stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Frederick Simms
Simmsin liiketoimet

Simms aloitti Daimlerin moottoreiden Britannian maahantuonnin vuonna 1890, ja ne esiteltiin aluksi vene- ja paikallismoottorikäyttöön. Sopimuksella, joka on päivätty 18. helmikuuta vuonna 1891, hän sai oikeudet Daimlerin patenttien alaisten tuotteiden valmistukseen ja myyntiin Brittiläisen imperiumin alueella. Tätä tehtävää varten hän perusti heinäkuussa 1891 Lontooseen Simms & Co Consulting Engineers -yhtiön. Vuoden 1893 toukokuussa Simms perusti Daimler Motor Syndicate Ltd:n, jonka alaisuuteen kaikki Daimleriin sidoksissa olleet toiminnot ja sopimukset siirrettiin. Heinäkuussa 1895 hän aloitti Daimlerin moottoreita voimanlähteenään käyttävien Panhard & Levassor -autojen edustuksen Britanniassa. Simms pyysi ystävänsä Gottlieb Daimlerin uuteen yritykseen konsultoivaksi insinööriksi.
Vuonna 1895 Simms myi Daimler Motor Syndicaten liikemies Harry Lawsonille, joka muutti sen nimen British Motor Syndicateksi. Tämä oli alkusysäys Daimler Motor Company of Coventryn ja brittiläisen autojenvalmistuksen synnylle. Mutta ennen kuin Simmsin ja Lawsonin välinen kauppa oli mahdollinen, Simmsin tuli saada suostumus patenttioikeuksien siirtoon kaikilta hänen aiemmilta sopijakumppaneiltaan eli sekä Gottlieb Daimlerilta että Daimler-Motoren-Gesellschaftilta. Saksassa tilanne oli se, että DMG oli talousvaikeuksissa ja Gottlieb Daimler yhdessä Wilhelm Maybachin kanssa olivat ulkona yhtiöstä oman ajoneuvoprojektinsa kimpussa. Simms lupasi järjestää DMG:lle lisää pääomaa ehdoilla, että Daimler ja Maybach otetaan takaisin yhtiön johtokuntaan ja myös hänelle itselleen varataan johtokunnasta yksi istuin. Näin tapahtui, ja voidaan todeta, että Simmsin suorittamalla DMG:n pelastumisella oli suuri vaikutus eurooppalaiseen ajoneuvoteollisuuteen, koska myöhemmin DMG yhdistyi Karl Benzin yhtiön kanssa muodostaen maailmanlaajuiseksi toimijaksi kasvavan Daimler-Benz AG:n. Simms toimi Coventryn Daimlerin konsultoivana insinöörinä, mutta hän ei kuulunut yhtiön johtokuntaan.
Vuonna 1896 Simms yhdessä Lawsonin kanssa organisoi Lontoon ja Brightonin kaupunkien välisen autojen retkeilyajon, jolle hän antoi nimen Emancipation Day drive. Emancipation Day on orjuuden lopettamisen muistopäivä, ja tällä nimellä Lawson halusi korostaa sitä, kuinka Britannian silloinen tieliikennelaki kahlitsi autoilijoita. Lawsonin mielestä "Red Flag Act" vuodelta 1865, eli laki joka määräsi ajoneuvon kattonopeudeksi maaseudulla 4 mph (6 km/h) ja kaupungissa 2 mph (3 km/h) ja määräsi ajoneuvon edellä kulkemaan henkilön punaista merkkilippua heiluttaen, oli suurin hidaste autojen valmistamiselle ja myynnille. Tämän ensimmäisen protestiluontoisen ajon muistoksi, ajetaan nykyisin vuosittainen Lontoo-Brighton retkeilyajo.
Vuonna 1897 Simms perusti omilla varoillaan yhdistyksen nimeltä Automobile Club of Great Britain. Tästä muodostui myöhemmin Royal Automobile Club (RAC). Vuosien 1898–1900 välillä hän myös johti Motor Carriage Supply Company -yhtiötä, joka myi sekä saksalaisia Daimler- että Simmsin "Motor Wheel" -ajoneuvoja ja Simmsin magneettoja.
Simmsin liiketoimet > Sotilasajoneuvojen suunnittelu

Simmsin Motor Scout oli kaiketikin maailman ensimmäinen polttomoottorikäyttöinen sotakone. Vuonna 1898 esitellyssä Motor Scoutissa De Dion-Boutonin nelipyöräiseen ajoneuvoon oli liitetty Maxim-konekivääri ja kevyt tulisuoja.
Vuonna 1899 esitelty Simmsin moottoroitu sotavaunu oli maailman ensimmäinen panssaroitu ajoneuvo. Ajoneuvon valmistuksesta vastasi myöhemmin sotateollisuuden suurvalmistajaksi nouseva Vickers & Sons. Ajoneuvossa käytettiin Coventryn Daimlerin valmistamaa alustaa, jonka voimanlähteenä oli saksalainen Daimler-moottori. Ajoneuvon prototyyppi oli tilattu ja suunniteltu huhtikuussa 1899, mutta Vickers sai ensimmäisen vaunun valmiiksi vasta vuonna 1902.
Simmsin liiketoimet > Simms Manufacturing Co

Vuonna 1900 Frederick Simms perusti nimeään kantavan yhtiön, joka vuosina 1904–1907 valmisti henkilöautoja ja hyötyajoneuvoja sekä moottoreita muiden autonvalmistajien tarpeisiin. Vuonna 1906 yhtiö toimitti Durham and District Motor Omnibus Co:lle yksikerroksisen linja-auton. 270 mailin matka Lontoon Kilburnissa sijainneilta tehtailta Durhamiin, Koillis-Englantiin kesti yli kaksi vuorokautta.
Vuonna 1906 yhtiö valmisti 12–15, 20–24, 26–30 ja 30–40 hevosvoimaisia kardaanivetoisia henkilöautoja Simms-Welbeck -nimellä.
Vuonna 1908 yhtiö toimitti asiakkaalleen höyrykoneen tilalle 100 hevosvoimaisen Simmsin venemoottorin.
Vuonna 1909 yhtiö hankki Britannian yksinoikeudet ranskalaisen Appareils d'Aviation Les Frères Voisin -yhtiön lentokoneiden edustukseen.
Vuonna 1920 Kilburnin tehtaat tuhoutuvat tulipalossa. Vuosien 1920 – 21 talouslaman takia Simmsin konepajan tuotanto oli pysähdyksissä vuoteen 1926 asti.
Simmsin liiketoimet > Simms-Bosch Magneto

Simms oli yhteistyössä saksalaisen Robert Boschin kanssa kehittänyt magneettosytytys-laitteen. Se teki moottorien valmistajille mahdolliseksi määrittää polttoaineseoksen syttymishetki aiempaa täsmällisemmin, koska laitteen toiminta oli sidoksissa moottorin pyörimisnopeuden kanssa. Boschin ja Simmsin matalajännitemagneetto ei saavuttanut järin suurta suosiota, mutta se toimi perustana heidän korkeajännitemagneetolleen, josta muodostui magneettosytytyksen peruslaitteisto. Vuonna 1899 Bosch ja Simms perustivat yhteisyritys Compagnie des Magnetos Simms-Bosch, mutta se purkautui vuonna 1906, lähinnä henkilökohtaisten mielipide-erojen takia. Vuonna 1907 perustettu Simms Magneto Co. piti hallussaan Boschin magneettojen Britannian valmistusoikeuksia, mutta pieniksi jääneiden tuotantomäärien tähden yhtiö ei pystynyt kilpailemaan muun eurooppalaisen tuotannon kanssa ja yhtiön toiminta lopetettiin vuonna 1913.
Simmsin liiketoimet > Simms Motor Units

Vuonna 1913 Simms perusti Simms Motor Units Ltd -yhtiön  jonka alkuperäinen toiminta-ajatus oli myydä ja huoltaa erityisesti magneettoja sekä dynamoja. Varsinainen laitteiden valmistus hoidettiin alihankintana. Tärkeä tavarantoimittaja yhtiölle oli Simmsin vuonna 1910 perustama Simms Magneto Co of New Jersey, ja yhtiöstä muodostui Britannian armeijan tärkein magneettojen toimittaja ensimmäisen maailmansodan aikana. Yhtiön työvoiman määrä kasvoi vuoden 1913 kahdestatoista henkilöstä yli kolmeensataan vuonna 1919. Vuonna 1920 Kilburnin tuotantolaitoksen tulipalon jälkeen yhtiö muutti entisen pianotehtaan tiloihin Pohjois-Lontoon East Finchleyhin. Komponenttien valmistus oli kuitenkin pysähdyksissä vuoteen 1926 asti. Vuonna 1915 sille perustettiin tytäryhtiö Standard Insulator Company Ltd valmistamaan erilaisia Simms Motor Unitsin tuotteissa tarvittavia osakomponentteja. Lisäksi yhtiöllä oli Ranskan Lyon'ssa tytär, joka valmisti Simms-Vernier -kytkimiä magneettoihin.
1930-luvulla yhtiö kehitti yhteistyössä Leyland Motorsin kanssa ruiskusuuttimia ja "Uniflow"-ruiskupumpun dieselmoottoreita varten. Toisen maailmansodan aikana yhtiö oli merkittävä lentokoneiden ja panssarivaunujen magneettojen toimittaja. Lisäksi yhtiö valmisti dynamoja, käynnistinmoottoreita, valaisimia, pumppuja ja suuttimia, sytytystulppia ja -puolia. Sähköä johtavien metalliyhdisteiden parissa tehtävää tutkimusta varten perustettiin Compound Electro Metals Ltd -niminen yhtiö.
East Finchleyn laitokset jatkoivat kasvuaan toisen maailmansodan jälkeen, ja Simms Motor Units fuusioi itseensä monia muita yhtiöitä. Suurimmillaan yhtiön tuotantolaitosten pinta-ala oli 28 000 m2. Vuonna 1968 Simms Motor Units Ltd fuusioitiin Lucas CAV -yhtiöön. Tuotanto East Finchleyssä väheni sitä mukaa, kun ajoneuvojen tuotanto Britanniassa jatkoi laskuaan. Viimeinen tuotantolaitoksista suljettiin vuonna 1991 ja muutettiin asumiskäyttöön. Menneistä ajoista alueella muistuttavat Simms Garden- ja Lucas Gardens -nimiset kadut.
Frederick Simmsin perintö

Läpi elämänsä Frederick Simms oli tuottelias keksijä ja uuttera liikemies. Hän vaikutti suuresti Britannian ja koko Euroopan autoistumiseen, työskenteli varhaisen lentokoneteollisuuden parissa, valmisti itse autoja ja moottoreita ja kehitti niiden sähköisiä apulaitteita. Hänen keksinnöikseen monien muiden "ensimmäisten" lisäksi voidaan mainita myös ensimmäinen auton kuminen turvapuskuri sekä autojen suunnannäyttölaitteen eli vinkkarin prototyypin kehitys.
Simms oli naimisissa kahdesti. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli itävaltalainen, muuta historia ei hänestä kerro. Simms avioitui toisen kerran vuonna 1910 ja vaimonsa Mabel Louisen kanssa he saivat kaksi tytärtä.
Mabel Louise kuoli vuonna 1944 ja Simms itse kuoli pian tämän jälkeen huhtikuun 22. päivänä vuonna 1944. Hänen tuhkansa on laskettu vaimonsa viereen Lontoon Streatham Valen hautausmaalle.
Aiheesta muualla

Forgotten Weapon Designers: Frederick Richard Simms -video
Simmsin Motor Scout vuodelta 1899.
Simmsin moottoroitu sotavaunu.
Simms-Bosch -magneetto 1903
Batepán verilöyly

Batepán verilöyly tapahtui 3. helmikuuta 1953 Batepán kylässä São Tomén saarella Portugalin siirtomaassa São Tomé ja Príncipessa. Portugalilaiset siirtomaaisännät surmasivat verilöylyssä yli tuhat sãotomélaista työläistä.
Tausta

Orjuus São Tomé ja Príncipessä loppui vuonna 1875, jonka jälkeen saarten kahvi- ja kaakaoplantaaseille hankittiin kymmeniätuhansia sopimustyöntekijöitä (port. serviçais) aluksi Angolasta ja myöhemmin myös Mosambikista ja Kap Verdeltä. Työtä tehtiin monesti orjuutta muistuttavissa oloissa. Lukutaidottomille sopimustyöläisille oli sopimuksessa luvattu paluumatka muutaman vuoden kovan työn jälkeen, mutta ne eivät toteutuneet. Plantaasien työvoimaongelma johti protesteihin.
Verilöyly ja sen seuraukset

Siirtomaavirkamies tapettiin 3. helmikuuta viidakkoveitsellä Batepán kylässä, jonka jälkeen portugalilaiset keräsivät alueen sãotomélaiset (myös nimellä forrot) työläiset yhteen. Useat kuljetettiin Fernão Diasin pakkotyöleirille ja osa paloi elävältä yrittäessään piiloutua kaakaopapujen kuivauslaitteisiin. Portugalilaiset kohdistivat sãotomélaisiin fyysistä ja psyykkistä kidutusta. Yksi tunnetuimmista tapauksista oli 46 ihmisen ahtaminen kymmenelle hengelle tarkoitettuun vankikoppiin, jossa vain 18 selviytyi yön yli. Useita tunnettuja sãotomélaisia ja heitä tukevia valkoisia plantaasinomistajia karkotettiin Príncipen saarelle. Tarkkaa kuolonuhrien määrää ei tiedetä, mutta usein puhutaan 1 032 uhrista. Lukua pidetään kuitenkin suurelti symbolisena, sillä kaksi viimeistä numeroa viittaa verilöylyn tapahtumapäivämäärään 3.2.
Verilöylyn katsotaan synnyttäneen sãotomépríncipeläisen nationalismin ja aiheuttaneen epäsuorasti myös vuonna 1960 perustetun CLSTP:n (Comité de Libertação de São Tomé e Príncipe) muodostamisen. CLSTP oli São Tomén ja Príncipen vapautusliikkeen (port. Movimento de Libertação de São Tomé e Príncipe) edeltäjä. Verilöylyn vuosipäivä on kansallinen vapaapäivä, ja sitä juhlitaan vuosittain muun muassa puhein, nuorisomarssein sekä mediakeskusteluin verilöylyn merkityksestä ja perinnöstä. Lisäksi kerrotaan tarinoita Fernão Diasin työleiriltä.
Tulkaa kaikki

Tulkaa kaikki -liikkeen tunnus
Tulkaa kaikki on Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa toimiva liike, jonka tarkoituksena on kirkollispoliittisen vaikuttamisen kautta avata kirkkoa myös vähemmistöryhmille. Liikkeen julkinen toiminta aloitettiin maaliskuussa 2006.
Liikkeen mukaan ihmiset ovat asettaneet esteitä evankeliumille. Tulkaa kaikki -liikkeen ohjelman mukaan kirkon ihmiskäsitykset ovat vanhentuneita ja ne pitäisi arvioida uudelleen.
Liikettä on arvosteltu mm. liiallisesta keskittymisestä seksuaalivähemmistöihin ja siitä, ettei suhtaudu myönteisesti moniin kirkon sisällä toimiviin järjestöihin.
Liikkeen tavoitteet

Kirkollisen päätöksenteon ja keskustelun avoimuus
Kirkon on oltava lähimmäisenrakkauden ja oikeudenmukaisuuden malliyhteisö
Naispappien syrjinnän lopettaminen
Yksin- tai avoliitossa elävien sekä eronneiden elämänratkaisuja kunnioitettava
Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin kuuluvat ihmiset otettava ehdoitta seurakunnan jäseniksi ja työntekijöiksi
Köyhien huomioiminen jokapäiväisessä elämässä ja seurakunnan toiminnassa sekä Suomessa että muualla maailmassa
Sovinto ja yhteisymmärrys eri tavoin ajattelevien kirkollisten ryhmien välille
Hallinnon keventäminen
Tulkaa kaikki -liikkeen motto: "Kristuksen kirkko on kaikille".
Aiheesta muualla

Tulkaa kaikki -liikkeen kotisivu.
Marjo Kytöharju: Tulkaa kaikki -liike haluaa avoimen kirkon[vanhentunut linkki]. Kirkko & kaupunki 20.03.2006.
Katrina Lumikallio: Tulkaa kaikki -liike kirkkoa uudistamassa – haastattelussa Vesa Hirvonen. Finnqueer 14.5.2008.
Batseba (nimi)

| Batseba |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Seepa 
Vastineita eri kielissä:  Bathseba, Bathsheba, Batsheva, Patseba 
Nimen alkuperä:  heprean Bat-Scheba 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Batseba on Vanhasta testamentista tunnettu naisen etunimi. Se tulee heprean kielestä ja pohjautuu mahdollisesti sanaan ’aistillinen, hekumallinen’. Toisen tulkinnan mukaan nimen merkitys on ’yltäkylläisyyden tytär’.
Suomessa Batseba-nimi ei ole koskaan ollut almanakassa, mutta sitä on silti käytetty jonkin verran tytönnimenä. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on vuoteen 2021 mennessä kirjattu noin 20–30 Batseba-nimistä naista. Heistä suurin osa on syntynyt ennen vuotta 1940. Ensimmäisenä etunimenä Batseba on ollut äärimmäisen harvinainen.
Tunnettuja Batseboja

Batseba, Vanhassa testamentissa esiintyvä henkilö; kuningas Daavidin puoliso ja kuningas Salomon äiti
Roni on rikki

| Roni on rikki> Ron’s Gone Wrong |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Sarah Smith  Jean-Philippe Vine 
Käsikirjoittaja:   Peter Baynham  Sarah Smith 
Tuottaja:   Julie Lockhart  Lara Breay 
Säveltäjä:  Henry Jackman
Pääosat:   Zach Galifianakis  Jack Dylan Grazer  Ed Helms  Justice Smith  Rob Delaney  Kylie Cantrall  Ricardo Hurtado  Olivia Colman 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   20th Century Studios  Locksmith Animation  TSG Entertainment 
Levittäjä:  Fórum Hungary
Ensi-ilta:   2021-10-1515. lokakuuta 2021 (Yhdistynyt kuningaskunta)  2021-10-2222. lokakuuta 2021 (Yhdysvallat)  2021-10-2222. lokakuuta 2021 (Suomi)  
Kesto:  106 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Roni on rikki (engl. Ron’s Gone Wrong) on vuonna 2021 valmistunut tietokoneanimoitu tieteiskomediaelokuva, jonka ovat ohjanneet Sarah Smith ja Jean-Philippe Vine. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Peter Baynham sekä Sarah Smith.
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdistyneessä kuningaskunnassa 15. lokakuuta ja Yhdysvalloissa sekä Suomessa 22. lokakuuta 2021.
Ääninäyttelijät

| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Suomenkielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Jack Dylan Grazer | Lucas Timperi | Barney |
| Zach Galifianakis | Heikki Mäkäräinen-Ikonen | Ron |
| Ed Helms | Jari Virman | Graham |
| Olivia Colman | Eija Ahvo | Donka |
| Rob Delaney | Juha Varis | Andrew |
| Justice Smith | Joonas Janhunen | Marc |
| Kylie Cantrall | Meerika Tiitta | Savannah |
| Ricardo Hurtado | Riku Leskinen | Rich |
| Tommi Bäckman, Amy Burgess, Marc Gassot, Kristofer Gummerus, Mattus Haapaniemi, Mirjami Heikkinen, Waltteri Helisalo, Joaquin Hernandez, Petrus Kähkönen, Rasmus Kärkkäinen, Sofia Kärkkäinen, Saara Lehtonen, Senni Peltoniemi, Ilona Pulkkila, Mirella Roininen, Pasi Ruohonen, Valtteri Saarinen ja Yasmine Yamajako | Tommi Bäckman, Amy Burgess, Marc Gassot, Kristofer Gummerus, Mattus Haapaniemi, Mirjami Heikkinen, Waltteri Helisalo, Joaquin Hernandez, Petrus Kähkönen, Rasmus Kärkkäinen, Sofia Kärkkäinen, Saara Lehtonen, Senni Peltoniemi, Ilona Pulkkila, Mirella Roininen, Pasi Ruohonen, Valtteri Saarinen ja Yasmine Yamajako | Muissa rooleissa |
Suomenkielisen version käänsi Aki Heinlahti ja ohjasi Nina Palmgren.
Bruce Baumgartner

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten vapaapaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Los Angeles 1984 | yli 130 kg |  |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | yli 130 kg |  |
|  Hopeaa | Soul 1988 | yli 130 kg |  |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | yli 130 kg |  |
Bruce Robert Baumgartner (s. 2. marraskuuta 1960 New Jersey) on yhdysvaltalainen vapaapainija, yksi lajinsa menestyneimpiä.
Baumgartner saavutti yhteensä neljä mitalia neljissä peräkkäisissä olympialaisissa, kaikki ylimmässä painoluokassa. Kultaisen hän voitti Los Angelesista 1984 yli 100-kiloisten sarjassa ja Barcelonasta 1992 alle 130-kiloisten sarjassa. Hopeaa hän saavutti Soulista 1988 ja pronssia 1996 Atlantasta, molemmat alle 130-kiloisten painoluokassa.
MM-kilpailuissa hän saavutti raskaassa yli 130 kilon sarjassa kolme mestaruutta vuosina 1986, 1993 ja 1995. Hopeaa hän saavutti raskaassa sarjassa vuosina 1989, 1990 ja 1994 sekä pronssia vuosina 1983, 1985 ja 1987.
Frank Baumgartl

| Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Itä-Saksa> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Montréal 1976 | 3 000 metrin esteet |  |
Frank Baumgartl (29. toukokuuta 1955 Schlema, Saksi, Saksan demokraattinen tasavalta – 26. elokuuta 2010 Comojärvi, Italia) oli itäsaksalainen estejuoksija ja olympiamitalisti.
Baumgartl voitti vuonna 1973 juniorien Euroopan-mestaruuden 2 000 metrin estejuoksussa ajalla 5.28,14. Hän saavutti Montréalin 1976 olympialaisissa pronssia 3 000 metrin estejuoksussa ajalla 8.10,36. Hän oli vielä loppusuoralla kilpailua johtavan Anders Gärderudin rinnalla, mutta kaatui viimeiseen kuivaesteeseen ja joutui päästämään Gärderudin lisäksi myös Bronisław Malinowskin ohitseen.
Baumgartl edusti seuratasolla SC Karl-Marx-Stadtia. Hänen valmentajansa oli Klaus Kretschmann. Hän lopetti polvivaivojen myötä uransa ennen Moskovan 1980 olympialaisia.
Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Baumgartl muutti Baden-Württembergiin ja työskenteli siellä Boschin palveluksessa. Hän kuoli sydänkohtaukseen 55-vuotiaana elokuussa 2010.
Metsola

Metsola voi tarkoittaa seuraavia:
Henkilöitä

Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Ilari Metsola (s. 1992), jääkiekkoilija
Juha Metsola (s. 1989), jääkiekkomaalivahti
Jukka-Pekka Metsola (s. 1964), judoka
Mikko Metsola (1868–1934), kansakoulunopettaja, kunnallisneuvos ja SOK:n hallintoneuvoston puheenjohtaja
Mirkka Metsola (s. 1981), vaatesuunnittelija
Oskari Metsola (1874–1951), kanttori, kuoronjohtaja ja Keski-Pohjanmaan laulun säveltäjä ja sanoittaja
Roberta Metsola (s. 1979), maltalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
Timo Metsola (s. 1975), yrittäjä ja asuntopoliittinen vaikuttaja, judoka
Tuulikki Metsola (s. 1938), matkaopas ja kirjailija
Henkilöitä > Kuvitteellisia henkilöitä

Antti Metsola, pienviljelijä tv-sarjassa Metsolat
Annikki Metsola (o.s. Leppävaara), Antti Metsolan vaimo tv-sarjassa Metsolat
Risto Metsola, Antti ja Annikki Metsolan poika tv-sarjassa Metsolat
Raija Metsola, Risto Metsolan entinen vaimo tv-sarjassa Metsolat
Lasse Metsola, Risto ja Raija Metsolan poika tv-sarjassa Metsolat
Liisa Metsola, Risto ja Raija Metsolan tytär tv-sarjassa Metsolat
Heikki Metsola, Antti ja Annikki Metsolan poika tv-sarjassa Metsolat
Kristina Metsola, Heikki Metsolan vaimo tv-sarjassa Metsolat
Jaana Järvenheimo (o.s. Metsola), Antti ja Annikki Metsolan tytär tv-sarjassa Metsolat
Erkki Metsola, Antti ja Annikki Metsolan poika tv-sarjassa Metsolat
Helena Metsola (o.s. Kaukovaara, ent. Meriläinen), Erkki Metsolan edesmennyt vaimo tv-sarjassa Metsolat
Eeva Metsola (myöh. Metsola-Eklund), Antti ja Annikki Metsolan tytär tv-sarjassa Metsolat
Paikkoja

Metsola, kaupunginosa Kotkassa
Metsola, kaupunginosa Suonenjoella
Metsola, kaupunginosa Vantaalla
Metsola, kylä Kiskossa
Metsola, kaupunginosa Lohjalla
Metsola, Pietarin Lesnoin kaupunginosasta käytetty nimitys
Muuta

Metsola, Jorma Luhdan kirja
Metsola, Kultasiiven albumi
Metsolat, televisiosarja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Metsola”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Creek-sota

Creek-sota oli Yhdysvaltojen Ison-Britannian vastaisen vuoden 1812 sodan aikana käymä sota creek-intiaanien uudistusvastaisia punaisia keppejä vastaan. Sodan ratkaisutaistelu Hevosenkengän mutkassa vuonna 1814 päättyi Andrew Jacksonin johtamien amerikkalaisten voittoon ja lopulta Fort Jacksonin sopimukseen, jolla creekit luopuivat suurista osista alueistaan.
Tausta

Creekien kulttuuri ja elintavat olivat 1800-luvun alussa murroksessa. Yhdysvaltain vapaussodan jälkeen alkanut turkisten hinnan aleneminen pakotti monet viettämään entistä enemmän aikaa metsällä ja joidenkin valkoisten kauppiaiden epärehelliset tavat herättivät katkeruutta. Samaan aikaan Yhdysvaltojen intiaaniasiamies Benjamin Hawkinsin uudistuksia, joiden myötä osa creekeistä omaksui amerikkalaiset tavat. Osa heistä oli alkanut kasvattamaan puuvillaa tai karjaa ja osa omisti myös orjia. Monet puhuivat englantia ja käyttivät länsimaisia vaatteita. Muutokset näkyivät myös poliittisesti. Creekkien yhteiskunta muuttui keskusjohtoisemmaksi heidän perustettuaan oman kansallisen neuvostonsa, jonka kokouksiin Hawkisilla oli usein tapana osallistua. Uudistusmielisten creekien johtohahmoja olivat esimerkiksi William McIntosh, Coweta, Big Warrior ja Little Prince.
Kaikki creekit eivät kuitenkaan olleet muutosten kannalla. Kansa jakautui muutosten ja sulautumisen kannattajiin, sekä sen vastustajiin. Muutosten vastustajat tulivat tunnetuksi nimellä Punaiset kepit heidän käyttämiensä sotanuijien mukaan. Punaiset kepit syntyivät useiden eri creek-profeettojen vaikutuksesta. Liike oli saanut tuulta alleen sittemmin suurta intiaanien liittoumaa johtaneen Tecumsehin matkattua kaakkoisalueiden intiaanien joukossa vuonna 1811. Tecumsehin lähdettyä hänen ajatuksiaan pitivät yllä creek-profeetat ja poliittiset johtajat, kuten Menawa, William Weatherford, Peter McQueen ja Josiah Francis. Punaisia keppejä yhdisti itsenäisyyden ajaminen, perinteisen uskonnollisuuden vaaliminen, sekä valkoisten siirtolaisten ja Hawkinsin vastustaminen. Creekien eri tahjojen suhteet kärjistyivät ja monia surmattiin jo ennen varsinaisen creek-sodan syttymistä.