stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Surrealismi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Surrealismi Wikimedia Commonsissa
Surrealistisia elokuvia Internet Archivessa. (englanniksi)
Yhteenveto sivustolla käsitellyistä surrealistisista elokuvista. Elitisti.
Pompidou-keskuksen surrealismi-tietosivut' (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi, ranskaksi)
| n k Taidesuuntauksia |
| --- | --- |
Esihistoriallinen taide:  Kalliopiirros  Kalliomaalaus 
Klassinen aika:  Mesopotamian taide  Muinaisen Egyptin taide  Antiikin Kreikan taide  Hellenistinen taide  Rooman valtakunnan taide 
Bysantti:  Varhaiskristillinen taide  Karolinginen renessanssi  Bysantin taide 
1000–1300-luvut:  Ottolainen taide  Romaaninen tyyli  Gotiikan taide 
Renessanssi 1400-luku:  Renessanssin taide 
1500-luku:  Manierismi 
1600-luku:  Barokki 
1700-luku:  Rokokoo  Klassismi  Romantiikka 
1800-luku:  Kansallisromantiikka  Düsseldorfin koulukunta  Hudson River -koulukunta  Prerafaeliitit  Estetismi  Arts and crafts  Naturalismi  Realismi  Impressionismi  Postimpressionismi  Akateeminen taide  Piktorialismi  Primitivismi  Symbolismi  Uusbarokki  Uusgotiikka  Uusklassismi  Uusrenessanssi  Jugend 
Modernismi 1900 alkaen:  Jugend  Naivismi  Fauvismi  Ekspressionismi  Kubismi  Dada  Abstrakti taide  Futurismi  Suprematismi  Konstruktivismi  De Stijl 
1920 alkaen:  Uusasiallisuus  Art deco  Surrealismi  Bauhaus  Funktionalismi  Yhteiskunnallinen realismi  Regionalismi  Sosialistinen realismi  Totalitaristinen taide 
1945 alkaen:  Abstrakti ekspressionismi  Cobra  Informalismi  Art brut  Tasismi  Konkretismi 
Nykytaide 1960 alkaen:  Pop-taide  Uusi realismi  Fluxus  Minimalismi  Fotorealismi  Op-taide  Kineettinen taide  Valotaide  Prosessitaide  Käsitetaide  Arte povera  Feministinen taide  Postmodernismi 
1980 alkaen:  Uusekspressionismi  Transavantgarde  Uusminimalismi  Neo-Geo  Tila- ja ympäristötaide  Mediataide  Young British Artists  Outsider-taide  Performanssi  Videotaide  Yhteisötaide  ITE-taide  Graffiti 
2000 alkaen:  Abjektitaide  Appropriaatio  Artivismi  Biotaide  Katoava taide  Paikkasidonnainen taide  Relaatiotaide  Äänitaide 
Vuodesta 1000 alkaen kyseessä ovat länsimaiset taidesuuntaukset
Runoilija-kriitikko André Breton oli surrealismin perustaja ja liikkeen johtaja kuolemaansa saakka.
Eksentrinen Salvador Dalí oli merkittävä surrealistinen taidemaalari.
Salvador Dalín Muiston pysyvyys (1931) on surrealistisen maalaustaiteen tunnetuimpia teoksia.
Timothy Dexter

| Timothy Dexter |
| --- | --- |
 Piirros Dexteristä vuonna 1805.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. tammikuuta 1747 Malden, Massachusetts Bayn provinssi, Brittiläinen Amerikka
Kuollut: 23. lokakuuta 1806 (59 vuotta) Newburyport, Massachusetts, Yhdysvallat
Ammatti:  liikemies
Puoliso:  Elizabeth Frothingham
Lapset:  2
Muut tiedot
Merkittävät teokset: A Pickle for the Knowing Ones (1802)
Timothy Dexter (22. tammikuuta 1747 Malden, Massachusetts Bayn provinssi, Brittiläinen Amerikka – 23. lokakuuta 1806 Newburyport, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen liikemies, joka oli tavoiltaan eksentrinen ja liiketoimissaan epätavallisen onnekas. Hän vaurastui alun perin avioliiton ja parkitsijan työnsä kautta, rikastui liiketoimillaan ja käytti varojaan ylelliseen elämäntapaansa. Vaikka Dexter jätti koulun kesken kahdeksanvuotiaana, hän piti itseään ”tunnetun maailman mahtavimpana filosofina” ja kirjoitti vanhoilla päivillään kirjan A Pickle for the Knowing Ones, jossa hän kertoili elämästään ja valitti poliitikoista, papistosta ja vaimostaan. Kirjasta tuli myyntimenestys, josta otettiin kahdeksan painosta, vaikka suurin osa sanoista oli kirjoitettu väärin eikä se sisältänyt juuri lainkaan välimerkkejä.
Elämä > Varhaiset vaiheet

Timothy Dexter syntyi 22. tammikuuta 1747 Maldenin kaupungissa silloisen Brittiläisen Amerikan Massachusetts Bayn provinssissa. Dexterin perhe oli köyhä, ja hänen koulunkäyntinsä päättyi kahdeksanvuotiaana, kun hän lähti töihin maatilalle. 14-vuotiaana hän lähti Bostonin Charlestowniin parkitsijan oppipojaksi. Oppisopimuksen päätyttyä Dexter muutti vuonna 1769 Newburyportiin, josta hän osti maata. Hän meni 22. toukokuuta 1770 naimisiin kohtalaisen varakkaan 32-vuotiaan lesken Elisabeth Frothinghamin kanssa. He asuivat Frothinghamin leskeltään perimässä talossa Newburyportissa. Dexterillä oli talon kellarissa työpaja, josta käsin hän myi nahkoja, nahkavaatteita ja valaanrasvaa. Frothingham puolestaan avasi liikkeen, jossa hän myi ompelutarvikkeita. He saivat kaksi lasta: pojan nimeltä Samuel Lord syyskuussa 1772 ja tyttären nimeltä Nancy elokuussa 1776.
Dexteristä tuli kaupungissa eksentrisyydestään tunnettu hahmo, joka tiedettiin halukkaaksi nousemaan korkeaan asemaan. Hän kirjoitti paikallisille päättäjille lukuisia vetoomuksia, joissa esitti itsensä nimeämistä johonkin julkiseen virkaan. Maaliskuussa 1776 hänet nimitettiinkin ”peurain tiedottajaksi” (Informer of Deer). Hänen tehtävänsä oli ilmoittaa kaupunkilaisille, kun alueella liikkui peuroja, sekä valvoa peurojen metsästykseen liittyviä lakeja. Dexterin kerrotaan olleen tyytyväinen ja ylpeä asemastaan huolimatta siitä, että Newburyportin alueella ei liikkunut lainkaan peuroja. Hänet valittiin tehtävään vuosittain uudelleen aina maaliskuuhun 1788 asti.
Elämä > Liiketoimet

Yhdysvaltain vapaussodan loppuun mennessä 1780-luvun alkuvuosina Dexter oli kartuttanut tuhansien dollarien säästöt. Mahdollisesti saatuaan neuvoja Bostonin liike-elämän eliitiltä, jonka jäsenet pitivät Dexteriä maalaistollona ja pyrkyrinä, hän osti suuret määrät siirtokuntien kongressin painamaa rahaa, joka tuolloin oli käytännössä arvotonta. Sodan päätyttyä kongressi päättikin lunastaa rahat, jolloin Dexterin sijoituksen arvo moninkertaistui. Hän oli ennen sijoitustaan ollut jokseenkin varakas, mutta arvonnousu teki hänestä rikkaan. Seuraavien vuosien aikana hän onnistui vielä kasvattamaan omaisuuttaan onnekkailla kiinteistökaupoilla.
Rahoillaan Dexter rakennutti kaksi laivaa, Mehitabelin ja Congressin, ja alkoi kuljettaa niillä tavaraa Yhdysvalloista Eurooppaan ja Länsi-Intiaan. Muut yläluokkaiset liikemiehet pitivät Dexteriä edelleen vähempiarvoisena, huonotapaisena ja tyylittömänä. Niinpä he antoivat tälle tarkoituksella huonoja liiketoimintavinkkejä, joilla he halusivat ajaa Dexterin konkurssiin ja nöyryyttää häntä. Häntä neuvottiin lähettämään trooppiseen Länsi-Intiaan sängynlämmittimiä, mutta Dexterin laivan kapteeni sai myytyä ne kauhoiksi paikalliselle melassiteollisuudelle, ja Dexter sai kaupoista hyvät voitot. Seuraavaksi Dexter lähetti samaan paikkaan villaisia kintaita. Lastin ostivat aasialaiset kauppiaat, jotka myivät ne eteenpäin Siperiaan.
Dexter sai myös neuvon lähettää hiiltä Newcastleen. Tätä pidettiin yleisesti järjettömänä, sillä Newcastle oli tunnettu hiilikaivosteollisuudestaan jopa siinä määrin, että ”lähettää hiiltä Newcastleen” on englannin kielessä idiomi, jonka merkitys on ”toimittaa jotakin paikkaan, jossa sitä on jo paljon”. Tästä huolimatta Dexter osti suurella summalla hiiltä ja lähetti sen kohti Englantia. Kuljetuksen ollessa matkalla yli Atlantin Newcastlen kaivostyöläiset menivät lakkoon, ja hiilen saapuessa perille siitä oltiin valmiita maksamaan hyvä hinta. Kun Newburyportissa oli eräänä vuonna kulkukissaongelma, Dexter julkaisi paikallislehdessä ilmoituksen, jossa lupasi maksaa hänelle tuoduista kulkukissoista ja kohdella niitä hyvin. Hän lähetti kissat Karibialle, jossa varastojen omistajat ostivat ne. Ei ole tiedossa, tiesikö Dexter plantaasien kärsivän hiiriongelmasta. Hän myös lähetti hanskoja Polynesiaan, jossa Kiinaan matkalla olleet portugalilaiskauppiaat ostivat ne, ja osti suuret määrät valaanluita – mahdollisesti vahingossa – juuri ennen kuin suurten valaanluusta tehtyjen korsettien muoti-ilmiö saapui Ranskasta Yhdysvaltoihin.
Elämä > Kirja ja kuolema

Osana pyrkimystään todistaa suuruutensa ja jättää jälkeensä pysyvän perinnön Dexter julkaisi vuonna 1802 kirjan A Pickle for The Knowing Ones, or Plain Truth in a Homespun Dress. Kirjassa Dexter kertoili elämästään ja valitti poliitikoista, papistosta ja vaimostaan. Lähes 9 000 sanan mittaisessa tekstissä ei ollut lainkaan välimerkkejä, suurin osa sanoista oli kirjoitettu väärin ja suuria alkukirjaimia käytettiin mielivaltaisesti, ja niinpä teksti oli paikoitellen hädin tuskin ymmärrettävää. Aluksi Dexter jakoi kirjaansa ilmaiseksi, mutta siitä tuli pian suosittu, ja siitä otettiin kaikkiaan kahdeksan painosta. Saatuaan palautetta kirjan kirjoitusasusta ja vaikealukuisuudesta Dexter lisäsi toiseen painokseen kokonaisen sivun välimerkkejä sekä ohjeen, jonka mukaan lukija voi niillä ”pippuroida ja suolata [kirjan] oman halunsa mukaan”.
Dexter kuoli lyhyen sairauden jälkeen Newburyportissa 59-vuotiaana 22. lokakuuta 1806. Hänet on haudattu kaupungin hautausmaalle.
Perintö

Dexter jätti kuoltuaan jälkeensä omaisuuden, jonka arvoksi arvioitiin hieman yli 35 000 dollaria (vastaa noin 900 000 dollaria vuonna 2025). Perheensä ja sukulaistensa lisäksi hän testamenttasi 2 300 dollaria Maldenin ja 2 000 dollaria Newburyportin kaupungille.
Talosta, jossa Dexter perheineen asui vuosina 1791–1796, tuli sittemmin Newburyportin kirjasto. Talo, jossa Dexter asui Newburyportissa kuolemaansa saakka, jäi hänen leskelleen Elizabethille. Talon huonekaluja, kultakoristeita ja pihamaan veistoksia myytiin pois huutokaupassa toukokuussa 1807. Suurin osa jäljelle jääneistä veistoksista kaatui vuonna 1815 hurrikaanissa ja loput huutokaupattiin. Vain muutama veistoksista on selvinnyt 2000-luvulle asti. Niistä parhaiten tunnettu esittää William Pittiä. Yhdysvaltain historian museo entisöi sen vuosina 1959–1960. Vuodesta 1994 se on ollut esillä Museum of Old Newburyssä, jonka omistukseen se siirtyi vuonna 2025.
Elizabeth Dexterin kuoltua vuonna 1809 Dexterien vanha talo toimi jonkin aikaa majatalona ja sittemmin asuintalona. Sen asukkaisiin ja omistajiin vuosien varrella kuuluivat Dexterien tytär Nancy, tämän tytär Mary Ann Clark sekä tohtori Elbridge S. Kelley, joka oli Newburyportin pormestari vuosina 1871–1872. Vuonna 1984 sen osti 200 000 dollarilla newburyportilainen William Quill, joka aikoi entisöidä sen. Elokuussa 1988 entisöinnin ollessa lähes valmis talossa syttyi tulipalo, joka vaurioitti sitä pahoin. Talon alkuperäiset piirrokset olivat kuitenkin tallessa Historic New England -järjestöllä, ja se rakennettiin niiden pohjalta jälleen alkuperäiseen asuunsa.
Tulkintoja

Aikalaistensa keskuudessa Dexteriä pidettiin vähä-älyisenä ja hänen eksentrisyyttään pilkattiin. Dexterin muistokirjoituksessa Newburyport Herald -lehdessä hänen älynlahjojensa kuvattiin olleen ”ei ylhäisintä luokkaa”. Eräs sanomalehti Massachusettsin Greenfieldissä puolestaan totesi ”hänen tietämättömyytensä olleen lähestulkoon vailla vertaa Amerikan Yhdysvalloissa”. Yhdessä Dexterin omituisten kirjoitusten kanssa tämä loi hänestä kuvan vähä-älyisenä miehenä, joka ansaitsi omaisuutensa tuurilla. Dexteristä tuli jo omana aikanaan tunnettu hahmo, ja hänen elämästään on kirjoitettu lukuisia kirjoja. Niissä hänet on kuvattu pääasiassa viekkaana hahmona, jonka menestys oli piikki häntä hyljeksineen seurapiirin lihassa.
On kuitenkin epäselvää, kuinka suurelta osin tunnetuimmatkaan tarinat Dexterin elämästä ovat totta ja kuinka suurelta osin kuulopuhetta ja legendaa. Dexterin tiedetään olleen häpeilemätön itsensä kehuja ja huhujen liikkeelle laskija, joka saattoi keksiä omasta päästään tarinoita onnekkaista liiketoimistaan. Esimerkiksi tarinaa Länsi-Intiaan myydyistä sängynlämmittimistä on pidetty mahdollisesti keksittynä, sillä niistä ei 1800-luvulla Dexterin elämästä kirjoitetun pamfletin mukaan löytynyt todisteita tullikirjoista.
Kansanperinteen tutkimuksen professori Stephen Gencarellan mukaan Dexter myöntää kirjassaan olleensa liiketoimissaan onnekas, mutta ylpeilee enemmän oveluudellaan kuin onnellaan. Hänen kirjoituksensa viittaavat Gencarellan mukaan hänen ymmärtäneen, että on kannattavaa hankkiutua monopoliasemaan sellaisten hyödykkeiden kaupassa, joita muut eivät pitäneet arvokkaina. Tuoreemmissa arvioissa Dexteristä onkin pohdittu, oliko hän pelkkä onnekas hölmö vai todellisuudessa ovelampi liikemies kuin antoi ymmärtää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Timothy Dexter Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat 
Muut:  SNAC 
1800-luvulla tehty piirros Dexterin asuintalosta Newburyportissa ja veistoksista sen pihamaalla.
A Pickle for the Knowing Onesin toisessa painoksessa ollut sivullinen välimerkkejä.
Dexterien vanha asuintalo vuonna 2022.
Suursäätila

Maapallon lämpötilojen tasa-arvokäyrien kartta meteorologian karttakirjasta vuodelta 1887
Suursäätila on esimerkiksi Euroopan laajuisella alueilla suihkuvirtauksen määräämä yleinen säätila. Suihkuvirtaus  määrää matalapaineiden reitin. Suihkuvirtaus jakaa eri lämpöiset ilmamassat. Se määrää esimerkiksi, onko talvi keskimääräistä lämpimämpi vai kylmempi. Esimerkiksi pitkäkestoinen sulkukorkeapaine saattaa ohjata matalapaineet tiettyihin suuntiin, ja pitää jotain aluetta pääosin kauniin sään alueena. Suursäätila näkyy monesti suhteellisen selkeästi niin sanotulla yläkartalla. Tyypillinen suursäätilan vaihtelu on Pohjois-Atlantin oskillaatio, joka tuottaa Suomeen välillä kylmiä, välillä leutoja talvia.
Suihkuvirtauksen aallot

Suihkuvirtauksessa esiintyvät hitaat, pitkät, noin 6 000–10 000 km pitkät ylätroposfäärin aallot ovat suuren mittakaavan ilmamassojen rajoja, ja määräävät lyhyempiin suihkuvirtauksen aaltoihin pohjautuvien matalapaineiden reitin. Pitkät aallot kestävät samoina suunnilleen 5 vuorokautta. Näin pitkän aallon sijainti vaikkapa Euroopassa määrää suursäätilan.
Suihkuvirtauksen etelä- ja pohjoispuoli

Jos suihkuvirtaus kulkee kaukaa Suomen eteläpuolelta, kesällä on viileää ja talvella kylmääselvennä. Näin oli suurimman osan kesää 1987. Jos suihkuvirtaus kulkee Suomen pohjoispuolitse, kesällä on helteistäselvennä. Näin oli mm kesinä 1997, 2002, 2006 sekä 2011 koko kesän ajan. Osan kesästä tämä säätyyppi oli mm kesinä 1994, 1999, 2001, 2003, 2010, sekä 2014. Silloin Suomen yllä oli voimakas sulkukorkeapaine.
Sulkukorkeapaine syntyy, kun suihkuvirtaus mutkittelee hyvin paljon. Tällöin sulkukorkeapaine on suihkuvirtauksen pohjoiseen osoittava mutka.
Eri suursäätyypit

Esimerkiksi, jos Keski-Euroopan yli kulkee suihkuvirtaus pääosin lännestä itään, suursäätyyppi on läntinen. Tällöin matalapaineita kulkee Euroopan yli. Euroopan suursäätyyppi voi sen mukaan olla läntinen, pohjoinen, eteläinen ja itäinen. Esimerkiksi itäinen tyypin on yleinen talvella. Pohjoinen tyyppi aiheuttaa talvella kovan pakkasen ja kylmän kesän. Mutta lauhan talven aiheuttaa läntinen suursääsäätyyppi.
Kesällä yleinen, talvella harvinainen eteläinen tyyppi aiheuttaa Suomessa yleensä lämmintä ja kesällä vaihtelevaa, on melko viileää. Näin oli helmikuun lopulla 1998, jolloin matalapaineet kulkivat luoteesta kaakkoon.
Zonaalinen ja meridionaalinen

Zonaalinen virtaus on sellainen, jossa suihkuvirtauksen suuren aallon korkeus on pieni. Meridionaalisessa taas suuren aallon korkeus on suuri. Teoriassa voi ajatella, että meridionaalinen tyyppi on epävakaampi laajalla alueella. Voimakkaasti mutkainen, meridionaalinen suihkuvirtaus on hitaampi ja tuottaa hitaampia tuulia. Tyypillisesti suihkuvirtauksen etelään antavan mutkan pohjoispuolella, sisällä, on koleaa, pilvistä ja sadekuuroja, siis ylhäällä matalapaineen sola. Mutta pohjoiseen osoittavan mutkan eteläpuolella on aurinkoista ja hellettä, koska ylhäällä on korkeapaineen selänne.
Kesän ja talven säätyypit > Kylmä kesä

Kylmän kesän aikana Suomeen virtaa Jäämereltä kylmää ilmaa, ja yleensä Grönlannin itäpuolella on korkean selänne. Säätyyppi luo pilviä ja sadekuuroja.
Kesän ja talven säätyypit > Lämmin kesä

Lämpimässä kesässä Azorien korkeapaineesta irtoaa Pohjois-Eurooppaan asti kulkevia korkean selänteitä ja keskuksia. On lämmintä ja sataa vähän. Etelän suuntainen ilmavirtaus lämmittää säätä, samoin kuin korkeapaineen pilvettömyys päästää Auringon lämmittämään säteilyllään. Lämmin kesä tulee myös silloin, kun Pohjois-Venäjällä on korkeapaine, ja Keski-Euroopan ja Itämeren yllä matalapaine.
Kesän ja talven säätyypit > Kylmä talvi

Kylmänä talvena Jäämeren ja Siperian yllä oleva korkeapaine puhaltaa kylmää ilmaa koillisesta Suomeen ja Skandinaviaan, ehkä jopa Keski-Eurooppaan ja Britteinsaarille. Kylmä ilma saattaa tässä säätyypissä kylmetä matkallaan lisää ellei Vienanmereltä tule sumupilvisyyttä mukana. Lauha ilma virtaa Välimerelle ja Grönlannin yli Jäämerelle. Välimeren yli liikkuvat matalat kääntyvät Mustanmeren yli Baltiaan ja Itämerelle.
Kesän ja talven säätyypit > Lauha talvi

Lauhana talvena länsituuli puhaltaa, ja matalapaineet kulkevat lännestä Suomen yli. Tulee nuoskaa. Matalapaineiden jälkeen voi kuitenkin tulla Suomeen Jäämereltä kylmää arktista ilmaa.
Neljä suursäätyyppiä

läntinen, zonaalinen, suihkuvirtaus kulkee Suomen eteläpuolelta
monesti Suomessa korkea, kesällä lämmin, talvella kovaa pakkasta
antiskylonaalinenlähde?
mutta syklonaalinen länsivirtaus tuo lauhaalähde?
Pohjoinen: meridionaalinen virtaus, Skandinaviassa epävakaa, yleensä Suomessa huonoa säätä, ajoittain sateinen sää, sulkukorkeapaineita, suihkuvirtaus kulkee Suomen länsipuolelta etelään ja eteläpuolella itään
sekä syklonaalinen , antisyklonaalinen: Suomessa matala
itäinen meridionaalinen suihkuvirtaus kulkee Suomen länsipuolelta pohjoiseen, ja Suomen pohjoispuolella itään, ja Suomen itäpuolella etelään, tai Suomen yli etelään. Sulkukorkeapaineita. Korkeapaine Suomen yllä niin maan pinnalla kuin ylhäälläkin, Suomessa kesällä hellettä, talvella pakkasia, suihkuvirtaus kulkee Suomen pohjoispuolitse. Joskus Suomessa epävakaista ja viileää-
eteläinen meridionaalinen, Suihkuvirtaus nousee etelästä lähelle Suomea, Suomi jää suihkuvirtauksen poutaisemmalle puolelle Venäjän mantereisuuden takia.
Alf Svensson

Alf Svensson kesäkuussa 2009.
Alf Robert Olof Svensson (s. 1. lokakuuta 1938) on ruotsalainen poliitikko kristillisdemokraattisesta puolueesta. Hän toimi puolueensa puheenjohtajana vuosina 1973–2004.
Ura > Poliittisen uran alku

Ennen politiikkaan siirtymistään Svensson työskenteli ruotsin kielen ja historian adjunktina (lehtorina) huskvarnalaisessa koulussa. Hän on ollut mukana Ruotsin kristillisdemokraateissa puolueen alusta, vuodesta 1964 alkaen. Vuonna 1966 hän oli perustamassa puolueen nuorisojärjestöä Kristdemokratiska ungdomsförbundetia (KDU) ja hän toimi sen puheenjohtana vuosina 1970–1973. Kristillisdemokraattien ensimmäinen puheenjohtaja Birger Ekstedt menehtyi kesällä 1972 ja varapuheenjohtajat Åke Gafvelin, Sven Enlund ja Svensson johtivat puoluetta loppuvuoden 1972. Tammikuussa 1973 pidettiin Tukholmassa ylimääräinen puoluekokous, jossa Svensson valittiin ainoana ehdokkaana uudeksi puheenjohtajaksi. Hän luopui puolueen nuorisojärjestön puheenjohtajuudesta toukokuussa 1973. Svensson on ainoa ruotsalaispoliitikko, joka on ollut samanaikaisesti sekä varsinaisen puolueen että puolueen nuorisojärjestön puheenjohtaja.
Svensson toimi kunnallispolitiikassa 1960-luvulta 1990-luvun alkuun, ensin Grännan valtuustossa ja 1970-luvulta lähtien Jönköpingin valtuustossa.
Ura > Puheenjohtajakausi

Neljissä peräkkäisissä valtiopäivävaaleissa, 1973, 1976, 1979 ja 1982, kristillisdemokraatit eivät saaneet Svenssonin johtamana edustajia valtiopäiville. Vuoden 1985 vaaleissa puolue teki vaaliliiton keskustapuolueen kanssa ja vaikka puolueen oma kannatus ei olisi ylittänyt vaalikynnystä, vaaliliiton ansiosta Svensson pääsi valtiopäivien jäseneksi. 1988 vaaliliittoa ei enää ollut ja Svensson putosi valtiopäiviltä.
Vuonna 1991 puolue sai suuren vaalivoiton, kannatukseksi tuli 7,14 prosenttia (4,2 prosenttia enemmän kuin kolme vuotta aiemmin) ja valtiopäiväedustajia puolue sai 26. Kristillisdemokraatit olivat mukana Carl Bildtin johtamassa neljän puolueen hallituksessa, jossa Svensson oli apulaisulkoministeri ja apulaisministeri, jonka vastuualueina olivat ihmisvapaudet ja -oikeudet. Hallitus jatkoi vuoteen 1994, jolloin sosiaalidemokraatit palasivat valtaan voitettuaan valtiopäivävaalit. Kristillisdemokraatit menettivät vuoden 1994 vaaleissa kannatustaan yli kolme prosenttia ja ylittivät vain niukasti vaalikynnyksen. Edustajanpaikkoja puolue sai 15, 11 vähemmän kuin kolme vuotta aiemmin.
Svensson johti kristillisdemokraatteja vuoden 1994 jälkeen vielä kaksissa valtiopäivävaaleissa. Valtiopäivävaaleissa 1998 puolue saavutti suuren vaalivoiton, 11,77 prosenttia äänistä (7,7 prosenttia enemmän kuin neljä vuotta aiemmin) ja nousi seitsemänneksi suurimman paikalta neljänneksi suurimmaksi puolueeksi ohi keskustapuolueen, kansanpuolueen ja ympäristöpuolueen. Edustajanpaikkoja puolue sai 42, yhden vähemmän kuin vasemmistopuolue. Valtiopäivävaaleissa 2002 puolue menetti yhdeksän valtiopäiväpaikkaa, mutta säilytti asemansa Ruotsin neljänneksi suurimpana puolueena.
Vuosina 1993–1999 Svensson oli europuolueen European Union of Christian Democrats (EUCD, myöhemmin Euroopan kansanpuolue) varapuheenjohtaja.
Ura > Puheenjohtajuuden jälkeen

Svensson jätti kristillisdemokraattien puheenjohtajuuden huhtikuun 2004 ylimääräisessä puoluekokouksessa, joka järjestettiin samassa paikassa Tukholmassa, jossa hänet oli tehtävään valittu. Uudeksi puheenjohtajaksi valittiin yksimielisesti puolueen valtiopäiväryhmän pitkäaikainen puheenjohtaja Göran Hägglund. Svensson ehti toimia puolueensa johdossa yli 31 vuotta ja hän on näin pisimpään minkään puolueen johdossa toiminut poliitikko Ruotsissa. Häntä ennen ennätys oli sosiaalidemokraatti Tage Erlanderilla, joka toimi 23 vuotta (1946–1969) puolueensa johdossa.
Svensson toimi puheenjohtajakautensa jälkeenkin, heinäkuuhun 2009 asti, Ruotsin valtiopäivien jäsenenä. Hän edusti Skånen läänin pohjoista ja itäistä vaalipiiriä (Skåne läns norra och östra valkrets). Europarlamenttivaaleissa 2009 hänet valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi.
Yksityiselämä

Svensson on naimisissa ja hänellä on vaimonsa Sonjan kanssa kolme lasta, kaksi tytärtä ja yksi poika.
Svjatošynin piiri

| Svjatošynin piiri Святошинський район |
| --- | --- |
 Pikaraitiotien kiskoja ja Lesia Kurbasan puistotietä (prospekt) Kiovan Svjatošynin piirissä.
 Lippu:  Vaakuna
 Svjatošynin piiri on Kiovan läntisin kaupunkipiiri, joka näkyy kartan vasemman laidan vaaleanpunaisena alueena.
Valtio:  Ukraina
Alue:  Kiova
Aluejaon uudistus:  2001
Väkiluku   (1/2021):  342 768
 
Verkkosivu
Svjatošynin piiri (ukr. Святошинський район, Svjatošynskyi raion) on yksi Ukrainan pääkaupungin Kiovan kymmenestä hallinnollisesta piiristä (kaupunkipiiristä). Svjatošynin piiri sijaitsee Kiovan länsiosassa. Vuoden 2021 alussa piirin väkiluvuksi arvioitiin 342 768.
Svjatošynin piiriä rajaavat idässä Kiovan Obolonin piiri, Podilin piiri, Ševtšenkon piiri ja Solomjankan piiri sekä lännessä Kiovan alueen Butšan piiri. Svjatošynin piirin sisälle sijoittuu Butšan piirin Kotsjubynsken (ukr. Коцюбинське) kaupunkityyppisen taajaman muodostama enklaavi.
Piiri on perustettu 2001 nimeämällä aiempi Leningradin piiri uudelleen.
Svjatošynin piirissä sijaitsevat muun muassa
Kiovan metron asemat: Akademmistetško, Žytomyrska ja Svjatošyn
Kiovan kaupunkijuna Kyiv City Expressin asema Borštšahivka (ukr. Борщагівка)
Kiovan lähijunaverkon asemat: Svjatošyn ja Novobilytši
Svjatošynin lentokenttä (Аеродром «Святошин»)
Kuvia

Bilychin asuinaluetta Svjatošynin järven äärellä.
Žytomyrskan metroasemaa.
Kiovan kaupunkijunan Borštšahivkan aseman laituria.
Svjatošynin rautatieaseman laituria.
Svjatošynin lentokenttä ympäristöineen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Svjatošynin piiri Wikimedia Commonsissa
Svjatošynin piirihallinnon sivu (ukrainaksi) (kyivcity.gov.ua)
Svjatošynin piirin rajat Open Street Map -kartalla (ukrainaksi) (openstreetmap.org)