stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Showpaini
Säännöt > Diskaus

Seuraavat rikkomukset johtavat diskaukseen:
otetta ei irroteta vastustajan pidellessä kehäköysistä, kun kehätuomari laskee viiteen
vastustajan piteleminen tai pureminen kauemmin kuin kehätuomarin viiteen lasku
toistuvat lyönnit suljetulla nyrkillä, lopetettava viimeistään kun kehätuomari laskee neljään
mikä tahansa ottelun ulkopuolinen häiriö
vastustajan lyöminen jollain esineellä – vastustajan iskeminen jotain esinettä vasten ei kuitenkaan tavallisesti johda diskaukseen
suora isku vyön alle
kehätuomarin kimppuun käyminen
vastustajan silmiin lyöminen tai silmien raapiminen
vastustajan housuista kiinni pitäminen selätyksessä
Tarinankerronnallisista syistä sääntöjä usein rikotaan, esim. kehätuomaria häiritään, jolloin hän ei näe rikkomusta. Yleensä kehätuomarin täytyy nähdä rikkomus omin silmin, jotta voi määrätä diskauksen, ja tuomarin päätös on lähes aina lopullinen. Poikkeuksellisesti otteluissa voidaan nähdä myös epärehellisiä erikoistuomareita (yleensä heelejä), jotka eivät tuomaroi rehdisti ilkeän karakteerinsa vuoksi. Erikoistuomarina voi vastaavasti toimia myös face, joka voi tahallisesti tuomaroida puolueellisesti syöttääkseen heelille tämän omaa lääkettään.
Säännöt > Muunnelmia

Säännöt ovat muuttuneet ajan kuluessa. Esimerkiksi National Wrestling Alliancessa (NWA) säännöt kielsivät vastustajan heittämisen köyden yli. Nyt jo hajonneessa World Championship Wrestlingissä (WCW) säännöt kielsivät yläköydeltä vastustajan päälle hyppäämisen 1990-luvun alussa, mutta kiellosta luovuttiin fanien vastustuksen takia. Molemmat rikkeet johtivat aikoinaan diskaukseen. Vastaavasti, 1990-luvun Extreme Championship Wrestlingissä (ECW) singles-otteluissakaan ei ollut diskauksia. ECW:n säännöt ovat suurimmalta osin poistuneet käytöstä sen jälkeen, kun WWE osti ECW:n vuonna 2001 tämän kärsiessä taloudellisista vaikeuksista. Joissakin otteluissa saatetaan käyttää vanhan ECW:n sääntöjä, mutta niitä kutsutaan WWE:ssä nykyään nimellä Extreme Rules.
Showpaini maailmalla

Stereotyyppisesti amerikkalaisena ilmiönä pidettyä showpainia harrastetaan myös monissa muissa maissa. Etenkin Kanadasta, Japanista ja Meksikosta on tullut lukuisia kuuluisia showpainijoita. Japanilainen showpaini tunnetaan nimellä Puroresu ja meksikolainen nimellä Lucha Libre.
Puroresu tunnetaan niin kutsutusta Strong Stylesta, mikä sisältää runsaasti täydellä kontaktilla suoritettavia iskuja.
Lucha Libre on erityisen tunnettu painijoiden eli luchadorien käyttämistä naamioista, ja monet luchadorit ovatkin painineet koko uransa ilman todellisen henkilöllisyytensä paljastamista. Naamion menettämistä pidetään Lucha Libressä suurena häpeänä. Lucha Libre on tunnettu myös niin kutsutusta high flying -tyylistä, jolla viitataan näyttäviin hyppyihin ja akrobaattisiin liikkeisiin.
Showpaini maailmalla > Showpaini Suomessa

Suomessa on ollut neljä vakavastiotettavaa yritystä luoda showpainipromootio. Valhalla Pro Wrestling pyrki vuonna 2003 kovalla markkinoinnilla ja kovilla nimillä nopeasti kannattavaksi liiketoiminnaksi. Yleisö kuitenkin pettyi, kun yrityksen mainostamia nimiä ei kehässä nähty, ja Valhalla lopetettiin heikon talouden vuoksi. Pro Wrestling Finlandia (PWF) jatkoi showpainitoimintaa vuosina 2003–2006, mutta huomattavasti maltillisemmin. PWF piti painitapahtumia Uudenmaan alueella muutaman kuukauden välein, kunnes lopetti toimintansa. Suomalaisen showpainin aktiivista toimintaa jatkavat FCF Wrestling ja SLAM! Wrestling Finland. Syyskuun 3. päivä 2007 alettiin suomalaista showpainia näyttää ensi kertaa myös televisiossa, kun Diggari-kanavalla alkoivat SMASH TV -lähetykset. Subtv (nyk. Sub) esitti viikoittain SmackDown! -ohjelmaa vuosina 2002–2006, jonka jälkeen nähtiin RAW, SmackDown! ja WWE NXT MTV3 MAXilla perjantai–lauantai-iltaisin vuosina 2007-2010. TV-kanava Sub ilmoitti aloittavansa uudelleen WWE:n Smackdown ja RAW -lähetykset huhtikuussa 2021.
Vuodesta 2009 World Wrestling Entertainmentin tuottamat This Week in WWE ja WWE Vintage showpainiohjelmat ovat näkyneet Eurosport kanavalla. Suomessa selostajina toimii suomalainen vapaapainija Michael Majalahti ja entinen tuomari Robert Holmström.
2014-2025 WWE Network -suoratoistopalvelu. WWE:n RAW & Smackdown siirtyi Netflixiin. Myös kaikki PPV-tapahtumat ovat nyt katsottavissa Netflixin kautta. WWE:n palkitut dokumentit, alkuperäissarjat ja tulevat projektit ovat myös saatavilla Netflixissä kansainvälisesti vuodesta 2025 alkaen.
Vuodesta 2024 FCF Wrestlingin ShowpainiTV on uusi suoratoistopalvelu, Tapahtumia löytyy alkaen vuodesta 2006.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Showpaini Wikimedia Commonsissa
FCF Wrestling
SLAM! Wreslting Finland
Smarkside: Suomalainen showpainimedia ja -yhteisö.
Roope Mokka: Poikien saippuaooppera. Ylioppilaslehti 15/2002.
Ylen sivulla
Triple H:n kehääntuloposeeraus
Chokeslam on yksi Undertakerin lopetusliikkeistä
Yksi yleisimmistä selätys tekniikoista
Entiset ammattipaini alueet
Lucha Libre -naamioita
FCF Talvisota tapahtuma
Reisjärvi

| Reisjärvi |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Reisjärven kunnantalo
Sijainti:  63°36′20″N, 024°55′55″E
Maakunta:  Pohjois-Pohjanmaan maakunta
Seutukunta:  Nivala–Haapajärven seutukunta
Kuntanumero:  691
Hallinnollinen keskus:  Reisjärven kirkonkylä
Perustettu:  1868
Kuntaliitokset:  Osa Sieviin (1921)
Kokonaispinta-ala:  503,32 km² 222:nneksi suurin 2022 
– maa:  474,62 km²
– sisävesi:  28,70 km²
Väkiluku:  2 573 233:nneksi suurin 31.10.2024 
– väestötiheys:  5,42 as./km² (31.10.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  18,7 %
– 15–64-v.:  53,9 %
– yli 64-v.:  27,4 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  99,5 %
– muut:  0,5 %
Kunnallisvero:  10,2 % 23:nneksi suurin 2025 
Kunnanjohtaja:  Matias Ojalehto
Kunnanvaltuusto:  17 paikkaa
  2021–2025   • Kesk.   • Muut   • PS   • Kok.:   10 4 2 1
www.reisjarvi.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Reisjärvi on Suomen kunta, joka sijaitsee Pohjois-Pohjanmaan maakunnan eteläosassa, Oulun Eteläisessä. Kunnassa asuu 2 573 ihmistä, ja sen pinta-ala on 503,32 km², josta 28,70 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 5,42 asukasta/km².
Reisjärven naapurikuntia ovat Haapajärvi, Kinnula, Lestijärvi, Pihtipudas ja Sievi.
Historia > Eräalue heimojen ja maakuntien rajamailla

Keskiajalla Reisjärven erämaat ja kalaisat järvet olivat usein erämiesten päämääränä. Alueelle pääsi monien vesireittien kautta. Pohjois-Hämeen ja Savon sisämaan vesireittien latvajärvet ovat etelässä ja idässä vain joidenkin kilometrien päässä. Toisaalta alueelle pääsi helposti myös rannikolta Kalajokea pitkin. Alue olikin silloisten Pohjanmaan, Savon ja Hämeen maakuntien raja-alueella, eikä varsinaisesti minkään heimon kiistattoman nautintaoikeuden piirissä. 1200-luvun ja 1300-luvun alun Ruotsin ja Novgorodin välinen valtaraja meni aikanaan hyvin läheltä Reisjärven seutuja; joko Lestijokea tai Kalajokea pitkin Pohjanlahteen.
Ensimmäisinä eräretkiä Kalajoen latvavesille tekivät hämäläiset, jotka kainulaiset suhteellisen nopeasti kuitenkin syrjäyttivät takaisin Maanselän tuntumaan 800-luvulta 1000-luvulle. Tuolta ajalta alueella on peräisin useita kainulaisten eräomistuksiin liittyviä, kainuu-sanan sisältäviä paikannimiä. Pirkkalaiset perivät kainulaisten valta-aseman 1100-luvulta alkaen jättäen myös perintöään paikannimistöön. 1300-luvulla Hämeen ja Pohjanmaan välinen, sangen epämääräinen, eränkäyntiraja kulki Maanselällä ja Reisjärvellä kävi runsaasti Jämsän pitäjästä peräisin olevia erämiehiä. Vuosilta 1553–1553 on peräisin tarkkoja tietoja jämsäläisten talonpoikien ”miehenmetsien” lukumääristä, joita Reisjärvellä oli noina vuosina viisi. Vielä 1500-luvun puolivälistä on tietoja myös alueella vuosisatojen ajan metsästäneistä lappalaisista. Perimätiedon mukaan lappalaiset syrjäytettiin vakituisen asutusten tieltä, mutta on pidetty myös mahdollisena, että osa heistä on jäänyt alueelle ja sulautunut uuteen tulokasväestöön.
Historia > Kaskenpolttoasutuksesta pitäjäksi

Kustaa Vaasa alkoi tukea savolaisten kaskenpolttajien siirtymistä pohjoisemmaksi 1500-luvun puolivälistä alkaen. Tavoitteena oli Pähkinäsaaren rauhan rajan turvaaminen ja siirtäminenkin uudisasutuksen avulla. Reisjärven ensimmäiset tunnetut vakituiset asukkaat olivatkin savolaiset kaskenpolttajat Pekka Heikinpoika Räisänen, Heikki Parkkinen ja Antti Pesoinen, jotka mainittiin vuonna 1556 kruunun kirjanpidon sakkoluettelossa. Anna-Maria Vilkunan mukaan lähinnä Juvalta ja Rantasalmelta peräisin olleet talonpojat asuttivat aluksi erityisesti Vuohto- ja Kiljanjärven rantoja. Erään teorian mukaan Reisjärvi-nimi olisi syntynyt Pekka Räisäsen mukaan, jolloin seutua olisi kutsuttu ensin Räisjärveksi, josta nimi olisi myöhemmin muuttunut Reisjärveksi.
Hallinnollisesti Reisjärven asutus jaettiin Kalajoen ja Lohtajan hallintopitäjien kesken siten, että Kalajanjärven ympäristö kuului Kalajokeen ja Reisjärven kylä Lohtajaan. Kirkollisesti seutu oli osa Kalajokea. Vuonna 1647 Reisjärvestä muodostettiin Kalajoen kirkkopitäjän rukoushuonekunta. Vaatimaton kirkko oli rakennettu jo 1624. 1600-luvun katovuosien ja 1700-luvun alun sotien koettelemusten jälkeen Reisjärven väkiluku alkoi kasvaa ripeästi 1700-luvun puolivälistä lähtien. Valtio tuki vuodesta 1775 alkaen kylien tiluksista erotetuille liikamaille perustettavia uudistiloja eli kruununtiloja. 1700-luvun lopulla aloitettiin siihen asti yhteisomistuksessa olleiden maiden isojako, joka saatiin Reisjärvellä päätökseen 1844. Samaan aikaan lisääntyvän väestön tarpeisiin lisämaan saamiseksi talonpojat aloittivat laajan Kalajanjärven kuivattamisen 1845. Kuivaustyöt jatkuivat vuoteen 1867 saakka. Kalajanjärvestä on nykyään jäljellä suuri kanavien halkoma peltolakeus.
Liikenneyhteyksien suhteen Reisjärveltä pääsi Kalajoen emäkirkolle ja markkinoille parhaiten Kalajokea myöten, jolla saattoi kesäisin kuljettaa raskaitakin venekuormia. Helpointa tavaroiden kuljetus oli talvella joen jäätä pitkin. Esivalta salli kauppapuotien perustamisen maaseudulle vuonna 1859, jolloin Kalajoen markkinoiden merkitys väheni. Reisjärveltä oli maantieyhteys Kalajoelle, Savoon ja Hämeeseen. Tiet olivat tosin useimmiten kuljettavissa kesäaikaan vain ratsain tai jalkaisin. Talvella ratsupoluilla pystyttiin kuljettamaan materiaalia helpommin. Venäläisten aiheuttamien vuoden 1656 levottomuuksien vuoksi Reisjärvelle rakennettiin varustus Savon talvitien varteen, joka tosin luhistui käyttökelvottomaksi 1671. Talvitien parantaminen Viitasaarelta kesätieksi aloitettiin 1820-luvulla ja se saatiin lukuisten hätäaputöiden pohjalta valmiiksi 1836. Tie Haapajärvelle valmistui 1850-luvun lopulla.
Reisjärven ensimmäinen kirkko oli käytössä vuoteen 1820, jolloin uusi kirkko valmistui samalle paikalle. Vuonna 1826 Reisjärvestä tuli kappeliseurakunta, joka liitettiin 1838 Haapajärven kirkkopitäjään. Reisjärven kunta itsenäistyi Haapajärvestä 1865 ja seurakunta 1868. Tosin omaa pappia kuntalaiset pääsivät valitsemaan vasta 1876, koska ajan tapa vaati palkan maksamista edelliselle, eli Haapajärven kirkkoherralle hänen virkakautensa loppuun saakka.
Historia > Reisjärven kunta

Keväällä 2007 Reisjärvi aloitti kuntaliitosselvityksen yhdessä Haapajärven ja Pyhäjärven kaupunkien sekä Kärsämäen kunnan kanssa. 18. kesäkuuta 2007 kunnanvaltuusto kuitenkin kieltäytyi äänin 11–10 kuntaliitoksesta.
Väestökehitys > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Reisjärvellä oli 2 813 asukasta, joista 1 174 asui taajamassa, 1 630 haja-asutusalueilla ja 9:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Reisjärven taajama-aste on 41,9 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Reisjärven kirkonkylä.
Luonto

Reisjärvi on Keski-Suomen järvialueen ja Pohjanmaan lakeuden välistä vaihettumisaluetta. Kunta on runsasjärvisempi ja pinnanmuodoltaan vaihtelevampi kuin Pohjanmaan kunnat yleensä.
Reisjärvellä on yli 150 järveä tai lampea. Keskusjärviä ovat Vuohtajärvi, Reisjärvi ja Kiljanjärvi. Reisjärven itäpäässä alkaa Kalajoki, joka mutkittelee pohjoiseen ja laskee Haapajärveen. Muita huomattavia järviä ovat Pitkäjärvi ja Korpisenjärvi.
Maaperä on kunnan pohjois- ja eteläosissa pääasiassa kvartsidioriittia, eteläosassa granodioriittia ja lännessä kiilleliusketta. Pitkäjärven ympäristössä on uraaliittiporfyriittialue. Maaperä on pääasiassa moreenia. Keskujärvien ympärillä on laajahkoja savikerrostumia jäänteenä ajalta, jolloin järvet muodostivat suuremman vesialtaan. Savikot ulottuvat Kalajoen laaksoa seuraillen kunnan pohjoisrajalle saakka. Lisäksi kunnan alueella on jotakin matalia harjuja ja hiekkakankaita. Huomattavin harjujono kaartuu Pihtiputaan puolelta Reisjärven rantaan ja jatkuu Vuohtojärven ja Kiljanjärven väliseltä kannakselta Kangaskylän kautta luoteeseen Sievin alueelle. Reisjärvi rajoittuu itä- ja kaakkoisrajalla Suomenselän vedenjakajaan, jossa maanpinta on korkeimmillaan 180 m merenpinnasta. Alavinta on Kalajoen laaksossa. Pienpiirteissään pinnanmuodostus on kumpuilevaa, mutta mitään selvästi erottuvia kohoumia ei ole.
Alueella on melko paljon soita. Laajimpia suoalueita ovat Piilineva, Katajaneva, Isoneva ja Rautamullansuo.
Talous

Reisjärven työpaikkarakenne, Tilastokeskus (2022)
Alkutuotanto (25.8%)
Jalostus (21.9%)
Palvelusektori (51.1%)
Muut sektorit (1.2%)
Talousalueena Reisjärvi kuuluu Nivala-Haapajärven seutukuntaan, jonka alueellinen bruttokansantuote oli 32 795 euroa asukasta kohden vuonna 2022. Alueellinen BKT on maan keskiarvoa pienempi ja seutukuntien keskinäisessä vertailussa 62. suurin.
Reisjärvellä oli vuonna 2022 yhteensä 918 työpaikkaa ja kunnassa asui 988 työllistä työssäkäyvää. Asuinkunnassaan työssäkäyvien osuus työllisistä on 69,4 prosenttia. Reisjärven työpaikkojen suhde on palveluvaltainen. Palvelujen osuus työpaikoista on 51,1 prosenttia, jalostuksen 21,9 prosenttia ja alkutuotannon 25,8 prosenttia.
Reisjärven työpaikkaomavaraisuus on 92,9 prosenttia. Työikäisten työllisyysaste oli 76,9 prosenttia vuonna 2022 ja työttömien osuus työvoimasta 7,1 prosenttia. Taloudellisen huoltosuhteen mittarilla Reisjärvellä on 166,8 työvoiman ulkopuolella olevaa ja työtöntä sataa työllistä kohden.
Talous > Yritykset

Maatalous on kunnassa voimakasta työllistäen 27,3 % ammatissa toimivasta väestöstä (2008). Palvelut, liikenne ja kauppa työllistävät eniten, 45,1 %, kun taas kolmanneksi tärkein sektori on teollisuus ja rakennustoiminta (25,4 %). Tunnetuimpia paikkakunnalla toimivia yrityksiä ovat muun muassa Elecster Oyj:n Reisjärven tehtaat.
Matkailuelinkeino kohdentuu lähinnä maatilamatkailuyritysten palveluihin sekä luonto- ja erämatkailuun. Reisjärvi on 115 kilometriä kattavan Reisjärveltä Perhoon ulottuvan Peuran polku -erämaaretkeilyreitistön päätepiste.
Tapahtumia

Reisjärvellä vietettiin vuosina 1996–2007 vuosittain posliininmaalauksen ympärille kehitettyä Posliinikesä-tapahtumaa. Tapahtuma keräsi parhaimmillaan tuhansittain posliininmaalauksesta kiinnostuneita useista eri maista. Tapahtuman primus motor oli posliininmaalauksen opettaja ja taiteilija Aira Suomela. Tapahtuma järjestettiin viimeistä kertaa vuonna 2007.
Reisjärvi-päivät keräävät vuosittain heinäkuussa entisiä ja nykyisiä reisjärvisiä erilaisiin kotiseutuhenkisiin tapahtumiin.
Heinäkuun puolivälissä vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen vuosittaiset opistoseurat ovat kutsuneet vilkkaimpana iltanaan yhtaikaa jopa 18 000 sanankuulijaa Reisjärven kristilliselle opistolle. Vuosina 2020 ja 2021 opistoseurat järjestetään elokuun alussa.
SRK:n Suviseurat oli tarkoitus järjestää Reisjärven Järvikylällä 2.–5.7.2021, mutta koronatilanteen vuoksi seurat toteutettiin etätapahtumana Reisjärven kristilliseltä opistolta.
Kirkko ja herätysliikkeet

Reisjärvestä tuli itsenäinen kirkkoherrakunta vuonna 1867, jota ennen se kuului Kalajoen kirkkoherrakuntaan. Reisjärven seurakunnan johtavat kirkolliset herätysliikkeet ovat herännäisyys ja lestadiolaisuus. Reisjärven nykyinen kirkko valmistui 1820. Kirkon alttaritaulun on maalannut Arthur Heickell vuonna 1913.
Kirkko ja herätysliikkeet > Seurakunnat

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Reisjärvellä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Reisjärven seurakunta
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Reisjärvellä toimii Reisjärven helluntaiseurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Reisjärven alueella toimii Iisalmen ortodoksinen seurakunta.
Koulutus

Reisjärven koululaitoksessa oli kolme ala-astetta (Kalaja, Leppälahti ja Niemenkartano), yläaste, erityiskoulu ja lukio. Nykyään ala-asteet ovat kuitenkin yhdistyneet yhdeksi Niemenkartanon koululle, ja yläaste ja lukio ovat samassa rakennuksessa. Kunnassa toimivat myös Jokilatvan opisto, Ylivieskan seudun musiikkiopisto ja Reisjärven kristillinen opisto.
Kyliä

Kalaja (tai Iso-Kalaja), Kangaskylä, Kinnulanranta, Leppälahti, Levonperä, Reisjärvi (Keskikylä).
Kulttuuri > Tapahtumat

Vanhoillislestadiolaisten suviseurat on järjestetty Reisjärvellä vuonna 1968 sekä netti- ja radioseuroina vuonna 2021.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Reisjärven pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla lanttulaatikko, lihavelli ja laatikkoruokien kanssa tarjottava mullinlihapaisti nimeltä pöysti.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Reisjärven kunnan kotisivut
Tilastokeskus – Reisjärven avainluvut
Maijala, Juha (toim.): Reisjärven kirja.  Reisjärvi: Reisjärven Kunta/Reisjärven seurakunta/Maaselkä-lehti/Tuomo Halonen Oy, 1987.  ISBN 951-99843-2-1
| n k Pohjois-Pohjanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Alavieska  Haapajärvi  Haapavesi  Hailuoto  Ii  Kalajoki  Kempele  Kuusamo  Kärsämäki  Liminka  Lumijoki  Merijärvi  Muhos  Nivala  Oulainen  Oulu  Pudasjärvi  Pyhäjoki  Pyhäjärvi  Pyhäntä  Raahe  Reisjärvi  Sievi  Siikajoki  Siikalatva  Taivalkoski  Tyrnävä  Utajärvi  Vaala  Ylivieska 
Entiset kunnat:  Haukipudas  Himanka  Kestilä  Kiiminki  Kuivaniemi  Oulujoki  Oulunsalo  Paavola  Pattijoki  Piippola  Pulkkila  Rantsila  Rautio  Revonlahti  Ruukki  Saloinen  Temmes  Vihanti  Yli-Ii  Ylikiiminki 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Reisjärven kirkko
Mamdouh Elssbiay

Mamdouh Elssbiay (s. 16. syyskuuta 1984) on egyptiläinen kehonrakentaja ja IFBB-ammattilainen. Lempinimellä ”Big Ramy” tunnettu Elssbiay voitti Mr. Olympia -kilpailun vuosina 2020 ja 2021.
Kultainen leijona

| Kultainen leijona |
| --- | --- |
 Parhaan elokuvan Kultainen leijona -logo
Palkinnon antaja:  Venetsian elokuvajuhlat
Maa:  Italia
Ensimmäinen palkinto:  1954
Virallinen internet-sivu
Kultainen leijona (ital. Leone d’oro) on joka vuosi jaettava Venetsian elokuvajuhlien merkittävin palkinto. Palkinto perustettiin 1954, ja nykyään se on yksi elokuva-alan arvostetuimmista palkinnoista. Se jaetaan kilpailun parhaalle elokuvalle.
Vuosina 1949–1953 vastaava palkinto tunnettiin nimellä Leone di San Marco (Pyhän Markuksen leijona) ja vuosina 1947–1948 nimellä Gran Premio Internazionale di Venezia (Venetsian suuri kansainvälinen palkinto).
Kunniapalkinnon saaneet

1970 Orson Welles
1971 Ingmar Bergman, Marcel Carné ja John Ford
1972 Charles Chaplin, Anatoli Golovnja ja Billy Wilder
1982 Alessandro Blasetti, Luis Buñuel, Frank Capra, George Cukor, Jean-Luc Godard, Sergei Jutkevic, Alexander Kluge, Akira Kurosawa, Michael Latham Powell, Satyajit Ray, King Vidor ja Cesare Zavattini
1983 Michelangelo Antonioni
1985 Manoel de Oliveira, John Huston ja Federico Fellini
1986 Paolo ja Vittorio Taviani
1987 Luigi Comencini ja Joseph L. Mankiewicz
1988 Joris Ivens
1989 Robert Bresson
1990 Marcello Mastroianni ja Miklós Jancsó
1991 Mario Monicelli ja Gian Maria Volontè
1992 Jeanne Moreau, Francis Ford Coppola ja Paolo Villaggio
1993 Steven Spielberg, Robert De Niro, Roman Polański ja Claudia Cardinale
1994 Al Pacino, Suso Cecchi d'Amicho ja Kenneth Loach
1995 Woody Allen, Monica Vitti, Martin Scorsese, Alberto Sordi, Ennio Morricone, Giuseppe de Santis, Goffredo Lombardo ja Alain Resnais
1996 Robert Altman, Vittorio Gassman, Dustin Hoffman ja Michèle Morgan
1997 Gérard Depardieu, Stanley Kubrick ja Alida Valli
1998 Warren Beatty, Sophia Loren ja Andrzej Wajda
1999 Jerry Lewis
2000 Clint Eastwood ja Éric Rohmer
2002 Dino Risi
2003 Dino De Laurentiis ja Omar Sharif
2004 Stanley Donen ja Manoel de Oliveira
2005 Hayao Miyazaki, Stefani Sandrelli ja Isabelle Huppert
2006 David Lynch
2007 Tim Burton
2008 Ermanno Olmi
2009 Brad Bird, Pete Docter, John Lasseter, Andrew Stanton ja Lee Unkrich
2010 John Woo
2011 Marco Bellocchio
2012 Francesco Rosi
2013 William Friedkin
2014 Thelma Schoonmaker ja Frederick Wiseman
2015 Bertrand Tavernier
2016 Jean-Paul Belmondo ja Jerzy Skolimowski
2017 Jane Fonda ja Robert Redford
2018 David Cronenberg ja Vanessa Redgrave
2019 Julie Andrews ja Pedro Almodóvar
2020 Ann Hui ja Tilda Swinton
2021 Roberto Benigni ja Jamie Lee Curtis
2022 Catherine Deneuve ja Paul Schrader
2023 Liliana Cavani ja Tony Leung Chiu-wai
2024 Peter Weir ja Sigourney Weaver
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kultainen leijona Wikimedia Commonsissa
Vladimir Havinson

| Vladimir Hatskelevitš Havinson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1946 Saksa
Kuollut: 5. tammikuuta 2024 (78 vuotta)
Kansalaisuus:   Venäjä
Ammatti:  gerontologi
Vladimir Hatskelevitš Havinson (ven. Владимир Хацкелевич Хавинсон; 1946 Saksa – 5. tammikuuta 2024) oli venäläinen gerontologi.
Havinson opiskeli Minskissä ja Leningradin Sotilaslääketieteen S. M. Kirov -akatemiassa. Hän teki gerontologista tutkimusta vuodesta 1970. Havinson teki yli 800 tieteellistä julkaisua ja patentoi yli 200 keksintöä. Hän pyrki tutkimustyössään etsimään keinoja eliniän pidentämiseen. Havinson kehitti "Havinsonin peptidit", joiden tarkoitus on toimia ikääntymisen vaikutuksia vastaan. Hän teki myös tutkimusta Alzheimerin taudista. Neuvostoaikoina Havinson auttoi sukellusveneiden henkilökuntia, kosmonauttia, Afganistanissa sotineita joukkoja ja Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden uhreja. Hänellä oli everstin sotilasarvo.
Havinson johti Pietarin biosäätelyn ja gerontologian instituuttia. Hän toimi vuosina 2011–2015 International Association of Gerontology and Geriatricsin Euroopan alueen puheenjohtajana. Havinsonille myönnettiin Venäjän kunniakeksijän ja kunniatieteilijän arvonimet sekä Ystävyyden kunniamerkki. Havinsonia on luonnehdittu "Putinin gerontologiksi", koska hän auttoi Putinia sekä häntä aiemmin Leonid Brežneviä, Juri Andropovia ja Boris Jeltsiniä. Havinson väitti Putinin voivan hallita vähintään noin 85 vuoden ikään saakka. Vuonna 2017 hän tarjosi apuaan myös Donald Trumpille.
Corin Redgrave

| Corin Redgrave |
| --- | --- |
 Corin Redgrave vuonna 2007.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Corin William Redgrave
Syntynyt: 16. heinäkuuta 1939 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 6. huhtikuuta 2010 (70 vuotta) Lontoo
Ammatti:  näyttelijä ja aktivisti
Puoliso:  Deirdre Hamilton-Hill  (vih. 1962; ero 1980) Kika Markham (vih. 1985)
Lapset:  4; mukaan lukien Jemma Redgrave
Näyttelijä
Aktiivisena:  1962–2010
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Corin William Redgrave (16. heinäkuuta 1939 Lontoo – 6. huhtikuuta 2010 Lontoo) oli englantilainen näyttelijä ja aktivisti.
Uransa aikana Redgrave näytteli niin teatterissa, elokuvissa kuin televisiossakin. Hän oli ehdolla parhaan miespääosan Tonyn saajaksi roolisuorituksestaan näytelmässä En kerro satakielistä (1999). Näyttelijänuransa ohella Redgrave lisäksi toimi vasemmistoaktivistina ja kirjoitti isäsuhteestaan kirjan Michael Redgrave, My Father vuonna 1995.
Lapsuus ja nuoruus

Corin William Redgrave syntyi näyttelijävanhempiensa Michael Redgraven ja Rachel Kempsonin keskimmäiseksi lapseksi Lontoossa 16. heinäkuuta vuonna 1939. Hänen kahdesta siskostaan Vanessasta ja Lynnistä tuli myös näyttelijöitä.
Redgrave lähetettiin 7-vuotiaana sisäoppilaitokseen. Hän sittemmin kävi koulua Westminster Schoolissa ja opiskeli King’s Collegessa Cambridgen yliopistossa. Yliopistoaikoinaan hän myös miekkaili.