stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ullångerin kirkko

Ullångerin kirkko
Ullångerin kirkko (ruots. Ullångers kyrka) on kirkkorakennus, joka sijaitsee Ruotsissa Kramforsin kunnassa. Kirkon pohjana on keskiaikainen suurimmaksi osaksi 1200-luvulla rakennettu harmaakivikirkko.
Kirkko oli aluksi suorakulmainen eikä siinä ollut erityistä kuoria tai tornia. Vuoteen 1750 asti kirkon ulkoseinät olivat rappaamattomat. Vuonna 1751 tehtiin tähtiholvi keskilaivan päälle, rapattiin kirkko sisäpuolelta ja koristeltiin Raamattu-aiheisilla katto- ja seinämaalauksilla. Vuonna 1754 kirkkoon rakennettiin sipulikupolinen kellotapuli.
Vuosina 1907–1909 tehtiin suuri laajennus kirkkoon: siitä tuli ristikirkko uusgoottilaiseen tyyliin arkkitehti G. Hermanssonin suunnitelmien mukaan. Kirkkoon tehtiin 39,5 metriä korkea torni ja kaksi sivulaivaa. Kellotapuli lahjoitettiin vuonna 1910 Lääninmuseolle Härnösandiin, kun kirkkoon oli rakennettu torni.
Vuonna 1935 kirkkoa restauroitiin ja sinne rakennettiin lämpöjärjestelmä sekä kaste- ja vihkikappeli. Varhaiselta 1600-luvulta peräisin olevaan saarnastuoliin asennettiin katto takaisin. Holvit ja seinät puhdistettiin ja kalkittiin valkoisiksi, jolloin maalaukset katosivat. Kirkkoa restauroitiin sisä- ja ulkopuolelta vuosina 1973–1974, jolloin lattia uusittiin, rakennettiin sähkölämmitys, laitettiin sähkövalo suuriin kattokruunuihin ja laajennettiin sakaristoa.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ulla Pursiheimo

Ulla Irmeli Pursiheimo (o.s. Huttunen, s. 4. toukokuuta 1944 Viipuri) on suomalainen matemaatikko ja Turun yliopiston sovelletun matematiikan professori emerita. Hän oli professori 1971–1999.
Pursiheimo on perehtynyt matemaattiseen optimointiin ja kontrolliteoriaan. Myöhemmällä urallaan hän keskittyi varsinkin opetuksen kehittämiseen. Pursiheimo oli ensimmäinen matematiikan naisprofessori Suomessa ja oli 2000-luvulle asti ainoa nainen, joka on Suomessa nimitetty matematiikan professorin virkaan.
Pursiheimo valmistui ylioppilaaksi 1962, filosofian kandidaatiksi 1967, lisensiaatiksi 1970, väitteli tohtoriksi 1972 Turusta. Hän oli Turun yliopiston sovelletun matematiikan assistentti 1966–1972, lehtori 1972, apulaisprofessori 1972–1974 ja professori vuodesta 1974.
Julkaisuja

Optimization of Search with Constant Spreadingspeed of Effort (väitösk.) 1971
Ulla Rantanen

Ulla Valpuri Rantanen (s. 18. heinäkuuta 1938 Keitele) on suomalainen taidemaalari ja -graafikko.
Rantanen opiskeli Taideakatemian koulussa 1955–1959, paneutuen taidegrafiikkaan. Hän on tuottanut muun muassa hiilipiirroksia, lyijykynäpiirroksia ja metalligrafiikkaa. Vuonna 1966 Rantanen liittyi suomalaisten informalistien ryhmään, joita sanottiin maaliskuulaisiksi. Hänen varhaisimmissa töissään on viitteellisiä ihmishahmoja, ja 1970-luvulla hän kuvasi esineitä lähes valokuvamaisen tarkasti poptaidetta mukaellen. Uudemmat työt ovat abstraktin rajamailla, mutta niistä voi hahmottaa aiheen ja luonnon tunnelman. 1980- ja 1990-lukujen töissä on viitteitä pohjoisesta luonnosta. 2000-luvun töissä on yhteyksiä Afrikkaan, hän on asunut pitkiä jaksoja Keniassa ja saanut sieltä aiheita ja vaikutteita teoksiinsa.
Rantanen voitti 1980 pääpalkinnon Gagnes-sur-Merin kansainvälisessä maalaustaiteen näyttelyssä. Hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1985, jolloin hänet myös valittiin Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilijaksi ja hänen laaja retrospektiivinen näyttelynsä järjestettiin Helsingin Taidehallissa.  Rantanen sai Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon 1989, ja professorin arvonimi hänelle myönnettiin 2009.
Rantanen on osallistunut lukuisiin näyttelyihin ja hänen töitään on monissa julkisissa, yritysten ja yksityishenkilöiden kokoelmissa. Hänen laajat yksityisnäyttelynsä ja suomalaisen nykytaiteen katselmukset ovat tehneet häntä tunnetuksi eri puolilla maailmaa. Taiteellisen läpimurtonsa hän teki vuonna 1965 Helsingin Galerie Pinxin näyttelyssä.  Hänen seinämaalauksiaan ovat tilanneet muun muassa Kuusankosken ja Kajaanin kaupungit. Kuvituksen Rantanen teki Frans Emil Sillanpään koottuihin teoksiin (1988-1990).
Rantanen oli naimisissa taidemaalari Esko Tirrosen kanssa. Liitto päättyi eroon.
Aiheesta muualla

Kuvataiteilijamatrikkeli
Rauli Heino, Ulla Rantanen, Aika Keniassa, Galleria Heino (Arkistoitu – Internet Archive)
Ulmaridae

| Ulmaridae |
| --- | --- |
 Diplulmaris antarctica
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Polttiaiseläimet Cnidaria
Luokka::  Meduusat Scyphozoa
Lahko::  Kiekkomeduusat Semaeostomeae
Heimo::  Ulmaridae  (Haeckel, 1880)
Suvut
 Aurelia  Aurosa  Deepstaria  Diplulmaris  Discomedusa  Floresca  Parumbrosa  Phacellophora  Poralia  Stellamedusa  Sthenonia  Stygiomedusa  Tiburonia  Ulmaris 
Katso myös
   Ulmaridae Wikispeciesissä   Ulmaridae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ulmaridae on kiekkomeduusoihin (Semaeostomeae) kuuluva heimo.
USS Perkins (DD-877)

| USS Perkins |
| --- | --- |
 USS Perkins

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Consolidated Steel Corporation, Orange, Texas
Kölinlasku:  19. kesäkuuta 1944
Laskettu vesille:  7. joulukuuta 1944
Palveluskäyttöön:  4. huhtikuuta 1945
Poistui palveluskäytöstä:  Argentiinan laivastolle 15. tammikuuta 1973 ARA Comodoro Py
Loppuvaihe:  uponnut maalilaivana 15. kesäkuuta 1987
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 516 t (max)
Pituus:  119,02 m
Leveys:  12,45 m
Syväys:  4,37 m
Koneteho:  60 000 shp
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  336
Aseistus
Aseistus:  6 x DP 5"/L38 -tykkiä 12 x 40 mm ilmatorjuntatykkiä 11 x Oerlikon 20 mm 10 x 21" (533 mm) torpedoputkea 6 x syvyyspomminheitintä 2 x syvyyspommikiskoa
USS Perkins (runkonumero DD-877) oli Yhdysvaltain  laivaston Gearing-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Consolidated Steel Corporationilta Orangesta Texasista, missä köli laskettiin 19. kesäkuuta 1944. Alus laskettiin vesille 7. joulukuuta 1944 kumminaan Isabel Weld Perkins ja otettiin palvelukseen 4. huhtikuuta 1945 ensimmäisenä päällikkönään T. M. Fleck.
Argentiinan laivasto

Perkins siirrettiin 15. tammikuuta 1973 Argentiinalle, joka liitti sen samana päivänä laivastoonsa nimellä ARA Comodoro Py (runkonumero D-27). Alus osallistui Falklandin sotaan. Se poistettiin alusluettelosta 1984.
Santa Cruz -luokan sukellusvene ARA Santa Cruz upotti aluksen 15. kesäkuuta 1987 torpedoimalla.
Ultima VIII

| Ultima VIII: Pagan |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Origin Systems
Julkaisija:  Origin Systems
Jakelija:  Origin Systems
Ohjaaja:  Mike McShaffry
Tuottaja:  Richard Garriott
Suunnittelija:  Richard Garriott
Säveltäjä:  Kirk Winterrowd
Pelisarja:  Ultima
Julkaistu:  15. maaliskuuta 1994
Lajityyppi:  roolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  USK 12 
Alusta:  MS-DOS
Jakelumuoto:  3,5 tuuman levyke tai CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Ultima VIII: Pagan on Origin Systemsin kehittämä ja alun perin 1994 MS-DOSille julkaisema Ultima-tietokoneroolipelisarjan videopeli.
Peli on edeltäjiään seikkailupelimäisempi. Hiirellä ohjattava pelaajahahmo on liikkeellä yksin ilman ryhmää ja joutuu välillä hyppimään tasoja. Ruoantarve ja valaistuksen pimeneminen sekä sään vaihtelu on jäänyt pois. Näkökulma on ennemmin isometrinen aiemman ylhäältä päin kuvatun sijaan. Hahmoa voi ohjata aiempaa yksityiskohtaisemmin taistelutilanteissa, jotka ovat reaaliaikaisia. Pakollisia taisteluita ei pelissä ole kuitenkaan kovin paljoa. Taikomisjärjestelmä on pelissä suhteellisen monimutkainen. Pelaajan on esimerkiksi kerättävä luonnosta erilaisia yrttejä ja sekoitettava ne pussissaan ohjeiden mukaan.
Pelit-lehdessä Tapio Salminen kirjoitti, että pelimekaniikan epämukavuudet haittaavat pelikokemusta ja graafiseen näyttävyyteen on ehkä panostettu turhaakin pelattavuuden kustannuksella, mutta lopulta käteen jää silti hyvin addiktiivinen peli, joka vie mukanaan.
Peliin julkaistiin myöhemmin päivitys, joka helpotti muutamien luolastojen kohtia, joissa pitää hyppiä tarkasti tasolta tasolle.
Juoni

Guardian on karkottanut Avatarin Paganin maailmaan, jossa kalastajat löytävät hänet merestä. Hän saa tietää, että Pagania hallitsee neljä tyrannimaista elementaalititaania. Avatarin on voitettava titaanit näiden omassa maailmassa, jotta hän pääsisi pakenemaan takaisin Britanniaan, joka on Guardianin hallinnassa.
Aiheesta muualla

Ultima VIII MobyGamesissa (englanniksi)
-pelisarja
| --- | --- |
Pääsarja:   Ultima I  Ultima II  Ultima III  Ultima IV: Quest of the Avatar  Ultima V  Ultima VI  Ultima VII  Ultima VIII  Ultima IX  Ultima Collection 
Worlds of Ultima:   The Savage Empire  Martian Dreams 
Ultima Underworld:   Ultima Underworld: The Stygian Abyss  Ultima Underworld II: Labyrinth of Worlds 
Muita pelejä:   Akalabeth  Ultima Online  Ultima Worlds Online: Origin  Ultima X: Odyssey  Arthurian Legends 
Muuta:   Richard Garriott  Lord British  Avatar
Uurnaholvi

Uurnaholvi Saksassa.
Uurnaholvi  eli kolumbaario on tuhkauurnien säilytystila. Nimitys kolumbaario (columbarium) tulee latinan kyyhkyslakkaa tarkoittavasta sanasta (columba = kyyhkynen). Uurnaholvit voivat sijaita esimerkiksi hautausmaan muurissa, kirkossa tai kappelissa. Yksi Suomen tunnetuimmista uurnaholveista sijaitsee Helsingissä Kallion kirkossa.
Kuvia

Uurnaholvi yhdysvaltalaisella hautausmaalla.
Taiwanilainen kolumbaario.
Malesialainen uurnaholvi sisältä.
Uuri Ståhlhammar

Uuri Albert Ståhlhammar (29. toukokuuta 1935 Helsinki – 5. joulukuuta 1994 Riihimäki) oli suomalainen pesäpalloilija.
”Stolu” aloitti pesäpalloilun Napialan Pyrkivässä. Hän saavutti ensimmäisen SM-mitalinsa, nuorten hopean vuonna 1948 Tervakosken Padon joukkueessa ja pelasi ensimmäisen kerran SM-sarjassa Katajanokan Haukoissa 1957 ja 1958. Seuraavat kaksi kautta hän edusti Pallo-Tovereita, jonka riveissä hän voitti ainoan Suomen mestaruutensa vuonna 1959. 1960-luvulla hän edusti Puna-Mustia.
Stolu osallistui kahdeksaan Itä–Länsi-otteluun ja seitsemään Liitto–Lehdistö-otteluun. Vuonna 1964 hän oli SM-sarjan lyöjäkuningas sekä Suomen vuoden pesäpalloilija vuosina 1959 ja 1964. Hänen ulkokentän pelipaikkansa oli kakkospolttaja ja lukkari. Vielä vuonna 1972 hän pelasi SM-sarjassa Puna-Mustien lukkarina.
Saavutukset > Pelaajana

1 SM-kulta: 1959
1 SM-hopea: 1963
8 Itä-Länsi-ottelua: 1957-1964
Pesäpallon lyöjäkuningas: 1964
Vuoden pesäpalloilija (2): 1959, 1964
USS Massachusetts (BB-59)

| USS Massachusetts |
| --- | --- |
 USS Massachusetts vuonna 1944
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bethlehem Steel Corporation, Fore Riverin telakka
Kölinlasku:  20. heinäkuuta 1939
Laskettu vesille:  23. syyskuuta 1941
Palveluskäyttöön:  12. toukokuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  27. maaliskuuta 1947
Loppuvaihe:  museolaiva
Tekniset tiedot
Uppouma:  35 000 t
Pituus:  207,5 m
Leveys:  33,0 m
Syväys:  8,9 m
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  115 upseeria ja 1678 miestä
Aseistus
Aseistus:  9 x 16"/L45 (410 mm) Mk6 -tykkiä 20 x 5"/L38 (130 mm) -tykkiä 42 x Bofors 40 mm 35 x Oerlikon 20 mm
USS Massachusetts (runkonumero BB-59) oli Yhdysvaltain laivaston South Dakota -luokan taistelulaiva ja on nykyisin museona.
Valmistus

Alus tilattiin 15. joulukuuta 1938 Bethlehem Steel Corporationin Fore Riverin telakalta, missä köli laskettiin 20. heinäkuuta 1939. Alus laskettiin vesille 23. syyskuuta 1941 kumminaan Charles Francis Adamsin puoliso ja liitettiin laivastoon 12. toukokuuta 1942 Bostonissa ensimmäisenä päällikkönään Francis E. M. Whiting.
Palvelus

Koeajojen päätyttyä alus lähti 24. lokakuuta 1942 Casconlahdelta Mainesta. Se kohtasi neljä päivää myöhemmin merellä operaatio Torchin läntisen maihinnousuosaston. Alus oli operaatiossa amiraali H. Kent Hewittin lippulaivana. Sen ensimmäinen taistelu alkoi 8. marraskuuta Casablancan edustalla. Massachusetts, kaksi risteilijää ja kaksi hävittäjää joutuivat kahden Casablancaa suojaavan raskaan rannikkopatterin tuleen. Samaan aikaan Casablancan satamassa oli keskeneräinen Vichyn Ranskan laivaston taistelulaiva Jean Bart, jonka kahdesta 15 tuuman tykkitornista vain toinen oli asennettuna paikoilleen. Seuranneessa taistelussa Jean Bartiin osui viisi Massachusettsin 16 tuuman kranaattia, jolloin sen ainoa raskas tykkitorni vaurioitui toimintakelvottomaksi. Tämän jälkeen Yhdysvaltain laivaston alukset keskittivät tulensa satamassa olleisiin muihin aluksiin, jolloin kaksi hävittäjää ja kevyt risteilijä upposivat. Alus tulitti vielä rannikkopattereita räjäyttäen ampumatarvikevaraston. Massachusetts ampui taistelussa 786 kappaletta 16 tuuman kranaatteja, joita oli alun alkaen ollut mukana 800. Tulitauon jälkeen alus lähti 12. marraskuuta Yhdysvaltoihin, jossa se valmistautui siirtymään Tyynellemerelle.
Alus poistettiin palveluksesta 27. maaliskuuta 1947 ja alusluettelosta 1. kesäkuuta 1962. Alus on ollut 14. elokuuta 1965 alkaen museona Battleship Covessa Massachusettsissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USS Massachusetts (BB-59) Wikimedia Commonsissa
South Dakota -luokan taistelulaivat
Turila

Turila on kylä Salon Pohjois-Halikossa, Vaskiolla. Kylä on vanha Wiurilan kartanon rälssitila. Kylää rajaavat Latalan kylä, Kuusjoki ja Kuusjoen kunta.
Kylä sijaitsee Vaskiolta Kuusjoelle kulkevan Turilantien varrella. Kylän pellot sijaitsevat tien molemmilla puolilla. Kuusjoen penkereet ovat metsikköiset. Kylän laaja pohjoisosa on asumatonta metsää ja Kakossuota.
Vanhassa 1700-luvulta peräisin olevassa kuninkaan kartassa Turilan tila sijaitsee vähän lounaampana pienen mäen päällä. Kylän pellot sijaitsivat mäen rinteillä. Talo on siirretty 1800-luvulla nykyiselle paikalleen. Myöhemmin tilan ympäristöön on rakennettu muutamia omakotitaloja.
Ulla Procopé

Ulla Procopé.
Ulrika (Ulla) Eleonora Matilda Procopé-Nyman (17. marraskuuta 1921 Helsinki – 21. joulukuuta 1968 Teneriffa) oli suomalainen muotoilija. Hän on Suomen taideteollisuuden kultakauden merkittävimpiä muotoilijoita, ja hän käsitteli erityisesti posliinia.
Ulla Procopén vanhemmat olivat Suomen valkoisen kaartin komentajana 1919–1928 toiminut everstiluutnantti Alexander Fredrik Procopé (1876–1956) ja tämän puoliso Karin Maria o.s. Spåre (1885–1924).
Procopé valmistui Taideteollisesta keskuskoulusta 1948 ja työskenteli Arabialla valmistumisestaan melkein kuolemaansa asti vuoteen 1966. Hän erikoistui käyttökeramiikkaan ja suunnitteli monia astiastoja. Procopé suunnitteli sekä astioiden muodon että koristeluja. Tunnettuja Procopén suunnittelemia astiastoja ovat ruskeansävyinen Ruska sekä sinisellä käsinmaalattu Valencia.
Procopé toimi matalalla profiililla aikana, jolloin monista muotoilijoista tuli kansainvälisesti kuuluisia. Hänen suunnittelemansa astiat ovat kuitenkin suomalaisten tuntemia.
Procopé kuoli 47-vuotiaana Teneriffalla ammattiperäiseen kivipölykeuhkoon, johon hän oli sairastunut Arabian tehtaalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ulla Procopé Wikimedia Commonsissa
Valencia by Arabia of Finland.
Ulla Procopén suunnittelemaa Arabian Ruska-astiastoa.
Tuomalampi (Heinola)

| Tuomalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°11′11″N, 26°21′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Karijärven valuma-alue (14.94)
Laskuoja:  oja Karijärveen 
Järvinumero:  14.943.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  104,2 m  
Pituus:  210 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  0,548 km  
Pinta-ala:  1,835 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiTuomalampi 
Tuomalampi  on Päijät-Hämeessä Heinolassa  Ansalahden lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 210 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Karijärven valuma-alueella (14.94), jonka Karijärven alueeseen (14.943) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 104,2 metriä mpy.
Università degli Studi Niccolò Cusano

| Nicolaus Cusanus yksityisyliopisto> Università degli Studi Niccolò Cusano |
| --- | --- |

Perustettu:  2006
Tyyppi:  Yksityinen
Rehtori:  Giovanni Puoti
Sijainti:  Rooma (Via don Carlo Gnocchi, 3 - 00166 Roma),  Italia
Sivusto:  www.unicusano.it
Università degli Studi Niccolò Cusano ( suom. "Nicolaus Cusanuksen yksityisyliopisto") perustettiin 2006 Roomaan, Italiaan. Yliopistossa on neljä tiedekuntaa. Lukukaudella 2017–2018 yliopistossa oli 23 252 opiskelijaa. Yliopiston motto on  "Mens ingenii verbum". Yliopisto perusti Stephen Bandecchi.
Tiedekunnat

Unicusano tarjoaa seitsemän suuntautumisvaihtoa, jotka jakautuvat neljän tiedekunnan kesken:
Taloustieteiden tiedekunta
Kasvatustieteiden tiedekunta
Oikeustieteellinen tiedekunta
Valtiotieteiden tiedekunta
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Unicusano kotisivut (italiaksi)
Niccolò Cusano University>Italian opetusministeriö (englanniksi)
E-Learning platform Unicusano (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Unicusano webTv (italiaksi)
Foundation for the Scientific Research - Niccolò Cusano University (italiaksi)
Turid Knaak

Turid Knaak
Turid Knaak (s. 24. tammikuuta 1991) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä kahdeksan maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän esiintyi ensimmäisen kerran maajoukkueessa huhtikuussa 2018 Sloveniaa vastaan. MM-kilpailuissa 2019 hän kuului Saksan joukkueeseen mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan.
Knaak on aiemmin pelannut Duisburgin ja Leverkusenin joukkueissa. Vuodesta 2017 hän on edustanut SGS Esseniä. Vuonna 2014 hän pelasi vähän aikaa Englannissa lainasopimuksella Arsenalin joukkueessa.
Uni (albumi)

| Uni Club for Five |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 3. toukokuuta 2006
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tyylilaji: a cappella
 Kesto: 44.04 47.52 (Deluxe-painos)
 Levy-yhtiö: Universal Music
Muut kannet
 Deluxe-painoksen kansikuva
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 7.
Club for Fiven muut julkaisut
| Ensi-ilta 2004 | Uni 2006 | Rekiretki 2007 |
Uni on suomalaisen a cappella-yhtye Club for Fiven 3. toukokuuta 2006 julkaistu järjestyksessään toinen studioalbumi. Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan seitsemänneksi, joka on myös sen paras sijoitus listalla. Uni oli albumilistalla yhteensä 15 viikkoa, jonka jälkeen se on noussut vielä yhdeksi viikoksi mid-price-listalle.
Albumista julkaistiin 15. marraskuuta 2006 deluxe-painos, joka sisälsi yhden uuden kappaleen, ”Nou hätä, tää on tätä”.
Albumilta on julkaistu singleinä kappaleet ”Ei se vaan ole niin”, ”Aurinkoon” sekä ”Nou hätä, tää on tätä”.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Uni | Jyri Sariola | 3.45 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Aurinkoon | Risto Eskolin, Aleksi Ojala | 3.48 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Ei se vaan ole niin | Tuomas Ahola, Pekka Eronen | 3.50 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Kun kaikki muut vielä nukkuu | Jyri Sariola, Maija Sariola | 3.02 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Mä tulin sukuun | Jyri Sariola, Maija Sariola, Pekka Eronen | 4.10 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Pysähtynyt sunnuntai | Laura Sippola | 4.44 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Kuu yllä kaupungin | Sting, Ilkka Talasranta | 4.42 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Kevät uskaltaa | Janne Huttunen, Mari Rautajoki | 5.12 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Hiutale | Jyri Sariola | 2.12 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Huoleton | Susanna Hietala, Edu Kettunen | 5.23 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Ostoskävelyllä | Sami Saari, Mikko Ilari Karjalainen | 3.31 |  |  |  |  |  |  |
| Deluxe-painoksen bonuskappale |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Nou hätä, tää on tätä | Bobby McFerrin, Ilkka Talasranta | 3.49 |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Desibeli.net:
Vadim Krasnoselski

| Vadim Krasnoselski> Вадим Красносельский |
| --- | --- |

Transnistrian 3. presidentti
 16. joulukuuta 2016 –  
Pääministeri:  Pavel Prokudin Aleksandr Martynov
Edeltäjä:  Jevgeni Ševtšuk
Henkilötiedot
Koko nimi:  Vadim Nikolajevitš Krasnoselski
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1970 (ikä 54)  Dahuria, Neuvostoliitto (nykyään Venäjä)
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Aiheesta muualla
vkrasnoselsky.ru
Vadim Nikolajevitš Krasnoselski (ven. Вадим Николаевич Красносельский, mold. Вадим Николаевич Красносельский, romaniaksi Vadim Nikolaevici Krasnoselski, ukr. Вадим Миколайович Красносельський, Vadym Mykolaiovytš Krasnoselskyi, s. 14. huhtikuuta 1970 Dahuria, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto, nykyinen Venäjä) on Transnistrian nykyinen presidentti.
Krasnoselski oli Transnistrian korkeimman neuvoston puhemies 2015–2016 ja maan sisäministeri. Hän voitti presidentinvaaleissa 2016 istuvan presidentin Jevgeni Ševtšukin.
Moldovan presidentti Igor Dodon onnitteli häntä voitosta ja kutsui hänet tapaamiseen. Dodon ja Krasnoselski tapasivat Benderissä tammikuussa 2017 ja toisen kerran lokakuussa 2019.
Krasnoselski valittiin toiselle kaudelle joulukuussa 2021.
Huhtikuussa 2022 Transnistriassa räjäytettiin turvallisuuspalvelun rakennus Tiraspolissa, radioasema ja paikalliselle lentoasemalle tehtiin pommi-isku. Maan presidentti Krasnoselski syytti ukrainalaisia joukkoja. 9. maaliskuuta 2023 Krasnoselskia ja maan johtoa vastaan yritettiin autopommi-iskua. Syyttäjä Anatoli Guretskin mukana syyllinen oli Ukrainan turvallisuuspalvelu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vadim Krasnoselski Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Jevgeni Ševtšuk | Transnistrian presidentti 2016 alkaen | Seuraaja:  |
USS Philadelphia (SSN-690)

| USS Philadelphia |
| --- | --- |
 USS Philadelphia
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  General Dynamics Electric Boat, Groton, Connecticut
Kölinlasku:  12. elokuuta 1972
Laskettu vesille:  19. lokakuuta 1974
Palveluskäyttöön:  25. kesäkuuta 1977
Poistui palveluskäytöstä:  25. kesäkuuta 2010
Loppuvaihe:  romutettu 2012
Tekniset tiedot
Uppouma:  5705 t (pinnalla) 6075 t (sukelluksissa)
Pituus:  110,3 m
Leveys:  10 m
Syväys:  9,7 m
Koneteho:  1 x S6G-painevesireaktori 35 000 hv (26 MW)
Nopeus:  pinnalla: 15 solmua (28 km/h) sukelluksissa: 32 solmua (59 km/h)
Miehistöä:  12 upseeria ja 98 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  4 x 533 mm Mk67 -torpedoputkea
USS Philadelphia (runkonumero SSN-690) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin 8. tammikuuta 1971 General Dynamics Electric Boat Divisionilta Grotonista Connecticutista, missä rakentaminen aloitettiin 12. elokuuta 1972. Alus laskettiin vesille 19. lokakuuta 1974 ja otettiin palvelukseen 25. kesäkuuta 1977.
Palvelus

Aluksen viimeinen miehistön jäsen vapautettiin palveluksesta 29. kesäkuuta 2011, mikä samalla poisti aluksen virallisesti käytöstä. Alus hinattiin kesäkuussa 2012 romutettavaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USS Philadelphia (SSN-690) Wikimedia Commonsissa
USS Seawolf (SSN-575)

| USS Seawolf |
| --- | --- |
 USS Seawolf
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  General Dynamics Electric Boat, Groton, Connecticut
Kölinlasku:  7. syyskuuta 1953
Laskettu vesille:  21. heinäkuuta 1955
Palveluskäyttöön:  30. maaliskuuta 1957
Poistui palveluskäytöstä:  30. maaliskuuta 1987
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 260 t (pinnalla) 4 150 t (sukelluksissa)
Pituus:  103 m
Leveys:  8,5 m
Syväys:  7,0 m
Nopeus:  pinnalla: 23 solmua (43 km/h) sukelluksissa: 19 solmua (35 km/h)
Miehistöä:  101
Aseistus
Aseistus:  6 x 21" torpedoputkea
USS Seawolf (runkonumero SSN-575) oli Yhdysvaltain laivaston palveluksessa 1957-1987 ollut ydinsukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin 21. heinäkuuta 1952 General Dynamicsin Electric Boat Divisionilta Grotonista Connecticutista, missä köli laskettiin 7. syyskuuta 1953. Se laskettiin vesille 21. heinäkuuta 1955 kumminaan rouva W. Sterling Cole ja otettiin palvelukseen 30. maaliskuuta 1957 ensimmäisenä päällikkönään R. B. Laning.