stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Blade Runner 2049
Julkaisu > Markkinointi

Warner Bros. ja Columbia Pictures julkistivat elokuvan 19. joulukuuta 2016. Ensimmäinen traileri julkaistiin 8. toukokuuta 2017. Toinen traileri julkaistiin 17. heinäkuuta 2017.
Blade Runnerin ja Blade Runner 2049:n välisten tapahtumien kuvailemiseksi julkaistiin kolme lyhytelokuvaa:
2036: Nexus Dawn: Niander Wallace esittelee lainsäätäjille uuden Nexus-9 -mallisen replikantin, aikomuksenaan suostutella nämä julistamaan replikantit jälleen laillisiksi. Lyhytelokuvan ohjasi Luke Scott, Ridley Scottin poika. Jared Leton lisäksi näyttelijäkaartiin kuuluvat lainsäätäjiä näyttelevät Benedict Wong, Ned Dennehy, Adé Sapara ja Ania Marson sekä replikanttia näyttelevä Set Sjöstrand. 2036: Nexus Dawn julkaistiin YouTubessa 30. elokuuta 2017.
2048: Nowhere to Run: Sapper Morton vie Ella-nimiselle tytölle luettavaksi Graham Greenen kirjan Voima ja kunnia. Hän yrittää myös kaupitella keräämiään juotikkaita, mutta saa niistä vain 3 000 dollaria. Nähtyään aiemmin kohtaamiensa roistojen yrittäessä ahdistella seksuaalisesti Ellaa ja tämän äitiä, Sapper pahoinpitelee roistot ja tahattomasti tappaa heistä osan. Paikalta paetessaan hän unohtaa henkilöpaperinsa, jotka poiminut silminnäkijä ilmoittaa Sapperista poliisille. Luke Scott ohjasi tämänkin lyhytelokuvan. Dave Bautistan lisäksi näyttelijäkaartiin kuuluvat Ellaa näyttelevä Gaia Ottman ja silminnäkijää näyttelevä Björn Freiberg. 2048: Nowhere to Run julkaistiin YouTubessa 16. syyskuuta 2017.
Blade Runner Black Out 2022: Tyrell-yhtiön kehitettyä ensimmäiset Nexus-8 -replikantit, joiden elinkaari on sama kuin tavallisilla ihmisillä, kansalaiset alkavat vastareaktiona vainota replikantteja. Yksi jahdatuista on Trixie, jonka pelastaa toinen replikantti nimeltä Iggy Cygnus. Iggy kertoo olleensa entinen sotilas, mutta järkyttynyt huomatessaan vihollissotilaiden olleen myös replikantteja. Jotta replikantit voisivat elää vapaina, Iggy ja Trixie sekä Trixien kanssa ystävystynyt ihmisteknikko Ren laukaisevat ydinohjukset, joiden räjähdys aiheuttaa Los Angelesissa massiivisen sähkökatkon ja tuhoaa replikanttien tiedostot Tyrell-yhtiön palvelimilta. Trixie saa surmansa ja Iggy poistaa tuotantonumerolla merkityn silmänsä hävittääkseen todisteet siitä, että on replikantti. Loppukerronnan mukaan replikanttien tuotanto kiellettiin "Pimennyksen" jälkeen ja Tyrell-yhtiö ajautui konkurssiin. Edellisistä poiketen tämä lyhytelokuva oli toteutettu anime-muodossa ja sen ohjasi Shinichirō Watanabe. Flying Lotus sävelsi lyhytelokuvan musiikin. Iggyn, Trixien ja Renin ääninä ovat Jovan Jackson, Luci Christian ja Bryson Bauguss, Edward James Olmosin palatessa Gaffin rooliin. Blade Runner Black Out 2022 julkaistiin Crunchyrollissa 27. syyskuuta 2017 ja YouTubessa päivää myöhemmin.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Yhteispisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Metacritic: 81/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Episodi: 
Helsingin Sanomat: 
V2.fi: 
Film-O-Holic: 
Ilta-Sanomat: 
Hufvudstadsbladet: 
Kerääjäsivustolla Rotten Tomatoes elokuvan 230 arvostelusta 89 prosenttia on myönteisiä 8,2/10 pisteen keskiarvolla. Arvostelujen yhteenveto on: ”visuaalisesti upea ja kerronnallisesti onnistunut Blade Runner 2049 syventää ja avartaa edeltäjänsä tarinaa ja on sen lisäksi vaikuttava itsenäinen elokuva.” Metacritic-sivustolla elokuvalla on 81 pistettä sadasta perustuen 50 arvosteluun. Metacritic-sivustolla ilmoitettiin keskimääräiseksi käyttäjien antamaksi arvosanaksi 8.3.
Vastaanotto > Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Päiväys | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kenelle | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos | Palkinnot ja ehdokkuudet> Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Oscar | 4. maaliskuuta 2018 | Kuvaus | Roger Deakins | Voitto |  |
| Oscar | 4. maaliskuuta 2018 | Äänitehosteet | Mark Mangini, Theo Green | Ehdokkuus |  |
| Oscar | 4. maaliskuuta 2018 | Äänitys | Mac Ruth, Ron Bartlett, Doug Hephill | Ehdokkuus |  |
| Oscar | 4. maaliskuuta 2018 | Lavastus | Dennis Gassner, Alessandra Querzola | Ehdokkuus |  |
| Oscar | 4. maaliskuuta 2018 | Erikoistehosteet | John Nelson, Gerd Nefzer, Paul Lambert & Richard R. Hoover | Voitto |  |
| Bafta | 18. helmikuuta 2018 | Ohjaus | Denis Villeneuve | Ehdokkuus |  |
| Bafta | 18. helmikuuta 2018 | Kuvaus | Roger Deakins | Voitto |  |
| Bafta | 18. helmikuuta 2018 | Leikkaus | Joe Walker | Ehdokkuus |  |
| Bafta | 18. helmikuuta 2018 | Äänitys | Ron Bartlett, Doug Hemphill, Mark Mangini, Mac Ruth | Ehdokkuus |  |
| Bafta | 18. helmikuuta 2018 | Musiikki | Benjamin Wallfisch, Hans Zimmer | Ehdokkuus |  |
| Bafta | 18. helmikuuta 2018 | Maskeeraus | Donald Mowat, Kerry Warn | Ehdokkuus |  |
| Bafta | 18. helmikuuta 2018 | Lavastus | Dennis Gassner, Alessandra Querzola | Ehdokkuus |  |
| Bafta | 18. helmikuuta 2018 | Erikoistehosteet | Gerd Nefzer, John Nelson | Voitto |  |
| Critics’ Choice Award | 11. tammikuuta 2018 | Kuvaus | Roger Deakins | Voitto |  |
| Critics’ Choice Award | 11. tammikuuta 2018 | Lavastus | Dennis Gassner & Alessandra Querzola | Ehdokkuus |  |
| Critics’ Choice Award | 11. tammikuuta 2018 | Leikkaus | Joe Walker | Ehdokkuus |  |
| Critics’ Choice Award | 11. tammikuuta 2018 | Puvustus | Renée April | Ehdokkuus |  |
| Critics’ Choice Award | 11. tammikuuta 2018 | Erikoistehosteet | Blade Runner 2049 | Ehdokkuus |  |
| Critics’ Choice Award | 11. tammikuuta 2018 | Scifi- tai kauhuelokuva | Blade Runner 2049 | Ehdokkuus |  |
| Critics’ Choice Award | 11. tammikuuta 2018 | Musiikki | Benjamin Wallfisch & Hans Zimmer | Ehdokkuus |  |
Aiheesta muualla

Blade Runner 2049 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Blade Runner 2049 Elonet.
Blade Runner 2049 Rotten Tomatoesissa. (englanniksi)
Blade Runner 2049 Metacriticissä. (englanniksi)
Blade Runner 2049 Box Office Mojossa. (englanniksi)
| n k Denis Villeneuven ohjaamat elokuvat |
| --- | --- |
 Cosmos (1996)  Un 32 août sur terre (1998)  Maelström (2000)  Polytechnique (2009)  Incendies (2010)  Vangitut (2013)  Enemy (2013)  Sicario (2015)  Arrival (2016)  Blade Runner 2049 (2017)  Dyyni (2021)  Dyyni: Osa kaksi (2023) 
| n k Blade Runner |
| --- | --- |
Elokuvat:  Blade Runner (1982)  Blade Runner 2049 (2017) 
Lyhytelokuvat:  2036: Nexus Dawn (2017)  Blade Runner Black Out 2022 (2017)  2048: Nowhere to Run (2017) 
Televisiosarjat:  Blade Runner: Black Lotus (2021)  Blade Runner 2099 
Kirjat:  Palkkionmetsästäjä (1968)  The Bladerunner (1974)  Blade Runner 2: The Edge of Human (1995)  Blade Runner 3: Replicant Night (1996)  Blade Runner 4: Eye and Talon (2000) 
Videopelit:  Blade Runner (1985)  Blade Runner (1997) 
Henkilöt:  Philip K. Dick  Hampton Fancher  K. W. Jeter  Syd Mead  Alan E. Nourse  Ridley Scott  Denis Villeneuve 
Muut:  Kyyneleet sateessa -monologi  Replikantti  Spinner
Gadsby

Gadsby on Ernest Vincent Wrightin vuonna 1939 julkaistu romaani. Kirjassa ei ole yhtäkään e-kirjainta, vaikka se on englannin kielen yleisin kirjain.lähde?
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Gadsby on Wikiaineistossa (englanniksi)
Graciasi LP

| Graciasi LP Gracias |
| --- | --- | --- |

Julkaisun tiedot
 Julkaistu: 1. toukokuuta 2020
 Tuottaja(t): MD$, Aleksi Asiala, Ruuben, FRACTIOUS FRANK, Olli Palmunen
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 28.26
 Levy-yhtiö: PME Records
Listasijoitukset
  7. (albumilista)    5. (fyysinen albumilista)
Graciaksen muut julkaisut
| Elengi 30.5.2014 | Graciasi LP 1.5.2020 |   |
Graciasi LP on 1. toukokuuta 2020 julkaistu suomalaisen rap-artisti Graciaksen ensimmäinen suomenkielinen albumi. Albumin kappaleista Tyylit, Ajaton ja Toleka on julkaistu musiikkivideot. Albumi julkaistiin PME Records-levy-yhtiön kautta.
Kappaleet

Hengitä! - 3:01
Tyylit - 2:59
Ajaton - 3:09
Anteeks - 2:53
Riddim (Ft. Bizi & MD$) - 2:40
G (Älä Unohda) (Ft. Gettomasa) - 3:11
Mis Ollaan (Ft. Deezydavid) - 3:21
Toleka - 3:20
Pidä Huolta (Ft. Bizi) - 2:52
Biitit

Ruuben & Aleksi Asiala
MD$
Olli Palmunen & MD$
Aleksi Asiala
MD$
Aleksi Asiala & FRANCTIOUS FRANK
MD$
Aleksi Asiala & MD$
MD$
Arvostelut

Soundi:
Brasilian Grand Prix 2003

|  Brasilian Grand Prix 2003  |
| --- | --- |
 3. osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 2003. 

Päivämäärä:  6. huhtikuuta 2003
Sijainti:  Autódromo José Carlos Pace, São Paulo, Brasilia
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4,309 km
Kilpailun pituus:  54 (71) kierrosta, 232,656 km
Sää:    pilvinen, kylmä, märkä
Paalupaikka
Kuljettaja:   Rubens Barrichello   (Ferrari)
Paaluaika:  1.13,807
Palkintokoroke
Voittaja:   Giancarlo Fisichella   (Jordan-Ford)
Toinen:   Kimi Räikkönen   (McLaren-Mercedes)
Kolmas:   Fernando Alonso   (Renault)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Rubens Barrichello   (Ferrari)
Kierrosaika:  1.22,032 (kierroksella 46)
Brasilian Grand Prix 2003 oli Formula 1 -sarjan historian 700. osakilpailu, joka ajettiin 6. huhtikuuta 2003 Autódromo José Carlos Pace -radalla Brasiliassa. Tapahtumarikkaan kilpailun yllätysvoittajaksi nousi lopulta Jordanin Giancarlo Fisichella, jolle voitto oli hänen uransa ensimmäinen. Alun perin kilpailun voittajaksi julistettiin järjestäjien sääntötulkintavirheestä johtuen Kimi Räikkönen, joka luovutti voittajan palkinnon Fisichellalle kahden viikon kuluttua San Marinossa. Kolmanneksi ylsi Fernando Alonso, joka ajoi kilpailun aikana ulos, eikä pystynyt osallistumaan palkintojenjakotilaisuuteen.
Aika-ajot

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2 |  Rubens Barrichello | Ferrari | 1.13,807 |   |
| 2 | 5 |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 1.13,818 | + 0,011 |
| 3 | 14 |  Mark Webber | Jaguar-Cosworth | 1.13,851 | + 0,044 |
| 4 | 6 |  Kimi Räikkönen | McLaren-Mercedes | 1.13,866 | + 0,059 |
| 5 | 7 |  Jarno Trulli | Renault | 1.13,953 | + 0,146 |
| 6 | 4 |  Ralf Schumacher | Williams-BMW | 1.14,124 | + 0,317 |
| 7 | 1 |  Michael Schumacher | Ferrari | 1.14,130 | + 0,323 |
| 8 | 11 |  Giancarlo Fisichella | Jordan-Ford | 1.14,191 | + 0,384 |
| 9 | 3 |  Juan Pablo Montoya | Williams-BMW | 1.14,223 | + 0,416 |
| 10 | 8 |  Fernando Alonso | Renault | 1.14,384 | + 0,577 |
| 11 | 17 |  Jenson Button | BAR-Honda | 1.14,504 | + 0,697 |
| 12 | 9 |  Nick Heidfeld | Sauber-Petronas | 1.14,631 | + 0,824 |
| 13 | 16 |  Jacques Villeneuve | BAR-Honda | 1.14,668 | + 0,861 |
| 14 | 10 |  Heinz-Harald Frentzen | Sauber-Petronas | 1.14,839 | + 1,032 |
| 15 | 20 |  Olivier Panis | Toyota | 1.14,839 | + 1,032 |
| 16 | 12 |  Ralph Firman | Jordan-Ford | 1.15,240 | + 1,433 |
| 17 | 15 |  Antônio Pizzonia | Jaguar-Cosworth | 1.15,317 | + 1,510 |
| 18 | 21 |  Cristiano da Matta | Toyota | 1.15,641 | + 1,834 |
| 19 | 19 |  Jos Verstappen | Minardi-Cosworth | 1.16,542 | + 2,735 |
| 20 | 18 |  Justin Wilson | Minardi-Cosworth | 1.16,586 | + 2,779 |
Kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytyssyy | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 11 |  Giancarlo Fisichella | Jordan-Ford | 54 | 1.31.17,748 | 8 | 10 |
| 2 | 6 |  Kimi Räikkönen | McLaren-Mercedes | 54 | + 0,945 | 4 | 8 |
| 3 | 8 |  Fernando Alonso | Renault | 54 | + 6,348 / Onnettomuus | 10 | 6 |
| 4 | 5 |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 54 | + 8,096 | 2 | 5 |
| 5 | 10 |  Heinz-Harald Frentzen | Sauber-Petronas | 54 | + 8,642 | 14 | 4 |
| 6 | 16 |  Jacques Villeneuve | BAR-Honda | 54 | + 16,054 | 13 | 3 |
| 7 | 4 |  Ralf Schumacher | Williams-BMW | 54 | + 38,526 | 6 | 2 |
| 8 | 7 |  Jarno Trulli | Renault | 54 | + 45,927 | 5 | 1 |
| Kesk. | 14 |  Mark Webber | Jaguar-Cosworth | 53 | Ulosajo | 3 |   |
| 10 | 21 |  Cristiano da Matta | Toyota | 53 | + 1 krs. | 18 |   |
| Kesk. | 2 |  Rubens Barrichello | Ferrari | 46 | Polttoainejärjestelmä | 1 |   |
| Kesk. | 17 |  Jenson Button | BAR-Honda | 32 | Ulosajo | 11 |   |
| Kesk. | 19 |  Jos Verstappen | Minardi-Cosworth | 30 | Pyörähdys | 19 |   |
| Kesk. | 1 |  Michael Schumacher | Ferrari | 26 | Ulosajo | 7 |   |
| Kesk. | 3 |  Juan Pablo Montoya | Williams-BMW | 24 | Ulosajo | 9 |   |
| Kesk. | 15 |  Antônio Pizzonia | Jaguar-Cosworth | 24 | Ulosajo | 17 |   |
| Kesk. | 20 |  Olivier Panis | Toyota | 17 | Kolari (Firman) | 15 |   |
| Kesk. | 12 |  Ralph Firman | Jordan-Ford | 17 | Ripustukset | 16 |   |
| Kesk. | 18 |  Justin Wilson | Minardi-Cosworth | 15 | Pyörähdys | 20 |   |
| Kesk. | 9 |  Nick Heidfeld | Sauber-Petronas | 8 | Moottori | 12 |   |
Fernando Alonso kolaroi Mark Webberin autosta irronneisiin romuihin (Webber oli kolaroinut)  ja jäi tien sivuun poikittain. Alonson kolarin takia paljon romua jäi radalle, ja kilpailu keskeytettiin 56. kierroksen aikana.
Muuta

Jarno Trullin 100. kilpailu.
Kilpailu aloitettiin turva-auton takaa.
Jordanin 200. kilpailu ja viimeinen voitto.
Viimeisin voitto Fordin moottoreilla.
Heinz-Harald Frentzen ajoi kilpailun läpi ilman varikkokäyntejä.
Muuta > Johtokierrokset

| Kuljettaja | Talli | Kierrokset |
| --- | --- | --- |
|  Rubens Barrichello | Ferrari | 1–8 |
|  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 9–10 |
|  Kimi Räikkönen | McLaren-Mercedes | 11–26 |
|  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 27–44 |
|  Rubens Barrichello | Ferrari | 45–46 |
|  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 47–51 |
|  Kimi Räikkönen | McLaren-Mercedes | 52–53 |
|  Giancarlo Fisichella | Jordan-Ford | 54 |
Aiheesta muualla

Kuvia kilpailusta (Arkistoitu – Internet Archive)
Formula 1 -luokan Brasilian Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
Radat: Autódromo José Carlos Pace (1973–1977, 1979–1980, 1990–2019) Autódromo Internacional Nelson Piquet (1978, 1981–1989)
Formula 1 -kausi 2003
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia |  Malesia |  Brasilia |  San Marino |  Espanja |  Itävalta |
|  Monaco |  Kanada |  Eurooppa |  Ranska |  Iso-Britannia |  Saksa |
|  Unkari |  Italia |  Yhdysvallat |  Japani |  |  |
Burano

Burano
Burano ilmakuvassa, kuvan keskellä. Taustalla näkyy harvempaan asuttu Mazzorbo, josta on siltayhteys Buranoon.
| --- | --- |
Sijainti:  Venetsia Venetsian metropolikaupunki Veneto Italia
Vesialue:  Venetsian laguuni
Merialue:  Adrianmeri
Korkein kohta:  2 m
Pinta-ala:  0,21 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  2 762
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Burano on Venetsian laguunissa sijaitseva saari tai oikeammin Venetsian tavoin siltojen avulla toisiinsa yhdistetty saaristo. Se sijaitsee lähellä Torcelloa laguunin pohjoisessa osassa. Buranossa tehtiin aikoinaan Euroopan hienointa pitsiä. Nykyään sen katukuvaa värittävät monen väriset talot. Buranosta on siltayhteys Mazzorboon.
Galleria

Rakennuksien välissä kulkeva kanaali.
Värikkäitä asuintaloja.
Santa Martinon kirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Burano Wikimedia Commonsissa
Kauniiden naisten saari, Helsingin Sanomat, 11.02.1934, nro 40, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Framatome

| Framatome |
| --- | --- |

Perustettu:  1958
Toimitusjohtaja:  Bernard Fontana
Kotipaikka:  Courbevoie, Ranska
Tuotteet:  Ydinvoimalat, niiden komponentit ja polttoainesauvat
Liikevaihto:  3,4 miljardia euroa (2021)
Henkilöstö:  15 000 (2021)
Kotisivu:  www.framatome.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Framatome on ranskalainen yritys, joka suunnittelee ja rakentaa ydinvoimaloita sekä valmistaa ydinvoimaloiden komponentteja ja polttoainesauvoja. Yhtiö perustettiin vuonna 1958 rakentamaan painevesireaktoreita yhdysvaltalaiselta Westinghouselta lisensoidulla tekniikalla. Yhtiön nimi on lyhenne ranskankielisistä sanoista Franco-Américaine de Constructions Atomiques. Vuonna 2001 saksalaisen Siemensin ydinreaktoriliiketoiminta yhdistettiin Framatomeen, ja yrityksen nimeksi tuli Framatome ANP. Myöhemmin samana vuonna yhtiö liitettiin Areva-konserniin CEA Industrien ja Cogeman kanssa. Vuonna 2006 Framatome-nimestä luovuttiin ja uudeksi nimeksi tuli Areva NP. Vuonna 2016 Areva-konserni jaettiin osiin, ja ydinreaktoriliiketoiminnan väliaikaiseksi nimeksi tuli New NP. Vuonna 2018 yhtiö otti uudestaan käyttöön vanhan nimen Framatome.
Ranskalainen sähköyhtiö Électricité de France (EDF) omistaa 75,5 prosenttia Framatomesta. Japanilainen Mitsubishi Heavy Industries omistaa 19,5 prosenttia ja ranskalainen Assystem loput 5 prosenttia.
Vuosina 1975–2000 Framatome toimitti EDF:lle kaikki Ranskan 58 ydinreaktoria. Lisäksi Framatome yhdessä EDF:n kanssa toimitti ydinreaktoreita Koebergiin Etelä-Afrikkaan, Ulchiniin Etelä-Koreaan sekä Daya Bayhin ja Ling-Aoon Kiinaan.
Vuonna 1989 Framatome yhdessä Siemensin kanssa alkoi kehittää uutta reaktorityyppiä, EPR:ää. Vuonna 2003 Teollisuuden Voima tilasi Framatomen ja Siemensin konsortiolta EPR-reaktorin Olkiluotoon. Framatomen nimen muututtua Arevaksi EDF tilasi siltä vuonna 2007 EPR-reaktorin Ranskan Flamanvilleen ja Taishan Nuclear Power Company kaksi reaktoria Kiinaan. Vuonna 2009 Siemens irtautui Areva-konsernista. Vuonna 2016 EDF tilasi kaksi EPR-reaktoria Ison-Britannian Hinkley Pointiin. Kun Areva-konserni vuonna 2016 jaettiin osiin, niin Olkiluoto 3 -projekti jäi vanhaan Arevaan, vaikka muu reaktoriliiketoiminta siirrettiin uuteen yritykseen, joka myöhemmin nimettiin taas Framatomeksi. Vuonna 2018 maailman ensimmäinen EPR Kiinan Taishanissa valmistui.
Framatome omistaa Ranskassa Le Creusot'n tehtaan, jossa valmistetaan takomalla suuria teräskomponentteja ydinvoimaloihin. Tehtaan toiminta pysäytettiin joulukuussa 2015, kun Ranskan viranomaiset havaitsivat ongelmia laadunhallinnassa. Tuotanto käynnistettiin uudelleen tammikuussa 2018.
Framatome yhdessä Siemensin kanssa olisi toimittanut automaatiojärjestelmän Hanhikiven ydinvoimalaan Pyhäjoelle, mutta koko rakennusprojekti peruttiin vuonna 2022.
Björneborgs Tidning

| Björneborgs Tidning |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  sanomalehti
ISSN:  ISSN 1457-4276
Perustettu:  1860
Lakkautettu:  1965
Sitoutuneisuus:  RKP
Kotikunta:  Pori
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  kahdesti viikossa (1906–1965)
Kieli:  ruotsi
Björneborgs Tidning oli vuosina 1860–1865 ja 1873–1965 Porissa ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Historia > Päätoimittajat

| --- | --- |
 Karl Rosendahl 1860  Charles Selin 1861  Karl Rosendahl 1862  Ivar Agaton Bergroth 1863–1865  Karl E. Granqvist 1873  Karl Rosendahl 1874  Theodor Tigerstedt 1875  Julius Konstantin Lönnbeck 1875–1877  Karl E. Granqvist 1878–1881  Axel Gabriel Bergbom 1881  Fredrik Ignatius Färling 1882–1885  C. J. Tollet 1886–1890  Juho R. Rinne 1890–1893  Waldemar Forsvik 1893–1895  K. A. Tavaststjerna 1896–1898  Emil Wahlstein 1898  Uno Stadius 1898 :  Hjalmar Procopé 1898  John Linsén 1898–1905  Thure Asp 1905  Carl von Diederichs 1905  Carl Arppe 1905–1907  Thure Asp 1907  John Levonius 1907  Carl von Diederichs 1907–1952  Carolus Nordqvist 1952  J. Erik Ingman 1952–1953  Donald Fock 1953–1955  Bengt Stenwall 1955–1957  Clas-Erik Vester 1957–1960  Enzio Salminen 1961–1962  Eino Grönvall 1963–1964  J. Erik Ingman 1964–1965
Kirjallisuutta

Zilliacus, Gunvor: Ett sekel svensk journalistik.  Björneborg:  Björneborgs Tidnings- och Tryckeri, 1960.
Ilkka Kortesniemi

Ilkka Ilmari Tapio Kortesniemi (2. marraskuuta 1936 Kontiolahti – 2. lokakuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen radiotoimittaja ja laulunsanoittaja. Hän teki pitkän uran Yleisradiossa muun muassa pakinoiden, juontaen erilaisia ohjelmia (esimerkiksi Valoa ikkunassa, Maun mukaan ja Yöradio), toimien tuottajana Puhelinlangat laulaa -toivekonsertissa ja kooten äänilevykonsertteja. Hänellä on kolme lasta, tytär ja kaksi poikaa.
Kortesniemi kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1956 ja valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteen kandidaatiksi vuonna 1966. Hän toimi vuosina 1961–1962 television filmitoimittajana ja siirtyi vuonna 1963 Sävelradion toimittajaksi Yleisradioon. Hänet tunnettiin lempinimellä Ilkka ”Mau”. Vuonna 1968 Kortesniemi siirtyi Yleisradiosta muihin tehtäviin, mutta palasi vuonna 1981 radion viihdetoimitukseen. Kesäkuun alussa 1990 toteutetun radion kanavauudistuksen jälkeen Kortesniemi työskenteli Radio Suomen musiikkitoimituksessa. Kortesniemi jäi Yleisradiosta sairaseläkkeelle vuonna 1994.
Kortesniemi on mainittu "Saarenmaan valssin" suomentajaksi. Mahdollisesti kyseessä on eri versio tai sekaannus, sillä  Georg Otsin kesäkuussa 1954 äänittämän version suomensi Viron radion suomenkielinen toimitus. Tämä alkuperäisversio siirrettiin Suomessa levylle vuonna 1957.
Aiheesta muualla

Ilkka Kortesniemen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Ilkka Kortesniemen sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)
Mustaa valkoisella

| Mustaa valkoisella |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste on Donnerin vakiograafikon Erkki Ruuhisen käsialaa. Valokuvaaja Pentti Helanne.
Ohjaaja:  Jörn Donner
Käsikirjoittaja:  Jörn Donner
Perustuu:  Kyösti Varesvuon aiheeseen ja Marko Tapion synopsikseen Sympaattinen mies
Tuottaja:  Jörn Donner
Säveltäjä:  Lasse Mårtenson Georg Riedel
Kuvaaja:  Esko Nevalainen
Leikkaaja:  Jörn Donner
Pääosat:  Jörn Donner Liisamaija Laaksonen Kristiina Halkola Jukka Virtanen Lasse Mårtenson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Jörn Donner Productions Oy FJ-Filmi Oy
Ensi-ilta:  15. maaliskuuta 1968
Kesto:  96 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mustaa valkoisella on Jörn Donnerin käsikirjoittama ja ohjaama vuonna 1968 valmistunut draamaelokuva.
Elokuvan lähtökohtina olivat Kyösti Varesvuon aihe ja Marko Tapion synopsis Sympaattinen mies, mutta Donnerin mukaan valmiilla elokuvalla ”ei ollut mitään yhteistä kuulemani idean kanssa”. Donner lisäsi elokuvaan sijaisnäyttelijän kanssa kuvatun katkelman rakastelukohtaukseen, joka oli kuvattu Kristiina Halkolan kanssa. Oikeusprosessin tuloksena Halkola sai 5 000 markan korvauksen taiteellisesta loukkauksesta ja kohtaus määrättiin leikattavaksi pois. Elokuvan yleisömenestys oli selvästi vuoden keskitasoa parempi, sitä kävi katsomassa 390 000 katsojaa.lähde?
Juoni

Mustaa valkoisella kertoo jääkaappeja myyvän yrityksen mainospäälliköstä Juha Holmista sekä tämän perheestä 1960-luvun Suomessa. Perhe valitaan ”Vuoden perheeksi”, ja ulospäin kaikki näyttää erinomaiselta. Todellisuudessa kaikki ei olekaan niin hyvin.
Arviot

Aikalaisarvioissa elokuvaa pidettiin pinnallisena ja hitaana, vaikka muuten Donnerin ammattitaito sai kiitosta. Donnerin omaa näyttelijäsuoritusta pidettiin epäonnistuneena, vähän lievemmin ilmaisten ”tyydyttävä[nä], vaikkei [se] yllytäkään kannustamaan uusiin yrityksiin alalla.”
Myöhemmin televisioesitysten yhteydessä elokuvaa on pidetty onnistuneena yhdistelmänä satiiria, röyhkeyttä ja vitsikkyyttä. Liisamaija Laaksonen saa luonnehdinnan ”antonionilainen”, Jukka Virtanen ja Lasse Mårtenson ovat kriitikon mielestä mainioita mainosmiehiä.
Palkinnot

Elokuva sai kolme Jussi-palkintoa: ohjauksesta (Donner), naispääosasta (Liisamaija Laaksonen) ja kuvauksesta (Esko Nevalainen). Lisäksi se palkittiin valtion elokuvapalkinnolla, jonka arvo oli 110 000 markkaa.