stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Schröder
Henkilöitä

Adolf Schröder (1938–2008), saksalainen käsikirjoittaja ja taksinkuljettaja
Anne Schröder (s. 1994), saksalainen maahockeypelaaja
Barbet Schroeder (s. 1941), ranskalainen elokuvaohjaaja
Christa Schroeder (1908–1984), Hitlerin sihteeri
Christian Friedrich Schröder (1722–1789), saksalais-suomalainen arkkitehti
Dennis Schröder (s. 1993), saksalainen koripalloilija
Edward Schroeder (1911–2005), yhdysvaltalainen pikaluistelija ja pikaluisteluvalmentaja
Ernst Schröder (1841–1902), saksalainen matemaatikko
Felicia Schroeder (s. 1986), yhdysvaltalainen jalkapalloilija
Frank Schröder (s. 1962), saksalainen maastohiihtäjä
Georg Engelhard Schröder (1684–1750), ruotsalainen piirtäjä, muotokuva- ja historiamaalari ja hovin taloudenhoitaja
Gerco Schröder (s. 1978), hollantilainen esteratsastaja
Gerhard Schröder (1910–1989), saksalainen kristillisdemokraattinen poliitikko ja ministeri
Gerhard Schröder (s. 1944), saksalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, Saksan liittokansleri 1998–2005
Gustaf Schröder (1924–1912), ruotsalainen metsämies ja kirjailija
Hermine Schröder (1911–1978), saksalainen kuulantyöntäjä
Ilo Schroeder (1875–1947), suomalainen opettaja, rajakomendantti ja tullinhoitaja
Jaap Schröder (1925–2020), alankomaalainen viulisti, kapellimestari ja pedagogi
Jordan Schroeder (s. 1990), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Julia Schröder (s. 1978), saksalainen viulisti
Konstantin Schröder (1808–1868), suomalainen runoilija ja sanomalehtimies
Kristina Schröder (s. 1977), saksalainen poliitikko ja ministeri
Rob Schroeder (1926–2011), yhdysvaltalainen Formula 1 -kuljettaja
Ted Schroeder (1921–2006), yhdysvaltalainen tennispelaaja
Willy Schröder (1912–1990), saksalainen kiekonheittäjä
Henkilöitä > Kuvitteellisia henkilöitä

Schroeder, suom. Amadeus, hahmo Tenavat-sarjakuvassa
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Sara Hershkowitz

Sara Hershkowitz
Sara Hershkowitz on yhdysvaltalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.
Hershkowitz on lähtöisin Los Angelesista. Hän sai kandidaatin arvon laulussa Manhattan School of Musicissa. Lisäksi hän opiskeli Aix-en-Provencen festivaalin Académie lyriquessa ja osallistui Salzburgin musiikkijuhlien nuorten laulajien hankkeeseen. Hershkowitz oli kiinnitettynä Bremenin teatteriin oopperalaulajana vuosina 2007–2012. Hänen oopperaohjelmistoonsa on kuulunut rooleja muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Johann Strauss II:n, Engelbert Humperdinckin, Jacques Offenbachin, Richard Straussin,, Benjamin Brittenin, Alexander von Zemlinskyn ja György Ligetin teoksissa. Hershkowitzin konserttiohjelmistoon kuuluneiden teosten joukossa ovat olleet muiden muassa Antonio Vivaldin Gloria, Ludwig van Beethovenin yhdeksäs sinfonia ja Johannes Brahmsin Saksalainen sielunmessu. Vuonna 2019 Hershkowitz loi Claire Claremontin roolin Michael Wertmüllerin teoksen Diodati. Unendlich kantaesityksessä.
Hershkowitz voitti yleisöpalkinnon Wienin Klassik-Mania-laulukilpailussa. Vuonna 2020 hän sai kolmannen ehdokkuutensa parhaan laulajan kategoriassa Opernweltin kilpailussa. Hershkowitz on toiminut myös laulaja-lauluntekijänä pseudonyymillä Sara Shiloh Rae yhtyeessään Bluebird Junction. Hän on tulkinnut klassisen ohjelmistonsa lisäksi bluegrassiin, americanaan tai kansanmusiikkiin luettavaa musiikkia.
Sami Saarinen (salibandyn pelaaja)

| Sami Saarinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Sami Saarinen
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1989 (ikä 35) Hämeenlinna
Salibandyn pelaaja
Pelipaikka:  laitahyökkääjä, keskushyökkääjä, puolustaja
Pelinumero:  28
Pituus:  173 cm
Sami Saarinen (s. 17. maaliskuuta 1989) on suomalainen salibandyn pelaaja. Laitahyökkääjänä pelaava Saarinen saavutti Salibandyliigassa pelaavan TPS:n riveissä SM-hopeaa. Saarinen on pelannut myös Sveitsissä Floorball Thurgaussa saavuttaen liiganousun sekä Grasshopper Club Zürichissä saavuttaen Sveitsin Cup-mestaruuden. Saarinen on edustanut seurajoukkueista myös Trackersiä ja ruotsalaista Onyx Innebandyä. Koronaviruspandemian aikana Saarinen pelasi kevään 2021 lainalla sveitsiläisessä UHC Waldkirch-St. Gallenissa.
Saarinen pelasi Suomessa (Salibandyliiga ja Fliiga) 246 ottelua tehden 178 pistettä. Saarinen pelasi myös 84 ottelua Divarissa tehden 162 tehopistettä. Kaudella 2012–2013 Saarinen voitti Divarin pistepörssin 79 pisteellä. Sveitsissä vuonna 2007 järjestetyissä nuorten MM-kisoissa Saarinen edusti Suomea saavuttaen MM-pronssia. Vuonna 2021 Saarinen toimi Steelersin miesten F-liiga-joukkueen väliaikaisena päävalmentajana.
Saarisen serkku on jääkiekkoilija Juuso Vainio.
Aiheesta muualla

https://www.steelersry.fi/uutiset/node/sami-saarinen-astuu-valiaikaisesti-steelersin-edustusjoukkueen-paavalmentajan-tontille-iso-haaste-mutta-hyvat-lahtokohdat-selviytya
Selinus (täsmennyssivu)

Selinus (m.kreik. Σελινοῦς, Selinūs tai Selinous, lat. Selinus) voi viitata seuraaviin:
Selinus, antiikin aikainen kaupunki Sisiliassa
Selinus, antiikin aikainen kaupunki Kilikiassa
Seleinus eli Selinus, antiikin aikainen kaupunki Peparethoksen (nyk. Skópelos) saarella Kreikassa
Selinoúntas, antiikin Selinus, joki Akhaiassa Kreikassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Selinus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ruostehiirihaukka

| Ruostehiirihaukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Alaheimo::  Buteoninae
Suku::  Hiirihaukat Buteo
Laji::  lineatus
Kaksiosainen nimi
 Buteo lineatus  (J.F. Gmelin, 1788) 
Katso myös
   Ruostehiirihaukka Wikispeciesissä   Ruostehiirihaukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruostehiirihaukka (Buteo lineatus) on pohjoisamerikkalainen päiväpetolintu.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 43–61 cm, siipien kärkiväli 92–107 cm ja paino 550–700 g. Naaras on koirasta suurempi. Aikuisen linnun hartiat ja rinta ovat punaruskeat, myös vatsapuoli on ruskea, ja selkäpuolelta se on tumma lukuisin valkoisin pilkuin. Koivet ja vahanahka ovat keltaiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Lajista tunnetaan viisi alalajia. Vanhin yksilö on ollut 19 vuotta 11 kuukautta vanha.
Esiintyminen

Ruostehiirihaukat elävät Pohjois-Amerikassa Yhdysvaltain itärannikolla Meksikonlahdelta Kanadan rajalle, länteen Ontarioon ja Quebeciin ja sieltä etelään Sierra Nevadan vuoristoon Kaliforniassa. Sen elinympäristön ala on noin 3,5 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on noin 100 000 yksilöä. Pohjoisimmat populaatiot ovat muuttolintuja ja ne talvehtivat Meksikon keski- ja pohjoisosissa. Kahdesti se on tavattu Pohjois-Atlantilla syysmuutolla harhautuneena, jolloin se on laskeutunut laivaan lepäämään ja tullut havaituksi Euroopan puolella.
Elinympäristö

Laji asuu metsissä, metsäisillä puroilla, jokien varsilla, soilla ja voi muuttaa avoimemmille asuinseuduille talvisin.
Lisääntyminen

Reviirin koko on noin 1,92 neliökilometriä. Laji on yksiavioinen. Pesä sijaitsee korkealla lehtipuun oksistossa 6–15 m maanpinnasta. Naaras munii kolme tai neljä munaa, joita molemmat puolisot hautovat yhteensä noin 33 päivää. Poikaset kuoriutuvat eriaikaisesti. Koiras saalistaa perheelle ruokaa, jonka naaras paloittelee pienille poikasille. Poikaset lähtevät pesästä noin kuuden viikon ikäisinä ja vanhemmat huolehtivat niistä vielä 8–10 viikkoa. Laji on sukukypsä yksivuotiaana.
Ravinto

Ruostehiirihaukat syövät enimmäkseen pikkujyrsijöitä oaravien ja jänisten kokoisiin asti. Ne syövät myös pikkulintuja, liskoja, käärmeitä, sammakoita, rapuja ja isokokoisia hyönteisiä.
Santa’s United

Santa’s United ry on 2015 perustettu rovaniemeläinen salibandyn erikoisseura. Seura syntyi kahden rovaniemeläisen (RSB-Team ry ja Napapiirin salibandy ry) seuran yhdistettyä voimansa. Seuran perustajina toimivat yhdistyneiden seurojen hallitukset. Seurassa oli heti ensimmäisellä kaudella kymmenen sarjajoukkuetta Salibandyliiton alaisissa sarjoissa. Juniorikerhoja ensimmäisellä kaudella oli yli kolmekymmentä ja aikuiskerhoja 3–4 ryhmää.
Seuran miesten edustusjoukkue pelaa 2. divisioona. Naisten edustusjoukkue pelaa 2. divisioonassa.
Historia

Rovaniemellä 1995–1997 välillä syntyi kaksi salibandyseuraa Napapiirin salibandy ja RSB-Team. Molemmat järjestivät toimintaa aikuisille ja junioreille. Seurayhdistymisestä on puhuttu erinäisissä yhteyksissä lähes molempien seurojen syntymästä saakka. Isoin askel tuli RSB-Teamin lähdettyä mukaan Salibandyliiton järjestämään seurakehittämisjaksolle, jonne hyväksyttiin mukaan kymmenen seuraa, jossa mukana mm. Seinäjoen Peliveljet, Tampereen Ilves, SB Vaasa, Kirkkonummi Rangers ja monia muita hienoja seuroja ympäri Suomen. Siellä seura asetti tärkeimmäksi tavoitteeksi seurayhdistymisen. Saman tien järjestettiin tapaaminen NSB:n kanssa ja sieltäkin oltiin kiinnostuneita, mutta työ ei ottanut askeleita eteenpäin heti sen jälkeen. Kevät ja kesä mentiin yhdistymisen kannalta hiljaiseloa, kunnes syksyllä 2013 kaikki loksahti kohdilleen. Molemmat seurat tekivät vuosikokouksissaan virallisen päätöksen yhdistymisestä helmikuussa 2014.
Kaudella 2014–2015 yhdistettiin jo vahvasti edustusjoukkueita sekä naisissa että miehissä. Myös junioritoiminta rakennettiin yhteisen suunnitelman mukaisesti. Samalla osallistettiin jäsenistöä ahkeraan, kun rakennettiin seuralle arvoja ja tarkoitusta. Jäsenistön kanssa yhdessä tehtiin myös seuralle yhden ja kolmen vuoden tavoitteet.
Kotihalli

Seuran edustusjoukkueiden pääareena vuoden 2017 alusta alkaen on ollut uusi Ounasrinteen liikuntahalli, jonka pintana on massalattia (40 x 20m) ja katsojakapasiteetti on noin 300 katsojaa.
Tunnukset > Peliasu

Santa’s United pelaa kotipelinsä punaisella paidalla. Vieraspaidan väri on turkoosi. Käytössä on mustat shortsit ja sukat, joita vaihdellaan pelistä riippuen. Peliasut ovat Oxdogin valmistamia.
Selina Rutz-Büchel

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Selina Rutz-Büchel |  Selina Rutz-Büchel |  Selina Rutz-Büchel |  |
Maa:   Sveitsi
Naisten yleisurheilu
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Praha 2015 | 800 m |  |
|  Kultaa | Belgrad 2017 | 800 m |  |
Selina Rutz-Büchel (o.s. Büchel, s. 26. heinäkuuta 1991 Mosnang) on sveitsiläinen keskimatkojen juoksija.
Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 Rutz-Büchel saavutti pronssia 800 metrillä omalla ennätysajallaan 2.02,74. Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 hän jäi semifinaaliin. Sopotin sisäratojen MM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui 800 metrillä neljänneksi juostuaan loppukilpailussa ajan 2.01,06. Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 hän voitti kultaa 800 metrillä ajalla 2.01,95. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui 800 metrin välierissä.
Rutz-Büchel sijoittui 800 metrillä neljänneksi Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui saman matkan välierissä. Hän voitti toistamiseen sisäratojen Euroopan-mestaruuden 800 metrillä Belgradissa 2017 Sveitsin ennätysajalla 2.00.38. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 800 metrin välierissä. Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 hän sijoittui 800 metrillä kuudenneksi ja saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa seitsemänneksi. Hän karsiutui 800 metrin välierissä Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019, alkuerissä Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja välierissä Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021.
Rutz-Büchelin ennätys 800 metrin juoksussa on 1.57,95, jonka hän juoksi Saint-Denisissä heinäkuussa 2015. Se on myös Sveitsin ennätys. Sisäradoilla hän on juossut maansa ennätykseksi 800 metrillä 2.00,38 (2017) ja ulkoradoilla 1 000 metrillä 2.35,58 (2020).
Rutz-Büchel sairasti koronan huhtikuussa 2021 ja sen jälkeisen pitkäaikaisen koronataudin vuoksi lopulta lopetti urheilu-uransa.
Shannon Sigrist

| Shannon Sigrist> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1999 (ikä 25) Hombrechtikon, Sveitsi
Kansalaisuus:   Sveitsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  167 cm
Paino:  67 kg
Seura
Seura:  Linköping HC
Sarja:  SDHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  SC Weinfelden (SWHL A)   ZSC Lions (SWHL A)  
Shannon Sigrist (s. 20. huhtikuuta 1999 Hombrechtikon) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka edustaa SDHL-joukkue Linköping HC:ta.
Sigrist on EHC Uzwilin kasvatti. Hän pelasi pääsarjatasolla ensimmäisen kerran kaudella 2013-2014 SC Weinfeldenin joukkueessa. Vuonna 2015 hän siirtyi ZSC Lionsiin pelaten samalla myös juniorijoukkue Rapperswilissä. Kaudeksi 2018-2019 Sigrist siirtyi takaisin SC Weinfeldeniin, jossa pelasi kaksi kautta ennen kuin teki heinäkuussa 2020 kaksivuotisen sopimuksen ruotsalaisen Linköping HCn kanssa.
Sigrist edusti Sveitsin maajoukkuetta vuoden 2018 talviolympialaisissa. Hän pelasi turnauksessa kuusi ottelua ilman tehopisteitä.
Saksi-Wittenbergin herttuakunta

Saksi-Wittenbergin herttuakunta (saks. Herzogtum Sachsen-Wittenberg) oli keskiaikainen Pyhään saksalais-roomalaiseen keisarikuntaan kuulunut herttuakunta, jonka pääkaupunkina toimi Wittenberg. Herttuakunta oli olemassa vuodesta 1296 vuoteen 1356.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saksi-Wittenbergin herttuakunta Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Duchy of Saxe-Wittenberg
Käännös suomeksi
Ruostejärvi

| Ruostejärvi |
| --- | --- |
 Eerikkilän urheiluopiston rantasauna Ruostejärven rannalla.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°43′04″N, 23°46′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Turpoonjoen valuma-alue (35.98)
Laskujoki:  Ruostejoki 
Järvinumero:  35.987.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,6 m 
Rantaviiva:  11,763 km 
Pinta-ala:  1,73647 km² 
 fiRuostejärvi 
Ruostejärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu  Turpoonjoen alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen, jossa Tapolan–Kyynärän valuma-alue sijaitsee.
Maantiede

Järven pinta-ala on 174 hehtaaria ja sen pituus on 2,4 kilometriä ja leveys 1,6 kilometriä. Siihen laskee 14 metsäojaa. Järven luusua sijaitsee Myllylahdessa järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 3,2 kilometriä pitkä Ruostejoki, joka laskee Tapolanjärveen.
Järven rantaviiva on 12 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Järven rannat ovat harvoin suota. Pirttiniemennokka, Kurjenniemi ja Sarkinniemi sekä pitkä Toralahti tekevät järvestä vaihtelevan. Järvessä on seitsemän pientä saarta.
Rannoille on rakennettu runsaasti loma-asuntoja, joille johtaa tiet valtatieltä 2 ja yhdystieltä 2824.
Luonnontila

Ruostejärvi on kirkasvetinen ja karu järvi. Veden ravinnepitoisuudet ovat kohtalaisia. Fosforin pitoisuudet ovat alhaisia ja typpeä on kohtuullisen vähän. Järven happitilanne on heikko Leppilammilla ja Toralahdella, mutta muualla se on tyydyttävä. Lämpökerrostuneisuudesta johtuen alusvesissä on kuitenkin toistuvasti hapettomia kausia.
Vuonna 2005 järvellä suoritettiin koekalastus, jonka perusteella ehdotettiin kalojen biomassan pienentämistä hoitokalastuksella. Hoitokalastuksella voidaan kääpiöityneen kalakannan kookkaitten kalojen suuruusluokkia kasvattaa isommiksi. Hoitokalastuksia on suoritettu toistaiseksi vuosina 2007 ja 2008. Järven kasvillisuutta on silmäilemällä tutkittu. Järven vesikasvillisuus on runsaslajista ja se pitää sisällään pohja-, ranta ja kelluvavartisia kasvilajeja. Tutkinnan perusteella suositeltiin kasvillisuuden niittoa ainakin Toralahden salmessa, mikä on parantanut lahden hapettomuustilannetta.
Järvessä olevia kalalajeja ovat ahven, hauki, kiiski, muikku, salakka, särki. Järveen on myös istutettu muikkua (1990-luku), siikaa (2000-luku) sekä kuhaa ja järvitaimenta (2005 ja 2007).
Virkistys

Järveä kiertää retkeilyreitistö, joka on yhteydessä Liesjärven kansallispuiston retkeilyreitistöön. Reitistön lähtöpaikkana voi pitää Hämeen luontokeskusta, joka sijaitsee järven etelärannalla lähellä Ruostejokea. Reitti ulottuu länteen Toralahden taakse ja itäpuolen kautta kiertäen järven pohjoisrannalla sijaitsevalle  Eerikkilän urheiluopistolle ja sieltä pohjoiseen. Toralahden länsirannalla on leirikeskus.
Historia

Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi oli "Ruostjärvi".
Aiheesta muualla

Ruostejärven suojeluyhdistys: Verkkosivut
(35.9)
Sekstantin kääpiögalaksi

| Sekstantin kääpiögalaksi |
| --- | --- |
 Galakseja 500 000 valovuoden säteellä Maasta. Sekstantin kääpiögalaksi sijaitsee kuvassa ylhäällä vasemmalla.
Tähdistö:  Sekstantti
Rektaskensio:  10h 13m 02,9s
Deklinaatio:  -01° 36′ 53″
Punasiirtymä:  0,000747
Säteisliike:  224 km/s
Etäisyys:  90 000 pc
Galaksijoukko tai -ryhmä:  Paikallinen ryhmä
Sekstantin kääpiögalaksi on Sekstantin tähdistön suunnassa sijaitseva kääpiösferoidigalaksi, joka kuuluu Paikalliseen ryhmään. Galaksi sijaitsee noin 90 000 parsekin päässä Maasta, ja etääntyy siitä nopeudella 224 km/s. Galaksi on Linnunradan satelliittigalaksi.
Aiheesta muualla

Sextans Constellation Constellation Guide. Viitattu 11.11.2018 (englanniksi).
Paikallisen ryhmän galaksit
| --- | --- |
Kierteisgalaksit:  Andromeda | Linnunrata | Kolmio
Elliptiset galaksit:  M110 | M32
Epäsäännölliset galaksit:  Andromeda IV | Feeniksin kääpiögalaksi | Leo A | IC 10 | IC 1613 | Kalojen kääpiögalaksi | NGC 3109 | Pieni Magellanin pilvi | Sextans A | Sextans B | Suuri Magellanin pilvi | UGC-A 86 | UGC-A 92 | Wolf-Lundmark-Melotte
Kääpiöellipsigalaksit:  Barnardin galaksi | GR 8 | Jousimiehen kääpiögalaksi | IC 5152 | NGC 147 | Pegasuksen kääpiögalaksi | Vesimiehen kääpiögalaksi
Kääpiösferoidigalaksit:  Andromeda I | Andromeda II | Andromeda III | Andromeda V | Ilmapumpun kääpiögalaksi | Ison karhun I kääpiögalaksi | Ison karhun II kääpiögalaksi | Jousimiehen kääpiöellipsigalaksi | Kassiopeian kääpiögalaksi | Kuvanveistäjän kääpiögalaksi | Kölin kääpiögalaksi | Leo I | Leo II | Lohikäärmeen kääpiögalaksi | NGC 185 | Pegasuksen kääpiösferoidigalaksi | Pienen karhun kääpiögalaksi | Sekstantin kääpiögalaksi | Sulatusuunin kääpiögalaksi | Tukaanin kääpiögalaksi | Valaan kääpiögalaksi
Mahdolliset jäsenet:  2318-42 | Argon kääpiögalaksi | Camelopardalis A | Kauriin kääpiögalaksi | NGC 404 | NGC 1560 | NGC 1569 | Sextans C | UGC 9128 | UKS 2323-326
Saksi-Anhaltin maapäivät

Maapäivät kokoontuu tässä rakennuksessa.
Maapäivien nykyinen kokoonpano puolueittain.
Saksi-Anhaltin vuoden 2019 maapäivävaalien voittajat puolueittain yhden edustajat vaalipiireistä
Saksi-Anhaltin maapäivät (saks.  Landtag von Sachsen-Anhalt) on Saksan osavaltion Saksi-Anhaltin yksikamarinen lakia säätävä elin. Se kokoontuu Magdeburgissa. Vuoden 2019 maapäivävaaleissa sinne valittiin 119 edustajaa.
Maapäivien edustajat valitaan joka viides vuosi järjestettävissä vaaleissa, joissa käytetään sekavaalitapaa ja 5 % äänikynnystä, jonka ylittäminen vaaditaan jotta maapäiviltä voisi saada paikkoja. Maapäivien edustajista 43 valitaan yhden edustajan vaalipiireissä, ja loput määräytyvät puoluelistojen perusteella. Äänestäjillä on kaksi ääntä: "ensimmäinen ääni" ehdokkaille kussakin yksittäisessä vaalipiirissä ja "toinen ääni" puoluelistalle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Maapäivien viralliset sivut (saksaksi)
Saksan osavaltioparlamentit
Ala-Saksin maapäivät
Baden-Württembergin maapäivät
Baijerin maapäivät
Berliinin edustajainhuone
Brandenburgin maapäivät
Bremische Bürgerschaft
Hamburgische Bürgerschaft
Hessenin maapäivät
Mecklenburg-Etu-Pommerin maapäivät
Nordrhein-Westfalenin maapäivät
Rheinland-Pfalzin maapäivät
Saarlandin maapäivät
Saksin maapäivät
Saksi-Anhaltin maapäivät
Schleswig-Holsteinin maapäivät
Thüringenin maapäivät
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Landtag of Saxony-Anhalt
Käännös suomeksi
Savoijin kuninkaallisen suvun asuinrakennukset

Torinon kuninkaallinen palatsi yöllä
Savoijin kuninkaallisen suvun asuinrakennukset on Unescon maailmanperintöluettelon kohde, johon kuuluu useita Savoijin kuningashuoneen rakennuttamia rakennuksia Torinossa ja sen ympäristössä Torinon metropolikaupungin alueella.
Rakennusten historia alkoi vuonna 1562, jolloin Savoijin kuningashuoneen hallitsija Emmanuel Philibert päätti siirtää edustuspaikkansa Chambérystä Torinoon. Ruhtinaskunnan uusi pääkaupunki oli vielä tuolloin pieni linnoitettu keskiaikainen kaupunki, jossa renessanssin kulttuurinen vaikutus ei ollut vaikuttanut. Emmanuel Philibertin ja hänen seuraajiensa 1600- ja 1700-lukujen rakennusprojektien ansiosta Torinon kaupunki sai sen barokkileimansa.
Rakennukset > Torinossa

Torinon kuninkaallinen palatsi
Palazzo Chiablese
Kuninkaallinen asevarikko (Armeria Reale) ja kuninkaallinen kirjasto (Biblioteca Reale)
Palazzo della Prefettura (entinen valtion kanslia)
Valtion arkisto
Entinen sotilasakatemia
Ratsastuskoulu ja tallit
Rahapaja (Regia Zegga)
Torinon kuninkaallisen teatterin julkisivu (Teatro Regio)
Palazzo Madama
Palazzo Carignano
Castello del Valentino
Villa della Regina
Rakennukset > Lähiympäristössä

Rivolin linna (Castello di Rivoli, Rivolin kunnassa)
Moncalierin linna (Castello di Moncalieri, Moncalierin kunnassa)
Reggia di Venaria Reale (Venaria Realen kunnassa)
Borgo Castello nel parco de La Mandria (Venaria Realen kunnassa)
Palazzina di caccia di Stupinigi (Nichelinon kunnassa)
Castello ducale di Agliè (Aglièn kunnassa)
Racconigin kuninkaallinen linna (Castello Reale di Racconigi, Racconigin kunnassa)
Pollenzon linna (Castello di Pollenzo, Bran kunnassa)
Govonen linna (Castello di Govone, Govonen kunnassa)
Palazzo Madaman julkisivua
Reggia di Venaria Realen linnaa
Sana (lehti)

| Sana |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  aikakauslehti
Kustantaja:  Karas-Sana Oy
Julkaisija:  Kansan Raamattuseuran Säätiö
Levikki:  45 000
Perustettu:  1945
Päätoimittaja:  Ilkka Enkenberg
Kotikunta:  Lohja
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  23 kertaa vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Sana on Kansan Raamattuseuran lehti, joka perustettiin 1945 Kansan Raamattuseuran syntyyn vaikuttaneen Frank Mangsin ehdotettua kristillisen kuva- ja aikakauslehden perustamista. Sen pitkäaikainen päätoimittaja on ollut Mauri Tiilikainen, joka oli päätoimittajana kahteen otteeseen, vuosina 1955–1964 ja 1966–1971. Sana-lehden päätoimittajana on toiminut vuodesta 2022 alkaen Ilkka Enkenberg.
Tabloid-lehtenä viikoittain ilmestynyt Sana muuttui vuoden 2021 alusta 60-sivuiseksi aikakauslehdeksi, joka ilmestyy kahdesti kuussa.
Päätoimittajat ja vastuuhenkilöt

Päätoimittajat eivät ennen 1980-lukua olleet lehden toimituksellisessa työssä juurikaan mukana; esimerkiksi ensimmäinen päätoimittaja Lennart Pinomaa kirjoitti käytännössä vain pääkirjoituksia. Mauri Tiilikaisen ja Veli-Pekka Toiviaisen aikoihin (1954–1987) oli käytössä malli jossa Kansan Raamattuseuran toiminnanjohtaja oli vastaava päätoimittaja mutta lehden teosta vastasi toimitussihteeri ja muu toimitus.