stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nopea antigeenitesti
Tieteellinen perusta ja taustalla oleva biologia

Antigeenitestit ja vasta-ainetestit ovat usein jonkinlaisia immunomäärityksiä, kuten testitestejäselvennä tai fluoresenssi-immunomäärityksiä, mutta RAT on immunokromatografinen määritys, joka antaa visuaalisia tuloksia, jotka voidaan nähdä paljain silmin. Sitä pidetään laadullisena, mutta RDT-testaukseenselvennä perehtynyt henkilö voi helposti määrittää tulokset määrällisesti. Koska kyseessä on seulontatesti, jos testin herkkyys ja spesifisyys ovat suhteellisen alhaiset, tuloksia olisi arvioitava varmistavien testien, kuten PCR-testin tai western blot -testin, perusteella.
Yksi antigeenitestin luontainen etu verrattuna vasta-ainetesteihin (kuten vasta-aineita havaitseviin HIV-pikatesteihin) on se, että immuunijärjestelmällä voi kestää aikaa kehittää vasta-aineita infektion alettua, mutta vieras antigeeni on läsnä heti. Vaikka kaikissa diagnostisissa testeissä voi olla vääriä negatiivisia tuloksia, tämä latenssiaika voi avata erityisen laajan mahdollisuuden väärien negatiivisten tulosten syntymiseen vasta-ainetesteissä, vaikka yksityiskohdat riippuvat siitä, mistä taudista ja mistä testistä on kyse.
Oahunkiharapyrstö

| Oahunkiharapyrstö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Hävinnyt  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kiharapyrstöt Mohoidae
Suku::  Kiharapyrstöt Moho
Laji::  apicalis
Kaksiosainen nimi
 Moho apicalis  (Gould, 1860) 
Katso myös
   Oahunkiharapyrstö Wikispeciesissä   Oahunkiharapyrstö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Oahunkiharapyrstö (Moho apicalis) oli kiharapyrstöjen heimoon kuulunut varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus oli noin 30,5 senttimetriä ja pyrstön pituus 10,5–11,4 senttimetriä. Sen höyhenpuku oli pääosin musta. Kupeilla ja alaperässä oli keltaista ja pitkässä pyrstössä sekä kainaloissa oli valkoista.
Esiintyminen

Laji eli Oʻahun saarella Havaijin saaristossa. On oletettu, että Moho-suvun linnut olisivat ajautuneet myrskyjen riepoteltavina varsinaisilta elinalueiltaan Oseaniasta. Oahunkiharapyrstö ja sen kolme sukulaislajia ovat kaikki kuolleet sukupuuttoon. Oahunkiharapyrstön viimeiset kolme yksilöä pyydysti saksalainen Ferdinand Deppe 1837. John Gould kuvaili lajin museokappaleesta 1860. Maailman museoissa on säilynyt seitsemän yksilöä, jotka sijaitsevat Berliinissä, Lontoossa, New Yorkissa ja Cambridgessa (Massachusetts). Toisessa lähteessä sanotaan museokappaleita olevan viisi.
Oahunkiharapyrstön kohtaloksi koituivat luultavasti Havaijille tuotujen sääskien levittämät taudit, elinympäristöjen tuhoutuminen laidunnuksen ja rakentamisen takia, metsien hakkuut, laivojen mukana saapuneiden rottien aiheuttamat pesätuhot ja metsästys. Lajin loistavan keltaiset kylkihöyhenet olivat hyvin arvostettuja paikallisten asukkaiden kesken, ja erityinen kuninkaallinen linnunpyydystäjä pyydysti näitä lintuja, päästäen linnun vapaaksi otettuaan siltä muutaman keltaisen höyhenen.
Elinympäristö

Oahunkiharapyrstö eli vuoristometsissä.
Ravinto

Oahunkiharapyrstö käytti ravintonaan kukkien mettä.
Christopher Higgins

| Christopher Higgins |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. kesäkuuta 1983 (ikä 41) Smithtown, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  92 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–2016
Seurat:  Montreal Canadiens New York Rangers Calgary Flames Florida Panthers Vancouver Canucks
NHL-varaus:  14. varaus, 2002 Montreal Canadiens
Christopher "Chris" Higgins (s. 2. kesäkuuta 1983 Smithtown, New York) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan 12 kautta NHL-liigassa edustaen Montreal Canadiensia, New York Rangersia, Calgary Flamesia, Florida Panthersia ja Vancouver Canucksia.
Cipriano García Fernández

Cipriano García Fernández (s. 23. joulukuuta 1931 Santibáñez de Tera, Espanja) on Argentiinassa toiminut espanjalaissyntyinen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu augustinolaisiin. Hänet vihittiin papiksi 15. heinäkuuta 1956 ja nimitettiin Cafayaten alueprelatuurin johtoon 28. toukokuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. elokuuta. Tilaisuuden pääkonsekraattori oli Moisés Julio Blanchoud, jota avustivat Ubaldo Calabresi ja Elmer Osmar Ramón Miani.
García Fernández jäi eläkkeelle 26. tammikuuta 2007.
Oulun Lehti

Oulun Lehti oli vuosina 1879–1887 Oulussa ilmestynyt sanomalehti.
Oulun Lehti perustettiin Oulun Wiikko-Sanomien jatkajaksi, sillä Oulun maltilliset suomenmieliset halusivat oman lehden. Oululaisen Kaiku-lehden linja ei tyydyttänyt maltillisia, mutta Oulun Lehdenkin linja oli selkeästi suomenmielinen. Oikeasti lehtien linjat olivat melko lähellä toisiaan.
Lehdistön kilpailu oli Oulussa kovaa ja viimeisessä numerossaan Oulun Lehti valitti tilaushintojen alhaisuutta sekä tilaajamäärien ja ilmoitustulojen vähentymistä.
Oulun Lehden päätoimittajat olivat Kaarlo Kramsu 1880–1881, Wilhelm Nordlund 1881–1883, Sakari Westerlund 1883–1884, Emil Sarlin 1884 ja Heikki Sariola 1885–1887.
Christopher Hampton

Christopher Hampton Odessan elokuvajuhlilla 2016.
Christopher Hampton (s. 26. tammikuuta 1946) on englantilainen näytelmäkirjailija.
Hampton on opiskellut Oxfordin yliopistossa, jossa kiinnostui myös teatterista. Hänen tunnetuin näytelmänsä on sovitus Choderlos de Laclos´n romaanista Vaarallisia suhteita (Les liaisons dangereuses). Hampton sovitti näytelmästään myös käsikirjoituksen Stephen Frearsin vuonna 1988 valmistuneeseen elokuvaan Valheet ja viettelijät.
Hamptonin de Laclos -sovitusta on esitetty myös monissa Suomen teattereissa nimillä Vaarallisia suhteita, Valheita ja viettelijöitä ja Valheita ja viettelyksiä. Näytelmää The Philantropist on esitetty nimillä Tosi ystävä ja Ihmisystävä.
Toinen Hamptonin kirjoittama oman näytelmän elokuvasovitus on runoilijoiden Rimbaud ja Verlaine suhteesta kertova elokuva Total Eclipse (1995), joka perustuu Hamptonin näytelmään vuodelta 1968.
Vuonna 1975 Yleisradio tuotti oululaisvoimin kuunnelman Hamptonin näytelmästä Villit (Savages, 1973). Sen ohjasi Ari Kallio.
Cira Virta

Cira Virta helmikuussa 2020
Cira Virta (s. 6. elokuuta 2003) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa helsinkiläistä EräViikinkejä kausina 2019–2021 ja Turun Palloseuraa kausilla 2021–2024. Hän on pelannut liigassa kauden 2023–2024 loppuun mennessä 107 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 12 maalia ja antanut 17 maaliin johtanutta syöttöä, sekä 41 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt kuusi maalia ja saanut neljä syöttöpistettä. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden vuosina 2022, 2023 ja 2024.
Virta on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa neljä ottelua, joissa hän on saanut kaksi syöttöpistettä.
Norjan rakettivälikohtaus

Black Brant -luotainraketti.
Norjan rakettivälikohtaus (tai Black Brant -uhka) oli muutaman minuutin kestänyt tapahtuma neljä vuotta kylmän sodan päättymisen jälkeen 25. tammikuuta 1995. Tapahtuma sai alkunsa, kun norjalaiset ja yhdysvaltalaiset tiedemiehet laukaisivat kiertoradalle Black Brant -luotainraketin Andøyan rakettikoealueella Norjan luoteisrannikolla. Norjan ulkoministeriö oli lähettänyt rutiininomaisesti viestin 21. joulukuuta 1994 naapurimaille, Venäjä mukaan lukien, jossa se kertoi tutkimusraketin tulevasta laukaisusta ajanjaksolla 15. tammikuuta – 10. helmikuuta 1995 sääolosuhteista riippuen. Viesti ei kulkeutunut Venäjän hallinnon sisällä tutkajärjestelmästä vastaavalle taholle.
Raketti, joka kuljetti välineistöä revontulien tutkimukseen Huippuvuorien yläpuolella, lensi 1 453 kilometrin korkeuteen ylettävää pohjoista ilmakäytävää, joka yhdistää Pohjois-Dakotan Minuteman III -siilot Moskovaan. Ydinaseet asetettiin Venäjällä hälytystilaan ja ydinasesalkku tuotiin presidentti Boris Jeltsinille, jonka täytyi päättää, laukaistako ydinisku Yhdysvaltoja vastaan. Edelleenkään ei ole selvyyttä eikä varmennusta sille, valittiinko raketin rata vahingossa vai aiheuttiko sen tekninen tai tietokonevirhe. Eräs versio tapahtumista väittää Yhdysvaltojen käyttäneen liittolaisensa rakettia testaamaan Venäjän ohjushavaintojärjestelmää – Neuvostoliiton hajoamisen jälkeisenä aikana Venäjän puolustus- ja hyökkäyskapasiteettia pidettiin vähintäänkin kyseenalaisena.
Aiheesta muualla

Hoffman, David: Cold-War Doctrines Refuse to Die. The Washington Post, 15.3.1995, s. A01.  Artikkelin verkkoversio. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Cygnaeuksen koulu (Jyväskylä)

Cygnaeuksen koulun vanha osa.
Cygnaeuksen koulu tammikuussa 2006.
Cygnaeuksen koulukeskus syksyllä 2010. Oikealla näkyy koulun pihalle sijoitettuja parakkeja.
Cygnaeuksen koulukeskus syksyllä 2011.
Cygnaeuksen koulu oli Jyväskylän Mäki-Matissa sijainnut perusopetuksen luokkien 1–6 koulu (ennen peruskoulu-uudistusta kansakoulu). Koulu oli perustettu vuonna 1925. Vuosina 1939–1945 rakennuksessa toimi osa 30. sotasairaalasta. Koulun vanhassa juhlasalissa perustettiin Sotainvalidien Veljesliitto talvisodan jälkeen 18. elokuuta 1940 sotamarsalkka Mannerheimin läsnä ollessa.
Vuonna 1961 koulun länsipuolelle valmistui lisärakennus. Siinä on toiminut eri kouluja, kuten Syrjälän yläaste, Keskikadun koulu, Mäki-Matin koulu ja Jyväskylän Rudolf Steiner -koulu. Lisärakennus peruskorjattiin vuonna 2008. Samassa lisärakennuksessa on pohjoispuolella B-siipi, joka peruskorjattiin vuonna 2009. B-siivestä säästettiin vain betonirunko ja vesikatto.
Cygnaeuksen koulu lakkautettiin kesällä 2007. Nykyisin nimi Cygnaeuksen koulu tarkoittaa koulurakennusta, jota käyttivät väistötilana vuosina 2009–2011 Vaajakosken koulu ja sen jälkeen Huhtasuon ja Huhtaharjun koulut. Koulun katuosoite on Voionmaankatu 18, 40700 Jyväskylä.
Vuonna 2015  Jyväskylän kristillinen koulu muutti koulukeskukseen. Keväällä 2022 Keskisuomalainen raportoi, että Cygnaeuksen koulu remontoitaisiin uudelleen ja että Jyväskylän kristillinen koulu voisi pysyä tiloissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cygnaeuksen koulu (Jyväskylä) Wikimedia Commonsissa
Céré-la-Ronde

| Céré-la-Ronde |
| --- | --- |
 Château de Montpoupon
 vaakuna
 Céré-la-Ronde
 Koordinaatit: 47°15′41″N, 1°11′27″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Centre-Val de Loire
Departementti:  Indre-et-Loire
Arrondissementti:  Loches
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  49,2 km²
Väkiluku (2017):  459 
 – Väestötiheys:  9 as./km²
Kunnan numero:  37046
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Céré-la-Ronde on kunta Ranskassa Indre-et-Loiren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 50 kilometriä Toursin kaupungista kaakkoon.
Kunnan nähtävyys on keskiaikainen linna Château de Montpoupon. 1400-luvulla linna sai renessanssisen ulkomuotonsa, ja se muutettiin asuinrakennukseksi. 1920-luvulla linna varustettiin sähköllä, juoksevalla vedellä sekä keskuslämmityksellä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Céré-la-Ronde Wikimedia Commonsissa
Oulun Kärppien runkosarjaottelut kaudella 2007–2008

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.9. 2007 | Kärpät | 4-1 | Blues | Oulun Energia Areena |  |
18:30: 
| 18:30 | (2-0, 1-0, 1-1)  | (2-0, 1-0, 1-1)  | (2-0, 1-0, 1-1)  | Yleisömäärä: 5276  Tuomarit: Mika Sinkkonen |  |
| 18:30 | 02.05 yv. Kuusela 15.12 Hyvönen (Pesonen, Bros) 36.12 Paakkolanvaara (Kuusela) 56.08 yv. Laamanen (Hyvönen, Pesonen) | Raportti | 57.35 yv. Öhman (Clarke, Pikkarainen) | Yleisömäärä: 5276  Tuomarit: Mika Sinkkonen |  |
| 18:30 |   | Jäähyt |   | Yleisömäärä: 5276  Tuomarit: Mika Sinkkonen |  |
| 18:30 | 7 x 2 min |  | 9 x 2 min | Yleisömäärä: 5276  Tuomarit: Mika Sinkkonen |  |
| 18:30 |   | Maalivahdit |   | Yleisömäärä: 5276  Tuomarit: Mika Sinkkonen |  |
| 18:30 | Tuomas Tarkki 11 + 13 + 13 = 37 |  | Bernd Brückler 2 + 9 + 9 = 20 | Yleisömäärä: 5276  Tuomarit: Mika Sinkkonen |  |
18:30: 
18:30: 






| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15.9. 2007 | Kärpät | 3-4 | SaiPa | Oulun Energia Areena |  |
18:30: 
| 18:30 | (0-2,0-0,3-2)  | (0-2,0-0,3-2)  | (0-2,0-0,3-2)  | Yleisömäärä: 5401  Tuomarit: Jyri Rönn Tatu Savolainen |  |
| 18:30 | 44.38Kratena (Paakkolanvaara, Laamanen) 54.27 Laamanen (Paakkolanvaara,Mikkola) 55.03 rl. Kuusela | Raportti | 10.03 yv. Lippojoki (Holma, Rönnberg) 15.12 Nikiforuk (Ryhänen) 43.19 Snellman (Immonen, Grönholm) 58.46 yv. Immonen | Yleisömäärä: 5401  Tuomarit: Jyri Rönn Tatu Savolainen |  |
| 18:30 |   | Jäähyt |   | Yleisömäärä: 5401  Tuomarit: Jyri Rönn Tatu Savolainen |  |
| 18:30 | 8 x 2 min |  | 7 x 2 min | Yleisömäärä: 5401  Tuomarit: Jyri Rönn Tatu Savolainen |  |
| 18:30 |   | Maalivahdit |   | Yleisömäärä: 5401  Tuomarit: Jyri Rönn Tatu Savolainen |  |
| 18:30 | Tuomas Tarkki 15+10+5=30 |  | Iiro Tarkki 5+10+12=27 | Yleisömäärä: 5401  Tuomarit: Jyri Rönn Tatu Savolainen |  |
18:30: 
18:30:
Céline Moinet

Céline Moinet
Céline Moinet (s. 1984 Lille) on ranskalainen oboisti.
Moinet valmistui Pariisin konservatoriosta, jossa opiskeli David Walterin ja Maurice Bourguen johdolla. Hän pääsi 23-vuotiaana Staatskapelle Dresdenin soolo-oboistiksi. Sittemmin hän on esiintynyt muiden muassa sellaisten kapellimestarien kuin Christian Thielemannin, Zubin Mehtan, Claudio Abbadon, Andris Nelsonsin, Christoph Eschenbachin ja Fabio Luisin kanssa. Hän on vieraillut säännöllisesti muiden muassa Wienin filharmonikoissa ja Lontoon sinfoniaorkesterissa.
Moinet on levyttänyt eksklusiivisella sopimuksella Harmonia Mundille. Vuonna 2013 hän pääsi Carl Maria von Weber -musiikkiyliopiston professoriksi. Hän on pitänyt mestarikursseja Ranskassa, Saksassa ja Japanissa.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Christopher Hall

| Christopher Hall |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. toukokuuta 1965 (ikä 59)
Ammatti:  muusikko, laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Chris Hall
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1985–
Tyylilajit:  industrial rock, goottirock, darkwave
Soittimet:  laulu, kitara, basso
Yhtyeet:  Stabbing Westward, The Dreaming
Levy-yhtiöt:  EMI, Koch Records, Epochal Arts, Columbia Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Robert Christopher Hall (s. 18. toukokuuta 1965) on yhdysvaltalainen rockmuusikko, joka tunnetaan parhaiten Stabbing Westwardin solistina.
Musiikkiura

Hall tapasi kosketinsoittaja Walter Flakusin vuonna 1985 ja samana vuonna he perustivat Chicagossa kyseisen yhtyeen, josta tuli hyvin vaikutusvaltainen amerikkalaisissa industrialpiireissä 1990-luvun lopussa. Stabbing Westwardin hajottua hän perusti uuden yhtyeen nimeltä The Dreaming vuonna 2002, joka on hitaasti mutta varmasti niittänyt omaa uskollista fanikuntaansa Yhdysvalloissa.
Norjan ralli

|  Norjan ralli |
| --- | --- |
Sarja:  Rallin MM-sarja
Sijainti:  Norja
Ensimmäinen tapahtuma:  2006
Viimeisin tapahtuma:  2009
Eniten voittoja
Kuljettajat:    Henning Solberg  Mikko Hirvonen  Sébastien Loeb (1) 
Tallit:  Ford Citroën (1)
Viimeisin kilpailu (2009):
Voittaja:    Sébastien Loeb  Daniel Elena   (Citroën World Rally Team)
Voittoaika:  3:28.15,9
Juho Hänninen EK:lla 6 vuoden 2007 rallissa
Norjan ralli oli Norjassa järjestettävä lumirallikilpailu, joka järjestettiin vuosina 2006-2007 ja 2009. Kilpailu ajettiin Kongsvingerin ja Hamarin tienoilla.
Vuonna 2006 kilpailu ei virallisesti kuulunut rallin MM-sarjaan. Ensimmäisen kilpailun voitti Henning Solberg. Vuonna 2007 ralli virallistettiin MM-kalenteriin ja kilpailun voitti Mikko Hirvonen. Samassa kilpailussa Marcus Grönholm varmisti Suomelle kaksoisvoiton. Vuoden 2009 ja toistaiseksi viimeisen kilpailun voitti Sébastien Loeb.
Sittemmin Norjan puolella on ajettu erikoiskokeita itänaapuri Ruotsin rallissa.
Voittajat

| Kausi | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Raportti |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 |  Henning Solberg |  Cato Menkerud | Peugeot 307 WRC | Raportti |  |
| 2007 |  Mikko Hirvonen |  Jarmo Lehtinen | Ford Focus RS WRC 06 | Raportti |  |
2008: Ei ajettu
| 2009 |  Sébastien Loeb |  Daniel Elena | Citroën C4 WRC | Raportti |  |
D-studio

D-studio oli Jarno Hännisen omistama metallimusiikkiin erikoistunut musiikkistudio, joka sijaitsi Nurmijärven Klaukkalassa. Se oli toiminnassa vuodesta 2002 helmikuuhun 2017, kun sen toiminta loppui kotiäänittämisen yleistymisen seurauksena. Studio keräsi mainetta erityisesti paikkana, jossa nuorille omakustanneyhtyeet tuotettiin korkeatasoista jälkeä kohtuuhintaan.
Studiossa ovat äänittäneet mm. Gloomy Grim, Million Dollar Beggars, Beherit, Turmion Kätilöt, Teräsbetoni ja Before the Dawn.
Norjan ralli 2009

|  Norjan ralli 2009 |
| --- | --- |
 2. osakilpailu 12 osakilpailusta kaudella 2009. 
Ajankohta:  12.–15. helmikuuta 2009
Pituus:  23 erikoiskoetta


Palkintokoroke
Voittaja:   Sébastien Loeb  Daniel Elena  (Citroën World Rally Team)
Toinen:   Mikko Hirvonen  Jarmo Lehtinen  (Ford World Rally Team)
Kolmas:   Jari-Matti Latvala  Miikka Anttila  (Ford World Rally Team)
Norjan ralli 2009 (virallisesti Rally Norway) oli Rallin MM-sarjan kauden 2009 toinen osakilpailu, joka ajettiin 12.–15. helmikuuta 2009. Kilpailussa oli 23 erikoiskoetta.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Sébastien Loeb |  Daniel Elena | Citroën C4 WRC | 3:28.15,9 |  | 10 |
| 2. |  Mikko Hirvonen |  Jarmo Lehtinen | Ford Focus RS WRC 08 | 3:28.25,7 | +9,8 | 8 |
| 3. |  Jari-Matti Latvala |  Miikka Anttila | Ford Focus RS WRC 08 | 3:29.37,7 | +1.21,8 | 6 |
| 4. |  Henning Solberg |  Cato Menkerud | Ford Focus RS WRC 08 | 3:31.49,4 | +3.33,5 | 5 |
| 5. |  Daniel Sordo |  Marc Martí | Citroën C4 WRC | 3:32.07,9 | +3.52,0 | 4 |
| 6. |  Petter Solberg |  Phil Mills | Citroën Xsara WRC | 3:34.41,3 | +6.25,4 | 3 |
| 7. |  Matthew Wilson |  Scott Martin | Ford Focus RS WRC 08 | 3:34.51,5 | +6.35,6 | 2 |
| 8. |  Urmo Aava |  Kuldar Sikk | Ford Focus RS WRC 08 | 3:35.05,0 | +6.49,1 | 1 |
Lähde:
Muuta

Petter Solberg World Rally Teamin ensimmäinen kilpailu ja pisteet.
Jevgeni Novikovin ensimmäinen kilpailu Citroën Juniorilla.
Urmo Aavan viimeinen piste.
Oskari Kauppi

Oskari Kauppi (12. joulukuuta 1888 Heinolan maalaiskunta – 19. huhtikuuta 1950) oli suomalainen varatuomari ja Suomen Sokeri Oy:n johtokunnan jäsen vuosina 1932–1950.
Elämä

Kaupin vanhemmat olivat maanviljelijä Juhan Kauppi ja Karoliina Mansikkala. Hän valmistui Suomen liikemiesten kauppaopistosta vuonna 1909, kirjoitti ylioppilaaksi 1911, suoritti oikeustutkinnon 1917 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1920. Hän työskenteli Kauppalehden toimittajana ja toimitussihteerinä vuosina 1909–1915. Tämän jälkeen hän oli Kansallis-Osake-Pankin Kallion konttorin varaesimiehenä 1918–1919, Luottotieto Oy:n ja Liikemiesten tiedonantoyhdistyksen toimitusjohtajana 1919–1920, Keskuskauppakamarin lainoppineena sihteerinä 1919–1920, Maakauppiaitten osakeyhtiön toisena johtajana 1920–1930 ja Pohjoismaiden Yhdyspankin Viipurin konttorin johtajana vuonna 1931. Suomen Sokeri Oy:n johtokuntaan hänet nimitettiin vuonna 1932.
Kauppi toimi myös lukuisissa luottamustoimissa. Hän oli Keskuskauppakamarin välityslautakunnan jäsen vuodesta 1920, tilintarkastuslautakunnan puheenjohtaja vuodesta 1943 ja liikekilpailun valvontakomiteassa vuodesta 1947. Hän toimi Helsingin pörssikomitean jäsenenä vuodesta 1932, Suomen liikemiesten yhdistyksen sihteerinä 1921–1925, rahastonhoitajana 1923–1927, varapuheenjohtajana 1928–1930 sekä 1932–1938 ja puheenjohtajana vuodesta 1939. Suomalaisen Työn Liiton hallintoneuvostossa Kauppi toimi vuodesta 1933. Lisäksi hän oli Suomen mainosyhdistyksen puheenjohtaja ja edustaja Nordiskt reklamförbundissa vuosina 1935–1938, Suomen Teollisuusliiton toisena varapuheenjohtajana ja hallituksen valiokunnan jäsenenä vuodesta 1943. Hän toimi myös teollisuuden verokomitean puheenjohtajana sekä teollisuuden työteholautakunnan valtuuskunnan ja teollisuuden rationalisoimislautakunnan jäsenenä.
Kauppi nimitettiin Suomen Leijonan ritarikunnan komentajaksi. Hän oli Turkin kunniapääkonsuli vuodesta 1942.
Kauppi oli naimisissa voimistelunopettaja Lyydi Maria Warpeniuksen kanssa vuodesta 1915. Pariskunnalla oli kolme lasta.
Châteauguayn taistelu

Châteauguayn taistelu oli vuoden 1812 sodan aikainen yhteenotto Yhdysvaltojen ja Ison-Britannian välillä 25.–26. lokakuuta 1813 Châteauguayjoella nykyisessä Québecissä Kanadassa. Yhdysvaltalaisjoukot olivat hyökänneet tuolloiseen Ala-Kanadaan, mutta taistelu Châteauguayssa päättyi heidän tappioonsa. Taistelu ei ollut kovin verinen, mutta se vahvisti puolustajien taistelutahtoa.
Tausta

Yhdysvaltalainen kenraali Wade Hampton suunnitteli Montréalin valtausta yhdessä kenraali James Wilkinsonin kanssa. Wilkinsonin alaisista sotilaista kuitenkin noin 1 000 kieltäytyi lopulta ylittämästä rajaa New Yorkista Ala-Kanadaan. Myöhemmässä taistelussa amerikkalaisia oli näin noin 3 000.
Châteauguay oli soinen joki lähellä Montréalia. Taistelupaikka sijaitsee noin 50 kilometriä Montréalista lounaaseen Très-Saint-Sacrement de Howickin ja Ormstownin kaupunkien välillä. Ala-Kanadaan edenneet amerikkalaiset kohtasivat puolustajien joukot lähellä jokea. Joki oli puolustajien itäpuolella ja lännessä oli soita. Puolustajia komensi kanadanranskalainen kenraali Charles-Michel d’Irumberry de Salaberry. Hänen alaisuudessaan oli miliisejä ja myös joukko irokeeseja. Varsinaisia brittisotilaita heihin ei kuulunut. Heidän vahvuutensa oli noin 1 500. Puolustajat olivat hyökkääjiin nähden alivoimaisia, mutta he olivat rakentaneet paikalle hyvät puolustusasemat. Joren ja suon väliin oli pystytetty puunrungoista rakennettu barrikadi.
Taistelu

Châteauguayn taistelu käytiin 25.–26. lokakuuta 1813. Hampton määräsi eversti Robert Purdyn komentaman 1 500 miehen prikaatin etenemään puolustajien asemia kohti Hamptonin palkkaamien oppaiden neuvomana. Purdyn oli tarkoitus kiertää puolustajien taakse, jolloin Hampton ja kenraali George Izard johtaisivat hyökkäystä suoraan puolustajia päin.
Jonkin aikaa etenemisen alkamisen jälkeen oli ilmeistä, ettei palkattuihin oppaisiin voinut luottaa. Purdy oli joukkoineen eksyksissä metsikössä. Hampton sai tällä välin tiedon puolustusministeri John Armstrongilta, että joukoille valmisteltiin talvimajoitusta Yhdysvalloissa. Hampton ei siis saisi tukea hyökkäykselleen Washingtonilta. Hampton harkitsi hyökkäyksen lopettamista, mutta Purdyä ei tavoitettu, joten hyökkäyksen annettiin jatkua suunnitelman mukaan.
Hyökkäys alkoi aamulla 26. lokakuuta. Purdyn joukot eivät olleet päässeet puolustajien selustaan, mikä teki amerikkalaisten hyökkäyksestä huomattavasti kaavailtua tehottomamman. Lopulta useita tunteja kestäneen taistelun jälkeen Hampton määräsi joukkonsa vetäytymään. Etenkin Purdyn miesten vetäytyminen osoittautui kaoottiseksi brittien puolella taistelleiden irokeesien jahdatessa näitä seuraavaan yöhön saakka.
Seuraukset

Châteauguayn taistelu ei ollut sodan muihin yhteenottoihin verrattuna kovinkaan verinen. Amerikkalaisten tappiot olivat 23 kaatunutta ja 33 haavoittunutta. 29 miestä oli kadonnut. Puolustajien tappiot olivat 2 kaatunutta ja 16 haavoittunutta. 4 oli kadonnut. Kenraali Wilkinsonin joukot, joiden tarkoituksena oli ollut liittyä Hamptonin joukkoihin, kärsivät puolestaan tappion Crysler’s Farmin taistelussa. Amerikkalaiset eivät enää vuoden 1812 sodan aikana kyenneet uudelleen uhkaamaan Montréalia.
Puolustajille ilman brittisotilaiden apua saavutettu torjuntavoitto oli huomattava tuki taistelutahdolle, ja taistelulla oli vaikutusta kanadalaisen kansallismielisyyden kehitykseen. Taistelukenttä on nykyisin suojeltu historiallinen kohde.
Talvista maisemaa Châteauguayjoen varrella nykyisin.
Taistelukartta vuodelta 1815.