stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sahatavara
Mitallistettu sahatavara

Mitallistettu sahatavara on mittatarkaksi karkeahöylättyä puutavaraa, jonka paksuudet ovat 20, 44 ja 48 mm sekä leveydet 44, 66, 92, 97, 147, 172 ja 197 mm. Rakenteissa käytettävän mitallistetun sahatavaran mittapoikkeama saa olla ±1 mm tai ±1,5 mm, jos nimellismitta on yli 100 mm [SFS-EN 336]. Pituus saa poiketa nimellismitasta –25...+50 mm. Määrämittaan katkaistun tavaran mittapoikkeama saa olla ±2 mm.
Laatuluokat

Sahatavaran laatuluokat ovat US, V, VI ja VII, joista US on laadukkain. Luokka US jaetaan vielä luokkiin US1...US4. Luokan määräytymiseen vaikuttavat sahatavaran
oksien koko, lukumäärä ja niiden laatu eli irto-oksat, oksanreiät ja terveet oksat
halkeamat
vajaasärmäisyys; sahanterä ei ole tällöin sahannut koko lappeen tai syrjän alalta
pihkakolot; pihkaa sisältävät ontelot puussa
kaarnarosot eli kasvavan puun sisään jäänyt kuori
korot eli kasvavan puun vioittumisesta aiheutunut epäsäännöllinen ja pihkainen solukko
vinosyisyys; puun syiden suunta poikkeaa pituussuunnasta
murtumat
lyly
pehmeä laho
muotoviat
Alin laatuluokka on VII, jossa sallitaan kaikkia vikoja, kunhan vain sahatavara pysyy koossa ja terä on koskettanut kaikkia sivuja. VII-luokan sivulaudoissa sallitaan 1/3 kappaleen pituudesta pintaa, jota sahanterä ei ole koskettanut.
Lisäksi on mahdollista lajitella sahatavara käyttämällä yhdistelmälaatuja US-V ja US-V-VI, jotka sisältävät tuotannosta lankeavan osuuden kutakin laatua.
Ominaisuudet on määritelty teoksessa Pohjoismainen sahatavara. Mänty- ja kuusisahatavaran lajitteluohjeet. Suomen Sahateollisuusmiesten Yhdistys, painos 1,  1994.
Lujuusluokat

Rakenteissa käytettävän sahatavaran lujuusluokittelu voidaan tehdä silmämääräisesti oksaisuuden, halkeamien, kierouden ja vääryyden perusteella tai koneellisesti. Koneellisessa luokittelussa puuta taivuttamalla saadaan selville sen jäykkyys ja siitä voidaan päätellä puun lujuus. Standardissa SFS-EN 338 on havupuille 12 mahdollista (kaikkia ei käytetä) lujuusluokkaa: C14, C16, C18, C20, C22, C24, C27, C30, C35, C40, C45 ja C50. Luokan numero ilmaisee taivutuslujuuden, esimerkiksi 14 N/mm². Silmämääräisesti rakenteellinen sahatavara luokitellaan lujuusluokkiin T0, T1, T2 ja T3 pohjoismaisen standardisoimiskomitean INSTA:n sääntöjen mukaan [SFS 5878 INSTA 142]. Suomessa sahatavara lajitellaan visuaalisesti neljään luokkaan: T18, T24, T30 ja T40. Vastaavat lujuusluokat EN 338 -standardissa ovat C18, C24, C30 ja C40. Vastaavat koneellisesti lajitellun sahatavaran tunnukset ovat Suomessa MT18, MT24, MT30 ja MT40.
Egyptinparrua veistetään piilukirveellä. Valmiit parrut on pinottu ristikolle.
Minna Lyons

Minna Lyons on suomalainen evoluutiopsykologi, joka työskentelee Liverpoolin yliopistossa. Vuonna 2014 hän sai yhdessä Peter Jonasonin ja Amy Jonesin kanssa julkaisemastaan vuorokausirytmin ja narsismin, psykopatian sekä machiavellismin suhdetta selvittelevästä tutkimuksesta humoristisen Ig Nobel -palkinnon ensimmäisenä suomalaisena. Lyons kirjoitti ylioppilaaksi 26-vuotiaana Helsingissä ja lähti sitten opiskelemaan brittiläiseen yliopistoon. Hänen perheeseensä kuuluu puoliso ja kaksi lasta.
Urheiluvamma

Nilkkansa nyrjäyttänyttä baseball-pelaajaa talutetaan kentältä.
Urheiluvamma on liikuntasuorituksen aikana kehoon muodostuva vaurio, joka estää kehon täysipainoisen toiminnan ja vaati parantuakseen toipumisajan. Urheiluvammat kohdistuvat yleensä tuki- ja liikuntaelimiin eli luihin, lihaksiin, jänteisiin ja rustoihin. Urheiluvamma voi ilmetä kipuna, turvotuksena, arkuutena tai rajoittuneena kykynä käyttää kehoa tai varata sille painoa.
Vammojen tyypit

Urheiluvammat voidaan jakaa rasitusvammoihin ja tapaturmavammoihin.
Yleisimpiä akuutteja tapaturmaisia vammoja ovat luunmurtumat, lihasten ja jänteiden revähdykset, nivelsiteiden revähdykset ja ruhjevammat. Akuutteja vammoja tulee etenkin törmäys- ja kontaktilajeissa, kuten jalkapallossa ja jääkiekossa.
Yleisimpiä rasitusvammoja ovat jännetulehdukset, limapussin tulehdukset ja rasitusmurtumat. Rasitusvammoja tulee etenkin kestävyyslajeissa, kuten pitkänmatkanjuoksussa, ja lajeissa, jotka sisältävät toistuvia liikkeitä, kuten tennis, voimistelu ja painonnosto.
Yleisimmät urheiluvammat ovat
nivusvenähdys
penikkatauti
niskavamma
alaselän vamma
lihasvenähdys
luunmurtuma
kiertäjäkalvosinvamma
tenniskyynärpää
nilkan nyrjähdys
juoksijan polvi
akillesjännevamma
polven nivelsidevamma.
Syyt

Urheiluvammojen yleisimpiä syitä ovat
lämmittelyn laiminlyönti
liiallinen harjoittelu
kehon ylikuormittaminen
turvatoimenpiteiden laiminlyönti
onnettomuus: usein yhtäkkinen isku tai törmäys
epäsopivat välineet, jotka eivät tue tai suojaa kunnolla
huono suoritustekniikka
uusiutuva vamma, joka heikentää kehoa ja altistaa sitä muille vammoille
genettiset tekijät
lihasten heikkous tai epätasapaino
lihasten jäykkyys
nivelten väljyys.
Ehkäisy

Vammojen syntymisen todennäköisyyttä voi pienentää oikeanlaisilla varotoimenpiteillä ja valmistautumisella.
Ennen uuden urheilulajin aloittamista voi käydä terveystarkastuksessa, jossa varmistetaan, että liikkujan kuntotaso, paino tai mikään olemassa oleva sairaus tai vamma ei kasvata loukkaantumisen todennäköisyyttä. Lajin vaatimusten mukainen harjoittelusuunnitelma varmistaa oikeanlaisen harjoittelun. Voima- ja kestävyysharjoittelua ei pidä kiirehtiä liikaa, ja levolle ja palautumiselle tulee varata aikaa. Harjoittelusuunnitelmaan kuuluu myös ruokavalion ja ravitsemuksen räätälöinti sekä nesteytys suorituksen aikana ja sen jälkeen.
Alkuverryttely ennen liikuntaa pienentää loukkaantumisriskiä samoin kuin jäähdyttely liikunnan jälkeen.
Oikeat välineet vähentävät loukkaantumisvaaraa. Kaikkien välineiden tulee sopia oman vartalon mittasuhteisiin, painoon ja taitotasoon. Jalkineiden tulee olla riittävän tukevat.
Teippausta voidaan käyttää niin urheiluvammojen ennaltaehkäisynä kuin jälkihoitonakin. Muita suojavarusteita ovat pään suojat, kuten kypärä, tuki- ja iskuvaimentavat pohjalliset sekä ulkoiset niveltuet, kuten nilkka- ja rannetuet.
Hoito

Akuutti vamma vaatii usein välitöntä ensiapua ja tilan vakauttamista, joskus myös sairaalahoitoa. Kaikkein vakavimmat tapaukset vaativat kirurgiaa. Pehmytkudosvammojen kohdalla ensiapuna toimii ”kompressio, koho, kylmä” -ohje eli KKK-ohje tai kolmen K:n ohje. Tällöin vammakohtaa puristetaan välittömästi, vammautunut raaja asetetaan koholle ja vamma pyritään kylmentämään esimerkiksi kylmäpakkauksella tai jääpalapussilla. Kun sisäinen verenvuoto vamma-alueella jää tällä tavoin vähäiseksi, vamma paranee nopeammin. Kylmähoidon hyödystä on kiistelty. Nykyisen ohjeen mukaan siinä on käytettävä vahvaa harkintaa, koska kylmä voi haitata verenkiertoa ja siten hidastaa paranemista. Joitain urheiluvammoja, kuten penikkatautia, voidaan hoitaa levolla tai lääkkeillä.
Kroonista vammaa ja ei-kiireellistä hoitoa vativaa vammaa käydään näyttämässä lääkärillä ja sen jälkeen tarvittaessa erikoislääkärillä. Tuki- ja liikuntaelinten vammojen hoitoon ovat erikoistuneet ortopedit ja urheilulääkärit; moni heistä on erikoistunut lisäksi tiettyyn kehonosaan. Jalkaterapeutit eli podiatrit ovat erikoistuneet jalkaongelmiin. Fysioterapeutit keskittyvät potilaan fyysisen liikkuvuuden maksimointiin, kehon toimintakyvyn palauttamiseen ja kivun lievittämiseen vamman tai sairauden jälkeen. Täydentävää hoitoa voi saada esimerkiksi urheilupsykologilta tai erilaisilta vaihtoehtohoitoja tarjoavilta terveydenhoitajilta, kuten osteopaateilta ja kiropraktikoilta.
Kirjallisuutta

Pasanen, Kati & Haapasalo, Heidi & Halen, Peter & Parkkari, Jari: Urheiluvammojen ehkäisy, hoito ja kuntoutus.  VK-kustannus, 2021.  ISBN 978-951-9147-90-1
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urheiluvamma Wikimedia Commonsissa
| n k Urheilu |
| --- | --- |
Muodot:  Ammattiurheilu  Yksilöurheilu Kestävyys  Joukkueurheilu  Naisten urheilu  Puoliammattilasurheilu  Sotilasurheilu  Vammaisurheilu  Veteraaniurheilu  Harrasteurheilu  Kokemusurheilu  e-Urheilu 
Tiede:  Liikunta Kuntoilu  Harjoittelu Lihasvoimaharjoittelu  Lääketiede Doping  Psykologia  Urheiluvammat  Pedagogiikka Koululiikunta  Fyysinen aktiivisuus  Ravitsemus Juomat  Ravinteet 
Liiketoiminta:  Urheiluagentti Pelaaja-agentti  Johtaminen  Journalismi  Markkinointi  Seura  Sponsorointi  Taloustiede  Oikeus  Pelaajakauppa 
Kulttuuri:  Derby-ottelu  Elokuva  Fani  Maskotti  Urheiluhenki  Vedonlyönti 
Muuta:  Kansallisurheilu  Urheilulajit 
Kontaktiurheilussa voi syntyä tapaturmassa aivotärähdys.
Lihashuolto kuten verryttely ehkäisee urheiluvammoja ja nopeuttaa palautumista.
Amerikkalaisen jalkapallon pelaajan nilkkaa tukiteipataan.
Urheiluvammoja voidaan kuntouttaa esimerkiksi kinesioteipillä.
Kirkkonummen seurakuntatalo

| Kirkkonummen seurakuntatalo> Kyrkslätts församlingshem |
| --- | --- |
 Kirkkonummen seurakuntatalo vuonna 2009
Osoite:  Seurakunnantie 1,  02400 Kirkkonummi
Sijainti:  Kirkkonummi, Uusimaa
Rakennustyyppi:  Seurakuntatalo
Valmistumisvuosi:  1984
Suunnittelija:  Juha Leiviskä
Omistaja:  Kirkkonummen seurakuntayhtymä
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kirkkonummen seurakuntatalo (ruots. Kyrkslätts församlingshem) on Kirkkonummen kunnassa, Uudellamaalla sijaitseva arkkitehti Juha Leiviskän suunnittelema seurakuntakeskus. Vuonna 1984 valmistuneen rakennuksen omistaa Kirkkonummen seurakuntayhtymä, mutta rakennuksessa ei järjestetä seurakunnallista toimintaa sisäilmaongelmien takia.
Vuonna 2020 Kirkkonummen yhteinen kirkkovaltuusto päätti, että seurakuntatalo tullaan purkamaan.
Historia ja arkkitehtuuri

Kirkkonummen seurakuntatalon on suunnitellut modernin arkkitehtuurin pioneeri Juha Leiviskä. Vuonna 2020 yhteinen kirkkovaltuusto päätti, että seurakuntatalo puretaan sisäilmaongelmien vuoksi, ja sen vuoksi, että Kirkkonummen seurakunnilla ei ole rahaa korjata ja ylläpitää rakennusta seurakuntien jäsenmäärän laskiessa. Laskelmien mukaan rakennuksen korjaus maksaisi 7,5 miljoonaa euroa. Kirkkonummen seurakuntayhtymä on myös yrittänyt myydä rakennusta tuloksetta.
Kirkkonummen seurakuntatalossa on useita yksityiskohtia, jotka ovat tyypillisiä Leiviskän arkkitehtuurille. Esimerkiksi sisäkatto on useassa eri tasossa, ikkunat kohoavat ylös katon reunaan asti, sekä valon ja varjon leikki valaistuksessa ovat kaikki tyypillisiä elementtejä Leiviskän rakennuksissa.
Vuonna 2021 kansainvälinen arkkitehtuurijärjestö Docomomo (International Committee for Documentation and Conservation of Buildings, Sites and Neighbourhoods of the Modern Movement) esitti, että Kirkkonummen seurakuntatalo tulisi suojella. Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus kuitenkin päätti, ettei suojelua tarvita. Docomomo, sekä Museovirasto valittivat ELY-keskuksen päätöksestä Helsingin hallinto-oikeuteen, mutta lokakuussa 2023 hallinto-oikeus antoi vastauksen, että rakennusta ei tarvitse suojella ja näin ollen sen voi purkaa.
Urheiluvuosi 1968

Urheiluvuosi 1968 käsittelee vuoden 1968 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Yleiskilpailut

Talviolympialaiset 1968 Grenoblessa
Kesäolympialaiset 1968 Méxicossa
Kesäparalympialaiset 1968 Tel Avivissa
Golf

Masters-turnauksen voitti yhdysvaltalainen Bob Goalby.
Yhdysvaltain avoimen turnauksen voitti yhdysvaltalainen Lee Trevino.
Britannian avoimen turnauksen voitti toisen kerran urallaan eteläafrikkalainen Gary Player.
PGA-mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Julius Boros.
Tennis

Australian avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti järjestäjämaan Bill Bowrey ja naisten yhdysvaltalainen Billie Jean King.
Ranskan avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti toisen kerran urallaan australialainen Ken Rosewall ja naisten yhdysvaltalainen Nancy Richey.
Wimbledonin miesten kaksinpelin mestaruuden voitti kolmannen kerran urallaan australialainen Rod Laver ja naisten kolmantena peräkkäisenä vuonna Billie Jean King.
Yhdysvaltain avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti järjestäjämaan Arthur Ashe ja naisten britti Virginia Wade.
Davis Cupin voitti Yhdysvallat ja Federation Cupin Australia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urheiluvuosi 1968 Wikimedia Commonsissa
Saksan Grand Prix 1966

Saksan Grand Prix 1966 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 7. elokuuta 1966 Nürburgringn radalla. Kilpailun voitti Jack Brabham, jolle voitto oli kauden neljäs. Jack Brabham johti ensimmäisestä kierroksesta lähtien.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 3 |  Jack Brabham | Brabham-Repco | 15 | 2:27:03.0 | 5 | 9 |
| 2 | 7 |  John Surtees | Cooper-Maserati | 15 | 44.4 | 2 | 6 |
| 3 | 8 |  Jochen Rindt | Cooper-Maserati | 15 | + 2:32.6 | 9 | 4 |
| 4 | 5 |  Graham Hill | BRM | 15 | + 6:41.4 | 10 | 3 |
| 5 | 6 |  Jackie Stewart | BRM | 15 | + 8:28.9 | 3 | 2 |
| 6 | 9 |  Lorenzo Bandini | Ferrari | 15 | + 10:56.4 | 6 | 1 |
| 7 | 12 |  Dan Gurney | Eagle-Climax | 14 | Sähköt | 8 |   |
| 8 | 2 |  Peter Arundell | Lotus-BRM | 14 | + 1 krs. | 17 |   |
| Kesk. | 15 |  Mike Spence | Lotus-BRM | 12 | Akku | 13 |   |
| Kesk. | 1 |  Jim Clark | Lotus-Climax | 11 | Onnettomuus | 1 |   |
| Kesk. | 20 |  Chris Lawrence | Cooper-Ferrari | 10 | Ripustukset | 26 |   |
| Kesk. | 11 |  Ludovico Scarfiotti | Ferrari | 9 | Sähköt | 4 |   |
| Kesk. | 10 |  Mike Parkes | Ferrari | 9 | Onnettomuus | 7 |   |
| Kesk. | 4 |  Denny Hulme | Brabham-Repco | 8 | Sytytys | 15 |   |
| Kesk. | 17 |  Jo Bonnier | Cooper-Maserati | 3 | Kytkin | 12 |   |
| Kesk. | 14 |  Bob Bondurant | BRM | 3 | Moottori | 11 |   |
| Kesk. | 19 |  Bob Anderson | Brabham-Climax | 2 | Voimansiirto | 14 |   |
| Kesk. | 16 |  John Taylor | Brabham-BRM | 0 | Kohtalokas onnettomuus | 25 |   |
| DNS | 18 |  Guy Ligier | Cooper-Maserati | 0 | Loukkaantuminen |   |   |
Muuta

Nopein kierros: John Surtees 8'49.000
Saksan Grand Prix 1972

Saksan Grand Prix 1972 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. heinäkuuta 1972 Nürburgringin radalla. Kilpailun voitti Ferrari-kuljettaja Jacky Ickx, jolle voitto oli kauden ensimmäinen. Ferrari otti kyseisessä kilpailuissa kaksoisvoiton Clay Regazzonin kakkossijalla.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 4 |  Jacky Ickx | Ferrari | 14 | 1:42:12.3 | 1 | 9 |
| 2 | 9 |  Clay Regazzoni | Ferrari | 14 | 48.3 | 7 | 6 |
| 3 | 10 |  Ronnie Peterson | March-Ford | 14 | + 1:06.7 | 4 | 4 |
| 4 | 17 |  Howden Ganley | BRM | 14 | + 2:20.2 | 18 | 3 |
| 5 | 5 |  Brian Redman | McLaren-Ford | 14 | + 2:35.7 | 19 | 2 |
| 6 | 11 |  Graham Hill | Brabham-Ford | 14 | + 2:59.6 | 15 | 1 |
| 7 | 26 |  Wilson Fittipaldi | Brabham-Ford | 14 | + 3:00.1 | 21 |   |
| 8 | 28 |  Mike Beuttler | March-Ford | 14 | + 5:10.7 | 27 |   |
| 9 | 6 |  Jean-Pierre Beltoise | BRM | 14 | + 5:20.2 | 13 |   |
| 10 | 7 |  François Cevert | Tyrrell-Ford | 14 | + 5:43.7 | 5 |   |
| 11 | 1 |  Jackie Stewart | Tyrrell-Ford | 13 | Kolari | 2 |   |
| 12 | 19 |  Arturo Merzario | Ferrari | 13 | + 1 krs. | 22 |   |
| 13 | 16 |  Andrea de Adamich | Surtees-Ford | 13 | + 1 krs. | 20 |   |
| 14 | 15 |  Tim Schenken | Surtees-Ford | 13 | + 1 krs. | 12 |   |
| 15 | 8 |  Chris Amon | Matra | 13 | + 1 krs. | 8 |   |
| NC | 21 |  Carlos Pace | March-Ford | 11 | Ei sijoitusta | 11 |   |
| Kesk. | 2 |  Emerson Fittipaldi | Lotus-Ford | 10 | Vaihdelaatikko | 3 |   |
| Kesk. | 20 |  Henri Pescarolo | March-Ford | 10 | Onnettomuus | 9 |   |
| Kesk. | 3 |  Denny Hulme | McLaren-Ford | 8 | Moottori | 10 |   |
| Kesk. | 14 |  Mike Hailwood | Surtees-Ford | 8 | Ripustukset | 16 |   |
| Kesk. | 12 |  Carlos Reutemann | Brabham-Ford | 6 | Tasauspyörästö | 6 |   |
| Kesk. | 22 |  Rolf Stommelen | March-Ford | 6 | Sähköt | 14 |   |
| Kesk. | 25 |  Dave Walker | Lotus-Ford | 6 | Öljyvuoto | 23 |   |
| Kesk. | 23 |  Niki Lauda | March-Ford | 4 | Öljyvuoto | 24 |   |
| Kesk. | 27 |  Derek Bell | Tecno | 4 | Moottori | 25 |   |
| Kesk. | 29 |  Dave Charlton | Lotus-Ford | 4 | Kuljettaja | 26 |   |
| Kesk. | 18 |  Reine Wisell | BRM | 3 | Moottori | 17 |   |
Muuta

Nopein kierros: Jacky Ickx - 7:13.6
Jacky Ickxin viimeinen voitto
Juuranto

Juuranto on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Erik Juuranto (vuoteen 1940 Johansson, 1900–1960), liikemies, ulkomaankaupan kehittäjä ja kunniapääkonsuli
Maria Berg (o.s. Juuranto, 1923–2008), kirjailija, Erik Juurannon tytär
Uskela

| Uskela> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Salo |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Nykyinen Uskelan kirkko valmistui lähelle aiemman Salon kappelikirkon paikkaa vuonna 1832.
Sijainti:  60°22′31″N, 023°07′50″E
Lääni:  Turun ja Porin lääni
Maakunta:  Varsinais-Suomi
Kuntanumero:  888
Perustettu :  ehkä noin 1230 mennessä
Liitetty:  1967
– liitoskunnat:  Salo Uskela
– syntynyt kunta:  Salo
Pinta-ala:   km²   (1.1.1966)
– maa:  124,4 km²
Väkiluku:  3 105   (31.12.1966)
– väestötiheys:  24,8 as./km²
Uskela on Varsinais-Suomessa sijaitseva Suomen entinen kunta ja vanha kirkkopitäjä, joka on perustettu mahdollisesti jo 1200-luvulla. Uskelan kunta perustettiin vuonna 1868 ja liitettiin Saloon vuonna 1967.
Uskelan naapurikunnat ennen kuntaliitosta olivat Salon kaupunki sekä Angelniemi, Halikko, Kuusjoki, Muurla, Perniö ja Pertteli.
Historiaa > Suurpitäjä

Ehkä noin vuoteen 1230 mennessä perustetun ja asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1329 mainitun Uskelan on arveltu olleen Halikonlahden alueen vanhin kirkkopitäjä. Sen alueeseen olisivat joidenkin arvioiden mukaan vielä 1200-luvun puolivälissä ja 1300-luvun alussa saattaneet kuulua myöhemmät Halikon, Perniön ja Marttilan kirkkopitäjät. Ilman näitä Uskelan alue laajimmillaan 1400-luvun lopulle asti kattoi nykyisen Salon keskustan ohella myöhempiä Muurlan, Perttelin, Kuusjoen ja Kiikalan kuntia sekä nykyistä Someron kaupungin eteläosaa vastanneen alueen.
Historiaa > Kappelit

Uskelan kirkkopitäjään perustettiin keskiajalla, ehkä 1440-luvulla Salon ja Perttelin kappelit. Näistä ensin mainittu käsitti myös myöhemmän Muurlan alueen ja viimeksi mainittu myös myöhemmät Kuusjoen ja Kiikalan. Perttelin kappeliin ehtivät tuolloin noin puolen vuosisadan ajan kuulua myös ne kahdeksan Uskelan pohjoisinta kylää, jotka vuonna 1492 siirrettiin kirkollisesti Uskelasta Someron seurakuntaan.
Kun Kiikalasta muodostettiin itsenäinen seurakunta vuonna 1639, muodostuivat likimain ne Uskelan seurakunnan rajat, jotka säilyivät aina 1800-luvulle asti.
Poikkeuksellista Uskelan emäseurakunnan ja kappelien suhteissa oli, että itse Uskelan emäkirkko Uskelanjoen rantatöyräällä, Salosta Pertteliin johtaneen maantien varressa oli koko ajan puurakenteinen, kun sen sijaan Saloon ja Pertteliin rakennettiin 1500-luvulla komeat kivikirkot. Myös itse Uskelan emäkirkonlääni eli emäseurakunnan alue erotuksena kappeleista oli alueeltaan varsin pieni.
Historiaa > Uusi emäkirkko

Salon ja Perttelin kappeliseurakuntien muodostumisen jälkeen Salon kappelin alaisesta Muurlasta muodostettiin oma saarnahuonekuntansa vuonna 1742. Myös Teijon ruukin ympäristössä tapahtui 1700- ja 1800-luvuilla osittain edestakaisia aluemuutoksia, joiden tuloksena Teijon alue lopulta tuli kuulumaan Perniöön.
Suuri muutos alueen seurakuntajaossa tapahtui kun Uskelan Isokylän emäkirkko vaurioitui maanvyöryssä ja purettiin 1820-luvun lopulla. Tämän tuloksena Uskelan vanha emäseurakunta yhdistettiin Salon kappeliseurakuntaan, josta näin tuli Uskelan uusi emäseurakunta. Nykyinen kivirakenteinen Uskelan kirkko, jonka suunnitteli Carl Ludvig Engel, rakennettiin vuosina 1831–1832 lähelle vanhan Salon kappelikirkon paikkaa, ja vanha kivinen kappelikirkko purettiin sen rakennustarpeiksi. Uskelan vanhan emäkirkon paikalle Uskelanjoen rantatöyräälle jäivät kellotapuli ja hautausmaa, jotka ovat vieläkin olemassa.
Tämän jälkeen seuraavat muutokset olivat Muurlan kappeliseurakunnan perustaminen Uskelan emäseurakunnan alaisuuteen vuonna 1860 ja Perttelin itsenäistyminen omaksi kirkkoherrakunnakseen vuonna 1869. Samoihin aikoihin käynnistyi myös kunnallishallinto ja Perttelin kunta perustettiin vuonna 1867 ja Muurlan ja Uskelan kunnat vuonna 1868.
Historiaa > Esikauppalasta liitoskunnaksi

Uskelan sisällä taajamaksi muodostuneesta Salosta tuli kauppala vuonna 1872 ja itsenäinen kunta vuonna 1891. Seurakunnallisesti Salo itsenäistyi Uskelasta vuonna 1914 ja Muurla vuonna 1919. Aluksi muodostuneen Salon kauppalan pinta-ala oli vain noin 74 hehtaaria ja sen ympärille Salon ja Halikon puolelle ehti muodostua laajoja taajaan asuttuja "esikauppala"-alueita. Vuonna 1932 nämä kuitenkin liitettiin Salon kauppalaan, jonka pinta-alaksi nyt tuli 1803 ha ja väkilukukin nousi 1800 hengestä yli 6000:een. Seurakuntien rajoja ei kuitenkaan muutettu vastaavasti ennen kuin vuonna 1935, jolloin tehtiin päätös Salon ja Uskelan seurakuntien yhdistämisestä Salo-Uskelan seurakunnaksi (toteutui tosin vasta 1951). Kunnallisesti vuonna 1960 kaupungiksi tullut Salo ja reikäleipäkunnaksi jäänyt Uskela yhdistyivät vuonna 1967.
Väestö

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Uskelan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1960.
| Uskelan väestönkehitys 1880–1960 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1880 | 1880 |    | 2 525 | 2 525 |
| 1890 | 1890 |    | 3 161 | 3 161 |
| 1900 | 1900 |    | 3 660 | 3 660 |
| 1910 | 1910 |    | 4 597 | 4 597 |
| 1920 | 1920 |    | 3 877 | 3 877 |
| 1930 | 1930 |    | 4 507 | 4 507 |
| 1940 | 1940 |    | 5 869 | 5 869 |
| 1950 | 1950 |    | 2 957 | 2 957 |
| 1960 | 1960 |    | 3 013 | 3 013 |
Lähde: Tilastokeskus.
Vuonna 1914 Uskelasta liitettiin Saloon alue, jossa oli 1 417 asukasta. Vuonna 1948 Uskelasta Saloon liitetyllä alueella oli 4 899 asukasta.
Vuoden 1960 väestönlaskennassa Uskelan silloisista 3 013 asukkaasta 2 998 oli suomenkielisiä ja 13 ruotsinkielisiä. Samassa väestönlaskennassa Uskelan taajamia olivat Anjala (371 asukasta), Helisnummi (363 asukasta) ja Karjaskylä (207 asukasta). Karjaskylä sijaitsi kokonaan Uskelassa, Anjala ja Helisnummi osittain Salossa. Vastaavasti osa Salon keskustasta sijaitsi Uskelan puolella. Uskelan taajama-aste oli 30,8 %. Vuonna 1960 ammatissa toimivaa väestöä oli 1 362 henkeä, joista 47 % työskenteli maa- ja metsätaloudessa, 22 % teollisuudessa ja käsityössä ja 12 % rakennustoiminnassa.
Kylät

Uskelassa oli kunnan lakkauttamishetkellä 32 kylää: Aninen, Anjala, Breidilä, Falkkila¹, Fulkkila², Hakastaro, Hankala, Haukkala, Hämeenkylä, Hämmäinen, Isokylä, Jaanu³, Karjaskylä, Kaukvuori, Kavila, Kirjola, Kokkola, Kurjenpahna, Kälpiö4, Kärkkä, Lopenkylä, Moisio, Mäenala, Mököinen, Närvelä, Pahkavuori, Pappila, Pappinen, Pettilä, Pukkila, Ragneböle4, Rauvola, Röykkälä4, Salon kylä, Tottola, Ullenpyöli, Veitakkala ja Villilä.
liitetty Pukkilaan
liitetty Kärkkään
liitetty Pahkavuoreen
liitetty Rauvolaan
Kulttuuri > Murre

Uskelan alueella puhutun kielen perustana on itäinen Lounais-Suomen murre. Uskelan murre kuuluu Lounais-Suomen itäryhmän Halikon alaryhmään.
Pythagoras

| Pythagoras Samoslainen> Πυθαγόρας ὁ Σάμιος |
| --- | --- |
 Pythagoraan rintakuva, roomalaisaikainen kopio kreikkalaisesta alkuperäisveistoksesta. Musei Capitolini, Rooma.
Henkilötiedot
Syntynyt: 582 eaa. Samos
Kuollut: 496 eaa. Metapontion
Ammatti:  filosofi
Koulutus ja ura
Opettaja:  Anaksimandros
Oppilaat:  muun muassa Empedokles, Filolaos
Koulukunta:  pythagoralainen
Tutkimusalue:  geometria, matematiikka, etiikka, politiikka, filosofia, tähtitiede ja musiikin teoria
Pythagoras Samoslainen (m.kreik. Πυθαγόρας ὁ Σάμιος, Pythagoras ho Samios, 582–496 eaa.) oli antiikin kreikkalainen filosofi, joka oli kotoisin Samokselta. Hän perusti filosofis-uskonnollisen koulukunnan, pythagoralaisuuden, jonka yli 600 oppilasta omistautuivat matemaattisluonteiselle tutkimukselle ja henkiselle itsensä kehittämiselle.