stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Differenssimenetelmä
Menetelmän tarkkuus ja kertaluku

Menetelmän virhe määritellään likiratkaisun ja tarkan analyyttisen ratkaisun erotukseksi. Virhelähteitä on kaksi: pyöristysvirhe, joka syntyy tietokoneen pyöristäessä desimaalilukuja sekä diskretointivirhe, joka johtuu siitä, että differenssiyhtälön ratkaisu eroaa tarkasta ratkaisusta, vaikka laskutoimitukset suoritettaisiin täydellisen tarkasti ilman pyöristyksiä.
Ensimmäinen asia käytettäessä differenssimenetelmää ongelman ratkaisemiseksi on ongelman määrittelyalueen diskretointi. Useimmiten määrittelyalue jaetaan tasaväliseksi hilaksi (katso yllä oleva kuva). Tämä tarkoittaa sitä, että differenssimenetelmä tuottaa joukon diskreettejä numeerisia ratkaisuja derivaatalle. Useimmiten ratkaisussa on käytetty aika-askelta.
Menetelmän aiheuttamalle paikalliselle diskretointivirheelle voidaan johtaa yleinen lauseke. Paikallista diskretointivirhettä merkitään tyypillisesti isolla o-kirjaimella ja sillä tarkoitetaan virhettä, kun menetelmää on sovellettu yhden kerran. Se on siis erotus  f'(x_{i})-f'_{i}, kun  f'(x_{i}) viittaa tarkkaan arvoon ja  f'_{i} numeerisesti laskettuun likiarvoon. Taylorin polynomin jäännöstermi on käytännöllinen tutkittaessa diskretointivirhettä. Diskretointivirheen määräävin termi voidaan löytää käyttämällä Lagrangen muotoa Taylorin polynomin jäännöstermille, joka on
Jos käytetään taas etenevää differenssiapproksimaatiota ensimmäiselle derivaatalle ja tiedetään, että  f(x_{1})=f(x_{0}+h), niin
josta saadaan edelleen
ja kun edelleen huomataan, että yhtälön vasen puoli on differenssimenetelmän approksimaatio ja oikea puoli on tarkka arvo lisättynä jäännöstermillä, niin nähdään selvästi, että jäännöstermi on paikallinen diskretointivirhe.
Lopulta saadaan tässä esimerkissä:
Saatu lauseke ymmärretään niin, että paikallinen diskretointivirhe on verrannollinen askeleen kokoon.
Esimerkki: Ensimmäisen kertaluvun lineaarinen differentiaaliyhtälö

Tarkastellaan esimerkkinä ensimmäisen kertaluvun lineaarista differentiaaliyhtälöä
Ratkaistaessa tätä yhtälöä Eulerin menetelmällä, käytetään hyväksi erotusosamäärän lauseketta
jolla saadaan likimääräinen esitys differentiaaliyhtälölle sijoittamalla ensin yllä oleva u'(x):n lauseke differentiaaliyhtälöön ja muokkaamalla tulosta hiukan algebrallisesti, jolloin saadaan
Viimeisin yhtälö on differenssiyhtälö, jonka ratkaisu antaa likimääräisen ratkaisun differentiaaliyhtälölle.
Esimerkki: Lämmönjohtumisyhtälö

Tarkastellaan yksiulotteista lämmönjohtumisyhtälöä homogeenisilla Dirichletin reunaehdoilla
Yksi tapa ratkaista tämä yhtälö numeerisesti on approksimoida derivaattoja differenssilausekkeilla. Jaetaan määrittelyalue paikan suhteen käyttäen hilapisteitä  x_{0},...,x_{J} ja ajassa käyttäen hilapisteitä
t_{0},....,t_{N}. Oletetaan, että jako on tasavälinen sekä paikassa että ajassa niin, että jakoväli paikan suhteen on h ja ajan suhteen k. Pisteet
esittävät likimääräistä numeerista ratkaisua  u(x_{j},t_{n}).:lle.
Esimerkki: Lämmönjohtumisyhtälö > Eksplisiittinen menetelmä

Käyttämällä etenevää differenssiapproksimaatiota ajan hetkellä  t_{n} ja toisen kertaluvun keskeisdifferenssiä paikassa  x_{j}, saadaan yhtälö
Tämä on eksplisiittinen menetelmä yksiulotteisen lämmönjohtumisyhtälön ratkaisemiseksi.
missä  r=k/h^{2}.
Jos siis tunnetaan arvot ajan hetkellä n, voidaan vastaavat arvot hetkellä n+1 laskea käyttäen yllä olevaa yhtälöä. Arvot kohdissa  u_{0}^{n} ja  u_{J}^{n} täytyy korvata reunaehdoilla, jotka tässä esimerkissä ovat molemmat nollia.
Tämä eksplisiittinen menetelmä on numeerisesti vakaa ja konvergoi, kun  r\leq 1/2. Virhe on verrannollinen aika-askeleeseen ja paikka-askeleen neliöön:
Esimerkki: Lämmönjohtumisyhtälö > Implisiittinen menetelmä

Kun käytetään takenevaa differenssiapproksimaatiota ajanhetkellä  t_{i+1} ja toisen kertaluvun keskeisdifferenssiä paikkaderivaatalle kohdassa  x_{j}, niin saadaan yhtälö
Tämä on implisiittinen menetelmä yksiulotteisen lämmönjohtumisyhtälön ratkaisemiseksi.
Termit  u_{j}^{i+1} saadaan ratkaisemalla lineaarinen yhtälöryhmä:
Tämä menetelmä on aina numeerisesti stabiili ja konvergoi, mutta menetelmä on yleensä laskennallisesti raskaampi kuin eksplisiittinen menetelmä, koska jokaisella aika-askeleella on ratkaistava yhtälöryhmä. Virheet ovat verrannollisia aika-askeleeseen ja paikka-askeleen neliöön.
Esimerkki: Lämmönjohtumisyhtälö > Crank-Nicolsonin menetelmä

Jos käytetään keskeisdifferenssiä ajanhetkellä  t_{n+1/2} ja toisen kertaluvun keskeisdifferenssiä paikkaderivaatalle kohdassa  x_{j}, niin saadaan yhtälö:
Tämä kaava tunnetaan Crank-Nicolson menetelmänä.
Arvot  u_{j}^{n+1} saadaan ratkaisemalla lineaarinen yhtälöryhmä:
Tämäkin menettely on aina numeerisesti stabiili ja konvergoi, mutta menettely on yleensä laskennallisesti raskaampi kuin eksplisiittinen menetelmä, koska jokaisella aika-askeleella on ratkaistava yhtälöryhmä. Virheet ovat verrannollisia aika-askeleen neliöön ja paikka-askeleen neljänteen potenssiin:
Reunoilla virhe on kuitenkin usein O(h2) eikä O(h4).
Yleensä Crank-Nicolson menetelmä on tarkin pienillä aika-askelilla. Eksplisiittinen menetelmä on epätarkin ja se voi olla epävakaa, mutta se on myös helpoin toteuttaa ja on laskennallisesti kevyin. Implisiittinen menetelmä toimii menetelmistä parhaiten, kun aika-askel on suuri.
Differenssimenetelmä perustuu funktion diskretointiin määrätyn hilan mukaisesti.
Kuvaesitys eksplisiittisen menetelmän differenssille.
Kuvaesitys implisiittisen menetelmän differenssille.
Crank-Nicolson menetelmän kuvaesitys.
Robert John Rose

Robert John Rose (28. helmikuuta 1930 Grand Rapids, Michigan – 2. maaliskuuta 2022) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Grand Rapidsin hiippakuntaan 21. joulukuuta 1955 ja nimitettiin Gaylordin hiippakunnan johtoon 13. lokakuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Edmund Casimir Szoka, jota avustivat Joseph Matthew Breitenbeck ja Joseph Crescent McKinney.
Rose sai 24. kesäkuuta 1989 nimityksen Grand Rapidsin piispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 30. elokuuta. Hän erosi tehtävistään 13. lokakuuta 2003.
Rakkauden gangsterit

| Rakkauden gangsterit Tehosekoitin |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 8. kesäkuuta 2001
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Matti Mikkola
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 55.55
 Levy-yhtiö: Levy-yhtiö
Listasijoitukset
  2.
Tehosekoittimen muut julkaisut
| Rock ’n’ Roll Monster Movie Show 2000 | Rakkauden gangsterit 2001 | Golden Greats 2002 |
Rakkauden gangsterit on Tehosekoittimen kuudes studioalbumi vuodelta 2001.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan toiseksi ja pysyi listalla kymmenen viikkoa.
Kappaleet

Kaikki kappaleet on säveltänyt Matti Mikkola.
Lentää lentokoneetta – 6.01 (san. Otto Grundström)
Kaikki on mahdollista – 4.58 (san. Grundström)
Kaukaisimmalle rannalle – 4.45 (san. Grundström)
Mä diilaan rakkautta – 3.17 (san. Grundström)
Aja demonit pois tästä sielusta – 3.53 (san. Matti Mikkola)
Älä muista pahalla, älä koskaan unohda – 4.11 (san. Grundström)
Koiraihmiset – 4.23 (san. Grundström)
Kerro sille, Pete – 6.07 (san. Grundström)
Pillit huutaa & sireenit soi – 4.03 (san. Grundström)
Kusipää – 3.22 (san. Mikkola)
Jokin ajaa mua – 3.34 (san. Grundström)
Taivaallinen Babylon – 7.21 (san. Grundström)
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

Rakkauden gangsterit discogs.com -sivustolla
Rekolankosken yläallas

| Rekolankosken yläallas |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°55′25″N, 25°09′33″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Jämsänjoen alue (14.51)
Laskujoki:  Rekolankoski Koskikeskiseen 
Järvinumero:  14.512.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  92,2 m  
Pituus:  240 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,665362 km  
Pinta-ala:  1,56271 ha  
Tilavuus:  0.000019 km³ 
Keskisyvyys:  1,2 m  
Suurin syvyys:  3,13 m  
Saaria:  1 
 fiRekolankosken yläallas 
Rekolankosken yläallas on Keski-Suomessa Jämsässä Jämsänkosken lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 240 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Lammella on kartan mukaan yksi saari. Lammen tilavuudeksi on saatu 18 700 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,2 metriä ja suurin syvyys on 3,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Jämsänjoen alueella (14.51), jonka Kankarisveden–Pirttijärven alueeseen (14.512) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 92,2 metriä mpy.
Robert Magnus Brunow

Robert Magnus Brunow  (16. toukokuuta 1777 – 5. heinäkuuta 1830 Perheniemi) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.
Brunowin vanhemmat olivat everstiluutnantti Georg Brunow ja Anna Charlotta Brunow ja puoliso vuodesta 1802 Anna Elisabeth Brunow. Robert Magnus Brunow oli aliupseeri Uudenmaan kevyessä jalkaväkirykmentissä 1783 ja Uudenmaan jalkaväkirykmentissä vänrikki 1783 ja luutnantti 1800. Alikapteeniksi Adlercreutzin kevyessä jalkaväkirykmentissä hän tuli 1804 ja erosi sotapalveluksesta majurina 1810. Hän oli edustaja aatelissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809.
Robert Jenkinson

| Robert Jenkinson |
| --- | --- |

Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri
 8. kesäkuuta 1812 – 9. huhtikuuta 1827  
Monarkki:  Yrjö III Yrjö IV
Edeltäjä:  Spencer Perceval
Seuraaja:  George Canning
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1770 Lontoo,  Englanti
Kuollut: 4. joulukuuta 1828 (58 vuotta) Kingston upon Thames
Arvonimi: jaarli
Puoliso:  Louisa Jenkinson Mary Chester
Tiedot
Puolue:  Tory
 Nimikirjoitus
Robert Jenkinson, Liverpoolin 2. jaarli (7.  kesäkuuta 1770 – 4. joulukuuta 1828) oli brittiläinen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuosina 1812–1827. Kaikkiaan hän oli hallituksessa lähes 30 vuotta, ensin ulkoministerinä vuodesta 1801, sitten lyhyesti sisäministerinä ennen pääministeriksi nousemistaan. Hänen kaudellaan Iso-Britannia toipui Napoleonin sotia seuranneista epävakaista ajoista.
Lordi Liverpool nousi pääministeriksi 42-vuotiaana. Hänen kaikki seuraajansa ovat olleet asemaan noustessaan tätä vanhempia, kunnes Rishi Sunak tuli pääministeriksi samassa iässä vuonna 2022.
Ro-17 (1921)

| Ro-17 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kuren laivastoarsenaali
Kölinlasku:  24. syyskuuta 1920
Laskettu vesille:  24. helmikuuta 1921
Palveluskäyttöön:  20. lokakuuta 1921
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1936
Tekniset tiedot
Uppouma:  755 t (pinnalla) 1 050 t (sukellus)
Pituus:  70,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,1 m
Syväys:  3,7 m
Koneteho:  2 600 bhp (pinnalla) 1 200 shp (sukellus)
Nopeus:  17 solmua (pinnalla) 9 solmua (sukellus)
Miehistöä:  45
Aseistus
Aseistus:  1 × 8 cm/28 tykki 6 × 45 cm torpedoputkea
Ro-17 (aiemmin sukellusvene No.34) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1921 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 24. syyskuuta 1920. Alus laskettiin vesille 24. helmikuuta 1921 ja otettiin palvelukseen 20. lokakuuta nimellä sukellusvene No. 34.
Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-17:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1936.
Riihivalkaman koulu

| Riihivalkaman koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Nuutinkulmantie 19, 30100 Forssa
Tyyppi:  peruskoulu
Rehtori:  Pasi Kokkonen
Luokat:  1–6
Oppilaita:  84
Riihivalkaman koulu on Tammelassa sijaitseva peruskoulu, joka antaa opetusta luokille 1–6. Koulussa on viisi luokkaa: yhdysluokka 1–2 sekä yksi luokka joka luokka-asteelle vuosiluokille 3–6. Koulua johtaa Pasi Kokkonen. Koulussa oli vuonna 2021 84 oppilasta.
Ro-14 (1920)

| Ro-14 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kuren laivastoarsenaali
Kölinlasku:  14. syyskuuta 1918
Laskettu vesille:  31. maaliskuuta 1919
Palveluskäyttöön:  17. helmikuuta 1921
Poistui palveluskäytöstä:  1. syyskuuta 1933
Tekniset tiedot
Uppouma:  755 t (pinnalla) 1 050 t (sukellus)
Pituus:  70,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,1 m
Syväys:  3,7 m
Koneteho:  2 600 bhp (pinnalla) 1 200 shp (sukellus)
Nopeus:  17 solmua (pinnalla) 9 solmua (sukellus)
Miehistöä:  45
Aseistus
Aseistus:  1 × 8 cm/28 tykki 6 × 45 cm torpedoputkea
Ro-14 (aiemmin sukellusvene No.22) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1921 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 14. syyskuuta 1918. Alus laskettiin vesille 31. maaliskuuta 1919 ja otettiin palvelukseen 17. helmikuuta 1921 nimellä sukellusvene No. 22.
Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-14:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. syyskuuta 1933.
Reine Almqvist

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Reine Almqvist vuonna 2015.
Henkilötiedot
Koko nimi: Rolf Reine Almqvist
Syntymäaika: 12. huhtikuuta 1949 (ikä 75)
Syntymäpaikka: Ruotsi
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1967–1972 1973–1975 1976 1976–1979 1980 1981–1982 1984 |  IFK Göteborg  Åtvidabergs FF  IFK Sundsvall  IFK Göteborg  Seattle Sounders  BK Häcken  Djerv 1919 |  |
Maajoukkue
| 1970–1979 |  Ruotsin maajoukkue | 4 (1) |
Valmennusura
1977–1978 1982 1983 1984–1985 1986–1988 1989–1993 1994–1997 1998–1999 2000 2001–2003 2003–2005 2006 2007 2009 2010 2015:  IF Olsfors  Kullens BK  BK Häcken  Djerv 1919  Fredrikstad FK  BK Häcken  Helsingborgs IF  IFK Göteborg  Landskrona BoIS  Bryne FK  FK Tønsberg  BK Häcken  Västra Frölunda IF  IF Olsfors  Helsingborgs IF(apuv.)  IF Elfsborg(apuv.)
Reine Almqvist (s. 12. huhtikuuta 1949) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä.
Ura

Almqvist aloitti pelaajauransa IFK Göteborgissa 1967 ja nousi nopeasti joukkueen avainpelaajien joukkoon. IFK:n mestaruuteen päätyneellä kaudella 1969 hän voitti myös liigan maalikuninkuuden 15 osumallaan. Hän siirtyi kaudeksi 1973 Åtvidabergiin, josta edelleen IFK Sundsvalliin, kunnes palasi takaisin IFK Göteborgiin 1976. Toisella rupeamallaan IFK:ssa Almqvist oli jälleen hyvässä iskussa ja voitti kaudella 1977 uransa toisen maalikuninkuuden 15 osumalla.
Kaudella 1980 Almqvist pelasi Yhdysvalloissa Seattle Soundersissa palaten tämän jälkeensä kotimaahansa pelaajavalmentajaksi. Hän toimi pelaajavalmentajana BK Häckenissä ja norjalaisessa Djervissä.
Almqvist ripusti nappulat naulaan 1985 ja siirtyi kauden jälkeen Fredrikstadin päävalmentajaksi. Hän valmensi seuraa kolmen kauden ajan. Parhaimmillaan FFK sijoittui kausilla 1986 ja 1987 neljänneksi. Tämän jälkeen Almqvist palasi Häckeniin, jota oli luotsannut aiemmin kaudella 1983. Almqvist nosti Häckenin Allsvenskaniin ja kaudella 1993 tuloksena oli komeasti seurahistorian paras sijoitus, kuudes.
Menestys Häckenissä poiki Almqvistille sopimuksen Helsingborgs IF:n valmentajaksi. Debyyttikauden pettymyksellisen yhdeksännen sijan jälkeen Almqvist nosti Helsingborgin taistelemaan mestaruudesta, mutta hävisi lopulta neljällä pisteellä IFK Göteborgille. Seuraava kausi toi kolmannen sijan ja Almqvist sai lopulta lähteä 1997 Helsingborgin jäätyä kuudenneksi.
Almqvistin ura jatkui Helsingborgin jälkeen IFK Göteborgissa, mutta tulokset jäivät vaatimattomiksi, vaikka 1999 seura etenikin Ruotsin cupin finaaliin. Tämä ei kuitenkaan pelastanut Almqvistia, joka sai lähteä kauden jälkeen. Kaudella 2000 hän valmensi Landskrona BoISia kunnes siirtyi norjalaisen Brynen peräsimeen. Hän johdatti seuran Norjan cupin finaaliin 2001, mutta tulokset Tippeligaenissa jäivät kehnoiksi ja hän sai potkut kesken kauden 2003.
Bryne-pestinsä jälkeen Almqvist luotsasi kaksi kautta FK Tønsbergiä, kunnes palasi kolmannen kerran Häckeniin kaudeksi 2006. Seura joutui kuitenkin karsimaan sarjapaikastaan Allsvenskanissa ja lopulta putosi, joten Almqvist joutui jättämään tehtävänsä. Kaudella 2007 hän valmensi pahoissa talousvaikeuksissa riutunutta Västra Frölundaa ilman palkkaa pelkillä kulukorvauksilla. Kaudella 2009 hän toimi IF Olsforsin päävalmentajana.
Almqvist on 2010-luvulla työskennellyt Helsingborgs IF:n ja IF Elfsborgin apuvalmentajana sekä pelaajatarkkailijan ja valmentajan tehtävissä Helsingborgin ja Halmstadin organisaatioissa. Hän jätti tehtävänsä Halmstadin pääanalyytikkona joulukuussa 2020.
Richart Báez

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Richart Martín Báez Fernández
Syntymäaika: 31. heinäkuuta 1973 (ikä 51)
Syntymäpaikka: Asunción, Paraguay
Kansalaisuus:  Paraguay
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 181 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1995 1996 1997 1998 1998-1999 1999-2000 2000-2001 2001-2003 2004 2004-2005 2005 | Olimpia Avispa Fukuoka Universidad Chile Audax Italiano La Florida América Olimpia Atlético Celaya Olimpia 12 Octubre Municipal Sportivo Luqueño |  |
Maajoukkue
| 1995–2002 | Paraguay | 26 (2) |
Richart Báez (s. 31. heinäkuuta 1973 Asunción) on paraguaylainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Báez debytoi Paraguayn maajoukkueessa 1995. Hän kuului Paraguayn joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 2002. Hän on pelannut 26 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Rikkikääpä

| Rikkikääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricmycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Fomitopsidaceae
Suku::  Rikkikäävät Laetiporus
Laji::  sulphureus
Kaksiosainen nimi
 Laetiporus sulphureus  (Bull.) Murrill 
Katso myös
   Rikkikääpä Wikispeciesissä   Rikkikääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rikkikääpä (Laetiporus sulphureus) on rikkikääpien sukuun kuuluva kääpälaji. Yksivuotinen ja suurikokoinen kääpäryhmä muodostuu useista, limittäin päällekkäin olevista lakeista. Lakkien yläpinta on aaltomainen ja rikinkeltainen. Rikkikäävän alapuoli on kirkkaankeltainen. Kellanvalkoinen malto on juustomaista ja helposti lohkeavaa, mutta kuivuessaan liitumaista. Syksyllä rikkikääpä on haalistunut jo valkoiseksi ja se murenee paloiksi. Kääpä on lähinnä tammen ruskolahottaja. Sitä esiintyy myös muillakin puilla, kuten hopeapajuilla. Suomessa rikkikääpää tavataan lähinnä Etelä-Suomessa. Pohjoisin löytö on  tehty Kuopiosta. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Rikkikääpää ruokana
Pohjois-Amerikassa rikkikääpää pidetään hyvänä ruokasienenä, joka maistuu kanalta. Se on myös kypsennettävä kanan tapaan ennen syömistä.[lähde? ] Toisten mukaan se voi aiheuttaa vatsakipuja varsinkin alkoholin kanssa nautittuna.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Rikkikääpä – (Laetiporus sulphureus)
Mushroom Expert: Laetiporus sulphureus (englanniksi)
Rikkilaukka

| Rikkilaukka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Narsissikasvit
Suku::  Laukat Allium
Laji::  flavum
Kaksiosainen nimi
 Allium flavum  L. (1753) 
Katso myös
   Rikkilaukka Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rikkilaukka (Allium flavum) on monivuotinen sipulikasvi, joka kuuluu laukkoihin (Allium). Sitä käytetään koristekasvina. Rikkilaukka kasvaa 10–50 senttimetriä korkeaksi. Lehdet kasvavat varren puoliväliin asti, niitä on kahdesta kolmeen kappaletta. Lehdet ovat sinivihreät ja litteät, 2 millimetriä leveät. Kukintona on sarja, jossa ei ole itusilmuja. Kukan kehälehdet ovat keltaiset, 5 mm pitkät, pyöreäkärkiset. Rikkilaukka esiintyy Euroopassa alkuperäisenä etelä-, kaakkois- ja itäosassa. Euroopan lisäksi se kasvaa Marokossa, Algeriassa, Turkissa, Kaukasiassa, Iranissa ja Kazakstanissa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Rikkilaukka – Allium flavum
Reine (nimi)

Reine on etunimi, joka voi olla naisen tai miehen nimi. Suomessa se on ollut vuoteen 2023 mennessä virallisena etunimenä noin 120–140 naisella ja noin 40–60 miehellä.
Ruotsissa Reine tunnetaan miehennimenä. Sitä on käytetty kutsumamuotona Reinholdista ja Reinhardista. Reinellä on Ruotsin almanakassa nimipäivä 16. heinäkuuta.
Naisennimi Reine on ranskalaista alkuperää. Sen lähtömuotona on sana regina eli latinan ’kuningatar’, johon pohjautuvat myös Regina ja sen ranskalainen nimimuunnos Régine. Reine on Réginen kansanomainen vastine.
Tunnettuja Reinejä

Reine Almqvist (s. 1949), ruotsalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Reine Brynolfsson (s. 1953), ruotsalainen näyttelijä
Reine Rimón (s. 1942), suomalainen jazz-laulaja
Reine Wisell (1941–2022), ruotsalainen kilpa-autoilija
Kuvitteellisia Reinejä

Reine, päähenkilö P. C. Jersildin nuortenkirjassa Lasten saari (ruots. Barnens ö, 1976, suom. 1980)
Ro-19 (1920)

| Ro-19 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kuren laivastoarsenaali
Kölinlasku:  9. syyskuuta 1920
Laskettu vesille:  28. joulukuuta 1920
Palveluskäyttöön:  15. maaliskuuta 1922
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1936
Tekniset tiedot
Uppouma:  755 t (pinnalla) 1 050 t (sukellus)
Pituus:  70,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,1 m
Syväys:  3,7 m
Koneteho:  2 600 bhp (pinnalla) 1 200 shp (sukellus)
Nopeus:  17 solmua (pinnalla) 9 solmua (sukellus)
Miehistöä:  45
Aseistus
Aseistus:  1 × 8 cm/28 tykki 6 × 45 cm torpedoputkea
Ro-20 (aiemmin sukellusvene No. 36) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1922 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 9. syyskuuta 1920. Alus laskettiin vesille 28. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 15. maaliskuuta 1922 nimellä sukellusvene No. 36.
Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-19:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1936.
Ring

Ring voi tarkoittaa seuraavia:
Ring eli Ringstraße, Wienin vanhaa keskustaa kiertävä puistokatujen ketju
Ring, Der Ring des Nibelungen, Nibelungin sormus, Richard Wagnerin oopperasarja
Ring, Kōji Suzukin kirjoittama kauhuromaani vuodelta 1991
Ring, Gore Verbinskin ohjaama kauhuelokuva vuodelta 2002
Ring 2, Hideo Nakatan ohjaama kauhuelokuva vuodelta 2005
The Ring, Ring Magazine, yhdysvaltalainen nyrkkeilyaiheinen aikakauslehti
Ring, sukunimenä:
Alexander Ring (s. 1991), suomalainen jalkapalloilija
Barbra Ring (1870–1955), norjalainen kirjailija
Ken Ring, oik. Kenneth Ring (s. 1979), ruotsalainen rap-muusikko
Leo Ring (s. 2001), suomalainen jääkiekkoilija
Lila Ring (s. 1992), suomalainen jalkapalloilija, Alexander Ringin puoliso.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ring”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ro-13 (1919)

| Ro-13 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kuren laivastoarsenaali
Kölinlasku:  14. syyskuuta 1918
Laskettu vesille:  26. elokuuta 1919
Palveluskäyttöön:  30. syyskuuta 1920
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1932
Tekniset tiedot
Uppouma:  755 t (pinnalla) 1 050 t (sukellus)
Pituus:  70,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,1 m
Syväys:  3,7 m
Koneteho:  2 600 bhp (pinnalla) 1 200 shp (sukellus)
Nopeus:  17 solmua (pinnalla) 9 solmua (sukellus)
Miehistöä:  45
Aseistus
Aseistus:  1 × 8 cm/28 tykki 6 × 45 cm torpedoputkea
Ro-13 (aiemmin sukellusvene No.23) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1920 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 14. syyskuuta 1918. Alus laskettiin vesille 26. elokuuta 1919 ja otettiin palvelukseen 30. syyskuuta 1920 nimellä sukellusvene No. 23.
Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-13:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1932.