stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paavo Mäkelä (pesäpalloilija)

Paavo Juhani Mäkelä (3. elokuuta 1939 Lappajärvi – 25. joulukuuta 2016 Alajärvi) oli suomalainen pesäpalloilija.
Paavo Mäkelä oli Vimpelin Vedon joukkueessa mukana mitaleilla kymmenen kertaa peräkkäisinä vuosina.
Saavutuksia > Pelaajana

2 SM-kultaa: 1960, 1965
4 SM-hopeaa: 1959, 1961, 1962, 1966
5 SM-pronssia: 1958, 1963, 1964, 1967, 1968
7 Itä-Länsi-ottelua: 1958-1961, 1963-1965
Itä-Länsi 1959 palkittiin Lännen parhaana.
2 Liitto–Lehdistö-ottelua
Mestaruussarjan etenijäkuningas: 1966
SOU:n pesäpallomestaruus 1958, 1960
Puolustusvoimain mestaruus 1962
PPL:n hopeinen ansiomerkki
Paras ohjaus draamasarjassa (Primetime Emmy)

Primetime Emmy parhaasta ohjauksesta draamasarjassa on Academy of Television Arts & Sciences -järjestön vuosittain jakama palkinto Primetime Emmy -palkintogaalassa.
Voittajat ja ehdokkaat

Alla listattuna vuosittaiset voittajat ja muut ehdokkaat.
| Väri | Selitys |
| --- | --- |
: Merkitsee voittanutta jaksoa.
| Vuosi | Sarja | Jakso | Ohjaaja | Kanava |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Dexter | The Getaway | Steve Shill | Showtime |
| 2010 | Breaking Bad | One Minute | Michelle MacLaren | AMC |
| 2010 | Lost | The End | Jack Bender | ABC |
| 2010 | Mad Men | A Guy Walks into an Advertising Agency | Lesli Linka Glatter | AMC |
| 2010 | Treme | Do You Know What it Means | Agnieszka Holland | HBO |
| 2011 | Boardwalk Empire | Boardwalk Empire | Martin Scorsese | HBO |
| 2011 | Boardwalk Empire | Anastasia | Jeremy Podeswa | HBO |
| 2011 | Borgiat, maan ja taivaan valtiaat | The Poisoned Chalice / The Assassin | Neil Jordan | Showtime |
| 2011 | Game of Thrones | Winter is Coming | Tim Van Patten | HBO |
| 2011 | Jälkiä jättämättä | Pilot | Patty Jenkins | AMC |
| 2012 | Boardwalk Empire | To the Lost | Tim Van Patten | HBO |
| 2012 | Breaking Bad | Face Off | Vince Gilligan | AMC |
| 2012 | Downton Abbey | Episode Seven | Brian Percival | PBS |
| 2012 | Isänmaan puolesta | Pilot | Michael Cuesta | Showtime |
| 2012 | Mad Men | The Other Woman | Phil Abraham | AMC |
| 2013 | House of Cards | Chapter 1 | David Fincher | Netflix |
| 2013 | Boardwalk Empire | Margate Sands | Tim Van Patten | HBO |
| 2013 | Breaking Bad | Gliding Over All | Michelle MacLaren | AMC |
| 2013 | Downton Abbey | Episode Four | Jeremy Webb | PBS |
| 2013 | Isänmaan puolesta | Q&A | Lesli Linka Glatter | Showtime |
| 2014 | True Detective | Who Goes There | Cary Joji Fukunaga | HBO |
| 2014 | Boardwalk Empire | Farewell Daddy Blues | Tim Van Patten | HBO |
| 2014 | Breaking Bad | Felina | Vince Gilligan | AMC |
| 2014 | Downton Abbey | Episode One | David Evans | PBS |
| 2014 | Game of Thrones | The Watchers on the Wall | Neil Marshall | HBO |
| 2014 | House of Cards | Chapter 14 | Carl Franklin | Netflix |
| 2015 | Boardwalk Empire | Eldorado | Tim Van Patten | HBO |
| 2015 | Game of Thrones | Unbowed, Unbent, Unbroken | Jeremy Podeswa | HBO |
| 2015 | Game of Thrones | Mother’s Mercy | David Nutter | HBO |
| 2015 | Isänmaan puolesta | From A To B And Back Again | Lesli Linka Glatter | Showtime |
| 2015 | The Knick | Method and Madness | Steven Soderbergh | Cinemax |
2015:
Paavo Kinnunen (näyttelijä)

| Paavo Kinnunen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1987 (ikä 36–37)
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1996–
Merkittävät roolit:  Esa (Pussikaljaelokuva)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Paavo Kinnunen (s. 1987) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Pussikaljaelokuva, Kuudes kerta ja Seurapeli sekä televisiosarjoissa Tripla ja Kioski. Kinnunen pääsi opiskelemaan Taideyliopiston Teatterikorkeakouluun vuonna 2012.
Hänen vanhempansa ovat näyttelijät Heikki Kinnunen ja Satu Silvo. Kinnusen sisko Vilma Kinnunen ja velipuoli Santeri Kinnunen ovat myös näyttelijöitä.
Aiheesta muualla

Paavo Kinnunen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Paavo Kinnunen Elonetissä.
Pellosjärvi

| Pellosjärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Savonlinna
Koordinaatit:  61°55′57″N, 28°57′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Järveen tulevat joet:  Hiisjoki
Laskujoki:  Taipaleenjoki
Järvinumero:  04.293.1.019
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  83,4 m 
Rantaviiva:  5,625 km 
Pinta-ala:  1,14 km² 
 fiPellosjärvi 
Pellosjärvi on yhdestä selkävedestä koostuva saareton järvi Savonlinnan keskustan pohjoispuolella Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 1,1 neliökilometriä. Järven pohjoisrannalla sijaitsee Savonlinnan lentoasema.
Maantiede

Pellosjärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 1,9 kilometriä. Järven keskiosa on kaakkoista ja luoteista osaa leveämpi. Järven luoteisosa jakautuu Vehkalahteen ja Karjolahteen. Pellosjärven pohjoispuolella sijaitsee Kuhajärvi. Järvien väliselle kannakselle on rakennettu Savonlinnan lentoaseman kiitotie, jonka kaakkoispuolella sijaitsee Pellosjärveen rajautuva Pellossuo. Pellosjärven etelä- ja luoteispuolella on peltomaata ja haja-asutusta.
Pellosjärveen laskee Hiisjoki kaakosta Hiisjärveltä (85,2 metriä mpy). Luoteesta laskee Vehkajoki. Pellosjärvi laskee Taipaleenjokea Kuhajärveen (83,4 metriä mpy). Joki virtaa kiitotien ja Pellossuon välistä.
Pellosjärvi (04.293.1.019) kuuluu Suurijoen valuma-alueeseen (04.293), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ylä-Enonveden valuma-alue (04.29) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Pellosjärvi on kuudenneksi laajin Suurijoen valuma-alueen 25:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajimmat ovat Kuhajärvi, Seppäjärvi, Hiisjärvi ja Keplakko.
Paras naispääosa musikaali- tai komediasarjassa (Golden Globe)

Paras naispääosa musikaali- tai komediasarjassa on yksi Golden Globe -palkinnon televisio-ohjelmille jaettavien palkintojen palkintosarjoista.
Peter Hildreth

| Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Iso-Britannia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Bryssel 1950 | 110 m aj |  |
Peter Burke Hildreth (8. heinäkuuta 1928 Bedford – 25. helmikuuta 2011 Farnham) oli brittiläinen pika-aitajuoksija.
Hildreth voitti EM-pronssia Brysselissä 1950 ja kilpaili kolmissa kesäolympialaissa: Helsingissä 1952, Melbournessa 1956 ja Roomassa 1960. Vuoden 1954 EM-kilpailuissa Hildreth karsiutui välierissä, ja vuoden 1958 EM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi. Myös hänen isänsä kilpaili pikajuoksussa olympiatasolla edustaen Intiaa, jossa Peterkin lapsuudessaan asui. Hildreth kuoli 82-vuotiaana 25. helmikuuta 2011.
Pentti Fabritius

Pentti Fabritius
Pentti Olavi Fabritius (25. maaliskuuta 1930 Rautalampi – 15. joulukuuta 1978 Kuopio) oli suomalainen kirjailija.
Fabritiuksen vanhemmat olivat maanviljelijä Johannes Fabritius ja Selma Augusta Röntynen. Hän oli naimisissa vuodesta 1962 lähtien Hilkka-Liisi Lundellin kanssa ja erottuaan meni uusiin naimisiin Iiris Aulikki Mäkisen kanssa 1969.
Fabritius oli perustamassa Kanta-Hämeen kirjailijayhdistystä Vana-66:ta 1966 olleessaan työssä siltatyömaalla Hämeenlinnassa ja toimi yhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtajana 1968.
Teokset

Sammalen alta, runoja. WSOY 1964
Rumppuranta, romaani. WSOY 1965
Sillantekijät, romaani. WSOY 1967
Metsäkukkia, näytelmä. Kuopion yhteisteatteri 1973
Palkinnot

J. H. Erkon kirjoituskilpailu 1958
Kalevi Jäntin palkinto 1965
Peltolammin lento-onnettomuus 1974

| Peltolammin lento-onnettomuus 1974> Yhteenveto |
| --- | --- |
Päivämäärä:  13. tammikuuta 1974
Onnettomuustyyppi:  jäätäminen, maahansyöksy
Tapahtumapaikka:  Peltolammi, Tampere, Suomi
Kuolleita:  1
Loukkaantuneita:  3
Eloonjääneitä:  3
Lentokone
Konetyyppi:  Piper Cherokee
Matkustajia:  3
Miehistöä:  1
Peltolammin lento-onnettomuus tapahtui 13. tammikuuta 1974 Tampereen Peltolammilla kun Ruotsiin rekisteröity Piper PA-28-140 Cherokee SE-EPP pienkone putosi huonossa säässä Säästäjänkadulle.
Onnettomuudessa sai surmansa koneen lentäjä, Ruotsissa asunut Pekka Männikkö. Koneessa oli lentäjän lisäksi kolme matkustajaa, jotka säilyivät hengissä vähäisin naarmuin onnettomuudesta. Matkustajien joukossa olivat Suomenlahden Kone Oy:n toimitusjohtaja Aarne Mantila ja Karvian kunnanjohtaja Pentti Hautala.
Kone oli matkalla Karvian Kirkkojärveltä Helsinkiin, kun koneen siipiin oli kertynyt 7 mm jäätä. Ohjaaja Pekka Männikkö yritti laskeutua Härmälän lentokentälle, mutta ajautui liian alas ja lähelle Peltolammin asuinalueen taloja. Sää oli onnettomuushetkellä huono.
Aiheesta muualla

SE-EPP kuvattuna ennen onnettomuutta 15.9.1973 Skavstassa Ruotsissa, kuvaaja Hans-Goran Spritt (JetPhotos)
SE-EPP kuvattuna Tampereella Härmälän lentokentällä 25.5.1972, kuvaaja Pertti Sipilä (Airliners.net)
Petri Somer

Petri Somer (s. 1978) on suomalainen pianisti, säveltäjä, laulaja ja kapellimestari. Hän on opiskellut pianonsoittoa Helsingissä Länsi‐Helsingin Musiikkiopistossa (Satu Angervo, Kari Syväniemi, Liisa Karhilo), Sibelius-Akatemiassa (Teppo Koivisto) ja Pop & Jazz Konservatoriossa. Hänellä on lisäksi yksityisiä sävellysopintoja Suomessa ja ulkomailla (Jukka Linkola, Veli-Matti Puumala ja László Süle).
Somer on freelance-pianisti, ja hän esiintyy useiden artistien konserteissa pianistina ja kapellimestarina (Arja Saijonmaa, Jari Sillanpää, Nina Tapio). Hän esiintyy myös laulajana ja on tehnyt useita teemakonsertteja, mm. Tribute to Elton John.
Somer on 2000‐luvun menestyneimpiä suomalaisia iskelmä‐ ja popmusiikin säveltäjiä. Somerilla on yksistään Spotify-alustalla yli 230 sävellystä, jotka ovat striimanneet lähes 40 miljoonaa kuuntelua.
Somer on palkittu kymmenillä kulta- ja platinalevyillä. Hän on säveltänyt mm. seuraaville artisteille: Jari Sillanpää, Kaija Koo, Suvi Teräsniska, Yö, Jesse Kaikuranta, The Giant Leap, Nomi, Arja Saijonmaa, Laura Voutilainen, Antti Railio, Eini, Arja Koriseva, Eija Kantola, Ilta, Neljänsuora, Antti Ketonen, Yölintu, Aki Louhela, Taikakuu, Charles Plogman, Petrus Schroderus ja Kim Herold. Hän on säveltänyt myös muun muassa seuraaville ulkomaisille artisteille: Élena Paparízou (Kreikka), Sean Smith (Iso-Britannia) ja Jane Zhang (Kiina).
Palkintoja

Somero Soikoon –sävellyskilpailun voitto 2011 ja 2012
Syksyn Sävel (MTV3) –kilpailun voitto 2013 (Suvi Teräsniska / Täydellinen elämä)
Emma‐ehdokkuudet: Vuoden Iskelmäalbumi 2014 (Jari Sillanpää / Rakkaudella merkitty mies) ja Vuoden Iskelmäalbumi 2016 (Suvi Teräsniska / Sinä olet kaunis)
Vuoden Iskelmä 2013 (Täydellinen elämä) ja 2014 (Jari Sillanpää / Sinä ansaitset kultaa)
Vuoden soitetuin kappale kotimaisessa radiossa 2015 (Jari Sillanpää / Sinä ansaitset kultaa)
Pro Iskelmä –palkinto 2016 ansiokkaasta työstä kotimaisen musiikin edistämisestä ja vaalimisesta
Vuoden Musiikintekijä -palkinto 2018 (Teosto)
Suomen Työväen Urheiluliitto

| Suomen Työväen Urheiluliitto TUL ry – Arbetarnas Idrottsförbund i Finland AIF rf |
| --- | --- |

Perustettu:  26. tammikuuta 1919
Kotipaikka:  Helsinki
Jäsenmäärä:  790 urheiluseuraa, joissa yhteensä noin 218 000 jäsentä
Pääsihteeri:  Riku Tapio
Puheenjohtaja:  Lasse Mikkelsson
Jäsenlehti:  TUL Aviisi
Aiheesta muualla
www.tul.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suomen Työväen Urheiluliitto TUL ry (lyh. TUL, ruots. Arbetarnas Idrottsförbund i Finland AIF rf) on Suomessa toimiva työläisurheiluseurojen keskusjärjestö. Vuonna 2019 liiton jäsenenä oli 790 urheiluseuraa, joiden yhteenlaskettu jäsenmäärä oli noin 218 000. TUL keskittyy nykyisin nuorisourheiluun, kuntoliikuntaan ja seuratoiminnan kehittämiseen. TUL kuuluu Kansainväliseen työ- ja amatöörikonfederaatioon. TUL tekee yhteistyötä 15 yhteisöjäsenensä, muun muassa Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestön kanssa.
Liitto julkaisi vuoteen 2012 saakka kahdeksan kertaa vuodessa ilmestyvää TUL-lehteä. Lehti aloitti ilmestymisensä joulukuussa 1927, kun liiton sosiaalidemokraattinen johto perusti uuden lehden. TUL:n aiempi äänenkannattaja Työväen Urheilulehti jäi kommunistien haltuun ja jatkoi ilmestymistään heinäkuuhun 1930, jolloin se lakkautettiin. Vuonna 2012 TUL-lehti muuttui TUL Aviisi -verkkolehdeksi.
TUL on Vapaaehtoisen pelastuspalvelun valmiusjärjestö.
Organisaatio

TUL:n muodostavat Helsingissä sijaitseva keskustoimisto ja 15 itsenäistä, eri puolella Suomea olevaa piirijärjestöä, joilla on omat hallituksensa. Liiton hallitus ohjeistaa pääsihteerin johtamaa keskustoimistoa. Keskustoimiston tarkoitus on suunnitella valiokuntien ja lajijaostojen kanssa TUL:n toimintaa, jota aluetyöntekijät panevat käytäntöön piireissä ja niiden jäsenseuroissa. Valiokunnissa ja jaostoissa keskustoimiston työntekijöiden työtä ohjaavat luottamushenkilöt.
Puheenjohtajat

Eino Pekkala 1919–1927
Väinö Mikkola 1927–1928
Toivo Wilppula 1928–1937
Urho Rinne 1937–1944
Olavi Suvanto 1945–1951
Väinö Leskinen 1951–1955
Penna Tervo 1955–1956
Pekka Martin 1956–1967
Olavi Saarinen 1967–1971
Osmo Kaipainen 1971–1977
Matti Ahde 1977–1995
Kalevi Olin 1995–2007
Sirpa Paatero 2007–2016
Kimmo Suomi 2016–2019
Lasse Mikkelsson 2019–
1. Varapuheenjohtajat

Lennart Kivi 1967–1983
Mikko Elo 1983–1987
Kosti Kyhälä 1987–1991
Osmo Hekkala 1991–1999
Birgitta Kervinen 1999–2007
Kari Uotila 2007–2013
Jukka Ukkola 2013–2016
Riku Ahola 2016–2019
Henrik Nyholm 2019–
TUL:n olympiamitalistit

TUL:n seuroja edustaneet urheilijat ovat saavuttaneet yhteensä 18 olympiamitalia; 3 kultaa, 6 hopeaa ja 9 pronssia.
Kultaa
Tapio Rautavaara (Lontoo 1948, keihäänheitto)
Kelpo Gröndahl (Helsinki 1952, paini)
Marjut Lukkarinen (Albertville 1992, maastohiihto)
Hopeaa
Kelpo Gröndahl (Lontoo 1948, paini)
Reima Virtanen (München 1972, nyrkkeily)
Tapio Sipilä (Los Angeles 1984, paini)
Marjut Lukkarinen (Albertville 1992, maastohiihto)
Ismo Falck (Barcelona 1992, jousiammunnan joukkuekilpailu)
Jani Sievinen (Atlanta 1996, uinti)
Pronssia
Reino Kangasmäki (Lontoo 1948, paini)
Paavo Aaltonen, Kaino Lempinen, Kalevi Viskari (Helsinki 1952, voimistelun joukkuekilpailu)
Toivo Salonen (Cortina d'Ampezzo 1956, pikaluistelu)
Voitto Hellstén (Melbourne 1956, yleisurheilu)
Jorma Valkama (Melbourne 1956, yleisurheilu)
Taisto Kangasniemi (Melbourne 1956, paini)
Kalevi Suoniemi, Martti Mansikka (Melbourne 1956, voimistelun joukkuekilpailu)
Hannu Rantakari (Tokio 1964, voimistelu)
Tapio Sipilä (Soul 1988, paini)
Talous

Suomen Työväen Urheiluliitto on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 8 045 000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2022 lähtien 1 273 000 euroa.
Kirjallisuutta

Seppo Hentilä: Suomen työläisurheilun historia I. Työväen Urheiluliitto 1919–1944, Hämeenlinna 1982, 592 s.
Seppo Hentilä: Suomen työläisurheilun historia II. Työväen Urheiluliitto 1944–1959, Hämeenlinna 1984, 551 s.
Seppo Hentilä: Suomen työläisurheilun historia III. Työväen Urheiluliitto 1959–1979, Hämeenlinna 1987, 494 s.
Aiheesta muualla

Suomen Työväen Urheiluliitto TUL ry
TUL:n parhaat kautta aikojen
Ylen Elävä arkisto: Työläisurheilu ja vappu – toukokuussa 1972
Ylen Elävä arkisto: Rautavaaralle keihäskultaa – TUL:n ensimmäinen olympiavoittaja
Esko Ranto: Vaikeuksien kautta aina voittoon – TUL:n monivaiheinen historia antaa potkua myös uudelle vuosituhannelle
Liikunta & Tiede 43 6/2006: Huippu-urheilijoiden loikkaukset TUL:sta SVUL:oon 1919–1939
TUL:n III liittojuhlat sodan jälkeen kesällä 1946 olivat merkittävä urheilujärjestön voimannäyte. Tapahtumasta julkaistiin postimerkki kesäkuussa 1946.
Peter Hochschorner

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Peter Hochschorner |  Peter Hochschorner |  Peter Hochschorner |  |
Maa:   Slovakia
Miesten koskipujottelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sydney 2000 | C-2 |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | C-2 |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | C-2 |  |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | C-2 |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bourg-Saint-Maurice 2002 | C-2 |  |
|  Kultaa | Foz do Iguaçu 2007 | C-2 |  |
|  Kultaa | La Seu d'Urgell 2009 | C-2 |  |
|  Kultaa | La Seu d'Urgell 2009 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Tacen 2010 | C-2 |  |
|  Kultaa | Bratislava 2011 | C-2 |  |
|  Hopeaa | La Seu d'Urgell 1999 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Bratislava 2011 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Praha 2013 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Deep Creek Lake 2014 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Augsburg 2003 | C-2 |  |
|  Pronssia | Praha 2006 | C-2 |  |
|  Pronssia | Praha 2006 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Foz do Iguaçu 2007 | C-2 joukkuekilpailu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Roudnice nad Labem 1998 | C-2 |  |
|  Kultaa | Mezzana 2000 | C-2 |  |
|  Kultaa | Bratislava 2002 | C-2 |  |
|  Kultaa | Bratislava 2002 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Tacen 2005 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Krakova 2008 | C-2 |  |
|  Kultaa | Nottingham 2009 | C-2 |  |
|  Kultaa | La Seu d'Urgell 2011 | C-2 |  |
|  Kultaa | Wien 2014 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Markkleeberg 2015 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Liptovský Mikuláš 2016 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Roudnice nad Labem 1998 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Mezzana 2000 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | L'Argentière-la-Bessée 2006 | C-2 |  |
|  Hopeaa | La Seu d'Urgell 2011 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Augsburg 2012 | C-2 |  |
|  Pronssia | Liptovský Mikuláš 2007 | C-2 |  |
|  Pronssia | Krakova 2008 | C-2 joukkuekilpailu |  |
Peter Hochschorner (s. 7. syyskuuta 1979) on slovakialainen koskipujottelija. Hän on voittanut C-2 luokan kilpailussa veljensä Pavolin kanssa kolmasti olympiakultaa: Sydneyssä 2000, Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008. Lontoossa 2012 he saivat pronssia. MM-kilpailuista heillä on kuusi kultamitalia, neljä hopeaa ja neljä pronssia, EM-kilpailuista puolestaan 11 kultaa, viisi hopeaa ja kaksi pronssia.
Pearl Hart

Pearl Hart mieheksi pukeutuneena.
Pearl Hart, syntyjään Pearl Taylor (1871 - 1955) oli kanadalainen postivaunujen ryöstäjä niin sanotun Villin lännen aikana.
Elämänvaiheita

Hartin vanhemmat halusivat antaa tyttärelleen hyvän koulutuksen ja lähettivät hänet kouluun. Koulussa tuolloinen Pearl Taylor tapasi rettelöitsijänä tunnetun Hartin ja päätti karata tämän kanssa solmiakseen avioliiton. Avioliitto ei kestänyt pitkään ja Hart palasi äitinsä luo.
Pariskunta tapasi toisensa uudelleen useita kertoja ja suhteesta syntyi poika ja tyttö, jotka kasvatti Pearl Hartin äiti. Vuoden 1898 paikkeilla Pearl Hart työskenteli Arizonassa kokkina Mammothissa, tosin eräät lähteet väittävät hänen olleen työssä bordellissa. Joka tapauksessa pariskunnan tulot loppuivat kun paikallinen kaivos suljettiin. Pariskunta päätti ryöstää postivaunut ja ryöstö tapahtui 30. toukokuuta 1899. Sheriffi Truman sai pariskunnan kiinni 5. kesäkuuta vuonna 1899 ja kertoi miehen antautuneen heti, kun taas Hart vastusti pidätystä.
Aikakauden mediaa naispuoleinen postivaunuryöstäjä kiinnosti kovasti. Hartin onnistui paeta välillä, mutta hän jäi kiinni ja oikeudenkäynnissä hän sai monien vaiheiden jälkeen viisi vuotta vankeutta. Hänet armahdettiin vuonna 1902, syistä jotka ovat jääneet tuntemattomiksi. Eräiden vahvistamattomien tietojen mukaan hän olisi tullut vankilassa raskaaksi ja armahdus piti tehdä, että vankila ei joutuisi huonoon valoon. Väitetään, että miesvartijat olisivat olleet hänen rakastajiaan.
Vapautumisensa jälkeen Hart katosi julkisuudelta lähes kokonaan.
Osoitin (graafinen käyttöliittymä)

Tyypil­­li­­ses­ti osoi­tin näyt­tää vi­nol­ta nuo­­lel­ta.
Osoitin eli hiiriosoitin (engl. pointer tai engl. mouse pointer) on tietoteknisen laitteen graafiseen käyttöliittymään kuuluva symboli, jota käyttäjä voi liikuttaa osoitinlaitteella, kuten hiirellä, ja jonka avulla voi osoittaa ja valita näytössä olevia elementtejä, kuten kuvakkeita tai hypertekstin linkkejä. Käyttöliittymässä elementtiä osoitetaan siirtämällä osoitin sen kohdalle, jolloin sekä osoittimen että osoitettavan elementin ulkoasu saattaa muuttua. Kun elementti valitaan (tyypillisesti hiirellä napsauttamalla eli klikkaamalla), elementti toimii sille ominaisella tavalla tai sitä voi käsitellä.
Kursori eli koh­dis­tin on osoit­ti­men eri­kois­tapaus, joka osoit­taa teks­tin syöt­tö­koh­dan.
Osoitinta kutsutaan myös kursoriksi, mutta oikeastaan kursori eli kohdistin on osoittimen erikoistapaus, joka osoittaa, mihin kohtaan käyttöliittymässä voi syöttää tekstiä. Graafisessa käyttöliittymässä voi olla samanaikaisesti sekä osoitin että kohdistin, joten on tärkeää pystyä erottamaan ne toisistaan käsitteellisesti. Kohdistinta voidaankin joskus kutsua tekstikursoriksi tai tekstiosoittimeksi, jottei se sekaantuisi hiiriosoittimeen.
Osoittimen symboli

Nuoli­osoitin
Hyperlinkin osoitin
Muokattavan teks­tin osoi­tin
Tyypillisesti osoitin näyttää ylävasemmalle osoittavalta nuolelta, jonka suhteellisen kookkaan kärjen vasen reuna on pystysuora eli 90 asteen kulmassa ja oikea reuna 45 asteen kulmassa. Osoitinsymboli voi kuitenkin muuttua sen mukaan, millaisessa kohdassa käyttöliittymää osoitin on ja millaista elementtiä sillä osoitetaan. Esimerkiksi käden näköinen osoitin ilmentää, että osoitettavaan elementtiin voi kuvaannollisesti tarttua, ja sojottava etusormi hyperlinkin kohdalla, että linkkiä napsauttamalla pääsee siirtymään tekstissä toiseen kohtaan tai kokonaan toiseen tekstiin. Sen sijaan muokattavissa tai kopioitavissa olevan tekstin kohdalla osoitin tapaa muistuttaa niin sanotun I-palkin poikkileikkausta eli pystyviivaa, jossa on lyhyet pääteviivat. Joissain sovellusohjelmissa voi olla käytössä laaja kirjo muunkinlaisia osoitinsymboleita. Usein tietokoneen käyttäjä voi myös valita kuhunkin tarkoitukseen mieleisensä symbolin käyttöjärjestelmän omista asetuksista tai ladata Internetistä uusia symboleja.
Koska käyttöliittymät ovat tulleet entistä monipuolisemmiksi ja näyttöruutujen koot vaihtelevat pienestä mobiililaitteen näytöstä suuriin tauluihin, osoittamisen ja valitsemisen tehokkuus ja tarkkuus on käyttäjän kannalta tärkeää. Myös osoittimen symbolin suunnalla ja muodolla on merkitystä, sillä tutkimuksissa on havaittu, että nuoliosoitinta on luontevampaa liikuttaa nuolen suuntaisesti kuin sen vastaisesti, ja oikeakätiset käyttävät hiirellä tehokkaammin vasemmalle kuin oikealle kallistunutta nuoliosoitinta. Tehokkaimmaksi ainakin tietynlaisissa käyttötilanteissa on kuitenkin havaittu suuntaukseltaan täysin neutraali osoitin.
Erityisiä osoitinratkaisuja

Tavanomaisessa osoittimessa on aktivaatioalueena yksi piste (engl. point, hot spot). Sellaisille käyttäjille, joiden motoriset ja kognitiiviset kyvyt saattavat olla heikentyneet, on suunniteltu alueosoittimia (engl. area cursor), jotka eivät vaadi käyttäjältä yhtä suurta tarkkuutta kuin tavanomaiset osoittimet. Alueosoittimien aktivaatioalue on tavallista suurempi, ja niiden on todettu helpottavan osoittamista erityisesti silloin, kun osoitettava alue on pieni, esimerkiksi kapea kahden pikselin viiva. Alueosoitinten kanssa voidaan myös käyttää niin sanottuja tahmeita kuvakkeita (engl. sticky icon), joissa aktivaatioalueen käyttäytyminen muuttuu sen mukaan, onko osoitin lähestymässä kohdetta vai liikkumassa siitä poispäin. Vaikeasti liikuntarajoitteiset voivat käyttää osoittimen liikuttamiseen tai osoittamiseen osoitinlaitteen sijasta esimerkiksi ääneen, silmänliikkeisiin tai EEG-signaaliin perustuvaa ohjausta.