stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ukrainan historia
Aiheesta muualla

Remy, Johannes: Ukrainan kysymys ja Ukrainan kansallinen liike Venäjän keisarikunnassa 1800-luvulla
Andrej Kotljarchuk: In the Shadows of Poland and Russia s. 248–. Södertörns högskola 2006 (dissertation) (englanniksi) (Ruotsin seikkailuja Ukrainan historiassa)
| n k Euroopan historia maittain |
| --- | --- |
Valtiot:  Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia  Irlanti  Islanti  Italia  Itävalta  Kazakstan  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Vatikaanivaltio  Venäjä  Viro  Yhdistynyt kuningaskunta 
Muut alueet:  Abhasia  Artsakh  Etelä-Ossetia  Euroopan unioni  Färsaaret  Gibraltar  Kosovo  Pohjois-Kypros  Transnistria 
Ukrainan kasakat valtaavat ottomaaneilta Caffan eli Feodosian vuonna 1615.
Bohdan H’melnytskyi, aikalaiskuva.
Ukrainan kasakoiden alue ja Venäjän keisarikunta vuonna 1751.
Taras Ševtšenko vuonna 1859.
Itävalta-Unkarin etniset ryhmät vuonna 1910. Ukrainankielellä (keltaoranssi väri) on valta-asema Galitsian itäosissa, joka alue kuuluu nykyisin Ukrainaan.
Urheiluvuosi 1982

Urheiluvuosi 1982 käsittelee vuoden 1982 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Alppihiihto

Maailmanmestaruuskilpailut 27.1.–7.2. Schladmingissa, Itävallassa. Kisaohjelmaan kuului neljä miesten ja neljä naisten lajia. Sveitsin Erika Hess voitti kultaa pujottelussa, suurpujottelussa ja alppiyhdistetyssä. Mitaleille pääsi kaikkiaan yhdeksän maata.
Maailmancupkaudella 1981–1982 miesten kokonaiskilpailun voitti Yhdysvaltain Phil Mahre 98 pisteen erolla Ruotsin Ingemar Stenmarkiin ja naisten kokonaiskilpailun ykkönen oli Sveitsin Erika Hess 15 pistettä länsisaksalaista Irene Eppleä enemmän pisteitä keränneenä.
Ampumahiihto

Maailmanmestaruuskilpailut 9.–14.2. Minskissä, Neuvostoliitossa. Itä-Saksan Frank Ullrich voitti kultaa 20 kilometrillä ja viestissä sekä sijoittui hopealle Norjan Eirik Kvalfossin voittamalla 10 kilometrillä.
Maailmancupissa 1981–1982 kokonaiskilpailun voitti Itä-Saksan Frank Ullrich kolmen pisteen erolla maanmieheensä Matthias Jacobiin.
Autourheilu

Rallin maailmanmestaruuden voitti Opelilla ajanut länsisaksalainen Walter Röhrl 12 pisteen erolla ranskalaiseen Michèle Moutoniin ja 39 pisteen erolla suomalaiseen Hannu Mikkolaan.
Formula 1:n maailmanmestaruuskausi päättyi 25.9. ajettuun Las Vegasin Grand Prix'hin, jossa Williamsilla ajanut suomalainen Keke Rosberg sijoittui viidenneksi ja varmisti maailmanmestaruuden viiden pisteen erolla ranskalaiseen Ferrari-kuljettajaan, 7.8. Saksan GP:n harjoituksissa pahasti loukkaantuneeseen ja kauden viidestä viimeisestä osakilpailusta pois jääneeseen Didier Pironiin sekä McLarenilla ajaneeseen pohjoisirlantilaiseen John Watsoniin.
Golf

Masters-turnauksen voitti yhdysvaltalainen Craig Stadler.
Yhdysvaltain avoimen turnauksen voitti yhdysvaltalainen Tom Watson.
Britannian avoimen turnauksen voitti neljännen kerran urallaan Tom Watson.
PGA-mestaruuden voitti toisen kerran urallaan yhdysvaltalainen Raymond Floyd.
Jalkapallo

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut Espanjassa. Lopputurnaukseen osallistui 24 joukkuetta aiemman 16 joukkueen sijasta. Maailmanmestaruuden voitti Italia, joka voitti Madridissa 11.7. pelatussa loppuottelussa Länsi-Saksan 3–1. Paolo Rossi teki loppuottelun ensimmäisen maalin ja voitti kisojen maalikuninkuuden kuudella maalilla. Pronssiottelussa Puola voitti Ranskan 3–2. Englanti ei hävinnyt kisoissa yhtään ottelua mutta ei silti selvinnyt jatkolohkostaan mitalipeleihin. Välieräottelussa Länsi-Saksa–Ranska käytiin MM-kisahistorian ensimmäinen rangaistuspotkukilpailu, jonka Länsi-Saksa voitti 5–4.
Euroopan mestarijoukkueiden cupin loppuottelu 26.5. Rotterdamissa, Alankomaissa. Englantilainen Aston Villa voitti saksalaisen Bayern Münchenin 1–0.
Koripallo

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 15.–28.8. Calissa, Kolumbiassa. Loppuottelussa Neuvostoliitto voitti Yhdysvallat 95–94. Pronssiottelussa Jugoslavia voitti Espanjan 119–117.
NBA:n mestaruuden voitti Los Angeles Lakers.
Käsipallo

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 23.2.–7.3. Länsi-Saksassa. Loppuottelussa Neuvostoliitto voitti Jugoslavian jatkoajalla 30–27. Pronssiottelussa Puola voitti Tanskan 23–22.
Naisten maailmanmestaruuskilpailut 2.–12.12. Budapestissa, Unkarissa. Neuvostoliitto voitti kultaa, Unkari sai hopeaa ja Jugoslavia sijoittui pronssille.
Lentopallo

Naisten maailmanmestaruuskilpailut 13.–25.9. Perussa. Kisoihin osallistui 24 joukkuetta. Maailmanmestaruuden voitti Kiina, hopealle sijoittui Peru ja pronssia sai Yhdysvallat.
Miesten maailmanmestaruuskilpailut 1.–15.10. Argentiinassa. Mukana oli 24 joukkuetta. Maailmanmestaruuden voitti Neuvostoliitto, hopealle sijoittui Brasilia ja pronssia sai Argentiina.
Moottoripyöräily

RR-ajon maailmanmestaruuden voittivat Sveitsin Stefan Dörflinger (50 ksm), Espanjan Angel Nieto (125 ksm), Ranskan Jean-Louis Tournadre (250 ksm), Länsi-Saksan Anton Mang (350 ksm), Italian Franco Uncini (500 ksm) ja länsisaksalaispari Werner Schwärzel / Andreas Huber (sivuvaunut).
Motocrossin maailmanmestareiksi ajoivat Belgian Eric Geboers (125 ksm) sekä yhdysvaltalaiset Danny LaPorte (250 ksm) ja Brad Lackey (500 ksm).
Trialin maailmanmestaruuden voitti belgialainen Eddy Lejeune.
Speedwayn henkilökohtaisen maailmanmestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran yhdysvaltalainen Bruce Penhall ja jääspeedwayn maailmanmestaruuden neuvostoliittolainen Sergei Kasakov.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 18.–28.2. Oslossa, Norjassa. Ohjelmassa oli neljä miesten ja neljä naisten maastohiihtolajia sekä kolme mäkihypyn ja kaksi yhdistetyn kilpailua. Mäkihypyn ja yhdistetyn joukkuekilpailut olivat ensi kertaa mukana virallisina lajeina. Mitalitilaston ykkönen oli seitsemän kultaa voittanut Norja. Kaikkiaan mitaleille pääsi kahdeksan maata. Norjan Berit Aunlin mitalisaalis oli kolme kultaa ja yksi hopea. Hämmennystä aiheutti hiihdon virallisen maalikameran puuttuminen, minkä vuoksi kolmessa tiukassa maaliintulotilanteessa päädyttiin jakamaan mitalit kahden joukkueen kesken.
Keski-Euroopan mäkiviikko 30.12.1981–6.1.1982 Saksassa ja Itävallassa. Kokonaiskilpailun voitti Itä-Saksan Manfred Deckert. Hän jakoi Innsbruckin osakilpailun voiton Norjan Per Bergerudin kanssa, ja muut osakilpailuvoittajat olivat Suomen Matti Nykänen, kokonaiskilpailussa toiseksi sijoittunut Norjan Roger Ruud ja Itävallan Hubert Neuper.
Pyöräily

Italian ympäriajon voitti toisen kerran urallaan ranskalainen Bernard Hinault.
Ranskan ympäriajon voitti neljännen kerran urallaan Bernard Hinault.
Tennis

Ranskan avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti ruotsalainen Mats Wilander ja naisten yhdysvaltalainen Martina Navrátilová.
Wimbledonin miesten kaksinpelin mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Jimmy Connors ja naisten Martina Navrátilová.
Yhdysvaltain avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti Jimmy Connors ja naisten yhdysvaltalainen Chris Evert-Lloyd.
Australian avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti eteläafrikkalainen Johan Kriek ja naisten Chris Evert-Lloyd.
Yhdysvallat voitti sekä Davis Cupin että Federation Cupin.
Yleisurheilu

Euroopan-mestaruuskilpailut 6.–12.9. Ateenassa, Kreikassa. Mitalitilaston kärkimaat olivat 13 kultaa ja yhteensä 28 mitalia voittanut Itä-Saksa, kahdeksan kultaa ja 13 mitalia voittanut Länsi-Saksa sekä kuusi kultaa ja 26 mitalia voittanut Neuvostoliitto. Kaikkiaan mitaleille ylsi 19 maata. Kolmeen mitaliin ylsivät itäsaksalaiset pikajuoksijat Bärbel Wöckel (kaksi kultaa ja hopea) ja Frank Emmelmann (kulta, hopea ja pronssi). Maailmanennätyksen tekivät naisten 400 metrin juoksussa itäsaksalainen Marita Koch ajalla 48,16, naisten 4 × 400 metrin viestijuoksussa Itä-Saksan joukkue ajalla 3.19,05, naisten korkeushypyssä länsisaksalainen Ulrike Meyfarth tuloksella 202 sekä miesten kymmenottelussa britti Daley Thompson 8743 pisteellä.
Sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 6.–7.3. Milanossa, Italiassa. Mitalitilaston kärjessä olivat viisi kultaa voittanut Länsi-Saksa ja neljän kullan Itä-Saksa. Tšekkoslovakian Jarmila Kratochvílová juoksi 400 metrillä sisäratojen maailmanennätyksen 49,59, ja korkeushypyssä koko mitalikolmikko Ulrike Meyfarthin johdolla ylitti sisäratojen Euroopan-ennätyksen 199.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urheiluvuosi 1982 Wikimedia Commonsissa
Uržum

Uržumin vaakuna.
Uržum (ven. Уржу́м, mariksi Вÿрзым) on kaupunki Kirovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Uržumka-joen rannalla lähellä paikkaa, jossa se laskee Vjatkaan, 195 kilometriä Kirovista etelään. Kaupunki on Uržumin piirin keskus. Asukkaita on 11 500 henkeä (vuonna 2005).
Kaupunki on saanut alkunsa marien asutuksen paikalle vuonna 1584 rakennetusta venäläisestä linnoituksesta. Vuonna 1647 rakennettiin uusi maavallein vahvistettu puinen linnoitus. Vuonna 1796 Uržumista tuli Vjatkan lääniin kuuluneen samannimisen kihlakunnan keskus. Kaupunki tunnettiin poliittisesti epäluotettavien henkilöiden karkotuspaikkana. Vuonna 1901 Uržumin kihlakunnan asukkaista 67 % oli venäläisiä, 25 % mareja, 4 % tataareja ja 4 % udmurtteja.
Uržum on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiä ovat empiretyylinen lääkintäopiston rakennus ja vuosina 1894–1900 rakennettu Kolminaisuuden katedraali. Kaupungissa on siellä syntyneen puoluejohtaja Sergei Kirovin kotimuseo.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Uržumin kaupungille omistettu sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Uržumin piiri Kirovin alueen sivustolla[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
Urheiluvuosi 1958

Urheiluvuosi 1958 käsittelee vuoden 1958 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Alppihiihto

Maailmanmestaruuskilpailuissa Itävallan Toni Sailer voitti kolme kultaa ja yhden hopean. Naisten lajeissa Kanadan Lucile Wheeler voitti kaksi kultaa ja yhden hopean.
Ampumahiihto

Ensimmäiset maailmanmestaruuskilpailut Saalfeldenissä, Itävallassa. Ruotsin Adolf Wiklund voitti kultaa 20 kilometrillä ja Ruotsi joukkuekilpailussa.
Autourheilu

Formula 1 -sarjan maailmanmestaruuden voitti Ison-Britannian Mike Hawthorn.
Golf

Masters-turnauksen voitti yhdysvaltalainen Arnold Palmer.
Yhdysvaltain avoimen turnauksen voitti yhdysvaltalainen Tommy Bolt.
Britannian avoimen turnauksen voitti neljännen kerran urallaan australialainen Peter Thomson.
PGA-mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Dow Finsterwald.
Jalkapallo

Maailmanmestaruuskilpailut Ruotsissa. Maailmanmestaruuden vei Brasilia, joka voitti Tukholmassa 29.6. pelatussa loppuottelussa isäntämaa Ruotsin maalein 5–2. Vavá ja Pelé tekivät ottelussa kumpikin kaksi maalia. Ranska voitti pronssiottelussa Länsi-Saksan 6–3. Kisojen maalikuninkuuden voitti ennätykselliset 13 maalia tehnyt ranskalainen Just Fontaine.
Jääkiekko

Maailmanmestaruuskilpailut Oslossa, Norjassa. Mestaruuden voitti Kanada, hopeaa sai Neuvostoliitto ja pronssille sijoittui Ruotsi. Kanadan maaliero seitsemässä ottelussa oli 82–6. Suomi hävisi Kanadalle 0–24.
Nyrkkeily

Ray Robinson voitti puolen vuoden tauon jälkeen uudelleen ammattinyrkkeilyn keskisarjan maailmanmestaruuden pistevoitolla Carmen Basiliosta 25.3. Chicagossa.
Virgil Akins voitti ammattinyrkkeilyn avoimeksi jääneen välisarjan maailmanmestaruuden teknillisellä tyrmäyksellä 4. erässä ottelussa Vince Martinezia vastaan 6.6. St. Louisissa mutta menetti tittelin häviämällä pisteillä Don Jordanille 5.12. Los Angelesissa.
Floyd Patterson puolusti ammattinyrkkeilyn raskaan sarjan mestaruuttaan ottamalla Roy Harrisistä teknillisen tyrmäysvoiton 12. erässä 18.8. Los Angelesissa.
Pikaluistelu

Yleisluistelun miesten maailmanmestaruuskilpailut. Mestaruuden voitti kolmannen kerran urallaan neuvostoliittolainen Oleg Gontšarenko.
Yleisluistelun naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mestaruuden voitti toisena vuonna peräkkäin neuvostoliittolainen Inga Artamonova.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Maailmanmestaruuskilpailuissa Suomi oli mitalitilaston ykkönen neljällä kultamitalilla: Veikko Hakulinen voitti 15 kilometrin hiihdon, Kalevi Hämäläinen 30 kilometriä, Juhani Kärkinen mäkihypyn ja Paavo Korhonen yhdistetyn.
Pyöräily

Italian ympäriajon voitti isäntämaan Ercole Baldini.
Ranskan ympäriajon voitti luxemburgilainen Charly Gaul.
Taitoluistelu

Maailmanmestaruuskilpailuissa mestaruuden voittivat Yhdysvaltain David Jenkins toisen peräkkäisen kerran, Yhdysvaltain Carol Heiss kolmannen peräkkäisen kerran, pariluistelussa Kanadan Barbara Wagner / Robert Paul toisen peräkkäisen kerran sekä jäätanssissa Ison-Britannian June Markham / Courtney Jones toisena vuonna peräkkäin.
Tennis

Australian avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti järjestäjämaan Ashley Cooper ja naisten britti Angela Mortimer.
Ranskan avointen miesten kaksinpelin mestaruuden australialainen Mervyn Rose ja naisten unkarilainen Zsuzsa Körmöczy.
Wimbledonin miesten kaksinpelin mestaruuden voitti Ashley Cooper ja naisten yhdysvaltalainen Althea Gibson.
Yhdysvaltain avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti Ashley Cooper ja naisten Althea Gibson.
Davis Cupin voitti Yhdysvallat kaikkiaan 18. kerran, millä se oli voittotilaston kärjessä.
Yleisurheilu

Euroopan-mestaruuskilpailut 19.–24.8. Tukholmassa, Ruotsissa. Kilpailuihin osallistui 26 maata ja 626 urheilijaa. Neuvostoliitto voitti 11 kultamitalia, Puola kahdeksan, Iso-Britannia seitsemän ja Saksa kuusi. Kaikkiaan mitaleille ylsi 17 maata, kun "yleissaksalaisen" joukkueen muodostaneiden itä- ja länsisaksalaisten mitalit lasketaan yhteen. Kahden henkilökohtaisen kultamitalin voittajia olivat Puolan Zdzisław Krzyszkowiak 5 000 ja 10 000 metrin juoksuissa sekä Neuvostoliiton Galina Bystrova 80 metrin aitajuoksussa ja viisiottelussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urheiluvuosi 1958 Wikimedia Commonsissa
Urheiluvuosi 1954

Urheiluvuosi 1954 käsittelee vuoden 1954 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Alppihiihto

Maailmanmestaruuskilpailut. Norjan Stein Eriksen voitti kolme kultamitalia. Naisten lajeissa Sveitsin Ida Schöpfer voitti kaksi kultaa ja yhden hopean.
Autourheilu

Formula 1 -sarjan maailmanmestaruuden voitti Argentiinan Juan Manuel Fangio, jolle mestaruus oli uran toinen.
Golf

Masters-turnauksen voitti kolmannen kerran urallaan yhdysvaltalainen Sam Snead.
Yhdysvaltain avoimen turnauksen voitti yhdysvaltalainen Ed Furgol.
Britannian avoimen turnauksen voitti australialainen Peter Thomson.
PGA-mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Chick Harbert.
Jalkapallo

Maailmanmestaruuskilpailut Sveitsissä. Maailmanmestaruuden vei Länsi-Saksa, joka voitti Bernissä 4.7. pelatussa loppuottelussa ennakkosuosikki Unkarin maalein 3–2. Länsi-Saksan tasoitus- ja voittomaalin teki Helmut Rahn. Alkulohkossa Unkari oli voittanut Länsi-Saksan 8–3. Itävalta voitti pronssiottelussa Uruguayn 3–1. Kisojen maalikuninkuuden voitti 11 maalia tehnyt unkarilainen Sándor Kocsis.
Jääkiekko

Maailmanmestaruuskilpailut Tukholmassa, Ruotsissa. Mestaruuden voitti MM-kilpailuihin ensimmäistä kertaa osallistunut Neuvostoliitto, hopeaa sai Neuvostoliitolle maalein 2–7 hävinnyt Kanada ja pronssille sijoittui Ruotsi.
Koripallo

Miesten toiset maailmanmestaruuskilpailut. Maailmanmestaruuden voitti Yhdysvallat, hopealle sijoittui Brasilia ja pronssia sai Filippiinit.
Nyrkkeily

Paddy DeMarco voitti ammattinyrkkeilyn kevyen sarjan maailmanmestaruuden ottamalla pistevoiton James Carterista 5.3. New Yorkissa mutta Carter nousi jo kolmannen kerran mestariksi voittamalla DeMarcon teknillisellä tyrmäyksellä 15. erässä 14.11. San Franciscossa.
Rocky Marciano puolusti ammattinyrkkeilyn raskaan sarjan maailmanmestaruuttaan aiempaa mestaria Ezzard Charlesia vastaan 17.6. ja 17.9. New Yorkissa. Ensimmäisessä ottelussa Marciano joutui tyytymään pistevoittoon mutta uusinnassa hän tyrmäsi Charlesin kahdeksannessa erässä.
Ranskalainen Robert Cohen voitti ammattinyrkkeilyn kääpiösarjan Jimmy Carruthersilta avoimeksi jääneen maailmanmestaruuden ottamalla pistevoiton thaimaalaisesta Chamroen Songkitratista 18.9. Bangkokissa.
Johnny Saxton voitti ammattinyrkkeilyn välisarjan maailmanmestaruuden ottamalla pistevoiton kuubalaisesta Kid Gavilánista 20.10. Philadelphiassa.
Argentiinalainen Pascual Pérez voitti ammattinyrkkeilyn kärpässarjan maailmanmestaruuden pistevoitolla japanilaisesta Yoshio Shiraista 26.11. Tokiossa.
Pikaluistelu

Yleisluistelun miesten maailmanmestaruuskilpailut. Mestaruuden voitti neuvostoliittolainen Boris Šilkov.
Yleisluistelun naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mestaruuden voitti toisen kerran urallaan neuvostoliittolainen Lidija Selihova.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Maailmanmestaruuskilpailut. Kisaohjelmaan otettiin mukaan miesten 30 kilometrin hiihto, ja aiempi 18 kilometrin kilpailu lyhennettiin 15 kilometriin. Kaksi vuotta aiemmin olympialaisissa ensiesiintymisensä tehneet naishiihtäjät kilpailivat 10 kilometrillä.Kahteen kultamitaliin ylsivät neuvostoliittolaiset Vladimir Kuzin ja Ljubov Kozyreva sekä Suomen Veikko Hakulinen, heistä Kuzin kahdella henkilökohtaisella matkalla. Matti Pietikäinen voitti ensimmäisenä suomalaisena mäkihypyn maailmanmestaruuden ja Norjan Sverre Stenersen voitti yhdistetyn.
Pyöräily

Italian ympäriajon voitti sveitsiläinen Carlo Clerici.
Ranskan ympäriajon voitti toisena peräkkäisenä vuonna isäntämaan Louison Bobet.
Taitoluistelu

Maailmanmestaruuskilpailuissa mestaruuden voittivat Yhdysvaltain Hayes Alan Jenkins toisen peräkkäisen kerran, saksalainen Gundi Busch, pariluistelussa Kanadan Frances Dafoe / Norris Bowden sekä jäätanssissa Ison-Britannian Jean Westwood / Lawrence Demmy neljäntenä vuonna peräkkäin.
Tennis

Australian avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti järjestäjämaan Mervyn Rose ja naisten saman maan Thelma Long.
Ranskan avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Tony Trabert ja naisten saman maan Maureen Connolly.
Wimbledonin miesten kaksinpelin mestaruuden voitti Egyptiä edustanut Jaroslav Drobný ja naisten Maureen Connolly kolmannen peräkkäisen kerran.
Yhdysvaltain avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti järjestäjämaan Vic Seixas ja naisten saman maan Doris Hart.
Davis Cupin voitti Yhdysvallat kaikkiaan 17. kerran, millä se oli voittotilaston kärjessä.
Naistenniksen suurin tähti Maureen Connolly joutui ratsastamassa ollessaan onnettomuuteen kuorma-auton kanssa ja loukkaantui niin pahoin, että lopetti tennisuransa 19-vuotiaana.
Yleisurheilu

Euroopan-mestaruuskilpailut 25.–29.8. Bernissä, Sveitsissä. Kilpailuihin osallistui 28 maata ja 686 urheilijaa. Neuvostoliitto voitti 16 kultamitalia, muut maat yhteensä 19. Kaikkiaan mitaleille ylsi 15 maata. Kaksi henkilökohtaista kultamitalia voitti Länsi-Saksan Heinz Fütterer 100 ja 200 metrin juoksuissa. Neuvostoliittolainen pikajuoksija Irina Turova saavutti kaikkiaan kaksi kultamitalia ja yhden hopean. Maailmanennätystä paransivat Neuvostoliiton Vladimir Kuts 5 000 metrin juoksussa (13.56,6) ja väliaikana myös kolmella maililla (13.27,4) sekä Neuvostoliiton Mihail Krivonosov moukarinheitossa (63,34). Uutena lajina virallisille ennätyslistoille otettiin 3 000 metrin estejuoksu ja Sándor Rozsnyóin voittoaika 8.49,6 kirjattiin lajin ensimmäiseksi viralliseksi maailmanennätykseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urheiluvuosi 1954 Wikimedia Commonsissa
Savon Kansa (1918–1923)

| Savon Kansa Työväen Vaalilehti, Uusi Savon Kansa, Kansa, Vapaa Kansa, Sanantuoja |
| --- | --- |
 Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
Lehtityyppi:  sanomalehti
Julkaisija:  Savon Kansan Kirjapaino Oy
Levikki:  13 700 (1919)
Perustettu:  1918
Lakkautettu:  1923
Sitoutuneisuus:  Suomen sosialistinen työväenpuolue
Kotikunta:  Kuopio
Ilmestymistiheys:  3–6 kertaa viikossa
Savon Kansa (muita nimiä Työväen Vaalilehti, Uusi Savon Kansa, Kansa, Vapaa Kansa ja Sanantuoja) oli Kuopiossa vuosina 1918–1923 ilmestynyt SDP:n vasemmisto-opposition ja myöhemmin Suomen sosialistisen työväenpuolueen sanomalehti.
Lehden vaiheet

Lehden edeltäjä oli sisällissodan aikana helmikuussa 1918 lakkautettu sosiaalidemokraattinen Savon Työmies. Sitä kustantaneen osuuskunnan omaisuus pelastettiin saman vuoden lokakuussa perustetulle Savon Kansan Kirjapaino Oy:lle. Uusi yhtiö sai julkaisuluvan sitoutumattomalle työväen uutis- ja ilmoituslehdelle Savon Kansalle, jonka ensimmäinen numero ilmestyi 7. joulukuuta 1918.
Työväenliikkeen jakautuessa Kuopiosta muodostui yksi vasemmistoradikalismin keskuksista. Sosiaalidemokraattinen kunnallisjärjestö joutui puolueesta erotetun vasemmisto-opposition käsiin jo tammikuussa 1920, ja Kuopion piiristä tuli saman vuoden kesällä perustetun Suomen sosialistisen työväenpuolueen suurin piirijärjestö. Savon Kansa erinimisine jatkajineen oli vasemmistososialistien ja kommunistien ensimmäinen äänenkannattaja, ja vuoden 1920 loppupuolelle saakka sillä oli valtakunnallinen levikki.
Muun kommunistilehdistön tavoin Savon Kansa kärsi jatkuvasta viranomaisten vainosta. Lehteä vastaan nostettiin viiden vuoden aikana 51 painokannetta, se lakkautettiin 11 kertaa, ja sen henkilökunta sai yhteensä 16 vuoden ja kahden kuukauden pituiset vankeustuomiot. Oikeusjuttujen perusteena oli yleensä rikoslain mukainen hallituksen, eduskunnan, julkisen viranomaisen tai laillisen yhteiskuntajärjestyksen halventaminen sekä maan- ja valtiopetoksen valmistelu. Määräaikaisten lakkautusten kiertämiseksi lehti ilmestyi eri aikoina kuudella eri nimellä:
Savon Kansa 7.12.1918–27.2.1919
Työväen Vaalilehti 1.3.1919–3.3.1919
Uusi Savon Kansa 6.3.1919–27.3.1919
Savon Kansa 29.3.1919–25.11.1919
Uusi Savon Kansa 27.11.1919–27.2.1920
Savon Kansa 28.2.1920–27.3.1920
Kansa 8.4.1920–11.8.1920
Vapaa Kansa 18.8.1920–26.7.1921
Savon Kansa 29.7.1921–31.8.1921
Sanantuoja 15.9.1921–25.10.1921
Vapaa Kansa 3.11.1921–28.1.1922
Sanantuoja 2.2.1922–17.6.1922
Vapaa Kansa 20.6.1922–19.9.1922
Sanantuoja 26.9.1922–3.8.1923
SSTP:n kieltämisen yhteydessä vuonna 1923 myös sen kuopiolainen äänenkannattaja lakkautettiin lopullisesti. Lehden kirjapainon sulkemiselle ei kuitenkaan löytynyt laillista perustetta, ja syyskuussa 1924 se alkoi julkaista uutta vasemmistolehteä Savon Työtä.