stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo absoluuttisesti kirkkaimmista lähitähdistä
Aiheesta muualla

Solstation - Some nearby stars
Green Bank Observations (Arkistoitu – Internet Archive)
NStars database (Arkistoitu – Internet Archive) — stellar objects within 25 parsecs
ARICNS (Arkistoitu – Internet Archive) — ARI database for nearby stars
What color are the stars?
Hiivat

| Hiivat |
| --- | --- |
 Leivinhiiva (Saccharomyces cerevisiae)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaaret
 Kotelosienet (Ascomycota)  Kantasienet (Basidiomycota) 
Katso myös
   Hiivat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hiivat on yleisnimitys yksisoluisille sienille, jotka eivät muodosta rihmastoja tai itiöemiä. Nimitys viittaa nykyisin ulkomuotoon ja elintapaan, ei tiettyyn yksittäiseen taksoniin eli tieteellisesti luokiteltuun eliöryhmään. Elintavoiltaan hiivamaisia sieniä esiintyy nimittäin useissa itsenäisissä sienikunnan kehityslinjoissa.
Aitohiivoiksi kutsutaan nykyisin Ascomycota-kaaren Saccharomycetales-lahkon lajeja. Muutamaa lajia käytetään leivän kohottamiseen ja alkoholijuomien käymisprosessiin. Jotkin tämän ryhmän hiivat, kuten Candida albicans, voivat aiheuttaa ihmiselle tulehduksen. Aitohiivalajeja on kuvattu yli tuhat. Yleisimmin käytetty hiiva on leivinhiiva (Saccharomyces cerevisiae), jota alettiin käyttää viinin, leivän ja oluen valmistuksessa jo tuhansia vuosia sitten.
Tieteellisesti katsoen erityisen mielenkiintoinen laji on halkihiiva (Schizosaccharomyces pombe), jonka lisääntymistä ja genetiikkaa on tutkittu runsaasti etenkin DNA-tutkimusten myötä.
Myös kantasieniin kuluu taudinaiheuttajahiivoja. Esimerkiksi savipuoli-ihottumaa aiheuttaa Malassezia furfur -niminen hiiva.
Kombuchajuoma valmistetaan laktobasillien ja hiivasienten muodostaman kompleksin viljelmällä.
Ilmari Käihkö

Ilmari Käihkö (s. n. 1983) on suomalainen valtionpalkittu sotatieteiden dosentti ja kriisinhallintaveteraani. Hän on Ruotsin maanpuolustuskorkeakoulun dosentti ja tutkijatohtori Helsingin yliopiston Valtiotieteellisessä tiedekunnassa.
Lapsuus ja nuoruus

Käihkö vietti lapsuutensa Lahdessa, liittyi nuorena ulkoministeriön Etvo-vapaaehtoisohjelmaan. Hän oli vapaaehtoistöissä kahdeksan kuukautta Tansaniassa, jossa hän sairasti 3–4 kertaa malarian. Hän opiskeli ja työskenteli myöhemmin Ruotsissa ja Yhdysvalloissa. 26-vuotiaana vuonna 2009 Käihkö oli varusmiespalveluksen jälkeen rauhanturvaajana Tšadissa. Hänen tätä jaksoa ja osin myös varusmiesaikaa käsittelevä tutkimuksellista otetta soveltava ja päiväkirjatekstiä sisältävä kirjansa Sotilaan päiväkirja: kuinka rauhanturvaaminen muuttui kriisinhallinnaksi ilmestyi Gaudeamuksen kustantamana vuonna 2024.
Opinnot

Uppsalassa Käihkö opiskeli vuosina 2006–2008 ruotsia, swahilia, kansainvälistä politiikkaa, kulttuurintutkimusta, valtiotieteitä, kriisinhallintaa ja kansainvälistä yhteistyötä. Hän valmistui maisteriksi kolmessa vuodessa. Hän on opiskellut myös Ruotsin maanpuolustuskorkeakoulussa ja tämän lisäksi työskennellyt siellä jaksoittain tutkijana ja yliopistonlehtorina vuodesta 2010. Pohjoismaisessa Afrikka-instituutissa hän on toiminut tutkimusavustajana vuonna 2012 osana jatko-opintojaan.
Tutkijan ura

Vuodesta 2012 alkaen Käihkö teki kenttätutkimusta Liberiassa. Hän selvitti siellä, miksi miehet, naiset ja lapset olivat ryhtyneet taistelijoiksi sisällissodassa. Hän tutki entisten taistelijoiden verkostoja, ja miten ne vaikuttivat liberialaiseen yhteiskuntaan. Liberiassa hän vietti yhteensä 15 kuukautta. Hänen väitöskirjansa otsikko oli suomeksi Puskakenraalit ja pikkupoikien pataljoonat: Sotilaallinen koheesio Liberiassa ja muualla. Väitöskirja käsitteli Liberian sisällissotia ja niissä taistelleiden kapinallis- ja miliisiorganisaatioiden ryhmäkiinteyttä. Hän teki tutkimuksensa etnografian tutkimusmenetelmillä, ja puhui tutkimustaan varten yli 300 entisen taistelijan kanssa. Noin kolmenkymmenen kanssa hän puhui kymmeniä tunteja tai asui saman katon alla. Käihkö väitteli yhteiskuntatieteiden tohtoriksi Upsalan yliopiston Rauhan- ja konfliktintutkimuslaitoksessa vuonna 2016. Ruotsin maanpuolustuskorkeakoulussa hän on työskennellyt jaksoittain tutkimusassistenttina, tutkijana ja yliopistonlehtorina vuodesta 2010.
Väiteltyään Käihkö opetti Yalen yliopistossa, jossa hän alkoi tutkia Ukrainassa sotineita vapaaehtoispataljoonia. Hän on solminut Ukrainassa tiiviit suhteet pariinkymmeneen vapaaehtoispataljoonissa taistelleeseen. Hän on käynyt Ukrainassa 11 kertaa. Ukrainan ohella hän on tutkinut myös  Afganistania. Käihkön akateeminen mielenkiinto on kohdistunut erityisesti nykyaikaiseen sodankäyntiin. Hän on julkaissut kaksi kirjaa ja kymmeniä sotatieteellisiä artikkeleita ja kirjan lukuja. Käihkön opetus keskittyy sotateoriaan, sodan sosiologiaan, strategiaan sekä etnografisiin menetelmiin. Käihkö on luennoinut eri yliopistoissa Pohjoismaissa, Zürichissa ja Yhdysvalloissa. Hän on tehnyt yhteistyötä lukuisten kehitysavun ja rauhanrakentamisen parissa toimivien järjestöjen kanssa Itä- ja Länsi-Afrikassa.
Vuonna 2025 Käihkö toteuttaa Tieteen tiedotus ry:n tuella suurelle yleisölle tarkoitetun sotateorian luentosarjan. Lisäksi hän johtaa Koneen säätiön rahoittamaa nelivuotista hanketta Sota, ihminen ja maailma, jossa "suomalais-afganistanilaisen työryhmän tiedettä ja taidetta yhdistävä teossarja pohtii sotaa ja sen seurauksia maailmassa, jossa ihmisten ja yhteiskuntien tarinat kietoutuvat toisiinsa."
Yhteiskunnallisena vaikuttajana

Akateemisten tehtäviensä ohella Käihkö on myös laajasti osallistunut julkiseen keskusteluun alansa aiheista erityisesti Suomen ja Ruotsin tiedotusvälineissä. Kesällä 2022 hän esiintyi Yleisradion Sommarprat-sarjassa  ja kesällä 2023 Sveriges Radion Kesäpuhuja-sarjassa, joissa hän puhui mm. sodasta, sotatieteistä ja Ukrainan sodasta. Marraskuusta 2022 lähtien Käihkö on myös kirjoittanut sotatieteellisiä kolumneja Yleisradiolle. Käihkö on puhunut muissa julkisissa ja yksityisissä tapahtumissa. Julkisissa keskustelunavauksissaan hän on pyrkinyt popularisoimaan sotatieteitä ja peräänkuuluttanut muun muassa avoimempaa keskustelua suomalaisesta kriisinhallinnasta sekä parempaa veteraanipolitiikkaa. Toukokuussa 2024 hän haki Ulkopoliittisen instituutin johtajan paikkaa. Kesäkuussa 2024 hänelle myönnettiin Suomen opetus- ja kulttuuriministeriön Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto "kiihkottomasta, asiantuntevasta ja laajaan kansainväliseen tutkimustietoon nojaavasta sodan analyysistä eri medioissa." Palkintoperusteiden mukaan
Ilmari Käihkö on asiantuntevasti tehnyt suurelle yleisölle selkoa Ukrainan sodasta useissa eri tiedotusvälineissä. Käihkön analyysit liittyen Venäjän hyökkäyssotaan ovat kiihkottomia, selkeitä ja nojaavat laajaan kansainväliseen tutkimustietoon. Sotapropaganda saa asiat näyttämään mustavalkoisilta, koska osapuolilla on tarve kuvata tilanne omilleen toiveikkaana, mutta Käihkö pyrkii objektiivisuuteen ja muistuttaa sotatilanteen harmaista sävyistä. Käihköllä on ainutlaatuisen laaja kansainvälinen kokemus tutkijana ja kyky tuoda laajaan perspektiiviin perustuvia näkökulmia selkeästi ja rauhallisesti suomalaiseen keskusteluun sodasta. Paitsi julkiseen keskusteluun osallistuvana sotatutkijana, Käihkö ansioitui vuoden 2024 alussa tietokirjailijana. Häneltä julkaistiin kirja Sotilaan päiväkirja – kuinka rauhanturvaaminen muuttui kriisinhallinnaksi (Gaudeamus). Teos herätti tarpeellista keskustelua kriisinhallintajoukkojen arjesta YK:n operaatioissa.
Teokset

Bush Generals and Small Boy Battalions. Military cohesion in Liberia and beyond. Väitöskirja. Upsalan yliopiston Rauhan- ja konfliktintutkimuslaitos, 2016.
"Slava Ukraini!" Strategy and the Spirit of Ukrainian Resistance 2014–2023. Helsinki: Helsinki University Press, 2023
Sotilaan Päiväkirja: Kuinka rauhanturvaaminen muuttui kriisinhallinnaksi. Helsinki: Gaudeamus, 2024.
Aiheesta muualla

Academia.edu: Ilmari Käihkön julkaisuja (englanniksi)
Lahti (Somero)

Hämeen Härkätietä Someron Lahdenkylässä.
Lahti (myös Lahdenkylä) on kylä ja aiempi koulupiiri Somerolla. Lahden naapurikyliä ovat Pyöli lännessä, Ryhtä ja Kimala etelässä sekä Pusula, Ollila ja Paltta idässä. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 228, mikä teki siitä väkiluvultaan Someron yhdeksänneksi suurimman kylän ja Someron haja-asutusalueen kylistä väkiluvultaan kolmanneksi suurimman heti Pitkäjärven ja Ihamäen jälkeen.
Sijainti

Lahden kylä sijaitsee Hämeen Härkätien (yhdystie 2810) varrella, Paimionjoen vesireitin pohjoisrannalla, noin 10 kilometriä Somerolta Kosken suuntaan. Kylän takamaat ulottuvat idässä Someron Ollilan ja Paltan ja lännessä sekä pohjoisessa Someron Pyölin kylän rajoille. Näissä suunnissa osa Lahdenkylästä kuuluu Someron Lehtimäenkulman ja Koisthuhdan kulmakuntiin sekä lähellä Lahden kylän rajaa sijaitsevien Someron Ollilan ja Paltan kylien vaikutuspiiriin.
Palvelut

Lahden kylässä Hämeen Härkätien varrella Pyölin kylän rajalla toimi vuosina 1917–1997 Lahden koulu. Vuosina 1997–2014 se oli yhdistetynä Someron Pitkäjärven koulun kanssa Lahden–Pitkäjärven kouluksi, jonka 1–2 luokat oli sijoitettu Lahden kouluun ja 3–6 luokat Pitkäjärven kouluun. Vuoden 2014 alusta yhdistetyn koulun koko opetus keskitettiin Pitkäjärvelle ja Lahden koulun toiminta loppui. Lahden kylä kuuluu pääosin Pyölin postinumeroalueeseen, ja aiemmin Pyölissä Lahden kylän rajalla Hämeen Härkätien varressa ovat toimineet posti ja kauppa, joiden vaikutusalue on ulottunut myös Lahden kylän alueelle. Kylän pohjoisosista on aiemmin käyty koulua myös vuosina 1926–1971 toiminnassa olleessa Lehtimäen koulussa, vuosina 1924–1966 toiminassa olleessa Koisthuhdan koulussa ja vuosina 1897–2016 toiminnassa olleessa Ollilan koulussa. Kylän koillisosissa myös postiosoitteena Ollilan ja Paltan kyliin rajautuvissa osissa kylää on Ylöpirtti, jonka postitoimipaikka sijaitsi Someron Ollilan kylän keskustassa.
Luonto

Etelässä Lahden kylä rajoittuu Pusulanjärveen, joka on Paimionjoen yläjuoksun pitkistä ja kapeista järvistä muodostuvan järviketjun kolmanneksi suurin järvi Painion ja Hirsjärven jälkeen. Pohjoisessa kylän alueelle ulottuvat Paimionjoen pohjoisten sivujokien Jaatilanjoen ja Puostaanojan latvahaarat. Maisemaltaan kylän alue on pääosin kalliosydämisten moreenimäkien pilkkomaa savitasankoa, johon jyrkkäreunaiset puronotkot paikoin tuovat vaihtelua. Kylän pohjoisosissa metsät ovat hieman laajempia.
Historia

Maanomistushistorialtaan Lahti on kartanokylä, jonka kaikki talot jo 1640-luvulla on yhdistetty Lahden kartanoksi. Kartano, jonka vanha päärakennus on rakennettu vuosina 1803–1806, sijaitsee mäellä Hämeen Härkätien pohjoispuolella ja muodostaa kulttuuri- ja rakennushistoriallisesti ja maisemallisesti merkittävän kokonaisuuden.
Isossajaossa Lahti on ollut samaa jakokuntaa viereisen Pyölin kylän kanssa, joka pienempänä kylänä lienee synnyltään Lahden tytärkylä. Aiemmin samaan jakokuntaan on tulkittu kuuluneen myös joen eteläpuolisten Kärilän, Ryhdän ja Kimalan kylien. Lahden hävinnyt talonpoikaiskylä on sijainnut nykyään kartanoon vievän kujan eteläpäässä, Hämeen Härkätien varressa Pusulanjärven rannassa, paikalla jossa järvessä on kylälle nimensä antanut, myös Lahdenjärveksi sanottu pieni lahti.
Lahden kartanon aiempia ulkotiloja ovat Kuri kylän pohjoisosassa ja Jokila kylän länsiosassa lähellä Jokioistentietä (kantatie 52). Kuri erotettiin Lahden kartanosta itsenäiseksi tilaksi 1933 ja Jokila 1921.
Toisen maailmansodan jälkeen Lahden kartanon sekä sen sivutilojen Kurin ja Jokilan maille asutettiin siirtoväkeä Muolaasta luovutetusta Karjalasta. Pohjoisempana Lahdenkylästä Palttaan johtavan paikallistietasoinen yhdystien nimenä on Muolaantie tien varrelle asutettujen muolaalaisten entisen kotipitäjän mukaan.
Tunnettuja kyläläisiä

Lahden kartanon omistajana vaikuttivat pitkään aatelisen mutta Suomessa introdusoimattoman de Pont -suvun jäsenet, joista ensimmäinen kartanoa omistanut oli Åvikin lasitehtaan perustaja Jacob Reinhold de Pont. Häntä seurasivat kartanon omistajina poika Mårten Reinhold de Pont, pojanpoika Karl Jacob Reinhold de Pont ja tämän poika Carl Wilhelm de Pont, jonka poika oli everstiluutnantti Kasten de Pont. Kartanon viimeinen De Pont -sukuinen omistaja oli vuoteen 1956 Carl Wilhelm de Pontin veljenpoika agronomi Carl Ossian de Pont.
Lahden kartanon maille sijoitettuun Muolaan siirtoväkeen kuului tangosäveltäjänä sittemmin tunnetuksi tullut Unto Mononen. Monosen perheen kotitalo lähellä Lahden kartanoa oli nimeltään Paratiisi paikalla aiemmin olleen muonamiehenmökin mukaan.
Lahden kartanosta 1930-luvulla erotetun Kurin tilalla toimi maanviljelijänä 1900-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa historian- ja nimistöntutkija Timo Alanen.
Traventhalin rauha

Kaarle XII nousee joukkoineen maihin Själlannissa pakottaakseen Tanskan Traventhalin rauhaan. Albert Schulen etsaus 1850-luvulta.
Traventhalin rauha oli suuren Pohjan sodan alkuvaiheessa vuonna 1700 solmittu Ruotsin ja Tanskan välinen erillisrauha.
Tausta

Puolan hyökättyä Liivinmaalle Tanska hyökkäsi Ruotsin liittolaisen Holsteinin kimppuun, minkä seurauksena Tanskan laivasto saarrettiin Englannin ja Alankomaiden merivoimien osastojen avulla Kööpenhaminaan, ja Kaarle XII:n henkilökohtaisesti johtama 5000 miehen armeija kuljetettiin Sjællandiin. Kaarle XII:n maihinnousu Sjællandissa 25. heinäkuuta ja merivaltojen tuki Ruotsille jouduttivat rauhantekoa.
Rauhansopimus

Rauha solmittiin 8. elokuuta 1700 Traventhalissa nykyisessä Schleswig-Holsteinissa. Välittäjinä toimivat Ranska, Englanti ja Alankomaat. Tanska suostui lähes kaikkeen, mitä Ruotsi vaati. Tanskan kuningas Fredrik IV lupasi olla tukematta Ruotsin muita vihollisia. Tanska joutui tunnustamaan Ruotsin liittolaisen, Holstein-Gottorpin herttuan Fredrik IV:n suvereenin aseman ja maksamaan tälle 260 000 riikintaalerin vahingonkorvaukset. Kun rauha oli solmittu, Kaarle oli vähän aikaa Etelä-Ruotsissa ja jatkoi 1. lokakuuta sotimaan Itämerenmaakuntiin.
Seuraukset

Traventhalin rauhansopimuksen avulla Tanska irrotettiin Ruotsin vastaisesta liittokunnasta. Tanska kuitenkin liittyi uudelleen sotaan Ruotsia vastaan, kun tappio vuoden 1709 Pultavan taistelussa oli heikentänyt Ruotsia. Lopullisesti Ruotsin ja Tanskan sota päättyi vuoden 1720 Frederiksborgin rauhaan, joka oli Tanskalle edullisempi.
Rasmus Ristolainen

| Rasmus Ristolainen |
| --- | --- |
 Rasmus Ristolainen NHL-seura Buffalo Sabresin paidassa huhtikuussa 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. lokakuuta 1994 (ikä 30) Turku, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Rasse, RR55,  Risto
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  192 cm
Paino:  100 kg
Seura
Seura:  Philadelphia Flyers
Sarja:  NHL
Pelinumero:  55
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  TPS (SML)   Buffalo Sabres (NHL;
NHL-varaus:  8. varaus, 2013 Buffalo Sabres
Rasmus Ristolainen (s. 27. lokakuuta 1994 Turku) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Philadelphia Flyersissa. Buffalo Sabres varasi hänet vuoden 2013 NHL:n varaustilaisuuden ensimmäisen kierroksen kahdeksantena pelaajana.
Pelityyli

Jääkiekkoon erikoistuneen Jatkoaika.comin verkkolehden mukaan isokokoisen Ristolaisen vahvuuksiin kuuluvat rohkeus, rauhallisuus, laukaus, alivoimapelaaminen, fysiikka, monipuolisuus, luistelu ja pelin avaaminen. Yhdysvaltalainen The Hockey News -aikakauslehti on luonnehtinut Ristolaista pelityyliltään monipuoliseksi puolustajaksi, joka taitaa sekä kiekollisen, fyysisen että peruspelaamisen. Ristolaisen heikkouksia ovat The Hockey Newsin mukaan vartalon käyttö ja ajoittainen kiekon ylipelaaminen. Yleisradion urheilutoimittaja Tommi Seppälä korosti kuitenkin vuoden 2015 joulukuussa Ristolaisen kuuluvan fyysisiltä ominaisuuksiltaan NHL:n kärkiviidennekseen. "Jo nyt nuori suomalainen muodostaa ison koon, hyvän liikkumisen, laadukkaan kiekollisen pelaamisen, teknisen huipputason, terveen itseluottamuksen ja fyysisen kovuuden kautta paketin, jollaista ei suomalainen jääkiekkohistoria tunne".
Seuraura

Ristolainen on Turun Palloseuran kasvatti. Hän voitti C-nuorten SM-hopeaa vuonna 2009 ja B-nuorten SM-hopeaa vuonna 2011. Ristolainen pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 15. helmikuuta 2011 Helsingin IFK:ta vastaan 16 vuoden ikäisenä. Hän sai ottelussa jääaikaa 6.41 minuuttia. Ristolaisesta tuli näin SM-liigan kaikkien aikojen neljänneksi nuorin pelaaja ja TPS:n kaikkien aikojen toiseksi nuorin SM-liigapelaaja Aki-Petteri Bergin jälkeen.
Maaliskuussa 2011 Ristolainen teki TPS:n kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän sai joukkueessa peliaikaa harjoituskaudella kuuden ottelun verran European Trophy -turnauksesta, mutta ei pelannut vielä SM-liigan runkosarjan 2011–2012 avausottelussa, vaan avasi kautensa A-nuorissa. Ristolainen pelasi kuitenkin seuraavassa ottelussa 17. syyskuuta 2011 Porin Ässiä vastaan keräten ottelussa syöttöpisteen Ville Vahalahden tekemään maaliin. Hänet palkittiin ottelusta Ilta-Sanomien yhden tähden tähtipelaajana. Liigauransa kolmannessa ottelussa 20. syyskuuta 2011 Ristolainen teki ensimmäiset kaksi liigamaaliaan vierasottelussa Tampereen Ilvestä vastaan. Hänet palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kolmen tähden tähtipelaajana. Ristolainen kantoi maalien ansiosta hetken myös TPS:n kultakypärää. Yhteensä hän teki tulokaskautensa aikana 40 runkosarja- ja kahdessa pudotuspeliottelussa tehopisteet 3+5=8 sekä keräsi 78 jäähyminuuttia.
KHL-joukkue Amur Habarovsk varasi Ristolaisen ensimmäisellä kierroksella 13. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2012. Kaudella 2012–2013 hän oli TPS:n tehokkain puolustaja tehopistein 3+12=15. Helmikuussa hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen TPS:n kanssa.
Seuraura > NHL

Tammikuussa 2013 NHL:n kykyjenetsijäpalvelu listasi Ristolaisen Pohjois-Amerikan ulkopuolella pelaavista kenttäpelaajista kolmanneksi NHL:n varaustilaisuuteen 2013. Hän oli myös listan ensimmäinen puolustaja. Huhtikuun rankingissa Ristolaisen sijoitus oli neljäs. Kesäkuun varaustilaisuudessa Buffalo Sabres varasi Ristolaisen ensimmäisen kierroksen kahdeksantena pelaajana. Heinäkuussa Ristolainen teki Buffalo Sabresin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen.
Syksyllä 2013 Ristolainen sai harjoitusleirin päätteeksi paikan joukkueen kokoonpanosta ja teki NHL-debyyttinsä kauden 2013–2014 avausottelussa 2. lokakuuta 2013 Detroit Red Wingsia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 16.44 minuuttia. Ristolainen teki ensimmäisen NHL-maalinsa 25. lokakuuta 2013 ottelussa Florida Panthersia vastaan.
Seuraura > NHL > Kausi 2015–2016

NHL-kauden 2015–2016 Ristolainen aloitti vahvasti ja sai jatkuvasti runsaasti peliaikaa. Jo 29 runkosarjaottelun jälkeen hän oli rikkonut yhden kauden piste-ennätyksensä kerättyään tehopisteet 7+14=21. Torstai-iltana 10. joulukuuta 2015 Ristolainen teki NHL-uransa ensimmäisen hattutempun. Edellisen kerran Buffalo Sabresin puolustajista hattutempun oli tehnyt Phil Housley vuonna 1988. Ristolaisen kaikki maalit syntyivät ottelun viimeisessä erässä. Koko NHL:ssä puolustaja oli edellisen kerran tehnyt kolme maalia yhdessä erässä vuonna 1998, jolloin asialla oli Al MacInnis. Urheilusanomien NHL-kirjeenvaihtaja Sami Hoffren nimesi hattutempun "Syksyn suoritukseksi".
Joulukuussa 2015 yhdysvaltalainen televisio- ja radioyhtiö CBS Sports arvioi Ristolaisen Buffalo Sabresin arvokkaimmaksi pelaajaksi. "Buffalo satsasi täksi kaudeksi runsaasti hyökkäykseen, mutta suurin kehitys joukkueessa on nähty 21-vuotiaan Ristolaisen kohdalla. Hän näyttää jo nyt olevan joukkueensa ykköspuolustaja ja hänestä voi hyvin tulla koko puolustuksen tukipilari tulevaisuutta varten", arvioi CBS Sports.
Ristolainen teki kuuden vuoden jatkosopimuksen Buffalo Sabresin kanssa lokakuussa 2016. Sopimus takasi hänelle 5,4 miljoonan dollarin vuositulot eli yhteensä 32,4 miljoonaa dollaria.
Seuraura > Siirto Philadelphia Flyersiin

Heinäkuussa 2021 Sabres kauppasi Ristolaisen Philadelphia Flyersiin vaihdossa Robert Häggiin sekä vuoden 2021 ensimmäisen kierroksen ja vuoden 2023 toisen kierroksen varausvuoroihin.
Maaliskuussa 2022 Ristolainen teki Flyersin kanssa viisivuotisen ja yhteensä 25,5 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. 1. tammikuuta 2023 hän oli 1 657 taklauksellaan eniten NHL:n historiassa taklannut suomalaispuolustaja.
Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ruotsi 2014 | Jääkiekko |  |
Ristolainen pelasi alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuosina 2010 ja 2011 sekä World U-17 Hockey Challengessa vuosina 2010 ja 2011, joista ensimmäisessä turnauksessa hän oli Suomen joukkueen ainoa vuonna 1994 syntynyt pelaaja. Hänet valittiin Pohjola-leirin tähdistökentälliseen vuonna 2009. Alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2012 Ristolainen toimi Suomen varakapteenina. Hänet valittiin Saksaa vastaan pelatun puolivälieräottelun päätteeksi ottelun parhaaksi pelaajaksi Suomen joukkueesta.
Ristolainen pelasi alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2012, 2013 ja 2014. Hän oli vuoden 2013 turnauksessa Suomen tehokkain puolustaja Ville Pokan kanssa tehopistein 2+4=6. Ristolainen toimi myös joukkueen kapteenina turnausta edeltäneissä harjoitusotteluissa. Vuoden 2014 turnauksessa hän oli Suomen varakapteeni ja ratkaisi joukkueelle maailmanmestaruuden tehtyään jatkoajalla 2–3-voittomaalin turnauksen isäntäjoukkue Ruotsia vastaan. Ristolainen valittiin koko turnauksen parhaaksi puolustajaksi ja tähdistökentälliseen.
Suomen jääkiekkomaajoukkueessa Ristolainen on pelannut kahdeksan ottelua antaen yhden maaliin johtaneen syötön. Hänet valittiin Suomen ensimmäiseen MM-leiriryhmään vuoden 2013 turnaukseen. Ristolainen pelasi ensimmäisen maaottelunsa ensimmäisessä Euro Hockey Challengen ottelussa 3. huhtikuuta 2013 Lyngbyssä Tanskaa vastaan ollessaan 18-vuotias. Vuoden 2015 MM-joukkueesta hän putosi viimeisten joukossa. Syksyllä 2016 Ristolainen pelasi Suomen maailmancupjoukkueessa kolme ottelua tehopisteittä.
Joulukuussa 2024 Ristolainen valittiin helmikuussa pelattavaan 4 Nations Face-Off -turnaukseen.
Aiheesta muualla

Rasmus Ristolainen QuantHockey.com -sivustolla (suomeksi)
Rasmus Ristolainen The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Rasmus Ristolainen Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)
Rasmus Ristolainen Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Suomen joukkue – Jääkiekon maailmancup 2016
2 Jokipakka |
3 Määttä |
7 Lindell |
9 Koivu (C) |
12 Lehterä |
18 Lepistö |
19 Koskinen |
20 Aho |
22 Pokka |
27 Donskoi |
28 Korpikoski |
29 Laine |
35 Rinne |
36 Jokinen (A) |
40 Rask |
45 Vatanen |
51 Filppula (A) |
55 Ristolainen |
56 Haula |
64 Granlund |
71 Komarov |
86 Teräväinen |
91 Barkov |
Valmentaja Lauri Marjamäki
Southmod

SOUTHMOD on kokoelma globaalin etelän maille kehitettyjä, kotitalouksien verotukseen ja tulonsiirtoihin keskittyviä mikrosimulaatiomalleja. Malleja ylläpitää Yhdistyneiden kansakuntien yliopistojen kehitystalouden tutkimusinstituutti (UNU-WIDER). SOUTHMOD kuuluu staattisten mikrosimulaatiomallien luokkaan ja sisältää mallimoduulit seitsemälle Afrikan maalle (Etiopia, Ghana, Mosambik, Ruanda, Tansania, Uganda, Sambia), neljälle Latinalaisen Amerikan maalle (Bolivia, Kolumbia, Ecuador, Peru) sekä yhdelle Kaakkois-Aasian maalle (Vietnam).   Kerran vuodessa päivitetyt mallit ovat vapaasti saatavilla ei-kaupalliseen tutkimuskäyttöön.
SOUTHMODin inspiraationa toimii EUROMOD, Euroopan unionin jäsenvaltioille suunniteltu malliperhe, jota hallinnoi Euroopan komission yhteinen tutkimuskeskus.