stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
George Herbert Mead
Meadin filosofia > Havaitsemisen teoria

Lähikokemuksen käsitteellään Mead viittasi käden ulottuvilla olevaan välittömään kokemukseen (contact experience) ja etäiskokemisella (distance experience) silmän ja katseen kautta avautuvaan maailmaan. Etäis- ja lähikokemuksen ero vastaa John Locken erottelua sekundaaristen ja primaaristen kvaliteettien välillä. Näkemisen kautta avautuva maailmanhahmotus on Meadin mukaan luonut evolutiivisen taustan symbolifunktion kannalta tärkeälle kuvittelukyvylle, ja hänen ajatuksensa muistuttaa Maurice Merleau-Pontyn sosiaalisesti painottunutta fenomenologiaa.
Perspektiiviopeissaan Mead kehitteli sosiaalisen havaitsemisen teoriaa pohtien havaintojen yhteisyyden ja välitettävyyden ongelmia, kuten voiko kokemus linnun laulusta olla eri subjekteille yhteinen. Hän analysoi myös kielen samaa merkitsevyyden kysymyksiä pyrkien välttämään yksityiskielten ongelmaa, jonka loogiset empiristit kokivat kohtalokkaana. Taipuessaan ajattelemaan kielestä sosiaalisena ja havaitsemista edeltävänä asiana Mead tuli olleeksi kielifilosofisten pragmatistien linjoilla, heitä ajallisesti edeltäen. Meadiin verrattuna myös Ludwig Wittgenstein oli ns. myöhäiskaudellaan aidosti myöhäinen esittäessään Meadille ominaisia näkemyksiä vasta Meadin jälkeen.
Mead tarkasteli ajan sosiaalista kokemista, mikä erottaa häntä jyrkästi Martin Heideggerin eksistenssifilosofiasta, jossa ajallisuus ymmärrettiin henkilökohtaisena ”olemisena kohti kuolemaa”. Riskinä Meadin näkemyksissä oli henkilökohtaisen kokemusaineksen ylisosiaalistaminen, jolloin kokemusten merkitykset upotettiin pelkästään yhteisöllisesti determinoituun viitekehykseen.  Tärkeä olisikin tehdä ero spontaanin yhteisöllisyyden ja virallis-formaalin yhteiskunnallisuuden välillä, mitä Mead ei tarkoin tehnyt. Vaikka Meadin ja Jean-Paul Sartren itsen käsitteiden välillä on nähty yhteyksiä, ajattelijat poikkeavat toisistaan, sillä Sartren näkemys yhteisöihin kuulumisesta oli penseä.
Meadin filosofia > Yhteiskuntafilosofia

Mead katsoi, että ihmisen minuus kehittyy täysin ”vain mikäli hän ottaa sen jäsentyneen sosiaalisen ryhmän asenteet, johon hän kuuluu”. Subjektin synty on Meadin mielestä aina sosiaalistumisprosessi, joten myöskään ihmisen vapaa toiminta ei perustu yksilöllistymiseen vaan toimintaan ryhmissä.
Poliittisesti Mead kannatti arvoliberalismia, johon sisältyy laaja yksilönvapaus ja itsemääräämisoikeus. Tämä sopi heikosti yhteen hänen edustamansa holismin ja prosessiajattelun kanssa, joihin liittyy sosiaalista velvoittavuutta ja joissa yksilöllisyys nähdään ryhmä- ja luokkakäsitteiden kautta.
Ensimmäisen maailmansodan jatkuessa ja laajetessa Meadista tuli presidentti Woodrow Wilsonin ulkopolitiikan kiihkeä  kannattaja, ja hän puhui sekä Yhdysvaltain sotaan liittymisen että Wilsonin esittämien rauhanponnistusten puolesta. Mead tunnettiin pasifistina, ja häntä on sanottu ”radikaalidemokraattiseksi intellektuelliksi”.
Vaikutus

Mead edusti pragmatismin ”sosiaalista käännettä”, ja hänen välitön vaikutuksensa jakautui iowalaiseen ja chicagolaiseen koulukuntaan. Iowalaiset psykologit pyrkivät arvioimaan Meadin teorioita kokeellisesti, kun taas chicagolaiset sosiaalitieteilijät ottivat hänen ajatuksensa vastaan heuristisina virikkeinä ns. sosiologisen sosiaalipsykologian kehittelyyn.
Vaikutus > Symbolinen interaktionismi, sosiaalinen konstruktionismi ja sosiaalibehaviorismi

Meadin näkemykset vaikuttivat voimakkaasti symboliseen interaktionismiin. Sen mukaan merkitykset syntyvät sosiaalisten toimien ja suhteiden kautta, kun ihmiset osallistuvat aktiivisesti ympäröivän maailmansa rakentamiseen vaihtamalla merkitseviä symboleita. Symboleita ovat esimerkiksi äänet, eleet, teot ja esineet, ja symboleita niistä tulee, kun ne edustavat enemmän kuin mitä ne välittömästi ovat.
Sosiaalisen konstruktionismin perustajina pidetyt Peter L. Berger ja Thomas Luckmann sanovat saaneensa vaikutteita Meadiltä teokseensa Todellisuuden sosiaalinen rakentuminen (1966). Meadiläinen ajattelu vaikutti tiedonsosiologian kehittymiseen 1970- ja 1980-luvuilla.
Meadin ajatteluun perustuu myös sosiaalinen behaviorismi. Siihen littyvälle funktionaaliselle ajattelulle tyypillistä on nähdä psykologiset ilmiöt toiminnan kautta. Ajatussuunnassa kritisoidaan klassisen behaviorismin näkemystä käyttäytymisestä pelkkänä mekaanisena vastauksena ärsykkeisiin. Ärsykkeillä ei katsota olevan suoraa vaikutusta, kuten behaviorismissa, vaan ympäristö hahmottuu toiminnan kautta sosiaalisessa vuorovaikutuksessa. Ärsykkeen ja reaktion välillä toimii siis aina myös kognitiivinen prosessi. Tämän vuoksi Meadin näkemystä kutsutaan sosiaaliseksi behaviorismiksi erotuksena klassisesta behaviorismista. Ajattelu nähdään tällöin mielen ja minän välisenä keskusteluna. Yksilön mieli kehittyy vuorovaikutuksessa toisten jo symbolisen kyvyn omaavien henkilöiden kanssa, eikä se ole vain perimän määräämä yksilöllinen kyky. Meadin mukaan mielen sosiaalista puolta kuvastaa erityisesti ihmisen kyky tietoiseen käyttäytymisen hallintaan ja toiminnan reflektointiin ja itsereflektointiin.
Vaikutus > Kommunikatiivinen teoria, rooli- ja viiteryhmäteoriat sekä moraalinen toimijuus

Jürgen Habermas sanoo saaneensa vaikutteita Meadilta kaksiosaiseen teokseensa Toiminnan kommunikatiivinen teoria (1981). Habermasin teoksessa meadiläisyys näkyy ’yleistyneen toisen’ liittämisenä kommunikatiiviseen järkeen ja toimintaan.
Minuus- ja ryhmäkäsitystensä kautta Mead on vaikuttanut viiteryhmäteorioihin ja identiteettipoliittiseen ajatteluun. Ryhmän sitovuuden tai vapauttavuuden kannalta olennaista on, mihin tai millaiseen ryhmään henkilö samastuu tai kuuluu, jolloin paino on Meadia luettaessa sanonnalla ”jäsentynyt sosiaalinen ryhmä”. Vaikka uusmeadiläinen ajattelu on nähnyt identifikaation myös mahdollisuutena samastua erilaisiin kulttuurisiin mosaiikkeihin, ongelmana on säilynyt vahva mukautumisen ja sopeutumisen vaatimus. Se on tullut näkyville rooliteorioissa, joissa samastumisen odotukset lähentyvät normeja.
Nykyaikaisinta ja myös politiikan tutkimukseen soveltuvaa lähestymistapaa edustavat ”moraalista toimijuutta” (moral agency) korostaneet sosiaalipsykologit. Esimerkin tarjoaa Gil Richard Musolf teoksessa Structure and Agency in Everyday Life (2003) esittämällään näkemyksellä ihmisestä, joka toimii ulkoisten rakenteiden ja oman identiteettinsä välimaastossa.
Vaikutus > Mead suomalaisessa tutkimuksessa

Sosiaalipsykologi Klaus Weckroth käsitteli Meadia väitöskirjassaan Mustavalkoista sosiaalipsykologiaa (1992) pohtien tieteenalansa tieteenalaidentiteettiä sekä liittyen uusmeadiläiseen toiminnalliseen sosiaalipsykologiaan.
Kasvatustieteilijä Sirpa Törmä on tarkastellut Meadia väitöskirjassaan Kasvun mahdollisuus – Kasvuprosessin ja kasvatuksen eettisten perusteiden tarkastelua George Herbert Meadin ja John Deweyn ajattelun avulla (1996). Roolinotto tapahtuu yleistyneen toisen kautta: leikin avulla lapsi omaksuu yhden roolin kerrallaan, kun taas peleissä lapsi joutuu huomioimaan useiden eri rooleissa toimivien odotukset samanaikaisesti. Leikin ja pelin kautta lapsi kehityksen myötä omaksuu koko yhteisönsä asenteet ja odotukset.
Filosofi Jukka Hankamäki on tarkastellut Meadia sosiaalipsykologian väitöskirjassaan Sosiaalipsykologian sydän – George H. Mead ja symbolinen interaktionismi sosiaalipsykologian tutkimustraditioissa ja toimijuuden teoriassa (2015). Hänen mukaansa Mead edusti modernisaation ajan tieteille ominaista yhtenäisteorian ihannetta, jossa transsendentaalifilosofian ydin säilyi oletuksena subjektiminuudesta ja metafyysiset ainekset tulivat esille näkemyksenä ”yleistyneestä toisesta”. Väitöksen mukaan meadiläinen ”yleistyneen toisen” ajatus ei voi päteä ontologisena selityksenä, mutta uusmeadiläinen toimijuuden teoria voi auttaa ymmärtämään yhteiskunnan prosesseja.
Artikkeleita Meadista ovat kirjoittaneet sosiaalipsykologi Pekka Kuusela ja filosofi Erkki Kilpinen, jonka mukaan Mead oli ensisijaisesti filosofi.
Aiheesta muualla > G. H. Mead -bibliografia

Mead Project 2.0 — Luettelo Meadin julkaistista ja julkaisemattomista töistä Brockin yliopiston palvelimella. Suurin osa kirjoituksista on uudelleenjulkaistu alkuperäistä sivunnumerointia noudattaen.
Aiheesta muualla > Tietosanakirja-artikkeleita

Aboulafia, Mitchell: George Herbert Mead The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Cronk, George: George Herbert Mead The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Ibizan lentoasema

Lennonjohtotorni
Ibizan lentoasema (esp. Aeropuerto de Ibiza, kat. Aeroport d'Eivissa) (IATA: IBZ, ICAO: LEIB) sijaitsee 7 kilometrin päässä Ibizasta. Lentoasema palvelee Baleaareja.
Lentoyhtiöitä: Aer Lingus, Air Berlin, Air Europa, easyjet, Iberia, Lufthansa, Luxair, Ryanair, Thomson Airways, Transavia.com, Vueling.
Aiheesta muualla

Lentoaseman kotisivut
Espanjan lentoasemat
A Coruña
Albacete
Alicante
Almería
Asturia
Badajoz
Barcelona
Bilbao
Burgos
Castellón
Castellón-Costa Azahar
Ciudad Real
Córdoba
El Hierro
Fuerteventura
Girona
Granada
Huesca
Ibiza
Jerez
La Gomera
La Palma
La Seu d'Urgell
Lanzarote
Gran Canaria
León
Lleida
Logroño
Madrid-Barajas
Madrid-Cuatro Vientos
Madrid-Torrejón
Málaga
Melilla
Menorca
Murcia
Palma de Mallorca
Son Bonet
Pamplona
Reus
Sabadell
Salamanca
San Sebastián
Santander
Santiago de Compostela
Sevilla
Teneriffa pohjoinen
Teneriffa etelä
Valencia
Valladolid
Vigo
Vitoria
Zaragoza
Imatra (vakuutusyhtiö)

Imatra oli Suomessa vuosina 1911–1955 toiminut vakuutusyhtiö. Yhtiö aloitti toimintansa nimellä Palovakuutusosakeyhtiö Imatra. Nimeksi tuli Vakuutusosakeyhtiö Imatra vuodesta 1943 ja Vakuutusosakeyhtiö Imatra-Karjala vuodesta 1948.
Palovakuutusosakeyhtiö Imatra perustettiin vuonna 1911. Imatran osake noteerattiin Helsingin pörssissä vuodesta 1915 vuoteen 1933.
Pohjola hankki Imatran osake-enemmistön vuonna 1933 tekemällä vaihtotarjouksen, jossa kahdella Imatran osakkeella sai yhden Pohjolan osakkeen. Pörssinoteeraus lopetettiin tämän jälkeen.
Yhtiön nimeksi vaihdettiin Vakuutusosakeyhtiö Imatra osakeannin yhteydessä vuonna 1943.
Vuoden 1948 alusta Imatraan fuusioitiin Pohjolan tytäryhtiöt Tapaturmavakuutusosakeyhtiö Ilmarinen ja Vakuutus-oy Karjala. Imatran uudeksi nimeksi tuli Vakuutusosakeyhtiö Imatra-Karjala.
Imatra-Karjala fuusioitiin Pohjolaan vuonna 1955.
Hythen rautatieasema (RHDR)

Hythen rautatieasema on rautatieliikennepaikka Hythessa Kentissä Englannissa. Se on kapearaiteisen Romney, Hythe and Dymchurch Railwayn pohjoinen pääteasema. Liikennepaikka sijaitsee Hythen kaupungin eteläpuolella Folkestoneen johtavan valtatien A259 varrella.
Rautatieasema sijaitsee karteessa, ja se muodostuu kolme katettua matkustajalaituria käsittävästä ratapihasta, kääntöpöydästä ja konepaja-alueesta. Liikennepaikalla on liikenteen ohjaamista ja vaihteiden kääntämistä varten 16-paikkainen mekaaninen kankiasetinlaite.
Matkustajajunat käyttävät Hythessa pääasiallisesti laituriraiteita 2 ja 3. Laituriraide 1 toimii pääasiassa kaluston säilytysraiteena, sillä raideyhteyden puute raiteen pohjoispäässä vaikeuttaa saapuvan junan veturin pois siirtymistä. Jo ennen 1970-luvulla suoritettua ratapihan ja asetinlaitteen muutostyötä laituriraidetta 1 käytettiin vain satunnaisesti. Aiemmin käytössä ollut laituriraide 4 katosi kokonaan muutostöissä 1970-luvulla, ja raiteen paikalla on nykyisin pysäköintialue.
Alkuperäinen asemapäällikön asuinrakennus aseman lähellä on nykyisin yksityisasuntona.
Kuvia Hythesta

Lähtövalmisteluja Hythen asemalla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Romney, Hythe and Dymchurch Railway: Hythe station (Arkistoitu – Internet Archive)
Höyläsjärvi

| Höyläsjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°40′06″N, 25°17′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  Höyläksenoja Isoon Pihlajajärveen 
Järvinumero:  14.225.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,7 m  
Pituus:  1 km  
Leveys:  540 m  
Rantaviiva:  3,916 km  
Pinta-ala:  24,009 ha  
Saaria:  2 
 fiHöyläsjärvi 
Höyläsjärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Harjunsalmen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 24 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi pienehköä saarta, Heinäsaari ja Suosaari. Suosaari on saarista suurempi ja se on 70 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Järven rantaviivan pituus on 3,9 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Länsirannalla on kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet lännestä valtatieltä 24.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Iso-Pihlajajärven valuma-alueeseen (14.225) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 108,7 metriä mpy. Sen kaakkoispäähän laskee Vehkajärvi. Höyläsjärvi laskee sen luoteispäästä lähtevää Höyläksenojaa pitkin Isoon Pihlajajärveen. Höyläksenojan pituus on 1,5 kilometriä ja pudotus on 21,2 metriä.
Historiaa

Vuoden 1966 peruskartassa järvellä oli yksi talo, jonka yhteydessä oli peltoja. Kartassa järvellä oli kaksi saarta, mutta ne olivat nimettömiä. Vuoden 1986 peruskartassa saaret oli nimetty. Lisäksi järvelle oli rakennettu toinen talo.
Ihmisiä elämän pohjalla

| Ihmisiä elämän pohjalla |
| --- | --- |
 Nastja (Pia Hattara).
Ohjaaja:  Mikko Niskanen
Perustuu:  Maksim Gorkin näytelmään ”Pohjalla”
Kuvaaja:  Jarmo Laine
Lavastaja:  Ensio Suominen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yleisradio
Ensi-ilta:  14. tammikuuta 1967
Kesto:  110 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ihmisiä elämän pohjalla on suomalainen televisionäytelmä vuodelta 1967. Se on sovitus Maksim Gorkin näytelmästä Pohjalla, ja sen ohjasi Mikko Niskanen Yleisradion radio- ja televisiokorkeakoulukurssin yhteydessä. Tarina kertoo yömajan köyhistä asukeista.
Mustavalkoinen televisionäytelmä ensiesitettiin Yle TV2 -kanavalla 14. tammikuuta 1967. Yle Teema esitti sitä uusintana tammikuussa 2009.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Arvo Lehesmaa  | … |  Mihail Ivanov Kostyljov, yömajan omistaja   |
|  Kirsti Ortola  | … |  Vasilisa Karpovna, Kostyljovin vaimo   |
|  Eeva-Kaarina Volanen  | … |  Nataša, Vasilisa Karpovnan sisar   |
|  Oiva Sala  | … |  Medvedev, poliisi   |
|  Risto Aaltonen  | … |  Vaska Pepel   |
|  Tapio Hämäläinen  | … |  Andrei Midritš Kleštš, lukkoseppä   |
|  Hillevi Lagerstam  | … |  Anna, lukkosepän vaimo   |
|  Pia Hattara  | … |  Nastja   |
|  Rauha Rentola  | … |  Kvašnja   |
|  Sasu Haapanen  | … |  Bubnov   |
|  Tarmo Manni  | … |  paroni   |
|  Joel Rinne  | … |  Satin   |
|  Unto Salminen  | … |  näyttelijä   |
|  Tauno Palo  | … |  Luka   |
|  Vesa-Matti Loiri  | … |  Aljoška   |
|  Pentti Viljanen  | … |  Krivoi-Zob   |
|  Severi Seppänen  | … |  tattari   |
|  Paavo Jännes  | … |  muuan asukas   |
Hyvinkään VPK

Hyvinkään VPK:n logo.
Hyvinkään VPK:n vuonna 2009 valmistunut asema.
Hyvinkään VPK on vuonna 1902 perustettu sopimuspalokunta. Hyvinkään VPK toimii Keski-Uudenmaan alueella.
Vuonna 2009 Hyvinkään VPK muutti uusiin tiloihin Kalevankadulle. Tätä ennen asema sijaitsi Hyvinkäänkylässä.
Kalusto

sammutusyksikkö R KU 841
säiliöyksikkö R KU 843
miehistönkuljetusyksikkö R KU 847
Aiheesta muualla

Hyvinkään VPK:n kotisivu
Ihmisixsixsix

| ”Ihmisixsixsix” Turmion Kätilöt |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Perstechnique
 Julkaistu: 16. lokakuuta 2010
 Formaatti: digitaalinen
 Tyylilaji: industrial metal
 Kesto: 03.37
 Levy-yhtiö: Osasto-A
Turmion Kätilöiden muut singlet
| ”Minä määrään” 2008 | ”Ihmisixsixsix” 2010 | ”Jalopiina” 2013 |
Ihmisixsixsix on industrial metal -yhtye Turmion Kätilöiden kappale ja single, joka julkaistiin 16. lokakuuta 2010 levymerkillä Osasto-A.
Kappaleet

Ihmisixisixsix – 3.37
Hyvinkään Tahko (koripallo)

| Hyvinkään Tahko |
| --- | --- |

Perustettu:  1951
Lakkautettu:  1997
Historia:  Hyvinkään Tahko (1951–1997)
Kotipaikka:  Hyvinkää, Suomi
Värit:  keltainen     
SM-mitalit
Pronssia:  2 (1980, 1981)
Hyvinkään Tahkon koripallojaosto toimi vuosina 1951–1997. Se harjoitti hyvinkääläisen emoseuransa Hyvinkään Tahkon koripallotoimintaa. Tahko pelasi miesten koripallon pääsarjatasolla yksitoista kautta. I-divisioonassa seura pelasi kuusi kautta. Seura ylsi parhaimmillaan SM-pronssille vuosina 1980 ja 1981. Tahkon tunnetuimpiin kasvatteihin lukeutuivat Markku Larkio ja Peter Muhonen, joiden johdolla seura voitti kahdesti nuorten SM-kultaa. Naisten pääsarjassa Tahko pelasi viisi kautta sijoittuen parhaimmillaan viidenneksi.
Historia

Tahkon koripallojaosto perustettiin vuonna 1951. Vuonna 1969 seuran edustusjoukkue nousi Suomensarjaan. Seuran miesten edustusjoukkue nousi pääsarjaan ensimmäisen kerran kaudeksi 1973–1974 sijoittuen yhdeksänneksi. Seuraavan kerran Tahko nousi miesten SM-sarjaan kaudeksi 1975–1976 ja pysyi siellä yhtäjaksoisesti kymmenen kautta kauteen 1984–1985 saakka. Tahkon SM-sarjarupeama huipentui vuosien 1980 ja 1981 pronssimitaleihin. Kaudella 1997–1998 Tahkon koripallotoiminta siirtyi Hyvinkään Pontevalle.
Yli tuhat pistettä Tahkolle miesten pääsarjassa tehneet pelaajat olivat Heikki Taponen, Heikki Kasko (Vuoden koripalloilija Tahkon pelaajana 1982), Jan Kuokka, Gordon Herbert (Tahkossa SM-sarjan korikuningas kaudella 1984–1985), Jouni Mäkäläinen, Mikko Honka, Antti Rajamäki ja Veikko Miettinen.
Naiset

Tahkon naisten edustusjoukkue pelasi naisten SM-sarjassa vuosina 1979–1982 ja 1984–1986, yhteensä viiden kauden ajan. Se sijoittui parhaimmillaan viidenneksi vuonna 1981.
Yli tuhanteen SM-runkosarjapisteeseen Tahkon joukkueessa ylsivät Tarja Paavola, Outi Koski ja Maarit Rosendahl.
Ilona Ylikorpi

| Ilona Ylikorpi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. kesäkuuta 1998 (ikä 26)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  tubettaja , DJ
Muut tiedot
Aktiivisena:  2013 -
Aiheesta muualla
Kotisivu
Ilona Ylikorpi (s. 18. kesäkuuta 1998) on suomalainen tubettaja ja DJ Hänellä on yli 125 000 tilaajaa Youtubessa.
Ylikorpi aloitti tubettamisen vuonna 2013 IlonaJulia-kanavalla yhdessä tubettaja Julia Ahosen kanssa. Kanavalla julkaistiin erilaisia videoita, kuten haasteita, vlogeja ja suosikkivideoita, ja sillä oli yli 40 000 tilaajaa. Kesäkuussa 2017 Ilona ja Julia ilmoittivat lopettavansa videoiden teon IlonaJulia-kanavalle ja perustivat omat kanavansa. Kesäkuussa 2019 Ilona sekä Jasmin Muurinen (YouTubessa nimellä Jasminsofi), tekivät yhdessä kanavan nimeltään Jasmin x Ilona.
Lokakuussa 2016 Ylikorpi perusti oman kanavansa nimeltään ILONA. Kanavan sisältöön kuuluvat pääasiassa hänen omat mielenkiinnon kohteensa, kuten kauneus, kasvisruoka, urheilu sekä hyvinvointi. Hän valmistui ylioppilaaksi Vuosaaren lukiosta keväällä 2018.
Ilona on Coca-Colan sosiaalisen median kanavan CokeTv:n juontaja yhdessä Benjamin Peltosen ja tubettaja Scouppin kanssa. Ohjelmaa ovat juontaneet myös Isac Elliot sekä tubettaja Dokke Tas.
IDE

IDE tai Ide voivat tarkoittaa:
Integrated development environment, ohjelmointiympäristö
Integrated Drive Electronics, tietokoneväylä
Ide, antiikin aikainen kaupunki Traakian Khersonesoksella
Ide, Japanin maaseutukaupunki Kioton prefektuurissa
Ide, Englannin kylä Devonin kreivikunnassa
Ída, Kreikan vuori Kreetan saarella
Yūji Ide, japanilainen kilpa-autoilija
Yasunori Ide, japanilainen animaatio-ohjaaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”IDE”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ilmari Lahtinen

Ilmari Juho William Lahtinen (s. 12. lokakuuta 1993 Pori) on suomalainen moukarinheittäjä, joka edustaa Noormarkun Nopsaa. Hänen valmentajansa on Juha Lahtinen. Hän selviytyi alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa Barcelonassa 2012 moukarinheiton finaaliin karsinnan kahdeksanneksi parhaalla tuloksella 73,30. Finaalissa hän sijoittui kuudenneksi kuuden kilon moukarin alle 20-vuotiaiden silloisella Suomen ennätyksellä 75,26. Hänen ennätyksensä miesten 7,26 kilon moukarilla on 69,98.
Hämeen Partiopiiri

| Hämeen Partiopiiri ry |
| --- | --- |
Toimiala:  Suomen Partiolaiset
Puheenjohtaja:  Tytti Lindroos, varapuheenjohtaja Anni Ylinen
:  Iija Filén, Ester Halmari, Minna Horelli, Markus Leivuori, Tytti Lindroos, Anu Niemi, Karoliina Varjoranta ja Anni Ylinen
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hämeen Partiopiiri ry on yksi Suomen partiopiireistä. Yhdistyksellä on toimistoja ja kokoustiloja Tampereella ja Lahdessa. Tampereen toimistolla toimivat lisäksi Tampereen Partiolaiset ry ja Hämeen Partiosäätiö rs.
Hämeen Partiolaiset ja Salpausselän Partiolaiset yhdistyivät vuoden 2010 alusta uudeksi Hämeen Partiopiiriksi.
Aiheesta muualla

Hämeen Partiopiirin WWW-sivusto
PartioWikissä
Suomen partiopiirit
| --- | --- |
Nykyiset partiopiirit:   Etelä-Karjalan Partiolaiset  Finlands Svenska Scouter  Hämeen Partiopiiri  Järvi-Suomen Partiolaiset  Kymenlaakson Partiopiiri  Lapin Partiolaiset  Lounais-Suomen Partiopiiri  Pohjanmaan Partiolaiset  Pohjois-Savon Partiolaiset  Pääkaupunkiseudun Partiolaiset  Uudenmaan Partiopiiri 
Entiset partiopiirit:   Etelä-Pohjanmaan Partiolaiset  Etelä-Savon Partiolaiset  Hämeen Partiolaiset  Kainuun Partiolaiset  Keski-Pohjanmaan Partiolaiset  Keski-Suomen Partiolaiset  Pohjois-Karjalan Partiolaiset  Pohjois-Pohjanmaan Partiopiiri  Salpausselän Partiolaiset  Satakunnan Partiolaiset  Varsinais-Suomen Partiopiiri
Ilona Ruotsalainen

Ilona Ruotsalainen (s. 8. tammikuuta 1981 Jyväskylä) on suomalainen lumilautailija. Hän edusti seuratasolla Jyväskylän Hiihtoseuraa.
Ruotsalainen on osallistunut kuudesti aikuisten maailmanmestaruuskilpailuihin. Vancouverin talviolympialaisissa 2010 hän karsiutui parisuurpujottelussa pudotuskierroksissa. Lopullinen sijoitus olympialaisissa oli 23:s. Maailmancupin osakilpailussa hän on ollut parhaimmillaan toinen Landgraafin paripujottelussa vuonna 2004.
Ruotsalainen on liikuntatieteiden maisteri ja väitellyt tohtoriksi vuonna 2020.
Menestys arvokisoissa

Olympialaiset
2010 parisuurpujottelu 23:s
MM-kilpailut
2001 parisuurpujottelu 46:s, suurpujottelu 34:s, paripujottelu 49:s.
2003 parisuurpujottelu 22:s, paripujottelu 15:s.
2005 parisuurpujottelu 26:s, paripujottelu 22:s.
2007 parisuurpujottelu 18:s, paripujottelu 16:s.
2009 parisuurpujottelu 18:s, paripujottelu 28:s.
2011 parisuurpujottelu 18:s, paripujottelu 21:s.
Ilmari Kurkivuori

Ilmari Kurkivuori (s. 8. huhtikuuta 1938 Mäntsälä) on suomalainen estejuoksija ja kestävyysjuoksija. Hän edusti aktiiviurallaan Mäntsälän Urheilijoita. Hän on pituudeltaan 177 cm.
Kurkivuori keskeytti 3 000 metrin estejuoksun Belgradin EM-kilpailuissa 1962. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa 1965 hän sijoittui samassa lajissa kuudenneksi. Hän edusti Suomea maaotteluissa kerran 5 000 ja 10 000 metrillä sekä yksitoista kertaa 3 000 metrin esteissä. Hän voitti esteiden maaottelujuoksun Helsingissä syyskuussa 1963.
Kurkivuori voitti 3 000 metrin esteiden Suomen-mestaruuden Lappeenrannassa 1962 ajalla 8.47,6. Hän sai samalla matkalla SM-hopeaa 1964, 1965 ja 1966. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 4 × 1 500 metrin viestissä hopeaa 1967 ja pronssia  1966. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän sai lyhyellä matkalla hopeaa 1964 sekä joukkuekilpailussa kultaa 1966 ja pronssia 1963, 1964 ja 1967.
Kurkivuori juoksi 3 000 metrin este-ennätyksensä 8.46,0 Helsingissä 21. elokuuta 1962. 3 000 metrillä hänen ennätyksensä on 8.06,4 (Hyvinkää 1962), 5 000 metrillä 14.24,0 (Oulu 1964) ja 10 000 metrillä 30.14,4 (Mäntsälä 1966).