stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ihmisen luonnosta sekä terveyden aikaisesta elämäntavasta
Historia

Hippokraattiset kirjoitukset Ihmisen luonnosta ja Terveyden aikaisesta elämäntavasta luetaan joskus erillisiksi teoksiksi, mutta ne ovat oletettavasti alun perin olleet yksi teos, jonka loppuosa on joskus erotettu omaksi kokonaisuudekseen. Galenos, joka kirjoitti teosparista kommentaarin, sanoo niiden olleen vanhemmissa käsikirjoituksissa yksi teos. Ne esiintyvät tiiviisti yhdessä myös myöhemmässä käsikirjoitusperinteessä. Nykyaikaisissa editioissa ne ovat joskus yhdessä ja joskus erikseen. Teoksen kirjoittajaa ei tunneta varmuudella. Usein se on laitettu Aristoteleen Eläinopin perusteella Hippokrateen oppilaan ja vävyn Polyboksen nimiin. Galenos piti kuitenkin kirjoittajana Hippokratesta itseään. Teos ajoitetaan noin vuosiin 420–400 eaa.
Sisältönsä puolesta Ihmisen luonnosta sekä terveyden aikaisesta elämäntavasta vaikuttaa olevan osoitettu joonialaisten ja elealaisten filosofien näkemyksiä vastaan, ja siinä on viitteitä näiden käyttämästä kielestä. Teos on ensimmäinen, jossa esitetään humoraalioppi eli teoria ihmisen neljästä perusnesteestä. Siitä tuli lääketieteessä vallitseva teoria erityisesti Galenoksen kautta, sillä hän rakensi sen pohjalle ja laajensi sitä omassa kommentaarissaan. Teoria hallitsi lääketiedettä aina 1800-luvulle saakka.
Sisältö

Teos Ihmisen luonnosta sekä terveyden aikaisesta elämäntavasta jaetaan 24 tekstikohtaan, joista kohdat 16–24 muodostavat osion Terveyden aikaisesta elämäntavasta. Kirjoitus pyrkii selittämään ihmisen ruumiin rakennetta ja toimintaa. Se perustuu havaintoihin sekä loogisiin eri tautien syitä koskeviin selityksiin, jolla ulkopuoliset vastaväitteet pyritään kumoamaan. Teos painottaa, etteivät sairaudet tule jumalilta, vaan ovat seurausta neljän perusnesteen eli humoraalin (veri, keltainen sappi, musta sappi ja lima) epätasapainosta elimistössä.
»Ihmisen kehossa on itsessään verta ja limaa sekä keltaista ja mustaa sappea. Nämä ovat hänen kehonsa luonto, ja näiden vuoksi hän tuntee kipua ja on terve. Hänen terveytensä on paras silloin, kun nämä ovat oikeassa mitassa toisiinsa nähden niin ominaisuuksiensa kuin määränsäkin puolesta ja kun ne ovat sekoittuneet parhaiten toisiinsa. Kipua hän taas tuntee silloin, kun jokin näistä on, pienemmässä tai suuremmassa määrin, lähtenyt kehosta erilleen eikä se enää ole sekoittunut yhteen kaikkien muiden kanssa.»
Näin teos perustuu muuallakin hippokraattisissa teksteissä esiintyvään ajatukseen humoraaliopista. Vereen liittyvät ominaisuudet kuuma ja kostea, keltaiseen sappeen kuuma ja kuiva, mustaan sappeen kylmä ja kuiva ja limaan kylmä ja kostea. Kirjoittaja yhdistää humoraalit vuodenaikoihin, ja niin veri liittyy erityisesti kevääseen, keltainen sappi kesään, musta sappi syksyyn ja lima talveen.
Teos esittää tähän perustuvia kuvauksia ja selityksiä useille sairauksille. Esimerkiksi punatautia ja nenäverenvuotoa esiintyy eniten keväällä ja kesällä, koska silloin veri on kuumimmillaan. Hippokrates katsoo, että se, missä määrin vahinkoa mikäkin tauti voi tuottaa, riippuu sen luonnosta. Vakavimmat taudit ovat niitä, jotka vaikuttavat elimistön vahvimpiin osiin. Tällöin myös heikommat osat sairastuvat helposti, ja ihminen voi kuolla. Jos tauti sen sijaan saa alkunsa heikommasta elimistön osasta, se on usein parannettavissa.
Humoraalioppiin perustuvat myös monet esitetyt hoitokeinot, kuten ruokavalion ja muiden elämäntapojen sääntely vuodenaikojen ja säiden mukaan sekä suoneniskentä. Niiden tavoitteena on humoraalien tasapainon korjaaminen. Teoksessa ei esiinny humoraaleihin lääketieteen historian myöhemmässä vaiheessa yhdistettyjä luonnetyyppejä.
Kirjallisuutta > Suomennos

Hippokrates: Ihmisen luonnosta sekä terveyden aikaisesta elämäntavasta. Teoksessa Hippokrates: Valitut teokset, s. 205–240.  (Suomennokset, yleisen johdannon sekä tekstien johdanto-osat laatinut Marke Ahonen)  Helsinki:  Duodecim, 2021.  ISBN 978-952-360-227-4
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Hippocrates: Nature of Man. Regimen in Health. Teoksessa Hippocrates, Heracleitus: Volume IV.  (Nature of Man. Regimen in Health. Humours. Aphorisms. Regimen 1–3. Dreams. Heracleitus: On the Universe. Translated by W. H. S. Jones. Loeb Classical Library 150)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1931.
Jouanna, Jacques (ed.): Hippocratis De natura hominis.  (Corpus medicorum Graecorum I 1,3. 2. painos (1. painos 1975))  Berlin:  Akademie Verlag, 2002.
Aiheesta muualla

Hippocrates: De natura hominis. Perseus. (muinaiskreikaksi)
John Davis (löytöretkeilijä)

Löytöretkeilijä John Davis
Baffininsaari ja Davisin mukaan nimetty Davisinsalmi.
John Davis (myös Davys, n. 1550–1605) oli englantilainen napa-alueiden löytöretkeilijä, joka löysi muun muassa Baffininsaaren. Hän teki Elisabet I:n tilauksesta matkoja pohjoiseen ja osallistui Luoteisväylän etsimiseen jo 1583. Hän teki löytöretkiä Grönlannin ympäristössä 1585, 1586 ja 1587 nimeten monia pohjoisia paikkoja. Vuonna 1588 hän osallistui merisotatoimiin Espanjaa vastaan, 1589 hän yritti jälleen löytää Luoteisväylää ja 1592 hän löysi Falklandinsaaret eteläiseltä Atlantilta.
Palattuaan Englantiin Davis kirjoitti alan oppikirjoja ja esitteli keksimänsä Davisin kvadrantin. Vuonna 1596 hän purjehti Azoreille ja sen jälkeen Itä-Intiaan. Vuonna 1605 japanilaiset merirosvot surmasivat hänet Sumatralla.
Käännös suomeksi
Miguel R. Dávila

| Miguel R>  Dávila |
| --- | --- |

Hondurasin presidentti
 18. huhtikuuta 1907 – 28. maaliskuuta 1911  
Edeltäjä:  Miguel Oquelí Bustillo
Seuraaja:  Francisco Bertrand
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. syyskuuta 1856 Tegucigalpa, Honduras
Kuollut: 12. lokakuuta 1927 (71 vuotta) Tegucigalpa, Honduras
Ammatti:  poliitikko, asianajaja
Tiedot
Puolue:  Hondurasin liberaalipuolue
Miguel Rafael Dávila Cuellar (29. syyskuuta 1856 Tegucigalpa, Honduras – 12. lokakuuta 1927 Tegucigalpa, Honduras) oli hondurasilainen poliitikko, joka oli maansa presidentti 1907–1911.
Dávila syntyi 1856, ja hänen vanhempansa olivat Juan Dávila ja Gervasia Cuellar. Dávila valmistui vuonna 1860 oikeustieteestä Universidad Nacional Autónoma de Hondurasista. Dávila valittiin Hondurasin väliaikaiseksi presidentiksi huhtikuussa 1907. Valinta tapahtui Yhdysvaltain johtamissa neuvotteluissa, kun kapinalliset olivat kaataneet Manuel Bonillan hallinnon. Perustuslailliseksi presidentiksi Dávila valittiin 1. maaliskuuta 1908.
Dávila pyrki uudistamaan kautensa aikana muun muassa maan asevoimia ja kutsui chileläisen upseerin perustamaan sota-akatemian, joka kuitenkin suljettiin Dávilan valtakauden jälkeen. Dávila kannusti edeltäjiensä tavoin banaaniyrityksiä, jotka eivät kuitenkaan olleet täysin tyytyväisiä hänen hallintonsa toimivuuteen. Samaan aikaan banaaniyritysten keskinäinen kilpailu muodostui merkittäväksi poliittiseksi tekijäksi Hondurasissa. Dávila antoi Standard Fruit Companylle rautatiesopimuksen, joka kielsi muiden yritysten rautatielinjat 20 kilometrin säteellä. Sopimus hermostutti Cuyamel Fruit Companyn johtajan Sam Zemurrayn. Manuel Bonillan johtamat kapinalliset syrjäyttivät Dávilan 1911. Cuyamel Fruit Company rahoitti kapinaliikettä.
Dávila kuoli Tegucigalpassa lokakuussa 1927.
Jack Davis

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jack Davis Helsingin olympialaisissa 1952. |  Jack Davis Helsingin olympialaisissa 1952. |  Jack Davis Helsingin olympialaisissa 1952. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | 110 m aitajuoksu |  |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 | 110 m aitajuoksu |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Kultaa | México 1955 | 110 m aitajuoksu |  |
Jack Wells Davis (11. syyskuuta 1930 Amarillo, Texas – 20. heinäkuuta 2012 San Diego, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija, olympiamitalisti ja Pan-Amerikan kisojen kultamitalisti.
Davis saavutti 110 metrin aitajuoksussa olympiahopeaa Helsingissä 1952 samalla ajalla (13,7 s) kilpailun voittaneen Harrison Dillardin kanssa. Hän voitti kultaa vuoden 1955 Pan-Amerikan kisoissa ja juoksi Bakersfieldissä 22. kesäkuuta 1956 maailmanennätyksen 13,4 s. Melbournen kesäolympialaisissa 1956 hän saavutti hopeaa jälleen samalla ajalla (13,5 s) kilpailun voittajan, Lee Calhounin kanssa.
Davis kuoli Kaliforniassa, sandiegolaisessa sairaalassa 20. heinäkuuta 2012 81-vuotiaana.
Ihmisistä juhlissa ja pidoissa

| Ihmisistä juhlissa ja pidoissa> Διατριβή περὶ τῶν ἐν συμποσίῳ.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Dion Khrysostomos
Kieli:  muinaiskreikka (klassinen)
Genre:  puhe
Julkaistu:  1. vuosisata/100-luku
Suomennos
Suomentaja:  Juhana Torkki
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2022
ISBN:  978-951-1-42569-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ihmisistä juhlissa ja pidoissa (m.kreik. Διατριβή περὶ τῶν ἐν συμποσίῳ, Diatribē peri tōn en symposiō) on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, joka käsittelee ihmisten luonteenlaatua.
Historia

Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Puhe Ihmisistä juhlissa ja pidoissa on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 27. Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa Onnellisuudesta (Otava 2022).
Sisältö

Ihmisistä juhlissa ja pidoissa on lyhyt puhe. Dion aloittaa toteamalla, että ihmisten luonteenlaatu tulee parhaiten näkyväksi niin yleisissä juhlissa (panēgyris) kuin yksityisillä kutsuilla eli pidoissa (symposion). Pidot paljastavat, että monet tulevat niihin vain juomaan. Puheliaat taas löytävät illallisvieraista itselleen yleisön pitääkseen loputtomia ja pitkästyttäviä puheita. Kolmannet rasittavat muita laulamalla, oli se sitten nuotilleen tai nuotin vierestä. Yleisissä juhlissa puolestaan on monenlaista esiintyjää, jotka yrittävät saada ihmisten huomion, rasittaen niitä, jotka ovat tulleet juhlille saadakseen niistä virkistystä. Järkevät ja järkeviä puhuvat ihmiset moinen häly vain ajaa muualle. Lopuksi Dion nostaa esille filosofien osan tällaisessa huomiokilpailussa: Suurin osa ihmisistä suhtautuu filosofeihin kuin lääkäreihin — ihmiset haluavat kuunnella filosofien opetuksia vasta, kun heitä kohtaa joku kärsimys tai muu yleisesti pahana pidetty asia.
Kirjallisuutta > Suomennos

Dion Prusalainen: Ihmisistä juhlissa ja pidoissa. Teoksessa Dion Prusalainen: Onnellisuudesta, s. 55–60.  (Muinaiskreikasta suomentanut ja esipuheen kirjoittanut Juhana Torkki)  Helsinkäi:  Otava, 2022.  ISBN 978-951-1-42569-4
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Dio Chrysostom: On Symposia. Teoksessa Dio Chrysostom: Discourses 12–30.  (Translated by J. W. Cohoon. Loeb Classical Library 339)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1939.
Aiheesta muualla

Dio Chrysostom: Διατριβή περὶ τῶν ἐν συμποσίῳ. LacusCurtius. (muinaiskreikaksi)
Dio Chrysostom: A Short Talk on What Takes Place at a Symposium. LacusCurtius. (englanniksi)
Väinö Ikonen (painija)

Väinö Vilhelm Johannes Ikonen (5. lokakuuta 1895 Tuusniemi – 10. helmikuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen kilpapainija ja olympiamitalisti.
Väinö Ikonen voitti kreikkalais-roomalaisessa painissa maailmanmestaruuden Helsingissä 1921 ja sai pronssia Pariisin 1924 olympialaisissa, joissa otteli voitot Italian Giovanni Gozzista Norjan Svend Martinsenista, Viron Anton Koolmannista ja Itävallan Adolf Herschmannista. Hän hävisi tiukat ottelut Viron Eduard Pütsepille ja Anselm Ahlforsille. Vuonna 1926 Ikonen alkoi hiljalleen vähentää kilpailuja. Seuratasolla hän edusti kilpaurallaan Helsingin Kisa-Veikkoja ja oli vuonna 1935 perustamassa Helsingin Paini-Miehet ry:tä. Hän toimi Suomen Painiliiton johtokunnassa, painituomarina muun muassa Berliinin 1936 olympialaisissa sekä Suomen painijoukkueen valmentajana ja johtajana.
Yleisurheilijana Ikonen saavutti seiväshypyssä SM-pronssia 1916.
Saavutuksia > Painissa

Olympiapronssia Pariisi 1924 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 58 kg)
Maailmanmestaruus Helsinki 1921 (kärpässarja)
Pohjoismaiden mestaruus 1920 ja 1921 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 58 kg), hopeaa 1919
Suomen mestaruus 1922 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 60 kg) ja 1924 (vapaapaini, sarja 56 kg)
SM-hopeaa 1921, -pronssia 1928
Saavutuksia > Yleisurheilussa

Seiväshypyssä SM-pronssia 1916, neljäs sija 1915
Korkeushypyssä SM-kisojen viides sija 1915
Ikazuchi (1931)

| Ikazuchi / 雷 |
| --- | --- |
 Ikazuchi

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Uraga Dock Company
Kölinlasku:  7. maaliskuuta 1930
Laskettu vesille:  22. lokakuuta 1931
Palveluskäyttöön:  15. elokuuta 1932
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 778 t
Pituus:  118,5 m
Leveys:  10,4 m
Syväys:  3,2 m
Koneteho:  50 000 shp
Nopeus:  38 solmua
Miehistöä:  233
Aseistus
Aseistus:  6 × 127 mm/50 type 3 -tykkiä kaksiputkisina Malli B -asennuksina 2 × 13 mm type 93 -ilmatorjuntakonekivääriä 9 × 61 cm torpedoputkea
Ikazuchi (jap. 雷) oli keisarillisen Japanin laivaston Akatsuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Uraga Dock Companylta, missä köli laskettiin 7. maaliskuuta 1930. Alus laskettiin vesille 22. lokakuuta 1931 ja valmistui 15. elokuuta 1932.
Palvelus

Alus muodosti Tyynenmeren sodan alkaessa sisaralustensa kanssa 6. hävittäjäviirikön. Alus osallistui viirikön mukana Malesiaan ja Alankomaiden Itä-Intiaan tehtyihin maihinnousuihin sekä Midwayn taisteluun. Se liitettiin viirikön mukana osaksi 4. hävittäjälaivuetta, jonka tehtävänä oli toimittaa täydennyksiä Guadalcanalille.
Datsometti

| Datsometti |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  3,5-dimetyyli-1,3,5-tiadiatsinaani-2-tioni
CAS-numero:  533-74-4
PubChem CID:  10788
SMILES:  CN1CN(C(=S)SC1)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C5H10S2N2
Moolimassa:  162,29 g/mol
Sulamispiste:  104–107 °C
Tiheys:  1,3 g/cm3
Liukoisuus veteen:  3 g/l (20 °C)
Datsometti (C5H10S2N2) on ditiokarbamaatteihin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää maataloudessa tuhoeläinten, rikkaruohojen ja sienitautien torjuntaan.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa datsometti on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja hyvin useisiin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin, dietyylieetterin, asetoniin, kloroformiin ja ksyleeniin. Aine hydrolysoituu niin happamissa kuin emäksisissäkin oloissa. Hydrolyysissä muodostuu muun muassa metyyli-isotiosyanaattia, joka on varsinainen vaikuttava yhdiste haittaorganismeja vastaan. Datsometti ärsyttää ihoa, silmiä, hengitysteitä ja ruuansulatuskanavaa.
Datsomettia valmistetaan metyyliammonium-N-metyyliditiokarbamaatin ja formaldehydin, trimetyylitrimetyleenitri-imiinin ja hiilidisulfidin tai hiilidisulfidin ja metyyliamiinin reaktiolla emäksisissä oloissa.
Datsomettia käytetään maaperän käsittelyssä. Se tehoaa esimerkiksi hyönteisiin, sukkulamatoihin ja useisiin sieniin ja yksivuotisiin rikkaruohoihin. Selluloosa-, paperi- ja kaivosteollisuudessa yhdistettä lisätään prosessivesiin estämään liman ja biofilmin muodostumista ja sementin lisäaineena. Aine on hyväksytty käytettäväksi muun muassa useissa Euroopan unionin maissa, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Intiassa ja Australiassa.
Daskália (Paxoí)

| --- | --- |
Muut nimet:  Daskaliá (Δασκαλιά)
Sijainti:  39°07′56″N, 20°15′08″E, Paxoí Korfu, Jooniansaaret Kreikka
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Daskália (kreik. Δασκάλια, myös Daskaliá, Δασκαλιά) on pienten Kreikan saarten ryhmä, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja tarkemmin Paxoín sariin, ja jonka saaret sijaitsevat Joonianmeressä Antípaxoksen kaakkoispuolella. Saaret ovat asumattomia. Suurin saarista on Pláka. Hallinnollisesti Daskálian saaret kuuluvat Paxoín kuntaan, Korfun alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen.
Saaret

Saariryhmän suurimmat saaret ovat:
|  | Nimi | Sijainti | Pinta-ala (km²) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Pláka (Πλάκα) eli Mákri (Μάκρη) | 39°07′49″N, 20°14′57″E | 0,025 |
| 2 | Trypitós (Τρυπητός) eli Trypitó (Τρυπητό) | 39°07′47″N, 20°15′17″E | 0,004 |
| 3 | Bourdoumpoú (Μπουρδουμπού) | 39°07′44″N, 20°15′23″E | 0,002 |
| 4 | Xerosfoungária (Ξεροσφουγγάρια) (kaksi saarta) | 39°08′04″N, 20°14′57″E | 0,001 |
| 5 | Psilós (Ψηλός) eli Ypsiló (Υψηλό) | 39°07′49″N, 20°15′10″E | 0,0005 |
Day Dream

”Day Dream” on Billy Strayhornin säveltämä ja John LaTouchen sanoittama jazzstandardi vuodelta 1941.
Strayhorn, joka kuului Duke Ellingtonin orkesteriin, sävelsi kappaleen yhtyeen ollessa kiertueella Ruotsissa ja muualla Euroopassa vuosina 1939–1940. Ellington merkittiin teoksen toiseksi säveltäjäksi, mutta ei ole varmaa kuinka paljon hän osallistui sävellyksen tekemiseen. Mercer Ellington esitti kappaletta yleisölle instrumentaalina Juilliard Schoolin opiskelutoveriensa kanssa ennen sen ensinauhoitusta.
Sävellys oli tarkoitettu erityisesti saksofonisti Johnny Hodgesille. Hodges nauhoitti kappaleen ensimmäisen kerran vuonna 1941 Strayhornin toimiessa pianistina. Vuonna 1961 Hodges ja Strayhorn nauhoittivat sen koko Ellingtonin orkesterin kanssa. Ella Fitzgerald nauhoitti oman versionsa vuoden 1957 albumilleen Duke Ellington Songbook; sovituksen Fitzgeraldin versiota varten teki säveltäjä Strayhorn itse. Strayhorn nauhoitti kappaleen myös sooloalbumilleen The Peaceful Side vuonna 1961. Kappaleen ovat nauhoittaneet myös muun muassa Marian McPartland, Fred Hersch, Joe Henderson, Sarah Vaughan, Helen Merrill, ja Tony Bennett.
Ellington otti kappaleen mukaan Strayhornin kuoleman jälkeen nauhoitetulle vuoden 1967 tribuuttialbumille ...And His Mother Called Him Bill. Pääsaksofonistina toimi tässäkin versiossa Johnny Hodges.
Dawud

Dawud (myös Daoud, Daud; 1500-luvun alku – 1582) oli Songhain valtakunnan hallitsija eli askia.
Dawud oli yksi askia Muhammad Turen pojista. Hän seurasi hallitsijana veljeään Ishaq I:stä vuonna 1549. Dawud tuli tunnetuksi oppineena, hyväntahtoisena ja anteliaana hallitsijana, joka saattoi toimia myös hyvin häikäilemättömästi. Hän ylläpiti hyvin toiminutta hallintokoneistoa, edisti kauppaa, taiteita ja tieteitä ja rakensi suuria moskeijoita.
Songhain sotilaallinen mahti oli suurimmillaan askia Dawudin aikana. Hän löi Malin hallitsijan Ma Kanti Faranin Dibikaralassa, kannusti bambaroiden vastaista taistelua Djennéssä, teki sotaretkiä nykyisen Mauritanian eteläosien arabeja ja fulbeja vastaan ja torjui Naseren johtamien mosien hyökkäykset. Dawud kärsi ainoan tappionsa hausoille kaukaisessa Katsinassa. Marokon sulttaani Ahmad al-Mansur vaati Dawudia lopettamaan verojen keräämisen Taghazan suolakaivoksilla, mutta tämä lähetti Ahmadille lahjaksi 10 000 kultakolikkoa ja sai hänet luopumaan kaivosten valtaamisesta. Kotimaassaan Dawud miehitti tärkeimmät sotilas- ja hallintovirat pojillaan ja pojanpojillaan.
Iivi

| Iivi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Alaheimo::  Havaijinpeipot Drepanidinae
Suku::  Vestiaria
Laji::  coccinea
Kaksiosainen nimi
 Vestiaria coccinea  (Forster, 1780) 
Katso myös
   Iivi Wikispeciesissä   Iivi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Iivi (Vestiaria coccinea) on havaijinpeippoihin eli vanhalta nimeltään vaatelintuihin (Drepanidinae) kuuluva lintulaji. Iivi on Vestiaria-suvun ainoa laji. Iivi on Havaijin tunnetuimpia eläimiä ja symboleita.
Koko ja ulkonäkö

Iivi on noin 15 cm pitkä lintu ja se on väritykseltään punainen lukuun ottamatta mustia siipiä ja pyrstöä. Lennossa näkyy linnun valkoinen siipilaikku. Linnun pitkä ja käyrä nokka lienee kehittynyt erityisesti meden imemiseen torvimaisista kukista.
Esiintyminen ja pesintä

Iiviä tavataan kaikilla Havaijin pääsaarilla. 1800-luvulta alkaen sen elinalue on pienentynyt sairauksien, kuten malarialoisen (Plasmodium relictum), ja uusien lajien saapumisen takia. Nykyään se elää korkeammilla paikoilla, joissa ilma on liian kylmää malariaa levittäville hyttysille. Iivi rakentaa avoimen, löyhästi kasatun, kuppimaisen pesänsä maahan.
Ravinto

Nykyään iivit imevät metensä lähinnä ohia-puiden (Metrosideros polymorpha -hehkupuulajin) pienistä kukista; iivin nokka onkin pienentynyt viimeisen sadan vuoden aikana.
Ihmisen suolisto

Suolisto.
Suolisto (lat. intestinum) on osa ruoansulatuselimistöä. Ruuansulatuselinten lasketaan alkavan mahalaukusta ja päättyvän peräaukkoon. Suolistoon kuuluvat ohutsuoli ja paksusuoli. Suoliston tehtävänä on irrottaa ja imeä ihmisen syömästä ja juomasta materiaalista kaikki hyödyllinen ravinto ja hivenaineet. Suolisto toimii autonomisesti eli ihmisen tahdosta riippumatta.
Suoliston osat > Ohutsuoli

Ohutsuoli on noin seitsemän metriä pitkä; pituus vaihtelee 4,5 ja 10 metrin välillä. Käytännössä se on lihasjännityksen vuoksi huomattavasti lyhyempi. Se on erittäin mutkitteleva ja onteloinen. Ohutsuolen sisäpinnalla on nukkalisäkkeitä, joiden sisällä on imusuoni, hiuslaskimo ja -valtimo . Tasaiseksi levitettynä ohutsuoli peittäisi useiden satojen neliömetrien alueen.
Mahalaukusta ohutsuoleen tuleva materiaali on jo melko pitkälle käsiteltyä. Merkittävin osa ravintoaineista imeytyy ohutsuolen suolinukan kautta verenkiertoon.
Suoliston osat > Paksusuoli

Paksusuoli on noin metrin mittainen ja viiden sentin paksuinen pätkä suolistoa. Paksusuoli jaetaan umpisuoleen, koolonin nousevaan, poikittaiseen ja laskevaan ja sigmasuoli-osaan sekä peräsuoleen. Paksusuolessa asustavat mikrobit, jotka myös huolehtivat suoleen tulevan materiaalin käsittelystä yhdessä suolen mekaanisten toimien kanssa. Mikrobien epätasapainotila aiheuttaa ruuansulatusvaivoja. Paksusuolessa jylläävät muun muassa kolibakteerit, listeria, salmonella ja maitohappobakteeri.
Suoliston osat > Paksusuoli > Sigmasuoli

Sigmasuoli on S-kirjaimen muotoinen ja noin 40 cm:n mittainen osa paksusuolta. Se yhdistää peräsuolen ja laskevan koolonin toisiinsa. Sigmasuolesta on käytetty myös nimitystä vemmelsuoli. Muotonsa ansiosta suoli pystyy erottelemaan suoliston tuottamaa kiinteää ja kaasumaista ainesta. Suolen muoto mahdollistaa suolistokaasujen väliaikaisen varastoimisen ja vapauttamisen ilman samanaikaista ulosteen erittämistä peräsuoleen.
Suoliston osat > Peräsuoli

Peräsuoli on paksusuolen parikymmensenttinen loppuosa. Peräsuoli toimii ulosteen varastointipaikkana. Peräaukossa on kahdet sulkijalihakset - autonomiset ja tahdonalaiset. Autonomisten sisempien sulkijalihasten (musculus sphincter ani internus) täytyy rentoutua keskushermosto-tasolta käsin ennen kuin ihminen voi aloittaa ulostamisen ja rentouttaa ulommat tahdonalaiset sulkijalihakset (musculus sphincter ani externus).
Suolisto ja terveys

Terveessä suolessa on ehjä limakalvo, jonka alla kytee tulehdusreaktio. Limakalvon alaisen tulehduksen tehtävänä on estää suolistoon päässeitä bakteereja karkaamaan muualle elimistöön.
Nykyisin uskotaan, että suolistosta muualle elimistöön karanneiden bakteerien aiheuttama voimakas tulehdusreaktio aiheuttaa kroonisten suolistosairausten lisäksi esimerkiksi astmaa, diabetesta, lihavuutta, rasvamaksaa ja eräitä syöpiä. Näiden sairauksien yhteyttä suolistobakteereihin on pystytty tutkimaan vasta noin kymmenen vuoden ajan, mikä johtuu teknologian kehittymisestä.
Suolistobakteerit vastaavat 90-prosenttisesti aivojen välittäjäaineiden ja niiden esiasteiden tuotannosta. Lisäksi ne kouluttavat immuunijärjestelmää. Stressi, ympäristöstä peräisin olevat vierasaineet sekä jotkin ruoan mukana saadut lisäaineet vaikuttavat suoliston bakteerikantaan. Bakteerikannan yksilöllisestä vaihtelusta johtuu, että samat lääkeaineet tehoavat eri tavoin eri ihmisiin.
Kirjallisuutta

Korhonen, Taro & Nousiainen, Miika: Paskakirja.  Helsinki:  Like, 2007.  ISBN 978-952-471-941-4
Heinonen, Paula: Vihdoinkin hyvä olo. Suolisto kuntoon ruokavalion avulla.  Helsinki:  Gummerus, 2009.  ISBN 978-951-20-6978-1