stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helsingin Jalkapalloklubi
Pelaajat ja valmentajat > Entiset päävalmentajat

| --- | --- |
  Yrjö Larha (1933–1944)   Eino Nuutinen (1945–1947)   George Duke ,  George Skinner (1948–1949?)   Eino Nuutinen (1950)   János Nagy (1951)   Eino Nuutinen (1952)   Niilo Nordman (1953–1955)   Aatos Lehtonen (1956–1958)   Aulis Rytkönen (pelaajavalmentaja) (1960–1966)   Aulis Rytkönen (1967–1971)   Raimo Kauppinen (1972)   Kai Pahlman, Raimo Kauppinen (1973–1974)   Aulis Rytkönen, Raimo Kauppinen (1975–1979)   Martti Kuusela (1980)   Martti Kuusela, Raimo Kauppinen (1981)   Raimo Kauppinen, Thure Sarnola (1982)   Miikka Toivola (1983–1984)   Jyrki Heliskoski (1985–1989) :   Martti Kuusela (1990)   Jyrki Nieminen (1991)   Jari-Pekka Keurulainen (1992–1994)   Bo Johansson (1995)   Tommy Lindholm (1996)   Jari-Pekka Keurulainen,  Martti Kuusela (1996)   Antti Muurinen (1997–1999)   Jyrki Heliskoski (2000–2001)   Keith Armstrong (2002–2007)   Aki Hyryläinen (2007)   Antti Muurinen (2007–2012)   Sixten Boström (2013–2014)   Mika Lehkosuo (2014–2019)   Toni Koskela (2019–2023)   Toni Korkeakunnas (2023)   Ferran Sibila (2024)
Pelaajat ja valmentajat > Hall of Fame

TAMMISALO
JALAVA
LEHTINEN
KANERVA
NYLUND
TOIVOLA
RAUTIAINEN
SOINIO
ISMAIL
LEHTONEN
PAHLMAN
Tähtijoukkue 1907–2007
Pelaajavalmentajana Aulis Rytkönen
HJK:n Hall of Fame perustettiin seuran 90-vuotisjuhlien yhteydessä, jolloin siihen nimettiin 16 henkilöä. Sittemmin sitä on täydennetty useaan otteeseen. HJK:n 100-vuotiskaudella 2007 julkaistiin juhlakirja, jossa valittiin HJK:n kaikkien aikojen tähtijoukkue. Valinnoissa painotettiin pelaajan uraa HJK:ssa, ottelumääriä, saavutuksia, tilastoja ja merkitystä seuralle. Pelaajavalmentajaksi valittiin Aulis Rytkönen.
1.  Aulis Rytkönen
2.  Juha Dahllund
3.  Henry Forssell
4.  Atik Ismail
5.  Markku Kanerva
6.  Aatos Lehtonen
7.  Kai Pahlman
8.  Eino Soinio
9.  Miikka Toivola
10.  Jari Europaeus
11.  Paavo Heinonen
12.  Reijo Jalava
13.  Lauri Lehtinen
14.  Jyrki Nieminen
15.  Pasi Rautiainen
16.  Hanna-Mari Sarlin
17.  Niilo Tammisalo
18.  Markku Peltoniemi
19.  Jari Rantanen
20.  Kari Rissanen
21.  Aki Hyryläinen
22.  Tommi Grönlund
23.  Petri Helin
24.  Mika Lehkosuo
25.  Aarno Turpeinen
26.  Ville Nylund
27.  Christina Forssell
28.  Terhi Uusi-Luomalahti
29.  Markku Palmroos
30.  Aki Riihilahti
31.  Pasi Rasimus
32.  Kaija Salopuro
33.  Heidi Lindström
34.  Ville Wallén
35.  Mikael Forssell
36.  Sanna Malaska
37.  Sebastian Sorsa
Pelaajat ja valmentajat > Muut joukkueet > Farmijoukkue

Klubi 04:n toiminta alkoi vuonna 2004, jolloin HJK osti FC Jokerien toiminnan. Koska HJK:lla ei voinut olla kahta liigajoukkuetta, aloitti Klubi 04 toimintansa Kakkosesta. Joukkue nousi Ykköseen kaudeksi 2006 voitettuaan sarjakarsinnoissa VG-62:n. Vuonna 2006 Klubi 04 sijoittui kuudenneksi, mutta seuraavalla kaudella joukkue oli viimeinen ja putosi sarjasta. Kaudeksi 2009 joukkue onnistui jälleen sarjanousussa. Klubi 04 pysyi sarjassa vuoteen 2010 asti, jolloin se putosi. Kaudeksi 2018 Klubi 04 nousi taas Ykköseen, mutta jäi sarjan viimeiseksi ja putosi.
HJK:lla on ollut myös muiden seurojen kanssa farmisopimuksia. Muun muassa vuosina 1994–1997 FC Honka oli HJK:n farmisopimuksen alaisena.
Pelaajat ja valmentajat > Muut joukkueet > Juniorit

HJK:lla on juniorijoukkueet kaikissa poikien ikäluokissa. Lisäksi toimintaa on tyttöjen puolella. Seuralla on omat kaupunginosajoukkueet, ja kaiken kaikkiaan junioripelaajia on noin 1 400. HJK:n juniorijoukkueet toimivat HJK Juniorit ry:n alaisuudessa. HJK Juniorit on pääkaupunkiseudun suurin jalkapalloseura.
HJK on A-pojissa mestaruuksien määrässä toiseksi menestynein ja B-pojissa menestynein seura. HJK on kummankin sarjan menestynein seura maratontaulukossa. Vuoteen 2019 mennessä seura on saavuttanut A-pojissa 14 ja B-pojissa 22 mestaruutta. B-tytöissä HJK on myös menestynein seura.
Kansainvälisen urheilututkimuskeskuksen CIES:n helmikuussa 2015 julkaiseman tutkimuksen mukaan HJK oli Suomen ja Pohjoismaiden suurin ja Euroopan 20. suurin kasvattajaseura. Tutkimus kattoi 468 seuraa 31 eurooppalaisesta pääsarjasta, ja kasvatiksi laskettiin pelaajat, jotka olivat edustaneet seuraa vähintään kolmen vuoden ajan ikävuosina 15–21. Sarjoissa pelasi yhteensä 36 HJK:n kasvattia.
Pelaajat ja valmentajat > Muut joukkueet > Naiset

Seura aloitti naisjoukkueen toiminnan vuonna 1971, jolloin Naisten SM-sarja aloitettiin. Joukkue voitti heti ensimmäisenä vuonna Suomen-mestaruuden. HJK hallitsi naisjalkapallon alkuvuosia, sillä se voitti viisi ensimmäistä mestaruutta. Vuosina 1979–1989 joukkue voitti seitsemän mestaruutta. HJK oli myös paras naisjoukkue 1990-luvulla, jolloin se voitti seitsemän mestaruutta. 2000-luvulla naisjoukkue voitti Suomen-mestaruuden vuosina 2000, 2001, 2005 ja 2019. HJK menestyi naisissa myös kansainvälisillä kentillä, ja seura oli mukana vastaperustetussa naisten UEFA Cupissa kaudella 2001–2002. Joukkue eteni aina välieriin asti, jossa sen pudotti jatkopeleistä Umeå IK. Suomemestaruuden jälkeen monet pelaajat lähtivät seurasta, minkä takia HJK ei menestynyt SM-sarjassa edellisvuosien tapaan.
Pelaajat ja valmentajat > Muut joukkueet > Soveltava jalkapallo

HJK Hurrikaanit -joukkue pelaa sähköpyörätuolijalkapalloa. Laji tuli Suomeen vuonna 2012 ja joukkue aloitti HJK:ssa 2015.
Saavutukset

Miehet
Suomen mestari (33): 1911, 1912, 1917, 1918, 1919, 1923, 1925, 1936, 1938, 1964, 1973, 1978, 1981, 1985, 1987, 1988, 1990, 1992, 1997, 2002, 2003, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2017, 2018, 2020, 2021, 2022, 2023
SM-hopea (14): 1921, 1933, 1937, 1939, 1956, 1965, 1966, 1982, 1983, 1999, 2001, 2005, 2006, 2016
SM-pronssi (13): 1954, 1968, 1969, 1974, 1976, 1979, 1980, 1986, 1993, 1994, 1995, 2015, 2024
Suomen Cupin voittaja (14): 1966, 1981, 1984, 1993, 1996, 1998, 2000, 2003, 2006, 2008, 2011, 2014, 2017, 2020
Suomen Cupin hopea (8): 1975, 1985, 1990, 1994, 2010, 2016, 2018, 2021
Liigacupin voittaja (6): 1994, 1996, 1997, 1998, 2015, lähde? 2023
Liigacupin hopea (3): 1995, 2009, 2012
Nuoret:
A-pojat
Suomen mestari (14): 1942, 1959, 1974, 1980, 1981, 1982, 1984, 1990, 1997, 2001, 2004, 2005, 2006, 2010
B-pojat
Suomen mestari (22): 1977, 1978, 1979, 1980, 1982, 1986, 1991, 1992, 1993, 1994, 1997, 2002, 2004, 2005, 2006, 2008, 2009, 2010, 2011, 2014, 2015, 2017
Naiset
Suomen mestari (23): 1971, 1972, 1973, 1974, 1975, 1979, 1980, 1981, 1984, 1986, 1987, 1988, 1991, 1992, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2005, 2019
Suomen Cupin voittaja (17): 1981, 1984, 1985, 1986, 1991, 1992, 1993, 1998, 1999, 2000, 2002, 2006, 2007, 2008, 2010, 2017, 2019
Naisten Liigacupin voittaja (2): 2009, 2012
Tilastot > Sarjasijoitukset

Helsingin Jalkapalloklubin kaudet
Tilastot > Pelaajatilastot

Helsingin Jalkapalloklubissa eniten otteiluita on pelannut Reijo Jalava, joka pelasi urallaan 304 pääsarjatason ottelua ja lisäksi useita myös Suomensarjassa. Veikkausliigassa aikana eniten otteluja pelasi Aarno Turpeinen.
Helsingin Jalkapalloklubin paras maalintekijä on Aatos Lehtonen, joka pelasi koko uransa seurassa. Hän teki kaikkiaan 109 maalia, jolla hän on pääsarjatason maalintekijätilastossa sijalla 14. Veikkausliigamaaleja on tehnyt eniten Juho Mäkelä.
Päivitetty kauteen -2019
Muut lajit

Jalkapallon ohella Helsingin Jalkapalloklubin virallisia lajeja ovat olleet jääpallo, jääkiekko, tennis, taitoluistelu,
käsipallo ja keilailu. Lisäksi seurassa on harrastettu yleisurheilua, luistelua, soutua, rugbya sekä maahockeyta, jaostoja näille lajeille ei kuitenkaan ollut ja usein niitä harrastettiin vain lyhyen aikaa ja kokeiluluontoisesti
Muut lajit > Jääpallo

Jääpalloa pelattiin HJK:ssa vuosina 1909–1963. Seura menestyi lajissa hyvin erityisesti 1920-luvulla, jolloin se oli finaalissa seitsemän kertaa. 1930-luvulla menestys hiipui ja toisen maailmansodan jälkeen HJK sahasi liigan ja Suomensarjan välillä ja lopulta putosi maakuntasarjaan. Toiminta lakkasi, kun se karsittiin HJK:n talousvaikeuksien vuoksi 1963. HJK voitti lajissa kaikkiaan viisi mestaruutta, kolme hopeaa ja kaksi pronssia. Vuosien varrella 22 HJK-pelaajaa edusti maajoukkuetta.
Saavutukset:
Suomen mestari (5): 1921, 1923, 1924, 1928, 1937
SM-hopea (3): 1925, 1927, 1946
SM-pronssi (2): 1938, 1941
Kaudet SM-kilpailuissa (ei pelattu 1940, 1942) (40):
1912, 1915-1948, 1950, 1952-1957
Kaudet Suomensarjassa (7):
1949, 1951, 1958-1962
Kaudet Maakuntasarjassa (1):
1963
Muut lajit > Jääkiekko

Jääkiekkoa pelattiin HJK:ssa vuosina 1928–1972. Ennen toista maailmansotaa HJK menestyi hyvin voittaen kolme mestaruutta ja ollen muilla mitaleilla seitsemän kertaa. Sodan jälkeen menestys oli vaatimattomampaa kunnes HJK 1960- ja 1970-luvun taitteessa panosti merkittävästi lajiin. Seura kuitenkin ajautui talousvaikeuksiin ja jääkiekkojaosto fuusioitui Karhu-Kissojen kanssa Helsingin Jääkiekkoklubiksi 1972.
Saavutukset:
Suomen mestari (3): 1929, 1932, 1935
SM-hopea (6): 1931, 1933, 1938, 1939, 1941, 1972
SM-pronssi (2): 1936, 1937
Suomen Cupin voittaja 1970 (1)
Kaudet SM-sarjassa(ei pelattu 1930, 1940, 1942) (36):
1928-1947, 1949-1955, 1957-1966, 1971-1972
Kaudet Suomensarjassa(6):
1948, 1956, 1967-1970
Muut lajit > Tennis

Tennistä harrastettiin HJK:ssa vuodesta 1916-1920-luvun alkuun
Muut lajit > Taitoluistelu

Taitoluistelu kuului HJK:n ohjelmaan vuosina 1966–1972. Toiminta siinä oli varsin menestyksekästä, sillä HJK:n luistelijat voittivat yhteensä kuusi Suomen-mestaruutta. Myös taitoluistelu lakkautettiin talouskriisin jälkimainingeissa, kun sen toiminta siirtyi Helsingin Taitoluisteluklubille.
Suomen mestarit:
Pia Wingisaar: 1966, 1967
Anuliisa Numminen: 1970
Tarja Säde: 1971
Tarja Näsi: 1972
Muut lajit > Käsipallo

Käsipalloa pelattiin HJK:ssa vuosina 1943–1976. HJK pelasi miesten pääsarjatasolla kahdeksan kautta ja naisten pääsarjatasolla kaksikymmentä kautta, lisäksi yhdistelmäjoukkue UK-HJK pelasi miesten pääsarjassa yhden kauden ja naisten pääsarjassa kaksi kautta. HJK voitti lajissa yhden hopean ja kaksi pronssia, naisten paras sijoitus on neljäs.
Saavutukset:
SM-hopea (1): 1944
SM-pronssi (2): 1945, 1946
Kaudet SM-sarjassa (8+1):
1944-1946, 1950, 1952, 1954, 1974, 1976, 1978
Kaudet naisten SM-sarjassa (20+2):
1953-1954, 1956-1957, 1959-1960, 1962-1977
Muut lajit > Keilailu

Keilailu oli HJK:n ohjelmassa vuosina 1924-1925, sekä 1943. Keilailijat liittyivät vuonna 1925 Helsingin Keilaajiin jonka olivat perustaneet pitkälti Klubista aiemmin vuonna eronneet keilailijat
Kirjallisuutta

Ismail, Atik: Klubin kundit: 20 vuotta koukussa.  LampLite Ltd, 2006.  ISBN 952-99723-0-X
Lehtola, Erkka V. & Pakkanen, Mitri & Riihilahti, Aki & Tiittula, Markus: HJK Mestarien liigassa.  WSOY, 1999.  ISBN 951-0-23643-8
Klubi 80: kirjoitus Helsingin Jalkapalloklubin 80-vuotiaasta toiminnasta: HJK Mestarien liigassa.  Helsingin Jalkapalloklubi, 1987.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helsingin Jalkapalloklubi Wikimedia Commonsissa
HJK:n virallinen sivusto
Kannattajaryhmä Forza HJK:n sivusto
HJK Veikkausliigan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
HJK YLE:n Elävässä arkistossa
Pallo jalassa. HS Kuukausiliite 6/2006 (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Veikkausliiga |
| --- | --- |
 Hallitseva mestari: KuPS
Joukkueet (2025):  AC Oulu  FC Haka  FC Inter  FF Jaro  Gnistan  HJK  IFK Mariehamn  Ilves  KTP  KuPS  SJK  VPS 
Tilastot ja palkinnot:  Vuoden pelaaja Vuoden maalivahti  Vuoden puolustaja  Vuoden keskikenttäpelaaja  Vuoden hyökkääjä  Vuoden tulokas  Vuoden valmentaja  Kuukauden pelaaja 
| n k Jalkapallon Suomen-mestarit |
| --- | --- |
Voittajat:  1908: Unitas  1909: PUS  1910: ÅIFK  1911: HJK  1912: HJK  1913: KIF  1914: ei pelattu  1915: KIF  1916: KIF  1917: HJK  1918: HJK  1919: HJK  1920: ÅIFK  1921: HPS  1922: HPS  1923: HJK  1924: ÅIFK  1925: HJK  1926: HPS  1927: HPS  1928: TPS  1929: HPS  1930: HIFK  1931: HIFK  1932: HPS  1933: HIFK  1934: HPS  1935: HPS  1936: HJK  1937: HIFK  1938: HJK  1939: TPS  1940: järjestettiin cup-kilpailu  1941: TPS  1942: HT  1943: ei pelattu  1944: VIFK  1945: VPS  1946: VIFK  1947: HIFK  1948: VPS  1949: TPS  1950: I-Kissat  1951: KTP  1952: KTP  1953: VIFK  1954: Pyrkivä  1955: KIF  1956: KuPS  1957: HPS  1958: KuPS  1959: HIFK  1960: Haka  1961: HIFK  1962: Haka  1963: Reipas  1964: HJK  1965: Haka  1966: KuPS  1967: Reipas  1968: TPS  1969: KPV  1970: Reipas  1971: TPS  1972: TPS  1973: HJK  1974: KuPS  1975: TPS  1976: KuPS  1977: Haka  1978: HJK  1979: OPS  1980: OPS  1981: HJK  1982: Kuusysi  1983: Ilves  1984: Kuusysi  1985: HJK  1986: Kuusysi  1987: HJK  1988: HJK  1989: Kuusysi  1990: HJK  1991: Kuusysi  1992: HJK  1993: Jazz  1994: TPV  1995: Haka  1996: Jazz  1997: HJK  1998: Haka  1999: Haka  2000: Haka  2001: TamU  2002: HJK  2003: HJK  2004: Haka  2005: MyPa  2006: TamU  2007: TamU  2008: FC Inter  2009: HJK  2010: HJK  2011: HJK  2012: HJK  2013: HJK  2014: HJK  2015: SJK  2016: IFK Mariehamn  2017: HJK  2018: HJK  2019: KuPS  2020: HJK  2021: HJK  2022: HJK  2023: HJK  2024: KuPS 
| n k Naisten futsalin Suomen mestarit |
| --- | --- |
Voittajat:  1997–98: Manse-Futis  1998–99: MPS  1999–00: FC Espoo  2001–02: TP-V  2002–03: HJK  2003–04: HJS  2004–05: STPS  2005–06: Ilves-Kissat  2006–07: TJK  2007–08: HJS  2008–09: FTK  2009–10: GFT Prinsessat  2010–11: TJK  2011–12: FTK  2012–13: GFT  2013–14: Ilves FS  2014–15: Ilves FS  2015–16: Ilves FS  2016–17: Ilves FS  2017–18: GFT  2018–19: GFT  2019–20: Ei jaettu  2020–21: MuSa  2021–22: MuSa  2022–23: HIFK FS  2023–24: HIFK FS 
HJK:n ensimmäinen jalkapallojoukkue vuonna 1907.
Ensimmäinen mestaruuden voittanut HJK:n joukkue vuodelta 1911.
HJK:n käyttämät kotikentät: Olympiastadion (ylhäällä), Töölön pallokenttä (oikealla) ja Bolt Arena (alhaalla).
HJK:n klubipäädyn faneja. Pelaajat kiittävät ottelun jälkeen.
HJK:n kannattajien tifo HJK-IFK-ottelussa 5. syyskuuta 2022.
Stadin derby HIFK–HJK 23. toukokuuta 2017.
Klubi 04:n ottelu kaudella 2007.
Jääkiekko-ottelu Ilves–HJK joulukuussa 1949.
Johan Merisalo-Forsman

Johan Edvard Merisalo-Forsman ent. Forsman (8. marraskuuta 1884 Teuva – 24. joulukuuta 1961) oli suomalainen jääkärimajuri. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana ja oli mukana muun muassa sodan alkuvaiheiden Tervolan ja Tornion valtauksissa.
Perhe ja koulutus

Merisalo-Forsmannin vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Forsman ja Eliina Hautaviita. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1906 Adeliina Eufrosyne Kotasalon kanssa, josta hän erosi vuonna 1930 ja avioitui toistamiseen vielä samana vuonna Maria Wilhelmina Erickssonin kanssa. Merisalo-Forsman kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Kristiinan suomalaisessa yhteiskoulussa vuonna 1923. Hän kävi Hyökkäysvaunukurssin vuonna 1922 ja Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin vuonna 1928.
Jääkärikausi

Merisalo-Forsman työskenteli räätälinä Kristiinankaupungissa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 24. elokuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän osallistui vuonna 1917 Polangenissa järjestetyille erikoiskursseille (pommarikurssi).
Suomen sisällissota

Merisalo-Forsman saapui Saksasta Suomeen 31. tammikuuta 1918 Tornioon oberzugführer Friedel Jacobssonin komennuskunnan mukana. Merisalo-Forsmannin ensimmäisenä tehtävänä Torniossa oli harjoittaa paikallisia suojeluskuntalaisia. Varsinaisen aseellisen toiminnan alettua Merisalo-Forsman otti osaa taisteluihin Tervolassa ja Torniossa. Tornion valtauksen jälkeen hänet määrättiin joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 3. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, jonka mukana hän osallistui taisteluihin Tampereella, Kämärällä ja Viipurissa. Vielä Viipurin valtauksen loppuhetkinä hänet siirrettiin 28. huhtikuuta 1918 alkaen 1. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan.
Sisällissodan jälkeinen aika

Merisalo-Forsman säärättiin sisällissodan jälkeen suoritetussa armeijan uudelleen järjestelyssä Suomen valkoiseen kaartiin, jossa hän toimi joukkueenjohtajana ja satunnaisesti komppanianpäällikkönä eri komppanioissa sekä aliupseerikurssin johtajana. Hänet siirrettiin 5. helmikuuta 1920 alkaen 4. komppanian päälliköksi Käkisalmen läänin rykmenttiin. Merisalo-Forsman siirrettiin 13. huhtikuuta 1921 alkaen päälliköksi Polkupyöräpataljoona I:n 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 19. helmikuuta 1929 Keski-Suomen rykmenttiin, missä hän toimi aliupseerikoulun varajohtajana, kaasunsuojelu-upseerina ja 1. heinäkuuta 1933 alkaen 1. komppanian päällikkönä. Merisalo-Forsman hoiti myös 1. syyskuuta 1933 - 30. syyskuuta 1934 välisenä aikana  I pataljoonan komentajan tehtäviä. Armeijasta Merisalo-Forsman erosi säädetyn eroamisiän perusteella 8. marraskuuta 1934. Eronsa jälkeen hän toimi liikemiehenä.
Talvi- ja jatkosota

Merisalo-Forsman osallistui talvisotaan ylimääräisten harjoitusten (YH) aikana Viipurin Täydennyspataljoonan komentajan apulaisena ja myöhemmin  Kenttätäydennyspataljoona 5:ssä (5. Divisioona ) aluksi komppanianpäällikkönä ja myöhemmin pataljoonan komentajana. Sodan loppupuolella hänet siirrettiin Päämajan Vartiopataljoonan komentajaksi.
Välirauhan aikana hän toimi pataljoonan komentajana Jalkaväkirykmentti 4:n III pataljoonassa. Jatkosodan puhjettua Merisalo-Forsman siirrettiin pataljoonan komentajaksi Jalkaväenkoulutuskeskus 1:een. Koulutuskeskuksesta hänet siirrettiin vuonna 1942 Hyrylän varuskunnan komendantiksi. Vielä samana vuonna hänet määrättiin Sotavankileiri 6:n tarkastajaksi, josta tehtävästä hänet vapautettiin palveluksesta vielä vuoden 1942 puolella. Myöhemmin hän työskenteli voimistelun ja terveysopin väliaikaisena opettajana Järvenpään yhteiskoulussa vuoteen 1943 saakka. Hänet haudattiin Järvenpäähän.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Hilfsgruppenführer 11. tammikuuta 1916  Gruppenführer 9. elokuuta 1917  Vänrikki 11. helmikuuta 1918  Luutnantti 16. toukokuuta 1919  Kapteeni 6. joulukuuta 1923  Majuri 1942 |    |  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi |
Jääkäripataljoonan 2. komppania.
Kaarlo Mervi

Karl Toivo Mull myöh. Mervi (27. huhtikuuta 1892 Viipuri – 16. kesäkuuta 1931) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkuealiupseerina. Varsinaisen elämäntyönsä hän teki armeijassa ja poliisivoimissa.
Perhe ja koulutus

Mullin vanhemmat olivat konttoristi Karl Josef Mull ja Maria Winqvist. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1929 Agnes Elvira Mobergin kanssa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta klassillisesta lyseosta vuonna 1910 ja liittyi Viipurilaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1910 - 1915 ja suoritti lainopilliset alkututkinnot. Hän kävi Haminan taistelukoulun vuonna 1918 ja Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin vuonna 1928.
Jääkärikausi

Mull liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 8. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.
Suomen sisällissota

Mull astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkuealiupseeriksi 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Lempäälässä ja Säiniöllä sekä Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika

Mull määrättiin sisällissodan jälkeen suoritetussa armeijan uudelleenjärjestelyssä joukkueenjohtajaksi Kaartin jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hänet siirrettiin 20. marraskuuta 1918 Itä-Suomen jalkaväkirykmentti 5:een, josta muodostettiin myöhemmin Pohjois-Savon rykmentti. Rykmentissä hän toimi aluksi nuorempana upseerina ja 15. maaliskuuta 1919 alkaen 4. komppanian päällikkönä.
Armeijasta hän erosi 10. joulukuuta 1919. Noin puli vuotta myöhemmin hän astui Lapin rajavartioston palvelukseen ja hänet sijoitettiin aluksi rajavartioston adjutantiksi ja 1. lokakuuta 1920 alkaen 1. komppanian päälliköksi sekä 1. heinäkuuta 1921 alkaen uudelleen adjutantiksi. Rajavartioston talouspäälliköksi hänet nimitettiin 1. lokakuuta 1921 ja Sallan komppanian päälliköksi 12. heinäkuuta 1922. Sallasta Mull siirrettiin 4.  lokakuuta 1924 Petsamon rajavartiostoon, missä hänet sijoitettiin 2. komppanian päälliköksi. Mull erosi Rajavartiostosta ja astui uudelleen armeijan palvelukseen 5. kesäkuuta 1925 ja hänet sijoitettiin joukkueenjohtajaksi Suomen valkoisen kaartin 7. komppaniaan. Suomen valkoisesta kaartista hänet siirrettiin 28. toukokuuta 1920 toimistoupseeriksi Yleisesikunnan henkilöasiaintoimistoon. Yleisesikunnasta hänet komennettiin 2. maaliskuuta 1928 komppanianpäälliköksi Pioneeripataljoonaan, josta hänet siirrettiin edelleen 27. kesäkuuta 1928 alkaen 1. komppanian päälliköksi Polkupyöräpataljoona 3:een.
Armeijasta hän erosi toistamiseen 6. huhtikuuta 1929 ja siirtyi ylimääräiseksi esittelijäksi Etsivän keskuspoliisin palvelukseen. Etsivässä keskuspoliisissa hän palveli 23. toukokuuta 1929 - 31. tammikuuta 1931 välisen ajan. Edellä mainittuna aikana Mull  vaihtoi sukunimensä Merviksi vuonna 1930. Myöhemmin hänet määrättiin 30. maaliskuuta 1931 alkaen Huopalahden piirin apulaisnimismieheksi. Hänet haudattiin Malmille.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Aliupseeri 11. helmikuuta 1918  Varavääpeli 10. huhtikuuta 1918  Vänrikki 27. toukokuuta 1918  Luutnantti 16. toukokuuta 1919  Kapteeni 28. toukokuuta 1926 |    |  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaudenmitali 2. lk.  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Jääkärimerkki |
Jääkäripataljoona saapuu paraatista Libaussa kesällä 1917. Joukkoa johtaa ratsailta luutnantti Basse ja häntä seuraa pataljoonan pioneerikomppania.
Meritursas

| Meritursas |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Pääjalkaiset Cephalopoda
Alaluokka::  Mustekalat
Lahko::  Tursaat Octopoda
Alalahko::  Incirrata
Heimo::  Octopodidae
Suku::  Octopus
Laji::  vulgaris
Kaksiosainen nimi
 Octopus vulgaris  Cuvier, 1797 
Katso myös
   Meritursas Wikispeciesissä   Meritursas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Meritursas (Octopus vulgaris) on maailman merissä laajalle levinnyt suurikokoinen ja kaupallisesti merkittävä mustekalalaji.