stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kluuvin galleria

Kluuvin galleria sijaitsi rakennuksessa, jonka julkisivut ovat vuonna 1916 valmistuneesta talosta. Galleria sijaitsee neljännessä kerroksessa.
Kluuvin galleria oli Helsingin Kluuvissa sijainnut taidegalleria. Vuonna 1968 avattu galleria oli osa Helsingin taidemuseota.
Galleriatila sijaitsi entisen Uschakoffin talon paikalla, joka purettiin vuonna 1965. Vain sen julkisivu ja pankkisali portaikkoineen säilytettiin. Sisäosat purettiin ja saneerauksen suunnitteli arkkitehti Aarno Ruusuvuori. Ruusuvuori suunnitteli rakennuksen neljänteen kerrokseen Kluuvin gallerian. Tila rakennettiin alun perin yksityistä galleriaa, Taidesalonkia varten. Ennen Taidemuseo Meilahden valmistumista kaupungin taidemuseo esitteli galleriassa vuosittain myös museon uusia taideostoja. Gallerian tilat peruskorjattiin vuonna 1999.
Vuonna 2006 Helsingin kaupunki harkitsi siirtävänsä gallerian toiminnan vanhan linja-autoaseman tiloihin Kamppiin. Varta vasten näyttelytilaksi rakennettuun galleriaan haluttiin sijoittaa Helsingin kaupungin tietokeskuksen kirjasto. Suunnitelmat eivät toteutuneet.
Keväällä 2014 Kluuvin gallerian toiminta päätettiin lopettaa. Gallerian toiminta siirettiin Helsingin taidemuseon uusiin tiloihin Tennispalatsiin syksystä 2015 alkaen. Siirtoa perusteltiin alhaisilla kävijämäärillä sekä taloudellisilla säästöillä. Tennispalatsissa Helsingin taidemuseon nykytaiteen galleria toimii nykyisin nimellä HAM-galleria.
Useat taiteilijat ja aktivistit vastustivat gallerian siirtoa. Helsingin taidemuseon johtokunnan puheenjohtaja Thomas Wallgren totesi, että aikaan saatu vuosisäästö, 40 000 euroa, ei yksin riitä muuton perusteeksi, kun kaupungissa on samaan aikaan vireillä kallis Guggenheim-hanke. Hän oli silti varovaisesti muuton kannalla.
Käyttö

Galleria profiloitui ajankohtaisen kuvataiteen esittelyyn. Se pyrki tarjoamaan tilaisuuksia sellaisille näyttelyprojekteille, joita muualla Helsingissä on vaikea toteuttaa.
Kluuvin näyttelytilan vuokra on kolmesta viikosta oli 505 euroa, eikä provisiota teosmyynnistä tarvinnut maksaa. Vertailun vuoksi Etelärannassa sijaitseva, kuvanveistäjien liiton galleria Sculptor peri ei-jäseniltä 3 100 euroa.
Kluuvin galleriaan haettiin näyttelyaikoja vuosittain noin 200. Näyttelyaikoja myönnettiin 15–17.
Aiheesta muualla

Riitta Nikula: Taiteen tilat Yliopisto-lehti 5/06. 2006. Helsingin yliopisto. Viitattu 13.4.2012.
| n k Perustiedot Wikidatassa: Kluuvin galleria (Q11872002)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: taidegalleria
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Helsinki
Art Babbitt

Art Babbitt (oikealta nimeltään Arthur Harold Babitsky, 8. lokakuuta 1907 – 4. maaliskuuta 1992) oli yhdysvaltalainen animaattori, joka työskenteli The Walt Disney Companyllä.
Babbitt loi yli kuusikymmentä vuotta kestäneellä urallaan useita piirroshahmoja, joista tunnetuin lienee Hessu Hopo. Ensimmäisessä elokuvassa Hessu oli vain sivuhahmo, mutta erikoisen naurunsa ansiosta Hessu nousi kertakäyttöhahmosta vakiokalustoksi Mikki Hiiren, Minni Hiiren, Pluton, Heluna Ammun ja Polle Koninkauluksen rinnalle. Muita Babbittin luomia hahmoja ovat muiden muassa Lumikin kuningataräitipuoli ja Pinocchion puuseppä Geppetto.
Vuonna 1941 Babbitt johti Disneyn studiolla lakkoa ja ajautui välirikkoon Walt Disneyn kanssa. Babbitt erotettiin studiolta, mutta piirtäjien ammattiliiton painostuksesta Walt Disney joutui perumaan sen. Toisen maailmansodan jälkeen Babbitt palasi Disneyn studiolle, jossa hän työskenteli vuoteen 1947 asti.
Babbitt kuoli munuaisten vajaatoimintaan 84-vuotiaana vuonna 1992.
Aiheesta muualla

Art Babbitt Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Elonet
HMS Merry Hampton

| HMS Merry Hampton |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Blyth Shipbuilding and Dry Dock Company, Northumberland
Laskettu vesille:  19. joulukuuta 1918
Poistui palveluskäytöstä:  helmikuu 1942
Loppuvaihe:  uponnut 14. marraskuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 341 t
Pituus:  81,53 m (kokonaispituus)
Leveys:  11 m
Syväys:  3,20 m
Koneteho:  2 500 ihp
Propulsio:  nelisylinterinen höyrykone 1-akselinen
Nopeus:  17 solmua
Miehistöä:  82
Aseistus
Aseistus:  2 × QF 4" -tykkiä 39   syvyyspommia
HMS Merry Hampton (viirinumero T8N) oli Britannian kuninkaallisen laivaston 24-luokan miinanraivaussluuppi ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Northumberlandista Blyth Shipbuilding and Dry Dock Companyltä. Alus laskettiin vesille 19. joulukuuta 1918.
Palvelus

Alukselle annettiin syyskuussa 1919 viirinumero T8N. Alus siirrettiin tutkimusalukseksi helmikuussa 1923 nimellä HMS Herald. Helmikuussa 1942 aluksen miehistö upotti aluksensa Selatarissa estääkseen sen joutumisen japanilaisten käsiin.
Palvelus > Heiyo

Japanilaiset nostivat ja kunnostivat hylyn, minkä jälkeen se liitettiin keisarillisen Japanin laivastoon lokakuussa 1942 nimellä Heiyo. Alus upposi osuttuaan miinaan 14. marraskuuta 1944.
Päälliköt

Aluksen päälliköinä kuninkaallisessa laivastossa ensimmäisen maailmansodan jälkeen olivat:
Komentajakapteeni R.N.R. Archibald C. Bucknell, 14. toukokuuta – 28. lokakuuta 1919
Komentajakapteeni Arthur G. N. Wyatt, 2. joulukuuta 1925 – 28. kesäkuuta 1926
Komentajakapteeni Horace V. Silk, helmikuu 1926 – toukokuu 1927
Commander Francis E. B. Haselfoot, 26. huhtikuuta 1927 – 13. maaliskuuta 1929
Komentajakapteeni Harold E. Turner, 3. marraskuuta – joulukuu 1928
Vaihtoehto EU:lle Tiedotuskeskus

Vaihtoehto EU:lle Tiedotuskeskus (VEU) on suomalainen vuonna 1991 perustettu kansalaisjärjestö, jonka tavoitteena on tuoda esiin vaihtoehtoista kriittistä tietoa Euroopan unionin kehityksestä. VEU jakaa tietoa EU:sta ja sen päätöksenteosta sekä edistää kansalaiskeskustelua unionista. Yhdistys julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää lehteä Vaihtoehto EU:lle, joka on perustettu vuonna 1992.
Perustettaessa Vaihtoehto EY:lle -järjestöstä kasvoi Suomen laajin EY-jäsenyyttä vastustava liike. Järjestöön liittyi kansalaisliikkeiden ja puolueiden aktiiveja varsin laajalta pohjalta. Toisin kuin pienemmät vastaavat ryhmät VEU jatkoi toimintaansa hävityn kansanäänestyksen jälkeen. Vuonna 1996 se osallistui omalla listallaan Suomen ensimmäisiin europarlamenttivaaleihin saaden 47 687 ääntä (2,12%). VEU:n kymmenhenkisellä listalla oli ehdokkaita useista puolueista (muun muassa Sami Aaltonen, Thomas Wallgren ja Asser Siuvatti), mutta järjestön vasemmistoliittolaiset päättivät osallistua vaaleihin puolueensa omalla listalla.
Puheenjohtajat

Ulla Klötzer (–2005)
Urho Kittilä (2005–2006)
Lea Launokari (2006–2007)
Mirva Tossavainen (2007–2008)
Olli Salin (2008–2013)
Arjo Suonperä (2013–2019)
Miguel López (2019–)
Aiheesta muualla

Vaihtoehto EU:lle
Pistorasia

Kaksi maadoitettua pistorasiaa, joissa toisessa on pistoke paikoillaan.
Piirrosmerkkejä, vasemmalla 2-osainen pinta-asennettu maadoitettu pistorasia, oikealla uppoasennettuna.
Pistorasia on laite, josta siihen liitetyn pistokkeen avulla voidaan ottaa virtaa eri laitteille. Laitteen teho määrittelee sen verkosta ottaman virran. Pistorasia on liitännän naarasosa. Pistorasia asennetaan kiinteästi seinään, kattoon tai lattiaan. Suomessa käytetään maadoitettuja ja maadoittamattomia pyöreitä pistorasioita sekä litteitä europistorasioita.
Maadoitetut pistorasiat

Maadoitetussa eli sukopistorasiassa on maadoitusliuskat, jotka yhdistyvät maadoitetun pistotulpan kontakteihin. Näin kytketyn laitteen kuori tulee kytkettynä maahan ja vikatilanteessa sulake katkaisee virran. Maadoitusjohto on sähkötaulussa kytketty nollajohtoon. Aikaisemmin käytettiin myös ns. nollausta, jossa maadoitusliuskat oli suoraan rasiassa kytketty nollajohtoon. Maadoitettuja pistorasioita oli aiemmin lähinnä kosteissa tiloissa kuten pesuhuoneissa ja ulkotiloissa, tai jos lattia oli sähköä johtava. Maadoitettuun pistorasiaan voi kytkeä suojaeristetyn laitteen, mutta perinteistä maadoittamatonta laitetta ei turvallisuussyistä voi kytkeä, koska tilassa on maapotentiaalia joko tilan luonteen tai maadoitettujen laitteiden takia. Jos laitteessa on maadoittamaton pistoke, ei pistoketta saa muokata, vaan laite pitää toimittaa ammattilaisen muokattavaksi, jotta sitä voi turvallisesti käyttää maadoitetussa pistorasiassa.
Yleisin Euroopassa käytetty rasia on suko (lyhenne sanasta suojakosketin). Toinen käytetty on ranskalaistyylinen, jossa maadoitus on tehty pistorasiassa olevalla piikillä. Nykyiset pistotulpat on suunniteltu siten, että ne toimivat molemmissa, joten ne toimivat koko Manner-Euroopassa Tanskaa, Sveitsiä ja Italiaa lukuun ottamatta. Litteä suojaeristetty europistoke toimii myös näissä maissa.
Maadoittamattomat pistorasiat

Maadoittamattomia pistorasioita käytettiin ennen kuivissa tiloissa. Niitä ei ole saanut asentaa uusiin asennuksiin vuoden 1997 jälkeen. Maadoittamattoman pistorasian turvallisuus vikatilanteessa perustuu siihen ettei tilassa ole maadoitettuja laitteita tai muita esineitä. Tämä ei kuitenkaan ole ideaalinen ratkaisu esimerkiksi siksi, että lämpöpatteri on usein maadoitettu. Maadoittamattomassa, pyöreässä pistorasiassa voi käyttää kaikkia pistotulppatyyppejä, myös maadoitettuja. Näin kytketyt laitteet eivät ole maadoitettuja.
Muita pistorasioita

Muita Suomessa käytettyjä pistorasioita ovat valaisinpistorasiat, voimavirtapistorasiat ja sähköautojen latauspistorasiat. Valaisinpistorasioita käytetään asunnoissa, ja ne on tarkoitettu kuluttajien asentamille valaisimille. Voimavirtapistorasioita käytetään pääasiassa teollisuudessa, rakennustyömailla ja vastaavissa tiloissa, joissa tarvitaan kolmivaihevirtaa pistorasioista syötettäväksi. Sähköautojen latauspistorasiat ovat näistä uusimpia, ja ne ovat erityisesti sähköautoliitännöille suunniteltuja.
Ragman

Ragman (oikealta nimeltään Rory Regan) on fiktiivinen hahmo, joka esiintyy DC Comicsin amerikkalaisissa sarjakuvissa. Ragman lempinimeltään "oikeudenmukaisuuden repaleinen murhe", on juutalaissyntyinen supersankari, joka esiintyi ensimmäisen kerran Ragman #1 tarinassa elo/syyskuussa 1976 ja hänet loivat Robert Kanigher ja Joe Kubert. Hahmo on toiminut satunnaisena Batmanin liittolaisena ja Justice League Dark ryhmän jäsenenä.
Muussa mediassa > Televisiossa

Ragman esiintyi Arrow -televisiosarjassa, jossa häntä esitti Joe Dinicol.
Vsauce

Michael Stevens VidConissa vuonna 2016.
Vsauce on internet-persoona Michael Stevensin luoma YouTube-kanava. Kanavan videoaiheet koskevat yleensä tieteellisiä ja filosofisia kysymyksiä, mutta kanavalta löytyy myös muun muassa teknologia-, kulttuuri- ja peliaiheisia videoita.
Vlogbrothers

| Vlogbrothers |
| --- | --- |

Verkkosivusto:  www.youtube.com/user/vlogbrothers
Slogan:  Don't Forget to be Awesome (DFTBA)
Tyyppi:  videoblogi Youtube-kanava
Luonut:  Hank ja John Green
Avattu:  1.1.2007
Hank ja John Green vuonna 2008.
Vlogbrothers on yhdysvaltalaisten veljesten Hank ja John Greenin videoblogin YouTube-kanava. Vuonna 2017 uusia videoita ilmestyy yleensä tiistaisin ja perjantaisin, siten että Johnin tekemä video ilmestyy tiistaisin ja Hankin tekemä perjantaisin. Maaliskuussa 2017 kanavalla oli hieman alle 3,0 miljoonaa tilaajaa ja yli 670 miljoonaa katselukertaa.
Kanava sai alkunsa Brotherhood 2.0 nimellä vuoden 2006 lopussa, kun Hank Green keksi idean uudenvuodenjuhlissa, ja ensimmäinen video julkaistiin 1.1.2007.
Kanavalla käsitellyt aiheet vaihtelevat veljesten joka päiväisen elämän ja seuraajien kysymyksiin vastaamisen lisäksi kirahvien parittelusta ajankohtaisiin poliittisiin aiheisiin.
Kanavan vuosittaisia tapahtumia ovat muun muassa viikon kestävä Pizzamas ja hyväntekeväisyyteen rahaa keräävä Project for Awesome.
Kanavan seuraajia kutsutaan nimellä Nerdfighter, jotka yhdessä muodostavat Nerdfighteria-yhteisön.
USS Philadelphia (CL-41)

| USS Philadelphia |
| --- | --- |
 USS Philadelphia Brasilian laivastossa nimellä Barroso

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Philadelphian laivastotelakka
Kölinlasku:  28. toukokuuta 1935
Laskettu vesille:  17. marraskuuta 1936
Palveluskäyttöön:  23. syyskuuta 1937
Poistui palveluskäytöstä:  myyty Brasilialle 1951 nimettynä Barrosoksi
Loppuvaihe:  romutettu 1973
Tekniset tiedot
Uppouma:  9 700 t
Pituus:  185,42 m
Leveys:  18,82 m
Syväys:  5,92 m
Nopeus:  32,5 solmua (60,2 km/h)
Miehistöä:  868
Aseistus
Aseistus:  15 x 6"/L47 -tykkiä 8 x 5"/L25 -tykkiä 20 x 40 mm Bofors 10 x Oerlikon 20 mm 4 x lentokonetta
USS Philadelphia (runkonumero CL-41) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1937 palvelukseenotettu Brooklyn-luokan kevyt risteilijä. Alus myytiin 1951 Brasilialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Almirante Barroso.
Valmistus

Alus tilattiin Philadelphian laivastontelakalta, missä köli laskettiin 28. toukokuuta 1935. Alus laskettiin vesille 17. marraskuuta seuraavana vuonna kumminaan Pennsylvanian kuvernöörin George H. Earlen puoliso ja otettiin palvelukseen 23. syyskuuta 1937 ensimmäisenä päällikkönään Jules James.
Palvelus

Varustamisen jälkeen alus lähti 3. tammikuuta 1938 Philadelphiasta koeajoihin Länsi-Intiaan, mistä palattuaan sille tehtiin joitakin muutoksia telakalla. Alus jatkoi koeajoja Mainen rannikolla. Alus oli 30. huhtikuuta Charlestonissa, missä presidentti Franklin D. Roosevelt nousi alukselle. Presidentti oli aluksella toukokuun ensimmäisen viikon Karibialla, kunnes hän poistui alukselta 8. toukokuuta Charlestonissa.
Alus liitettiin 8. risteilijädivisioonaan, missä siitä tuli 27. kesäkuuta divisioonan komentajan kontra-amiraali F. A. Toddin lippulaiva. Seuraavien kuukausien aikana alus vieraili Länsi-Intian satamissa sekä New Yorkissa, Bostonissa ja Norfolkissa.
Alus poistettiin palveluksesta 3. helmikuuta 1947 ja alusluettelosta 9. tammikuuta 1951.
Palvelus > Brasilian laivaston Barroso

Alus myytiin MDAP-ohjelman puitteissa Brasilialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Barroso runkonumerolla C-11. Alus poistettiin palveluksesta 1973 ja se romutettiin seuraavana vuonna.
Tabula Rasa (yhtye)

| Tabula Rasa> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1972–1977
Tyylilaji:  progressiivinen rock
Kotipaikka:  Kangasala, Suomi
Laulukieli:  suomi
Levy-yhtiö:  Love Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tabula Rasa oli suomalainen progressiivisen rockin yhtye, joka perustettiin Kangasalla vuonna 1972. Yhtyeeltä ilmestyi kaksi Love Recordsin julkaisemaa albumia ja singleä, kunnes se hajosi vuonna 1977.
Tabula Rasa oli toisen polven suomalaisia progressiivisen rockin yhtyeitä sekä Finnforestin ohella tärkeimpiä Helsingin ulkopuolisia suomalaisia progressiivisen rockin yhtyeitä. Se esiintyi paljon Wigwamin konserttien lämmittelijänä.
Historia > Alkuajat ja esikoisalbumi

Tabula Rasa perustettiin Kangasalla alkuvuodesta 1972. Perustajajäsenet olivat Heikki Silvennoinen (kitara), Tapio Suominen (bassokitara) ja Asko Pakkanen (rummut). Vaikutteita trio sai aluksi Creamiltä ja myöhemmin muun muassa Jethro Tullilta ja Tasavallan Presidentiltä. Perustamisvuonnaan yhtye osallistui popyhtyeiden SM-kisoihin, joissa se sijoittui toiseksi kilpailun voittaneen Suikkiksen jälkeen. Tabula Rasan läpimurto yleisön tietoisuuteen oli esiintyminen Wigwam-yhtyeen lämmittelijänä Tampereella syksyllä 1973.
Yhtye halusi musiikkiinsa lisää väriä, joten siihen pyydettiin yhtyeen jäsenten ystävä Jarmo Sormunen. Hän hankki huilun, ja pari viikkoa harjoiteltuaan hän oli Tabula Rasan huilisti. Pian hänet kuitenkin korvattiin pari vuotta huilua soittaneella Pekka Lehtosella. Hän kuitenkin erosi yhtyeestä jo kolmen kuukauden jälkeen. Siihen mennessä Sormunen oli kehittynyt huilistina niin paljon, että hän liittyi uudestaan Tabula Rasaan. Kesäkuussa 1974 yhtyeeseen liittyi Ylivieskasta kotoisin oleva laulusolisti Jukka Leppilampi, joka oli aiemmin laulanut eräässä tanssiorkesterissa sekä kuopiolaisessa yhtyeessä Finnforest.
Tabula Rasa pyrki tekemään omaa musiikkiaan, jota sävelsi pitkälti Heikki Silvennoinen. Tanssilavakeikoilla yhtye esitti yleisön vaatimuksesta progressiivisen rockin lisäksi myös tavanomaisempaa rock and rollia ja Beatles-covereita. Syksyllä 1974 Tabula Rasa kiersi Suomea Wigwamin lämmittelijänä. Yhtye teki myös Puolan-kiertueen, joka oli Suomen Ylioppilasliiton järjestämä kulttuurivaihtomatka. Alkuvuodesta 1975 yhtye teki jälleen Suomen-kiertueen Wigwamin kanssa.
Huhtikuussa 1975 Tabula Rasa levytti Tukholman Marcus Music -studioilla Måns Groundstroemin tuottaman esikoisalbumin Tabula Rasa. Levyn musiikki on Jethro Tull-, King Crimson- ja Yes-vaikutteista progressiivista rockia. Sävellykset ovat yhtyeen omia, ja sanoitukset kirjoitti yhtä kappaletta lukuun ottamatta Mikko Alatalo. Albumi sai myönteisen vastaanoton, vaikka jotkut kritisoivatkin levyn soundeja ja Alatalon voimakkaasti kantaaottavia sanoituksia. Tabula Rasan ja Alatalon yhteistyö jatkui levyn jälkeenkin. Yhtye esiintyi Alatalon kanssa keikoilla ja soitti hänen levyillään taustayhtyeenä.
Historia > Kokoonpanomuutokset ja toinen albumi

Huilisti Jarmo Sormunen oli jo ennen esikoislevyn tekoa päättänyt lähteä yhtyeestä. Hänen jälkeensä lähti rumpali Asko Pakkanen, joka kyllästyi lavakeikkailuun ja meni suorittamaan siviilipalvelustaan. Samoihin aikoihin yhtyeeseen liittyi klassisen koulutuksen omaava kosketinsoittaja Jarno Sinisalo, jota ehdotti Coitus Int -yhtyeen Eetu Tuominen. Rumpalin puuttuessa yhtye teki kaksi keikkaa niin, että toisella kerralla Tabula Rasa käytti lainarumpalia, ja toisessa esiintymisessä rumpuja soittivat vuorotellen Silvennoinen ja basisti Tapio Suominen. Lopulta uudeksi rumpaliksi liittyi hajonneesta Coitus Intistä Juke Aronen. Heinäkuussa 1975 Tabula Rasa alkoi keikkailla Mikko Alatalon kanssa, ja syksyllä Aronen ja Sinisalo kuuluivat Alatalon ja Juice Leskisen yhteiskiertueen yhtyeeseen.
Vuonna 1976 yhtyeen toimintaa häiritsi solisti Jukka Leppilammen siviilipalvelus. Helmi-huhtikuun aikana yhtye levytti jälleen Tukholman Marcus Musicissa toisen albuminsa Ekkedien tanssi, jonka tuottivat Tapio Korjus ja Jukka Gustavson. Suurin osa kappaleista on esikoisalbumin tavoin Mikko Alatalon sanoittamia sekä yhtä lukuun ottamatta Heikki Silvennoisen säveltämiä. Levyn ilmestyttyä Leppilampi erosi yhtyeestä uskonnollisista syistä ja alkoi esittää gospel-musiikkia. Hänet korvasi Jukka Salmela.
Kesällä 1977 ilmestyi Juice Leskisen sanoittama single ”Rakastatko vielä kun on ilta?”, joka on Tabula Rasan tunnetuin kappale. B-puolen kappale ”Yksin” on Mikko Alatalon sanoitus. Single jäi Tabula Rasan viimeiseksi omaksi julkaisuksi. Vuonna 1977 yhtye oli myös mukana Leskisen, Alatalon, Veltto Virtasen ja Harri Rinteen albumilla Välikausitakki, joka ilmestyi seuraavana vuonna 1978.
Tabula Rasa hajosi kesällä 1977.  Alatalo perusti elokuun lopulla Coitus Inc. -yhtyeen, johon liittyivät Tabula Rasasta Heikki Silvennoinen ja Juke Aronen. Tabula Rasan oli vielä tarkoitus jatkaa harrastepohjalta, mikä ei kuitenkaan toteutunut.
Diskografia > Albumit

Tabula Rasa (1975)
Ekkedien tanssi (1976)
Diskografia > Singlet

”Prinssi” / ”Lähtö” (1975)
”Rakastatko vielä kun on ilta” / ”Yksin” (1977)
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Tabula Rasa aikojen alussa
Ylen Elävä arkisto: Tabula Rasa: Windy (live 1976)
Ylen Elävä arkisto: Tabula Rasa: Uskollinen (live 1976)
Ylen Elävä arkisto: Tabula Rasa: Omantunnon rukous (live 1976)
Restonomiopiskelijayhdistys Pore ry

Restonomiopiskelijayhdistys Pore ry on Haaga-Helia ammattikorkeakoulun Haagan kampuksen paikallisopiskelijayhdistys. Pore ry järjestää lukuvuoden aikana useita tapahtumia jäsenilleen. Merkittävimpiä tapahtumia ovat vuosijuhla tammikuussa, yhdistyksen pitkäaikaisin tapahtuma Mansku Marathon ja ammattitaitoa kehittävä GastroAppro. Pore ry on perustettu vuonna 1991.
Pore ry:n tehtävänä on huolehtia Haagan kampuksen opiskelijoiden edunvalvonnasta ja tarjota ohjelmaa vapaa-ajalle tasapainoksi opiskelulle.
Pore ry:n organisaatio koostuu puheenjohtajistosta, hallituksen jäsenistä ja varajäsenistä. Lisäksi yhdistyksellä on aktiivinen event team, joka ei ole osa hallitusta, mutta on mukana yhdistyksen toiminnassa. Pore ry:n alaisuudessa toimii useita kerhoja, joista suurin on viinikerho Vinstituutti.
Viinikerho Vinstituutti

Vinstituutti on opiskelijoiden ylläpitämä viinikerho, joka järjestää tastingeja ja muita tapahtumia. Kerhon tarkoitus on edistää opiskelijoiden alkoholituntemusta sekä rakentaa verkostoja ja urakehitystä. Vinstituutin toiminta ei rajoitu viineihin vaan tastingit kattavat myös panimotuotteita ja väkeviä alkoholijuomia eri puolilta maailmaa. Vinstituutti on perustettu vuonna 1992.
Yhdistyksen puheenjohtajat

Pore ry:n yhdistyksen puheenjohtajat
Petri Laukontaus (1991)
Jere Talonen (1992–1993)
Katariina Alanen (1994)
Sebastian Björksten (1995–1996)
Kalle Ruuskanen (1997)
Tomás Romero (1998)
Riikka Roiha (1999)
Jaakko Antikainen (2000)
Singh Birinder (2001)
Pasi Halmela (2002)
Sara Tani (2003)
Mikko Manner (2004)
Tarja Saijonmaa (2005)
Marko Ahola (2006)
Viljami Julkunen (2007–2008)
Anu Salonen (2009)
Aino Pylväinen (2010)
Veera Ulmonen (2011)
Kassu La Habana-Reyes (2012)
Tuukka Kähkönen (2013–2014)
Timo Jalkanen (2015)
Joel Kettula (2016–2018)
Joonas Oksanen (2019)
Ida-Maria Lajoma (2020)
Charlotta Jaatinen (2021)
Elsa Suomalainen (2022)
Henna Nykänen (2023)
Janne Nurmisto (2024)
Anni Sahanen (2025)
Futon

Japanilainen futon
Länsimaalainen futon
Futon (jap. 布団;  kuuntele (ohje)) on japaninkielinen sana, joka tarkoittaa vuodevaatteita, joita käytetään muun muassa Japanissa ja Etelä-Koreassa. Futon koostuu alla käytettävästä patjasta shikibutonista (敷き布団) ja päällä käytettävästä peitosta kakebutonista (掛け布団). Futon voidaan asettaa sekä vuoteeseen että lattialle, joka Japanissa on yleensä päällystetty tatamilla. Japanissa futon laitetaan usein päiväksi pois tatamilta sitä varten huoneeseen rakennettuun kaappiin oshiireen (押入れ).
Futoneja on aina valmistettu monista raaka-aineista, kuten untuvasta, höyhenistä, luonnonkumista, kookoskuidusta, villasta, silkistä sekä puuvillasta, joka ajan myötä vakiintui yleisimmäksi perinteisen futonin materiaaliksi. Nykyään futoneita valmistetaan myös vaahtomuovista ja erilaisista kemiallisista kuiduista.
Länsimaissa futon-sanaa käytetään laajasti kuvaamaan itse patjaa tai tietyntyyppistä vuodesohvaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Futon Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Saksa
Baulet

Tyttöjä perinteisissä asuissa.
Baulet ovat baulen kieltä puhuva, akaneihin kuuluva kansa Norsunluurannikolla ja Ghanassa. He ovat läheistä sukua anjeille. Baulet ovat Norsunluurannikon suurin etninen ryhmä (23 % vuonna 1998). Heitä arvioidaan olevan lähes kaksi miljoonaa henkeä.
Baulet olivat legendan mukaan ašantiryhmä, joka muutti kuningatar Awura Pokun johdolla Bandama- ja Nzijokien väliselle alueelle 1700-luvun puolivälissä. Nykykäsityksen mukaan he ovat saaneet alkunsa nykyisen Ghanan länsiosista 1600–1700-luvuilla muuttaneista akaniryhmistä. Ranskalaiset kukistivat baulejen vastarinnan lopullisesti vuonna 1915.
Kansan perinteinen elinkeino on trooppinen kuokka- ja kaskiviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat jamssi, taaro, banaanit, maniokki, hirssi, durra, fonio ja maapähkinä. Myytäväksi kasvatetaan öljy- ja kookospalmua, kaakaota, sokeriruokoa, ananasta ja kautsua.
Baulet ovat kuuluisia ihmis- ja eläinaiheisista puuveistoksista ja naamioistaan. Heillä on rikas musiikkiperinne. Sukujärjestelmä on pääosin matrilineaarinen. Suuri osa bauleista harjoittaa perinteistä uskontoa. Osa on katolisia ja protestantteja tai kaupungeissa muslimeja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Baulet Wikimedia Commonsissa