stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kore (kuu)

| Kore (kuu) |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjät:  IFA Hawaii
Löytöaika:  8. helmikuuta 2003
Kiertoradan ominaisuudet
Planeetta:  Jupiter
Keskietäisyys:  24 543 000 km
Eksentrisyys:  0,325
Kiertoaika:  779,2
Inklinaatio:  145,0°
Fyysiset ominaisuudet
Päiväntasaajan halkaisija:  ≈ 2 km
Massa:  ≈ 10 kg
Painovoima pinnalla:  ≈ 0 m/s2
Pakonopeus pinnalla:  ≈ 0 km/s
Kore tunnetaan myös nimellä Jupiter XLIX. Se on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Pasiphaë-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja vuonna 2003. Kuu sai silloin väliaikaiseksi nimekseen S/2003 J 14.
Kore on läpimitaltaan noin 2 kilometriä ja se kiertää Jupiteria noin 23 239 000 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 723,720 päivää. Radan inklinaatio on 141° ja eksentrisyys 0,2462.
Kuu sai nykyisen nimensä kreikkalaisesta mytologiasta.
Jupiterin kuut
| --- | --- |
Amalthea-ryhmä:   Metis  Adrastea  Amalthea  Thebe 
Galilein kuut:   Io  Europa  Ganymedes  Kallisto 
Themisto-ryhmä:   Themisto 
Himalia-ryhmä:   Leda  Himalia  Lysithea  Elara 
Carpo-ryhmä:   Carpo  S/2003 J 12  S/2011 J 1 
Ananke-ryhmä:   Ananke  Praxidike  Harpalyke  Iocaste  Euanthe  Thyone  Euporie  S/2003 J 3  S/2003 J 18  S/2010 J 2  Thelxinoe  Helike  Orthosie  S/2003 J 16  Hermippe  Mneme  S/2003 J 15 
Carme-ryhmä:   Herse  S/2003 J 10  Pasithee  Chaldene  Arche  Isonoe  Erinome  Kale  Aitne  Taygete  S/2003 J 9  Carme  S/2003 J 5  S/2003 J 19  Kalyke  Eukelade  Kallichore 
Pasiphaë-ryhmä:   Eurydome  S/2003 J 23  Hegemone  Pasiphaë  Sponde  Cyllene  Megaclite  S/2003 J 4  Callirrhoe  Sinope  Autonoe  Aoede  S/2011 J 2  S/2010 J 1  Kore  S/2003 J 2 
Varmistamattomat:   S/2000 J 11
Korko- ja osinkovero

Korko- ja osinkovero oli Suomessa ulkomaalaisille määrätty vero, jota perittiin 1920-luvulla.
Death of a Prophet

| Death of a Prophet |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Woodie King Jr.
Käsikirjoittaja:  Woodie King Jr.
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Ensi-ilta:  1981
Kesto:  60 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Death of a Prophet - The Last Days of Malcolm X on vuonna 1981 julkaistu tunnin pituinen televisioelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Morgan Freeman, Yolanda King, Yusef Iman, Sonny Jim Gaines, Kirk Kirksey, Charles Griffin, James DeJongh, Salaelo Maredi, Ossie Davis ja Tommy Redmond Hicks. Elokuvan on ohjannut Woodie King Jr..
Aiheesta muualla

Death of a Prophet Internet Movie Databasessa (englanniksi)
G. A. Gripenberg

| G>  A. Gripenberg |
| --- | --- |
 G. A. Gripenberg 1930-luvun alussa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. toukokuuta 1890 Pietari, Venäjä
Kuollut: 31. toukokuuta 1975 (85 vuotta) Helsinki
Ammatti:  diplomaatti
Muut tiedot
Koulutus: filosofian kandidaatti (Helsinki) lainopin kandidaati (Uppsala)
Merkittävät teokset: Dagbok 1943–1946
Georg Achates Gripenberg (18. toukokuuta 1890 Pietari, Venäjä – 31. toukokuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti. Hän toimi Suomen lähettiläänä Lontoossa vuosina 1933–1941 ja Tukholmassa 1943–1956 sekä Suomen ensimmäisenä YK-suurlähettiläänä 1956–1958.
Sukutausta

G. A. Gripenberg kuului Gripenbergin aatelissukuun, ja hänen isänsä oli itsenäisyysaktivismia tukenut korkea virkamies, todellinen valtioneuvos Alexis Gripenberg. Hänen äitinsä oli von Haartmanin aatelissukuun kuulunut Agnes Maria Fredrika von Haartman.
Opinnot ja ura

Gripenberg kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1907 Helsingin Nya svenska läroverketistä ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin Aleksanterin yliopistosta 1911 sekä lainopin kandidaatiksi Uppsalan yliopistosta Ruotsista 1917. Vuosina 1908–1909 hän opiskeli myös Oxfordin yliopistossa ja London School of Economicsissa Englannissa. Kun isä Alexis Gripenberg nimitettiin tammikuussa 1918 Suomen ensimmäiseksi diplomaattiseksi edustajaksi Ruotsiin, toimi G. A. Gripenberg hetken aikaa isänsä palkattomana yksityissihteerinä, ennen kuin siirtyi Suomeen liittyäkseen sisällissodan valkoisiin joukkoihin.
Gripenberg palkattiin Suomen vasta luotuun ulkoasiainhallintoon heti vuonna 1918. Hän toimi aluksi ulkoministeriön toisena sihteerinä, mutta erosi seuraavana vuonna. 1920 hänet palkattiin takaisin ministeriön vt. kansliapäälliköksi. Koska pätevistä diplomaateista oli tuolloin puutetta, hän pääsi nopeasti ulkomaanedustustehtäviin. Gripenberg oli aluksi 1921–1923 Suomen väliaikaisena asiainhoitajana Brysselissä ja Haagissa, 1923–1929 asiainhoitajana Madridissa ja Lissabonissa, jolloin toiminta-ala kattoi myös Etelä-Amerikan, sekä 1929–1933 lähettiläänä Buenos Airesissa ja Rio de Janeirossa (vuosina 1931–1933 myös Santiago de Chilessä). Gripenbergillä oli keskeinen rooli Suomen osallistuessa Barcelonan maailmannäyttelyyn 1929, jossa tärkein tavoite oli Suomen tunnetuksi tekeminen teollisuusmaana.
Vuonna 1933 Gripenberg nimitettiin lähettilääksi Lontooseen, jossa oli Suomen tärkeimpiä edustustoja. Hänen kautensa siellä kesti, kunnes Ison-Britannian ja Suomen diplomaattisuhteet katkesivat jatkosodan aikana vuoden 1941 lopussa Britannian sodanjulistuksen vuoksi. Gripenberg määrättiin ensin kotimaahan disponibiliteettiin ja nimettiin syksyllä 1942 lyhyeksi aikaa Suomen edustajaksi Vatikaaniin, mutta seuraavana keväänä hänet siirrettiin Tukholmaan. Se oli nyt Suomen tärkein ulkomaanedustusto, varsinkin kun Neuvostoliitto päätti sodan loppuvaiheessa käydä rauhantunnustelut Suomen kanssa Tukholman kautta. Gripenberg vältteli yleensä poliittista vaikuttamista, mutta joutui asemansa takia välikädeksi rauhantunnusteluissa. Hän jatkoi asemapaikallaan vielä yli vuosikymmenen sodan jälkeenkin ja varsinkin presidentiksi tullut J. K. Paasikivi arvosti hänen pätevyyttään. Viimeiset kaksi vuotta Tukholmassa 1954–1956 Gripenberg palveli suurlähettilään nimikkeellä.
Tukholman kautensa jälkeen Gripenberg ehti olla vielä huhtikuun alusta 1956 vuoden 1958 loppuun Suomen ensimmäisenä YK-suurlähettiläänä, ennen kuin hän jäi eläkkeelle. Gripenberg sai monia korkeita koti- ja ulkomaisia kunniamerkkejä ja kirjoitti eläkevuosinaan useita laajoja muistelmateoksia.
Päiväkirjat

Gripenbergin päiväkirjat vuosilta 1943–1946 julkaistiin vuonna 2019. Suurlähettiläs René Nyberg kirjoittaa arviossaan Kanava-lehdessä, että päiväkirjat ovat olleet tutkijoiden käytössä jo aiemmin, mutta Suomen ja Ruotsin kansallisarkistojen julkaisutyö on kulttuuriteko. Varat siihen osoitti testamentissaan ruotsalainen diplomaatti ja Suomen-tuntija Krister Wahlbäck. Päiväkirjojen ajanjakso kattaa vaiheen jatkosodan lopusta epävarmaan sodanjälkeiseen aikaan. Nyberg pitää kauniilla vanhahtavalla ruotsin kielellä kirjoitettuja päiväkirjoja lukuelämyksenä ja sanoo niitä hengästyttäväksi luettavaksi, kuin dekkariksi, jonka loppuratkaisu on tiedossa. Päiväkirjojen tekstin perusteella Gripenbergiä hallitsi eksistentiaalinen pelko Suomen selviytymisestä mutta myös omasta kohtalosta. Ruotsin suhtautuminen oli epäluuloista, sillä Suomen olemassaolo oli Ruotsille ykkösluokan kysymys. Nybergin sanoin "Suomen ja Ruotsin kohtalonyhteys hallitsee Gripenbergin päiväkirjoja".
Teokset

Generalmajor Hans Henrik Gripenberg: En biografisk konturteckning. Söderström, 1937.
En beskickningschefs minnen 1: Finland i världskriget 1939–40. Natur och Kultur, 1959.
En beskickningschefs minnen 2: London–Vatikanen–Stockholm. Natur och kultur, 1959. (Käännetty myös englanniksi 1965.)
Lontoo–Vatikaani–Tukholma. WSOY, 1960.
Neutralitetstanken i Finlands politik. Stockholm, 1960.
Diplomatisk vardag. Söderström, 1964.
Diplomaatin arkipäivää. Suomentanut Tauno Kuosa. WSOY, 1965.
Dagbok 1943–1946. Stockholm, Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia, 2019.
Aiheesta muualla

Georg Achates Gripenberg, Biografiasampo.fi (sisältää Kansallisbiografian artikkelin]
Gripenberg, Georg hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Kuva vuoden 1929 maailmannäyttelyn Suomen osaston avajaisista. Espanjan kuningas Alfonso XIII ja Madridin-lähetystön asiainhoitaja G. A. Gripenberg tutustuvat Uuraan sataman pienoismalliin, jonka oli valmistanut taiteilija Lauri Välke Viipurin asemakaava-arkkitehti Otto-Iivari Meurmanin suunnitelman mukaan. Taustalla muun muassa Espanjan kuningatar Viktoria.
Dodo (täsmennyssivu)

Dodo voi tarkoittaa seuraavia:
Dodot (Raphidae ), kyyhkylintujen lahkoon kuuluva lintuheimo
Mauritiuksendodo (Raphus cucullatus), Mauritiuksen saarella elänyt sukupuuttoon kuollut lintulaji
Rodriguezindodo (Pezophaps solitaria),  Rodriguesin saarella elänyt sukupuuttoon kuollut lintulaji
6336 Dodo, asteroidi
Dodo, suomalainen ympäristöjärjestö
George Dodo, nigerialainen katolinen piispa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Dodo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kokura

Kuvassa Kokuran linna.
Kokura on kaupunki Japanissa joka sijaitsee Kyushulla. Sitä vastaan suunniteltiin atomipommihyökkäys 9. elokuuta 1945. Kokuran yllä vallinneen huonon säätilan vuoksi kohteeksi valikoitiin lopulta Nagasaki.
Koska Kokuran kaupunki oli atomihyökkäyksen kohteeksi valittuna, sitä vastaan oli ehdottomasti kielletty tekemästä pommituksia konventionaalisin asein. Tästä syystä kaupunki säilyi sodan loppuun vaurioitumatta toisessa maailmansodassa. Syy atomimaaliksi valikoitumiseen oli ollut siellä sijaitseva ase- ja ammustarviketeollisuus.
Kokuran asema.
Vuonna 1963 Kokura yhdistyi neljän muun kaupungin kanssa Kitakyūshū:ksi. Huippunopea San'yō Shinkansen -linja kulkee kaupungin halki, käsittäen myös Kokuran aseman.
Käännös suomeksi
Kirkkosaari (Ii)

Kirkkosaari
| --- | --- |
Sijainti:  Ii Pohjois-Pohjanmaa Suomi
Pinta-ala:  noin 0,8 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  ei vakituista asutusta
Kieli:  suomi
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kirkkosaari on pinta-alaltaan noin kahdeksan hehtaarin kokoinen saari Iijoessa Iin Haminan edustalla. Saari on maankohoamisen ja Iijoen virtausten vuoksi kasvanut yhteen läheisen Leppisaaren kanssa. Kirkkosaaressa on muutamia asuntoja.
Kirkot saaressa

Saari on saanut nimensä paikalla sijainneesta kahdesta Iin seurakunnan kirkosta. Ensimmäinen niistä valmistui 1588, mutta venäläiset polttivat sen jo vuotta myöhemmin. Seurakunnan seuraava kirkko valmistui samalle paikalle vasta vuonna 1621. Kyseinen kirkko paloi salamaniskusta vuonna 1693. Tämän jälkeen kirkon paikka siirrettiin nykyisen kirkon paikalle Iin haminaan.
Kirkkosaari (Pielavesi)

Kirkkosaari
Pielaveden Kirkkosaaren vanha tapuli. Taaempana näkyy Pielaveden rantaa.
| --- | --- |
Sijainti:  Pielavesi Pohjois-Savo Suomi
Vesialue:  Pielavesi
Korkein kohta:  Kirkkovuori, 144 m
Pinta-ala:  7,6 km²
| --- | --- |
Luokitus:  Valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kirkkosaari on saari Pielaveden kunnan Pielavedessä. Se on pitäjän vanha keskuspaikka, joka alkuaan oli nimeltään Lammassalo.
Kirkkosaaresta on siltayhteys pohjoisen Tenhusaaren kautta mantereelle. Saaren eteläosasta erottuu Kirkkoniemi, jossa sijaitsee 144 metriä korkea mäki Kirkkovuori. Saaresta on tieyhteys edelleen itään Pangansalon saarelle.
Kirkkosaaren kirkko

Vuonna 1683 pielaveteläiset saivat Viipurin piispa Petrus Bångilta luvan kappelikirkon rakentamiseen. Kirkon paikaksi valittiin nykyinen Kirkkosaari, koska se sijaitsi hyvien vesiyhteyksien päässä. Kirkko valmistui viimeistään vuonna 1691. Tähän kirkkoon liittyy sanonta "ahtaat paikat kuin Pielaveden kirkossa". Nykyisin vanhalla kirkkomaalla on tapuli ja 1860-luvun nälkävuosina menehtyneiden muistomerkki. Pohjalaistyylisen solakka kolmikerroksinen renessanssitapuli on rakennettu vuonna 1748 Anders Brofallin johdolla.
Saaressa ehti olla kolme kirkkoa kunnes 1850-luvulla kirkon paikaksi vaihdettiin nykyinen Pielaveden kirkonkylän Hiekkaniemi..
Korkkiruuvi (vuoristorata)

Korkkiruuvi- (edessä) ja Tornado-vuoristoradat vuonna 2007.
Korkkiruuvi oli vuoristorata, joka avattiin 4. toukokuuta 1987. Laite sijaitsi Tampereen Särkänniemen huvipuistossa Hurricanen vieressä. Kyseessä oli Suomen ensimmäinen vuoristorata, joka meni myös ylösalaisin. Korkkiruuvin valmisti alankomaalainen Vekoma, mutta vuoristoradan junat valmisti yhdysvaltalainen Arrow Dynamics. Korkkiruuvi oli mallia MK-1200 / Whirlwind, joita Vekoma on valmistanut yhteensä seitsemän kappaletta. Vuoristoradassa oli yksi juna, johon mahtui yhteensä 28 matkustajaa.
Korkkiruuvi hankittiin Särkänniemeen käytettynä englantilaisesta Clacton Pier -puistosta, jossa laite oli palvellut kaksi kautta.
Korkkiruuvi poistettiin kauden 2009 jälkeen ja laite pistettiin myyntiin. Laitteen tilalle tuli uusi MotoGee-niminen vuoristorata, jossa mennään moottoripyörän selässä. Romanialainen Terra Park osti Korkkiruuvin, mutta ei koskaan avannut sitä. Korkkiruuvin osat ovat maanneet puiston vieressä olevalla alueella vuodesta 2013 ja itse puisto ei ole ollut toiminnassa vuoden 2016 jälkeen.
Tietoja

Pituus: 350 metriä
Korkeus: 19,5 metriä
Huippunopeus: 60 km/h
Valmistaja: Vekoma
Kladi

Kuvassa keltainen ryhmä on sauropsidien kladi, johon kuuluu matelijoiden kantamuoto ja kaikki sen jälkeläiset, mukaan lukien linnut. Matelijoiden taksonominen luokka on kuvassa sinisellä. Se on parafyleettinen, sillä se käsittää matelijoiden kantamuodon ja matelijalajit, mutta ei lintuja. Punaisella merkitty ryhmä on polyfyleettinen.
Kladi eli monofyleettinen ryhmä tai kehityslinja on evoluutioon perustuva eliöiden kladistinen ryhmä, joka käsittää kantamuodon ("esi-isän") ja kaikki siitä polveutuvat elossa olevat sekä sukupuuttoon kuolleet taksonit. Kladi on siis yksisyntyinen ryhmä, jonka käyttöä pidetään nykyisessä systematiikassa suositeltavana, toisin kuin parafyleettinen tai polyfyleettinen ryhmä. Monofyleettinen ryhmä eroaa parafyleettisestä ryhmästä siten, että parafyleettinen ryhmä ei käsitä kaikkia kantamuodon jälkeläisiä, ja polyfyleettisestä ryhmästä siten, että polyfyleettinen ryhmä sisältää taksoneita eri kehityslinjoista.
Krisztián Kulcsár

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Krisztián Kulcsár |  Krisztián Kulcsár |  Krisztián Kulcsár |  |
Miesten miekkailu
Maa:   Unkari
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | kalvan joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | kalvan joukkuekilpailu |  |
| Maailmanmestaruuskilpailut  | Maailmanmestaruuskilpailut  | Maailmanmestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Pietari 2007 | kalpa |  |
Krisztián Kulcsár (s. 28. kesäkuuta 1971) on unkarilainen kalpamiekkailija. Kulcsár on urallaan voittanut kaksi kalvan joukkueolympiahopeaa ja vuoden 2007 henkilökohtaisen maailmanmestaruuden.
Krisztián Kulcsárin setä Győző Kulcsár oli 1960–70-luvulla kuusinkertainen olympiamitalisti.
Kladeoksen kylpylä

| Kladeoksen kylpylä |
| --- | --- |

Sijainti:  Archaía Olympía, Elis, Länsi-Kreikka  Kreikka
Koordinaatit:  37°38′17″N, 21°37′40″E
Rakennustyyppi:  kylpylä
Valmistumisvuosi:  100-luku jaa.
Bruttoala:  400 m²
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Olympian arkeologinen alue 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kladeoksen kylpylä on nimitys, jota käytetään yhdestä antiikin aikaisesta roomalaisesta kylpylästä Olympiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Olympian arkeologisella alueella Archaía Olympían kunnassa.
Kylpylä on saanut nykyisin käytetyn nimensä siitä, että se sijaitsi Kladeosjoen rannalla aivan Olympian alueen länsilaidalla. Sen paikalla sijaitsi alun perin varhaisemman Kreikkalaisen kylpylän uima-allas. Kylpylä rakennettiin roomalaisella ajalla 100-luvulla jaa. samaan aikaan läheisen niin kutsutun Roomalaisen majatalon kanssa. Tuohon aikaan kylpylät alkoivat muuttua yksinkertaisista kreikkalaisista kylpylöistä ylellisemmiksi vapaa-ajanviettopaikoiksi.
Kylpylän pinta-ala oli noin 400 neliömetriä. Siinä oli useita huoneita, mukaan lukien atrium, pukeutumishuone, hikoiluhuone sekä huoneita kuumille ja kylmille kylvyille. Osassa huoneita oli kylpyammeita. Katot oli holvattu. Kylpylän lattiat oli koristeltu mosaiikein, joista osa on säilynyt ja kunnostettu. Muutoin rakennus on säilynyt suhteellisen huonosti, sillä joen virtaama on vuosisatojen aikana huuhtonut suuren osan siitä pois.
Krisztián Palkovics

| Krisztián Palkovics> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. heinäkuuta 1975 (ikä 49) Székesfehérvár, Unkari
Kansalaisuus:   Unkari
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Palkó
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  92 kg
Pelinumero:  24
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1993–2012
Seurat:  Székesfehérvár (OB I/ÖEL)
Krisztián Palkovics (s. 10. heinäkuuta 1975) on unkarilainen jääkiekkoilija, joka edusti koko uransa SAPA Fehérvár AV19 -joukkuetta. Hän pelasi laitahyökkääjänä ja voitti Unkarin mestaruuden kymmenen kertaa. Palkovics ei ole urallaan edustanut muita seurajoukkueita, mutta hän on vuodesta 199] lähtien kuulunut Unkarin jääkiekkomaajoukkueen avainpelaajiin. Palkovics tunnetaan myös keskushyökkääjä Gábor Ocskayn hyvänä ystävänä. He aloittivat molemmat jääkiekon harrastamisen 8-vuotiaina, ja pelasivat samassa ketjussa aina Ocskayn kuolemaan saakka. Palkovics on edustanut Unkaria arvoturnauksissa useita kertoja, ja oli voittamassa 1. divisioonan MM-kisat Sapporossa vuonna 2008. Palkovics osallistui myös vuoden 2009 MM-turnaukseen ja teki maalin Tanskaa vastaan käydyssä putoamissarjan ottelussa. Yhteensä hän on edustanut maataan 193 maaottelussa.
Palkovics ilmoitti kauden 2011–2012 lopettavansa uransa.
Ketokylmänkukka

| Ketokylmänkukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Leinikkikasvit Ranunculaceae
Suku::  Kylmänkukat Pulsatilla
Laji::  vulgaris
Kaksiosainen nimi
 Pulsatilla vulgaris  (L.) P. Mill. 
Synonyymit
 Anemone pulsatilla L. 
Katso myös
   Ketokylmänkukka Wikispeciesissä   Ketokylmänkukka Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Lännenkylmänkukka eli ketokylmänkukka eli tarhakylmänkukka (Pulsatilla vulgaris, aikaisemmin Anemone pulsatilla) on Euroopassa tavattava kylmänkukkalaji. Suomesta laji hävisi, mutta nykyään sitä tavataan eteläisessä ulkosaaristossa Örön saarella.
Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen lännenkylmänkukka on heikosti mätästävä ja kasvaa kukkimisaikana 10–20 senttimetriä korkeaksi. Aluslehdet kasvavat kukinnan aikana ja lakastuvat syksyllä. Kohenevien lehtien ruoti on 3–15 cm pitkä. Lehtilapa on jopa yli 10 cm leveä ja kerrotusti pariliuskainen. Liuskat ovat hyvin kapeita. Varsilehdet kasvavat varren tyvestä yhdiskasvuisena suorana kiehkurana. Kooltaan ne ovat 2–5 cm pitkiä, valkokarvaisia ja liuskat ovat kärkiosistaan niukkaliuskaisia. Yksittäinen kukka on tavallisesti alla 10 cm:n pituisen kukkaperän päässä, mutta hedelmävaiheessa kukkaperä kasvaa jopa 25 cm pitkäksi. Kukan kehä on teriömäinen ja siinä on kuusi kehälehteä. Kehälehdet ovat 1,5–4 cm pitkiä, kaikki saman levyisiä ja väriltään sinisiä tai violetinsinisiä. Kehälehtien ulkopinta on valkokarvainen. Lännenkylmäkukka kukkii aikaisin keväällä. Hedelmistö koostuu noin 3 mm pitkistä pähkylöistä, joilla on 2–5 cm pitkä ota. Muiden kylmänkukkalajien tapaan myös lännenkylmänkukka on myrkyllinen kasvi.
Lännenkylmänkukka on monirotuinen ja siitä tunnetaan monia alalajeja. Esimerkiksi Ruotsissa tavataan nimirodun tarhakylmänkukan (ssp. vulgaris) lisäksi gotlanninkylmänkukkaa (ssp. gotlandica).
Lännenkylmänkukka muistuttaa suuresti hämeenkylmänkukkaa (P. patens) sekä myös etelänkylmänkukkaa (P. pratensis), jonka kanssa se voi myös risteytyä. Lajin tiedetään risteytyneen myös kangasvuokon (P. vernalis) kanssa.
Levinneisyys

Lännenkylmänkukkaa tavataan ainoastaan Euroopassa. Sitä kasvaa Itä-Ranskasta Unkariin ja Länsi-Ukrainaan ulottuvalla alueella. Etelässä levinneisyysalue rajoittuu Alppeihin ja Pohjois-Balkanille, pohjoisessa Saksaan, Puolaan, Tanskaan ja Ruotsiin. Lajia kasvaa myös Keski-Englannissa. Lännenkylmänkukka on Euroopassa hävinnyt monilta esiintymisalueiltaan. Suomessa lännenkylmänkukkaa tiedettiin kasvaneen vain yhdessä paikassa: Salon Kavilannummella. Tästä pienestä esiintymästä viimeinen havainto oli vuodelta 1938. Laji ilmeisesti hävisi keräilyn, pihoihin siirron sekä metsittymisen takia. Ensimmäiset maininnat Kavilannummen esiintymispaikasta ovat jo 1770-luvulta. Lännenkylmänkukka lienee ollut Suomessa muinaistulokas. Nykyään laji on levinnyt uudelleen Suomeen ja sen nykyinen ainoa kasvupaikka on Örön saarella.
Elinympäristö

Salon esiintymispaikassaan lännenkylmänkukka kasvoi hiekkapohjaisella mäntykankaalla pienellä aukiolla kärrytien varressa. Suomea lähimmät nykyiset kasvupaikat Ruotsissa ovat kuivia törmiä, laidunniittyjä ja hiekkaisia rantoja.
Aiheesta muualla

Pohjolan kasvien pauloissa: Pulsatilla vulgaris subsp. vulgaris – ketokylmänkukka subsp. lännenkylmänkukka
Kasviatlas 2020: Ketokylmänkukan levinneisyys Suomessa.
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Ketokylmänkukka (Pulsatilla vulgaris)
Den virtuella floran: Backsippa (Pulsatilla vulgaris) (ruotsiksi)
ITIS: Pulsatilla vulgaris (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Pulsatilla vulgaris (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Anemone pulsatilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Lännenkylmänkukan kukka.
Lännenkylmänkukan hedelmistössä on pitkäotaisia pähkylöitä.
Death of a Bachelor

| Death of a Bachelor Panic! at the Disco |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 15. tammikuuta 2016
 Kesto: 36.06
 Levy-yhtiö: Fueled by Ramen
Listasijoitukset
  22. 
Panic! at the Discon muut julkaisut
| Too Weird to Live, Too Rare to Die! 2013 | Death of a Bachelor 2016 | All My Friends We're Glorious 2017 |
Death of a Bachelor on yhdysvaltalaisen poprock-yhtye Panic! at the Discon viides studioalbumi, joka julkaistiin 15. tammikuuta 2016.
Kappaleet

Victorious – 2.58
Don't Threaten Me with a Good Time – 3.33
Hallelujah – 3.00
Emperor's New Clothes – 2.38
Death of a Bachelor – 3.23
3 – 18.{{{3}}}
LA Devotee – 3.16
Golden Days – 4.14
The Good, the Bad and the Dirty – 2.51
House of Memories – 3.28
Impossible Year – 3.22
Arvostelut

Soundi: