stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dunlop Tyres
Kirjallisuutta

Tompkins, Eric: The History of the Pneumatic Tyre.  Dunlop Archive Project, 1981.  ISBN 978-090-321-414-8.  (englanniksi)
Dunlop-merkkiset kilpa-auton renkaat.
Pertsa ja Kilu

Pertsa ja Kilu ovat joidenkin Väinö Riikkilän lastenkirjojen sankarit ja Oy Yleisradio Ab:n TV2:n 1970–1973 tuottama neliosainen televisioelokuvasarja. Jokainen tarina kesti 3–4 jakson verran.
Kirjat

Väinö Riikkilän Pertsa ja Kilu -sarja sijoittuu kirjoittamisajanhetkensä 1950-luvun alun Karhulaan ja Kotkaan. WSOY:n toivekirjasto-sarjassa julkaistut romaanit käsittelevät aikajärjestyksessä kahden työläislähtöisen toveruksen, kansakoulupoika Pertsan ja oppikoulua käyvän Kilun kasvua lapsuudesta nuoruuteen. Romaaneille on tyypillistä se, että sarjan alkupään teosten valoisa poikakirjamaisuus vaihtuu hiljalleen nuoren aikuisen elämän vakavuuteen. Teokset kuvaavat poikia heidän omilla ehdoillaan: aikuiset ovat läsnä vain sivuhenkilöinä, jotka jäävät aavistuksen pinnallisiksi. Teosten perusjuonne on valoisa, mutta yhteiskunta kuvataan realistisesti suomalaisen työläiskirjallisuuden perinteitä noudattaen. Negatiivisiksi hahmoiksi nousevat yleensä alkoholismiin taipuvaiset pikkurikolliset samalla, kun virkavalta kuvataan rehelliseksi.
Saatettuaan Pertsan ja Kilun aikuisuuteen kuudessa eri kirjassa kirjoitti Riikkilä edelleen nuorisokirjoja. Nyt päähenkilöiksi nousivat aiemmin sivuhenkilöinä esiintyneet nuoremmat pojat Iikka ja Vili.
Kirjat > Pertsa ja Kilu -kirjat

Viimeiset kaanit (1951)
Pertsa ja Kilu (1952)
Saarelta nousi savua (1952)
Pertsa ja Kilu merellä (1953)
Pertsa ja Kilu kippareina (1955)
Adventuren viimeinen lasti (1957)
Kirjat > Jatkokirjat

Spin-offit Viimeisistä kaaneista
Iikka ja Vili (1959)
Punapää-Iikka (1960)
Repa ja Väiski (1964)
Repa puskee sisulla (1966)
TV-sarja

Ohjaaja Vili Auvinen teki televisiota varten käsikirjoituksia, jotka perustuvat Väinö Riikkilän nuorisoromaaneihin. Elokuvat esitettiin televisiossa ensin sarjoina. Myöhemmin niitä on ollut saatavilla videoina. ”Viimeiset kaanit”, ”Pertsa ja Kilu ja trokarit”, ”Pertsa ja Kilu kippareina” ja ”Pertsa ja Kilu ja timanttirosvot” ovat 1940- ja 1950-lukujen taitteeseen sijoittuvia tarinoita. Ajalle ominaiseen tapaan elokuvissa myytiin verokahvia, monissa puisissa omakotitaloissa oli pihanperällä puuvessa, keittiössä oli puuhella ja juokseva vesi kannettiin ämpäreissä. 
Sodan läheisyys ei kuitenkaan näy tarinoissa. Elokuvissa työmieskin menee töihin seitsemäksi salkun kanssa - salkussa on eväät, koska työpaikkaruokailua ei vielä ollut. Näyttelijöinä on Auvisen, Thilin ja Pasasen perheen jäseniä ja Tampereen työväen teatterin väkeä.
Tarinoiden satama on hieman Rauman kaltainen, mutta näyttelijöiden Tampereen murre, näkymät Tampereen Pispalasta ja Väinö Riikkilän Kotka-tausta antavat viitteitä muistakin paikoista. Myös venematka kaupungista Ruotsiin alkaa paljon Hangosta itään päin.
TV-sarja > Työläisperheen lapset satamakaupungissa

Pertsa (Tommi Auvinen) on perheensä nuorin lapsi, noin 10 vuotta nuorempi kuin klubilla tarjoilijana työskentelevä siskonsa (”Likka”, jota esitti Marjukka Halttunen) ja tämän jo pysyvässä työssä käyvä isoveli Frantsu (Esko Raipia). Vanhemmat ovat yli 50-vuotiaita. Perheen äiti (Eila Roine) työskentelee sahalla, samoin isä (Ahti Haljala), joka on mukana ammattiyhdistystoiminnassa.
Työpäivän jälkeen perhe syö yhdessä, ja isä lukee sanomalehden keittiön sohvalla ja ottaa nokoset. Äiti jatkaa kotitöitä. Televisiota ei ole, joten harrastuksiin kuuluu esimerkiksi kutominen ja puutyöt. Lapsilla on omat huoneet, mutta vanhemmat nukkuvat keittiössä sohvalla/vetolaverilla. Poikien tehtävänä on kotitöitä kuten saunan lämmitys, astioiden pesu, kahvin keitto kotiin tuleville vanhemmille, puidenhakkuu ja kantaminen.
Kilu (Jyrki Thil) on ilmeisesti perheensä ainoa lapsi, jolle äiti (Sylvi Salonen, 4. elokuvassa Eila Thil) kertoo: ”Kun minä olin tuon ikäinen, annettiin vain kuiva leivänkannikka käteen ja sanottiin: 'Pure siitä'. Nyt on voit ja makkarat mutta mistään ei olla kiitollisia.”
Äiti patistaa lapsia päivittäin, paitsi talvisin, myös vääjäämättömään työntekoon komentaen: ”Kukkapenkhille siitä!”
Topi (Lasse Tuorila), Väinö (Juha Kalliolahti) ja Iikka (Seppo Nieminen) ovat naapurin poikia, joista Iikalla on ilmakivääri.
TV-sarja > Konnat

Eino ”Arpinaama” Suokko (Kari Kihlström) on psykoottisen ammattirikollisen arkkityyppi, joka nauttii päästessään pakoon poliisilta, joka ampuu häntä kohti luoteja. Hän uhkailee hänet merestä pelastaneita lapsia hengenmenolla, jos he kertovat asiasta kenellekään. Hän ei paljoa ihmettele, kun kylkeen osuu ilmakiväärin luoti, enemmänkin häpeää omaa pelästymistään. Hänen tyttöystävänsä Liisa (Maija-Liisa Majanlahti) on karannut kotoaan mielenkiintoisen miehen mukaan, mutta hän on vielä kiinni normaalielämässä. Arpinaama piileskelee ensimmäisessä tarinassa Puumala-matkustajakodissa, jota ylläpitää ”Ämmä” (Hellin Auvinen-Salmi), jolla itselläänkin on laittomia liiketoimia.
Robert Manki (Veijo Pasanen) on narsistinen pikkurikollinen, jotakuinkin kleptomaani. Hän on kohtelias, hänellä on aina puku päällä (vaikka onkin ammatiltaan merimies, mistä on perua sekava kielitaito), ja hän on aina pulppuavan puhelias. Hän pyrkii aina vetämään välistä tovereiltaankin, on tietävinään kaikesta mutta tekee aina virheen toisen jälkeen. Hän on humoristinen hahmo, vaikka onkin toisen elokuvan pääkonna. Hänen erikoisosaamisensa on salakuljetus, jota hän harjoitti jo kieltolain aikana, ja eräänlainen ”verkottuminen”. Mankin apurina trokaamisessa toimii Grönlund eli Röönlunti (Toivo Hildén), jonka niskoille Manki kuitenkin on valmis sysäämään kaiken tosipaikan tullen.
Miljoona-Blink (Tenho Saurén) on jalokivivaras Manner-Euroopasta. Hän saapuu rahtilaivalla Pertsan ja Kilun kotisatamaan. Pojat vahingossa auttavat hänet poliisin ratsian ohi. Hän on Interpolin etsintäkuuluttama. Hänen apunaan toimivat Arpinaama ja Manki. Isolla rahalla hän pyrkii ostamaan tarvitsemansa tuen. Hän osaa olla mukava ja uhkaava tarpeen mukaan.
TV-sarja > Poliisi

Etsivä Paavola (Erkki Thil) on rauhallinen ja pohtiva. Hänen apunaan toimivat virkapukuiset poliisit (Erkki Pirinen, Pentti Kauppinen) ovat jäykkiä, muotoja seuraavia, hieman kuten Peppi Pitkätossun poliisit Kling ja Klang. Näiden poliisien hyvä huumorintaju ja suhteellisuudentaju kuitenkin tekevät heistä muuta kuin pellejä.
TV-sarja > Tarinat > Viimeiset kaanit (1970)

”Viimeiset kaanit” -tarinassa Pertsa ja Kilu lainaavat Pertsan isän soutuveneen ja paluumatkalla kalareissulta he pelastavat uppoavasta veneestä Arpinaaman ja tämän tyttöystävän. Tästä alkaa pankkiryöstäjän etsiminen muutaman kaverin ydinryhmän – eli kaanien – avulla. Poliisi tutkii samaa rikosta, ja rikollinen etsii uponnutta venettään. Pettersonin hylätty venevaja on keskeinen paikka, jossa yhteenotot poikien, poliisin ja rikollisten välillä tapahtuvat. Lopussa Pertsa ja Kilu tietenkin ratkaisevat rikoksen.
TV-sarja > Tarinat > Pertsa ja Kilu ja trokarit (1971)

Toisessa tarinassa pojat saavat löytöpalkkion edellisen tarinan tapahtumien vuoksi. He ostavat palkkiorahoilla keskimoottoriveneen. Tämä soutuveneiden tapaan on ehtaa puuta. Pertsan isä ilmaisee kateutensa pojan ostovoimalle käskemällä tämän viemään pihalta liiteriin kuorma-autolavallisen polttopuita, joita ei itse jaksanut edellisenä kesänä kuljettaa. Pertsa saa Kilulta ja kaaneilta apua ja selvittää urakan isänsä hämmästykseksi.
Pertsan äiti alkaa pitää pojan puolta ja Kilun isä vielä voimallisemmin oman poikansa kurittavaa vaimoaan vastaan. Kilu on itsekin oppinut antamaan äitinsä kyselyihin epämääräisiä vastauksia. Tämä on merkki poikien siirtymisestä kontrolloitavien pikkupoikien luokasta isoiksi pojiksi. Muut Pertsan perheen, jo aikuiset, lapset ovat poistuneet tarinasta.
Tarina kuitenkin alkaa Kilun syylien poistolla ”hevosen häntäjouhi ja hautausmaa” -menetelmällä. Kummitusteema on parikin kertaa esillä, mutta sitäkin pojat pystyivät analysoimaan ”tieteellisesti”. Kahvin ja tupakan salakuljetuksen pariin pojat joutuvat alkaessaan myydä veneestään kuumaa kahvia ja pullaa satamassa. Verokahvin rinnalla esiintyi vielä sikuria eli sodanaikaista kahvinkorviketta. Pojat pohtivat olisiko osuuskauppa edullisempi kahvin myyjä kuin yksityiskauppias. Trokareina ovat laivamiehet Manki, joka on entinen viinatrokari kieltolain ajalta, ja tämän apuri Grönlund. Ämmä on kahvin ja tupakan välittäjä maissa. Poliisi Paavola seurustelee Liisan kanssa ja selvittää poikien asiaa. Pojat tietenkin ratkaisevat rikoksen omin nokkinensa.
TV-sarja > Tarinat > Pertsa ja Kilu kippareina (1972)

Kolmannessa tarinassa pojat ostavat ison veneen, jota kunnostetaan pitkin kevättä ja kesällä konepajan kesätöiden ohessa. Vene saa nimen Adventure. Iso vene oli äitien mielenrauhan turva kunnes selviää, että sillä aiotaan mennä Helsinkiin asti. Kilun äiti protestoi, kun perheen pää (Reino Kalliolahti) lupaa maksaa poikien veneretkien purkkiruoat, mutta isä ei ollut ostanut rouvalleen pölynimuria.
Pojat ovat nyt keskikoululaisia, joiden tulevaisuutta heidän vanhempansa suunnittelevat omaa elämäänsä paremmaksi ja vauraammaksi. Läksyjenlukeminen ja kouluttautuminen eivät kuitenkaan Pertsaa ja Kilua innosta. Tarinasarjan alussa pojat unelmoivat karkaamisesta merimiehiksi laivaan.
Vankilasta ehdonalaiseen vankeuteen vapautuvat Eino ”Arpinaama” Suokko ja Robert Manki tekevät kaupungissa varkauksien sarjan. Poliisi tutkii arkistoistaan, ovatko ne tavanomaisten epäiltyjen tekemiä. Suokko pohtii jopa kostoa pojille.
Kilun isältään saama kartta on venäjänkielinen ja Kilun mukaan ”se on hyvä kartta”. Kilun isä on myös elokuvien kertojaääni. Ruotsiin pakoa aikovat konnat varastavat poikien veneen eräänä iltana tietämättään, että kajuutassa nukkuvat Pertsa ja Kilu. Poliisi alkaa etsiä kadonnutta venettä, mutta pojat nujertavat konnat. Konnat tuodaan Maarianhaminaan.
TV-sarja > Tarinat > Pertsa ja Kilu ja timanttirosvot (1973)

Neljäs tarina kertoo Suomessa poliisia pakoilevasta, hieman suomeakin puhuvasta, jalokivivaras Miljoona-Blinkistä. Tarina on ainoa värillisenä kuvattu. Sen alussa Pertsan kotona on uusi alle kouluikäinen poika Antti (Janne Auvinen). ”Tule syömään heti!” on edelleen kotoa kaikuva äidin ääni kotikujilla. Kilu lukee koulussa saksaa, joka oli pääasiallinen vieras kieli tuolloin.
Konnan avustajina toimivat Arpinaama ja Manki. Pojat pelastavat vahingossa Mister Blinkin poliisin nuotasta satamassa. Tarinassa Manki lupaa järjestää piilopaikan ja valitsee Ämmän punaisen laitakulman mökin. Tämä kytkee tarinaan Pertsan ihastuksen Pirkon, joka on Ämmän orpo kasvattityttö. Ämmäkin on irrottautunut sodanaikaisesta pimeän, salakuljetetun tai varastetun, tavaran myynnistä, mutta painostus ja raha kääntävät hänen kelkkansa. Kaiken irtonaisen varastava Manki saa kioskinsa kassaa puolustavan Pirkon (Outi Pasanen) vuoksi kaanit ajamaan takaa koko liigaa, joka on vetäytynyt saareen odottamaan paon seuraavaa vaihetta ja timanttien myyntiä.
Tyttöjä ei tarinoissa ole ollut ennen kuin murrosikäinen Pertsa ja Pirkko kohtaavat viimeisessä seikkailussa. Pirkkokin on toimelias ja poikamainen eikä pelkää ainakaan Mankia. Tarinan lopussa Pirkko suutelee Pertsaa poskelle kiitoksena avusta.
TV-sarja > Tuotanto

Sovittaja ja ohjaaja: Vili Auvinen
Kuvaaja: Timo Kapanen, Pekka Mäkinen
Lavastaja: Liisa Luotola, Raimo Salo, Lauri Elo, Ensio Suominen
Säveltäjä: Leonid Bashmakov
Tuottaja: Pertti Nättilä
Uusi sarja vuonna 2000

Vuonna 2000 YLE TV2 teetti uuden 12-osaisen Pertsa ja Kilu -sarjan.
Tarinat ovat aivan uusia eivätkä perustu Riikkilän teksteihin. Sarja esitettiin uusintana vuonna 2007.
Käsikirjoitus ja ohjaus Taavi Vartia
Tuotantoyhtiö: Filmiteollisuus Oy
Näytelmäversiot

Rauman kaupunginteatterissa esitettiin kaksi Pertsa ja Kilu -näytelmää. Kummankin ohjasi Sarianne Paasonen. Vuonna 2006 pääosissa nähtiin Timo Julkunen ja Aleksi Lavaste. Vuonna 2008 Julkunen sai kaverikseen Timo Vuennon.
”Kaikkien aikojen Pertsa ja Kilu” -näytelmää esitettiin Taaborinvuoren kesäteatterissa vuonna 2009 (www.pertsajakilu.fi). Siinä aikuinen merikapteeni Kilu tulee Kotkaan ja tapaa aikuisen perheellisen Pertsan – he läpikäyvät näytelmässä lapsuuttaan. Näytelmän suosion takia sen esitykset jatkuvat kesällä 2010. Kantaesityksen näytelmä sai Porin Kirjurinluodon kesäteatterissa vuonna 2008.
Käsikirjoitus ja ohjaus: Taavi Vartia
Näyttelijöitä kesällä 2010 mm: Sani, Maria Kuusiluoma, Anna Hanski, Eija Vilpas, Laura Malmivaara, Oskari Katajisto, Turkka Mastomäki, Ari-Kyösti Seppo, Alina Tomnikov, Petra Haapamäki, Jussi Salminen ja Harri Virolainen...
Talvella 2010 ”Pertsan ja Kilun paluu” -näytelmää esitettiin Elannon Näyttämöllä. Tässä pääosan esittäjät ovat naisia.
Elokuvat

Taavi Vartian ohjaama elokuva Pertsa ja Kilu (2021) perustuu ensimmäiseen Pertsa ja Kilu -romaaniin Viimeiset kaanit (1951).
Pertsa ja Kilu – Faaraon sormus (2023) ei perustu mihinkään tiettyyn Riikkilän romaaniin, vaan on sekoitus niiden eri aineksista.
Pertsa ja Kilu -päivät

Väinö Riikkilä -seura järjestää parittomina vuosina Pertsa ja Kilu -päivät Raumalla. Kotka järjestää ne parillisina vuosina, esim. 21.5.2010.
Aiheesta muualla

FilmGoer (arvostelu Viimeiset kaanit (1975) -elokuvasta)
http://www.yle.fi/pertsajakilu/ Yle TV2:n uusi Pertsa ja Kilu -sarja
http://www.imdb.com/title/tt0271925/ Vuoden 2000 Pertsa ja Kilu -TV-sarjan esittely IMDbTV-sivustolla
http://www.filmiteollisuus.fi/ohjelma.jsp?id=69&f=0&flang=0 (Arkistoitu – Internet Archive) Vuoden 2000 Pertsa ja Kilu -TV-sarjan esittely IMDbTV-sivustolla
http://www.parkkinen.org/pertsa_ja_kilu.html Pertsa ja Kilu -kirja-arviointi
Ranskan avoin tennisturnaus 2008

Vuoden 2008 Ranskan avoin tennisturnaus pelattiin 25. toukokuuta – 8. kesäkuuta 2008 Pariisissa. Miesten kaksinpelin puolustava mestari oli Rafael Nadal, joka voitti nyt neljännen mestaruutensa. Tällä kertaa hän ei hävinnyt koko turnauksessa erääkään. Naisten kaksinpelin vuoden 2007 mestari Justine Henin lopetti uransa juuri ennen vuoden 2008 turnausta, ja uudeksi mestariksi tuli Ana Ivanović.
Loppukierrokset > Avain

k. = keskeytti
luov. = luovutusvoitto
Loppukierrokset > Naisten kaksinpeli

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros |   |   | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät |   |   | Välierät | Välierät | Välierät | Välierät | Välierät |   |   | Loppuottelu | Loppuottelu | Loppuottelu | Loppuottelu | Loppuottelu |

| 1 |   Marija Šarapova | 78 | 65 | 2 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 13 |   Dinara Safina | 66 | 77 | 6 |   |   | 13 |   Dinara Safina | 4 | 77 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 11 |   Vera Zvonarjova | 4 | 6 | 2 |   |   | 7 |   Jelena Dementjeva | 6 | 65 | 0 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 7 |   Jelena Dementjeva | 6 | 1 | 6 |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 13 |   Dinara Safina | 6 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |
| 4 |   Svetlana Kuznetsova | 6 | 6 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 4 |   Svetlana Kuznetsova | 3 | 2 |  |   |  |  |  |  |  |  |
| 16 |   Viktoryja Azarenka | 2 | 3 |  |   |   | 4 |   Svetlana Kuznetsova | 7 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   Petra Kvitová | 3 | 6 | 1 |   |   |  |   Kaia Kanepi | 5 | 2 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   Kaia Kanepi | 6 | 3 | 6 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 13 |   Dinara Safina | 4 | 3 |  |
| 26 |   Flavia Pennetta | 3 | 2 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 2 |   Ana Ivanović | 6 | 6 |  |
|  |   Carla Suárez Navarro | 6 | 6 |  |   |   |  |   Carla Suárez Navarro | 3 | 2 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
| 14 |   Agnieszka Radwańska | 3 | 63 |  |   |   | 3 |   Jelena Janković | 6 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
| 3 |   Jelena Janković | 6 | 77 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 3 |   Jelena Janković | 4 | 6 | 4 |   |  |  |  |  |  |  |
| 27 |   Katarina Srebotnik | 2 | 4 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 2 |   Ana Ivanović | 6 | 3 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |
| 10 |   Patty Schnyder | 6 | 6 |  |   |   | 10 |   Patty Schnyder | 3 | 2 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   Petra Cetkovská | 0 | 0 |  |   |   | 2 |   Ana Ivanović | 6 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2 |   Ana Ivanović | 6 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Loppukierrokset > Miesten nelinpeli

Välierät:


 Pablo Cuevas /  Luis Horna –
 Bruno Soares /  Dušan Vemić 6–4, 6–7 (6), 7–6 (6)
Igor Kunitsin /  Dmitri Tursunov –
 Daniel Nestor /  Nenad Zimonjić 6–4, 4–6, 4–6
Loppuottelu:


 Pablo Cuevas /  Luis Horna –
 Daniel Nestor /  Nenad Zimonjić 6–2, 6–3
Loppukierrokset > Naisten nelinpeli

Välierät:


 Cara Black /  Liezel Huber –
 Anabel Medina Garrigues /  Virginia Ruano Pascual 4–6, 6–7 (2)
Casey Dellacqua /  Francesca Schiavone –
 Aljona Bondarenko /  Kateryna Bondarenko 6–2, 6–1
Loppuottelu:


 Anabel Medina Garrigues /  Virginia Ruano Pascual –
 Casey Dellacqua /  Francesca Schiavone 2–6, 7–5, 6–4
Loppukierrokset > Sekanelinpeli

Välierät:


 Katarina Srebotnik /  Nenad Zimonjić –
 Zheng Jie /  Mahesh Bhupathi luovutus
Viktoryja Azarenka /  Bob Bryan –
 Kveta Peschke /  Pavel Vizner 4–6, 6–3, 1–0 (8)
Loppuottelu:


 Katarina Srebotnik /  Nenad Zimonjić –
 Viktoryja Azarenka /  Bob Bryan 2–6, 6–7 (4)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ranskan avoin tennisturnaus 2008 Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (englanniksi)
Digimon Universe: Appli Monsters

Digimon Universe: Appli Monsters on Toei Animationin tuottama animesarja. Sarjaa esitettiin 52 jakson verran 1. lokakuuta 2016 - 30. syyskuuta 2017 välisenä aikana. Sarja on seitsemäs Digimon-sarja, jota pidetään myös omana erillisenä sarjanaan. Sarjassa esiintyy digimonien sijaan appmoneja eli applihirviöitä, mobiilisovelluksista syntyviä tekoälyolentoja. Digivicen sijaan appmonit kehittyvät korkeammalle tasolle Applidrive-nimisellä laitteella. Appmonien kehitysasteet ovat Standard Grade, Super Grade, Ultimate Grade ja God Grade, jotka vastaavat digimonien Rookie, Champion, Ultimate ja Mega-muotoja.
Juoni

Tarina sijoittuu vuoteen 2045, jolloin teknologia on kehittynyt merkittävästi ja maailmanlaajuisessa internetverkostossa asuu Appmoneja (アプリモンスターズ Apurimonsutāzu) eli Applihirviöitä. Haru Shinkai huomaa Appmonin älypuhelimessaan ja herättää sen henkiin Applidrive-nimisellä laitteella. Appmon paljastuu Gatchmoniksi ja ryhtyy Harun kumppaniksi. Gatchmon kertoo Harulle tekoäly Leviathanista, joka yrittää muuttaa kaikki Appmonit pahoiksi. Haru kohtaa myöhemmin muita Appmonin omaavia ihmisiä Eri Karanin, Torajirou Asukan, Yūjin Ōzoran ja Rei Katsuran, joka etsii Leviathanin sieppaamaa veljeään. Yhdessä heidän täytyy pysäyttää Leviathan ja palauttaa kahden maailman välinen tasapaino.
Aiheesta muualla

Sarjan nettisivut (japaniksi)
Digimon Universe: Appli Monsters Anime News Networkin tietosanakirjassa (englanniksi)
Elliot Weisgarber

Elliot Weisgarber (5. joulukuuta 1919 Pittsfield, Massachusetts – 31. joulukuuta 2001 Vancouver) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, klarinetisti ja etnomusikologi. Hän opiskeli muun muassa Rochesterin Eastman School of Musicissa ja Nadia Boulangerin johdolla Pariisissa. Hän itse opetti vuosina 1960–1984 Brittiläisen Kolumbian yliopistossa. Hänen sävellysoppilaitaan olivat muiden muassa Michael Conway Baker, Neil Currie, David Keeble, Claire Lawrence ja Frederick Schipizky.
Weisgarber tutki Japanissa paikallista musiikkia. Hän opetteli soittamaan shakuhachia ja teki vuonna 1974 kiertueen Kanadassa kotonsoittaja Miyoko Kobayashin kanssa. Weisgarber oli Kanadan kansalainen vuodesta 1973. Osassa tuotannostaan Weisgarber hyödynsi japanilaisen musiikin tuntemustaan. Tällaisia teoksia ovat muiden muassa Kyoto Landscapes orkesterille, Japanese Miscellany pianolle, Ten Japanese Folk Songs, Songs of a Thousand Autumns ja kamarimusiikkisävellykset japanilaisille soittimille. Weisgarber sävelsi myös muunlaista musiikkia orkesterille, kamarimusiikkikokoonpanoille ja laulajille. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu televisioon ja radiodokumentteihin luotuja sävellyksiä.
Weisgarber perusti tyttärensä, huilisti Karen Suzanne Smithsonin kanssa Elliot Weisgarber Associates -kustannusyhtiön vuonna 1994. Weisgarber oli International Clarinet Societyn jäsen. Hän oli aktiivinen säveltäjänä kuolemaansa saakka. Useita hänen teoksistaan on levytetty.
Digimon Tamers: Battle of Adventurers

Digimon Tamers: Battle of Adventurers on järjestyksessään viides Digimon-elokuva. Elokuva julkaistiin 14. heinäkuuta 2001. Elokuvan kesto on 50 minuuttia.
E-segmentti

Mercedes-Benz E-sarja
E-segmentti on D-segmenttiä suurempi kokoluokka eurooppalaisessa autojen kokoluokituksessa. Luokkaan luetaan kuuluviksi edustusautot.
E-segmentin autoja ovat esimerkiksi Mercedes-Benz E-sarja, Volvo S90/V90, Saab 9-5, BMW 5-sarja, Audi A6 ja Audi A7 sekä Porsche Taycan.
Different Class

| Different Class Pulp |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 30. lokakuuta 1995
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Chris Thomas
 Tyylilaji: brittipop
 Kesto: 52.50
 Levy-yhtiö: PolyGram, Island Records
Pulpin muut julkaisut
| His 'n' Hers 1994 | Different Class 1995 | This Is Hardcore 1998 |
Different Class on brittiyhtye Pulpin vuonna 1995 julkaisema albumi. Albumilta julkaistiin kaksi singleä: ”Common People” (joka nousi sijalle 2 Britannian singlelistalla) ja ”Disco 2000” (joka nousi samalla listalla sijalle 7). Albumilta julkaistiin ”deluxe”-versio 11. syyskuuta 2006. Se sisältää toisen levyn, jolla on b-puolia, demoja ja harvinaisuuksia.
Albumi voitti vuoden 1996 Mercury-palkinnon. Vuonna 1998 Q-lehden lukijat sijoittivat Different Classin sijalle 37 listalla ”greatest album of all time” (kaikkien aikojen paras albumi). Albumi sijoittui samalla listalla sijalle 85 vuonna 2006. Vuonna 2000 Q rankkasi albumin sijalle 46 listallaan ”100 Greatest British Albums Ever” (100 kaikkien aikojen parasta brittiläistä albumia). Se on myös ollut sijalla 70 Channel 4:n listalla ”100 greatest albums” (100 parasta albumia).
Kappaleet

Kaikki kappaleet on tehnyt yhtye yhdessä (Jarvis Cocker, Nick Banks, Steve Mackey, Russell Senior, Candida Doyle ja Mark Webber), paitsi kappaleissa "Common People" ja "Underwear" Webber ei ole ollut mukana.
”Mis-Shapes” – 3:46
”Pencil Skirt” – 3:11
”Common People” (Cocker, Banks, Mackey, Senior, Doyle) – 5:50
”I Spy” – 5:55
”Disco 2000” – 4:33
”Live Bed Show” – 3:29
”Something Changed” – 3:18
”Sorted for E’s & Wizz” – 3:47
”F.E.E.L.I.N.G.C.A.L.L.E.D.L.O.V.E” – 6:01
”Underwear” (Cocker, Banks, Mackey, Senior, Doyle) – 4:06
”Monday Morning” – 4:16
”Bar Italia” – 3:42
Kappaleet > Bonuslevy vuoden 2006 deluxe-versiolta

”Common People” (live Glastonburyssa vuonna 1995) – 7:38
”Mile End” – 4:30
”PTA” – 3:17
”Ansaphone” (demo) – 4:09
”Paula” (demo) – 3:37
”Catcliffe Shakedown” (demo) – 6:43
”We Can Dance Again” (demo) – 3:51
”Don’t Lose It” (demo) – 3:10
”Whiskey in the Jar” – 4:48
”Disco 2000” (Nick Cave pub rock -versio) – 4:22
”Common People” (Vocoda mix) – 6:18
Kokoonpano

Jarvis Cocker – laulu, kitara, vokooderi, mellotron, syntetisaattori
Russell Senior – kitara, viulu
Candida Doyle – koskettimet, piano
Steve Mackey – bassokitara
Mark Webber – kitara, piano, syntetisaattori
Nick Banks – rummut, lyömäsoittimet