stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aaroninsauvasammakko

| Aaroninsauvasammakko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Sammakkoeläimet Amphibia
Lahko::  Sammakot Anura
Heimo::  Ruokosammakot Hyperoliidae
Suku::  Sarasammakot Hyperolius
Laji::  horstockii
Kaksiosainen nimi
 Hyperolius horstockii  (Schlegel, 1837) 
Synonyymit
 Hyla horstockii Schlegel, 1837 
Katso myös
   Aaroninsauvasammakko Wikispeciesissä   Aaroninsauvasammakko Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Aaroninsauvasammakko eli aaroninsammakko (Hyperolius horstockii) on ruokosammakoiden heimoon kuuluva sammakkolaji. Se elää kotoperäisenä Etelä-Afrikan etelärannikolla Länsi-Kapin ja Itä-Kapin provinsseissa.
Aaroninsauvasammakko valkohuonevehkan kukassa
Päiväaikaan aaroninsauvasammakkoa tavataan usein valkohuonevehkan, ”aaroninsauvan”, (Zantedeschia aethiopica) valkoisten kukkien sisällä, joista se syö kukan tuoksun sinne houkuttelemia lentäviä hyönteisiä. Vehkan kukinta-aikaan sammakoilla on norsunluunvärinen suojaväri, mutta kukintojen kuihduttua ne muuttuvat tummanruskeiksi.
Aaroninsauvasammakot parittelevat syyskuusta tammikuuhun, mikä Etelä-Afrikassa merkitsee kevättä ja kesää. Koiraan matala kurnutus ”kee, kee, kee” houkuttelee naaraita. Kutuaika on loka- ja marraskuussa. Naaras laskee veteen 10–30 munan rykelmiä, jotka kiinnittyvät vesikasvien juuriin.
Aiheesta muualla

UniProt: Taxonomy - Hyperolius horstockii (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Hyperolius horstockii (englanniksi)
946

| --- | --- |
Vuosisadat: 700-luku · 800-luku · 900-luku · 1000-luku · 1100-luku
Vuosikymmenet: 890-luku · 900-luku · 910-luku · 920-luku · 930-luku · 940-luku 950-luku · 960-luku · 970-luku · 980-luku · 990-luku · 1000-luku
Vuodet: 890 · 891 · 892 · 893 · 894 · 895 · 896 · 897 · 898 · 899 900 · 901 · 902 · 903 · 904 · 905 · 906 · 907 · 908 · 909 910 · 911 · 912 · 913 · 914 · 915 · 916 · 917 · 918 · 919 920 · 921 · 922 · 923 · 924 · 925 · 926 · 927 · 928 · 929 930 · 931 · 932 · 933 · 934 · 935 · 936 · 937 · 938 · 939 940 · 941 · 942 · 943 · 944 · 945 · 946 · 947 · 948 · 949 950 · 951 · 952 · 953 · 954 · 955 · 956 · 957 · 958 · 959 960 · 961 · 962 · 963 · 964 · 965 · 966 · 967 · 968 · 969 970 · 971 · 972 · 973 · 974 · 975 · 976 · 977 · 978 · 979 980 · 981 · 982 · 983 · 984 · 985 · 986 · 987 · 988 · 989 990 · 991 · 992 · 993 · 994 · 995 · 996 · 997 · 998 · 999 1000 · 1001 · 1002 · 1003 · 1004 · 1005 · 1006 · 1007 · 1008 · 1009
Tapahtumia

Myöhempi Jin-dynastia päättyi Kiinassa.
Agapetus II nimitetään paaviksi.
Paektuvuori purkautui.
Kuolleita

26. toukokuuta: Edmund I, Englannin kuningas
toukokuussa: Marinus II, paavi
Editha, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan perustajan keisari Otto I Suurin ensimmäinen vaimo
Muhammad ibn Tughdž, Egyptin ja Etelä-Syyrian hallitsija
8. huoltolaivue

| 8>  huoltolaivue |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2015–
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  Merivoimat
Tukikohta:  Pansio
8. huoltolaivue on Merivoimien Rannikkolaivastoon kuuluva joukkoyksikkö. Sen lyhenne on 8HLV/RLAIV. Laivueeseen kuuluvat öljyntorjunta-alukset, kuljetusalukset sekä Turun varuskunnan vartiointiin ja huoltopalveluihin kuuluvat sotilaspoliisit, ajoneuvot ja kuljettajat.
Suomen ympäristöministeriön kansainvälisten merialueiden öljyntorjunta

öljyntorjunta-alus Louhi
öljyntorjunta-alus Halli.
öljyntorjunta-alus Hylje
31. hikō sentai

| 31>  hikō sentai |
| --- | --- |
Toiminnassa:  heinäkuu 1937 – 30. toukokuuta 1945
Valtio:   Japani
Rooli:  hävittäjätoiminta
31. hikō sentai oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin heinäkuussa 1937 7. hikō rentain kahdesta pommikonelaivueesta nimellä 5. hikō daitai. Perustamisen jälkeen yhtymä lähetettiin Kiinaan.
Elokuussa 1938 se organisoitiin uudelleen 31. hikō sentaiksi, jossa oli kolme laivuetta (chutai) keveitä pommikoneita. Yhtymä varustettiin hävittäjin loppuvuodesta 1943, ja sen jälkeen se jaettiin uuden organisaation mukaisesti hikōtaihin ja seibitaihin. Yhtymä lakkautettiin 30. toukokuuta 1945.
Kalusto

Yhtymän kalustona olivat:
Nakajima Ki-43 loppuvuodesta 1943 – 30. toukokuuta 1945
Komentajat

Yhtymän komentajina olivat:
majuri Masateru Kishima maaliskuu 1943 – helmikuu 1944
majuri Susumu Nishi helmikuu 1944 – 30. toukokuuta 1945
Aga

Aga tai AGA voi viitata seuraaviin:
Aga, kaupunki Japanissa
Aga, Amurin sivujoki Taka-Baikaliassa
AGA, Advanced Graphics Architecture, piirisarja (ks. Amiga)
AGA, ruotsalainen kaasuja valmistava yhtiö, joka on ollut vuodesta 2000 osa Linde-konsernia
Agha (joskus Aga), Osmanien valtakunnassa ja Persiassa käytetty arvonimi
AGA, Aktiengesellschaft für Automobilbau (1919-1928)
Agan rautatieasema, liikennepaikkalyhenne Aga,  rautatieliikennepaikka Ruotsissa
AGA, Amerikan go-liitto, amerikkalainen järjestö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aga”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Adilabadin piirikunta

Adilabadin piirikunta (teluguksi ఆదిలాబాదు జిల్లా, Ādilābādu jillā, urduksi ‏عادل آباد ضلع‎‎, ʿĀdil Ābād ẓilaʿ) on yksi Telanganan  osavaltion 10 piirikunnasta Intiassa. Adilabad on sen pääkaupunki. Vuonna 2011 piirikunnassa asui 2 737 738 henkilöä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adilabadin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Telanganan piirikunnat
Adilabad
Hyderabad
Karimnagar
Khammam
Mahbubnagar
Medak
Nalgonda
Nizamabad
Rangareddi
Warangal
Aaltoharjapleko

| Aaltoharjapleko> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Imumonnit  Loricariidae
Alaheimo::  Hypostominae
Suku::  Pseudolithoxus
Laji::  tigris
Kaksiosainen nimi
 Pseudolithoxus tigris  (Armbruster and Provenzano, 2000) 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aaltoharjapleko (Pseudolithoxus tigris) on imumonnien heimoon kuuluva kalalaji, joka elää luontaisesti Venezuelassa.
Ulkonäkö ja koko

Nämä monnit kasvavat noin 9 senttimetrin mittaiseksi.
Aiheesta muualla

Tampereen Akvaariokala: Aaltoharjapleko (Pseudolithoxus tigris) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Pseudolithoxus tigris (englanniksi)
FishBase: Pseudolithoxus tigris (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Pseudolihoxus tigris
↑  Armbruster, J.W.: Pseudolithoxus tigris IUCN Red List of Threatened Species. Version 2023-1.  2023. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 5.1.2024. (englanniksi)
Käännös suomeksi
2A36 Giatsint-B

| 2A36 Giatsint-B |
| --- | --- |

Aseen tyyppi:  kanuunahaupitsi
Alkuperämaa:   Neuvostoliitto
Palvelushistoria
Valtion käytössä:  Neuvostoliitto, Suomi (1989–)
Valmistushistoria
Eri versiot:  2A36 (Giatsint-B) 2A37 (2S5)
Tekniset tiedot
Putken pituus:  50 kaliiperia
Kaliiperi:  152 mm
Toimintatapa:  puoliautomaattinen kiila
Tehokas kantama:  28 km
Kuljetustapa:  vedettävä itsesiirtyvä (2S5)
2A36 Giatsint-B (ven. 2А36 «Гиацинт-Б», ”hyasintti”) on neuvostoliittolainen/venäläinen vedettävä 152 mm:n kenttätykki. Tykki tuli palvelukseen vuonna 1975, kun Neuvostoliitto uudisti kenttätykistöään. Tykistä suunniteltiin kaksi versiota. Toinen on tela-alustainen itseliikkuva 2A37 eli myöhemmin 2S5 Giatsint-S ja toinen vedettävä 2A36. Jälkimmäinen sai kutsumanimekseen Giasint-B (Гиацинт-Б) eli suomeksi hyasintti.
Tykki on käytössä Venäjällä, eräissä IVY-maissa, Suomessa ja Irakissa. Suomalaisen 2A36-tykin kotimainen nimi on 152 K 89. Myös Libanonin armeija on käyttänyt tykkiä. Niitä laivattiin tiettävästi Irakista Libanoniin joitakin kappaleita ennen Libanonin sisällissodan päättymistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 2A36 Giatsint-B Wikimedia Commonsissa
2+2 (televisiokanava)

| 2+2 |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  30.08.2010
Omistaja:  1+1 media
Kuvaformaatti:  16:9
Tunnuslause:  "Elämä on kuin elokuva" vuosina 2006—2009 ”Oikea vasemmalle" vuosina 2011—2017 ”Enemmän kuin luuletkaan” alkaen v. 2017
Maa:   Ukraina
Näkyvyysalue:  Koko maa
Pääkonttori:  Kyrylivskakatu 23, 04080 Kiova
Korvasi kanavan:  Kino 01.07.2006-30.08.2010
Aiemmin:  Megapol 01.06.199—131.03.1993 Rutenia 19.04.1993—10.11.1996 Gravis-7 10.11.1996—30.06.2006
Rinnakkaiskanava(t):  1+1 Ukraina 1+1 Marafon 1+1 International TET PlusPlus Bigudi UNIAN TV Comedy Central Kvartal TV
Kotisivu:  http://2plus2.ua/
Saatavuus
Satelliitti
Astra 1A Astra 1G ASTRA 4A:  
Infobox OKNimi-testi OK: 
2+2 (ukr. 2+2) on holdingyhtiön 1+1 median vuodesta 2010 alkaen toiminut sekä yksityinen televisio- että valtakunnallinen tieto- ja viihdekanava Ukrainassa.
Historia

Alun perin lauantaina, 1. kesäkuuta 1991 kello 19.00 ensimmäisen itsenäisen televisioyhtiön nimeltä "Independent Television Megapol"in tai "TVM":n täysimittainen lähetys oli katsottavissa Kiovan TV7-kanavalla. Megapolin ja "Studion 7x7" työntekijöistä koostui myöhemmin vuonna 1992 perustetun televisio-organisaation "Gravis":n ensimmäinen työryhmä ja pian tämän jälkeen 31. maaliskuuta 1993 Megapol lopetti toimintansa. Sen seuraajana 19.04.1993—10.11.1996 toiminut teleradioyhtiön Rutenian tavoitteena oli luoda televisiokanava suurimmalta osin yhteiskuntapoliittisia lähetyksiä, koulutus- ja kulttuuriohjelmia varten.  Tämä yhtiö oli useiden studioiden yhdistys, mutta pääosin siinä toimi kaksi, toinen oli Gravis-, joka tulevaisuudessa korvasi koko kanavan, ja toinen Rada-studio suoria lähetyksiä varten. "Gravis"-yhtiö sai virallisen tiedotusvälineen rekisteröintitodistuksen heinäkuussa 1993. Rutenia-brändiä pidettiin yllä 10.11.1996 saakka, minkä jälkeen televisiokanava korvattiin Gravis-7-nimisellä. Kuten Gravisin johtaja V.Lešik myöhemmin muisteli, silloinen jakautuminen johtui erimielisyyksistä koskien kristillisten ohjelmien sijoittamista lähetykseen.
Gravis-7-kanavan toimintakausi kesti 01.04.1993—30.06.2006, minkä jälkeen 01.07.2006 aloitti 18—35-vuotiaille miesyleisölle suuntautunut ”Kino”-kanava (ukr. «Кіно») ja mikä nimensä mukaan välitti niin kotimaisia ja ulkomaisia sarjoja kuin elokuvia. Vuonna 2009 "Kino"-televisiokanava sai "Mediasat"-lehden parhaan elokuvakanavan nimityksen. Silti alettiin kaavailla 1+1-mediayhtiöön kuuluvan "Kino"-kanavan nimenmuutosta, jolloin televisio- ja radiotoimikunnan kokouksessa 29.7.2010 tehtiin tarvittavat muutokset tv-kanavan toimilupaan liittyvästi ja alkaen 30. elokuuta 2010 toimintansa aloitti ”2+2”. Tavoitteena silloin oli lisätä kanavan näkyvyyttä ja esittää monia nuorille miehille suunnattuja ohjelmia. Urheilulähetysten ja Simpsonit-animaatiosarjan lisäksi tarjottiin katsojalle useita arvostettuja länsimaisia sarjoja ja laadukkaampia elokuvanäytöksiä, joita ei usein näe Ukrainan muilla tv-kanavilla.
Nykyisin

Televisiokanavaa 2+2 tunnetaan liikemiehelle Ihor Kolomoiskyille kuuluvan 1+1 median  kehitystyönä ja venäjän kielen ohessa päälähetyskielenä on ukrainan kieli. Ukrainalaisen ”Vidsitš”-verkoston aktivistien käynnistäessä kampanjan "Venäjän elokuvan boikotointi" 22. syyskuuta 2014 julkisuuteen esitettiin tieto, jonka mukaan muun muassa televisiokanava 2+2 on välittänyt venäläisiä ohjelmia 8 tuntia päivässä. Nykyisin se on televisiokanava, jonka maanpäällinen taajuus on 11 766 MHz, viestintä tapahtuu symbolinnopeudella 27 500 ja sen kohdeyleisö on 18—54-vuotiaat miehet. Kanava näyttää ohjelmistoa, josta suurin osa eli 55 % on temaattisisia tiedotus- ja koulutusohjelmia, sarjoja, viihdettä ja varsinkin urheilua. Urheilun ystäville kanava 2+2 tarjoaa mielenkiintoisimmat lähetykset jalkapallo-otteluista, joihin osallistuvat useat Ukrainan valioliigan seurat. Viikkoista ottelukatselua seuraa joka sunnuntaina jalkapallo-analyyttinen keskusteluohjelma, joka tekee yhteenvedon viikoittaisista tuloksista ja muistuttaa katsojia otteluiden kiireellisimmistä hetkistä. Tämä televisiokanava on tuottanut ja osoittautunut parhaaksi ensiesityssisällön osaltaan. Viime vuosina on kuvattu yli 15 toiminnantäyteistä etsiväsarjaa ja lähetykset sisältävät myös humoristisia esityksiä ja ohjelmia. Joidenkin lähteiden mukaan positiivista dynamiikkaa ylläpitävä ja vuonna 2021 hieman tulostaan parantanut "2+2" on pysynyt seitsemäntenä suosituimman tai parhaan kymmenen tai 33 muun joukossa.
Vuonna 2017 kanavan 2+2 tuotantotyöryhmissä oli mukana yli 30 työntekijää. Silloin päätuottajan vaihdon jälkeen tammikuussa samana vuonna kanava ryhtyi suunnittelemaan uusia toimia uuden halutun tuotemerkin luomiseksi brändin kanssa tekemissä oleville uusille ihmisille ja asteittaista muuttoa esitettäviin tuotteisiin, jotka eivät olisi suunnattuja pelkästään miehille. Samoin 1. kesäkuuta vuonna 2017 televisiokanava 2+2 muutti televisiolähetysten kuvaformaatin tavallisesta 4:3:sta laajempaan 16:9-kuvasuhteeseen.
Televisiokanava 2+2 on katsottavissa verkossa kanavan verkkosivuilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 2+2 (televisiokanava) Wikimedia Commonsissa
Kino
Alussa kanavan logo oli sininen, jossa oli kaksi lihavoitua kakkosta ja lihavoitu plusmerkki
9. komppania

| 9>  komppania.9 рота (9 rota) |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Fjodor Bondartšuk
Käsikirjoittaja:  Juri Korotkov
Tuottaja:  Fjodor Bondartšuk Aleksandr Rodjanski Jelena Jatsura
Säveltäjä:  Dato Jevgenidze
Kuvaaja:  Maksim Osadchy
Leikkaaja:  Igor Litoninsky
Pääosat:  Artur Smoljaninov Aleksei Tšadov Ivan Kokorin Fjodor Bondartšuk
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Venäjä  Ukraina  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Art Pictures Group
Ensi-ilta:   29. syyskuuta 2005  3. maaliskuuta 2006
Kesto:  130 min.
Alkuperäiskieli:  venäjä
Budjetti:  9 500 000 $
Tuotto:  25 555 809 $
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
9. komppania (ven. 9 рота, 9 rota) on suomalais-venäläis-ukrainalaista yhteistyötä oleva Afganistanin sodasta kertova sotaelokuva vuodelta 2005.
9. komppania perustuu vuoden 1988 alun tapahtumiin ja Neuvostoliiton viimeisen suureen sotilasoperaatioon Afganistanissa. Elokuvassa seurataan nuoren alokasjoukon vaiheita läpi raskaan koulutuskauden aina mujahideen-sissejä vastaan käytyyn veriseen taisteluun Afganistanin kukkuloilla.
Elokuvan nähneet veteraanit ottivat sen vastaan ristiriitaisin tuntein johtuen muutamista sen epätarkkuuksista, mutta elokuva sai suuren yleisön suosion ja oli myyntimenestys. Venäjän elokuvataideakatemia palkitsi 9. komppanian Kultaisella kotkalla (ven. Золотой орёл, Zolotoi orjol) vuoden 2005 parhaana elokuvana. Venäjä asetti elokuvan myös Oscar-ehdokkaakseen.
Aiheesta muualla

Elokuvan kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive). (venäjäksi)
Aaronic Order

Maurice L. Glendenning
House of Aaron, "Aaronin suku", myös: Aaronic Order ("Aaronin järjestys") on Yhdysvalloissa toimiva uskonnollinen yhteisö, joka voidaan mahdollisesti laskea myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen (MAP) kuuluvaksi. Tämä ei kuitenkaan ole selvää, koska yhteisö ei pidä Joseph Smithiä Jumalan profeettana eikä Mormonin kirjaa pyhänä kirjoituksena. Suhde MAP-liikkeeseen on enemmänkin historiallinen kuin teologinen, eikä yhteisö itse katso siihen kuuluvansa.
Aaronic Orderin perusti vuonna 1942 Maurice L. Glendenning (1891–1969), joka oli aiemmin kuulunut mormoneihin. Hänet kuitenkin erotettiin, koska hän väitti saaneensa ilmestyksiä enkeli Elialta. Vuonna 1944 hän julkaisi ilmestyksensä kirjana nimeltä The Book of Elias, or the Record of John ('Elian kirja eli Johanneksen muistiinpanot'). 1978 julkaistuun pyhään kirjoitukseen Levitical Writings ("Leeviläiset kirjoitukset") kuuluvat Elian kirja, Opetuslasten kirja ja uusia ilmoituksia.
Yhteisö perusti 1956 asuinyhteisön EskDalen Utahiin. Kaikki kannattajat eivät kuitenkaan muuttaneet sinne, vaan osa jatkoi normaalissa yhteiskunnassa. Nykyään yhteisöllä on seurakuntia EskDalessa, Partounissa ja Murrayssa, kaikki Utahissa. Kannattajia lienee tuhatkunta.
Opillisesti Aaronic Order yhdistelee elementtejä kristinuskosta ja juutalaisuudesta. Liike pitää pyhänä päivänä sapattia, lauantaita, jolloin kokoukset järjestetään. Se käyttää Jumalasta nimeä YHWH (Jahve) ja Jeesuksesta heprealaista nimeä Yeshua. Liike viettää osia juutalaisen vuoden uskonnollisista juhlista. Toisaalta se tunnustaa uskoa kolmiyhteiseen Jumalaan, Isään ja Poikaan ja Pyhään Henkeen. Se tunnustaa Jeesuksen Kristuksen sovitusuhrin ristillä ja esittää parannuksen, uskon, kasteen ja kättenpäällepanemisen evankeliumin ensimmäisiksi periaatteiksi ja avaimiksi pelastukseen.
Aaronic Order katsoo olevansa eräänlainen lopunajallinen morsiusseurakunta, joka on kutsuttu valmistamaan Kristuksen ruumista eli kirkkoa Kristuksen toiseen tulemiseen. Se katsoo Jeesuksen Kristuksen sovitustyön olevan Vanhan testamentin Aaronin pappeuden täydellinen ilmaisumuoto, ja seurakunnan olevan kutsuttu julistamaan tätä sovitusta. Näin kirkko on tullut osalliseksi Aaronin leeviläisestä pappeudesta. Kun kristikunnan täyteys on kerran liitetty osaksi Israelin kansaa, tulee myös kirkon pappeus saavuttamaan täydellisen asteensa. Tällöin kirkko tulee olemaan Israelin palvelija, joka on kutsutta siunaamaan sitä ja rukoilemaan sen puolesta.
Aaronic Orderin risti
Julkaisut

Baer, Hans A. The Aaronic Order - the Development of a Modern Mormon Sect, Dialogue: A Journal of Mormon Thought 12:57
Beeston, Blanche W. (1966). Purified as gold and silver. Caxton Printers, Ltd., Caldwell, ID.
Beeston, Blanche W. (1957). Now my servant; a brief biography of a first-born son of Aaron. Caxton Printers, Ltd., Caldwell, ID.
Conrad, Robert & The Aaronic Order. Basic Beliefs of the Aaronic Order. The Aaronic Order, Murray, UT.
Erickson, Ralph (1969). History and doctrinal development of the Order of Aaron. Masters Thesis, Brigham Young University.
Glendenning, Maurice L. (1955). Church of the First-Born, The Church of Christ, The Church of Jesus Christ, The Church of God : a treatise. Corporation of the President of the Aaronic Order, Salt Lake City, UT.
The Aaronic Order. (1978). Levitical Writings. Aaronic Order, EskDale, UT.
Aiheesta muualla

Yhteisön kotisivu (englanniksi)
Abraham Ikalensis

| Abraham Ikalensis> Ikaalisten kirkkoherra |
| --- | --- |
 1669–1675 
Edeltäjä:  Abrahamus Jakobi Ikaensis
Seuraaja:  Matthias Apollonius
Henkilötiedot
Koko nimi:  Abrahamus Abrahami Ikalensis
Kuollut: 1675
Vanhemmat:  Abrahamus Jakobi Ikaensis Anna Henriksdotter
Puoliso:  Sofia Paul (vih. 1661)
Lapset:  Anders Oselius Sofia Abrahamsdotter Oselia
Muut tiedot
Koulutus:  Maisteri (1661)
Tutkinnot:  Turun akatemia
Abrahamus Abrahami Ikalensis (k. 1675 Ikaalisten maalaiskunta) oli suomalainen kirkkoherra ja kirjailija.
Ikalensiksen vanhemmat olivat Ikaalisten kirkkoherra Abraham (Abrahamus Jacobi, k. 1669) ja Anna Henriksdotter. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1650 ja valmistui Turun akatemiasta filosofian maisteriksi 1656.
Ikalensis oli Ikaalisissa isänsä apulaisena vuodesta 1658 ja toimi Ikaalisten kappalaisena ja vt. kirkkoherrana vuodesta 1661 sekä kirkkoherrana vuodesta 1669. Hän oli synodaaliväitöksen preeses pappeinkokouksessa Turussa vuonna 1667.
Ikalensis julkaisi saarnakokoelman sekä kaksi itse pitämäänsä ruumissaarnaa.
Ikalensis oli naimisissa vuodesta 1661 Sofia Andersdotter Paulin kanssa.
Teoksia

Disputatio philosophica oeconomicae praecognita exhibens quae Deo duce atq[ue] auspice ex consensu [et] approbatione ampliss. facultatis philosophicae in Regi Universitate Aboënsi publicè ventilanda proponitur ab Andrea Thuronio et Abrahamo Abrahami Ikalensi. In auditorio majori ad diem 14. Decembris anni 1653. Horis ab octavâ antemeridianis. Aboae, excusa typis Acad. apud viduam P. Waldz, 1653 (Turun akatemian väitöskirja)
Hircus emissarius novi foederis : se on: Jesuxen Christuxen meidän ainoan wälimiehem, kärsimisen historia; senjälkeen cuin se on neliäldä ewangelistald coconpandu; ja paston ajalla, maalla', Jumalan seoracunnas saarnattawaxi asettettu; lyhykäises seitzemäs saarnas selitetty ab Abraham Ikalensi theol. studioso. Aboae impensis autoris : excudebat Petrus Hansonius Acad. typ., anno 1659
Quaestiones theologicae : selectae, tm theoreticae qum practicae: de homine in statu integritatis constituto. Quas in conventu synodali, sub directione Johannis Gezelii, s.s. theol. doctoris, dioeceseos Aboensis episcopi, & Academiae Ab. pro-cancellarij: defendendas susceperunt m. Laurentius Kempe, pastor in Lapfierd. & m. Abrahamus Abr. Ikalensis, vice-pastor in Ikalis. Respondentibus dn. Johanne Procopaeus, concionatore Castrensi, & dn. Johanne Leandro, adjuncto in Lethala. Aboae, die 16. [et] 17. Ian. anno 1667. Aboae, excudebat Petrus Hansonius Acad. typ., 1667 (Synodaaliväitöskirja)
Vade-vale extremum : se on, christillinen rwmijn saarna, ylitze her Iohannexen Matthiae Collinuxen, tähänsaacka Carkun pitäjäs hywinansainneen kirckoherran, cosca hänen cuollut ruumijus [sic] asetettuun lepocammiohons mahanpandijn, sinä 25 junij, sisälolewaisella wuodella 1671, erinomaisen anomisen jälken, Carkun kirkos, pidetty, ab Abraham Ikalensi, past. & eccl. ordin. in Ikalis. Prändätty Turusa, Pietari Hannuxen pojalda, 1671
Charitas sine modo! Dilectio sine exemplo! Se on mittamatoin ja tutkimatoin Iumalan rackaus, nijsä lohdullisis Herran Christuxen sanois; nijn racasti Iumala mailma &c. Joh. 3. Rwmin saarnas, her Johannexen G. Favorinuxen, Suomen Kyröin uscollisen kirckoherra wainaan christillises hautamises; ioca tapahdui, saman pitäjän kircos wuonna jälken Christuxen syndymän 1673. Yhdexändänä päiwänä maalis cuusta, edespandu, ja nyt anomisen jälkeen pränttiin walmistettu ab Abraham Ikalensi past. in Ikalis. Prändätty Turusa, Pietari Hansoniuxelda 1673
Aiheesta muualla

Ikalensiksen elämäkerta Kansallisbiografiassa