stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mikko Järvinen (poliitikko)

Mikko Järvinen (aiemmin Kuorrejärvi, 20. syyskuuta 1895 Kangasala – 30. huhtikuuta 1953 Vaasa) oli suomalainen SKDL:ää edustanut poliitikko. Järvinen toimi kansanedustajana Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1945–1953. Hän vaikutti myös Vaasan kaupunginvaltuustossa ja -hallituksessa.
Järvinen syntyi työläisperheeseen Kangasalla. Hän meni mukaan poliittiseen toimintaan 13-vuotiaana. Järvinen asui Tampereella, kunnes muutti 1920-luvun alussa Vaasaan. Etelä-Pohjanmaalla Järvinen nousi paikallisen työväenliikkeen johtotehtäviin. Vuonna 1926 hän liittyi Suomen Kommunistiseen Puolueeseen. Järvinen työskenteli Vaasassa muun muassa jalkinetyöläisenä. Vuosina 1928–1930 hän oli sanomalehti Työn Äänen taloudenhoitaja.
Keväällä 1930 Järvinen kierteli ympäri Pohjanmaata lehtimiehen ominaisuudessa ja hän joutui useamman kerran niin sanottujen muilutusten kohteeksi. Järvinen ei kuitenkaan pelännyt kyyditsijöiden uhkauksia, ja hän jatkoi toimintaansa kunnes viranomaiset pidättivät tunnetun vasemmistoaktiivin. Järvinen kärsi poliittisen vankeustuomion Tammisaaren pakkotyölaitoksessa. Vapauduttuaan Järvinen toimi kommunistien kansanrintamapolitiikan puolesta ammattiyhdistysliikkeessä ja etenkin osuustoimintaliikkeessä.
Jatkosodan päätyttyä Järvinen oli keskeisesti mukana luomassa julkiseksi nousseen SKP:n organisaatiota kotiseudullaan. Järvinen valittiin kansanedustajaksi vaaleissa 1945 suurella äänimäärällä. Vuodesta 1948 kuolemaansa Järvinen oli vaalipiirinsä ainoa SKDL:n listoilta valittu edustaja. Kuoleman jälkeen tilalle nousi Georg Backlund. Järvinen oli myös presidentin valitsijamies vaaleissa 1950.
Järvinen kuoli ollessaan matkalla Vaasaan vappuaattona 1953. Miehen muistoa kunnioitettiin seuraavan päivän vapputilaisuuksissa, ja hautajaisiin osallistui myöhemmin tuhansia työläisiä.
Järvisellä oli luottamustehtäviä muun muassa OTK:ssa, Kulutusosuuskuntien keskusliitossa ja Neste-yhtiössä.
Järvinen oli naimisissa kolmesti.
Itse valtiaat – Agenttimusikaali

| Itse valtiaat – Agenttimusikaali |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Teemu Auersalo   Riina Hyytiä
Käsikirjoittaja:  Sami Hantula
Tuottaja:  Olli Haikka   Riina Hyytiä
Leikkaaja:  Jani Kuronen
Pääosat:  Mika Ala-Panula   Heikki Hilander   Erja Manto
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Filmiteollisuus Fine
Ensi-ilta:   30. joulukuuta 2005 (TV)
Kesto:  43 min 04 s
Alkuperäiskieli:  suomi
Edeltäjä:  Urheilumusikaali
Seuraaja:  Länkkäri: Haaveratsastajat
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Itse valtiaat - Agenttimusikaali on Itse valtiaat -ohjelman neljäs erikoisjakso, joka esitettiin ensimmäistä kertaa televisiossa 30. joulukuuta 2005.
Juoni

Mauri Pekkarinen on salainen agentti 0,07. Pahamaineisen tohtori Multasormen apulainen Paavo Rautahammas kidnappaa Tarja Halosen, Matti Vanhasen ja Sauli Niinistön kesken vaaliväittelyn. 0,07 tarttuu toimeen ja jahtaa Paavoa ympäri Helsinkiä, kunnes Paavo pääsee pakoon Ahvenanmaalle Multasormen salaiseen tukikohtaan. Takaisin Eduskuntatalolla M eli Eero Heinäluoma haukkuu Maurin, koska tämä tuhosi panssariauton ja puolet kaupungista. Sitten he saavat kuulla tohtori Multasormesta ja kuinka hän tappoi Esko Ahon sädettämällä Sitran. Mauri on suruissaan, ja kun Eero ei anna lupaa lähettää Mauria tuhoamaan tohtori Multasormea, Mauri ottaa lopputilin, mutta Seppo saa Maurin takaisin. Samalla Matti, Tarja ja Sauli ryömivät tohtori Multasormen saaren ilmastoinneissa. Mauri lähtee tuhoamaan tohtori Multasormea, mutta Eeron enkelit eli Anni, Tanja ja Suvi-Anne hakevat Maurin pois Autiolta saarelta, koska Maurin autoon tuli vika. Sittemmin Eduskuntaan on ilmestynyt Hypno-Digiboxeja, jotka lumoavat hyvät kansanedustajat tohtori Multasormen ilkeiksi apureiksi. Erkki, Mauri ja Seppo lähtevät tohtori Multasormen saarelle, ja käykin ilmi, että tohtori Multasormi on Esko Aho, joka lavasti kuolemansa. Mauri uhkaa Eskoa tappamalla Eskon maamyyrän ja Esko antautuu. Mauri ja Seppo etsivät presidenttiehdokkaat ja he pakenevat saarelta, mutta Esko kuolee, koska hän asensi pyykkikoneensa linkoamaan yli 10 000 kierrosta minuutissa ja koko saari räjähti tämän takia. Eeron enkelit saapuvat paikalle ja Mauri pakenee Tanjaa mereen.
Tekijät

Äänet: Mika Ala-Panula, Heikki Hilander, Erja Manto
Käsikirjoitus: Sami Hantula
Avustava käsikirjoittaja: Jari Peltola
Animaatio: Teemu Auersalo, Jussi Castellanos, Jyrki Kanto, Pauli Laasonen, Pat Mark, Aki Martikainen, Antti Ripatti, Meruan Salim
Character setup: Antti Haikala
Hahmosuunnittelu: Laura Neuvonen
AD: Olli Rajala
TD: Jani Kuronen
Tuotanto TD: Sini Lindberg, Aki Rissanen
Ohjelmointi: Simo Savolainen, Petri Savolainen
Äänitys: Micke Nyström
Ääniperhe: Juha Hakanen, Salla Hämäläinen, Janne Jankeri, Ville Jankeri, Kimmo Vänttinen
Foley-tehosteet: Heikki Kossi, Jussi Väntänen
Musiikki: Tauri Oksala
Musiikin äänitys & miksaus: Janne Viksten
Muusikot: Janne Haavisto, Tom Nyman, Tauri Oksala, Harri Taittonen
Laulujen sovitukset, tuotanto, äänitys ja miksaus: Pertti Haverinen
Laulujen esittäjät: Mika Ala-Panula, Heikki Hilander, Erja Manto
Laulujen muusikot: Pertti Haverinen, Anssi Nykänen, Harri Rantanen, Ville Nurmi, Risto Salmi, Joanna Jaako, Satu Sipilä, Juhani Aaltonen
Linjatuottaja: Leena Mäenpää-Bentley
Ohjaaja: Teemu Auersalo, Riina Hyytiä
Vastaavat tuottajat: Olli Haikka, Riina Hyytiä
Tilaaja: YLE TV1
Tuotanto: Oy Filmiteollisuus Fine Ab
Musikaalin kappaleet

"Kun mikään ei riitä"
Säv. & Sov. Pertti Haverinen, San. Jorma Toiviainen
"Paavo Rautahammas -Tartu tiukasti hanuriin"
Säv. & Sov. Pertti Haverinen, San. Sipi Castrén / Jorma Toiviainen
"Esko hei -Kuusamo-"
Säv. Salvatore Gutugno - Pesguale Losito, San. Vito Pallavicini - Stuart Ward
Suom. san. Juha Vainio / Jorma Toiviainen, Sov. Pertti Haverinen
"Eeron enkelit -Syytön-"
Säv. Risto Asikainen, San. Sipi Castrén - Risto Asikainen / Jorma Toiviainen
Sov. Pertti Haverinen
"Kaksi suurta kohtaa -Perhonen-"
Säv. Risto Asikainen, San. Sipi Castrén - Risto Asikainen / Jorma Toiviainen
Sov. Pertti Haverinen
Erikoisjaksossa esiintyvät hahmot

Tarja Halonen (Presidenttiehdokas)
Paavo Lipponen (Paavo Rautahammas)
Erkki Tuomioja (Q-ukko)
Eero Heinäluoma (M)
Mauno Koivisto (Salainen agentti Multasormen tyrmissä)
Martti Ahtisaari (Salainen agentti Multasormen tyrmissä)
Mauri Pekkarinen (Agentti 0,07)
Seppo Kääriäinen (Savolainen agentti)
Anneli Jäätteenmäki (Sihteeri)
Esko Aho (Tohtori Multasormi)
Matti Vanhanen (Presidenttiehdokas)
Tanja Karpela (Eeron enkeli)
Sauli Niinistö (Presidenttiehdokas)
Ben Zyskowicz (Agentti 0,05)
Ville Itälä (Agentti 0,0001)
Suvi-Anne Siimes (Eeron enkeli)
Anni Sinnemäki (Eeron enkeli)
Tarja Filatov (Ulkoasiainministeriö)
Vladimir Putin (Venäläinen agentti)
Jaakko Laakso (Cameorooli)
Aiheesta muualla

Koko elokuva Yle Areenassa
Itse valtiaat
| --- | --- |
TV-elokuvat:   Avaruusmusikaali  Kuningasmusikaali  Urheilumusikaali  Agenttimusikaali  Länkkäri: Haaveratsastajat 
Elokuvat:   Keisarin salaisuus 
CD-levyt:   Menneisyyden vangit  200 apinaa – Paavo kuninkaaksi  Luuserien olympialaiset  Kun mikään ei riitä 
Muuta:   Operation ESC  Luettelo jaksoista
Anne Holmlund

| Anne Elisabeth Holmlund |
| --- | --- |

Suomen sisäasiainministeri
 Vanhasen II hallitus 19. huhtikuuta 2007 – 22. kesäkuuta 2010 Kiviniemen hallitus 22. kesäkuuta 2010 – 22. kesäkuuta 2011  
Edeltäjä:  Kari Rajamäki
Seuraaja:  Päivi Räsänen
Kansanedustaja
 2002–2015  
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. huhtikuuta 1964 (ikä 60) Pori
Ammatti:  taloussihteeri
Puoliso:  Jarmo Peltomaa
Tiedot
Puolue:  kokoomus
Aiheesta muualla
www2.eduskunta.fi/fakta/edustaja/630/index.html
Anne Elisabeth Holmlund (s. 18. huhtikuuta 1964 Pori) on suomalainen poliitikko. Hän oli kokoomuksen kansanedustaja vuosina 2002–2015 ja toimi vuosina 2007–2011 sisäasiainministerinä Vanhasen toisessa hallituksessa ja Kiviniemen hallituksessa.
Holmlund on ollut Ulvilan kaupunginvaltuustossa vuodesta 1989 ja toimi valtuuston puheenjohtajana vuosina 2001–2002 ja 2005–2007. Kaupunginhallituksessa hän oli vuosina 1993–2000 ja kaupunginhallituksen varapuheenjohtaja 2003–2004.
Ura

Holmlund valmistui ylioppilaaksi Porin Lyseosta vuonna 1983, minkä jälkeen hän työskenteli myyntisihteerinä isänsä Kauppahuone Ilmari Holmlundilla. Vuonna 1987 hän valmistui ylioppilasmerkonomiksi Porin kauppaoppilaitoksesta.
Vuoden 1988 kunnallisvaaleissa Holmlund nousi ääniharavana Ulvilan valtuustoon. Eduskuntaan hän nousi vuonna 2002 varasijalta Satakunnan vaalipiiristä Olli-Pekka Heinosen siirtyessä johtajaksi Yleisradioon.
Vaalikaudella 2011–2015 Holmlund oli lakivaliokunnan puheenjohtaja. Hän oli valiokunnan jäsen myös vuosina 2006–2007. Holmlundin ollessa puheenjohtajana valiokunta käsitteli muun muassa sukupuolineutraalia avioliittolakia, jota Holmlund vastusti adoptio-oikeuden vuoksi. Holmlund on ollut jäsen myös hallintovaliokunnassa (2014–2015), työelämä- ja tasa-arvovaliokunnassa (2002–2007, varapuheenjohtaja 2003–2007, puheenjohtaja 2007), sosiaali- ja terveysvaliokunnassa (2006) ja ympäristövaliokunnassa (2002–2003).
Holmlundin muita luottamustehtäviä eduskunnassa ovat olleet muun muassa valtion asuntoneuvoston jäsenyys (2002–2003), Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan jäsenyys (2003–2004) ja Kelan valtuuston varajäsenyys (2003–2006) ja jäsenyys (2006–2007). Vuosina 1997–2005 Holmlund oli Suomen Kuntaliiton hallituksen varajäsen.
Ura > Sisäasiainministeri

Vuonna 2007 kokoomuksen eduskuntaryhmä ja puoluehallitus valitsivat eduskuntaryhmän varapuheenjohtajana toimineen Holmlundin sisäministeriksi Vanhasen II hallitukseen (2007–2010). Hän jatkoi tehtävässä Kiviniemen hallituksessa (2010–2011).
Hallitustaipaleen alussa Holmlund nimitti erityisavustajakseen varatuomari Ilkka Salmen, joka oli entinen Ville Itälän erityisavustaja. Suojelupoliisin johtaja Seppo Nevalan jättäessä virkansa Holmlund nimitti Salmen Supon johtoon, minkä jälkeen erityisavustajaksi valittiin Sami Paatero. Paatero on Holmlundin poliisiylijohtajan virkaan nimittämän Mikko Paateron poika. Mikko Paatero kiisti Ilta-Sanomissa jo ennen nimitystään olevansa asiassa jäävi. Sekä Paaterot että Salmi ovat kotoisin Holmlundin kotiseuduilta Länsi-Suomesta. Savon Sanomien pääkirjoituksessa toimittaja Hannu Virtanen arvosteli Holmlundin suosineen virkanimityksissä kokoomusta. Salmea ja Paateroa tehtävässä seuranneet Kristiina Kokko ja Karoliina Vuopala ovat kotoisin Uudeltamaalta. Holmlundin valtiosihteerinä toimi vuoden 2009 alusta OTK, ylijohtaja Antti Pelttari.
Vuonna 2008 Kauhajoen koulusurmien jälkeen SDP:n Liisa Jaakonsaari ja vasemmistoliiton Annika Lapintie vaativat Holmlundin eroa, koska Holmlund ei heidän mielestään ryhtynyt uudistamaan aselainsäädäntöä tarpeeksi nopeasti Jokelan koulusurmien jälkeen. Uudistettu aselaki astui voimaan vuonna 2011. Sen myötä uusien käsiaselupien myöntämisperusteita tiukennettiin merkittävästi. Uudistus ei koske vanhoja lupia.
Maaliskuussa 2010 Holmlund teki päätöksen hätäkeskusten sijoituspaikoista. Tampereen hätäkeskus lakkautettiin ja sen toiminnot siirrettiin Holmlundin kotiseudulle Poriin. Hätäkeskusten uudet paikkakunnat valittiin ennalta määriteltyjen kriteerien mukaisesti. Hätäkeskusten oli muun muassa oltava riittävän suuria, jotta työtilaa riittää kaikille päivystäjille. Hätäkeskuksien toimintamenoja ei haluttu käyttää suurempien toimitilojen rakentamiseen vaan toiminnan kehittämiseen. Porin valintaan vaikutti myös siellä sijaitseva valtakunnallinen hätäkeskus, joka ohjaa muiden yksiköiden toimintaa. Porin hätäkeskuksen johtaja tyrmäsi Satakunnan Kansassa tamperelaisten väitteet suuremmista tiloista ja kotiinpäin vetämisestä.
Yksityiselämä

Anne Holmlundin isä oli porilainen kunnallispoliitikko ja leipomoalan yrittäjä Ilmari Holmlund. Holmlund on naimisissa maalaamoyrittäjä Jarmo Peltomaan kanssa. He muuttivat Ulvilaan vuonna 1986 ja avioituivat vuonna 1991.
Theodor Homén

Theodor Homén
Viktor Theodor Homén (3. heinäkuuta 1858 Pieksämäki – 10. huhtikuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen sovelletun fysiikan professori ja kansanedustaja. Homén valittiin kansanedustajaksi eduskuntaan nuorsuomalaisista ajaksi 1.8.1908–1.2.1914 ja Kokoomuksesta 1.4.1919–4.9.1922. Homén oli myös pappissäädyn jäsen säätyvaltiopäivillä 1905–1906.
Ura

Homén syntyi kirkkoherra Johan Fredrik Homénin ja Gustava Elisabeth o.s. Peranderin poikana. Hänestä tuli ylioppilas 1876 ja hän jatkoi opintojaan saaden filosofian kandidaatin arvon vuonna 1881. Vuosina 1881–1882 Homén opiskeli matematiikkaa ja fysiikkaa Tukholmassa. Filosofian lisensiaatiksi hän tuli 1884 ja tohtoriksi 1886. Samana vuonna hänet nimitettiin fysiikan dosentiksi. Homén valittiin J. A. Pippingsköldin sovelletun fysiikan professorin virkaan vuonna 1898.
Homén oli sortokaudella kenraalikuvernööri Bobrikovin harjoittamaa politiikkaa vastustavan kagaali-järjestön jäsen. Hän kirjoitti maanalaiseen lentolehtiseen Vapaat Sanat ja Vapaita sanoja artikkeleita, jotka hän myöhemmin vuonna 1906 julkaisi kirjassaan Passiivinen vastarinta: Poliittisia kirjoituksia 1899–1904.
Homén kirjoitti nimimerkillä "Isänmaan ystävä" 20. syyskuuta 1900 aiheesta Passiivinen vastarinta:
»1) Johdonmukaisesti kieltäydytään myötävaikuttamasta mihinkään vahvemman puolelta tapahtuvaan laittomaan tai väkivaltaiseen tekoon;
2) että näitä väkivallan määräyksiä ei totella eikä noudateta, sekä ettei yhdessäkään ainoassa kohdassa edistetä,  vaan päinvastoin  kaikilla luvallisilla keinoilla vaikeutetaan niiden tuumien toteuttamista, joita vastaan passiivinen vastarinta tähdätään; ja
3) ettei milloinkaan tunnusteta toimeenpantua väkivaltajärjestelmää lailliseksi.» 
()
Homén vangittiin heinäkuussa 1904. Hänet vietiin Pietariin Špalernajan tutkintavankilaan ja myöhemmin karkotettiin Novgorodiin. Suomeen hän palasi helmikuussa 1905, kun kaikki karkotetut saivat luvan palata.
Hän oli Suomen matkailijayhdistyksen sihteeri 1891–1895, varapuheenjohtaja 1896–1906 ja puheenjohtaja 1907–1923. Vuosina 1905–1923 hän toimi Savolaisen osakunnan inspehtorina.
Vuonna 1921 Homén vihittiin Martta Katarina Hedlundin kanssa.
Suomen Tiedeseura jakaa joka vuosi Theodor Homénin palkinnon, joka toinen vuosi fysiikassa ja joka toinen vuosi kotimaan historiassa
Teoksia

Ueber die Electricitätsleitung der Gase. 1-3. Helsingfors 1886-1888
Ueber die Electrisitätsleitung der Gase. 2 o. 3. Acta Societatis scientiarum Fennicae Tomus XVII. Societas scientiarum Fennicae, Helsingfors 1891
Om nattfroster. Helsingfors 1893
Bodenphysikalische und meteorologische Beobachtungen mit besonder Berücksichtigung des Nachtfrostphänomens. Bidrag till kännedom av Finlands natur och folk häft 54. Finska Vetenskaps-Societeten, Helsingfors 1894
I frågan om nattfrosterna: Genmäle till prof. Lemström likabenämnda, mot min publikation "Om nattfroster" riktade uppsats. Söderström, Helsngfors 1894
Suhteellisista vaaleista: Ylipainos Päivälehdestä marraskuulla 1894. Akateeminen kirjakauppa, Helsinki 1894
Über die Bodentemperatur in Mustiala. Finska Vetenskaps-Societeten, Helsingfors 1896
Der tägliche Wärmeumsatz im Boden und die Wärmestrahlung zwischen Himmel und Erde, väitöskirja. Acta Societatis scientiarum Fennicae Tomus 23, 3. Finska Vetenskaps-Societeten, Helsingfors 1897
Paikkari torp. Helsingfors 1898, 2. uppl. 1901, suomeksi nimellä Paikkarin torppa. 2. painos Helsinki 1901
Vårt passiva motstånd: politiska uppsatser 1899-1904. Helios, Helsingfors 1906.
Passiivinen vastarintamme: Poliittisia kirjoituksia 1899-1904. Otava 1906
Om proportionella val särskildt med hänsyn till representationsreformkommitténs förslag. Helios, Helsingfors 1906
Suhteellisista vaaleista, erityisesti silmällä pitäen eduskunnanmuutoskomitean ehdotusta. Kustannus Oy Helios, Helsinki 1906
Hydrographische Untersuchungen im nördlichen Teile der Ostsee, im Bottnischen und Finnischen Meerbusen in den Jahren 1898-1904. Finnländische hydrographisch-biologische Untersuchungen N:o 1. Finska Vetenskapssocieteten, Helsingfors 1907
En dag vid Paanajärvi: Skämt i en akt af En turist. Helsingfors 1909 (nimimerkillä En turist)
Våra skogar och vår vattenhushållning. Söderström, Helsingfors 1917
Punainen kaartiko vai sosialidemokraattinen puolue? : anarkistiset ainekset pois puolueesta : sosialistien puolueagitatsioni ja porvarilliset. Kirjoittaneet Evert Huttunen ja Taavi Tainio ja Theodor Homén. Kansan ystävät, Helsinki 1918
Östkarelen och Kola lappmark skildrade av finska natur- och språkforskare. Söderström, Helsingfors 1920, suomeksi nimellä Itä-Karjala ja Kuollan Lappi: Suomalaisten luonnon- ja kielentutkijain kuvaamina. Otava 1918
East Carelia and Kola Lapmark: Described by Finnish scientists and philologists. Sällskapet för Finlands geografi, Helsingfors 1921
Ett missgrepp i vårt beskattningssystem. Helsingfors 1921.
Muuan harhaote verotusjärjestelmässämme. Helsinki 1921
Kirjallisuutta

Holmberg, Peter: ”Homén, Theodor (1858–1923)”, Suomen kansallisbiografia, osa 4, s. 72–73.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.  ISBN 951-746-445-2  / Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Homén, Theodor hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Nuorsuomalaisten kansanedustajat
| n k Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustajat 1908–1909 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (27):  Ahmavaara  Arokallio  Brander  Castrén  Erkko  Grotenfelt  Heiskanen  Homén  Hultin  Huoponen  Kaskinen  Koskelin  Kurikka  Latva  Nissinen  Nylander  Peltonen  Pennanen  Riihelä  Rosendal  Setälä  Stenroth  Sthålberg  Svinhufvud  Tanttu  Viljakainen  Wikman 
| n k Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustajat 1909–1910 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (28):  Ahmavaara  Brander  A. Castrén  J. Castrén  Z. Castrén  Erkko  Fränti  Hannula  Haveri  Heiskanen  Homén  Hultin  Kaasalainen  Kaskinen  Keltanen  Mikkola  Nuora  Nylander  Pennanen  Pesonen  Riihelä  Sinkko  Snellman  Sthålberg  Svinhufvud  Talas  Viljakainen  Åkesson 
| n k Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustajat 1910–1911 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (28):  Ahmavaara  Arokallio  Astala  A. Castrén  J. Castrén  Erkko  Fränti  Hannula  Homén  Hultin  Kaasalainen  Kekki  Koskelin  Lilius  Löthman-Koponen  Nylander  Pennanen  Pietinen  Puhakka  Renvall  Riihelä  Setälä  Snellman  Svinhufvud  Talas  Tanttu  Viljakainen  Åkesson 
| n k Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustajat 1911–1914 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (28):  Ahmavaara  Arokallio  Astala  Brander  A. Castrén (1911–1913)  J. Castrén  Erkko  Fränti  Hannula  Heiskanen  Homén  Hultin  Jalkanen  Kaskinen  Kurikka  Lilius  Linna (1913–1914)  Nuora  Nylander  Pennanen  Pietinen  Puhakka  Renvall  Riihelä  Saariaho (1913–1914)  Snellman  Svinhufvud  Talas  Tanttu  Viljakainen  (1911–1913†) 
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1919–1922 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (28):  Alanen  Alfthan (1922)  Arajärvi  M. Erich  R. Erich  Gebhard  Hallsten  Hannula  Heikinheimo (1921–1922)  A. Hiidenheimo  E. Hiidenheimo  Holma  Homén  Hultin  Ihamuotila  Jaskari (1920–1922)  Kaila  Koivisto (1919–1921†)  Lanne  Malmivaara (1919–1920)  Nevanlinna  Nikkanen  Nyberg  Puumala  Setälä  Snellman  Suolahti  Typpö  A. Virkkunen (1919–1922)  P. Virkkunen 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Kansallisbiografia  Eduskunta  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 
Muut:  IdRef
Riitta Jouppila

Riitta Maire Kaarina Jouppila (o.s. Liukko, s. 30. toukokuuta 1940 Kuopio) on suomalainen professori, lääkäri ja poliitikko. Hän oli kokoomuksen kansanedustaja vuosina 1983–1995.
Jouppila valmistui ylioppilaaksi Ylivieskan yhteiskoulusta vuonna 1959 ja lääketieteen lisensiaatiksi Oulun yliopistosta vuonna 1966. Hän erikoistui anestesiologiaan vuonna 1972 ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1977. Jouppila on Oulun yliopiston anestesiologian dosentti vuodesta 1987. Professorin arvonimen Jouppila sai vuonna 1998.
Vuosina 1966–1968 Jouppila oli apulaislääkäri Oulun yliopistollisessa keskussairaalassa ja työskenteli vuonna 1968 Kuusankosken kunnanlääkärinä. Vuodet 1968–1972 Jouppila oli apulaislääkäri OYKS:n anestesiaosastolla ja työskenteli erikoislääkärinä vuodet 1973–1986. Hän oli vuosina 1986–1999 osastonylilääkäri OYKS:ssa.
Jouppilan tutkimustyö suuntautui synnytyskivun lievittämiseen erityisesti epiduraalipuudutuksen avulla. Jouppila otti myös julkisesti näkyvästi kantaa sen puolesta, että resursseja, kuten anestesialääkärin virkoja, olisi kohdennettava synnytyskipuja lievittäviin toimiin. Suomalainen Lääkäriseura Duodecim myönsi Jouppilalle tämän elämäntyöstä vuonna 2009 ensimmäisen Laimi Leidenius -palkinnon.
Jouppilan näkyvä esiintyminen johti hänet myös politiikkaan ja eduskuntavaaliehdokkaaksi. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 1983 vaaleissa kokoomuksen ehdokkaana Oulun vaalipiiristä. Hän oli kansanedustajana kolme kautta vuoteen 1995. Jouppilan toiminta oli sikäli tuloksellista, että  jo vuoden 1985 budjettiin sisältyi merkittävän anestesialääkärien virkojen lisäys. Jouppila oli eduskunnan sivistysvaliokunnan puheenjohtaja vuosina 1991–1994. Vuosina 1995–1996 hän oli eduskunnan valitsemana Euroopan parlamentin jäsen. Oulun kaupunginvaltuustossa Jouppila istui vuosina 1981–1995.
Jouppilan puoliso on Oulun yliopiston eläkkeellä oleva synnytys- ja naistentautiopin professori Pentti Jouppila. Heillä on kolme lasta.
Aiheesta muualla

Riitta Jouppila Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
| n k   Suomalaiset Euroopan parlamentin jäsenet (1995–1996) |
| --- | --- |
ELDR:  Järvilahti  Pelttari  E. Rehn  O. Rehn  Ryynänen  Väyrynen 
PES:  Iivari  Myller  Paakkinen  Rönnholm 
EPP:  Jouppila  Laurila  Rusanen  Toivonen 
EUL/NGL:  Stenius-Kaukonen 
G:  Hautala 
Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1983–1987 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (44):  Aaltio  Dromberg  Hetemäki-Olander  Hilpelä  Holvitie  Impiö  Jaatinen (1983–1984)  Jokinen  Jouppila  Junnila  Järvenpää  Kanerva  Koivisto  Kärhä  Lahtinen (1984–1987)  Laurila  Louvo  Löyttyniemi (1983–1985)  Miettinen  Mikkola  Moisander  Mäki-Hakola  Perho  Pesola  Petäjäniemi  Pietikäinen  Pohjala  Pohjanoksa  Puolanne  Pystynen  Rusanen  Saarikoski  Salolainen  Sasi  Siitonen  Suominen  Särkijärvi  Tiuri  Turunen  Uosukainen  Valli  Valo  Varpasuo (1985–1987)  Viinanen  Viljanen  Zyskowicz 
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1987–1991 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (53):  Ala-Harja  Antvuori  Dromberg  Hetemäki-Olander  Hilpelä  Hokkanen  Holvitie  Häkämies  Ikkala  Jouppila  Junnila (1990–1991)  Järvenpää  Jääskeläinen  Kanerva  Kohijoki  Korkia-Aho  Kärhä  Lahtinen  Laitinen  Lamminen  Laurila  Linnainmaa  Louvo  Miettinen  Mäki-Hakola  Mörttinen  Niinistö  Perho  Pesola  Pietikäinen  Pohjanoksa  Puolanne  Pystynen  Rauramo  Rusanen  Saastamoinen  Salolainen  Sasi  Savela  Siitonen (1987–1990)  Suominen  Särkijärvi  Taina  Tiuri  Turunen  Uosukainen  Valli  Valo  Varpasuo  Vastamäki  Viinanen  Viljanen  Zyskowicz 
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1991–1995 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (40):  Ala-Harja  Antvuori  Dromberg  Häkämies  Ihamäki (1993–1995)  Jouppila  Kaarilahti  Kanerva  Karhunen  Kauppinen (1994–1995)  Kohijoki  Kivelä (1993–1995)  Lahtinen  Lamminen  Laurila  Lehtinen  Louvo  Markkula-Kivisilta  Miettinen (1991–1993)  Mäki-Hakola  Niinistö  Ollila  Perho  Pietikäinen  Piha (1994–1995)  Rauramo  Rusanen  Saario  Saastamoinen  Salolainen  Sasi  Savela  Suominen (1991–1994)  Särkijärvi (1991–1993)  Taina  Takala  Tiuri  Toivonen  Turunen  Uosukainen  Varpasuo  Viinanen  Zyskowicz 
1 2  Mauri Miettinen siirtyi Kymen läänin maaherraksi huhtikuussa 1993. Tilalle nousi Timo Ihamäki.  ↑  Riitta Kauppinen liittyi Kokoomuksen eduskuntaryhmään Keskustan eduskuntaryhmästä kesäkuussa 1994.  ↑  Jouni J. Särkijärvi siirtyi ympäristöministeriön asunto- ja rakentamisosaston ylijohtajaksi heinäkuussa 1993. Tilalle nousi Pekka Kivelä.  1 2  Ilkka Suominen siirtyi Alkon pääjohtajaksi 1994. Tilalle nousi Kirsi Piha.  
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  MEP-hakemisto  Eduskunta