stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Buganda

Bugandan lippu
Buganda on 52 paikallisen klaanin kuningaskunta nykyisessä Ugandassa. Bugandan kuninkaat nimittävät itseään kabakaksi. 1700-luvulta 1900-luvulle asti kuningaskunta hallitsi koko Afrikan keskiosaa. Nykyään se on itsehallinnollinen osa Ugandaa, joka on saanut nimensä Bugandasta.
Buganda sijaitsee Victoriajärven ja Kafu-joen välissä keskellä Afrikkaa, ja päiväntasaaja kulkee sen läpi. Siellä on myös yksi Niilin lähteistä. Sekä Ugandan vanha pääkaupunki Entebbe että uusi pääkaupunki Kampala ovat Bugandassa. Alueen kieli on nimeltään luganda. Kasubissa on yksi Bugandan muinaisten kuninkaiden hautapaikoista, ja se on julistettu Unescon maailmanperintölistalle.
Bruce Babbitt

Bruce Babbitt
Bruce Edward Babbitt (s. 27. kesäkuuta 1938) on yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko.
Babbitt syntyi Los Angelesissa ja meni vuonna 1968 naimisiin Harriet Coonsin kanssa. Hän toimi vuosina 1978–1987 Arizonan kuvernöörinä ja vuosina 1993–2001 Yhdysvaltain sisäministerinä Bill Clintonin presidenttikaudella. Babbitt pyrki myös itse presidentiksi vuoden 1988 presidentinvaaleissa.
Clinton harkitsi presidenttikaudellaan myös Babbittin nimittämistä Yhdysvaltain korkeimpaan oikeuteen Harry Blackmunin seuraajaksi. Virkaan valittiin kuitenkin lopulta Stephen Breyer.
Bobby Brown (jalkapalloilija)

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Robert Brown
Syntymäaika: 19. maaliskuuta 1923
Syntymäpaikka: Dunipace, Skotlanti
Kuolinaika: 15. tammikuuta 2020 (96 vuotta)
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1939–1946 1946–1956 1956–1958 |  Queen's Park FC  Rangers FC  Falkirk FC |  |
Maajoukkue
| 1946–1952 |  Skotlannin maajoukkue | 6 (0) |
Valmennusura
1958–1967 1967–1971:  St. Johnstone FC  Skotlannin maajoukkue
Bobby Brown (19. maaliskuuta 1923 – 15. tammikuuta 2020) oli skotlantilainen jalkapallovalmentaja ja maalivahti.
Ura pelaajana

Brown teki pelaajadebyyttinsä II maailmansodan kynnyksellä 1939 Queen's Parkissa, jota edusti myös sotavuosina. Hän palveli laivaston ilmavoimissa ja pelasi välillä jalkapalloa Queen's Parkin ohella sotavuosien liigoissa myös Portsmouthissa, Chester Cityssä, Chelseassa ja Plymouth Argylessa. Sodan päätyttyä Brown siirtyi toukokuussa 1946 Rangersiin. Brown edusti Rangersia seuraavat kymmenen vuotta ja voitti tuona aikana viisi liigamestaruutta. Hän siirtyi 1956 Falkirkiin, jossa lopetti pelaajauransa 35-vuotiaana 1958.
Skotlannin maajoukkueessa Brown debytoi tammikuussa 1946 viimeisenä amatööripelaajana A-maajoukkuetasolla. Rangers-vuosinaan Brown edusti Skotlantia viidessä maaottelussa.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Skotlannin mestaruus (5): 1947, 1949, 1950, 1953, 1956
Skotlannin cup (4): 1948, 1949, 1950, 1953
Skotlannin Liigacup: 1948
Ura valmentajana

Brown aloitti valmennusuransa St. Johnstonen peräsimessä 1958. Hän luotsasi seuraa yhdeksän vuotta ja nosti joukkueen kaksi kertaa Skotlannin pääsarjaan divisioonamestarina. Hän jätti tehtävänsä 1967 ja siirtyi Skotlannin maajoukkueen valmentajaksi. Brownin ensimmäinen ottelu maajoukkuevalmentajana päättyi ikimuistoiseen 3–2 voittoon Englannista Wembley Stadiumilla. Muutoin hänen uransa maajoukkuevalmentajana ei sujunut ruusuisesti. Usein seurat eivät päästäneet pelaajiaan maaotteluihin ja menestys jäi vaisuksi. Hän jätti tehtävänsä vuonna 1971.
Valmennusuransa jälkeen Brown on työskennellyt liikealalla sekä Plymouthin scouttina.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Skotlannin 1. divisioona: 1960, 1963
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Johnny Pattillo | St. Johnstonen päävalmentaja 1967–1971 | Seuraaja: Willie Ormond |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Malcolm McDonald | Skotlannin maajoukkueen päävalmentaja 1967–1971 | Seuraaja: Tommy Docherty |
Aiheesta muualla

Bobby Brown
Aseteollisuus

Ilmatorjuntatykkien valmistusta Yhdysvalloissa vuonna 1942.
Aseteollisuus on maailmanlaajuinen teollisuuden ala, joka valmistaa, suunnittelee, kehittää ja huoltaa aseita ja muuta sotakalustoa. Aseteollisuuden tuotteisiin kuuluvat aseiden lisäksi muun muassa ammukset, ohjukset, sotilaslentokoneet ja -laivat, tykit, panssarivaunut, käsikranaatit, maamiinat, pimeänäkölaitteet, sekä näihin liittyvät tarvikkeet ja järjestelmät. Asekauppa on aseteollisuuden tuotteiden vaihtoa kahden tai useamman osapuolen välillä, useimmiten, mutta ei ainoastaan, valtioiden kesken.
Nykymuotoinen aseteollisuus on kansainvälistä liiketoimintaa, jossa on mukana niin yksityisiä kuin valtiollisia toimijoita. Asekauppaa sääntelevät kuitenkin lukuisat kansainväliset sopimukset sekä usein myös kansallinen lainsäädäntö.
Valtiot ja yritykset

Monissa maissa aseteollisuus on ollut valtion omistuksessa, esimerkiksi Suomessa vuonna 1936 perustettu Valtion tykkitehdas ja 1921 toimintansa aloittanut Valtion lentokonetehdas (nimien vaihtuessa vuosikymmenten aikana). Tällöin valtio on osapuolena myyjänä ja ostajana.[lähde? ]
Näin jatkui 1990-luvulle asti, jolloin länsimaiden – Ranskan, Ison-Britannian ja Yhdysvaltojen – ”valtio ostajana ja yksityinen, usein pörssinoteerattu ja suurikokoinen yritys laitteen toimittajana ja enenevästi palveluntuottajana” -malli levisi ainakin kaikkialle EU:ssa. Samaan aikaan aseteollisuus konsolidoitui siten, että Yhdysvalloissa on esimerkiksi sotilaslentokoneita valmistaa kolme yhtiötä ja EU:ssa kaksi. Merisodan aseissa tilanne on samankaltainen, mutta maavoimien aseissa konsolidaatio (toimijoiden yhteenliittyminen) on kesken. Joka tapauksessa markkina on oligopolistinen.[lähde? ]
Monille uusille maille on ollut tärkeää luoda oma aseteollisuus. Näin tapahtui aikoinaan muun muassa Suomen kohdalla ja nyttemmin esimerkiksi Iranin kohdalla.[lähde? ] Etelä-Afrikka kehitti merkittävän aseteollisuuden kauppasaartoaikana vaikka se pystyikin ostamaan länsimaista tarvitsemansa.[lähde? ] Israelin tilanne on ollut samanlainen – oma kapasiteetti suunnitella ja valmistaa aseita, jopa viedä niitä, luo paremman neuvotteluaseman ostotilanteissa. Oma aseteollisuus on keino näyttää kansakunnan kyvykkyyttä, toisaalta esimerkiksi Iranin kohdalla sen väitettyä kyvykkyyttä muun muassa ohjustuotannossa käytetään sitä vastaan uhkakuva-skenaarioilla.
Aseteollisuus voi osoitetusti toimia vaikka rauhansopimus sen kieltäisi: Versaillesin rauhansopimuksen kieltäessä muun muassa lentokoneteollisuuden Saksalta vuonna 1919, Saksa oli siirtänyt tehtaansa Hollantiin (Fokker), Sveitsiin, Suomeen (Valtion lentokonetehdas), Ruotsiin (SAAB) ja 1923 alkaen Neuvostoliittoon.[lähde? ]
Aseteollisuuden ja muun teollisuuden osuus aseiden tuotannossa on aina ollut hämärä erottaa. Esimerkiksi Yhdysvaltain ilmavoimien tuhottua merkittävän osan Schweinfurtin kuulalaakeritehtaista vuosina 1942–1943 Ruotsin SFK lisäsi rajusti kyseisten tuotteiden vientiä Saksaan.[lähde? ]
Nykyään esimerkiksi maailman suurimpiin aseviejämaihin kuuluvan Venäjän asevienti on keskitetty 80-prosenttisesti valtionyhtiö Rosoboroneksportille (ven. OAO Рособоронэкспорт). Se on puolestaan osa suurta, 900 000 työntekijän valtionkorporaatio Rostehiä (ven. Ростех).
Maailman suurimmat aseidenviejämaat

Tällä hetkellä maailman suurin aseidenviejämaa on Yhdysvallat. Ruotsalaisen rauhantutkimuslaitos SIPRIn tilastojen mukaan Yhdysvallat on ollut aseviennin tilastojen kärjessä sekä vuosina 2020 ja 2021 että kumulatiivisesti vuosina 1950-2021. Niin ikään SIPRIn mukaan 2010-luvulla Venäjä on lisännyt osuuttaan kansainvälisessä asekaupassa ja esimerkiksi ollut vuonna 2013 maailman suurimpana aseidenviejänä. Myös Kiinan merkitys asekaupassa kasvoi 2010-luvulla.
Oheisen taulukon arvot kuvaavat SIPRIn tilastoimaa asemyynnin laajuutta tutkimuslaitoksen kehittämällä arvotustavalla. Yksikkönä on miljoonaa SIPRI TIViä (trend-indicator value; SIPRI TIV oli alkujaan lähellä vuoden 1990 Yhdysvaltain dollaria). Esimerkiksi käytetyn asejärjestelmän kuten panssarivaunun myyntiarvoksi katsotaan 40 prosenttia uuden arvosta. Mikäli käytetty järjestelmä modernisoidaan, kauppa arvostetaan 66 prosenttiin uuden järjestelmän hinnasta. On huomattava, etteivät luvut kuvaa aseiden todellisia kauppahintoja. Monen asekaupan todellisia hintoja ei esitetä julkisuudessa.
| Sija 2021 | Sija 2020 | Valtio | 2021 (milj>  SIPRI TIV, vrt. vuoden 1990 USD) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Yhdysvallat | 10613 |
| 2 | 3 |  Ranska | 3954 |
| 3 | 2 |  Venäjä | 2744 |
| 4 | 6 |  Italia | 1717 |
| 5 | 8 |  Kiina | 1085 |
| 6 | 4 |  Saksa | 914 |
| 7 | 5 |  Espanja | 612 |
| 8 | 12 |  Israel | 606 |
| 9 | 9 |  Yhdistynyt kuningaskunta | 601 |
| 10 | 7 |  Etelä-Korea | 566 |
| 11 | 14 |  Turkki | 380 |
| 12 | 13 |  Ruotsi | 332 |
| 13 | 10 |  Alankomaat | 299 |
| 14 | 11 |  Australia | 173 |
| 15 | 16 |  Sveitsi | 147 |
| 16 | 20 |  Kanada | 119 |
| 17 | 23 |  Valko-Venäjä | 98 |
| 18 | 17 |  Brasilia | 88 |
| 19 | 19 |  Ukraina | 86 |
| 20 | 21 |  Etelä-Afrikka | 83 |

Lähde: SIPRI.
Maailman suurimmat aseidenviejämaat > Suurimmat aseviejät vuosina 1950-2021

| Sija | Valtio | 1950-2021 (milj>  SIPRI TIV, vrt. vuoden 1990 USD) |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | 713634 |
| 2 |  Neuvostoliitto | 450754 |
| 3 |  Venäjä | 152936 |
| 4 |  Yhdistynyt kuningaskunta | 143986 |
| 5 |  Ranska | 134262 |
| 6 |  Saksa | 90060 |
| 7 |  Kiina | 58480 |
| 8 |  Italia | 35535 |
| 9 |  Tšekkoslovakia | 30985 |
| 10 |  Alankomaat | 25327 |
| 11 |  Israel | 18873 |
| 12 |  Sveitsi | 18102 |
| 13 |  Ruotsi | 15860 |
| 14 |  Espanja | 15220 |
| 15 |  Kanada | 13015 |
| 16 |  Ukraina | 12383 |
| 17 |  Puola | 8380 |
| 18 |  Etelä-Korea | 8289 |
| 19 |  Norja | 4477 |
| 20 |  Brasilia | 3912 |

Lähde: SIPRI.
Maailman suurimmat aseidentuojat

Vuosina 2020-2021 maailman suurimpia aseiden tuojamaita olivat Intia, Qatar, Saudi-Arabia, Egypti, Australia ja Kiina. Oheinen taulukko listaa 20 suurinta aseidentuojaa vuonna 2021. Taulukon luvut esittävät rauhantutkimuslaitos SIPRI:n laskennallista asekaupan arvostusyksikköä (milj. SIPRI TIV, USD).
| Sija 2021 | Sija 2020 | Valtio | 2021 (milj>  SIPRI TIV, vrt. vuoden 1990 USD) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Intia | 4414 |
| 2 | 6 |  Qatar | 1767 |
| 3 | 2 |  Saudi-Arabia | 1723 |
| 4 | 4 |  Egypti | 1355 |
| 5 | 3 |  Australia | 1235 |
| 6 | 7 |  Kiina | 901 |
| 7 | 53 |  Kuwait | 899 |
| 8 | 12 |  Yhdistynyt kuningaskunta | 893 |
| 9 | 10 |  Japani | 885 |
| 10 | 8 |  Pakistan | 884 |
| 11 | 9 |  Yhdysvallat | 738 |
| 12 | 5 |  Etelä-Korea | 720 |
| 13 | 17 |  Israel | 610 |
| 14 | 13 |  Alankomaat | 589 |
| 15 | 15 |  Norja | 492 |
| 16 | 14 |  Yhdistyneet arabiemiraatit | 440 |
| 17 |  |  Turkmenistan | 359 |
| 18 | 18 |  Filippiinit | 349 |
| 19 | 49 |  Tanska | 345 |
| 20 | 20 |  Indonesia | 328 |

Lähde: SIPRI.
Maailman suurimmat puolustusbudjetit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Sija | Maa | Menot (mrd.  USD, 2021) | Osuus koko maailmasta (%, 2021) | % maansa BKT:sta (2021) |
| — | Maailma yhteensä  | 2 113 | 100 | — |
| 1 |  Yhdysvallat | 801 | 38 | 3.5 |
| 2 |  Kiina | 293* | 14* | 1.7* |
| 3 |  Intia | 76.6 | 3.6 | 2.7 |
| 4 |  Yhdistynyt kuningaskunta | 68.4 | 3.2 | 2.2 |
| 5 |  Venäjä | 65.9 | 3.1 | 4.1 |
| 6 |  Ranska | 56.6 | 2.7 | 1.9 |
| 7 |  Saksa | 56.0 | 2.7 | 1.3 |
| 8 |  Saudi-Arabia | 55.6* | 2.6* | 6.6* |
| 9 |  Japani | 54.1 | 2.6 | 1.1 |
| 10 |  Etelä-Korea | 50.2 | 2.4 | 2.8 |

* SIPRI:n arvio. Lähde: SIPRI.
Maailman suurimmat puolustusurakoitsijat

| Sija | Valtio | Yhtiö | Tulot (mrd>  USD) | puolustuteollisuuden  % osuus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | Lockheed Martin | 65,4 | 89% |
| 2 |  Yhdysvallat | RTX Corporation | 56,6 | 65% |
| 3 |  Yhdysvallat | Boeing | 58,2 | 55% |
| 4 |  Yhdysvallat | Northrop Grumman | 36,8 | 55% |
| 5 |  Yhdysvallat | General Dynamics | 37,9 | 68% |
| 6 |  Britannia | BAE Systems | 24,7 | 97% |
| 7 |  Kiina | Norinco | 71,0 | 25% |
| 8 |  Kiina | AVIC | 67,9 | 25% |
| 9 |  Kiina | China Electronics Technology Group | 34,3 | 43% |
| 10 |  Yhdysvallat | L3Harris Technologies | 18,2 | 78% |
| 11 |  Euroopan unioni | Airbus | 56,8 | 21% |
| 12 |  Kiina | CASIC | 37,7 | 32% |
| 13 |  Italia | Leonardo | 15,3 | 73% |
| 14 |  Ranska | Thales Group | 19,4 | 47% |
| 15 |  Yhdysvallat | Huntington Ingalls | 9,4 | 88% |
| 16 |  Yhdysvallat | Leidos | 12,3 | 60% |
| 17 |  Venäjä | Almaz-Antei | 6,6 | 92% |
| 18 |  Yhdysvallat | Honeywell | 32,6 | 18% |
| 19 |  Yhdysvallat | Booz Allen Hamilton | 7,9 | 70% |
| 20 |  Kiina | China South Industries Group | 33,9 | 16% |
| 21 |  Venäjä | OAK | 6,0 | 82% |
| 22 |  Britannia | Rolls-Royce | 15,2 | 32% |
| 23 |  Yhdistyneet arabiemiraatit | EDGE | 5,0 | 95% |
| 24 |  Yhdysvallat | General Electric | 76,6 | 6% |
| 25 |  Ranska | Safran | 18,8 | 24% |
| 26 |  Japani | Mitsubishi Heavy Industries | 34,7 | 13% |
| 27 |  Saksa | Rheinmetall | 6,7 | 63% |
| 28 |  Israel | Elbit Systems | 4,7 | 91% |
| 29 |  Yhdysvallat | CACI International | 6,0 | 69% |
| 30 |  Euroopan unioni | MBDA | 4,1 | 99% |
| 31 |  Ranska | Naval Group | 3,8 | 99% |
| 32 |  Ranska | Dassault Aviation Groupe | 6,3 | 59% |
| 33 |  Venäjä | Objedinennaja sudostroitelnaja korporatsija | 4,7 | 79% |
| 34 |  Yhdysvallat | Textron | 11,7 | 30% |
| 35 |  Israel | Israel Aerospace Industries | 4,2 | 84% |
| 36 |  Ruotsi | Saab | 3,8 | 88% |
| 37 |  Yhdysvallat | Science Applications International Corporation | 7,1 | 47% |
| 38 |  Venäjä | Taktitšeskoje raketnoje vooruženije | 3,3 | 98% |
| 39 |  Britannia | Babcock International Group | 5,7 | 56% |
| 40 |  Yhdysvallat | Perspecta | 4,5 | 70% |
| 41 |  Yhdysvallat | Amentum | 3,7 | 83% |
| 42 |  Intia | Hindustan Aeronautics | 3,1 | 95% |
| 43 |  Yhdysvallat | KBR | 5,8 | 50% |
| 44 |  Venäjä | United Engine Corporation | 3,9 | 73% |
| 45 |  Yhdysvallat | General Atomics |  |  |
| 46 |  Israel | Rafael | 2,7 | 98% |
| 47 |  Italia | Fincantieri | 6,7 | 40% |
| 48 |  Ranska | French Alternative Energies and Atomic Energy Commission (CEA) | 5,8 | 44% |
| 49 |  Yhdysvallat | Oshkosh Corporation | 6,7 | 33% |
| 50 |  Etelä-Korea | Hanwha Aerospace | 4,5 | 50% |
*Lähde. SIPRI:
Aseteollisuus Suomessa

Suomessa oli vuonna 2008 noin 80 aseteollisuuden yritystä, joista suurimpia Patria ja Sako. Vuonna 2020 Suomi vei aseita noin 161 miljoonan euron edestä yhteensä 70 eri maahan: näistä siviiliaseiden vienti oli noin 81 miljoonaa, ja sotatuotteiden vienti noin 80 miljoonaa. Viisi suurinta vientimaata olivat Yhdysvallat, Itävalta, Arabiemiirikunnat ja Ruotsi. Suomi on merkittävä tekijä kansainvälisillä asemarkkinoilla: esimerkiksi Sako on Euroopan suurin kiväärinvalmistaja, ja Patrian puoliksi omistama Nammo on ainoa yhtiö maailmassa, joka valmistaa maailman myydyimmän Amraam-ohjuksen moottoreita. Väkilukuun suhteutettuna Suomi on ollut 2000-luvulla maailman 13. suurin aseiden viejä. Kansainvälistä asekauppaa seuraavat järjestöt ovat kritisoineet Suomen asevientiä varsinkin Arabiemiirikuntiin, Saudi-Arabiaan ja Turkkiin kohdistuvan viennin osalta: kaikki kolme valtiota ovat osallistuneet lähialueidensa sisällissotiin: Turkki Syyriassa ja Arabiemiirikunnat sekä Saudi-Arabia Jemenissä.
Valvonta ja kansainväliset sopimukset

Aseiden tuotantoa, kauppaa ja vientiä rajoittavat niin kansallinen lainsäädäntö kuin kansainväliset sopimukset. Esimerkiksi Suomessa yrityksen on anottava aseille vientilupaa. Lupia käsittelevä viranomainen riippuu tuoteryhmästä: sekä siviili- että sotilaskäyttöön soveltuvien tuotteiden kohdalla luvan myöntää ulkoministeriö, kidutusvälineiden ja kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanoon käytettäviin tuotteisiin luvan myöntää sisäministeriön poliisiosasto, sotatuotteiden vientiluvat myöntää puolustusministeriö, ja puhtaasti siviiliaseiksi luokiteltaville tuotteille poliisihallitus. Mikäli vienti kohdistuu muualle kuin ETA-maihin, Australiaan, Japaniin, Kanadaan, Sveitsiin, Uuteen-Seelantiin tai Yhdysvaltoihin, vienti edellyttää ulkoministeriön ulko- ja turvallisuuspoliittista lausuntoa. Kielteinen lupapäätös vaikuttaa kaikkiin EU-maihin: mikäli jokin EU-maa haluaa myöntää vientiluvan samalle taholle, jonne toinen EU-maa on kolmen vuoden sisään evännyt vientiluvan, sen on perusteltava, miksi kielteiseen päätökseen johtanut peruste on poistunut.
Keskeinen asevientiä rajoittava sopimus on YK:n asekauppasopimus. Siinä muun muassa määritetään, että valtio vientilupaa ei saa myöntää, jos aseita käytettäisiin kansanmurhaan, rikoksiin ihmisyyttä vastaan, siviileihin kohdistuviin hyökkäyksiin tai muihin sotarikoksiin, tai jos on olemassa huomattava riski, että aseita käytettäisiin vakaviin ihmisoikeusloukkauksiin.
Muita kansainvälisiä asevalvontasopimuksia, joissa Suomi on mukana: (Lähde: Ulkoministeriö)
Ydinsulkusopimus,
Täydellinen ydinkoekieltosopimus,
Säännöstö pitkän kantomatkan ohjusten leviämisen estämiseksi,
Kemiallisten aseiden kieltosopimus,
Biologisten aseiden kieltosopimus,
Eräitä tavanomaisia aseita koskeva yleissopimus (CCW),
Ottawan sopimus, joka kieltää henkilömiinojen käytön, tuotannon, varastoinnin ja siirron.
Asevalvontasopimuksia, joissa Suomi ei ole mukana:
Rypäleaseiden kieltosopimus,
Ydinaseiden kieltosopimus.
Aiheesta muualla

Pienaseet ja asekauppa (Sadankomitea)
Yhdysvallat edelleen aseteollisuuden ykkönen – Suomellekin hävittäjiä kaupitteleva yhtiö nousi 25 kärkeen (MTV Uutiset 07.12.2020) Viitattu 2.6.2022
Asevalmistaja Sako tänään 100 vuotta: Näin toimii suomalainen aseteollisuus nyt – "Ase näyttää yhä samalta, mutta ei se enää ole sama" (MTV Uutiset 31.03.2021) Viitattu 2.6.2022
Top 20 Largest Arms Manufacturing Companies in the World (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (therichest.com 10.2.2015) Viitattu 2.6.2022
YK:n Aseistariisuntaosasto (United Nations Office for Disarmament Affairs) (englanniksi) Viitattu 2.6.2022
Venäjän Sevmaš-telakalta muutostöiden jälkeen ostajamaalle Intialle vuonna 2013 luovutettu lentotukialus INS Vikramaditya.
Borovskoje

| Borovskoje Боровское |
| --- | --- |
 Borovskoje
 Koordinaatit: 58°48′52″N, 34°21′37″E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Novgorodin alue
Piiri:  Hvoinaja
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  271 km²
Väkiluku (2010):  340
 
 Kunnan kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Borovskoje (ven. Боровское) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Hvoinajan piirissä Venäjällä. Kunnan pinta-ala on 271 neliökilometriä. Asukkaita on 340 henkeä (vuonna 2010).
Borovskojen kunta sijaitsee Valdain ylängön koillisosassa. Se rajoittuu lännessä Hvoinajan piirin Migološtšin, luoteessa Pesin, pohjoisessa Ostahnovon, koillisessa Hvoinajan ja idässä Dvorištšin kuntiin sekä etelässä Mošenskojen piiriin. Pinta-alasta suurin osa on metsää. Kunnan alueella on paljon järviä, joista suurimmat ovat Vidimirskoje, Bolšoje Kuzino, Vanjovskoje, Burulets ja Granitšnoje. Hyötykaivannaisia ovat hiekka, sora, kalkkikivi ja turve. Seudulla sijaitsee Igorevskije mhin rauhoitusalue.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuluu 18 kylää: Filistovo, Gusevo, Kleimiha, Lezgino, Maklakovo, Mjakiševo, Mutišino, Novinka, Orjol, Peski, Rjabkovo, Šilovo, Taškovo, Terehovo, Vanjovo, Zadelje, Zihnovo ja Žirovo.
Borovskojesta on linja-autoyhteys Zadeljen kautta Hvoinajaan. Seudun pääelinkeino on maatalous. Borovskojen kylässä toimii lihaa ja maitoa tuottava Molodilnon maatalousyritys. Lisäksi on neljä yksityistilaa, 177 henkilökohtaista aputaloutta ja muutamia palvelualojen yrittäjiä.
Mjakiševossa on koulu ja sen yhteydessä toimiva oppilasasuntola, Borovskojessa kulttuuritalo ja ensiapuasema. Lisäksi on kaksi kirjastoa ja kolme kauppaa. Nähtävyyksiin kuuluvat muinaiset asuin-, hauta- ja palvontapaikat,  Borovskojen lähellä Vidimirin pogostalla sijaitseva pyhän kolminaisuuden kirkko (1824–1853) sekä kaksi 1800-luvun alun asuinrakennusta Zadeljen kylässä.
Aiheesta muualla

Borovskojen kunnan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Borovskojen kunta Hvoinajan piirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Burlövin piiri

| Burlövin piiri |
| --- | --- |
 Burlövin vanha kirkko
 fiBurlövin piiri 
 55°38′06″N, 13°04′41″E 
Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Skåne
Lääni:  Skånen lääni
Kunta:  Burlövin kunta
Piirikoodi:  101124
Väestö
Väkiluku (2022):  19 830 
Burlövin piiri (ruots. Burlövs distrikt) sijaitsee Burlövin kunnassa Ruotsissa. Piiri kattaa koko kunnan ja sen väkiluku on 19 830  (31. joulukuuta 2022).
Aiheesta muualla

SCB Regina Web Map (Näyttää piirin rajat karttapalvelussa) Statistiska centralbyrån. (ruotsiksi)
Bubenschanze

Bubenschanze tarkoittaa seuraavia asioita:
Bubenschanze, hyppyrimäki Engelbergissä Sveitsissä
Bubenschanze, hyppyrimäki Wildhausissa Sveitsissä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Bubenschanze”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Bratsk

| Bratsk (Братск) |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Irkutskin alue Venäjällä
 Bratsk
 Koordinaatit: 56°07′N, 101°36′E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Irkutskin alue
Väkiluku (2010):  246 319
Aikavyöhyke:  UTC+8 (MSK+5)
Postinumero:  665 700–665 783
Suuntanumero(t):  +7 39 53
 
 www.bratsk-city.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bratsk on kaupunki Irkutskin alueella Siperiassa. Kaupunki sijaitsee Baikalista Jeniseihin virtaavan Angarajoen varrella, Bratskin tekojärven rannalla. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 246 319.
Bratsk perustettiin 1631 linnoitukseksi. 1940-luvulla alueella oli suuria Gulagin vankileirejä, jotka rakensivat Baikalin–Amurin rautatietä. Kaupungin nopea kasvu alkoi 1950-luvulla 4 500 MW vesivoimalaitoksen rakentamisen myötä. Kaupungissa on suuri alumiinisulatto ja merkittävää selluloosateollisuutta.
Bratski on Baikalin–Amurin rautatien varrella ja siellä on kansainvälinen lentoasema.
Väestö

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väkiluku | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2002 | 2010 |
| Bratsk | 43 000 | 155 000 | 213 700 | 257 587 | 259 335 | 246 319 |
Venäjän keisarikunnassa järjestettiin väestönlaskenta 1897 ja Neuvostoliitossa 1926, 1939, 1959, 1970, 1979 ja 1989 sekä Venäjän federaatiossa 2002 ja 2010.
Teollisuus

Irkutskenergo
Bratski lesopromyšlennyi kombinat, Gruppa Ilimin sellutehdas
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bratsk Kaupungin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Irkutskin alueen kaupungit
Bratskin suurvoimalan pato
Bubusara Beišenalijeva

Bubusara Beyshenalieva 5 kirgisian somin setelissä
Bubusara Beišenalijeva (ven. Бюбюсара Бейшеналиева, 15. syyskuuta 1926 – 11. toukokuuta 1973), joka tunnettiin nimellä Bubusara oli ensimmäinen suuri kirgisialainen ballerina.
Hän opiskeli Vaganovan balettiakatemiassa Leningradissa ja debytoi tanssijana Bolšoi-teatterissa Moskovassa. Vuoden 1944 jälkeen hän oli prima ballerina Kirgisian baletissa. Myöhemmin hän toimi balettiopettajana ja Kirgisian akateemisen balettikoulun professorina.
Hänen kuvansa on viiden somin setelissä.
Burma (kissa)

| Burma |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa::  Burma
Rodun lyhenne::  BUR
Kategoria::  III
Ulkonäkö ja terveys
Turkki::  lyhyt
Burma (myös burmankissa tai burmakissa) on kaakkoisaasialaislähtöinen, ihmisen kehittämä kissarotu. 1930-luvulla laivastolääkäri Joseph Thomson toi Burmasta Yhdysvaltoihin ruskean kissan, Wong Maun, joka on burmankissojen esiäiti. Wong Mau astutettiin ruskeanaamioisella siamilaisuros Tai Maulla, mistä burma-rotu sai alkunsa. Länsimaisen burman jalostukseen on siis käytetty siaminkissaa. Burmaa ei pidä sekoittaa pyhään birmaan, joka on vanha alkuperäisrotu – pyhiä birmoja on ollut buddhalaisissa temppeleissä ainakin 1400-luvulta alkaen. Alkujaan burmat olivat ruskeita, mutta jalostuksen myötä niitä on nykyään useanvärisiä. Suomeen burma tuli 1960-luvulla.
Burma on keskikokoinen ja elegantti kissa, joka on luonteeltaan eloisa, seurallinen ja oppivainen. Sillä on lyhyt ja kiiltävä vartalonmyötäinen turkki. Burma on ruumiinrakenteeltaan linjakas ja solakka. Lihaksisto on kuitenkin voimakas, ja kissa on painavampi kuin ulkonäöstä voisi päätellä. Burman rinta on vahva ja pyöreä, raajat ovat ohuet ja tassut soikeat.