stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Stephanie Roche

Stephanie Roche (s. 13. kesäkuuta 1989 Dublin) on irlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan naisten pääsarjan ASPTT Albia. Pelipaikaltaan Roche on hyökkääjä. Hän kuuluu myös Irlannin maajoukkueeseen.
Rochen kasvattajaseura on Stella Marris, jota hän edusti vuoteen 2007 asti. Vuodet 2007-2009 hän pelasi Dundalk Cityssä, ennen kuin vuonna 2009 siirtyi Irlannin pääsarjan Raheny Unitediin. Kahden Raheny-kauden jälkeen Roche siirtyi pääsarjaseura Peamount Unitediin. Kaudella 2011-2012 Roche voitti sekä sarjan mestaruuden että maalipörssin 26 osumallaan. Seuraavilla kahdella kaudella Roche sijoittui seuran kanssa kahdesti sarjan toiseksi. Kesäkuussa 2014 Roche siirtyi Ranskan pääsarjan ASPTT Albiin.
Irlannin naisten jalkapallomaajoukkueessa Roche debytoi lokakuussa 2008. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki syyskuussa 2009 Kazakstania vastaan. Maajoukkueessa Roche on pelannut 28 ottelua tehden neljä maalia.
Roche teki Peamount Unitedin paidassa lokakuussa 2013 upean maalin Wexford Youthsia vastaan Irlannin pääsarjassa. Roche sai oikealta laidalta keskityksen, nosti pallon kahdesti saman puolustajan yli ja laukoi pallon vasemmalla jalallaan etunurkkaan. Maali on ehdolla FIFA Puskas Awardiin eli vuoden hienoimman maalin palkintoon. Rochen maali pääsi kolmen parhaan maalin joukkoon yhdessä MM-kisoissa tehtyjen James Rodríguezin ja Robin van Persien maalien kanssa.
Aiheesta muualla

Linkki Rochen maaliin YouTubessa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Ilmari Juutilainen

| Ilmari Juutilainen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muut nimet:  Illu
Syntynyt: 21. helmikuuta 1914 Lieksa
Kuollut: 21. helmikuuta 1999 (85 vuotta) Tuusula
Ammatti:  lentäjä
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi
Palvelusvuodet:  1932–1947
Taistelut ja sodat:  toinen maailmansota talvisota  jatkosota
Sotilasarvo:  lentomestari
Kunniamerkit:   2. luokan Mannerheim-risti (kaksi kertaa)  4. luokan Vapaudenristi tammenlehvillä  3. luokan Vapaudenristi tammenlehvillä ja miekoilla  2. luokan Vapaudenmitali  1. luokan rautaristi  2. luokan rautaristi 
Eino Ilmari "Illu" Juutilainen (21. helmikuuta 1914 Lieksa – 21. helmikuuta 1999 Tuusula) oli toisen maailmansodan aikana Suomen ilmavoimien menestyksekkäin taistelulentäjä. Hän saavutti sotien aikana kaikkiaan 94 ilmavoittoa, ja on kansainvälisissä toisen maailmansodan lentäjien ilmavoittojen vertailussa eniten pudotuksia tehnyt ei-saksalainen lentäjä. Juutilainen oli yksi neljästä kaksinkertaisesta Mannerheim-ristin ritarista. Sotilasarvoltaan hän oli lentomestari.
Juutilainen oli Aarne Juutilaisen nuorempi veli.
Suomen johtava hävittäjä-ässä

Juutilainen kävi kansakoulun Sortavalassa. Hän astui asepalvelukseen 9. syyskuuta 1932 ja toimi ilmavoimissa aliupseerilentäjänä vuodesta 1935 alkaen. 1. huhtikuuta 1935 hänet ylennettiin alikersantiksi ja 1. toukokuuta 1937 kersantiksi. Juutilainen sai siirron Lentorykmentti 3:n Lentolaivue 24:ään 3. maaliskuuta 1939. Talvisodassa hän lensi Fokker D.XXI -hävittäjällä. 31. joulukuuta 1939 hänet ylennettiin ylikersantiksi, 25. tammikuuta 1940 vääpeliksi ja 1. maaliskuuta 1941 lentomestariksi.
Jatkosodassa Juutilainen palveli Lentolaivue 24:ssä kesäkuusta 1941 alkaen 8. helmikuuta 1943 saakka lentäen Brewster -hävittäjillä. BW-364 "Oranssi 4" oli hänen nimikkokoneensa, jolla hän ampui alas 28 viholliskonetta. Hänet nimitettiin Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristin ritariksi numero 56 26. huhtikuuta 1942.
Vuonna 1943 hänet siirrettiin vastaperustettuun Lentolaivue 34:ään, joka käytti uusia Messerschmitt Bf 109 -hävittäjiä. Niillä hän saavutti 56 ilmavoittoa. Hänelle myönnettiin toistamiseen 2. luokan Mannerheim-risti 28. kesäkuuta 1944. Juutilainen lensi 437 taistelulentoa, joissa hän sai 94 ilmavoittoa. YLE TV2:n haastattelussa Juutilainen laskeskeli saaneensa todennäköisesti 128 ilmavoittoa.
Juutilaisesta kerrotun tarinan mukaan hänen koneeseensa ei koko sodan aikana ilmataistelussa  osunut yhtäkään vihollishävittäjän luotia. Tämä tekisi hänestä ainutlaatuisen maailman hävittäjä-ässien joukossa. Sen sijaan ilmatorjuntatulessa hänen koneensa kärsi vaurioita; vakavin tilanne sattui 12. kesäkuuta 1944 suoritetulla tiedustelulennolla, kun kranaatinsirpale rikkoi Juutilaisen Messerschmitt-hävittäjän moottorin öljyrenkaan ja hän joutui tekemään pakkolaskun Suulajärven lentokentälle.
Sodan jälkeen

Sodan jälkeen Juutilainen palveli Utin Lentorykmentti 3:ssa vuoteen 1947, jonka jälkeen hän siirtyi ansiolentäjäksi. Hän palasi vielä Ilmavoimiin Lentorykmentti 4:ään syyskuussa 1948, jossa palveli reserviin siirtymiseensä saakka heinäkuussa 1949. Tämän jälkeen hän toimi ansiolentäjänä omalla Karhumäki Karhu 48 -koneellaan vuoteen 1956. Ennen Karhu-konetta Juutilaisella oli ansiolentotoimintaa varten DH Tiger Moth -kaksitaso nelisen vuotta.
Ilmari Juutilainen kuoli Tuusulan terveyskeskuksessa 85-vuotispäivänään 21. helmikuuta 1999. Hänet on haudattu Tuusulan kirkkopihalle.
Hänen entisen kotitalonsa paikalla Lieksan rautatieaseman pihapiirissä on muistomerkki.
Kunnianosoitukset ja ansiomerkit

Ilmari Juutilaiselle myönnettiin muun muassa seuraavat kunnianosoitukset:
2. luokan Mannerheim-risti (kaksi kertaa)
3. luokan Vapaudenristi tammenlehvien kera
3. luokan Vapaudenristi miekkojen kera.
4. luokan Vapaudenristi tammenlehvien kera
4. luokan Vapaudenristi miekkojen kera (kaksi kertaa)
2. luokan Vapaudenmitali
Talvisodan muistomitali msk.
Jatkosodan muistomitali
Ilmavoimien muistoristi
Saksan 1. luokan rautaristi
Saksan 2. luokan rautaristi
Skohan kiertopalkinto ilmavoimien parhaimmalle ohjaajaoppilaalle
P. M. Oksasen kiertopalkinto maaliinlaskukilpailussa Suur-Merijoella 1938
Ruotsalaisen kapteeni Hugo Egelundin kunniapalkinto eniten viholliskoneita pudottaneelle suomalaislentäjälle 1944
Harmon-patsas 1994.
Kirjallinen tuotanto

Ilmari Juutilainen, Punalentäjien kiusana, 1956 (2. painos 2003, englanniksi 1996 ja japaniksi 1997).
Ilmari Juutilainen jatkosodan aikana 26. kesäkuuta 1942.
Ilmari Juutilaisen Brewster BW-364 hävittäjäkone Tiiksjärven kentällä talvella 1942–1943.
Messerschmitt Bf 109G-2 hävittäjä.
Kaksi Fokker D.XXI -hävittäjää.
Stein Rokkan

Georg Stein Rokkan (4. heinäkuuta 1921 Vågan, Nordland, Norja – 21. heinäkuuta 1979 Bergen, Norja) oli norjalainen yhteiskuntatieteilijä, joka toimi Bergenin yliopiston poliittisen sosiologian professorina vuodesta 1966. Hänen tunnetuin teoksensa on Party Systems and Voter Alignments vuodelta 1967, jonka hän on kirjoittanut Seymour M. Lipsetin kanssa.
Elämä ja ura

Stein Rokkan syntyi Lofooteilla, jossa hänen isänsä Georg Rokkan (1889–1959) toimi koulunopettajana, paikallislehden toimittajana, palokuntalaisena sekä esperanton ja muiden kielten yksityisopettajana. Vuonna 1939 Stein Rokkan aloitti norjan ja ranskan kielten opiskelun Oslon yliopistossa. Suoritettuaan tutkinnon hän kiinnostui filosofi Arne Næssin vaikutuksesta poliittisesta filosofiasta, jota hän ryhtyi toisen maailmansodan vuosina opiskelemaan ja elätti samalla itsensä työskentelemällä yliopiston kirjastossa. Välillä hän joutui piileskelemään natsimiehittäjiltä kotiseudullaan Lofooteilla, mutta vuonna 1948 hän väitteli tohtoriksi aiheenaan valistusajan filosofi David Hume.
1940- ja 1950-lukujen vaihteesta alkaen Rokkan jatkoi opintojaan Columbian yliopistossa New Yorkissa ja London School of Economicsissa. Vuonna 1958 hänet nimitettiin Bergenin yliopiston Chr. Michelsens -instituutin johtajaksi ja vuonna 1966 professoriksi, jota tehtävää hän hoiti kuolemaansa 1979 saakka.
Rokkan toimi vierailevana professorina Yalen yliopistossa 1963, 1969–1970 ja 1973, London School of Economicsissa 1956 ja 1973, Stanfordin yliopistossa 1959–1960, 1967 ja 1970, Manchesterin yliopistossa Englannissa 1964, Geneven yliopistossa 1973–1974 ja Pariisin Institut d’études politiques -oppilaitoksessa (IEP Paris) 1976–1977.
Vuosina 1970–1973 Rokkan toimi International Political Science Associationin (IPSA) presidenttinä, vuosina 1973–1977 Unescon alaisen International Social Science Councilin (ISSC) presidenttinä, vuosina 1966–1970 International Sociological Associationin varapresidenttinä sekä vuosina 1970–1976 puheenjohtajana European Consortium for Political Research -järjestössä (ECPR), jota hän oli mukana perustamassa.
Kunnianosoitukset

Bergenin yliopisto, ISSC ja ECPR ovat jakaneet vuodesta 1981 hänen mukaansa nimettyä palkintoa The Stein Rokkan Prize for Comparative Social Science Research. Bergenin yliopiston yhteiskuntatieteellisen tutkimusseuran UNIFOB AS:n yksi osasto on saanut Rokkanin mukaan nimen Rokkansenteret.
Käännös suomeksi
Steinerin–Lehmusin lause

Steinerin-Lehmusin lause (tunnetaan myös nimillä Lehmusin lause ja sisäisen kulmanpuolittajan ongelma) on geometriassa kolmiota koskeva tulos. Sen mukaan kolmio on tasakylkinen, jos annetussa kolmiossa on kaksi yhtä pitkää kulman puolittajaa.
Historiaa

Vuonna 1840 berliiniläinen professori C. L. Lehmus (1780–1863) kysyi Jakob Steinerilta lauseelle todistusta. Steiner löysi lauseelle todistuksen vuonna 1844 ja Lehmus toisen todistuksen 1850. Tätä ennen vuonna 1842 lauseen oli todistanut ranskalainen matemaatikko. Nykyään lauseelle tunnetaan yli 80 todistusta.
Aiheesta muualla

Lause todistuksineen (Arkistoitu – Internet Archive)
Wipro Technologies

| Wipro Limited |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Applying Thought
Yritysmuoto:  Julkinen osakeyhtiö
Osake:  BSE: WIPR, NSE: WIPRO  NYSE: WIT; osa BSE Sensex ja CNX Nifty -osakeindeksejä 
ISIN:  INE075A01022
Perustettu:  29.12.1945 (Mumbai, Maharashtra, Intia)
Perustaja:  Mohamed Hasham Premji
Toimitusjohtaja:  Azim Premji (hallituksen pj)
Kotipaikka:  Bangalore, Intia
Toiminta-alue:  Maailmanlaajuinen
Toimiala:  Tietotekniikkapalvelut ja -konsultointi
Liikevaihto:  6,9 miljardia Yhdysvaltain dollaria (469,5 miljardia Intian rupiaa) (2015)
Liikevoitto:  1,4 miljardia Yhdysvaltain dollaria (95,42 miljardia Intian rupiaa) (2015)
Henkilöstö:  170 664 (Joulukuu 2015)
Kotisivu:  www.wipro.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Wipro Limited (Western India Products Limited) on intialainen monikansallinen digitaalista strategiaa, IT-konsultointi- ja järjestelmäintegraatiopalveluita tarjoava yritys, jonka pääkonttori on Bangaloressa Intiassa.
Wipro Limited yhtiöitti muut kuin IT-liiketoimintansa erilliseen yritykseen nimeltä Wipro Enterprises Limited 31.3.2013 alkaen.
Historia > Ensimmäiset vuodet

Yhtiön perusti Mohamed Premji 29.12.1945 Mumbaissa nimellä Western India Vegetable Products Limited, joka myöhemmin lyhennettiin muotoon 'Wipro'. Yhtiö aloitti toimintansa kasviöljyjen ja puhdistettujen öljyjen valmistajana Mumbaissa, Intian Maharashtrassa. Tuotenimiä olivat Kisan, Sunflower ja Camel. Yhtiön logon auringonkukka kuvastaa alkuperäisen liiketoiminnan tuotteita.
Vuonna 1966 Mohamed Premjin kuoleman jälkeen hänen poikansa Azim Premji palasi Intiaan Stanfordin yliopistosta ja siirtyi Wipron hallituksen puheenjohtajaksi 21-vuotiaana.
1970- ja 1980-luvuilla yhtiö muutti painopistealuettaan tuolloin Intiassa orastavan IT- ja tietokonealan suuntaan. Yhtiön nimi muutettiin 7. kesäkuuta 1977 Wipro Products Limitediksi.
Vuonna 1980 Wipro aloitti IT-alalla. Vuonna 1982 nimi vaihtui Wipro Limitediksi. Samaan aikaan Wipro jatkoi laajentumistaan kuluttajatuotteiden alueella tulsipohjaisella perhesaippualla nimeltään Ralak ja ihosaippualla nimeltään Wipro Jasmine.
Historia > 1966–1992

Vuonna 1988 Wipro laajensi tuotelinjaansa järeisiin teollisiin sylintereihin ja mobiileihin hydraulisiin sylintereihin. Yhteishanke yhdysvaltalaisen General Electric -yhtiön kanssa nimellä Wipro GE Medical Systems Pvt. Ltd. perustettiin vuonna 1989 diagnoosi- ja kuvantamistuotteiden valmistusta, myyntiä ja huoltoa varten. Myöhemmin vuonna 1991 lanseerattiin kippausjärjestelmät ja Eatonin hydrauliset tuotteet. Wipro Fluid Power -divisioona kehitti vuonna 1992 vakiomuotoisia hydraulisia sylintereitä rakennuslaitteille ja kuorma-autojen kippausjärjestelmille. Markkinoille tuotiin vuonna 1990 "Santoor"-talkkijauhe ja "Wipro Baby Soft" -sarja, joka sisälsi vauvojen hygieniatarvikkeita.
Historia > 1994–2000

Vuonna 1995 Wipro perusti ulkomaan suunnittelukeskuksen nimeltä Odyssey 21 kehittyneen teknologian projektien ja projektikehityksen tarjoamiseen ulkomaisille asiakkaille. Wipro Infotech ja Wipro Systems fuusioitiin Wiproon saman vuoden huhtikuussa. Viisi Wipron valmistus- ja kehityslaitoksista sai ISO 9001 -sertifioinnin vuosien 1994–95 aikana. Vuonna 1999, Wipro hankki Wipro Acer -nimisen yhtiön. Wiprosta tuli kannattavampi monialayritys, jolla oli uusia tuotteita kuten Wipro SuperGenius -tietokoneet. Vuonna 1999 tuote oli yksi niistä Intian PC-tuotteista, jotka saivat yhdysvaltalaisen National Software Testing Laboratoryn (NSTL) sertifikaatin vuoden 2000 (Y2K) vaatimustenmukaisuudesta kaikissa malleissa.
Wipro Limited yhdisti voimansa globaalin tietoliikennealan jätin KPN:n (Royal Dutch Telecom) kanssa yhteisyrityksessä nimeltä "Wipro Net Limited", joka tarjoaa internet-palveluita Intiassa. Vuosi 2000 oli vuosi, jona Wipro lanseerasi Internet- ja telealan toimittajille tarkoitetut yhtyvien verkkojen ratkaisut nimeltä Wipro OSS Smart ja Wipro WAP Smart. Samana vuonna Wipro listautui New York Stock Exchangeen. Vuoden 2000 alussa Wipron varapuheenjohtaja Vivek Paul ja Azim Premji lähestyivät KPMG Consulting -yhtiön varapuheenjohtajaa Keyur Patelia ja CEO:ta Rand Blazeria megaluokan ulkoistusyhteishankkeen muodostamiseksi näiden kahden yrityksen välillä.
Historia > 2001–

Helmikuussa 2002 Wiprosta tuli ensimmäinen ohjelmistoteknologia- ja palveluyritys Intiassa, joka sai ISO 14001 -sertifioinnin.[21] Wipro sai myös ISO 9000 -sertifioinnin ensimmäisenä ohjelmistoyrityksenä, ja SEI CMM Talso 5 -sertifioinnin vuonna 2002. Wipro Consumer Care and Lighting Group tuli energiansäästölamppujen markkinoille Wipro Smartlite -tuotemerkin lampuilla. Yhtiö kasvoi ja oli nopeimmin varallisuutta kasvattanut intialainen yritys viiden vuoden jaksolla 1997–2002. Samana vuonna lanseerattiin Wipron omat, Intelin Centrino -mobiiliprosessorin sisältävät kannettavat tietokoneet. Wipro solmi myös sopimuksen Chandrikan omistajien kanssa heidän saippuansa markkinoimisesta yksinoikeudella tietyissä Intian osavaltioissa. Se perusti kokonaan omistetun tytäryhtiön nimeltä Wipro Consumer Care Limited, joka valmistaa kulutustavaroita ja valaistustuotteita. Vuonna 2004 Wipro liittyi miljardin dollarin klubiin. Se teki myös yhteistyötä Intelin kanssa i-shikhsha-koulutusratkaisun hyväksi. Vuonna 2006 Wipro osti cMango Inc.:in, yhdysvaltalaisen teknologiainfrastruktuurin konsulttiyrityksen sekä Enablerin, joka on eurooppalaisen vähittäismyynnin ratkaisujen toimittaja.[36] Vuonna 2007 Wipro allekirjoitti ison sopimuksen Lockheed Martinin kanssa. Se myös solmi lopullisen sopimuksen Oki Techno Centre Singapore Pte Ltd:n (OTCS) ostosta ja allekirjoitti tutkimus- ja kehitysyhteistyösopimuksen Nokia Siemens Networksin kanssa Saksassa. Vuonna 2008 nähtiin Wipron mukaantulo puhtaan energian liiketoimintaan Wipro Eco Energy -yhtiön myötä. Huhtikuussa 2011 Wipro allekirjoitti sopimuksen Science Applications International Corporationin (SAIC) kanssa sen kaupallisen liiketoimintayksikön globaalin öljy- ja kaasutietoteknisen toiminnan ostosta. Vuonna 2012 nähtiin Wipron 17. osto IT-liiketoiminnassa, kun se osti australialaisen analyysituoteyrityksen nimeltä Promax Applications Group (PAG) 35 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla. Wipro oli suurin H-1B-viisumilla Yhdysvalloissa työskentelevien ammattilaisten työnantaja vuonna 2012.lähde tarkemmin?
Vuonna 2012 Wipro Ltd. siirsi Kuluttajapalvelut & Valaistus (sis. huonekaluliiketoiminta), Infrastruktuuritekniikka (Hydrauliikka & Vesiliiketoiminta), ja Lääketieteellisen diagnostiikan tuotteet & palvelut -liiketoimintojen erillisyhtiöksi nimeltään Wipro Enterprises Ltd. Wipron jakautuminen astui voimaan 31. maaliskuuta 2013.
Wipro Euroopassa > Organisaatio ja painopisteet

Wipro on tehnyt strategisia, sekä orgaanisia että epäorgaanisia, investointeja Manner-Euroopan markkinoille jo yli vuosikymmenen ajan. Tämä näkyy vahvana läsnäolona Euroopassa useilla toimipaikoilla erityisesti neljällä alueella (Saksa/ Itävalta/ Sveitsi, Benelux, Ranska ja Pohjoismaat). Paikallinen toimitusorganisaatio ja voimavarat, sekä paikallinen konesali Saksassa alleviivaavat Wipron vahvaa asemaa alueella. Wipro panostaa Eurooppaan keskeisinä kasvumarkkinoina. Yhtiö perusti Euroopan organisaation huhtikuussa 2014. Sen pääkonttori on Frankfurt am Mainissa Saksassa ja sillä on paikallinen johtoryhmä.
Yhtiö on rakentanut paikallista läsnäoloaan merkittävästi, ja lähes 50 % sen alueella työskentelevästä henkilöstöstä on palkattu paikallisesti. Tämä sisältää kaikki Wipron maajohtajat alueella. Wipro on myös ryhtynyt vuorovaikutukseen paikallisten yliopistojen ja alueen kauppakorkeakoulujen kanssa vastavalmistuneiden koulutusohjelmaansa varten.
Wipro Euroopassa > Wipro Pohjoismaissa

Pohjoismaat on ollut Wipron painopistealue vuodesta 1999, jolloin Wipro aloitti teknologisen ja tuotetutkimus- ja -kehitysyhteistyön kahden maailman suurimman telealan laitevalmistajan kanssa ja perusti ensimmäisen myyntikonttorinsa Tukholmaan vuonna 2006. Vahvalla läsnäolollaan useiden Pohjoismaissa sijaitsevien toimipaikkojen ja paikallisten tiimien kautta, Wipro on luonut vahvan jalanjäljen näillä markkinoilla. Wiprolla on alueella vahva, kasvava tiimi, joka koostuu yli 35 %:sti paikallisesta työvoimasta. Yhtiö suunnittelee tämän määrän merkittävää lisäämistä osana vahvan laajentumisen suunnitelmia. Wipron läsnäolo Pohjoismaissa: Pääkonttori: Tukholma, Ruotsi. Myyntikonttorit: Helsinki, Turku, Tukholma, Oslo. Toimituskeskukset: Turku, Espoo, Helsinki ja Oulu.
Wipro Euroopassa > Paikalliset kumppanuudet ja yhteistyö

Joustavalla liiketoimintamallillaan Wipro keskittyy Pohjoismaissa muutoksen aikaansaaviin liiketoimintaratkaisuihin, tarjoaa resursseja asiakasprojekteihin ja integroi globaaleihin tuotteisiinsa. Pohjoismaissa Wipro ja Sofigate ovat yhdistäneet voimansa lanseeratakseen kolmannen sukupolven IT-palveluita Pohjoismaiden markkinoille. Tämän kumppanuuden avulla voidaan kehittää integroitu IT-toimintojen ja toimitusten malli paremman liiketoiminnan ja ITa-alan yhteistoiminnan kautta, ja varmistaa korkea palvelun laatu pienemmillä kustannuksilla.
Henkilöstö

31.12. 2015 yhtiöllä oli 170.664 työntekijää. Abid Ali Neemuchwala nimitettiin Wipron CEO:ksi kun T. K. oli luopunut tehtävästä vuoden 2016 alussa.
Kestävä kehitys Wiprossa

Wipron lähestymistapa kestävään kehitykseen on mahdollistaa sille yrityksenä ja sen asiakkaille ympäristöystävällisempi toiminta. Sitä ohjaavat asiat, joita pidetään tärkeänä työntekijöille, Intian nykyisille ja tuleville sukupolville, asiakkaille, sijoittajille, toimittajille ja yhteiskunnalle kokonaisuudessaan. Wipro on rankattu 1. sijalle vuoden 2010 intialaisista yrityksistä tehdyn arvioinnin Asian Sustainability Rating (ASRTM) mukaan, ja se on mukana NASDAQ Global Sustainability Indexissä sekä Dow Jones Sustainability Indexissä.
Marraskuussa 2012 Guide to Greener Electronics, Greenpeace rankkasi Wipron ensimmäiselle sijalle pisteluvulla 7.1/10.
Listautuminen ja osakeomistus

Osakkeet: Wipron osakkeet on listattu Bombayn pörssin (BSE) BSE Sensex -osakeindeksissä, ja Intian kansallisen pörssin (NSE) CNX Nifty -indeksiin. Yhtiön American Depositary Shares (ADS:t) on listattu NYSE:ssä lokakuusta 2000 lähtien.
Osakeomistus: 30. syyskuuta 2013, 73,51 prosenttia yhtiön osakkeista oli yhtiön promoottoreiksi kutsutun perheen vallassa: Azim Premjin, hänen perheenjäsentensä, osakkuusyhtiöiden ja hänen tai perheenjäsenten perustamien säätiöiden hallussa. Loput 26,49 % osakkeista oli muiden tahojen omistuksessa.
| --- | --- |
Osakkeenomistajat  (tilanne 30.9.2013): Osakeomistus
Promoottorien ryhmä: Azim Premji ja perhe: 73,51 %
Ulkomaiset institutionaaliset sijoittajat (FII): 8,82 %
Intialaiset julkiset tahot: 5,31 %
Yritykset: 3,89 %
Sijoitusrahastot/UTI: 01,90 %
NRI: 1,04 %
Säätiöt/Muut: 0,84 %
American Depositary Shares -osakkeet: 1,93 %
Yhteensä: 100,0 %
Palkinnot ja tunnustukset

Toukokuussa 2013 yhtiö sijoittui sijalle 812 Forbes Global 2000 -listalla.
Wipro rankattiin toiseksi Newsweek 2012 Global 500 Green companies -listauksessa.
Wipro vastaanotti 'NASSCOM:in Corporate Award for Excellence in Diversity and Inclusion, 2012' -palkinnon monimuotoisuudesta ja inkluusiosta kategoriassa 'Tehokkain käytäntöjen ja teknologian toteuttaminen vammaisille'.
Vuonna 2012 yhtiö palkittiin korkeimmalla sijoituksella sidosryhmille tuotettua arvoa ja yritysluokitusta mitanneessa Stakeholder Value and Corporate Rating 1 (SVG 1) -arvioinnissa, jonka suoritti ICRA Limited.
Se sai kansallisen laatupalkinnon hyvästä hallintotavasta organisaatiolta nimeltä Institute of Company Secretaries of India vuonna 2004.
Vuonna 2014 Brand Trust Report:ssa arvioitiin Wipro 52. luotetuimmaksi brändiksi Intiassa Trust Research Agencyn tekemässä tutkimuksessa.
Maaliskuussa 2015 Wipro sai tunnustusta yhdysvaltalaiselta Ethisphere Institute -instituutilta maailman eettisimpänä yrityksenä neljäntenä peräkkäisenä vuonna.
Wipro voitti kultaisen palkinnon ‘Integrated Security Assurance Service (iSAS)’ kategoriassa ‘Vulnerability Assessment, Remediation and Management’ tapahtumassa 11th Annual 2015 Info Security PG’s Global Excellence Awards.
Wipro voitti 7 palkintoa, mukaan lukien Best Managed IT Services ja Best System Integrator in the CIO Choice Awards 2015, Intia
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Haastaja Intiasta, Talouselämä 2004 (Arkistoitu – Internet Archive)
Sarawaren kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Wipro hydrauliikka
Yrityskaupan hyväksyminen; Wipro Limited / Hydrauto Group AB kkv.fi.  16.10.2006. Kilpailu- ja kuluttajavirasto. Viitattu 20.07.2014.
Wipro jättää Suomeen pelkän sivuliikkeen itviikko.fi.  01.08.2011. Viitattu 20.07.2014.
Wipro profile forbes.com.  05.2014. Viitattu 20.07.2014.
| n k Bangalore |
| --- | --- |
Alueet:  Bangaloren keskusta  Electronics City  Indiranagar  Koramangala  Malleshwaram  Rajaningar  Nandi Hills  Whitefield 
Liikenne:  HAL Bangaloren kansainvälinen lentoasema  Kempegowdan kansainvälinen lentoasema 
Nähtävyydet:  Baghmane Tech Park  Bangaloren linnake  Bangaloren palatsi  Bannerghattan kansallispuisto  Church Street  Cubbonin puisto  Gandhi Bhavan  Jawaharlal Nehru -planetaario  Krishnarajendran markkinat  Lalbaghin kasvitieteellinen puutarha  Manyata Tech Park  M.G. Road  Pyhän Marian basilika  Race Course Road  Sankey Tank  Snow City Bangalore  Tipu Sultanin kesäpalatsi  UB City  Ulsoor-järvi  Vidhana Soudha  Wonderla-huvipuisto 
Koulutus:  International Tech Park Bangalore  Intian tiedeinstituutti  Mount Carmel College 
Kulttuuri:  Dodda Ganapahtin temppeli  Full Gospel Assembly of God Worship Center  Gavi Gangadhareshwaran temppeli  ISKCON-temppeli  Iso härkätemppeli  Nandi-temppeli  The Potter's House Christian Fellowship Church 
Urheilu:  Bangaloren golfkenttä  Bangalore Football Stadium  Bengaluru FC 
Muuta:  Biocon  Bruhat Bengaluru Mahanagara Palike  Hindustan Aeronautics  Infosys  Wipro Technologies 
| n k  NIFTY 50 |
| --- | --- |
 Adani Enterprises  Adani Ports  Apollo Hospitals  Asian Paints  Axis Bank  Bajaj Auto  Bajaj Finance  Bajaj Finserv  BPCL  Bharti Airtel  Britannia  Cipla  Coal India  Divi's  Dr. Reddy's  Eicher Motors  Grasim  HCLTech  HDFC Bank  HDFC Life  Hero MotoCorp  Hindalco  HUL  ICICI Bank  IndusInd Bank  Infosys  ITC  JSW Steel Ltd  Kotak Mahindra Bank  L&T  LTIMindtree  M&M  Maruti Suzuki  Nestlé  NTPC  ONGC  Power Grid  Reliance  SBI  SBI Life  Sun Pharma  TCS  Tata Consumer  Tata Motors  Tata Steel  Tech Mahindra  Titan  UltraTech Cement  UPL  Wipro