stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oskari Katajisto
Filmografia > Videopelit

Alkupolku Eskari (dubbaus)
Hugo Viidakkoseikkailu (dubbaus)
Hugo Viidakkoseikkailu 2 (dubbaus)
Hugo: Musta timanttikuume (dubbaus)
Rakenna lentokoneita Masa Mainion kanssa
Rakenna taloja Masa Mainion kanssa
Avaruusseikkailu
Syvänmeren seikkailu
Gast – vaienneen huvipuiston salaisuus (2003, dubbaus)
Aiheesta muualla

Oskari Katajiston kotisivut Suntuubissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Oskari Katajisto Elonetissä.
Oskari Katajisto Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Finna.fi: Oskari Katajisto
Teatterit ja teatterintekijät 2005, s. 288–289.  Helsinki:  Like, 2005.  ISBN 952-471-629-1
Iltalehden Julkkislista: Oskari Katajisto
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ritva  Elonet  Yle
Mari Kiviniemi

| Mari Kiviniemi |
| --- | --- |
 Pääministeri Kiviniemi Pohjoismaiden neuvoston kokouksessa vuonna 2010.
Suomen pääministeri
 Kiviniemen hallitus 22.6.2010–22.6.2011  
Presidentti:  Tarja Halonen
Pääministerin sijainen:  Jyrki Katainen
Edeltäjä:  Matti Vanhanen
Seuraaja:  Jyrki Katainen
Suomen hallinto- ja kuntaministeri
 Vanhasen II hallitus 19.4.2007–22.6.2010  
Seuraaja:  Tapani Tölli
Suomen ulkomaankauppa- ja kehitysministeri
 Vanhasen I hallitus 2.9.2005–3.3.2006  
Edeltäjä:  Paula Lehtomäki
Seuraaja:  Paula Lehtomäki
Kansanedustaja
 24.3.1995–2.9.2014  
Ryhmä/puolue:  Keskustan eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Helsingin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. syyskuuta 1968 (ikä 56) Seinäjoki
Puoliso:  Juha Louhivuori (1996–)
Tiedot
Puolue:  Suomen Keskusta
Koulutus:  valtiotieteiden maisteri (1994)
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Mari Johanna Kiviniemi (s. 27. syyskuuta 1968 Seinäjoki) on suomalainen keskustaa edustanut entinen poliitikko. Hän oli kansanedustaja vuosina 1995–2014 ja keskustan puheenjohtaja 2010–2012. Hän oli Suomen pääministeri vuosina 2010–2011.
Kiviniemi toimi OECD:n apulaispääsihteerinä 2014–2018 ja toimi vuosina 2019–2024 kaupan alan edunvalvontajärjestö Kaupan liiton toimitusjohtajana.
Tausta

Kiviniemi kävi koulunsa Jalasjärvellä ja vietti lukiossa vuoden vaihto-oppilaana Länsi-Saksassa. Ylioppilaaksi kirjoitettuaan vuonna 1988 hän aloitti kansantaloustieteen opiskelut Helsingin yliopistossa. Kiviniemi valmistui valtiotieteiden maisteriksi vuonna 1994 ja kirjoitti pro gradu -tutkielmansa aiheesta "Optimaalinen patenttijärjestelmä teknisen kehityksen edistäjänä".
Poliittinen ura

Vuosina 1990–1991 Kiviniemi toimi Keskustan Opiskelijaliiton pääsihteerinä. Kiviniemi valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon vuoden 2004 kunnallisvaaleissa ja uudelleen vuoden 2008 vaaleissa. Hän ei ollut enää ehdolla vuoden 2012 kunnallisvaaleissa. Nuoren Suomen liiton puheenjohtajana hän toimi vuosina 2006–2010.
Kiviniemi nousi eduskuntaan vuoden 1995 vaaleissa jalasjärvisenä Vaasan vaalipiiristä 9 308 äänellä. Hän toimi Vanhasen ensimmäisen hallituksen aikana pääministeri Matti Vanhasen talouspoliittisena neuvonantajana (2004–2005) ja Paula Lehtomäen äitiysloman ajan ulkomaankauppa- ja kehitysministerinä syyskuusta 2005 maaliskuuhun 2006.
Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Kiviniemi valittiin eduskuntaan ainoana keskustalaisena Helsingin vaalipiiristä 7 385 äänellä. Vaalikampanjaansa Kiviniemi käytti lähes 66 000 euroa, josta 57 350 euroa ohjattiin Huomisen Suomi ry -nimisen tukiyhdistyksen kautta. Lahjoittajia ei kerrottu. Tukiyhdistyksen puheenjohtajana toimi Turkistuottajien viestintäjohtaja Päivi Mononen-Mikkilä ja rahastonhoitajana Kiviniemi.  Kiviniemi tunnetaan turkistarhauksen puolestapuhujana.
Ennen valintaansa keskustan puheenjohtajaksi Kiviniemi toimi Vanhasen II hallituksessa hallinto- ja kuntaministerin tehtävissä vuosina 2007–2010.
Poliittinen ura > Keskustan puheenjohtaja ja pääministeri

Kiviniemi nousi pääministeriksi 22. kesäkuuta 2010 puolueen puheenjohtajan ja pääministerin tehtävistä jättäytyneen Matti Vanhasen tilalle. Tätä ennen kesäkuussa 2010 Kiviniemi oli valittu puolueensa puheenjohtajaksi keskustan Lahden puoluekokouksessa. Vuoden 2010 aikana Kiviniemi korosti usein, että eläkejärjestelmän kestävyyttä parantavat uudistukset kuten työurien pidentäminen pitää saada tehdyksi tulevaisuuden hyvinvoinnin turvaamiseksi.
Koulujen kieltenopetuksesta Kiviniemi on sanonut keskustan olevan sitoutunut pakkoruotsiin, mutta toisaalta hän on myös kannattanut vapaaehtoisuuden lisäämistä Itä-Suomessa, jolloin vaihtoehtona olisi venäjä.
Eduskuntavaalien 2011 alla Kiviniemi painotti kasvua ja tiedotusvälineiden useista kysymyksistä huolimatta ei kertonut mistä keskusta leikkaisi tulevalla vaalikaudella valtion kestävyysvajeen korjaamiseksi. Hän oli ainoa puoluejohtaja, joka kieltäytyi esittämästä leikkauskohteita. Vuoden 2011 eduskuntavaalikampanjaansa Kiviniemi käytti yhteensä 41 650 euroa, josta puolue antoi hänelle 35 995 euroa. Yrityksiltä Kiviniemi sai tukea 2 000 euroa ja yksityishenkilöiltä 3 655 euroa. Yle pyysi anteeksi Kiviniemeltä virheellistä väitettään hänen liittyvän vaalirahakohuun 27.1.2011.
Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa keskusta kärsi suurtappion ja sen edustajaluku hupeni 51:stä 35:een. Huhtikuussa 2012 Kiviniemi ilmoitti, ettei tavoittele puolueen puheenjohtajuutta kesän puoluekokouksessa. Syyksi hän esitti keskustan vaalitappion sekä puolueen pienen kannatuksen mielipidemittauksissa. Hän totesi kantavansa vastuuta siitä, ettei puolue ole päässyt nousemaan riittävän rivakasti, mutta eräiden arvioiden mukaan taustalla saattoi olla myös pettymys siihen, että Paavo Väyrynen ja Mauri Pekkarinen haastoivat hänet jo lyhyen puheenjohtajuuden jälkeen.
Kotimaan politiikan jälkeen

Heinäkuussa 2014 Kiviniemi nimitettiin ensimmäisenä suomalaisena Pariisissa toimivan OECD:n apulaispääsihteeriksi kahden vuoden kaudeksi. Hänen tilalleen kansanedustajaksi nousi Terhi Peltokorpi.
28. huhtikuuta 2016 OECD:n neuvosto päätti jatkaa hänen toimikauttaan kahdella vuodella, 24. elokuuta 2018 asti.
Toukokuussa 2018 Kiviniemi nimitettiin kaupan alan edunvalvontajärjestö Kaupan liiton toimitusjohtajaksi tammikuusta 2019 alkaen. Hän irtisanoutui sieltä helmikuussa 2024 ja jatkaa toimessaan 1. huhtikuuta 2024 asti.
Yksityiselämä

Kiviniemi on ollut naimisissa vuodesta 1996 lähtien mainostoimiston toimitusjohtajan, Juha Louhivuoren kanssa. Parilla on kaksi lasta, vuonna 1997 syntynyt Hanna ja vuonna 2000 syntynyt Antti. Mari Kiviniemen isä on entinen siipikarjayrittäjä, agronomi ja maanviljelysneuvos Antti Kiviniemi ja äiti yliagronomi Kaija Kiviniemi.
Gillis Bildt

| Gillis Bildt |
| --- | --- |

Ruotsin 5. pääministeri
 6. helmikuuta 1888 – 12. lokakuuta 1889  
Monarkki:  Oskar II
Edeltäjä:  Robert Themptander
Seuraaja:  Gustaf Åkerhielm
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. lokakuuta 1820 Göteborg
Kuollut: 22. lokakuuta 1894 (74 vuotta) Tukholma
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton konservatiivi
Didrik Anders Gillis Bildt (16. lokakuuta 1820 Göteborg – 22. lokakuuta 1894 Tukholma) oli ruotsalainen poliitikko, vapaaherra, upseeri ja marsalkka. Hän  oli Ruotsin pääministerinä vuodet 1888–1889.
Bildt syntyi Göteborgissa mutta hänet kirjattiin hoviseurakuntaan Tukholmassa, everstiluutnantti Daniel Fredrik Bildtin ja  Christina Elisabeth Frödingin poikana.
Bildtistä tuli vuonna 1837 upseeri, ja hän yleni kenraalimajuriksi 1859. Vuosina 1858–1962 Bildt oli komentajana Gotlannissa. Vuonna 1851 hänestä tuli Oskar I:n adjutantti, ja 1859 Kaarle XV:n. Ritarihuoneessa hänet laskettiin konservatiiveihin ("junkrarna"), mutta silti hän suositteli kuitenkin muodostusuudistusta 1865. Maaherrana Gotlannissa hän toimi vuosina 1858–1862, överståthållari Tukholmassa hän oli 1862–1874.
Vuosina 1874–1886 Bildt oli lähettiläs Berliinissä, ja marsalkka Oscar I:n luona vuodesta 1886. Vapaaherra hänestä tuli 1864.
Vuonna 1887 Gillis Bildt valittiin valtiopäivien ensimmäiseen kamariin protektionistina. Eduskuntamiehenä hän oli konservatiivi. Kun arkkipiispa Anton Niklas Sundberg ei halunnut tulla pääministeriksi, kuningas kutsui Bildtin hänen sijaan 6. tammikuuta 1888. Hän erosi tehtävästään jo 12. lokakuuta 1889.
Bildt kuoli 22. lokakuuta 1894 Tukholmassa 74-vuotiaana. Hänet on haudattu Solnan kirkon hautausmaalle.
Perhe

Gillis Bildt avioitui vuonna 1848 Lucile Rosalie Dufvan kanssa. Heillä oli kolme lasta, Adéle Elisabet Bildt, diplomaatti Karl Bildt sekä armeijan upseeri Knut Gillis Bildt (en)
Gillis Bildt on isänisän isänisä Carl Bildtille.
Aiheesta muualla

D A Gillis Bildt Svenskt biografiskt lexikon
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Robert Themptander | Ruotsin pääministeri 1888−1889 | Seuraaja: Gustaf Åkerhielm |
| n k Ruotsin pääministerit |
| --- | --- | --- |
:  De Geer  Posse  Thyselius  Themptander  Bildt  Åkerhielm  Boström  von Otter  Boström  Ramstedt  Lundeberg  Staaff  Lindman  Staaff  Hammaskjöld  Swartz  Edén  Branting  De Geer  von Sydow  Branting  Trygger  Branting  Sandler  Ekman  Lindman  Ekman  Hamrin  Hansson  Pehrsson-Bramstorp  Hansson  Erlander  Palme  Fälldin  Ullsten  Fälldin  Palme  Carlsson  Bildt  Carlsson  Persson  Reinfeldt  Löfven  Andersson  Kristersson 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Ruotsi 
Henkilöt:  Deutsche Biographie
Maria Luisa Berti

| Maria Luisa Berti> San Marinon kapteenivaltionhoitaja Yhdessä Manuel Ciavattan kanssa |
| --- | --- |
 1. lokakuuta 2022 – 1. huhtikuuta 2023  
Edeltäjä:  Oscar Mina Paolo Rondelli
San Marinon kapteenivaltionhoitaja Yhdessä Filippo Tamagninin kanssa
 1. huhtikuuta 2011 – 1. lokakuuta 2011  
Edeltäjä:  Andrea Zafferani Giovanni Francesco Ugolini
Seuraaja:  Gabriele Gatti Matteo Fiorini
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. lokakuuta 1971 (ikä 53)  Città di San Marino, San Marino
Kansalaisuus:   sanmarinolainen
Tiedot
Puolue:  Noi Sammarinesi
Tutkinnot:  Urbinon yliopisto
Maria Luisa Berti (s. 6. lokakuuta 1971) on sanmarinolainen poliitikko, joka on toiminut maansa kapteenivaltionhoitajana eli valtionpäämiehenä.
Berti valittiin ensimmäisen kerran San Marinon suur- ja yleisneuvostoon vuonna 2001. Viisi vuotta myöhemmin hän perusti uuden puolueen Noi Sammarinesi. Samaan puolueeseen kuuluu myös vuonna 2016 kapteenivaltionhoitajana toiminut Gian Nicola Berti, joka on Maria Luisan veli.
Suur- ja yleisneuvosto valitsi Bertin kapteenivaltionhoitajan virkaan maaliskuussa 2011 yhdessä Filippo Tamagninin kanssa. Hän uusi kautensa 1. lokakuuta 2022 yhdessä Manuel Ciavattan kanssa.
Berti on naimaton eikä hänellä ole lapsia.
Jarkko Harjula

| Jarkko Harjula> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. heinäkuuta 1994 (ikä 30) Sodankylä, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Jakke, Harju, Jake
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  RoKi
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  13
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  SoPa (III-div.) Hokki (Mestis/S-S) Kiekko-Vantaa (Mestis) Chamonix Hockey Club (Ranska) Ketterä (Mestis) Kärpät (SML)
Jarkko Harjula (s. 5. heinäkuuta 1994 Sodankylä) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekossa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Harjula on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän laukoo oikealta.
Lorella Stefanelli

| Lorella Stefanelli> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. helmikuuta 1959 San Marino, San Marino
Kansalaisuus:   San Marino
Ammatti:  poliitikko
Poliitikko
Puolue:  San Marinon kristillisdemokraatit
Tutkinnot:  Bolognan yliopisto
Lapset:  2
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Lorella Stefanelli (s. 20. helmikuuta 1959 San Marino, San Marino) on sanmarinolainen poliitikko, joka kuuluu San Marinon kristillisdemokraattiseen puolueeseen. Hän toimi maansa kapteenivaltionhoitajana aikavälillä 1. lokakuuta 2015 – 1. huhtikuuta 2016 (virka oli jaettu Nicola Renzin kanssa). Stefanelli on suorittanut tutkinnon Bolognan yliopistossa.
Käännös suomeksi
Approach

| Approach Von Hertzen Brothers |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinäkuu 2004 – syyskuu 2005
 Julkaistu: 17. toukokuuta 2006
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 57.55
 Levy-yhtiö: Dynasty
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 5.
Von Hertzen Brothersin muut julkaisut
| Experience 2001 | Approach 2006 | Love Remains the Same 2008 |
Singlet albumilta Approach
 ”Let Thy Will Be Done” Julkaistu: 2006  ”Kiss a Wish” Julkaistu: 2006  ”In Your Arms” Julkaistu: 2006  ”Disciple of the Sun (Radio Edit)” Julkaistu: 2007 (Promo)
Approach on suomalaisen progressiivista rockia soittavan Von Hertzen Brothersin toinen studioalbumi. Se on julkaistu toukokuussa 2006 . Albumin kappaleissa on joitakin intialaisia vaikutteita. Albumi voitti Parhaan Rock-Albumin Emma-palkinnon. Albumi ylsi Suomen virallisen listan viidennelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä 21 viikkoa, myyden kultaa.lähde?
Kappaleista ”Kiss a Wish” ja ”Let Thy Will Be Done” kuvattiin musiikkivideot.
Kappaleet

Disciple of the Sun – 8.12
Let Thy Will Be Done – 4.47
River – 4.02
Endlessly – 8.20
In Your Arms – 5.37
Open Water Stormy Weather – 4.47
Ocean of Mercy – 7.42
Kiss a Wish – 9.30
After All – 5.03
Kokoonpano

Mikko von Hertzen – laulu, kitara
Kie von Hertzen – kitara, laulu
Jonne von Hertzen – basso, laulu
Sami Kuoppamäki – rummut, lyömäsoittimet
Juha Kuoppala – koskettimet
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Noise.fi:
Soundi:
San Marinon kapteenivaltionhoitaja

| San Marinon kapteenivaltionhoitajat |
| --- | --- |
 Capitani reggenti di San Marino
 
 Nykyinen Francesca Civerchia Dalibor Riccardi 1. lokakuuta 2024 lähtien
Nimittäjä:  San Marinon suur- ja yleisneuvosto
Kauden pituus:  kuusi kuukautta
Perustettu:  1243
Palkka:  6 000 €/kk
San Marinon kapteenivaltionhoitaja (ital. capitano reggente) on San Marinon kollektiivinen valtionpäämies. San Marinon suur- ja yleisneuvostossa eli maan parlamentissa valitaan kaksi kapteenivaltionhoitajaa kuuden kuukauden toimikaudeksi. Normaalisti kapteenivaltionhoitajat valitaan vastakkaisista puolueista ja he toimivat tehtävässä vain yhden puolivuotiskauden ajan. Kapteenivaltionhoitajien valinta tapahtuu vuosittain 1. huhtikuuta ja 1. lokakuuta. Tämä perinne on peräisin vuodelta 1243.
Kahden valtionpäämiehen käytäntö on johdettu Rooman tasavallan ajalta, jossa pariin otteeseen oli kolmen hallitsijan triumviraatti. Kapteenivaltionhoitajat vastaavat muinaisen Rooman konsuleja.
Nykyiset kapteenivaltionhoitajat ovat Francesca Civerchia ja Dalibor Riccardi. He aloittivat virassa 1. lokakuuta 2024.
Historia

San Marinon kapteenivaltionhoitajuuden perustaminen tapahtui 1200-luvun alkupuoliskolla. Kapteenivaltionhoitajilla oli aluksi tuomaritehtävä, ja maan hallinto oli tuomarijohtoinen. Tuona ajanjaksona kapteenivaltionhoitajia kutsuttiin konsuleiksi antiikin Rooman mallin mukaan. Kaksi ensimmäistä tunnettua konsulia valittiin 12. joulukuuta 1243 suur- ja yleisneuvostossa kuudeksi kuukaudeksi. Samaa käytäntöä noudatetaan nykyäänkin.
Instituution nimi alkoi 1300-luvun lopulla muuttua, kun konsuleiksi otettiin kapteeni ja puolustaja, sitten vuonna 1317 heistä tuli kapteeni ja rehtori.
Vuonna 1972 hyväksyttiin laki, joka kumosi kaikki rajoitukset, jotka estivät naisia ​​pyrkimästä kapteenivaltionhoitajan virkaan. Ensimmäinen kapteenivaltionhoitajaksi valittu nainen oli 1. huhtikuuta 1981 virkaan astunut Maria Lea Pedini-Angelini. Huhtikuun 1. päivänä 2017 valittiin ensimmäistä kertaa samanaikaisesti kapteenivaltionhoitajiksi kaksi naista, Vanessa D’Ambrosio ja Mimma Zavoli. He ovat 15. ja 16. naispuoliset kapteenivaltionhoitajat. San Marino onkin maa, jolla on ollut eniten naispuolisia valtionpäämiehiä.
Valinta

Suur- ja yleisneuvosto valitsee kuuden kuukauden välein kapteenivaltionhoitajat, jotka kuuluvat yleensä vastakkaisiin poliittisiin puolueisiin. Tällä pyritään tasapainoon ja yhdenvertaiseen valvontaan. Vaalimenettelyssä noudatetaan vuoden 1945 lakia, joka perustuu pääosin 1600-luvun sääntöihin.
Kapteenivaltionhoitajat valitaan ehdottomalla enemmistöllä. Toinen äänestys järjestetään, jos ehdotonta enemmistöä ei saada ensimmäisellä kierroksella.
Kapteenivaltiohoitajaksi pyrkivän pitää täyttää seuraavat kelpoisuudet:
oltava syntyperäinen San Marinon kansalainen (jus sanguinis)
oltava vähintään 25 vuoden ikäinen
oltava suur- ja yleisneuvoston jäsen
ei ole toiminut kapteenivaltionhoitajana edellisen kolmen vuoden aikana
Valta

Kapteenivaltionhoitajat ovat San Marinon tasavallan valtionpäämiehiä, jotka muodostavat yhden kokonaisuuden. Kapteenivaltionhoitajilla on vastavuoroinen veto-oikeus toistensa viranhoitoa koskeviin päätöksiin. Kapteenivaltionjohtajien virallinen titteli on Eccellentissimi Capitani Reggenti.
Kapteenivaltionhoitajat ovat puoluepolitiikan ulkopuolella ja heidän valtansa on pääasiallisesti symbolinen, koska heidän pääasiallinen tehtävänsä on edustaa maata ja taata sen perustuslaillinen järjestys. Kapteenivaltionhoitajat valvovat suur- ja yleisneuvostoa, valtion kongressia ja kahdentoista neuvostoa ilman äänioikeutta tai oikeutta osallistua päätöksiin. Kapteenivaltionhoitajat hajottavat San Marinon parlamentin vaalikauden jälkeen ja muulloinkin, mikäli hallituksen muodostaminen venyy, hallitus ajautuu kriisiin tai kun vakaata hallitusta ei pystytä muodostamaan. Kapteenivaltionhoitajilla on myös valtuudet vahvistaa kaikki suur- ja yleisneuvoston säätämät lait.
Kapteenivaltionhoitajat ovat myös San Marinon sekä Pyhän Agathan ritarikuntien suurmestareita.
Syytesuoja ja kansalaisten oikeus esittää vaatimuksia

Kapteenivaltionhoitajia ei voida asettaa syytteeseen mistään heidän toimikautensa aikana tapahtuneista teoista. Kapteenivaltionhoitajien työtä valvoo vuoden 1499 perustuslain mukaisesti takuurahastopäällikkö, joka käsittelee sääntöjen perustuslaillisuutta, kansalaisoikeuksia koskevan julistuksen tarkistuksen jälkeen. Menettelyn mukaan jokaisella vaaliluetteloon merkityllä kansalaisella on viidentoista päivän kuluessa toimikauden jälkeen oikeus esittää vaatimuksia kapteenivaltionhoitajia vastaan.
Kapteenivaltionhoitajien yhteinen valtaistuin Pyhän Marinuksen basilikassa.
Uhuru Kenyatta

| Uhuru Kenyatta |
| --- | --- |
 Uhuru Kenyatta vuonna 2019.
Kenian 4. presidentti
 9. huhtikuuta 2013 – 13. syyskuuta 2022  
Varapresidentti:  William Ruto
Edeltäjä:  Mwai Kibaki
Seuraaja:  William Ruto
Kansanedustaja
 2003–2013  
Vaalipiiri:  Gatundun eteläinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. lokakuuta 1961 (ikä 63) Nairobi
Vanhemmat:  Jomo Kenyatta
Puoliso:  Margaret Gakuo Kenyatta
Lapset:  3
Tiedot
Puolue:  Jubilee
Muut puolueet:  KANU
Tutkinnot:  Amherst College
Uskonto:  katolinen
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.president.go.ke
Uhuru Muigai Kenyatta (s. 26. lokakuuta 1961) on kenialainen poliitikko ja maan neljäs presidentti vuosina2013–2022. Hän on maan ensimmäisen presidentin Jomo Kenyattan poika ja aiemmin myös Kenya African National Union -puolueen johtaja. Kenyattan nykyinen puolue on nimeltään Jubilee.
Hänen nimensä Uhuru merkitsee swahilin kielellä vapautta tai itsenäisyyttä. Nimen keksijäksi mainitaan hänen kummisetänsä Mwai Kibaki.
Nuoruus ja nousu politiikan huipulle

Kenyatta opiskeli Yhdysvalloissa Amherst Collegessa valtiotieteitä ja taloustiedettä. Keniaan  palattuaan hän perusti oman puutarha-alan yrityksen ja työskenteli myös sukunsa yrityksissä.
Kenyatta aktivoitui poliittisesti 1990-luvulla. Hän pyrki turhaan parlamenttiin vuonna 1997 KANU-puolueen listoilta. Puolueen silloinen johtaja, presidentti Daniel arap Moi antoi silti Kenyattalle erilaisia luottamustehtäviä, ilmeisesti kasvattaen tätä suurempaan rooliin. 2001 hänestä tuli paikallishallinnon ministeri, 2002 varapuheenjohtaja ja myöhemmin Moin tuella puolueen presidenttiehdokas.
Vuoden 2002 vaaleissa Kenyatta sai 20,2 prosenttia äänistälähde? ja hävisi Kansallisen sateenkaarikoalition (NARC) Kibakille. Osa KANUn kannattajista oli siirtynyt Kibakin taakse, koska arvelivat Moin tukevansa kokematonta Kenyattaa vain päästäkseen itse vaikuttamaan taustalta.
Kenyatta oli syytettynä vuoden 2007 presidentinvaalien jälkeisestä väkivallasta Kansainvälisessä rikostuomioistuimessa. Oikeudenkäyntiä lykättiin useita kertoja, ja 2015 Kenyatta vapautettiin syytteistä riittävien todisteiden puuttuessa.
2013 vaalit ja ensimmäinen presidenttikausi

Kenyatta oli presidenttiehdokkaana vuoden 2013 vaaleissa. Kahdentoista päivän ääntenlaskun jälkeen vaalikomissio julisti Kenyattan voittaneen niukasti pääministeri Raila Odingan, joka syytti vaalitulosta väärennetyksi.
Odinga vei kiistan Kenian Korkeimpaan oikeuteen, joka teki päätöksen Kenyattan hyväksi 30 maaliskuuta. Uhuru Kenyatta sai 50,51 % ja Raila Odinga 43,70 % annetuista äänistä. Valituksi tulemiseen ensimmäisellä kierroksella vaadittiin 50 % + yksi ääni. Uhuru vannoi virkavalansa Kenian neljänneksi presidentiksi 9. huhtikuuta 2013 Moi International Sports Center -stadionilla Nairobissa.
Vuoden 2013 vaalien aikaan Kenyatta oli yksi Kenian rikkaimmista kansalaisista, jonka nettovarallisuuden arvioitiin olevan 500 miljoonaa dollaria. Hänen perheensä merkittäviin liiketoimiin kuului yrityksiä median, pankkitoiminnan, matkailun, vakuutusten ja meijeriteollisuuden aloilla. Hän ja hänen perheensä omistivat myös yli 2000 km2 maata Keniassa, josta suuren osan hänen isänsä oli hankkinut siirtomaavallan jälkeisen maanvaihto-ohjelman aikana. Heidän kiinteistöomistuksensa teki perheestä yhden suurimmista maanomistajista maassa, jossa maanomistuskiistat aiheuttivat pitkään kaunaa ihmisten keskuudessa, joiden perheet olivat joutuneet muuttamaan siirtomaavallan aikana.
Presidenttinä Kenyatta joutui käsittelemään naapurimaa Somaliassa toimivan islamilaisen militanttiryhmän al-Shabaabin kasvavaa uhkaa. Ryhmää suututti Kenian sotilaallinen tuki Somalian valtiolle. Kostona ryhmä käynnisti useita tappoiskuja  Kenian maaperälle. Kotimaassa Kenyatta johti alulehallinnon uudistusta ja valitti huonosta hallinnosta, korruptiosta ja turvattomuudesta.
Vuoden 2017 vaalit

Elokuussa 2017 Keniassa pidettiin presidentinvaalit, joissa ilmoitetun vaalituloksen mukaan istuva presidentti Uhuru Kenyatta voitti vastaehdokkaansa Raila Odingan saaden 54% äänistä. Oppositioehdokas Odinga piti vaalitulosta vilpillisenä ja Kenian korkein oikeus asettui samalle kannalle ja kumosi vaalituloksen. Ratkaisu oli historiallinen, koska koskaan aikaisemmin ei minkään Afrikan maan oikeuslaitos ollut tehnyt vastaavanlaista ratkaisua.
Lokakuussa 2017 pidettiin uusintavaalit, joissa Kenyatta sai 98% äänistä, sillä oppositio boikotoi vaaleja. Korkein oikeus hylkäsi uusintavaaleista tehdyt valitukset. Maassa oli levottomuuksia vaalien jälkeen opposition kannattajien ja poliisin välillä. Marraskuussa 2017 Uhuru Kennyatta vannoi virkavalansa toiselle kaudelleen Kenian presidenttinä.
Sopu Odingan kanssa

Maaliskuussa 2018 presidentti Kenyatta ja oppositiojohtaja Raila Odinga lopettivat keskinäisen vihanpitonsa kädenpuristukseen, joka sai Keniassa hyvin merkittävän symbolisen merkityksen (The Handshake). Miesten isät Jomo Kenyatta ja Oginga Odinga olivat jo itsenäisen Kenian historian alkuvaiheessa välirikkonsa jälkeen toistensa keskeiset poliittiset vastustajat.
Kenyatta ja Odinga sopivat uudesta lainsäädännöstä, joka tasoittaisi vallanjakoa eri etnisten ryhmien välillä. Uusi ehdotus kuitenkin kaatui perustuslain vastaisena. Äänekkäisiin vastustajiin kuului entinen varapresidentti Ruto.
Samaan aikaan maa valmistautui elokuun 2022 parlamenttivaaleihin. Koska Kenyatta oli perustuslain mukaan velvollinen eroamaan kahden toimikauden jälkeen, hän ei voisi asettua ehdolle presidentinvaaleissa. Hänen suhteensa varapresidenttiinsä ja aiempaan manttelinperijäänsä Rutoon olivat heikentyneet hänen toisella kaudellaan niin paljon, että kuukausia ennen vaaleja hän julisti Ruton sopimattomaksi presidentiksi ja tuki sen sijaan Odingaa, joka oli ehdokkaana presidentiksi Kenyattan Jubilee Party -liiton lipunkantajana. Ruto asettui presidenttiehdokkaaksi United Democratic Alliance -puolueessa, joka on osa laajempaa Kenian Kwanza-liittoumaa, ja hänet valittiin kapealla äänierolla. Kenyatta erosi toimikautensa päätyttyä 13. syyskuuta 2022.
Lokakuussa 2021 Kenyatta mainittiin veroparatiisipalveluita koskeneessa Pandoran paperit –skandaalissa.