stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
USS Theodore Roosevelt (CVN-71)
Palvelus > Koronavirusepidemia ja päällikön erottaminen

Aluksella puhkesi koronaviruksen aiheuttaman COVID-19-taudin epidemia maaliskuussa 2020. Tauti puhkesi kaksi viikkoa sen jälkeen kun alus oli vieraillut Vietnamin Đà Nẵngissa.
Aluksen päällikkö Brett Crozier lähetti kirjeen lukuisille laivaston upseereille vaatien aluksen evakuointia ja karanteenia. Kirje vuodettiin San Francisco Chroniclelle, joka julkaisi sen. Laivasto määräsi aluksen Guamille ja evakuoitavaksi 1. huhtikuuta. Evakuoinnin aikana sille jäi vain noin 800 hengen miehistö huolehtimaan ydinreaktorista ja paloturvallisuudesta.
Laivastoministeri Thomas Modly erotti Crozierin tehtävästään 2. huhtikuuta. Alus ankkuroitui Guamille 6. huhtikuuta ja se evakuoitiin. Tuolloin noin 160 oli saanut tartunnan, mukaan lukien kapteeni Crozier.
Modly arvosteli Crozieria paniikin lietsonnasta ja komentoketjun rikkomisesta. Hän myös antoi vaikutelman, etteivät laivasto tai hallitus hoida asiaa. Lisäksi Crozier oli lähettänyt kirjeen salaamattomia kanavia pitkin, rikkonut komentoketjun ja ulkopuolisille, josta se levisi mediaan. Puolustusvaliokunnan demokraattijäsenet mukaan lukien puheenjohtaja Adam Smith arvostelivat myös Crozieria sanoen, että vaikka hän oli huolissaan miehistön terveydestä, hän ei kestänyt painetta. Lausunnossa tosin moitittiin erottamista ylireagoinniksi.
Modly vieraili aluksella 6. huhtikuuta ja piti kaiutinjärjestelmän kautta puheen, jossa haukkui Crozieria ja sanoi tämän olleen ”liian naiivi tai tyhmä aluksen komentajaksi”. Puheesta tehtiin salaa äänitys, joka vuodettiin julkiseksi. Modly ilmoitti eroavansa seuraavana päivänä ministerintehtävästä.
Tapauksia oli 7. huhtikuuta 173. Seuraavana päivänä yksi mies löytyi tajuttomana, ja joutui tehohoitoon.
Aluksella olleista 585:llä oli koronavirus 12. huhtikuuta. 43-vuotias pursimies kuoli 13. huhtikuuta. 16. huhtikuuta noin 60 % noin 600:sta miehistön koronaviruksen saaneista oli oireettomia. 17. huhtikuuta 7 miehistöstä sairaalassa, joista yksi tehohoidossa.
5. toukokuuta 1 156 miehistön jäsentä oli saanut koronaviruksen.
Theodore Roosevelt lähti jälleen merelle 21. toukokuuta, lähes kaksi kuukautta taudin puhkeamisen jälkeen. Aluksen päällikkönä on aiemminkin kapteenina toiminut Carlos Sardiello. Aluksella on vajaa 3 000 hengen miehistö, ja miehistöstä 1 800 merimiestä oli edelleen maissa karanteenissa.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Brett Crozier
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USS Theodore Roosevelt (CVN-71) Wikimedia Commonsissa
Nimitz-luokan lentotukialukset
USS Theodore Roosevelt (CVN 71) Tyynellä valtamerellä (2020)
Käännös suomeksi
Kruununpuisto (Hyvinkää)

| Kruununpuisto |
| --- | --- |
 Kruununkadun ja Tapionkadun kulma
Kaupunki:  Hyvinkää
Suuralue:  Ydinalue, Lounainen alue
Kaupunginosa nro:  10
Pinta-ala:  1 km² 
Osa-alueet:  Mielikinkatu, Kruununpuisto
Postinumero(t):  05830
Kruununpuisto on kaupunginosa Hyvinkäällä. Se sijaitsee noin 2 kilometrin päässä Hyvinkään keskustasta. Kaupunginosassa sijaitsee myös Hyvinkään paloasema, joka siirrettiin pois keskustasta kauppakeskus Willan tieltä.
LILO

| LILO |
| --- | --- |

Kehityshistoria
Vakaa versio:  24.2 (22. marraskuuta 2015)
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  käynnistyslataaja
Lisenssi:  3-lauseinen BSD-lisenssi
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
LILO (Linux Loader) on käynnistyslataaja, jonka BIOS lataa Linux-käyttöjärjestelmän käynnistämiseksi. Koska BIOS pystyy lataamaan vain hyvin pienen ohjelman käynnistyslataaja toimii usein kahdessa vaiheessa. BIOS lataa ensimmäisen vaiheen, jonka tehtävä on lukea osiotaulukko ja ladata toinen vaihe. Toinen vaihe sisältää käyttöliittymän sekä ytimen lataamisen.
LILO tukee yksinkertaista salasanaa käynnistyksessä.
LILO oli usein käytössä ennen vuotta 2001, jolloin Red Hat otti GNU-projektin GRUB-lataajan oletuksena käyttöön.
Vaihtoehtona LILO:lle on ollut muun muassa LoadLin.
Aiheesta muualla

lilo(8) - Linux man page (englanniksi)
Configuring LILO, the Linux Loader (englanniksi)
L. J. G. Stråhle

Lars Johan Gustav (Gösta) Stråhle (4. helmikuuta 1894 Iitti – 10. helmikuuta 1965) oli suomalainen kanttori-urkuri ja säveltäjä, joka toimi kirkollisessa musiikkielämässä hyvin laaja-alaisesti.
Henkilöhistoria

Stråhlen vanhemmat olivat Lars Ivar Stråhle, Erik Johan Stråhlen poika, ja Evi Augusta Öhman ja puoliso Hilja Maria Kivinen. Stråhle suoritti keskikoulun Viipurin reaalilyseossa ja valmistui kanttori-urkuriksi 1914 Viipurin lukkari-urkurikoulusta. Lisäoppia Stråhle hankki Helsingin musiikkiopistosta ja useilta yksityisiltä muusikoilta. Helsingin musiikkiopistossa hän opiskeli 1917–1918 urkujensoittoa Oskar Merikannon johdolla ja sävellystä Erkki Melartinin oppilaana.
Kanttori-urkurin työnsä Stråhle aloitti Raahen seurakunnasta, jossa työskenteli 1914–1922, ja siirtyi 1922 Vaasaan, jossa oli Vaasan seurakunnan virkaa toimittavana urkurina, ja vuodesta 1948 vakinaisena. Laulunopettajana Stråhle ehti uransa varrella toimia useissa kouluissa ja hän johti myös useita kuoroja, muun muassa perustamaansa Vaasan ruotsalaista kirkkokuoroa 1923–1945. Hän perusti myös mieskuoro Pohjan Miehet, jota johti 1929–1943, ja lisäksi hän johti Vaasan suomalaista kirkkokuoroa vuodesta 1945.
Stråhle vaikutti musiikkielämässä monella taholla. Suomen kirkon kanttori-urkuriyhdistyksen äänenkannattajan Kirkkomusiikkilehti-nimisen julkaisun päätoimittajana hän oli kahteen otteeseen, ensin 1935–1939 ja sitten 1953–1963. Suomen kanttori-urkuriliiton hallituksen työskentelyyn Stråhle osallistui 30 vuotta 1932–1962 ja ehti hän olla virsikirjan lisävihkoa laatineen komitean jäsenenä. Hän oli käynnistämässä myös Suomen kirkollista lapsikuorotoimintaa 1950-luvulla. Yksi Stråhlen harjoittama työmuoto oli myös laulu- ja urkukonserttien pitäminen sekä pohjanmaalaisten hengellisten kansansävelmien kerääminen ja niitä koskevien tutkielmien kirjoittaminen. Hän toimitti myös ensimmäiset seurakunnalliset lapsikuorokokoelmat esimerkiksi Laulakaamme ja Lapsikuorojen sävelhartaus.
Stråhlelle myönnettiin director musices -arvonimi vuonna 1944.
Sävellys- ja sovitustyö

Stråhle sävelsi hengellisiä kuorolauluja ja yksinlauluja sekä kantaatteja ja urkuteoksia. Tunnetuimpia hänen luomiaan kantaatteja ovat Elämän päivät ja Katoamattomat aarteet. Suomalaiseen virsikirjaan Stråhlen luomista sävelmistä on päätynyt ainoastaan Luoja enkeleineen, jonka numero on 494. Se sisältyi virsikirjan lisävihkoehdotukseen 1962 ja otettiin virsikirjan lisävihkoon 1963. Kansansävelmistä hän sovitti muun muassa nuottikokoelman Kansan virsi kansan suussa, joka sisälsi 25 suomalaista hengellistä kansansävelmää pianon tai urkujen säestyksellä (Fazer 1973). Kaiken kaikkiaan Stråhlen sävellysten ja sovitusten lukumäärä on lähes 200.
VAT

VAT voi tarkoittaa:
arvonlisävero, ALV, (engl. Value added tax, VAT)
Valmentajan ammattitutkinto (VAT)
Valokuvaajan ammattitutkinto (VAT)
Vartijan ammattitutkinto (VAT)
Vatikaanivaltio, maatunnus VAT
valtakunnalliset alueidenkäyttötavoitteet (VAT)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”VAT”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tyler Redenbach

| Tyler Redenbach |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. syyskuuta 1984 (ikä 40) Melville, Saskatchewan, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  HC Bili Tygri Liberec
Sarja:  Extraliga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  Providence Bruins (AHL) San Antonio Rampage (AHL) Phoenix Roadrunners (ECHL) Grand Rapids Griffins (AHL) Arizona Sundogs (CHL) Odense Bulldogs (Tanska)   SaiPa (SML)   EHC Olten (NLB)   HIFK (SML)   Pelicans (SML) HC Davos (NLA) Tappara (SML)
NHL-varaus:  77. varaus, 2003 Phoenix Coyotes
Tyler Redenbach (s. 25. syyskuuta 1984 Melville, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Tšekin Extraliga-joukkue HC Bili Tygri Liberecissä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Pelityyli

Redenbach on hyvän pelisilmän ja luovuuden omaava keskushyökkääjä.
V. Alamäki

| V>  Alamäki Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Hyppää kyytiin!
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1925
Perustaja:  Vilppu Alamäki, Jaakko Kurttila
Toimitusjohtaja:  Mari Alamäki
Puheenjohtaja:  Esko Alamäki
Kotipaikka:  Oulu
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  linja-autoliikenne
Tuotteet:  reittiliikenne, tilausliikenne, matkamyynti ja korjaamo
Liikevaihto:   2 279 316 € (2022)
Tilikauden tulos:   −525 386 € (2022)
Henkilöstö:  18
Kotisivu:  www.v-alamaki.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
V. Alamäki Oy (Vilppu Alamäki Oy) oli vuonna 1925 Iissä perustettu ja Oulun seudulla toiminut linja-autoliikennöitsijä, jonka viimeisin linja-autojen väritys oli valkealla tai vaalealla pohjalla yrityksen tunnus. Tilausliikenteen lisäksi yritys liikennöi reitti- ja sopimusliikennettä. Yritys liikennöi myös pikavuoroa.
V. Alamäki Oy hakeutui konkurssiin 3. heinäkuuta 2023 toimittuaan hieman yli 98 vuotta. Yrityksen konkurssi rekisteröitiin yritys- ja yhteisötietojärjestelmään 7. heinäkuuta 2023.
Historia

Yhtiön perustaja Vilppu Alamäki (1900–1986) ryhtyi itsenäiseksi yrittäjäksi vuonna 1925, jolloin hän perusti yhdessä liikemies Jaakko Kurttilan kanssa autokorjaamon Iihin. Samana vuonna hän aloitti myös linja-autoliikenteen välillä Ii–Oulu. Tämä runkolinja laajeni vähitellen Yli-Iihin, Tannilaan ja Ikosenniemelle. 1950-luvulla muodostuivat linjat Oulusta Kemiin ja Pudasjärvelle. Linja-autoliikenteen ohella Vilppu Alamäki toimi myös kirjakauppiaana ja huoltoaseman pitäjänä. Lisäksi hän oli pitkään muun muassa Linja-autoliiton Oulun paikallisosaston hallituksen jäsen ja Iin kirkkovaltuuston jäsen.
Viimeisin liikennöinti

Pikavuoro (Lappia-Express): Helsinki – Lahti – Jyväskylä – Oulu – Kemi – Rovaniemi
Pikavuoro Jyväskylä-Helsinki
Reittiliikenne: (OYS–) Oulu – Hailuoto, linja 59(S)
Koulukuljetukset
Tilausliikenne
Viimeisin liikennöinti > Lappia-Express

Vuoro lähti Helsingistä aamuyöllä ja saapui Rovaniemellä iltapäivällä, matka-ajan ollessa noin 13 tuntia. Paluuvuoro lähti Rovaniemeltä myöhään iltapäivällä ja oli perillä Helsingissä varhain aamulla. Vuoro ajettiin vuoden jokaisena päivänä.
Tórshavnin tuomiokirkko

Tuomiokirkko ja merenrantataloja.
Tórshavnin tuomiokirkko on kalkittu kirkkorakennus Färsaarten pääkaupungissa Tórshavnissa. Se on toiseksi vanhin säilynyt kirkko Färsaarilla. Kirkko sijaitsee Tórshavnin vanhassakaupungissa, Tinganesin niemimaan pohjoisessa päätepisteessä, ja on yksi kaupungin tärkeimpiä nähtävyyksiä.
Kirkko valmistui alun perin vuonna 1788. Vuonna 1865 tapahtunut kirkon kunnostus muutti täysin kirkon ulkonäköä, mutta se vaikutti vain vähän kirkon rakenteisiin. Vuonna 1935 kirkon kuoria pidennettiin neljällä metrillä ja kirkkoon rakennettiin uusi sakaristo. Vuodesta 1990 lähtien kirkko on ollut Färsaarten hiippakunnan piispanistuin ja siten tuomiokirkko.
Käsi, joka kehtoa keinuttaa

| Käsi, joka kehtoa keinuttaa> The Hand That Rocks the Cradle |
| --- | --- |
 Alkuperäinen elokuvajuliste
Ohjaaja:  Curtis Hanson
Käsikirjoittaja:  Amanda Silver
Tuottaja:  Rick Jaffa Robert W. Cort Ted Field David Madden Ira Halberstadt
Säveltäjä:  Graeme Revell
Kuvaaja:  Robert Elswit
Leikkaaja:  John F. link
Pääosat:  Annabella Sciorra Rebecca De Mornay Matt McCoy Ernie Hudson Julianne Moore Madeline Zima John De Lancie
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Hollywood Pictures Interscope Pictures
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Netflix Disney+
Ensi-ilta:   10. tammikuuta 1992  17. huhtikuuta 1992
Kesto:  110 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Käsi, joka kehtoa keinuttaa (The Hand That Rocks the Cradle) on Curtis Hansonin ohjaama jännityselokuva, jonka ensi-ilta oli vuonna 1992.
Juoni

Bartelin perhe – äiti Claire, isä Michael ja tytär Emma – viettää onnellista elämää. Perheenlisäystä on tulossa, ja Claire menee miespuolisen gynekologin vastaanotolle. Lääkärin tutkimustapa lähentelee seksuaalista ahdistelua ja Claire kertoo asiasta poliisille. Sen jälkeen kymmenet muut naiset ilmoittavat samanlaisesta teosta. Kun lääkäri huomaa ilmiannon uutisissa, hän tekee itsemurhan. Hänen vaimonsa järkyttyy ja menettää tajuntansa, jolloin hän saa keskenmenon. Menetyksiensä seurauksena hän saa hermoromahduksen ja syyttää Clairea tästä kaikesta. Hän hakee Clairelle töihin lapsenvahdiksi vauvan synnyttyä, mistä alkaa hänen terrorisointinsa perheen keskuudessa, sillä hän haluaa pakkomielteisesti anastaa vauvan ja Clairen miehen Michaelin itselleen.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Annabella Sciorra  | … |  Claire Bartel   |
|  Rebecca De Mornay  | … |  rva Mott/Peyton Flanders   |
|  Matt McCoy  | … |  Michael Bartel   |
|  Ernie Hudson  | … |  Solomon   |
|  Julianne Moore  | … |  Marlene Craven   |
|  Madeline Zima  | … |  Emma Bartel   |
|  John de Lancie  | … |  tri Victor Mott   |
Aiheesta muualla

Käsi, joka kehtoa keinuttaa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Käsi, joka kehtoa keinuttaa Elonet.
Tracker-musiikki

ScreamTracker 3 (DOS)
Tracker-musiikki
Chiptune
Videopelimusiikki
Ultimate SoundTracker – 1987 (Amiga)
NoiseTracker – 1989 (Amiga)
Protracker – 1990 (Amiga)
OctaMed – 1991 (Amiga)
Scream Tracker 3 – 1993 (DOS)
Fast Tracker 2 – 1995 (DOS)
Impulse Tracker 2 – 1996 (DOS)
SID – (Commodore)
POKEY – (Atari)
Paula – (Amiga)
AY-3-8910 (General Instruments)
Yamaha YM3812 (OPL2)
Yamaha YMF262 (OPL3)
Tracker-musiikki on ääninäytteiden eli samplejen monikanavaiseen toistoon perustuvaa tietokonemusiikkia, jota luodaan trackeriksi kutsutulla ohjelmalla.
Trackereillä tehty musiikki on vaikuttanut elektronisen musiikin artisteihin sekä videopelien ääniraitojen tekoon.
Tracker-musiikki PC-yhteensopivilla

IBM PC -yhteensopivissa tracker-musiikki on leimautunut demoskeneen huomattavasti vahvemmin[lähde? ] kuin Amigalla, koska PC:n äänilaitteiston vaihtelevuudesta ja alkeellisuudesta johtuen jo pelkän mod-soittorutiinin toteutus oli huomattavasti hankalampaa ja muodosti ohjelmoijille haasteen. Varhaiset PC-ryhmät halusivat kuitenkin näyttää, että PC pystyy samaan kuin Amigakin, ja niin syntyi paitsi soittorutiineja, myös trackereita. Demoskene suosi Gravis Ultrasound äänikorttia, joka Amigan tapaan soitti sampleja kuluttamatta prosessoriaikaa. Demoissa tracker-musiikki oli itsestäänselvyys, mutta PC-peleissä sitä ei juuri käytetty. Poikkeuksia tästä säännöstä ovat esimerkiksi pelit Unreal, One Must Fall: 2097, Death Rally ja Star Control 2, sekä muutamat flipperit, kuten Pinball Dreams 1 ja 2, Pinball Fantasies, Pinball 4000 ja Pinball Mania (osa näistä musiikeista on tehty Amigalla).
Monet demoryhmät kehittivät oman trackerinsa. 1990-luvun puolivälin kaksi vahvinta PC-trackeria olivat suomalaisen Future Crew'n Scream Tracker 3 ja ruotsalaisen Tritonin Fast Tracker II (joka ensimmäisenä tuki 44 kHz taajuudella otettuja 16-bittisiä sampleja). Molemmat ryhmät kehittivät ohjelmansa ensin omaa käyttöään varten. Myöhemmin MS-DOSille ilmestyi myös Jeffrey Limin Impulse Tracker, joka muistuttaa käyttöliittymältään ScreamTrackeria, mutta on ominaisuuksiltaan huomattavasti laajempi. Myöhemmistä ohjelmista suosittu on esimerkiksi Modplug Tracker ja kehittyneintä sukupolvea edustava kaupallinen Renoise, joka tukee muun muassa MIDI-ohjelmistoissa jo pitempään käytettyjä VST-efektejä sekä SF2-formaatin instrumentteja. Myös Fast Tracker III -nimellä alkunsa saanut Skale Tracker tuki VST-efektejä sekä SF2-formaatin instrumentteja, mutta sen kehittäminen on lopetettu keskeneräisenä ja sen käyttämää SKM-tiedostoformaattia ei voi ladata muilla ohjelmilla.
Muut alustat

Future Composer on Finnish Goldin vuonna 1988 Commodore 64:lle julkaistu tracker-ohjelma.
ProTrackerista on tehty myös Atari ST -versio ProTracker ST.
2000-luvulla

SoundTracker on muun muassa Linuxille julkaistu tracker-ohjelma.
FamiTracker emuloi Nintendo Entertainment Systemin (NES) äänipiiriä ja ohjelmalla tuotetut tiedostot voidaan käyttää oikealla NES:llä tai emulaattorissa.
Renoise ja OpenMPT ovat muita esimerkkejä 2000-luvulla kehitetyistä tracker-ohjelmista.
Musiikkilajeista

Tracker-musiikin tyylilajeista suosituimpia ovat 1990-luvun jälkipuoliskolta alkaen elektronisen musiikin tyylilajit, kuten techno, trance, hardcore ja 8-bittisten kotitietokoneiden musiikkia muistuttava chiptune, joka oli enemmän voimissaan tracker-musiikin varhaisina vuosina. Trackereilla on kuitenkin jäljitelty myös elävämmän musiikin lajeja kuten sinfoniamusiikkia ja heavy metalia. Periaatteessa pitkiä sampleja käyttämällä trackereilla voi tehdä mitä tahansa musiikkia ja viimeistään CD-tasoista ääntä tukevan Fast Tracker II -ohjelman (1995) myötä tracker -ohjelmilla on periaatteessa voinut tehdä äänenlaadultaan kaupallisen musiikin standardit täyttäviä kappaleita, joskin miksaus ja masterointi ominaisuudet ovat 1990-luvun ohjelmissa vielä kovasti jäljessä siitä, mitä kaupallisen musiikin tuotantoon yleensä käytetään. Muutamaan Amigan peliin sovitettiin aikoinaan kaupallisesti julkaistuja kappaleita tracker-formaattiin (esimerkiksi John Foxxin "Into the Wonderful" pelissä Gods ja Tim Simenonin "Megablast" pelissä Xenon 2).
Tiedostomuodot

Tracker-musiikkikappaleita on useissa eri muodoissa. Amigalla oli tyypillistä nimetä tiedosto etuliitteellä (esimerkiksi MOD.kappale) toisin kuin DOS:lla, jossa käytettiin päätteitä nimille.
Yleisimmät nimeämiset ovat:
MOD (SoundTracker, ProTracker ja muita Amigan ohjelmia)
MED (OctaMED)
OSS (OctaMed SoundStudio)
DBM, digi (Digibooster, DBM0-3 muodot)
S3M (ScreamTracker 3)
XM (Fast Tracker 2)
IT (Impulse Tracker)
MT2 (MadTracker 2)
SKM (Skaletracker)
Tracker-musiikin soittaminen

Tracker-musiikin soittamiseen ei yleensä tarvita ohjelmaa jolla musiikki on tehty.
Monet tunnetut musiikkisoittimet kuten Audacious, Winamp ja XMMS soittavat tracker-musiikkia joko suoraan tai lisäosien avulla. XMP on eräs useita muotoja tukeva ohjelma.
Joihinkin muotoihin tarvitaan joko alkuperäinen ohjelma jolla se on tehty, tai emulaatiota käyttävä ohjelma kuten Unix Amiga Delitracker Emulator (UADE).
Tracker-musiikin säilöminen

Tracker-musiikkia säilövät useat sivustot kuten The Mod Archive, Modplanet, Amiga Music Preservation (AMP) ja Atari SAP Music Archive (ASMA).
Myös Aminet sisältää tracker-musiikkia sekä ohjelmia käsittelyyn ja toistamiseen Amigalle.
Tunnettuja tracker-musiikin tekijöitä ja heidän kappaleitaan > Amiga

4-mat (Matthew Simmonds) – Red Sector Theme, L.F.F.
Captain (Markus Kaarlonen) – Beyond music, Space debris
Heatbeat (Aleksi Eeben) – Matkamies, Street Jungle
Jogeir Liljedahl – Guitar Slinger, Physical Presence
Lizardking (Gustaf Grefberg) – LK's Doskpop, Lizardking's Theme
Karsten Obarski – Sleepwalk, Crystal Hammer
Jester (Volker Tripp) – Elysium, Stardust Memories
Bjørn Lynne – Project X, Worms, Alien Breed 3D
Jesper Kyd – Hardwired
Tunnettuja tracker-musiikin tekijöitä ja heidän kappaleitaan > PC

C.C.Catch (Kenny Chou) – One Must Fall: 2097 -pelin musiikit
Dune (Lassi Nikko) – Waypoint, ~K
Elwood (Jussi-Matti Salmela)  – Dead Lock, Stompin' Little Scouts
M.C.A. (Michiel van den Bos) – Unreal-, Unreal Tournament-, Deus Ex- ja Age of Wonders- pelien musiikit
Siren (Alexander Brandon) – Unreal-, Unreal Tournament-, Deus Ex- ja Jazz Jackrabbit 2- pelien musiikit
Skaven (Peter Hajba) – Catch That Goblin, Ice Frontier, Hamsterball Gold -pelin musiikit
Purple Motion (Jonne Valtonen) – 2nd Reality, Starshine
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Modarchive – laaja tracker-musiikkitiedostojen kokoelma
Modland – sisältää suurimman osan Amigalle levityksessä olevista kappaleista (paljon eri tiedostomuotoja, mukaan lukien modit)
The Tracker's Handbook (englanniksi)
Tietokoneavusteinen musiikin tuottaminen kotikäyttäjän näkökulmasta (Arkistoitu – Internet Archive) – laaja-alainen tietopaketti, joka sisältää myös varsin kattavan träkkäämistä käsittelevän osion.
Amiga Music Preservation
YouTube – muusikko Andrew "Necros" Segan luento tracker-musiikista (englanniksi)
Tracker Music (englanniksi)
Tracker History Graphing Project (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Valekuolema

Valekuolema on tila, jossa syvän tajuttomuuden, hengityksen salpaantumisen ja heikon pulssin vuoksi ihminen tai eläin vaikuttaa päällisin puolin kuolleelta, vaikka onkin elossa.
Totalitarian Dystopia

| Totalitarian Dystopia Acrania |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 19. elokuuta 2014
 Tyylilaji: deathcore, "politicore"
 Kesto: 36.42
 Levy-yhtiö: Unique Leader
Acranian muut julkaisut
| The Beginning of the End (EP) 2013 | Totalitarian Dystopia 2014 |   |
Totalitarian Dystopia on englantilaisen deathcore-yhtye Acranian esikoisalbumi. Sen julkaisi Unique Leader Records elokuussa 2014.
Kappaleet

Hollow – 2.22
Festering with Dishonesty – 3.46
Totalitarian Dystopia – 4.50
Servants of Hypocrisy – 3.43
Survival Sequence – 2.35
A Gluttonous Abomination – 6.23
Susceptible to Retinal Reprogrammability – 3.32
Lobotomise, Dehumanise, Negate [LDN] – 3.51
Messiah of Manipulation – 2.47
Disillusion in a Discordant System – 2.53
Kokoonpano

Luke Griffin – laulu
Jack Simmons – kitara
Harjit Saimbhi – bassokitara
Jake Hadley – rummut
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Tom Barber – laulu
Jamie Hanks – laulu
Mendel bij de Leij – soolokitara
Kokoonpano > Muut tekijät

Chris Foster – miksaaja, mastesroija
Stu McKay – äänittäjä
Pär Olofsson – kansikuva
Arviot

Metalunderground.com:
Aiheesta muualla

Totalitarian Dystopia Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Totalitarian Dystopia Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Ulkokäymälä

Perinteinen ulkokäymälä.
Ulkokäymälä eli huussi on käymälä, joka sijaitsee ulkona erillisessä rakennuksessaan. Tavallisesti huussi on kuivakäymälä, jossa jätöksiä ei huuhdota vedellä, vaan ne kerääntyvät astiaan, säiliöön, kasaan tai kuoppaan. Tällöin jätökset voidaan esimerkiksi kompostoida, siirtää pois tai kuivata. Ulkokäymälä voi kuitenkin olla myös WC, kuten useat julkiset käymälät. Ulkokäymälät ovat yleisimpiä haja-asutusalueilla, esimerkiksi kesämökeillä, joissa ei ole viemäröintiä.
Rakenne ja käyttö

Ulkokäymälät ovat suunnittelultaan ja rakenteeltaan erilaisia. Usein niillä on kuitenkin seuraavia ominaisuuksia:
Erillään pääkulkuteistä hajuhaittojen minimoimiseksi mutta kuitenkin tarpeeksi lähellä helpon käytettävyyden varmistamiseksi.
Seinät ja katto, jotka suojaavat sateelta, tuulelta sekä tarvittaessa osittain kylmältä säältä.
Ovi, jossa on usein käymälään liittyvä symboli (Yhdysvalloissa usein puolikuu ja Saksassa sydän). Viime vuosisatoina korkeamman standardin omaavat tavernat alkoivat käyttää maskuliinia tai feminiiniä erottelemaan ulkokäymälöitä. Koska suurin osa ihmisistä oli lukutaidottomia, käytettiin usein vanhoja maskuliinisuuden symbolia aurinkoa ja feminiinistä kuuta.
Läntisissä kulttuureissa ulkokäymälässä on ainakin yksi istuimellinen reikä.
Itämaisissa kulttuureissa on usein reikä lattiassa, jonka ylle käyttäjä kyykistyy.
Huussi sijaitsee yleensä mahdollisimman kaukana vesilähteistä saastumisen välttämiseksi.
Huussissa käytetään yleensä vessapaperia. Myös erilaiset puiden lehdet olivat yleisesti käytössä ennen paperin yleistymistä.