stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leimuapollo

| Leimuapollo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Ritariperhoset Papilionidae
Alaheimo::  Apolloperhoset Parnassiinae
Tribus::  Parnassiini
Suku::  Parnassius
Laji::  autocrator
Kaksiosainen nimi
 Parnassius autocrator  Avinoff, 1913 
Katso myös
   Leimuapollo Wikispeciesissä   Leimuapollo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Leimuapollo (Parnassius autocrator) on Keski-Aasiassa esiintyvä, apolloperhosiin kuuluva harvinainen päiväperhoslaji. Vuonna 2009 se listattiin ainoana hyönteisenä Afganistanin historian ensimmäiselle rauhoitettujen lajien listalle. Kansainvälisesti laji on luokiteltu vaarantuneeksi..
Laji kuvattiin tieteelle kuningasapollon (Parnassius charltonius) alalajina.
Koko ja ulkonäkö

Leimuapollo on valkoinen perhonen, jonka hieman läpikuultavia siipiä himmentää musta kehnä. Etusiiven etureunassa on rivi nelikulmaisia tummia laikkuja ja kärjessä on läpinäkyvä alue. Useista muista apollolajeista poiketen siivissä ei ole lainkaan punaista väriä, vaan takasiipien takareunassa on koiraalla rivi keltaisia täpliä, jotka muodostavat naaraan siivissä laajat keltaiset laikut. Takasiipiä reunustavissa mustissa täplissä on siniset keskustat.
Levinneisyys ja lentoaika

Leimuapollo elää Hindukuš- ja Pamirvuoristojen alueella Afganistanissa ja Tadžikistanissa. Perhonen lentää heinäkuun lopulta elokuulle.
Elinympäristö ja elintavat

Perhonen elää korkealla vuoristossa ja tyypillisenä elinympäristönä ovat kalliot ja kivikkoiset rinteet. Afganistanissa sen on tiedetty elävän jyrkkärinteisissä, kapeissa laaksoissa 2 800–4 000 metrin korkeudella merenpinnasta. Elinpaikkojen talvet ovat kylmiä ja lumisia samalla kun kesät ovat kuumia ja kuivia. Niiden kasvillisuus on karua, piikikästä tai mehikasveja. Runsain laji on 3 200–3 400 metrin korkeudella. Koiraat lentävät reilun metrin korkeudella etenkin kello 9 ja 15 välisenä aikana. Naaraat lentävät kivikossa ravintokasvien ympärillä ja vierailevat ohdakkeiden kukilla. Ne myös laskeutuvat kiville, mutta nousevat lentoon pienestäkin häiriöstä. Naaras munii kivikkoon, josta toukat hankkiutuvat ravintokasvien luokse.
Karussa maastossa vuohien ja lampaiden kasvatus saattaa vaarantaa toukan ravintokasvien säilymisen.
Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat Corydalis fimbrillifera sekä Corydalis onobrychis.
Aiheesta muualla

kuvia
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q2235353  Wikispecies: Parnassius autocrator  ARKive: parnassius-autocrator  BioLib: 414045  BOLD: 103165  CoL: 6TRCJ  EoL: 131932  EUNIS: 17176  GBIF: 1938295  iNaturalist: 108800  IUCN: 16251  NCBI: 213921  Open Tree of Life: 482435
Lentopallon miesten mestaruussarjakausi 1956

Lentopallon TUL:n miesten mestaruussarjassa kaudella 1956 pelattiin kuudentoista joukkueen yksinkertainen sarja. Taloudellisista syistä johtuen viisi joukkuetta kuitenkin luopui kauden mittaan sarjasta.
Lentopalloa pelattiin Työväen Urheiluliiton lisäksi Suomen Koripallo- ja Lentopalloliitossa. Molemmat liitot järjestivät omat mestaruussarjansa ja useista muista lajeista poiketen SVUL:n lajiliitto ei lentopallossa ominut SM-kilpailun arvoa itselleen, vaan tyytyi liiton mestaruussarjaan. TUL olikin näistä kahdesta tasoltaan korkeampi.
TUL:n mestaruuden voitti Helsingin Tarmo, joka siirtyi seuraavaksi kaudeksi SKLL:n leiriin tultuaan urheilupoliittisista syistä erotetuksi TUL:stä.
TUL:n miesten mestaruussarja

| Joukkue | O | V | H | Erät | Eräpisteet | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsingin Tarmo | 10 | 10 | 0 | 30-7 | 536-385 | 20 |
| Järvensivun Kisa | 10 | 8 | 2 | 28-13 | 577-445 | 16 |
| Porin Pyrintö | 10 | 6 | 4 | 25-20 | 587-559 | 12 |
| Eiran Riento | 10 | 5 | 5 | 22-22 | 538-515 | 10 |
| Luolajan Kajastus | 10 | 5 | 5 | 22-23 | 500-539 | 10 |
| Pirkkalan Viri | 10 | 5 | 5 | 19-22 | 507-505 | 10 |
| Popinniemen Ponnistus | 10 | 4 | 6 | 16-21 | 451-489 | 8 |
| Valkeakosken Koskenpojat | 10 | 4 | 6 | 18-24 | 509-561 | 8 |
| Helsingin Visa | 10 | 3 | 7 | 18-24 | 459-532 | 6 |
| Pitäjänmäen Tarmo | 10 | 3 | 7 | 17-24 | 467-554 | 6 |
| Pispalan Tarmo | 10 | 2 | 8 | 11-26 | 379-491 | 4 |
Suomen Koripallo- ja Lentopalloliiton mestaruus

| Joukkue | O | V | H | Erät | Eräpisteet | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Porin Lepakot | 7 | 7 | 0 | 21-5 | 363-274 | 14 |
| Lahden Kimmo | 7 | 6 | 1 | 20-6 | 351-244 | 12 |
| Johanneksen Pojat | 7 | 4 | 3 | 14-14 | 311-339 | 8 |
| Käpylän Lentopalloilijat | 7 | 3 | 4 | 14-16 | 379-350 | 6 |
| Mikkelin Palloilijat | 7 | 3 | 4 | 13-16 | 322-360 | 6 |
| Santahaminan Saarenpojat | 7 | 2 | 5 | 12-19 | 349-406 | 4 |
| Pirkkalan Pirkat | 7 | 2 | 5 | 10-17 | 298-339 | 4 |
| Hämeenlinnan Tarmo | 7 | 1 | 6 | 9-20 | 334-395 | 2 |
Mestarijoukkue: Reijo Laine, Kalevi Lamminen, Eero Salo, Voitto Lehterä, Taisto Soraluoma, Einari Koskinen, Veikko Lehterä ja Timo Aavikko. Huoltajana Alfons Ansaharju.
Sisähallimestaruus
SKLL:n talvisarja 1956 pelattiin kahdessa lohkossa ja lohkovoittajat kohtasivat kaksiosaisissa loppuottelussa. Kamppailu muodostuikin erittäin tasaväkiseksi. Ensimmäisessä ottelussa Helsingissä Johanneksen Pojat hävisivät Lahden Kimmolle 2–3, mutta eräpisteet menivät kuitenkin JoPo:lle 67–65. Lahdessa Kärpäsen kansakoululla pelattu toinen ottelu eteni niin ikään viidenteen erään, jolloin pisteitä laskemalla havaittiin, että viidennen erän voittaja olisi ilman muuta SKLL:n talvisarjan mestari. Johanneksen Pojat onnistuivat lopulta voittamaan erän, ottelun ja mestaruuden yhteistuloksella: Voitot 1–1, erät 5–5, eräpisteet 129–126.
Lentopallon miesten mestaruussarjakausi 1953

Lentopallon TUL:n miesten mestaruudesta kaudella 1953 pelattiin neljässä alueessa, joiden voittajat pelasivat Tampereella lopputurnauksen mitaleista.
Lentopalloa pelattiin Työväen Urheiluliiton lisäksi Suomen Koripallo- ja Lentopalloliitossa. Molemmat liitot järjestivät omat mestaruussarjansa. Varsinaista Suomen mestaruutta ei ratkaistu.
TUL:n miesten mestaruussarja > Lopputurnaus

| Joukkue | O | V | H | P |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kymin Palloilijat | 3 | 3 | 0 | 6 |
| Helsingin Tarmo | 3 | 2 | 1 | 4 |
| Turun Jyry | 3 | 1 | 2 | 2 |
| Pirkkalan Viri | 3 | 0 | 3 | 0 |
Mestarijoukkue Kymin Palloilijat: Blomqvist, Rinne, Rahikainen, Isakoff, Mäntynen, Penttilä, varamiehet Hirvelä ja Johansson.
Suomen Koripallo- ja Lentopalloliiton mestaruus

Liiton ulkosarja
SKLL:n mestaruuden voittivat Eteläiset, joka uusintaottelussa 26. syyskuuta voitti Käpylän Lentopalloilijat erin 3–1. Mukana sarjassa oli loppuottelijoiden lisäksi Helsingin Lentopalloilijat, Helsingin Ilves, Keski-Helsingin Palloilijat ja Pirkkalan Pirkat.
Mestarijoukkue: Antti Cederberg, Kalevi Elomaa, Erkki Hakuli, Reijo Keurulainen, Kainu Mikkola, Raine Nurminen, Eino Silén ja Jussi Villala.
Sisähallimestaruus
5.-6. huhtikuuta Ruskeasuon hallissa pelatussa turnauksessa SKLL:n sisähallimestaruuden voitti Helsingin Ilves, hopeaa otti Pirkkalan Pirkat ja pronssia Pateniemen Urheilijat. Neljäs loppusarjan joukkue oli Mikkelin Uimaseura. Kaikkiaan sisäsarjaan osallistui 30 joukkuetta.
Ilveksen joukkue: Sauli Haimi, Juhani Hämäläinen, Raimo Ikonen, Olle Nyman, Osmo Palomäki, Simo Sairanen, Hirvo Salonen ja Simo Seppälä.
Lehtotikankontti

| Lehtotikankontti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Silmälläpidettävä
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Alaheimo::  Cypripedioideae
Suku::  Tikankontit Cypripedium
Laji::  calceolus
Kaksiosainen nimi
 Cypripedium calceolus  L. 
Katso myös
   Lehtotikankontti Wikispeciesissä   Lehtotikankontti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lehtotikankontti eli tikankontti (Cypripedium calceolus) on isokukkainen ruohovartinen kasvi, jota tavataan laajalla alueella Euroopassa ja Aasiassa. Suomessa kasvi on rauhoitettu ja luokiteltu silmälläpidettäväksi. Koko esiintymisalue huomioon ottaen kasvi kuitenkin luokitellaan elinvoimaiseksi.
Laji on monivuotinen ja leviää pienten siementen avulla. Maamehiläiset ovat kasvin pääasiallisia pölyttäjiä. Ensimmäisten vuosien aikana lehtotikankontit selviävät pelkästään sienijuurensa avulla.
Elämänkaari

Tikankontin elämä alkaa tuulen avulla mikroskooppisesta pölymäisestä siemenestä, mutta vain Tulasnellaceae-kantasienen avulla. Uusien taimien syntymistä helpottaa kasvupaikalla oleva paljas maa ja hieman sammalta. Itämisestä alkaa kolme vuotta kestävä esijuurakkovaihe. Tämän jälkeen kasvi voi olla monta vuotta 1–2-lehtisenä taimena, kunnes kukkii noin 6–10-vuotiaana. Tikankontin elinikä on noin 30 vuotta, mutta jotkut yksilöt ovat jopa satavuotiaita.lähde?
Nimi ja luokittelu

Lehtotikankontin tieteellisen nimen alkuosa eli suvun nimi juontuu Afrodite-jumalattaresta, joka tunnettiin muinoin Kyproksella Kypris-nimisenä. Kreikan sana pedium tarkoittaa tohvelia. Lajinimessä calceolus toistuu jalkinemääritelmä muodossa ”pieni tohveli”.
Lehtotikankontti on luokiteltu usein kämmekkäkasvien (Orchidaceae) heimoon kuuluvaksi. Useimmista kämmeköistä poiketen tikankonteilla ja lähisuvuilla (venuksenkengät (Paphiopedilum), Mexipedium ja Selenipedium) on kaksi toimivaa hedettä (suurimmalla osalla kämmekkäkasveista vain yksi) ja niinpä muun muassa 1990-luvun lopulla se on luokiteltu Suomessa Liliales-lahkon alaiseen omaan tikankonttikasvien (Cypripediaceae) heimoon kuuluvaksi. Viime aikoina lajia on yhä enemmän alettu käsitellä kämmekkäkasveihin kuuluvana, mutta asiasta on vielä erimielisyyttä. Nykyään kämmekkäkasvien myös ajatellaan kuuluvan lahkoon Asparagales.
Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen ja vankkajuurakkoinen lehtotikankontti kasvaa 20–50 cm korkeaksi. Maavarren haarojen avulla laji muodostaa suuria kasvustoja. Se kasvattaa 3–6 kappaletta 8–13 cm pitkää leveänsoikeaa lehteä. Lisäksi varren tyvellä on muutama suomumainen alalehti. Lehtotikankontti kukkii kesä-heinäkuussa kookkaimmillaan 10 cm levein kukin, joissa on sitruunankeltainen, konttimainen huuliosa ja ruskehtavat kehälehdet. Kukkia on tavallisesti yksi, joskus jopa kolme kappaletta. Lehtotikankontti kehittyy hitaasti, ja laji kukkii vasta 11–16-vuotiaana.
Lehtotikankontti leviää erittäin pienistä siemenistä. Ensimmäiset vuodet kasvi elää pelkästään sienijuurensa avulla. Vasta nelivuotiaana kasville tulee ensimmäinen yhteyttävä, vihreä lehti.
Lajin pölytyksen suorittavat pääasiassa maamehiläiset, joita kukkien tuoksu erityisesti houkuttelee puoleensa.
Levinneisyys

Lehtotikankonttia esiintyy laajalti Euroopassa ja Aasian viileissä osissa Atlantilta Tyynelle valtamerelle. Laji on tyypillinen alueen vuoristometsissä. Pohjois-Amerikasta tavataan hyvin samankaltaista lehtotikankontin muunnosta nukkatikankonttia (var. parviflorum), jota toisinaan pidetään myös omana lajinaan (Cypripedium parviflorum).
Suomessa lehtotikankonttia kasvaa luonnonvaraisesti harvinaisena Ahvenanmaalla ja Etelä-Hämeessä sekä hieman yleisemmin Itä- ja Pohjois-Suomessa Kuusamoon ja Kemin Lappiin asti ulottuvalla vyöhykkeellä. Manner-Suomessa sillä on hiukan yli tuhat esiintymää.
Elinympäristö

Lehtotikankonttia tavataan puolivarjoisissa ja kalkkipitoisissa lehdoissa, lehtoniityillä, letto- ja lehtokorvissa ja lettorämeillä. Suomessa laji on harvinaistunut kasvupaikkojen ojituksen, hakkuiden, maaperän rikkomisen ja kuusettumisen takia. Aikaisemmin kasvupaikkoja tuhoutui erityisesti pellonraivauksen takia.
Luonnosta siirretyt lehtotikankontit eivät yleensä selviä puutarhaan siirrettyinä välttämättömän sienijuurensa vuoksi. Siksi viljeltyjen, ruukussa juuristonsa kasvattaneiden kasvien hankkiminen on kannattavaa; Euroopassa se on myös ainoa tapa saada laji puutarhaan laillisesti. Lehtotikankontti on harvinaistunut Euroopassa muun muassa liiallisen keräyksen vuoksi. Monien tikankonttilajien kuivattuja juuria on käytetty rohdoksina perinteisessä lääketieteessä. Nykyisin näiden näyttävien kasvien kerääminen kokoelmiin on suurempi uhka. Kaikki tämän suvun lajit luetellaan CITES-sopimuksen liitteessä kaksi, joten niiden maasta toiseen kuljettamiseen  (tuoreena tai kuivattuna) tarvitaan kirjallinen lupa.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2016: Lehtotikankontin (Cypripedium calceolus) levinneisyys Suomessa
Laji.fi: Lehtotikankontti (Cypripedium calceolus)
Pohjolan kasvien pauloissa: Cypripedium calceolus - tikankontti, lehtotikankontti
ITIS: Cypripedium calceolus (englanniksi)
Flora of China: Cypripedium calceolus (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Cypripedium calceolus (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q156124  Wikispecies: Cypripedium calceolus  APDB: 240327  BioLib: 42086  BOLD: 179563  CoL: 33J4F  EoL: 1092937  EPPO: CPVCA  FNA: 200028620  FoC: 200028620  GBIF: 2820517  GRIN: 12914  iNaturalist: 54638  IPNI: 320700-2  IRMNG: 10963383  ITIS: 43541  IUCN: 162021  NBN: NBNSYS0000002284  NCBI: 53038  NZOR: ea6151cb-7b90-4601-994b-e897902f61fd  Open Tree of Life: 108908  PalDat: Cypripedium_calceolus  PFI: 8099  Plant List: kew-53948  Plazi: A71D664D-3E3B-ACBC-9E52-7304B6FFCEBB  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:320700-2  RHS: 112182  Species+: 28451  Tropicos: 23500156  WFO: wfo-0000935209  Laji.fi: MX.40028 
Lehtotikankontin kukka.
Lentävä kalakukko (kappale)

| ”Lentävä kalakukko” Esa Pakarinen |
| --- | --- | --- |

Kappaleen tiedot
 Albumilta: Esa Pakarinen
 Julkaistu: 1951
 Kesto: 03.19
 Levy-yhtiö: Rytmi
' muut kappaleet
|   | ”Lentävä kalakukko”  |   |
Lentävä kalakukko on Toivo Kärjen säveltämä ja Reino Helismaan sanoittama kupletti, jonka levytti ensi kertaa Esa Pakarinen joulukuussa 1951. Kappale on Pakarisen ensimmäisiä levytyksiä ja tunnetuimpia kappaleita. Kappaleeseen liittyen tehtiin vuonna 1953 samanniminen elokuva Lentävä kalakukko, jonka käsikirjoitti Reino Helismaa ja ohjasi Ville Salminen.
Esa Pakarinen levytti Lentävän kalakukon myöhemmin peräti viisi kertaa vuosina 1961, 1966, 1970, 1972 ja 1988. Verjnuarmu-yhtye teki vuonna 2012 kappaleesta heavy metal -version samoilla Helismaan sanoilla. Bat & Ryyd -yhtye levytti kappaleesta vuonna 1991 oman muunnoksensa nimellä Lentävä puliukko, ja Turmion Kätilöt -yhtye versioi kappaleen vuonna 2012 nimellä Lentävä Kalpan ukko.
Levyn kääntöpuolella on toinen samalla kerralla taltioitu Pakarisen esittämä, Kärjen säveltämä ja Helismaan sanoittama kappale Lännen lokarin veli, jonka pohjalta valmistui keväällä 1952 samanniminen elokuva . Kummankin kappaleen levyetiketteihin painettiin teksti ”samannimisestä elokuvasta”, vaikka kummankaan elokuvan käsikirjoitusta ei ollut joulukuussa 1951 vielä tehty eikä kuvauksia aloitettu.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1967–1968

Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1967–1968 pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertainen sarja, jossa kaksi viimeistä putosi sarjasta ja kaksi uutta joukkuetta nousi tilalle. Mestaruuden voitti Johanneksen Pojat.
Miesten SM-sarja

| Joukkue | O | V | H | Erät | Eräpisteet | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Johanneksen Pojat | 18 | 16 | 2 | 50-17 | 929–684 | 34 |
| Luolajan Kajastus | 18 | 15 | 3 | 49-18 | 911–706 | 33 |
| Pirkkalan Viri | 18 | 14 | 4 | 45-22 | 892–733 | 32 |
| Lahden Kimmo | 18 | 12 | 6 | 42-29 | 941–805 | 30 |
| Rantaperkiön Isku | 18 | 9 | 9 | 33-36 | 833–845 | 27 |
| Lautta-Pojat | 18 | 8 | 10 | 31-37 | 797–838 | 26 |
| Koiton Riento | 18 | 7 | 11 | 34-43 | 957–979 | 25 |
| Karhulan Karto | 18 | 7 | 11 | 29-37 | 759–805 | 25 |
| Helsingin Tarmo | 18 | 1 | 17 | 16-51 | 686–925 | 19 |
| Lauritsalan Kisa | 18 | 1 | 17 | 14-53 | 564–949 | 19 |
Mestarit: Taisto Heikkilä, Jorma Knuutinen, Pertti Laaksonen, Jorma Myllärinen, Oiva Niemi, Aulis Rasanen, Jouko Rehumäki, Ismo Rinkinen, Harry Sundell, Mauri Tamminen, Juhani Willala.
Miesten SM-sarja > Karsintasarja

Suomensarjan lohkovoittajien välinen karsinta noususta SM-sarjaan pelattiin Mäkelänrinteen yhteiskoululla Helsingissä 27.-28. huhtikuuta. Kahdelle parhaalle oli tarjolla SM-sarjapaikka kaudelle 1968-1969.
| Joukkue | O | V | H | Erät | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Käpylän Lentopalloilijat | 3 | 2 | 1 | 8-3 | 5 |
| Kuopion NMKY | 3 | 2 | 1 | 6-4 | 5 |
| Kouvolan Lentopalloilijat -57 | 3 | 2 | 1 | 7-7 | 5 |
| Finnish Chemicals-57 | 3 | 0 | 3 | 2-9 | 3 |
uusinta 2.sijasta: Kuopion NMKY - Kouvolan Lentopalloilijat -57 3–0.
Sarjaan nousivat Käpylän Lentopalloilijat ja Kuopion NMKY. Karhulan Rateko peri Karton sarjapaikan.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1969–1970

Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1969–1970 pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertainen sarja, jossa kaksi viimeistä putosi sarjasta ja kaksi uutta joukkuetta nousi tilalle. Mestaruuden voitti Luolajan Kajastus.
Miesten SM-sarja

| Joukkue | O | V | H | Erät | Eräpisteet | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Luolajan Kajastus | 18 | 17 | 1 | 51-11 | 882-600 | 34 |
| Johanneksen Pojat | 18 | 15 | 3 | 48-24 | 945-804 | 30 |
| Karhulan Rateko | 18 | 12 | 6 | 44-24 | 902-744 | 24 |
| Kuopion NMKY | 18 | 10 | 8 | 37-34 | 888-872 | 20 |
| Koiton Riento | 18 | 8 | 10 | 37-37 | 905-887 | 16 |
| Pirkkalan Viri | 18 | 7 | 11 | 32-37 | 770-889 | 14 |
| Lahden Kimmo | 18 | 7 | 11 | 28-40 | 790-858 | 14 |
| Kouvolan Lentopalloilijat -57 | 18 | 7 | 11 | 25-44 | 795-904 | 14 |
| Finnish Chemicals-57 | 18 | 4 | 14 | 22-47 | 775-946 | 8 |
| Käpylän Lentopalloilijat | 18 | 3 | 15 | 20-48 | 738-886 | 6 |
Mestarit: Heikki Heino, Reino Heino, Toivo Laakso, Erkki Mattila, Mikko Mäkinen, Jukka Palomäki, Markku Palomäki, Kalevi Roisko, Jouko Siira. Valmentaja: Olavi Ruusunen.
Miesten SM-sarja > Karsintasarja

| Joukkue | O | V | H | Erät | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vammalan Kisa | 8 | 5 | 3 | 18-13 | 10 |
| Jyväskylän Pesä-Veikot | 8 | 5 | 3 | 18-18 | 10 |
| Lauritsalan Kisa | 8 | 4 | 4 | 17-16 | 8 |
| Vartiokylän Wartti | 8 | 3 | 5 | 18-19 | 6 |
| Oulunsuun Heitto | 8 | 3 | 5 | 13-18 | 6 |
SM-sarjaan nousivat Jyväskylän Pesä-Veikot ja Vammalan Kisa.
Lempäälän Kisa

| Lempäälän Kisa |
| --- | --- |

Perustettu:  1904
Paikkakunta:  Lempäälä
Värit:           
Lajit:  • Hiihto • Judo • Jalkapallo • Jääkiekko • Kuntoilu • Yleisurheilu • Painonnosto • Lentopallo • Salibandy • Ultimate • Frisbeegolf
Lempäälän Kisa (LeKi) on vuonna 1904 perustettu urheilun yleisseura.  LeKissä toimii seitsemän eri lajijaosta: hiihto, judo, kuntoilu, lentopallo, painonnosto, salibandy ja ultimate&frisbeegolf. Viimeinen jaosto vastaa molemmista liitokiekkoilulajeista.
Jääkiekko

LeKin jääkiekkotoiminta eriytyi oman yhdistyksensä Lempäälän Kisa 1955 jääkiekko ry:n alle vuonna 2017. LeKi on pelannut parhaimmillaan miesten Mestiksessä. Joukkue ei saanut enää uusittua lisenssiään, joten se putosi kohtuullisen hyvin pelatun kauden 2018–2019 jälkeen. Seuran kasvatteihin lukeutuu muun muassa maailmanmestari Marko Anttila.
Yleisurheilu

Yleisurheilussa LeKiä ovat edustaneet muun muassa Ari Pinomäki, Raimo Eskola, Santeri Kuusiniemi, Matias Mustonen ja Markus Kyrölä.
Vuonna 2014 seuran yleisurheilujaosto erikoistui omaksi seurakseen Lempäälän Kisa Yleisurheilu.
Kirjallisuutta

Juha Raunio: Lempäälän Kisa. Sata vuotta samalla radalla. 2004. ISBN 952-91-7540-X
Antero Korhonen: Lempäälän Kisa. Sata vuotta suksilla. Hämeen Kirjapaino Oy, 2017. ISBN 978-952-93-9750-1
Aiheesta muualla

LeKin viralliset kotisivut
Veronica Leo

Anna Veronica Leo (s. 31. heinäkuuta 1935 Helsinki) on suomenruotsalainen kirjailija ja kuvittaja. Hän on kirjoittanut 11 lastenkirjaa, kääntänyt kaksi ja kuvittanut lukuisia muita. Hän on piirtänyt Hufvudstadsbladetiin ja suunnitellut teatteripuvustuksia.
Veronica Leo on nukketeatteritaiteilija Mona Leon tytär. Hän opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa 1953–1956. Myöhemmin hän muutti Ruotsiin. Leo oli naimisissa vuosina 1959–1970 Anders Hongellin kanssa, ja heillä on kolme lasta. Leo asuu Upsalassa.
Kirjassa Oravan silmät Leo kertoo omia lapsuudenmuistikuviaan Helsingin pommituksista.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1970–1971

Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1970–1971 pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertainen sarja, jossa kaksi viimeistä putosi sarjasta ja kaksi uutta joukkuetta nousi tilalle. Mestaruuden voitti Luolajan Kajastus. Putoamisesta käytiin tiukkaa vääntöä, ja peräti viisi joukkuetta joutui uusintaotteluihin.
Miesten SM-sarja

| Joukkue | O | V | H | Erät | Eräpisteet | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Luolajan Kajastus | 18 | 14 | 4 | 48-22 | 969-784 | 28 |
| Karhulan Rateko | 18 | 13 | 5 | 47-20 | 905-683 | 26 |
| Kuopion NMKY | 18 | 12 | 6 | 44-26 | 902-788 | 24 |
| Lahden Kimmo | 18 | 12 | 6 | 42-34 | 974-927 | 24 |
| Johanneksen Pojat | 18 | 7 | 11 | 36-40 | 923-980 | 14 |
| Helsingin Elite | 18 | 7 | 11 | 33-40 | 872-897 | 14 |
| Kouvolan Lentopalloilijat -57 | 18 | 7 | 11 | 30-42 | 850-906 | 14 |
| Vammalan Kisa | 18 | 7 | 11 | 29-40 | 795-893 | 14 |
| Pirkkalan Viri | 18 | 7 | 11 | 25-43 | 778-895 | 14 |
| Jyväskylän Pesä-Veikot | 18 | 4 | 14 | 22-49 | 749-966 | 8 |
Miesten SM-sarja > uusinta säilymisestä

| Joukkue | O | V | H | Erät | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Johanneksen Pojat | 3 | 2 | 1 | 8-4 | 4 |
| Vammalan Kisa | 3 | 2 | 1 | 6-5 | 4 |
| Kouvolan Lentopalloilijat -57 | 3 | 2 | 1 | 6-6 | 4 |
| Helsingin Elite | 3 | 1 | 2 | 6-6 | 2 |
| Pirkkalan Viri | 4 | 1 | 3 | 5-10 | 2 |
Sarjaan nousivat Käpylän Lentopalloilijat ja Lauritsalan Kisa.
Mestarit: Heikki Heino, Reino Heino, Toivo Laakso, Erkki Mattila, Mikko Mäkinen, Teuvo Mölsä, Matti Paananen, Markku Palomäki, Kalevi Roisko, Raimo Salminen, Jouko Siira. Valmentaja: Olavi Ruusunen.
Lentvarisin rautatieasema

| Lentvarisin rautatieasema,   Lentvario geležinkelio stotis |
| --- | --- |
 Lentvarisin asemaa
Perustiedot
Sijainti:  54°38′41.1″N, 025°02′49.3″E
Osoite:  Geležinkelio gatvė 13, Lentvaris, LT-25112 Trakų r., Liettua 
Kunta:  Trakain kunnallispiiri
Valtio:  Liettua
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  Liettuan rautatiet
Pysäköinti:  Asemarakennuksen edessä (eteläpuolella)
Asemarakennus
Materiaali:  tiili
Lipunmyynti:  Kyllä
 Aseman edustaa
Lentvarisin rautatieasema (liett. Lentvario geležinkelio stotis) on vanha Pietari-Varsova-radan rautatieasema Lentvarisin kaupungissa Trakain kunnallispiirissä, rautateitse 18 kilometriä Liettuan pääkaupunki Vilnan asemasta länteen.  Rautatie paikkakunnalle saatiin jo vuonna 1862.
Asema kuuluu nykyisin risteysasemana Liettuan rautateiden asemaverkostoon. Se sijaitsee melko tiheästi liikennöidyllä Vilnan keskusasemalta Kaunasin rautatieasemalle johtavalla rataosuudella. Myös lounaaseen Trakain asemalle menevät paikallisjunat kulkevat Lentvarisin risteysaseman kautta.
Aiheesta muualla

Liettuan rautateiden reittihaku (englanniksi) (litrail.lt)
Liettuan rataverkon kartta (venäjäksi) (railwayz.info) (venäjäksi)