stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juovapääsirkku

| Juovapääsirkku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Sirkkulit Passerellidae
Suku::  Zonotrichia
Laji::  leucophrys
Kaksiosainen nimi
 Zonotrichia leucophrys  (Forster, JR, 1772) 

Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Juovapääsirkku (Zonotrichia leucophrys) on sirkkuleiden heimoon kuuluva varpuslintulaji. Sen levinneisyysalue kattaa suurimman osan Pohjois-Amerikkaa.
Eräät juovapääsirkut muuttavat vuosittain 4 300 km matkan talvialueiltaan Kaliforniasta pesimäseuduilleen Alaskaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juovapääsirkku Wikimedia Commonsissa
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Zonotrichia leucophrys:  Wikidata: Q686673  Wikispecies: Zonotrichia leucophrys  ABA: whcrsp  ADW: Zonotrichia_leucophrys  Avibase: 8601A4678CABA542  BirdLife: 22721088  BOLD: 9892  BOW: whcspa  CoL: 5D766  eBird: whcspa  EoL: 45511191  EUNIS: 101325  EURING: 18390  Fauna Europaea: 97513  Fauna Europaea (new): fa33ce16-ed68-43c2-92a0-6497025411cb  GBIF: 5231132  GNAB: white-crowned-sparrow  IBC: white-crowned-sparrow-zonotrichia-leucophrys  iNaturalist: 9176  IRMNG: 11434965  ITIS: 179455  IUCN: 22721088  NatureServe: 2.106488  NBN: NHMSYS0000530718  NCBI: 44393  Neotropical: whcspa  Observation.org: 1582  OBIS: 1484615  ODNR: white-crowned-sparrow  Open Tree of Life: 265553  Paleobiology Database: 368097  Paleobiology Database: 335312  TSA: 18807  Xeno-canto: Zonotrichia-leucophrys 
Emberiza leucophrys:  Wikidata: Q109563265  GBIF: 9074800
Luostarivuoren Lyseon lukio

| Luostarivuoren Lyseon lukio |
| --- | --- |

 Luostarivuoren Lyseon lukion päärakennus
Sijainti:  Luostarinkatu 13, Turku
Koordinaatit:  60.445145°N, 22.270448°E
Tyyppi:  Lukio
Perustettu:  2018
Rehtori:  Johanna Levola-Lyytinen
Opiskelijoita:  813 (2023)
Verkkosivut
Luostarivuoren Lyseon lukio (lyhemmin Luostis) on turkulainen yleislukio, joka syntyi Luostarivuoren ja Turun Lyseon lukioiden yhdistyttyä vuonna 2018. Koulun motto on jo pitkään ollut Opi oivaltamaan olennainen. Vuonna 2023 lukiota kävi 813 opiskelijaa.
Lukio sai nimensä, kun Luostarivuoren ja Lyseon lukioiden nimetkin yhdistettiin. Koulun seinässä oleva Tyttölyseo-teksti taas kuvaa talon historiaa, sillä Luostarivuori oli lähes sadan vuoden ajan vain tyttöjen koulu.
Nimi

Lukion nimi on yhdistelmä yhdistyneistä Luostarivuoren ja Lyseon lukioista. "Luostarivuori"-sanassa esiintyvä "luostari"-sana tulee Samppalinnanmäellä aikaisemmin sijainneen luostarin mukaan.
Johtajattaret ja rehtorit

Johanna Levola-Lyytinen (2016–2018, 2020–)
Leena Laakso (2019)
Tunnettuja opettajia

Henrik Johansén (liikunta)
Tommi Kinnunen (äidinkieli ja kirjallisuus)
Tomi Norha (musiikki)
Opiskelijamäärä vuosittain

Luostarivuoren Lyseon lukiossa on ollut opiskelijoita perustamisvuodestaan 2018 lähtien 711–813.
| Vuosi | Oppilasmäärä |
| --- | --- |
2018: 711
2019: 729
2020: 726
2021: 723
2022: 771
2023: 813
2024:  ?
Anatomis-terapeuttis-kemiallinen lääkeluokitus

Anatomical Therapeutic Chemical Classification System eli Anatomis-terapeuttis-kemiallinen lääkeluokitus on WHO:n ylläpitämä kansainvälinen, lähinnä lääkkeiden käytön tutkimusta varten luotu luokitusjärjestelmä. Lääkkeitä luokitellaan anatomisen vaikutuskohdan, indikaation ja kemiallisen vaikutuksen mukaan. Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus Fimea huolehtii luokituksen suomenkielisestä käännöksestä ja luokitus päivitetään kerran vuodessa.lähde?
ATC-luokitusta edelsi AT-luokitus. AT-luokituksessa lääkkeet jaetaan eri elinjärjestelmiin tai solukokonaisuuksiin liittyviin
pääryhmiin, jotka puolestaan jaetaan terapeuttisiin alaryhmiin.
Luokitus

ATC-luokituksessa lääkkeet jaetaan viiteen eri tasoon, joista ensimmäinen jaetaan edelleen 14 pääryhmään. Toinen ja kolmas taso ovat terapeuttisia/farmakologisia alaryhmiä. Neljäs taso ilmaisee joko farmakologisen, kemiallisen tai terapeuttisen ryhmän, johon lääke kuuluu. Viides taso yksittäisen kemiallisen aineen tai yhdistelmävalmisteen aineyhdistelmän.
Luokitus > Ensimmäinen taso

Ensimmäisen tason neljätoista pääryhmää:
| --- | --- |
A: Ruuansulatuselinten sairauksien ja aineenvaihduntasairauksien lääkkeet
B: Veritautien lääkkeet
C: Sydän- ja verisuonisairauksien lääkkeet
D: Ihotautilääkkeet
G: Sukupuoli- ja virtsaelinten sairauksien lääkkeet, sukupuolihormonit
H: Systeemisesti käytettävät hormonivalmisteet, lukuun ottamatta sukupuolihormoneja ja insuliineja
J: Systeemisesti vaikuttavat infektiolääkkeet
L: Syöpälääkkeet ja immuunivasteen muuntajat
M: Tuki- ja liikuntaelinten sairauksien lääkkeet
N: Hermostoon vaikuttavat lääkkeet
P: Loisten ja hyönteisten häätöön tarkoitetut valmisteet
R: Hengityselinten sairauksien lääkkeet
S: Silmä- ja korvatautien lääkkeet
V: Muut
Aiheesta muualla

WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodologyn virallinen sivu luokituksesta
Wilhelm von Wright

| Wilhelm von Wright |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1810 Kuopio
Kuollut: 2. heinäkuuta 1887 (77 vuotta) Orust, Ruotsi
Kansalaisuus:  suomalais-ruotsalainen
Taiteilija
Taidesuuntaus:  taidemaalari, kuvittaja
Kuuluisimpia töitä:  Skandinaviens fiskar
Magnus – Wilhelm – Ferdinand
von Wright
Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa 
 opiskelleita suomalaisia
Johan Jacob Ahrenberg, Anton Wilhelm Arppe, Charles Bassi, Johan Zacharias Blackstadius, Edla Blommér, Erik Cainberg*, Theodor Decker, Robert Wilhelm Ekman*, Erik Enroth, Gustaf Wilhelm Finnberg, Johan Erik Hedberg, Johan Gustav Hedman, Gustaf Erik Hedman, Theodor Höijer, Karl Emanuel Jansson, Johan Knutson, Unto Koistinen, Helmi Kuusi, Aleksander Lauréus*, Johan Erik Lindh, Frans Wilhelm Lüchow, Erik Johan Löfgren, Karl Peter Mazér, Hjalmar Munsterhjelm, Martti Mäki, Victorine Nordenswan, Johan Oldenburg, Antero Olin, Erik Palmstedt, Jacob Rijf, Mathilda Rotkirch, Carl Axel Setterberg, Carl Eneas Sjöstrand, Frans Sjöström, Anita Snellman, Erland Stenberg, Johan Henrik Strömer, Emanuel Thelning, Isak Wacklin, Ferdinand von Wright, Magnus von Wright, Wilhelm von Wright 
 * agré
Wilhelm von Wright (5. huhtikuuta 1810 Kuopion pitäjä – 2. heinäkuuta 1887 Orust, Ruotsi) oli suomalais-ruotsalainen taidemaalari ja kuvittaja.
Von Wrightin vanhemmat olivat Haminalahden kartanon omistaja, majuri Henrik Magnus von Wright ja Maria Elisabet Tuderus. Veljensä Magnuksen tavoin Wilhelm ampui ahkerasti lintuja ja maalaili jo poikaiässä vesivärein lintukuvia. Veljensä kutsusta hän matkusti vuonna 1823 Tukholmaan, jossa auttoi Magnus-veljeään teoksen Svenska foglar efter naturen valmistamisessa. Vuonna 1833 hän sai viran Tukholman tullikamarissa. Vuonna 1835 hänet valittiin Ruotsin taideakatemian vakinaiseksi piirtäjäksi. Vuonna 1838 hän sai kamarijunkkarin arvon, ja hänet kutsuttiin taideakatemian jäseneksi. Vuoden 1836 tienoilla hän asui Orustin saarella Bohuslänin rannikolla, ja hänet nimitettiin maakunnan kalastuksentarkastajaksi 1856. Pian hän kuitenkin sai halvauksen, joka teki hänet loppuelämäkseen lähes työkyvyttömäksi.
Wilhelmiä on pidetty taiteilijaveljessarjan teknisesti etevimpänä kykynä sekä piirtäjänä että maalarina. Hänen merkittävin kuvitustyönsä on 60 väritaulua sisältävä Skandinaviens fiskar. Samantapaisia kuvasarjoja on hänen tekeminään enemmänkin. Hän toimi myös Ruotsin taideakatemian julkaisujen ja aikakauskirja Tidskrift för Jagare och Natur Forskaren kuvittajana.
Hänen puolisonsa oli vuodesta 1845 Maria Margareta Bildt, joka kuoli toukokuussa 1884. Avioliitto oli lapseton, mutta heillä oli kaksi kasvattitytärtä, Maria Bildtin veljentyttäret, jotka pitivät Wilhelmistä huolta hänen viimeisinä aikoinaan.
Kirjallisuutta

Leikola, Anto & Lokki, Juhani & Stjernberg, Torsten: Taiteilijaveljekset von Wright: Suomen kauneimmat lintumaalaukset.  Helsingissä:  Otava, 1986 (5. painos 2000).  ISBN 951-1-09231-6
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ervamaa, Jukka: / Wright, Wilhelm von (1810–1887). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  30.7.2007. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Wilhelm von Wright Valtion taidemuseon kokoelmissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Immanuel Alm
Johan Alm
Helena Arnell
Johan Backman
Jonas Bergman
Johan Zacharias Blackstadius
Edla Blommér
Elias Brenner
Erik Cainberg
Margareta Capsia
Wilhelm Maximilian Carpelan
Auguste Joseph Desarnod
Robert Wilhelm Ekman
Samuel Elmgren
Gustaf Wilhelm Finnberg
Lennart Forstén
Lars Gallenius
Johan Georg Geitel
Berndt Godenhjelm
Emanuel Granberg
Johan Hedberg
Johan Gustav Hedman
Pietari Henrikinpoika
Adolf Hårdh
Johan Knutson
Pehr Adolf Kruskopf
Claes Lang (vanhempi)
Petter Lang
Aleksander Lauréus
Johan Lefrén
Thomas Joachim Legler
Liedon mestari
Johan Erik Lindh
Gustaf Lucander
Charlotta Malm-Reuterholm
Karl Peter Mazér
Erik Wilhelm le Moine
Abraham Myra
Didrik Möllerum
Mathilda Rotkirch
Nils Schillmark
Johan Strömer
Johan Stålbom
Gabriel Gotthard Sweidel
Carl Gustaf Söderstrand
Emanuel Thelning
Ulrik Thersner
Mikael Toppelius
Isak Wacklin
Erik Westzynthius (nuorempi)
Erik Westzynthius (vanhempi)
Magnus von Wright
Wilhelm von Wright
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat 
Taiteenala:  Scientific illustrators  KulturNav  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Ada (ohjelmointikieli)

| Ada |
| --- | --- |

Paradigma:  proseduraalinen, olio-ohjelmointi (Ada 95)
Tyypitys:  vahva, staattinen
Yleinen suoritusmalli:  käännettävä
Julkaistu:  1983
Vakaa versio:  Ada 2012 (ISO/IEC 8652:2012/Cor 1:2016) (2016)
Merkittävimmät toteutukset:  GNAT
Vaikuttanut:  Pascal, C++, VHDL
Murteet:  Ada 83, Ada 95, Ada 2005, Ada 2012, SPARK
Käyttöjärjestelmä:  alustariippumaton
Verkkosivu:  https://www.adaic.org/
Uutisryhmä:  comp.lang.ada
Ada on ohjelmointikieli, jonka kehitystyön Yhdysvaltain puolustusministeriö aloitti vuonna 1974. Puolustusministeriö rahoitti uuden ohjelmointikielen kehitystyön, minkä seurauksena Ada-kieli standardoitiin vuonna 1983 (MIL-STD-1815). Alkuperäisestä Ada-kielestä käytetään nykyisin nimeä Ada 83. Ada 83:n määrittely muutettiin ISO-standardiksi ISO 8652 vuonna 1987. Ada on nimetty Ada Lovelacen mukaan, jota pidetään ensimmäisenä tietokoneohjelmoijana.
Päivitetyn kieliversion kehitystyö alkoi vuonna 1988, ja ensimmäinen versio uuden kielen vaatimuksiksi julkaistiin vuonna 1990. Lopullinen versio uudesta standardista julkaistiin helmikuussa 1995, joten nykyisin käytössä olevasta kielen versiosta käytetään nimitystä Ada 95. Ada 95 on ensimmäinen ISO-standardoitu oliokieli. Se on määritetty ISO-standardissa ISO/IEC 8652:1995(E). Useista muista ohjelmointikielistä poiketen Ada-kielen standardi on saatavilla ilmaiseksi. Ada 2005-kieleen on lisätty mm. Java-kielestä tutut rajapintaluokat sekä geneeriset säiliöluokat.
Adan standardi ISO/IEC 8652:2012 julkaistiin joulukuussa 2012 
ja sen korjattu versio ISO/IEC 8652:2012/Cor 1:2016 on julkaistu vuonna 2016.
Adan pohjalta on kehitetty nykyään digitaalisuunnittelussa laajassa käytössä oleva laitteistokuvauskieli VHDL.
Adaa varten on kehitetty paketinhallintaohjelmisto, jonka nimi on Alire.
Ada 95:n ominaisuudet

Yksi tärkeimmistä Ada 95:n suunnitteluperiaatteista oli ylläpidettävyys. Kielen syntaksi on suunniteltu helppolukuiseksi ja selkeäksi, koska varsinkin suurten ohjelmistojen kohdalla lähdekoodia luetaan huomattavasti useammin kuin kirjoitetaan.
Ada 95:een lisättiin olio-ohjelmointi, jonka ansiosta Ada-ohjelmoinnin konsepti muuttui samankaltaiseksi kuten C++. Tosin osa olio-ohjelmoinnin ominaisuuksista ovat olleet osa Adaa jo ensimmäisistä versioista asti. Vasta Ada 95 virallisesti antoi tuen olio-ohjelmoinnille. Esimerkiksi yksi Adan ominaisuuksista on kielen mahdollisuus käyttää "alatyyppejä" (engl. subtypes) jo hyvin ensimmäisissä versioissa, missä koodilla on yksi peruste "supertyyppi" (engl. supertype), ja uusia ominaisuuksia voidaan määritellä alatyypeissä ilman että tarvitsisi määritellä uutta supertyyppiä Tätä konseptia laajennettiin kun Ada 95-versio julkaistiin. Toisin sanoen, Ada oli varsin edistynyt ohjelmointi kieli verrattuna muihin kieliin samoilla vuosikymmenillä.
Koska Adan aiempien versioiden ominaisuudet olivat tarpeeksi lähellä olio-ohjelmoinnin perusteita, Ada 95:n muutos oli lähinnä vain "merkittyjen tyyppien"  (engl. tagged type) lisäys. Ennen, kaikki ohjelman alatyypit ja ominaisuudet piti olla yhden menettelyn (engl. procedure) sisällä jotta supertyyppi pystyi käyttämään niitä, mutta uuden merkittyjen tyyppien järjestelmä antaa ohjelmalle mahdollisuuden käyttää menettelyjä jotka ovat merkityn tyypin ulkopuolella, samalla tavalla kuten Javassa pystytään käyttämään erillisiä methodeja. Yksi toinen tärkeä lisäys oli kokonaisen luokan kokoisia tyyppejä (engl: Classwide type). Tällä tavalla menetelmät jotka ovat yhden luokan sisällä on aina merkattu sen luokan tyypiksi, eikä niitä tarvitse yksitellen määritellä olevan osa luokkaa. Tämä oli se viimeinen lisäys mitä Ada tarvitsi täyteen olio-ohjelmointi käyttöön.
Muita Ada 95:n peruskieleen sisältyviä ominaisuuksia:
vahva tyypitys
keskeytysten käsittely
kielessä määritelty tuki rinnakkaisuudelle
geneeriset tyypit
helppo liitettävyys C-, Cobol- ja Fortran-koodiin
tuki laitteistoläheiselle ohjelmoinnille
Ada-kieltä käytetään pääasiallisesti ilmailuun, avaruuteen tai lääkinnällisiin laitteisiin tarkoitetuissa ohjelmistoissa, joissa suuri luotettavuus on ehdottoman tärkeää.
Esimerkkiohjelma

Yleinen esimerkki ohjelmointikielen syntaksista on Hello World -ohjelma:
with Ada.Text_IO; use Ada.Text_IO;
 procedure Hello_World is
 begin
     Put_Line("Hello World!");
 end Hello_World;
Tämän esimerkkiohjelman voi kääntää GNU-projektin GNAT-kääntäjällä, joka on osa GCC-kääntäjäkokoelmaa. Kaupallisiakin Ada-kääntäjiä on myös saatavilla.
Ohjelman alun with-lauseella kerrotaan kääntäjälle Hello_Worldin käyttävän Ada.Text_IO-pakkausta (package). Pakkauksessa määritellyt proseduurit ja funktiot tuodaan näkyviin use-lauseella. Varsinaisen Hello_World-ohjelman runko on avainsanojen begin ja end välissä. Ada ei ota kantaa avainsanojen eikä tunnisteiden kirjainkokoon.
Standardeja

ISO/IEC 8652: Information technology—Programming languages—Ada
ISO/IEC 15291: Information technology—Programming languages—Ada Semantic Interface Specification
ISO/IEC 18009: Information technology—Programming languages—Ada: Conformity assessment of a language processor
IEEE Standard 1003.5b-1996, POSIX-Ada liitos
Aiheesta muualla

Laaja wiki-artikkeli Ada-kielestä. (englanniksi)
Ada Reference Manual ISO/IEC 8652:1995(E). (englanniksi)
Ada 95 Quality and Style Guide. (englanniksi)
Alkuperäinen kielen määrittely, ns. Steelman-raportti. (englanniksi)
ANSI/MIL-STD-1815A-1983 EverySpec.com -sivustolla (englanniksi)
| n k Yleisimmät ohjelmointikielet |
| --- | --- |
Tuotantokäytössä:  Ada  APL  Assembly  AWK  C  C++  C#  COBOL  Dart  Delphi  Eiffel  Erlang  Forth  Fortran  Go  Java  JavaScript  Kotlin  Lisp  Lua  Objective-C  Pascal  Perl  PHP  PostScript  Python  R  Ruby  Rust  Smalltalk  Swift  Tcl  TypeScript  Visual Basic 
Akateemiset:  CLU  Haskell  Logo  ML  OCaml  Prolog  Scheme 
Historialliset:  ALGOL  BASIC  Modula-3  MUMPS  Plankalkül  PL/I  Simula 
Luettelo yleisimmistä ohjelmointikielistä
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Espanja 2  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki
Katarina Barley

Katarina Barley vuonna 2018.
Katarina Barley (s. 1968 Köln) on saksalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja juristi. Hän toimii Merkelin IV hallituksessa oikeus- ja kuluttajansuojaministerinä. Vuosina 2017−2018 Barley toimi perhe-, vanhus-, nais- ja nuorisoasiainministerinä.
Barley on ollut Saksan liittopäivien jäsen vuodesta 2013. Hän työskenteli Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen pääsihteerinä vuosina 2015−2017.
Katarina Barley on opiskellut oikeustiedettä Pariisissa, Marburgissa ja Münsterissä.
Marotiri

| Marotiri |
| --- | --- |
 Marotirin kartta
Merialue:  Tyynimeri
Saaria yht.:  4
Pinta-ala:  0,04 km²
Valtio
Valtio:  Ranska
Territorio:  Ranskan Polynesia
Kunta:  Rapa
Väestö
Väkiluku:  asumaton
Marotiri on saari Ranskan Polynesiassa. Se on Tubuai-saarten saariryhmän eteläisin saari. Itse asiassa Marotiri muodostuu neljästä pienestä saaresta. Marotiri sijaitsee 420 kilometrin päässä lähimmältä naapurisaareltaan Rapalta. Saarella ei ole ihmisasutusta.
Motu Nao

Motu Nao
| --- | --- |
Sijainti:  Fatu Hiva Ranskan Polynesia Ranska
Saariryhmä:  Marquesassaaret
Korkein kohta:  4 m
Pinta-ala:  0,01 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Motu Nao on saari kaakkoisilla Marquesassaarilla Ranskan Polynesiassa. Se sijaitsee Fatu Hivan saaresta 22 kilometriä koilliseen. Saaren korkein kohta on neljä metriä merenpinnan yläpuolella.lähde?
Pascal (ohjelmointikieli)

| Pascal |
| --- | --- |

Paradigma:  proseduraalinen, strukturoitu
Kehittäjä:  Niklaus Wirth
Vakaa versio:  ISO 7185:1990
Vaikutteet:  ALGOL
Vaikuttanut:  Modula-2, Oberon, Ada
Murteet:  Object Pascal, Turbo Pascal, Delphi, FreePascal
Pascal on Niklaus Wirthin kehittämä proseduraalinen ohjelmointikieli, joka on kehitetty 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa ALGOL-kielen pohjalta erityisesti opetuskäyttöä ajatellen. 
Pascalia pidetään esimerkkinä strukturoitua ohjelmointia tukevasta kielestä.
Pascal-kieli on nimetty matemaatikko Blaise Pascalin mukaan. Pascalia hyvin lähellä ovat Wirthin myöhemmin kehittämät ohjelmointikielet Modula-2 ja Oberon, joita voidaan pitää Pascalin "jälkeläisinä". Pascal oli suosittu kieli opetuskäytössä 1970-luvulta 1990-luvun alkupuolelle asti kunnes C-kieli syrjäytti sen.
Ammattikäyttöön Pascal-kieli tuli Borlandin Turbo Pascal -ympäristön ansiosta 1980-luvulla. Silloiset Turbo Pascalin ylivoimaiset ominaisuudet aiheuttivat sen, että muut ohjelmointikieliä tekevät ohjelmistotalot luopuivat vähitellen omista Pascal-kääntäjistään.
Esimerkkiohjelma

Yleinen esimerkki ohjelmointikielen syntaksista on Hei maailma -ohjelma.
{ Ohjelma tulostaa tekstin "Hei maailma!" }
program HeiMaailma(input,output);
begin
  WriteLn('Hei maailma!');
end.
Kaikki Pascal-ohjelmat alkavat "Program"-avainsanalla ja ohjelmalohkon alku ja loppu merkitään avainsanoilla "Begin" ja "End". Yksittäiset lauseet erotetaan puolipisteellä, ja koko ohjelma loppuu pisteeseen.
Pascalin kehitys

Kielestä on kehitetty eräitä muunnelmia.
Object Pascal lisää kieleen olio-ohjelmointiin liittyviä ominaisuuksia. Siihen kuuluvat myös poikkeukset ja niiden hallinta.
Super Pascal on rinnakkaisuusohjelmointiin kehitetty versio.
Extended Pascal on muunnos, joka on määritelty standardeissa ISO 10206:1991 ja ANSI/IEEE 770X3.160-1989 (ISO- ja ANSI-standardit ovat tekniseltä sisällöltä identtisiä).
Concurrent Pascal ja Sequential Pascal ovat eräitä muunnoksia.
Kritiikkiä

Kielen ISO-standardia edeltävää versiota on kritisoitu sen soveltuvuudesta käytännön ohjelmointiin ja sen soveltuvuudesta vain opetuskäyttöön. Esimerkiksi taulukon koko osana sen tyyppiä ei mahdollista käyttää samaa lajittelualgoritmin toteutusta erikokoisille taulukoille.
Myöhempi standardoitu versio on korjannut useita kritiikin kohteita.
Kieleen kohdistunut kritiikkiä on myöhemmin käsitelty vastineissa.
Pascal-kääntäjiä

Delphi
FreePascal
Turbo Pascal
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomalainen Pascal-opassarja
Turbo Pascal Information
| n k Yleisimmät ohjelmointikielet |
| --- | --- |
Tuotantokäytössä:  Ada  APL  Assembly  AWK  C  C++  C#  COBOL  Dart  Delphi  Eiffel  Erlang  Forth  Fortran  Go  Java  JavaScript  Kotlin  Lisp  Lua  Objective-C  Pascal  Perl  PHP  PostScript  Python  R  Ruby  Rust  Smalltalk  Swift  Tcl  TypeScript  Visual Basic 
Akateemiset:  CLU  Haskell  Logo  ML  OCaml  Prolog  Scheme 
Historialliset:  ALGOL  BASIC  Modula-3  MUMPS  Plankalkül  PL/I  Simula 
Luettelo yleisimmistä ohjelmointikielistä
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Israel  Yhdysvallat  Tšekki
Kulkuaaltoputki

Korkeatehoinen kulkuaaltoputki.
Kulkuaaltoputki on elektroniputki, joka rakenteeltaan kuuluu katodisädeputkiin. Kulkuaaltoputkea käytetään vahvistamaan radiotaajuussignaaleita etenkin mikroaaltoalueella mm. tutkan lähettimen osana ja satelliittitekniikassa. Kulkuaaltoputki tunnetaan paremmin englanninkielisellä lyhenteellä TWT (Traveling Wave Tube) tai TWAT (Traveling Wave Amplifier Tube).
Rakenne ja toiminta

Kulkuaaltoputki on tyhjiöputki, jonka toisessa päässä on elektronitykki ja vastakkaisessa päässä kollektori, johon elektronisuihku törmää. Suihku pidetään ohuena säteenä voimakkaalla magneetilla. Suihku kulkee koko matkansa erityisen putken läpi, joka tavallisesti on helix mallinen, mutta muitakin malleja on. Sen tarkoitus on tehdä nopeusmodulaatio elektronisuihkuun. Vahvistettava heikko signaali tuodaan helixin toiseen päähän ja toisesta päästä se saadaan vahvistettuna. Kollektori lämpenee kovasti, joten isoilla kulkuaaltoputkilla on vesijäähdytys ja pienilläkin ainakin ilmajäähdytys.
Käyttö

Kulkuaaltoputkivahvistimella tai klystronivahvistimella varustettu tutkan lähetin on monimutkaisempi ja kalliimpi kuin magnetronilähetin mutta helpommin ohjattava ja moduloitava, ja se sopii siksi vaativiin tutkajärjestelmiin, kuten lentokoneisiin, ilmavalvontaan ja lennonvarmennukseen.
TWT:n kaistanleveys on useissa tapauksissa yli oktaavin ja vahvistus n. 40 dB. Myös vastaanottimeen TWT sopii hyvin, koska se on erittäin pienikohinainen.
Historia

Kulkuaaltoputken ja klystronin kehityksellä on yhteistä 1930-luvulla Leningradin yliopiston fyysikko, Agnessa Arsenejevan, ja hänen tulevan aviomiehensä, saksalaisen Oskar Heilin tekemät tutkimukset elektronien nopeusmodulaatiosta. Oskar Heil kirjoitti 1935 Berliinissä sanomalehtikirjoituksen kehittämästään Heilin putkesta, joka on esiaste, sekä klystronille, että kulkuaaltoputkelle.
Kulkuaaltoputken keksivät englantilaiset toisen maailmansodan aikana. Pääperiaatteen selvitti Rudolf Kompfner British radar research laboratory:ssa. Kompfner ja John Pierce jatkoivat rauhan tultua kehitystyötä Bell Labsissa USA:ssa.
Motu Iti (Ranskan Polynesia)

Motu Iti
| --- | --- |
Muut nimet:  Hatu Iti
Sijainti:  Nuku Hiva Ranskan Polynesia Ranska
Saariryhmä:  Marquesassaaret
Korkein kohta:  220 m
Pinta-ala:  0,2 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Motu Iti, eli Hatu Iti, on saari Ranskan Polynesiassa. Se on osa Marquesassaaria ja sijaitsee niiden pohjoisosassa. Saarella ei ole vakituista asutusta. Saaren nimi tarkoittaa paikallisilla kielillä "pientä saarta".lähde?
Ensimmäiset kirjalliset maininnat saaresta teki ranskalainen purjehtija Étienne Marchand vuonna 1791.
Fatu Huku

Fatu Huku
Fatu Huku Hiva Oalta nähtynä
| --- | --- |
Sijainti:  Hiva Oa Ranskan Polynesia Ranska
Saariryhmä:  Marquesassaaret
Korkein kohta:  361 m
Pinta-ala:  1,3 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Fatu Huku on saari Ranskan Polynesiassa, Tyynellämerellä. Se kuuluu Marquesas-saarten saariryhmään. Fatu Huku sijaitsee Hiva Oan ja Nuku Hivan saarten välissä. Saarella ei ole tiettävästi ollut koskaan ihmisasutusta.lähde?
9. joulukuuta

9. joulukuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 343. päivä (344. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 22 päivää.