stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Romanikulttuurin museo

| Romanikulttuurin museo |
| --- | --- |
Tyyppi:  Erikoismuseo 
Sijainti:  Lapinlahden sairaala 
Perustettu:  2019  
Kotisivut:  romanikulttuurinmuseo.com 
Koordinaatit:  60°10′05″N, 24°54′47″E
 fiRomanikulttuurin museo 
Romanikulttuurin museo on vuonna 2019 avattu Suomen romanikulttuuriin keskittyvä erikoismuseo, jonka tavoitteena on dokumentoida romanien historiaa ja kulttuuria. Museon näyttelytilat sijaitsevat Lapinlahden sairaalassa Helsingissä ja ovat auki tilauksesta sekä tapahtumien aikaan. Museolla on toimintaa myös Viialassa sijaitsevassa Laterna Roma -kulttuuritilassa.
Suomen romanikulttuurin museo perustettiin laulaja Hilja Grönforsin ja elokuvaohjaaja Katariina Lillqvistin yhteistyönä. Heidän projektinsa sai alkunsa 1980-luvulla Porvoon romanifestivaaleilla. Yhteistyön myötä he alkoivat kerätä romanikulttuurin esineitä, kuten perinteisiä pukuja ja käsityötä. Myös elokuvia ja äänitteitä tuotettiin kulttuurin dokumentoimiseksi. Vuonna 2018 museo rekisteröitiin virallisesti ja sai ensimmäiset pitkäaikaiset avustukset ja rahoituksen. Museo on tehnyt yhteistyötä kansainvälisten toimijoiden kanssa ja järjestänyt näyttelyitä ja tapahtumia. Tällä hetkellä museo suunnittelee yhteistyötä Oulu 2026 -Euroopan kulttuuripääkaupunkihankkeen kanssa ja työpajoja nuorille romanitaiteilijoille.
Aiheesta muualla

Romanikulttuurinmuseo.com - kotisivut
Romano mirits, 19.10.2021, Äidin patakukkoa ja piimää - keittokirjauutuus ja Romanikulttuurin museon muita kuulumisia
Rudolf Nierlich

| Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Itävalta> Miesten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Vail 1989 | suurpujottelu |  |
|  Kultaa | Vail 1989 | pujottelu |  |
|  Kultaa | Saalbach 1991 | suurpujottelu |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sugarloaf 1984 | suurpujottelu |  |
Rudolf ”Rudi” Nierlich (20. helmikuuta 1966 Bad Ischl, Itävalta – 18. toukokuuta 1991 Sankt Wolfgang im Salzkammergut) oli itävaltalainen alppihiihtäjä ja kolminkertainen maailmanmestari.
Nierlich voitti suurpujottelun maailmanmestaruuden kaksi kertaa, vuosina 1989 ja 1991 sekä pujottelun mestaruuden vuonna 1989. Hän osallistui vain kerran urallaan olympialaisiin, 1988 Calgaryn kisojen suurpujotteluun, jossa hän sijoittui viidenneksi. Nierlichin uralta löytyy lisäksi Crans-Montanan maailmanmestaruuskilpailuiden supersuurpujottelun seitsemäs tila.
Nierlich saavutti kahdeksan maailmancupin osakilpailuvoittoa, joista viisi tuli pujottelussa ja kolme suurpujottelussa. Hän sijoittui viimeiseksi jääneellä maailmancup-kaudellaan kokonaiskilpailussa kolmanneksi. Hänet valittiin Itävallassa 1989 vuoden miesurheilijaksi.
Nierlich kuoli auto-onnettomuudessa 18. toukokuuta 1991.
Maailmancupin osakilpailuvoitot

| Pvm | Paikka | Laji |
| --- | --- | --- |
| 30. tammikuuta, 1988 |  Schladming | Suurpujottelu |
| 10. tammikuuta, 1989 |  Kirchberg | Suurpujottelu |
| 22. tammikuuta, 1989 |  Wengen | Pujottelu |
| 3. maaliskuuta, 1989 |  Furano | Suurpujottelu |
| 10. maaliskuuta, 1989 |  Shigakogen | Pujottelu |
| 21. tammikuuta, 1990 |  Kitzbühel | Pujottelu |
| 26. helmikuuta, 1991 |  Oppdal | Pujottelu |
| 10. maaliskuuta, 1991 |  Aspen | Pujottelu |
Romeo Neri

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Romeo Neri |  Romeo Neri |  Romeo Neri |  |
Maa:   Italia
Miesten telinevoimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 | moniottelu |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 | nojapuut |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Amsterdam 1928 | rekki |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Budapest 1934 | moniottelu |  |
|  Pronssia | Budapest 1934 | hyppy |  |
Romeo Neri (26. maaliskuuta 1903 Rimini – 23. syyskuuta 1961 Rimini) oli italialainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Neri voitti voimistelu-urallaan kolme olympiakultaa Los Angelesista 1932 ja yhden hopean Amsterdamista 1928. Amsterdamissa hän sijoittui moniottelussa ja renkailla neljänneksi ja Italian joukkueen jäsenenä joukkuekilpailussa kuudenneksi. Los Angelesissa hän oli permannolla neljäs. Lisäksi Neri voitti Budapestin vuoden 1934 MM-kilpailuista hopeaa moniottelusta ja pronssia hypyssä.
Riminin urheilustadion on nimetty Nerin kunniaksi Stadio Romeo Neriksi.
Aiheesta muualla

Romeo Neri – sports-reference.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Rooman ryöstö (846)

Pyhä Chiara Assisilainen karkottaa saraseenit (maalaus 1630, San Marino
Rooman ryöstö (846) oli pohjois-afrikkalaisten saraseenien tekemä ryöstöretki Roomaan elokuussa 846. Tulijat olivat luultavasti Tunisian emiraatin aghlabideja, jotka saapuivat joko Afrikasta tai Sisiliasta. Saraseenien laivasto rantautui Tiberin suulle, minkä jälkeen saraseenit, joita oli ehkä 5500, valtasivat satamakaupunki Ostian, josta asukkaat olivat paenneet.  Saraseenit saivat vastaansa Roomassa kootun siviilikaartin, mutta se ei kyennyt estämään heidän aikeitaan.
Hyökkääjät eivät pyrkineet Roomaan, joka oli muurien suojassa, vaan ryöstivät niiden ulkopuolelle jääneet kaksi kirkkoa, vanhan Pietarin kirkon eli Konstantinuksen basilikan sekä Pyhän Paavalin kirkon. Tämän jälkeen saraseenit jatkoivat ryöstöretkeä Rooman eteläpuolelle pitkin Via Appiaa. He saivat peräänsä frankkien kuninkaan Lotharin Spoletosta lähettämän luultavasti korkeintaan muutaman tuhannen miehen siviilikaartin, joka hävisi taistelun saraseneeja vastaan lähellä Caietaa. Saraseenit nousivat laivoihinsa Rooman ja Napolin puolivälissä vasta huhtikuussa vuonna 849. Näin he pyrkivät välttämään merelliset talvimyrskyt, mutta joutuivat kuitenkin sellaisen kohteeksi, ja menettivät ryöstösaaliita ja miehistöä kuljettaneet laivat. Saraseenit uusivat hyökkäyksen vuonna 849, mutta tällä kertaa heidät lyötiin jo Ostiassa.
Ghazw ("ratsia")

Hyökkäys vastasi beduiinien perinteistä tapaa ryöstöretkiä (ghazw), jotka olivat nopeita iskuja tarkoituksella hankkia ryöstösaalista. Hyökkäyksen teki vuonna 800 Tunisian alueelle muodostunut itsenäinen aghlabidien emiirikunta, joka oli muodollisesti vasallisuhteessa abbasidien kalifaattiin. Aghlabidit hallitsivat merirosvolaivoillaan keskistä Välimerta ja olivat alkaneet haastaa Bysantin herruutta aloittamalla Sisilian valtauksen vuonna 827. Riccardo Affinatin mukaan saraseenit olivat jo vuonna 830 hyökänneet Rooman muurien ulkopuolella sijainneille Pietarin kirkolle ja Pyhän Paavalin kirkolle. Hyökkäys toistui nyt suuremmalla voimalla 16 vuotta myöhemmin. Se kohdistui ensin rannikolla Ostiaan, joka jäi ilman vastarintaa hyökkääjien haltuun, vaikka se oli linnoitettu, ja jatkui jokea pitkin Roomaan, missä suuret Pietarin ja Paavalin kirkot ryöstettiin ja myös naiset ja lapset surmattiin ikään katsomatta.
Vaikutukset

Paavi Leo IV (847–855) antoi rakennuttaa Vatikaanin kukkulan ympärille muurin, mura leonine, tulevia hyökkäyksiä vastaan. Muurien ympäröimä alue sai 1500-luvulta alkaen oman hallintonsa. Nykyinen Vatikaanivaltio käsittää jotakuinkin tämän alueen, josta käytettiin nimeä Città leonina. Saraseenit tekivät uuden hyökkäyksen  vuonna 849, mutta nyt Rooma oli saanut avukseen muiden rannikkokaupunkien laivastoja, jotka oli sijoitettu Ostiaan. Kun merirosvojen purjeet ilmestyivät näkyviin, vastahyökkäys hajotti saraseenien laivueen ja sai aikaan suurta tuhoa.
Rudolf Mang

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mang vuonna 1972 tai aikaisemmin. |  Mang vuonna 1972 tai aikaisemmin. |  Mang vuonna 1972 tai aikaisemmin. |  |
Maa:   Länsi-Saksa
Miesten painonnosto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | München 1972 | yli 110 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Havanna 1973 | yli 110 kg |  |
Rudolf Mang (17. kesäkuuta 1950 Bellenberg – 12. maaliskuuta 2018 Bellenberg) oli saksalainen painonnostaja ja olympiamitalisti.
Länsi-Saksaa kilpaurallaan edustanut ja yli 110-kiloisten painoluokassa kilpaillut Mang teki urallaan kaksi maailmanennätystä. Hän saavutti olympiahopeaa Münchenissä 1972 ja MM-hopeaa Havannassa 1973 ja kilpaili usein pahimpana kilpakumppaninaan Neuvostoliiton Vasili Aleksejev. Méxicon kesäolympialaisissa 1968 Mang sijoittui viidenneksi, ja EM-kilpailuista hän saavutti kolme mitalia. Mang kuoli sydäninfarktiin 67-vuotiaana 12. maaliskuuta 2018.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rudolf Mang Wikimedia Commonsissa
Rudolf Mang Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Ranskan Dahomeyn sodat

Ranskan Dahomeyn sodissa Ranska taisteli Dahomeyn kuningaskuntaa vastaan vuosina 1890-1894. Sotien seurauksena Dahomeyn sotilasmahti tuhottiin. Ensimmäinen sota käytiin vuonna 1890, toinen vuonna 1892 ja kolmas vuosina 1893-1894. Sodista käytetään myös nimityksiä ensimmäinen ja toinen Ranskan Dahomeyn sota. Dahomeyn valloitus liittyi Ranskan siirtomaapyrkimyksiin, mutta sen laukaisivat jännitteet, jotka johtuivat siitä, että Dahomey ei hyväksynyt sopimusta luovuttaa Ranskan vasallisuhteeseen silloista pientä rannikkokylää Cotonouta ja Porto Novoa, joka oli Dahomeyn perinteinen vihollinen.
Tausta

Ranska oli eräs Euroopan valtioista, joka ryhty kolonisoimaan Afrikkaa. Ranskan Kolmas tasavalta kehitti kaupalliset suhteet seudun alkuperäisväestöön. Dahomeyn kuningaskunta nähtiin voimakkaimpana esteenä Ranskan pyrkimyksille saavuttaa hallintaansa Sahelin alueen eteläosat. Fonien johtama Dahomey oli laajentunut ja kasvatti sotilasvoimaansa. Dahomey hallitsi lähes nykyisen Beninin kokoista aluetta. Sen suhteet olivat sotaisat Porto Novon pienen kuningaskunnan kanssa, jolle Ranska oli myöntänyt suojelun vuonna 1863, mutta jota Dahomey ei hyväksynyt. Toinen kuningaskunnan tyytymättömyyttä kasvattanut aihe oli Cotonoun asema, jonka satamaa Ranska piti hallussaan. Dahomey kielsi kaikki Ranskan vaateet Cotonoun hallintaan, jonne perustettiin Ranskan sotilastukikohta ja satamalaituri ja jatkoi tuontitullin keräämistä Cotonoun satamasta.
Sotien kulku

Ranskan kolonialistit aloittivat sodan Dahomeyn kuningasta vastaan helmikuussa 1890. Dahomeylaiset vastustivat miehittäjiä.  Marraskuussa 1892 Ranskan joukot onnistuivat miehittämään Dahomeyn pääkaupungin Abomeyn. Kuningas Béhanzin käytti poltetun maan taktiikkaa, sytytti palamaan osan Abomeysta ja piiloitti osan kuningaskunnan aarteista. Kuningas hoveineen ja armeijansa rippeineen vetäytyi noin 50 kilometrin päähän Abomeytsta pohjoiseen. Ranskan joukot eivät onnistuneet löytämään kuningasta, mutta hänen olinpaikkansa kavalsi ranskalaisille paikallinen johtaja tammikuussa 1894.
Sotien kulku > Taistelut

Sotien tärkeimmät taistelut olivat:
Dogban taistelu 14. syyskuuta 1892
Kpokissan taistelu 4. lokakuuta 1892
Adegonin taistelu 6. lokakuuta 1892
Akpan taistelu 14. lokakuuta 1892
Canan taistelu 2.-4. marraskuuta 1892
Sotien kulku > Vaiheet

Sodan aluksi Ranskan laivasto pommitti mereltä rannikkoa Ouidahista Cotonouhun.
Doddsin joukot mursivat kuukauden sisällä Béhanzinin amatsonien vastarinnan. Ranskan joukot suuntasivat pääkaupunkiin Abomeyhin syyskuun alussa. 17. marraskuuta 1892 Béhanzin pakeni pohjoiseen. Ranskan joukot saapuivat Abomeyhin 18 marraskuuta. Dodds käski sotilaita riisumaan vihollisen aseista. Löydettiin maanalaisia ​​piilopaikkoja, jotka oli järjestetty reserviksi. Aseet, ammukset, alkoholi ja hovin taide-esineet piilotettiin ja suojattiin. Palatsit oli poltettu Béhanzinin käskystä, jotta ranskalaisille ei olisi jäänyt mitään. Kaikki viittaa siihen, että ranskalaisten takavarikoimat esineet olivat peräisin näistä maanalaisista varannoista, mutta kirjalliset tiedot ovat harvinaisia. Ranskan hallitus ei vaatinut kulttuuriaarteita, mutta upseerit ja aliupseerit toivat sotasaaliskokoelmia omasta aloitteestaan.
Abomeyn miehityksen jälkeen Dodds lahjoitti ottamiaan esineitä (myöhemmin "Béhanzinin aarteet") Pariisin Musée d'Ethnographie du Trocadérolle vuonna 1893 ja lisää vuonna 1895. Niiden joukossa oli kuninkaallisia patsaita ja yksi kolmesta valtaistuimesta, joita esiteltiin museossa voitonsaaliina.
Ranska julisti 3. joulukuuta pääkaupungista paenneen Béhanzinin vallan suistetuksi, vaikka vastarinta Ranskan miehitystä vastaan jatkui. Uusi sota järjestettiin 8. elokuuta 1893, jonka seurauksena Béhanzin antautui ja hänet lähetettiin maanpakoon. Ranskalaiset nimittivät Béhanzinin sukulaisen Agoli-Agbon nukkehallitsijaksi, joka allekirjoitti protektoraattisopimuksen. Vuonna 1899 ranskalaiset ottivat käyttöön uuden kunnallisveron, joka oli erittäin epäsuosittu. Agoli-Agbo vastusti veroa, joka aiheutti vakavia poliittisia ongelmia protektoraatissa. Tämän seurauksena ranskalaiset syrjäyttivät Agoli-Agbon 17. helmikuuta 1900 ja lähettivät hänetkin maanpakoon. Näin loppui Dahomeyn kuningaskunta.
Aiheesta muualla

Second Franco-Dahomean War 1892-1894, Ranskan muukalaislegioona
Ranskan miehitystä varten rakennettiin seudun ensimmäinen satamalaituri Cotonoun kylään. Kuva julkaistu ranskalaisen Le Petit journalin sunnuntailiitteessä vuonna 1892.
Eversti Doddsin joukot majoitettuna Abomeyssa  marraskuussa 1892.
Béhanzin antautuu ranskalaisille tammikuussa 2024.
Romeo Rivers

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lake Placid 1932 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sveitsi 1935 |  |  |
Romeo Norman Rivers (28. maaliskuuta 1907 Springfield, Manitoba – 4. toukokuuta 1986 Winnipeg, Manitoba) oli kanadalainen jääkiekkoilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Rivers kuului Kanadan miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen voittaessa olympiakultaa Lake Placidissa 1932 ja maailmanmestaruuden Sveitsissä 1935. Lake Placidin olympiaturnauksessa Rivers pelasi kuudessa ottelussa ja teki viisi maalia.
Aiheesta muualla

Romeo Rivers Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Pitäjänsaari

Näkymä Pitäjänsaaren Varvinkadulta.
Pitäjänsaari on yksi Haminan kaupunginosista. Se sijaitsee nimensä mukaisesti saarella kaupungin keskustan ja Poitsilan välissä, keskellä Savilahtea.
Alkujaan saarta kutsuttiin nimellä Holtaren, joka on peräisin ruotsin kielen sanasta hålla, "pitää". Nimi juontui eri puolilta Vehkalahden pitäjää kotoisin olleista kalamajojen pitäjistä. 1700-luvulla käytettiin myös nimeä Skutholmen (ruotsin sanasta skuta, "pursi" tai "proomu"), koska siellä sijaitsi veneenveistämö. Mahdollisesti Pitäjänsaari-nimen taustalla on myös saaren omistanut Vehkalahden nimismies Martti Henrikinpoika Poitz, joka laidunsi saarella Vehkalahden pitäjästä koottua verokarjaa. Saari pysyi Poitzin suvun hallussa vuoteen 1704 asti. Vuodesta 1742 vuoteen 1934 Pitäjänsaaren itäinen osa kuului Haminan kaupunkiin ja länsiosa Vehkalahteen, kunnes lopulta myös länsiosa liitettiin kaupungin yhteyteen. Kuntaraja kulki suoraa linjaa pitkin niin, että jopa yksittäisten talojen eri huoneet saattoivat olla eri puolilla rajaa.
Pitäjänsaaren esikaupungin asutus syntyi 1700-luvulla ja saaren vanhimmat rakennukset ovat tuolta ajalta. Saaren eteläosassa on Krimin sodan aikana rakennettuja linnoitteita ja oletettavasti 1800-luvun loppupuolella rakennettu luotsivartiotupa.
Rudolf Nilsen

| Rudolf Nilsen |
| --- | --- |
 Nilsen noin vuonna 1925.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Rudolf William Nilsen
Syntynyt: 28. helmikuuta 1901 Kristiania, Norja
Kuollut: 23. huhtikuuta 1929 (28 vuotta) Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:  norjalainen
Ammatti:  runoilija, toimittaja
Puoliso:  Ella Hval (1924–)
Kirjailija
Äidinkieli: norja
Pääteokset:  På stengrunn (1925) På gjensyn (1926)  Hverdagen (1929)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Rudolf William Nilsen (28. helmikuuta 1901 Kristiania, Norja – 23. huhtikuuta 1929 Pariisi, Ranska) oli norjalainen runoilija ja toimittaja. Häneltä ehti lyhyen elämänsä aikana ilmestyä kaksi runokokoelmaa, På stengrunn (1925) ja På gjensyn (1926). Lisäksi postuumisti julkaistiin Hverdagen (1929).
Nilsen oli vasemmistolainen ja hänen runojaan leimasi luokkataistelun henki, välillä myös poliittinen satiiri. Hänen runonsa nousivat uudelleen suosituiksi 1970-luvulla, ja niitä myös levytettiin lauluiksi. Toisaalta Nilsenin tuotannosta löytyi myös rakkaudentunnustuksia kotikaupunkia Osloa ja sen ihmisiä kohtaan.
Nilsen oli vuodesta 1924 naimisissa näyttelijä Ella Hvalin kanssa. Nilsen kuoli tuberkuloosiin ollessaan ystäviensä kanssa matkalla Ranskassa.
Nilsenin hauta Nordre gravlundissa Oslossa.
Rudolf Nilsenin aukio Tøyenin alueella Oslossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rudolf Nilsen Wikimedia Commonsissa
Princess

Princess tarkoittaa seuraavia asioita:
prinsessa, englanniksi princess, eräs ylhäisaristokraattinen arvonimi
SS Princess, höyryalus
M/S Princess I, autolautta
Princess Cruises, risteily-yhtiö
Princess Harbour, satama ja kylä Winnipeg-järvellä Kanadassa
Impossible Princess, Kylien Minoguen albumi vuodelta 1997
”Princess”, Diablon ensimmäinen single vuodelta 1999
Leyland Princess, automalli.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Princess”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Rock the Nation Live!

| Rock the Nation Live! Kiss |
| --- | --- | --- |

DVD-julkaisun tiedot
 Äänitetty : Washington DC, 2004
 Julkaistu: 2005
 Levy-yhtiö: Kiss Records
Kissin muut julkaisut
| Kiss Symphony: The DVD 2003 | Rock the Nation Live! 2005 | Kissology Volume One: 1974–1977 2006 |
Rock the Nation Live! on Kiss-yhtyeen konserttitallenne. Live-DVD julkaistiin vuonna 2005. DVD on taltioitu Washington DC:ssä vuonna 2004. DVD:llä soittaa Kissin nykyinen kokoonpano: Gene Simmons, Paul Stanley, Tommy Thayer ja Eric Singer.
DVD saavutti myynnillään Yhdysvalloissa moninkertaista platinaa.
Kappaleluettelo > Levy 1

Love Gun
Deuce
Makin' Love
Lick It Up
Christine Sixteen
She
Tears Are Falling
Got to Choose
I Love It Loud
Love Her All I Can
I Want You
Parasite
Kappaleluettelo > Levy 2

War Machine
100,000 Years
Unholy
Shout It Out Loud
I Was Made for Lovin' You
Detroit Rock City
God Gave Rock & Roll To You II
Rock and Roll All Nite
Romeo Franz

| Romeo Franz> Euroopan parlamentin jäsen |
| --- | --- |
 3.7.2018–  
Ryhmä:  Vihreät/EFA
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. lokakuuta 1966 (ikä 57) Kaiserslautern, Länsi-Saksa
Kansalaisuus:  saksalainen
Tiedot
Puolue:  Liittouma 90/Vihreät
Romeo Franz (s. 28. lokakuuta 1966 Kaiserslautern, Länsi-Saksa) on saksalainen poliitikko. Franz edustaa Liittouma 90/Vihreät-puoluetta. Franz on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2018 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmää.
Aiheesta muualla

Romeo Franz Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Rhythm Rider

| ”Rhythm Rider” Plastic Tears |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 18. tammikuuta 2016
 Formaatti: CDS
 Tekijä(t): M. December
 Tyylilaji: rock, punk rock, glam rock
 Kesto: 03.56
 Levy-yhtiö: Star Trash
Plastic Tearsin muut singlet
| ”Velvet Flame” 1994 | ”Rhythm Rider” 2016 | ”Run Rabbit Run” 2017 |
Rhythm Rider  on Plastic Tears yhtyeen 18. tammikuuta 2016 Star Trash Records -levymerkillä julkaistu single.
Kappaleet

Rhythm Rider – 3.56 (säv. M. December)
Universal Kid – 3.53 (säv. M. December)
Brickfield Nights – 2.55 (säv. Steel/Dangerfield)
Kokoonpano

Miqu December – laulu
Eco Xtasy – rummut
Marc Sonic – kitara
Andy Whitewine – kitara
Edu Kettunen – bassokitara
Aiheesta muualla

Bandcamp
Reino Turkki

Hävittäjälentolaivue 28:n ohjaajia lokakuussa 1942: vasemmalta luutnantti Kalle Uola, kapteeni Reino Turkki ja vääpeli Uuno Karhumäki.
Reino Johan Turkki (5. syyskuuta 1913 Valkjärvi – 4. joulukuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen lentäjä, joka toimi Ilmavoimien komentajana vuodesta 1964 lähtien kuolemaansa saakka.
Uran alku ja sotakokemus

Reino Turkki kävi Kadettikoulun vuosina 1936–1938. Hän osallistui talvisotaan Lentorykmentti 2:n vänrikkinä. Hänet ylennettiin sodan aikana luutnantiksi ja hän toimi Lentolaivue 28:n alaisen ”Osasto Turkin” päällikkönä.
Jatkosodan alussa Turkin lentue tuki Karjalan Armeijan hyökkäystä Morane-koneilla. Vuonna 1942 Turkki oli ylennyt kapteeniksi, ja hänen Morane-Saulnier M.S. 406 -lentueensa osallistui kesän 1944 suurhyökkäyksen torjumiseen. Turkki osallistui myös Lapin sotaan. Morane-koneiden tappiot olivat suuria jo vuodesta 1942 alkaen, koska neuvostoliittolaisilla oli tehokkaampia hävittäjiä. Turkki saavutti neljä varmistettua ja kaksi vahvistamatonta ilmavoittoa  talvi- ja jatkosodassa, kaikki Moraneilla.
Vuonna 1945 Turkki siirtyi ilmavoimien esikuntaan.
Nousu ilmavoimien johtoon

Turkki suoritti kandidaatin tutkinnon pääaineenaan kansainvälinen politiikka Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa vuonna 1946.
1948 Turkki ylennettiin majuriksi. Hän toimi Ilmavoimien Esikunnan osastopäällikkönä ja oli Sotilasaikakauslehden toimituskunnassa vuosina 1951–1954.
Turkki eteni everstiluutnantiksi vuonna 1954 ja everstiksi vuonna 1961. Hän komensi 1955–1960 Satakunnan Lennostoa ja Hämeen Lennostoa. Hän johti Ilmasotakoulua vuosina 1960–1964.
Kenraalimajuri Turkki nimitettiin Ilmavoimien komentajaksi 13. syyskuuta 1964. Hänen aikanaan lentokuriongelmat vähenivät, mutta MiG-21-lentäminen oli riviohjaajien kohdalla yksioikoista eikä varsinaista ilmataistelua vielä harjoiteltu.
Turkki ylennettiin kenraaliluutnantiksi vuonna 1966. Joulukuun alkupuolella 1968 hän kuoli kesken komentajakautensa pitkäaikaiseen sairauteen. Hänet on haudattu Honkanummen hautausmaalle.
Pitäjänmäen terveysasema

| Pitäjänmäen terveysasema |
| --- | --- |
 Pitäjänmäen terveysasema.
Osoite:  Konalantie 6-8 C, 00370 Helsinki
Sijainti:  Pitäjänmäki, Helsinki
Koordinaatit:  60.2263°N, 24.8523°E
Pitäjänmäen terveysasema
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pitäjänmäen terveysasema on Helsingin Pitäjänmäen kaupunginosan Reimarlan osa-alueella, linnuntietä runsas 500 metriä Pitäjänmäen rautatieasemalta luoteeseen sijaitseva kaupungin sosiaali-, terveys- ja pelastustoimialaan kuuluva terveysasema.
Aiheesta muualla

Pitäjänmäen terveysasema (hel.fi)
Pitäjänmäki Health Station (englanniksi) (hel.fi)
Helsingin terveysasemien yhteystiedot (hel.fi)
Rotaatio (biljardi)

Rotaatio on biljardipeli ja poolin alalaji.
Säännöt

Rotaatiossa pöydällä on 15 palloa, joilla jokaisella on pistearvo (1–15). Pelin tarkoituksena on kerätä pisteitä pussittamalla palloja. Pelin voittaa se joka ensiksi kerää 61 pistettä.
Joka lyönnillä kiven on osuttava ensimmäisenä pistearvoltaan pienimpään palloon.
Säännöt > Virheet

Rotaatiossa virheen jälkeen vastustaja saa vapaalyönnin eli saa asettaa pallon minne tahansa pöydällä. Jos pelaaja ei onnistu pussittaamaan yhtään palloa tai tekee virheen, vastustaja saa lyöntivuoron.
Virheitä ovat:
Kivi osuu ensimmäisenä muuhun kuin pistearvoltaan pienimpään palloon
Kivi ei osu yhteenkään palloon
Kivi pussitetaan
Jos palloja menee pussiin sen jälkeen kun kivi on osunut muuhun kuin pistearvoltaan pienimpään palloon vastustaja saa pisteet.
Paya Lebar

Paya Lebarin sijainti Singaporen kartalla
Kuva Paya Lebarista
Paya Lebar (kiin. 巴耶利峇, tamiliksi பாய ளேபர்) on yksi Singaporen alueista (engl. urban planning area). Se sijaitsee Itäisellä suuralueella Itä-Singaporessa. Paya Lebar rajoittuu lännessä Hougangiin ja Sengkangiin, pohjoisessa Pasir Risiin, idässä Tampinesiin ja etelässä Bedokiin. Alueella sijaitsee Paya Lebarin lentokenttä. Alueelle rakennetaan paljon uusia rakennuksia. Paya Lebar tarkoittaa malaijikielessä laajaa suota. Ennen brittien saapumista alueelle, siellä kasvatettiin paljon sikoja ja kanoja.
Paya Lebarin asukasluku vuoden 2010 väestölaskennassa on vuoden 2015 ennusteessa 40. Alueen pinta-ala on 11,69 km2.