stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vaasan vaalipiiri

| Vaasan vaalipiiri |
| --- | --- |

Alue:   Etelä-Pohjanmaa  Keski-Pohjanmaa  Pohjanmaa 
Lautakunnan kokouspaikka:  Vaasa
Aiemmat nimet:  Vaasan läänin vaalipiiri
Käytössä:  vaaleista 1962 alkaen
Kansanedustajia:        PS 4       RKP 4       Kesk. 3       Kok. 2       SDP 2       KD 1 
Suurin puolue:  PS, RKP
Vaasan vaalipiiri (vaaleihin 1995 asti Vaasan läänin vaalipiiri) on yksi eduskuntavaalien kolmestatoista vaalipiiristä. Aikaisemmin eduskuntavaalipiireissä käytiin myös tasavallan presidentin valitsijamiesvaalit ennen suoraan kansanvaaliin siirtymistä 1994. Nykyään presidentinvaaleissa vaalipiirejä käytetään vain vaalien tekniseen toimittamiseen. Vaalipiiristä valittiin vuoden 2015 vaaleissa 16 kansanedustajaa, mikä on 8,0 % kaikista kansanedustajista. Nimestään huolimatta vaalipiiri kattaa kolme lounaisinta Pohjanmaan maakuntaa eli Etelä-Pohjanmaan maakunnan, Keski-Pohjanmaan maakunnan ja Vaasan lisäksi koko rannikon Pohjanmaan maakunnan alueet.
Vaalipiiriin kuuluvat Alajärvi, Alavus, Evijärvi, Halsua, Ilmajoki, Isojoki, Isokyrö, Kannus, Karijoki, Kaskinen, Kauhajoki, Kauhava, Kaustinen, Kokkola, Korsnäs, Kristiinankaupunki, Kruunupyy, Kuortane, Kurikka, Laihia, Lappajärvi, Lapua, Lestijärvi, Luoto, Maalahti, Mustasaari, Närpiö, Pedersören kunta, Perho, Pietarsaari, Seinäjoki, Soini, Teuva, Toholampi, Uusikaarlepyy, Vaasa, Veteli, Vimpeli, Vöyri ja Ähtäri.
Vaalipiirin entisiä kuntia ovat Alahärmä, Alaveteli, Bergö, Björköby, Himanka (liitettiin Oulun vaalipiirissä sijaitsevaan Kalajokeen), Jalasjärvi, Jepua, Jurva, Kaarlela, Koivulahti, Kortesjärvi, Kälviä, Lapväärtti, Lehtimäki, Lohtaja, Maksamaa, Munsala, Nurmo, Oravainen, Peräseinäjoki, Petolahti, Pirttikylä, Purmo, Raippaluoto, Siipyy, Sulva, Teerijärvi, Tiukka, Töysä, Ullava, Uudenkaarlepyyn maalaiskunta, Vähäkyrö, Vöyri-Maksamaa, Ylihärmä, Ylimarkku, Ylistaro, Ähtävä ja Öja.
Historia

Vaasan läänin vaalipiiri muodostettiin 1960, kun Vaasan läänin itäinen vaalipiiri siirtyi suurelta osaltaan uuden Keski-Suomen läänin vaalipiiriin. Lisäksi kokonaisuuteen yhdistettiin Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri ja Vaasan läänin pohjoinen vaalipiiri. Vuonna 1969 Virrat siirrettiin Hämeen läänin pohjoiseen vaalipiiriin ja vuonna 2010 kuntaliitoksessa lakanneen Himangan alue Oulun vaalipiiriin.
Historia > Puoluekannatus

Vaalipiirin valtapuolueet ovat olleet Keskusta ja RKP. RKP nousi vaalipiirin suurimmaksi puolueeksi ohi Keskustan eduskuntavaaleissa 2019. RKP:lle Vaasa on Suomen paras vaalipiiri, ja Keskustan suosio on laajaa suomenkielisellä Pohjanmaalla. SDP on toiseksi suurin puolue Pohjanmaan rannikolla RKP:n jälkeen, näissä kunnissa Keskustan ja Kokoomuksen kannatus on heikko. Kristillisdemokraattien kannatus on suurinta Pietarsaaren seudulla, ja se on Luodon suurin puolue. Kokoomukselle suosiollisinta on Seinäjoen seutu, etenkin Lapua.
Vaasan vaalipiiri oli ainoa eduskuntavaaleissa 2019, jossa Liike Nytillä ei ollut ehdokkaita.
2000-luvun presidentinvaaleissa Vaasan vaalipiirin voittaja on ollut puoluetaustastaan riippumatta porvarillista puolta edustanut ehdokas.
Nykyiset kansanedustajat

Kim Berg (SDP)
Christoffer Ingo (RKP)
Janne Jukkola (Kok.)
Antti Kurvinen (Kesk.)
Mika Lintilä (Kesk.)
Juha Mäenpää (PS)
Matias Mäkynen (SDP)
Anders Norrback (RKP)
Mikko Ollikainen (RKP)
Mauri Peltokangas (PS)
Anne Rintamäki (PS)
Paula Risikko (Kok.)
Mikko Savola (Kesk.)
Pia Sillanpää (PS)
Joakim Strand (RKP)
Peter Östman (KD)
Entisiä kansanedustajia

Esko Aho (Kesk., 1983–1999)
Esko Ahonen (Kesk., 2003–2011)
Georg Backlund (SKDL, 1953–1954, 1958–1970)
Gustav Björkstrand (RKP, 1987–1991)
Nils-Anders Granvik (RKP, 1999–2007)
Ragnar Granvik (RKP, 1966–1979)
Lars Gästgivars (RKP, 2011–2015)
Susanna Haapoja (Kesk., 2003–2009)
Lasse Hautala (Kesk., 2003–2007, 2009–2019)
Anna-Maja Henriksson (RKP, 2007–2024)
Reijo Hongisto (PS, Sin., 2011–2019)
Bjarne Kallis (KD, 1991–2011)
Eeva Kauppi (Kok., 1970–1983)
Mari Kiviniemi (Kesk., 1995–2007)
Pasi Kivisaari (Kesk., 2019–2023)
Verner Korsbäck (RKP, 1948–1972)
Susanna Koski  (Kok., 2015–2019)
Miapetra Kumpula-Natri (SDP, 2003–2014)
Heimo Linna (Kesk., 1966–1987)
Aaro Lintilä (Kesk., 1962–1972)
Pehr Löv (RKP, 1995–2007)
Håkan Malm (RKP, 1975–1999)
Juha Mieto (Kesk., 2007–2011)
Pentti Mäki-Hakola (Kok., 1966–1995)
Pertti Mäki-Hakola (Kok., 1999–2003)
Jukka Mäkynen (PS, 2019–2023)
Markku Mäntymaa (Kok., 2011–2015)
Håkan Nordman (RKP, 1983–1995, 1999–2003, 2007–2011)
Ole Norrback (RKP, 1979–1987, 1991–1999)
Mats Nylund (RKP, 2007–2019)
Petri Pihlajaniemi (Kok., 2007–2011)
Tuomo Puumala (Kesk., 2007–2019)
Aulis Ranta-Muotio (Kesk., 1995–2007)
Vesa-Matti Saarakkala (PS, Sin., 2011–2019)
Veikko Salmi  (SKDL, 1970–1975)
Petri Salo (Kok., 1999–2011)
Janne Sankelo (Kok., 2011–2015, 2019–2023)
Paula Sihto (Kesk., 2007–2011)
Kustaa Tiitu (Kesk., 1945–1958, 1965–1970)
Maria Tolppanen (PS, SDP, 2011–2019)
Juhani Tuomaala (Kesk., 1975–1987)
Jutta Urpilainen (SDP, 2003–2019)
Kari Urpilainen (SDP, 1983–1995, 1999–2003)
Eino Uusitalo (Kesk., 1955–1983)
Jukka Vihriälä (Kesk., 1983–2007)
Kyösti Virrankoski (Kesk., 1991–1995)
Raimo Vistbacka (SMP, PS, 1987–2011)
Jarmo Wahlström (SKDL, Vas., 1975–1983, 1987–1999)
Harry Wallin (SDP, 1999–2007, 2014–2019)
Ulla-Maj Wideroos (RKP, 1995–2015)
Puolueiden paikkamäärät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| vaalit | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | Äänestys- aktiivisuus  |  |  |  |
| vaalit | ML Kesk. | RKP | Kok. | SKDL Vas. | SDP | SMP PS | SKL KD | Muut | Yht. | Äänestys- aktiivisuus  |  |  |  |
| 1962 | 7 | 5 | 3 | 3 | 2 | -- |  |  | 20 |  |  |  |  |
| 1966 | 7 | 4 | 3 | 3 | 3 | -- |  |  | 20 |  |  |  |  |
| 1970 | 4 | 4 | 3 | 2 | 3 | 2 | -- | 1a | 19 |  |  |  |  |
| 1972 | 5 | 3 | 3 | 2 | 3 | 2 | -- |  | 18 |  |  |  |  |
| 1975 | 5 | 3 | 2 | 2 | 3 | -- | 1 | 2b | 18 |  |  |  |  |
| 1979 | 5 | 3 | 3 | 2 | 3 | 1 | 1 |  | 18 |  |  |  |  |
| 1983 | 6 | 4 | 3 | 1 | 3 | 1 | -- |  | 18 | 73,0 % |  |  |  |
| 1987 | 5 | 4 | 3 | 1 | 3 | 1 | 1 |  | 18 | 72,5 % |  |  |  |
| 1991 | 6 | 4 | 2 | 1 | 3 | 1 | 1 |  | 18 | 70,8 % |  |  |  |
| 1995 | 6 | 4 | 2 | 1 | 3 | 1 | 1 |  | 18 | 69,4 % |  |  |  |
| 1999 | 6 | 4 | 2 | -- | 3 | 1 | 1 |  | 17 | 67,5 % |  |  |  |
| 2003 | 7 | 3 | 2 | -- | 3 | 1 | 1 |  | 17 | 68,2 % |  |  |  |
| 2007 | 6 | 4 | 3 | -- | 2 | 1 | 1 |  | 17 | 66,6 % |  |  |  |
| 2011 | 4 | 4 | 3 | -- | 2 | 3 | 1 |  | 17 | 68,1 % |  |  |  |
| 2015 | 5 | 3 | 2 | -- | 2 | 3 | 1 |  | 16 | 72,0 % |  |  |  |
| 2019 | 4 | 4 | 2 | -- | 2 | 3 | 1 |  | 16 | 74,0 % |  |  |  |
| 2023 | 3 | 4 | 2 | -- | 2 | 4 | 1 |  | 16 | 73,5 % |  |  |  |
a Liberaalinen kansanpuolue b LKP (1), Suomen kansan yhtenäisyyden puolue (1)
Ääniharavat

| vaalit | ehdokas | puolue | äänet |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1966 | Grels Teir | RKP | 10 418 |  |
| 1975 | Juhani Tuomaala | Kesk. | 10 778 |  |
| 1983 | Urho Pohto | SMP | 10 982 |  |
| 1987 | Håkan Malm | RKP | 11 610 |  |
| 1991 | Esko Aho | Kesk. | 13 940 |  |
| 1995 | Esko Aho | Kesk. | 16 446 |  |
| 1999 | Bjarne Kallis | SKL | 13 385 |  |
| 2003 | Mika Lintilä | Kesk. | 10 127 |  |
| 2007 | Juha Mieto | Kesk. | 13 768 |  |
| 2011 | Paula Risikko | Kok. | 11 907 |  |
| 2015 | Jutta Urpilainen | SDP | 11 627 |  |
| 2019 | Anna-Maja Henriksson | RKP | 14 545 |  |
| 2023 | Mauri Peltokangas | PS | 14 548 |  |
Piirijärjestöjä

Keskustan Etelä-Pohjanmaan piiri
Keskustan Keski-Pohjanmaan piiri
Kristillisdemokraattien Pohjanmaan piiri
Kristillisdemokraattien Keski-Pohjanmaan piiri
Perussuomalaisten Etelä-Pohjanmaan piiri
Perussuomalaisten Keski-Pohjanmaan piiri
Pohjanmaan Kokoomus
Pohjanmaan Sosialidemokraatit
Pohjanmaan Vasemmisto
Vaasan vaalipiirin vihreät
RKP:n Pohjanmaan piirijärjestö
Idänturturikyyhky

| Idänturturikyyhky |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kyyhkylinnut Columbiformes
Heimo::  Kyyhkyt Columbidae
Suku::  Turturikyyhkyt Streptopelia
Laji::  orientalis
Kaksiosainen nimi
 Streptopelia orientalis  (Latham, 1790) 

Katso myös
   Idänturturikyyhky Wikispeciesissä   Idänturturikyyhky Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Idänturturikyyhkyn muna.
Idänturturikyyhky (Streptopelia orientalis), aiemmalta nimeltään isoturturikyyhky, on siperialainen kyyhkylaji, jota on satunnaisesti tavattu Suomessakin.
Ulkonäkö ja koko

Idänturturikyyhky muistuttaa ulkonäöltään turturikyyhkyä, mutta on vähän isompi, hartiahöyhenten kuviointi on erilainen ja pyrstön kärki on harmaa. Pituus 33 cm, siipien kärkiväli 60 cm. Väritys on tummahko ja siniharmaata väriä on kaulassa, selän takaosassa ja perän yläosassa, Siperiassa elävillä linnuilla myös pyrstön kärjessä. Siiven kuviointi ei ole kovin näkyvä.
Levinneisyys

Idänturturikyyhky pesii Siperiassa ja talvehtii Intiassa ja Etelä-Japanissa. Suomessa ja Länsi-Euroopassa sekä joskus Alaskassa tavatut yksilöt ovat muuttoharhailijoita. Suomessa tavattu hyväksytysti vuoden 2023 loppuun mennessä 25 kertaa.
Aiheesta muualla

ITIS: Streptopelia orientalis (englanniksi)
Protestantismin edeltäjät

Protestantismin edeltäjät ovat ryhmiä, joilla oli protestanttisia ideoita ennen vuotta 1517. Ennen protestantismia oli monia liikkeitä, joilla oli samanlaisia ajatuksia kuin myöhemmillä uskonpuhdistajilla.
Edeltäjät

Jovinianus oli teologi 400-luvulla, hän kritisoi asketismia ja uskoi, että pelastettua ihmistä saatana ei voi koskaan voittaa (Ehdoton pelastusvarmuus).
Augustinus: Augustinus oli kirkkoisä, hänen teologiset ajatukset vaikuttivat suoraan myöhempien uskonpuhdistajien ajatuksiin.
Ikonoklasmi Bysantin keisarikunnassa: Ikonoklastit halusivat kieltää ikonien ja muiden kuvien käytön. Ikonoklastit vetosivat reformaatiossa bysantiineihin perustellakseen hyökkäystään uskonnollisia kuvia vastaan.
Claudius Torinolainen: Claudius oli Torinon piispa 800-luvulla. Ikonoklasminsa takia häntä pidetään monesti protestantismin edeltäjänä.
Gottschalk: Gottschalk oli saksilainen teologi 800-luvulla. Gottschalk uskoi, että Jeesus kuoli vain Jumalan valittujen ihmisten puolesta. Hän uskoi myös predestinaatioon.
Kataarit: Kataarit olivat uskonnollinen ryhmä 1000-luvulla . Vaikka he olivat dualisteja, he vastustivat silti katolista kirkkoa, transsubstantiaatioa, kiirastulen ideaa ja rukoilua kuolleille.
Patariinit: Patariinit olivat 1000-luvulla Italiassa uskonnollinen ryhmä, joka vastusti katolisen kirkon korruptiota.
Tanchelm: Tanchelm oli 1100-luvulla elänyt saarnaaja, joka vastusti katolisen kirkon korruptiota ja transsubstantiaatiota.
Pierre Bruysilainen: (1117 – n. 1131) Pierre oli ranskalainen uskonpuhdistaja, joka vastusti lasten kastamista ja oli ikonoklastinen.
Henry Lausalainen: Henry Lausalainen saarnasi Ranskassa vastustaen katolisen kirkon rikkauksia.
Arnold Brescialainen: Arnold Brescialainen vastusti katolisen kirkon rikkauksia.
Valdolaiset: Valdolaiset olivat 1100-luvulla liike, joka vastusti lasten kastamista, aneita ja transsubstantiaatiota.
Gregorius Riminiläinen: Gregorius oli italialainen teologi, jonka opit vaikuttivat myöhempiin uskonpuhdistajiin reformaatiossa. Hän uskoi predestinaatioon.
Strigolnikit: Strigolnikit olivat 1300-luvulla venäläinen liike, jonka jäsenet olivat mahdollisesti ikonien vastaisia ja vastustivat ortodoksista papistoa .
Lollardit: Lollardismi oli 1300-luvulla uskonnollinen liike, joka piti Raamattua tärkeimpänä uskon lähteenä, vastusti paavin valtaa, transsubstantiaatioa ja kiirastulen ideaa.
Hussilaiset: Hussilaiset olivat 1400-luvun böömiläinen ryhmä, jonka perusti Jan Hus. Liike sai vaikutteita John Wycliffen kirjoituksista.
Lorenzo Valla: Lorenzo Valla oli humansti kuka vastusti paavin valtaa 1400-luvulla.
Johannes von Goch: Goch väitti, että Raamattu on opin korkein auktoriteetti.
Johann Ruchrat von Wesel: Von Wesel vastusti aneita, uskoi, että Raamattu on ainoa luotettava auktoriteetti, hylkäsi paavin auktoriteetin ja uskoi predestinaatioon.
Johannes Wesseläinen: Johannes Wesseläinen vastusti aneita ja uskoi, että vanhurskaus tulee vain uskon kautta. Hän myös hylkäsi katolisen opin transsubstantiaatiosta.
Girolamo Savonarola: Girolamo Savonarola oli italialainen saarnaaja ja uskonpuhdistaja, joka syntyi vuonna 1452 ja kuoli vuonna 1498. Historioitsijat uskovat, että hän vaikutti Lutheriin ja mahdollisesti myös Johannes Calviniin
Faber Stapulensis: Faber Stapulensis oli ranskalainen uskonpuhdistaja, hän uskoi ideaan, että vain usko on tarpeeksi pelastua.
Rutenian kreikkalaiskatolinen kirkko

Rutenian kreikkalaiskatolinen kirkko on bysanttilaista liturgiaa noudattava idän katolinen kirkko, johon kuului 573 000 jäsentä Yhdysvalloissa, Ukrainassa ja Tšekin tasavallassa. Se on lähtöisin Länsi-Ukrainasta
Kirkolla on neljä eparkiaa Yhdysvalloissa, yksi eparkia Ukrainassa ja yksi apostolinen eksarkaatti, joissa on 660 seurakuntaa.
Jahti

Moottorikäyttöinen jahti
Jahti (holl. jacht, suom. metsästys) on alun perin tarkoittanut venettä tai laivaa, joka on suunniteltu ja rakennettu kevyeksi ja nopeaksi purjehdusalukseksi, jolla voi kuljettaa tärkeitä henkilöitä vesiteitse. lähde?
Yleiskielessä jahti-sanan merkitys on myöhemmin laajentunut tarkoittamaan purje- tai moottorikäyttöistä alusta (tai edellisten yhdistelmää), jonka pääasiallinen käyttötarkoitus on laivamatkailu tai purjehduskilpailu. Nykyaikana jahti-sanaa on käytetty eritoten yleellisten, varakkaiden ihmisten omistamiin aluksiin, joilla on usein täysin itsenäinen henkilökunta. Jahdin omistaminen on vakiintunut erityisen arvokkaana statussymbolina 1980-luvulta lähtien. lähde?
Jahdiksi kutsutaan alusta, jolla on oma miehistö. "Superjahdiksi" kutsutaan alusta, joka on yli 30 metriä pitkä. "Megajahti" on yli 70 metriä pitkä, ja yli 90-metriset alukset ovat "gigajahteja".
Maailmassa on noin 5 400 superjahtia. Gigajahteja on koko maailmassa satakunta. Niistä pisin on 180-metrinen Azzam. Suurten jahtien varustukseen saattaa kuulua esimerkiksi viinikellari, puutarha, helikopterikenttä sekä pienempi 30-jalkainen moottorivene, jolla matkustajat kuljetetaan rannalta laivaan.
Gigajahdin rakentaminen maksaa ainakin miljoona dollaria metriltä. Laivan ylläpitokuluihin kuluu vuosittain 10 prosenttia ostohinnasta vastaava summa ja toiset 10% menee pääomakuluihin. Kapteeni maksaa 1000 dollaria vuodessa jokaista laivan pituuden jalkaa kohti. Lisäksi on palkattava insinööri, kokki ja muuta miehistöä yksi jokaista vierasta kohti. Kulujen kattamiseksi omistaja voi vuokrata laivansa osaksi vuodesta.
Jerome Ramatlhakwane

Jerome Ontiretse Otto "Jay-Jay" Ramatlhakwana (s. 29. lokakuuta 1985 Malolwane) on botswanalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi kotimaansa lisäksi Kyproksella, Etelä-Afrikassa ja Kongon demokraattisessa tasavallassa. Hän pelasi Botswanan maajoukkueessa 61 maaottelua vuosina 2006–2018 ja on 24 maalillaan eniten maaleja Botswanan maajoukkueessa tehnyt pelaaja.
Ramatlhakwane edusti kotimaassaan useita eri seuroja. Alkuvuonna 2008 hän pelasi Kyproksella APOP Kinyrasin joukkueessa. Tämän jälkeen hän pelasi Etelä-Afrikassa 3,5 vuotta Santosin ja Vasco da Gaman joukkueissa. Vuosina 2013–2014 hän edusti Kongon demokraattisessa tasavallassa Don Boscoa. Hän päätti pelaajauransa vuonna 2021 Botswanassa Orapa Unitedin joukkueessa.
Ramatlhakwane pelasi Botswanan maajoukkueessa 61 maaottelua, joista ensimmäisen marraskuussa 2006 Swazimaata vastaan. Hän teki maalin heti ensimmäisessä maaottelussaan. Heinäkuussa 2013 hän teki kolme maalia eli hattutempun COSAFA Cupin ottelussa Lesothoa vastaan. Ramatlhakwane teki maaotteluissaan 24 maalia, millä hän on eniten maaleja Botswanan maajoukkueessa tehnyt pelaaja. Maaleista neljä syntyi Afrikan-mestaruuskilpailujen karsinnoissa ja kaksi MM-karsinnoissa. Hän pelasi kolme ottelua Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2012.
Kaakkois-Suomen vaalipiiri

| Kaakkois-Suomen vaalipiiri |
| --- | --- |

Alue:  Etelä-Karjalan maakunta Etelä-Savon maakunta Kymenlaakson maakunta
Lautakunnan kokouspaikka:  Mikkeli
Käytössä:  2015→
Kansanedustajia:  15
Suurin puolue:  Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
Kaakkois-Suomen vaalipiiri on yksi eduskuntavaalien 13 vaalipiiristä. Aikaisemmin eduskuntavaalipiireissä käytiin myös tasavallan presidentin valitsijamiesvaalit ennen suoraan kansanvaaliin siirtymistä 1994. Nykyään presidentinvaaleissa vaalipiirejä käytetään vain vaalien tekniseen toimittamiseen. Alueelta valitaan eduskuntaan 15 kansanedustajaa (7,5 % 200:sta). Vaalipiiri kattaa Etelä-Karjalan maakunnan, Etelä-Savon maakunnan ja Kymenlaakson maakunnan alueet.
Vaalipiiriin kuuluvat Enonkoski, Hamina, Hirvensalmi, Imatra, Juva, Kangasniemi, Kotka, Kouvola, Lappeenranta, Lemi, Luumäki, Miehikkälä, Mikkeli, Mäntyharju, Parikkala, Pertunmaa, Pieksämäki, Puumala, Pyhtää, Rantasalmi, Rautjärvi, Ruokolahti, Savitaipale, Savonlinna, Sulkava, Taipalsaari ja Virolahti.
Historia

Etelä-Savon vaalipiiri oli Manner-Suomen pienin vaalipiiri, josta eduskuntavaaleissa 2011 valittiin kuusi kansanedustajaa, ja Etelä-Karjalan sekä Kymenlaakson maakunnat sisältäneestä Kymen vaalipiiristä 12. Vaalipiirien yhdistämistä perusteltiin etenkin suhteellisuuden parantamisella. Uudistuksella vaalipiirin piilevä äänikynnys laski maan keskitasolle noin 5,5 %:iin. Kataisen hallituksen esitystä Kaakkois-Suomen vaalipiirin muodostamisesta, jolla samalla muodostettiin itäiseen Suomeen myös uusi Savo-Karjalan vaalipiiri, vastustivat oppositiopuolueet Perussuomalaiset ja Suomen Keskusta. Eduskunta hyväksyi lakiesityksen maaliskuussa 2013 äänin 83–63 ja laki tuli voimaan saman vuoden syyskuussa. Vaalipiiriä käytettiin ensimmäisen kerran eduskuntavaaleissa 2015.
Vuoden 2021 alusta Iitti vaihtoi maakuntaa Kymenlaaksosta Päijät-Hämeeseen. Samassa yhteydessä vaalilakia muutettiin siten, että kunta vaihtoi myös Kaakkois-Suomesta Hämeen vaalipiiriin. Myös Heinävesi vaihtoi maakuntaa Etelä-Savosta Pohjois-Karjalaan ja Joroinen Etelä-Savosta Pohjois-Savoon. Nämä kunnat siirtyivät Savo-Karjalan vaalipiiriin.
Piirijärjestöt

Uuden vaalipiirin myötä Kansallinen Kokoomus, Suomen Sosialidemokraattinen Puolue ja Vihreä liitto yhdistivät Etelä-Savon ja Kymen vaalipiirien piirijärjestönsä vuoden 2013 aikana. Perussuomalaiset, Vasemmistoliitto ja Suomen Kristillisdemokraatit jatkoivat kahdella piirijärjestöllä ja Suomen Keskusta neljällä. Kaakkois-Suomen Sosialidemokraateista tuli perustettaessa puolueen jäsenmäärältään suurin piirijärjestö.
Etelä-Savon Vasemmistoliitto
Kaakkois-Suomen Kokoomus
Kaakkois-Suomen Sosialidemokraatit
Kaakkois-Suomen Vasemmistoliitto
Kaakkois-Suomen vihreät
Keskustan Etelä-Savon piiri
Keskustan Itä-Savon piiri
Keskustan Karjalan piiri
Keskustan Kymenlaakson piiri
Kymen Perussuomalaiset
Perussuomalaisten Etelä-Savon piiri
SKP:n Etelä-Karjalan piirijärjestö
SKP:n Kyminlaakson piirijärjestö
Suomen Kristillisdemokraattien Etelä-Savon piiri
Suomen Kristillisdemokraattien Kymen piiri
Nykyiset kansanedustajat

Juho Eerola (PS)
Hanna Holopainen (Vihr.)
Antti Häkkänen (Kok.)
Vesa Kallio (Kesk.)
Ville Kaunisto (Kok.)
Jukka Kopra (Kok.)
Hanna Kosonen (Kesk.)
Suna Kymäläinen (SDP)
Kristian Sheikki Laakso (PS)
Niina Malm (SDP)
Anna-Kristiina Mikkonen (SDP)
Jani Mäkelä (PS)
Jaana Strandman (PS)
Oskari Valtola (Kok.)
Paula Werning (SDP)
Entiset kansanedustajat

Heli Järvinen (Vihr. 2015–2023)
Anneli Kiljunen (SDP, 2015–2023)
Jari Leppä (PS, 2015–2023)
Jari Lindström (PS, Sin. 2015–2019)
Sirpa Paatero (SDP, 2015–2023)
Markku Pakkanen (Kesk. 2015–2019)
Satu Taavitsainen (SDP 2015–2019)
Kimmo Tiilikainen (Kesk. 2015–2019)
Lenita Toivakka (Kok. 2015–2019)
Ari Torniainen (Kesk., 2015–2023)
Ano Turtiainen (PS, VKK, 2019–2023)
Kaj Turunen (PS, Sin., Kok. 2015–2019)
Puolueiden paikkamäärät vaalipiirissä

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| puolueet | 2015 | 2019 | 2023 |
| Kansallinen Kokoomus | 3 | 3 | 4 |
| Suomen Keskusta | 5 | 3 | 2 |
Perussuomalaiset: 4
| Vihreä liitto | 1 | 2 | 1 |
| Suomen Sosialidemokraattinen Puolue | 4 | 5 | 4 |
| Yhteensä | 17 | 17 | 15 |
Ääniharavat

| vaalit | ehdokas | puolue | äänet |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Jari Lindström | PS | 9 966 |  |
| 2019 | Antti Häkkänen | Kok. | 20 234 |  |
| 2023 | Antti Häkkänen | Kok. | 21 378 |  |
Aiheesta muualla

Itä-Suomen vaalipiirejä yhdistetään vuoden 2015 eduskuntavaaleihin (Arkistoitu – Internet Archive) Oikeusministeriö 11.4.2013
Vaalipiirijaon muuttaminen: lausuntotiivistelmä (Arkistoitu – Internet Archive) Oikeusministeriön demokratia-, kieli- ja perusoikeusasioiden yksikkö 26.7.2012
Jacques Lefèvre d’Étaples

Jacques Lefèvre d’Étaples tai Faber Stapulensis (n. 1455 – n. 1536) oli ranskalainen protestantismin edeltäjä, joka uskoi sola fide -oppiin ennen Martti Lutheria. Jacques oli Erasmus Rotterdamilaisen ystävä, ja heidän mielipiteissään oli hyvin paljon yhteistä. Hän syntyi Picardiessa ja oli tullit papiksi jo ennen kuin oli päässyt Pariisin yliopistoon. Hän opiskeli Firenzessä, Roomassa ja Venetsiassa.
Raamatun käännös

Stapulensis käänsi Uuden testamentin ranskan kielelle latinalaisesta Vulgatasta. Hän sai käännöksen valmiiksi vuonna 1524. Käännös kuitenkin kiellettiin Ranskassa, ja kaikki hänen raamatunkäännöksentä käskettiin poltettaviksi. Vuonna 1530 hän sai käännettyä Raamatun loppuun.
Opit

Faber Stapulensis opetti, että Raamattu on ainoa erehtymätön opin lähde ja että usko on tarpeeksi pelastumista varten.
Nils Lampi

Nils Lampi (s. 1948) on suomalainen liikemies ja diplomiekonomi. Hänestä tuli Ålandsbankenin puheenjohtaja vuonna 2013.
Lampi muutti 1970-luvulla Manner-Suomesta Ahvenanmaalle ja työskenteli aluksi maakuntakamreerina Ahvenanmaan maakuntahallituksessa. Vuosina 1980–1985 hän oli pankinjohtaja Helsingin Osakepankin konttorissa. Asiakkaiden joukossa oli Wiklöf Holding -yhtiön omistaja Anders Wiklöf. Lampi ja Wiklöf aloittivat yhteiset liiketoimet; he olivat muun muassa 1990-luvun alussa käynnistämässä Suomen ensimmäisiä ambulanssilentoja pelastushelikopterilla. Lampi pääsi vuonna 1992 Wiklöf Holdingin konserninjohtajaksi oltuaan sitä ennen vuosina 1990–1991 toimitusjohtaja. Hän myös loi vuosina 1988–2009 uran Nordeassa.
Lampi oli Aktia Pankin hallituksen jäsen vuosina 2010–2013 ja siirtyi sitten Ålandsbankenin puheenjohtajaksi.
Kaldealaiskatolinen kirkko

| ܥܕܬܐ ܟܠܕܝܬܐ ܩܬܘܠܝܩܝܬܐ Kaldealaiskatolinen kirkko |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  Katolinen kirkko
Teologia:  Idän katoliset kirkot
Hallinto:  Episkopaalisuus
Johtaja:  patriarkka Louis Raphaël I Sako
Perustettu:  1552
Hiippakuntia:  22
Jäseniä:  616 639 (2018)
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaldealainen katedraali Ankawassa Irakissa.
Kaldealaiskatolinen kirkko (syyriaksi ܥܕܬܐ ܟܠܕܝܬܐ ܩܬܘܠܝܩܝܬܐ) on Idän katolinen kirkko, joka käyttää itäsyyrialaista riitusta. Kirkolla on toimintaa Irakissa, Iranissa, Beirutissa, Syyriassa, Turkissa, Yhdysvalloissa, Australiassa ja Torontossa. Jäseniä on yhteensä 640 000.
Pyhän Tuomaan eparkia Sydneyssä perustettiin vuonna 2006 ja siihen kuului 35 000 henkeä vuonna 2014.