stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lew Hoad

Lew Hoad
Lewis Alan "Lew" Hoad (23. marraskuuta 1934 – 3. heinäkuuta 1994) oli australialainen tennispelaaja. Hän kuului lajissaan aikansa maineikkaimpiin nimiin ja sai vuonna 1980 uramenestyksistään paikan Hall of Famesta.
Hoad asui myöhempinä vuosinaan puolisonsa Jennyn kanssa pitkään Espanjan Fuengirolassa. Hän kuoli siellä 59-vuotiaana sydänkohtaukseen kesken leukemian hoitojen.
Hoadin saavutusten joukkoon lukeutuvat kaksinpelin voitot kolmessa neljästä Grand Slam -turnauksesta vuonna 1956, jolloin hän päihitti Australian avointen ja Wimbledonin loppuottelussa maanmiehensä Ken Rosewallin sekä Ranskan avointen loppuottelussa Ruotsin Sven Davidsonin. Yhdysvaltain avoimissakin hän ylsi loppuotteluun, jossa Ken Rosewall oli häntä parempi. Seuraavana vuonna Hoad uusi Wimbledon-voittonsa.
Nelinpelissä Hoad on saavuttanut useita Grand Slam -turnausten voittoja. Australian avoimissa hän voitti nelinpelin jo 18-vuotiaana vuonna 1953 häntä kolme viikkoa vanhemman Ken Rosewallin parina. Davis Cupia hän oli voittamassa vuosina 1953, 1955 ja 1956.
Kaksinpelivoitot Grand Slam -turnauksissa

| Vuosi | Turnaus | Vastustaja loppuottelussa | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1956 | Australia |  Ken Rosewall | 6–4, 3–6, 6–4, 7–5 |
| 1956 | Ranska |  Sven Davidson | 6–4, 8–6, 6–3 |
| 1956 | Wimbledon |  Ken Rosewall | 6–2, 4–6, 7–5, 6–4 |
| 1957 | Wimbledon |  Ashley Cooper | 6–2, 6–1, 6–2 |
Lemmakkalanjärvi

| Lemmakkalanjärvi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Hämeenkyrö
Koordinaatit:  61°34′47″N, 23°20′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Lavajärven valuma-alue (35.59)
Laskujoki:  Muotialanjoki Miharinlammiin 
Järvinumero:  35.591.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  60,7 m 
Rantaviiva:  0,969 km 
Pinta-ala:  0,05157 km² 
 fiLemmakkalanjärvi 
Lemmakkalanjärvi  on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen.
Maantieto

Järvi on 400 metriä pitkä, 170 metriä leveä ja sen pinta-ala on 5,2 hehtaaria. Se sijaitsee keskellä peltomaata ja sen pohjoispuolella on laaja asuntoalue. Järvi on Muotialanjoen laajentuma, sillä joki virtaa suoraan pinen järven läpi. Yhdystie 2624 kulkee sen itärannan vierestä ohi. Järven ylittää sähkölinja.
Historiaa

Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855−1856 järven eteläpuolella sijaitsi Lemmakkala by ja pohjoispuolella Muotiala by.
Latiivi

Latiivi eli suuntasija on yleisnimi paikallissijoille, jotka ilmaisevat siirtymistä. Suomen kielen latiiveja ovat erosijat elatiivi ja ablatiivi, tulosijat illatiivi ja allatiivi, sekä näitä abstraktimmat tulosija translatiivi ja erosija eksessiivi. Alkuperäisiä uralilaisia latiivin päätteitä on oletettu olleen useita. Näiden jatkajia ovat suomen kielessä esimerkiksi johdin -s sekä rajakahdennus (seuraavan sanan alkukonsonantin kahdentuma). Nämä eivät enää ole produktiivisia sijapäätteitä vaan esiintyvät johtimina lähinnä adverbeissa ja adverbinomaisissa sanoissa (lisäksi verbien ns. a-infinitiivin lyhyen muodon lopussa oleva rajakahdennus palautunee vanhaan latiivin päätteeseen -k).
Esimerkkejä:
ylös, alas, ulos, pois, kauas
rannemmas, lähemmäs, sisemmäs, ulommas (komparatiivissa taipuvat substantiivit)
lähes, lähestulkoon
edestaas, edestakaisin
irti (+ rajakahdennus)
kiinni (+ rajakahdennus)
Aiheesta muualla

Panu Mäkisen adverbisijat (Arkistoitu – Internet Archive)
Sijamuodot
abessiivi • ablatiivi • absolutiivi • adessiivi • adverbiaali • akkusatiivi • allatiivi • benefaktiivi • datiivi • delatiivi • distributiivi • eksessiivi • ekvatiivi • elatiivi • ergatiivi • essiivi • finaali • formaali • genetiivi • illatiivi • inessiivi • instruktiivi • instrumentaali • kausaali • kausatiivi • komitatiivi • komparatiivi • latiivi • lokatiivi • modaali • multiplikatiivi • nominatiivi • oppositiivi • partitiivi • prepositionaali • prolatiivi • separatiivi • situatiivi • sosiatiivi • sublatiivi • superessiivi • superlatiivi • temporaali • temporaalinen distributiivi • terminatiivi • translatiivi • vokatiivi
Latvavesi

Latvavesi on vesistön järvi- tai vesialue vesistön uloimmassa osassa, joka sijaitsee yleensä kaukana vesistön pääjärvestä. Latvavesissä on järviä ja kapeita lahtia, jotka yhdistyvät pääjärviin jokien ja salmien välityksellä.
Latvavedet yhdistyvät pääjärviin salmien välityksellä esimerkiksi paikoissa, missä Baltian jääjärvi on ylittänyt Salpausselät. Latvavedet sijaitsevat joskus laajalla alueella hajanaisesti ja niissä on hajanaisia salmien ja lahtien vesialueita. Latvavesien laivaliikenteestä on yleensä vähemmän tietoa kuin vesistön pääjärvien liikenteestä, vaikka myös latvavesillä on ollut jonkin verran vesiliikennettä.
Leffe

Leffe-oluet.
Leffe tai Abbaye de Leffe on belgialainen luostariolutmerkki, jota valmistaa InBev-konserni.
Historia > Ennen Ranskan vallankumousta

Notre-Dame de Leffen luostari perustettiin vuonna 1152 Maas-joen rannalle Namurin maakuntaan ja siellä sijaitsevaan Dinant’n kaupunkiin. Leffe-olut kuuluu siihen moninaiseen joukkoon, jonka muodostavat belgialaiset luostarioluet. Luostari perustettiin puutarhojen keskelle, ja jo 1200-luvulta lähtien siellä on toiminut olutpanimo. Vuonna 1460 luostari tuhottiin, mutta se rakennettiin uudelleen. Ryöstelevät joukot aiheuttivat suuria vahinkoja sekä luostarille että sen panimolle vuonna 1735. Luostarin panimo tuhottiin Ranskan vallankumouksen melskeissä vuonna 1794, ja oluen paneminen loppui.
Historia > Vuoden 1952 jälkeen

Vuonna 1952 Leffe-oluen tuotanto alkoi uudelleen, kun panimomestari Lootvoetin yritys sai luvan sen valmistamiseen. Panimo sijaitsi silloin Overijsen kaupungissa Belgian flaaminkielisellä alueella. Jo muutaman vuoden kuluttua vuonna 1955 panimon osti olutjättiläinen Stella Artois (Interbrew, nykyisin InBev). Vuonna 1975 vanha panimo suljettiin ja koko tuotanto siirrettiin nykyisin jo suljettuun panimoon Mont-Saint-Guibertiin, ja nykyisin Leffe-merkkinen olut valmistetaan Stella Artoisin panimolla Leuvenissä.
Vuoden 1952 sopimuksen mukaisesti nykyinenkin valmistaja maksaa nimen käytöstä lisenssimaksua Notre-Dame de Leffen luostarille.
Leffe-oluet

Leffe-oluita valmistetaan eri laatuisia:
La Leffe Blonde (vaalea Leffe) (alkoholipitoisuus 6,6 %)
La Leffe Brune (tumma Leffe) (6,5 %)
La Leffe Triple (8,4 %)
La Leffe Radieuse (8,4 %)
La Leffe vieille cuvée (8,4 %)
La Leffe 9° (9 %)
La Leffe Rousse (6,6 %)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
Leffe-olutlasikokoelma
La Leffe Blonde.
Lehtinen (Kuhmoinen, Päijänne)

Lehtinen
| --- | --- |
Sijainti:  Kuhmoinen Pirkanmaa Suomi
Saariryhmä:  Lehtisten saariryhmä
Vesialue:  Päijänne
Korkein kohta:  87,5 m 
Pinta-ala:  41,4 ha  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lehtinen  on Päijänteen saari Pirkanmaalla Kuhmoisissa.
Maantietoa

Saari on 1,3 kilometriä pitkä, 630 metriä leveä ja sen pinta-ala on 41,4 hehtaaria . Se sijaitsee Tehinselän lounaisosassa Virmailansaaren edustalla Lehtisten saariryhmässä. Saariryhmässa on kymmeniä saaria ja se on sen suurin saari. Aivan Lehtisen rannan tuntumassa sijaitsee neljä luotoa ja yksi isompi saari. Muut saaret kuuluvat Viisverkkosiin ja Piikkisaariin. Saari kohoaa 9 metrin korkeuteen Päijänteestä ja se on kokonaan metsän peitossa. Saaressa on yli kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Padasjoen ja Kuhmoisten kuntaraja ohittaa Lehtisen sen eteläpuolelta ja halkaisee näin saariryhmän eri kuntiin.
Historiaa

Kuhmoisten seudun taloudellisessa kartassa vuodelta 1939 järven karttanimi on ”Lehtisensaari”. Saareen on merkitty vain yksi maatila . Vuoden 1965 peruskartassa näkyy kolme rakennusta samassa kohdassa saarta ja samaan karttaan on merkitty joitakin niittyjä. Saaren nimi on nyt ”Lehtinen”. Vuoden 1985 kartassa niityt on metsittynyt ja tilan rakennuksia on enää kaksi jäljellä. Vuoden 1996 on saareen rakennettu yhdeksän mökkiä.
Lehtimäki Group

| Lehtimäen Matkat Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1968
Perustaja:  Alarik Lehtimäki
Toimitusjohtaja:  Mikko Samuli Lehtimäki
Kotipaikka:  Lahti, Nastola
Toimiala:  linja-autoliikenne, matkatoimistotoiminta
Tuotteet:  tilaus- ja paikallisliikenne
Liikevaihto:  1,9 milj. euroa (2019/12)
Nettotulos:  -161 milj. euroa (2019/12)
Henkilöstö:  noin 150 henkilöä
Tytäryhtiöt:  Lehtimäen Liikenne Oy
Kotisivu:  www.lehtimakigroup.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lehtimäki Group (virallisesti Lehtimäen Matkat Oy) on suomalainen linja-autoyrityskonserni, johon kuuluvat emoyhtiön osana matkatoimisto Lehtimäki Matkat sekä Lehtimäen Liikenne Oy:hyn kuuluvat tilausajoja ajava Lehtimäki Tilausajot ja paikallisliikennettä ajava Lehtimäki Liikenne. Lehtimäki Group on Lehtimäen Matkat Oy:n aputoiminimi. Lehtimäen Liikenne osti vuonna 2006 Arolan Kuljetuksen, 2011 Töysan Linjan liiketoiminnan Helsingissä, sekä 2013 aiemmin Helsingin Bussiliikenteen omistaman Suomen Turistiauto Oy:n.
Yhtiön perustaja, talousneuvos Alarik Lehtimäki (1906–1981) aloitti liikennöitsijän uransa vuonna 1932 Lahden sisäisessä liikenteessä, joka kasvoi vauhdikkaasti sotavuosiin saakka. Vuosi 1952 oli käännekohta Lahden seudun liikenteessä, sillä tällöin lahtelaiset liikennöitsijät perustivat Lahden Liikenne Oy:n, johon myös Alarik Lehtimäki liittyi osakkaaksi. Uudelle yhtiölle siirtyi Lehtimäeltä parikymmentä autoa ja Lehtimäelle itselleen jäi vain linja Lahdesta Nastolan Villähteelle. Nastolaan syntyi 1950-luvulla kuitenkin nopeasti uutta teollisuutta, mikä merkitsi kasvua myös Lehtimäen yhtiön toiminnalle. Vuosina 1961–1969 yhtiö hankki joka vuosi neljä uutta linja-autoa, eikä tänä aikana yhtäkään autoa poistettu käytöstä. Yritys muutettiin osakeyhtiöksi vuonna 1968. 1980-luvulla yhtiön johdossa toimivat Alarik Lehtimäen pojat, toimitusjohtaja Leo Lehtimäki ja korjaamopäällikkö Pekka Lehtimäki. Vuonna 1987 yhtiöllä oli 24 linja-autoa, siinä työskenteli 38 henkilöä ja sen liikevaihto oli noin 7,3 miljoonaa markkaa.
Lokakuussa 2022 Vekka Group osti Lehtimäen Liikenne Oy:n, poislukien Lehtimäen Matkat.
Paikallisliikenteen reitit

Lehtimäki Liikenne liikennöi Nastolan Uudestakylästä Lahteen ja Hollolaan. Se liikennöi myös Hollolan kouluvuoroja.
Aiheesta muualla

Lehtimäki Groupin kotisivut
Kuopion kaupunginteatteri

| Kuopion kaupunginteatteri |
| --- | --- |
 Kuopion kaupunginteatteri
Osoite:  Niiralankatu 2
Sijainti:  Kuopio
Koordinaatit:  62°53′34″N, 027°39′54″E
Rakennustyyppi:  Teatteri
Valmistumisvuosi:  1963
Suunnittelija:  Risto-Veikko Luukkonen ja Helmer Stenros
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuopion kaupunginteatteri on Kuopiossa sijaitseva Itä-Suomen suurin ammattiteatteri. Teatterinjohtaja on Tommi Auvinen.
Kuopion kaupunginteatterin ohjelmistossa on ollut, musikaaleja, puhenäytelmiä ja lastennäytelmiä. Keväällä 2020 ohjelmistossa oli omina uutuuksina valmistuivat Kaksoiselämää -musikaali, joka on rakennettu Juice Leskisen musiikin ympärille ja hiihtäjä Aino-Kaisa Saarisesta kertova Tahto.
Kuopion kaupunginteatteri tekee myös yleisötyötä, johon kuuluvat esimerkiksi tulevien esitysten avoimet harjoitukset ja kulissikurkistukset, joissa yleisö pääsee paikkoihin, joita se ei tavallisesti näe.
Historia

Teatterin historia juontaa juurensa 1900-luvun alkuun, sillä vuonna 1902 Kuopion Työntekijäin Yhdistys perusti Kuopion Näytelmäseuran, joka vuonna 1910 muutti nimensä Kuopion Työväen Teatteriksi. Vuonna 1918 Kuopioon perustettiin myös toinen ammattiteatteri, Kuopion teatteri, jonka toiminta loppui kuitenkin 1920-luvulla varojen puutteeseen. Sen toiminnan jatkajaksi tuli Savon Näyttämö, joka toimi muutaman vuoden lähinnä harrastajateatterina. 1930-luvulla keskusteltiin Kuopion eri teatteritahojen yhdistämisestä, mutta se tapahtui vasta 27. elokuuta 1940, jolloin perustettiin Kuopion Yhteisteatteri. Vuoden 1976 alusta teatteri muuttui kunnalliseksi laitokseksi ja sai samalla uuden nimen Kuopion kaupunginteatteri.
Kuopion Yhteisteatteri toimi vuoteen 1959 asti Kuopion Työväentalossa, josta se siirtyi muutamaksi vuodeksi Pohjois-Savon ammattioppilaitoksen juhlasalin näyttämölle. Nykyinen teatterirakennus vihittiin käyttöön 1963, ja se on teatterin päänäyttämö. Rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Risto-Veikko Luukkonen ja Helmer Stenros.
Nykypäivä

Kuopion kaupunginteatterin 2000-luvun ensi vuosikymmenen suurin tuotanto oli Minna Canthin juhlavuodeksi 2007 valmistunut Minna -musikaali.
Teatterirakennukselle tehtiin peruskorjaus 2012–2014. Uudistuneessa talossa on kaksi katsomoa: 464-paikkainen Minna-näyttämö ja 184-paikkainen Maria-näyttämö. Rakennuksen ulkopuolelle tehtiin ulkoilmanäyttämö. Vanhan osan pinta-ala on 5 500 m² ja uuden laajennuksen 2 300 m². Teatterin palveluihin kuuluu myös tilavuokraus.
Tanssiteatteri Minimi siirsi esitystoimintansa Kuopion kaupunginteatterin tiloihin vuoden 2019 alusta. Kuopion kaupunginteatteri ja Tanssiteatteri Minimi tuottavat vuosittain esityksiä myös yhdessä.
Tunnustukset

Kuopion kaupunginteatteri oli ehdolla Vuoden teatteriksi 2007.[lähde? ] Kuopion kaupunginteatteri sai 2009 Suomen Näytelmäkirjailijaliiton myöntämän Kiitos kotimaisesta näytelmästä 2008 -adressin. Sen saa teatteri, jolla on ollut eniten liiton edustamia kotimaisia näytelmiä ohjelmistossaan. Se on myönnetty Kuopion kaupunginteatterille myös vuosina 1975 ja 1989.
Kuopion kaupunginteatterin ja Kuopion Yhteisteatterin johtajat

Urho Lahti (1940–1943)
Matti Aro (1943–1945)
Uno Wikström (1945–1947)
Niilo Kuukka (1947–1953)
Tauno Lehtihalmes (1953–1965)
Aimo Hiltunen (1965–1974)
Kurt Nuotio (1974–1978)
Kaija Siikala (1978–1985)
Mikko Viherjuuri (1985–1987)
Kari Paukkunen (1987–1991)
Ossi Wallius (1991–1996)
Heikki Mäkelä (1996–2001)
Heikki Kujanpää (2001–2003)
Olli-Matti Oinonen (vt.) (2004)
Lasse Lindeman (2004–2013)
Pekka Laasonen (1.8.2013–2019)
Tommi Auvinen (2019–2024)
Antti Lahti (2024-)
Nykyisiä ja entisiä näyttelijöitä

| --- | --- |
 Marjukka Arasola (1969–1973)  Jukka Auvinen (1981–)  Kristiina Elstelä (1975–1979)  Seija Haarala (1965–)  Hemmo Hakkarainen (1963–)  Sakari Halonen (–1973)  Eeva-Maija Haukinen 1967–1969  Tellervo Harkko (–1963)  Henna Haverinen  Arto Heikkilä (1981–)  Irmeli Heinänen (1969–)  Tuure Himanka  Reino Honkanen (1969–)  Kauko Hynninen (1963–1977)  Katriina Hyvärinen (1981–)  Arvo Hämäläinen (1963–, 1975–)  Mikko Hänninen (1977–1981)  Olli Ikonen (–1981)  Pertti Itkonen (1981–)  Kari Junnikkala (–1981)  Irma Junnilainen (1987–)  Martti Järvinen (–1987)  Aira Kauhanen  Veikko Kaukonen  Pekka Kekäläinen (1981–)  Pertti Kelkka (1975–)  Saara Kelkka (–1981)  Helka-Maria Kinnunen (–1987)  Inkeri Kivimäki (1987–)  Sirkka Kokkonen (1965–1969)  Sylvi Koponen  Risto Korhonen  Tapani Korhonen (1987–)  Svante Korkiakoski (–1975)  Sina Kujansuu (n. 1974) Martti Kuosmanen (1973–1977)  Outi Kärpänen  Antti Launonen  Reijo Lomperi (1961–)  Karri Lämpsä  Saara Markkanen (1977–)  Soili Markkanen (1969–1981) :  Sinikka Mokkila (1987–)  Rauni Mollberg (1950-luku)  Juha Mäkelä (1977–)  Tuula Nauha (1963–)  Marja-Liisa Nisula (1963–1967)  Mikko Nousiainen (1963–)  Leena Ortola (balettimestari, 1969–)  Aarre Pekkarinen (1975–1981)  Veijo Peltola (1963–)  Aarne Pentikäinen (–1967)  Paavo Pentikäinen (1961–1963)  Leo Pentti (1965–1973)  Ilkka Pentti  Leo Pentti (1975–)  Tuija Piepponen (1971–1993)  Eero Pikkarainen (1973–1975)  Seija Pitkänen (1983–)  Auli Poutiainen (1961–)  Teuvo Pulkkinen  Rauha Puntti (1963–)  Liisa Pänttäjä (1983–)  Nisse Rainne (–1963)  Mikko Rantaniva  Markku Riikonen (1967–1973)  Leila Ritvanen (1961–1967)  Vieno Saaristo (–1979)  Mauri Saikkonen (–1977)  Tuire Salenius (–1987)  Topi Salmela (1967–1975)  Eeva Salminen (1967–)  Hannu Salminen (1981–1987)  Kai Salomaa (–1979)  Riitta Selin (–1981)  Ari-Kyösti Seppo  Anita Sohlberg (1973–)  Tauno Sorvisto (–1979)  Markku Söderström (n. 1974)  Paavo Takkinen (1969–)  Olavi Tauno 1963–  Raili Tiensuu (1963–)  Jarmo Tulonen (1981–)  Matti Tuominen (1965–)  Olli Tuominen (1967–)  Allu Tuppurainen (–1981)  Tarmo Valkonen (1983–)  Vesa Wallgren (1987–)  Puntti Valtonen  Vesa Veijalainen (1983–)  Sirkka-Liisa Wilén (1965–)  Anna Lipponen Lähde (nykyiset näyttelijät)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuopion kaupunginteatteri Wikimedia Commonsissa
Kuopion kaupunginteatterin verkkosivut
Lohjan kauppatori

Lohjan kauppatori (ruots. Lojo salutorg) on Lohjalla, Uudellamaalla sijaitseva kauppatori. Tori on siirretty nykyiselle paikalleen Kauppakadun, Sepänkadun ja Torikadun rajaamalle aukiolle 1900-luvun alussa nykyisen Nahkurinkadun varrelta. 1960-luvulla toria laajennettiin purkamalla sillä sijainnut vanha paloasema. Tori kivettiin 1930-luvun alussa Liessaaren punaisesta graniitista tehdyillä nupukivillä.
Lightning Calendar

| Lightning Calendar |
| --- | --- |
 Lightning 0.9 lisäosa Mozilla Thunderbird 2.0.0.19 -versiossa
Kehittäjä:  Mozilla Foundation
Kehityshistoria
Vakaa versio:  3.3.3 / 28. tammikuuta 2015
Kehitystilanne:  Aktiivinen
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  Kalenteri
Alusta:   Windows, Linux, OS X
Lisenssi:  MPL
Aiheesta muualla
Lightning Calendar
Lightning Calendar on lisäosa (jatkoa aikaisemmalle Mozilla Sunbird -ohjelmalle) Mozilla Thunderbirdiin ja SeaMonkey-selaimeen.
Aiemman Sunbirdin kehitys on lopetettu.
Aiheesta muualla

Virallinen Lightning Calendar -sivusto
Lightning (videopelihahmo)

| Lightning |
| --- | --- |

Pelisarja:  Final Fantasy
Ensimmäinen peli:  Final Fantasy XIII
Luoja:  Motomu Toriyama
Liikenäyttelijä:  Naho Nakashima
Lisää peliartikkeleitavideopelien teemasivulla
Lightning (jap. ライトニング, Raitoningu) on Final Fantasy -pelisarjassa esiintyvä hahmo, jonka ensiesiintyminen oli pelattavana päähahmona pelissä Final Fantasy XIII.
Lightning on nuori nainen, jolla on tarkoituksena salata oma nimensä. Hänen aseensa on Blazefire Saber (japaninkielisessä versiossa Blaze Edge), joka on miekan ja ampuma-aseen yhdistelmä.
Hahmon on suunnitellut Motomu Toriyama.
Pelit

Final Fantasy XIII
Final Fantasy XIII-2
Lightning Returns: Final Fantasy XIII
Dissidia Final Fantasy NT
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Lightning (Final Fantasy)
Käännös suomeksi
La sonnambula (vuoden 1955 levytys)

| La sonnambula  |
| --- | --- | --- |

 Äänitetty : 5. maaliskuuta 1955
 Levymerkki: Opera d'Oro / EMI Classics
muut julkaisut
|   | La sonnambula  |   |
Vuonna 1955 La Scalassa nauhoitettu Unissakävelijän esitys on yksi tunnetuimpia tästä oopperasta. Maria Callas on uransa huipulla ja Leonard Bernsteinin tähti kovassa nousussa. Levytyksestä on julkaistu remasteroitu versio, jonka äänenlaatu on alkuperäisen version heikohkoon tasoon verrattuna selvästi parempi.
Rooleissa

Amina – Maria Callas, sopraano
Elvino – Cesare Valletti, tenori
Lisa – Eugenia Ratti, sopraano
Kreivi Rodolfo – Giuseppe Modesti, basso
Teresa – Gabriella Carturan, mezzosopraano
Alessio – Pierluigi Latinucci, basso
Notaari – Giuseppe Nessi, tenori
Orkesteri

Leonard Bernstein, kapellimestari
Teatro alla Scalan kuoro ja orkesteri
Langaton Tampere

Langaton Tampere on tai oli Tampereen sekä ympäristökuntien langaton laajakaistayhteisö. WLAN-verkko on ilmaiseksi käytettävissä Funet-verkkovierailuun kuuluvien organisaatioiden, kuten Tampereen korkeakoulujen, opiskelijoille ja henkilökunnalle, sekä kaupungin ja ympäristökuntien työntekijöille. Verkon käyttö onnistuu myös tilaamalla tunnuksen tekstiviestillä, liittämällä oman tukiaseman verkkoon tai jäsenyrityksiltä saatavilla vierastunnuksilla.
Palvelun verkkosivuja päivitettiin viimeisen kerran 2013, vaikka ne olivatkin olemassa ainakin vuoteen 2015. Tämän jälkeen sivusto ohjasi roam.fi-palveluun.
Kuuluvuusalue

Tukiasemia löytyy erityisesti Tampereen julkisista tiloista eli virastoista, kirjastoista, korkeakouluista ja rautatieasemalta. Keskustan kahviloissa ja ravintoloissa sekä joissakin yrityksissä löytyy tukiasemia. Myös kotikäyttäjien tukiasemat ovat kaikkien käytettävissä. Funet wlan-roaming mukaan lukien Langaton Tampere-tunnuksilla pääsee nettiin noin 2000:n tukiaseman alueelta.
Tekniikka

Verkon tunnus eli SSID on "LANGATON-WPA" (WPA-suojattuna) tai "WirelessTampere" (www-pohjainen tunnistus, heikompi suojaus). Yhteisöön liittymiseksi ei tarvita tiettyä tukiasemamallia kuten esimerkiksi FONilla ja Wippiesillä, vaan mikä tahansa RADIUS-tunnistautumista tukeva tukiasema voidaan liittää yhteisöön asetuksia muuttamalla.
Aiheesta muualla

Langaton Tampere (Arkistoitu – Internet Archive)
Kartta tukiasemista (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen avoimet langattomat verkot
OpenEspa (Helsinki) ●
Hollola WLAN (Hollola) ●
HSverkko (Helsinki) ●
Kuitumaa (Kouvola) ●
Langaton Tampere (Tampere) ●
Mastonet (Lahti) ●
panOULU (Kokkola, Oulu) ●
Pori Wlan (Pori) ●
Sainet (Lappeenranta) ●
SparkNet (Turku ja lähikunnat)
Lavinia Fontana

Lavinia Fontana: Minerva pukeutuu, 1613 – Galleria Borghese, Rooma
Lavinia Fontana (24. elokuuta 1552 Bologna – 11. elokuuta 1614) oli italialainen manieristinen taidemaalari.
Fontanan isä oli taidemaalari Prospero Fontana. Lavinian varhaisin tunnettu, nykyisin kuitenkin kadonnut, teos on vuodelta 1575. Hän tuli tunnetuksi muotokuvien tekijänä, mutta loi myös laajoja uskonnollisia teoksia.
Fontana meni vuonna 1577 naimisiin Paolo Zappin kanssa. Hän synnytti yksitoista lasta. Perhe muutti vuonna 1603 paavi Klemens VIII:n kutsusta Roomaan, jossa Fontana kuoli 1614.
Fontanalta on säilynyt 32 työtä, joiden tiedetään varmasti olevan hänen. Huomattava osa tuotannosta on kadonnut vuosisatojen saatossa, ja osa lienee mennyt väärän taiteilijan nimiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lavinia Fontana Wikimedia Commonsissa
Lewan suojelualue

Yksityisrahoitteinen Lewan suojelualue sijaitsee Keniassa Mount Kenyan pohjoispuolella.
Lewan suojelualue sijaitsee Keniassa, Mount Kenyan pohjoispuolella, maan pääkaupungista Nairobista 250 kilometriä koilliseen. Lewa on Delia ja David Craigin perustama yksityinen suojelualue. Suojelualue työllistää 400 henkilöä, joista 150 on vartijoita. Suojelualue on 250 neliökilometrin laajuinen.
Vuonna 2013 Unescon maailmanperintökomitea laajensi vuonna 1997 mukaan listatun Mount Kenyan aluetta maailmanperintöluettelossa niin, että Lewan villieläinten suojelualue tuli osaksi maailmanperintökohdetta.
Eläimistö

Lewan suojelualue on onnistunut hyvin sarvikuonojen suojelussa. Sarvikuonojen suojelutyötä on tehty Lewassa vuodesta 1984. Tällöin alueelle tuotiin 5 suippohuulisarvikuonoa ja 3 leveähuulisarvikuonoa. Vuonna 2010 suippohuulisarvikuonoja oli jo 65 ja leveähuulisarvikuonoja 32.
Toinen Lewan suojelualueella menestyvä uhanalainen laji on grevynseepra. Kaiken kaikkiaan Lewassa on nisäkäslajeja yli 70 ja lintulajeja yli 440.
Mustasarvikuonoja Lewassa.
Kirahvi Lewan suojelualueella.
Gepardeja suojelualeella.
Aiheesta muualla

Lewa Wildlife Conservancy: What We Do (englanniksi) (lewa.org)