stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Liperin kirjasto

| Liperin kirjasto |
| --- | --- |
Sijainti:  Keskustie 12, 83100 Liperi 
Tyyppi:  kunnankirjaston toimipiste, osa Joensuun seutukirjastoa
Perustettu:  1845
Kokoelman koko:  ks. Joensuun seutukirjasto
Kotisivut
Liperin kirjasto on Liperin kirkonkylässä toimiva yleinen kirjasto.  Nykyinen kirjastorakennus on vuodelta 1988. Taustaltaan Liperin kirjasto on Suomen vanhin suomenkielinen pitäjänkirjasto, joka perustettiin vuonna 1845. Nykyinen kirjastorakennus on yksi kunnan kolmesta yleisestä kirjastosta; myös Ylämyllyllä ja Viinijärvellä taajamissa on kirjastot (Ylämyllyn kirjasto ja Viinijärven kirjasto). Lisäksi Liperissä kiertää yhdessä Outokummun kaupungin ja  Polvijärven kunnan kanssa ylläpidetty kirjastoauto Ketunlenkki.
Liperin kirjastot toimivat osana Joensuun seutukirjastoa ja Vaara-kirjastojen kirjastokimppaa. Kumppanuuskirjastojen palvelut ovat myös liperiläisten lainaajien käytettävissä.
Aiheesta muualla

Alkio Jyrki (26.10.1993) Liperin kirjasto myy konkurssipesän levyjä (tilaajille) (hs.fi)
Liiv

Liiv on vironkielinen sukunimi. Tunnettuja Liiv-nimisiä ovat:
Jakob Liiv (1859–1938), virolainen kirjailija
Juhan Liiv (1864– 1913), virolainen runoilija
Marten Liiv (s. 1996), virolainen pikaluistelija
Toomas Liiv (1946–2009), virolainen kirjailija ja kirjallisuudentutkija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Loeys–Dietzin oireyhtymä

Loeys–Dietzin oireyhtymä on vallitsevasti periytyvä sidekudossairaus. Sille tyypillisiä piirteitä ovat kitalakihalkio, kaksiosainen kitakieleke, hypertelorismi, aortan pullistuma ja dissekaatio sekä valtimoiden merkittävä kiemuraisuus. Joskus Loeys–Dietzin oireyhtymään kuuluvat myös kraniosynostoosi, Arnold–Chiarin epämuodostuma, kampurajalka ja avoin valtimotiehyt. Pullistumia ja dissekaatioita voi myös esiintyä muissa valtimoissa kuin aortassa.
Loeys–Dietzin oireyhtymästä kärsivillä potilailla verisuonten seinämät ovat heikkorakenteiset. Tämä altistaa heidät jo nuorina vakaville aorttaongelmille, kuten dissekaatioille ja aneurysmille. Aortan laajentuman leikkaushoito on Loeys–Dietz-potilailla tarpeellista aiemmin kuin sen ilmetessä potilailla, joilla ei ole Loeys–Dietzin oireyhtymää. Loeys–Dietzin oireyhtymään ei Marfanin oireyhtymästä poiketen yleensä liity pitkien luiden liikakasvua tai mykiön siirtymää. Loeys–Dietzin oireyhtymään liittyvä valtimotauti on usein aggressiivisempi kuin Marfan-potilailla ja johtaa siten nopeammin aortan dissekaatioon tai repeytymiseen.
Loeys–Dietzin oireyhtymä on kuvattu ensimmäisen kerran vuonna 2005. Se voidaan jakaa edelleen alatyyppeihin sen taustalla olevan geenivirheen mukaan. Sitä aiheuttavat mutaatiot geeneissä TGFBR1, TGFBR2, SMAD2, SMAD3, TGFB2 ja TGFB3. Tyypillisesti mutaatiot geeneissä TGFBR1, TGFBR2 ja SMAD3 aiheuttavat vaikeamman taudinkulun kuin muiden geenien virheistä johtuvat Loeys–Dietz-tapaukset.
Lontoon sopimus (1839)

Lontoon sopimukseen (1839) sisältyi myös selventäviä karttoja.
Lontoon sopimuksen (1839) yksityiskohta: allekirjoitukset sinetteineen.
Lontoon sopimus, tunnetaan myös nimellä Lontoon ensimmäinen sopimus oli kansainvälinen sopimus, joka allekirjoitettiin 19. huhtikuuta 1839. Sopimuksen myötä Euroopan suurvallat hyväksyivät Belgian itsenäisyyden ja neutraaliuden sekä sen saksankielisen osan, Luxemburgin, itsenäisyyden. Yksi sen tärkeistä osista oli artikla VII, mikä pakotti Belgian pysymään neutraalina ja sopimuksen allekirjoittaneet valtiot puolustamaan Belgiaa sotatilassa turvaten sen neutraaliuden.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lontoon sopimus (1839) Wikimedia Commonsissa
Luettelo suomalaisista sotaelokuvista

Tämä on luettelo suomalaisista sotaelokuvista.
Suuri pohjan sota

Isoviha (ohj. Kalle Kaarna 1939)
Suomen sota

Vänrikki Stoolin tarinat (ohj. John W. Brunius ja Roland af Hällström 1939)
Sven Tuuva (Ohj. Edvin Laine 1958)
Suomen sisällissota

Sotapolulla (ohj. Teuvo Pakkala 1921)
1918 – mies ja hänen omatuntonsa (ohj. Toivo Särkkä 1957)
Täällä Pohjantähden alla (Ohj. Edvin Laine 1968)
Aapo (ohj. Tero Jartti 1994)
Lunastus (ohj. Olli Saarela 1997)
Pako punaisten päämajasta (Ohj. Olli Soinio 2000)
Raja 1918 (Ohj. Lauri Törhönen 2007)
Käsky (Ohj. Aku Louhimies 2008)
Uhrit 1918 (Ohj. Seppo Rustanius 2008)
Täällä Pohjantähden alla (Ohj. Timo Koivusalo 2009)
Taistelu Näsilinnasta 1918 (Ohj. Claes Olsson 2012)
Suomen hauskin mies (Ohj. Heikki Kujanpää 2018)
Talvisota

Evakko  ( Ohj. Ville Salminen 1956)
Kainuu 39 (Ohj. Pekka Lehto ja Pirjo Honkasalo 1979)
Talvisota (Ohj. Pekka Parikka 1989)
Kersantin kunnia (Ohj. Veli-Matti Saikkonen 1997)
Lupaus (Ohj. Ilkka Vanne 2005)
Äideistä parhain (Ohj. Klaus Härö 2005)
Täällä Pohjantähden alla II (Ohj. Timo Koivusalo 2010)
Jatkosota

Tyttö astuu elämään (Ohj. Orvo Saarikivi 1943)
Jees ja just (Ohj. Risto Orko 1943)
Kirkastettu sydän (Ohj. Ilmari Unho 1943)
Tuntematon sotilas (Ohj. Edvin Laine 1955)
Niskavuori taistelee (ohj. Edvin Laine 1957)
Rintamalotta (Ohj. Aarne Tarkas 1956)
Pojat (Ohj. Mikko Niskanen 1962)
Sissit (Ohj. Mikko Niskanen 1963)
Päämaja (Ohj. Matti Kassila 1970)
Vartioitu kylä 1944 (Ohj. Timo Linnasalo 1978)
Pedon merkki (Ohj. Jaakko Pakkasvirta 1981)
Angelan sota (Ohj. Eija-Elina Bergholm 1984)
Tuntematon sotilas (Ohj. Rauni Mollberg 1985)
Rukajärven tie (Ohj. Olli Saarela 1999)
Pikkusisar (Ohj. Taru Mäkelä 1999)
Hylätyt talot, autiot pihat (Ohj. Lauri Törhönen 2000)
Etulinjan edessä (Ohj. Åke Lindman 2004)
Lupaus (Ohj. Ilkka Vanne 2005)
Tali-Ihantala 1944 (Ohj. Åke Lindman 2007)
Täällä Pohjantähden alla II (Ohj. Timo Koivusalo 2010)
Hiljaisuus (Ohj. Sakari Kirjavainen 2011)
Tuntematon sotilas (Ohj. Aku Louhimies 2017)
Lapin sota

Pojat (Ohj. Mikko Niskanen 1962)
Auf Wiedersehen Finnland (Ohj. Virpi Suutari 2010)
Kätilö (Ohj. Antti J. Jokinen 2015)
Sisu (Ohj. Jalmari Helander 2023)
Muut sodat

Muurmanin pakolaiset (Ohj. Erkki Karu 1927) (Ensimmäinen maailmansota)
Jääkärin morsian (Ohj. Kalle Kaarna 1931) (Ensimmäinen maailmansota)
Jääkärin morsian (Ohj. Risto Orko 1938) (Ensimmäinen maailmansota)
Espanjankävijät (Ohj. Mikael Wahlforss‎ 1980) (Espanjan sisällissota)
War of the Dead (Ohj. Marko Mäkilaakso 2011) (toinen maailmansota)
Liu Jun (koripalloilija)

| Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Kiina> Naisten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Australia 1994 |  |  |
Liu Jun (kiin. 刘军, s. 15. lokakuuta 1969 Hebei) on kiinalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Liu saavutti Kiinan naisten maajoukkueessa olympiahopeaa Barcelonassa 1992 ja MM-hopeaa Australiassa 1994. Lisäksi hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon muun muassa Atlantan kesäolympialaisissa 1996.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Kiinan joukkue – Kesäolympialaiset 1992
4 Cong |
5 Li X. |
6 Liu J. |
7 Wang |
8 Zheng D. |
9 He |
10 Peng |
11 Zheng H. |
12 Zheng X. |
13 Li D. |
14 Liu Q. |
15 Zhan |
Valmentaja Li Y.
Kiinan joukkue – MM-kilpailut 1994
4 Zhang |
5 Li X. |
6 Liu |
7 Wang |
8 Zheng D. |
9 He |
10 Liang |
11 Zheng H. |
12 Zheng W. |
13 Li D. |
14 Ma |
15 Sun |
Valmentaja Chen
Legio X Fretensis

Kirjoitus "LEG X FRI" (Legio X Fretensis) Abu Ghosh, Israel.
Kirjoitus "LEGXF" (Legio X Fretensis), kaiverrettuna kiveen Jerusalemissa.
Legio X Fretensis oli roomalainen legioona. Octavianus perusti sen vuosina 41-40 eaa. riehuneen sisällissodan takia. Legioonan tunnukset olivat härkä, laiva, roomalaisten meren jumala Neptunus ja villikarju.
Vuonna 36 eaa. legioona taisteli voittoisasti Sextus Pompeiusta vastaan Nauluchusin taistelussa ja vuonna 31 eaa. Aktionin taistelussa Marcus Antoniusta vastaan Octavianuksen puolella.
20 eaa. legioona oli Juudean provinssissa, josta se myöhemmin siirrettiin Syyriaan.
Vuonna 58 Fretensis otti osaa Parthian sotaan komentajanaan Gnaeus Domitius Corbulo ja ensimmäisessä juutalaissodassa 66-73 se taisteli juutalaiskapinallisia vastaan ja osallistui muun muassa Jerusalemin piiritykseen ja Masadan vuorilinnoituksen valtaamiseen. Legioona taisteli myös Toisessa juutalaissodassa vuosina 132-135.
Legioona katoaa lähteistä vuonna 410.
Komentajia

Gnaeus Domitius Corbulo
Vespasianus
Titus
Lucilius Bassus
Trajanus
Sextus Julius Severus
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Legio X Fretensis Wikimedia Commonsissa
Edward Dąbrowa: Legio X Fretensis, s. 11–.  Franz Steiner Verlag, 1993.  ISBN 978-3-515-05809-4.  Teoksen verkkoversio.
Pike, John: Roman Army - Legions GlobalSecurity.org.  22.11.2017. Viitattu 16.9.2018 (englanniksi).
Renatus, Flavius Vegetius & Clarke, John: Military institutions of Vegetius, in five books. Translated from the ... Latin, with a preface and notes, by Lieutenant John Clarke Google Books.  390 / käännetty 1767. Viitattu 16.9.2018 (englanniksi).
Perales, Ginger: Reminders of the Tenth Roman Legion Unearthed in Jerusalem NewHistorian.  5.3.2016. Viitattu 16.9.2018 (englanniksi).
Lombardo, Federico: Le preziose testimonianze del TSM sulla X Legio Fretensis a Gerusalemme Terra Sancta Museum.  1.6.2018. Viitattu 16.9.2018 (italiaksi).
Lillesand

Lillesand on kunta ja kaupunki Etelä-Norjassa Agderin läänissä Skagerrakin rannikolla. Kunnan rajanaapureita ovat Kristiansand lännessä, Birkenes pohjoisessa ja Grimstad koillisessa. Kaupunki tunnetaan erityisesti tyypillisenä Sørland-kaupunkina, jossa valkoiset puutalot heijastavat auringonvaloa idyllisessä ja pittoreskissa keskustassa. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 11 419 asukasta.
Historia

Lillesand mainitaan ensimmäisen kerran puutavaran lastaussatamana 1600-luvulla. Paikkakunnan nimi oli aluksi vain Sanden, mutta Kristiansandin perustamisen jälkeen 1641 nimeen lisättiin erotukseksi etuliite lille (pieni).
Lillesand sai kaupankäyntioikeudet 1688 ja sen myötä oikeuden viedä viljaa ja puutavaraa. 1700-luvulla kaupunkiin muutti paljon tanskalaisia kauppiaita ja käsityöläisiä, jotka rakensivat useimmat kaupungin keskustaa edelleen leimaavista valkoisista puutaloista.
Kaupungissa oli Kristian Lofthusin aikaansaamia talonpoikaislevottomuuksia virkamiesten ja porvarien mielivaltaa vastaan 1786–1787, minkä johdosta Lofthus vangittiin loppuiäkseen Akershusin linnakkeeseen. Lillesand sai luotsiasemaoikeudet (norj. ladested) ja kiinteät rajat 1830. Kaupungin kulta-aika oli purjelaivojen rakentamistoiminnan aikana 1875–95. Höyrylaivojen aikakauden alettua 1900-luvun alussa kaupunki taantui ja monet muuttivat Yhdysvaltoihin.
Knut Hamsun vietti paljon aikaa Lillesandissa 1890-luvun alussa, Storgata 16:ssa vuokraamassaan hotellihuoneessa, jossa hän kirjoitti muun muassa teoksensa Mysteerioita (norj. Mysterier).
Media

Lillesandissa ilmestyy paikallislehti Lillesands-Posten.
Kuvia

Kaupunki mereltä nähtynä
Lillesandin kirkko
Tunnettuja henkilöitä

Mads Ellef Langaard (1815–1891), liikemies
Tine Sundtoft (s. 1967), poliitikko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lillesand Wikimedia Commonsissa
Agderin läänin kunnat
Arendal
Birkenes
Bygland
Bykle
Evje og Hornnes
Farsund
Flekkefjord
Froland
Gjerstad
Grimstad
Hægebostad
Iveland
Kristiansand
Kvinesdal
Lillesand
Lindesnes
Lyngdal
Risør
Sirdal
Tvedestrand
Valle
Vegårshei
Vennesla
Åmli
Åseral
Norjan läänit | Norja
Lichfield

| Lichfield Lichfield |
| --- | --- |
 Näkymiä Lichfieldistä: katedraali, Samuel Johnson museo, Quonians Lane, Garrick Theatre.
 fiLichfield 
 52°41′02″N, 1°49′37″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Hallintoalue:  Länsi-Midlands
Kreivikunta:  Staffordshire
Hallinnon tyyppi:  Hallintopiiri
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  8,68 km²
Metropolialue:  331,3 km²
Väestö
Väkiluku (2017):  33 816
Väestötiheys:  3 896 as./km²
Metropolialue:  103 507
Metropolialueen väestötiheys:  312 as./km²
 www.lichfielddc.gov.uk 
Lichfield on noin 34 000 asukkaan katedraalikaupunki (city) ja 104 000 asukkaan hallintopiiri Staffordshiren kreivikunnassa läntisessä Keski-Englannissa, Birminghamista pohjoiseen. Sen nimen taustalla on kolme erikielistä sanaa – brittiläinen lẹ̄to- (’harmaa’), varhaiskymrinkielinen cē¸d (’metsä’)  ja muinaisenglantilainen feld (’aukea paikka’) – ja se tarkoittaa siis kutakuinkin ’aukeaa paikkaa harmaan metsän vieressä’. Hallintopiiriin kuuluu Lichfieldin kaupungin lisäksi Burntwoodin kaupunki ja useita pieniä maalaiskyliä.
Lichfieldin kaupunki on kuuluisa keskiaikaisista kirkoistaan, Lichfieldin tuomiokirkosta ja Church of St Chadista. Asukkaista 98 % on valkoihoisia ja 79 % kristittyjä (koko Englannin keskiarvot ovat 90 % ja 71,8 %).
Lichfieldin tuomiokirkko
Kaupunki oli jo Mercian aikana uskonnollinen keskus, johon pyhä Chad sai perustaa luostarin. Pyhän Chadin jäännöksiä säilytettiin hänen kuoltuaan kirkossa, josta tuli pyhiinvaelluspaikka.
Vuonna 1291 kaupungissa riehui tulipalo joka tuhosi monia rakennuksia, mutta katedraali säilyi vahingoittumattomana. Reformaatio lopetti pyhiinvaeltajien virran ja kaupunki menetti tuloja.
Teollinen vallankumus sai Birminghamin kasvamaan Lichfieldiä merkittävämmäksi keskukseksi.
Kuuluisia asukkaita

Elias Ashmole (1617–1692), vanhojen esineiden keräilijä, syntyi Breadmarketkadulla 1617.
Joseph Addison (1672–1719), esseekirjailija, muutti kaupunkiin lapsena ja kävi siellä koulua.
Samuel Johnson (1709–1784), kirjailija ja sanakirjan tekijä, syntyi Lichfieldissä 1709.
David Garrick (1717–1779), näyttelijä, asui kaupungissa lapsena ja oli Samuel Johnsonin opetuksessa.
Erasmus Darwin (1731–1802), lääkäri ja tiedemies, asui kaupungissa 1756–1781.
Anna Seward (1742–1809), runoilija ja ’Lichfieldin joutsen’, muutti kaupunkiin 1750 ja asui siellä loppuelämänsä.
Richard Lovell Edgeworth (1744–1817), poliitikko ja keksijä, asui Stowe Housessa 1700-luvun loppupuolella.
Thomas Day (1748–1789), omalaatuinen lastenkirjailija, asui lyhyen aikaa Stowe Housessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lichfield Wikimedia Commonsissa
Katedraalin kotisivu
Käännös suomeksi
Lepäävä poika

| Lepäävä poika |
| --- | --- |

Nimi:  Lepäävä poika
Tekijä:  Magnus Enckell
Valmistumisvuosi:  1892
Teostyyppi:  Maalaus
Korkeus:  54,00  cm
Leveys:  57,00  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum, Suomi
Lepäävä poika on Magnus Enckellin hiili- ja vesivärityö pahville liimatulle paperille vuodelta 1892. Työ lahjoitettiin Ateneumin taidemuseolle 1893.
Lepäävästä pojasta näkyy, että Magnus Enckell oli symbolisten kysymysten äärellä. Hän halusi korostaa jotain muuta kuin koreilua; hänen välineitään olivat viiva ja värin niukkuus, joiden yhdistymisen kautta asian täytyi tulla esille. 
Enckell haki ihmisen persoonallisuutta ja oli kiinnostunut puberteetti-ikäisistä. Hän näki esipuberteetin aikana, jolloin ihminen on puhtaimmillaan ja ihminen, jumaluus sekä luonto ovat yhtä. Lepäävä poika -piirustuksessa esipuberteettinen poika, tuon suuren viisauden haltija, pohtii asioita pieluksellaan leväten.
Enckell kirjoitti tavoitteestaan: "Persoonallisuutta, joka loistaa ihmisen sisältä, eikä vaihtele joka säässä, sitä etsin".
Keväällä 1891 Enckellin taiteelle oli Pariisin matkalla suuri merkitys. Hän opiskeli tuolloin Académie Julianissa, jolloin hän oli keskellä ajan muotivirtausta, symbolismia ja siihen liittyviä asioita.
Aiheesta muualla

Teos Suomen Kansallisgallerian sivuilla: Kokoelmat: Lepäävä poika.
Liu Qing (koripalloilija)

| Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Kiina> Naisten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 |  |  |
|  Pronssia | Los Angeles 1984 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Brasilia 1983 |  |  |
Liu Qing (kiin. 柳青, s. 6. elokuuta 1964 Hunan) on kiinalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Liu saavutti Kiinan naisten maajoukkueessa muun muassa olympiahopeaa Barcelonassa 1992, olympiapronssia Los Angelesissa 1984 ja MM-pronssia Brasiliassa 1983. Hän kuului Kiinan kokoonpanoon myös Soulin kesäolympialaisissa 1988 ja vuosien 1986 sekä 1990 MM-kilpailuissa.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Kiinan joukkue – MM-kilpailut 1983
4 Chen |
5 Ba |
6 Liu M. |
7 Song |
8 Qiu |
9 You |
10 Xiu |
11 Zheng |
12 Xian |
13 Zhang H. |
14 Liu Q. |
15 Zhang Y. |
Valmentaja Yang
Kiinan joukkue – Kesäolympialaiset 1984
4 Chen |
5 Li |
6 Ba |
7 Song |
8 Qiu |
9 Wang |
10 Xiu |
11 Zheng |
12 Cong |
13 Zhang H. |
14 Liu |
15 Zhang Y. |
Valmentaja Yang
Kiinan joukkue – Kesäolympialaiset 1992
4 Cong |
5 Li X. |
6 Liu J. |
7 Wang |
8 Zheng D. |
9 He |
10 Peng |
11 Zheng H. |
12 Zheng X. |
13 Li D. |
14 Liu Q. |
15 Zhan |
Valmentaja Li Y.
Leri Leskinen

Leri Jari Johannes Leskinen (alun perin Jari Johannes Leskinen, s. 24. syyskuuta 1967 Helsinki) on suomalainen säveltäjä, muusikko ja yrittäjä. Hänen instrumenttinsa on piano ja muut kosketinsoittimet. Leskinen on säveltänyt ja tuottanut musiikkia muun muassa Samuli Edelmannille, lauluyhtye Rajattomalle ja Sakari Kuosmaselle. Hänen säveltämiään ovat muun muassa Levottomat- ja Kuutamolla-elokuvien tunnuslaulut. Levottomat-elokuvan musiikista hän sai Jussi-palkinnon. Hän on säveltänyt musiikin marraskuussa 2007 ensi-iltansa saaneeseen elokuvaan Joulutarina. Yhdessä Kim Kuusen kanssa hän on säveltänyt "Pohjantähtimarssin".
Leskinen on säveltänyt musiikkia myös TV-sarjoihin ja mainoksiin. Muun muassa Finnair on käyttänyt Leskisen säveltämää musiikkia vuodesta 1995, viimeksi mainoselokuvissaan Poro ja Panda. Leskinen esiintyi myös Idols-laulukilpailun kaikilla tuotantokausilla toimien bändin johtajana ja soittaen kosketinsoittimia.
Leskinen on toiminut Vain Elämää -sarjan kapellimestarina ja sovittajana kaikilla tuotantokausilla.
Leri Leskinen toimii Helsingin Punavuoressa toimivan studioyrityksen vetäjänä. Hän toimii myös tuottajana ja A&R -tehtävissä Warner Music Finlandissa.
Yksityiselämä

Leskisen ensimmäinen vaimo oli laulaja Anna Hanski ja heillä on tytär. Leskinen oli toisen kerran naimisissa personal trainer Kristiina Leskisen kanssa. He jättivät avioerohakemuksen vuoden 2019 lopussa, mutta peruivat sen. Leskinen haki uudestaan eroa, nyt yksin, syyskuussa 2022. Heillä on kolme yhteistä lasta Vaimo on kertonut medialle syyksi avioliiton ulkopuolisen suhteen.
Lorenzo Luzuriaga

Lorenzo Luzuriaga vuonna 1928.
Lorenzo Luzuriaga (1889–1959) on Ramón Ruiz Amadon lisäksi espanjalaisen sosiaalipedagogiikan toinen tienraivaaja, joka eli suuren osan elämästään maanpaossa Argentiinassa. Hän edusti vahvasti vasemmistolaiseen liikehdintään yhteydessä olevaa liberaalista pedagogiikkaa. Hän näki sosiaalipedagogiikan olevan kiinteässä yhteydessä politiikkaan. Hänen mielestään kasvatus ei ole mikään passiivinen elementti, joka vain ottaa vaikutteita yhteiskunnasta, vaan se on myös dynaaminen tekijä, joka muokkaa ja muuttaa yhteiskuntaa.
Luzuriaga on kuitenkin espanjalaisessa sosiaalipedagogiikassa kiistelty hahmo. Esimerkiksi José María Quintana Cabanas on sitä mieltä, että Luzuriagan yhteydessä ei voida puhua sosiaalipedagogiikasta vaan täytyy tyytyä puhumaan sosiologiasta.
Kirjallisuutta

Pedagogía Social y Polítíca, 1954
Läykkälä

| Läykkälä |
| --- | --- |
Kaupunki:  Ikaalinen
Koordinaatit:  61°45′31″N, 023°04′34″E
Kaupunginosa nro:  7
Postinumero(t):  39500
Läykkälä on kylä sekä nykyisin Ikaalisten 7. kaupunginosa.
Läykkälä tunnetaan kylänä jo vuoden 1540 maakirjassa. Tällöin kylässä oli neljä taloa: Kamrat eli Lankinen, Läykki, Palomäki sekä Suppa eli Riihikoi. Viimeksi mainittu yhdistettiin Läykkiin viimeistään 1590-luvulla.
Lera Auerbach

Lera Auerbach (ven. Лера Ауэрбах, s. 21. lokakuuta 1973, Tšeljabinsk) on venäläinen säveltäjä, pianisti, kirjailija ja kuvanveistäjä.
Auerbach teki Carnegie Hall -debyyttinsä toukokuussa 2002, jolloin hän esitti Gidon Kremerin ja Kremerata Baltican kanssa oman sarjansa viululle, pianolle ja orkesterille. Vuonna 2005 hänelle myönnettiin Saksasta Schleswig-Holsteinin musiikkijuhlien Hindemith-palkinto.
Useat orkesterit, kokoonpanot ja yhtyeet ovat tilanneet Auerbachilta teoksia. Hän on esiintynyt laajalti myös soolopianistina tunnetuissa konserttisaleissa, muun muassa Moskovassa, Tokiossa, New Yorkissa, Münchenissä, Oslossa, Chicagossa ja Washington (DC):ssä. Hän on julkaissut myös runoutta ja proosaa venäjän kielellä.
Auerbachin tuotantoon kuuluu muiden sävellysten ohella:
24 preludia pianolle ja viululle
4 jousikvartettoa ja muuta kamarimusiikkia
a cappella -ooppera
baletti kolmessa näytöksessä
kappaleita pianolle ja laulajalle.
Kirjoja

Sorokolunie (1995)
Stupienki v vechnost (1998)
Gannoverskie tetradi (2003)
Lontoon pommi-iskut 21. heinäkuuta 2005

Lontoon pommi-iskut 21. heinäkuuta 2005 olivat neljän pommiräjähdyksen sarja. Neljästä pienestä pommiräjähdyksestä kolme sattui metrossa, yksi linja-autossa. Räjähdykset eivät aiheuttaneet henkilövahinkoja, johon vaikutti se, että pelkästään pommien sytyttimet räjähtivät. Pommi-iskusarjan yritys tapahtui kaksi viikkoa kuolinuhreja vaatineiden räjähdysten jälkeen.
Viidennen pommin räjäytys jäi kokonaan toteutumatta kun tekijä jätti pommin osat puistoon, jonka jälkeen poliisi pidätti hänet.
Seuraavana päivänä Lontoon poliisi ampui brasilialaisen Jean Charles de Menezesin. Myöhemmin todettiin, että hänellä ei ollut mitään tekemistä räjähdysten tai muun järjestäytyneen rikollisen toiminnan kanssa. Myöhemmin poliisi pidätti neljä arabimiestä epäiltyinä iskuista.[lähde? ]
Räjähdykset > Räjähdykset maanalaisessa

12.26 BST – räjähdys Shepherd’s Bushin metroasemalla
12.30 BST – räjähdys Ovalin metroasemalla
12.45 BST – räjähdys Warren Streetin metroasemalla
Räjähdykset > Räjähdys linja-autossa

13.30 BST – räjähdys kaksikerrosbussissa numero 26 matkalla Waterloosta Hackney Wickiin, räjähdys tapahtui Hackney Roadilla Colombia Roadin kulmassa Bethnal Greenissa.[lähde? ]
Karttakuva räjähdyspaikoista maanalaisessa
Leikkaus (talouspolitiikka)

Leikkaus tarkoittaa (esimerkiksi valtion budjetin) menojen vähentämistä. Sopeutus voi olla leikkaus tai veronkorotus.
Joulukuussa 2022 Suomen valtiovarainministeri totesi julkisen talouden alijäämän niin suureksi, että tarvittaisiin 9 miljardin euron sopeutus. Marinin hallituksen lopulla se esitti listan potentiaalisista leikkauksista ja puolsi lisäksi arvonlisäveron, maapohjan kiinteistöveron ja tupakkaveron korotusta. Tällöin 81 % suomalaisista halusi, että julkinen velkaantuminen käännetään laskuun, 13 % ei halunnut. 57 % halusi mieluiten leikata menoja, 25 % korottaa veroja.
Vuonna 2022 peräti 75 % suomalaisista katsoi, että nykyisen tapaisiin julkisiin palveluihin ei ole varaa tulevaisuudessa vaan niitä pitää leikata. Vain 29 % olisi suostunut korkeampiin veroihin. Professori Niku Määttäsen mukaan voi leikata vaarantamatta hyvinvointivaltion ideaa, esimerkiksi jo hyvin koulutettujen ihmisten aikuiskoulutus, tutkinnoista kertyvä työeläke ja maataloustuet. Valtion budjetti kaksinkertaistui vuosina 2007 - 2023.
Leikkausten vaikeus

HS-analyysin mukaan leikkaukset ovat poliittisesti vaikeita ja vaativat kovan julkisen paineen kestämistä. Esimerkiksi Marinin hallitus peruutti kaikki tekemänsä leikkaustyyppiset päätökset.
Vaikutus talouteen

Alberto Alesina, Carlo Favero ja Francesco Giavazzi totesivat kirjassaan, että talouskuri voi kasvattaa kansantuotetta, kun menoleikkaukset lisäävät yksityisiä investointeja ja kulutusta sekä vientiä.
Tanskan menoleikkauksia analysoinut tutkimus totesi, että isot rakenteelliset leikkaukset voivat lisätä talouskasvua muuttamalla tulevaisuudenodotuksia veroista ja julkisista menoista. Sen sijaan vähittäiset, ei-rakenteelliset leikkaukset saattavat keynesiläisen mallin mukaisesti vähentää kysyntää.