stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
70 (luku)

| --- | --- |
Luonnolliset luvut
70 ← 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 →
Kardinaaliluku: seitsemänkymmentä
Järjestysluku: seitsemäskymmenes
Tekijät: 1, 2, 5, 7, 10, 14, 35, 70
Alkutekijät:  2\cdot 5\cdot 7

Roomalainen numero: LXX
Binääriluku: 1000110
Oktaaliluku: 106
Duodesimaaliluku: 5A
Heksadesimaaliluku: 46
Vigesimaaliluku: 3A
70 (seitsemänkymmentä) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 69 ja seuraa luku 71.
Matematiikassa

70 on yhdistetty luku.
70 on runsas luku ja pienin outo luku.
70 on viisikulmioluku ja kahdeksankulmiopyramidiluku.
70 on Harshad-luku oktaali- ja kymmenjärjestelmässä.
70 on onnellinen luku kymmenjärjestelmässä.
70 kuuluu Pellin lukuihin.
70 kuuluu Zumkellerin lukuihin.
70 kuuluu Erdősin–Woodsin lukuihin.
70 voidaan muodostaa kolmen eri neliöluvun summana:  6^{2}+5^{2}+3^{2}.
70 voidaan muodostaa neljän neliöluvun summana neljällä tavalla:  8^{2}+2^{2}+1^{2}+1^{2},  7^{2}+4^{2}+2^{2}+1^{2},  6^{2}+4^{2}+3^{2}+3^{2} tai  5^{2}+5^{2}+4^{2}+2^{2}.
70 on Pythagoraan kolmikon hypotenuusa: (42, 56, 70).
Luonnontieteissä

Jaksollisessa järjestelmässä 70 on ytterbiumin järjestysluku.
Germanium-70 on germaniumin vakaa isotooppi.
Tina-120 on tinan vakaa ja luonnossa yleisin isotooppi. Sen neutroniluku on 70.
Antimoni-121 on antimonin vakaa ja luonnossa yleisin isotooppi. Sen neutroniluku on 70.
Telluuri-122 on telluurin vakaa isotooppi, jonka neutroniluku on 70.
70 Panopaea on pikkuplaneetta.
Suomen ja EU:n pohjoisin piste sijaitsee noin pohjoisella leveyspiirillä 70.
Juutalaisuudessa ja kristinuskossa

Kreikankielinen Vanha testamentti on nimeltään Septuaginta ('Seitsemänkymmentä'). Legendan mukaan luku tulee käännöksen tehneiden juutalaisten oppineiden määrästä. Vanhassa testamentissa luku 70 mainitaan eri yhteyksissä poikkeuksellisen useasti, kaikkiaan 39 kertaa.
Kansojen taulun mukaan on olemassa 70 valtiota ja 70 kieltä.
Mooses kokosi 70 israelilaista vanhusta Jumalan käskystä aavikolle.
Elimin keitaalla oli 70 palmua (2. Moos. 15:27)
Mooseksella oli heilutusuhri-vaskea 70 talenttia (2. Moos. 38: 29)
Islamissa

Husainin joukkojen koko Karbalan taistelussa on šiialaisissa lähteissä 70 tai 72.
Maria Rosa Menocal toistaa islamilaisen historiankirjoituksen tiedon, jonka mukaan Córdobassa oli 70 kirjastoa ja 70 kirjuria pelkästään Koraanin kopiointia varten.
Haditheissa marttyyrille varattujen paratiisin neitojen lukumäärä on 72 (joista vain kaksi on huureja).
Haditheissa  luku 70 (tai 71, 72 tai 73) esiintyy satoja kertoja. Esimerkiksi juutalaisia lahkoja on 71, joista 70 joutuu Helvettiin.
Ihmisen ikä

Seitsemänkymmentä vuotta esiintyy usein ihmisiän rajapyykkinä. Suomalaisissa sananlaskuissa 70 on vanhuuden raja, Raamatussa eliniän raja.
”Seitsemänkymmentä on vuosiemme määrä, tai kahdeksankymmentä, jos voimamme kestää. Ja kaikki niiden meno on vain turhuutta ja vaivaa, ne kiitävät ohitse, ja me lennämme pois.” (Psalmi 90:10)
”Ei se naurata, seittemänkymment vuotta, muttei se o syntikän.” (Asikkala)
”Joka on yli 70:n, hänellä saapi sepalus olla jo auki.” (Liminka).
Muissa yhteyksissä

Mytologisissa kertomuksissa luku 70 esiintyy usein, koska se on luvun seitsemän kerrannainen.
Olympialaisten jousiammunnassa maalitaulu on 70 metrin etäisyydellä.
Eurooppatie E70 kulkee Espanjan ja Bulgarian sekä Turkin ja Georgian välillä.
Entinen kantatie 70 sijaitsi Tohmajärvellä.
70-vuotishääpäivää kutsutaan rautahäiksi tai puuhäiksi.
Aari (nimi)

Aari on suomalainen miehen etunimi. Se on kutsumamuoto nimestä Adrianos. Nimi on annettu Suomessa noin 200 miehelle, eniten sitä on annettu 1900–1940-luvuilla.
Tunnettuja nimenkantajia

Aari Surakka (1909–1990), kirjailija
Aari Korkkinen (1923–1993), kirjailija
Luettelo Crichton-Vulcanilla ja Wärtsilän Turun telakoilla valmistetuista aluksista

Luettelo Crichton-Vulcanilla ja Wärtsilän Turun telakoilla valmistetuista aluksista kattaa vuosina 1924–1989 (1990, 1991) Crichton-Vulcanilla (myöhemmältä nimeltään Wärtsilä Turun Telakka) sekä Wärtsilä Pernon telakalla valmistetut alukset.
Rakennusnumero on projektikohtainen juokseva numero. Listalta puuttuu toteutumatta jääneet projektit 802–807, 868–869, 1015, 1029–1030, 1032, 1174, 1253 ja 1299–1300.
Nimi on aluksen alkuperäinen nimi.
Tyyppi kertoo aluksen lajin.
Kölinlasku- tai sopimuspäivä on päivämäärä jolloin aluksen rakentaminen on aloitettu rakennusalustalla tai milloin aluksen hankintasopimus on allekirjoitettu. Rakennusnumerosta 1083 alkaen on ilmoitettu sopimuspäivä, joka on kursivoitu.
Luovutuspäivä on päivämäärä, jolloin alus on luovutettu tilaajalleen. Wärtsilä Meriteollisuuden konkurssipesän luovuttama alus on merkitty tunnuksella kp. Tämän jälkeen keskeneräiset ja sittemmin Masa-Yardsin luovuttamat alukset on merkitty tunnuksella MY.
Danionella

| Danionella |
| --- | --- |
 Lasirasbora (Danionella translucida)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Alalahko::  Särkikalat Cyprinoidei
Heimo::  Seeprakalat Danionidae
Alaheimo::  Danioninae
Suku::  Danionella  Roberts, 1986
Katso myös
   Danionella Wikispeciesissä   Danionella Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Danionella on seeprakalojen heimoon (Danionidae) kuuluva aasialainen kalasuku. Siinä on neljä makean veden lajia:
Danionella dracula Britz, Conway & Rüber, 2009
Danionella mirifica Britz, 2003
Danionella priapus Britz, 2009
Danionella translucida Roberts, 1986 – Lasirasbora
Pekka Aarnio (kuvanveistäjä)

Pekka Julius Aarnio (25. helmikuuta 1930 Tampere – 26. elokuuta 1960 Riihimäki) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hän oli 1950-luvulla Suomen kuvataiteen suurimpia lupauksia, mutta nousussa ollut ura katkesi tapaturmaisesti vain 30-vuotiaana. Hänen tuotantoaan on sanottu eloisan realistiseksi ja arvioitu että se oli juuri päättymässä puhtaisiin, jänteviin ja yksinkertaistettuihin muotoihin.
Aaltoputki

WG17 aaltoputki.
Taipuisa aaltoputki.
Aaltoputki on radiotekniikassa käytetty mikroaaltojen siirtolinja. Yleensä se on metallinen putki, jota käytetään esimerkiksi yleisradiolähettimien ja antennin välillä sekä tutkan osana. Aaltoputkessa kuljetetaan mikroaaltoja lähettimestä antenniin ja antennista vastaanottimeen. Aaltoputki kestää enemmän tehoa ja on vähähäviöisempi kuin koaksiaalikaapeli. Aaltoputkia käytetään myös optiikassa ja akustiikassa.
Rakenne ja toiminta

Sähkömagneettinen kenttä etenee aaltoputkessa joko TE- (engl. Transverse Electric) tai TM- (engl. Transverse Magnetic) aaltona. Aallonpituuden ja putken mittojen yhteensopivuuden vuoksi kenttä heijastuu putken sisäpinnasta ja siirtyy aaltoputkessa lähes häviöttä. Aaltoputken optimaalinen mitoitus määräytyy siten suoraan siirrettävästä taajuudesta. Kyse on suorakaiteen muotoisesta, elliptisestä tai pyöreästä kupariputkesta, jonka sisäpinta voi olla hopeoitu häviöiden vähentämiseksi. Nyrkkisääntönä aaltoputken aukon pitkä sivu on suunnilleen aallonpituuden mittainen, eli 3 GHz taajuudella aukon pitkän sivun pituus on noin 10 cm. Aaltoputken aukon lyhyt sivu on puolet pitkästä sivusta.
Poikkileikkaukseltaan elliptinen tai pyöreä aaltoputki voi olla taipuisaa ja sillä saadaan aikaan jouhevia mutkia toisin kuin suorakaideputkella, jossa käytetään yleensä jäykkiä kaaria ja kulmapaloja. Taipuisa suorakaideputki muodostuu haitarimaisista nivelistä, joiden vuoksi siihen syntyy häviöllisyyttä. Aaltoputkia käytetään 1 GHz taajuudesta ylöspäin, sillä tätä matalammilla taajuuksilla aaltoputken koko on huomattava.
Aiheesta muualla

(Arkistoitu – Internet Archive) wiki.ham Aaltoputki
Danilova

| Danilova Данилово, Danilovo |
| --- | --- |
 Danilova
 Koordinaatit: 62°57′55″N, 35°42′9″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Karhumäen piiri
Kunta:  Tsolmuinen
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2013):  5
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Danilova eli Danila (ven. Дани́лово, Danilovo) on kylä  Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Tsolmuisin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Ylä-Uikujoen varrella 55 kilometriä Tsolmuisista pohjoiseen. Kylässä on viisi asukasta (vuonna 2013).
Kylä on saanut alkunsa vuonna 1694 perustetusta Uikujoen vanhauskoisyhteisöstä, jota kutsuttiin perustajansa Daniil Vikulinin mukaan myös Danilovan luostariksi. Viranomaiset hävittivät yhteisön 1850-luvulla.
1800- ja 1900-lukujen vaihteessa seudun kylät muodostivat Aunuksen kuvernementin Poventsan kihlakuntaan kuuluneen Danilovan volostin eli kunnan, joka jakautui Danilovan, Tsolmuisin ja Vidlozeron kyläkuntiin. Se rajoittui pohjoisessa Poventsan kihlakunnan Petrovski Jamin ja etelässä Rimoilan volosteihin, luoteessa Poventsan kaupunkiin, kaakossa Puudožin  kihlakunnan Vodlajärven volostiin, koillisessa Arkangelin lääniin ja lännessä Ääniseen. Vuonna 1905 volostissa oli 39 kylää ja 2 153 asukasta. Danilovan kylässä oli 25 taloa, kirkko, koulu ja 143 asukasta.
Neuvostoaikana perustettiin aluksi Poventsan ja sittemmin Karhumäen piiriin kuulunut Danilovan kyläneuvosto. Vuonna 1933 sen 18 asutuksessa oli 932 asukasta, joista 684 oli venäläisiä, 234 suomalaisia ja 14 karjalaisia. Suomalaiset olivat Sergijevon ja Železnojen metsätyöläisasutuksiin sijoitettuja rajaloikkareita. Myöhemmin Danilovan kyläneuvoston keskus siirrettiin Ogorelyšin taajamaan. Vuonna 1987 alueella oli 600 asukasta.
Danilovan kylällä on historiallisen asutuksen status. Sen rakennusmuistomerkkejä ovat 1800-luvun puolivälissä pystytetty kirkko ja kaksi vanhaa asuintaloa. Historiallisiin kohteisiin kuuluvat Uikujoen luostariyhteisön sijaintipaikka, luostarin lampi ja lähde.
Rolf Danneberg

| Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Länsi-Saksa> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Los Angeles 1984 | kiekko |  |
|  Pronssia | Soul 1988 | kiekko |  |
Rolf Danneberg (s. 1. maaliskuuta 1953 Hampuri, Länsi-Saksa) on entinen saksalainen kiekonheittäjä, olympiavoittaja Los Angelesissa 1984.
Dannebergin kehitys huippuheittäjäksi oli hidas, hän rikkoi 60 metrin rajan vasta 25-vuotiaana ja voitti ensimmäisen Länsi-Saksan mestaruutensa 1980.  Hän oli ammatiltaan opettaja, 198 cm pitkä ja painoi olympiavoittonsa aikoihin 110 kg. Hänen voittonsa oli melkoinen yllätys, sillä hän oli aiemmin osallistunut arvokilpailuihin vain EM-Ateenassa 1982, mutta karsiutunut finaalista. Ennen olympiavuotta hänen ennätyksensä oli vain 63,74, mutta hän oli keväällä 1984 heittänyt 67,40. Los Angelesin karsinnassa Danneberg heitti toiseksi parhaan tuloksen kahdeksan vuoden takaisen olympiavoittaja Mac Wilkinsin jälkeen. Finaalissa sijoitukset muuttuivat Wilkinsin jäädessä hopealle. Danneberg heitti neljännellään voittotuloksen 66,30 ja voitti ensimmäisenä saksalaisena kiekonheiton olympiakultaa.
Neljä vuotta myöhemmin Soulissa Danneberg oli karsinnan paras (65,70), mutta finaalissa hän jäi kolmanneksi tuloksella 67,38.
Muissa arvokisoissa Danneberg ei saavuttanut mitaleita. MM-kisoissa hän kilpaili vain Roomassa 1987 sijoittuen neljänneksi tuloksella 65,96, joka jäi pronssimitalista vain kuusi senttiä. EM-kisoissa hän oli parhaimmillaan kuudes Splitissä 1990, lisäksi hän oli yhdestoista Stuttgartissa 1986.
Dannebergin henkilökohtaiseksi ennätykseksi jäi toukokuussa 1987 Berliinissä heitetty 67,60 m.
A-luokka (sukellusvene, Japani)

| A-luokka / 巡潜甲型潜水艦 |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  2 919 t (pinnalla) 4 149 t (sukellus)
Pituus:  112,0 m (vesiraja) 113,7 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,55 m
Syväys:  5,36 m
Koneteho:  12 400 bhp (pinnalla) 2 400 shp (sukellus)
Nopeus:  23,5 solmua (pinnalla) 8 solmua (sukellus)
Miehistöä:  114
Aseistus
Meritorjunta:  6 x 53 cm torpedoputkea 1 x 14 cm/40 tykki 1 x lentokone
Ilmatorjunta:  2 x 25 mm type 96
A-luokka (jap. 巡潜甲型潜水艦, junsen kō-gata sensuikan) oli keisarillisen Japanin laivaston sukellusveneluokka toisessa maailmansodassa. Luokan sukellusveneiden tehtävänä oli toimia sukellusvenelaivueiden johtoaluksina, joten niissä oli laivue-esikunnan tarvitsemaa kalustoa kuten paremmat radiolaitteistot sekä yhteys- ja tiedustelutoimintaan soveltuva lentokone.
Alukset > A1-luokka

A1-luokan alukset, jotka luokiteltiin ensimmäisen luokan risteilysukellusveneiksi, valmistettiin osana vuoden 1937 3. ja vuoden 1939 4. laivastolakia. Alukset olivat kaksoisrunkoisia ja ne oli suunnitellut Kogata Junsen type 3 -alusten pohjalta. Ne oli suunniteltu toimimaan sukellusvenelaivueiden lippulaivoina ja niiden suurin sukellussyvyys oli noin 100 metriä.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I-9 | Kuren laivastoarsenaali | 25. tammikuuta 1938 | 20. toukokuuta 1939 | 13. helmikuuta 1941 | upotettu 13. kesäkuuta 1943 |
| I-10 | Kawasaki, Kobe | 7. kesäkuuta 1938 | 20. syyskuuta 1939 | 31. lokakuuta 1941 | upotettu 4. heinäkuuta 1944 |
| I-11 | Kawasaki, Kobe | 10. huhtikuuta 1940 | 28. helmikuuta 1941 | 16. toukokuuta 1942 | kadonnut 20. maaliskuuta 1944 |

Lisäksi kahden aluksen (No.700 ja No.701) tilaukset peruutettiin vuonna 1942.
Alukset > A2-luokka

Alus valmistettiin osana vuoden 1941 sotaohjelmaa ja se muistutti A1-luokan aluksia lukuun ottamatta heikompaa voimanlähdettä.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I-12 | Kawasaki, Kobe | 5. marraskuuta 1942 | 3. elokuuta 1943 | 25. toukokuuta 1944 | kadonnut 31. tammikuuta 1945 |
Alukset > AM-luokka

Alukset valmistettiin osana vuoden 1941 sotaohjelmaa ja ne pohjautuivat A2-luokan alukseen. Valmistuksen aikana palattiin kuitenkin I-9 tyyppisiin aluksiin. Luokan alusten maksimi sukellussyvyys oli noin 110 metriä.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I-13 | Kawasaki, Kobe | 4. helmikuuta 1943 | 30. marraskuuta 1943 | 16. joulukuuta 1944 | kadonnut 31. elokuuta 1945 |
| I-14 | Kawasaki, Kobe | 18. toukokuuta 1943 | 14. maaliskuuta 1944 | 14. maaliskuuta 1945 | poistettu 15. syyskuuta 1945 |
| I-15 | Kawasaki, Kobe | 30. huhtikuuta 1943 | 12. huhtikuuta 1944 | ei | romutettu 1945 |
| I-1 | Kawasaki, Kobe | 24. kesäkuuta 1943 | 10. kesäkuuta 1944 | ei | tuhoutunut keskeneräisenä 18. syyskuuta 1945 |

Lisäksi kolmen suunnitellun aluksen (No.5094-5096) tilaukset peruutettiin vuonna 1943.
Kristiina Danskanen

Kristiina Danskanen (o.s. Tainio, ent. Tainio-Pesonen) (11. kesäkuuta 1962 – 3. helmikuuta 2019) oli suomalainen sulkapalloilija. Danskanen toimi Suomen Valmentajien toiminnanjohtajana 1.3.2011 lähtien syksyyn 2018 saakka. Danskanen oli koulutukseltaan filosofian maisteri, minkä lisäksi hänellä oli valmennukseen liittyvä koulutus. Danskanen oli naimisissa, ja hänellä oli aviomiehensä kanssa kolme lasta. Danskanen kuoli 56-vuotiaana sairauteen.
Danskanen voitti Suomen-mestaruuden kaksinpelissä vuosina 1980, 1989 ja 1990 sekä nelinpelissä vuosina 1979–1981, 1984 ja 1987–1990. Danskanen (tuolloin Tainio-Pesonen) joutui lopettamaan kilpauransa vuoden 1990 jälkeen oltuaan joulukuussa 1990 pahassa auto-onnettomuudessa.
Danzón

Meksikolainen pari tanssimassa danzónia.
Danzón on hidasta kuubalaista paritanssia. Se perustuu ranskalaiseen contredanse-hovitanssiin, joka tuli Kuubaan haitilaisten pakolaisten mukana 1700-luvun lopulla ja yhdistyi perinteisiin kuubalaisiin tansseihin. Danzón oli Kuubassa niin porvariston kuin työväenkin suosiossa 1870-luvulta 1930-luvulle, jolloin sitä pidettiin maan kansallistanssina. Se nousi suosituksi myös Meksikossa.
Danzónorkesteriin kuuluu yleensä pieni rytmiryhmä, jousiryhmä ja puuhuilu, mutta ei lyömäsoittimia. 1950-luvulta alkaen orkesterissa on voinut olla myös piano ja congarummut sekä laulaja. Tanssi on pidättyväistä. Musiikin melodiaosuuden aikana tanssipari tekee tietyt askelkuviot pidellen toisiaan etäältä. Kävelyosuudessa tanssipari kävelee käsikynkässä tai keskustelee keskenään.
Dao Timni

| Dao Timni |
| --- | --- |
 Dao Timni
 Koordinaatit: 20°33′27″N, 13°32′25″E 
Valtio:  Niger
Alue:  Agadez
Departementti:  Bilma
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dao Timni (myös Dao Timmi) on Nigerin armeijan vartioasema maan koillisosassa 75 kilometriä Séguédinestä koilliseen. Se on saanut alkunsa ranskalaisten vuonna 1938 perustamasta varuskunnasta. Tedankielinen nimitys tarkoittaa ’palmujen latvoja’. Paikalla sijaitsee Saharan ainut palmulehto Séguédinen ja Libyan Fezzanin välillä.
Dao Timnin kautta kulkee Libyan Tumun raja-asemalta (275 kilometriä) Madaman (180 kilometriä) kautta Séguédineen johtava autiomaareitti. Lähistöltä on löydetty eläimiä ja ihmisiä esittäviä esihistoriallisia kalliopiirroksia.
820 Naval Air Squadron

| 820 Naval Air Squadron |
| --- | --- |
 820 Naval Air Squadronin Fairey Swordfishit lentävät HMS Ark Royalin yli
Toiminnassa:  huhtikuu 1933 - marraskuu 1943 lokakuu 1944 - maaliskuu 1946 heinäkuu 1951 - joulukuu 1957 tammikuu 1958 - toukokuu 1959 marraskuu 1959 - lokakuu 1960 syyskuu 1964 -
Valtio:   Yhdistynyt kuningaskunta
Puolustushaarat:  merivoimat
Rooli:  lentotukialuslaivue
Osa joukkoa:  Fleet Air Arm
Koko:  lentolaivue
Tukikohta:  RNAS Culdrose
Kalusto:  Merlin HM Mk.1
Motto:  Tutamen et Utor
Sodat ja taistelut:  Norja 1940-1941 Spartivento 1940 Bismarck 1941 Atlantti 1941 Maltan saattueet 1941 Pohjois-Afrikka 1942-1943 Sisilia 1943 Salerno 1943 Palembang 1945 Okinawa 1945 Japani 1945 Falklandin saaret 1982
Komentajat
Nykyinen komentaja:  kommodori Jason P. Phillips
820 Naval Air Squadron (NAS) on Kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue, joka on perustettu ensimmäisen kerran 1933, kun 405. lentueen Fairey III -lentokoneet siirrettiin Kuninkaallisilta ilmavoimilta Amiraliteetin alaisuuteen. Nykyisin laivue operoi Merlin HM Mk 1 -helikoptereilla laivaston lentoasemalla Culdrosessa.
Historia > Ensimmäisen laivueen palvelus 1933–1943

Laivue perustettiin 3. huhtikuuta 1933 Gosportissa 450 lentueesta ja puolikkaasta 445 lentueesta kalustonaan yhdeksän Fairey IIIF:ää.
Laivue sijoitettiin 5. toukokuuta HMS Courageousille. B-lentue sijoitettiin tammikuussa 1934 HMS Furiousille matkaamaan Gibraltarille. Kuusi Fairey IIIF:ää vaihdettiin kesäkuussa Fairey Sealeihin ja joulukuussa koko kalusto kahteentoista Blackburn Shark -koneeseen. Sharkien moottorien epävarmuus aiheutti A-lentueen kaluston vaihtamisen elokuussa 1935 kuuteen Baffiniin Välimerelle siirryttäessä. Baffinit poistettiin laivueesta sen palattua Englantiin helmikuussa 1936. Laivue vastaanotti joulukuussa kalustokseen kaksitoista Shark Mk II:sta. Laivueen kalustoksi vastaanotettiin syyskuussa 1937 Fairey Swordfish torpedopommittajat.
Laivue määrättiin marraskuussa 1938 palvelukseen saapuneelle uudelle tukialukselle HMS Ark Royalille, minne se siirtyi 11. tammikuuta 1939 ensisijaisena tehtävänään sukellusveneiden torjunta ja vihollisen pinta-alusten etsiminen ja tuhoaminen.
Laivue siirtyi kesäkuussa 1940 HMS Victorious, minä aikana laivueen koneiksi vaihtuivat Fairey Albacoret. Laivue siirtyi HMS Formidablelle helmikuussa 1942. Laivue palasi Englantiin marraskuussa 1943 ja lakkautettiin.
Historia > Toisen laivueen palvelus 1944–1946

Laivue perustettiin nopeasti uudelleen ja sen kalustoksi määrättiin 12 Fairey Barracudaa. Laivue siirrettiin HMS Indefatigablelle kesäkuussa 1944. Laivueen kalustoksi vaihdettiin syyskuussa 21 Grumman Avengeria sen siirtyessä Kaukoitään.
Ceylonille saavuttuaan laivue liitettiin osaksi toista iskulennostoa (engl. No 2 Strike Wing). Laivue osallistui Brittiläisen Tyynenmeren laivaston mukana taisteluihin, kunnes palasi Englantiin maaliskuussa 1946, minkä jälkeen se lakkautettiin.
Historia > Kolmannen laivueen palvelus 1951–1957

Laivue perustettiin uudelleen heinäkuussa 1951 kalustonaan Fairey Fireflyt. Laivue palveli HMS Indomitablella ja HMS Theseuksella Välimerellä 1952–1953. Laivueen kalusto vaihdettiin 1954 Grumman Avengereiksi ja 1956 Fairey Ganneteiksi. Tuona aikana laivue palveli HMS Centaurilla ja HMS Bulwarkilla. Laivue päätettiin muuttaa helikopterilaivueeksi ja se lakkautettiin 2. joulukuuta 1957.
Historia > Neljännen laivueen palvelus 1957–1960

Laivue perustettiin uudelleen jo lakkautuspäivänään HMS Vernonilla kalustonaan Westland Whirlwind Mk VII -helikopterit. Laivue siirrettiin HMS Hermekselle toukokuussa 1958 toimimaan sukellusveneidentorjuntalaivueena sekä tukemaan erikoisjoukkojen toimintaa. Laivue lakkautettiin lokakuussa 1960.
Historia > Viidennen laivueen palvelus 1964–

Laivue perustettiin uudelleen 1964 kalustonaan Westland Wessex Mk 1 ja se liitettiin sukellusveneidentorjunta tehtäviin HMS Eaglelle. Laivueen kalusto vaihdettiin Mk3 versioon 1969 ja se siirrettiin Tiger-luokan helikopteriristeilijä HMS Blakelle. Laivue palveli HMS Blakella, kunnes alus poistettiin palveluksesta 1979. Laivueen kalusto päivitettiin useaan otteeseen joulukuussa 1972 Westland Sea King Mk1, Mk2 ja joulukuussa 1980 Mk3.
Laivue siirrettiin huhtikuussa 1982 HMS Invinciblelle, joka purjehti Falklandin sotaan lähteneen osaston lippulaivana. Taisteluiden kuluessa laivue lensi yli 4700 tuntia. Laivue siirrettiin loppuvuodesta 1985 HMS Ark Royalille ja sen kalustoksi vaihdettiin helmikuussa 1990 Sea King Mk5. Laivue siirtyi tammikuussa 1993 RFA Olwenille ja RFA Fort Grangelle tukemaan brittijoukkojen operaatioita Bosniassa (operaatio Grapple). Laivue palasi Englantiin 1994 HMS Ark Royalin mukana. Laivue siirtyi HMS Illustriousille, kun HMS Ark Royal siirrettiin telakalle.
HMS Illustriousin siirtyessä huoltoon 1998 laivue siirrettiin RNAS Culdroseen sukellusveneentorjuntakoulutukseen. Koulutuksen jälkeen laivue tukilaivoille.selvennä Laivue palasi HMS Illustriousille 1999 ja sen mukana Mosambikin rannikolle ja Sierra Leoneen (operaatio Palliser).
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Laivueen virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
820 NAS Fairey Albacore
Käännös suomeksi
Damasus I

| Damasus I |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 305 Rooma tai Guimarães
Kuollut: 11. joulukuuta 384 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  1. lokakuuta 366
Paavius päättyi:  11. joulukuuta 384
Edeltäjä:  Liberius
Seuraaja:  Siricius
Pyhä Damasus I (305 – 11. joulukuuta 384) oli paavina 1. lokakuuta 366 – 11. joulukuuta 384. Hän oli syntynyt noin vuonna 305 joko Roomassa tai nykyisen Portugalin alueella. Damasuksen valintaa edelsi katkera taistelu Ursinuksen kanssa, josta tuli vastapaavi.
Damasus toimi aktiivisesti kirkon yhtenäisyyden puolesta areiolaisuutta vastaan ja järjesti kirkolliskokouksia, joissa tuomittiin myös apollinarismi ja makedonialaisuus harhaopeiksi. Hän saattoi osallistua myös itäisen kirkon Konstantinopolin kirkolliskokouksen järjestelyihin, mutta ainakin hän lähetti sinne edustajansa.
Damasus oli läheisessä yhteydessä kirkkoisä Hieronymukseen ja teetti tällä uudistetun latinankielisen raamatunkäännöksen Vulgatan.
Aikalaiset syyttivät Damasusta maallisten huvitusten tavoittelusta, sillä hänen juhlansa tunnettiin ylellisyydestä.