Tiede keskiajan islamilaisessa maailmassa
Perintö

Islamilainen maailma säilytti puoli vuosituhatta johtoasemansa tieteenharjoituksen alalla. David C. Lindbergin mukaan sitä osittain selitti islamilaisen maailman heterogeenisuus, sillä se oli  jakautunut moniin valtiollisiin, kulttuurisiin ja kielellisiin alueisiin. Näin tieteenharjoitus pääsi jatkumaan vaikka jossakin sen ylle olisi kasautunut esteitä.  Vaikka tieteen nousu islamilaisessa maailmassa oli historiallisesti merkittävää, sen arvoa suhteellistaa se, että kehitys ei johtanut suuriin läpimurtoihin. Tieteenharjoituksen tulokset eivät kasautuneet ja johtaneet samanlaiseen tieteellis-tekniseen vallankumoukseen kuin Euroopassa, vaan toiminta kuihtui lopulta yksittäisten tiedemiesten esiintymiseen. Suuri osa uudesta tiedosta vaipui unohduksiin tullakseen löydetyksi vasta nykyaikana.
Sonja Brentjes toteaa, että islamilaisen maailman tutkijat tekivät uusia keksintöjä varsinkin matematiikassa. Nekin ovat jättäneet jälkensä vain koulumatematiikan perusteisiin, missä tosin nykyinen kirjoitustapa poikkeaa arabialaisten, persialaisten tai turkkilaisten käsikirjoitusten käyttämistä keinoista. Erääksi kehityksen jarruksi islamilaisen maailman matematiikassa jäi ongelmien esittäminen ainoastaan sanallisesti. Lisäksi  peruslähtökohdat osoittautuivat usein vääriksi, kuten astrologiassa ja alkemiassa. Myös ptolemaiolainen maailmankuva osoittautui lopulta vääräksi, samoin kreikkalaisilta peritty lääketieteen humoraalioppi.
Tieteellisen vallankumouksen avainasiana oli matematiikan yhdistäminen kokeelliseen, luonnontieteelliseen tutkimukseen. Nämä seikat liitetään Galileo Galilein työhön 1600-luvulla, mutta tässä hänen varhaisia edeltäjiään olivat jo Ptolemaioksen Almagest ensimmäisellä sataluvulla sekä Alhazenin Kitab al-manazir tuhatluvulla. Benjamin Nelsonin ja Toby E. Huffin mukaan olennaisinta tieteen edistymisessä eivät kuitenkaan ole yksittäisen tutkijan keksinnöt vaan kulttuuriset ja institutionaaliset olosuhteet, jotka luovat pohjan laaja-alaiselle tieteenharjoitukselle ja ajatusten vapaalle liikkumiselle.
Käännösliikkeen taustalla oli yläluokan suosiollinen politiikka, mutta itse tutkimustyötä rahoitettiin jo satunnaisemmin. Hallitsijat saattoivat palkata palvelukseensa yksittäisiä tutkijoita, kuten astrologeja tai matemaatikkoja, mutta pysyviä tutkimusorganisaatioita ei syntynyt. Bagdadissa sijainnut "Viisauden talo" oli mainettaan vaatimattomampi instituutio, ja niin sanotut islamilaiset yliopistot, kuten Timbuktun yliopisto tai al-Karaouinen yliopisto, olivat todellisuudessa koraanikouluja tai uskonnolliseen opetukseen painottuneita madrasoja eivätkä tieteellisiä opinahjoja Eurooppalaisten yliopistojen tapaan. Lähimpänä institutionalisoitumista olivat mongolihallitsijoiden Persiassa ja Keski-Aasiassa rahoittamat tähtitieteelliset observatoriot, mutta ne jäivät lyhytikäisiksi.
Merkittävä syy tieteen kuihtumiseen oli uskonnollisen dogmatismin kasvu. 1000-luvulta alkaen islamissa alkoi vaikuttaa oppi, jonka mukaan luonnossa ei ole syy- ja vaikutussuhteita. Kausaliteetin hylkääminen tarkoitti sitä, että tuli ei polttanut, vaan Jumalan tahto. Al-Misrin mukaan islamista luopumista oli usko Jumalan tahdosta  riippumattomiin kausaalisuhteisiin.  Niinpä luonnonlakien tutkiminen alkoi muuttua harhaoppiseksi. Ennen 1200 -lukua tutkimusta ja opiskelua koskevissa teksteissä kirjoittajat  vielä saattoivat korostaa ylpeyttä saavutuksistaan. 1200-luvulta lähtien yleistyi puhetapa, jossa tekijä korosti olevansa vain Jumalan palvelija tai orja, joka nöyrästi seurasi edeltäjiensä tietä. Muutos kuvasti uudistushenkisen tutkimuksen ja opetuksen riutumista.
Yleisen uskomuksen mukaan antiikin kreikan tieteellinen perintö siirtyi arabiankielisten käännösten kautta Eurooppaan, missä se vaikutti sivistyksen elpymiseen ja renessanssin syntyyn. Todellisuudessa antiikin klassikkoteokset käännettiin pääosin suoraan kreikan kielestä.  Suurin osa näistä teoksista ostettiin tai ryöstettiin Bysantista eikä muslimimaista. Myös arabian kautta latinaan käännetyt teokset levisivät laajalle, mutta harvoin ne olivat ainoita saatavilla olevia käännöksiä.
Keskiajan islamilaisen maailman keksintöjä on nykyisin alettu propagandasyistä liioitella, jopa vääristellä. Esimerkiksi maailmaa kiertävän "1001 Inventions" - näyttelyn henkenä on korostaa, että "muslimit tekivät sen ensin". Uusi ilmiö on niin sanottu ijaz -kirjallisuus, jonka mukaan monet modernin luonnontieteen saavutuksista löytyvät jo Koraanista. Tämä väite, joka liittyy oppiin Koraanin jäljittelemättömyydestä on Suomessa levinnyt islamin oppikirjoihin.