stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Carl Gustaf Mannerheim

| Carl Gustaf Mannerheim |
| --- | --- |
 Kreivi Carl Gustaf Mannerheim, Johan Erik Lindhin 1849–1851 maalaama muotokuva.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. elokuuta 1797
Kuollut: 9. lokakuuta 1854 (57 vuotta)
Ammatti:  hovioikeuden presidentti, maaherra
Arvonimi: kreivi
Vanhemmat:  Carl Erik Mannerheim, Vendla Sofia Mannerheim
Puoliso:  Eva Vilhelmina von Schantz
Lapset:  Sofia Augusta Mannerheim, Carl Robert Mannerheim, Mimi Mannerheim, Anna Maria Mannerheim, Lars August Mannerheim ja Gustav Johan Mannerheim
Carl Gustaf Mannerheim (10. elokuuta 1797 Louhisaaren linna, Askainen – 9. lokakuuta 1854) oli suomalainen hallintomies, kreivi ja kuuluisa hyönteistutkija. Hän oli marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheimin isoisä.
Suku ja koulutus

Carl Gustaf Mannerheim syntyi Louhisaaren linnassa Askaisissa vuonna 1797. Isä Carl Erik Mannerheim oli Linnén oppilaita. Isä oli harrastanut ikänsä botaniikkaa, mutta oli myös korkeassa virassa oleva poliitikko. Äiti oli Vendla Sofia von Willebrand. Poika Carl Gustaf keräsi jo lapsuudessaan hyönteisiä, erityisesti kovakuoriaisia. 16-vuotiaana hän meni opiskelemaan Turkuun ja jatkoi sitten C. R. Sahlbergin opastamana kovakuoriaiskokoelmiensa täydentämistä. Heistä tuli myöhemmin pysyviä ystäviä. C. G. Mannerheim erikoistui lakiopintoihin ja valmistuttuaan vuonna 1819 hän pääsi sihteeriksi Pietariin Keisarin Suomen asiain valtiosihteerille Robert Henrik Rehbinderille.
Virka-ura

Mannerheim toimi vuosina 1826–1831 muun muassa Helsingin yliopiston kanslerinsihteerinä. Mannerheim nimitettiin vuonna 1833 Vaasan läänin maaherraksi, mutta siirtyi pian Viipurin lääniin samaan tehtävään. Vuosina 1839–1854 hän toimi Viipurin hovioikeuden presidenttinä.
Avioliitto ja lapset

Mannerheimin puoliso oli vuodesta 1832 lähtien Eva Vilhelmina von Schantz, joka oli Suomen sodassa kunnostautuneen everstiluutnantti Carl Constantin von Schantzin ja Carolina Lovisa Weissman von Weissensteinin tytär. Avioliitosta syntyivät lapset:
Sofia Augusta, syntyi 10. elokuuta 1833 Vaasassa, kuoli 25. toukokuuta 1867 esikoistyttärensä Jeannen (1867–1910) synnytykseen. Avioitui vuonna 1866 italialaisen diplomaatin Francois Cottan kanssa
Carl Robert, syntyi 1835, kuoli 1914. Suomen marsalkka Mannerheimin isä. Avioitui vuonna 1862 Hélène von Julinin kanssa. Peri kreivin arvon.
Eva Carolina Vilhelmina, syntyi 17. joulukuuta 1836 Viipurissa, kuoli 30. syyskuuta 1905. Jäi naimattomaksi ja oli isonveljensä vararikon jälkeen viimeinen Mannerheim-sukuinen Louhisaaren kartanon omistaja. Kasvatti sisarensa Sofian tyttären Jeanne Cottan.
Anna Maria, syntyi 18. kesäkuuta 1840 Viipurissa, kuoli vuonna 1924 Nyköpingissä, avioitui löytöretkeilijä Adolf Erik Nordenskiöldin kanssa
Lars August, syntyi 16. heinäkuuta 1843, kuoli 3-vuotiaana vuonna 1846 Viipurissa
Gustaf Johan, syntyi 27. lokakuuta 1846 Viipurissa, kuoli 19-vuotiaana 28. joulukuuta 1865 Turussa.
Tutkija

Kaiken vapaa-aikansa Mannerheim kartutti kovakuoriaiskokoelmiaan ja oli myös kirjeenvaihdossa yl0 sadan eurooppalaisen koleopterologin kanssa. Häntä ei juuri nähty kulttuuririennoissa. Sitä vastoin hänellä oli työnsä kautta hyvät kontaktit Viipurin ja hyvin kansainvälisen Pietarin alueilla. Hän saattoi jatkuvasti hyödyntää Pietarin tiedeakatemian eläintieteellisen museon laajaa hyönteistieteellistä kirjastoa ja mallikokoelmia. Pietarissa hänellä ei ollut juuri aikaa retkeilyyn, joten kokoelmat karttuivatkin enimmäkseen vaihtamalla ja ostamalla muilta keräilijöiltä.
Muut tuon ajan venäläiset ja suomalaiset tutkijat eivät rohjenneet yleensä kuvata uusia lajeja kysymättä ensin Mannerheimin mielipidettä. Tämä auktori sai heiltä sitten vastapalveluna paljon mallikappaleita omiin kokoelmiinsa. Erityisesti Mannerheim käytti suuria summia trooppisten Buprestidae-heimon yksilöiden hankkimiseen kertomatta tästä esimerkiksi vaimolleen. Myöhemmin Helsingissä eläintieteen professorina toimineen Fr. W. Mäklinin avustuksella kokoelmat saatiin Viipurissa uuteen järjestykseen. Mannerheim testamenttasi 20 000 lajia käsittäneen arvokkaan kuoriaiskokoelmansa Helsingin yliopistolle. (Coll. Mannerheim)
Mannerheim kuvasi lukuisia tieteelle uusia kovakuoriaislajeja. Osa näistä on julkaistu C. R. Sahlbergin teoksessa Insecta Fennica.
Mannerheimin lukuisat systematiikan ja eliömaantieteen aloja käsittelevät julkaisut ovat tulleet tunnetuiksi aikoinaan. Hän teki paljon tutkimusmatkoja ulkomaille ja organisoi paikalliset hallintoviranomaiset ja muun muassa lääkärit keräämään kuoriaisia esimerkiksi tuolloin Venäjälle kuuluneesta Alaskasta. Näissä järjestelyissä epäilemättä edesauttoivat suomalainen amiraali Arvid Adolf Etholén ja monet muut suomalaistaustaiset Venäjän virkamiehet.
Julkaisuja

Mannerheim, C. G. von. 1825. Novae coleopterorum species imperii Rossici incolae descriptae, in Hummel, Essais entomologiques, 1(4):19–41.
Mannerheim, C. G. von. 1837. Enumération des Buprestides, et description de quelques nouvelles espèces de cette tribu de la famille des Sternoxes, de la collection de M. Le Comte Mannerheim. Bulletin de la Société Impériale des Naturalistes de Moscou 8:1–126.
Mannerheim, C. G. von. 1843. Beitrag zur Käferfauna der Aleutischen Inseln, der Insel Sitkha und Neu-Californiens. Bulletin de la Société Impériale des Naturalistes de Moscou 16:3–142.
Mannerheim, C. G. von. 1844. Lettre a S. E. Mr. Fischer de Waldheim ou relation d un voyage fait en 1844, en Suede, en Danemarck et dans nord de l'Allemagne. Bulletin de la Société Impériale des Naturalistes de Moscou 17: 844–872.
Mannerheim, C. G. von. 1852. Insectes Coléoptères de la Sibérie orientale nouveaux ou peu connus. Bulletin de la Société Impériale des Naturalistes de Moscou, 25:273–309.
Mannerheim, C. G. von. 1853. Dritter Nachtrag zur Kefer-Fauna der Nord- Amerykanischen Laender der Russischen Reiches. Bulletin de la Société Impériale des Naturalistes de Moscou, 3:3–181.
Mannerheimin kuvaamia kovakuoriaislajeja

Cymindis macularis Mannerheim, 1823 (Carabidae)
Bembidion fellmanni (Mannerheim, 1823) enohyrrä (Carabidae)
Haliplus lineolatus Mannerheim, 1844 (Haliplidae)
Hydroporus nigellus Mannerheim, 1853 (Dytiscidae)
Gonioctena arctica (Mannerheim, 1853) lapinruskokalvaja (Chrysomelidae)
Mannerheimin mukaan nimettyjä lajeja

Bembidion mannerheimi Sahlberg, 1827 (Carabidae)
Platynus mannerheimii (Dejean, 1828) liekokurekiitäjäinen (Carabidae)
Oxyporus mannerheimii Gyllenhal, 1827 mustatattiainen (Staphylinidae)
Mannerheimia arctica (Erichson, 1840) (Staphylinidae)
Dolichopus mannerheimi Zetterstedt 1838 (Diptera: Dolichopodidae)
Ritarikunnat

Pyhän Vladimirin ritarikunta neljännen luokan risti (1828)
Pyhän Stanislauksen ritarikunta toisen luokan risti (1836)
Pyhän Stanislauksen ritarikunta ensimmäisen luokan risti (1842)
Pyhän Annan ritarikunta ensimmäisen luokan risti (1845)
Pyhän Annan ritarikunta ensimmäisen luokan risti keisarillisella kruunulla (1849)
Pyhän Vladimirin ritarikunta toisen luokan risti suurristillä (1851)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
/ Mannerheim, Carl Gustaf (1797–1854) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Anto Leikola: kovakuoriaiskreivi Carl Gustaf Mannerheim (Arkistoitu – Internet Archive)
CGE Mannerheimin suku ja perhe
Carl Gustaf Mannerheim Biografiskt lexikon för Finland, Svenska litteratursällskapet i Finland, 2014 (ruotsiksi)
| n k Vaasan läänin maaherrat ja kuvernöörit (1775–1997) |
| --- | --- | --- |
| Ruotsi (1776–1809) |  Cedeström (1775–1785)  Tandefelt (1785–1794)  Krabbe (1794–1805)  Wanberg (1805–1808)  von Schoultz (1808)  |  |
| Venäjän keisarikunta (1809–1917) |  de Carnall (1808–1822)  Wärnhjelm (1822–1830)  Armfelt (1830–1832)  Mannerheim (1832–1834)  Cronstedt (1834–1845)  Bergenheim (1845–1847)  Federley (1847–1854)  von Rechenberg (1854–1858)  von Blom (1858–1861)  Wrede (1862–1884)  Procopé (1884–1888)  Järnefelt (1888–1894)  Schauman (1894–1898)  von Kothen (1898–1900)  Björnberg (1900–1903)  Knipovitš (1903–1906)  de Pont (1906–1910)  Widnäs (1910–1913)  Sillman  (1913–1916)  Sirelius (1916–1917)  |  |
| Suomi (1917–1997) |  Torppa (vt. 1917)  Heikel (1917–1920)  Sarlin (1920–1930)  Heinrichs (1930)  Martonen (1930–1938)  Lahdensuo (1938–1943)  Tarjanne (1943–1944)  Ahlbäck (1944–1967)  Viitanen (1967–1977)  Pohjonen (1977–1978)  Kangasniemi (1978–1991)  Westergård (1991–1997)  |  |
| n k Viipurin läänin maaherrat ja kuvernöörit (1812–1945) |
| --- | --- | --- |
| Venäjän keisarikunta (1812–1917) |  Stjernvall (1812–1815)  Walleen (1816–1820)  Klinckowström (1820–1825)  Ramsay (1825–1834)  C. G. Mannerheim (1834–1839)  Stewen (1839–1844)  von Kothen (1844–1853)  Thesleff (1853–1856)  Indrenius (1856–1866)  Oker-Blom (1866–1882)  von Daehn (1882–1885)  Tudeer (1885–1889)  Gripenberg (1889–1899)  von Rechenberg (1900–1902)  Mjasojedov (1902–1905)  Kazanski (1905)  von Medem (1905–1906)  von Rechenberg (1906–1907)  von Troil (1907–1910)  von Pfaler (1910–1917)  Sarkanen (vt. 1917)  Suhonen (vt. 1917–1918)  |  |
| Suomi (1917–1945) |  Hackzell (1918–1920)  Relander (1920–1925)  Manner (1925–1945)  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Italia  Suomi (KANTO)  Ruotsi  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Party

| Party Iggy Pop |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1981
 Julkaistu: kesäkuu 1981
 Tuottaja(t): Thom Panunzio   Tommy Boyce
 Tyylilaji: new wave, poprock,  post-punk
 Kesto: 35.02
 Levy-yhtiö: Arista Records
Listasijoitukset
  166.
Iggy Popin muut studioalbumit
| Soldier 1980 | Party 1981 | Zombie Birdhouse 1982 |
Party on Iggy Popin viides sooloalbumi. Se julkaistiin kesäkuussa 1981 Arista-levymerkin kautta. Tällä albumilla Pop teki yhteistyötä kitaristi Ivan Kralin kanssa, joka oli 1970-luvulta Patti Smithin kitaristi ja basisti.
Party on tyyliltään radioystävällinenselvennäkenen mukaan? rock- ja pop-albumi, mutta se ei osoittautunut suureksi menestykseksi. Levyn tunnetuinlähde? kappale on ”Bang Bang”. Levyllä on myös kaksi lainakappaletta, Iggyn tulkinnat soul-laulaja Phil Phillipsin kappaleesta ”Sea of Love” ja tulkinta The Outsiders -yhtyeen kappaleesta ”Time Won't Let Me.”
Bang Bang

Iggy Popin omaelämäkerran I Need More mukaan hän kirjoitti ”Bang Bang” -kappaleen, koska Arista Records vaati häneltä kaupallista albumia ja singleä. Iggy kertoi saaneensa idean kappaleeseen luettuaan Tom Wolfen kirjan The Right Stuff. Kirja käsittelee astronauttien ihmissuhteita ja kokemuksia avaruudessa.
David Bowie levytti myöhemmin cover-version ”Bang Bang” -kappaleesta albumilleen Never Let Me Down (1987).
Kappaleet

Pleasure – 3.10
Rock and Roll Party – 4.11
Eggs on Plate – 3.41
Sincerity – 2.38
Houston Is Hot Tonight – 3.30
Pumpin' for Jill – 4.30
Happy Man – 2.19
Bang Bang – 4.08
Sea of Love – 3.49
Time Won't Let Me – 3.22
Muusikot

Iggy Pop – laulu
Ivan Kral – kitara, koskettimet
Rob Duprey – kitara
Michael Page – basso
Douglas Bowne – rummut
Jimmy Whizner – sovitus kappaleissa "Sea of Love", "Bang Bang" ja "Time Won't Let Me"
The Uptown Horns – vaskipuhallin kappaleissa "Pleasure", "Sincerity", "Houston Is Hot Tonight" ja "Happy Man"
David Bowie, Iggy Pop ja Ivan Kral
RN Giuseppe Miraglia (1923)

| RN Giuseppe Miraglia |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Regio Arsenale della Spezia
Kölinlasku:  5. maaliskuuta 1921
Laskettu vesille:  20. joulukuuta 1923
Palveluskäyttöön:  1. maraaskuuta 1927
Poistui palveluskäytöstä:  15. heinäkuuta 1950
Loppuvaihe:  romutettu
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 400 t (normaali) 5 913 t (kuormattu)
Pituus:  121,22 m
Leveys:  14,99 m
Syväys:  5,82 m
Koneteho:  16 700 shp
Nopeus:  21 solmua
Miehistöä:  16 upseeria, 40 aliupseeria ja 240 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  4 × 102 mm/35 tykkiä 12 × 13,2 mm konekivääriä
RN Giuseppe Miraglia (ital. Regia Nave Giuseppe Miraglia) oli Italian kuninkaallisen laivaston vesilentokoneiden emälaiva.
Suunnittelu

Alukselle oli mahdollista sijoittaa jopa 17 vesilentokonetta (alun perin Macchi M.18 ja myöhemmin IMAM Ro.43). Se oli varustettu kahdella katapultilla.
Valmistus

Aluksen köli laskettiin 5. maaliskuuta 1921 junalautta Cittá di Messinana, jonka suunniteltu käyttäjä oli Italian valtion rautatieyhtiö Ferrovie dello Stato Italiane. Alus laskettiin vesille 20. joulukuuta 1923. Laivasto lunasti aluksen pian tämän jälkeen. Muutostyöt vesilentokoneiden emälaivaksi aloitettiin välittömästi. Vuonna 1925 aluksen ollessa jo lähes valmis se kaatui myrskyssä. Umberto Pugliesen johtama ryhmä nosti hylyn, joka kunnostettiin. Alus otettiin palvelukseen 1. marraskuuta 1927.
Palvelus

Alus osallistui toiseen Italian ja Etiopian väliseen sotaan ja Espanjan sisällissotaan. Toisessa maailmansodassa selvittyään Taranton taistelusta alus jatkoi palvelustaan Välimerellä. Italian antauduttua ja aselevon astuttua voimaan Giuseppe Miraglia siirtyi laivaston pääosan mukana Maltalle internoitavaksi.
Britannian kuninkaallisen laivaston torpedoveneiden emälaivan HMS Viennan vaurioiduttua korjauskelvottomaksi Saksan ilmavoimien ilmahyökkäyksessä Barin satamaan 2. joulukuuta 1943 ja sitä seuranneen sinappikaasuonnettomuuden seurauksena laivasto kiinnostui Giuseppe Miragliasta korvaajana.
Sotatoimien päätyttyä alus kuljetti italialaisia sotavankeja takaisin Italiaan, minkä jälkeen sitä käytettiin majoitusaluksena Tarantossa. Alus romutettiin 1950.
Käännös suomeksi
Emil Sallila

| Emil Sallila |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 5.9.1922–30.4.1924, 21.10.1930–31.8.1933  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Uudenmaan lääni
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. elokuuta 1883 Kärkölä
Kuollut: 14. syyskuuta 1936 (53 vuotta) Helsinki
Ammatti:  järjestösihteeri
Emil Sallila (26. elokuuta 1883 Kärkölä – 14. syyskuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1922–1924 ja 1930–1933.
Elämä

Sallilan vanhemmat olivat vuokraaja Erland Sallila ja Elviira Anttila. Hän kävi kansakoulun ja oli sitten aluksi maataloustöissä ja sen jälkeen hän oli työssä Valtion rautateiden liikenneosastolla toimien asemamiehenä Hyvinkäällä 1905–1916. Sallila oli Osuusliike Ahjon toimitusjohtajana Hyvinkäällä 1916–1919 ja Osuusliike Ahjon apulaisjohtajana 1919–1924. Viimeksi Sallila toimi Kulutusosuuskuntien keskusliiton rakennusosaston hoitajana Helsingissä 1924–1926 ja sosialidemokraattisen puolueen järjestösihteerinä ja taloudenhoitajana 1926–1936.
Sallila oli kansanedustajana 1922–1924 ja 1930–1933 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925 ja 1931 presidentinvaaleissa. Sallila oli Nurmijärven kunnanvaltuuston ja Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä sekä toimi myös Hyvinkään kunnanvaltuuston puheenjohtajana 1921–1924. Hän oli lisäksi Osuusliike Ahjon hallituksen puheenjohtajana ja oli muun muassa Osuusliike Elannon edustajiston, Helsingin työväen säästöpankin hallituksen ja Kulutusosuuskuntien keskusliiton johtokunnan jäsenenä. Sallila harrasti siirtolapuutarhatoimintaa ja valokuvausta.
Perhe

Emil Sallila oli naimisissa vuodesta 1907 Johanna Matiskaisen kanssa.
Teoksia

Järjestöjen taloudenhoito. 1927
Järjestötoimitsijain käsikirja ; toim. E. K. Louhikko, Arvi Hautamäki ja Emil Sallila. Kansanvalta, Helsinki 1931
Paikallisen toiminnan keskittäminen : ohjeita perusjärjestöille. Sos.-dem. puoluetoimisto, Helsinki 1934
Puhe Sos.-dem. puolueen arpajaisjuhlaa varten ; kirjoittanut E. S. Helsinki 1935
Aiheesta muualla

Emil Sallilan 1920- ja 1930-luvulla ottamia valokuvia Finnassa
Emil Sallila käyntikorttikuvassa vuonna 1906 (Hyvinkään kaupunginmuseon kokoelmat, Finna)
Sosialidemokraattien kansanedustajat
| n k Sosiaalidemokraattien kansanedustajat 1922–1924 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (53):  Aalto  Ahlfors  Ampuja  Aromaa  Bryggari  Eronen  Eskola  Hakkila  Halonen  Harvala  Haverinen  Huotari  Huttunen  Itkonen  Keto  Koivulahti-Lehto  Komu  Koponen  J. Korhonen  V. Korhonen  Latvala  Lehikoinen  Lehto  Lehtokoski  Leinonen  Louhelainen  Marttila  Muhonen  Myllymäki  Paasivuori  Puittinen  Raearo  Rantala  Rapo  Reinikainen  Ryömä  Saarinen  Sallila  Seppälä  Sillanpää  Sommarberg  Sventorzetski  Tainio  Tanner  Toivonen  Tolonen  Typpö  Valjakka  Welling  Vihuri  Wiik  Voionmaa  Wuolijoki 
| n k Sosiaalidemokraattien kansanedustajat 1930–1933 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (66):  A. Aalto  Aaltonen  Aattela  Ahlfors  Ailio (1930–1933†)  Ampuja  Aromaa (1930–1933†)  Bryggari  Erich  Eskola  Fagerholm  Fallila (1933)  Hakala  Hakkila  Harvala  Helo  Hildén  Hiltunen  Huotari (1932–1933)  Huttunen  Hämäläinen  Jokinen  Kanerva (1931–1933)  Keto (1930–1931)  Kilpi  Kivisalo  Koivulahti-Lehto  Komu  Koponen  Kosonen  Kovanen  Kulovaara  Kuusisto  Lehtokoski  Lepistö  Lindman  Lindqvist  Linna  Meriläinen  Myllymäki  Nuutinen (1930–1932†)  Paasivuori  Paasonen  Pekkala  Penttala  Perho  Puittinen  Pyy  Pärssinen  Rantala  Rapo  Reinikainen  Ryömä  Räisänen  Sallila  Seppälä (1930–1932†)  Setälä  Sillanpää  Suokas  Sventorzetski  Tanner  Toivonen (1933)  Tolonen  Turkia  A. Valta  K. Valta (1932–1933)  Welling  Voionmaa  Väisänen  Åhlström 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Heikki Saari (pappi)

Heikki Saari (25. helmikuuta 1879 Soini – 7. lokakuuta 1958) oli suomalainen pappi ja lähetyssaarnaaja. Hän toimi pappina Suomen Lähetysseurassa ja teki lähetystyötä Ambomaalla vuosina 1903–1911, 1917–1922, 1924–1931 ja 1933–1947. Hän oli myös virsirunoilija ja kirjoitti sanat virteen numero 254 "Sun työhös, Jeesus, kutsun sain".
Saari vihittiin lähetyssaarnaajaksi vuonna 1903. Ambomaan kirkon virsikirjassa monet virret olivat Saaren sepittämiä, kääntämiä tai muodostamia. Saari julkaisi Herättäjä-Yhdistyksen kustannuksella ambokielisen Rukousvirsiä-virsikokoelman, jossa oli suuri määrä Siionin virsiä oshindongaksi käännettynä.
Aiheesta muualla

Saarelma-Maunumaa, Minna: Nimet yhdistävät suomalaisia ja namibialaisia. Virittäjä, 2003, s. 258–262.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 22.2.2010.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)
Speak Now World Tour

Speak Now World Tour oli yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin toinen konserttikiertue pääesiintyjänä. Kiertue alkoi 9. helmikuuta 2011 Singaporessa ja päättyi 18. maaliskuuta 2012 Aucklandissa Uudessa-Seelannissassa. Sillä markkinoitiin albumia Speak Now (2010).
Kiertueeseen kuului 110 konserttia, joista suurin osa oli Yhdysvalloissa. Kiertueella oli lisäksi 12 konserttia Euroopassa, 12 Australiassa ja Oseaniassa, 7 Aasiassa ja 5 Kanadassa. Speak Now World Tour tuotti 123,7 miljoonaa dollaria.
Melkein kaikki Speak Now -albumin kappaleet kuuluivat vakituiseen ohjelmistoon. Swift esitti kappaleen "Back to December" mash-upina OneRepublicin kappaleen "Apologize" ja toisen oman kappaleensa "You’re Not Sorry" kanssa. Hän esitti lisäksi muutamia vanhempia kappaleita kuten "Love Story" ja "Our Song". Yhdysvaltain keikoilla hän esitti cover-versioita kunkin keikkapaikan paikallisten artistien kappaleista.
Kiertueella kuvattiin konserttielokuva Speak Now World Tour – Live (2011), joka julkaistiin sekä dvd:nä että livealbumina. Kappaleen "Sparks Fly" musiikkivideo on kooste kiertueella kuvatusta materiaalista.
Kappalelista > Aasia ja Eurooppa

”Sparks Fly”
”Mine”
”The Story of Us”
”Back to December” / ”Apologize” / ”You’re Not Sorry”
”Better than Revenge”
”Speak Now”
”Fearless” / ”Hey, Soul Sister” / ”I’m Yours” (soolo, ukulelella)
”Fifteen”
”You Belong with Me”
”Dear John”
”Enchanted”
”Long Live”
”Love Story”
Kappalelista > Pohjois-Amerikka, Australia ja Oseania

”Sparks Fly”
”Mine”
”The Story of Us”
”Our Song”
”Mean”
”Back to December” / ”Apologize” / ”You’re Not Sorry”
”Better than Revenge”
”Speak Now”
”Fearless” / ”Hey, Soul Sister” / ”I’m Yours” (soolo, ukulelella)
”Last Kiss” (soolo, akustisella kitaralla)
Vaihtuva cover (soolo, akustisella kitaralla)
”You Belong with Me”
”Dear John”
”Enchanted”
”Haunted”
”Long Live”
”Fifteen”
”Love Story”
Kappale ”Ours” lisättiin vakituiseen ohjelmistoon Denverin konsertissa 27. syyskuuta 2011.
Swift esitti Kansas Cityssä oman kappaleensa ”Superman” akustisesti vaihtuvan coverin sijaan.
Swift esitti kappaleen ”Never Grow Up” Lexingtonissa, Houstonissa, Raleigh’ssa ja Louisvillessä. Vaihtuva cover jätettiin pois esityksestä kolmessa ensimmäisessä kaupungissa.
Osassa Pohjois-Amerikan konsertteja oli vierailevia artisteja, jotka esittivät Swiftin kanssa omia kappaleitaan.
Kappale ”Safe & Sound” esitettiin encorena ennen kappaletta ”Fifteen” kaikissa Australian ja useimmissa Uuden-Seelannin konserteissa. Toisessa Aucklandin konsertissa Swift esitti sen tilalla kappaleen ”Eyes Open”.
Australian ja Oseanian konserttien ohjelmistossa ei ollut covereita.
Kappalelista > Swiftin esittämät coverit

Toronto 15. heinäkuuta 2011: ”You Learn” (alkuperäinen esittäjä Alanis Morissette), ”Baby” (Justin Bieber) ja ”She’s So High” (Tal Bachman)
Toronto 16. heinäkuuta: ”Complicated” (Avril Lavigne), ”Baby” ja ”I’m Like a Bird” (Nelly Furtado)
Newark 19. heinäkuuta : ”Livin’ on a Prayer” (Bon Jovi)
Newark 20. ja 24. heinäkuuta : ”Livin’ on a Prayer” ja ”Dancing in the Dark” (Bruce Springsteen
Newark 23. heinäkuuta : ”Livin’ on a Prayer”, ”Dancing in the Dark” ja ”Cowboy Take Me Away” (Dixie Chicks)
Grand Rapids 28. heinäkuuta: ”Lose Yourself” (Eminem) ja ”Smile” (Uncle Kracker)
Indianapolis 29. heinäkuuta: ”Jack & Diane” (John Mellencamp) ja ”I Want You Back” (Jackson 5)
Cleveland 30. heinäkuuta: ”I Try” (Macy Gray) ja ”My Wish” (Rascal Flatts)
Washington D.C. 2. elokuuta: ”I Heard It Through the Grapevine” (Gladys Knight & the Pips) ja ”Ghetto Supastar (That Is What You Are)” (Pras)
Washington D.C. 3. elokuuta: ”A Sorta Fairytale” (Tori Amos) ja ”Stay I Missed You” (Lisa Loeb)
Philadelphia 6. elokuuta: ”Who Knew” (Pink) ja ”Unpretty” (TLC)
Rosemont 9. elokuuta: ”Sugar, We’re Goin Down” (Fall Out Boy)
Rosemont 10. elokuuta: ”I Want You to Want Me” (Cheap Trick)
St. Louis 13.–14. elokuuta: ”Just a Dream” (Nelly)
Edmonton 18.–19. elokuuta: ”Complicated” (Carolyn Dawn Johnson)
Los Angeles 23.–24. elokuuta: ”God Only Knows” (The Beach Boys)
Los Angeles 27. elokuuta: ”Bette Davis Eyes” (Jackie DeShannon / Kim Carnes) ja ”This Love” (Maroon 5)
Los Angeles 28. elokuuta: ”God Only Knows”, ”The Sweet Escape” (Gwen Stefani) ja ”Realize” (Colbie Caillat)
San Jose 1. syyskuuta: ”Drops of Jupiter (Tell Me)” (Train)
San Jose 2. syyskuuta: ”Good Riddance (Time of Your Life)” (Green Day)
Sacramento 3. syyskuuta: ”Untouchable” (Luna Halo, Swift on tehnyt kappaleesta oman studioversion)
Portland 6. syyskuuta: ”Closer to Love” (Mat Kearney)
Tacoma 7. syyskuuta: ”You & Me” (Dave Matthews Band)
Vancouver 10. syyskuuta: ”Summer of ’69” (Bryan Adams)
Vancouver 11. syyskuuta: ”Where Were You (When the World Stopped Turning)” (Alan Jackson)
Nashville 16.–17. syyskuuta: ”Nashville” (David Mead)
Bossier City 20. syyskuuta: ”Lucky” (Britney Spears)
Tulsa 21. syyskuuta: ”Swing, Swing” (The All-American Rejects)
Denver 27. syyskuuta: ”How to Save a Life” (The Fray)
Salt Lake City 28. syyskuuta: ”Animal” (Neon Trees)
Atlanta 1.–2. lokakuuta: ”Baby Girl” (Sugarland)
North Little Rock 4. lokakuuta: ”Ain’t Nothing ’bout You (Brooks & Dunn)
New Orleans 5. lokakuuta: ”Breathless” (Better Than Ezra)
Arlington 8. lokakuuta: ”The Boys of Summer” (Don Henley)
Louisville 11. lokakuuta: ”The Back of Your Hand” (Dwight Yoakam)
Lubbock 14. lokakuuta: ”Wide Open Spaces” (Dixie Chicks)
Oklahoma 15. lokakuuta: ”What Hurts the Most” (Mark Wills / Rascal Flatts)
San Diego 20. lokakuuta: ”Dare You to Move” (Switchfoot)
Glendale 21. lokakuuta: ”No Parade” (Jordin Sparks)
Glendale 22. lokakuuta: ”All You Wanted” (Michelle Branch)
San Antonio 25. lokakuuta: ”Run” (George Strait)
Austin 26. lokakuuta: ”Hold On” (Jack Ingram)
Memphis 30. lokakuuta: ”Cry Me a River”