stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Circle
Diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Studioalbumit Meronia (1994)  Zopalki (1996)  Hissi (1996)  Fraten (1997)  Pori (1998)  Andexelt (1999)  Prospekt (2000)  Taantumus (2001)  Sunrise (2002)  Alotus (2003)  Guillotine (2003)  Forest (2004)  Tulikoira (2005)  Miljard (2006)  Tyrant (2007)  Tower (2007, yhdessä Verden kanssa)  Panic (2007)  Katapult (2007)  Hollywood (2008)  Rautatie (2010)  Infektio (2011)  Noiduttu (2011)  Rakkaus tulessa (2011, yhdessä Erkki Kurenniemen kanssa)  Giardino (2011, yhdessä Verden kanssa)  Manner (2012)  Six Day Run (2013)  Enharmonic Intervals (for Paschen Organ) (2013, yhdessä Mamifferin kanssa)  Frontier (2013, nimellä Falcon (ex-Circle))  Incarnation (2013)  Leviatan (2014, nimellä Circle (ex-Falcon))  Pharaoh Overlord (2015)  Terminal (2017)  Henki (2021, Richard Dawsonin kanssa)  |  Livealbumit Surface / Marble Zone 2 (1998, split-LP Marble Sheepin kanssa)  Raunio (2002)  Golem / Vesiliirto (2004)  Empire (2004)  Mountain (2005)  General (2005)  Arkades (2006)  The Blaze Game (2007, yhdessä Sunburned Hand of the Manin kanssa nimellä Sunburned Circle)  Rakennus (2007)  Telescope (2007)  Triumph (2009)  Soundcheck (2009)  Maxim (2011)  Serpent (2012)  Suur-Pori (2013)  SSEENNSSEESS (2014)  Surface (2014)  Hukkaamiskielto (2014)  6000 km/h (2014)  |  Kokoelmat Kollekt (1998) Singlet ja EP-levyt DNA (1991)  Point (1992)  Silver (1993)  Crawatt (1993)  Ghatarian (1995)  Kitin (1996, split-single Psychoplasman kanssa)  Valas (1997, split-single DisCo.:n kanssa)  Riemukaari (2002, split-single Acid Mothers Templen kanssa)  Elcric (2003)  Earthworm (2006)  Void Star (2006)  Vaahto (2007)  Odottamaton (2009)  Mylläri (2011)  End of Time (2012)  Beer and Ribs (2013, nimellä Falcon (ex-Circle))  Kumiluoti (2014)  Kummitus (2017)  Lily (2021) DVD-levyt Saturnus Reality (2009)  Silta (2015)  |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut.
Circlen Myspace-profiili.
Ektrorecords.
D.C. United

D.C. United on yhdysvaltalainen jalkapalloseura, joka pelaa Major League Soccer -liigassa. Se pelaa kotiottelunsa Audi Fieldillä Washingtonissa. Seura kuuluu MLS:n itäiseen konferenssiin.
Seura perustettiin vuonna 1995 ja se oli yksi MLS:n kymmenestä perustajajäsenestä. Seura on voittanut MLS:n mestaruuden (MLS Cup) neljä kertaa, vuosina 1996, 1997, 1999 ja 2004. Lisäksi se on ollut kerran finaalin häviävänä osapuolena; vuonna 1998 Chicago Fire vei MLS Cupin mestaruuden maalein 2–0. United on voittanut myös kolmesti Lamar Hunt US Open Cupin mestaruuden, vuosina 1996, 2008 ja 2013, ja neljästi MLS Supporters’ Shieldin (liigan runkosarjan voittaja), vuosina 1997, 1999, 2006 ja 2007. Seura on hankkinut menestystä myös CONCACAFin järjestämissä turnauksissa: se voitti vuonna 1998 CONCACAF Champions’ Cupin ja Copa Interamericanan.
D.C. Unitedin pääkilpailijana pidetään Red Bull New Yorkia (aiemmin MetroStars). Seurat ovat kilpailleet vuodesta 2002 lähtien Atlantic Cupin voitosta: palkinnon voittaa vuosittain se seura, joka on saanut enemmän pisteitä seurojen keskinäisissä otteluista runkosarjassa.
D.C. United pelasi 22 kauden ajan kotiottelunsa Robert F. Kennedy Memorial Stadiumilla. Heinäkuussa 2018 se siirtyi uudelle erityisesti jalkapalloa varten suunnitellulle (soccer-specific stadium) Audi Fieldille, jolla on noin 20 000 katsojapaikkaa. Stadion sijaitsee lounais-Washingtonissa kahden kilometrin päässä National Mallista.
Joukkue > Kokoonpano

Päivitetty: 15. joulukuuta 2023
Huomattavia pelaajia

Freddy Adu (2004–2007)
Jeff Agoos (1996–2000)
Marco Etcheverry (1996–2003)
John Harkes (1996–1998)
Roy Lassiter (1998–1999)
Jaime Moreno (1996–2002, 2004–2010)
Bryan Namoff (2001–2010)
Ryan Nelsen (2001–2005)
Ben Olsen (1998–2009)
Eddie Pope (1996–2002)
Wayne Rooney (2018–2019)
Tony Sanneh (1996–1998)
Earnie Stewart (2003–2004)
Hristo Stoitškov (2003)
Päävalmentajat

Bruce Arena (1996–1998)
Thomas Rongen (1999–2001)
Ray Hudson (2002–2003)
Piotr Nowak (2004–2006)
Tom Soehn (2007–2009)
Curt Onalfo (2010)
Ben Olsen (2010–2020)
Hernán Losada (2021–2022)
Wayne Rooney (2022–)
Aiheesta muualla

Seuran virallinen sivusto
Contento (1755)

| Contento |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Reales Astilleros, Guarnizo
Kölinlasku:  maaliskuu 1754
Laskettu vesille:  tammikuu 1755
Palveluskäyttöön:  1756
Poistui palveluskäytöstä:  2. joulukuuta 1760
Loppuvaihe:  romutettu 6. lokakuuta 1761
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 691 t
Pituus:  48,82 m
Leveys:  15,39 m
Syväys:  7,67 m
Miehistöä:  839
Aseistus
Aseistus:  alempi tykkikansi: 28 × 24 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 30 × 18 naulan tykkiä puolikansi: 8 × 8 naulan tykkiä etukansi: 2 × 8 naulan pitkää pronssitykkiä
Contento oli Espanjan laivaston tammikuussa 1755 vesille laskettu Serio-luokan kaksikantinen 68-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin maaliskuussa 1753 Guernizosta, missä köli laskettiin maaliskuussa 1754. Alus laskettiin vesille tammikuussa 1755 ja otettiin palvelukseen 1756.
Palvelus

Alus lähti 5. joulukuuta 1756 Cádizista Hérculeksen kanssa Cartagenaan. Se poistettiin 2. joulukuuta 1760 alusluettelosta heikon kunnon vuoksi. Alus romutettiin 6. lokakuuta 1761.
Paliókastro (Tríkala)

| Paliókastro Παληόκαστρο |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Paliókastro
 Koordinaatit: 39°36′N, 21°49′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Thessalia
Alueyksikkö:  Tríkala
Kunta:  Tríkala
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  260106
Väkiluku (2011):  2 732
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  TK
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Paliókastro (kreik. Παληόκαστρο; virallisesti Δημοτική Ενότητα Παληοκάστρου, Dimotikí Enótita Paliokástrou) on yksi Tríkalan kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Tríkalan alueyksikössä Thessalian alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 2 732 (vuonna 2011).
Paliókastron kunnallisyksikkö käsittää Tríkalan kunnan koillisosan. Sen suurin asutus on Palaiópyrgoksen kylä. Paliókastro oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Tríkalan kuntaan yhdessä Estiaiótidan, Faloreían, Kallídendron, Kóziakaksen, Megála Kalývian ja Paralithaíoin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Paliókastron kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Agreliá | Agreliá | 184 |
| Ardáni | Ardáni | 374 |
| Koumariá | Koumariá (Tsimária) | 0 |
| Krinítsa | Krinítsa | 596 |
| Liópraso | Lagkadiá | 48 |
| Liópraso | Liópraso | 124 |
| Palaiópyrgos | Kokkóna | 19 |
| Palaiópyrgos | Palaiópyrgos | 904 |
| Zileftí | Zileftí | 483 |
Yhteensä: 2 732
Control (Janet Jacksonin albumi)

| Control Janet Jackson |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elokuu – lokakuu, 1985
 Julkaistu: 6. helmikuuta, 1986
 Tuottaja(t): John McClain, Jimmy Jam, Terry Lewis, Janet Jackson
 Tyylilaji: R&B/Pop/Soul/Funk/Rock
 Kesto: 37.12
 Levy-yhtiö: A&M
Janet Jacksonin muut julkaisut
| Dream Street 1984 | Control 1986 | Rhythm Nation 1814 1989 |
Control on Janet Jacksonin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1986.
Kappalelista

"Control" (Janet Jackson, James Harris III, Terry Lewis) – 5:53
"Nasty" (Jackson, Harris, Lewis) – 4.03
"What Have You Done For Me Lately" (Jackson, Harris, Lewis) – 4:59
"You Can Be Mine" (Jackson, Harris, Lewis) – 5:16
"The Pleasure Principle" (Monte Moir) – 4:58
"When I Think Of You" (Jackson, Harris, Lewis) – 3:57
"He Doesn't Know I'm Alive" (Spencer Bernard) – 3:30
"Let's Wait Awhile" (Jackson, Harris, Lewis, Melanie Andrews) – 4:37
"Funny How Time Flies (When You're Having Fun)" (Jackson, Harris, Lewis) – 4:28
Singlet

1986: What Have You Done For Me Lately
1986: Nasty
1986: When I Think Of You
1986: Control
1987: Let's Wait Awhile
1987: The Pleasure Principle
Listasijoitukset

| Lista (1986) | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Ruotsi: 47
Sveitsi: 28
Uusi-Seelanti: 5
Britannian albumilista: 8
U.S. Billboard 200: 1
U.S. R&B/Hip Hop: 1
D.E.V.O.L.U.T.I.O.N.

| D> E.V.O.L.U.T.I.O.N. Destruction |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Hansen Studio, Tanska
 Julkaistu: 29. lokakuuta 2008
 Tuottaja(t): Jacob Hansen
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 48.03
 Levy-yhtiö: AFM, Candlelight
Destructionin muut julkaisut
| Thrash Anthems 2007 | D.E.V.O.L.U.T.I.O.N. 2008 | The Curse of The Antichrist: Live In Agony 2009 |
D.E.V.O.L.U.T.I.O.N. on thrash metal -yhtye Destructionin elokuussa 2008 julkaistu kymmenes studioalbumi. Sen julkaisi Yhdysvalloissa Candlelight Records, muualla AFM Records.
Kappaleiden alkukirjaimet muodostavat albumin nimen Devolution.
Kappaleet

Devolution – 05.29
Elevator to Hell – 05.38
Vicious Circle - the Seven Deadly Sins – 04.42
Offenders of the Throne – 04.16
Last Desperate Scream – 03.59
Urge (the Greed of Gain) – 04.42
The Violation of Morality – 04.36
Inner Indulgence – 04.46
Odyssey of Frustration – 05.29
No One Shall Survive – 04.26
Shellshock (Tank -cover)
Kokoonpano

Marcel "Schmier" Schirmer – laulu, basso
Mike Sifringer – kitara
Marc Reign – rummut
Kokoonpano > Vierailijat

Vinnie Moore – kitarasoolo kappaleessa "Devolution"
Gary Holt – kitarasoolo kappaleessa "Urge"
Jeff Waters – kitarasoolo kappaleessa "Urge"
Arvostelut

About.com:
Allmusic:
Aiheesta muualla

D.E.V.O.L.U.T.I.O.N. Discogsissa. (englanniksi)
Albumi D.E.V.O.L.U.T.I.O.N. Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Dargaud

Georges Dargaud vuonna 1988.
Les Éditions Dargaud on suuri ranskalainen, ranskankielistä sarjakuvaa julkaiseva kustantamo. Sen perusti vuonna 1943 Georges Dargaud. Kustantamo julkaisee suurta osaa kuuluisista ranskalaisista sarjakuvista, kuten Lucky Lukea ja Valeriania.
Aiheesta muualla

Dargaudin verkkosivut
O’Connell

O’Connell on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anthony O’Connell (1938–2012), yhdysvaltalainen pappi
Billie Eilish O’Connell (s. 2001), yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä
Daniel O’Connell (1775–1847), irlantilainen poliitikko
Finneas O’Connell (s. 1997), yhdysvaltalainen muusikko ja lauluntekijä
Helen O’Connell (1920–1993), yhdysvaltalainen laulaja
Helen O’Connell (s. 1962), australialainen urologian professori
Jack O’Connell (s. 1990), englantilainen näyttelijä
Jack O’Connell (s. 1994), englantilainen jalkapalloilija
Jerry O’Connell (s. 1974), yhdysvaltalainen näyttelijä
Joseph Peter O’Connell (1931–2013), australialainen katolinen piispa
Stuart France O’Connell (1935–2019), uusiseelantilainen katolinen piispa
William Henry O’Connell (1859–1944), yhdysvaltalainen kardinaali.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Darfo Boario Terme

| Darfo Boario Terme |
| --- | --- |
 Näkymä vuorilta Morojärvelle ja Darfo Boario Termeen
 Darfo Boario Termen sijainti Brescian maakunnassa.
 Koordinaatit: 45°53′40″N, 10°11′12″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Lombardia
Maakunta:  Brescia
Hallinto:  
 – Kunnanjohtaja:  Francesco Abondio
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  36,07 km²
Korkeus:  167–1 889 m
Väkiluku (31.12.2015):  15 599
 – Väestötiheys:  432 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  25041 (Boario), 25047 (Darfo)
Suuntanumero(t):  0364
 
 Kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Darfo Boario Terme on kunta Brescian maakunnassa Italiassa. Kunnan nimessä yhdistyvät Darfo sekä Boario Terme, paikan kaksi suurta asutuskeskusta. Kunnassa on vajaat 16 000 asukasta, ja sen pinta-ala on 36 neliökilometriä.
Darfo Boario Termen alueella sijaitsee muun muassa Morojärvi. Kunta rajoittuu Angolo Termeen, Artogneen, Esineseen, Gianicoon, Piancognoon ja Rognoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Darfo Boario Terme Wikimedia Commonsissa
Brescian maakunta
Acquafredda | Adro | Agnosine | Alfianello | Anfo | Angolo Terme | Artogne | Azzano Mella | Bagnolo Mella | Bagolino | Barbariga | Barghe | Bassano Bresciano | Bedizzole | Berlingo | Berzo Demo | Berzo Inferiore | Bienno | Bione | Borgo San Giacomo | Borgosatollo | Borno | Botticino | Bovegno | Bovezzo | Brandico | Braone | Breno | Brescia | Brione | Caino | Calcinato | Calvagese della Riviera | Calvisano | Capo di Ponte | Capovalle | Capriano del Colle | Capriolo | Carpenedolo | Castegnato | Castel Mella | Castelcovati | Castenedolo | Casto | Castrezzato | Cazzago San Martino | Cedegolo | Cellatica | Cerveno | Ceto | Cevo | Chiari | Cigole | Cimbergo | Cividate Camuno | Coccaglio | Collebeato | Collio | Cologne | Comezzano-Cizzago | Concesio | Corte Franca | Corteno Golgi | Corzano | Darfo Boario Terme | Dello | Desenzano del Garda | Edolo | Erbusco | Esine | Fiesse | Flero | Gambara | Gardone Riviera | Gardone Val Trompia | Gargnano | Gavardo | Ghedi | Gianico | Gottolengo | Gussago | Idro | Incudine | Irma | Iseo | Isorella | Lavenone | Leno | Limone sul Garda | Lodrino | Lograto | Lonato del Garda | Longhena | Losine | Lozio | Lumezzane | Maclodio | Magasa | Mairano | Malegno | Malonno | Manerba del Garda | Manerbio | Marcheno | Marmentino | Marone | Mazzano | Milzano | Moniga del Garda | Monno | Monte Isola | Monticelli Brusati | Montichiari | Montirone | Mura | Muscoline | Nave | Niardo | Nuvolento | Nuvolera | Odolo | Offlaga | Ome | Ono San Pietro | Orzinuovi | Orzivecchi | Ospitaletto | Ossimo | Padenghe sul Garda | Paderno Franciacorta | Paisco Loveno | Paitone | Palazzolo sull’Oglio | Paratico | Paspardo | Passirano | Pavone del Mella | Pertica Alta | Pertica Bassa | Pezzaze | Pian Camuno | Piancogno | Pisogne | Polaveno | Polpenazze del Garda | Pompiano | Poncarale | Ponte di Legno | Pontevico | Pontoglio | Pozzolengo | Pralboino | Preseglie | | Prevalle | Provaglio Val Sabbia | Provaglio d’Iseo | Puegnago sul Garda | Quinzano d’Oglio | Remedello | Rezzato | Roccafranca | Rodengo-Saiano | Roncadelle | Rovato | Roè Volciano | Rudiano | Sabbio Chiese | Sale Marasino | Salò | San Felice del Benaco | San Gervasio Bresciano | San Paolo | San Zeno Naviglio | Sarezzo | Saviore dell’Adamello | Sellero | Seniga | Serle | Sirmione | Soiano del Lago | Sonico | Sulzano | Tavernole sul Mella | Temù | Tignale | Torbole Casaglia | Toscolano-Maderno | Travagliato | Tremosine | Trenzano | Treviso Bresciano | Urago d’Oglio | Vallio Terme | Valvestino | Verolanuova | Verolavecchia | Vestone | Vezza d’Oglio | Villa Carcina | Villachiara | Villanuova sul Clisi | Vione | Visano | Vobarno | Zone
Châtenay-Malabry

| Châtenay-Malabry |
| --- | --- |
 Maison Chateaubriand
 vaakuna
 Châtenay-Malabryn sijainti Pariisin metropolialueella
 Koordinaatit: 48°45′55″N, 02°16′41″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Île-de-France
Departementti:  Hauts-de-Seine
Arrondissementti:  Antony
Hallinto:  
 – Pormestari:  Georges Siffredi
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6,38 km²
Väkiluku (2014):  33 067
 – Väestötiheys:  5 182,9 as./km²
Postinumero:  92290
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Châtenay-Malabry on Ranskan kunta, joka sijaitsee Pariisin eteläpuolen esikaupunkivyöhykkeellä. Sen asukasluku on 33 067 asukasta (vuonna 2014) ja pinta-ala 6,38 neliökilometriä.
Châtenayssä sijaitsevat muun muassa École Centrale Paris’n insinöörikoulutus, Université Paris-Sud -yliopiston farmakologian laitos sekä Ranskan antidoping-laboratorio. Supernopeille TGV-junille tarkoitettu LGV Atlantique -rata alittaa Châtenayn tunnelissa, jonka päälle on rakennettu Coulée verte -puisto.
Aiemmin pelkkänä Châtenaynä tunnetusta kunnasta tuli Châtenay-Malabry vuonna 1920.
Liikenne

Châtenay-Malabry on RER-junareitin B varrella, ja lähimmän aseman nimi on Robinson. Se sijaitsee Châtenay-Malabryn ja Sceaux’n kuntien rajalla.
Tunnettuja asukkaita

Voltairen arvellaan syntyneen Châtenayssä ja asui siellä 1719
François-René de Chateaubriand, kirjailija, poliitikko ja diplomaatti
Sully Prudhomme, ensimmäinen kirjallisuuden Nobel-palkinnon voittaja 1901
Jean Fautrier (1898–1964), kuvataiteilija
Clémence Poésy, näyttelijä ja malli
Hatem Ben Arfa, jalkapalloilija
Nähtävyydet

Vallée-aux-Loups’n puisto, jossa sijaitsevat arboretum ja Chateaubriandin talo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Châtenay-Malabry Wikimedia Commonsissa
Kunnan internetsivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Châtenay-Malabry
Käännös suomeksi
Damocloidit

Damocloidit ovat pikkuplaneettoja, jotka kiertävät hyvin eksentrisillä (soikeilla) ja inklinoituneilla (kaltevilla) radoilla. Niiden keskietäisyys on samantapainen kuin kentaureilla, mutta ne eivät täytä IAU:n Minor Planet Centerin kentaurin määritelmää, sillä niiden pienin etäisyys Auringosta on Jupiterin keskietäisyyttä pienempi. Damocloidit eivät osoita merkkejä komeettamaisesta aktiivisuudesta, mutta ratojensa mukaan ne ovat todennäköisesti loppuunpalaneita komeettoja. Damocloidit ovat saaneet nimensä 5335 Damoclesin mukaan. Muita Damocloideja ovat esim. 20461 Dioretsa ja (15504) 1999 RG33. Damocloideja sanotaan joskus Damocloidi-asteroideiksi, mutta kentaurien tapaisen etäisyytensä mukaan niitä ei voi välttämättä pitää varsinaisina asteroideina.
Méxicon ePrix 2023

|  Méxicon ePrix 2023 |
| --- | --- |
 1 osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 2022–2023. 

Päivämäärä:  14. tammikuuta 2023
Sijainti:  Autódromo Hermanos Rodríguez, México
Rata:  Moottorirata   2,628 km
Pituus:  41 kierrosta, 107,748 km
Formula E
Paalupaikka
Kuljettaja:   Lucas di Grassi  (Mahindra)
Aika:  1:13.575
Nopein kierros
Kuljettaja:   Jake Dennis  (Andretti)
Aika:  1:14.195 (kierroksella 14)
Palkintokoroke
Ensimmäinen:   Jake Dennis  (Andretti)
Toinen:   Pascal Wehrlein  (Porsche)
Kolmas:   Lucas di Grassi  (Mahindra)
Méxicon ePrix 2023 (virallisesti 2023 Hankook Mexico City E-Prix) oli Formula E -sarjan kauden 2022–2023 ensimmäinen osakilpailu sekä seitsemäs Méxicon ePrix. Kilpailu ajettiin Autódromo Hermanos Rodríguezin moottoriradalla Méxicossa. Kilpailu oli ensimmäinen kolmannen sukupolven Formula E -kilpailu. Kilpailun voitti Avalanche Andretin Jake Dennis.
Lähtökohdat

Kilpailu oli kauden avauskilpailu sekä ensimmäinen uusilla kolmannen sukupolven autoilla. Ennen kilpailua oli ajettu vain Valencian testit, jossa nopein oli Maserati MSG Racingin Maximilian Günther. Kilpailu oli ensimmäinen kilpailu Formula E:ssä Maseratille ja McLarenille. Tallien hallitseva maailmanmestari Mercedes-EQ oli poistunut sarjasta. Abt Sportsline teki paluun sarjaan yhden välivuoden jälkeen ja DS Automobiles siirtyi yhteistyöhön DS Pensken kanssa. Méxicon ePrix oli ensimmäinen kilpailu myös McLarenin Jake Hughesille.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Ilma | Rata | Kosteus |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. tammikuuta | 16:25–17:15 | 00:25–01:15 | 1. vapaat harjoitukset | 19,9–20,2 °C | 25,5–28,5 °C | 18,6–19,6 % |  |
| 14. tammikuuta | 07:25–08:15 | 15:25–16:15 | 2. vapaat harjoitukset | 5,4–5,8 °C | 5,4–5,7 °C | 59,1–60,7 % |  |
| 14. tammikuuta | 09:40–10:55 | 17:40–18:55 | Aika-ajot | 14,6–17,3 °C | 26,0–31,2 °C | 27,4–32,6 % |  |
| 14. tammikuuta | 14:03–15:30 | 22:03–23:30 | Kilpailu | 21,2–23,8 °C | 38,6–39,7 °C | 8,2–11,4 % |  |
Lähde:
E-Prix viikonloppu > Harjoitukset

Formula E -kausi 2022–2023 alkoi perjantaina 13. tammikuuta 2023 Méxicon ensimmäisillä harjoituksilla. Puolituntisen harjoituksen nopein oli DS Pensken Jean-Éric Vergne. McLarenin tulokaskuljettaja Jake Hughes oli toinen. Harjoituksen loppupuolella Hughesin tallikaveri René Rast hipaisi seinävallia ja pyörähti. Mahindra Racingin Oliver Rowland osui seinään vahingoittaen autonsa etusiipeä. Jaguarin Mitch Evans vahingoitti autonsa keulaa, mutta onnettomuus ei näkynyt TV-kuvissa. Evansin onnettomuus tapahtui harjoituksen loputtua, ja se lisäsi spekulaatioita uusien autojen moottorijarrutuksen toimimattomuudesta. Jaguarin mukaan onnettomuuden syynä oli ”ei-valmistajan komponentti”.
Toinen harjoitus ajettiin aikaisin lauantaiaamuna. Sekä ilman että radan lämpötilat olivat alle 6 astetta, mikä oli poikkeuksellisen kylmä Formula E:ssä. 18 nopeinta kuljettajaa mahtuivat sekunin sisälle toisistaan, Porschen Pascal Wehrleinin ollessa nopein ennen Vergnea. Andretin Jake Dennis ajoi alun perin nopeimman ajan, mutta aika hylättiin ratarajojen rikkomisen johdosta. Harjoituksen alussa radalla oli keltaiset liput Jaguarin Sam Birdin auton jäätyä radalle MCU-vian vuoksi. Bird sai autonsa liikkeelle. Myöhemmin Edoardo Mortara osui seinään samassa paikassa kuin Rast ensimmäisessä harjoituksessa, rikkoen autonsa takajousituksen. Toisessa harjoituksessa nähtiin muutamia pieniä ulosajoja jarrutusvirheiden vuoksi.
E-Prix viikonloppu > Aika-ajot

| Lohkojako |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lohko A |  FRI |  LOT |  JEV |  BUE |  BIR |  DIG |  GUE |  RAS |  SET |  FEN |  DAC |
| Lohko B |  MUE |  DEN |  VAN |  CAS |  EVA |  ROW |  MOR |  HUG |  TIC |  NAT |  WEH |
Aika-ajojen ensimmäisessä vaiheessa kuljettajat jaettiin kahteen lohkoon, joista neljä nopeinta etenivät kaksintaisteluihin (engl. Duels). A-lohkossa ajoi yksi kuljettaja jokaisesta tallista. Kaikki autot tulivat heti radalle session alussa, sään ollessa edelleen kylmä. Ensimmäisten nopeiden kierroksien jälkeen André Lotterer oli johdossa. Myöhemmin Verge hidasti Sérgio Sette Câmaraa radan puolivälissä, mutta jäi ilman rangaistusta. Lotterer pysyi johdossa loppuun asti. Lotteririn takana nopeimmat olivat Sébastien Buemi, Lucas di Grassi ja toimittaja Timo Papen mukaan ”sensaatiomaisesti” Sacha Fenestraz. Ennen kautta ajettujen testien ja Méxicon ensimmäisten harjoitusten nopein Jean-Éric Vergne jäi lohkossa kuudenneksi.
Lohko B:ssä ajoi loput 11 kuljettajaa. Hughes oli ensimmäinen hyvän ajan ajanut kuljettaja, mutta Dan Ticktum ajoi hänen peräänsä 3. sukupolven autojen rataennätyksen. Dennis pystyi ajamaan vielä nopeammin, ennen kuin kuljettajat siirtyivät varikolle vaihtamaan renkaita. Uusilla renkailla ei pystytty haastamaan Dennisin aikaa, joka voitti lohkon ennen Tikctumia, Hughesia ja Wehrleinia.
Ensimmäisessä puolivälierissä di Grassi voitti Buemin. Buemi oli alussa nopeampi, mutta kahdella viimeisellä sektorilla di Grassi onnistui ajamaan nopeammin. Toisessa parissa Fenestraz oli ensimmäisessä sektorissa 0,2 sekuntia nopeampi kuin Lotterer. Lotterer onnistui tasoittamaan eron toisessa sektorissa ja oli lopulta 0,04 sekuntia nopeampi. Kolmannen parin voitti tulokaskuljettaja Hughes. Hänen parinsa Dan Ticktum ajoi puolivälierän toiseksi nopeimman ajan, mutta tippui jatkosta. Viimeisen parin voitti Dennis, joka tiputti jatkosta edellisen Méxicon kilpailun voittajan Pascal Wehrleinin.
Ensimmäisessä välierässä Lotterer teki ison virheen mutkissa 5 ja 6, mikä edesauttoi di Grassin helppoon voittoon. Dennis joutui ajamaan rikkinäisellä etusiivellä, mutta onnistui tästä huolimatta voittamaan Hughesin. Finaalissa di Grassi teki pienen virheen ja osui seinään. Dennis teki vastaavan virheen kuin Lotterer välierässä ja hävisi paljon aikaa. Di Grassi ajoi aika-ajojen voittoon vajaan kolmen sekunin erolla ennen Dennisia. Paalupaikka oli di Grassin ensimmäinen 68:n kilpailuun.