stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Urho Kekkosen patsaat ja muistomerkit
Teokset aikajärjestyksessä

| Teoksen nimi | Paikka | Paikkakunta | Kartalla | Tekijä | Paljastusvuosi | Kuva |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Urho Kekkonen | Atrium-sali, Presidentinlinna | Helsinki |  | Kalervo Kallio | 1960 |  |
| Urho Kekkonen | Tamminiemi | Helsinki |  | Tommaso Gismondi | 1976 |  |
| Etyk-veistos | Näsinneulan aula (nykyään varastossa) | Tampere |  | Urpo Kärri | 1979 (poistettu vuoden 1990 aikoihin) |  |
| Urho Kekkosen 80-vuotismuistolaatta | Saivaara | Enontekiö |  | Pentti Papinaho | 1980 |  |
| Urho Kekkosen patsas |  | Vuolijoki |  | Matias Keskinen | 1984 (tuhoutunut Oulussa 1989) |  |
| Hautapaasi | Hietaniemen hautausmaa | Helsinki |  | Harry Kivijärvi | 1987 |  |
| Presidentti Kekkosen rintakuva | Valtiosali, Eduskuntatalo | Helsinki |  | Aimo Tukiainen | 1980-luvun loppu (muunnos vuoden 1967 rintakuvasta) |  |
| Suuri aika, Urho Kekkosen muistomerkki | Kirkkopuisto | Kajaani | 64.2245°N, 27.7275°E | Pekka Kauhanen | 1990 |  |
| Lähde, Urho Kekkosen muistomerkki | Hakasalmen puisto | Helsinki | 60.1766°N, 24.9316°E | Pekka Jylhä | 2000 |  |
| Kekkonen | Puustellintie 16 (kunnantalon puisto) | Pielaveden kirkonkylä | 63.2319°N, 26.7557°E | Pullinen, LailaLaila Pullinen | 2000 |  |
| Presidentti Urho Kaleva Kekkosen patsas | Rantapuisto | Raahe | 64.6854°N, 24.4728°E | Matti Peltokangas | 2008 |  |
| O Rei da Finlandia |  | Sintra, Portugali |  | Auli Korhonen | 2009 (poistettu 2011) |  |
| Urho Kaleva Kekkosen kohokuva | Matkustajasatama, A-terminaalin seinä | Tallinna, Viro |  | Aime Kuulbusch-Mölder | 2011 |  |
| Aleksei Kosyginin ja Urho Kekkosen muistopatsas |  | Kostamus, Karjalan tasavalta, Venäjä |  | Andrei Kovaltšuk ja työryhmä | 2013 |  |
Katti-Matti

| Katti-Matti (engl>  Heathcliff) |
| --- | --- |
 Katti-Matti
Luoja(t):  George Gately
Näyttelijä(t):  Mel Blanc (englanninkielinen ääni piirrossarjassa) Suomeksi: Risto Aaltonen, Pekka Merinen, Päivi Sorsa, Arto Nieminen
Henkilötiedot
Status:  kissa
Sukupuoli:  mies
Suhteet
Muut sukulaiset:  Jussi ja hänen isovanhempansa
Tutut:  Sonja (tyttöystävä) Sökö (koira)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Katti-Matti (engl. Heathcliff) on George Gatelyn alun perin vuonna 1973 luoma sarjakuvahahmo.
Hahmo

Katti-Matti on kissa, jolla on oranssinvärinen turkki ja mustan värinen nenä. Hän asustaa Jussi-nimisen pojan (alun perin nimeltään Iggy), ja hänen isovanhempiensa luona. Hän pitää eritoten kaloista ja tämän takia hän tekee usein jäyniä kaupungin kalakauppiaalle. Katti-Matti tekee välillä kiusaa muillekin kaupungin kissoille ja koirille, kuten esimerkiksi Sökö-nimiselle koiralle (Spike), jonka kanssa hänellä on usein erimielisyyksiä. Hänellä on Sonja-niminen tyttöystävä, joka on valkoinen pitkäkarvakissa. Katti-Matin isä on tunnettu rikollinen, ja tämän vuoksi hän joutui vankilaan.
Televisiosarjat

Katti-Matista on tehty kaksi piirrossarjaa: ensimmäinen valmistui vuosina 1980–1982, ja toinen vuosina 1984–1985. Suomessa piirrossarjoja ei ole esitetty televisiossa, mutta ensimmäisen ja toisen piirrossarjan jaksoja on julkaistu VHS-kasetteina sekä DVD:nä suomenkielisellä että englanninkielisellä jälkiäänityksellä. Vuonna 1986 julkaistiin elokuva, joka koostui muutamasta vuoden 1984 sarjassa esitetyistä jaksoista.
Sarjakuvalehti

Lehtimiehet ja sitten Yhtyneet Kuvalehdet julkaisivat Suomessa vuosina 1986–1991 Kattimatti-nimistä sarjakuvalehteä. Lehti sisälsi sarjakuvien lisäksi muun muassa kirjeystäväpalstan ja puuhasivuja. Lehden päätoimittaja oli Minna Salomaa.
Niyyah

Ollakseen pätevä islamilaista rukousta tulee edeltää oikea aikomus.
Niyyah (arab. نِيَّةٌ, "tarkoitus") on islamilaisen teologian käsite, joka viittaa teossa tarvittavaan oikeaan motiiviin, jotta teko olisi ansiokas Jumalan edessä. Esimerkiksi rukousta (salat) tulee edeltää aikomus palvella Jumalaa, jotta se laskettaisiin Viimeisellä tuomiolla ansioksi Paratiisiin pääsemiseksi.
Imaami al-Nawawi sisällytti kuuluisaan 40 hadithin kokoelmaansa tätä koskevan hadithin: "Kuulin Jumalan lähettilään sanovan: Teot tuomitaan niiden motiivin (niyyah) perusteella niin, että jokainen mies saa sen, mitä hän on tarkoittanut."  Imaami Muhammad al-Shafi'i on viitannut samaan hadithiin ja toteaa, että se sisältää kolmanneksen koko Pyhästä tiedosta. Jos aikomus on vilpitön, ihminen saa siitä saman palkkion kuin jo tehdystä teosta.
Niyyah vastaa juutalaisen lain käsitettä kavanah, jolla on sama merkitys. Juutalaisuudessa rituaalin suorittamisessa tarvitaan oikea motiivi, jotta rituaali olisi pätevä.
Šariamääräysten kiertäminen

Huolimatta niyyah-periaatteesta šaria sisältää myös virallisia keinoja, joiden avulla sen suoria määräyksiä ohitetaan tavalla, joka voi kyseenalaistaa tekijän aikomuksen seurata Jumalan lakia.
Kauppaoikeudessa šaria joutui ristiriitaan muiden tavoitteiden kanssa. Ongelman ratkaisuksi löydettiin juridiset kiertotiet (hijyal). Šaria esimerkiksi kielsi koron ottamisen, ja vaatimus oli niin selvä, ettei sitä voinut suoraan vastustaa. Satoja juridisia temppuja kehitettiin asian ratkaisemiseksi. Yksi keino oli antaa lainan vakuudeksi reaaliomaisuutta, jota velanantaja sai hyödyntää koko laina-ajan keston. Toinen keino oli kaksinkertainen myynti, missä esimerkiksi orja myydään tietyllä hinnalla ja ostetaan saman tien takaisin suuremmalla summalla. Hintojen erotus palveli sovitun velan korkona.  Menettelyn nimi on mukhatara tai 'ina.
Toinen esimerkki on šiialaisuuteen kuuluva määräaikainen avioliitoliito (mut'a). Se on voimassa ainoastaan etukäteen sovitun ajan. Imaamin johdolla solmittavaan mut'a-avioliittoon kuuluu, että naiselle tai tytölle annetaan sovitun suuruinen lahja, jonka hän saa pitää. Arvostelijoiden mielestä mut‘a-avioliitot kiertävät islamin avioliittosäädöksiä ja ovat todellisuudessa prostituutiota.
Kiertoteiden käyttämistä helpottaa se, että islam korostaa niyyah-periaatteesta huolimatta nimenomaan tekoja eikä teon motiivia. Lakikoulukunnista hanafit suhtautuivat näihin juridisiin temppuihin muita myönteisemmin. Muut madhhabit usein tuomitsivat ne, vaikka toisaalta ne voitiin todeta lainmukaisiksi.
Siena

| Siena |
| --- | --- |
 Sienan historiallista keskustaa
 lippu:  vaakuna
 Siena
 Koordinaatit: 43°19′06″N, 11°19′53″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Toscana
Maakunta:  Siena
Hallinto:  
 – Pormestari:  Bruno Valentini
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  118,71 km²
Korkeus:  +322 m
Väkiluku (2015):  53 903
 – Väestötiheys:  454,1 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  53100
Suuntanumero(t):  0577
Rekisterikilpi:  SI
 
 www.comune.siena.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Piazza del Campo Sienassa
Siena on kaupunki Keski-Italiassa Toscanan alueella, 322 metrin korkeudessa. Se on Sienan maakunnan pääkaupunki. Vuonna 2015 siellä oli arviolta 53 903 asukasta.  Sienan historiallinen keskusta on sisällytetty Unescon maailmanperintöluetteloon. Keskusta jakautuu vanhastaan 17 kaupunginosaan (contrada), joista useimmilla on jonkin eläimen nimi ja oma vaakunansa, jossa on kaupunginosan nimikkoeläimen kuva.
Historia

Sienan asuttivat ensimmäisinä etruskit. Legendan mukaan kaupungin perusti Rooman perustaja Remuksen poika Senius. Remuksen ja hänen veljensä Romuluksen kuvia on kaikkialla Sienassa. Siena tunnettiin roomalaisaikana nimellä Saena Julia.
Siena oli syrjässä roomalaisten kulkureiteiltä, eikä kristinuskokaan levinnyt sinne ennen kuin 400-luvulla. Kaupunki alkoi kukoistaa vasta langobardien vallattua lähiseudut. Välttääkseen bysanttilaisten hyökkäykset langobardit ohjasivat Roomasta pohjoiseen kulkevan liikenteen Sienan kautta, ja pyhiinvaeltajien virta rikastutti kaupunkia seuraavien vuosisatojen ajan.
Kaarle Suuri sai kaupungin haltuunsa vuonna 774. Toscanan kreivitär Matildan kuoltua vuonna 1114 hänen valtakuntansa hajosi useihin pieniin ruhtinaskuntiin. Siena julistautui itsenäiseksi vuonna 1167. 1100-luku oli Sienan kulta-aikaa, ja monet merkittävät rakennukset, kuten Sienan katedraali, ovat siltä vuosisadalta. Sienan yliopisto on perustettu vuonna 1203.
1300-luvulla Siena oli Euroopan suurimpia kaupunkeja. Se oli myös rikas pankkikeskus, jossa oli paljon villakutomoita. Niiden tuotolla rahoitettiin komeita rakennuksia ja taidetilauksia. Sienan vauraus päättyi mustan surman riehuttua kaupungissa vuonna 1348. Tällöin väkiluku romahti 100 000:sta noin kolmannekseen.
Vuonna 1557 Siena liitettiin Medicien hallitsemaan Toscanan suurherttuakuntaan. Silloin alkoi Sienan historiassa kausi, jolloin se oli oikeastaan pelkkä mitätön maakuntakaupunki. Tässä oli kuitenkin se etu, että keskiaikainen ydinosa säilyi, sillä siellä ei 1400-luvun alun jälkeen juuri rakennettu uutta eikä purettu vanhaa.
Syrjäisenä seutuna Siena säästyi toisen maailmansodan tuhoilta ja alkoi kasvaa 1900-luvun jälkipuoliskolla. Tuona aikana kaupungin vanhin pankki, vuonna 1472 perustettu Monte dei Paschi di Siena, nousi yhdeksi Italian suurimmista rahalaitoksista.
Nähtävyyksiä

Sienan tärkeimpiä nähtävyyksiä Sienan katedraalin lisäksi on kaupungin keskustassa oleva aukio, Piazza del Campo. Muista nähtävyyksistä suosituimpia ovat katedraalimuseo, Museo dell’Opera del Duomo sekä entinen sairaala Ospedale di Santa Maria della Scala, joka toimii nykyään museo- ja kulttuuritilana.
Palio di Siena

Sienan palio on kahdesti vuodessa, 2. heinäkuuta ja 16. elokuuta, käytävä hevosten laukkakilpailu, jossa kilpailevat kaupungin seitsemäntoista kaupunginosaa. Kilpailun puitteet ovat mahtavat, ja se on Sienan suosituin turistitapahtuma. Kilpailuun liittyy paljon juonittelua kaupunginosien kesken.
Urheilu

Jalkapalloseura AC Siena putosi Italian pääsarjasta vuonna 2013. lähde? Sienalainen koripalloseura Mens Sana Basket on voittanut Italian mestaruuden kolmesti 2000-luvulla. lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Siena Wikimedia Commonsissa
Anna Snellman : Siena, Suomen Kuvalehti, 17.12.1934, nro 51-52, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Unescon maailmanperintökohteet Italiassa
Agrigento
Alberobellon trullitalot
Alppien paalutalot (yhteinen viiden muun maan kanssa)
Amalfin rannikko
Aquileia
Assisin fransiskaanikohteet
Berninan rautatie (yhteinen Sveitsin kanssa)
Casertan palatsi, Vanvitellin akvedukti, San Leucion rakennusryhmä
Castel del Monte
Cerveteri, Tarquinia
Cilento ja Vallo di Diano, Paestum, Velia, Certosa di Padula
Crespi d’Adda
Dolomiitit
Etna
Ferrara
Firenze
Genova: Le Strade Nuove ja Palazzi dei Rolli
Ivrea
Langobardien hallintokeskukset Italiassa
Liparisaaret
Mantova ja Sabbioneta
Medicien villat ja puutarhat
Modenan katedraali, Torre Civica ja Piazza Grande
Monte San Giorgio (yhteinen Sveitsin kanssa)
Napoli
Padovan kasvitieteellinen puutarha
Piazza dei Miracoli
Piemonten ja Lombardian pyhät vuoret
Piemonten viinimaisema: Langhe-Roero ja Monferrato
Pienza
Pompeji, Herculaneum, Torre Annunziata
Portovenere, Cinque Terre ja saaret Palmaria, Tino ja Tinetto
Ravennan varhaiskristilliset rakennukset
Rooma
San Gimignano
Santa Maria delle Grazie
Sassi di Matera
Savoijin kuninkaallisen suvun asuinrakennukset
Siena
Su Nuraxi di Barumini
Syrakusa ja Pantalican kivinen nekropolis
Urbino
Val Camonica
Val di Noto
Val d’Orcia
Venetsia
Verona
Vicenza ja Veneton palladiolaiset villat
Villa Adriana
Villa d'Este
Villa Romana del Casale
Sienan maakunta
Abbadia San Salvatore | Asciano | Buonconvento | Casole d’Elsa | Castellina in Chianti | Castelnuovo Berardenga | Castiglione d’Orcia | Cetona | Chianciano Terme | Chiusdino | Chiusi | Colle di Val d’Elsa | Gaiole in Chianti | Montalcino | Montepulciano | Monteriggioni | Monteroni d’Arbia | Monticiano | Murlo | Piancastagnaio | Pienza | Poggibonsi | Radda in Chianti | Radicofani | Radicondoli | Rapolano Terme | San Casciano dei Bagni | San Gimignano | San Giovanni d’Asso | San Quirico d’Orcia | Sarteano | Siena | Sinalunga | Sovicille | Torrita di Siena | Trequanda
Ihmisen osa (elokuva)

| Ihmisen osa |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Juha Lehtola
Käsikirjoittaja:   Kari Hotakainen  Juha Lehtola 
Perustuu:  Kari Hotakaisen romaaniin Ihmisen osa
Tuottaja:   Mark Lwoff  Misha Jaari 
Säveltäjä:  Halfdan E
Kuvaaja:  J-P Passi
Leikkaaja:  Samu Heikkilä
Lavastaja:  Otso Linnalaakso
Pääosat:   Hannu-Pekka Björkman  Armi Toivanen  Ria Kataja  Asko Sarkola  Leena Uotila  Kari Hietalahti  Della McLoud  Nicole Stiles 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi, Tanska
Tuotantoyhtiö:  Bufo
Ensi-ilta:   2018-12-2121. joulukuuta 2018  
Kesto:  108 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ihmisen osa on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut Juha Lehtola. Elokuva on Kari Hotakaisen vuonna 2009 ilmestyneen samannimisen romaanin innoittama, ja sen ovat käsikirjoittaneet Hotakainen ja Lehtola. Romaanin tapahtumat on tuotu nykyaikaan. Elokuvan adaptaatiokäsikirjoittajana ja dramaturgina on toiminut Leo Viirret. Ihmisen osan pääosia esittävät Hannu-Pekka Björkman, Leena Uotila, Asko Sarkola, Ria Kataja, Kari Hietalahti, Armi Toivanen, Della McLoud ja Nicole Stiles.
Ihmisen osa sai ensi-iltansa 21. joulukuuta 2018. Elokuva sai viisi Jussi-ehdokkuutta parhaasta elokuvasta, miespääosasta (Björkman), naissivuosasta (Kataja), käsikirjoituksesta ja musiikista. Björkman palkittiin parhaasta miespääosasta. Roolitus on osin sama kuin Helsingin kaupunginteatterin näyttämösovituksessa (2011–2013), tosin Leena Uotila on nostettu sivuroolista pääosaan. Näytelmässä Salme Malmikunnasta esitti Ritva Valkama.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hannu-Pekka Björkman  | … |  Pekka Malmikunnas   |
|  Leena Uotila  | … |  Salme Malmikunnas   |
|  Asko Sarkola  | … |  Paavo Malmikunnas   |
|  Ria Kataja  | … |  Helena Malmikunnas   |
|  Kari Hietalahti  | … |  Kimmo Hienlahti   |
|  Armi Toivanen  | … |  Maija Malmikunnas   |
|  Della McLoud  | … |  Sini   |
|  Nicole Stiles  | … |  Bika   |
|  Eero Saarinen  | … |  Pekka Kantelinen   |
|  Eila Halonen  | … |  varakas nainen   |
|  Ossi Ahlapuro  | … |  rahaa lainaava mies   |
Tuotanto

Elokuvaa kuvattiin Uudellamaalla loka-joulukuussa 2017. Elokuvan budjetti oli 1,4 miljoonaa euroa.
Juoni

Ihmisen osa kertoo etääntyneen perheen yllättävästä lähentymisestä. Elokuvan päähenkilö on konkurssin kokenut varaton Pekka Malmikunnas (Hannu-Pekka Björkman), joka uskottelee vanhemmilleen (Leena Uotila, Asko Sarkola) ja aikuisille siskoilleen (Ria Kataja, Armi Toivanen) toimivansa yhä menestyksekkäänä toimitusjohtajana. Kun kuvioihin astuu Pekan veroinen huijari, Kimmo Hienlahti (Kari Hietalahti), Pekka havahtuu oman tilanteensa mahdottomuuteen, ja elämänkokoinen huijaus alkaa paljastua.
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Karjalainen Jussi Virratvuori: 
Smackthejack.net Jukka L. Savolainen: 
Kouvolan Sanomat Timo Alho: 
Apu Valtteri Mörttinen: 
Turun Sanomat Päivi Valotie: 
Aamulehti Janne Kaakko: 
Episodi Niko Ikonen: 
Helsingin Sanomat Anton Vanha-Majamaa:
Aiheesta muualla

Ihmisen osa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
| n k Juha Lehtola |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Aikuisten poika (2014)  Ihmisen osa (2018) 
TV-elokuvat ja -sarjat (ohjaus):  Nainen kedolla (2003)  Rakkauden nälkä (2007)  Presidentin kanslia (2009)  Tehdas (2012)  Rakkaus ja laki (2017) 
Dokumenttielokuvat (ohjaus):  Suomalainen elokuvaohjaaja: Matti Ijäs (2010) 
Lyhytelokuvat (ohjaus):  Harvemmin tapahtuu murhia (2002)  Puolueet: Metsänpoika (2006)  Puolueet: Taivas (2006)  Maritta Kuula: Sairaalan Portilla (2008)
Joseph Woll

| Joseph Woll |
| --- | --- |
 Woll Toronto Marliesissa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. heinäkuuta 1998 (ikä 26) Dardenne Prairie, Missouri
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura:  Toronto Maple Leafs
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
NHL-varaus:  62. varaus, 2016 Toronto Maple Leafs
Joseph Woll (s. 12. heinäkuuta 1998 Dardenne Prairie, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti. Woll edustaa NHL-joukkue Toronto Maple Leafsia.
Ennen NHL-uraansa Woll pelasi Boston Collegen joukkueessa. Toronto Maple Leafs varasi hänet kolmannella kierroksella 62. varausvuorolla vuoden 2016 NHL:n varaustilaisuudessa. Woll on pelannut 48 NHL:n runkosarjan ottelua. Näistä otteluista hän on torjunut 29 voittoa ja kaksi nollapeliä. Näissä otteluissa hänen päästettyjen maalien keskiarvonsa on 2,63 päästettyä maalia ottelua kohden ja hänen torjuntaprosenttinsa on 91,3%.Woll on pelannut seitsemän NHL:n pudotuspelien ottelua. Näistä otteluista hän on torjunut neljä voittoa. Näissä otteluissa hänen päästettyjen maalien keskiarvonsa on 1,78 päästettyä maalia ottelua kohden ja hänen torjuntaprosenttinsa on 93,3%. Uran tilastot päivitetty 16. joulukuuta 2024
Ulama

Ulaman jäseniä kirjastossa. Miniatyyri 1200-luvulta.
Ulama (arab. علماء‎, ‘ulamā’, 'tietäjät', yksikössä a‘lim) ovat islamilaisen lain ja teologian asiantuntijoita. Sana tulee arabian kielen monikosta ulama ('oppineet'), joka tulee sanasta alima ('tietää'). Sana tarkoittaa tietäjiä ja voi periaatteessa merkitä myös tiedemiehiä. Ulamaan kuuluvat islamilaisen yhteisön uskonnolliset johtajat: teologit (mutakallimit), šarialain tulkitsijat (muftit), uskonnolliset tuomarit (qadit), yliopisto-opettajat sekä valtion korkeat uskonnolliset virkamiehet. Suppeassa merkityksessään ulama tarkoitti muslimimaan hallinnossa toimivaa teologista oppineistoa.
Ulama voidaan suomentaa 'islamilaiseksi papistoksi' tai 'uskonoppineiksi'. Islamissa ei kuitenkaan ole papistoa siinä kristillisessä mielessä, että liturgiset tehtävät kuuluisivat vain joillekin henkilöille. Islamilaisen rukoushetken johtajana eli imaamina voi tarpeen mukaan toimia kuka tahansa. Ulaman jäseneksi pääsyyn ei liioin ole tiettyä muodollista tutkintoa, vaan opinpolku, joka alkaa madrasakoulussa Koraania, tafsiria, haditheja ja fiqhia opiskellen. Saavutettuaan opillisia ansioita miehet  jatkavat opettajina, saarnaajina, qadeina tai mufteina. Muftit ovat ulaman arvostettuja jäseniä, joilla on oikeus antaa fatwoja, uskonnolliseen lakiin pohjautuvia lausumia tai tuomioita, ja joskus kumota imaamin päätös. Qadit ovat šarialain tuomareita. Imaamit ovat yhteisönsä uskonnollisia johtajia, jotka vastaavat uskonnollisista toimituksista kuten saarnoista.
Imaami vaikuttaa tavallisen muslimin elämään monin tavoin. Imaami hoitaa avioliittoon vihkimisen, avioeron, perimysasiat sekä muut lakiasiat ja rituaalit, ja neuvoo jokapäiväisissä asioissa. Lapset opiskelevat Koraania koraanikoulussa sheikin johdolla johdolla. Imaamit johtavat myös perjantaisia jumalanpalveluksia.
Ulamalla ei nykyisin ole samanlaista arvovaltaa kuin islamin alkuaikoina, jolloin heidän konsensuksensa (ijma) teologisista ja lainopillisista asioista määritteli yhteisön käytännöt, minkä vuoksi hallitsijat tarvitsivat ulaman tuen. Turkissa ulama on nykyisin lakkautettu, mutta muualla islamilaisessa maailmassa heillä on yhä merkittävä vaikutus perinteisissä yhteisöissä.
Vuonna 1971 Saudi-Arabian kuningas Faisal I kokosi merkittävimmistä ulaman eli papiston jäsenistä maan virallisen korkeimman ulamaneuvoston, joka toimii kuningashuoneen ja uskonnollisen johdon keskustelufoorumina. Se toimii myös saudijohdon vallan ja politiikan oikeuttajana, ja saudit ovat hakeneet siltä tarvitsemansa hyväksynnät erilaisiin kiistanalaisiin päätöksiinsä, kuten Yhdysvaltojen sotilastukikohtien perustamisen sallimiselle. Kuningas Fahdin aikana ulama ja kuningas tapasivat viikoittain Riadissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ulama Wikimedia Commonsissa
Joel Hofer

| Joel Hofer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. heinäkuuta 2000 (ikä 24) Winnipeg, Manitoba
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  196 cm
Paino:  81 kg
Seura
Seura:  St. Louis Blues
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
NHL-varaus:  107. varaus, 2018 St. Louis Blues
Joel Hofer (s. 30. heinäkuuta 2000 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Hofer edustaa NHL-joukkue St. Louis Bluesia.
Ennen NHL-uraansa Hofer pelasi WHL-juniorisarjassa Swift Current Broncosin ja Portland Winterhawksin joukkueissa. St. Louis Blues varasi hänet neljännellä kierroksella 107. varausvuorolla vuoden 2018 NHL:n varaustilaisuudessa. Hofer on pelannut 47 NHL:n runkosarjan ottelua. Näistä otteluista hän on torjunut 25 voittoa ja kaksi nollapeliä. Hänen päästettyjen maalien keskiarvonsa on 2,77 päästettyä maalia ottelua kohden ja hänen torjuntaprosenttinsa on 90,9%. Hän on myös syöttänyt kolme maalia. Uran tilastot päivitetty 15. joulukuuta 2024.
Short Sunderland

| Short Sunderland |
| --- | --- |

Tyyppi:  Meritoimintakone
Alkuperämaa:  Englanti
Valmistaja:  Short Brothers
Suunnittelija:  Arthur Gouge
Miehistö:  7+
Ensilento:  16. lokakuuta 1937
Valmistusmäärä:  +700 
Valmistusvuodet:  1938 - 1945
Mitat
Pituus:  26,0 m
Kärkiväli:  34,4 m
Korkeus:  10,5 m
Nopeus:  343 km/h
Tyhjäpaino:  16 700 kg
Voimanlähde
Koneisto:  4 × Bristol Pegasus X, XVIII tai Bristol Hercules XVII
Short S.25 Sunderland oli Short Brothersin Britannian kuninkaallisille ilmavoimille suunnittelema lentovene, joka perustui yhtiön suosittuun Short S.23 Empire -matkustajakoneeseen. Sunderlandin ensilento tapahtui 16. lokakuuta 1937. Se oli laajasti käytössä toisessa maailmansodassa etenkin Saksan laivaston sukellusveneiden jäljittämisessä. Natsi-Saksan Luftwaffe kutsui konetta nimellä Lentävä Piikkisika.
Historia

1930- luvun lentoveneeseen pohjautunut sotilasmalli oli kookas, ja se kattoi 2 kantta. Pitkän matkan käyttö edellytti erityisiä ominaisuuksia, joita Short Sunderland tarjosi. Näihin kuuluivat: makuuhytit, upseerimessi, työpaja, kapyysi eli keittiö sekä miehistötilat. Konetyyppi kykeni kuljettamaan pommeja sekä syvyyspommeja, joita saattoi olla 900 kg verran. Koneen lentosäde oli 4 000 kilometriä tavanomaisesti. Puolustusaseet kattoivat sekä 2x 12,7 mm että 12x 7,62 mm konekiväärit.
Kuuluisa pudotus

Yksinäinen Australian kuninkaallisten ilmavoimien (RAAF) Sunderland Mark III lensi Biskajanlahdella sukellusveneiden etsintälentoa 2. kesäkuuta 1943, kun kahdeksan Junkers Ju 88 C -pommikonetta havaitsi sen. Sunderland onnistui pääsemään hyökkäyksestä huolimatta takaisin Englantiin. Saksalaisten koneista Luftwaffen tietojen mukaan vain kaksi pääsi takaisin tukikohtaan. Sunderlandin miehistönä oli yhdeksän australialaista ja kaksi englantilaista. Toinen tehtävä oli etsiä matkustajakonetta, joka oli noussut 1. kesäkuuta 1943 Gibraltarilta, ja joka myös oli ammuttu alas. Matkustajakoneen matkustajiin kuului elokuvanäyttelijä Leslie Howard. Erään legendan mukaan kyseiseen matkustajakoneeseen oli noussut myös Winston Churchillin näköinen mies, jonka saksalaiset olivat pyrkineen eliminoimaan.
Versiot > Short S.25 Sunderland MkI

| Sarjanumero | valmistusnumero | Rakennuspaikka | Sarjanumero | valmistusnumero | Rakennuspaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| L2158-L2168 | S.860-870 | Rochester | P9600-P9606 | S.1028-1034 | Rochester |
| L5798-L5807 | S.887-896 | Rochester | P9620-P9624 | S.1035-1039 | Rochester |
| N6133 | S.897 | Rochester | T9040-T9050 | S.1140-1150 | Rochester |
| N6135 | S.898 | Rochester | T9070-T9078 | S.1151-1159 | Rochester |
| N6138 | S.899 | Rochester | T9083-T9090 | - | Dumbarton |
| N9020-N9030 | S.1004-1014 | Rochester | T9109-T9115 | - | Dumbarton |
| N9044-N9050 | S.1015-1021 | Rochester |  |  |  |
Operaattorit > Royal Air Force

88.  laivue
95. laivue
119. laivue
201. laivue
202. laivue
204. laivue
210. laivue
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Short Sunderland Wikimedia Commonsissa
Greg Goebel's AIR VECTORS: The Short Sunderland Flying Boat (englanniksi)
Short Sunderland sukellusvenejahdissa (englanniksi)
Short S.25 Sunderland-lentovene.