stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uinti kesäolympialaisissa 2020 – miesten 200 metrin vapaauinti
Karsintarajan rikkoneet urheilijat

Tapahtumaan voi osallistua sellaiset urheilijat, jotka ovat rikkoneet ns. A-rajan eli olympialaisten karsintarajan. Samasta maasta saa osallistua kuitenkin korkeintaan kaksi urheilijaa yhdelle matkalle. Jos 878 uimarin kokonaisraja olympialaisten uintiin ei ole täyttynyt A-rajan rikkoneista uimareista, voi olympialaisiin päästä B-rajan, eli olympialaisten valintarajan, rikkoneet urheilijat. FINA kutsuu nämä urheilijat olympialaisiin.
| Karsintatapa | Määrä | Maa | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- |
| A-raja   1.47.02 | 2 |  Australia | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   1.47.02 | 2 |  Iso-Britannia | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   1.47.02 | 2 |  Italia | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   1.47.02 | 2 |  Kiina | Ji Xinjie   Sun Yang |
| A-raja   1.47.02 | 2 |  Unkari | Dominik Kozma   Kristof Milak |
| A-raja   1.47.02 | 2 |  Venäjän olympiakomitea | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   1.47.02 | 2 |  Yhdysvallat | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   1.47.02 | 1 |  Alankomaat | Maarten Brzoskowski |
| A-raja   1.47.02 | 1 |  Brasilia | Fernando Scheffer |
| A-raja   1.47.02 | 1 |  Etelä-Korea | Sunwoo Hwang |
| A-raja   1.47.02 | 1 |  Japani | Katsuhiro Matsumoto |
| A-raja   1.47.02 | 1 |  Liettua | Danas Rapsys |
| A-raja   1.47.02 | 1 |  Puerto Rico | Josean Massucco |
| A-raja   1.47.02 | 1 |  Ruotsi | Robin Hanson |
| A-raja   1.47.02 | 1 |  Saksa | Poul Zellmann |
| A-raja   1.47.02 | 1 |  Serbia | Velimir Stjepanovic |
B-raja   1.50.23: 
| Yhteensä | 19 |  |  |
Lähde:
Päivitetty: 26. maaliskuuta 2021
Aikataulu

Ajat ovat Japanin aikaa (UTC+9).
| Päivä | Aika | Kierros |
| --- | --- | --- |
| 25. heinäkuuta | 19:00 | Alkuerät |
| 26. heinäkuuta | 10:30 | Välierät |
| 27. heinäkuuta | 10:30 | Loppukilpailu |
Ust-Aldanin ulus

Ust-Aldanin ulus eli Ust-Aldanin piiri (ven. Усть-Алданский улус (район), Ust-Aldanski ulus, jak. Уус-Алдан улууhа, Uus-Aldan uluuha) on paikallinen itsehallintoalue Sahan tasavallan keskiosassa Venäjällä. Piiri sijaitsee Aldanin alajouksun ympäristössä ja rajoittuu pohjoisessa Kobjain ulusiin, koillisessa Tompon piiriin, idässä Tattan ulusiin, etelässä Tšuraptšan ja Megino-Kangalassin uluseihin ja lännessä Namin ulusiin.
Ust-Aldanin ulusin hallinnollinen keskus on Borogontsy. Piirin pinta-ala on 27 060 km². Asukasluku oli vuonna  2002 noin 22 000 ja väestötiheys 1,23 as/km². Väestöstä 98 prosenttia  oli jakuutteja. Kaikkiaan piirissä (ulusissa) on 21 maalaiskuntaa (naslegia) ja niissä 35 asutuskeskusta.
Keskilämpötila tammikuussa on -42 °C ja heinäkuussa 17–18 °C. Vuotuinen sademäärä on keskimäärin 200–250 mm. Alueen halki virtaavan Aldanin lisäksi piiri rajoittuu lounaassa myös Lenaan.
Ust-Aldanin piiri perustettiin 9. tammikuuta 1930.
Sahan piirijako
Kaupunkipiirikunnat: Jakutsk | Žatai
Piirit ja ulusit: Abyi | Aldan | Allaiha |  Amga | Anabarin kansallinen | Bulun | Bytantain evenien kansallinen  | Gornyi | Hangalass | Kobjai | Megino-Kangalass | Lensk | Mirnyi | Moma | Nam | Nerjungri | Nižnekolymsk | Njurba | Oimjakon | Olenjokin kansallinen  | Oljokminsk  | Srednekolymsk  | Suntar | Tatta | Tompo | Tšuraptša | Ust-Aldan | Ust-Jansk | Ust-Maja | Verhnekolymsk  | Verhneviljuisk  | Verhojansk | Viljuisk  | Žiganskin kansallinen
Uljaala

Uljaalan kunnallishallintoalue Pietarin kartalla.
Uljaala (ven. Улья́нка, Uljanka) on historiallinen kaupunginosa ja kunnallishallintoalue Pietarin kaupungin Kirovin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Pietarin lounaisosassa. Kunnallishallintoalue rajoittuu lännessä Marsalkka Žukovin prospektiin, pohjoisessa Sotilas Korzunin katuun ja Veteraanien prospektiin, idässä Ljonja Golikovin katuun ja etelässä Baltian rautatiehen, jolla on Uljaalan asema.
1600-luvulla paikalla sijaitsi Uljaalan kylä. 1800-luvulla seudulle syntyi huvila-asutusta. Leningradin piirityksen aikana Uljaalan eteläpuolelta kulki rintamalinja, ja suurin osa sen rakennuksista tuhoutui. 1960-luvun lopulta lähtien seudulle on rakennettu suuria kerrostaloalueita.
Aiheesta muualla

Uljaalan kunnallishallintoalueen sivusto (venäjäksi)
Ugandankutoja

| Ugandankutoja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kutojat Ploceidae
Suku::  Kutojat Ploceus
Laji::  spekeoides
Kaksiosainen nimi
 Ploceus spekeoides  Grant & Mackworth-Praed, 1947 
Katso myös
   Ugandankutoja Wikispeciesissä   Ugandankutoja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ugandankutoja (Ploceus spekeoides) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Ugandankutojaa tavataan pienellä Pohjois-Ugandassa. Sen populaatio on luultavasti pieni, ja laji on luultavasti vähenemässä elinaluiden kuivattamisen ja karjan laidunnuksen takia. Ugandankutoja on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Elintavat

Ugandankutoja tunnetaan huonosti. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen pensaikkosilla ja puustoisilla ruohikkoalueilla soisilla alueilla. Laji käyttää ravinnokseen siemeniä ja luultavasti myös hyönteisiä. Ugandankutoja pesii kesä–heinäkuussa. Se pesii yhdyskunnittain ja tekee soikean pesän ruohoista.
Ulitsa Starokatšalovskajan metroasema

| Ulitsa Starokatšalovskaja> Улица Старокачаловская |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Butovskaja
Sijainti:  55.5690°N, 37.5767°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  27. joulukuuta 2003
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Ulitsa Starokatšalovskaja (ven. Улица Старокачаловская) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 27. joulukuuta 2003.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ulitsa Starokatšalovskajan metroasema Wikimedia Commonsissa
Valko-Venäjän koripallomaajoukkue

| Valko-Venäjä |
| --- | --- |

Valmentaja:  Aleksandr Krutikov
Fiba-ranking:  56. 
Liittyi Fibaan:  1992
fiba-alue:  FIBA Europe
Kansallinen liitto:  Valko-Venäjän koripalloliitto
Olympialaiset
Esiintymiset:  ei
Mitalit:  ei
Maailmanmestaruuskilpailut
Esiintymiset:  ei
Mitalit:  ei
Euroopan-mestaruuskilpailut
Esiintymiset:  ei
Mitalit:  ei
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Valko-Venäjän koripallomaajoukkue edustaa Valko-Venäjää koripallon arvokisoissa.
Maa edusti Neuvostoliiton koripallomaajoukkuetta aina vuoteen 1992 saakka, jolloin Valko-Venäjä itsenäistyi. Tämän jälkeen Valko-Venäjä ei ole päässyt kertaakaan koripallon arvokisoihin.
Unkarilaisten valokuvaajien odysseia

| Unkarilaisten valokuvaajien odysseia |
| --- | --- |

Kirjailija:  Hannu Vanhanen
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Tampereen museot ja Valokuvakeskus Nykyaika
Julkaistu:  2009
ISBN:  978-951-609-438-3
Sarja: Mediamuseo Rupriikin julkaisuja nro 3
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Unkarilaisten valokuvaajien odysseia on näyttelykirja, joka liittyy kymmenen unkarilaissyntyisen mestarivalokuvaajan työtä esitelleeseen näyttelyyn. Tekstin on kirjoittanut dosentti Hannu Vanhanen, ja sen on julkaissut yhdessä Tampereen museoiden kanssa Valokuvakeskus Nykyaika, joka järjesti näyttelyn 7.11. – 5.12.2009.
Teoksen esittelemät viisi valokuvaajaa, Brassaï (Gyula Halász), Robert Capa (Endre Friedmann), André Kertész (Andor Kertész), László Moholy-Nagy (László Weisz) sekä Martin Munkácsi (Márton Mermelstein), kuuluvat maailman valokuvataiteen eliittiin, ja Capaa lukuun ottamatta heitä yhdistää unkarilaisuuden lisäksi aikalaisuus. Capa on syntynyt 1913, muut 1890-luvulla. Lisäksi he kaikki olivat juutalaisia ja muuttivat aikanaan pois Unkarista.
Teoksessa ja näyttelyssä esiteltävät kuvat ovat peräisin Unkarin valokuvataiteen museosta. Kuvista Brassaïn vedokset ovat alkuperäisvedoksia, muut myöhemmin samaan henkeen tehtyjä vedoksia. Kirja kuuluu Mediamuseo Rupriikin julkaisusarjaan.
Aiheesta muualla

Unkarilaiset mestarit Brassaï, Capa, Kertész, Moholy-Nagy, Munkácsi, näyttely ja kuvia, Valokuvakeskus Nykyaika
Valentina

| Valentina |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  10. helmikuuta
Muunnelmia:  Tina
Vastineita eri kielissä:  Valentine, Valentyna, Walentyna
Nimen alkuperä:  latinalainen Valentinus
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valentina on monissa maissa esiintyvä naisen etunimi, latinalaisen Valentinus-nimen nais­puolinen vastine. Nimet Valentinus ja Valentina sekä ensin­mainitun lyhennetty muoto Valentin on johdettu latinan sanasta valens, joka merkitsee tervettä ja voimakasta.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 
ollut 2 295 Valentina-nimistä naista.
Tunnettuja Valentinoja

Valentina Bergamaschi (s. 1997), italialainen jalkapalloilija
Valentina Cernoia (s. 1991), italialainen jalkapalloilija
Valentina Cervi (s. 1976), italialainen laulaja
Valentina Cortese (1923–2019), italialainen näyttelijä
Valentina Evert (s. 1946), venäläinen keihäänheittäjä
Valentina Frascaroli (1890–1955), italialainen elokuvanäyttelijä
Valentina Giacinti (s. 1994), italialainen jalkapalloilija
Valentina Islamova (s. 1992), kazakstanilainen vapaapainija
Valentina Jegorova (s. 1964), venäläinen kestävyysjuoksija
Valentina Kovpan (s. 1950), neuvostoliittolainen jousiampuja
Valentina Kozyr (s. 1950), neuvostoliittolainen korkeushyppääjä
Valentina Libertsova (s. 1957), livvinkarjalainen opettaja, runoilija ja kääntäjä
Valentina Lisitsa (s. 1973), ukrainalais-yhdysvaltalainen pianisti
Valentina Marchei (s. 1986), italialainen taitoluistelija
Valentina Matvijenko (s. 1949), venäläinen poliitikko ja diplomaatti
Valentina Modig-Manuel (1907–2005), suomalainen keraamikko
Valentina Monetta (s. 1975), sanmarinolainen laulaja ja artisti
Valentina Nappi (s. 1990), italialainen pornonäyttelijä ja malli
Valentina Nazarova (s. 1984), turkmenistanilainen pikajuoksija
Valentina Novikova (s. 1984), venäläinen hiihtäjä
Valentina Osejeva (1902–1969), venäläinen lastenkirjailija
Valentina Popova (s. 1945), venäläinen keihäänheittäjä
Valentina Popova (s. 1960), neuvostoliittolais-slovakialainen pöytätennispelaaja
Valentina Prudskova (1938–2020), neuvostoliittolais-venäläinen miekkailija ja olympiavoittaja
Valentina Rastvorova (1933–2018), neuvostoliittolainen miekkailija ja olympiavoittaja
Valentina Serova (1846–1924), venäläinen säveltäjä
Valentina Serova (1917–1975), neuvostoliittolainen näyttelijä
Valentina Ševtšenko (s. 1975), ukrainalainen maastohiihtäjä
Valentina Ševtšenko (s. 1988), kirgisialais-perulainen thainyrkkeilijä ja vapaaottelija
Valentina Sidorova (1954–2021), venäläinen miekkailija, olympiavoittaja ja maailmanmestari
Valentina Skrabatun (s. 1958), valkovenäläinen soutaja
Valentina Stenina (s. 1934), neuvostoliittolainen pikajuoksija
Valentína Šušolová (s. 1995), slovakialainen jalkapalloilija
Valentina Tereškova (s. 1937), venäläinen kosmonautti, ensimmäinen avaruudessa käynyt nainen
Valentina Tolkunova (1946–2010), venäläinen laulaja
Valentina Tserbe-Nessina (s. 1969), ukrainalainen ampumahiihtäjä
Valentina Turisini (s. 1969), italialainen kivääriampuja
Valentina Vargas (s. 1964), ranskalainen näyttelijä
Valentina Vezzali (s. 1934), italialainen florettimiekkailija
Valentina Zazdravnyh (1954–2023), neuvostoliittolainen maahockeypelaaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valentina Wikimedia Commonsissa
Uusi maailma (täsmennyssivu)

Uusi maailma voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Uusi maailma, Amerikan mantereen nimitys
Uusi maailma, Steph Swainstonin fantasiaromaani vuodelta 2007
Uusi maailma -nimisiä lehtiä:
Uusi maailma, Suomessa vuonna 1930 ilmestynyt Kariston julkaisema lehti
Uusi maailma, Vartiotorni-lehden vuosina 1938–1940 ilmestynyt erillisjulkaisu, Herätkää!-lehden edeltäjä
Uusi maailma, Suomessa vuosina 1963–1979 ilmestynyt aikakauslehti (vuodesta 1966 lähtien UM. Uusi maailma)
Uusi maailma, Grand Linen toinen puoli anime- ja mangasarjassa One Piece
Carcassonne: Uusi Maailma, Klaus-Jürgen Wreden suunnittelema lautapeli.
Valentina Cervi

| Valentina Cervi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. huhtikuuta 1976 (ikä 48) Rooma, Italia
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1986–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Valentina Cervi on (s. 13. huhtikuuta 1976 Rooma, Italia) on italialainen näyttelijä.
Ura

Valentina Cervi syntyi Roomassa vuonna 1976. Hänen isoisänsä on Isä Camillo -elokuvista tunnettu näyttelijä Gino Cervi. Valentina Cervi aloitti näyttelijänuransa 10-vuotiaana italialaisessa elokuvassa Portami la luna.
Cervi on näytellyt useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa Italiassa, Isossa-Britanniassa, Ranskassa ja Yhdysvalloissa. Hän esiintyi englanninkielisessä roolissa ensimmäisen kerran vuonna 1996 Jane Campionin elokuvassa Naisen muotokuva. Servi esitti pääosaa elokuvassa Artemisia, joka perustui taiteilija Artemisia Gentileschin elämään. Vuonna 1999 hän oli ehdolla César-palkinnon saajaksi roolistaan ranskalaisessa elokuvassa Robert-ei-saa.
Cervi näytteli italialaista etsivää Arianna BBC:n sarjassa Zen ja mielisairasta Berthaa Kotiopettajattaren romaanin filmatisoinnissa Jane Eyre vuonna 2011. Hän alkoi näytellä vampyyri Salomea HBO:n sarjassa True Blood sarjan viidennellä kaudella.
Aiheesta muualla

Valentina Cervi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Valentina Cervi Allmovie-sivustolla
Valentina Cervi Elonetissä.
UTC+1

Koko vuoden ajan UTC+1:a käyttävät maat kirkkaankeltaisella, kesällä käyttävät maat oranssilla, normaaliaikana käyttävät maat tummansinisellä, merialueet sinisellä.
UTC+1 on aikavyöhyke, joka on yhden tunnin UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Sitä käytetään noin 15 läntistä pituutta ja 25 itäistä pituutta välillä. UTC+1 on käytössä Länsi-Euroopassa normaaliaikana, osassa Länsi-Eurooppaa kesäaikana ja useissa Afrikan valtiossa ainoana aikavyöhykkeenä.
Aikavyöhykettä käyttävät valtiot ja alueet > Ympäri vuoden

Algeria
Angola
Benin
Kamerun
Keski-Afrikan tasavalta
Tšad
Kongon tasavalta
Kongon demokraattinen tasavalta
Bandundu Province, Keski-Kongo, Équateur, Kinshasa
Päiväntasaajan Guinea
Gabon
Marokko
Niger
Nigeria
Tunisia
Länsi-Sahara
Aikavyöhykettä käyttävät valtiot ja alueet > Normaaliaika

Albania
Andorra
Itävalta
Belgia
Bosnia ja Hertsegovina
Kroatia
Tšekki
Tanska
Ranska
Saksa
Unkari
Italia
Kosovo
Liechtenstein
Luxemburg
Malta
Monaco
Montenegro
Alankomaat
Pohjois-Makedonia
Norja
Puola
San Marino
Serbia
Slovakia
Slovenia
Espanja (ei Kanariansaaret)
Ruotsi
Sveitsi
Gibraltar
Vatikaanivaltio
Aikavyöhykettä käyttävät valtiot ja alueet > Kesäaika

Tanska
Färsaaret
Irlanti
Portugali (ei Azorit)
Iso-Britannia
Espanja
Kanariansaaret
Valkjärvi (Lohja)

| Valkjärvi |
| --- | --- |
 Torppa Valkjärven rannalla Zacharias Topeliuksen kirjasarjassa Finland framstäldt i teckningar 1800-luvun puolivälissä.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Lohja
Koordinaatit:  60°20′50″N, 23°48′47″E
Järvinumero:  23.074.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  57,6 m 
Rantaviiva:  6,4 km 
Pinta-ala:  0,86 km² 
Tilavuus:  0,0043 km³ 
Keskisyvyys:  5 m 
Suurin syvyys:  8,7 m 
 fiValkjärvi 
Paikkarin torpan maa-aitat Valkjärven rannalla.
Valkjärvi on vähähumuksinen järvi Lohjan länsiosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 86 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 17 kilometriä luoteeseen.
Maantiede

Valkjärven pituus on 1,7 kilometriä lounaisosan Koulunlahdesta pohjoisrannalle mitattuna. Itäosan pituus on 1,3 kilometriä kaakkoisrannalta pohjoisrannalle mitattuna. Järven koillisosassa sijaitsee Lunkoonlahti, jonka eteläpuolella on Lunkoonsuo. Valkjärven pohjoisosassa on noin 80 aarin laajuinen Rajasaari. Järven rannoilla on sekä peltoa että metsämaata, asutusta on jonkin verran. Ympärillä on useita vakavesiä, lähimpänä Iso Ruokjärvi lännessä. Järviä erottava kannas on noin 150 metriä leveä. Pohjoisessa on Haarjärvi ja Kaitajärvi, idässä Silmee ja lounaassa Kirmusjärvi.
Valkjärveen virtaa Knapinoja, Valkjärvestä virtaa laskuoja Haarjärveen, joka sijaitsee 400 metriä pohjoiseen, Valkjärven pinta on vain 0,1 metriä Haarjärveä ylempi.
Valkjärven kaloista suurin osa on ahventa ja särkeä, järvessä esiintyy myös haukea, pasuria ja lahnaa ja useita muita lajeja. Valkjärvi on rehevähkö ja sen ekologinen tila on tyydyttävä. Vesitilavuus on 4 281 000 kuutiometriä.
Valkjärvi (23.074.1.006) kuuluu Hämjoen valuma-alueeseen (23.074), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Nummenjoen valuma-alue (23.07). Hämjoen alueeseen kuuluu kuusitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä; niiden nimet ovat varsin epätavallisia, kuten Sevolampi, Kivimäen Kaita, Lihava ja Laiha.
Valko-Venäjän kansallisooppera ja -baletti

| Valko-Venäjän kansallisooppera ja -baletti |
| --- | --- |
 Arkkitehti  I. Lanhbardin suunnitteleman, vuonna 1939 valmistuneen Valko-Venäjän kansallisoopperan ja -baletin rakennus Minskissä.
Osoite:  Ploštšad Parižskoi Kommuny 1, Minsk, Valko-Venäjä
Koordinaatit:  53.9105°N, 27.5616°E
Valmistumisvuosi:  10. maaliskuuta 1939 (avattu)
Suunnittelija:  arkkitehti, professori Iosif Lanhbard (1882–1951)
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valko-Venäjän kansallisooppera ja -baletti eli täydelliseltä nimeltään Valko-Venäjän tasavallan kansallinen akateeminen suuri ooppera ja baletti (valkoven. Нацыянальны акадэмічны Вялікі тэатр оперы і балета Рэспублікі Беларусь,  Natsyjanalnany akademitšny Vjaliki teatr opery i baleta Respubliki Belarus, ven. Национальный академический Большой театр оперы и балета Республики Беларусь ,  Natsionalnyi akademitšeski Bolšoi teatr opery i baleta Respubliki Belarus) on vuonna 1933 toimintansa aloittanut, Valko-Venäjän pääkaupunki Minskistä kotoisin oleva kansallisooppera ja -baletti. Kansallisoopperan ja -baletin pohjana oli tuolloin toiminut Valkovenäläinen ooppera- ja balettistudio.
Oopperatalon suunnittelukilpailun vuonna 1932 voittaneen arkkitehti Lanhbardin suunnitelmapiirros.
Kansallisooppera on 100 Valko-Venäjän ruplan setelin kuva-aiheena.
Valko-Venäjän  kansallisoopperalle ja -baletille avattiin oma teatterirakennus 10. maaliskuuta 1939. Sen suunnitteli myös Hallituksen talon (1932) ja Kansallisen tiedeakatemian (1939) arkkitehtina toiminut, vuonna 1935 Leningradiin taideakatemian professoriksi kutsuttu Iosif Lanhbard (1882–1951). Oopperatalo rakennettiin vuosina 1934–1938.  Rakennussuunnitelmia tosin muokattiin rakennustöiden aikana niin, että rakennus pieneni ja halpeni rakennusprojektin alkuvaiheen suunnitelmasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valko-Venäjän kansallisooppera ja -baletti Wikimedia Commonsissa
Natsionalnyi akademitšeski Bolšoi teatr opery i baleta (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (interfax.by)
Vasil Levskin kansallistadion

| Vasil Levskin kansallistadion |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Sofia, Bulgaria
Koordinaatit:  42°41′15.30″N, 23°20′7.60″E
Avattu:  5. heinäkuuta 1953
Remontoitu:  1966, 2002, 2012
Omistaja:  Bulgarian liikuntaministeriö
Kenttä:  luonnonnurmi
Arkkitehti:  Kano Dundakov
Käyttäjät
 Bulgarian jalkapallomaajoukkue 
Katsojakapasiteetti
 43 230 
Kentän mitat
 105 x 68 metriä 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Vasil Levskin kansallistadion on Bulgarian pääkaupungissa Sofiassa sijaitseva monikäyttöinen stadion. Se on nimetty Bulgarian kansallissankari Vasil Levskin mukaan. Vasil Levskin stadion on Bulgarian toiseksi suurin stadion ja se avattiin käyttöön ensimmäistä kertaa 5. heinäkuuta 1953. Tämän jälkeen sitä on kunnostettu vuosina 1966, 2002 ja 2012 ja sen nykyinen yleisökapasiteetti on 43 230.
Stadion toimii pääosin jalkapallossa Bulgarian maajoukkueen kotinäyttämönä. Sillä käydään myös yleisurheilukilpailuja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vasil Levskin kansallistadion Wikimedia Commonsissa
Kuvia Vasil Levskin kansallistadionista
Vaisigano

| Vaisigano |
| --- | --- |
 Auringonlasku Falealupossa
 Alue tummanpunaisella Samoan kartalla
Valtio:  Samoa
Saari:  Savai’i
Pinta-ala:  178 km²
Väkiluku (2016):  6 543
Vaisigano on yksi Samoan hallintoalueista. Se sijaitsee Savai’in saaren luoteisosissa. Sen pinta-ala on 178 km² ja väkiluku oli vuoden 2016 väestönlaskennassa 6 543.
Valmet-eräkeitin

Valmet-eräkeitin 1950-luvulta.
Valmet-eräkeitin oli bensiinikäyttöinen kompakti retkikeitin. Valmet Oy valmisti niitä 1950-luvulla vähäisen määrän yhtiön Tourulan tehtaalla Jyväskylässä. Eräkeitin perustuu jatkosodassa kaukopartioiden käyttämiin keittimiin, nämä keittimet oli valmistanut Svea .
Itse keitin on kapseloitu metallikuoren sisälle (noin 18 x 12 x 7 cm),  jonka avaamalla keitin saatetaan käyttökuntoon. Kannessa on metallipidikkeessä polttimen säätöavain ja suuttimen puhdistin. Polttoainesäiliön tilavuus on 0,18 litraa. Toiminta-ajaksi yhdellä tankilla ilmoitettaan 1 tunti 10 minuuttia. Keittimellä saa litran vettä kiehumaan kahdeksassa minuutissa. Keitintä myytiin pahvilaatikossa, jossa oli mukana paperinen käyttöohje.
Valko-Venäjän kansallinen tekninen yliopisto

| Valko-Venäjän kansallinen tekninen yliopisto> Беларускі нацыянальны тэхнічны ўнівэрсытэт Белорусский национальный технический университет BNTU |
| --- | --- |

Perustettu:  10. joulukuuta 1920
Tyyppi:  kansallinen yliopisto
Sijainti:  Minsk,  Valko-Venäjä (53.9210°N, 27.5932°E)
Osoite:  praspekt Nezaležnastsi (eli prospekt Nezavisimosti) 65, 220027 Minsk, Valko-Venäjä
Sivusto:  www.bntu.by
Valko-Venäjän kansallinen tekninen yliopisto (valkoven.  Беларускі нацыянальны тэхнічны ўнівэрсытэт,  Belaruski natsionalny tehnitšny universitet, ven. Белорусский национальный технический университет,  Belorusski natsionalnyi tehnitšeski universitet, BNTU) on teknillinen yliopisto Valko-Venäjän pääkaupungissa Minskissä.
Yliopiston päärakennus sijaitsee kantakaupungin koillisosassa praspekt Nezaležnastsin varrella. Teknisen yliopiston keskustakampus kirjastoineen jatkuu päärakennuksen luoteispuolella. Yliopiston itäinen kampus sijaitsee praspekt Nezaležnastsin ja Minskin kehätien (M9) risteyksen lähellä Minskin itäosissa.
Joulukuussa 1920 tehdyllä päätöksellä ja kehittämistoimilla aiempi Minskin polytekninen koulu muutettiin Valko-Venäjän valtiolliseksi polytekniseksi instituutiksi. Tätä pidetään nykyisen Valko-Venäjän kansallisen teknisen yliopiston perustamisajankohtana. Oppilaitoksessa oli aluksi viisi tiedekuntaa, joissa 50 hengen opettajakunta opetti ensimmäisenä lukuvuonna runsasta 300 opiskelijaa ja sataa valmistavan kurssin opiskelijaa. Opettajakunta ja opiskelijamäärä kasvoi myöhemmin.
Vuonna 1991 instituutti muutettiin Valko-Venäjän valtiolliseksi polytekniseksi akatemiaksi. Vuonna 2002 yliopisto sai nykynimensä. Nykyään teknisessä yliopistossa opetusta annetaan 17 tiedekunnassa.
Valko-Venäjän kansallisen teknisen yliopiston päärakennuksen pilareita.
Teknillisen yliopiston rakennuksia Minskin kantakaupungissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valko-Venäjän kansallinen tekninen yliopisto Wikimedia Commonsissa
Ranking web of Universities: Belarus (englanniksi) (webometrics.info)
Ranking web of Universities: Belarusian National Technical University (englanniksi) (webometrics.info)