stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leóninpaimenkoira
Ulkomuoto

Leóninpaimenkoira on keskikokoinen, tasapainoinen maatiaismainen eläin. Pyöreistä silmistä kuvastuu älykäs ja eloisa katse. Niiden värityksen tulee sointua karvapeitteen sävyyn: merleillä ne ovat joko vaaleanruskeat, siniset tai keskenään eriväriset, mustilla ja black & taneilla taas tummanruskeat. Riippuvat, silmien tasolle tai hieman ylemmäs kiinnittyneet korvat nousevat usein puolipystyyn koiran ollessa valppaana. Häntä on keskitasolle kiinnittynyt, levossa alhaalla kannettu ja hieman kintereiden alapuolelle ulottuva. Valppaustilassa se on sapelinmuotoinen, kuitenkaan kaartumatta selän ylle. Säkäkorkeus on uroksilla 48–55 cm ja nartuilla 45–52 cm, paino vastaavasti uroksilla 16–27 kg ja nartuilla 15–25 kg.
Karvapeite voi olla joko puolipitkä tai lyhyt. Pidempikarvaisen version turkki on pehmeä ja joko suora tai hieman aaltoileva, ja sen rintakehä, vatsalinja, raajojen takaosat ja häntä ovat hapsuiset, kun taas kasvoissa ja raajojen etuosissa karva on lyhyempää. Lyhytkarvaisen turkki on sileä, ihonmyötäinen ja tiheä, mutta silläkin voi olla toisinaan selässä hieman pidempää karvaa.
Perusvärejä on vähän:
a) musta: yksivärinen musta kaikkialla rungossa
b) black & tan: mustan värityksen lisäksi punaruskeat merkit kasvoissa ja silmien yläpuolella
Joillain yksilöillä karvapeitteen musta väritys haalistuu vähäisen pigmentin takia ja siihen muodostuu epäsäännöllisiä siniharmaita läiskiä tai jopa enemmän tai vähemmän selkeitä valkoisia laikkuja eri puolille eläimen runkoa.  Tällaisen yksilön värivaihtoehdot ovat:
c) blue tai red merle
d) merle & tan: merle punaruskein merkein
Black & tan
Blue merle
Merle & tan -värinen pentu
Luonne

Leóninpaimenkoira on älykäs, aina valpas, eloisa ja aktiivinen paimenkoira, väsymätön työskentelijä, joka on taitava ohjaamaan karjaa. Se on tottelevainen, oppivainen ja hyvin kiintynyt omistajaansa, aina valmis noudattamaan tämän käskyjä. Edellä mainittujen ominaisuuksiensa ja huomiointikykynsä vuoksi se on helppo kouluttaa. Se haluaa aina olla selvillä siitä, missä omistaja on, mutta suhtautuu kuitenkin varautuneesti vieraisiin. Sillä on yleensä voimakas paimennusvietti, jota sen tulisi päästä toteuttamaan. Se on sinnikäs ja lujaluonteinen, minkä vuoksi se kykenee työskentelemään erittäin ankarissa sääolosuhteissa.
Alkuperä

Rotu jalostettiin Leónin maakunnassa ja sen raja-alueilla paimentamaan lampaita kesantoalueilla. Aikojen saatossa se mukautui ominaisuuksiltaan työskentely-ympäristönsä vaatimuksiin: siitä on kehittynyt ketterä ja kevyt koira, jonka tulee kyetä pitämään karja koossa ja juoksemaan kiinni lammas, joka on eksynyt muusta laumasta.
Kuuluisia leóninpaimenkoiria

Pas, leóninpaimenkoira, joka esiintyi kuuluisassa Espanjassa kuvatussa elokuvassa Kingdom of Heaven – Taivas maan päällä.
Näyttelyssä sijoittunut yksilö.
James Stirling

James Stirling voi tarkoittaa:
James Stirling (1692–1770), matemaatikko
James Stirling (1835–1931), insinööri
James Stirling (1926–1992), arkkitehti
James Stirling (1791–1865), australialainen kuvernööri
James Hutchison Stirling (1820–1909), skotlantilainen filosofi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”James Stirling”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jonny Jakobsen

| Jonny Jakobsen |
| --- | --- |
 Jonny Jakobsen Dr. Bombayna vuonna 2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. lokakuuta 1963 (ikä 60) Malmö, Ruotsi
Ammatti:  Laulaja-lauluntekijä, muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Dr. Bombay, Dr. MacDoo, Carlito
Aktiivisena:  1995–2007, 2018
Tyylilajit:  Eurodance, komedia, kantri
Levy-yhtiöt:  Warner Brothers Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jonny Jakobsen (s. 17. marraskuuta 1963 Malmö, Ruotsi) on tanskalais-ruotsalainen muusikko, joka on tehnyt ja esittänyt erilaisia musiikin tyylilajeja esiintyen erilaisina fiktiivisinä hahmoina. Parhaiten menestynyt hahmo oli Dr. Bombay.
Ura ja hahmot

Parhaiten hänen hahmoistaan tunnetaan 1990-luvun loppupuolella eurodancea esittänyt intialainen taksikuski Dr. Bombay, jonka hitti-single "Calcutta" ilmestyi vuonna 1998 ja nousi Euroopassa monien maiden listoille. Aikaisemmin Jakobsen oli esittänyt countrya nimellä Johnny Moonshine. Dr. Bombayn jälkeen hän teki musiikkia esittäen skotlantilaista Dr. McDoota ja meksikolaista Carlito Juanesia. Dr. Bombay teki paluun vuonna 2018 kappaleella ”Stockholm to Bombay”.
Kaksi Jakobsenin kappaletta on ollut mukana Beatmania IIDX-sarjan videopeleissä ja yksi Sega Dreamcast -pelissä Samba de Amigo.
Singlet

Dr. Bombay:
Calcutta (Taxi Taxi Taxi) (1998)
Rice & Curry (1998)
S.O.S (The Tiger Took My Family) (1998)
Girlie, Girlie (1998)
Indy Dancing (1998)
Stockholm to Bombay (2018)
Dr. Macdoo:
Under the Kilt (2000)
Macahula Dance (2000)
Carlito:
Carlito (¿Who's That Boy?) (2005)
Poco Loco (2005)
Albumit

Dr. Bombay:
Rice and Curry (1998)
Dr. Macdoo:
Under The Kilt (2000)
Carlito:
Fiesta (2006)
World Wild (2007)
Kaikkien:
The Hits (2007)
Aiheesta muualla

Sydsvenskan: Dr Bombay byter skepnad - igen (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Leigh Gill

| Leigh Gill |
| --- | --- |
 Leigh Gill vuonna 2021.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Leigh Gill on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleistaan elokuvassa Joker, sekä televisiosarjassa Game of Thrones.
Filmografia

Game of Thrones, Bobono
Ihmeotukset ja niiden olinpaikat, Red
Joker, Gary
The Witcher, Noituri , Temarian Miner
Il giorno più bello del mondo, Orazio Bollè
Aiheesta muualla

Leigh Gill Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
JamLegend

| JamLegend |
| --- | --- |

Suunnittelija:  Foo Brew, Inc.  San Francisco, Kalifornia
Pelimoottori:  Adobe Flash & Flex ja Java
Julkaistu:  26. elokuuta 2008 (yks. beta) 4. joulukuuta 2008 (julk. beta)
Lajityyppi:  Rytmipeli
Pelimuoto:  Yksinpeli, moninpeli
Alusta:  Verkkoselain
Lisenssi:  Ilmaisohjelma
Oheislaite:  Kitaraohjain (valinnainen)
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
JamLegend oli yhdysvaltalainen, Guitar Heron ja Rock Bandin tapainen ilmainen rytmipeli, jota pelattiin selaimen kautta näppäimistön tai erillisen kitaraohjaimen avulla (sama ohjain kuin Guitar Herossa). Keskeisimpänä erona muihin rytmipeleihin oli selainpohjaisuus, joka mahdollisti jopa 20 hengen moninpelin. Peli lopetettiin vuonna 2011, suosiostaan huolimatta. Pelistä on nykyisin enää jäljellä vanha beta versio.
Historia

JamLegendin perusti yhdysvaltalaiskolmikko Andrew Lee, Arjun Lall ja Ryan Wilson. Idea muuttui yritykseksi Washington DC:ssä toimivan venture capital -rahasto LaunchBox Digitalin avulla, joka siemenrahoitti JamLegendia kesällä 2008 kahdeksan muun yrityksen ohella.
Vuonna 2011 peli jouduttiin kuitenkin lopettamaan. Samalla pelin palvelimet ja käyttäjätunnukset kaadettiin lopullisesti. Pelin tekijät eivät kertoneet tähän syytä, mutta kiittivät artisteja sekä pelaajia hyvistä pelimuistoista. Pelistä on kuitenkin vielä jäljellä vanha beta-versio. Se toimii edelleen koska versio oli irrallinen flash, eikä sitä pelattu pelin virallisten sivujen kautta.
CNET nimesi JamLegendin vuoden 2009 Webware 100 -voittajiin sarjassa Audio & Music.
Pelimuodot

Pelissä oli kolmea pelimuotoa: BeatJam, GuitarJam ja showdown.
BeatJamissa piti ainoastaan painaa 1, 2, 3, 4 ja 5 näppäimiä (perusnäppäimet) kun taas GuitarJamissa piti painaa jokaisen värinuotin kohdalla myös Enteriä. Showdown oli pelin suosittu moninpeliominaisuus joka tuki jopa 20 pelaajan verkkopeliä.
Kappaleet

JamLegendissä oli pelattavia kappaleita nykyisellään yli 200, yli 100 eri artistilta. Kaikki ovat indie-tuotantoa. Bändit pystyivät lataamaan myös omia kappaleitaan yleisön saataville.
Canon Rock

Ylivoimaisesti suosituin kappale oli Jerry C - Canon Rock, jota on pelattu yli viisi miljoonaa kertaa. JamLegend saavutti 5 miljoonan pelatun kappaleen merkkipaalun 11. maaliskuuta 2009.
Kill the Alarm

Pelin suosituimmaksi artistiksi päätyi Kill the Alarm, jonka kappaleita pelattiin yhteensä 2,219,908 kertaa. Pelin myötä yhtyeen kappaleet fire away, sit up ja monet muut nousivat hiteiksi.
Stratovarius

Myös Stratovarius löytyi artistilistalta ja sijoittui pelin päätyttyä artistilistalla sialle 19. Stratovariuksen kappaleita pelattiin yhteensä 431,370 kertaa.
Sonata Arctica

JamLegend pelistä löytyi myös kuuluisa suomalainen Sonata Arctica.
Aiheesta muualla

JamLegendin kotisivu (englanniksi)
JamLegendin virallinen blogi (englanniksi)
Jinsekikōgen

| Jinsekikōgen |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna

Valtio:  Japani
Prefektuuri:  Hiroshiman prefektuuri
Piirikunta:  Jinsekin piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  382 km²
 – Väestötiheys:  21,62 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jinsekikōgen (jap. 神石高原町, Jinsekikōgen-chō) on Japanin maaseutukaupunki Jinsekin piirikunnassa, Hiroshiman prefektuurissa. Sen väkiluku on 8 259 asukasta, ja väestö on laskussa. Vuosina 2015-2020 se laski yli kahdella prosentilla. Pinta-ala on 382 neliökilometriä ja väestötiheys 21,62 asukasta neliökilometrillä.
Väestönkehitys

Lähde:
| Vuosi | Väestö | Muutos |
| --- | --- | --- |
| 1995 | 13 218 |  |
| 2000 | 12 512 | -706 |
| 2005 | 11 590 | -922 |
| 2010 | 10 350 | -1 240 |
| 2015 | 9 217 | -1 133 |
| 2020 | 8 259 | -958 |
Jarno Koskiranta

| Jarno Koskiranta |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. joulukuuta 1986 (ikä 37) Paimio, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Japa
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  192 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–2023
Seurat:  HC Salamat (Mestis) Jokipojat (Mestis) Tappara (SML) Sibir Novosibirsk (KHL) SKA Pietari (KHL) SaiPa (SML) Ilves (SML)
Jarno Koskiranta (s. 9. joulukuuta 1986 Paimio) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi urallaan SM-liigaa SaiPassa, Tapparassa ja Ilveksessä yhteensä 349 runkosarjaottelua tehden 175 tehopistettä. Koskiranta voitti SM-hopeaa Tapparassa vuonna 2013 ja SM-pronssia Ilveksessä vuonna 2023. Hän toimi SaiPan kapteenina uransa kolmena viimeisenä kautenaan vuosina 2020–2023. Noin puolet pääsarjaurastaan Koskiranta vietti KHL:ssä Sibir Novosibirskin ja SKA Pietarin joukkueissa. Hän voitti SKA:ssa Gagarin Cupin vuonna 2016. Koskiranta edusti Suomen A-maajoukkuetta Pyeongchangin olympiakisoissa 2018 sekä MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2016, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan.
Ura > Seuraura > Juniorivuodet ja ensimmäiset miesten pelit Mestiksessä

Paimiossa syntynyt Koskiranta on Espoon Kiekkoseuran kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Espoo Bluesiin, jonka C-nuorten akatemiajoukkueessa Koskiranta pelasi yli-ikäisenä kauden 2002–2003. Kaudeksi 2003–2004 hän siirtyi Grankulla IFK:n B-nuoriin. Kaudeksi 2004–2005 Koskiranta palasi Bluesiin ja siirtyi seuran B-nuorten akatemiajoukkueeseen. Kauden 2005–2006 päätteeksi hän voitti Bluesissa A-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2006–2007 Koskiranta kärsi loukkaantumisista ja hän pelasi A-nuorten SM-liigassa vain 12 runkosarja- ja kaksi pudotuspeliottelua. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Koskiranta pelasi kauden aikana myös A-nuorten I-divisioonaa Kiekko-Espoossa.
Kaudeksi 2007–2008 Koskiranta siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kirkkonummen Salamoihin. Hän oli kauden positiivisimpia yllättäjiä ja teki tulokaskautensa aikana 43 runkosarjaottelussa tehot 11+15=26, joilla Koskiranta sijoittui joukkueen sisäisessä pistepörssissä toiseksi Jarno Niinimäen jälkeen. Mestiskarsinnoissa hän teki seitsemässä ottelussa tehot 3+2=5. Salamoiden kausi päättyi putoamiseen Suomi-sarjaan, mutta Koskiranta siirtyi kaudeksi 2008–2009 kuitenkin jatkamaan Mestis-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Jokipoikiin. Hän teki runkosarjassa 29 tehoistettä, mutta pudotuspeleissä Koskiranta voitti koko sarjan pistepörssin tehoilla 4+7=11. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Ura > Seuraura > SM-liigauran alku SaiPassa 2009–2012

Huhtikuussa 2009 Koskiranta siirtyi neljän kuukauden mittaiselle koeajalle SM-liigajoukkue SaiPaan. Joukkueessa pelasi ennestään hänen isoveljensä Tero. Elokuussa Jarno Koskiranta sai SaiPaan 1+2-vuotisen sopimuksen. Koskiranta teki liigadebyyttinsä kauden 2009–2010 avauskierroksella 10. syyskuuta 2009 Oulun Kärppiä vastaan. Hänen 15 ensimmäistä otteluaan toivat vain yhden syöttöpisteen, kunnes Koskiranta teki liigauransa avausmaalin 24. lokakuuta 2009 vieraissa Jokereita vastaan. Hän nousi kauden mittaan lopulta rikkovasta roolista SaiPan kakkossentteriksi ja teki kauden kaikissa 58 runkosarjaottelussa tehot 15+16=31. Koskiranta voitti tulokkaiden maalipörssin ja jakoi tulokkaiden pistepörssin toisen sijan Ässien Mika Niemen kanssa edellään vain HIFK:n Mikael Granlund. Hän oli myös SaiPan kolmanneksi paras pistemies ja maalintekijä. Tammikuussa 2010 SaiPa käytti Koskirannan sopimuksessa olleen option ja teki kaksivuotisen jatkosopimuksen hänen kanssaan.
Kaudella 2010–2011 Koskiranta nousi SaiPan varakapteeniksi. Hän oli tehoilla 8+24=32 joukkueen toiseksi paras pistemies Tyler Redenbachin jälkeen. Koskiranta oli myös SaiPan ainoa kauden kaikki 60 runkosarjaottelua pelannut pelaaja Mikko Pukan kanssa. Kaudella 2011–2012 hän vakiinnutti paikkansa SaiPan ykkössentterinä. Koskiranta oli tehoilla 17+22=39 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Jesse Saarisen jälkeen. Hän pelasi jälleen joukkueen ainoana hyökkääjänä kaikki runkosarjan 60 ottelua. Puolustajista ne pelasi vain Per Savilahti-Nagander.
Ura > Seuraura > Siirtyminen Tapparaan 2012–2013

Koskiranta siirtyi kaudeksi 2012–2013 kaksivuotisella sopimuksella Tapparaan. Hän teki runkosarjassa SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 22+18=40, joilla Koskiranta oli joukkueensa paras maalintekijä Ville Niemisen kanssa sekä sijoittui sisäisessä pistepörssissä neljänneksi. Hän jakoi koko liigan maalipörssin neljännen sijan neljän muun pelaajan kanssa.
Kevään 2013 pudotuspeleissä Koskirannan rooli kasvoi ja hän nousi Tapparan ykkössentteriksi, kun sekä Aleksander Barkovin että Chris Connollyn pudotuspelit keskeytyivät loukkaantumisten vuoksi. Hän teki pudotuspelidebyytissään, ensimmäisessä puolivälieräottelussa 20. maaliskuuta 2013 Helsingin IFK:ta vastaan myös liigauransa ensimmäisen pudotuspelimaalin ylivoimalla. Osuma jäi Tapparan 3–1-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Koskiranta oli seuraavan ottelun sivussa perheenlisäyksen vuoksi, mutta kolmannessa puolivälieräottelussa 23. maaliskuuta 2013 hän teki jälleen Tapparan voittomaalin ylivoimalla joukkueen voitettua ottelun lukemin 3–2. Viidennessä puolivälieräottelussa 27. maaliskuuta 2013 Koskiranta teki kaksi maalia. Hänen ensimmäinen maalinsa vei Tapparan ottelussa 2–1-johtoon ja toisella maalillaan Koskiranta viimeisteli joukkueelle 3–1-voiton vastustajan tyhjään maaliin. Koskirannan osumat ratkaisivat Tapparalle lopulta välieräpaikan otteluvoitoin 4–1. Hän onnistui voittomaalin teossa myös kolmannessa välieräottelussa 5. huhtikuuta 2013 Rauman Lukkoa vastaan, kun Koskirannan alivoimamaali jäi Tapparan 3–0-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Hän teki pudotuspeleissä kaikkiaan 14 ottelussa tehot 9+1=10, joilla Koskiranta oli Tapparan toiseksi paras pistemies Teemu Aallon jälkeen. Hän sijoittui koko SM-liigan maalipörssissä toiseksi Lukon Justin Azevedon jälkeen. Koskiranta voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Ura > Seuraura > Sibir Novosibirsk 2013–2015

Koskiranta ei jatkanut Tapparassa enää toista sopimuskauttaan, vaan hän siirtyi kaudeksi 2013–2014 kaksivuotisella sopimuksella KHL-seura Sibir Novosibirskiin. Koskirannan ensimmäinen kausi liigassa toi 54 runkosarjaottelussa tehot 7+6=13 ja kymmenessä pudotuspeliottelussa tehot 2+2=4. Kaudella 2014–2015 hän teki KHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 13+22=45. Koskiranta oli Sibirin paras syöttäjä ja hän jakoi sisäisen pistepörssin toisen sijan maanmiehensä Jonas Enlundin kanssa edellään vain Dmitri Kugryšev. Koskiranta teki ammattilaisuransa ensimmäisen kypärätempun 18. marraskuuta 2014 Ak Bars Kazania vastaan. Hänen ensimmäinen ja kolmas osumansa syntyivät ylivoimalla. Koskirannan ensimmäinen maali jäi Sibirin 6–1-voitton päättyneen ottelun voittomaaliksi. Sibirin fanit heittivät perinteisesti hattutempun kunniaksi hattuja jäälle, mutta poliisi näki tämän kuitenkin järjestyshäiriönä ja pidätti muutaman fanin. Sibir pahoitteli perinnettä poliisille ja tarjoutui auttamaan fanien tuomioistuinkäsittelyssä sekä maksamaan sakot. Koskiranta valittiin samalla viikolla KHL:n viikon pelaajaksi.
Kevään 2015 pudotuspeleissä Koskiranta oli viidellä osumallaan Sibirin paras maalintekijä David Ullströmin kanssa. Hänen kaikki playoff-maaliaan syntyivät neljännesvälieräsarjassa Traktor Tšeljabinskiä vastaan. Koskirannan osumista kaksi jäivät voittomaaleiksi. Ottelusarjan toisessa ottelussa 1. maaliskuuta 2015 hän teki kaksi maalia, joista rangaistuslaukauksella syntynyt ensimmäinen osuma jäi Sibirin 5–2-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Kuudennessa ottelussa 8. maaliskuuta 2015 Koskirannan maali ratkaisi joukkueelle 1–2-vierasvoiton ja vei Sibirin puolivälieriin.
Ura > Seuraura > SKA Pietari 2015–2020

Kaudeksi 2015–2016 Koskiranta siirtyi jatkamaan KHL-uraansa kaksivuotisella sopimuksella SKA Pietarin riveihin. Koskirannan rooli varakkaammassa seurassa jäi pienemmäksi kuin Sibirissä. Kaudella 2016–2017 hän pelasi pääasiassa SKA:n kolmosketjussa, mutta kesken pudotuspelien Koskiranta nostettiin aina joukkueen ykkössentteriksi Pavel Datsjukin loukkaannuttua. Hän voitti kauden päätteeksi Gagarin Cupin. Huhtikuussa 2017 Koskiranta teki SKA:n kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2017–2018, kolmannessa neljännesvälieräottelussa 7. maaliskuuta 2018 vieraissa Severstal Tšerepovetsia vastaan hän ratkaisi SKA:lle 1–2-jatkoaikavoiton ajassa 67.32. Koskirannan osuma herätti keskustelua, sitä edelsi selvä paitsiotilanne. Ottelun päätuomarit tarkistivat tilanteen videolta Severstalin valmentajan haasteen johdosta, mutta hyväksyivät silti Koskirannan maalin. Hän eteni SKA kanssa jälleen Gagarin Cup -finaaleihin saakka, mutta tällä kertaa mestaruuden vei kuitenkin Ak Bars Kazan otteluvoitoin 4–1.
Ura > Seuraura > Paluu SaiPaan ja viimeiset vuodet 2020–2023

Koskiranta palasi kaudeksi 2020–2021 kolmivuotisella sopimuksella SaiPaan. Valmennus nimesi Koskirannan joukkueen kapteeniksi syyskuussa. Hän sai joukkueen hyökkääjistä toiseksi eniten peliaikaa ja pelasi ykkössentterinä laidoillaan Tomáš Záborský ja Veikko Loimaranta. Koskirannan kausi osoittautui kuitenkin tehopisteiden osalta varsin vaisuksi, vaikka hän oli tehoilla 7+15=22 SaiPan toiseksi paras pistemies Záborskýn jälkeen. Alkukaudella 2021–2022 Koskiranta ehti pelata vain neljä ottelua, kunnes hänen kautensa päättyi loukkaantumisen vuoksi jo lokakuussa 2021.
Tammikuussa 2023 SaiPa lainasi Koskirannan loppukauden 2022–2023 kattavalla sopimuksella Ilvekseen. Vastaavasti Ilves lainasi SaiPaan hyökkääjä Emil Järventien kevääseen 2024 ulottuvalla lainasopimuksella. Neljännessä puolivälieräottelussa 24. maaliskuuta 2023 vieraissa Porin Ässiä vastaan Koskiranta teki kaksi maalia, joista ensimmäinen jäi Ilveksen 1–4-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Toisen osamansa hän viimeisteli vastustajan tyhjään maaliin. Koskiranta sai ottelussa myös yhden syöttöpisteen. Matti Kuparinen valitsi hänet ottelun ykköstähdeksi. Koskiranta voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Hän kertoi ennen pronssiottelun alkua lopettavansa pelaajauransa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Venäjä 2016 | jääkiekko |  |
Koskiranta edusti Suomea Pyeongchangin olympiakisoissa 2018 sekä MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2016, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Yhteensä hän on pelannut 67 A-maaottelua tehopistein 5+7=12. Koskiranta teki A-maajoukkuedebyyttinsä 24. huhtikuuta 2010 Odensessa pelatussa harjoitusottelussa Tanskaa vastaan. Koskiranta merkittiin Suomen nelossentteriksi laidoilleen kaksi muuta debytanttia, Tommi Huhtala ja Joonas Rask. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki MM-kilpailujen alkulohkon ottelussa 8. toukokuuta 2013 Helsingin Hartwall Arenassa Yhdysvaltoja vastaan. Koskiranta valittiin Suomen ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Pelityyli

SaiPan entisen urheilutoimenjohtaja Antti Tuomenoksan mukaan Koskiranta on erittäin monipuolinen kahden suunnan pelaaja, joka on tottunut kantamaan isoa roolia myös sekä ylivoima- että alivoimapelissä.
Perhe

Koskirannan perheeseen kuuluu vaimo Sofia, kaksi tytärtä ja yksi poika. He asuvat Lappeenrannassa.
Koskirannan isoveli Tero pelasi omalla urallaan SM-liigassa pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 562 ottelua Bluesissa, SaiPassa, Pelicansissa, Turun Palloseurassa ja Vaasan Sportissa. Hän on luonut pääsarjauraa myös Ruotsissa sekä monikansallisissa EBEL:ssä (nyk. ICEHL) ja Erste Ligassa. Veljekset pelasivat myös joukkuetovereina SaiPassa vuosina 2009–2011.
Lot (departementti)

Lot [lɔt] (oksitaaniksi Òlt tai Òut) on Ranskan departementti numero 46, joka on saanut nimensä Lotjoen mukaan. Departementti sijaitsee Lounais-Ranskassa Oksitanian  hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 5 217 neliökilometriä, ja siellä on 169 533 asukasta (2006). Lotin pääkaupunki on Cahors. Lot on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 31 kantoniin ja 340 kuntaan.
Lot oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Lot muodostettiin osasta Languedocin provinssia.
Kuusi Lotin departementin kylää on otettu jäseneksi Ranskan kauneimpien kylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France. Nämä ovat Autoire, Capdenac, Cardaillac, Carennac, Loubressac ja Saint-Cirq-Lapopie.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lot Wikimedia Commonsissa
Lotin departementin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Château de Castelnau-Bretenoux
John Keller

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 1952 |  |  |
John Frederick Keller (10. marraskuuta 1928 Page City, Kansas – 6. lokakuuta 2000 Great Bend, Kansas) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja.
Keller kuului Yhdysvaltain maajoukkueeseen sen voittaessa kultaa Helsingin kesäolympialaisissa 1952. Keller pelasi kahdessa ottelussa tehden yhteensä kolme pistettä.
Long Road Out of Eden

| Long Road Out of Eden Eagles |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2001–2007
 Julkaistu: 30. lokakuuta 2007
 Tuottaja(t): Eagles, Steuart Smith, Richard F.W. Davis, Scott Crago, Bill Szymczyk
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 90.53
 Levy-yhtiö: Eagles Recording Company II
 Levymerkki: Lost Highway Records, Polydor Records
Listasijoitukset
  1.  1.  6.
Eaglesin muut studioalbumit
| The Long Run 1979 | Long Road Out of Eden 2007 |   |
'Long Road Out of Eden on yhdysvaltalaisen rockyhtye Eaglesin seitsemäs ja uusin studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007. Albumia tehtiin yli kuusi vuotta ja se julkaistiin 27 vuotta yhtyeen edellisen The Long Run studioalbumin jälkeen. Se on myös yhtyeen viimeinen albumi Glenn Freyn kanssa, sillä Frey kuoli vuonna 2016. Levyllä ei enää ollut mukana myöskään Don Felder, joka erosi yhtyeestä vuonna 2001.
Albumi myi moninkertaista platinaa Australiassa, Tanskassa, Uudessa-Seelannissa, Britanniassa ja peräti seitsenkertaista platinaa Yhdysvalloissa. Albumi sai myös hyvän vastaanoton kriitikoilta.