stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lookout

Lookout tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Sioux Lookout, kaupunkimainen kunta Kanadassa
Sioux Lookoutin lentoasema, lentoasema Kanadassa
Lookout! Records, levy-yhtiö Berkeleyssä Kaliforniassa
HMS Lookout (1914), Laforey-luokan hävittäjä
HMS Lookout (G32), L-luokan hävittäjä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lookout”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lucius I

| Lucius I |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: Rooma
Kuollut: 5. maaliskuuta 254 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  25. kesäkuuta 253
Paavius päättyi:  5. maaliskuuta 254
Edeltäjä:  Cornelius
Seuraaja:  Stefanus I
Lucius I (k. 5. maaliskuuta 254) oli paavina kahdeksan kuukauden ajan vuodesta 253 – 5. maaliskuuta 254 saakka. Hänen nuoruudestaan ei tiedetä juuri mitään, ei edes syntymävuotta. Hänet valittiin paaviksi kesällä 253, kun hänen edeltäjänsä Pyhä Cornelius joutui lähtemään maanpakoon.
Perimätiedon mukaan Lucius kärsi marttyyrikuoleman keisari Valerianuksen vainoissa.
Lotta Jääskelä

Lotta Jääskelä (s. 14. elokuuta 1985 Raahe) on Helsingissä asuva laulaja-lauluntekijä-muusikko. Hän on julkaissut kaksi englanninkielistä albumia: Lotta: It's About The Feeling (Texicalli Records, 2007) ja Lotta: Blue Autumn (Texicalli Records, 2009).
Vuodesta 2015 asti hän on tehnyt suomenkielistä musiikkia Ylva Haru -taiteilijanimellä. Ylva Harulta on tullut kaksi julkaisua: Tuulensuoja-EP (omakustanne, 2016) sekä Linnut-albumi (Soit Se Silti, 2019)
Vuonna 2016 Lotta debytoi Tyttö ja varis -nimisen näytelmän (käsikirjoitus: Sirkku Peltola, ohjaus: Anna-Elina Lyytikäinen, Tampereen Teatteri) lavalla livemuusikkona omilla sävellyksillään.
Aiheesta muualla

http://meteli.net/lottajaaskela
http://ylvaharu.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Litosfäärilaatta

Kartta suurimmista litosfäärilaatoista.
Litosfäärilaatta on kappale Maan litosfääriä. Mannerlaatta on nimityksenä harhaanjohtava sikäli, että mannerlaatat eivät noudata mannerten rajoja. Tästä syystä tulisi käyttää termiä litosfäärilaatta viitaten litosfääriin eli maapallon kivikehään tai tektoninen laatta viitaten laattatektoniikkaan eli teoriaan litosfäärilaattojen liikkeistä. Kratoniksi eli mannerytimeksi sanotaan hyvin vanhaa mantereen osaa, jonka usein edellytetään olevan isostaattisessa tasapainossa.
Maan kiinteä ulkokerros koostuu paristakymmenestä litosfäärilaatasta, jotka ”kelluvat” vaipan raskaamman kiviaineksen päällä. Mannerliikunnot tarkoittavat mantereiden liikkumista laattatektoniikan vaikutuksesta. Laatat liikkuvat jatkuvasti toistensa suhteen, aiheuttaen maanjäristyksiä ja tulivuoritoimintaa, lähinnä laattojen reunoilla, jossa ne törmäävät tai työntyvät toistensa alle. Toisaalta uutta laattamateriaalia eli merenpohjaa muodostuu valtamerten keskellä. Näin tapahtuu esimerkiksi Islannissa, jossa epätavallisen voimakas vulkanismi on peittänyt mahdollisesti paljastuneet vaipan osat alleen.
Litosfäärilaattojen liikettä ajaa viime kädessä painovoima, joka saa useita ilmiasuja laattatektonisessa systeemissä.
Mannerlaatat > Suuret laatat

Afrikan laatta (mantereinen)
Antarktiksen laatta (mantereinen)
Etelä-Amerikan laatta (mantereinen)
Euraasian laatta (mantereinen)
Indo-Australian laatta (mereinen/mantereinen, Australian laatta ja Intian laatta yhdistyivät 50–55 miljoonaa vuotta sitten)
Pohjois-Amerikan laatta (mantereinen)
Tyynenmeren laatta (mereinen)
Mannerlaatat > Pienempiä laattoja

Adrianmeren laatta (mereinen)
Anatolian laatta
Arabian laatta (mantereinen)
Egeanmeren laatta (mereinen)
Filippiinien laatta (mereinen)
Juan de Fucan laatta
Karibian laatta (pääosin mereinen)
Kookossaaren laatta (mereinen)
Nazcan laatta (mereinen)
Scotian laatta
Laattojen liikettä ajavat voimat

Useiden voimien hypotetisoidaan vaikuttavan mannerlaattojen liikkeeseen:
Subduktioveto (engl. slab pull), joka liittyy verrattain kylmän alityöntyvän ja uppoavan laatan raskauteen
Keskiselänteen työntö (engl. ridge push), joka on keskiselänteen vuorijonojen laattaan kohdistama työntävä voima
Imuvoima (engl. suction force), joka imee mantereita alityöntövyöhykkeitä kohti
Vaipan veto (engl. mantle drag), joka liittyy viskoosiin kytkentään litosfäärin ja astenosfäärin välillä
Transformisiirrosten vastusvoima (engl. transform resistance), joka pyrkii hidastamaan jo olemassa olevia laattaliikkeitä
Törmäysvastus (engl. colliding resistance), joka on konvergoiville laattarajoille ominainen
Näistä kolmea ensimmäistä pidetään tärkeimpinä yksittäisinä laattaliikettä ajavina voimina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Litosfäärilaatta Wikimedia Commonsissa
Lodi (Italia)

| Lodi |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna

 Lodi
 Koordinaatit: 45°19′N, 9°30′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Lombardia
Maakunta:  Lodi
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Lorenzo Guerini
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  41,38 km²
Korkeus:  62–84 m
Väkiluku (31.12.2015):  44 945
 – Väestötiheys:  1 086 as./km²
 
 www.comune.lodi.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lodi on kaupunki Pohjois-Italiassa, Lombardian alueella. Sen asukasluku on noin 45 000 ja pinta-ala on 41 neliökilometriä. Victorian aukio on Lodin keskusta; sitä sanotaan Lodin sydämeksi.
Historiaa

Napoleon Bonaparte kävi vuonna 1796 Lodin lähellä taistelun, jossa hän kukisti Itävallan joukot.
Ystävyyskaupungit

Sen ystävyyskaupungit ovat Konstanz Saksassa, Omegna Italiassa ja Kalifornian Lodi Yhdysvalloissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lodi (Italia) Wikimedia Commonsissa
Lodin maakunta
Abbadia Cerreto | Bertonico | Boffalora d’Adda | Borghetto Lodigiano | Borgo San Giovanni | Brembio | Camairago | Casaletto Lodigiano | Casalmaiocco | Casalpusterlengo | Caselle Landi | Caselle Lurani | Castelnuovo Bocca d’Adda | Castiglione d’Adda | Castiraga Vidardo | Cavacurta | Cavenago d’Adda | Cervignano d’Adda | Codogno | Comazzo | Cornegliano Laudense | Corno Giovine | Cornovecchio | Corte Palasio | Crespiatica | Fombio | Galgagnano | Graffignana | Guardamiglio | Livraga | Lodi | Lodi Vecchio | Maccastorna | Mairago | Maleo | Marudo | Massalengo | Meleti | Merlino | Montanaso Lombardo | Mulazzano | Orio Litta | Ospedaletto Lodigiano | Ossago Lodigiano | Pieve Fissiraga | Salerano sul Lambro | San Fiorano | San Martino in Strada | San Rocco al Porto | Sant’Angelo Lodigiano | Santo Stefano Lodigiano | Secugnago | Senna Lodigiana | Somaglia | Sordio | Tavazzano con Villavesco | Terranova dei Passerini | Turano Lodigiano | Valera Fratta | Villanova del Sillaro | Zelo Buon Persico
Linjatiikeritetra

| Linjatiikeritetra |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Tetrakalat Characiformes
Heimo::  Alestit Alestidae
Suku::  Hydrocynus
Laji::  vittatus
Kaksiosainen nimi
 Hydrocynus vittatus  (Castelnau, 1861) 
Katso myös
   Linjatiikeritetra Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Linjatiikeritetra (Hydrocynus vittatus) on tetrakaloihin kuuluva kala, joka on levinnyt laajalle alueelle Saharan eteläpuolisen Afrikan suuriin jokiin ja järviin. Lajin yksilöt ovat hopeisen värisiä, ja niiden suussa on 16 terävää hammasta. Koiraat ovat noin 50 senttimetrin ja naaraat jopa 70 senttimetrin mittaisia. Linjatiikeritetralle kelpaa ravinnoksi mikä tahansa saatavissa oleva kala.
Ulkonäkö ja koko

Linjatiikeritetranaaraat ja -koiraat ovat samannäköisiä, mutta naaraat kasvavat jopa yli 70 senttimetriä pitkiksi, kun koiraat jäävät noin 50-senttisiksi. Suurin kalastettu yksilö on ollut 15,5 kilogramman painoinen. Kalan vartalo on sukkulamainen. Sen evät ovat teräväkärkiset ja peräevä selvästi haarukkamainen. Pää on iso, ja kummassakin vahvassa leuassa on kahdeksan ulkonevaa ja terävää hammasta.
Nuoret linjatiikeritetrat ovat hopeisia, ja vartalon pitkittäiset juovat alkavat näkyä noin 50 millimetriä pitkillä kaloilla. Täyskasvuisetkin yksilöt ovat hopeisia, mutta niiden selät ovat sinertävän kiiltäviä ja niiden kyljissä on mustia juovia. Rasvaevä on musta, ja perävän väritys vaihtelee keltaisesta verenpunaiseen. Myös muut evät ovat kelta-punaisia.
Levinneisyysalue ja elinympäristö

Linjatiikeritetra elää makeissa vesissä suurimmassa osassa Saharan eteläpuolista Afrikkaa. Länsi- ja Keski-Afrikassa sitä tavataan Senegal-, Ouémé-, Niger-, Cross-, Sanaga- ja Kongojokien vesistöissä sekä Tšadjärven valuma-alueella. Koillisesta Afrikasta lajia on tavattu Valkoisesta-Niilistä ja Sinisestä-Niilistä sekä Niilistä aina Nasserjärvelle asti. Itä-Afrikassa linjatiikeritetra elää Tanganjikajärvessä ja sen merkittävimmissä laskujoissa, Albertjärvessä, Turkanajärvessä, Rukwajärvessä, Rufigi- ja Ruahajoissa sekä Shirejoen alajuoksulla. Eteläisessä Afrikassa lajia esiintyy Sambesin, Okavangon, Saven, Limpopon ja Pongolan valuma-alueilla (ei kuitenkaan Sambesin sivujoessa Kafuessa eikä Malawijärvessä).
Linjatiikeritetra suosii lämpimiä ja hapekkaita vesiä, ja se elää pääasiassa suurissa joissa ja järvissä.
Käyttäytyminen

Linjatiikeritetra saalistaa mitä tahansa kaloja, joita on saatavilla. Sen pääsaaliskaloja ovat Brycinus-, Micralestes-, Barbus- ja Limnothrissa-sukujen kalat. Lisääntyminen tapahtuu yleensä joka vuosi muutamien päivien aikana yleensä joulu-tammikuussa, kun sateet ovat kasvattaneet jokien virtausta. Linjatiikeritetrat vaeltavat lisääntymisaikana jokien yläjuoksuille ja pienempiin virtoihin, joissa naaras laskee suuren määrän munia matalassa vedessä ruohon korsien tai muiden veden alla olevien kasvien joukkoon. Nuoret yksilöt elävät kasvillisuuden suojissa, kunnes tulvavesi pakottaa ne sieltä pois.
Mike Patton

| Mike Patton |
| --- | --- |
 Mike Patton vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. tammikuuta 1968 (ikä 56) Eureka, Kalifornia, Yhdysvallat
Muusikko
Aktiivisena:  1985–
Tyylilajit:  experimental rock avant-progressive rock avant-garde metal alternative rock noise pop hip hop
Soittimet:  laulu, rummut, kosketinsoittimet, basso, kitara
Yhtyeet:  Mr. Bungle Faith No More Tomahawk Fantômas Peeping Tom Dead Cross 
Levy-yhtiöt:  Warner Bros. Records Slash Records Ipecac Recordings Tzadik Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Michael Allan ”Mike” Patton (s. 27. tammikuuta 1968) on yhdysvaltalainen muusikko.
Hänet tunnetaan parhaiten Faith No Moren laulajana vuodesta 1989, mutta hän kuuluu tai on kuulunut lukuisiin muihinkin yhtyeisiin, kuten Mr. Bungle, Tomahawk ja Fantômas. Patton on tehnyt usein yhteistyötä muiden artistien ja yhtyeiden kanssa – tälle listalle kuuluvat muun muassa John Zorn, Dan the Automator, The Melvins, The Dillinger Escape Plan, Melt-Banana, Sepultura, Merzbow, Lovage, Weird Little Boy, Rahzel ja Kaada. Patton pyörittää Greg Wreckmanin kanssa Ipecac Recordings -levy-yhtiötä, jonne hän valitsee yleensä yhtyeitä, joilla ei muuten olisi odotettavissa suurta menestystä erikoisista musiikkityyleistään johtuen.
Patton on lainannut ääntänsä myös elokuviin ja peleihin. Muun muassa elokuvassa I Am Legend (2007) hän antaa äänensä elokuvan vampyyreille, ja pelissä Left 4 Dead osalle saastuneista.
Patton käyttää musiikissaan paljon erilaisia laulutyylejä, korkeasta laulutyylistä death metalin tapaisiin mörinöihin.
Historia

Kaliforniassa syntynyt Patton päätti kavereineen perustaa Mr. Bunglen noin vuonna 1985. He nauhoittivat muutaman demon ja saivat paikallisesta suosiotakin. Vuonna 1989 Patton liittyi Faith No Moren riveihin korvaten edellisen laulajan Chuck Mosleyn. Patton päätti kuitenkin jatkaa yhteistyötä Mr. Bunglen kanssa ja oli jäsenenä molemmissa yhtyeissä. Faith No Moren The Real Thing julkaistiin myöhemmin samana vuonna. Levy sai hyvin suosiota MTV:n esittäessä tiuhaan yhtyeen ”Epic”-musiikkivideota.
Faith No Moren seuraavat albumit eivät myyneet Yhdysvalloissa yhtä paljon kuin The Real Thing, mutta albumeita Angel Dust, King for a Day... Fool for a Lifetime ja Album of the Year kutsutaan silti yleensä klassikoiksi. Yhtye lopetti toimintansa virallisesti vuonna 1998.
Patton teki töitä samaan aikaan myös Mr. Bunglen kanssa. Hänen suuri suosionsa Faith No Moressa helpottikin levytyssopimuksen saamista Warner Brosin kanssa. Mr. Bungle julkaisi debyyttinsä Mr. Bungle vuonna 1991, John Zornin tuottamana. Neljä vuotta myöhemmin ilmestyi toinen levy, Disco Volante. Yhtyeen viimeiseksi albumiksi jäi vuonna 1999 julkaistu California, jota ylistettiin ”elintärkeäksi” levyksi sellaisissakin lehdissä kuin Maxim ja Rolling Stone.
Patton on julkaissut kaksi erittäin kokeellista soololevyä, Adult Themes for Voice vuonna 1996 ja Pranzo Oltranzista 1997. Vuonna 2004 Patton vieraili Björkin albumilla Medúlla. Nykyään Pattonilla on kaksi muutakin projektia, perinteisempää rockia soittava Tomahawk ja erittäin kokeellista musiikkia esittävä superkokoonpano Fantômas. Vuonna 2006 Patton julkaisi pitkään odotetun poptyylisen soololevynsä Peeping Tom, jonka jokaisella kappaleella vierailee muita muusikoita. Tunnetuimpia lienevät esimerkiksi Norah Jones ja Massive Attack. Samana vuonna Patton aloitti John Zornin Moonchild-projektissa. Moonchildin levyillä Patton, rumpali Joey Baron ja basisti Trevor Dunn esittivät Zornin säveltämää musiikkia. Ensimmäinen levy tältä projektilta oli Moonchild.
Pattonilla on suomalaisia sukujuuria:
Miken äidin puoleiset isovanhemmat ovat Paul Raymond Järvelä (vanhemmat William Andrew Järvelä ja Senja Saari) ja Barbara J. Henderson. 
Yksityiselämäänsä julkisuudelta suojeleva Patton meni vuonna 1994 naimisiin italialaisen Titi Zuccatostan kanssa, mutta he ovat olleet asumuserossa vuodesta 2001. Patton on kärsinyt mielenterveysongelmista, jonka johdosta esimerkiksi hänen yhtyeensä maailmanlaajuinen kiertue peruttiin syksyllä 2021. Samasta syystä myös heidän esiintymisensä Suomessa In The Park -festivaalilla Helsingin Kaisaniemen puistossa kesällä 2022 peruttiin.
Diskografia > Faith No More

1989 – The Real Thing
1990 – Live at the Brixton Academy
1992 – Angel Dust
1993 – Judgment Night (Soundtrack)
1995 – King for a Day... Fool for a Lifetime
1997 – Album of the Year
1998 – Who Cares a Lot? The Greatest Hits
2015 – Sol Invictus
Diskografia > Mr. Bungle

1986 – The Raging Wrath of the Easter Bunny (demo)
1987 – Bowel of Chiley (demo)
1988 – Goddammit I Love America! (demo)
1989 – OU818 (demo)
1991 – Mr. Bungle
1995 – Disco Volante
1999 – California
Diskografia > Fantômas

1999 – Fantômas
2001 – The Director’s Cut
2002 – Millennium Monsterwork 2000 (The Melvins)
2004 – Delìrium Còrdia
2005 – Suspended Animation
Diskografia > Tomahawk

2001 – Tomahawk
2003 – Mit Gas
2007 – Anonymous
2013 – Oddfellows
Diskografia > Peeping Tom

2006 – Peeping Tom
Diskografia > Dead Cross

2017 - Dead Cross
Diskografia > Sooloalbumit

1996 – Adult Themes for Voice
1997 – Pranzo Oltranzista
2010 -- Mondo Cane
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mike Patton Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mr. Bungle
| Mike Patton – Trey Spruance – Trevor Dunn –  Danny Heifetz - Clinton 'Bär' McKinnonTheo Lengyel – Jed Watts – Hans Wagner |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Mr. Bungle – Disco Volante – California - The Raging Wrath of the Easter Bunny Demo
Demoalbumit:  The Raging Wrath of the Easter Bunny – Bowel of Chiley - Goddammit I Love America! - OU818
Katso myös:  Tomahawk - Fantômas - Faith No More - Secret Chiefs 3 - John Zorn
Leo Happonen

Leo Albert Happonen (25. elokuuta 1922 Tuusniemi – 17. huhtikuuta 2010 Kouvola) oli suomalainen agronomi ja maanviljelysneuvos. Hän toimi maa- ja metsätalousministerinä vuonna 1972.
Happonen toimi monissa luottamustehtävissä Kymenlaaksossa. Hän urakoi kunnallisissa ja maakunnallisissa tehtävissä vuodesta 1957. Happonen teki pitkän päivätyön (1957–1986) Kymenlaakson maatalousoppilaitoksen johtajana. Hänen yli 30-vuotinen vaikutus eri tehtävissä on ollut merkittävä Anjalan maatalousalan koulutuksen historiassa. Hän toimi erilaisissa valtiollisissa luottamustehtävissä. Lisäksi hän kirjoitti useita oppikirjoja. Hän aloitti alueellisen vaikuttamisen Kymenlaakson maakuntaliiton valtuuskunnan jäsenenä. Valtuutettuna hän toimi vuosina 1969–1980, ensin Anjalan kunnassa ja sitten Anjalankosken kauppalassa/kaupungissa. Happonen oli Suomen Kunnallisliiton hallituksen jäsen vuosina 1973–1984 ja varapuheenjohtaja 1975–1984.
Sosiaalidemokraatteja edustanut Happonen oli maa- ja metsätalousministerinä Paasion II sosiaalidemokraattisessa vähemmistöhallituksessa 1972.
Aiheesta muualla

Leo Happosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Sofia Kotilainen: Maanviljelysneuvos Leo Happonen (1922–2010). Suomen talouselämän vaikuttajat -verkkojulkaisu (maksullinen). 20.5.2010. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Samuli Suomela | Suomen maa- ja metsätalousministeri 1972 | Seuraaja: Erkki Haukipuro |
Little Green Footballs

Little Green Footballs (LGF) on yhdysvaltalaisen Charles Johnsonin ylläpitämä poliittinen blogi. Ennen syyskuun 11. päivän iskuja Johnson, joka kuvaili itseään sanoin "melko lailla keskustavasemmistolainen ennen 9/11:ää", kirjoitti pyöräilystä, ohjelmoinnista ja verkkosivujen suunnittelusta. Terrori-iskujen jälkeen blogin painopiste vaihtui terrorisminvastaiseen sotaan, radikaaliin islamiin ja arabien–Israelin konfliktiin.
Vuonna 2004 LGF valittiin The Washington Postin lukijaäänestyksessä parhaaksi kansainväliseksi blogiksi. Elokuussa 2006 Johnson todisti Reutersin valokuvaajan väärentäneen valokuvan, jossa Beirutin yllä on savua Israelin ilmavoimien pommitettua kaupunkia Libanonin sodan aikaan. Valokuvaaja Adnan Hajj oli lisännyt kuvaan lisää savua Adobe Photoshopin klooni-työkalulla, mikä oli herättänyt Johnsonin ja monien muiden mielenkiinnon.
Johnson ilmoitti vuonna 2009 blogissaan, ettei halua olla tekemisissä konservatiivisen oikeiston kanssa, jota hän syytti "presidentti Obamaan kohdistuvasta vihasta, joka menee paljon hänen politiikkansa arvostelua pidemmälle, rasismia, vihapuhetta ja outoja salaliittoteorioita".
Rathergate

Little Green Footballs oli yksi blogeista, jotka tutkivat Dan Ratherin väitteitä Killian-asiakirjojen aitoudesta.
Aiheesta muualla

Little Green Footballs
Johnsonin luoma GiF-animaatio, joka vertailee Microsoft Wordilla luotua dokumenttia CBS-kanavalla esitettyyn versioon.
Litostroton

| Litostroton |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1981–
Tyylilaji:  kristillinen rock
Jäsenet:  J. Jyrä, laulu, kitara   Heikki Rintala, kitara, taustalaulu   Pekka Rintala, kitara   Timo Virta, Hannu Leppälä, basso    Jari Parkkinen, rummut, taustalaulu   Monta muuta, eri soittimia  
Levy-yhtiö:  Tres Molos Records, 2005–  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Litostroton on seinäjokelainen kristillinen rock-yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1981. Se esiintyi lähes alkuperäisessä kokoonpanossa viimeksi Orjalaiva-tapahtuman nostalgiakonsertissa 5. lokakuuta 2007 Nurmossa. Litostroton on ns. autotalligospelin edelläkävijä ja sen jalanjäljissä alkoi syntyä enemmänkin nuorten soittajien perustamia gospel-yhtyeitä. Siihen asti suomalainen gospel oli kuitenkin ollut enemmän ammattilaisten tai puoliammattilaisten aikuisten soittamaa poppia.
Musiikilliset puutteet korvattiin alussa kovalla yrityksellä ja innolla. Mukana oli ehkä annos punk-henkeäkin, minkä jälkimainingeissa vielä elettiin. Myöhemmin soittotaitokin kehittyi, ja yhtye keikkaili aika ahkerasti läntisessä Suomessa. Yhtye on julkaissut Litostroton-albumin c-kasetti-muodossa. Lisäksi vuonna 2008 on ilmestynyt Litostroton live in Nurmo -DVD. Litostrotonin jäljiltä on nyt myös löytynyt toinenkin, neljä kappaletta sisältävä nauhoite.
Litostrotonin tekstit ja musiikki on pääasiassa J. Jyrän käsialaa, joskin yhtyeen myöhempinä aktiiviaikoina myös muut yhtyeen jäsenet osallistuivat musiikin tekoon. Sovituksista vastasi yhtye. Litostroton toimi myös jonkinlaisena innostajana musiikin harrastukseen, ja monet siinä soittaneista soittaa nykyään ammatikseen, osa edelleen harrastuspohjalta. Nykyään yhtyeen jäsenet ovat levittäytyneet ympäri maata ja maailmaa, eikä yhtyeen toiminta ole kovin aktiivista.
Kokoonpanot

Alkuperäiskokoonpano:
Jukka-Pekka "Jyrä" Jyrä – (kitara, laulu, sanat ja sävellykset)
Jari "Hyde" Parkkinen – (rummut ja muut soittimet, sävellykset ja sovitukset)
Timo "Virta" Virta – (basso, auton ajaminen ja vitsit)
"BIG BAND":
(Tällä kokoonpanolla Litostroton keikkaili eniten ja teki yhtyeen ainoaksi jääneen äänitteen)
Jukka-Pekka "Jyrä" Jyrä – (kitara, laulu, sanat ja sävellykset)
Jari "Hyde" Parkkinen – (rummut ja muut soittimet, sävellykset ja sovitukset)
Timo "Virta" Virta – (basso, auton ajaminen ja vitsit)
Pekka "Pietu" Rintala – (lead guitar)
Heikki "Hessu" Rintala – (kitara ja laulu)
MUITA YHTYEESSÄ SOITTANEITA:
Hannu Leppälä – (basso)
Heikki "Hessu" Pohto – (koskettimet)
Mika Klemetsö – (koskettimet)
Timppa Tolonen – (basso)
Vesa Saarikoski – (rummut)
Harri Ala-Kojola – (rummut)
Petri Välimäki – (basso)
LITOSTROTON 2007:
(Tällä kokoonpanolla Litostroton esiintyi Orjalaiva-tapahtuman nostalgiakonsertissa)
Jukka-Pekka "Jyrä" Jyrä – (kitara, laulu)
Hannu Leppälä – (basso)
Jari "Hyde" Parkkinen – (rummut)
Timo "Virta" Virta – (kitara)
Heikki "Hessu" Rintala – (kitara ja laulu)
Julkaisut

Litostroton (1984)
Litostroton live in Nurmo DVD (2008)
Lähteet ja viitteet

Soittajien haastattelut
Litostroton yhtyeen leikekirja
Ilkka-lehden ja Etelä-Pohjanmaa-lehden arkistot
Sanomalehti Pohjalaisen arkistot
Seinäjoen seurakunnan nuorisotoimen arkistot
Aiheesta muualla

Litostronin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
J.Jyrän kotisivut
Tres Molos Recordsin kotisivut
Litostroton-video YouTubessa
Louise Bager Due

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Louise Bager Due |  Louise Bager Due |  Louise Bager Due |  |
Maa:   Tanska
Naisten käsipallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tanska 2002 |  |  |
Louise Bager Due  (o.s. Bager Nørgaard, s. 23. huhtikuuta 1982 Viborg) on tanskalainen käsipalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on Tanskan maajoukkueen pelaajana voittanut olympiakultaa Ateenassa 2004 sekä Euroopan-mestaruuden kotikisoissaan 2002.
Seuratasolla Due on edustanut Viborg HK:ta ja Team Tvis Holstebrota.
Louise Barnes

| Louise Barnes> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1974 (ikä 50) KwaZulu-Natal, Etelä-Afrikka
Näyttelijä
Aktiivisena:  1994–
Merkittävät roolit:  Jocelyn Del Rossi (Jozi-H) Miranda Hamilton (Black Sails)
Aiheesta muualla
IMDb 
Louise Barnes (s. 26. huhtikuuta 1974 KwaZulu-Natal) on eteläafrikkalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Jozi-H, Scandal! ja Black Sails, sekä elokuvassa Surviving Evil.
Barnes valmistui Witwatersrandin yliopistosta 2006 pääaineenaan näyttämötaide.
Louise André

Louise André (syntymänimeltään Jeanne Baril; 26. helmikuuta 1913 St-Tite – 10. huhtikuuta 2001 Montreal) oli kanadalainen sopraano ja pedagogi. Häntä opettivat Alfred Lamoureux, Rodolphe Plamondon ja Claude Champagne. Hän sai musiikin tohtorin arvon Montrealin yliopistosta vuonna 1957. Hänen väitöskirjansa oli L'éducation de l'artiste chanteur. Hän opiskeli myös Italiassa Roberto Lupin johdolla. Myöhemmin hänen omia oppilaitaan olivat muiden muassa Claire Grenon-Masella, Christine Harvey, Marie Laferrière, Nicole Lorange, Gloria Richard, Roland Richard ja Sylvia Saurette. Hän toimi vuosina 1984–1987 Québecin musiikkiakatemian johdossa. Hänelle myönnettiin Kanadan musiikkineuvoston mitali vuonna 1985 ja Calixa-Lavalléen musiikkipalkinto vuonna 1991.
Lotta Lundberg

| Lotta Lundberg |
| --- | --- |
 Lotta Lundberg (2018)
Henkilötiedot
Syntynyt: 1961 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Lotta Lundberg (s. 1961 Uppsala) on ruotsalainen kirjailija.