stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olga Tokarczuk
Suomennetut teokset

Päivän talo, yön talo (Dom dzienny, dom nocny, 1998). Suomentanut Tapani Kärkkäinen. Otava 2004.
Alku ja muut ajat (Prawiek i inne czasy, 1996). Suomentanut Tapani Kärkkäinen. Otava 2007.
Vaeltajat (Bieguni, 2007). Suomentanut Tapani Kärkkäinen. Otava 2012.
Aja aurasi vainajain luitten yli (Prowadź swój pług przez kości umarłych, 2009). Suomentanut Tapani Kärkkäinen. Otava 2020.
Rumpujen kaupunki (Gra na wielu bębenkach, 2001). Suomentanut Tapani Kärkkäinen. Särötär, 2023,  ISBN 978-952-69674-1-7.
Empusion (Empuzjon, 2022). Suomentanut Tapani Kärkkäinen. WSOY 2024.
Anna In maailman hautakammioissa (Anna In w grobowcach świata, 2006). Suomentanut Tapani Kärkkäinen. Särötär 2024.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kirjailija Otavan sivuilla
Olga Tokarczuk, Granta
| n k Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajat |
| --- | --- |
1901–1925:  1901: Prudhomme  1902: Mommsen  1903: Bjørnson  1904: F. Mistral / Echegaray  1905: Sienkiewicz  1906: Carducci  1907: Kipling  1908: Eucken  1909: Lagerlöf  1910: Heyse  1911: Maeterlinck  1912: Hauptmann  1913: Tagore  1914: Ei jaettu  1915: Rolland  1916: Heidenstam  1917: Gjellerup / Pontoppidan  1918: Ei jaettu  1919: Spitteler  1920: Hamsun  1921: France  1922: Benavente  1923: Yeats  1924: Reymont  1925: Shaw 
1926–1950:  1926: Deledda  1927: Bergson  1928: Undset  1929: Mann  1930: Lewis  1931: Karlfeldt  1932: Galsworthy  1933: Bunin  1934: Pirandello  1935: Ei jaettu  1936: O’Neill  1937: Martin du Gard  1938: Buck  1939: Sillanpää  1940–1943: Ei jaettu  1944: Jensen  1945: G. Mistral  1946: Hesse  1947: Gide  1948: Eliot  1949: Faulkner  1950: Russell 
1951–1975:  1951: Lagerkvist  1952: Mauriac  1953: Churchill  1954: Hemingway  1955: Laxness  1956: Jiménez  1957: Camus  1958: Pasternak  1959: Quasimodo  1960: Perse  1961: Andrić  1962: Steinbeck  1963: Seferis  1964: Sartre  1965: Šolohov  1966: Agnon / Sachs  1967: Asturias  1968: Kawabata  1969: Beckett  1970: Solženitsyn  1971: Neruda  1972: Böll  1973: White  1974: Johnson / Martinson  1975: Montale 
1976–2000:  1976: Bellow  1977: Aleixandre  1978: Singer  1979: Elytis  1980: Miłosz  1981: Canetti  1982: García Márquez  1983: Golding  1984: Seifert  1985: Simon  1986: Soyinka  1987: Brodsky  1988: Mahfouz  1989: Cela  1990: Paz  1991: Gordimer  1992: Walcott  1993: Morrison  1994: Ōe  1995: Heaney  1996: Szymborska  1997: Fo  1998: Saramago  1999: Grass  2000: Gao 
2001–:  2001: Naipaul  2002: Kertész  2003: Coetzee  2004: Jelinek  2005: Pinter  2006: Pamuk  2007: Lessing  2008: Le Clézio  2009: Müller  2010: Vargas  2011: Tranströmer  2012: Mo Yan  2013: Munro  2014: Modiano  2015: Aleksijevitš  2016: Dylan  2017: Ishiguro  2018: Tokarczuk  2019: Handke  2020: Glück  2021: Gurnah  2022: Ernaux  2023: Fosse  2024: Kang 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Venäjä 
Tieteilijät:  CiNii  ORCID 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  IdRef
Airbus A320 -sarja

| Airbus A320 |
| --- | --- |

 Finnairin Airbus A320-200.
Tyyppi:  matkustajalentokone
Valmistaja:  EADS (Airbus S.A.S.)
Ensilento:  22. helmikuuta 1987
Esitelty:  28. maaliskuuta 1988
Tila:  käytössä, A320neo tuotannossa, A320ceo-tuotanto päättynyt
Pääkäyttäjät:  American Airlines (405) China Eastern Airlines (316) China Southern Airlines (290) IndiGo (224) Delta Air Lines (219) JetBlue (194) Lufthansa (190) United Airlines (176) Easyjet (165) Air China (160) Salassa pidetyt yhtiöt (145) British Airways (142) Spirit Airlines (137) easyJet Europe (136) Sichuan Airlines (136) LATAM Brasil (125) Vueling (125) Aeroflot (118) Air France (114) Hallitusten- ja yksityisten koneet (114) Wizz Air (104)
Valmistusmäärä:  9 693 
Airbus A320 -sarja (myös A32S-sarja) on Airbusin vuodesta 1987 lähtien valmistama tuoteperhe kapearunkoisia, kahdella suihkuturbiinimoottorilla varustettuja liikennelentokoneita, joiden pituus ja suorituskyky vaihtelevat mallista riippuen.
A320 on koneperheen ensimmäinen versio, josta on myöhemmin kehitetty pidennetty malli A321, sekä lyhyemmät A319 ja A318. Viimeinen alkuperäisen A320-sarjan kone, A321-200 rekisteritunnukseltaan N129DN, toimitettiin Delta Air Linesille joulukuussa 2021, joten tuotannossa on enää uudemmilla moottoreilla varustettu A320neo-sarja. Alkuperäistä sarjaa, joka nykyään tunnetaan nimellä A320ceo, valmistettiin siis vuosina 1987–2021. Koneperheen todennäköisenä seuraajana (arviolta vuodesta 2025) pidetään A220-koneperheen pidennettyä mallistoa (A220-500 ja sen alamallit) tai vaihtoehtoisesti (aikaisintaan 2030-luvulla) kokonaan uutta, hiilineutraaleilla moottoreilla varustettua konetyyppiä, johon suunnitellaan muun muassa myöhempää valmiutta yhden lentäjän lentotoimintaan. Kaiken kaikkiaan yhtiöllä on käynnissä useita kehitysprojekteja, joiden yhteisenä tavoitteena on korvata A320neo tuotannossa 2030-luvun puoliväliin mennessä. Samoihin aikoihin markkinoille odotetaan myös tärkeimmän kilpailijan Boeing 737:n korvaavaa, uutta konemallistoa.
Yleistä

A320 on maailman myydyin kaupallinen lentokone. Se ohitti kokonaismyynnissä Boeing 737:n ensimmäisen kerran vuonna 2019. A320 oli esittelyaikanaan erittäin edistyksellinen konetyyppi: se muun muassa hyödynsi ensimmäisenä alle äänennopeuden lentävänä liikennelentokoneena uudenaikaista, tietokoneavusteista fly-by-wire-ohjausjärjestelmää ilman suoraa mekaanista yhteyttä ohjainten ja ohjainpintojen välillä. Vastaava järjestelmä oli kuitenkin aiemmin toteutettu analogisena Concordessa, jonka patentit siirtyivät myös sittemmin Airbusille. Digitaalinen fly-by-wire mahdollistaa ohjauskäskyjen turvallisuuden varmistamisen ennen niiden suorittamista, joten poikkeamat koneen normaalista suoritusarvoprofiilista voidaan ehkäistä ja korjata automaattisesti. Näin kone osaa automaattisesti estää esimerkiksi siiven kohtauskulman kasvamisen liian suureksi, mikä johtaisi koneen sakkaamiseen (näitä turvaominaisuuksia kutsutaan suojauksiksi, engl. protections).
Perinteisten rattiohjainten sijaan A320-perheen koneissa on niin sanotut sidestick-ohjaimet, ja perinteiset analogiset mittarit on korvattu digitaalisilla näytöillä, joihin lentäjät voivat valita sopivan näkymän lennon vaiheen mukaan. Koneperheen eri malleissa on lähes täysin yhtenevät ohjaamot, joten lentäjät voivat lentää samalla tyyppikoulutuksella kaikkia malleja, sekä 1–11 päivän pituisen muuntokoulutuksen jälkeen myös laajarunkoisia A330/340-sarjan koneita. A320-sarjan koneet voidaan varustaa joko CFM56- tai IAE V2500 -moottoreilla.
A320-koneperheen konetyypit > Airbus A320

Koneperheen ensimmäinen versio lensi ensilentonsa 22. helmikuuta 1987. Alkuperäistä A320-100-mallia valmistettiin vain 21 kappaletta. Jo seuraavana vuonna koneeseen suunniteltiin uusi polttoainesäiliö sekä ilmanvastusta pienentävät taivutetut siivenkärjet eli niin sanotut wingletit ja tyyppimerkinnäksi tuli A320-200. Tyypillinen matkustajamäärä koneelle on 150. Suomen posti on julkaissut 3. maaliskuuta 2003 A320-aiheisen postimerkin. Finnairin ensimmäinen A320, OH-LXA, valmistenumero 1405, toimitettiin keväällä 2001.
A320-koneperheen konetyypit > Airbus A321

A321 on pidennetty versio A320:stä. Tyypillinen matkustajamäärä on 186. Koneessa on myös A320-200:een verrattuna erilainen siipi, vahvistettu laskuteline, suurempi polttoainekapasiteetti sekä suuremmat pyörät paremman jarrutustehon saavuttamiseksi. Konetyyppi lensi ensilentonsa joulukuussa 1996. Ensimmäinen Finnairille toimitettu A320-sarjan kone oli A321 OH-LZA, joka toimitettiin keväällä 1999.
A320-koneperheen konetyypit > Airbus A321 > Airbus A321ER (A321-231)

A321ER on Finnairin käyttämä markkinointinimi eräälle jatkokehitellylle versiolle A321-mallista. Koneen toimintamatkaa on pidennetty perusversioon verrattuna, mikä perustuu muun muassa uusiin siipiratkaisuihin. Koneeseen on lisäksi asennettu lisäpolttoainetankki (Additional Center Tank, ACT), uudistettua ohjaamoavioniikkaa sekä uudet IAE V2533-A5-moottorit. Finnair kertoo olleensa ensimmäinen tätä konetyyppiä tilannut lentoyhtiö. Ensimmäinen viidestä Finnairin tilaamasta koneesta lensi Suomeen syyskuussa 2013. Koneyksilöt, rekistereiltään OH-LZG-LZU, toimitettiin vuosina 2013–2018.
A320-koneperheen konetyypit > Airbus A319

A319 on lyhennetty versio A320-mallista. Tyypillinen matkustajamäärä kahden luokan konfiguraatiolla on 124, yhdellä luokalla maksimissaan 156. A319 liittyi Finnairin laivastoon vuonna 1999, ensimmäinen toimitettu yksilö oli OH-LVA.
A320-koneperheen konetyypit > Airbus A318

Edelleen lyhennetty, 107-paikkainen A318 lensi ensimmäisen kerran 15. tammikuuta 2002. Koneessa on muita A320-perheen koneita suurempi peräsin, jolla korjataan rungon lyhentämisestä aiheutunut sivuttaisvakauden menetys. Muista koneperheen koneista poiketen A318 voidaan varustaa joko PW-6000- tai CFM56-moottoreilla.
A320-koneperheen konetyypit > Airbus A320neo

Airbus A320neo -perhe on Airbusin alkuperäistä Airbus A320 -sarjaa tehokkaampi koneperhe, joka vuodesta 2022 on ollut koneen ainoa tuotantoversio. Kirjaimet neo tulevat englannin kielen sanoista ”new engine option” (suom. uusi moottorivaihtoehto). Suurin uudistus on suuremmat ja tehokkaammat moottorit, joiden on arvioitu kuluttavan 15 prosenttia vähemmän polttoainetta kuin alkuperäisten moottorien. Uusien moottorien arvioidaan vähentävän kahdeksan prosenttia käyttökustannuksia, sekä aiheuttavan vähemmän melua ja vähintään 10 prosenttia pienemmät typpioksidipäästöt. Lentoyhtiöt voivat valita moottoriksi joko CFM International LEAP-X:n tai Pratt & Whitneyn PW1000G:n.
Ensimmäisenä uutta konemallia tilasi intialainen IndiGo, joka hankki 150 kappaletta A320neo-mallia. Koneiden toimitukset alkoivat tammikuussa 2016, kun Lufthansa vastaanotti ensimmäisen yhteensä 71 tilaamastaan koneesta.
23. kesäkuuta 2011 Air Asia tilasi 200 Airbus A320neo -konetta. Tilauksen arvo on 12,7 miljardia euroa.
Airbus A321neon pitkille matkoille optimoitu versio A321LR teki ensilentonsa tammikuussa 2018. Ensimmäinen kone toimitettiin israelilaiselle Arkia Airlinesille 14. marraskuuta 2018. Vuonna 2023 käyttöön on tulossa vielä pidemmän matkan versio, A321XLR, jota markkinoidaan 8 700 kilometrin toimintasäteellä ja 101 tonnin enimmäislentoonlähtöpainolla. A321XLR lensi ensimmäisen koelentonsa 15. kesäkuuta 2022.
Tekniset tiedot

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

|  | A318-100 | A319-100 / A319LR / A319CJ | A320-200 | A321-200 |
Ohjaamohenkilöstö: kaksi
| Matkustajakapasiteetti | 132 (1 luokka, maksimi)   117 (1 luokka, tyypillinen)  107 (2 luokkaa, tyypillinen) | 156 (1 luokka, maksimi)   134 (1 luokka, tyypillinen)  124 (2 luokkaa, tyypillinen) | 180 (1 luokka, maksimi)   164 (1 luokka, tyypillinen)  150 (2 luokkaa, tyypillinen) | 220 (1 luokka, maksimi)   199 (1 luokka, tyypillinen)  185 (2 luokkaa, tyypillinen) |
| Istuinväli | 74 cm & 76 cm (1 luokka, maksimi)   81 cm (1 luokka, tyypillinen)   97 cm & 81 cm (2 luokkaa, tyypillinen) | 71 cm & 76 cm (1 luokka, maksimi)   81 cm (1 luokka, tyypillinen)   97 cm & 81 cm (2 luokkaa, tyypillinen) | 71 cm & 74 cm (1 luokka, maksimi)   81 cm (1 luokka, tyypillinen)   91 cm & 81 cm (2 luokkaa, tyypillinen) | 71 cm & 74 cm (1 luokka, maksimi)   81 cm (1 luokka, tyypillinen)   91 cm & 81 cm (2 luokkaa, tyypillinen) |
| Rahtikapasiteetti | 21,21 m³ | 27,64 m³ | 37,41 m³ | 51,73 m³ |
| Pituus | 31,44 m | 33,84 m | 37,57 m | 44,51 m |
Siipien kärkiväli: 34,10 m
Siipipinta-ala: 122,6 m²
Siiven kulma: 25°
| Pyrstön korkeus | 12,51 m | 11,76 m | 11,76 m | 11,76 m |
Matkustamon leveys: 3,70 m
Rungon leveys: 3,95 m
Rungon korkeus: 4,14 m
| Paino tyhjänä | 39 500 kg | 40 800 kg | 42 600 kg | 48 500 kg |
| Maksimi lentoonlähtöpaino | 68 t | 75,5 t | 78 t | 93,5 t |
Matkalentonopeus: Mach 0,78 (828 km/h)
Maksiminopeus: Mach 0,82 (871 km/h)
| Kantomatka täydellä painolla | 5 700 km | 6 700 km   LR: 10 400 km   CJ: 12 000 km | 5 900 km | 5 600 km |
| Kiitotien minimipituus | 1 828 m | 2 164 m | 2 090 m | 2 560 m |
| Maksimi polttoainekapasiteetti | 24 210 l | 24 210 l (standardi)   30 190 l (vaihtoehtoinen) | 24 210 l (standardi)   30 190 l (vaihtoehtoinen) | 24 050 l (standardi)   30 030 l (vaihtoehtoinen) |
Lakikorkeus: 12 000 m  A319 CJ: 12 500 m
Moottorit (×2): CFM International CFM56-5 series
| Moottorit (×2) | Pratt & Whitney PW6000 series | IAE V2500 series | IAE V2500 series | IAE V2500 series |
| Teho (×2) | 96–106 kN | 98–120 kN | 111–120 kN | 133–147 kN |
Onnettomuudet

Valmistetuista yli 9 600 koneesta 49 eli noin 0,5 prosenttia on tammikuun 2021 loppuun mennessä tuhoutunut onnettomuuksissa, terroriteoissa ja muissa tapahtumissa. Vertailun vuoksi A320-sarjan pääkilpailijalla Boeing 737:llä vastaava osuus on 2,0 prosenttia, mutta 737 lensi ensilentonsa 20 vuotta ennen A320-sarjaa.
A320-sarjan toistaiseksi pahin onnettomuus tapahtui 31. lokakuuta 2015, kun Kolavian lennolla 9268 räjähti kotitekoinen pommi sen lentäessä Siinain niemimaan yllä. Pommi synnytti koneen sisälle ylipaineen, joka sai sen hajoamaan kappaleiksi ja syöksymään maahan. Kaikki 224 koneessa ollutta saivat surmansa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Airbus A320 -sarja Wikimedia Commonsissa
A320-koneperhe Airbusin verkkosivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Airliners.net: Historiaa ja kuvia A320-koneperheestä
Airbus A318, A319, A320, A321 Luettelo kaikista valmistetuista A320-koneperheen koneista
Kuva Finnairin Airbus A320:n matkustamosta (Airliners.net)
Kuva Finnairin Airbus A320:n ohjaamosta (Airliners.net)
Airbus A319:n ohjaamo.
Air Francen Airbus A320-200.
Scandinavian Airlinesin Airbus A321-200.
Finnairin Airbus A319-112 laskeutumassa Helsinkiin.
Frontier Airlinesin Airbus A318-111.
Alainen Kotajärvi

| Alainen Kotajärvi |
| --- | --- |
 Alainen Kotajärvi kaakosta päin.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°12′49″N, 25°35′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Muuratjärven valuma-alue (14.28)
Tulouoma:  puro Yläisestä Kotajärvestä
Laskupuro:  puro Ylä-Sallaajärveen
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  140,2 m  
Pituus:  160 m  
Leveys:  70 m  
 fiAlainen Kotajärvi 
Alainen Kotajärvi on Keski-Suomessa Jyväskylän Taka-Keljossa sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pituus on 170 metriä, leveys 70 metriä, ja sen pinta-ala on noin 0,7 hehtaaria. Yläinen Kotajärvi laskee Alaiseen Kotajärveen leveää puroa pitkin, ja Alaisesta Kotajärvestä laskee puro kaakkoon Ylä-Sallaajärveen. Yläistä Kotajärveä etelässä ja Alaista Kotajärveä joka puolelta reunustavaa suoaluetta pidetään arvokkaana luontokohteena. Lammen kautta kulkee Yläisen Kotajärven ja Ylä-Sallaajärven yhdistävä polku. Lampi on autio.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Sallaanojan valuma-alueeseen (14.287) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 140,2 metriä mpy. Siihen tulee luoteesta Yläisen Kotajärven (4 hehtaaria, ha) laskupuro ja se laskee edelleen Ylä-Sallaajärveen (37 ha). Alaiseen Kotajärveen on johdettu joitakin ympäristön kuivatusojia.
Yläinen Kotajärvi

| Yläinen Kotajärvi |
| --- | --- |
 Yläinen Kotajärvi etelästä päin, vastarannalla Kotasen leirikeskus.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°13′03″N, 25°35′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Muuratjärven valuma-alue (14.28)
Laskuoja:  oja Alaiseen Kotajärveen 
Järvinumero:  14.287.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  140,4 m  
Pituus:  460 m  
Leveys:  190 m  
Rantaviiva:  1,053 km  
Pinta-ala:  4,028 ha  
Tilavuus:  0,0001226 km³  
Keskisyvyys:  3,04 m  
Suurin syvyys:  8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiYläinen Kotajärvi 
Yläinen Kotajärvi on Keski-Suomessa Jyväskylän Taka-Keljossa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,0 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 0,12 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,0 metriä ja suurin syvyys on 8,0 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven keskellä. Järven rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Sen rannalle on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa ja siellä sijaitsee myös leirikeskus.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Sallaanojan valuma-alueeseen (14.287) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 140,4 metriä mpy. Siihen on johdettu lounaasta suon kuivatusoja. Pohjoisesta tulee Salmijärven (2 ha) laskuoja. Ojan valuma-alueella sijaitsee vielä Pitkäjärvi (13 ha), Valkonen (9 ha) ja Kukkarolampi (1 ha). Kotajärven laskuoja lähtee sen eteläpäästä ja se laskee Alaisen Kotajärven kautta Ylä-Sallaajärveen (37 ha).
Mustalampi (Muurame, Rannankylä)

| Mustalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Muurame
Koordinaatit:  62°10′04″N, 25°39′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Muuratjärven valuma-alue (14.28)
Laskuoja:  Levonoja Sillanniitunojaan 
Järvinumero:  14.289.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  121,6 m  
Pituus:  320 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,73 km  
Pinta-ala:  2,104 ha  
Tilavuus:  29 700 m³  
Keskisyvyys:  1,41 m  
Suurin syvyys:  3,6 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiMustalampi 
Mustalampi  on Keski-Suomessa Muuramessa Rannankylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,1 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 29 700 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,4 metriä ja suurin syvyys on 3,6 metriä. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Punasillanojan valuma-alueeseen (14.289) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 121,6 metriä mpy.
Pitkäjärvi (Muurame, Isolahti)

| Pitkäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Muurame
Koordinaatit:  62°13′28″N, 25°34′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Muuratjärven valuma-alue (14.28)
Laskuoja:  oja Salmijärveen 
Järvinumero:  14.287.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  147,2 m  
Pituus:  830 m  
Leveys:  400 m  
Rantaviiva:  2,253 km  
Pinta-ala:  12,813 ha  
Tilavuus:  0,0008751 km³ 
Keskisyvyys:  6,83 m  
Suurin syvyys:  19,5 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPitkäjärvi 
Pitkäjärvi  on Keski-Suomessa Muuramessa Isolahden kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 12,8 hehtaaria, se on 850 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 875 100 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 6,8 metriä ja suurin syvyys on 19,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Sallaanojan valuma-alueeseen (14.287) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 147,2 metriä mpy.
Suomalainen Tiedeakatemia

Suomalainen Tiedeakatemia, Mariankatu 5 (arkk. Jean Wik & Theodor Decker, 1841).
Suomalainen Tiedeakatemia ry eli Academia Scientiarum Fennica (engl. Finnish Academy of Science and Letters) on vuonna 1908 perustettu yleistieteellinen seura, jonka tarkoituksena on edistää tutkimusta ja toimia korkeatasoista tiedettä harjoittavien tutkijoiden yhdyssiteenä. Tiedeakatemialla on yli 800 kotimaista ja noin 180 ulkomaista jäsentä, jotka on kutsuttu jäseniksi tieteellisten ansioidensa perusteella. Tiedeakatemian toimitilat sijaitsevat Helsingissä Mariankadulla.
Historia

Historiallisesti Suomalainen Tiedeakatemia on ollut nimenomaan suomenkielisen tieteenharjoituksen edistäjä. Huhtikuussa 1909 pitämässään vuosikokousesitelmässä Eliel Aspelin-Haapkylä liitti Suomalaisen Tiedeakatemian perustamisen luontevaksi jatkoksi sitä kehitystä, joka oli alkanut Mikael Agricolan Uuden testamentin suomentamisesta, Elias Lönnrotin Kalevalan julkaisemisesta ja J. V. Snellmanin kansallisuusaatteen jalostumisesta poliittiseksi fennomaniaksi. Aspelin-Haapkylän näkemyksen mukaan Tiedeakatemian perustaminen oli siten historiallinen välttämättömyys.
Suomalaisen Tiedeakatemian perustava kokous pidettiin 10. lokakuuta 1908. Valmistavassa kokouksessa 23. marraskuuta 1907 olivat mukana Eliel Aspelin-Haapkylä, J. R. Danielson-Kalmari, J. J. Karvonen, Taavi Laitinen, Gustaf Komppa, Kaarle Krohn, Hjalmar Mellin, J. J. Mikkola, Heikki Paasonen, E. N. Setälä, O. E. Tudeer ja Matti Äyräpää. Näistä Danielsson-Kalmari, Mellin ja Setälä olivat myös Suomen Tiedeseuran jäseniä ja Komppa ja Krohn valittiin jäseniksi vuonna 1908, Paasonen vuonna 1909 ja Mikkola vuonna 1915.
Toiminta

Seuran jäsenmäärä on rajoitettu ja jäsenistö valitsee itse uudet jäsenet. Tiedeakatemia jakaantuu matemaattis-luonnontieteelliseen ja humanistiseen osastoon, jotka voivat jakautua edelleen esimerkiksi tieteenalakohtaisiin ryhmiin.  Uudet jäsenet valitaan vuosikokouksessa huhtikuussa.
Tiedeakatemian kotimaiseksi jäsenmääräksi on rajattu enintään 333 alle 65-vuotiasta jäsentä, joista matemaattis-luonnontieteellisessä osastossa 194 ja humanistisessa osastossa 139.lähde? Jäsenen täyttäessä 65 vuotta hänen kiintiöpaikkansa tieteenalakohtaisessa ryhmässä vapautuu, mutta hän jatkaa Tiedeakatemian täysivaltaisena jäsenenä. Tiedeakatemian jäsenyyttä pidetään erityisenä tiedeyhteisön tunnustuksena kuulumisesta alansa eliittiin. Ulkomaisia jäseniä on kutsuttu Akatemian jäseniksi vuodesta 1942 alkaen.
Akatemian kunniajäseniä ovat kanslerit Risto Ihamuotila ja Kari Raivio, professorit Elina Haavio-Mannila, Marjatta Hietala, Bengt Holmström ja Jarmo Visakorpi sekä akateemikko Risto Nieminen.
Tiedeakatemia järjestää esitelmä- ja keskustelutilaisuuksia, kustantaa tieteellisiä julkaisuja ja tekee aloitteita ja antaa lausuntoja tiedettä ja tieteenharjoittajia koskevissa kysymyksissä. Lisäksi Tiedeakatemia jakaa vuosittain noin kaksi miljoonaa euroa apurahoja erityisesti nuorille tutkijoille. Tiedeakatemia rahoittaa tieteellistä tutkimusta jakamalla apurahoja muun muassa Väisälän rahastosta, Eino Jutikkalan rahastosta, Brusiinin Säätiöstä sekä Öhmannin Säätiöstä.
Apurahojen lisäksi Tiedeakatemia myöntää myös erilaisia palkintoja. Väisälän palkinto jaetaan vuosittain 1–3 aktiivivaiheessa olevalle, jo ansioituneelle tutkijalle. Palkintoa on jaettu vuodesta 2000, ja se myönnetään Väisälän rahaston tukemille aloille. Vuodesta 2011 on jaettu Humanistipalkinto uransa alkuvaiheessa olevalle, jo kansainvälistä mainetta saavuttaneelle humanistisen alan tutkijalle. Joka kolmas vuosi myönnetään Eino Jutikkalan historiapalkinto ansiokkaasta historiantutkimustyöstä akateemikko Eino Jutikkalan testamentin mukaisesti. Tiedeakatemia myös myöntää vuosittain kunniapalkinnon yhdelle tieteellisessä työssään ansioituneelle akatemian jäsenelle. Vuodesta 2017 Tiedeakatemia on jakanut kahden vuoden välein Pro Scientia -palkintoa ansioituneelle tieteen puolestapuhujalle.
Vuonna 2007 Suomalainen Tiedeakatemia sai Emil Aaltosen Säätiöltä lahjoituksen, jonka turvin perustettiin Nuorten Tiedeakatemia.