stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kopaali
Kopaalin käyttö maalaustyössä

Kopaaleja ja muita hartseja, kuten dammaria ja mastiksipihkaa käytettiin yleisesti erityisesti taidemaalauksessa sekä maalien ja lakkojen ainesosana, ennen kuin synteettinen alkydihartsi korvasi ne 1900-luvun alussa teollisen maalinvalmistuksen yleistyessä. Niitä käytetään vieläkin taidemaalauksessa ja entisöintityössä.
Kopaali ja meripihka eroavat pehmeämmistä dammarista ja mastiksista lähinnä siinä, että ne ovat peräisin usein jo sukupuuttoon kuolleesta kasvillisuudesta, jota löydetään usein vain maaperästä. Dammaria ja mastiksia taas saadaan vielä elossa olevista kasveista. Hartsin kovuudet vaihtelevat tavallisesti löytöpaikan mukaan. Afrikasta peräisin olevia kopaaleja on pidetty meripihkan jälkeen kovimpina kopaaleina.
Lakan valmistuksessa käytettiin ennen usein meripihkaa ja muita kovempia, usein Afrikasta peräisin olevia "gummi"-hartseja. Tosin nykyisin helpoimmin saatava kopaali on Aasiasta tuotava manilla-kopaali sekä Madagaskarilta saatava kovempi kopaali. Lakan valmistustyössä oli välttämätöntä saada aikaan korkea – kopaalilajikkeesta riippuen +250–450 celcius-asteen – lämpötila, että hartsi saatiin pysyvästi sekoittumaan pellavaöljyyn. Lopuksi lakan jäähdyttyä siihen voitiin lisätä vielä liuotinta ja kuivikeainetta, ja se suodatettiin. Valmistettaessa lakkaa kiinanpuuöljystä – joka myös oli yleistä varsinkin Aasiassa, käytetään erilaisia valmistusmenetelmiä kiinanpuuöljyn erilaisten ominaisuuksien vuoksi.
Lakkamaali valmistettiin aiemmin yksinkertaisimmillaan sekoittamalla valmistettuun lakkaan sävytettyä öljymaalia tai hiertämällä siihen suoraan väripigmenttiä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Coloria.net, lakat
Wichmann, Søren: A Mixe-Zoquean Loanword in the Late Preclassic Murals of San Bartolo? (pdf) Mesoweb articles.  2006. Mesoweb. Viitattu 24.11.2008. (englanniksi)
Libavcodec

libavcodec on vapaan ohjelmiston/avoimen lähdekoodin LGPL-lisensoitu koodekkikirjasto video- ja audiodatan enkoodaukseen ja dekoodaukseen; se on kirjoitettu C-ohjelmointikielellä. Se on osa FFmpeg-projektia ja monet avoimen lähdekoodin sovellukset ovat riippuvaisia siitä.
Toteutetut video- ja audiokoodekit

Taulukko olennaisimmista libavcodecin sisältämistä koodekeista, joista suurin osa on kirjoitettu ns. puhtaalta pöydältä korkean suorituskyvyn ja koodin uusiokäytön takaamiseksi.
libavcodecia käyttävät sovellukset

Avidemux
Blender
ffdshow (käärii libavcodecin DirectShow-suodattimena ja lisää jälkikäsittelyn kuvanlaadun parantamiseksi; asennuksen jälkeen kaikki Windows DirectShow-soittimet, kuten Windows Media Player, Media Player Classic, Winamp, Zoom Player jne. käyttävät sitä)
FFmpeg
GStreamer
MPlayer
MEncoder
MPlayerXP
VLC media player
xine
Chroma Player
Xvidcap
Aiheesta muualla

http://ffmpeg.mplayerhq.hu/ - FFmpeg:n ja samalla libavcodecin kotisivut
Laura San Giacomo

Laura San Giacomo elokuussa 2011.
Laura A. San Giacomo (s. 14. lokakuuta 1962 Hoboken, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Seksiä, valheita ja videonauhaa (1989), Pretty Woman (1990) ja Checking Out (2005) sekä televisiosarjoista Ammu vaan!, Hyvässä uskossa ja Veronica Mars.
Palkinnot

CFCA Award (1990)
Independent Spirit Award (1990)
New Generation Award (1989)
Palkinnot > Ehdokkuudet

Saturn (2001)
Golden Globe (1990, 1999)
Bafta-palkinto (1990)
Yksityiselämä

Laura San Giacomo on ollut kaksi kertaa naimisissa, ensin näyttelijä Cameron Dyen kanssa 1990–1998 ja vuodesta 2000 näyttelijä Matt Adlerin kanssa. Hänellä on ensimmäisestä avioliitostaan yksi lapsi, vuonna 1995 syntynyt poika.
Aiheesta muualla

Laura San Giacomo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ling

Ling on nimi joka on/oli ainakin seuraavilla henkilöillä:
David Ling (s. 1975), kanadalainen jääkiekkoilija
Ding Ling (1904–1986), kiinalainen kirjailija
Gao Ling (s. 1979), kiinalainen sulkapalloilija ja kaksinkertainen olympiavoittaja
Jahja Ling (s. 1951), kiinalaistaustainen kapellimestari
Kang Ling (s. 1997), kiinalainen moottoriurheilija
Li Ling, useita henkilöitä
Ling Guang (s. 1966), kiinalainen koripalloilija
Per Henrik Ling (1776–1839), ruotsalainen voimistelun ja ensiavun kehittäjä
Sergei Ling, Shjarhei Linh (s. 1937), Valko-Venäjän pääministeri 1996–2000
Yang Ling (s. 1972), kiinalainen riistamaaliampuja ja kaksinkertainen olympiavoittaja
Zhang Ling (s. 1989), hongkongilainen tennispelaaja.
Kuvitteellisia henkilöitä

Ling Bouvier, Selma Bouvier'n adoptoima tyttö televisiosarjassa Simpsonit
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ling”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Liu Guoliang

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Liu Guoliang |  Liu Guoliang |  Liu Guoliang |  |
Maa:   Kiina
Miesten pöytätennis
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | kaksinpeli |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | nelinpeli |  |
|  Hopeaa | Sydney 2000 | nelinpeli |  |
|  Pronssia | Sydney 2000 | kaksinpeli |  |
Liu Guoliang (s. 10. tammikuuta 1976) on kiinalainen entinen pöytätennispelaaja. Hän voitti urallaan yhteensä peräti 14 arvokisamitalia, joista kymmenen oli MM-mitaleja ja neljä olympiamitaleja. Uransa hän lopetti kauteen 2001.
Saavutukset > Olympialaiset

Kultaa Atlantasta 1996 kaksinpelistä
Kultaa Atlantasta 1996 nelinpelistä
Hopeaa Sydneystä 2000 nelinpelistä
Pronssia Sydneystä 2000 kaksinpelistä
Saavutukset > MM-kilpailut

Kultaa Tianjinista 1995 joukkuekilpailusta
Kultaa Manchesterista 1997 joukkuekilpailusta
Kultaa Manchesterista 1997 sekanelinpelistä
Kultaa Eindhovenista 1999 nelinpelistä
Kultaa Eindhovenista 1999 kaksinpelistä
Kultaa Osakasta 2001 joukkuekilpailusta
Hopeaa Kuala Lumpurista 2000 joukkuekilpailusta
Hopeaa Göteborgista 1993 joukkuekilpailusta
Kitaroiden

| Kitaroiden Kari Hillo |
| --- | --- | --- |

Cover-albumin tiedot
 Äänitetty : 1978
 Studio : Microvox
 Julkaistu: 1978
 Formaatti: LP, MC
 Tuottaja(t): Satsanga
 Tyylilaji: pop, iskelmä, instrumentaali
 Kesto: 42.06
 Levy-yhtiö: Satsanga
Kari Hillon muut julkaisut
| Sound of Guitar – Kari Hillo soittaa Kuoppamäkeä 1972 | Kitaroiden 1978 | Oi jouluyö – Joulun tunnelmaa 1989 |
Kitaroiden (MMLP 31) on Kari Hillon vuonna 1978 ilmestynyt toinen sooloalbumi. Albumi sisältää tunnettuja pop- ja iskelmäkappaleita instrumentaalisesti kitaralla tulkittuna. Albumin julkaisi Satsanga.
Kappaleet

Käy luonain eilinen – 3.45 (Yesterday Once More, säv. R. Carpenter – J. Bettis)
Prinsessa – 3.40 (Dancing Queen, säv. B. Andersson – S. Andersson – B. Ulvaeus)
Vie meidät rakkauteen – 3.35 (Tango d'Amor, säv. L. Leandros – K. Munro, sov. U. Haapa-aho)
Sinulle ystäväni – 2.44 (säv. J. Kuoppamäki, sov. K. Hillo)
Rakkaus on hellyyttä – 3.02 (säv. A. Hyvärinen, sov. J. Petersen)
Kuin unta – 4.18 (Kiss, säv. Gizil, sov. J. Sivonen)
Sydän rakastaa – 3.40 (Amor Con Amor Se Paga, säv. R. Ceratto, sov. J. Sivonen)
Nyt laula kitarani – 3.31 (säv. J. Kuoppamäki, sov. K. Hillo)
Itke silloin – 3.46 (It's Time to Cry, säv. P. Anka, sov. J. Petersen)
Sateenkaari – 3.15 (säv. K. Hillo, sov. K. Hillo)
Lennä lintu lennä – 3.17 (säv. J. Kuoppamäki, sov. K. Hillo – W. Schatz)
Niin – 3.35 (Si, säv. Pace – Pilat – Panzeri – Conti)
Julkaistu myös C-kasettina koodilla MMC 31..
Laurence Sterne

| Laurence Sterne |
| --- | --- |
 Laurence Sterne. Yksityiskohta Joshua Reynoldsin maalaamasta muotokuvasta vuodelta 1760.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. marraskuuta 1713 Clonmel, Tipperaryn kreivikunta, Irlanti
Kuollut: 18. maaliskuuta 1768 (54 vuotta) Lontoo, Englanti
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Yorick 
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Pääteokset:  Tristram Shandy
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Laurence Sterne (24. marraskuuta 1713 Clonmel, Tipperaryn kreivikunta, Irlanti – 18. maaliskuuta 1768 Lontoo, Englanti) oli englantilainen kirjailija.
Elämä ja ura

Sterne valmistui papiksi Cambridgen yliopistosta. Hän on kirjoittanut kokeellisen romaanin Tristram Shandy – elämä ja mielipiteet (The life and opinions of Tristram Shandy, gentleman), joka ilmestyi vuosina 1759–1767. Romaani on yhdeksänosainen. Suomeksi se ilmestyi vuonna 1998 Kersti Juvan kääntämänä. Kirjailija piti esikuvinaan Cervantesia, François Rabelais’ta ja Jonathan Swiftiä. Hän oli tajunnanvirtatekniikan uranuurtaja.
Suku ja tausta

Sternen isä oli sotilas, ja elämänsä kymmenen ensimmäisen vuoden aikana hän muutti isän rykmentin mukana paikasta toiseen. Koulun päätyttyä Halifaxissa hän opiskeli isänsä kuoleman jälkeen sukulaisten avulla Cambridgen yliopistossa minkä jälkeen hän sai pappisvihkimyksen. Hän sai vuonna 1738 seurakunnan Suttonista, johon hän vuonna 1743 liitti seurakunnan Stillingtonista, molemmat läheltä Yorkia. Seuraavat kaksikymmentä vuotta hän harjoitti monenlaista opiskelua pappilan rauhassa, minkä aika ajoin keskeyttivät iloiset juomingit varakkaan sukulaisen luona Yorkissa.
Kirjallinen ura

Sterne aloitti kirjailijana varsinaisesti vasta vuonna 1760, jolloin hän julkaisi teoksesta The life and opinions of Tristram Shandy gentleman kaksi ensimmäistä osaa, joita vuoteen 1767 mennessä seurasi vielä seitsemän osaa. Näennäisesti teoksessa ei ole minkäänlaista juonta, vaan se on kokoelma sattumia ja tapahtumia, joita maustaa satiiri, huumori ja ironia. Teoksen ansiosta Sternestä tuli yhdellä iskulla muodikas. Myös teos on mullistava. Sterne ei huolehtinut objektiivisesta luonteiden ja tapojen kuvauksesta vaan teki romaanista oman persoonansa ja omien mielijohteidensa äänitorven.
Hän loi uuden huumorin muodon, joka heilahtelee tunteellisuudesta kyynisyyteen, ja hän loi taipuisamman, omaperäisemmän tyylin. Hänen esitystavastaan puuttuvat pitkät linjat, mutta hän on arkielämän pikkuseikkoja herkkien psykologisten prosessien kuvauksen mestari. Sterne teki tunteellisuudesta muotia. Juuri hän loi termin "sentimentaalinen" kirjallaan Sentimental journey through France and Italy (1768), joka herätti ihastusta kaikkialla Euroopassa. Kirjaa oli tarkoitus jatkaa, mutta työn katkaisi Sternen sairaus ja kuolema. Se on tulosta Sternen etelänmatkasta 1762–1765. Muita Sternen teoksia on Sermons by Yorick (1760–1769).
Perintö

Sternen kuoleman jälkeen hänen tyttärensä Lydia Sterne de Medalle julkaisi hänen kirjeensä Letters (1775), ja vuonna 1775 ilmestyi myös Letters from Yorick to Eliza. Sternen vaikutus ulottuu koko silloiseen kirjallisuuteen, ja hänellä oli suuri merkitys aina 1830-luvulle saakka. Sternen seitsenosainen Works ilmestyi vuonna 1779.
Perintö > Elokuva

Englantilainen ohjaaja Michael Winterbottom teki vuonna 2005 Sternen teoksen pohjalta elokuvan Tristram Shandy: Herrasmiehen paljastukset (A Cock and Bull Story).
Teokset

"The Unknown World: Verses Occasioned by Hearing a Pass-Bell", 1743
"The Case of Elijah and the Widow of Zerephath", 1747
"The Abuses of Conscience", 1750
A Political Romance, 1759
A Fragment in the Manner of Rabelais, 1759
Tristram Shandy osat 1 ja 2, 1759
The Sermons of Mr Yorick osat 1 ja 2, 1760
Tristram Shandy osat 3–6, 1761
Tristram Shandy osat 7 ja 8, 1765
The Sermons of Mr Yorick osat 3 ja 4, 1766
Tristram Shandy osat 9, 1767
A Sentimental Journey Through France and Italy, 1768
Teokset > Suomennetut teokset

Tristram Shandy: Elämä ja mielipiteet.  (The life and opinions of Tristram Shandy, gentleman, 1759–1767.)  Suomentanut Kersti Juva. Helsinki:  WSOY, 1998.  ISBN 951-0-27833-5.
Sentimentaalinen matka.  (A Sentimental Journey to Italy and France, Shandy, 1768.)  Suomentanut Ville-Juhani Sutinen. Turku:  Savukeidas, 2010.  ISBN 978-952-5500-64-6.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sternen teoksia Projekt Gutenbergissa (englanniksi)
Lola Rose

| Lola Rose |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Jacqueline Wilson
Kuvittaja:  Nick Sharratt
Kieli:  englanti
Genre:  nuortenkirjallisuus
Julkaistu:  2003
Suomennos
Suomentaja:  Terhi Leskinen
Kuvittaja:  Nick Sharratt
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2005
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  287
ISBN:  951-1-19520-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Lola Rose on englantilaisen Jacqueline Wilsonin kirjoittama nuortenkirja vuodelta 2003. Suomeksi se ilmestyi Otavan kustantamana ja Terhi Leskisen kääntämänä vuonna 2005.
Juoni

Lola Rose kertoo Jayni-nimisen tytön ja hänen perheensä elämästä. Jaynin äiti voittaa rahaa, ja Jaynin elämässä alkaa tapahtua muutoksia. Jo aiemmin riesana ollut isän väkivaltaisuus ei kuitenkaan ota laantuakseen. Myöhemmin Jayni karkaa äitinsä ja pikkuveljensä kanssa isän luota. He muuttavat Lontooseen ja ottavat itselleen uudet nimet, ettei isä saisi jäljitettyä heitä. Jayni valitsee nimekseen Lola Rosen, äiti Nikki valitsee Victorian (Victoria Beckhamin mukaan) ja pikkuveli muuttaa nimensä Kennystä Kendaliksi. Perheen sukunimeksi tulle Luck, koska he ovat niin onnekkaita.
Perhe asuu hotellissa ja shoppailee joka päivä, kunnes eräänä iltana Lola Rosen äiti huomaa, että suurin osa heidän rahoistaan on huvennut. Perhe muuttaa surkeakuntoiseen kerrostaloon, äiti hankkii töitä ja poikaystävän. Lola Rose saa parhaan kaverin ja pikkuveli saa punaisia mehujäitä. Pian äiti kuitenkin menettää sekä työnsä, poikaystävänsä että terveytensä. Rintasyövän laajetessa häneltä lähtevät hiukset ja hän joutuu sairaalaan.
Liberia kesäolympialaisissa 2016

Lesotho osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti kaksi urheilijaa, molemmat pikajuoksussa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa heistä toimi Emmanuel Matadi.
Joukkue > Yleisurheilu

Emmanuel Matadi – miesten 100 m ja 200 m
Mariam Kromah – naisten 400 m
Kitchener

Kitchener tarkoittaa seuraavia:
Sukunimi

Barry Kitchener (1947–2012), englantilainen jalkapalloilija
Herbert Kitchener, (1850–1916), irlantilaissyntyinen brittiläinen sotamarsalkka
Lord Kitchener, oik. Aldwyn Roberts (1922–2000), trinidadilainen calypso- ja soca-laulaja
Muita

Kitchener, kaupunki Kanadan Ontarion provinssissa
Kitchener Rangers, kanadalainen jääkiekkoseura
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kitchener”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Koripallon naisten SM-sarjakausi 1956

Koripallon naisten SM-sarjakaudella 1956 Helsingin Visa voitti seuran ensimmäisen Suomen mestaruuden. Hopeaa voitti Tampereen Pyrintö ja pronssia Lahden Koripalloilijat. Sarjassa pelasi seitsemän joukkuetta.
Runkosarja

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Joukkue | O | V | = | T | P |
| Helsingin Visa | 12 | 11 | 1 | 0 | 23 |
| Tampereen Pyrintö | 12 | 9 | 0 | 3 | 18 |
| Lahden Koripalloilijat | 12 | 6 | 1 | 5 | 13 |
| Kilven Urheilijat | 12 | 5 | 0 | 7 | 10 |
| Porin Palloilijat | 12 | 5 | 0 | 7 | 10 |
| Karhun Pojat | 12 | 3 | 2 | 7 | 8 |
| Turun Riento | 12 | 1 | 0 | 11 | 2 |
Klotar III

Klotar III 1700-luvun mitalissa.
Klotar III (652–673) oli Neustrian ja Burgundin kuningas 657–673 ja Austrasian kuningas 661–662. Hän oli Klodvig II:n ja Bathildin poika.
Klotar seurasi isäänsä valtaistuimella vuonna 657. Alaikäisen pojan sijaishallitsijana toimi hänen äitinsä, joka kuitenkin vetäytyi luostariin 664 tai 665. Tämän jälkeen nuorta Klotaria ohjaili Neustrian voimakas major domus Ebroin.
Kleopatran neulat

Lontoon ja New Yorkin ”Kleopatran neula”.
”Kleopatran neulat” (engl. Cleopatra’s Needles) on nimitys kahdelle muinaisesta Egyptistä peräisin olevalle obeliskille, joista toinen on nykyisin Lontoossa ja toinen New Yorkissa. Nimestään huolimatta ne eivät liity kuningatar Kleopatraan.
Historia

Obeliskit olivat alun perin faarao Thutmosis III:n pystyttämiä. Ne valmistettiin noin vuonna 1450 eaa., ja ne sijaitsivat Heliopoliissa Ralle omistetun temppelin yhteydessä. Sinne ne kuljetettiin Assuanin kivilouhimoilta Niiliä pitkin. Obeliskeissa olevat hieroglyfikirjoitukset lisättiin 200 vuotta myöhemmin Ramses II:n käskystä muistoksi hänen sotilaallisista voitoistaan.
Roomalaiset siirsivät obeliskit keisari Augustuksen aikana vuonna 12 eaa. Aleksandriaan Kaisareioniin eli temppeliin, jonka Kleopatra oli rakennuttanut alun perin Marcus Antoniuksen muistolle.  Muuta tekemistä Kleopatran kanssa obeliskeilla ei ole. Toinen, Lontooseen myöhemmin viety obeliski kaatui jossakin välissä etusivulleen, minkä ansiosta suurin osa sen hieroglyfeistä säästyi sään, tuulen ja ilkivallan tuhoilta. Britit yrittivät tuloksetta kaivaa sen esiin jo vuonna 1798. Toinen, New Yorkiin viety obeliski, oli pystyssä Aleksandriassa vielä vuonna 1880.
Obeliskit

Obeliskit on tehty punaisesta graniitista. Ne ovat korkeudeltaan noin 21 metriä ja painavat noin 225 tonnia, ja niiden halkaisija juuressa on noin 2,44 metriä.
”Kleopatran neula” Lontoossa
Lontoon obeliski sijaitsee Victoria Embankmentilla Thamesjoen varrella Westminsterissä. Muhammad Ali lahjoitti sen briteille vuonna 1818. Se pystytettiin Lontooseen vuonna 1878. Useimmiten nimityksellä ”Kleopatran neula” viitataan juuri Lontoon obeliskiin.
”Kleopatran neula” New Yorkissa
New Yorkin obeliski sijaitsee Central Parkissa lähellä Metropolitan Museum of Artia. Se lahjoitettiin Yhdysvaltoihin kiitoksena diplomaattisesta avusta Suezin kanavan avaamisessa, ja pystytettiin Central Parkiin vuonna 1881.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kleopatran neulat Wikimedia Commonsissa
Kleopatran neula (Lontoo)

| Kleopatran neula |
| --- | --- |
 Kleopatran neula Lontoossa Thamesjoen varrella.
Sijainti:  Victoria Embankment, Westminster, Lontoo, Iso-Britannia
Koordinaatit:  51°30′31″N, 0°07′13″W
Rakennustyyppi:  obeliski
Valmistumisvuosi:  n. 1450 eaa.
Korkeus:  21 m
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kleopatran neula (engl. Cleopatra’s Needle) on Lontoossa sijaitseva, noin 21 metriä korkea ja 225 tonnia painava, hieroglyfeillä koristeltu graniittinen obeliski, joka on peräisin muinaisesta Egyptistä. Se on toinen kahdesta ”Kleopatran neuloina” tunnetusta obeliskista, ja sen kaksoiskappale on New Yorkin Kleopatran neula. Lontoon obeliski, johon nimityksellä useimmiten viitataan, sijaitsee Westminsterissä Thamesjoen rannalla Victoria Embankmentin varrella.
Historia > Alkuperä

Egyptin faarao Thutmosis III pystytytti kaksi noin vuonna 1450 eaa. valmistettua obeliskia Heliopoliin kaupunkiin, jonne ne kuljetettiin Assuanin kivilouhimoilta Niiliä pitkin. Hieroglyfikirjoitukset lisättiin 200 vuotta myöhemmin Ramses II:n käskystä muistoksi hänen sotilaallisista voitoistaan. Roomalaiset siirsivät obeliskit vuonna 12 eaa. Aleksandriaan Kaisareioniin eli temppeliin, jonka Kleopatra VII oli rakennuttanut alun perin Marcus Antoniuksen muistolle. Muuta tekemistä Kleopatran kanssa obeliskeilla ei ole. Lontooseen viety obeliski kaatui myöhemmin etusivulleen, minkä ansiosta suurin osa sen hieroglyfeistä säästyi sään, tuulen ja ilkivallan tuhoilta. Britit yrittivät tuloksetta kaivaa sen esiin jo vuonna 1798.
Historia > Siirto Britanniaan

Lontoon Kleopatran neulan lahjoitti Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaalle Yrjö IV:lle vuonna 1820 Egyptin käskynhaltija Muhammad Ali kunnianosoituksena amiraali Nelsonin ja Sir Ralph Abercrombyn sotilaallisille voitoille ranskalaisista Egyptissä. Valtavan obeliskin siirto Lontooseen oli kuitenkin huomattavan hankalaa ja obeliski jäikin Aleksandriaan vielä 58 vuodeksi.
Siirto tuli mahdolliseksi vuonna 1877, kun kuuluisa lääkäri sir William James Erasmus Wilson lahjoitti murskausuhan alla olleen obeliskin siirtoon 10 000 puntaa, joka nykyrahaksi muutettuna vastasi yli 700 000 euroa. Projektin käytännön toteutus annettiin John Dixon -nimiselle insinöörille. Obeliskin ympärille rakennettiin sylinteri, joka sitten lastattiin sitä varten erityisesti valmistettuun Cleopatra-proomuun. Proomua hinannut Olga-alus joutui kuitenkin Biskajanlahdella myrskyyn, joka johti kuuden merimiehen kuolemaan. Peläten uppoavan proomun vievän Olgan mukanaan syvyyksiin, kapteeni määräsi hinausvaijerin irroitettavaksi. Proomu ei kuitenkaan uponnut, vaan ajelehti merellä kunnes skotlantilainen höyrylaiva Fitzmaurice löysi sen jo seuraavana päivänä. Fitzmauricen miehistö sai korjattua proomua sen verran, että se saatiin hinattua Espanjan Ferroliin. Lopulta englantilainen hinaaja Anglia kuljetti proomun perille Lontooseen, jonne se saapui 17. tammikuuta 1878. Nykyisellä paikallaan se on seissyt 12. syyskuuta 1878 lähtien. Tapauksen ja yleisen egyptiläismystiikan vuoksi jotkut ovat pitäneet obeliskia kirottuna ja pahaenteisenä; sen luona on muun muassa sanottu tapahtuvan huomattavan paljon itsemurhia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kleopatran neula Lontoossa Wikimedia Commonsissa
Kolaus

| Kolaus> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2018–
Tyylilaji:  punk
Kotipaikka:  Lahti / Helsinki
Laulukieli:  suomi
Levy-yhtiö:  Dödstil
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kolaus on suomalainen punkrock yhtye, joka syntyi Ravintola Tirrassa Lahdessa. Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa ”Pää Edellä Pallogrilliin” vuonna 2020 Dödstil levy-yhtiön kautta. Levyn nimikkokappaleessa vierailee suomalainen rap artisti JV. Mediassa albumin kuvailtiin olevan kiillottamatonta, melodista, punkrockia, tehokkaan ytimekästä ilmaisua.[lähde? ]
Yhtyeessä on laulaja, kaksi kitaristia, basisti ja rumpali.
Kolkanlahden tila

| Säätyläiskotimuseo |
| --- | --- |
Tyyppi:  Museo 
Osoite:  Kolkanrinteentie 39, 43250 Kolkanlahti  
Sijainti:  Kolkanlahti 
Koordinaatit:  62°44′20″N, 25°10′55″E
 fiSäätyläiskotimuseo 
Kolkanlahden tila sijaitsee Saarijärvellä Kolkanlahden kylässä. Tilan omisti 1820-luvulla kapteeni E. G. af Enehjelm, ja J. L. Runeberg oli siellä kotiopettajana vuosina 1823–1825. Tilalla oli 1800-luvun lopulta alkaen vanhainkoti. Nykyisin tilan päärakennuksessa on Saarijärven museon Säätyläiskotimuseo.
Kolkanlahden tilan päärakennuksen eli nykyisen Säätyläiskotimuseon ulkoseinässä on J. L. Runebergin kotiopettajakaudesta kertova muistolaatta.
Tilaan kuului 1950-luvulla 453 hehtaaria maata, josta 51 hehtaaria oli viljeltyä.
Aiheesta muualla

Kolkanlahden rakennuskulttuuriselvitys
Kobayashi (Miyazaki)

| Kobayashi (小林市) |
| --- | --- |
 Ikoman ylänköä
 lippu:  Symboli
 Kobayashin sijainti Miyazakin prefektuurissa
 Kobayashi
 Koordinaatit: 31°59′48″N, 130°58′21″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kyūshū
Prefektuuri:  Miyazakin prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  562,95 km²
Väkiluku (09/2019):  44 072
 – Väestötiheys:  78,3 as./km²
Symbolit:  
 – Puu  – Kukkiva puu:  Momipihta Kirsikka
 – Kukka:  Kosmoskukka
 – Lintu:  Japaninviherkyyhky
 – Hyönteinen:  Kiiltomato
 
 http://www.city.kobayashi.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kobayashi (jap. 小林市, Kobayashi-shi) on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Miyazakin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa ja rajautuu Kumamoton ja Kagoshiman prefektuureihin. Pohjoisessa kaupungin alue nousee Kyūshūvuorille, etelässä Kirishimavuorelle; niiden väliin jää Kobayashin tasanko, josta kaupunki käsittää läntisen puoliskon. Kobayashissa on 44 072 asukasta (syyskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 562,95 neliökilometriä.
Edo-kaudella Kobayashin alue oli Shimazu-klaanin hallinnassa. Kobayashista tehtiin maaseutukaupunki vuonna 1912 ja kaupunkioikeudet se sai vuonna 1950. Vuonna 2006 siihen liitettiin Sukin kyläkunta ja vuonna 2010 Nojirin maaseutukaupunki. Merkittäviä elinkeinoja ovat riisin viljely, maitokarjan kasvatus ja metsätalous. Kaupungissa on useita luonnonnähtävyyksiä ja osa siitä kuuluu Kirishima-Kinkōwanin kansallispuistoon.
Kaupunkia palvelee JR Kyūshūn Kitto-linja.
Kuvia

Ishigōrin kivisilta
In’yōseki
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kobayashi Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)