stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lybiinae

| Lybiinae |
| --- | --- |
 Keltaotsaseppä (Pogoniulus pusillus chrysoconus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tukaanit Ramphastidae
Alaheimo::  Lybiinae  Prum, 1988
Suvut
 Ampiaisseppä Buccanodon  Iso-oliiviseppä Cryptolybia  Kaljunaamasepät Gymnobucco  Maasepät Trachyphonus  Mustasepät Pogonornis  Paksunokkasepät Lybius  Pikkusepät Pogoniulus  Sulttaaniseppä Trachylaemus  Tummasepät Stactolaema  Viirusepät Tricholaema 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lybiinae on tukaanien alaheimo.
Majorette

| Majorette |
| --- | --- |

Perustettu:  1961
Kotipaikka:  Lyon, Ranska
Toimiala:  Leluteollisuus
Kotisivu:  Majorette.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Majorette on ranskalainen lelutuottaja, joka valmistaa pääosin 1:64 mittakaavaisia painevalettuja autoja. Majoretten pääkonttori sijaitsee Lyonissa.
Historia

Majoretten perusti Emile Véron vuonna 1961, jolloin se nimettiin Noreviksi. Ensin yritys valmisti junia Rail-Route-nimeä kantavalle junasarjalle ja vasta vuonna 1964 Norev valmisti ensimmäiset leluautonsa. Vuonna 1967 yrityksen nimi muutettiin Majoretteksi. Majorettesta tuli Ranskan tärkein Matchbox-kokoisten leluautojen valmistaja. Yhtiö on yleensä keskittynyt tekemään ranskalaisten ja eurooppalaisten autojen malleja. Majoretelle kuuluu myös muiden lisenssien alaisia malleja kuten General Motors, Ford ja Chrysler. Japanilaiset Nissan ja Toyota ovat myös edustettuina.
Vuoden 1980 lopulla Majorette osti 1:43 mittakaavan kokoisten autojen valmistajan, Solidon. Majorette ja Solido ovat nykyään osa Simba-Dickie Groupia.
Manilius

Marcus Manilius (fl. 1. vs. jKr.) oli roomalainen runoilija ja astrologi. Häneltä on säilynyt viisikirjainen runoelma Astronomica. Maniliuksen elämästä ei tiedetä juuri mitään.
Manilla

Manilla voi tarkoittaa seuraavia:
manilla eli manilahamppu (Musa textilis), kasvilaji
manilla, perinteinen länsiafrikkalainen vaihdon väline
Manilla, taidemonitoimitalo Turussa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Manilla”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Maa ja oikeus (puolue)

| Maa ja oikeus> Graon mo Jastis Pati |
| --- | --- |
  
  
Perustettu:  11. marraskuuta 2010
Puheenjohtaja:  Ralph Regenvanu
Ideologia:  reformismi kansalliskonservatismi maareformi
Poliittinen kirjo:  oikeisto
Parlamentti:  7 / 52
Kotisivu:  graonmojastis.org
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Maa ja oikeus (bislamaksi: Graon mo Jastis Pati, lyh. GJP) on vanuatualainen puolue. Puolueen perustaja ja puheenjohtaja Ralph Regenvanu on aiemmin toiminut itsenäisenä edustajana.
Puolue on pyrkinyt vetoamaan erityisesti kaupungeissa asuviin työttömiin nuoriin. Ideologiassaan se nojaa omien sanojensa mukaan neljään yhteiskunnan tukipilariin: naisiin, nuoriin, kirkkoon ja päällikköihin.
Malin vallankaappaus 2020

Sotilaita Bamakon kaduilla vallankaappauksen aikana.
Malin viimeisin vallankaappaus tapahtui elokuussa 2020, kun maan armeija syrjäytti presidentti Ibrahim Boubacar Keïtan ja valta siirtyi sotilaiden muodostamalle juntalle.
Mali on kärsinyt pitkään islamistien ja etnisten ryhmien väkivallasta. Maan heikko talous, korruptio ja kansalliskokousvaalien kiistanalainen tulos aiheuttivat kesäkuussa 2020 laajoja mielenosoituksia, joissa vaadittiin presidentti Keïtan eroa. Myös armeija oli tyytymätön maan tilanteeseen.
Vallankaappaus tapahtui 18. elokuuta, kun Katin varuskunnasta Bamakoon saapuneet joukot pidättivät presidentti Keïtan ja pääministeri Boubou Cissén. Keïta ilmoitti televisiossa eroavansa verenvuodatuksen välttämiseksi. Hän kertoi samalla kansalliskokouksen ja maan hallituksen hajottamisesta. Pidätetyt vietiin Katin varuskuntaan. Heidän joukossaan oli myös kansalliskokouksen puheenjohtaja Moussa Timbiné.
Kaappauksen tehneet sotilaat ilmoittivat vallan siirtyneen kansalliselle pelastuskomitealle CNSP:lle. Sen puheenjohtaja ja Malin väliaikainen valtionpäämies oli eversti Assimi Goïta. Sotilaiden mukaan heidän tavoitteenaan oli estää maan luisuminen kaaokseen. He lupasivat uusia vaaleja ja paluuta siviilivaltaan.
YK:n turvallisuusneuvosto, Afrikan unioni, Länsi-Afrikan talousyhteisö, Yhdysvaltojen ulkoministeri Mike Pompeo ja entisen siirtomaaisännän Ranskan presidentti Emmanuel Macron tuomitsivat vallankaappauksen. Malin oppositioliike M5–RFP ilmoitti tukevansa kaappajia ja heidän pyrkimyksiään. Mielenosoituksia johtanut imaami Mahmoud Dicko ilmoitti vetäytyvänsä politiikasta.
Länsi-Afrikan talousyhteisön edustajat kävivät sotilasjuntan kanssa neuvotteluja tilanteen ratkaisemiseksi. CNSP esitti niissä kolmen vuoden siirtymäkautta, jonka aikana maata johtaisi armeijan valitsema presidentti ja etupäässä sotilaista koostuva hallitus. Presidentti Keïta siirrettiin kotiarestiin elokuun 27. päivän vastaisena yönä ja hän lähti myöhemmin Abu Dhabiin saamaan lääkärinhoitoa.
Sotilasjuntan puheenjohtaja Assimi Goïta ilmoitti 12. syyskuuta paluusta siviilivaltaan 18 kuukauden siirtymäkauden jälkeen. Sotilaiden valitsema siirtymäkauden presidentti Bah N’Daw vannoi virkavalan 25. syyskuuta. Goïtasta tuli samalla maan varapresidentti. Lokakuussa 2020 muodostettiin Moctar Ouanen johtama hallitus, jonka avainministereiksi nimitettiin neljä sotilasta. Länsi-Afrikan talousyhteisö päätti sen jälkeen asettamiensa talouspakotteiden poistamisesta. Joulukuussa perustettiin väliaikainen lainsäädäntöelin, ja presidentti N’Daw lakkautti CNSP:n siirtymäkauden peruskirjan mukaisesti.
Siirtymäkauden aikataulu julkistettiin huhtikuussa 2021. Sen mukaan lokakuussa 2021 on määrä järjestää kansanäänestys muutoksista perustuslakiin, joulukuussa alue- ja paikallisvaalit sekä helmi-maaliskuussa 2022 presidentin- ja parlamenttivaalit. Sotilaat syrjäyttivät presidentti N’Dawin ja pääministeri Ouanen toukokuussa 2021, mutta lupasivat, että vaalit tullaan järjestetään suunnitellun aikataulun mukaisesti. Siirtymäkauden presidentiksi nousi vallankaappauksen johtaja ja varapresidenttinä toiminut Goïta.
Manilla (Turku)

Manilla sijaitsee Aurajoen varressa, Itäinen Rantakatu 64:ssä.
Manilla on Turun Itärannan kaupunginosassa sijaitseva ”kulttuuritehdas” eli taidealojen monitoimitalo. Se alkoi syntyä 1980- ja 1990-luvun vaihteessa, kun Aurinkobaletti muutti köysitehdas Oy Manilla Ab:n tyhjilleen jättämään tehdaskiinteistöön. Syyskuussa 2016 Manilla juhli 150-vuotisjuhlaansa. Ikä laskettiin vuodesta 1866, jolloin skotlantilainen insinööri David Cowie perusti tontille Aura Ångbränneri -nimisen viinatislaamon.
Aurinkobaletin muutettua Manillan tiloihin alettiin koko kiinteistöä ajaa kulttuurialojen käyttöön. Perustettiin Pro Manilla -säätiö, ja 2000-luvun alussa purkutuomion alla olleet rakennukset lopulta suojeltiin. Säätiö osti kiinteistön itselleen.
Manilla muodostuu kolmesta rakennuksesta. A-rakennuksessa toimivat muiden muassa Aurinkobaletti, Manilla-teatteri, Läntisen tanssin aluekeskus ja Tehdas-teatteri. B-talossa toimii mm. Jo-Jo Teatteri ja C-taloissa on pienempiä kulttuuritoimijoita sekä arkkitehtuuri- ja viestintäalan toimistoja.
Ana Tijoux

| Ana Tijoux |
| --- | --- |
 Ana Tijoux vuonna 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Anamaría Merino Tijoux
Syntynyt: 12. kesäkuuta 1977 (ikä 47) Lille, Ranska
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1997–
Tyylilajit:  hip hop, pop, trip hop, R&B, urban contemporary
Levy-yhtiöt:  Nacional Records 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ana Tijoux (oik. Ana María Merino Tijoux, s. 12. kesäkuuta 1977 Lille, Ranska) on chilenranskalainen rap- ja hip hop -muusikko.
Tijoux syntyi vuonna 1977 chileläisille vanhemmille, jotka olivat paossa Augusto Pinochetin hirmuvaltaa Ranskassa. Perhe palasi Chileen vuonna 1990. 1990-luvun lopulla Tijoux perusti Makiza-nimisen yhtyeen, mutta jätti myöhemmin yhtyeen. Tijoux’n läpimurto oli omaelämäkerrallinen albumi 1977, joka oli vuoden 2010 Grammy-palkintoehdokkaana kategoriassa Best Latin Rock, Alternative Or Urban Album.
Julkaisut > Makiza

Vida Salvaje (1998)
Aerolíneas Makiza (Sony,  1999)
Vida Salvaje (Remasterizado) (Nacional Records,  2004)
Casino Royal (Bizarro,  2005)
Julkaisut > Soolojulkaisut

Kaos (Oveja Negra,  2007)
1977 (Oveja Negra: 2009,  Nacional Records: 2010)
La Bala (Nacional Records,  2012)
Vengo (Nacional Records,  2012)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ana Tijoux’n viralliset sivut
Ana Tijoux Myspacessa (englanniksi)
Lyceum (lehti)

Lyceum oli ruotsalainen aikakauskirja, josta ilmestyi kaksi numeroa vuosina  1810 ja 1811. Julkaisun päätoimittaja oli Lorenzo Hammarsköld. Sen tavoitteena oli päästä eroon kirjallisen maailman akateemisesta mausta ja saada tilalle aidompia kirjallisia ihanteita. Se sisälsi kriittisiä artikkeleita ajankohtaisista aiheista ja runoja.
Aiheesta muualla

Lyceum 1810 Litteraturbanken
Lycidas

"Lycidas" (/ˈlɪsɪdəs/) on runo, jonka kirjoitti vuonna 1637 englantilainen runoilija John Milton. Sen laji on pastoraalielegia. Runo ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1638 elegiakokoelmassaJusta Edouardo Kings Naufrago, joka oli omistettu Edward Kingin muistolle. King oli Miltonin ystävä Cambridgen yliopistossa. King hukkui, kun hänen laivansa upposi Walesin rannikolla elokuussa 1637. Runo on 193 riviä pitkä ja epäsäännöllisesti loppusoinnutettu. Vaikka monet muut kokoelman runot ovat kreikkaa ja latinaa, Lycidas on yksi englanniksi kirjoitetuista runoista. Milton julkaisi runon uudelleen vuonna 1645. Runo nousi 1600-luvulla suureen suosioon.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Lycidas on Wikiaineistossa
Koko runon teksti The Milton Reading Room -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Aleksei Kovaljov

| Aleksei Kovaljov |
| --- | --- |
 Aleksei Kovaljov vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. helmikuuta 1973 (ikä 51) Toljatti, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kovy, AK27
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  97 kg
Pelinumero:  27
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1990–2013
Seurat:  Dynamo Moskova (SSSR) New York Rangers (NHL) Lada Toljatti (KL) Pittsburgh Penguins (NHL) Montreal Canadiens (NHL) Ak Bars Kazan (RSL) Ottawa Senators (NHL) HK Atlant (KHL) Florida Panthers (NHL)
NHL-varaus:  15. varaus, 1991 New York Rangers
| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt joukkue.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt joukkue.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt joukkue.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt joukkue> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Albertville 1992 | jääkiekko |  |
| Nuorten MM-kisat  | Nuorten MM-kisat  | Nuorten MM-kisat  |  |
|  Kultaa | Saksa 1992 | jääkiekko |  |
Maa:   Venäjä
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Salt Lake City 2002 | jääkiekko |  |
| MM-kisat  | MM-kisat  | MM-kisat  |  |
|  Pronssia | Itävalta 2005 | jääkiekko |  |
Aleksei Vjatšeslavovitš Kovaljov (ven. Алексей Вячеславович Ковалёв, engl. Kovalev, s. 23. helmikuuta 1973 Toljatti, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen uransa päättänyt jääkiekkoilija, Stanley Cup- ja olympiavoittaja sekä MM-mitalisti.
Kovaljov on luonut mittavan uran Pohjois-Amerikan NHL-liigassa. Hän on pelannut yhteensä 1 316 NHL:n runkosarjaottelua, joissa hän on merkkauttanut tehopisteet 430+599=1029. Hän on edustanut NHL:ssä New York Rangersia, Pittsburgh Penguinsia, Montréal Canadiensia, Ottawa Senatorsia ja Florida Panthersia. Hän on voittanut Stanley Cup -mestaruuden kaudella 1993–1994 New York Rangersin kanssa.
Kovaljovin ammattilaisura käynnistyi Neuvostoliiton jääkiekon mestaruussarjassa Moskovan Dynamon seurassa vuonna 1989. New York Rangers varasi hänet NHL:ään vuoden 1991 varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella varausnumerolla 15. Dynamon ja NHL:n ohella hän on edustanut myös Lada Toljattia Neuvostoliiton mestaruussarjaa seuranneessa Kansainvälisessä liigassa ja Atlantaa Venäjän nykyisessä pääsarjassa, KHL:ssä.
Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkuetta edustaessaan Kovaljov saavutti kultamitalin nuorten MM-kilpailuissa vuonna 1992 ja hopeamitalin nuorten EM-kilpailuista vuosina 1990 ja 1991. Itsenäisten valtioiden yhteisön jääkiekkomaajoukkueessa hän voitti aikuisten tasolla olympiakultaa vuonna 1992, ja Venäjän jääkiekkomaajoukkueessa hän on saavuttanut sekä olympia- että MM-pronssia.
Ura

Kovaljov oli ensimmäinen neuvostoliittolainen jääkiekkoilija, joka varattiin NHL:ään ensimmäisellä kierroksella, kun New York Rangers varasi hänet numerolla 15. Kovaljov pelasi NHL-uransa ensimmäiset vuodet New York Rangersissa, kunnes hänet myytiin 1999 Pittsburgh Penguinsiin. Sitä ennen Kovalev oli ehtinyt juhlia Stanley Cupin voittoa vuonna 1994. Kaudella 2000–2001 Kovaljov oli yksi NHL:n parhaita pelaajia. Hän teki runkosarjassa 44 maalia ja 95 pistettä 79 ottelussa sekä pelasi NHL:n tähdistöottelussa.
Kesken kauden 2002–2003 Kovaljov myytiin takaisin New York Rangersiin. Kovalev myytiin jälleen, heti seuraavalla kaudella 2003–2004 Montreal Canadiensiin. Työsulkukauden 2004–2005 Kovalev pelasi Venäjän superliigan Ak Bars Kazanissa. Kun työsulku oli ohi, Kovaljov palasi jälleen Montrealiin, missä hän oli joukkueen ykköstähti yhdessä Saku Koivun kanssa. Kaudella 2007–2008 Kovaljov oli Canadiensin paras maalintekijä ja pistemies. Hänen viimeiseksi kaudekseen Montrealissa jäi kausi 2008–2009, jolloin hän iski 78 ottelussa 65 pistettä.
Kaudeksi 2009–2010 Kovaljov siirtyi Ottawa Senatorsiin kahden vuoden sopimuksella. Kahden kauden aikana hän teki Senatorsille yhteensä 76 pistettä. Kun NHL:n runkosarja 2010–2011 läheni loppuaan, majaili Ottawa sarjataulukossa viimeisenä. Katastrofin keskellä joukkueen GM myi kokeneita pelaajiaan muualle vaihtaen heitä varausvuoroihin. Myös Kovaljov sai lähteä, edessä oli paluu Pittsburghiin. Penguinsissa Kovaljov pelasi sekä runkosarjan lopun (20 ottelua) että kaikki Penguinsin seitsemän pudotuspeliottelua. Kun Pittsburgh putosi pudotuspeleissä aikaisin, koitti Kovaljoville aika etsiä uutta seuraa, sillä Pittsburgh ei jatkosopimusta tarjonnut.
Kovaljov löysi uuden seuran kaudeksi 2011–2012 kotimaastaan Venäjältä. KHL-seura HK Atlant oli konkarihyökkääjän uusi osoite. Kovaljov ei onnistunut Atlantissa odotusten mukaisesti, ja yhteistyö päättyi yhteen kauteen. Tammikuussa 2013 Kovaljov ilmoitti yrittävänsä paluuta NHL:ään ja saikin sopimuksen Florida Panthersin kanssa. Maaliskuussa hän kuitenkin ilmoitti lopettavansa uransa tehtyään 14 ottelussa tehopisteet 2+3=5. Kovaljov pelasi kuitenkin vielä kauden 2013–2014 Sveitsin NLB-sarjassa EHC Visp Sportissa, kunnes ilmoitti uransa päättymisestä lopullisesti. Heinäkuussa 2020 Kovaljov nimettiin KHL-seura Kunlun Red Starin päävalmentajaksi.
Maajoukkue

Kovaljov teki debyyttinsä maajoukkueessa vuoden 1992 olympialaisissa, joihin koottiin vielä kerran Neuvostoliiton maajoukkue, vaikka itse valtio olikin jo kaatunut aiemmin. Joukkueen nimi turnauksessa oli Yhdistynyt joukkue eli IVY. Se kantoi lippunaan olympialippua. IVY voitti turnauksessa olympiakultaa. Kovaljov on edustanut olympiaturnausta 1992 lukuun ottamatta maajoukkuetasolla ainoastaan Venäjää. Kovaljov voitti Venäjän paidassa olympiapronssia 2002.
Venäjän jääkiekkomaajoukkueen päävalmentaja Vjatšeslav Bykov valitsi Kovaljovin alustavaan olympiaryhmäänsä 2010, mutta kokenut, tuolloin 37-vuotias Kovaljov ei mahtunut lopulliseen Vancouveriin matkanneeseen joukkueeseen.
Saavutukset

jääkiekon olympiakulta Albertvillessä 1992
jääkiekon olympiapronssi Salt Lake Cityssä 2002
Stanley Cupin voitto 1994
Manfred Wagner

Manfred Wagner on seuraavien henkilöiden nimi:
Manfred Wagner (1934–2023), saksalainen arkkitehti
Manfred Wagner (s. 1934), saksalainen poliitikko
Manfred Wagner (1938–2015), saksalainen jalkapalloilija
Manfred Wagner (s. 1944), itävaltalainen kulttuurintutkija
Manfred Wagner (s. 1948), saksalainen fyysikko
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Manfred Wagner”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lycia (yhtye)

| Lycia> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1988–
Tyylilaji:  darkwave, ethereal wave, goottirock
Kotipaikka:   Arizona, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Mike VanPortfleet   Tara Vanflower  
Entiset jäsenet:  David Galas   John Fair  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lycia on yhdysvaltalainen darkwave-yhtye, joka perustettiin vuonna 1988 Arizonassa. Yhtyeen perustajat Mike VanPortfleet ja Tara Vanflower ovat edelleen aktiivisia Lycian pääjäseniä. Suppeasta suosiostaan huolimatta yhtye oli yksi tärkeimpiä darkwave ja ethereal wave -musiikkityylien aloittajia.
Allmusicin mukaan Lycian vuonna 1995 julkaistu albumi The Burning Circle and then Dust "on säilyttänyt asemansa yhdysvaltalaisen pimeän rockin eräänä kohokohtana." Tuolta albumilta julkaistu, power pop -henkinen single "Pray" on yhtyeen tunnetuimpia kappaleita. Yhtye teki kiertueen Type O Negativen kanssa samana vuonna. Lycian musiikin tunnistettavia aineksia ovat rikkaat, monikerroksiset äänimaisemat, kaikuvat kitarat, tunnelmalliset koskettimet, hidastempoiset konerummut, VanPortfleetin melankolinen kuiskattu laulu sekä Vanflowerin heleä ääni. Yhtye kuului ethereal waveen erikoistuneen Projekt Recordsin tunnetuimpiin yhtyeisiin.
Diskografia

Wake (1989)
Ionia (1991)
A Day in the Stark Corne (1993)
Live (1994)
The Burning Circle and then Dust (1995)
Cold (1997)
Estrella (1998)
Compilation Appearances Volume 1 (2001)
Compilation Appearances Volume 2 (2001)
Tripping Back into the Broken Days (2002)
Empty Space (2003)
Fifth Sun (2010)
Quiet Moments (2013)
A Line That Connects (2015)
Maria Pietilä-Holmner

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Maria Pietilä-Holmner |  Maria Pietilä-Holmner |  Maria Pietilä-Holmner |  |
Maa:   Ruotsi
Naisten alppihiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Åre 2007 | suurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Schladming 2013 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Garmisch-Partenkirchen 2011 | pujottelu |  |
|  Pronssia | Garmisch-Partenkirchen 2011 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Vail / Beaver Creek 2015 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Sankt Moritz 2017 | joukkuekilpailu |  |
Maria Pietilä-Holmner (s. 25. heinäkuuta 1986 Uumaja, Ruotsi) on ruotsalainen alppihiihtäjä, jonka suurin saavutus on suurpujottelun MM-hopea Åren maailmanmestaruuskilpailuista 2007. Maria Pietilä-Holmneria valmentaa hänen suomalainen isänsä Tom Pietilä, joka on entinen pääsarjatason jääkiekkoilija.
Pietilä-Holmner sijoittui Santa Caterinan MM-kilpailuissa 2005 pujottelussa 13:nneksi ja suurpujottelussa 16:nneksi. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli suurpujottelussa kymmenes ja pujottelussa sijalla 21. Samana talvena hän voitti pujottelun junioreiden maailmanmestaruuden.
Pietilä-Holmner saavutti Åressa 2007 suurpujottelun MM-hopeaa Nicole Hospin jälkeen. Lisäksi hän sijoittui yhdenneksitoista pujottelussa. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli suurpujottelussa kahdeksas ja Vancouverin olympialaisissa 2010 pujottelussa neljäs. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän otti pronssia joukkuekilpailussa ja pujottelussa. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän kuului Ruotsin hopeajoukkueeseen joukkuekilpailussa, oli kuudes pujottelussa ja 18:s suurpujottelussa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui suurpujottelussa kuudenneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sai joukkuekilpailussa pronssia sekä sijoittui suurpujottelussa yhdeksänneksi ja pujottelussa 14:nneksi. Hän sai MM-pronssia joukkuekilpailussa myös Sankt Moritzissa 2017. Pujottelussa hän oli neljästoista.
Pietilä-Holmner saavutti ensimmäisen palkintokorokepaikkansa maailmancupissa oltuaan toinen Levin pujottelussa kaudella 2008–2009. Ensimmäisen maailmancupin voittonsa hän otti kaudella 2010–2011 Aspenin pujottelussa. Myöhemmin samalla kaudella hän voitti myös Münchenin olympiapuistossa käydyn paripujottelukilpailun. Pujottelucupissa hän sijoittui neljänneksi. Kaudella 2011–2012 hän sijoittui Aspenin pujottelussa toiseksi. Kaudella 2013–2014 Pietilä-Holmner sijoittui Val d’Isèren suurpujottelussa kolmanneksi, Bormion pujottelussa toiseksi, Flachaun pujottelussa kolmanneksi ja Åren pujottelussa toiseksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli seitsemäs, suurpujottelucupissa kolmas ja pujottelucupissa neljäs. Maailmancupkaudella 2014–2015 Pietilä-Holmner voitti Åren pujottelun. Kaudella 2015–2016 hän oli kolmas Tukholman paripujottelussa.
Luettelo televisiosarjan Twin Peaks henkilöhahmoista

Tämä on luettelo televisiosarjan Twin Peaks henkilöhahmoista.
Lyckebyån

| Lyckebyån |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Blekinge, Kalmari, Kronoberg
Maakunnat:  Blekinge, Småland
Kunnat:  Karlskrona, Emmaboda, Lessebo
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Lyckebyånin vesistö
Pinta-ala:  810,3 km²  
Järvisyys:  5 % 
Pääuoman pituus:  110 km 
Pääuoman osuudet:  Lyckebyån ←(puro)
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Stora Visjön, Kosta 
 :  56.8720°N, 15.4267°E
Laskupaikka:  Karlskronan keskusta
 :  56.1887°N, 15.64968°E
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  228 m  mpy. 
Laskukorkeus:  0 m
Korkeusero:  228 m
Pituus:  105 km
Kaltevuus:  2,17 m/km
Keskiylivirtaama:  20,8 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  6,41 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  1,04 m³/s (MNQ) 
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Lyckebyån on Ruotsissa Blekingen läänissä virtaava 104 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Lyckebyånin vesistön pääuoman. Joen valuma-alueen pinta-ala on 810 neliökilometriä ja se laskee Itämeren pääaltaaseen Lyckebyfjärdenissä Karlskronan keskustassa.
Vesivoimaa

Lyckebyånin pääuomassa on 4 vesivoimalaitosta: Angerum, Brattberg, Biskopsberg ja Getasjökvarn. Voimaloiden yhteisteho on 2,7 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 7,5 gigawattituntia.
Käännös suomeksi
Maa jonka saimme

Maa jonka saimme (Landet vi ärvde) on Åke Lindmanin Yleisradiolle ohjaama, vuonna 1980 ensiesitetty viisiosainen television minisarja. Sen on käsikirjoittanut Erik Andrén romaaninsa Byn (1980) pohjalta. Pietarsaaren seudulla kuvattu ruotsinkielinen sarja kertoo sotien jälkeistä aikaa 1944–1954 Grimgårdenin tilalla Pohjanmaan rannikolla. Sarjan näyttelijät ja avustajat, kaikkiaan noin 150, ovat pääosin sikäläisiä amatöörejä. Perheen isää näyttelee Erik Sandvik, äitiä Kerttu Jansson sekä sodasta palaavia veljeksiä Tor Göran Åsbacka ja Tage Åsbacka. Sarjan on kuvannut Pauli Sipiläinen ja sen musiikin on tehnyt Leif Segerstam.
Aiheesta muualla

Näytteitä sarjasta Yle Arkivet (ruotsiksi)
Veckans puls -juttu sarjan kuvauksista Yle Arkivet (ruotsiksi)
Maa jonka saimme Elonet.
Maa jonka saimme Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Maria Puusaari

Maria Puusaari (s. 21. syyskuuta 1977 Oulu) on suomalainen viulisti. Puusaari on tullut tunnetuksi etenkin nykymusiikin esittäjänä. Hän toimii aktiivisesti Uusinta Ensemblessä sekä kamarimuusikkona. Puusaari on ollut Radion sinfoniaorkesterin jäsen vuodesta 2002. Maria Puusaari on kantaesittänyt ja levyttänyt lukuisien nuoren polven suomalaissäveltäjien musiikkia. Hänen puolisonsa on säveltäjä Osmo Tapio Räihälä.
Puusaari toimi Oulun Uuden musiikin lokakuu -nykymusiikkifestivaalin taiteellisena johtajana vv. 2019-2022.
Aiheesta muualla

Kotisivu
Aleksei Koltsov

| Aleksei Koltsov |
| --- | --- |
 Aleksei Koltsov
Henkilötiedot
Syntynyt: 1809 Voronež
Kuollut: 1842 (32–33 vuotta) Voronež
Kansalaisuus:  Venäjä
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Äidinkieli: venäjä
Tuotannon kieli: venäjä
Tyylilajit:  romantiikka
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Aleksei Vasiljevitš Koltsov (ven. Алексе́й Васи́льевич Кольцо́в); (3. [J: 15. lokakuuta] 1809, Voronež, Venäjän keisarikunta - 29. lokakuuta [J: 10. marraskuuta] 1842, Voronež, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen runoilija.