stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ikue Mori
Diskografia > Sooloalbumit

Painted Desert (with Robert Quine and Marc Ribot; 1995)
Hex Kitchen (1995)
Garden (1996)
B/Side (1998)
One Hundred Aspects of the Moon (2000)
Labyrinth (2001)
Myrninerest (2005)
Bhima Swarga (2007)
Class Insecta (2009)
Near Nadir (with Mark Nauseef, Evan Parker and Bill Laswell; 2011)
David Watson / Jim Denley / Rik Rue / Amanda Stewart / Ikue Mori - Bit-Part Actor (Braille Records, 1996)
Highsmith (with Craig Taborn (Tzadik, 2017)
Igor Rakočević

| Igor Rakočević> Игор Ракочевић |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Igor Rakočević
Syntynyt: 29. maaliskuuta 1978 (ikä 46) Belgrad, Serbia ja Montenegro, Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta
Kansalaisuus:   Serbia
Koripalloilija
Lempinimi:  Valkoinen Michael Jordan Heinäsirkka
Pelipaikka:  Heittävä takamies
Pituus:  194 cm
Paino:  84 kg
Nyk. joukkue:   KK Crvena zvezda
Sarja:  Naša Sinalko Liga
NBA-varaus:  51. varaus 2000 Minnesota Timberwolves
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1995–2000 2000–2002 2002–2003 2003–2004 2004–2005 2005–2006 2006–2009 2009–2011 2011–2012 2012–:   KK Crvena zvezda  KK Budućnost Podgorica  Minnesota Timberwolves  KK Crvena zvezda  Pamesa Valencia  Real Madrid  Tau Ceramica  Efes Pilsen SK  Mens Sana Basket  KK Crvena zvezda
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Serbia ja Montenegro.Koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Serbia ja Montenegro.Koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Serbia ja Montenegro.Koripallo.MM-kilpailut  | Maa:   Serbia ja Montenegro> Koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Indianapolis 2002 | koripallo |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Turkki 2001 | koripallo |  |
Igor Rakočević (serb. Игор Ракочевић, s. 29. maaliskuuta 1978 Belgrad, Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta) on serbialainen koripalloilija, joka edustaa nykyisin KK Crvena zvezdaa.
Ura

Nuoruusvuotensa Rakočević pelasi KK Crvena zvezdassa, jossa hän voitti Jugoslavian mestaruuden. Myös hänen isänsä oli pelannut seurassa, joka oli osasyy seuran valintaan. Serbiasta hän siirtyi KK Budućnost Podgoricaan, jossa hän voitti Jugoslavian-mestaruuden sekä cup-mestaruuden. Kahden kauden jälkeen Rakočević varattiin NBA:han, jossa hän pelasi ainoastaan yhden kauden. Hän ei saanut joukkueessa paljon peliaikaa, mutta kehittyi paljon NBA-vuotensa aikana.
Palattuaan NBA:sta hän siirtyi takaisin KK Crvena zvezdaan. Rakocevic voitti Serbian cupin ja hänet valittiin Adrianmeren liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kauden jälkeen hän siirtyi Pamesa Valenciaan. Valenciasta hän siirtyi toiseen espanjalaisseuraan, Real Madridiin. Vuonna 2006 hän teki Tau Ceramican kanssa kolmen vuoden sopimuksen. Tau Ceramicassa hän voitti ensimmäisen Espanjan-mestaruutensa sekä Espanjan Supercupin. Hänen piste-ennätyksensä Euroliigassa on 31.
Kaudeksi 2009–2010 Rakočević siirtyi Efes Pilsenin.
Saavutukset > Maajoukkue

Alle 18-vuotiaiden EM-pronssia: 1996
Alle 21-vuotiaiden EM-pronssia: 1997
Alle 20-vuotiaiden EM-hopeaa: 1998
Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuiden arvokkain pelaaja: 1998
Euroopan-mestaruus: 2001
Maailmanmestaruus: 2002
Saavutukset > Seurajoukkueet

Jugoslavian mestari: 1998, 2001
Jugoslavian liigan kehittyinein pelaaja: 1998
Jugoslavian cup: 2001
Serbian cupin: 2004
Adrianmeren liigan arvokkain pelaaja: 2004
Adrianmeren liigan pistekuningas: 2004
Espanjan Supercup: 2006, 2007, 2008
Espanjan liigan 3-pisteen heittokisan voitto: 2007
Euroliigan pistetilaston voitto: 2007
Euroliigan kakkostähdistö: 2007
Espanjan liigan mestaruus: 2008
Espanjan cupin voitto: 2009
Italian-mestaruus: 2012
Italian cup-mestaruus: 2012
Italian Supercup: 2012
Aiheesta muualla

Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
Icebreakers

Helsinki Icebreakers on vuonna 1998 perustettu helsinkiläinen baseballseura jonka edustusjoukkue pelaa baseballin miesten SM-Sarjassa ja seuran kakkosjoukkue Breakers-09 Suomi-Sarjassa.
Icebreakers on voittanut Baseballin Suomen mestaruuden kerran vuonna 2002.
Icebreakers pelaa kotiottelunsa Ruskeasuon urheilupuistossa.
Aiheesta muualla

Seuran sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Hot in the Shade Tour

Hot in the Shade Tour oli yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Kissin vuonna 1990 järjestetty konserttikiertue, jolla promotoitiin yhtyeen vuonna 1989 ilmestynyttä viidettätoista studioalbumia Hot in the Shade. Kiertue käynnistyi 4. toukokuuta 1990 Texasista ja päättyi 9. marraskuuta New Yorkiin.
Hot in the Shade Tour oli viimeinen kiertue, jolla rumpali Eric Carr oli mukana. Carr kuoli 24. marraskuuta 1991 sydänsyövän aiheuttamiin komplikaatioihin, ja hän nousi lavalle viimeisen kerran New Yorkin Madison Square Gardenissa järjestetyssä Hot in the Shade Tourin viimeisessä konsertissa.
Settilista

"I Stole Your Love"
"Deuce"
"Heaven's on Fire"
"Crazy Crazy Nights"
"Black Diamond"
"Shout It Out Loud"
"Strutter"
"Calling Dr. Love"
"I Was Made for Lovin' You"
"Rise to It"
"Fits Like a Glove"
"Hide Your Heart"
"Lick It Up"
"God of Thunder"
"Forever"
"Cold Gin"
"Tears Are Falling"
"I Love It Loud"
"Love Gun"
"Detroit Rock City"
"I Want You"
"Rock and Roll All Nite"
"Betrayed" soitettiin kaksi kertaa. "Little Caesar" soitettiin ainoastaan kerran, kiertueen ensimmäisellä keikalla. "Under the Gun" kuului settilistaan kiertueen alkuvaiheissa, kunnes sen korvasi "I Was Made for Lovin' You".
Idän Uutiset

Idän Uutisten ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu. Lehden tunnuslause oli ”Ystävyys ja sovinto on sydämille ravinto”.
Idän Uutiset oli Massachusettsin Worcesterissa ja Fitchburgissa vuosina 1896–1899 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.
Idän Uutiset perustettiin Worcesterissa samaan aikaan ja saman yhtiön toimesta kuin ruotsinkielinen Finska Amerikanaren. Molempia lehtiä toimitti aluksi J. W. Lähde. Sittemmin Idän Uutisten toimittajana työskenteli Victor Vitikka ja hänen kuolemansa jälkeen jälleen Lähde. Vuoden 1897 lopussa lehti siirrettiin Fitchburgiin, jossa se ilmestyi kerran viikossa noin 1500 kappaleen painoksena. Vuonna 1899 sen osti myöhemmin Pohjan Tähteä julkaissut kauppias Aleksi Heisson.
Aiheesta muualla

Idän Uutiset digitoituna Kansalliskirjastossa
Iranin kruunun ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Iranin kruunun ritarikunta (pers. ‏نشان تاج‎, Nešān-e Tāj) oli iranilainen ritarikunta, joka perustettiin vuonna 1913 šaahi Ahmad Shah Qajarin käskystä. Pahlavien dynastien noustua valtaan Reza Pahlavi uudisti ritarikuntaa, jossa oli aluksi vain yksi luokka, lisäämällä siihen neljä alempaa luokkaa. Kruunun ritarikunnasta tuli myös Pahlavin ritarikunnan perustamisen jälkeen Iranin toiseksi korkea-arvoisin ritarikunta. Sitä myönnettiin tunnustuksena poikkeuksellisista ansioista valtion hyväksi. Saajan ei tarvinnut olla Iranin kansalainen.
Ritarikunta lakkautettiin vuonna 1979 islamistivallankumouksen jälkeen.
Ritarikunta jakautui 5 luokkaan ja 3 mitaliluokkaan:
ritarikunnan nauha
IPhoto

| iPhoto |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Apple
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  7. tammikuuta 2002
Vakaa versio:  9.6.1 / 19. maaliskuuta 2015
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  Kuvankäsittely
Alusta:  iOS, OS X
Lisenssi:  Omisteinen ohjelmisto
Aiheesta muualla
Apple iPhoto
iPhoto on Applen kehittämä digitaalisten valokuvien käsittelyohjelma, joka toimtetaan jokaisen Macintoshin mukana osana iLife-pakettia. Julkaisuvuonnaan 2002 iPhotolla pystyi tuomaan, organisoimaan, muokkaamaan, tulostamaan ja jakamaan digitaalisia valokuvia.
Viimeisin versio, iPhoto 9, julkaistiin osana iLife '11-pakettia 20. lokakuuta. 2010.
Ominaisuudet

Kuvien tuomisen jälkeen ne voidaan haluttaessa otsikoida, lajitella ja järjestellä ryhmiin (tunnetaan myös "Tapahtumina"). Yksittäisiä kuvia voidaan muokata yksinkertaisilla työkaluilla, kuten punaisten silmien poistotyökalulla, valotuksen säätötyökaluilla, sekä rajata. iPhoto ei kuitenkaan tarjoa edistyneempien kuvankäsittelyohjelmien kuten GIMP:in tarjoamia laajoja editointimahdollisuuksia.
iPhoto sisältää useita vaihtoehtoja kuvien jakamiseksi eteenpäin. Kuva-albumeista voidaan tehdä dynaamisia diaesityksiä, joihin voidaan lisätä musiikkia iTunesista. Nämä diaesitykset voidaan viedä QuickTime-mediasoittimeen videotiedostoiksi ja editoida edelleen iMoviella tai polttaa suoraan DVD-levylle käyttäen iDVD-ohjelmistoa. Sekä diaesitykset että valokuvat voidaan jakaa muille Mac-tietokoneille lähiverkon yli käytten Bonjour-ohjelmistoa. Ne voidaan myös ladata ja julkaista yksinkertaisella web-käyttöliittymällä Applen MobileMe-palvelussa. iPhoto voi myös synkronoida kuvat iPod- iPhone- ja iPad- laitteiden kanssa. iPhoto käyttäjät voivat myös tilata monenlaisia tuotteita internetin välityksellä, kuten tulosteita, julisteita ja kuvakirjoja. Ohjelmasta voi tulostaa kuvia ja kollaaseja myös kotitulostimella paikallisesti.
Versiohistoria

| --- | --- |
iPhoto 1: 7. tammikuuta 2002
iPhoto 2 (iLife): 3. tammikuuta 2003
iPhoto 4 (iLife '04): 6. tammikuuta 2004
iPhoto 5 (iLife '05): 11. tammikuuta 2005
iPhoto 6 (iLife '06): 10. tammikuuta 2006
iPhoto 7 (iLife '08): 7. elokuuta 2007
iPhoto 8 (iLife '09): 7. tammikuuta 2009
iPhoto 9 (iLife '11): 20. lokakuuta 2010
Versiohistoria > iOS

| --- | --- |
iPhoto iOS: 7. maaliskuuta 2012
IQuick Valencia

IQuick Valencia on espanjalainen pikkuformulatalli. Talli perustettiin vuonna 1999. Talli on kilpaillut Eurocup Formula Renault-sarjassa vuosina 2008-09 ja Formula Renault WEC-sarjassa vuonna 2009. Tallin päämaja sijaitsee Valenciassa ja talli järjestää ajokoulutusta nuorille kuljettajille.
Aiheesta muualla

http://www.iquickvalencia.com/Doc%20adjunto/i%20Quick%20Eng.pdf%5Bvanhentunut+linkki%5D
IQue Player

IQue Player-konsoli.
iQue Player (myös Nintendo iQue) on videopelikonsoli, jonka on tehnyt iQue, Nintendon ja kiinalais-yhdysvaltalaisen tutkijan, tohtori Wei Yenin yhteisyritys. Konsoli perustuu Nintendo 64:ään, on ohjaimen muotoinen ja kytketään suoraan televisioon. Tällä hetkellä laitetta myydään vain Kiinassa. Suurin syy siihen on Kiinassa rehottava piratismi.
iQue paljastettiin ensi kerran vuoden 2003 Tokyo Game Show'ssa ja julkaistiin Kiinassa 17. marraskuuta 2003. Japanin vuoden 2004 julkaisu peruuntui, eikä Nintendo ole suunnitellut julkaisevansa konetta muuallakaan maailmassa.
Konsolin pelit on tallennettu 64 Mt:n flash-muistille, joka sijaitsee konsoliin/ohjaimeen kiinnitettävässä kasetissa. Pelit ostetaan erityisestä "iQue depot" -latauspaikasta, jossa pelit ladataan muistiin myöhemmin pelattavaksi.
Pelit

Dr. Mario 64
Excitebike 64
F-Zero X
Mario Kart 64
Paper Mario
Sin and Punishment: Successor of the Earth
Star Fox 64
Super Mario 64
Super Smash Bros.
The Legend of Zelda: Ocarina of Time
Wave Race 64
Yoshi's Story
Hr. Ms. Karel Doorman (R81)

| Hr>  Ms. Karel Doorman |
| --- | --- |
 Karel Doorman ja risteilijä De Zeven Provinciën

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cammell Laird, Birkenhead
Kölinlasku:  3. joulukuuta 1942
Laskettu vesille:  30. joulukuuta 1943
Palveluskäyttöön:  1. huhtikuuta 1948
Poistui palveluskäytöstä:  myyty 15. lokakuuta 1968 Argentiinalle
Tekniset tiedot
Uppouma:  19 900 t
Pituus:  192 m
Leveys:  24,4 m
Syväys:  7,5 m
Koneteho:  40 000 hv
Nopeus:  24 solmua
Miehistöä:  1 300
Aseistus
Aseistus:  12 × 40 mm ilmatorjuntatykkiä 42 × lentokonetta
Hr. Ms. Karel Doorman (viirinumero R81) oli toisen maailmansodan lopulla valmistunut Colossus-luokan lentotukialus, jonka Alankomaiden hallitus osti Britannialta. Alus oli uransa aikana myös sekä Britannian kuninkaallisen laivaston HMS Venerablena että Argentiinan laivastossa nimellä ARA Veinticinco de Mayo.
Alus siirrettiin huhtikuussa 1947 reserviin, minkä jälkeen se ankkuroitui Plymouthiin. Alus sijoitettiin myyntilistalle. Alankomaiden hallitus osti aluksen 1. huhtikuuta 1948. Alus kunnostettiin luovutettavaksi Alankomaiden laivastolle, joka otti sen palvelukseensa 28. toukokuuta nimellä Hr.Ms. Karel Doorman.
Palvelus

Aluksen lentokalusto koostui aluksi Hawker Sea Fury FB.11 -hävittäjäpommittajista ja Fairey Firefly AS.4 ja AS.5 -sukellusveneentorjuntakoneista, jotka myöhemmin korvattiin 23 Alankomaissa lisenssivalmistetulla Hawker Sea Fury FB.51 -koneella.
Alus siirrettiin 1954 modernisoitavaksi Wilton-Fijenoordin telakalle, mistä se palasi palvelukseen 1958. Telakalla lentokansi vahvistettiin ja laajennettiin mahdollistamaan kahdeksan asteen laskeutumisalue. Alukselle asennettiin samanaikaisen nousun ja laskun mahdollistava peilijärjestelmä, höyrykatapultti ja uudet jarruvaijerit. Lisäksi aluksen siltarakenteita muutettiin ja savuhormeja muokattiin.
Alukselle asennettiin uusi tutkajärjestelmä, jonka antennit olivat silmiinpistäviä huollon jälkeen. Aluksen lentokonekalustoksi vaihdettiin laivue brittiläisvalmisteisia Hawker Sea Hawk FGA.6 -hävittäjäpommittajia, laivue Grumman TBM-3S ja TBM-3W Avengereita, jotka korvattiin Yhdysvalloista ja Kanadasta ostetuilla Grumman S2F-1 Tracker- ja HO4S-3-koneilla sekä HSS-1-sukellusveneentorjuntahelikoptereilla.
Trackerit olivat ydinasekykyisiä, joten ne kykenivät kuljettamaan monikäyttöisiä Yhdysvaltain B57-ydinpommeja. Pommien kuoret oli sijoitettu alukselle, mutta ydinmateriaali oli varastoitu Englantiin Yhdysvaltain valvontaan.
Alukselle asennettiin 1966 HMS Leviathanista poistetut uudet höyryturbiinit sekä kattilat. Aluksen konehuoneessa syttyi 1968 tulipalo, mutta sen aiheuttamat vauriot korjattiin pikaisesti aluksen luovuttamiseksi Argentiinalle. Argentiinan laivasto otti aluksen palvelukseensa 12. maaliskuuta 1969 nimellä ARA Veinticinco de Mayo.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Karel Doorman (englanniksi)
Colossus-luokan lentotukialukset
Iranin kruununjalokivet

Iranin kruununjalokivet on kokoelma kruunuja, tiaroita ja muita jalokivin koristeltuja esineitä, jotka  ovat kuuluneet Iranin hallitsijoille Safavidien dynastian ajoista alkaen.
Jotkut jalokivistä on ostettu 1500-luvulla espanjalaisilta, jotka markkinoivat Kolumbiasta kaivettuja smaragdeja Intiaan ja Persiaan. Vuonna 1739 persialainen Nadir Šah valtasi Delhin ja palasi kotiin mukanaan arkkukaupalla kultaa, hopeaa, helmiä ja jalokiviä. Qajar-dynastian palkkaamat kultasepät työstivät näistä aarteista useimmat kokoelman esineet.
Kokoelmaan kuuluu muun muassa yli metrin halkaisijaltaan oleva kultainen karttapallo, johon meret ja mantereet on merkitty yli 51 000 jalokivellä, Nadir Šahille tehty valtaistuin jota kuvittavat papukaijat, leijonat ja mielikuvituspedot, Farah Diban häissään käyttämä tiara ja kruunajaiskruunu, jossa on 150 karaatin smaragdi ja 1500 muuta jalokiveä ja helmeä. Mohammad Reza Pahlavin kruunajaiskruunussa on 3755 helmeä ja haikaran sulista tehty koriste.
Kokoelma on ollut Iranin keskuspankin hallussa vuodesta 1960.
Islamilaisen vallankumouksen aikaan kruununjalokivia esittelevä näyttely suljettiin, ja ajatollah Khomeinen kiivaimmat kannattajat ehdottivat niiden myymistä ja rahojen jakamista köyhille. Helmikuussa 1992 jalokivikokoelma kuitenkin avattiin uudelleen yleisölle.
Pahlavin kruunu
Kruunajaisvyö
Shaahittaren kruunu
Iranin miesten lentopallomaajoukkue

| Iran |
| --- | --- |
Liitto:  Iran volleyball federation
Maanosaliitto:  Aasian Lentopalloliitto
Kenttä:  Azadi Urheiluhalli, Tehran
Valmentaja:  Igor Kolaković
Kapteeni:  Mir Saeid Marouflakrani
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Iranin miesten lentopallomaajoukkue edustaa Iranin tasavaltaa kansainvälisissä lentopallokilpailuissa.
Joukkue selviytyi Rion kesäolympialaisiin 2016. Se sijoittui alkulohkossaan neljänneksi ja pääsi puolivälieriin. Siellä vastaan tullut Italia voitti Iranin erin 3–0 ja Iranin lopullinen sijoitus oli viides. Iran on viime vuosina pelannut myös MM-kilpailuissa ja sijoittui vuonna 2014 kuudenneksi. Vuoden 2018 MM-kilpailuissa se hävisi viidestä alkulohko-ottelustaan vain yhden, hallitsevalle maailmanmestarille Puolalle, mutta kolme jatkolohkotappiota pudottivat sen sijalle 13. Joukkue sijoittui maailmanliigassa neljänneksi vuonna 2014.
Iktys-symbolin parodiat

Iktys-symbolin parodiat ovat satiirisia muunnelmia kristinuskoon viittaavasta kalanmuotoisesta iktys-tunnuksesta. Esimerkiksi Lentävää spagettihirviötä esittävä symboli on muunnelma iktys-kuviosta.
Kuvia

Darwin-kala.
Cthulhu auton koristeena.
Star Trek -kala.
Raketin muotinen tiedekala.
Lentävä spagettihirviö.
Russellin teekannu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iktys-symbolin parodiat Wikimedia Commonsissa
Evolvefish.com. (englanniksi)
The Fish Wars (Arkistoitu – Internet Archive). Gene McKenna 1996–2000. (englanniksi)
Intel 80186

Intel 80186
Intel 80186 on Intelin vuonna 1982 julkaisema mikroprosessori. Se oli paranneltu versio Intel 8086 -suorittimesta, ja siinä oli 16-bittinen ulkoinen väylä edeltäjänsä tapaan. Suoritin julkaistiin aluksi 6 megahertsin kellotaajuudella.
80186:tta käytettiin lähinnä sulautetuissa järjestelmissä sekä joissain tietokoneissa, esimerkiksi Nokia Mikromikko 2:ssa.[lähde? ] Suoritin sisälsi runsaasti uusia ominaisuuksia, joten se tarvitsi vähemmän sitä tukevaa elektroniikkaa kuin edeltäjänsä. 80186:n käskykantaa oli myös laajennettu.
Intel 80188 oli 8-bittisellä ulkoisella väylällä varustettu versio 80186:sta, kuten Intel 8088 oli 8086:sta.[lähde? ]
Ipatinga

Sijainti.
Vaakuna.
Ipatinga [-ti´e-] on kaupunki Minas Geraisin osavaltiossa Brasiliassa.
Kaupunki sijaitsee noin 140 kilometriä Belo Horizontesta itään. Vuonna 2000 siellä asui 212 000 henkeä. Ipatingassa on huomattavaa terästeollisuutta, joka perustuu läheiseen Itabiran rautamalmiesiintymään. Pinta-alaa kaupungilla on 166.5 km².
Ilja Gorohov

| Ilja Gorohov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. elokuuta 1977 (ikä 47) Jaroslavl, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  181 cm
Paino:  87 kg
Seura
Seura:  OHK Dinamo Moskova
Sarja:  KHL
Pelinumero:  77
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1994–
Aik. seurat:  Las Vegas Thunder HK Salavat Julajev Ufa TsSK VVS Samara HK Torpedo Nižni Novgorod HK Lada Toljatti HK Lokomotiv Jaroslavl HK Atlant
NHL-varaus:  195. vuoro, 1995 New York Rangers
Ilja Gorohov (ven. Илья Горохов, s. 23. elokuuta 1977 Jaroslavl, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija. Hän pelaa KHL-joukkue OHK Dinamo Moskovassa.
Gorohov on edustanut kasvattajaseuraansa Lokomotiv Jaroslavlia lähes koko uransa ajan. Venäjän pääsarjassa hän on pelannut vuodesta 1994 lähtien. Vain muutamilla kausilla hän on pelannut muissa venäläisissä jääkiekkoseuroissa.
HMS Albion (1898)

| HMS Albion |
| --- | --- |
 HMS Albion

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Thames Ironworks and Shipbuilding Company, Lontoo
Kölinlasku:  3. joulukuuta 1896
Laskettu vesille:  21. kesäkuuta 1898
Palveluskäyttöön:  25. kesäkuuta 1901
Poistui palveluskäytöstä:  elokuu 1919
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 11. joulukuuta 1919
Tekniset tiedot
Uppouma:  12 950 t
Pituus:  131 m
Leveys:  23 m
Syväys:  7,9 m
Koneteho:  15 400 ihp
Nopeus:  18,25 solmua
Miehistöä:  750
Aseistus
Aseistus:  4 × BL 12" Mk VIII -tykkiä kaksoistykkitorneissa 12 × QF 6" Mk III -tykkiä yksiputkisina asennuksina 10 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykkiä yksiputkisina asennuksina 6 × QF 3 naulan Hotchkiss-tykkiä yksiputkisina asennuksina 2 × Maxim-konekivääriä 4 × 18" torpedoputkea
HMS Albion oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1898 vesillelaskettu Canopus-luokan taistelulaiva. Alus aloitti palveluksensa Kiinan laivastoasemalla, mistä se palasi Atlantin laivastoon 1905. Alus siirrettiin 1909 reserviin, mistä se palautettiin palvelukseen ensimmäisen maailmansodan alettua.
Ensimmäisessä maailmansodassa alus oli valvonta- ja suojaustehtävissä, kunnes se siirrettiin tammikuussa 1915 Välimerelle Dardanellien osastoon. Taisteluissa alukseen osui useita kertoja ottomaanien rannikkopattereiden tuli.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuosien 1896-1897 laivasto-ohjelmaa Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä Birkenheadistä, missä köli laskettiin 3. joulukuuta 1896. Alus laskettiin vesille 21. kesäkuuta 1898 kumminaan Yorkin herttuatar. Aluksen aiheuttama aalto rikkoi joentöyräällä olleen terassin, jolloin noin 200 ihmistä joutui veden varaan. Onnettomuudessa hukkui 34 henkeä, joista pääosa oli naisia ja lapsia. Alus valmistui kesäkuussa 1901. Aluksen valmistuskustannukset olivat 858 745 puntaa, minkä lisäksi tykit maksoivat 54 800 puntaa.
Palvelus

Kommodori W. W. Hewitt otti HMS Albionin palvelukseen 25. kesäkuuta 1901 Chathamin telakalla, jolloin aluksella oli 779 upseeria ja miehistönjäsentä. Aluksen tehtävänä oli vapauttaa taistelulaiva HMS Barfleur Kiinan asemalta.
Palvelus > Kiinan laivastoasemalla

Alus saapui Hong Kongiin 11. syyskuuta 1901 ja se otti vastaan laivastoaseman toisen lippulaivan tehtävät. Maaliskuussa 1902 aluksen päälliköksi tuli Martyn Jerram. Alus huollettiin Hong Kongissa 1902 ja 1905.
Vuonna 1905 Yhdistynyt kuningaskunta ja Japani ratifioivat liittosopimuksen, joka mahdollisti Kiinan aseman supistamisen. Albion kutsuttiin kotiin ja se kohtasi Singaporessa sisaraluksensa HMS Oceanin ja HMS Vengeancen sekä taistelulaiva HMS Centurionin. Taistelulaivat lähtivät 20. kesäkuuta Singaporesta Plymouthiin, jonne ne saapuivat 2. elokuuta.
Palvelus > Kanaalin laivastossa

Albion sijoitettiin Kanaalin laivastoon. Alus kolaroi 26. syyskuuta  taistelulaiva HMS Duncanin kanssa Lerwickissä kärsimättä vaurioita. Se siirrettiin 3. huhtikuuta 1906 miehitettyyn reserviin. Alukselle tehtiin Chathamin telakalla kattila- ja konehuoneremontti, joka valmistui joulukuussa. Alus poistettiin palveluksesta 25. helmikuuta 1907 Portsmouthissa.
Palvelus > Atlantin laivastossa

Alus palautettiin Portsmouthissa palvelukseen seuraavana päivänä sijoitettuna tilapäisesti Kotilaivaston Portsmouthin osastoon. Se palautettiin täysin miehitetynä palvelukseen 26. maaliskuuta Atlantin laivastossa. Alus oli huollettavana Gibraltarilla 1908 ja Maltalla 1909. Alus teki laivaston mukana vierailun Lontooseen 17. - 24. heinäkuuta 1909 ollen kaupunkilaisten nähtävänä. Se osallistui 31. heinäkuuta Cowesissa kuningas Edward VII ja kuningatar Alexandran pitämään Koti- ja Atlantinlaivaston alusten katselmukseen.
Alus poistettiin palveluksesta 25. elokuuta. Se sijoitettiin Kotilaivaston Noreen sijoitetun 4. divisioonan emäalukseksi ja alus siirrettiin edelleen toukokuussa 1912 Noreen sijoitettuun 3. laivastoon. Alus huollettiin Chathamissa vielä samana vuonna. Alus oli sijoitettuna vuonna 1913 Pembroken telakalle.
Palvelus > Ensimmäinen maailmansota

Elokuussa 1914 ensimmäisen maailmansodan alkaessa Albion liitettiin Kanaalin laivaston 8. taistelulaivueeseen (engl. 8th Battle Squadron). Alus sijoitettiin vasta perustetun 7. taistelulaivueen apulaiskomentajan alukseksi. Alus siirrettiin 21. elokuuta Saint Vincent - Finisterren laivastoasemalle tukemaan Atlantilla partioivia risteilijälaivueita mikäli Saksan keisarikunnan laivaston raskaita yksiköitä pääsisi murtautumaan Atlantille. Alus määrättiin erillistehtävään 3. syyskuuta ja se siirtyi Cape Verde - Kanariansaarten laivastoasemalle, missä alus vapautti sisaraluksensa HMS Canopuksen.
Albion siirrettiin lokakuussa edelleen Hyväntoivonniemen laivastoasemalle Etelä-Afrikkaan, missä se oli marraskuun Walfiach Bayssä vartiolaivana. Joulukuussa ja tammikuussa 1915 alus osallistui Saksan Länsi-Afrikkaa vastaan suunnattuihin operaatioihin.