stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pablo Escobar
Ura rikollisena > Medellin kartellin pomona > Kuolema

Escobarin löytämiseksi järjestettiin laajat etsinnät, joita Yhdysvaltain hallitus oli auttamassa. Vuoden 1992 lopussa Escobaria etsivät sekä yhdysvaltalaisten kouluttama kolumbialainen erikoisjoukko Bloque de Búsqueda että Escobarin kilpailijan Calin kartellin rahoittama Los Pepes, johon kuului hänen uhriensa perheiden jäseniä.
Yhdysvaltalaista teknologiaa käyttäneet kolumbialaiset erikoisjoukot löysivät Escobarin 2. joulukuuta 1993 Medellínin keskiluokkaisella asuinalueella olleesta talosta. Poliisit yrittivät vangita Escobarin, mutta tilanne kehkeytyi tulitaisteluksi. Escobar kuoli, kun hän yritti karata katon kautta. Hän sai osuman vartaloonsa ja jalkaansa sekä kuolettavan osuman päähän. Korvasta läpi mennyt luoti on aiheuttanut spekulointeja itsemurhasta ja kolumbialaispoliisin suorittamasta teloituksesta.
Escobarin Monaco-nimisestä asuintalosta Medellínissä tuli matkailunähtävyys, joten helmikuussa 2019 viranomaiset räjäyttivät sen. Tilalle tulee puisto ja Escobarin uhrien muistolle omistettu muistomerkki.
Yksityiselämä

Escobar meni vuonna 1976 naimisiin 15-vuotiaan María Victoria Henao Vellejon (s. 1961) kanssa, jota hän oli tapaillut 13-vuotiaasta saakka. Henaon vanhemmat olivat liittoa vastaan. Vaikka Escobar tunnettiin useista avioliiton ulkopuolisista suhteistaan, he pysyivät naimisissa Escobarin kuolemaan asti ja saivat kaksi lasta, Juan Pablon ja Manuelan. Merkittävin Escobarin suhteista oli toimittaja Virginia Vallejo, jota tämä tapaili viiden vuoden ajan.
Pablo Escobarin kuoleman jälkeen María ja lapset karkasivat henkensä menettämisen pelossa Kolumbiasta. He anoivat  turvapaikkaa mm. Saksasta ja Mosambikistä. Argentiina myönsi heille turvapaikan ja uuden henkilöllisyyden. Vuonna 1999 María ja hänen poikansa pidätettiin Argentiinassa epäiltyinä rahanpesusta, kun heidän oikea henkilöllisyytensä paljastui.
Nimensä Sebastián Marroquíniksi vaihtanut Juan Pablo oli pääosassa vuonna 2009 tehdyssä dokumenttielokuvassa Isäni synnit, jossa hän palaa Kolumbiaan pyytämään anteeksi isänsä tappamien ihmisten lapsilta. Manuela on myös muuttanut nimensä Juana Manuela Marroquín Santosiksi. Vuonna 2014 Sebastián Marroquín julkaisi myös kirjan Pablo Escobar, My Father. Escobarin leski María, joka on muuttanut nimensä Maria Isabel Santos Caballeroksi, on myös kirjoittanut 2018 omaelämäkerran My Life and Prison With Pablo Escobar.
Omaisuus

Escobar oli 1980- ja 1990-luvuilla yksi maailman rikkaimmista ihmisistä. Hänen johtamansa Medellín-kartelli jakoi noin 80 prosenttia Yhdysvaltain kokaiinista. Kartelli tuotti arvioiden mukaan voittoa 1980-luvun puolivälissä noin 420 miljoonaa dollaria viikossa eli lähes 22 miljardia dollaria vuodessa. Escobarin omaa varallisuutta on lähes mahdotonta arvioida tarkasti. Suurimmat arviot liikkuvat 30 miljardissa dollarissa. Escobar pääsi joka tapauksessa seitsemän kertaa vuosina 1987–1993 Forbes-lehden rikkaimpien ihmisten luetteloon. Vuonna 1989 hän oli Forbesin listan mukaan maailman seitsemänneksi rikkain henkilö.
Kuoleman jälkeen > Huumekartellien kaatuminen

Escobarin kuoleman jälkeen Kolumbian alamaailmassa ei ole ollut enää samantapaista voimakasta johtajaa, joka olisi hallinnut omaa huumekartelliaan. Calin kartelli pystyi jatkamaan hetken, mutta sekin kaatui 1995, kun sitä johtaneet Rodríguez Orejuelan veljekset vangittiin.
Huumekauppa on Escobarin kuoleman jälkeen jakautunut useamman pienemmän liittouman haltuun. Yksi niistä on Escobarin etsinnöissä mukana ollut Los Pepes (tulee nimestä Perseguidos por Pablo Escobar, ”Pablo Escobarin vainoamat”).
Kuoleman jälkeen > Hacienda Nápoles ja sen virtahevot

Escobarin kotitila Hacienda Nápoles jäi pitkäksi aikaa hoitamattomaksi Escobarin kuoltua. Liikemiesryhmä hankki sen omistukseensa ja muutti teemapuistoksi. Siellä on muun muassa uima-allas ja eläintarha. Vaikka monet alueen rakennuksista on kunnostettu, päärakennus on jätetty siihen kuntoon kuin se oli paikallisten asukkaiden ryöstämänä Escobarin kuoltua. Esillä on myös Escobarin poltettu autokokoelma. Puistossa käy vuosittain noin 50 000 ihmistä.
Escobarin keräämät eläimet siirrettiin Hacienda Nápolesin takavarikoimisen jälkeen pääasiassa muihin eläintarhoihin. Virtahevot jäivät kuitenkin alueelle. Escobarin tuomasta kolmesta naaraasta ja yhdestä koiraasta on kasvanut huomattavasti suurempi populaatio. Haciendan järvissä elää noin 26–28 yksilöä, mutta virtahevot ovat levittäytyneet ympäristöön, muun muassa Magdalenajokeen, jossa niitä voi olla jo 40 yksilöä. Lokakuussa 2021 Kolumbian hallinto käynnisti ohjelman virtahepojen steriloimiseksi. Toisaalta joidenkin arvioiden mukaan virtahevot voivat sopia Etelä-Amerikan luontoon ja täyttää jääkauden aikaisen megafaunan tyhjäksi jättämän ekologisen lokeron.
Escobarilla oli myös kiinteistö Miamissa, Floridassa. Escobarin jälkeen sen omisti Christian de Berdouare, Chicken Kitchen -pikaruokaketjun omistaja. Hän palkkasi ammattimaisia aarteenetsijöitä etsimään kartanosta kaikkea Escobariin ja tämän kartelliin liittyvää, ja he löysivätkin marmorilattian alta kassakaapin, jonka sisältöä ei kuitenkaan pystytty luetteloimaan, koska se varastettiin ennen kuin tutkijat saivat sen avattua.
Kuoleman jälkeen > Kulttuuri- ym. viitteet

Escobarista on tullut 20 vuotta kuolemansa jälkeen myös populaarikulttuurin hahmo. Television ja elokuvien lisäksi Escobarin poika Sebastián Marroquín (entinen Juan Pablo Escobar) on käyttänyt isänsä mainetta vaatemalliston luomiseen. Marroquín on kirjoittanut isästään ja lapsuudestaan omaelämäkerrallisen kirjan Pablo Escobar, mi padre (2014).
Escobarin mainetta Latinalaisessa Amerikassa kuvastaa parhaiten telenovela Escobar, el Patrón del Mal. Sen jälkeen Escobarista kertovat elokuvat ja televisiosarjat ovat levinneet myös Pohjois-Amerikkaan. Ensimmäinen aiheesta tehty elokuva oli heikosti menestynyt Escobar: Paradise Lost, jossa Escobaria näytteli Benicio del Toro. Myös Netflix tarttui aiheeseen, ja sen sarjasta Narcos tuli yksi palvelun menestyneimmistä televisiosarjoista. Lisäksi Hollywoodissa oli vuonna 2016 tekeillä tai suunnitteilla useita Escobariin tai Medellínin kartelliin liittyviä elokuvia, muun muassa Escobarin ja Virginia Vallejon suhteeseen perustuva elokuva, jossa Escobaria näyttelee Javier Bardem.
Kun Escobarin mukaan nimetty ravintola avattiin vuonna 2018 Singaporessa, Kolumbia teki asiasta valituksen Singaporelle.
Kirjallisuutta

Noël, Thierry: Hopeaa vai lyijyä? Kokaiinikuningas Pablo Escobarin elämä.  (alkuteos Pablo Escobar: Trafiquant de cocaïne)  Suomentanut Pirjo Thorel. Art House, 2017.  ISBN 9789518846263
Virginia Vallejo: Rakastin Pabloa, vihasin Escobaria.  (alkuteos Amando a Pablo, odiando a Escobar)  Suomentanut Sari Selander. Like, 2017.  ISBN 978-952-01-1583-8
Sebastián Marroquín: Palbo Escobar, mi padre (2014)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pablo Escobar Wikimedia Commonsissa
Hanna Mattila: Pablo Escobar ja Kolumbian kokaiinikaupan verinen historia. Arvostelu teoksesta Noël, Thierry: Hopeaa vai lyijyä? Kokaiinikuningas Pablo Escobarin elämä. Art House, 2017 (Agricolan kirja-arvostelut, 7.11.2017)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Alankomaat  Puola  Portugali  Venäjä 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef 
Medellínin kaupunki, jossa Escobar vietti nuoruutensa ja aloitti rikollisen uransa.
Escobarin rakennuttaman Hacienda Nápolesin härkätaistelukehä.
Poliiseja Pablo Escobarin ruumiin vierellä.
Ranskan ympäriajo 2012

Ranskan ympäriajo 2012 oli 99. Ranskan ympäriajo. Kilpailu alkoi 30. kesäkuuta Liègen kaupungista Belgiasta ja päättyi 22. heinäkuuta Pariisin Champs-Élysées'lle. Belgian lisäksi ympäriajo poikkesi myös Sveitsin puolella. Kilpailureitin kokonaispituus oli 3 496,9 km.
Team Skyn Bradley Wiggins voitti ensimmäisenä brittinä Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailun. Hän kukisti toiseksi sijoittuneen maanmiehensä ja tallitoverinsa Chris Froomen kolmella minuutilla 21 sekunnilla, Vincenzo Nibali oli kolmas. Pistekilpailun voitti Peter Sagan, mäkikirikilpailun Thomas Voeckler, nuorten kilpailun Tejay van Garderen, joukkuekilpailun RadioShack-Nissan-Trek ja yritteliäimmän ajajan palkinnon Chris Anker Sørensen.
Osallistuneet joukkueet

Kilpailussa olivat mukana seuraavat joukkueet:
UCI Pro -joukkueet: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, BMC Racing Team, Euskaltel-Euskadi, FDJ-BigMat, Garmin-Sharp, Katjuša, Lampre-ISD, Liquigas-Cannondale, Lotto-Belisol, Team Movistar, Omega Pharma-Quick Step, Orica-GreenEDGE, Rabobank, RadioShack-Nissan-Trek, Team Saxo Bank-Tinkoff Bank, Team Sky, Vacansoleil-DCM.
UCI Continental Circuits -joukkueet: Argos-Shimano, Cofidis, Team Europcar, Saur-Sojasun
Lopputulokset

Lähde: Cyclingnews
Etapit

Prologi ja etapit 1–10 Ranskan ympäriajossa 2012
Etapit 11–20 Ranskan ympäriajossa 2012
|  | päivä | lähtö | maali | pituus | tyyppi | tyyppi | kuvaus |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Prologi | 30.6. |  Liège |  Liège | 6,4 km |  | Aika-ajo | (englanniksi) |  |
| 1 | 1.7. |  Liège |  Seraing | 198 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |
| 2 | 2.7. |  Visé |  Tournai | 207,5 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |
| 3 | 3.7. | Orchies | Boulogne-sur-Mer | 197 km |  | Mäkietappi | (englanniksi) |  |
| 4 | 4.7. | Abbeville | Rouen | 214,5 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |
| 5 | 5.7. | Rouen | Saint-Quentin | 196,5 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |
| 6 | 6.7. | Épernay | Metz | 207,5 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |
| 7 | 7.7. | Tomblaine | La Planche des Belles Filles | 199 km |  | Mäkietappi | (englanniksi) |  |
| 8 | 8.7. | Belfort |  Porrentruy | 157,5 km |  | Mäkietappi | (englanniksi) |  |
| 9 | 9.7. | Arc-et-Senans | Besançon | 41,5 km |  | Aika-ajo | (englanniksi) |  |
|  | 10.7. | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä |
| 10 | 11.7. | Mâcon | Bellegarde-sur-Valserine | 194,5 km |  | Vuorietappi | (englanniksi) |  |
| 11 | 12.7. | Albertville | La Toussuire-Les Sybelles | 148 km |  | Vuorietappi | (englanniksi) |  |
| 12 | 13.7. | Saint-Jean-de-Maurienne | Annonay-Davézieux | 226 km |  | Mäkietappi | (englanniksi) |  |
| 13 | 14.7. | Saint-Paul-Trois-Châteaux | Le Cap d’Agde | 217 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |
| 14 | 15.7. | Limoux | Foix | 191 km |  | Vuorietappi | (englanniksi) |  |
| 15 | 16.7. | Samatan | Pau | 158,5 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |
|  | 17.7. | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä | Lepopäivä |
| 16 | 18.7. | Pau | Bagnéres-de-Luchon | 197 km |  | Vuorietappi | (englanniksi) |  |
| 17 | 19.7. | Bagnéres-de-Luchon | Peyragudes | 143,5 km |  | Vuorietappi | (englanniksi) |  |
| 18 | 20.7. | Blagnac | Brive-la-Gaillarde | 222,5 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |
| 19 | 21.7. | Bonneval | Chartres | 53,5 km |  | Aika-ajo | (englanniksi) |  |
| 20 | 22.7. | Rambouillet | Pariisi, Champs-Élysées | 120 km |  | Tasamaa | (englanniksi) |  |
Punaisella kehyksellä merkityt etapit päättyivät mäen tai vuoren päälle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ranskan ympäriajo 2012 Wikimedia Commonsissa
Ranskan ympäriajo
Italian ympäriajo 2013

Italian ympäriajo 2013 oli järjestyksessään 96. maantiepyöräilyn Italian ympäriajo. Se alkoi Napolista 4. toukokuuta ja päättyi Bresciaan 26. toukokuuta 2013. Reitin kokonaispituus oli 3 405 kilometriä. Etapeista seitsemän päättyi vuorinousuun. Lisäksi ohjelmassa oli 17,4 kilometrin joukkueaika-ajo, 55,5 kilometrin henkilökohtainen aika-ajo ja 19,4 kilometrin mäkiaika-ajo.
Vincenzo Nibali voitti kilpailun 4 minuutin 43 sekunnin erolla Rigoberto Uraniin, Cadel Evans sijoittui kolmanneksi. Pistekilpailun voitti Mark Cavendish, mäkikirikilpailun Stefano Pirazzi, nuorten kilpailun Carlos Betancur, joukkuekilpailun Team Sky ja "super team" -joukkuekilpailun Team Movistar.
Lopputulokset

Lähde: Cyclingnews
Joukkueet ja ajajat

Kilpailussa olivat mukana seuraavat joukkueet:
UCI Pro -joukkueet: Ag2r-La Mondiale, Argos-Shimano, Astana Team, Blanco Pro Cycling Team, BMC Racing Team, Cannondale Pro Cycling Team, Euskaltel-Euskadi, FDJ, Garmin-Sharp, Katjuša, Lampre-Merida, Lotto-Belisol, Team Movistar, Omega Pharma-Quick Step, Orica-GreenEDGE, RadioShack-Leopard, Team Saxo Bank, Team Sky, Vacansoleil-DCM
UCI Continental Circuits -joukkueet: Androni Giocattoli - Venezuela, Bardiani Valvole - CSF Inox, Colombia, Vini Fantini - Selle Italia
Kilpailun ennakkosuosikkeihin kuuluivat muun muassa Cadel Evans, Robert Gesink, Ryder Hesjedal, Vincenzo Nibali, Michele Scarponi ja Bradley Wiggins.
Etapit

| Etappi | Päivä | Lähtö- ja maalipaikka | Pituus | Etapin tyyppi | Etapin tyyppi | Kuvaus |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 4. toukokuuta | Napoli – Napoli | 130 km |  | tasamaaetappi | (englanniksi) |  |
| 2 | 5. toukokuuta | Ischia – Forio | 17,4 km |  | joukkueaika-ajo | (englanniksi) |  |
| 3 | 6. toukokuuta | Sorrento – Marina di Ascea | 222 km |  | mäkietappi | (englanniksi) |  |
| 4 | 7. toukokuuta | Policastro Bussentino – Serra San Bruno | 246 km |  | mäkietappi | (englanniksi) |  |
| 5 | 8. toukokuuta | Cosenza – Matera | 203 km |  | tasamaaetappi | (englanniksi) |  |
| 6 | 9. toukokuuta | Mola di Bari – Margherita di Savoia | 169 km |  | tasamaaetappi | (englanniksi) |  |
| 7 | 10. toukokuuta | San Salvo – Pescara | 177 km |  | mäkietappi | (englanniksi) |  |
| 8 | 11. toukokuuta | Gabicce Mare – Saltara | 54,8 km |  | aika-ajo | (englanniksi) |  |
| 9 | 12. toukokuuta | Sansepolcro – Firenze | 170 km |  | mäkietappi | (englanniksi) |  |
|  | 13. toukokuuta | Välipäivä | Välipäivä | Välipäivä | Välipäivä | Välipäivä | Välipäivä |
| 10 | 14. toukokuuta | Cordenons – Altopiano del Montasio | 167 km |  | vuorietappi | (englanniksi) |  |
| 11 | 15. toukokuuta | Cave del Predil – Erto e Casso | 182 km |  | mäkietappi | (englanniksi) |  |
| 12 | 16. toukokuuta | Longarone – Treviso | 210 km |  | tasamaaetappi | (englanniksi) |  |
| 13 | 17. toukokuuta | Busseto – Cherasco | 254 km |  | tasamaaetappi | (englanniksi) |  |
| 14 | 18. toukokuuta | Cervere – Bardonecchia | 180 km |  | vuorietappi | (englanniksi) |  |
| 15 | 19. toukokuuta | Cesana Torinese –  Col du Galibier, Valloire | 145 km |  | vuorietappi | (englanniksi) |  |
|  | 20. toukokuuta | Välipäivä | Välipäivä | Välipäivä | Välipäivä | Välipäivä | Välipäivä |
| 16 | 21. toukokuuta |  Valloire – Ivrea | 238 km |  | mäkietappi | (englanniksi) |  |
| 17 | 22. toukokuuta | Caravaggio – Vicenza | 214 km |  | tasamaaetappi | (englanniksi) |  |
| 18 | 23. toukokuuta | Mori – Polsa | 20,6 km |  | aika-ajo | (englanniksi) |  |
| 19 | 24. toukokuuta | Ponte di Legno – Val Martello | 160 km |  | vuorietappi | (englanniksi) |  |
| 20 | 25. toukokuuta | Silandro – Tre Cime di Lavaredo | 210 km |  | vuorietappi | (englanniksi) |  |
| 21 | 26. toukokuuta | Riese Pio X – Brescia | 206 km |  | tasamaaetappi | (englanniksi) |  |
Kilpailujen kehittyminen

Lähde: Gazzetta.it
| Etappi | Voittaja | Kokonaiskilpailu Maglia rosa | Pistekilpailu Maglia rossa | Mäkikirikilpailu Maglia azzurra | Nuorten kilpailu Maglia bianca | Trofeo Fast Team | Trofeo Super Team |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Mark Cavendish | Mark Cavendish | Mark Cavendish | Giovanni Visconti | Elia Viviani | Orica-GreenEDGE | Orica-GreenEDGE |
| 2 | Team Sky | Salvatore Puccio | Mark Cavendish | Giovanni Visconti | Salvatore Puccio | Team Sky | Orica-GreenEDGE |
| 3 | Luca Paolini | Luca Paolini | Luca Paolini | Willem Wauters | Fabio Aru | Katjuša | Katjuša |
| 4 | Enrico Battaglin | Luca Paolini | Luca Paolini | Giovanni Visconti | Fabio Aru | Katjuša | Katjuša |
| 5 | John Degenkolb | Luca Paolini | Luca Paolini | Giovanni Visconti | Fabio Aru | Katjuša | Katjuša |
| 6 | Mark Cavendish | Luca Paolini | Mark Cavendish | Giovanni Visconti | Fabio Aru | Katjuša | Katjuša |
| 7 | Adam Hansen | Beñat Intxausti | Mark Cavendish | Giovanni Visconti | Rafał Majka | Katjuša | Katjuša |
| 8 | Alex Dowsett | Vincenzo Nibali | Mark Cavendish | Giovanni Visconti | Wilco Kelderman | Astana Team | Orica-GreenEDGE |
| 9 | Maksim Belkov | Vincenzo Nibali | Cadel Evans | Stefano Pirazzi | Wilco Kelderman | Blanco | BMC Racing Team |
| 10 | Rigoberto Urán | Vincenzo Nibali | Cadel Evans | Stefano Pirazzi | Rafał Majka | Team Sky | Team Sky |
| 11 | Ramūnas Navardauskas | Vincenzo Nibali | Cadel Evans | Stefano Pirazzi | Rafał Majka | Team Sky | Team Sky |
| 12 | Mark Cavendish | Vincenzo Nibali | Mark Cavendish | Stefano Pirazzi | Rafał Majka | Team Sky | Team Sky |
| 13 | Mark Cavendish | Vincenzo Nibali | Mark Cavendish | Stefano Pirazzi | Rafał Majka | Team Sky | Team Sky |
| 14 | Mauro Santambrogio | Vincenzo Nibali | Mark Cavendish | Stefano Pirazzi | Rafał Majka | Team Sky | Team Sky |
| 15 | Giovanni Visconti | Vincenzo Nibali | Mark Cavendish | Stefano Pirazzi | Carlos Betancur | Team Sky | Team Sky |
| 16 | Beñat Intxausti | Vincenzo Nibali | Mark Cavendish | Stefano Pirazzi | Team Movistar | Team Sky |  |
| 17 | Giovanni Visconti | Vincenzo Nibali | Mark Cavendish | Stefano Pirazzi | Team Movistar | Team Sky |  |
| 18 | Vincenzo Nibali | Vincenzo Nibali | Mark Cavendish | Stefano Pirazzi | Rafał Majka | Team Sky | Team Sky |
| 19 | etappi peruttiin | Vincenzo Nibali | Mark Cavendish | Stefano Pirazzi | Rafał Majka | Team Sky | Team Sky |
| 20 | Vincenzo Nibali | Vincenzo Nibali | Vincenzo Nibali | Stefano Pirazzi | Carlos Betancur | Team Sky | Team Sky |
| 21 | Mark Cavendish | Vincenzo Nibali | Mark Cavendish | Stefano Pirazzi | Carlos Betancur | Team Sky | Team Movistar |

| Lopputulokset | Lopputulokset | Vincenzo Nibali | Mark Cavendish | Stefano Pirazzi | Carlos Betancur | Team Sky | Team Movistar |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Italian ympäriajo 2013 Wikimedia Commonsissa
Giro d’Italia
1909
1910
1911
1912
1913
1914
1919
1920
1921
1922
1923
1924
1925
1926
1927
1928
1929
1930
1931
1932
1933
1934
1935
1936
1937
1938
1939
1940
1946
1947
1948
1949
1950
1951
1952
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024
Maglia rosa
Maglia ciclamino
Maglia rosso passione
Maglia verde
Maglia bianca
Älä katso

| Älä katso |
| --- | --- |
Tyyli:  viihde
Pääosissa:  Teemu Virtanen
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  25. tammikuuta 2000 – 24. toukokuuta 2002
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Ten Years Production Oy
Älä katso  oli Yle TV2 -kanavan viihdeohjelma. Se alkoi vuonna 2000 ja se jatkui vuoteen 2002 asti. Ohjelmassa vierailevat taikurit ja muut taiturit tekivät erikoislaatuisia temppuja.
Ohjelmaa juonsi Teemu Virtanen. Joka jaksossa oli mukana julkkisvieras, joka juonsi Virtasen kanssa kyseisen jakson.
Ohjelmasta esitettiin kesällämilloin? myös oma versioselvennä nimeltä Katso pois. Tätä versiota kuvattiin Särkänniemessä.
Ohjelmaa alettiin näyttää uusintana syksyllä 2008.
Helsingin Sanomissa Harto Hänninen nimesi Älä katso -sarjan vuoden lopun katsauksessaan vuoden 2000 huonoimmaksi televisio-ohjelmaksi: mauttomaksi, tyhjänpäiväiseksi ja huonosti juonnetuksi.
Lawrence (Kansas)

| Lawrence |
| --- | --- |
 Lawrencen keskustaa
 Lawrencen sijainti Douglasin piirikunnassa ja Kansasin osavaltiossa
 Koordinaatit: 38°57′36″N, 95°15′12″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kansas
Piirikunta:  Douglas
Hallinto:  
 – Pormestari:  Courtney Shipley
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  74,3 km²
 – Maa:  72,8 km²
 – Josta vettä:  1,5 km² (2,0 %)
Korkeus:  256 m
Väkiluku (2008):  90 520
 – Väestötiheys:  1 217,1 as./km²
 – Metropolialue:  112 123
Aikavyöhyke:  UTC-6
 – Kesäaika:  UTC-5
Lempinimi::  Larryville
Motto::  "From Ashes to Immortality"
 
 http://www.lawrenceks.org/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lawrence on kaupunki Kansasin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se on Douglasin piirikunnan hallintokeskus. Se sijaitsee Kansasin koillisosassa Kansas- ja Wakarusa-jokien rannalla. Vuonna 2008 Lawrencessa oli arviolta 90 520 asukasta.
Lawrence on yliopistokaupunki, sillä kaupungissa on kaksi yliopistoa. Kansasin yliopistossa on opiskelijoita noin 28 000 ja Haskell Indian Nations University on Yhdysvaltain ainoa yliopisto, joka on tarkoitettu kaikille intiaaniheimoille. Siellä on opiskelijoita 150 heimosta ympäri maata.
Historia

New England Emigrant Aid Company -yritys perusti Lawrencen 1854 pitääkseen alueen vapaana orjuudesta. Onkin sanottu, että Lawrence kuuluu niihin harvoihin Yhdysvaltain kaupunkeihin, jotka on perustettu poliittisten syiden takia. Kaupungille annettiin nimeksi Lawrence ensimmäisenä paikalle saapuneen retkikunnan tukijan Amos Lawrencen mukaan.
Kansasin orjuuden vastustajat ottivat usein yhteen naapuriosavaltion Missourin orjuuden kannattajien kanssa. Sisällissodan aikana sissijohtaja William Quantrill keräsi noin 300 miehen joukon Missourista. Se hyökkäsi Lawrenceen yöllä 21. elokuuta 1863. Lawrencen verilöylyssä kuoli arviolta 200 miestä, ja kaupungista poltettiin 185 rakennusta. Vain muutamia rakennuksia jäi pystyyn.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin kotisivut (englanniksi)
Kansasin osavaltio
| --- | --- |
Piirikunnat:   Allen  Anderson  Atchison  Barber  Barton  Bourbon  Brown  Butler  Chase  Chautauqua  Cherokee  Cheyenne  Clark  Clay  Cloud  Coffey  Comanche  Cowley  Crawford  Decatur  Dickinson  Doniphan  Douglas  Edwards  Elk  Ellis  Ellsworth  Finney  Ford  Franklin  Geary  Gove  Graham  Grant  Gray  Greeley  Greenwood  Hamilton  Harper  Harvey  Haskell  Hodgeman  Jackson  Jefferson  Jewell  Johnson  Kearny  Kingman  Kiowa  Labette  Lane  Leavenworth  Lincoln  Linn  Logan  Lyon  Marion  Marshall  McPherson  Meade  Miami  Mitchell  Montgomery  Morris  Morton  Nemaha  Neosho  Ness  Norton  Osage  Osborne  Ottawa  Pawnee  Phillips  Pottawatomie  Pratt  Rawlins  Reno  Republic  Rice  Riley  Rooks  Rush  Russell  Saline  Scott  Sedgwick  Seward  Shawnee  Sheridan  Sherman  Smith  Stafford  Stanton  Stevens  Sumner  Thomas  Trego  Wabaunsee  Wallace  Washington  Wichita  Wilson  Woodson  Wyandotte 
Kaupungit (suurimmat):   Andover  Derby  Dodge City  Emporia  Garden City  Gardner  Great Bend  Hays  Hutchinson  Junction City  Kansas City  Lawrence  Leavenworth  Leawood  Lenexa  Liberal  Manhattan  Newton  Olathe  Overland Park  Pittsburg  Prairie Village  Salina  Shawnee  Topeka (pääkaupunki)  Wichita
Ranskan ympäriajo 2016

Kilpailun 17. etappi ajettiin Sveitsissä.
Ranskan ympäriajo 2016 oli järjestyksessään 103. maantiepyöräilyn Ranskan ympäriajo. Se alkoi Normandian Mont Saint-Michelistä 2. heinäkuuta ja päättyi Pariisiin 24. heinäkuuta 2016. Kilpailun reitti kulki Normandiasta Ranskan keskiylängön kautta Pyreneille sekä edelleen Alpeille. Ranskan ohella ajettiin Espanjassa, Andorrassa ja Sveitsissä.
Chris Froome voitti kokonaiskilpailun neljän minuutin ja viiden sekunnin erolla Romain Bardet'hen, Nairo Quintana sijoittui kolmanneksi. Pistekilpailun voitti Peter Sagan, mäkikirikilpailun Rafał Majka, nuorten kilpailun Adam Yates ja pistekilpailun Team Movistar.
Osallistuneet joukkueet

Kilpailussa olivat mukana seuraavat joukkueet:
UCI World Tour -tallit: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, BMC Racing Team, Cannondale-Drapac, Dimension Data, Etixx-Quick Step, FDJ, Team Giant-Alpecin, IAM Cycling, Katjuša, Lampre-Merida, Team LottoNL-Jumbo, Lotto Soudal, Movistar Team, Orica-BikeExchange, Team Sky, Tinkoff, Trek-Segafredo
UCI Professional Continental -tason tallit: Bora-Argon 18, Cofidis, Direct Énergie, Fortuneo – Vital Concept
Kilpailun suurimpina ennakkosuosikkeina pidettiin vedonlyöntitoimistojen mukaan Chris Froomea, Nairo Quintanaa ja Alberto Contadoria. Seuraavina ennakkokaavailuissa olivat Fabio Aru, Richie Porte ja Thibaut Pinot.