stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Janne Henriksson

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 5. elokuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Turku, Suomi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 188 cm
Seura
Seura: KPV
Pelinumero: –
Junioriseurat
1993–1996: KaaPo
1997: FC Inter
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1998 | KaaPo | 13 | (0) |
| 1998–2001 | FC Emmen | 0 | (0) |
| 2001–2004 | VPS | 69 | (0) |
| 2001–2002 | → Kiisto (laina) | 8 | (0) |
| 2005 | TP-47 | 26 | (0) |
| 2006–2008 | KooTeePee | 64 | (0) |
| 2009–2010 | Honka | 6 | (0) |
| 2011–2014 | VPS | 35 | (0) |
| 2012 | → Närpes Kraft (laina) | 2 | (0) |
| 2015 | VIFK | 21 | (0) |
| 2016– | KPV | 0 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 244 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. helmikuuta 2016.
Janne Henriksson (s. 5. elokuuta 1981 Turku) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa Kokkolan Pallo-Veikkoja.
Kaarinan Pojista lähtöisin oleva Henriksson ehti pelata kasvattajaseurassaan miesten joukkueessa vain puoli kautta kesällä 1998, sillä hän siirtyi 16-vuotiaana Alankomaiden toisen sarjatason FC Emmeniin. Henriksson ei kuitenkaan saanut vakiinnutettua paikkaansa ykkösjoukkueessa, vaan pelasi seuran juniori- ja reservijoukkueissa. Viimeiset puolitoista kautta hän oli kuitenkin Emmenin edustusjoukkueen kakkosmaalivahti, jolle ei kuitenkaan kertynyt sarjaotteluita.
Alankomaiden jälkeen Henriksson siirtyi kaudella 2001 Suomen Veikkausliigaan. Ensimmäinen seura oli Vaasan Palloseura, jossa hän pelasi neljä kautta. Veikkausliigadebyyttinsä Henriksson teki elokuussa 2001. Kausina 2001 ja 2002 Henriksonille yhteensä 19 liigaottelua ollen Henri Sillanpään varamiehenä. Kaksi viimeistä kautta VPS ja Henriksson pelasivat Ykkösessä. Henriksson palasi Veikkausliigaan siirryttyään kaudeksi 2005 Tornioon TP-47:ään.
Henrikson siirtyi TP-47:n pudottua silloin 45 Veikkausliigaottelun kokemuksella toiseen Veikkausliigaseuraan kotkalaiseen FC KooTeePeehen, jossa hän pelasi seuraavat kolme kautta ja kaikkiaan 64 Veikkausliigaottelua. FC KooTeePeen taival Veikkausliigassa päättyi syksyllä 2008, minkä jälkeen Henrikssonin seuraksi tuli myös Veikkausliigassa pelaava espoolainen FC Honka. Henriksson ei kyennyt vakiinnuttamaan seurassa ykkösmaalivahdin paikkaa, minkä vuoksi pelejä kertyi kahden kauden aikana Veikkausliigassa vain kuusi.
Henriksson siirtyi FC Hongasta VPS:ään marraskuussa 2010 kolmen vuoden sopimuksella. Sillanpään toimiessa edelleen pääosin VPS:n ykkösmaalivahtina ja lisäksi loukkaantumiset verottivat hänen peliaikaansa, jota kertyi kolmen kauden aikana vain 16 ottelussa. Henrikssonin ura VPS:ssä sai jatkoa keväällä 2014, jolloin hän aloittaa kahdeksannen kautensa VPS:n riveissä. Kaikkiaan Henrikssonilla kauden 2014 lopussa oli takanaan 13 kautta Veikkausliigassa ja kaikkiaan 146 ottelua. Kaudeksi 2015 Henriksson siirtyi Ykköseen nousseeseen Vasa IFK:hon.
Aiheesta muualla

Janne Henriksson VPS:n sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Henriksson Veikkausliigan sivustolla
Itsekkyys

| --- | --- |
:  Määritelmä:  1. (yleensä epämiellyttävä) luonteenpiirre, joka sisältää keskittymisen omaan itseen muiden kustannuksella.  2. egoismi 
: Wikipediassa ei tällä hetkellä ole varsinaista artikkelia aiheesta Itsekkyys. Katso itsekkyys Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.  Voit aloittaa aihetta käsittelevän artikkelin Wikipediaan , mutta kirjoita enemmän kuin vain sanakirjamääritelmä.
Jelly Belly

Jelly Belly on perustettu Yhdysvalloissa vuonna 1898. Se on makeisvalmistaja, joka on tunnettu parhaimmin Jelly Belly -hyytelökarkeista. Jelly Bellyllä on myös erilaisia erikoistuotteita, kuten Bertie Bottin "Joka maun rakeet" ja Bean Boozled -"karkkiruletti".
Aiheesta muualla

Yrityksen virallinen kotisivu
Jambalaya (kappale)

Jambalaya  on Hank Williamsin säveltämä, sanoittama ja levyttämä musiikkikappale vuodelta 1952. Suomenkieliset sanat on siihen tehnyt Saukki. Sen on suomeksi levyttänyt muun muassa Brita Koivunen.
Jacques Tits

| Jacques Tits |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. elokuuta 1930
Kuollut: 5. joulukuuta 2021 (91 vuotta)
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Paul Libois
Oppilaat:   Francis Buekenhout  Jens Carsten Jantzen  Karl-Otto Stöhr 
Tutkimusalue:  Ryhmäteoria, geometria ja matematiikka
Jacques Tits (12. elokuuta 1930 –  5. joulukuuta 2021) oli belgialais-ranskalainen matemaatikko, joka saavutti tärkeimmät ansionsa ryhmäteorian alalla.
Jacques Tits syntyi vuonna 1930 Ucclessa Brysselin eteläosassa. Hänen vanhempansa olivat professori Léon Tits ja Louisa André. Jacquesin isä oli matemaatikko, ja Jacques alkoi itsekin osoittaa jo nuorena matemaattista lahjakkuutta. Léon Tits kuoli, kun Jacques oli 13-vuotias. Perheen toimeentulon turvaamiseksi Jacques opetti neljä vuotta vanhempia opiskelijoita.
Tits pääsi jo 14-vuotiaana opiskelemaan Brysselin vapaaseen yliopistoon, ja tohtoriksi hän valmistui 20-vuotiaana. Valmistuttuaan hän toimi opettajana Brysselin vapaassa yliopistossa. Professoriksi hänet nimettiin vuonna 1962. Kaksi vuotta myöhemmin Tits sai siirron Bonnin yliopistoon professoriksi. Tits muutti vuonna 1973 Pariisiin, missä hänestä tuli Collège de Francen ryhmäteorian professori. Hän sai Ranskan kansalaisuuden vuonna 1974 ja työskenteli Collège de Francessa vuoteen 2000 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Titsin keskeisimmät saavutukset olivat ryhmäteorian alalta. Hänet palkittiin vuonna 1993 matematiikan Wolfin palkinnolla. Tuolloin palkintoperusteissa sanottiin, että Titsin geometrinen lähestymistapa ryhmäteoriaan oli edistänyt 1970-luvun jälkeen äärellisten ryhmien, p-adisten ryhmien ja aritmeettisten ryhmien tutkimusta. Ryhmäteorian keksintöjensä ansiosta Tits palkittiin myös vuonna 2008 Abelin palkinnolla. Tits oli myös Ranskan tiedeakatemian pitkäaikainen jäsen, ja hänet valittiin vuonna 1992 Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäseneksi.
Tits toimi vuosina 1980–1999 IHES-instituutin matemaattisten julkaisujen päätoimittajana. Hän oli vuosina 1978 ja 1994 Fieldsin mitalin palkintolautaukunnassa sekä Balzanin palkinnon vuonna 1985.
J. H. Erkko -lausunta- ja laulusävellyskilpailu

Kilpailun logo
J. H. Erkko -lausunta- ja laulusävellyskilpailu on taiteilijakoti Erkkolan ja Tuusulan kunnan järjestämä kilpailu, jonka tarkoituksena on tehdä tunnetuksi Juhana Heikki Erkon tuotantoa ja ajatuksia.
Kilpailu

J. H. Erkko -laulusävellyskilpailussa haetaan uusia laulusävellyksiä, jotka on laadittu J. H. Erkon runoihin tai muihin hänen teksteihinsä. Kilpailu on kaikille avoin. Molemmissa kilpailuissa jaettava palkintosumma on arvoltaan 4 000 euroa. Seuraavan kerran J. H. Erkko -lausunta- ja laulusävellyskilpailu järjestetään vuonna 2012.
Kilpailun voittajat

J. H. Erkko Lausunta- ja laulusävellyskilpailun voittajat vuosittain:
Lausuntakilpailu:
2009: Eevamarja Luode-Salonen
Laulusävellyskilpailu:
2009: Silja Kuoppala: ”Silloinpa kesä minulla”
Isänmaa (romaani)

| Isänmaa |
| --- | --- |
Kirjailija:  Arvid Järnefelt
Julkaistu:  1893
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Isänmaa on vuonna 1893 ilmestynyt Arvid Järnefeltin merkkiteos, joka kuvaa kansallishengen heräämistä Suomessa (Isänmaa. 1893/1965). Romaani on kuin läpileikkaus Suomesta 1880-luvun aatemurroksessa.
Vaikka Isänmaa edustaakin realistista tyylisuuntaa, maltillisuus ja hillitty tyyli ovat sille ominaisia piirteitä. Tolstoislaisuudella ja Järnefeltin omilla sisäisillä taisteluilla on ollut suuri vaikutus kirjan sisältöön ja tyyliin.
Juoni

Isänmaa-romaani alkaa kuvauksella suomalaisen maaseudun nykyaikaistumisesta. Alussa Vuorelan taloon syntyy Heikki-niminen poikalapsi, jota koko talon väki varjelee silmäteränään. Isä toivoo poikansa jatkavan jäljissään maanviljelijänä, mutta paikallinen rovasti suostuttelee Vuorelan isännän lähettämään Heikin Helsinkiin opiskelemaan. Motiivina Heikin kouluun lähettämiselle on isän tarve näyttää paremmuutensa suhteessa naapuripitäjään, Niemelään. Helsingissä opiskellessaan Heikki hullaantuu uuteen isänmaallisuusaatteeseen monien muiden opiskelutovereidensa tavoin. Isä kuitenkin toivoo Heikin edelleen tulevan kotiin tekemään maanviljelijän töitä, ja tähän toiveeseen Heikki suostuu tarkoituksenaan innostaa maaseudun väkeä kansallisaatteeseen. Maalla Heikki kuitenkin unohtaa aatteensa rakastuessaan talonpoikaiselämään. Vasta Niemelän talolla järjestettyjen juhlien ivan jälkeen Heikki muistaa jälleen isänmaa-aatteen ja sisäisten taistojen jälkeen päättää lähteä takaisin Helsinkiin, vaikka kotiväki protestoikin sitä. Helsingissä Heikki huomaa kansallistunteen hälventyneen, eikä hän tunne kuuluvansa muiden yliopisto-opiskelijoiden joukkoon. Hän kuitenkin alkaa tavoitella tunnetun säätyläisperheen tyttären, Fannyn, rakkautta. Fanny kuitenkin torjuu Heikin lähestymisyritykset, mikä saa Heikin masentumaan ja ajattelemaan itsemurhaa. Muutaman vuoden takainen opiskelijatoveri Olli ottaa Heikin asumaan luokseen ja saa tämän nousemaan pohjalta ja aloittamaan väitöskirjansa valmistelua. Väitöskirja valmistuukin, ja Heikki ansaitsee puhujan lahjoillaan muiden suosion yliopistolla. Ihailijoiden ympäröimänäkin hän silti tuntee itsensä yksinäiseksi.
Vuorelan isännän kuolema saa Heikin palaamaan Honkavaaraan hoitamaan paperiasioita. Maalla Heikki saa huomata lapsuudenystävänsä Liisan menneen naimisiin Vuorelan uuden isännän, Juhon, kanssa. Paluu kotiseudulle herättää Heikissä ristiriitaisia ajatuksia ja lopulta hän päättää palata Helsinkiin.
Teemat ja tulkinta

Järnefelt oli ensimmäisiä suomenkielisiä kirjailijoita, joka kuvasi läheltä sivistyneistöä, säätyä, josta Järnefelt itse halusi sanoutua irti. Hänen tuotannossaan yläluokan ja sivistyneistön kuvauksella on keskeinen rakenteellis-temaattinen tehtävä, kuten esimerkiksi juuri Isänmaassa yläluokan edustajat näyttäytyvät tavallaan jonkinlaisena turhana joukkona Vuorelan maalaismaisemaa vasten. Teoksessa rakkaus johdattelee henkilöhahmojen elämänkohtaloita ja jopa ratkaisee niitä.
Oleellisena teemana esiin nousee isänmaallisuus, mutta merkittäviä teemoja ovat myös vallantahto, nuoren miehen yksinäisyys sekä uuden ja vanhan kohtaaminen. Isänmaalliset suomalaiset tekevät teoksessa kaikkensa kohotakseen yhteiskunnallisessa arvoasteikossa korkeammalle. Tämä näkyy Heikin opiskelutahdissa ja ponnekkuudessa.
Tarinassa Heikki kohtaa ongelmia rakkaudessa ja lopulta kyseenalaistaa kykynsä ylipäätään rakastaa. Tähän vaikuttaa hänen sisäinen kamppailunsa aatteelleen tekemänsä lupauksen kanssa. Teoksesta nousee esiin siis identiteetin muodostuminen muuttuvassa yhteiskunnassa. Modernisoituva yhteiskunta vaatii yksilöltä sekä sosiaalisia että psyykkisiä muutoksia, ja teoksen henkilöiden on löydettävä edes väliaikainen identiteetti muutoksen keskellä. Heikin ajatukset ovat ristiriidassa ympäristön kanssa, mistä johtuen hän kokee itsensä yksinäiseksi.
Vastaanotto ja kritiikki

Isänmaan julkaisuvuonna 1893 Uusi Suomi -lehden arvostelija totesi teoksen olevan kuvaus ”yhden suomalaisen luonteen kehityksestä, nuoruuden haaveksivaisen innostuksen asteelta siihen selvyyteen itsestään ja elämäntyön ehdoista, josta oikea miehen työ alkaa”. Arvostelijan mukaan teos ”ansaitsee todella monesta syystä vakavankin lukijan huomiota”, sillä se on ”ensimmäinen romaani, joka suorastaan koskettelee sitä yhteiskunnallista taistelua, jota suomalaisuuden on täytynyt vuosikymmenien kestää murtaakseen historiallisten olojen rakentamat esteet”. Vuonna 1896 teos sai osakseen myös kielteistä arvostelua, eikä sitä sen ”epäkristillisen sisällön” ansiosta otettu Kesälahden kunnan lainakirjastoon.
Jamba!

Jamba! (mm. Yhdysvalloissa Jamster) oli saksalainen yritys, jonka päätuote olivat soittoäänet matkapuhelimiin. Jamba! toimi 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen ajan. Yrityksellä oli portaalit ja toimintaa 40 maassa.
Jamba! myi soittoääniä, taustakuvia ja pelejä matkapuhelimiin. Se tunnettiin parhaiten animaatiohahmoistaan Sweety the Chickista, Schnuffelista ja Crazy Frogista, Crazy Frogista tuli hyvin suosittu hahmo Axel F -kappaleen myötä. Soittoäänien lisäksi Jamba! myi mobiilipelejä ja muita mobiilipalveluita.
Jamba! perustettiin Berliinissä vuonna 2000.
Verisign osti Jamban! vuonna 2004 270 miljoonalla dollarilla.
Yhtiö oli erittäin kannattava ja tuotti voittoa vuonna 2004 40 miljoonaa, vuonna 2005  530 miljoonaa dollaria ja vuonna 2006 298 miljoonaa.
Yhtiö oli laskusuunnassa Crazy Frogin suosion mentyä ohi ja soittoäänimarkkinoiden hiljetessä 2000-luvun puolivälissä. Syksyllä 2006 News Corp ilmoitti ostavansa 51 % yhtiöstä  187,5 miljoonalla dollarilla. Siihen liitettiin News Corpin Mobizzo-yksikkö, joka myi kännyköihin videopätkiä Foxin tv-ohjelmista.
Vuonna 2011 Jesta Digital osti News Corpin Fox Mobile Groupin (FMG).
www.jamba.fi ja vastaavat portaalit ovat olleet olemassa ainakin vuoteen 2013.
Jamba

Jamba voi olla:
Jamba, kunta Huilan maakunnassa Angolassa
Jamba!, saksalainen mobiilipalvelu
Jamba, angolalainen jalkapalloilija João Pereira alias Jamba
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jamba”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jan Gunnar Røise

| Jan Gunnar Røise> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. syyskuuta 1975 (ikä 49) Eidsvoll, Norja
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Jan Gunnar Røise (s. 24. syyskuuta 1975 Eidsvoll) on norjalainen näyttelijä. Hän on näytellyt Norjan kansallisteatterissa vuodesta 2000.
Ura

Røise opiskeli näyttelijäksi Teaterhøgskolenissa ja hän debytoi Norjan kansallisteatterissa kappaleessa 1001 Natt vuonna 2000. Jatkossa hän sai mainetta klassisista rooleistaan muun muassa August Strindbergin näytelmässä Påske (2002) ja Henrik Ibsenin näytelmässä Bygmester Solness (Rakentaja Solness, 2006). Røisen uran myöhempiä tehtäviä ovat muun muassa nimiosa Nikolai Gogolin näytelmässä Revisoren (2015) ja Claudius William Shakespearen tragediassa Hamlet (2021).
Røise on näytellyt useasti myös Kansallisteatterin lastennäytelmissä, kuten herra Nilssonin roolin Astrid Lindgrenin teoksessa Pippi Langstrømpe (2005).
Røise on näytellyt pääroolit muun muassa elokuvissa Hawaii, Oslo (2004), En helt vanlig dag på jobben (2010) ja Sex (2024). Hän on tulkinnut niin ikään lukuisia sivurooleja. Televisiossa hänen roolejaan on esimerkiksi Reiulf Steen sarjassa Valta (2023–2024).
Aiheesta muualla

Sceneweb: Jan Gunnar Røise
Isabella Karle

| Isabella Karle |
| --- | --- |
 Isabella Karle eläköitymispäivänään 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. joulukuuta 1921 Detroit, Michigan, Yhdysvallat
Kuollut: 3. lokakuuta 2017 (95 vuotta) Alexandria, Virginia, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Michiganin yliopisto
Instituutti:  Yhdysvaltain laivaston tutkimuslaboratorio
Tutkimusalue:  kristallografia
Palkinnot:  Gregori Aminoff -palkinto (1988)   Bower-palkinto (1993)   National Medal of Science (1995)
Isabella Karle, o.s. Lugoski (2. joulukuuta 1921 Detroit, Michigan, Yhdysvallat – 3. lokakuuta 2017 Alexandria, Virginia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kemisti, joka osallistui Manhattan-projektiin ja teki 63 vuotta kestäneen uran Yhdysvaltain laivaston tutkimuslaboratoriossa. Hän oli merkittävässä asemassa miehensä Jerome Karlen ja Herbert A. Hauptmanin kehittämän röntgenkristallografiamenetelmän läpilyönnissä. Hän kehitti sille erilaisia käytännön sovelluksia.
Nuoruus, opiskelu ja perhe

Isabella Lugoski syntyi Detroitissa vuonna 1921. Hänen vanhempansa Zygmunt ja Elizabeth Lugoski olivat puolalaisia maahanmuuttajia. Zygmunt-isä työskenteli Detroitin joukkoliikennejärjestelmässä ja maalasi raitiovaunuja. Elizabeth-äiti puolestaan johti ravintolaa.
Isabella halusi jatkaa high schoolin jälkeen opintojaan yliopistossa. Hän joutui yliopistoon päästäkseen valitsemaan tiedeaineen opintoja. Hän valitsi kemian, jota opettanut nainen sai hänet innostumaan aineesta ja valitsemaan kemian myös yliopistossa. Zygmunt Lugoski oli alkuun pettynyt, sillä hän olisi halunnut tyttärestään asianajajan.
Lugoski kävi ensin lukukauden Waynen yliopistossa, kunnes hän sai nelivuotisen stipendin Michiganin yliopistoon. Hän ei ollut täyttänyt vielä 23 vuotta, kun hän oli suorittanut Michiganin yliopistosta sekä alemman korkeakoulututkinnon että maisterin ja tohtorin tutkinnot.
Lugoski tapasi yliopistossa myös tulevan miehensä Jerome Karlen. Fysikaalisen kemian laboratoriossa heidän työpisteensä olivat vierekkäin, sillä ne oli aseteltu aakkosjärjestykseen. He menivät naimisiin vuonna 1942 ja saivat kolme lasta.
Ura

Jerome Karle palkattiin toisen maailmansodan aikana salaiseen projektiin. Isabella liittyi samaan projektiin vuonna 1943 saatuaan väitöskirjansa valmiiksi. Hän oli Manhattan-projektin nuorimpia tutkijoita, ja hänen lisäkseen mukana oli vain kourallinen naisia. Karlen tehtäviin kuului tutkia, miten plutonium käyttäytyy muiden aineiden kanssa ja kuinka syntetisoida puhtaasti plutoniumkloridia.
Manhattan-projektin jälkeen vuonna 1946 Karlet aloittivat yhteisen uran Yhdysvaltain laivaston tutkimuslaboratoriossa. Tuohon aikaan molekyylien kolmiulotteisen rakenteen selvittämiseksi tarkoitettu röntgenkristallografia oli vielä lastenkengissään eivätkä tutkijat vielä ymmärtäneet, miten tekniikkaa voitaisiin tehokkaasti hyödyntää.
Jerome Karle ja matemaatikko Herbert A. Hauptman kehittivät 1950-luvulla tekniikan, joka mahdollisti monimutkaisempien kolmiulotteisten rakennelmien tutkimisen. He eivät kuitenkaan osanneet vakuuttaa muita menetelmän toimivuudesta. Isabella Karle oli opiskellut itsenäisesti röntgenkristallografiaa ja kehitti miehensä teoriaan käytännön sovelluksia. Hän osoitti, kuinka menetelmää pystyi käyttämään jopa proteiinien rakenteen tutkimiseen, ja tekniikka alkoi saada huomiota 1960-luvun puolivälissä.
Jerome Karle ja Herbert Hauptman saivat työstään vuonna 1985 Nobelin kemianpalkinnon. Jerome oli hyvin pettynyt siitä, ettei Isabella Karle ollut myös yksi palkituista. Naistutkijoista kirjoittaneen Magdolna Hargittain mukaan monet muutkin tutkijat ihmettelivät Isabellan puuttumista, sillä hänen panoksensa menetelmän hyödyntämiseen oli keskeinen. Karlien vuonna 1963 yhteisesti julkaisema artikkeli oli koko tekniikan läpimurto.
Karlien ura laivaston tutkimuslaboratoriossa kesti 63 vuotta, ja he jäivät eläkkeelle samana päivänä heinäkuussa 2009. Jerome Karle kuoli kesäkuussa 2013 ja Isabella aivokasvaimeen lokakuussa 2017.
Tunnustukset ja merkitys

Isabella Karle julkaisi uransa aikana yli 350 tutkimusartikkeli, ja hän oli muun muassa National Academy of Sciencesin, American Academy of Arts and Sciencesin ja American Philosophical Societyn jäsen. Ruotsin kuninkaallinen tiedeakatemia palkitsi hänet 1988 Gregori Aminoff -palkinnolla. Franklin-instituutti antoi hänelle vuonna 1993 Bower-palkinnon, ja vuonna 1995 hän sai presidentti Bill Clintonilta kansallisen tiedemitalin.
Isabella Karlen merkitys röntgenkristallografian hyödyntämiseksi oli suuri. Laivaston tutkimuslaboratorion entisen apulaisjohtajan Bhakta B. Rathin mukaan Karlen käytännön sovellukset osoittivat, että menetelmää pystyttäisiin käyttämään kompleksisten molekyylien tutkimiseen. Muut tieteilijät ottivat menetelmän vastaan 1960-luvun puolivälissä, ja esimerkiksi selkeämmät rakennekuvat mahdollistivat lääketutkijoiden tarkemman analyysin lääkkeiden vaikutuksesta ruumiin sisällä. Kun Jerome sai Nobelin, palkintoraadin jäsen kommentoi, että kemiassa on hyvin hankala löytää osa-aluetta, jossa Karlen menetelmää ei käytettäisi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isabella Karle Wikimedia Commonsissa
Isabella Karle miehensä Jeromen kanssa.
Jan Hagelberg

| Jan Hagelberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. elokuuta 1985 (ikä 39) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Hageli
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  87 kg
Seura
Seura:  KJT Miehet
Sarja:  II-divisioona
Pelinumero:  55
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Kiekko-Vantaa (Mestis) HeKi (Mestis) IC Epinal (Ranska) Bewe Hockey (II-div.)
Jan Hagelberg (s. 29. elokuuta 1985 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa II-divisioonajoukkue KJT Miehissä. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Hagelberg on pelannut urallaan aiemmin ammattilaisena Ranskassa.
Ura

Hagelberg aloitti jääkiekkoilun Jokereissa omien sanojensa mukaan noin 7-vuotiaana. Hän voitti joukkueessa B-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2002 ja SM-hopeaa vuonna 2003. Kaudeksi 2003–2004 Hagelberg siirtyi Kiekko-Vantaan A-nuoriin. Hän teki samalla kaudella myös debyyttinsä miesten peleissä pelattuaan kaksi Mestis-ottelua. Kaksi seuraavaa kautta Hagelberg pelasi Jokereiden A-nuorissa. Hän oli kaudella 2005–2006 joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 8+9=17.
Toukokuussa 2006 Hagelberg teki vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen Jokereiden kanssa. Hän pelasi kauden 2006–2007 kuitenkin kokonaan lainalla Kiekko-Vantaassa, eikä tehnyt liigadebyyttiään. Hagelberg pelasi joukkueessa suuressa kiekollisessa roolissa ja teki jatkosopimuksen kaudeksi 2007–2008. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi Heinolan Kiekkoon, jossa hän teki Mestiksen yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+14=21, joilla Hagelberg oli joukkueen tehokkain puolustaja. Hän sijoittui runkosarjan puolustajien pistepörssissä kuudenneksi Sportin Tuomas Immosen kanssa. Hagelberg jakoi myös HeKin sisäisen syöttöpörssin voiton Ville-Veikko Väkeväisen kanssa.
Toukokuussa 2009 Hagelberg teki sopimuksen Suomi-sarjajoukkue HC Keski-Uusimaan kanssa. Hänen sopimuksensa sisälsi mahdollisuuden siirtyä kesän 2009 aikana ulkomaille ja näin ollen Hagelberg teki heinäkuussa sopimuksen ranskalaisen Dauphins d'Épinalin kanssa. Hän oli kaudella 2009–2010 tehoilla 5+6=11 joukkueen tehokkain puolustaja runkosarjassa. Toukokuussa 2010 Hagelberg teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Epinalin kanssa. Kaudella 2010–2011 hän voitti 12 osumallaan Ligue Magnusin puolustajien maalipörssin ja sijoittui 19 tehopisteellään puolustajien pistepörssissä seitsemänneksi Ducs d'Angersin Lauri Lahesalun kanssa.
Kaudeksi 2011–2012 Hagelberg palasi Suomeen ja siirtyi II-divisioonajoukkue Bewe Hockeyn riveihin. Hän toimi joukkueen varakapteenina ja oli Bewe Hockeyn tehokkain puolustaja tehoilla 15+19=34. Kaudeksi 2012–2013 Hagelberg palasi vuoden mittaisella sopimuksella Epinaliin. Hän oli pelaamatta koko seuraavan kauden 2013–2014 ja pitkään kaudella 2014–2015, kunnes Hagelberg siirtyi loppukaudella III-divisioonajoukkue KJT Miehiin. Hän oli nostamassa joukkuetta kauden päätteeksi II-divisioonaan, jossa Hagelberg jatkoi kaudella 2015–2016 KJT:n varakapteenina. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 7+19=26.
Muuta

Hagelberg kävi Käpylän ammattikoulun.