1853). Lapset toinen avioliitto: Uno Otto Bremer, 1906 lähtien Honka (1858–1936), Otto Wladimir Bremer (1853–1854) ja Harald Constantin Bremer (1854–1859).
Karolina Rosinda Bremer (25.2.1806 Teijo – 8.7.1886 Naantali) avioitui 1832 maanmittari ja ylimetsänhoitaja Bror Erik Mallénin (1800 –1882) kanssa.
Joris Eggert Bremer (4.8.1808 Teijo – 15.5.1863 Kirjakkala) oli ruukinjohtaja ja Teijon tehtaan 1/3-osakas.  Hän tuli ylioppilaaksi 1825 ja avioitui serkkunsa Johanna Gustava Bremerin (1812–1891) kanssa. Heillä oli kahdeksan lasta: Claes Robert Julius Bremer, Alexander Napoleon Bremer, Selma Johanna Charlotta Wendelin, Carl Eggert Bremer, Hilma Anna Juliana Wahlström, Onni Egbert Bremer, Hilda Olga Mariana Bremer ja Hilding Albert Ferdinand Bremer.
Anna Lovisa Bremer (1810–1846), avioitui 1833 Carl Jakob Lundströmin (1800–) kanssa.