stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Stadsgårdshissen

Stadsgårdshissen
Stadsgårdshissen (tunnettu myös nimellä Sofiahissen) on Tukholmassa Södermalmissa sijaitseva henkilöhissi. Hissi sijaitsee tunnetummalta Katarinahisseniltä itäänpäin ja kulkee Stadsgårdenin ja Katarinavägenin yläosan välillä. Hissin vihittiin käyttöön 22. joulukuuta 1907. Rakentamista ehdotti tukkukauppias E. W. Djurling, hän myös vastasi sen 64 000 kruunun rakentamiskustannuksista. Hissiä käyttivät pääasiallisesti satamatyöläiset ja se oli käytössä kello 6.30–17.00 välisenä aikana. Vuodesta 1967 lähtien vuosittaiset käyttäjämäärät laskivat noin 29 000:een. Hissi suljettiin lokakuussa 1971. Nykyään se on Carl Anton Axelssonin ateljeen käytössä.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Stadion am Bruchweg

Stadion am Bruchweg
Stadion am Bruchweg on Saksan Bundesliigassa pelaavan FSV Mainz 05:n vuonna 1929 valmistunut ja 1995-2004 nykyaikaiset vaatimukset täyttäväksi päivitetty kotistadion Mainzin kaupungissa Rheinland-Pfalzin osavaltiossa.
Kapasiteetti

Stadionille mahtuu nykyään virallisiin otteluihin 20 300 katsojaa, ollen siten yleisökapasiteetiltaan liigan pienin. Katettuja istumapaikkoja on 8 400, ja vastaavia seisomapaikkoja 10 300. Lisäksi pyörätuoleille on varattu 60 paikkaa, kahdeksan aitiota tarjoaa tilat 850 liikevieraalle ja vierasjoukkueen käyttöön on varattu 600 katettua istuma- ja 1 300 seisomapaikkaa.
Yleisömäärät

Virallinen yleisöennätys on 24 000 vuodelta 1965 Saksan cupin ottelusta 1. FSV Mainz 05 - 1. FC Nürnberg. Kaudelle 2005 joukkue sai myytyä 14 600 kausikorttia, jättäen vapaaseen myyntiin ainoastaan 3 000 ottelukohtaista lippua (joiden hinnat vaihtelevat 6,50 eurosta aina 31 euroon asti) ja varmistaen täyden stadionin jokaiseen kotiotteluunsa. Verrattain pienestä koostaan ja fanaattisten kausikorttilaisten täyttämistä katsomoistaan johtuen stadionilla on myös maine yhtenä liigan tunnelmarikkaimmista pelipaikoista.
Tulevaisuus

Vaikka stadion on rakennettu viime vuosina käytännössä kokonaan uusiksi, on liigatasoa ja kysyntää kohtaamaton kapasiteetti muodostumassa ylitsepääsemättömäksi ongelmaksi. Keskeinen sijainti tarkoittaa mahdollisuutta varsin vähäiseen lisärakentamiseen, sen on laskettu mahdollistavan laajentamisen vain noin 27 000 katsojaan asti, tarpeen ollessa lasketun 35 000 paikkaiselle stadionille. Keskeinen sijainti tarkoittaa myös merkittäviä liikenneongelmia laajalle alueelle jo nykyisillä yleisömäärillä, eikä stadionin välittömässä läheisyydessä ole pysäköintimahdollisuutta kuin noin 500 autolle. Ongelmista johtuen myös kokonaan uuden stadionin rakentaminen 40-45 miljoonan euron budjetilla on vakavassa harkinnassa, päätöksiä asiasta odotetaan alkuvuoden 2006 aikana. Korvaava stadion nousisi todennäköisesti joen vastakkaiselle puolelle Hessenin osavaltion pääkaupunkiin Wiesbadeniin yhdessä alemmalla sarjatasolla pelaavan paikallisen Wehen Taunussteinin kanssa. Suuri osa kannattajista kuitenkin vastustaa suunnitelmaa. Stadion am Bruchwegin kannalta muutto tarkoittaisi paitsi merkittävien otteluiden kaikkoamista, myös kolmen katsomon purkamista, ja ainoastaan pääkatsomon säilyttämistä amatööri- ja juniorijoukkueita varten.
Bundesliigan stadionit
Allianz Arena • BayArena • Borussia-Park • Deutsche Bank Park • Europa-Park Stadion • Merck-Stadion am Böllenfalltor • Mewa Arena • MHPArena • PreZero Arena • Red Bull Arena • RheinEnergieStadion • Signal Iduna Park • Stadion An der Alten Försterei • Voith-Arena • Volkswagen Arena • Vonovia Ruhrstadion • Wohninvest Weserstadion • WWK Arena
Silmät ilman kasvoja

| Silmät ilman kasvoja> Les yeux sans visage |
| --- | --- |
 Blu-ray-julkaisun kansikuva (2013).
Ohjaaja:  Georges Franju
Käsikirjoittaja:  Pierre Boileau Thomas Narcejac Jean Redon Claude Sautet
Tuottaja:  Jules Borkon
Säveltäjä:  Maurice Jarre
Kuvaaja:  Eugen Schüfftan
Leikkaaja:  Gilbert Natot
Tuotantosuunnittelija:  Auguste Capelier
Pukusuunnittelija:  Marie Martine
Lavastaja:  Auguste Capelier
Erikoistehosteet:  Charles-Henri Assola
Pääosat:  Pierre Brasseur Alida Valli Edith Scob
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska  Italia
Tuotantoyhtiö:  Champs-Élysées Productions Lux Film
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:   11. tammikuuta 1960
Kesto:  88 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Silmät ilman kasvoja (ransk. Les yeux sans visage) on Georges Franjun ohjaama ranskalais-italialainen kauhuelokuva, joka perustuu Jean Redonin romaaniin. Elokuva on vuodelta 1960. Pääosissa näyttelevät Pierre Brasseur, Alida Valli ja Edith Scob.
Franjun Silmät ilman kasvoja on tyylillisesti sekoitus hitchcockmaista draamaa ja Jean Cocteausta vaikutteita saanutta eurooppalaista runollista kerrontaa. Unenomaiselta tyyliltään elokuva on lähellä Cocteaun elokuvaa Kaunotar ja hirviö. Käsikirjoituksen elokuvaan ovat Redonin romaanin pohjalta tehneet Pierre Boileau ja Thomas Narcejac, jotka ovat käsikirjoittaneet myös Hitchcockin elokuvan Vertigo – punainen kyynel ja Henri-Georges Clouzot'n Pirulliset.
Juoni

Kirurgi Génessier'n (Pierre Brasseur) tytär Christine (Edith Scob) on joutunut vakavaan auto-onnettomuuteen, jossa hänen kasvonsa ovat tuhoutuneet. Génessier ei halua, että hänen tyttärensä elämä olisi pilalla, joten hän alkaa etsiä Pariisin kaduilta nuoria naisia, joiden kasvot sopisivat hänen tyttärelleen. Naisten etsimisessä Génessier'tä auttaa hänen rakastajattarensa (Alida Valli).
Uhrit tuodaan Génessier'n talon kellariin, jossa naisten kasvot irrotetaan ja siirretään Christinelle, vaikka tältä itseltään Génessier ei ole kysynyt kiinnostusta leikkauksiin. Yksikään leikkauksista ei onnistu, ja naiset kuolevat. Christine joutuu pitämään jatkuvasti valkoista maskia eikä voi elää normaalia elämää. Génessier on kieltänyt Christineä olemaan yhteydessä poikaystäväänsä, joka on samalla klinikalla töissä. Nuori mies on ensimmäinen, joka yhdistää Génessier'n nuorten naisten katoamisiin.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Pierre Brasseur  | … |  lääkäri Génessier   |
|  Edith Scob  | … |  Christiane Génessier, lääkärin tytär   |
|  Alida Valli  | … |  Louise, lääkärin avustaja   |
|  Juliette Mayniel  | … |  Edna Grüber   |
|  Alexandre Rignault  | … |  rikostarkastaja Parot   |
|  Béatrice Altariba  | … |  Paulette Mérodon, näpistelijä   |
|  René Génin  | … |  Emile Tessot   |
|  François Guérin  | … |  Jacques Vernon, lääkärin oppilas   |
Kohtalo Suomessa

Valtion elokuvatarkastamo asetti ennakkotarkastuksessa 30.1.1962 elokuvalle ikärajan KK (Kokonaan kielletty), joten sitä ei saanut laillisesti Suomessa esittää eikä levittää. Täyskielto otettiin uudelleen harkintaan uusintatarkastuksessa 10.4.1978, jolloin tarkastamo teki linjauksen, että elokuvan ikärajaksi asetetaan K18 mutta sitä saa näyttää vain ja ainoastaan Suomen elokuva-arkiston ja Ranskan suurlähetystön järjestämissä näytöksissä.
| Vastaanotto> Yhteispisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Metacritic: 90/100
Rotten Tomatoes: 98%
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Soluseinä

Läpinäkyvien soluseinien erottamia kasvisoluja
Soluseinä on kasvisolujen ja lähes kaikkien bakteerien solukalvon ulkopuolinen rakenne. Soluseinä tukee solun rakennetta, suojaa sitä ja antaa solulle muodon. Eläinsolussa ei ole soluseinää ja myös mykoplasmoilta se puuttuu.
Kasvien soluseinä

Kasvien soluseinä on muodostunut selluloosasta, hemiselluloosasta, ligniinistä ja pektiinistä.
Sienten soluseinä

Sienisoluissa soluseinä on muodostunut glukosamiinista kitiinistä. Kaikilla sienillä ei ole soluseinää
Bakteerien soluseinä

Bakteerien soluseinä (soluketto) koostuu peptidoglykaanista, joka koostuu polysakkaridipolymeereista (oligosakkarideista) ja niitä toisiinsa liittävistä aminohapoista (N-asetyyliglukosamiinista ja N-asetyyli-muraminaatista). Bakteerien soluseinään kuuluu uloimpana limakapseli, joka suojaa ympäristön haittavaikutuksilta.
Bakteereiden soluseinä on verkkomainen ja harvasilmäinen. Bakteerit voidaan jakaa gramnegatiivisiin ja grampositiivisiin soluseinän rakenteen perusteella. Grampositiivisten bakteerien soluseinässä useita päällekkäisiä peptidoglykaanikerroksia ja teikkohappoja, polysakkarideja ja proteiineja. Gramnegatiivisten bakteerien seinässä vain yksi peptidoglykaanikerros, ja sen ulkopuolella ylimääräinen ulkokalvo lipopolysakkarideista ja proteiineista. Soluseinän värjäytymisreaktioita (gramvärjäys) käytetään bakteerien tunnistukseen.
Spede Pasasen filmografia

Tämä on luettelo Spede Pasasen filmografiasta.
Kuoleman jälkeen ilmestyneet elokuvat, joiden teossa Pasanen on ollut mukana

Uuno Turhapuro – This Is My Life (2004) - käsikirjoittaja (elokuvassa otoksia aiemmista elokuvista, joissa Pasanen esiintyy)
Televisio-ohjelmat

| Vuosi | Sarja | Muuta |
| --- | --- | --- |
| 1964, 1971–1976,  1982, 1984–1987 | Spede Show |  |
| 1965 | Speden saluuna |  |
| 1965-1970 | Spedevisio |  |
| 1967–1971 | 50 pientä minuuttia |  |
| 1974 | Robin Hood ja hänen iloiset vekkulinsa Sherwoodin pusikoissa |  |
| 1985–2005 | Kymppitonni |  |
| 1986 | Uuno Turhapuro armeijan leivissä |  |
| 1988–1991 | Vesku Show |  |
| 1989–1991 | Pulttibois |  |
| 1991 | Junnutonni |  |
| 1991–1992 | Speden tee-se-itse TV |  |
| 1991–1995 | Hynttyyt yhteen |  |
| 1988–2002 | Speden Spelit |  Muut nimet Spede Special (1988–1989) Spedestroikka (1989–1990)  Speden sallitut leikit (1990–1992)  |
| 1993–1994 | Tsa Tsa Tsaa |  |
| 1994–1995 | Blondi tuli taloon |  |
| 1996 | Uuno Turhapuro |  |
| 1996–1998 | Ihmeidentekijät |  |
| 1998 | Valkoinen veli |  |
| 1999 | Sana mania |  |
| 2000–2002 | Parhaat vuodet |  |
| 2003 | Kuumia aaltoja |  |
Pasasen muistoksi tehtyjä televisio-ohjelmia

Koomikon kuva (2002) (kaksiosainen henkilökuva Spedestä. Sisältää runsaasti haastatteluja ja Speden sketsejä)
Speden parhaat (2003) (viisitoistaosainen sarja, joka sisältää Speden sketsejä vuosilta 1964–1987)
Sotilasammattihenkilö

Sotilasammattihenkilöstö (sah) oli yksi puolustusvoimien henkilöstöryhmä, joka muodostettiin värvätystä henkilöstöstä 1.1.1995. Sotilasammattihenkilöstöstä muodostettiin nykyinen aliupseeristo 1.1.2007. Sotilasammattihenkilö oli sekä virkanimike että palvelusarvo.
Sotilasammattihenkilön virkaan saattoivat hakeutua myös naiset, jotka eivät ole suorittaneet naisten vapaaehtoista asepalvelusta. Tällöin heidän palvelusarvonsa oli sotilasammattihenkilö. Myös asepalveluksen suorittaneet miehistökoulutuksen saaneet palvelivat sotilasammattihenkilön arvossa. Aliupseeri- tai reserviupseerikurssin suorittaneet aloittavat kersantin arvossa.
Palvelusarvot

Sotilasammattihenkilöiden palvelusarvoja alhaalta ylös olivat vuosina 1997-2006:
sotilasammattihenkilö
kersantti
ylikersantti
vääpeli / pursimies
ylivääpeli / ylipursimies
sotilasmestari
Sotilasammattihenkilöiden reservin sotilasarvo oli palvelusarvosta riippumaton.
Nykytilanne

Sotilasammattihenkilöistä muodostettiin nykyinen aliupseeristo ja sotilasammattihenkilön virat lakkautettiin vuoden 2006 lopussa. Kaikki tuolloin palveluksessa olleet sotilasammattihenkilön virassa olleet henkilöt siirrettiin aliupseerin virkaan. Sotilasammattihenkilön palvelusarvo jäi voimaan osalle niistä aliupseereista, jotka eivät ole suorittaneet varusmiesaikana annettavaa johtajakoulutusta.
Srbuk

| Srbuhi Sargsyan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1994 (ikä 30) Jerevan, Armenia
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Srbuk
Laulukielet:  armenia, englanti
Aktiivisena:  2010–
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  laulu, qanun
Yhtyeet:  Allusion
Aiheesta muualla
srbuk.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Srbuhi Sargsyan (arm. Սրբուհի Սարգսյան, s. 3. huhtikuuta 1994 Jerevan, Armenia) tunnettu myös taiteilijanimellään Srbuk, on armenialainen laulaja. Hän nousi ensimmäistä kertaa kuuluisuuteen kilpailessaan vuonna 2010 Armenian The X Factor -kilpailussa sijoittuen toiseksi. Vuonna 2018 hän osallistui X-Factor Ukraine -kilpailuun ja sijoittui neljänneksi.
Sargsyan edusti Armeniaa vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Walking Out”.
Elämä ja ura > Lapsuus

Sargsyan syntyi 3. huhtikuuta 1994 Jerevanissa, Armeniassa. Hän opiskeli Komitas State Conservatory of Yerevan -koulussa, jossa hän opetteli soittamaan qanun-nimistä soitinta.
Elämä ja ura > Ura

Vuonna 2010 Srbuk koe-esiintyi Armenian The X Factorin ensimmäisellä tuotantokaudella. Koe-esityksessään hän lauloi Sian ”Soon We'll Be Foundin”. Srbuk liittyi Garik Papoyanin joukkueeseen ja saavutti toisen sijan. Vuonna 2012 hän perusti oman yhtyeensä nimeltä Allusion. Vuonna 2014 hän oli mukana featuring-artistina Papoyanin singlellä ”Boat”. ”Boat” oli osa soittolistaa venäläiseen elokuvaan nimeltä Лёгок на поми́не.
Vuonna 2016 Srbuk julkaisi ensimmäisen singlensä nimeltä ”Yete Karogh Es”. Vuonna 2018 hän kilpaili The Voice of Ukraine -kilpailun kahdeksannella tuotantokaudella, jossa häntä valmensi ukrainalainen laulaja Potap. Kilpailussa Srbuk sijoittui neljänneksi. Marraskuussa 2018 ilmoitettiin, että Srbuk edustaa Armeniaa vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa Tel Avivissa, Israelissa. Heti julkistuksen jälkeen Armenian yleisradioyhtiö Public Television company of Armenia (AMPTV) avasi lauluntekijöille mahdollisuuden lähettää kappaleitaan Srbukin mahdolliseksi euroviisukappaleeksi. Maaliskuussa 2019 julkistettiin, että Srbukin edustuskappale on ”Walking Out”. Kappale kilpaili euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui kuudenneksitoista eikä päässyt finaaliin.
Diskografia > Singlet > Pääartistina

| Nimi | Vuosi | Albumi |
| --- | --- | --- |
| "Yete Karogh Es" | 2016 | Albumittomat singlet |
| "Half a Goddess" | 2018 | Albumittomat singlet |
Diskografia > Singlet > Featuring-artistina

| Nimi | Vuosi | Albumi |
| --- | --- | --- |
| "Boat" (Garik Papoyan feat. Srbuk) | 2014 | Albumittomat singlet |
| "Let Me Down" (Hambik Ashot feat. Srbuk) | 2018 | Albumittomat singlet |
Sudwalan luolat

Sudwalan luolat on tiedettävästi vanhin luolasto maailmassa. Se sijaitsee Etelä-Afrikassa, Mpumalangan provinssissa ja Mankelekelevuoriston alueella. Luolaston vanhimpien osien on arvioitu olevan 240 miljoonaa vuotta vanhoja. Luolasto on kalkkikiviluolasto, jossa on tippukivimuodostumia ja pylväsmuodostumia. Suurin luola, jota kutsutaan P. R. Owenin saliksi, on suurin dolomiittiluola maailmassa: Sen leveys on 70 metriä ja korkeus 37 metriä. Luolaston pituudeksi on arvioitu 30 km. Yksi luolista sisältää aragoniittikristalleja. Siellä järjestetään yleisölle tunnin mittaisia kierroksia. Lisäksi siellä järjestetään kuukausittain pidempiä kierroksia.
Subtrooppinen vyöhyke

Subtrooppinen vyöhyke kartalla keltaisella
Subtrooppinen vyöhyke eli lämmin vyöhyke on maapallon lämpövyöhyke trooppisen ja lauhkean vyöhykkeen välillä. Se ulottuu molemmilla pallonpuoliskoilla suunnilleen kääntöpiireiltä 40. leveysasteille. Pohjoisella pallonpuoliskolla subtrooppiseen vyöhykkeeseen kuuluvat muun muassa Välimeren maat, suurin osa Lähi-itää, Etelä-Kiina, Meksikon pohjoisosa ja Yhdysvaltojen eteläosa. Eteläisellä pallonpuoliskolla subtrooppisella vyöhykkeellä ovat Etelä-Afrikka, suuri osa Australiaa sekä Etelä-Amerikassa, Argentiinan ja Chilen pohjoisosat sekä Uruguay. Meridionaalinen vyöhyke on viileämpi osa subtrooppisesta vyöhykkeestä. Sademäärien ja kasvillisuuden puolesta vyöhyke on hyvin vaihteleva.
Ilmasto

Subtrooppisella vyöhykkeellä on pitkä, kuuma kesä ja lyhyt, leuto talvi. Yleensä ainakin kolmena kesäkuukautena keskilämpötila on yli 20 astetta. Viileimmän talvikuukauden keskilämpötila on yleensä 5–15 astetta riippuen alueen sijainnista. Vuoden keskilämpötila on lämpimällä vyöhykkeellä 13–18 astetta.
Sademäärä ja sateen jakautuminen eri vuodenaikoihin vaihtelee suuresti. Pääosa maailman kuivista autiomaista sijaitsee lähellä kääntöpiirejä, subtrooppisella korkeapainevyöhykkeellä. Merelläkin on vastaavilla leveysasteilla pysyvän korkeapaineen alueita, jotka tunnetaan hepoasteiden nimellä. Kauempana päiväntasaajalta sateet keskittyvät tyypillisesti mannerten länsirannikoilla, kuten Välimeren maissa sekä Kaliforniassa, talveen ja mannerten itärannikoilla, kuten Kiinassa sekä Japanissa, sen sijaan kesään. Subtropiikin joillekin alueille saapuu trooppisia pyörremyrskyjä kesällä ja syksyllä, etenkin kosteammille seuduille.
Kasvillisuus

Sademäärällä ja sen jakautumisella eri päiviin on suuri vaikutus kasvillisuuteen. Subtrooppisen vyöhykkeen alueella sijaitsee valtaosa maailman kuivuusaavikoista. Mantereiden länsirannikoilla talvisateiden alueilla on nahkealehtistä välimerenkasvillisuutta. Itärannikoilla kesäsateiden alueilla subtrooppista sademetsää esimerkiksi Kiinassa ja Uudessa-Seelannissa sekä monsuunimetsää Intiassa ja Bangladeshissa. Kuivilla ja runsassateisten vaihtelevien kausien alueilla kasvaa monsuunimetsiä, kuivemmilla alueilla voi olla savanneja tai piikkipensassavanneja. Lehtipuut ovat yleensä ainavihreitä.
Sosialistinen markkinatalous

Sosialistinen markkinatalous on talousjärjestelmä, jossa pyritään saamaan tuotantovälineet valtion haltuun, kuitenkin ylläpitäen kannustimia, jossa hinnanmuodostusta säätelevät vapaa kysyntä ja tarjonta. Se on kompromissi suunnitelmatalouden ja markkinatalouden välillä. Siinä yritykset ovat julkisessa omistuksessa, mutta tuotantoa ja kulutusta ohjaavat markkinavoimat valtion suunnitelmien sijasta.
Sosialistisessa markkinataloudessa valtio omistaa useita tärkeimpiä voimavaroja ja käyttää päätöksenteossaan keskussuunnittelua. Järjestelmässä käytetään rahallisia kannustimia tehokkuuden edistämiseksi valtion työntekijöiden keskuudessa.
Sosialistista markkinataloutta on kokeiltu muun muassa Kiinan kansantasavallassa ja Valko-Venäjällä. Aikaisemmat kehitetyt mallit olivat Enrico Baronen (1908) ja Oscar R. Langen (1936). Muita sosialistisen markkinatalouden kokeiluja olivat Jevsei Libermanin Neuvostoliitossa ja Erich Apelin Saksan demokraattisessa tasavallassa 1960-luvun alussa. Unkarissa tutustuttiin markkinasosialismiin ”gulassikommunismin” nimellä sekä Tšekkoslovakiassa ja Jugoslaviassa 1970- ja 1980-luvuilla. Myös Vietnam ja Laos ovat kutsuneet itseään markkinasosialismin järjestelmiksi. Nykyisin termillä on vain vähäinen merkitys.
Ensimmäinen markkinasosialismin kokeilu Neuvostoliitossa toteutettiin Uusi talouspolitiikka eli NEP-politiikkana 1920-luvulla. Markkinasosialismia kokeiltiin myös perestroikan aikana.
Kiinan sosialistinen markkinatalous

Deng Xiaopingin aloittama uudistuspolitiikka on johtanut ehkä maailman suurimman talouskasvun toteutumiseen Kiinassa. Kiinan keskimääräinen talouskasvu on ollut yli yhdeksän prosenttia vuodessa. Talouskasvu on saatu aikaan sallimalla yksityinen omistus ja tuotanto valtion ohjauksessa. Vuonna 1993 Kiinan perustuslakia muutettiin korvaamalla suunnitelmatalous käsitteellä sosialistinen markkinatalous.
Kiinan siirtyminen sosialistiseen markkinatalousjärjestelmään alkoi jo 1970-luvulla. Perusajatus oli siirtyminen ns. vastuujärjestelmään maataloudessa vuosina 1979–1984. Valtiolle myytiin sadosta sovittu määrä ja lopun sadosta sai myydä yksityisesti vapaalla hinnalla ns. markkinahinnalla. Kiinan maatalouden tuotto nousi lähes 8 prosenttia. Teollisuudessa siirryttiin vastuujärjestelmään vuosina 1984–1985. Merkittävin muutos on se, että valtion suurteollisuuden oheen kasvoi yhä enemmän paikallistason omistusta ns. kollektiivista teollisuutta sekä jopa yksityistä elinkeinotoimintaa. Ulkomaisen pääoman sijoitusten tulo Kiinaan vuonna 1991 tuonnin vapauttamisen jälkeen kiihdytti talouskasvua. Kiinasta tuli vuonna 2001 Maailman kauppajärjestön WTO:n jäsen, ja valtionyhtiöitä on ryhdytty sopeuttamaan markkinatalouteen. Kiina avasi lopullisesti rahoitusmarkkinansa ulkomaisille pankeille joulukuussa 2006.
Kiinan 500 suurimmasta yrityksestä (jotka tuottavat yli 80 % bruttokansantuotteesta) vuonna 2007 349 yritystä on valtion omistuksessa tai valtion hallinnoimia. Yksityisomisteisia yrityksiä oli 89.
Aiheesta muualla

www.kiinaseura.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
www.kauppapolitiikka.fi
Sinisiepot

| Sinisiepot |
| --- | --- |
 Puistosinisieppo (Cyornis tickelliae)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Siepot Muscicapidae
Suku::  Sinisiepot Cyornis  Blyth, 1843
Katso myös
   Sinisiepot Wikispeciesissä   Sinisiepot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sinisiepot (Cyornis) on sieppojen heimoon kuuluva lintusuku. Suvun lajien määrä vaihtelee eri lähteissä. BirdLife Suomen maailman lintujen luettelon mukaan sukuun kuuluu 25 lajia.
Sinisieppoihin (Cyornis) kuuluvia lajeja

Bambusieppo (Cyornis brunneatus)
Bambusinisieppo (Cyornis hainanus)
Borneonsinisieppo (Cyornis superbus)
Celebesinsinisieppo (Cyornis hoevelli)
Celebesinviidakkosieppo (Cyornis colonus)
Ghatinsinisieppo (Cyornis pallidipes)
Himalajansinisieppo (Cyornis poliogenys)
Kobolttisieppo (Cyornis unicolor)
Luzoninsinisieppo (Cyornis herioti)
Malesiansieppo (Cyornis umbratilis)
Mangrovesinisieppo (Cyornis rufigastra)
Minahassansinisieppo (Cyornis sanfordi)
Nikobaarienbambusieppo (Cyornis nicobaricus)
Palawaninsinisieppo (Cyornis lemprieri)
Puistosinisieppo (Cyornis tickelliae)
Rusopyrstösieppo (Cyornis ruficauda)
Sinikurkkusieppo (Cyornis rubeculoides)
Sundansinisieppo (Cyornis caerulatus)
Säihkysinisieppo (Cyornis ruckii)
Timorinsinisieppo (Cyornis hyacinthinus)
Tummasinisieppo (Cyornis magnirostris)
Turkoosikurkkusieppo (Cyornis turcosus)
Viidakkosieppo (Cyornis olivaceus)
Viirupyrstösieppo (Cyornis concretus)
Vuorisinisieppo (Cyornis banyumas)
Aiheesta muualla

ITIS: Cyornis (englanniksi)
Still Psycho

| Still Psycho Rotten Sound |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 31. heinäkuuta 2000
 Tyylilaji: grindcore
 Kesto: 16.39
 Levy-yhtiö: Necropolis Records
Rotten Soundin muut julkaisut
| Drain 1999 | Still Psycho 2000 | 8 Hours of Lobotomy 2001 |
Still Psycho on suomalaisen grindcore-yhtye Rotten Soundin EP-levy, joka on julkaistu vuonna 2000.
Kappaleet

Perfection – 2.36
Ignorance – 3.27
Strongman – 2.03
Disinterest – 1.12
Lack of Awareness – 3.28
Reek of Putrefaction – 3.53 (Carcass -cover)
Aiheesta muualla

Still Psycho Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Still Psycho Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Rotten Sound
| Keijo Niinimaa • Mika Aalto • Sami Latva • Kristian ToivainenToni Pihlaja • Ville Väisänen • Kai Hahto • Masa Kovero • Jorma Hirvonen • Pekka Ranta • Mika Häkki • Juha Yli-Koski |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Under Pressure • Drain • Murderworks • Exit • Cycles • Cursed • Abuse to Suffer • Apocalypse
EP:t:  Sick Bastard • Psychotic Veterinarian • Loosin' Face • Still Psycho • Consume to Contaminate • The Rotten Sound • Napalm • Species at War • Suffer to Abuse
Kokoelmat:  From Crust 'Til Grind
Split-albumit:  Splitted Alive • 8 Hours of Lobotomy • Seeds of Hate
Singlet:  ”Curses”
Videografia:  Murderlive
Softcore Jukebox

| Softcore Jukebox Useita esittäjiä, koonnut Ladytron |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 2003
 Julkaistu: 7. lokakuuta 2003
 Tuottaja(t): Ladytron
 Tyylilaji: elektropop
 Kesto: 77.00
 Levy-yhtiö: Emperor Norton Records
Ladytronin muut julkaisut
| Light & Magic 2002 | Softcore Jukebox 2002 | Witching Hour 2005 |
Softcore Jukebox on englantilaisen elektropop-yhtye Ladytronin kokoama kokoelmalevy. Ladytronin jäsenet ovat valinneet sille musiikkia oman makunsa mukaan. Näiden valintojen lisäksi levyllä on kaksi Ladytronin omaa kappaletta: "Blue Jeans 2.0", joka on uusi versio kappaleesta Blue Jeans, sekä "Oops, Oh My", joka on cover Tweetin kappaleesta. Levy julkaistiin vuonna 2002.