stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bibliometriikka
Keskeiset käsitteet ja suuntaukset > Bibliometrisen analyysin suuntauksia > Viiteanalyysi

Tunnetuin informetrinen tutkimusmenetelmä on viiteanalyysi. Siinä on kaksi puolta, viittaus- ja lähdeanalyysi. Tutkimustapoja erottaa toisistaan näkökulma, josta lähdeluetteloa tarkastellaan. Viittausanalyysissä selvitetään, kuinka paljon jokin  kirjoittaja tai teos saa viittauksia. Lähdeanalyysissä tutkitaan, mitä julkaisuja kirjoittaja on käyttänyt .
Perusaineiston keruu aloitetaan yleensä tietokantahaulla. Viitetietokantoja ovat esimerkiksi: Arts & Humanities Citation Index (ISI), Science Citation Index Expanded (ISI),Social Sciences Citation Index (ISI) ja Web of Science (ISI) (Web of Knowledge)
Maailmanlaajuisella tasolla yllä mainitut tietokannat antavat vastauksia kysymyksiin eri julkaisujen saatavuuden muutoksesta  Esimerkiksi Web of Science mahdollistaa erilaisten kuvallisten viiteanalyysiraporttien tekemisen sekä automaattisen lähdeluettelon muodostamisen, joka voi olla apuna tutkielman teossa. 
Viittauskerroin ilmaisee, montako viittausta jossakin lehdessä ilmestyneet artikkelit keskimäärin saavat. Se kuvaa tieteellisen lehden käytön aktiivisuutta ja perustuu Scisearch, Social Scisearch ja Arts & Humanities Search -tietokantojen aineistoon. Viittauskertoimien arvot julkaistaan vuosittain Journal Citation Reports -tietokannassa, jota julkaisee Thomson Reuters.
Keskeiset käsitteet ja suuntaukset > Muita bibliometriikan tyyppejä ja analyysityökaluja > Yhteisviittausanalyysi

Yhteisviittausanalyysin perusperiaate on, että mitä useammin tutkijat viittaavat kirjoituksissaan kahteen samaan julkaisuun, sitä todennäköisempää on, että näiden kahden viitatun julkaisun/ kirjoittajan välillä vallitsee jokin yhteys. Useimmiten tämän yhteyden katsotaan merkitsevän sitä, että viitatut julkaisut ovat aihepiiriltään samanlaisia.
Yhteisviittausanalyysin historiassa on kehitetty kaksi lähestymistapaa aiheeseen:
Makrolähestymistapa perustuu ISI-tietokantoihin ja keskittyy yleisiin koulukuntien rakenteisiin ja kysymykseen, mitkä lait ohjaavat tieteen evoluutiota. Mikrolähestymistapa pyrkii eri koulukuntien tai tutkimussuuntausten retrospektiiviseen kuvailuun ja niiden välisten yhteyksien toteamiseen.
Keskeiset käsitteet ja suuntaukset > Muita bibliometriikan tyyppejä ja analyysityökaluja > Matemaattiset mallit

Matemaattinen mallintaminen on yksi perinteisimmistä bibliometriikan haaroista ja perustuu ns. bibliometrisiin lakeihin.
Bradfordin laki (Samuel C. Bradford): Jos tieteelliset lehdet järjestetään alenevaan, tiettyä alaa edustavan artikkelituotannon mukaiseen järjestykseen, ne voidaan jakaa toisaalta ytimeen, jonka lehdet ovat voimakkaammin suuntautuneet ao. alaan, toisaalta useampiin ydintä ympäröiviin kehiin. Kehiin sisältyy yhtä paljon kyseistä alaa edustavia artikkeleita kuin ytimeen, mutta artikkelit julkaisseiden lehtien määrä kasvaa ytimeen verrattuna suhteissa 1:n:n².
Lotkan laki (Alfred J. Lotka) koskee tieteellistä tuottavuutta. Se on käänteisen neliön laki, joka kertoo, että n:n julkaisun kirjoittajien määrä tietyssä populaatiossa on 1/n².
Zipfin laki (George Kingsley Zipf) koskee tilastollista lingvistiikkaa: jos jossakin otoksessa kerran esiintyvien sanojen lukumäärä on x, sellaisten sanojen lukumäärä, jotka esiintyvät kaksi, kolme, neljä tai n kertaa samassa otoksessa, on vastaavasti 1/2², 1/3², 1/4² … 1/n² x:stä, pois lukien kaikkein useimmin esiintyvät sanat.
Keskeiset käsitteet ja suuntaukset > Muita bibliometriikan tyyppejä ja analyysityökaluja > Bibliometrisen tutkimuksen välineitä

Olle Persson Uumajan yliopistosta on kehittänyt Bibexcel-nimisen, verkossa ilmaiseksi saatavilla olevan bibliometrisen analyysityökalun, joka pohjautuu Exceliin.
Bibliometriikan kritiikkiä

Viittausanalyysiä on kritisoitu siitä, että siinä oletetaan, että viittaaja on lukenut viitatun teoksen sekä siitä, että oletus on, että parhaisiin lähteisiin viitataan, vaikka saatavuus vaikuttaa monesti viittauskäytäntöön. Aina ei myöskään viitata julkaisuihin, joista on saatu vaikutteita.
Carlos Rivera

| Carlos Rivera |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Carlos Augusto Rivera Guerra
Syntynyt: 15. maaliskuuta 1986 (ikä 38)
Muusikko
Tyylilajit:  latinopop, mariachi ja balladi 
Levy-yhtiöt:  Sony Music 
Aiheesta muualla
carlosrivera.com.mx
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Carlos Augusto Rivera Guerra (s. 15. maaliskuuta 1986 México, Meksiko) on Hän on meksikolainen näyttelijä ja laulaja.
Vuonna 2005 hän allekirjoitti sopimuksen levy-yhtiön Sony BMG kanssa, vuonna 2006 hän kilpaili televisio-ohjelmassa "Desafío de estrellas" kumppaniensa kanssa "La Academiasta".
hän työskenteli musikaaleissa, kuten Bésame mucho ja Orgasmos la comedia, vuonna 2007 hän näytteli musikaalissa Beauty and the Beast petona Lolita Cortés in kaunotarena.
Rivera on myös uskaltautunut näyttelijänä osallistumaan Televisa:n televisiosarja El hotel de los secretos
Siinä on neljä levymateriaalia; julkaisi ensimmäisen mixtapensa helmikuu 2010 Hänen toinen mixtapensa Mexicano julkaistiin vuonna 2010, jossa hän kunnioittaa meksikolaisia ​​kappaleita, kuten La Malagueña ja laulajia. kuten Juan Gabriel, José Alfredo Jiménez ja Consuelito Velázquez.
Aiheesta muualla

Carlos Rivera Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Champ Car

| Champ Car |
| --- | --- |
 Sarjan logo
Maa:  Yhdysvallat
Ensimmäinen kausi:  1979 (CART-nimellä), 2004 (ChampCar-nimellä)
Viimeinen kausi:  2007
Kuljettajia:  17
Valmistajia:  9
Moottoreiden valmistajat:  Ford–Cosworth
Rengasvalmistaja(t):  B Bridgestone
Kuljettajien mestari:   Sébastien Bourdais
Valmistajien mestari:   Newman/Haas Racing
Virallinen kotisivu
Champ Car (entiseltä nimeltä CART eli Championship Auto Racing Teams) oli Pohjois-Amerikassa ajettava kilpasarja. Champ Carissa ajettiin sekä katuradoilla ja ovaaleilla. Sarja yhdistettiin IndyCar Seriesin kanssa helmikuussa 2008.
CART-sarja ajautui taloudellisiin vaikeuksiin 2000-luvun alussa. Lopullisesti sarja meni konkurssiin vuonna 2003 ja vuonna 2004 sarja ajettiin uuden omistajan alla Champ Car World Series -nimellä.
Champ Car World Series -sarjassa on ajanut kolme suomalaista. Tero Palmroth ajoi 12 kisaa vuosina 1988–1992 ja saavutti yhden pisteen. Jyrki Järvilehto ajoi CART-sarjaa vuonna 1998, jolloin hän oli kahdeskymmenes. Hänen paras osakilpailusijoituksensa oli 5. Vuonna 2003 Mika Salo ajoi neljä kisaa ja oli kuudestoista. Hän ylsi kerran palkintokorokkeelle.
Mestarit

| CART -mestarit> Vuosi | CART -mestarit> Kuljettaja | CART -mestarit> Talli |
| --- | --- | --- |
| 1979 |  Rick Mears | Penske Racing |
| 1980 |  Johnny Rutherford | Chaparral Racing |
| 1981 |  Rick Mears | Penske Racing |
| 1982 |  Rick Mears | Penske Racing |
| 1983 |  Al Unser | Penske Racing |
| 1984 |  Mario Andretti | Newman/Haas Racing |
| 1985 |  Al Unser | Penske Racing |
| 1986 |  Bobby Rahal | Truesports |
| 1987 |  Bobby Rahal | Truesports |
| 1988 |  Danny Sullivan | Penske Racing |
| 1989 |  Emerson Fittipaldi | Penske Racing |
| 1990 |  Al Unser Jr | Galles-Kraco Racing |
| 1991 |  Michael Andretti | Newman/Haas Racing |
| 1992 |  Bobby Rahal | Rahal/Hogan Racing |
| 1993 |  Nigel Mansell | Newman/Haas Racing |
| 1994 |  Al Unser Jr | Penske Racing |
| 1995 |  Jacques Villeneuve | Team Green Racing |
| 1996 |  Jimmy Vasser | Chip Ganassi Racing |
| 1997 |  Alex Zanardi | Chip Ganassi Racing |
| 1998 |  Alex Zanardi | Chip Ganassi Racing |
| 1999 |  Juan Pablo Montoya | Chip Ganassi Racing |
| 2000 |  Gil de Ferran | Penske Racing |
| 2001 |  Gil de Ferran | Penske Racing |
| 2002 |  Cristiano da Matta | Newman/Haas Racing |
| 2003 |  Paul Tracy | Player's/Forsythe Racing |
Champ Car World Series -mestarit
| Vuosi | Kuljettaja | Talli |
| 2004 |  Sébastien Bourdais | Newman/Haas Racing |
| 2005 |  Sébastien Bourdais | Newman/Haas Racing |
| 2006 |  Sébastien Bourdais | Newman/Haas Racing |
| 2007 |  Sébastien Bourdais | Newman/Haas/Lanigan Racing |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Champ Car Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Champ Car
Käännös suomeksi
Kayla Blake

Elsie Mapuana Sniffen eli Kayla Blake (s. 4. joulukuuta 1963) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Blake syntyi Honolulussa Havaijilla. Hänen lukuisista televisiorooleistaan huomattavin oli vakituinen osa sarjassa Sports Night vuosina 1998–2000. Hänellä on ollut lukuisia vierailevia esiintymisiä.
Eräs elokuvista, joissa Blake myös on esiintynyt, on Lambada (1990).
Blake nai 28. syyskuuta 2002 Robert Checkin.
Aiheesta muualla

Kayla Blake Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Camillo Berneri

Camillo Berneri
Camillo Berneri (myös Camillo da Lodi, 28. toukokuuta 1897 Lodi, Italia – 5. toukokuuta 1937 Barcelona, Espanja) oli italialainen anarkisti ja filosofi.
Elämäkerta

Berneri oli ensimmäisen maailmansodan veteraani, joka toimi 1920-luvulla filosofian professorina Firenzen yliopistossa. Hän kuului myös italialaisten anarkistien Unione Anarchica Italiana -järjestöön. Mussolinin fasistien valtaannousun jälkeen Berneri joutui pakenemaan maasta vuonna 1926. Hän haki turvapaikkaa Ranskasta, Sveitsistä, Saksasta, Belgiasta ja Luxemburgista ennen kuin lopulta onnistui asettumaan Alankomaihin. Berneri oli useita kertoja pidätettynä ja lähes koko ajan poliisin tarkkailussa, mutta onnistui silti kirjoittamaan lukuisia poliittisia artikkeleita ja esseitä. Ne sisälsivät anarkistisen filosofian ohella myös kommunismin ja Neuvostoliiton kritiikkiä.
Espanjan sisällissodan sytyttyä heinäkuussa 1936 hän kokosi yhdessä italialaisen sosialistin Carlo Rossellin kanssa ensimmäisen italialaisista koostuneen vapaaehtoisjoukon, joka matkusti Espanjaan taistelemaan tasavaltalaisten rinnalla kenraali Francon fasisteja vastaan. Myöhemmin hän taisteli myös espanjalaisen anarkistin Francisco Ascason joukoissa. Berneri arvosteli kärkkäästi anarkosyndikalistisen CNT-ammattiliiton päätöstä lähteä marraskuussa 1936 mukaan pääministeri Francisco Largo Caballeron kokoamaan kansanrintamahallitukseen, koska anarkismin periaatteisiin ei kuulu toiminta puoluepolitiikassa.
Elämäkerta > Murha

Camillo Berneri murhattiin vuonna 1937 niin sanotun Barcelonan toukokuun valtataistelun yhteydessä, jossa anarkisteja ja trotskilaista POUM-puoluetta vastassa oli Stalinin Neuvostoliiton tukema Espanjan kommunistinen puolue. Johtavia anarkisteja etsineet kommunistit tunkeutuivat keskellä yötä hänen asuinpaikkaansa, josta he veivät Bernerin mukanaan ja ampuivat hänet. Murha tapahtui todennäköisesti Moskovasta tulleen käskyn perusteella.
Capitol (elokuvateatteri)

Capitol (vuodesta 1985 Forum) oli Helsingin ydinkeskustassa vuosina 1926–2006 toiminut elokuvateatteri.
Se sijaitsi Vanhaa ylioppilastaloa vastapäätä osoitteessa Mannerheimintie 16. Nykyisen Mannerheimintien nimi oli teatterin perustamisajankohtana Läntinen Henrikinkatu. Capitol oli syntyessään Suomen suurin elokuvateatteri 938 istumapaikallaan ja siellä esitettiin Suomessa ensimmäisenä äänielokuva vuonna 1929. Elokuva oli Sonny Boy (The Singing Fool).
Jatkosodan jälkeen Capitol siirtyi neuvostoliittolaisen Kosmos-Filmin omistukseen, ja se erikoistui esittämään neuvostoliittolaisia elokuvia. Teatteri remontoitiin vuosina 1982–1985, jolloin sinne rakennettiin lisää elokuvasaleja. Samalla rakennus tuli osaksi uutta Forumin kauppakeskusta, ja myös elokuvateatteri sai nimen Forum.
Elokuvateatteri lopetti toimintansa vuonna 2006, ja nykyisin sen entisissä tiloissa toimii tapahtumakeskus Apollo Live Club.
Bolšoi Kumak

| Bolšoi Kumak ven>  Большой Кумак, Кумак, Кума, kaz. Үлкен Кумак |
| --- | --- |
Alkulähde:  Etelä-Ural  51°1′48″N, 59°54′29″E 
Laskupaikka:  Uraljoki  51°15′6″N, 58°39′44″E
Maat:  Kazakstan ja Venäjä
Pituus:  212  km
Valuma-alue:  7900  km²
Bolšoi Kumak (ven. Большой Кумак, Кумак, Кума eli ”Suuri Kumak” tai vastaavasti kaz. Үлкен Кумак) on Venäjällä Orenburgin alueella Uraljokeen vasemmalta puolelta yhtyvä sivujoki, jonka valuma-alue sijaitsee Uralvuoriston kaakkoispuolella arolla.
Maantietoa > Pääuoma

Joen lähteet sijaitsevat Orskista 80 kilometriä itään, ja joki virtaa 212 kilometriä, ennen kuin se yhtyy kymmenen kilometriä Orksista koilliseen sijaitsevassa Novoorskissa (ven. Hoвoopck) vasemmalta puolelta Uraljokeen 1 733 kilometriä ennen sen Kaspianmerellä olevaa suistoa. Joenpohja on yleensä hiekkaa, ja sen uoman leveys vaihtelee 5–40 metrin välillä. Joki on 2–3 metriä syvä, mutta uomien risteyskohdissa vain alle puoli metriä.
Joen lähteet sijaitsevat 334 metriä merenpinnan yläpuolella, ja joen suisto yhtyy Uraljokeen 188 metrin korkeudessa. Joelle tulee siten korkeuseroa 146 metriä, ja joen laskennallinen kaltevuus on siten 0,67 m/km..
Maantietoa > Sivujoet

Bolšoi Kumak ja sen sivujoet muodostavat yhdessä 7 900 neliökilometrin suuruisen valuma-alueen. Taulukossa on lueteltu suurimmat sivujoet (osa tiedoista puuttuvat):
| yhtyy Bolšoi Kumakiin (km suusta) | nimi | nimi (ven>  ) | pituus (km) | valuma-alue (km²) | lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 47 | Musagatka | Мусагатка | 28 |  | 1 |
| 94 | Malyi Karagandy | Малый Караганды (Караганды) | 18 |  | 1 |
| 97 | Akžar | Акжар (Акжарка) | 35 |  | 1 |
| 115 | Karabutak | Карабутак | 47 |  | 1 |
| 140 | Žarly | Жарлы (Джарлы) | 110 | 3230 | 1 |
| 150 | Kamenka | Каменка | 16 |  | 1 |
| 155 | Solenaja | Соленая | 11 |  | 1 |
| 181 | Kairakty | Кайракты | 15 |  | 1 |
| 192 | Kukpikta | Кукпыкта | 41 |  | 1 |
| 195 | Kotansu | Котансу | 22 |  | 1 |
Lähteet: 1 =
Aiheesta muualla

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: ru:Большой Кумак
Käännös suomeksi
Boris Skosyrev

Boris Skosyrev
Boris Mihailovitš Skosyrev (ven. Бори́с Миха́йлович Ско́сырев; 12. kesäkuuta 1896 Vilna – 27. helmikuuta 1989 Boppard) oli venäläinen huijari ja seikkailija, joka kuului valkoisiin emigrantteihin. Hän yritti vallankaappausta Andorrassa vuonna 1934. Hän itse kertoi myöhemmin julistautuneensa Andorran kuninkaaksi vitsillä.
Varhaiset vaiheet

Skosyrev siirtyi usein maasta toiseen ja kertoi kokemuksistaan vaihtelevia tarinoita, mikä on vaikeuttanut hänen elämäntarinansa selvittämistä. Hän väitti kuuluneensa venäläiseen aatelistoon. Hän lähti Venäjältä ilmeisesti vallankumouksen myötä vuonna 1917. Skosyrev toimi yhteysupseerina brittiläisen komentajakapteeni Oliver Locker-Lampsonin palveluksessa. Japani tuki Venäjän sisällissodan valkoisia, ja Skosyrev palveli myös japanilaisia tulkkina. Skosyrev itse väitti palvelleensa tsaarin armeijassa, tulleensa bolševikkien pidättämäksi ja onnistuneensa paossa, vaikka hänen isänsä ja kolme setäänsä surmattiin. Sanojensa mukaan hän oli vaihtanut nimeään bolševikkien koston pelossa.
Tammikuussa 1919 Skosyrev pidätettiin Lontoossa. Häntä syytettiin šekkien väärentämisestä hotelleissa, joissa hän yöpyi. Lisäksi häntä syytettiin luvattomasta maassaolosta, koska hän ei ollut rekisteröinyt osoitteiden muutoksia, kuten ulkomaalaisilta vaadittiin. Vastaavien tapausten toistuttua Skosyrev karkotettiin Isosta-Britanniasta. Hän palasi myöhemmin, mutta poistui maasta Newhavenin sataman kautta. Hänen liikkeistään vuoden 1919 ja 1930-luvun alun välillä on säilynyt vähän tietoa. Skosyreville myönnettiin Nansen-passi vuonna 1925. Vuosina 1930–1931 Skosyrev oli Mallorcalla. Hän väitti oppineensa espanjan kielen harjoittaessaan Kolumbiassa maahantuontia ja vientiä. 1930-luvulla Skosyrevilla oli Alankomaiden passi. Hän väitti työskennelleensä Alankomaiden kuningasperheen ja hallituksen palveluksessa sekä kantaneensa Orangen kreivin titteliä tunnustuksena tästä. Maailmansotien välisenä aikana Skosyrev kääntyi ortodoksista protestantiksi. Hän meni 21. maaliskuuta 1931 naimisiin Maria Llüisa Parat'n kanssa. Hänellä oli myös monia muita suhteita, ja vuonna 1932 hän asui Palma de Mallorcassa insinööri, liikemies Howard Carpenter Marmonin entisen vaimo Florencen kanssa. Skosyrev työskenteli Palma de Mallorcassa englannin kielen ja ruumiinkulttuurin opettajana. Häntä vastaan asetettiin Espanjassa karkotusmääräys.
Valtapyrkimykset Andorrassa

Vuonna 1933 Andorran ruhtinaskumppanit (Ranskan presidentti ja Urgellin piispa) tekivät väliintulon ja vaativat vaalien uusimista. Ranskan santarmeja lähetettiin seuranneen epävakauden jälkeen palauttamaan järjestys Andorraan. Neuvottelut johtivat näiden poistumiseen maasta. Andorrassa epävakautta aiheuttivat myös espanjalaisen yhtiön suunnitelmat voimalaitoksen perustamiseksi Andorraan, mistä vastapalvelukseksi yhtiö rakennuttaisi maahan teitä. Anarkistisissa ja syndikalistisissa liikkeissä toimineet työläiset ryhtyivät lakkoon, ja veroja alettiin periä hallintokulujen kattamiseksi. Ranskassa jännitteet johtivat Ranskan kriisiin 6. helmikuuta 1934 ja Espanjassa lopulta Espanjan sisällissotaan.
Skosyrev sai keskellä poliittista epävakautta Andorran kansalaisuuden joulukuussa 1933. Hän julkaisi suunnitelman hallintouudistuksesta, johon liittyen perustettaisiin useita virkoja, joihin Skosyrev ehdotti itseään. Myös joku Yhdysvaltain kansalainen yritti samoihin aikoihin ostaa Andorran monarkin aseman. Skosyrev karkotettiin ehdotustensa takia Andorrasta. Hän siirtyi La Seu d’Urgelliin Espanjaan. Hän antoi sieltä useita puhelinhaastatteluja Britannian tiedotusvälineille ja piti yhteyttä Etelä-Ranskan legitimistien perillisiin. Skosyrev tuki Jean d'Orléansin vaatimusta Ranskan monarkin asemaan.
6. heinäkuuta 1934 Skosyrev julistautui Andorran kuninkaaksi nimellä Boris I. Hän väitti Jean d'Orléansia Foix'n ja Bernen kreivin aseman todelliseksi perijäksi, mikä tekisi hänestä toisen Andorran hallitsijakumppanin. Andorran parlamentti vahvisti muutoksen 10. heinäkuuta 1934 äänin 23–1. Skosyrev julisti sodan Urgellin piispaa vastaan 12. heinäkuuta ja laati uuden perustuslain, joka sisälsi seitsemäntoista artiklaa. Skosyrev tavoitteli monia liberaaleja uudistuksia ja Andorran modernisaatiota. Hän pyrki tavoittelemaan Andorran ulkomaalaista pääomaa muun muassa julistamalla maan veroparatiisiksi ja perustamalla kasinoita. Skosyrev julisti Andorraan mielipiteen- ja uskonnonvapauden. Hän kertoi suojelevansa puutteessa eläviä ja edistävänsä koulutusta sekä urheilua.
Ranskan hallitus hyväksyi Andorran parlamentin päätöksen, mutta vallanvaihdosta vastustanut edustaja lähti Espanjaan Urgellin piispan puheille. Piispa tuomitsi ajatuksen kasinoista. 14. heinäkuuta 1934 Ranskan presidentti ja Urgellin piispa totesivat Skosyrevin vaatimuksen valta-asemaan virheelliseksi. 20. heinäkuuta 1934 Espanjan poliisi pidätti Skosyrevin. Hänet vietiin ensin Barcelonaan ja sieltä 23. heinäkuuta Madridiin. Espanjan viranomaiset totesivat Skosyrevin kantaneen Alankomaiden passia, joka vahvisti hänen syntymäajakseen vuoden 1896 kesäkuun 12. päivän. Skosyrev karkotettiin marraskuussa 1934 Espanjasta, josta hän siirtyi Portugaliin. Hän väitti espanjalaisten vieneen hänen rahansa ja asiakirjansa. Skosyrev sai tilapäisen oleskeluluvan sillä ehdolla, ettei palaisi Portugaliin. Hän lähti Ranskaan ja tuli karkotetuksi myös sieltä.
Skosyrevin motiivit ovat epäselvät, ja hän itse väitti myöhemmin tavoitelleensa Andorran valtiutta vitsillä.
Myöhemmät vaiheet

Skosyrev vietti myöhemmin aikaa muun muassa Lissabonissa, Tangerissa ja Gibraltarissa. Toukokuussa 1936 hän jäi kiinni passittomuudesta Portugalista ja lähti vapauduttuaan Espanjaan. Vuonna 1938 hän sai Ranskan viranomaisilta luvan asettua Aix-en-Provenceen.
Skosyrev oli vuonna 1939 natsien hyökkäysten seurauksena siirrettyjen ihmisten kanssa internoituna Le Vernetissä. Hänen väitettiin virheellisesti kuolleen vuonna 1944. Todellisuudessa hänet otettiin vuonna 1943 natsien erikoisupseeriksi itärintamalla. Vuonna 1945 yhdysvaltalaiset vangitsivat Skosyrevin, mutta hänet vapautettiin, koska hän ei ollut saksalainen eikä natsi. Hän asettui Boppardiin, johon hänen vaimonsa oli muuttanut vuonna 1944. Skosyrev pidätettiin Eisenachissa Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeellä vuonna 1948 ja lähetettiin Siperiaan. Hänelle sallittiin paluu Länsi-Saksaan yhä elossa olleiden saksalaisten sotavankien kanssa vuonna 1956. Hän jäi asumaan Boppardiin valtiolta saamansa pienen eläkkeen turvin.
Skosyrev haudattiin Boppardiin, jossa hänen hautakiveensä on merkitty syntymävuodeksi 1900, koska hän ei ollut kyennyt todistamaan Saksan viranomaisille tarkkaa syntymäajankohtaansa.
Champ Car -kausi 2007

Champ Car -kausi 2007 oli Champ Car -sarjan 29. ja viimeinen kausi. Kausi alkoi 8. huhtikuuta ja päättyi 11. marraskuuta. Mestaruuden voitti ranskalainen Sébastien Bourdais.
Tallit ja kuljettajat

| Talli | Nro | Kuljettaja | Kilpailut |
| --- | --- | --- | --- |
|  Newman/Haas/Lanigan Racing | 1 |  Sébastien Bourdais | Kaikki |
|  Newman/Haas/Lanigan Racing | 2 |  Graham Rahal | Kaikki |
|  Forsythe Racing | 3 |  Paul Tracy | 1, 4–14 |
|  Forsythe Racing | 3 |  Oriol Servià | 2–3 |
|  Forsythe Racing | 7 |  Mario Domínguez | 1–3 |
|  Forsythe Racing | 7 |  Oriol Servià | 4–12 |
|  Forsythe Racing | 7 |  David Martinez | 13–14 |
|  Minardi Team USA | 4 |  Dan Clarke | 1–10, 12–14 |
|  Minardi Team USA | 4 |  Mario Domínguez | 11 |
|  Minardi Team USA | 14 |  Robert Doornbos | Kaikki |
|  Team Australia | 5 |  Will Power | Kaikki |
|  Team Australia | 15 |  Simon Pagenaud | Kaikki |
|  RSPORTS | 8 |  Alex Tagliani | Kaikki |
|  RSPORTS | 9 |  Justin Wilson | Kaikki |
|  Dale Coyne Racing | 11 |  Katherine Legge | Kaikki |
|  Dale Coyne Racing | 19 |  Bruno Junqueira | Kaikki |
|  PKV Racing | 21 |  Neel Jani | Kaikki |
|  PKV Racing | 22 |  Tristan Gommendy | 1–7, 9–12 |
|  PKV Racing | 22 |  Mario Domínguez | 8 |
|  PKV Racing | 22 |  Oriol Servià | 13–14 |
|  Pacific Coast Motorsports | 28 |  Ryan Dalziel | 1–8, 10–12 |
|  Pacific Coast Motorsports | 28 |  Mario Domínguez | 9, 13–14 |
|  Pacific Coast Motorsports | 29 |  Alex Figge | 1–2, 4–14 |
|  Pacific Coast Motorsports | 29 |  Roberto Moreno | 3 |
|  Conquest Racing | 34 |  Matt Halliday | 1–3 |
|  Conquest Racing | 34 |  Jan Heylen | 4–12 |
|  Conquest Racing | 34 |  Nelson Philippe | 13–14 |
Kilpailukalenteri

| Nro | Kilpailu | Paalupaikka | Nopein kierros | Voittanut kuljettaja | Voittanut talli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Vegas Grand Prix |  Will Power |  Will Power |  Will Power |  Team Australia |
| 2 |  Grand Prix of Long Beach |  Sébastien Bourdais |  Simon Pagenaud |  Sébastien Bourdais |  Newman/Haas/Lanigan Racing |
| 3 |  Grand Prix of Houston |  Will Power |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais |  Newman/Haas/Lanigan Racing |
| 4 |  Grand Prix of Portland |  Justin Wilson |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais |  Newman/Haas/Lanigan Racing |
| 5 |  Grand Prix of Cleveland |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais |  Paul Tracy |  Forsythe Racing |
| 6 |  Mont-Tremblant Grand Prix |  Tristan Gommendy |  Sébastien Bourdais |  Robert Doornbos |  Minardi Team USA |
| 7 |  Grand Prix of Toronto |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais |  Will Power |  Team Australia |
| 8 |  Grand Prix of Edmonton |  Will Power |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais |  Newman/Haas/Lanigan Racing |
| 9 |  San Jose Grand Prix |  Justin Wilson |  Justin Wilson |  Robert Doornbos |  Minardi Team USA |
| 10 |  Grand Prix of Road America |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais |  Newman/Haas/Lanigan Racing |
| 11 |  Belgian Grand Prix |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais |  Sébastien Bourdais |  Newman/Haas/Lanigan Racing |
| 12 |  Bavarian Grand Prix |  Sébastien Bourdais |  Dan Clarke |  Justin Wilson |  RSPORTS |
| 13 |  Lexmark Indy 300 |  Will Power |  Graham Rahal |  Sébastien Bourdais |  Newman/Haas/Lanigan Racing |
| 14 |  Gran Premio Tecate |  Will Power |  Robert Doornbos |  Sébastien Bourdais |  Newman/Haas/Lanigan Racing |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2007 Champ Car season
Käännös suomeksi