stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karl Wilhelm Malm

Karl Wilhelm Malm
Karl Wilhelm Malm (14. elokuuta 1772 Kuopio – 18. elokuuta 1826 Joroinen) oli Suomen sotaan osallistunut everstiluutnantti. Hän johti vuoden 1808 aikana menestyksekkäitä partioretkiä Pohjois-Savossa ja Pohjois-Karjalassa käyttäen apunaan vapaaehtoisia talonpoikaisjoukkoja.
Karl Wilhelm Malmin isä oli sotakomissaari Johan Malm. Isänsä kuoltua Malm joutui keskeyttämään koulunkäyntinsä vain 10-vuotiaana vuonna 1782 ja värväytymään vapaaehtoisena Savon jääkärirykmenttiin, jossa hän palveli sen jälkeen 28 vuotta. Hänet nimitettiin hieman ennen Kustaa III:n sodan puhkeamista vuonna 1788 majoitusmestariksi. Osallistuttuaan sodan aikana Parkuinmäen ja Laitaatsillan taisteluihin hänet ylennettiin kersantiksi ja seuraavana vuonna vänrikiksi. Sittemmin hän yleni 1796 aliluutnantiksi, 1798 luutnantiksi ja 1804 kapteeniksi. Akordijärjestelmän vuoksi Malm joutui maksamaan Kerimäen komppanian päällikkön tehtävästä huomattavan summan rahaa.
Suomen sodan alussa Malm kuului Savosta perääntyviin joukkoihin, mutta pääsi sitten osallistumaan eversti Johan August Sandelsin johtamaan vastahyökkäykseen. Pulkkilan taistelun jälkeen toukokuussa 1808 Malm johti 150 miehen erikoisosastoa, jonka tehtävänä oli hävittää venäläisten varastot Iisalmessa ja Kuopiossa. Hän vangitsi 9. toukokuuta ilman taistelua satamiehisen venäläisosaston Taipaleessa, minkä jälkeen tie oli auki Kuopioon. Malm valloitti Kuopion 12. toukokuuta 1808 ja sai palkkiona ylennyksen majuriksi. Hän jatkoi etenemistään Juvalle saakka, josta siirtyi heinäkuussa Joensuuhun ja karkotti siellä olleet venäläiset käyttäen apunaan talonpoikia. Hän voitti 10. elokuuta Pälkjärven taistelussa 600 miehen kokoisella joukolla 2 000 miehen vahvuisen venäläisosaston ja eteni jopa Venäjän puolelle rajaa, mutta joutui lopulta perääntymään ylivoiman edessä Sandelsin muun armeijan luo. Everstiluutnantiksi ylennetty Malm osallistui lokakuun 1808 lopussa Koljonvirran taisteluun. Sandels lähetti hänet 11. marraskuuta takaisin Koljonvirralle johtamaan vastaiskua, mutta tuolloin Malm haavoittui päähän ja jäi venäläisten vangiksi.
Carl Wilhelm Malmin hauta Joroisissa.
Malm vapautui sotavankeudesta jo ennen Haminan rauhaa. Hän erosi Ruotsin sotapalveluksesta vuonna 1810. Eronsa yhteydessä hänet aateloitiin Ruotsissa ja hänelle myönnettiin hovijahtimestarin arvo sekä Miekkaritarikunnan suurristi, joista yhtäkään hän ei ottanut vastaan. Hän ei myöskään jatkanut sotilasuraansa Venäjän palveluksessa. Loppuikänsä hän toimi maanviljelijänä Joroisten Torstilassa ja Tuomaalassa. Suomen sisällissotaan ja heimosotiin osallistunut eversti Carl Wilhelm Malm oli Karl Wilhelm Malmin pojanpoika.
Kantilaisuus

Kantilaisuudella tarkoitetaan filosofisia näkemyksiä, jotka rakentuvat Immanuel Kantin filosofian pohjalle. Kantilaisuus voidaan jakaa erilaisiin ryhmiin:
Kantin välittömät oppilaat, kuten M. Herz, G. B. Jäsche, C. C. E. Schmid, J. G. K. C. Kiesewetter, W. T. Krug ja Friedrich Gottlob Born.
Filosofit, joiden ajattelu seurasi Kantia monissa asioissa, vaikkakin tietyin muutoksin: esimerkiksi Karl Leonhard Reinhold, Jakob Friedrich Fries, Salomon Maimon ja Friedrich Eduard Beneke.
Uuskantilaiset (Marburgin ja Badenin koulukunta)
Kriitikot (uuskantilaisuudesta riippumattomat Kantin seuraajat)
Nykyajan Kant-tutkijat, kuten Otfried Höffe, Helmut Holzhey, Dieter Henrich, Gerold Prauss, Norbert Hinske, Rainer Brandt, Paul Guyer ja Henry E. Allison.
Kantilaiset suuntaukset yrittivät ratkaista muun muassa suhdetta olion ja ilmiön välillä sekä monia muita riittämättömäksi koettuja Kantin ajatuskehitelmiä. Osa pyrki säilyttämään Kantin muotoilut sellaisenaan, osa muokkasi ja laajensi tämän filosofiaa. Hegeliläisyyden ajauduttua filosofisiin ja erityistieteellisiin vaikeuksiin syntyi uuskantilaisuus, jossa tehtiin paluu Kantin ajatuksiin.
Termiä ”kantilaisuus” voidaan käyttää edelleen nykyfilosofiassa kuvaamaan tiettyjä mielenfilosofisia, tietoteorisia ja eettisiä näkemyksiä. Etiikassa kantilaisuus on velvollisuusetiikan pääsuunta.
Kantilaisia ja uuskantilaisia filosofeja

| --- | --- |
 Bruno Bauch  Friedrich Eduard Beneke  Friedrich Gottlob Born  Ernst Cassirer  Hermann Cohen  Kuno Fischer  Friedrich Karl Forberg  Jakob Friedrich Fries  Hermann von Helmholtz  Dieter Henrich  Eugen Herrigel  Otfried Höffe  Richard Hönigswald  Friedrich Albert Lange  Emil Lask  Arthur Liebert  Otto Liebmann:  Siegfried Marck  Hugo Münsterberg  Paul Natorp  Helmuth Plessner  Gustav Radbruch  Karl Leonhard Reinhold  Robert Reininger  Heinrich Rickert  Alois Riehl  Carl Christian Erhard Schmid  Christian Gottfried Schütz  Rudolf Stammler  Hans Vaihinger  Max Weber  Eric Weil  Wilhelm Windelband  Eduard Zeller
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kantilaisuus Wikimedia Commonsissa
Kaakkolampi (Keuruu, Pihlajavesi)

| Kaakkolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°20′16″N, 24°19′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pihlajaveden reitin valuma-alue (35.48)
Laskuoja:  oja Pihlajaveteen 
Järvinumero:  35.483.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  161,2 m  
Rantaviiva:  0,694 km  
Pinta-ala:  2,686 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaakkolampi 
Kaakkolampi  on Keski-Suomessa Keuruulla Pihlajaveden kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,7 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 161,2 metriä mpy.
Kaakkolampi (Keuruu, Pihlajaveden asema)

| Kaakkolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°21′07″N, 24°24′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pihlajaveden reitin valuma-alue (35.48)
Laskuoja:  oja Köminjärveen 
Järvinumero:  35.483.1.023
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  145,8 m  
Rantaviiva:  0,886 km  
Pinta-ala:  5,385 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaakkolampi 
Kaakkolampi , tai myös Kaakkolammi , on Keski-Suomessa Keuruulla Pihlajaveden aseman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,4 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 145,8 metriä mpy.
Kaakkolampi (Kyyjärvi)

| Kaakkolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Kyyjärvi
Koordinaatit:  63°06′49″N, 24°33′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyjärven valuma-alue (14.64)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.646.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  154,1 m  
Pituus:  240 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,549 km  
Pinta-ala:  1,568 ha  
Tilavuus:  0.000028 km³ 
Keskisyvyys:  1,77 m  
Suurin syvyys:  2,2 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaakkolampi 
Kaakkolampi  on Keski-Suomessa Kyyjärvellä  Järvenpään lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 240 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 27 700 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,8 metriä ja suurin syvyys on 2,2 metriä. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Kyyjärven valuma-alueella (14.64), jonka Kortejoen valuma-alueeseen (14.646) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 154,1 metriä mpy.
Kai Wartiainen

High Tech Centre, Helsinki, Kai Wartiainen (2001)
Kai Henrik Väinö Wartiainen (s. 8. maaliskuuta 1953 Kouvola) on suomalainen arkkitehti ja professori. Wartiainen on kritisoinut teknologian ylikorostamista arkkitehtuurissa ja kaupunkisuunnittelussa. Wartiaisen suunnittelemia rakennuksia ovat esimerkiksi Helsingin Ruoholahden High Tech Center ja Kauniaisten kauppakeskus Grani.
Wartiainen kirjoitti ylioppilaaksi Kulosaaren yhteiskoulusta 1973, opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa 1973–1975 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1981. Työuransa hän aloitti isänsä kanssa Arkkitehtitoimisto Henrik ja Kai Wartiaisen palveluksessa 1973–1988. Wartiainen toimi myös Teknillisen korkeakoulun arkkitehtuurin historian erikoisopettajana 1982–1986 ja yhdyskuntasuunnittelun väliaikaisena professorina 1988–1989. Arkkitehtitoiminta oy Kai Wartiaisen arkkitehtina hän toimi 1988–2003, Tukholman Kungliga Tekniska Högskolanin kaupunkirakentamisen professorina 1997–2006 ja Evata Finland oy/Pöyry Architects oy:n luovana johtajana 2004–2010. Vuodesta 2010 lähtien hän on ollut tukholmalaisen Arkitektur + development ab:n osakas.
Kai Wartiaisen isä oli arkkitehti ja diplomi-insinööri Henrik Wartiainen
Palkinnot

Iakov Chernikhovin säätiön palkinto 1993
Reima Pietilä -palkinto 1994
Vuoden teräsrakenne -palkinto 2001
Kansainvälinen ECCS Steel Design Award -palkinto 2003
Lisäksi Wartiainen on saanut useita palkintoja kotimaisissa ja ulkomaisissa arkkitehtuurikilpailuissa
Karl Wilhelm Bruncrona

Karl Wilhelm Bruncrona (1800-1900-lukujen vaihde)
Karl Wilhelm Bruncrona (14. elokuuta 1852 Tenhola – 1. helmikuuta 1928 Tenhola) oli suomalainen kartanonomistaja, maanviljelysneuvos ja moninkertainen valtiopäivämies.
Bruncronan vanhemmat olivat tilanomistaja, hovioikeuden notaari Evert Vilhelm Bruncrona ja Aurora Fredrika Nordenskiöld ja puoliso vuodesta 1892 Ingeborg Augusta Carlson. Jääkärieversti Kurt Bruncrona oli heidän poikansa. Karl Wilhelm Bruncrona tuli ylioppilaaksi Helsingissä, suoritti lakitieteen opintoja ja valmistui agronomiksi Mustialan maanviljelysopistosta 1878. Vuonna 1881 hän otti veljensä kuoleman jälkeen haltuunsa Tenholassa sijaitsevan Olsbölen kartanon. Hänen äitinsä asui pitkään leskenä Karsbyn kartanossa, ja hänen kuoltuaan vuonna 1909 Bruncrona otti myös Karsbyn haltuunsa. Vuosina 1891–1918 Bruncrona toimi yleisen paloapuyhtiön asiamiehenä Raaseporin kihlakunnassa, ja oli paloapuyhtiön johtokunnan jäsen vuodesta 1918. Hän toimi Tenholan kuntakokouksen puheenjohtajana 26 vuotta vuodesta 1879 lähtien ja oli Tenholan säästöpankin hallituksen jäsen vuodesta 1890. Vuodesta 1901 Bruncrona  oli useita vuosia Suomen Pankin tarkastusvaliokunnan jäsen, ja myös esimerkiksi Landtmannabankenin johtokunnan jäsen. Vuonna 1877 Bruncrona oli mukana perustamassa Suomen Metsäyhdistystä. Maanviljelysneuvoksen arvon hän sai 1900.
Bruncrona oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1885, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.
Kaakkolampi (Petäjävesi, Kumpu)

| Kaakkolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Petäjävesi
Koordinaatit:  62°19′58″N, 25°17′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ala-Kintauksen valuma-alue (14.55)
Laskujoki:  Kaakkopuro Alaseen 
Järvinumero:  14.557.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  206,1 m  
Pituus:  240 m  
Leveys:  190 m  
Rantaviiva:  0,651 km  
Pinta-ala:  2,636 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaakkolampi 
Kaakkolampi  on Keski-Suomessa Petäjävedellä Kummun lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 240 metriä pitkä, 190 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Ala-Kintauksen valuma-alueella (14.55), jonka Iso Pyränteen valuma-alueeseen (14.557) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 206,1 metriä mpy.
Kartanonkosken koulu

| Kartanonkosken koulu |
| --- | --- |

Sijainti:  Tilkuntie 5, 01520 Vantaa
Koordinaatit:  60.2804°N, 24.9586°E
Tyyppi:  suomenkielinen yhtenäiskoulu
Perustettu:  2005
Rehtori:  Johanna Kontro,  virka-apulaisrehtori Iira-Maria Ullgren,  vararehtori Annukka Rautiola
Luokat:  1–9
Oppilaita:  noin 850–950 (2019–2020)
Verkkosivut
Kartanonkosken koulu on Kartanonkoskella, Vantaan Aviapoliksen suuralueen Pakkalan kaupunginosassa sijaitseva noin 850 oppilaan suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9). Pääkoulun ohella Kartanonkosken kouluun kuuluu Tammiston opetuspiste, jossa opetetaan ykkösluokkalaisia (Kaurapellonkatu 3, 01520 Vantaa).
Koulu aloitti toimintansa väliaikaistiloissa vuonna 2005. Uusi koulurakennus saatiin käyttöön tammikuussa 2006. Saman vuoden syksyllä koulu muuttui yhtenäiskouluksi. Vuonna 2014 uutisoitiin koulun sisäilmaongelmista.
Koulu osallistuu muun muassa KiVa-, Comenius- ja Liikkuva koulu -hankkeisiin.
Kaia Iva

| Kaia Iva |
| --- | --- |
 Iva kesällä 2017
Viron sosiaaliministeri
 Ratasin I hallitus 23.11.2016–29.4.2019  
Edeltäjä:  Margus Tsahkna
Seuraaja:  Tanel Kiik
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. huhtikuuta 1964 Türi, Viro
Kuollut: 2. marraskuuta 2023 (59 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Isänmaa
Kaia Iva (28. huhtikuuta 1964 Türi, Viro – 2. marraskuuta 2023) oli virolainen poliitikko, joka toimi Jüri Ratasin hallituksen sosiaaliministerinä 2016–2019. Iva oli Riigikogun jäsen vuosina 2007–2015.
Vuosina 2002–2005 Iva oli Türin kaupunginjohtaja ja 2005–2007 Türin valtuuston jäsen. Vaalikausilla 2007–2011 ja 2011–2015 hän oli Riigikogun jäsen. Iva ei tullut valituksi vuoden 2015 vaaleissa, vaikka hänen henkilökohtainen äänimääränsä oli suurin hänen vaaleissa koskaan saamansa, yhteensä 1 684 ääntä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaia Iva Wikimedia Commonsissa
Kai laulaa saan

| Kai laulaa saan Katri Helena |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1971
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: PSO
Katri Helenan muut julkaisut
| Ei kauniimpaa 1969 | Kai laulaa saan 1971 | Katri Helena laulaa Kuoppamäkeä 1972 |
Kai laulaa saan on Katri Helenan kuudes albumi, joka julkaistiin vuonna 1971. Sen nimikappale on Pariisissa asuneen suomalaisen jazz- ja viihdepianistin Valto Laitisen sävellys, jonka suomenkielisen tekstin teki Chrisse Johansson. Myös muut albumin laulut ovat eri tekstittäjien ja sovittajien käännöskappaleita, lukuun ottamatta kahta Jukka Kuoppamäen säveltämää ja sanoittamaa lintuaiheista laulua.
Kappaleet

| --- | --- |
 A-puoli Kai laulaa saan – 3.15 (C’est toute une musique, säv. Valto Laitinen, san. Marc Bonnard, suom. Chrisse Johansson, sov. Pentti Lasanen)  Kyyhkyset – 2.56 (säv. ja san. Jukka Kuoppamäki, sov. Pentti Lasanen)  Kuuden ikäinen – 2.50 (L’aveugle, säv. trad., san. Hector, sov. Paroni Paakkunainen)  Kaipuu – 3.25 (Angel in the Morning, säv. Chip Taylor, san. Pertti Reponen, sov. Pentti Lasanen)  Jaakosta mä miehen saan – 3.10 (Sally Was a Good Old Girl, säv. Howard Harlan, san. Pertti Reponen, sov. Ilpo Saastamoinen)  Rakkaus luotamme käy – 2.55 (After the Feeling Is Gone, säv. T. Woodford. G. Soule, san. Hector, sov. Ilpo Saastamoinen) :  B-puoli Aurinkoon, tuuleen – 3.55 (Anytime Sunshine, säv. Ben Findon, Pete Shelley, san. Chrisse Johansson, sov. Pentti Lasanen)  Kun paljon saa, myös paljon täytyy jättää – 2.40 (You Don't Know What You Got Until You Lose It, säv. Gamble, Ross, san. Hector, sov. Paroni Paakkunainen)  Lintunen – 2.25 (säv. ja san. Jukka Kuoppamäki, sov. Raimo Henriksson)  Sunnuntaina me autoillaan – 2.48 (Marley Purt Drive, säv. Barry Gibb, Robin Gibb, Maurice Gibb, san. Pertti Reponen, sov. Paroni Paakkunainen)  Siipirikko – 2.35 (Marseille sans bateaux, säv. E. Roda, Gil D. Maronani, san. Chrisse Johansson, sov. Pentti Lasanen)  Elämäni laulu – 3.40 (The Song of My Life, säv. Jeannot, Hawel, Fischman, san. Pertti Reponen, sov. Raimo Henriksson)
Kartanolääni

Kartanolääni on keskiaikainen ruotsalainen hallintoyksikkö, jota käytettiin uudisasutusalueilla ennen varsinaisen hallinnon vakinaistumista. Kartanoläänejä perustettiin lähinnä Uudellemaalle, etenkin sen itäosiin, mutta myös Varsinais-Suomesta tunnetaan kaksi kartanolääniä. Kartanolääni oli eräänlainen välivaihe, kunnes suuremmat linnat oli saatu valmiiksi ja valta keskitettyä niiden ympärille. Kartanoläänien merkitys muuttui ajan myötä, ja ne lakkautettiin turhina 1600-luvulla.
Kartanoläänejä alettiin perustaa Suomen rannikolle 1200-luvulla. Läänin keskuksena oli kruununkartano, joka toimi hallinnollisena ja sotilaallisena keskuksena. Aluksi kruununkartanoita myös hieman linnoitettiin. Kartanoiden ylläpitämiseksi niille annettiin läänitys, jonne asutettiin ruotsalaisia talonpoikia. Varhaisissa asiakirjoissa talonpojista käytetään nimitystä colonis, siirtokuntalaiset. Talonpojat olivat työ- ja verovelvollisia kruununkartanolle, joka puolestaan maksoi veronsa suoraan kruunulle. Kartanoläänien sotilaallinen merkitys väheni 1300-luvulla, mutta ne säilyttivät erityisen hallinnollisen asemansa ja vero-oikeutensa. Kartanoläänit muodostivat omat käräjäpiirinsä ja verokuntansa ja vastasivat monella tapaa 1300- ja 1400-luvuilla muodostuneita hallintopitäjiä. 1500- ja 1600-lukujen aikana kartanoläänien tehtävät ja oikeudet alkoivat siirtyä läheisille hallintopitäjille ja kartanoläänit laukkautettiin vaiheittain.
Junkijärvi (Pello)

| Junkijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Pello
Koordinaatit:  66°45′26″N, 24°40′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Junkioja 
Järvinumero:  67.963.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103,4 m  
Rantaviiva:  1,326 km  
Pinta-ala:  4,896 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiJunkijärvi 
Junkijärvi  on Lapissa Pellossa Lampsijärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,9 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Iso-Vietosen–Raanujärven alueella (67.96), jonka Kavantojärven alueeseen (67.963) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 103,4 metriä mpy.
Kartanonkylä

| Kartanonkylä |
| --- | --- |
 Kartanonkylä
 Koordinaatit: 60°48.287′N, 23°17.893′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Kanta-Häme
Kunta:  Ypäjä
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hevosopiston rakennuksia Loimijoen ylittävältä Kurjensillalta nähtynä.
Ypäjän kylät 1927:
1. Ypäjä, 2. Perttula, 3. Kartano, 4. Varsanoja, 5. Manninen, 6. Levä, 7. Palikkala.
Kartanonkylä on kylä Ypäjällä Ypäjän kirkonkylän itäpuolella ja Loimijoen pohjoispuolella.
Kylässä sijaitsee vuodesta 1918 Suomen valtiolle kuulunut Kartanonkylän kartano, johon on kuulunut alueita myös muista Ypäjän kylistä. Kartanonkylän kartano, johon vielä 1900-luvun alussa kuului koko Kartanonkylän kylä, oli vuoteen 1792 ja uudestaan vuodesta 1915 osa Lounais-Hämeessä usean pitäjän alueelle ulottunutta Jokioisten kartanoa, jonka alue vieläkin tunnetaan paikallisesti Jokiläänin nimellä. 1930-luvulta alkaen kartanossa toimi valtion hevosalan laitoksia, joihin kuuluivat muun muassa puolustuslaitoksen hevoshuoltokoulu, Valtion hevossiittola (myöhemmin Valtion hevosjalostuslaitos) ja hevostalouskoulu. 2000-luvulla näiden toimintaa jatkavat kartanon tiloissa Ypäjän hevosopisto ja MTT:n hevostutkimus.
Nykyiseen Kartanonkylään kuuluvat myös hävinneet Vilolan ja Somiskalan kylät, jotka liitettiin Kartanonkylän kartanoon.
Kai Kuutamo

Kai Kuutamo (oikea nimi Kaj-Mikael Schütt, s. 1982) on Suomessa syntynyt sirkustaiteilija, joka on erikoistunut jongleeraukseen.
Hän valmistui Lahden Käsi- ja Taideteollisuusoppilaitoksen sirkuslinjalta vuonna 2004 (nykyinen Salpaus-instituutti) sekä Turun ammattikorkeakoulun Taideakatemian sirkuspuolelta vuonna 2010.
Hän perusti Sirkussirkus-toiminimen Turussa vuonna 2005. Samalla syntyi Sirkussirkus-putiikki Jarrumiehenkadulle. Putiikki toimi viisi vuotta, kunnes Kai Kuutamo päätyi Kambodžaan. Putiikki avattiin uudestaan ensin verkkokauppana vuonna 2016 ja vuonna 2017 myös kivijalkakauppana Lonttisiin. Vuonna 2020 kauppa muutti kivijalasta samaisen rakennuksen yläkertaan ja muuttui varastomyymäläksi. Kauppa tunnetaan paremmin nykyään nimellä sirkuskauppa.com.
Kambodžassa Kai Kuutamo työskenteli ensin Phare Ponleu Selpak -sirkuskoulussa kuusi kuukautta vuosina 2011-2012. Vuonna 2014 hän perusti sirkuskoulu Circus Kampotin Etelä-Kambodžaan Kampotin provinssiin. Sirkuskoulu lopetettiin vuonna 2016 Suomeen paluun myötä.
Vuonna 2012 Kuutamo voitti katuesiintymisen Suomen mestaruuden jongleerausta ja komediaa yhdistelevällä esityksellään Kai Kuutamo Show.
Saavutukset

Ensimmäinen Kuutamon itse kehittelemä väline Suomalaiset Patukat (Finnish Poles) syntyi vuonna 2007. Hänellä on myös hallussaan maailmanennätys viiden suomalaisen patukan heitossa. Vuonna 2013 oma ennätys kymmenen pallon jongleerauksessa: 18 kiinniottoa keräyksellä multiplex/duplex-tekniikalla. Oma ennätys esityksessä kymmenellä pallolla syntyi vuonna 2015. 12 kiinniottoa keräyksellä, joka on myös tämän hetkinen Suomen ennätys.
Vuonna 2009 hän toteutti Turussa yhdessä Samuli Männistön kanssa Nordic Juggling Convention 2009 -tapahtuman, jota kuvailtiin Turun Sanomissa ”Suomalaisen jongleerauksen juhlaksi”. Multi Bueno Festivaali Turussa on Kai Kuutamon perustama monitaidemonisyyfestivaali. Se järjestettiin ensimmäisen kerran yleisölle avoimena vuonna 2015 Barker-Teatterilla Raunistulassa, ja ensimmäisen kerran virallisesti vuonna 2023 Turun Vanhalla Suurtorilla. Vuoden 2023 festivaaleilla teemana oli katusirkusesitykset ja siellä nähtiin esiintyjiä mm. Kolumbiasta ja Irlannista.
Sirkusryhmiä

Ryhmiä, joissa Kai Kuutamo on ollut tai on jäsenenä:
Cirko Primeraves
Paratiisin Sahakielet
Herttakuninkaat
Sirkussirkus
Sirkuskunta
Duo Schütt
Sirkusparonit
Thai Circus
Merkkarit & Kai Kuutamo
Kai Kuutamo & Aimo Annos
Kivinen Kuutamo
Les Hanuleurs
Omat esitykset

Esitykset, jotka on itse toteutettu yksin tai työryhmässä:
Kampela, Cirko Primeraves, 2004
Kotiinpaluu, sooloteos, 2007
Punaisen Maneesin Kirjava Sirkus, Sirkuskunta, 2008
Taitureita ja Tunareita, Sirkuskunta, 2009
ALL IN, sooloteos, 2010
Ensimmäinen Vanhainkotikiertue - Kuutamo & Tuominen, 2010
Tisch, Duo Schütt, 2010
Kai Kuutamo Show, sooloteos, 2012 (Tällä esityksellä katuesiintymisen Suomen mestaruus vuonna 2012)
Special Delivery, sooloteos, 2012
Kai Kuutamo & Aimo Annos, 2013
Herttakuninkaat, 2015
Merkkarit & Kai Kuutamo, 2016
Pohjolan Äijä, 2017
Matkalaukkusirkus, 2019
Gnossienne, Kivinen Kuutamo, 2019
Sisäpihasirkus, Herttakuninkaat, 2020 (yhteistyössä Kansallisteatterin kanssa)
Life Becomes Us, 2021
Valomatkaajat, Les Hanuleurs, 2022
Maininki, Les Hanuleurs, 2023