stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rannikkopatteri 43 (Viro)
Aseistus ja komentajat

Rannikkotykistöpatterin nro 43:n aseistus koostui Obuhovin terästehtaalla valmistetusta neljästä 12 tuuman (4 x 305 mm) pitkäputkisesta merikanuunasta, jotka olivat asennettu kiinteään panssarisuojattuun tykkitorniin. Taistelukunnossa tykin korkeus oli 6 metriä ja painoi 120 tonnia. Kyseessä oli neljä itä-länsisuuntaista yksipiippuista tykkiasemaa, joilla jokaisen ampumavoimassa oli avoin, 360 asteen poikittaiskulma ja pitkä, jopa 28 kilometrinen kantama. Tykkiasemat sijaitsivat pareittain, toisistaan 63 m etäisyydellä, ja parien välinen etäisyys oli 112 metriä. Kolme tykkiä olivat samassa rivissä ja yksi oli 20 metrin verran etäämmällä muiden takana. Jokaista tykkiä varten rakennettiin betoninen lavetti ja hirsikattoinen soravallin ympäröimä ammusvarasto. Jokaisella tykkiasemalla oli oma Zeissin periskooppitähtäin ja polttomoottorivoimalaitos. Suuresta koostaan huolimatta aseet ladattiin käsin. Laitteistoa huollatti yli 120 hengen tiimi. Ammuksen paino oli 470 kg, se nostettiin syöttölinjalle manuaalisella vinssillä ja sitten 6 henkilöä lähetti sen iskulla piippuun. Myös 132 kilon painoiset jauhepanokset lähetettiin myös käsin. Vuoden 1911 mallin ammus sisälsi 60 kg räjähdysainetta, sen alkunopeus oli 800 m/s ja lentoetäisyys 28 km.
Tämä oli Väinämeren puolustuslinnoitusten joukossa ainoa patteri, jonka tykit olivat panssaroiduissa torneissa. Tykkitornien suojaksi kaavailtiin myös 10 metrin korkuisia ja 4,3 metriä paksuja betoniseiniä, mutta tällainen ehdittiin toteuttaa vain toisen ja kolmannen tykkiaseman osalta. Sõrve sääre rannikkopatteria pidettiin tuolloin Irbenin itsenäisenä linnoituksena, johon lisäksi asennettiin niin 75 mm ilmatorjunta- kuin 120 mm tykkejä, ja jota täydennettiin salmeen siirretyillä laajoilla miinaesteillä. Säären lahdensopukassa oli tukikohta 6 vesilentokonetta varten. Lisäksi patteriin kuului kaksi kaponieeria ja koko kompleksi yhdistettiin Mõntun satamalaituriin 4,5 tai 5 kilometriä pitkällä kapearaiteisella radalla, jolloin rannan ja tukituliyksikön väliä kulki Orenstein & Koppelin höyryveturi.
Joidenkin lähteiden mukaan lyhyttä aikaa syyskuussa vuonna 1917 tämän rannikkopatterin komentajana ehti olla Konstantin Vladimirovitš Loman, hydrografia- ja merentutkimuskunnan eversti vuonna 1916 heinäkuuta alkaen. Vuosina 1913–1917 hän toimi Suomen saaristoväylien tutkimuskomission jäsenenä ja alkaen 9.2.1917 hän palveli Primorsky-rintaman Muhun tykistösulun alueella 4. rannikkotykistöpataljoonassa Sõrvenniemimaalla. Hän kuoli räjähdyksessä 18. syyskuuta 1917 yrittäessään sammuttaa saksalaisten lentokoneiden hyökkäyksen aikana jauhemakasiinissa syttynyttä tulipaloa. Joidenkin lähteiden mukaan komentajana toimi myös Nikolai Sergejevitš Bartenev. Neljännen tykkiaseman komentajana olleen virolaisen Jaak Vendlan (Feldmann) kerrotaan ainoana jatkaneensa ammuskelua kohti saksalaisia taistelulaivoja silloinkin, kun muiden tykkiasemien miehistöt pakenivat paikalta.
Rauniot

Tykin nro 1 takaseinä jäi rakentamatta ja sen alustalla on säilynyt kartiomainen pulttiympyrä eli 28 halkaisijaltaan on 60 mm:stä rautapulttia tykin kiinnittämistä varten. Tykin nro 2 kartiomainen alusta, 26 kiinnittämispulttia ja osittain 4 metrin levyistä takaseinää on jäljellä. Samoin tykin nro 3 asemasta on säilynyt kartiomainen alusta, noin 7 metrin korkuinen takaseinä ja 30 pulttia. Tykki nro 4 sijaitsee muuta kolmea pohjoisempana korkeiden saarnien lomassa ja sillä takaseinä puuttuu kokonaan, mutta säilynyt on kartiomainen alusta ja 29 pulttia. Tykkien 1 ja 2 paikoille on vapaa pääsy, kun taas nro 3 ja 4 ovat piikkilanka-aidan ympäröimää etuvartioaluetta ja sinne pääsee vain museolipulla. Sen lähistöllä on myös säilynyt osittain rautatietä eli yksi kisko puine raiteineen. Ammusvarastot ja tarkastuspiste ovat tuhoutuneet tai jäljellä on vain muodottomia soramäkiä, jotka ovat vaarassa joutua täytemateriaaliksi. Tykkejä ei enää ole, koska vuosina 1921–1922 ne vietiin meriteitse pois Sõrvesta.
Vuonna 1941 Stebel-patteriin kohdistuvien ilmaiskujen harhauttamiseksi Zerelin tykkien laveteille rakennettiin puiset maketit, jonka tuloksena lavettien betoniin on osunut pommeja ja näyttävin räjähdyskraatteri näkyy kolmannen tykin alustassa. Nykyisin nämä ovat Saarenmaan ainoat 305 mm:n rannikkotykistöpatterin hyvin säilyneet jäännökset, jotka lisäksi sijaitsevat aktiivisella turistialueella Sõrve säär -kynnäällä. Massiiviset tykkien betonijalustat ja tykkiasemien II ja III osittain säilyneet betoniseinät edelleen yllättävät omilla mitoillaan. Kakkostykin asemapaikkaa käytetään lintutornina.
Pietari Suuren merilinnoitukseen kuuluneen rannikkotykistöpatterin nro 43 jäänteitä Sõrve säär -kynnäällä vuonna 2009.
Rannikkopatterin nro 43 linnoituksen jäänteet Tserelin nokassa vuonna 2009.
Tserelin kynnäs vuonna 2009.
Suomen käsityön museo

| Suomen käsityön museo |
| --- | --- |
 Suomen käsityön museo sijaitsee Jyväskylässä kävelykadun varrella.
Tyyppi:  Valtakunnallinen vastuumuseo
Sijainti:  Kauppakatu 25, Jyväskylän keskustan kävelykadulla 
Perustettu:  1888 
Ylläpitäjä:  Jyväskylän kaupunki
Johtaja:  Taina Rantala 
Kotisivut:  www.craftmuseum.fi
Koordinaatit:  )
 fiSuomen käsityön museo 
      
Suomen käsityön museo on käsityöhön ja käsiteollisuuteen keskittynyt valtakunnallinen vastuumuseo Suomessa. Museo sijaitsee Jyväskylässä kävelykadulla ja sen osana toimivat Suomen kansallispukukeskus ja Konservointikeskus.
Museon historiaa

Keisarillisen Senaatin perustamispäätös tehtiin 14.12.1888 ja silloin myönnettiin määräraha käsityömuseon  toimintaa varten vuodesta 1890 alkaen. Museo toimi Suomen Taideteollisuusyhdistyksen alaisuudessa Taideteollisuusmuseon yhteydessä. Vuodesta 1908-1926 museo toimi nimellä Valtion kotiteollisuusmuseo (Helsinki) Valtion kotiteollisuustoimiston alaisuudessa. Vuodesta  1927-1933 museo toimi  jälleen Taideteollisuusmuseon yhteydessä. Vuoden 1933 jälkeen museon kokoelmat varastoitiin ja museotoiminta lopetettiin. Vuonna 1982 museo aloitti toimintansa uudelleen itsenäisenä museona Jyväskylässä  nimellä Suomen kotiteollisuusmuseo (Seminaarinkatu 32). Museo avattiin yleisölle 10.6.1983. Vuonna 1992 museo sai viiden ensimmäisen museon joukossa nimityksen valtakunnalliseksi erikoismuseoksi. Vuonna 1992 perustettiin Suomen kansallispukukeskus, joka nykyään on osa museota ja toimii museon yhteydessä. Vuonna  1995 museon yhteyteen liitettiin aiemmin Jyväskylän taide- ja tiedesäätiön ylläpitämä Konservointikeskus. 1.1.1997 museon nimeksi tuli Suomen käsityön museo
Museon historiaa > Vanha suomalainen kokoelma

Vuosina 1906-1945 kerätyssä vanhassa kokoelmassa on tällä hetkellä noin 2910 luetteloitua esinettä. Niistä suurin osa on tekstiilinäytteitä, nauhoja ja liinoja. Kokoelmassa runsaasti myös erilaisia punontatöitä, kuten koreja, tuohiastioita ja tuohirasioita. Puuesineistöstä valtaosa on rasioita, astioita, erilaisia talousesineitä ja pienoismalleja.
Museon historiaa > Vanha suomalainen kokoelma > Ulkomainen kokoelma

Ulkomainen kokoelma kerättiin vertailuaineistoksi ja malliksi kotimaiselle tuotannolle. Kokoelman esineet ovat pääasiassa peräisin Venäjältä, Ruotsista, Norjasta ja Ranskasta. Ulkomaiseen kokoelmaan kuuluu noin 1200 esinettä.
Kokoelmat tänään

Museon peruskokoelman muodostavat muutoissa säilyneet ja Helsingistä Jyväskylään siirretyt vanhat kokoelmat. Kokoelmat jakaantuvat valtion omistamaan kokoelmaan ja kaupungin omistamaan kokoelmaan. Valtion kokoelmaan kuuluvat ennen vuotta 1982 muodostuneet kokoelmat sekä vuoden 1982 jälkeen lahjoituksina saadut kokoelmat (esineet ja muu aineisto). Museon kokoelmaan kuuluvat 1982 jälkeen ostoina hankitut esineet ja muu aineisto.
1.5.2004 jälkeen lahjoituksena saatavien esineiden tai muiden aineistojen kuuluminen museon tai valtion kokoelmiin ja sitä kautta niiden omistusoikeus määräytyy lahjoittajien tahdon mukaisesti.
Kokoelmat tänään > Kokoelmien karttuminen

Museon uudelleenavaamisen jälkeen vuonna 1983 kokoelmat ovat karttuneet pääasiassa lahjoituksin. Nämä lahjoituksina saadut esineet edustavat yleensä vanhempaa materiaalia tiedossa olevine käyttöhistorioineen.
Vuosittaisilla esinehankintamäärärahoilla ostetaan pääasiassa uusia käsityötuotteita. Niiden  avulla tallennetaan tietoa materiaalien käytöstä, käsittelystä ja muotoilusta. Esimerkit näistä ovat pääosin ammattikäsityöläisten, taiteilijoiden ja suunnittelijoiden töitä ja tuotteita. 2000-luvulla hankintoja on tehty myös harkinnanvaraisen projektirahoituksen turvin valtakunnallisin hankkeisiin liittyen kuten alueellisessa käsityöläisdokumentoinnissa sekä ilmiökeskeisessä nykytallennuksessa.
Vuonna 2010 Suomen Käsityön museoon siirrettiin Tyyne-Kerttu Virkki -säätiön lahjoituksena Virkki-käsityömuseon kokoelmat. 	Kokoelmat on nyt samannimisenä tallennettu pysyvästi Jyväskylään palvelemaan laajempaa käsityön dokumentaatiota ja tutkimusta. Noin 3000 esineen kokoelmat ovat käytettävissä tutkimustoimintaan ja niitä täydennetään edelleen harkitusti.  Vuonna 2013 kokoelmiin liitettiin Hämeenlinnasta siirretyt Wetterhoff säätiön esinekokoelmat ja oppilastöiden arkistokokoelmat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suomen käsityön museo Wikimedia Commonsissa
Suomen käsityön museo Suomen käsityön museo. Viitattu 6.12.2011.
Käsityö kunniaan - nostalgiaa ja nykyaikaa. Kirjoituksia käsityöstä ja Suomen käsityön museosta. Jyväskylä 1998.
Suomen valtakunnalliset vastuumuseot
Alvar Aalto -museo
Arkkitehtuurimuseo
Designmuseo
Forum Marinum
Ilmailumuseo
Käsityön museo
Lasimuseo
Lusto
Mobilia
Rautatiemuseo
Sarka
Siida
Teatterimuseo
Tekniikan museo
Työväenmuseo Werstas
Urheilumuseo
Valokuvataiteen museo
Suomalaisten miesten tekemiä käsitöitä Suomen käsityön museossa
Tarvaris Jackson

| Tarvaris Jackson |
| --- | --- |
 Tarvaris Jackson vuonna 2014
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. huhtikuuta 1983 Montgomery, Alabama
Kuollut: 12. huhtikuuta 2020 (36 vuotta)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Lempinimi:  T-Jack
Pituus:  188 cm
Paino:  102 kg
Pelipaikka:  pelinrakentaja
Pelinumero:  7
Sarja:  NFL
Pelaajaura
Seurat:  Minnesota Vikings   Seattle Seahawks   Buffalo Bills
NFL-varaus:  64. varaus, 2006 Minnesota Vikings
Pääsarjaura:  2006–2015
Tarvaris DeAndre Jackson (21. huhtikuuta 1983 Montgomery, Alabama – 12. huhtikuuta 2020 Alabama) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja ja valmentaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän pelasi NFL-liigassa vuosina 2006–2015. Jackson edusti ammattilaisurallaan Minnesota Vikingsia, Seattle Seahawksia ja Buffalo Billsiä. Seattlessa hän voitti Super Bowlin vuonna 2014.
Pelaajaura

Minnesota Vikings varasi Alabaman osavaltionyliopiston joukkueessa yliopistojalkapalloa pelanneen Jacksonin vuoden 2006 NFL:n varaustilaisuudessa toisen kierroksen viimeisenä pelaajana. Vikingsissa hän pelasi viiden kauden ajan, suurimman osan ajasta varamiehenä. Kesällä 2011 Jackson teki sopimuksen Seattle Seahawksin kanssa. Hänestä tehtiin joukkueen ykköspelinrakentaja.
Kaudella 2012 Seahawks hankki kaksi uutta pelinrakentajaa: Matt Flynn siirtyi joukkueeseen Green Bay Packersista ja varaustilaisuudessa varattiin Russell Wilson. Jackson kaupattiin ennen kauden alkua Buffalo Billsiin, jossa hän ei saanut ollenkaan peliaikaa. Bills vapautti Jacksonin sopimuksestaan kauden jälkeen, ja hän palasi Seahawksiin. Jackson pelasi kolme kautta Russell Wilsonin varamiehenä. Kaudella 2014 Seahawks voitti Super Bowlin.
Jackson lopetti pelaajauransa kauden 2015 jälkeen. Alabaman osavaltion yliopisto palkkasi hänet vuonna 2018 pelinrakentajien valmentajaksi, ja seuraavana vuonna hän siirtyi Tennesseen osavaltionyliopiston pelinrakentajien valmentajaksi.
Teknetiumtähti

Nimeäminen · Luokittelu
Kehitys · HR-kaavio · Nukleosynteesi

Tähtijärjestelmä · Eksoplaneetta

Luettelot tähdistä
Synty ja kehitys
Synty · Prototähti · Esipääsarja · Pääsarja
Horisontaalihaara · Asymptoottihaara
Esiplanetaarinen sumu · Planetaarinen sumu
Wolfin–Rayetin tähti · Valesupernova
Supernova · Hypernova
Luminositeettiluokitus
Alikääpiö · Kääpiö (Punainen · Keltainen · Sininen)
Alijättiläinen · Jättiläinen (Punainen · Sininen)
Kirkas jättiläinen · Ylijättiläinen (Punainen · Sininen)
Hyperjättiläinen
Spektriluokitus
O · B · A · F · G · K · M
Bariumtähti · Hiilitähti · Teknetiumtähti
Jäänteet
Valkoinen kääpiö · Musta kääpiö · Heliumplaneetta
Neutronitähti (Pulsari · Magnetar) · Musta aukko
Nukleosynteesi
Alfareaktio · Kolmialfareaktio · Heliumleimahdus
Hiilisykli · Hiilen fuusio · Neutronisieppaus · Nova
Yleiset ominaisuudet
Ikä · Magnitudi · Metallisuus · Luminositeetti
Aiheeseen liittyvää
Ruskea kääpiö · Ruskea alikääpiö · Planeetta
Tähtijoukko (Avoin · Pallomainen) · Tähdistö
Auringon ominaisuudet
Teknetiumtähti on tähti, jonka spektrissä on teknetiumin aiheuttamia absorptioviivoja.
Teknetium on radioaktiivinen alkuaine, jonka vakaimman isotoopin, 98Tc, puoliintumisaika on 4,3 miljoonaa vuotta. Tämä on liian lyhyt aika, jotta teknetium voisi olla peräisin tähden muodostumisen ajoilta. Se havaittiin tähden spektrissä ensi kertaa v. 1952, ja on kiistaton todiste, että tähdissä tapahtuu nukleosynteesiä. Yksi eniten teknetiumia sisältävistä tähdistä on R Geminorum.
Teknetiumtähdet kuuluvat asymptoottihaaraan. Ne muistuttavat punaisia jättiläisiä, mutta niiden valovoima on hieman korkeampi, ja ne polttavat vetyä sisäkerroksissaan. Tähän luokkaan kuuluvat tähdet vaihtavat vedyn polttamisesta heliumin polttamiseen aina noin 100 000 vuoden välein. Teknetiumtähdet kuuluvat luokkiin M, MS, S, SC ja C-N. Ne ovat useimmiten pitkäjaksoisia muuttujia.
Nykyisen tutkimuksen valossa teknetiumia alkaa esiintyä asymptoottihaaran tähdissä vasta kun ne saavuttavat tietyn kehitysvaiheen, ja suurella osalla näistä tähdistä sitä ei löydy niiden spektreistä.
Raffi Hovhannisjan

Raffi Hovhannisjan vuonna 2013.
Raffi K. Ritšardi Hovhannisjan (arm. Րաֆֆի Կ. Ռիչարդի Հովհաննիսյան; s. 20. marraskuuta 1959 Fresno, Kalifornia) on armenialainen poliitikko. Hän on suorittanut oikeustieteen tutkinnon Georgetownin yliopistossa Yhdysvalloissa. Hovhannisjan muutti perheineen Armeniaan vuonna 1990. Hän toimi vasta itsenäistyneen Armenian tasavallan ulkoministerinä vuosina 1991–1992. Vuodesta 2007 lähtien hän on edustanut Armenian kansalliskokouksessa vuonna 2002 perustamaansa Žarangutjun-puoluetta. Hovhannisjan oli ehdokkaana vuonna 2013 järjestetyissä presidentinvaalissa mutta ei tullut valituksi. Hän piti vaaleja vilpillisinä, valitti asiasta perustuslakituomioistuimeen ja ryhtyi syömälakkoon. Syömälakko kesti 15 päivää.
Pääoma (taloustiede)

Pääoma (saks. das Kapital) on taloustieteellinen käsite, jolla tarkoitetaan varoja. Pääoman lyhenne taloustieteessä on K.
Pääoman määritelmiä

Pääoma tarkoittaa taloustieteessä kaikkia ei-inhimillisiä varoja, joita voi omistaa ja vaihtaa markkinoilla. Pääomaa ovat esimerkiksi rahoituspääoma, maa, rakennukset, koneet, kalusto ja patentit. Pääoma sisältää aineellisen ja aineettoman pääoman. Aineellista pääomaa ovat esimerkiksi maa, rakennukset ja koneet. Aineetonta pääomaa ovat mm. patentit ja muut immateriaalioikeudet.
Toisinaan pääomaksi luetaan myös inhimillinen pääoma, jolla tarkoitetaan ihmisen työvoimaa, osaamista, koulutusta ja kykyjä. Inhimillinen pääoma poikkeaa muusta pääomasta siten, että nykyisissä yhteiskunnissa toisen inhimillistä pääomaa ei voi ostaa ja omistaa ainakaan pysyvästi. Orjayhteiskunnissa saattoi orjien inhimillisen pääoman omistaa. Orjia saattoi ostaa ja myydä ja orjia voi siten tarkastella myös taloudellisena pääomana.
Käsitteitä pääoma ja varallisuus pidetään toisinaan synonyymeinä, kun taas toisinaan ne erotetaan toisistaan. Joidenkin määritelmien mukaan pääoma sisältää vain ihmisen luomaa varallisuutta. Tämän määritelmän mukaan maa ja luonnonvarat ovat varallisuutta mutta eivät pääomaa, koska ihminen ei ole kartuttanut niitä itse.
Pääoma voi olla ”tuottavaa” eli tuotannollista pääomaa kuten tuotantolaitokset, toimistot, koneet ja laitteet, tai ”tuottamatonta” kuten asunnot. Joidenkin määritelmien mukaan pääoma on vain sellaista varallisuutta, jota käytetään tuotantoprosessissa. Tässä yhteydessä esimerkiksi kulta ei ole pääomaa, koska kultaa voi käyttää vain arvon säilyttäjänä.
Yksityinen ja julkinen pääoma

Yksityinen pääoma on sellaista pääomaa, jonka omistavat yksityishenkilöt. Julkinen pääoma on sellaista pääomaa, jonka omistavat valtio tai julkisyhteisö. Näiden välimuoto on pääoma, jonka omistajina ovat tiettyjä tavoitteita ajavat oikeussubjektit, kuten säätiöt ja kirkot. Nykyään länsimaisissa yhteiskunnissa valtaosa pääomasta on yksityistä pääomaa.
Klassinen taloustiede

Klassisen taloustieteen mukaan pääoma on yksi kolmesta tuotannontekijästä maan ja työn ohella.
Pääomaa ovat hyödykkeet, joilla on seuraavat ominaisuudet:
Sitä voidaan käyttää muiden hyödykkeiden tuottamisessa (ts. tuotannontekijä).
Se on ihmisen valmistama (tämä erottaa sen maasta, mineraaleista tai muusta luonnon aikaansaannoksesta).
Sitä ei käytetä välittömästi tuotannontekoprosessissa, kuten raaka-aineita.
Pääoma liiketaloudessa

Liiketaloudellisesti pääoma tarkoittaa liikkeen harjoittamiseen tarvittavia taloudellisia resursseja.
Pääoma on yrityksen tuotannontekijä. Yritys tarvitsee pääomaa toiminnan käynnistämiseen ja ylläpitoon. Sijoitettaessa pääomaa yritykseen sijoitus tehdään tavallisesti rahana. Pääomasijoitus voidaan tehdä myös apporttina, millä tarkoitetaan jotain ei-rahallista omaisuutta kuten esimerkiksi koneita tai laitteita.
Käyttöpääoma on se osa yrityksen pääomasta, joka tarvitaan päivittäisen toiminnan kattamiseen.
Pääoma kirjanpidossa

Kirjanpidossa pääoma jakautuu kahteen lajiin, joita ovat oma pääoma ja vieras pääoma. Nämä esitetään taseessa Vastattavaa-puolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pääoma (taloustiede) Wikimedia Commonsissa
Sákis Rouvás

Sákis Rouvás (2009)
Rouvás vuoden 2004 Euroviisuissa.
Anastásios ”Sákis” Rouvás (kreik. Αναστάσιος ”Σάκης” Ρουβάς, IPA: /sakis ruvas/) s. 5. tammikuuta 1972 Korfu) on kreikkalainen laulaja ja voimistelija. Rouvás juonsi yhdessä María Menoúnoksen kanssa Euroviisut 2006 Ateenassa.
Rouvás oli Kreikan edustajana Euroviisuissa vuonna 2004 kappaleellaan Shake It. Hän sijoittui kolmanneksi.
Rouvás valittiin sisäisesti edustamaan Kreikkaa Eurovision laulukilpailussa 2009. Rouvás esitti 18. helmikuuta pidetyssä karsinnassa kolme kappaletta: Out of Control, Right on Time ja This Is Our Night. Niistä This Is Our Night valittiin Kreikan edustuskappaleeksi. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Rouvás sijoittui seitsemänneksi.
Diskografia > Albumit

Sákis Rouvás (Σάκης Ρουβάς, 1991)
Min antistékesai (Μην αντιστέκεσαι, 1992)
Gia séna (Για σένα, 1993)
Aíma, dákrya & idrótas (Αίμα, δάκρυα & ιδρώτας, 1994)
Tóra archízoun ta dýskola (Τώρα αρχίζουν τα δύσκολα, 1996)
Káti apó ména (Κάτι από μένα, 1998)
21os akatállilos (21ος ακατάλληλος, 2000)
Óla kalá (Όλα καλά, 2002)
To chróno stamatáo (Το χρόνο σταματάω, 2003)
S' écho eroteftheí (Σ' έχω ερωτευθεί, 2005)
Ypárchei agápi edó (Υπάρχει αγάπη εδώ, 2006)
Írthes (Ήρθες, 2008)
Paráfora (Παράφορα, 2010)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Official website (englanniksi)
Sakis - Star (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Sakis' Articles (kreikaksi)
Sakis' Articles (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Rakkaus kolmeen appelsiiniin

Rakkaus kolmeen appelsiiniin, op. 33, on Sergei Prokofjevin vuonna 1919 säveltämä venäjänkielinen ooppera. Teoksen libreton kirjoittivat Prokofjev ja Vera Janacopoulos. Ensiesitys oli Chicagossa 30. joulukuuta 1921.
Rakkaus kolmeen appelsiiniin perustuu Carlo Gozzin näytelmään L’amore delle tre melarance. Oopperan kantaesityksessä teos esitettiin ranskaksi nimellä L’Amour des Trois Oranges.
Sergei Prokofjev sovitti teoksestaan myös kuusiosaisen sarjan orkesterille.
Henkilöt

Ristikuningas, mielikuvitusvaltakunnan kuningas, pukeutunut kuin pelikorttien ristikuningas – basso
prinssi, kuninkaan poika – tenori
prinsessa Clarissa, kuninkaan veljentytär – altto
Leandro, pääministeri, pukeutunut kuin patakuningas – baritoni
Truffaldino, narri – tenori
Pantalone, kuninkaan uskottu – baritoni
Tchélio, taikuri, kuninkaan suojelija – basso
Fata Morgana, noita, Leandron suojelija – sopraano
Linetta, Nicoletta ja Ninetta, appelsiiniprinsessoja – altto, mezzosopraano ja sopraano
Creontan kokki – basso
Farfarello, paholainen – basso
Smeraldina, orjatar – mezzosopraano
seremoniamestari – tenori
airut – basso
torvensoittaja – bassopasunisti
kymmenen kummajaista, tragedian puolestapuhujia, komedian puolestapuhujia, lyriikan kannattajia, tyhjäpäitä, pirulaisia, lääkäreitä, hoviväkeä – kuoro
epämuodostuneita, juoppoja, suursyömäreitä, vartijoita, palvelijoita, neljä sotilasta – statisteja
Takaisin valoon

| Takaisin valoon |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Arto Halonen
Käsikirjoittaja:  Arto Halonen
Tuottaja:  Arto Halonen Timo T. Lahtinen
Kuvaaja:  Joonas Pulkkanen Mika Orasmaa
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Art Films Production AFP Smile Entertainment Oy
Kesto:  80 min
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Takaisin valoon on Arto Halosen ohjaama dramatisoitu dokumenttielokuva suomalaisnaisesta, joka joutuu vapaudenriiston kohteeksi.
Elokuva kertoo ihmiskaappausten hämärästä maailmasta sekä sieltä selvinneen raskaasta prosessista, kun hän kokoaa minuutensa uudelleen. Like Kustannus julkaisi Marissa Jaakolan ja Ari Väntäsen kirjoittaman kirjan Takaisin valoon yhtä aikaa elokuvan kanssa. Dokumenttielokuva sai ensi-iltansa 19. lokakuuta 2018, ja se esitettiin televisiossa osana Ylen Dokumenttiprojekti-sarjaa.
Juoni

Vastavalmistunut 25-vuotias Marissa palkataan työ- ja Elinkeinoministeriön työnhakuilmoituksen kautta töihin lakiasioita hoitavaan konsulttifirmaan. Uusi työ alkaa kesällä 2007, se on sekä haastavaa että palkitsevaa ja tarjoaa nuorelle työntekijälle onnistumisen kokemuksia. Pian työtehtävät vievät Marissan työmatkalle Saksaan ja sieltä Sveitsiin, sillä firmalle ollaan avaamassa uusia toimipisteitä Eurooppaan.
Seuraavaksi työmatkat vievät Marissan ja tämän esimiehen Tunisiaan, jossa muutoin hurmaava esimies alkaa käyttäytyä uhkaavasti ja väkivaltaisesti. Marissa kaapataan, ja häntä pidetään huumausaineiden voimalla vastustuskyvyttömänä kuukausia vankeudessa. Marissan mielestä voi traumaattisen kokemuksen jälkeen päästä valoon, kun ei jää kiinni vihaan ja katkeruuteen.
Vastaanotto

Kotilieden Riitta Lehtimäki kirjoittaa Takaisin valoon olevan koskettava, hurja ja ehdottomasti katsomisen arvoinen. "Marissa Jaakola selviytyi uskomattomalla tavalla vapaudenriistosta, josta valitettavasti monet tytöt ja naiset eivät selviä. Ihmiskauppa on edelleen valitettavan helppoa ja riskitöntä tekijöille."
Turun Sanomien Henri Waltter Rehnström luonnehti elokuvaa vaikuttavaksi; "Dramatisoidut kohtaukset vahvistavat olennaisesti kerrontaa. Mitään ei ole liikaa, mitään ei paisutella tai alleviivata. Dokumentin katsoo läpi melkein henkeään pidätellen".
Aiheesta muualla

Takaisin valoon Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sävarin piiri

| Sävarin piiri |
| --- | --- |
 Sävarin kirkko
 fiSävarin piiri 
 63°54′18″N, 20°33′00″E 
Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Västerbotten
Lääni:  Västerbottenin lääni
Kunta:  Uumajan kunta
Piirikoodi:  323011
Väestö
Väkiluku (2022):  7 068 
Sävarin piiri (ruots. Sävars distrikt) sijaitsee Uumajan kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on 7 068  (31. joulukuuta 2022).
Aiheesta muualla

SCB Regina Web Map (Näyttää piirin rajat karttapalvelussa) Statistiska centralbyrån. (ruotsiksi)
Uumajan kunnan piirit