stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Solar Foods
Solein-tuote > Sisältö

Solein-valmiste on vegaanista ja valmiissa tuotteessa proteiinia on noin 65 prosenttia, hiilihydraatteja 20–25 ja rasvoja 5–10 prosenttia. Solein sisältää pieniä määriä elintärkeitä alkuaineita kuten typpeä, fosforia ja kaliumia. Lihantuotantoon verrattuna yksisoluisen mikrobin viljelyn hiilidioksidipäästöt ovat noin sadasosa ja kasveihin verrattuna kymmenesosa.
Solein-tuote > Ominaisuudet

Solar Foodsin tuottama proteiinin on kerrottu olevan samantapaista kuin Quorn-tuotteissa. Ominaisuuksiltaan Solein muistuttaa soijaa ja kuivattuja leviä. Maultaan tuote on mietoa, minkä vuoksi sitä voitaisiin hyödyntää erilaisissa elintarvikkeissa, kuten esimerkiksi kasvipohjaisten jogurttien, smoothieiden, leivän tai pastan valmistuksessa tai lihaa korvaavien kasvipohjaisten tuotteiden raaka-aineena.
Ensimmäinen solein-valmisteesta tehty tuote oli suklaajäätelö, jota alettiin myydä Singaporessa eräässä ravintolassa vuonna 2023. Tuote oli valmistettu soleiinin lisäksi vedestä ja suklaasta.
Vuonna 2020 toimitusjohtaja Vainikka arvioi, että ilmasta tuotettu proteiini olisi hinnaltaan edullisempaa kuin eläinperäiset proteiinit.
Tunnustukset

Vuonna 2019 Solar Foods sai Tanskan valtion tukeman Index Awars -designpalkinnon, jonka arvo oli 100 000 euroa  sekä Pentti Malaska -tulevaisuuspalkinnon, jonka arvo oli 30 000 euroa. Se sai myös The Europas: The Hottest CleanTech Startup -palkinnon
Vuonna 2019 yhtiön toimitusjohtaja Pasi Vainikka sai Mission Innovation Champion -nimityksen.
Talouselämä valitsi Solar Foodsin yhdeksi vuoden kymmenestä lupaavimmista startup-yrityksistä vuonna 2019 ja 2020
Vuonna 2021 Solar Foods voitti Nasan ja Kanadan avaruusvirasto CSA:n avaruus­ruoka­palkinnon ja sai 25 000 dollarin palkinnon.
Aiheesta muualla

Yrityksen verkkosivusto
Sifted: Europe’s top tech innovators
Radio Suomen Päivä: Lähitulevaisuuden ruoka syntyy ilmasta
Friedrich von Hahn

Uudelleen rakennettu observatorion Remplinissä.
Friedrich II. Graf von Hahn (27. heinäkuuta 1742 Neuhaus, Holstein – 9. lokakuuta 1805) oli saksalainen aatelismies, filosofi ja tähtitieteilijä. Hän esitti Doppler-ilmiölle teoreettisen selityksen viisikymmentä vuotta ennen Christian Doppleria.
Von Hahn syntyi vuonna 1742 varakkaaseen perheeseen Mecklenburgissa. Hän opiskeli Kielin yliopistossa vuosina 1760–1763 matematiikkaa ja tähtitiedettä. Hän peri vuonna 1779 ainoana perillisen Hahnin suvun kiinteistöomaisuuden johon kuului myös Remplinin kartano joka oli ollut suvun hallussa vuodesta 1405. Hän muutti kartanolle asumaan ja tuki siellä paikallisten lasten koulutusta ja perusti omilla varoillaan säätiön köyhien tyttöjen auttamiseksi. Hän laajensi kartanoa, hankki kasvihuoneen eksoottiseten hedelmien kasvattamista varten ja rakensi vuosina 1792–1793 sinne observatorion.
Observatoriossa oli kääntyvä kupoli, se oli varustettu erilaisilla tähtitieteellisillä mittalaitteilla kuten sekstanteilla ja kronometreillä joilla pystyi määrittämään tähtien sijainteja. Hän sai varustettua sen vuonna 1793 kolmella William Herschelin valmistamalla peilikaukoputkella, joista kahdessa oli 20 jalan polttoväli, niissä oli 18-tuuman ja 12-tuuman peilit. Pienimmässä kaukoputkessa oli 7 jalan polttoväli ja 8-tuuman peili. Suurin kaukoputki oli ollut Manner-Euroopan suurin aiemmin, mutta Herschel oli rakentanut 40-tuumaisella peilillä varustetun kaukoputken sen jälkeen. Hän löysi vuonna 1800 Lyyran tähdistössä sijaitsevan M57:n keskitähden, joka on valkoinen kääpiö.
Friedrich von Hahnia ja Otto Hahnia kunnioitetaan Kuussa olevalla Hahn-nimisellä kraatterilla.
Fred. Olsen (1929–)

| Fred>  Olsen |
| --- | --- |
 Olsen vuonna 1970.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Thomas Fredrik Olsen
Syntynyt: 1. tammikuuta 1929 Oslo, Norja
Ammatti:  laivanvarustaja
Sukulaiset:  Fred. Olsen (isoisä)
Thomas Fredrik Olsen (s. 1. tammikuuta 1929 Oslo) on norjalainen laivanvarustaja, Fred. Olsen & Co. yhtiön johtaja vuosina 1955–1994.
Olsenin samanniminen isoisä Thomas Fredrik Olsen laajensi perheyrityksestä yhden Norjan suurimmista varustamoista, ja Olsen siirtyi sen johtoon vuonna 1955. Hän jatkoi toimintaa menestyksekkäästi ja oli mukana myös muun muassa Norjan öljybuumissa sekä lentoyhtiö Scandinavian Airlinesin laajentumisessa. Olsen oli 1970-luvulla yksi Norjan rikkaimmista ihmisistä. Hän siirsi perheyhtiön hallinnan tyttärelleen Anette Olsenille vuonna 1994, mutta oikeuden päätöksellä Thomas Fredrikin pikkuveli Petter Olsen sai puolet yhtiöstä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fred. Olsen (1929–) Wikimedia Commonsissa
Solmuoksakasvit

| Solmuoksakasvit |
| --- | --- |
 Micrantheum hexandrum
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Ylälahko::  Rosanae
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Solmuoksakasvit Picrodendraceae  Small, nom. cons.
Synonyymit
 Androstachyaceae Airy Shaw  Micrantheaceae J. Agardh  Paivaeusaceae A. Meeuse  Pseudanthaceae Endlicher 
Katso myös
   Solmuoksakasvit Wikispeciesissä   Solmuoksakasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Solmuoksakasvit (Picrodendraceae) on enimmäkseen trooppinen ja huonosti tunnettu kasviheimo koppisiemenisten Malpighiales-lahkossa.
Tuntomerkit

Solmuoksakasvit käsittävät puita ja pensaita, joiden päällysketossa on tavallisesti limasoluja. Karvat ovat yksisoluisia tai haarattomia monisoluisia. Lehdet sijaitsevat kierteisesti tai vastakkaisesti ja ovat ehyt- tai hammaslaitaisia, sulkasuonisia ja toisinaan korvakkeellisia. Kasvit ovat kaksikotisia. Hedekukissa on neljä kehälehteä, neljä hedettä, joiden välissä tai sisäpuolella on mesiäinen, ja toisinaan emiön jäänne. Emikukissa on 3–13 kehälehteä ja 2–5 emilehdestä muodostunut yhdislehtinen sikiäin. Luotit ovat tukevia, ehyitä ja toisinaan turvonneita. Hedelmä on tavallisesti avautuva kota, ja siemenissä on tavallisesti uloke, jota nimitetään karunkulaksi tai strofioliksi ja joka houkuttelee muurahaisia siementen levittäjiksi; endospermi eli siemenvalkuainen on runsas.
Levinneisyys

Solmuoksakasvit kasvavat enimmäkseen tropiikissa.
Luokittelu

Solmuoksakasvit koostuu 24 suvusta ja 96 lajista, jotka ryhmittyvät kolmeksi tribukseksi.
1. Podocalyceae G.L.Webster. Tribuksessa on ainoastaan yksi laji, Podocalyx loranthoides, joka kasvaa Amazoniassa.
2. Caletieae Müll. Arg. Sukuja 14, lajeja 68 enimmäkseen Australiassa ja Uudessa-Kaledoniassa, joitakin lajeja Malaijien saaristossa. Runsaslajisin suku on Austrobuxus, jossa on 20 lajia.
3. Picrodendreae (Small) G.L.Webster. Sukuja yhdeksän, lajeja 27 Afrikassa, Amerikassa, Etelä-Intiassa ja Sri Lankassa trooppisilla ja lämpimillä alueilla.
Heimon suvut ovat:
Androstachys – mekrussepuut, ainoa laji mekrussepuu (A. johnsonii)
Aristogeitonia
Austrobuxus
Canaca
Celaenodendron
Choriceras
Dissiliaria
Hyaenanche – hyeenantuonet, ainoa laji hyeenantuoni (H. globosa)
Kairothamnus
Longetia
Micrantheum
Mischodon
Neoroepera
Oldfieldia
Paradrypetes
Parodiodendron
Petalostigma
Picrodendron
Piranhea
Podocalyx
Pseudanthus
Scagea
Stachyandra
Stachystemon
Tetracoccus
Voatamalo
Whyanbeelia
On kaksi sukua, jotka on perinteisesti yhdistetty solmuoksakasveihin. Paradrypetes on varmaankin vietävä mangrovepuukasveihin (Rhizophoraceae), vaikka se muistuttaakin puun anatomialtaan ja siitepölyltään sukua Podocalyx. Suku Croizatia on epätävallinen viisine terälehtineen, hetiön ulkopuolisine pohjuskehrineen, haaraisine vartaloineen ja poikkeavanlaisine siitepölyineen; niinpä se on siirrettykin heimoon Phyllanthaceae. Piranhea on merkittävä suku Amazonian alueella, se muodostaa valtaosan useiden tulvametsien puustosta.
Aikaisemmin solmuoksakasvit on sisällytetty tyräkkikasveihin (Euphorbiaceae) Oldfieldioideae-alaheimona.
Kuvia

Petalostigma pubescens
Piranhea trifoliata
Pseudanthus pimeleoides
Tetracoccus dioicus
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Solmuoksakasvit – Picrodendraceae
Space Quest 6

| Space Quest 6: Roger Wilco in the Spinal Frontier |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Sierra On-Line
Julkaisija:  Sierra On-Line
Suunnittelija:  Josh Mandel
Pelisarja:  Space Quest
Pelimoottori:  Sierra's Creative Interpreter
Julkaistu:  1995
Lajityyppi:  seikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Microsoft Windows, DOS ja Mac OS
Jakelumuoto:  CD-levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Space Quest 6: Roger Wilco in the Spinal Frontier on Sierra On-Linen kehittämä ja julkaisema graafinen seikkailupeli. Peli on julkaistu DOS:lle, Macintoshille ja Windowsille vuonna 1995 julkaistu. Peli on kuudes ja viimeisin peli Sierra On-Line -peliyhtiön Space Quest -sarjassa.
Pelin juoni

Peli alkaa sotaoikeudenkäynnillä jossa syytettynä on Roger Wilco lukuisista syistä joita hän ei pysty perustelemaan järkevästi. Hänet alennetaan toisen luokan siivoojaksi SCS DeepShip 86 -alukselle.
Pelin kehitystyö

Space Quest 6: Roger Wilco in The Spinal Frontier käytti peliyhtiön uudempaa SCI32 Rev 2.100.002 -pelimoottoria. Tämä mahdollisti 256-värisen Super VGA -grafiikan käytön 640 × 480 pikselin resoluutiolla. Muista SCI-peleistä poiketen, tässä ei ollut valikkoa ruudun yläreunassa, mutta se käytti toimintovalikkoa joka muistuttaa LucasArtsin SCUMM-pelimoottorin käyttöliittymää. Pelin tyyli eroaa sarjan aiemmista osista huomattavasti sarjakuvamaisella tyylillään.
Josh Mandel oli Space Quest 6:n pääsuunnittelija (Scott Murphyn ollessa "konsulttina") joka joutui jättämään projektin kesken hieman ennen pelin valmistumista sisäisten ristiriitojen takia Sierrassa. Sierra pyysi Scott Murphyä viemään kehitystyön päätökseen ja mainosti sen jälkeen Murphyn toiveiden vastaisesti hänen olleen yksin vastuussa projektista. Pelisuunnittelijan vaihdon takia jotkut pelin myöhemmissä vaiheissa olevat pulmat tehtiin huonosti.
Aiheesta muualla

Space Quest 6: Roger Wilco in the Spinal Frontier MobyGamesissa (englanniksi)
Fred. Olsen (1857–1933)

| Fred>  Olsen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. lokakuuta 1857 Hurum, Norja
Kuollut: 29. tammikuuta 1933 (75 vuotta) Oslo, Norja
Ammatti:  laivanvarustaja
Puoliso:  Maren Sofie Hoelstad Enger (vih. 1880, k. 1919) Johanne Bjerke (vih. 1925)
Sukulaiset:  Fred. Olsen (lapsenlapsi)
Thomas Fredrik Olsen (15. lokakuuta 1857 Hurum – 29. tammikuuta 1933 Oslo) oli norjalainen laivanvarustaja. Hän kasvatti setänsä perustamasta Fred. Olsen & Co. -yhtiöstä yhden maan suurimmista varustamoista.
Olsen varttui Hvitstenissä, jossa hänen isänsä ja kaksi setäänsä harjoittivat laivanvarustusta. Hän kouluttautui laivuriksi ja aloitti varustamotoiminnan kahdella isältään saamalla aluksella. Hänen yrityksensä laajeni nopeasti ja hankki ensimmäisen höyryaluksensa Bayardin vuonna 1897. Pari vuotta myöhemmin hän siirsi yhtiön toiminnan Kristianiaan (nyk. Olso), ja 1900-luvun ensimmäisinä vuosina se laajeni useille merkittäville laivareiteille, vuonna 1911 Buenos Airesiin saakka. Joulukuussa 1914 yhtiö otti käyttöön ensimmäisen Norjassa rakennetun dieselaluksen, jonka nimeksi tuli MS Brazil. Vuonna 1917 Olsenista tuli myös Akersin telakan enemmistöomistaja. Hänen kuollessaan vuonna 1933 varustamolla oli 65 alusta.
Oslossa on Olsenin mukaan nimetty katu Fred. Olsens gate.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fred. Olsen (1857–1933) Wikimedia Commonsissa
Gadoliniitti

| Gadoliniitti |
| --- | --- |

Luokka:  silikaattimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  Y2FeBe2Si2O10
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  musta tai vihertävä
Kovuus Mohsin asteikolla:  6,5–7
Tiheys:  4,0–4,7 kg/dm3
Aiheesta muualla
  Gadoliniitti Commonsissa 
Gadoliniitti (Y2FeBe2Si2O10) on melko harvinainen, musta tai vihertävä mineraali. Se on saanut nimensä Johan Gadolinin mukaan, joka vuonna 1794 eristi siitä ennestään tuntemattoman alkuaineen, yttriumin, mistä sai alkunsa harvinaisten maametallien löytöhistoria.
Yttriumin lisäksi gadoliniitti sisältää toistakin melko harvinaista alkuainetta berylliumia. Joskus osa yttriumista saattaa olla korvautunut muillakin harvinaisilla maametalleilla, kuten ceriumilla, lantaanilla tai neodyymilla. Jos mineraalin ceriumpitoisuus on erityisen korkea, siitä käytetään nimitystä gadoliniitti-(Ce).
Gadoliniitti muistuttaa kiderakenteeltaan timanttia. Vihreät gadoliniittikiteet saattavat olla läpikuultavia, ja tällöin niiden taitekerroin 1,79. Gadoliniitin kovuus on välillä 6,5–7 ja tiheys noin 4,0–4,7 kg/dm3, siis selvästi suurempi kuin useimpien epämetallisten mineraalien.
Aiheesta muualla

Mindat: Gadolinite–(Y) (englanniksi)
Mindat: Gadolinite–(Ce) (englanniksi)
Webmineral: Gadolinite-(Y) Mineral Data (englanniksi)
Webmineral: Gadolinite-(Ce) Mineral Data (englanniksi)
Handbook of Mineralogy: Gadolinite–(Y) (englanniksi) (pdf)
Handbook of Mineralogy: Gadolinite–(Ce) (englanniksi) (pdf)
Fumay

Fumay
Fumay on kunta Ardennesin departementissa Champagne-Ardennen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 4 667 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Fumayn pinta-ala on 38 neliökilometriä.
Space Quest V

| Space Quest V |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Dynamix
Julkaisija:  Sierra On-Line
Suunnittelija:  Mark Crowe
Pelisarja:  Space Quest
Pelimoottori:  Sierra's Creative Interpreter
Julkaistu:   5. helmikuuta 1993
Lajityyppi:  seikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  DOS
Jakelumuoto:  Levyke
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Space Quest V: Roger Wilco – The Next Mutation (lyhyesti Space Quest V) on Sierra On-Linen julkaisema graafinen seikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna 1993 DOS:lle. Peli eroaa Space Quest -sarjan edeltävistä peleistä siten, että se on parodia lähinnä Star Trekistä vaikka sisältääkin jonkin verran viittauksia myös muuhun fiktioon, kuten Predatoriin, Alieniin ja Kärpäseen.
Pelaaminen

Päähenkilön Roger Wilcon uudella jätteidenkeruualuksella (SCS Eureka) on komentosilta ja useita käskytettäviä alaisia sekä hämähäkin kaltainen inhottava olento, jolle hän antaa kutsumanimen Spike. Peli koostuu useista osista, mutta päätehtävänä on estää avaruudessa mutageenisen taudin leviäminen. Pelin lopussa tauti saastuttaa StarConin lippulaivan SCS Goliathin miehistön, jonka mutatoitunut ja pahansisuinen komentaja Raems T. Quirk hyökkää Eurekalle. Roger uhraa oman aluksensa ja pakenee miehistöineen uudella aluksellaan.
Pelin kehitystyö

Peli on Space Quest -sarjan ensimmäinen, jossa suunnittelijoina ei ollut ”Two Guys from Andromeda” -kaksikko – heistä oli mukana vain Mark Crowe. Pelin kehittäjänä ei ollut aikaisempien pelien tapaan Sierra On-Line vaan tytäryhtiö Dynamix, johon Mark Crowe siirtyi Space Quest IV:n julkaisun jälkeen.
Aiheesta muualla

Space Quest V: The Next Mutation MobyGamesissa (englanniksi)
Globe Céleste

Globe Céleste ja Eiffel-torni Seinen varrella.
Globe Céleste oli Pariisin vuoden 1900 maailmannäyttelyn vetonaula. Se oli taivaankantta esittävä 40-metrinen valaistu pallo, jonka pintaan oli kuvattu mytologian tähtikuvioita. Kuviot loistivat öisin. Pallo sijaitsi maailmannäyttelyyn rakennetussa paviljongissa, jossa oli tähtitiedettä esittelevä näyttely.
Stand by Me (Oasiksen kappale)

| ”Stand By Me” Oasis |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Be Here Now
 Julkaistu: 22. syyskuuta 1997
 Tuottaja(t): Owen Morris, Noel Gallagher
 Tyylilaji: rock, brittipop
 Kesto: 21.54 (CD)
 Levy-yhtiö: Creation Records (UK)
Listasijoitukset
  5.
Oasis muut singlet
| ”D’You Know What I Mean?” 1997 | ”Stand By Me” 1997 | ”All Around the World” 1998 |
Stand By Me on brittiläisen rockyhtye Oasiksen single, joka julkaistiin 22. syyskuuta, 1997. Singlen korkein listasijoitus oli Ison-Britannian singlelistan sija 2. Singleä on myyty pelkästään kotimaassaan britanniassa yli 422 000 kappaletta ja sen b-puolia ovat (I Got) The Fever, My Sister Lover ja Going Nowhere.
Noel Gallagher on sanonut laulusta: "Laulu alkaa lauseella "Made a meal and threw it up on Sunday". Kun ensimmäisen kerran muutin Lontooseen äitini soitteli minulle jatkuvasti ja kyseli olenko syönyt kunnolla. Joten yritin tehdä sunnuntaipaistia, ja laattasin sen jälkeen kaksi päivää ruokamyrkytyksen takia. Toinen lause "There is one thing I can never give you, my heart will never be your home.". Siinä on kyse yksityisyydestä, joka minun täytyy pitää - paikka jonne menen kirjoittamaan materiaalini. Tyttöystäväni Meg oli varsin järkyttynyt tästä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut on Noel Gallagher, ellei toisin mainita.
Kappaleet > CD CRESCD 278

Stand by Me – 5.55
(I Got) The Fever – 5.14
My Sister Lover – 5.58
Going Nowhere – 4.41
Kappaleet > 7" CRE 278

Stand by Me – 5.55
(I Got) The Fever – 5.14
Kappaleet > 12" CRE 278T

Stand by Me – 5.55
(I Got) The Fever – 5.14
My Sister Lover – 5.58
Kappaleet > Kasetti CRECS 278

Stand by Me – 5.55
(I Got) The Fever – 5.14
Aiheesta muualla

Oasis - Stand By Me (Official Video) YouTubessa
Siroseppelvarpu

| Siroseppelvarpu |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Neilliat Neillia
Laji::  incisa
Kaksiosainen nimi
 Neillia incisa  (Thunb.) S. H. Oh 
Synonyymit
 Spiraea incisa Thunb.  Stephanandra flexuosa Siebold & Zucc.  Stephanandra incisa (Thunb.) Zabel 
Katso myös
   Siroseppelvarpu Wikispeciesissä   Siroseppelvarpu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Siroseppelvarpu eli pikkuseppelvarpu, seppelvarpu (Neillia incisa) on ruusukasvien heimoon ja neillioiden sukuun kuuluva koristekasvi, joka aiemmin luokiteltiin kuuluvaksi seppelvarpujen (Stephanandra) sukuun.
Ulkonäkö ja koko

Siroseppelvarpu on 1,5–2,5 metriä korkea kesävihanta ja nopeakasvuinen pensas, jolla on ohuet, kaarevat, karmiininpunaiset versot. Kasvin lehdet ovat 2–4,5 senttimetriä pitkät, syvälohkoiset; syksyllä niissä on voimakas ruskaväri.
Kaksineuvoiset, toukokuun loppupuolella tai alkukesällä puhkeavat kukat ovat valkoisia, halkaisijaltaan noin 5 millimetriä; ne ovat kerääntyneet kukkasarjoiksi versojen päihin. Karvainen, noin 2 millimetriä pitkä hedelmä kypsyy syys-lokakuussa. Siemenet ovat pallomaisia.
Levinneisyys

Siroseppelvarpu on kotoisin Kiinasta (Liaoning, Shandong) ja muualta Itä-Aasiasta Japanista (Hokkaidō, Honshū, Kyūshū, Shikoku), Koreasta ja Taiwanilta. Japanissa laji on erittäin yleinen.
Elinympäristö

Laji kasvaa luonnossa matalien vuorten rinteillä, usein purojen varsilla.
Käyttö

Siroseppelvarpua on viljelty koristekasvina Pohjois-Amerikassa vuodesta 1872 lähtien. Nykyisin taimitarhat viljelevät lajia yleisesti koristeeksi Yhdysvalloissa ja laji on levinnyt luontoon Yhdysvaltain Virginian osavaltiossa. Lajin arvellaan tulevaisuudessa valtaavan kaikki Pohjois-Amerikan lauhkeat metsät.
Venäjälle laji vietiin vuonna 1959; ensimmäisen yksilön korkeus oli 33-vuotiaana 1,5 metriä, latvan halkaisija 220 senttimetriä.
Käyttö > Lisääminen

Kasvia on helppo lisätä siemenistä ja pistokkaista, jotka juurtuvat hyvin ilman esikäsittelyä.
Käyttö > Talvenkestävyys

Talvenkestävyys on keskimääräinen. Vaikeina talvina kasvi jäätyy lumen yläpuolella, mutta toipuu nopeasti keväällä. Oksat on suositeltavaa taivuttaa maahan loppusyksyllä. Menestymisvyöhykkeet Venäjällä: 3a (-37,2 – -40 °C), 7b (-12,2 – -15 °C).
Käyttö > Lajikkeita

Neillia incisa 'Crispa'. Korkeus 50–80, latvan halkaisija 150 senttimetriä. Ryppyiset lehdet ja pienet, huomaamattomat kukat. Käytetään maanpeitekasvina.

Käännös suomeksi
Fumel

Château de Fumel
Fumel on kunta Lot-et-Garonnen departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 5 423 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Fumelin pinta-ala on 23 neliökilometriä.
Friedrich von Matthisson

| Friedrich von Matthisson |
| --- | --- |
 Friedrich von Matthisson
Henkilötiedot
Syntynyt: 1761
Kuollut: 1831 (69–70 vuotta)
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Friedrich von Matthisson (1761–1831) oli saksalainen runoilija. Hän oli teatterinjohtajana ja kirjastonhoitajana Stuttgartissa 1812–1828. Matthissonin luontoa kuvailevat lyyriset runoelmat, joissa hän liikkui Albrecht von Hallerin ja Ewald Christian von Kleistin aloittamalla uralla (Gedichte, 1787), herättivät aikalaistensa, muun muassa Christoph Martin Wielandin ja Friedrich Schillerin, ihailua. Hänen muistelmissaan Erinnerungen on mielenkiintoisia paikka- ja henkilötietoja.
Matthissonin runoja on sävelletty. Suomennetut runot "Adelaide" ja "Muistelo" on julkaistu kokoelmassa Sata kuuluisaa yksinlaulua: keskiäänelle pianosäestyksin 1 (runot suom. Kyllikki Solanterä, WSOY 1984)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Friedrich von Matthisson Wikimedia Commonsissa
Frederic Remington

Frederic Remington.
Frederic Remington (4. lokakuuta 1861 Canton, New York – 26. joulukuuta 1909) oli yhdysvaltalainen taidemaalari, kuvittaja, kuvanveistäjä ja kirjailija. Hänen dynaaminen esitystapansa nosti hänen taiteensa laajalti tunnetuksi ja loi myyttisen käsityksen villistä lännestä: cowboysta, ratsuväestä, intiaanisotureista ja erilaisista sotatantereista.
A Dash for the Timber, 1889.
Remington pääsi Yalen yliopistoon taideopiskelijaksi. Hetkellinen kiinnostus nyrkkeilyyn ja jalkapalloon eivät vähentäneet hänen mielenkiintoaan taidetta kohtaan. Matkustellessaan ympäri Yhdysvaltoja hän tutustui erilaisiin paikkoihin. Näillä matkoillaan Remington luonnosteli kuvia ihmisistä ja ympäristöstä. Vuonna 1888 hän myi tekemiään kuvia suurille aikakauslehdille, kuten Harper's Weeklylle. Hänen tuotantonsa sisälsi myös veistoksia, joista tunnetuin oli The Bronco Buster (1895). Remingtonin tuotannon eräs teema oli yksilön kokema elämän ja kuoleman taistelu ylivoimaa vastaan.
Vuonna 1909 Remingtonin luomistyön katkaisi umpilisäkkeen tulehdus, jonka seurauksena hän menehtyi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Frederic Remington Wikimedia Commonsissa
Fredrik Sneckenström

Gustaf Fredrik Sneckenström (28. elokuuta 1797 Koski Hl. – 19. maaliskuuta 1877 Helsinki) oli suomalainen merikapteeni, laivanvarustaja, kauppaneuvos ja valtiopäivämies.
Sneckenströmin vanhemmat olivat majuri Johan Fredrik Sneckenström (entinen Lindström) ja Eva Elisabet Florin ja puolisot 1826–1840 Christina Charlotta Spaak, 1843–1855 Wilhelmina Elisabeth Catharina Stenroth ja vuodesta 1865– Rosalie Åkerhjelm. Sneckenström suoritti perämies- ja merikapteenitutkinnot ja oli merimies vuodesta 1812. Porvarinoikeudet Porvoossa hän sai 1824, mutta toimi vielä senkin jälkeen laivanpäällikkönä 1824–1834. Sen lisäksi hän oli kauppias ja laivanvarustaja, harjoitti telakkatoimintaa ja oli osakkaana useissa eri yhtiöissä, mukaan lukien Suomen Yhdyspankki vuodesta 1862.  Sneckenström kuului myös Porvoon kaupunginvanhimpiin ja Porvoon Säästöpankin johtokuntaan ja oli Suomen Pankin tarkastaja 1856. Ruotsin ja Norjan varakonsulina Porvoossa hän toimi 1846–1868. Sneckenström sai kauppaneuvoksen arvon 1852. Hän kuoli 1877 kevättalvella valokaasumyrkytykseen helsinkiläisessä hotellissa. Sneckenström edusti Porvoota porvarissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864, joilla hän oli säädyn vanhin ja säädyn suuren lähetystön jäsen.