stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hakaniemenrannan virastotalo
Historiaa

Rakennus suunniteltiin ja toteutettiin vahvan rationalisoinnin ja suuren toimitilapulan aikakautena, jolloin syntyi myös saman arkkitehdin, Kaj Saleniuksen, kolossimainen ja 2010-luvulla purettu elinkeinohallituksen talo (1974) Väinö Tannerin kentän itäsivulle (Haapaniemenkatu 4). Rakennus toteutettiin uudella kokonaisvastuu-urakkamallilla (KVR), jossa urakoitsija hoitaa sekä suunnittelun että rakentamisen. Sekä elinkeinohallituksen että Hakaniemenrannan virastotalossa urakoitsijana oli Aarne J. Aarnion Palkki Oy, rakennuttajana valtiovarainministeriön alaisuuteen siirtynyt rakennushallitus.
L-mallisen virastotalon tieltä purettiin kaikki kolmionmuotoisen korttelin rakennukset. Niiden aiempia käyttäjiä olivat olleet Oy John Stenberg Ab:n konepaja, Lemminkäinen Oy ja Ahjon autoliike.
Valtion uuden virastotalon alkuvaiheen suurimpia käyttäjiä olivat aiemmin kolmessa eri paikassa toiminut kouluhallitus (1. ja 5.–7. kerros) ja seitsemässä eri osoitteessa toiminut ammattikasvatushallitus (2.–4. kerros). Ne yhdistyivät myöhemmin Opetushallitukseksi, joka jatkoi rakennuksessa 2010-luvulle asti. Muita alkuvaiheen käyttäjiä olivat valtion ravitsemiskeskus, valtion audiovisuaalinen keskus, lisenssivirasto ja eräät sisäasiainministeriön virastot.
Vuonna 2008 valmistuneen saneerauksen suunnitteli arkkitehtitoimisto SARC Oy ja toteutti SRV. Talon monotoninen eteläjulkisivu katkaistiin korkealla, tummalla sisäänkäyntisyvennyksellä ja betoninen ulkopinta purettiin ja verhottiin valkeilla mattapintaisilla rakennuslevyillä sekä silkkipainokuvioidulla julkisivulasituksella. Rakennusta laajennettiin sisäpihan auditoriolla.
Remontin jälkeen taloon muutti uudelleen Opetushallitus ja sen lisäksi Fulbright Center, Kansainvälisen liikkuvuuden ja yhteistyön keskus CIMO ja Ajoneuvohallintokeskus AKE. CIMO on sittemmin yhdistetty Opetushallitukseen ja AKE Traficomiin, ja vuonna 2023 rakennuksen tiloissa toimivat Opetushallituksen lisäksi Suomen Akatemia ja Kotimaisten kielten keskus.
Talon käyttö valtionhallinnon virastotalona on päättymässä, ja omistaja Senaatti-kiinteistöt on vuodenvaihteessa 2023 jättänyt hakemuksen kaavamuutokseksi, joka sallisi talon käytön yksityisen sektorin liike- ja toimistorakennuksena. Keväällä 2024 Senaatti-kiinteistöt pani talon myyntiin, muttei saanut tyydyttäviä tarjouksia ainakaan ensimmäisellä tarjouskierroksella.
Talon pihalla on Marjatta Weckströmin veistos Maan laulu vuodelta 1980.
Aiheesta muualla

Valokuvia rakennuksen nykytilasta (englanniksi)
Virastotalo vuonna 2021. Etualalla katutöitä, joiden aikana Hakaniemenrantaan rakennetaan Kruunusillat-raitiotie.
Elis Kauppi

Uno Elis Kauppi (25. kesäkuuta 1921 Turku – 1. syyskuuta 2004 Kaarina) oli suomalainen korusuunnittelija. Hän oli aluksi saksalaissyntyisen taiteilijan ja taidekäsityöläisen Willy Baerin oppilaana, opiskeli Turun Taideyhdistyksen Piirustuskoulussa 1936–1939, oli Auran Kultaseppä Oy:n opissa 1936–1945 ja suoritti kaivertajan kisällitutkinnon 1945. Kauppi oli yksi vuonna 1945 toimintansa aloittaneen turkulaisen kultasepänliikkeen Kupittaan Kulta Oy:n perustajista (1945–1994) ja sen pitkäaikainen taiteellinen johtaja ja korujen suunnittelija vuoteen 1988 asti.
Ura

Elis Kauppi kuuluu modernin suomalaisen korumuotoilun uranuurtajiin. Hänen omintakeiset korunsa tulivat näyttävästi esille vuonna 1958 Artekissa pidetyssä neljän suunnittelijan avantgardistisessa korunäyttelyssä, jota pidetään yhtenä suomalaisen korutaiteen kehityksen merkkitapahtumista. Kaupin lisäksi näyttelyyn osallistuivat Bertel Gardberg, Börje Rajalin ja Eero Rislakki. Toinen merkittävä kotimainen näyttely oli Gemmologisen Seuran vuonna 1962 järjestämä laaja koru- ja jalokivinäyttely, johon ajan huippumuotoilijoista osallistuivat Eelis Kaupin lisäksi muun muassa Bertel Gardberg, Olli Auvinen, Paula Häiväoja, Börje Rajalin, Eero Rislakki ja Jan Salakka.
Kupittaan Kulta oli ainoa suomalainen alan yritys, joka esittäytyi Frankfurtin messuilla 1960 ja sai spektroliittikoruillaan sensaatiomaista huomiota osakseen. Seuraavien vuosikymmenten aikana Kupittaan Kulta valmisti lukuisat määrät erilaisia Kaupin suunnittelemia koruja lähinnä vientimarkkinoille Keski-Eurooppaan, Yhdysvaltoihin ja Japaniin. Hänen korujaan on ollut esillä myös monissa kansainvälisissä taideteollisuusnäyttelyissä ja museoissa ympäri maailman. Niistä on tullut kansainvälisesti haluttuja korutaiteen keräilykohteita.
Kaupin hopea- ja kultakorut ovat yleensä muodoiltaan varsin pelkistettyjä, mutta silti omaperäisiä. Sodan jälkeisenä aikana, jolloin oli pulaa jalokivistä, Elis Kauppi oli ensimmäisiä suomalaista spektroliittiä korukivenä hyödyntäneistä korutaiteilijoista. Hän käytti korutöissään toisinaan myös kotimaista punaista graniittia.
Kauppi palkittiin Pro Finlandia- mitalilla vuonna 1969.
Emmetin piirikunta (Michigan)

Emmetin piirikunta (engl. Emmet County) on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 34 112 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Petoskeyn kaupunki, ja suurin kunta on Bear Creek Township. Piirikunta on perustettu vuonna 1840.
Väestö

Vuonna 2020 Emmetin piirikunnan 34 112 asukkaasta valkoisia oli 92,7 %, alkuperäisasukkaita 3,8 % ja mustia 0,7 %. Vuonna 2019 3,4 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,9 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Emmetin piirikunta (Michigan) Wikimedia Commonsissa
Kultajuovamonni

| Kultajuovamonni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Juovamonnit Bagridae
Suku::  Mystus
Laji::  vittatus
Kaksiosainen nimi
 Mystus vittatus  (Bloch, 1794) 
Katso myös
   Kultajuovamonni Wikispeciesissä   Kultajuovamonni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kultajuovamonni (Mystus vittatus) on juovamonneihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan makeista vesistä Etelä- ja Kaakkois-Aasiasta. Toisinaan lajia pidetään akvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö

Kultajuovamonni voi kasvaa suurimmillaan 20–21 cm pitkäksi. Lajin ruumis on pitkänomainen ja hieman litistynyt. Kuonossa on pitkiä viiksisäikeitä. Kalan rasvaevä on pieni. Väriltään kultajuovamonni on harmaa tai kullanvärinen ja ruumiissa on 4–5 tumman sinistä tai mustaa poikkijuovaa ja kidusten takana on tumma täplä. Evät läpikuultavat ja mustakärkiset.
Levinneisyys ja elintavat

Kultajuovamonnia tavataan Sri Lankasta, Intiasta, Pakistanista, Nepalista ja ehkä myös Myanmarista. Laji elää niin järvissä, joissa kuin puroissakin useimmiten kasvillisuuden seassa. Kultajuovamonnin ravintoa ovat kasvit, kalat ja selkärangattomat eläimet.
Kultajuovamonni on hyvä ruokakala ja paikallisesti hyvin merkittävä saalis. Sitä pidetään myös akvaariokalana.
Elis Karlson

Elis Konstantin Karlson (17. syyskuuta 1889 Kemiö – 15. syyskuuta 1964 Kemiö) oli suomalainen kansakoulunopettaja, toimittaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut pakinoitsija joka käytti nimimerkkiä Per Plex.
Karlsonin vanhemmat olivat nahkuri Nestor Karlson ja Erika Vänström. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi ja toimi opettajana Kemiössä 1911–1919. Tämän jälkeen Karlson oli Helsingissä ilmestyneen Samarbete-viikkolehden avustajana 1919–1926 ja vuodesta 1926 lehden toimittajana.
Teoksia

Kooperativa bilder från Nyland och Åboland. Södra Finlands svenska handelslagsdistrikt, Helsingfors 1929
Andelshandeln Sågvexel m.b.t. 1905-1930 : översikt med anledning av kvartsekeljubileet. Hangö 1930
Pedersjö handelslag m.b.t. 1906-1931. Kimito 1931
Västanfjärd handelslag m.b.t. 1903-1933. Västanfjärd handelslag, Helsingfors 1934
Våra andelslag. Publikationer utgivna av Finlands svenska andelsförbund 10. Borgå 1939, 2. uppl. 1948
Kimito handelslag m.b.t. 1916-1941 : en jubileumsskrift : på uppdrag av handelslagets styrelse. Helsingfors 1941
Kyrkslätts handelslag m.b.t. 1917-1942 : en minnesskrift : på uppdrag av handelslagets ledning. Helsingfors 1942
Södra Finlands svenska handelslagsdistrikt 1917-42 : en återblick på ett 25-årigt arbete. Helsingfors 1942
Pojo handelslag m.b.t. 1917-1942 : 25 års jubileum. Helsingfors 1943
Tolkis andelshandel m.b.t. 1904-1944 ; tekijät Elis Karlson, C. E. Clavér. Tolkis andelshandel, Borgå 1945
Ingå handelslag m.b.t. 1921-1945 : en minnesskrift ; red. Elis Karlson. Helsingfors 1946
Dragsfjärds andelshandel m.b.t. 1916-1946. Dragsfjärds andelshandel, Helsingfors 1947
Östra Nylands handelslag m.b.t. 1919-1948 : samfälld köpenskap under 30 år, en minneskrift. Helsingfors 1949
Komplex av Per Plex : pakinakokoelma. Centrallaget för Handelslagen i Finland, Helsingfors 1950, 2. uppl. 1951
Pargas andelshandel 1904-1954 ; till 50-års jubileet av Elis Karlson. Pargas andelshandel, Helsingfors 1954
Andelshandeln Sågvexel 1905-1955 : till 50-årsjubiléet av Elis Karlson på uppdrag av styrelsen. Andelshandeln Sågvexel, Hangö 1955
Vestlax handelslag 1906-1956 : några historiska glimtar ; utarbetad till 50-årsjubiléet av Elis Karlson. Vestlax handelslag, Åbo 1956
Latvian rautatieliikenne

Latvian rautatieverkosto
Latvian rautateillä on käytössä 1 520 millimetrin raideleveys. Aikaisemmin Latviassa on ollut käytössä eri raideleveyksisiä rautateitä, kuten 1 435 mm:n normaaliraiteisia ja 750 mm:n kapearaiteisia rautateitä. Latvian rautatieyhtiö on Latvijas dzelzceļš (LDz).
Matkustajaliikennettä hoitaa Pasažieru vilciens. Matkustajaliikenne on keskittynyt Riian ympärille, jossa ajetaan lähiliikennettä DR1A-dieselmoottorijunilla ja ER2-sähkömoottorijunilla. Maan sisäistä kaukoliikennettä on vain Riiasta Väinänlinnaan, Liepājaan, Ventspilsiin ja Rēzekneen. Ulkomaanliikennettä on Moskovaan, Pietariin, Vilnaan, Homeliin, Baranavitšyyn ja Simferopoliin. Ulkomaanreittejä hoitaa LDZ Cargo. Sähköistetyissä radoissa on 3 kV:n tasavirtajärjestelmä, mutta se aiotaan muuttaa 25 kV:n vaihtovirtajärjestelmäksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pasažieru vilciens (englanniksi)
LDZ Cargo (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Mike's Railway History: The State Lines of Latvia (englanniksi)
Gudaf Tsegay

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Tsegay (oik.) Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016.  |  Tsegay (oik.) Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016.  |  Tsegay (oik.) Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016.  |  |
Maa:  Etiopia
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Tokio 2020 | 5 000 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Eugene 2022 | 5 000 m |  |
|  Kultaa | Budapest 2023 | 10 000 m |  |
|  Hopeaa | Eugene 2022 | 1 500 m |  |
|  Pronssia | Doha 2019 | 1 500 m |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Belgrad 2022 | 1 500 m |  |
|  Hopeaa | Glasgow 2024 | 3 000 m |  |
|  Pronssia | Portland 2016 | 1 500 m |  |
Gudaf Tsegay Desta (s. 23. tammikuuta 1997) on etiopialainen keskimatkojen juoksija ja kestävyysjuoksija.
Tsegay karsiutui 1 500 metrin juoksun alkuerissä Sopotin sisäratojen MM-kilpailuissa 2014. Hän saavutti samalla matkalla hopeaa Eugenen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014 ajalla 4.10,83. Hän juoksi 1 500 metrin sisäratojen alle 20-vuotiaiden maailmanennätyksen 4.01,81 Glasgow'ssa 20. helmikuuta 2016. Hän saavutti samana talvena pronssia Portlandin MM-hallikilpailujen 1 500 metrillä ajalla 4.05,71. Hän karsiutui Ro de Janeiron olympialaisissa 800 metrin alkuerissä ja Lontoon 2017 MM-kilpailuissa 1 500 metrin välierissä.
Tsegay saavutti Dohan MM-kilpailuissa 2019 pronssia 1 500 metrin juoksussa ennätyksellään 3.54,38. Helmikuussa 2021 Tsegay juoksi sisäratojen 1 500 metrin maailmanennätyksen 3.53,09. Hän paransi yli kahdella sekunnilla aikaisempaa Genzebe Dibaban hallussa ollutta ennätystä. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti 5 000 metrillä pronssia ajalla 14.38,87. Hän voitti 1 500 metrin sisäratojen maailmanmestaruuden Belgradissa 2022 ajalla 3.57,19. Samana vuonna hän saavutti Eugenen MM-kilpailuissa 5 000 metrillä kultaa ajalla 14.46,29 ja 1 500 metrillä hopeaa ajalla 3.54,52. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän voitti kultaa 10 000 metrillä ajalla 31.27,18 ja sijoittui 5 000 metrillä 13:nneksi. Timanttiliigan finaalissa syyskuussa 2023 Eugenessa hän juoksi oman ennätyksensä ja uuden maailmanennätyksen ajalla 14.00,21 parantaen kerralla omaa ennätystään peräti 12 sekuntia. Hän saavutti Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 hopeaa 3 000 metrillä ajalla 8.21,13. Pariisin olympialaisissa Tsegay osallistui 1 500, 5 000 ja 10 000 metrille, ja hänen sijoituksena näillä matkoilla olivat 12:s, yhdeksäs ja kuudes.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 metrin juoksu | 1.59,52 | Pariisi | 24. elokuuta 2019 |
| 1 500 metrin juoksu | 3.50,30 | Xiamen | 20. huhtikuuta 2024 |
| Mailin juoksu | 4.16,14 | Lontoo | 22. heinäkuuta 2018 |
| 3 000 metrin juoksu | 8.25,23 | Doha | 25. syyskuuta 2020 |
| 5 000 metrin juoksu | 14.00,21 | Eugene | 17. syyskuuta 2023 |
| 10 000 metrin juoksu | 29.05,92 | Eugene | 25. toukokuuta 2024 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 metrin juoksu | 1.57,52 NR | Val-de-Reuil | 14. helmikuuta 2021 |
| 1 000 metrin juoksu | 2.38,05 | Madrid | 24. helmikuuta 2017 |
| 1 500 metrin juoksu | 3.53,09 WR | Liévin | 9. helmikuuta 2021 |
| Mailin juoksu | 4.16,16 | Toruń | 8. helmikuuta 2023 |
| 3 000 metrin juoksu | 8.16,69 | Birmingham | 25. helmikuuta 2023 |
HMS Triumph (1903)

| HMS Triumph |
| --- | --- |
 HMS Triumph

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  26. helmikuuta 1902
Laskettu vesille:  15. tammikuuta 1903
Palveluskäyttöön:  kesäkuu 1904
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen SM U-21 torpedoimana 25. toukokuuta 1915
Tekniset tiedot
Uppouma:  11 985 t
Pituus:  132,9 m (vesiraja) 146,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  21,64 m
Syväys:  7,72 m
Koneteho:  12 500 ihp
Nopeus:  19 solmua (35 km/h)
Miehistöä:  741
Aseistus
Aseistus:  4 x 10"/L45 BL Mk VII -tykkiä 14 x 7,5"/L45 BL Mk IV -tykkiä 14 x QF 14 naulan tykkiä 2 x QF 12 naulan tykkiä 4 x QF 6 naulan tykkiä 2 x 18" (457 mm) Whitehead-torpedoputkea
HMS Triumph oli Britannian kuninkaallisen laivaston Swiftsure-luokan taistelulaiva ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus

Chilen hallitus tilasi 26. helmikuuta 1902 Reedin suunnitteleman aluksen Vickersiltä nimellä Libertad. Köli laskettiin 26. helmikuuta 1902. Alus laskettiin vesille 15. tammikuuta 1903. Alkuvuodesta 1903 Chilen hallitus asetti aluksen myyntiin, jolloin Britannian hallitus lunasti sen 3. joulukuuta estääkseen aluksen joutumisen venäläisille. Alus nimettiin 7. joulukuuta HMS Triumphiksi ja valmistui 21. kesäkuuta 1904 Chathamin laivastontelakalta, jossa se oli viimeisteltävänä.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa Triumph liitettiin Kotilaivastoon. Se joutui 17. syyskuuta 1904 Pembroken telakalla Walesissa kauppalaiva SS Sirenin yliajamaksi, jolloin aluksen kylki kärsi lieviä vaurioita. Laivastoa uudelleen organisoitaessa tammikuussa 1905 Kotilaivasto nimettiin Kanaalin laivastoksi, johon alus liitettiin.
Alus törmäsi 3. kesäkuuta 1905 sisaralukseensa HMS Swiftsureen, jolloin keula vaurioitui. Vauriot korjattiin Chathamin telakalla. Se sijoitettiin 7. lokakuuta 1908 Portsmouthissa reserviin ja siirrettiin vielä lokakuussa Chathamiin huollettavaksi.
Telakalta vapauduttuaan alus määrättiin 6. huhtikuuta 1909 Välimeren laivastoon. Toukokuussa 1912 laivastoa uudelleen organisoitaessa alus siirrettiin Kotilaivaston 3. laivastoon eli runkomiehitettynä Portsmouthin reserviin.
Alus palautettiin palvelukseen 28. elokuuta 1913 Devonportissa määrättynä Kiinan asemalle. Alus sijoitettiin Hongkongissa uudelleen runkomiehitettynä reserviin, mistä se palautettiin palvelukseen ensimmäisen maailmansodan alkaessa. Sen miehistöksi siirrettiin palveluksesta poistettujen jokitykkiveneiden miehistöt, joita täydennettiin Duke of Cornwall's Light Infantry -rykmentistä siirretyillä kahdella upseerilla ja sadalla miehellä sekä kuudella viestittäjällä. Alus oli 6. elokuuta valmis merelle lähtöön.
Elokuun alussa alus osallistui amiraali von Speen johtaman Saksan Itä-Aasian laivueen etsintään, jolloin sen miehistö valtasi yhden huoltoaluksista. Alus liitettiin 23. elokuuta Tsingtaun operaatioihin keisarillisen Japanin laivaston 2. laivastoon, missä se oli marraskuuhun 1914. Alus oli paikalla 7. marraskuuta vallattaessa linnoitus. Alus oli marraskuusta 1914 tammikuuhun 1915 huollettavana Hongkongissa.
Tammikuussa 1915 alus siirrettiin Dardanellien operaatioihin. Alus lähti 12. tammikuuta Hongkongista ja saapui Sueziin 7. helmikuuta. Alus jatkoi 12. helmikuuta matkaansa Dardanelleille, missä se osallistui helmikuusta toukokuuhun operaatioihin esimerkiksi 18.-19. helmikuuta Dardanellien suulla olevan Fort Sedd el Bahrin tuhoamiseen. Alus upposi 25. toukokuuta 1915 Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen SM U-21 torpedoimana Dardanelleilla.
Emiko Shiratori

Emiko Shiratori (jap. 白鳥 英美子, Shiratori Emiko, o.s. Yamamuro, s. 16. maaliskuuta 1950) on japanilainen laulaja.
Shiratorin laulajanura käynnistyi 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Hän esiintyi Sapporon talviolympialaisissa 1972 ja Naganon talviolympialaisissa 1998. Shiratori on lisäksi laulanut ääniraitoja useisiin konsolipeleihin, joista Final Fantasy IX:ään sävelletty Melodies of Life julkaistiin jopa erillisenä singlenä kappaleen englanninkielisen version saamasta suosiosta johtuen.
Shiratori on Muumilaakson tarinoita -sarjaan musiikit säveltäneen Sumio Shiratorin vaimo. Emiko lauloi sarjaan japaninkieliset tunnuslaulut, sekä toimi sarjan kertojana.
Emil Collan

Emil Collan -nimisiä henkilöitä ovat:
Emil Collan (1851–1900), suomalainen opettaja, painoasiamies ja päätoimittaja
Emil Collan (1882–1948), suomalainen haulikkoampuja ja tehtaan isännöitsijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Emil Collan”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
HMS Tumlaren (1914)

| HMS Tumlaren |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kockums, Malmö
Laskettu vesille:  14. lokakuuta 1914
Palveluskäyttöön:  10. joulukuuta 1914
Poistui palveluskäytöstä:  27. marraskuuta 1936
Tekniset tiedot
Uppouma:  252 t
Pituus:  45,5 m
Leveys:  4,2 m
Syväys:  3,2 m
Koneteho:  2-akselinen, 2 x 6-sylinteristä Atlas SL -dieselmoottoria 900 hv 2 x sähkömoottoria
Nopeus:  14,2 solmua (pinnalla) 8,5 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  21
Aseistus
Aseistus:  2 x 45,7 cm M/04-12 -torpedoputkea 1 x 37 mm kan M/98
HMS Tumlaren oli Ruotsin laivaston vuonna 1914 palvelukseenotettu Svärdfisken-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta. Se laskettiin vesille 14. lokakuuta 1914 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 10. joulukuuta.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 27. marraskuuta 1936. Sen myöhempi kohtalo on tuntematon.
Elite Prospects

Elite Prospects on ruotsalainen jääkiekon tilastojen kokoamiseen erikoistunut verkkosivusto, jonka perusti Johan Nilsson vuonna 1999. Sivustolla käy noin 1,2 miljoonaa yksilöllistä kävijää viikossa. Sen toiminnasta vastaa Every Sport Media Group AB. Virallisten verkkosivujen taustalla työskentelee ohjelmoijia ja myyntihenkilöstöä. Elite Prospectsin pääkonttori sijaitsee Växjössä, kaksi muuta toimistoa on sijoitettu Tukholmaan ja Malmöhön.
Elite Prospects sisältää tiedot yli miljoonasta henkilöstä. Vuonna 2015 sivusto aloitti tietojen keräämisen myös naispelaajista.
Luotettavuus

Suomalaisen jääkiekon kattavuudesta yleisesti sekä pelaaja-arvioiden kirjoittamisesta englanniksi vastaa Yleisradion urheilutoimittajana työskentelevä Matias Strozyk. Lisäksi HIFK Hockey hyödyntää verkkosivustollaan Elite Prospectsin tilastopalveluja.
Kustaa Rantanen

Gustaf (Kustaa) Rikhard Rantanen (6. kesäkuuta 1878 Keuruu – 5. tammikuuta 1953 Multia) oli suomalainen maanviljelijä ja maastohiihtäjä.
Keuruulta kotoisin ollut Kustaa Rantasen kilpailu-ura alkoi vuonna 1902 kun hän lähti keuruulaisen Asarias Aution kanssa Viipurissa pidettyihin 30 kilometrin hiihtokilpailuun, jossa Autio sijoittui kolmanneksi ja Rantanen neljänneksi. Rantanen kamppaili vuonna 1903 Oulun hiihtojen 30 kilometrin hiihdon voitosta teiskolaisen Kalle Eklundin kanssa ja hävisi tälle vain puolella suksenmitalla. Vuonna 1905 Rantanen voitti Oulun hiihtojen 30 kilometrin hiihdon Matti Koskenkorvan tullessa toiseksi ja Kalle Jussilan kolmanneksi. Vuonna 1906 Rantanen hävisi samalla matkalla Oulussa voittajalle Konsta Vesalle vain puolella sekunnilla. Rantasen kilpailu-ura kesti kaikkiaan 12 vuotta. Tämän jälkeen hän oli maanviljelijänä Multian Sydänmaalla.
Aiheesta muualla

Kustaa Richard Rantanen, GENi
Elitisti

| Elitisti |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  verkkojulkaisu
Aihealue:  elokuvat
Perustettu:  2003
Päätoimittaja:  Jetro Suni
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
elitisti.fi
Elitisti on elokuussa 2003 perustettu, marginaalielokuviin ja -elokuvakulttuuriin keskittynyt verkkojulkaisu, joka käsittelee  kultti-, roska- ja taide-elokuvia. Elitistin päätoimittajana toimii Jetro Suni.
Hohto-Foorumin (lopettanut toimintansa) aktiivikäyttäjät ja elokuvaharrastajat aloittivat Elitistin. Gorehound-lehden lopetettua toimintansa Suomessa ei ollut enää genre-elokuviin keskittynyttä lehteä, joten Elitisti perustettiin paikkaamaan Gorehoundin jättämää aukkoa. Gorehoundin toimittajista Elitistissä on vain pari henkilöä, joten kyseessä ei ole ensiksi mainitun nettiversio.
Nykyään Elitistissä arvostellaan kultti-, roska- ja taide-elokuvien lisäksi lähes kaikkiin elokuvagenreihin luokiteltavia elokuvia.
Verkkojulkaisuun on aikojen saatossa kirjoittanut muun muassa suomalainen käsikirjoittaja, elokuvaohjaaja ja dramaturgi Ilja Rautsi (vuosina 2004–2012) sekä Turun Sanomien kriitikkona tutuksi tullut Tapani Maskula (vuosina 2013–2020).
Aiheesta muualla

elitisti.fi
Marko Korvela: Elitisti luovii valtavirtaelokuvan ulkopuolella (Arkistoitu – Internet Archive). Tiedonantaja 12.4.2011.
Jetro Suni: Elitisti 10 vuotta. elitisti.fi, 6.9.2013
HMS Tumlaren (Tu)

| HMS Tumlaren |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kockums, Malmö
Kölinlasku:  1940
Laskettu vesille:  7. syyskuuta 1940
Palveluskäyttöön:  14. toukokuuta 1941
Poistui palveluskäytöstä:  1. tammikuuta 1964
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1967
Tekniset tiedot
Uppouma:  580 t (standardi) 760 t (sukelluksissa)
Pituus:  64,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,4 m
Syväys:  3,4 m
Koneteho:  2-akselinen, 2 x 8-sylinteristä Kockum-MAN/WV-30/38 -dieselmoottoria 1 900 hv 2 x sähkömoottoria 1 000 shp
Nopeus:  16,2 solmua (pinnalla) 10 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  38
Aseistus
Aseistus:  4 x 53,3 cm M/34 -torpedoputkea 1 x 53,3 cm M/36 kannelle asennettu torpedoputki 1 x 40 mm lvakan M/32 2 x konekivääriä
HMS Tumlaren (runkonumero Tu) oli Ruotsin laivaston Sjölejonet-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta, missä köli laskettiin 1940. Se laskettiin vesille 7. syyskuuta 1940 ja liitettiin laivastoon 14. toukokuuta 1941.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1. tammikuuta 1964 ja myytiin 1967 Ystadiin romutettavaksi.