stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Filosofiakäsitykset

Filosofi
Luettelo filosofeista
Luettelo filosofian osa-alueista, koulukunnista ja opeista
Filosofian teemasivu
Filosofian tietosanakirja
Filosofiakäsityksellä tarkoitetaan filosofisen koulukunnan tai filosofin käsitystä siitä, mitä filosofia on. Filosofian voi katsoa olevan itsessäänkin filosofinen ongelma, sillä filosofien keskuudessa ei ole yksimielisyyttä siitä, mikä filosofian luonne tai tarkoitus on.
Historialliselta taustaltaan filosofia on ollut tiedettä, jonka tarkoituksena on ollut maailman selittäminen. Tällaista filosofiaa ovat edustaneet muun muassa Aristoteles, Descartes, Bacon ja looginen empirismi. Henkilökohtaisen filosofian perinteessä filosofia kytkeytyy läheisesti yksilön elämään ja se pyritään elämään itse todeksi. Tämä kuvaa muun muassa Sokrateen, Kierkegaardin ja Sartren lähestymistapaa. Jotkut aatteelliset filosofiat puolestaan pyrkivät muuttamaan maailmaa. Tällaisia ovat muun muassa marxilainen ja feministinen filosofia.
Filosofia ajatusten selventämisenä

1900-luvun akateemista filosofiaa Pohjoismaissa ja englanninkielisessä maailmassa on paljolti hallinnut ajatus filosofiasta ajatusten selventämisenä. Tämän näkemyksen merkittävimpiin edustajiin kuuluvat muun muassa filosofit Ludwig Wittgenstein, Rudolf Carnap sekä W. V. O. Quine. Tämän edelleenkin vaikuttavan filosofiakäsityksen varsinainen perustaja ja tärkein tiennäyttäjä on kuitenkin englantilainen filosofi Bertrand Russell, joka seuraavassa kuvaa näkemystään siitä, mitä filosofia on.
»Onko maailmassa mitään niin varmaa tietoa, ettei kukaan järkevä ihminen voisi epäillä sitä? Tämä kysymys, joka ehkä ensi silmäyksellä ei näytä vaikealta, on todellisuudessa kaikkein vaikeimpia, mitä voidaan esittää. Kun olemme oivaltaneet suoran ja varman vastauksen tiellä olevat esteet, olemme päässeet filosofian tutkimuksen alkuun - sillä filosofia on vain yritys vastata tällaisiin äärimmäisiin kysymyksiin, ei huolettomasti ja dogmaattisesti, kuten teemme tavallisessa elämässä ja vieläpä tieteissä, vaan kriittisesti tutkittuamme kaiken, mikä tekee sellaiset kysymykset pulmallisiksi, ja havaittuamme epämääräisyyden ja sekaannuksen, joka on tavallisten ajatustemme perustana.lähde tarkemmin?»
»Pätevä filosofointi on mielestäni prosessi, jossa siirrytään noista ilmeisistä, epämääräisistä, moniselitteisistä asioista, joista tunnemme olevamme aivan varmoja, johonkin täsmälliseen, selvään, yksiselitteiseen, jonka pohdinta ja analyysi paljastavat sisältyneen tuohon epämääräiseen asiaan, josta lähdimme, ja on niin sanoaksemme varsinainen totuus, jonka varjo on tuo epämääräinen asia.lähde tarkemmin?»
»Filosofia, niin kuin minä tämän sanan ymmärrän, on jotain teologian ja tieteen välillä olevaa. Sen muodostavat, samoin kuin teologian, spekulaatiot asioista, joista ei ole toistaiseksi voitu saavuttaa tarkkaa tietoa; mutta se vetoaa, samoin kuin tiede, ennemmin ihmisjärkeen kuin auktoriteettiin, olkoon tämän sitten traditioon tai ilmestykseen perustuvaa arvovaltaa. Kaikki tarkka tieto - näin väittäisin - kuuluu tieteeseen; täsmällisen tiedon rajain yli menevä dogmi kuuluu aina teologiaan. Mutta teologian ja tieteen välillä on No Man's Land, jota uhkaa hyökkäys kummaltakin taholta: tämä 'ei-kenenkään maa' on filosofia.lähde tarkemmin?»
»Nykyajan analyyttinen empirismi [...] eroaa Locken, Berkeleyn ja Humen empirismistä ottamalla käyttöön matematiikan ja kehittämällä tehokkaan loogisen tekniikan. Se pystyy siten antamaan eräisiin ongelmiin varmat vastaukset, jotka ovat laadultaan ennemmin tieteellisiä kuin filosofisia. Systeemien rakentajien filosofioihin verraten sillä on etunaan, että se voi käsitellä ongelmiaan yhtä kerrallaan sen sijaan, että keksisi yhdellä iskulla koko maailmankaikkeutta koskevan jäykän teorian. Sen menetelmät muistuttavat tässä katsannossa luonnontieteen metodeja. Olen varma siitä, että sikäli kuin filosofinen tieto on mahdollista, sitä on etsittävä tällaisin menetelmin. Olen myös varma siitä, että monet vanhat ongelmat ovat näiden menetelmien avulla täysin ratkaistavissa.lähde tarkemmin?»
Filosofian kohteet > Kantatiede

Filosofia tutkii kysymyksiä, joita muut tieteet eivät vielä tutki. Se hahmottaa ja jäsentää todellisuuden alueita, joihin systemaattinen tiede ei vielä ole saanut tukevaa jalansijaa. Näin se on kaksi ja puoli tuhatta vuotta palvellut kantatieteenä, uusia erityistieteitä synnyttävänä "tieteiden äitinä". Tämä työ jatkuu nykyään varsinkin logiikan, kielitieteen ja kognitiotieteen alalla.
Filosofian kohteet > Maailmankatsomustiede

Filosofia ylittää yksityiset tieteet myös rakentamalla niiden pohjalle kokonaisvaltaisia maailmankatsomusten järjestelmiä. Erityistieteiden summa jollain hetkellä ei vielä riitä maailmankatsomukseksi, vaan niiden yhteensitomiseksi tarvitaan kokonaiskuvaa todellisuuden luonteesta, tiedon hankkimisen edellytyksistä sekä ihmisen tehtävistä maailmassa.
Filosofian kohteet > Kriittinen tiede

Filosofian kriittisenä tehtävänä on kaiken kulttuurin ennakkoehtojen, sisällön ja vaikutusten analysointi ja arvostelu. Kohteisiin kuuluvat muun muassa kielet ja käsitejärjestelmät, aatteet ja uskonnot, poliittiset järjestelmät ja oikeusjärjestelmät, tieteet ja taiteet, jopa itse filosofiakin. Näin tulevat määritellyiksi kohteen perusteella filosofian alueet kuten kielifilosofia, uskonnonfilosofia, yhteiskuntafilosofia, oikeusfilosofia, tieteenfilosofia ja taiteenfilosofia. Minkä tahansa tieteen peruskäsitteet, teoriat ja menetelmät voivat olla filosofian tutkimuskohteita. Erityistieteiden tieteenfilosofia, jonka tulisi olla läheisessä yhteistyössä kyseisen alan omien tutkijoiden kanssa, liittyy läheisesti logiikkaan, tietoteoriaan ja yleiseen tieteenfilosofiaan, joissa tarkastellaan erityistieteille yhteisiä tiedon rakenteita ja päättelemisen muotoja.
Filosofian menetelmät

Eräillä filosofian alueilla hyödynnetään muiden tieteiden menetelmiä. Esimerkiksi loogikot käyttävät täsmällisiä matemaattisia käsitteenmuodostustapoja ja metodeja. Filosofianhistorioitsijat taas soveltavat yleisen historiantutkimuksen piirissä kehitettyjä lähdekritiikin ja tekstien tulkinnan menetelmiä. Niillä filosofia aloilla, joilla pyritään uusiin filosofisiin tuloksiin, käytetään Ilkka Niiniluodon mukaan tavallisesti ajattelutapaa, jonka vaiheita ovat problematisointi, eksplikointi ja argumentaatio.
Filosofian menetelmät > Problematisointi

Filosofinen ajattelu alkaa yleensä ongelmien synnyttämisestä. Lähtökohtana voi olla mikä tahansa tietoon, todellisuuteen tai arvoihin liittyvä näkemys, jota ei ole aikaisemmin pidetty problemaattisena. Kriittisen epäilyn avulla filosofi yrittää tuoda esiin kohteena olevaan käsitykseen liittyviä epäselviä ilmaisuja tai kyseenalaisia oletuksia.
Filosofian menetelmät > Eksplikointi

Toisena vaiheena on filosofisen ongelman vastausyritysten muotoileminen. Tähän selventämisvaiheeseen kuuluu kysymysten täsmentäminen, käsitteiden analysointi ja määritteleminen, uusien ajatusten esittäminen sekä filosofisten väitteiden ja käsitysten muotoileminen. Joissakin tapauksissa tuloksena voi olla ongelman eliminointi siten, että se näytetään kielen epäselvästä käytöstä johtuvaksi valeongelmaksi.
Filosofian menetelmät > Argumentointi

Kolmantena vaiheena on vastausyritysten arviointi ja vertailu, ts. argumenttien esittäminen niiden tueksi tai niitä vastaan. Relevantteja kysymyksiä tässä yhteydessä ovat muun muassa seuraavat: Onko esitetty ratkaisu ristiriidaton, selkeä ja yhteensopiva muiden pätevien filosofisten teesien kanssa? Onko se vastaus esitettyyn ongelmaan? Kykeneekö se mielenkiintoisella tavalla käsittelemään muita samankaltaisia ongelmia? Esitetyt argumentit voivat puolestaan johtaa uusien filosofisten ongelmien heräämiseen, näiden ratkaisuyrityksiin jne., mikä antaa filosofiselle keskustelulle samanlaista sisäistä jatkuvuutta kuin muidenkin tieteenalojen kehityksessä on havaittavissa.”
Filosofian edistyminen

Filosofia on Niiniluodon mukaan kriittistä ajattelua ja keskustelua, ei useinkaan valmiita ja lopullisia oppeja vaan pyrkimystä käsitteiden ja ajatusten selventämiseen, jäsentämiseen ja uudelleenarviointiin. Kuten muutakin tiedettä, tätä toimintaa voidaan arvioida sen uutuuden, selkeyden, tarkkuuden, systemaattisuuden, perusteellisuuden, syvällisyyden ja hedelmällisyyden mukaan. Nämä kriteerit ovat julkisia ja objektiivisia, ja siksi ne mahdollistavat myös koulukuntarajat ylittävän arvioinnin.
Filosofian piirissä voidaan saavuttaa pysyvästi arvokkaita tuloksia: hedelmällisiä kysymyksenasetteluja, ongelmien strukturointia osaongelmiksi, selventäviä käsitteellisiä erotteluja, sisällöllisesti uusia ajatuksia ja oivalluksia sekä vakuuttavia päättelyitä.
Monet filosofiset argumentit ovat loogisesti väljiä. Joskus kuitenkin perustelut positiivisille filosofisille johtopäätöksille esitetään aukottomasti osoittamalla, että joistakin lähtökohtaoletuksista A seuraa loogisesti johtopäätös B. Muut filosofit voivat kiistää johtopäätöksen B pätevyyden kritisoimalla oletuksia A, sillä mitään premissejä ei voi dogmaattisesti hyväksyä filosofisen ajattelun lähtökohdiksi. Mutta ponnistelut eivät tässäkään tapauksessa ole valuneet hukkaan. Johtopäätöksen B sijasta vain on tullut
todistetuksi väite "jos A, niin B".
Filosofiassa voidaan saavuttaa myös negatiivisia tuloksia, esimerkiksi osoittamalla jokin intuitiivinen käsitys tai oletusten joukko ristiriitaiseksi.
Kirjallisuutta

Byckling, Eero: Mitä filosofia tutkii?. Teoksessa Hartikainen, Erkki, Kyösti Kiiskinen & Jussi Rastas (toim.): Suomalaisen filosofian ’enfant terrible’: Kriittinen ajattelija ja tiedepoliittinen keskustelija: Juhlakirja tohtori Pertti Lindforsin 75-vuotispäivänä: Monitieteinen antologia.  Helsinki:  Luonnonfilosofian seura, 2005.  ISBN 951-98191-1-8 , s. 27–35.
Rydenfelt, Henrik & Kovalainen, Heikki A. (toim.): Mitä on filosofia?  Helsinki:  Gaudeamus, 2010.  ISBN 978-952-495-153-1
Aiheesta muualla

Mitä filosofia on? - Eräitä näkemyksiä. Helsingin yliopiston filosofian laitos.
Rumba (lehti)

| Rumba |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  aikakauslehti
Aihealue:  musiikki
Kustantaja:  Pop Media Oy
ISSN:  ISSN 0781-0326
Perustettu:  1983
Lakkautettu:  5/2019 paperilehti
Päätoimittaja:  Jukka Hätinen
Kotimaa:  Suomi
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Rumba on suomalainen rock- ja popmusiikkiin keskittyvä verkkojulkaisu. Vuosina 1983–2019 Rumba ilmestyi paperilehtenä. Kustantajana toimii Pop Media Oy.
Historia

Lehden perustivat Rami Kuusinen ja Kimmo Miettinen yhdessä Kari Kivelän ja Virve Vallin kanssa. Kustantajana oli Kumibeat Ky. Rami Kuusinen toimi pitkään päätoimittajana.lähde?
Vuoden 1992 elokuussa Rumba alkoi julkaista Timo Pennasen koostamaa 50 Hittiä -listaa, joka yhdisti levymyynnin ja radiosoiton yhdeksi hittilistaksi. Joulukuussa 2007 ilmestyi viimeinen 50 Hittiä -lista.lähde?
Paperilehteä täydentävä nettiversio alkoi ilmestyä marraskuussa 1997.lähde?
Rumba ilmestyi kevääseen 2006 asti tabloidi-formaatissa. Kesästä 2006 alkaen Rumba oli kiiltäväkantinen ja noin 60-sivuinen. Lehti ilmestyi 18 kertaa vuonna 2009, vuonna 2010 se ilmestyi 16 kertaa ja lokakuusta 2011 alkaen se ilmestyi kerran kuussa.
Vuonna 2015 Rumbaa julkaistiin viisi numeroa.
Rumban viimeinen painettu numero ilmestyi 24. toukokuuta 2019.
Päätoimittajat

Rami Kuusinen, Kimmo Miettinen, Leena Lehtinen ja Kari Kivelä 1983–1985
Rami Kuusinen 1985–1996
Ilkka Mattila 1996–1999
Virve Valli 1999–2000
Jari Mäkäräinen 2000–2001
Mikko Aaltonen 2001–2006
Viljami Puustinen 2006–2011
Teemu Fiilin 2011–2015
Saku Schildt 2015–2016 (vt.)
Jukka Hätinen 2016–2022
Kirjallisuutta

Markku Halme: Rumba: 20 vuotta rockin takahuoneessa.  Helsinki:  Johnny Kniga, 2003.  ISBN 978-951-0-28708-8
Aiheesta muualla

Rumban kotisivut
Rumba muuttuu kuukausilehdeksi ja verkkojulkaisuksi (Archive.org) Helsingin Sanomat. 14.3.2011.
Jukka Lindfors, 1980-luvun musiikkijournalisteja, Yle Elävä arkisto
Fleminginkatu

Fleminginkatua Franzéninaukiolta pohjoiseen.
Fleminginkatua pohjoisesta. Raitiokiskoja rakennetaan Harjuun. Taaimmainen mäki on Kalliota, keltaisen talon kohdalla on Franzéninaukio, jossa Fleminginkatu tekee pienen mutkan länteen.
Fleminginkadun eteläosa kevätaamuna. Äärioikealla Kallion kirjasto. Ruskean kerrostalon kohdalla Franzéninaukiolla Fleminginkatu tekee pienen mutkan itään.
Fleminginkadun ja Franzéninkadun risteyksen Franzéninaukio, jonka kohdalla Fleminginkatu tekee mutkan.
Raitiolinja 9 kääntyy Viidenneltä linjalta Porthaninkadulle Fleminginkadun risteyksen kohdalla.
Fleminginkatu (ruotsiksi Flemingsgatan, stadin slangilla Flemari) on noin 900 metrin mittainen etelä-pohjoissuuntainen asuin- ja liikekatu Helsingissä Kallion, Alppiharjun ja Vallilan kaupunginosissa. Kadun varrella on runsaasti niin kutsuttuja kivijalkakauppoja sekä ravintoloita ja baareja.  Katu on saanut nimensä Fleming-sukuun kuuluvien historiallisten merkkihenkilöiden mukaan.
Profiili

Fleminginkatu alkaa Viidenneltä linjalta Kalliosta Karhupuiston ja Kallion kirjaston välistä ja kulkee lähes suoraan pohjoiseen. Franzéninkadun risteyksestä pohjoiseen katu viettää alas Helsinginkadulle. Flemingin- ja Franzéninkatujen risteyksessä on pieni katukivin päällystetty Franzéninaukio. Fleminginkatu jatkuu Helsinginkadun valo-ohjatusta neliristeyksestä Alppiharjuun kuuluvan Harjun halki Aleksis Kiven kadun valo-ohjattuun neliristeykseen. Pohjoisin 200 metrin osuus katua kulkee Vallilan alueella. Fleminginkatu päättyy Satamaradankadulle. Fleminginkatu on sekä ajoradan että jalkakäytävien osalta asfalttipäällysteinen. Autokaistoja on yksi suuntaansa. Katu on valaistu ylösripustetuin valaisimin.
Fleminginkadun varrella on kaksi puistoa, kummatkin sen eteläpäässä vastakkain, Karhupuisto ja Matti Heleniuksen puisto. Aivan Fleminginkadun eteläpäässä sijaitsee vuonna 1912 valmistunut Kallion kirjasto, joka on suojeltu. Aivan kadun pohjoispäässä on vuonna 1992 valmistunut SOK:n pääkonttori Ässäkeskus (Fleminginkatu 34).
Poikkikadut

Viides linja
Agricolankatu
Franzéninkatu
Helsinginkatu
Kaarlenkuja/(Helsinginkuja)
Porvoonkatu (länteen) / Vaasankatu (itään)
Aleksis Kiven katu
Satamaradankatu
Helsinginkuja ei ole varsinaisesti katu, vaan osa korttelinsa talojen tonttia.
Historia

1900-luvun alkuun mennessä Fleminginkatu oli jo rakennettu, mutta se oli päällystämätön, vaalein lauta-aidoin rajattu pölyinen hiekkaväylä. Kallion kirjasto valmistui Viidennen linjan risteykseen vuonna 1912 ja jäi korttelinsa ainoaksi rakennukseksi. Fleminginkadun puolelle kirjastokorttelia laitettiin rautaketjuaita. Fleminginkadun ja Agricolankadun kulmaan valmistui Heikki Kaartisen piirtämä asuinkerrostalo vuonna 1911. Fleminginkatu 6 ja 8 ovat niin ikään Kaartisen käsialaa. Agricolankadun ja Helsinginkadun välisen tiivisti rakennetun osuuden kivitalot valmistuivat pääosin 1910–1930-luvuilla. Fleminginkatu 16:een kohosi vuonna 1972 kerrostalo ”Romu-Lindströmin talona” tunnetun vuokrakasarmin paikalle.
Fleminginkatu 18 (Helsinginkatu 21) kerrostalo valmistui ”rikkurivoimin” vuonna 1913. Sen piirsivät Gösta Kulin ja John Wikander. Samaan aikaan Fleminginkatu oli saanut mukulakivipäällysteen. Fleminginkatu 25:n kerrostalo valmistui 1910. Se on K. Taipaleen ja J. W. Lehtisen käsialaa. Taloa on kutsuttu nimellä "Flemarin piikki". Vastakkaisella puolella katua sijaitsee Toivo Korhosen piirtämä valkea kerrostalo. Se kuuluu Asunto Oy Satakallion neljän massiivisen kerrostalon ryhmään, joka valmistui 1961–1963 Sadan markan villojen tilalle. Helsingin Ruoholahden villojen mallin mukaan rakennetut Sadan markan villat olivat rakennusmestari Heikki Kaartisen käsialaa. Helsingin Työväen Rakennus Osakeyhtiön rakennuttamat, työväen asunnoiksi tarkoitetut villat valmistuivat vuonna 1904. Pieniä yksi-kerroksisia puutaloja oli yhteensä 27 kpl, joissa oli yhteensä n. 100 asuntoa. Niissä sijaitsi aikoinaan muun muassa lastenvaunutehdas. Osa puutaloyhdyskunnasta tuhoutui vuoden 1941 ilmapommituksissa. Fleminginkadun uusimpia tulokkaita on Nordean talo Aleksis Kiven kadun risteyksessä Vallilan puolella.
Fleminginkadun Harjun alueella kulkeva osuus uudistettiin raitiokiskojen rakentamisen yhteydessä 2000-luvulla.
Pirkko Saision käsikirjoittama, 1940-luvulta 1960-luvulle ulottuva television minisarja Elämänmeno sijoittuu suurelta osin kortteliin 338 a, joka lännessä rajautuu Fleminginkatuun, pohjoisessa Helsinginkatuun ja idässä Aadolfinkatuun.
Vuonna 2021 Helsingin Sanomat nosti Fleminginkadun esimerkiksi Kallion ”punavuorelaistumisesta”: kadun korkeimpaan kohtaan Franzéninaukiolle oli alkanut syntyä uusia ravintoloita ja kahviloita, joista osa muutti tai laajentui Kallioon juuri Punavuoresta.
Joukkoliikenne

Helsinginkadun ja Aleksis Kiven kadun välisellä kappaleella Fleminginkatua kulkee raitiolinja 9. Raitiolinjat 1 ja 8 kulkevat Fleminginkadun poikki Helsinginkatua pitkin. Linjat 3 ja 9 sivuavat Fleminginkatua kadun eteläpäässä. Sörnäisten metroasema sijaitsee sekä Helsingin- että Vaasankadun risteyksistä nelisensataa metriä itään. Hakaniemen metroasema sijaitsee noin neljänneskilometri Fleminginkadun eteläpäästä lounaaseen.
Fleminginkadun eteläisimmässä osassa Karhupuiston kyljessä on taksiasema.
Fleminginkadun raitiokiskotyömaa keväällä 2008. Oikealla 1910 valmistunut "Flemarin piikki".
Seisake alkaa hahmottua kesällä 2008.
Helsinginkadun risteys kesällä 2008.
Lähteet ja viitteet

Nenonen, Kaija ja Toppari, Kirsti: Herrasväen ja työläisten kaupunki Helsingin vanhoja kortteleita 2, Sanoma Osakeyhtiö 1983, ISBN 951-9135-03-0
Hackzell, Kaija: Viertotietä itään ja länteen Helsingin vanhoja kortteleita 3, Sanoma Osakeyhtiö 1988, ISBN 951-875-103-X
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mad.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Maakunta- ja soteuudistus

Maakunta- ja soteuudistus on Suomen julkisen hallinnon sekä sosiaali- ja terveydenhuollon eli sote-palveluiden uudistamiseen tähtäävä hanke, jonka tarkoituksena on siirtää julkisten sote-palveluiden ja pelastustoimen tehtävät ja järjestämisvastuu siirtyvät kunnilta uusille hyvinvointialueille 1. tammikuuta 2023 alkaen. Samassa yhteydessä valmistellaan valinnanvapauslaki, joka antaa asiakkaalle vapauden valita lain piiriin kuuluvissa palveluissa maakunnan yhtiön, yksityisen yhtiön tai järjestön tuottaman palvelun väliltä.
Aikataulu ja sen muutokset lyhyesti > Alkuperäinen aikataulu

Alun perin maakuntia esitettiin perustettavaksi 1. heinäkuuta 2017, maakuntavaaleja järjestettäväksi tammikuussa 2018, ja että sote-palvelut siirtyisivät maakunnille 1. tammikuuta 2019.
Aikataulu ja sen muutokset lyhyesti > Ensimmäinen lykkäys puolella vuodella

Heinäkuussa 2017 pääministeri Juha Sipilä kuitenkin ilmoitti, että maakuntavaalit järjestetään lokakuussa 2018, ja että sote-uudistus tulisi aiempaan aikatauluun nähden vuotta myöhemmin voimaan, 1. tammikuuta 2020.
Uusi hallituksen esitys laista sosiaali- ja terveyspalveluiden valinnanvapaudesta annettiin eduskunnalle 8. maaliskuuta 2018. Lakiesitys käsiteltiin valiokunnissa, minkä jälkeen kaikista maakunta- ja soteuudistuksen laeista oli tarkoitus äänestää eduskunnassa kesäkuussa 2018.
Aikataulu ja sen muutokset lyhyesti > Toinen lykkäys puolella vuodella

Perustuslakivaliokunnan lausunto hallituksen esityksestä edellytti tiettyjä muutoksia, joiden käsittelytyön johdosta maakuntavaalit siirtyivät hallituksen mukaan kevääseen 2019, mahdollisesti toukokuun eurovaalien yhteyteen, ja soteuudistuksen alku vuodella eteenpäin vuoden 2021 tammikuuhun. Kevään 2019 eduskuntavaalien jälkeen muodostettava hallitus voisi siis tehdä lakeihin merkittäviä muutoksia ennen niiden voimaantuloa.
Aikataulu ja sen muutokset lyhyesti > Kolmas lykkäys puolella vuodella

Lokakuussa 2018 perhe- ja peruspalveluministeri Annika Saarikko tiedotti, että maakuntavaalit siirtynevät syksyyn 2019.
Tammikuussa 2019 hallitus pyrki vielä äänestämään sote-laeista ennen huhtikuun 2019 eduskuntavaaleja.
Aikataulu ja sen muutokset lyhyesti > Sipilän hallituksen viimeinen yritys

Helmikuun 25. päivänä 2019 monet Ylen haastattelemat asiantuntijat pitivät sote-uudistuksen läpimenoa silloisella vaalikaudella epätodennäköisenä. Lakiesitys oli haastattelun ajankohtana juuri siirtynyt perustuslakivaliokunnan käsittelystä sote-valiokunnan käsittelyyn usein korjauskehotuksin. Erityisesti valinnanvapaus-osassa nähtiin ongelmia. Eduskunnan tarkoitus oli aloittaa huhtikuun vaaleja edeltävä istuntotauko maaliskuun puolivälissä.
Sote-valiokunta päätti 27. helmikuuta 2019 äänestyksessä hallituspuolueiden edustajien äänin, ettei asiantuntijakuulemisia jatketa. Äänestyksen aikana oppositioon kuuluva valiokunnan puheenjohtaja Krista Kiuru ehti olla pois vain 12 minuuttia puhemiesneuvoston kokouksessa.
Helmikuun 28. päivä eduskunnan puheenjohtaja Paula Risikko totesi Ylen haastattelussa, että istuntotaukoa olisi lykättävä, jos SOTE-uudistus haluttaisiin saada valmiiksi Sipilän kaudella.
Yle uutisoi 4. maaliskuuta 2019 illalla, että asiantuntijoiden kuulemista sote-valiokunnassa jatketaan. Täyskäännös perustui sote-valiokunnan kuulemien perustuslakivaliokunnan jäsenten lausuntoon, josta julkaistiin julkinen muistio seuraavana päivänä. Tämän myötä sote-valiokunta myös päätti pyytää hallitukselta täsmennystä sen aiempaan korjausehdotukseen, joka nähtiin puutteelliseksi. Vastineeksikin kutsutun täsmennyksen odottaminen hallitukselta ja asiantuntijakuulemiset venyttivät soten aikataulua niin, että 14. huhtikuuta 2019 järjestettävät eduskuntavaalit tulivat vastaan, eikä sotea ehditty saada valmiiksi. Vaalien ennakkoäänestys alkoi 3. huhtikuuta 2019.
Aikataulu ja sen muutokset lyhyesti > Sipilän hallituksen soten kaatuminen

Naistenpäivänä 8. maaliskuuta 2019 Sipilän hallituksen sote-uudistus kaatui, ja hallitus ilmoitti eroavansa. Juha Sipilä jatkoi kaatuneen hallituksen kokoonpanolla toimitusministeristönä.
Aikataulu ja sen muutokset lyhyesti > Jälkipyykki

Soten jo kaaduttua paljastui, että valtiovarainministeriö (VM) ei ollut kertonut eduskunnalle kaikkia asiaan vaikuttavia seikkoja, jotka lakiasiantuntijoiden mukaan VM:n olisi pitänyt kertoa oma-aloitteisesti. Kyse oli 210 miljoonan euron rahoitusta koskevasta puutteesta. VM:n mukaan ongelmasta kerrottiin suullisesti sosiaali- ja terveysvaliokunnalle. Suullinen ilmoitus ei kuitenkaan riitä. Tieto olisi voinut viivästyttää soten käsittelyä. Asia paljastui Helsingin Sanomille vuodetuista sähköpostiviesteistä.
THL:n pääjohtaja Marina Erhola ja Helsingin yliopiston professori Heikki Hiilamo moittivat soten kaatamista. He totesivat perustuslain liian ahtaan tulkinnan voivan estää riittävien sote-palvelujen ja yhdenvertaisuuden turvaamisen, vaikka juuri sellaisia oikeuksia varten perustuslaki on säädetty. He myös syyttivät valiokuntatyötä viivyttelystä ja riitelystä.
Ilta-Sanomien tietojen mukaan sosiaali- ja terveysvaliokunnan puheenjohtaja Krista Kiuru pyrki viivyttämään sotea. Savon Sanomien mukaan Kiurun toiminta todisti tämän.
Sinisten edustaja puhemiesneuvostossa, kansanedustaja Martti Mölsä, kertoi oppositiopuolueiden jopa poistuneen valiokunnan kokouksesta, jotta sillä ei olisi laillisuutta eikä päätösvaltaa. Tällöin edes yleiskeskustelu aiheesta ei ole mahdollinen. Jarruttelua oli Mölsän mukaan ollut Krista Kiurun (sd) johtamassa sosiaali- ja terveysvaliokunnassa ja Tarja Filatovin (sd) johtamassa työelämä- ja tasa-arvovaliokunnassa. Kiuru ei halunnut kommentoida tätä lehdelle mutta oli edellisenä vuonna kiistänyt silloiset jarrutussyytökset.
Sote-uudistus oli valtava projekti, jonka valmisteluun oli varattu satoja miljoonia euroja.
Vuoden 2017–2019 valtion budjetissa siihen oli varattu määrärahoja noin 460 miljoonaa euroa. Tätä kaikkea ei käytetty projektin peruuntuessa.
Iltalehden haastatteleman maakuntauudistuksen muutosjohtajan, hallintotieteiden tohtori Kari Hakarin mukaan koko uudistuksen valmisteluun kuluisi yli miljardi euroa.
Pirkanmaan maakuntauudistuksen muutosjohtaja Jukka Alasentie arvioi hinnaksi noin kaksi miljardia euroa. Alasentien mukaan uudistuksen parissa työskenteli noin 15 000 henkilöä.