stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
San Juan de Aznalfarache
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kunnan virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Sevillan maakunnan kunnat
Aguadulce
Alanís
Albaida del Aljarafe
Alcalá de Guadaíra
Alcalá del Río
Alcolea del Río
Algámitas
Almadén de la Plata
Almensilla
Arahal
Aznalcázar
Aznalcóllar
Badolatosa
Benacazón
Bollullos de la Mitación
Bormujos
Brenes
Burguillos
Camas
Cantillana
Carmona
Carrión de los Céspedes
Casariche
Castilblanco de los Arroyos
Castilleja de Guzmán
Castilleja de la Cuesta
Castilleja del Campo
Cazalla de la Sierra
Cañada Rosal
Constantina
Coria del Río
Coripe
Dos Hermanas
Écija
El Castillo de las Guardas
El Coronil
El Cuervo de Sevilla
El Garrobo
El Madroño
El Pedroso
El Real de la Jara
El Ronquillo
El Rubio
El Saucejo
El Viso del Alcor
Espartinas
Estepa
Fuentes de Andalucía
Gelves
Gerena
Gilena
Gines
Guadalcanal
Guillena
Herrera
Huévar del Aljarafe
Isla Mayor
La Algaba
La Campana
La Lantejuela
La Luisiana
La Puebla de Cazalla
La Puebla de los Infantes
La Puebla del Río
La Rinconada
La Roda de Andalucía
Las Cabezas de San Juan
Las Navas de la Concepción
Lebrija
Lora de Estepa
Lora del Río
Los Corrales
Los Molares
Los Palacios y Villafranca
Mairena del Alcor
Mairena del Aljarafe
Marchena
Marinaleda
Martín de la Jara
Montellano
Morón de la Frontera
Olivares
Osuna
Palomares del Río
Paradas
Pedrera
Peñaflor
Pilas
Pruna
Salteras
San Juan de Aznalfarache
San Nicolás del Puerto
Sanlúcar la Mayor
Santiponce
Sevilla
Tocina
Tomares
Umbrete
Utrera
Valencina de la Concepción
Villamanrique de la Condesa
Villanueva de San Juan
Villanueva del Ariscal
Villanueva del Río y Minas
Villaverde del Río
Sevillan katedraali

Sevillan katedraali (Catedral de Santa María de la Sede) on maailman suurin katolinen katedraali, joka sijaitsee Espanjan Sevillassa. Pietarinkirkko on kirkkorakennuksena suurempi, mutta se ei ole katedraali. Kirkko on myös suurin keskiaikainen, goottilaista tyyliä edustava rakennus. Se rakennettiin almohadien moskeijan paikalle 1400-luvun alkuvuosina. Kirkon pohja on 76 kertaa 115 metriä, ja keskiholvin korkeus 42 metriä.[lähde? ]
Katedraali rakennettiin osoittamaan Sevillan vaurautta kaupungin noustua kaupankäynnin uudeksi keskukseksi Reconquistan jälkeisinä vuosina.
Katedraali on Unescon maailmanperintökohde.
Kuvia

Katedraalin eteläinen julkisivu
La Giralda (kellotorni)
Puerta del Perdón
Keskilaivan holvistoa.
Pääalttarin takainen tila
Lasimaalaus
Ruusuikkuna
Kolumbuksen hauta
Capilla Real
Santiago Ramón y Cajal

| Santiago Ramón y Cajal |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. toukokuuta 1852 Petilla de Aragón, Espanja
Kuollut: 17. lokakuuta 1934 (82 vuotta) Madrid, Espanja
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Zaragozan yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Aureliano Maestre de San Juan
Instituutti:  Valencian yliopisto   Barcelonan yliopisto   Madridin yliopisto
Oppilaat:  Josep Pujol i Capsada, Fernando de Castro Rodríguez, Nicolás Achúcarro, Luis Sagaz Zubelzu ja Jorge Francisco Tello
Tutkimusalue:  neurotiede
Tunnetut työt:  hermoston tutkiminen
Palkinnot:   Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto (1906)
 Nimikirjoitus
Santiago Ramón y Cajal (1. toukokuuta 1852 Petilla de Aragón, Espanja – 17. lokakuuta 1934 Madrid, Espanja) oli espanjalainen patologi, histologi ja neurotieteilijä, joka sai 1906 Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon hermoston rakenteen tutkimisesta. Häntä pidetään ”nykyaikaisen neuroanatomian isänä”, sillä hän löysi neuronin hermoston perusyksikkönä. Ramón y Cajal toimi urallaan professorina Espanjan yliopistoissa ja julkaisi useita kirjoja. Taiteesta kiinnostuneena hän kuvitti teoksensa, joiden kuvia on käytetty hyväksi useita vuosikymmeniä.
Nuoruus ja opiskelu

Santiago Ramón y Cajal syntyi 1852 Petilla de Aragónin kylässä Pyreneiden vuoristossa. Hänen vanhempansa olivat Justo Ramón y Casasús ja Antonia Cajal. Justo-isä oli parturi-kirurgi, josta tuli myöhemmin lääkäri ja anatomian professori.
Santiago lähetettiin 10-vuotiaana katoliseen kouluun, jota hän vihasi. Hän pärjäsi hieman paremmin huescalaisessa koulussa, mutta hänen isänsä ei luottanut poikansa taitoihin ja lähetti hänet suutarin oppipojaksi. Santiagon annettiin palata kouluun 16-vuotiaana. Hän kehittyi nopeasti ja pääsi pian opiskelemaan Zaragozan yliopistoon, missä hänen isänsä oli professorina.
Ramón y Cajal olisi halunnut tulla taiteilijaksi, mutta hänen isänsä suostutteli hänet opiskelemaan lääketiedettä. Ramón y Cajalin kiinnostus taiteeseen näkyy hänen monissa myöhemmissä lääketieteen piirustuksissaan.
Ramón y Cajal valmistui 1873 ja palveli sen jälkeen armeijassa. Hänet lähetettiin lääkintäupseerina Espanjaan kuuluneeseen Kuubaan. Hän sairastui armeija-aikanaan vakavasti malariaan ja punatautiin. Ramón y Cajal palasi kuitenkin Espanjaan jatkamaan opintojaan ja valmistui lääketieteen tohtoriksi 1879.
Ura

Ramón y Cajalin taidot tunnustettiin heti uran alussa, ja hän sai paikan Zaragozan yliopiston anatomian museon johtajana. Ramón y Cajalin opinnot olivat kuitenkin olleet vajavaiset, eikä hän ollut tutustunut edes mikroskooppiin. Hän alkoikin opiskella itsenäisesti mikroskooppista tutkimusta. Hän oli hankkinut vanhanaikaisen mikroskoopin omilla rahoillaan.
Ramón y Cajal valittiin 1884 Valencian yliopiston kuvailevan anatomian professoriksi. Hänen maineensa tutkijana kasvoi nopeasti, ja hän alkoi julkaista anatomisia tutkimuksia hyönteisten lihassoluista mykiöön. Usean vuoden aikana julkaistu Manual de histología normal y técnica micrográfica oli peräti 700-sivuinen oppikirja histologian ja mikroskopian tekniikoista. Zaragozan aluehallinto myönsi hänelle 1885 uudenaikaisen Carl Zeissin mikroskoopin työstään koleraepidemian aikana.
Ramón y Cajal siirtyi 1887 Barcelonan yliopiston histologian professoriksi. Hänen uransa käännekohta tapahtui 1887, kun Luis Simarro esitteli hänelle italialaisen Camillo Golgin kehittämän värjäysmenetelmän. Ramón y Cajal oli tutkinut hermostoa vasta vuoden ajan ja lähinnä kerännyt sopivia kuvituksia kirjaansa varten. Värjäysmenetelmä toi hänen eteensä aivan uusia mahdollisuuksia. Ramón y Cajal hyödynsi menetelmää pienten nisäkkäiden ja lintujen hermosolujen tutkimiseen.
Ramón y Cajal havaitsi, että hermosto koostui erimuotoisusta soluista. Golgi ja monet muut olivat aiemmin uskoneet, että hermosto oli laaja säieverkosto. Ramón y Cajalin havainnot herättivät keskustelua, ja monet merkittävät tutkijat olivat epäluuloisia niitä kohtaan. Vuonna 1889 Ramón y Cajal esitteli löydöksensä 1889 Saksan anatomiselle seuralle, jossa hän sai huomiota taidokkaasti valmistamallaan esityksellä.
Ramón y Cajal jätti Barcelonan 1892, jolloin hän siirtyi Madridin yliopistoon histologian ja patologian professoriksi. Hän jatkoi Madridissa aina kuolemaansa asti. Vuosien 1894–1904 aikana Ramón y Cajal julkaisi kolmiosaisen teoksensa ihmisen ja selkärankaisten hermostosta. Teos on käytänössä modernin neuroanatomian perustana, ja Ramón y Cajalin siihen itse tekemiään piirustuksia on käytetty useita vuosikymmeniä neurotieteen oppikirjoissa.
Madridissa Ramón y Cajal muun muassa paransi 1902 Golgin hopeanitraatti käyttävää värjäystekiikkaa ja kehitti 1913 oman kultavärjäystekniikkansa. Kuningas Alfonso XIII perusti 1920 Madridin yliopistoon Cajal-instituutin. Ramón y Cajal valittiin neurobiologiaan keskittyvän instituutin ensimmäiseksi johtajaksi.
Vaikka Ramón y Cajal tunnetaankin tutkimuksistaan, hän kirjoitti myös muita teoksia. Hänen kirjoihinsa kuuluvat muun muassa omaelämäkerta Recuerdos de mi vida ja aforistinen Charles de café.
Merkitys ja tunnustukset

Ramón y Cajalin merkitys koko neurotieteen kehittymiselle on huomattava. Häntä pidetäänkin ”nykyaikaisen neuroanatomian isänä”. Hän löysi hermosolun hermoston perusrakenteena, minkä ansiosta ymmärrettiin neuronin asema hermoston toiminnassa ja kehitettiin moderni käsitys hermoimpulssista. Ramón y Cajal sai 1906 tunnustuksena työstään hermoston rakenteen tutkimisessa Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon. Hän jakoi sen Camillo Golgin kanssa.
Ramón y Cajalin tutkimuksiin kuuluu lisäksi niin sanottu ”neurotrooppinen hypoteesi”. Hän esitti 1892, että hermosolut löytävät kemiallisesti sikiön kasvuaikana oikeisiin paikkoihinsa. Olettomus osui oikeaan ja teoria oli pohjana monille neurotieteen kehitysaskeleille.
Nobelin palkinto ei ollut Ramón y Cajalin uran ainoa tunnustus, sillä hän oli useiden espanjalaisten ja myös ulkomaalaisten tiedeseurojen ja -akatemioiden jäsen. Lisäksi hän oli Cambridgen, Würzburgin ja Clarkin yliopiston kunniatohtori.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Santiago Ramón y Cajal Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
1901–1925:  1901: Behring  1902: Ross  1903: Finsen  1904: Pavlov  1905: Koch  1906: Golgi, Ramón y Cajal  1907: Laveran  1908: Metšnikov, Ehrlich  1909: Kocher  1910: Kossel  1911: Gullstrand  1912: Carrel  1913: Richet 1914: Bárány  1919: Bordet  1920: Krogh  1922: Hill, Meyerhof  1923: Banting, Macleod 1924: Einthoven
1926–1950:  1926: Fibiger  1927: Wagner-Jauregg  1928: Nicolle  1929: Eijkman, Hopkins  1930: Landsteiner  1931: Warburg  1932: Sherrington, Adrian  1933: Morgan  1934: Whipple, Minot, Murphy  1935: Spemann  1936: Dale, Loewi  1937: Szent-Györgyi  1938: Heymans  1939: Domagk  1943: Dam, Doisy  1944: Erlanger, Gasser  1945: Fleming, Chain, Florey  1946: Muller  1947: C. Cori, G. Cori, Houssay  1948: Müller  1949: Hess, Moniz 1950: Kendall, Reichstein, Hench
1951–1975:  1951: Theiler  1952: Waksman  1953: Krebs, Lipmann  1954: Enders, Weller, Robbins  1955: Theorell  1956: Cournand, Forssmann, Richards  1957: Bovet  1958: Beadle, Tatum, Lederberg  1959: Ochoa, Kornberg  1960: Burnet, Medawar  1961: Békésy  1962: Crick, Watson, Wilkins  1963: Eccles, Hodgkin, Huxley  1964: Bloch, Lynen  1965: Jacob, Lwoff, Monod  1966: Rous, Huggins  1967: Granit, Hartline, Wald  1968: Holley, Khorana, Nirenberg  1969: Delbrück, Hershey, Luria  1970: Katz, Euler, Axelrod  1971: Sutherland  1972: Edelman, Porter  1973: Frisch, Lorenz, Tinbergen  1974: Claude, Duve, Palade  1975: Baltimore, Dulbecco, Temin
1976–2000:  1976: Blumberg, Gajdusek 1977: Guillemin, Schally, Yalow  1978: Arber, Nathans, Smith  1979: Cormack, Hounsfield  1980: Benacerraf, Dausset, Snell  1981: Sperry, Hubel, Wiesel  1982: Bergström, Samuelsson, Vane  1983: McClintock  1984: Jerne, Köhler, Milstein  1985: Brown, Goldstein  1986: Cohen, Levi-Montalcini  1987: Tonegawa  1988: Black, Elion, Hitchings  1989: Bishop, Varmus  1990: Murray, Thomas  1991: Neher, Sakmann  1992: Fischer, Krebs  1993: Roberts, Sharp  1994: Gilman, Rodbell  1995: Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus  1996: Doherty, Zinkernagel  1997: Prusiner  1998: Furchgott, Ignarro, Murad  1999: Blobel  2000: Carlsson, Greengard, Kandel
2001–:  2001: Hartwell, Hunt, Nurse  2002: Brenner, Horvitz, Sulston  2003: Lauterbur, Mansfield  2004: Axel, Buck  2005: Marshall, Warren 2006: Fire, Mello 2007: Capecchi, Evans, Smithies 2008: zur Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier 2009: Blackburn, Greider, Szostak 2010: Edwards 2011: Beutler, Hoffmann, Steinman 2012: Gurdon, Yamanaka 2013: Rothman, Schekman, Südhof 2014: O’Keefe, M.-B. Moser, E. Moser 2015: Campbell, Ōmura, Tu 2016: Ōsumi 2017: Hall, Rosbash, Young 2018: Allison, Honjo 2019: Kaelin, Ratcliffe, Semenza 2020: Alter, Houghton, Rice 2021: Julius, Patapoutian 2022: Pääbo 2023: Karikó, Weissman 2024: Ambros, Ruvkun
Ramón y Cajal kuvattuna Carl Zeissin mikroskooppinsa kanssa.
Ramón y Cajalin tekemä piirros hermosolusta.
San Juan Capistrano

| San Juan Capistrano |
| --- | --- |
 Mission San Juan Capistranon espanjalainen lähetysasema.
 vaakuna

 Koordinaatit: 33°29′58″N, 117°39′42″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Kalifornia
Piirikunta:  Orange
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  37,37 km²
 – Josta vettä:  0,00 km² (0 %)
Korkeus:  37 m
Väkiluku (2020):  34 593
 – Väestötiheys:  960.84 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-8 (kesäaika UTC-7)
 
 sanjuancapistrano.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
San Juan Capistrano on kaupunki Orangen piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2020 väestönlaskennassa 35 196. Kaupunki perustettiin 19. huhtikuuta 1961.
San Juan Capistranon pormestarina toimii John Taylor.
Väestö

Kaupungin asukkaista 72,01 prosenttia on valkoisia, 2,53 prosenttia aasialaisia, 0,91 prosenttia afroamerikkalaisia ja 0,64 prosenttia intiaaneja. 11,65 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 42,9 vuotta.
Kuvia kaupungista

Kaupungin keskustaa.
San Juan Hills High School.
Espanjalainen lähetysasema kaupungissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta San Juan Capistrano Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut
Kalifornian osavaltio
Ilmasto | 
Piirit | 
Talous | 
Vaalit | 
Maantiede | 
Hallinto | 
Kuvernöörit |
Historia | 
Politiikka | Teemasivu
| --- | --- |
Alueet:  Antelope Valley |  Big Sur |  Central Coast |  Channel Islands |  Coachella Valley |  Cucamonga Valley |  East Bay (SF) |  Etelä-Kalifornia |  Gold Country |  Los Angelesin suuralue |  Imperial Valley |  Inland Empire | Itäinen Kalifornia |  Keskuslaakso |  Kuolemanlaakso |  Los Angeles Basin | Lost Coast |   Mojave |  North Bay (SF) |  Owens Valley |  The Peninsula |  Pomona Valley |  Redwood Empire |  Russian River |  Sacramento Valley |  Salinas Valley |  San Diegon piirikunnan pohjoisosa |  San Fernando Valley |  San Franciscon lahden ympäristö |  San Gabriel Valley |  San Joaquin Valley |  Santa Clara Valley |  Shasta Cascade |  Sierra Nevada |  Piilaakso |  Pohjois-Kalifornia |  Sonoma Valley |  Tech Coast |  Tri-Valley |  Victor Valley |  Wine Country |  Yosemiten kansallispuisto
Kaupungit (suurimmat):  Bakersfield |  Chico |  Fresno |  Los Angeles-Long Beach-Glendale |  Modesto |  Napa |  Oakland-Fremont-Hayward |  Oxnard-Thousand Oaks-Ventura |  Redding |  Riverside-San Bernardino-Ontario | Sacramento-Roseville |  Salinas |  San Diego-Carlsbad-San Marcos |  San Francisco-San Mateo-Redwood City |  San José-Sunnyvale-Santa Clara | Santa Ana-Anaheim-Irvine |  Santa Barbara-Santa Maria |  Santa Cruz-Watsonville |  Santa Rosa-Petaluma |  Stockton |  Vallejo-Fairfield |  Visalia-Porterville |  Yuba City
Piirikunnat:  Alameda |  Alpine |  Amador |  Butte |  Calaveras |  Colusa |  Contra Costa |  Del Norte |  El Dorado |  Fresno |  Glenn |  Humboldt |  Imperial |  Inyo |  Kern |  Kings |  Lake |  Lassen |  Los Angeles |  Madera |  Marin |  Mariposa |  Mendocino |  Merced |  Modoc |  Mono |  Monterey |  Napa |  Nevada |  Orange |  Placer |  Plumas |  Riverside |  Sacramento |  San Benito |  San Bernardino |  San Diego |  San Francisco |  San Joaquin |  San Luis Obispo |  San Mateo |  Santa Barbara |  Santa Clara |  Santa Cruz |  Shasta |  Sierra |  Siskiyou |  Solano |  Sonoma |  Stanislaus |  Sutter |  Tehama |  Trinity |  Tulare |  Tuolumne |  Ventura |  Yolo |  Yuba
Sevilla (maakunta)

Sevilla on maakunta eteläisessä Espanjassa Andalusian itsehallintoalueen länsiosassa. Sen rajanaapureita ovat Málagan, Cádizin, Huelvan, Badajozin ja Córdoban maakunnat.
Sevillan pinta-ala on 14 036 neliökilometriä ja väkiluku 1 939 527 (vuonna 2017). Väestötiheys on 138,2 asukasta neliökilometrillä. 40 prosenttia väestöstä asuu pääkaupungissa Sevillassa. Maakunnassa on yhteensä 105 kuntaa.
Sevilla jakaa Doñanan kansallispuiston Huelvan kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sevilla (maakunta) Wikimedia Commonsissa
Espanjan maakunnat
Álava
Albacete
Alicante
Almería
Asturia
Ávila
Badajoz
Baleaarit
Barcelona
Biskaja
Burgos
Cáceres
Cádiz
Castellón
Ciudad Real
Córdoba
A Coruña
Cuenca
Gipuzkoa
Girona
Granada
Guadalajara
Huelva
Huesca
Jaén
Kantabria
León
Lleida
Lugo
Madrid
Málaga
Murcia
Navarra
Ourense
Palencia
Las Palmas
Pontevedra
La Rioja
Salamanca
Santa Cruz de Tenerife
Segovia
Sevilla
Soria
Tarragona
Teruel
Toledo
Valencia
Valladolid
Zamora
Zaragoza
Shinigami

Kuva shinigamista 1800-luvulta
Shinigami (jap. 死神, kuoleman jumala tai kuolonhenki) on kuoleman henkilöitymä Japanin kulttuurissa. On epäselvää, miten käsite ilmaantui Japaniin; mahdollisesti Kiinasta, jonka kulttuurissa on useita psykopompos-tyyppisiä jumaluuksia, tai Euroopasta sengoku-kaudella, jolloin kuolemantanssi oli yleinen teema. Termi esiintyy kahdesti Shinjū Ten no Amijima -näytelmässä, jonka ensi-ilta pidettiin 1721.
Käsitettä voidaan käyttää myös väljästi viittaamaan mihin tahansa kuoleman jumaluuteen, ja kyse on melko uudesta termistä, joka esiintyy harvoin tai ei lainkaan kansanperinteessä eikä liity ainakaan šintolaisuuteen.
Nykyään käsite on saanut suosiota manga- ja animesarjoissa. Näitä ovat esimerkiksi Shinigami no ballad, Bleach, Death Note, Full Moon wo Sagashite, Soul Eater ja Kuroshitsuji.
Vastaavia jumaluuksia

Enma-daiō
Izanami no mikoto
Käännös suomeksi
SELL Student Games

SELL Student Games, tuttavallisemmin SELL-kisat on monilajiurheilutapahtuma, joka on avoin kaikille yliopisto- ja korkeakouluopiskelijoille ympäri maailman. Kisojen nimi on lähtöisin järjestäjämaiden Suomen, Viron, Latvian ja Liettuan maiden nimistä, kunkin maan omalla kielellä. Kisat järjestetään vuorovuosin kussakin maassa ja ne keräävät vuosittain 1800-2000 opiskelijaa.
SELL-kisojen periaatteisiin kuuluu, että tulosrajoja ei aseteta, jolloin samalla viivalla kilpailevat niin maailman huiput, kuin tavalliset harrastelijat.
Lajit

Nykyään kilpailut järjestetään pääsääntöisesti nk. kesälajeissa. Lajeina ovat yksilölajeista yleisurheilu, uinti, suunnistus, judo ja shakki. Joukkuelajeista puolestaan kisoissa esiintyy koripallo, lentopallo, (mini)jalkapallo ja salibandy. Lisäksi järjestäjästä riippuen SELL-kisoissa on myös ollut lajeina mm. tennis, sulkapallo, pöytätennis, paini, ultimate, joukkuevoimistelu ja jääkiekko.
Historia

Vuonna 1923 Suomen, Viron, Latvian ja Liettuan opiskelijaurheilujärjestöt solmivat yhteistyösopimuksen, jonka tuloksena syntyi SELL-kisat. Ennen toista maailmansotaa ehdittiin SELL-kesäkisoja pitää 13 kappaletta. Tuona aikana myös pidettiin erikseen SELL-talvikisoja sekä SELL-shakkiturnauksia. Viimeiset kisat ennen sotaa olivat Otepäässä pidetyt talvikisat 1940.
Miehityksen aikana kisoja ei luonnollisesti pystytty pitämään, mutta 21.4.1997 pidettiin jälleen Suomen, Viron, Latvian ja Liettuan opiskelijaurheiluliittojen kokous, jossa allekirjoitettiin sopimus SELL-kisojen herättämisestä henkiin. Tällöin kisat myös aukenivat kaikille yliopisto- ja korkeakouluopiskeljoille ympäri maailman.
Kilpailut > SELL-kesäkisat

|  | Vuosi | Kisapaikka |
| --- | --- | --- |
| I | 1923 | Tartto, Viro |
| II | 1924 | Riika, Latvia |
| III | 1926 | Helsinki, Suomi |
| IV | 1929 | Kaunas, Liettua |
| V | 1930 | Tallinna, Viro |
| VI | 1931 | Riika, Latvia |
| VII | 1932 | Helsinki, Suomi |
| VIII | 1933 | Kaunas, Liettua |
| IX | 1934 | Tartto, Viro |
| X | 1935 | Riika, Latvia |
| XI | 1936 | Helsinki, Suomi |
| XII | 1937 | Kaunas, Liettua |
| XIII | 1938 | Tartto, Viro |
| XIV | 1939 | Riika, Latvia (peruutettiin) |
|  | 1940 - 1997 | ei pidetty |
| XV | 1998 | Tartto, Viro |
| XVI | 1999 | Kaunas, Liettua |
| XVII | 2000 | Jelgava, Latvia |
| XVIII | 2002 | Tartto, Viro |
| XIX | 2003 | Kaunas, Liettua |
| XX | 2004 | Tampere, Suomi |
| XXI | 2005 | Riika, Latvia |
| XXII | 2006 | Tartto, Viro |
| XXIII | 2007 | Kaunas, Liettua |
| XXIV | 2008 | Espoo, Suomi |
| XXV | 2009 | Jelgava, Latvia |
Kilpailut > SELL-talvikisat

|  | Vuosi | Kisapaikka |
| --- | --- | --- |
| I | 1929 | Riika, Latvia |
| II | 1931 | Helsinki, Suomi |
| III | 1933 | Kaunas, Liettua (peruutettiin) |
| IV | 1935 | Riika & Sigulda, Latvia |
| V | 1938 | Zarasai, Liettua |
| VI | 1940 | Otepää, Viro |
Kilpailut > SELL-shakkiturnaukset

|  | Vuosi | Kisapaikka |
| --- | --- | --- |
| I | 1937 | Riika, Latvia |
| II | 1938 | Tartto, Viro |
| III | 1939 | Helsinki, Suomi |
Aiheesta muualla

Vuoden 2006 SELL-kisojen viralliset kotisivut
Vuoden 2007 SELL-kisojen viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Vuoden 2008 SELL-kisojen viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Vuoden 2009 SELL-kisojen viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Opiskelijoiden liikuntaliitto
Sidney Clare

Sidney Clare (15. elokuuta 1892 New York – 29. elokuuta 1972 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen sanoittaja. Hän aloitti uransa vaudeville-tanssijana ja koomikkona ja tuli tunnetuksi erityisesti elokuvamusiikin sanoituksistaan.
Eddie Cantor nauhoitti vuonna 1921 Claren ja Con Conradin laulun ”Ma, He’s Makin’ Eyes at Me”, ja kappaleen ovat myöhemmin tehneet menestyksekkäät versionsa myös Dick Robertson (1940) ja Lena Zavaroni (1974). Vuoden 1926 kappaleesta ”I’d Climb the Highest Mountain” (säv. Lew Brown) tuli hitti sekä Al Jolsonille että Sophie Tuckerille. Myöhemmin sen ovat nauhoittaneet useat jazzartistit. Myös Sam Steptin säveltämä ”Please Don’t Talk About Me When I’m Gone” (1931) muodostui suosituksi jazznumeroksi, kun Louis Armstrong nauhoitti siitä oman versionsa.
Elokuvamusiikin sanoittamisen Clare aloitti vuonna 1929. Hän muutti työtä varten pysyvästi Los Angelesiin. Hänen menestyneimpiin sanoituksiinsa kuuluvat lapsitähti Shirley Templelle kirjoitetut ”On the Good Ship Lollipop” ja ”Polly Wolly Doodle”, Vincent Youmansin säveltämä ”Keeping Myself for You” sekä Jay Gorneyn kanssa kirjoitettu ”You’re My Thrill” vuoden 1933 elokuvasta Jimmy and Sally. 1930-luvun jälkeen Clare kirjoitti musiikkia enää harvakseltaan.
Sidney Clare valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1970. Hän kuoli Los Angelesissa elokuussa 1972.
Shunsuke Nagasaki

Shunsuke Nagasaki on japanilainen trampoliinivoimistelija. Hän kuului MM-hopeaa saaneeseen Japanin joukkueeseen Eindhovenin MM-kilpailuissa 2005 ja Québecin kisoissa 2007. Vuoden 2009 World Games -kilpailuissa Kaohsiungissa hän voitti Masaki Iton kanssa kultaa synkrotrampoliinissa. Nagasaki on myös osallistunut Kahjot ninjat -kilpailuun selviytyen finaaliin saakka.
Shunsuke Nagasakin suoritukset Kahjoissa Ninjoissa:
Kisa 14: epäonnistui seinännostolla Taso2
Kisa 15: epäonnistui kalliokiipeilyssä Taso3
Kisa 16: epäonnistui kalliokiipeilyssä Taso3
Kisa 17: epäonnistui köysikiipeilyssä Taso4
Kisa 18: epäonnistui kalliokiipeilyssä Taso3
Kisa 19: epäonnistui putkiliu'ussa Taso3
Kisa 20: ei ollut mukana
Kisa 21: epäonnistui kalliokiipeilyssä Taso3
Kisa 22: ei ollut mukana
Sevilla-Santa Justan rautatieasema

| Sevilla-Santa Justa |
| --- | --- |

Perustiedot
Sijainti:  37°23′29.9″N, 005°58′33.1″W
Kunta:  Sevilla
Valtio:  Espanja
Avattu:  1992
Liikenne
Kaukoliikenne:  Madridiin, Barcelonaan, Cadiziin, Córdobaan, Jaéniin, Malagaan, Almeríaan, Huelvaan, Méridaan
Lähijunat:   Cercanías Sevilla: C-1, C-3, C-4, C-5
Vaihtoyhteydet:  Sevillan metro:  Linja 2 (suunnitteilla)
Matkustajalaituri(t)
Laiturikatokset:  kyllä
Laiturinäytöt:  kyllä
Asemarakennus
Tyyppi:  maanpäällinen asema
Suunnittelija:  Cruz y Ortiz
Rakennettu:  1987–1991
Lipunmyynti:  kyllä
Sevilla-Santa Justan rautatieasema on Sevillan päärautatieasema, jonka kautta kulkevat kaikki Sevillaan liikennöitävät kauko- ja lähijunat. Asema on Andalusian vilkkain ja koko Espanjan kolmanneksi vilkkain rautatieasema Madridin Atochan ja Barcelonan Santsin jälkeen. Asemaa ylläpitää Administrador de Infraestructuras Ferroviarias.
Asema rakennettiin vuosien 1987 ja 1991 välillä. Uusi asema mahdollisti riittävän liikenteen vuoden 1992 Sevillan maailmannäyttelyä varten.
Asemalta on Renfen Media Distancia -kaukojunayhteydet Cadizin, Córdoban, Jaénin, Malagan, Almerían, Méridan ja Huelvan suuntiin. Malagaan ja Córdobaan pääsee myös nopeammilla Avant-junilla. Barcelonaan ja Madridiin on huippunopeat AVE-yhteydet. Sevillan Cercanías-lähijunajärjestelmän kaikki linjat kulkevat Santa Justan aseman kautta.
Sevillan metron suunnitteilla olevan linjan 2 on tarkoitus kulkea Santa Justan aseman kautta.
AVE-junia Sevillassa
Aseman julkisivu
Aseman sisätiloja
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Asema Adifin sivuilla (espanjaksi)