stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Adam Masuhr

| Adam Masuhr |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. toukokuuta 1983 (ikä 41) Gävle, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Aatami
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1999–2021
Seurat:  Mora IK (SEL/SHL/Allsv.) Brynäs IF (SEL) Tierps HK (Allsv.) Djurgårdens IF (SEL) MODO Hockey (SEL) KalPa (SML) Kärpät (SML) Severstal Tšerepovets (KHL)
Lars Adam Axel Masuhr (o.s. Andersson, s. 21. toukokuuta 1983 Gävle, Ruotsi) on ruotsalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Jatkoaika.com -sivuston mukaan hän oli kiekollinen puolustaja, jonka suurimpiin vahvuuksiin kuului pelisilmä ja laukaus. Masuhr laukoi oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Masuhr pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2002 ja 2003 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2001.
Muuta

Kesäkuussa 2010 Masuhr avioitui Espanjassa ja otti käyttöön vaimonsa sukunimen. Hän harrasti nuorempana myös jalkapalloa, salibandya ja tennistä.
Välityömarkkinat

Välityömarkkinoilta pyritään työelämään.
Välityömarkkinat ovat vapaiden työmarkkinoiden ja työttömyyden välillä olevaa työssäoloa, josta pyritään sijoittumaan vapaille työmarkkinoille. Ne on tarkoitettu lähinnä vaikeasti työllistyville työnhakijoille. Välityömarkkinat voivat tarjota heille sekä riittävää sosiaalista tukea että pysyvää toimeentuloa. Kolmas sektori, kuten yhdistykset vastaavat suurimmalta osin välityömarkkinoista.
Välityömarkkinoiden käsitteellinen perusta

Välityömarkkinat jakaantuvat työllistymistavoitteen ja tavoitteen toteuttamiseksi tarvittavien toimenpiteiden perusteella kahteen tyyppiin. Välityömarkkinoilta henkilön odotetaan siirtyvän suhteellisen nopeasti avoimille työmarkkinoille työvoimakoulutuksen ja palkkatuen turvin, kun taas välittävillä työmarkkinoilla tarvitaan laajempia kuntouttavia toimenpiteitä eikä kaikkien kohdalla työllistyminen avoimille työmarkkinoille ole mahdollistakaan. Edellinen – välityömarkkinat – kuuluu työ- ja elinkeinoministeriön sekä jälkimmäinen – välittävät työmarkkinat – sosiaali- ja terveysministeriön vastuulle.
Isossa-Britanniassa välityömarkkinat kytketään usein avointen työmarkkinoiden kysyntään. Esimerkiksi Skotlannissa ovat aputyövoiman puutteesta kärsivät organisaatiot, kuten sairaalat, alkaneet järjestöjen kanssa yhteistyössä luoda suoria yhteyksiä kuntoutettaviin ja vajaatyökykyisiin ihmisiin ja alkaneet kouluttaa heitä omiin töihinsä.
Erityisesti kuntauudistus tulee aiheuttamaan myös välityömarkkinoille monia paineita, kuten myös se,  että eri puolella maata on hyvin erilaiset mahdollisuudet edetä välityömarkkinoilla. Tärkeää on myös yhteyksien luominen välityömarkkinoilta työvoiman kysyntään.
Työministeriön toimintakertomus 2006 otti esille "välityömarkkinat" uutena käsitteenä. Siirtymätyötä käytetään apuna, kun selvitetään ihmisten työ- ja toimintakykyä sekä parannetaan heidän edellytyksiään työllistyä ja työmarkkinavalmiuksiaan. Yhdistysten lisäksi välityömarkkinoiden työpaikkoja tarjoavat myös valmennus- ja sosiaalipalvelusäätiöt, työpajat ja muut yhteisöt, esimerkiksi sosiaaliset yritykset. Lisäksi työpaikkoja on jonkin verran tarjolla myös kunnissa sekä valtion virastoissa ja laitoksissa.
Siirtymätyöpaikkoja järjestettäessä muualla kuin kunnissa ja valtiolla edellytetään, että valtion taloudellisella tuella palkataan henkilöstö, joka huolehtii käytännön asioista, kuten tuella palkattujen työntekijöiden perehdytyksestä ja ohjauksesta. Työllisyyspoliittisella projektituella on vuodesta 1998 lähtien järjestetty pääasiassa pitkään työttöminä olleille työmarkkinatoimenpiteitä ja palkkatuettuja työllisyysmahdollisuuksia. Vuonna 2006 projektitukea myönnettiin 327 toimijalle, joista noin 65 prosenttia oli rekisteröityjä yhdistyksiä. Seuraavaksi suurin osuus oli kuntien, noin 14 prosenttia. Vuonna 2006 omatoimisuusavustusta myönnettiin 140 toimijalle, joista 115 oli työttömien yhdistyksiä.
Euroopan sosiaalirahaston ohjelmat

Suomessa järjestetään Euroopan sosiaalirahaston ohjelman puitteissa kehittämisohjelmia, esimerkiksi seuraavat:
Välityömarkkinat/siirtymätyömarkkinat –kehittämisohjelma (työministeriö)
Välityömarkkinat/välittävät työmarkkinat –kehittämisohjelma (sosiaali- ja terveysministeriö)
Siirtymätyömarkkinat tarjoavat työmarkkinatoimenpiteitä (työharjoittelu ja työelämävalmennus) ja palkkatuettua työtä, joiden on tarkoitus parantaa työttömien ammattitaitoa ja osaamista ja näin edistää heidän pääsyään avoimille työmarkkinoille.
Välittävien työmarkkinoiden tarkoituksena on muodostaa aktiivisen sosiaali- ja työvoimapolitiikan palveluista avoimille työmarkkinoille johtavia työllisyyspolkuja ja kohdentaa välittävien työmarkkinoiden palveluita tukemaan työttömien sosiaalista toimintakykyä.
Kolmannen sektorin näkemyksiä

Työvoimapoliittisissa ohjelmissa välityömarkkinoita on hyvin usein etsitty kolmannelta sektorilta, kansalaisjärjestöistä. Vammaisten, pitkäaikaissairaiden ja vammaisten työllistymistä edistävä Vates-säätiö ja Valtakunnallinen Työpajayhdistys ottivat laajasti kantaa välityömarkkinoihin ja asettivat niille esimerkiksi seuraavanlaisia ehtoja:
Kaikilla heikossa työmarkkina-asemassa olevilla ja työllistymiseensä tukea tarvitsevilla henkilöillä tulee olla oikeus välityömarkkinoiden palveluihin. Työttömyysajan pituus tai henkilön työmarkkina-asema ei saa määrittää sitä millaista palvelua yksilö saa. Kohderyhmän erilaiset tarpeet pitää tunnistaa.
Välityömarkkinoita tulee kehittää niin, että pitkien kuntoutus- ja valmennuspolkujen turvaamisen lisäksi kiinnitetään huomiota erityisesti siirtymävaiheen ja avoimilla työmarkkinoilla tapahtuvan kuntoutus-, koulutus- ja valmennustoiminnan kehittämiseen ja rahoitukseen
Välityömarkkinoista ei saa muodostua eriytynyttä, suljettua palvelujärjestelmää, joka pikemminkin vähentää ihmisten työelämään osallistumista ja osallisuutta kuin lisää sitä. Työllistämistoiminnan tulee tapahtua yhteistyössä työnantajien kanssa.
Välityömarkkinoiden tulee tarjota pysyvää, työsuhteista työtä erilaisten työnantajien palveluksessa niille, jotka eivät työllisty avoimille työmarkkinoille. Tämä edellyttää joustavia työaika-, palkkatuki- ja henkilökohtaisen tuen ratkaisuja.
Aiheesta muualla

www.vates.fi
http://www.mol.fi/esr
http://www.valke.fi/
http://www.heinola.fi/oksa-projekti (Arkistoitu – Internet Archive)
Aleksandr Haritonov

| Aleksandr Haritonov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. maaliskuuta 1976 Moskova, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  175 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  Rubin Tjumen
Sarja:  VHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1994–
Aik. seurat:  Moskovan Dynamo (RSL),   Tampa Bay Lightning (NHL),   Avangard Omsk (RSL),   New York Islanders (NHL),   Torpedo Nižni Novgorod (KHL),   Sibir Novosibirsk (KHL)
NHL-varaus:  81. varaus, 2000 Tampa Bay Lightning
| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Itävalta 2005 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Venäjä 2007 | jääkiekko |  |
Aleksandr Haritonov (ven. Александр Харитонов, s. 30. maaliskuuta 1976 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa seuratasolla Rubin Tjumenia. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Haritonov on pelannut NHL:ssä Tampa Bay Lightningin ja New York Islandersin, Venäjän superliigassa Moskovan Dynamon ja Avangard Omskin sekä KHL:ssä Torpedo Nižni Novgorodin ja Sibir Novosibirskin jääkiekkoseuroissa. Haritonov on pelannut Venäjän maajoukkueessa jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa vuosina 2000, 2001, 2005, 2006 ja 2007 sekä olympialaisissa 2006.
Saavutukset ja palkinnot

Venäjän mestaruus 2000, 2005
Jääkiekon MM-pronssi 2005, 2007
Venäjän superliigan All-Stars-joukkueessa 2000
Ykköscup

Ykköscup tai Ykkös Cup on Veikkausliigajoukkueille tarkoitettua Liigacupia vastaava kilpailu, jossa pelaavat Suomen toiseksi korkeimman sarjatason Ykkösen joukkueet. 
Suomen Cupiin kaudelle 2022 tehtyjen muutosten myötä viimeksi vuonna 2003 pelattu Ykköscup palaa kilpailukalenteriin.
Historia

Aikaisemmin Cupia pelattiin ainakin vuosina 1992-1993, 1996 ja 1998–2003. Todennäköisesti kilpailu pelattiin siis myös välivuosina. Vuonna 1999 sen voitti Pietarsaaren Jaro ja vuonna 1992 FinnPa. Vuonna 2001 voittaja oli FC Hämeenlinna ja myös FC Lahti on kilpailun voittanut.
Systeemi

Ykköscup pelataan kolmessa maantieteellisesti painotetussa lohkossa 22. tammikuuta ja 12. maaliskuuta välisenä aikana. Lohkojen neljä joukkuetta pelaavat yksinkertaisen sarjan, jossa viime kaudella parhaiten sijoittuneet joukkueet saavat kaksi kotiottelua. Lohkovaiheessa on viisi runkopelipäivää, ja jatkoon menijät ovat selvillä 26. helmikuuta mennessä.
Lohkojen kaksi parasta joukkuetta etenevät kahdeksan joukkueen puolivälieriin. Lisäksi puolivälieriin etenee kaksi parasta lohkokolmosta. Pudotuspelit pelataan yksittäisinä otteluina. Ykköscupin finaalin alustava pelipäivä on 12. maaliskuuta. Näin ollen Ykköscupin tulisi olla pelattuna ennen Suomen Cupin alkua.
Achatocarpaceae

| Achatocarpaceae |
| --- | --- |
 Achatocarpus: hedekukka (ylh. vas.), emikukka (alh. vas.), sikiäimen pitkittäisleikkaus (alh. oik.), hedelmän pitkittäisleikkaus (ylh. oik.)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Lahko::  Caryophyllales
Alalahko::  Centrospermae
Heimo::  Achatocarpaceae  Heimerl, nom. cons.
Suvut
 Achatocarpus  Phaulothamnus 
Katso myös
   Achatocarpaceae Wikispeciesissä   Achatocarpaceae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Phaulothamnus spinescens
Achatocarpaceae on pieni kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa.
Tuntomerkit

Kasvit ovat puuvartisia, ja niiden sekundaarinen paksuuskasvu on tavanomainen poiketen monista muista Caryophyllales-lahkon heimoista. Kukat ovat yksineuvoisia ja hedekukassa on 10–20 hedettä, jotka voivat olla tyveltään kasvaneet yhteen. Emi koostuu kahdesta yhteen kasvaneesta emilehdestä. Hedelmä on yksisiemeninen marja. Siemenissä on pieni vaippa eli arillus.
Levinneisyys

Heimo on amerikkalainen. Lajit kasvavat Lounais-Yhdysvalloista Etelä-Amerikan pohjoisosiin ulottuvalla alueella sekä erillisellä alueella Etelä-Amerikan keskiosissa.
Luokittelu

Achatocarpaceae muodostaa yhdessä revonhäntäkasvien (Amaranthaceae) kanssa yhteisen kladin Centrospermae-ryhmässä. Kladia luonnehtivat ulkopinnaltaan golfpalloa muistuttavat poraattiset siitepölyhiukkaset ja sikiäimen yksi ainoa pohjaistukkaan kiinnittyvä siemenaihe. Kladin iäksi on arvioitu noin 67 miljoonaa vuotta.
Luokittelu > Suvut

Heimossa on kaksi sukua ja seitsemän lajia. Suvut ovat:
Achatocarpus
Phaulothamnus
Aiheesta muualla

Achatocarpus (Arkistoitu – Internet Archive): kuvia (Arkistoitu – Internet Archive)
Phaulothamnus spinescens: kuvia ja tuntomerkit
Aleksandr Porhomovski

| Aleksandr Porhomovski> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. elokuuta 1972 (ikä 52) Moskova, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Israel
Yleisurheilija
Pituus:  178  cm
Paino:  76 kg
Laji:  pikajuoksu
Ennätykset:  100 m 10,12 (1994) 200 m 20,35 (1994)
| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Helsinki 1994 | 100 m juoksu |  |
Aleksandr Porhomovski (s. 12. elokuuta 1972 Moskova, Neuvostoliitto) on venäjänjuutalainen entinen pikajuoksija. Hän edusti Neuvostoliittoa ja Venäjää vuoteen 1999 asti, jolloin sai Israelin kansalaisuuden. Hän voitti pronssia Helsingin EM-kisoissa vuonna 1994. MM-kisoissa Porhomovski kilpaili viidesti. Kolmasti Venäjän ja kahdesti Israelin edustajana. Vuoden 1993 kisoissa hän ylsi parhaimmillaan välieriin.
Hän on myös Israelin ennätyksen haltija 100 metrin juoksussa tuloksella 10,20 jonka hän juoksi Sevillan MM-kisoissa elokuussa 1999. Hän lopetti uransa vuoteen 2003.
Ennätykset

100 m 10,12 (+0,6) Pietari, Venäjä (14.7.1994)
200 m 20,35 (+0,5) Rieti, Italia (28.8.1994)
Akavan Yleinen Ryhmä AYR

| Akavan Yleinen Ryhmä AYR |
| --- | --- |

Perustettu:  1966
Toimiala:  Korkeakoulututkinnon tai ylioppilastutkinnon ja jonkin erityiskoulutusalan suorittaneen edunvalvoja
Kotipaikka:  Helsinki
Jäsenmäärä:  818
Puheenjohtaja:  Klaus Krokfors
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Akavan Yleinen Ryhmä AYR ry on vuonna 1966 perustettu Akavan jäsenjärjestö, joka ajaa korkeasti koulutettujen työntekijöiden etua.
AYR:n perustajina olivat kuurojen ja sokeain koulujen johtajat. Toiminta alkoi kehittyä ja suuntautua uudelleen, kun liiton jäseniksi tuli 1970-luvulla kuntien, valtion ja yksityissektorin asiantuntijoita. Jäsenistön kasvu oli erityisen voimakasta 1980-luvulla. Akavan Yleinen Ryhmä liittyi Vakavan jäseneksi vuoden 1996 alusta. Sitä kautta AYR:llä on yhteys Akavan neuvottelujärjestöihin (JUKO ja YTN).
AYR ry:n toiminnan tarkoituksena on valvoa ja edistää jäsentensä yhteiskunnallisia, taloudellisia, ammatillisia ja koulutuksellisia etuja. AYR pyrkii myös toiminnallaan edistämään koulutettujen henkilöiden yhteenkuuluvuutta.  Yhdistyksen jäseneksi voivat liittyä korkeakoulututkinnon tai muun tutkinnon suorittaneet, niihin tehtäväasemaltaan rinnastettavat henkilöt ja henkilöt, jotka erityisistä syistä eivät voi tai halua kuulua muuhun Akava ry:n jäsenyhdistykseen.
Organisaatio

Yhdistyksen jäsenistö kokoontuu vuosikokoukseen keväällä. Vuosikokouksessa päätetään yhdistyksen toiminnan suuntaviivoista ja taloudesta sekä valitaan yhdistykselle hallitus.
Hallitukseen kuuluu puheenjohtajan lisäksi 5–7 jäsentä. Hallituksen jäsenet edustavat kaikkia AYR:n sopimusaloja: valtio-, kunta-, kirkko- ja yksityistä sektoria.
Toimintamuodot

Tarkoituksensa toteuttamiseksi Akavan Yleinen Ryhmä ry
harjoittaa tiedotus- ja julkaisutoimintaa,
järjestää kokous-, koulutus- ja esitelmätilaisuuksia ja
tekee esityksiä ja antaa lausuntoja.
AYR:n tavoite on pitää jäsentensä palkkaus ja muut edut ajan tasalla sekä korjata havaitut epäkohdat.
Vahvistaakseen asemaansa edunvalvojana ja parantaakseen vaikutusmahdollisuuksiaan AYR liittyi vuoden 1996 alusta VAKAVA ry:n jäseneksi. Jäsenyys VAKAVAssa tehostaa yhdistyksen toimintaa jäsenten taloudellisten etujen valvojana ja neuvottelu- ja sopimuskumppanina. Vakava ajaa jäsenjärjestöjensä, kuten AYR:n jäsenten etuja palkkoja ja palvelusuhteen ehtoja koskevassa neuvottelu- ja sopimustoiminnassa. Vakavalla on asiantuntemusta ja neuvotteluvoimaa kaikilla sektoreilla ja jokaisella sektorilla on oma Vakavan hallituksen alainen ryhmänsä: valtioryhmä, yliopistoryhmä, yksityisryhmä, kirkkoryhmä ja kuntaryhmä. VAKAVAn kautta AYR on myös AKAVAn julkisen sektorin neuvotteluelimen JUKOn sekä yksityisen sektorin ylempien toimihenkilöiden neuvottelujärjestön YTNn jäsen.
1634

| --- | --- |
Vuosisadat: 1400-luku · 1500-luku · 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku
Vuosikymmenet: 1590-luku · 1600-luku · 1610-luku · 1620-luku · 1630-luku · 1640-luku 1650-luku · 1660-luku · 1670-luku · 1680-luku · 1690-luku · 1700-luku
Vuodet: 1590 · 1591 · 1592 · 1593 · 1594 · 1595 · 1596 · 1597 · 1598 · 1599 1600 · 1601 · 1602 · 1603 · 1604 · 1605 · 1606 · 1607 · 1608 · 1609 1610 · 1611 · 1612 · 1613 · 1614 · 1615 · 1616 · 1617 · 1618 · 1619 1620 · 1621 · 1622 · 1623 · 1624 · 1625 · 1626 · 1627 · 1628 · 1629 1630 · 1631 · 1632 · 1633 · 1634 · 1635 · 1636 · 1637 · 1638 · 1639 1640 · 1641 · 1642 · 1643 · 1644 · 1645 · 1646 · 1647 · 1648 · 1649 1650 · 1651 · 1652 · 1653 · 1654 · 1655 · 1656 · 1657 · 1658 · 1659 1660 · 1661 · 1662 · 1663 · 1664 · 1665 · 1666 · 1667 · 1668 · 1669 1670 · 1671 · 1672 · 1673 · 1674 · 1675 · 1676 · 1677 · 1678 · 1679 1680 · 1681 · 1682 · 1683 · 1684 · 1685 · 1686 · 1687 · 1688 · 1689 1690 · 1691 · 1692 · 1693 · 1694 · 1695 · 1696 · 1697 · 1698 · 1699 1700 · 1701 · 1702 · 1703 · 1704 · 1705 · 1706 · 1707 · 1708 · 1709
Tapahtumia

6. syyskuuta – Kolmikymmenvuotinen sota: ruotsalaisten sotaonni kääntyi, kun keisarilliset murskasivat protestanttien armeijan Nördlingenin taistelussa.
29. kesäkuuta – Ruotsin valtiopäivät hyväksyivät maan ensimmäisen perustuslain, hallitusmuodon. Se merkitsi muun muassa sitä, että maakunnat lakkautettiin ja Ruotsi (johon myös Suomi tuolloin kuului) jaettiin 16 lääniin, joista 11 sijaitsi Ruotsin ja viisi nykyisen Suomen puolella.
Syntyneitä

1. tammikuuta – Abraham Cronhjort, ruotsalainen sotapäällikkö, vapaaherra, Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherra (k. 1703)
7. tammikuuta – Adam Krieger, saksalainen urkuri ja säveltäjä (k. 1666)
16. tammikuuta – Dorothe Engelbretsdatter, norjalainen kirjailija (k. 1716)
17. tammikuuta – Antonio Draghi, italialainen säveltäjä (k. 1700)
2. helmikuuta – Erik Lindschöld, ruotsalainen kreivi, kuninkaan neuvonantaja, kirjaiija ja runoilija (k. 1690)
18. maaliskuuta – Marie-Madeleine Poche de la Vergne, Madame de La Fayette, ranskalainen kirjailija (k. 1693)
14. syyskuuta – Anders Lindhielm, ruotsalainen Viipurin ja Savonlinnan läänin maaherra (k. 1704)
18. lokakuuta – Luca Giordano, italalainen taidemaalari ja etsaaja (k. 1705)
11. joulukuuta – Gustaf Drake, ruotsalainen hovijunkkari, ratsumestari ja merirosvo (k. 1684)
15. joulukuuta – Thomas Kingo, tanskalainen piispa, virsirunoilija ja virsikirjan julkaisija (k. 1703)
22./23. joulukuuta – Maria Anna, Itävallan arkkiherttuatar, Espanjan kuningatar, kuningas Filip IV:n puoliso (k. 1696)
Tomas Polus, ruotsalainen valtiomies ja diplomaatti (k. 1708)
Kuolleita

25. helmikuuta – Albrecht von Wallenstein, Friedlandin ja Mecklenburgin herttua, böömiläinen Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan sotapäällikkö ja poliitikko (s. 1583)
9. toukokuuta – Jakob Duwall, ruotsalainen vapaaherra ja kenraali (s. 1589)
16. toukokuuta – Hendrick Avercamp, alankomaalainen taidemaalari (s. 1585)
22. heinäkuuta – Johann Aldringen, saksalainen sotapäällikkö ja sotamarsalkka (s. 1591)
15. elokuuta – Johann Carolus, saksalainen kirjansitoja ja kustantaja, maailman ensimmäisen sanomalehden perustaja (s. 1575)
12. syyskuuta – Johann Philipp Abelin, saksalainen historioitsija (s. 1600)
25. lokakuuta – Eerikki Antinpoika Trana, suomalainen kenraalimajuri ja sotakomissaari (s. 1586)
15. marraskuuta – Johann Staden, saksalainen säveltäjä ja urkuri (s. 1581)
Adriano Banchieri, italialainen säveltäjä, musiikkiteoreetikko, urkuri, runoilija ja benediktiinimunkki (s. 1568)
Gottfried von Falkenberg, saksalaissyntyinen Ruotsin armeijan eversti (s. 1590)
John Forbes, skotlantilainen kalvinilainen teologi (s. 1570)
Erik Andersson Knape, turkulainen kauppias ja porvari, alikäskynhaltija ja linnankreivi
Adrian Ondrusovalainen

| Pyhittäjä Adrian Ondrusovalainen |
| --- | --- |
 Pyhittäjä Adrian Ondrusovalainen, ikoni Aleksanteri Syväriläisen Pyhän Kolminaisuuden luostarista.
Henkilötiedot
Kuollut: 1549 Piži, nykyinen Karjalan tasavalta, Venäjä
Pyhittäjä Adrian Ondrusovalainen (k. 1549) oli syntyjään ylhäissukuinen aatelismies ja maatilan omistaja, nimeltään Andrei Zavalishin. Andrei meni Valamon luostariin Laatokan saarelle, missä hänet vihittiin munkiksi nimellä Adrian. Adrian perusti Ondrusovan luostarin Laatokan rannalle Aunuksen Karjalaan.
Rosvojoukko surmasi hänet lähellä Obžan eli Pižin kylää vuonna 1549. Ortodoksinen kirkko viettää vuosittain Adrianin muistopäivää hänen kuolinpäivänään, elokuun 26. päivänä sekä Karjalan valistajien yhteisenä muistopäivänä lokakuun viimeisen päivän ja marraskuun 6. päivän välisenä lauantaina.
Elämä

Andrei Zavalishin oli aatelismies, joka omisti vauraan maatilan Andreevschinassa, 9 virstan päässä Aleksanteri Syväriläisen luostarista. Zavalishin kohtasi Aleksanteri Syväriläisen sattumalta metsästysretkellään vuonna 1493, minkä jälkeen hän vieraili tämän luona usein pyytäen tältä neuvoja ja tuoden leipää kilvoittelijoille.
Andrei Zavalishin hylkäsi maatilansa ja lähti Valamon luostariin ryhtyen munkiksi. Tällöin hän sai itselleen luostarinimen Adrian. Useita vuosia myöhemmin hän Aleksanteri Syväriläisen siunauksella Adrian muutti autioon paikkaan Laatokan rannalla sijaitsevalle niemelle. Sinne hän rakensi kirkon pyhän Nikolaos Ihmeidentekijän kunniaksi. Tämä oli Ondrusovan luostarin alku. Vastapäätä munkkien siirtokuntaa, syvällä metsässä olevassa saaressa majaili rosvojoukko, jonka johtaja käski munkkeja poistumaan mailtaan. Adrian tarjoutui vastineeksi luvasta jäädä alueelle toimia välittäjänä rosvopäällikön ja Jumalan välillä. Rosvopäällikkö oli nauranut mutta antanut munkeille kuitenkin luvan jäädä. Myöhemmin tämä päällikkö jäi toisen rosvojoukon vangiksi. Tietäen pian kuolevansa kidutettuna hän katkerana katui aiempaa elämäänsä. Yhtäkkiä hän näki edessään Adrianin, joka sanoi: "Sinut on vapautettu Herran armon kautta, hänen, jonka tähden sinua pyydettiin antamaan armoa erämaan veljille". Sitten Adrian katosi ja rosvopäällikkö huomasi olevansa yksin rannalla. Hämmästyneenä hän kiiruhti Adrianin luostariin, jossa hän huomasi kaikkien sen asukkaitten olevan laulamassa psalmeja. Näytti siltä, ettei Adrian ollut poistunut luostarista. Ryöväri heittäytyi Adrianin jalkojen eteen ja pyysi päästä veljestön jäseneksi. Hän eli lopun elämäänsä luostarissa katumuksessa. Myös toinen ryöväri tuli katumukseen. Adrianin rukousten vaikutuksesta tämä ryhtyi munkiksi ja sai nimen Kiprian. Myöhemmin tämä perusti oman luostarin.
Adrianin luostari sai lahjoituksen tsaari Iivana Julmalta. Vuonna 1549 Adrian toimi tsaari Iivana Julman tyttären Annan kummisetänä. Palatessaan Moskovasta takaisin luostariinsa tappoivat rosvot hänet lähellä Obžan eli Pižin kylää toivoen löytävänsä häneltä rahaa. Hänen kerrotaan kuolleen 26. elokuuta 1549, samana päivämääränä kuin hänen nimikkopyhänsä Adrianos Nikomedialainen.
Kuoleman jälkeen

Munkit odottivat pitkän aikaa johtajaansa palaavaksi. Kaksi vuotta myöhemmin hänen kerrottiin ilmestyneen eräänä yönä näyssä muutamille ja kertoneen heille kuolemastaan. Myöhemmin, 17. toukokuuta, munkit löysivät hänen pilaantumattoman ruumiinsa suosta ja hautasivat sen Adrianin itse rakennuttaman pyhän Nikolaoksen kirkon seinään.
Adrianille vakiintui kaksi muistopyhää: 17. toukokuuta, jolloin hänen ruumiinsa löydettiin ja siirrettiin sekä 26. elokuuta eli hänen kuolinpäivänsä. Lisäksi Suomen ortodoksinen kirkko muistaa häntä yhdessä muiden Karjalan valistajien kanssa näiden yhteisenä muistopäivänä lokakuun 31. ja marraskuun 6. päivän välisenä lauantaina.
Adrianin perustama luostari jatkoi toimintaansa aina siihen asti, kunnes se Venäjän Lokakuun vallankumouksen 1917 jälkeen suljettiin ja sen kivikirkot räjäytettiin. Vuodesta 2011 lähtien on luostarin aiempaa muotoa saatu hahmotettua kaivauksilla. Alueelle on tehty pari uudisrakennusta ja siellä elää muutama munkki.
Vuonna 1823 rakennettiin Pižin kylään tsasouna paikalle, jossa Adrian Ondrusovalaisen uskotaan kuolleen. Tsasouna on edelleen olemassa.
Aiheesta muualla

Adrian Ondrusovalainen / Ortodoksi.net