stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo steppitermeistä
Jump

Hyppy kahdella jalalla yhteydestä riippuen joko päkiöillä tai koko jalalla.
Leap

Hyppy jalalta toiselle tullen alas päkiälle.
Maxiford break

Leap ("ja") vasemmalla - shuffle ("yk-si") ja leap ("ja") kaksi kertaa oikealla - point ("kaks") vasemmalla taakse ristiin - step - vasemmalla - clap (käsien taputus).
Patricola

Hop vasemmalla ("yks") - shuffle step oikealla ("ja-a-kaks") - flap vasemmalla - flap oikealla. Sama toistetaan vielä kahdesti vaihtaen aina aloittavaa jalkaa. Lopuksi flap vuorojaloin vasemmalla alkaen neljä kertaa.
Point

Varpaan kärjen lyönti lattiaan.
Scuff

Kannalla tehty brush.
Scuffle

Kaksiääninen, scuff ja brush sisäänpäin.
Shim sham

Askelsarja: Shuffle step oikealla - shuffle step vasemmalla - shuffle ja ball change oikealla - shuffle step vasemmalla.
Shuffle

Kaksi brushia peräkkäin laskien "ja-yks". Liike lähtee nivusesta ja jalka on rento. Vain hitaasti tehdyssä shufflessa ohjataan nilkalla kuten brushissa.
shuffle step: Kolmiääninen, shuffle ja step laskien "ja-a-yks".
double suffle: Neliääninen, kasi shufflea samalla jalalla laskien "yk-si-ja-kaks".
Side essence

Kolmijakoinen askelsarja: flap oikealla - draw back vasemmalla - step oikealla (usein taakse ristiin astuen).
side essence sivulle liikkuen: flap sivulle - draw back sivulle - step sivulle.
Slap

Brush tap. Kuten flap ilman painonvaihtoa.
Stamp

Askel (painonvaihto) koko jalalle, muuten kuten step.
Step

Askel (painonvaihto) päkiälle. Toinen jalka nousee ilmaan. Askeleen jälkeen kanta jää ilmaan tai lasketaan äänettömästi lattiaan.
step-heel: Step ja heel drop peräkkäin ilman kannanlaskua välillä.
Stomp

Koko jalka polkaisee lattiaa ilman painonvaihtoa.
Tap

Eturaudan näpäytys lattiaan nilkan liikkeellä. Voidaan tehdä eri suuntiin.
tap dance: Stepin englanninkielinen nimitys.
Toe drop

Varpaiden napautus lattiaan. Kanta on lattiassa ja polvi hieman koukussa.
Valssi

Helpompi muoto: step ("yks") - shuffle ("kak-si") - ball change ("kol-me").
Vaikeampi muoto: flap ("yk-si") - suffle ("kak-si") - ball change ("kol-me").
Neron huvila

| Neron huvila |
| --- | --- |
Sijainti:  Archaía Olympía, Elis, Länsi-Kreikka, Kreikka
Koordinaatit:  37°38′17″N, 21°37′57″E
Rakennustyyppi:  huvila
Valmistumisvuosi:  noin 65–67 jaa.
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Olympian arkeologinen alue 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Neron huvila oli antiikin aikainen keisari Neron käyttöön rakennettu huvila Olympiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Olympian arkeologisella alueella Archaía Olympían kunnassa.
Huvila rakennettiin roomalaisella kaudella noin vuonna 65–67 jaa. Se valmistui keisari Neron käyttöön, kun tämä osallistui vuonna 67 järjestettyihin, vuodelta 65 siirrettyihin 211. olympiadin Olympian kisoihin. Huvila rakennettiin varhaisempien niin kutsutun Kaakkoistalon ja sen Hestian pyhäkön sekä muiden huvilaa varten purettujen rakennusten paikalle. Rakennus on tunnistettu Neron taloksi, koska yhdessä vesiputkessa on Neron keisarillinen leima tekstillä NER. AVG. Rakennusta muokattiin ja laajennettiin aina 300-luvulle jaa. saakka. Paikalle rakennettiin muun muassa niin kutsuttu Itäinen kylpylä Septimius Severuksen aikana 200-luvun jaa. alkupuolella.
Huvila sijaitsi Olympian temenos-alueen eli Altiksen kaakkoispuolella. Rakennuksessa oli lukuisia huoneita. Sen sisäänkäynti oli lännestä ja sen jälkeen tulivat ensin atrium ja sitten joonialaista tyyliä edustanut peristyylipiha. Pihan ympärillä oli lukuisia muita huoneita ja puutarhoja. Rakennuksen eteläsiivessä oli pieni apsiksella varustettu kuuma kylpylä.
Huvilasta länteen aiemman Kaakkoistalon paikan lähellä sijaitsivat Neron triumfikaari sekä pieni odeion eli musiikkiteatteri.
Medgar Evers

Medgar Evers (1961)
Medgar Eversin hauta Arlingtonin sotilashautausmaalla vuonna 2007
Medgar Wiley Evers (2. heinäkuuta 1925 Decatur, Mississippi, Yhdysvallat – 12. kesäkuuta 1963 Jackson, Mississippi, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kansalaisoikeustaistelija ja NAACP:n organisaattori, jonka Ku Klux Klan murhasi 1963.
Salamurha

Päivä presidentti John F. Kennedyn kansalaisoikeuksia käsitelleen televisiopuheen jälkeen 12. kesäkuuta 1963 autostaan kotinsa edustalla noussutta Medgar Eversiä ammuttiin M1917 Enfield -kiväärillä selkään. Hän kuoli paikallisessa sairaalassa noin 50 minuuttia myöhemmin.
23. kesäkuuta 1964 lannoitemyyjä Byron De La Beckwith pidätettiin Eversin murhasta epäiltynä. Hänet kuitenkin vapautettiin, koska valamiehistö ei päässyt asiasta yksimielisyyteen. Kolmekymmentä vuotta myöhemmin murhatapaus avattiin uudelleen ja uusien todisteiden valossa De La Beckwith tuomittiin Eversin murhasta. Hän kuoli vankilassa 80 vuoden ikäisenä vuonna 2001.
Kunnianosoituksia

Presidential Medal of Freedom (USA, 2024, postuumisti)
Mascaran maakunta

| Mascaran maakunta |
| --- | --- |
 Beni-Chouagranen vuoria.
 Maakunnan sijainti Algerian kartalla.
Valtio:  Algeria
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Mascara
Pinta-ala:  5 135 km²
Väkiluku (2018):  968 400
Mascaran maakunta (arab. ولاية معسكر‎, wilāya Mu‘askar) eli wilaya on hallintoalue Algerian luoteisosassa. Sen keskus on Mascaran kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 5 135 neliökilometriä. Asukkaita on 968 400 henkeä (vuonna 2018, arvio).
Mascaran maakunta rajoittuu pohjoisessa Oranin ja Mostaganemin, idässä Relizanen ja Tiaretin, etelässä Saïdan ja lännessä Sidi Bel Abbèsin maakuntiin. Luonnonalueita ovat Beni-Chouagranen ja Saïdan vuoristot, Habra-Sigin rannikkotasanko, Ghriss-Mascaran ylätasanko ja Mactan suoalue. Ilmasto on välimerellinen ja semiaridi. Vuotuinen sademäärä on 450 millimetriä.
Maakunta jakautuu hallinnollisesti 16 piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 47 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Aïn Fares, Aïn Fekan, Aouf, Bou Hanifia, El Bordj, Ghriss, Hachem, Mascara, Mohammadia, Oggaz, Oued El Abtal, Oued Taria, Sig, Tighennif, Tizi ja Zahana.
Maakunnan läpi kulkevat valtatie A1 ja Oraniin johtava rautatie. Pääelinkeino on maanviljely, joka tuottaa viljaa, vihanneksia ja oliiveja. Lisäksi on muun muassa elintarvike-, rakennustarvike- ja kemian teollisuutta. Mascarassa toimii Mustapha Stamboulin yliopisto.
Nähtävyyksiä ovat Tighennifin arkeologinen löytöpaikka, roomalaisajan rauniot, emiiri Abdelkaderiin liittyvät kohteet kuten Aïn El Beïdan moskeija ja Sidi Mahieddinen zawiya sekä Bou Hanifian kuumat lähteet.
Aiheesta muualla

Mascaran maakunnan sivusto (arabiaksi), (ranskaksi)
Mascaran matkailusivusto (arabiaksi), (ranskaksi), (englanniksi)
Algerian maakunnat
Adrar
Aïn Defla
Aïn Témouchent
Alger
Annaba
Batna
Béchar
Béjaïa
Béni Abbès
Biskra
Blida
Bordj Badji Mokhtar
Bordj Bou Arreridj
Bouira
Boumerdès
Chlef
Constantine
Djanet
Djelfa
El Bayadh
El Meghaïer
El Meniaa
El Oued
El Tarf
Ghardaïa
Guelma
Illizi
In Guezzam
In Salah
Jijel
Khenchela
Laghouat
Mascara
Médéa
Mila
Mostaganem
M’Sila
Naâma
Oran
Ouargla
Ouled Djellal
Oum El Bouaghi
Relizane
Saïda
Sétif
Sidi Bel Abbès
Skikda
Souk Ahras
Tamanrasset
Tébessa
Tiaret
Timimoun
Tindouf
Tipaza
Tissemsilt
Tizi Ouzou
Tlemcen
Touggourt
Mekaanisen musiikin museo

| Mekaanisen musiikin museo |
| --- | --- |
 Näkymä portilta Mekaanisen musiikin museon sisäänkäynnille. Kuva marraskuulta 2019.
Tyyppi:  erikoismuseo
Sijainti:  Pelimanninkatu 8, 78850 Varkaus
Kotisivut:  mekaanisenmusiikinmuseo.fi 
Koordinaatit:  62.2989°N, 27.8555°E
 fiMekaanisen musiikin museo 
   
Mekaanisen musiikin museo  on Varkaudessa sijaitseva museo. Se sijaitsee Lehtoniemen kaupunginosassa entisessä vanhainkodissa. Kokemuksellisuutensa ja kohteiden esittelytavan vuoksi matkailukohdetta nimitetään toisinaan "museoksi". Esillä on muun muassa posetiiveja ja muita automaattisoittimia.
Soittolaite mekaanisen musiikin museossa.
Museon kokoelmien pohjana on saksalais-suomalaisen Kempfin perheen yksityinen kokoelma, jonka he toivat Saksasta Suomeen ja laittoivat esille vuonna 1981 aluksi Tuusniemellä Hiidenlahden lakkautetun alakoulun rakennuksessa. Sieltä kokoelma siirrettiin vuonna 1988 nykypaikalleen Varkauteen. Kokoelmaan kuului aluksi 70 mekaanista soitinta. Vuoteen 2018 mennessä kokoelmaan oli kertynyt jo noin 400 esinettä.
Museo tarjoaa myös musiikkilaitteiden korjaus-, entisöinti-, ja arviointipalvelua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mekaanisen musiikin museo Wikimedia Commonsissa
Mekaanisen Musiikin Museon verkkosivut
Millespakka

Millespakka Oy on yhdeksän kunnan omistama jätehuoltoyhtiö, jonka tehtävänä on järjestää alueen jätehuolto lain mukaisesti. Vuonna 1996 perustetun yhtiön osakaskunnat ovat Alajärvi, Halsua, Kyyjärvi, Lappajärvi, Lestijärvi, Perho, Reisjärvi, Soini ja Vimpeli.  Perustamisvaiheessa yrityksen nimi oli Järviseudun Jätehuolto Oy. Nykyinen Millespakka nimi otettiin käyttöön vuonna 2004.
Millespakan jätteenkäsittelyasema on valmistunut vuonna 2001, ja yhtiö on myös osakkaana Westenergyn jätteenpolttolaitoksessa. Lisäksi yhtiön alaisuudessa on ekopisteitä ja hyötyjäteasemia osakaskuntien alueella.  Yhtiön nykyinen nimi Millespakka on peräisin alueesta, jossa jäteasema sijaitsee.
Aiheesta muualla

Millespakka Oy
Meshuggahin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 8 |  |
| ↙Livealbumit | 2 |  |
| ↙Kokoelmat | 1 |  |
| ↙EP:t | 6 |  |
| ↙Musiikkivideot | 13 |  |
Meshuggah on ruotsalainen extreme metal -yhtye, joka musiikissa yhdistää jazz-tyylisiin vivahteisiin polyrytmejä. Yhtye on perustettu vuonna 1987 Ruotsin Uumajassa. Sen erikoinen tyyli soittaa metallimusiikkia on herättänyt vuosien varrella suurta kiinnostusta. Yhtyeen musiikki on hyvin tarkasti rytmitettyä ja yleensä melko vaikeasti avautuvaa. Meshuggahin genreä onkin joskus kutsuttu monimutkaisen rytmittelyn ja vaihtoehtoisten tahtilajien käytön takia "matematiikkametalliksi". Yhtye julkaisi ensimmäisen levynsä 1980-luvulla ja on sittemmin esiintynyt muun muassa Toolin kanssa.
Albumit

Contradictions Collapse (1991, uudelleenjulkaistu 1998 ja 2008)
Destroy Erase Improve (1995)
Chaosphere (1998)
Nothing (2002, uudelleenjulkaistu 2006)
Catch Thirtythree (2005)
obZen (2008)
Koloss (2012)
The Violent Sleep of Reason (2016)
Immutable (2022)
EP:t

Meshuggah (1989) (kutsuttu myös nimellä Psykisk testbild)
None (1994)
Selfcaged (1995)
The True Human Design (1997)
I (2004)
Pitch Black (2013)
Kokoelma-albumit

Rare Trax (2001)
Videojulkaisut

Alive (2010) (CD+DVD -digipak)
Musiikkivideot

| Vuosi | Kappale | Albumilta | Ohjaaja(t) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1991 | "Abnegating Cecity" | Contradictions Collapse | Meshuggah |
| 1995 | "Transfixion" | Destroy Erase Improve | Meshuggah |
| 1995 | "Terminal Illusions" | Destroy Erase Improve | Meshuggah |
| 1999 | "New Millennium Cyanide Christ" | Rare Trax, kappale alkuperäisesti albumilta Chaosphere | Meshuggah |
| 2002 | "Rational Gaze" | Nothing | Torbjorn Oyervold |
| 2005 | "Shed" | Catch Thirtythree | Matthias Haase |
| 2006 | "Rational Gaze" (Mr. Kidman Delirium -versio) | Nothing (uudelleenjulkaisu) | Jens Kidman |
| 2008 | "Bleed" | obZen | Ian McFarland Mike Pecci |
| 2012 | "Break Those Bones Whose Sinews Gave It Motion" | Koloss | Owe Lingvall |
| 2012 | "Demiurge" | Koloss | Anthony Dubois |
| 2013 | "I Am Colossus" | Koloss | Magnus Jonsson |
| 2016 | "Clockworks" | The Violent Sleep of Reason | Julius Horsthuis |
| 2022 | "The Abysmal Eye" |  |  |
| 2022 | "Broken Cog" |  |  |
Metz

| Metz |
| --- | --- |
 Metzin keskustaa
 lippu:  vaakuna
 Metz
 Koordinaatit: 49°07′13″N, 06°10′40″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Moselle
Arrondissementti:  Metz
Hallinto:  
 – Pormestari:  François Grosdidier
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  41,9 km²
Väkiluku (2021):  120 874
 – Väestötiheys:  2 880 as./km²
 
 metz.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Metz [ˈmɛs] on ranskalainen kaupunki Mosellen departementissa, Lorrainessa lähellä Saksan rajaa. Kaupungissa asui 120 874 asukasta vuonna 2021.
Metzissä on modernin ja nykytaiteen museo Centre Pompidou-Metz.
Historia

Ensimmäiset ihmisasutuksen merkit Metzistä ovat jopa 200 000 vuoden takaa. Noin 10 000 vuotta sitten alueelle vaelsi ihmisiä idästä. 3 000 eaa. – 1 000 eaa. alueella asuivat liguurit, joista tiedetään hyvin vähän.
Julius Caesar valloitti Metzin 51 eaa. ja siitä tuli yksi alueen merkittävimmistä kaupungeista. Attila ryösti kaupungin 7. huhtikuuta 451. Frankkien aikana Metz oli huomattava kaupunki, ja se oli useiden Austrasian merovingikuninkaiden hallintokaupunki.
Arkkitehtuuri

Roomalaisajan ja sitä edeltävien aikojen rakennukset ovat pääosin hävinneet. Roomalaisajan raunioita on nähtävissä niiden päälle rakennetun Metzin museon pohjakerroksessa. Roomalaisajalla (vuoden 400 paikkeilla) rakennettu ja myöhemmin Saint-Pierre-aux-Nonainsin kirkkona tunnettu rakennus on myös vielä pystyssä.
Metz sijaitsee alueella, joka on ollut rajaseutua ison osan tunnetusta historiastaan. Eri aikakausina on rakennettu monia muureja ja linnoituksia, joista osa on säilynyt. Keskiaikaisia rakennelmia on jäljellä esimerkiksi osana Moselin ja Seillen yhtymäkohtaa reunustavia muureja. Seillen toisella puolella nousevalla kukkulalla on Bellecroixin linnoitus, jonka näkyvät osat ovat pääosin 1700–1800 -luvuilta.
Metzin vanhoissa osissa on rakennusmateriaalina usein kellertävä kalkkikivi. Vanhojen osien kadut ovat kapeita ja näennäisen sekavasti toisiinsa liittyviä. Metzin ollessa osa Saksaa 1871–1918 rakennettiin muun muassa rautatieaseman seudulle väljemmin ja pääosin muista materiaaleista.
Kaupungin leimallisia rakennuksia ovat muun muassa vanhassa osassa sijaitseva St. Etiennen tuomiokirkko ja saksalaisella ajalla rakennetut postitalo ja rautatieasema sekä vuodesta 1230 alkaen Seillen ylityspaikkaa vartioimaan rakennettu Porte des Allemands.
Keskustan ulkopuolelle on viime vuosikymmeninä rakennettu kerrostaloja lisääntyvän kaupunkiväestön asuttamiseksi. Elementtitaloryppäiden asuntojen edullisemmat kustannukset ovat johtaneet väestön jakautumiseen tulotasojen mukaan. Tätä voidaan pitää kaupunkisuunnittelullisena ongelmana, sillä esimerkiksi vuoden 2005 levottomuuksien aikaan mellakointia ja autojen polttoa ilmeni Metzin lähettyvillä eniten juuri näillä alueilla (esimerkiksi Borny, Woippy).
Metz sijaitsee Mosel- ja Seille-jokien yhtymäkohdassa. Sillat, saaret, rantapenkeret ja kanavat ovat siis myös keskeinen osa kaupunkikuvaa.
Kuvia

Metzin tuomiokirkko
Metzin rautatieasema
Porte des Allemands
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Metz Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut
Mikael Wiehe

Mikael Wiehe
Mikael Christian Wiehe (s. 10. huhtikuuta 1946 Tukholma) on ruotsalainen laulaja, multi-instrumentalisti ja säveltäjä. Hän oli 1960-luvun lopulla Björn Afzeliuksen kanssa toinen Hoola Bandoola Band -yhtyeen perustajista ja yksi tärkeimmistä Ruotsin vasemmistolaisen progg-laululiikkeen hahmoista.
Ura

Wiehen isä oli tanskalainen, ja Mikael vietti ensimmäiset kuusi vuotta elämästään Kööpenhaminassa. Kun isä jätti perheen, äiti muutti lapsineen Ruotsin puolelle Malmöhön.
Hoola Bandoola Bandin hajottua vuonna 1975 Wiehe johti eri yhtyeitä kunnes ryhtyi soolouralle vuonna 1980-luvun alussa.
Mikael Wiehe on jatkanut esiintymisiään ympäri Ruotsia 2010-luvulle asti, esittäen materiaalia yli 20 albumiltaan. Hänen 220 lauluaan on koottu nuottikirjaksi. Lisäksi hän on kääntänyt ruotsiksi muun muassa Bob Dylanin ja Woody Guthrien tuotantoa.
Vuonna 2015 Wiehe sai Jan Myrdalin perustaman Lenin-palkinnon.
Suomessa Mikael Wiehe ei ole noussut erityisempään suosioon. Hector suomensi Wiehen laulun ”Lindansaren” vuoden 2004 albumilleen Ei selityksiä nimellä ”Nuorallatanssija”. Vuonna 2005 turkulainen näyttelijä-laulaja Dick Holmström kokosi lauluillan Toista ei voi omistaa Björn Afzeliuksen ja Mikael Wiehen suomennetuista lauluista. Sitä esitettiin ravintola Linnankatu 3:ssa.
Valikoitu diskografia > Studioalbumit

Hoola Bandoola Band
Hoola Bandoola Export (1971)
Garanterat Individuell (1971)
Vem kan man lita på? (1972)
På väg (1973)
Stoppa matchen (1975)
Fri information (1975)
Ingenting förändras av sig själv - 5 cd box (1996)
För dom som kommer sen (live, 1999)
Mikael Wiehe och Kabaréorkestern
Sjömansvisor (1978)
Elden är lös (1979)
Mikael Wiehe, Nyberg, Franck och Fjellis
Gökungen (1981)
Kråksånger (1981)
Dom ensligas alle (1982)
Mikael Wiehe och Co
Lindansaren (1983)
Lillian står i hagen (1983)
Mikael Wiehe mitt i Sverige (1984)
Hemingwayland (1985)
Sooloalbumeja
Mikael Wiehe (1986)
Basin Street Blues (1988)
1989 - live (1989)
Allt är förändrat (1991)
Det ligger döda kameler i min swimmingpool (1992)
Wiehe 30 sånger - kokoelma (1993)
Trollkarlen (1994)
Sevilla (1998)
En sång till modet (2000)
Det här är ditt land (2000)
Kommunal 90 År 2000 (2000)
Kärlek och Politik (2004)
Moccers (2004)
Främmande land (2005)
Sånger från en inställd skilsmässa (2009)
En gammal man (2012)
Isolde (2013)
Protestsänger (2014)
En dubbel Dylan på svenska (2015)
Ring i alla klockor (2016)
Portvakten (2017)
Björn Afzelius ja Mikael Wiehe
Björn Afzelius och Mikael Wiehe (1986)
Malmöinspelnigarna (2004)
Mikael Wiehe ja Julio Numhauser
Suecia - Chile (1989)
Mikael Wiehe och Julio Numhauser (1991)
Aiheesta muualla

Wiehen virallinen sivusto
Mikael Wiehe Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Mikael Wiehe
Käännös suomeksi
Miehikkälän Vilkas

Miehikkälän Vilkas (MiVi) on miehikkäläläinen urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1921.
Seuran tunnetuimpia urheilijoita ovat Mikko Husu, joka voitti kultaa maastohiihdon viestissä hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 1935 Vysoké Tatryssa sekä Eeva Ruoppa, joka voitti pronssia maastohiihdon viesteissä 1960 Squaw Valleyn olympialaisissa ja hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 1962 Zakopanessa.
Yleisurheilussa 1920- ja 30-lukujen kestävyysjuoksija Eljas Suoknuuti saavutti useita SM-mitaleja seuralleen.
Alaosastot

Seuralla on seuraavat alaosastot:
Kisaveikot
Muurolan Vesa
Muurikkalan Kaiku
Pitkäkosken Kisailijat
Saivikkalan Kiisto
Salonpojat
Suurmiehikkälän Kilpi
Saivikkalan Kiisto omistaa vuonna 1962 perustetun Myllylammen Lavan, joka sijaitsee muutaman kilometrin päässä Miehikkälän keskustasta, ja sen yhteydessä olevan mökin. 
Lavalla järjestetään muun muassa juhannustansseja.
Pesäpallo

MiVin pesäpallojoukkue pelaa Haminan Palloilijoiden järjestämää Etelä-Kymenlaakson Kyläsarjaa.
Millesgården

Millesgården-taidemuseo.
Millesgården on Lidingössä Tukholman lähellä sijaitseva taidemuseo ja veistospuisto. Millesgården on kuvanveistäjä Carl Millesin ja hänen vaimonsa Olgan elämäntyö, minne he rakensivat taiteilija-ateljeen ja sitä ympäröivän puiston veistoksineen. Millesgården säätiöitiin vuonna 1936, ja siitä tuli ruotsalaisten yhteistä omaisuutta.
Millesgårdenin veistoksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Millesgården Wikimedia Commonsissa
Tukholman seudun taidemuseot
Fotografiska
Hallwylin museo
Itä-Aasian museo
Liljevalchin taidehalli
Millesgården
Moderna museet
Ruotsin arkkitehtuurimuseo
Ruotsin kansallismuseo
Waldemarsudde
Markus Koskinen

Markus Koskinen (s. 11. lokakuuta 1969) on suomalainen sanoittaja, säveltäjä, tuottaja ja muusikko. Koskinen on säveltänyt ja sanoittanut kappaleita muun muassa Samuli Edelmannille, Vesa-Matti Loirille, Jipulle, Johanna Kurkelalle ja Hanna Pakariselle. Koskisella on Teleks-yhtye yhdessä Pepe Johanssonin kanssa vuodesta 2001. Yhtye on julkaissut kuusi levyä ja useita radiohittejä mm. Tuulilasin nurkkaan, Kotimatkalla ja Siivet. Ella ja Aleksi - lastenlevyt ovat Koskisen sanoittamia ja Sampo Haapaniemen kanssa yhdessä tuottamia.
Diskografia > Tuottajana levyillä

J. Jyrä: Kaunis maa, köyhän ikävä (SLS, 2000)
Teleks: Siivet (Johanna kustannus, 2002)
Ella ja Aleksi: Lenni Lokinpoikanen (Warner Music Finland, 2004) Yhdessä Sampo Haapaniemen kanssa
Tilkkutäkki (Warner Music Finland, 2005)
Ella ja Aleksi: Kolme muskettisopulia (Warner Music Finland, 2005) Yhdessä Sampo Haapaniemen kanssa
Tilkkutäkki 2 (Warner Music Finland, 2006)
Teleks: Viimeinen sammuttaa valot (Warner Music Finland, 2004) Yhdessä Sampo Haapaniemen kanssa
Mikko Salmi: Jyviä ja pakanoita (Mediamusiikki 2005)
Ella ja Aleksi: Talventörröttäjät (Warner Music Finland, 2008) Yhdessä Sampo Haapaniemen kanssa
Tilkkutäkki 3 (Warner Music Finland, 2007)
Joulutilkkutäkki (Warner Music Finland, 2007) Yhdessä Sampo Haapaniemen kanssa
Teleks: Taivas on täynnä (Warner Music Finland, 2006)
King Shui: Suomi 90 vuotta (Sony Music Entertainment, 2007) Yhdessä Sampo Haapaniemen kanssa
Samuli Edelmann: Virsiä (Sony Music Entertainment, 2007)
Robotti Vipusen kovalevy (Warner Music Finland, 2007)
Ella ja Aleksi: Takapihan tavikset (2009)
Jippu: Kuka teki minusta tän naisen (Warner Music Finland, 2007)
Samuli Edelmann: Virsiä 2 (Sony Music Entertainment, 2008)
Johanna Kurkela: Hyvästi Dolores Haze (Warner Music Finland, 2009) Yhdessä Sampo Haapaniemen kanssa
Samuli Edelmann: Virsiä 3 (Sony Music Entertainment, 2009)
Hanna Pakarinen: Paperimiehen tytär (Sony Music Entertainment, 2011)
Samuli Edelmann: Pienellä kivellä (Warner Music Finland, 2011) Yhdessä Kalle Torniaisen kanssa
Teleks: Kotimatkalla (Sony Music Entertainment, 2011)
Samuli ja Jippu: Pimeä onni (Warner Music Finland, 2010) Yhdessä Leri Leskisen kanssa
Hanna Pakarinen: Olipa kerran elämä (Sony Music Entertainment, 2013)
Samuli Edelmann: Hiljaisuuden valo - joululauluja (Warner Music Finland, 2012)
Vuokko Hovatta: Minä rakastan ikuisesti (Kaiho Records, 2013)
Vesa-Matti Loiri: Pyhät tekstit (Warner Music Finland, 2016)
Diskografia > Elokuva- ja TV-musiikkia

Vuosaari
Ollaan vapaita
Ella ja Aleksi Yllätyssynttärit
TV-sarja Loirinuotiolla
Aiheesta muualla

Markus Koskinen Discogs-sivulla
Teleks yhtyeen kotisivut
Millicent Fawcett

| Millicent Fawcett |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. kesäkuuta 1847  Aldeburgh 
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  tietokirjailija
Kirjailija
Pääteokset:  Women's Suffrage (1912) Women's Victory (1919) Women's Victory and after (1920)
Palkinnot
 Dame Grand Cross of the Order of the British Empire (1925) Birminghamin yliopiston kunniatohtori (1919) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Millicent Garrett Fawcett (o.s. Garrett; 11. kesäkuuta 1847 Aldeburgh, Suffolk – 5. elokuuta 1929 Lontoo) oli brittiläinen feministi ja yksi suffragettiliikkeen johtajista. Hän kannatti naisten äänioikeuden ajamista maltillisin keinoin eikä hyväksynyt Emmeline Pankhurstin käyttämiä äärikeinoja.
Hän toimi National Union of the Women´s Suffrage Societies -järjestön puheenjohtajana vuosina 1890–1919.
Hän oli naimisissa taloustieteilijä Henry Fawcettin kanssa.
Keväällä 2018 Lontoon parlamenttitalon edustalle pystytettiin Millicent Fawcettin patsas sen kunniaksi, että naisten äänioikeusliike oli sata vuotta aikaisemmin osoittanut samalla paikalla mieltään naisten äänioikeuden puolesta.
Millicent Garrett Fawcett ja Henry Fawcett noin vuonna 1880.