stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Chris Biotti
Jääkiekkoura

Biotti pelasi juniorijääkiekkoa kotikaupunkinsa Belmontin Belmont Hill Schoolin jääkiekkojoukkueessa high school -sarjaa. Hän pelasi myös koulun baseball-joukkueessa. Biotti pelasi vuoden 1985 jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. NHL:n Central Scouting Bureau piti häntä vuoden 1985 varaustilaisuuden 20. lupaavimpana pelaajana. Calgary Flames varasi hänet kesällä 1985 vuorolla 17. High schoolin jälkeen Biotti siirtyi Harvardin yliopistoon, jossa hän pelasi jääkiekkoa yliopiston joukkueessa vuosina 1985–1987. Vuonna 1985 hän loukkasi olkapäänsä, ja oli sivussa kauden 1985–1986 ensimmäisen puoliskon. Olkapään korjaamiseksi tehtiin iso leikkaus. Biotti pelasi jälleen vuosina 1986 ja 1987 Yhdysvaltojen joukkueessa nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuonna 1986 joukkue sai pronssia. Biotti oli vuonna 1987 eniten nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa pelejä (21 peliä) pelannut yhdysvaltalainen. Myöhemmin ennätys on rikottu.
Biotti jätti Harvardin vuonna 1987 ja ryhtyi jääkiekkoammattilaiseksi. Tosin hän suoritti yliopistotutkinnon loppuun pelikausien välissä. Biotti pelasi vuodet 1987–1990 Calgary Flamesin farmijoukkue Salt Lake Golden Eaglesissä IHL:ssä. Vuonna 1990 hän siirtyi Italian pääsarjaan pelaamaan HC Brunico -seuraan. Hän pelasi seurassa vuoteen 1993, jolloin lopetti uransa.
Ura liike-elämässä

Biotti lopetti jääkiekkouransa vuonna 1993 ja ryhtyi opiskelemaan lakia. Hän valmistui vuonna 1997 Suffolkin yliopistosta. Biotti työskenteli lakimiehenä Bostonissa vuosina 1997–2001. Hän muutti vuonna 2001 San Franciscoon ja aloitti työskentelyn piirisyyttäjän toimistossa. Myöhemmin hän siirtyi Bank of American palvelukseen ja vuonna 2006 Deutsche Bank Private Wealth Managementin San Franciscon toimiston varajohtajaksi ja pankkiiriksi.
Byman

Byman on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Hans Byman (1914–2008), jääpalloilija
Lennart Byman (1875–1947), pappi ja RKP:n kansanedustaja
Reijo Byman (s. 1955), pika-aitajuoksija
Rolf Byman (1903–1977), metsänhoitaja ja virkamies, metsäneuvos.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Byrd

Byrd on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Adam Hann-Byrd (s. 1982), yhdysvaltalainen näyttelijä
Billy Byrd (1920–2001), yhdysvaltalainen countrymuusikko
Bobby Byrd (1934–2007), yhdysvaltalainen soulmuusikko
Charlie Byrd (1925–1999), yhdysvaltalainen kitaristi
Chris Byrd (s. 1970), yhdysvaltalainen nyrkkeilijä
Donald Byrd (1932–2013), yhdysvaltalainen jazztrumpetisti
Eugene Byrd (s. 1975), yhdysvaltalainen näyttelijä
Harry F. Byrd, Sr. (1887–1966), yhdysvaltalainen poliitikko, Virginian kuvernööri ja presidenttiehdokas
Harry F. Byrd, Jr. (1914–2013), yhdysvaltalainen poliitikko ja senaattori
Henry Roeland Byrd, Professor Longhair (1918–1980), yhdysvaltalainen bluespianisti, laulaja ja lauluntekijä
James Byrd, Jr (1949–1998), yhdysvaltalainen henkirikoksen uhri
Richard C. Byrd (1805–1854), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko
Richard E. Byrd (1888–1957), yhdysvaltalainen naparetkeilijä, lentäjä ja kontra-amiraali
Robert Byrd (1917–2010), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko
Tracy Byrd (s. 1966), yhdysvaltalainen countrymuusikko
William Byrd (1540–1623), englantilainen säveltäjä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Chédiak–Higashin oireyhtymä

Chédiak–Higashin oireyhtymä on moneen elimeen vaikuttava harvinainen perinnöllinen sairaus. Siinä on ilmeisesti kyse solujen sisäisen rakkulamuodostuksen häiriintymisestä, joka aiheuttaa useissa soluissa jättijyvästen muodostumista. Tauti johtaa yleensä kuolemaan ennen kymmenen vuoden ikää.
Ensi kertaa vuonna 1943 kuvattua oireistoa on kuvattu parisen sataa tapausta. Sille luonteenomaisia piirteitä ovat osittainen albinismi, toistuvat tulehdukset, verenvuototaipumusta aiheuttava verihiutaleiden heikko toimintakyky ja neurologiset löydökset, tavallisimmin perifeerinen neuropatia. Yleensä potilailla on sairaudessa pahenemisvaihe, joka aiheuttaa lymfohistiosyyttien kertymisen maksaan, pernaan, imusolmukkeisiin ja luuytimeen.
Oireyhtymään on liittynyt ainakin kolmekymmentä eri LYST-geenin mutaatiota. Sen periytyvyys on autosomin kautta resessiivistä. Sen hoidossa voidaan käyttää allogeenistä luuydinsiirtoa esimerkiksi HLA-yhteensopivalta sisarukselta.
Chris Borland

| Chris Borland |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. joulukuuta 1990 (ikä 33) Kettering, Ohio
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  180 cm
Paino:  112 kg
Pelipaikka:  Sisempi tukimies (ILB)
Seura
Pelinumero:  50
Seura:  San Francisco 49ers
Sarja:  NFL
Pelaajaura
NFL-varaus:  77. varaus, 2014 San Francisco 49ers
Pääsarjaura:  2014–2015
Christopher ”Chris” Borland (s. 26. joulukuuta 1990 Kettering, Ohio) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan sisempi tukimies. Hän edusti yhden ammattilaiskautensa ajan NFL:ssä pelaavaa San Francisco 49ersia.
Borland lopetti uransa terveyshuolien vuoksi vain 24-vuotiaana yhden NFL-kauden jälkeen.
Ura

Ennen NFL:ää Borland pelasi yliopistojalkapalloa Wisconsinin yliopistossa. 49ers varasi hänet kolmannella kierroksella vuoden 2014 NFL:n varaustilaisuudessa, tilaisuuden 77. pelaajana.
Borland oli tulokaskaudellaan yksi NFL:n parhaista tulokkaista. Hänestä povattiin 49ersin puolustuksen uutta johtohahmoa Patrick Willisin lopetettua uransa maaliskuussa 2015. Borland kuitenkin ilmoitti vain pari viikkoa myöhemmin omasta lopettamisestaan, sillä ei halunnut vaarantaa terveyttään.
Muuta

Lukioaikoinaan Borland oli yksi Ohion osavaltion lupaavimmista kuulantyöntäjistä. Hänen ennätyksensä 12 paunan (n. 5,4 kg) kuulalla on 18,62 metriä.
Ché Adams

Ché Adams Birmingham Cityn pelipaidassa.
Ché Zach Everton Fred Adams (s. 13. heinäkuuta 1996 Leicester, Englanti) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Englannin Mestaruussarjassa pelaavaa Southamptonia. Hän on pelannut Skotlannin A-maajoukkueessa vuodesta 2021.
Adams siirtyi pikkuseura Ilkestonista Englannin ykkösliigassa tuolloin pelanneeseen Sheffield Unitediin syksyllä 2014. Kauden 2016–2017 alussa hän siirtyi sarjatasoa ylempänä mestaruussarjassa pelanneeseen Birmingham Cityyn, jossa hän pelasi kolmen kauden aikana 116 sarjaottelua ja teki niissä 34 maalia. Maaleistaan 22 hän teki kaudella 2018–2019. Kesällä 2019 hän siirtyi valioliigaseura Southamptoniin. Ensimmäisellä valioliigakaudellaan hän pelasi 30 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Valioliigassa 36 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Seuraavalla kaudella hän teki seitsemän maalia pelaamissaan 30 ottelussa. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 28 valioliigaottelua ja teki viisi maalia. Liigacupissa Southampton eteni välieriin ja Adams pelasi viisi ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Kaudella 2023–2024 Southampton pelasi mestaruussarjassa, jossa Adams pelasi 40 ottelua ja teki 15 maalia. Lisäksi hän pelasi parikymmentä minuuttia voitokkaassa nousukarsintafinaalissa Leeds Unitedia vastaan.
Adams pelasi kaksi ottelua Englannin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 2015. Hän on pelannut Skotlannin A-maajoukkueessa 30 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Ensimmäiset maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2021 MM-karsinnassa Itävaltaa, Israelia ja Färsaaria vastaan ja teki viimeksi mainittua vastaan maalin. Toisen maaottelumaalinsa hän teki kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Luxemburgia vastaan. Tämän jälkeen hän on tehnyt maalin marraskuussa 2021 MM-karsintaotteluissa Moldovaa ja Tanskaa vastaan, kesäkuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Armeniaa vastaan sekä kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Gibraltaria vastaan. Hän pelasi Skotlannin kaikki kolme ottelua vuonna 2021 järjestetyissä EM-kilpailuissa ja niistä kaksi avauskokoonpanossa.
Carmichaelin luku

Carmichaelin luvuksi kutsutaan lukuteoriassa sellaista yhdistettyä lukua n, joka toteuttaa ehdon
a^{n-1}\equiv 1{\pmod {n}}\,
jokaisella kokonaisluvulla a, kun a:n ja n:n suurin yhteinen tekijä on 1. Toisin sanoen Carmichaelin luvut ovat sellaisia kokonaislukuja, jotka ovat näennäisalkulukuja jokaisen kannan suhteen. Siitä seuraa se, että Carmichaelin lukua ei voi todeta yhdistetyksi luvuksi Fermat'n pienen lauseen avulla. 
Carmichaelin luvut on nimetty amerikkalaisen matemaatikon Robert Carmichaelin mukaan. Carmichaelin luvut ovat Knödelin luvut K1.
Kymmenen pienintä Carmichaelin lukua ovat 561, 1 105, 1 729, 2 465, 2 821, 6 601, 8 911, 10 585, 15 841 ja 29 341.
Jakauma

Seuraavassa C(x) tarkoittaa lukua x pienempien Carmichaelin lukujen määrää.
Carmichaelin lukuja on äärettömästi, tämän todistivat ensimmäisenä matemaatikot William Alford, Andrew Granville ja Carl Pomerance vuonna 1994. He todistivat Carmichaelin lukujen määrälle seuraavan alarajan kaikille tarpeeksi suurille luvuille x ja kaikille  \epsilon >0
C(x)\geq x^{(\beta -\epsilon )}, missä  \beta =(1-(2{\sqrt {e}})^{-1}){\frac {5}{12}}=0,290306...>{\frac {2}{7}} eli  C(x)>x^{\frac {2}{7}}.
Vuonna 2005 Glyn Harman todisti vahvemman tuloksen  C(x)>x^{0,332}.
Paul Erdős todisti vuonna 1956 seuraavan ylärajan Carmichaelin lukujen määrälle:  
jollekin vakiolle k
Carmichaelin luvut ovat melko harvinaisia. Seuraavassa taulukossa on C(x):n arvo muutamille kymmenpotensseille:
| n | C(10n) |
| --- | --- |
3: 1
4: 7
5: 16
6: 43
7: 105
8: 255
9: 646
10: 1547
11: 3605
12: 8241
13: 19279
14: 44706
15: 105212
16: 246683
17: 585355
18: 1401644
19: 3381806
20: 8220777
Carmichaelin lukujen ominaisuuksia

Jokainen Carmichaelin luku on neliövapaa.
Pariton, neliövapaa yhdistetty luku n on Carmichaelin luku, jos ja vain jos n jakaa Bernoullin luvun  B_{n-1} nimittäjän.
Carmichaelin luvuilla on ainakin kolme alkutekijää.
Muotoa (6k + 1)(12k + 1)(18k + 1) olevat luvut ovat Carmichaelin lukuja, jos (6k + 1), (12k + 1) ja (18k + 1) ovat kaikki alkulukuja. Pienimmät sellaiset Carmichaelin luvut esiintyvät k:n arvoilla k = 1, 6, 35, 45, 51, 55, 56, 100, 121... (A046025 OEIS:ssä) ja ovat 1729, 294409, 56052361, 118901521... (A033502 OEIS:ssä).
Aiheesta muualla

Helppotajuinen johdatus Alfordin ja kumppaneiden todistukseen on Matti K. Sinisalo: Carmichaelin lukujen konstruktioista, Esitelmä lukuteorian päivillä 1995 (PDF).
Carmichael Number (englanniksi)
Church Island

Church Island ja sinne kulkeva pengertie
| --- | --- |
Muut nimet:  Ynys Dysilio
Sijainti:  Anglesey, Wales Yhdistynyt kuningaskunta
Vesialue:  Menainsalmi
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Church Island (kymriksi Ynys Dysilio) on saari Pohjois-Walesissä Menainsalmessa. Saari kuuluu Menai Bridgen kaupunkiin.
Saaressa on nimensä mukaan kirkko, St Tysilio's Church. Se on peräisin 1400-luvulta, mutta sen rakentajasta ei ole varmuutta. Laajalti uskotaan, että nykyisen kirkon paikalla on aiemmin ollut kirkko tai kappeli. Saaren kymriläinen nimi Ynys Dysilio tarkoittaa Tysilion saarta. Tysilio oli 600-luvulla vaikuttanut walesiläinen pyhä mies, ja hänen uskotaan perustaneen kirkon saarelle, mutta mitään kirjoja tai todisteita tästä ei ole löytynyt.
Saarella on myös hautausmaa, jonne on haudattu paikallisten lisäksi Menain riippusillan ja Britannia Bridgen rakennustyömailla menehtyneitä. Saareen on kulku pengertietä pitkin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Church Island Wikimedia Commonsissa
Charles Fox (säveltäjä)

Charles Fox (s. 30. lokakuuta 1940 New York) on yhdysvaltalainen säveltäjä, joka tunnetaan elokuva- ja tv-musiikistaan sekä yhteistyöstään sanoittaja Norman Gimbelin kanssa monissa menestyskappaleissa kuten ”Killing Me Softly With His Song”.
New Yorkin Bronxissa syntynyt Fox aloitti pianonsoiton opiskelemisen seitsemänvuotiaana. Hän opiskeli New Yorkissa musiikkiin ja taiteisiin painottuvassa high schoolissa ja matkusti 18-vuotiaana Ranskaan opiskelemaan Fontainebleaun amerikkalaisessa konservatoriossa. Häntä opetti muun muassa ranskalainen säveltäjä ja kapellimestari Nadia Boulanger. Hän palasi Yhdysvaltoihin vuonna 1961. Uransa alussa hän soitti pianoa latinomusiikkiyhtyeissä ja toimi säveltäjänä ja sovittajana The Tonight Show’n orkesterille.
Foxin parhaiten tunnetut sävellykset sanoitti Norman Gimbel. Jim Croce lauloi heidän kappaleensa ”I Got a Name” vuoden 1973 elokuvassa Kilparatojen sankari (The Last American Hero). Samana vuonna Roberta Flackin levytys Foxin ja Gimbelin laulusta ”Killing Me Softly” voitti kolme Grammy-palkintoa. Fox on säveltänyt tunnusmusiikin muun muassa TV-sarjoihin Onnen päivät, Lemmenlaiva, Laverne & Shirley ja Love, American Style. Hän on säveltänyt myös orkesterimusiikkia ja balettia.
Fox on voittanut urallaan kaksi Emmy-palkintoa ja yhden Grammyn sekä ollut kahdesti ehdokkaana Oscar-palkinnon saajaksi. Musiikin tekijänoikeusjärjestö Broadcast Music Incorporated myönsi hänelle vuonna 1984 Richard Kirk -palkinnon elämäntyöstä musiikin parissa. Vuonna 2004 Fox valittiin Songwriters Hall of Fameen.
Filmografia

Luettelo elokuvista, joihin Fox on säveltänyt musiikkia.
| --- | --- |
 1968: Barbarella  1968: Uhka avaruudesta (The Green Slime)  1969: Hyvästi, Columbus (Goodbye, Columbus)  1970: Pufnstuf  1971: Tempun tekijä (Making It)  1971: Star Spangled Girl  1972: A Separate Peace  1973: Kilparatojen sankari (Last American Hero)  1973: The Harrad Experiment  1974: Naurava poliisi (The Laughing Policeman)  1974: Kasvot vedessä (The Drowning Pool)  1975: Nilviäiset (Bug)  1975: Ikkuna taivaalle (The Other Side of the Mountain)  1976: Hempukka ja hunsvotti (The Duchess and the Dirtwater Fox)  1976: Paniikki stadionilla (Two Minute Warning)  1976: Tiikerit eivät itke (Target of an Assassin)  1977: Yhden miehen peli (One on One)  1978: Tyttö joka tiesi liikaa (Foul Play)  1978: Our Winning Season  1980: Kullannuput (Little Darlings) :  1980: Voi Luoja! (Oh, God! Book II)  1980: Yhdeksästä viiteen (Nine to Five)  1980: Minäkö valehtelija (Why Would I Lie?)  1980: Viimeinen pari uunista ulos (Last Married Couple in America)  1982: Kuutosjengi (Six Pack)  1982: Mekko hampaissa – vipinää virsuissa! (Zapped!)  1982: Paluulippu vapauteen (Love Child)  1983: Sadetakki (Trenchcoat)  1983: Adventures of Bob and Doug McKenzie: Strange Brew  1985: Mieletön kesis (European Vacation)  1985: Hei, me lusitaan (Doin’ Time)  1986: The Longshot  1988: Rakkautta roviolla (Love at Stake)  1988: Johnny 5 (Short Circuit 2)  1989: Hassut jumalat 2 (The Gods Must Be Crazy II)  1990: Manattu mikä manattu (Repossessed)  1995: Gordy  1998: Nyt bailataan! (Can’t Hardly Wait)  2000: Usko koetuksella (Keeping the Faith)  2002: Poika (About a Boy)
Aiheesta muualla

Charles Fox Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Church Hill (Tennessee)

| Church Hill |
| --- | --- |


 Koordinaatit: 36°31′15″N, 82°43′32″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Tennessee
Piirikunta:  Hawkins
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  25,4 km²
 – Josta vettä:  1,2 km² 
Korkeus:  371 m
Väkiluku (2010):  6 737
 – Väestötiheys:  278,2 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5 (kesäaika UTC-4)
 
 www.churchhilltn.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Church Hill on kaupunki Tennesseen osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 6 737. Church Hill kuuluu Hawkinsin piirikunnan hallintokeskus.
Kuvia kaupungista

Kaupungintalo.
Näkymä Church Hilliin.
Chur

| Chur |
| --- | --- |

 vaakuna
 Chur
 Koordinaatit: 46°51′N, 9°32′E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Graubünden
Alue:  Plessur
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  28,09 km²
Korkeus:  550 – 1 900 m
Väkiluku (joulukuu 2014):  34 547
 – Väestötiheys:  1 230 as./km²
 
 www.chur.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Näkymä Churiin.
Chur (retoromaaniksi Cuira; ital. Coira) on sveitsiläisen Graubündenin kantonin pääkaupunki. Vuoden 2014 lopussa siellä oli 34 547 asukasta.
Kaupunki on Sveitsin vanhimpia, ja Rooman valtakunnan aikana se oli linnoitettu leiri ja roomalaisen provinssin pääkaupunki. Kaupungissa on suuret korkeuserot: sen alue ulottuu 550 metristä aina 1 900 metriin merenpinnan yläpuolella, ja Churia ympäröivät joka puolelta 2 000–3 000-metriset vuorenhuiput.
Chur on rautateiden risteysasema, jossa alueellisen Rhätische Bahnin ja valtakunnallisen SBB-CFF-FFS:n radat ovat samalla asemalla.
Aiheesta muualla

Rageth, Jürg et al.: Chur (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan web-sivut) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  16.7.2015. Bern:  Stiftung HLS. Viitattu 25.10.2015. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Christy Walton

| Christy Walton> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. helmikuuta 1949 (ikä 75) Yhdysvallat
Muut tiedot
Omaisuus:  7,3 miljardia dollaria (3/2018)
Yritys:  Walmart
Christy Ruth Walton (o.s. Tallant; s. 8. helmikuuta 1949, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen perijätär, miljardööri ja hyväntekijä.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet miljardöörilistallaan maailman 211. rikkaimmaksi ihmiseksi (jaettu sijoitus) ja 19. rikkaimmaksi naiseksi. Tuolloin hänen omistustensa arvo oli 7,3 miljardia dollaria. Tämä varallisuus koostui paljolti Walmart-vähittäiskauppakonsernin osakkeista sekä osuuksista aurinkopaneelivalmistaja First Solarissa ja Arvest Bankissa. Hänen aviomiehensä, Walmartin perustaja Sam Waltonin pojan John T. Waltonin kuoltua vuonna 2005 ultra-kevyen lentokoneen pudottua, Christy Walton peri noin kuudesosan edesmenneen miehensä omaisuudesta. Myös heidän poikansa Lukas Walton kohosi myös miljardööriksi perittyään huomattavan kiinteistöomaisuuden.
Aiheesta muualla

Bloomberg Billionaires Index: #235  Christy Walton $6.79B (englanniksi) (bloomberg.com)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Christy Walton
Käännös suomeksi
By Request

| By Request Boyzone |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1994-1999
 Julkaistu: 31. toukokuuta, 1999
 Tuottaja(t): Steve Mac Ray Hedges Stephen Lipson Michael Mangini
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 67.46
 Levy-yhtiö: Universal Music Ireland
Boyzonen muut julkaisut
| Where We Belong 1998 | By Request 1999 | Ballads - Ultimate Love Songs 2003 |
By Request on irlantilaisen poikabändi Boyzonen ensimmäinen kokoelmalevy ja viimeinen albumi, joka julkaistiin yhtyeen ollessa vielä koossa.
Albumi sisältää kaikki Britannian listalle yltäneet kappaleet, Ronan Keatingin ensimmäisen soolosinglen When You Say Nothing At All sekä kaksi uutta kappaletta "All the Time In the World" ja "I'll Never Not Need You". Kappaleet eivät kuitenkaan ole julkaisujärjestyksessä vaan ensimmäiseksi on pistetty suurelle yleisölle tutummat kappaleet ja vanhimmat ovat levyn keskellä.
Levy myi kuusinkertaista platinaa Britanniassa, jossa se myös myi ensimmäisellä viikollaan enemmän kuin kaikki loput Top 20 -levyt yhteensä. By Request toi yhtyeelle MTV Europe Music Awards -palkinnon parhaasta albumista vuonna 1999.
Kappaleet

I Love the Way You Love Me – 3.47
No Matter What – 4.35
All That I Need – 3.40
Baby Can I Hold You – 3.15
Picture of You – 3.29
Isn't It a Wonder – 3.45
A Different Beat – 4.15
Words – 4.04
Father And Son – 2.47
So Good – 3.02
Coming Home Now – 3.46
Key To My Life – 3.44
Love Me For a Reason – 3.39
When the Going Gets Tough – 3.37
You Needed Me – 3.29
When You Say Nothing At All – 4.18
All The Time In the World – 4.14
I'll Never Not Need You – 4.10
Listasijoitukset

| Vuosi | Maa | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 1999 | Yhdistynyt kuningaskunta | 1 |
| 1999 | Irlanti | 1 |
| 1999 | Ruotsi | 4 |
| 1999 | Suomi | 19 |
Camila Vallejo

| Camila Antonia Amaranta Vallejo Dowling |
| --- | --- |

Hallituksen pääsihteeri Ministerio Secretaría General de Gobierno de Chile
Kansanedustaja
 2013–2021  
Vaalipiiri:  La Florida
Henkilötiedot
Syntynyt: 1988 La Florida, Santiagon metropolialue
Tiedot
Puolue:  Chilen kommunistinen puolue
Koulutus:  maantieteen maisteri
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
camilavallejodowling.blogspot.com
Camila Vallejo (s. 1988) on chileläinen poliitikko, joka on noussut maansa hallitukseen tultuaan politiikkaan kommunistinuorten ja opiskelijaliikkeen kautta.
Vallejosta tuli tunnettu 2010-luvun alussa, kun hän johti opiskelijoiden vaatimuksista alkanutta Chilen poliittisen eliitin vastaista kansanliikettä. Protestien alkuperäisenä kohteena oli maan korkeakoulujärjestelmän maksullisuus.  Opiskelijat järjestivät kymmeniä mielenosoituksia Santiago de Chilessa ja muissa  suurkaupungeissa. Parhaimmillaan niihin osallistui jopa 200 000 osallistujaa. Vallejo oli tuohon aikaan maantieteen opiskelija,  Chilen johtavan opiskelijajärjestön johtaja ja kommunistisen puolueen nuorisojärjestön jäsen. Häntä kutsuttiin Latinalaisen Amerikan uudeksi kansansankariksi.
Vallejo valittiin kansanedustajaksi vuonna 2013 kotikuntansa La Floridan vaalipiiristä kommunistisen puolueen ehdokkaana. Hän ajoi kongressissa opiskelijoden, naisten ja työväestön asioita. Hän ei asettunut ehdolle enää 2021, vaan alkoi tukea Gabriel Boricin presidenttikampanjaa. Tammikuussa 2022 hänet nimitettiin hallituksen pääsihteerin virkaan.
Boris Godunov

Boris Godunov
Boris Fjodorovitš Godunov (ven. Бори́с Фёдорович Годуно́в); (1552 – 23. huhtikuuta (J: 13. huhtikuuta) 1605 Moskova, Moskovan Venäjä) oli Venäjän tsaari vuosina 1598–1605. Hän oli jo edeltäjänsä Fjodor I:n aikana de facto valtakunnan asioiden johtaja.
Godunov-suvun alkuperä on tataariväestön parissa, ja siten Boris oli ensimmäinen tsaari, jolla ei ollut sukulaisuussidettä myyttiseen Rurikiin. Tämä aiheutti hänelle jatkuvia sisäpoliittisia vaikeuksia, varsinkin hänen poikiensa perimiskysymyksessä. Hänen hallitusaikaansa leimasivat monet vaikeat kriisit kuten esimerkiksi Vale-Dimitrin tapaus.
Aika ennen tsaariutta

Godunov aloitti valtion palvelemisen jo Iivana Julman hovissa. Vuonna 1571 hän vahvisti asemaansa naimalla tsaarin suosikin Maljuta Skuratovin tyttären Marian. Vuonna 1580 Iivana IV Julma valitsi Boriksen sisaren Irina Fjodorovna Godunovan (1557–1603) kruununperijä Fjodorin vaimoksi, minkä ansiosta Boris sai pajarin arvon. Kuolinvuoteellaan Iivana nimitti Boris Godunovin yhdessä Nikita Romanovitšin ja Vasili Šuiskin kanssa tuolloin jo täysi-ikäisen kruununperijän holhoojiksi, määräys johtui tämän heikoista älynlahjoista.
Fjodor I:n hallitsijakausi alkoi kapinan merkeissä. Sen tarkoitus oli nostaa ruhtinas Dmitri Ivanovitš valtaistuimelle Fjodorin sijaan, mutta lopputuloksena hänet ja hänen perheensä karkotettiin Uglitšiin. Fjodor I:n kruunauksen yhteydessä myös Boris sai osansa kullasta ja kunniasta, ja Godunovin tärkeimmän kilpailijan Nikita Romanovitšin kuoleman jälkeen hänellä ei ollut merkittäviä kilpailijoita. Käytännössä valta keskittyi Godunovin käsiin, kun heikosta Fjodorista ei ollut valtionasioiden hoitajaksi.