Odessa
Historiaa

Jo 200- ja 300-luvuilla eaa. seudulla oli antiikin Kreikan asutusta (Odysseus). Tataarit rakensivat 1300-luvulla alueelle kauppapaikan ja kylän, jonka nimi oli Kadtšbei (ven. Качибей). Tämä mainitaan kirjallisissa lähteissä vuodelta 1415. Myöhemmin alueella oli turkkilainen linnoitus Hadžibei (ven. Хаджибей) lähellä Jeni-Dunjaa (ven. Ени-Дунья). Linnoitus jäi sodan seurauksena venäläisten haltuun vuonna 1789.
Vuonna 1794 tsaaritar Katariina Suuri määräsi aiemman kreikkalaisasutuksen mukaan nimetyn Odessan kaupungin perustettavaksi 1793 perustetun venäläislinnoituksen yhteyteen. Uuden sota- ja kauppasataman kautta voitiin varmistaa Venäjän yhteys Mustallemerelle. Kaupunki kuului vuosina 1802–1920 Venäjän keisarikunnan Hersonin kuvernementtiin. Kasvun lisäämiseksi Odessalle annettiin vapaakaupunkioikeudet vuosille 1817–1859. Odessasta oli 1800-luvun loppuun mennessä kehittynyt hyvin vilkas kauppapaikka. Vuonna 1894 Odessa oli kooltaan ja taloudelliselta vahvuudeltaan Venäjän keisarikunnan neljänneksi merkittävin kaupunki Pietarin, Moskovan ja Varsovan jälkeen. Kaupungin väkiluku oli vuoden 1897 väestönlaskennassa 403 815. 1900-luvun alkukymmeninä, vuoteen 1931 mennessä Ukrainan SNT:n teollisuuskeskukset Kiova ja Harkova kasvoivat kuitenkin jo Odessaa suuremmiksi.
Vuosina 1905–1907 kaupunki oli useiden kapinoiden tapahtumapaikkana. Erityisen kuuluisaksi on noussut panssarilaiva Potjomkinin kapina kesäkuussa 1905, josta elokuvaohjaaja Sergei Eisenstein sai aiheen samannimiseen elokuvaansa (1925).
Toisessa maailmansodassa Odessa torjui vuonna 1941 aluksi 73 päivän ajan Saksan ja Romanian sotajoukot, mutta vaurioitui pahoin tässä Odessan taistelussa. Saksalaiset valtasivat kaupungin 16. lokakuuta 1941. Miehitysaikana partisaanit piileskelivät kaupungin kalkkikivisen kallioperän luolastoissa ja kaupungin katakombeissa.
Kaupunki asetettiin romanialaisjoukkojen hallintaan ja liitettiin Transnistriaan sen pääkaupungiksi. Romanian armeijan päämaja kaupungissa räjähti 22. lokakuuta ja kostoksi 5 000 asukasta hirtettiin.
Räjähdystä syynä käyttäen romanialaiset keräsivät 19 000 juutalaista kaupungin sataman torille ja ampuivat heidät. Ruumiit ja eloonjääneet poltettiin. 20 000 juutalaista kerättiin kaupungin vankilaan ja siirrettiin Dalnikin kylään, jossa romanialaiset ampuivat heidät. Marraskuussa viranomaiset määräsivät 35 000 juutalaista kahteen ghettoon kaupungin laitamille, josta heidät tammi–helmikuussa 1942 siirrettiin eri leireihin Berezovkan alueelle Transnistriaan. SS-joukot murhasivat loput juutalaiset ja Berezovkan leirin asukkaat vuoden 1943 aikana.
Sodan jälkeen tämä paljolti 1800-luvulla klassiseen tyyliin rakennettu kaupunki rekonstruoitiin ja rakennettiin suurelta osin uudelleen. Neuvostoliitto myönsi kaupungille sankarikaupungin arvon vuonna 1965.. Vuonna 2014 puhjenneessa Ukrainan kriisissä Odessassa oli venäläis- ja ukrainalaisaktivistien välisiä levottomuuksia.
2. toukokuuta 2014 kaupungissa kuoli 48 väkivaltaisuuksissa ja tuhopoltossa, suuri osa Ukrainan hallitusta vastustavia mielenosoittajia. Ukrainan pääministeri Arseni Jatsenjuk syytti Venäjää Odessan verilöylystä ja ilmoitti kiihdyttävänsä Itä-Ukrainan operaatiota. Huhuista ja syytteistä huolimatta kaikki tunnistetut uhrit olivat Odessan asukkaita.
Osia vanhasta antiikin kreikkalaisesta asutuksesta kadun lasivitriinin takana.
Näkemys Odessasta vuonna 1850.
Odessan keskustaa 1890-luvun postikortissa.
Näkymä satamasta noin 1895.