stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nick Ritchie
Ura > Seuraura

Ritchie on Toronto Marlborosin kasvatti. Hänet valittiin kauden 2010–2011 päätteeksi GTHL:n vuoden pelaajaksi. Ritchie pelasi samalla kaudella myös yhden ottelun OJHL-joukkue Georgetown Raidersissa. OHL-joukkue Peterborough Petes varasi hänet koko liigan varaustilaisuuden toisena pelaajana Aaron Ekbladin jälkeen vuonna 2011.
Kaudeksi 2011–2012 Ritchie siirtyi Petesiin, jossa OHL:n tulokaskausi toi 62 runkosarjaottelussa tehot 16+23=39. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kaudella 2012–2013 Ritchie oli tehoilla 18+17=35 joukkueensa kolmanneksi paras pistemies ja maalintekijä. Kaudella 2013–2014 hän teki noin kaksi kertaa enemmän tehopisteitä kuin edellisillä kausillaan OHL:ssä ja voitti Petesin sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 39+35=74, kuten myös kevään 2014 pudotuspeleissä tehoilla 5+5=10. Ritchie nousi joukkueen varakapteeniksi ja hän pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa.
Anaheim Ducks varasi Ritchien ensimmäisellä kierroksella koko NHL:n varaustilaisuuden kymmenentenä pelaajana kesällä 2014. Hän teki jo saman vuoden elokuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen joukkueen kanssa. Tammikuussa 2015 Petes kauppasi Ritchien ja Connor Bolandin Sault Ste. Marie Greyhoundsiin vaihdossa Kyle Jenkinsiin sekä vuoden 2015 toisen, 2017 kolmannen, vuoden 2019 toisen ja vuoden 2020 toisen kierroksen varausvuoroon. Hän sijoittui tehoilla 13+13=26 koko OHL:n kevään 2015 pudotuspelien piste- ja maalipörssissä toiseksi edellään vain Erie Ottersin Connor McDavid.
Kauden 2015–2016 Ritchie aloitti AHL-joukkue San Diego Gullsissa. Hän debytoi Ducksin NHL-joukkueessa 16. marraskuuta 2015 vieraissa Carolina Hurricanesia vastaan. Ritchie sai ottelussa jääaikaa 10.39 minuuttia.
Helmikuussa 2020 Ducks kauppasi Ritchien Boston Bruinsiin vaihdossa Danton Heineniin. Heinäkuussa 2021 Ritchie teki Toronto Maple Leafsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä viiden miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Helmikuussa 2022 Maple Leafs kauppasi Ritchien ja ehdollisen varausvuoron Arizona Coyotesiin vaihdossa Ryan Dzingeliin ja Ilja Ljubuškiniin. Viimeisenä vaihtopäivänä maaliskuussa 2023 Coyotes kauppasi Ritchien ja Troy Stecherin Calgary Flamesiin vaihdossa Brett Ritchieen ja Connor Mackeyyn.
Syyskuussa 2023 Ritchie siirtyi testisopimuksella St. Louis Bluesiin, mutta ei saanut lopullista sopimusta. Marraskuussa 2023 Ritchie teki loppukauden 2023–2024 kestävän sopimuksen SM-liigajoukkue Kärppien kanssa. Ritchie sai pelirangaistuksen 28. joulukuuta 2023 TPS:ää vastaan pelatussa ottelussa, kun hän löi jäällä maannutta TPS:n Markus Nurmea toistuvasti päähän. Hän sai tapauksesta kahdeksan ottelun pelikiellon. Tammikuussa 2024 Kärpät ilmoitti purkaneensa Ritchien sopimuksen. Ritchie teki Kärpissä yhden maalin ja viisi tehopistettä kymmeneen otteluun, ja keräsi lisäksi 70 jäähyminuuttia. Hän siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Saksan DEL-liigan Iserlohn Roostersiin.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kanada 2015 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sotši 2013 | jääkiekko |  |
| Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  |  |
|  Kultaa | Piešťany 2012 | jääkiekko |  |
Ritchie voitti juniorimaajoukkueissa kolme kultamitalia ensin alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2012, sitten alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013 ja lopuksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015. Lisäksi Ritchie pelasi pronssia voittaneessa Canada Ontarion joukkueessa World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2012.
Muuta

Ritchien isoveli Brett on pelannut myös NHL:ssä.
Novosti Yle

| Novosti Yle |
| --- | --- |
 Ohjelman alkutunnus.
Tyyli:  televisiouutiset
Kestoaika:  4–5 minuuttia
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  venäjä
Verkko:  Yle TV1 Yle Areena
Esitetty:  2013-05-1313. toukokuuta 2013 – jatkuu edelleen
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Novosti Yle (ven. Новости ЮЛЕ) on Yleisradion venäjänkielinen uutislähetys, joka tulee Yle TV1 -kanavalta päivittäin. Se on katsottavissa myös Yle Areenassa.
Lähetyksellä oli keskimäärin 225 000 katsojaa vuonna 2021, mutta Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 määrä nousi hetkittäin jopa 400 000 katsojaan. Suomessa asuu 87 552 äidinkielenään venäjää puhuvaa ihmistä.
Novosti Yle tekee yhteistyötä Ylen muun uutistuotannon kanssa, ja sen uutisnäkökulma on suomalainen. Uutisia tehdään Suomea tai suomalaisia koskevista aiheista Suomessa asuvalle venäjänkieliselle yleisölle, ja pääsääntöisesti ulkomaan tapahtumista ei uutisoida, mutta Venäjän hyökkäyksen alettua Novosti on kuitenkin lähettänyt myös sodasta kertovia uutisia. Ohjelma tekstitetään suomeksi.
27. toukokuuta 2022 alkaen Venäjän liittovaltion viestinnän valvontapalvelu Roskomnazdor on estänyt Yle Novostin verkkosivuille pääsyn Venäjällä. VPN-yhteyden kautta sivut ovat kuitenkin edelleen saatavilla.
Yle alkoi esittää Novosti Yle -uutisia televisiossa vuonna 2013. Tavoitteena oli välittää venäjänkieliselle väestölle aiempaa enemmän tietoa suomalaisesta yhteiskunnasta. Ensimmäinen lähetys nähtiin 13. toukokuuta.
Aiheesta muualla

Novosti Yle – Ylen uutisia venäjäksi
Novosti Yle Areenassa
Novosti Kalevaly

Lehden etusivu joulukuussa 2023.
Novosti Kalevaly (ven. Новости Калевалы, nimiössä myös Kalevalan Uutiset) on Karjalan tasavallassa Uhtualla ilmestyvä Kalevalan piirin paikallislehti.
NKP(b):n Uhtuan piirikomitean ja piirin toimeenpanevan komitean äänenkannattajana julkaistun Punaisen Uhtuan ensimmäinen numero ilmestyi 30. lokakuuta 1931. Se oli yksi Neuvosto-Karjalan ensimmäisistä paikallislehdistä. Kaksisivuinen lehti ilmestyi aluksi joka viides ja myöhemmin joka kolmas päivä. Vuonna 1935 se sai nimen Kalevalan bolsheviikki ja muuttui nelisivuiseksi.
1930-luvun lopussa lehti ilmestyi kyrillisin kirjaimin karjalaksi ja venäjäksi nimellä Kalevalan bolševikka. Talvisodan jälkeen se siirtyi käyttämään suomea ja venäjää. Lehden julkaiseminen keskeytyi jatkosodan takia heinäkuussa 1941. Kirjapaino siirrettiin Vienan Kemiin, jossa sitä käytettiin suomalaisille sotilaille tarkoitettujen lentolehtisten painamiseen.
Sodan jälkeen pienikokoisen lehden ensimmäiset numerot julkaistiin vuoden 1945 vaihteessa, ja vuonna 1946 sen ilmestyminen muuttui säännölliseksi. Kielenä oli vuoteen 1947 saakka venäjä ja sen jälkeen suomi. Kahdesti viikossa ilmestynyt NKP:n Kalevalan piirikomitean ja piirineuvoston lehti sai nimen Kalevalan kommunisti vuonna 1952. Vuodesta 1956 lähtien sen rinnalla julkaistiin venäjänkielistä painosta Kommunist Kalevaly.
Lehti lakkasi Kalevalan piirin lakkauttamisen vuoksi vuonna 1962, mutta alkoi ilmestyä piirin uudelleen perustamisen myötä vuonna 1968. Sitä julkaistiin sittemmin kolmesti viikossa suomenkielisellä liitteellä varustettuna. Kommunist Kalevaly – Kalevalan kommunisti oli 1980-luvulla Neuvosto-Karjalan ainoa kaksikielinen paikallislehti. Lehden painosmäärä nousi yli 3 000:een. Sen toimittajista lienee tunnetuin kotiseutukirjailija Paavo Leontjev.
Lehti jakautui vuonna 1991 venäjänkieliseksi Novosti Kalevalyksi sekä suomen- ja karjalankieliseksi viikkolehdeksi Vienan viestiksi. Jälkimmäinen lakkasi vuonna 1997, ja edellinen muuttui jo sitä ennen viikkolehdeksi, jossa ilmestyy toisinaan myös karjalankielisiä sivuja. Novosti Kalevalya  julkaisee samanniminen Kalevalan piirin tiedotuskeskus, joka tekee myös venäjän- ja karjalankielisiä radio-ohjelmia. Kaksitoistasivuisen lehden painosmäärä oli 1 000 kappaletta joulukuussa 2023.
Lehti painettiin lähes 2000-luvun alkuun saakka paikallisen kirjapainon laakapainokoneella. Omasta painosta luovuttiin vuonna 2004. Sen koneet, joista osa on peräisin 1900-luvun alusta, osti Juminkeko-säätiön johtaja Markku Nieminen, ja vuonna 2009 kirjapainosta tehtiin museo.
Aiheesta muualla

Lehden sivusto
Palkansaaja

Palkansaaja on luonnollinen henkilö, joka työskentelee rahallista korvausta vastaan jossakin yrityksessä, julkisen sektorin yksikössä tai yhteisössä. Palkansaajaa kutsutaan myös palkannauttijaksi. Rahallisen korvauksen lisäksi palkansaaja voi saada erilaisia lakisääteisiä etuja, kuten vuosiloman ja työeläkkeen. Rahallisen korvauksen lisäksi palkannauttijalla voi olla luontoisetuja, jotka muutetaan tuloverotuksessa rahalliseksi korvaukseksi.
Palkansaajan velvollisuus on noudattaa sovittua työaikaa ja suorittaa työtehtävät työnantajan valvonnan alaisuudessa, jotka on kirjattu työsopimukseen.
Palkansaajan sosiaaliturvan ja työeläkkeen kustantavat yhdessä työantaja, valtio ja palkansaaja. Palkansaaja toimittaa työnantajalle verokorttinsa, jonka mukaan työnantaja pidättää Suomessa palkansaajalle maksettavasta rahallisesta korvauksesta ennakonpidätyksen, palkansaajan työeläkemaksun, sosiaaliturvamaksun, työttömyysvakuutusmaksun sekä usein myös ammattiyhdistyliikkeen jäsenmaksun ja tilittää ne edelleen verottajalle ja muille asianomaisille tahoille.
Palkansaaja voi halutessaan liittyä oman alansa ammattiliittoon, jonka tehtäviin kuuluu muun muassa valvoa työelämään liittyvän lainsäädännön noudattamista, huolehtia, ettei alan palkkaus jäisi Suomessa jälkeen suhteessa muihin aloihin, ja parantaa työelämän laatua. Palkansaajan työaika perustuu Suomessa työaikalakiin ja yleissitovissa työehtosopimuksissa sovittuihin kyseistä alaa koskeviin ehtoihin.
Palkansaajien tutkimuslaitos on ammattijärjestöjen rahoittama taloudellinen tutkimuslaitos.
Pahkala

Pahkala voi tarkoittaa seuraavia;
Pahkala, kaupunginosa Oulussa, entisen Yli-Iin kunnan alueella
Pahkala, kaupunginosa Parkanossa.
Pahkala, kylä Himangalla Kalajoella
Pahkala, kylä Merijärvellä
Aija Pahkala (s. 19889, suomalainen näyttelijä
Aleksi Pahkala, suomalainen kansalaisaktivisti, tuottaja ja muusikko
Olli Pahkala, suomalainen autosimulaattorikilpailija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pahkala”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nvidia RTX

RTX on Nvidian sarja grafiikkasuorittimia, joissa on mukana RT-ytimet säteenseurannalle.
Ensimmäiset Nvidia RTX -brändillä myydyt näytönohjaimet olivat GeForce 20 -sarjaa (RTX 2060, RTX 2070, RTX 2080), joka esiteltiin elokuussa 2018.
Nvidia kutsuu säteenseurantatukeaan RTX-teknologiaksi, jonka mukaan suorittimet on nimetty. Lisäksi tukea on jälkikäteen lisätty GTX-sarjan suorittimille jollakin tasolla: käytännön kyky riippuu saatavilla olevasta laskentatehosta ja GTX-sarjan suorittimista puuttuvat RT-ytimet. Vähentämällä heijastusten määrää pinnoilta saadaan vielä pelikelpoinen kuvataajuus efektin kanssa joissakin peleissä.
Säteenseuranta ei kokonaan korvaa rasterointimenetelmää vaan säteenseurantaa käytetään tiettyihin tehosteisiin.
Nvidian ratkaisussa Turing-mikroarkkitehtuurin ytimet käyttävät BVH-hakuja (engl. bounding volume hierarchy) vähentämään tarvittavia säteiden leikkauskohtien hakuja. BVH-hierarkiassa käytetään suuria ja yksinkertaisia rajaavia laatikoita (engl. bounding box), joka yksinkertaistaa säteiden ja polygonien leikkauskohtien etsintää. Nvidian RT-ytimissä on kaksi erikoistunutta yksikköä: ensimmäinen suorittaa rajaavien laatikoiden testejä ja toinen suorittaa säteen ja kolmion leikkauksen testejä ja kertoo takaisin törmääkö säde vai ei. Kaikki modernit säteenseurantaa tehostavat rakenteet ovat tyypillisesti joko BVH tai kd-puu tyyppisiä. RT-ytimet toimivat klassisen kuormitusta vähentävän lohkon mukaan, joka suorittaa BVH-hakuja itsenäisesti ja ilmoittaa lopuksi tuloksesta. Hierarkian läpi kulkeminen ja säteiden törmäystestin suorittaminen ovat hyvin tunnettuja ja ovat laskennallisesti vaativia.
Lisäksi käytetään suodatusmenetelmiä kohinan (häiriön) poistamiseen.
Aiheesta muualla

Fast Parallel Construction of High-Quality Bounding Volume Hierarchies (PDF) (englanniksi)
Maximizing Parallelism in the Construction of BVHs, Octrees, and k-d Trees (PDF) (englanniksi)
Architecture Considerations for Tracing Incoherent Rays (PDF) (englanniksi)
Efficient Incoherent Ray Traversal on GPUs ThroughCompressed Wide BVHs (PDF) (englanniksi)
Understanding the Efficiency of Ray Traversal on GPUs –Kepler and Fermi Addendum (PDF) (englanniksi)
Nahabino

| Nahabino (Нахабино) |
| --- | --- |
 lippu
 Moskovan alue Venäjällä, alla taajaman sijainti alueella
 Nahabino
 Koordinaatit: 55.8387°N, 37.1843°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Moskovan alue
Piiri:  Krasnogorskin piiri
Väkiluku (2010)  ():  36 456
 
 www.nahabino-adm.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nahabino (Наха́бино) on kaupunkityyppinen taajama Krasnogorskin piirissä Moskovan alueella. Asemansa Nahabino sai 1942. Siellä asui vuonna 2010 yhteensä 36 456 henkeä, eli paikkakunta oli Moskovan alueen suurin kaupunkimainen taajama. Koko Nahabino kaupunkikunnassa asui 37 213 henkeä. Alueella on peltoja ja kosteita kangasmetsiä, joissa kasvaa mäntyä ja koivua.[lähde? ]
Maantiede

Nahabino sijaitsee Volokolamskin valtatien varrella 34 kilometrin päässä Moskovasta länteen. Tämä on osa Venäjän Moskovasta lähtevää valtatietä M8. Moskovan metron Nahabinoa lähin asema on Tušinskaja.[lähde? ]
Vuoden 2005 hallinnollisessa uudistuksessa Nahabinon rinnalle muodostettiin hallinnolliset taajamakylät Željabino (Желябино), Kozino (Козино) ja Nefeldjevo (Нефедьево), joiden pinta-ala yhteensä on 55,71 neliökilometriä.
Alue kehittyy voimakkaasti taajamana, ja sinne rakennetaan uusia asuinkerrostaloja ja myös puisia pientaloja. Seutu on venäläisittäin rauhallista, ja siellä on jo Neuvostoliiton aikana ollut virkistykseen liittyviä toimintoja samoin kuin myös rautateiden ja puolustushallinnon tiloja.[lähde? ]
Volokolamskin valtatien pohjoispuolella Željabinon (Желябино) itäpuolella sijaitsee Venäjän federaation ulkoasiainministeriön diplomaattikunnan palveluhallinnon rakennusosaston rakennuttama Le Méridien Moscow Country Club, Venäjän ensimmäinen virallinen kansainväliset vaatimukset täyttävä golf-kenttä, jonka eteläpuolella on Honkarakenteen loistohirsitaloalue.[lähde? ]
Volokolamskin valtatien eteläpuolella sijaitsevat rautatievarikko, rautatieasema sekä puolustushallinnon tehtaat ja alueet.
Hallinto

Ensimmäiset vaalit järjestettiin 4. syyskuuta 2005, ja niissä valittiin hallinnon johtajaksi Aleksandr Afanasevitš (Александр Афанасьевич) ja lisäksi paikallishallinnon valtuusto.[lähde? ]
Volokolamskin valtatien pohjoispuolella Nahabinon keskustan lähellä on 1948 perustettu hallintoalan opisto, joka alkoi 1990-luvulla järjestää myös ympäristöalan kursseja. Opiston majoitustiloja tarjotaan Moskovan alueen virkistyskäyttöön.
Historiaa

Nahabinosta on kylänä ensimmäisiä mainintoja historiassa vuonna 1482, jolloin se kuului pajarille. Kylä myytiin 1534 luostarille.[lähde? ]
Nahabinossa laukaistiin 1933 ensimmäiset neuvostoliittolaiset raketit GIRD-9 ja GIRD-X.[lähde? ]
Elinkeinoelämä

Nahabinossa on huonekalutuotantoa, rautatievarikko, Venäjän federaation puolustusministeriön 15. tieteellis-tekninen keskusinsituutti, pioneerijoukkojen 542. tehdas ja 175. puunjalostusyhtymä, leikkikalutehdas.
Kulttuuri

1930-luvun lopulla Nahabinossa kuvattiin kuuluisa Arkadi Gaidarin teokseen perustuva elokuva Timur i ego komanda, joka valmistui esitettäväksi vuonna 1940. Elokuvassa näyttelivät Timurin ryhmän venäläiset pioneerinuoret. 2000-luvulla Nahabinossa kuvattiin televisiosarja Soldaty.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nahabino Wikimedia Commonsissa
Kuvia: 1, 2, 3, 4, 5
Sää paikkakunnalla (venäjäksi) (rp5.ru)
Gorodskoje posekenije Nahabino (Grasnogorodskin piirin sivustolla) (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (krasnogorsk-adm.ru)
Nahabinon taajaman Novyi gorodok aluetta.
Palojoen kansakoulu

Palojoen kansakoulu voi tarkoittaa seuraavia kansakouluja:
Palojoen kansakoulu (Huittinen)
Palojoen kansakoulu (Nurmijärvi)
Palojoen kansakoulu (Punkalaidun)
Palojoen kansakoulu (Somero)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Palojoen kansakoulu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ohjaskelkkailu olympialaisissa

Ohjaskelkkailu on ollut talviolympialaisten kilpailuohjelmassa vuoden 1964 talviolympialaisista lähtien, jolloin lajeina olivat miesten yksin- ja parikelkkailu ja naisten yksinkelkkailu. Samat kilpailulajit ovat olleet kaikissa talviolympialaisissa, joissa ohjaskelkkailu on ollut mukana. Vuoden 2014 talviolympialaisissa ohjelmaan lisättiin joukkuekelkkailu sekajoukkuein. Menestynein maa olympialaisten ohjaskelkkailussa on Saksa.
Tapahtumat

|  Ohjaskelkkailu> Kilpailut |  Ohjaskelkkailu> 64 |  Ohjaskelkkailu> 68 |  Ohjaskelkkailu> 72 |  Ohjaskelkkailu> 76 |  Ohjaskelkkailu> 80 |  Ohjaskelkkailu> 84 |  Ohjaskelkkailu> 88 |  Ohjaskelkkailu> 92 |  Ohjaskelkkailu> 94 |  Ohjaskelkkailu> 98 |  Ohjaskelkkailu> 02 |  Ohjaskelkkailu> 06 |  Ohjaskelkkailu> 10 |  Ohjaskelkkailu> 14 |  Ohjaskelkkailu> 18 |  Ohjaskelkkailu>  |  Ohjaskelkkailu>  |  Ohjaskelkkailu>  |  Ohjaskelkkailu>  |  Ohjaskelkkailu>  |  Ohjaskelkkailu>  |  Ohjaskelkkailu>  |  Ohjaskelkkailu>  |  Ohjaskelkkailu>  |  Ohjaskelkkailu>  |  Ohjaskelkkailu>  |  Ohjaskelkkailu>  |  Ohjaskelkkailu>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Miesten yksinkelkkailu | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Miesten parikelkkailu | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Naisten yksinkelkkailu | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Joukkuekelkkailu | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | X | X |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Mitalitaulukko

| Ohjaskelkkailun olympiamitalit> Sija | Ohjaskelkkailun olympiamitalit> Maa | Ohjaskelkkailun olympiamitalit> Kultaa | Ohjaskelkkailun olympiamitalit> Hopeaa | Ohjaskelkkailun olympiamitalit> Pronssia | Ohjaskelkkailun olympiamitalit> Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Saksa | 15 | 9 | 7 | 31 |
| 2 |  Itä-Saksa | 13 | 8 | 8 | 29 |
| 3 |  Italia | 7 | 4 | 6 | 17 |
| 4 |  Itävalta | 5 | 7 | 7 | 19 |
| 5 |  Saksojen yhteisjoukkue | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 6 |  Länsi-Saksa | 1 | 4 | 5 | 10 |
| 7 |  Neuvostoliitto | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 8 |  Venäjä | 0 | 3 | 0 | 3 |
| 9 |  Yhdysvallat | 0 | 2 | 3 | 5 |
| 10 |  Latvia | 0 | 1 | 3 | 4 |
| Yhteensä | Yhteensä | 44 | 42 | 43 | 129 |
Lähde: Luge Sports Reference. Viitattu 6.1.2016. (englanniksi)
Paljon sanomatta jää (cbs)

| Paljon sanomatta jää Esko Rahkonen |
| --- | --- | --- |

Paljon sanomatta jää
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1980
 Formaatti: LP
 Levy-yhtiö: CBS
Esko Rahkosen muut julkaisut
| Parhaat 1980 | Paljon sanomatta jää 1980 | Kaukainen kotiseutuni 1980 |
Paljon sanomatta jää on suomalaisen Esko Rahkosen studioalbumi vuodelta 1980.
Kappaleet

Ensirakkaus
Juhannusruusut
Jätkän humppa
Kadotettu onni
Kaipaan silmäsi
Kotimaa
Lapsuusajan maisemissa
Minne kaikki jäivät
Paljon sanomatta jää
Sinulle laulan äiti
Tule takaisin kotiin
Voi ei viinaa voita
Palojoen koulu

| Palojoen koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Koulunkulmantie 166, 01940 Palojoki
Koordinaatit:  60.4303°N, 24.8844°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  rehtori Katri Kangas-Pusa 
Luokat:  1–6
Verkkosivut
Palojoen koulu on Nurmijärven Palojoen kylässä toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6).
Pacy-sur-Eure

| Pacy-sur-Eure |
| --- | --- |
 Saint- Aubinin kirkko
 vaakuna
 Pacy-sur-Eure
 Koordinaatit: 49°01′00″N, 1°22′58″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Normandia
Departementti:  Eure
Arrondissementti:  Évreux
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  22,0 km²
Väkiluku (2015):  5 117 
 – Väestötiheys:  232 as./km²
Kunnan numero:  27448
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pacy-sur-Eure on kunta Pohjois-Ranskassa Euren departementissa Normandian alueella. Se sijaitsee 80 kilometriä Pariisista länteen Eurejoen varrella.
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2017, kun Saint-Aquilin-de-Pacy yhdistyi Pacy-sur-Euren kuntaan. Uuden kunnan hallintopaikaksi nimettiin Pacy-sur-Eure.
Nähtävyydet

Kunnan nähtävyyksiä on Eurejoen laakson rautatie (Chemin de fer de la vallée de l'Eure). Se on osa 1800-luvulla rakennettua Rouen - Orléans -rataa (Ligne de Rouen à Orléans), joka on suurelta osin lopetettu. Jäljellä olevalla museorautatiellä pääsee matkustamaan entisajan kalustolla Pacy-sur-Euresta joko Breuilpontiin tai Cochereliin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pacy-sur-Eure Wikimedia Commonsissa
Pacy-sur-Euren rautatieasema
Norrmalm

Norrmalmilla sijaitseva Tukholman konserttitalo.
Norrmalm on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee kaupungin ydinkeskustan alueella, ja kuuluu Norrmalmin kaupunginosa-alueeseen. Siellä asuu noin 7 320 ihmistä, ja se on maa-alaltaan 1,56 neliökilometrin suuruinen.
Norrmalm mainitaan säilyneissä teksteissä ensimmäisen kerran jo vuonna 1288. Vuonna 1602 Norrmalmista tuli itsenäinen kaupunki, omine pormestareineen, nimeltä Norra Förstaden. Kaupunki pysyi itsenäisenä kuitenkin vain hetken aikaa, sillä vuonna 1632 se liitettiin takaisin osaksi Tukholmaa. Nykyisin Norrmalmia pidetään Tukholman ytimenä.
Norrmalmin uudelleenrakennus

1950- ja 1960-luvuilla suurehko osa Norrmalmin vanhaa rakennuskantaa tuhottiin. Jo vuonna 1940 poliitikot suunnittelivat vanhojen ”slummialueiksi” kutsumiensa alueiden tuhoamista ja niiden korvaamista uusilla moderneilla alueilla. Sittemmin vanhojen kortteleiden tuhoamista on tukholmalaisten keskuudessa pidetty virheenä. ”Modernisoimisen” tuloksia on muun muassa Sergelin tori.
Vanhojen rakennusten purkutyöt Norrmalmin alueella alkoivat maaliskuussa 1952 Malmskillnadsgatanin ja Sergelgatanin välisestä korttelista. Työt jatkuivat kahden vuosikymmenen ajan Jakobsgatanille asti.
Alueen rakennuksia ja rakennelmia

Stockholms ström
Norrmalmstorg
Sergelin tori
Aadolf Fredrikin kirkko
Kungsträdgården
NK (Nordiska Kompaniet)
Tukholman city
Tukholman keskusrautatieasema
Brunkebergstorg
Blasieholmstorg
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Norrmalm Wikimedia Commonsissa
Tukholman kaupunginosat
Pahkajärvi (Laitila)

| Pahkajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Laitila 
Koordinaatit:  60°54′22″N, 21°52′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Pahkajärvenoja 
Järvinumero:  32.003.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  29,2 m 
Rantaviiva:  2,234 km 
Pinta-ala:  24,12 ha  
 fiPahkajärvi 
Pahkajärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Leinmäellä oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistön Pahkajärvenojan valuma-alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 24 hehtaaria ja se on 900 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Siihen laskee kahdeksan suo- tai metsäojaa, joista yksi tuo Valkkisjärven ja Lampsjärven vedet. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 3,8 kilometriä pitkä Pahkajärvenoja, joka yhtyy Malvanjokeen.
Järvellä on 2,2 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on puoliksi suota ja puoliksi kallio- ja moreenipohjaista metsämaastoa. Itä- ja pohjoisrannoille on rakennettu loma-asuntoja, joille johtaa tiet Laitilasta.
Parhaat (Lea Laven)

| Parhaat Lea Laven |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1995
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Audiovox
Lea Lavenin muut julkaisut
| Mitä rakkaus on 1994 | Parhaat 1995 | 20 suosikkia – Tumma nainen 1996 |
Parhaat on Lea Lavenin kokoelmalevy, joka julkaistiin vuonna 1995.