Batleika
Tyypillisimmät batleikat Valko-Venäjällä

Valko-Venäjän tyypillisimmät batleikat olivat:
• yksikerroksisia, jolloin ne muistuttivat valkovenäläisen talonpojan taloa ja lavasteet olivat melko vaatimattomia sekä yksinkertaisen näköisiä, että yleisön huomio ei herpaantuisi lavalla tapahtuvasta toiminnasta. Tällaisen teatterin ohjelmisto koostui yleensä tarinoista Kristuksen syntymästä ja maagilaisten palvonnasta.
• kaksikerroksiset batleikat liikkuvilla nukeilla olivat käytössä Polesian alueella, mm. kaupungeissa Bobruisk, Mazyr ja Kapatkievičy. Tämäntyyppinen batleikalaatikko oli iso, usein yli kahden metrin korkuinen, ja rakennelmalla oli yhdestä kolmeen kupolia. Yläkerta esitti taivasta, siinä pidettiin raamatullisiin teemoihin liittyviä näytöksiä. Keskellä oli kultapaperilla koristeltu alkovi, jossa oli kaukalo ja siinä Jeesus-vauva. Alemman kerroksen "maa" oli vaatimattomampi, siinä oli Herodeksen palatsi ja valtaistuin. Tällä kerroksella saattoi esiintyä myös paholaisen pää "helvettiin" johtavan symbolisen sisäänkäynnin kohdalla.
• 1800-luvun loppupuolella Minskin alueella jaettiin kaksikerroksinen batleika erityisellä pyöreällä, neliömäisellä tai kuusikulmaisella tornilla, jossa olivat ovet.
• varjoteatterin periaatteella batleikan löytöpaikkana oli Suražin ja Veližin kaupungit Vitebskin provinssissa. Tämäntyyppisessä teatterissa yhdistyivät yksikerroksisen batleikan ja varjoteatterin ominaispiirteet. Se näytti kolmikupoliselta kirkolta ja näyttämö oli öljytyn paperin peitossa. Kupolit sisälsivät metallirenkaita näytelmään osallistuneine sankarieineen sekä kynttilän, niin että esitelmää varten avattiin ikkunaluukut, sytytettiin kynttilä ja pyöritettiin renkaita näytelmän juonelle vastaavasti.
• batleika läpinäkyvillä koristeilla, jotka muuttuivat esityksen aikana, oli yleistä Valko-Venäjällä XIX-luvun lopussa ja XX alussa. Se oli yksinkertainen kahteen osaan jaettu laatikko, joissa jokaisessa kaksi kerrosta, ja jonka yläosassa oli kaksi kukkoa. Sen mitat olivat noin 1,5x1,5m. Laatikko valaistaan kynttilöillä, jotka sijaitsivat batleikan reunoilla, ja ne vuorostaan valaisivat silkkipaperille maalattuja läpinäkyviä maisemia.
Näille lisäksi Mogilevissa oli laajalti levinnyt kolmitasoinen batleika, jossa käytettiin käsinukkeja ja marionetteja. Niissä ylimmän kerroksen taivaalle ja alimman helvetille lisäksi oli keskimmäinen kerros välinäytöksiä varten.
Yleisin Valko-Venäjän alueella oli kaksikerroksinen batleyka yksinkertaisilla koristeilla. Suurten kaupunkien lisäksi nukketeatterit myös kiersivät maaseutua ja syrjäisissä kylissä. Nukketeatteri oli ensisijaisesti aikuisten huvia vuoteen 1858 saakka, jolloin nukketeatteriin tuotiin satu ja nukketeatterimestarit esiintyivät lapsille. XIX-luvun lopulla ja XX-luvun alkupuolella valkovenäläisellä batleikalla oli perheen perinteitä. Kuorossa oli sekä lapsia että aikuisia tai tuotantoon osallistui pieni musiikillinen yhtye, joka koostui usein batleikaperheen jäsenistä. 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa kehittyi batleikateatteri, jonka näytelmiin osallistuivat ”elävät” näyttelijät.
Batleikat kiersivät 1900-luvun alkuun saakka. Lokakuun vallankumouksen jälkeen nämä kansalliset nukketeatterit alkoivat vähentyä, johon vaikutti kommunistisen puolueen ja kirkon välinen piirteiltään erilainen maailmankatsomus. Neuvostoliiton vuosina tämän teatterin juonta pidettiin joko liian rohkeana ja kiistanalaisena tai omituisesti epäselvänä. Viimeisimmät nauhoitetut näytelmät pidettiin Slutskin alueella 1960-luvun alkupuolella. Nykyään muutama harrastaja elvyttää tätä kansallista nukketeatteria. Vuonna 1989 Galina Žarovina perusti Grodnon alueen Mir-kaupunginkylässä museon ja teatteristudion "Batleika".
Jeesuksen syntymäkirkko Betlehemissa
Pyhä arkkienkeli Gabrielin kirkko Nasaretissa
Pyhän Marian haudan kirkko Jerusalemissa
Aleksandrovskoe maalaistalo Jerusalemissa
Batleika -nuket