stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
We Gotta Power

| ”We Gotta Power” Hironobu Kageyama |
| --- | --- | --- |

Ranskan vuoden 1996 painoksen kansikuva.
Singlen tiedot
 Albumilta: Dragon Ball Z Hit Song Collection 16: We Gotta Power
 B-puoli: ”Boku-tachi wa tenshi datta”
 Julkaistu: 21. marraskuuta 1993
 Formaatti: CDS
 Tekijä(t): Keiju Ishikawa (säv.) Yukinojo Mori (san.)
 Tyylilaji: J-pop
 Kesto: 14.12
 Levy-yhtiö: Nippon Columbia
Hironobu Kageyaman muut singlet
| ”Tatakau tame ni umareta senshi” 1993 | ”We Gotta Power” 1993 | ”Hitomi wo tojite Emilia” 1994 |
We Gotta Power (jap. ウィー・ガッタ・パワー, Wi Gatta Pawā) on japanilaisen Hironobu Kageyaman laulama Dragon Ball Z-animesarjan toinen alkutunnus. Se julkaistiin CD-singlenä vain Japanissa 21. marraskuuta 1993. Kappaletta käytettiin sarjan 91 jaksossa sekä kolmessa siitä tehdyssä elokuvassa. Singlessä se yhdistettiin kappaleeseen Boku-tachi wa tenshi datta, jonka myös esitti Kageyama ja on animen toinen lopputunnus.
Kappaleet

We Gotta Power (säv. Keiju Ishikawa, san. Yukinojo Mori)
Boku-tachi wa tenshi datta (jap. 僕たちは天使だった (säv. Takeshi Ike, san. Yukinojo Mori）
We Gotta Power（jap. カラオケ|オリジナルカラオケ）(Karaoke-versio)
Boku-tachi wa tenshi datta (jap. 僕たちは天使だった）(Karaoke-versio)
Vito Schlickmann

Vito Schlickmann (28. joulukuuta 1928 – 14. helmikuuta 2023) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 28. marraskuuta 1954 ja nimitettiin Florianópolisin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Gurzan titulaaripiispaksi 25. tammikuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eusébio Oscar Scheid, jota avustivat Tito Buss ja Murilo Sebastião Ramos Krieger.
Schlickmann jäi eläkkeelle 3. maaliskuuta 2004.
Kölnin ympäriajo

| Kölnin ympäriajo |
| --- | --- |
 Kilpailun lähtö vuonna 2022
Tiedot
Alue:   Köln, Saksa
Paikalliset nimet:  Rund um Köln
Laji:  maantiepyöräily
Kilpailu:  UCI Europe Tour
Tyyppi:  yhden päivän kilpailu
Historia
Ensimmäinen:  1908
Kilpailuja yht.:  105 (vuoteen 2023 mennessä)
Ensimmäinen voittaja:   Fritz Tacke
Eniten voittoja:   Wilfried Trott (3 kertaa)
Viimeisin voittaja:   Danny van Poppel
Kölnin ympäriajo (saksaksi Rund um Köln) on Kölnissä, Saksassa vuosittain ajettava maantiepyöräilyn yhden päivän kilpailu. Kilpailu on osa UCI Europe Tour -kilpailusarjaa. Kilpailu on eräs Saksan vanhimpia maantiepyöräkilpailuja ja se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1908. Kilpailu oli 1930-luvulta 1990-luvulle amatööritason kilpailu.
Vuosina 2000–2014 kilpailu järjestettiin pääsiäismaanantaisin. Vuosina 2015–2019 kilpailu pidettiin kesäkuun toisena sunnuntaina. Vuodesta 2022 alkaen kilpailu on järjestetty toukokuun lopulla.
Kilpailua ei järjestetty maailmansotien aikana. Vuonna 2008 kilpailu peruttiin lumentulon takia. Vuosina 2020 ja 2021 kilpailu peruttiin koronaviruspandemian takia.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kölnin ympäriajo Wikimedia Commonsissa
Wartburgin linna

| Wartburgin linna |
| --- | --- |

Sijainti:   Thüringen, Eisenach, Saksa
Rakennustyyppi:  keskiaikainen linna
Valmistumisvuosi:  1067
 Wartburgin linna valittiin vuonna 1999 Unescon maailmanperintökohteeksi 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OKVertailu-testin tulos virheellinen: 
Wartburgin linna on eräs Saksan kuuluisimmista keskiaikaisista linnoista. Se sijaitsee Thüringenissa Eisenachin kaupungissa 410 metrin korkuisella kukkulalla.
Linna perustettiin vuonna 1067 ja se toimi Thüringenin maakreivien hallintopaikkana vuoteen 1440 asti. Maakreivi Hermann I (k.1217) piti siellä eloisaa hovia jossa kävi runoilijoita ja laulajia. Muutamia sukupolvia myöhemmin hovielämästä kirjoitettiin runoelma Sängerkrieg, jonka pohjalta syntyi Richard Wagnerin ooppera Tannhäuser.
Linnan nimi johtuu ilmeisesti saksankielisistä sanoista "Warte" (=vartiotorni) ja "Burg" (=linna).
Hermann I:n aikana linnaan lähetettiin unkarilainen prinsessa Erzsébet, josta tuli myöhemmin Elisabet Pyhä. Hänet oli kihlattu maakreivin vanhimmalle pojalle ja tämän kuoltua Elisabeth naitettiin pojista toiseksi vanhimmalle. Hän sai kolme lasta ja jäi leskeksi 20-vuotiaana, minkä jälkeen hän keskittyi auttamaan köyhiä ja sairaita. Linnassa on mosaiikkeja jotka kuvittavat tarinaa Elisabetin elämästä. Elisabet asui linnassa vuosina 1211–1228.
Saksin vaaliruhtinas Fredrik Viisas tarjosi linnasta suojapaikan Martti Lutherille. Luther asui linnassa salanimellä "Ritari Jörg" vuodesta 1521 vuoteen 1522, jona aikana hän käänsi Uuden testamentin saksaksi.
1500-luvulta alkaen linna vähitellen rappeutui, kun sillä ei ollut hallinnollista asemaa. Goethe kävi siellä vuonna 1777, laati piirustuksen linnanraunioista ja ehdotti että paikasta tehtäisiin museo, koska siellä kävi lukuisia Lutherista kiinnostuneita "pyhiinvaeltajia".
Vuonna 1817 linnassa järjestettiin Lutherin muistojuhla, johon kokoontuneet protestanttiset ylioppilaat aloittivat mielenosoituksia, joilla oli poliittisia seurauksia.
Kansallisromantiikka lisäsi kiinnostusta historiaan. 1800-luvun loppupuolella Saksin suurherttua korjautti linnaa. Korjaustyöt tähtäsivät enemmän romanttisen vaikutelman luomiseen kuin historiallisen alkuperäisasun palauttamiseen.
Toisessa maailmansodassa Eisenachin kaupunkia pommitettiin vuonna 1945, mutta linna säästyi tuhoilta. Neuvostoliiton miehitysjoukot kuitenkin riehuivat linnassa. Linnan kokoelmin kuuluneita aseita ja haarniskoja hävisi. Joitakin on palautettu tai löydetty myöhemmin.
Linnassa on kaksi tornia. Sen vanhin ja arkkitehtonisesti vaikuttavin osa on romaaninen palatsi (Landgrafenhaus). Linnoitukseen saavutaan nostosiltaa pitkin sen pohjoistornin luota. Joukko rakennuksia muodostaa ulomman linnanpihan, ja toisesta portista päästään alapihalle, jonka keskellä on suuri vesisäiliö ja toisessa päässä eteläinen torni.
Linnan mukaan on saanut nimensä 1956–1991 valmistettu Wartburg-auto.
Wartburgin linna valittiin vuonna 1999 Unescon maailmanperintökohteeksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wartburgin linna Wikimedia Commonsissa
Linnan kotisivut
Armas Esti : Wartburgin linna, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 20.11.1932, nro 47, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Unescon maailmanperintökohteet Saksassa
Aachenin tuomiokirkko
Alppien paalutalot
Augustusburg ja Falkenlust
Bamberg
Bauhaus-kohteet Weimarissa ja Dessaussa
Bayreuthin oopperatalo
Bergpark Wilhelmshöhe
Berliinin modernistiset asuinalueet
Corveyn luostari
Darmstädter Künstlerkolonie Mathildenhöhe
Dessau-Wörlitzin puutarha
Fagus-Werk
Hedeby ja Danevirke
Hildesheimin tuomiokirkko ja Mikaelinkirkko
Karpaattien ja Saksan pyökkimetsät
Kaupungintalo ja Rolandin patsas Bremenin torilla
Keski-Reinin laakson yläosa
Kölnin tuomiokirkko
Le Corbusierin arkkitehtoniset työt
Lorschin luostari
Luther-muistomerkit Eislebenissä ja Wittenbergissä
Lyypekki
Maulbronnin luostari
Messelin kaivoksen fossiilialue
Museumsinsel Berliinissä
Muskaunpuisto (jaettu Puolan kanssa)
Naumburgin katedraali
Quedlinburg
Rammelsbergin kaivokset, Goslar ja Ylä-Harzin vesihuoltojärjestelmä
Regensburg
Reichenaun luostarisaari
Roomalaiset monumentit, tuomiokirkko ja Liebfrauen-kirkko Trierissä
Rooman rajalinjat (jaettu Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa)
Sanssouci, Neues Palais, Charlottenburgin linna
Speicherstadt ja Kontorhausviertel Hampurissa
Speyerin tuomiokirkko
Stralsund ja Wismar
Vattimeri (jaettu Alankomaiden ja Tanskan kanssa)
Völklingenin rautaruukki
Wartburgin linna
Weimar
Wiesin pyhiinvaelluskirkko
Würzburgin linna
Zollvereinin hiilikaivokset Essenissä
Landkreuzer P. 1500 Monster

Taiteilijan näkemys Monsterin sivuprofiilista.
Landkreuzer P. 1500 Monster oli natsi-Saksan suunnitelma superraskaaksi telatykiksi. Toteutuessaan vaunu olisi ollut huomattavasti suurempi kuin mikään toisen maailmansodan aikainen panssarivaunu ja se olisi painanut jopa 1 500 tonnia.
Kehitys

Projekti oli jatkosuunnitelma Kruppin johtaja Groten esittelemälle Landkreuzer P. 1000 Ratte -projektille. Se oli 1 000 tonnin painoinen jättiläispanssarivaunu, jota työntäisi eteenpäin kaksi 8 400 hevosvoiman sukellusveneen moottoria. Pääaseena olisi toiminut 280 millimetrin kanuuna. Adolf Hitler hyväksyi Ratten piirustukset joulukuussa 1942.
Landkreuzer P. 1500 Monster yhdisti Ratte-projektin rungon 800 millimetrin Dora-tykkiin, jota oli käytetty rautatietykkinä itärintamalla, muun muassa Sevastopolin taisteluissa kesällä 1942. Se kykeni ampumaan seitsemän tonnin painoisia kranaatteja jopa 37 kilometrin päähän. Vaunuun suunniteltiin toissijaisiksi aseiksi 2 × 150 millimetrin haupitsia ja lukuisia 15 millimetrin konekiväärejä. Se muistutti enemmän liikkuvaa telatykkiä kuin panssarivaunua. Laitteella ei olisi kyennyt ampumaan ilman tuntikausien valmistelua. Se olisi pitänyt ankkuroida maahan ennen päätykin laukaisua ja tukea jonkinlaisilla puomeilla tai hydraulisella mekanismilla. Seuraavan laukauksen lataus olisi kestänyt ainakin 10 minuuttia. Dorassa lataus vaati 500 hengen miehistön. Monsterin mitat olivat suunnitelmassa: 42 metriä pitkä, 18 metriä leveä ja seitsemän metriä korkea ilman päätykkiä. Pelkän Dora-rautatietykin paino oli 1 340 tonnia. Monsterin massaksi arvioitiin suunnitelmassa 1 500 tonnia.
Suunnitelmissa oli mainittu myös 250 millimetriä panssarointia osassa laitetta. Ei ole selvää mitä tämä panssarointi olisi suojannut.
Voimalähteeksi oli mainittu 2–4 sukellusveneen MAN-moottoria. Suuri koneisto vaati kokonsa mukaisen miehistön, jota Monster olisi vaatinut ainakin 100 henkilöä. Voimakkaine moottoreineenkin se olisi saavuttanut ainoastaan 10–15 kilometrin tuntinopeuden.
Sekä Ratte että Monster jäivät suunnittelijoiden pöydälle. Varusteluministeri Albert Speer lakkautti projektit jo varhain vuonna 1943. Ne olivat kaikessa megalomaanisuudessaan mahdottomia sotakoneita, joista tuskin olisi ollut Saksan salamasodalle sen toivomaa nostetta. Vaunut olisivat olleet toivottoman hitaita, ne olisivat murskanneet matkallaan sillat ja tuhonneet tiet, mikä olisi tehnyt muiden moottoroitujen joukkojen etenemisen mahdottomaksi. Lisäksi ne olisivat tarttuneet jatkuvasti kiinni pehmeään maastoon, kuten kolmannen jättitankin ja kolmikosta kaikkein kevyimmän Panzerkampfwagen VIII Mausin testit osoittivat. Kasvavan ilmavaaran lisääntyessä ne olisivat myös vaatineet aikanaan suuren ilmasuojauksen.
Wellerismi

Wellerismi tarkoittaa sananpartta, joka pitää pilkkanaan totuttuja tapoja ja käytäntöjä osoittaen, että ne ovat joissain tapauksissa vääriä varsinkin, jos ne ottaa kirjaimellisesti. Termi on tullut Charles Dickensin romaanista Pickwick-kerhon jälkeenjääneet paperit, jossa palvelija Sam Weller puhuu sellaisin sananparsin. Wellerismi koostuu yleensä kolmesta osasta: ensin sanonta, toiseksi sanoja ja kolmanneksi anti-sananlasku. Anti-sananlasku on muunnelma tutusta sanonnasta ja sisältää humoristisen vaikutuksen: ”ei osaavalle töitä löydy”. Tai sananlasku: ”Jos et onnistu, yritä uudelleen” ja siitä anti-sananlasku: ”Jos et onnistu, lopeta”.
Suomessa wellerismejä on kerännyt Iris Järviö-Nieminen ”Suomalaiset sanomukset: 
Finnish wellerisms”, 1959. Matti Kuusen 1993 toimittama "Kansanhuumorin parhaat" sisältää paljon wellermäisiä kansansanontoja ja kaskuja.
Tyypillisiä suomalaisia wellerismejä:

”Onni ettei ollut sakset, sanoi mummo, kun puukko silmään putosi.”

”Nyt sitä lähretään lujjaa, sano hämäläinen, kun katolta putos.”

”Konstit on monet, sanoi akka, kun kissalla pöytää pyyhki.”

”Vikansa kullakin, sano flikka, kun huarin teki.”

”Vaihtelu virkistää, sano ruustinna, kun renkiä halasi.”

”Meirän rumis, kun on kurkut poikki, sano härmäläinen.”
Sam Weller

Samuel Weller oli Charles Dickensin ensimmäisen romaanin, The Posthumous papers of the Pickwick club, hahmo. Kirjaa julkaistiin aikakauslehdissä tyypilliseen ajan tapaan jatkosarjoina. Ensimmäisten kuukausien jaksot eivät menestyneet. Sam Wellerin hahmon mukaantulo teki kirjasta kuitenkin ilmiömäisen suositun sillä lehtien myynti kasvoi 20 000 kappaleesta vuoden loppuun mennessä ennenkuulumattomaan 40 000 kappaleeseen kuussa. Dickensistä tuli menestyskirjailija Samin ansiosta. Wellerin tapaa puhua tietyntyyppisin ilmaisuin alettiin kutsua wellerismeiksi. Kirjallisuudessa Sam Wellerin hahmoa on verrattu Miguel de Cervantesin Sancho Panzaan.
Sam Wellerin tyypillisiä sanontoja:
”Ask number twenty-two, vether he'll have 'em now, or vait till he gets 'em,”

”Kysy numerolta, haluaako hän ne heti vai odottaako, kunnes saa.” (käännös Eino Palola)
”what the devil do you want with me, as the man said, wen he see the ghost?”

”mitä piruja te minusta tahdotte, sanoi mies, kun näki kummituksen.” (käännös Eino Palola)
Sam Weller, Joseph Clayton Clarken kuvitusta Pickwick-kerhon jälkeenjääneisiin papereihin.
Volkswagen Motorsport

| Volkswagen Motorsport |
| --- | --- |
Ensimmäinen kilpailu:  Monte Carlo -ralli 2013
Viimeinen kilpailu:  Australian ralli 2016
Tuloksia (Rallin MM-sarja)
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  4 (2013, 2014, 2015, 2016)
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  4 (2013, 2014, 2015, 2016)
Voittoja:  44
VW Race Touareg Dakar-rallissa vuonna 2005.
Volkswagen Motorsport on Volkswagenin osasto, joka kilpailee rallin maailmanmestaruussarjassa ja Dakar-rallissa.
Talli osallistui rallin maailmanmestaruussarjaan ensi kertaa kaudella 2013.
Kauden 2016 päätteeksi Volkswagen ilmoitti vetäytyvänsä maailmanmestaruussarjasta.
Talli on voittannut rallin maailmanmestaruussarjassa kuljettajien ja valmistajien mestaruuden neljä kertaa peräkkäin.
Käännös suomeksi
Vito Mannone

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 2. maaliskuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka:  Desio, Italia
Pelipaikka: Maalivahti 
Pituus: 188 cm
Seura
Seura:  Reading
Pelinumero: 24
Junioriseurat
:  Atalanta B.C
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006– |  Arsenal | 10 | (0) |
| 2006 | →  Barnsley(laina) | 0 | (0) |
| 2010–2011 | →  Hull City(laina) | 10 | (0) |
| 2008–2012 | →   Hull City(laina) | 21 | (0) |
Maajoukkue
| 2009–2010 | Italia U-21 | 7 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. syyskuuta 2012.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 12. lokakuuta 2010.
Vito Mannone (s. 3. helmikuuta 1988) on italialainen jalkapallomaalivahti. Hänen kuului pitkään Englannin Valioliigassa pelaavan Arsenalin omistukseen, joskin pelasi lainassa muun muassa Hull Cityssä. Mannone debytoi Valioliigassa Arsenalin paidassa viimeisellä valioliigakierroksella Stoke Cityä vastaan 24. toukokuuta 2009. Manuel Almunia ja Lukasz Fabianski olivat sivussa loukkaantumisen vuoksi, mikä avasi Mannonelle tien Arsenalin maalivahdiksi.
Arsenalista lähdettyään Mannone on pelannut Sunderlandissa ja Readingissä.
Welland

| Welland (City of Welland) |
| --- | --- |

 vaakuna

 Welland
 Koordinaatit: 42°59′0″N, 79°14′0″W 
Valtio:   Kanada
Provinssi:  Ontario
Kunta:  Niagara Region
Asutettu:  1788
Kyläksi:  25. heinäkuuta 1858
Kaupungiksi (City):  1. heinäkuuta 1917
Hallinto:  
 – Pormestari:  Damian Goulbourne
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  81.09 km²
Korkeus:  179 m
Väkiluku (2006):  50,331
 – Väestötiheys:  620.7 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5
 – Kesäaika:  UTC-4
Postinumero:  L3B, L3C, L0S
Suuntanumero(t):  905, 289
Lempinimi::  The Rose City
Motto::  Where Rails and Water Meet
 
 Kaupungin kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Welland on 50 331 asukkaan (2006) kaupunki Ontarion provinssin eteläosassa, Kanadassa. Kaupunki sijaitsee niin sanotun Kultaisen hevosenkengän alueella, joka on tiheästi asuttua ja teollistunutta urbaania aluetta.
Kaupungin läpi johtaa Welland Canal -kanava, joka yhdistää Ontariojärven ja Eriejärven. Kanava kulkee Niagaran harjanteen yli ja mahdollistaa laivaliikenteen järvien välillä.
Kaupungin lempini The Rose City tulee kaupungissa kesäkuussa vuosittain järjestettävästä Rose Festival -tapahtumasta.
Historia

Ennen eurooppalaisten saapumista alueella asui irokeeseja, jotka olivat syrjäyttäneet aikaisemmin alueella asuneet huronit.
Tiettävästi ensimmäiset alueelle asettuneet eurooppalaiset siirtolaiset olivat 1788 Pennsylvaniasta muuttaneet ja Yhdysvaltain vapaussodassa taistelleet brittiläiset lojalistit, Cooksin veljekset, jotka perustivat alueelle valssimyllyn. 18–20 lokakuuta 1814, Wellandin itäpuolella sijaitsevassa Cooks Millsissä käytiin vuoden 1812 sodan viimeinen taistelu.
Suurilla järvillä liikennöivien kauppa-alusten käyttämä Wellandin kanavan suunnittelu aloitettiin jo vuonna 1799, mutta rakennustyöt aloitettiin vasta heinäkuussa 1825. Ensimmäinen kanava avattiin liikenteelle 30. marraskuuta 1829. Sittemmin kanavaa on laajennettu, syvennetty, uudistettu ja linjausta korjattu useaan otteeseen. Nykyinen kanava on järjestysnumeroltaan neljäs, myös viidettä entistä syvempää ja suuremmille laivoille soveltuvaa kanavaa on suunniteltu, mutta ainakaan toistaiseksi sitä ei ole toteutettu.
Kaupungin nimi on vaihtunut useaan oteeseen vuosien saatossa. Alkuaikoina sitä kutsuttiin nimellä Aqueduct, ja Wellandin kanavan valmistuttua nimi muutettiin Merrittsvilleksi, kanavan suunnittelijan William Hamilton Merrittin kunniaksi. Nykyinen nimi otettiin käyttöön Wellandin saatua virallisen kylän statuksen 25. heinäkuuta 1858. Kaupunkioikeudet Welland sai 1. heinäkuuta 1917.
Vlora Beđeti

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Vlora Beđeti vuonna 2012. |  Vlora Beđeti vuonna 2012. |  Vlora Beđeti vuonna 2012. |  |
Maa:   Slovenia
Naisten judo
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Rio de Janeiro 2013 | 57 kg |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Pronssia | Baku 2015 | joukkue |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Wien 2010 | 63 kg |  |
|  Pronssia | Montpellier 2014 | joukkue |  |
Vlora Beđeti (s. 22. lokakuuta 1991) on slovenialainen judoka.
Beđeti sai alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen 63 kg:n painoluokassa hopeaa Agadirissa 2010 ja pronssia Pariisissa 2009. Hän saavutti samassa sarjassa pronssia Wienin EM-kilpailuissa 2010. Vuonna 2013 hän sai 57 kg:n painoluokassa kultaa Mersinin Välimeren kilpailuissa ja pronssia Rio de Janeiron MM-kilpailuissa. Hän kuului Slovenian pronssijoukkueeseen joukkuekilpailussa Montpellier’n EM-kilpailuissa 2014 ja Bakun Euroopan kisoissa 2015.
Beđeti on saavuttanut Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa  kolme turnausvoittoa, yhden kakkossijan ja kolme kolmossijaa. Masters-, Grand Prix- ja Grand Slam -kilpailuissa hän on ollut kaksi kertaa toinen ja kaksi kertaa kolmas. Hän on voittanut kerran Slovenian-mestaruuden.
Verinen taival, päättymätön tie

| Verinen taival, päättymätön tie Karelian Warcry |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : ManuAudio
 Julkaistu: 10. maaliskuuta 2010
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Karelian Warcry
 Tyylilaji: blackened death metal
 Kesto: 50.01
 Levy-yhtiö: Wintersunset Records
Karelian Warcryn muut julkaisut
| Kylmä rautainen 2005 | Verinen taival, päättymätön tie 2010 |   |
Verinen taival, päättymätön tie on suomalaisen blackened death metal -yhtye Karelian Warcryn toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Wintersunset Records.
Kappaleet

1 – 10.02 (instrumentaali, säv. 3)
Taakka – 3.07
Kuolemasi – 4.53
Isäni haudalla – 4.31
Verinen taival – 5.42
Samanlaiset saappaat – 5.40
Neito – 5.12
Unohdettu – 4.55
Muisto – 4.03
3x1/10" – 2.24 (instrumentaali)
Ahne – 7.31
Arvostelut

Kaaoszine.fi: 9/10
Masterful-magazine.com: 6/10
Imhotep.no: 3/6
Aiheesta muualla

Verinen taival, päättymätön tie Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Verinen taival, päättymätön tie Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Vlorën piirikunta

| Vlorën piirikunta Rrethi i Vlorës |
| --- | --- |
 Sijainti
Valtio:  Albania
Prefektuuri:  Vlorë
Lakkautettu:  2000
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Vlorë
Pinta-ala:  1 609 km²
Väkiluku (2001):  147 267
 – väestötiheys:  91,5 as./km²
Vlorën piirikunta (alb. Rrethi i Vlorës) oli yksi Albanian 36:sta piirikunnasta vuoteen 2000 saakka, jolloin se lakkautettiin. Se kuului Vlorën prefektuuriin, joka vastaa nykyistä Vlorën maakuntaa. Piirikunnan pinta-ala oli 1 609 neliökilometriä ja vuoden 2001 väestönlaskennassa siellä oli 147 267 asukasta.
Piirikuntaan kuuluivat seuraavat kunnat: Armen, Brataj, Himarë, Vranisht, Kotë, Novoselë, Orikum, Qendër, Selenicë, Sevaster, Shushicë, Vllahinë ja Vlorë. Pääkaupunkina toimi Vlorë.
Vlodrop

Vlodropin sijainti Alankomaissa
Vlodrop on kylä Kaakkois-Alankomaissa lähellä Saksan rajaa ja 8 km Roermondista.
Vlodrop oli itsenäinen kunta kunnes se liittyi vuonna 1991  Melick en Herkenboschiin.
Vuonna 2001 kylässä asui noin 1995 asukasta. Rakennusmaata siellä oli 0,51 km² ja 850 residenssiä.
Vlodropin kuuluisin asukas oli intialainen filosofi ja transsendenttisen meditaation kehittäjä Maharishi Mahesh Yogi, joka asui Vlodropin kartanossa  jossa hän kuoli vuonna 2008. Maharishi osti vanhan  uskonnollisen koulun ja piti siellä Transsendenttisen meditaation keskusta. 
Maailman kuuluisin huvipuistolaitteiden valmistaja Vekoman päämaja sijaitsee Vlodropissa. Saksan raja on Vlodropista muutaman kilometrin päässä.
Lahden museot

| Lahden museot |
| --- | --- |
Tyyppi:  alueellinen vastuumuseo, taidemuseo, kulttuurihistoriallinen museo, erikoismuseo,
Sijainti:  Lahti 
Johtaja:  Tuulia Tuomi 2021
Kotisivut:  www.lahdenmuseot.fi
Koordinaatit:  60°59′31″N, 25°33′50″E
 fiLahden museot 
    
Lahden museot on Lahdessa toimiva museoperhe, jonka yksiköitä ovat Lahden historiallinen museo, Lahden visuaalisten taiteiden museo Malva, Hiihtomuseo ja Radio- ja tv-museo Mastola. Museo-organisaatiossa on tällä hetkellä noin 60 työntekijää. Lahden museot ylläpitävät museokokoelmaa, johon kuuluu tällä hetkellä 100 000 esinettä, julistekokoelmissa on yli 70 000 julistetta, taidekokoelmissa noin 9000 taideteosta ja kuvakokoelmassa noin puoli miljoonaa kuvaa. Vuonna 2019 museoilla oli yli 67 000 kävijää.
Lahden museot toimii myös Päijät-Hämeen alueellisena vastuumuseona. Lahden museoiden alueellinen työ tukee paikallismuseoiden ylläpitäjiä, toimii julkisen taiteen asiantuntijana sekä tarjoaa korjausneuvontaa rakennusten omistajille. Aluevastuumuseon roolin myötä Lahden museot vastaa museolain (314/2019) mukaisesti kulttuuriympäristön asiantuntija- ja viranomaistehtävistä Päijät-Hämeessä. Viranomaistehtäviin kuuluvat lausunnot kuntien kaavoista ja maankäyttöhankkeista, ympäristövaikutusten arvioinnista, rakennus- ja purkamisluvista sekä muista kulttuuriympäristöön kohdistuvista toimenpiteistä tai asioista.
Yksiköitä

Historiallinen museo avautuu vuonna 2024 ja käsittelee Päijät-Hämeen alueen historiaa.
Visuaalisten taiteiden museo Malva on taide- muotoilu- ja julistesisältöihin keskittynyt museo.
Radio ja tv-museo Mastolan perusnäyttelyssä käsitellään Lahden suuraseman ja Radiomäen historiaa.
Hiihtomuseo tarjoaa elämyksiä ja tietoa talviurheilun historiasta.