Baton Rouge
Historia

Arkeologisten löytöjen mukaan nykyisen Baton Rougen lähialueella on ollut ihmisasutusta jo noin 10 000 vuotta sitten. Lähistöllä on kolme intiaanien rakentamaa kumpua. Alueen alkuperäisasukkaat tunsivat nykyisen kaupungin paikan nimellä Istrouma. Nykyisen nimensä Baton Rouge paikka sai vuonna 1699. Tuolloin kanadanranskalainen tutkimusmatkailija Pierre Le Moyne d’Iberville löysi paikalta paikallisten houma- ja bayougoula-intiaaniheimojen rajapyykkinä käyttämän punaisen sypressipuun, jota ranskalaiset kutsuivat nimellä baton rouge eli punainen keppi. Vuonna 1719 paikalle perustettu ranskalainen linnoitus sai nimensä paikan mukaan.
Britit valtasivat Baton Rougen ranskalaisilta ranskalais- ja intiaanisodan päätteeksi vuonna 1763. Espanjalaiset joukot valtasivat sen puolestaan briteiltä Yhdysvaltojen vapaussodan aikana syyskuussa 1779. 1700-luvun puoliväklin paikkeilla Louisianan maaseudulle oli muuttanut brittien karkottamia acadialaisia, jotka tulivat paikallisesti tunnetuksi nimellä cajun ja vaikuttivat merkittävästi paikalliseen kulttuuriin. Espanjalaiset luovuttivat Baton Rougen Ranskalle vuonna 1800 ja Ranska myi alueen osana Ranskan Louisianaa Yhdysvalloille vuonna 1803. Espanja ei kuitenkaan ollut luopunut kaikista vaatimuksistaan alueeseen, vaan jatkoi Baton Rougen hallitsemista osana Länsi-Floridaa. Paikalliset amerikkalaistaustaiset siirtolaiset kapinoivat espanjalaisia vastaan syyskuussa 1810 ja paikalle perustettiin Yhdysvaltojen itseensä kolme kuukautta myöhemmin liittämä Länsi-Floridan tasavalta. Baton Rougen kaupunki perustettiin amerikkalaisten alaisuudessa hallinnollisesti vuonna 1817 ja vuonna 1849 kaupungista tuli Louisianan osavaltion pääkaupunki.
Hieman ennen Yhdysvaltojen sisällissodan puhkeamista Baton Rougen asukasluku oli noin 5 500. Tammikuussa 1861 Louisiana liittyi Etelävaltioihin. Sodan alkupuolella pohjoisvaltioiden joukot valtasivat kaupungin hetkeksi, mutta joutuivat vetäytymään heidän kärsittyään tappion taistelussa etelävaltioiden joukkoja vastaan elokuussa 1862. Kaupunki vallattiin jälleen joulukuussa samana vuonna, mutta tällä kertaa pohjoisvaltioiden joukot saivat pidettyä sen käsissään sodan loppuun saakka. Sodan aikana Louisianan pääkaupunki oli siirretty Shreveportiin, mutta se palautettiin Baton Rougeen vuonna 1880.
Baton Rouge teollistui 1900-luvulle tultaessa lähistön luonnonvarojen avulla. Standard Oil perusti tuotantolaitoksen kaupunkiin vuonna 1909 ja sen perässä kaupunkiin tuli myös muita petrokemian alan yrityksiä. Niiden tuotanto osoittautui tärkeäksi etenkin toisen maailmansodan aikana. 1940-luvulla kaupungin asukasluku kasvoi lukemasta 35 000 lukemaan 125 000. Vuosina 1931–1932 kuvernööri Huey Longin kaudella rakennettiin myös uusi 34. kerroksinen Louisiana State Capitol. Kaupungin teollista kehittymistä edisti edelleen 1950- ja 1960-luvuilla rakennettu Baton Rougen satama. Kehityksen varjopuolena kaupungin ydin on siirtynyt poispäin kaupungin historiallisesta keskustasta, jonka elvyttämisen on jouduttu käyttämään miljoonia viime vuosikymmenten aikana. Hurrikaani Katrinan iskiessä vuonna 2005 Baton Rouge kärsi verrattain vähäiset vauriot, mutta viereinen New Orleans kärsi mittavista tuhoista. Tuhannet kaupungin asukkaat pakenivat Baton Rougeen ja osa heistä jäi kaupunkiin pysyvästi.
2010-luvulla Baton Rougen esikaupunkialueella alettiin ajaa ajatusta kaupungista irtautumisesta ja uuden kaupungin perustamisesta. Irtautumista kannattavat voittivat asiasta järjestetyn äänestyksen, jonka tulos riitautettiin oikeudessa. Viimein vuonna 2024 Louisianan oikein korkeus päätti antaa luvan uuden St. Georgen kaupungin perustamiselle.