stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sara Lahtinen

Sara Lahtinen (oikealta nimeltään Sara Reddrop, o.s. Lahtinen, s. 1986) on suomalainen laulaja. Hän voitti Lasten laulukilpailu Karusellin vuonna 1996. Hän esitti kappaleet ”Tyytyväinen Santeri” ja ”Sydämen muotoinen”. Jälkimmäisestä kappaleesta tehtiin single heti kilpailun jälkeen. Samana vuonna ilmestyi myös sooloalbumi Yllätysten päivä, jonka musiikki on kristillispainotteista lastenmusiikkia. Ennen Karuselli-voittoa Lahtinen ehti levyttää sisarensa, tenavatähti Ella Lahtisen kanssa jouluäänitteen nimeltä Joulu sädehtii. Niihin aikoihin Sara Lahtinen alkoi myös laulaa taustoja sisarensa konserteissa ja keikoilla.
Lahtinen piti joitakin vuosia hiljaiseloa, kunnes hän siirtyi Heavenly Swing -yhtyeen solistiksi entisen solistin, Ella-sisaren, lähdettyä siitä. Yhtye julkaisi levyn vuonna 2004. Tyylillisesti levyllä soitetaan swingiä sekä soulahtavaa gospelia ja bossa novaa. Lahtinen ei kuitenkaan vaikuttanut Heavenly Swingissä kovin kauan, vaan suuntasi Suomesta ulkomaille. Nykyään Lahtinen asuu Australiassa.
Diskografia

Yllätysten päivä (Prisma 1997)
Savuruohot

| Savuruohot |
| --- | --- |
 Idänsavuruoho eli savuruoho  (Conringia orientalis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Savuruohot Conringia  Heist. ex Fabr.
Katso myös
   Savuruohot Wikispeciesissä   Savuruohot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Savuruohot (Conringia) on ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimoon kuuluva pienehkö kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi kuusi lajia, joiden lisäksi muutamien muiden sukuun kuvattujen lajien taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Savuruohot ovat yksivuotisia ja kaljuja ruohovartisia kasveja. Niiden varret ovat kasvutavaltaan pystyjä sekä tavallisesti haarattomia. Varsilehtiä on vain muutamia. Lehdet ovat pyöreitä ja niiden väri vaihtelee harmaanvihreästä sinivihreään. Ylimmät lehdet ovat sepiviä. Verholehdet ovat pystyjä, mutta kaksi niistä on maljamaisesti verhiön tyvellä. Terälehdet ovat kalvaan kellanvalkoisia. Hedelmät ovat lituja, jotka ovat pitkiä, nelisärmäisiä ja odattomia.
Suomessa on tavattu kahta savuruoholajia, idänsavuruohoa eli savuruohoa (Conringia orientalis) sekä aasiansavuruohoa (Conringia planisiliqua), joista ensimmäistä on tavattu huomattavasti useammin ympäri maata. Kumpaakaan ei tosin ole tavattu enää 1980-luvun jälkeen.
Savuruohojen (Conringia) suku on nimetty 1600-luvulla eläneen saksalaisen lääkärin Hermann Conringin mukaan.
Lajeja

Conringia austriaca
Conringia clavata
Conringia grandiflora
Conringia orientalis – idänsavuruoho eli savuruoho
Conringia persica
Conringia planisiliqua – aasiansavuruoho eli Iljinskaea planisiliqua – haikuruoho
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Savuruohot (Conringia)
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Conringia
ITIS: Conringia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Conringia (englanniksi)
Flora of China: Conringia (englanniksi)
Sauli Määttä

Sauli Määttä (s. 1. maaliskuuta 1973 Sotkamo) on suomalainen pesäpalloilija. Määttä edusti urallaan Superpesiksessä Sotkamon Jymyä ja Oulun Lippoa. Määttä saavutti urallaan kolme SM-kultaa kaudella 1995, kaudella 1996 ja kaudella 1997 sekä yhden SM-pronssin kaudella 2000. Määttä pelasi urallaan kaksi A-poikien ja yhden B-poikien Itä-Länsi-ottelun. Hän pelasi ulkokentällä kolmosvahtina. Määttä pelasi urallaan 226 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi kahdeksan kunnaria ja 189 tavallista juoksua, toi 55 juoksua ja keräsi 730 kärkilyöntiä. Määttä pelasi urallaan 61 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja 48 tavallista juoksua, toi 12 juoksua ja keräsi 202 kärkilyöntiä. Määttä pelasi urallaan 25 Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi 18 tavallista juoksua, toi 15 juoksua ja keräsi 125 kärkilyöntiä.
Scholem Bolotowsky

Scholem Bolotowsky perheineen vuonna 1970. Puoliso Bas-Schewa sekä lapset Ariella ja Gideon.
Scholem Bolotowsky (13. helmikuuta 1922 Helsinki – 14. toukokuuta 2002 Helsinki) oli näkyvä hahmo Suomen juutalaisten uskonnollisena johtomiehenä. Koulutukseltaan hän oli kemisti-insinööri.
Suomessa asuvien juutalaisten kansalaisoikeuksista oli keskusteltu vuosikymmenien ajan, kunnes lupa kansalaisuuden hakemiseen myönnettiin Suomen itsenäistymisen myötä 1917. Scholem Bolotowsky asui vanhempiensa kanssa Suomessa Nansenin passin turvin, kunnes hänen ollessaan viisivuotias perhe sai Suomen kansalaisuuden.
Hän toimi aktiivisesti jo kouluvuosinaan Helsingin juutalaisessa nuorisoseurassa Hatchijossa.  Helsingin Juutalainen koulu on ollut kotikasvatuksen ohella juutalaisen identiteetin näkyvin kulmakivi Suomessa. Hän tuli koulun johtokuntaan 1946, ja koulun menestyksestä huolehtiminen oli jatkuvasti hänen kiinnostuksensa kohteena. Suomen juutalaiset ovat arvostaneet koulutusta, ja siirtyminen narinkkakauppiaista akateemisiin ammatteihin on tapahtunut muutamassa sukupolvessa.
Hänen roolinsa juutalaisten johdossa tuli näkyvästi esiin, koska juutalaiset seurakunnat olivat useassa vaiheessa olleet ilman omaa rabbia.
Hänet valittiin Helsingin juutalaisen seurakunnan valtuustoon 1947 ja hallintoneuvostoon 1951. Hän toimi Suomen juutalaisten seurakuntien keskusneuvoston puheenjohtajana ja osallistui 1960-luvulla monien kansainvälisten juutalaisjärjestöjen kokouksiin Suomen juutalaisten edustajana. Tämän ajanjakson aikana käytiin Israelissa Kuuden päivän sota kesäkuussa 1967.
Kuten muutkin Suomen juutalaiset Bolotowsky palveli sodan aikana Suomen armeijassa huolimatta siitä, että Suomi taisteli jatkosodassa Saksan rinnalla. Hän toimi tykistön tulenjohtajana ja yleni kersantiksi. Ruotsinkielisenä hän oli hakeutunut suomenkieliseen yksikköön harjaantuakseen myös suomen kielen käyttöön. Useimmat juutalaiset sotilaat palvelivat JR24:ssä, jossa heille oli järjestetty telttasynagoga. Myös muut sotilaat saivat tulla sinne osallistumaan jumalanpalveluksiin.
Hän oli aloittanut 1940 Tekniska läroverketissä teknisen kemian opiskelun, jonka sota keskeytti. Sodan jälkeen hän suoritti insinöörin tutkinnon 1947. Tämän jälkeen hän työskenteli Ruotsissa metalliteollisuuden alalla ja palasi 1948 Helsinkiin Oy Algol Ab:n palvelukseen. Sieltä hän jäi eläkkeelle vuonna 1987.
Hän toimi Helsingin kaupungin luottamustehtävissä teknisten laitosten lautakunnassa ja energialautakunnassa 1977–1989. Hän edusti Perustuslaillista oikeistopuoluetta.
Ympäristöön sulautuminen, niin sanotut seka-avioliitot, juutalaisen yhteisön kansainvälistyminen ja Suomen juutalaisten eteneminen korkeisiin yhteiskunnallisiin tehtäviin ovat olleet tunnusomaisia sille kehityskaudelle, jota Bolotowsky oli seuraamassa Suomen juutalaisten johtopaikoilla.
Hänelle myönnettiin Suomen Leijonan Ritarimerkki vuonna 1995.
Hänen poikansa on Gideon Bolotowsky, joka jatkoi isänsä jälkeen seurakunnan johtotehtävissä.
SLUC Nancy

| SLUC Nancy |
| --- | --- |

Lempinimet:  Puumat
Liiga:  EuroChallenge Ligue Nationale de Basketball
Perustettu:  1967
Historia:  1967-
Areena:  Palais des Sports Jean Weille kapasiteetti 6 027
Kotipaikka:  Nancy, Ranska
Värit:           
Presidentti:   Christian Fra
Päävalmentaja:   Jean-Luc Monschau
Mestaruudet:   (1) Korać Cup  (1) Semaine des As Championship  (2) Ranskan Mestaruus 
Kotisivu:  www.sluc-basket.org
Stade Lorrain Université Club Nancy eli SLUC Nancy, on ranskalainen koripalloseura.
Historia

Vaikkakin seura on jo yli 40 vuotta vanha, niin sen kaikki mestaruudet ovat 2000-luvulta. 1990-luvulla seura aloitti nousun kohti Ranskan kärkeä. Vuosikymmenen aikana se nousi 3.divisioonasta vuoteen 1995 mennessä Ranskan koripalloliigaan. Joukkue voitti 2002 Korać Cupin, joka on sen ainoa kansainvälinen mestaruus. 2006 seura pelasi ensimmäistä kertaa ULEB Eurocupissa. Kun seura voitti Ranskan mestaruuden 2008, pääsi se automaattisesti Euroliigaan. Kausi 2008-2009 oli myös seuran historian ensimmäinen Euroliiga-kausi.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Joukkue Euroliigan sivuilla
Salzlandkreis

Salzlandkreis on piirikunta Saksi-Anhaltin osavaltiossa, Saksassa. Piirikunnan pinta-ala on noin 1 425 neliökilometriä ja asukasluku 203 785 (2012). Sen pääkaupunki on Bernburg (Saale). Piirikunta luotiin 2007 yhdistämällä entiset Bernburgin ja Shönebeckin piirikunnat, sekä Aschersleben-Staßfurt (lukuun ottamatta Falkensteinin kaupunkia).
Salzlandkreisin naapuripiirikunnat ovat lännestä myötäpäivään lueteltuna Harz, Börde, Magdeburg, Jerichower Land, Anhalt-Bitterfeld, Mansfeld-Südharz ja Saalekreis.
Salzlandkreisin sijainti Saksi-Anhaltin osavaltiossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Salzlandkreis Wikimedia Commonsissa
Piirikunnan verkkosivut kreis-slk.de (saksaksi)
Saksi-Anhaltin piirikunnat ja kaupunkipiirit
Altmarkkreis Salzwedel
Anhalt-Bitterfeld
Börde
Burgenlandkreis
Dessau-Roßlau
Halle
Harz
Jerichower Land
Magdeburg
Mansfeld-Südharz
Saalekreis
Salzlandkreis
Stendal
Wittenbergin piirikunta
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Saalekreis

Käännös suomeksi
Sara Lee

| Sara Lee Corporation |
| --- | --- |

Osake:  NYSE: SLE
Perustettu:  1939
Perustaja:  Dale Rosenau
Lakkautettu:  2012
Kotipaikka:  Downers Grove, Illinois, USA
Toiminta-alue:  maailma
Toimiala:  elintarvikkeet, alusvaatteet, muut kulutustavarat
Henkilöstö:  137 000 (2005)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sara Lee Corporation oli yhdysvaltalainen elintarvike- ja kulutustavarateollisuusyhtiö, jonka osake noteerattiin New Yorkin pörssissä. Sen tuotealoihin kuuluivat elintarvikkeet kuten kahvit ja teet (mm. hollantilainen Douwe Egberts), liha ja lihajalosteet (Hillshire Farms), alusvaatteet (Hanes, Playtex, Wonderbra ym.) sekä kodin- ja vartalonhoitokemikaalit.
Vuonna 2005 Sara Lee Corporationilla oli tuotantoa yli 40 maassa ja myyntiä yli 180 maassa ja sen henkilöstömäärä oli noin 137 000. Sen jälkeen sen osia alettiin myydä muille kulutustavarayhtiöille.
Historiaa

Sara Lee Corporationin alkujuuret olivat Chicagoon sisällissodan aikana perustetussa elintarvikeliikkeessä Sprague, Warner & Company, josta vuoteen 1909 mennessä oli kasvanut yksi Yhdysvaltojen suurimmista elintarvikkeiden tukkuliikkeistä. Vuonna 1942 sen osti kanadalainen Cummings. Vuonna 1945 sen nimeksi tuli Consolidated Grocers ja vuonna 1953 Consolidated Foods Corporation (CFC).
Vuonna 1956 Consolidated Foods osti vuonna 1935 Chicagoon perustetun leipomoalan yrityksen nimeltä Kitchens of Sara Lee. Tuotemerkistä Sara Lee tuli vähitellen yhä tunnetumpi elintarvikemerkki niin, että vuonna 1985 se päätettiin ottaa koko yhtiön uudeksi nimeksi.
Ensin Consolidated Foods- ja sitten Sara Lee -nimellä yritys eteni vähitellen lihanjalostukseen (E. Kahn's Sons 1966, Hillshire Farm 1971, Jimmy Dean Meats 1984), kahviin, teehen ja tupakkaan (Douwe Egberts 1978), teknokemiaan (Oxford Chemical Corporation 1966, australialainen kengänhoitoainevalmistaja Nicholas Kiwi 1985, hollantilainen Akzo 1987) ja alusvaateteollisuuteen (Gant 1968, Hanes 1979, Playtex 1991, Courtaulds Textiles 2000). 1990-luvun alkuvuosina Sara Lee omisti jonkin aikaa 43 prosenttia myös Suomen Trikoosta.
Vuonna 2002 elintarvikkeiden osuus Sara Leen liikevaihdosta oli 52 prosenttia, alusvaatteiden 37 prosenttia ja muiden kulutustavaroiden 11 prosenttia.
2000-luvun puolivälissä Sara Lee alkoi myydä toimialojaan. Euroopan vaatetoimiala myytiin Sun Capital Partnersille 2006; siihen kuuluivat tuotemerkit Dim, Playtex, Wonderbra, Lovable, Abanderado, Nur Die, Unno ja Bellinda. Samana vuonna Pohjois-Amerikan alusvaatetoiminta yhtiöitettiin ja vietiin pörssiin nimellä Hanesbrands Inc. (NYSE:HBI). Vuonna 2009 Sara Lee myi maailmanlaajuisen vartalonhoitoliiketoimintansa ja Euroopan pesuainebisneksensä Unileverille. Vuonna 2011 Kiwi-kengänhoitotuotteet myytiin S. C. Johnsonille.
Vuonna 2012 Sara Lee Corporationista oli jäljellä enää Yhdysvalloissa toiminut Hillshire Farms -lihanjalostusosasto ja hollantilainen Douwe Egberts -kahviyhtiö. Sara Lee Corporationin nimi muutettiin Hillshire Farmsiksi ja myytiin vuonna 2014 Tyson Foods -lihanjalostusjätille. Douwe Egbertsistä muodostettiin uusi yhtiö nimeltä D.E Master Blenders 1753. Se myytiin 2014 saksalaiselle kulutustavara-alan holdingyhtiölle JAB Holding Companylle, joka omistaa myös osan brittiläisestä Reckitt Benckiser -kulutustavarajätistä.
Käännös suomeksi
Olutlasi

Vehnäolutta (hefeweizen) tyypillisessä vehnäolutlasissa.
Olutlasi on yleisnimitys lasisille juoma-astioille, joista juodaan olutta. Eri oluttyylien juomiseen on erityyppisiä laseja, joita käyttämällä pyritään saamaan kunkin tyylin oluen aromit ja ulkonäkö parhaalla mahdollisella tavalla esille. Olutlasia käytetään myös olutmerkkien mainostamiseen, ja monille olutmerkeille onkin syntynyt omia klassisia olutlasejaan (kuten belgialaisen Pauwel Kwakin puisella jalustalla oleva lasi). Olutravintoloissa pyritään tarjoilemaan eri oluet näiden omista nimikkolaseista. Erilaisia nimikkolaseja on tuhansia.
Lasituoppien ja olutlasien rikkoutumis- ja siruvaaran vuoksi joissain ulkotarjoilupaikoissa lasiset juoma-astiat on korvattu muovisilla tai jopa kertakäyttöisillä muovisilla astioilla. Tällaisia paikkoja ovat esimerkiksi uimalat ja kylpylät, joissa lasia voi joutua vaikeasti puhdistettavaan uima-altaaseen, poreammeeseen tai muuhun vedestä tyhjennettävään tilaan.
Erilaisia olutlaseja > Pint, tuoppi, lager-lasi

Tavallisin yleislasi kansainvälisten lager-tyyppisten ja muiden ”perusoluiden” juomiseen on vetoisuudeltaan 25, 33 tai 50 senttilitran, tavallisesti yläosastaan hieman pohjaa leveämpi lasi. Suomen puhekielessä sitä kutsutaan usein nimellä ”tuoppi”. Suomessa erityisesti aikaisemmin puolen litran vetoinen oluentarjoiluastia oli tuopin muotoinen lasiastia, mutta myöhemmin juomalasia muistuttavat, yläosastaan juomalasia leveämmät ja puolen litran vetoiset olutlasit yleistyivät. Näin ollen tuoppi ei tarkoita tuopillista olutta vaan puolta litraa olutta hanasta vaihtoehdon ollessa 1/3-litran pullollinen. Joissain ravintoloissa tuopillinen on alkanut tarkoittaa hanaolutta olutlasista tarjoiltuna, jonka vetoisuus on enää vain 0,4 litraa.
Brittiläinen, hieman ämpärin muotoinen versio on vetoisuudeltaan yhden pintin suuruinen eli 568 millilitraa. Pint-lasia käytetään myös brittiläisten ale-tyylin oluiden, kuten bittereiden, porttereiden ja stoutien, juomiseen. Amerikkalaistyylistä lasia, joka levenee tasaisesti kohti yläosaa, kutsutaan nimellä shaker. Pilsnerilasi voi joskus olla myös jalallinen.
Erilaisia olutlaseja > Vehnäolutlasi

Vehnäolutlasia käytetään saksalaistyylisen vehnäoluen juomiseen. Se on pohjastaan kapeahko, keskiosaa kohden vielä hieman kapeneva ja sen jälkeen suuaukkoa kohden laajeneva 50 senttilitran vetoinen lasi. Muoto tuottaa vehnäoluelle tyypillisen suuren vaahtokukan. Belgialaista witbieriä juodaan useimmiten pienemmästä, tavallista juomalasia muistuttavasta lasista (tumbler, kooltaan yleensä 25 tai 33 senttilitraa).
Erilaisia olutlaseja > Kolpakko

Kolpakko on perinteinen kahvalla ja usein kannella varustettu astia oluen juontiin. Näitä on valmistettu muun muassa savesta, hopeasta, posliinista, puusta ja tinasta. Nykypäivänä käytetään kahvallisia paksuja lasista tehtyjä kolpakoita. Kahvallinen on myös olutkannu, jota käytetään isomman olutmäärän tarjoilemiseen kerralla esimerkiksi koko pöytäseurueelle.
Erilaisia olutlaseja > Konjakkilasi

Konjakille tarkoitettua aromilasia käytetään usein vahvojen ja aromikkaiden oluttyylien, kuten barley winen, eisbockin ja imperial stoutin, juomiseen. Lasi on jalallinen, pohjasta sipulinmuotoinen ja kaventuu suuaukkoa kohden.
Erilaisia olutlaseja > Kuohuviinilasi

Kuohuviinille tarkoitettu lasi on tavallisesti jalallinen, kapea ja aavistuksen suuaukkoa kohden kaventuva pitkä lasi. Sitä käytetään lambicien ja hedelmäolueiden nauttimiseen, koska näiden oluiden hiilihappoisuus on usein samankaltainen kuin kuohuviinien.
Erilaisia olutlaseja > Pikari

Pikari- tai maljatyyppisiä laseja käytetään erityisesti belgityyppisten luostarioluiden juomiseen. Siitä voidaan joskus käyttää nimitystä ”trappistilasi”. Lasi on suustaan laaja ja avoin, ja se on jalallinen. Laaja suuosa päästää oluen aromit kunnolla esiin.
Erilaisia olutlaseja > Tulppaanilasi

Eniten varioitu olutlasi on tulppaaninmuotoinen jalallinen, pohjasta leveämpi ja keskeltä hieman suuaukkoa kapeampi lasimalli. Lasia käytetään erityisesti blond- ja tripel-tyylin belgialaisoluiden mutta myös monien muunlaisten oluiden kanssa. Kuuluisin tulppaanilasi on Duvel-oluen nimikkolasi.
Erilaisia olutlaseja > Muita lasityyppejä

Kwak-lasi – Tämä pohjaltaan sipulimaisen pyöreä lasi on puisessa telineessä. Pohjaosasta lähtee suuaukkoa kohden levenevä kaulaosa, joka perinteisessä muodossa oli jaardin mittainen. Tästä on tullut lasin englanninkielinen nimi yard of ale – ”jaardi olutta”.
Kölsch-lasi – Kölsch-tyyliset oluet juodaan tavallisesti 25 senttilitran kokoisesta sylinterimallisesta lasista. Altbier-lasit ovat samantapaisia mutta usein hiukan lyhyempiä ja leveämpiä.
Malja – Käytetään erityisesti Berliner Weisse -vehnäoluen kanssa. Malja on jalaton matala lasi.
Saapas – erityisesti Saksassa käytetään myös saappaanmuotoisia laseja.
Oluen kaataminen lasiin

Eri oluttyypit kaadetaan lasiin hieman eri tavalla. Kaatamistekniikka vaikuttaa muun muassa vaahdon muodostumiseen. Tavallisesti oluesta kaadetaan puolet tai kaksi kolmasosaa lasia kallistaen sen reunaa pitkin ja loput suoraan lasiin. Joissakin oluttyypeissä (kuten sahti) vaahtoamista ei juuri tapahdu. Lasin puhtaudella on merkitystä vaahdonmuodostuksessa, samaten lasin kasteleminen veteen juuri ennen kaatamista edesauttaa halutun vaahtokukan saamista. Vaahtokukka suojelee oluen aromeja ja koristaa juomaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olutlasi Wikimedia Commonsissa
Vaaleaa lager-tyyppistä olutta sille tyypillisessä lasissa
Kukko-lageria kolpakossa
Pikarinmuotoinen olutlasi Orvalin trappist-oluelle
Duvel-oluen nimikkolasi
Pauwel Kwak -pullo ja -lasi
Scott Kelby

Scott Kelby.
Scott Kelby (s. 1960) on yhdysvaltalainen valokuvaaja ja tietokirjailija. Hän on Photshop User -lehden päätoimittaja. Hän on myös Layer-lehden päätoimittaja ja juontaa Photoshop User TV -ohjelmaa.
Pop Show

| Pop Show Agents & Jorma Kääriäinen & Jussi & The Boys |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 2004
 Julkaistu: 2004
 Tyylilaji: Poprock
 Kesto: 40.35
 Levy-yhtiö: EMI Finland
Pop show on kokoelma-albumi, jolla esiintyvät Jorma Kääriäinen & Agents, Jussi & The Boys, Jussi & The Agents ja pelkkä The Boys. Albumi julkaistiin vuonna 2004.
Kappaleet

Tahdon saaren – 2.54  – Jorma Kääriäinen & Agents
Balladi kanuunasta – 2.31  - Jorma Kääriäinen & Agents
Kaunis nainen (Oh' Pretty Woman) (instr.) – 3.42  - Jorma Kääriäinen & Agents
Jo riittää (The Last Time) – 3.35  – Jussi & The Boys
Leningrad (Theme From Leningrad) – 3.28  – Jussi & The Boys
Sininen ja valkoinen (instr.) – 2.48  – The Boys
Sinä vain (Un Mal Pour Un Bien) – 3.15  - Jorma Kääriäinen & Agents
Hound Dog – 2.07  - Jorma Kääriäinen & Agents
Tobacco Road – 2.59  - Jorma Kääriäinen & Agents
Hän kuudentoista on (Sweet Little Sixteen) – 2.27  – Jussi & The Boys
Yyterin Twist (Twist À St Tropez) – 1.58  – Jussi & The Boys
Kuolleet lehdet (Autumn Leaves) – 2.34  – The Boys
C'mon Everybody – 2.36  – Jussi & The Agents
Takaa ajatusten virran (Gentle On My Mind) – 3.31  – Jorma Kääriäinen & The Boys
Kokoonpanot > Jussi & The Boys

Jussi Raittinen – laulu, bassokitara
Eero Lupari – kitarat, taustalaulu
Jari Metsberg – kitarat, taustalaulu
Rudy Ryynänen – rummut, lyömäsoittimet ja taustalaulu
Kokoonpanot > Agents

Jorma Kääriäinen – laulu, rytmikitara
Esa Pulliainen – soolokitara
Kai Pulliainen – bassokitara
Heikki Sandrén – rummut
Aiheesta muualla

Rytmimusiikin Syke: Pop Show
Sara Larsson

Sara Larsson
Sara Larsson (s. 13. toukokuuta 1979 Kristinehamn) on ruotsalainen jalkapallopuolustaja. Hänen seuransa on Linköpings FC, jota ennen hän pelasi Malmön LdB FC:ssa.
Ruotsin naisten jalkapallomaajoukkueessa Larsson debytoi vuonna 2000. Sittemmin hän on sen jäsenenä osallistunut MM-kilpailuihin vuosina 2003, 2007 (ei pelannut) ja 2011, olympialaisiin 2000, 2004 ja 2008, sekä EM-kilpailuihin vuosina 2001, 2005 ja 2009.
Aiheesta muualla

Svenskfotball.se: Larsson, Sara (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Ruotsin joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2001
1 Jönsson |
2 Westberg |
3 Törnqvist |
4 Marklund |
5 Bengtsson |
6 Moström |
7 Larsson |
8 Nordlund |
9 Andersson |
10 Ljungberg |
11 Svensson |
12 Thelin |
13 Eriksson |
14 Fagerström |
15 Sjögran |
16 Flyborg |
17 Lundin |
18 Östberg |
19 Call |
20 Johansson |
Valmentaja Domanski Lyfors
Ruotsin joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2005
1 Jönsson |
2 Westberg |
3 Törnqvist |
4 Marklund |
5 Bengtsson |
6 Moström |
7 Larsson |
8 Östberg |
9 Andersson |
10 Ljungberg |
11 Sandell Svensson |
12 Lindahl |
13 Schelin |
14 Karlsson |
15 Sjögran |
16 Seger |
17 Sjöström |
18 Åström |
19 Paulson |
20 Öqvist |
Valmentaja Domanski Lyfors
Ruotsin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2007
1 Lindahl |
2 Westberg |
3 Segerström |
4 Marklund |
5 Seger |
6 Thunebro |
7 Larsson |
8 Schelin |
9 Lundin |
10 Ljungberg |
11 Svensson |
12 Lundgren |
13 Östberg |
14 Johansson |
15 Sjögran |
16 Paulson |
17 Edlund |
18 Fischer |
19 Rohlin |
20 Forsberg |
21 Hammarström |
Valmentaja Dennerby
Ruotsin joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2009
1 Lindahl |
2 Rohlin |
3 Segerström |
4 Paulson |
5 Seger |
6 Thunebro |
7 S. Larsson |
8 Schelin |
9 Landström |
10 Asllani |
11 Sandell Svensson |
12 Hammarström |
13 Lissel |
14 Fors |
15 Sjögran |
16 P. Larsson |
17 Dahlkvist |
18 Fischer |
19 Lindén |
20 Liljegärd |
21 Rönnlund |
22 Nilsson |
Valmentaja Dennerby
Ruotsin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2011
1 Lindahl |
2 Rohlin |
3 Sembrant |
4 Svensson |
5 Seger |
6 Thunebro |
7 Larsson |
8 Schelin |
9 Landström |
10 Jakobsson |
11 Göransson |
12 K. Hammarström |
13 Nilsson |
14 Öqvist |
15 Sjögran |
16 Forsberg |
17 Dahlkvist |
18 Fischer |
19 Edlund |
20 M. Hammarström |
21 Lundgren |
Valmentaja Dennerby
Sari-Liia Tonttila

Sari-Liia Tonttila on viestintätoimisto Ahjo Communications Oy:n toimitusjohtaja ja partneri. Tonttila on Markkinoinnin, teknologian ja luovuuden liitto MTL ry:n hallituksen jäsen ja MTL Viestintätoimistot -toimialayhdistyksen hallituksen puheenjohtajana sekä kansainvälisen viestintätoimistojen kattojärjestön ICCO:n hallituksen jäsen.
Aiemmin Tonttila on työskennellyt muun muassa Viestintätoimisto Anfangilla (1989–1991), Yleisradiolla (1991–1993), Kuuloliitolla (1994) ja Merger Communicationsilla (1995). Vuonna 1996 Tonttila perusti oman viestintätoimiston nimeltä Sanafor.  Yhtiö fuusioitui AC-Tiedotuksen kanssa vuonna 2006. Uusi yhtiö sai nimekseen AC-Sanafor.  Vuonna 2016 yhtiö muutti nimensä Ahjoksi. Ahjo Communications on viestintätoimistoketju Weber Shandwickin edustaja Suomessa.
Aiheesta muualla

https://ahjocomms.fi/author/sari-liia-tonttila/ (Arkistoitu – Internet Archive)
https://www.linkedin.com/in/sariliiatonttila?authType=name&authToken=Mh7E