stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Astrapotheria

| Astrapotheria |
| --- | --- |
 Astrapotherium
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Synnyttävät nisäkkäät Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Ylälahko::  †Meridiungulata
Lahko::  †Astrapotheria  Lydekker, 1894
Infobox OKNimi-testi OK: 
Astrapotheria oli istukkanisäkkäisiin kuuluva lahko, joka eli Paleoseenikaudelta Mioseenikaudelle. Lahkon lajeja oli enimmäkseen Etelä-Amerikassa, mutta joitakin merkkejä niistä on löydetty myös Antarktiksen alueelta. Lahkon lajit olivat kasvinsyöjiä. Jotkut niistä muistuttivat sarvikuonoja. Lahkoon kuuluvia heimoja olivat Astrapotheriidae ja Trigonostylopidae.
Aiheesta muualla

http://journals.cambridge.org/action/display/Abstract?fromPage=online&aid=222289 (englanniksi)
Aleksanteri Hyvä

| Aleksanteri Hyvä |
| --- | --- |
 Aleksanteri Hyvä kuvattuna puolisonsa Anan kanssa Sucevițan luostarin freskossa.
Moldovan ruhtinas
Valtakausi:  1400–1432
Edeltäjä:  Iuga
Seuraaja:  Iliaș

Syntynyt:  noin 1375
Kuollut:  1432
Lapset:  Iliaș Ștefan II
Suku:  Mușat
Isä:  Roman I Mușat
Uskonto:  ortodoksi
Aleksanteri Hyvä (romaniaksi Alexandru cel Bun tai Alexandru I Muşat) oli Moldavian ruhtinas vuosina 1400–1432. Hän oli Roman I Mușatin poika ja hän nousi valtaistuimelle Iugan jälkeen. Hän oli Vlad II Draculan appi.
Aleksanteri Hyvän kaudella Moldova integroitui täysin Bysantin ortodoksiseen kirkkoon, ja sinne perustettiin Moldovan ja Suceavan metroopoliittakunta.
Sisäpolitiikka

Aleksanteri Hyvä kehitti Moldavian virkavaltaista järjestelmää mm. luomalla "Voivodien neuvoston". Hänen kaudellaan muutettiin verotuslakeja ja lisättiin Lvivin (1408) ja Krakovan (1409) kauppiaiden etuoikeuksia. Hän muutti kauppareittien kulkua, rakensi useita niitä suojaavia uusia linnoituksia ja laajensi Moldavian satamia.
Suhteet ulkomaihin

Aleksanteri Hyvän päähuolenaihe oli puolustaa maataan mahtavia vihollisarmeijoja vastaan. Hän solmi liittoja Valakian ja Puolan kanssa pääasiassa Unkaria vastaan. Vuonna 1402 hän antoi vasallivalan Puolan kuninkaalle Vladislaus II:lle.
Aleksanteri Hyvä osallistui kahteen taisteluun Saksalaista ritarikuntaa vastaan: Grunwaldissa 1410 ja Marienburgissa 1422. Hänen joukkonsa taistelivat niissä Puolan ja Liettuan puolella.
Vallanperimys

Moldovan ruhtinaan vallanperimysjärjestystä ei oltu määritelty, ja niinpä kuka tahansa Aleksanterin pojista, niin avioliitoissa kuin aviottomina syntyneet, saattoi pyytää pajareita kruunaamaan hänet ruhtinaaksi. Tämä vahvisti ottomaanien valtaa. Aleksanterin kuilemaa seuranneiden 25 vuoden aikana valta vaihtui 16 kertaa hänen kahdeksan jälkeläisensä välillä, kunnes vuonna 1457 pojanpoika Tapani III Suuri nousi valtaan.
Antennas to Hell

| Antennas to Hell Slipknot |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1998–2009
 Julkaistu: 23. heinäkuuta 2012
 Tuottaja(t): Slipknot, Ross Robinson Sean Anderson, Rick Rubin, Joey Jordison, Dave Fortman, Chris Vrenna
 Tyylilaji: heavy metal alternative metal groove metal nu metal
 Kesto: 77.07
 Levy-yhtiö: Roadrunner Records
Listasijoitukset
  13.
Slipknotin muut julkaisut
| All Hope Is Gone 2008 | Antennas to Hell 2012 | .5: The Gray Chapter 2014 |
Antennas to Hell on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Slipknotin vuonna 2012 julkaistu kokoelma-albumi.
Kokoonpano

(# 0) Sid Wilson - levysoittimet, koskettimet
(# 1) Joey Jordison - rummut
(# 2) Paul Gray - basso, taustalaulu (kuollut)
(# 3) Chris Fehn - lyömäsoittimet, taustalaulu
(# 4) Josh Brainard - kitara (kappaleet 1-5)
(# 4) Jim Root - kitarat (kappaleet 6-19)
(# 5) Craig Jones - sämpleri, sämpläys, kosketinsoittimet
(# 6) Shawn Crahan - lyömäsoittimet, taustalaulu
(# 7) Mick Thomson - kitarat
(# 8) Corey Taylor - laulu
Arvostelut

Imperiumi: 9/10
Kaaoszine: 9/10
Ballad of Hollis Brown

Ballad of Hollis Brown on Bob Dylanin vuonna 1964 julkaisema blues-kappale. Kappale kertoo etelädakotalaisesta maanviljelijästä, joka kärsii köyhyyden takia vakavasta masennuksesta ja lopulta ampuu vaimonsa, lapsensa ja itsensä.
”Ballad of Hollis Brown” äänitettiin 7. elokuuta 1963. Sen tuottajana toimi Tom Wilson. Kappale julkaistiin alun perin Bob Dylanin 13. tammikuuta 1964 ilmestyneellä albumilla The Times They Are a-Changin'. ”Ballad of Hollis Brown” on ollut suosittu cover-kappale ja muun muassa brittiläiset rock-yhtyeet Nazareth ja The Pretty Things sekä yhdysvaltalainen punk-yhtye Rise Against ovat äänittäneet kappaleesta oman sovituksensa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:
Ali-Ansiojärvi

| Ali-Ansiojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Pälkäne
Koordinaatit:  61°18′38″N, 24°37′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  oja Kukkiaan 
Järvinumero:  35.781.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  107 m  
Rantaviiva:  0,934 km  
Pinta-ala:  3,765 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAli-Ansiojärvi 
Ali-Ansiojärvi  on Pirkanmaalla Pälkäneellä  sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,8 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Kukkian alueeseen (35.781) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 107 metriä mpy.
Balladi

Balladi oli alun perin lyhyt lyyrinen, tavallisesti tanssin säestyksenä laulettu lemmenruno. Myöhemmin sana tuli merkitsemään tunnelmallisia kertovia runoja, jotka ovat kuitenkin synkempiä kuin romanssit. Balladi on runomuotoinen, surullisesti päättyvä rakkaustarina, jonka pääosissa ovat yleensä eri säätyluokkiin kuuluvat nuorukainen ja neito. Sana tulee ranskan kielestä.
Balladi voi tarkoittaa myös pientä tarinaa laulussa. Klassisessa musiikissa balladi voi olla yksinlaulu, piano- tai orkesterisävellys. Balladeja ovat säveltäneet esimerkiksi Frédéric Chopin, Johannes Brahms, Edvard Grieg ja Jean Sibelius. Popmusiikin yhteydessä ja varsinkin englannin kielessä sanaa "ballad" käytetään usein mistä tahansa hitaasta kappaleesta vastapainona nopeatempoisemmille kappaleille.
Astrapotheriidae

| Astrapotheriidae |
| --- | --- |
 Astrapotherium magnus
 Eoseeni–Mioseeni  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  †Astrapotheria
Heimo::  †Astrapotheriidae  Ameghino, 1887
Infobox OKNimi-testi OK: 
Astrapotheriidae oli Astrapotheria-lahkoon kuulunut heimo. Siihen kuului ryhmään Meridiungulata kuuluneita eläimiä. Niitä esiintyi varhaisimmillaan eoseenikaudella Etelä-Amerikassa ja Antarktiksella.
Luokittelu

Incertae sedis
Antarctodon
Parastrapotherium
Alaheimo Albertogaudryinae
Albertogaudrya
Astraponotus
Alaheimo Astrapotheriinae
Astrapotherium
Scaglia
Alaheimo Uruguaytheriinae
Granastrapotherium
Balladiooppera

William Hogarthin maalaus The Beggar’s Operan 3. näytöksen toisesta kohtauksesta vuodelta 1728.
Balladiooppera (engl. ballad opera) on 1700-luvun Isossa-Britanniassa parin vuosikymmenen ajan kukoistanut oopperan tyylilaji, jonka suosio alkoi vähetä vuosisadan puolivälin tienoilla. Se oli kansanoopperan muoto, jossa uudelleen sanoitetut kansanlaulut tai muut suosikkisävelmät ja osittain uudet sävelmät keskeyttivät puhutun dialogin. Sanoitukset käsittelivät ajankohtaisia aiheita, ivasivat vallitsevia sosiaalisia oloja sekä olivat usein leikillisiä ja liioittelevia.
Balladioopperoita kirjoittaneita näytelmäkirjailijoita olivat muun muassa John Gay, Colley Cibber ja Henry Fielding. Varhainen ja erittäin suosittu lajin edustaja oli The Beggar’s Opera (Kerjäläisooppera), jonka librettoon sovitti Gay ja osittain sävelsi Johann Christoph Pepusch. Sen kantaesitys tapahtui vuonna 1728. Toinen merkittävä balladiooppera oli Charles Coffeyn vuonna 1731 valmistunut teos The Devil to Pay ja sen vuonna 1743 kantaesitetty saksankielinen versio Der Teufel ist Los (Piru on irti). Se oli tärkeä esikuva saksalaisen laulunäytelmän synnyssä.
Alvar Aallon kotitalo

| Alvar Aallon kotitalo |
| --- | --- |

Osoite:  Riihitie 20
Sijainti:  Munkkiniemi, Helsinki
Koordinaatit:  60°11′48.5″N, 24°52′35.3″E
Valmistumisvuosi:  1936
Suunnittelija:  Alvar Aalto
Käyttäjä:  Alvar Aallon arkkitehtitoimisto, 1998– Alvar Aallon Säätiö
Julkisivumateriaali:  tiili
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alvar Aallon kotitalo (myös Villa Aalto tai Riihitien talo) on akateemikko Alvar Aallon ja arkkitehti Aino Aallon koti, joka sijaitsee Helsingin Munkkiniemessä osoitteessa Riihitie 20. Talo on osa Alvar Aalto -museota, joka toimii Jyväskylässä ja Helsingissä. Museon toinen toimipiste Helsingissä on Aallon arkkitehtitoimistona toiminut Alvar Aallon ateljee, joka sijaitsee noin 450 metrin päässä kotitalosta osoitteessa Tiilimäki 20.
Tausta

Aalto tutustui ja mieltyi Munkkiniemeen ollessaan laatimassa ehdotusta Laajalahden rantojen rakentamiseksi M.G. Stenius -yhtiölle. Ehdotus rantojen täyttämisestä pitkillä, valkeilla kerrostaloilla ei koskaan toteutunut, mutta vuonna 1934 Aino ja Alvar Aalto hankkivat tontin Munkkiniemestä ympäristöstä, joka oli vielä lähes luonnonvarainen, ja suunnittelivat sinne talon, joka valmistui elokuussa 1936, samoihin aikoihin kuin Viipurin kirjastokin. Talon ollessa vielä rakenteilla ohikulkijat kuulemma ihmettelivät, että mitä kanankoppia siellä rakennetaan, sillä tuleva rakennus poikkesi radikaalisti siitä, mitä Munkkiniemeen siihen mennessä oli rakennettu.
Rakennuksen piirteitä

Alvar ja Aino Aalto suunnittelivat talon sekä perheen kodiksi että arkkitehtien toimistoksi. Kapea toimistosiipi on kevyesti slammattua ja valkoiseksi kalkittua tiiltä. Ikkunasijoittelussa on vielä selkeitä viitteitä funktionalismiin. Asunto-osan pintamateriaalina on ohutta, tummaksi käsiteltyä puurimaa. Katto on tasakatto ja pihan puolella on etelään aukeava suuri terassi.
Talon julkisivu on kadulle päin, ja se on suljettu ja ankara, mutta sitä pehmentävät köynnöskasvit ja pääovelle johtava liuskekivipolku. Talo ennakoi Villa Maireaa, ja siinä on viitteitä uudesta Aallosta, romanttisesta funktionalismista, mm. runsas puun käyttö pintamateriaalina ja neljä tiilistä takkaa. Mutta toisin kuin Villa Mairea, tämä talo ei ole ylellinen residenssi vaan kodikas ja intiimi työskentely- ja asuinrakennus, jossa on käytetty yksinkertaisia ja pelkistettyjä materiaaleja.
Aallon toimistorakennus Munkkiniemen Tiilimäessä valmistui vuonna 1955, mutta Aallon tiedetään viihtyneen kotitalonsa ateljeessa senkin jälkeen.
Yksityiskotiin liittyviä seikkoja

Olohuonetta hallitsee flyygeli, jota Aino Aallon tiedetään mielellään soittaneen. Koko sisustus on Aallon käden jälkeä, lukuun ottamatta kolmea renessanssituolia ruokapöydän ympärillä — ne ovat muisto häämatkalta Italiasta.
Monesti kaukaa tulleet turistit pyrkivät kurkistelemaan tontille viereiseltä urheilukentältä. Paikkakuntalaiset tiesivät, että isäntäpariskunta harrasti kirkonmenojen aikaan alasti otettuja ilmakylpyjä, mutta turisteille tämä tuli yllätyksenä. Varsinkin japanilaiset turistit yrittivät jopa kiivetä aidan ylitse kuvaamaan kuuluisaa patiota. Naapurit eivät voineet olla huomaamatta, kun todellisuus valkeni turisteille. Paikkakuntalaiset arvelivat Aaltojen vain olleen huvittuneita näistä tapahtumista.
Aalto asui talossa kuolemaansa saakka 1976, ja tämän jälkeen hänen toinen vaimonsa Elissa Aalto kuolemaansa saakka, vuoteen 1994. Rakennus suojeltiin lailla 1982 ja peruskorjattiin 2000-luvun alussa Opetusministeriön ja Helsingin kaupungin tuella sekä sisältä että ulkoa.
Aukiolo

Talon aukiolo noudattelee suurin piirtein normaaleja museoiden aukioloaikoja. Talossa järjestetään opastettuja kierroksia, kesällä tiuhemmin, elokuussa jopa päivittäin, talvella harvemmin, joulu–tammikuussa vain yhtenä päivänä viikossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alvar Aallon kotitalo Wikimedia Commonsissa
Alvar Aallon kotitalo Alvar Aalto -säätiön kotisivuilla
Alvar Aallon tuotanto
| Luettelo Alvar Aallon suunnittelemista rakennuksista |
| --- | --- |
1919–1929:  Alajärven suojeluskuntatalo | Villa Väinölä | Jyväskylän työväentalo | Seinäjoen suojeluskuntatalo | Lounais-Suomen Maalaistentalo | Läntinen Pitkäkatu 20 | Jyväskylän suojeluskuntatalo | Muuramen kirkko
1930–1945:  Paimion parantola | Turun Sanomien toimitalo | Villa Tammekann | Oulun sulfiittiselluloosatehdas | Viipurin kaupunginkirjasto | Alvar Aallon kotitalo | Savoy-maljakko | Sunilan asuinalue | Sunilan sellutehdas | Tehtaanmäen asuinalue | Terassitalo | Villa Mairea | Stora Enson Anjalankosken tehtaat
1946–1959:  Strömbergin tehtaan asuinalue | Rautatalo | Insinööritalo | Otahalli | Säynätsalon kunnantalo | Oulun lannoitetehdas | Aerola | Muuratsalon koetalo | Pamilon vesivoimalaitos | Summan paperitehdas | Alvar Aallon ateljee | Jyväskylän uimahalli | Jyväskylän yliopiston päärakennus | Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo | Hansaviertel | Aalto-paviljonki | Korkalovaaran asuinalue | Kolmen Ristin kirkko | Aalto-keskus | Kulttuuritalo | Maison Louis Carré
1960–1969:  Lieksankosken voimalaitos | Lakeuden Risti | Keski-Suomen museo | Lappia-talo | Aaltohuset | Alvar-Aalto-Kulturhaus | Aalto-Hochhaus | Pyhän Hengen kirkko ja seurakuntakeskus | Enso-Gutzeitin pääkonttori | Seinäjoen kaupungintalo | Viitatorni | Ilokivi | Pylkönmäen kirkko | Teknillisen korkeakoulun päärakennus | Seinäjoen kaupunginkirjasto | Seinäjoen seurakuntakeskus | Rovaniemen kaupunginkirjasto | Pyhän Stefanoksen kirkko | Valtion virastotalo (Seinäjoki) | Kirjatalo | Villa Kokkonen
1970–1991:  Alajärven hallintokeskus | Villa Skeppet | Pohjolan talo | Otaniemen vesitorni | Finlandia-talo | Kunsten | Alvar Aalto -museo | Sähkötalo | Ristinkirkko | Riolan kirkko | Jyväskylän kaupunginteatteri | Seinäjoen kaupunginteatteri | Essenin oopperatalo | Alajärven kaupunginkirjasto
Ali-Heinijärvi

| Ali-Heinijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Loppi
Koordinaatit:  60°42′49″N, 24°36′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tervajoen valuma-alue (35.87)
Laskuoja:  oja Pihtojaan 
Järvinumero:  35.875.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  117,8 m  
Rantaviiva:  3,357 km  
Pinta-ala:  27,76 ha  
 fiAli-Heinijärvi 
Ali-Heinijärvi  on Kanta-Hämeessä Lopella Riihelänkulman kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 28 hehtaaria ja se on 900 metriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järvi on kaksiosainen, koska Tohmonnokka erottaa muusta järvialtaasta noin 20 metriä leveän salmen taakse Kylmälahden. Sen rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä ja rannat ovat pääasiassa metsämaata. Matalat rannat ovat avosuota ja järven lähiympäristön ainoa maatila on lopettanut toimintansa. Rannoille on rakennettu viisi vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet kantatieltä 54.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Pihtojan valuma-alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,8 metriä mpy. Siihen laskee etelästä Yli-Heinijärvi, jonka vedenpinnan korkeus on 2,7 metriä ylempänä. Myös viereiseltä ojitetulta Hanhilamminsuolta, jossa sijaitsee Hanhilammi, on johdettu järveen ojia.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Alimmainen Heinäjärvi”. Sen laskuojaan oli merkitty vesimylly torpan yhteyteen. Järvi oli tuolloin asumaton eikä sen rannoilta ollut raivattu niittyjä. Vuoden 1992 peruskartassa oli järven eteläpään nimi Kylmäkulma.
Astralwerks

| Astralwerks |
| --- | --- |
Emoyhtiö:  Virgin Records / EMI
Perustettu:  1993
Jakelijat:  Caroline Distribution
Tyylilajit:  elektroninen musiikki
Kotimaa:  Yhdysvallat
Sijainti:  New York
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Astralwerks on newyorkilainen levy-yhtiö, joka julkaisee pääasiassa elektronista musiikkia. Sen omistaa Virgin Records / EMI ja jakelijana toimii Yhdysvalloissa Caroline Distribution. Astralwerksille levyttäviä yhtyeitä ja artisteja ovat muun muassa Kraftwerk, The Future Sound of London, The Chemical Brothers, Röyksopp, Fatboy Slim, Basement Jaxx, Placebo ja The B-52's.
Aiheesta muualla

Astralwerks (englanniksi)
Astralwerks Myspacessa (englanniksi)
Astralwerks Discogs-sivustolla (englanniksi)
Anu Panula

Anu Panula (21. lokakuuta 1956 Tampere – 23. heinäkuuta 2021 Tampere) oli suomalainen näyttelijä ja koreografi. Hänen isänsä oli kapellimestari ja säveltäjä Jorma Panula, siskonsa oli näyttelijä Terhi Panula ja veljiään olivat Sami Panula ja Petri Panula. Hänen äitinsä oli näyttelijä Helena Haavisto.
Panula perusti Suomen ensimmäisen kehitysvammaisteatteri La Stradan vuonna 2009. Hän oli naimisissa muusikko Hannu Kahiluodon kanssa, josta liitosta on tytär. Helsingissä kasvanut Panula asui Tampereella vuodesta 1987 alkaen. Panula toimi viimeiset vuotensa Alzheimerin tautia sairastavan miehensä omaishoitajana ja La Stradan johtajana.
Panula kuoli 64-vuotiaana pitkäaikaisen sairauden uuvuttamana.
Aiheesta muualla

Elonet
Kodin kuvalehti: Anu Panula hoitaa Alzheimeria sairastavaa puolisoaan
Ashley Kratzer

| Ashley Kratzer> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. helmikuuta 1999 (ikä 25)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Tennispelaaja
Pituus:  180  cm
Kätisyys:  vasen
Palkintorahat:  139 247 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  302. (18.12.2017)
Voitot/tappiot:  114–99
Grand Slam -turnauksissa
Yhdysvaltain avoimet:  1. kierros (2017)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  317  (11. kesäkuuta 2018)
Voitot/tappiot:  22–33
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Ashley Kratzer (s. 8. helmikuuta 1999) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 302 joulukuussa 2017.
Kratzer sai villin kortin Yhdysvaltain avoimiin 2017 voitettuaan Yhdysvaltain 18-vuotiaiden mestaruuskilpailut.
Aiheesta muualla

Ashley Kratzer WTA:n sivuilla (englanniksi)
Ashley Kratzer ITF:n sivuilla (englanniksi)
Arnie David Giralt

| Mitalit> Maa:   Kuuba.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kuuba.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kuuba.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Kuuba> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Valencia 2008 | kolmiloikka |  |
|  Pronssia | Doha 2010 | kolmiloikka |  |
Arnie David Giralt Rivero (s. 26. elokuuta 1984 Villa Clara, Kuuba) on kuubalainen kolmiloikkaaja.
Giralt voitti 2001 Debrecenin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa kolmiloikassa hopeaa tuloksella 16,33 m. Seuraavana vuonna hän voitti kultaa Kingstonin nuorten MM-kisoissa tuloksella 16,68 m. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 17,23 m. Vuonna 2004 Giralt voitti kultaa Ibero-Amerikan-mestaruuskisoissa, mutta karsiutui Ateenan olympialaisissa. Helsingin MM-kisoissa hän loikki kahdeksanneksi. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli Osakan MM-kisoissa seitsemäs. Giralt voitti Valencian sisäratojen MM-kisoissa 2008 MM-hopeaa tuloksella 17,47 m. Pekingin olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 17,52 m. Vuonna 2009 hän oli viides Berliinin MM-kilpailuissa ja voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin tuloksella 17,45. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän sai pronssia tuloksella 17,36. Daegun MM-kilpailuissa 2011 ja Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän karsiutui.
Giraltin valmentaja toimii hänen isänsä David Giralt, joka oli ensimmäinen pituushypyssä yli kahdeksan metriä hypännyt kuubalainen.
Ennätykset > Ulkoradat

Pituushyppy: 770 (2002)
Kolmiloikka: 17,62 (2009)
Ennätykset > Sisäradat

Kolmiloikka: 17,47 (2008)
Anne Hidalgo

| Anne Hidalgo |
| --- | --- |
 Hidalgo vuonna 2020
Pariisin pormestari
 5. huhtikuuta 2014–  
Edeltäjä:  Bertrand Delanoë
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1959 (ikä 65) San Fernando, Espanja
Kansalaisuus:  espanjalainen ranskalainen
Tiedot
Puolue:  PS
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.paris.fr/pages/anne-hidalgo-2252
Ana María "Anne" Hidalgo Aleu (s. 19. kesäkuuta 1959) on espanjalaistaustainen ranskalainen poliitikko. Hän on toiminut Pariisin pormestarina vuodesta 2014. Tässä virassa hän on ensimmäinen nainen. Aikaisemmin hän toimi kulttuurin ja median valtiosihteerinä. Puoluekannaltaan hän edustaa sosialistista puoluetta.
Tausta ja yksityiselämä

Hidalgo syntyi San Fernandon kaupungissa, Espanjan eteläosassa. Perheeseen kuuluivat vanhemmat ja yksi sisar, Marie, joka muutti Ranskanaan vuonna 1961 paremman elämän toivossa. Hidalgon vanhemmat muuttivat sittemmin takaisin Espanjaan.
Hidalgo opiskeli aluksi oikeustiedettä, mutta vaihtoi sosiaalitieteisiin, joista hänellä on maisterintutkinto. Tämän jälkeen hän on työskennellyt mm. Ranskan työoloja valvovassa virastossa.
Hidalgolla on sekä Espanjan että Ranskan kansalaisuus. Hänen Ranskan kansalaisuuden, jonka hän sai hakemuksella ollessaan 14-vuotias, yhteydessä saamansa naturalisaatiotodistus on näytillä pariisilaisessa maahanmuuttomuseossa.
Poliittinen ura

Ensimmäisen kerran poliittiseen luottamustehtävään Hidalgo valittiin vuonna 2001, kun hänet valittiin Pariisin kaupunginvaltuustoon 15. kaupunkipiiristä. Kolme vuotta myöhemmin Hidalgo valittiin Île-de-Francen aluevaltuustoon. Vuosina 2001–2008 Hidalgo toimi Pariisin varapormestarina, jonka vastuualueena oli sukupuolten välinen tasa-arvo.
Pariisin pormestariksi Hidalgo valittiin ensimmäistä kertaa vuoden 2014 vaaleissa. Hän uusi paikkansa vuoden 2020 vaaleissa.
Lokakuussa 2021 sosialistit valitsivat Hidalgon puolueen ehdokkaaksi vuoden 2022 presidentinvaaleissa. Itse vaaleissa Hidalgo sai ensimmäisellä kierroksella vain 1,75 % ja karsiutui pois.
Poliittinen ura > Poliittisia kantoja

Hidalgon pyrkimyksensä kieltää yksityisautoilu Pariisin keskustasta on herättänyt sekä ihailua että kiukkua.
Kunnianosoitukset

Kunnialegioonan ritari (Ranska, 2012)
Kansallinen ansioritarikunnan upseeri (Ranska, 2016)
Siviilimeriitin ritarikunnan suurristi (Espanja, 2015)
Isabella Katolilaisen ritarikunnan komentaja (Espanja, 2010)
Nousevan auringon ritarikunta kultasäteiden kaulanauhalla (Japani, 2021)
Asteekkikotkan ritarikunta rintasoljella (Meksiko, 2016)
Leijonan kansallinen ritarikunnan suurupseeri (Senegal, 2016)
Pohjantähti-ritarikunnan komentaja (Ruotsi, 2014)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anne Hidalgo Wikimedia Commonsissa
Anaganaga O Dheerudu

| Anaganaga O Dheerudu |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Prakash Kovelamudi
Käsikirjoittaja:  Choudekar Haricharan Madnoor
Tuottaja:  Prasad Devineni Prakash Kovelamudi
Säveltäjä:  Salim-Sulaiman M. M. Keeravani Saluri Koteswara Rao Mickey J. Meyer
Kuvaaja:  Soundar Rajan
Leikkaaja:  Shravan Katikaneni
Pääosat:  Siddharth Shruti Haasan Lakshmi Manchu Harshita
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Intia
Tuotantoyhtiö:  Walt Disney Pictures
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures
Ensi-ilta:  14. tammikuuta 2011
Kesto:  133 min
Alkuperäiskieli:  telugu
Budjetti:  270 000 000 INR
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Anaganaga O Dheerudu (teluguksi అనగనగ ఓ ధీరుడు, suomeksi ”Olipa kerran soturi”) on vuonna 2011 ilmestynyt telugunkielinen fantasiaelokuva, jonka on ohjannut Prakash Kovelamudi ja tuottanut Walt Disney Pictures. Elokuvan sankareita näyttelevät Siddharth, Shruti Haasan ja telugudebyyttinsä tekevä Harshita; antagonistina nähdään Lakshmi Manchu. Elokuvaa kuvattiin lokakuusta 2009 alkaen Intiassa ja Turkissa ja se julkaistiin 14. tammikuuta 2011.