stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ville Kuronen
Kirjailijakuva

Tie kirjailijaksi vaati Ville Kuroselta sitkeää uurastusta raskaan maa- ja metsätaloustyön ohella ja vähäisen opillisen sivistyksen vuoksi. Aluksi Kuronen tarkistutti tekstinsä paikallisella opettajalla. Sittemmin hän paransi äidinkielen taitoaan ja kehitti tyyliään lukemalla paljon kotimaista ja käännöskirjallisuutta. Myös Kurosen poika rohkaisi isäänsä. Vaimonsa Hiljan (o.s. Häkkinen), jonka kanssa oli avioitunut vuonna 1943, sairastuttua Kuronen hoiti yksin myös navettatyöt ja kirjoitti talvisaikaan vain keskipäivällä, jolloin karjanhoidolta jäi aikaa.
Kirjallisuudentutkija Hannes Sihvo liitti Ville Kurosen kirjallisen regionalismin tai provinsialismin jatkumoon, jonka tunnusmerkkejä ovat paikallisväri, luonnon ja ihmisten kuvauksen maakuntaläheisyys, värikäs murre, perinteeseen pitäytyminen, teknistyneen ja kaupungistuneen miljöön suhteiden pohdinta ja vastakkain asettelu luonnonläheisemmän elämän kanssa.
Kirjailija halusi tallentaa itse kokemaansa katoavaa ja jo kadonnutta maaseudun elämänmuotoa, ihmistyyppejä ja murretta fiktiivisessä muodossa kirjoissaan. Hän halusi myös valottaa maaseudun ja asutuskeskusten välistä eriarvoisuutta. Omaan kokemukseen perustuva aitous ja uskottavuus ovatkin hänen kirjojensa peruspiirtetä. Hän käytti runsaasti murredialogia ja onkin saanut kiitosta murteen tallentajana..
Henkilökuvauksensa Kuronen perustaa paljolti selkeisiin luonnetyyppeihin ja vastakohtaisuuksiin.
Huumori liittyy Kurosen teoksissa koomisiin tilanteisiin sisältäen humoristisia kärjistyksiä ja murteeseen kätkeytyvää huumoria.Kansankuvaajana häntä on verrattu Maiju Lassilaan, Ilmari Kiantoon, Oiva Arvolaan ja Kalle Päätaloon. Hän halusi hylätä romantisoivan kansankuvauksen ja kirjoitti realistista proosaa.Esikuvanaan hän piti Väinö Linnaa. Hän katsoi romaanin täyttävän tarkoituksensa, kun se herättää keskustelua. Lopetettuaan maanviljelyksen kirjailija muutti Joensuuhun vuonna 1982. Hän katsoi kaupunkiympäristön antavan asukkaista tyhjenevää kylää runsaammin virikkeitä kirjoittamiselle.Kesät hän kuitenkin vietti sukutilalla Tohmajärvellä toisen vaimonsa (vuodesta 1987) Elma Kurosen kanssa . Kuroselle myönnettiin täysi taiteilijaeläke vuonna 1984.
Kurosen maaseutukuvaukset löysivät laajan lukijakunnan. Romaaneista Ei kuu kuule, ei päivä näe ja Jehu otettiin toinen painos. Kirjailija sai myös palautetta eri sosiaaliryhmiin kuuluvilta lukijoiltaan kaikkialta Suomesta. Kriitikot suhtautuivat Kurosen tuotantoon yleensä myönteisesti.
Kuronen vieraili maakunnan kirjastojen kirjailijailloissa ja osallistui kirjoittajaleireihin.
Ville Kurosen koko tuotanto on digitoitu ja julkaistu Vaara-kirjastojen DigiKoivikko-tietokannassa, missä ne ovat vapaasti luettavissa. Joukossa ovat myös kaksi aikaisemmin julkaisematonta käsikirjoitusta. Näistä Pojasta mieheksi on usean henkilön kertomuksista koostuva kokonaisuus, joka on kirjoitettu vuoden 1997 tienoilla. Tositapahtumiin perustuva Viron toisen maailmansodan aikaisia ihmiskohtaloita kuvaava Viron vuoro on peräisin vuodelta 1997. Kurosen poika Timo Kuronen julkaisi v. 2021 isästään digitaalisen pienoiselämäkerran, joka sekin löytyy DigiKoivikosta.
Palkinnot

Ville Kuronen sai Pohjois-Karjalan läänin taidepalkinnon vuonna 1981.
Teokset

Teräketju, radiokuunnelma.  1975
Ei kuu kuule, ei päivä näe, romaani.  Kirjayhtymä 1978
Vasaran alla, romaani.   Kirjayhtymä 1979
Kylätön tie, romaani.   Kirjayhtymä 1980
Veren ja viljan maa, romaani.   Kirjayhtymä 1982
Tohmajärvi, kuvat Mikko Savolainen, sanat Ville Kuronen ja Veijo Saloheimo.  Tohmajärven kunta 1982
Jehu, romaani.   Kirjayhtymä 1983
Vihtori Kunnaspään perintö, romaani.  Kirjayhtymä 1988
Aiheesta muualla

Ville Kuronen Kirjasampo.fi:ssä
Timo Kuronen: Ville Kuronen kirjailijana (Arkistoitu – Internet Archive)
Vähä Särkijärvi (Orivesi)

| Vähä Särkijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°47′01″N, 24°42′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Längelmäveden alue (35.72)
Laskujoki:  Särkiojasta Äväntäjärveen 
Järvinumero:  35.724.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  146,4 m  
Rantaviiva:  0,942 km  
Pinta-ala:  4,012 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVähä Särkijärvi 
Vähä Särkijärvi , joka voidaan kirjoittaa myös Vähä-Särkijärvi, on Pirkanmaalla Orivedellä Ristijärven ja Korvenkylän välissä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,0 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee mäkisellä ylängöllä Kulovuoren juurella. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven itärannalle on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tie Ristijärveltä ja sama tie ohittaa järven sen länsirantaa seuraten.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Äväntäjärven valuma-alueeseen (35.724) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 146,4 metriä mpy. Siihen laskee kaksi ojaa, joista toinen on Särkijärven tulo-oja. Järven oma laskuoja Särkioja lähtee sen eteläpäästä ja se laskee Äväntäjärveen 2,2 kilometrin päässä.
Historiaa

Vuoden 1958 peruskartassa järven pohjoispuolella sijaitsi maatila, jonka pelloista osa oli metsitetty vuoden 1977 kartassa. Nykyään ei maatilaa enää ole olemassa.
Walhain

| Walhain Walin |
| --- | --- |
 vaakuna
 Walhainin sijainti.
 Walhain
 Koordinaatit: 50°37′N, 4°41′E 
Valtio:  Belgia
Provinssi:  Vallonian Brabant
Arrondissementti:  Nivelles
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Laurence Smets
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  37.92 km²
Väkiluku (1.1.2008):  6 160
 – Väestötiheys:  162 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  1457
 
 www.walhain.be 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Walhain (valloniksi Walin) on kunta Belgiassa, Vallonian Brabantin provinssissa. Pinta-alaa Walhainilla on 37,92 neliökilometriä. Kunnassa asui 1. tammikuuta 2008 6 160 asukasta, joista naisia oli 3 071 ja miehiä 3 089. Asukastiheys oli 162 as./km². Kunnan pormestarina toimii Laurence Smets.
Nykyinen Walhainin kunta syntyi 1. tammikuuta 1977, kun Nil-Saint-Vincent-Saint-Martin, Tourinnes-Saint-Lambert ja Walhain-Saint-Paul yhdistyivät.
Belgian maantieteellinen keskipiste sijaitsee kunnan Nil-Saint-Vincent-Saint-Martinissa. Kunnasta on matkaa Louvain-la-Neuveen 10 kilometriä, Wavreen 16 km, Jodoigneen 25 km, Namuriin 30 km ja pääkaupunki Brysseliin 42 km.
Jalkapalloseura Royal Wallonia Walhain CG on kotoisin Walhainista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Walhain Wikimedia Commonsissa
Kunnan kotisivut (ranskaksi)
Vallonian Brabantin provinssin kunnat
Belgian maantieteellinen keskipiste Walhainissa.
Walhalla (ravintola)

Walhallan sisäänkäynti.
Walhalla on Helsingissä Suomenlinnan eteläkärjen Kustaanmiekan saaren linnoitusmuureissa vuodesta 1952 toiminut ravintola, jonka nimi tulee Viaporissa 1780-luvulla toimineesta Valhalla-seurasta. Walhalla koostuu nykyisin kolmesta ravintolasta, jotka ovat iltaravintola Walhalla Gourmet, pizzeria Nikolai ja Aurinkoterassi & Bar. Lisäksi ravintolan piha-aluetta telttoineen käytetään suuriin tilaisuuksiin. Walhalla on avoinna kesäisin vapusta alkaen, mutta toimii ympäri vuoden tilausravintolana.
Historiaa

Ravintolatilat rakennettiin Suomenlinnan linnoitukseen vuosina 1949–1951 Helsingin vuoden 1952 kesäolympiakisojen edustustarkoituksiin. Tilojen suunnittelijana toimi arkkitehti Aulis Blomstedt. Ravintolan pääsali rakennettiin kaponieeri Delwigiin, ja osa kaponieeri Boijesta toimii kabinettina. Boijessa on myös ravintolan näköalaterassi.
Walibi Holland

Walibi Worldin maskotti lapsen kanssa.
Goliath-vuoristorata.
Walibi Holland on huvipuisto Alankomaissa. Se sijaitsee Biddinghuizenissa Flevolandin maakunnassa. Huvipuiston nimiä ovat olleet Walibi World, Six Flags Holland, Walibi Flevo ja aikaisempi teemapuiston nimi Flevohof. Ensimmäisen Walibi-puiston alkuperä, puiston perusti belgialainen liikemies Eddy Meeùs 1975. Nimi "Walibi Belgium" tulee kolmesta kunnasta, joissa puisto sijaitsee: Wavre, Limal ja Bierges.
Alun perin nimellä Flevohof tunnetussa teemapuistossa esiteltiin maataloutta ja tilanpitoa. Kun Flevohof meni konkurssiin vuonna 1993, Walibi Group osti yrityksen ja sen nimeksi muutettiin Walibi Flevo. Siitä lähtien sen toimenkuva on ollut huvipuisto. Tämän puiston osti Premier Parks Inc. vuonna 1998, ja nimeksi vaihtui vuonna 2000 Six Flags Holland. Nimi Walibi World oli käytössä vuodesta 2005 vuoteen 2010. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuoden 2011 alussa. Useimmat laitteet, kuten vuoristorata, ovat peräisin Six Flags ja Walibi Flevo -ajoilta. Viime vuosina puisto on yrittänyt mainostaa itseään perhepuistona.
Walibi Hollandissa on seitsemän vuoristorataa, joista suurin, nopein ja pisin on Goliath.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Walibi Holland Wikimedia Commonsissa
Täpläsammaltikka

| Täpläsammaltikka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Kääpiötikat Veniliornis
Laji::  spilogaster
Kaksiosainen nimi
 Veniliornis spilogaster  (Wagler, 1827) 

Katso myös
   Täpläsammaltikka Wikispeciesissä   Täpläsammaltikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Täpläsammaltikka (Veniliornis spilogaster) on eteläamerikkalainen tikka. Sen esiintymisalue käsittää Brasilian kaakkoisosan, Paraguayn kaakkoisosan, Koillis-Argentiinan sekä Uruguayn. Johann Georg Wagler kuvaili lajin holotyypin Brasiliasta ja Paraguaysta vuonna 1827.
Täplärintarisuttaja

| Täplärintarisuttaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Risuttajat Phacellodomus
Laji::  maculipectus
Kaksiosainen nimi
 Phacellodomus maculipectus  Cabanis, 1883 
Katso myös
   Täplärintarisuttaja Wikispeciesissä   Täplärintarisuttaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Täplärintarisuttaja (Phacellodomus maculipectus) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. Sitä on aiemmin pidetty samana lajina pilkkurintarisuttajan (Phacellodomus striaticollis) kanssa.
Täplärintarisuttajaa tavataan Argentiinassa ja Boliviassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tánaiste

| Tánaiste |
| --- | --- |
 
 
 Nykyinen Micheál Martin 17. joulukuuta 2022 lähtien
Nimittäjä:  Irlannin presidentti
Perustettu:  29. joulukuuta 1937
Ensimmäinen:  Seán T. O'Kelly
Tánaiste, tai muodollisemmin An Tánaiste (monikossa Tánaistithe), on Irlannin hallituksen varapääministerin nimike vuodesta 1937. Hallituksen johtajan eli pääministerin nimike on vastaavasti taoiseach. Tánaisten nimittää tehtäväänsä Irlannin presidentti taoiseachin ehdotuksen pohjalta.
Täpläsara

| Täpläsara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Sarat Carex
Laji::  punctata
Kaksiosainen nimi
 Carex punctata  Gaudin 
Katso myös
   Täpläsara Wikispeciesissä   Täpläsara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Täpläsara (Carex punctata) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen sekä matalakasvuinen saralaji. Täpläsara muistuttaa välisaraa (Carex distans), johon sen voi helposti sekoittaa. Täpläsara ja välisara ovat erotettavissa toisistaan lehtien, emitähkien ja pullakoiden ulkonäön perusteella.
Täpläsara on kasvutavaltaan löyhästi mätästävä, ja sen varret voivat kasvaa 50 cm korkeiksi asti. Lehdet ovat vaaleanvihreitä, tasaisia sekä suunnilleen varrenpituisia. Kukinnon tukilehti on tavallisen lehden kaltainen. Täpläsara on erilaistähkäinen saralaji ja sen kukintona oleva tähkistö koostuu yhdestä hedetähkästä sekä kolmesta tai neljästä emitähkästä. Hedetähkä on perällinen ja emitähkät ovat selvästi erillään sekä tiheäkukkaisia. Emikukat ovat kolmiluottisia. Tähkäsuomut ovat kalvaanruskeita sekä teräväkärkisiä, ja niissä on vihreä keskisuoni. Pullakot ovat kiiltävän keltavihreitä, suonettomia ja suuodallisia.
Täpläsara kasvaa kallioilla sekä merenrantojen kuivilla ruohostomailla. Täpläsaraa ei tavata Suomessa, ja lähimmillään sitä tavataan Ruotsissa sekä Norjassa Skagerrakin rannikoilla, missä se kasvaa harvinaisena. Muuten täpläsaraa tavataan siellä täällä ympäri Eurooppaa.
Uchikake

Japanilainen morsiuspuku "shiromuku"
Uchikake (jap. 打掛) on japanilainen naisten päällyskaapu. Se on kimonon muotoinen ja laahustavahelmainen naisten päällysvaate, joka puetaan muun kimonoasun päälle sitomatta sitä vyöllä. Uchikake oli 1500-luvulla samurailuokan naisten juhlapuku. Edo-kaudella siitä tuli yleinen juhlapuku niille naisille, joilla oli siihen varaa.
Nykyaikana uchikakea käytetään pääasiallisesti vain perinteisen morsiuspuvun osana. Morsiuspuvun uchikakessa on roikkuvat furisode-hihat. Perinteisiä värejä ovat aasialaisissa hääpuvuissa yleinen punainen, monivärisillä maalauksilla tai kultakirjailuilla koristettuna, tai shiromuku, "puhtaan valkoinen". Valkoinen symboloi seremoniassa morsiamen puhtautta, eli valmiutta ottaa vastaan sulhasen suvun "värit".
Water

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Water (englantia, suom. 'vesi') voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Water, brittiläinen elokuva vuodelta 1985
Water, kanadalais-intialainen elokuva vuodelta 2005
Water, Bapsi Sidhwan romaani vuodelta 2006
Musiikki > Albumit

Water, Conor Oberstin albumi vuodelta 1993
Water, Saigon Kickin albumi vuodelta 1993
Water, Annabelle Chvostekin albumi vuodelta 2003
Water, The Beautiful Girlsin albumi vuodelta 2006
Musiikki > Kappaleet

”Water”, Martikan kappale albumilta Martika
”Water”, Dinosaur Jr.:n kappale albumilta Green Mind
”Water”, The Whon kappale albumilta Who’s Next
”Water”, Oingo Boingon kappale albumilta Farewell
”Water”, Eggstonen kappale albumilta Somersault
”Water”, PJ Harveyn kappale albumilta Dry
”Water”, Breaking Benjaminin kappale albumilta Saturate
”Water”, Brad Paisleyn kappale albumilta American Saturday Night.
"Water", Elitsan ja Stoyanin kappale, Bulgarian edustuskappale Eurovision laulukilpailussa 2007
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Water”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Väärälampi (Mäntyharju, Korpilahti)

| Väärälampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°22′44″N, 26°44′58″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vuohijärven alue (14.91)
Laskuoja:  oja Majajokeen 
Järvinumero:  14.913.1.036
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84,1 m  
Pituus:  510 m  
Leveys:  340 m  
Rantaviiva:  1,741 km  
Pinta-ala:  6,521 ha  
Saaria:  1 
 fiVäärälampi 
Väärälampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Korpilahden lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 510 metriä pitkä, 340 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,5 hehtaaria. Lammella on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Vuohijärven alueella (14.91), jonka Juolasveden–Lahnaveden alueeseen (14.913) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 84,1 metriä mpy.
Vilppulan rintama

Vilppulan rintaman taistelut käytiin Suomen sisällissodan aikana tammi-maaliskuussa 1918 Vilppulan kirkonkylän tuntumassa sekä Ruoveden Väärinmajalla ja Juupajoen Lylyssä. Vilppulan rautatieasema sijaitsi Tampereelta Haapamäelle johtaneen rautatien varressa. Punaisten tarkoituksena oli edetä 25 kilometriä Vilppulan pohjoispuolella sijaitsevalle Haapamäelle, joka oli tärkeä Hämeen, Pohjanmaan ja Keski-Suomen välisten rautateiden risteysasema. Punaiset eivät kuitenkaan onnistuneet murtamaan valkoisten puolustusta Vilppulassa, ja helmikuun lopulla taistelujen painopiste siirtyi Ruoveden Väärinmajaan, jonka kautta punaiset yrittivät läpimurtoa valkoisten sivustaan. Maaliskuun puolivälissä valkoiset käynnistivät suurhyökkäyksen Tampereen valtaamiseksi, jolloin punaisten rintama Pohjois-Hämeessä murtui ja he vetäytyivät nopeasti puolustamaan Tamperetta.
Vilppulan rintamalla tarkoitetaan yleensä Vilppulassa ja Väärinmajassa käytyjä taisteluja. Lisäksi punaisten vetäytymisvaiheessa taisteltiin Juupajoella sijaitsevalla Lylyn asemalla. Joissakin yhteyksissä Vilppulan rintamaan on laskettu kuuluvaksi Väärinmajan lisäksi myös Ruoveden taistelut. Punaiset taas käyttivät Vilppulasta ja muista Pohjois-Hämeen taisteluista nimitystä ”pohjoinen rintama”, joka oli osa heidän Satakunnan ja Hämeen käsittänyttä länsirintamaansa. Käsitteiden sekavuudesta johtuen Suomen sotasurmat -tietokanta sisältää kymmeniä punaisia, joiden kuolinpaikaksi on merkitty Vilppula, vaikka he kaatuivat Ruovedellä. Todellisuudessa Vilppulan suunnalla ei Väärinmajaa lukuun ottamatta käyty kovinkaan ankaria taisteluja. Vilppulan rintamalla on siitä huolimatta valkoisten keskuudessa tarunhohtoinen maine, koska siellä käydyn puolustustaistelun katsottiin pysäyttäneen punaisten etenemisen pohjoiseen.
Taistelut Väärinmajalla

Kun Vilppula osoittautui vaikeasti vallattavaksi etelästä käsin, punaiset alkoivat helmikuun toisella viikolla keskittää voimiaan Ruovedelle, jonka kautta oli tarkoitus edetä pohjoiseen kohti Haapamäkeä. Taisteluja käytiin kirkonkylän suunnalla Pihlajalahdella, Pekkalassa ja Jäminkipohjassa sekä kirkonkylän kaakkoispuolella Väärinmajassa. Siellä punaisten tarkoituksena oli edetä koilliseen kohti Vilppulaa ja iskeä valkoisten sivustaan, ja siksi Väärinmajan taistelut lasketaankin kuuluvaksi Vilppulan rintamaan. Siellä toimineet punaiset olivat myös muista Ruoveden punaisista poiketen Vilppulan rintamakomentajan alaisuudessa. Punaisten esikunta sijaitsi Väärinmajan eteläpuolella Hyyrylässä, jonne oli sijoitettu muun muassa Helsingin punakaartin osastoja. Yhteensä Väärinmajalla oli noin tuhat punakaartilaista, joista vain 70 oli Ruovedeltä. Väärinmajan oman punakaartin päällikkönä oli Aatu Salmela. Väärinmajalle oli sijoitettu muun muassa sodan alkupäivinä Lylyssä taistellut Helsingin punakaartin eliittijoukkoihin kuulunut A-komppania.
Väärinmajan ensimmäiset yhteenotot käytiin 13. helmikuuta, mutta varsinaisesti taistelut alkoivat vasta punaisten yleishyökkäyksen aikana 21. helmikuuta, jonka aluksi Väärinmajaa ja läheistä Seppälää moukaroitiin rajulla tykkitulella. Punaiset onnistuivat valtaamaan Väärinmajan länsipuolella sijaitsevan Enorannan, mutta valkoiset saivat vahvistuksia ja kävivät pian vastahyökkäykseen. 24. helmikuuta punaisten tukikohtana olleeseen Nenosen taloon Väärinmajan itäpuolella osui kranaatti, joka surmasi kolme punakaartilaista ja haavoitti noin kolmeakymmentä. Tämän jälkeen punaiset aloittivat perääntymisen ja vetäytyivät seuraavana päivänä myös Enorannasta. Viisi päivää kestäneen taistelun aikana kaatui 9 valkoista ja ainakin 34 punaista. Taistelut vaativat myös siviiliuhreja. 23. helmikuuta Väärinmajalla kuoli valkoisten luoteihin kaksi iäkästä naista, kun heidän mökkiensä luultiin olleen täynnä punaisia. Väärinmajalta lähteneitä pakolaisia oli majoittunut Sydänmaan torppaan, jossa oli punakaartilaisten perheiden lisäksi myös muita työläisiä, jotka olivat paenneet valkoisten hallitsemilta alueilta.
Punaisten toinen yleishyökkäys käynnistyi Väärinmajan suunnalla 10. maaliskuuta, mutta läpimurto ei onnistunut, vaan punaisten joukot palasivat ensimmäisen taistelupäivän iltana takaisin Lylyyn. 12. maaliskuuta punaiset pommittivat rajusti kylän itäpuolella sijaitsevaa Seppälää, jossa oli valkoisten tukikohta. Seuraavana päivänä helsinkiläiset komppaniat hyökkäsivät Enorannan suunnalta Väärinmajaa kohti, jolloin Pyhkiön torppien tuntumassa käytiin molemmille osapuolille suuria tappioita aiheuttanut Mannisen taistelu. Väärinmaja ja Seppälä pari kilometriä sen itäpuolella jäivät kuitenkin valkoisten haltuun. Valkoisten suurhyökkäyksen alettua punaiset vetäytyivät myös Väärinmajan suunnalta 18. maaliskuuta. Poistuessaan he polttivat Hyyrylän ja Työrön talot.
Muistomerkit

Vilppulan taistelujen muistomerkki paljastettiin Kirkkosalmen rannalla 10. heinäkuuta 1938. Kuvanveistäjä Arvi Tynyksen suunnitteleman muistomerkin kustansi Gösta Serlachius. Paljastustilaisuudessa oli paikalla myös kenraali Mannerheim. Vilppulan hautausmaalla on vuonna 1946 paljastettu punaisten muistomerkki. Piispa Yrjö Sariola siunasi joukkohaudassa olevat vainajat vuonna 1994. Samana vuonna pystytettiin punaisille oma muistomerkki myös Vilppulankosken tuntumaan. Myös Väärinmajan taisteluilla on valkoisten pystyttämä muistomerkki, joka paljastettiin Mannisen talon luona vuonna 1934.
Kulttuuri

Sisällissodan päättymisen jälkeen professori Heikki Klemetti sävelsi ja sanoitti laulun Vilppulan urhojen muistolle, joka oli pitkään myös kansakoulujen laulukirjassa.
Kesällä 2017 Mäntässä esitettiin Jorma Panulan säveltämä kansanooppera Kitusuon Sofia, jonka libreton ovat tehneet Tapio ja Seppo Parkkinen. Sisällissodan aikaisiin tositapahtumiin perustuva ooppera kertoo suomalaisen naisen ja venäläisen sotilaan rakkaustarinan. Vuonna 2012 esitettiin Paavo Joensalon säveltämää kirkko-oopperaa Vilppulan vaihe 1918, johon libreton teki Raimo Kallio-Mannila.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vilppulan rintama Wikimedia Commonsissa
Haapamäen radalla operoineen punaisten panssarijunan n:o 1 miehistöä.
Valkoiset tarkkailevat vihollisen lentokonetta Vilppulan asemalla.
Valkoisten raskasta tykistöä Vilppulassa.
Arvi Tynyksen veistos Vilppulan 1918 taistelujen muistomerkki, 1938 Vilppulan kosken rantatörmän lähellä.
X-siipinen

X-siipinen (engl. X-wing) on fiktiivinen avaruusalus Tähtien sodan kuvitteellisessa universumissa. Se nähtiin ensimmäisen kerran elokuvassa Star Wars: Episodi IV – Uusi toivo.
Historia

X-siipisen kehitti Incom-yhtiö Galaktisen sisällissodan alkupuolella Imperiumille. X-siipisen suunnitelleet insinöörit kuitenkin loikkasivat Kapinaliiton puolelle, tuhosivat kaikki tiedot aluksesta ja toivat kaksi prototyyppiä kapinallisille. X-siipisestä tuli nopeasti kapinallislentäjien suosituin avaruusalus ja Y-siipisen korvaaja.
X-siipinen oli Y-siipistä nopeampi ja edeltäjäänsä verrattuna kesti paljon paremmin avaruustaisteluissa Imperiumin TIE-hävittäjiä vastaan. X-siipinen myös kesti iskuja, jotka olisivat voineet tuhota tavallisen ja heikomman avaruusaluksen. Toisin kuin suurimmassa osassa Imperiumin avaruushävittäjistä, X-siipisessä oli hyperajo, suojakilpigeneraattori ja elossapitojärjestelmä. X-siipisen erikoisuus olivat sen siivet, jotka hyökkäysasennossa muistuttivat x-kirjainta, josta se on saanut nimensä. Sen pitkien lasertykkien tarkoitus on kyetä ampumaan kuolettava laukaus kohti vihollisalusta ennen kuin tämä ehtii vastata tuleen.
Kapinaliitto käytti X-siipisiä Yavinin taistelussa hyökkäyksessä Kuolemantähteä vastaan. 
Luke Skywalkerin ohjaama X-siipinen onnistui laukaisemaan protonitorpedot Kuolemantähden ilmastointiaukkoon ja tuhoamaan taisteluaseman.  Myöhemmin Wedge Antillesin ohjaama X-siipinen auttoi Millennium Falconia tuhoamaan toisen Kuolemantähden Endorin taistelussa.
Ominaisuudet

Pituus 12,5 metriä
Huippunopeus avaruudessa: 3700 g
Huippunopeus ilmakehässä: 1050 kilometriä tunnissa
Miehistö: yksi lentäjä ja yksi R2-droidi
Aseistus: neljä laserkanuunaa ja kymmenen protonitorpedoa