stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Destroyer
Singlejen listasijoitukset

"Beth"
| Maa | Sijoitus |
| --- | --- |
Yhdysvallat: 7
Itävalta: 79
Kanada: 5

"Shout It Out Loud"
| Maa | Sijoitus |
| --- | --- |
Yhdysvallat: 31
Itävalta: 46
Kanada: 1
Saksan liittotasavalta: 32
Uusi-Seelanti: 40
Ruotsi: 16

"Detroit Rock City"
| Maa | Sijoitus |
| --- | --- |
Saksan liittotasavalta: 14

"Flaming Youth"
| Maa | Sijoitus |
| --- | --- |
Yhdysvallat: 74
Kanada: 73
Aiheesta muualla

Destroyer Discogsissa. (englanniksi)
Edla Saarto

| Edla Saarto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Muut nimet:  Edla Johanna Saarto (o.s. Sandell)
Syntynyt: 11. kesäkuuta 1884 Turku
Kuollut: 13. heinäkuuta 1970 Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Arvonimi: osuuskunta Zetterblomin kauppakoulu
Siviilisääty:  eronnut
Puoliso:  Assar Lindgren
Lapset:  4, Eila Seppälä
Edla Saarto (o.s. Sandell) oli suomalainen työväenliikkeen naisaktivisti, joka toimi vuonna 1909 Rautateollisuus Oy Pyrkijän ensimmäisenä naispuolisena sihteerinä ja hoiti yhtiön sihteerin ja kirjanpitäjän tehtäviä vuoteen 1915 asti.
Sandellin kirjoitti Marseljeesin sävelmään runon nimeltä Aatteen puolesta, joka julkaistiin vuoden 1901 joululehdessä. Saksalaisen Jacob Audorfin vuodelta 1864 oleva Marseljeesin sävelmään tehdyn "Työläismarsejeesin" sanoituksen henki on läheinen Edla Saarron Aatteen puolesta runolle.
Runon alku:
»Ken oikeutta puolustaapi
se käyköön suojaan lippumme.
Viel' kerran totuus voiton saapi
se vahva ompi uskomme»
Saarron sanoitus on tullut tunnetuksi muun muassa Reijo Frankin tulkitsemana. Sittemmin teos löysi paikkansa työväenlaulujen joukosta. Saarron sanoihin päättyi  kokouspöytäkirjan mukaan vuoden 1903 Forssan kokous, jossa Suomen työväenliike muuttui Suomen Sosiaalidemokraattiseksi puolueeksi. Teosta on esittänyt myös Juho Koskelo, jonka esittämä "Marseljeesi" on tallennettu Yhdysvalloissa New Jerseyssä 1919.
Julkaisuja

Saarto, Edla. Aatteen puolesta. Marseljeesin suomenkielinen sanoitus. Kuunneltavissa Ylen Elävässä arkistossa.
Englanninlakritsi

Englanninlakritsia lasimaljassa.
Englanninlakritsi, lakritsikonvehti tai Englannin lakritsi (engl. liquorice allsorts) on lakritsimakeinen, joka koostuu lajitelmasta geometrisiin muotoihin sekä tiettyihin väreihin (musta, valkoinen ja pastellivärit) perustuvia makeisia. Niiden makuaineina on lakritsin ja sokerin lisäksi kookosta, anista, kaakaota ja hedelmäaromeja, joskus myös salmiakkia.
Tarinan mukaan sekoitus syntyi vahingossa vuonna 1899, kun englantilaisen George Bassettin makeistehtaan myyntimies Charlie Thomson kaatoi vahingossa lakritsinäytetarjottimensa leicesteriläisen apteekkarin myyntitiskille. Apteekkari oli ollut haluton ostamaan mitään yksittäistä makeislajia, mutta kiinnostui kirjavasta lajitelmasta, joka sai nimen Bassett’s Allsorts eli ”Bassettin kaikenlaiset”.
Suomessa englanninlakritsia ryhtyi tiettävästi ensimmäisenä valmistamaan turkulainen Hellas vuonna 1955. Bassettin rinnalla muita englanninlakritsin nykyisiä tuotemerkkejä ja valmistajia ovat Malaco, Tavener’s, Rexim ja Rainbow.
Britannian lisäksi englanninlakritsi on muiden lakritsimakeisten tavoin suosittua erityisesti Alankomaissa sekä Pohjoismaissa, joissa se on vuodesta toiseen muun muassa verovapaan myynnin eniten myytyjä makeistuotteita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Englanninlakritsi Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Liquorice allsorts
Käännös suomeksi
Chiemgau Arena

| Chiemgau Arena |
| --- | --- |

Sijainti
Paikkakunta:   Ruhpolding, Saksa
Koordinaatit:  47°42′53″N, 12°38′45″E
Avattu:  helmikuussa 1962
Remontoitu:  1967, 1980–1982, 1986, 1996, 1999, 2004
Muut mäet:  Zirmbergschanze K40 Zirmbergschanze K20
Seura:  Ski-Club Ruhpolding
Große Zirmbergschanze
K-piste:  115 metriä
Mäkikoko:  128 metriä
Mäkiennätys:  133,0 metriä  Ronny Ackermann (1.1.2005)
Avattu:  helmikuussa 1962
Remontoitu:  1980, 1999
Suljettu:  Kyllä
Muovitus:  Ei
Tornin korkeus:  Luonnonmäki
Vauhtimäen pituus:  97 m
Vauhtimäen kulma:  34°
Keulan pituus:  6,6 m
Keulan korkeus:  2,9 m
Keulan kulma:  10,5°
Alastulorinteen kulma:  34,8°
Toni Plenk-Schanze
K-piste:  90 metriä
Mäkikoko:  100 metriä
Mäkiennätys:  103,0 metriä  Sebastian Bradatsch (8.1.2012)
Avattu:  1967
Remontoitu:  1980, 1999
Suljettu:  Kyllä
Muovitus:  Ei
Tornin korkeus:  Luonnonmäki
Vauhtimäen pituus:  85,6 m
Vauhtimäen kulma:  34°
Keulan pituus:  6,25 m
Keulan korkeus:  2,25 m
Keulan kulma:  10,5°
Alastulorinteen kulma:  34,5°
Zirmbergschanze
K-piste:  65 metriä
Mäkiennätys:  74,5 metriä  Fabian Mohrweiser (18.3.2006)
Naisten mäkiennätys:  70,0 metriä  Luisa Görlich (14.3.2015)
Avattu:  1981
Remontoitu:  1999
Muovitus:  Ei
Tornin korkeus:  Luonnonmäki
Vauhtimäen pituus:  69 m
Vauhtimäen kulma:  35°
Keulan pituus:  5,7 m
Keulan korkeus:  1,2 m
Keulan kulma:  11°
Alastulorinteen kulma:  33,7°
| Chiemgau Arena |
| --- | --- |

Stadionin tiedot
Sijainti:   Ruhpolding, Saksa
Korkeus merenpinnasta:  710 m
Avattu:  1964
Remontoitu:  2010, 2012
Ampumapaikkoja:  30
Katsojakapasiteetti
Katsomo:  12 000
Maasto:  18 000
Ladut
Korkein kohta:  733 m
Matalin kohta:  701 m
Kilpailuja
Maailmancup:  1978, 1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1987, 1988, 1990, 1991, 1992, 1994, 1995, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019
MM-kilpailut:  1979, 1985, 1996, 2012
Chiemgau Arena on ampumahiihto-, maastohiihto- ja mäkihyppystadion Ruhpoldingissa Saksassa. Stadionin nimi oli vuoteen 2005 asti Stadion am Zirmberg.
Historia > Mäkihyppy

Ensimmäiset hyppyrimäet Ruhpoldingiin rakennettiin 1920-luvun alussa. Joulukuussa 1961 alettiin rakentaa uutta K90-hyppyrimäkeä, ja Große Zirmbergschanzen avajaisia vietettiin helmikuussa 1962. Saksan mestaruuskilpailut järjestettiin Große Zirmbergschanzessa vuonna 1963. Chiemgaun mestaruuskilpailuissa 20.–21. tammikuuta 1968 avattiin uusi K70 Toni Plenk-Schanze.
Vuonna 1980 Große Zirmbergschanzen ja Toni Plenk-Schanzen profiilia muutettiin ja vuotta myöhemmin avattiin uudet K65- ja K40-mäet. Vuonna 1982 rakennettiin tuomaritorni ja vuonna 1986 rakennettiin K20-mäki. Viimeinen isompi remontointi tapahtui vuonna 1999, jolloin Große Zirmbergschanze suurennettiin K115 HS128 -kokoiseksi ja Toni Plenk-Schanze suurennettiin K90 HS100 -kokoiseksi. Vuonna 2004 rakennettiin hiihtohissi.
Historia > Ampumahiihto

Ampuma- ja maastohiihtostadion avattiin vuonna 1964 hyppyrimäen yhteyteen. Stadion on sittemmin kasvanut useiden laajennus- ja muutostöiden yhteydessä yhdeksi Euroopan merkittävimmistä ampumahiihtokeskuksista. Suuri osa Saksan ampumahiihtomaajoukkueesta asuu ja harjoittelee nykyäänkin Ruhpoldingissa. Stadion on isännöinyt ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuja vuosina 1979, 1985, 1996 ja 2012. Lisäksi stadionilla järjestetään ampumahiihdon maailmancupin osakilpailut vuosittain tammikuussa. Kilpailut ovat yleisömäärällisesti yhdet suurimmista, vaikkakin katsomoalueiden järjestämisen vuoksi latujen vaikeusasteesta on jouduttu tinkimään. Latuverkoston suurin kaltevuuskulma on 20 %. Suuri osa stadionin latuverkostosta on myös asfaltoitu rullahiihtoa varten. Latuverkoston pisin hiihtolatu on 7,5 km.
Große Zirmbergschanze

Große Zirmbergschanzen rakennustyöt aloitettiin joulukuussa 1961 ja avajaisia vietettiin helmikuussa 1962, silloin mäen K-piste sijaitsi 90 metrissä. Saksan mestaruuskilpailut järjestettiin mäessä vuonna 1963. Vuoden 1999 remontissa mäen K-pistettä siirrettiin 90 metristä 115 metriin ja HS-pisteeksi asetettiin 128 metriä.
Mäessä on järjestetty yksi mäkihypyn maailmancupin osakilpailu 13. joulukuuta 1992, kilpailun voitti sveitsiläinen Stephan Zünd. Yhdistetyn maailmancupin osakilpailuja järjestettiin vuodesta 2005 vuoteen 2007.
Große Zirmbergschanze > Mäkiennätyksen kehittyminen

Mäkiennätyksen 133,0 metriä on hypännyt Ronny Ackermann.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1962 |  Helmut Wegscheider | 82,0 m | Avajaiset | Avajaishyppy |
| 1963 |  Helmut Wegscheider | 101,0 m | Saksan mestaruuskilpailut 1963 | K90-mäen mäkiennätys |
| 1.3.2003 |  Michael Neumayer | 124,5 m | Continental Cup |  |
| 1.3.2003 |  Stefan Thurnbichler | 128,5 m | Continental Cup |  |
| 1.1.2005 |  Ronny Ackermann | 133,0 m | Yhdistetyn maailmancup |  |
Toni Plenk-Schanze

Toni Plenk-Schanze avattiin Chiemgaun mestaruuskilpailuiden yhteydessä 20.–21. tammikuuta 1968, silloin K-piste sijaitsi 70 metrissä. Vuoden 1999 remontissa mäen K-pistettä siirrettiin 70 metristä 90 metriin ja HS-pisteeksi asetettiin 100 metriä.
Toni Plenk-Schanze > Mäkiennätyksen kehittyminen

Mäkiennätyksen 103,0 metriä on hypännyt Sebastian Bradatsch.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20.1.1968 |  Vecheslav Drjagan | 79,5 m | Chiemgaun mestaruuskilpailut 1968 | K70-mäen mäkiennätys |
| 10.2.2007 |  Felix Schoft | 102,0 m | Saksan nuorten mestaruuskilpailut 2007 |  |
| 8.1.2012 |  Sebastian Bradatsch | 102,5 m |  |  |
| 8.1.2012 |  Sebastian Bradatsch | 103,0 m |  |  |
Zirmbergschanze

Zirmbergschanze avattiin vuonna 1981, jolloin K-piste sijaitsi 65 metrissä.
Zirmbergschanze > Mäkiennätyksen kehittyminen

Mäkiennätyksen 74,5 metriä on hypännyt Fabian Mohrweiser.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 18.3.2006 |  Fabian Mohrweiser | 74,5 m |  |  |
Zirmbergschanze K40

Zirmbergschanze K40 avattiin vuonna 1981, jolloin K-piste sijaitsi 40 metrissä. Hyppyrimäen alastulorinteessä on muovitus. Hyppyrimäkeä on remontoitu vuonna 1996.
Zirmbergschanze K40 > Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Mäkiennätyksen 45,5 metriä ovat hypänneet Janis Morweiser ja Sebastian Schwarz.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15.3.2003 |  Janis Morweiser | 45,5 m |  |  |
| 5.3.2017 |  Sebastian Schwarz | 45,5 m |  |  |
Zirmbergschanze K40 > Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten mäkiennätyksen 42,0 metriä on hypännyt Trine Göpfert.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 5.3.2017 |  Trine Göpfert | 42,0 m |  |  |
Zirmbergschanze K40 > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Kesämäkiennätyksen 46,0 metriä on hypännyt Lukas Heumann.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30.8.2014 |  David Kelemen | 23,5 m | FIS Youth Jumping |  |
| 30.8.2014 |  Radim Sudek | 35,5 m | FIS Youth Jumping |  |
| 30.8.2014 |  Rok Masle | 36,0 m | FIS Youth Jumping |  |
| 30.8.2014 |  Jan Rzadkosz | 37,5 m | FIS Youth Jumping |  |
| 30.8.2014 |  Lean Niederberger  Nejc Peklaj  Robin Ulm | 39,0 m | FIS Youth Jumping |  |
| 30.8.2014 |  Emanuel Schmid  Jan Bukowski  Hannes Gehring | 40,0 m | FIS Youth Jumping |  |
| 30.8.2014 |  Sebastian Schwarz | 41,0 m | FIS Youth Jumping |  |
| 30.8.2014 |  Andriy Pylypchuk  Emanuel Schmid | 41,5 m | FIS Youth Jumping |  |
| 30.8.2014 |  Frederik Jäger | 42,0 m | FIS Youth Jumping |  |
| 25.7.2015 |  Jan Habdas | 43,0 m | FIS Youth Jumping |  |
| 26.7.2015 |  Jiri Konvalinka | 43,0 m | FIS Youth Jumping |  |
| 26.7.2015 |  Stas Santelj | 44,5 m | FIS Youth Jumping |  |
| 23.7.2016 |  Lukas Heumann | 46,0 m | FIS Youth Jumping |  |
Zirmbergschanze K40 > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten kesämäkiennätyksen 44,5 metriä on hypännyt Tia Kodrnja.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30.8.2014 |  Tereza Koldovska | 31,5 m | FIS Youth Jumping |  |
| 30.8.2014 |  Cindy Haasch  Sandra Zopf | 35,0 m | FIS Youth Jumping |  |
| 30.8.2014 |  Emilia Görlich | 36,0 m | FIS Youth Jumping |  |
| 30.8.2014 |  Eva Krek | 37,5 m | FIS Youth Jumping |  |
| 30.8.2014 |  Emilia Görlich | 39,5 m | FIS Youth Jumping |  |
| 30.8.2014 |  Alina Ihle | 40,0 m | FIS Youth Jumping |  |
| 31.8.2014 |  Stepanka Ptackova | 40,5 m | FIS Youth Jumping |  |
| 26.7.2015 |  Sophie Kothbauer | 41,5 m | FIS Youth Jumping |  |
| 22.7.2017 |  Tia Kodrnja | 42,0 m | FIS Youth Jumping |  |
| 23.7.2017 |  Tia Kodrnja | 44,0 m | FIS Youth Jumping |  |
| 23.7.2017 |  Tia Kodrnja | 44,5 m | FIS Youth Jumping |  |
Zirmbergschanze K20

Zirmbergschanze K20 avattiin vuonna 1986, jolloin K-piste sijaitsi 20 metrissä. Hyppyrimäen alastulorinteessä on muovitus.
Zirmbergschanze K20 > Mäkiennätyksen kehittyminen

Mäkiennätyksen 21,5 metriä on hypännyt Lorenz Wegscheider.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3.2.2007 |  Lorenz Wegscheider | 21,5 m |  |  |
Zirmbergschanze K20 > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Kesämäkiennätyksen 21,5 metriä on hypännyt Simon Steinbeißer.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7.6.2014 |  Simon Steinbeißer | 21,5 m |  |  |
Zirmbergschanze K20 > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten kesämäkiennätyksen 19,0 metriä on hypännyt Christina Feicht.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25.6.2017 |  Christina Feicht | 19,0 m |  |  |
Eki Norvasmaa

Eki Norvasmaa, vuoteen 1932 Erik Aleksander Nordman (19. syyskuuta 1902 – 27. toukokuuta 1973) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut kauppaneuvos ja Tampereen Saippuatehtaan toimitusjohtaja.
Norvasmaan vanhemmat olivat pankinjohtaja Alex Nordman ja Ida Johansson. Hän pääsi ylioppilaaksi 1922 ja opiskeli aluksi oikeustiedettä kunnes hän otti isänsä kuoltua 1924 vastaan toimitusjohtajan tehtävät Tampereen Saippuatehdas Oy:ssä ja Tampereen Asfaltti Oy:ssä. Norvasmaa sai kauppaneuvoksen arvon 1949.
Tampereen Saippuatehdas toimi alun perin Tammelan kaupunginosassa Ilmarinkadun ja Kaivokadun kulmassa. Vuonna 1932 yritykselle valmistui uusi arkkitehti Jaakko Tähtisen suunnittelema punatiilinen funkistyylinen tehdasrakennus Viinikanojan varrelle Jokikadun ja Oriveden rautatien väliin. Saippuatehdas siirtyi uuteen rakennukseen ja kynttilätehdas puolestaan siirtyi vanhaan Ilmarinkadun tehtaaseen. Vuonna 1938 saippuatehtaalla oli 30 työntekijää ja kynttilätehtaalla kausivaihteluista riippuen 17–46 työntekijää. Sodan jälkeen yrityksen kahdessa tehtaassa oli enimmillään noin 200 työntekijää. Ilmarinkadun tehdas valmisti Suomi-tuotemerkillä kynttilöitä sekä kosmetiikkaa ja Viinikanojan tehdas puolestaan saippuaa, pulvereita ja glyseriiniä. Norvasmaa järjesti jo varhain yrityksen työntekijöille työpaikkaruokailun ja työterveyshuollon. Tampereen Saippuatehdas Oy:n toiminta päättyi 1970-luvun alussa ulkomaisen kilpailun ja Eki Norvasmaan ikääntymisen vuoksi.
Norvasmaa oli muun muassa Tampereen Säästöpankin ja Suomen Saippuatehtailijoiden yhdistyksen hallituksen sekä Vakuutusyhtiö Varman johtokunnan jäsenenä.
Eki Norvasmaa oli naimisissa vuodesta 1930 Inga Ester Kuulan kanssa ja heillä oli kolme lasta. Eki Norvasmaan veli oli ekonomi Leo Nordman (1910–1988) joka oli vuonna 1901 perustetun Tampereen Asfaltti Oy:n toimitusjohtajana veljensä jälkeen vuodesta 1931 vuoteen 1970 saakka jolloin yhtiö lopetettiin. Suomen Kulttuurirahaston Pirkanmaan maakuntarahaston yhteydessä on veljesten lahjoituksista muodostettu Nordman-Norvasmaan rahasto joka edistää historiallista ja luonnontieteellistä tutkimusta sekä ympäristökasvatusta.
Burjatia

| Burjatia Буряад Улас (burj> ) Республика Бурятия (ven.) |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Burjatia kartalla.
Valtio:  Venäjä
Perustettu:  1992
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Ulan Ude
 – Presidentti:  Aleksei Tsydenov
Pinta-ala:  351 300 km²
Väkiluku:  972 021 (2 010)
 – väestötiheys:  2,8 as./km²
Kielet:  burjaatti ja venäjä
Aikavyöhyke:  UTC +8
 
Verkkosivu
Burjatian tasavalta (burjaatiksi Буряад Улас, Burjaad Ulas ja ven. Респу́блика Буря́тия, Respublika Burjatija) on Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta, joka sijaitsee Aasiassa Itä-Siperian eteläosassa Baikaljärven itä- ja eteläpuolella. Burjatia rajoittuu idässä Taka-Baikalian aluepiiriin, etelässä Mongoliaan, lännessä Tuvan tasavaltaan sekä lännessä ja pohjoisessa Irkutskin alueeseen.
Historia > Esihistoria

Burjatiassa on ollut ihmisasutusta kivikaudelta lähtien. Uiguurit, evenkit ja hunnilaiset heimot asuttivat aluetta 200-luvulta eaa. 1000-luvulle. Alue yhdistettiin Mongolivaltakuntaan 1200-luvulla. Sana burjaatti mainitaan ensimmäisen kerran mongolilähteissä 1240.
Historia > Osaksi Venäjän keisarikuntaa

Venäläiset saapuivat alueelle 1600-luvun puolivälissä etsimään turkiksia ja kultaa. Seuraavien 90 vuoden aikana venäläiset valloittivat mongoleilta Baikaljärven ympäristön ja vähitellen burjaattiheimot alistettiin Venäjän keisarikunnan alamaisiksi. Burjatian valloitus saatettiin loppuun 1720-luvulla.
Šamanistisen uskonnon omaavia burjaatteja käännytettiin buddhalaiseen lamalaisuuten Mongoliasta ja Tiibetistä käsin ja ortodoksiseen kristinuskoon Venäjältä käsin. Burjaatit alkoivat luopua paimentolaisuudesta ja ryhtyivät pienviljelijöiksi. Kun venäläiset takavarikoivat burjaattien maat ja ottivat alueen kautta kulkevat kauppareitit haltuunsa, vastarinta johti kapinointiin ja sotatilan julistukseen vuonna 1904.
Historia > Osaksi Neuvostoliittoa

Venäjän vallankumouksen aikana vuonna 1917 perustettiin Burjatian kansallinen komitea. Vallankumouksen jälkeen Burjatia joutui Neuvostoliiton valtaan. Burjaatti-Mongolien autonominen alue perustettiin 9. tammikuuta 1922. Siitä muodostettiin Burjaatti-Mongolien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta 30. toukokuuta 1923. Burjaatti-Mongolien ASNT:n alue pieneni vuonna 1937, jolloin Ust-Ordynskin Burjatian ja Agan Burjatian kansalliset piirikunnat erotettiin siitä. Vuonna 1958 neuvostotasavallan nimi muutettiin muotoon Burjaattien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta.
Neuvostoaikana toteutettu karjatalouden kollektivisointi merkitsi loppua burjaattien paimentolaiselämäntavalle. He muun muassa korvasivat huopatelttansa puisilla taloilla. Heidän perinteinen perhekeskeinen kulttuurinsa ja sukurakenteensa kuitenkin säilyivät. Burjaatin kielen opetus kiellettiin kouluissa 1970-luvulla. Uskonnolliset perinteet otettiin uudelleen käyttöön 1980-luvun lopulla ja tasavaltaan on avattu tämän jälkeen lukuisia buddhalaisia temppeleitä.
Historia > Osaksi Venäjän federaatiota

Neuvostoliiton hajotessa 1990-luvun alussa Burjaattien ASNT antoi suvereenisuusjulistuksen vuonna 1990 ja muutti nimensä Burjatian tasavallaksi 1992.
Maantiede > Pinnanmuodot

Burjatia on enimmäkseen vuoristoista. Baikaljärven rannikolla maanpinnan korkeus on noin 400 metriä ja vuoristoalueilla keskimäärin 1 200–1 700 metriä merenpinnan yläpuolella. Burjatian korkein vuori on Munku-Sadysk (3 492 m), joka sijaitsee tasavallan lounaisosassa Mongolian rajalla. Vuorten välissä on laaksoja ja ylätasankoja, jotka soveltuvat maanviljelyyn.
Maantiede > Kasvillisuus

Lähes 80 prosenttia Burjatian pinta-alasta peittää havumetsää kasvava osittain vesiperäinen metsämaa. Tasavallan keski- ja eteläosassa on aroa ja metsää, joissa kasvaa mäntyä, siperiansembraa ja koivua. Laaksojen pohjat ovat usein soisia.
Maantiede > Vesistöt

Noin 60 % maailman syvimmän järven Baikalin rantaviivasta on Burjatian puolella, ja järvi sijaitseekin suureksi osaksi Burjatian alueella. Järvessä elää kaikkiaan yli 2 500 eri eläinlajia, joista suurin osa on kotoperäisiä. Muita Burjatian järviä ovat muun muassa Gusinoje, Jeravnoje, Baunt ja Barguzin. Merkittävimmät joet ovat Baikaljärveen laskevat Selenga, Barguzin ja Ylä-Angara. Tasavallan pohjoisosassa virtaa lisäksi Lenaan laskeva Vitim ja lounaisosassa Angaraan laskeva Irkut.
Maantiede > Ilmasto

Burjatiassa vallitsee ankara mannerilmasto lyhyine ja kuumine kesineen sekä kylmine ja vähälumisine talvineen. Keväät ovat tuulisia ja lämpötila pysyttelee pitkään pakkasen puolella eikä sateita ole juuri ollenkaan. Syksy tulee vähitellen ilman säätilan suuria muutoksia, ja toisinaan syksyt ovat pitkiä ja lämpimiä. Keskilämpötila on tammikuussa on -18 °C, heinäkuussa +22 °C, ja koko vuoden keskilämpötila on -1,6 °C. Heinä-elokuussa sataa runsaasti ja koko vuoden keskimääräinen sademäärä on 244 mm.
Maantiede > Suojelualueet

Burjatiassa sijaitsee useita merkittäviä luonnonsuojelualueita. Joukkoon kuuluu muun muassa kolme luonnonpuistoa, kaksi kansallispuistoa ja kolme muuta kansallista suojelualuetta.
Talous

Karjatalous on tärkein elinkeino. Alueella kasvatetaan maito- ja lihakarjaa sekä lampaita ja vuohia. Viljelykelpoista maata on vain 9 % tasavallan pinta-alasta. Tärkeimpiä viljelykasveja ovat leipävilja, peruna ja juurekset. Baikaljärvellä harjoitetaan kalastusta. Kaivostoiminta ja metallinjalostus ovat myös tärkeitä elinkeinoja. Burjatiasta louhitaan merkittäviä määriä muun muassa ruskohiiltä, sinkkiä, lyijyä, volframia ja molybdeenia. Vähäinen teollisuus käsittää koneenrakennus-, puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta sekä sähkövoiman tuotantoa.
Burjatian liikenneyhteydet ovat kohtalaiset. Siperian rata kulkee tasavallan läpi, ja Ulan-Udessa siitä erkanee rata Mongolian pääkaupunkiin Ulan-Batoriin. Merkittävin lentokenttä on Ulan-Udessa.
Tasavallassa sijaitsee myös Telemban 1,3 miljoonan hehtaarin laajuinen ampuma-alue.
Väestö

Burjatian asukasluku on hienoisessa laskussa. Suurimmillaan se oli 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa, jolloin asukkaita oli yli miljoona, nykyisin vuoden 2007 lukujen mukaan noin 960 000. Vuonna 2002 väestöstä oli miehiä 47,7 % (467 984) ja naisia 52,3 % (513 254). Väestön keski-ikä oli 31,6 vuotta, miehillä 29,4 ja naisilla 33,9 vuotta. Kaupunkiväestön keski-ikä oli 31,2 ja maaseutuväestön 32,2 vuotta.
Väestö > Etniset ryhmät

Venäjän vuoden 2002 laskennan mukaan burjaatit muodostivat 27,8 % Burjatian väestöstä. Suurin etninen ryhmä olivat venäläiset, joita on lähes 67,8 %. Lisäksi väestöstä oli ukrainalaisia 1,0 %, tataareja 0,8 % ja muita 2 % (muun muassa valkovenäläisiä, evenkejä ja juutalaisia). Burjaatit ovat mongolikansa, ja heillä on kulttuurillisia ja poliittisia etuoikeuksia. Burjaatit, evenkit ja tuvat ovat alueen alkuperäisasukkaita.
|  | 1926 *  | 1939  | 1959  | 1970  | 1979  | 1989  | 2002  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Burjaatit | 214 957 (43,8%) | 116 382 (21,3%) | 135 798 (20,2%) | 178 660 (22,0%) | 206 860 (23,0%) | 249 525 (24,0%) | 272 910 (27,8%) |
| Sojootit | 161 (0,0%) | 116 382 (21,3%) | 135 798 (20,2%) | 178 660 (22,0%) | 206 860 (23,0%) | 249 525 (24,0%) | 2 739 (0,3%) |
| Venäläiset | 258 796 (52,7%) | 393 057 (72,0%) | 502 568 (74,6%) | 596 960 (73,5%) | 647 785 (72,0%) | 726 165 (69,9%) | 665 512 (67,8%) |
| Ukrainalaiset | 1 982 (0,4%) | 13 392 (2,5%) | 10 183 (1,5%) | 10 769 (1,3%) | 15 290 (1,7%) | 22 868 (2,2%) | 9 585 (1,0%) |
| Tataarit | 3 092 (0,6%) | 3 840 (0,7%) | 8 058 (1,2%) | 9 991 (1,2%) | 10 290 (1,1%) | 10 496 (1,0%) | 8 189 (0,8%) |
| Evenkit | 2 808 (0,6%) | 1 818 (0,3%) | 1 335 (0,2%) | 1 685 (0,2%) | 1 543 (0,2%) | 1 679 (0,2%) | 2 334 (0,2%) |
| Muut | 9 440 (1,9%) | 17 277 (3,2%) | 15 384 (2,3%) | 14 186 (1,7%) | 17 630 (2,0%) | 27 519 (2,7%) | 19 969 (2,0%) |
| Yhteensä | 491 236 | 545 766 | 673 326 | 812 251 | 899 398 | 1 038 252 | 981 238 |
*Vuonna 1926 Burjaatti-Mongolien ASNT käsitti myös Agan Burjatia ja Ust-Ordan Burjatian autonomiset piirikunnat sekä Olhonskin piirin, jotka vuonna 1937 erotettiin Burjaatti-Mongolien ASNT:sta.
Väestö > Suurimmat kaupungit

Burjatian suurin kaupunki on pääkaupunki Ulan Ude, jossa asuu hieman yli kolmannes tasavallan väestöstä. Muita suuria kaupunkeja ovat Gusinoozjorsk ja Severobaikalsk. Vuonna 2007 kaupunkiväestön osuus oli 46 %.
Burjatian kaupunkien asukasluvut 1. tammikuuta 2004:
Ulan Ude (Улан-Удэ) - 356 500
Gusinoozjorsk (Гусиноозёрск) - 25 800
Severobaikalsk (Северобайкальск) - 25 700
Kjahta (Кяхта) - 18 600
Zakamensk (Закаменск) - 12 900
Babuškin (Бабушкин) - 4 900