stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Daniel Shays

Daniel Shays
Daniel Shays (n. 1747 Hopkinton, Massachusetts, Yhdysvallat – 29. syyskuuta 1825 Sparta, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen upseeri ja kapinajohtaja, jonka mukaan läntisessä Massachusettsissa 1786–1787 riehunut Shaysin kapina on nimetty.
Shays oli irlantilaistaustaista sukua ja lähtöisin vaatimattomista oloista. Hän liittyi aseistettuihin patriootteihin heti Yhdysvaltain vapaussodan alussa huhtikuussa 1775 ja osallistui Bunker Hillin taisteluun. Sen jälkeen hän palveli Massachusettsin rykmentin aliluutnanttina. Shays ylennettiin kapteeniksi tammikuussa 1777, ja hän osallistui muun muassa Saratogan taisteluihin. Hän erosi armeijasta vuonna 1780 ja asettui Massachusettsin Pelhamiin, jossa hoiti erilaisia luottamustehtäviä.
Shaysin kapinan tausta oli taloudellisessa lamassa, joka levisi Yhdysvaltoihin pian vapaussodan päättymisen jälkeen. Monet menettivät omaisuutensa maksamattomien velkojen vuoksi, ja ilmeisesti näin kävi myös Shaysille. Kansalaiset alkoivat uhkailla väkivallalla tuomioistuimia, jotka langettivat ulosottopäätöksiä. Lopulta puhjenneella kapinalla oli useita johtajia, joista Shays oli yksi. Syyskuussa 1786 hän oli mukana monisatapäisessä joukossa, joka sulki väkivoimalla oikeustalon Massachusettsin Springfieldissä. Tammikuussa 1787 hän johti noin 1 200 miehen hyökkäystä Springfieldissä ollutta valtion asevarikkoa vastaan, mutta heidät lyötiin takaisin. Shaysin johtamat kapinalliset kukistettiin lopullisesti Petershamin taistelussa 4. helmikuuta, jolloin hän pakeni Vermontiin. Myöhemmin Massachusettsin korkein oikeus tuomitsi hänet eräiden muiden kapinajohtajien ohella kuolemaan. Hän anoi armoa vuonna 1788 ja saikin pian armahduksen.
Shays asui loppuelämänsä New Yorkin osavaltiossa. Vanhoilla päivillään hän sai valtioneläkkeen kiitoksena sotapalveluksesta.
Brutal Truth

| Brutal Truth |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1990–1999
Tyylilaji:  grindcore, death metal, deathgrind
Kotipaikka:  Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Rich Hoak,  rummut   Dan Lilker,  basso   Brent "Gurn" McCarty,  kitara   Kevin Sharp,  laulu  
Levy-yhtiö:  Earache Records   Relapse Records  
Aiheesta muualla
www.brutaltruth.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Brutal Truth on New Yorkista kotoisin oleva death metal / grindcore -yhtye.
Historia

Brutal Truthin perusti vuonna 1990 basisti Dan Lilker, joka oli aikaisemmin soittanut mm. Anthraxissa ja Nuclear Assaultissa.
Alun perin Brutal Truth oli saanut levytyssopimuksen Earache Recordsin kanssa, jonka myötä se julkaisi seuraavat äänitteet: kaksi albumia, Extreme Conditions Demand Extreme  Responses (1992) sekä Need to Control (1994), EP:n Perpetual Conversion ja 7"  singlen Godplayer.  Tämän aikana musiikkivideo ohjattiin kappaleille Ill Neglect, Collatolar Damage sekä Godplayer.
Brutal Truth vaihtoi levy-yhtiönsä Relapse Recordsille, ja julkaisi minialbumin Kill Trend Suicide, jota seurasi täyspitkä albumi Sounds of the Animal Kingdom. Lopulta ilmestyi kaksois-live-CD nimeltä Goodbye Cruel World, joka kuvastaa nimellään bändin viimeistä julkaisua. Tämän jälkeen yhtye hajosikin, mutta aktivoitui jälleen ja vuonna 2007 ilmestyi kaksi split-levyä, Table For Two sekä Brutal Truth/Narcosis/Total Fucking Destruction. Vuonna 2000 suomalainen Solardisk julkaisi EP:n For Drug-crazed Grind Freaks Only!, joka on nauhoitettu studiossa livenä vuonna 1998.
Sanoituksiltaan Brutal Truth on grindcorelle tyypillisesti poliittinen. Aiheina ovat mm. yhteiskunnalliset ongelmat sekä ympäristöuhat ja eläinten oikeudet. Yhtye on ollut yksi deathgrindin uranuurtajista, joka oli nauttinut maailmanlaajuista suosiota, ollen suosituimmillaan Japanissa ja Australiassa.
Vuonna 2001 Guinness World Records mainitsi Brutal Truthin musiikkivideon Collateral Damage maailman lyhyimmäksi musiikkivideoksi. Se on vain 2,18 sekuntia pitkä ja koostuu 48 still-kuvasta, jotka näytetään hyvin nopeasti peräkkäin. Lopussa on videoleike räjähdyksestä. Videon sisältö oli mahdollista katsoa videonauhurilla painamalla toistuvasti pausea, jolloin näkee jokaisen still-kuvan.
Nykyään rumpali Rich Hoak laulaa ja soittaa rumpuja uudessa projektissa nimeltä Total Fucking Destruction. Kevin Sharp julkaisi albumin 2004 Venomous Concept-yhtyeen kanssa, jossa soittaa myös muun muassa The Melvinsin ja Napalm Deathin (vanhoja) jäseniä. Hän oli myös australialaisen grind-yhtye Damagedin soittaja 1999. Dan Lilker puolestaan soittaa satunnaisesti useissa yhtyeissä ja on vakituinen jäsen Nuclear Assaultissa ja S.O.D.:ssa.
Brutal Truthin viimeisin Suomen-keikka oli Nosturissa syyskuussa 2008. Aiemmin Brutal Truth on esiintynyt Suomessa vuonna 1992.
Jäsenet

Kevin Sharp - laulu
Erik Burke - kitara
Dan Lilker - basso
Rich Hoak - rummut
Entiset jäsenet
Brent "Gurn" McCarty - kitara
Scott Lewis - rummut
Jody Roberts - kitara
Diskografia

| --- | --- |
 Studioalbumit Extreme Conditions Demand Extreme Responses (1992,  Earache Records)  Need to Control (1994,  Earache Records)  Kill Trend Suicide (1996,  Relapse Records)  Sounds of the Animal Kingdom (1997,  Relapse Records)  Evolution Through Revolution (2009,  Relapse Records)  End Time (2011,  Relapse Records) EP:t The Birth of Ignorance demo (1990,  omakustanne)  Ill Neglect (1992,  Earache Records)  Perpetual Conversion (1993,  Earache Records)  Godplayer (1994,  Earache Records)  Machine Parts +4 (1996,  Relapse Records)  Split 7"s (2008,  Relapse Records) DVD:t For the Ugly and Unwanted - This is Grindcore (2009,  Season of Mist) :  Split-albumit Spazz-split (1996,  Bovine Records)  Rupture-split (1997,  Relapse Records)  Converge-split (1997,  Hydra Head Records)  Melvins-split (1997,  Reptile Records)  Violent Society -split (1997,  Relapse Records)  For Drug Crazed Grindfreaks Only! Live at Noctum Studios + 1 (2000,  Solardisk Records)  Narcosis/Total Fucking Destruction -split (2007,  Calculated Risk Records)  Narcosis/Total Fucking Destruction -split (2007,  Calculated Risk Records) Kokoelma-albumit Goodbye Cruel World (1999, Sisältää livemateriaalia ja harvinaisuuksia Relapse Records)  This Comp Kills Fascists Vol. 1 (2008,  Relapse Records)  The Axiom of Post Inhumanity (2013,  Relapse Records)
Aiheesta muualla

Brutal Truthin virallinen kotisivu
Yhtyeen MySpace-sivusto
Bruticus

| Bruticus |
| --- | --- |
 Bruticus The Transformersissa
Ensiesiintyminen:  The Transformers (1986)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Bruticus
Asema:  soturi
Ryhmäsidokset:  Decepticonit, Combaticonit
Sukupuoli:  Mies
Muuntautumismuodot:  5 Combaticonia
Näyttelijä(t):  Roger C. Carmel (1986) Trevor Devall (2004-2005)
Bruticus on Transformers-universumissa esiintyvä Decepticon. Hasbron luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1986 The Transformers -animaatiosarjassa.
Televisiosarjat > The Transformers

Bruticus on viiden Combaticonin: Onslaughtin, Brawlin, Vortexin, Swindlen ja Blast Offin yhdistelmä. Hän teki ensiesiintymisensä sarjan 2. kaudella lopulla jaksossa Starscream's Brigade, jossa Starscream rakensi Combaticonit toisen maailmansodan aikaisista sotakoneista. Bruticus oli vahvempi kuin Devastator, mutta hävisi Menasorille. Tappion jälkeen ne kääntyivät Starscreamia vastaan ja päättivät tuhota sekä Autobotit että Decepticonit. Mutta Starscream paljasti Optimus Primelle ja Megatronille Bruticusin heikon kohdan sen selässä ja niin Bruticus oli voitettu. Mutta Megatron otti Starscreamin takaisin palvelukseensa, jos hän korjaisi Combaticonit ja ohjelmoisi ne uskollisiksi Megatronille.
Televisiosarjat > Transformers: Energon

Transformers: Energonissa esiintyy Decepticon nimeltä Bruticus Maximus, joka muodostuu viidestä pienemmästä Decepticonista, jotka muistuttavat kovasti Combaticoneja.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1986 | Roger C. Carmel | The Transformers |  |  |
| 2004-2005 | Trevor Devall | Transformers: Energon |  |  |
| 2012, 2014 | Nolan North |  |  | Transformers: Fall of Cybertron Transformers: Rise of the Dark Spark |
Aiheesta muualla

Lisätietoa Bruticusista TFWIKI.Netissä, Transformers-aiheisesta wikiassa
Transformers
DS 3

| DS 3 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska
Valmistaja:  DS Automobiles Citroën (2009–2016)
Konserni:  Groupe PSA
Valmistusvuodet:  2009–2019
Muut nimet:  Citroën DS3 (2009–2016)
Korimalli:  3-ovinen hatchback
Luokka:  B-segmentti
Edeltäjä:  Citroën C2
Teknisesti samankaltaisia:   PF1-pohjalevyn mallit  Citroën C-Elysée  Citroën C2  Citroën C3  Citroën C3-XR  Citroën C3 Aircross  Citroën C3 Picasso  Citroën C3 Pluriel  Citroën C4 Cactus  Opel Crossland  Peugeot 1007  Peugeot 207  Peugeot 208 I  Peugeot 2008 I  Peugeot 301 
Pohjalevy:  PSA PF1
Iskutilavuus:  1,2–1,6 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti 6-vaihteinen automaatti
DS 3 on DS Automobilesin vuosina 2009–2019 valmistama ylellinen pieni automalli, joka korvasi Citroën C2:n. Se on ensimmäinen malli Citroënin uudessa ylellisessä DS (Different Spirit) -mallistossa, joka lainaa nimensä legendaariselta DS-mallilta. Mallin muotoilua esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2009 DS Inside -konseptiauton muodossa. DS 3 perustuu samalle pohjalevylle Citroën C3:n ja C3 Picasson kanssa.
Citroën DS3
Vuoden 2009 Euro NCAP -kolaritestistä DS3 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Autoa valmistettiin vuoteen 2016 saakka nimellä Citroën DS3. Malli siirtyi DS-merkin alle, kun merkistä tuli itsenäinen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta DS 3 Wikimedia Commonsissa
Citroën C15

| Citroën C15 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Espanja  Portugali
Valmistaja:  Citroën
Konserni:  PSA Peugeot Citroën
Valmistusvuodet:  1984–2006
Tuotantomäärä:  1 181 471 kpl
Korimalli:  pakettiauto tila-auto
Edeltäjä:  Citroën Acadiane
Seuraaja:  Citroën Berlingo
Teknisesti samankaltaisia:  Citroën LNA Citroën Visa Peugeot 104 Talbot Samba
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,0–1,9 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali
Citroën C15 on Citroënin vuosina 1984–2005 valmistama Citroën Visaan perustuva pieni pakettiautomalli, joka korvasi Citroën Acadianen. Siitä oli saatavana myös Familiale-tila-autoversio. Mallin seuraaja, Citroën Berlingo esiteltiin vuonna 1996, mutta C15:n valmistus jatkui vielä vuoteen 2006 saakka.
Kuvia

Citroën C15 Familiale
Citroën C15:n alustalle rakennettu Romahome-matkailuauto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Citroën C15 Wikimedia Commonsissa
Damat Hasan pašša

| Morali Damat Hasan pašša> Suurvisiiri |
| --- | --- |
 1703–1704  
Edeltäjä:  Kavanoz Ahmed pašša
Seuraaja:  Kalaylıkoz Hacı Ahmed pašša
Henkilötiedot
Syntynyt: n. 1658 (ehkä 1655) Trípoli, Morea
Kuollut: 1713 Şanlıurfa, Anatolia, Turkki
Arvonimi: Suurvisiiri
Puoliso:  Hatice Sultan
Tiedot
Uskonto:  Islam
Morali Damat Hasan pašša (n. 1658, ehkä 1655 Trípoli, Morea – 1713 Şanlıurfa, Anatolia, Turkki) oli Osmanien valtakunnan suurvisiiri 18. marraskuuta 1703 – 28. syyskuuta 1704.
Morali Hasan oli taustaltaan kreikkalaissukuinen. Hän kääntyi islamin uskoon jo nuorena. Hän toimi Osmanien hovin asemestarina ja yleni suurvisiiriksi 1704 seuraten venäläissyntyistä Kavanoz Ahmed paššaa.
Hänen puolisonsa oli sulttaani Mehmed IV:n tytär Hatice Sultan. Avioituessaan hänen nimeensä liitettiin Damat, joka tarkoittaa sulttaanin vävyä.
Damat Hasan tuki kapinallisia, jotka olivat suistaneet sulttaani Mustafa II:n vallasta elokuussa 1703 ja hillitsi vanhalle vallalle myötämielisen liikkeen johtohahmoja.
Dawn (pakistanilainen sanomalehti)

| Dawn |
| --- | --- |

ISSN:  ISSN 1563-9444
Perustettu:  1941
Päätoimittaja:  Zaffar Abbas
Sitoutuneisuus:  liberalismi
Kotikunta:  Karachi
Kotimaa:   Pakistan
Kieli:  englanti
Aiheesta muualla
OCLC
Kotisivu
Dawn on pakistanilainen englanninkielinen sanomalehti, jonka perusti Pakistanin perustaja Muhammad Ali Jinnah. Lehden lisäksi Pakistanissa toimii Dawn News -niminen televisiokanava. Mediayhtiö on kallellaan liberalismiin.
Lehti aloitti toimintansa vuonna 1941 ja ilmestyi aluksi kerran viikossa, mutta muuttui päivittäiseksi jo seuraavana vuonna. Dawn oli Muslimiliiton virallisena äänenkantajana ja kampanjoi itsenäisen ja Intiasta erillisen Pakistanin puolesta.
Lehden nykyinen päätoimittaja on Zaffar Abbas. Vuonna 2016 Dawnista tuli ensimmäinen pakistanilainen lehti, joka otti pääkirjoituksessaan kantaa kuolemantuomiota vastaan.
Boris Diaw

| Boris Diaw |
| --- | --- |
 Diaw vuonna 2016.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Boris Babacar Diaw-Riffiod
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1982 (ikä 42) Cormeilles-en-Parisis, Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Koripalloilija
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä / (Kaikki pelipaikat)
Pituus:  203 cm
Paino:  113 kg
NBA-varaus:  21. varaus 2003 (Atlanta Hawks)
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2001–2003 2003–2005 2005–2008 2008–2012 2011 2012–2016 2016–2017 2017–2018:  Pau-Orthez Atlanta Hawks Phoenix Suns Charlotte Bobcats JSA Bordeaux Basket San Antonio Spurs Utah Jazz Levallois Metropolitans
Maajoukkueet
2003–2018:   Ranska
Ottelut (pisteet):  247 (2 090)
Aiheesta muualla
FIBA
Boris Babacar Diaw-Riffiod (s. 16. huhtikuuta 1982 Cormeilles-en-Parisis) on ranskalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Taidoiltaan poikkeuksellisen monipuolinen Diaw pelasi NBA:ssa 14 kautta ja voitti sarjan mestaruuden San Antonio Spursissa vuonna 2014. Ranskan maajoukkueessa Diaw voitti MM-pronssia Espanjassa 2014 ja neljä EM-mitalia joiden joukossa mestaruus Sloveniassa 2013.
Ura > Ranska

Diaw pelasi kolme vuotta Pau-Orthezissa, Ranskan pääsarjan joukkueessa keskiarvoilla 6,3 pistettä, 4,2 levypalloa ja 2,3 syöttöä per peli. Viimeisellä kaudella hän sai lisää peliaikaa ja teki keskiarvot 7,3 pistettä, 5,3 levypalloa ja 3,8 syöttöä 23 ottelussa. Heitot onnistuivat 59,6 prosentin tarkkuudella. Kaksi päivää sen jälkeen, kun Atlanta Hawks oli varannut hänet NBA:han, hän auttoi joukkuettaan voittamaan toisen liigamestaruutensa. Joukkuetoverinaan hänellä oli ensimmäisen kierroksen (11. vuoro) varaus Mickael Pietrus. Hänet valittiin toisella kaudellaan Ranskassa liigan tähdistöotteluun. Samana vuonna hän voitti myös sarjan donkkikisan.
Ura > Atlanta Hawks

Kesäkuussa 2003 Diaw varattiin 21. vuorolla NBA:han, Atlanta Hawksiin. Tulokaskaudellaan Atlantassa Diaw teki 4,5 pistettä, otti 4,5 levypalloa, antoi 2,4 syöttöä, riisti pallon 0,8 kertaa ja torjui heiton 0,5 kertaa per peli. Hän pelasi 76 ottelua aloittaen niistä 37. Tulokkaista hän oli seitsemäs levypalloissa, kahdeksas syötöissä, yhdeksäs torjuinnoissa ja kahdeksas pelatuissa minuuteissa. Hän menetti kaudesta kuusi peliä nilkkavaivan takia.
Toisella kaudellaan Diaw viimeisteli 4,8 pistettä, 2,6 levypalloa ja 2,3 syöttöä keskimäärin yhdessä ottelussa. Kauden aikana hän pelasi yhteensä 66 ottelua. Hän ei ollut kertaakaan loukkaantuneena, mutta valmentaja halusi pitää hänet penkillä koko ottelun 16 kertaa. Diaw pelasi siihenastisen uransa parhaan ottelun New York Knicksiä vastaan tehden 20 pistettä ja 9 syöttöä 40 peliminuutissa. Hän pelasi vahvan helmikuun tehden 7,4 pistettä, napaten 3,7 levypalloa ja antaen 3,1 syöttöä per ottelu. Levypalloennätyksensä (9) Diaw teki Washington Wizardsia vastaan.
Ura > Phoenix Suns

19. elokuuta 2005 Atlanta ja Phoenix Suns tekivät vaihtokaupat: Phoenix sai Diaw’n ja kaksi ensimmäisen kierroksen varausvuoroa tulevaisuudesta, ja Atlanta sai Joe Johnsonin. Diaw teki 13,3 pistettä, otti 6,9 levypalloa ja antoi 6,3 syöttöä per peli pelaten 81 ottelua (kaikki uran ennätyksiä). Lisäksi hän voitti kehittyneimmän pelaajan palkinnon. Aikaisempia voittajia olivat muun muassa Tracy McGrady, Gilbert Arenas ja Jermaine O’Neal. Diaw oli yksi kolmesta pelaajasta, joiden keskiarvoissa oli ainakin 6 levypalloa ja 6 syöttöä. Hän pelasi 20 pudotuspeliottelua kaudella 2005–2006 keskiarvoilla 18,7 pistettä, 6,7 levypalloa ja 5,2 syöttöä heittäen pelitilanneheitot 52,6 %:n tarkkuudella ja vapaaheitot 76 %:n tarkkuudella.
Phoenix eteni lopulta läntisen konferessin finaaleihin Dallas Mavericksia vastaan. Ensimmäisessä pelissä Diaw teki yksittäisen ottelun piste-ennätyksensä tehden 34 pistettä ja heitti loppuhetkillä ratkaisevan kahden pisteen heiton auttaen joukkueensa voittoon pistein 121–118.
Diaw teki NBA-uransa ensimmäisen tripla-tuplan 31. tammikuuta 2006 Philadelphia 76ersia vastaan Philadelphiassa johdattaen joukkueensa voittoon pistein 123–99. Hän teki 14 pistettä, nappasi 11 levypalloa, syötti 13 koria ja torjui yhden heiton 39 minuutissa. Hän oli ensimmäinen ranskalainen, joka teki tripla-tuplan NBA:ssa. Toisen tripla-tuplansa Diaw teki 5. maaliskuuta 2006 Dallas Mavericksia vastaan Dallasissa, auttaen joukkueensa 115–107-voittoon. 14. huhtikuuta 2006 Diaw teki kolmannen tripla-tuplansa tappiollisessa ottelussa Golden State Warriorsia vastaan. Phoenix hävisi 110–102. Kaksi päivää myöhemmin Diaw teki uransa neljännen tripla-tuplan Los Angeles Lakersia vastaan. 15. joulukuuta 2006 Diaw teki uransa viidennen tripla-tuplan ottelussa Golden State Warriorsia vastaan.
Kauden 2007–2008 pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Diawin Phoenix pelasi San Antonio Spursia vastaan. Neljännessä ottelussa Diaw sai kuusi virhettä ja lensi suihkuun mutta teki silti 20 pistettä, otti 10 levypalloa ja syötti 8 koria.
Ura > Charlotte Bobcats ja piipahdus Ranskassa

10. joulukuuta 2008 Diaw vaihdettiin yhdessä Raja Bellin ja Sean Singletaryn kanssa Charlotte Bobcatsiin. Vaihdossa Phoenix sai Jason Richardsonin ja Jared Dudleyn.
Syksyllä 2011, kun NBA:ssa oli työsulku, Diaw pelasi JSA Bordeaux Basketissa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Pro B:ssä. Hän on myös kyseisen seuran osaomistaja ja toiminut sen puheenjohtajana. Hän palasi NBA:han ja Bobcatsiin työsulun päätyttyä.
Ura > San Antonio Spurs

Maaliskuussa 2012 Bobcats osti Diawin sopimuksen ulos, minkä jälkeen hän siirtyi vapaana pelaajana San Antonio Spursiin. Keväällä 2014 Diaw voitti Spursissa NBA:n mestaruuden.
Ura > Utah Jazz ja uran päätöskausi Ranskassa

Viimeiseksi jääneen NBA-kautensa 2016–2017 Diaw pelasi Utah Jazzissa. Kaudeksi 2017–2018 hän palasi kotimaahansa, Levallois Metropolitansiin.
Syyskuussa 2018 Diaw ilmoitti Twitter-tilillään lopettavansa pelaajauransa.
Ura > Maajoukkue

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Maa:   Ranska> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Espanja 2014 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Slovenia 2013 |  |  |
|  Hopeaa | Liettua 2011 |  |  |
|  Pronssia | Serbia ja Montenegro 2005 |  |  |
|  Pronssia | Ranska ym. 2015 |  |  |
Heinäkuussa 2006 Diaw nimettiin Ranskan maajoukkueen kapteeniksi, ja hän johdatti Ranskan vuoden 2006 MM-kisoihin. Hän teki 107 pistettä ja syötti 22 koria yhdeksässä ottelussa.
Diaw edusti Ranskan miesten maajoukkuetta vuosien 2012 ja 2016 kesäolympialaisissa, vuosien 2006, 2010 ja 2014 MM-kilpailuissa ja vuosien 2003, 2005, 2007, 2009, 2011, 2013, 2015 ja 2017 EM-kilpailuissa. Ranskan mitalisaldo näistä kisoista oli MM-pronssi ja neljä EM-mitalia.
Pelaajaprofiili

Diaw oli kokonsa puolesta hyvä pieni laitahyökkääjä. Koska Diaw oli hyvä syöttämään ja tekemään pisteitä korin läheisyydestä, pystyi hän pelaamaan melkein mitä paikkaa tahansa. Paras esimerkki tästä oli, kun kaudella 2005–2006 Diaw joutui sijaistamaan Sunsin parasta pelintekijää Steve Nashia tämän loukkaannuttua. Kun Nash palasi, Phoenixilta loukkaantui kolme sentteriä ja Diaw joutui pelaamaan paljon sentterinä. Hän teki sentterinä hyvät tilastolukemat: 18,7 pistettä, 6,7 levypalloa ja 5,2 syöttöä ottelua kohden. Hänen kauden lopulliset tilastonsa olivat 13,3 pistettä, 6,9 levypalloa ja 6,2 syöttöä ottelua kohden. Kauden lopussa Diaw palkittiin parhaiten edelliskaudesta kehittyneenä pelaajana.
Perhe ja yksityiselämä

Diawin äitiä Élisabeth Riffiodia (188 cm) pidetään yhtenä Ranskan koripallohistorian parhaista naispuolisista senttereistä. Diawin isä oli senegalilainen korkeushyppääjä. Diawilla on yksi veli ja yksi velipuoli. Molemmat pelasivat koripalloa.
Diaw ja toinen ranskalainen tunnettu koripalloilija Tony Parker ovat pitkäaikaisia ystäviä. Diaw oli bestman Parkerin ja Eva Longorian häissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Boris Diaw Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu (ranskaksi) (englanniksi)
NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Boris Diaw
Ranskan joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2005
4 Fauthoux |
5 Gelabale |
6 Rigaudeau |
7 Julian |
8 M. Piétrus |
9 Parker |
10 Diarra |
11 F. Piétrus |
12 Schmitt |
13 Diaw |
14 Weis |
15 Giffa |
Valmentaja Bergeaud
Ranskan joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2011
4 Noah |
5 Batum |
6 Séraphin |
7 Albicy |
8 Lombahe-Kahudi |
9 Parker |
10 Traoré |
11 Piétrus |
12 de Colo |
13 Diaw |
14 Tchicamboud |
15 Gelabale |
Valmentaja Collet
Ranskan joukkue – Kesäolympialaiset 2012
4 Séraphin |
5 Batum |
6 Causeur |
7 Diawara |
8 Traoré |
9 Parker |
10 Bokolo |
11 Piétrus |
12 de Colo |
13 Diaw |
14 Turiaf |
15 Gelabale |
Valmentaja Collet
Ranskan joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2013
4 Lauvergne |
5 Batum |
6 Diot |
7 Petro |
8 Lombahe-Kahudi |
9 Parker |
10 Heurtel |
11 Piétrus |
12 de Colo |
13 Diaw |
14 Ajinça |
15 Gelabale |
Valmentaja Collet
Ranskan joukkue – Koripallon MM-kilpailut 2014
4 Heurtel |
5 Batum |
6 Diot |
7 Lauvergne |
8 Lombahe-Kahudi |
9 Jackson |
10 Fournier |
11 Piétrus |
12 Gobert |
13 Diaw |
14 Tillie |
15 Gelabale |
Valmentaja Collet
Ranskan joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2015
4 Westermann |
5 Batum |
7 Lauvergne |
8 Lombahe-Kahudi |
9 Parker |
10 Fournier |
11 Piétrus |
12 de Colo |
13 Diaw |
15 Gelabale |
16 Gobert |
19 Jaiteh |
Valmentaja Collet
San Antonio Spurs – NBA:n mestari 2014
2 Kawhi Leonard ·
3 Marco Belinelli ·
4 Danny Green ·
5 Cory Joseph ·
7 Damion James ·
8 Patrick Mills ·
9 Tony Parker ·
11 Jeff Ayres ·
15 Matt Bonner ·
16 Aron Baynes ·

20 Manu Ginóbili ·
21 Tim Duncan ·
22 Tiago Splitter ·
23 Austin Daye ·
33 Boris Diaw 

Päävalmentaja Gregg Popovich 

Apuvalmentajat Jim Boylen · Chip Engelland · Chad Forcier · Sean Marks · Ime Udoka
Käännös suomeksi
Brute Force Lobotomy

| Brute Force Lobotomy Serial Butcher |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Hearse Studio
 Julkaistu: 18. syyskuuta 2015
 Tuottaja(t): Scott Burns
 Tyylilaji: brutaali death metal
 Kesto: 40.59
 Levy-yhtiö: Unique Leader
Serial Butcherin muut julkaisut
| A Crash Course in Cranium Crushing 2010 | Brute Force Lobotomy 2015 |   |
Brute Force Lobotomy on belgialaisen death metal -yhtye Serial Butcherin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 18. syyskuuta 2015 levymerkillä Unique Leader Records.
Kappaleet

Hypovolemic Shock – 4.44
Sadistic Spare Parts Surgery – 4.07
Brute Force Lobotomy – 3.23
Born on a Chopping Block – 4.06
Bowel Soup – 2.55
Fresh Frozen Females – 4.34
Flayed Human Skin – 3.45
Facialized by a Flamethrower – 4.36
Rusty Lawnmowing Massacre – 3.54
Worm Buffet – 4.55
Kokoonpano

Kurt "Monie" Termonia – laulu
Kenneth Keysers – kitara
Koen Van Goethem – bassokitara
Nico Veroeven – rummut
Kokoonpano > Tuotanto

Scott Burns
Lander Cluyse – äänittäjä, miksaaja
Kenneth Keysers – masteroija
Arvostelut

Angry Metal Guy:
Slugmag: positiivinen
Aiheesta muualla

Brute Force Lobotomy Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Brute Force Lobotomy Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)