stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kai Puolamäki

Kai Rainer Puolamäki (s. 12. joulukuuta 1972 Kotka) on suomalainen fyysikko, joka toimii nykyään informaatiotekniikan tutkijana. Julkisuudessa hän on parhaiten tunnettu sananvapauden puolustajana ja tekijänoikeuksien laajentamisen ja niiden väärinkäytön vastustajana. Hän oli EFFIn hallituksen jäsen vuosina 2002–2005, ja on ollut useiden EFFIn kannanottojen kirjoittaja.
Puolamäki väitteli filosofian tohtoriksi teoreettisesta fysiikasta vuonna 2001 aiheena Breaking of R-parity and supersymmetry in supersymmetric models. Hänen aikaisemmat julkaisunsa fysiikan alalla käsittelivät muun muassa Higgsin bosonia.
Vuoden 2003 jälkeen hänen julkaisunsa ovat käsitelleet informaatiotekniikkaa. Hän toimi vuosina 2001–2009 opettavana tutkijana Teknillisen korkeakoulun Informaatiotekniikan laboratoriossa. Vuodesta 2012 lähtien Puolamäki on toiminut Työterveyslaitoksen tutkijana.
Hän on aktiivinen ja pitkäaikainen kirjoittaja sfnet-uutisryhmissä. Hän myös pitää yllä finet-ryhmähierarkian epävirallista ryhmälistaa.
Puolamäki kirjoittaa blogia EFFIn sivuilla.
Puolamäki on kehittänyt suomeksi termin "tekijänoikeuskaappaus" ja luonut "Tekijänoikeuskaappausten valvontakeskuksen" seuraamaan ja luetteloimaan tapauksia, joissa oikeuksia omistamattomat valheellisesti väittävät näitä omistavansa tai oikeudenomistajat perusteettomasti yrittävät rajoittaa materiaalinsa laillista käyttöä.
Aiheesta muualla

Kai Puolamäen kotisivut Teknillisen korkeakoulun palvelimella
Puolamäen kirjoituksia EFFIn blogi-sivuilla
Tekijänoikeuskaappausten valvontakeskus - TKVK.org
Kai Pulliainen

| Kai Pulliainen |
| --- | --- |
 "Kaitsu" Pulliainen soittamassa bassoa Agentsin keikalla
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. huhtikuuta 1955 (ikä 69)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1979–
Soittimet:  bassokitara
Yhtyeet:  Agents  Esa Pulliainen C-Combo
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kai Pulliainen (s. 22. huhtikuuta 1955 Helsinki) on suomalainen basisti. Hän on Agentsin alkuperäisbasisti ja soittaa yhtyeen nykykokoonpanossakin. Kain pikkuveli Esa Pulliainen toimii Agentsin soolokitaristina ja johtohahmona.
Kai Pulliainen on soittanut Agentsien levyjen lisäksi muun muassa Rauli "Badding" Somerjoen albumeilla Ikkunaprinsessa, Tähdet, tähdet ja Laivat.
Hän asuu Helsingin Vallilassa.milloin?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kai Pulliainen Wikimedia Commonsissa
Jääpallon Ruotsin 1.divisioonan kausi 1945

| Division I 1945 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  16
Sarjajärjestelmä:  2-lohkoinen sarja
Mestari:  Sandvikens AIK
Toinen sija:  Slottsbrons IF
Pudonneet joukkueet:  IK Heros, Smedjebacken   Mälarhöjdens IK   Katrineholms SK ja   IFK Askersund
Paras maalintekijä:  Harald Törnqvist, Slottsbrons IF (14)
Alempi sarjataso:  Division II
  ← 1944 :  1946 → 
Jääpallon Ruotsin Division I:n kausi 1945 pelattiin kahdessa kahdeksan joukkueen lohkossa, joiden voittajat pelasivat loppuottelun vuoden 1945 Ruotsin jääpallomestaruudesta.
Lohkovoittajiksi selviytyivät Sandvikens AIK ja Slottsbrons IF. Tukholmassa 25. helmikuuta pelatussa loppuottelussa Sandvikens AIK voitti maalein 3-2.
Division I > Loppuottelu

25.2.1945 Tukholma
| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Sandvikens AIK | 3-2 | Slottsbrons IF |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Sandvikens AIK
2.: Slottsbrons IF
Jørn Neergaard Larsen

| Jørn Neergaard Larsen |
| --- | --- |
 Larsen vuonna 2016.
Tanskan työmarkkinaministeri
 Lars Løkke Rasmussenin II hallitus 28. kesäkuuta 2015 – 28. marraskuuta 2016  
Edeltäjä:  Henrik Dam Kristensen
Seuraaja:  Troels Lund Poulsen
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. helmikuuta 1949 (ikä 75) Nørre Vedby, Nørre Alslev
Ammatti:  juristi, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Venstre
Koulutus:  Kööpenhaminan yliopisto
Jørn Neergaard Larsen (s. 11. helmikuuta 1949 Nørre Vedby, Nørre Alslev) on tanskalainen juristi ja Venstren poliitikko. Hän toimi Tanskan työmarkkinaministerinä vuosina 2015–2016.
Aiheesta muualla

Jørn Neergaard Larsen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jørn Neergaard Larsen Wikimedia Commonsissa
Jukebox (yhtye)

Jukebox oli suomalainen pop rock -yhtye, joka levytti Euros-levymerkille. Yhtyeen sävellykset ja sanoitukset olivat pääosin Juha Hujasen tekemiä, sovituksissa olivat mukana muutkin jäsenet Martti Ikonen, Antti Okkonen ja Jari Rönkkö .
Jäsenet

Ana – bassokitara, laulu
Huisku – laulu, kitara
Jartsa – rummut, laulu
Mara – kitara, laulu
Diskografia

Ulvoo rakkautta (1987,  Euros Records)
Lihavat päivät (1988,  Euros)
Jättiläiset (1989,  Euros)
Aiheesta muualla

Jukebox-yhtyeen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Kolme aitaa (ympäristöteos)

Denise Ziegler, Kolme aitaa, 2010, 1/3.
Denise Ziegler, Kolme aitaa, 2010, 2/3.
Denise Ziegler, Kolme aitaa, 2010, 3/3.
Ympäristötaide
Casagrande & Rintala, , teräksinen puisto Japanissa, 2003.
Suuntauksia
Installaatio | Maataide | Paikkasidonnainen taide | Tilataide | Valotaide
Suomalaisia tekijöitä
Jan-Erik Andersson | Marco Casagrande | Saara Ekström | Kaarina Kaikkonen| Ismo Kajander | Marja Kanervo | Jussi Kivi | Antti Laitinen | Harri Larjosto | Tuuli Luukas | Annikki Luukela | Anni Rapinoja | Sami Rintala | Catarina Ryöppy | Charles Sandison | Maaria Wirkkala
Ulkomaisia tekijöitä
Carl Andre | John Baldessari | Christo ja Jeanne-Claude | Jan Dibbets | Ian Hamilton Finlay | Hamish Fulton | Andy Goldsworthy | Hans Haacke | Michael Heizer | Robert Irwin | Nancy Holt | Richard Long | Walter de Maria | Ana Mendieta | Dennis Oppenheim | Robert Smithson | James Turrell | Wolf Vostell
Teoksia
Hiljainen kansa | Kolme aitaa | Maaltapako | 1000 Rauhanlippua
Kolme aitaa on Denise Zieglerin ympäristöteos Hilapellon puistossa Helsingin Konalassa. Kolmiosainen teos paljastettiin vuonna 2010.
Teos koostuu kolmesta puiston nurmikolle sijoitetusta aidasta. Yhden betonista ja teräsverkoista rakentuvan aidan malli on peräisin Meilahden sairaala-alueelta 1960-luvulta. Toinen teräsputkista ja betonista koostuva funkis-tyylinen malli on Töölön Topeliuksenkadulta. Kolmas aita rakentuu kivitolpista sekä ketjusta, ja se on peräisin Kallion kirjaston edustalta.
Denise Ziegler tutki Helsingin aitoja ja havaitsi, että aitojen funktio vaihtelee eri puolilla kaupunkia. Helsingin keskustan tuntumassa on enemmän kukkapenkkien tai tonttien rajoja merkitseviä koristeellisia aitoja. Helsingin reuna-alueilla on enimmäkseen näkösuojaksi ja kulun estämiseksi rakennettuja aitoja. Teoksen ideana onkin siirtää Helsingin keskustan aitoja kaupungin reuna-alueelle.
Ympäristötaiteen säätiö palkitsi Kolme aitaa -teoksen Vuoden ympäristötaideteos 2010 -kunniakirjalla. Säätiö perusteli teoksen valintaa sen moniulotteisuudella. Palkinnon jakotilaisuudessa säätiön valtuuskunnan puheenjohtaja Marjatta Erwe totesi muun muassa:
"Kolme aitaa rytmittää kauniisti avaraa puistoa sijaitsemalla pitkän puiston suoraviivaisen jalankulkureitin lähettyvillä. Ilmaisultaan yksinkertaiset, keskenään erilaiset aidat eivät dominoi tilaa, ne voi myös kokea erikseen veistoksellisina elementteinä. Vapaasti, ilman aidalle kuuluvaa rajaamisen tai estämisen tehtävää ne myös herättävät kysymyksiä – niinkuin taiteen tuleekin."
Teos on Helsingin taidemuseon tilaama ja pystyttämä. Sen taustalla on taidemuseon käynnistämä niin sanottu alueellinen taideprojekti, jonka tavoitteena oli tuoda taidetta myös helsinkiläisten asuinalueille. Projektissa kukin taiteilija sai oman alueensa, jonne taiteilija sai ideoida teoksen itse valitsemaansa paikkaan. Denise Zieglerin teos on projektin hengen mukaisesti varta vasten paikkaansa suunniteltu.
Teoksen toteuttamisen aikana Helsingin taidemuseo oli yhteydessä Konala-seuraan ja järjesti taiteilijan kanssa aita-aiheisen pedagogisen projektin paikallisen Hilapellon ala-asteen oppilaille.
KKR

| KKR |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
ISIN:  US48248M1027
Perustettu:  1976
Perustaja:  Henry Kravis George R. Roberts Jerome Kohlberg Jr.
Kotipaikka:  New York
Toimiala:  pääsijoitusyhtiö
Kotisivu:  www.kkr.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
KKR & Co. Inc. (aiemmalta nimeltään Kohlberg Kravis Roberts & Co. ja KKR & Co. LP) on yhdysvaltalainen pääomasijoitusyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee New Yorkissa. Vuonna 1976 perustettu yritys tekee pääasiassa velkarahoitteisia yritysostoja.
Vuonna 2010 yritys listattiin New Yorkin pörssiin (NYSE).
KKV

Lyhenne KKV voi viitata seuraaviin asioihin:
Kokemäen Kova-Väki, urheiluseura
Kilpailu- ja kuluttajavirasto
Kangea, ISO 639-3 -koodi kkv, kieli
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”KKV”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jääpallon Ruotsin 1.divisioonan kausi 1948

| Division I 1948 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  16
Sarjajärjestelmä:  2-lohkoinen sarja
Mestari:  Västerås SK
Toinen sija:  Brobergs IF, Söderhamn
Pudonneet joukkueet:  IF Vesta, Uppsala   Sundbybergs IK   IFK Askersund   Reymersholms IK, Tukholma
Paras maalintekijä:  Tage "Tjappe" Magnusson, Örebro SK (12)
Alempi sarjataso:  Division II
  ← 1947 :  1949 → 
Jääpallon Ruotsin Division I:n kausi 1948 pelattiin kahdessa kahdeksan joukkueen lohkossa, joiden voittajat pelasivat loppuottelun vuoden 1948 Ruotsin jääpallomestaruudesta.
Lohkovoittajiksi selviytyivät Västerås SK ja Brobergs IF, Söderhamn. Tukholmassa 22. helmikuuta pelatussa loppuottelussa Västerås SK voitti maalein 4-1.
Division I > Loppuottelu

22.2.1947 Tukholma
| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Västerås SK | 4-1 | Brobergs IF |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Västerås SK
2.: Brobergs IF
KKO

Lyhenne KKO tai Kko voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Suomen korkein oikeus, lyhenne KKO, oikeusaste
kirkko, lyhenne kko., opasteissa käytetty lyhenne
Kairokosken rautatieasema, liikennepaikkalyhenne Kko, lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomessa
Kuopion kaupunginorkesteri, lyhenne KKO
Kuka kukin on, kirjasarja, lyhenteeltään KKO.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”KKO”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jääpallon Ruotsin 1.divisioonan kausi 1944

| Division I 1944 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  16
Sarjajärjestelmä:  2-lohkoinen sarja
Mestari:  Skutskärs IF
Toinen sija:  Västerås SK
Pudonneet joukkueet:  Hammarby IF, IK Huge, Tranås AIF ja IFK Uppsala
Paras maalintekijä:  Pontus Widén, Västerås SK (17)
Alempi sarjataso:  Division II
  ← 1943 :  1945 → 
Jääpallon Ruotsin Division I:n kausi 1944 pelattiin kahdessa kahdeksan joukkueen lohkossa, joiden voittajat pelasivat loppuottelun vuoden 1944 Ruotsin jääpallomestaruudesta.
Lohkovoittajiksi selviytyivät Skutskärs IF ja Västerås SK. Tukholmassa 20. helmikuuta pelatussa loppuottelussa Skutskärs IF voitti maalein 2–0.
Division I > Loppuottelu

20.2.1944 Tukholma, Yleisöä: 20 770
| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Skutskärs IF | 2–0 | Västerås SK |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Skutskärs IF
2.: Västerås SK
Kaarle Soikkeli

Kaarle August Soikkeli (26. elokuuta / 7. syyskuuta 1871 Pietari – 1. huhtikuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen historioitsija. Hän sai vuonna 1930 kanslianeuvoksen arvon.
Soikkelin vanhemmat olivat valumestari Elias Soikkeli ja Helena Alestalo. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lyseosta 1891, suoritti teologian erotutkinnon 1896 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1912.
Soikkeli oli Vihdin kansanopiston johtaja 1897–1902, porvoolaisen Uusimaa-lehden päätoimittaja 1902–1904, Porvoon tuomiokapitulin notaari 1902–1909 ja Kansallismuseon amanuenssi 1908–1913. Sen jälkeen hän työskenteli erilaisissa lehti-, arkisto- ja opetustehtävissä 1913–1919. Soikkeli oli Karjala-lehden toimittajana 1914–1915, Kajaanin seminaarin lehtorina 1916–1918 ja Kauppalehden toimitussihteerinä 1918–1919. Soikkeli järjesti vuosina 1915–1916 Viipurin kaupunginarkiston kuntoon ja myöhemmin hän järjesti vielä Oulun kaupunginarkiston 1925 ja Tornion kaupunginarkiston 1928.
Soikkeli oli vapaussodan historiakomitean sihteeri 1918–1926 ja vuodesta 1928 Sota-arkiston hoitaja. Soikkeli toimi lisäksi vastaperustetun Sotamuseon kokoelmien järjestäjänä. Hän oli kansalaissodan niin sanotun virallisen historiateoksen toimittaja.
Soikkeli julkaisi historiaa, Suomen sisällissotaa ja sukututkimusta koskevia artikkeleita useissa aikakaus- ja sanomalehdissä sekä muun muassa Tietosanakirjassa. Hän laati myös Oulun, Viipurin ja Tornion kaupunginarkistojen luettelot ja Suomen kirkon kanttorien ja urkurien matrikkelin.
Kaarle Soikkeli kuoli sydänkohtaukseen 60 vuoden ikäisenä huhtikuun alussa 1932.
Teoksia

Mikä on kansanopisto?. Vihdin nuorisoseuran julkaisu 1. Helsinki 1899
Mikael Agrikolan kansanopetuksia. Uusmaalaisen ylioppilas-yhdistyksen kansantajuisia esitelmiä 1. Sarja n:o 1. Helsinki 1902
Suomen kirkon kanttorien ja urkurien matrikkeli ynnä kanttorin- ja urkurinvirkoja koskevia historiallisia y. m. tiedonantoja . Helsinki 1907-1909
Vihti, sen luonto ja kansa. 3. osa, 1-2 vihko, Vihdissä 15- ja 16-sataluvuilla ; kertoillut Kaarle Soikkeli. Tekijä, Helsinki 1907-1908
Vihti, sen luonto ja kansa. Liite 1, Irtaimen omaisuuden luettelo sen rahaksi arvioiminen sekä siitä suoritettava hopeavero Vihdissä v. 1571. Helsinki 1907
Suomen sanomalehdistö vv. 1771-1900. Tekijä, Helsinki 1910
Suippokantaiset kohoteräiset kivikirveemme. Suomen muinaismuistoyhdistyksen aikakauskirja 26. Helsinki 1912
Uudenmaan hopeavero ja hopeaveroluettelo v. 1571 - Nylands silfverskatt och silfverskatteregister för år 1571. Suomen Historiallinen seura, Helsinki 1912
Uusimaa 1, Luonto. Kansanvalistusseura, Helsinki 1913
Vihti, sen luonto ja kansa. 3. osa, 3,1 vihko ; kertoillut Kaarle Soikkeli. Tekijä, Helsinki 1913
Viipurin merikoulun historia vv. 1868-1918. Viipurin merikoulu, Viipuri 1919
Ensimmäinen suomalainen koko raamattu. Helsinki 1924
Yleiskuvaus Suomen vapaussodasta ; kirj. Hannes Ignatius, Kaarle Soikkeli. Otava 1925
Vihti : kuvauksia Vihdin kunnan luonnosta, historiasta ja kansan elämästä. I osa. K. F. Puromies, Helsinki 1929
Vihti : kuvauksia Vihdin kunnan luonnosta, historiasta ja kansan elämästä. II osa. K. F. Puromies, Helsinki 1932
Vihdin Oravalan sukutila : tila- ja henkilöhistoriaa keskiajasta nykyaikaan ; täydennyksin ja liittein varustanut Elli Hiidenheimo. Vihdin Oravalan suku, Helsinki 1953
Toimitustöitä

Suomen vapaussota vuonna 1918. I ; julkaissut Vapaussodan historian komitea Hannes Ignatius, Gösta Theslöf, E. G. Palmén, Kustavi Grotenfelt, Sigurd Nordenstreng, Kaarle Soikkeli. Otava 1921, 2. painos 1926
Suomen vapaussota vuonna 1918. II ; julkaissut Vapaussodan historian komitea Hannes Ignatius, Gösta Theslöf, E. G. Palmén, Kustavi Grotenfelt, Sigurd Nordenstreng, Kaarle Soikkeli. Otava 1920-1922, 2. painos 1926
Suomen vapaussota vuonna 1918. III ; julkaissut Vapaussodan historian komitea Hannes Ignatius, Gösta Theslöf, E. G. Palmén, Kustavi Grotenfelt, Sigurd Nordenstreng, Kaarle Soikkeli. Otava 1922
Suomen vapaussota vuonna 1918. IV ; julkaissut Vapaussodan historian komitea Hannes Ignatius, Gösta Theslöf, E. G. Palmén, Kustavi Grotenfelt, Sigurd Nordenstreng, Kaarle Soikkeli. Otava 1923
Suomen vapaussota vuonna 1918. V ; julkaissut Vapaussodan historian komitea Hannes Ignatius, Gösta Theslöf, E. G. Palmén, Kustavi Grotenfelt, Sigurd Nordenstreng, Kaarle Soikkeli. Otava 1924-1925
Suomen vapaussota vuonna 1918. VI ; julkaissut Vapaussodan historian komitea Hannes Ignatius, Gösta Theslöf, E. G. Palmén, Kustavi Grotenfelt, Kaarle Soikkeli. Otava 1925
Aiheesta muualla

Venäläissurmat Suomessa. Sisältää Kaarle Soikkelin Mannerheimin aseistariisuntapäätöstä koskevan Pro memorian, joka poikkeaa hänen virallisessa historiankirjoituksessa esittämästään. Web Archive.
Harvinaisen sisältörikas pitäjän kertomus. Kaarle Soikkeli, Vihti 1. Kuvauksia Vihdin kunnan luonnosta, historiasta ja kansan elämästä, Helsingin Sanomat, 23.03.1929, nro 81, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kreme Records

Kreme Records on rap-artisti Olli Antonion vuonna 2021 perustama levy-yhtiö, joka toimii yhteistyössä Universal Music Finlandin kanssa.
Artistit

Musta Hanhi
Negatiiviset Nuoret
Olli Antonio
Olli Outolempi
Julkaisut

Negatiiviset Nuoret – Roskaruokaa ja paskahuumorii (single, 2021)
Olli Antonio – Pushaa ft. Räxä (single, 2021)
Negatiiviset Nuoret – Vaikea elää (single, 2021)
Musta Hanhi - Yksin Pimeeseen (single, 2022)
Negatiiviset Nuoret - Aurora Kutsuu (single, 2022)
Olli Antonio - Gigolon Poika (albumi, TBA)
Negatiiviset Nuoret - Negatiiviset Nuoret 2 (albumi, TBA)
Kaiserdammin metroasema

Asemalla on kaksi laituria.
Kaiserdammin metroasema on Berliinin metron asema linjalla U2. Asema avattiin 29. maaliskuuta 1908, eikä sillä ole hissejä. Asema sijaitsee messukeskus ICC:n läheisyydessä. Paikalla on myös linja-autoasema ja MetroBus-linja M49:n pysäkki. S-Bahnin asema Messe Nord/ICC on 200 metrin päässä metroasemalta. Asemalle suunnitellaanmilloin? uutta uloskäyntiä.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä asema: Theodor-Heuss-Platz | U2 | Seuraava asema: Sophie-Charlotte-Platz |
Korean demilitarisoitu vyöhyke

Vyöhyke punaisella merkittynä.
Eteläkorealainen raja-asema demilitarisoidulla vyöhykkeellä (2005).
Korean demilitarisoitu vyöhyke (hangul: 한반도 비무장 지대; hanja: 韓半島非武裝地帶; uudistettu latinisaatio: Hanbando bimujang jidae) on Pohjois- ja Etelä-Korean rajalla sijaitseva 250 kilometriä pitkä ja neljä kilometriä leveä vyöhyke, joka jakaa Korean niemimaan kahtia. Vyöhykettä pidetään myös maailman suurimpana miinakenttänä, joka sisältää arviolta miljoona maamiinaa molemmin puolin. Vyöhykkeen miinoittaminen alkoi Korean sodan jälkeen vuonna 1953 tarkoituksenaan estää Pohjois-Koreaa hyökkäämästä etelään. Alue on tarkoin vartioitu, ja läpikulku tapahtuu vain tiettyjen raja-asemien kautta erikoisluvan kanssa. Rajalla on tapahtunut ajoittaisia selkkauksia 1960-luvun lopulta. Alueelta on löydetty neljä pohjoiskorealaisten kaivamaa tunnelia rajan ali.[lähde? ] Nämä tunnelit ovat nykyään tarkan tarkkailun alla. Alueella elää luonnonvaraisia eläimiä, ja kasvillisuus on pääosin puita ja vähäisiä pensaita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Korean demilitarisoitu vyöhyke Wikimedia Commonsissa
Korean Grand Prix

|  Korean Grand Prix  |
| --- | --- |

Rata:  Korean International Circuit
Sijainti:  Yeongam, Jeollanam-do, Etelä-Korea
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,621 km
Kilpailun pituus:  55 kierrosta, 309,155 km
Eniten voittoja
Kuljettajat:   Sebastian Vettel (3) 
Tallit:  Red Bull (3)
Viimeisin kilpailu (2013):
Voittaja:   Sebastian Vettel   (Red Bull-Renault)
Voittoaika:  1:43.13,701
Toinen:   Kimi Räikkönen   (Lotus-Renault)
Kolmas:   Romain Grosjean   (Lotus-Renault)
Paalupaikka
Kuljettaja:   Sebastian Vettel   (Red Bull-Renault)
Paaluaika:  1.37,202
Nopein kierros
Kuljettaja:   Sebastian Vettel   (Red Bull-Renault)
Kierrosaika:  1.41,380 (kierroksella 53)
Korean Grand Prix oli Formula 1 -sarjan kilpailu, joka järjestettiin neljä kertaa kausina 2010–2013 Korean International Circuitilla.
Kilpailun järjestämisestä tehtiin seitsemänvuotinen sopimus lokakuussa 2006. Sopimuksen mukaan kilpailut tulisi järjestää kausina 2010–2016. Kilpailu kuitenkin pudotettiin kalenterista kaudeksi 2014. Jokaiset neljä kilpailua tuottivat runsaasti tappiota järjestäjille, esimerkiksi kauden 2013 kilpailun tulos jäi 28 miljoonaa euroa tappiolle.
Radan pituus on 5,45 kilometriä, ja se sijoittuu satama-alueelle ja on osittain katurata. Infrastruktuuri oli valmis vuonna 2009, mutta itse rata saatiin valmiiksi vain paria viikkoa ennen ensimmäistä kilpailua lokakuussa.
Voittajat

| Kausi | Kuljettaja | Talli | Rata | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 |  Fernando Alonso | Ferrari | Yeongam | Raportti |
| 2011 |  Sebastian Vettel | Red Bull | Yeongam | Raportti |
| 2012 |  Sebastian Vettel | Red Bull | Yeongam | Raportti |
| 2013 |  Sebastian Vettel | Red Bull | Yeongam | Raportti |
KK100

| KK100 |
| --- | --- |

Tiedot
Sijainti:  Shenzhen, Guangdong, Kiina
Koordinaatit:  22°32′47.58″N, 114°6′6.63″E
Rakennettu:  2007–2011
Käyttötarkoitus:  sekakäyttö
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Farrells
Kehittäjä:  Shenzhen Kingkey Real Estate Development Co. Ltd
Omistaja:  Shenzhen Kingkey Real Estate Development Co. Ltd
Tekniset tiedot
Kerroksia:  98 + 4 maan alla
Kerrospinta-ala:  417 000 m²
Korkeus
Antenni:  441,8 m
Kattokorkeus:  441,8 m
Ylin kerros:  427,1 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
KK100 (kiin.: 京基100; Jyutping: Ging1gei1 100; pinyin: Jīngjī 100), joka tunnettiin aiemmin nimellä Kingkey 100 ja Kingkey Finance Tower (kiin.: 京基金融中心; Jyutping: Ging1gei1 gam1jung4 zung1sam1; pinyin: Jīngjī jīnróng zhōngxīn) on superkorkea pilvenpiirtäjä Shenzhenissä, Guangdongin maakunnassa Kiinassa. Rakennuksen suunnitteli Terry Farrellin arkkitehtitoimisto Farrells. Rakennuksen korkeus on 441 metriä.
Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2007, ja se valmistui neljä vuotta myöhemmin vuonna 2011. Rakennuksessa on hotelli, toimistotiloja ja asuinhuoneistoja Rakennuksen pinta-ala on yhteensä 417 000 neliömetriä, josta noin 210 000 neliömetriä on tarkoitettu asuinkäyttöön. Hotellin pinta-ala on 35 000 neliömetriä. Kerroksissa 4–72 on korkean tason toimistotilaa 173 000 neliömetrin verran. Rakennus oli Shenzhenin kaupungin korkein vuosina 2011–2016.
Rakennus on saanut energiaystävällisyydestään kultaisen LEED-sertifikaatin.
Kolja

| Kolja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Turskakalat Gadiformes
Heimo::  Turskat Gadidae
Suku::  Melanogrammus
Laji::  aeglefinus
Kaksiosainen nimi
 Melanogrammus aeglefinus  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Kolja Wikispeciesissä   Kolja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kolja eli hyyssä (Melanogrammus aeglefinus) on Pohjois-Atlantin molemmin puolin esiintyvä turskakalalaji, jolla on suuri merkitys kalataloudessa.
Koko ja ulkonäkö

Koljan tuntomerkkejä ovat koko kyljen mittainen musta kylkiviiva sekä rintaevän yläpuolella oleva tumma laikku. Pyydettävän koljan koko on yleensä 30–50 cm; ennätyskala oli yli 110 cm ja lähes 17 kg:n painoinen.
Levinneisyys

Koljan levinneisyys on suunnilleen sama kuin turskan. Euroopassa se ulottuu Biskajanlahdelta Islantiin, Huippuvuorille ja Novaja Zemljaan, Pohjois-Amerikassa New Jerseystä Newfoundlandiin ja Etelä-Grönlantiin. Laji on yleinen Pohjanmeressä, Skagerrakissa ja Pohjois-Kattegatissa. Suolaisten virtausten mukana se voi joskus ajautua Juutinraumaan ja satunnaisesti lounaiseen Itämereen. Toisin kuin turska se ei kuitenkaan lisäänny Itämeressä.
Kolja elää rannikkojen ulkopuolella hiekka- ja sorapohjilla 40–200 metrin syvyydessä.
Lisääntyminen ja elintavat

Kolja tulee sukukypsäksi 2–5 vuoden ikäisenä. Kutu tapahtuu tammi-toukokuussa, eritoten maalis-huhtikuun vaihteessa. Koljat kutevat 50–150 metrin syvyydessä vapaassa vedessä. Mätijyviä on isossa naaraassa noin 1,8 miljoonaa. Ne kelluvat vedessä, kunnes hautuvat poikasiksi 8–10 vuorokauden kuluttua. Poikaset elävät planktonista ja hakeutuvat mielellään meduusojen suojaan. Vasta 8–11 cm:n pituisina ne hakeutuvat pohjalle ja alkavat käyttää pohjaravintoa, matoja, nilviäisiä, äyriäisiä ja piikkinahkaisia. Jossakin määrin ne syövät myös pelagisia kaloja.
Tärkeimmät kutualueet ovat Keski-Norjan ja Lounais-Islannin edustalla sekä Georges Bank -matalikko Luoteis-Atlantilla.