stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellinen tiedekunta

Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellinen tiedekunta on yksi Helsingin yliopiston 11:stä tiedekunnasta. Se on toimialallaan Suomen ainoa korkeinta yliopisto-opetusta tarjoava ja johtava koulutus- ja tutkimusyksikkö. Tiedekunta sijaitsee Viikin kampusalueella yhdessä bio- ja ympäristötieteellisen tiedekunnan, farmasian tiedekunnan ja eläinlääketieteellisen  tiedekunnan kanssa. Tiedekunnan tieteenalat ovat elintarvike- ja ravitsemustieteet, maataloustieteet, metsätieteet, taloustieteet ja mikrobiologia.
Tiedekunnassa oli vuonna 2022 kaikkiaan 2494 opiskelijaa. Tiedekunta vastaa neljästä kandiohjelmasta, seitsemästä maisteriohjelmasta ja kahdesta tohtoriohjelmasta. Tiedekunnan dekaanina toimii Ritva Toivonen.
Historia

Korkein maatalousopetus päätettiin siirtää Tammelan Mustialan maanviljelysopistosta Aleksanterin Yliopistoon eli nykyiseen Helsingin yliopistoon vuonna 1896, jolloin myös perustettiin filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattiseen osastoon maanviljelystalouden sekä maanviljelyskemian ja -fysiikan professuurit. Vuonna 1902 syntyi maanviljelys-taloudellinen tiedekuntaosasto, jonne agronomiopetus siirtyi vuonna 1907 ja jossa aloitettiin myös metsätieteellinen tutkimus ja opetus vuodesta 1908 alkaen. Vuonna 1924 maanviljelys-taloudellinen tiedekuntaosasto erotettiin filosofisesta tiedekunnasta, ja itsenäinen maatalous-metsätieteellinen tiedekunta aloitti toimintansa.
Alkuaikoina maatalous- ja metsätieteen opetus toimi Helsingin keskustassa erilaisissa tilapäistiloissa ja koeviljelyä harjoitettiin Jokiniemen koetilalla Helsingin maalaiskunnassa. Helsingin keskustaan valmistui vuonna 1939 Metsätalo, jonne muutti tiedekunnan metsätieteellinen opetus sekä Metsäntutkimuskeskus. Valtiolle kuulunut Viikin latokartanon tila luovutettiin vuonna 1931 Helsingin yliopistolle uudeksi koetilaksi (nyk. Viikin tutkimustila), ja vankeinhoitolaitos kunnosti tilan vuosina 1931–1946. Opetus- ja koetilan talouskeskus perustettiin metsäsaarekkeeseen tilan päärakennuksen kaakkoispuolelle ja uudet rakennukset valmistuivat vuosina 1934–1939 ja 1946–1956.  Opetus- ja koetilan pohjoispuolella sijaitsevasta kampusalueesta tehtiin rakentamispäätös vuonna 1949. 1950- ja 1960-lukujen aikana Viikkiin nousivat ensimmäiset laitosrakennukset maatalous-, elintarvike-, kotitalous- ja ympäristötieteille. Kampuksella onkin siitä lähtien rakennettu uutta koko ajan, muun muassa suuret tutkimuskasvihuoneet, infotalo/kirjasto ja uudet elintarviketieteiden tilat yhdessä eläinlääketieteellisen tiedekunnan kanssa. Metsätalon metsäylioppilaat siirtyivät 2000-luvun alussa Viikkiin. Suitian kartanon maatila Siuntiossa on myös ollut tiedekunnan käytössä vuodesta 1975. Vuodesta 1996 alkaen Muddusjärven tutkimusasema Inarissa on ollut hallinnollisesti liitettynä Viikin tutkimustilan yhteyteen ja vuoden 2010 maataloustieteiden laitoksen yhteyteen. Tiedekuntaan kuuluu lisäksi Hyytiälän metsäasema.
Tiedekunnan osastot

Tiedekunnassa on nykyään (2023) kuusi osastoa.
Tiedekunnan osastot > Helsingin yliopiston elintarvike- ja ravitsemustieteiden osasto|Elintarvike- ja ravitsemustieteiden osasto

Elintarvike- ja ravitsemustieteiden osastolla keskeistä on elintarvikkeiden teknologinen, kemiallinen ja aisteilla koettu laatu, turvallisuus ja hyvä ravitsemus.
Tiedekunnan osastot > Maataloustieteiden osasto

Maataloustieteiden osaston tieteenalat ovat agroteknologia, kotieläintiede, kasvintuotantotieteet sekä maaperä- ja ympäristötiede. Maataloustieteiden osaston opiskelijoiden piirissä toimii vuonna 1907 perustettu Sampsa ry, joka koostuu alakerhoista, kuten Akateeminen Karjakerho (AKK) , Akateemiset Kasvintuottajat  , Tekniikka-Agraarit  ja Markkina-Agraarit.
Tiedekunnan osastot > Metsätieteiden osasto

Metsätieteiden osaston tieteenalat ovat metsien ekologia ja käyttö, sekä metsäekonomia, liiketoiminta ja yhteiskunta.
Tiedekunnan osastot > Taloustieteen osasto

Taloustieteen osaston tieteenalat ovat elintarvike-ekonomia, kuluttajaekonomia, maatalousekonomia, markkinointi sekä ympäristö- ja luonnonvaraekonomia.
Tiedekunnan osastot > Mikrobiologian osasto

Mikrobiologian osastolla tehtävä tutkimus keskittyy mikrobeihin ja ekologiaan sekä mikrobiologian sovelluksiin maa- ja metsätaloudessa, elintarvikkeiden tuotannossa, lääketieteessä, ympäristötieteissä ja mikrobibiotekniikassa.
Tiedekunnan osastot > Ruralia-instituutti

Mikkelissä ja Seinäjoella toimivan Ruralia-instituutin painoalat ovat paikalliskehitys, kestävä ruokaketju ja uudistuva biotalous. Ruralia-instituutti on ollut osa maatalous-metsätieteellistä tiedekuntaa vuodesta 2015 alkaen.
Kirjallisuus

Tero Halonen: Maasta ja puusta pidemmälle (2008).
Aiheesta muualla

Helsingin yliopiston Maatalous-metsätieteellinen tiedekunta
Muddusjärven tutkimusasema
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki 
Muut:  IdRef
Radio KLF

| Radio KLF |
| --- | --- |
 Number One For Dance In Finland
Perustettu:  1. kesäkuuta 2005
Helsinki: 100,0 MHz
Turku: 101,9 MHz
Tampere: 103,1 MHz
Jyväskylä: 90,9 MHz
Oulu: 98,1 MHz
Hämeenlinna: 88,5 MHz
Ohjelmat ja juontajat
KLF illat: DJ Jesus, 18-01
KLF yöt: Michael N, 01-05
KLF Nostot: DJ TAB, pe-yöt
Olavi Tanner Show: Olavi Tanner, Pe-ilta
Emilian Aamushow: Emilia Tasa, arkisin 16.00
Mediatiedot
www.klf.fi
Radio KLF oli elektroniseen tanssi- ja diskomusiikkiin erikoistunut suomalainen radioasema. Kanava oli aloittaessaan Suomen ensimmäinen elektronisen musiikin radiokanava. Sen slogan oli "Suomen Ainoa Tanssimusiikkikanava" (2005-2007) ja "Number One For Dance In Finland" (2007-2015).
Suurten mediayhtiöiden kanavien rinnalla se oli ensimmäinen Suomessa toiminut itsenäinen puolivaltakunnallinen mainosradio.
Vuodet 2005-2011

KLF aloitti lähetykset 1. kesäkuuta 2005 pääkaupunkiseudulla toimivana paikallisradiona, kuuluen FM-taajuuksilla poikkeusluvin sekä jatkuvana internetradiona. KLF laajeni aloitusvuotenaan pääkaupunkiseudulta Turkuun, ja kasvoi nopeasti Suomen suurimpiin kaupunkeihin.
Ohjelmavirta oli pääosin 90-luvun dance- ja diskomusiikkia, painottuen eurodanceen ja uudelleen tehtyihin remixeihin, mutta kanavalla kuutliin myös hip-hop-, reggae-, rock-, soft rock- ja muita vaikutteita. Juonnettua ohjelmaa oli pääosin viikonloppuiltaisin ja öisin kuultiin klubimusiikkia, trancea ja alternative-genreä. Olennainen osa kanavan imagoa oli suurille soittolistaradioille irvaileminen sen kanavatunnuksissa.
KLF haki valtakunnallisia, puolivaltakunnallisia sekä paikallisia vakinaisia toimilupia vuonna 2006 sekä lupakierroksella 2011, mutta toimi yksinomaan lyhytaikaisin radioluvin.
Kuulijat

Ensimmäisenä vuotena FM-kuuntelijamäärät olivat RAB:n (Suomen Kaupallinen Radio) tietojen mukaan pääkaupunkiseudulla noin 70 000 kuulijaa viikossa ja internetkuuntelu huomioiden noin 220 000 viikkokuulijaa.
Internetradiona se oli aikanaan Suomen kuunnelluin. Kanavan tiedotteen mukaan internetkuuntelusta noin 20 % tuli ulkomailta, suurimpina maina Saksa, Viro, Ruotsi ja Yhdysvallat. Mediamonitori-portaalin mukaan kuulijaprofiili oli yhtäläinen miesten ja naisten suhteen.
Kanavan kuulijat toivat suuren osan toimintaan tarvittavasta tulosta, mm KLF-internetkaupan fanituotteita ostamalla ja tapahtumissa käymällä. Myös tapahtumissa oli myynnissä kanavan tuotteita, kuten KLF-kokoelmalevyjä.
KLF-tapahtumat

Radiokanava oli tunnettu tapahtumajärjestäjä, tuottaen yleisötapahtumia klubi-illoista konsertteihin, sekä järjestäen erilaisia kiertueita, lähinnä tunnettujen 90-luvun eurooppalaisten dance-artistien kanssa (mm Chicane (UK), Scooter (DE), E-Type (SE), Snap! (UK/DE) DJ Sammy (ES)). KLF oli näkyvästi esillä Sedu Koskisen ravintoloissa, ja taajuudella kuultiin huomattavasti SK-Ravintoloiden mainontaa.
Iltapäivälehdet otsikoivat 13.2.2011, miten lähes 2000 hengen ravintola oli joutunut kaaokseen KLF-bileissä suuren yleisömäärän johdosta.
KLF julkaisi toimintansa ohella kokoelmalevyjä vuodesta 2007 alkaen nimellä "KLF #1 Dance", painoksina 6 kokoelmaa: KLF #1 Dance '07, Dance '08, Dance 2009 (Valentine's edition yhdessä Onnela-ravintolaketjun kanssa), Super 90's (2009), Italo Disco (2010), sekä Dance 2011 (AXR-Music).
Radio KLF lopetti toimintansa 31.8.2011. Radiokanavan taustayhtiöstä kerrotaan, että lopettamispäätös ei ollut hätiköity, sillä aseman toiminnalle etsittiin suuntaviivoja vielä viimekeväisen kielteisen toimilupapäätöksen jälkeen. KLF ei tuolloin saanut pitkäaikaista ohjelmistolupaa suurimpiin kaupunkeihin. Kanavan viimeisenä soittama kappale 31.8.2011 klo 23.59 oli The KLF - Last Train To Trancentral, jonka jälkeen kanava jatkoi lähetystä lupaehtojen ulkopuolella, soittaen yöllä 1.9. viimeisenä kappaleena Scooterin Rhapsody in E.
Paluu radioaalloille

Radio KLF teki paluun lähes 4 vuoden hiljaiselon jälkeen kesän 2015 ajaksi pääkaupunkiseudun radiotaajuuksille. KLF lähetti Helsingistä vuoden 2015 kesä-elokuun ajan poikkeuksellisesti taajuudella 102,0 MHz. KLF aloitti kesän 2015 lähetyksensä Metsälän linkistä maanantaina 1.6.2015 kello 16.00 kappaleella Toto - Africa (Diezeo Remix). Ennen musiikkilähetyksen alkua kanavalla kuultiin mm. Dallasin ja Dynastian vanhoja jaksoja.
Kanavan ohjelmia olivat mm. DJ Tiësto (Club Life), Paul Oakenfold, Milla Lehto (KLF House Sessions), Darude (Salmiakki Sessions), ja K-System (Dance Anthems).
Kanava soitti 1.9.2015 yöllä klo 00.10 lupaehtojen ulkopuolella viimeisenä kappaleena  The Shamen - Destination Aschaton (Hardfloor Remix), jonka jälkeen taajuudella kuultiin morsekoodia yön ajan. Koodi muodostui kirjaimista ”BEAT NEVER STOPS”.
Ohjelmat

DJ Jesus - KLF illat
Michael N - KLF Yöt
KLF Nostot & DJ TAB - pe-yö. DJ TAB on ensimmäinen Radio KLF:n erikoisohjelman tuottaja.
KLF Nostot. DJ TAB, Mayah, Darude, Flaikku, Miika Kuisma, Jussi Soro - pe-ilta
KLF Push Up & K-System - la-ilta
KLF Guest Star Proteus, Darude, Orkidea, Milla Lehto, Jussi Soro, Flaikku - pe-ilta
KLF Nostot pres. HelsinkiVibe. DJ TAB, Miika Kuisma, K-System, Dallas Superstars, Super8 - pe-ilta
KLF Nostot pres. Housenation. DJ Poliisi, Eliot Ness, DJ Angel - la-ilta
KLF Live: Supercool @ Uniq - ke-ilta
KLF Olavi Tanner Show - pe-ilta
Alex Kunnari - Music For Life - pe-ilta
Global DJ Broadcast by Markus Schulz - pe-ilta
Nocturnal by Matt Darey - la-ilta
KLF Guest Star. Miika Kuisma, K-System, DJ TAB, Eliot Ness, Orkidea - la-ilta
KLF Syke. Proteus, Miazu, DJ Poliisi, Luna G. - ke-ilta
Danny Monaco Friday Night Live - pe-ilta
Darude - Salmiakki Sessions - la-ilta
Club Sessions - Appearce n Xspective Sense - pe/la ilta
Emilian Aamushow - arkisin klo 16
Temper2 Radio Show, ke 22-23
Hallmark Radio, ke 23-01
House Sessions - Milla Lehto, Jekaterina, DJ Seb, Heikki Coola, pe 22-23
Planet Perfecto - Paul Oakenfold, pe 23-01
Dance Anthems - K-System, la 20-22
Salmiakki Sessions - Darude, la 22-24
Club Life - Tiësto, la 22-01
Aiheesta muualla

Radio KLF:n kotisivut
Artikkeli "Radio KLF haluaa pysyväksi"
Suomalaiset radioasemat
| --- | --- |
Yle:  Yle Radio 1  YleX  Yle Radio Suomi  Yle Vega  Yle X3M 
Bauer Media Group:  Basso  Iskelmä  Radio 957  Radio City  Radio Classic  Radio Mega Oulu  Radio Nova  Radio Pooki  SuomiRock  SuomiRäp  Auran Aallot  Radio Pori  Kasari  Ysäri  Top51  KISS 
Nelonen Media:  Aito Iskelmä  Easy Hits  Groove FM  Helmiradio  HitMix  Kantriradio  Loop  Radio Rock  Radio Suomipop 
NRJ Finland:  NRJ  Radio Nostalgia 
Keskisuomalainen:  Radio Keskisuomalainen  Radio Voima  Savon Aallot 
Muut:  Classic Hits  FUN Tampere  Järviradio  Kuhan.fm  Radio Dei  Radio Helsinki  Radio Inari  Radio Kaleva  Radio Moreeni  Radio Ramona  Radio Rex  Radio Sandels  Radio SUN  Radio Vaasa  Rattoradio  Sea FM Radio  Suviseuraradio  Tampereen Kiakkoradio 
Lakkautetut asemat:  Aito Hitti (2016–2019)  Aito Kajaus (1989–2019)  Box (2018–2020)  Business FM (2016–2019)  I LUV 2K (2018–2020)  Metro Helsinki (2005–2017)  Me Naiset Radio (2021–2023)  Oi FM (2007–2015)  Pispalan Radio (2015–2021)  Päijänneradio (1989–2001)  Radio 88,2 (1989–2020)  Radio 967 (2007–2011)  Radio Aalto (2007–2020)  Radio Alex  Radio Kaakko (2020–2023)  Radio KLF (2005–2015)  Radio Lakeus (1985–1989)  Radio Manta (1989–2011)  Radio Majakka (1999–2008)  Radio Melodia (2008–2016)  Radio Mikkeli (2013–2020)  Radio Rapu (2014–2016)  Radio Seinäjoki  Radio Sputnik (1999–2019)  Radio Ykkönen  Rogmo FM (2000–2009)  RÄP (3/2020–9/2020)  Simpsiö 96,9  Spin FM (2009–2020)  Spirit FM (2015–2018)  The Voice (2007–2016)  Zoom FM (2008–2011)  Yle Puhe (1998–2024)
Undekaani

| Undekaani |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  1120-21-4
PubChem CID:  14257
SMILES:  CCCCCCCCCCC
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C11H24
Moolimassa:  156,31 g/mol
Sulamispiste:  −26 °C
Kiehumispiste:  196 °C
Tiheys:  0,7 g/cm3
Undekaani eli n-undekaani (C11H24) on 11-hiilinen suoraketjuinen alkaani. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön, veteen liukenematon neste. Undekaanin rakennekaava on CH3(CH2)9CH3, moolimassa 156,31 g/mol, sulamispiste −26 °C, kiehumispiste 196 °C, tiheys 0,7 g/cm3, leimahduspiste 60 °C ja CAS-numero 1120-21-4.
Undekaanilla (C11H24) on 159 isomeerista muotoa. Suoraketjuista muotoa kutsutaan nimellä n-undekaani.
Undekaania voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä.
Aiheesta muualla

PubChem: Undecane (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Undecane (englanniksi)
ChemBlink: Undecane (englanniksi)
Constitutional Isomers of Alkanes (englanniksi)
Liber Herbarum: Undecane (englanniksi)
Yksinkertaisimmat hiilivedyt
| --- | --- |
Alkaanit: {| style="text-align:center;" |  | metaani | etaani | propaani | butaani | pentaani | heksaani | heptaani | oktaani | nonaani | dekaani | undekaani | dodekaani |- | CH4 | C2H6 | C3H8 | C4H10 | C5H12 | C6H14 | C7H16 | C8H18 | C9H20 | C10H22 | C11H24 | C12H26 |-  |}
Alkeenit: {| style="text-align:center;" |  |   | eteeni | propeeni | buteeni | penteeni | hekseeni | hepteeni | okteeni | noneeni | dekeeni | undekeeni | dodekeeni |- |   | C2H4 | C3H6 | C4H8 | C5H10 | C6H12 | C7H14 | C8H16 | C9H18 | C10H20 | C11H22 | C12H24 |-  |}
Alkyynit: {| style="text-align:center;" |  |   | etyyni | propyyni | butyyni | pentyyni | heksyyni | heptyyni | oktyyni | nonyyni | dekyyni | undekyyni | dodekyyni |- |   | C2H2 | C3H4 | C4H6 | C5H8 | C6H10 | C7H12 | C8H14 | C9H16 | C10H18 | C11H20 | C12H22 |-  |}
Erik Gustaf Boström

| Erik Gustaf Boström |
| --- | --- |

Ruotsin pääministeri
 5. heinäkuuta 1902 – 13. huhtikuuta 1905  
Edeltäjä:  Fredrik von Otter
Seuraaja:  Johan Ramstedt
Ruotsin pääministeri
 10. heinäkuuta 1891 – 12. syyskuuta 1900  
Edeltäjä:  Gustaf Åkerhielm
Seuraaja:  Fredrik von Otter
Kansanedustaja
 1876—1893 (2. kamari) 1894—1907 (1. kamari)  
Vaalipiiri:  Roslagenin eteläinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. helmikuuta 1842 Tukholma
Kuollut: 21. helmikuuta 1907 (ikä 65) Tukholma
Tiedot
Tutkinnot:  Uppsalan yliopisto
Erik Gustaf Boström (11. helmikuuta 1842 – 21. helmikuuta 1907) oli ruotsalainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä kaksi kertaa, ja lisäksi ulkoministerinä, valtiovarainministerinä ja kansanedustajana.
Boström opiskeli Uppsalan yliopistossa, mutta vanhempiensa kuoleman jälkeen palasi hoitamaan suvun sääntöperintötilaa. Lähiseudun maanviljelijät kunnioittivat häntä ja äänestivät Boströmin valtiopäiväedustajakseen vuonna 1876. Tuohon aikaan keskustalainen maaseudun puolue oli voimissaan, mutta sen veropolitiikasta oli kiistoja. Boströmillä sanottiin olevan talonpoikaisjärkeä, kammo byrokratiaa kohtaan ja kyky ymmärtää maanviljelijöiden huolia. Puolue hajosi 1883, ja Boström liittyi niin kutsuttuun Uuteen keskustaan.
Vuonna 1891 Boströmistä tuli pääministeri. Tuohon aikaan Ruotsin politiikassa kiisteltiin vapaakaupan ja protektionismin välillä, ja Boström kannatti protektionismia. Boströmin erityisenä tavoitteena oli sotavoimien vahvistaminen. Hän sai valtiopäivät luopumaan vanhasta ruotujaosta ja siirtymään lähemmäksi yleistä asevelvollisuutta.
Toisella pääministerikaudellaan Boström yritti turhaan laajentaa äänioikeutta kaikille 25 vuotta täyttäneille miehille. Hän ei myöskään onnistunut säilyttämään  Ruotsi-Norjan personaaliunionia. Norjalaiset kokivat, että heidän maataan kohdeltiin siirtomaana eikä tasaveroisena valtioliittokumppanina.
Nonanoli

| 1-nonanoli |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  143-08-8
PubChem CID:  8914
SMILES:  CCCCCCCCCO
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C9H20O
Moolimassa:  144,26 g/mol
Ulkomuoto:  väritön tai vaaleankeltainen neste
Sulamispiste:  −7 °C
Kiehumispiste:  215 °C
Tiheys:  0,8273 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,06954 g/l (20 °C)
Nonanoli eli nonyylialkoholi eli 1-nonanoli on alkoholi, jossa on yhdeksän hiiliatomia. Sitä esiintyy luonnossa appelsiineissa, ja sen estereitä, esimerkiksi nonyyliasetaattia, käytetään hajusteiden valmistuksessa.
Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Aiheesta muualla

PubChem: 1-nonanol (englanniksi)
Human Metabolome Database: 1-Nonanol (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 1-Nonanol (englanniksi)
ChemBlink: 1-Nonanol (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): 1-Nonanol (englanniksi)
Liber Herbarum II: Luettelo nonanolia sisältävistä kasveista
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Nonanol (englanniksi)
Pherobase: Floral Compound -– 9OH (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical – 9OH (englanniksi)
Alkoholit
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| metanoli | etanoli | propanoli | butanoli | pentanoli | heksanoli | heptanoli | oktanoli | nonanoli | dekanoli | undekanoli | dodekanoli |
| CH3OH | C2H5OH | C3H7OH | C4H9OH | C5H11OH | C6H13OH | C7H15OH | C8H17OH | C9H19OH | C10H21OH | C11H23OH | C12H25OH |
Adrien Brody

| Adrien Brody |
| --- | --- |
 Adrien Brody Berliinin elokuvajuhlilla vuonna 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1973 (ikä 51) Queens, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, tuottaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1988–
Merkittävät roolit:   korpraali Geoffrey Fife (Veteen piirretty viiva)  Władysław Szpilman (Pianisti)  Noah Percy (Kylä)  Jack Driscoll (King Kong)  Royce  (Predators)  Dmitri (The Grand Budapest Hotel) 
Palkinnot
 Parhaan miespääosan Oscar  2002 Pianisti  2024 The Brutalist 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Adrien Nicholas Brody (s. 14. huhtikuuta 1973 Queens, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja tuottaja. Brody on voittanut kaksi Oscar-palkintoa parhaasta miespääosasta elokuvista Pianisti (2002) ja The Brutalist (2024).
Tausta

Brody syntyi Woodhavenissa, New Yorkin Queensissä. Hänen äitinsä on unkarilaissyntyinen kuvatoimittaja Sylvia Plachy ja isänsä historian professori Elliot Brody.
Ura

Brody teki ensimmäinen elokuvaroolinsa vuonna 1989 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa New York Stories, jossa hänellä oli pieni sivuosarooli. Ensimmäisen pääosaroolinsa hän teki vuonna 1996 pienen budjetin elokuvassa Ten Benny ja ensimmäinen niin sanottu suurelokuva, jossa hänellä on merkittävä rooli, oli Terrence Malickin ohjaama, vuonna 1998 ensi-iltansa saanut sotaelokuva Veteen piirretty viiva.
Suuren yleisön tietoisuuteen Brody nousi esiinnyttyään pääosassa Roman Polańskin ohjaamassa tositapahtumiin perustuvassa elokuvassa Pianisti. Brody sai vuonna 2003 roolistaan puolalaisena pianistina Władysław Szpilmanina parhaan miespääosan Oscar-palkinnon. Brody on kaikkien aikojen nuorin tuon palkinnon saaja. Hän oli ehdolla myös muun muassa Golden Globen ja Baftan saajaksi.
Brody sai Golden Globe -palkinnon pääosastaan arkkitehtinä elokuvassa The Brutalist (2024), joka palkittiin myös parhaana elokuvana. Hän voitti roolistaan myös toisen Oscar-palkintonsa.
Filmografia > Televisiosarjat

| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Suomenkielinen nimi | Televisiosarjat> Alkuperäinen nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Huom. |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988 | Annie McGuire | Annie McGuire | Lenny McGuire | 2 jaksoa |
| 1994 | Rebel Highway | Rebel Highway | Skinny | 1 jakso |
| 2016 | Dice – koomikon paluu | Dice | Adrien Brody | 1 jakso |
| 2017 | Peaky Blinders – gangsteriklaani | Peaky Blinders | Luca Changretta | 6 jaksoa |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adrien Brody Wikimedia Commonsissa
Adrien Brody Elonetissä.
Adrien Brody Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Emmy Awards  FID 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Elonet 
Muut:  IdRef
Jenzer Motorsport

|  Jenzer Motorsport |
| --- | --- |
Päämaja:   Sveitsi
Perustettu:  1993
Tallipäällikkö:   Andreas Jenzer
Nykyiset sarjat:  Italian F4, Formula 4 CEZ
Aikaisemmat sarjat:  GP3, ADAC F4, FR 3.5, FRWC, FR V6 Eurocup, Formula Master, FR 2.0 Italia, FR 2.0 Suisse, FP China, Formula Abarth, Eurocup FR, FR Alps, Sveitsin FR, FR Eurocup, Ranskan FR, Saksan FR, Espanjan Formula 4
Tuloksia
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  Sveitsin FR 2007, 2008 Formula Abarth 2011
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  Sveitsin FR 1993: Pfeuti 1995: Pessi 1996: Alexander 1997: Bünzli 1998: Mathis 2000: Schenker Saksan FR 2002: Benz FR 2.0 Germany 2002: Sharp FR 2.0 Italia 2006: Clos 2008: Varhaug Sveitsin FR 2008: Zanella  2009: Müller 2010: Amberg Formulas Master 2009: Leimer Formula Abarth 2011: Niederhauser FP China 2011: Tuscher Italian F4 2016: Siebert
Jenzer Motorsport on sveitsiläinen autourheilutalli. Talli on kilpailut muun muassa GP3, FIA Formula 3 Championship, ADAC Formula 4, Eurocup Formula Renault-, Formula Abarth, International Formula Master-sarjoissa. Nykyään talli kilpailee Italian Formula 4 ja Keski-Euroopan Formula 4 -sarjoissa. Talli aloitti toimintansa vuonna 1993. Tallin riveissä heillä on ollut useita kuljettajia, jotka osoittautuivat menestyneiksi moottoriurheilussa, muun muassa Yuki Tsunoda on noussut Formula 1 -sarjaan.
Historia

Jenzer-talli on voittanut vuonna 2009 Formula Masters -sarjan mestaruuden Fabio Leimerin voimin, jolloin Leimer nousi sen kauden jälkeen GP2 sarjaan kaudella 2010. Talli kilpaili myös uudessa GP3-sarjassa kuljettajinaan Pål Varhaug, Simon Trummer ja Nico Müller. Lisäksi espanjalainen Marco Barba ajoi kaksi kilpailua, kun hän paikkasi loukkaantunutta Trummeria. Talli oli Müllerin voimin sarjan loppupisteissä kolmas, ja se voitti yhteensä kolme kilpailua.
Kaudella 2011 tallissa ajoivat toista kauttaan ajava Nico Müller ja uusina kuljettajina Maksim Zimin, Vittorio Ghirelli ja lisäksi kaksi kilpailua ajaneet sveitsiläiset Alex Fontana ja Christophe Hurni. Nico Müller otti tallille yhden voiton ja hän sijoittui sarjan neljänneksi. Vain kaksi kilpailua ajanut Fontana otti yhden pisteen ja muut tallin kuljettajat eivät saavuttaneet pisteitä. Talli jäi sarjassa vasta seitsemänneksi. Kaudella 2012 talli saavutti kaksi voittoa Patric Niederhauserin voimin. Talli saavutti 133.5 pistettä sijoittuen tallipisteissä neljänneksi.
Tämän jälkeen menestys on ollut heikompaa ja talli saavutti sarjasta vain hajanaisia palkintosijoituksia. Kaudella 2017 talli voitti kaksi kilpailua kuljettajinaan Arjun Maini ja Alessio Lorandi.
Jenzer-talli kilpaili tämän jälkeen GP3-sarjan jälkeisessä FIA Formula 3 Championship -sarjassa vuodet 2019-2024. Talli saavutti sarjasta yhteensä kaksi voittoa, kaksi kakkossijoitusta ja seitsemän kolmossijoitusta. Paras sijoitus sarjasta oli kuudes kaudella 2023. Talli vetäytyi sarjasta vuoden 2024 jälkeen keskittyen jatkossa Formula 4:siin.
Aiheesta muualla

Tallin kotisivut