stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Janne Jalasvaara
Ura > Seuraura

Jalasvaara on Oulun Kärppien kasvatti, mutta hän siirtyi jo B-juniori-ikäisenä Bluesiin, jonka SM-liigarinkiin hän nousi kaudella 2002–2003. Jalasvaara teki SM-liigadebyyttinsä 28. marraskuuta 2002 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Hän pelasi SM-liigassa 14 runkosarja- ja kolme playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Jalasvaara edusti kaudella myös Bluesin A-nuoria, joissa voitti SM-hopeaa ja oli pudotuspelien tehokkain puolustaja. Kaudella 2003–2004 hän pelasi SM-liigassa 39 runkosarja- ja yhdeksän playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Miesten pelit tulivat tutuksi myös kolmen Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueesta.
Kaudella 2004–2005 Jalasvaara teki Bluesissa 49 runkosarjaottelussa tehot 1+5=6. Hän teki SM-liigauransa avausmaalin 1. maaliskuuta 2004 kotona Porin Ässiä vastaan. Kaudella 2005–2006 Jalasvaaran vastuu Bluesissa pieneni entisestään. Hän pelasi vain 17 runkosarjaottelua ja yhden playoff-ottelun. Jalasvaara pelasi kauden aikana Mestiksessä lainalla Järvenpään Haukoissa, Kirkkonummen Salamoissa ja Kiekko-Vantaassa 13 ottelua tehoilla 2+4=6.
Seuraavat kaudet Jalasvaara edusti Kalevan Palloa, josta hän siirtyi kesken kauden 2010–2011 KHL-joukkue OHK Dinamo Moskovaan. Moskovassa Jalasvaara pelasi viisi täyttä kautta ja siirtyi sitten kaudeksi 2015–2016 HK Sotšin riveihin. Siellä Jalasvaara pelasi vain yhden kauden ennen siirtoa kiinalaisjoukkue Kunluniin. Jalasvaara toimi Kunlunin joukkueen kapteenina siellä pelaamansa kauden. Kaudella 2017–18 Jalasvaara aloitti Ruotsin pääsarjassa SHL:ssä ja Röglessä. Syyskauden lopulla 2019 Jalasvaaran ilmoitettiin siirtyneen Lahden Pelicansiin.
Ura > Maajoukkueura

Jalasvaara teki maajoukkuedebyyttinsä kauden 2010–2011 Euro Hockey Tourilla.
Joseph Dickson (poliitikko)

Joseph Dickson (huhtikuu 1745 – 14. huhtikuuta 1825) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja sotilas.
Dickson syntyi Chesterin piirikunnassa Pennsylvaniassa. Hän palveli Yhdysvaltain itsenäisyyssodassa itsenäisyyden kannattajien puolella ja osallistui King’s Mountainin taisteluun vuonna 1780. Hän toimi myöhemmin Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Yhdysvaltain federalistisen puolueen edustajana 6. kongressissa vuosina 1799–1801. Vuonna 1803 hän muutti Tennesseen osavaltioon, missä jatkoi poliittista uraansa. Hän kuoli vuonna 1825 ja hänet haudattiin plantaasilleen Murfreesboron koillispuolelle.
Jannis Niewöhner

| Jannis Niewöhner |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. maaliskuuta 1992 (ikä 32) Krefeld, Saksa
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2002–
Palkinnot
 Bayerischer Filmpreis (2016) rooleista elokuvissa Jonathan ja Jugend ohne Gott 
Aiheesta muualla
IMDb
Jannis Niewöhner (s. 30. maaliskuuta 1992 Krefeld, Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hänen uransa on alusta alkaen painottunut elokuva- ja televisiotuotantoihin. Hän on näytellyt historiallisissa elokuvissa, rikossarjoissa, komedioissa ja psykologisissa draamoissa.
Ura

Niewöhner aloitti uransa lapsinäyttelijänä: hänellä oli vuonna 2002 rooli television rikossarjassa Tatort. Niewöhnerin ensimmäinen päärooli oli elokuvassa TKKG – Das Geheimnis um die rätselhafte Mind-Machine (2006). Vuonna 2008 hänet palkittiin suorituksestaan elokuvassa Sommer. Niewöhner pyrki 16-vuotiaana teatteritaiteita opettavaan Ernst Buschin kouluun, mutta ei päässyt sisään. Hän suuntautui elokuvanäyttelijän uralle ja tuonnempana huomasi valinneensa oikein. Hänen oli luontevampaa näytellä kameran edessä kuin teatterilavalla.
Vuonna 2013 Niewöhner näytteli Gideon de Villiersin osan fantasiaelokuvassa Rubinrot. Hän näytteli Gideonia myös elokuvan jatko-osissa Saphirblau (2014) ja Smaragdgrün (2016). Niewöhner näytteli menestyksekkäästi Timon roolin elokuvassa 4 Könige (2015). Timo on yksi neljästä nuoresta, joka lähetetään viettämään joulua nuorisopsykiatriselle klinikalle, kun tilanne kotona on kärjistymässä. Niewöhner palkittiin rooleistaan elokuvissa Jonathan (2016) ja Jugend ohne Gott (2016). Vuonna 2020 hänellä oli Goldmundin rooli elokuvassa Narziss und Goldmund. Narzissin näytteli Sabin Tambrea. Niewöhner menestyi myös Karlin roolissaan draamaelokuvassa Je suis Karl (2021).
Niewöhner näytteli sivuosan Mika Kaurismäen ohjaamassa kansainvälisessä elokuvassa Tyttökuningas (2015).
Niewöhner näytteli pääroolin palkitussa televisiosarjassa Beat (2018).
Aiheesta muualla

Die Agenten : Jannis Niewöhner
Jelena Prohorova

| Mitalit> Maa:  Venäjä.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:  Venäjä> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sydney 2000 | seitsenottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Edmonton 2001 | seitsenottelu |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Lissabon 2001 | viisiottelu |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Wien 2002 | viisiottelu |  |
Jelena Vladimirovna Prohorova (Елена Владимировна Прохорова; s. 16. huhtikuuta 1978 Kemerovo, Venäjän SFNT) on venäläinen seitsenottelija.
Prohorova voitti seitsenottelun maailmanmestaruuden Edmontonissa vuonna 2001, ja olympiahopeaa Sydneyssä vuotta aiemmin.
Prohorova jäi kiinni dopingista vuonna 2005, ja sai vuoden kilpailukiellon.
Joseph Dente

Joseph Dente
Joseph Gottlieb Dente (23. tammikuuta 1838 Tukholma – 24. toukokuuta 1905) oli ruotsalainen viulisti, säveltäjä ja kapellimestari.
Dente sai varhaisimman musiikkikasvatuksen isältään ja suoritti sitten opintoja Tukholmassa sekä Brysselissä. Hänen opettajiaan olivat Hubert Léonard, Otto Daniel Winge, Johan Lindegren ja Franz Berwald. Dente pääsi jo 15-vuotiaana hoviorkesterin viulistiksi ja sai konserttimestarin paikan vuonna 1868. Hän toimi kuninkaallisen oopperan toisena kapellimestarina vuodesta 1872 ja pääkapellimestarina vuosina 1879–1885. Hän oli vuodesta 1870 Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen. Vuosina 1882–1903 Dente opetti kontrapunktia, sävellystä ja orkestrointia Kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Helena Munktell, Lennart Lundberg, Ernst Ellberg, Wilhelm Peterson-Berger, Wilhelm Stenhammar, Gustaf Hägg, Otto Olsson, Ivar Widéen.
Dente esiintyi konserttisolistina Skandinaviassa, Saksassa ja Ranskassa. Hän saavutti säveltäjänä suurimmat menestyksensä operetilla I Marocko (1866) ja neliosaisella sinfonialla d-mollissa (1887). Muihin teoksiin kuuluu kymmenen laulun kokoelma, jonka Dente sävelsi ystävälleen Pelle Janzonille. Laulujen sanat olivat kirjoittaneet Per Atterbom, Esaias Tegnér, Johan Olof Wallin, Johan Ludvig Runeberg ja Anna Maria Lenngren.
Dente pysyi naimattomana. Hän kärsi astmasta, joka saattoi joskus haitata hänen työtään kapellimestarina.
John Bertrand Conlan

John Bertrand Conlan vuonna 1973.
John Bertrand Conlan (17. syyskuuta 1930 – 18. kesäkuuta 2021) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän syntyi Illinoisin Oak Parkissa baseballpelaaja Jocko Conlanin poikana.
Conlan oli Arizonan osavaltionsenaatin jäsenenä vuosina 1965–1972 ja Yhdysvaltain edustajainhuoneessa 1973–1977. Hän valmistui lakimieheksi.
John Berndt Nordgren

John Berndt Nordgren (22. kesäkuuta 1867 Porvoo – 26. syyskuuta 1941) Helsinki oli suomalainen juristi ja senaattori.
Nordgrenin vanhemmat olivat kauppias Berndt Ulrik Nordgren ja Hulda Christina Munck af Fulkila.. Hän pääsi ylioppilaaksi 1887 Viipurin ruotsalaisesta lyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa suorittaen kameraalitutkinnon ja  yleisen oikeustutkinnon 1891. Nordgren sai varatuomarin arvon 1894.
Nordgren toimi Viipurin hovioikeuden kanslistina 1899–1900, kirjaajana 1900, ylimääräisenä viskaalina 1900–1902, notaarina 1902–1906, asessorina 1906–1909 ja hovioikeudenneuvoksena vuodesta 1909 alkaen. Hän oli poliittisista syistä erotettuna ja vangittuna Pietarissa 1912–1913. Nordgren oli senaattori ja senaatin oikeusosaston jäsen 1917–1918. Vuodesta 1918 alkaen Nordgren oli korkeimman oikeuden jäsen ja oikeusneuvos aina vuoteen 1937 saakka.
Nordgren toimi myös pankki- ja liikemiehenä. Hän oli Helsingin arvopaperipörssin johtajana 1914, Suomen Kauppapankki Oy:n 2. johtajana 1914–1915 ja Helsingin Osakepankin johtajana 1917.
Nordgren oli naimisissa kaksi kertaa :
1896–1931 filosofian maisteri Gerda Selina Söderhjelmin (k. 1931) kanssa.
vuodesta 1937 käsityönopettaja Greta Elisabeth Hildénin kanssa.
Eversti John Valter Voldemar Nordgren (1899–1968) oli John Berdt Nordgrenin poika.
John Beresford

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  John Beresford vuonna 1919. |  John Beresford vuonna 1919. |  John Beresford vuonna 1919. |  |
Maa:   Sekajoukkue
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | Poolo |  |
John Graham Hope Horsley de la Poer Beresford, 5. Deciesin paroni (5. joulukuuta 1866 – 31. tammikuuta 1944), oli angloirlantilainen upseeri, virkamies ja poolonpelaaja.
Beresford opiskeli Etonissa, mutta hän liittyi armeijaan vuonna 1887, jossa hän palveli Kuninkaallisissa husaarijoukoissa Afrikassa vuoteen 1910 saakka ja hänet ylennettiin uransa aikana everstiksi. Vuonna 1910 hän peri Deciesin paronin arvonimen ja hän toimi Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuoneen jäsenenä vuosina 1912–1944.
Beresford osallistui poolon sekajoukkueen mukana vuoden 1900 Pariisin olympialaisiin, missä hänen joukkueensa voitti kultaa.
Beresford ja hänen ensimmäinen vaimonsa Helen vuonna 1911.
Isokarviaispistiäinen

| Isokarviaispistiäinen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Pistiäiset Hymenoptera
Alalahko::  Sahapistiäiset Symphyta
Yläheimo::  Lehtipistiäismäiset Tenthredinoidea
Heimo::  Lehtipistiäiset Tenthredinidae
Alaheimo::  Nematinae
Suku::  Mukurapistiäiset Euura
Laji::  ribesii
Kaksiosainen nimi
 Euura ribesii  (Scopoli, 1763) 
Synonyymit
 Kontuniemiana ribesii (Scopoli, 1763)  Nematus dimidiatus Serville, 1823  Nematus ribesii (Scopoli, 1763)  Tenthredo ribesii Scopoli, 1763 
Katso myös
   Isokarviaispistiäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isokarviaispistiäinen (Euura ribesii) on lehtipistiäisten heimoon kuuluva hyönteinen.
Ulkonäkö ja koko

Aikuinen on 6–7 mm pitkä. Naaras on kullanruskea. Toukka on täysikasvuisena 18–20 mm pitkä. Toukat ovat pieninä valkoisia. Kasvettuaan niistä tulee vaaleanvihreitä ja niissä voi olla kellertäviä raitoja jalkojen kohdalla ja erityisesti päissä. Toukka on mustapäinen ja sen ruumis on päältä mustien pilkkujen peittämä. Muna on 1 mm pituinen, soikea ja kellertävä.
Elinympäristö ja -tavat

Isokarviaispistiäinen elää karvias- ja puna- ja valkoherukkapensaissa. Sukupolvia on 2–3 kesässä.
Talvehtineet toukat koteloituvat keväällä ja aikuiset kuorituvat toukokuussa, kun pensas kukkii. Naaras munii lehtien alapinnalle pensaan sisäosiin. Toukat kuoriutuvat parin viikon päästä ja syövät lehtiä pensaan sisäosista alkaen. Viimeisen sukupolven toukat pudottautuvat ja kaivautuvat maahan talvehtimaan esikotelossa.
Aiheesta muualla

Ötökkätieto: Isokarviaispistiäinen (Euura ribesii)
ITIS: Nematus ribesii (englanniksi)
Iowa State University, Bug Guide: Species Nematus ribesii (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Nematus ribesii,(imported currantworm) (englanniksi)
UniProt: Taxonomy -  Euura ribesii (gooseberry sawfly)  (englanniksi)
Kuvia: Nematus ribesii: Imported Currantworm. Discover life
Toukkia
Jevnakerin kirkko

| Jevnakerin kirkko Jevnaker kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2006.
Sijainti:  Jevnaker, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1834
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  700
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jevnakerin kirkko (norj. Jevnaker kirke) on Jevnakerin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1834. Se on Hadelandin alueen suurin kirkko. Paikalla oli aiemmin keskiaikainen kivikirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jevnakerin kirkko Wikimedia Commonsissa
Jalmari Terho

Jalmari Nikolai Terho (19. elokuuta 1896 Pälkäne – 1. kesäkuuta 1966) oli suomalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä.
Terho opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1914–1917. Hänen töitään oli esillä Tampereen taiteen näyttelyssä Norrköpingissä Ruotsissa 1948.
Teoksia

Ämmänristinmäen joukkohaudan muistomerkki, Lempäälä, 1948.
Syyspäivä Viinikanlahdella, öljymaalaus. 1950
Harjun kirkon 15 maalausta, Tampere, tuhoutuivat kirkon palossa 1968.
Aiheesta muualla

Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Jalmari Terho
Vakaumuksensa puolesta kaatuneiden muistomerkki, Lempäälä, 1948.
John Bernard McDowell

John Bernard McDowell (17. heinäkuuta 1921 New Castle, Pennsylvania – 25. helmikuuta 2010 Pittsburgh, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Pittsburghin hiippakuntaan 4. marraskuuta 1945 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Tamazucan titulaaripiispaksi 19. heinäkuuta 1966. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Joseph Wright, jota avustivat William Graham Connare ja Vincent Martin Leonard.
McDowell jäi eläkkeelle 9. syyskuuta 1996.
Janne Jokinen

| Janne Jokinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. lokakuuta 1999 (ikä 25) Janakkala, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  Hokki
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  63
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2019–
Aik. seurat:  HPK (SML) FPS (Mestis)
Janne Jokinen (s. 7. lokakuuta 1999 Janakkala) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Mestis-joukkue Kajaanin Hokkia. Hän toimii joukkueen kapteenina. Jokinen on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura > Seuraura

Jokinen on Hämeenlinnan Pallokerhon kasvatti. Hän toimi kaudella 2014–2015 seuran C-nuorten kapteenina. Jokinen oli C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 7+11=18 joukkueensa paras pistemies ja hän jakoi HPK:n sisäisen syöttöpörssin voiton Olli Maansaaren kanssa. Jokinen pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla Valkeakosken Kiekko-Ahman B2-nuorissa. Kaudella 2016–2017 hän toimi HPK:n B-nuorten kapteenina. Kaudella 2017–2018 Jokinen oli seuran A-nuorten toiseksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 17+19=36. Pudotuspeleissä hän oli tehoilla 3+2=5 joukkueen paras maalintekijä ja Jokinen jakoi HPK:n sisäisen pistepörssin voiton Erkka Seppälän kanssa.
Kesäkuussa 2018 Jokinen teki 1+1-vuotisen juniorisopimuksen HPK:n SM-liigajoukkueen kanssa. Hän pelasi kauden 2018–2019 lähes kokonaan seuran A-nuorissa. Jokinen ei tehnyt kuitenkaan vielä liigadebyyttiään, mutta hän debytoi kuitenkin miesten peleissä pelattuaan lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa kaksi runkosarja- ja kaksi Suomen Cupin ottelua. Kaudella 2019–2020 Jokinen nousi HPK:n A-nuorten varakapteeniksi. Hän oli 17 osumallaan joukkueen paras maalintekijä Jere Jokisen kanssa. Janne Jokinen pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen miesten pääsarjaottelunsa Mestarien liigassa 8. lokakuuta 2019 tanskalaista Rungsted Seier Capitalia vastaan, kun CHL:ssä jatkomahdollisuudet menettänyt HPK antoi ottelussa mahdollisuuden kolmelle debytantille. Hänet merkittiin joukkueen nelosketjun vasempaan laitaan Mikko Lahtelan sekä toisen debytantin, Santtu Hakasen viereen. Jokinen sai ottelussa jääaikaa 11.48 minuuttia.
Jokinen siirtyi kaudeksi 2020–2021 yksivuotisella sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue Forssan Palloseuran riveihin. Hänen varsinainen tulokaskautensa sarjassa toi 28 runkosarjaottelussa tehot 5+4=9. Kaudeksi 2021–2022 Jokinen siirtyi jatkamaan Mestis-pelejään vuoden mittaisella sopimuksella Kajaanin Hokkiin. Hän oli 11 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä Samu Pyykkösen kanssa. Toukokuussa 2022 Jokinen teki Hokin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen, kuten taas kesäkuussa 2023.
Kaudella 2023–2024 Jokinen jakoi 12 osumallaan Hokin sisäisen maalipörssin voiton Juuso Aaltosen kanssa. Karsintasarjassa hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 2+6=8. Toukokuussa 2024 Jokinen teki Hokin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudeksi 2024–2025 hänet nimettiin joukkueen kapteeniksi.
Ura > Maajoukkueura

Jokinen on pelannut 17 nuorten maaottelua.
John Berendt

| John Berendt> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. joulukuuta 1939 (ikä 84)
Ammatti:  toimittaja, kirjailija
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
John Berendt (s. 5. joulukuuta 1939) on yhdysvaltalainen toimittaja ja kirjailija. Häneltä on julkaistu tähän mennessä kaksi romaania, vuosina 1994 ja 2005.
Berendtin dokumenttiromaani Keskiyö hyvän ja pahan puutarhassa (1994) nousi oikopäätä bestselleriksi, joka pysyi esimerkiksi The New York Timesin bestseller-listalla yli neljän vuoden ajan. Teos nimettiin myös Pulitzer-palkintoehdokkaaksi seuraavana vuonna. Romaania valmistellessaan Berendt vietti vuosien kuluessa pitkiä aikoja sen tapahtumapaikalla Savannahissa.
Berendtin toinen romaani, Venetsia − pudonneiden enkelten kaupunki (The City of Falling Angels; suom. Liisa Paakkanen, 2006) vuodelta 2005, on niin ikään dokumenttiromaani. Se sai virikkeensä Venetsian maineikkaan oopperatalon Teatro La Fenicen tuhoutumisesta tulipalossa tammikuussa 1996. Berendt muutti jälleen tapahtumapaikalle romaania kirjoittaessaan.
Vuonna 2009 Berendt sanoi haastatelussa, ettei suunnittele seuraavaa kirjaa.
Jevno Azef

Jevno Azef.
Jevno Fišelevitš Azef (ven. Е́вно Фи́шелевич Азе́ф, 1869 Grodnon läänin Volkovyskin kihlakunnan Lyskov, nykyinen Valko-Venäjä – 24. huhtikuuta 1918 Berliini) oli yksi Venäjän sosialistivallankumouksellisen puolueen johtajista, joka kuitenkin samaan aikaan toimi tsaarin salaisen poliisin ilmiantajana.
Jevno Azef syntyi juutalaisen räätälin perheeseen. Vuonna 1890 hän valmistui lukiosta Donin Rostovissa ja vuonna 1892 matkusti Saksan Karlsruheen, jossa hän opiskeli sähköinsinööriksi.
Vuonna 1893 Azef tarjoutui toimittamaan Donin Rostovin santarmipäällikölle tietoja venäläisistä opiskelutovereistaan. Seuraavien 16 vuoden ajan hän toimi Venäjän salaisen poliisin ilmiantajana. Poliisin kehotuksesta hän liittyi vuonna 1899 sosialistivallankumoukselliseen järjestöön. Vuonna 1901 hän oli mukana perustamassa sosialistivallankumouksellista puoluetta ja vuodesta 1903 lähtien toimi sen terrorismia harjoittaneen taistelujärjestön johtajana. Kaksoisroolissaan Azef osallistui sisäministeri Vjatšeslav von Plehwen ja suuriruhtinas Sergei Aleksandrovitšin murhien sekä lähes 30 muun terroriteon suunnitteluun. Samaan aikaan hän ilmiantoi suurimman osan puolueen taistelujärjestön jäsenistä.
Toimittaja Vladimir Burtsev todisti Azefin poliisin agentiksi vuonna 1908. Hänen paljastumisensa oli vakava isku sekä hallitukselle että sosialistivallankumouksellisille. Puolueen keskuskomitea langetti Azefille kuolemantuomion, mutta keräämänsä pääoman turvin hänen onnistui paeta ulkomaille. Saksan poliisi vangitsi hänet vuonna 1915 venäläisenä vakoilijana. Brest-Litovskin rauhan jälkeen Azef vapautettiin, mutta hän kuoli pian munuaissairauteen.
Aiheesta muualla

Pevsner, G. La Doppia Vita di Evno Azev (1869-1918). Milano: Mondadori. 1936. 315 S.
Mark Aldanov: Azef (venäjäksi)
Lev Trotski: Jevno Azef, Krah terrora i jego partii (K delu Azefa) (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Ei kiveä eikä nimeä. Maailman kuuluisin provokaattori, vihatuin mies auringon alla, "kaksinaamainen" Azew, asui Suomessa ja toimitti ystäviään hirttolavalle, Seura, 05.05.1937, nro 18, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Jew Watch

Jew Watch on 1998 perustettu antisemiittinen nettisivusto, joka on tullut maailmanlaajuisesti tunnetuksi sen hakukonenäkyvyydellään ja sitä kautta heränneellä julkisuudella.
Aiheesta muualla

Jew Watch. (englanniksi)
James Thompson (soutaja)

| Mitalit> Maa:  Etelä-Afrikka.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Etelä-Afrikka.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Etelä-Afrikka.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:  Etelä-Afrikka> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | kevyt nelonen i.p. |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Amsterdam 2014 | kevyt pariairokaksikko |  |
James Thompson (s. 18. marraskuuta 1986 Kapkaupunki) on eteläafrikkalainen soutaja ja olympiavoittaja. 180 senttimetriä pitkä ja 70 kilogrammaa painava Thompson edustaa St. Andrews Coll -seuraa.
Ura

Thompson voitti olympiakultaa vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoossa kevyessä perämiehettömässä nelosessa. Thompsonin kanssa joukkueessa soutivat John Smith, Matthew Brittain ja Lawrence Ndlovu. MM-kilpailuista Thompson on saavuttanut kultaa kevyestä pariairokaksikosta Smithin kanssa vuodelta 2014. Thompson on osallistunut kuusiin MM-kilpailuihin.
Jisbak

Jisbak (hepr. ‏ישבק‎) oli Vanhan testamentin ensimmäisessä Mooseksen kirjassa mainittu Abrahamin seitsemäs ja toiseksi nuorin poika. Jisbakin äidin nimi oli Ketura. Jisbak tunnetaan myös nimillä Josabak ja Ishbak.
Koska Jisbak mainitaan Raamatussa vain lyhyesti, hänestä ei tiedetä juuri mitään, mutta hän oli erään Kanaaninmaan itäosissa eläneen heimon kantaisä.
Jishishanin maanjäristys 2023

Jishishanin maanjäristyksessä 2023 vaurioituneita rakennuksia
Jishishanin maanjäristys 2023 oli 18. joulukuuta 2023 juuri ennen vuorokauden vaihtumista Kiinassa sattunut maanjäristys, jonka keskus oli Gansun maakunnassa Linxian hui-kansan autonomisen prefektuurin alueella. Eniten vahinkoja kohdistui prefektuuriin kuuluvaan Jishishanin piirikuntaan.
Jishishanin maanjäristyksen voimakkuus oli Kiinan mukaan 6,2 Richterin asteikolla; Yhdysvaltain geologian tutkimuskeskuksen mukaan magnitudi oli 5,9 ja syvyys 10 kilometriä. Kuolonuhreja oli ainakin 117 Gansun maakunnassa ja 31 Qinghain maakunnassa, minkä lisäksi kolme henkilöä oli maanjäristyksen jäljiltä kadoksissa vielä 24. joulukuuta 2023. Loukkaantuneita oli lähes tuhat. Lisäksi yli 14 000 kotia tuhoutui. Jishishanin maanjäristys 2023 oli eniten kuolonuhreja vaatinut maanjäristys Kiinassa sitten Ludianin maanjäristyksen 2014.
Joulukuun 20. päivään mennessä 2023 oli tieto noin kymmenestä jälkijäristyksestä. Myös Xinjiangissa koettiin 19. joulukuuta 2023 maanjäristys, jonka magnitudiksi mitattiin 5,5. Jishishanin maanjäristyksen Gansun maakunnassa tuottamat rahalliset tappiot maatalous- ja kalastuselinkeinoille arvioitiin alustavasti 532 miljoonan yuanin suuruisiksi.
Johannes Daniel Falk

Johannes Falk
Johannes Daniel Falk  (28. lokakuuta 1768, Danzig, Saksa – 14. helmikuuta 1826, Weimar, Saksa) oli saksalainen filantrooppi, kirjailija ja runoilija.
Falk pääsi opiskelemaan 1791 Halleen, ja hän opiskeli klassista kirjallisuutta ja teologiaa. Hän toimi yksityisopettajana. Hän asettui 1798 Weimariin, jossa hän tutustui mm. runoilija Johann Götheen, Johann Herderiin ja Christoph Martin Wielandiin ja saavutti kuuluisuutta kirjoittamalla satiirikirjoituksia.
Vuonna 1806 Jenassa käydyn Napoleonin sotaan liittyvän taistelun jälkeen hän alkoi toimia hyväntekeväisyystyössä perustamalla kenttäsairaalan ja sodan jälkeen lastenkodin kotikaupunkiinsa Weimariin. Hän keskittyi sairaiden, köyhien ja lasten auttamiseen. Kun sotavuonna 1813 riehunut kulkutauti oli vienyt hänen perheestään neljä lasta, hän otti omakseen orpolasten asian ja perusti silloiseen kotikaupunkiinsa Weimariin orpokodin.
Hän on kirjoittanut myös joitain runoja ja lauluja, joista tunnetuin on joululaulu "O du fröliche, o du seilige". Hän on kirjoittanut laulunsa orpokotinsa lapsille 1816.
Falkin laulu tunnetaan myös Suomessa ja siitä on useita käännöksiä eri virsi- ja laulukirjoissa, esim. "Oi sä riemuisa" sekä "Joulu riemukas" (Suomen ev. lut. kirkon virsikirjan virsi 35).