stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bonita Pietila
Elämä

Bonita Pietila syntyi ja kasvoi Michiganin suomalaisalueella Upper Peninsulalla Gwinnissä. Hänen isovanhempansa olivat tulleet Yhdysvaltoihin siirtolaisina Teuvalta Suomesta ja hänen vanhempansa olivat ensimmäisen polven amerikansuomalaisia. Pietila ei puhu suomea.
Pietila opiskeli Michigan State Universityssa ja aloitti siellä uransa konserttipromoottorina. Sieltä hän muutti 1980-luvun puolivälissä Los Angelesiin, jossa hänestä tuli agentti. Pietila vastasi roolituksesta vuonna 1986 elokuvassa Texasin moottorisahamurhaaja 2 ja seuraavana vuonna elokuvassa Kolmannen korvapuusti. Hänen uransa lähti kunnolla nousuun, kun hän sai työtä The Tracey Ullman Show’sta vuonna 1987. Eräänä päivänä, ilmeisesti alkuvuodesta 1987, hieman ennen Simpsonien ensiesiintymistä piirtäjä Matt Groening soitti Pietilalle ja kysyi, tekisikö hän roolituksia sarjaan tulevaan piirrettyyn sketsiin. Groening selitti hahmot, ja Pietila ilmoitti tietävänsä sopivia näyttelijöitä: Yeardley Smithin, jonka hän oli nähnyt teatterinäytelmissä, ja Nancy Cartwrightin, joka oli hänen tuttunsa parin vuoden takaa. Lisäksi Pietila otti Homer Simpsonin ääneksi Dan Castellanetan ja Marge Simpsonin ääneksi Julie Kavnerin.
Pietila työskenteli Simpsoneissa 26. tuotantokauteen asti, 602 jakson verran. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2015.
Pietilan ansiosta Simpsoneissa on ollut mukana myös Suomea ja suomalaisuutta koskevia vitsejä. Jaksoissa on myös ollut viittauksia Pietilaan itseensä: 9. tuotantokauden jakson ”Valmentajan poika” lopputeksteissä hän on yksi Homerin "erottamista" työntekijöistä ja 15. tuotantokauden jakson ”Välkky ja välkympi” lopputekstien aikana vierasääni Simon Cowell pilkkaa Pietilan nimen kohdalla jakson huonoa roolitusta.
Filmografia

Casting Director:
Simpsonit (92 jaksoa, 1989–2006)
Teen Angel (1997, televisiosarja)
Notes from Underground (1995)
CBS Summer Playhouse (1 jakso, 1988)
-Tickets, Please (1988) televisiosarjan jakso
Kolmannen korvapuusti (1987, nimellä Bonnie Pietila)
Texasin moottorisahamurhat 2 (1986)
Tuottaja:
Simpsonit (1999–2015)
Casting Department:
Eläinten kapina (1999) (TV) (ääniroolitus)
Kovat kundit eivät tanssi (1987) (roolitus Los Angelesissa)
The Tracey Ullman Show (1987) (televisiosarja, ääniroolitus)
Muita töitä:
The Simpsons: Virtual Springfield (1997) (videopeli, äänivastaava)
Springfield's Most Wanted (1995) (TV) (kykykoordinaattori)
Aiheesta muualla

Bonita Pietila Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kleine–Levinin oireyhtymä

Kleine–Levinin oireyhtymä on harvinainen oireyhtymä, joka aiheuttaa liikaunisuutta, käytöshäiriöitä ja kognition muutoksia. Oireet esiintyvät jaksoittain ja alkavat yleensä murrosiässä. Jaksojen välillä potilaat ovat oireettomia. Sairauden etiologiaa ei vielä tiedetä, ja lääkehoidosta on ristiriitaista näyttöä.
Kleine–Levinin oireyhtymän oireet ovat jaksoittaisia. Ne voivat kerrallaan kestää päiviä, viikkoja tai jopa kuukausia. Näiden aikana potilaat nukkuvat usein yli 18 tuntia päivässä. Potilaat saattavat valittaa hallusinaatioista tai kärsiä psykiatrisista häiriöistä. Potilailla on havaittu hyperseksuaalisuutta, lisääntynyttä ruokalua ja käytöshäiriöitä. Usein jaksojen aikana esiintyy sekavuutta ja apatiaa.
Ranskalainen Edmé Pierre Chauvot de Beauchêne kuvasi Kleine–Levinin oireyhtymän ensimmäisenä vuonna 1786. Vuonna 1942 tutkijat esittivät, että sairaus olisi luonteeltaan infektio tai tulehduksellinen; sen on väitetty liittyvän myös narkolepsiaan. Tiedetään, että monissa tapauksissa oireyhtymän puhkeamista on edeltänyt lievä virustauti. Kleine–Levinin oireyhtymää on havaittu myös esiintyvän poikkeuksellisen yleisenä tietyissä suvuissa.
Kompleksinen ulottuvuus

Matematiikassa kompleksinen ulottuvuus tarkoittaa tavallisesti kompleksisen moniston M tai algebrallisen variston V ominaisuutta. Jos kompleksiulottuvuus on d, reaaliulottuvuus on 2d. Tällöin sileän moniston M ulottuvuus on 2d ja lähtien mistä hyvänsä singulaarisista pisteistä V on myös sileä monisto ulottuvuudeltaan 2d.
Sama pätee myös kodimensioon. Esimerkiksi sileä kompleksinen hyperpinta on n-ulotteisessa kompleksisessa projektiivisessa avaruudessa 2(n − 1)-ulotteinen monisto. Kompleksinen hypertaso ei erottele kompleksista projektiivista avaruutta kahdeksi komponentiksi, koska sen kodimensio on 2.
Kleine Emme

| Kleine Emme |
| --- | --- |
 Kleine Emmeä on maisemoitu pohjapadoin.
Alkulähde:  Emmensprung, Giswil, Obwalden
Laskupaikka:  Luzern
Maat:  Sveitsi
Pituus:  36 km
Alkulähteen korkeus:  1 500 m
Virtaama:  16 m³/s
Valuma-alue:  477 km²
Kleine Emme (suom. Pikku-Emme) on Sveitsissä virtaava joki ja Reussin sivujoki. Joen pituus on 36,5 km.
Kleine Emme virtaa Obwaldenin ja Luzernin kantoneiden alueella. Joen alkulähteen katsotaan olevan Briezer Rothorn -vuoren ja Brienzjärven koillispuolella. Kleine Emme laskee Reussiin Emmenin ja Luzernin rajalla. Joen vuotuinen keskivirtaama alajuoksulla Luzernissa on 16 m³/s. Virtaama vaihtelee kovasti, sillä suurin mitattu vuorokausivirtaama on ollut 650 m³/s (elokuu 2005) ja pienin 1,3 m³/s (lokakuu 2005).
Kleine Emme on saanut lisänimensä Kleine (suom. pikku) erotukseksi lähellä viraavasta Emmestä, jota toisinaan kutsutaan myös Grosse Emmeksi (suom. Iso-Emme).
Kihnu Virve

Kihnu Virve 2009.
Kihnu Virve eli Virve Köster (30. tammikuuta 1928 – 10. joulukuuta 2022) oli virolainen kansanlaulaja ja säveltäjä, joka oli kotoisin Kihnun saarelta. Hän oli tehnyt satoja lauluja, joiden aiheina ovat ennen kaikkea rakkaus ja meri, esimerkiksi "Mere Pidu" -nimisen laulun, jonka on esittänyt Kukerpillid-yhtye.
Köster oli vuonna 2009 Viron myydyin naisartisti, ja muutenkin hän oli yksi Viron myydyimmistä artisteista.
Hänen mukaansa on myös nimetty Kihnun ja Pärnun väliä kulkeva lautta.
Komplementti

Komplementti sanana tarkoittaa täydentävä ja tarkoittaa kohdetta, joka tekee viitatun kohteen kokonaiseksi tai täydelliseksi.
Joukko-opissa: komplementtijoukko tarkoittaa alkuperäisen joukon ulkopuolista aluetta.
Geometriassa kulma ja sen komplementtikulma muodostavat yhdessä suoran kulman.
Tietotekniikassa komplementti on tapa esittää negatiivisia lukuja.
Biologiassa komplementti on liukoisten proteiinien muodostama järjestelmä, joka tuhoaa vieraita soluja.
Taloustieteessä hyödykkeet ovat komplementteja, jos ne täydentävät toisiaan.
Kielitieteessä komplementilla tarkoitetaan määritettä.
Väriopissa värin komplementtiväri tarkoittaa samaa, kuin sen vastaväri. Yhdistettäessä värin vaikutelma häviää ja lähestytään harmaata.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Komplementti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kivikausikeskus Rira

Kivikausikeskus Rira oli Suomusjärvellä Salossa valtatien 1 varrella vuosina 2008–2009 toiminut arkeologiakeskus.
Riran perusti Suomusjärven kunta vuonna 2008 juuri ennen liitymistään Saloon vuoden 2009 alusta. Keskus perustettiin kahdella maaseudun kehityshankkeella ja se aloitti toimintansa marraskuussa 2008. Keskuksen toimitusjohtajaksi valittiin aiemmin Yli-Iin Kierikkikeskuksen johtajana kahdeksan vuotta toiminut arkeologi Leena Lehtinen, joka aloitti työnsä Suomusjärvellä helmikuussa 2009.
12. toukokuuta 2009 Salon kaupunginhallitus päätti lakkauttaa keskuksen. Keskus suljettiin 13. toukokuuta 2009 mutta näyttelyn ilmoitettiin olevan pystyssä vielä 5. kesäkuuta 2009 asti tilattuja opastuksia ja muita varauksia varten, jonka jälkeen näyttely oli tarkoitus purkaa.
"Salo sai kymmenen kunnan liitoksessan Suomen suurimman kuntaliitosrahan 17,5 miljoonaa. Vajaat kaksi miljoonaa siitä oli määrää käyttää matkailun kehittämiseen alueella. Kas kummaa, kun sitäkään rahaa ei voitu käyttää", kommentoi Leena Lehtinen keskuksen lopettamista.
Aiheesta muualla

Kivikausikeskus Rira kivikausikeskus.fi. Arkistoitu 14.5.2009. Viitattu 13.5.2009.
Suomusjärven kulttuuri Elävä kivikausi. Arcticnet. Viitattu 13.5.2009.
Suomusjärven kulttuuri Tietoa Suomen esihistoriasta. Museovirasto. Viitattu 13.5.2009.
Bodenin linnoitus

Bodenin linnoitusta. Kuvassa näkyvät pienet kuvut ovat tykkitorneja.
Bodenin linnoitus on vahvasti linnoitettu taisteluasema Bodenin kunnassa lähellä Bodenin kaupunkia Pohjois-Ruotsin Norrbottenissa. Se sijaitsee 35 km:n etäisyydellä rannikolta. Linnoituksen oli tarkoitus olla strateginen taisteluasema ja joukkojen komentopaikka. Se rakennettiin torjumaan Venäjän ja myöhemmin Neuvostoliiton luomaa sivustauhkaa, jos se olisi ryhtynyt hyökkäykseen Ruotsia vastaan Suomen alueen kautta. Linnakkeen rakentaminen aloitettiin vuonna 1900, jolloin Suomen suuriruhtinaskunta oli vielä osa Venäjää. Linnoitus valmistui kokonaisuudessaan 1916.
Enimmillään linnoitukseen oli sijoitettuna 16 000 sotilasta toisen maailmansodan aikana. Ruotsi ei osallistunut sotaan, joten linnoituskaan ei ole ollut varsinaisessa taistelukäytössä. Se pysyi käytössä ja miehitettynä aina vuoteen 1998.
Kylmän sodan vaikutukset

Linnaketta modernisoitiin toisen maailmansodan jälkeisinä vuosikymmeninä. Uusien aseiden ja sodankäynnin huomattava kehitys kylmän sodan aikana kuitenkin vähensi suuresti kiinteiden linnakkeiden merkitystä. Nykyaikaiset aseet kuten risteilyohjukset ja täsmäpommit sinetöivät Bodenin linnoituksen kohtalon niiden osoitettua tehonsa Persianlahden sodassa 1991. Mjösjöbergetin linnake oli lakkautettu jo vuonna 1979. Suurimmaksi uhkatekijäksi koetun Neuvostoliiton romahdettua 1990-luvun alussa linnoituksen alasajo kokonaisuudessaan alkoi. Viimeiset harjoitusammunnat Rödbergetin patterilla suoritettiin 31. joulukuuta 1997, ja tarkalleen vuotta myöhemmin linnoitus lakkautettiin palveltuaan 90 vuotta.
Kaikki viisi linnaketta ja kolme patteria, Leåkersberget, Norra Åberget ja Södra Slumpberget, ovat julistettu suojelukohteiksi. Kaksi linnaketta, Rödberget ja Åberget, ovat käytössä, ensin mainittuun matkailijat pääsevät tutustumaan opastetuilla kierroksilla. Yritykset voivat varata sen tiloja myös kokouskäyttöön. Vuonna 2002 arvioitiin kävijämääräksi 10 000 vuodessa.
Huhut sotasalaisuuksien ympärillä

Koska Bodenin linnoitus sijaitsi aiemmin tarkkaan eristetyllä sotilasalueella, kiersi siitä ihmisten keskuudessa monenlaisia huhuja ja muita tarinoita. Ne olivat yleensä mielikuvituksen tuotetta mutta osa niistä on myös vahvistettu. Yksi huhu kertoi, että linnakkeista olisi kyetty ampumaan aina Luulajan satamaan asti, 40 kilometrin etäisyydelle, mutta todellisuudessa tykkien kantama jäi vain alle puoleen siitä. Toinen laajalle levinnyt huhu kertoi että kaikki linnoitukseen kuuluvat erilliset linnakkeet olisivat yhteydessä toisiinsa maanalaisin tunnelein. Yksi linnoitukseen liittyvä huhu on sittemmin vahvistettu, nimittäin siellä on säilytetty Ruotsin kultavarantoa. Noin kolmannes Ruotsin 280 tonnin kultavarannosta oli sijoitettuna Degerbergetin linnakkeeseen vuodesta 1941 vuoteen 1982.
Arvioita kustannuksista

Linnakkeen kokonaiskustannukset olivat aikanaan noin 20 miljoonaa Ruotsin kruunua, eli noin 75 miljoonaa euroa vuoden 2008 tasossa, jos laskennassa käytetään kuluttajahintoihin perustuvia kertoimia. Todellisiksi kustannuksiksi on tästä huolimatta arvioitu lähes 375 miljoonaa euroa. Riippumatta kustannusten todellisesta määrästä, linnoitusta on pidetty mahtailevana ja suuruudenhulluna, sitä on myös kutsuttu edeltävän vuosisadan JAS -projektiksi. Tästä huolimatta jotkut ovat sitä mieltä että linnoitus piti Ruotsin erossa kahdesta maailmansodasta. Sen olemassaolo oli kuitenkin huomattava psykologinen tekijä ihmisten mielissä sodan varjossa.
| Linnakkeet ja patterit 1928> Linnake | Linnakkeet ja patterit 1928> Tykit | Linnakkeet ja patterit 1928> Tykkimiehiä | Linnakkeet ja patterit 1928> Jalkaväkeä |
| --- | --- | --- | --- |
| Degerbergetin linnake | 4×12 cm kan. m/99 4×8 cm kan m/94-04 8×6 cm kan m/95 | 251 | 161 |
| Mjösjöbergetin linnake | 4×15 cm haup. m/06 4×8 cm kan m/94-04 8×6 cm kan m/07 | 233 | 161 |
| Gammelängsbergetin linnake | 4×12 cm kan m/99 4×8 cm kan m/94-04 8×6 cm kan m/07 | 255 | 161 |
| Södra Åbergetin linnake | 4×12 cm kan m/99 4×8 cm kan m/94-04 4×6 cm kan m/07 | 242 | 161 |
| Rödbergetin linnake | 4×15 cm haup m/06 4×8 cm kan m/94-04 8×6 cm kan m/07 | 250 | 161 |
| Leåkersbergetin patteri | 10×8 cm kan m/94 | 66 | 161 |
| Norra Åbergetin patteri | 4×8 cm kan m/94 | 27 | 0 |
| Södra Slumpbergetin patteri | 4×? | ? | ? |
| Svedjebergetin patteri | 4×8 cm kan m/94 | 25 | 0 |
Kuvia

Kranaatinheittimen asema
Tykkitorneja
Miehistön makuusali linnakkeessa
Kevin Volans

Kevin Volans (s. 26. heinäkuuta 1949, Pietermaritzburg) on eteläafrikkalainen säveltäjä, joka asuu tällä hetkellämilloin? Dublinissa.
Volans valmistui vuonna 1972 Witwatersrandin yliopistosta (Johannesburg) ja jatkoi opintojaan vielä Aberdeenin yliopistossa. Vuosina 1973-1981 hän asui Kölnissä, jossa häntä opetti Karlheinz Stockhausen. Volans asuu nykyään Dublinissa ja hänellä on Irlannin kansalaisuus.
Volans on kirjoittanut useita sävellyksiä Kronos-kvartetille. Niiden lisäksi hän on säveltänyt muun muassa oopperan The Man with Footsoles of Wind, joka ensiesitettiin Lontoossa 1993, sekä konsertot pianolle ja sellolle.
Aiheesta muualla

Kevinvolans.com (englanniksi)
Britannian Grand Prix 2024

|  Britannian Grand Prix 2024  |
| --- | --- |
 12. osakilpailu 24 osakilpailusta kaudella 2024. 

Päivämäärä:  7. heinäkuuta 2024
Rata:  Silverstone Circuit
Sijainti:  Buckinghamshire ja Northamptonshire, Yhdistynyt kuningaskunta
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,891 km
Kilpailun pituus:  52 kierrosta, 306,198 km
Sää:   Epävakaa
Paalupaikka
Kuljettaja:   George Russell   (Mercedes)
Paaluaika:  1.25,819
Palkintokoroke
Voittaja:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Toinen:   Max Verstappen   (Red Bull Racing-Honda RBPT)
Kolmas:   Lando Norris   (McLaren-Mercedes)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Carlos Sainz   (Ferrari)
Kierrosaika:  1.28,293 (kierroksella 52)
Britannian Grand Prix 2024 (virallisesti Formula 1 Qatar Airways British Grand Prix 2024) oli Formula 1 -kauden 2024 12. osakilpailu, joka ajettiin 7. heinäkuuta Silverstonen moottoriradalla Englannissa Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Vapaat harjoitukset

McLarenin Lando Norris oli ensimmäisten vapaiden harjoitusten nopein ennen Aston Martinin Lance Strollia ja McLarenin Oscar Piastria.
Norris oli myös toisten vapaiden harjoitusten nopein, Piastri toinen ja Red Bullin Sergio Pérez kolmas.
Kolmansien vapaiden harjoitusten nopein oli Mercedeksen George Russell ennen tallikaveriaan Lewis Hamiltonia ja Norris oli kolmas.
Aika-ajot

Russell ajoi paalupaikalle, Hamilton oli toinen ja Norris kolmas.
Kilpailu

Hamilton ajoi kilpailun voittoon, Red Bullin Max Verstappen oli toinen ja Norris kolmas.
Kaya Peker

| Kaya Peker |
| --- | --- |
 Peker vuonna 2012.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kaya Peker
Syntynyt: 2. elokuuta 1980 (ikä 44) Ankara, Turkki
Kansalaisuus:   Turkki
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  207 cm
Maajoukkueet
:   Turkki
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Turkki.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Turkki.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Turkki.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Maa:   Turkki> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Turkki 2001 |  |  |
Kaya Peker (s. 2. elokuuta 1980 Ankara) on turkkilainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Peker edusti Turkin maajoukkuetta kaksissa MM- ja neljissä EM-kilpailuissa saavuttaen EM-hopeaa vuonna 2001. Seuratasolla hän voitti kuusi Turkin mestaruutta, kuusi Turkin cup-mestaruutta ja yhden Espanjan supercup-mestaruuden.
Elämä ja urheilu-ura

Peker edusti Turkin miesten maajoukkuetta vuosien 2002 ja 2006 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2001, 2003, 2005 ja 2007 EM-kilpailuissa. Turkin koti-EM-kilpailuista 2001 maa saavutti hopeaa.
Seurajoukkuetasolla Peker pelasi pääosin turkkilaisjoukkueissa. Hän pelasi myös yhden kauden Espanjan pääsarjassa. Peker voitti Turkin mestaruuden vuosina 2002, 2003, 2004, 2005, 2009 ja 2011, Turkin cup-mestaruuden vuosina 2001, 2002, 2006, 2009, 2011 ja 2013 sekä Espanjan supercup-mestaruuden vuonna 2006.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaya Peker Wikimedia Commonsissa
Turkin joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2001
4 Tunçeri ·
5 Türkoğlu ·
6 Türkcan ·
7 Ene ·
8 Pars ·
9 Erdenay ·
10 Kutluay ·
11 Peker ·
12 Beşok ·
13 Okur ·
14 Yıldırım ·
15 Onan ·
Valmentaja Örs
Kayako Saeki

Kayako Saeki (Takako Fuji) on Takashi Shimizun Kauna-elokuvassa esiintyvä hahmo ja antagonisti, jonka ympärillä kaikki kolme elokuvaa pyörivät.
Ulkomuoto

Kayakolla on tummat ja tuuheat hiukset, jotka usein roikkuvat hänen kasvojensa edessä. Hänellä on laajentuneiden silmiensä alla luonnottoman tummat silmänaluset. Kayako pitää narisevaa, kurkusta tulevaa ääntä, jota hän piti yrittäessään niska murtuneena hengittää. (Toshio taas matkii kissansa voimakasta mau’untaa.) Kayako pystyy Toshion tapaan kävelemään, mutta raahautuu yleensä eteenpäin käsiensä avulla.
Tarina

Kayako, hänen miehensä Takeo, poikansa Toshio ja lemmikkikissa Mar elivät talossa onnellisina, kunnes Takeo eräänä päivänä luki vaimonsa päiväkirjaa ja sai selville hänen rakastuneen toiseen mieheen. Mies mursi Kayakon niskan tämän yrittäessä paeta alas portaita ja hukutti sitten Toshion ja Mar-kissan samaan kylpyammeeseen. Sitten hän kääri vaimonsa ruumiin muoviin, vei sen ullakolle ja hirttäytyi. Kayako ja Toshio (mahdollisesti myös Takeo) jäivät vihan ja kaunan vallassa kummittelemaan taloon.
Banque de France

| Banque de France |
| --- | --- |
 Hôtel de Toulouse, Banque de Francen päärakennus Pariisissa.
Perustettu:  18. tammikuuta 1800
Perustaja:  Napoleon Bonaparte
Tyyppi:  Keskuspankki
Päämaja:  Hôtel de Toulouse, Pariisi
Pääjohtaja:  François Villeroy de Galhau
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Banque de France (ransk. Ranskan pankki) on Ranskan keskuspankki. Se on ollut Euroopan keskuspankkijärjestelmän  ja eurojärjestelmän osa niiden perustamisesta asti. Banque de France perustettiin 18. tammikuuta 1800 Ranskan ensimmäisen konsulin Napoleon Bonaparten myötävaikutuksella ja kansallistettiin vuonna 1945. Nykyinen Banque de Francen pääjohtaja on François Villeroy de Galhau, joka astui virkaansa 1. marraskuuta 2015.
Tehtävät

Banque de Francella on kolme aluetta, joihin se jakaa tehtävänsä: rahapolitiikka, rahoitusvakaustehtävät ja talouspalvelut. Rahapoliittiset tehtävät liittyvät pitkälti Euroopan keskuspankin määräysten täytäntöönpanoon Ranskassa sekä Ranskan talouden tarkkailuun. Se muun muassa uudelleenrahoittaa ranskalaisia pankkeja ja ostaa velkakirjoja osana Euroopan keskuspankin osto-ohjelmaa. Banque de France laskee liikkeelle ranskalaiset eurosetelit ja on suurin euroseteleiden liikkeellelaskija. Se myös ylläpitää kullasta ja ulkomaisesta valuutasta koostuvaa valuuttavarantoa. Banque de Francen kultavarannot olivat vuonna 2017 suurudeltaan 84,7 miljardia euroa eli 2 436 tonnia, mikä teki siitä maailman neljänneksi suurimman kultavarannon. Kokonaisuudessaan valuuttavaranto oli tuolloin suurudeltaan 133 miljardia euroa.
Banque de Francen alainen Autorité de contrôle prudentiel et de résolution -viranomainen valvoo ranskalaisia pankkeja ja muita rahoituslaitoksia. Vuonna 2017 se suoritti 185 omaa tarkastustehtävää ja 48 tarkastustehtävää Euroopan keskuspankin puolesta osana yhteistä valvontamekanismia. Valvottavana oli vuonna 2017 yli seitsemänsataa hyväksyttyä pankkia ja saman verran muita rahoituslaitoksia. Lisäksi Banque de France huolehtii maksuvälinejärjestelmän vakaudesta ja toimii yhteistyössä Haut Conseil de stabilité financièren kanssa muissa talouden vakauteen liittyvissä tehtävissä.
Muita talouteen liittyviä tehtäviä Banque de Francella on muun muassa kuluttajasuojan valvontaan liittyvissä asioissa. Banque de France on tilastoviranomainen talouteen liittyvissä asioissa. Ranskan valtion tili on Banque de Francessa.
Organisaatio

Pääjohtaja johtaa Banque de Francen tehtävien toimeenpanoa. Hän on puheenjohtaja yleisneuvostossa ja johtokunnassa. Lisäksi Banque de Francella on kaksi varapääjohtajaa. Ranskan hallitus nimittää pääjohtajan ja varapääjohtajat kuuden vuoden kaudeksi, joka on uusittavissa kerran. Pääjohtajan ja varapääjohtajan lisäksi johtokuntaan kuuluu Banque de Francen osastojen johtajia.
Banque de Francen korkein päättävä elin on yleisneuvosto. Yleisneuvosto päättää pankin tehtävistä siltä osin, kuin se ei kuulu Euroopan keskuspankkijärjestelmän toimivaltaan, sekä henkilöstöstä ja budjetista. Yleisneuvostoon kuuluvat pankin pääjohtaja ja kaksi varapääjohtajaa, kaksi kummankin Ranskan parlamentin kamarin puhemiehen nimittämää edustajaa, kaksi Ranskan hallituksen nimittämää edustajaa, yksi pankin työntekijöiden edustaja ja pankkivalvonnasta vastaavan Autorité de contrôle prudentiel et de résolution -viranomaisen varapuheenjohtaja. Viimeiseksi mainittua lukuun ottamatta jäsenten kausi on kuusi vuotta.
Banque de Franceen kuuluu 96 paikallista haarakonttoria, 21 talouskeskusta ja 6 kotitalouksien velkaneuvontakeskusta. Näistä 52 käsittelee käteistä. Lisäksi Banque de Francella on 74 asiakaspalvelupistettä kaupungeissa, joissa sillä ei ole pysyvää haarakonttoria.
Historia

Perustamista ehdotti joukko pankkiireja, joita tuki voimakkaasti Ranskan ensimmäinen konsuli Napoleon Bonaparte, josta tuli myöhemmin Ranskan keisari. Napoleon halusi luoda vakautta Ranskan suuren vallankumouksen jälkeen vallinneisiin oloihin. Banque de France perustettiin virallisesti 18. tammikuuta 1800. Se oli alkujaan yksityisomisteinen, koska Napoleon uskoi yksityisen omistuksen parantavan luottamusta pankkiin. Se sai vuonna 1803 yksityisoikeuden seteleiden liikkeellelaskemiseen, mikä nosti sen keskuspankin asemaan. Kun pankin omistajat olivat suunnitelleet lainanmyöntämisen rajoittamista Ranskan valtiolle, Napoleon reagoi tähän ottamalla korkeimman päätösvallan pankin toimielimissä omistajilta hallituksen nimittämille edustajille vuonna 1806.
Valtiovalta uudisti pankin hallintoa jälleen vuonna 1936. Suunnitelmissa oli tuolloin kansallistaa Banque de France, mutta se jäi kesken toisen maailmansodan vuoksi. Pankki kansallistettiin lopulta vuonna 1945.
Euro otettiin käyttöön vuoden 1999 ensimmäisenä päivänä. Euro korvasi Ranskan frangin virallisena valuuttana. Euron ja Ranskan frangin suhde oli 6,55957. Valtaosa rahapoliittisesta päätöksenteosta siirtyi Banque de Francelta Euroopan keskuspankille. Jean-Claude Trichet, järjestyksessä toinen Euroopan keskuspankin pääjohtaja oli ollut Banque de Francen pääjohtaja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivustot (ranskaksi)(englanniksi)
Banque de Francen nykyinen pääjohtaja François Villeroy de Galhau.
Brittiläinen alkoholikulttuuri

Brittiläinen alkoholikulttuuri liittyy osaltaan pohjoisen Euroopan maiden alkoholikulttuuriin, joka on ollut sallivaa humalahakuista juomista kohtaan. Alkoholinkäyttö on yhteydessä väkivaltaan ja muihin yhteiskunnallisiin ongelmiin. Vuonna 2007 tilastojen mukaan 500 ihmistä päivässä joutui sairaalaan liiallisen juomisen vuoksi. Kampanjoissa on toivottu juomatapojen muuttumista ”mannermaisempaan” suuntaan.
Pubit

Pub (lyhenne englannin kielen sanoista public house) on brittiläinen ravintola, jossa myydään ennen kaikkea olutta. Nykyään pubeiksi itseään kutsuvia paikkoja löytää ympäri maailman.
Britanniassa on noin 60 000 pubia. Monissa Britannian pikkukylissä pub on paikallisen yhteisön tärkein kokoontumispaikka kirkon ohella.
Aiheesta muualla

STT–DPA: Britannia ja Kreikka yrittävät hillitä humalaisia brittituristeja (Arkistoitu – Internet Archive) Helsingin Sanomat 15.7.2009.
Näin örveltää brittien yläluokka – katso kuvat MTV3.fi 16.6.2009.
Englantilainen pub sisältä.