stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jalkapallon Suomensarjan kausi 1962
Länsilohko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Åbo IFK | 22 | 15 | 4 | 3 | 68 | 29 | +39 | 34  |
| 2 | Tampereen Ilves-Kissat | 22 | 12 | 4 | 6 | 54 | 33 | +21 | 28  |
| 3 | Rosenlewin Urheilijat -38, Pori | 22 | 12 | 4 | 6 | 60 | 44 | +16 | 28  |
| 4 | Tampereen Kisa-Toverit | 22 | 12 | 3 | 7 | 60 | 38 | +22 | 27  |
| 5 | Rauman Iirot | 22 | 10 | 4 | 8 | 47 | 47 | 0 | 24  |
| 6 | Turun Toverit | 22 | 9 | 4 | 9 | 54 | 45 | +9 | 22  |
| 7 | Turun Teräs | 22 | 10 | 2 | 10 | 50 | 46 | +4 | 22  |
| 8 | Kalevan Pallo-Pojat, Tampere | 22 | 6 | 7 | 9 | 37 | 38 | −1 | 19  |
| 9 | Rauman Pallo | 22 | 6 | 7 | 9 | 41 | 48 | −7 | 19  |
| 10 | Valkeakosken Koskenpojat | 22 | 8 | 1 | 13 | 36 | 66 | −30 | 17  |
| 11 | Porin Karhut | 22 | 7 | 2 | 13 | 34 | 49 | −15 | 16  |
| 12 | Rauman Lukko | 22 | 2 | 4 | 16 | 23 | 81 | −58 | 8  |
Pohjoislohko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Vasa IFK | 22 | 16 | 1 | 5 | 75 | 31 | +44 | 33  |
| 2 | Oulun Työväen Palloilijat | 22 | 13 | 6 | 3 | 56 | 33 | +23 | 32  |
| 3 | Kokkolan Pallo-Veikot | 22 | 11 | 5 | 6 | 54 | 36 | +18 | 27  |
| 4 | Seinäjoen Sisu | 22 | 9 | 7 | 6 | 43 | 38 | +5 | 25  |
| 5 | Kuopion Pallotoverit | 22 | 8 | 6 | 8 | 40 | 35 | +5 | 22  |
| 6 | Gamlakarleby Bollklubb | 22 | 7 | 6 | 9 | 35 | 31 | +4 | 20  |
| 7 | Kajaanin Palloilijat | 22 | 6 | 8 | 8 | 41 | 38 | +3 | 20  |
| 8 | Jakobstads Bollklubb | 22 | 7 | 6 | 9 | 41 | 43 | −2 | 20  |
| 9 | Seinäjoen Palloseura | 22 | 6 | 8 | 8 | 29 | 41 | −12 | 20  |
| 10 | Kuopion Elo | 22 | 7 | 3 | 12 | 39 | 59 | −20 | 17  |
| 11 | Karihaaran Tenho, Kemi | 22 | 6 | 4 | 12 | 29 | 56 | −27 | 16  |
| 12 | Oulun Kärpät | 22 | 5 | 2 | 15 | 38 | 79 | −41 | 12  |
Aiheesta muualla

Suomen jalkapallon sarjataulukoita (Arkistoitu – Internet Archive)
Jonathan Livingston Seagull

| Jonathan Livingston Seagull Neil Diamond |
| --- | --- | --- |

Soundtrack-albumin tiedot
 Äänitetty : 1973
 Julkaistu: 1973
 Tuottaja(t): Tom Catalano
 Kesto: 43.29
 Levy-yhtiö: Columbia
Neil Diamondin muut julkaisut
| Hot August Night 1972 | Jonathan Livingston Seagull 1973 | Serenade 1974 |
Jonathan Livingston Seagull (Lokki Joonatan) on vuonna 1973 julkaistu soundtrack-albumi, joka perustuu Richard Bachin samannimisestä kirjasta tehtyyn elokuvaan. Sanoitukset ja sävellykset on tehnyt Neil Diamond, joka myös laulaa osan kappaleista.
Orkesterin johto: Tom Catalano, sovitukset: Lee Holdridge
Kappaleet

A-puoli
Prologue – 3.19
Be – 6.28
Flight of the Gull – 2.23
Dear Father – 5.12
Skybird – 1.12
Lonely Looking Sky – 3.12
B-puoli
The Odyssey (Be - Lonely Looking Sky - Dear Father) – 9.28
Anthem – 3.03
Be – 1.06
Skybird – 2.18
Dear Father – 1.14
Be – 3.26
Kappaleet A1, 3, 5 ja B1, 3, 5, 6 ovat instrumentaaliesityksiä.
Levykotelossa on kappaleiden sanat.
Jessica Schroll

| Jessica Schroll> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jessica Renée Schroll
Syntynyt: 19. huhtikuuta 1991 (ikä 33) Toledo, Ohio, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä / Sentteri
Pituus:  184 cm
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2009–2012 2013:   Iowan yliopisto  Central Michigan University
Seurajoukkueet
2014 2014–2015 2015–:   Stjarnan  Tampereen Pyrintö  T71 Dudelange
Jessica Renée Schroll (s. 19. huhtikuuta 1991 Toledo, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen koripalloilija.
Pelaajaura

Kahdeksanvuotiaana koripallon aloittanut Schroll on kotoisin Detroitin läheltä. Hän pelasi yliopistotasolla Iowan yliopistossa kahden ja puolen vuoden ajan kunnes vaihtoi Central Michigan Universityyn, jonka otteluista hän joutui olemaan sivussa siirtosääntöjen vuoksi alkuvuoteen 2013 saakka. Yliopiston vaihto johtui osittain Schrollin halusta asua lähempänä perhettään, ja myös Iowan joukkueen vaativan ilmapiirin epäiltiin olleen hänelle rankka. Yliopistosta valmistumisensa jälkeen Schroll pelasi kesällä 2014 Yhdysvaltain Jones cup -joukkueessa Kiinassa hyvin peliesityksin. Hän pelasi hetken aikaa islantilaisessa divisioonajoukkueessa, joka tavoitteli nousua maan pääsarjaan. Nousu ei onnistunut, ja Schroll palasi Yhdysvaltoihin kolmen viikon jälkeen.
Lokakuussa 2014 Schroll teki kauden jo alettua pelaajasopimuksen suomalaisen Tampereen Pyrinnön kanssa. Ensimmäisessä ottelussaan Schroll teki 11 pistettä, ja hänelle merkittiin myös seitsemän levypalloa, kolme syöttöä ja kaksi riistoa. Toisessa ottelussaan Schroll teki tupla-tuplan (22/11). Schroll pelasi runkosarjassa johtajan roolissa 18,2 pisteen, 7,6 levypallon ja 2,0 syötön ottelukohtaisilla keskiarvoilla. Hän oli Pyrinnön paras pisteidentekijä ja koko sarjan tarkimpia kahden pisteen heittäjiä 55,17 prosentin keskiarvollaan. Pyrintö sijoittui runkosarjassa yhdeksänneksi ja oli ensimmäinen pudotuspeleistä ulos jäänyt joukkue.
Pelityyli

Pyrinnön päävalmentaja Ilpo Rantanen kuvaili Schrollia kauden 2014–2015 lopussa "fiksuksi, urheilulliseksi ja hillittömän työmoraalin omaavaksi" pelaajaksi. Rantanen piti Schrollin työmoraalia hyvänä esimerkkinä joukkueen nuorille pelaajille.
Yksityiselämä

Schroll on Paul ja Renée Schrollin lapsi, ja hänellä on yksi veli, Tyler, joka myös pelaa koripalloa. Schrollin vanhemmat eivät olleet koripalloilijoita, vaan isä oli painija ja äiti yleisurheilija.
Tilastot > Runkosarja

| Kausi | Joukkue | Sarja | O | 2P % | 3P % | 1P % | HL | PL | LEV | S | M | R | T | PTS | PTS YHT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014–2015 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga | 25 | 55,2 % | 40,9 % | 72,4 % | 1,7 | 6,0 | 7,6 | 2,0 | 3,3 | 1,3 | 0,4 | 18,2 | 455 |
| Yhteensä | Yhteensä | Korisliiga |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
O = ottelut, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä
John William Finn

John William Finn
Luutnantti John William Finn (23. heinäkuuta 1909 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat – 27. toukokuuta 2010) oli yhdysvaltalainen sotasankari.
Finn liittyi Yhdysvaltain laivastoon heinäkuussa 1926 ja jäi eläkkeelle syyskuussa 1956. Hän asui yksin Kaliforniassa; hän jäi leskeksi Alice-vaimonsa kuoltua vuonna 1998.
Finn oli ennen kuolemaansa iäkkäin elossa ollut Medal of Honorin saaja ja viimeinen elossa ollut henkilö, jolle kyseinen mitali myönnettiin ansioista Pearl Harborista.
Sotasankaruus

Finnille myönnettiin 14. syyskuuta 1942 Yhdysvaltain asevoimien korkein tunnustus, Medal of Honor -mitali sankarillisesta toiminnasta Pearl Harborin hyökkäyksen aikana 7. joulukuuta 1941.
Mitalin myöntölausumassa hänen todettiin puolustaneen asemia hyökkääviä Japanin ilmavoimia vastaan 12,7 mm ilmatorjuntakonekiväärillä raskaan tulen alla oman henkensä uhalla, myös haavoituttuaan. Ensiavun jälkeen hänen todettiin jatkaneen tehtäviltään palaavien lentokoneiden ampumatarviketäydennysten valvontaa haavoittumisestaan huolimatta.
Sankarillisuudesta hän totesi: "roskapuhetta, luulisin. Täytyy ymmärtää että sankareita on moneksi, mutta he eivät koskaan saa tilaisuutta olla sankarin asemassa."
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John William Finn Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:John William Finn
Käännös suomeksi
Ise (kaupunki)

| Ise (伊勢市) |
| --- | --- |
 Okage-yokochōn kaupunginosaa Naikūn etupuolella
 lippu:  Symboli
 Isen sijainti Mien prefektuurissa
 Ise
 Koordinaatit: 34°29′15″N, 136°42′33.5″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Mie
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  208,35 km²
Väkiluku (2017):  128 701
 – Väestötiheys:  617,7 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.ise.mie.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ise (jap. 伊勢市, Ise-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saaren eteläosassa Mien prefektuurissa Tyynenmeren rannikolla. Kaupungissa on 128 701 asukasta (vuonna 2017), ja sen pinta-ala on 208,35 neliökilometriä. Se sijaitsee Kiin niemimaan itäosassa Isenlahden rannalla.
Kaupunki tunnetaan erityisesti Ise-jingūn pyhäköstä, joka on Japanin šintolaisista pyhäköistä kaikkein merkittävin. Kaupunki onkin suosittu matkailu- ja pyhiinvaelluskohde, ja sen historia on kiinteästi sidoksissa pyhäkön historiaan.
Maantiede

Ise sijaitsee Mien prefektuurin keskiosassa Isen tasangon eteläreunalla Isenlahden rannalla. Kaupungin pohjoispuolella avautuvaan lahteen laskevat Miya-, Isuzu- ja Setajoet; eteläosastaan kaupungin alue on vuoristoista ja siellä kohoaa muun muassa Asamavuori.
Ise rajautuu idässä Toban kaupunkiin, kaakossa Shiman kaupunkiin, etelässä Minami-Isen maaseutukaupunkiin sekä lännessä Watarain, Tamakin ja Meiwan maaseutukaupunkeihin. Suuri osa kaupungin alueesta kuuluu Ise-Shiman kansallispuistoon, joka käsittää myös Isen pyhäkön metsäalueet.
Ilmakuva Isen keskustaan (1983): kuvan alaosassa Gekū, vasemmalla Miyajoki
Kirsikankukkia ja Naikūlle johtava Ujibashi-silta
Historia

Isen kaupunki on kasvanut Isen pyhäkön ympärille. Pyhäkkö on lukuisine alipyhäkköineen levittäytynyt laajalle alueelle, mutta tärkeimmät pyhäkköalueet (Naikū eli ”sisempi pyhäkkö” ja Gekū eli ”ulompi pyhäkkö”) sijaitsevat noin viiden kilometrin etäisyydellä toisistaan. Isestä tuli Heian-kaudelta lähtien suosittu pyhiinvaelluskohde, ja pyhäkköalueiden edustalle kehittyikin kaupunkiasutusta, toisistaan aina Meiji-kaudelle vuoteen 1889 saakka erilliset kylät Uji (jap. 宇治) ja Yamada (jap. 山田). Ne yhdistettiin Ujiyamadan maaseutukaupungiksi (jap. 宇治山田町, Ujiyamada-chō).
Kaupungin kehittyminen vauhdittui 1800–1900-lukujen vaihteessa. Nagoyasta Iseen johtava Sangū-rautatielinja avattiin vuonna 1897 ja sittemmin lakkautettu raitiovaunuverkko (Shinto-linja) vuonna 1903. Muutaman vuoden kuluttua vuonna 1906 perustettiin Ujiyamadan kaupunki (jap. 宇治山田市, Ujiyamada-shi). Vanha nimi pysyi käytössä vuoteen 1955 saakka, kun laajan kuntaliitoksen myötä paikkakunnan nimeksi vaihdettiin pyhäkön nimenä laajalti tunnettu Ise. Kaupungin hallinto järjestettiin uudelleen vuonna 2005, kun siihen liitettiin Futamin ja Obatan maaseutukaupungit sekä Misonon kyläkunta.
Politiikka ja hallinto

Isen kaupungin hallinnossa ylintä päätösvaltaa harjoittavat kaupunginjohtaja ja kaupunginvaltuusto. Molemmat valitaan vaaleilla. Kaupunginjohtajana toimii Ken’ichi Suzuki (kausi 2013–2017). Kaupunginvaltuustossa on 28 jäsentä, jotka ovat järjestäytyneet useaan ryhmittymään. Niistä poliittisten puolueiden ulkopuolella toimivat Shiseijuku (7 jäsentä), Shinpū Ise (6 jäsentä), Shinsei Ise (4 jäsentä) ja Seiyūkai (3 jäsentä); loput kaupunginvaltuutetut (8 jäsentä) kuuluvat viiteen puolueeseen. Valtuutetuista kaksi on naisia. Kaupunginjohtajan ja -valtuuston vaaleissa vuonna 2013 äänestysprosentti oli 61,2.
Japanin alahuoneen vaaleissa Ise kuuluu Mien prefektuurin 5. vaalipiiriin. Mien prefektuurinvaltuuston vaaleissa se muodostaa oman vaalipiirinsä, josta valitaan neljä valtuutettua.
Talous

Isessä toimii noin 7 000 yritystä tai toimipistettä, joissa työskentelee runsaat 60 000 henkeä (vuonna 2014). Tämä on 8,5 prosenttia Mien prefektuurin yrityksistä. Merkittävimmät elinkeinoelämän alat ovat tukku- ja vähittäiskauppa (27,7 prosenttia yrityksistä ja 21,4 prosenttia työvoimasta), majoitus- ja ravintolapalvelut (12,8 prosenttia yrityksistä ja 11,0 prosenttia työvoimasta) sekä tavaranvalmistus (8,3 prosenttia yrityksistä ja 17,2 prosenttia työvoimasta). Valtaosa (61,2 prosenttia) on 1–4 hengen pienyrityksiä. Kaupungissa päämajaansa pitäviä yrityksiä ovat esimerkiksi makeisvalmistaja Akafuku, kosmetiikkayhtiö Mikimoto seiyaku ja elektroniikkayritys Noritake Itron. Tehdas kaupungissa on muiden muassa Sinfonia Technology -elektroniikkavalmistajalla, Murata kikai -konevalmistajalla, Kyoceralla, Yokohama-rengasvalmistajalla ja NGK:lla.
Isen pyhäkön kaupunkiin tuomilla matkailijolla ja pyhäkön 20 vuoden välein tapahtuvalla uudelleenrakentamisella on oma vaikutuksensa kaupungin talouteen. Vuoden 1993 uudelleenrakentamisen aiheuttama buumi toi kasvojenkohotuksen Naikūta ympäröivälle alueelle, kun taas 2010-luvulla kaupunki investoi erityisesti Ise-shin rautatieaseman ja Gekūn väliseen alueeseen, joka oli päässyt taantumaan. Esimerkiksi 1990-luvun lopulla alueen kaksi tavarataloa oli suljettu edellisen buumin jälkeisen laskusuhdanteen vuoksi. Vuoden 2013 uudelleenrakentaminen oli Iselle erityisen menestyksekäs, ja sen tuomien matkailijoiden arvioidaan tuottaneen kaupungin taloudelle 241,6 miljardia jeniä.
Liikenne

Iseä palvelee usea rautatielinja. JR Tōkain Sangū-linja liittää kaupungin Nagoyaan noin 80 minuutissa (pikajuna kaisoku Mie). Lähes samaa reittiä Nagoyaan kulkee yksityisen Kintetsu-rautatieyhtiön linja; Isestä on Kintetsu-rautateiden junilla suorat yhteydet myös Kiotoon ja Osakaan. Molempien yhtiöiden junat pysähtyvät Ise-shin rautatieasemalla kaupungin keskustassa.
Isen liittää Nagoyaan Ise jidōshadō -moottoritie (Ise Expressway). Kaupunkia palvelevat myös esimerkiksi Japanin valtatiet 23 ja 42. Suora linja-autoyhteys Tokioon kestää noin yhdeksän tuntia. Kaupungin ja sen lähialueiden sisäistä linja-autoliikennettä harjoittavat Mie kōtsū ja Isen kaupunki (Okage-basu-palvelubussi).
Väestö

Isen kaupungissa on 128 701 asukasta, jotka jakautuvat 54 779 kotitalouteen (tammikuussa 2017). Miehiä asukkaista on 60 971, naisia 67 730. Ulkomaalaisia kaupungissa asuu yhteensä 838. Kaupungin väestötiheys on 617,7 asukasta neliökilometrillä.
Kaupungin väestö on 1990-luvulta lähtien ollut laskussa, ja vuonna 2040 siellä ennustetaan olevan reilut 90 000 asukasta.
| Isen kaupungin väestönkehitys 1980–2015 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 137 296 | 137 296 |
| 1985 | 1985 |    | 138 672 | 138 672 |
| 1990 | 1990 |    | 138 298 | 138 298 |
| 1995 | 1995 |    | 138 404 | 138 404 |
| 2000 | 2000 |    | 136 173 | 136 173 |
| 2005 | 2005 |    | 134 973 | 134 973 |
| 2010 | 2010 |    | 130 271 | 130 271 |
| 2015 | 2015 |    | 127 817 | 127 817 |
Lähde
Koulutus

Isen kaupungin ylläpitämään julkiseen koulujärjestelmään kuuluu 24 ala-astetta ja 12 yläastetta. Lukioita kaupungissa toimii kahdeksan, ja niistä kaksi on yksityisiä. Isessä on myös vuonna 1882 perustettu Kōgakkan-yliopisto, joka toimii šintolaisen filosofian mukaisesti. Yliopistossa voi opiskella muun muassa Japanin historiaa tai kirjallisuutta ja valmistua šintolaiseksi papiksi.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Isen kaupunkikuvaa hallitsee Ise-jingūn pyhäkkö, Japanin huomattavin šintolainen pyhäkkö, jolla on edelleen voimakas yhteys keisari-instituutioon. Sinne on pyhitetty yksi keisarillisista regaaleista, Yata no kagami -peili. Pyhäkkö on ollut vuosisatojen ajan myös suosittu pyhiinvaelluskohde, jossa vieraili vuonna 2013 noin 8,8 miljoonaa ihmistä. Sen tärkeimmät rakennukset puretaan ja rakennetaan uudelleen joka 20. vuosi (shikinen sengū); edellinen, 62. uudelleenrakentaminen tehtiin vuonna 2013. Tutkijat ovat ajoittaneet pyhäkön perustamisen 300–400-luvuille tai vaihtoehtoisesti myöhemmälle ajankohdalle 600-luvulle riippuen Nihonshoki-kronikan tulkinnasta.
Ise-jingū käsittää laajan alueen ja yhteensä 125 erillistä pyhäkköä, lukuisia muita rakennuksia ja metsä- ja maatalousalueita. Tärkeimmät pyhäkköalueet ovat Gekū eli ”ulompi pyhäkkö” Isen keskustan yhteydessä ja Naikū eli ”sisempi pyhäkkö” keskustan kaakkoispuolella. Ulompaan pyhäkköön (virallisemmin Toyouke-daijingū) on pyhitetty Toyouke-ōmikami, viljelyn ja teollisuuden kami, sisempään pyhäkköön (virallisemmin Kōtaijingū) vuorostaan Amaterasu, auringon kami ja keisarisuvun esiäiti. Pyhäköiden käsittelemättömästä puusta rakennetut, harjakattoiset rakennukset edustavat yksinkertaista ja koristelematonta shinmei-zukuri-tyyliä, jonka juuret ovat Kofun-kauden arkkitehtuurissa. Isen pyhäkköön liittyvää historiaa ja kulttuuria esitellään useassa museossa: historiallinen museo (Jingū-chōkokan), taidemuseo (Jingū-bijutsukan) ja maatalousmuseo (Jingū-nōgyōkan) sijaitsevat puistoalueella kaupungin keskustan itäpuolella. Gekūn yhteyteen valmistui vuorostaan vuonna 2012 uudelleenrakentamisperinnettä esittelevä Sengūkan-museo.
Sisemmän pyhäkön ohi virtaavan Isuzujoen ylittää puinen Ujibashi-silta. Sen edustalla on Oharai-machin kaupunginosa, jonka läpi kulkevan kadun varrella on lukuisia ravintoloita ja matkamuistoliikkeitä. Kaupunginosan keskiosassa sijaitsee Okage-yokochō, Edo-kauden ja Meiji-kauden tyyliin entistajan pyhäkönaluskaupunkia muistuttamaan rakennettu alue. Siellä on myös Isen pyhiinvaellusta käsittelevä museo Okageza. Toinen historiallinen kaupunginosa on Setajoen varrella Ise-shin rautatieaseman koillispuolella sijaitseva Kawasakin kauppiaskortteli, jota kutsuttiin ”Isen keittiöksi”. Yleisölle avoinna on esimerkiksi Ise-Kawasakin kauppiastalo, joka toimi Edo-kaudella alkoholimyymälänä.
Entisen Futamin maaseutukaupungin keskusta Futaminoura sijaitsee meren rannalla Isen keskustan itäpuolella. Iseen tulevat pyhiinvaeltajat kävivät siellä puhdistautumassa. Futami Okitama-jinjan pyhäkölle johtavan kadun ja mäntyjen reunustaman rannan varrella on useita vanhoja majataloja (ryokan), joista Hinjitsukan on avattu museoksi. Pyhäkön vetonaula on merestä nouseva Meotoiwa-kivipari, joka on solmittu yhteen paksulla shimenawa-köydellä. Kiviparin katsotaan symboloivan avioliittoa.
Gekūlle johtava sandō, Isen keskustaa
Sengūkan-museo
Gekūn pyhäkköaluetta
Auringonnousu Meotoiwa-kivillä
Kulttuuri

Kaupungin elämää rytmittävät paitsi Isen pyhäkön kahdennenkymmenen vuoden välinen uudelleenrakentaminen myös lukuisat pyhäkköön liittyvät festivaalit (matsuri) ja erilaiset rituaalit, joita on yli 1 500. Ne voidaan jakaa kolmeen ryhmään: päivittäiset ja vuosittaiset, pyhäkön aikatauluun kuuluvat rituaalit, satunnaiset esimerkiksi keisariperheen hyväksi suoritetut rituaalit ja uudelleenrakentamiseen liittyvät rituaalit. Vuosittain toistuvista seremonioista tärkein on riisin sadonkorjuuseen kytkeytyvä Kannamesai. Lukuisiin muihin kaupungissa järjestettäviin tapahtumiin kuuluu muiden muassa Ise-matsuri syyskuun viimeisenä viikonloppuna.
Paikalliseen ruokakulttuuriin kuuluu Ise-udon, tavallisia udon-nuudeleita paksummat ja pitkään keitetyt nuudelit, jotka tarjoillaan tummassa ja makeahkossa keitossa tavanomaisimmin kevätsipulin kanssa. Annoksen sanotaan saaneen alkunsa ennen Edo-kautta alueen maanviljelijöiltä, ja se tuli suosituksi, kun ravintolat ryhtyivät tarjoilemaan sitä pyhiinvaeltajille. Muita Isen alueen erikoisuuksia ovat erilaiset merenelävät, kuten osterit, Ise-ebi-hummeri (Panulirus japonicus) ja hai (samenotare), merenelävien kanssa tarjottu riisi (kaimeshi) ja tonnikalasushi (tekone-sushi), joka oli alun perin kalastajien lounasruoka. Paikallisia pyhiinvaeltajille tarjoiltuja makeisia on lukuisia; niistä tunnetuin on Akafuku-yhtiön valmistama punainen, azukipaputahnalla päällystetty Akafuku-mochi.
Monet Isen perinteisistä käsityötuotteista liittyvät tavalla tai toisella Isen pyhäkköön. Tällaisia tuotteita ovat esimerkiksi pyhäkön uudelleenrakentamisessa käytetyn puutavaran ylijäämästä valmistetut puuveistokset, lakkatyöt (shunkeinuri), Isen pyhäkön pienoismallit, paperilyhdyt ja matkamuistoiksi valmistetut lelut. Ise-washia eli Isessä valmistettua paperia käytetään erityisesti pyhäkön tarpeisiin muun muassa ofuda-amulettien muodossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ise Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Shinto-linjan raitiovaunu Isessä 1900-luvun alkupuolella
Akafuku-makeisvalmistajan liike Isessä
Kintetsu-rautateiden Ujiyamadan rautatieasema
Naikūn pääpyhäkkö vuoden 1953 uudelleenrakentamisseremonian aikaan
Yksi Naikūn sivupyhäköistä, uusi ja vielä purkamaton vanha rakennus näkyvissä vierekkäin
Ise-udon-nuudeleita Okage-yokochōssa
Johanneksen evankeliumin 3. luku

Johannes 3 on kolmas luku Johanneksen evankeliumissa kristittyjen Raamatun Uudessa testamentissa. Baptisti-saarnaaja Charles Spurgeon sanoi tästä luvusta, että se on luku, jonka hän valitsisi "lukea kuolevalle miehelle, joka ei tunne evankeliumia, sopivimpana vaihtoehtona tällaisessa tilanteessa".
Nikodemos

Luvun ensimmäinen osa alkaa, kun Nikodemos, jonka on sanottu olleen hallitsevan neuvoston jäsen, tulee yöllä puhumaan Jeesuksen kanssa, jota hän kutsuu Rabbiksi. Kun otetaan huomioon Jeesuksen "ihmeteot", Nikodemos ja muut, ("me"; Joh. 3:2) ovat panneet merkille, että Jeesus on "Jumalan lähettämä opettaja". Ei ole selvää, kenelle Nikodemos puhuu – "Opettaja, jotkut meistä ovat puhuneet ..." – mutta monet kommentaattorit ovat päätelleet tapaamisen ajankohdasta, että Nikodemos tuli yksin, yksityisesti, "hänen neuvostoveljiensä häpeän ja pelon kautta". Häpeä mahdollisesti johtui siitä, että "ollessaan Israelin opettaja, [hän ei halunnut], että hänen tulkittaisiin menevän hakemaan oppia toiselta". Metodisti-kirjailija Joseph Benson toteaa, teologi Daniel Whitbyn tulkinnan tuella, että "fariseukset ja hallitsijat tiesivät Kristuksen olevan Jumalan lähettämä opettaja".
Vastauksessaan Jeesus julisti: "Minä sanon teille totuuden, kukaan ei voi nähdä Jumalan valtakuntaa, ellei hän ole syntynyt ylhäältä, tai syntynyt uudelleen." Kreikan kielen sana ἄνωθεν voidaan kääntää joko "uudelleen" tai "ylhäältä". King James Version -raamatunkäännös, English Standard Version -raamatunkäännös ja New International Version -raamatunkäännös sanovat kaikki "syntynyt uudelleen", kun taas raamatunkäännökset New Revised Standard Version ja Young´s Literal Translation molemmat käyttävät "syntyä ylhäältä": molemmilla on tekstihuomautus "syntynyt uudelleen". Nikodemoksen vastaus, "Miten joku voi syntyä, kun he ovat vanhoja? Varmasti he eivät voi tulla toisen kerran heidän äitinsä kohdusta syntymään!" heijastaa ymmärrystä siitä, että Jeesus puhuu toisesta syntymästä. Sitten Jeesus puhuu siitä, mitä merkitsee olla uudestisyntynyt ja mikä on tie taivaaseen. "Minä sanon teille totuuden, kukaan ei voi tulla Jumalan valtakuntaan, ellei hän ole syntynyt vedestä ja Hengestä. Liha synnyttää lihaa, mutta Henki synnyttää hengen." (Joh. 3:5–6) Jeesus puhuu itsestään Ihmisen Poikana ja miten usko häneen on tie iankaikkiseen elämään. Tämä on tiivistetty yhteen kuuluisimmista Raamatun kohdista, Joh. 3:16: "Sillä niin on Jumala maailmaa rakastanut, että hän antoi ainokaisen Poikansa, ettei yksikään, joka häneen uskoo, hukkuisi, vaan hänellä olisi iankaikkinen elämä." Tässä luvussa on tarkoitus osoittaa, miten tärkeää on usko Jeesukseen Jumalan poikana. Jeesus näytetään tässä jo julistamassa itsensä Messiaaksi ja säätävän Kristillisen teologian osia, toisin kuin Markuksen evankeliumi esimerkiksi, jossa Jeesus näyttää yrittävän pitää totuuden hänen jumalallisuudestaan salassa, hänen viimeiseen Jerusalemin matkaansa saakka.
Nikodemos esiintyy tässä, kohdassa Johanneksen evankeliumin kohdassa 7:50, ja Johanneksen evankeliumin kohdassa 19:39, ainoastaan Johanneksen evankeliumissa, että hän oli auttamassa Josef Arimatialaista hautaamaan Jeesuksen.selvennä