stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vuoden palomies
Palkitut

| Vuosi | Tehtävä | Nimi | Pelastuslaitos / VPK |
| --- | --- | --- | --- |
| 1982 | palomies | Jouni Kailajärvi | Tampereen palolaitos |
| 1983 | palomies | Pekka Salmi | Turun palolaitos |
| 1984 | palomies | Pertti Karppinen | Nesteen TPK Naantali |
| 1984 | autoilija | Markku Nordberg | Panelian VPK |
| 1985 | palomies-sairaankuljettaja | Reijo Ronkanen | Helsingin kaupungin pelastuslaitos |
| 1986 | ruiskumestari | Birger Söderlund | Kilon VPK |
| 1987 | palomies | Kalevo Järvensivu | Rovaniemen palolaitos |
| 1988 | palomies | Seppo Niemelä | Järvenpään palolaitos |
| 1989 | vs. palomestari | Raimo Silvander | Tornion palolaitos |
| 1990 | korjausmestari | Jaakko Sihvonen | Jyväskylän palolaitos |
| 1991 | asemamestari | Olavi Raitolehto | Helsingin kaupungin pelastuslaitos |
| 1992 | Ei valittu |  |  |
| 1993 | palomies | Arto Pyysalo | Lappeenrannan palolaitos |
| 1993 | maanviljelijä | Mauri Laine | Vahdon VPK |
| 1994 | palomestari | Reijo Salminen | Turun palolaitos |
| 1995 | palomies | Reijo Hirvi | Jyväskylän pelastuslaitos |
| 1996 | palomestarioppilas | Ari Koivu | Hyvinkään pelastuslaitos |
| 1997 | hälytyspäivystäjä | Kristiina Jousmäki | Lappeenrannan pelastuslai­tos |
| 1998 | paloesimies | Pertti Hänninen | Jyväskylän pelastuslaitos |
| 1999 | palomestari | Simo Wecksten | Helsingin kaupungin pelastuslaitos |
| 2000 | johtava palotarkastaja | Seppo Männikkö | Tampereen aluepelastuslaitos |
| 2001 | rakennusmestari | Risto Hurme | Reisjärven kunta / palokunta |
| 2002 | palopäällikkö | Esa Pulkkinen | Ruokolahden palolaitos |
| 2003 | paloesimies | Tommi Leppioja | Vantaan pelastuslaitos |
| 2004 | palomestari | Markku Kinnunen | Keski-Suomen pelastuslaitos |
| 2005 | palomestari | Markku Mäkelä | Etelä-Savon pelastuslaitos |
| 2006 | ylipalomies | Ari Mäkinen | Helsingin kaupungin pelastuslaitos |
| 2007 | palokunnan päällikkö | Esa Neuvonen | Parikkalan VPK |
| 2008 | vanhempi opettaja | Ismo Huttu | Pelastusopisto |
| 2009 | pelastusjohtaja | Piia Vähäsalo | Jokilaaksojen pelastuslaitos |
| 2010 | palomies | Mikko Karvonen | Keski-Uudenmaan pelastuslaitos |
| 2011 | rehtori | Matti Waitinen | Pelastuskoulu, Helsingin kaupungin pelastuslaitos |
| 2012 | pelastuspäällikkö | Tuomo Halmeslahti | Etelä-Savon pelastuslaitos |
| 2013 | ylipalomies | Seppo Hiltunen | Pohjois-Savon pelastuslaitos |
| 2014 | paloesimies | Jarkke Lahti | Keski-Suomen pelastuslaitos |
| 2015 | ylipalomies | Vesa Nurminen | Helsingin kaupungin pelastuslaitos |
| 2016 | puheenjohtaja | Kari Suominen | Turun VPK |
| 2017 | pelastuspäällikkö | Ilpo Tolonen | Kymenlaakson pelastuslaitos |
| 2018 | palomestari | Arto Latvala | Keski-Uudenmaan pelastuslaitos |
| 2019 | palomies-ensihoitaja | Saku Sutelainen | Helsingin kaupungin pelastuslaitos |
| 2020 | vuoromestari | Mikko Saastamoinen | Etelä-Karjalan pelastuslaitos |
| 2021 | paloesimies | Juha Höök | Länsi-Uudenmaan pelastuslaitos |
| 2022 | yliopettaja | Matti Honkanen | Pelastusopisto |
| 2023 | palomies | Sari Rautiala | Keski-Uudenmaan pelastuslaitos |
| 2024 | varautumisen opettaja | Tomi Rask | Helsingin kaupungin pelastuslaitos |
Aiheesta muualla

Vuoden palomies -toimikunta → Vuoden palomies
Ikuinen paluu

Omaa häntäänsä pureva Ouroboros-käärme on kuuluisimpia syklisen maailmankaikkeuden tunnuksia.
Ikuinen paluu on monissa uskonnoissa ja todellisuuskäsityksissä esiintyvä käsite. Sen mukaan aika on syklinen eli samat tapahtumat toistuvat uudelleen ja uudelleen maailmankaikkeudessa, ja mahdollisesti ovat toistuneet myös menneisyydessä. Tunnetuimmin ajatus ikuisesta paluusta esiintyy intialaisten uskontojen (hindulaisuus, buddhalaisuus ja jainalaisuus) jälleensyntymis- ja sielunvaellusopissa (samsara), antiikin ajan stoalaisilla filosofeilla (ekpyrosis) sekä saksalaisfilosofi Friedrich Nietzschen teoksissa.
Friedrich Nietzschen käsitys

Nietzschen teoksissa esiintyvä käsitys ikuisesta paluusta on eräs hänen keskeisimmistä teemoistaan. Nietzschen mukaan ihminen, joka kykenisi hyväksymään sen, että hänen elämänsä toistuisi loputtoman monta kertaa samoine iloineen ja murheineen, kykenisi hyväksymään täydellisesti elämänsä. Ikuisen paluun hyväksyminen johtaa siihen, että ihminen arvostaa jokaista hetkeään ja tekoaan menneisyydessä sekä tulevaisuudessa, minkä jälkeen ihminen voi suhtautua vilpittömästi kaikkiin suorittamiinsa tekoihin; tämä on välttämätön askel niiden ”henkisten kahleiden” katkaisemisessa, jotka rajoittavat ihmisen kehittymistä yli-ihmiseksi.
On käyty keskustelua siitä, pitikö Nietzsche ”ikuista paluuta” varsinaisena totuutena. Martin Heideggerin yleisesti hyväksytyn käsityksen mukaan kyseessä on Nietzschen keksimä ajatuskoe, johon hän sai vaikutteita antiikin kreikkalaisesta ja intialaisesta ajattelusta. Usein nähdään, että ikuinen paluu on Nietzschen vastaus Immanuel Kantin kategoriselle imperatiiville: kun kategorinen imperatiivi painottaa päätöksen eettisiä seurauksia mietittäessä sitä ”mitä jos kaikki tekisivät samalla tavalla”, ajatus ikuisesta paluusta liittyy kysymykseen ”mitä jos joutuisi kokemaan teon seuraukset loputtoman monta kertaa”. Nietzsche itse piti ikuisen paluun universaalia totuutta ”raskaimpana mahdollisena taakkana mitä voi kuvitella”.
Islam4UK

Islam4UK eli alun perin Al-Muhajiroun oli brittiläinen järjestö, joka pyrki maailmanlaajuiseen kalifaattiin ja vastusti Britannian ja Yhdysvaltain ulkopolitiikkaa. Järjestö kiellettiin terrorismilakien perusteella tammikuussa 2010.
Al-Muhajiroun perusti alun perin Omar Bakri Mohammed, joka erosi Hizb ut-Tahrirista, jota ei pitänyt tarpeeksi radikaalina.
Järjestön jäsenet vastustivat 16. lokakuuta 2009 hollantilaisen kansanedustajan Geert Wildersin vierailua Britanniaan. Järjestön kannttajat kantoivat bannereita, joissa oli iskulauseita, kuten "Shariah on ratkaisu, vapaus helvettiin" ja "Geert Wilders ansaitsee islamilaisen rangaistuksen".
Bakri vaikutti Finsbury Parkin moskeijassa, jota hän hallitsi Abu Hamza al-Masrin kanssa. Bakrin radikaalit mielipiteet nousivat usein iltapäivälehtien etusivuille, ja häntä pidettiin eräänlaisena julkisena klovnina, mutta julkisuudelta syrjässä hänen näkemyksensä ja saarnansa vaikuttivat nuorten miesten radikalisoitumiseen.
Bakri itse hajotti al-Muhajirounin loppuvuodesta 2004 ja pakeni 2005 Libanoniin, josta käsin on saarnannut kannattajilleen Internetissä. Alkuperäisen järjestön hajottua sen kannattajat toimivat usean nimen alla, kuten Saviour Sect ja Al-Ghurabaa, jotka molemmat kiellettiin. Vuonna 2009 he alkoivat esiintyä Islam4UK-järjestön nimellä ja julistivat kokoavansa uudelleen Al-Muhajiroun, jota ei ollut koskaan kielletty. Näiden järjestöjen johdossa näkyi lakimies Anjem Choudary.
Maaliskuussa 2009 Al Muhajiroun (nimellä Ahlus Sunnah wal Jamaah) järjesti mielenosoituksen Afganistanin sotaa vastaan ja brittisotilaita vastaan, kun Afganistanista kotiin palannut Royal Anglian Regiment järjesti paraatin Lutonissa. Al Muhajirounin mielenosoitus johti United Peoples of Luton -ryhmän vastamielenosoitukseen. Tästä ryhmästä sai alkunsa English Defence League.
Monia järjestöjen jäsenistä on tuomittu rikoksista, kuten rahan keräämisestä Irakin mujahideeneille ja tanskalaisen Muhammed-pilapiirtäjän murhaan yllyttämisestä. Omar Khyam suunnitteli ryhmineen pommi-iskujen sarjaa Englannissa ja yksi Israelissa itsemurhapommi-iskun tehnyt mies on liitetty Omar Bakriin.
Stefan Möller

Stefan Torsten Johannes Möller (s. 20. heinäkuuta 1962 Tammisaari) on RadioMedia ry:n toimitusjohtaja, eurooppalaisen radioalan liiton Association Européenne Radios (AER) puheenjohtaja ja viestintäneuvos.
Ura

Möllerin työura radioalalla alkoi vuonna 1978, jolloin hän pääsi kesätöihin Yleisradioon. Kaupallisen radiotoiminnan alkaessa Suomessa 1985 hän lähti Yleisradion palveluksesta vasta perustettuun helsinkiläiseen Radio Ykköseen. Hän oli mukana perustamassa  Radio Ykkösen yhteyteen Suomen ensimmäisiin äänimainostoimistoihin kuuluvaa yhtiötä, joka myöhemmin tunnettiin nimellä Mix Music Oy. Möller työskenteli Radio Ykkösen markkinointijohtajana vuoteen 1995, jonka jälkeen hän perusti oman Möller & Möller -äänimainostoimiston. Vuonna 2001 hänet kutsuttiin amerikkalaisen mediayhtiön Metromedia International Inc:in Suomeen perustetun yhtiön Metromedia Finland Oy:n toimitusjohtajaksi. Metromedia Finland Oy:n omistukseen kuuluivat tuolloin GrooveFM ja Star FM, joka julkistettiin vuonna 2001 uudelleen nimellä Radio SuomiPOP. Möller kasvatti Metromedian radioasemien määrän neljään hankimalla ensin GWR-yhtiön omistuksessa olevan Classic FM:n ja myöhemmin nykyisen Metro FM -radiokanavan toimiluvat. Vuosina 2005–2006 Möller toimi konsulttina irlantilaisen Communicorp Ltd:n palveluksessa sekä projektivastaavana  Sanoma Entertainment Oy:ssä tehtävänään perustaa yhtiölle kaksi uutta valtakunnallista radiokanavaa, jotka nykyään kantavat nimiä Radio Rock ja Radio Aalto. Vuonna 2007 hänet kutsuttiin nykyisen RadioMedia Oy:n toimitusjohtajaksi.
Möller valittiin Brysselissä toimivan eurooppalaisen radioalan liiton Association Européenne Radios (AER) puheenjohtajaksi maaliskuussa 2012. Möller on ensimmäinen suomalainen tehtävässä. Hän toimi AER:n varapuheenjohtajana vuodesta 2007. Suomessa Möller on edustanut 2000-luvun alusta lähtien kaupallista radiotoimialaa erilaisissa julkisissa toimielimissä. Tällä hetkellä hän toimii myös Viestinnän keskusliiton laajassa johtoryhmässä.
Vuonna 2024 Möllerille myönnettiin ensimmäisenä radioalan toimijana viestintäneuvoksen arvonimi.
Koulutus

Radio- ja TV-alan tekninen tutkinto (Länsi-Uudenmaan ammattikoulu)
radiotoimittajan ja audiotekniikan tutkinnot (Yle)
Suomen armeijan radiotaktiikan koulu
lukuisia talouden ja liikkeenjohdon kursseja
Musiikki ja näytteleminen

Möller oli vuosina 1983–1985 mukana yhtyeissä French Kiss ja 2FUN. Hän on tehnyt vuosien varrella lukuisia äänirooleja ja ollut mukana elokuvien sivurooleissa, kuten Lauri Törhösen elokuvissa Kasvoton mies (1995) ja Raja 1918 (2007).
Simon Harris

| Simon Harris |
| --- | --- |

Irlannin tasavallan taoiseach
 9.4.2024 –  
Presidentti:  Michael D. Higgins
Edeltäjä:  Leo Varadkar
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. lokakuuta 1986 (ikä 38) Greystones, Irlanti
Ammatti:  poliitikko
Tiedot
Puolue:  Fine Gael
Aiheesta muualla
www.simonharris.ie
Simon Harris (s. 17. lokakuuta 1986 Greystones, Irlanti) on irlantilainen Fine Gaelin poliitikko. Hänet valittiin huhtikuussa 2024 Irlannin pääministeriksi eli taoiseachiksi. Hänen kautensa päättyy tammikuussa 2024.
Hänet valittiin 2009 ensimmäisenä kerran Wicklow’n kreivikunnan valtuuston ja kaksi vuotta myöhemmin Irlannin parlamentin alahuoneeseen Dáil Éireanniin. Harrista tuli terveysministeri 2016 ja korkeakoulutuksen ja tutkimuksen ministeri 2020.
Nuoruus

Simon Harris syntyi 1986 Greystonesin rannikkokaupungissa. Hänen isänsä oli taksikuski, ja hänen äitinsä työskenteli koulunkäynninavustajana. Simon on vanhin perheen kolmesta lapsesta.
Harris kiinnostui politiikasta jo varsin varhain, ja hän alkoi 15-vuotiaana toimia paikallispoliitikon äänteenkerääjänä ja liittyi 16-vuotiaana Fine Gaeliin. Harrisin pikkuveli Adam on autistinen. Hänet johdattikin politiikkaan turhautuminen autismista annettuun vähäiseen tietoon, ja hänen kutsumana noin 60 autistista ja näiden perheenjäsentä kerääntyi kunnan kokoushuoneeseen. Tapaamisen seurauksena perustettiin uusi autismin tukiryhmä.
Ura > Korkeakoulusta politiikkaan

Harris opiskeli Dublin Institute of Technologyssä journalismia ja ranskaa, mutta jätti koulun kolmantena vuotena kesken keskittyäkseen poliittiseen uraansa. Hän pääsi Fine Gaelin senaattorin Frances Fitzgeraldin parlamenttiavustajaksi.
Harris valittiin vuoden 2009 paikallisvaaleissa Wicklow’n kreivikunnan valtuuston. Hän sai prosentuaalisesti enemmän ääniä kuin kukaan muu. Harris parlamenttivaaleissa 2011 alahuoneeseen eli Dáil Éireanniin. Hän oli 24-vuotiaana uuden parlamentin nuorin jäsen.
Ura > Nousu pääministeriksi

Harris kohosi nopeasti Fine Gaelissa, ja vuonna 2014 hänet valittiin valtiovarainministeriön apulaisministeriksi. Hänestä tuli ensimmäisen kerran hallituksen jäsen 2016, kun hänet valittiin Enda Kennyn hallituksen terveysministeriksi. Terveysministerin paikkaa on pidetty Irlannin politiikassa myrkyllisenä asemana, mutta Harris onnistui vakuuttamaan esiintymisillään. Hänkään ei kuitenkaan pystynyt uudistamaan Irlannin kuormittunutta terveydenhuoltojärjestelmää. Harris selviytyi vuonna 2019 epäluottamuslauseesta, joka esitettiin Dublinin uuden lastensairaalan karanneista rakennuskustannuksista.
Harrisille annettiin vuonna 2020 muodostetussa hallituksessa korkeakoulutuksen, tutkimuksen, innovaation ja tieteen ministeri, joka kuului uuteen vastaperustettuun ministeriöön. Hän pystyi tehtävässä Politico-lehden mukaan kiertämään kampuksia ja tekemässä itseään tunnetummaksi. Hän mikrobloggasi ja otti selfieitä ympäri Irlantia ja sai näin mainetta teinien ja nuorten äänteen kuulijana.
Irlannin pääministeri Leo Varadkar erosi maaliskuussa 2024 yllättäen Fine Gaelin johdosta. Harris ilmoitti saman tien haluavansa Varadkarin korvaajaksi. Hän sai vuorokaudessa niin paljon tukijoita puolueen sisältä, että lopulta kukaan ei asettunut vastaehdokkaaksi. Harris valittiin uudeksi pääministeriksi 9. huhtikuuta. Hän on Irlannin nuorin pääministeri eli taoiseach.
Harrisin kausi pääministerinä päättyy tammikuussa 2024, ja hänen seuraajansa on Micheál Martin.
Luettelo Illinois’n kuvernööreistä

| Illinois’n kuvernööri |
| --- | --- |
 Governor of Illinois
 Osavaltion sinetti
 Nykyinen kuvernööri Pritzker
 Nykyinen J. B. Pritzker 14. tammikuuta 2019 lähtien
Virka-asunto:  Illinois’n kuvernöörin kartano
Nimittäjä:  suora kansanvaali
Kauden pituus:  4 vuotta, uusittavissa
Perustettu:  6. lokakuuta 1818
Ensimmäinen:  Shadrach Bond
Palkka:  184 758 $ vuodessa
Kotisivut:  Office of the Governor
Tämä on luettelo Illinois’n kuvernööreistä (engl. Governor of Illinois). Kuvernööri on Illinois’n korkea-arvoisin vaaleilla valittu hallinnon edustaja. Nykyisenä kuvernöörinä toimii J. B. Pritzker, joka aloitti virassa 14. tammikuuta 2019.
Historia ja valtaoikeudet

Nykymuodossaan virka perustettiin vuonna 1818, kun kuvernööriksi valittiin Shadrach Bond.
Kuvernöörillä on velvollisuus valvoa osavaltion lakeja ja valta vahvistaa uudet lait. Lisäksi kuvernöörillä on veto-oikeus osavaltion uusiin lakiesityksiin. Kuvernööri on myös osavaltion kansalliskaartin ylipäällikkö paitsi, jos Yhdysvaltain presidentti on erikseen ottanut kaartin komentoonsa. Illinoisin osavaltiolla on myös oma poeta laureatus, jonka kuvernööri on nimittänyt virkaansa neljäksi vuodeksi kerrallaan aina vuodesta 2003 lähtien.
Valinta ja pätevyysvaatimukset

Kuvernööri valitaan suoralla kansanvaalilla. Virkakauden pituus on neljä vuotta eikä virkakausien määrää ole rajoitettu millään tavalla.
Osavaltion perustuslain mukaan kuvernööriksi, sekä varakuvernööriksi, valittavan henkilön tulee täyttää seuraavat ehdot:
Yhdysvaltain kansalainen
väh. 25-vuotias
on asunut Illinoisissa yhtäjaksoisesti väh. 3 vuotta välittömästi ennen vaaleja
Palkkio ja etuudet

Vuonna 2022 kuvernöörin vuosipalkka oli 184 758 dollaria.
Kuvernöörin virkaasunto sijaitsee Springfieldissä.
Luettelo kuvernööreistä

| Kuva | Nimi | Puolue | Virassa |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Shadrach Bond | Demokraattis-republikaani | 1818–1822 |
|  | Edward Coles | Demokraattis-republikaani | 1822–1826 |
|  | Ninian Edwards | Demokraattis-republikaani | 1826–1830 |
|  | John Reynolds | Demokraatti | 1830–1834 |
|  | William Lee D. Ewing | Demokraatti | 1834–1834 |
|  | Joseph Duncan | Demokraatti | 1834–1838 |
|  | Thomas Carlin | Demokraatti | 1838–1842 |
|  | Thomas Ford | Demokraatti | 1842–1846 |
|  | Augustus C. French | Demokraatti | 1846–1853 |
|  | Joel Aldrich Matteson | Demokraatti | 1853–1857 |
|  | William Henry Bissell | Republikaani | 1857–1860 |
|  | John Wood | Republikaani | 1860–1861 |
|  | Richard Yates | Republikaani | 1861–1865 |
|  | Richard James Oglesby | Republikaani | 1865–1869 |
|  | John M. Palmer | Republikaani | 1869–1873 |
|  | Richard James Oglesby | Republikaani | 1873–1873 |
|  | John Lourie Beveridge | Republikaani | 1873–1877 |
|  | Shelby Moore Cullom | Republikaani | 1877–1883 |
|  | John Marshall Hamilton | Republikaani | 1883–1885 |
|  | Richard James Oglesby | Republikaani | 1885–1889 |
|  | Joseph W. Fifer | Republikaani | 1889–1893 |
|  | John Peter Altgeld | Demokraatti | 1893–1897 |
|  | John Riley Tanner | Republikaani | 1897–1901 |
|  | Richard Yates | Republikaani | 1901–1905 |
|  | Charles S. Deneen | Republikaani | 1905–1913 |
|  | Edward Fitzsimmons Dunne | Demokraatti | 1913–1917 |
|  | Frank Orren Lowden | Republikaani | 1917–1921 |
|  | Len Small | Republikaani | 1921–1929 |
|  | Louis Lincoln Emmerson | Republikaani | 1929–1933 |
|  | Henry Horner | Demokraatti | 1933–1940 |
|  | John Henry Stelle | Demokraatti | 1940–1941 |
|  | Dwight H. Green | Republikaani | 1941–1949 |
|  | Adlai Stevenson | Demokraatti | 1949–1953 |
|  | William Stratton | Republikaani | 1953–1961 |
|  | Otto Kerner | Demokraatti | 1961–1968 |
|  | Samuel H. Shapiro | Demokraatti | 1968–1969 |
|  | Richard B. Ogilvie | Republikaani | 1969–1973 |
|  | Daniel Walker | Demokraatti | 1973–1977 |
|  | James R. Thompson | Republikaani | 1977–1991 |
|  | Jim Edgar | Republikaani | 1991–1999 |
|  | George Ryan | Republikaani | 1999–2003 |
|  | Rod Blagojevich | Demokraatti | 2003–2009 |
|  | Pat Quinn | Demokraatti | 2009–2015 |
|  | Bruce Rauner | Republikaani | 2015–2019 |
|  | J. B. Pritzker | Demokraatti | 2019– |
Lähde:
Illinois’n kuvernöörin kartano
Teppo Numminen

| Teppo Numminen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. heinäkuuta 1968 (ikä 56) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Repo-man, Teppo Winnipeg
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  90 kg
Pelinumero:  27
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1985–2009
Seurat:  Tappara (SML) Winnipeg Jets (NHL) TuTo (SML) Phoenix Coyotes (NHL) Dallas Stars (NHL) Buffalo Sabres (NHL)
NHL-varaus:  29. varaus, 1986 Winnipeg Jets
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Calgary 1988 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Torino 2006 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Nagano 1998 | jääkiekko |  |
| Maailmancup  | Maailmancup  | Maailmancup  |  |
|  Hopeaa | 2004 | jääkiekko |  |
Teppo Kalevi Numminen (s. 3. heinäkuuta 1968 Tampere, Suomi) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Winnipeg Jets varasi Nummisen NHL:ään toisella kierroksella varausnumerolla 29.
Puolustajana pelannut, Tampereen Tapparan kasvattina tunnettu Numminen edusti kaksikymmentävuotisen NHL-uransa aikana Winnipeg Jetsin lisäksi Phoenix Coyotesia, Dallas Starsia sekä Buffalo Sabresia pelaten yhteensä 1 372 NHL-ottelua tehoin 117+520=637. Hän on 16:nneksi eniten NHL-otteluita pelannut puolustaja ja eniten otteluita pelannut suomalaispuolustaja. Lisäksi hän on 30:nneksi eniten maalisyöttöjä kerännyt NHL-puolustaja ja eniten maalisyöttöjä antanut suomalaispuolustaja. Pisteitä hän on tehnyt NHL-puolustajista 38:nneksi eniten ja eniten suomalaispuolustajista. Tosin, suomalaistaustaisista puolustajista häntä enemmän pisteitä ja maalisyöttöjä on kerännyt kanadansuomalainen Chris Pronger 698 pisteellään ja 541 syöttöpisteellään.
Suomen jääkiekkomaajoukkueessa Numminen oli mukana useassa arvoturnauksessa. Hän pelasi neljä kertaa sekä olympialaisissa että maailmanmestaruuskilpailuissa ja kahdesti maailmancupissa ja Kanada-cupissa saavuttaen kolme olympiamitalia. Hän pelasi yhteensä 102 aikuisten maaottelua, 14 nuorten maaottelua ja 13 poikien maaottelua.
Nummista pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista suomalaisista puolustajista. Suomen Jääkiekkomuseo on aateloinut hänet Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 202. Phoenix Coyotes on jäädyttänyt Nummisen pelinumeron 27. Hän on yksi seitsemästä suomalaispelaajasta, jonka pelinumero on jäädytetty NHL:ssä.
Ura > Mestariksi Tampereen Tapparassa (1985–1988)

Numminen aloitti ohjatun jääkiekkoilun kuusivuotiaana ja teki lopullisen lajivalinnan 12-vuotiaana jääkiekon muututtua ympärivuotiseksi harrastukseksi kesäharjoituksineen. Tepon isä Kalevi Numminen oli entinen ammattilaispelaaja ja Tampereen Tapparan valmentaja, ja hänellä oli tapana ottaa Teppo usein mukaan Tapparan liigaharjoituksiin, joissa Teppo pääsi jo pienenä harjoittelemaan ammattilaispelaajien joukkoon. Numminen harjoitteli pelaamista ja luistelua kotitalonsa takapihalle kastelukannulla jäädytetyllä pienellä kentällä useita tunteja päivässä.
Superlahjakkuutena pidetty Numminen nousi Tapparan edustusmiehistöön ja jääkiekon SM-liigaan jo 17-vuotiaana. Hänet nostettiin nopeasti Tapparan ensimmäiseen puolustajapariin, ja nuori mutta varmaotteinen puolustajatulokas teki 31 ottelussa yhteensä kuusi tehopistettä. Numminen saavutti Tapparan mukana Suomen mestaruuden heti tulokaskaudellaan, ja sama toistui myös kahtena seuraavana vuonna. NHL-seura Winnipeg Jets varasi Nummisen NHL:ään vuoden 1986 varaustilaisuudessa toisella kierroksella varausnumerolla 29 Nummisen voitettua alle 18-vuotiaiden EM-kultaa Suomen paidassa.
Ura > NHL-ura

Teppo Numminen siirtyi kaudeksi 1988–1989 NHL:ään Winnipeg Jetsiin, joka muuttui 1996–1997 Phoenix Coyotesiksi seuran muutettua Phoenixiin. Hän pelasi 360 perättäistä NHL-ottelua 17. joulukuuta 1995 – 1. maaliskuuta 2000, mikä oli senhetkinen aktiivipelaajien ennätys. Kaudeksi 2003–2004 hän siirtyi Dallas Starsin riveihin ja NHL:n työsulun jälkeen teki sopimuksen Buffalo Sabresin kanssa.
Naganon talviolympialaisissa 1998 Numminen pelasi Leijonien ykköskentässä pakkiparinaan Jyrki Lumme. Torinon olympiakisat 2006 olivat maajoukkueen tukipilareihin lukeutuneen Nummisen neljännet olympialaiset. Torinon kisoissa Numminen pelasi erikoistilanteita ja osoitti kuuluvansa kahden vuosikymmenen jälkeenkin Suomen Leijonien puolustajaeliittiin. Turnauksen jälkeen Teppo Numminen ilmoitti lopettavansa maajoukkuetasolla. Nummisesta tuli 14. marraskuuta 2006 eniten NHL-otteluita pelannut eurooppalainen pelaaja, kun hän ohitti pelattujen pelien ennätystä aiemmin hallussaan pitäneen Jari Kurrin.
Syksyllä 2007 Nummiselle tehtiin avosydänkirurginen sydänleikkaus. Jo keväällä 2005 ja kesällä 2006 hänelle oli tehty pienemmät operoinnit sydämen rytmihäiriön takia. Sydänleikkauksesta toipuminen kesti melkein koko kauden ja Numminen palasi kaukaloon kauden runkosarjan viimeiseen otteluun huhtikuussa 2008. Viimeisen NHL-ottelunsa Numminen pelasi 11. huhtikuuta 2009.
Vuosina 2011–2014 Numminen toimi apuvalmentajana Buffalo Sabresissä.
Liiketoiminta

Teppo Numminen omisti isänsä Kalevi Nummisen perustaman jääkiekkomailoja ja -varusteita valmistavan Montreal Sports Oy:n. Numminen myi osakekannan syyskuussa 2008 pohjoisamerikkalaiselle Warrior-yritykselle, joka valmistaa urheiluvälineitä.
Yksityiselämä

Nummisen perheeseen kuuluvat vaimo Ann-Maarit ja kolme lasta. Hänen isänsä on Suomen A-maajoukkuetta ja Tampereen Tapparaa valmentanut Kalevi Numminen. Tepolla on myös pikkuveli Teemu Numminen, joka pelasi jääkiekon SM-liigaa Tapparassa, TuTossa ja TPS:ssä vuosina 1992–1996.