stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Perheyritys
Perheyritysten koko ja taloudellinen asema

Perheyritysten koko vaihtelee suuresti. Usein perheyritys mielletään pieneksi yritykseksi, mutta se ei ole synonyymi sanalle PK-yritys. Vaikka perheyritykset mielletään usein pieniksi yrityksiksi, niin liikevaihdolla tarkasteltuna viidennes suomalaisista TOP 500 yrityksistä oli perheyrityksiä. Norjassa 500 suurimman yrityksen joukossa vuonna 1997 oli 150 perheen omistamia yritystä eli 30 prosenttia suuryrityksistä. Vastaavasti Yhdysvalloissa Fortunen listan 500 suurimman yrityksen joukossa on 35 prosenttia suuria perheyrityksiä.
Talouselämä-lehden tutkimuksen mukaan 100 suurimman suomalaisen perheyhtiöiden omavaraisuusasteen mediaani oli 49 prosenttia, kun muiden Talouselämä 500 -yhtiöiden omavaraisuusasteen mediaani oli 42 prosenttia.
Perheyritykset ja työllistäminen

Perheyritykset ovat niin länsieurooppalaisen kuin yhdysvaltalaisenkin talouden selkäranka. Yhdysvalloissa on 10 miljoonaa yksityistä yritystä, jotka työllistävät lähes 44 miljoonaa ihmistä. Perheyritykset työllistävät yli 50 prosenttia työvoimasta Yhdysvalloissa. Kanadassa perheyritykset työllistävät 50 prosenttia työvoimasta ja 70–85 prosenttia uusista työpaikoista Kanadassa. Perheyritykset saavat aikaan puolet Yhdysvaltojen maksetuista kokonaispalkoista. Käytetystä perheyrityksen määritelmästä riippuen voidaan sanoa, että perheyritykset työllistävät 15–59 prosenttia Yhdysvaltojen työvoimasta. Kanadassa perheyritykset työllistävät yli 6 miljoonaa kanadalaista. Länsi-Euroopassa perheyritykset työllistävät yli puolet työvoimasta . Suomessakin perheyrityksiä voidaan pitää talouselämän moottorina ja selkärankana, sillä yksityisen sektorin työvoimasta perheyritykset työllistävät enemmän kuin 2/3 ja 48 prosenttia työvoimasta.
Pasteur Bizimungu

| Pasteur Bizimungu |
| --- | --- |

Ruandan presidentti
 19. heinäkuuta 1994 – 23. maaliskuuta 2000  
Edeltäjä:  Théodore Sindikubwabo
Seuraaja:  Paul Kagame
Henkilötiedot
Syntynyt: 1950 Gisenyi, Ruanda
Tiedot
Puolue:  Ruandan isänmaallinen rintama (1990-2000) PDR (2001- )
Pasteur Bizimungu (s. 1951) on ruandalainen poliitikko. Hän toimi maansa presidenttinä Ruandan isänmaallisen rintaman edustajana vuosina 1994–2000. Hän kuuluu hutuihin.
Syntyneistä poliittista erimielisyyksistä johtuen Bizimungu erosi presidentin tehtävistä maaliskuussa 2000. Häntä seurasi Paul Kagame.
Bizimungu alkoi kritisoida uutta hallitusta, ja hänen perustamansa oppositiopuolue Ubuyanja kiellettiin pian lainvastaiseksi tulkittuna. Bizimungu joutui kotiarestiin 2002, ja vuonna 2004 hänet tuomittiin viidentoista vuoden vankeuteen. Tuomiosta tehty valitus vuonna 2006 ei mennyt läpi, mutta Kagame armahti hänet 2007.
Palosaaren työväentalo

| Palosaaren työväentalo |
| --- | --- |
Sijainti:  Palosaari, Vaasa
Valmistumisvuosi:  1951
Purkuvuosi:  myyty 2019
Rakennuttaja:  Palosaaren Sosialidemokraattinen Työväenyhdistys
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Palosaaren työväentalo oli Vaasassa Palosaaren kaupunginosassa sijainnut työväentalo.
Historiaa

Palosaaren Sosialidemokraattinen Työväenyhdistys perustettiin vuonna 1930. Sitä ennen Palosaarella oli toiminut vuonna 1905 perustettu työväenyhdistys Taisto, jonka jäseninä oli lähinnä Vaasan Puuvillatehtaan työntekijöitä. Yhdistys siirtyi vuonna 1919 Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen, ja se lakkautettiin vuonna 1926. Taiston työväentalo siirtyi Palosaaren Sos.dem. työväenyhdistykselle, joka myi sen vuonna 1930.
Palosaaren työväenyhdistys osti vuonna 1938 Vaasan kaupungilta tontin. Se sijaitsi Palosaaressa Varisselänkadulla. Yhdistys perusti erillisen rakennustoimikunnan, ja varoja työväentaloa varten kerättiin iltamilla, arpajaisilla ja myyjäisillä. Työväentalo rakennettiin pääosin talkoilla, ja se valmistui vuonna 1951. Työväentaloa laajennettiin vuonna 1970. Työväentalo myytiin vuonna 2019.
Toimintaa työväentalolla

Kulttuuritoiminta virkistyi yhdistyksessä oman talon saamisen myötä. Tanssi- ja ravintolatoiminnan tuotoilla saatiin rahaa lainojen maksuun ja talon käyttömenoihin. Talossa toimi näytelmä-, laulu-, lausunta- ja tanhukerhot. Yhdistys osallistui myös kunnallis- ja puoluepolitiikkaan. 1960-luvulla tansseihin oli palkattu vakituinen orkesteri, jonka kanssa jaettiin tuotot ja tappiot tasan. Opintokerhotoiminta alkoi vilkkaana. Työväentalolla järjestettiin myös keskustelutilaisuuksia yleisistä aiheista. Talon laajennuksen jälkeen saatiin tansseihin esiintyjiksi ajan tähtilaulajia, kuten Erkki Junkkarinen ja Henry Theel. Toiminta alkoi hiipua 1970-luvun lopulta lähtien.
Paula Kantelinen

Paula Kantelinen (s. 29. tammikuuta 1992) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Kantelinen pelasi Naisten Liigassa Helsingin Jalkapalloklubin joukkueessa kausina 2008–2009. Tämän jälkeen hän pelasi pitkään alemmissa sarjoissa; Ykkösessä hän edusti FC Viikinkejä, Haukiputaan Palloa ja viimeksi Nurmijärven Jalkapalloseuraa, jonka mukana hän nousi Kansalliseen Liigaan kaudeksi 2022.
Pietro Simone Agostini

Pietro Simone Agostini (tai Piersimone Agostini, n. 1635 Forlì – 1. lokakuuta 1680 Parma) oli italialainen barokkisäveltäjä. Agostini tunnetaan maallisista kantaateistaan sekä oopperasta Gl’inganni innocenti, ovvero L’Adalina, josta tuli menestys Aricciassa Rooman lähellä vuonna 1673. Toinen Agostinin ooppera on Il ratto delle Sabine (“Sabiinitarten ryöstö”), joka valmistui Venetsiassa 1680. Hän teki oopperoita myös Milanoon, Genovaan ja Parmaan.
Agostini eli värikästä elämää, joka päättyi hänen murhaansa. Hänet karkotettiin synnyinkaupungistaan Forlìsta hänen paljastuttuaan henkirikoksen yhdeksi tekijäksi. Hän opiskeli musiikkia Ferrarassa Giovanni Battista Mazzaferratan johdolla ja suoritti sitten asepalveluksen Kreetan saarella. Vuonna 1658 Agostini aloitti säveltäjänä Venetsiassa, muutti 1664 Genovaan teatterisäveltäjäksi kunnes hänet erotettiin seksisuhteesta nunnan kanssa. Hän siirtyi Roomaan, jossa hänestä tuli Sant’Agnese in Agone -kirkon musiikillinen johtaja.
Vuonna 1679 Agostini kutsuttiin hovikapellimestariksi Parmaan, jossa hän kuoli murhan uhrina seuraavana vuonna.
Paula Kann

Paula Kann (1. helmikuuta 1922 Wien, Itävalta – 2. marraskuuta 2001 Franconia) oli yhdysvaltalainen alppihiihtäjä. Hän edusti seuratasolla Eastern Slope Ski Clubia.
Itävaltalaissyntyisen Kannin perhe muutti Yhdysvaltoihin tämän ollessa pieni lapsi. Hän voitti syöksylaskussa kotimaansa mestaruuden vuonna 1946 ja tapasi seuraavan vuoden maan mestaruuskisoissa sveitsiläisen alppihiihtäjä Paul Valarin, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1950. Kann osallistui Sankt Moritzin olympialaisiin 1948, joissa hän oli pujottelussa yhdestoista ja syöksylaskussa kahdeskymmeneskahdeksas.
Kann ryhtyi uransa jälkeen lasketteluopettajaksi, ja hänen miehensä oli samassa ammatissa. Hänet nimettiin Yhdysvaltain alppihiihdon kunniagalleriaan vuonna 1970.
Paul Pape

| Paul Pape |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. heinäkuuta 1952 (ikä 72)  Rochester, New York
Puoliso:  Suzanne Angel-Pape
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Paul Pale Paul Pappe
Aktiivisena:  1977–
Aiheesta muualla
IMDb 
Paul Pape (s. 17. heinäkuuta 1952 Rochester, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja tuottaja. Lisäksi hän on Red Wall Productionsin puheenjohtaja.
Ura

Pape aloitti uransa näyttelijänä New Yorkissa esiintyen useissa teatterinäytelmissä oltuaan jäsenenä Collonades Theater Labissa. Broadwayn jälkeen hän pääsi esiintymään ensimmäistä kertaa valkokankaalla elokuvassa Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa (1977). Elokuvan jälkeen Pape esiintyi muutaman kerran televisiossa vuonna 1979, jonka jälkeen 1980-luvulla hän siirtyi ääninäyttelemisen pariin. Tämän myötä Pape on tehnyt yhteensä yli 4000 ääniroolia televisioon, radioon, trailereihin, elokuviin ja videopeleihin. Vuodesta 2005 hän on kuitenkin tehnyt satunnaisia näytelmärooleja minisarjoihin ja lyhytelokuviin, joista osa on Red Wall Productionsin yhteistuottamia ohjelmia.
Ura > Perhe-elämä

Pape on naimisissa kaksi kertaa äänieditoinnista Emmyllä palkitun Suzanne Angelin kanssa. Heillä on myös yksi lapsi, Isabella, jonka kanssa perhe asuu Los Angelesissa.
Aiheesta muualla

Paul Pape Voice Chasersissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Pietro Salvatore Colombo

Pietro Salvatore Colombo (28. lokakuuta 1922 Carate Brianza – 9. heinäkuuta 1989 Mogadishu) oli Somaliassa toiminut italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuului fransiskaaneihin.
Colombo sai pappisvihkimyksensä 6. huhtikuuta 1946. Hänet nimitettiin Mogadishun hiippakunnan johtoon 20. marraskuuta 1975, ja piispaksi vihkiminen seurasi 16. maaliskuuta 1976. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Umberto Colombo, jota avustivat Guido Attilio Previtali ja Adolfo Luís Bossi. Colombo kuoli 66-vuotiaana virassa, kun tuntematon henkilö ampui hänet kirkossa Mogadishussa. Piispa oli ollut hallinnon arvostelija, joten murhakäskyn uskottiin yleisesti tulleen Siad Barren palatsista.
Peeter

| Peeter |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Nimen alkuperä:  Pietari
Infobox OKNimi-testi OK: 
Peeter on miehen etunimi. Suomessa nimi Peeter on kesäkuun 2019 loppuun mennessä annettu alle 608 miehelle. Peeter on yksi muunnelma raamatusta peräisin olevasta etunimestä nimestä Pietari.
Tunnettuja Peeterejä

Peeter Järvelaid (s. 1957), virolainen oikeustieteilijä ja historioitsija
Peeter Kümmel (s. 1982), virolainen maastohiihtäjä
Peeter Oja (s. 1960), virolainen näyttelijä
Peeter Põld (1878–1930), virolainen pedagogi, koulunjohtaja ja poliitikko
Peeter Saul (1932–2014), virolainen kapellimestari ja pianisti
Peeter Sauter (s. 1962), virolainen kirjailija, kääntäjä ja näyttelijä
Peeter Süda (1883–1920), virolainen urkumusiikin säveltäjä
Peeter Tarvel (1894–1953), virolainen historioitsija
Pietro Pipolo

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Pietro Pipolo
Syntymäaika: 27. helmikuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Marino, Italia
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 186 cm
Lempinimi: Pikku-Peruzzi
Seura
Seura: Potenza SC
Pelinumero: 12
Junioriseurat
: AS Roma
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2004– 2007– | AS Roma → Potenza SC (laina) | 0 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Pietro Pipolo (s. 27. helmikuuta 1986 Marino) on italialainen jalkapallomaalivahti. Hän kuuluu AS Roman organisaatioon ja pelaa lainasopimuksessa Serie C1:ssä Potenza SC:n joukkueessa.
AS Roman juniorijoukkueessa Pipolo pelasi ykkösmaalivahtina. Aikuisten joukkueessa hän ei ole päässyt pelaamaan, ja kaudeksi 2007–2008 hänet lainattiin Serie C1:ssä pelaavaan Potenzaan.
Petrus Petrosa

Petrus Petrosa eli Pietari Eerikinpoika eli Petrus Erici (k. 1606) oli poliittinen seikkailija, kotoisin Pohjanmaalta. Hän kirjoittautui Braunsbergin jesuiittaseminaariin, opiskeli myös Vilnassa ja kävi Roomassa. Hän palasi 1604 Ruotsiin, ja meni palvelukseen Kaarle IX:n kansliaan. Hänet lähetettiin Prahaan keisari Rudolfin luokse valtion asioissa. Hän palasi Ruotsiin 1605, ja hänet mestattiin epäiltynä salahankkeista Ruotsia ja itse Kaarlea vastaan.
Johan Henrik Holmbergson on tehnyt etsauksen Petrus Petrosa afskräckt från att begå mord på Carl IX, joka sijaitsee Sinebrychoffin galleriassa.
Kirjallisuutta

Artturi Leinonen, "Petrus Petrosa" (novelli), Kootut teokset IX, WSOY, 1956
Aiheesta muualla

Petrus Erici, Svenskt biografiskt lexikon (ruotsiksi)
Paula Joukanen

Paula Susanna Joukanen (s. 2001) on suomalainen malli ja vuoden 2023 Miss Suomi -kilpailun voittaja. Hänen perintöprinsessoikseen valittiin Serina Suvila ja Maisa Alatalo.
El Salvadorin San Salvadorissa järjestetyssä vuoden 2023 Miss Universum -kilpailussa Joukanen ei yltänyt 20 parhaan joukkoon ja putosi kisasta.
Joukanen on pelannut tennistä SM-tasolla, ja hänet on nimetty 15-vuotiaana 25 parhaan tennispelaajan joukkoon Euroopassa. Hän on voittanut 21-vuotiaiden Suomen mestaruuden, ja vuonna 2022 Joukanen ylsi Savitaipaleen 15 000 dollarin ammattilaisturnauksen pääsarjaan. Joukanen joutui lopettamaan kilpailu-uransa sairastuttuaan krooniseen selkäsairauteen.
Joukanen asuu Espoossa, opiskelee oikeustiedettä ja työskentelee juristiharjoittelijana rakennuskonsulttiyrityksessä. 
Hän on kotoisin Parkanosta ja on vanhempiensa ainoa yhteinen lapsi.
Palokan Pyry

Palokan Pyry on lentopalloseura, joka perustettiin torstaina 24.4.1947 Keski-Palokan alakansakoululla. Vaikka oli kevät, perustamispäiväksi sattui lumipyry ja nimeä pohdittaessa päätettiin nimeksi ottaa Allan Antilan ehdottama Palokan Pyry. Perustavassa kokouksessa oli läsnä 40 palokkalaista. Palokassa oli tuolloin noin tuhat asukasta ja kun samaan aikaan Palokkaan perustettiin myös Palokan Urheilijat oli urheiluseuroissa jäseninä lähes joka kymmenes palokkalainen. Voimistelu- ja Urheiluseura Palokan Pyry ry. hyväksyttiin 29.9.1947 ja Palokan Urheilijat (PalU)  seuraavana päivänä yhdistysrekisteriin.
Historia > Ensimmäiset toimintavuodet

Sodan jälkeinen aika oli innostuneen yhteistyön ja rakentamisen alaa kaikessa, niin urheilussa ja Pyryn muussa toiminnassa. Raskaan jälleenrakennustyön lomaan jäi aikaa hiihdolle, yleisurheilulle, pallopeleille, voimistelulle ja seuratyölle.
Olennainen osa seuran toimintaa kisailun ja vakavamman kilpailun rinnalla oli omaehtoisen kulttuuritoiminnan harrastus. Pyryn pikkujouluissa, kevätjuhlissa, tanssiaisissa, elojuhlilla ylitettiin aina lain määräämä puolitoistatuntinen ohjelmallinen osuus ennen tanssia. Lähes poikkeuksetta ohjelmaa tehtiin omin voimin ja monipuolisesti vaikka Palokassa oli noin murto-osa sen nykyisestä asukasmäärästä.
Järjestöjen välillä olevaa yhteistyötä kuvaa mm. Vappujuhlat 1948, jonka Pyry järjesti. Avaussanat lausui SKDL:n työväenyhdistyksen edustaja, kaikilta osallistuneilta yhdistyksiltä oli oma tervehdyksensä. Sosialidemokraattiselta työväenyhdistykseltä oli ohjelmassa lausuntaa, voimisteluesitys ja huumoria. SKDL:ltä lausuntaa, näytelmä ja molemmilta oma juhlapuhe. Palokan pienviljelijäyhdistykseltä juhlassa oli pilailu ja joukkolausuntaa. Demokraattisilta nuorilta lausuntaa, yksinlaulua ja kansantanhu. Pyryn oma osuus koostui joukkotervehdyksestä, pikkutyttöjen tanssiesityksestä, aikuisten voimistelusta ja tanssiesityksestä. Ja lopuksi oli tietenkin puolitoista tuntia tanssia. Juhlan mainosten suunnittelu uskottiin palokkalaiselle taiteilija Feliks Ojaselle.
Historia > 1950-luku

Aikaisemmin aloitetut urheilulajit, joiden harrastaminen perustui tarjolla olevaan liikuntaympäristöön, olivat pärinäpojilla lisättyinä Pyryn vakiintuneen toiminnan pohjana 50-luvun alkupuolella. Yhteistyö muiden järjestöjen kanssa toimi vuosikymmenen alun ajan kitkatta. Yhdessä Palokan Urheilijoiden kanssa Pyry esitti mm. päiväkodin, urheilukentän, leikkipuiston ja uima-rantojen rakentamista Palokkaan. Päätökset jäivät kunnassa tekemättä ja palokkalaiset saivat odottaa 60-luvulle uimarantojaan, 70-luvulle leikkikenttiään, vuoteen 1975 ensimmäistä Pappilanrinteen päiväkotia ja 80-luvulle urheilukenttäänsä.
Urheilullisesti toiminta siirtyi kilpailullisempaan suuntaan piirikunnan tason kilpailutoiminnassa. Motoristi siirtyivät vuosikymmenen lopulla jyväskyläläiseen TUL:n moottoriurheiluseuraan, jossa oli paremmat mahdollisuudet kansalliseen ja kansainväliseen kilpailutoimintaan.
Historia > 1960-luku

Sarjahiihdot, naisvoimistelu, palloilut ja oman painikämpän rakentaminen 50-luvulla olivat seuratoiminnan perustana. Sodassa parhaan nuoruutensa menettäneet, innokkaat 19100-30 luvulla syntyneet olivat jo keski-ikääntymässä ja vakiintuneet.  Liikunnan perustarjonta toimi, mutta toiminta hiljeni. Asiat, jotka 60-luvulla vaikuttivat voimakkaasti seura-toimintaan, olivat televisio ja radiokin. Niiden vaikutus oli ikävän passivoiva. Kiviset ja Soraset, Jetsonit ja Peyton Place - Beatles ja Rollarit alkoivat kiinnostaa seura-toimintaa enemmän. Perusasiat toimivat edelleen, mutta vain laimeammin kuin 50-luvulla. Varsinaisia muita syyllisiä ei kuitenkaan ollut toiminnan hiljenemiseen, eikä ketään siitä voi suoranaisesti syyttää.
Historia > 1970-luku

Jos Pyry oli vuosikymmenten vaihteen vain päiväunilla, niin 70-luvulla seuran toiminta virisi rivakasti. Palloilulajit omaksuivat selvästi kilpailullisemman otteen kuntopalloilun rinnalle. Jalkapallo tuli uutena lajina seuran junioritoimintaan. Talvella 1979 jalkapalloilijat nostettiin luistimille ja 1980-luvun yksi merkittävimmistä kaukalopallojoukkue oli syntynyt. Yleisurheilussa Hannu Manninen juoksi 70-luvun puolivälissä Pyryn paidassa itsensä valtakunnan huipulle. Lentopallon kilpailutoiminta aloitettiin samaan aikaan miesten 5-sarjasta ja pesäpallossa mailoja julistettiin silloisessa välisarjassa.
Historia > 1980-luku

Toiminta-ajatus kääntyi oikeastaan ylösalaisin 1980-luvulla. Kilpaurheiluun alettiin panostaa vahvasti, sen mahdollisti SUomessa vallinnut nousukausi taloudessa. Sponsorirahaa oli helposti saatavilla. Yleisurheilun ja kaukalopallon mukanaan tuoma menestys sai aikaan sen, että perusjäsenten liikuttaminen kuntourheilutoiminnassa oli unohtua kokonaan.
Yleisurheilussa tuli suomenmestaruuksia radalla ja maastossa. Kaukalopalloilijat saivat useita TUL:n mestaruuksia. Joukkue sai kahdesti SM-hopeaa ja pronssia, mutta kulta jäi saavuttamatta. Suomen Mestaruuden vastapainoksi joukkue kävi Minneapolisissa voittamassa kaukalopallon avoimen Pohjois-Amerikan mestaruuden kesällä 1987. Parhaimmillaan Suomen kaukalopallomaajoukkueen pelaajista puolet oli pyryläisiä. Pyry oli seudun vahvimpana seurana mukana myös TRIO 90 kaukalopalloseuran perustamisessa siinä vaiheessa, kun lajin harrastaminen huipulla vaati jäähallia, jota Palokassa ei ole.
Vuosikymmenen merkittävin asia urheilullisesti oli kuitenkin se, että 50- luvun lopun ja 60-luvun urheilun skismoista ja synkästä yöstä TUL:n, TUK:n ja SVUL:n liittokiistojen ja seurojen eripurasta päästiin lopullisesti eroon. Seurojen kesken sovittiin lajien päällekkäisyyden poistamisesta Palokassa. Palokkalaisen urheilun kehittymisen ja valtakunnallisen näkyvyyden kannalta se oli linjanveto, joka kannatti tehdä. Toiminta kehittyi ja laajeni jokaisessa seurassa.
Historia > 1990-luku.

Pyry laajensi 90-luvulla kilpa-, kunto- ja vammaisurheilutoimintaansa. Jyväskylän Seudun Invalidit ry:n istumalentopallon SM-sarjajoukkueen pelaajat siirtyivät Pyryyn 1991 ja miehet saavuttivat lajin SM-hopeaa 1993. Naisten lentopallossa BET-Volleyn SM-joukkue siirtyi vuoden 1993 alusta ja Palokan Riennon ll-sarjan joukkue kaudelle 1995–1995 Pyryyn. Naisten edustusjoukkueen nousu pääsarjassa oli nopeaa, aloitusvuoden seitsemäs sija vaihtui seuraavana vuonna neljänneksi, sitten hopeaksi. Palokan Pyry oli perustamassa Lentopallon SM-liigaa, ja oli perustamisasiakirjan yksi allekirjoittajista. Liigakaudella 1994–1995 Pyry saavutti vasta perustetun Lentopalloliigan ensimmäisen mestaruuden ja seuraavana kautena hopeaa. Cup-mestaruus tuli pyryttärille 1994 ja 1995 ja noina vuosina maajoukkueessa pelasi 4–5 pyrytärtä. Miesten lentopallojoukkue pelasi III-sarjaa ja kaukalopalloilijat jatkoivat pääsarjaa alemmalla sarjatasolla
Petteri Riihinen

| Petteri Riihinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. heinäkuuta 2001 (ikä 23) Mäntsälä, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Petsku
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  184 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  Pelicans
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  55
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Roope Petteri Riihinen (s. 14. heinäkuuta 2001 Mäntsälä) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Pelicansia. Hän laukoo oikealta.
Ura

Riihinen aloitti jääkiekkoilun omien sanojensa mukaan 4–5-vuotiaana. Hän on Mäntsälän Jää-Tiikereiden kasvatti. Riihinen siirtyi D2-juniori-ikäisenä Pelicansiin. Kaudella 2016–2017 hän oli joukkueensa eniten maaleja tehnyt puolustaja sekä C-nuorten SM-karsinnoissa kuudella osumallaan että C-nuorten SM-sarjassa kolmella osumallaan. Kaudella 2017–2018 Riihinen toimi Pelicansin B-nuorten varakapteenina. Hän oli joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja seitsemällä osumallaan.
Kaudella 2020–2021 Riihinen debytoi Pelicansin SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi 16 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Riihinen teki liigadebyyttinsä 8. tammikuuta 2021 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Hänelle avautui paikka Pelicansin kokoonpanosta, kun NHL-lainapelaaja Oskari Laaksonen siirtyi Pohjois-Amerikkaan, jonka lisäksi Casimir Jürgens oli loukkaantunut ja Matias Rajaniemi oli karanteenissa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen jälkeen. Riihinen merkittiin joukkueen kolmospuolustajapariin Joonas Jalvannin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.59 minuuttia ja Riihinen keräsi teholukeman –1. Kaudeksi 2021–2022 hänet nimettiin Pelicansin U20-joukkueen varakapteeniksi.
Riihinen nousi kaudella 2021–2022 Pelicansin U20-joukkueen varakapteeniksi. Hän pelasi kauden aikana myös yhden SM-liigaottelun. Riihinen pelasi miesten pelejä myös kymmenen runkosarjaottelun verran lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa. Kaudella 2022–2023 Riihinen teki liigauransa avausmaalin 2. marraskuuta 2022 vieraissa KalPaa vastaan. Kuusi päivää myöhemmin hän teki Pelicansin kanssa kevääseen 2025 asti ulottuvan jatkosopimuksen. Kaikkiaan Riihisen varsinainen tulokaskausi toi 51 runkosarjaottelussa tehot 2+5=7 ja 18 playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Hänen teholukemansa +8 oli liigan tulokaspuolustajista paras. Riihinen voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudella 2023–2024 hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehtyään 42 runkosarjaottelussa tehot 2+7=9. Riihisen kausi päättyi kuitenkin loukkaantumiseen 24. tammikuuta 2024 pelatussa vierasottelussa Porin Ässiä vastaan. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Muuta

Riihisen isosisko Jenni sekä vanhemmat Juha ja Anne ovat myös harrastaneet jääkiekkoa. Petteri Riihinen valmistui ylioppilaaksi Lahden lyseon lukiosta keväällä 2020.
Petteri Riihinen on maininnut suosikkipelaajakseen Adam Foxin.
Pastellikoruahven

| Pastellikoruahven |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Meriahvenet Serranidae
Suku::  Pseudanthias
Laji::  bartlettorum
Kaksiosainen nimi
 Pseudanthias bartlettorum  (Randall & Lubbock, 1981) 
Katso myös
   Pastellikoruahven Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pastellikoruahven (Pseudanthias bartlettorum) on  koralliriuttojen parvikala, jota pidetään myös riutta-akvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö

Pastellikoruahven kasvaa enimmillään 9 cm pitkäksi. Sukupuolten väritys poikkeaa toisistaan suuresti. Naaras on ylhäältä kellanoranssi, alhaalta lähes valkoinen. Koiras on ylhäältä keltainen, alhaalta ruusunpunainen ja sillä on kirkkaanpunainen, sinireunainen selkäevä.
Alkuperä

Pastellikoruahvenia tavataan Tyynellämerellä: Palaulla, Marshallsaarilla, Naurulla, Kiribatilla ja Tongalla. Se ui 4–30 metrin syvyydessä koralliriuttojen läheisyydessä.
Käyttäytyminen

Pastellikoruahvenet muodostavat luonnossa kymmenien kalojen parvia, joissa on sekä naaraita että koiraita. Se sopeutuu lähisukulaisiaan paremmin akvaarioon, mutta on niitä aggressiivisempi: se valtaa oman reviirinsä ja puolustaa sitä hanakasti. Siksi muihin kuin erittäin suuriin akvaarioihin suositellaan korkeintaan yhtä koirasta, jonka seurana voi sitten olla kyllä jopa kahdeksan naarasta.
Ravinto

Villit pastellikoruahvenet syövät vedessä leijuvaa  eläinplaktonia.  Akvaariossa niille annetaan lihapitoista pakasteruokaa kuten pieniä äyriäisiä.
Aiheesta muualla

The Aquarium Wiki
Aquahobby (Arkistoitu – Internet Archive) (hieno kuva)