stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hakaniemi
Historia > Merenlahden täyttö

Vuonna 1651 rakennettiin ensimmäiset sillat Töölönlahden poikki Vironniemeltä (Kruununhaasta) Vanhaankaupunkiin johtavaa tietä varten. Kun sillat vuonna 1832 jälleen uusittiin, nimettiin lahdessa olevat saaret Iso ja Pikku Siltasaareksi.  Siltavuorelta Isoon Siltasaareen johtavaa siltaa kutsuttiin Pitkäksisillaksi ja Pikkusiltasaaren yli johtavaa siltaa Pikkusillaksi.
Vuonna 1886 alettiin täyttää nykyisen torin kohdalla ollutta meren salmea, joka erotti Siltasaaren sen pohjois- ja itäpuolisesta manneralueesta, johon myös siihenastinen Hakaniemi kuului. Täyttämisessä käytettiin Sörnäisten satamasta saatua ruoppausmassaa. Täyttömaan mereen valumisen estämiseksi rakennettiin lahden poikki pato maasta, kivistä ja kuusenrungoista. Pian täytön alettua pato antoi periksi. Koska ruoppausmassaa oli runsaasti saatavilla, päätettiin rakentaa uusi pato kauemmaksi lahdelle. Vuonna 1891 Pikkusilta oli yhä jäljellä, mutta se oli jäänyt kuivalle maalle. Torialue kuivui hitaasti ja alueen yli täytyi kulkea pitkospuita pitkin. Lahden täyttö kesti kokonaisuudessaan 11 vuotta, ja torikauppiaat aloittivat myynnin alueella vuoden 1897 lopulla.
Historia > Työväen koti

1800-luvulle asti Hakaniemi oli vain rauhallinen laidunmaa eli haka. Kaupunki alkoi säädellä rakentamista Pitkänsillan pohjoispuolella 1820-luvulta lähtien. Vuonna 1846 valmistui alueen jakaminen huvila- ja teollisuustonteiksi, jotka kaupunki antoi vuokralle pitkäaikaisin sopimuksin. Kauempana olevat maat jaettiin viljelys- ja laidunmaiksi. Vuosisadan lopulla Helsinki alkoi kuitenkin teollistua voimakkaasti ja Sörnäisten alueelle ilmestyi tehtaita.  Samaan aikaan keskustan nousevat vuokrat ajoivat työväen ulos, ja Pitkänsillan toisella puolella sijaitsevasta Hakaniemestä tuli pian suosittu asuinalue.
Vuonna 1853 Hakaniemeen perustettiin Ramstedt & Smithin konepaja, Helsingin ensimmäinen höyryvoimaa käyttänyt tuotantolaitos. Se kuitenkin siirtyi pian Fiskarsin ja vuonna 1871 kauppias Johan Daniel Stenbergin omistukseen. Stenbergin konepajalla valmistettiin muun muassa junanvaunuja, pumppuja, laivoja. Stenberg hallitsi Hakaniemen teollista maisemaa yli sadan vuoden ajan, kunnes vuonna 1975 Wärtsilä osti Oy John Stenberg Ab:n.
Teollistumisen myötä Hakaniemestä kehittyi 1900-luvun alussa työväestön poliittisen toiminnan keskus, ja siitä tuli ammattiliittojen pesäpaikka. Pitkästäsillasta tuli symboli keskustan porvariston ja pohjoisen työväen luokkaerosta. Hakaniementorilla järjestettiin monta mielenosoitusta. Vuonna 1906 Viaporin kapinan aikana siellä tapahtui niin sanottu Hakaniemen mellakka, jota on pidetty Suomen ensimmäisenä punaisten ja valkoisten kaartien yhteenottona. Suomen sisällissodan alkamishetkenä pidetään sitä, kun illalla 26. tammikuuta 1918 Helsingin työväentalon torniin nostettiin punainen lyhty vallankumouksen merkiksi. Vuonna 1965 valmistunutta Metallitaloa on kutsuttu yhdeksi ammattiliittojen mahdin symboleista.
Historia > Myöhemmät vaiheet

1920-luvulla alueen teollisuutta alettiin pitää kaupunkikuvallisesti sopimattomana, ja Siltasaaren alue muodostui yhä enemmän liikekeskustan jatkeeksi. Vuonna 1925 Hakaniemestä tuli joukkoliikenteen solmukohta, kun alue alkoi toimia päätepysäkkinä linja-autoliikenteessä. 1930-luvun alussa raitiovaunulinjoista jopa puolet kulki Hakaniemen kautta. Sörnäisten satamaradan eteläistä pistoraidetta pitkin Hakaniementorille kuljetettiin polttopuuta, jolla alueen talot lämmitettiin. Vuonna 1963 Hakaniementorille valmistui linja-autoterminaali.
Sotien jälkeen puiset talot korvattiin monikerroksisilla tiili- ja kivitaloilla, ja yhä useammat yritykset ja valtion laitokset muuttivat alueelle. Useat uudisrakennukset modernisoivat aluetta ja hävittivät jugendtaloja, pieniä puoteja ja elokuvateattereita. 40 000 asukkaan väkiluku kääntyi hiljalleen laskuun.lähde? Asukaskadon pysäyttämiseksi Hakaniemen viereen rakennettiin Merihaka, Itä-Pasilan tyyppinen ”betonilähiö”. Asukaskato kuitenkin jatkui, ja 1980-luvun taitteessa koko Kalliossa oli asukkaita enää 20 000.
Hankkeet

Elokuussa 2016 päätettiin toteuttaa Kruunusillat-hanke, joka sisältää kymmenen kilometrin mittaisen raitiotieyhteyden ja kolme uutta siltaa Helsingin keskustan, Hakaniemen ja Yliskylän välille. Laajasalosta Hakaniemeen rakennetaan väliaikainen päätepysäkki, ja raitioliikenteen on tarkoitus alkaa vuonna 2027.
Hakaniemenrantaan, Merihakaan ja Sörnäisten rantatien ympäristöön on suunnitteilla paljon uusia rakennuksia; esimerkiksi norjalainen Arthur Buchardt haluaisi rakentaa rantaan uuden hotellin. Huonokuntoinen Hakaniemen silta purettiin, ja sen tilalle avattiin uusi Hakaniemensilta vuonna 2024.
Hakaniemen metroaseman yhteyteen suunnitellaan rautatieasemaa osana pisararataa. Kauppahallin alle rakennettiin uusi huoltopiha, ja torin alle suunnitellaan myös pysäköintihallia.
Kuvia

Hakaniemen metroasema avattiin vuonna 1982.
Hakaniemen kauppahalli
Hakaniementori
Arenan talo
Ympyrätalo
Johannes Haapasalon Nyrkkeilijät-patsas.
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta Hakaniemi Wikisitaateissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hakaniemi Wikimedia Commonsissa
| n k Helsingin kaupunginosat  ja niiden osa-alueet suurpiireittäin |
| --- | --- | --- |
| Eteläinensuurpiiri |  1. Kruununhaka  2. Kluuvi  3. Kaartinkaupunki  4. Kamppi  5. Punavuori  6. Eira  7. Ullanlinna  8. Katajanokka  9. Kaivopuisto  13. Etu-Töölö  14. Taka-Töölö  20. Länsisatama Hernesaari  Jätkäsaari  Lapinlahti  Ruoholahti  31. Lauttasaari Koivusaari  Kotkavuori  Myllykallio  Vattuniemi  52. Suomenlinna  |  |
| Läntinensuurpiiri |  15. Meilahti  16. Ruskeasuo Pikku Huopalahti  Vanha Ruskeasuo  18. Laakso  29. Haaga Etelä-Haaga  Kivihaka  Lassila  Pohjois-Haaga  30. Munkkiniemi Kuusisaari  Lehtisaari  Munkkivuori  Niemenmäki  Talinranta  Vanha Munkkiniemi  32. Konala  33. Kaarela Hakuninmaa  Honkasuo  Kannelmäki  Kuninkaantammi  Malminkartano  Maununneva  46. Pitäjänmäki Marttila  Pajamäki  Pitäjänmäen yritysalue  Reimarla  Tali  |  |
| Keskinensuurpiiri |  10. Sörnäinen Hanasaari  Kalasatama  Sompasaari  Vilhonvuori  11. Kallio Linjat  Siltasaari  Torkkelinmäki  12. Alppiharju Alppila  Harju  17. Pasila Itä-Pasila  Keski-Pasila  Länsi-Pasila  Pohjois-Pasila  21. Hermanni Hermanninmäki  Hermanninranta  Kyläsaari  22. Vallila  23. Toukola Arabianranta  Toukola  24. Kumpula  25. Käpylä  26. Koskela  27. Vanhakaupunki  |  |
| Pohjoinensuurpiiri |  28. Oulunkylä Maunula  Maunulanpuisto  Metsälä  Patola  Pirkkola  Veräjälaakso  Veräjämäki  34. Pakila Itä-Pakila  Länsi-Pakila  35. Tuomarinkylä Haltiala  Paloheinä  Torpparinmäki  Tuomarinkartano  |  |
| Koillinensuurpiiri |  36. Viikki Latokartano  Viikinmäki  Viikinranta  Viikin tiedepuisto  37. Pukinmäki  38. Malmi Ala-Malmi  Malmin lentokenttä  Pihlajamäki  Pihlajisto  Tattariharju  Ylä-Malmi  39. Tapaninkylä Tapanila  Tapaninvainio  40. Suutarila Siltamäki  Tapulikaupunki  Töyrynummi  41. Suurmetsä Alppikylä  Heikinlaakso  Jakomäki  Puistola  Tattarisuo  |  |
| Kaakkoinensuurpiiri |  19. Mustikkamaa-Korkeasaari  42. Kulosaari  43. Herttoniemi Herttoniemenranta  Herttoniemen yritysalue  Länsi-Herttoniemi  Roihuvuori  44. Tammisalo  48. Vartiosaari  49. Laajasalo Hevossalmi  Jollas  Kruunuvuorenranta  Tullisaari  Yliskylä  50. Villinki  51. Santahamina  53. Ulkosaaret Itäsaaret  Länsisaaret  Aluemeri  |  |
| Itäinensuurpiiri |  45. Vartiokylä Itäkeskus  Marjaniemi  Myllypuro  Puotila  Puotinharju  Roihupelto  Vartioharju  47. Mellunkylä Kontula  Kivikko  Kurkimäki  Mellunmäki  Vesala  54. Vuosaari Aurinkolahti  Kallahti  Keski-Vuosaari  Meri-Rastila  Mustavuori  Niinisaari  Nordsjön kartano  Rastila  Uutela  |  |
| Östersundominsuurpiiri |  55. Östersundom  56. Salmenkallio  57. Talosaari  58. Karhusaari  59. Ultuna Landbo  Puroniitty  |  |
Helsingin alueellinen jako
Ilmakuva Hakaniemestä kesällä 2023.
Siltasaarenkatu on vilkas liikenneväylä: metroaseman läheisyydessä on useita bussi- ja raitiovaunupysäkkejä. Hakaniemi on myös useiden Vantaan seutulinjojen päätepiste.
Näkymä Siltasaareen Kruununhaan suunnasta vuodelta 1908. Etualalla John Stenbergin konepaja ja kuvan keskellä työväentalon torni.
Liikennettä kauppahallin edustalla vuonna 1966.
Hanhisuon rautatieasema

Hanhisuon rautatieasema (lyh. Hns) oli laiturivaihdetasoinen liikennepaikka Urjalassa noin 23 km Toijalasta, Toijalan ja Turun välisellä rataosalla. Siellä on ollut Hanhisuo Oy:n polttoturve- ja turvepehkutehdas. Liikennepaikka sijaitsi Urjalan kunnassa Hanhisuon kulmakunnalla.
Vuonna 1931 avattu Hanhisuon pysäkki sijoitettiin alkujaan tiettömän taipaleen taakse. Hanhisuolta nostettiin turvetta, joka kuljetettiin asemalle kapearaiteista turverataa pitkin. Radalla oli koekäytössä veturi, mutta pääosa kuljetuksista hoidettiin hevosvetoisesti. Turverata poistettiin käytöstä 1960-luvulla. Turvetehtaan toiminta-aikana liikennepaikka korotettiin pysäkiksi, mutta vuonna 1940 se alennettiin laiturivaihteeksi ja vuonna 1967 miehittämättömäksi seisakevaihteeksi. Tavaraliikenne lopetettiin vuonna 1976 ja henkilöliikenne vuonna 1983. Liikennepaikka lakkautettiin vuonna 1984 ja asemarakennus purettiin vuonna 1987.
Mary Hannikainen

Mary Hannikainen 1930-luvun alussa.
Mary vuonna 1926
Mary Helena (Helene) Hannikainen (o.s. Spennert, 12. tammikuuta 1901 Helsinki – 7. helmikuuta 1974 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen laulaja ja näyttelijä, joka esiintyi operettirooleissa ja subrettiosissa. Hänen äänialansa oli sopraano. Hän opiskeli laulua Suomessa opettajinaan Alma Fohström, Maikki Järnefelt, Heikki Klemetti ja Hanna Granfelt. Ulkomailta hän haki oppia Berliinistä 1921–1924, Pariisista 1924–1926, Budapestista ja Tukholmasta. Berliinissä häntä opettivat Julie Trebicz ja rouva Demerow, Pariisissa Delaqarriere ja W. Bernardi sekä Tukholmassa Britta von Vegesack ja Aslaug Due-Møller.
Laulu-uransa aikana Hannikainen oli kiinnitettynä Berliinissä Deutsches Theateriin 1921–1923 ja Grosses Schauspielhausiin, Helsingissä Ruotsalaiseen teatteriin 1924–1928, Kansallisteatteriin 1928–1932 ja 1934–1941 ja Suomalaiseen oopperaan 1932–1934 sekä Tukholmassa Oscarsteaterniin 1952–1953. Tukholmassa hän esiintyi usein muutenkin vuosina 1932–1957 ja vieraili primadonnaosissa Göteborgissa, Malmössä ja Tallinnassa. Konserttien solistina hän esiintyi 1940-luvulla Helsingissä, Tukholmassa, Oslossa, Berliinissä, Pariisissa, Zürichissä ja Lontoossa. Hannikainen lauloi pääroolin Franz Lehárin Iloisessa leskessä yli 400 kertaa ja Ralph Benatzkyn Valkoisessa hevosessa noin 300 kertaa. Muita operettien päärooleja hän esitti Emmerich Kálmánin Sirkusprinsessassa, Kálmánin Mustalaisruhtinattaressa ja Paul Abrahamin Havaijin kukassa. Hänen oopperaosiaan olivat muun muassa Giuseppe Verdin La Traviatan Violetta, Charles Gounod'n Faustin Margareta, Johann Christoph Pepuschin Kerjäläisoopperan Polly ja Leevi Madetojan Pohjalaisten Liisa.
Mary Hannikainen oli naimisissa vuodesta 1927 viulisti Arvo Hannikaisen kanssa tämän kuolemaan, vuoteen 1942 asti, ja vuodesta 1952 johtaja Axel Wilhelm Kallenbergin kanssa. Hannikainen asui Tukholmassa vuodesta 1952 lähtien.
Marie Hamsun

| Marie Hamsun |
| --- | --- |
 Knut ja Marie Hamsum, 1909.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. marraskuuta 1881 Elverum, Hedmark, Norja
Kuollut: 4. elokuuta 1969 (87 vuotta) Nørholm i Landvik, Aust-Agder, Norja
Kansalaisuus:  norjalainen
Ammatti:  kirjailija
Puoliso:  Knut Hamsun
Kirjailija
Äidinkieli: norja
Tuotannon kieli: norja
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Marie Hamsun (19. marraskuuta 1881 Elverum, Hedmark, Norja – 4. elokuuta 1969 Nørholm i Landvik, Aust-Agder, Norja) oli norjalainen kirjailija ja näyttelijä. Hänen puolisonsa oli kirjailija Knut Hamsun.
Hamsun julkaisi kaksi runokokoelmaa ja useita lastenkirjoja. Viisiosainen Bygdebarn-sarja (1924–1957) seuraa neljän sisaruksen, kahden pojan ja kahden tytön, elämää ympäristössä, joka muistuttaa kirjailijan lapsuuden kotiseutua Strandbygdaa Elverumissa. Kaksi ensimmäistä ovat episodimaisia kuvauksia maatilan elämästä ja leikeistä. Kirjat on käännetty useille kielille, ja hän sai viimeisestä kirjasta Norja kulttuuriministeriön lasten- ja nuortenkirjapalkinnon. Elämästään Knut Hamsunin kanssa hän kirjoitti kaksi muistelmakirjaa skrev hon två erinringsböcker: Sateenkaari (Regnbuen, 1953) ja Kultasateen alla (Under gullregnen,1959).
Marie ja Knut Hamsunilla oli neljä lasta Tore, Arild, Cecilia ja Ellinor.
Suomennetut teokset

Tunturilaakson lapset: kotona ja karjamajalla, (Bygdebarn heime og på saetra) suom. Leena Karro. WSOY, 1943. - WSOY, 1976 - (Nuorten toivekirjasto ; 32.). ISBN 951-0-07325-3.
Tunturilaakson lapset talvipuuhissa (Bygdebørn om vinteren), suom. Leena Karro. WSOY, 1947.
Sateenkaari: kirja Knut Hamsunista ja minusta (Regnbuen), suom. Lauri Hirvensalo; runot suom. Mikko Kilpi. WSOY, 1954.
Kultasateen alla (Under gullregnen), suom. Inkeri Lattu. WSOY, 1960.
Palkinnot ja tunnustukset

Norjan kulttuuriministeriön lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkintojen kirjallisuuspalkinto 1957
Hallinto-oikeus

Oikeuden vaaka
Oikeusjärjestys
Julkisoikeus
Valtiosääntöoikeus
Hallinto-oikeus
Finanssioikeus
Rikosoikeus
Prosessioikeus
Eurooppaoikeus
Kansainvälinen oikeus
Yksityisoikeus
Henkilöoikeus
Varallisuusoikeus
Perhe- ja jäämistöoikeus
Työoikeus
Kauppaoikeus
Ympäristöoikeus
Urheiluoikeus
Lääkintä- ja bio-oikeus
Kansainvälinen yksityisoikeus
Oikeuden yleistieteet
Oikeusteoria
Oikeushistoria
Oikeussosiologia
Oikeustaloustiede
Oikeuden ja sukupuolen tutkimus
Oikeusinformatiikka
Hallinto-oikeus (ruots. förvaltningsrätt) tarkoittaa sekä oikeudenalaa että oikeustieteen tutkimusaluetta. Oikeudenalana hallinto-oikeus kuuluu oikeusjärjestyksen julkisoikeudelliseen osaan. Hallinto-oikeustiede puolestaan tutkii ja jäsentää kansallisia ja eurooppalaisia oikeusnormeja, oikeusperiaatteita ja oikeussuhteita.
Sana hallinto-oikeus tarkoittaa Suomessa myös hallintolainkäytön eli hallintoprosessin ensimmäistä tuomioistuinastetta (esimerkiksi Helsingin hallinto-oikeus). Vastaavasti Ruotsissa förvaltningsrätt on oikeudenalamerkityksen lisäksi myös hallintolainkäytön ensimmäinen tuomioistuinaste. Sanalla hallintotuomioistuin (förvaltningsdomstol) on laajempi merkitys, joka käsittää kaikki hallintolainkäytön tuomioistuimet ja oikeusasteet. Silti Suomessa myös (alueellisten) hallinto-oikeuksien ruotsinkielinen nimike on förvaltningsdomstol, ei förvaltningsrätt. Oikeudenalajaottelussa hallinto-oikeuksien ja muiden hallintotuomioistuinten toimivallassa olevat asiat voivat kuulua paitsi hallinto-oikeuteen, myös esimerkiksi vero-oikeuteen, sosiaalioikeuteen, terveysoikeuteen, ympäristöoikeuteen, luonnonvaraoikeuteen, kaavoitus- ja rakentamisoikeuteen, elinkeino-oikeuteen, ulkomaalaisoikeuteen, kilpailuoikeuteen tai immateriaalioikeuteen.
Hallinto-oikeuden luonteesta

Hallinto-oikeuden keskeisenä sisältönä ovat oikeusnormit, jotka sääntelevät julkishallintoa: sen tehtäviä, toimintaa, rakennetta ja asemaa. Julkisoikeudellisia oikeusnormeja luonnehtivat lakisidonnaisuus ja yksipuolisuus, oikeussuhteiden osapuolet ovat eriarvoisia, ja valta-asetelma on valtiokeskeinen.
Hallinto-oikeus voidaan jakaa osiin seuraavasti. Yleishallinto-oikeus käsittää säännökset, jotka koskevat hallintotoiminnan eri muotoja sekä julkisia viranomaisia. Esimerkiksi Suomessa keskeisimmät säännökset sisältyvät muun muassa perustuslakiin ja hallintolakiin. Lisäksi voidaan erottaa kunnallisoikeus ja virkamiesoikeus, joiden normistot ovat kohtalaisen eriytyneitä. Eurooppalainen hallinto-oikeus käsittää Euroopan unionista ja Euroopan neuvostosta juontuvan lainsäädännön ja oikeudenkäytön. Kansainvälinen hallinto-oikeus käsittää hallintoelinten kansainväliset yhteydet.
Suomen hallinto-oikeus

Suomessa hallinto-oikeus jakautuu muun muassa kunnallisoikeuteen ja valtion hallinto-oikeuteen. Valtion hallinnosta hallinto-oikeuteen kuuluvat valtioneuvoston (VN) yleisistunnon alapuolella olevat valtion hallinnon päätöksentekoelimet. Valtioneuvostoa ja sen tasoisia toimielimiä tutkii valtiosääntöoikeus, jonka tutkimuskohde on myös eduskunta. Hallinto-oikeus selvittää viranomaistoiminnan oikeudellisia perusteita ja eri viranomaisten toimivaltaa. Niin ikään se tutkii hallintomenettelyä, hallintolainkäyttöä ja hallinnon oikeusturvakeinoja.
Hallintotuomioistuin

Suomen oikeuslaitoksen osana hallinto-oikeus tarkoittaa ensi asteen hallintotuomioistuinta, jossa haetaan muutosta erilaisten hallintoviranomaisten ratkaisuihin hallintolainkäyttömenettelyssä eli hallintoprosessissa. Hallinto-oikeus käsittelee muutoksenhakuasioiden (hallintovalitus, kunnallisvalitus, kirkollisvalitus) lisäksi hallintoriita-asioita. Hallintoriita koskee julkisoikeudellista maksuvelvollisuutta, muuta julkisoikeudellisesta oikeussuhteesta johtuvaa etua, oikeutta tai velvollisuutta taikka hallintosopimusta. Riidassa on siis ainakin toisena asianosaisena useimmiten valtion, kunnan tai kuntayhtymän toimielin.
Suomessa on kuusi alueellista hallinto-oikeutta (lyh. HaO), jotka sijaitsevat Helsingissä, Hämeenlinnassa, Kuopiossa (Itä-Suomen HaO), Oulussa (Pohjois-Suomen HaO), Turussa sekä Vaasassa. Lisäksi Ahvenanmaalla on oma hallinto-tuomioistuimensa käräjäoikeuden yhteydessä. Osalla hallinto-oikeuksista on valtakunnallisesti keskitetty toimivalta tietyissä asiaryhmissä. Hallinto-oikeuden ratkaisuihin voi pääsääntöisesti hakea muutosta korkeimmalta hallinto-oikeudelta, jos se myöntää valitusluvan. Joidenkin viranomaisten päätöksiin haetaan muutosta suoraan korkeimmassa hallinto-oikeudessa, jolloin valituslupaa ei vaadita.
Eräissä tapauksissa muutosta voidaan hakea hallintoprosessuaalisin ylimääräisin muutoksenhakukeinoin, joita ovat purku ja menetetyn määräajan palauttaminen.
Ennen vuotta 1999 hallinto-oikeuksia edelsivät lääninoikeudet.
Kirjallisuutta

Niemivuo, Matti – Keravuori-Rusanen, Marietta  – Kuusikko, Kirsi: Hallintolaki.  Helsinki:  WSOYpro, 2010.  ISBN 978-951-0-36707-0
Mäenpää, Olli: Eurooppalainen hallinto-oikeus.  Helsinki:  Talentum, 2011.  ISBN 978-952-14-1543-2
Mäenpää, Olli: Hallinto-oikeus.  Helsinki:  Sanoma Pro, 2013.  ISBN 978-952-63-0428-1
Mäenpää, Olli: Hallintolaki ja hyvän hallinnon takeet.  Helsinki:  Edita, 2011.  ISBN 978-951-37-6045-8
Mäenpää, Olli: Yleinen hallinto-oikeus. Helsinki : Alma Talent, 2017. ISBN 978-952-14-3200-2.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hallinto-oikeus Wikimedia Commonsissa
Korkeimman hallinto-oikeuden istuntosali.
Ragnar Hallbäck

Ragnar Frans Andreas Hallbäck (4. lokakuuta 1895 Kokkola – 5. marraskuuta 1971) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat talonomistaja Anders Albert Hallbäck ja Maria Kolppanen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Gerda Sofia Sandvikin kanssa.
Opinnot

Hallbäck kävi kansakoulun ja yhden luokan Kokkolan ruotsalaista yhteiskoulua ja suoritti viidennen luokan yksityisesti Kokkolan ruotsalaisessa yhteiskoulussa vuonna 1920. Hän suoritti Tiedonantoupseerikurssin Haminassa vuonna 1920 ja aktiiviupseerikurssin jääkärialiupseereita varten Kadettikoulussa vuonna 1921 sekä Taistelukoulun kapteenikurssin vuonna 1931.
Jääkäriaika

Tämä kokkolalainen kauppa-apulainen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 4. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota

Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan vääpeliksi 5. Jääkärirykmentin 15. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan ja otti osaa taisteluihin Karjalankannaksella.
Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen hän palveli edelleen 5. Jääkärirykmentissä, jonka nimi muuttui ensin Kuopion jalkaväkirykmentti n:o 4:ksi ja sitten Tampereen rykmentiksi. Rykmentissä hän toimi 7. komppanian ja 25. huhtikuuta 1919 alkaen 8. komppanian vääpelinä. Hänet määrättiin 25. helmikuuta 1920 alkaen 8. komppanian nuoremmaksi upseeriksi ja 13. elokuuta 1920 alkaen rykmentin viestiupseeriksi ja edelleen 15. heinäkuuta 1921 aliupseerikoulun opetusupseeriksi. Rykmentin lähettiupseeriksi hänet siirrettiin 12. joulukuuta 1921 ja 4. komppanian nuoremmaksi upseeriksi 28. lokakuuta 1922 sekä tiedonantojoukkueen johtajaksi 5. lokakuuta 1924. Hän hoiti lyhyitä aikoja pataljoonan adjutantin ja aseupseerin tehtäviä ja oli 25. marraskuuta 1924 lähtien 8. komppanian päällikkönä, josta hänet siirrettiin 2. helmikuuta 1926 Uudenmaan rykmenttiin ja sijoitettiin 4. komppanian (aliupseerikouluun) nuoremmaksi upseeriksi ja  1. tammikuuta 1927 alkaen viestijoukkueen johtajaksi sekä 5. lokakuuta 1928 alkaen 4. komppanian ja 1. toukokuuta 1937 alkaen rykmentin alokaskeskuksen päälliköksi. Hän hoiti vuonna 1927 puolen vuoden ajan 1. konekiväärikomppanian päällikön tehtäviä.
Talvi- ja Jatkosota

Talvisodan kynnyksellä YH:n aikana hän toimi Rykmentti Hagelbergin 3. pataljoonan komentajana, josta hänet siirrettiin sodan syttyessä Kenttätäydennysprikaatin 11. pataljoonan komentajaksi (pataljoonalla oli sodan kuluessa monta nimeä, Osasto B:n 11. pataljoona, Osasto H ja Kevyt osasto). Hän johdatti pataljoonansa taisteluihin talvisodassa Munasuolla, Leppäsuolla, Muolaassa, Kämärällä, Lyykylässä ja Talissa. Välirauhan aikana hän toimi Nylands Södra suojeluskuntapiirin 6. alueen päällikkönä. Jatkosodan sytyttyä hänet komennettiin rintamalle Jalkaväkirykmentti 24:n 1. pataljoonan komentajaksi, minkä hän johdatti taisteluihin jatkosodassa Viipurin lahdelle. Hän haavoittui vaikeasti johtaessaan pataljoonaansa Summassa 4. syyskuuta 1941 eikä enää palannut Jatkosotaan vaan erosi sodan jälkeen vakinaisesta palveluksesta ja siirtyi Porvoon Soturinkylän Pesulaitoksen johtajaksi, missä tehtävässä hän toimi aina vuoteen 1956 saakka. Hänen sodasta saamansa vammat ajoivat hänet lopulta 100 % invalidiksi ja hän viettikin loppuelämänsä Sotainvalidien veljesliiton invalidikodissa Kauniaisissa. Hänet on haudattu Porvooseen.
Luottamustoimet

Hän toimi Porvoon Soturinkylän säätiön hallituksen jäsenenä.
Jääkäripataljoona 27:n 1. komppania.
Hallinnan loukkaus

Hallinnan loukkaus on Suomen rikoslaissa rangaistavaksi säädetty teko, johon syyllistyy henkilö, joka luvattomasti ottaa haltuunsa toisen hallinnassa olevaa omaisuutta. Se on rikosoikeudellinen erityiskriminalisointi, josta on ollut tarve säätää omana säännöksenään, koska muiden rikosten tunnusmerkistöt eivät kata tällaisia tapauksia.
Säännös

Suomen rikoslain 28 luvun 11 §:ssä säädetään hallinnan loukkauksesta.