stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Travis Stevens

| Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Miesten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Miesten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Miesten judo. Olympialaiset  | Maa:  Yhdysvallat> Miesten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 | –81 kg |  |
Travis Stevens (s. 28. helmikuuta 1986 Bellevue, Washington) on yhdysvaltalainen judoka.
Stevens saavutti olympiahopeaa alle 81-kiloisten sarjasta vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta. Vuoden 2012 olympialaisissa Lontoossa Stevens sijoittui viidenneksi, ja neljä vuotta aiemmin 2008 Pekingissä hän oli seitsemäs.
Kuusivuotiaana kamppailulajien parissa aloittanut Stevens on judon lisäksi brasilialaisen jujutsun taitaja.
PlusPlus

| PlusPlus ukr>  ПлюсПлюс |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  04.elokuuta vuonna 2012
Omistaja:  1+1 media
Kuvaformaatti:  16:9
Tunnuslause:  Havaintojen hetki! (ukr. Час відкриття!)
Maa:   Ukraina
Näkyvyysalue:  Koko maa
Pääkonttori:  Kyrylivskakatu 23, 04080 Kiova
Korvasi kanavan:  kanavan ”CiTy” tai ukr. ”СіТі”
Rinnakkaiskanava(t):  1+1 Ukraina 1+1 Marafon 2+2 TET Bihudi 1+1 International UNIAN TV Comedy Central Kvartal TV 
Kotisivu:  https://plus-plus.tv/1plus1video PlusPlus Facebookissa PlusPlus Instagrammissa
Saatavuus
Satelliitti
Astra 4A:  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
PlusPlus (ukr. ПлюсПлюс, PljusPljus) eli Plussat on holdingyhtiön 1+1 median vuodesta 2012 alkaen toiminut yksityinen televisio- ja valtakunnallinen lasten ja lapsiperheiden viihdekanava Ukrainassa.
Aloitus

Perhekanava "PlusPlus" aloitti CiTy tai ukr. "СіТі"-kanavan taajuuksilla 4. elokuuta vuonna 2012. Joulukuussa vuonna 2006 aloittanut "City" luotiin vuonna 1995 perustetun Gravisin pohjalta ja oli aluksi kaupunki- ja myöhemmin alueellisen lähetystoiminnan asema. Muutettua lähetystensä aikataulua vuoden 2009 talouskriisistä johtuvasti CiTy menetti osan katsojistaan. Sittemmin mediayhtiön 1+1 tekemän ukrainalaisten katsojien tarpeiden analyysin pohjalta kävi ilmi, ettei Ukrainan televisiossa käytännössä löytynyt kanavaa perheen yhteiseen katseluun. Lisäksi tuotiin esille, että puolella ukrainalaisista perheistä on lapsia, heitä on kolmannes Ukrainan väestöstä ja lapset katsovat televisiota keskimäärin kolme kertaa useammin ja kaksi kertaa pidempään kuin aikuiset. Joten mediakonsernin "1+1" lehdistöpalvelun 16.01.2012 antaman tietojen mukaan tammikuun puolenvälin jälkeen aiottiin vähentää kaupunki- ja aluekanavan CiTyn kokoaikaisista työntekijöistä yli 50 prosenttia. Samalla uudelleen käynnistettävän televisiokanavan aikomuksena on laajentaa ja päivittää radikaalisti ohjelmakonseptia ja keskittyä perheyleisöön, jotta vanhemmat viettäisivät enemmän aikaa lastensa kanssa ja alkaisivat ymmärtää toisiaan paremmin. Kanavan kerrottiin toimivan normaalisti tiedotuksen jälkeisinä kuukausina ja päivitysten tulevan julki vuoden 2012 toisella neljänneksellä. Siirtymäkautena "CiTy"-kanavan ilmoitettiin jatkavan perinteisten kulinaaristen ruoanlaitto- ja viihdeohjelmien, animaatioiden ja televisiosarjojen lähettämisen parissa niin kauan, kun "1+1"-yhtiössä keskustellaan sen nimen muuttamisesta. "1+1" median lehdistöpalvelun 01. elokuuta v. 2012 antaman tiedotteen mukaan 23. toukokuuta tehtiin muutokset "Gravis" LLC:n lisenssiin ja 4. elokuuta lähtien CiTy- tai "СіТі"-kanavan taajuuksilla aloittaa perhekanava "PlusPlus". Aloituspäivästä ilmoitti kansallisneuvoston jäsenille televisiokanavan uuden konseptin esitellyt ja sekä ”CiTy”n että 04.—10. elokuuta 2012 uudelleennimetyn kanavan yleisenä tuottajana toiminut Natalia Vaško. Hänen eroamisen jälkeen tehtävästä saman elokuun 27. päivänä yleisen tuottajan viran otti vastaan Ivanna Naida. Syyskuussa vuonna 2012 kansallinen neuvosto päätti jatkaa PlusPlusin lähetystoiminnan toimilupaa seitsemällä vuodella.
1+1-mediaomistukseen kuuluvat televisiokanavat "1+1" ja "PlusPlus" muuttivat 17. tammikuuta 2017 lähetysformaatin tavanomaisesta 4:3:sta laajakuvasuhteeseen 16:9. Maaliskuun ensimmäisestä päivästä v. 2017 alkaen televisiokanavien "1+1":n, "PlusPlus":in, "UNIAN TV":n, "Bigudi":n ja "Kvartal TV":n lähetykset siirrettiin ”CiTy”n käyttämältä Amos 2 -satelliitilta Astra 4 A:lle. Teräväpiirtona kanava alkoi näkyä alkaen huhtikuuta v. 2020 ja on nykyisin katsottavissa kaikista lähetyslähteissä. Lähitulevaisuudessa ukrainalaisten animaatiosarjojen toivotaan saavansa kansainvälisen ensi-illan sellaisilla maailmanlaajuisilla tv-kanavilla kuin Nick Jr. (Yhdysvallat), Super RTL (Saksa), ABC (Australia), YLE (Suomi) jne.
Kanavan logot

Plusplus-kanava käytti 04.08.2012—31.12.2019 välisenä aikana eri logoja, jotka vaihtuivat kelloajan mukaan. Silloin aamuisin klo 06.00—12.00 käytössä oli pystysuora logo hymyilevine, klo 12.00–18.00 mutruhuulisine ja klo 18.00—06.00 kokonaan totisine hahmoineen. Käytössä oli myös samanlainen pystysuora logo, jossa oli valkofonttinen kirjoitus ”ПлюсПлюс” joko vaaleanvihreällä tai vaaleanharmahtavalla taustalla. Vuosina 2012—2013 käytössä oli vielä pystysuora Uudenvuoden logo, jonka kelloajan mukainen aamuversio oli käytössä klo 06:00—12:00, päiväversio klo 12.00—18.00 ja iltaversio klo 18.00—06.00. Uusin versio Uudenvuoden logosta otettiin käyttöön vuosien 2022—2023 vaihteeksi. Ensimmäisiä vaakasuoria logoja käytettiin lehdistössä ja verkkosivuilla. Myös vaakasuoraa logoa, jossa logon kokoinen kanavannimi oli joko mustalla tai kirkkaammalla valkoisella fontilla, käytettiin mainontaan vuoteen 2017 saakka, minkä jälkeen fontti muuttui harmaanvalkoiseksi. Joidenkin lähteiden mukaan logosta toinen versio on suorakulmio tai samanlainen pyöristettyine kulmineen, jossa valkofonttinen ”ПлюсПлюс” teksti on vihreällä ja musta-valkofonttinen keltaisella taustalla. Mainonnassa käytetään myös logoa Ukrainan itsenäisyyden 30-vuotispäivän kunniaksi.
Valtakunnallinen televisio- ja radiotoimikunta myönsi 20. joulukuuta 2019 uudelleen 1+1 Media holding -yhtiön televisiokanavien PlusPlusin ja UNIANin toimiluvat, jolloin ne voivat vaihtaa logoja ja ohjelmakonsepteja.
Ohjelmia

Yleisen tuottajan Natalia Vaškon mukaan kanavalle pyrittiin luoda sisältöä, joka on tarkoitettu vanhempien ja lasten yhteiseen katseluun ja jolloin koko perhe kokoontuu television ääreen. Disneyn, Hasbron ja Nickelodeonin parhaan animaation, suosikkien ja opettavaisten sarjakuvien lisäksi "PlusPlus" valmistelee useita omaan tuotantoon kuuluvia ohjelmia, joista jokaisella on koulutus-, kehitys- ja muita tehtäviä. Uutta ohjelmakonseptia kehitettäessä PlusPlus-kanava aloitti yhteistyön valtion elinten, akateemisten ja tutkimuslaitosten, muunmuassa Ukrainan opetus- ja tiedeministeriön kanssa käyttämällä hyväksi niiden suosituksia. Yleisen tuottajan Ivanna Naidan mukaan PlusPlus:n saa aikaan suuri tiimi markkinointi ja ohjelmointiasiantuntijoita ja ryhmään kuuluu myös perhepsykologi. Strategisena kumppanina PlusPlusilla on Disney Channel. Marraskuussa vuonna 2020 ilmoitettiin "PlusPlus"-kanavan hiljattain aloittaneen yhteistyön UNICEFin kanssa.
Jo 23. toukokuuta 2012: uutisoitiin siitä, että PlusPlus valmistelee yhdessä UNESCOn kanssa kahta projektia. Niistä toisen aloituspäivästä kertoi kanavan lehdistöpalvelu vuoden kuluttua 2. syyskuuta 2013. Tämä uusi viisiminuuttinen ohjelma oli nimeltään "Satu isän kanssa" ja tässä hankkeessa kuuluisat miehet lukevat iltasadun lapsille arkisin juuri ennen nukkumaanmenoa klo 21.00. Toinen oli nimeltään "Onnea jokaiselle päivälle" eli videoita siitä, miten tai mikä voi tehdä lapsen onnelliseksi. Animaatioprojekti "Tämä on meidän ja tämä on sinun" käynnistettiin 1. toukokuuta v. 2014 ja siinä lyhyissä sarjakuvissa tv-kanavan brändätyt hahmot kertoivat leikkisällä tavalla mielenkiintoisia tietoja Ukrainasta: maantieteellisiä piirteitä, merkittäviä saavutuksia, alkuperäisiä keksintöjä jne. Samana vuonna 7. kesäkuuta julkaistiin PlusPlus-kanavalla sarja itse tuotettuja animaatioelokuvia "Hyödyllisiä vinkkejä", joissa kerrotaan kuinka toimia odottamattomissa tai vaikeissa elämäntilanteissa, kysyä kysymyksiä, kokeilla, pohtia ja tehdä päätöksiä, kuinka suojautua auringonpistokselta, miten reagoida oikein, kun kiusataan, kuinka erottaa turvallinen viihde haitallisesta jne. Jokainen jakso käsittelee aina uutta aihetta. Koulutus- ja kehitysprojekti "Maailma odottaa löytäjäänsä" käynnistettiin 1. syyskuuta vuonna 2017. Ohjelman odotetaan inspiroivan koululaisia  sekä olemaan luovia, paljastamaan kykyjään että innostavan uteliaisuuteen ja tarkkaavaisuuteen. Projektin päätehtävänä on näyttää ukrainalaisille koululaisille, että jokaisesta heistä voi tulla keksijä, jos on riittävästi halua ja sinnikkyyttä.
Tunnustuksia

PlusPlus-kanava tuottaa vuosittain vähintään 150 minuuttia omaa animaatiotaan ja sillä oli parhaillaan menossa kolme ainutlaatuista omaa tuotantoa useampana kautena: "Tämä on meidän ja tämä on sinun", "Satu isän kanssa" ja "Hyödyllisiä vinkkejä". Syyskuussa vuonna 2015 Ivanna Naida kertoi PlusPlus-kanavan saaneen Ukrainan Ministerikabinetilta Lesja Ukrajinkan nimisen palkinnon muun muassa menestyneestä sarjakuvahankkeesta "Tämä on meidän ja tämä on sinun". Samana vuonna saatiin myös Ukrainan opetus- ja tiedeministeriö mukaan projektiin järjestämään yhdessä tarinoiden ja piirustusten kilpailu siitä, mistä ukrainalaiset lapset ovat ylpeitä. Kilpailu keräsi yli 5 tuhatta piirustusta ja näin ollen voittajien ideoiden perusteella PlusPlus sai hankkeellensa jatkokauden. Kahden vuoden ajan opetus- ja kulttuuriministeriö suositteli tämän PlusPlus-ohjelman sisällyttämistä peruskoulun opetussuunnitelmaan ja sarjakuvia näytettäväksi yläkoulun oppitunneilla. Monikäyttöinen PlusPlus"in projekti "Tämä on meidän ja tämä on sinun" pääsi arvostetun Effie Awards Ukraine 2016 finalistiksi.
PlusPlus on Ukrainan ainoa animaatiokanava, joka kasvatti katsojamääriään tasaisesti viisi vuotta peräkkäin. Kanavan kohdeyleisön kaikkialla Ukrainassa eli 8—40-vuotiaiden katsojien keskimääräinen päivittäinen katseluaika nousi vuoden 2012 kahdestatoista minuutista 1 tuntiin 14 minuuttiin vuonna 2017. 4—14-vuotiaiden katsojien keskuudessa tilastot ovat vieläkin vaikuttavampia, jolloin keskimääräinen tv-kanavan päivittäinen katseluaika nousi vuoden 2012 27:stä minuutista 2 tuntiin vuonna 2017. Vuonna 2018 huhtikuun 25-nä päivänä pidetyissä maan televisiopalkintojen jakotilaisuudessa parhaaksi viihdeohjelmaksi osoittautui PlusPlus-projekti "Maailma odottaa löytäjäänsä". Marraskuussa vuonna 2019 Dniprossa, Nikopolissa, Kiovan alueella, Harkovassa ja Zaporižžjassa järjestetyssä kilpailussa paikasta lukumääräisesti moninkertaisesti kanavia sisältävän digitaalisessa multipleksissa voittajaksi osoittautui Gravis LLC PlusPlus-kanavan konseptin ansiosta ja näin "PlusPlus" sai puheoikeuden digitaalisessa ilmassa useissa kaupungeissa. Myös kansallisen neuvoston jäsenet sallivat kanavan pääsyn valtakunnalliseen digitaaliseen T2-verkkoon. PlusPlus-kanavan "Maailma odottaa löytäjäänsä"-brändiä edistävä kampanja voitti 13. joulukuuta Effie Awards Ukraine 2019:n kultaisen palkinnon.
Vuonna 2020 PlusPlus oli edelleen jo kuudetta vuotta peräkkäin säilyttänyt johtajuutensa 4—14-vuotiaiden yleisön joukossa. Koronakaranteenin aikana PlusPlus:sta tuli merkittävä osa Ukrainan valtakunnallista etäopetus- (ukr. «Всеукраїнська школа онлайн») projektia, joka tarjosi pääsyn etäopetukseen kaikille 4. ja 5. luokkien oppilaille. Kanavaa katsottiin sinä vuonna keskimäärin 47 minuuttia ja 27 sekuntia päivässä.
Ensimmäinen logo oli pystysuoraruudukko, jota käytettiin klo 06:00—12:00
PlusPlusin logo, jota 04.08.2012—31.12.2019 välisenä kautena kanava käytti klo 18.00—06.00 ja sitä käytetään edelleen myös surupäivinä
Petri Ylönen

| Petri Ylönen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. lokakuuta 1962 (ikä 62) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi  Ranska
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1982–2002
Seurat:  TuTo (I-div.)  Diables Rouges de Briançon  Dragons de Rouen  Augsburger Panther (DEL)  Toulouse Blagnac (Ransk.II-div.)
Petri Ylönen (s. 2. lokakuuta 1962 Helsinki, Suomi) on suomalaissyntyinen ranskalaistunut jääkiekkomaalivahti, joka pelasi huippuvuotensa Ranskan pääsarjassa Ligue Magnusissa. Yhdeksänä Ranskassa pelaamanaan kautena Ylönen voitti kahdeksan mitalia, joista viisi kultaista ja kolme hopeaa.
Ura

Ylönen oli alun perin Karhu-Kissojen juniori, joka  aloitti ammattilaisuransa edustamalla TuTon ykkösdivisioonajoukkuetta kaudella 1986–1987. Tämän jälkeen Ylönen siirtyi kahdeksi kaudeksi Ranskaan, Briançonin joukkueeseen, jossa hänet valittiin kumpanakin vuonna Ranskan parhaaksi maalivahdiksi. Seuraavaksi kaudeksi Ylönen siirtyi Rouenin joukkueeseen, jossa hän pelasi sekä Ligue Magnusta että Euroopan Cup -otteluita vuosina 1989–1996. Rouenin vuodet olivat erittäin menestyksellisiä: joukkue voitti viisi kertaa Ranskan mestaruuden.
Kaksi seuraavaa vuotta Ylönen pelasi Saksan jääkiekon pääsarjaa Augsburgin joukkueessa, ennen kuin lopetti ammattilaistasolla ja muutti Toulousen lähistölle Blagnacin kylään ja perusti jääkiekkoon keskittyvän liikkeen. Ylönen palasi parin vuoden tauon jälkeen vielä kaukaloihin kotikylänsä joukkueeseen Toulouse Blagnac Hockey Clubiin, jossa Ylönen pelasi Ranskan kakkosdivisioonan otteluita kausina 2000–2002.
Ranskan kansalaisuuden saatuaan Ylönen pelasi 150 ottelua Ranskan maajoukkueessa. Ylönen pelasi maalivahtina Ranskan noustessa vuoden 1991 jälkeen MM-kisojen B-sarjasta A-sarjaan. Pitkälti Ylösen torjuntojen ansiosta Ranska myös pysyi MM-tasolla useita vuosia. Ylönen edusti Ranskaa viisissä MM-kisoissa (1992–1996) sekä kaksissa olympialaisissa, 1992 Albertvillessa ja 1994 Lillehammerissa.
Ylösellä on sekä Suomen että Ranskan kansalaisuus.
Ura > Seuraura

1986–1987: TuTo, I-div.
1987–1989: Diables Rouges de Briançon, Ligue Magnus
1989–1996: Dragons de Rouen, Ligue Magnus
1996–1998: Augsburger Panther, DEL
2000–2002: Toulouse Blagnac Hockey Club, Ranskan kakkosdivisioona
Ura > Maajoukkueura

1991: Jääkiekon MM-kisojen B-sarjan voitto(nousu MM-kisojen A-sarjaan)
1992: Talviolympialaiset, Albertville (sijoitus: 8.)
1992 MM-kisat, Tšekkoslovakia. Sijoitus: 12.
1993 MM-kisat, Saksa. Sijoitus: 10.
1994: Talviolympialaiset, Lillehammer (sijoitus: 10.)
1994 MM-kisat, Italia. Sijoitus: 10.
1995 MM-kisat, Ruotsi. Sijoitus: 8.
1996 MM-kisat, Itävalta. Sijoitus: 11.
Yhteensä 150 maaottelua
Ura > Palkinnot

Ranskan pääsarjan paras maalivahti vuosina 1988, 1989, 1992, 1993 ja 1994.
Viisinkertainen Ranskan mestari (kaikki mestaruudet Rouenissa)
Kolminkertainen Ranskan hopeamitalisti
Perhe

Petri Ylösen poika Sebastian Ylönen on myös jääkiekkomaalivahti.
Aiheesta muualla

Ylösen tiedot Eurohockey.netissä (englanniksi)
Ylösen biografia Prohockey-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Tsuruoka

| Tsuruoka (鶴岡市) |
| --- | --- |
 Ideha-jinjan pagodi
 lippu:  symboli
 Tsuruokan sijainti Yamagatan prefektuurissa
 Tsuruoka
 Koordinaatit: 38°43′38″N, 139°49′36″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Tōhoku
Prefektuuri:  Yamagatan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 311,53 km²
Väkiluku (09/2020):  124 344
 – Väestötiheys:  95 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Japaninpyökki
 – Kukka:  Kirsikka
 
 https://www.city.tsuruoka.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tsuruoka (jap. 鶴岡市, Tsuruoka-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Yamagatan prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren rannikolla prefektuurin länsiosassa. Kaupungin keskusta on rakentunut Shōnain tasangolle Akajoen varrelle. Idässä ja etelässä kaupunkiin kuuluu laajoja vuoristoalueita Asahi- ja Dewavuorilta. Etelässä kaupunki rajautuu Niigatan prefektuuriin. Tsuruokassa on 124 344 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 1 311,53 neliökilometriä, mikä tekee siitä koko Tōhokun alueen pinta-alaltaan suurimman kaupungin.
Tsuruokan kaupungin historia ulottuu Kamakura-kaudelle saakka, kun aluetta hallitsi Mutō-klaani Daihōjin linnasta käsin. Sen nimesi Tsuruokan linnaksi Mogami Yoshiaki 1600-luvun alussa. Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Tsuruoka kehittyikin linnanaluskaupunkina Sakai-klaanin hallinnassa. Meiji-restauraation jälkeen kaupunkiin syntyi tekstiiliteollisuutta, joka kuitenkin korvautui maatalouskoneiden, elektroniikan ja huonekalujen tuotannolla toisen maailmansodan jälkeen. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Tsuruoka sai vuonna 1924. Kaupunki laajeni huomattavasti vuoden 1955 kuntaliitoksessa ja vuonna 2005, kun siihen yhdistettiin viisi kuntaa: Atsumin, Fujishiman, Haguron ja Kushibikin maaseutukaupungit sekä Asahin kyläkunta. Kaupunkiin kuuluvat alavat maaseutualueet ovat tärkeää riisintuotantoaluetta. Ōyaman kaupunginosa tunnetaan saken valmistuksesta.
Tsuruokan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi Tsuruokan linnan rauniot, daimiokunnan entinen koulu Chidōkan, Chidō-museo ja Zenpō-jin buddhalainen temppeli, joka on merimiesten suosiossa. Ideha-jinjan šintolaisen pyhäkön yhteydessä sijaitseva pagodi Hagurovuorella (Hagurovuoren pagodi) on valittu yhdeksi Japanin kansallisaarteista. Kasugan pyhäkkö Kurokawan alueella tunnetaan puolestaan nō-teatteristaan (Kurokawa-nō). Japaninmeren rannikolla toimii useita uimarantoja ja kuumia lähteitä (onsen), kuten Atsumi-onsen ja Yunohama-onsen, sisämaassa on muun muassa Yutagawa-onsenin kuuma lähde. Dewan kolme vuorta kaupungin itäosassa kuuluvat Bandain–Asahin kansallispuistoon. Tsuruokaa palvelee JR Higashi-Nihonin Uetsu-päälinja. Lisäksi kaupungin pohjoisrajalla toimii Shōnain lentoasema.
Kuvia

Tsuruokan linnan puistoa
Jalkakylpy Atsumi-onsenissa
Nishi-Tagawan piirikunnan talo Chidō-museossa
Gassanvuori Tsuruokasta
Tsuruokan kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tsuruoka Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Tony Hawk’s Underground 2

| Tony Hawk’s Underground 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Neversoft
Julkaisija:  Activision
Pelisarja:  Tony Hawk’s
Julkaistu:  1. syyskuuta 2004
Lajityyppi:  urheilupeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 16 
Alusta:  PlayStation 2, Xbox, Nintendo GameCube PC, Game Boy Advance, PlayStation Portable
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Tony Hawk’s Underground 2 on Activisionin vuonna 2004 julkaisema peli, jossa skeittaillaan ympäri maailmaa kuuluisilla skeittaajilla. Peli tunnetaan myös nimellä THUG 2. Peli on Tony Hawk’s -pelisarjan kuudes osa. Peli on myös saatavilla Remix- versiona Sonyn PlayStation Portable:lle.
Pelattavat hahmot

Tony Hawk
Bob Burnquist
Eric Koston
Bam Margera
Rodney Mullen
Chad Muska
Mike Vallely
Ryan Sheckler
Wee-Man
Ben Franklin
Bull Fighter
Graffiti Tagger
Shrimp Vendor
Jester
Alueet

Tarinassa:
Harjoittelu
Boston
Barcelona
Berlin
Australia
New Orleans
Skatopia
Pro Skater
Classic Modessa
Training
Boston
Barcelona
Berlin
Australia
New Orleans
Skatopia
Pro Skater
Airport
School
Downhill Jam
Canada
Philadelphia
Los Angeles
The Triangle
Aiheesta muualla

Planet Tony Hawk: THUG 2 (Arkistoitu – Internet Archive)
Tony Hawk Guide
-pelisarja
| --- | --- |
Pääsarja:   Pro Skater 1  2  3  4  5  Underground 1  Underground 2  American Wasteland  Project 8  Proving Ground 
Sisarsarjat:   Downhill Jam  Motion  Ride  Shred 
Uudelleenjulkaisut:   Pro Skater 2x  Underground 2: Remix  American Sk8land  Pro Skater HD
Piikkimatto

Yhdysvaltalaissotilas levittää piikkimaton ajoneuvojen tarkastuspisteelle Irakissa.
Luvattoman pääsyn estävä piikkimatto Australiassa.
Yleensä piikkimatolla tarkoitetaan erityisesti poliisin ja asevoimien käyttämää apuvälinettä, jolla pyritään pysäyttämään pakeneva ajoneuvo. Tällöin piikkimatto rikkoo kulkuvälineen renkaat, hidastaen ja vaikeuttaen ajoneuvon ajettavuutta. Piikkimatto on takaa-ajoissa suhteellisen turvallinen pysäytystapa, eikä se aiheuta oikein käytettynä siihen osuneelle kuljettajalle suurta vaaraa.
Tavanomaisen piikkimaton lisäksi sanalla voidaan tarkoittaa myös esimerkiksi tielle heitettävää pysäytystikkua tai rajoitetulle alueelle, esimerkiksi sotilastukikohtaan, luvattoman pääsyn estävää piikkiestettä.
Toiminta

Piikkimaton piikit ovat sisältä onttoja, minkä ansiosta mattoon ajaneet renkaat eivät tyhjene räjähdyksenomaisesti, vaan hallitusti noin kymmenessä sekunnissa. Piikkimatto ei aiheuta siihen ajaneelle kuljettajalle suurta vaaratilannetta, minkä ansiosta sitä on helppo käyttää myös muun liikenteen seassa. Piikkimattoa ei kuitenkaan yleensä käytetä kaupunkialueilla törmäämisriskin takia. Piikkimatto levitetään tielle mattoon kiinnitetyn narun avulla muutamaa sekuntia ennen kuin pysäytettävä auto on maton kohdalla. Auton renkaisiin osuvat piikit irtoavat matosta ja jäävät kiinni kumeihin. Kun auto on ajanut piikkimaton yli, vetää maton tielle levittänyt poliisi sen pois tieltä ennen kuin takaa-ajossa olevat poliisiautot osuvat siihen. Piikkimaton vetäminen pois tieltä kestää usein vain muutaman sekunnin, minkä ansiosta takaa-ajo jatkuu nopeasti.
Niin kutsuttu pysäytystikku on noin metrin pituinen malli piikkimatosta. Pysäytystikku heitetään tielle normaalin piikkimaton tapaan tikkuun kiinnitetyn narun avulla muutamaa sekuntia ennen kuin pysäytettävä auto on tikun kohdalla. Kun auto on ajanut pysäytystikun yli, hakee tikun tielle heittänyt poliisi sen pois muiden autojen tieltä.
Piikkimatosta on tehty myös kotitekoisia versioita, joita on pahimmissa tapauksissa jopa käytetty poliisiautoja vastaan takaa-ajotilanteissa. Omatekoiset piikkimatot koostuvat yleensä putkesta, jonka läpi on lyöty nauloja. Australialaisessa Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa omatekoiset piikkimatot kiellettiin vuonna 2003, kun niitä heitettiin takaa-ajetusta autosta poliisiautojen eteen.
Takaa-ajojen lisäksi piikkimattoja voidaan käyttää estämään pääsy esimerkiksi sotilastukikohtaan tai poistuminen esimerkiksi maksamatta pysäköintihallista.
Käyttö Suomessa

Suomessa piikkimattoa saa lain mukaan käyttää pakenevan kulkuneuvon pysäyttämiseen tai vauhdin alentamiseen. Tällöin piikkimatto on pyrittävä tekemään mahdollisimman havaittavaksi ja pysäytettävälle on mahdollisuuksien mukaan näytettävä pysähtymismerkkiä. Moottoripyörän piikkimatolla saa pysäyttää vain, mikäli kuljettajaa voidaan pitää vaarana toisten hengelle tai terveydelle, piikkimaton havaittavuus on varma ja pysäytettävä saadaan ajatettua piikkimattoon alhaisella nopeudella. Piikkimaton käytöstä on myös ilmoitettava kaikille takaa-ajoon osallistuville viranomaisille vaaratilanteiden välttämiseksi.
Suomessa piikkimattoa käytetään vain äärimmäisissä tapauksissa. Vuonna 2007 poliisi pysäytti 67 pakenijaa piikkimaton avulla.
Arvostelu

Piikkimattoja on arvosteltu lähinnä niiden poliiseille aiheuttamien vaaratilanteiden takia. Pelkästään Yhdysvalloissa oli tammikuuhun 2008 mennessä kuollut ainakin 14 piikkimattoa asettamassa tai poistamassa ollutta poliisia. Valtaosa kuolleista poliiseista jäi takaa-ajetun kuljettajan yliajamaksi piikkimattoa asettaessaan, mutta osa kuolemantapauksista johtui myös takaa-ajoon osallistuneen poliisiauton osumisesta mattoa poistamassa olleeseen poliisiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta piikkimatto Wikimedia Commonsissa