stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattinen Liitto
Historia > TPSL hallituspuolueena

Vuoden 1962 eduskuntavaaleihin TPSL lähti ilman vaaliliittoja muiden puolueiden kanssa. Ennen vaaleja TPSL:n toimihenkilöt olivat käyneet neuvotteluja vaaliliitosta Suomen Pientalonpoikien Puolueen puheenjohtajan Veikko Vennamon ja puoluesihteerin Eino Poutiaisen kanssa. Aloitteen neuvotteluista oli tehnyt Vennamo. TPSL:n virkaatekevänä puheenjohtajana toiminut Aarre Simonen kuitenkin torjui sopimusluonnoksen, koska hän halusi pitää puolueen erossa nousevasta vennamolaisuudesta. Toisaalta sopimuksen hylkääminen merkitsi TPSL:lle 6–8 kansanedustajan paikan menetystä.
Vaaleissa TPSL sai 4,4 prosenttia äänistä, mutta vain kaksi sen kansanedustajaa valittiin uudestaan. Pudonneita olivat mm. puolueen vahvat miehet Aarre Simonen ja Olli J. Uoti. Vaalikauden aikana puolue osallistui kolmella ministerillä Ahti Karjalaisen I hallitukseen 13. huhtikuuta 1962 alkaen. Puolueen ministereinä toimivat II valtiovarainministeri Onni Koski, II kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri Onni Närvänen ja I sosiaaliministeri Olavi Saarinen. TPSL:n ministerit istuivat hallituksessa muodollisesti SAK:n mandaatilla. SAK (ja TPSL) veti ministerinsä hallituksesta 18. lokakuuta 1963, jolloin puolue siirtyi kahdeksi ja puoleksi vuodeksi oppositioon.
1960-luvun alussa käytiin tuloksettomiksi jääneitä neuvotteluita SDP:n ja TPSL:n uudelleenyhdistymisestä. Vuoden 1964 puoluekokouksessa Hämeenlinnan Aulangolla Aarre Simonen valittiin puheenjohtajaksi. TPSL:n linja vasemmistolaistui jonkin verran Simosen johdolla samalla kun osa jäsenistöstä liittyi Emil Skogin johdolla takaisin SDP:hen. Puolueen jäsenten ja kannattajien kutsumanimeksi vaihtui aiemman skogilaisten tilalle simoslaiset tai simonistit. Vaaleissa puolue alkoi tehdä yhteistyötä SKDL:n kanssa ("kolmen vartin kommunistit") ja esimerkiksi eduskuntavaalien 1966 ennätykselliset 7 kansanedustajaa 2,6 prosentin kannatuksella olivat onnistuneiden vaaliliittojen ansiota. Puheenjohtaja Aarre Simonen kuitenkin epäonnistui yrityksessään palata eduskuntaan. Eduskuntaryhmän puheenjohtajaksi vaalikaudelle 1966–1970 valittiin entinen ministeri ja suurlähettiläs Tyyne Leivo-Larsson. TPSL lähti yhdellä ministerillä mukaan vuonna 1966 Rafael Paasion johdolla perustettuun vasemmiston ja keskustan kansanrintamahallitukseen, jota 1968–1970 johti Mauno Koivisto. Oikeusministerinä toimi 1966–1970 puolueen puheenjohtaja Aarre Simonen. Oppositio teki Kokoomuksen johdolla välikysymyksen Simosen kelpoisuudesta oikeusministeriksi, koska valtakunnanoikeus oli vuonna 1961 tuominnut hänet sakkoihin Kätilöopiston jutussa, mutta välikysymys kaatui selvin luvuin 144–45. Vuosikymmenen lopussa TPSL:kin sai osansa nuorisoradikalismista, jota puolueessa katsottiin varsin myötämielisesti.
Historia > Lakkauttaminen

Vuoden 1970 eduskuntavaaleissa TPSL sai vain 1,4 prosentin kannatuksen ja menetti kaikki eduskuntapaikkansa. Nurmijärven Kiljavalla 30. toukokuuta 1970 pidetyssä puoluekokouksessa puolueen puheenjohtajaksi valittiin Uuno Nokelainen. Puheenjohtajan paikan jättänyt Aarre Simonen valittiin puoluevaltuuston johtoon. Vuoden 1972 eduskuntavaaleissa kannatus oli 1,0 prosenttia, millä ei taaskaan noustu eduskuntaan. Tämän jälkeen TPSL poistettiin puoluerekisteristä mutta hyväksyttiin siihen pian takaisin puolueen saatua kerätyksi tarvittavat 5000 kannattajakorttia. Vuonna 1972 puolueen nimi muutettiin muotoon Työväen ja Pienviljelijäin Sosialistinen Liitto.
1970-luvun alussa puolueeseen syntyi enemmistö, joka oli valmis yhdistymään takaisin SDP:hen. Tämä toteutuikin ja TPSL poistettiin puoluerekisteristä järjestön omasta toivomuksesta 2. tammikuuta 1973. Päätös palaamisesta tehtiin TPSL:n hallituksessa 2. joulukuuta äänin 10–3. Vähemmistöön jäänyt vasemmistosiipi ei tätä niellyt vaan perusti uuden Sosialistisen Työväenpuolueen alkuvuonna 1973.
TPSL purettiin lopullisesti Lilla Teaternissa Helsingissä pidetyssä ylimääräisessä puoluekokouksessa 3. kesäkuuta 1973.
Eduskuntaryhmä

Puoluetta perustettaessa vuonna 1959 sen eduskuntaryhmään kuului 13 jäsentä: Vappu Heinonen, Mikko Hult, Armas Härkönen, Urho Kulovaara, Valdemar Liljeström, Impi Lukkarinen, Martta Salmela-Järvinen, Aili Siiskonen, Aarre Simonen, Arvo Sävelä, Arvi Turkka, Vilho Turunen, ja Olli J. Uoti. Syksyllä 1959 ryhmään liittyi vielä yksi SDP:n kansanedustaja, Heikki Törmä. 11. marraskuuta 1960 kuolleen Liljeströmin tilalle tuli 18. marraskuuta 1960 Aino Malkamäki, joka puolestaan kuoli 17. lokakuuta 1961. Malkamäen tilalle nousi 20. lokakuuta 1961 Eeno Pusa. 7. helmikuuta 1962 kuolleen SDP:n Pentti Niemen tilalle eduskuntaan nousi 9. helmikuuta 1962 alkaen TPSL:n Laura Brander-Wallin, jolloin TPSL:n eduskuntaryhmä kasvoi lyhyeksi aikaa viisitoistajäseniseksi.
Vuoden 1962 eduskuntavaalessa vain kaksi TPSL:n kansanedustajaa uusi paikkansa. He olivat Impi Lukkarinen ja Martta Salmela-Järvinen. Eduskuntavaalien 1966 puolue sai historiansa parhaan tuloksen ja seitsemän kansanedustajaa. Martta Salmela-Järvinen jätti eduskunnan ja Impi Lukkarinen sai seurakseen Vappu Heinosen, Tyyne Leivo-Larssonin, Viljo Pousin, Olavi Saarisen, Aili Siiskosen ja Olli J. Uotin. Eduskuntakauden aikana kuoli äkillisesti 13. toukokuuta 1967 puolueen näkyvimpiin hahmoihin lukeutunut Uoti, mikä oli puolueelle suuri menetys. Hänen tilalleen tuli vaaliliittokumppani SKDL:n Kauko Tamminen. Vuoden 1970 eduskuntavaaleissa TPSL menetti kaikki eduskuntapaikkansa.
Vaalimenestys > Presidentinvaalit

| Vuosi | Valitsijamiehet | Äänet | Äänet | Ehdokas |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1962 | 2 | 66 166 | 3,0% | Emil Skog |
| 1968 | 6 | 46 833 | 2,30% | Urho Kekkonen |
Kirjallisuutta

Kalevi Hotanen: Unohdettu puolue.  Sosialistisen kehityksen tuki, 2008.  ISBN 978-952-92-3491-2
Pentti Peltoniemi – Hannu Rajala: Sapeli-Simonen.  Tammi, 1981.  ISBN 951-30-5234-6
Martta Salmela-Järvinen: Kaikissa meissä vikaa on.  WSOY, 1968.
Emil Skog: Veljet vastakkain.  WSOY, 1974.  ISBN 951-0-06560-9
Hannes Tiainen: Kun puolue räjähti.  Tammi, 1968.
Arvo Tuominen: Ettei totuus unohtuisi.  Tammi, 1976.  ISBN 951-30-3775-4
Espanjanraiheinä

| Espanjanraiheinä> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Alaheimo::  Pooideae
Suku::  Raiheinät Lolium
Laji::  parabolicae
Kaksiosainen nimi
 Lolium parabolicae  Sennen ex Samp. 
Synonyymit
 Lolium rigidum subsp. parabolicae (Sennen ex Samp.) O.Bolòs & Vigo 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Espanjanraiheinä (Lolium parabolicae, syn. Lolium rigidum subsp. parabolicae) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvilaji, joka voidaan myös luokitella kuuluvaksi samaan lajiin kuin tankiraiheinä (Lolium rigidum).
Espanjanraiheinää kasvaa Atlantin rannikoilla Länsi-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Lajia tavataan Ranskasta, Espanjasta, Portugalista ja Marokosta sekä Kanariansaarilta ja Madeiralta.
Laura Rissanen

| Laura Rissanen |
| --- | --- |
 Rissanen kesäkuussa 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1976 (ikä 48) Helsinki, Suomi
Ammatti:  valtiosihteeri
Muut tiedot
Koulutus: valtiotieteiden maisteri (2005)
Laura Rissanen (s. 15. huhtikuuta 1976 Helsinki) on suomalainen poliitikko. Hän on työskennellyt vuodesta 2023 sosiaaliturvaministeri Sanni Grahn-Laasosen valtiosihteerinä. Tätä ennen hän toimi Keskon pääkaupunkiseudun aluejohtajana vuosina 2022-2023.
Rissanen on Helsingin kaupungin varavaltuutettu ja VTM, HKL:n johtokunnan puheenjohtaja, sekä kaupunkiympäristölautakunnan jäsen. Aiemmin Rissanen on toiminut muun muassa Kokoomuksen valtuustoryhmän puheenjohtajana, kaupunginhallituksen jäsenenä, Helsingin joukkoliikennelautakunnan jäsenenä ja kulttuuri- ja kirjastolautakunnan varapuheenjohtajana, HYYn I varapuheenjohtajana, Kokoomusnaisten varapuheenjohtajana ja Helsingin Kokoomusnaisten puheenjohtajana.
Ura

Rissanen on syntynyt Helsingissä ja käynyt Helsingin Rudolf Steiner -koulun. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Ressun lukiosta keväällä 1995. Rissanen liittyi Kokoomuksen Opiskelijaliitto Tuhatkuntaan vuonna 1996. Hän valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteiden maisteriksi (poliittinen historia).
Rissanen työskenteli vuosina 2001-2004 kansanedustaja Suvi Lindénin avustajana eduskunnassa. Hän oli vuosina 2004-2005 kokoomuksen puheenjohtaja Jyrki Kataisen erityisavustaja ja vuosina 2005-2007 europarlamentaarikko Eija-Riitta Korholan avustaja Brysselissä.
Vuosina 2007-2011 Rissanen työskenteli opetusministerien Sari Sarkomaa ja Henna Virkkunen erityisavustajana. Hän oli vuosina 2011-2014 kunta- ja hallintoministeri Henna Virkkusen erityisavustajana.
Rissanen työskenteli vuosina 2014-2019 kokoomuksen eduskuntaryhmän pääsihteerinä. Hän työskenteli vuosina 2019-2022 Sivistystyönantajat ry:llä johtaen järjestön elinkeinopoliittista edunvalvontaa. Rissanen työskenteli vuosina 2022-2023 Keskossa pääkaupunkiseudun aluejohtajana.
Rissanen aloitti kesäkuussa 2023 Orpon hallituksessa sosiaaliturvaministeri Sanni Grahn-Laasosen valtiosihteerinä.
Yksityiselämä

Rissasella on kaksi poikaa entisen aviomiehensä Panu Laturin kanssa. He hakivat avioeroa vuonna 2021.
Kenianrölli

| Kenianrölli> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Yläkaari::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Alaheimo::  Pooideae
Suku::  Röllit Agrostis
Laji::  quinqueseta
Kaksiosainen nimi
 Agrostis quinqueseta  (Steud.) Hochst. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kenianrölli (Agrostis quinqueseta) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, röllien (Agrostis) sukuun kuuluva kasvilaji, jota kasvaa Afrikassa.
Kenianrölli on monivuotinen ja mätästävä heinälaji, joka voi kasvaa noin 20–50 cm korkeaksi. Varret ovat haarattomia, kaljuja, kasvutavaltaan pystyjä tai tyveltään polveilevia ja varren tyven lähellä on yksi tai kaksi solmua. Lehdet ovat kaljuja ja tupellisia. Kieleke on kalvomainen. Lehtilapa on 5–20 cm pitkä ja muodoltaan kapean tasasoukka. Kukinto on kapea ja melko tiivis röyhy, joka on noin 6–17 cm pitkä ja noin 1 cm leveä. Tähkylät ovat pitkulaisia sekä vihneellisiä ja niiden väri vaihtelee purppurasta tummanvihreään. Kaleet ovat suikeita ja teräväkärkisiä sekä yksi- tai kaksisuonisia. Kaleet ovat keskenään samannäköisiä tai sisäkale voi olla hieman ulkokaletta lyhyempi.
Aiheesta muualla

Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kenianrölli (Agrostis quinqueseta)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Agrostis quinqueseta (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q9591422  APDB: 52066  CoL: 6667J  Ecocrop: 376598  GBIF: 5942599  GrassBase: imp00253  IPNI: 77176984-1  NCBI: 2984638  Open Tree of Life: 3951364  Plant List: kew-390179  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77176984-1  Tropicos: 50156279  WFO: wfo-0000844271
Panaman presidentti

| Panaman presidentti |
| --- | --- |
 Presidente de la República de Panamá
 Presidentin lippu
 
 Nykyinen José Raúl Mulino 1. heinäkuuta 2024 lähtien
Virka-asunto:  Palacio de las Garzas
Kauden pituus:  5 vuotta, ei mahdollisuutta asettua ehdolle peräkkäiselle kaudelle
Perustettu:  20. helmikuuta 1904
Ensimmäinen:  Manuel Amador Guerrero
Palkka:  7000 USD kuukaudessa
Kotisivut:  Presidencia de la República
Panaman presidentti (esp. Presidente de la República de Panamá) on Panaman valtionpäämies. Presidentti ja varapresidentti valitaan samalla suoralla kansanvaalilla, jossa riittää yksinkertainen enemmistö. Presidenttikauden pituus on viisi vuotta, samaa henkilöä ei voida valita kahdelle perättäiselle kaudelle. Nykyisenä presidenttinä toimii José Raúl Mulino, joka astui virkaan 1. heinäkuuta 2024.
Panaman perustuslain mukaan presidentin tulee olla vähintään 35-vuotias syntyperäinen Panaman kansalainen.
Vuonna 2022 presidentin kuukausipalkka oli 7000 Yhdysvaltain dollaria.
Timotei

| Nurmitähkiö |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Tähkiöt Phleum
Laji::  pratense
Kaksiosainen nimi
 Phleum pratense  L. 
Katso myös
   Timotei Wikispeciesissä   Timotei Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Piirroskuva timoteista.
Timotei eli nurmitähkiö (Phleum pratense) on heinäkasvien heimoon kuuluva, noin 30–100 senttimetriä korkeaksi kasvava tuulipölytteinen heinälaji. Nurmitähkiö on lajin vanha suomalainen nimitys, timotei on viljelykasvin mukaan tullut nimitys. Timotei on yksi kolmesta Suomessa tavattavasta tähkiöiden lajista. Se jaetaan kahteen alalajiin, jotka ovat subsp. pratense eli (rehu)nurmitähkiö ja subsp. serotinum eli ketotähkiö. Jälkimmäistä on joskus pidetty omana lajinaan Phleum nodosum.. Timotein siitepöly on yleinen ja voimakas allergeeni.
Timotein yleisin muoto on heksaploidi eli sillä on kuusinkertainen kromosomisto (2n = 6x = 42), mutta myös muiden ploidioiden linjoja tunnetaan. Näistä tyypillisin on diploidin eli kaksinkertaisen kromosomiston (2n = 2x = 14) timoteilinja (Phleum pratense subsp. bertolonii).
Ulkonäkö

Timoteilla on jäykkä, tyvestä hieman paksuuntunut korsi. Lehtilapa on jopa 40 cm pitkä ja kapea, 4–10 millimetriä leveä. Lehdessä ei ole korvakkeita. Lehden kieleke on suippo, vaalea, hieman läpinäkyvä ja 1–5 mm pitkä. Kukinto on lieriömäinen, tiheä tähkä, joka on väriltään vihreä tai heikosti sinipunainen. Tähkä on pituudeltaan 5–9 senttimetriä. Kaleet ovat pitkäotaiset ja sivuistaan karvaiset, mikä tekee tähkistä karhean tuntuiset. Alalaji ketotähkiö on kaikilta mitoiltaan pienempi.
Timotein kukinta kestää kesäkuusta elokuuhun.
Levinneisyys ja elinympäristö

Suomessa timotei esiintyy yleisesti koko maassa aivan pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Suunnilleen Oulun korkeudelle asti se on jopa erittäin yleinen. Timotei on kahdeksanneksi yleisin heinälaji Suomessa. Yleisyydestään huolimatta se ei ole maassa alkuperäinen vaan muinaistulokas. Alalaji ketotähkiö esiintyy lähinnä Lounais-Suomessa ja on Suomen uhanalaisluokituksessa silmälläpidettävä. Tavanomaisimpia timotein kasvupaikkoja ovat niityt ja pientareet, peltojen lisäksi.
Viljely

Timotein viljeleminen on lähtöisin 1700-luvun puolen välin tienoilta Yhdysvalloista, mistä se levisi Eurooppaan Timothy Hanson -nimisen maanviljelijän ansiosta. Heinä tunnetaankin Euroopassa yleisesti Hansonin etunimestä johdetuilla nimityksillä (esimerkiksi englanniksi Timothy-grass). Suomessa timotei on ollut yleisin ja tärkein kylvöheinä noin sadan vuoden ajan. Viljely alkoi silti jo 1800-luvun alussa. Ennen timotein yleistymistä heinän peltoviljelyssä suosittiin nurmipuntarpäätä.
Nykyäänkin timoteita viljellään yleisesti karjalle rehuksi ja kuivaheinäksi. Säilörehun tuotannossa timoteista voidaan korjata kaksi tai kolme satoa vuodessa. Timotein tyypillinen satotaso maatiloilla on 4500–5500 kg kuiva-ainetta hehtaarille vuodessa, mutta esimerkiksi lajikekoetoiminnassa päästään usein yli 10 000 kg ka/ha/v satotasoihin. Hyvän talvenkestävyytensä ansiosta timoteita voidaan viljellä koko maassa. Se on tärkein nurmiheinälaji Suomessa natojen, nurminadan ja ruokonadan ohella. Timoteilajikkeita ovat muun muassa Iki, Tammisto, Tenho ja Tuure.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2023: Nurmitähkiön (Phleum pratense) levinneisyys Suomessa.
Valokki – nettikasvio: Nurmitähkiö, timotei (Phleum pratense)
ITIS taksonomia
United States Department of Agriculture (USDA): Phleum pratense (englanniksi)
Flora of China: Phleum pratense (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q256508  Wikispecies: Phleum pratense  AoFP: 1864  APA: 4995  APDB: 54585  APNI: 82040  BioLib: 42637  BOLD: 121043  Calflora: 6431  CoL: 4GFZQ  Ecocrop: 8516  eFloraSA: Phleum_pratense  EoL: 1114570  EPPO: PHLPR  EUNIS: 192408  FEIS: phlpra  FloraBase: 554  FNA: 200025874  FoAO2: Phleum pratense  FoC: 200025874  FoIO: phlpra  GBIF: 9014945  GrassBase: imp07982  GRIN: 28019  iNaturalist: 57190  IPA: 6179  IPNI: 415868-1  IRMNG: 11192972  ISC: 40248  ITIS: 41062  MichiganFlora: 2183  NatureServe: 2.135574  NBN: NHMSYS0000461024  NCBI: 15957  NZOR: 6dec4992-8d8f-4974-9535-079cb0fdf0b7  NZPCN: 3030  Observation.org: 139420  Open Tree of Life: 578767  PalDat: Phleum_pratense  Plant List: kew-433846  PLANTS: PHPR3  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:415868-1  Tropicos: 25509875  uBio: 5407488  VASCAN: 7827  VicFlora: f06b2181-20ad-4801-99dc-ef1b5631df54  WisFlora: 4478  WFO: wfo-0000890092  WoRMS: 577519  Laji.fi: MX.40617
WWW-sisällönhallinta

Joomla on eräs suosittu www-sisällönhallintajärjestelmä
Www-sisällönhallinta tarkoittaa toimintaa jossa verkkopalvelun sisältöjä pyritään hallitsemaan mahdollisimman tarkoituksenmukaisesti. Www-sisällönhallinta on luonteeltaan julkaisupainotteista sisällönhallintaa. Www-sisällönhallinnassa keskeisessä asemassa ovat sivupohjat jotka koostavat pienistä sisältöyksiköistä www-sivut ja pitävät verkkopalvelukokonaisuuden kasassa. Www-sisällönhallinnan käytännön toteutukseen liittyvät olennaisesti erilaiset www-sisällönhallintajärjestelmät.
Www-sisällönhallinnalle tyypillistä on myös sisältöjen, rakenteiden ja ulkoasun erottaminen toisistaan. Sivupohjien avulla toteutettava kokonaisuus mahdollistaakin esitysmuotojen yhtenäisyyden ja keskitetyn ylläpidon. Esimerkkejä tyypillisistä sivupohjien sisällöistä ovat muun muassa navigaatioelementit, kaikilla www-sivuilla toistuva grafiikka kuten logot, taustavärit ja muotoilut, www-sivujen otsikot, pudotusvalikot, linkit yhteystietoihin ja www-sivuilla olevat vaihtuvat mainokset. Sivupohjiin perustuva julkaisu mahdollistaa useiden erilaisten päätelaitteiden ja jakelukanavien huomioimisen, ja tästä syystä www-sisällönhallinta liitetäänkin usein monikanavajulkaisuun.
Tausta

Esimerkiksi Goodwin & Vidgen ovat määritelleet, että www-sisällönhallinta on syntynyt pääasiallisesti kolmen eri osa-alueen sulautumisena:
dokumenttienhallinta ja työnkulkujen hallinta,
ohjelmistokehityksen versionhallintaohjelmistot sekä
asiakkuudenhallintaohjelmistot ja verkkokauppasovellukset.
Erityisesti ohjelmistokehityksen versionhallintaohjelmistot (lähdekoodin hallinta) ovat lainanneet paljon ominaisuuksia ja piirteitään monille www-sisällönhallintajärjestelmille. Www-sisällönhallinnasta on myös sanottu, että vaikka sen perusidea on helppo ymmärtää, niin sen tutkiminen ja käytännön harjoittaminen ovat erittäin haastavaa toimintaa johtuen juuri monenlaisista rajapinnoista ja liittymistä eri liiketoiminta-alueisiin sekä erilaisiin tietojärjestelmiin.
Käytännön toteutus

Www-sisällönhallinnan prosessi kuvataan tyypillisesti eräänlaiseksi virtuaaliseksi tuotantolinjaksi, jossa sisältöä tuotetaan ja käsitellään kuten perinteisen tehdaslaitoksen tuotantolinjalla. Tämänkaltainen tiukka "putkittaminen" on kuitenkin kyseenalaistettu ajoittain joustavampien muokkausympäristöjen leviämisen myötä (esim. wikien myötä). Www-sisällönhallinnan käytännön toteutukseen liittyvätkin olennaisesti erilaiset www-sisällönhallintajärjestelmät.
Www-sisällönhallintajärjestelmä

Esimerkiksi McKeever on todennut, että "www-sisällönhallintajärjestelmä" voi tarkoittaa joissain organisaatioissa vain sekalaista kokoelmaa eritasoisia ylläpitotyökaluja. Www-sisällönhallintajärjestelmästä puhuttaessa voidaan myös viitata sekä ihmisistä ja prosesseista koostuvaan järjestelmään että käytössä olevaan tietojärjestelmään. Lisäksi käytettävästä tietojärjestelmästä voidaan käyttää monia muitakin nimityksiä, kuten julkaisujärjestelmä (erityisesti Suomessa) tai www-julkaisujärjestelmä tai lyhyesti "CMS".
Myös monet suositut kehitystyökalut (kuten Macromedia Dreamweaver, Microsoft Frontpage, Nvu) voidaan ymmärtää yhdentyyppisinä www-sisällönhallintajärjestelminä. Esimerkiksi Boikon (2005) mukaan nämä työkalut toteuttavatkin merkittävän osan keskeisistä toiminnoista joita www-sisällönhallintajärjestelmä yleensä sisältää. Keskeisiä näistä työkaluista puuttuvia ominaisuuksia ovat mm. mahdollisuudet hallita pienempiä sisältöyksiköitä kuin sivuja, monipuoliset metatietojen hallintaominaisuudet ja työnkulkujen organisointiominaisuudet.
Tyypillisesti www-sisällönhallintajärjestelmällä tarkoitetaan keskitettyä tietojärjestelmää jonka avulla organisaatio hallitsee ja kehittää verkkopalveluitaan.
Www-sisällönhallintajärjestelmä > Käyttöönoton hyödyt

Yhdenlainen lista www-sisällönhallintajärjestelmän hyödyistä liiketoiminnalle on esitetty Volvo.com -verkkopalvelun www-sisällönhallintajärjestelmästä tehdyn tapaustutkimuksen perusteella:
tehokkaammat työprosessit, ei pullonkauloja julkaisuprosessissa,
valvottavissa oleva sisältöpolitiikka,
yhtenäisyys sisällöissä parantaa brändiä ja organisaation mainetta,
parantunut "verkkoläsnäolo", koska liiketoimintayksiköt pystyvät toteuttamaan verkkohankkeitaan nopeammin ja itsenäisemmin,
parantunut sisällön yhteiskäyttö erityisesti kieliversioiden tuotannossa ja yhteisen kuvapankin kautta,
vähentyneet ylläpitokustannukset yhteisten tukipalveluiden, koulutuksen ja jatkokehityksen johdosta.
Tutkimuksessa havaittu ainut www-sisällönhallintajärjestelmän negatiivinen puoli oli uuden tietojärjestelmän joustamattomuus muutoksille.
Www-sisällönhallintajärjestelmä > Tarpeen tunnistaminen

Ehkä tyypillisin www-sisällönhallintajärjestelmän avulla ratkaistava ongelma on erillisten ylläpitohenkilöiden aiheuttama pullonkaula julkaisuprosessiin. Samalla pyritään usein siirtämään sisällön ylläpitovastuu mahdollisimman lähelle sisällöstä muutenkin vastaavaa henkilöä. Toinen yleinen ratkaistava ongelma on nykyisen verkkopalvelukokonaisuuden hajanaisuus. Ongelma taustalla voi olla esimerkiksi pelko organisaation brändin rapautumisesta tai vain halu yhtenäistää sisällöntuottajien toimintamalleja. Yhtenäisyyden lisääminen niin ulkoasun kuin sisältöjen osalta voi liittyä myös organisaation kasvun mahdollistamiseen ja parempien johtamisedellytyksien luomiseen.;  Yhtenäisen järjestelmän avulla on myös mahdollista parantaa sisältöjen löydettävyyttä ja jäljitettävyyttä, koska kaikkien osa-alueiden muutoksia valvoo yhtenäinen tietojärjestelmä.
Kokonaisvaltaisen www-sisällönhallintajärjestelmän tarpeellisuuden tunnistamisesta on löydettävissä paljon aineistoa. Esimerkiksi Nakano on esittänyt, että organisaatiot etenevät melko samankaltaisten kehitysportaiden kautta kokonaisvaltaisen www-sisällönhallintajärjestelmän hyödyntämisen asteelle.
Nakanon esittämät www-sisällönhallinnan kehittymisen portaat:
verkkopalvelun sisältöjen suora muokkaus
erillinen kehitysympäristö muutoksien testaamiseksi ennen julkaisua
erilliset muokkausalueet ylläpitoon osallistuville ryhmille tai osastoille
kokonaisvaltaisen www-sisällönhallintajärjestelmän käyttöönotto
Esimerkiksi Boiko (2005) on esittänyt laskukaavatyyppisen menetelmän tilanteeseen jossa organisaatio harkitsee www-sisällönhallintajärjestelmän hankintaa. Boikon mukaan järjestelmän hankintaan voidaan päätyä esimerkiksi seuraavissa tilanteissa (tai näiden yhdistelmissä):
sisällön määrä on huomattava (myös sisällön heterogeenisyys voi olla syy)
sisällöntuottajien määrä on huomattava
sisältöön tehtävien muutoksien määrä on huomattava
hallittavien julkaisujen määrä (myös julkaisujen monimutkaisuus, tarve personointiin jne.).
Boiko huomauttaa myös, että pelkästään suuri määrä sisältöä ei edellytä sisällönhallintajärjestelmää vaan olennaisinta on jatkuvien muutosten määrä ja muutostöihin osallistuvien sisällöntuottajien määrä.