stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Edward S. Curtis
Kuvia

Canyon de Chelly, navajoindiaaneja.
Arikaratyttö, 1909.
Navajoheimon poppamies, 1904.
Pomoheimon nainen.
Acomatytöt kantavat vettä, 1926.
Hualapaiheimon mies, 1908.
Inuitti Noatakista Alaskasta. Noin 1928.
Presidentti Theodore Rooseveltin muotokuva, 1904.
Kirjallisuutta

Hans Christian Adam: Edwars S. Curtis, Taschen Verlag GmbH, 1999. ISBN 3-8228-7183-4, p. 237-243.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edward S. Curtis Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska 2  BnF data 2  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  KulturNav  MusicBrainz  Museum of Modern Art  Musée d'Orsay  Photographers' Identities  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Edward S. Curtis
Käännös suomeksi
Cyrillaceae

| Cyrillaceae |
| --- | --- |
 Cyrilla racemiflora
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Lahko::  Ericales
Heimo::  Cyrillaceae  Lindl., nom. cons.
Suvut ja lajit
 Cliftonia Cliftonia monophylla  Cyrilla Cyrilla racemiflora 
Katso myös
   Cyrillaceae Wikispeciesissä   Cyrillaceae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cyrillaceae on vain kaksi lajia käsittävä kasviheimo koppisiemenisten Ericales-lahkossa, johon myös kanervakasvit (Ericaceae) kuuluvat.
Tuntomerkit

Kasvit ovat puita tai pensaita, joiden lehdet ovat ehytlaitaiset, lyhytruotiset ja kierteisesti järjestyneet. Usein niissä on mustat korvakemaiset rauhaset. Kukat sijaitsevat pitkissä ja terttumaisissa kukinnoissa ja ovat tavallisesti säteittäisiä, ja niiden verhiö ja teriö ovat tyveltään yhdislehtisiä. Heteet ovat kahtena kiehkurana tai heteitä on yhtä monta kuin verholehtiä; ponnet ovat soikeita ja avautuvat raoilla. Sikiäin on kehänalainen, koostuu kahdesta viiteen yhteen kasvaneesta emilehdestä ja suippenee vähitellen lyhyeksi vartaloksi, jonka päässä on liuskainen luotti. Sikiäimessä on 2–15 kärki-istukallista ja riippuvaa siemenaihetta. Hedelmä on avautumaton, 1–4-siemeninen, kuiva luumarja tai 2–5-siipinen samara (pähkylä). Siemenessä on vain vähän ravintovarastoa (endospermiä).
Levinneisyys

Heimon lajit kasvavat hajanaisesti Kaakkois-Yhdysvalloissa, Karibian alueella, Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjoisosassa.
Luokittelu

Heimon läheisin sukulainen on kanervakasvien (Ericaceae) heimo. Cyrillaceae-heimossa on vain kaksi eri sukuihin (Cyrilla ja Cliftonia) luettua lajia.
Käyttö

Kumpaakin lajia kasvatetaan lämpimillä alueilla koristekasveina vaaleiden kukkien ja lehtien punertavan syysvärityksen vuoksi.
Cliftonia monophylla -lajin hedelmiä
Walther Darré

Walther Darré
Richard Walther Darré (14. kesäkuuta 1895 Buenos Aires, Argentiina – 5. syyskuuta 1953 München, Länsi-Saksa) oli saksalainen maatalouspoliitikko ja SS-johtaja, joka toimi natsi-Saksan maatalousministerinä vuosina 1933–1942.lähde?
Darré osallistui kansallissosialistien niin sanotun Blut und Boden -ideologian kehittelyyn ja käytti sanontaa teoksessa Neuadel aus Blut und Boden (1930).
Darré syntyi Argentiinassa, ja hänen isänsä oli saksalainen kauppias. Hän opiskeli Saksassa ja osallistui vapaaehtoisena ensimmäiseen maailmansotaan. Hän sai toisen luokan rautaristin Sommen taistelun jälkeen. Sodan jälkeen Darré valmistui agronomiksi ja liittyi Artaman-liittoon, joka oli kansallismielistä völkisch-ideologiaa kannattanut maanviljelyn edistämisjärjestö.
Darré liittyi vuonna 1930 Natsipuolueeseen (NSDAP) ja SS:ään, ja hänestä tuli puolueen maatalousosaston johtaja. Darré toimi vuosina 1931–1938 myös SS-Rasse- und Siedlungshauptamtin (”SS:n rotu- ja asutuspäätoimisto”) ensimmäisenä johtajana ja sai SS:ssä Obergruppenführerin arvon.lähde?
Hitlerin ja natsien noustua valtaan vuonna 1933 Darrésta tuli Saksan maatalousministeri. Hän oli myös ruoantuotantoa säädelleen Reichsnährstandin johtaja. Hänet syrjäytettiin hallituksesta toisen maailmansodan aikana vuonna 1942.
Darré pidätettiin sodan jälkeen ja vuosina 1948–1949 Nürnbergissä pidetyssä oikeudenkäynnissä hänet tuomittiin seitsemäksi vuodeksi vankeuteen. Hänet vapautettiin kuitenkin jo vuonna 1950.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Walther Darré Wikimedia Commonsissa
| n k Hitlerin hallitus |
| --- | --- |
Kansleri: Hitler Varakansleri: von Papen Varajohtaja: Hess Valtiopäivien puhemies: Göring
 Backe  von Blomberg  Bormann  von Brauchitsch  Darré  Dorpmüller  Dönitz  von Eltz-Rübenach  H. Frank  K. H. Frank  Frick  von Fritsch  Funk  Goebbels  Gürtner  Göring  Hess  Hierl  Himmler  Hugenberg  Keitel  Kerrl  von Krosigk  Lammers  Meissner  Muhs (vt.)  von Neurath  Ohnesorge  Raeder  von Ribbentrop  Rosenberg  Rust  Röhm  Seldte  Schacht  Schlegelberger (vt.)  Schmitt  Seyss-Inquart  Speer  Thierack  Todt 
Reichsführer SS: Himmler Stabchef SA: Röhm
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Richard Walther Darré
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Walther Darré
Käännös suomeksi
Käännös suomeksi
Dalai-lama

| Dalai-lama |
| --- | --- |
 ཏཱ་ལའི་བླ་མ་
 
 Nykyinen Tenzin Gyatso 22. helmikuuta 1940 lähtien
Puhuttelu:  Teidän pyhyytenne
Virka-asunto:  McLeod Ganj, Dharamsala, Himachal Pradesh, Intia
Nimittäjä:  Panchen-lama
Kauden pituus:  elinikäinen
Perustettu:  1391
Ensimmäinen:  Gendun Drup
Kotisivut:  http://dalailama.com
Dalai-lama (tiibetiksi ཏཱ་ལའི་བླ་མ་, Tā la'i bla ma, [táːlɛː láma]) on Tiibetin buddhalaisuuden Gelugpa-koulukunnan vaikutusvaltaisin edustaja, mutta ei sen johtaja. Historiallisesti dalai-lamalla on usein ollut Tiibetin poliittisen johtajan rooli. Hänen uskotaan olevan Avalokiteshvara-bodhisattvan ruumiillistuma. Ensimmäinen dalai-lama, Gendun Drup syntyi vuonna 1391. Nykyinen, 14. dalai-lama on Tenzin Gyatso.
Mongolien Altan-kaani antoi  koulukunnan kolmannelle johtajalle Sonam Gyatsolle vuonna 1578 arvonimen dalai-lama, jossa dalai (mongol. "universaali") lama (tiib. "uskonnollinen opettaja"). Tiibetiksi dalai-lamaa kutsutaan yleensä arvonimillä Gyawa rinpoche tai Yeshe norbu – nimi dalai-lama on käytössä muualla maailmassa.
Vuonna 1642 viides dalai-lama Lobsang Gyatso kutsui mongolit Tiibetiin lyödäkseen kilpailevan buddhalaisen koulukunnan kagyupan. Sen jälkeen dalai-lama sai poliittisen vallan koko Keski-Tiibetin alueella.
Luettelo dalai-lamoista

| järjestys | dalai lama | dalai lama | elinaika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. |  | Gendun Drup | 1391–1474 |
| 2. |  | Gendun Gyatso | 1475–1541 |
| 3. |  | Sonam Gyatso | 1543–1588 |
| 4. |  | Yonten Gyatso | 1589–1617 |
| 5. |  | Lobsang Gyatso | 1617–1682 |
| 6. |  | Tsangyang Gyatso | 1683–1706 |
| 7. |  | Kelzang Gyatso | 1708–1757 |
| 8. |  | Jamphel Gyatso | 1758–1804 |
| 9. |  | Lungtok Gyatso | 1806–1815 |
| 10. |  | Tsultrim Gyatso | 1816–1837 |
| 11. |  | Khedrup Gyatso | 1838–1856 |
| 12 . |  | Trinley Gyatso | 1857–1875 |
| 13. |  | Thubten Gyatso | 1876–1933 |
| 14. |  | Tenzin Gyatso | 1935– |
Gelugpan toiseksi korkein henkinen johtaja on panchen-lama.
Nykyinen dalai-lama

Nykyinen, 14. dalai-lama Tenzin Gyatso (koko nimi Jamphel Ngwang Lobsang Yeshe Tenzin Gyatso, s. 6. heinäkuuta 1935), on Tiibetin buddhalaisuuden johtohahmo ja Tiibetin pakolaishallituksen johtaja. Hänestä tuli neljävuotiaana dalai-lama ja 15-vuotiaana Tiibetin poliittinen johtaja. Hän asui Tiibetin pääkaupungissa Lhasassa vuoteen 1959, jolloin hän lähti maanpakoon Intiaan Kiinan kansantasavallan miehitettyä Tiibetin. Hän perusti Intiassa Tiibetin pakolaishallituksen Dharamsalan kaupunkiin. Hän tukee tiibetiläisen kulttuurin säilyttämistä ja tavoittelee Tiibetin itsenäisyyttä tai autonomiaa. 14 dalai-lama on matkustellut laajasti vuodesta 1960 lähtien tekemässä tiibetiläisten asiaa tunnetuksi, ja tiibetiläiset pitävät häntä yhä johtajanaan. Hän sai vuonna 1989 Nobelin rauhanpalkinnon väkivallattomasta rauhantyöstään.
Nykyisen dalai-laman seuraajasta, 15. dalai-lamasta, käydään säännöllisesti keskustelua, sillä dalai-laman ja Kiinan kommunistisen puolueen näkökulmat asiaan eroavat toisistaan huomattavasti.
Aiheesta muualla

Dalai-laman viralliset kotisivut
Ylen Elävä arkisto – Dalai-laman haastattelu (video) (2006)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Maraton

| Maraton |
| --- | --- |
 Juoksijoita olympiamaratonilla 2016
Miesten ennätykset
Maailmanennätys:   Kelvin Kiptum 2.00.35 (2023)
Olympiaennätys:   Tamirat Tola 2.06.26 (2024)
Naisten ennätykset
Maailmanennätys:   Ruth Chepngetich 2.09.56 (2024, sekakilpailu)  Peres Jepchirchir 2.16.16 (2024, naisten kilpailu)
Olympiaennätys:   Sifan Hassan 2.22.55 (2024)
Maraton eli maratonjuoksu on 42,195 kilometrin kestävyysjuoksumatka. Maraton on ollut kesäolympialaisten ohjelmassa ensimmäisistä kisoista 1896 alkaen. Juoksumatkan pituus ja nimi perustuvat kreikkalaiseen taruun, jossa sotilas Feidippides juoksi Marathonin kylästä Ateenaan noin 40 kilometrin matkan ilmoittamaan persialaisten lyömisestä Marathonin taistelussa. Maratonjuoksun nykyinen pituus vakiintui vuoden 1908 kesäolympiakisoissa. Maratonin juokseminen on hyvin vaativa urheilusuoritus.
Viralliset maailmanennätykset on miehissä 2.00.35 kenialaisen Kelvin Kiptumin nimissä ja naisissa 2.09.56 kenialaisen Ruth Chepngetichin nimissä.
Juoksemisen motiivit ja lahjakkuus

Maratonjuoksu on suosittu kilpailulaji ja harrastus, ja sitä juostaan monesta eri syystä. Jotkut juoksevat maratonia kilpailun ja sen tuoman jännityksen vuoksi. Maratonin harrastajat ovat kertoneet motivaatiokseen myös esimerkiksi omien fyysisten ja psyykkisten rajojensa etsimisen ja ylittämisen, omien heikkouksiensa voittamisen, itselle asetetun tavoitteen saavuttamisen, haasteessa onnistumisen, vaikeuksien ylittämisen, tehtävän suorittamisesta saadut elämykset, näyttämisen halun, uusien asioiden kokemisen ja oppimisen, ryhmään kuulumisen, itsetunnon ja minäkuvan kehittämisen sekä liikunnan ilon kokemisen.
Lahjakkuuteen maratonjuoksussa vaikuttavat kestävyysurheilussa tärkeät perinnölliset ominaisuudet, kuten hapenottokyky ja hitaiden lihassolujen suhteellinen määrä.
Maratonille harjoittelu ja valmistautuminen

Maratonharjoittelun pituudeksi suositellaan kuntoilua jo harrastaneelle puolta vuotta ja aloittelijalle vähintään vuotta. Tärkeintä harjoittelussa ovat kestävyysominaisuudet, juoksutaito, harjoittelun ja levon rytmitys sekä ravitsemus. Maratonin harjoittelutapoja on useita, mutta kaikissa niissä on yhteisiä piirteitä. Maratonharjoittelun voi esimerkiksi nähdä talona, jossa on perusta ja kolme kerrosta. Perustan muodostavat muun muassa harjoitettavuus, motoriikka, koordinaatio, liikkuvuus ja voima. Niiden jälkeen ryhdytään kehittämään peruskestävyyttä, sitten vauhtikestävyyttä ja lopuksi kilpailukuntoa. Huippujuoksijoiden harjoitteluun kuuluu lisäksi paljon muutakin, kuten henkisten voimavarojen vahvistamista, voimaharjoittelua, korkeanpaikan harjoittelua, lihashuoltoa ja juoksutaktiikkaa.
Maratonharjoittelussa parannetaan jalkojen kestävyyttä, energian riittävyyttä ja kestävyyskuntoa. Painotukset riippuvat juoksijan yksilöllisistä ominaisuuksista. Maratonharjoittelun runko koostuu säännöllisistä juoksuharjoituksista, joiden pituus ja nopeus vaihtelee. Harjoitteluun kuuluu vuorotellen reipasvauhtisia harjoituksia, vauhtileikittelyä, intervalleja, pitkiä lenkkejä, kevyitä harjoituspäiviä ja lepopäiviä. Tyypillisesti harjoitusohjelma sisältää rasitustason portaittaista nousua siten, että kolmen-neljän viikon nousujohteisen harjoittelun jälkeen seuraa palauttava jakso.
Pitkien matkojen juokseminen on maratonharjoittelun tärkeä osa, koska se valmentaa elimistöä käyttämään rasvaa tehokkaammin energiaksi ja varastoimaan suuria määriä glykogeenia lihaksiin. Maratonin pituisen matkan juokseminen harjoituksena ei kuitenkaan yleensä ole harrastajalle kannattavaa, koska se vaatii liian pitkän palautumisajan. Tyypillisesti pisimmät harjoitusmatkat harjoittelun loppuvaiheessa ovat noin 20–25 kilometriä.
Viimeistä kolmea kuukautta ennen maratonia voidaan kutsua maratonille valmistavaksi harjoituskaudeksi. Silloin juoksuharjoittelun määrä ja teho nostetaan maksimiinsa mutta voimaharjoittelu jätetään kokonaan pois. Silloin myös totutellaan maratonin aikana nautittaviin juomiin ja lisäravinteisiin sekä maratonilla käytettäviin varusteisiin.
Noin kolme viikkoa ennen juoksusuoritusta harjoitustahtia lasketaan huomattavasti. Toiseksi viimeisellä viikolla ennen maratonia harjoittelun määrä on jo hyvin vähäinen, ja viimeisellä viikolla jotkut ovat kokonaan juoksemattakin.  Levon tarkoituksena on antaa elimistön rauhoittua sekä saada energiavarastot täytettyä.
Muutamia päiviä ennen juoksusuoritusta kannattaa elimistön energiavarastot täyttää muuttamalla ruokavalio hyvin hiilihydraattipitoiseksi.  Hiilihydraattitankkaukseen sopivaa ravintoa on esimerkiksi leipä, puuro, mysli ja muut viljatuotteet, kasvikset, hedelmät, pasta, riisi ja peruna. Myös runsas juominen on tärkeää. Viimeisenä päivänä ennen maratonia on syytä välttää raskaita ja hitaasti sulavia ruokia, kuten rasvaa ja kuitua.
Maratonin juokseminen > Varusteet

Maratoonarin tärkeimmät juoksuvarusteet ovat juoksukengät, joiden tehtävä on suojata jalkoja, vaimentaa iskuja sekä tukea ja ohjata askelta. Juoksukenkien valinta vaikuttaa myös juoksemisen miellyttävyyteen ja vammojen esiintymiseen. Maratoonarin kilpakengät ovat usein mahdollisimman kevyet, ja harjoitellessa käytetään tukevampia kenkiä. Koska jalkaterä turpoaa maratonin aikana noin puoli numeroa, maratonkengiksi valitaan usein puoli numeroa normaalijuoksukenkiä suuremmat kengät. Vuonna 2019 maailmanennätyksiä juosseet maratoonarit ovat käyttäneet uudenlaisia Niken kenkiä, joiden pohjarakenteen joustava hiilikuitulevy auttaa juoksijaa säästämään energiaa aiempaa paremmin.
Muita maratoonarin varusteita ovat juoksusukat ja juoksuvaatteet, joilta vaaditaan kykyä siirtää kosteutta pois iholta. Juoksuvaatteet valitaan sään ja ilman lämpötilan mukaan.
Maratonin juokseminen > Juoksun aikana

Riittävää nesteytystä varten lähes kaikissa maratontapahtumissa on tasaisin välimatkoin väliaikapisteitä ja tasaista vauhtia juoksevia "jäniksiä". Nestevajeen välttämiseksi on suositeltavaa juoda joko vettä tai urheilujuomaa, joka sisältää myös energiaa ja suoloja. Liian vähäinen nesteen nauttiminen juoksusuorituksen aikana saattaa johtaa lihasten kangistumiseen ja pyörtymiseen. Toisaalta liian runsas nesteen nauttiminen saattaa sekoittaa juoksijan vatsan, ja erityisesti hitaammilla juoksijoilla liiallinen juominen saattaa muun muassa ohentaa juoksijan verta liiallisesti.
Maratonin alkumatkalla juoksija käyttää elimistönsä hiilihydraattivarastoja eli glykogeenia. Elimistö pystyy lisäksi ottamaan juoksun aikana vastaan noin 60–80 grammaa hiilihydraattia tunnissa. Maratoonarit tankkaavat juoksun aikana hiilihydraattia esimerkiksi urheilujuomasta, energiageelistä, energiapatukoista tai banaaneista. Hiilihydraattivarastot riittävät parhaimmillaan noin 90 minuutin kovatehoiseen kestävyyssuoritukseen, minkä jälkeen liike-energia täytyy tuottaa polttamalla rasvoja. Tämä onnistuu vain suhteellisen hiljaisessa vauhdissa. Maratonin juoksemisen vaikeimpana osuutena pidetään yleisesti noin 30 kilometrin kohtaa, jossa elimistön glykogeenivarastot ovat jo hyvin vähissä. Juoksija saattaa kokea tämän lihasten kangistumisena tai ”seinään törmäämisenä”.
Kilpamaratoonareilla maratonin juoksemiseen kuluu aikaa alle kaksi ja puoli tuntia. Harrastelijajuoksijalle alle kolmen tunnin tulosta voidaan pitää jo todella kovana suorituksena. Rauhalliseen tahtiin hölkkäämällä maraton taittuu noin viidessä tunnissa.
Maratoneilla tapahtuu keskeytyksiä, sillä pitkä juoksumatka kovalla alustalla voi nostaa juoksijassa esiin vanhoja, harjoittelun aikana piilossa pysyneitä vammoja. Muita pakottavia keskeytyksen syitä ovat lihasten voimakas väsyminen, suuri nestehukka, vesimyrkytys tai epätavallisen huono olo.
Maratonin juokseminen > Juoksun jälkeen

Maratonin aikana juoksijan ruumiinlämpö nousee noin 37 asteesta joskus yli 39:nkin asteen. Nestehukan johdosta juoksijan paino laskee normaalisti kahdesta kolmeen kiloa. Juoksun aikana syke ja verenpaine nousevat, mutta loppumatkasta verenpaine voi nestehukan myötä laskea.
Juoksun jälkeen maratoonarit pyrkivät tekemään palauttavan verryttelyn sekä nauttivat juomaa ja ravintoa. Neste korjaa nestehukan, hiilihydraatit korjaavat energiavajeen ja käynnistävät palautumisprosessin, ja proteiinit paikkaavat lihasvauriot ja alkavat rakentamaan vaurioituneita kudoksia uudelleen. Tukeva ateria syödään sitten, kun elimistö pystyy ottamaan vastaan kiinteää ruokaa. Kylmä kylpy hillitsee pienten lihasrepeämien aiheuttamia tulehduksia. Maratonin jälkeisinä päivinä lihakset ovat yleensä kipeät, ja harjoittelu on kevyttä. Maaliviivan ylittämisen jälkeen koettu riemu saattaa joillakin ihmisillä vaihtua tyhjän olon tunteeseen. Kehon toipumiseen kuluu yleensä kahdesta kolmeen viikkoa.
Maratonin juokseminen > Ihanneolosuhteet ja -juoksutapa

Maratonin juoksemiseen ihanteellinen ilmanlämpötila on 10–15 astetta. Kuuma tai kostea sää heikentää suoritusta.
Maratonilla paras loppuaika saavutetaan jakamalla vauhti tasaisesti tai juoksemalla ensimmäinen puolikas matkasta hiukan hitaammin kuin jälkimmäinen. Juoksijan tasosta riippumatta taloudellisin askelrytmi on noin 180 askelta minuutissa. Maailmanennätysvauhdillakin tämä tarkoittaa yli 22 000 askelta.
Terveyshaitat

Koska maraton koettelee niin fyysistä kuin psyykkistäkin suorituskykyä, maratonia suositellaankin juostavaksi ja harjoiteltavaksi vain täysin terveenä ja vammattomana, mahdollisesti vasta terveystarkastuksen jälkeen. Maratonin juokseminen voi olla riski esimerkiksi ihmiselle, jolla on ollut ongelmia sydänterveytensä kanssa. Useimmissa maratontapahtumissa on 18 vuoden alaikäraja. Yläikärajaa ei ole.
Maratonista joskus aiheutuvia terveyshaittoja ovat esimerkiksi nestevajauksesta johtuva munuaisten vajaatoiminta, lihasten ylikuormituksesta tai ruhjevammasta johtuva rabdomyolyysi, nivelongelmat, sydänoireet, hankaumat, verta vuotavat nännit sekä immuunijärjestelmän heikentyminen jopa kolmeksi päiväksi.
Yksittäisissä tutkimuksissa on todettu maratoniin tähtäävän ankaran kestävyysharjoittelun lisäävän sepelvaltimoiden kalkkeutumista. Vaikutuksen otaksutaan liittyvän pitkäkestoisen ja huomattavan raskaan suorituksen sydämelle ja verisuonille aiheuttamiin vaurioihin, jotka näkyvät myöhemmin kalkkeutumisena. Toisaalta maratonjuoksuun tähtäävän harjoittelun on todettu olevan myös kokonaisterveydelle sekä sydän- ja verenkiertoelimistölle monipuolisesti hyödyllistä.
Haamurajojen rikkojat > Miehet

2 tuntia 40 minuuttia – 2.38.17 1913 – Harry Green, Iso-Britannia
2 tuntia 30 minuuttia – 2.29.39,2 1912 – Viljam Kolehmainen, Suomi (ammattilaiskilpailu)
2 tuntia 30 minuuttia – 2.29.02 1925 – Albert Michelsen, Yhdysvallat
2 tuntia 20 minuuttia – 2.18.41 1953 – Jim Peters, Yhdysvallat
2 tuntia 10 minuuttia – 2.09.37 1967 – Derek Clayton, Australia
2 tuntia 9 minuuttia – 2.08.34 1969 – Derek Clayton, Australia
2 tuntia 8 minuuttia – 2.07.12 1985 – Carlos Lopes, Portugali
2 tuntia 7 minuuttia – 2.06.50 1988 – Belayneh Densamo, Etiopia
2 tuntia 6 minuuttia – 2.05.42 1999 – Khalid Khannouchi, Marokko
2 tuntia 5 minuuttia – 2.04.55 2003 – Paul Tergat, Kenia
2 tuntia 4 minuuttia – 2.03.59 2008 – Haile Gebrselassie, Etiopia
2 tuntia 3 minuuttia – 2.02.57 2014 – Dennis Kimetto, Kenia
2 tuntia 2 minuuttia – 2.01.39 2018 – Eliud Kipchoge, Kenia
2 tuntia 1 minuuttia – 2.00.35 2023 – Kelvin Kiptum, Kenia
Haamurajojen rikkojat > Naiset

3 tuntia – 2.55.22 1971 – Beth Bonner, Yhdysvallat
2 tuntia 30 minuuttia – 2.27.33 1979 – Grete Waitz, Norja
2 tuntia 25 minuuttia – 2.22.43 1983 – Joan Benoit, Yhdysvallat
2 tuntia 20 minuuttia – 2.19.46 2001 – Naoko Takahashi, Japani
2 tuntia 19 minuuttia – 2.18.47 2001 – Catherine Ndereba, Kenia
2 tuntia 18 minuuttia – 2.17.18 2002 – Paula Radcliffe, Iso-Britannia
2 tuntia 16 minuuttia – 2.15.25 2003 – Paula Radcliffe, Iso-Britannia
2 tuntia 15 minuuttia – 2.14.04 2019 – Brigid Kosgei, Kenia
2 tuntia 12 minuuttia – 2.11.53 2023 – Tigst Assefa, Etiopia
2 tuntia 10 minuuttia – 2.09.56 2024 – Ruth Chepngetich, Kenia
Ennätyksiä > Miehet

| Ennätys | Aika | Juoksija | Päiväys | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Maailmanennätys | 2.00.35 |  Kelvin Kiptum  | 8. lokakuuta 2023 | Chicago |
| Aasian ennätys | 2.04.43 |  El Hassan Elabbassi | 2. joulukuuta 2018 | Valencia |
| Afrikan ennätys | 2.00.35 |  Kelvin Kiptum  | 8. lokakuuta 2023 | Chicago |
| Etelä-Amerikan ennätys | 2.04.51 |  Daniel Do Nascimento | 17. huhtikuuta 2022 | Soul |
| Euroopan ennätys | 2.03.36 |  Bashir Abdi | 24. lokakuuta 2021 | Rotterdam |
| Oseanian ennätys | 2.06.22 |  Andrew Buchanan | 1. joulukuuta 2025 | Valencia |
| Pohjois- ja Keski-Amerikan ennätys | 2.05.36 |  Cameron Levins | 5. maaliskuuta 2023 | Tokio |
| Suomen ennätys | 2.10.46 |  Janne Holmén | 13. huhtikuuta 2008 | Rotterdam |

Epävirallisissa ennätyskokeissa parhaan ajan on juoksut Kenian Eliud Kipchoge, joka juoksi 12. lokakuuta 2019 Wienissä ajan 1.59.40. Tällaisissa juoksuissa käytetään jäniksiä ja autoa vauhdinpitäjänä, eikä niitä hyväksytä virallisiksi ennätyksiksi.
Ennätyksiä > Naiset

| Ennätys | Aika | Juoksija | Päiväys | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Maailmanennätys (sekakilpailu) | 2.09.56 |  Ruth Chepngetich | 13. lokakuuta 2024 | Chicago |
| Maailmanennätys (naisten kilpailu) | 2.16.16 |  Peres Jepchirchir | 21. huhtikuuta 2024 | Lontoo |
| Aasian ennätys | 2.18.59 |  Honami Maeda | 28. tammikuuta 2024 | Osaka |
| Afrikan ennätys | 2.09.56 |  Ruth Chepngetich | 13. lokakuuta 2024 | Chicago |
| Etelä-Amerikan ennätys | 2.24.18 |  Florencia Borelli | 18. helmikuuta 2024 | Sevilla |
| Euroopan ennätys | 2.13.44 |  Sifan Hassan | 8. lokakuuta 2023 | Chicago |
| Oseanian ennätys | 2.21.34 |  Sinead Diver | 4. joulukuuta 2022 | Valencia |
| Pohjois- ja Keski-Amerikan ennätys | 2.18.29 |  Emily Sisson | 9. lokakuuta 2022 | Chicago |
| Suomen ennätys | 2.24.38 |  Camilla Richardsson | 3. joulukuuta 2023 | Valencia |
Vuotuisia maratontapahtumia > Suomalaisia maratontapahtumia

Helsinki Spring Marathon HSM huhtikuun lopussa
Joensuu Maraton toukokuun alussa
Kyrönjoki-maraton huhtikuun viimeinen lauantai
Helsinki City Run puolimaraton toukokuun puolivälissä
Helsinki City Marathon toukokuun puolivälissä Helsinki City Run yhteydessä
Terwahölkkä ja -maraton Oulussa toukokuun lopussa
Suvi-illan maraton Forssassa kesäkuun puolivälissä
Julma-Juhan Juoksu Piippolassa, Suomen keskipisteen läheisyydessä kesäkuun puolivälissä
Paavo Nurmi Marathon Turussa kesäkuun lopussa
Rovaniemi Marathon heinäkuun alussa
Hämeenlinna Maraton heinäkuun lopussa
Tampere Maraton Tampereella elo-syyskuun vaihteessa
Salo Marathon Salossa syyskuun alussa
Ruskamaraton Levillä syyskuun alussa
Kuopio Maraton syyskuun alussa
Finlandia Marathon Jyväskylässä syyskuun puolivälissä
Espoon Rantamaraton syyskuun lopussa
Vantaan maraton lokakuun alussa
Kankaanpää Maraton lokakuun lopussa
Yrittäjämaraton Kauhavalla
Arctic Ice Marathon Kemissä helmikuun lopulla
Raatteen maraton Suomussalmella elokuun lopussa
Keuruun yömaraton Keuruulla heinäkuussa juostaan mm. maraton, puolimaraton, varttimaraton sekä joukkuekisa