stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Laura Bridgman
Elämä > Koulutus

Vuonna 1837 James Barrett Dartmouth Collegesta tapasi Lauran ja kertoi hänestä Dr. Musseylle, joka oli lääketieteellisen osaston johtaja. Hän puolestaan kirjoitti Dr. Samuel Gridley Howelle, joka oli Perkins Institution for the Blind -erityiskoulun rehtori. Hän yritti päättäväisesti saada Lauran kouluun ja kasvattaa hänet. Vanhemmat suostuivat ja Laura lähetettiin oppilaitokseen jo saman vuoden lokakuussa, jolloin hän oli 7-vuotias (koulu oli sama, jossa myös kuurosokea Helen Keller myöhemmin opiskeli). Charles Dickens vieraili koululla vuonna 1842 ja kirjoitti Bridgmanista matkakirjaansa.
Myöhemmät vaiheet

Opintojensa jälkeen Bridgman toimi opettajana. Laura myös ystävystyi Anne Sullivanin, Helen Kellerin tulevan opettajan kanssa.
Vuonna 1841 Laura alkoi pitää päiväkirjaa, johon hän kokosi päivän työnsä ja ajatuksensa. Hän kirjoitti myös runoja. Tunnetuin niistä on nimeltään "Holy Home" ("Pyhä koti").
Vuonna 1852 hänet kastettiin Baptistiseurakuntaan.
Kuolema

Vuonna 1889 Bridgman sairastui ja kuoli 59-vuotiaana. Hänet haudattiin Dana Cemeteryn hautausmaalle Hanoveriin, New Hampsireen.
Perintö

Laura Bridgmanin nimi tuli tutuksi esimerkkinä kuurosokean henkilön kasvatuksesta/ koulutuksesta. Helen Kellerin äiti luki Dickensin selvitystä ja oli inspiroitunut hakemaan neuvoa, joka johti hänet palkkaamaan opettajan ja entisen oppilaan samasta koulusta, Anne Sullivanin. Sullivan oppi viittomakielen sormiaakkoset Bridgmanilta ja vei ne mukanaan Helenille, yhdessä Bridgmanin tälle tekemän nuken kanssa.
Aiheesta muualla

Laura E. Richards: Laura Bridgman: The Story of an Opened Door http://library.du.ac.in/xmlui/bitstream/handle/1/12411/Laura%20bridgman%20the%20story%20of%20an%20opened%20door%20%281928%29.pdf?sequence=1
Elämäkerta Laura Bridgman (Arkistoitu – Internet Archive) (englanti).
Laura Bridgman ja musiikkia „Wilhelm Jerusalem - Helen Keller: Kirjeet“ dokumentti teatteri Herbert Gantschacher, kieliä: Saksan ja Itävallan viittomakieli.
Radłów (Opolen voivodikunta)

| Radłówin kunta (Gmina Radłów) Gemeinde Radlau |
| --- | --- |
 vaakuna
 Radłówin kunta
 Koordinaatit: 50°56′N, 18°32′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Opole
Piirikunta:  Olesno
 – Kunnanjohtaja:  Włodzimierz Kierat
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  116,9 km²
Väkiluku (2019):  4 229
 – Väestötiheys:  37 as./km²
Suuntanumero(t):  (+48) 34
 
 Kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Radłów (saks. Gemeinde Radlau) on maalaiskunta (puol. gmina wiejska) Olesnon piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 4 229. Olesnon piirikunnan asukkaista 6,6 prosenttia asuu Radłówin kunnassa ja piirikunnan pinta-alasta 12 prosenttia kuuluu Radłówin kuntaan.
Kylät Radłówin kunnassa ovat Biskupice, Kolonia Biskupska, Kościeliska, Ligota Oleska, Nowe Karmonki, Radłów, Sternalice, Wichrów sekä Wolęcin. Radłówin kunnan alueen läpi kulkevat valtatie 11 ja voivodikunnan tie 487. Se rajautuu Gorzów Śląskin, Krzepicen, Olesnon, Praszkan ja Rudnikin kuntiin. Radłówin pinta-alasta noin 59 prosenttia on maatalouskäytössä ja noin 36 prosenttia metsää.
Radłówin kunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa neljä prosenttia.
Kunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa 51,4 prosenttia Radłówin asukkaista oli naispuolisia ja 48,6 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 17,1 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 64,7 prosenttia ja eläkeikäiset 18,2 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,2 vuotta. Vuonna 2019 Radłówin kunnassa syntyi 40 lasta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 28,7 prosenttia oli saksalaisia, ja saksan kielellä onkin kunnassa virallisen avustavan kielen asema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Radłów Wikimedia Commonsissa
Gmina Wiejska Radłów Opolen tilastokeskus. (puolaksi)
Power Macintosh

Power Mac G5 jäi viimeiseksi Power Macintosh -sarjan tietokoneeksi.
Power Macintosh (myöhemmin Power Mac) on joukko Applen suunnittelemia ja markkinoimia, PowerPC-suorittimella varustettuja, työpöytäkäyttöön tarkoitettuja tietokoneita. Tuotesarjaa myytiin maaliskuusta 1994 elokuuhun 2006.
Power Macintoshit syrjäyttivät Applen aiemman Quadra-malliston. Ensimmäiset Power Macintoshit olivat Power Macintosh 6100, 7100 ja 8100, jotka käyttivät 60–110 MHz:n PowerPC 601 -suorittimia. 12 vuoden aikana Apple kehitti Power Macintosheja varten useita koteloita ja laitteissa käytettiin viiden sukupolven (603, 604, G3, G4 ja G5) PowerPC-suorittimia. Elokuussa 2006 Steve Jobs ilmoitti Power Macintosh -sarjan lakkauttamisesta Intel-pohjaisten Mac Pro -tietokoneiden tieltä[lähde? ]. Viimeiseksi Power Macintosh -sarjan malliksi jäi lokakuussa 2005 julkaistu, kahdella tuplaytimisellä 2.5 GHz:n PowerPC G5 -suorittimella varustettu Power Macintosh G5.
Ensimmäisten mallien käyttöjärjestelmänä oli System 7.5.3.
New World ROM -sarjan koneet G3-mallista eteenpäin toimitettiin Mac OS 8 -käyttöjärjestelmällä. G3-mallille on Mac OS X 10.2 "Jaguar" on uusin virallisesti tuettu. 
Epävirallisesti on mahdollista asentaa Mac OS X 10.4.11 "Tiger" ja jopa Mac OS X 10.5.8 "Leopard" G4-prosessorin sisältäviin laitteisiin.
Mallit

Power Macintosh -mallit voidaan jakaa kahteen joukkoon niiden käyttämän, ROM-muistille tallennetun käyttöjärjestelmän osan (kts. Macintosh Toolbox) mukaisesti.
Mallit > Old World ROM

Power Macintosh 4400/160, 200 (PC)
Power Macintosh 5200/75 LC
Power Macintosh 5260/100, 120
Power Macintosh 5300/100 LC
Power Macintosh 5400/120, 180, 200
Power Macintosh 5500/225 and 250
Power Macintosh 6100/60 (PC), 60AV, 66 (PC), 66AV
Power Macintosh 6200/75
Power Macintosh 6300/120
Power Macintosh 6400/200
Power Macintosh 6500/225, 250, 275, 300
Power Macintosh 7100/66, 66AV, 80, 80AV
Power Macintosh 7200/75, 90, 120 (PC), 200 (PC)
Power Macintosh 7300/166, 180 (PC), 200
Power Macintosh 7500/100
Power Macintosh 7600/120, 132, 200
Power Macintosh 8100/80, 80AV, 100, 100AV, 110, 110AV
Power Macintosh 8115/110
Power Macintosh 8200/100, 120
Power Macintosh 8500/120, 132, 150, 180
Power Macintosh 8515/120
Power Macintosh 8600/200, 250, 300
Power Macintosh 9500/120, 132, 150, 180MP, 200
Power Macintosh 9515/132
Power Macintosh 9600/200, 200MP, 233, 300, 350
Power Macintosh G3 (beige)/233, 266, 300, 333
Mallit > New World ROM

G3, G4 ja G5 -sarjan tietokoneita ei numeroitu yksilöllisesti vanhempien mallien tapaan, vaan saman suoritintyypin sisältävät koneet pysyivät saman nimisinä, kellotaajuuden, keskusmuistin ja muiden komponenttien päivityksistä huolimatta. Eri suoritintyypin mallit on helppo erottaa toisistaan kotelosta, joka pysyy samana kullekin suorittimelle.
Power Macintosh G3 (Blue & White)
Power Mac G4
Power Mac G4 Cube
Power Mac G5
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Everymac.com - Apple Power Macintosh systems
Lowendmac.com - Power Mac Index (Arkistoitu – Internet Archive)
Apple Macintosh
| --- | --- |
Compact Macintosh (Classic):   Macintosh 128K  Macintosh 512K  Macintosh 512Ke  Macintosh Plus  Macintosh SE SE FDHD  Macintosh SE/30  Macintosh Classic  Macintosh Classic II  Macintosh Color Classic  Macintosh Color Classic II 
II:   Macintosh II  Macintosh IIx  Macintosh IIcx  Macintosh IIci  Macintosh IIfx  Macintosh IIsi  Macintosh IIvi  Macintosh IIvx 
LC:   Macintosh LC  Macintosh LC II  Macintosh LC III  Macintosh LC III+  Macintosh LC 475  Macintosh LC 520  Macintosh LC 550  Macintosh LC 575  Macintosh LC 580  Macintosh LC 630 
Centris/Quadra:   Centris 610  Centris 650  Centris 660AV  Quadra 605  Quadra 610  Quadra 630  Quadra 650  Quadra 660AV  Quadra 700  Quadra 800  Quadra 840AV  Quadra 900  Quadra 950 
Power Macintosh:   Power Macintosh 4400  Power Macintosh 5200 LC  Power Macintosh 5260 LC  Power Macintosh 5400  Power Macintosh 5500  Power Macintosh 6100  Power Macintosh 6200  Power Macintosh 6300  Power Macintosh 6400  Power Macintosh 6500  Power Macintosh 7100  Power Macintosh 7200  Power Macintosh 7300  Power Macintosh 7500  Power Macintosh 7600  Power Macintosh 8100  Power Macintosh 8200  Power Macintosh 8500  Power Macintosh 8600  Power Macintosh 9500  Power Macintosh 9600  Power Macintosh G3  Power Macintosh G4 Cube  Power Macintosh G4  Power Macintosh G5 
Muut mallit:   XL  Portable  Performa  TV  Twentieth Anniversary Macintosh  iMac  eMac  Mac mini  Mac Pro 
Kannettavat:   PowerBook PowerBook 100  iBook  MacBook  MacBook Air  MacBook Pro 
Palvelimet:   Apple Network Server  Apple Workgroup Server Workgroup Server 9150  Xserve 
Muuta:  Luettelo Macintosh-malleista
Käyttöjärjestelmät:   Mac OS  macOS 
Power Macintosh 6100 käytti vanhaa, Centris 610-tietokoneelle suunniteltua koteloa.
Rantaoikeus

Rantaoikeus (saks. Strandrecht) oli rannikon asukkaiden ikivanha käytäntö ottaa haltuunsa rantaan ajautuneet esineet tai haaksirikkoutuneesta laivasta saatavat tavarat. Käytäntö oli yleinen vielä keskiajalla. Tavaroiden haltuunotto katsottiin sallituksi, vaikka rikkoutuneen laivan miehistö olisi pelastunut. Pohjoismaissa tällaisen toiminnan kielsi Norjan, Ruotsin, Tanskan ja koko Kalmarin unionin kuningas Kristian II vuonna 1521. Rantaan ajautuneiden tavaroiden haltuunotto-oikeus kannusti myös haaksirikkojen tahalliseen aiheuttamiseen harhauttamalla merenkävijöitä väärillä merkkitulilla. Näistä ihmisistä käytettiin nimitystä rantarosvo.
Merestä löytyvän hylkytavaran talteenotto on alkanut silloin kun laivaliikennekin. Itämeren piirissä varhaiskeskiajalla käytössä ollut germaaninen rantaoikeus salli rannan omistajalle paitsi tavaran talteenoton, myös miehistön haltuunoton orjiksi. Katolinen kirkko piti jo 1100-luvulla tapaa sopimattomana, mutta syrjäseuduilla käytäntö säilyi pitkään, vaikka sitä kutsuttiin laittomaksi rantarosvoudeksi. Kaarle XI:n holhoojahallituksen säätämä merilaki Ruotsin valtakunnalle astui voimaan 1667. Sen Merivahinkokaari (ruots. Siöskade Balken) sisälsi perusteelliset ohjeet toimintaan onnettomuuden jälkeen. Lailla haluttiin suojella laivanvarustajia ja miehistöä rantarosvojen omavaltaiselta toiminnalta. Ruotsiin alkoi syntyä myös järjestäytynyttä pelastustoimintaa, ja 1729 Sukellus- ja pelastusseura (Dykeri- och Bergningssocietet) sai yksinoikeuden onnettomuuslaivojen pelastamiseen koko valtakunnan alueelle. Seuraa tosin kiinnostivat vain rahakkaat haaksirikot, ei niinkään ihmishenkien pelastaminen. Pelastusseura työllisti saaristoissa satoja tilapäisiä työntekijöitä 1700-luvun lopulla, ja sen avulla haaksirikot saatiin valtion valvontaan, vaikka rantarosvousta ei saatukaan kokonaan loppumaan.
Suomessa 1930-luvulla

Suomessa 1930-luvulla voimassa olleiden säännösten mukaan rannalle ajautuneen laivan, laivanhylyn, laivan tarvekalujen taikka haaksirikkoisen ja kadotetun tavaran löytäjä oli velvollinen ilmoittamaan löytönsä viranomaiselle pelastuspalkan menettämisen ja rangaistuksen uhalla. Tullihallituksen asiana oli kuuluttaa omistajaa saapumaan hakemaan omansa pois vuoden kuluessa. Jos omistaja tuli, todisti oikeutensa ja maksoi pelastuspalkan, hän sai tavaran itselleen. Ellei omistaja tullut, meni pohjalöytö ja aavassa meressä löydetty tavara pelastajalle, mutta rantautunut merenajo meni valtiolle sitten kun pelastuspalkka ja muut kulut oli lyhennetty.
Kirjallisuutta

Kaukiainen, Yrjö: Rantarosvojen saaristo. Itäinen Suomenlahti 1700-luvulla.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005.  ISBN 951-746-735-4.
Raivaajapatsas (Kalervo Kallio)

| Raivaajapatsas |
| --- | --- |

Nimi:  Raivaajapatsas
Tekijä:  Kalervo Kallio
Valmistumisvuosi:  1949
Taiteenlaji:  kuvanveisto
Sijainti:  Urjalan hautausmaa
Paikkakunta:  Urjala
Koordinaatit:  61°04′50″N, 023°32′40″E
Raivaajapatsas on kuvanveistäjä Kalervo Kallion tekemä patsas Urjalan kirkon hautausmaalla. Raivaajapatsas on veistetty Vehmaan punaiseen graniittiin ja siinä on kuvattuna muiden raivaaja-aiheisten patsaiden tapaan talonpoikaiseen työasuun pukeutunut mies ja leveäteräinen suokuokka. Patsas on paljastettu 5. kesäkuuta 1949. Patsaan graniittijalustan on suunnitellut silloinen arkkitehtiylioppilas Reima Pietilä.
Polydor

| Polydor |
| --- | --- |

Emoyhtiö:  Universal Music Group
Perustettu:  1913
Perustajat:  Polyphon-musikwerke AG
Jakelijat:  Universal Music Group, Interscope, Geffen, A&M
Tyylilajit:  pop, rock, viihdemusiikki
Kotimaa:  monikansallinen, Iso-Britannia, USA
Sijainti:  Lontoo
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Polydor Ltd. on nykyisin Britanniassa sijaitseva levy-yhtiö, joka on PolyGramin englantilainen Polydor Records Ltd. uudelleen nimettynä vuodesta 1972 alkaen  ja nykyinen Universal Music Groupin tytäryhtiö. Polydor on alkujaan saksalainen levymerkki, jonka perusti Polyphon-musikwerke AG 2. huhtikuuta 1913. Polyphon osti vuonna 1917 Saksan hallitukselta Deutsche Grammophon AG yhtiön ja tehtaan.
Levymerkin historiaa > Polydor Polyphon Musikilla

Polydor levymerkin perusti 2. huhtikuuta 1913 saksalainen Polyphonmusikwerke AG.  Polyphon osti ensimmäisen maailmansodan johdosta Saksan hallitukselta 24. huhtikuuta 1917 vihollisen omaisuutena valtion ottaman silloisen yhdysvaltalaisen Emile Berlinerin Deutsche Grammophon yhtiön.  Emil Berliner oli gramofonin, gramofonilevyn, mikrofonin ja siten äänilevyteollisuuden monipuolinen keksijä alun perin Bell Telephone Companyn puhelintehtaalta kurssit käyneenä sekatavarakauppiaana.
Vuonna 1924 Polydor levymerkki valjastettiin kansainvälisille markkinoille Saksan ulkopuolelle muun muassa vientiyhtiönä Britanniaan. Ennen sotaa Emile Berlinerin englantilainen osakkuus Gramophone Company oli ollut Deutsche Grammophonin emoyhtiö ja jo 1913 miltei kaikki Deutsche Grammophonin liiketoiminta oli siirretty Hayesiin Middlesexiin Englantiin. Vuonna 1916 Deutsche Grammophon oli suljettuna ja uusi omistaja sai lähinnä toimimattoman yhtiön.
Vielä Emil Berlinerin eläessä 8. toukokuuta 1925 hänen englantilainen yhtiönsä The Gramophone Co. Ltd perusti sodassa menetetyn Deutsche Grammophonen tilalle Electrola GmbH yhtiön Saksaan. Electrola käytti nyt myös emonsa His Master's Voice, HMV-levymerkkiä ja Victor -levymerkkiä, joilla oli kummallakin Nipper-koira logossaan. Samana vuonna Englannin emo Gramophone osti Columbia Graphophone Company Ltd. yhtiön, josta johtuen Electrolasta tuli vuonna 1931 Emilen uraa jatkaneen Electrical and Musical Industries Ltd.EMIn tytäryhtiö.
Vuonna 1929 Polyphon Musik oli perustanut ulkomaisiin omistuksiin keskittyneen holdingyhtiön Polyphon-Holding AG Sveitsiin. Vuonna 1932 yhtiön uudeksi nimeksi annettiin Polydor Holding AG.
Levymerkin historiaa > Polydor Deutsche Grammophoniin

Lopulta vuonna 1932 Deutsche Grammophon ja omistaja Polyphone yhdistettiin ja pääkonttori siirtyi jälleen Hannoveriin. Polydor tuli siten yhteiseen yhtiöön. Heikon myynnin ja velkakriisin vuoksi vuonna 1937 yhtiö siirrettiin sijoittajien haltuun jälleen Deutsche Grammophon GmbH nimisenä, kun rahoittajat olivat Deutsche Bank ja Telefunken Gesellschaft. Vuonna 1933 DG myi sveitsiläisen holdingyhtiönsä Polydor Holding AG:n.
Emilen alkuperäisillä HMV:llä ja Deutsche Grammophonin Grammophon-levymerkillä oli kummallakin logonaan koiralogo. Etikettien kuva oli taidemaalari Francis Barraudin vuonna 1899 maalaama koirastaan Nipper kuuntelemassa fonografia, joka luultavasti on diktafoni malliltaan Ediphone, koska sillä pystyi äänittämään koiran isännän ääntä.  Gramophonen vuonna 1901 sadalla punnalla ostamaa kuvaa käyttivät myös Emilen Victor Talking Machine Company, Victor, HMV:n tavaratalot ja RCA Records.
Vuonna 1949 EMIn Electrolan patentoitua koiran DG:n Grammophon menetti oikeuden käyttää koiraa gramofoneineen etiketeissä. Grammophonen koira ja gramofoni -tunnusta käyttänyt levymerkki lopetettiin.
Punaisesta Polydorista tuli populaarimusiikkiyhtiö vuonna 1946, kun taas keltaisesta Deutsche Grammophon Gesellschaft -merkistä tuli klassillisen musiikin yhtiö. Ranskalaisten ei kuitenkaan odotettu ostavan mitään merkiltä nimeltä Deutsche Grammophon Gesellschaft, joten Polydor pysyi Deutsche Grammophonin vientiyhtiönä.
Vuonna 1954 DGG perusti Britanniaan yhtiön Polydor Records Ltd. Vuonna 1956 Deutsche Grammophon Gesellschaft levymerkin tähtikuvio korvattiin tulppaanikruunulla, jonka suunnitteli Siemensin mainontakonsultti Hans Domizlaff ja keltaisen levymerkin nimeksi tuli ensimmäisen kerran Deutsche Grammophon.
1960-luvun alussa orkesterin johtaja Bert Kaempfert otti tuntemattomat artistit, Tony Sheridanin ja The Beat Brothersin, Polydorille. The Beat Brothers oli oikeasti The Beatles, joista tuli yksi maailman suurimmista yhtyeistä vajaa kaksi vuotta myöhemmin Parlophonen alaisena.
Suosittuja saksalaisia artisteja kuten James Last, Bert Kaempfert, Kurt Edelhagen, Caterina Valente ja Kessell Sisters nähtiin Polydorilla, kuten myös useita ranskalaisia, espanjalaisia ja latinalaisamerikkalaisia artisteja. Suomalainen Letjajenkka, Let Kiss tuli myös Saksassa tunnetuksi Polydorilla.
Levymerkin historiaa > Grammophon-Philips Group

Vuonna 1962 alankomaalainen Philips Phonografische Industrie (PPI) ja länsisaksalaisen Siemensin Deutsche Grammophon GmbH (DGG)muodostivat yhteenliittymän Grammophon-Philips Group, GPG. 
Vuodesta 1962 alkaen Philips omisti Belgiassa Polygram SA yrityksen. Heinäkuussa 1970 Philips nimesi uusiseelantilaisen yrityksensä PolyGram Records Ltd. -nimiseksi mutta muutti 1972 sen nimeksi Phonogram Ltd. Deutsche Grammophon (DGG) oli vakiinnuttanut maineensa laadukkailla klassisen musiikin äänityksillä ja sillä oli listoillaan suuri joukko huippuluokan kapellimestareita, muusikoita ja laulajia. Tytärlevymerkki Archiv Produktion kasvatti yleisön kiinnostusta eurooppalaiseen keski- ja renessanssiajan musiikkiin, gregoriaaniseen kirkkolauluun ja alkuperäissoittimilla soitettuihin äänitteisiin.
DGG:n Polydor eteni Yhdysvaltain markkinoilla vuonna 1969, jolloin isot amerikkalaiset klassisen musiikin levymerkit olivat kannattavuussyistä luopumassa monista taiteilijoistaan ja tekivät huonolaatuisia levyjä. Deutsche Grammophonin korkea äänitysten ja vinyylipuristeiden laatu toi yhtiölle sopimuksen Arthur Fiedlerin ja Boston Pops Orchestran kanssa.
Polydor yhtiönä > PolyGram

Vuonna 1972 yhteenliittymän saksalainen Siemens & Halske AG:n Deutsche Grammophonin omistama Polydor International GmbH fuusioitui Philipsin omistamaan hollantilaiseen Phonogram International B.V. yritykseen. PolyGramin englantilainen Polydor Records Ltd. uudelleen nimettiin Polydor Ltd. nimiseksi samana vuonna.
Vuonna 1978 maailmanlaajuisesti Phonogramin yhtiöt saivat nimekseen PolyGram. 
Yhtiön levymerkkejä olivat muun muassa Polydor, Philips, Verve Records, Mercury ja Deutsche Grammophon.
PolyGram International nimesi myös PolyGramin Yhdysvalloissa. Polydorin yhtiöt jatkoivat toimintaansa tytäryhtiönä uuden yhtiön alaisena ja levymerkkinä. Vuosikymmenen puolessavälissä Englannin Polydor kiinnostui Sex Pistolsista, mutta hävisi sen EMI:lle.
1980-luvulla Polydor menestyi kohtuullisesti, mutta oli jatkuvasti PolyGramin sisaryhtiön Mercury Recordsin varjossa. A&R-johtaja Frank Neilson onnistui tuottamaan yhtiölle suuren top ten -hitin maaliskuussa 1981 Coast To Coastin kappaleella "Do The Hucklebuck" ja otti yhtiöön myös Ian Duryn, Billy Furyn ja Comsat Angelsin. Vuonna 1984 Polydoria parodioitiin rock-dokumenttielokuvassa This Is Spinal Tap, jossa yhtyeen levy-yhtiö oli "Polymer Records".
Siemens myi osake-enemmistönsä vuonna 1987 ja Philipsistä tuli PolyGramin pääomistaja 90 prosentin osuudella. Yhtiö toteutti vuonna 1989 julkisen osakeannin, jotta Philipsin omistusosuus laski 75 prosenttiin.
1990-luvun alussa Polydor alkoi tehdä tappiota, minkä seurauksena PolyGram teki henkilöstövähennyksiä ja siirsi yhtiön uudistetun PolyGram Label Groupin alle. Sen oli tarkoitus opastaa huonommin pärjääviä yhtiöitä kuten Island Recordsia, London Recordsia, Atlas Recordsia ja Verve Recordsia sekä ylläpitää niiden toimintaa siten, että PolyGram ei menettäisi rahaa.
Vuonna 1994 Island Records alkoi elpyä ja PolyGram häivytti suurimman osan PLG:stä siihen. Yhdysvaltalaiset Polydor Records ja Atlas Records fuusioitiin yhteen yhtiöön Polydor/Atlas, joka siirrettiin PolyGramin tytäryhtiöön A&M Recordsin. Vuonna 1995 Polydor/Atlas-yhtiö muutettiin jälleen Polydor Records yhtiöksi.
Polydor yhtiönä > Universal uutena omistajana

Seuraavien vuosien aikana Polydor yritti pysyä pinnalla ottamalla uusia artisteja, mutta se kävi yhä kannattamattomammaksi.
Seagram osti PolyGramin ja fuusioi sen Universal Music Groupiin vuonna 1998. Seagram myi sittemmin Universal Music Groupin Vivendille. Näiden kahden suuren yhtiön vakauttamisen seurauksena Polydorin Yhdysvaltain toiminnot hajautettiin, mutta muut pidettiin koskemattomina ja levyjä julkaistiin A&M:n ja sen uuden partnerin, Interscope Recordsin kautta.
Muun muassa Polydor ja Deutsche Grammophon jatkavat tärkeinä levymerkkeinä ja omina yhtiöinään PolyGramilta Euroopasta kuten esimerkiksi myöhemmin Groupin ostamista muun muassa englantilainen Virgin EMI Records, Capitol Music Group ja siitä englantilainen suhteellisen uusi kuuden artistin Capitol Records. Yritysostoilla alusta alkaneella UMG:llä näyttää nyt olevan levymerkkejä nyt 40 maassa ja useammassakin 10 omaa eri levymerkkiä.
Polydor  uudelleenjulkaisee 1960- ja 1970-lukujen materiaalia kuten muutkin yhtiöt. Brittiläinen Polydor Ltd. yhtiö julkaisee yhä listahittejä briteistä ja joka mantereelta kuten artisteilta Lady Gaga, Madonna, Bryan Adams, Duffy, The Cure, Girls Aloud, Rachel Stevens, Sophie Ellis-Bextor, Kaiser Chiefs, Eminem, 50 Cent, Eric Clapton ja Gwen Stefani ja on Universalin yhtiönä ainakin heille Britanniassa ja Euroopassa.
Deutsche Grammophon GmbH toimii yhä omana yhtiönään Saksasta käsin levymerkkeineen klassisen musiikin levy-yhtiönä. Polydor Ltd. toimii yhä Britanniasta käsin omana yhtiönään ja sillä vahva toimintakenttä popmusiikin alueella mittavalta Universal Music Groupin artistiryppäältä.
Deutsche Grammophon GmbH sijaitsee osoitteessa Stralauer Allee 1, 10245 Berlin, Saksa.
Polydor Ltd. sijaitsee osoitteessa 364-366 Kensington High Street, London W14 8NS, U.K.
Polydor yhtiönä > Poptehdas

Keväällä 2006 Polydor pisti pystyyn Fascination Recordsin, joka keskittyy pop-musiikin julkaisuun. Girls Aloud ja Sophie Ellis-Bextor siirtyivät uudelle yhtiölle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Polydor UK
Polydor Saksa (Arkistoitu – Internet Archive)
Rauman Lyseon lukio

Rauman Lyseon lukio on Rauman ainoa lukiokoulutusta antava oppilaitos. Se aloitti toimintansa vuonna 2007, jolloin kolmesta Raumalla aiemmin toimineesta lukiosta – Raumanmeren lukiosta, Rauman yhteislyseon lukiosta ja Uotilanrinteen lukiosta – muodostettiin Rauman lukio. Vuonna 2013 Rauman lukion nimeksi vaihdettiin Rauman Lyseon lukio, ja vuodesta 2016 lähtien se on toiminut peruskorjatussa Otan koulukiinteistön tiloissa (Urheilukatu 22).   Rauman Lyseon lukio on yksi valtakunnan suurimmista lukioista opiskelijoiden määrän ollessa vuosittain 700–800. Opetushallituksen vuoden 2015 tilastoinnin mukaan Rauman Lyseon lukio oli opiskelijamäärän perusteella valtakunnan 15. suurin päivälukio.  Koulun rehtorina toimii Jani-Petteri Renko ja apulaisrehtorina Otso Huuska.
Pärnumaa

| Pärnumaa Pärnu maakond |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:  Viro
Kuntia ja kaupunkeja:  7
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Pärnu
 – Maaherra:  Andres Metsoja
Pinta-ala:  5 418,73 km² (1.)
Väkiluku (1.1.2018):  87 681 (4.)
 – väestötiheys:  16 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  EE-67
 
Maakunnan verkkosivut
Pärnumaa on yksi 15:stä Viron maakunnasta. Se sijaitsee Viron lounaiskolkassa Riianlahden rannikolla Pärnun kaupungin ympärillä. Pärnu on maakunnan pääkaupunki.
Pärnumaan asukasluku on noin 88 000. Maakunnan pinta-ala on 5 419 km², ja se on pinta-alaltaan maan suurin.
Kaupungit ja kunnat

Vuoden 2017 kuntauudistuksen jälkeen Pärnumaa koostuu seitsemästä kunnasta, joista yksi on kaupunki. Ennen kuntauudistusta kuntia oli 19. Muutoksessa kaksi Läänemaan kuntaa, Lihula ja Hanila, siirrettiin osaksi Pärnumaata.
Maakunnan kunnat ovat (asukasluku 1.1.2018):
Pärnu, 51 649 as.
Häädemeesten kunta, 4 985 as.
Kihnun kunta, 702 as.
Läänerannan kunta, 5 494 as.
Põhja-Pärnumaan kunta, 8 435 as.
Saarden kunta, 4 722 as.
Torin kunta, 11 694 as.