stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Glam punk
Historia > 1970-luku - New York City ja Detroit

Ensimmäinen ja tärkein esimerkki glam punkista on tietenkin itse New York Dolls, jota pidetään myös yhtenä koko punk rockin luojana. Kun punk löi täydellisesti läpi Lontoossa 1970-luvulla, New York Dolls erosi näistä punk-yhtyeistä glamourillaan. New York Dollsin tyyliä haluttiin kuvailla erilaiseksi ja tämä synnytti käsitteen glam punk.
Myös Iggy Popin musiikki ja tyyli on luokiteltu glam punkiksi.Tämä todennäköisesti johtuu The Stoogesin protopunkilta kuulostavasta musiikista. Punk rock-liike olikin vaikuttanut huomattavasti The Stoogesin tyyliin. Iggy Popilla oli myös samoin New York Dollsin tapaan naisellinen tyyli. Kaiken lisäksi Iggy Popilla oli läheiset välit glam rockin legendaan David Bowiehen. Samoin Alice Cooper Band oli yksi ensimmäisistä glam rock-yhtyeistä. Erityisesti Alice Cooper Bandilla oli suuri vaikutus Hanoi Rocksiin, mutta samoin myös Iggy Pop & The Stoogesilla. Näillä kahdella yhtyeellä on ollut vaikutus myös The Sex Pistolsiin.
Enemmistössä amerikkalaisissa uuden aallon yhtyeissä, erityisesti New York Citystä kotoisin olevista, näkyi jonkin verran glam-vaikutusta luultavasti siksi, että glam oli undergound-ilmiö tuohon aikaan Yhdysvalloissa.
Muutamia hämärämpiä glam-punk yhtyeitä, kuten Hollywood Brats, the Jook, Milk ‘N’ Cookies, Jet ja muita voi kuulla vuonna 2000 julkaistulla kokoelmalla Glitterbest: 20 Pre Punk 'n' Glam Terrace Stompers.
Historia > 1980-luku - Englanti

1980-luvulla Hanoi Rocks toi glam punkin uudelleen esille. Vuosina 1982-1984 Lontoossa perustettiin useita uusi glam punk-yhtyeitä, jotka soittivat samalla tavalla kuin Hanoi Rocks. Hanoi Rocksin vaikutuksesta syntyneitä yhtyeitä olivat mm. Soho Roses, Kill City Dragons, Dogs D'Amour ja the Babysitters.
Glam punkin lähisukulainen sleaze rock eli sleaze glam nousi esille Yhdysvalloissa 1980-luvun puolivälin jälkeen. Tämä tyylisuunta on tavallaan sukulainen glam punkille. Sleaze rock-yhtyeet olivat syntyneet The New York Dollsin ja Iggy Popin vaikutuksesta, mutta myös Hanoi Rocksilla oli suuri vaikutus näihin yhtyeisiin. Tavallaan Hanoi Rocksin uudesta glam punk-tyylistä kehittyi Yhdysvalloissa sleaze rock. Hard rockin, heavy metalin ja Hanoi Rocksin vaikutuksesta syntyneitä yhtyeitä olivat Guns N' Roses, Faster Pussycat, ja L.A. Guns. Guns N' Rosesin glam punk-juuret ovat parhaiten kuultavissa yhtyeen viimeisellä studioalbumilla The Spaghetti Incident?. Albumi käsittää lähes kokonaan punk rock-lainoja ja levyllä esiintyy Hanoi Rocksin laulaja Michael Monroe.
Historia > 1990-luku

1990-luku oli sekavaa aikaa glam punk-yhtyeille; glam-tyyli oli epäsuosittua, mutta punk rock vaikutteinen musiikki oli nousussa grungen ja sitä edustavan Nirvanan myötä.
Glam punk-yhtyeitä kuitenkin syntyi, kuten New Yorkista kotoisin oleva D Generation. Yhtye tuli erittäin suosituksi underground-piireissä ja sai ylistystä mm. Rolling Stone-lehdeltä. Kuitenkaan heidän levynsä ei myynyt ylistyksestä huolimatta.
Samoihin aikoihin walesiläinen Manic Street Preacher aloitti soittamisen. Heidän esikoislevyllään Generation Terrorists kuuli The Clashin ja Hanoi Rocksin suuren vaikutuksen. Hyvistä ylistävistä arvosteluista huolimatta yhtyeen albumi ei myynyt hyvin.
Selvin esimerkki 1990-luvun glam punkista oli ruotsalainen Backyard Babies albumillaan Total 13. Yhtyeen kitaristi Dregen kuvaili haastattelussa Backyard Babiesin "olevan puuttuva lenkki KISSin ja Ramonesin välillä". Hanoi Rocksin entisillä jäsenillä oli läheiset suhteet yhtyeeseen ja Michael Monroe vieraili yhtyeen albumilla. Kitaristi Dregen nauhoitti myös akustisen livealbumin Dogs D'Amourin laulajan kanssa.
Tyylilajin suosi on viime aikoina pysynyt lähinnä underground-piireissä, eikä uusi merkittäviä glam punk-yhtyeitä ole syntynyt. Hanoi Rocks kuitenkin syntyi uudelleen vuonna 2001, mutta yhtye on laulajan Michael Monroen johdolla irtautunut enemmän glam rockista kohti hard rockia. Samoin New York Dolls aloitti toimintansa uudelleen vuonna 2004, basistinaan Hanoi Rocksin Sam Yaffa. Hanoi Rocks ja New York Dolls ovat kuitenkin tällä hetkellä ainoat kansainvälisesti tunnetut ja esiintyvät yhtyeet, jotka pohjimmiltaan vieläkin voidaan laskea glam punk-yhtyeiksi.
Aiheesta muualla

GlamPunk.org (englanniksi)
Glitzine.net (englanniksi)
VeGlam.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Glam Punk band directory (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Glee: The Music, The Power of Madonna

| Glee: The Music, The Power of Madonna  |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 2010
 Julkaistu: 20. huhtikuuta 2010
 Tuottaja(t): Dante Di Loreto, Brad Falchuk, Adam Anders, Peer Åström, Ryan Murphy
 Tyylilaji: Soundtrack, pop, dancepop
 Kesto: 27.16
 Levy-yhtiö: Columbia
muut julkaisut
| Glee: The Music, Volume 2 2009 | Glee: The Music, The Power of Madonna 2010 | Glee: The Music, Volume 3 Showstoppers 2010 |
Glee: The Music, The Power of Madonna on ensimmäinen EP-levy FOXin televisiosarjasta Glee, jota esittää suomessa Sub. Se sisältää cover-versioita ensimmäisen tuotantokauden "Madonnan voima" jaksosta, ja se julkaistiin 20. huhtikuuta 2010. Albumin kaikki esitetyt kappaleet ovat covereita Madonnan laulamista kappaleista.
Kriittinen vastaanotto

Albumi on saanut vaihtelevia arvioita kriitikoilta. Fraser McAlpine, BBC:ltä antoi levylle sekavan arvostelun tuntien, että: "Koska kappaleet ovat pääosin alkuperäisten valokopioita, ne riippuvat sarjan asiayhteydestä ollakseen järkeviä. Joten kuuntelemalla albumia yksin musiikillisessa arvossa on lähes turhaa." Allmusicin Andrew Leahey arvioi albumin 3.5/5, kirjoittaen: "Levy on lyhyt julkaisu, mutta se pitää sen pintansa kahta edeltävää albumia vastaan, koska materiaali on niin yhteensopiva itse sarjan kanssa. Madonnan musiikki on aina menestynyt draamassa, ja se soveltuu hyvin Gleen pop/teatteri asenteeseen, mikä pyrkii tuomaan esiin juuston jopa vakavimmissa kappaleissa."
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Alkuperäiset artistit | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Express Yourself | Madonna | 4.01 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Borderline" / "Open Your Heart | Madonna | 2.18 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Vogue | Madonna | 5.15 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Like a Virgin (mukana Jonathan Groff)  | Madonna | 3.17 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | 4 Minutes | Madonna mukana Justin Timberlake ja Timbaland | 3.11 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | What It Feels Like for a Girl | Madonna | 4.32 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Like a Prayer (mukana Jonathan Groff)  | Madonna | 5.22 |  |  |  |  |  |  |
| iTunes Store bonuskappale § |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Alkuperäiset artistit | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Burning Up (mukana Jonathan Groff)  | Madonna | 3.06 |  |  |  |  |  |  |
§ Vain iTunes Store bonuskappale Yhdysvalloissa ja Britanniassa. Tämä kappale on standardi muissa maissa.
Listasijoitukset

| Valtio | Paras sija (2010) |
| --- | --- |
 Australia: 10
 Kanada: 1
 Irlanti: 5
 Yhdistynyt kuningaskunta: 4
 Yhdysvallat: 1
Julkaisuhistoria

| Valtio | Julkaisupäivä |
| --- | --- |
Kanada: 20. huhtikuuta 2010
Irlanti: 20. huhtikuuta 2010
Yhdysvallat: 20. huhtikuuta 2010
Australia: 23. huhtikuuta 2010
Iso-Britannia: 26. huhtikuuta 2010
Taiwan: 20. toukokuuta 2010
Japani: 8. kesäkuuta 2010
Brasilia: 3. elokuuta 2010
Saksa: 8. huhtikuuta 2011
Puola: 13. toukokuuta 2011
Käännös suomeksi
HMS Fury (H76)

| HMS Fury |
| --- | --- |
 HMS Fury

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  J. Samuel White and Company, Cowes, Isle of Wight
Kölinlasku:  19. toukokuuta 1933
Laskettu vesille:  10. syyskuuta 1934
Palveluskäyttöön:  18. toukokuuta 1935
Poistui palveluskäytöstä:  ajoi miinaan 21. kesäkuuta 1944
Loppuvaihe:  romutettu 18. syyskuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 427,5 t (standardi) 1 971,1 t (max)
Pituus:  100,3 m
Leveys:  10,1 m
Syväys:  3,3 m
Koneteho:  38 000 shp
Nopeus:  35,5 solmua
Miehistöä:  145
Aseistus
Aseistus:  4 x QF 4,7" Mk XII CP Mk XVII -asennuksina 2 x nelipiippuista Vickers .50" Mk I -ilmatorjuntakonekivääriä 8 x 21" (533 mm) torpedoputkea 1 x kisko, jolla 20 syvyyspommia
HMS Fury (viirinumero H76) oli Britannian kuninkaallisen laivaston F-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 17. maaliskuuta 1933 J. Samuel White and Companyltä Cowesista Isle of Wightilta, missä köli laskettiin 19. toukokuuta. Alus laskettiin vesille 10. syyskuuta 1934 ja valmistui 18. toukokuuta 1935.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivaston 6. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana alus valvoi Espanjan sisällissodassa saartoa Biskajanlahdella ja Välimerellä. Alus kuljetti 11. joulukuuta 1936 Windsorin herttuan Boulogne-sur-Meriin.
Toisen maailmansodan alkaessa alus oli laivueensa mukana Scapa Flowssa, mistä se osallistui laivasto-osastojen suojaamiseen sekä sukellusveneidentorjuntapurjehduksiin. HMS Royal Oakin upottamisen jälkeen 14. lokakuuta 1939 alus siirrettiin Clydeen Kotilaivaston mukana, kunnes Scapa Flown suojaa saatiin parannettua. Vuoden 1939 lopun alus suojasi Kanadasta saapuvia saattueita. Se palasi vuoden 1940 alussa Scapa Flowhun.
Alus suojasi 17. huhtikuuta Norjassa ilmahyökkäyksessä vaurioituneen risteilijä HMS Suffolkin Scapa Flowhun. Alus suojasi lentotukialuksia HMS Ark Royal ja HMS Glorious, joiden lentokoneet suojasivat Tromssan ympäristön maajoukkoja.
Alus siirrettiin 9. toukokuuta sisaralustensa HMS Fortunen ja HMS Foresightin kanssa Noreen taistelemaan Pohjanmerellä olevia Saksan laivaston E-veneitä ja miinalaivoja vastaan. Alus suoritti useita purjehduksia yhdessä risteilijä HMS Birminghamin kanssa ja se suojasi E-veneitä vastaan taistellessa vaurioituneen hävittäjän HMS Kellyn paluun Tyneen.
Palvelus > Välimerellä

Alus siirrettiin heinäkuussa 8. hävittäjälaivueessa Gibraltarille Force H:hon. Elokuussa alus suojasi saattueita Välimerellä ja syyskuussa se osallistui operaatio Menaceen eli Vapaan Ranskan joukkojen siirtoon Dakariin. Alus taisteli  Australian laivaston risteilijän HMAS Australian ja hävittäjä HMS Greyhoundin kanssa Vichyn Ranskan laivaston hävittäjää L'Audacieuxia, joka syttyi tuleen ja joutui ajamaan rantaan uppoamisen estämiseksi. Lokakuussa Fury partioi Länsi-Afrikan rannikolla ja suojasi 9. lokakuuta Vapaan Ranskan joukkojen maihinnousua Kameruniin. Alus palasi marraskuussa Force H:hon.
Marraskuussa alus suojasi useita Maltan saattueita, joihin kuului myös operaatio Collarin kaukosuojaustehtävä osana Force H:ta. Alus osallistui Spartiventon taisteluun, jossa se suojasi HMS Renownia. Alus oli tammikuussa 1942 operaatio Excessissä ja suojasi 9. helmikuuta Genovan pommitukseen osallistunutta laivasto-osastoa. Alus oli maaliskuussa huollettavana Maltalla.
Huhtikuussa alus suojasi Ark Royalia, joka kuljetti lentokoneita Maltalle. Alus oli jälleen toukokuussa suojaamassa saattueita osana Force H:ta, kun siirrettiin panssarivaunuja Pohjois-Afrikassa taistelevalle 8. armeijalle Egyptiin. Force H määrättiin 24. toukokuuta Atlantille etsimään Saksan laivaston taistelulaiva Bismarckia, jonka upottua Fury määrättiin laivueensa mukana etsimään Bismarckia huoltamaan määrättyjä saksalaisia tukilaivoja. Laivue pysäytti 23. kesäkuuta tukilaiva Alstertorin, jonka oma miehistö upotti ennen valtausta. Laivue palasi Gibraltarille. Alus suojasi saattuetta 21. heinäkuuta operaatio Substancessa ja 24. syyskuuta operaatio Halberdissa.
Palvelus > Jäämeren saattueet

Lokakuussa alus siirrettiin Kotilaivastoon suojaamaan Jäämeren saattueita. Se liitettiin marraskuussa erikoissaattajaosastoon Greenockissa. Alus palasi joulukuussa 8. hävittäjälaivueeseen suojaamaan saattueita. Fury oli  tammikuussa 1942 huollettavana Humberin telakalla, missä aluksen ilmatorjunta-aseistusta lisättiin. Alus liittyi 15. helmikuuta Scapa Flow'ssa laivueeseensa, jossa se valmistautui Jäämeren saattueiden suojaamiseen. Maaliskuussa alus oli saattueiden QP6 ja PQ12 kaukosuojausosastossa.
Alus oli 23. maaliskuuta suojaamassa risteilijä HMS Trinidadin ja hävittäjä HMS Eclipsen kanssa saattuetta PQ13. Se määrättiin 27. maaliskuuta etsimään saattueesta jääneitä, jolloin alus ohjasi saattueeseen SS Haraplionin. Saattue joutui 28. maaliskuuta Saksan laivaston Narvik-luokan hävittäjien hyökkäykseen, joka torjunnassa alus avusti. Alus suojasi oman torpedonsa vaurioittamaa Trinidadia Kuolan niemimaalle. Fury hyökkäsi tuloksetta Saksan laivaston sukellusvenettä U-378 vastaan. Alus viipyi Murmanskissa, kunnes se liitettiin 10. huhtikuuta palaavaan saattueeseen QP10. Alus suojasi samalla Trinidadia, joka siirrettiin Englantiin. Trinidad upposi 15. huhtikuuta useiden ilmapommitusten jälkeen.
Alus suojasi seuraavaksi saattueita PQ16, QP12 ja QP17. Se hyökkäsi HMS Wiltonin ja HMS Lotusin kanssa tuloksetta sukellusvenettä U-456 vastaan. Elokuun alussa alus palasi Välimerelle, missä se suojasi 10. elokuuta operaatio Pedestalia. Alus suojasi miinanraivaajia, kunnes se palasi 17. elokuuta Englantiin. Alus suojasi 9. syyskuuta saattuetta PQ18, mutta se siirrettiin 17. syyskuuta suojaamaan palaavaa saattuetta QP14. Fury lähti 18. syyskuuta HMS Impulsiven kanssa Huippuvuorille noutamaan RFA Oligarchin saattueeseen, johon ne liittyivät 19. syyskuuta. Alus siirrettiin suojaamaan HMS Wheatlandin ja Wiltonin kanssa risteilijä HMS Scyllaa ja saattuetukialus HMS Avengeria kasvaneen sukellusveneuhan vuoksi. Alus jatkoi palvelustaan Kotilaivastossa ja se suojasi joulukuussa saattueita JW51A ja RA51 ja maaliskuussa 1943 saattuetta RA53.
Palvelus > Atlantilla

Maaliskuun puolessavälissä alus liitettiin 4. saattajaryhmään suojaamaan Atlantin saattueita. Alus suojasi huhtikuussa saattueita HX329, jolloin se esti sukellusveneiden toimintaa tehokkaasti, HX234 ja ONS5. Se suojasi toukokuussa 1. miinalaivueen miinanlaskua pohjoiselle miinasululle ja suojasi saattuetta SC130. Alus siirrettiin telakalle huollettavaksi.
Alus suojasi 17. kesäkuuta Kotilaivastosta Välimeren laivastolle Sisilian maihinnousuun lähetettyä osastoa, jonka saavuttua määränpäähän se siirrettiin suojaamaan joukkojenkuljetussaattueita. Alus liitettiin 10. heinäkuuta maihinnousua suojaavaan osastoon. Italian antauduttua alus saattoi Italian laivaston Maltalle antautumaan. Alus oli 12. syyskuuta Salernon maihinnousussa.
Alus siirrettiin Aigeianmerelle torjumaan saksalaisjoukkojen siirtoja. Se kohtasi 7. lokakuuta saattueen HMS Penelopen ja HMS Faulknorin kanssa, mutta osasto joutui 15. lokakuuta vetäytymään alueelta toistuvien ilmahyökkäysten vuoksi. Alus tulitti 15. marraskuuta Lerosta HMS Exmoorin ja Puolan laivaston hävittäjän ORP Krakowiakin kanssa ja uudelleen seuraavana päivänä HMS Aldenhamin ja HMS Pennin kanssa. Alus oli joulukuussa huollettavana Gibraltarilla, jossa se muutettiin saattajaksi. Aluksen nelituumainen tykki ja kolmen tuuman ilmatorjuntatykkikorvattiin Oerlikonin 20 millimetrin ilmatorjuntatykeillä. Samoin aluksen syvyyspommien määrää lisättiin.
Alus palasi helmikuussa 1944 palvelukseen ja se siirrettiin maaliskuussa Scapa Flowhun, jossa se liitettiin 4. tukiryhmään. Alus suojasi saattuetta HX231 ja avustaen sukellusveneparven hyökkäyksen torjunnassa. Alus siirrettiin 13. toukokuuta osaksi operaatio Neptunen Force J:tä eli brittien maihinnousussa Ranskaan. Toukokuun lopun alus osallistui harjoituksiin. Alus liitettiin kesäkuussa tulitukiosasto E:hen tukemaan brittien itäistä maihinnousualuetta.
Alus lähti 5. kesäkuuta Solentista saattueessa J-1. Se saapui sillanpään edustalle ja siirtyi 6. kesäkuuta omalle tulitoiminta-alueelleen HMS Venuksen kanssa. Alukset suorittivat tulivalmistelun Corseullesista länteen. Alus palasi Itäisen laivasto-osastoon. Se suoritti 7.-20. kesäkuuta erilaisia tukitehtäviä ja suojasi saattueita alueellaan, kunnes se palasi Portsmouthiin tankattavaksi ja täydennettäväksi.
Alus ajoi 21. kesäkuuta sillanpäässä miinaan ja se jouduttiin ajamaan maihin. Hylky nostettiin ja hinattiin Englantiin. Elokuussa tehdyissä tutkimuksissa todettiin aluksen olevan korjauskelvoton. Fury siirrettiin syyskuussa poistolistalle ja myytiin BISCOlle, joka siirsi sen romutettavaksi T. W. Wardille Briton Ferryyn. Alus hinattiin romutettavaksi ja saapui 18. syyskuuta Briton Ferryyn.
HMS Fury 20. huhtikuuta 1940
HMS Fury maihin ajettuna Arromanchesin rannalla 5.7.1944.
HMS Diomede (D92)

| HMS Diomede |
| --- | --- |
 HMS Diomede ja HMS Dunedin Wellingtonissa noin vuonna 1928

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  3. kesäkuuta 1918
Laskettu vesille:  28. huhtikuuta 1919
Palveluskäyttöön:  22. lokakuuta 1922
Poistui palveluskäytöstä:  1945
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 5. huhtikuuta 1946
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 850 t (standardi) 6 030 t (kuormattu)
Pituus:  144 m
Leveys:  14,17 m
Syväys:  4,42 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  452
Aseistus
Aseistus:  4 × BL 6" (152 mm)/45 Mk XII -tykkiä yksiputkisina CP Mk XIV -asennuksina 3 × 4" (76 mm) Mk V -ilmatorjuntatykkiä 2 × kahdeksanputkista QF 2 naulan ilmatorjuntatykkiä 12 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Diomede (viirinumero D92) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Danae-luokan kevyt risteilijä, joka palveli toisessa maailmansodassa ilmatorjuntaristeilijänä.
Valmistus

Alus tilattiin Barrow-in-Furnessista Vickersiltä, missä köli laskettiin 3. kesäkuuta 1918. Alus laskettiin vesille 28. huhtikuuta 1919, minkä jälkeen se hinattiin Devonportin telakalle viimeistelytöitä varten ja siksi alus saatiin palvelukseen vasta lokakuussa 1922.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kiinan asemalle 5. kevyt risteilijäviirikköön, mistä se siirrettiin Uuden Seelannin osastoon 21. lokakuuta 1925. Alus oli Uuden Seelannin vesillä aina vuoteen 1935 lukuun ottamatta huoltoa 1929–1930. Alus oli hetken 4. risteilijäviirikössä Itä-Intiassa olleen poliittisen kriisin vuoksi. HMNZS Achilles vapautti aluksen siirrettäväksi huoltoon 31. maaliskuuta 1936, jolloin se palasi Kuninkaallisen laivaston suoraan valvontaan. Alus vietti loppuajan ennen toista maailmansotaa reservissä ja joukkojenkuljetustehtävissä.
Toisen maailmansodan alkaessa alus liitettiin Kotilaivaston 7. risteilijäviirikköön tehtävänään Pohjanmeren valvonta. Alus siirrettiin 1940 Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian asemalle 8. risteilijäviirikköön. Alus valtasi 15. joulukuuta 1940 Tampicon edustalla saksalaisen saarronmurtajan Idarwaldin. Alus siirrettiin 1942 Etelä-Atlantin osastoon ja edelleen Länsi-Afrikkaan, jona aikana alus oli Rosythissa huollettavana 22. heinäkuuta 1942 – 24. syyskuuta 1943. Palvelukseen palattuaan alus oli koululaivana.
Alus siirrettiin 1945 reserviin majoitusalukseksi. Se myytiin BISCOlle 5. huhtikuuta 1946 ja se saapui Arnott Youngin Dalmuirin telakalle 13. toukokuuta 1946 romutettavaksi.
Hallilan koulutalo

Hallilan koulu vuonna 2012.
Hallilan koulutalo on Tampereen Hallilassa sijaitseva ala-aste. Hallilan koulu on osa Ahvenisjärven koulua ja siellä opiskellaan 1.–4. luokkien ajan, koulutalossa toimii myös esiopetuksen luokkia.  Koulun osoite on Havumetsänkatu 1 ja postinumero on 33820 Tampere.  Koulun kolmas- ja neljäsluokkalaiset menevät Kanjonin kouluun käsitöiden tunneille. Hallilan koulussa ei ole tietokoneluokkia, mutta koululla on käytössään kannettavat tietokoneet. Koululaiset ruokailevat luokissa ja koululla toimii myös iltapäiväkerho.
Koulun vieressä, osittain samassa rakennuksessa, sijaitsee Hallilan päiväkoti.
Aiheesta muualla

Ahvenisjärven koulun kotisivu
Glamour of the Kill

| Glamour of the kill |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2007–
Tyylilaji:  Metalcore
Kotipaikka:  Iso-Britannia, York
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Davey Richmond, laulu, Basso   Chris Gomerson, kitara, tausta laulu   Mike Kingswood, kitara, tausta laulu   Ben Thomson, rummut, tausta laulu   James Cassells, rummut  
Levy-yhtiö:  Afflicted Music. JVC (Japan)  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Glamour of the Kill, tunnetaan myös 'GOTK,' on metalcoreyhtye Yorkista Isosta-Britanniasta.
Jäsenet

Davey Richmond- laulu, basso (2007–)
Chris Gomerson- kitara, taustalaulu (2007–)
Mike Kingswood- kitara, taustalaulu (2007–)
Ben Thomson- rummut, taustalaulu (2007–)
Julkaisut > Studioalbumit

The Summoning (2011)
Savages (2013)
Resurrection (2019)
Julkaisut > EP:t

Through the Dark They March (2007)
Glamour of the Kill (2008)
After Hours (2014)
Julkaisut > Coverit

Maiden Heaven: A Tribute to Iron Maiden, 2 Minutes to Midnight (16. heinäkuuta 2008)
Aiheesta muualla

Glamour of the Kill MySpace-sivustolla
Hahmojärvi

| Hahmojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Pirkkala
Koordinaatit:  61°24′19″N, 23°35′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue‎ (35.21)
Laskuoja:  Toritunoja 
Järvinumero:  35.211.1.015 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,2 m 
Rantaviiva:  1,148 km 
Pinta-ala:  0,06838 km² 
 fiHahmojärvi 
Hahmojärvi  on Pirkanmaalla Pirkkalassa Tampere-Pirkkalan lentoaseman alueella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Hahmojärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta.
Maantietoa

Järven pituus on 450 metriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 6,8 hehtaaria. Se on syntynyt länsipuolella sijaitsevan Ristikallion taakse alavaan kohtaan. Järveen on johdettu muutama metsäoja, joista yksi tuo vettä lentoaseman liikennealueelta ja kaksi itäpuolen Raiskiojärvestä. Järven laskuoja on Toritunoja, joka lähtee järven länsipäästä. Se juoksee vajaa 6 kilometriä luontaisen näköisesti ensin metsän, niittyjen ja peltojen läpi länteen ja sitten kaakkoon kääntyen jatkaen Toritun peltoaukean läpi. Siellä se yhtyy Säijokeen Urvantajärven yläpuolella. Rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä. Ranta on kuivaa metsämaata lukuun ottamatta itäpäätä, missä suo erottaa sen Raiskiojärvestä. Koillisrantaan on rakennettu vapaa-ajan asunto, jolle johtaa tie järveä kiertävältä lentokentän huoltotieltä. Lempäälän raja ohittaa järven aivan etelärantaa hipoen.
Historiaa

Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Hahmajärvi”. Järvi oli nykyistä leveämpi eikä sen itäpuolelle ole kartassa piirretty muita järviä. Nykyinen tilanne syntyy, jos historiallisen järven vedenpintaa olisi laskettu.
Vuoden 1954 peruskartassa Hahmojärven luoteispuolella sijaitsi Hahmon ja Pukkiniityn maatilat. Hahmon pellot ulottuivat Hahmojärven rantaan asti. Järven itäpuolella sijaitsi Raiskon maatila ja pellot. Hahmon pelloilta laski kahdesta lähteestä vetensä saava pelto-oja järven pohjoisrantaan. Vuoden 1961 kartassa näkyy kaksi pelto-ojaa lisää, jotka laskevat järveen. Tampere-Pirkkalan lentoaseman kiitotie näkyy vuoden 1980 kartassa ja se saa viereensä rullaustien vuoden 1991 kartassa. Viimeisessä kartassa pellot ovat hävinneet eli metsitetty eikä Hahmon ja Pukkiniityn rakennuksia ole enää merkitty karttaan. Nykykartoissa näkyvä vapaa-ajan asunto on ilmaantunut järven rantaan vuoden 1991 kartan julkaisun jälkeen.
HMS Hydra (J275)

| HMS Hydra |
| --- | --- |
 HMS Hydra

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Lobnits & Co., Renfrew
Kölinlasku:  31. tammikuuta 1942
Laskettu vesille:  29. syyskuuta 1942
Palveluskäyttöön:  12. helmikuuta 1943
Loppuvaihe:  romutettu 1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 030 t
Pituus:  68,58 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,82 m
Syväys:  2,59 m
Koneteho:  VTE: 2 400 shp
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  85
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 4" (102 mm) Mk V -ilmatorjuntatykki 4 × Oerlikon 20 mm
HMS Hydra (viirinumero J275) Britannian kuninkaallisen laivaston Algerine-luokan miinanraivaaja.
Valmistus

Alus tilattiin Renfrew'stä Lobnitz et Companyltä, missä köli laskettiin 31. tammikuuta 1942. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 29. syyskuuta ja valmistui 12. helmikuuta 1943.