stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Puskakorvenkallion tuulivoimapuisto
Historiaa

Tuulivoimapuisto voidaan ajatella viereisen Paltusmäen tuulivoimapuiston laajennukseksi, koska sillä on sama suunnittelija kuin tällä tuulipuistolla. Se myös hyödyntää samaa infrastruktuuria kuten esimerkiksi samaa huoltotieyhteyttä valtatiehen. Paltusmäen kuitenkin omistaa Energiequelle, joten niitä on pidettävä erillisinä tuulivoimapuistoina.
Suunnitelmat puettiin YVA-menettelyn arviointiohjalmassa kirjalliseen muotoon ja se toimitettiin Pohjois-Pohjanmaan ELY-keskukseen joulukuussa 2016. Ohjelma oli nähtävillä seuraavan vuoden tammi- ja helmikuussa ja siihen liittyvä yleisötilaisuus järjestettiin helmikuussa. Yhteysviranomainen antoi ohjelmasta lausunnon maaliskuussa 2017. Arviointiohjelmassa haettiin hyväksyntää 19–23 tuulivoimalan tuulipuistolle . Yhteysviranomaisen lausunnossa suositeltiin hyödyntämään Karhunnevankankaan tuulivoimapuiston sähkölinjauksia ja tekemään melumallinnokset huomioiden samalla viereiset tuulivoimapuistot . Puolustusvoimilla eikä Ilmatieteen laitoksella ollut huomautettavaa tutkavarjostumien osalta ja tuulipuisto oltiin lisäämässä mukaan kolmanteen Pohjois-Pohjanmaan vaihemaakuntakaavaan .
YVA-menetelyn arviointiselostus saapui ELY-keskukseen maaliskuussa 2018. Siinä esitettiin olennaisilta osin lähes samat suunnitelmat kuin mitä arviointiohjelmassakin esitettiin . Yhteysviranomaisen lausunnon antamisen aikaan hanke ei vielä sisältynyt kolmanteen vaihemaakuntakaavaan eikä sen tulevaa vaikutusta huomioitu selostuksessa ollenkaan. Melumallinnus tuotti hyväksyttävän tuloksen ja sekä Puolustusvoimat että Ilmatieteen laitokselta tuli suunnitelmasta hyväksyvät lausunnot. Muuttolinnuille kaivattiin viereisen Paltusmäen tuulipuiston väliin riittävä lentokäytävä levähdysalueilla liikkumiseen .
Pyhäjoen kunnanvaltuusto joutui heinäkuussa 2017 ottamaan erikseen kantaa siihen, mahtuuko Pyhäjoelle vielä tämä tuulivoimapuisto . Valtuusto hyväksyi tuulipuiston elokuussa 2017 .Tuulipuiston osayleiskaavan laadinta käynnistyi pian ja sen luonnos julkaistiin keväällä 2018 ja kaavaehdotus keväällä 2019 ja siihen teetettiin myös selvitys vaikutuksesta merikotkaan . Kaavaehdotuksen tekemisen yhteydessä järjestettiin viranomaisneuvottelut maaliskuussa ja joulukuussa 2018. Lopulta osayleiskaava hyväksyttiin 16 tuulivoimalaitoksen muodossa toukokuussa 2019, joka tuli lainvoimaiseksi elokuussa 2019. Osayleiskaavassa noudatettiin kolmannen vaihemaakuntakaavan rajauksia (alue tv-1-365) ja ehdotuksen 23 voimalaitoksesta voimalat 1, 3, 4, 5, 6, 22 ja 23 poistettiin. Suunnittelualueeksi muodostui 835 hehtaaria.
Tuulivoimalat hankittiin General Electrics Energyltä ja tuulipuiston rahoittajaksi valikoitui keväällä 2021 brittiläinen Foresight Group LLP . Investoijan löytyminen käynnisti rakentamisen toukokuussa 2021 ja tuulipuisto valmistui vuonna 2022.
Pyhän Hengen kirkko ja seurakuntakeskus

| Pyhän Hengen kirkko ja seurakuntakeskus |
| --- | --- |

Sijainti:  Wolfsburg, Saksa
Koordinaatit:  52°24′35″N 10°46′11″E﻿ / ﻿52.4096°N 10.7697°E﻿ / 52.4096; 10.7697
Rakennustyyppi:  Kirkko
Rakennusmateriaali:  Tiili
Tyylisuunta:  Modernistinen arkkitehtuuri
Suunnittelija:  Alvar Aalto
Valmistumisvuosi:  1962
 fiPyhän Hengen kirkko ja seurakuntakeskus 
  
Pyhän Hengen kirkko ja seurakuntakeskus (Heilig-Geist-Kirche) on Alvar Aallon suunnittelema rakennusryhmä Saksan Wolfsburgissa. Se valmistui vuonna 1962, ja siihen kuuluu itse kirkon lisäksi seurakuntasali ja päiväkoti.
32 metrin korkuinen torni on koko Eichelkampin kaupunginosan katseenvangitsija. Arkkitehtuuri on valoisaa ja avointa. Kirkkorakennus on kolmion muotoinen, eikä pohjakerroksessa ole yhtään suoraa kulmaa. Varsinainen katseenvangitsija on kirkon sisäkatto, joka etenee viitenä puisena aaltona alttarilta kirkkosaliin. Se vaikuttaa tilan akustiikkaan, mutta sillä on myös symbolinen merkitys.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhän Hengen kirkko ja seurakuntakeskus Wikimedia Commonsissa
Alvar Aallon tuotanto
| Luettelo Alvar Aallon suunnittelemista rakennuksista |
| --- | --- |
1919–1929:  Alajärven suojeluskuntatalo | Villa Väinölä | Jyväskylän työväentalo | Seinäjoen suojeluskuntatalo | Lounais-Suomen Maalaistentalo | Läntinen Pitkäkatu 20 | Jyväskylän suojeluskuntatalo | Muuramen kirkko
1930–1945:  Paimion parantola | Turun Sanomien toimitalo | Villa Tammekann | Oulun sulfiittiselluloosatehdas | Viipurin kaupunginkirjasto | Alvar Aallon kotitalo | Savoy-maljakko | Sunilan asuinalue | Sunilan sellutehdas | Tehtaanmäen asuinalue | Terassitalo | Villa Mairea | Stora Enson Anjalankosken tehtaat
1946–1959:  Strömbergin tehtaan asuinalue | Rautatalo | Insinööritalo | Otahalli | Säynätsalon kunnantalo | Oulun lannoitetehdas | Aerola | Muuratsalon koetalo | Pamilon vesivoimalaitos | Summan paperitehdas | Alvar Aallon ateljee | Jyväskylän uimahalli | Jyväskylän yliopiston päärakennus | Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo | Hansaviertel | Aalto-paviljonki | Korkalovaaran asuinalue | Kolmen Ristin kirkko | Aalto-keskus | Kulttuuritalo | Maison Louis Carré
1960–1969:  Lieksankosken voimalaitos | Lakeuden Risti | Keski-Suomen museo | Lappia-talo | Aaltohuset | Alvar-Aalto-Kulturhaus | Aalto-Hochhaus | Pyhän Hengen kirkko ja seurakuntakeskus | Enso-Gutzeitin pääkonttori | Seinäjoen kaupungintalo | Viitatorni | Ilokivi | Pylkönmäen kirkko | Teknillisen korkeakoulun päärakennus | Seinäjoen kaupunginkirjasto | Seinäjoen seurakuntakeskus | Rovaniemen kaupunginkirjasto | Pyhän Stefanoksen kirkko | Valtion virastotalo (Seinäjoki) | Kirjatalo | Villa Kokkonen
1970–1991:  Alajärven hallintokeskus | Villa Skeppet | Pohjolan talo | Otaniemen vesitorni | Finlandia-talo | Kunsten | Alvar Aalto -museo | Sähkötalo | Ristinkirkko | Riolan kirkko | Jyväskylän kaupunginteatteri | Seinäjoen kaupunginteatteri | Essenin oopperatalo | Alajärven kaupunginkirjasto
Lovehunter

| Lovehunter Whitesnake |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Clearwell Castlella Gloucestershiressa, Rolling Stones mobilen avulla, 1979
 Julkaistu: lokakuu 1979
 Formaatti: LP, C-kasetti, CD
 Tuottaja(t): Martin Birch
 Tyylilaji: hard rock, blues rock
 Kesto: 41.25
 Levy-yhtiö: EMI   Geffen Records (USA:n julkaisu)
Muut kannet
   Alkuperäisen vinyylilevyn takakansi
Listasijoitukset
  29.
Whitesnaken muut julkaisut
| Trouble 1978 | Lovehunter 1979 | Live at Hammersmith 1980 |
Lovehunter on brittiläisen Whitesnake-yhtyeen vuonna 1979 julkaistu toinen albumi. Lovehunter on samalla viimeinen albumi, jolla soittaa rumpali Dave Dowlen, sillä hän erosi yhtyeestä levyn julkaisun jälkeen. Hänet korvasi entinen Deep Purple -rumpali Ian Paice, joka oli mukana myös albumin kiertueella.
Albumi sisältää pääasiassa blues-vaikutteista hard rockia. Itse musiikkia paremmin levy tunnetaan räikeästä kansikuvastaan, jossa on kuvattuna alaston nainen ja suuri käärme.
Levyn kappale ”Long Way from Home” julkaistiin singlenä. Se nousi Britanniassa sijalle 55 ollen siellä Whitesnaken ensimmäinen listahitti.
Musiikki

Lovehunterin tyyllaji on pitkälti blues-vaikutteista hard rockia, ja albumia on sanottu musiikillisesti yhtenäiseksi. Progressiivisen ”Walking in the Shadow of the Blues” -kappaleen sanoitusta on kehuttu yhdeksi solisti David Coverdalen parhaimmista. ”Help Me Thro’ the Day” on bluesmainen balladi, kun taas A-puolen päättävä ”You ’n’ Me” on hyväntuulinen rock and roll.
Nimikappaleessa ”Love Hunter” on huomattavaa Micky Moodyn slide-kitaransoitto. Sitä seuraavalla raidalla ”Outlaw” on havaittavissa pieniä vaikutteita jazz-musiikista. ”Rock ’n’ Roll Women” kertoo bändäreistä sekä lisäksi David Coverdalen mukaan yksinäisyydestä kiertueilla. Albumin päättää lyhyt pianonumero ”We Wish You Well”.
Kappaleista ”Walking in the Shadow of the Blues”, ”Love Hunter” ja ”We Wish You Well” tuli muutamaksi vuodeksi Whitesnaken konserttien vakiokalustoa.
Julkaisu ja vastaanotto

Lovehunter ilmestyi lokakuussa 1979. Se ylsi Britanniassa kuuden listaviikon aikana korkeimmillaan sijalle 29. Yhdysvalloissa albumi ei saavuttanut sijoitusta. Monet kriitikot arvostelivat levyn vahvasti seksuaalisia sanoituksia.
Albumin kannen teki Men Only -lehdelle kuvia tehnyt Chris Achilleos. Kansi aiheutti kohua Britannissa, mutta Yhdysvalloissa se ilmestyi sensuroituna, kun kuvassa olevan alastoman naisen paljaan takapuolen päälle asetettiin iso tarra. Argentiinassa naiselle puolestaan piirrettiin bikinien alaosa.
Julkaisu ja vastaanotto > Listasijoitukset

| Valtio | Korkein sijoitus | Listaviikot | Nousu listalle | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Britannia | 29. | 6 | 13.10.1979 |  |
Julkaisu ja vastaanotto > Arvostelut

Allmusic () linkki
Kappaleet

A-puoli
Long Way from Home – 4.56 (säv. David Coverdale)
Walking in the Shadow of the Blues – 4.24 (säv. Coverdale/Bernie Marsden)
Help Me Thro' the Day – 4.39 (säv. Leon Russell)
Medicine Man – 3.59 (säv. Coverdale)
You 'n' Me – 3.30 (säv. Coverdale/Marsden)
B-puoli
Mean Business – 3.48 (säv. Coverdale/Micky Moody/Marsden/Neil Murray/Jon Lord/Dave Dowle)
Love Hunter – 5.39 (säv. Coverdale/Moody/Marsden)
Outlaw – 4.03 (säv. Coverdale/Marsden/Lord)
Rock 'n' Roll Women – 4.45 (säv. Coverdale/Moody)
We Wish You Well – 1.34 (säv. Coverdale)
Kappaleet > Vuoden 2006 uusintapainoksen bonuskappaleet

Belgian Tom's Hat Trick – 3.40 (säv. Moody)
Love to Keep You Warm – 3.30 (säv. Coverdale)
Ain't No Love in the Heart of the City – 4.54 (säv. Michael Price/Dan Walsh)
Trouble – 4.30 (säv. Coverdale/Marsden)
Kokoonpano

David Coverdale – laulu
Micky Moody – kitarat, laulu
Bernie Marsden – kitarat, laulu
Jon Lord – kosketinsoittimet
Neil Murray – bassokitara
Dave Dowle – rummut
Pyhän Henrikin katedraali

| Pyhän Henrikin katedraali Sankt Henriks katedral |
| --- | --- |

Sijainti:  Pyhän Henrikin aukio 1, 00140 Ullanlinna, Helsinki
Koordinaatit:  60°09′33.2″N, 24°57′15″E
Seurakunta:  Katolinen kirkko Suomessa
Rakentamisvuosi:  1858–1860
Suunnittelija:  Ernst Bernhard Lohrmann
Materiaali:  kivi, tiili
Tyylisuunta:  uusgotiikkaa
Avoinna yleisölle :  9.00–19.00
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Pyhän Henrikin katedraali (ruots. Sankt Henriks katedral) on Helsingissä, Ullanlinnan kaupunginosassa ja Mustekalan korttelissa sijaitseva roomalaiskatolinen kirkkorakennus. Se on rakennettu vuosina 1858–1860, ja se edustaa uusgotiikkaa. Kirkon suunnitteli saksalaissyntyinen arkkitehti Ernst Bernhard Lohrmann.
Pyhän Henrikin kirkko siunattiin käyttöön 1860, mutta sen vihki vasta 14. syyskuuta 1904 Mohilevin arkkihiippakunnan arkkipiispa Jerzy Szembek. Modernin ajan ensimmäinen suomalainen katolinen pappi, Wilfrid von Christierson oli kirkkoherrana vuosina 1906–1911. Kirkosta tehtiin piispankirkko 1920, jolloin Suomesta tuli apostolinen vikaarikunta.
Ulkoasultaan kirkko on säilynyt lähes koskemattomana, mutta sen sisätiloja uudistettiin vuonna 1981 arkkitehti Olof Hanssonin johdolla. Ulkoseiniä koristavat pyhän Henrikin, pyhän Pietarin ja pyhän Paavalin patsaat. Kirkon kuorissa sijaitsevaan alttariin on sijoitettu pyhän Cyprianuksen, Olavin sekä Birgitan pyhäinjäännöksiä. Kirkon piispanistuinta koristaa Suomen apostolisen vikaarikunnan ensimmäisen piispan, Mikael Buckxin, vaakuna. Alttarin etuseinässä on vitriini, johon asetettiin pyhän Henrikin reliikki tammikuussa 2000; alttarin yläpuolella on myöhäiskeskiaikainen triumfikrusifiksi.
Kirkkosalin neljätoista ristintien asemaa on valettu Ranskassa 1800-luvulla. Salin seinillä on kaksitoista vihkiristiä kynttilöineen. Urkuparvella on tukholmalaisen Richard Jacobin tehtaan urut vuodelta 1967. Parven alla on muistotaulu Johannes Paavali II:n vierailusta Suomessa vuonna 1989. Urkuparvea kannattavissa pylväissä on marmoriset vihkivesiastiat. Kirkkosalin lasimaalaukset valmisti hollantilainen René Groene 1960-luvulla ja ne peruskorjattiin 2000-luvun alussa.
Kirkon katon todettiin vuonna 2009 olevan romahtamisvaarassa. Katto uusittiin korjauksissa, jotka valmistuivat syksyllä 2010. Lahonneen ansaan pää uusittiin, samoin vaihdettiin kattopelti ja muita rakenteita. Pelti oli välillä punainen, mutta korjauksen jälkeen vihreä. Kellotornista löytyi pala vanhaa vihreää kattopeltiä, jonka perusteella Museovirasto hyväksyi värimuutoksen. Kellotapulin romahtamisvaarassa ollut yläosa uusittiin, ja sen luukut muutettiin avautuviksi. Myös ikkunamaalaukset ja penkkien polvituet uusittiin. Korjaustöitä rahoittivat Museovirasto, suomalaiset säätiöt ja yksityiset tahot sekä saksalainen Bonifatiuswerk-säätiö.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhän Henrikin katedraali Wikimedia Commonsissa
Pyhän Henrikin katedraali
Huomattavia suomalaisia kirkkorakennuksia
| --- | --- |
Tuomiokirkkoja:  Espoo • Helsinki • Kuopio • Lapua • Mikkeli • Oulu • Porvoo • Turku • Tampere
Katedraaleja:  Uspenskin katedraali • Pyhän Nikolaoksen katedraali • Pyhän Kolminaisuuden katedraali • Pyhän Henrikin katedraali
Paikkamäärältään suuria:  Kerimäki • Lapväärtti • Johanneksenkirkko • Nurmes • Keski-Porin kirkko • Heinävesi
Vanhoja puukirkkoja:  Ulrika Eleonoran kirkko • Muhos • Petäjäveden vanha kirkko • Sammatti • Sodankylän vanha kirkko • Uudenkaupungin vanha kirkko • Vöyrin puukirkko
Vanhoja kivikirkkoja:  Eckerö • Hammarland • Hattulan Pyhän Ristin kirkko • Hollola • Jomala • Lemland • Nousiainen • Pernaja • Saltvik • Sund • Tyrvään Pyhän Olavin kirkko • Ulvila
Modernistisia:  Kannonkoski • Lakeuden Risti • Nakkila • Rajamäki • Temppeliaukion kirkko • Varkauden pääkirkko
Luovutettujen alueiden kirkkoja:  Sortavalan apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko • Kristuksen kirkastumisen katedraali • Viipurin tuomiokirkko • Viipurin vanha tuomiokirkko • Terijoen ortodoksinen kirkko
Prasonísia (Kykladit)

| Prasonísia> Πρασονήσια |
| --- | --- |
 Prasonísian saaret: Krommýdi (vasemmalla), Práso (oikealla) ja Sfontíli (keskellä Prásoon sulautuneena). Taustalla Deloksen saarta.
  Prasonísia 
Maantiede
Sijainti:  37°23′29″N, 25°17′55″E
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Valtio
Valtio:  Kreikka
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Mýkonos
Kunta:  Mýkonos
Väestö
Väkiluku:  0
Prasonísia (kreik. Πρασονήσια) on kolmen pienen Kreikan saaren ryhmä, joka on osa Kykladien saaria ja sijaitsee Mýkonoksen lounaispuolella. Sen saaret ovat asumattomia. Hallinnollisesti Prasonísian saaret kuuluvat Mýkonoksen kuntaan, Mýkonoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Saaret

|  | Nimi | Sijainti | Väkiluku (2011) | Pinta-ala (km²) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Práso | 37°23′33″N, 25°17′56″E | 0 | 0,049 |
| 2 | Krommýdi | 37°23′31″N, 25°18′10″E | 0 | 0,019 |
| 3 | Sfontíli | 37°23′21″N, 25°17′45″E | 0 | 0,01 |
Pteraspis

| Pteraspis |
| --- | --- |
 Pteraspis crouchin fossiili.
 Devonikausi 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläimet Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chrodata
Alajakso::  Leuattomat selkärankaiset Agnatha
Luokka::  †Pteraspidomorphi
Alaluokka::  †Heterostraci
Lahko::  †Pteraspidiformes
Heimo::  †Pteraspididae
Suku::  †Pteraspis  Kner, 1847
Katso myös
   Pteraspis Wikispeciesissä   Pteraspis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pteraspis on devonikaudella elänyt leuattomien kalojen suku. Pteraspis-suvun lajit olivat kooltaan noin 16 senttimetriä pitkiä. Niillä oli raskas, luinen kilpi, joka suojasi niiden eturuumista. Pteraspiseillä oli taipuisa, piikikäs pyrstö, sekä ylöspäin osoittava nokka. Niiden pyrstön pidempi alaosa sai aikaan nostetta vedessä liikkuessa.[lähde? ] Niiden uskotaan olleen aktiivisia mutta tehottomia uimareita.
Pteraspisien fossiileja on löydetty Pohjois-Amerikasta ja Euroopasta. Suku on saanut nimensä niiden kyljessä olevan siipimäisen rakenteensa mukaan.selvennä
Käännös suomeksi
Praszka (kunta)

| Praszkan kunta (Gmina Praszka) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Praszkan kunta
 Koordinaatit: 51°03′N, 18°27′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Opole
Piirikunta:  Olesno
 – Pormestari:  Jarosław Tkaczyński
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  102,8 km²
Väkiluku (2019):  13 472
Suuntanumero(t):  (+48) 034
 
 Verkkosivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Praszka on kaupungin sisältävä maalaiskunta Olesnon piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 13 472. Kunnan keskus on Praszkan kaupunki.
Kylät Praszkan kunnassa ovat Aleksandrów, Brzeziny, Gana, Kowale, Kuźniczka, Lachowskie, Prosna, Przedmość, Rosochy, Rozterk, Skotnica, Sołtysy, Strojec, Szyszków, Wierzbie sekä Wygiełdów. Praszkan kunnan alueen läpi kulkevat valtatiet 42 ja 45. Se rajautuu Gorzów Śląskin, Mokrskon, Pątnówin, Radłówin, Rudnikin ja Skomlinin kuntiin. Praszkan pinta-alasta noin 66 prosenttia on maatalousmaata ja noin 26 prosenttia metsää.
Kunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa 50,9 prosenttia Praszkan asukkaista oli naispuolisia ja 49,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 16,2 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 58,2 prosenttia ja eläkeikäiset 25,5 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43 vuotta. Vuonna 2019 Praszkan kunnassa syntyi 126 lasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Praszka Wikimedia Commonsissa
Gmina Miejsko-Wiejska Praszka Opolen tilastovirasto. (puolaksi)
Poppari (ravintola)

Poppari syyskuussa 2011.
Poppari on Jyväskylässä sijaitseva ravintola ja merkittävä elävän musiikin foorumi. Se toimi vuodet 1992–2007 nimellä Jazz Bar.
Poppari toimii Suomen Jazzliiton kiertuepaikkana. Popparissa järjestetään myös klubeja sekä eri festivaalien tapahtumia, esimerkkeinä Jyväskylä Summer Jazz, Jyväskylän kesä sekä Somethin' Else -klubi.
Jazz Bar sai vuonna 2003 Varjo-Yrjö -palkinnon, jonka Yleisradio jakaa tunnustuksena sellaiselle suomalaisen jazzkentän henkilölle tai organisaatiolle, joka on toiminnallaan edesauttanut kotimaisen jazzkulttuurin olemassaoloa. Lisäksi Jazz Bar on palkittu Keski-Suomen läänin Vuoden kulttuuriteko -palkinnolla vuonna 1999, ja vuonna 2002 Suomijazz.com myönsi Jazz Barille Suomijazz-pytyn ansiokkaista verkkosivuista.
Aiheesta muualla

Popparin kotisivut
Lugoj

| Lugoj |
| --- | --- |
 Timișjoki virtaa Lugojin halki
 Lugoj
 Koordinaatit: 45°41′17″N, 21°54′58″E 
Valtio:  Romania
Piirikunta:  Timiș
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  88,05 km²
Korkeus:  124 m
Väkiluku (2011):  40 361
 – Väestötiheys:  458 as./km²
 
 www.primarialugoj.ro 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lugoj on Länsi-Romaniassa Timișjoen rannalla, Timișin piirikunnassa Baanaatin alueella sijaitseva kaupunki.
Historiaa

Lugoj oli aikoinaan vahvasti linnoitettu ja nykyistä vaikutusvaltaisempi kaupunki.[lähde? ] Elokuussa 1849 kaupungissa oli Unkarin vallankumoushallituksen viimeinen istuin, ja se toimi viimeisenä turvapaikkana Lajos Kossuthille ja useille muille vallankumousjohtajille ennen heidän pakoaan Ottomaanien valtakuntaan.
Nykyisin Lugoj on kuuluisa Dracula-näyttelijä Bela Lugosin kotikaupunkina. Lugosin oikea sukunimi oli Blasko, taiteilijanimi "Lugosi" on adjektiivi sanasta Lugos, joka on kaupungin unkarilainen nimi.
Väestö

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Väestömäärän kehitystä
| Vuosi | Väestömäärä | Romanialaisia | Unkarilaisia | Saksalaisia |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 1880 | 12 389 | 46,8 % | 11,6 % | 36.9 % |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 1890 | 13 548 | 46 % | 13,8 % | 38,3 % |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 1900 | 17 486 | 37,9 % | 22,7 % | 35,9 % |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 1910 | 20 962 | 34,9 % | 32,9 % | 29,5 % |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 1920 | 21 172 | 41,2% | 20,1% | 28,3% |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 1930 | 24 694 | 43,3 % | 21,9 % | 24,9 % |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 1941 | 27 871 | 51,6 % | 17 % | 21,7 % |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 1956 | 31 364 | 63,4 % | 17,8 % | 13,6 % |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 1966 | 36 728 | 68 % | 16,3 % | 12,4 % |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 1977 | 44 537 | 72,6 % | 13,8 % | 10,7 % |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 1992 | 50 939 | 79,8 % | 10,7 % | 5,2 % |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2002 | 44 636 | 83 % | 9,6 % | 3 % |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Demografiaa - 2002
| Etninen ryhmä | Lukumäärä | Prosenttiosuus |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Romanialaisia | 37 043 | 83,0 % |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Unkarilaisia | 4 272 | 9,6 % |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Saksalaisia | 1 319 | 3,0 % |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Romaneja | 1 032 | 2,3 % |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Ukrainalaisia | 701 | 1,6 % |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Muita | 269 | 0,6% |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Yhteensä | 44 636 | 100 % |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Merkittäviä lugojlaisia

Filaret Barbu, säveltäjä
Valeriu Braniște, julkaisija, poliitikko
Caius Brediceanu, diplomaatti
Coriolan Brediceanu, poliitikko ja journalisti
Tiberiu Brediceanu, säveltäjä
Aurel Ciupe, taidemaalari
Georges Devereux, etnopsykologi
Iosif Constantin Drăgan, liikemies ja kirjailija
Traian Grozavescu, tenori
Elemér Jakabffy, poliitikko, tiedemies
György Kurtág, säveltäjä
Béla Lugosi, näyttelijä
Lavinia Miloșovici, voimistelija
Victor Neumann, historioitsija
Dumitru Pirvulescu, painija
Aurel Popovici, poliitikko
Josef Posipal,  jalkapalloilija
Ion Vidu, säveltäjä ja kuoronjohtaja
Camelia Voin, sopraano
Ystävyyskaupunkeja

Szekszárd
Orléans
Jena
Assos-Lecheo
Nisporeni
Vršac
Monopoli
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
www.primarialugoj.ro
Lugojul - paikallinen tietosivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Ortodoksinen katedraali
Prasonísia (Oinoússes)

| Prasonísia> Πρασονήσια |
| --- | --- |
  Prasonísia 
Maantiede
Sijainti:  38°31′26″N, 26°11′01″E
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Saaria yht.:  2
Pinta-ala:  0,02 km²
Valtio
Valtio:  Kreikka
Alue:  Pohjois-Egean saaret
Alueyksikkö:  Chíos
Kunta:  Oinoússes
Väestö
Väkiluku:  0
Prasonísia (kreik. Πρασονήσια) on kahden pienen Kreikan saaren ryhmä, joka on osa Pohjoisen Egean saaria ja sijaitsee Oinoússeen saaren länsipuolella sen ja Chíoksen välissä. Sen saarten yhteenlaskettu pinta-ala on 0,02 neliökilometriä ja ne ovat asumattomia (vuonna 2011). Hallinnollisesti Prasonísian saaret kuuluuvat Oinoússeen kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.
Saaret

|  | Nimi | Sijainti | Väkiluku (2011) | Pinta-ala (km²) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Prasonísi 1 (Πρασονήσι 1) | 38°31′32″N, 26°11′5″E | 0 | 0,012 |
| 2 | Prasonísi 2 (Πρασονήσι 2) | 38°31′25″N, 26°11′5″E | 0 | 0,008 |
Poppari

Poppari voi tarkoittaa:
popmuusikko tai popmusiikin harrastaja, arkikielessä poppari
popcorn, arkikielessä poppari
poppers, piriste, arkikielessä poppari
Poppari, ravintola Jyväskylässä
”Popcorn”-ilmiöt, -äänet, yms. eli arkikielessä popparit :
Yksisoluinen ukkonen
Nivelen naksuminen
Muita pop-alkuisia täsmennyssivuja

Pop
Popper
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Poppari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pterelaos

Pterelaos (m.kreik. Πτερέλαος) oli kreikkalaisessa mytologiassa Tafoksen kuningas ja Tafioksen poika. Hänen maagiset kultaiset kutrinsa, jotka Poseidon oli hänelle suonut, tekivät hänestä kuolemattoman niin kauan kuin hiukset hänen päässään vain kasvaisivat.
Pterelaoksella oli seitsemän poikaa ja yksi tytär. Hänen tyttärensä Komaitho oli rakastunut isänsä viholliseen Amfitryoniin, ja kun Pterelaos ei hyväksynyt hänen liittoaan, leikkasi hän isänsä hiukset pois. Tämän seurauksena Pterelaos kuoli, ja Amfitryon valtasi kaupungin.
Poppamies (yritys)

| Poppamies |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Asennetta ruoanlaittoon
Perustettu:  2008
Perustaja:  Marko Suksi
Toimiala:  ruoanjalostus
Kotisivu:  www.poppamies.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Poppamies Oy on vuonna 2008 Tampereella perustettu yritys, joka on erikoistunut tulisiin mausteisiin, kastikkeisiin ja snackseihin.
Aiheesta muualla

Poppamies.fi