stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mari Leppänen
Aiheesta muualla

Ensimmäinen lestadiolainen naispappi haastaa naisen roolin lestadiolaisliikkeessä. Ylen Elävä arkisto.
Mari Leppäsen tukitiimin sivusto. (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Kaarlo Kalliala | Turun arkkihiippakunnan piispa 2021– | Seuraaja: – |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Ritva
Fucked Up

| Fucked Up |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2001–
Tyylilaji:  hardcore punk
Kotipaikka:  Toronto, Ontario, Kanada
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Pink Eyes 10,000 Marbles Concentration Camp Mustard Gas Mr. Jo Young Governor
Levy-yhtiö:  Deranged Records Slasher Records Havoc Records Jade Tree Records Schizophrenic Records Hidden World Records Matador Records
Aiheesta muualla
Looking For Gold
Infobox OKNimi-testi OK: 
Fucked Up on kanadalainen hardcore punk -yhtye Torontosta, Ontariosta. Yhtye perustettiin ja he esiintyivät ensimmäisillä keikoilla vuoden 2001 alussa. Yhtye voitti kanadalaisen Polaris-palkinnon vuonna 2009 levystään The Chemistry of Common Life.
Diskografia > Studioalbumit

2006 - Hidden World
2008 - The Chemistry of Common Life
2011 - David Comes to Life
2014 - Glass Boys
2018 - Dose Your Dreams
2023 - One Day
Diskografia > Muut julkaisut

2002 Demo (omakustanne)
2002 No Pasaran 7" (Deranged Records)
2003 Police 7" (Deranged Records)
2003 Baiting the Public 7" (Deranged Records)
2003 Dance of Death 7" (Deranged Records)
2004 Litany 7" EP (Test Pattern Records, 2006 uusi painos, Havoc)
2004 Epics in Minutes CD (Deranged Records)
2004 Let Likes be Cured by Likes 12" (Schizophrenic Records)
2004 Split with Haymaker 7" (Deep Six Records)
2004 Looking for Gold 12" (omakustanne)
2005 Dangerous Fumes  7" (omakustanne)
2005 Generation 7" (Slasher Records)
2005 Generation 12" (Slasher Records)
2005 Mix Tape volume One c-kasetti (Hidden World/Deranged Records)
2005 Litany + 1 12" (Test Pattern)
2005 Black Cross 7" (Burning Sensation)
2005 Black Army 7" (Burning Sensation)
2006 Fucked Up Tape c-kasetti (Harsh Brutal Cold Productions - 2007 uusi painos, Trujaca Fala Records)
2006 Triumph of Life 7" (Peter Bower Records / Vice Records UK)
2006 Triumph of Life 3 kappaleen CD (Go Down Fighting Records / Vice Records UK)
2006 Dangerous Fumes 7" (Deranged Records)
2006 Hidden World 2xLP (Deranged Records) /CD (Jade Tree Records)
2006 Dangerous Fumes 7" (Hate Records; Saksan versio)
2006 Mix Tape Volume II c-kasetti (Deranged Records)
2006 Year of the Dog 12" (Blocks Recording Club)
2006 Dolly Mixture 7" (Fucked Up Records) - kaksi Dolly Mixture -coveria
2006 Shop Assistants 7" (Fucked Up Records) - kaksi The Shop Assistants -coveria
2006 Humos Peligrosos 7" (La Vida es un Mus) - actually a different version of Dangerous Fumes 7"
2006 Hoxton Cunts 7" ("A techno 7" Vice Records.")
2006 Two Snakes 7" (Fucked Up Records)
2006 Since You've Been Gone 10" (bootleg)
2007 Hidden World 8 Track (Welfare Records)
2007 Toronto FC 7" Split with Hard Skin (No Future)
2007 Year of the Pig 12" (What's Your Rupture?)
2007 David Christmas 7" (Hidden World Records)
2008 Split with Think I Care 7" (Eating Rat Records)
2008 Year Of The Pig 12" (Vice Records - UK Edition)
2008 2007 halloween weekend dvd
2008 Year of the Pig American Edit 7" (Matador Records / What's Your Rupture)
2008 Year of the Pig UK Edit 7" (Matador Records / What's Your Rupture)
2008 Year of the Pig Japanese Edit 7" (Matador Records / What's Your Rupture)
2008 Year of the Pig + B-Sides CD (Matador Records)
2008 Crooked Head/I Hate Summer 7" (Matador Records)
2008 The Chemistry of Common Life 2xLP/CD (10/07/08, Matador Records)
2008 The Chemistry of Common Life Reel-to-reel Audio Tape (10/12/08, Welfare Records)
2008 Royal Swan 7"
2008 Two Snakes 7" (HG Fact)
Aiheesta muualla

Fucked Up Blog
Slasher Records (Arkistoitu – Internet Archive)
Deranged Records
Jade Tree Records
Havoc Records
Matador Records
Jean Gouweloos

Jean Gouweloos
Jean Léon Henri Gouweloos (1865/1868 - 1943) oli belgialainen julistetaiteilija, litografioiden tekijä sekä taidemaalari. Hän maalasi muotokuvia, maisemia ja alastontutkielmia. Tyylisuunnaltaan hän oli sekä impressionisti että symbolisti.
Elämänvaiheita

Gouweloos sai ensiopetuksensa sedältään ja aloitti uransa julistetaiteilijana. Hän pääsi opiskelemaan Brysselin kunkaalliseen taideakatemiaan vuonna 1886. Siellä hänen opettajanaan oli orientalisti Jean-François Portaels.  Hän oli yhdessä muiden nuorten taiteilijoiden kanssa perustamassa taiteen uudistamista vaatineita ryhmiä "Voorwaarts" vuonna 1891 ja ryhmää "Le Sillon" vuonna 1895.
Vuonna 1887 Gouweloos piti näyttelyt Namurissa ja Brysselissä. Niitä seurasivat Pariisin, Berliinin, Münchenin ja Düsseldorfin näyttelyt. Vuonna 1900 hän piti näyttelyn, jossa oli m´uimareita esittäviä maalauksia. Näyttely oli sekä yleisö- että arvostelumenestys. Uransa varrella Gouweloos piti näyttelyitä lähes vuosittain.
Ostava yleisö piti Gouweloosin maalauksista. Sitä kiinnostivat hänen arkisissa tilanteissa kuvatut naishahmonsa, jotka ovat usein pysähtyneitä kesken tilanteita joko mietteisiin, tai katsomaan suoraan kohti. Teosten valon, varjon ja värien käyttö on herättänyt ihailua. Gouweloosilta tilattiin kattomaalaukset Oostenden kylpylä-kasinoon ja hän teki maalaukset Brysselin vapaamuurariloosiin.
Ensimmäinen maailmansota syttyi vuonna 1914 ja Saksa valtasi Belgian. Gouweloos siirtyi tuolloin Alankomaihin. Siellä hän innostui maalaamaan merimaisemia. Sodan päätyttyä hän palasi Belgiaan.
Elinaikanaan menestyneen Gouweloosin töitä on tullut 2000- luvulla huutokauppoihin. Hänen maalauksistaan on tehty myös julisteita ja postikortteja. Gouweloosin koti- ja ateljeetalo on nykyään julistettu kulttuurihistorialliseksi suojelukohteeksi.
Valikoituja teoksia

Amor Vincit Omnia, vuodelta 1895.
Elegantti rouva sinisessä puvussa, ehkä vuodelta 1900.
Kahvilassa, ehkä vuodelta 1900.
Alaston ja savuke, ehkä vuodelta 1900.
Alaston, ehkä vuodelta 1900.
Nuori nainen peilin edessä, ehkä vuodelta 1920.
Lisää aiheesta

http://www.artrenewal.org/artists/jean-leon-henri-gouweloos/7693
http://www.mediastorehouse.com/arts/artists/g/jean-gouweloos/
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Belgia 
Taiteenala:  Musée d'Orsay  RKD Artists  ULAN
Marie Fikáčková

Marie Fikáčková (os. Schmidl; 9. syyskuuta 1936 – 13. huhtikuuta 1961) oli tšekkoslovakialainen lastenhoitaja. Hänet tuomittiin kuolemaan kahden vastasyntyneen vauvan murhasta vuonna 1960. Uhreja epäillään olleen enemmän ja hänen epäillään olleen sarjamurhaaja.
Elämä ja rikos

Marie Schmidl syntyi Tšekkoslovakiassa saksalaisille vanhemmille. Hänen lapsuudenperheensä on kuvailtu olleen erittäin häiriintynyt. Schmidl avioitui tšekkimiehen kanssa, mutta avioliitto päättyi eroon. Sairaanhoitajaksi nyt miehensä sukunimeä käyttänyt Fikáčková valmistui vuonna 1957.
Fikáčková sai työpaikan sairaalassa ja hänen työvuoronsa aikana 23. helmikuuta vuonna 1960 kaksi pikkuvauvaa kuoli. Lääketieteelliset tutkimukset paljastivat, että kummankaan kuolema ei ollut luonnollinen.
Viranomaisten epäilyt kohdistuivat pian  Fikáčkováhan, joka tunnusti surmanneensa molemmat vauvat murskaamalla heidän päänsä. Hän myös tunnusti pahoinpidelleensä useita muita vauvoja työvuorojensa aikana ja tappaneensa myös kahdeksan muuta vauvaa. Syyksi hän kertoi vauvojen itkun ärsyttäneen häntä ja että kuukautistensa aikana hän oli suorastaan vihannut vauvoja.
Oikeuspsykiatristen tutkimusten mukaan Fikáčková oli ollut henkisesti terve tehdessään tekonsa. Oikeus langetti hänelle kuolemantuomion ja hänet hirtettiin 13. huhtikuuta vuonna 1961.
Aiheesta lisää

https://killer.cloud/serial-killers/show/654/marie-fikackova
Gregorius XIV

| Gregorius XIV |
| --- | --- |
 Paavi Gregorius XIV
Henkilötiedot
Koko nimi:  Niccolò Sfondrati
Syntynyt: 11. helmikuuta 1535 Somma Lombardo, Milanon herttuakunta
Kuollut: 16. lokakuuta 1591 (56 vuotta) Rooma, Kirkkovaltio
Paavi
Paavius alkoi:  5. joulukuuta 1590
Paavius päättyi:  16. lokakuuta 1591
Edeltäjä:  Urbanus VII
Seuraaja:  Innocentius IX
Gregorius XIV:n vaakuna.
Gregorius XIV (1535–1591), syntymänimeltään Niccolò Sfondrati, oli paavina 5. joulukuuta 1590 – 16. lokakuuta 1591.
Hän syntyi Milanossa perheeseen, jolla oli hyvä asema seurapiireissä, mutta Sfondrati oli tunnettu vaatimattomasta elämäntyylistään ja hurskaudestaan. Opiskeltuaan Perugiassa ja Padovassa hänet vihittiin papiksi ja piispaksi. Hän myös osallistui vuosina 1561–1563 Trenton kirkolliskokoukseen.
Paavina Gregorius XIV sekaantui voimallisesti Ranskan uskonsotiin.
Hän sairasti pitkähkön aikaa malariaa ja kuoli sappikivitautiin.
Louis Hector Leroux

Louis Hector Leroux, Braun & Cien valokuva noin vuodelta 1875.
Louis Hector Leroux: Vestaali vartiomassa ikuista tulta
Louis Hector Leroux (27. joulukuuta 1829 Verdun - 11. marraskuuta 1900 Angers) oli ranskalainen, klassillisen tyylisuunnan taidemaalari. Vuoden 1863 jälkeen hän keskittyi lähes kokonaan kuvaamaan antiikin aikaa sekä Raamatun kertomuksia. Myös hänen tyttärensä Laura Leroux-Revault oli taidemaalari.
Elämänvaiheita

Leroux kävi aluksi peruukkimaakarin opissa ja teki vähän aikaa myös alan töitä. Samaan aikaan hän opiskeli kotipaikkakunnallaan piirustusta ja voitti kaikki palkinnot. Lisäksi hänelle annettiin pieni apuraha, jolla rahoittaa taideopintoja.
Ranskan valtion taideakatemian oppilaaksi Leroux otettiin vuonna 1849. Siellä hän opiskeli François-Édouard Picot´n oppilaana. Ajan tavan mukaisesti opiskeluun kuului muun muassa vanhojen mestareiden töiden kopiointia. Kopioita myymällä Leroux ansaitsi elatuksensa. Vuonna 1857 hän sai toisen palkinnon arvostetussa Prix de Rome- kilpailussa. Taideopiskelijat kilpailivat Prix de Romesta, joka oli tarkoitettu Roomassa tapahtuvien jatko-opintojen rahoittamiseen. Lerouxille palkinto myönnettiin maalauksesta "Kristus herättää Lasaruksen".
Leroux saapui Roomaan Villa de Mediciin vuonna 1860, missä häntä odotti ystävänsä Jean-Jacques Henner. Henner oli voittanut Prix de Romen jo aikaisemmin. Rooma muodostui Lerouxille inspiroivaksi paikaksi, sillä häntä kiinnosti kovasti antiikin aika ja sen uskonnot. Erityisen paljon hän maalasi vestaaleja esittäviä maalauksia.  Lisäksi sieltä oli hyvä tehdä maalausmatkoja Kreikkaan, Egyptiin ja Turkkiin. Roomassa oleskelleet ranskalaiset taiteilijat muodostivat oman ryhmänsä nimeltä Caldarrosti. Taiteilijat järjestvät tapaamisia läpi elämänsä myös Ranskaan paluun jälkeen. Tuloja saadakseen hän kopioi klassisia taideteoksia seinävaatteita valmistaneen Gobelins- tehtaan mallistojen piirustuksia varten.
Antiikkia kuvanneet maalaukset, kuten Leroux`n sopivat erinomisesti Ranskan toisen keisarikunnan taidetta ostaneen yleisön makuun. Leroux ei pyrkinyt rekonstruoimaan antiikkia toisin kuin useimmat muut aikalaistaiteiljat, sen sijaan hän pyrki saamaan niihin draamaa, kuten Herculaneumin tuhoa esittäneeseen maalaukseensa.
Leroux vieraili välillä kotimaassaan, mutta kokonaisuudessaan voidaan katsoa hänen viipyneen Roomassa aina vuoteen 1874.  Leroux vieraili Ranskassa vuonna 1870 jolloin oli käynnissä Saksan-Ranskan sota. Leroux katsoi velvollisuudekseen liittyä armeijaan. Samaan joukko-osastoon kuului myös muita taiteilijoita, kuten Jehan Georges Vibert ja Alexandre-Louis Leloir. Buzenvalin taistelussa Leroux haavoittui jalkaan.
Sodan jälkeen, vuonna 1871, Leroux meni naimisiin. Hänen vaimonsa oli italialaisen lääkärin tytär Giuditta Clelia Casali. Liitosta syntyi kaksi lasta, tytär Laura, vuonna 1872 ja poika Nicolas, vuonna 1874. Lasten syntymän jälkeen Leroux oli omistautunut lähinnä maalaamiselle joillekin yksityisoppilailleen. Leroux jäi leskeksi vuonna 1892.
Leoux´n töitä on nykyään Yhdysvaltojen ja Ranskan museoiden kokoelmissa.
Lisää aiheesta

http://www.artrenewal.org/artists/louis-hector-leroux/1300
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Argentiina  Yhdysvallat  Puola 
Taiteenala:  Musée d'Orsay  RKD Artists  ULAN 
Muut:  Europeana  IdRef
The Besnard Lakes

| The Besnard Lakes |
| --- | --- |
 The Besnard Lakes vuonna 2010
Tiedot
Toiminnassa:  2003–
Tyylilaji:  Indie rock, shoegaze, post-rock, new prog
Kotipaikka:   Montreal, Quebec, Kanada
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Jace Lasek   Olga Goreas   Kevin Laing   Richard White  
Levy-yhtiö:  Jagjaguwar   Outside Music   Static Caravan Recordings  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Besnard Lakes on kanadalainen indie rock-yhtye Montrealista. Sen perustivat vuonna 2003 aviopari Jace Lasek ja Olga Goreas. Kaksi heidän kolmesta albumista ovat olleet ehdolla Polaris Music Prize -palkinnon saajaksi. Yhtyeen nimi tulee Besnardjärvestä Kanadan Saskatchewanissa.
Diskografia > Albumit

Volume 1 (2003)
The Besnard Lakes Are the Dark Horse (2007)
The Besnard Lakes Are the Roaring Night (2010)
Until in Excess, Imperceptible UFO (2013)
A Coliseum Complex Museum (2016)
The Besnard Lakes Are the Last of the Great Thunderstorm Warnings (2021)
Diskografia > Singlet

"Would Anybody Come To Visit Me" (10", Static Caravan, 2005)
"Casino Nanaimo" (12", Jagjaguwar, 2007)
"For Agent 13" (2007)
"Albatross" (12", Jagjaguwar, 2010)
"You Lived in the City" (12", Jagjaguwar, 2011)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Homogenointi

Homogenisaattorin toiminta. Keltaiset pallukat ovat maitorasvapalloja.
Homogenointi eli homogenisointi on prosessi, jossa seosta kuumennetaan tai jauhetaan, jotta sen sisältämät ainekset jakautuisivat mahdollisimman tasaisesti.
Ranskalainen Auguste Gaulin keksi maidon homogenisoinnin vuonna 1899 ja homogenisointia on käytetty maailmanlaajuisesti maidon käsittelyssä 1960-luvulta lähtien.
Kaksivaiheinen homogenointi pilkkoo paineen avulla maidon rasvapallosia pienemmiksi partikkeleiksi. Homogenointi aiheuttaa lisäksi sen, että maidon rasvapartikkeleiden pintaan tarttuu proteiineja, jotka estävät maidon kermoittumisen eli rasvapartikkelien takertumisen toisiinsa. Homogenointi tekee maitoon myös  kermaisemman suutuntuman. Homogenointi pilkkoo myös rasvattomaan maitoon lisätyn pienemmäksi, jolloin maitoon lisätty rasvaliukoinen D-vitamiini sekoittuu siihen tasaisemmin.
Homogenointi aiheuttaa myös rasvapallojen eltaantumista ehkäisevän kalvon ja  maitoproteiinin rakenteen hajoamista sekä lipaasientsyymin aktivoitumista. Nämä aikaansaavat maidon nopeamman pilaantumisen, minkä vuoksi homogenoitu maito kannattaa myös pastöroida.
Homogenointia käytetään myös metallien seostamisessa ja tasaisen emulsion aikaansaamiseksi esimerkiksi maapähkinävoin, kosmetiikan ja lääkkeiden valmistuksessa. Kasvinäytteitä voidaan homogenoida jauhamalla ne pienemmäksi.
Maidon homogenointiprosessi

Maito homogenoidaan korkeassa 55–80 asteen lämmössä kaksivaiheisesti joko perinteisellä tavalla 180/30 baarin paineella (matalapainehomogenointi) tai korkeapainehomogenoinnissa käytettävällä 1000/50 baarin paineella.  Korkeapainehomogenointi kehitettiin 1990-luvulla ja paine on siinä 10–15 kertaa perinteistä homogenointipainetta korkeampi. Homogenoinnissa voidaan käyttää myös 70–220 baarin painetta.
Maidon luontaisesti sisältämät umpinaiset rasvapalloset ovat ohuen ja rakenteeltaan monimutkaisen, useista ainesosista koostuvan pintakalvon ympäröimiä. Homogenointi johtaa rasvapallojen pilkkoutumiseen, jolloin niiden pintakalvo korvautuu lähinnä kaseiiniproteiinista muodostuvalla uudella kalvolla. Lisäksi maitoproteiinin rakenne hajoaa ja lipaasientsyymi aktivoituu. Rasvapallosten pienentyessä niiden pinnan yhteenlaskettu ala suurenee, lipoproteiinilipaasin toiminnalta suojaavan pintakalvon vaikutus häviää ja rasvapallosten pinnalle alkaa kiinnittyä kaseiinia sekä vähäisessä määrin myös heraproteiineja, jotka uudelleenmuodostavat rasvapallosen.
Lehmästä lypsetyn homogenoimattoman maidon rasvapallosten koko vaihtelee välillä 0,5–10 mikrometriä keskikoon ollessa noin 7 mikrometriä. Kun maito ohjataan homogenisaattorin homogenointipään kapean raon läpi, rasvapalloset venyvät ensin ohuiksi rihmoiksi ja katkeavat sitten pallosiksi. Perinteisesti homogenoidun maidon rasvapallojen koko vaihtelee välillä 0,1–5 mikrometriä ja korkeapainehomogenoidun maidon rasvapallojen koko välillä 0,25–0,9 mikrometriä.
Homogenoinnin käyttö Suomessa

Maidon homogenointi alkoi Suomessa 1960-luvulla. Kaikki meijereiden käsittelemä maido homogenoidaan nykyisin lukuun ottamatta useimpia luomumaitoja. Myös rasvaton maito homogenoidaan, jotta siihen lisätty rypsiöljyyn liuotettu D-vitamiini saadaan jakautumaan tasaisesti koko maitoerään.
Myös esimerkiksi jogurtin, piimän ja jäätelön valmistuksessa käytetty maito tai massa on homogenoitua. Viiliä ei sen sijaan homogenoida, koska siinä kerman halutaan nousevan pinnalle. Kuohukermaa, smetanaa ja voihin käytettävää maitoa ei myöskään homogenoida. Juuston valmistuksessa homogenointi on harvinaista, ja sitä käytetään lähinnä runsasrasvaisten ja sinihomejuustojen valmistuksessa.
Homogenoinnin terveysvaikutukset

Helsingin yliopiston maitoteknologian professorin Tapani Alatossavan mukaan homogenointi saattaa olla maitoyliherkkyyksien takana. Hänen mukaansa aiheeseen liittyvään tutkimukseen on kuitenkin vaikea saada rahoitusta, koska maidonvalmistajat eivät halua tehdä yhteistyötä yliopistojen kanssa.
Vuonna 1999 julkaistussa tutkimuksessa löytyi viitteitä siitä, että maidon homogenisointi vaikuttaa tapaan, jolla immuunijärjestelmä käsittelee maidon proteiineja, mikä saattaa johtaa maitoallergian puhkeamiseen. Helsingin yliopiston maitotalouslaitoksen professorin Matti Antilan mukaan maidon rasvapallot muuttuvat homogenoinnissa liposomeiksi, jotka kykenevät ohutsuolen seinämän läpi kulkeutuessaan kuljettamaan mukanaan maidosta peräisin olevia verenkiertoon päätyviä proteiineja, jotka eivät ole ehtineet hajota ruoansulatuksessa. Verenkiertoon päätyneet liposomit läpäisevät myös aivoja suojaavan veriaivoesteen.
Aiheesta muualla

Silminnäkijä: Pilattu maito YLE TV2 21.2.2013.
Nisäkkään maidon luontaisesti sisältämän maitorasvapalleron rakenne.
Gesunda

| Gesunda |
| --- | --- |

 Gesunda
 Koordinaatit: 60°53′09″N, 14°32′54″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Taalainmaan lääni
Maakunta:  Taalainmaa
Kunta:  Mora
Väkiluku (31.12.2023):  274
Gesunda on taajama Moran kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 274 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gesunda Wikimedia Commonsissa
Minkki

| Minkki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Alalahko::  Caniformia
Heimo::  Näätäeläimet Mustelidae
Alaheimo::  Mustelinae
Suku::  Neovison
Laji::  vison
Kaksiosainen nimi
 Neovison vison  (Schreber, 1777) 
Synonyymit
 Mustela vison Schreber, 1777   Lutreola vison  Lutreola lutreola vison 
 Minkin levinneisyys, alkuperäinen alue tummanpunaisella ja siirtolaisalueet vaaleanpunaisella
Alalajit 
 N. v. vison  N. v. aestuarina  N. v. aniakensis  N. v. energumenos  N. v. evagor  N. v. evergladensis  N. v. ingens  N. v. lacustris  N. v. letifera  N. v. lowii  N. v. lutensis  N. v. melampeplus  N. v. mink  N. v. nesolestes  N. v. vulgivaga 
Katso myös
   Minkki Wikispeciesissä   Minkki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Minkki (Neovison vison, aiemmin Mustela vison) on Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva, vesistöjen läheisyydessä elävä näätäeläinlaji. Sitä kasvatetaan Euroopassa turkiseläimeksi, ja tarhoista karanneista eläimistä on muodostunut moniin maihin, myös Suomeen, luonnonvarainen kanta.
Tuntomerkit > Ulkonäkö ja koko

Villiminkki on väriltään tummanruskea, ja sen pohjavilla on samanvärinen kuin peitinkarvat. Jotkin yksilöt ovat miltei mustia, toiset taas vaaleanruskeita. Alaleuassa sillä on valkea läikkä, joka voi ulottua kaulaan saakka. Talvikarva vaihtuu huhtikuusta heinäkuuhun ja uusi talviturkki tulee loka-marraskuussa. Minkin vartalo on muodoltaan pitkä ja kapea. Luonnonvaraisten urosten ruumiin pituus on 30–46 cm, minkä lisäksi hännän pituus on 13–21 cm. Naaraat ovat huomattavasti pienempiä. Urokset painavat 0,5–1,75 kg ja naaraat yleensä alle kilon. Turkistarhoilla eläimet ovat kuitenkin suurempia.
Minkin erottaminen vesikosta on hankalaa, sillä lajit ovat hyvin samannäköiset. Minkki on hieman suurempi ja sillä on valkoista yleensä vain alaleuassa, kun taas vesikolla myös ylähuuli on valkoinen. Väritys ei kuitenkaan ole varma tuntomerkki, sillä myös joillakin minkeillä on vaalea ylähuuli. Varma määritys voidaankin tehdä vain tutkimalla kuolleen yksilön hampaita ja kalloa. Minkillä yläleuan viimeisen poskihampaan sisäpuolisko on leveämpi kuin ulkopuolisko, mutta vesikolla ne ovat yhtä leveät. Vesikon toinen poskihammas on yksijuurinen, minkin kaksijuurinen.
Tuntomerkit > Äänet

Aggressiivisena tai kiihtyneenä minkki voi sihistä tai päästää kiljaisun. Kiimassa uros päästää kotkottavia ääniä. Poikasten ääntely koostuu lähinnä vikinästä.
Levinneisyys > Luontainen levinneisyys

Minkki on lähtöisin Pohjois-Amerikasta, jossa sitä tavataan Alaskasta ja Kanadasta Floridaan. Se puuttuu mantereen lounaisosan kuivilta alueilta.
Levinneisyys > Esiintyminen Euroopassa ja Aasiassa

Villistä minkistä kehitettiin 1920-luvulla tarhamuoto turkiseläinkasvatusta varten. Samalla vuosikymmenellä minkkejä alettiin kasvattaa Euroopan turkistarhoissa; esimerkiksi Ranskassa tarhaus alkoi vuonna 1926. Neuvostoliitossa tuhansia minkkejä myös tarkoituksellisesti istutettiin luontoon vuodesta 1933 lähtien. Virossa minkkitarhaus aloitettiin 1950-luvulla, ja sielläkin tämän vieraslaji villiintyi nopeasti. Lajia elää nykyään useimmissa Euroopan maissa, myös Britteinsaarilla ja Islannissa. Muutamista maista, kuten Britanniasta, minkkiä on yritetty hävittää siinä kuitenkaan onnistumatta.
Ruotsiin ensimmäiset minkit tuotiin vuonna 1928 ja muihin Pohjoismaihin vuonna 1929. Ruotsissa ja Norjassa havaittiin villiintyneitä minkkejä heti tarhauksen aloittamisvuonna. Suomessa ensimmäiset villiminkit tavattiin vuonna 1932 silloisen Kymen läänin alueella. Tarhojen vähyyden takia Pohjoismaiden kannat kasvoivat aluksi suhteellisen hitaasti, mutta kuitenkin jo 1950-luvun alkuun mennessä laji oli levinnyt koko Ruotsiin. Sotien aikana turkiseläimille ei ollut Suomessa saatavilla riittävästi ruokaa, joten niitä päästettiin vapauteen. Suomeen vaelsi myös itärajan taakse istutettuja yksilöitä. Toisen maailmansodan jälkeen turkistarhaus yleistyi varsinkin Suomen länsi- ja lounaisrannikolla. Vielä 1960-luvulla minkin levinneisyys Suomessa käsitti vain maan länsi- ja lounaisrannikot sekä naapurimaiden rajojen läheiset alueet. 1970-luvulla laji runsastui huomattavasti ja levisi miltei koko maahan, ja 1980-luvun lopulle mennessä se puuttui Suomessa enää Käsivarresta. Nykyisin minkki elää koko Suomessa ja sitä on löydetty lähes jokaisesta nisäkäslaskentojen 50 × 50 kilometrin ruudusta.
Aasiassa minkki on villiintynyt Kiinaan ja Japanin Hokkaidōon.
Koronaviruspandemian aikana 2020 Hollannissa ja Tanskassa havaittiin koronaviruksen tarttuvan minkkeihin ja minkkitarhoilta leviävän uusia koronavirusmuotoja ihmisiin. Epidemian seurauksena molemmat maat päättivät lopettaa kaikki maassa tarhatut minkit. Marraskuun alussa 2020 Tanskan ilmoittaessa päätöksestään se oli maailman suurin minkin nahkojen tuottaja. Suomessa alettiin tarhaminkkejä rokottamaan koronavirusta vastaan joulukuussa 2021.