stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
SF9
Diskografia > Singlet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Korea ”Fanfare” (2016)  ”So Beautiful” (2016)  ”Roar” (2017)  ”Easy Love” (2017)  ”O Sole Mio” (2017)  ”Mamma Mia” (2018)  ”Now or Never” (2018)  ”Enough” (2019)  ”RPM” (2019)  ”Good Guy” (2020)  ”Summer Breeze” (2020) |  Japani ”Fanfare” (2017)  ”Roar” (2017)  ”Easy Love” (2017)  ”O Sole Mio” (2017)  ”Mamma Mia” (2018)  ”Now or Never” (2018)  ”Enough” (2019)  ”RPM” (2019) |  |
Saku Sammakko ja salainen disketti

| Saku Sammakko ja salainen disketti> Kalle Stropp och Grodan Boll på svindlande äventyr |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jan Gissberg
Käsikirjoittaja:  Thomas Funck
Tuottaja:  Jan Gissberg
Säveltäjä:  Thomas Funck
Tuotantosuunnittelija:  Jan Gissberg
Pääosat:  Thomas Funck Thorsten Flinck Peter Dalle Claes Månsson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Cinemation   Svenska Filminstitutet   Sandrews   TV3 Sverige
Levittäjä:  SF Studios
Ensi-ilta:  Ruotsi: 14. joulukuuta 1991 Suomi: 23. syyskuuta 1994
Kesto:  83 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Katsojat:  Suomi: 3 068
Edeltäjä:  Herra Heikki ja S. Makkonen
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Saku Sammakko ja salainen disketti (alkuperäiseltä nimeltä Kalle Stropp och Grodan Boll på svindlande äventyr) on ruotsalainen vuonna 1991 valmistunut animaatioelokuva.
Elokuva perustuu Ruotsissa radiokuunnelmista, lastenkirjoista ja sarjakuvista tunnetuksi tulleisiin Kalle Stropp (Herra Heikki) ja Groban Boll (Saku Sammakko) -hahmoihin. Hahmojen "isä" Thomas Funck on luonut animaatioelokuvaan musiikin ja käsikirjoituksen sekä esittää suurimman osan elokuvan hahmoista. Elokuvaa edelsi vuonna 1987 valmistunut 30-minuuttinen animaatioelokuva Herra Heikki ja S. Makkonen.
Juoniselostus

Saku Sammakko ja Herra Heikki-heinäsirkka huomaavat metsässä hätäsignaaleja, ja perustavat ystäviensä Pelti-Paten (Plåt-Niklas) ja Papukaijan (Papegojan Ragatha) kanssa etsintäpartion selvittämään, mistä oikein on kyse. Selviää, että Käpykansa on vaarassa, koska Tonto-Turbo-nimisen yrityksen jäsenet ovat suunnittelemassa tuhoavansa metsän, ja rakentavansa hienon loistokkaan hotellin. Tonto-Turbolla on salainen tietokonedisketti, joilla he tunkeutuvat tietokoneverkostoon, ja saavan pienellä vaivalla oikeuden parturoida koko metsän. Ryhmä yrittää keinolla millä hyvänsä saada Tonto-Turbon suunnitelmat estettyä.
Äänirooleissa

Alkuperäinen ruotsinkielinen jälkiäänitys:
| Näyttelijä-rooli | Rooli |
| --- | --- |
Thomas Funck: Herra Heikki
Thomas Funck: Saku Sammakko
Thomas Funck: Pelti-Pate
Thomas Funck: Papukaija
Thomas Funck: Kettu
Thorsten Flinck: Hacke, Liikemies Tonto-Turbo
Peter Dalle: Macke, Liikemies Tonto-Turbo
Claes Månsson: Acke, Liikemies Tonto-Turbo
Åsa Bjerkerot: Prinsessa Käpy Vihreä
Stig Grybe: Kuningas Käpy
Eva Funck: Kuningatar Käpy
Palkinnot

Guldbagge-palkinto
Cannesin elokuvajuhlat; Lasten ja nuorten elokuvien palkinto
Elokuva Suomessa

Suomessa elokuva sai ensi-illan 23. syyskuuta 1994. Elokuvan katsojaluku ensi-iltavuonna oli 3 068. Elokuva julkaistiin vuonna 1994 Suomen Kunnallispalvelun toimesta VHS-kasettina suomenkielisellä jälkiäänityksellä. Suomenkielisessä jälkiäänityksessä ääninäyttelijöinä toimivat Juha Hirvonen ja Liisa Tiensuu. Vuonna 2019 VLMedia julkaisi DVD-julkaisun Pikkusisko Kaniini & Saku Sammakon seikkailut, jonka kansilehtipaperissa on virheellisesti juoniseloste Saku Sammakko ja salainen disketti -elokuvaan liittyen, mutta DVD-julkaisussa kyseistä elokuvaa ei kuitenkaan ole, vaan vuonna 1987 valmistunut enimaatioelokuva Herra Heikki ja S. Makkonen. Suomessa elokuva on esitetty televisiossa kolme kertaa: Yle TV2 -kanavalla joulupäivänä 1996 suomenkielisellä jälkiäänityksellä, ja vuosina 2021 ja 2022 Yle Teemalla alkuperäiskielellä ja suomenkielisellä tekstityksellä.
Kison piirikunta

Kison piirikunta (jap. 木曽郡, Kiso-gun) on yksi Japanin piirikunnista Naganon prefektuurissa. Vuonna 2020 piirikunnassa asui 25 472 asukasta, pinta-ala oli 1 546 neliökilometriä ja väestötiheys 16,47 asukasta neliökilometrillä.
Väestönkehitys

Lähde:
| Vuosi | Väestö | Muutos |
| --- | --- | --- |
| 1995 | 37 959 |  |
| 2000 | 36 500 | -1 459 |
| 2005 | 33 823 | -2 777 |
| 2010 | 31 042 | -2 781 |
| 2015 | 28 399 | -2 645 |
| 2020 | 25 472 | -2 927 |
Kita-Azumin piirikunta

Kita-Azumin piirikunta (jap. 北安曇郡, Kita-Azumi-gun) on yksi Japanin piirikunnista Naganon prefektuurissa. Piirikunnassa asuu 30 229 asukasta, väestötiheys on 55,52 asukasta neliökilometrillä ja pinta-ala 544,5 neliökilometriä.
Väestönkehitys

Lähde:
| Vuosi | Väestö | Muutos |
| --- | --- | --- |
| 1995 | 32 955 |  |
| 2000 | 34 127 | +1 172 |
| 2005 | 34 122 | -5 |
| 2010 | 32 848 | +726 |
| 2015 | 31 707 | -1 141 |
| 2020 | 30 229 | -1 478 |
Bentiu

| Bentiu |
| --- | --- |
Valtio:  Etelä-Sudan
Osavaltio:  Unity
Korkeus:  345 m
Väkiluku:  7 653
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bentiu on kaupunki pohjoisessa Etelä-Sudanissa, ja se on Unityn osavaltion pääkaupunki. Se sijaitsee noin 522 kilometrin päässä maan pääkaupungista, Jubasta. Kaupungissa asuu 7 653 asukasta.
Serge Atakayi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Serge Atakayi-Mantata
Syntymäaika: 30. tammikuuta 1999 (ikä 26)
Syntymäpaikka: Kinshasa, Kongon demokraattinen tasavalta
Pelipaikka: laitahyökkääjä
Pituus: 171 cm
Paino: 65 kg
Junioriseurat
2010–2013: OIF
2013–2014: Jaro
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015–2016 | FF Jaro | 28 | (3) |
| 2015 | → JBK | 10 | (2) |
| 2016–2019 | Rangers | 1 | (0) |
| 2019 | → SJK (laina) | 10 | (1) |
| 2020–2022 | SJK | 28 | (1) |
| 2021 | → TPS (laina) | 13 | (3) |
| 2022–2023 | St Patrick's Athletic | 23 | (4) |
| 2023 | → Waterford (laina) | 12 | (0) |
| 2024 | KTP | 1 | (0) |
Maajoukkue
| 2014 | Suomi U15 | 2 | (1) |
| 2016 | Suomi U17 | 2 | (0) |
| 2016 | Suomi U18 | 5 | (2) |
| 2016–2018 | Suomi U19 | 11 | (0) |
| 2020 | Suomi U21 | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. helmikuuta 2025.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. marraskuuta 2023.
Serge Atakayi-Mantata (s. 30. tammikuuta 1999 Kinshasa, Kongon demokraattinen tasavalta) on kinshasankongolaissyntyinen suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Atakayi tuli Suomeen vuonna 2010 pelaamaan Helsinki Cupia kinshasankongolaisen joukkueensa kanssa. Hän jäi turnauksen jälkeen Suomeen ja asui Oravaisissa vuoteen 2013 asti pelaten paikallisessa Oravais IF:ssä. Vuonna 2013 Atakayi muutti Pietarsaareen ja siirtyi pelaamaan FF Jaron junioreihin. Kaudella 2014 Atakayi oli kahdesti Jaron edustusjoukkueen vaihtopenkillä ja yhtä monta kertaa seuran farmijoukkueen, Kakkosessa pelaavan Jakobstads BK:n vaihtopenkillä. Talvella 2015 Atakayi pelasi neljä ottelua Jaron paidassa Liigacupissa. Debyytti Veikkausliigassa tapahtui huhtikuussa 2015 Tampereen Ilvestä vastaan Atakayin tullessa vaihdosta kentälle Jonas Emetin tilalle. Avausmaalinsa Veikkausliigassa Atakayi teki toukokuussa 2015 HIFK Fotbollin verkkoon. Näin ollen hänestä tuli historian nuorin Veikkausliigan maalintekijä 16 vuoden ja 107 päivän iässä. Atakayi jatkoi uraansa Jarossa joukkueen pudottua Ykköseen. Atakayi kävi kesällä 2016 skotlantilaisen Glasgow Rangersin testissä ja onnistuikin saamaan sopimuksen.
Atakayi on käynyt neljästi englantilaisseura Fulhamin testileirillä.
Atakayi debytoi Suomen alle 15-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen paidassa elokuussa 2014 Ruotsia vastaan. Hänellä ei vielä tuolloin ollut Suomen kansalaisuutta, mutta hän sai peliluvan, sillä kyseessä oli vain ystävyysottelu. Atakayilla on mahdollisuus edustaa A-maajoukkuetasolla joko Suomea tai synnyinmaataan Kongon demokraattista tasavaltaa. Hän sai Suomen kansalaisuuden vuonna 2016.
Minami-Maki

| Minami-Maki |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna

Valtio:  Japani
Prefektuuri:  Naganon prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  133,1 km²
Väkiluku (2020):  3 272
 – Väestötiheys:  24,58 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Minami-Maki (jap. 南牧村, Minamimaki-mura) on kyläkunta Naganon prefektuurissa, Japanissa. Siellä asuu 3 272 asukasta, sen pinta-ala on 133,1 neliökilometriä ja väestötiheys 24,58 asukasta neliökilometrillä.
Väestönkehitys

Lähde:
| Vuosi | Väestö | Muutos |
| --- | --- | --- |
| 1995 | 3 537 |  |
| 2000 | 3 540 | +3 |
| 2005 | 3 494 | -46 |
| 2010 | 3 528 | +32 |
| 2015 | 3 408 | -120 |
| 2020 | 3 272 | -136 |
Suwan piirikunta

Suwan piirikunta (jap. 諏訪郡, Suwa-gun) on yksi Japanin Naganon prefektuurin piirikunnista. Piirikunnassa asuu 40 963 asukasta, sen pinta-ala on 254,9 neliökilometriä ja väestötiheys 160,7 asukasta neliökilometrillä. Väestö on ollut laskussa ainakin vuodesta 1995. Vuosien 2015 ja 2020 väkiluku laski 0,6 prosentilla, eli noin 1 300 asukkaalla.
Kunnat

Suwan piirikuntaan kuuluu seuraavat kolme kuntaa:
Hara
Fujimi
Shimo-Suwa
Connecticutin sinetti

Connecticutin sinetti (1784–)
Connecticutin sinetti on Yhdysvaltain osavaltio Connecticutin virallinen tunnus sen lipun ohella. Sinettiä käytetään muun muassa virallisten asiakirjojen todentamiseksi.
Sinettiin on kuvattu valkoiselle taustalle kolme viiniköynnöstä, joiden alapuolella on nauha, jossa lukee osavaltion latinankielinen motto Qui transtulit sustinet ('Joka istutti [viiniköynnökset], jatkaa ylläpitoaan'). Sinetin reunoilla lukee latinaksi Sigillum Reipublicæ Connecticutensis ('Connecticutin osavaltion sinetti'). Nykyinen sinetti on otettu käyttöön toukokuussa 1784.
Aiemmat versiot

Connecticutin siirtomaan sinetti 1639–1687
Kita-Aiki

| Kita-Aiki |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna

Valtio:  Japani
Prefektuuri:  Naganon prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  56,32 km²
Väkiluku (2020):  753
 – Väestötiheys:  13,37 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kita-Aiki (jap. 北相木村, Kitaaiki-mura) on kyläkunta Japanin Naganon prefektuurissa. Siellä asuu 753 asukasta, sen väestötiheys on 13,37 asukasta neliökilometrillä ja pinta-ala 56,32 neliökilometriä.
Väestönkehitys

Lähde:
| Vuosi | Väestö | Muutos |
| --- | --- | --- |
| 1995 | 1 148 |  |
| 2000 | 1 025 | -123 |
| 2005 | 942 | -82 |
| 2010 | 842 | -100 |
| 2015 | 774 | -68 |
| 2020 | 753 | -21 |
Pseudoefedriini

| --- | --- |

Pseudoefedriini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(1S,2S)-2-(metyyliamino)-1-fenyylipropan-1-oli
Tunnisteet
CAS-numero: 90-82-4
ATC-koodi: R01BA02
PubChem CID: 7028
DrugBank: DB00852
Kemialliset tiedot
Kaava: C10H15NO 
Moolimassa: 165,23 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 119 °C
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 100 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 6 tuntia
Ekskreetio: Renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  B2(AU) 
Reseptiluokitus:  reseptilääke
Antotapa: Oraalinen
Pseudoefedriini on fenetyyliamiini- ja amfetamiiniryhmiin kuuluva lääkeaine. Sillä on piristävä ja hengitysteitä avaava vaikutus.
Pseudoefedriinin suoloja, hydrokloridia ja sulfaattia käytetään yleisesti flunssalääkkeissä, joko yksinään tai yhdisteltynä antihistamiineihin (kuten esimerkiksi Duact), guaifenesiiniin, dekstrometorfaaniin, parasetamoliin tai tulehduskipulääkkeeseen. Pseudoefedriiniä käytetään myös doping-aineena. NHL-pelaajien keskuudessa pseudoefedriinin käyttö esimerkiksi piristeenä on ollut suosittua.
Pseudoefedriini on efedriinin diastereomeeri, eikä se ole efedriinin tavoin päihdyttävä. Siitä voidaan valmistaa metamfetamiinia poistamalla molekyylistä happiatomi, tai hapetus-pelkistysreaktion kautta metkatinonia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
DrugBank: Pseudoephedrine (englanniksi)
Human Metabolome Database: Pseudoephedrine (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Pseudoephedrine (englanniksi)
ChemBlink: Pseudoephedrine (englanniksi)
PubChem: Pseudoephedrine (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Chevrolet Captiva

Chevrolet Captiva on Chevroletin vuodesta 2006 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli.
Chevrolet Captiva I (2006–2018)

| Chevrolet Captiva I |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Etelä-Korea  Kazakstan  Thaimaa  Uzbekistan  Venäjä  Vietnam
Valmistaja:  Chevrolet
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  2006–2018
Muut nimet:  Daewoo Winstorm Holden Captiva
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Seuraaja:  Chevrolet Equinox Chevrolet Captiva II
Teknisesti samankaltaisia:  Opel Antara
Pohjalevy:  GM Theta
Iskutilavuus:  2,0–3,2 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen automaatti 6-vaihteinen automaatti
Ensimmäisen sukupolven Captiva perustuu samalle Theta-pohjalevylle kuin sisarmallinsa Opel Antara, mutta on siitä poiketen seitsenpaikkainen. Australiassa ja muualla Tyynenmeren alueella Captivaa myytiin Holden-merkkisenä, Etelä-Koreassa puolestaan Daewoo Winstorm -nimisenä vuoteen 2011 saakka. Tämän jälkeen myös siellä mallia alettiin myydä Chevroletina.
Vuoden 2007 Euro NCAP -kolaritestistä Captiva sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2010 esiteltiin erityisesti keulastaan uudistunut Captiva. Takavalojen laseista tuli läpinäkyvät. Uutena moottorina oli 3,0-litrainen (258 hv) V6-bensiinimoottori. Uudistettu malli ylsi nyt Euro NCAP -kolaritestissä täyteen viiteen tähteen.
Toinen kasvojenkohotus tuli vuoden 2015 lopulla, jolloin auto sai jälleen muutoksia keulan ilmeeseen. Myös kojelautaa uudistettiin. Mallin myynti Euroopassa kuitenkin päättyi, kun General Motors päätti lopettaa Chevrolet-merkkisten autojen myynnin Euroopassa. Vuonna 2018 Captivan korvasi useimmilla markkina-alueilla Chevrolet Equinox.
Chevrolet Captiva II (2018–)

| Chevrolet Captiva II |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Kiina
Valmistaja:  Chevrolet
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  2018–
Muut nimet:  Baojun 530 MG Hector Wuling Almaz
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Edeltäjä:  Chevrolet Captiva I
Iskutilavuus:  1,5 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali CVT-automaatti
Toisen sukupolven Captiva esiteltiin marraskuussa 2018 Bogotan autonäyttelyssä. Malli on uudelleennimetty kiinalaisvalmisteinen Baojun 530, ja sitä myydään ainoastaan Etelä-Amerikassa ja Kaakkois-Aasiassa.
Moottorina on turboahdettu 1,5-litrainen (145 hv) bensiinimoottori ja voimansiirtona kuusivaihteinen manuaalivaihteisto tai portaaton CVT-automaattivaihteisto. Kaikki mallit ovat etuvetoisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chevrolet Captiva Wikimedia Commonsissa
Facelift-mallin (2010) Chevrolet Captiva.
Facelift-mallin (2015) Chevrolet Captiva.
Grant Fisher

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Grant Fisher Millrose Gamesissa 2019. |  Grant Fisher Millrose Gamesissa 2019. |  Grant Fisher Millrose Gamesissa 2019. |  |
Maa:  Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Pariisi 2024 | 5 000 m |  |
|  Pronssia | Pariisi 2024 | 10 000 m |  |
Grant Jackson Fisher (s. 22. huhtikuuta 1997 Calgary, Kanada) on yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija. Hän on kaksinkertainen olympiamitalisti sekä 3 000 metrin ja 5 000 metrin lyhyiden ratojen maailmanennätyksen haltija.
Fisher sijoittui Donetskin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013 yhdeksänneksi 1 500 metrin juoksussa. Hän karsiutui saman matkan alkuerissä Eugenen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014. Hän voitti NCAA:n mestaruuden 5 000 metrin juoksussa 2017.
Fisher sijoittui vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa viidenneksi 10 000 metrillä ja yhdeksänneksi 5 000 metrillä. Hän juoksi 5 000 metrin sisäratojen Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian ennätyksen 12.53,73 Bostonissa helmikuussa 2022. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän juoksi San Juan Capistranossa maanosan ulkorataennätyksen 10 000 metrillä: 26.33,84. Hän voitti 5 000 metrin Yhdysvaltojen-mestaruuden. Eugenen MM-kilpailuissa hän sijoittui 10 000 metrillä neljänneksi ja 5 000 metrillä kuudenneksi. Hän juoksi Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian ennätyksen 3 000 metrillä elokuussa 2022 Monacossa ajalla 7.28,48 ja 5 000 metrillä syyskuussa 2022 Brysselissä ajalla 12.46,96.
Fisher juoksi syyskuussa 2023 Eugenessa Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian ennätyksen 3 000 metrillä ajalla 7.25,47. Helmikuussa 2024 hän paransi kahden mailin juoksun sisäratojen maanosaennätyksen New Yorkissa aikaan 8.03,62. Hän voitti Yhdysvaltojen olympiakarsinnoissa sekä 5&bsp;000 että 10 000 metrin juoksut. Pariisin olympialaisissa hän saavutti molemmilla matkoilla pronssia ajoin 13.15,13 ja 26.43,46.
Fisher juoksi 3 000 metrin lyhyiden ratojen (siis käytännössä sisäratojen) maailmanennätyksen 7.22,91 New Yorkissa 8. helmikuuta 2025. Viikkoa myöhemmin hän juoksi 5 000 metrin lyhyiden ratojen maailmanennätyksen 12.44,09 Bostonissa.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 500 m | 3.34,90 | Randalls Island | 9. kesäkuuta 2024 |
| Maili | 3.59,38 | St. Louis | 4. kesäkuuta 2015 |
| 3 000 m | 7.25,47 AR | Eugene | 17. syyskuuta 2023 |
| 2 mailia | 8.11,09 | Eugene | 21. elokuuta 2021 |
| 5 000 m | 12.46,96 AR | Bryssel | 2. syyskuuta 2022 |
| 10 000 m | 26.33,84 AR | San Juan Capistrano | 6. maaliskuuta 2022 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 500 m | 3.33,99 | Boston | 2. helmikuuta 2025 |
| Maili | 4.03,54 | New York | 15. maaliskuuta 2015 |
| 3 000 m | 7.22,91 ME | New York | 8. helmikuuta 2015 |
| 2 mailia | 8.03,62 AR | New York | 11. helmikuuta 2024 |
| 5 000 metriä | 12.44,09 | Boston | 14. helmikuuta 2025 |
AR = maanosan ennätys

ME = maailmanennätys
Big Train

| Big Train |
| --- | --- |
Luoja(t):   Arthur Mathews  Graham Linehan 
Esitetty:  marraskuu 1998 –
Tuotanto
Tuottaja(t):   Sioned Wiliam  Caroline Leddy  Phil Clarke 
Ohjaaja(t):   Arthur Mathews  Graham Linehan  Christopher Morris 
Aiheesta muualla
IMDb
Big Train on brittiläinen television sketsisarja, jota esitti BBC Two -kanava kahden tuotantokauden verran, kuusi jaksoa syksyllä 1998 ja kuusi uutta jaksoa vuonna 2002. Arthur Mathewsin ja Graham Linehanin luoman sarjan keskeisiä näyttelijöitä ovat Simon Pegg, Mark Heap, Kevin Eldon, Julia Davis, Catherine Tate ja Amelia Bullmore. Näyttelijät toimivat myös käsikirjoittajina. Sarjaa on esitetty myös Suomessa.
Surrealistiseksi sanotun ja mustaa huumoria viljelevän komediasarjan sketsiaiheita ovat muun muassa Paholainen Jeesuksen alaisena nykyaikaisessa toimistossa, palomiesten työtä ihailevat ja häiritsevät punatakkiset esteratsastajat, solkenaan kiroileva sairaanhoitaja Florence Nightingale ja absurdit parodiat ranskalaisista taide-elokuvista. Monissa sketseissä ihmiset käyttäytyvät ilman selityksiä eläinten tavoin. Sketsit kuvattiin 35 millimetrin filmille, mikä teki sarjan visuaalisesta ilmeestä huoliteltua.
Radio Project

Radio Project oli Rockefeller-säätiön rahoittama tutkimusprojekti, jonka tarkoituksena oli tutkia radion vaikutusta eri kuulijaryhmissä Yhdysvalloissa. Säätiö myönsi rahoituksen projektin aloittamiseen Princetonin yliopistolle syksyllä 1937.
Projektiin johtoon nimettiin Paul Lazarsfeld. Muut osallistujat olivat Theodor Adorno, Hadley Cantril ja Frank Stanton, josta myöhemmin tuli CBS:n toimitusjohtaja.
Radio Projectin tutkimuskohteisiin kuului muun muassa radiokuunnelma Maailmojen sota. Cantril kertoo kirjansa The Invasion from Mars: A Study in the Psychology of Panic esipuheessa sen tarjonneen odottamattoman koetilanteen. Projektin aikaansaannoksia oli myös Stanton - Lazarsfeld Program Analyzer, kutsumanimeltään Little Annie, jota yhä edelleen käytetään tutkittaessa lähetyksen vaikutusta yleisöön.
Ištarin portti

Ištarin portti Pergamon-museossa Berliinissä.
Leijonareliefejä Pergamon-museossa.
Alkuhärkä ja kukkanauha, puuttuvat tiilet on korvattu uusilla.
Ištarin portti (assyriaksi ܕܵܪܘܲܐܙܲܐ ܕܥܵܐܫܬܲܪ, Darwaza D'Ishtar) oli Babylonin sisemmän kaupungin kahdeksas portti. Nebukadressar II rakennutti sen noin vuonna 575 eaa. kaupungin pohjoispuolelle.
Seremoniaportti oli omistettu babylonialaiselle jumalattarelle Ištarille. Babylonin muuriin kuulunut portti oli alun perin yksi seitsemästä ihmeestä, kunnes Aleksandrian majakka syrjäytti sen 500-luvulla jaa.
Portin materiaalit ja rakenne

Ištarin portin rakennusaineena olivat lapislatsulilla sinisiksi lasitetut tiilet, joissa oli reliefikuvioina sirrušeja  eli lohikäärmeitä ja alkuhärkiä. Portin kahdessa tornissa oli hammaslaitainen yläreuna kuten kaupungin muureissa.
Portin katto oli tehty libanoninsetristä. Portin läpikulun  ja juhlakulkuekadun seinillä oli noin 120 lasitetuista tiilistä tehtyä leijonareliefiä.
Portin rekonstruktiot ja osat eri puolilla maailmaa

Pergamon-museoon Berliiniin on rakennettu portin rekonstruktio. Materiaalina oli Robert Koldeweyn arkeologisissa kaivauksissa 1902–1914 löytämät osat. Rekonstruktio viimeisteltiin 1930-luvulla. Portti oli alun perin kaksoisportti, mutta Berliinissä on esillä vain portin pienempi etuosa. Laajempi takaosa ei mahtunut museoon, joten sitä säilytetään varastossa.
Portin ja leijonakuvioiden osia säilytetään eri museoissa. Istanbulin arkeologisella museolla on leijonia, lohikäärmeitä ja härkiä. Röhssin museossa Göteborgissa on yksi leijona ja yksi lohikäärme. Portin osia on myös muun muassa Louvressa, Münchenissä ja yhdysvaltalaisissa museoissa.
Pienikokoisempi ennallistus portista rakennettiin Saddam Husseinin aikana Irakiin museon sisäänkäynniksi. Portti jäi kesken ja se kärsi vaurioita Irakin sodassa.
Kuvia

Portin jäännöksiä arkeologisten kaivausten jälkeen 1930-luvulla.
Portin alkuhärkiä ja lohikäärmeitä Istanbulin arkeologisessa museossa.
Yksi portin lohikäärmeistä Pergamon-museossa.
Nebukadnessar II:n omistuskirjoitus, jota säilytetään Pergamon-museossa.
Leijonia ja kukkakuvioita Pergamon-museosta.
Irakissa tehty portin pienennetty replika Babylonissa vuonna 2004.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ištarin portti Wikimedia Commonsissa
Röhssin museon leijona Göteborgissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Turun vanhankaupungin kehittämissuunnitelma

Turun vanhankaupungin kehittämissuunnitelma on suunnitelma Turun historiallisen keskustan ja yliopistojen alueen kehittämiseksi paitsi vetovoimaiseksi matkailukohteeksi myös viihtyisäksi asuin- ja vapaa-ajantoimintojen sekä tapahtumien alueeksi kaupungin omille asukkaille. Turun vanhankaupungin kehittämissuunnitelmassa tavoitteena on:
Kulttuurin ja elämysten kaunis kaupunkitila
Yhteisöllinen historiallinen keskusta, joka muodostuu niin alueen toimijoista, kuin asukkaistakin
Yliopistojen elävä kaupunginosa.
Vanhankaupungin kehittämissuunnitelma on osa Turun kaupungin keskustan kehittämisen kärkihanketta. Kärkihankkeessa sen nimenä on Vanhakaupunki. Muita kehittämiskohteita kärkihankkeessa ovat: Ydinkeskusta, Aninkainen, merellinen Turku sekä liikenne ja liikkuminen. Turun strategisen suunnitelman keskustavisiossa yhdeksi keskustan kehittämisen tavoitteeksi on asetettu Vanhankaupungin renessanssi.
Vanhankaupungin kehittämissuunnitelma, joka antaa suuntaviivat kehittämistyölle, valmistui maaliskuussa 2021.