stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ukrainan kriisistä johtuvat pakotteet

Maat, jotka ovat asettaneet talouspakotteita Venäjää vastaan.

  Venäjä
  Maat, jotka ovat asettaneet talouspakotteita
  EU-maat, jotka ovat asettaneet yhteisiä talouspakotteita
Ukrainan kriisistä johtuvat pakotteet ovat eri valtioiden välisiä taloudellisia rangaistuksia, jotka
johtuvat Ukrainan kriisistä. Länsimaat asettivat Venäjälle pakotteita, koska maa miehitti Ukrainalle kuuluneen Krimin niemimaan. Venäjä vastasi syveneviin pakotteisiin omilla tuontikielloillaan. Pakotteet ovat haitanneet jonkin verran sekä niiden antajien että kohdemaiden taloutta. Venäjään kohdistuneita pakotteita on arvosteltu turhiksi, tehottomiksi ja haitallisiksi niille maille, jotka käyvät kauppaa Venäjän kanssa. Toisaalta Venäjän tiedotus on väittänyt pakotteiden takia tuhottavia elintarvikkeita vaarallisiksi.
Pakottaneet ovat vaikuttaneet Venäjän ruplan kurssin romahdukseen ja Venäjän talouskriisin syntymiseen. Ne ovat myös aiheuttaneet taloudellista vahinkoa useille EU-maille; kokonaismenetysten arvioidaan olevan 100 miljardia euroa.
Pakotteiden seurauksena Venäjä allekirjoitti sopimuksen Kiinan kanssa kaupankäynnistä kansallisissa valuutoissa. Venäjä myös solmi Kiinan kanssa 30-vuotisen maakaasusopimuksen jonka arvo on yli 400 miljardia dollaria. Lokakuussa 2017 ja huhtikuussa 2018 Venäjä on ryhtynyt käyttämään Kiinan tarjoamaa mahdollisuutta käydä öljykauppaa dollarin sijaan Kiinan valuutalla, renminbillä. Venäjä on Kiinalle suurin öljyn toimittaja. Vuonna 2018 Kiinan mukaan suhde Venäjään oli parempi kuin koskaan historiassa.
Pakotteiden syy

Ukrainassa helmikuussa 2014 tapahtunut länsimielinen vallankumous nosti venäläismielistä kapinointia Krimillä ja Itä-Ukrainassa. Kapinalliset olivat osin paikallisia ja osin Venäjältä tulleita vapaaehtoisia. Venäjä sekaantui Krimin tapahtumiin lähettämällä sinne "pieniä vihreitä miehiä", tunnuksettomia erikoisjoukkoja, jotka miehittivät Krimin. Tämä laukaisi maaliskuussa ensimmäisen pakoteaallon Venäjää vastaan. Myöhemmin länsimaat asettivat Venäjälle lisää pakotteita, koska katsoi maan luoneen, edistävän tai olevan haluton hillitsemään Itä-Ukrainan sotaa.
Lännen Venäjälle asettamat pakotteet > EU:n asettamat pakotteet

EU asetti ensimmäiset matkustusrajoitukset ja varainjäädytykset 17. maaliskuuta 2014 sellaisille henkilöille, jotka ovat toiminnallaan rikkoneet Ukrainan alueellista itsemääräämisoikeutta. Katsottuaan Venäjän pyrkivän aiheuttamaan epävakautta Itä-Ukrainassa EU asetti talouspakotteita heinäkuussa 2014 ja vahvisti niitä syyskuussa 2014. Maaliskuussa 2015 Eurooppa-neuvosto sitoi pakotteiden keston Minskin sopimusten täydelliseen täytäntöönpanoon.
17. maaliskuuta aloitettuihin pakotteisiin tulivat mukaan Yhdysvallat ja Kanada. Toisessa vaiheessa huhtikuun lopussa Yhdysvallat ja EU kielsivät liiketoimia eräiltä yksityisiltä venäläisiltä suurliikemiehiltä. Kun länsi katsoi Venäjän laajentaneen Itä-Ukrainan sotaa, länsimaat määräsivät 17. heinäkuuta 2015 lisää pakotteita Venäjälle.[lähde? ]
Osana EU:n politiikkaa olla tunnustamatta Krimin ja Sevastopolin liittämistä Venäjään, EU on määrännyt merkittäviä rajoituksia taloudelliseen kaupankäyntiin alueilla, kuten:
Tuontikielto Krimiltä tai Sevastopolista tuleville tuotteille, ellei niillä ole ukrainalaista sertifiointia.
Investointikielto Krimille: eurooppalaiset ja EU-alueen yritykset eivät saa ostaa kiinteistöjä, rahoittaa krimiläisiä yrityksiä tai tarjota asiaan liittyviä palveluja. Tämän lisäksi he eivät saa investoida kuuden erikseen mainitun sektorin infrastruktuurihankkeisiin
Kielto turismipalvelujen tarjoamiseen Krimillä ja Sevastopolilla. Eurooppalaiset matkustajalaivat eivät saa vierailla Krimin niemimaan satamissa, paitsi hätätapauksessa. Tämä pätee kaikkiin laivoihin, joiden omistaja tai hallinnoija on eurooppalainen, tai joka purjehtii EU:n jäsenmaan lipun alla.
Kuljetus-, viestintä- tai energiasektorin tai öljy, kaasun tai mineraalien etsimisen tuotteita tai teknologiaa ei saa viedä krimiläisille yrityksille tai Krimillä käytettäväksi.
Teknistä avustusta, arvopaperivälitystä, rakentamis- tai suunnittelupalveluja liittyen edellä mainittuihin sektoreihin ei saa tarjota.
Matkustusrajoitukset ja varainjäädytykset koskevat 149:ää ihmistä ja varainjäädytyksiä on asetettu lisäksi 37 taholle.
Yhdysvaltain ja EU:n pakotelistaukset eivät ole täysin samanlaiset. Yhdysvaltain lainsäädännön mukaisilla pakotteilla ei ole Suomessa suoria oikeudellisia vaikutuksia, eikä niiden perusteella voida jäädyttää omaisuutta Suomessa.
Lännen Venäjälle asettamat pakotteet > Diplomaattiset toimenpiteet

Venäjä suljettiin vuoden 2014 G8-huippukokouksesta ja G7-kokous järjestettiin Sotšin sijaan Brysselissä kesäkuussa 2014
EU-Venäjä -huippukokous peruttiin ja EU:n jäsenmaat päättivät olla järjestämättä säännöllisiä kahdenvälisiä huippukokouksia. Kahdenväliset neuvottelut Venäjän kanssa viisumivapaudesta keskeytettiin
Venäjän asettamat vastapakotteet

Venäjä vastasi lännen talouspakotteisiin kieltämällä lähes kaiken ruoan tuonnin Yhdysvalloista, EU-maista ja muutamista muista länsimaista. Myöhemmin maa laajensi tuontikieltoja. Venäjä myös päätti tuhota salakuljetetut elintarvikkeet rajalla.
Aiheesta muualla

Suomalais-venäläinen kauppakamari: Talouspakotteet
Trent Reznor

Trent Reznor 26. marraskuuta 2005.
Michael Trent Reznor (s. 17. toukokuuta 1965 Mercer, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko ja tuottaja. Hän on Nine Inch Nails -yhtyeen perustaja ja yhtyeen ainoa virallinen jäsen. Reznor säveltää, sanoittaa ja soittaa kaikki kappaleensa itse ja on myös albumiensa tuottaja. Hän voitti vuonna 2011 Atticus Rossin kanssa sekä Golden Globe-palkinnon, että Oscarin parhaasta elokuvamusiikista David Fincherin ohjaamaan elokuvaan The Social Network. Vuonna 2021 hän myös voitti Oscarin ja Bafta-palkinnon parhaasta elokuvamusiikista Pixarin animaatioelokuvaan Soul Atticus Rossin ja Jon Batisten kanssa.
Ennen Nine Inch Nailsia

Reznoria kutsuttiin hänen toisella nimellään jottei häntä olisi sekoitettu hänen isäänsä Michael J. Reznoriin. Reznorin vanhempien erottua hän ja hänen siskonsa Tera (s. 1970) asuivat heidän äitinsä Nancy Clarkin vanhempien luona.
Reznor aloitti pianon soittamisen viisivuotiaana. Mercer Area high schoolissa hän oppi soittamaan saksofonia ja tuubaa.
Reznor valmistui lukiosta 1983 ja pyrki Allegheny Collegeen, missä hän opiskeli musiikkia ja ohjelmointia. Hän liittyi paikalliseen Option 30 -yhtyeeseen, jossa hän lauloi ja soitti koskettimia. Oltuaan yhtyeessä vuoden hän erosi siitä.
Reznor muutti Clevelandiin Ohioon. Vuonna 1985 hän liittyi yhtyeeseen The Innocent soittamaan koskettimia, mutta erosi kolmen kuukauden kuluttua. Vuonna 1986 Reznor esiintyi elokuvassa Light of Day kuvitteellisen The Problems -yhtyeen jäsenenä. Hän liittyi The Exotic Birds -nimiseen yhtyeeseen.
Saatuaan myöhemmin työpaikan Right Track -studiolta (nykyään Midtown Recording) Reznor sai käyttää studiota, jossa hän nauhoitti kappaleidensa demoja, joiden studioversiot myöhemmin päätyivät Nine Inch Nailsin debyyttilevylle Pretty Hate Machinelle.
Nine Inch Nails ja muut projektit

Reznor perusti oman levy-yhtiönsä Nothing Recordsin (entisen) managerinsa John Malmin kanssa vuonna 1992, mutta luopui siitä 2004.
Albumiensa The Downward Spiral (1994) ja The Fragile (1999) välillä Reznor kärsi masennuksesta, valkoisen paperin kammosta ja isoäitinsä kuolemasta. Hän on myös kertonut olleensa riippuvainen huumeista ja alkoholista sekä harkinneensa itsemurhaa.
Reznor pitää paljon tietokonepeleistä, ja yksi hänen suosikeistaan on Doom. Vuonna 1996 hän teki soundtrackin Quakelle. Vuonna 2003 Reznor oli tekemässä musiikkia Doom 3:lle, mutta luopui hankkeesta. Musiikin peliin teki Nine Inch Nailsin entinen rumpali Chris Vrenna. Vuonna 2012 Reznor sävelsi tunnusmusiikin Call of Duty: Black Ops II:een.
Reznor on tuottanut elokuvien Natural Born Killers ja Lost Highway soundtrackit. Jälkimmäiselle hän on myös säveltänyt kappaleet Driver Down, Videodrones; Questions sekä The Perfect Drug.
Reznor on työskennellyt David Bowien kanssa. Hän esiintyy Bowien videolla I'm afraid of Americans. Hän oli Tapeworm-projektissa, jossa olivat mukana myös Maynard James Keenan, Danny Lohner ja Atticus Ross. Tapeworm ei julkaissut mitään, ja se kesti melkein kymmenen vuotta, kunnes se jouduttiin lopettamaan vuonna 2004 erilaisten juridisten ongelmien takia.
Reznor vierailee rap-muusikko El-P:n seuraavan albumin I’ll sleep when you are dead kappaleella Flyentology. Reznor on mukana myös Saul Williamsin uuden albumin teossa. Saul Williams kiersi Nine Inch Nailsin kanssa vuosina 2005 ja 2006.
Marilyn Manson

Reznor tapasi Marilyn Mansonin ensimmäisen kerran Mansonin työskennellessä rock-journalistina. Manson haastatteli tuolloin Reznoria 25th Parallel -nimiseen lehteen. Myöhemmin Manson teki Reznorin Nothing Recordsin kanssa levytyssopimuksen. Reznor tuotti Marilyn Manson -yhtyeen kolme ensimmäistä levyä: Portrait of an American Family (1994), Smells Like Children (1995) ja Antichrist Superstar (1996). Tämän jälkeen he kuitenkin riitaantuivat kenties monien väärinkäsitysten takia. Reznor on kertonut Mansonin Antichrist Superstar -albumin jälkeisestä ajasta haastattelussa: "Studioaikana ja sen jälkeen tapahtui sitten muutamia ikäviä juttuja ja ystävyytemme ei voinut enää jatkua. Persoonallisuutemme kun ovat mitä ovat. Manson muuttui ihmisenä suosion myötä ja aloimme katsella asioita vähän eri näkökulmista."
Nine Inch Nailsin kappale Starfuckers, Inc. (albumilta The Fragile) kertoo huhujen mukaan Mansonista eikä kovin ystävälliseen sävyyn, joskin etenkin kappaleen musiikkivideossa on halventavia viittauksia myös mm. Courtney Loveen, Billy Corganiin ja Reznoriin itseensä. Reznor ja Manson kuitenkin sopivat ja Manson esiintyy  kappaleen musiikkivideolla sekä ilmestyi eräälle Nine Inch Nailsin keikalla vuonna 2000 esittämään kappaleen lopun. He luultavimmin riitaantuivat uudestaan eivätkä Reznorin mukaan ole enää puheväleissä.kenen mukaan? Reddit-sivustolla tekemässään Ask Me Anything- kyselyssä 2015 Manson kertoi, ettei omasta puolestaan kanna kaunaa, muttei myöskään enää kutsuisi Reznoria ystäväkseen. Vuonna 2021 Evan Rachel Woodin ja useiden muiden naisten syytettyä Mansonia seksuaalisesta hyväksikäytöstä, Reznor tuomitsi Mansonin Pitchforkille antamassaan lausunnossa. Lausunnossa Reznor kertoi, ettei ole ollut Mansonin ystävä lähes 25 vuoteen. Lausunto tuli sen jälkeen, kun Mansonin vuonna 1998 ilmestyneestä omaelämäkerrasta The Long Hard Road Out of Hell nousi uudelleen esiin tarina, jossa hän väitti, että hän ja Reznor olisivat käyneet seksuaalisesti naisen kimppuun 90-luvulla. Pitchfork huomautti, että kohta on alun perin peräisin Empyrean Magazinen julkaisemattomasta vuoden 1995 haastattelusta. Reznor sanoi tarinan olleen täyttä keksintöä ja raivostuneensa ja loukkaantuneensa, kun se julkaistiin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nine Inch Nailsin virallinen sivu (englanniksi)
Trent Reznor Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
The Nine Inch Nails Hotline (englanniksi)
Urpo Korhonen

| Urpo Korhonen |
| --- | --- |
 Suomen voittoisa viestikvartetti 1952 olympiakisoissa
Henkilötiedot
Koko nimi:  Urpo Pentti Korhonen
Syntynyt: 8. helmikuuta 1923 Rautalampi, Suomi
Kuollut: 10. elokuuta 2009 (86 vuotta) Lahti, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Seura:  Jämsänkosken Ilves Evon Metsäpojat
Laji:  maastohiihto 
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten maastohiihto. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Oslo 1952 | 4×10 km viesti |  |
Urpo Pentti Korhonen (8. helmikuuta 1923 Rautalampi – 10. elokuuta 2009 Lahti) oli suomalainen maastohiihdon olympiavoittaja ja sotakirjailija. Korhonen oli myös kansallisen tason kestävyysjuoksija.
Oslon talviolympialaisissa 1952 Korhonen joutui karsimaan paikastaan viestijoukkueessa. Karsintahiihdossa hän voitti Veini Kontisen kahdella sekunnilla ja pääsi hiihtämään viestin kolmannen osuuden. Vaikka Suomi voitti viestistä kultaa, suoritus jäi Korhosen uran ainoaksi arvokilvaksi.
Korhonen voitti 1951 ylivoimaisesti Bodenin kisojen 18 kilometrin kilpailun.
Korhonen edusti Kerkonkosken Ketterää, Rautalammin Urheilijoita, Evon Metsäpoikia ja Jämsänkosken Ilvestä. Hiihdossa hän voitti kaksi viestin Suomen mestaruutta vuonna 1951 Jämsänkosken Ilveksen ja 1954 Evon Metsäpoikien riveissä, ja kestävyysjuoksijana hän sijoittui vuoden 1952 Kalevan kisoissa 10 000 metrillä viidenneksi.
Ammatiltaan Korhonen oli metsätyönjohtaja ja koulutukseltaan metsäteknikko. Vuonna 2001 hän sai opetusministeriön Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon ja vuonna 2008 Olympiakomitean myöntämän kultaisen ansioristin.
Urpo Korhosen isä oli kirjailija ja toimittaja Veikko Matias Korhonen (1888–1942)
Urheilusaavutuksia

olympiakultaa Oslo 1952 (hiihto, viesti 4 x 10 km)
kaksi SM-kultaa (1951 ja 1954) (hiihto, viesti 3 x 10 km)
Teoksia

Sissinä Rukajärvellä. 1993. Karisto. Muistelma.
Sissiosasto. Partiotoimintaa Rukajärvellä. 1995. Karisto. Muistelma.
Ritaripartio. 14. Divisioonan kaukopartio. 1997. Karisto. Muistelma.
Aiheesta muualla

Korhonen Jämsänkosken Ilveksen sivuilla (Internet Archive)
Veera Nieminen

Veera Nieminen (nykyiseltä oikealta sukunimeltään Ahlgrén; s. 1978) on suomalainen kirjailija.
Nieminen on karjalaissyntyinen mutta on asettunut Ylöjärvelle ja työskennellyt siellä hevostilallaan. Nieminen saavutti laajaa julkisuutta esikoisromaanillaan Avioliittosimulaattori (2013). Teoksen pohjalta laadittiin myös huvinäytelmä. Romaani pääsi Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokkaaksi, ja Niemiselle myönnettiin Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto vuonna 2013. Romaanista tehty äänikirja ilmestyi vuonna 2015 ja nousi BookBeatin suosituimpien joukkoon. Nieminen oli aiemmin naimisissa mäkihyppääjä Toni Niemisen kanssa. Eron jälkimainingeissa hän kirjoitti toisen romaaninsa, Ei millään pahalla (2018). Vuodelta 2022 on hevosyrittäjyyden maailmaan sijoittuva romaani Kottikärrykaruselli.
Toni Niemisestä erottuaan Veera Nieminen meni uusiin naimisiin. Hänen uusperheeseensä kuuluvat kahden oman tyttären lisäksi uuden puolison kaksi lasta.
Nieminen on toiminut myös kolumnistina, pakinoitsijana sekä bloggarina ja tarjonnut energiahoitoja. Niemisen jalka murtui hevoskärryonnettomuudessa, ja hän joutui kymmeneksi viikoksi sairauslomalle. Sen jälkeen hän aloitti sosiaalipedagogiikan opiskelemisen. Hän onkin hevostallityönsä ohessa harjoittanut sosiaalipedagogista hevostoimintaa erityisryhmien kanssa.
USS Fitzgerald

| USS Fitzgerald |
| --- | --- |
 USS Fitzgerald Valient Shield 2012 -harjoituksen jälkeen 12. syyskuuta 2012
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bath Iron Works, Bath, Maine
Kölinlasku:  9. helmikuuta 1993
Laskettu vesille:  29. tammikuuta 1994
Palveluskäyttöön:  14. lokakuuta 1995
Tekniset tiedot
Uppouma:  8 300 t (kuormattu)
Pituus:  154 m
Leveys:  20,4 m
Syväys:  9,3 m
Koneteho:  4 x GE LM2500 -kaasuturbiinimoottoria, 100 000 hv
Nopeus:  30+ solmua
Miehistöä:  23 upseeria ja 291 aliupseeria ja miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  2 x Mk 41 VLS, johon RIM-156 SM2- ja BGM-109 Tomahawk -ohjuksia 1 x Mk 45 5"/54 -tykki 2 x 20 mm Mk 15 Phalanx CIWS 2 x 25 mm Mk38 Mod 2 MGS -järjestelmä 2 x Mk 32 SVTT -torpedoputkea
USS Fitzgerald (runkonumero DDG-62) on Yhdysvaltain laivaston vuonna 1995 palvelukseenotettu Arleigh Burke -luokan ohjushävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Bath Iron Worksilta Bathista Mainesta, missä köli laskettiin 9. helmikuuta 1993. Alus kastettiin 29. tammikuuta 1994 ja otettiin palveluskäyttöön 14. lokakuuta 1995 Newportin laivastotukikohdassa Rhode Islandilla.
Palvelus

Alus lähti 17. helmikuuta 2017 Jokosukasta normaalille koulutuspurjehdukselle ja se saapui 21. helmikuuta Guamille Apan satamaan, jossa alus tankattiin. Alus osallistui Multi-Sail 17 -harjoitukseen helmikuun lopulla aluksi satamavaiheeseen ja 6.–10. maaliskuuta avomerivaiheeseen.
Alus lähti harjoituksen päätyttyä Etelä-Kiinan merelle ja se kiinnittyi 1. huhtikuuta Alava-laituriin Subic Bayssä Filippiineillä. Alus oli 10. huhtikuuta Sasebossa Japanissa, mistä se lähti seuraavana päivänä. Alus läpäisi satamasta lähdettyään Korean salmen matkaten pohjoiseen.
Alus harjoitteli yhdessä Japanin meri-itsepuolustusvoimien Chokain kanssa Japaninmerellä 25.–26. huhtikuuta. Alus palasi 12. toukokuuta Saseboon kiinnittyen laituriin 1 Juliet Basin Wharfiin, jossa se oli kahdentoista päivän levon ajan. Saapumispäivänä komentajakapteeni Bryce A. Benson vapautti komentajakapteeni Robert E. Shun aluksen päällikön tehtävästä, jolloin Bensonista tuli aluksen viidestoista päällikkö.
Alus liittyi 1. kesäkuuta lentotukialusten USS Ronald Reaganin ja USS Carl Vinsonin yhdistettyihin taisteluosastoihin Korean niemimaan itäpuolella järjestettyyn PHOTOEX-harjoitukseen. Alus kiinnittyi kesäkuun alussa Jokosukassa laituriin 12 oltuaan merellä kolme ja puolikuukautta.
Alus lähti 16. kesäkuuta merelle ja sen vasempaan kylkeen törmäsi seuraavana päivänä kello 02.40 paikallista aikaa Filippiinien lipun alla purjehtinut kuivarahtialus AXC Crystal noin kymmenen meripeninkulmaa kaakkoon Shizuokan prefektuurin Shimodasta. Hävittäjä kärsi suuret vauriot ja aluksen päällikkö Benson toimitettiin Jokosukaan laivaston sairaalaan saamaan hoitoa. Aluksen miehistöstä on seitsemän kateissa.
Uudistuspuolue Liberaalit

Uudistuspuolue–Liberaalit (UP) oli suomalainen liberaali puolue vuosina 1989–1991[lähde? ]. Puolueen ohjelmassa (1989) painotettiin yksilön vapautta ja vastuuta. Uudistuspuolue keräsi kannattajakortteja mutta se ei päässyt puoluerekisteriin. Ryhmittymä lopetti toimintansa vähitellen, ja sen jäseniä siirtyi muihin puolueisiin tai palasi Liberaaliseen Kansanpuolueeseen.
UP:n puheenjohtajana toimi espoolainen kaupunginvaltuutettu, juristi Kari Alasaari, puoluesihteerinä helsinkiläinen yrittäjä Jussi Pajunen ja varapuheenjohtajana Aila Niinimaa-Keppo, sekä toisena varapuheenjohtajana yrittäjä Pekka Heikkinen Helsingistä. Heikkinen toimi myöhemmin myös LKP:n varapuheenjohtajana.
Toiminta

Uudistuspuolue syntyi Liberaalisen Kansanpuolueen joistakin aktivisteista, kun LKP oli ajautunut ikääntymis- ja kutistumiskierteeseen ja kooltaan pieneksi 1980-luvulla. Ryhmittymän tavoitteena oli kääntää liberaalien poliittinen kannatus nousuun omaksumalla räväkämpi linja. Keinoikseen he valitsivat kokonaan uuden puolueen perustamisen ja LKP:tä hieman oikeistolaisemman ja talouselämähenkisemmän profiilin.[lähde? ] Toukokuussa 1990 puolueella oli 56 jäsentä. UP:n perustaminen hajotti LKP:tä, jossa esiintyi samaan aikaan muutakin hajaannusta. Uudistuspuolueeseen ryhmittyneet olivat huomattavasti nuorempia kuin LKP:n väki keskimäärin.
Syyskuussa 1991 Uudistuspuolue osallistui LKP:n puoluekokoukseen Turussa. UP:n aktivisteja liittyi LKP:n jäseneksi yllättäen kokousaamuna, ja Leena Rautavaara haastoi Kaarina Koivistoisen puheenjohtajavaalissa. Koivistoinen voitti äänin 65–35. UP:n johto ei kuitenkaan liittynyt LKP:hen ja yhdistyminen lykkääntyi. UP ei luottanut LKP:n johdon kykyihin yhdistää maan liberaalit voimat.
Uudistuspuolue osallistui vuoden 1991 eduskuntavaaleihin LKP:n listoilla muutamassa vaalipiirissä. Uudistuspuoluelaisia ei noussut eduskuntaan. Jussi Pajunen pääsi vaaleissa 1992 Helsingin kaupunginvaltuuston ensimmäiseksi varavaltuutetuksi LKP:stä. Sittemmin hän on liittynyt kokoomukseen.
UP oli vahvasti mukana perustettaessa Viron Liberaalipuoluetta.[lähde? ]
Uudo Sepp

Uudo Sepp (s. 28. maaliskuuta 1997) on virolainen laulaja Kuressaaresta. Hän voitti vuoden 2018 Eesti otsib superstaari -kilpailun.
Aiheesta muualla

Uudo Sepp "Sinule" Eesti Rahvusringhääling / Youtube.  6.9.2018. Viitattu 1.12.2018.
Kansainvälinen fysiikan vuosi

Fysiikan vuoden virallinen logo.
Kansainvälinen fysiikan vuosi oli Yhdistyneiden kansakuntien tunnustama kansainvälinen fysiikan juhlavuosi, jota vietettiin vuonna 2005 Albert Einsteinin sata vuotta aiemman ”annus mirabilisin” kunniaksi. Vuonna 1905 Einstein julkaisi kolme fysiikan kehitykselle merkityksellistä tutkimusta kolmesta täysin eri aiheesta. Tutkimukset muun muassa loivat pohjaa kvanttifysiikalle, todistivat lopullisesti atomien olemassaolon ja ennakoivat maailman todennäköisesti kuuluisinta fysiikan kaavaa, E=mc².
Taustaa

Fysiikan järjestö International Union of Pure and Applied Physics (IUPAP) ehdotti, että vuotta 2005 pitäisi juhlia erityisesti fysiikan vuotena. Ajatusta tukivat muun muassa Yhdysvaltain kongressi, Yhdistyneet kansakunnat ja UNESCO. Fysiikan vuotta vietettiin paitsi Einsteinin vuoden 1905 käänteentekevien tulosten juhlistamiseksi, myös fysiikan näkyvyyden ja ymmärrettävyyden parantamiseksi sekä alan yhteiskunnallisestikin merkittävän aseman korostamiseksi.
Einsteinin artikkelit muuttivat paitsi ymmärtämystä maailmasta, myös loivat pohjan monelle nykyteknologian laitteelle. YK:n yleiskokouksen resoluutio korostaa fysiikan ymmärtämistä myös kehityksen ja teknologian avaimena. Fysiikka nähdään siinä ratkaisuksi moniin suuriin ongelmiin, kuten energian tuotanto, ympäristönsuojelu ja kansanterveys.
Taustaa > Annus mirabilis

Einsteinin ihmevuoden (Annus mirabilis) satavuotisjuhla on merkittävä ennen kaikkea sen fysiikan filosofiassa tapahtuneen muutoksen vuoksi, joka vuotta 1905 on seurannut. Muutos alkoi kolmesta Einsteinin Annalen der Physik -lehden samassa numerossa julkaisemasta artikkelista, jotka käsittelivät valosähköistä ilmiötä, Brownin liikkeen selittämistä ja suppeaa suhteellisuusteoriaa. Kussakin Einstein onnistui selittämään fyysikoita parhaimmillaan vuosikymmenet ihmetyttäneet kokeelliset tulokset teoreettisesti. Kaikki kolme teoriaa olisivat fyysikkoyhteisönkin mielestä olleet Nobel-palkinnon arvoisia, mutta vain valosähköinen ilmiö sen lopulta 1921 sai.
Taustaa > Annus mirabilis > Valosähköinen ilmiö

Artikkeleista ensimmäinen esitti Max Planckin motivoimana ajatuksen energiakvanteista ja osoitti, kuinka niitä voidaan hyödyntää selitettäessä valosähköistä ilmiötä. 9. kesäkuuta 1905 ilmestyneessä artikkelissa Einstein osoitti, että valolla on energiaa tietyn kokoisina paketteina, kvantteina, ja tältä pohjalta pystyttiin selittämään elektronien irtoaminen valaistulta pinnalta tietyillä ehdoilla.
Taustaa > Annus mirabilis > Brownin liike

Vuoden toinen, 18. heinäkuuta 1905 ilmestynyt artikkeli luonnosteli stokastisen mallin 1800-luvulla havaitulle, mutta selittämättömälle Brownin liikkeelle. Ilmiössä hienojakoinen materiaali liikkuu nesteessä epäsäännöllisiä ratoja pitkin. Einstein selitti ilmiön atomien lämpöliikkeestä johtuvaksi: atomit ovat jatkuvassa, satunnaisessa liikkeessä ja törmäilevät nesteessä oleviin hiukkasiin, jotka törmäysten summana liikkuvat satunnaisesti. Siihen saakka tiedemiehet eivät olleet yksimielisiä atomien olemassaolosta, vaikka useimmat fyysikot ja kemistit pitivät käsitettä hyödyllisenä. Tämän artikkelin katsottiin lopullisesti todistavan, että aine koostuu atomeista.
Taustaa > Annus mirabilis > Suppea suhteellisuusteoria

26. syyskuuta 1905 julkaistu kolmas artikkeli esittelee sähkömagnetismin kanssa yhteensopivan teorian ajasta, matkasta, massasta ja energiasta, mutta ei selvitä vielä gravitaation yhteyttä. Suppea suhteellisuusteoria postuloi valon nopeuden havaitsijan liikkeestä riippumattoman absoluuttisuuden. Tämä selvittää Michelsonin-Morleyn kokeen tuloksen, jossa vastakkaisiin suuntiin liikkuville valonsäteille ei pystytty mittaamaan nopeuseroa. Jotta valon nopeus saatiin absoluuttiseksi, Einsteinin piti muuttaa aikakäsitystä: suppean suhteellisuusteorian mukaan ajan kuluminen riippuu siitä, millä nopeudella havainnoitsija liikkuu.
Suppea suhteellisuusteoria sai vielä 21. marraskuuta 1905 laajennuksen, joka julkaistiin Annalen der Physikin seuraavassa numerossa. Siinä kaava E=mc² esiteltiin ensimmäisen kerran.