stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Täysikuu (kappale)

Täysikuu on Toivo Kärjen säveltämä ja Reino Helismaan sanoittama tango vuodelta 1954. Salanimillä Pedro de Punta ja Orvokki Itä julkaistu kappale kuultiin ensi kerran Olavi Virran laulamana elokuvassa Minä soitan sinulle illalla.
”Täysikuun” ovat levyttäneet Virran lisäksi myös Taisto Tammi (1964), Henry Theel (1969), Pasi Kaunisto (1974 ja 1978), Eino Grön (1977), Reijo Taipale (1977, 1980 ja 1985), Eini (1978), Reijo Kallio (1980), Katri Helena (1982), Topi Sorsakoski (1985) ja Tapani Kansa (1992). Instrumentaaliversioita ovat tehneet muiden muassa Esko Könönen (1960), Kalevi Nyqvist (1968) ja Malando (1978).
Aiheesta muualla

Tangon ensiesitys elokuvassa Minä soitan sinulle illalla (1954), Elävä muisti -sivusto
Vuolteenjärvi (Virrat)

| Vuolteenjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Virrat
Koordinaatit:  62°24′09″N, 23°53′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Toisveden alue (35.42)
Laskujoki:  Soininjoki Koskelaan 
Järvinumero:  35.423.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  130,6 m  
Rantaviiva:  3,716 km  
Pinta-ala:  17,791 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVuolteenjärvi 
Vuolteenjärvi  on Pirkanmaalla Virroilla Killinkosken kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 17,8 hehtaaria, se on 1,4 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,7 kilometriä.
.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Pakarinjoen alueeseen (35.423) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 130,6 metriä mpy.
176 eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 200-luku eaa. · 100-luku eaa. · Ensimmäinen vuosisata eaa.
Vuosikymmenet: 200-luku eaa. · 190-luku eaa. · 180-luku eaa. · 170-luku eaa. · 160-luku eaa. · 150-luku eaa. · 140-luku eaa. · 130-luku eaa. · 120-luku eaa. · 110-luku eaa. · 100-luku eaa. · 90-luku eaa.
Vuodet: 200 eaa. · 199 eaa. · 198 eaa. · 197 eaa. · 196 eaa. · 195 eaa. · 194 eaa. · 193 eaa. · 192 eaa. · 191 eaa. · 190 eaa. · 189 eaa. · 188 eaa. · 187 eaa. · 186 eaa. · 185 eaa. · 184 eaa. · 183 eaa. · 182 eaa. · 181 eaa. · 180 eaa. · 179 eaa. · 178 eaa. · 177 eaa. · 176 eaa. · 175 eaa. · 174 eaa. · 173 eaa. · 172 eaa. · 171 eaa. · 170 eaa. · 169 eaa. · 168 eaa. · 167 eaa. · 166 eaa. · 165 eaa. · 164 eaa. · 163 eaa. · 162 eaa. · 161 eaa. · 160 eaa. · 159 eaa. · 158 eaa. · 157 eaa. · 156 eaa. · 155 eaa. · 154 eaa. · 153 eaa. · 152 eaa. · 151 eaa. · 150 eaa. · 149 eaa. · 148 eaa. · 147 eaa. · 146 eaa. · 145 eaa. · 144 eaa. · 143 eaa. · 142 eaa. · 141 eaa. · 140 eaa. · 139 eaa. · 138 eaa. · 137 eaa. · 136 eaa. · 135 eaa. · 134 eaa. · 133 eaa. · 132 eaa. · 131 eaa. · 130 eaa. · 129 eaa. · 128 eaa. · 127 eaa. · 126 eaa. · 125 eaa. · 124 eaa. · 123 eaa. · 122 eaa. · 121 eaa. · 120 eaa. · 119 eaa. · 118 eaa. · 117 eaa. · 116 eaa. · 115 eaa. · 114 eaa. · 113 eaa. · 112 eaa. · 111 eaa. · 110 eaa. · 109 eaa. · 108 eaa. · 107 eaa. · 106 eaa. · 105 eaa. · 104 eaa. · 103 eaa. · 102 eaa. · 101 eaa. · 100 eaa. · 99 eaa.
Tapahtumia

Ptolemaios VI Egyptin ainoaksi hallitsijaksi.
Kuolleita

Kleopatra I
Townsville

| Townsville |
| --- | --- |
 Näkymä Townsvilleen Castle Hilliltä
 Townsville
 Koordinaatit: 19°15′23″S, 146°49′6″E 
Valtio:  Australia
Osavaltio:  Queensland
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kaupunki, Paikallishallintoalue
 – Pormestari:  Jenny Hill
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3 733 km²
Väkiluku (2016):  168 729
 – Väestötiheys:  49,8 as./km²
 
 townsville.qld.gov.au 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Townsville on kaupunki ja paikallishallintoalue (Local Government Area) Queenslandin osavaltiossa Australian koillisrannikolla. Kaupungin asukasluku on noin 169 000 (entinen Thuringowa mukaan luettuna), mikä tekee siitä maan pohjoisosan, Kauriin kääntöpiirin pohjoispuolisen Australian suurimman kaupungin. Townsvillestä on 1300 km Brisbaneen, osavaltion pääkaupunkiin, ja se on eräänlainen epävirallinen Pohjois-Queenslandin pääkaupunki, joskin toinen pohjoisen kaupunki, runsaan 300 kilometrin päässä sijaitseva Cairns, käyttää itsestään samaa titteliä.[lähde? ]
Maantiede ja ilmasto

Townsville sijaitsee lähellä Flindersin salmea, jota pitkin laivat pääsevät ison Koralliriutan läpi.
Townsville sijaitsee tropiikissa runsaat 300 kilometriä Kauriin kääntöpiiriltä pohjoiseen. Ilmasto on kuuma mutta ei niin kostea kuin tropiikissa yleensä. Sateita on harvoin, lähinnä vain joulu-maaliskuun sadekauden aikana, keskimäärin kuukauden verran vuodesta. Sadekautena kaupunki ja lähialueet kärsivät usein tulvista, joskus myös trooppisista hirmumyrskyistä eli sykloneista.[lähde? ]
Historia

Townsville perustettiin vuonna 1864. Se sai nimensä vaikutusvaltaisen englantilaissyntyisen liikemiehen ja maanomistajan Robert Townsin mukaan. Kaupunki oli Tyynenmeren saarten kanssa käytävän kaupan keskus.
Vuoteen 2008 saakka Townsvillen kaupunkialue koostui kahdesta erillisestä hallintoalueesta, Townsvillesta ja Thuringowasta, jotka kuitenkin yhdistettiin vuonna 2008 Queenslandin osavaltion päätöksellä.[lähde? ]
Talous

Townsville on Queenslandin pohjoisosan taloudellinen keskus. Siellä myydään ja ostetaan karjaa ja maataloustuotteita sekä kaivosteollisuuden tuotteita. Kaupungissa on lihanjalostusta ja sokerintuotantoa, kuparisulattamo, laivanrakennusta ja teräksentuotantoa. Satamassa toimii suuri kalastus- ja ravustuslaivasto.
Townsvillen suosittuja matkailukohteita ovat ranta- ja puutarhabulevardi The Strand, Suuren valliriutan eläimistöä esittelevä akvaari Reef HQ,o, Museum of Tropical Queensland, joka on rakennettu uponneen brittiläisen sotalaivan HMS Pandoran ympärille, ja naapurisaari Magnetic Island, josta suurin osa on luonnonpuistona.[lähde? ]
Liikenne

Townsvillessä on hyvä satama.
Kansainväliseltä lentokentältä Townsville International Airportilta ei ole enää sitten vuoden 2002 lähtenyt suoria ulkomaanlentoja. Kansainväliset yhteydet kuitenkin toimivat, sillä ulkomaanlennot järjestetään Cairnsin ja Brisbanen kautta. Lentokenttä on paitsi maan sisäisen liikenteen, myös Australian puolustusvoimien lentotoiminnan käytössä.[lähde? ]
Townsville on rannikkoa seuraavan junaradan varrella. Tavaraliikenteen lisäksi myös henkilöliikennettä on, ja junalla pääsee pohjoiseen aina Cairnsiin saakka ja etelään Brisbaneen.
Townsvillen halki kulkee itärannikon valtaväylä, valtatie 1. Sitä pitkin kulkee myös linja-autoliikenne, joka on monipuolisin julkisen liikenteen muoto. Sadekausina valtatie on usein poikki kaupungin pohjoispuolella.
Koulutus

Townsvillessa sijaitsee yliopisto, James Cook University, ja Australian merentutkimuslaitos. Ne harjoittavat maailman mittakaavassa huomattavaa meribiologian tutkimusta, erityisesti koralliriuttojen. Myös keskiasteen ammatillinen oppilaitos Barrier Reef Institute of TAFE houkuttelee kaupunkiin opiskelijoita.[lähde? ]
Opiskelukaupungin lisäksi Townsville on tunnettu sotilaskaupunki: siellä sijaitsee puolustusvoimien tukikohta, jonka palveluksessa on noin 5 prosenttia kaupungin väestöstä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Townsville Wikimedia Commonsissa
Townsvillen virallinen verkkosivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Townsvillen matkailusivusto
Townsville Bulletin -sanomalehden verkkosivusto
James Cook -yliopiston verkkosivusto
Meri- ja troppisen biologian tutkimuslaitos (Arkistoitu – Internet Archive)
Barrier Reef Institute of TAFE (Arkistoitu – Internet Archive)
Vuolukivi

Johannes Krysostomos, vuolukivestä tehty reliefi Konstantinopolista 1000-luvulta (Louvre)
Vuolukivi on metamorfinen, pääosin karbonaattiryhmän mineraaleista ja talkista koostuva kivilaji. Joskus vuolukivestä käytetään harhaanjohtavasti pyrofylliitti-nimitystä (pyrofylliitti on mineraali, ei kivilaji). Vuolukiven väri vaihtelee harmaan eri sävyistä vihertävään. Vuolukivi on suhteellisen pehmeää ja toisinaan pinnaltaan saippuaisen tuntuinen. Vuolukivestä käytetäänkin joskus nimitystä saippuakivi (engl. soapstone).
Vuolukiviesiintymät Suomessa

Suomestakin löytyy vuolukiviesiintymiä, joista suurimmat ovat Juuassa ja Nunnanlahdessa. Nunnanlahdella louhinta aloitettiin vuonna 1893 geologi Benjamin Frosteruksen tutkimusten perusteella.
Käyttö

Nykyisin vuolukiveä käytetään määrällisesti eniten rakennusmateriaalina: se soveltuu lähes kaikkiin sisätilojen rakenteisiin sekä säänkestävänä useimpiin ulkotilojen kivirakenteisiin. Suhteellisen pehmeänä vuolukivi ei kuitenkaan sovellu kovan kulutuksen kohteena oleviin pintoihin, kuten portaisiin tai lattioihin. Pehmeyden vuoksi kiveä ei myöskään voida kiillottaa. Suuren tiiviytensä ansiosta vuolukivi soveltuu hyvin märkätiloihin. Happoja ja emäksiä vuolukivi kestää hyvin.
Vuolukiveä käytetään lähinnä uunien ja takkojen sisä- ja pintamateriaalina sekä seinälaatoituksissa. Vuolukivestä valmistetaan myös erilaisia käyttö- ja lahjatavaroita. Aikaisemmin kivestä on teollisesti valmistettu myös hautakiviä, kojetauluja, sähköeristimiä ja selluloosateollisuuden käyttämiä soodauunikiviä. Vuolukivi on ollut suosittu materiaali erilaisiin reliefeihin ja muuhun kuvanveistoon. Metalliesineiden valumuottien materiaalina vuolukiveä on käytetty jo esihistoriallisella ajalla.
Nimen etymologia

Vuolukiven nimityksen käsitetään usein viittaavan vuolemiseen, ja kiveä onkin helppo muokata. Vuolukiven ja Vuojolasta (vanha nimitys Gotlannille) tuodun vuojonkiven rinnastaminen keskenään on arviolta johtunut vain sanojen äänteellisestä läheisyydestä. Vuolukiven ja vuojonkiven nimitysten eri alkuperää tukee myös kivien erilainen geologinen tausta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vuolukivi Wikimedia Commonsissa
Ulla-Maija Tolonen

| Ulla-Maija Tolonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. heinäkuuta 1951 Kisko (ikä 73)
Arvonimi: kauppaneuvos (2005)
Muut tiedot
Yritys:  Pirkanmaan Osuuskauppa
Asema:  toimitusjohtaja (2000–2007)
Tutkinnot:  ekonomi (Tampereen yliopisto, 1974)
Ulla-Maija Tolonen (o.s. Lehtonen, s. 28. heinäkuuta 1951 Kisko) on suomalainen ekonomi, joka vuosina 2000–2007 oli Pirkanmaan Osuuskaupan toimitusjohtaja. Presidentti Halonen myönsi hänelle kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 2005. Tolonen oli esimerkiksi vuonna 2005 myös Talouselämä-lehden 100 vaikutusvaltaisinta naisjohtajaa -listalla.
(Artikkeli on keskeneräinen)
Julkaisuja

Ulla-Maija Tolonen (1998), Merestä ja metsästä: kala-, riista- ja sieniruokia yhdessä ystävien kanssa. (keittokirja)
Ullner

Ullner on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Carl Ullner (1739–1801), suomalaissyntyinen ruotsalainen valtiopäivämies ja korkeimman oikeuden jäsen
Constance Ullner (1856–1926), eläinsuojeluaktivisti ja kirjailija
Robert Ullner (1831–1897), tilanomistaja, kunnallisneuvos ja lasitehtailija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Uncharted: Golden Abyss

| Uncharted: Golden Abyss |
| --- | --- |

Kehittäjä:  SCE Bend Studio
Julkaisija:  Sony Computer Entertainment
Jakelija:  PlayStation Store
Tuottaja:  Naughty Dog
Käsikirjoittaja:  John Garvin
Säveltäjä:  Clint Bajakian
Pelisarja:  Uncharted
Julkaistu:  JP 17. joulukuuta 2011NA 15. helmikuuta 2012EU 22. helmikuuta 2012AU 23. helmikuuta 2012
Lajityyppi:  toimintaseikkailu, kolmannen persoonan ammunta, tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ACB: MA 15+ CERO: C ESRB: T  Virheellinen ESRB-arvo OFLC: M PEGI: 16 USK: 16
Alusta:  PlayStation Vita
Jakelumuoto:  PlayStation Vita
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Uncharted: Golden Abyss on SCE Bend Studion kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema toimintaseikkailupeli PlayStation Vitalle. Peli julkaistiin Japanissa joulukuussa 2011 sekä Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa helmikuussa 2012.
Pelin tapahtumat sijoittuvat Uncharted: Drake’s Fortunea edeltävään aikaan. Päähenkilö Nathan Draken ääninäyttelijänä toimii edeltäjien tapaan Nolan North.
Aiheesta muualla

Uncharted: Golden Abyss MobyGamesissa (englanniksi)
Unbyn

| Unbyn |
| --- | --- |

 Unbyn
 Koordinaatit: 65°42′46″N, 21°45′05″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Norrbottenin lääni
Maakunta:  Norrbotten
Kunta:  Boden
Väkiluku (2016):  449
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Unbyn on taajama Bodenin kunnassa Norrbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 449 asukasta vuonna 2016.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Unbyn Wikimedia Commonsissa
Törmäysvyöhyke

Volkswagen Polo etutörmäystestin jälkeen. Keulan törmäysvyöhyke on painunut hallitusti kokoon, mutta matkustamo on säilyttänyt muotonsa.
Törmäysvyöhyke tai kokoonpainuva vyöhyke (engl. crumple zone) on auton korin osa, joka on suunniteltu painumaan hallitusti kokoon törmäystilanteessa. Sen tarkoitus on absorboida törmäysenergiaa ja estää sitä siirtymästä matkustamo-osaan, joka puolestaan on nykyaikaisessa autossa suunniteltu mahdollisimman jäykäksi.
Historia

Idean kokoonpainuvasta törmäysvyöhykkeestä patentoi vuonna 1937 itävaltalainen Béla Barényi, joka työskenteli myöhemmin Mercedes-Benzillä insinöörinä. Patentti DBP 854.157 kehittyneemmästä kokoonpainumisvyöhykkeestä rekisteröitiin vuonna 1952. Ensimmäinen automalli, jossa patentin mukainen rakenne otettiin käyttöön oli Mercedes-Benz W111, joka esiteltiin vuonna 1959.
Saab 9000:n poikkileikkaus. Kokoonpainuvat vyöhykkeet on merkitty keltaisella ja jäykempi matkustamo-osa punaisella.
Törmävaara

Törmävaara on Tervolan seurakunnan leirikeskus Varejoen kylässä nelostieltä viiden kilometrin päässä Mellakoskentien varressa. Leirikeskuksen läheisyydessä on Oulun ortodoksisen seurakunnan rukoushuone ja Euroopan laajimman säilyneen kivikautisen asuma-alueen jäänteet ja niiden yhteyteen rakennettu kivikylä.
Törmävaaran leirikeskuksen keittiörakennus valmistui vuonna 1949. Rajaseudun Ystävät ry rakennutti sen Varejoen kyläläisten työtuvaksi. Vuonna 1957 Rajaseudun ystävät ry lahjoitti rakennuksen Tervolan seurakunnalle. Vuonna 1979 työtuvan yhteyteen rakennettiin sauna- ja majoitusrakennus, minkä jälkeen kokonaisuutta voitiin kutsua leirikeskukseksi.
Vuonna 2002 majoitusrakennusta laajennettiin pääasiassa talkoovoimin. Siinä on nyt saunan ja pesuhuoneen lisäksi neljäkymmentä nukkumasijaa kuudessa huoneessa. Seurakunnalla on Varejoen kylätoimikunnan kanssa yhteistyösopimus, jonka perusteella kylätoimikunta voi vuokrata leirikeskuksen tiloja matkailijaryhmille, silloin kun leirikeskuksessa ei ole seurakunnan omaa toimintaa.
Aiheesta muualla

Tervolan seurakunnan kotisivut
USS Nicholson (DD-442)

| USS Nicholson |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bostonin laivastontelakka
Kölinlasku:  1. marraskuuta 1939
Laskettu vesille:  31. toukokuuta 1940
Palveluskäyttöön:  3. kesäkuuta 1941
Poistui palveluskäytöstä:  15. tammikuuta 1951
Loppuvaihe:  luovutettu Italialle 1951 nimellä Aviere uponnut maalilaivana 1975
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 630 t
Pituus:  106,17 m
Leveys:  11 m
Syväys:  4,01 m
Koneteho:  50 000 shp
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  276
Aseistus
Aseistus:  4 x DP 5"/38 -tykkiä 6 x .50" ilmatorjuntakonekivääriä 10 x 21" (533 mm) torpedoputkea 2 x syvyyspommikiskoa
USS Nicholson (runkonumero DD-442) oli Yhdysvaltain  laivaston Gleaves-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Bostonin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. marraskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 31. toukokuuta 1940 kumminaan Samuel Nicholsonin lapsenlapsi rouva S. A. Bathriek ja otettiin palvelukseen 3. kesäkuuta 1941 ensimmäisenä päällikkönään J. S. Keating.
Palvelus

Itäisellä Atlantilla suoritettujen koeajojen jälkeen alus suojasi Pohjois-Atlantin saattueita ensin Bostonista Islantiin ja myöhemmin Skotlantiin ja Englantiin vuoden 1942 syksyyn. Lyhyen Virginian rannikolla järjestetyn koulutusjakson aikana alus valmistautui Casablancan maihinnousuun, mutta turbiinionnettomuus esti aluksen osallistumisen varsinaiseen maihinnousuun. Alus saapui neljä päivää myöhemmin 12. marraskuuta avustamaan partioinnissa ja rannikon suojaamisessa. Alus osallistui Bizerten sotatoimiin sekä Salernon maihinnousuun, jolloin se joutui voimakkaiden ilmahyökkäysten kohteeksi.
Oltuaan viisi kuukautta Välimerellä alus palasi Yhdysvaltoihin huollettavaksi ennen siirtoa Tyynellemerelle, jonne se lähti tammikuun alussa 1944 New Yorkista. Helmikuussa saavuttuaan Uuteen-Guineaan alus liitettiin  Cape Gloucesterin maihinnousujoukkojen LST-aluksia. Sotaretken ajan alus tuki tykkitulella maissa taistelevia joukkoja. Alus toimi samoin Amiraliteeteilla, jossa se tulitti Hauwein rannikkopatteria Seeadlerin sataman valtauksen aikana. Alukseen osui neljän tuuman kranaatti, joka läpäisi ammustenkäsittelyhuoneen surmaten kolme ja haavoittaen neljää miehistönjäsentä. Alus kuitenkin tuhosi tykistöaseman.
Elokuussa 1944 alus liitettiin Yhdysvaltain 3. laivastoon Marshall-saarilla. Se suojasi lentotukialuksia iskettäessä Boninsiin, Formosalle sekä Filippiineille. Alus myös tuki Palaun maihinnousua ja Yapin neutralisointia. Palattaessa Filippiineille alus osallistui 7. laivastoon kuuluneen osastonsa mukana Leyten valtaukseen ja ratkaisevaan Leytenlahden taisteluun, mistä se lähti huollettavaksi Seattleen.
Helmikuussa 1945 alus palasi Tyynellemerelle suojaamaan Guamin ja Ulithin välillä matkanneita aluksia. Maaliskuun lopulla alus saapui Okinawan maihinnousuun. Se kuului tutkavalvontaketjuun. Alus ei kärsinyt tappioita kamikaze-hyökkäyksissä, mutta sen miehistö pelasti kamikaze-iskuissa tuhoutuneiden USS Littlen ja USS Morrisonin miehistöt.
Alus liitettiin 3. laivastoon sodan päättäneisiin operaatioihin Japanin kotisaaria vastaan. Se oli Honshun edustalla sodan päättyessä. Alus saapui 29. elokuuta Sagami Waniin ja 15. syyskuuta Tokionlahdelle. Alus palasi 6. marraskuuta San Diegoon, mistä se siirtyi Panaman kautta Charlestoniin, jonne se saapui Charlestoniin 23. marraskuuta 1945 sijoitettavaksi Atlantin laivaston reserviin. Se poistettiin palveluksesta 26. helmikuuta 1946. Alus palautettiin palvelukseen 30. marraskuuta 1948 sijoitettuna laivaston reservin koululaivaksi. Alus siirrettiin täyteen palvelukseen 17. heinäkuuta 1950. Alus poistettiin palveluksesta ja luovutettiin 15. kesäkuuta 1951 Italian merivoimille.
Aviere

Italian merivoimat nimesi aluksen Aviereksi runkonumerolla D554. Luovutetulla aluksella ei ollut torpedoputkia. Fletcher-luokan alusten saavuttua alus muutettiin 1970 koealukseksi. Sitä käytettiin ensin testattaessa OTO Melaran 127 millimetrin 54 pituuskaliiperin tykkiä, joka asennettiin aluksen B-tykin paikalle. Samoin testattiin 76 millimetrin 62 pituuskaliiperin tykkiä, joka asennettiin X-tykin paikalle. Lopulta aluksella testattiin Albatros-ilmatorjuntaohjusta. Alus upotettiin maalilaivana vuonna 1975.
Urbaani fantasia

Urbaanissa fantasiassa tarina sijoittuu usein suurkaupunkiin. Kuvassa on New York vuonna 2005.
Urbaani fantasia (engl. urban fantasy) on fantasian alalaji, jossa yliluonnolliset voimat ja olennot ovat osa kaupunkiympäristöä ja kaupunki on keskeisessä osassa tarinaa. Yliluonnollisuus voi olla joko uusi asia, jos kaupunki on esimerkiksi yliluonnollisen invaasion kohteena, tai erottamaton osa kaupunkia ja sen historiaa. Tarinat sijoittuvat pääasiallisesti todelliseen maailmaan, mutta niissä saattaa esiintyä myös muita maailmoja. Urbaani fantasia on suosittu lajityyppi etenkin nykyaikaisessa nuortenkirjallisuudessa.
Ensimmäisiä viitteitä urbaanista fantasiasta esiintyy Gilgameš-eepoksessa, jossa fantastista kaupunkia asuttavat sekä jumalat että ihmiset, sekä monissa muissa vanhoissa fantasiateoksissa, kuten Tuhat ja yksi yötä. Näissä yliluonnollinen kaupunki on kuitenkin vain tarinoiden taustalla ja ensimmäiset selkeät urbaanin fantasian esiasteet ovat peräisin 1800-luvulta. Charles Dickensin romaanit, esimerkiksi vuonna 1843 julkaistu Joulukertomus, ovat urbaanin fantasian perusteoksia. Modernia urbaania fantasiakirjallisuutta edustavat muun muassa Neil Gaimanin romaanit Neverwhere – maanalainen Lontoo ja Unohdetut jumalat, Rick Riordanin kirjasarja Percy Jackson sekä Cassandra Claren kirjasarja Varjojen kaupungit. Sitä vastoin fantasian klassikkoteoksista J. K. Rowlingin Harry Potteria tai C. S. Lewisin Narnian tarinoita ei pidetä urbaanina fantasiana, koska niiden tapahtumat sijoittuvat vain pieneltä osin kaupunkiympäristöön.
Ullsfjorden

| Moskivuono> norj. Ullsfjorden, pohjoissaameksi Moskavuotna |
| --- | --- |
 Näkymä Ullsfjordeniin Breivikeidetin ja Svensbyn välillä kulkevalta Ullsfjordenin ylittävältä autolautalta toukokuussa 2009.
Sijainti:  Tromssan lääni,  Norja
Merialue:  Norjanmeri, Atlantin valtameri
Ullsfjorden (pohjoissaameksi Moskavuotna, suom. Moskivuono) on vuono Tromssan läänissä Pohjois-Norjassa. Se sijaitsee Tromssan, Lyngenin ja Karlsøyn kuntien alueella.
Vuono on yhteydessä Pohjoiseen jäämereen Karlsøyn kunnassa Vannsundetin kautta Helgøysundetista sekä Karlsøyn ja Skjervøyn kuntien rajalla Fugløysundetista. Hieman Fugløysundetia etelämpänä Ullsfjordenin kanssa risteytyy myös Lyngenin vuono. Tromssan kunnassa vuonosta johtaa haara (Grøttsundet) myös Tromssan kaupungin luo. Vuono haarautuu etelämpänä vielä Sørfjordeniin ja Kjoseniin (Muotkalahti).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ullsfjorden Wikimedia Commonsissa
A Night to Remember

| A Night to Remember Evergrey |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Julkaistu: 2005
 Tuottaja(t): Tom S. Englund, Henrik Danhage
 Tyylilaji: heavy metal progressiivinen metalli
 Levy-yhtiö: InsideOut Music
Evergreyn muut julkaisut
| The Inner Circle 2004 | A Night to Remember 2005 | Monday Morning Apocalypse 2006 |
A Night to Remember on ruotsalaisen progressiivista metallia soittavan yhtyeen Evergreyn vuonna 2005 julkaistu ensimmäinen livealbumi.
Kappaleet > CD 1

Intro – 1.38
Blinded – 4.45
End of Your Days – 4.38
More Than Ever – 5.17
She Speaks to the Dead – 4.16
Rulers of the Mind – 5.33
Blackened Dawn – 4.04
Waking Up Blind – 4.05
As I Lie Here Bleeding – 4.42
Misled – 7.24
Mark of the Triangle – 6.57
Kappaleet > CD 2

When the Walls Go Down – 5.28
Harmless Wishes – 4.38
Essence of Conviction – 6.07
Solitude Within – 6.47
Nosferatu – 5.41
Recreation Day – 7.24
For Every Tear That Falls – 5.22
A Touch of Blessing – 7.18
The Masterplan – 11.07
Kokoonpano

Tom S. Englund - laulu, kitara
Henrik Danhage - kitara
Michael Håkansson - basso
Jonas Ekdahl - rummut
Rikard Zander - kosketinsoittimet
Kokoonpano > Kuoro

Carina Kjellberg
Tinna Karlsdotter
Andy Engberg
Kokoonpano > Gothenburg Symphony Orchestra

Peter Svensson - sello
Nicola Voruvka - viulu
Lotte Lybeck - viulu
Karin Claesson - alttoviulu
Arvostelut

Imperiumi: 9/10
Aiheesta muualla

A Night to Remember Discogsissa. (englanniksi)
Albumi A Night to Remember Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Urban Acman

| Urban Acman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1976 (ikä 48) Maribor, Jugoslavia
Yleisurheilija
Pituus:  180 cm
Paino:  83 kg
Laji:  pikajuoksu
Ennätykset:  10,21 (100 m)
Urban Acman (s. 28. maaliskuuta 1976 Maribor, Slovenian ST, Jugoslavia) on uransa lopettanut slovenialainen pikajuoksija. Acmanin henkilökohtainen ennätys 100 metrin pikajuoksissa on 10,21. Acman juoksi sen synnyinkaupunki Mariborissa 1. elokuuta 1998.
Acman osallistui yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 1999. Hän juoksi alkuerässä ajan 10,56 mikä ei riittänyt jatkoon.
Acman oli osa Slovenian pikaviestijoukkuetta vuoden 2000 Sydneyn olympialaisissa. Joukkueessa juoksivat myös Boštjan Fridrih, Matic Osovnikar sekä Matic Šušteršič. Alkuerissä he juoksivat ajan 39,25 mikä oli Slovenian kansallinen ennätys ja riitti myös jatkoon. Välierissä joukkue kuitenkin hylättiin.
Sisäradoilla Acman juoksi 50 metriä parhaimmillaan aikaan 5,83 (23. helmikuuta 1999 Eaubonnessa) ja 60 metriä aikaan 6,67 (10. helmikuuta 2001 Münchenissä). Acman osallistui vuonna 2001 sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuihin.