stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Easy Rider – matkalla

| Easy Rider – matkalla> Easy Rider |
| --- | --- |
 Alkuperäinen elokuvajuliste
Ohjaaja:  Dennis Hopper
Käsikirjoittaja:   Peter Fonda  Dennis Hopper  Terry Southern 
Tuottaja:   Peter Fonda  William Hayward  Bert Schneider 
Säveltäjä:  Roger McGuinn
Kuvaaja:  László Kovács
Leikkaaja:  Donn Cambern
Pääosat:   Peter Fonda  Dennis Hopper  Jack Nicholson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Raybert Productions  Pando Company 
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:  8. toukokuuta 1969 (Cannes) 14. heinäkuuta 1969 (Yhdysvallat) 25. heinäkuuta 1969 (Suomi)
Kesto:  94 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Easy Rider – matkalla on Dennis Hopperin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1969. Se kuvaa 1960-luvulla aikuistunutta sukupolvea nuorten moottoripyöräilijöiden kautta. Elokuvan käsikirjoittivat Peter Fonda, Dennis Hopper ja Terry Southern. Fonda ja Hopper näyttelivät pääosia, kahta nuorta miestä Wyattia ja Billyä, jotka ”lähtivät etsimään todellista Amerikkaa, mutta eivät löytäneet sitä”. Easy Rider on Jack Nicholsonin ja Dennis Hopperin läpimurtoelokuva. Vuonna 1998 se valittiin ”kulttuurisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittävänä” elokuvana säilytettäväksi Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Film Registryssä.
Easy Rider kuuluu road movien lajityyppiin. Halvalla tehdystä independent-elokuvasta muodostui uuden sukupolven ja murroksen aikakauden tunnus. Elokuvan alle puolen miljoonan dollarin budjetti oli jo vuonna 1969 tuottanut yli 19 miljoonaa dollaria. Se on tavallaan jatkoa Roger Cormanin Helvetin enkelit -aiheiselle elokuvalle Helvetin jengi (1966), jossa Fonda oli näytellyt. Elokuvaa pidetään yhdysvaltalaisen vastakulttuurielokuvan virstanpylväänä, ja sikäläisittäin ”mittatikkuna eräälle sukupolvelle”, joka ”otti valtaansa koko kansan mielikuvituksen”. Sen on sanottu kuvastaneen Vietnamin sodan ajan synnyttämää jakautumista yhdysvaltalaisessa kulttuurissa vakiintuneeseen järjestelmään ja sitä vastustavaan alakulttuuriin.
Elokuva on runsaat kymmenen vuotta aiemmin ilmestyneen Jack Kerouacin beatromaanin Matkalla jälkeläinen suoraan alenevassa polvessa.
Juoni

Elokuvan päähenkilöt ovat Wyatt, lempinimeltään ”Captain America” (Fonda), ja Billy (Hopper). Nimet tuovat mieleen menneiden aikojen länteen ratsastajat Wyatt Earpin ja Billy the Kidin. Nykyajan cowboyt Wyatt ja Billy matkaavat Los Angelesista itään, sinne missä lännen raja aikoinaan oli, amerikkalaisen unelman perässä kohti tuntematonta. Heidän asuissaan on niin perinteisiä isänmaallisia tunnuksia kuin yksinäisyyden, rikollisuuden ja vieraantumisen vertauskuvia: Yhdysvaltain lippu ja toisaalta cowboy-koristeita, pitkät hiukset ja huumeet.
Tarinan alussa Wyatt ja Billy käyvät kokaiinikauppaa saadakseen matkarahat. Määränpäänä on Florida, jonne heidän on tarkoitus vetäytyä ”eläkkeelle”, mutta sitä ennen he poikkeavat hippiyhteisössä matkalla New Orleansiin Mardi Gras'han. Huono käytös heittää heidät vankilaan, jossa istuu myös alkoholisoitunut juristi George Hanson (Nicholson). Hanson liittyy seuraan, kun kaverukset jatkavat matkaa. Kun New Orleans on jätetty taakse, Billy riemuitsee amerikkalaisen unelman saavuttamisesta, mutta Wyatt toteaa realistisesti: ”Me mokattiin.” Elokuvan loppu on synkkä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Peter Fonda  | … |  Wyatt   |
|  Dennis Hopper  | … |  Billy   |
|  Jack Nicholson  | … |  George Hanson   |
|  Luke Askew  | … |  muukalainen maantiellä   |
|  Phil Spector  | … |  välittäjä   |
|  Karen Black  | … |  Karen   |
|  Toni Basil  | … |  Mary   |
|  Antonio Mendoza  | … |  Jesus   |
|  Mac Mashourian  | … |  henkivartija   |
|  Warren Finnerty  | … |  Rancher   |
|  Tita Colorado  | … |  karjatilallisen vaimo   |
|  Luana Anders  | … |  Lisa   |
|  Sabrina Scharf  | … |  Sarah   |
|  Robert Walker Jr.  | … |  Jack   |
|  Sandy Brown Wyeth  | … |  Joanne   |
Tuotanto

Pääosia Easy Riderissa näyttelevät Fonda ja Hopper. Fonda tuotti sen, ja se oli Hopperin ensimmäinen ohjaustyö. Se oli Nicholsonin ensimmäisiä elokuva ja hänen todellinen läpimurtonsa. Hän sai roolistaan kiitosta ja oli ehdokkaana sivuosa-Oscarin saajaksi.
Tekijänimet herättivät kysymyksiä, valmistuisiko elokuva. Moni mahdollinen rahoittaja epäili hankkeen onnistumista. Merkittävä osuus elokuvan synnyssä oli Bert Schneiderilla. Kun Peter Fonda ja Dennis Hopper olivat joutuneet kahnauksiin Foxin halpatuotantoyhtiön API:n kanssa, Schneider osti elokuvan oikeudet 350 000 dollarilla ja rahoitti sitä tuotantoyhtiönsä Raybertin (myöhemmin BBS) kautta. Schneider edisti Easy Riderin syntyä, ja hänen merkittävin tehtävänsä oli arvaamattoman Hopperin pitäminen ohjissa. Schneider myös järjesti roolin Jack Nicholsonille vain siksi, että tämä toimisi välittäjänä Fondan ja Hopperin välillä. Schneider taivutteli Columbia Picturesin elokuvan jakelijaksi. Kun Easy Riderista tuli yllättäen menestyselokuva, se oli myös Schneiderille läpimurto riippumattomana tuottajana. Hopperin silloinen vaimo Brooke Hayward on kommentoinut Schneiderin osuutta: "Bert oli sankari, joka pelasti elokuvan. Ilman häntä koko Easy Rideria ei olisi syntynyt".
Kuvaaja László Kovácsia ajatus moottoripyöräelokuvasta ei ensin innostanut, sillä hän katsoi tehneensä aiheesta jo riittävästi elokuvia. Kun Hopper esitteli alustavan suunnitelman, hän innostui kuitenkin heti. Kuvauksien alkamisella oli kiire, sillä Mardi Gras, jolla on merkittävä osuus elokuvassa, oli ovella. Ensimmäiset otokset päästiin kuvaamaan 16 mm:n filmille New Orleansissa Mardi Gras'n aikaan.
Elokuvan hippiyhteisö tehtiin Taosissa olleen yhteisön esikuvan mukaan. Koska yhteisö ei sallinut kuvaamista siellä, heistä otettiin still-kuvia, joiden perusteella tehtiin yhteisö Santa Monicaan.
Musiikki

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Get your motor running,  head out on the highway  Lookin' for adventure  and what ever comes our way. | ” |
– Alkusäkeet ”Born to Be Wildista”.
Musiikki kommentoi elokuvan teemoja. Elokuvan tunnussävel on Steppenwolfin esittämä ”Born to Be Wild”, joka kutsuu seikkailuun. Matka Los Angelesista alkaa sen soidessa taustalla.
Elokuvan lopputeksteissä mainitut muut kappaleet ovat:
| Esittäjä | Kappale | Tekijä(t) |
| --- | --- | --- |
| Steppenwolf | "The Pusher" | Hoyt Axton |
| Steppenwolf | "Born to Be Wild" | Mars Bonfire |
| The Byrds | "I Wasn’t Born to Follow" | Gerry Goffin & Carole King |
| The Band | "The Weight" | Jaime Robbie Robertson |
| The Holy Modal Rounders | "If You Want to Be a Bird" | Antonia Duren |
| Fraternity of Man | "Don’t Bogart Me" | Elliott Ingber & Larry Wagner |
| The Jimi Hendrix Experience | "If Six Was Nine" | Jimi Hendrix |
| Little Eva | "Let’s Turkey Trot" | Gerry Goffin & Jack Keller |
| The Electric Prunes | "Kyrie eleison" | David Axelrod |
| The Electric Flag, an American Music Band | "Flash, Bam, Pow" | Mike Bloomfield |
| Roger McGuinn | "It’s Alright Ma (I’m Only Bleeding)" | Bob Dylan |
| Roger McGuinn | "Ballad of Easy Rider" | Roger McGuinn |
Elokuvan musiikki on suurelta osin julkaistu soundtrackina Easy Rider (1969). Levyn kappaleet ovat yhtä lukuun ottamatta alkuperäisnauhoituksia. Elokuvassa kappaleen ”The Weight” esitti The Band, mutta levyllä siitä esittää cover-version The Smiths. Versio muistuttaa alkuperäistä The Bandin esitystä vain hyvin etäisesti, vaikka se ehkä coveriksi on ihailtava, kuitenkin liian pehmeä. Levyltä on jätetty pois kaksi kappaletta, Little Evan ”Let's Turkey Trot” ja The Electric Flagin ”Flash, Bam, Pow”.
Moottoripyörät

Elokuvan Harley-Davidson-pyörissä on jäykkäperäinen runko ja Panhead-moottori. Ne suunnitteli ja rakensi kuvausten aikana Peter Fondan ohjeiden mukaan ja Tex Hallin ja Dan Haggertyn ohjauksessa chopper-rakentajat Cliff Vaughn ja Ben Hardy.
Billyn pyörä edustaa varhaista chopper-tyyliä. Siinä on liekkikuvioilla koristeltu iso tankki ja lyhyt etuhaarukka. Captain American pyörä taas on näyttävä custom-pyörä. Siinä on pitkä keula, paljon kromia, ei etujarruja ja tankin koristeena Yhdysvaltojen lippu. Oikeasti se on lyhyiden matkojen pyörä.
Elokuvassa käytettiin yhteensä neljää entistä Hydra Glide -mallista poliisimoottoripyörää, vuosimallit 1948–1956. Kummallekin pyörälle oli varamoottoripyörä, ettei kuvaus keskeytyisi. Yksi ”Captain America” hajosi loppukohtauksessa, muut kolme varastettiin ja luultavasti purettiin ennen kuin niiden merkitys rekvisiittana tuli tietoon. Hajonneen pyörän kokosi uudestaan Dan Haggerty, ja hän myi sen huutokaupassa 2001. Se on esillä National Motorcycle Museumissa Anamosassa Iowassa. Elokuvan valmistumisen jälkeen on rakennettu useita replikoita, ja esimerkiksi Harley-Davidsonin museossa on replika.
Hopper ja Fonda järjestivät elokuvan valmistumisjuhlan ja huomasivat silloin, ettei lopun nuotiokohtausta ollut kuvattu. Niinpä se kuvattiin, kun pyörät oli jo varastettu, ja siksi niitä ei näy taustalla niin kuin muissa nuotiokohtauksissa.
Vastaanotto

Aikalaiskriitikko Gene Moskowitz kiinnittää elokuvalehti Varietyssa heti huomiota siihen, että elokuvasta puuttuvat moottoripyöräjengeille ominaiset kielteiset piirteet, kuten väkivalta, rikollisuus ja aiheeton ylinopeuksien käyttö. Sen sijaan se kertoo kahdesta pudokkaasta, jotka itse joutuvat väkivallan kohteiksi. Hän toteaa myös että Nicholsonin roolihahmo, juoppo lakimies George, pukee sanoiksi sen, minkä kaksi muuta kokevat tunteiden kautta osaamatta kielellistää tuntemuksiaan. Kriitikko toteaa että elokuva nousee korkealle samaa aihetta käsittelevien tavallisten elokuvien yläpuolelle.
Elokuvaa on sanottu Yhdysvaltojen elokuvahistorian maamerkiksi. Se vangitsee aikansa nuorisokulttuurin levottoman energian, joka etsi vaihtoehtoisia elämänmuotoja. Se on nostettu monille merkittävien elokuvien listoille, muun muassa The A List: The National Society Of Film Critics' 100 Essential Films ja ennen kaikkea Yhdysvaltain National Film Registryyn.
Palkinnot

Cannesin elokuvajuhlat, Paras esikoiselokuva, Dennis Hopper, 1969
Kansas City Film Critics Circle Awards: Paras sivuosanäyttelijä Jack Nicholson 1970
Kinema Junpo Awards: Paras vieraskielinen elokuva, Dennis Hopper, 1971
Laurel Awards: Golden Laurel, Miessivuosasuoritus, Jack Nicholson, 1970
National Society of Film Critics Awards, USA: A-lista merkittävistä elokuvista 1970 ja palkinnot:
NSFC Award Paras sivuosanäyttelijä Jack Nicholson
Erikoispalkinto Dennis Hopper (ohjaaja, käsikirjoittaja ja pääosanäyttelijä)
New York Film Critics Circle Awards: NYFCC Award, Paras sivuosanäyttelijä, Jack Nicholson, 1969
Lisäksi elokuva on valittu vuonna 1998 Yhdysvaltojen National Film Registryyn.
Aiheesta muualla

Easy Rider – matkalla Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Easy Rider – matkalla Wikimedia Commonsissa
Easy Rider -pyörien replikat Milwaukeen Harley-Davidson-museossa.
Fyllinge

| Fyllinge |
| --- | --- |
 Mariakyrkan
 Fyllinge
 Koordinaatit: 56°39′00″N, 12°55′00″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Hallandin lääni
Maakunta:  Halland
Kunta:  Halmstad
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fyllinge on asuinalue Halmstadin kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Se oli aiemmin oma taajamansa, mutta vuodesta 2015 se on laskettu osaksi Halmstadin keskustaajamaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fyllinge Wikimedia Commonsissa
Tahult

| Tahult |
| --- | --- |
 Tahult
 Koordinaatit: 57°42′00″N, 12°11′00″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Härryda
Tahult on asuinalue Härrydan kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Se muodosti oman taajamansa vuoteen 2015, jolloin se kasvoi yhteen Landvetterin kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tahult Wikimedia Commonsissa
Miss Farkku-Suomi (albumi)

| Miss Farkku-Suomi Kauko Röyhkä |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2001
 Tuottaja(t): Hiili Hiilesmaa, Mats Huldén, Timo Vikkula
 Tyylilaji: poprock
 Levy-yhtiö: Ranka
Kauko Röyhkän muut julkaisut
| Pohjoinen taivas Osa 2 2000 | Miss Farkku-Suomi 2001 | Talo meren rannalla 2002 |
Miss Farkku-Suomi on Kauko Röyhkän järjestyksessään 20. albumi. Se julkaistiin vuonna 2001.
Vuonna 2003 Like-kustantamo julkaisi Röyhkän samannimisen romaanin. Romaanin päähenkilö on aloitteleva oululainen muusikko, ja siinä kerrotaan monen levyllä julkaistun kappaleen tekemisestä.
Kappaleet

Sävellykset ja sanoitukset Kauko Röyhkä.
Sovitukset Röyhkä / Vikkula / Huldén / Kling.
"Sanojen valtakunta" - 5:20
"Koulun portilla" - 3:09
"Cooperin testi" - 4:14
"Kukaan ei halua mua" - 2:06
"Disko-Datsun" - 3:44
"Miss Farkku-Suomi" - 4:33
"Teiniunelma" - 5:24
"Pummaan päivän töistä" - 3:29
"Verhot kiinni" - 3:29
"Vau!" - 3:23
"Kaislikkonainen" - 3:26
"Pyhä Sebastian" - 5:18
"Muinainen härkä" - 4:13
"Lopultakin" - 5:32
Tekijät > Muusikot

Kauko Röyhkä - laulu
Timo Vikkula - kitarat, piano / koskettimet, taustalaulu
Mats Huldén - basso, taustalaulu
Tero Kling - rummut / lyömäsoittimet, taustalaulu
Tekijät > Muusikot > sekä

Olga - laulu (7), taustalaulu (6, 8, 10)
Annamari Vänskä ja Roosa Voima - taustalaulu (1, 6, 8, 13, 14)
Hiili Hiilesmaa - taustalaulu (1, 10, 12), lehmänkello (8)
Ilkka Pakkala - sello (11)
Tekijät > Muuta

Äänitys: Hiili Hiilesmaa (Finnvox, 303) ja Juha Heininen (H.I.P.)
Miksaus: Juha Heininen ja Hiili Hiilesmaa (H.I.P.)
Tuotanto: Hiili Hiilesmaa, Mats Huldén, Timo Vikkula
Kansi: Rade + Kauko
Adolf Grünbaum

Adolf Grünbaum (15. toukokuuta 1923 Köln, Saksa – 15. marraskuuta 2018) oli saksalaissyntyinen, Yhdysvalloissa toiminut tieteenfilosofi. Hänet tunnettiin muun muassa psykoanalyysin ja Karl Popperin ajattelun kritiikeistään.
Grünbaum opiskeli Wesleyan Universityssä ja Yalen yliopistossa ja suoritti jälkimmäisessä fysiikan loppututkinnon (M.S.) vuonna 1948 ja väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1951. Grünbaum toimi Lehighin yliopiston Selfridge-oppituolin filosofian professorina vuosina 1956-1960. Vuonna 1960 hän siirtyi Pittsburghin yliopistoon Andrew Mellon -oppituolin filosofian professoriksi. Pittsburghissa hän perusti myös yliopiston tieteenfilosofian keskuksen ja toimi sen johtajana. Keskuksessa hän työskenteli yhdessä muun muassa Nicholas Rescherin, Wilfrid Sellarsin, Richard Galen, Nuel Belnapin, Alan Ross Andersonin ja Gerald J. Masseyn kanssa. Suomalaissyntyinen psykoanalyytikko Benjamin Rubinstein kuului hänen ystäviinsä.
Grünbaum oli American Academy of Arts and Sciences -akatemian jäsen. Hän toimi American Philosophical Associationin (Eastern Division) sekä International Union of History and Philosophy of Science (IUHPS) -liiton puheenjohtajana.
Julkaisuja

“Modern Science and Zeno’s Paradoxes of Motion”. Teoksessa Gale, R. M. (toim.): The Philosophy of Time. A Collection of Essays, s. 422–494.  New York:  Anchor Doubleday Books, 1967.
Geometry and Chronometry in Philosophical Perspective.  University of Minnesota Press, 1968.
Philosophical Problems of Space and Time.  New York:  Alfred A. Knopf, Inc, 1963.
The Foundations of Psychoanalysis: A Philosophical Critique.  Berkeley, CA:  University of California Press, 1984.
Validation in the Clinical Theory of Psychoanalysis, A Study in the Philosophy of Psychoanalysis.  Madison, CT:  International Universities Press, 1993.
Kirjallisuutta

Cohen, R. S. & Laudan, L. (toim.): Physics, Philosophy and Psychoanalysis: Essays in Honor of Adolf Grünbaum.  Dordrecht:  D. Reidel Publishing Co, 1983.
Earman, J. & Janis, A. I. & Massey, G. J. & Rescher, N. (toim.): Philosophical Problems of the Internal and External Worlds: Essays on the Philosophy of Adolf Grünbaum.  Pittsburgh, PA/Konstanz, Germany:  University of Pittsburgh Press/University of Konstanz Press, 1993.
Philosophy of Physics and Psychology: Essays in Honor of Adolf Grünbaum.  (Proceedings of the international conference, "The Adolf Grünbaum Symposium in Honor of the Works of Professor Adolf Grünbaum", Santa Barbara, CA; October 2002)  Amherst, NY:  Prometheus Books, 2009.
Aiheesta muualla

Adolf Grünbaum (Arkistoitu – Internet Archive), Pittsburghin yliopisto (englanniksi)
Adolf Grünbaumin artikkeleita Internet Infidels (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  PhilPeople  zbMATH 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Adolf Grünbaum
Käännös suomeksi
Edita Pučinskaitė

| Edita Pučinskaitė |
| --- | --- |
 Edita Pučinskaitė 1999.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. marraskuuta 1975 (ikä 49)
Kansalaisuus:   Liettua
Pyöräilijä
Pituus:  169 cm
Paino:  54 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  yleisajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
1998–1999 2000–2001 2002 2003–2004 2005–2006 2007–2008 2009 2010:  Acca Due O Alfa Lum Figurella SC Michela Fanini Record Box Nobili Rubinetterie - Menikini Cogeas Equipe Nürnberger Versicherung Cmax Dilà Gauss Rdz Ormu
Suurimmat voitot
 Maantieajon maailmanmestaruus 1999 Grande Boucle féminine 1998 Giro Donne 2006, 2007 GP de Plouay 2004 Berner Rundfahrt 2005, 2007 
 Tiedot päivitetty: 30. marraskuuta 2015 
| Mitalit> Maa:   Liettua.Naisten pyöräily.Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Liettua.Naisten pyöräily.Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Liettua.Naisten pyöräily.Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Maa:   Liettua> Naisten pyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Verona 1999 | maantieajo |  |
|  Hopeaa | Lissabon 2001 | maantieajo |  |
|  Pronssia | Duitama 1995 | maantieajo |  |
|  Pronssia | Verona 1999 | aika-ajo |  |
Edita Pučinskaitė (s. 27. marraskuuta 1975 Naujoji Akmenė, Šiauliain lääni) on liettualainen maantiepyöräilyn maailmanmestari ja kaikkiaan nelinkertainen MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 169 cm.
Pučinskaitė voitti maantieajon maailmanmestaruuden 1999 Veronassa 18 sekunnin erolla Anna Wilsoniin. Hän sai maannaisensa Rasa Polikevičiūtėn jälkeen maantieajon MM-hopeaa Lissabonissa 2001. MM-pronssia hän saavutti maantieajossa Duitamassa 1995 ja aika-ajossa Veronassa 1999.
Pučinskaitė voitti "naisten Ranskan ympäriajon" Grande Boucle fémininen 1998 ja "naisten Italian ympäriajon" Giro Donnen 2006 ja 2007.
Pučinskaitė valittiin Liettuan vuoden urheilijaksi 1999.
Saavutuksia

Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Archives
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  VIAF
Stora Bugärde

| Stora Bugärde |
| --- | --- |
 Stora Bugärde
 Koordinaatit: 57°38′59″N, 12°23′07″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Härryda
Väkiluku (2021):  431
Stora Bugärde on taajama Härrydan kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 431 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stora Bugärde Wikimedia Commonsissa
Benareby

| Benareby |
| --- | --- |
 Benareby
 Koordinaatit: 57°39′00″N, 12°10′00″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Härryda
Benareby on asuinalue Härrydan kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Se muodosti oman taajamansa vuoteen 2015, jolloin se kasvoi yhteen Mölnlycken kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Benareby Wikimedia Commonsissa
Hällingsjö

| Hällingsjö |
| --- | --- |
 Hällingsjö
 Koordinaatit: 57°37′01″N, 12°26′17″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Härryda
Väkiluku (2021):  499
Hällingsjö on taajama Härrydan kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 499 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hällingsjö Wikimedia Commonsissa
Nicky Butt

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Nicholas Butt
Syntymäaika: 21. helmikuuta 1975 (ikä 49)
Syntymäpaikka:  Manchester, Englanti
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Junioriseurat
1991–1992: Manchester United
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1992–2004 2004–2010 2005–2006 2010–2011 | Manchester United Newcastle United → Birmingham (laina)  South China | 270 (21) 134 (5) 24 (3) 3 (1) |
Maajoukkue
| 1994–1995 1997–2004 |  Englanti U-21  Englanti | 05 (0) 39 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 17. elokuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 15. joulukuuta 2010.
Nicholas ”Nicky” Butt (s. 21. tammikuuta 1975 Gorton, Manchester) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelasi ammattilaisena 1993–2011. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Butt aloitti ammattilaisuransa vuonna 1992 Manchester Unitedin nuorisojoukkueessa, hyvien esitysten ansiosta hän pääsi edustusjoukkueeseen vuonna 1993. Butt kuului Manchesterin vakiokokoonpanoon, kun United voitti kuusi liigamestaruutta (1996, 1997, 1999, 2000, 2001, 2003), kolme kertaa FA Cupin (1996, 1999 & 2004) ja Mestarien liigan (1999).
Vuonna 2004 Butt myytiin Newcastle Unitediin. Kauden 2005–2006 hän pelasi lainalla Birmingham Cityssä. Uransa päätteeksi hän edusti hongkongilaista South China AA:ta kaudella 2010–2011.
Englannin jalkapallomaajoukkueessa Butt esiintyi 39 kertaa ja edusti maataan vuoden 2002 MM-kisoissa ja EM-kisoissa vuonna 2004.
Braddellin metroasema

Braddell on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Toa Payohin alueella Singaporen keskisellä suuralueella. Sitä käyttävät North South Linen junat. Se avattiin 7. marraskuuta 1987.
Junat

| Pääteasema | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna |  | Viimeinen juna |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ma – pe | la |  | su & yleinen vapaa |  | joka päivä |  |  |
North South Line
| NS1 Jurong East | 6:06 | 6:20 |  | 6:27 |  | 0:09 |  |  |
| NS7 Kranji | – | – |  | – |  | 0:26 |  |  |
| NS28 Marina South Pier | 5:39 | 5:39 |  | 6:05 |  | 23:34 |  |  |
| NS27 Marina Bay | – | – |  | – |  | 23:41 |  |  |
| NS19 Toa Payoh | – | – |  | – |  | 0:17 |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Braddellin metroasema Wikimedia Commonsissa
Braddellin metroasema Singaporen liikennelaitoksen sivuilla (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä asema: Bishan | North South Line | Seuraava asema: Toa Payoh |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Braddell MRT Station
Käännös suomeksi
Afruvva

Afruvvá (< norjan havs fru, 'meren rouva') on lähinnä Ruijan rannikon merisaamelaisten parissa tunnettu olento, joka edustaa saamelaisten parissa nuorta, skandinaavien kanssa yhteistä kertomusperinnettä. Afruvvá on tyypillinen merenneito, kaunis, pitkätukkainen ja kalanpyrstöinen nainen, joka näyttäytyy merellä. Alun perin afruvvá lienee esiintynyt merenkävijöitä suojelevana haltijana, joka näille näyttäytymällä kehottaa heitä palaamaan ajoissa rantaan. Toisinaan hänen kylläkin mainitaan myös kaatavan veneitä ja tuottavan muuta häiriötä, mutta tämä merenkävijöitä ahdisteleva avruvvá lienee saanut toisen skandinaavisperäisen vedenhaltijan, vainajaolentoihin luokiteltavan rávgán piirteitä.