stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antonio López-Istúriz White

| Antonio López-Istúriz White |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 20.7.2004–  
Ryhmä:  EPP-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. huhtikuuta 1970 (ikä 54) Pamplona, Espanja
Kansalaisuus:  espanjalainen
Tiedot
Puolue:  Kansanpuolue
Aiheesta muualla
www.antoniolopezisturiz.eu
Antonio López-Istúriz White (s. 1. huhtikuuta 1970 Pamplona, Espanja) on espanjalainen poliitikko. López-Istúriz edustaa kansanpuoluetta. López-Istúriz on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2004 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Rosa Estaràs

| Rosa Estaràs Ferragut |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 14.7.2009–  
Ryhmä:  EPP-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. lokakuuta 1965 (ikä 59) Valldemossa, Espanja
Kansalaisuus:  espanjalainen
Tiedot
Puolue:  Kansanpuolue
Rosa Estaràs Ferragut (s. 21. lokakuuta 1965 Valldemossa, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Estaràs Ferragut edustaa kansanpuoluetta. Estaràs Ferragut on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2009 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Danae

Tizianin maalaus Danae ja kultasade, 1553–1554.
Danae (m.kreik. Δανάη, Danaē) oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoksen kuninkaan Akrisioksen tytär. Hän oli myös Perseuksen äiti.
Akrisios sulki tyttärensä torniin (tai luolaan) kuultuaan oraakkelilta, että tämä synnyttäisi pojan, joka tulisi tappamaan Akrisioksen. Zeus kuitenkin saapui kultasateena Danaen luokse ja heidän liitostaan syntyi Perseus. Saatuaan tietää pojasta Akrisios käski sulkea sekä Danaen että Perseuksen arkkuun, joka heitettäisiin mereen. Arkku päätyi kuitenkin Serifoksen saarelle, jonka kuningas Polydektes rakastui Danaeen.
Myöhemmin Perseuksen tapettua Medusan ja pelastettua Andromedan oraakkelin ennustus toteutui.
Danae ja kultasade, viininsekoitusastia, n. 450–425 eaa.
Jaime Villegas

Jaime Enrique Villegas Roura (s. 5. heinäkuuta 1950 La Ceiba, Honduras) on hondurasilainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Villegas edusti koko 18-vuotisen ammattilaisuransa ajan CD Españaa. Hän pelasi Hondurasin A-maajoukkueessa 32 ottelua ja kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 1982.
Gabriel Mato

| Gabriel Mato |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 14.7.2009–  
Ryhmä:  EPP-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1961 (ikä 63) Madrid, Espanja
Kansalaisuus:  espanjalainen
Tiedot
Puolue:  Kansanpuolue
Aiheesta muualla
www.gabrielmato.com
Gabriel Mato (s. 29. huhtikuuta 1961 Madrid, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Mato edustaa kansanpuoluetta. Mato on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2009 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Pöljän seisake

Pöljän seisake (lyh. Plj) on entinen rautatieliikennepaikka Siilinjärvellä Pöljän kylässä noin seitsemän kilometriä pohjoiseen kunnan keskustasta. Liikennepaikka avattiin heinäkuussa 1902. Asemarakennus on Bruno Granholmin suunnittelema tyypin III platformskjul, ja sitä laajennettiin vuonna 1933.
Miehitys seisakkeella lopetettiin vuonna 1964 ja tavaraliikenne kaksi vuotta myöhemmin. Seisake lakkautettiin lopullisesti henkilöliikenteen loppumisen myötä kesäkuussa 1985. Asemarakennuksessa on toiminut pysäkkimuseo, mutta se on sittemmin lakkautettu ja rakennus oli tämän jälkeen pitkään tyhjillään. Kyläyhteisö on kuitenkin kunnostanut rakennuksen ja siinä on sittemmin toiminut kahvila ja muuta vapaaehtoistoimintaa.
Aiheesta muualla

Kuvia Pöljästä vaunut.org -sivustolla
Facebook: Pro Pöljän pysäkki
Fernando Bulnes

Fernando Bulnes (s. 21. lokakuuta 1946 Lamaní, Comayagua, Honduras) on hondurasilainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 169-senttimetrinen.
Bulnes edusti seurajoukkuetasolla Pumas UNAH:ia ja Olimpiaa. Hän edusti Hondurasin maajoukkuetta MM-kilpailuissa 1982 ja pelasi kahdessa ottelussa.
Juan Ignacio Zoido

| Juan Ignacio Zoido Álvarez |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 2.7.2019–  
Ryhmä:  EPP-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. tammikuuta 1957 (ikä 67) Montellano, Espanja
Kansalaisuus:  espanjalainen
Tiedot
Puolue:  Kansanpuolue
 Nimikirjoitus
Juan Ignacio Zoido Álvarez (s. 21. tammikuuta 1957 Montellano, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Zoido Álvarez edustaa kansanpuoluetta. Zoido Álvarez on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Ana Miranda Paz

| Ana Miranda Paz |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 1.1.2012–9.7.2013 28.2.2018–1.7.2019 5.9.2022-  
Ryhmä:  Vihreät/EFA
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. toukokuuta 1971 (ikä 53) Cuntis, Espanja
Kansalaisuus:  espanjalainen
Tiedot
Puolue:  Bloque Nacionalista Galego
Ana Miranda Paz (s. 2. toukokuuta 1971 Cuntis, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Miranda Paz edustaa Bloque Nacionalista Galego-puoluetta. Miranda Paz on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2012–2013, 2018–2019 sekä uudelleen syyskuusta 2022 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ana Miranda Paz Wikimedia Commonsissa
Ana Miranda Paz Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
| n k  Vihreät/EVA-ryhmän Euroopan parlamentin jäsenet (2024–2029) |
| --- | --- |
Saksa:  Andresen  Bloss  Boeselager  Cavazzini  Freund  Geese  Häusling  Lagodinski  Langensiepen  Marquardt  Neumann  Paulus  Reintke  Riehl  Tegethoff 
Ranska:  Camara  Cormand  Satouri  Sbai  Toussaint 
Italia:  Guarda  Marino  Orlando  Scuderi 
Espanja:  Asens Llodra  Marzà Ibáñez  Miranda Paz  Riba 
Romania:  Ştefănuță 
Alankomaat:  Eickhout  Strik  Strolenberg  Van Lanschot  Van Sparrentak  Vieira 
Belgia:  Bricmont  Matthieu 
Tšekki:  Gregorová 
Ruotsi:  Holmgren  Kuhnke  Lövin 
Itävalta:  Schilling  Waitz 
Tanska:  Nordqvist  Peter-Hansen  Søvndal 
Suomi:  Niinistö  Ohisalo 
Kroatia:  Bosanac 
Liettua:  Sinkevičius 
Slovenia:  Prebilič 
Latvia:  Staķis 
Luxemburg:  Metz 
Espanjan europarlamentaarikot
| n k   Espanjan Euroopan parlamentin jäsenet (2019–2024) |
| --- | --- |
EPP:  Arias Echeverría  Benjumea  Castillo  Collado Jiménez (2023–)  Estaràs  García-Margallo  López Gil  González Pons (2019–2023)  López-Istúriz White  Mato (2020–)  Millán Mon  Montserrat  Zarzalejos  Zoido 
Renew:  Bauzá  Bilbao Barandica  Cañas  Garicano (2019–2022)  Nart  Pagazaurtundúa  Poptcheva (2022–)  Rodríguez  Solís Pérez  Vázquez Lázara (2020–) 
G-EFA:  Barrena (2019–2022)  Miranda Paz (2022–)  Riba  Solé 
S&D:  Aguilera  Ballarín Cereza (2023–)  Durá  Fernández  Gálvez  García del Blanco  García Muñoz  García  Gardiazabal  González  González Casares  Homs Ginel  López  López Aguilar  Luena  Maestre  Maldonado López  Moreno Sánchez  Rodríguez-Piñero  Ros Sempere (2020–)  Ruiz Devesa  Sánchez Amor 
ECR:  Aguilar  Buxadé Villalba  De la Pisa Carrión (2020–)  Tertsch 
GUE/NGL:  Caro Maya (2023–)  Pineda  Rego (2019–2023)  Rodríguez Palop  Sanz Selva (2023–)  Urbán Crespo  Urtasun (2019–2023)  Villanueva Ruiz 
N/I:  Comín  Ponsatí (2020–)  Puigdemont 
| n k   Espanjan Euroopan parlamentin jäsenet (2024–2029) |
| --- | --- |
EPP:  Abadía  Arias Echeverría  Benjumea  Castillo  Crespo  de la Hoz Quintano  Estaràs  Ezcurra  Giménez Larraz  González Pons  Herranz García  López-Istúriz White  Mato  Millán Mon  Montserrat  Navarrete  Nevado  Pascual de la Parte  Solís Pérez  Vázquez Lázara  Zarzalejos  Zoido 
Renew:  Agirregoitia Martínez 
G-EFA:  Asens Llodra  Marzà Ibáñez  Miranda Paz  Riba 
S&D:  Ballarín Cereza  Cepeda  Fernández  Gálvez  García  Gómez López  González Casares  Homs Ginel  Jalloul Muro  López  López Aguilar  Luena  Maestre  Mendia Cueva  Moreno Sánchez  Pajín  Ros Sempere  Sánchez Amor  Sancho Murillo  Serrano Sierra 
Patriootit:  Borrás Pabón  Buxadé Villalba  Girauta Vidal  Martín Frías  De la Pisa Carrión  Tertsch 
GUE/NGL:  Barrena Arza  Galán  Morreno  Serra Sánchez 
N/I:  Junco García  Pérez  Solier 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  MEP-hakemisto
Bruno Granholm

| Bruno Ferdinand Granholm |
| --- | --- |
 Valtion Rautateiden pääarkkitehti
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. toukokuuta 1857 Myrskylä, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 29. syyskuuta 1930 (73 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  Arkkitehti
Vanhemmat:  Johan Granholm ja Laura Tallgren
Siviilisääty:  Naimisissa
Puoliso:  Maria Charlotta Granholm (o.s. Fagerlund)
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Bruno Ferdinand Granholm (14. toukokuuta 1857 Myrskylä – 29. syyskuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi vuosina 1892–1926 Rautatiehallituksen pääarkkitehtina. Granholmin suunnittelemia 1900-luvun vaihteessa rakennettuja puurakenteisia rautatien asemarakennuksia on yhä käytössä. Monet Granholmin suunnittelemista puurakenteisista asemarakennuksista ovat kestäneet ajan hammasta yllättävän hyvin.
Elämä ja ura arkkitehtina

Bruno Granholm syntyi Myrskylässä 14. toukokuuta 1857. Hän opiskeli Helsingissä Polyteknillisessä koulussa ja työskenteli opiskeluaikoinaan rautateiden mekaanisessa konepajassa ja myöhemmin eri arkkitehtien (mm. Theodor Höijerin) toimistoissa. Polyteknisestä korkeakoulusta Granholm valmistui vuonna 1882. Vuonna 1892 Granholm valittiin piirtäjäksi rautatiehallitukseen. Samana vuonna hänet nimitettiin rautatiehallituksen arkkitehdiksi. Vuodesta 1895 lähtien Granholm toimi tie- ja vesirakennusten ylihallituksessa tehtävänään asemarakennusten suunnittelu.
Elämä ja ura arkkitehtina > Granholmin ura rautatiehallituksessa

Granholmin ensimmäisiä suunnitelmia rautateille oli vuonna 1893 laadittu piirustus Viipurin konepajaksi. Granholm piirsi suuren määrän asemien laajennuksia 1890–1910 -luvuilla. Samoja tyyppilaajennuspiirustuksia käytettiin useissa eri kohteissa.
Ensimmäinen uusi rataosuus jolle Granholm suunnitteli asemarakennukset oli Haapamäki–Jyväskylä/Jyväskylä–Suolahti vuosina 1895-1896. Asemien piirustukset on päivätty 1896. Rataosuuden asemilla huoneiden käyttötarkoitus säilyi ennallaan mutta niiden arkkitehtoninen ilme muuttui. Tämä kuvastuu erittäin hyvin Jyväskylän asemalla. Asema on arkkitehtuuriltaan monimuotoinen, epäsymmetrinen ja koristelu keskittyi ovien ja ikkunoiden kehyksiin ja päätyihin. Koristeet luotiin kaivertamalla ja loveamalla. Entisiin asemiin verrattuna ratkaisut edustivat selkeästi aikansa puutyyliä. Kuitenkin jo muutamia vuosia myöhemmin rakennetulla Helsinki–Turku-rataosuudella asemat alkoivat yksinkertaistua muodoiltaan ja kansallisromanttiset ainekset vähentyä.
Granholm suunnitteli asemarakennukset myös rataosuuksille Kuopio–Iisalmi–Kajaani (vuosina 1898–1902 ja 1902–1904), Oulu–Tornio (vuosina 1899–1904) sekä Savonlinna–Elisenvaara (vuosina 1905–1908). Vuonna 1906 suunnitellussa Punkaharjun asemassa voi nähdä selkeän tyylillisen muutoksen Granholmin arkkitehtuurissa: yksityiskohdat asemilla muuttuivat jugendtyylisiksi, mutta kansallisromanttiset ainekset olivat silti selkeästi mukana. Granholmin piirustusten mukaan rakennettuja asemarakennuksia on myös jossain määrin muillakin rataosilla (esimerkiksi Nummelan, Rajajoen ja Terijoen asemat).
Helsinkiin Granholm suunnitteli kookkaimpiin töihinsä kuuluvan Pasilan konepajan. Nykyään muussa kuin rautateihin liittyvässä käytössä olevan konepaja-alueen kadunnimistössä esiintyvät Bruno Granholmin aukio ja Bruno Granholmin kuja.
Muita Granholmin suunnittelemia rakennuksia:
Ravintola Kappelin lasipaviljongit, Helsinki 1891
VR:n makasiinit, Helsinki
Toralinna, Helsinki
Rautatieläisten talo, Tampere
Vanha tavara-asema, Tampere
Morkku, Tampere
Elämä ja ura arkkitehtina > Arkkitehtuuri

Granholmin suunnitelmissa asema- ja asuinrakennukset säilyttivät entiset pohjaratkaisut, mutta ulkoasuun tuli kansallisromanttisia, jopa muinaisskandinaavisia, koristeaiheita.
Rakennukset edustavat kansallisromanttista tyyliä (nk. nikkarityyli) erotuksena tuolloin voimakkaasti vaikuttaneeseen uusrenessanssityyliin joka jäljitteli kivirakentamisen arkkitehtuuria. Granholmin suunnittelemien asemarakennusten ornamentiikka ammentaa vaikutteita karjalaisista esikuvista, joskin piste- ja kaiverruskuviot kuuluivat myös perinteiseen sveitsiläistyyliin. Symmetrisestä rakentamisesta luovuttiin, frontonit ja katokset tulivat muodikkaiksi ja koristelua käytettiin runsaasti ikkunankarmeihin ja konsoleihin. Vaikutteiden kansainvälisyydestä kertoo, että vastaavaa muotokieltä on nähtävissä lähes samaan aikaan 1890-luvun lopulla myös Norjassa ja Ruotsissa. Bruno Granholm suunnittelikin uransa aikoja toistasataa asemarakennusta ja Suomen rautatierakennuksissa kansallisromantiikka henkilöityi häneen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bruno Granholm Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Granholmin suunnittelema Haapamäen asemarakennus
Granholmin suunnittelema Savonlinnan asemarakennus
Helsingin kristillinen koulu

| Helsingin kristillinen koulu |
| --- | --- |

 Helsingin kristillisen koulun koulurakennus.
Sijainti:  Pieksupolku 5 00720 Helsinki
Perustettu:  1993
Rehtori:  Mirva Karavirta (vs.)
Luokat:  1.–9.
Verkkosivut
Helsingin kristillinen koulu on Helsingin Pukinmäessä sijaitseva yksityinen kristillinen peruskoulu, jonka erikoispainotuksena on kristillinen kasvatus. Koulussa on luokkia ensimmäisestä luokasta aina yhdeksänteen asti ja lisäksi koulun yhteydessä toimii kristillinen päiväkoti Pursi.
Koulu sai perustamisluvan 1. elokuuta 1995, mutta oli toiminut kotikouluperiaatteella jo 1980-luvun lopulta alkaen. Vuodesta 1993 se toimi Jakomäessä Somerikkokujalla, ja vuodesta 2012 alkaen koulu on toiminut Helsingin Pukinmäessä entisen Pukinmäen peruskoulun rakennuksessa.
Koulu on Helsingin kaupungin sopimuskoulu ja siellä noudatetaan valtakunnallista opetussuunnitelmaa. Koulu saa rahoituksensa muiden yksityisten peruskoulujen tapaan valtiolta ja kaupungilta ja toiminnan ylläpitäjänä on oma kannatusyhdistys. Koulun perustana ovat kristilliset arvot, ja se on yhteiskristillinen, eli se ei ole minkään seurakunnan ylläpitämä, vaikkakin tekee yhteistyötä monien eri seurakuntien kanssa.
Bes (jumala)

Bes oli muinaisessa Egyptissä erityisesti kansan keskuudessa suuressa suosiossa ollut kääpiöjumala, jonka palvonta alkoi noin 2000 eaa.
Bes kuvattiin alastomana ja epämuodostuneena kääpiönä, joka kantoi eräänlaista sulkakruunua. Patsaissa ja kohokuvissa hänet esitettiin yleensä vankkarakenteisena kääpiönä, jolla oli suuri pää ja isot silmät, suusta ulos työntyvä kieli ja vankat jalat. Jumalan päätehtävänä oli herättää iloa sekä karkottaa kipua ja surua. Hänen ulkonäkönsä oli kenties tarkoitus pitää pahat henget loitolla. Besillä ei ollut omia temppeleitä, mutta häntä kuvattiin silloin tällöin toisten jumalten temppeleissä. Pääasiallinen palvonta tapahtui kuitenkin yksityisten ihmisten kodeissa, joissa oli usein Besille omistettuja pieniä patsaita, alttareita tai maalauksia, jotka kuvasivat häntä. Besin uskottiin erikoisella olemuksellaan karkottavan pahat henget ja demonit. Samoin Besiä esittäviä amuletteja käytettiin torjumaan pahaa. Hänen uskottiin myös suojelevan muun muassa synnyttäviä naisia ja perheitä. Besin ulkonäkö ja kuvaustapa saattavat viitata afrikkalaiseen alkuperään. Bes oli muun muassa unen, ilon ja tanssin jumala, mutta Besillä oli myös toinen luonto sodan jumalana.
Tutkimusten mukaan Besin kuvalla koristelluista egyptiläisistä juoma-astioista on löytynyt tajuntaa muokkaavien aineiden jäämiä. Juoma-astiat ja niistä nautitut huumaavat juomat liittyivät mahdollisesti hedelmällisyysriitteihin ja juomilla on voitu lieventää synnytykseen liittyviä pelkoja.
Besin naispuolinen vastine oli jumalatar Beset.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bes (jumala) Wikimedia Commonsissa
Ramón Maradiaga

Ramón Enrique Maradiaga Chávez (s. 30. lokakuuta 1954 Amapala, Valle, Honduras) on hondurasilainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 169-senttimetrinen ja toimii nykyään valmentajana.
Maradiaga edusti pelaajana seurajoukkuetasolla Motaguaa, Tenerifeä, Águilaa ja Real Españaa. Hän pelasi Hondurasin A-maajoukkueessa 47 ottelua ja teki yhden maalin. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 1982 ja kesäolympialaisissa 2000.
Adrián Vázquez Lázara

| Adrián Vázquez Lázara |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 4.2.2020–  
Ryhmä:  EPP-ryhmä Renew (2020–2024)
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. toukokuuta 1982 (ikä 42) Madrid, Espanja
Kansalaisuus:  espanjalainen
Tiedot
Puolue:  Ciudadanos
Adrián Vázquez Lázara (s. 5. toukokuuta 1982 Madrid, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Vázquez Lázara edustaa Ciudadanos-puoluetta. Vázquez Lázara on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä helmikuusta 2020 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa nykyisin keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Kalajärvi (Äänekoski)

| Kalajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°38′53″N, 26°07′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen eteläosan alue (14.41)
Tulouomat:  puro Majalammesta 
Laskujoki:  Myllyjoki Sumiaiseen 
Järvinumero:  14.415.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,9 m  
Pituus:  1,8 km  
Leveys:  1,4 km  
Rantaviiva:  6,711 km  
Pinta-ala:  1,11924 km²   
Tilavuus:  0,00129074 km³ 
Keskisyvyys:  1,15 m  
Suurin syvyys:  2,4 m  
Saaria:  2 
 fiKalajärvi 
Kalajärvi  on Keski-Suomessa Äänekoskella Sumiaisissa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,8 kilometriä pitkä, 1,4 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 112 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä. Sen rannat ovat melko alavia, suurimmaksi osaksi Taipaleenkylän ja Pieni-Taipaleen peltomaata. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta: Lehtiluoto sekä sen luoteispuolinen pienempi nimetön luoto. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,29 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,2 metriä ja suurin syvyys on 2,4 metriä. Sen rantaviivan pituus on 6,7 kilometriä. Järven rannoilla on vain muutama rakennus, maatilojen päärakennukset sijaitsevat kauempana rannoista. Pohjoispäässä Kanavalahden itärannalla on pieni loma-asutuksen keskittymä.
Luontoarvoja

Kalajärvi muodostaa yhdessä Sumiaisen eteläpäässä sijaitsevan Kytännevan kanssa 209 hehtaarin laajuisen Natura 2000 -suojelualueen. Kalajärvi on huomattava lintujärvi, jota on aikoinaan laskettu. Järvestä yli 90 hehtaarin kokoinen alue on avovettä. Rannoilla on luhtavyöhyke, joka on säilynyt luonnontilaisena rantojen soiden ojituksista huolimatta. Huomattava Kalajärvessä esiintyvä vesikasvi on suomenlumme. Koillisrannalla on lintutorni.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen eteläosan alueella (14.41), jonka Kalajärven valuma-alueeseen (14.415) se kuuluu. Järveen laskee kaakosta Majalammen laskupuro, jonka lisäksi siihen on johdettu useita suo-ojia muun muassa kuivatetulta Kalasuolta sekä Lamminsuolta. Kalajärven oma laskujoki on Myllyjoki, joka alkaa Myllylahden eteläpäästä ja laskee Sumiaiseen. Järven vedenpinnan korkeus on 108,9 metriä mpy., joten pudotusta välillä kertyy noin 9 metriä.
Lou Reed

| Lou Reed |
| --- | --- |
 Lou Reed esiintymässä vuonna 2011
Henkilötiedot
Koko nimi:  Lewis Allan Reed
Syntynyt: 2. maaliskuuta 1942 New York City, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 27. lokakuuta 2013 (71 vuotta) Southampton, New York, Yhdysvallat
Muusikko
Aktiivisena:  1958–2013
Tyylilajit:  Taiderock, glam rock
Soittimet:  kitara, basso, syntetisaattori, koskettimet, piano, huuliharppu
Yhtyeet:  The Velvet Underground
Levy-yhtiöt:  Matador, MGM, RCA, Sire
Aiheesta muualla
www.loureed.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Lewis Allan ”Lou” Reed (2. maaliskuuta 1942 New York City, New York – 27. lokakuuta 2013 Southampton, New York) oli yhdysvaltalainen muusikko, lauluntekijä, runoilija ja kuvataiteilija. Parhaiten hänet tunnetaan The Velvet Undergroundin jäsenenä ja menestyksekkäänä sooloartistina. The Velvet Underground ei saavuttanut kaupallista menestystä aikanaan, mutta sillä on pysyvä sija yhtenä rockhistorian vaikutusvaltaisimmista yhtyeistä. Yhtye on mainittu punkin, glam rockin ja monenlaisen vaihtoehtoisen rockin esi-isänä. Reed kirjoitti avoimesti muun muassa huumeidenkäytöstä ja seksuaalisesta poikkeavuudesta, mikä oli 1960-luvun rock-kulttuurissa melko harvinaista.
Elämä ja ura > Varhainen elämä

Lou Reed syntyi juutalaiseen perheeseen Brooklynissa, Beth Elin sairaalassa, ja kasvoi Long Islandin Freeportissa. Hän oppi kitaransoiton radiota kuuntelemalla ja kehitti hyvin varhain kiinnostuksen rockiin ja rhythm and bluesiin. Lukioaikana hän soitti lukuisissa eri yhtyeissä, ja hänen ensimmäinen levyttänyt yhtyeensä oli nimeltään The Jades.
Vuonna 1956 Reediä ”hoidettiin” sähköshokkiterapialla hänen biseksuaalisuutensa vuoksi. Vuonna 1974 hän kirjoitti kokemuksestaan kappaleen ”Kill Your Sons”, ja rockteoksen Please Kill Me haastattelussa hän sanoi seuraavaa:
»Kurkkuun tungettiin sellainen törppö, jotta potilas ei nielaisisi kieltään, ja sitten ohimoille laitettiin elektrodit. Se oli siihen aikaan Rockland Countyn virallinen terapiamuoto homoseksuaalisten tuntemusten kitkemiseksi. Seurauksena tyyppi menettää muistinsa ja muuttuu vihannekseksi. Kirjojen lukeminen on käytännössä mahdotonta, koska sivulle seitsemäntoista päästyään pitää aloittaa koko opus alusta.»
Syksyllä 1960 Reed alkoi opiskella journalismia, ohjaamista ja luovaa kirjoittamista Syracusen yliopistossa. Vuonna 1961 hän isännöi myöhäisillan ohjelmaa nimeltä Excursions On A Wobbly Rail radiokanavalla WAER. Ohjelma käsitteli musiikkia, erityisesti 1950-luvun free jazzia. Monet Reedin kitaransoittotekniikoista saivatkin inspiraationsa jazzmusiikin saksofonisteilta, kuten Ornette Colemanilta. Kesäkuussa 1964 Reed valmistui yliopistosta kunniamaininnoin.
Opiskeluaikanaan Reed ystävystyi opettajansa Delmore Schwartzin kanssa ja omisti tälle vuoden 1966 The Velvet Underground -kappaleen ”European Son”. Vuonna 1982 hän myös levytti kappaleen ”My House” edesmenneen opettajansa muistoksi.
Vuonna 1964 Lou Reed muutti New Yorkiin ja työskenteli Pickwick Recordsin sanoittajana. Hän työsti muun muassa pienimuotoisen hitin ”The Ostrich”, joka oli parodia sen ajan tanssimusiikista.
The Primitives -yhtyeen jäsen John Cale oli hiljattain muuttanut New Yorkiin opiskelemaan. Hän soitti viulua La Monte Youngin teatterissa Theater of the Eternal Music. Lou Reedin varhaiset kappaleet, kuten ”Heroin”, tekivät Caleen vaikutuksen, ja ystävyys alkoi kehittyä.
»Kun Lou ensimmäisen kerran soitti minulle ’Heroinin’, lensin perseelleni. Sekä sanat että musiikki löivät päin pläsiä: rankkaa, äärimmäisen rankkaa vääntöä, jossa ei pyydelty anteeksi keneltäkään. Vielä tärkeämpää oli kuitenkin se, että Loun biisit sopivat täydellisesti yhteen oman musiikkikäsitykseni kanssa. Loun biiseissä henkilöt pantiin usein kylmiksi, ja se itse samastui vahvasti hahmoihin, joista lauloi.» 
(John Cale, Please Kill Me (1996))