stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Trebonianus Gallus
Elämä > Sisäiset ja ulkoiset ongelmat

Gallus ei enää keisariksi tulonsa jälkeen poistunut Italiasta, mikä antoi hänelle laiskan maineen. Hänen hallintokaudellaan Roomaa 200-luvun alusta asti riivanneet ongelmat jatkoivat kasvamistaan. Roomassa raivosi kulkutauti, joka oli saapunut Italiaan noin vuonna 248 ja joka oli vuoteen 251 mennessä surmannut suuren määrän ihmisiä. Gallus määräsi taudin uhreille, jopa köyhille, kunnon hautajaiset mikä lisäsi hänen suosiotaan. Hän aloitti myös kristittyjen vainon uudestaan mutta se ei ilmeisesti ollut kovinkaan järjestäytynyttä ja ainoa todiste vainosta on paavi Corneliuksen vangitseminen vuonna 252.
Rooman tilanne idässä oli kaoottinen. Antiokian rahapaja alkoi Galluksen valtaannousun jälkeen lyöttää suuria määriä antoninianuksia. Gallus saattoi suunnitella sotaretkeä itään persialaisia vastaan. Vuonna 251 Persian kuningas Sapor I valloitti Armenian ja liitti sen valtakuntaansa. Armenian kuningas Tiridates II pakeni roomalaisten luokse mikä kuitenkin rikkoi Saporin keisari Philippus Arabsin kanssa tehtyä rauhansopimusta. Persian kuningas käytti tätä oikeutuksena sodalle ja hyökkäsi Rooman hallitsemaan Syyriaan. Jo vuoden 251 lopulla hän saattoi vallata Nisibiksen kaupungin. Vuonna 252 persialaiset ylittivät Eufratin, ohittivat roomalaisten linnoitukset Dura-Europoksen ja Circesiumin sekä kukistivat Rooman armeijan Barbalissoksen taistelussa. Samaan aikaan hänen poikansa Hormizd saattoi tehdä harhautushyökkäyksen Kappadokiaan. Nopean hyökkäyksen ja sisäisten petosten avulla Sapor valtasi Antiokian helposti. Vuosina 252–253 persialaiset ryöstelivät aluetta ja kaupunkeja ja aiheuttivat hävitystä mutta kohtasivat suurta paikallista vastarintaa. Kesällä 253 mahdollisesti Baalin ylipappi Samsigeramus (Uranius Antoninus) julistautui keisariksi kotikaupungissaan Emesassa ja torjui persialaisten hyökkäyksen sinne. Mahdollisesti samaan aikaan palmyralainen aristokraatti Septimius Odaenathus taisteli myös persialaisia vastaan. Tämän jälkeen Saporin joukot vetäytyivät.
Goottien laivasto teki hävitysretkiä Vähän-Aasian alueelle, ryöstäen muun muassa Efesoksen vauraan kaupungin. Kulkutaudit vaivasivat valtakuntaa, talous oli vararikon partaalla. Eikä Galluksella ollut ilmeisesti mitään ideoita sen suhteen, miten asiat saataisiin kääntymään parempaan suuntaan. Hän todennäköisesti yritti jatkaa edeltäjänsä Deciuksen konservatiivisella linjalla, ts. korosti roomalaisten perinteiden tärkeyttä ja vaati Rooman jumalien kunnioittamista myös kristityiltä.
Elämä > Aemilianuksen kapina ja Galluksen kuolema

Gootit olivat jättäneet Traakian ja Moesian provinssit rauhaan Abrittuksen taistelun jälkeen. He olivat kuitenkin asettuneet Dobrogeaan ja olivat edelleen uhkana roomalaisille. Rooman armeijan joukot alueella olivat turhautuneita tilanteeseen ja Galluksen poissaoloon. Vuonna 253 Moesia Superiorin maaherra Marcus Aemilius Aemilianus päätti ottaa asiat omiin käsiinsä. Hän ei maksanut vuotuista veroa gooteille, jolloin nämä hyökkäsivät uudelleen Moesiaan. Aemilianus kuitenkin kukisti heidät, jolloin sotilaat julistivat hänet keisariksi. Tämän jälkeen Aemilianus lähti armeijan kanssa kohti Italiaa varmistamaan valtansa. Gallus ja Volusianus kokosivat välittömästi armeijan ja marssivat pohjoiseen tavoitteenaan estää Aemilianuksen pääsyn Italiaan. Gallus lähetti myös käskyn senaattori Publius Licinius Valerianukselle tuoda vahvistuksia Reinin alueen provinsseista. Galluksen armeija liikkui kuitenkin hitaasti ja se oli elokuussa 253 ehtinyt vasta italialaisen Interamnan kaupungin edustalle kun tuli tieto, että Aemilianus oli jo päässyt Italiaan ja eteni nopeasti kohti Roomaa. Kun yhteenotto Galluksen ja Aemilianuksen välillä lähestyi, Galluksen sotilaat tekivät oman tilannearvionsa ja tulivat siihen tulokseen, että on aika vaihtaa puolta. Niinpä he murhasivat Galluksen ja tämän pojan Volusianuksen. Tosin joidenkin lähteiden mukaan Aemilianus kukisti ensin Galluksen joukot taistelussa, jonka jälkeen Gallus pakeni pohjoiseen pienen joukon kanssa. Hänet ja hänen poikansa Volusianus kuitenkin murhattiin Forum Flaminiissa (nykyinen Foligno).
Kirjallisuutta

Alf Henrikson: Antiikin tarinoita 1–2.  WSOY, 1993.  ISBN 951-0-18515-9
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trebonianus Gallus Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Decius | Rooman keisari Kanssahallitsijat Hostilianus (251) ja Volusianus (251–253) | Seuraaja: Aemilianus |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef  Te Papa (New Zealand)
Bruce Schneier

Bruce Schneier
Bruce Schneier (s. 15. tammikuuta 1963) on yhdysvaltalainen tietoturva-asiantuntija. Hän on kirjoittanut useita kirjoja tietoturvasta ja kryptografiasta. Nykyään Schneier toimii teknologiajohtajana perustamassaan Counterpane Internet Security -yhtiössä.
Schneier ottaa aktiivisesti kantaa ajankohtaisiin tietoturva-asioihin kuukausittain ilmestyvässä ilmaisessa Crypto-Gram-uutiskirjeessään sekä blogissaan. Schneier on vieraillut Suomessa, muun muassa Tieturin Data Security -seminaarissa 27.10.2005 Helsingissä.
Teoksia

Schneier; Bruce: Applied Cryptography.  (2nd edition)  Wiley.  ISBN 0-471-11709-9  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bruce Schneierin kotisivu
Schneierin blogi (Arkistoitu – Internet Archive)
Counterpane Internet Security
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii  DBLP  MathSciNet  Scopus  zbMATH 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB  Trove  Yle 
Muut:  SNAC  IdRef
Norje

| Norje |
| --- | --- |
 Norje
 Koordinaatit: 56°06′53″N, 14°41′23″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Blekingen lääni
Maakunta:  Blekinge
Kunta:  Sölvesborg
Väkiluku (31.12.2023):  911
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Norje on taajama Sölvesborgin kunnassa Blekingen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 911 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Norje Wikimedia Commonsissa
Nogersund

| Nogersund |
| --- | --- |

 Nogersund
 Koordinaatit: 56°00′00″N, 14°44′00″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Blekingen lääni
Maakunta:  Blekinge
Kunta:  Sölvesborg
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nogersund on asuinalue Sölvesborgin kunnassa Blekingen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Nogersund muodosti oman taajamansa vuoteen 2016, jolloin se kasvoi yhteen Hällevikin kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nogersund Wikimedia Commonsissa
Henry Francis Lyte

Henry Francis Lyte
Henry Francis Lyte (1. kesäkuuta 1793 Ednam, Skotlanti – 20. marraskuuta 1847 Nizza, Sardinian kuningaskunta) oli skotlantilainen anglikaanisen kirkon pappi, teologi ja virsirunoilija.
Elämä ja työ

Henry F. Lyte syntyi Skotlannissa. Hän sai koulutuksensa Dublinin Trinity Collegessa. Jo opiskeluaikanaan hän kirjoitti palkittuja runoja. Hän valmistui 1814, vihittiin papiksi 1815 ja sai ensimmäisen virkansa lähellä Wexfordia Irlannissa. Vuonna 1817 hän muutti Marazioniin, Cornwalliin. Sieltä hän siirtyi vuonna 1819 Lymingtoniin, ja vuonna 1823 hänet nimitettiin Lower Brixhamiin, Devoniin, missä hän oli pappina kuolemaansa saakka.
Koko elämänsä ajan hän kärsi heikosta terveydestä ja vietti usein aikaa Manner-Euroopassa saadakseen helpotusta vaivoihinsa. Vuoteen 1840 mennessä Lyte vietti suuren osan ajastaan ​​lämpimämmässä ilmastossa Ranskassa ja Italiassa. Hän joutui luopumaan työstään 1847. Matkalla Roomaan hän kuoli Nizzassa keuhkotuberkuloosiin ja hänet haudattiin siellä englantilaiseen hautausmaahan 20. marraskuuta 1847.
Lyten runoilijanlahjat olivat ilmenneet jo opiskeluaikana, ja hän on kirjoittanut lähes 300 virttä ja julkaisi kaksi runokirjaa. Hänen tunnetuin virtensä on ”Abide with me: fast falls the eventide” (suom. Oi Herra, luoksein jää). Sen synnystä on useita erilaisia kertomuksia. Kauan on kerrottu, että hän olisi kirjoittanut sen 4. syyskuuta 1847, saman päivän iltana, jolloin hän vietti jumalanpalvelusta viimeisen kerran seurakunnassaan ja että hän antoi virren tekstin ja melodian perheensä jäsenille.  Virren tekstin viittaukset vuoroveteen (eventide) ja jäähyväistunnelma voisivat viitata tähän. Kuitenkin todennäköisempää on, että hän oli kirjoittanut sen aikaisemmin Berry Headissa, jossa hän vietti kesäänsä toipilaana. Virren julkaisi hänen tyttärensä Anna Maria Maxwell Hogg 1850 kirjassa Remains of the late Henry Francis Lyte.
Virsi on tullut tunnetuksi ja paljon käytetyksi englanninkielisessä maailmassa, niin kirkollisissa kuin maallisissa tilanteissa. Se on ennen muuta iltavirsi, mutta sitä käytetään yleisesti hautajaisvirtenä. Yhä edelleen sitä lauletaan vuosittain jalkapallo-ottelussa, kun Cup Final -ottelu pelataan Wembleyn stadionilla.
Virsi on tunnettu maailmanlaajuisesti. Alkuaan siinä on ollut kahdeksan säkeistöä, mutta eri kirjoissa siitä on säkeistömäärältään erilaisia versioita, yleisimmin viisi säkeistöä. Yleisimmin sitä lauletaan William Henry Monkin (1823–1889) sävelmällä, joka tunnetaan nimellä "Ev­en­tide".
Lyten virsiä suomenkielisissä virsi- ja laulukirjoissa

Suomen ev. lut. kirkon virsikirja
555 Oi Herra, luoksein jää (Suom. Rauhansäveliä 1894, Martti Ruuth 1903)
Ruotsin kirkon virsikirja
189 Luokseni, Herra jää (Oskar Mannström,  ruots 1920 ja säk. 3,5. Suom. [säk. 1, 2, 6, 7], Martti Ruuth 1903, uud. Niilo Rauhala 1976, uud. suom. Niilo Rauhala  1999)
Hengellinen laulukirja
547 Oi Herra, luoksein jää
Cantemus
282 Oi Herra, luoksein jää (Suom. Martti Ruuth 1903)
Seurakunta laulaa
32 Sieluni, oi, kiitä Herraa (Suom. Afra Arasola)
44 Ylistäkää Jumalaa, halleluja! (Suom. Afra Arasola)
78 Jää luoksein nyt, ilta pian saa (Suom. Uuno Paano)
366 Paimen hyvä, johda meitä (Suom. Olli Vuorinen 1880, uud. Lauri Thurén)
Sweden Rock Festival

Sweden Rock 2008
Sweden Rock Festival on vuosittainen Norjessa, Sölvesborgissa järjestettävä rock- ja metallimusiikkiin keskittyvä festivaali. Se on järjestetty vuodesta 1992 ja nykyisessä muodossaan vuodesta 1999.
Ensimmäisenä vuonnaan festivaali oli nimeltään Sommarfestivalen ja se järjestettiin Olofströmin kunnassa. Seuraavan viiden vuoden ajan festivaali järjestettiin Karlshamnissa nimellä Karlshamn Rock festival. Vuonna 1998 festivaali siirtyi nykyiselle paikalleen Sölvesborgiin. Vuodesta 2007 eteenpäin festivaali on kestänyt neljä päivää, joiden aikana on esiintynyt noin 70 yhtyettä. Esiintymässä on lähinnä hardrock- ja heavymetal-yhtyeitä menneiltä vuosikymmeniltä.
Festivaaleilla on  esiintynyt useita tunnettuja rockyhtyeitä ja -artisteja, kuten Aerosmith, Judas Priest, Mötley Crüe, Dio, Bruce Dickinson, Yngwie Malmsteen, Twisted Sister, Europe, Deep Purple, Accept, Motörhead,  Lynyrd Skynyrd, Scorpions, Porcupine Tree, Alice Cooper, Testament, Uriah Heep ja W.A.S.P..lähde?
Vuosina 2020 ja 2021 festivaalia ei voitu järjestää koronapandemian vuoksi.
Aiheesta muualla

Swedenrock Festival -liput Suomesta (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)
Lörby

| Lörby |
| --- | --- |
 Lörby
 Koordinaatit: 56°04′06″N, 14°41′43″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Blekingen lääni
Maakunta:  Blekinge
Kunta:  Sölvesborg
Väkiluku (31.12.2023):  263
Lörby on taajama Sölvesborgin kunnassa Blekingen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 263 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lörby Wikimedia Commonsissa
Ljungaviken

| Ljungaviken |
| --- | --- |
 Ljungaviken
 Koordinaatit: 56°02′56″N, 14°36′20″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Blekingen lääni
Maakunta:  Blekinge
Kunta:  Sölvesborg
Väkiluku (31.12.2023):  449
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ljungaviken on taajama Sölvesborgin kunnassa Blekingen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 449 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ljungaviken Wikimedia Commonsissa
Lars Åke Lundberg

Lars Åke Lundberg
Lars Åke Lundberg (23. elokuuta 1935 – 22. toukokuuta 2020) oli ruotsalainen luterilainen pappi, säveltäjä ja laulujen ja virsien kirjoittaja.
Elämänvaiheet ja työ

Lundberg tunnetaan ennen muuta virsien ja hengellisten laulujen säveltäjänä. Hän on toiminut vuosina 1979-87 kustannusjohtajana ja seurakuntapappina Tukholman hiippakunnassa, Österhanigen ja Kungsholmenin seurakunnassa sekä vankilapappina Österåkerin vankilassa. Hän oli kehittämässä uusia jumalanpalvelusmuotoja,erityisesti nuorten jumalanpalveluksia ollessaan hiippakuntapappina Tukholmassa.
Hän oli uuden hengellisen nuorisomusiikin edelläkävijöitä Ruotsissa. Vuonna 1965 hän julkaisi ensimmäisen kokoelmansa uusia hengellisiä lauluja Nio andliga visor.  Hän teki yhteistyötä Anders Frostensonin kanssa. Yhdessä he uudistivat nuorten hengellistä musiikkia. Merkittäväksi tässä työssä muodostuivat Tukholman Gustav Vasa- kirkossa järjestetyt keskiyön jazz-messut. Lundberg ja Frostenson julkaisivat yhdessä mm laulukokoelman ”Mitt i bland oss” 1969.  He välittivät Ruotsiin uudentyyppistä hengellistä musiikkia Ranskasta, Englannista ja Sveitsistä. Lundberg on esittänyt laulujaan eri puolilla Ruotsia ja on julkaissut useita äänitteitä, niin LP-levyjä, kasetteja kuin CD levyjä. Tunnetuimpia hänen sävellyksiään ovat Anders Frostensonin virsi ”Guds kärlek är som standen” ja Margareta Melinin lastenvirsi ”Vi sätter oss i ringen”. Lundbergin ja Melinin yhteistyö alkoi jo heidän opiskellessaan samaan aikaan Upsalssa ja yhdessä he julkaisivat levyn Vi sätter oss i ringen, jolla Lundberg laulaa heidän tekemiään lauluja Vendesön kirkon lapsiryhmän kanssa.
Musikaalisina esikuvinaan Lundberg on nostanut esiin jazzin ja sen alkuperän, värillisten orjien negro spirituaalit sekä perinteisen ranskalaisen trubaduurilaulun ja ranskalaisten pappien Maurice Cocagnacin ja Aimé Duvalin laulut sekä ruotsalaisen laulajan Anna-Lisa Östin yksinkertaiset laulut.
Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa on kaksi hänen kääntämäänsä virttä ja yhdeksän sävelmää. Hänen säveltämiään ja  lauluja on julkaistu myös muissa virsi- ja laulukirjoissa.
Vuonna 2001 hän esiintyi ruotsalaisessa tv-ohjelmassa Minns Du Sången.
Lundbergin julkaisuja (valikoima) > Äänilevyjä

Det finns en glädje (1967)
Mitt ibland oss (1969)
Allt är ditt (1970)
Vi sätter oss i ringen (1972)
Jorden är ett klot (1976)
Guds kärlek är som stranden -  (1976)
Trädet. Sånger om frihet, tvivel och tro. (1976)
Lundbergin julkaisuja (valikoima) > Kirjoja

Personligt om tro (1974)
Gudstjänst för människan (1974)
Bönen - Hoppets språk (1984)
Barnens bönbok (1991)
Andlighet (1996)
Barnet (1998)
I själens vinterdagar (2008)
Handbok i predikan (1993, 1994, 1995)
Lundbergin julkaisuja (valikoima) > Virsiä

Ruotsin kirkon virsikirja
Käännökset
75 Hänen leipäänsä murtaessamme / När vi delar det bröd  (Let us break bread together, Negro spirituaali  1972) Suom. Leena Leppänen, uud. vk.-työryhmä 1999, säv. negro spirituaali
154 Sylin täydeltä kukkia kannat / Dina händer är fulla av blommor (Le tue mani son piene di fiori, Marcello Giombini 1970) 1972 . Suom. Anna-Mari Kaskinen 1995, säv. Marcello Giombini 1970
Sävellykset
289 Rakkaus Herran on kuin kevätruoho / Guds kärlek är som (Anders Frostenson 1968) Suom. Anna-Maija Raittila, uud. Anna-Mari Kaskinen 2001. säv. 1968
532 Tulin kirkkoon jotain etsimään /Jag kom inte hit för att jag tror (Britt G. Hallqvist 1966) Suom. Anna-Maija Raittila ja Anna-Mari Kaskinen 1995, säv. 1967)
600 Jo valmiina on tie Jeesuksen luo / ”Vi ville dig se” så grekerna sa (Anders Frostenson 1968, 1979) Suom. Niilo Rauhala 1997, säv. 1968
605 Koti Jumalan on kirkkauden maa /Gud bor i ett ljus (Margareta Melin 1969) Suom. Anna-Mari Kaskinen 1995,säv. 1970
606 Hän keinuen käy, Isä ihmisien / Det gungar så fint (Eva Norberg 1982, 1984) Suom. Anna-Mari Kaskinen 1996, säv. 1982
607 Taas turvaan tulla saan / Jag är hos dig, min Gud, som barnet (Margareta Melin 1969) Suom. Pekka Kivekäs 1998,säv. 1970
608 Me istuudumme piiriin / Vi sätter oss i ringen (Margareta Melin 1969), Suom. Anna-Mari Kaskinen 1995,säv.1970
609 Maan päällä adventin aikaan / Advent är mörker och kyla (Margareta Melin 1969) Suom. Anna-Maija Raittila 1997, säv. 1970
612 Hän ylös nousi, hurraa/  Uppstånden har Jesus, hurra, (Margareta Melin 1971), Suom. Anna-Mari Kaskinen 1997 säv. 1972
Suomen ev. lut kirkon virsikirja
943 Sylin täydeltä kukkia kannat (Le tue mani son piene di fiori), Marcello Giombini 1970; ruots 1972; suom. Anna-Mari Kaskinen 1995, 2014, säv. Marcello Giombini 1970.
Aiheesta muualla

Lundberg Spotiflyssäː https://open.spotify.com/artist/5Yogk0skvjHQBvvK8Awmro
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi 
Taiteenala:  MusicBrainz
Huub Oosterhuis

| Huub Oosterhuis |
| --- | --- |
 Huub Oosterhuis.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Hubertus Gerardus Josephus Henricus Oosterhuis
Syntynyt: 1933 Amsterdam, Alankomaat
Kuollut: 9. huhtikuuta 2023
Ammatti:  teologi, pappi, runoilija
Aiheesta muualla
huuboosterhuis.nl
Huub (Hubertus Gerardus Josephus Henricus) Oosterhuis (1933 Amsterdam, Alankomaat – 9. huhtikuuta 2023) oli hollantilainen katolinen teologi, pappi ja runoilija.
Elämänvaiheet ja työ

Oosterhuis kävi jesuiittojen ylläpitämää lukiota Amsterdamissa ja liittyi 1952 jesuiittoihin. Hän opiskeli filosofiaa, historiaa, kielitiedettä ja teatteritaidetta. Vuonna 1964 hänet vihittiin papiksi ja 1965 hänestä tuli Amsterdamin opiskelijaseurakunnan (Amsterdamer Studentenekklesia) pappi. Hän osallistui aktiivisesti hengelliseen uudistustyöhön muokkaamalla liturgisia tekstejä ja rukouksia elämänläheiseksi. Joitakin hänen muokkaamiaan tekstejä ei katolinen kirkko kuitenkaan hyväksynyt, esimerkiksi hänen kirjoittamaansa agnostikon rukousta: Jumala, jos sinä olet olemassa, tule meidän joukkoomme.
Vuonna 1969 hänet erotettiin jesuiittayhteisöstä poliittisten kannanottojensa ja selibaatin arvostelun takia. Samalla hänet erotettiin katolisesta kirkosta. Hän kuitenkin jatkoi papin työtä johtaen Amsterdamissa omaa seurakuntaansa, joka oli piispallisen kaitsennan ulkopuolella noin 40 vuotta. Sen ohessa hän keskittyi jumalanpalvelustekstien, runojen ja esseiden kirjoittamiseen ja osallistunut aktiivisesti maansa poliittiseen ja yhteiskunnalliseen keskusteluun. Oosterhuis perusti keskustelukeskuksen "De Rode Hoed" ("Punainen hattu") Amsterdamin vuonna 1989. Rakennus oli entinen Remonstrantin protestanttisen yhteisön turvakirkko 1700-luvulta. Oosterhuis halusi käyttää sitä opiskelijaorganisaationsa kokoontumispaikkana ja perustaa keskustelukeskuksen ja se soveltui myös TV-ohjelmien tekemistä varten. 1970 hän solmi avioliiton.
Hänen liturginen työnsä on vaikuttanut moniin kirkkoihin Alankomaissa. Hän piti puheen kuningatar Beatrixin puolison prinssin Clausin hautajaisissa lokakuussa 2002. Hän oli myös prinssi Clausin henkilökohtainen ystävä.
Vuonna 1998 Oosterhuis sai Amsterdamin kaupungin hopeisen ansiomerkin ja 2000 Amsterdamin vapaa yliopisto (Vrije Universiteit Amsterdam) myönsi hänelle kunniatohtorin arvon liturgisten tekstien kirjoittamisesta. Vuoden 2006 parlamenttivaaleissa Oosterhuis oli sosialistisen puolueen (SP) kannattaja.
Runoilijana ja virsien kirjoittajana Oosterhuis on tullut tunnetuksi kotimaansa ulkopuolella. Hänen virsiään ja rukouksiaan käyttävät niin katoliset kuin protestantit. Tosin joissain katolisissa hiippakunnissa, etenkin Alankomaissa hänen virsiään ei käytetä. Tunnetuin hänen kirjoittamistaan rukouskirjoista on kirja Bid om vrede vuodelta 1966. Se on käännetty suomeksi Anna-Maija Raittilan kääntämänä nimellä Sanasi on lähellä. Hän on kirjoittanut yli 60 kirjaa yli 700 virttä. Hänellä oli myös merkittävä osuus 1973 ilmestyneessä Hollannin reformoitujen kirkkojen virsikirjan Liedboek voor de kerken ilmestymisessä.
Oosterhuisin virsiä suomenkielissä virsikirjoissa

Suomen ev. lut. kirkon virsikirja
12 Mies tänne saapui Kwam van (Godswege een man 1962). Suom. Anna-Maija Raittila 1979. Sävelmä: Jaap Geraedts 1973
14 Syvässä yössä viesti kiirii (Komt ons in diepe nacht ter ore) 1964. Suom. Anna-Maija Raittila 1971.Sävelmä: Ranskassa 1545.
61 Ken tahtoo käydä Herran askelissa (Wie als een god wil leven 1965). Suom. Anna-Maija Raittila 1979.Sävelmä: Ranskassa 1856.
239 Loi Herra kuvaksensa (God die in het begin 1966). Suom. Anna-Maija Raittila 1971, 1976. Sävelmä: Toisinto Kuortaneelta.
Ruotsin kirkon virsikirja
410 Luo Herra ihmisen (God die in het begin 1968) Suom. Anna-Maija Raittila 1971, 1976,  1998.Sävelmäː John D. Edwards., 1836
Cantemus
80 Ken tahtoo käydä Herran askelissa. Suom. Anna-Maija Raittila 1979.
234 Mies tänne saapui  Suom. Anna-Maija Raittila 1979.
Seychellienpöllönen

| Seychellienpöllönen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Pöllöset Otus
Laji::  insularis
Kaksiosainen nimi
 Otus insularis  (Tristram, 1880) 
Katso myös
   Seychellienpöllönen Wikispeciesissä   Seychellienpöllönen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Seychellienpöllönen (Otus insularis) on harvinainen pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan vain Morne-Seychelloisin kansallispuistossa Mahén saarella Seychelleillä.
Kuvaus

Seychellienpöllösen pituus on 19–22 cm. Siipiväli on noin 17 cm. Se on väriltään punaruskea, mutta siinä on mustia nuolimaisia raitoja. Alapuoli ja naamakiehkura ovat punaruskeat. Pitkissä harmaissa jaloissa ei ole höyheniä. Silmät ovat suuret ja kullankeltaiset. Korvatupsut ovat hyvin pienet. Sen ääni, rahiseva voh, jossa on joukossa tok tok -ääniä, kuuluu kaukaa ja etenkin pimeällä. Se syö gekkoja, puusammakoita ja hyönteisiä, esimerkiksi heinäsirkkoja.
Levinneisyys, elinympäristöt ja uhanalaisuus

Seychellienpöllönen elää subtrooppisissa ja trooppisissa metsissä. Vuonna 1880 lajin levinneisyysalueeksi kuvattiin Seychellien Praslin-, Mahé- ja Silhouette-saaret. Vuoristoisten pilvimetsien hävittämisen sekä vieraslajien, kuten rottien, kissojen ja tornipöllöjen, tulon vuoksi populaatio on pienentynyt niin voimakkaasti, että seychellienpöllöstä luultiin vuonna 1906 hävinneeksi. Vuonna 1959 lajin löysi uudestaan ranskalainen luonnontieteilijä Philippe Loustau-Lalanne vuoristoisesta pilvimetsästä 200 metriä merenpinnan yläpuolelta Mahén saarelta. Ensimmäinen pesä löytyi vuonna 1999, mutta pesintä ei tuolloin onnistunut. Vuonna 2000 saatiin ensimmäinen infrapunakuva naaraasta poikasineen.
Seychellienpöllönen luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Kannan kooksi arvioidaan 200–280 täysikasvuista yksilöä. Ne elävät Mahén saarella, jolla seychellienpöllönen on kotoperäinen laji.
Aiheesta muualla

Seychellienpöllönen (Otus insularis) BirdLife International Data Zone. (englanniksi)
Sexual size dimorphism in the critically endangered Seychelles Scops Owl Otus insularis[vanhentunut linkki]
Species Conservation Assessment & Action Plan (Arkistoitu – Internet Archive)
ARKive - Photos and Information about the Seychelles Scops Owl (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q258271  Wikispecies: Otus insularis  ADW: Otus_insularis  ARKive: otus-insularis  Avibase: 0A22AE9B10DF435A  BirdLife: 22688667  BOW: sesowl1  CoL: 4B8HB  eBird: sesowl1  ECOS: 3851  EoL: 1036376  EURING: 27830  GBIF: 5232352  iNaturalist: 20209  IRMNG: 10194962  ISC: 119890  ITIS: 202272  IUCN: 22688667  NCBI: 543864  Observation.org: 104927  Species+: 8227  Xeno-canto: Otus-insularis