stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Zachris Topeliuksen patsaista ja muistomerkeistä

Luettelo Zachris Topeliuksen patsaista ja muistomerkeistä sisältää Zachris Topeliukselle omistetut julkisilla paikoilla olevat patsaat ja muistomerkit aikajärjestyksessä.
| Teoksen nimi | Paikka | Paikkakunta | Kartalla | Tekijä | Paljastusvuosi | Kuva | WD |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Valoa kohti, Zachris Topeliuksen hautapatsas | Hietaniemen hautausmaa | Helsinki |  | Walter Runeberg | 1905 |  |  |
| Topelius ja lapset | Koulupuistikko | Helsinki | 60.1634°N, 24.9457°E | Ville Vallgren | 1932 (1909) |  |  |
| Zachris Topeliuksen patsas | Kirkkopuistikon ja Hovioikeudenpuistikon risteys | Vaasa | 63.0956°N, 21.6094°E | Emil Wikström | 1915 |  |  |
| Sakari Topeliuksen syntymäkodin muistokivi | Topeliuksen syntymäkodin pihapolun varressa | Uusikaarlepyy | 63.53°N, 22.5359°E |  | 1919 |  |  |
| Taru ja totuus | Esplanadin puisto | Helsinki | 60.1675°N, 24.9448°E | Gunnar Finne | 1932 |  |  |
| Topeliuksen rintakuva | Topeliuksen puisto | Uusikaarlepyy | 63.5252°N, 22.5313°E | Ville Vallgren | 1935 |  |  |
| Topeliuksen muistomerkki | Lähellä Haralanharjun näkötornia | Kangasala | 61.5345°N, 24.0833°E | Voipa Nuorukainen Sulkava | 1949 |  |  |
Virve Koljonen

Virve Koljonen (s. 1968 Karttula) on suomalainen plastiikkakirurgian erikoislääkäri ja plastiikkakirurgian professori Helsingin yliopistossa .lähde?
Elämä ja ura > Työura

Koljonen valmistui ylioppilaaksi Kuopion Lyseon Lukiosta vuonna 1987.  Hän opiskeli lääketiedettä Kuopion Yliopistossa (nykyisin Itä-Suomen Yliopisto) ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1996. Lääketieteen tohtoriksi hän  väitteli 2004 aiheenaan Prognostic factors in primary Merkel cell  carcinoma .  Koljonen valmistui ensin kirurgian erikoislääkäriksi vuonna 2002 ja plastiikkakirurgian erikoislääkäriksi vuonna 2004. Hän sai plastiikkakirurgian dosentuurin Helsingin yliopistosta vuonna 2008. Plastiikkakirurgian professoriksi hänet valittiin vuonna 2021.  Koljonen on Suomen kolmas plastiikkakirurgian professori. Hänen edeltäjiään olivat Sirpa Asko-Seljavaara ja Erkki Tukiainen.
Plastiikkakirurgiksi valmistumisensa jälkeen Koljonen perehtyi palovammakirurgiaan ja toimi Töölön sairaalan Palovammaosastolla erikoislääkärinä vuosina 2005-2010.  Hän siirtyi yleisplastiikkakirurgiaan, ja on perehtynyt ihosyöpäkirurgian ja vartaloa muokkaavaan kirurgiaan massiivin laihdutuksen jälkeen.
Koljonen on toiminut plastiikkakirurgian erikoislääkärinä Helsingissä, Plastiikkakirurgian klinikassa koko erikoislääkäri uransa ajan.  Ensin Töölön sairaalassa ja sitten Puistosairaalassa.  Hänellä on Suomen Lääkäriliiton myöntämät  Haavanhoidon ja Lääkärikouluttaja erityispätevyydet.
Elämä ja ura > Tutkimus

Koljonen on tutkinut harvinaista ihosyöpää, Merkelin solu syöpää ja julkaissut yhdessä tutkimusryhmänsä kanssa useita tutkimus artikkeleita kansainvälisissä lääketieteellisissä lehdissä.  Hänen tutkimusmielenkiintonsa  on suuntautunut myös palovammojen hoitoon, elämänlaatu tutkimukseen, vanhusten haavoihin ja AI:n käyttöön lääketieteen opetuksessa.
Koljonen on ohjannut useita lääketieteellisiä väitöskirjoja
Elämä ja ura > Opetus

Koljonen toimi ennen professoriksi valintaansa plastiikkakirurgian kliinisenä opettajana Helsingin Yliopistossa.
Elämä ja ura > Sosiaalinen media

Vuonna 2020 Koljonen perusti Instagrammiin tilin nimeltä plastiikkaope.  Hänet palkittiin Mediuutisten 100 terveysalan vaikuttajaa listalle, Kandien valinta listalla.
Elämä ja ura > Yhteiskunnallinen vaikuttaminen

Koljonen on tuonut esille huolen pistoshoitojen säätelemättömyydestä  ja on ajanut  lakia turvaamaan potilasturvallisuutta .
Songs of a Lost World

| Songs of a Lost World The Cure |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. marraskuuta 2024
 Formaatti: CD, LP, kasetti, digitaalinen
 Tuottaja(t): Robert Smith, Paul Corkett
 Tyylilaji: post-punk, goottirock, darkwave
 Kesto: 49.13
 Levy-yhtiö: Fiction
Listasijoitukset
  1.  7. (albumilista)  1. (fyysinen albumilista)  1.
The Curen muut julkaisut
| Torn Down 2018 | Songs of a Lost World 2024 | Songs of a Live World 2024 |
Singlet albumilta Songs of a Lost World
 ”Alone” Julkaistu: 26. syyskuuta 2024  ”A Fragile Thing” Julkaistu: 9. lokakuuta 2024
Songs of a Lost World on brittiläisen The Cure -yhtyeen neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin 1. marraskuuta 2024 maailmanlaajuisesti. Edellisestä studioalbumista (4:13 Dream) oli ehtinyt kulua jo 16 vuotta. Songs of a Lost World edusti myös paluuta "trilogian" eli Pornography, Disintegration ja Bloodflowers albumien teemoihin ja äänimaailmaan.
Kappaleet

Alone – 6.50
And Nothing Is Forever – 6.53
A Fragile Thing – 4.43
Warsong – 4.17
Drone:Nodrone – 4.45
I Can Never Say Goodbye – 6.03
All I Ever Am – 5.21
Endsong – 10.25
Kokoonpano

Robert Smith − laulu, kitara, kuusikielinen basso, koskettimet
Reeves Gabrels – kitara
Simon Gallup – sähköbasso
Perry Bamonte – koskettimet
Roger O'Donnell – koskettimet
Jason Cooper – rumpusetti
Vastaanotto

Suomessa levy nousi julkaisuviikolla fyysisten albumilistan kärkeen ja albumilistalla 7. sijalle.
Soundin Eero Kettunen arvioi yhtyeen tehneen "parhaan levynsä sitten Disintegrationin" ja antoi neljä tähteä. Soundin toimitus nosti levyn lopulta vuoden parhaimmaksi ulkomaalaiseksi albumiksi.
Helsingin Sanomien arvostelija Ilkka Mattila kirjoitti viiden tähden arviossaan Robert Smithin laulavan vanhenemistaan tavalla, joka "ei kuulosta enää goottiromantiikalta, vaan kylmältä realismilta". Hän myös kehui, miten yhtye "vaalii omaa musiikillista perintöään" tavalla, joissa yhtyeen kappaleet kehittyvät noudattaen "draaman kaarta johdonmukaisesti". Helsingin Sanomien kriitikot nostivat levyn myös vuoden parhaimpiin.
Suomen Kuvalehden Tero Alanko näki levyn sopivana loppuhuipentumana pitkän uran tehneelle yhtyeelle: "Parempaa lopetusta alakulosta, ulkopuolisuudesta ja suttuisesta meikistä muotia tehneelle yhtyeelle ei ole."
Anne

| Anne |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  9. joulukuuta
– ruotsinkielinen:  9. joulukuuta
– ortodoksinen:  10. helmikuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Ane, Ann, Annie
Nimen alkuperä:  Hannah
Infobox OKNimi-testi OK: 
Anne on monissa maissa yleinen naisen etunimi. Anne on varsinkin Saksassa, Ranskassa ja Englannissa suosittu muunnelma nimestä Hannah, joka tarkoittaa hepreaksi armoa tai suosiota. Anne voi myös olla lyhenne arn-alkuisista nimistä. Arn merkitsee saksaksi kotkaa.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Anne oli Suomessa Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 39 502 naiselle ja vähintään 24 miehelle. Suomessa nimen suosio kasvoi selvästi 1950-luvulla. Nimistöntutkija Eero Kiviniemi on arvellut, että tämä ei johtunut Yhdistyneen kuningaskunnan prinsessa Annen syntymästä vuonna 1950 vaan siitä, että Suomessa suosituimpiin naisten etunimiin on jatkuvasti kuulunut jokin Anna-nimen variantti, minkä johdosta nimelle Anne oli tilausta, kun Annan venäläisvaikutteinen muunnos Anja sekä Kalevalasta peräisin oleva mutta joskus Annan muunnokseksi mielletty nimi Aino olivat selvästi menettäneet suosiotaan 1950-luvulle tultaessa. Yli puolet Suomen Anne-nimisistä henkilöistä on syntynyt 1960- ja 1970-luvuilla. Vuosisadan lopulla Anne-nimen suosio laski Suomessa huomattavasti, ja 2000-luvulla 20. elokuuta 2020 mennessä Anneja on Suomessa nimetty vasta noin 715.
Anne Suomen almanakassa

Suomessa Anne otettiin suomenkieliseen almanakkaan vuonna 1973 ja ruotsinkieliseen almanakkaan 1989. Annen nimipäivä on suomalaisessa almanakassa 9. joulukuuta yhdessä Annan, Annin, Anun, Annelin, Annikin, Annikan ja Annukan kanssa.
Tunnettuja brittiläisiä Anneja

Anne (s. 1950), Yhdistyneen kuningaskunnan prinsessa
Anne Louise Ashley-Greenstreet (s. 1835), kirjailija ja virsirunoilija
Anne Aubrey (s 1937), näyttelijä
Anne Baker (s. 1914), elämäkertakirjailija ja lastenoikeusaktivisti
Anne Blunt (1837–1917), aatelinen, matkailija ja hevostenkasvattaja
Anne Boleyn, Anna Boleyn'' (n. 1501–1536), Englannin kuningas Henrik VIII:n toinen vaimo
Anne Brontë (1820–1849), kirjailija
Anne Isabella Byron (1792–1860), filantrooppi, lordi Byronin lyhytaikainen puoliso
Anne V. Coates (1925–2018), elokuvaleikkaaja
Anne Conway (1631–1679), filosofi
Anne-Marie Duff (s. 1970), näyttelijä
Anne Hathaway (1556–1623), William Shakespearen vaimo
Anne Hutchinson (1591–1643), uskonnollinen toisinajattelija
Anne Hyde (1637–1671), kuningas Jaakko II:n ensimmäinen vaimo
Anne Constance Jackson (1889–1928), lintutieteilijä
Anne Keothavong (s. 1983), tennispelaaja
Anne Kirkbride (1954–2015), näyttelijä
Anne Lister (1791–1840), liikenainen ja maanomistaja
Anne Neville (1456–1485), Englannin kuningatar, Rikhard III:n puoliso
Anne-Marie Nicholson, Anne-Marie (s. 1991), laulaja ja lauluntekijä
Anne Pashley (1935–2016), pikajuoksija ja oopperalaulaja
Anne Perry (1938–2023), kirjailija
Anne Robinson (s. 1944), televisiojuontaja ja toimittaja
Anne Shelton (1923–1994), laulaja
Anne Treisman (1935–2018), psykologian professori
Anne-Marie Trevelyan (s. 1969), konservatiivipuolueen poliitikko ja ministeri
Tunnettuja kanadalaisia Anneja

Anne Carson (s. 1950), runoilija, esseisti, kääntäjä, klassisti ja professori
Anne Eggleston (1934–1994), säveltäjä ja pedagogi
Anne Hébert (1916–2000), kirjailija
Anne Heggtveit (s. 1939), alppihiihtäjä
Anne Lauber (s. 1943), säveltäjä
Anne Michaels (s. 1958), runoilija ja kirjailija
Anne Murray (s. 1945), laulaja
Anne Samson (1891–2004), 113-vuotiaaksi elänyt henkilö.
Anne Szumigalski (1922–1999), runoilija
Tunnettuja norjalaisia Anneja

Anne-Lise Bakken (s. 1952), poliitikko ja ministeri
Anne-Lise Berntsen (1943–2012), ooppera- ja konserttilaulaja
Anne-Grethe Leine Bientie (s. 1954), kirjailija ja virsirunoilija
Anne-Lise Boge (s. 1939), kirjailija
Anne Berit Eid (s. 1957), suunnistaja
Anne Karin Elstad (1938–2012), norjalainen kirjailija
Anne Elvebakk (s. 1986), ampumahiihtäjä ja maailmanmestari
Anne Enger (s. 1949), poliitikko ja ministeri
Anne Grimdalen (1899–1961), kuvanveistäjä
Anne Gullestad (1925–1998), näyttelijä ja teatterinjohtaja
Anne Margrethe Hausken Nordberg (s. 1976), suunnistuksen maailmanmestari
Anne Holt (s. 1958), rikoskirjailija
Anne Husebekk (s. 1966), immunologian professori ja Tromssan yliopiston rehtori
Anne Stine Ingstad (1918–1997), arkeologi
Anne Jahren (s. 1963), maastohiihtäjä
Anne Kjersti Kalvå (s 1992), maastohiihtäjä
Anne Lindmo (s. 1970), juontaja ja toimittaja
Anne Grete Preus (s. 1957), muusikko
Anne B. Ragde (s. 1957), kirjailija
Anne Raknes (1914–2001), kuvanveistäjä
Anne Sewitsky (s. 1978), elokuvaohjaaja
Anne Lilia Berge Strand, Annie (s. 1977), popmuusikko
Anne-Grete Strøm-Erichsen (s. 1949), poliitikko ja ministeri
Anne-Karine Strøm (s. 1951), norjalainen laulaja
Anne Sverdrup-Thygeson (s. 1966), luonnonsuojelubiologian professori
Anne Kristin Sydnes (1956–2017), poliitikko ja ministeri
Anne Beathe Tvinnereim (s. 1974), poliitikko ja ministeri
Anne Tønnessen (s. 1974), jalkapalloilija
Anne-Catharina Vestly (1920–2008), lastenkirjailija ja näyttelijä
Anne Vik (s. 1933), poliitikko ja ministeri
Anne-Marie Ørbeck (1911–1996), norjalainen säveltäjä ja pianisti
Tunnettuja ranskalaisia Anneja

Anne-Sophie Barthet (s. 1988), alppihiihtäjä
Anne Bourguignon (1950–2019), näyttelijä ja yhteiskunnallinen vaikuttaja
Anne Briand (s. 1968), ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja
Anne Brochet (s. 1955), näyttelijä ja käsikirjoittaja
Anne-Caroline Chausson (s. 1977), maantiepyöräilijä
Anne-Marie Colchen (1926–2017), korkeushyppääjä ja koripalloiija
Anne-Marie David (s. 1952), laulaja
Anne Desclos (1907–1998), toimittaja ja kirjailija
Anne Honoré Joseph Duveyrier, Mélesville, ranskalainen näytelmäkirjailija
Anne de Fornel (s. 1984), ranskalainen pianisti ja musiikkitieteilijä
Anne-Sophie Frigout (s. 1991), poliitikko ja europarlamentaarikko
Anne-Louis Girodet de Roussy-Trioson (1767–1824), taidemaalari
Anne-Marie Godart (s. 1950), laulaja
Anne Golon, Sergeanne Golon (1921–2017), kirjailija
Anne-Caroline Graffe (s. 1986), taekwondoin
Anne Grall, koomikko
Anne Hidalgo (s. 1959), Pariisin pormestari
Anne Lauvergeon (s. 1959), yritysjohtaja
Anne L’Huillier (s. 1958), ranskalais-ruotsalainen fyysikko, Nobelin fysiikanpalkinon saaja
Anne-Marie Maillet (o.s. Colchen), pituushyppääjä
Anne Michaut (s. 1972), ratameloja
Anne de Montmorency (1493–1567), herttua ja konnetaabeli
Anne Marie Louise d’Orléans, La Grande Mademoiselle (1627–1693), Montensier’n herttua, Ranskan kuningas Henrik IV:n pojantytär
Anne Parillaud (s. 1960), näyttelijä
Anne-Sophie Pelletier (s. 1976), poliitikko ja europarlamentaarikko
Anne Piquereau (s. 1964), pika-aitajuoksija
Anne Raffenel (1809–1858), laivastovirkamies ja tutkimusmatkailija
Anne Rigail (s. 1969), yritysjohtaja
Anne de Rochechouart de Mortemart (1847–1933), kuvanveistäjä, kirjailija ja feministi
Anne Sander (s. 1973), poliitikko ja europarlamentaarikko
Anne Robert Jacques Turgot (1727–1781), taloustieteilijä.
Anne Vernon (s. 1924), elokuvanäyttelijä
Anne-Laure Viard (s. 1981), ratameloja
Tunnettuja ruotsalaisia Anneja

Anne-Marie Berglund (1952–2020), runoilija, kirjailija, novellikirjoittaja ja kuvataiteilija
Anne-Marie Brunius (1916–2002), näyttelijä
Anne Ferm (s. 1969), jääkiekkoilija
Anne Charlotte Leffler (1849–1892), kirjailija
Anne Sofie von Otter (s. 1955), oopperalaulaja
Anne-Marie Pålsson (s. 1951), poliitikko ja ekonomisti
Anne Swärd (s. 1969), kirjailija
Anne Wibble, o.s. Ohlin (1943–2000), poliitikko ja ministeri.
Tunnettuja saksalaisia Anneja

Anne Catherine Emmerich (1774–1824), augustinolainen nunna, mystikko ja ekstaatikko
Anne Frank (1929–1945), juutalainen kirjailija
Anne Greiling, oopperalaulaja
Anne-Sophie Mutter (s. 1963), viulisti
Anne Schröder (s. 1994), maahockeypelaaja
Anne Spiegel (s. 1980), poliitikko ja ministeri
Anne Winkler (s. 1994), maastohiihtäjä
Tunnettuja yhdysvaltalaisia Anneja

Anne Abernathy (s. 1953), ohjaskelkkailija ja jousiampuja
Anne Applebaum (s. 1964), toimittaja ja kirjailija
Anne Archer (s. 1947), näyttelijä
Anne Bancroft (1931–2005), elokuvanäyttelijä
Anne Baxter (1923–1985), näyttelijä
Anne Brown (1912–2009), oopperalaulaja
Anne Caldwell (1867–1936), sanoittaja ja teatterikäsikirjoittaja
Anne Christopher (1895–2007), 112-vuotiaaksi elänyt henkilö
Anne Erin Clark, St. Vincent (s. 1982), muusikko, laulaja ja multi-instrumentalisti
Anne Donovan (1961–2018), koripalloilija
Anne Dudek (s. 1975), näyttelijä
Anne Fletcher (s. 1966), elokuvaohjaaja
Anne Francis (1930–2011), näyttelijä
Anne Haney (1934–2001), elokuvanäyttelijä
Anne Hathaway (s. 1982), näyttelijä
Anne Heche (1969–2022), näyttelijä, ohjaaja ja käsikirjoittaja
Anne Henning (s. 1955), pikaluistelija
Anne Jeffreys (1923–2017) näyttelijä ja laulaja
Anne Judson-Yager (s. 1980), näyttelijä
Anne O. Krueger (s. 1934), taloustieteilijä, Maailmanpankin ent. pääekonomisti
Anne Morrow Lindbergh (1906–2001), kirjailija ja lentäjä
Anne Lockhart (s. 1953), näyttelijä
Anne-Marie Martin (s. 1957), näyttelijä ja käsikirjoittaja
Anne McCaffrey (1926–2011), fantasia- ja tieteiskirjailija
Anne McClain (s. 1979), everstiluutnantti, insinööri ja avaruuslentäjä
Anne Meara (1929–2015), näyttelijä ja koomikko
Anne Akiko Meyers (s. 1970), viulisti
Anne Ramsey (1929–1988), näyttelijä
Anne Revere (1903–1980), elokuvanäyttelijä
Anne Rice (1941–2021), kauhu- ja fantasiakirjailija
Anne Sexton (1928–1974), kirjailija
Anne Shirley (1918–1993), näyttelijä
Anne Sullivan (1866–1936), kuurosokean Helen Kellerin opettaja.
Anne Tyler (s. 1941), kirjailija
Anne Waldman (s. 1945), runoilija
Anne Westfall, ohjelmistosuunnittelija
Tunnettuja muunmaalaisia Anneja

Anne (1366–1394), böömiläinen prinsessa ja Englannin kuningatar, kuningas Rikhard II:n puoliso
Anne-Marie (s. 1946), Tanskan kuningas Margareeta II:n sisar, Kreikan ent. kuningas Konstantin II:n puoliso
Anne-Marie Adiaffi (1951–1994), norsunluurannikkolainen kirjailija
Anne Bonny (n. 1698–1782), irlantilainen merirosvo
Anne Bourbon-Parma (1923–2016), ranskalaissyntyinen aatelisnainen, Romanian syrjäytetyn kuningas Mikael I:n puoliso, Romanian kruunaamaton kuningatar
Anne Buttimer (1938–2017), irlantilainen maantieteilijä ja professori
Anne Riitta Ciccone (s. 1967), italialais-suomalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -ohjaaja
Anne Enright (s. 1962), irlantilainen kirjailija
Anne Erm (s. 1943), virolainen musiikkialan toimija, festivaalijohtaja, laulaja, pianisti ja toimittaja
Anne Agius Ferrante (1925/1926–2023), maltalainen poliitikko
Anne-Laure Folly (s. 1954), togolainen dokumenttielokuvien tekijä
Anne Gadegaard (s. 1991), tanskalainen lapsilaulaja
Anne Iversen (1923–2015), tanskalainen korkeushyppääjä, pika-aitajuoksija ja pituushyppääjä
Anne Elisabet Jensen (s. 1951), tanskalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
Anne Judkins (s. 1964), uusiseelantilainen kilpakävelijä
Anne Keenan-Buckley (s. 1962), irlantilainen kestävyysjuoksija
Anne Kremer (s. 1975), luxemburgilainen tennispelaaja
Anne Linnet (s. 1953), tanskalainen muusikko
Anne Dorthe Lund (k. 1759), tanskalainen näyttelijä
Anne Birgitte Lundholt (s. 1952), tanskalainen poliitikko ja ministeri
Anne Paulin (s. 1988), tanskalainen poliitikko
Anne-Marie Rindom (s. 1991), tanskalainen kilpapurjehtija
Anne Schellekens (s. 1986), alankomaalainen soutaja
Anne Louise Germaine de Staël, Madame de Staël (1766–1817), ranskansveitsiläinen kirjailija ja esseisti
Anne Suzuki (s. 1987), japanilainen näyttelijä
Anne-Joseph Théroigne de Méricourt (1762–1817), Ranskan vallankumoukseen vaikuttanut belgialaisnainen
Anne Veski (s. 1956), virolainen laulaja
Anne de Vries (1904–1964), alankomaalainen kirjailija ja opettaja.
Kuvitteellisia Anneja

Anne, yksi Viisikon jäsenistä Enid Blytonin Viisikko-kirjoissa
Anne Shirley, päähahmon alkuperäiskielinen nimi L. M. Montgomeryn kirjoittamissa Kanadan Prinssi Edwardin saarelle sijoittuvissa Anna-kirjoissa
Muita Anneja

HMS Anne, useita Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksia
Anne-nukke, ensiavun opetuksessa käytetty nukke
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anne Wikimedia Commonsissa
Raimo Sailas

| Raimo Sailas |
| --- | --- |
 Raimo Sailas heinäkuussa 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. syyskuuta 1945 Nivala
Kuollut: 17. heinäkuuta 2020 (74 vuotta) Helsinki
Arvonimi: ministeri (2014)
Raimo Olavi Sailas (13. syyskuuta 1945 Nivala – 17. heinäkuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen virkamies. Hän toimi Suomen valtiovarainministeriön pysyvänä valtiosihteerinä vuosina 1995–2013. Hän jäi eläkkeelle helmikuussa 2013.
Puoluekannaltaan Sailas oli sosiaalidemokraatti.
Koulutus

Koulutukseltaan Sailas oli valtiotieteen kandidaatti Helsingin yliopistosta. Hän opiskeli ensin valtio-oppia, mutta vaihtoi myöhemmin pääaineekseen kansantaloustieteen. Helsingin kauppakorkeakoulu myönsi hänelle vuonna 2006 kunniatohtorin arvonimen. Sotilasarvoltaan Sailas oli kapteeni.
Ura > Nousu

Yliopisto-opintojensa aikana Sailas työskenteli Tilastokeskuksessa. Vuonna 1971 hän siirtyi töihin valtiovarainministeriöön. Sailas teki mittavan työuran muun muassa valtiovarainministeriön budjettiosaston (tuolloisen tulo- ja menoarvio-osaston) budjettisihteerinä, -päällikkönä ja lopulta valtiosihteerinä.
Ura valtionvarainministeriössä:
1971–1972: vanhempi suunnittelija (budjettiosasto)
1972–1977: budjettisihteeri (budjettiosasto)
1977–1985: budjettineuvos (budjettiosasto)
1985–1995: apulaisosastopäällikkö (budjettiosasto)
(1995: valtioneuvoston kansliassa Paavo Lipposen poliittisena valtiosihteerinä)
1995–2013: valtiosihteeri (kansliapäällikkö)
Ura > Valtiosihteerinä

Entinen veroministeri Arja Alho ja entinen Vasemmistoliiton puheenjohtaja Suvi-Anne Siimes ovat syyttäneet Raimo Sailasta omien talouspoliittisten linjausten ajamisesta. Alhon mukaan ”valtiovarainministeriön virkamieskvartetti” Sailas, Johnny Åkerholm, Erkki Virtanen ja Martti Hetemäki ”ujutti markkinaohjautuvaa uusliberalismia julkisen ohjauksen sijaan suomalaiseen yhteiskuntapolitiikkaan”, kun valtiovarainministeri vaihtui Iiro Viinasesta Sauli Niinistöön. Hänen mukaansa ”kuntatalouden ongelmat juontavat juurensa tuohon ratkaisuun [budjettikehyspäätös 9.2.1996, joka sisälsi hallitusohjelman ylittävät miljardin markan lisäsäästöt kuntien valtionosuuksista]. Päätöksentekotilanteessa pääministeri Paavo Lipposen, valtiovarainministerinä aloittaneen Sauli Niinistön ja ennen muuta valtiosihteeri Raimo Sailaksen kanta jyräsi hallituksen jäsenet mennen tullen.”
Siimeksen mukaan vuoden 2004 tupo-sopimusta solmittaessa Sailas kertoi vain paketin suuruusluokan, ”mutta ei sen täsmällistä sisältöä”, minkä vuoksi varallisuusveron poisto tuli monelle neuvottelijalle yllätyksenä.
Sailas oli korkeimmin palkattu valtion virkamies. Vuonna 2009 virkapalkka (ilman tuloja luottamustehtävistä, osakeomistuksista yms.) oli 12 535 euroa kuukaudessa.
Luottamustehtäviä

Suomen 4H-säätiön hallituksen jäsen
Anders Chydenius -säätiön hallituksen jäsen
Suomen Kotiseutuliiton hallituksen varapuheenjohtaja 2014
Työtehoseuran valtuuskunnan puheenjohtaja
Suomen Metsäyhdistyksen järjestämän Päättäjien Metsäakatemian neuvottelukunnan puheenjohtaja
Paperiteollisuuden tulevaisuustyöryhmän puheenjohtaja
Palkintoja

Aleksis Kiven Seuran Eskon puumerkki -palkinto 2002.
Yksityiselämä

Raimo Sailas syntyi seitsenlapsiseen perheeseen. Nuorena hän toimi muun muassa maanmittarin apurina ja sähkötolppiin kiipeävänä apulaisena sähköyhtiössä. Yliopisto-opintonsa Sailas rahoitti kesätienesteillä ja stipendeillä, joita myönnettiin lahjakkaille, vähävaraisille opiskelijoille.
Sailas asui Espoossa.lähde? Hän harrasti lukemista, shakkia, marjanpoimintaa ja palstaviljelyä. Sailaksella oli lymfooma, jota hoidettiin 2010–2011.
Hänen veljensä on työeläkevakuutusyhtiö Ilmarisen entinen toimitusjohtaja Harri Sailas.
Raimo Sailas kuoli heinäkuussa 2020 syöpään 74-vuotiaana.. Hän oli kuollessaan naimisissa, mutta hänellä ei ollut lapsia.
Kirjallisuutta

Vesikansa, Jarkko: Laman taittaja: Raimo Sailas ja kolme talouskriisiä.  Helsinki:  Otava, 2016.  ISBN 978-951-1-30433-3
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Valtiosihteeri Raimo Sailas: Pehmeät arvot – kova talous. Kumpaa tarvitaan vaiko molempia?  9.2.2007. Kantti.net. Arkistoitu 10.6.2015. Viitattu 15.11.2013.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Ritva  Kansallisbiografia  Biografiasampo
Rudolf Walden

| Rudolf Walden |
| --- | --- |
 Kenraalimajuri Rudolf Walden.
Suomen puolustusministeri (sotaministeri)
 Ingman 27.11.1918–17.4.1919 Kaarlo Castrénin hallitus 17.4.1919–15.8.1919 Ryti II 27.3.1940–4.1.1941 Rangellin hallitus 4.1.1941–5.3.1943 Linkomiehen hallitus 5.3.1943–8.8.1944 Hackzellin hallitus 8.8.1944–21.9.1944 Urho Castrénin hallitus 21.9.1944–17.11.1944 Paasikivi II 17.11.1944–1.12.1944  
Edeltäjä:  Vilhelm Aleksander Thesleff Juho Niukkanen
Seuraaja:  Karl Emil Berg Väinö Valve
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. joulukuuta 1878 Helsinki
Kuollut: 25. lokakuuta 1946 (67 vuotta) Sysmä
Ammatti:  sotilas, yrittäjä ja teollisuusjohtaja (Yhtyneet Paperitehtaat, 1920–1946)
Puoliso:  Anni Hellin Konkola
Tiedot
Puolue:  amm.
Sotilaspalvelus
Palvelusvuodet:  1900–1901 1918–1944
Sotilasarvo:  kenraali
Komentajuudet:  etappiesikunnan päällikkö 1918, sotaministeri 1919, puolustusministeri 1940–1944
Taistelut ja sodat:  Suomen sisällissota, talvisota, jatkosota, Lapin sota
Kunniamerkit:  Mannerheim-risti, 2. lk.  SVR komentaja 1. luokan Rautaristi
Karl Rudolf Walden (1. joulukuuta 1878 Helsinki – 25. lokakuuta 1946 Sysmä) oli suomalainen teollisuusjohtaja ja Yhtyneiden Paperitehtaiden perustaja, Suomen sotaministeri ja sotajoukkoja komentanut ylipäällikkö sekä välirauhan ajan ja jatkosodan ajan hallitusten puolustusministeri. Sotilasarvoltaan Walden kohosi jalkaväenkenraaliksi. Waldenin puoliso vuodesta 1906 oli Anni Hellin Konkola, jämsäläisen liikemiehen ja valtiopäivämiehen Severus Konkolan tytär.