stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Motiva

| Motiva Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Asiantuntija energian ja materiaalien tehokkaassa käytössä
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2000
Toimitusjohtaja:  Elina Moisio
Puheenjohtaja:  Veera Sylvius
Kotipaikka:  Helsinki
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  energiakonsultointi
Liikevaihto:  Konserni 10,1 M€, Motiva Oy 7,6 M€ (2023)
Liikevoitto:  611,0 t€ (2023)
Henkilöstö:  Motiva Oy 68 ja Ympäristömerkintä Suomi Oy 21 (2023)
Emoyhtiö:  Motiva Oy
Tytäryhtiöt:  Motiva Services Oy ja Ympäristömerkintä Suomi Oy
Omistaja:  Suomen valtio
Kotisivu:  https://www.motiva.fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Motiva Oy on suomalainen valtionyhtiö. Valtion kestävän kehityksen yhtiönä Motiva kannustaa energian ja materiaalien tehokkaaseen ja kestävään käyttöön. Sen pääasiakkaita ovat julkishallinto, ministeriöt ja virastot. Motiva-konserniin kuuluu myös Motiva Services Oy, joka tarjoaa yrityksille ja yhteisöille energiatehokkuuden konsultointipalveluja ja Ympäristömerkintä Suomi Oy, joka hallinnoi Suomessa Joutsenmerkkiä ja EU-ympäristömerkkiä (EU Ecolabel).
Motivan toiminta alkoi vuonna 1993 Energiansäästön palvelukeskuksena. Vuonna 1998 tehtävänkuvaan lisättiin uusiutuvan energian edistäminen. Valtion kokonaan omistamaksi osakeyhtiöksi Motiva muodostettiin marraskuussa 2000.
Motiva järjestää vuosittain lokakuussa valtakunnallisen Energiansäästöviikon, johon osallistuu satoja yrityksiä ja yhteisöjä. Motiva hallinnoi myös yrityksille ja kunnille tarkoitettuja vapaaehtoisia energiatehokkuussopimuksia.
Motiva Oy:n ja Motiva Services Oy:n yhteinen henkilöstömäärä vuonna 2023 oli 68 ja vuoden 2023 liikevaihto oli 7,6 miljoonaa euroa. Koko konsernin henkilöstömäärä Ympäristömerkintä Suomi Oy mukaan luettuna oli 89 ja liikevaihto 10,1 miljoonaa euroa.
Miekkailu kesäolympialaisissa 1896 – miesten floretti

| Miekkailu kesäolympialaisissa 1896  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| floretti |   | Miehet |  |  |
| ammattilaisten floretti |  | Miehet |  |  |
| säilä |  | Miehet |  |  |
Vuoden 1896 olympialaisten viimeinen miekkailuottelu.
Miesten floretti oli yksi laji kolmesta miekkailulajista kesäolympialaisissa 1896. Kilpailu kilpailtiin 7. huhtikuuta 1896, Ateenassa, Kreikassa.
Turnaus oli tarkoitettu vain amatööreille, mutta myös ammattilaisille järjestettiin oma florettiturnaus.
Miekkailijat jaettiin kahteen karsintaryhmään. Kummankin ryhmän kaikki miekkailijat kohtasivat toisensa kerran ja ryhmiensä parhaat kohtasivat finaalissa.
Otteluissa voittoon tarvittiin kolme osumaa vastustajaan.
Turnauksen voitti ranskalainen Eugène-Henri Gravelotte ja hopeaa sai ranskalainen Henri Callot. Kolmanneksi pääsi Periklis Pierrakos-Mavromihalis.
Lopputulokset

| Sija | Miekkailija |
| --- | --- |
1:  Eugène-Henri Gravelotte
2:  Henri Callot
3:  Periklis Pierrakos-Mavromihalis
4:  Athanasios Vuros
5:  Henri Delaborde
:  Konstantinos Komninos-Miliotis
7:  Ioannis Pulos
:  Georgios Valakakis
Turnauksen kulku > Karsintaryhmät > Ryhmä A

| Sija | Miekkailija | Voitot | Häviöt | Omat osumat | Vastustajan osumat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Henri Callot | 3 | 0 | 9 | 4 |
| 2 |  Periklis Pierrakos-Mavromihalis | 2 | 1 | 7 | 4 |
| 3 |  Henri Delaborde | 1 | 2 | 5 | 7 |
| 4 |  Ioannis Pulos | 0 | 3 | 3 | 9 |
Turnauksen kulku > Karsintaryhmät > Ryhmä A > Ottelut

| Ottelu | Voittaja | Osumat | Häviäjä |
| --- | --- | --- | --- |
| A1 |  Periklis Pierrakos-Mavromihalis | 3-1 |  Henri Delaborde |
| A2 |  Henri Callot | 3-2 |  Ioannis Pulos |
| A3 |  Periklis Pierrakos-Mavromihalis | 3-0 |  Ioannis Pulos |
| A4 |  Henri Callot | 3-1 |  Henri Delaborde |
| A5 |  Henri Callot | 3-1 |  Periklis Pierrakos-Mavromihalis |
| A6 |  Henri Delaborde | 3-1 |  Ioannis Pulos |
Turnauksen kulku > Karsintaryhmät > Ryhmä B

| Sija | Miekkailija | Voitot | Häviöt | Omat osumat | Vastustajan osumat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Eugène-Henri Gravelotte | 3 | 0 | 9 | 5 |
| 2 |  Athanasios Vuros | 2 | 1 | 8 | 4 |
| 3 |  Konstantinos Komninos-Miliotis | 1 | 2 | 5 | 7 |
| 4 |  Georgios Valakakis | 0 | 3 | 3 | 9 |
Turnauksen kulku > Karsintaryhmät > Ryhmä B > Ottelut

| Ottelu | Voittaja | Osumat | Häviäjä |
| --- | --- | --- | --- |
| B1 |  Konstantinos Komninos-Miliotis | 3-1 |  Georgios Valakakis |
| B2 |  Eugène-Henri Gravelotte | 3-2 |  Athanasios Vuros |
| B3 |  Athanasios Vuros | 3-1 |  Georgios Valakakis |
| B4 |  Eugène-Henri Gravelotte | 3-2 |  Konstantinos Komninos-Miliotis |
| B5 |  Eugène-Henri Gravelotte | 3-1 |  Georgios Valakakis |
| B6 |  Athanasios Vuros | 3-0 (luov.) |  Konstantinos Komninos-Miliotis |
Turnauksen kulku > Finaali

| Ottelu | Voittaja | Osumat | Häviäjä |
| --- | --- | --- | --- |
| F |  Eugène-Henri Gravelotte | 3-2 |  Henri Callot |
Muhammad ibn Tughdž

| Muhammad ibn Tughdž> Egyptin kuvernööri |
| --- | --- |
 935–946  
Seuraaja:  Unudžur
Henkilötiedot
Syntynyt: 882 Bagdad
Kuollut: heinäkuu 968 Damaskos
Muhammad ibn Tughdž al-Ikhšid (882 – heinäkuu 946) oli abbasidien alainen Egyptin ja Etelä-Syyrian hallitsija vuosina 935–946. Keski-Aasiasta peräisin olevan sotilassuvun jäsenestä tuli Egyptin kuvernööri vuonna 935 ja hänen onnistui torjua Egyptiä uhanneiden fatimidien sotaretki, sekä palauttaa järjestys sekasortoon vaipuneelle alueelle. Arvonimenään hän käytti Keski-Aasialaista titteliä ikhšid, jonka mukaan sai nimensä ikhšidien dynastia. Muhammad oli kuitenkin lyhytikäisen dynastian ainut vahva hallitsija.
Muhammad ibn Rašid Al Maktum

| Muhammad ibn Rašid Al Maktum |
| --- | --- |

Arabiemiirikuntien pääministeri
 11. helmikuuta 2006 alkaen  
Presidentti:  Khalifa ibn Zayid ibn Sultan Al Nahyan (2006-2022)   Mohammed bin Zayed al-Nahyan (2022-)
Edeltäjä:  Maktum ibn Rašid Al Maktum
Arabiemiirikuntien varapresidentti
 5. tammikuuta 2006 alkaen  
Presidentti:  Khalifa ibn Zayid ibn Sultan Al Nahyan (2006-2022)   Mohammed bin Zayed al-Nahyan (2022-)
Edeltäjä:  Maktum ibn Rašid Al Maktum
Puolustusministeri
 9. joulukuuta 1971 alkaen  
Presidentti:  Zayid ibn Sultan Al Nahyan (1971-2004)   Khalifa ibn Zayid ibn Sultan Al Nahyan (2004-2022)   Mohammed bin Zayed al-Nahyan (2022-)
Dubain hallitsija
 4. tammikuuta 2006 alkaen  
Edeltäjä:  Maktum ibn Rašid Al Maktum
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. heinäkuuta 1949  Al Shindagha (käännä suomeksi) ja Dubai 
Vanhemmat:  Rašid ibn Sa’d Al Maktum Latifa bint Hamdan ibn Zayed
Aiheesta muualla
sheikhmohammed.ae
Šeikki Muhammad ibn Rašid Al Maktoum (arab. الشيخ محمد بن راشد آل مكتوم‎, Aš-Šayḵ Muḥammad bin Rāšid ʾĀl Maktūm) (s. 1949) on nykyinen Arabiemiirikuntien pääministeri, varapresidentti, puolustusministeri sekä Dubain hallitsija.
Hänen omaisuutensa arvon on sanottu olevan 16 miljardia Yhdysvaltain dollaria vuonna 2007.  Muhammad ibn Rašid Al Maktum olisi näin maailman neljänneksi rikkain kuninkaallinen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Muhammad ibn Rašid Al Maktum Wikimedia Commonsissa
Maxim-konekivääri

Maxim-konekivääri vuodelta 1884
M/32 Maxim M/21 jalustalla talvisodassa
Maxim-konekivääri on Sir Hiram Maximin kehittämä vyösyöttöinen ja vesijäähdytteinen konekivääri, jota pidetään ensimmäisenä nykyaikaisena konekiväärimallina. Se vaikutti ratkaisevasti maasodankäyntiin.
Muutettuaan Englantiin, jossa markkinat olivat paljon paremmat kuin kotimaassaan Yhdysvalloissa, Maxim aloitti aseen tuotannon pienissä sarjoissa. 
Vuonna 1889 brittiarmeijan käyttöön hyväksytty Maxim m1884 oli ensimmäinen taistelussa käytetty konekivääri.
Maxim myi vuonna 1897 asetehtaansa brittiläiselle Vickersille, josta tuli merkittävä konekiväärivalmistaja. Maxim-tyyppisiä konekiväärejä alettiin valmistaa ennen ensimmäistä maailmansotaa myös Saksassa ja Venäjällä.
Konekivääri muutti sodan luonteen yhdessä rautateiden ja tykistön kehittymisen myötä: puolustajan oli helppo ohjata hyökkääjän läpimurtokohtaan suuret määrät reservejä nopeasti, kun taas tykistöllä voitiin tuhota suuret määrät hyökkääjiä. Lisäksi konekiväärituli aiheutti hyökkääjälle suuria tappioita. Rintama ei liikkunut paljoa, mutta molempien osapuolten tappiot olivat suuret. Sota muuttui kilpailuksi viholliselle aiheutetuista omia suuremmista tappioista.
Vasta lentoaseen ja panssariaseen kehitys Espanjan sisällissodan aikana ja sen jälkeen muutti sodankäynnin luonteen jälleen liikkuvammaksi. Konekiväärin keksimisestä aiheutui muun muassa se, että ratsuväestä aselajina jouduttiin luopumaan.
Maxim-konekiväärejä ostettiin Suomeen 1920-luvulla Puolasta ja Italiasta. Lisäksi niitä saatiin talvisodassa sotasaaliiksi puna-armeijalta noin tuhat kappaletta, ja niillä oli suomalaisille suuri merkitys vihollisen hyökkäysten torjunnassa.
Laukaisumekanismi

Ensimmäiset mallit pesitettiin .45-70-mustaruutipatruunoille ja ne käyttivät kankaista patruunavyötä. Ammuttaessa piippu ja siihen kytketty lukko perääntyvät lyhyen matkaa yhdessä, kunnes polvinivel taittuu keskeltä ja lukko ja piippu irtoavat toisistaan. Lukko jatkaa matkaa taakse vetäen samalla hylsyn patruunapesästä, uuden patruunan vyöstä ja jännittäen aseen ulkokylkeen sijoitetun palautinjousen. Jousi palauttaa lukon eteen. Palatessaan lukko työntää uuden patruunan patruunapesään ja polvinivel suoristuu. Sama toistuu kunnes liipaisimesta hellitetään tai ammukset loppuvat.
Tekniset tiedot (m1884)

Kaliiperi: .45-70 (11,4 mm)
Pituus: 1 169 mm
Paino: 27,22 kg
Ammukset: vyösyöttöinen
Lähtönopeus: 485 m/s
Saksalainen Maschinengewehr 08 (MG 08).
Saksalainen Maschinengewehr 08/15 (MG 08/15).
Venäläinen Maxim m1910.
Brittiläinen Vickers.
Suomalainen Maxim M32-33.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
7,62 mm Maxim M/1905 and M/1910 (englanniksi)
Four Finnish Maxim Type Machine Guns (asiantuntijablogi) 7.62mm Tactical Military Gaming. Arkistoitu 25.1.2021. Viitattu 23.1.2020. (englanniksi)
Morné Nagel

| Mitalit> Maa:  Etelä-Afrikka.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Etelä-Afrikka.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Etelä-Afrikka.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:  Etelä-Afrikka> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Edmonton 2001 | 4 × 100 m |  |
| Afrikan kisat  | Afrikan kisat  | Afrikan kisat  |  |
|  Hopeaa | Alger 2007 | 4 × 100 m |  |
| Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Hopeaa | Brazzaville 2004 | 4 × 100 m |  |
|  Pronssia | Brazzaville 2004 | 200 m |  |
Morné Nagel (s. 23. maaliskuuta 1978) on eteläafrikkalainen pikajuoksija, 4 × 100 metrin viestijuoksun maailmanmestari.
Nagel juoksi avausosuuden Etelä-Afrikan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka sijoittui Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 alun perin toiseksi maansa ennätysajalla 38,47. Kilpailun voittaneen Yhdysvaltojen Tim Montgomeryn kaikki kilpailusuoritukset hylättiin jälkikäteen dopingin takia maaliskuusta 2001 alkaen, ja Etelä-Afrikka julistettiin viestin voittajaksi tammikuussa 2006.
Nagel kuului Etelä-Afrikan pikaviestijoukkueeseen sen sijoituttua kuudenneksi Sevillan MM-kilpailuissa 1999. Hän karsiutui 100 metrillä puolivälierissä MM-kilpailuissa 2001, 60 metrillä välierissä Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2003 ja 200 metrillä alkuerissä Osakan MM-kilpailuissa 2007.
Nagel saavutti Afrikan-mestaruuskilpailuissa Brazzavillessa 2004 hopeaa 4 × 100 metrin viestissä ja pronssia 200 metrillä ajalla 20,83. Hän sai Algerin Afrikan kisoissa 2007 hopeaa pikaviestissä. Hän voitti Etelä-Afrikan-mestaruuden 100 metrillä 2002.
Nagel jakoi Marcus Brunsonin kanssa 60 metrin maailman kärkituloksen 6,48 sisäratakaudella 2002.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 10,13 | Pretoria Durban | 12. huhtikuuta 2002 11. huhtikuuta 2003 |
| 200 m | 20,11 | Germiston | 5. huhtikuuta 2002 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 50 m | 5,62 | Liévin Liévin | 24. helmikuuta 2002 24. helmikuuta 2002 |
| 60 m | 6,48 | Dortmund | 27. tammikuuta 2002 |
| 200 m | 20,54 | Liévin | 24. helmikuuta 2002 |
Mâcon

| Mâcon |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Mâcon
 Koordinaatit: 46°18′22.68″N, 4°49′52.68″E 
Valtio:  Ranska
Hallintoalue:  Burgundi-Franche-Comté
Departementti:  Saône-et-Loire
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  27,04 km²
Väkiluku (2006):  35 393
 – Väestötiheys:  1 263,7 as./km²
 
 www.macon.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mâcon [​mɑ.kɔ̃] on kunta Ranskassa Burgundi-Franche-Comtén hallintoalueella Saône-et-Loiren departementissa. Asukkaita siellä on 35 393, ja se on maa-alaltaan 27,04 neliökilometrin suuruinen. Asukastiheys on 1 263,7 asukasta neliökilometriä kohden, ja kaupunki sijaitsee keskimäärin 175 metrin korkeudella. Mâcon on kuuluisa muun muassa laadukkaista viineistään. Se on Porin ystävyyskaupunki. Sen läpi kulkee E62. Maajoukkuejalkapalloilija Antoine Griezmann on kotoisin Mâconista.
Panoraamakuva Mâconista
My Mad Fat Diary

My Mad Fat Diary on brittiläinen televisiosarja. Se perustuu Rae Earlin kirjoittamaan samannimiseen teokseen. Sarjassa seurataan 16-vuotiaan Rae Earlin elämää. Rae on juuri jättänyt psykiatrisen sairaalan, jossa on ollut neljä kuukautta hoidossa. Hän alkaa viettää aikaa vanhan parhaan ystävänsä Chloen kanssa, joka ei tiedä Raen mielenterveysongelmista. Chloe uskoo Raen olleen Ranskassa viimeiset neljä kuukautta. Rae yrittää pitää tämä tiedon salassa ja tehdä vaikutuksen Chloen ystäviin Izzyyn, Archieen, Chopiin ja Finniin.
My mad fat diary -televisiosarjaa on tehty neljä kautta, vuosina 2013-2015. Pääosaa sarjassa esittää Sharon Rooney ja muissa rooleissa nähdään mm. Jodie Comer (Chloe), Nico Mirallegro (Finn), Dan Cohen (Archie) ja Ciara Baxendale (Izzy).
Montrouge

| Montrouge |
| --- | --- |
 Montrougen kaupungintalo
 vaakuna
 Montrougen sijainti Pariisin metropolialueella
 Koordinaatit: 48°49′02″N, 02°19′19″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Île-de-France
Departementti:  Hauts-de-Seine
Arrondissementti:  Antony
Hallinto:  
 – Pormestari:  Jean-Loup Metton (1994–)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2,07 km²
Väkiluku (2014):  48 954
 – Väestötiheys:  23 649,3 as./km²
Postinumero:  92120
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Montrouge on Ranskan kunta ja Pariisin eteläinen lähiö noin 4,5 kilometriä Pariisin keskustasta etelään. Siellä on arviolta 48 954 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 2,07 neliökilometriä. Montrouge onkin yksi tiheimmin asuttuja kuntia koko Euroopassa: kunnassa asuu 23 649 asukasta neliökilometrillä.
Montrouge [mɔ̃.ʁuʒ] tarkoittaa suomeksi punaista vuorta, mikä juontaa juurensa alueen punasävyiseen maaperään. Nimi esiintyy luostariasiakirjoissa ensi kertaa vuonna 1194. Kylässä olikin keskiajalla monia luostareita ja muita uskonnollisia yhteisöjä. 1500-luvulla alueelta alettiin louhia kiveä Pariisin rakentamiseen. 1500-luvun lopun dokumenteissa alue on merkitty varatuksi kuninkaallisiin metsästystarpeisiin, ja 1600–1700-luvuilla Montrouge tunnettiin monista tuulimyllyistään.
Vuoden 1860 alusta suurin osa Montrougeksi kutsutusta alueesta liitettiin Pariisin kuntaan. Tuo alue tunnetaan nyt Pariisin 14. arrondissementin alueena nimeltä Petit-Montrouge. Loppuosasta muodostettiin Montrouge-niminen kunta. Vuonna 1875 Montrougen kunta sai lisäaluetta naapurikunnista Châtillon ja Bagneux.
1920-luvulla Montrouge alkoi teollistua monien kirjapainoyritysten myötä, jotka nykyisin ovat joko lopettaneet tai muuttaneet kauemmas Pariisista. Nykyisin Montrougen pääelinkeinoja ovat erilaiset yrityspalvelut ja televiestintä.
Liikenne

Montrougeen kulkee Pariisin metrolinja numero 4, pääteasemana Mairie de Montrouge. Vuonna 2013 avatun linjan 13 pääteasema sijaitsee kuntien Montrouge ja Châtillon rajalla. Suunnitteilla on metroradan jatkaminen vielä etelämmäs, asemina Verdun Sud ja Bagneux. Bussilinja 68 kulkee Montrougesta Pariisin Montparnasselle, Louvreen ja Place de Clichy -aukiolle kaupungin luoteisosassa. Kymmenkunta muuta bussilinjaa kulkee Montrougen kautta Porte d’Orleansiin. RER-junalinjalla B pääsee Montrougesta aina Charles de Gaullen lentokentälle joko Gentillyn tai Laplacen asemalta.
Tunnettuja asukkaita

Émile Boutroux, filosofi ja Ranskan akatemian jäsen
Coluche, koomikko ja hyväntekijä
Robert Doisneau, valokuvaaja
Raymond Federman, yhdysvaltalainen kirjailija
Pablo Picassolla oli ateljee Montrougessa vuosina 1916–1918.
Bernard Pivot, tv-toimittaja
Claude Sautet, elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
Octave Lapize, vuoden 1910 Tour de France -voittaja
Robert Brasillach, kirjailija ja toimittaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Montrouge Wikimedia Commonsissa
Montrougen kunnan internetsivut
Pariisin esikaupunkialueen kunnat
| Väkiluku | Kunnat |
| --- | --- |
yli 2 000 000: Pariisi
yli 75 000: Argenteuil · Asnières-sur-Seine · Aulnay-sous-Bois · Boulogne-Billancourt · Champigny-sur-Marne · Colombes · Créteil · Montreuil · Nanterre · Rueil-Malmaison · Saint-Denis · Saint-Maur-des-Fossés · Versailles · Vitry-sur-Seine
yli 50 000: Antony · Aubervilliers · Le Blanc-Mesnil · Bondy · Cergy ·  Clichy · Courbevoie · Drancy · Évry · Fontenay-sous-Bois · Issy-les-Moulineaux ·  Ivry-sur-Seine · Levallois-Perret ·  Maisons-Alfort · Neuilly-sur-Seine ·  Noisy-le-Grand ·  Pantin · Sarcelles · Sartrouville
yli 25 000: Alfortville · Athis-Mons · Bagneux · Bagnolet · Bezons · Bobigny · Champs-sur-Marne · Charenton-le-Pont · Châtenay-Malabry · Châtillon · Chatou · Chelles · Le Chesnay · Choisy-le-Roi · Clamart · Clichy-sous-Bois · Conflans-Sainte-Honorine · Corbeil-Essonnes · La Courneuve · Draveil · Élancourt · Épinay-sur-Seine · Ermont · Franconville · Fresnes · Gagny · Garges-lès-Gonesse · Gennevilliers · Goussainville · Guyancourt · L'Haÿ-les-Roses · Houilles · Livry-Gargan · Malakoff · Mantes-la-Jolie · Massy · Meaux · Melun · Meudon · Montigny-le-Bretonneux · Montrouge · Les Mureaux · Neuilly-sur-Marne · Nogent-sur-Marne · Noisy-le-Sec · Palaiseau · Le Perreux-sur-Marne · Pierrefitte-sur-Seine · Plaisir · Poissy · Pontault-Combault · Pontoise · Puteaux · Rosny-sous-Bois · Saint-Cloud · Saint-Germain-en-Laye · Saint-Ouen · Sainte-Geneviève-des-Bois · Sannois · Savigny-sur-Orge · Savigny-le-Temple · Sevran · Stains · Suresnes · Taverny · Thiais · Trappes · Tremblay-en-France · Les Ulis · Vanves · Vigneux-sur-Seine · Villejuif · Villemomble · Villeneuve-Saint-Georges · Villepinte · Villiers-le-Bel · Villiers-sur-Marne · Vincennes · Viry-Châtillon · Yerres
alle 25 000: 1 470 muuta kuntaa, joista merkittävimmät Auvers-sur-Oise · Bougival · Le Bourget · Chantilly · Chessy · Crépy-en-Valois · Écouen · Enghien-les-Bains · Étampes · Fontainebleau · Gisors · Maintenon · Maisons-Laffitte · Marly-le-Roi · Montfermeil · Montmorency · Orly · Orsay · Le Raincy · Rambouillet · Roissy-en-France · Rungis · Saclay · Saint-Cyr-l'École · Sceaux · Sèvres · Le Vésinet
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Montrouge
Käännös suomeksi
My Moment

| ”My Moment” Rebecca Black |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 19. heinäkuuta 2011
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Brandon Hamilton, Quinton Tolbert, Charlton Pettus
 Tyylilaji: teini-pop
 Kesto: 03.25
 Levy-yhtiö: RB Records
muut singlet
| ”Friday” 2011 | ”My Moment” 2011 | ”Person of Interest” 2011 |
Musiikkinäyte
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
"My Moment" on yhdysvaltalaisen levyttävän artistin Rebecca Blackin kappale. Sen kirjoittivat ja tuottivat Brandon "Blue" Hamilton ja Quinton Tolbert. RB Records julkaisi sen iTunes Storessa Blackin toisena singlenä 19. heinäkuuta 2011. Black perusti kappaleen julkaisseen RB Records -levy-yhtiön itse, sen jälkeen kun kiista hänen aiemman singlensä "Fridayn" jakelusta ja omistuksesta alkoivat. My Momentin kerrotaan olevan osoitettu kaikille heille, jotka arvostelivat hänen aiempaa singleään Fridayta.
"My Moment" sai huonoja arvosteluja musiikkikriitikoilta. Jotkut ottivat huomioon kappaleen olevan erilainen kuin Blackin edellinen single, mutta kritisoivat autotunen käyttöä Blackin laulussa. Toisin kuin edeltäjänsä, kappale ei yltänyt kansallisille musiikkilistoille. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin seuraavana päivänä, joka kuvaa muun muassa kappaleen nauhoitusta ja Blackin esiintymistä oman elokuvansa ensi-illassa. Video keräsi yli miljoona katselukertaa vuorokauden sisällä sen julkaisusta ja joulukuussa 2011 sitä on katsottu yli 30 miljoonaa kertaa.
Mustamännistö

| Mustamännistö |
| --- | --- |
Kaupunki:  Hyvinkää
Kaupunginosa nro:  3
Väkiluku:  5 152 (2014)
Postinumero(t):  05820
Mustamännistö on Hyvinkäällä sijaitseva omakotitalovaltainen kaupunginosa. Se sijaitsee kaupungin keskustan itäpuolella rajoittuen pohjoisessa Sahanmäkeen ja etelässä Tanssikallioon. Mustamännistön asukasluku on noin 5 000.
Aluetta alettiin kaavoittaa Hyvinkään villatehtaan asukkaiden asuinalueeksi 1920-luvulla, jolta ajalta moni alueen puuomakotitaloista on peräisin. Mustamännistössä on myös 1940-1950-luvuilla rakennettu kerrostaloalue.
Hyvinkään rautatieaseman ja Mustamännistön välillä kulkevat paikallisliikenteen bussilinjat 2 ja 2A.
Maxim (Helsinki)

| Maxim |
| --- | --- |

Osoite:  Kluuvikatu 1
Kaupunki:  Helsinki
Kaupunginosa:  Kluuvi
Perustettu:  1974 (aiemmin 1909–1972)
Suunnittelija:  Eliel Muoniovaara
Osa ketjua:  Finnkino
Omistaja:  Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen
Elokuvasalit:  2
Istumapaikat:  249
Aiheesta muualla
 Wikimedia Commons 
Elokuvateatterin kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maxim on Finnkinon elokuvateatteri Kluuvikadulla Helsingissä. Teatteri on toiminut vuodesta 1909 elokuvateatterikäytössä ensin nimellä Olympia (vuoteen 1923), sitten Piccadilly-nimellä ja vuodesta 1931 alkaen nimellä Maxim. Nykyinen rakennus valmistui vuonna 1974. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Eliel Muoniovaara. Maxim on Suomen vanhin elokuvateatteri. Toinen kahdesta salista on suojeltu. Saleissa on yhteensä 249 paikkaa.
Teatterin ohjelmisto on yleensä painottunut laatuelokuvaan. Maximissa on saanut ensi-iltansa moni Ingmar Bergmanin elokuva, ja siellä on järjestetty Rakkautta ja anarkiaa -elokuvajuhla useana vuonna vuoteen 2013.
Historia

Alkuperäinen rakennus valmistui elokuvateatteriksi. Siinä oli yksi sali ja 551 katsojapaikkaa, ja se oli aikanaan Suomen suurin elokuvateatteri. Salin korkeus oli kahdeksan metriä ja istuimet mahonkia. Suunnittelija oli arkkitehti David Frölander-Ulf.
Vanha rakennus purettiin huonokuntoisena vuonna 1972, ja nykyinen valmistui vuonna 1974. Saleja rakennettiin yksi lisää. Kakkossalissa käytettiin vanhan salin koristepaneeleja ja kristallilamppuja. Vuonna 1997 uusi omistaja, Sandrew Metronome, remontoi teatterin. Molemmat salit saivat uudet istuimet ja esitystekniikan, vaikkakin Museoviraston suojelemassa kakkossalissa uudistus oli hillitympää.
Nykyisen rakennuksen omistaa Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen.
Historia > Remontti ja hotellisuunnitelmat

Loppuvuodesta 2014 kerrottiin suunnitelmista rakentaa Maxim-taloon Kämp Groupin hotelli, jonka tieltä Maxim 1 -sali oli määrä purkaa. Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen irtisanoi vuokrasopimuksen Finnkinon kanssa. Toukokuussa 2015 suunnitelmat kuitenkin muuttuivat siten, että vanhat salit piti säilyttää ja lisäksi piti vielä rakentaa kolmas sali, jotta Maximissa olisi ollut jatkossa 640 paikkaa. Viimeinen remonttia edeltävä elokuvanäytös oli tammikuussa 2016. Molemmat salit kunnostettiin ja talotekniikka uusittiin. Teatteriin lisättiin myös kaksi baaria, jotka palvelevat elokuvakävijöitä.
Hotellisuunnitelmista luovuttiin syksyllä 2016 hankkeen osoittauduttua ennakkoarvioita kalliimmaksi. Keväällä 2017 kerrottiin Finnkinon palaavan vuokralaiseksi. Maxim avattiin jälleen helmikuussa 2018, joskin ilman suunniteltua kolmatta salia. Aiempi kahden salin yhteenlaskettu paikkamäärä 601 oli pudonnut 249 paikkaan.