stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Porvoon rovastikunta
Seurakunnat

| Evankelis-luterilainen seurakunta | entinen | kaupunki tai kunta | aikaisempi kunta | muita evankelis-luterilaisia seurakuntia | muun seurakunnan evankelis-luterilainen hiippakunta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Agricolan suomalainen | Ruotsinpyhtään | Loviisan kaupunki | Ruotsinpyhtään kunta |  |  |
| Agricolan suomalainen | Lapinjärven suomalainen | Loviisan kaupunki | Lapinjärven kunta |  |  |
| Agricolan suomalainen | Liljendalin | Loviisan kaupunki | Liljendalin kunta |  |  |
| Agricolan suomalainen | Loviisan suomalainen | Loviisan kaupunki | Loviisan kaupunki |  |  |
| Agricolan suomalainen | Pernajan | Loviisan kaupunki | Pernajan kunta | Agricola svenska församling | Porvoon evankelis-luterilainen hiippakunta |
| Askolan | Askolan | Askolan kunta | Porvoon kaupunki |  | Porvoon evankelis-luterilainen hiippakunta |
| Myrskylän | Myrskylän | Myrskylän kunta | Pernajan pitäjä |  | Porvoon evankelis-luterilainen hiippakunta |
| Pornaisten | Pornaisten | Pornaisten kunta | Pornaisten kunta |  |  |
| Porvoon suomalainen | Porvoon suomalainen | Porvoon kaupunki | Porvoon kaupunki   Porvoon maalaiskunta | Borgå svenska domkyrkoförsamling | Porvoon evankelis-luterilainen hiippakunta |
| Sipoon suomalainen | Sipoon suomalainen | Sipoon kunta | Sipoon kunta | Sibbo svenska församling |  |
Porvoon rovastikunnan lääninrovastit

Juha Ilonen, 1. toukokuuta 2018 - 30. huhtikuuta 2022 ja 1. toukokuuta 2022 -
Heikki Hakamies
Raimund Harmstorf

| Raimund Harmstorf |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. lokakuuta 1939 Hampuri
Kuollut: 3. toukokuuta 1998 (58 vuotta) Marktoberdorf
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1965–1998
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Raimund Harmstorf (7. lokakuuta 1939 Hampuri – 3. toukokuuta 1998 Marktoberdorf) oli saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Suomessa parhaiten pääroolistaan (Michel Strogoff) Jules Vernen romaaniin perustuvassa televisiosarjassa Tsaarin kuriiri. Saksassa hän on tunnettu erityisesti Wolf Larsenin roolista Jack Londonin romaaniin perustuvassa televisiosarjassa Merisusi. Hän näytteli myös muutamissa saksalaisten poliisisarjojen jaksoissa (Derrickissä, Vanhassa ketussa ja Kahden keikassa) sekä yli kahdessakymmenessä elokuvassa.
Vuonna 1972 Harmstorf näytteli Charlton Hestonin ja Michèle Mercierin rinnalla Ken Annakinin ohjaamassa elokuvassa Erämaan kutsu, joka kuvattiin Suomen Lapissa.
Harmstorfilla diagnosoitiin Parkinsonin tauti vuonna 1994. Hän teki itsemurhan hirttäytymällä vuonna 1998. Poliisin mukaan saksalaisten lehtien, erityisesti Bildin, kirjoittelulla oli vaikutusta Harmstorfin kuolemaan, koska lehdet repostelivat hänen sairaudellaan ja esittivät myös perättömiä väitteitä.
Raahen Sanomat

Raahen Sanomat -nimisiä lehtiä on kaksi:
Raahen Sanomat, Raahessa vuosina 1889–1890 ilmestynyt sanomalehti
Raahen Sanomat, Raahessa vuosina 1906–1918 ilmestynyt sanomalehti, toinen Raahen Seudun edeltäjistä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Raahen Sanomat”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Porta Nigra

Porta Nigra nykyisin..
Porta Nigra 1800–1900-lukujen taitteessa otetussa väritetyssä valokuvassa.
Porta Nigra roomalaiskaudella. Kuva pienoismallista Trierissä.
Porta Nigra Pyhän Simeonin kirkkona 1600-luvulla.
Simeonin suljettu kammio Porta Nigran itätornissa.
Porta Nigra (lat.) on Trierin kaupungissa Saksassa sijaitseva roomalaisaikainen pohjoinen kaupunginportti. Se on suurin nykyaikaan säilynyt roomalainen kaupunginportti, korkeudeltaan 29,3 metriä ja pituudeltaan 36 metriä. Portti rakennettiin vuonna 170 osaksi Augusta Treverorumin kaupunginmuuria, jonka kokonaispituus oli yli kuusi kilometriä.
Portin antiikkinen nimi unohtui, mutta keskiajalla vuoden 1060 jälkeen sitä alettiin kutsua "mustaksi portiksi" (Porta Nigra) sen jälkeen, kun pieneliöt olivat värjänneet valkoisen hiekkakiven mustaksi. Rakennuksen suurikokoiset, jopa 6 tonnia painavat laatat ovat lähistön kiviveistämöistä ja kiinnittyivät toisiinsa rautapidikkein ilman laastia. Rautapidikkeet joutuivat aikanaan rosvojen saaliiksi, ja myös suuri osa portin kivilaatoista käytettiin rakennustarpeiksi. Koko portti olisi ennen pitkää kadonnut neljän muun tavoin ilman onnekasta sattumaa.
Portin muuttaminen kirkoksi

Vuonna 1030 rakennukseen sulkeutui erakoksi bysanttilainen munkki Simon, joka muurattiin rakennuksen sisäpuolelle. Rukoukseen syventyneenä hän eli siellä viisi vuotta kuolemaansa saakka 1035. Paavi Benedictus IX julisti Simonin pyhimykseksi pian kuoleman jälkeen. Piispa Poppo von Babenberg antoi tämän jälkeen muuttaa portin kaksikerrosta käsittäväksi   pyhimys Simonin muistokirkoksi. Tornit täytettiin maalla, ja kirkkoon rakennettiin avoimet portaat torilta.
Myöhemmät vaiheet

Ranskalaisvallan aikana (1794–1814) Pyhän Simonin kirkko siirtyi valtiolle. Kun Napoleon I vuonna 1804 vieraili Trierissä, hän määräsi kirkon purettavaksi niin, että rakennus voitiin ennallistaa antiikkiseen asuunsa. Vuodesta 1822 lähtien vuoteen 1889 saakka siellä toimi Preussin hallituksen antiikkikabinetti. Porta Nigra oli tällöin myös Preussin tulliraja, mistä todisteeksi ovat jääneet portin rautaiset saranat. Vuosina 1969–1973 rakennuksessa suoritettiin laaja restaurointi. Portissa on edelleen neljä kerrosta.
Porta Nigra on osa Unescon maailmanperintökohdetta ja Trierin suosituimpia matkailunähtävyyksiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Porta Nigra Wikimedia Commonsissa
Raahen Rautatieosakeyhtiö

Raahen Rautatieosakeyhtiö oli yksityinen suomalainen rautatieyhtiö, joka rakennutti rautatien Raahesta Lappiin eli nykyiselle Tuomiojan rautatieasemalle. Yhtiö perustettiin 1899 ja kirjattiin osakeyhtiörekisteriin 9. kesäkuuta 1899. Yhtiön rakennuttamat Raahen rautatieasema ja rautatie Raahesta Lapin asemalle valmistuivat jo samana vuonna. Yhtiö rakennutti omalla kustannuksellaan leveäraiteisen rautatien, joka yhdisti Raahen kaupungin valtion rataverkkoon.
Osakeyhtiö lakkautettiin virallisesti 23. toukokuuta 1941.[lähde? ] VR:n omistukseen Raahen rata myytiin vuonna 1926.
Proton Tiara

| Proton Tiara |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Malesia
Valmistaja:  Proton
Valmistusvuodet:  1996–2000
Korimalli:  5-ovinen hatchback
Luokka:  B-segmentti
Seuraaja:  Proton Savvy
Teknisesti samankaltaisia:  Citroën AX
Iskutilavuus:  1,1 l
Teho:  60 hv
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali
Proton Tiara on Protonin vuosina 1996–2000 valmistama pieni henkilöautomalli, joka perustuu tekniikaltaan Citroën AX:ään.
Historia

Tiaran syntyhistoria juontaa juurensa 1990-luvun puolivälissä tehtyyn sopimukseen, joka solmittiin Protonin silloisen toimitusjohtajan Tan Sri Yahaya Ahmadin ja PSA Peugeot Citroënin välillä. Yahaya oli ilmaissut toivonsa, että Proton ei käyttäisi Mitsubishin alustoja, vaan saisi käyttää PSA:n dieselmoottoreita. 
Yahaya kuoli vuonna 1997 helikopteriturmassa, ja Proton palasi käyttämään Mitsubishi-pohjaisia alustoja ja päätti kehittää sisäiset mallinsa myöhemmin.
Tiaraa myytiin vain Malesian markkinoilla, eikä sitä viety lainkaan ulkomaille. Malli oli saatavana vain 1,1-litraisena 60 hevosvoiman (45 kW) moottorilla. Tiaran tuotanto lopetettiin vuonna 2000 sen vähäisten myyntimäärien vuoksi. Vuonna 2005 aloitettiin Proton Savvyn tuotanto Tiaran seuraajaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Proton Tiara Wikimedia Commonsissa
Ragheb Karchoud

| Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten judo.Afrikan mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten judo.Afrikan mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten judo.Afrikan mestaruuskilpailut  | Maa:   Tunisia> Miesten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Yaounde 2010 | alle 66 kg |  |
| Afrikan kisat  | Afrikan kisat  | Afrikan kisat  |  |
|  Pronssia | Alger 2007 | alle 66 kg |  |
Ragheb Karchoud (s. 14. heinäkuuta 1988) on tunisialainen judoka, joka on voittanut pronssia judon Afrikan kisoissa vuonna 2007. Hän saavutti myös pronssia Alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuissa vuonna 2006, sekä sijoittui kolmanneksi poliisien MM-kisoissa Tripolissa vuonna 2008.
Raging Bull: My Story

| Raging Bull: My Story> Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Jake LaMotta, Peter Savage, Joseph Carter
Kieli:  englanti
Genre:  Omaelämäkerta
Kustantaja:  Prentice Hall
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  218
ISBN:  0306808080

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Raging Bull: My Story on keskisarjan nyrkkeilijän Jake LaMottan omaelämäkerta. 1970 ilmestyneen kirjan kirjoitti LaMotta yhdessä Peter Savagen ja Joseph Carterin kanssa. Da Capo Press julkaisi uusintapainoksen 22. elokuuta 1997.
LaMotta käy omin sanoin läpi elämänsä alkuvaiheita ja millaisia kokemuksia hän sai asuessaan New Yorkissa. LaMotta käy läpi myös, kuinka hän päätyi nyrkkeilyn pariin ja kohti keskisarjan mestaruutta, sekä uran jälkeisiin tapahtumiin.
Martin Scorsese ohjasi kirjan pohjalta Kuin raivo härkä -elokuvan, joka palkittiin muun muassa Oscarilla.
Prószków (kunta)

| Prószkówin kunta (Gmina Prószków) Gemeinde Proskau |
| --- | --- |
 Valtatie 45 Boguszycen kylässä
 vaakuna
 Prószkówin kunta
 Koordinaatit: 50°35′N, 17°52′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Opole
Piirikunta:  Opole
 – Pormestari:  Krzysztof Cebula
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  118 km²
Väkiluku (2019):  9 091
 – Väestötiheys:  77 as./km²
Suuntanumero(t):  (+48) 77
Rekisterikilpi:  OPO
 
 Verkkosivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Prószków (Gmina Prószków, saks. Gemeinde Proskau) on kaupungin sisältävä maalaiskunta Opolen piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 9 091. Kunnan hallintokeskus on Prószkówin kaupunki.
Kunnan kartta.
Prószków oli 1. tammikuuta 2004 saakka maalaiskunta. Tammikuussa 2017 Prószkówin kunnasta siirrettiin Winówin kylä osaksi Opolen kaupunkia.
Kunnan kylät ovat Boguszyce, Chrząszczyce, Chrzowice, Folwark, Górki, Jaśkowice, Ligota Prószkowska, Nowa Kuźnia, Przysiecz, Zimnice Małe, Zimnice Wielkie, Złotniki sekä Źlinice. Sen pinta-ala on 118 neliökilometriä. Kunta sijaitsee moottoritien A4, valtatien 45 sekä voivodikunnan teiden 413, 414, 415, 428 ja 429 varrella. Prószków rajautuu Białan, Komprachcicen, Korfantówin, Strzeleczkin, Tarnów Opolskin, Krapkowicen ja Tułowicen kuntiin sekä Opolen kaupunkiin. Vuonna 2016 kunnan pinta-alasta 32,9 prosenttia oli metsän peitossa.
Vuoden 2019 lopussa 52,4 prosenttia Prószkówin asukkaista oli naispuolisia ja 47,6 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat kunnan väestöstä 17,3 prosenttia, työikäiset 62,3 prosenttia ja eläkeikäiset 20,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,3 vuotta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 26,2 prosenttia oli etnisiä saksalaisia, ja saksan kielellä onkin kunnassa virallisen avustavan kielen asema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prószkówin kunta Wikimedia Commonsissa
Gmina Miejsko-Wiejska Prószków  2020. Opolen tilastokeskus. (puolaksi)
Raghbir Singh Bhola

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Bhola vuonna 2017. |  Bhola vuonna 2017. |  Bhola vuonna 2017. |  |
Maa:   Intia
Miesten maahockey
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Melbourne 1956 |  |  |
|  Hopeaa | Rooma 1960 |  |  |
Raghbir Singh Bhola (18. elokuuta 1927 Multan, Brittiläinen Intia – 21. tammikuuta 2019) oli intialainen maahockeypelaaja. Hän kilpaili Intian joukkueessa kesäolympialaisissa Melbournessa 1956 ja Roomassa 1960 ollen mukana voittamassa olympiakultaa ja -hopeaa.
Rannikkopuolue

| Rannikkopuolue> Kystpartiet |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  1. helmikuuta 1999
Johto:   Bengt Stabrun Johansen (pj.) 
Ideologia:   kansalliskonservatismi  regionalismi  agrarismi 
Poliittinen kirjo:  keskusta-oikeisto
Värit:  vihreä
Suurkäräjät:  0 / 169
Kotisivu:  www.kystpartiet.no
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rannikkopuolue (norj. Kystpartiet) on norjalainen poliittinen puolue. Puolueen ensisijainen politiikka on alue-, kalastus- ja rannikkokysymykset, sillä sen tärkein poliittinen tukikohta on Pohjois-Norjassa, ja puolue on vankka vastustaja Norjan EU-jäsenyydelle. Se oli edustettuna Norjan parlamentissa vuosina 2001–2005 ja edeltäjänsä, puolueettomat edustajat vuosina 1997–2001.
Puiden tarinoita: Ritari

| Puiden tarinoita: Ritari |
| --- | --- |

Kirjailija:  Iiro Küttner
Kuvittaja:  Ville Tietäväinen
Kansitaiteilija:  Ville Tietäväinen
Kieli:  suomi
Genre:  satukirja
Kustantaja:  Books North
Sivumäärä:  32
ISBN:  978-952-67980-9-7
Sarja: Puiden tarinoita
Edeltävä:  Puiden tarinoita: Puuseppä
Seuraava:  Puiden tarinoita: Merenkulkija
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Puiden tarinoita: Ritari on käsikirjoittaja Iiro Küttnerin kirjoittama ja sarjakuvataiteilija Ville Tietäväisen kuvittama satukirja. Sen on vuonna 2014 julkaissut Books North, ja se kuuluu sarjaan Puiden tarinoita, jonka kussakin kirjassa puu kertoo tarinoita ihmisistä.
Küttner on sanonut kirjan tekemisestä, että ensin hän päättää, miten kirja päättyy. "Tarinat eivät olisi voineet syntyä niin, että ensin olisi mietitty, mitä lukijat haluavat." Hän ei suuntaa kirjojaan millekään kohderyhmälle: "En usko kohderyhmiin pennin vertaa." Harri Römpötti kirjoittaa arviossaan, että Ritari alkaa perinteisen kaavan mukaan, mutta jatko ei menekään ennalta arvattavasti. Tarina ei sijoitu tiettyyn aikaan eikä paikkaan, mutta sillä on kuitenkin kytköksiä nykyaikaan.
Aiheesta muualla

Teos kustantajan sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Suvi Ahola: Professori ja sarjakuvataiteilija tekivät lastenkirjan, jossa puut kertovat Helsingin Sanomat 17.3.2014
Raimundo Orsi

Raimundo Orsi
Raimundo Bibiani "Mumo" Orsi (2. joulukuuta 1901 Avellaneda, Argentiina – 6. huhtikuuta 1986 Santiago de Chile, Chile) oli jalkapalloilija, joka edusti uransa aikana sekä Argentiinaa että Italiaa maajoukkuetasolla.
Orsi aloitti uransa Independienten joukkueessa vuonna 1920. Vuonna 1928 hän siirtyi Italiaan, Juventuksen riveihin. Siellä hän saavutti suurimmat seuratason voittonsa, kirkkaimpina viisi peräkkäistä Serie A:n voittoa vuosina 1931–1935.[lähde? ] Hän jätti Italian heti viidennen mestaruuden jälkeen ja edusti vielä muutamia eteläamerikkalaisseuroja, joista tunnetuimpia ovat hänen kasvattajaseuransa Independiente, Peñarol ja Flamengo.
Maajoukkuetasolla Orsi debytoi 10. elokuuta 1924 ottelussa Argentiina – Uruguay. Seuraavien 12 vuoden aikana hän pelasi Argentiinan paidassa 13 maaottelua, joissa teki kolme maalia. Vuosina 1929–1935, jotka hän pelasi Italiassa, hän edusti Argentiinan sijaan Italian maajoukkuetta, mikä olisi nykysääntöjen mukaan täysin mahdotonta. Italian joukkueessa Orsi pelasi 35 ottelua ja teki niissä 13 maalia. Tämän jälkeen hän pelasi vielä joitakin otteluita Argentiinaa edustaen.
Maajoukkueuralla hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 1934 Italian paidassa ja olympiakultaa 1928 Argentiinan joukkueessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Raimundo Orsi Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Italian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1934
Allemandi |
Arcari |
Bertolini |
Borel |
Caligaris |
Castellazzi |
Cavanna |
Combi |
Demaría |
Ferrari |
Ferraris |
Guaita |
Guarisi |
Masetti |
Meazza |
Monti |
Monzeglio |
Orsi |
Pizziolo |
Rosetta |
Schiavio |
Varglien |
Valmentaja Pozzo
Pyhän Hengen kirkko (Tallinna)

| Pyhän Hengen Kirkko> Püha Vaimu kirik |
| --- | --- |

Osoite:  Pühavaimu 2, Tallinn 10123
Sijainti:  Tallinna
Valmistumisvuosi:  1319 (ensimmäinen maininta)
Omistaja:  Viron evankelis-luterilainen kirkko
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pyhän Hengen kirkko (vir. Püha Vaimu kirik) on kirkko, joka sijaitsee Tallinnan vanhassakaupungissa. Kirkon omistaa Viron evankelis-luterilainen kirkko.
Historia

Kirkon ensimmäiset osat on rakennettu 1200-luvulla. 1300-luvulla kirkkoon tehtiin laajennus. 1630-luvulla arkkitehti H. Graff suunnitteli tornin pohjoisen renessanssin tyyliin, jonka Bickel ja A. John uusivat vuonna 1688. Kirkossa toimi 1500-luvulla kaksi pappia, joilla oli suuri vaikutus viron kieleen ja kulttuuriin. Heistä  G. Müller kirjoitti saarnoja viroksi ja Balthasar Russow oli Liivinmaan maakunnan kronikan kirjoittaja
Arkkitehtuuri

Kirkon länsiosassa on kahdeksankulmainen torni saksalaisen ritarikunnan tyyliin. Kirkon pohjoispuolella julkisivuun on kaiverrettu barokkityylinen kello, jonka teki vuonna 1684 K. Ackerman.
Sisustus

Kirkon sisustukseen kuuluu:
Keskiaikainen goottilainen veistetty alttari (1513)
Renessanssityylinen piispanistuin (1597)
Renessanssi- ja barokkityyliset kattokruunut.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Miljan, Toivo: Historical Dictionary of Estonia, s. 426.  Scarecrow Press, 2004.  ISBN 9780810865716.
Puntius

| Puntius |
| --- | --- |
 Lampibarbi (Puntius sophore), suvun tyyppilaji.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Alalahko::  Särkikalat Cyprinoidei
Heimo::  Karpit Cyprinidae
Suku::  Puntius  Hamilton, 1822
Katso myös
   Puntius Wikispeciesissä   Puntius Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Puntius on karppien (Cyprinidae) heimoon kuuluva etelä- ja kaakkoisaasialainen makean veden särkikalojen suku. Siihen kuuluu myös useita akvaariokaloja.
Puntius oli aikoinaan laaja barbisuku, mutta siitä on vuoden 2012 jälkeen erotettu lajeja useisiin muihin sukuihin kuten Barbodes, Dawkinsia, Desmopuntius, Haludaria, Oliotius, Pethia, Puntigrus, Sahyadria ja Systomus. Alkujaan monet lajit kuuluivat Barbus-sukuun.
Lajit

Puntius-sukuun kuuluu 50 lajia:
Puntius ambassis (Day, 1869)
Puntius amphibius (Valenciennes, 1842)
Puntius aphya (Günther, 1868)
Puntius arenatus (Day, 1878)
Puntius bimaculatus (Bleeker, 1863) – punakylkibarbi
Puntius bramoides (Valenciennes, 1842)
Puntius brevis (Bleeker, 1849)
Puntius burmanicus (Day, 1878)
Puntius cauveriensis (Hora, 1937)
Puntius chola (Hamilton, 1822) – suobarbi
Puntius crescentus Yazdani & Singh, 1994
Puntius deccanensis Yazdani & Babu Rao, 1976
Puntius dolichopterus Plamoottil, 2015
Puntius dorsalis (Jerdon, 1849)
Puntius fraseri (Hora & Misra, 1938)
Puntius kamalika Silva, Maduwage & Pethiyagoda, 2008
Puntius kelumi Pethiyagoda, Silva, Maduwage & Meegaskumbura, 2008
Puntius khohi Dobriyal, Singh, Uniyal, Joshi, Phurailatpam & Bisht, 2004
Puntius layardi (Günther, 1868)
Puntius madhusoodani Krishnakumar, Benno Pereira & Radhakrishnan, 2012
Puntius mahecola (Valenciennes, 1844)
Puntius masyai Smith, 1945
Puntius melanostigma Day, 1878
Puntius morehensis Arunkumar & Tombi Singh, 1998
Puntius mudumalaiensis Menon & Rema Devi, 1992
Puntius muzaffarpurensis Srivastava, Verma & Sharma, 1977
Puntius nangalensis Jayaram, 1990
Puntius nelsoni Plamoottil, 2014
Puntius nigronotus Plamoottil, 2015
Puntius parrah Day, 1865
Puntius paucimaculatus Wang & Ni, 1982
Puntius pinnauratus (Day, 1865)
Puntius pugio Kullander, 2008
Puntius punjabensis (Day, 1871)
Puntius puntio (Hamilton, 1822)
Puntius sachsii (Ahl, 1923)
Puntius sahyadriensis Silas, 1953
Puntius sealei (Herre, 1933)
Puntius sophore (Hamilton, 1822) – lampibarbi
Puntius sophoroides (Günther, 1868)
Puntius spilopterus (Fowler, 1934)
Puntius stigma (Valenciennes, 1844)
Puntius takhoaensis Nguyen & Doan, 1969)
Puntius terio (Hamilton, 1822)
Puntius tetraspilus Günther, 1868)
Puntius thermalis Valenciennes, 1844)
Puntius titteya Deraniyagala, 1929 – kirsikkabarbi
Puntius viridis Plamoottil & Abraham, 2014
Puntius vittatus Day, 1865 – pykäläbarbi
Puntius waageni (Day, 1872)
Pushpa Kamal Dahal

Pushpa Kamal Dahal vuonna 2023
Pushpa Kamal Dahal (nepaliksi पुष्पकमल दाहाल; s. 11. joulukuuta 1954) on nepalilainen poliitikko. Hän on maan suurimman puolueen, Nepalin kommunistisen puolueen (maolainen), johtaja. Dahal on toiminut maansa pääministerinä joulukuusta 2022. Sitä ennen hän oli toiminut pääministerinä kahdesti vuosina 2008–2009 ja 2016–2017. Vuosina 1996–2006 maolaiset kävivät Prachandan johdolla sotaa Nepalin hallitusta vastaan.
Pushpa Kamal Dahal tunnetaan yleisesti salanimellään Prachanda (nepaliksi प्रचण्ड, suom. raivoisa).
Elämä > Varhaiset vuodet

Prachanda syntyi köyhään pienviljelijäperheeseen Dhikur Pokharissa Kaskin alueella. Vanhemmiltaan (Muktiram ja Bhawani Dahal) nimen Chhabi Lal Dahal saanut poika oli perheen kahdeksasta lapsesta (6 tytärtä ja 2 poikaa) vanhin. Esikoisen ollessa kuusivuotias Dahalit joutuivat muuttamaan vuoristoiselta kotiseudultaan Terain tasangoille.
Kymmenennellä luokalla Chhabin biologian opettaja antoi tälle nimen Pushpa Kamal, koska pojan ulkonäkö opettajan mielestä muistutti samannimistä kukkaa. Nimi oli koululaiselle mieluinen ja hän päätti pitää sen. Lukion käytyään Prachanda muutti Kathmanduun opiskelemaan yliopistossa. Hän viimeisteli tutkintonsa kotikaupungissaan Chitwanissa. Valmistuttuaan 1976 Prachanda työskenteli kaksi ja puoli vuotta opettajana Gorkhan alueella. Työnsä ohella hän opetti lukutaidottomia aikuisia lukemaan, auttoi paikallisia viljelijöitä ja tutustutti näitä kommunistiseen filosofiaan.
Elämä > Sissitaisteilija

Prachanda kiinnostui kommunistisesta aatteesta jo kouluaikana. Kipinän poliittiseen heräämiseen antoivat Nepalin köyhien ja opiskelijoiden voimistunut liikehdintä sekä Kiinan kulttuurivallankumous. Varsinaisesti hän meni mukaan politiikkaan opiskeluvuosinaan pääkaupungissa, missä hän tutustui liikkeen suuriin nimiin. 1970-luvun lopussa hän alkoi jo olla kokopäiväinen poliitikko.
Prachandan ensimmäinen puolue oli Nepalin kommunistinen puolue (Pushpa Lal), johon hän liittyi 1970-luvun alussa. Vuosikymmenen loppupuolella hän vaihtoi NKP:hen (Chautho Mahadhibeshan). 1980-luvun alussa Prachanda siirtyi pois julkisuudesta maanalaiseen poliittiseen työhön. Hän oli aktiivinen varsinkin puolueensa nuorisojärjestössä, jonka presidentiksi hän nousi 1983. NKP (Chautho Mahadhibeshan) hajosi 1983, jolloin Prachanda siirtyi monien muiden tavoin uuteen NKP:hen (Mashal). Hän nousi nopeasti puolueen keskuskomiteaan, poliittiseen toimikuntaan ja pääsihteeriksi. 1990-luvun alkupuolella riidat puoluetoveiden kesken jälleen kärjistyivät ja Prachanda siirtyi NKP:hen (Ekata Kendra).
Prachandan taival NKP:ssä (Ekata Kendra) jäi lyhyeksi, sillä hän kannattajineen perusti oman puolueen vuonna 1995. Vuoden kestäneiden valmistelujen jälkeen Nepalin kommunistinen puolue (maolainen) aloitti sodan, maolaisittain "kansansodan", joka päättyi voitollisesti kymmenen vuotta myöhemmin, kun kuningas Gyanendra syöstiin vallasta ja valtiosta tehtiin tasavalta. Prachanda oli sota-ajan sekä puolueensa poliittinen että sotilaallinen johtaja. Maolaiset ovat nimittäneet taktiikkaansa "Prachandan tieksi/poluksi". Teoriaansa kehittäessään, peruskatsomuksiltaan marxilais-leniniläis-maolainen, Prachanda otti vaikutteita varsinkin ihailemaltaan perulaiselta Loistava polku -liikkeeltä.
Ennen tunnetuinta salanimivalintaansa Pushpa Kamal Dahal käytti maanalaisuuden kaudellaan mm. nimiä Kalyan, Bishwas, Nirman.