stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mikko Karjalahti

Mikko Karjalahti (26. joulukuuta 1820 Haapajärvi – 6. lokakuuta 1894 Haapajärvi) oli suomalainen talollinen, kirkonrakentaja ja valtiopäivämies.
Karjalahden vanhemmat olivat talollinen Juho Harmaala ja Kaisa Savimäki ja puoliso vuodesta 1844 Valpuri Kuonaala (k. 1908). Karjalahti oli kunnallismies, joka valittiin Haapajärven ensimmäiseen kunnallislautakuntaan 1866. Hän oli itseoppinut rakentaja, joka rakensi ja korjasi kirkkoja Juho-poikansa kanssa. Hänen tiedetään rakentaneen tai korjanneen seuraavat kirkot: Kestilän kirkko 1855, Paavolan kirkko  1856, Vesannon kirkko 1857, Sievin kirkko 1862, Kuhmon kirkko 1868, Tuusniemen kirkko 1869, Keiteleen kirkko 1876, Viitasaaren kirkko 1878, Haapajärven kirkko 1880 ja Piippolan kirkko 1887. Karjalahden talossa toimi myös kestikievari, vuonna 1927 talossa avattiin Haapajärven kunnalliskoti. Karjalahti oli talonpoikaissäädyssä Piippolan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä  1867. Hän teki valtiopäivillä metsäasetuksen muuttamista koskevan anomuksen.
Michael Jelenic

Michael Jelenic vuonna 2016.
Michael Jelenic on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, joka sai Batmanin myötä Daytime Emmy -ehdokkuuden vuonna 2007.
Filmografia > Elokuvat

The Batman vs. Dracula (2005)
Wonder Woman (2009)
Superman/Shazam! – Return of Black Adam (2010)
Filmografia > Televisiosarjat

Jackie Chan seikkailee (2002–2003)
Batman (2004–2006)
Ben 10 (2007)
Legion of Super Heroes (2007)
Batman – pelottomat (2009)
Aiheesta muualla

Michael Jelenic Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
TV.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Mary Pickford

| Mary Pickford |
| --- | --- |
 Mary Pickford vuonna 1914.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Gladys Louise Smith
Syntynyt: 8. huhtikuuta 1892 Toronto, Ontario, Kanada
Kuollut: 29. toukokuuta 1979 (87 vuotta) Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä tuottaja käsikirjoittaja
Puoliso:  Owen Moore (1911–1920) Douglas Fairbanks (1920–1936) Charles Rogers (1937–1979)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1905–1933
Palkinnot
 Naispääosan Oscar (1930) Kunnia-Oscar (1976) Walk of Fame, Hollywood 
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Mary Pickford, oikealta nimeltään Gladys Louise Smith (8. huhtikuuta 1892 Toronto, Ontario, Kanada – 29. toukokuuta 1979 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli kanadalaissyntyinen yhdysvaltalainen mykän elokuvan aikakauden näyttelijä, tuottaja ja käsikirjoittaja. Pickfordia kutsuttiin lempinimillä America's Sweetheart ja The Girl with the Curls.
Ura

Pickford syntyi Torontossa, Kanadassa. Hänen isänsä kuoli Maryn ollessa nuori ja hän päätyi näyttelijä-äitinsä mukana teatterimaailmaan. Ensimmäisen kerran hän esiintyi lavalla viiden vanhana Torontossa ja kahdeksanvuotiaana jo kiertueilla. Kymmenen vanhana hän esiintyi ensimmäisen kerran Broadwaylla.  Vuonna 1906 perhe vaihtoi nimeksi Pickford.  Maryn New Yorkin debyytti oli joulukuussa 1907 David Belascon ohjaamassa The Warrens Of Virginiassa. Hän tiesi 14-vuotiaana jo enemmän teatterimaailmasta kuin moni konkarinäyttelijä ja hänen herttaiset kasvonsa, joita kehystivät runsaat kultaiset kiharat, tekivät hänestä vastustamattoman. Elokuva Tess of the Storm Country (1914) teki hänestä tähden. Hänestä tuli mykän elokuvan suurin tähti, ja hän oli Hollywoodin ensimmäinen miljonääri.  Miehistä samoihin tuloihin pääsi vain  Charles Chaplin.
Mary Pickford esitti elokuvissaan aina lempeää, viatonta tyttöä, jolla oli pyhimyksen hymy. Pickford oli myös älykäs liikenainen, joka määräsi itse elokuviensa tuotannon ja vuokrauksen. Hän perusti vuonna 1919 elokuvayhtiön United Artists yhdessä Douglas Fairbanksin, D. W. Griffithin ja Chaplinin kanssa.  Mary Pickford lopetti näyttelijänuransa 1933, koska hän halusi säilyä yleisön mielissä ikinuorena tyttönä. Hän toimi edelleen United Artistsin palveluksessa sen varatoimitusjohtajana ja tuotti useita elokuvia.
Uransa aikana Mary Pickford  näytteli yli 200 elokuvassa. Hänet palkittiin parhaan naispääosan Oscarilla vuonna 1929 ja vuonna 1976 hän sai Oscar-kunniapalkinnon elämäntyöstään.
Yksityiselämä

Pickfordista tuli Yhdysvaltain kansalainen 1920. Hän oli kolme kertaa naimisissa, joista Douglas Fairbanksin (aviossa 1920–1933) kanssa he muodostivat Hollywoodin ”kuningasparin”. Hän kuoli aivoverenvuodon jälkeisiin komplikaatioihin 87-vuotiaana vuonna 1979.
Aiheesta muualla

Mykkäelokuvasivusto
Mary Pickford (Arkistoitu – Internet Archive) - Mary Pickford Institute for Film Education
Mary Pickford Elonetissä.
Mary Pickford Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mary Pickford (Arkistoitu – Internet Archive) - American Experience
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Miinoan kivi

Miinoan kivi, kuva: I. K. Inha.
Miinoan kivi on rajakivi Suomen ja Venäjän rajalla Kuhmossa. Se on ollut rajapyykkinä Täyssinän rauhasta 1596 alkaen.
Miinoan kivi sijaitsee noin 40 kilometriä Kuhmon keskustasta koilliseen, entisen Suomen ja Vienan Karjalan välisen kulkureitin varrella. Kiven ohi kulki Pohjanlahden ja Vienanmeren välisen vedenjakajan ylittävä veneiden vetotie vesistöistä toiseen. Kivi tuli tunnetuksi, kun I. K. Inha otti 1890-luvulla valokuvan veneenvetäjistä kiven edustalla. Sakari Pälsi kirjoitti kivestä kokonaisen luvun kirjaansa Karjalan talviteillä (Otava 1922).
Kiveen on hakattu Täyssinän rauhan rajamerkit: Ruotsin kolme kruunua ja venäläinen risti. Vuonna 1827 tehdyn Oulun läänin ja Arkangelin kuvernementin rajankäynnin yhteydessä kiveen hakattiin kirjaimet U ja A. Vuonna 1934 tehdyn Suomen ja Neuvostoliiton välisen rajantarkistuksen yhteydessä kiveen hakattiin tekstit SUOMI ja СССР. Lisäksi kiveen on hakattu rajan kulkua osoittava viisari ja rajapyykin numero 681. Kivi sijaitsee rajalinjalla Suomen ja Venäjän rajapaalujen välissä.
Kiven sijaintipaikasta johtuen siihen tutustuminen edellyttää rajavartioston kirjallista lupaa.
Mark Tuitert

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mark Tuitert. |  Mark Tuitert. |  Mark Tuitert. |  |
Maa:  Alankomaat
Miesten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Vancouver 2010 | 1 500 m |  |
|  Pronssia | Torino 2006 | Joukkuetakaa-ajo |  |
|  Pronssia | Vancouver 2010 | Joukkuetakaa-ajo |  |
| Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Inzell 2005 | Joukkuetakaa-ajo |  |
|  Hopeaa | Soul 2004 | 1 500 m |  |
|  Hopeaa | Inzell 2005 | 1 500 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Heerenveen 2004 | Yleisluistelu |  |
|  Pronssia | Heerenveen 2003 | Yleisluistelu |  |
Mark Tuitert (s. 4. huhtikuuta 1980 Holten, Overijssel, Alankomaat) on alankomaalainen pikaluistelija.
Tuitert saavutti Torinon olympialaisissa 2006 pronssia joukkuetakaa-ajossa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän voitti kultaa 1 500 metrillä ajalla 1.45,57 ja pronssia joukkuetakaa-ajossa. 1 000 metrillä Tuitert oli viides. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui 1 500 metrillä viidenneksi ja 1 000 metrillä kymmenenneksi.
Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Tuitert on saanut Soulissa 2004 hopeaa 1 500 metrillä ja Inzellissä 2005 kultaa joukkuetakaa-ajossa ja hopeaa 1 500 metrillä. Yleisluistelun MM-kilpailuissa hän on sijoittunut neljänneksi 2003 ja viidenneksi 2004. EM-kilpailuissa hän on saanut Heerenveenissä pronssia 2003 ja kultaa 2004. Junioreiden yleisluistelun MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa 1998 ja kultaa 1999.
Hän on voittanut 1 500 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2003–2004 ja 2004–2005 sekä sijoittunut kolmanneksi kaudella 2007–2008. 1 000 metrin maailmancupissa hän oli toinen kaudella 2009–2010.
Ennätykset

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 500 m | 35,20 | Heerenveen | 27. joulukuuta 2009 |
| 1 000 m  | 1.07,84 | Calgary | 6. joulukuuta 2009 |
| 1 500 m | 1.42,87 | Calgary | 16. marraskuuta 2007 |
| 3 000 m | 3.41,16 | Calgary | 12. elokuuta 2005 |
| 5 000 m | 6.27,63 | Heerenveen | 9. tammikuuta 2004 |
| 10 000 m | 13.38,91 | Heerenveen | 11. tammikuuta 2004 |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (hollanniksi)
Miesten 1 500 metrin pikaluistelun olympiavoittajat
Michael Cera

| Michael Cera |
| --- | --- |
 Cera vuonna 2012.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Michael Austin Cera
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1988 (ikä 36) Brampton, Ontario, Kanada
Ammatti:  näyttelijä, tuottaja, laulaja, sanoittaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1999–
Merkittävät roolit:   Salaisen agentin tunnustukset  Sukuvika  Superbad  Juno  Scott Pilgrim vastaan maailma  This Is the End 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Michael Austin Cera (s. 7. kesäkuuta 1988 Brampton, Ontario) on kanadalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimmat roolinsa ovat George Michael Bluthin esittäminen Sukuvika-sarjassa, Evanin rooli Superbad-elokuvassa ja Paulie Bleekerin rooli Junossa. Hänet on palkittu Superbad-roolistaan.
Ceran näyttelijäuralla hänen tavaramerkikseen ovat muodostuneet muun muassa Scott Pilgrimin ja Superbadin Evanin kaltaiset naiivit, herkät ja tunnolliset kiltin pojan roolit.
Biografia

Cera on keskimmäinen perheen kolmesta lapsesta. Hänen isänsä Luigi Cera on Xerox-teknikko, kotoisin Sisiliasta ja hänen äitinsä Linda Cera on kotoisin Montrealista. Ceralla on vanhempi sisar, Jordan sekä nuorempi sisar, Molly. Ceran ensimmäinen rooli oli Tim Hortonin kesäleirimainoksessa.
Osittainen filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1999 | Switching Goals | Taylor |
| 2002 | Salaisen agentin tunnustukset | Chuck |
| 2007 | Superbad | Evan |
| 2007 | Juno | Paulie Bleeker |
| 2008 | Extreme Movie | Fred |
| 2008 | Nick & Norah – loputon soittolista | Nick |
| 2009 | Paper Heart | Michael Cera |
| 2009 | Year One – kaiken alku | Oh |
| 2009 | Youth in Revolt | Nick Twisp ja Francois Dillinger |
| 2010 | Scott Pilgrim vastaan maailma | Scott Pilgrim |
| 2013 | Crystal Fairy & the Magical Cactus | Jamie |
| 2017 | Molly's Game | Player X |
| 2023 | Barbie | Allan |
| 2023 | Rantakadun alla | Armen |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Michael Cera Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Miinavene Miina

| Miinavene Miina |
| --- | --- |
 Piirros Miinan sisarlauksesta Pommista
Perustiedot
Alustyyppi:  Miinavene
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Porin Konepaja Oy
Laskettu vesille:  1916
Palveluskäyttöön:  1916, Suomen merivoimille 1920
Poistui palveluskäytöstä:  1952
Tekniset tiedot
Uppouma:  90 t
Pituus:  20,3 m
Leveys:  4,5 m
Syväys:  1,2 m
Koneteho:  2 x 45 hv
Propulsio:  puolidiesel
Nopeus:  9 solmua
Miehistöä:  6
Aseistus
Aseistus:  1 x konekivääri tai   1 x 20 mm Madsen
Miinat:  30-45 miinaa
Miinavene Miina (aiemmin T-17) oli Suomen merivoimien miinavene. Se valmistui 1916 Venäjän keisarikunnan laivastolle maayhdysmiinakenttien eli maista laukaistavien merimiinoin muodostettujen miinakenttien laskualukseksi. Venäläisten joukkojen poistuessa Suomesta alukset jäivät paikoilleen. Alus otettiin 1920 korjausten jälkeen Suomen merivoimiin. Alus palveli osana Rannikkolaivastoa.
Talvisodassa alus oli miinanlaskijana itäisellä Suomenlahdella. Luokan alukset laskivat 1.-6. joulukuuta 1939 miinoja kahteentoista eri miinoitteeseen yhteensä 352 miinaa.
Miina palveli Miinakoeaseman koealuksena aina vuoteen 1952 ja se myytiin yksityiselle vuonna 1955.
Miinan sisaralukset olivat miinaveneet Loimu, Lieska, Paukku ja Pommi.
Michael Carter-Williams

| Michael Carter-Williams |
| --- | --- |
 Carter-Williams vuonna 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Michael Carter-Williams
Syntynyt: 10. lokakuuta 1991 (ikä 33) Hamilton, Massachusetts
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Lempinimi:  MCW
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  198 cm
Paino:  84 kg
Nyk. joukkue:  Orlando Magic
Sarja:  NBA
NBA-varaus:  11. varaus 2013 (Philadelphia 76ers)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2011–2013:  Syracuse Orange
Seurajoukkueet
2013–2015 2015–2016 2016–2017 2017–2018 2018–2019 2019–:  Philadelphia 76ers Milwaukee Bucks Chicago Bulls Charlotte Hornets Houston Rockets Orlando Magic
Michael Carter-Williams (s. 10. lokakuuta 1991 Hamilton, Massachusetts) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä.
Ennen ammattilaisuraansa Carter-Williams pelasi yliopistokoripalloa Syracusen yliopiston joukkueessa.
Yliopistoura

Useat yliopistojoukkueet olivat Carter-Williamsin perässä tämän valmistuttua lukiosta, ja hänelle tarjottiin stipendiä yhteensä yhdeksästä yliopistosta, muun muassa Notre Damesta, Boston Collegesta ja Florida Statesta. Carter-Williams päätyi lopulta valitsemaan kuitenkin Syracusen yliopiston.
Ensimmäisellä yliopistokaudellaan Carter-Williamsilla oli suuria vaikeuksia mahtua pelaavaan kokoonpanoon, ja takamiehistä hänen edellään olivat Scoop Jardine, Brandon Triche ja Dion Waiters. Hän pelasi kauden aikana keskimäärin vain 10,3 minuuttia ottelua kohden. Carter-Williams harkitsi myös siirtymistä toiseen kouluun peliajan perässä, mutta päätti lopulta jäädä Jim Boeheimin valmentamaan joukkueeseen.
Carter-Williams panosti kauden jälkeen kesällä kovasti kesäharjoitteluun, joka tuotti tulosta kentällä hänen toisella kaudellaan. Carter-Williams pelasi keskimäärin 35,2 minuuttia ottelua kohden, ja nousi yhdeksi maan parhaimmista pelintekijöistä. Syracuse selvisi hänen johdollaan NCAA:n lopputurnauksen Final Fouriin, jossa joukkue hävisi Michiganin yliopistolle.
Tappion jälkeen Carter-Williams ilmoitti jättävänsä väliin kaksi viimeistä yliopistokauttaan ja osallistuvansa kesän NBA:n varaustilaisuuteen.
NBA-ura

Philadelphia 76ers varasi Carter-Williamsin NBA:n vuoden 2013 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella, tilaisuuden 11. pelaajana.
Carter-Williams nousi heti NBA-debyytissään otsikoihin, kun hän johdatti poikkeuksellisilla esityksillään 76ersin yllätysvoittoon kahden edelliskauden mestarista Miami Heatista. Carter-Williamsin tilastoiksi jäivät lopulta 22 pistettä, 12 syöttöä, seitsemän levypalloa ja yhdeksän pallonriistoa.
Joulukuun alussa ottelussa Orlando Magiciä vastaan Carter-Williams teki ammattilaisuransa ensimmäisen tripla-tuplan. Myös Magicin tulokas Victor Oladipo onnistui ottelussa tripla-tuplassa, ja kaksikko teki täten NBA-historiaa ensimmäisinä samassa ottelussa saavutukseen kyenneinä tulokkaina.
Carter-Williams valittiin tulokaskautensa jälkeen NBA:n vuoden tulokkaaksi, vaikka 76ers voitti kauden aikana ainoastaan 19 ottelua; kolmanneksi vähiten seurahistoriassa.
Kauden jälkeen Carter-Williams meni olkapääleikkaukseen, jonka vuoksi hän joutui jättämään väliin toisen kautensa alun. Carter-Williams siirtyi 19. helmikuuta 2015, kauden 2014–2015 siirtotakarajapäivänä, Milwaukee Bucksiin osana kolmen seuran välistä pelaajakauppaa. Bucks sai kaupassa Carter-Williamsin lisäksi Tyler Ennisin ja Miles Plumleen Phoenix Sunsista, 76ers Sunsin Los Angeles Lakersiltä aiemmin saaman ensimmäisen kierroksen varausvuoron ja Suns Brandon Knightin Bucksista.
Kaudella 2016–2017 Carter-Williams edusti Chicago Bullsia, josta hän siirtyi kesällä 2017 Charlotte Hornetsiin. Kesällä 2018 hän siirtyi Houston Rocketsiin.
Tammikuun 2019 alussa Carter-Williams siirtyi pelaajakaupassa Chicago Bullsiin, joka luopui hänestä välittömästi. Maaliskuussa 2019 hän siirtyi Orlando Magiciin, jossa hän jatkaa myös kaudella 2019–2020.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michael Carter-Williams Wikimedia Commonsissa
Carter-Williams vuonna 2014
Metsävaraani

| Metsävaraani |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Osalahko::  Vaskitsamaiset Anguimorpha
Heimo::  Varaanit Varanidae
Suku::  Varanus
Laji::  prasinus
Kaksiosainen nimi
 Varanus prasinus  (Schlegel, 1839) 
Synonyymit
 Monitor prasinus Schlegel, 1839 
 Metsävaraanin levinneisyys.
Katso myös
   Metsävaraani Wikispeciesissä   Metsävaraani Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Metsävaraani (Varanus prasinus) on varaanien heimoon kuuluva liskolaji. Se on sopeutunut hyvin elämään puissa.
Ulkonäkö ja koko

Metsävaraani vaihtelee väriltään tumman jadenvihreästä limenvihreään. Ruumista ja häntää pitkin kulkee ohuita, mustia poikittaisjuovia. Metsävaraanilla on kiipeilemisessä apunaan tarttumahäntä ja pitkät kynnet, joilla se pitää kiinni oksista. Ohuet oksat kannattavat sitä sen kevyen, hoikan ruumiin ansiosta ja sen väri saa sen sulautumaan puiden sekaan. Lisko kasvaa 75–100 senttiä pitkäksi. Sen häntä on noin kaksi kertaa sen ruumiin pituinen.
Levinneisyys ja elinympäristö

Metsävaraania tavataan yleisenä Uudessa-Guineassa saaren vuoristoseutuja lukuun ottamatta. Lisäksi sitä esiintyy ympäröivillä saarilla. Se elää monsuuni- sade- ja palmumetsissä, mangrovesoilla, laguuneilla ja kaakaoviljelmillä.
Elintavat

Metsävaraani pakenee uhattuna kasvillisuuden läpi ja saattaa nurkkaan ajettuna purra. Se on yksi harvoista sosiaalisista varaaneista. Metsävaraani elää pienissä ryhmissä, jotka koostuvat johtavasta koiraasta, useista naaraista sekä alempiarvoisista koiraista ja poikasista. Lisko voi saavuttaa vankeudessa 15 vuoden iän.
Elintavat > Lisääntyminen

Naaras munii yleensä 3–7 munan pesueen. Se laskee munat puissa elävien termiittien pesässä tai karikkeessa sijaitsevaan koloon. Termiitit pitävät pesän lämpötilan sopivana, ja keko suojaa munia pedoilta. Munat kuoriutuvat 164–165 päivän ikäisinä. Poikaset kasvavat nopeasti. Kolmen ensimmäisen kuukautensa aikana niiden paino nelinkertaistuu ja niiden pituus lisääntyy 150–200 prosenttilla. Molemmat sukupuolet saavuttavat sukukypsyyden kahden vuoden ikäisenä.
Elintavat > Ravinto

Metsävaraani käyttää ravinnokseen pääasiassa niveljalkaisia, kuten suuria, puissa eläviä hyönteisiä sekä taskurapuja, mutta myös pieniä selkärankaisia, kuten sammakoita, gekkoja ja muita liskoja, pieniä lintuja ja nisäkkäitä, sekä munia.
Mihovil Nakić

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nakić vuonna 2010. |  Nakić vuonna 2010. |  Nakić vuonna 2010. |  |
Maa:   Jugoslavia
Miesten koripallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Moskova 1980 |  |  |
|  Pronssia | Los Angeles 1984 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Italia 1979 |  |  |
Mihovil Nakić-Vojnović (s. 31. heinäkuuta 1955 Drniš, Kroatian ST, Jugoslavia) on kroatialainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt, Jugoslaviaa edustanut koripalloilija.
Maajoukkue

Nakić kuului Jugoslavian maajoukkueeseen, joka voitti olympiakultaa Moskovassa 1980, olympiapronssia Los Angelesissa 1984 ja EM-pronssia Italiassa 1979. Hän edusti Jugoslaviaa myös vuoden 1985 EM-kilpailuissa.
Magnus Arvedson

| Magnus Arvedson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. marraskuuta 1971 (ikä 52) Karlstad, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  90 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1993–2004
Seurat:  Färjestads BK (SEL) Ottawa Senators Vancouver Canucks
NHL-varaus:  119. varaus, 1997 Ottawa Senators
Karl Magnus Olof Arvedson (s. 25. marraskuuta 1971 Karlstad, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen pelaaja. Laitahyökkääjänä pelannut Arvedson oli voimakas pelaaja, jonka vahvuudet olivat kahden suunnan pelaamisessa ja työmoraalissa. Hän pelasi NHL:n runkosarjassa yhteensä 434 ottelua tehoin 100+125=225. Jäähyminuutteja tuli 241.
Valmentajana Arvedson toimi viimeksi HockeyAllsvenskanin Bofors IK:ssa kaudella 2008–2009.
Pelaajaura

Arvedson oli Färjestads BK:n kasvatti. Hän siirtyi jo juniorina pelaamaan Örebro IK:hon, jossa Arvedson teki debyyttinsä miesten peleissä kaudella 1990–1991, kun hän pelasi I-divisioonassa. Kolmen siellä vietetyn kauden jälkeen Arvedson palasi kasvattajaseuraansa Färjestadiin pelaamaan Elitserieniä kaudeksi 1993–1994. Hän pelasi joukkueessa neljä kautta, joista kausina 1995–1996 ja 1996–1997 Arvedson teki yhden kauden piste-ennätyksensä 24 pisteellään. Noista jälkimmäinen kausi päättyi Ruotsin mestaruuteen keväällä 1997.
Ottawa Senators varasi Arvedsonin 25-vuotiaana numerolla 119 NHL:n varaustilaisuudessa 1997. Hän siirtyi NHL:ään heti varauksensa jälkeen ja teki kaudella 1997–1998 61 ottelussa tehopisteet 11+15=26. Toisella kaudellaan 1998–1999 Arvedson teki pisteillä 21+26=47 yhden kauden piste-ennätyksensä NHL:ssä. Hän oli Senatorsin kolmanneksi paras maalintekijä maanmiehensä Andreas Johanssonin kanssa sekä neljänneksi paras pistemies. Kauden päätteeksi Arvedson oli ehdokkaana NHL:n parhaalle puolustavalle hyökkääjälle annettavan Frank J. Selke Trophyn saajaksi, mutta palkinnon vei lopulta Dallas Starsin Jere Lehtinen äänin 23-19.
Kausina 1999–2000 ja 2000–2001 Arvedson kärsi loukkaantumisista ja oli molempina kausina sivussa noin 30 runkosarjan ottelua. Niistä huolimatta hän pelasi molempina keväinä pudotuspeleissä. Arvedson pelasi Senatorsissa kuusi kautta kevääseen 2003 saakka. Syyskuussa 2003 hän siirtyi vapaana agenttina Vancouver Canucksiin. Arvedson pelasi lähinnä samassa ketjussa maanmiestensä Sedinin kaksosten Daniel ja Henrikin kanssa. Hänen kautensa kuitenkin päättyi jo uuden vuoden aattona 31. joulukuuta 2003, kun Arvedson loukkasi polvensa ottelussa Washington Capitalsia vastaan. Hän pelasi kauden 2003–2004 aikana yhteensä 41 ottelua tehoin 8+7=15.
Kesällä 2004 Arvedson teki sopimuksen kasvattajaseuransa Färjestadin kanssa, mutta harjoituskaudella 2004 hän loukkasi selkänsä, eikä pelannut kauden aikana otteluakaan runkosarjassa. Arvedson lopetti uransa 11. lokakuuta 2004 32-vuotiaana.
Pelaajaura > Maajoukkue

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Suomi 1997 | jääkiekko |  |
Arvedson edusti Ruotsia vuoden 1997 MM-kilpailuissa, jolloin hän voitti hopeaa. Arvedson pelasi myös Salt Lake Cityn olympiakisoissa 2002.
Valmentajaura

Kaudella 2006–2007 Arvedson valmensi Ruotsin II-divisioonassa pelaavaa Forshaga IF:ää. Maaliskuussa 2007 hänet nimettiin Elitserien-joukkue Mora IK:n päävalmentajaksi. Arvedson valmensi joukkuetta noin puoli kautta, kunnes hänet erotettiin 26. joulukuuta 2007. Arvedsonin korvasi Pär Djoos.
Huhtikuussa 2008 Arvedson siirtyi valmentamaan HockeyAllsvenskanissa pelaavaa Bofors IK:ta, mutta hänet erotettiin jo marraskuussa 2008 joukkueen peräsimestä.
Tilastot

Magnus Arvedson Mora IK:n vaihtoaitiossa kaudella 2007–2008.
Merisodankäynti Georgian sodassa

Ohjusristeilijä Moskva Sevastopolissa
Ohjusvene Miraž Sevastopolissa
Merisodankäynti Etelä-Ossetian sodassa 2008 eli Venäjän Mustanmeren laivaston Georgian rannikon saarto, johon osallistuivat Krimin laivastotukikohdasta Sevastopolilta tulleet alukset: Venäjän Mustanmeren laivaston lippulaiva ohjusristeilijä Moskva, hävittäjä Smetlivyi, ohjusvene Miraž ja miinanraivaaja Turbinist.
Meritaistelu

Toimittaja Arkadi Mamontovin julkaiseman yhteenvedon mukaan 10. elokuuta 2008 kello 18 oli Mustallamerellä lähestymässä kaksi maihinnousualusta, joissa oli 500 venäläistä sotilasta matkalla Abhasiaan varusteineen. Niitä saattoivat ohjusvene Miraž sekä toinen Venäjän laivaston alus. Kello 18:39 venäläiset havaitsevat viiden Georgian merivoimien aluksen lähestyvän, jolloin venäläisalus ampuu ohjuksen georgialaisalusten keskelle varoitukseksi. Georgialaisalukset kiihdyttävät nopeuttaan, jolloin Miraž ampuu meritorjuntaohjuksen osuen Tbilisiin 18:41:20. Etäisyyttä on noin 25 kilometriä.
Myöhemmin neljästä muusta aluksesta yksi kiertää rantaan päin, mutta kääntyy jälleen kohti venäläisaluksia. Miraž ampuu toisen Osa-meritorjuntaohjuksen osuen georgialaisaluksen keulaan. Alus kääntyi poispäin ja kolme muuta myös kääntyivät pois.