stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Martin Motnik
Lapsuus ja nuoruus

Motnik syntyi Ludwigshafenissa Saksassa 10. marraskuuta 1972. Hän aloitti huilunsoiton kuusivuotiaana muttei erityisemmin kiinnostunut siitä. Pari vuotta myöhemmin hänen vanhempansa suostuivat hankkimaan hänelle akustisen kitaran. Kymmenvuotiaana hän alkoi soittaa sähkökitaraa ja 13-vuotiaana isoveljensä Frankin kannustamana bassokitaraa. Sellaisen saatuaan hän innostui soittamisesta ja alkoi harjoitella päivittäin perehtymällä muun muassa John Entwistlen (The Who), Billy Sheehanin (David Lee Rothin yhtye) ja Geddy Leen (Rush) soittoon. Motnik on kertonut heidän olevan hänen suurimpia vaikuttajiansa ja esikuviaan.
Motnik alkoi 16-vuotiaana soittaa yhtyeessä, ja seuraavina vuosina hän oli mukana useissa yhtyeissä Mannheimin ja Heidelbergin alueilla. Hän ei ollut vielä valmis sitoutumaan pelkästään musiikilliseen uraan, vaan työskenteli ensin pankissa ja sitten suoritti yliopistossa MBA-tutkinnon. Vasta valmistuttuaan vuonna 2003 hän päätti panostaa musiikkiin kokopäiväisesti. Motnik muutti Müncheniin, missä oli paremmat mahdollisuudet keskittyä ammattimaisesti musiikkiin.
Ura > Alkuvuodet

Müncheniin muutettuaan Motnik liittyi 2003 saksalaiseen goottimetalliyhtye Darkseediin. Hän soittaa yhtyeen vuonna 2005 ilmestyneellä Ultimate Darkness -levyllä. Darkseed ilmoitti elokuussa 2006 laulaja Stefan Hertrichin ja basisti Motnikin keskittyvän muihin projekteihinsa ja lähtevän yhtyeestä. Molemmat osallistuivat samana vuonna Atargatis-yhtyeen Wasteland-levytykseen.
Motnik oli liittynyt hard rock -yhtye The Roxxiin vuonna 2005, ja hän soittaa yhtyeen vuonna 2007 ilmestyneellä albumilla Unleash Your Demon ja livetallenteella The Roxx Unleash the Demon. Samaan aikaan hän oli myös saksalaisen Neue Deutsche Härte -tyylisuuntaa edustavan Eisbrecherin jäsen ja soitti yhtyeen kiertueilla bassoa.
Ura > Studio- ja sessiomuusikko > Konserttimuusikko

Motnik muutti vuonna 2008 Los Angelesiin, missä hänen ensimmäinen yhtyeensä oli Ecotonic. Yhtye kiersi Etelä-Kaliforniassa ja teki Motnikin kanssa vuonna 2010 albumin When Sparks Fly. Motnik liittyi basistiksi Uli Jon Rothin (Scorpions) Pohjois-Amerikan kiertueelle vain vähän Yhdysvaltoihin muuton jälkeen, mikä kannusti häntä jatkamaan uraansa siellä. Myöhemmin Motnik soitti Uli Jon Rothin kanssa myös vuoden 2009 ja 2012 Pohjois-Amerikan-kiertueilla.
Las Vegasiin Motnik muutti vuonna 2010 ja soitti ammattimuusikkona kasinoilla. Hän työskenteli Carnival Cruise Linella vuodesta 2014 vuoteen 2018, ensin basistina ja myöhemmin musiikillisena johtajana. Sessiomuusikkona soittolistalla oli usein erilaisia teemailtoja Motownista kantrimusiikkiin, rhythm and bluesiin, diskoon, jazziin ja Latinalaisen Amerikan musiikkiin, mikä laajensi Motnikin musiikillista ohjelmistoa.
Ura > Studio- ja sessiomuusikko > Studiomuusikko

Motnik aloitti jo 1990-luvulla toimimaan sivutoimisena studiomuusikkona ja soitti muun muassa Dan Lucasin albumilla News. Las Vegasissa 2010 hän perusti sivuston, jonka kautta hän pystyy työskentelemään helpommin muusikoiden kanssa maailmanlaajuisesti.
Motnik on työskennellyt studiomuusikkona useita eri tyylisuuntia soittavien artistien, kuten studioyhtye The Wrecking Crewin kanssa.
Motnik on kertonut pitävänsä konserttien lisäksi studiotyöskentelystä: ”Parhaita päiväni ovat ne, kun olen viettänyt päivän studiossa ja öisin soitan lavalla.” Hän jatkaa studiomuusikkona myös liityttyään Acceptiin.
Ura > Ura Acceptissa

Motnik muutti Nashvilleen helmikuussa 2019 vähän sen jälkeen, kun Peter Baltesin oli eronnut Acceptista. Hän haki tämän jälkeen basistin paikkaa, ja huhtikuussa Accept ilmoitti Motnikin korvanneen Baltesin. Hän liittyi yhtyeeseen vain hieman ennen Symphonic Terror -kiertuetta ja opetteli vajaassa kahdessa viikossa kiertueella esitettävät 22 kappaletta.
Too Mean to Die on ensimmäinen Acceptin levy, jolla Motnik soittaa. Hän myös sävelsi albumille kappaleita ja osallistui aktiivisesti kaikkien kappaleiden tekemiseen. Toinen Accept albumi, Humanoid, jonka tekemiseen Motnik on osallistunut, julkaistiin vuonna 2024.
Ura > Sooloura

Vuonna 2005 Motnik teki yhteistyössä rumpali Gregg Bissonetten kanssa sooloalbumin Bass Invader. Levy on intensiivinen 14 instrumentaalikappaleen kokoelma. Suurin osa kappaleista on Motnikin säveltämiä, mutta mukana on myös muutamia cover-kappaleita. Kappaleiden bassokuviot täyttävät kaikki taajuusalueet ja vaihtelevat pehmeistä balladeista ja akustisista osuuksista aina nopeisiin bassolla soitettuihin pikkauksiin, jotka kuulostavat tavalliselta kitaralta. Vaikka albumilla pääosassa ovat Motnikin soittamat bassosävelmät, niiden lisäksi kahdessa kappaleessa kitaraa soittaa ruotsalainen Mattias Eklundh.
Syksyllä 2021 Motnik julkaisi toisen soololevynsä, Dream Chaserin. Levyllä on kymmenen instrumentaalikappaletta, joiden tyyli vaihtelee melodisesta rockista Latinalaisen Amerikan musiikkiin, R&B:hen, fuusioon, klassiseen musiikkiin, swingiin, jazziin ja bluesiin. Kullakin kappaleella on mukana vieraileva muusikko, joka soittaa oman soolonsa. Albumilla vierailevat muun muassa kitaristit Joe Satriani, Wolf Hoffmann, Bruce Kulick, Frank Gambale, Andy Timmons, Mattias Eklundh ja Jennifer Batten, kosketinsoittaja Derek Sherinian sekä rumpalit Christopher Williams, Walfredo Reyes Jr., Joe Babiak ja Gregg Bissonette.
Tyyli ja soittimet

Motnik käyttää soittaessaan muun muassa tapping-, slapping-, plucking- ja pikkaustekniikoita. Hän näppäilee ja iskee kieliä useimmiten sormin ilman plektraa. Acceptiin liityttyään hän on siirtynyt konserteissa käyttämään plektraa ja laskenut myös basson aiempaa alemmaksi.
Motnik on käyttänyt vuodesta 2004 viisikielistä Jens Ritter Roya -bassokitaraa. Nashvilleen muutettuaan hän lisäsi valikoimaansa Fender Precisionin ja Acceptin konsertteja varten Sadowskyn bassokitaroita. Konserteissa hän käyttää yleisimmin Line 6:n efektipedaaleita ja M9-pedaalia kompressoriasetuksella. Toinen hänen käyttämänsä pedaali on Gallien-Krueger Plex.
Diskografia > Sooloalbumit

Bass Invader (2005)
Dream Chaser (2021)
Diskografia > Darkseed

Ultimate Darkness (2005), Massacre Records
Diskografia > The Roxx

Unleash Your Demon (2007), Rockville Music
The Roxx Unleash the Demon (DVD, 2008), Rockville Music
Diskografia > Accept

Too Mean to Die (2021), Nuclear Blast
Humanoid (2024), Napalm Records
Diskografia > Studioalbumit

Dan Lucas: News (1996), Arcade Music Company
The Winners: Island of Sun (1996), Weltbild Verlag
What4: Fourward (2004), Kintom Music
Atargatis: Wasteland (2006), Massacre Records
Q-Ten-Peck: Prestige (2008)
Beyond the Void: Gloom Is a Trip for Two (2008)
Ralf Jung: Art of Pop (2010)
Ecotonic: When Sparks Fly (2010)
Mansour: Live in Concert (CD & DVD, 2010)
Born 2 Rule: World at War (2014)
Velvet Steel: Thunderous Rain (2013)
All the Wise: All the Wise (2013)
Jeff Sontag: Jeff Sontag (2014)
Aiheesta muualla

Kotisivut
Accept Kuopiossa vuonna 2022. Martin Motnik kuvassa oikealla.
Martti Lappi-Seppälä

Martti Lappi-Seppälä (vuoteen 1915 Seppälä; 14. helmikuuta 1900 Savonlinna – 25. elokuuta 1987 Helsinki) oli Metsähallituksen ylijohtaja 1945–1967 ja väitellyt maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi. Hän sai professorin arvon 1965.
Lappi-Seppälän vanhemmat olivat liikemies Juho Lappi-Seppälä (Seppälä) ja Aleksandra Karoliina Sundell ja puoliso vuodesta 1925 Aili Maria Fahler. Hän tuli ylioppilaaksi Vaasan suomalaisesta lyseosta 1917 ja suoritti metsänhoitotutkinnon 1920, samana vuonna hänestä tuli metsäkonduktööri. Filosofian kandidaatiksi Lappi-Seppälä valmistui 1924 ja maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi hän väitteli 1930 aiheesta Untersuchungen über die Entwicklung gleichaltriger Mischbestände aus Kiefer und Birke. Lappi-Seppälä toimi ensin sekä opettajana että assistenttina, Evon metsäkoulun johtaja hän oli 1930–1933. Sen jälkeen Hän työskenteli Metsähallituksen osastopäällikkönä ja metsäneuvoksena 1933–1943 sekä vakuutusyhtiö Metsäpalon toimitusjohtajana 1943–1945. Metsähallituksen ylijohtajaksi Lappi-Seppälä nimitettiin vuoden 1945 alusta. Lappi-Seppälällä oli useita luottamustehtäviä alansa järjestöissä, yhdistyksissä ja seuroissa, mutta myös erilaisissa komiteoissa ja neuvottelukunnissa. Hän oli muun muassa Suomen Metsätieteellisen Seuran ja vuosina 1941–1950 Suomen Metsäyhdistyksen puheenjohtaja sekä 1966–1968 Pohjoismaisen metsäunionin presidentti.
Martti Lappalainen (energianeuvos)

Toivo Martti Juhani Lappalainen (s. 2. toukokuuta 1951 Savonlinna) on suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut energianeuvoksen arvonimen.
Lappalaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Toivo Lappalainen ja emäntä Tyyne Lappalainen. Hänen puolisonsa vuodesta 1976 on diplomi-insinööri Pirkko Liisa Frimodig. Lappalainen tuli ylioppilaaksi Rantasalmen lukiosta 1970 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1975. Hän oli Teknillisen korkeakoulun assistentti 1974–1975, Ekonon suunnitteluinsinööri 1976–1977, Hämeen Sähkön jakelutoimiston päällikkö 1977–1980 ja Suur-Savon Sähkön suunnittelupäällikkö 1980–1984, suunnittelujohtaja 1984–1989, toimitusjohtaja 1989–2007 ja hallituksen puheenjohtaja 1989–2001. Lappalainen oli myös Juvan Lämpö -yhtiön toimitusjohtaja 1982–1989, Joutsan Lämpö -yhtiön toimitusjohtaja 1986–1989 ja Itä-Suomen Energian toimitusjohtaja 1997–2002. Hänellä oli uransa aikana useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Energianeuvoksen arvonimen Lappalainen sai vuonna 2003. Hän on sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti.
Maria Verschoor

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Maria Verschoor |  Maria Verschoor |  Maria Verschoor |  |
Maa:   Alankomaat
Naisten maahockey
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 |  |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Amstelveen 2017 |  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2015 |  |  |
Maria Verschoor (s. 22. huhtikuuta 1994 Dordrecht) on alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän oli mukana Alankomaiden olympiahopeaa saavuttaneessa joukkueessa Rio de Janeirossa 2016. Hän voitti olympiakultaa Tokion olympialaisissa 2020.
Verschoor pelasi Alankomaiden maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa helmikuussa 2013. Hän on huhtikuuhun 2018 mennessä pelannut 93 maaottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia. Hän on EM-kilpailuissa voittanut kultaa vuonna 2017 sekä saanut hopeaa vuonna 2015. Champions Trophyssa saavutuksena on hopeaa vuonna 2016.
Verschoor edustaa vuonna 2018 seuratasolla Amsterdamia. Aiemmin hän on pelannut HC Hoeksche Waardissa ja HC Rotterdamissa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Maria Vicol

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Rooman kesäolympialaisten palkintojenjako, Vicol oikealla. |  Rooman kesäolympialaisten palkintojenjako, Vicol oikealla. |  Rooman kesäolympialaisten palkintojenjako, Vicol oikealla. |  |
Maa:   Romania
Naisten miekkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Rooma 1960 | floretti, yksilökilpailu |  |
|  Pronssia | México 1968 | floretti, joukkuekilpailu |  |
Maria Vicol (o.s. Tăitiş; 17. lokakuuta 1935 Bukarest – 13. maaliskuuta 2015) oli romanialainen miekkailija. Hän sai pronssia floretin yksilökilpailussa vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa. Hän osallistui siellä myös sen joukkuekilpailuun. Myös kesäolympialaisissa 1964 Tokiossa Vicol kilpaili sekä floretin yksilö- että joukkuekilpailussa, mutta siellä hän ei päässyt mitalisijoille.
Vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa Vicol kilpaili vain floretin joukkuekilpailussa ja oli siinä mukana saamassa pronssia.
Mark Kirchner

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   Mark Kirchner vuonna 2018. |   Mark Kirchner vuonna 2018. |   Mark Kirchner vuonna 2018. |  |
Maa:   Saksa
Miesten ampumahiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Albertville 1992 | 10 km |  |
|  Kultaa | Albertville  1992 | 4 × 7,5 km viesti |  |
|  Kultaa | Lillehammer 1994 | 4 × 7,5 km viesti |  |
|  Hopeaa | Albertville 1992 | 20 km |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Minsk, Oslo ja Kontiolahti 1990 | 10 km |  |
|  Kultaa | Minsk, Oslo ja Kontiolahti 1990 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Lahti 1991 | 10 km |  |
|  Kultaa | Lahti 1991 | 20 km |  |
|  Kultaa | Lahti 1991 | viesti |  |
|  Kultaa | Borovets 1993 | 10 km |  |
|  Kultaa | Rasen-Antholz 1995 | viesti |  |
|  Hopeaa | Brezno 1997 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Minsk, Oslo ja Kontiolahti 1990 | viesti |  |
|  Pronssia | Borovets 1993 | viesti |  |
Mark Kirchner (s. 4. huhtikuuta 1970 Neuhaus am Rennweg, Itä-Saksa) on saksalainen ampumahiihtäjä, maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Kirchner voitti Albertvillen olympialaisissa 1992 kaksi olympiakultaa (10 km ja viesti) ja yhden hopean (20 km). Lillehammerin olympialaisissa 1994 hän otti kultaa viestissä. Lillehammerissa Kirchner sijoittui 10 kilometrillä kahdenneksitoista ja 20 kilometrillä seitsemänneksi.
Maailmanmestaruuksia Kirchner voitti kaikkiaan seitsemän. 10 kilometrin kilpailun hän voitti vuosina 1990, 1991 ja 1993, viestin vuosina 1991 ja 1995, 20 kilometrin kilpailun vuonna 1991 ja joukkuekilpailun vuonna 1990. Kirchner oli kahdesti maailmancupin kokonaiskilpailun kakkonen (1990–1991, 1992–1993).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mark Kirchner Wikimedia Commonsissa
Mark Kirchner Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Mark Kirchner Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU). (englanniksi)
Mosambik olympialaisissa

Mosambik osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Moskovan 1980 kesäolympialaisissa. Siitä lähtien se on osallistunut kaikkiin kesäolympialaisiin. Ensimmäisen mitalinsa maa saavutti Atlantan 1996 ja ensimmäisen kultamitalinsa Sydneyn 2000 kesäolympialaisissa. Nuo kaksi mitalia ovat toistaiseksi maan ainoat. Talviolympialaisiin Mosambik ei ole osallistunut.
Mosambikin ainoa olympiamitalisti on yleisurheilija Maria Mutola. Hän saavutti 800 metrin juoksussa pronssia Atlantassa 1996 ja kultaa Sydneyssä 2000.
Mitalit lajeittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
|  Yleisurheilu | 1 | 0 | 1 | 2 | 70 |
| Yhteensä | 1 | 0 | 1 | 2 | 110 |
Lähteet:
Mitalit olympialaisittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Olympialaiset | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
1980  1980 Moskova: 0
1984  1984 Los Angeles: 0
1988  1988 Soul: 0
1992  1992 Barcelona: 0
| 1996  1996 Atlanta | 0 | 0 | 1 | 1 | 71 |
| 2000  2000 Sydney | 1 | 0 | 0 | 1 | 49 |
2004  2004 Ateena: 0
2008  2008 Peking: 0
2012  2012 Lontoo: 0
2016  2016 Rio de Janeiro: 0
2020  2020 Tokio: 0
| Yhteensä | 1 | 0 | 1 | 2 | 110 |
Lähteet:
Olympiamitalistit

| Mitali | Nimi | Vuosi | Laji | Tapahtuma |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 Kultaa | Maria Mutola | 1996  1996 Atlanta |  Yleisurheilu | Naisten 800 m juoksu |
| 3 Pronssia | Maria Mutola | 2000  2000 Sydney |  Yleisurheilu | Naisten 800 m juoksu |
Lähteet:
Maria Valkama

Maria Valkama on suomalainen radio- ja televisiotoimittaja ja järjestöjohtaja. Hän on työskennellyt Yleisradiossa, ensimmäisiin kaupallisiin radioasemiin kuuluneessa Radio Ykkösessä ja vuodesta 1996 Radio Stadissa. 2000-luvulla Maria Valkama on toiminut Suomen Tuki- ja liikuntaelinliitto Tule ry:n pääsihteerinä.
1980-luvun alussa Valkama oli mukana tekemässä Kukkokiekuu-nimistä television ”viihteellistä asiaohjelmaa koko perheelle”. Vuonna 1983 hän käsikirjoitti ja juonsi yhdessä Leo Lehdistön kanssa kotimaanmatkailuun erikoistunutta tv-ohjelmasarjaa Kaunis on maa. Vuosina 1983 ja 1984 hän juonsi Suomen euroviisukarsinnan. Valkama oli mukana myös Viikonlopputelevisio-ohjelmassa, kunnes lähti Ylestä vuonna 1985 mukaan pääkaupunkiseudun kaupalliseen paikallisradioon Radio Ykköseen. Sen mentyä konkurssiin 1995 Valkama jatkoi samalla taajuudella (91,1 MHz) pari vuotta toimineessa Radio Stadissa. Syksystä 1992 Valkama oli mukana PTV-televisiokanavan pääkaupunkiseudulla näkyneessä arkipäivien ”iltapäivälehtimäisessä” makasiiniohjelmassa Betoniviidakko yhdessä Hannele Schlizewskin ja Mikko Räisäsen kanssa.
Mahmud Nedim pašša

Mahmud Nedim pašša.
Mahmud Nedim pašša (n. 1818 – 14. toukokuuta 1883) oli georgialaissyntyinen valtiomies ja Osmanien valtakunnan suurvisiiri.
Mahmud oli Bagdadin kenraalikuvernööri Mehmed Necib paššan poika. Hän toimi aluksi alemmissa viroissa osmanihallinnossa, kunnes hän yleni sellaisiin tehtäviin kuin apulaisulkoministeri, Damaskoksen ja Izmirin kenraalikuvernööri, kauppaministeri ja Tripolin kenraalikuvernööri. Hän toimi menestyksekkäästi myös oikeusministerinä ja laivastoministerinä 1869, ja lopulta hän toimi suurvisiirinä kahdesti, 1871-1872 ja 1875-1876.
Hän oli yksi sulttaani Abd-ul-Azizin suosikeista. Venäjän voimakastahtoisella suurlähettiläällä Nikolai Pavlovitš Ignatjevilla nähtiin olevan suuri vaikutusvalta Mahmudiin, jonka vuoksi hänelle annettiin lisänimi ”Nedimov”. Hänen ei katsota onnistuneen suurvisiirinä, ja hänen asetuksillaan oli jopa kielteisiä vaikutuksia talouteen. Toisen kautensa jälkeen hän toimi vielä sisäministerinä 1879-1882.
Manumissio

Manumissio oli orjanomistajan keino vapauttaa orjansa erityisesti Rooman valtakunnassa. Roomassa oli täsmällisesti määritelty, miten manumissio suoritetaan.
Manumissio Kreikassa

Vapautetuista orjista tuli antiikin Kreikassa metoikkeja, eli he olivat samassa asemassa kuin vierasmaalaiset. Heitä koskivat laajemmat velvollisuudet kuin kansalaisia, esimerkiksi asepalvelus ja erillinen vero (metoikion). Metoikit eivät saaneet omistaa taloja eivätkä maata. Vapautetulla metoikilla piti olla isäntä (prostates), joka oli hänen entinen isäntänsä. Tätä kohtaan vapautetulla oli monia velvollisuuksia.
Manumissio Roomassa

Roomassa oli laaja orjien vapauttamiskäytäntö. Isäntä vapautti orjiaan esimerkiksi saadakseen lisää klienttejä. Myös kiitollisuus orjaa kohtaan saattoi olla vapauttamisen syy, esimerkiksi imettäjien tai kotiopettajien tapauksessa tai jos orja muuten oli toiminut erikoisen ansiokkaasti. Vapautetulla orjalla oli tiettyjä velvollisuuksia (kunniavelka) entistä isäntäänsä kohtaan, varsinkin jos hän jäi samaan talouteen, mutta vapautettujen lapset olivat täysin vapaita. Orja sai virallisen manumission kautta lähes täydet kansalaisoikeudet.
Manumissio voitiin Roomassa kolmella eri tavalla: virkamiehen edessä (vindicta), censuksen eli väestönlaskennan yhteydessä (censu) tai testamentilla (testamento). Suosituin tapa oli testamentilla vapauttaminen, koska sen kulut jäivät perillisten maksettaviksi.
Roomassa sai vapauttamisaloitteen tehdä orja itsekin, jos hänellä oli varaa ostaa itsensä vapaaksi. Orja sai ostaa orjatoverinsakin vapaaksi. Vapauttamisesta piti maksaa 5 %:n vapautusvero. Orjien vapauttaminen oli laajimmillaan ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Houkuttimena oli esimerkiksi oikeus ilmaiseen valtion leipään, joka kuului kansalaisille. Päinvastaiseen suuntaan asiat kehittyivät Konstantinuksen kaudella 300-luvulla jaa., jolloin perheet joutuivat myymään lapsiaan orjiksi selviytyäkseen veroistaan.
Manumissio Yhdysvalloissa

Pohjois-Amerikan kolmetoista siirtokuntaa ottivat 1600-luvulla käyttöön orjien vapautuskäytänteitä, vaikka niihin ei ollutkaan tarkkoja säädöksiä. Monet isännät vapauttivat  afroamerikkalaisia seksuaalikumppaneitaan ja heidän kanssaan tekemiään lapsia. Tästä johtuu, että vapautettujen ihonväri oli jonkin verran vaaleampi kuin orjien ihonväri. Vapauttamista ei kovin paljon tehty etelävaltioiden plantaaseilla, koska ne pyrkivät pitämään tuotantokustannukset alhaisina ilmaisen työvoiman avulla. 1700-luvun puolivälissä oli vapautettujen orjien osuus koko väestöstä noin viisi prosenttia.
Vapautuksen säädökset alkoivat muodostua 1700-luvun alussa. Vuoden 1723 lain mukaan orjia ei saanut vapauttaa lainkaan, lukuun ottamatta ansiokasta asepalvelua. Joissain tapauksissa saatettiin asepalvelukseen määrätyn isännän sijasta ottaa palvelukseen hänen orjansa, joka saattoi palveluksen jälkeen saada vapauden. Vuonna 1793 keksitty puuvillankäsittelykone cotton gin lisäsi suuresti orjien tarvetta etelävaltioissa, koska viljelyala kasvoi. Näin alkoi muodostua etelävaltioiden ja pohjoisvaltioiden vastakkaisuus. Vuonna 1820 tehty Missourin kompromissi jakoi maan Missourin etelärajaa myöten niin, että orjuus oli sallittu vain etelässä. Orjia alkoi karata rajan yli pohjoiseen, jossa yhä useampi afroamerikkalainen oli vapaa. Tilanne säilyi tällaisena Yhdysvaltain sisällissotaan saakka, jolloin pohjoisvaltiot julistivat orjuuden loppuneeksi.
Aiheesta muualla

Manumission-sanan etymologiaa.
Mandrilli

| Mandrilli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Alalahko::  Haplorrhini
Heimo::  Vanhan maailman häntäapinat Cercopithecidae
Suku::  Metsäpaviaanit Mandrillus
Laji::  sphinx
Kaksiosainen nimi
 Mandrillus sphinx  (Linnaeus, 1758) 
 Mandrillin levinneisyys
Katso myös
   Mandrilli Wikispeciesissä   Mandrilli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mandrillin kallo.
Mandrilli (Mandrillus sphinx) on paviaanien ja drillin sukuinen, Afrikan Kamerunin ja Gabonin metsissä elävä häntäapinalaji. Sen ruumis on 55–95 cm:n pituinen ja häntä pieni, vain 7–10 cm:n pituinen. Koirasmandrilli on suuri ja raskasrakenteinen ja sillä on pitkä ja uurteinen kuono, jossa on useita värisävyjä. Naaraat ovat paljon pienempiä ja niillä on naamassaan vähemmän uurteita ja värisävyjä.
Laumaeläminen

Mandrillit nukkuvat puissa, mutta elävät maassa liikkuen 20–50 yksilön ryhmissä, joita johtaa yksi tai useampia vanhoja uroksia.
Ravinto

Ne syövät hedelmiä, pähkinöitä, lehtiä, hyönteisiä ja pieniä selkärangattomia ja selkärankaisia eläimiä.
Lisääntyminen

Mandrillinaaras synnyttää mihin aikaan vuodesta tahansa, useimmin kuitenkin joulu–helmikuussa. Naaras synnyttää yhden poikasen 7 ja puolen kuukauden kantoajan jälkeen.
Aiheesta muualla

ARKive - kuvia ja elokuvapätkiä mandrillista (Arkistoitu – Internet Archive)
Maria Gräfnings

| Maria Gräfnings> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. lokakuuta 1985 (ikä 38) Falun, Ruotsi
Uran tiedot
Seura:   Falun Borlänge SK
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2006–
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  0
 Tietolaatikko päivitetty 28. tammikuuta 2015 
Maria Gräfnings (s. 29. lokakuuta 1985 Falun) on ruotsalainen maastohiihtäjä. Seuratasolla Gräfnings edustaa Falun Borlänge SK:ta.
Gräfnings debytoi maastohiihdon maailmancupissa Borlängessä maaliskuussa 2006 sijoittuen vapaan sprintissä sijalle 43. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän keräsi Jällivaarasta joulukuussa 2012 sijoituttuaan 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sijalle 28. Gräfningsin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on 18. sija Rybinskin yhdistelmäkilpailusta tammikuulta 2015.
Maailman mielenterveyspäivä

Maailman mielenterveyspäivä on 10. lokakuuta 1992 alkaen vietetty kansainvälinen teemapäivä, jonka viettämisen aloitti Mielenterveyden maailmanliitto. Päivän tavoitteena on tiedottaa ja kouluttaa ihmisiä mielenterveyteen liittyvistä asioista. Vuoden 2008 teemana oli yksinäisyys.
Teemoja

2022: Mielenterveydestä ja hyvinvoinnista kaikille globaali tavoite
2021: Mielenterveys epäoikeudenmukaisessa maailmassa
2020: Koronavirus ja sen vaikutukset yhteiskuntaan ja mielenterveyteen.
2019: Mielenterveyden korostaminen ja itsemurhien ehkäisy
2018: Nuoret ja mielenterveys muuttuvassa maailmassa
2017: Mielenterveys työpaikoilla
2016: Psykologinen ensiapu
2015: Arvostetuksi tuleminen mielenterveyden suhteen
2014: Skitsofrenia
2013: Mielenterveys ja vanhemmat aikuiset
2012: Masennus
2011: Mielenterveyteen investoiminen
2010: Mielenterveys ja krooniset fyysiset sairaudet
2009: Mielenterveys perusterveydenhuollossa
Aiheesta muualla

Mielenterveyden maailmanliitto (englanniksi)
Maailman mielenterveyspäivä (englanniksi)