stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Salomon de Brosse

Peter Paul Rubensin gobeliinin osa, jonka oletetaan esittävän Salomon de Brossea.
Salomon (Jacques) de Brosse (1571 Verneuil-sur-Oise, Ranska – 9. joulukuuta 1626 Pariisi) oli ranskalainen arkkitehti.
Luxembourgin palatsin fasadia.
Charenton’in toinen rukoushuone.
Brosse sai määräyksen Henrik IV:n puolison Maria de’ Medicin arkkitehdiksi ja tehtäväksi suunnitella Pariisiin Luxembourgin palatsin, joka rakennettiin 1615–1620. Määräyksen mukaan palatsin piti noudattaa Firenzessä sijaitsevan Bartolomeo Ammannatin suunnitteleman  Palazzo Pittin puutarhanpuoleista arkkitehtuuria. Rakennuksen fasadien yleistyyli johdonmukaisine rustiikkeineen muistuttaa esikuvaa, mutta muilta osin rakennus on tyypillisen ranskalainen. Rakennuksessa on  kolmikerroksinen keskiosa (corps de logis), neljä kulmapaviljonkia, siipirakennus ja kunniapiha (cour d’honneur). Muita Brossen suunnitelmia ovat 1613–1624 Arcueil’n uusi akvedukti, joka toi vettä Luxembourgiin, ja Medici-suihkulähde sen puutarhaan. 1616–1621 rakennetun Saint Gervais’n fasadissa hän käyttää ensimmäisenä Ranskassa yhtä aikaa kaikkia kolmea antiikin pylväistöä. Hän suunnitteli palaneen Pariisin oikeuspalatsin odotussalin (salle des pas perdus (1618–1620). Protestantti Brosse sai hugenoteilta Charenton’in rukoushuoneen suunnittelun. Se oli muuten malliltaan  antiikin basilika, mutta korotettua keskilaivaa kiersivät kaksikerroksiset lehterit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Salomon de Brosse Wikimedia Commonsissa
SLC1A1

SLC1A1 on 9p24 kromosomissa sijaitseva geeni. Geeni assosoituu pakko-oireiseen häiriöön. Geeni on jakautunut 12 eksoniin koodaten EAAT3 proteiinia.
SLC6A1-enkefalopatia

SLC6A1-enkefalopatia on epileptisiin enkefalopatioihin kuuluva harvinainen neurologinen sairaus, joka aiheuttaa epilepsiaa ja kehitysvammaisuutta.
SLC6A1-enkefalopatiaan liittyvät epilepsiakohtaukset alkavat keskimäärin alle neljän vuoden iässä. Kohtaustyypit voivat vaihdella. Potilailla on kuvattu myokloonisia ja atoonisia kohtauksia sekä poissaolokohtauksia. Kehitysvammaisuus on yleensä lievää tai keskivaikeaa, mutta myös vaikeita kehitysvammoja on todettu. SLC6A1-enkefalopatiaan voi liittyä käytöshäiriöitä. Noin kymmenessä prosentissa tapauksista esiintyy lisäksi ataksiaa. Oirekuva on moninainen, yksilöllisesti vaihteleva ja mahdollisesti osittain täsmentymätön. Diagnoosi asetetaan oirekuvan ja geenitestin pohjalta. Aivosähkökäyrässä havaitaan usein juuri SLC6A1-enkefalopatialle ominaisia muutoksia. Erotusdiagnostisesti huomionarvoisia ovat muut varhaislapsuudessa puhkeavat epileptiset enkefalopatiat. Hoito on oireenmukainen.
SLC6A1-enkefalopatia johtuu mutaatiosta kromosomissa 3 sijaitsevassa SLC6A1-geenissä. SLC6A1-enkefalopatiassa viallisen geenin tuottaman GABA-välittäjäaineen kuljettajaproteiinin määrä on riittämätön. Tästä johtuvat sairauden neurologiset oireet. Lääketieteellisessä kirjallisuudessa kuvattujen tapausten taustalla ovat olleet satunnaiset uudet mutaatiot, mutta SLC6A1-enkefalopatian periytymistapaa pidetään autosomaalisena ja vallitsevana. SLC6A1-enkefalopatian piirteitä kuvasi ensimmäisenä vuonna 2015 Gemma L. Carvillin tutkimusryhmä, joka havaitsi SLC6A1-geenin mutaatioon liittyvän myokloonis-atoonisia epilepsiakohtauksia ja kehitysvammoja. Myöhempi tutkimustyö paljasti myös muita epilepsian kohtaustyyppejä esiintyvän ja kehitysvammaisuuden vaikeusasteen vaihtelevan SLC6A1-enkefalopatiassa. Maaliskuuhun 2023 mennessä oli tieteellisissä julkaisuissa raportoitu alle 50 tapausta.
San Marinon kansalaisuus

San Marinon passi, jota maan kansalaiset voivat hakea
San Marinon kansalaisuus on laillinen suhde San Marinon tasavallan ja yksittäisen henkilön välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä

Syntyperäisiä sanmarinolaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden syntyessä molemmat vanhemmat ovat maan kansalaisia. Tämä ulottuu myös adoptioihin, jossa molemmat adoptiovanhemmat ovat maan kansalaisia. Mikäli vain toinen vanhemmista on sanmarinolainen, lapsen vanhempien tulee ilmoittaa viimeistaan 12 kuukautta lapsen 18. syntymäpäivän jälkeen, mikäli lapsi haluaa säilyttää San Marinon kansalaisuutensa vai jonkin toisen maan kansalaisuuden.
San Marinon alueelta löytyneet lapset, joiden vanhemmat ovat jääneet tuntemattomiksi, ovat myös syntyperäisiä sanmarinolaisia.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella

Hakemuksen perusteella San Marinon kansalaisuus voidaan myöntää sellaisille henkilöille, jotka täyttävät seuraavat ehdot:
hakija on merkitty maan väestötietoihin, ja asuu pysyvästi San Marinossa kansalaisuutta hakiessaan
hakija on asunut maan alueella yhtäjaksoisesti 20 vuotta
hakijaa ei ole tuomittu rikoksesta tai menettänyt vaalikelpoisuuttaan San Marinossa tai ulkomailla, eikä ole saanut yli vuoden mittaista vankeusrangaistusta
hakija ei ole rikosepäilyn kohteena San Marinossa tai ulkomailla
hakija on luopunut kaikista muista kansalaisuuksistaan
hakija vannoo uskollisuudenvalan San Marinon kapteenivaltionhoitajien ja sisäministerin läsnäollessa
Vaadittua 20 vuoden asumisaikaa lyhennetään puoleen, mikäli hakija on:
Sanmarinolaisen vanhemman adoptoima
naimisissa tai rekisteröidyssä parisuhteessa San Marinon kansalaisen kanssa, ja liitto on kestänyt koko ajan
Kaksoiskansalaisuus ja kunniakansalaisuus

San Marino ei tunnusta kaksoiskansalaisuutta.
San Marino voi myöntää ulkomaalaisille kunniakansalaisuuden. Tunnetuin sellaisen vastaanottanut henkilö lienee Yhdysvaltain presidentti Abraham Lincoln, joka otti kunniakansalaisuuden vastaan vuonna 1861.
Gekkan Shōnen Magazine

| Gekkan Shōnen Magazine> 月刊少年マガジン |
| --- | --- |
Julkaisija:  Kōdansha
Levikki:  904 084
Perustettu:  1964
Kotimaa:  Japani
Kieli:  japanin kieli
Aiheesta muualla
OCLC
Gekkan Shōnen Magazine (jap. 月刊少年マガジン, Gekkan Shōnen Magajin) on japanilainen shōnen-mangalehti, jota julkaisee Kōdansha.
Vuonna 2009 lehden levikki oli 904 084.
Käännös suomeksi
Salomon Maimon

Salomon Maimon
Salomon ben Josua Maimon (1753 Sukowiborg/Niasviž, lähellä Mirziä, puolalainen Liettua – 22. marraskuuta 1800 Nieder-Siegersdorf, Ala-Sleesia) oli saksankielinen juutalaisista vanhemmista nykyisellä Valko-Venäjällä syntynyt filosofi.
Maimonin filosofia oli transsendentaalifilosofiaa, joka ei ainoastaan omaksunut vaikutteita Immanuel Kantilta, vaan kehitti sitä edelleen. Kant itse sanoi, että Maimon oli ainoa hänen kriitikoistaan, joka oli omaksunut hänen tosi filosofiansa ja ohjasi jälkeen tulevan kritiikin suuntaa.
Maimon kävi kotiseuduillaan Liettuassa puolalais-juutalaista rabbiinikoulua. Hän joutui seikkailuretkille, jotka veivät hänet Saksaan, ja kuljeskeli ajoittain kerjäläisenä. Hän harjoitti kurjuuden ahdistamana tieteellisiä opintoja ja tutustui sitten Moses Mendelssohniin ja muihin kirjailijoihin, joista hän sai vähitellen muutamia avustajia ja suosijoita. Muun muassa teoksissaan Versuch über die Transzendentalphilosophie (1790), Kritische Untersuchungen über den menschlichen Geist (1797) Maimon yhtyy Immanuel Kantin filosofian useimpiin perusaatteisiin, mutta osoittaa teräväjärkisesti siinä olevia vaikeuksiakin, varsinkin Kantin das Ding an sich -käsitteen mahdottomuuden, ja päätyy siksi pääasiassa skeptiseen filosofiseen kantaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Salomon Maimon Wikimedia Commonsissa
Internet Encyclopedia of Philosophy: Solomon Maimon (englanniksi)
Stanford Encyclopedia of Philosophy: Salomon Maimon (englanniksi)
Gekkan Shōnen Sirius

| Gekkan Shōnen Sirius> 月刊少年シリウス |
| --- | --- |
Julkaisija:  Kōdansha
Levikki:  17 334
Perustettu:  2005
Kotimaa:  Japani
Ilmestymistiheys:  kuukausittain
Kieli:  japanin kieli
Gekkan Shōnen Sirius (jap. 月刊少年シリウス, Gekkan Shōnen Shiriusu) on japanilainen shōnen-mangalehti, jota julkaisee Kōdansha.
Vuonna 2009 lehden levikki oli 17 334.
Lehti on suunnattu 16-21-vuotiaille pojille.
Käännös suomeksi
Gekko (taideteos)

| Gekko |
| --- | --- |

Nimi:  Gekko
Tekijä:  Pekka Paikkari, Kristiina Riska, Kati Tuominen-Niittylä
Valmistumisvuosi:  2005
Taiteenlaji:  tilateos
Sijainti:  Kampin metroasema
Paikkakunta:  Helsinki
Koordinaatit:  60°10′08″N, 024°55′55″E
Gekko on keramiikkataiteilija Pekka Paikkarin, Kristiina Riskan ja Kati Tuominen-Niittylän tekemä tilateos Kampin metroasemalla Helsingissä. Teos on keramiikkalaatoilla päällystetty, muotoiltu liukuportaiden betoninen suojakansi. Metron liukuportaiden putki menee Kampin katutason keskusaulasta kaukoliikenteen bussiterminaalin läpi alas metroasemalle. Putken halkaisija on noin neljä metriä, ja siinä on noin 275 neliömetriä keramiikkaa. Gekko on valmistunut vuonna 2005.
Keltaisista keramiikkalaatoista rakentuva pinta ja laattojen hieman summittainen sijoittelu antavat vaikutelman liskon nahasta. Keltainen teos houkuttelee luoksensa ja kutsuu kokeilemaan sen pintaa. Teos on hallitseva elementti Kampin terminaalissa ja antaa ympäristölleen väriä ja piristystä. Vaikka Kampin teos ei liiku kuten gekko luonnossa, sen sisällä kulkeva ihmisvirta liikkuu melkein katkeamattomana virtana ja luo näin liikkuvan hengen myös Gekolle.
Gekko hallitsee Kampin terminaalin maisemaa. Sen ajatuksena on luoda inhimillisyyttä ja rauhallisuutta ruuhkaiseen Kampin liikenneterminaaliin.
Työ toteutettiin yhteistyössä arkkitehtien Aki Davidsson ja Timo Kiukola kanssa.
HMS Queen Charlotte (1790)

| HMS Queen Charlotte |
| --- | --- |
 Philippe-Jacques de Loutherbourgin (1740-1812) maalaus lordi Howen voitto 1. kesäkuuta 1794

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Chathamin telakka
Kölinlasku:  syyskuu 1785
Laskettu vesille:  15. huhtikuuta 1790
Palveluskäyttöön:  toukokuu 1790
Poistui palveluskäytöstä:  tuhoutunut onnettomuudessa 1800
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 286 34/94 bm
Pituus:  57,91 m (tykkikansi) 47,61 m (köli)
Leveys:  15,99 m
Syväys:  6,81 m
Aseistus
Aseistus:  100 tykkiä
HMS Queen Charlotte oli Britannian kuninkaallisen laivaston Royal George -luokan 100-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 12. joulukuuta 1782 Chathamin telakalta, missä rakennustöistä vastasi Nicholas Phillips heinäkuuhun 1790 ja sen jälkeen John Nelson. Amiraliteetti varasi alukselle nimen 21. tammikuuta 1783. Köli laskettiin syyskuussa 1785. Alus laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1790 ja valmistui purjehduskelpoiseksi 7. kesäkuuta, jolloin sen kokonaiskustannukset olivat 66 112 puntaa 3 šillinkiä ja 8 pennyä sisältäen varustamiskustannukset 11 464 puntaa 3 šillinkiä ja pennyn.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen toukokuussa 1790 kontra-amiraali John Leveson Gowerin lippulaivana päällikkönään Roger Curtis. Alus kuului lordi Howen Espanjan armadaa vastaan koottuun laivastoon. Saman vuoden lopulla alus poistettiin palveluksesta.
Alus palasi palvelukseen helmikuussa 1793 Kanaalin laivaston komentajan lordi Howen lippulaivana päällikkönään edelleen Curtis ja lippukapteenina Hugh C. Christian. Huhtikuussa 1794 lippukapteenina oli Sir Andrew Snape Douglas. Alus osallistui 1. kesäkuuta 1794 toiseen Ushantin taisteluun (engl. Glorious First of June). Vara-amiraali lordi Keithin lippulaivana oleva aluksella, jonka päällikkönä oli Andrew Todd, syttyi 17. maaliskuuta 1800 Livornon edustalla tulipalo. Seuranneessa räjähdyksessä sai surmansa noin 690 merimiestä.
Hair (täsmennyssivu)

Hair voi tarkoittaa seuraavia:
Hair, rock-musikaali
Hair, musikaalin elokuvasovitus vuodelta 1979
”Hair”, musikaalin ja elokuvasovituksen tunnuskappale
”Hair”, Ashley Tisdalen kappale albumilta Guilty Pleasure
”Hair”, Lady Gagan kappale albumilta Born This Way
”Hair”, brittiläisen tilannekomediasarjan Huonosti käyttäytyvät miehet jakso (suomennettuna "Parta")
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hair”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
HMS Quentin

| HMS Quentin |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  J. Samuel White and Company, Cowes
Kölinlasku:  25. syyskuuta 1940
Laskettu vesille:  5. marraskuuta 1941
Palveluskäyttöön:  15. huhtikuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 2. joulukuuta 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 720 t (standardi) 2 449 t (kuormattu)
Pituus:  109,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,9 m
Syväys:  2,9 m
Koneteho:  40 000 hv
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  176
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 4,7" Mk IX -tykkiä yksiputkisina CP Mk XVIII -asennuksina 4 × QF 2 naulan Mk VIII neliputkisena Mk VII asennuksena 6 × Oerlikon 20 mm ilmatorjuntatykkiä yksiputkisina P Mk III -asennuksina 8 × 21" (533 mm) torpedoputkea 3 × syvyyspomminheitintä ja 3 kiskoa, joissa yhteensä 45 syvyyspommia
HMS Quentin (viirinumerot G78) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Q-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin J. Samuel White and Companyltä Cowesista Isle of Wightilta, missä köli laskettiin 25. syyskuuta 1940. Alus laskettiin vesille 5. marraskuuta 1941 ja valmistui 15. huhtikuuta 1942.
Palvelus

Valmistuttuaan alus siirrettiin Portsmouthista koeajoihin Arrocheriin, jossa se oli 17.–27. huhtikuuta ennen miehistön koulutusta Scapa Flowssa. Alus oli koulutettavana 27. toukokuuta saakka, jolloin koulutus keskeytyi sukellusvenejahdin vuoksi. Alus etsi HMS Pathfinderin kanssa tuloksetta sukellusvenettä Orkneyn edustalta. Samana päivänä alus sai määräyksensä Itäisen laivaston 12. hävittäjälaivueeseen.
Alus suojasi 5. kesäkuuta Liverpoolista taistelulaiva HMS Rodneyn ja ne saapuivat 15. kesäkuuta Freetowniin, josta alukset jatkoivat 19. kesäkuuta matkaansa Kapkaupunkiin saattueessa WS19P. Quentin palasi 1. heinäkuuta Freetowniin, jossa se viipyi sukellusveneidentorjunta- ja saattuetehtävissä. Alus suojasi 1.–18. heinäkuuta sukellusveneiden uhkaamaksi joutunutta saattuetta OS33. Alus palasi 26. heinäkuuta Scapa Flowhun, josta se suojasi 2. elokuuta operaatio Pedestalin saattueen WS21S Maltalle.
Alus oli operaatiossa kahden taistelulaivan ja kolmen lentotukialuksen muodostaman kaukosuojausosaston suojana. Rajuista ilmahyökkäyksistä huolimatta se palasi vaurioitta Gibraltarille 15. elokuuta. Operaation aikana alus hyökkäsi 11. elokuuta tuloksetta sukellusveneen kimppuun. Alus lähti 16. elokuuta Gibraltarilta Freetowniin, jossa se kohtasi Yhdysvaltoihin korjattavaksi matkaavan taistelulaiva HMS Queen Elizabethin. Keskisen Atlantin kohtauspaikalla Yhdysvaltain laivaston hävittäjät ottivat suojausvastuun ja taistelulaivan suojana olleet alukset suuntasivat Trinidadiin. Edelleen matkalla ollessaan ne upottivat 3. syyskuuta Saksan laivaston sukellusveneen U-162:n ja poimivat merestä 49 saksalaista sukellusvenemiestä, jotka toimitettiin sotavankeina Trindidadiin seuraavana päivänä.
Viisi päivää myöhemmin alus lähti Trinidadista suojaten saattueen Freetowniin, jonne se saapui 23. syyskuuta. Alus jatkoi matkaansa Britteinsaarille ja se saapui 6. lokakuuta Clydeen, jossa se siirrettiin kahdeksitoista päiväksi telakalle huollettavaksi. Palvelukseen palatessaan alus liitettiin Gibraltarille sijoitettuun Force H:hon osaksi Pohjois-Afrikan maihinnousujoukkoja. Alus liittyi 5. marraskuuta uuteen yksikköönsä. Aluksen miehistö pelasti merestä 10. marraskuuta sukellusveneen U-431:n torpedoiman hävittäjän HMS Martinin eloonjääneet.
Alus upotti 28. marraskuuta HMAS Quiberonin kanssa Bonen niemimaan edustalla Italian laivaston sukellusveneen R. Smg. Dessien (37°04′N, 07°49′E). Alus liitettiin Bonen niemimaalle 30. marraskuuta muodostettuun Force Q:hon, jonka muut alukset olivat risteilijät HMS Aurora, HMS Sirius ja HMS Argonaut sekä Quiberon.
Force Q lähti 1.–2. joulukuuta välisenä yönä merelle tuhotakseen havaitun akselivaltojen saattueen. Seuranneessa Skerkin matalikon taistelussa saattue tuhottiin, mutta paluumatkalla Saksan ilmavoimien Pommituslentorykmentti 26:n lentokoneen hyökkäyksen kohteeksi. Seuraava hyökkäysaalto koostui kolmestatoista Junkers Ju 88 torpedokoneesta, joiden laukaisema torpedo upotti Quentinin Galitan saaren lähistöllä. Turmassa sai surmansa tai katosi 17 miehistönjäsentä.
HMS Hannibal (1786)

| HMS Ramillies |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Perry, Blackwall
Kölinlasku:  huhtikuu 1783
Laskettu vesille:  15. huhtikuuta 1786
Palveluskäyttöön:  lokakuu 1787
Poistui palveluskäytöstä:  vallattu 6. heinäkuuta 1801 Ranskan laivaston L'Annibal
Loppuvaihe:  romutettu 1824
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 619 bm
Pituus:  51,82 m (tykkikansi)
Leveys:  14,38 m
Syväys:  6,07 m
Koneteho:  täystakiloitu purjealus
Aseistus
Aseistus:  74 tykkiä
HMS Hannibal oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1786 vesillelaskettu Culloden-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 19. kesäkuuta 1782 Perry and Companyltä Blackwallista, missä köli laskettiin huhtikuussa 1783. Alus laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1786 ja valmistui elokuuhun mennessä Woolwichissa. Aluksen valmistuskustannukset olivat 31 132 puntaa 16 shillinkiä ja 2 dimeä, minkä lisäksi varustamiskulut olivat 8 075 puntaa.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen elokuussa 1787 päällikkönään Roger Boger ja se poistettiin palveluksesta joulukuussa. Alus palautettiin palvelukseen toukokuussa 1790 päällikkönään John Colpoys ja se varustettiin toukokuusta heinäkuuhun Plymouthissa Kanaalipalvelukseen.
Ranskan laivasto Linoisin johtama osasto valtasi aluksen Algecirasin taistelussa 6. heinäkuuta 1801. Taistelussa aluksen miehistöstä sai surmansa 75 ja 62 haavoittui. Näiden lisäksi kuusi miehistönjäsentä katosi.
Alus liitettiin Ranskan laivastoon marraskuussa nimellä L'Annibal. Tammikuussa 1821 aluksen mastot poistettiin ja se sijoitettiin Touloniin. Runko romutettiin 1824.
SLAY Radio

SLAY Radion logo
SLAY Radio on ympärivuorokautinen Internetissä toimiva radioasema, joka soittaa remixejä ja sävellyksiä perustuen Commodore 64 -tietokoneeseen ja Amigaan, jotka olivat suosittuja 1980- ja 1990-luvulla.
Kenneth Mutka (tunnettu nimimerkillä Slaygon) perusti SLAY Radion vuonna 1999. Ensimmäisenä vuonna kanava soitti vain soittolistaa, mutta myöhempinä vuosina kanavalla on alettu pitämään live-esityksiä yleensä yhdestä kolmeen kertaan viikossa tiskijukkien ja fanien voimin, jotka tapaavat IRC:n välityksellä.
SLAY Radiosta on tehty lukuisia artikkeleita lehtiin, kuten MikroBittiin, ruotsalaiseen GT-aikakauslehteen, saksalaiseen Computer Total -lehteen sekä Sveriges Radioon.
Aiheesta muualla

SLAY Radion kotisivut
Remix.Kwed.org – Suuri arkisto Commodore 64 -remixejä
Hakavuoren kalliomaalaus

| Hakavuoren kalliomaalaus |
| --- | --- |

Sijainti
 Hakavuoren kalliomaalaus
Koordinaatit:  61°59′17.5254″N, 25°45′5.8422″E
Valtio:  Suomi
Historia
Tyyppi:  kalliomaalaus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hakavuoren kalliomaalaus, tai myös Raidanlahden kalliomaalaus, sijaitsee siirtolohkareessa Keski-Suomessa Jyväskylässä Korpilahdella Raidanlahden kylässä. Kohde on Korpilahden kirkosta noin 11 kilometriä kaakkoon.
Löytyminen ja tutkimus

Noin 100 metrin päässä suoritettiin vuonna 1991 varhaiskampakeraamisen asuinpaikan koekaivausta. Tässä yhteydessä Pekka Miettinen havaitsi heikon kalliomaalauksen siirtolohkareessa. Läheisempiä tutkimuksia maalauksesta ei tehty. Seudulla suoritettiin inventointi vuonna 2005.
Saattaa olla, että asuinpaikkojen A ja B väestö tekivät maalaukset.
Muinainen ympäristö

Maalattu siirtolohkare sijaitsee kivisen mäen luoteisrinteessä seuranaan muita samankokoisia siirtolohkareita mäen juurella. Matkaa Päijänteen rannalle on nykyään 250 metriä. Läheiset kivikautiset asuinpaikat sijaitsevat Päijänteen tuulilta suojassa pienen lammen itäpuolella.
Maalaukset

Maalaukset sijaitsevat lohkareessa, joka on noin 3 metriä korkea ja 5 metriä leveä. Maalaus on pahoin haalistunut ja jäkälän peitossa. Se sijaitsee lohkareen eteläisellä sileällä sivulla noin metrin korkeudella. Punamaalisuttua on levinnyt laajemmalle alueelle, jonka sisään jäävät kolme osittain näkyvät hirveksi tunnistetut kuviot. Eräässä Ismo Luukosen digitaalisesti muokatussa valokuvassa hirvien terävät korvat erottuvat selvästi. Hirvet on maalattu kulkemaan peräkkäin vasemmalle.
Antti Lahelma kirjoittaa havainneensa 5−6 hirveä, joista vasemmanpuoleiset näkyvät parhaiten. Kaksi ensimmäistä ovat 25 senttimetriä pitkiä ja kolmas on pienempi.
Aiheesta muualla

Luukkainen, Ismo: Kaikki Suomen kalliomaalaukset, myös valokuvia
San Marinon Grand Prix 2006

|  San Marinon Grand Prix 2006  |
| --- | --- |
 4. osakilpailu 18 osakilpailusta kaudella 2006. 

Päivämäärä:  23. huhtikuuta 2006
Sijainti:  Autodromo Enzo e Dino Ferrari Imola, Emilia-Romagna, Italia
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4,933 km
Kilpailun pituus:  62 kierrosta, 305,609 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Michael Schumacher   (Ferrari)
Paaluaika:  1.24,569
Palkintokoroke
Voittaja:   Michael Schumacher   (Ferrari)
Toinen:   Fernando Alonso   (Renault)
Kolmas:   Juan Pablo Montoya   (McLaren-Mercedes)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Fernando Alonso   (Renault)
Kierrosaika:  1.24,569 (kierroksella 23)
San Marinon Grand Prix 2006 oli Italian Imolan Autodromo Enzo e Dino Ferrari -radalla 22. – 23. huhtikuuta 2006 järjestetty Formula 1 -kilpailu. Kilpailu oli Formula 1 -kauden 2006 neljäs osakilpailu.
Michael Schumacher otti uransa 66. paalupaikan ja ohitti samalla Ayrton Sennan paalupaikkaennätyksen.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Michael Schumacher | Ferrari | 62 | 1.31.06,486 | 1 | 10 |
| 2 | 1 |  Fernando Alonso | Renault | 62 | +2,0 | 5 | 8 |
| 3 | 4 |  Juan Pablo Montoya | McLaren-Mercedes | 62 | +15,8 | 7 | 6 |
| 4 | 6 |  Felipe Massa | Ferrari | 62 | +17,0 | 4 | 5 |
| 5 | 3 |  Kimi Räikkönen | McLaren-Mercedes | 62 | +17,5 | 8 | 4 |
| 6 | 9 |  Mark Webber | Williams-Cosworth | 62 | +37,7 | 10 | 3 |
| 7 | 12 |  Jenson Button | Honda | 62 | +39,6 | 2 | 2 |
| 8 | 2 |  Giancarlo Fisichella | Renault | 62 | +40,2 | 11 | 1 |
| 9 | 7 |  Ralf Schumacher | Toyota | 62 | +45,5 | 6 |  |
| 10 | 11 |  Rubens Barrichello | Honda | 62 | +1.17,8 | 3 |  |
| 11 | 10 |  Nico Rosberg | Williams-Cosworth | 62 | +1.19,6 | 13 |  |
| 12 | 17 |  Jacques Villeneuve | BMW Sauber | 62 | +1.22,3 | 12 |  |
| 13 | 16 |  Nick Heidfeld | BMW Sauber | 61 | +1 krs. | 15 |  |
| 14 | 20 |  Vitantonio Liuzzi | Toro Rosso-Cosworth | 61 | +1 krs. | 16 |  |
| 15 | 21 |  Scott Speed | Toro Rosso-Cosworth | 61 | +1 krs. | 18 |  |
| 16 | 18 |  Tiago Monteiro | MF1-Toyota | 60 | +2 krs. | 19 |  |
| Kesk. | 14 |  David Coulthard | Red Bull-Ferrari | 47 | Kardaaliakseli | 14 |  |
| Kesk. | 22 |  Takuma Satō | Super Aguri-Honda | 44 | Pyörähdys | 21 |  |
| Kesk. | 15 |  Christian Klien | Red Bull-Ferrari | 40 | Hydrauliikka | 17 |  |
| Kesk. | 23 |  Yūji Ide | Super Aguri-Honda | 33 | Ripustus | 22 |  |
| Kesk. | 8 |  Jarno Trulli | Toyota | 5 | Ohjaus | 9 |  |
| Kesk. | 19 |  Christijan Albers | MF1-Toyota | 0 | Onnettomuus | 20 |  |
Tulokset > Johtokierrokset

| Kuljettaja | Johtokierrokset | Yhteensä |
| --- | --- | --- |
|  Michael Schumacher | 1-20, 26-42, 45-62 | 55 |
|  Fernando Alonso | 21-25 | 5 |
|  Juan Pablo Montoya | 43-44 | 2 |
Muuta

Yūji Iden uran viimeinen kilpailu.
Sadistik Exekution

Sadistik Exekution on vuonna 1986 perustettu australialainen death metal -yhtye.
Diskografia > Albumit

The Magus (1991)
We Are Death... Fukk You!! (1994)
K.A.O.S. (1997)
Fukk (2002)
Fukk II (2004)
Diskografia > Singlet

Demon With Wings (1996)
Sadistik Elektrokution (1998)
Kokoonpano

Rok – laulu
Kriss Hades – kitara
Dave Slave – basso
Sloth – rummut
Aiheesta muualla

Sadistik Exekution Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)