stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sinfonia nro 1 (Schumann)
Osat

Andante un poco maestoso – Allegro molto vivace
Larghetto – attacca:
Scherzo. Molto vivace
Allegro animato e grazioso
Kokoonpano

2 huilua
2 oboea
2 klarinettia
2 fagottia
4 käyrätorvea
2 trumpettia
3 pasuunaa
patarummut
triangeli
jouset
Aiheesta muualla

IMSLP: Symphony No.1, Op.38 (Schumann, Robert) (nuotteja
Robert Schumannin sinfoniat
Sinfonia nro 1 B-duuri (Kevät; op. 38)
Sinfonia nro 2 C-duuri (op. 61)
Sinfonia nro 3 Es-duuri (Reiniläinen; op. 97)
Sinfonia nro 4 d-molli (op. 120)
Sitruunaverbena

| Sitruunaverbena |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Verbenakasvit Verbenaceae
Suku::  Terttuverbenat Aloysia
Laji::  citrodora
Kaksiosainen nimi
 Aloysia citrodora  Palàu 
Synonyymit
 Aloysia triphylla  Lippia citriodora 
Katso myös
   Sitruunaverbena Wikispeciesissä   Sitruunaverbena Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sitruunaverbena (Aloysia citrodora) on verbenakasvien eli rautayrttikasvien heimoon kuuluva kasvi. Kasvista käytetään myös nimeä Lippia citriodora. Sitruunaverbena on vahvasti sitruuna-arominen yrtti, jonka lehtiä käytetään mausteeksi. Siitä saadaan myös verbenaöljyä. Sen versoihin kasvaa suikeita lehtiä kolmen kappaleen ryhminä. Se kukkii myöhään syksyllä, valkoiset tai siniset kukat ovat latvatähkissä. Sitruunaverbena kasvaa esimerkiksi suurissa ruukuissa. Se tuodaan talveksi sisätiloihin. Lämpimissä maissa, joissa sitä viljellään laajasti, kuten Keski- ja Etelä-Amerikassa, kasvi talvehtii ulkona. Sitruunaverbenaa voi lisätä pistokkaista.
Aiheesta muualla

ITIS: Aloysia citrodora (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Aloysia triphylla (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Aloysia citrodora (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Gernot Katzer's spice pages: Lemon Verbena (Lippia citriodora) (englanniksi)
Siviili- ja talousvaliokunta

Siviili- ja talousvaliokunta oli Porvoon maapäiville 1809 perustettu ensimmäinen valiokunta, jonka tehtävänä oli käsitellä valtion eli kruununveroja sekä sotalaitosta koskevat esitykset. Porvoon maapäiville perustettiin raha-asiainvaliokuntakin. Myöhemmin 1863-1864 valtiopäivillä valtiopäivämiehet järjestäytyivät useiksi valiokunniksi ja valtiopäivätoiminta alkoi jäsentyä.
Siuntion hyvästijättöhuone

| Siuntion vainajien hyvästijättöhuone> Sjundeå avskedsrum |
| --- | --- |
 Hyvästijättöhuone kesällä 2021
Osoite:  Suitiantie 51, 02570 Siuntio kk
Sijainti:  Siuntion kirkonkylä, Uusimaa
Rakennustyyppi:  Ruumishuone
Valmistumisvuosi:  2009
Rakennuttaja:  Siuntion seurakuntayhtymä
Omistaja:  Siuntion seurakuntayhtymä
Julkisivumateriaali:  Rappaus
Kerrosluku:  1
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Siuntion vainajien hyvästijättöhuone (ruots. Sjundeå avskedsrum) on Siuntion kirkonkylässä, Uudellamaalla sijaitseva ruumishuone. Rakennuksessa on vainajien säilytystilat, sekä tila, jossa omaiset voivat jättää hyvästit vainajalle ennen hautajaistilaisuuden alkamista. Hyvästijättöhuone on rakennettu Siuntion Pyhän Pietarin kirkon viereen vuonna 2009 kirkon perusteellisen restauroinnin yhteydessä. Rakennuksen omistaa Siuntion seurakuntayhtymä. Rakennuksen toisessa päässä on myös varastotilaa, sekä WC-tilat Siuntion hautausmaalla kävijöille
Hyvästijättöhuoneesta löytyy tekstiilitaiteilija Helena Vaarin tekstiilitaideteos nimeltään ´Kyyneleet´.
Siuntiossa on myös kirkon läheisyydessä Siuntion vanha ruumishuone. Tämä ruumishuone ei ole enää päivittäisessä käytössä, mutta esimerkiksi kriisitilanteiden vallitessa huone voidaan ottaa käyttöön vainajien säilytystä varten.
Songkran

Songkranin viettoa Khao San-kadulla Bangkokissa.
Vesijuhlien aikaan ohikulkijoita sotketaan puuterimaisella talkilla.
Songkran (thaiksi สงกรานต์) on vanhan ajanlaskun mukainen thaimaalainen uudenvuodenjuhla, jota vietetään edelleen 13–15. huhtikuuta vuoden kuumimpaan aikaan ennen sadekauden alkamista. Songkrania kutsutaan myös vesijuhlaksi, ja sen viettoon kuuluvat olennaisesti karnevaalimainen, riehakas käytös ja vesisota, jolloin ohikulkijat kastellaan vedellä. Sosiaaliset tabut ja luokkarajat lievenevät songkranin ajaksi. Songkran on virallinen kansallinen vapaapäivä Thaimaassa.
Skotlantilaisen jalkapallon Hall of Fame

Skotlantilaisen jalkapallon Hall of Fame on Skotlannin jalkapalloliiton vuonna 1998 perustama kunnialista, johon kelpuutetaan kaikki maan maajoukkueessa 50 ottelua pelanneet jalkapalloilijat.
Tällä hetkellä listalla on 24 pelaajaa, joista ainoastaan Christian Dailly jatkaa yhä uraansa.
Hall of Fame -lista

1. Kenny Dalglish (102)
2. Jim Leighton (91)
3. Alex McLeish (77)
4. Paul McStay (76)
5. Tom Boyd (72)
6. Willie Miller (65)
7. Danny McGrain (62)
8. Richard Gough (61)
8. Ally McCoist (61)
10. Christian Dailly (60)
11. John Collins (58)
12. Roy Aitken (57)
12. Gary McAllister (57)
14. Denis Law (55)
14. Maurice Malpas (55)
16. Billy Bremner (54)
16. Graeme Souness (54)
18. George Young (53)
18. Alan Rouch (53)
18. Kevin Gallacher (53)
21. Joe Jordan (52)
22. Colin Hendry (52)
23. Asa Hartford (50)
23. Gordon Strachan (50)
Aiheesta muualla

Kunnialista Skotlannin jalkapalloliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Sitruunavinokas

| Sitruunavinokas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Pleurotaceae
Suku::  Isovinokkaat Pleurotus
Laji::  citrinopileatus  Singer
Katso myös
   Sitruunavinokas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sitruunavinokas (Pleurotus citrinopileatus) on isovinokkaiden sukuun kuuluva sienilaji. Se on syötävä sieni ja sitä viljellään joissakin maissa. Se sisältää proteiinia ja joitakin B-vitamiineja.
Ulkonäkö

Sitruunavinokas on väriltään kirkkaan keltainen.
Songnim

| Songnim (송림시) |
| --- | --- |
 Songnim
 Koordinaatit: 38°44′N, 125°38′E 
Valtio:  Pohjois-Korea
Maakunta:  Pohjois-Hwanghae
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  65 km²
Väkiluku (2008):  128 831
 – Väestötiheys:  1 982 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Songnim (kor. 송림시, Songnim-si, hanja 松林市) on kaupunki Korean demokraattisen kansantasavallan Pohjois-Hwanghaen maakunnassa. Se sijaitsee maakunnan luoteisosassa Daedongjoen vasemmalla rannalla maan pääkaupunki Pjongjangin eteläpuolella. Vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 128 831 asukasta.
Songnim oli alun perin pieni kylä, jonne Mitsubishi perusti Japanin miehityskaudella terästehtaan. Tehdas aloitti tuotannon vuonna 1918, minkä jälkeen paikkakunta kasvoi teollisuuskaupunkina. Vuoteen 1947 saakka sen nimi oli Gyeomipo, joka tarkoittaa ”Kenjin satamaa” ja sai nimensä japanilaisen komentajan Watanabe Kenjin mukaan. Songnimin kaupunki perustettiin vuonna 1947. Terästehdas kärsi Korean sodan pommituksissa pahoja vahinkoja, mutta se rakennettiin uudelleen ja nykyään Hwanghaen rauta- ja teräskompleksina tunnettu tehdas hallitsee kaupungin talouselämää.
Sivertsen

Sivertsen on seuraavien norjalaisten henkilöiden sukunimi:
Geir Inge Sivertsen (s. 1965), poliitikko
Halvdan Sivertsen (s. 1950), muusikko
Helge Sivertsen (1913–1986), poliitikko
Ida Maria, oik. Ida Maria Børli Sivertsen (s. 1984), muusikko
Marianne Sivertsen Næss (s. 1974), poliitikko ja ministeri
Seija Sivertsen (1955–2022), opettaja
Sture Sivertsen (s. 1966), maastohiihtäjä.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Sivetti

Sivetti on sivettikissojen peräaukon tienoilla olevista anaalirauhasista erittyvä voimakashajuinen aine.
Sirppitimalit

| Sirppitimalit |
| --- | --- |
 Pikkusirppitimali (Pomatorhinus ruficollis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Timalit Timaliidae
Suku::  Sirppitimalit Pomatorhinus  Horsfield, 1821
Katso myös
   Sirppitimalit Wikispeciesissä   Sirppitimalit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sirppitimalit (Pomatorhinus) on timalien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Sirppitimalien sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan 7 lajia.
Sirppitimaleihin kuuluvia lajeja

Intiansirppitimali (Pomatorhinus horsfieldii)
Kaitasirppitimali (Pomatorhinus ochraceiceps)
Kastanjasirppitimali (Pomatorhinus montanus)
Keltanokkatimali (Pomatorhinus schisticeps)
Korallinokkatimali (Pomatorhinus ferruginosus)
Pikkusirppitimali (Pomatorhinus ruficollis)
Sirppinokkatimali (Pomatorhinus superciliaris)
Aiheesta muualla

ITIS: Pomatorhinus (englanniksi)
Sivettikissat

| Sivettikissat |
| --- | --- |
 Afrikansivettikissa (Civettictis civetta)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Sivettieläimet Viverridae
Alaheimo::  Sivettikissat Viverrinae  Gray, 1821
Suvut
 Civettictis  Genetta  Poiana  Viverra  Viverricula 
Katso myös
   Sivettikissat Wikispeciesissä   Sivettikissat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sivettikissat (Viverrinae) on sivettieläinten alaheimo. Sivettikissat eivät siis nimestään huolimatta ole kissaeläimiä. Niihin luetaan viisi sukua. Sivettikissoja esiintyy laajalti Afrikassa (ei Madagaskarilla) sekä Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa. Etelä-Euroopassa elää yksi laji, genetti.
Afrikansivettikissa (Civettictis civetta) on noin 70 cm pitkä, johon tulee lisäksi 25 cm häntä. Sen turkki on väriltään harmaa ja siinä on tummanruskeita täpliä. Se tuoksuu myskiltä. Afrikkalaisen sivettikissan hieman suurempi sukulainen intiansivettikissa (Viverra zibetha) elää Etelä- ja Itä-Aasiassa. Etelä-Intiassa elää malabarinisosivettikissa (Viverra civettina), joka on äärimmäisen uhanalainen.
Sivettikissat ovat saaneet nimensä niiden anaalirauhasista erittyvästä sivetistä.
Sivert Langholm

Sivert Langholm (19. toukokuuta 1927 Haugesund – 16. huhtikuuta 2022 Hønefoss) oli norjalainen historioitsija. Hän oli taloustieteilijä Odd Langholmin veli.
Langholm oli koulutukseltaan candidatus philologiæ, ja hänet nimitettiin Oslon yliopiston professoriksi vuonna 1976. Hänen erityisiä tutkimuskohteitaan ovat olleet 1800-luvun sosiaalihistoria ja yliopiston historia. Langholm myös toimi viisiosaisen Oslon historiaa käsittelevän Oslo bys historie -teoksen toimituskunnan johdossa. Teoksen eri osat kirjoittivat Arnved Nedkvitne ja Per G. Norseng (1000–1536), Knut Sprauten (1536–1814), Jan Eivind Myhre (1814–1900), Knut Kjeldstadli (1900–1948) ja Edgeir Benum (1948 – 1990-luku).
Langholm oli Norjan tiede- ja kirjallisuusakatemian jäsen. Hänen 70-vuotispäivänsä kunniaksi julkaistiin juhlakirja, jonka toimittivat Knut Kjeldstadli, Jan Eivind Myhre ja Tore Pryser.
Käännös suomeksi
Siniäinen (Laitila)

| Siniäinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Laitila 
Koordinaatit:  60°50′03″N, 21°40′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  oja Härinänjokeen 
Järvinumero:  32.008.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  22,3 m 
Rantaviiva:  1,201 km 
Pinta-ala:  7,626 ha  
 fiSiniäinen 
Siniäinen on Varsinais-Suomessa Laitilan Kodjalassa oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistön Härinänjoen valuma-alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 7,6 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Siihen laskee kaksi suo-ojaa. Järven luusua sijaitsee järven koillisrannalla, josta saa alkunsa 1,1 kilometriä pitkä laskuoja Härinänjokeen.
Järvellä on 1,2 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa, joka on rantojen lähellä soistunutta. Rannoille on rakennettu toistakymmentä loma-asuntoa, joille johtaa tiet Kalannista tai Laitilasta. Laitilan ja Uudenkaupungin välinen raja ohittaa järven 200 metrin päästä etelässä.
Historia

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimeksi oli kirjoitettu "Hunikkojärvi". Tuolloin järveä ympäröi suo ja se oli asumaton.
Sosiaaliturvan alikäyttö

Sosiaaliturvan alikäyttö on sosiaalipoliittinen ongelma, jossa toimeentulotukeen oikeutettu jättää hakematta tukea. Tuen hakematta jättäminen koskee usein kaikkein heikoimmassa asemassa olevia. Toimeentulotuen alikäyttäjiä saattaa olla yhtä paljon kuin toimeentulotuen saajia. Syitä sosiaaliturvan alikäyttöön ovat, että tukea ei haluta, osata tai kehdata hakea. Sosiaaliturvan alikäyttöä aiheuttavat byrokratia, häpeä ja tietämättömyys.
Sosiaaliturvan alikäyttö on suurempi ongelma kuin sosiaaliturvan väärinkäyttö. Toimeentulotuen alikäyttö tulee myös yhteiskunnalle kalliimmaksi kuin se säästynyt rahasumma, joka on koitunut siitä, ettei etuutta ole haettu. Vuonna 2015 jopa 100 000 suomalaista jätti hakematta toimeentulotukea. Toimeentulotuki on tarkoitettu väliaikaiseksi kriisiavuksi talousvaikeuksissa kamppaileville henkilöille. Seurauksena henkilön rahavaikeuksista voi tulla vaikeasti selvitettävä vyyhti.
Sosiaaliturvan alikäyttöä on yritetty ratkaista siirtämällä toimeentulotuen hakeminen sosiaalitoimistolta Kelalle vuodesta 2017 alkaen. Yhtenä uudistuksen huonona puolena pidetään, että kaikki eivät osaa hakea kirjallisella hakemuksella toimeentulotukea Kelalta. Sosiaalityö- ja siihen liittyvien palvelujen ja etuuksien vaikuttavuus -tutkimuksessa haasteltujen sadan henkilön pohjalta on pääteltävissä, että jopa kolmasosa toimeentulotukeen oikeutetuista tarvitsee paljon apua etuuden hakemisessa. Lännen Median kyselyn mukaan toimeentulotuen siirtäminen Kelalle on vähentänyt sosiaaliturvan alikäyttöä.
Sosiaaliturvan vastikkeellisuuden lisääminen saattaa lisätä sosiaaliturvan alikäyttöä, kun järjestelmästä tulee monimutkaisempi.
Aiheesta muualla

Toimeentulotuen alikäytön laajuus ja merkitys Kuivalainen (PDF)
Sivettieläimet

| Sivettieläimet |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Sivettieläimet Viverridae  Gray, 1821
Alaheimot
 Beletit Hemigalinae  Palmunäädät Paradoxurinae  Linsangit Prionodontinae  Sivettikissat Viverrinae 
Katso myös
   Sivettieläimet Wikispeciesissä   Sivettieläimet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sivettieläimet (Viverridae) on petoeläinten heimo, johon kuuluvat muun muassa sivettikissat, genetit ja linsangit. Kaikki lajit ovat pieniä tai keskikokoisia petoeläimiä, jotka elävät Etelä-Euroopassa, Afrikassa, Madagaskarilla ja Aasiassa. Useimmilla on pitkä ja notkea ruumis, pitkä kallo, lyhyet jalat ja pitkä häntä. Jokaisessa jalassa on yleensä viisi kynttä, jotka ovat osaksi sisäänvedettäviä. Monet lajit erittävät perärauhasistaan voimakastuoksuista eritettä, sivettiöljyä eli sivettiä, jonka aktiivista ainesosaa civettonea käytetään hajuvesiteollisuudessa.
Sivettieläimet ovat sopeutuneet monenlaisiin elinympäristöihin, kuten avoimeen savanniin ja tiheään metsään, kun taas jotkut lajit ovat puoliksi vesieläimiä. Urokset ja naaraat ovat yleensä samannäköisiä, joskin urokset ovat hieman suurempia ja painavampia.
Sivettieläinlajeja ovat muun muassa:
Afrikanlinsanki (Poiana richardsoni)
Tiikerilinsanki (Prionodon linsang)
Naamaripalmunäätä (Paguma larvata)
Vesigenetti (Osbornictis piscivora)
Afrikansivettikissa (Civettictis civetta)
Malabarinisosivettikissa (Viverra civettina)
Genetti (Genetta genetta)
Karhukissa (Arctictis binturong)
Saukkonäätä (Cynogale bennetti)
Beletti (Hemigalus derbyanus)
Simplonsola

| Simplonsola |
| --- | --- |

Korkeus:  2 005 m
Sijainti:  Simplon, Valais, Sveitsi
Vuoristo:  Valais’n Alpit
Koordinaatit:  46°15′6″N, 8°2′0″E
 Simplonsola
Simplonsola (ital. Passo del Sempione, saks. Simplonpass) on 46 kilometriä pitkä sola Valais’n Alpeilla Sveitsin ja Italian rajalla. Sen korkein kohta on 2 005 metrin korkeudessa meren pinnasta. Sola sijaitsee Valais’n kantonin Brigin ja italialaisen Piemonten maakunnan Domodossolan välissä, joskin itse sola on lähes kokonaan Sveitsin puolella Simplonin kunnan alueella.
Simplonsola on ikivanha kulkureitti Valais’sta etelään. Napoleon teetti solaan ajoneuvokelpoisen tien 1800-luvun alussa. Nykyään solatie on osa kansallista valtatietä ja eurooppatietä (N9/A9/E23). Tie on auki myös talvisin. Vuonna 1906 käyttöön otettu Simplonin rautatietunneli sijaitsee solasta hieman itään. Tunnelin autojunat ovat vaihtoehtoinen tapa Simplonin ylitykseen.
Historiallinen Simplonin departementti (nykyinen Valais’n kantoni) nimettiin solan mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Simplonsola Wikimedia Commonsissa
simplon.ch
Panoraamakuva solasta.
Smoljanin alue

Smoljanin alue (bulg. Област Смолян) on Bulgarian alue maan etelärajalla. Alueen luontoa hallitsee Rodopivuoret. Valtaosa alueen väestöstä on muslimeja. Smoljanin alue on jaettu kymmeneen kuntaan.
Kunnat

| --- | --- |
 Banite  Borino  Devin  Dospat  Madan :  Nedelino  Rudozem  Smoljan  Tšepelare  Zlatograd
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Smoljanin alue Wikimedia Commonsissa
Bulgarian alueet
Blagoevgrad
Burgas
Dobritš
Gabrovo
Haskovo
Jambol
Kărdžali
Kjustendil
Lovetš
Montana
Pazardžik
Pernik
Pleven
Plovdiv
Razgrad
Ruse
Silistra
Sliven
Smoljan
Sofia
Sofian kaupunki
Stara Zagora
Šumen
Tărgovište
Veliko Tărnovo
Varna
Vidin
Vratsa
Sinut minä tahdon

| Sinut minä tahdon |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Valentin Vaala
Käsikirjoittaja:  Valentin Vaala
Perustuu:  Denys Astonin romaaniin Voitto- ja tappiotili (Otava, 1943)
Tuottaja:  Risto Orko
Säveltäjä:  Nils Lerche
Kuvaaja:  Eino Heino (sisäkuvaus) Yrjö Aaltonen (ulkokuvaus)
Leikkaaja:  Valentin Vaala
Lavastaja:  Roy
Pääosat:  Hillevi Lagerstam Tapio Rautavaara Ekke Hämäläinen Lasse Pöysti
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomi-Filmi Oy
Ensi-ilta:  17. marraskuuta 1949
Kesto:  84 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sinut minä tahdon on Valentin Vaalan ohjaama suomalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 1949. Se pohjautuu löyhästi Denys Astonin vuonna 1943 ilmestyneeseen romaaniin Voitto- ja tappiotili. Vaala laati elokuvan käsikirjoituksen itse. Tarinassa rakkauteen pettynyt helsinkiläinen perhetyttö matkustaa pois kaupungista saadakseen mielitiettynsä ikävöimään itseään. Maalla hän tapaa räjähdysonnettomuudessa sokeutuneen tiedemiehen, jonka tueksi hän ryhtyy pitämällä tälle seuraa ja lukemalla.
Tuotanto

Nimimerkki Denys Astonin takana on tuottelias suomalainen viihdekirjailija Anna Inkeri Relander. Käsikirjoituksessa Vaala siirsi Irlantiin sijoittuvan romaanin tapahtumat suomalaiseen ympäristöön ja samalla suomensi roolihenkilöiden nimet: esimerkiksi Carrie O’Flahertysta tuli Katri Vesa ja tiedemies Tom Winsdalesta Kari Tuulos. Elokuvaversion dialogi on enimmäkseen peräisin alkuperäisromaanista. Ulkokuvat otettiin kesällä ja syksyllä 1949 Helsingin keskustan näköalapaikoilla ja Lopen maaseudulla.
Elokuvan musiikin on säveltänyt muutoin näyttämö- ja balettimusiikkiin keskittynyt Nils Lerche (1905–1986). Elokuvassa on käytetty taustaprojisointia ensi kerran Suomessa.
Sinut minä tahdon oli osa Suomi-Filmin 30-vuotisjuhlaelokuvien sarjaa. Se ehti ensi-iltaan ennen kuin Vaalan aikaisemmin samana vuonna ohjaama Jossain on railo. Laskutavasta riippuen Sinut minä tahdon oli järjestyksessä yhtiön sadas elokuva. Sen yleisömenestys jäi kuitenkin huomattavasti vuoden 1949 keskitason alapuolelle.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hillevi Lagerstam  | … |  Katri Vesa alias Katri Lanttu   |
|  Tapio Rautavaara  | … |  Kari Tuulos, kemisti-insinööri   |
|  Ekke Hämäläinen  | … |  Erkki Kovalinna, ulkoministeriön virkamies   |
|  Lasse Pöysti  | … |  Seppo Vesa, ”Seppo Piristäjä”   |
|  Kaarina Vahtonen  | … |  Maija, Katrin ystävätär   |
|  Aino-Inkeri Notkola  | … |  rouva Vesa   |
|  Helvi Aunio  | … |  Essu-täti   |
|  Rakel Laakso  | … |  rouva Virtanen, Tuuloksen vuokrahuvilan taloudenhoitaja   |
|  Olavi Reimas  | … |  Risto, merikapteeni   |
|  Tarmo Manni  | … |  Jaakko Vihma, insinööri   |
|  Kaisu Leppänen  | … |  Harrietin äiti   |
|  Margit Lauri  | … |  Harriet, Karin vaimo   |
|  Salli Karuna  | … |  rouva Vihma, Jaakon äiti   |
|  Roy  | … |  vieraita Vihmojen kutsuilla   |
|  Chris Paischeff  | … |  vieraita Vihmojen kutsuilla   |
|  Heikki Packalén  | … |  vieraita Vihmojen kutsuilla   |
|  Sinikka Koskela  | … |  vieraita Vihmojen kutsuilla   |
|  Tuli Arjo  | … |  vieraita Vihmojen kutsuilla   |
|  Kyllikki Forssell  | … |  neiti Carlstedt   |
|  Mailis Vaaja  | … |  neiti Carlstedtin ystävätär Vihmojen kutsuilla   |
|  Irja Rannikko  | … |  palvelijatar Vihmojen kutsuilla   |
|  Kosti Aaltonen  | … |  kartanon puutarhuri   |
|  Saara Ranin  | … |  rouva maantiellä, Essu-tädin naapuri   |
|  Aarne Kuokkanen  | … |  asiakkaita kahvilan terassilla   |
|  Jukka Kuusisto  | … |  asiakkaita kahvilan terassilla   |
|  Satu Unho  | … |  asiakkaita kahvilan terassilla   |
|  Irma Tyllinen  | … |  sairaanhoitajatar   |
|  Martta Kinnunen  | … |  Katri Karin mielikuvissa   |
|  Ale Porkka  | … |  Tuuloksen maatilan palvelusväkeä mielikuvajaksossa   |
|  Paavo Honkamäki  | … |  Tuuloksen maatilan palvelusväkeä mielikuvajaksossa   |
Arviot

Aikalaisarvioissa elokuva sai laimean vastaanoton: Martti Savon mielestä se oli ”kevyt, tyhjänpuoleinen komedia” ja Vapaa Sana -lehden nimettömän kirjoittajan mukaan ”voisi Suomi-Filmi Valentin Vaalalla parempaakin teettää”. Näyttelijätkin saivat osansa: ”useimmat näyttelijät eivät hallitse vivahduksellista ja luontevaa keskustelutaitoa”. Pääosien esittäjät Hillevi Lagerstam ja Tapio Rautavaara saivat kaksijakoista palautetta rooleistaan. Toisenlaisen näkemyksen kiteytti arviossaan Olavi Veistäjä: ”komedian kevyt sävy on tavoitettu hyvin”.
Kriitikko Mikael Fränti kirjoitti vuoden 2004 televisioesityksen yhteydessä ”aurinkoisen ja optimistisen komedian olevan parasta Valentin Vaalaa”. Kymmenen vuotta aiemmassa arviossaan Fränti oli kehunut Vaalan ammattitaitoista studioilmaisua, mutta piti elokuvan hallitsevana voimana sädehtivää Hillevi Lagerstamia.
Myöhemmässä 2010-luvun kritiikissä elokuvaa on luonnehdittu kankean kirjalliseksi ja tahattoman koomiseksi, ja sitä on pidetty Vaalan heikoimpana elokuvana.
Songlines

Songlines on vuonna 1999 perustettu brittiläinen musiikkilehti. Sen päätoimittaja on Simon Broughton. Lehden sadas numero ilmestyi vuonna 2014.
Jokaisen lehden numeron mukana tulee CD-levy, joka sisältää kappaleita uusilta albumeilta.
Aiheesta muualla

Lehden viralliset kotisivut
Siuntion kunnankirjasto

| Siuntion kunnankirjasto |
| --- | --- |
Sijainti:  Puistopolku 2, 02580 Siuntio
Koordinaatit:  60.13715°N, 24.22627°E
Tyyppi:  yleinen kirjasto, kunnankirjasto
Siuntion kunnankirjasto Siuntio: Kirjasto
Siuntion kunnankirjasto on Siuntion keskustaajamassa Siuntion asemanseudulla toimiva yleinen kirjasto.
Siuntion kirjasto palvelee asiakkaitaan erityisesti kirjastorakennuksen ja verkkokirjaston välityksellä. Verkkokirjasto on toteutettu osana useiden Uudenmaan kirjastojen muodostamaa seudullista kirjastokimppaa eli Helle-kirjastoja, jonka osa Siuntion kunnankirjasto on ollut vuodesta 2018. Muiden Helle-kirjastojen palvelut ovat myös siuntiolaisten käytettävissä.
Aiheesta muualla

Seutuvarausjärjestelmä kirjastoihin (5.3.2009) (yle.fi)