stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ingøyn kirkko

| Ingøyn kirkko Ingøy kirke |
| --- | --- |
Sijainti:  Moseija, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nord-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1957
Suunnittelija:  Eyvind Moestue
Materiaali:  betoni
Istumapaikkoja:  120
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Ingøyn kirkko (norj. Ingøy kirke) on Moseijan kunnassa Norjassa sijaitseva betoninen pitkäkirkko vuodelta 1957. Sen edeltäjä tuhoutui toisessa maailmansodassa saksalaisten vetäytyessä Pohjois-Norjasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ingøyn kirkko Wikimedia Commonsissa
Docendo

| Docendo |
| --- | --- |
Perustettu:  1990 
Toimitusjohtaja:  Harri Simola 
Kotipaikka:  Jyväskylä 
Toimiala:  kirjojen kustantaminen
Liikevaihto:  2,86M € (2017)
Liikevoitto:  392k (2017)
Henkilöstö:  8 (2017)
Emoyhtiö:  WSOY
Tytäryhtiöt:  Crime Time
Kotisivu:  docendo.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Docendo Oy (aiemmin Teknolit) on suomalainen kirjankustantamo, joka on vuodesta 2020 kuulunut WSOY:hyn.
Docendo perustettiin vuonna 1990 Jyväskylässä nimellä Teknolit. WSOY osti sen vuonna 1997. Kustantamo palasi itsenäiseksi vuonna 2012 ja muutti nimensä Docendoksi, kunnes WSOY osti sen sekä sen vuonna 2018 ostaman Crime Timen vuonna 2020.
Verkkokirjakauppa Docendo.fi perustettiin vuonna 1994 kauppapaikaksi kustantamon omille kirjoille.
Vuonna 2017 Docendon liikevaihto oli 2,86 miljoonaa euroa ja yhtiö teki 392 000 euron liiketuloksen.
Tietokirjat

Docendo julkaisee vuosittain noin 80 kirjaa. Yleisestä tietokirjallisuudesta Docendo kustantaa muun muassa viihdetaiteilijoiden, kulttuuripersoonien ja urheilijoiden elämäkertoja sekä talous-, lähi- ja sotahistoriaa, luonto- sekä harrastusaiheisia kirjoja. Erikoisaloja ovat valokuvaukseen, tietotekniikkaan sekä liikuntaan ja hyvinvointiin keskittyvät tietokirjat.
Docendolla on useita palkittuja kirjailijoita. Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon ovat saaneet vuonna 2013 Markku Saiha (Luontokuvauksen käsikirja) sekä Sixten Korkman teoksesta Talous ja utopia. Pekka Visuri (mm. Mannerheimin ja Rytin vaikeat valinnat – Suomen johdon ratkaisut jatkosodan käännekohdassa) palkittiin syksyllä 2013 Suomen tietokirjailijoiden tietokirjailijapalkinnolla. Kimmo Ohtosen Karhu – voimaeläin oli vuonna 2016 Tieto-Finlandia-ehdokkaana ja voitti tietokirjallisuuden lukija-Finlandian.
Muita tunnettuja ja menestyneitä Docendon julkaisemia kirjoja ovat muun muassa Ville Haapasalon, Kauko Röyhkän ja Juha Metson teokset Et kuitenkaan usko – Ville Haapasalon varhaisvuodet Venäjällä (2013) ja Et muuten tätäkään usko – Ville Haapasalon 2000-luku Venäjällä (2014), Matti Alahuhdan Johtajuus – kirkas suunta ja ihmisten voima (2015), Tuomas Marjamäen Kummeli – erittäin hyvin sanottu (2015) ja Spede, nimittäin (2017), Martti Ahtisaaren, Jaakko Iloniemen ja Tapani Ruokasen Miten tästä eteenpäin (2016), Pate Mustajärven Pate Ikurista (2016), Mika Saukkosen Juti – Timo Jutilan tarina (2017), Kimmo Ohtosen Metsäkansan tarina (2017), Timo Kangasluoman Marco Hietala – ruostumaton (2017), Tea Karvisen Kansallispuistot – maamme luonnon helmet (2017) ja Olli Lindholmin Olli – yhden miehen varietee (2017).
Kaunokirjallisuus

Syksystä 2018 alkaen Docendo on julkaissut säännöllisesti myös kaunokirjallisuutta. Ensimmäisiä romaaneja olivat Lauri Törhösen Mannerheimin kuokkavieras (2017), Markku Mantilan Peräseinäjoelle sijoittuva On toinenkin polku taivaaseen (2018), Jari Nissisen Lahtiase (2018) ja Tuomas Marjamäen Siitä tulikin farssi (2018) sekä Markus Kajon pakinakokoelma Tandem-kentauri (2018). Lastenkirjallisuutta edustavat Heikki Salon Herra Heinämäen kaupunkireissu (2018), Jari Siljamäen Timotei Tilhi Kummamaassa (2018) sekä Kiti Kokkosen Putous-hahmoon perustuvat Tanhupallon askartelukirja ja Tanhupallon joulukirja (2018).
CrimeTime

Joulukuussa 2018 Docendo ilmoitti ostavansa Pulitzer Oy:n, joka vastaa rikoskirjallisuuteen erikoistuneen CrimeTimen dekkareiden kustantamisesta. CrimeTimen dekkaristien joukossa on useita nimekkäitä kirjailijoita, muun muassa Seppo Jokinen, Marko Kilpi, JP Koskinen, Eppu Nuotio, Outi Pakkanen ja CrimeTimen ja Pulitzer Oy:n perustajajäsen Harri Nykänen.
Aiheesta muualla

Docendo Oy
Kustannusyhtiö Docendo
Melander

Melander on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Adolf Emil Melander (1845–1933), ruotsalainen arkkitehti
Elise Melander (o.s. Enwald, 1828–1918), suomalainen kirjailija
Gustaf Melander (1861–1938), suomalainen fyysikko ja meteorologi, Henrik Leopold ja Elise Melanderin poika
Heli Melander (s. 1976), suomalainen korkeimman oikeuden jäsen
Henrik Melander (1854–1905), suomalainen opettaja ja valtiopäivämies, Henrik Leopold ja Elise Melanderin poika
Henrik Leopold Melander (1819–1890), suomalainen opettaja, rehtori ja oppikirjojen laatija, Elise Melanderin puoliso
Hilda Melander (s. 1991), ruotsalainen tennispelaaja
Ilmari Melander (1904–1987), suomalainen oikeustieteen professori, Gustaf Melanderin poika
Kata Melander (oik. Katariina Leino, s. 1991), suomalainen kirjailija
Kurt Reinhold Melander (1858–1941), suomalainen filosofian tohtori, lyseon lehtori ja historiantutkija, professorin arvonimi, Henrik Leopold ja Elise Melanderin poika
Lars Melander (1896–1962), suomalainen jääkärikenraalimajuri
Lauri Melander (s. 1945), suomalainen lakimies, Helsingin hovioikeuden ent. presidentti, Ilmari Melanderin poika
Paavo Melander (1926–2000), suomalainen säveltäjä ja sanoittaja
Runa Melander (1893–1977), suomalainen kotitalousopettaja, rehtori ja tietokirjailija
Sakari Melander (s. 1975), suomalainen rikosoikeuden professori, Lauri Melanderin poika
Stina-Britta Melander (1924–2010), ruotsalainen oopperalaulaja
Sven Melander (1947–2022), ruotsalainen toimittaja, koomikko, televisio-ohjaaja ja näyttelijä
Toini Melander (1894–1969), suomalainen kirjastonhoitaja ja kirjahistorian tutkija.
Jeløyn kirkko

| Jeløyn kirkko Jeløy kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2006.
Sijainti:  Moss, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Borgin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1975
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  306
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jeløyn kirkko (norj. Jeløy kirke) on Mossin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1975.
Kuvia

Alttari
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jeløyn kirkko Wikimedia Commonsissa
Rashomon – paholaisen temppeli

| Rashomon – paholaisen temppeli> 羅生門, Rashōmon |
| --- | --- |
 alkuperäinen japanilainen mainosjuliste
Ohjaaja:  Akira Kurosawa
Käsikirjoittaja:   Akira Kurosawa  Shinobu Hashimoto  Ryūnosuke Akutagawa 
Tuottaja:  Minoru Jingo
Säveltäjä:  Fumio Hayasaka
Kuvaaja:  Kazuo Miyagawa
Leikkaaja:  Akira Kurosawa
Pääosat:   Toshirō Mifune  Machiko Kyō  Masayuki Mori  Takashi Shimura  Kichijiro Ueda  Fumiko Honma  Daisuke Katō 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Tuotantoyhtiö:  Daiei
Levittäjä:  Daiei Film (käännä suomeksi) Netflix RKO Pictures
Ensi-ilta:  1950
Kesto:  88 min
Alkuperäiskieli:  japani
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rashomon – paholaisen temppeli, myös Rashomon – paholaisen portti, (jap. 羅生門, Rashōmon) on vuonna 1950 ensi-iltansa saanut japanilainen elokuva. Sen on ohjannut Akira Kurosawa, ja elokuva perustuu kahteen Ryūnosuke Akutagawan kirjoittamaan tarinaan. Rashomon sai Venetsian elokuvajuhlien Kultaisen leijonan vuonna 1951. Parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon se sai erikoispalkintona, koska tätä palkintoa ei virallisesti vielä ollut perustettu.lähde?
Rashomon oli Kurosawan läpimurtoelokuva, ja sen jälkeen yleensäkin japanilainen elokuva on noussut kansainväliseen suosioon.lähde? Elokuvaa pidetään yhtenä Kurosawan parhaista, ja myös näyttelijä Toshiro Mifune tuli sen kautta tunnetuksi.
Juoni

Roisto raiskaa naisen ja murhaa tämän puolison. Siltä ainakin vaikuttaa. Mutta kun tarina kerrotaan neljästä eri näkökulmasta – naisen, roiston, murhatun miehen ja todistajan – ei enää ole lainkaan varmaa, mitä todella tapahtui. Tarinasta tulee entistä ristiriitaisempi. Kenen sanaan ja tekoihin on uskominen? Alkaa vaikuttaa siltä, ettei yksikään neljästä tarinasta ole erityisen totuudenmukainen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Toshirō Mifune  | … |  maantierosvo Tajōmaru   |
|  Machiko Kyō  | … |  Masako Kanazawa   |
|  Masayuki Mori  | … |  Takehiro Kanazawa   |
|  Takashi Shimura  | … |  puunhakkaaja   |
|  Minoru Chiaki  | … |  pappi   |
|  Kichijiro Ueda  | … |  talonpoika   |
|  Fumiko Honma  | … |  meedio   |
|  Daisuke Katō  | … |  poliisi   |
Vastaanotto

Japanilaisissa kriitikoissa herätti hämmästystä, että elokuva sai lännessä myönteisen vastaanoton. Epäiltiin, että syynä oli toisaalta sen eksoottisuus, toisaalta se, että se on japanilaisia elokuvia länsimaisempi. Heidän näkemyksensä mukaan Kurosawa otti liiaksi vapauksia aineistoon nähden. Kurosawa puolestaan näki japanilaisten kriittisen asenteen johtuvan juuri siitä, että elokuva menestyi lännessä, mikä herättää epäilyksiä sen aitoudesta.
Elokuvassa kuvataan murhaa ja raiskausta neljän todistajan kertomien selostusten kautta. Elokuvan juoni asettaa totuuden luonteen kyseenalaiseksi. Katsojan on kuitenkin määrä omaksua epätoivon sijaan myönteinen asenne, huomata esimerkiksi köyhä mies, joka ottaa hylätyn lapsen suojaansa.
Helsingin Sanomien Timo Peltosen mukaan Kurosawa poikkeaa elokuvaperinteestä, jossa roolihenkilö voi valehdella, mutta näytetyn takauman pitää kertoa totuus. Elokuva ei kuitenkaan torju katsojaa, vaan päinvastoin vetää hänet mukaan pohtimaan totuutta. Kurosawa tekee loppuratkaisusta toisenlaisen kuin Akutagawan tarinoiden pessimistinen päätös. Kriitikon mukaan sodan jälkeen tarvittiin toivonkipinää.
Kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti vuonna 1979 luettelon kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja Rashomon pääsi mukaan kahdeksalla äänellä. BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen vuonna 2018 kaikkien aikojen neljänneksi parhaaksi ei-englanninkieliseksi elokuvaksi.
Sovitukset

Rashomon on vaikuttanut voimakkaasti myöhempiin takaumiin perustuviin elokuviin. Martin Ritt on ohjannut Rashomonista western-version Häväisty (1964).
Kai Salomaan katoaminen

Kai Seppo Salomaa (s. 5. helmikuuta 1957 Vaasa) oli suomalainen eläkeläismies, joka katosi 15. toukokuuta 2003. Hän oli katoamisen aikaan 46-vuotias. Viimeinen varmistettu havainto hänestä oli Karviassa, jolloin hänellä oli ollut käytössään hopeanvärinen Honda Civic -henkilöauto vuodelta 1988. Salomaa julistettiin kuolleeksi 3. helmikuuta 2014.
Salomaa ilmoitettiin ensimmäistä kertaa kadonneeksi 21. toukokuuta 2003, ja kesällä 2003 tapauksen tutkintavastuu siirtyi Keskusrikospoliisille, jolloin tapausta alettiin tutkia tappona. Poliisi on epäillyt tapauksessa henkirikosta, ja vuonna 2023 tapausta alettiin tutkia tapon sijasta murhana. Henkirikoksen motiiviksi on epäilty Salomaan ja toisen osapuolen velkasuhdetta.
Ennen katoamistaan Kai Salomaa oli syyllistynyt omaisuusrikoksiin, ja istunut lyhyen vankilatuomion vuonna 2003, joka oli alkanut tammikuussa, ja josta hän oli vapautunut maaliskuussa. Vapauduttuaan vankilasta Salomaa oli todennut tyttärelleen ja tyttärensä äidille, että hän ”ei tulisi elämään enää kauan.” Vankilatuomion jälkeen Salomaa oli ollut kahdesti katkaisuhoidossa Vaasassa. Salomaan alkoholin käyttö oli ollut runsasta 1990-luvulta lähtien, ja hän oli myös ollut aktiivinen huumepiireissä 2000-luvun alussa. Poliisin mukaan Salomaa oli ajautunut velkoihin, eikä hänen pankkikorttinsa ollut hänen hallussaan. Korttia oltiin käytetty vielä katoamisen jälkeen, kunnes poliisi oli ottanut sen haltuun.
Tapahtumien kulku katoamisen aikaan

Kai Salomaa lähti tiistaina 13. toukokuuta Vaasasta Karviaan ystävänsä mukana kaksi päivää ennen katoamista. Seuraavana päivänä Salomaa oli matkustanut Laihialle ostamaan itselleen auton, hopeanvärisen Honda Civicin. Hän ajoi vastaostetulla Hondallaan takaisin Karviaan Jalasjärven kautta vielä saman päivän aikana.
Katoamispäivänä Salomaasta tehtiin useita havaintoja Karvian alueelta. Salomaan nähtiin poistuvan Ämmälänkylässä sijaitsevan Laurilantien varrella olevasta kiinteistöstä Hondallaan noin kello 15–16 aikoihin. Myöhempiä havaintoja hänestä ei ole. Hänellä oli tuolloin auton lisäksi hallussaan myös Nokia 3210-matkapuhelin, josta soitettiin puhelu hätäkeskukseen noin kello 23:00. Puhelu oli paikantunut Karviaan. Soittaja oli kertonut, että häntä ”jahtasi neljä miestä suolla.” Puhelun tekijä ei ole tiedossa, eikä puhelinta olla löydetty.
Salomaan hallussa ollut Honda Civic palautui myöhemmin katoamispäivän iltana takaisin Laurilantien kiinteistöön. Ei ole tiedossa, kuka auton ajoi takaisin.
Katoamisen jälkeen

Kai Salomaa ilmoitettiin kadonneeksi hänen tyttärensä puolesta 21. toukokuuta 2003, kuusi päivää katoamisen jälkeen. Salomaan henkilöhistoria viittasi vahvasti siihen, että hänen katoamisensa taustalla saattoi olla henkirikos. Poliisi aloitti tutkimaan tapausta tappona heinäkuussa 2003. Poliisi epäilee, että teon taustalla ovat Salomaan mahdolliset huumevelat.
Vuonna 2007 Karvian Mustalahdenperästä löydettiin musta miesten nahkavyö. Vyön uskotaan liittyvän Salomaan katoamiseen.
Vastaavasti vuonna 2008 poliisi oli saanut haltuunsa oranssin 2,5m x 5,5m kokoisen pressun, josta oltiin leikattu pala. Poliisi uskoo pressun liittyvän Salomaan katoamiseen, ja että Salomaan ruumis olisi kääritty pressusta puuttuvaan palaan. Poliisi myös epäili, että ruumiin kätkemiseen liittyi vihreä henkilöauto, ja siihen kytketty kattamaton perävaunu.
Poliisi on etsinyt Salomaan ruumista useaan otteeseen. Vuonna 2014 KRP tiedotti etsinvänsä Salomaan ruumista Karviasta. Kyseinen etsintä ei tuottanut tulosta, ja sittemmin etsinnät on kohdistettu muualle. Vuonna 2023 poliisi tiedotti uusista etsinnöistä Pohjanmaalla, mutta ei tarkentanut, minne päin etsinnät kohdistuvat.
Luettelo sopraanoista

Tämä on kansallisuuksien mukaan osioihin jaettu luettelo oopperalaulajattarista, joiden ääniala on sopraano.
| --- | --- |
 Australialaisia Nellie Melba  Joan Sutherland Belgialaisia Suzanne Danco Bosnialaisia Sena Jurinac Brasilialaisia Bidu Sayão Bulgarialaiset Raina Kabaivanska Englantilaisia Felicity Lott Espanjalaisia Montserrat Caballé  Emma Calve  Victoria de los Ángeles Italialaisia Isabella Colbran  Amelita Galli Curci  Mirella Freni  Laura Giordano  Giulia Grisi  Maria Malibran  Eva Mei  Giuditta Pasta  Adelina Patti  Katia Ricciarelli  Graziella Sciutti  Renata Scotto  Renata Tebaldi  Luisa Tetrazzini Itävaltalaisia Helge Dernesch  Hilde Güden  Leonie Rysanek  Irmgard Seefried Kanadalaisia Pierrette Alarie  Nancy Argenta  Teresa Stratas Kiinalaisia Dilbér Kroatialaisia Zinka Milanov Kreikkalaisia Maria Callas (kreikkalais-amerikkalainen)  Vassiliki Karayanni  Elena Souliotis Norjalaisia Kirsten Flagstad  Aase Nordmo Løvberg  Silvia Moi Perulaisia Uma Sumac Ranskalaisia Régine Crespin  Natalie Dessay  Véronique Gens  Patricia Petibon  Lily Pons Romanialaisia Ileana Cotrubaš  Angela Gheorghiu  Julia Varady Ruotsalaisia Jenny Lind  Stina-Britta Melander  Birgit Nilsson  Elisabeth Söderström  Agnetha Fältskog :  Saksalaisia Hildegard Behrens  Elisabeth Grümmer  Gundula Janowitz  Lotte Lehmann  Lisa Otto  Anneliese Rothenberger  Elisabeth Schumann  Elisabeth Schwarzkopf  Anja Silja  Erna Sack Skotlantilaisia Mary Garden Slovakkeja Edita Gruberová  Luba Orgonášová Suomalaisia Aino Ackté  Ritva Auvinen  Alma Fohström  Elin Fohström  Hanna Granfelt  Soile Isokoski  Ilona Jokinen  Marika Krook  Sirkka Lamminen  Karita Mattila  Johanna Nurmimaa  Mari Palo  Lea Piltti  Pia Raanoja  Aulikki Rautawaara  Kirsi Tiihonen  Tarja Turunen  Anita Välkki Sveitsiläisiä Inge Borkh  Lisa Della Casa  Edith Mathis Tšekkejä Gabriela Beňačková  Emmy Destinn  Maria Jeritza  Lucia Popp Ukrainalaisia Kvitka Cisyk  Solomija Krušelnytska Unkarilaisia Marta Eggerth  Maria Ivogün  Eva Marton Uusiseelantilaisia Kiri Te Kanawa Venäläisiä Anna Netrebko  Rita Streich (venäläis-saksalainen)  Galina Višnevskaja Virolaisia Miliza Korjus Walesiläisiä Gwyneth Jones  Anne Evans Yhdysvaltalaisia Emma Abbott  June Anderson  Arleen Augér  Kathleen Battle  Barbara Bonney  Phyllis Curtin  Geraldine Farrar  Barbara Hendricks  Sylvia McNair  Anna Moffo  Patricia Neway  Jessye Norman  Rosa Ponselle  Leontyne Price  Beverly Sills  Benita Valente  Astrid Varnay
Sorjonen: Muraalimurhat

| Sorjonen: Muraalimurhat |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Juuso Syrjä
Käsikirjoittaja:   Miikko Oikkonen  Antti Pesonen 
Tuottaja:   Matti Halonen  Johannes Lassila 
Säveltäjä:  Kaae & Batz
Kuvaaja:  Mika Orasmaa
Leikkaaja:  Harri Ylönen
Lavastaja:   Vilja Katramo  Okku Rahikainen 
Pääosat:   Ville Virtanen  Anu Sinisalo  Sampo Sarkola  Johan Storgård  Olivia Ainali  Lenita Susi 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Fisher King
Levittäjä:  Aurora Studios
Ensi-ilta:   2021-10-2727. lokakuuta 2021 (Suomi)  
Kesto:  107 minuuttia
Alkuperäiskieli:  Suomi
Budjetti:  2 400 000 euroa
Katsojat:  54 369
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sorjonen: Muraalimurhat on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut rikoselokuva, jonka on ohjannut Juuso Syrjä. Elokuvassa esiintyvät Sorjonen-televisiosarjan hahmot. Sen on tuottanut tuotantoyhtiö Fisher King, ja elokuvalle on suunniteltu kansainvälistä levitystä. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Miikko Oikkonen ja Antti Pesonen.
Elokuva tehtiin ilman Suomen elokuvasäätiön tuotantotukea. Se sai kuitenkin elokuvasäätiön levitystukea ja kehittelytukea. Lisäksi se sai tuotantokannustinrahaa Business Finlandilta.
Sorjonen: Muraalimurhat sai ensi-iltansa 27. lokakuuta 2021.
Maaliskuussa 2022 Yle TV1 esitti elokuvan kolmiosaisena minisarjana jossa on yli 40 minuuttia ennennäkemätöntä materiaalia sekä erilainen loppu.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ville Virtanen  | … |  Kari Sorjonen   |
|  Anu Sinisalo  | … |  Lena Jaakkola   |
|  Sampo Sarkola  | … |  Lasse Maasalo   |
|  Johan Storgård  | … |  Tuomas Heikkinen   |
|  Olivia Ainali  | … |  Janina Sorjonen   |
|  Lenita Susi  | … |  Katia Jaakkola   |
|  Kristiina Halttu  | … |  Taina Henttunen   |
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat Tero Kartastenpää: 
Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl:
Aiheesta muualla

Sorjonen: Muraalimurhat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sorjonen: Muraalimurhat Elonet.
Odotus (elokuva)

| Odotus |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Aku Louhimies
Käsikirjoittaja:   Inka Kallén  Aku Louhimies 
Tuottaja:   Andrei Alén  Kaarina Gould  Aku Louhimies 
Säveltäjä:  Esa-Pekka Salonen
Kuvaaja:  Johan Wasicki
Leikkaaja:  Benjamin Mercer
Lavastaja:   Outi Kallio  Eliisa Korpijärvi 
Pääosat:   Inka Kallén  Aku Hirviniemi  Andrei Alén  Adeliina Arajuuri 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Backmann & Hoderoff
Levittäjä:  Aurora Studios
Ensi-ilta:   2021-11-2626. marraskuuta 2021 (Tallinna)  2022-4-11. huhtikuuta 2022 (Suomi)  
Kesto:  97 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Katsojat:  18 841
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Odotus on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Aku Louhimies. Louhimies on myös käsikirjoittanut elokuvan yhdessä Inka Kallénin kanssa. Elokuvan pääosissa ovat Kallén, Aku Hirviniemi, Andrei Alén ja Adeliina Arajuuri.
Elokuva on saanut innoituksensa Juhani Ahon vuonna 1893 julkaistusta romaanista Papin rouva. Elokuvan kuvaukset alkoivat elokuussa 2020 Turun saariston Saaristomeren kansallispuistossa.
Odotus sai maailmanensi-iltansa Pimeiden öiden elokuvafestivaaleilla Tallinnassa, Virossa 26. marraskuuta 2021. Teatteriensi-illan se sai Suomessa 1. huhtikuuta 2022.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Inka Kallén  | … |  Elli   |
|  Aku Hirviniemi  | … |  Mikko   |
|  Andrei Alén  | … |  Olavi   |
|  Adeliina Arajuuri  | … |  Liina   |
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Episodi Jussi Huhtala: 
Film-O-Holic.com Juha Rosenqvist: 
Helsingin Sanomat Kaisu Tervonen: 
Iltalehti Sara Valavaara: 
Kulttuuritoimitus Antti Selkokari: 
Seiska Tuomas Riskala:
Aiheesta muualla

Odotus Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Odotus Elonet.
Savonlinnan kansanopisto

| Savonlinnan kansanopisto> Säämingin kristillinen kansanopisto |
| --- | --- |
 Kansanopiston päärakennus Ritala.
Koordinaatit:  61.867847°N, 28.815185°E
Tyyppi:  kristillinen kansanopisto
Perustettu:  1946
Rehtori:  Kira Boesen
Aiheesta muualla
Sivusto
Kansanopisto pitää hotellia vanhassa pappilarakennuksessa.
Savonlinnan kansanopisto on vuonna 1946 perustettu kansanopisto. Perustettaessa opisto oli nimeltään Säämingin kristillinen kansanopisto. Savonlinnan ja Säämingin kuntaliitoksen vuoksi opiston nimi muutettiin 1990-luvun alussa muotoon Savonlinnan kristillinen opisto. Perustamisvaiheessa Säämingin kristillinen kansanopisto oli herännäishenkinen. 1990-luvun alussa opistosta tuli Suomen evankelisluterilaisen Kansanlähetyksen erikoisjäsen. Kannatusyhdistyksen ylimääräinen kokous päätti 9. kesäkuuta 2022 muuttaa opiston nimen muotoon Savonlinnan kansanopisto, koska entinen nimi ei vastannut enää koulutuksen sisältöä. Opiston rehtorina toimii syksystä 2023 Kira Boesen (aik. Boesen-Muhonen).
Opisto

Opisto sijaitsee kuuden kilometrin päässä Savonlinnan keskustasta, Pihlajaniemellä, Säämingin vanhan pappilan paikalla. Savonlinnan kansanopiston koulutuksesta yli puolet on ollut lyhytkurssitoimintaa. Opisto järjestää vuosittain noin 60 erilaista lyhytkurssia. Savonlinnan kansanopisto antaa yleissivistävää vapaan sivistystyön koulutusta sekä perus- ja lisäkoulutusta. Opiston tavoitteena on edistää yksilöllistä kasvua ja yhteiskunnallista vastuuta. Opistolla on neljä opintolinjaa, jotka ovat kuvataidelinja, Opistovuosi, aikuisten perusopetus sekä maahanmuuttajien suomen kielen linja.
Opiston rehtorina aloitti 1. syyskuuta 2023 Kira Boesen (aik. Boesen-Muhonen, s. 1967 Jyväskylä), joka on koulutukseltaan kasvatustieteiden maisteri ja teatteritaiteiden kandidaatti. Hänellä on myös laskentatoimen merkonomin tutkinto. Hänen edeltäjänsä kasvatustieteen maisteri Tommi Tuunainen aloitti rehtorina elokuun 2013 alussa, hän oli toiminut vuodetta 2009 lähtien opiston johtokunnan puheenjohtajana.
Rehtoreina ovat aikaisemmin toimineet myös:
opiston vararehtori Soile Isotalo vt. rehtorina ajalla 28.9.2012–31.7.2013
kasvatustieteen maisteri Matti Oikarinen 15.8.2012–27.9.2012
teologian maisteri Teuvo V. Riikonen, 1.8.1999–15.8.2012
Kimmo Maanselkä 1.8.1988–18.3.1999
Säämingin kristillisen kansanopiston ensimmäinen rehtori oli Mikko Kivekäs vuosina 1949–1959 Opiston alkuaikojen rehtorina toimi myös Olavi Ronkainen.
Seksuaalinen häirintä opistolla

Itä-Savo-lehden mukaan Savonlinnan kansanopiston hallitus käsitteli vuosina 2021–2022 ilmoitusta koulun rehtorin Tuunaisen epäasiallisesta käytöksestä, jota ilmoituksen tekijät pitivät seksuaalisena häirintänä. Tuunainen sai käytöksestään kirjallisen varoituksen vuonna 2022.  Aluehallintovirasto ei vastauksessaan pitänyt opistossa tehtyjä toimia riittävänä, koska opisto oli antanut epäasiallisesta käytöksestä muistutuksen vuonna 2019, häirintä oli jatkunut tämän jälkeen eikä opiston vastauksessa ollut konkreettisia toimenpiteitä sen seuraamiseksi, että häirintä todella päättyy. Asian tultua julki Tuunainen erosi Savonlinnan sivistyslautakunnan puheenjohtajan tehtävästä ja kertoi tehneensä hänestä kerrotuista väitteistä rikosilmoituksen. Joulukuussa 2022 syyttäjä nosti aluehallintoviraston poliisille tekemän tutkintapyynnön pohjalta syytteen työsyrjinnästä ja työturvallisuusrikoksesta. Oikeudenkäynnin oli tarkoitus alkaa marraskuussa 2023, mutta se siirtyi todistajien sairastumisen takia vuoden 2024 puolelle.
Aiheesta muualla

Savonlinnan kansanopiston kotisivut