stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lisa Stansfield
Diskografia

Affection (1989)
Real Love (1991)
In Session (1992)
So Natural (1993)
Lisa Stansfield (1997)
The #1 Remixes (EP)/Lisa Stansfield - The Remix Album (1998)
Swing (soundtrack) (1999)
Face Up (2001)
Biography - The Greatest Hits (2003)
The Complete Collection (2003)
The Moment (2004)
The Moment - Gold Edition (2006)
Seven (2014)
Deeper (2018)
Aiheesta muualla

Lisa Stansfieldin viralliset sivut(englanniksi)
Lisa Stansfieldin diskografia (Arkistoitu – Internet Archive)(englanniksi)
Levity

| Levity |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ed Solomon
Käsikirjoittaja:  Ed Solomon
Tuottaja:   Richard N. Gladstein  Adam J. Merims  Ed Solomon 
Säveltäjä:  Mark Oliver Everett
Kuvaaja:  Roger Deakins
Leikkaaja:  Pietro Scalia
Pääosat:   Billy Bob Thornton  Morgan Freeman  Holly Hunter  Kirsten Dunst 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Ranska 
Tuotantoyhtiö:   StudioCanal  Revelations Entertainment 
Levittäjä:  Sony Pictures Classics Netflix
Ensi-ilta:  16. tammikuuta 2003 (Sundance)
Kesto:  100 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Levity on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Ed Solomon. Elokuvan pääosia esittävät Billy Bob Thornton, Morgan Freeman, Holly Hunter ja Kirsten Dunst.
Tarina

Levityn (’kevytmielisyys, suruttomuus’) päähenkilö on Billy Bob Thorntonin näyttelemä Manual Jordan, joka on viettänyt yli kaksi vuosikymmentä vankilassa tapettuaan teinipojan epäonnistuneen ryöstön yhteydessä. Sovitusta etsivä Jordan palaa vapauduttuaan kotikaupunkiin ja majoittuu saarnaaja Miles Evansin (Morgan Freeman) ylläpitämässä asuntolassa. Hän kohtaa myös tappamansa pojan sisaren Adelen (Holly Hunter) ja päätyy auttamaan tämän poikaa, joka on joutumassa vaikeuksiin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Billy Bob Thornton  | … |  Manual Jordan   |
|  Morgan Freeman  | … |  Miles Evans   |
|  Holly Hunter  | … |  Adele Easley   |
|  Kirsten Dunst  | … |  Sofia Mellinger   |
|  Manuel Aranguiz  | … |  Senor Aguilar   |
|  Geoffrey Wigdor  | … |  Abner Easley   |
|  Dorian Harewood  | … |  Mackie Whittaker   |
|  Catherine Colvey  | … |  Claire Mellinger   |
|  Billoah Greene  | … |  Don   |
|  Sadiki Burke  | … |  Sadiki   |
|  Abede Burke  | … |  Abede   |
|  Diego Abella  | … |  Raul   |
|  Brent Rogers  | … |  Ty   |
|  Cordell Clyde  | … |  Cleve   |
|  Fabio Lopez  | … |  Samuel   |
|  Chris D'Arienzo  | … |  Waffle Boy   |
|  Luke Robertson  | … |  nuori Abner Easley   |
Lähde:
Aiheesta muualla

Passoja, Teemu: Levity Film-O-Holic.com.  1.1.2003. Viitattu 7.8.2021.
Miettinen, Raimo: Levity Filmgoer.fi.  30.3.2004. Viitattu 7.8.2021.
Ebert, Roger: Levity RogerEbert.com.  25.4.2003. Viitattu 7.8.2021. (englanniksi)
Lekhaionin tien basilika

| Lekhaionin tien basilika |
| --- | --- |
 Näkymä kohti basilikan raunioita.
Sijainti:  Archaía Kórinthos, Kórinthos, Korinthia, Peloponnesos, Kreikka
Koordinaatit:  37°54′22″N, 22°52′48″E
Rakennustyyppi:  basilika
Valmistumisvuosi:  noin 25–1 eaa.
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lekhaionin tien basilika oli eräs antiikin aikainen basilika Kreikassa Korintin kaupungissa. Se on saanut nykyisin käytetyn nimensä sijaintipaikastaan kaupungin satamaan Lekhaioniin johtaneen tien varressa. Basilikan rauniot sijaitsevat antiikin Korintin arkeologisella alueella nykyisessä Archaía Kórinthoksen kylässä Kórinthoksen kunnassa.
Basilika oli rakennettu roomalaisella ajalla keisari Augustuksen hallituskaudella noin vuosien 25–1 eaa. välisenä aikana. Se tuhoutui todennäköisesti vuoden 70 jaa. maanjäristyksessä ja rakennettiin uudelleen 100-luvun jaa. ensimmäisellä puoliskolla. Lopullisesti rakennus tuhoutui 300-luvulla, mahdollisesti vuoden 375 maanjäristyksessä.
Basilikan pylvään kapiteeli.
Basilika sijaitsi Korintin agoran eli torin pohjoispuolella, Lekhaioniin johtaneen tien alkupään ja Apollonin temppelin välisellä alueella. Ensimmäinen paikalla ollut basilika koostui pitkästä ja kapeasta keskilaivasta, jonka ympärillä oli 11 × 4 pylvästä. Myöhempi basilika oli huomattavasti suurempi, ja siihen liitettiin muun muassa marmorinen, veistoskoristeinen julkisivu, joka toimi monumentaalisisäänkäyntinä rakennukseen. Basilikassa on ollut erilaisia liike- ja muita tiloja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lekhaionin tien basilika Wikimedia Commonsissa
Llanymddyfri

Llanymddyfri (engl. Llandovery) on kunta Walesissa Carmarthenshiren kreivikunnassa. Kunnan samannimisen keskustaajaman halki virtaa Afon Tywi -joki, ja keskustassa sijaitsevat myös Llanymddyfrin linnan rauniot.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Love Llandovery (Arkistoitu – Internet Archive)
Leobenin välirauha

Leobenin rauhansopimus allekirjoitetaan, Guillaume Guillon-Lethièren maalaus vuodelta 1805.
Leobenin välirauha oli Ranskan ja Itävallan välillä 18. huhtikuuta 1797 solmittu alustava rauhansopimus, joka käytännössä lopetti ensimmäisen liittokunnan sodan. Sota päättyi virallisesti Campo Formion rauhaan lokakuussa 1797.
Ranskan vastaisesta liittokunnasta olivat tuohon mennessä jo irtautuneet muut suurvallat paitsi Itävalta ja Iso-Britannia. Itävallan pakotti rauhaan ranskalainen kenraali Napoléon Bonaparte, joka eteni vuosina 1796–1797 Pohjois-Italiassa voitosta voittoon. Pakotettuaan Kirkkovaltion antautumaan helmikuussa 1797 Bonaparte käynnisti 20. maaliskuuta hyökkäyksen, joka pakotti itävaltalaiset perääntymään Italiasta runsaassa kahdessa viikossa aina Steiermarkin Judenburgiin. Itävaltalaisten komentaja arkkiherttua Kaarle solmi siellä 7. huhtikuuta alustavan aselevon. Bonaparte, jonka armeija oli Leobenissa vain kahden viikon marssin päässä Wienistä, ei jäänyt odottamaan Ranskan direktoriohallituksen valtuutusta, vaan neuvotteli omin päin välirauhansopimuksen ja allekirjoitti sen 18. huhtikuuta. Itävaltalaisista sopimuksen allekirjoitti kenraali Maximilian von Merveldt.
Leobenin välirauha sisälsi pääosin samat ehdot, jotka vahvistettiin myöhemmin Campo Formion rauhassa. Ranska sai pitää jo valloittamansa Itävallan Alankomaat, Reinin länsipuoliset alueet sekä Lombardian, mutta Itävalta saisi myöhemmin osan Venetsian tasavallasta, johon Bonaparte seuraavaksi hyökkäsi.
Leodamas Thasoslainen

Leodamas Thasoslainen (n. 380 eaa.) oli antiikin kreikkalainen matemaatikko. Hän oli Platonin aikalainen ja toimi itsekin Platonin Akatemiassa. Muuten hänestä ei tiedetä paljoakaan.
Leodamakseen on vain kolme tunnettua viittausta antiikin kirjallisuudessa. Kaksi näistä on peräisin Prokloksen kommentaarista Eukleideen Alkeisiin:
»Siihen aikaan [Platonin aikaan] elivät myös Leodamas Thasoslainen, Arkhytas Tarentumilainen ja Theaitetos Ateenalainen, joiden kautta [geometrian] teoreemoja kehitettiin lisää ja saatettiin tieteellisemmäksi järjestelmäksi. Leodamasta nuorempia olivat Neokleides ja tämän oppilas Leon, jotka tekivät monia löytöjä [...]»
»Kerrotaan, että Platon opetti tämän menetelmän [analyysi] Leodamakselle, jonka kerrotaan myös tehneen geometriassa monia löytöjä sen avulla.»
Yksi on puolestaan peräisin Diogenes Laertiokselta:
»Hän [Platon] myös esitteli ensimmäisenä Leodamas Thasoslaiselle tavan ratkaista ongelmia analyysin avulla.»
Llanos

| Los llanos |
| --- | --- |
 Los llanos Kolumbian alueella.
 Los llanosin sijainti.
Sijainti:  Kolumbia, Venezuela
Biomi:  Trooppiset ja subtrooppiset ruohikkoalueet, savannit ja pensasalueet
Pinta-ala:  375 786 km²
Suojeltu pinta-ala:  105 323 km²
Uhanalaisuusluokitus:  Vaarantunut
Los llanos eli llanos on savannialue Kolumbian ja Venezuelan alueella Etelä-Amerikassa. Sen pinta-ala on 375 786 km², josta 105 323 km² (28 %) on suojeltua.
Lajisto

Llanosin alueella tavataan lajeja, joita ei esiinny missään muualla. Esimerkkinä orinoconkrokotiili.
Leo Äikäs

Leo Äikäs (s. 15. elokuuta 1946) on jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja, joka pelaajauransa aikana voitti Tampereen Tapparassa junioreiden Suomen mestaruuden (1965) ja edusti urallaan mm. HJK:ta. Äikäs toimi Helsingin Jokereiden kakkosvalmentajana 1990-luvun alkuvuosina ja yhdessä ottelussa päävalmentajanakin, kun Alpo Suhonen sai potkut Jokereista kaudella 1993–1994. Teemu Selänne on maininnut muun muassa Äikkään olleen merkittävin valmentaja hänen urallaan.
Lekarydin kirkko

| Lekarydin kirkko Lekaryds kyrka |
| --- | --- |

Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko
Hiippakunta:  Växjön hiippakunta
Seurakunta:  Alvesta församling
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lekarydin kirkko (ruots. Lekaryds kyrka) on Ruotsissa Alvestan kunnan Lekarydissä sijaitseva kirkkorakennus. Se on rakennettu myöhäiskeskiajalla ja siihen mahtuu noin 130 ihmistä.
Kirkon urut on rakentanut Nils Hammarberg vuonna 1991, mutta urkujen julkisivu on peräisin vuonna 1792 valmistuneista Schiörlin-uruista. Alttaritaulun on maalannut Pehr Hörberg 1794.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lekarydin kirkko Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Lekaryds kyrka
Käännös suomeksi
Luettelo basisteista

Luettelo basisteista voi tarkoittaa seuraavia:
Luettelo bassokitaristeista
Luettelo kontrabasisteista.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Luettelo basisteista”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Liman yliopisto

| Liman yliopisto> Universidad de Lima |
| --- | --- |
  

Perustettu:  1962
Opiskelijoita:  15 000
Sijainti:  Lima,  Peru
Sivusto:  www.ulima.edu.pe
Liman yliopisto (esp. Universidad de Lima) on Perun pääkaupungissa Limassa usealla kampusalueella toimiva yliopisto. Se perustettiin vuonna 1962. Liman yliopistossa on noin 15 000 opiskelijaa. Yliopistossa toimii viisi tiedekuntaa sekä School of Liberal Arts, School of Graduate Studies sekä useita laboratorioita, tutkimuskeskuksia ja muita yksikköjä.
Sijoitus yliopistorankingeissa

Verkkonäkyvyyttä korostavassa espanjalaisessa Webometrics-yliopistorankingissa yliopisto ylsi vuonna 2018 vasta Perun 19. parhaaksi yliopistoksi ja maailmanlistan sijalle 5852.
Vuoden 2019 lopulla yliopisto nousi QS Global World Rankingissa sijoille 801–1000.
Entisiä opiskelijoita ja tutkijoita

Pedro Suarez Vertiz, muusikko
Teivo Teivainen, tutkija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Liman yliopisto Wikimedia Commonsissa
Kyrösjärven alue

Kyrösjärven alue (35.52) sijaitsee Pirkanmaalla. Se kuuluu Kokemäenjoen vesistöön (35) ja on Ikaalisten reitin valuma-alueessa (35.5) toisen jakovaiheen yhdeksäs osa-alue. Se laskee Mahnalanselän alueeseen (35.51) ja sen kautta kulkevat Jämijärven valuma-alueen (35.54), Kovesjoen valuma-alueen (35.55), Aurejärven valuma-alueen (35.57) ja Sipsiönjärven valuma-alueen (35.58) vedet. Kyrösjärvi on valuma-alueen pääjärvi ja sen laskujoki on Pappilanjoki, joka virtaa Kirkkojärveen ja jatkaa siitä eteenpäin Siuronkosken kautta Kuloveteen. Valuma-alueen pinta-ala on 580 km². Valuma-alueen suurimpia järviä ovat Kyrösjärvi, Röyhiönjärvi, Iso Karppajärvi ja Vähäjärvi.
Valuma-alueen kolmannen jakovaiheen alueita ovat Kyrösjärven lähialue (35.521, 347 km²), Mylly-Kartunjoen valuma-alue (35.522, 63 km²), Villinojan valuma-alue (35.523, 17 km²), Pihnarinluoman valuma-alue (35.524, 10 km²), Kokemusjoen valuma-alue (35.525, 41 km²), Vähäjärven valuma-alue (35.526, 12 km²), Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-alue (35.527, 61 km²) ja Tavinojan valuma-alue (35.528, 15 km²). Näistä Villinojan ja Kokemusjoen valuma-alueilla ei ole järviä.
Valuma-alueen kuvaus > Mylly-Kartun joen valuma-alue (35.522)

Mylly-Kartun joen valuma-alue on pinta-alaltaan 63 km². Sen laskujoki on noin 13 km pitkä Mylly-Kartun joki, jolla on muutama sivuhaara. Valuma-alueella on 10 järveä ja lampea ja patolampi sekä laajahkoja turvetuotantoalueita. Pääuoma alkaa Uurasjärveltä ja virtaa Pukaran ja Mettälänperän kautta Teikankaalle, missä se virtaa Teijärven läpi, ja jatkaa pari kilometriä pohjoiseen, missä se kääntyy valtatien 3 alta Kyrösjärven Uuraslahteen. Ennen alituspaikka siihen yhtyy vasemmalta Ahvenlammen laskuoja. Teijärven yläpuolelle siihen yhtyy oikealta Innalan kylästä etelästä virtaava Harjasjärven laskuoja. Vain 400 metriä ylempänä pääuomaan yhtyy vasemmalta pienen Hulolammen ja pienemmän Paskolammen yhteinen laskuoja. Pian sen jälkeen, missä Noro-oja muuttu Mylly-Kartun joeksi, yhtyy siihen oikealta järvetön laskuoja, joka tuo vettä Vähäjärven suolta ja Luomajärven pelloilta. Joen latvajärvenä voidaan pitää Uurasjärveä, josta Noro-oja alkaa. Se laskee Uurasjärven jälkeen 300 metrin pituisen lammen läpi, ja myöhemmin kuivatetun Pukaralammin peltojen läpi, ja lopuksi yhtyy Suuriniemenlammiin. Tähän osuuteen yhtyy vasemmalta Hangasjärven laskuoja. Uurasjärveen laskee sellaisia ojia, joihon yläjuoksulla sijaitsevien turvetuotantoalueiden laskuvedet yhtyvät. Tuotantoalueiden takana sijaitsevat pienet Lauttalammit.
Valuma-alueen kuvaus > Villinojan valuma-alue (35.523)

Villinoja laskee Masonniemessä Koveslahteen aivan valtatie 3 vieressä. Valuma-alueella, jonka pinta-ala on 17 km², ei sijaitse yhtään järveä tai lampea. Villinojan alajuoksu kulkee syvälle maahan uurtamaansa uomaa myöten. Yläjuoksulla ojan varret sijaitsevat tasaisemmalla maalla. Vihurin- ja Riukusuon kohdalla siihen yhtyy oikealta lyhyt haara, joka tuo vettä Ihantolan suunnalta. Pääuomaan yhtyy Lehtiperäällä kaksi suurempaa haaraa. Pohjoisesta pääuomaan yhtyy vasemmalta Myllyluoma. Sen valuma-alue ulottuu Hangasjärven pohjoispuolelle. Toinen haara tuo vettä Pukaran kylän suunnalta.
Valuma-alueen kuvaus > Pihnarinluoman valuma-alue (35.524)

Pihnarinluoma laskee Kovelahden pohjoispäähän pohjukassa olevaan Kovesjoen suuhun. Oja on vain viisi kulometriä pitkä ja sen valuma-alue 10 km². Ojan lähdejärvi on valuma-alueensa ainoa järvi Pihnarinlampi.
Valuma-alueen kuvaus > Kokemusjoen valuma-alue (35.525)

Kokemusjoki laskee Kiukaanmaalla Kyrösjärven Kovelahdessa Ruskanselkään. Sen valuma-alue on 41 km² ja se ulottuu pohjoisessa kymmenen kilometrin päähän laajalle suoalueelle. Valuma-alue jää kapeaksi, sillä lännessä sitä rajoittaa  Kovesjoen valuma-alue ja idässä Vääräjoen valuma-alue. Vain alajuoksun viimeinen kilometri on jokimainen osuus kun taas yläjuoksulla joki muistuttaa enemmän ojaa. Pohjoisin järvistä sijaitsee 12 kilometriä pohjoiseen Niininevan turvetuotantoalueella. Noin kolme kilometriä joen suusta ja ennen Lähdekylää yhtyy pääuomaan oikealta sivuoja, joka on Lamminjärvien lähdeoja. Se on yli kilometrin mittainen ja siihen on kaivettu matkanvarrelle lammikko. Lähdekylässä pääuomaan yhtyy vasemmalta Iso Kokeveden ja Vähä Kokeveden 2,5 kilometriä pitkä yhteinen laskuoja. Se on osittain perattu ja yhdistetty läheisten soiden suo-ojiin. Noin puoli kilometriä Lähdekylän alapuolelle yhtyy pääuomaan oikealta puolelta pitkä sivuhaara. Se tuo soiden ja neljän järven vedet kymmenen kilometrin päästä pohjoisessa. Tämä ojanhaara kulkee pääuoman kanssa lähes rinnakkain laskiessaan eteläänpäin. Oja virtaa Heinilammen läpi, mutta se alkaa pohjoisempana Rukonevan turvetuotantoalueen takaa. Siellä sijaitsevat Kangaslampi (eteläinen) ja Kangaslampi (pohjoinen), joita ympäröivät suot ovat tämän ojan lähteitä. Heinilampeen laskee puolestaan lyhyt Rautalammen laskuoja. Kokemusjoen pääuoma virtaa Niininevan ja Vaskiperän kautta etelään ja kokoaa sivuhaarat yhteen Lähdekylän ympäristössä. Pääuoman latvoilla sijaitsevat turvetuotantoalueet ja latvajärvet Harjulampi ja Pikku Harjulampi.
Valuma-alueen kuvaus > Vähäjärven valuma-alue (35.526)

Vähäjärven valuma-alue on pinta-alaltaan 12 km² eli pieni. Alueella sijaitsee vain yksi järvi eli Vähäjärvi. Sen lyhyt laskuoja laskee Jouttulahteen, joka sijaitsee Aureenlopin perällä. Valtatie 3 ylittää järven keskellä olevassa kapeikossa. Vähäjärveen laskeva pohjoinen tulo-oja tuo vettä pohjoisten suoalueilta.
Valuma-alueen kuvaus > Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-alue (35.527)

Valuma-alueella, jonka pinta-ala on 61 km², sijaitsee kaksi suurta järveä, joiden laskuojat yhtyvät Saukkolammessa. Toinen on Heinälamminoja eli Myllyjoki, joka on pinta-alaltaan 26 km² suuren valuma-alueen kokoava joki, joka alkaa Vähä Karppajärvestä. Heinälamminoja virtaa pienen Heinälammen läpi. Toinen on pienempi Railistonoja, joka on suuren Röyhiönjärven ja Mertalammen yhteinen laskuoja. Kolmas suurempi oja on Perttupraakinoja, jonka valuma-alueen pinta-ala on 18 km². Näiden yhtymäkohdan lähelle laskee myös Kolunoja, joka on Tervalammen laskuoja. Valuma-alueen alauoksulla virtaa Saukkolammen ja Piirroslammen läpi joki, joka laskee Kyrösjärven Penijoenlahteen. Samaan joensuuhun laskee myös Alisen Penijärven laskuoja.
Perttupraakinoja on valuma-alueen toisen Saukkolammen laskuoja. Saukkojärveen laskee Veho-oja, joka on Valkeajärven, Nevainlammen, Housulammen ja Veholammen yhteinen laskuoja. Myllyojaan laskee järvetön Vesisuonoja, jonka nimi Vesisuon yläpuolella on Nätkinoja. Se on yli 7 kilometriä pitkä koneellisesti avattu oja. Vähä-Karppajärven pohjoispäähän laskee Särkilammen laskuoja. Suoraan Särkilampeen laskevat Iso Haukijärvi, Kalliolampi ja Puurolampi. Vähä-Karppajärveen laskee myös valuma-alueen suurin järvi Iso Karppajärvi, johon vuorostaan laskevat Karhulampi, Haaralampi ja Pikku Haukijärvi.
Valuma-alueen kuvaus > Tavinojan valuma-alue (35.528)

Tavinoja on Tavinojan valuma-alueen (35.528) laskuojki, jonka kautta laskee Kyrösjärveen Viljakkalanselän entiseen Vironlahteen. Valuma-alueella, jonka pinta-ala on vain 15 km², sijaitsee nykyään seitsemän järveä. Himoistenjärvi on noin kuusi kilometriä pitkän Tavinojan lähdejärvi. Oja on monin paikoin kaivettu suoraksi, mutta välillä on luontaisiakin osuuksia. Pari kilometriä ennen suuta siihen yhtyvät etelästä Lehmijärven sivuhaara ja pohjoisesta Keihäsjärven haara. Nisunperällä pääuomaan laskee Onkimuksen laskuoja. Onkimukseen laskevat lisäksi Pikku-Onkimus ja Kaakkuri ja Pikku-Onkimukseen laskee vielä Ylimys.
Lue lisää

Ikaalisten reitin valuma-alueen lasketut järvet
Aiheesta muualla

Järviwiki: Kyrösjärven alue
(35.5)
Lehtomatara

| Lehtomatara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Gentianales
Heimo::  Matarakasvit Rubiaceae
Suku::  Matarat Galium
Laji::  triflorum
Kaksiosainen nimi
 Galium triflorum  Michx. 
Katso myös
   Lehtomatara Wikispeciesissä   Lehtomatara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lehtomatara (Galium triflorum) on kumariinintuoksuinen lehtokasvi.
Ulkonäkö ja koko

Lehtomataran rento varsi kasvaa 25–70 senttimetriä pitkäksi. Se takertuu itseensä ja muihin kasveihin. Soikeat lehdet kasvavat ruusukkeina. Kasvi kukkii heinä-elokuussa vihertävin kukin; kukkavarret kasvavat lehtiruusukkeisiin ja niissä on vain muutama kukka kussakin. Kasvi tuoksuu kumariinilta kuivuessaan.
Levinneisyys

Lehtomataraa tavataan Pohjoismaiden eteläosissa, paikoin Venäjällä ja laajasti Pohjois-Amerikassa.
Kasvupaikat

Lehtomataraa esiintyy kallioiden läheisyydessä sijaitsevissa laehdoissa, lehtokorvissa ja puronvarsissa.
Aiheesta muualla

Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Lehtomatara (Galium triflorum)
Lisänimi

Lisänimi on henkilölle annettu nimi, joka kuvaa jotain tämän ominaisuutta tai saavutusta. Lisänimiä annetaan yleensä vasta nuoruus- tai aikuisiässä. Lisänimeä saatetaan käyttää henkilön oman nimen rinnalla tai sen sijasta. Ne voivat olla myös pilkallisia.
Lisänimet olivat yleisiä Rooman valtakunnassa, jossa sotilasjohtaja saattoi saada ansioistaan "palkkioksi" lisänimen. Rooman keisari Caligula sai pientä saapasta tarkoittavan nimensä jo lapsena ollessaan mukana isänsä sotaretkillä.
Hallitsijoille on annettu lisänimiä useissa maissa, joko hallitsijan elinaikana tai tämän kuoleman jälkeen. Hallitsijan nimeä kirjoitettaessa lisänimi tulee viimeisenä hallitsijanimen ja järjestysnumeron jälkeen (esimerkiksi Venäjän Pietari Suuri). On kuitenkin huomattava, että samalla tavalla kirjoitetaan myös kaksiosaiset hallitsijanimet (kuten Kustaa II Aadolf), jolloin kyse ei ole lisänimestä.
Lisänimet voivat liittyä myös erilaisiin elämään jääneisiin tarinoihin. Esimerkiksi italialainen Ugolino della Gherardesca sai lisänimen Kannibaali hänen syötyään tarinan mukaan kaksi poikaansa ja pojanpoikaansa jouduttuaan rangaistuksena maanpetoksesta muuratuksi heidän kanssaan torniin nääntymään nälkään.
Tavallisia hallitsijoiden lisänimiä

Suuri (Venäjän Pietari Suuri ja Katariina II Suuri, Ranskan Kaarle Suuri)
Pyhä (Ranskan Ludvig IX Pyhä)
Mahtava
Erikoisempia hallitsijoiden lisänimiä

Englannin Ethelred Neuvoton
Englannin Juhana Maaton
Englannin Maria I Verinen
Espanjan Johanna Mielipuoli
Norjan Harald Kaunotukka
Norjan Eerik Verikirves
Norjan Maunu Paljassääri
Persian Khosrau I Kuolematon
Ranskan Kaarle VI Mielipuoli
Ranskan Ludvig VI Paksu
Ranskan Pipin Pieni
Ruotsin Kustaa II Aadolf, Pohjoisen Leijona
Ruotsin Maunu Ladonlukko
Sisilian Ferdinand II, Kuningas Pommi
Tanskan Harald Sinihammas
Tanskan Sven Kaksiparta
Lionel Emmett

| Mitalit> Maa:   Intia. Olympialaiset .Miesten maahockey | Mitalit> Maa:   Intia. Olympialaiset .Miesten maahockey | Mitalit> Maa:   Intia. Olympialaiset .Miesten maahockey | Maa:   Intia> .Miesten maahockey |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Berliini 1936 | joukkuekilpailu |  |
Lionel Charles Renwick Emmett (8. tammikuuta 1913 Intia, k. elokuu 1996 Colchester Iso-Britannia) oli intialainen maahockeypelaaja. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1936 ja kuului Intian olympiakultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Lleida (maakunta)

Lleida (espanjaksi Lérida) on maakunta itäisessä Espanjassa Katalonian itsehallintoalueen länsiosassa. Sen rajanaapureita ovat Ranska ja Andorra sekä Gironan, Barcelonan, Tarragonan, Zaragozan ja Huescan maakunnat.
Lleidan väkiluku on 432 384 (2017). Noin 30 prosenttia väestöstä asuu pääkaupungissa Lleidassa (Lérida). Muita merkittäviä kaupunkeja ovat La Seu d'Urgell, Mollerussa, Cervera ja Tàrrega. Maakunnassa on yhteensä 231 kuntaa.
Aigüestortes i Estany de Sant Mauricin kansallispuisto sijaitsee Lleidassa. Maakunta on suuri hedelmien tuottaja.
Lleida on maakunnan katalaaninkielinen nimi ja myös virallinen espanjankielinen nimi Espanjan hallituksen mukaan. Espanjan kielessä on kuitenkin hyväksytty myös muoto Lérida.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lleida (maakunta) Wikimedia Commonsissa
Espanjan maakunnat
Álava
Albacete
Alicante
Almería
Asturia
Ávila
Badajoz
Baleaarit
Barcelona
Biskaja
Burgos
Cáceres
Cádiz
Castellón
Ciudad Real
Córdoba
A Coruña
Cuenca
Gipuzkoa
Girona
Granada
Guadalajara
Huelva
Huesca
Jaén
Kantabria
León
Lleida
Lugo
Madrid
Málaga
Murcia
Navarra
Ourense
Palencia
Las Palmas
Pontevedra
La Rioja
Salamanca
Santa Cruz de Tenerife
Segovia
Sevilla
Soria
Tarragona
Teruel
Toledo
Valencia
Valladolid
Zamora
Zaragoza
Lionel Cox (ampuja)

| Mitalit> Maa:  Belgia.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Belgia.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Belgia.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:  Belgia> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | 50 m pienoiskivääri, makuu |  |
Lionel Cox (s. 11. heinäkuuta 1981 Seraing) on belgialainen kivääriammunnan olympiamitalisti. 185 senttimetriä pitkän ja 75 kilogrammaa painavan Coxin valmentajana toimii Constant Tzoumakas.
Cox saavutti olympiahopeaa 50 metrin pienoiskiväärin makuukilpailusta vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Vuonna 2013 hän oli kolmas ammunnan maailmancupissa Changwonissa niin ikään 50 metrin pienoiskiväärissä.
Cox aloitti ammunnan 15-vuotiaana vuonna 1996 ja kilpailemisen siinä vuonna 2005.