stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kotalampi (Laukaa)
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,7 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 89 300 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,5 metriä ja suurin syvyys on 5,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Leppäveden alueella (14.31), jonka Pyhtäänjärven valuma-alueeseen (14.315) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 96 metriä mpy.
Kotalampi (Keuruu)

| Kotalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°19′19″N, 24°23′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ristajoen valuma-alue (35.65)
Laskujoki:  oja Myllypuroon 
Järvinumero:  35.654.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  161,2 m  
Rantaviiva:  1,816 km  
Pinta-ala:  7,108 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKotalampi 
Kotalampi  on Keski-Suomessa Keuruulla Sahankylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 7,1 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä..
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Ristajoen valuma-alueella (35.65), jonka Kaijanjoen valuma-alueeseen (35.654) se kuuluu.
Kolmas pyörä (televisio-ohjelma)

| Kolmas pyörä |
| --- | --- |
 Ohjelman tunnusteksti
Pääosissa:  Eeva Rantanen Klaus Bremer Tony Halme Ile Jokinen
Alkuperämaa:  Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  MTV3
Esitetty:  8. tammikuuta 1999 – 23. huhtikuuta 1999
Tuotantokausia:  1
Tuotanto
Tuottaja(t):  Petri Uitto
Ohjaaja(t):  Pertti Humppila
Aiheesta muualla
IMDb 
Kolmas pyörä oli suomalainen tammi-huhtikuussa 1999 MTV3-kanavalla esitetty keskusteluohjelma. Sitä esitettin perjantai-illan ohjelmistossa. Ensimmäinen ohjelma esitettiin 8. tammikuuta 1999, ja viimeinen 23. huhtikuuta 1999. Kolmatta pyörää tehtiin suorana lähetyksenä ja sitä mainostettiin "uuden sukupolven talk showna".
Ohjelman ensimmäisissä jaksoissa juontajina toimivat Eeva Rantanen ja Klaus Bremer. Myöhemmin juontajana toimi myös muun muassa Ile Jokinen. Tony Halme piti ohjelmassa Viikinki-nimisiä inserttejä gonzo-journalistisella tavalla, jossa esimerkiksi haastatteli Yoko Onoa, yritti ostaa huumeita ohikulkevilta ihmisiltä, toimi tv-lupatarkastajana ja teki lavastetun automurron.
Ohjelman haastatteluvieraat

Ensimmäisessä 8. tammikuuta 1999 esitetyssä ohjelmassa tunnetun lapsimurhaaja Jammu Siltavuoren haastattelu nostatti kohua. Siltavuori oli ohjelman tekohetkellä istunut vankilassa noin kymmenen vuotta ja odotti vapautumistaan. Kyseistä haastattelua pohjusti myös oikeusministeriön silloisen vankeinhoitolaitoksen ylijohtaja Markku Salmisen ja entisen Helsingin kaupunginviskaalin Ritva Santavuoren aiheeseen liittyvät lausunnot.
Ohjelmassa haastateltiin myös uusnatsi Pekka Siitointa, jolta juontaja (Ile Jokinen) kysyi muun muassa onko hän keittänyt kissoja elävältä, jonka Siitoin kiisti.
Ohjelmassa haastateltavia olivat myös muun muassa kaksi miesprostituoitua, gammahuumeen käyttäjä ja suomalainen terroristi.
Ohjelman haastatteluvieraat > Muita ohjelmassa haastateltuja tunnettuja henkilöitä

Janina Frostell (23. huhtikuuta 1999 esitetty ohjelma)
Juhan af Grann (12. helmikuuta 1999 esitetty ohjelma)
Kerkko Koskinen (26. helmikuuta 1999 esitetty ohjelma
Pentti Linkola (23. huhtikuuta 1999 esitetty ohjelma)
Yoko Ono
Chris Owen (5. helmikuuta 1999 esitetty ohjelma)
Kolmas pyörä -ohjelman ensimmäisessä ohjelmassa (8.1.1999) esitetty lapsimurhaaja Jammu Siltavuoren haastattelu nostatti kohua.
Kotalampi (Lemi)

| Kotalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Lemi
Koordinaatit:  61°00′42″N, 27°39′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven reitin valuma-alue (14.19)
Laskuoja:  oja Kivijärveen 
Järvinumero:  14.192.1.019
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  76,6 m  
Pituus:  160 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,45 km  
Pinta-ala:  1,487 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKotalampi 
Kotalampi  on Etelä-Karjalassa Lemillä Kotalahden kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Kivijärven alueeseen (14.192) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 76,6 metriä mpy.
Kootut levyt osa 29 (Olavi Virta)

| Kootut levyt osa 29 Olavi Virta |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1962–1966
 Julkaistu: 1993
 Formaatti: CD-levy
 Tuottaja(t): Jarmo Santavuori
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Olavi Virran muut julkaisut
| Kootut levyt osa 28 1994 | Kootut levyt osa 29 1993 | Sinun silmiesi tähden 1999 |
Kootut levyt osa 29 on vuonna 1993 julkaistu Olavi Virran kokoelmalevy, johon on koottu hänen levytyksiään vuosilta 1962–1966. Nämä levytykset olivat Olavi Virran viimeiset. "Nyt soita, balalaikka" ja "Sateinen ilta" on levytetty 6. kesäkuuta 1966.
Olavi Virran terveydentila oli huonontunut tasaisesti koko 1960-luvun. Lisäksi hän oli joutunut syksyllä 1962 Seutulan työsiirtolaan suorittamaan saamaansa parin kuukauden pituista tuomiota rattijuopumuksesta. Äänitykset oli toteutettu siten, että orkesteriosuudet oli soitettu valmiiksi, ja niiden päivämäärät ovat tiedossa. Äänitykset tehtiin pääasiallisesti Kulttuuritalon juhlasalissa, joka oli siihen akustisesti sopivin. Äänittäjänä toimi tuolloin mm. Jouko Ahera. Olavi Virta kävi myöhemmin hoitamassa omat lauluosuutensa valmiiden orkesterinauhoitusten päälle. Kerran hän oli työsiirtolassa rikkonut silmälasinsa päästäkseen työsiirtolan pakettiautolla pyykkikuorman päällä lomalle hankkimaan uusia. Samalla hän oli poikennut Kulttuuritalolla hoitamassa muutaman lauluosuuden. Nämä kappaleet olivat tangot Annabella ja Kun ilta ehtii. Näiden lauluosuuksien päivämäärät eivät ole tiedossa.
Kappaleet

Leirinuotiolla – 2.59 (tango, säv. trad, sov. Jaakko Salo)
Punaiset lehdet – 2.50 (tango, säv. Pentti Viherluoto)
Kun ilta ehtii – 2.33 (vuoden 1963 versio, säv. Robert von Essen)
Annabella – 2.48 (tango, säv. L. Nicolas)
Tulethan – 2.29 (alkup. T’en vas pas, slowfox, säv. G. Voumard)
Hymy, kukka ja rakkaus – 2.37 (alkup. Meditacao, bossanova, säv. Antonio Carlos Jobim)
Yö kerran unhoa annoit – 2.30 (vuoden 1963 versio, valssi, säv. ja san. Olavi Virta)
Jää hyvästi armas – 3.06 (vuoden 1963 versio, hidas valssi, säv. ja san. Virta)
Punatukkaiselle tytölleni – 2.51 (vuoden 1963 versio, tango, säv. Virta)
Menneitä muistellessa – 2.51 (vuoden 1963 versio, tango, säv. Virta)
Syysillan muistoja – 3.07 (vuoden 1963 versio, tango, säv. Virta)
Sä et kyyneltä nää – 3.03 (tango, säv. ja san. Virta)
Tähti ja meripoika – 2.36 (vuoden 1963 versio, säv. Wilhelm Sörensen)
Aamu Airistolla – 2.41 (valssi, säv. Viherluoto)
Muistojeni tango – 2.29 (säv. Reino Markkula)
Mustalaistango – 3.03 (säv. Lothar Olias)
Valssi menneiltä ajoilta – 3.17 (säv. Iosif Ivanovici)
Häämuistojen valssi (Tonavan aallot) – 3.00 (säv. Ivanovici)
Sateinen ilta – 3.04 (alkup. Soir de pluie, tango, säv. Alex Alstone)
Nyt soita balalaikka – 2.59 (tango, säv. Michael Jary, san. Virta)
Kultainen vasikka (täsmennyssivu)

Kultainen vasikka tarkoittaa muun muassa seuraavia:
kultainen vasikka, Toisessa Mooseksen kirjassa esiintyvä epäjumalankuva, vuoden 1992 raamatunsuomennoksessa ”kultainen sonni”
Kultainen vasikka, Maria Jotunin komedianäytelmä vuodelta 1918
Kultainen vasikka (Золотой телёнок), Ilf i Petrovin romaani vuodelta 1931
Kultainen vasikka, Ritva Arvelon Jotunin näytelmän pohjalta ohjaama elokuva vuodelta 1961
Kultainen vasikka (Золотой телёнок), Ilf i Petrovin romaaniin perustuva, Mihail Shveitserin ohjaama neuvostoelokuva vuodelta 1968.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kultainen vasikka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kuuma jäbä

| ”Kuuma jäbä” Isaac Sene |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 21. tammikuuta 2022
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tekijä(t): Alvar Yrjänä Escartin, Isaac Sene
 Tuottaja(t): Alvar Yrjänä Escartin
 Tyylilaji: pop, rock
 Kesto: 02.59
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland Etenee Records
Isaac Senen muut singlet
| ”Nälkä” 2021 | ”Kuuma jäbä” 2022 |   |
Kuuma jäbä on laulaja-lauluntekijä Isaac Senen single, joka julkaistiin 21. tammikuuta 2022. Hän osallistui kappaleella Uuden Musiikin Kilpailuun ja kilpaili paikasta Suomen edustajana Eurovision laulukilpailussa 2022. Kappale sijoittui kilpailussa viidenneksi.
Kappaleen on kirjoittanut Senen lisäksi Alvar Yrjänä Escartin, joka myös vastaa sen tuotannosta.
Aiheesta muualla

Kappaleen lyriikkavideo YouTubessa
Uuden Musiikin Kilpailu 2022
Cyan Kicks – ”Hurricane”
BESS – ”Ram pam pam”
The Rasmus – ”Jezebel” 
Younghearted – ”Sun numero” 
Olivera – ”Thank God I’m an Atheist” 
Tommi Läntinen – ”Elämä kantaa mua” 
Isaac Sene – ”Kuuma jäbä”
Kazakstanin pääkaupunki

Keski-Aasiassa sijaitsevalla Kazakstanin tasavallalla on ollut historiansa aikana useita pääkaupunkeja. Ensimmäiset muinaiset asutukset ja kaupungit alkoivat muodostua II–I vuosisadalla eaa. Issyk Kul -järven, Ili-n ja Syrdarjan välisiin, Etelä-Kazakstanissa Arys- ja Koillis-Kazakstanissa Irtyšjoen laaksoihin. 900-1100-luvuilla luonteenomainen piirre oli vakiintuneen kulttuurin leviäminen Kazakstanin keski- ja itäosissa sekä kaupunkien lukumäärän kasvu. Turkkilaiset valtiot alkoivat 1100-luvulla rakentaa kaupunkeja Kazakstanin nykyiselle alueelle kaupankäyntiin ja hallitsijoiden asuinpaikoiksi ja ne tulivat tunnetuiksi kauan ennen valtion syntymistä. Kazakstanin alueelle syntyneiden muinaisten valtioiden ja kaanikuntien pääkaupunkeihin kuuluivat mm. 500–600-luvulla jaa. perustettu Suyab (Ordukent), joka on kuuluisa paitsi kristillisistä myös buddhalaisista rakennuksistaan ja on yksi uskonnollisen arkkitehtuurin mestariteoksia koko Keski-Aasian alueella, Karakitain valtakunnan pääkaupunki, Tšingis-kaanin joukkojen "hyväksi kaupungiksi" (Ғабалық), myös ”suloiseksi kaupungiksi” (Gobalik) kutsuttu, venetsialaisten ja genovalaisten tukikohta Balasagun ja Taraz-joen varrella sijaitseva Taraz. Vaikka Kazakstanissa on ollut asutusta jo kivikaudelta alkaen, eri paimentolaiskansojen yhteinen kieli, kulttuuri ja talousjärjestelmä kehittyi vasta 1400-luvulla. Kazakstanin ja  Kazakkien kaanikunnan historian aikana on ollut yhdeksän tai kymmenen pääkaupunkia. Jotkut niistä ovat olleet pääkaupunkeja vain muutamaa vuotta ja jotkut ovat pysyneet vuosisatojen ajan, joitakin mm. Sozakin, Sighnaqin (myös Sygnak t. Syganak), Türkistanin (Turkestanin) on katsottu johtaneen kaanikunnan vaurauteen. Kaanikunnanaikaisia pääkaupunkeja oli vielä Taškent ja joidenkin lähteiden mukaan Saray-Jük, senjälkeisiä Alaş-qala, Orenburg, Kyzylorda ja vuosina 1929–1997 Almaty. Alkaen vuodesta 1997 maan pääkaupunkina on Astana (vuosina 2019–2022 nimellä Nur-Sultan).
Kazakstanin kaupungeista Sighnaq, Saray-Jük (Saraitšik) ja ym. ovat UNESCOn suojelemia. 
Pääkaupunkipäivää (Astana-päivää) vietetään maassa nyt 6. heinäkuuta.
Созақ (Sozak) (1465–1469 ja 1511–1521)

Sozak, myös Sozaq (kaz.  Созақ, ven. Suzak), ent. nimeltään Sauran sijaitsee sen pohjoispuolella avartuvan Muyunkumin aavikon ja etelässä nousevan Karatau-vuoriharjanteiden välisellä tasangolla Türkistanin alueen keskiosassa, Etelä-Kazakstanissa. Sozak on yksi Kazakstanin vanhimmista asutuksista ja sillä on historiaa noin kahden vuosituhannen verran. Karataun pohjoisilla rinteillä sijaitseva Sozak oli päätukikohta ja strateginen piste Kazakkien kaanikunnan hallitsijoille sekä valtataisteluissa aroalueilla että Türkistanin kaupungeissa. Se ei ollut pelkästään hyvä linnoitus, vaan myös kauppa- ja käsityökeskus, jonka rajat ulottuivat steppiin saakka. Vaikka se sijaitsee kuivalla aavikolla, jossa juomavettä ei ole tarpeeksi, tutkijat havaitsivat, että Sozakin alueella on ollut siirtokunta ja siinä on asuttu 500 -luvulta lähtien. Silloinen Sozak kasvoi laajan karavaaniteiden verkoston, Silkkitien haaran kauppapaikaksi, jossa aikaa myöten syntyi keraamista käsityötä ja perinteistä kansanmaalausta. Tämän kaupungin nimi mainitaan ensimmäistä kertaa matkakirjelmässä XIII vuosisadalta, jolloin paikkakunnan asukkaat olivat suurimmalta osin paimentolaisia, mutta jokijärvien runsauden vuoksi kaupungin väestö harjoitti myös maataloutta. Sozakin markkinoilla rahaa ei tarvittu, koska ihmiset olivat tottuneet vapaasti vaihtamaan. Kaupunki kukoisti XIV–XVI vuosisatojen aikana ja oli kahdesti Kazakkien kaanikunnan pääkaupunki, kuitenkin joka kerta lyhyen ajan, yhteensä 15 vuotta. Muinainen Sozak oli Kerej- ja Žanibek- (Džanibek- tai Jani Bek-) kaanien perustaman kazakkien ordan (t. kaanikunnan) ensimmäinen pääkaupunki vuosina 1465–69, joka on antanut erityisen panoksen 1400-luvulla alkaneeseen kasakkien kansallisuuden eriytymiseen uzbekeista ja kasakoista ja Kazakkien kaanivaltion kehitykseen. Abulkhairin kuoleman jälkeen taistelu vallasta puhkesi uudella voimalla ja pääkaupunki muutettiin pois kaupungista. Puuttuvat tiedot siitä, miten mongolien hyökkäykset vaikuttivat kaupunkiin ja myöskään ei ole todisteita siitä, että Tšingis-kaani olisi valloittanut tämän kaupungin. XI–XVI vuosisatojen aikana Syrdarjan ja Turkestanin suurimmat kaupungit kuuluivat Uzbekkien ja Kazakkien kaanikuntiin ja taistelut näissä kaupungeissa kestivät noin 30 vuotta, jolloin Sozakin historiassa viitataan usein kahteen valtakuntaan. Joidenkin lähteiden mukaan Sozakista tuli uudelleen pääkaupunki 1500-luvulla Šigai-kaanin valtakautena ja silloin kaanikunnan pääkaupungin Sozakin hallitsijana toimi Janibekin lapsenlapsi Hak Nazar-kaani, vaikka samaan aikaan keskipisteenä oli Sighnaq (Syganak).
Seuraavina vuosisatoina Sozakista tuli maakuntakaupunki ja Sozakin piirin hallinnollinen keskus vuosina 1928–34. Nykypäivän Sozak on pieni kylä ja muiden alueen asutusten joukossa se erottuu muinaiselta arkkitehtuuriltaan. Keskiaikaisten linnoitusten jäännökset ovat edelleen säilyneet kylän keskustassa ja suurinta osaa sen arkkitehtonisesta perinnöstä edustavat 1800-luvun rakennukset. Muinaisten muistomerkkien joukossa on viisi mausoleumia ja Shahi-Akhmet-Ishanin moskeija.
Kultaisen hallitsijan ritarikunta

Piirros ritarikunnan tunnuksista
Kultaisen hallitsijan ritarikunta (kor. 대훈위 금척대수장) oli Korean keisarikunnassa jaettu ritarikunta. Se perustettiin 17. huhtikuuta 1900 keisari Gojongin käskystä keisarikunnan itsenäisyyden 5-vuotisjuhlan kunniaksi. Sitä myönnettiin kuningashuoneen jäsenille, ulkomaalaisille valtionpäämiehille ja ani harvoin myös sellaisille poikkeuksellisesti ansioituneille sotilaille ja siviileille, jotka oli jo palkittu hyväenteisten tähtien ritarikunnan suurristillä.
Ritarikunnassa oli vain yksi luokka:
ritarikunnan nauha
Kratippos Ateenalainen

Kratippos (m.kreik. Κράτιππος, lat. Cratippus; n. 375 eaa.) oli antiikin kreikkalainen historioitsija, joka oli kotoisin Ateenasta.
Antiikin kirjallisuudessa on ainoastaan kolme tai neljä viittausta Kratippokseen. Hän on merkittävä lähinnä siksi, että useat tutkijat ovat identifioineet hänet laajan Oksyrhynkhoksesta löydetyn historiallisen teoksen, Hellenica Oxyrhynchuksen, kirjoittajaksi.
Plutarkhoksen teoksesta Ovatko ateenalaiset maineikkaampia sodassa kuin viisaudessa (De gloria Atheniensium) voidaan päätellä, että hän oli ateenalainen, ja että hän eli Thukydideen ja Ksenofonin välisenä aikana. Hänen teoksensa jatkoi Thukydideen kerrontaa, alkaen siitä mihin tämä oli lopettanut Peloponnesolaissotansa (411 eaa.) ja päättyen Knidoksen taisteluun (394 eaa.).
Kotalampi (Pihtipudas)

| Kotalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Pihtipudas
Koordinaatit:  63°26′50″N, 25°07′38″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Isojoen–Jääjoen valuma-alue (14.45)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.457.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  179,6 m  
Pituus:  160 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,44 km  
Pinta-ala:  1,333 ha  
Tilavuus:  0.000023 km³ 
Keskisyvyys:  1,74 m  
Suurin syvyys:  3 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKotalampi 
Kotalampi  on Keski-Suomessa Pihtiputaalla  Jääjoen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 160 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 23 200 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,7 metriä ja suurin syvyys on 3,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Isojoen–Jääjoen valuma-alueella (14.45), jonka Jääjoen valuma-alueeseen (14.457) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 179,6 metriä mpy.
Kratippos

Kratippos (m.kreik. Κράτιππος, lat. Cratippus) voi viitata seuraaviin:
Kratippos Ateenalainen (toimi n. 375 eaa.), historioitsija
Kratippos Pergamonlainen tai Mytileneläinen (ensimmäinen vuosisata eaa.), peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kratippos”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kid Cudin diskografia

Tämä artikkeli käsittelee Kid Cudin diskografiaa.
Diskografia > Albumit

Man on the Moon: The End of Day (2009)
Man on the Moon II: The Legend of Mr. Rager (2010)
Indicud (2013)
Satellite Flight: The Journey to Mother Moon (2014)
Speeding Bullet to Heaven (2015)
Passion Pain and Demon Slayin' (2016)
Man on the Moon III: The Chosen (2020)
Diskografia > Singlet

"Day 'n' Nite" (2008)
"I Make Her Say" (mukana Kanye West & Common, 2009)
"Pursuit of Happiness" (mukana MGMT & Ratatat, 2009)
"Erase Me" (mukana Kanye West) (2010)
"Mr. Rager" (2010)
"No One Believes Me" (2011)
"Just What I Am" (mukana King Chip, 2012)
"King Wizard" (2012)
"Immortal" (2013)
"Girls" (mukana Too Short, 2013)
"Confused!" (2015)
"Speedin' Bullet 2 Heaven" (2015)
"The Frequency" (2016)
"Surfin'" (mukana Pharrell Williams, 2016)
"Leader of the Delinquents" (2020)
"The Scotts" (Travis Scottin kanssa, 2020)
"The Adventures of Moon Man & Slim Shady" (mukana Eminem, 2020)
Diskografia > Mixtapet

A Kid Named Cudi (2008)
Diskografia > WZRD

Albumit
WZRD (2012)
Singlet
"Brake" (2012)
"Teleport 2 Me, Jamie" (2012)
Diskografia > Kids See Ghosts > Albumit

Kids See Ghosts (2018)
Kid Cudi esiintymässä San Franciscossa heinäkuussa 2009.
Kratos (videopelihahmo)

| Kratos |
| --- | --- |

Pelisarja:  God of War
Ensimmäinen peli:  God of War (2005)
Ääninäyttelijä  (englanti):  Terrence C. Carson, Christopher Judge
Lisää peliartikkeleitavideopelien teemasivulla
Kratos on God of War -pelisarjan päähenkilö, joka perustuu mytologian hahmoon Kratos.
Hahmon ensiesiintyminen oli pelissä God of War (2005). Hahmo on vieraillut myös muissa peleissä kuten Mortal Kombat ja Soulcalibur: Broken Destiny.
Hahmo on alkujaan spartalaissoturi, jonka tunnusomainen ase on käsiin kahlitut terät. Hahmolla on tunnusomaisesti maalattuna punainen raita kasvoilla ja rintakehässä.
Vuonna 2018 julkaistussa God of War -pelissä Kratoksen ääninäyttelijä on Christopher Judge. Vuoden 2011 Guinnes World Records Gamer's Editionissa Kratos oli 50 parhaan videopelihahmon listalla sijalla 9.
Kratinos nuorempi

| Kratinos nuorempi> Κράτινος ὁ νεώτερος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 400/300-luku eaa. Ateena
Kuollut: 300-luku eaa.
Ammatti:  näytelmäkirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka (klassinen)
Aikakausi:  klassinen kausi
Tyylilajit:  komedia
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Kratinos nuorempi (m.kreik. Κράτινος ὁ νεώτερος, Kratinos ho neōteros, lat. Cratinus Minor; toimi n. 350–324 eaa.), oli antiikin kreikkalainen komediakirjailija, joka edusti niin kutsuttua keskikomediaa.
Kratinos oli muun muassa filosofi Platonin aikalainen ja toimi näin 300-luvun eaa. puolivälin tienoilla ja vielä niinkin myöhään kuin 324 eaa. Hänen näytelmänsä eivät ole säilyneet nykyaikaan. Niistä tunnetaan nimeltä seuraavat:
Gigantit (Γίγαντες, Gigantes)
Kheiron (Χείρων, Kheirōn)
Omfale (Ὀμφάλη, Omfalē) (kyseenalainen)
Theramenes (Θηραμένης, Thēramenēs)
Väärä vaihdokki (Ψευδυποβολιμαῖος, Pseudypobolimaios)
On mahdollista, että osa vanhemman Kratinoksen nimiin laitetuista näytelmistä oli todellisuudessa nuoremman kirjoittamia.
Kuki

| Kuki (久喜市) |
| --- | --- |
 Washinomiya-jinja
 lippu:  symboli
 Kukin sijainti Saitaman prefektuurissa
 Kuki
 Koordinaatit: 36°03′44″N, 139°40′01″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Saitaman prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  82,41 km²
Väkiluku (08/2020):  152 869
 – Väestötiheys:  1 855,0 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Neidonhiuspuu
 – Kukka:  Kosmos
 
 https://www.city.kuki.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kuki (jap. 久喜市, Kuki-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin itäosassa. Osa kaupungin alueesta on ylänköä, valtaosa kuitenkin Tonejoen ja muiden jokien alavaa alluviaalitasankoa. Kukissa on 152 869 asukasta (elokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 82,41 neliökilometriä.
Kuki kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla viljan ja puuvillan markkinapaikkana. Meiji-restauraation jälkeen 1800-luvun lopulla siitä tuli rautateiden risteysasema. Sittemmin se on kasvanut yhtenä Suur-Tokion metropolialueen lukuisista esikaupungeista. Kaupunkioikeudet Kukille myönnettiin vuonna 1971. Sinne on sijoittunut esimerkiksi kumi- ja koneteollisuutta. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2010, kun siihen yhdistettiin Kurihashin, Shōbun ja Washimiyan maaseutukaupungit. Niistä Kurihashi kehittyi historiallisesti yhtenä Nikkōhon johtaneen tiereitin postiasemista (shukuba), Washimiya tärkeän Washinomiya-jinjan šintolaisen pyhäkön portineduskaupunkina. Kukiin kuuluvilla maaseutualueilla tuotetaan riisin lisäksi vihanneksia, tattaria ja omenapäärynöitä.
Kukin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat kagura-tanssiperinteestään tunnetun Washinomiya-jinjan pyhäkön lisäksi Shōbu-jinjan pyhäkkö ja Kantō-inin buddhalainen temppeli. Kaupunkia palvelevat JR Higashi-Nihonin Utsunomiya-linja eli Tōhoku-päälinja sekä Tōbu-rautateiden Isesaki-linja ja Nikkō-linja.
Kuvia

Kukin kaupungintalo
Shōbu-jinja
Kukin keskustaa
Washinomiyan rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuki Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Kotin kieli (nigeriläis-kongolainen)

| Koti |
| --- | --- |
Muu nimi:  angoche, coti, ekoti
Tiedot
Alue:   Mosambik
Puhujia:  77,000 (2006)
Kirjaimisto:  latinalainen, arabialainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  atlantinkongolaiset kielet voltankongolaiset kielet benuenkongolaiset kielet bantukielet
ISO 639-3:  eko
 Ohje 
Koti on bantukieli, jota puhutaan Mosambikissa Angochen ympäristössä. Sitä puhui vuonna 2006 äidinkielenään 77,000 ihmistä. Makhuwa on kotin läheinen sukukieli ja monet kotin puhujat osaavat sitä toisena kielenä.
Kotin pääasiallinen kirjoitusjärjestelmä on latinalainen kirjaimisto, mutta myös arabialaisia kirjaimia käytetään.