stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Margit von Willebrand-Hollmérus
Tuotanto > Teokset

Åskvädret skådespel i en akt, 1937
Berits nye mor, 1958
Blindbocksleken skådelspel i åtta scenbilder, 1942
Bunden och fri, 1946
De svagare berättelser, 1922
Det är ingen som frågar oss, 1969
Det borde vara glömt, 1942
Dobermanns memoarer, 1933
Filurer i päls, 1934
Filurer på resa, 1936
Flicka på irrvägar roman, 1930
Första milen, 1926
Gamla fårskinnespälsen pjäs i en akt (fem bilder) efter en folksaga, 1949
Gammal skuld, 1943
Gerd kommer tillbaka ,1932
Grindarna, 1972
Hedvig och Desirée, 1941
Huset på slätten, 1958
Huset som brann, 1939
Inkräktare folkkomedi i tre akter, 1937
Jaga i par, 1951
Julianas hjärta, 1956
Kejsarbal för Juliana, 1954
Kerküll, 1924
Kontorskomedi pjäs, 1940
Kristallkulan, 1964
Kusin Anton Historiska scener från vårt land 1767-1867, 1969
Långväga ifrån, 1974
Ljug inte för honom, 1970
Man utan ära, 1945
Med sista tåget noveller, 1947
Min vrå av världen, 1944
Objuden gäst, 1935
På rymmarstråt, 1949
Pojken med guldhåret folksagor från svenska Finland fritt bearbetade för barn och ungdom, 1943
Program för Marthamöten, 1945
Ridån går opp pjäser för barn, 1945
Rivaler teaterpjäs i 3 akter, 1945
Rövarhövdingen, 1946
Sammansvurna lustspel i två akter, 1937
Sin egen domare, 1962
Små gröna troll,1965
Ta ner månen, Berit, 1954
Tidigt berövad, 1950
Unga arvingar, 1960
Ursula Kastellporten, 1946
Vägen till Puttesson, 1952
Värvet novell, 1920
Västanvindens ö, 1946
Vem kan hindra mig, 1948
Vi gör en regnbåge, 1956
Yngsta av de sju och andra berättelser, 1927
Tuotanto > Suomennetut teokset

Gerdin paluu romaani, 1934
Hedvig ja Desirée, 1945
Julianan avioliitto, romaani 1956
Kahlittu ja vapaa, 1947
Keisarin tanssiaiset, romaani, 1955
Kristallipallo, romaani, 1966
Kunniaton mies, 1946
Kutsumaton vieras, 1945
Nuoret perijät, romaani, 1961
Olisi pitänyt unohtaa, 1946
Oman itsensä tuomari, romaani, 1964
Pilviä lakeuden yllä, romaani; suom. Liisa Jalovaara, Gummerus, 1959
Pörröisiä veitikoita, 1946
Ursula Kastellporten, 1946
Vapautunut romaani, 1948
Tuotanto > Palkinnot

Pro Finlandia -mitali 1957
Aiheesta muualla

Aejmelaeus Salme, Rossi Marjo-Riitta (toim.): Moraalin kukkia ja pörröisiä veitikoita, suomenruotsalaisia satukirjailijoita 1847–1939, Suomen Nuorisokirjallisuuden Instituutti, 1996
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Suomi (KANTO)  Ruotsi 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland
Bella coolat

Salishien kielikunnan alue.
Bella coolat, oma nimitys nukhalk, ovat salishien kielikuntaan kuuluva intiaanikansa Pohjois-Amerikassa Brittiläisessä Kolumbiassa. Heitä oli alkujaan viisi heimoa: bella coola, kimsquit ja jo hävinneet heimot nukhalk, taliomk ja noothlakamish. Heimot olivat itsenäisiä mutta tunsivat yhteishenkeä ja pitivät itseään vieraskielisiä naapurikansoja yläarvoisempina. 
Bella coolat olivat vähällä kuolla sukupuuttoon 1800-luvulla kulkutautien vuoksi, mutta 1900-luvulla heidän määränsä on jälleen kasvanut ja lähes puolet puhuu vielä kansansa kieltä. Alkuaan heitä on ollut kaiketi 5000 henkeä, mistä se laski vuoden 1902 310:een ja kohosi vuoteen 1980 mennessä 760:een.
Vyöruusu

| Vyöruusu |
| --- | --- |
 Vyöruusun ihottumaa kaulassa.
Luokitus
ICD-10:  B02
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Vyöruusu (lat. herpes zoster) on viruksen aiheuttama hermojen, ihon ja limakalvojen tulehdus. Vyöruusu oireilee erittäin kivuliaana rakkulaihottumana.
Vyöruusu voi tulla minkä tahansa tuntohermon hermottamalle ihoalueelle, mutta vain toiselle puolelle kehoa. Se esiintyy yleisimmin vartalolla ja toiseksi yleisimmin kasvoissa.
Vyöruusu ja bakteerin (beetahemolyyttinen streptokokki) aiheuttama ruusu ovat eri sairauksia.
Esiintyvyys

Vyöruusun ilmaantuvuus on 2–5 tapausta tuhatta asukasta kohden vuodessa. Tauti on yleisin 60–80-vuotiailla, mutta sitä voi esiintyä kaiken ikäisillä. Vyöruusu on yleistynyt kaikenikäisten keskuudessa 1940-luvulta alkaen. Potilaan iäkkyys lisää vyöruusukivun kroonistumisen riskiä, ja se on jo 20 prosenttia 80-vuotiailla potilailla.
Oireet

Vyöruusuun liittyy voimakasta kroonista kipua, joka saattaa uuvuttaa potilaan.
Patofysiologia

Vyöruusu tulehduttaa hermosolmukkeen ja ääreishermon sekä toisinaan myös keskushermoston, selkäytimen ja aivorungon.
Vyöruusun aiheuttaa sama herpesviruksiin kuuluva varicella-zostervirus, joka aiheuttaa lapsena vesirokon lähes jokaiselle rokottamattomalle. Vesirokon sairastamisen jälkeen virus jää elimistöön latentiksi aivo- ja selkäydinhermojen takajuurten tumakkeisiin. Myöhemmin aikuisiällä virus voi aktivoitua esimerkiksi stressin vaikutuksesta ja aiheuttaa iholle vyöruusun. Myös auringon ultraviolettisäteilyn on todettu lisäävän sairastumisen riskiä.
Diagnosointi

Useimmiten diagnoosi voidaan tehdä oireiden perusteella. Epäselvissä tapauksissa diagnoosi voidaan varmistaa osoittamalla virusantigeenin läsnäolo ihorakkulan soluissa.
Hoito

Vyöruusua voidaan hoitaa tietyillä viruslääkkeillä, mutta hoidon on alettava kolmen vuorokauden kuluessa rakkuloiden ilmaantumisesta. Myöhemmin aloitetusta hoidosta ei ole juuri apua. Lääkehoito nopeuttaa rakkuloiden parantumista ja vähentää jälkisäryn ilmaantumista.
Vyöruusu paranee terveillä ja alle 60-vuotiailla yleensä myös ilman viruslääkkeitä, mutta siihen liittyvä jälkisärky saattaa kroonistua.
Vyöruusun aiheuttamaa särkyä ja jälkisärkyä voidaan lievissä tapauksissa lievittää normaaleilla tulehduskipulääkkeillä, mutta hankalat tapaukset vaativat hermovauriokipuun tarkoitettuja lääkkeitä. Vyöruusun hoidossa voidaan käyttää asikloviiria, valasikloviiria ja famsikloviiria, jotka vähentävät iho- ja silmäoireita ja alkuvaiheen kipua. Vyöruusun aiheuttamaan voimakkaaseen hermosärkyyn voidaan käyttää tarvittaessa muun muassa pregabaliinia, gabapentiiniä tai tramadolia. Erityisen ankarissa kivuissa voidaan tarvittaessa käyttää jopa opioidilääkkeitä, hermojen puudutuspistoksia tai kirurgiaa. Lievän vyöruusun voi hoitaa kotona, jolloin särkyyn voi ottaa sopivaa, reseptittä saatavaa särkylääkettä. Rakkulakohtien peittämiseen voi käyttää kuivaa harsotaitosta tai peittää apteekista saatavalla hydrokolloidisidoksella.
Komplikaatiot

Tavallisin komplikaatio on ihottuman häviämisen jälkeen kehittyvä hermoperäinen kipu alueella, jossa vyöruusu oli. Tämä ns. postherpeettinen neuralgia saattaa kestää kuukausia tai jopa vuosia. Harvinaisempia komplikaatioita ovat aivotulehdus ja aivokalvontulehdus.
Vyöruusun on todettu tutkimuksissa lisäävän riskiä sairastua MS-tautiin 4-kertaisesti vuoden sisällä vyöruususta.lähde?
Rakkulavaiheessa oleva vyöruusu voi tartuttaa vesirokkoviruksen sellaisiin henkilöihin, jotka eivät ole vesirokkoa sairastaneet. Erityisen vaarallista tämä on raskaana oleville naisille.
| 1>  päivä | 2>  päivä | 5>  päivä | 6>  päivä |
| --- | --- | --- | --- |
Ehkäisy

Vyöruusun ehkäisyyn on Suomessa saatavilla kaksi eri rokotetta, Zostavax ja uudempi Shingrix. Molemmat rokotteet on tarkoitettu pääasiassa aikuisille. Rokotteet eivät kuulu kansalliseen rokotusohjelmaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vyöruusu, Terveysportti
Maihinnousu

Maihinnousu tarkoittaa maihin siirtymistä vesikulkuneuvosta. Suomen laissa maihinnousulla tarkoitetaan yleensä veneestä nousemista rannalle, joka kuuluu jokaisenoikeuksiin (ent. jokamiehenoikeuksiin, ellei laissa ole toisin määritelty. Maihinnousu saattaa olla kielletty esimerkiksi luonnonsuojelualueilla lintujen pesimisaikana tai jos siitä aiheutuu mahdollisesti vahinkoa alueen eläimistölle tai kasvistolle. Se voi olla myös kielletty puolustusvoimille kuuluvilla tai sen käytössä olevilla alueilla, mikäli näin on merkitty.
Laivamatkailussa maihinnousulla tarkoitetaan matkustajan joko väliaikaista tai pysyvää siirtymistä maihin. Matkustajan maihinnousukortti voi toimia tällöin sekä matkalippuna että maahantulolupana.
Raportti eli balladi laivatytöistä

| Raportti eli balladi laivatytöistä |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Maunu Kurkvaara
Käsikirjoittaja:  Maunu Kurkvaara Heikki Ritavuori
Tuottaja:  Maunu Kurkvaara
Kuvaaja:  Maunu Kurkvaara Simo Rista
Leikkaaja:  Maunu Kurkvaara
Lavastaja:  Maunu Kurkvaara
Pääosat:  Anneli Sauli Yrjö Tähtelä Ritva Vepsä Ulla Väre
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Kurkvaara-Filmi Oy
Ensi-ilta:  1964
Kesto:  98 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Raportti eli balladi laivatytöistä Maunu Kurkvaaran ohjaama mustavalkoinen elokuva vuodelta 1964.
Tarinassa toimittaja Ilmari Niemelä (Yrjö Tähtelä) lähtee tekemään juttua laivatytöistä, ja jutunteon yhteydessä hänen ja vain laivapäällystön kanssa työskentelevän Vuokon (Anneli Sauli) välille syttyy romanssi.
Sosiaalidraamaksi luonnehdittua sensaatioaihetta käsittelevää elokuva pidetään onnistuneena muuten paitsi henkilökuvauksen uskottavuuden suhteen. Sauli oli juuri palannut Saksasta ja tästä tuli hänen ensimmäinen elokuvansa paluun jälkeen. Aihetta oli käsitelty uutisissa, ja elokuvatekoa harkittiin muissakin yhtiöissä. Kurkvaara onnistuu saamaan sensaatioaiheeseen syvempiä ulottuvuuksia, mitä kehystää 1500-luvun cembalomusiikki. Samaa aihetta oli vähän aiemmin käsitellyt Jean-Luc Godard elokuvassaan Elää elämäänsä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Anneli Sauli  | … |  Vuokko   |
|  Yrjö Tähtelä  | … |  toimittaja Ilmari Niemelä   |
|  Ritva Vepsä  | … |  Ritva   |
|  Ulla Väre  | … |  Ulla   |
|  Heikki Ritavuori  | … |  nuori perämies   |
|  Sylva Rossi  | … |  äiti   |
|  Gunnel Hanén  | … |  Vuokon huonetoveri   |
|  Pekka Haukinen  | … |  humalainen Varpusbaarissa   |
|  Jaakko Ahvonen  | … |  merimies Varpusbaarissa ja laivassa   |
|  Eira Finneman  | … |  tyttö Varpusbaarissa   |
|  Michael Hammon  | … |  saksalainen merimies Varpusbaarissa   |
|  Pirkko Kotiaho  | … |  Vuokon ystävätär Esplanadin puistossa   |
|  Terttu Kuokkanen  | … |  tyttö Varpusbaarissa   |
|  Jukka Pakaslahti  | … |  aurinkolasipäinen merimies Varpusbaarissa   |
|  Allan Pyykkö  | … |  Vuokon autoileva tuttava   |
|  Olof Rosenberg  | … |  huoltopoliisi ratsiassa   |
|  Erkkitapio Siiroinen  | … |  mies Varpusbaarissa   |
|  Ilmari Tähtelä  | … |  Ilmarin toveri   |
|  Allan Wallenius  | … |  huoltopoliisi toimistossaan   |
|  Maunu Kurkvaara  | … |  päätoimittajan ääni   |
|  Antero Helasvuo  | … |  huoltopoliisi autossa / viinakaupasta poistuva mies / jälkiäänitysääni: radioautopoliisin ääni   |
|  Aulikki Ritavuori  | … |  tyttö Varpusbaarissa   |
American Conservative Union

| American Conservative Union |
| --- | --- |
Perustettu:  18. joulukuuta 1964
Tyyppi:  järjestö
Toimiala:  poliittinen vaikuttaminen
Puheenjohtaja:  Matt Schlapp
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
American Conservative Union (lyh. ACU) on yhdysvaltalainen vuonna 1964 perustettu uusoikeistolainen vaikuttamisjärjestö. ACU toimii konservatiivisena kattojärjestönä ja on merkittävä konservatiivisen politiikan äänenkannattaja. ACU tuo esille konservatiivisia toimintasuosituksia muun muassa poliitikoille, tiedotusvälineille kuin yleisölle. ACU järjestää vuosittain Conservative Political Action Conference (CPAC)-tapahtumaa, joka on Yhdysvaltain konservatiivien suurin vuosittainen tapahtuma.
Johnson Beharry

| Johnson Beharry |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. heinäkuuta 1979 Grenada
Ammatti:  sotilas
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Yhdistynyt kuningaskunta
Taistelut ja sodat:  Irakin sota
Sotilasarvo:  
Kunniamerkit:  Viktorian risti
Joukko-osasto:  Princess of Wales's Royal Regiment Household Division
Johnson Beharry (s. 26. heinäkuuta 1979) on brittiläinen Grenadalla syntynyt sotilas. Beharry palkittiin Viktorian ristillä toiminnastaan Warrior-rynnäkköpanssarivaunun kuljettajana Irakissa vuonna 2004.
Elämäkerta > Nuoruus

Johnson Beharry syntyi Grenadassa 26. heinäkuuta 1979. Hänen perheensä oli afro-intialainen. Perhe oli köyhä. Beharryllä oli kolme siskoa ja viisi veljeä, mutta perhe asui silti kaksihuoneisessa talossa. Hän muutti vuonna 1999 Isoon-Britanniaan Länsi-Lontooseen. Beharry työskenteli aluksi rakennustyömailla, mutta elokuussa 2001 hän liittyi Yhdistyneen kuningaskunnan armeijaan Princess of Wales's Royal Regiment-yksikössä ja suoritti sotilaskoulutuksensa Warrior-rynnäkköpanssarivaunun kuljettajana Catterick Garrison-sotilastukikohdassa. Koulutuksensa jälkeen Beharry palveli ensin yhdellä komennuksella Kosovossa ja neljällä komennuksella Pohjois-Irlannissa. Sittemmin hän oli yksikkönsä mukana Irakissa.
Elämäkerta > Irakin sota

Yöllä 1. toukokuuta 2004 Beharryn komppania sai määräyksen täydentää koalition joukkoja al-Amarahin kaupungin keskustassa. Beharry oli komppanian reservinä toimineen joukkueensa johtajan Warrior-vaunun kuljettaja. Muun komppanian edetessä kaupunkiin Beharryn joukkue sai määräyksen auttaa jalkaisin kulkenutta partiota, joka oli jäänyt jumiin vihollisen tulituksen alla. Beharryn vaunu oli kuuden vaunun joukkueen kärjessä. Matkalla tajuttiin teiden tyhjentyneen siviililiikenteestä, mikä oli tyypillinen edessä olevan väijytyksen merkki. Joukkueen johtaja määräsi vaununsa pysähtymään ja välittömästi tämän jälkeen Beharryn vaunu otti useita singon osumia.
Vaunu vaurioitui ja joukkueen johtaja ja ampuja olivat taistelukyvyttömiä. Beharry yritti ajaa vaunua pois väijytyksestä, mutta tielle eteenpäin oli tehty tiesulku. Tiesululla vaunua ammuttiin jälleen singoilla. Vaunu syttyi tuleen ja alkoi savuta voimakkaasti. Radioyhteyttä muihin ei ollut. Beharry päätti ajaa vaunullaan edelleen tiesulun läpi. Uusi singonosuma rikkoi kuljettajan periskoopin ja Beharry joutui nähdäkseen ohjaamaan vaunuaan pää vaunun ulkopuolella. Luoti osui hänen kypäräänsä jääden kiinni sen sisäpintaan. Lopulta Beharry havaitsi toisen Warrior-vaunun ja seurasi sitä omien joukkojen etutukikohdalle. Ympäröivältä alueelta tulitettiin edeleen käsiasein, mutta Beharry sai vedettyä edelleen palavan vaununsa komentajan ja ampujan ulos sen tornista. Beharry nousi vaununsa kyytiin vielä uudestaan ja ajoi sen etutukikohdan puolustusalueelle, jottei vaunu jäisi vihollisen käsiin. Viimein hän käytti vaunun palosammutinjärjestelmää, joka samalla teki vaunusta liikuntakyvyttömän. Beharry pääsi viimein toisen Warriorin kyytiin ja hänet evakuoitiin.
11. kesäkuuta 2004 Beharry oli palannut palvelukseen ja hän kuljetti Warrior-vaunua osana valmiusjoukkoa. Valmiusjoukko sai tehtäväkseen yrittää pysäyttää kranaatinheitin, jota kapinalliset käyttivät tulittamaan tukikohtaa lähellä al-Amarahin kaupunkia. Beharryn vaunu oli jälleen joukkueen kärjessä sen jäädessä uuteen väijytykseen, Kapinalliset avasivat tulen kaupungin rakennsuten katoilta. Beharry vammautui päähän vaunun otettua singon osuman etupanssarointiinsa. Muut osumat vahingoittivat muuta miehistöä ja vaunun komentajan. Päästä vuotava haava rajoitti Beharryn näkyvyyttä, mutta hän lähti peruuttamaan vaunuaan pois väijytyksestä. Vaunu osui lopulta rakennuksen seinään ja Beharry menetti tajuntansa haavojensa takia. Hän oli kuitenkin saanut vaunun pois väijytysalueelta, mikä mahdollisti muiden Warrior-vaunujen evakuoida hänet ja muu miehistö. Beharry oli haavojensa takia jonkin aikaa koomassa.
Elämäkerta > Sittemmät vaiheet

Beharry palkittiin maaliskuussa 2005 toiminnastaan Viktorian ristillä. Viktorian risti on Britannian korkein sotilasansiomitali. Beharry oli ensimmäinen mitalin saaja sitten Falklandin sodan vuonna 1982 ja ensimmäinen sen elävänä saanut sitten Vietnamin sodan. Beharry ei voinut vammojensa takia palata enää toiveistaan huolimatta aktiivipalvelukseen. Beharry teki vuonna 2005 tiettävästi noin miljoonan punnan arvoisen sopimuksen kirjan julkaisusta. Nick Cookin kanssa kirjoitettu Barefoot Soldier julkaistiin vuonna 2006.
Beharry työskenteli sittemmin Household Divisionin viestinnässä ja sai kunniatutkinnon Sussexin yliopistolta vuonna 2011. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli mukana kantamassa olympiasoihtua. Beharry on työskennellyt sittemmin myös eri hyväntekeväisyysjärjestöjen parissa ja hän on tehnyt televisioesiintymisiä.
Beharryn mitalit.
Liri Belishova

| Liri Belishova |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. lokakuuta 1926 Belishovë, Albania
Kuollut: 23. huhtikuuta 2018 (91 vuotta)
Muut tiedot
Järjestö:  Albanian kommunistinen puolue Albanian työn puolue
Liri Belishova (14. lokakuuta 1926 – 23. huhtikuuta 2018) oli albanialainen kommunistiaktivisti ja korkea-arvoinen kommunistisen ja sittemmän työn puolueen jäsen. Belishova erotettiin puolueesta hänen asetuttuaan Neuvostoliiton puolelle Kiinan ja Neuvostoliiton välirikon aikana ja hän oli internoituna vuodesta 1962 aina vuoteen 1991 saakka.
Elämäkerta

Liri Belishova syntyi 14. lokakuuta 1926 Belishovëssa lähellä Ballshin kaupunkia. Hänen vanhempansa olivat muslimeja. Koulua hän kävi ensin Beratissa ja myöhemmin Tiranassa. Liri Gegan innoittamana Belishova liittyi kommunistiseen järjestöön Shkodrassa vuonna 1940 ja kommunistiseen puolueeseen huhtikuussa 1943.
Kommunistipuolueen jäsenenä Belishovasta tuli puolueen Tiranassa toimineen nuorisojärjestön johtajiston jäsen. Heinäkuussa 1943 hän osallistui Albaniaa miehittäneiden italialaisten vastaiseen mielenosoitukseen, jossa syntyneessä yhteenotossa hän menetti toisen silmänsä. Hänet myös erotettiin tuolloisesta koulustaan.
Silmävammansa takia Belishova sai hoitoa brittiläisessä sairaalassa. Hän palasi Albaniaan lokakuussa 1944, jossa hän liittyi antifasistiseen nuorisoliikkeeseen ja kommunistisen puolueen keskuskomiteaan. Vuodesta 1945 hän oli kommunistisen puolueen hallitseman Albanian demokraattisen rintaman jäsen ja samana vuonna hän avioitui kommunistiaktivisti Nako Spirun kanssa. Kommunistinen puolue oli tuolloin jakautunut Albanian puolueen itsenäisyyden ja Jugoslavian kannattajiin. Jälkimmäistä ryhmää johti Koçi Xoxe. Belishova kuului Albanian kommunistipuolueen itsenäisyyttä kannattaneeseen ryhmään.
Belishovan aviomies kuoli vuonna 1947. Syy oli epäselvä, mutta kuolemaa väitettiin itsemurhaksi. Spiru oli joutunut Xoxen tähtäimeen Jugoslavian vastaisten asenteidensa takia. Belishova erotettiin puolueen keskuskomiteasta ja kommunistisesta nuorisojärjestöstä. Xoxe syrjäytettiin kuitenkin puolueen ensimmäisessä kongressissa marraskuussa 1948 samalla, kun puolueen nimi muutettiin Albanian työn puolueeksi. Belishovasta tuli puolueen politbyroon jäsen. Hän toimi myös kansalliskokouksen (Kuvendi Popullor) edustajan vuodesta 1948 ja puhemiehistön sihteerinä vuodesta 1950.
Vuosien 1951 ja 1954 välillä Belishova opiskeli Marx–Engels–Lenin-instituutilla Neuvostoliiton Moskovassa. Marraskuussa 1953 Belishova oli osa albanialaista lähetystöä Josif Stalinin hautajaisissa. Myöhemmin Belishova ajautui jälleen vaikeuksiin puolueen kanssa. Stalinin kuolemaa seurasi Kiinan ja Neuvostoliiton välirikko. Belishova tuki osallistuessaan Maailman ammattiyhdistysten liiton kokoukseen Neuvostoliittoa ja varoitti Neuvostoliittoa kiinalaisten aikeista. Hänet erotettiin kiinalaismielisen puolueen johdosta kesäkuussa 1960. Toukokuussa 1961 Belishova internoitiin perheineen. Häntä pidettiin ensin Kuçissa ja sittemmin Progonatissa ja Cërrikissä.
Belishova vapautettiin viimein toukokuussa 1991. Samana vuonna 12. kesäkuuta hän herätti kohua syyttämällä Enver Hoxhaa miehensä salamurhasta. Belishova kuoli 23. huhtikuuta 2018.
Ahvenanmaan lääni

| Ahvenanmaan lääni 2009 Ålands län |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Pääkaupunki:  Maarianhamina
Viimeinen maaherra:  Peter Lindbäck
Historialliset maakunnat:  Ahvenanmaa
Pinta-ala ilman merialueita :  1 551,55 km² 6:nneksi suurin 2009
– maa:  1 522,56 km²
– sisävesi:  28,99 km²
– meri:  11 742,81 km²
Väkiluku :  27 732 6:nneksi suurin 2009
Väestötiheys:  18,21 as./km²
| Ahvenanmaan lääni 1993 |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Pääkaupunki:  Maarianhamina
Viimeinen maaherra:  Henrik Gustafsson
Historialliset maakunnat:  Ahvenanmaa
Pinta-ala ilman merialueita:  1 552 km² 12:nneksi suurin 1993
– maa:  1 527 km²
– sisävesi:  25 km²
Väkiluku:  24 993 12:nneksi suurin 1993
Väestötiheys:  16,4 as./km²
Ahvenanmaan lääni (ruots. Ålands län) oli yksi Suomen lääneistä vuosina 1918–2009. Lääni käsitti saman alueen kuin itsehallinnollinen Ahvenanmaan maakunta. Läänin pääkaupunki ja samalla ainoa kaupunki oli Maarianhamina.
Ahvenanmaan lääninhallitus (ruots. Länsstyrelsen på Åland) oli Suomen tasavallan aluehallintoviranomainen Ahvenanmaan maakunnassa.
Vaikka lääninhallituslaki mainitsikin Ahvenanmaan läänin muiden Suomen läänien yhteydessä, sen tehtäväalue oli melkoisen erilainen kuin muualla Suomessa. Useat normaalisti lääneillä olleet tehtävät kuuluivat Ahvenanmaalla maakuntahallitukselle.
Itsehallinnollisen Ahvenanmaan ja valtakunnan toimivallan jako merkitsi sitä, että Ahvenanmaan lääninhallituksella oli vähemmän ja osittain toisenlaisia tehtäviä kuin maan muilla lääninhallituksilla, mutta se hoiti myös sellaisia tehtäviä, jotka sille oli annettu valtion erityisviranomaisten puuttuessa maakunnasta.
Ajatuksen Ahvenanmaan läänin perustamisesta esitti epävirallinen Ahvenanmaa-komitea, joka oli perustettu etsimään sovintoratkaisua Suomen ja Ruotsin väliseen kiistaan Ahvenanmaasta. Lääniksi erottamisella haluttiin siirtää päätösvaltaa saarille ja se oli yksi vaihe itsehallinnon luomisessa. Itsehallinto oli osa saarten kansainvälistä asemaa koskevan kiistan ratkaisua. Suomen senaatti päätti 13. kesäkuuta 1918 erottaa Ahvenanmaan kihlakunnan Turun ja Porin läänistä ja muodostaa siitä Ahvenanmaan läänin.
Moottoriajoneuvojen rekisterikilvissä Ahvenanmaan tunnuksena ovat kirjaimet ÅL.
Valtion aluehallintoa Ahvenanmaalla hoitaa nykyään Ahvenanmaan valtionvirasto.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Suomen läänit 1831: 1: Turun ja Porin lääni, 2: Uudenmaan  lääni, 3: Hämeen lääni, 4: Vaasan lääni, 6: Mikkelin lääni, 8: Kuopion lääni, 10: Oulun lääni, 13: Viipurin lääni | Suomen läänit 1921: 1: Turun ja Porin lääni, 2: Uudenmaan lääni, 3: Hämeen lääni, 4: Vaasan lääni, 6: Mikkelin lääni, 8: Kuopion lääni, 10: Oulun lääni, 12: Ahvenanmaan lääni, 13: Viipurin lääni, 25: Petsamon lääni | Suomen läänit 1996: 1: Turun ja Porin lääni, 2: Uudenmaan lääni, 3: Hämeen lääni, 4: Vaasan lääni, 5: Kymen lääni, 6: Mikkelin lääni, 7: Keski-Suomen lääni, 8: Kuopion lääni', 9: Pohjois-Karjalan lääni, 10: Oulun lääni, 11: Lapin lääni, 12: Ahvenanmaan lääni | Suomen läänit 1997: 10: Oulun lääni, 11: Lapin lääni, 12: Ahvenanmaan lääni, 22: Etelä-Suomen lääni, 23: Länsi-Suomen lääni, 24: Itä-Suomen lääni |
Valtion virastot

Lääninhallituksen johtamat valtion virastot olivat:
Työsuojelutoimisto
Keskusrikospoliisi
Varsinais-Suomen maanmittaustoimisto/Ahvenanmaa
Eurooppatiedotus Ahvenanmaalla
Kansaneläkelaitos/Ahvenanmaan vakuutuspiiri
Ahvenanmaan maakunnanvoudinvirasto
Ahvenanmaan maakunnansyyttäjänvirasto
Ilmailulaitos/Maarianhaminan lentokenttä
Länsi-Suomen merivartiosto
Merenkulkulaitos/Saaristomeren merenkulkupiiri
Merenkulkulaitos/Meriturvallisuus/Saaristomeren merenkuluntarkastusyksikkö
Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitos (RKTL) Ahvenanmaan toimipiste
Ahvenanmaan oikeusaputoimisto
Ahvenanmaan poliisilaitos
Ahvenanmaan verotoimisto
Ahvenanmaan käräjäoikeus
Ahvenanmaan hallintotuomioistuin
Ahvenanmaan tullipiiri/Maarianhaminan tulli
Kriminaalihuoltolaitos Ahvenanmaalla
Kunnat 2009 ja 1997 (kaupungit lihavoitu)

| --- | --- |
  Brändö   Eckerö   Finström   Föglö   Geta   Hammarland   Jomala   Kumlinge :   Kökar   Lemland   Lumparland   Maarianhamina   Saltvik   Sottunga   Sund   Vårdö 
Kuntien asukasluvut 2009 olivat:
Maarianhamina, 11 140
Jomala, 4 017
Finström, 2 486
Saltvik, 1 790
Lemland, 1 782
Hammarland, 1 462
Sund, 1 031
Eckerö, 923
Föglö, 562
Brändö, 496
Geta, 456
Vårdö, 445
Lumparland, 391
Kumlinge, 371
Kökar, 258
Sottunga, 122
Kuntamuutokset

Ahvenanmaalla ei ole Suomen itsenäisyyden aikana tapahtunut kuntamuutoksia.