stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Köln-luokka

| Köln-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  2 090 t (standardi) 2 750 t (kuormattu)
Pituus:  105 m (vesiraja) 109,8 m  (kokonaispituus)
Leveys:  11,0 m
Syväys:  4,6 m
Koneteho:  2 × Brown Boveri & Cie -kaasuturbiinia, á 24 000 hv (8 832 kW)
Nopeus:  32 solmua
Miehistöä:  238
Aseistus
Meritorjunta:  2 × 100 mm tykkiä 4 × 533 mm torpedoputkea 8 × 375 mm sukellusveneentorjuntaheitintä syvyyspommeja ja miinoja
Ilmatorjunta:  4 × Breda 40 mm/L70 Mod58 II MDL -ilmatorjuntatykkiä 2 × Bofors 40 mm/L70 Mod 58 -ilmatorjuntatykkiä
Köln-luokka eli F120-luokka oli Saksan laivaston kuuden aluksen muodostama fregattiluokka. Ne olivat ensimmäiset Saksassa valmistetut suuremmat sotalaivat toisen maailmansodan päätyttyä. Alukset korvattiin 1980-luvulla tyypin 122 -fregateilla ja neljä käytöstä poistettua alusta myytiin Turkille.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Köln | H. C. Stülcken Sohn, Hampuri | 21. joulukuuta 1957 | 6. joulukuuta 1958 | 15. huhtikuuta 1961 | palveluksesta 17. joulukuuta 1982 koululaivaksi 1989 |
| Emden | H. C. Stülcken Sohn, Hampuri | 15. huhtikuuta 1958 | 21. maaliskuuta 1959 | 24. lokakuuta 1961 | myyty Turkille 23. syyskuuta 1893 nimellä Gemlik (D361) |
| Augsburg | H. C. Stülcken Sohn, Hampuri | 29. lokakuuta 1958 | 15. elokuuta 1959 | 7. huhtikuuta 1962 | palveluksesta 30. maaliskuuta 1988 romutettu 1989 |
| Karlsruhe | Howaldtswerke-Deutsche Werft, Kiel | 15. joulukuuta 1958 | 24. lokakuuta 1959 | 15. joulukuuta 1962 | myyty Turkille 28. maaliskuuta 1983 nimellä Gelibolu (D360) |
| Lübeck | H. C. Stülcken Sohn, Hampuri | 28. lokakuuta 1959 | 23. heinäkuuta 1960 | 6. heinäkuuta 1963 | myyty Turkille  1. joulukuuta 1988 varaosina |
| Braunschweig | H. C. Stülcken Sohn, Hampuri | 28. heinäkuuta 1960 | 3. helmikuuta 1962 | 16. kesäkuuta 1964 | myyty Turkille 4. heinäkuuta 1989 nimellä Gemlik (D361) korvaamaan Emden |

Luokan alukset muodostivat Wilhelmshaveniin sijoitetun 2. fregattilaivueen.
Käyttökoira

Poliisikoiraa koulutetaan tarttumaan pakenijaa käsivarresta
Opaskoira opastamassa näkövammaista
Paimenkoira paimentamassa lampaita
Huumekoira etsimässä huumeita
Avustajakoira ojentamassa esinettä omistajalleen
Käyttökoira on koira tai koirarotu, jota ihminen käyttää johonkin työhön tai hyödylliseen tehtävään eikä vain seurakoirana. Koirat soveltuvat monenlaisiin hyötytehtäviin, sillä useat koirarodut ovat tottelevaisia, uskollisia isännälleen ja helppo kouluttaa. Koirat menestyvät hyötytehtävissä esimerkiksi tarkan haju- ja kuuloaistinsa, juoksunopeutensa ja puruvoimansa ansiosta.
Virkakoiria ovat eri organisaatioiden kouluttamat ja käyttämät työkoirat, kuten poliisikoirat, sotakoirat, rajakoirat ja huumekoirat. Palveluskoiriin kuuluvat esimerkiksi etsintäkoirat ja jälkikoirat. Henkilökohtaisia hyötykoiria ovat palveluskoirien lisäksi opaskoirat, invalidien avustajakoirat, kuulokoirat ja kaverikoirat.
Käyttötehtäviä

Esimerkkejä yleisistä käyttökoirista:
Vahtikoira, vartioi ihmisiä, rakennusta tai esinettä ja varoittaa tulijasta
Suojelukoira, suojelee omistajaansa hyökkääjältä
Paimenkoira, paimentaa esimerkiksi lammaslaumaa
Laumanvartijakoira, asuu eläinlauman kanssa ja suojelee sitä varkailta ja pedoilta
Metsästyskoira, esimerkiksi pyydystää, ajaa, jäljittää tai noutaa saalista
Jälkikoira, seuraa etsittävän henkilön tai eläimen hajujälkeä
Etsintäkoira, etsii kadoksissa olevia ihmisiä tai esineitä
Pelastuskoira, pelastaa hädässä olevia ihmisiä
ID-koira, käytetään rikosten yhteydessä hajutunnistuksessa
Vetokoira, esimerkiksi rekikoira, joka vetää esimerkiksi koiravaljakkoa
Poliisikoira
Partiokoira, suojelee poliisiohjaajaansa hyökkäyksiltä
Vanginvartijakoira, estää vankeja karkaamasta
Tullikoira, havaitsee salakuljetettavat esineet tullissa
Rajakoira, havaitsee rajaseudulla maastossa kulkevat henkilöt kuten salakuljettajat
Sotakoira
Viestikoira, kuljettivat aikoinaan viestejä ja tavaroita joukko-osastojen välillä
Partiokoira, etsii, jäljittää ja pidättää ihmisiä
Erikoisetsintäkoira, etsii tietyntyyppisiä asioita kuten räjähteitä
Vartiokoira, vartioi esimerkiksi syrjäisiä laitoksia kuten ammustarvikevarikkoja
Huumekoira, etsii huumeita
Räjähdekoira, etsii räjähteitä
Hajutunnistuskoira, etsii monenlaisia kohteita tai aineita
Opaskoira, avustaa näkövammaisia
Avustajakoira, avustaa liikuntarajoitteisia henkilöitä
Kuulokoira, avustaa kuulovammaisia
Kaverikoira, esimerkiksi vanhustentaloissa tai laitoshoidossa asuvien virikkeenä
Käyttökoirarotuja

Esimerkkejä käyttökoiraroduista ja niiden (alkuperäisistä) käyttötehtävistä:
Bordercollie: Paimenkoira
Itäeuroopanpaimenkoira: Monipuolinen palveluskoira vaihteleviin ilmasto-olosuhteisiin.
Kääpiöpinseri, pinseri ja terrierit: Rottakoira
Labradorinnoutaja: Sokeiden ja vammaisten opaskoira sekä lintukoira, virkakoira
Belgianpaimenkoira, saksanpaimenkoira: Monipuolinen palveluskoira, virkakoira (poliisi, rajavartiolaitos, puolustusvoimat, tulli)
Metsästyskoirat: Metsästäjän avustaja: riistan jäljitys, ilmaisu, ajo, nouto
Mudi: villisian metsästys ja karjalaumojen paimennus tai vartiointi
Welsh corgit: Karjan paimentaminen kintereestä näykkäämällä.
Rottweiler
Dobermanni
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
SPKL-Suomen Palveluskoiraliitto ry
Tanja Karpela etsii liito-oravia koiriensa kanssa – Suomessa kokeillaan, onko koirista apua luonnonsuojelutyössä Yle, 2019
Marko Köykkä

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 30. syyskuuta 1966 (ikä 58)
Syntymäpaikka: Oulu, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 177 cm
Junioriseurat
: OTP
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1985–1987 | OTP | 49 | (4) |
| 1988–1989 | TPS | 20 | (3) |
| 1990–1991 | OTP | 42 | (4) |
| 1992–1993 | FC Oulu | 27 | (2) |
| 1992 | → FC 1991 | 3 | (1) |
| 1995 | Tervarit | – | (–) |
| Yhteensä | Yhteensä | 141 | (14) |
Maajoukkue
| 1985 | Suomi U18 | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Marko Olavi Köykkä (s. 30. syyskuuta 1966 Oulu) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Köykkä on Oulun Työväen Palloilijoiden kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä pääsarjatasolla OTP:n edustusjoukkueessa kaudella 1985. Seitsemän kauden aikana Köykkä pelasi OTP:ssa, Turun Palloseurassa sekä FC Oulussa yhteensä 113 pääsarjaottelua ja teki niissä seitsemän maalia. I divisioonassa hän esiintyi kausina 1987 ja 1993. Köykkä lopetti uransa Nelosessa pelanneessa Tervareissa 1995. Hänen isänsä Olavi ja veljensä Jarmo ovat myös entisiä pääsarjapelaajia.
Köykkä esiintyi alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa yhdessä ottelussa 1985.
Xerókampos (Lasíthi)

| Xerókampos Ξερόκαμπος |
| --- | --- |
 Xerókampoksen rannikkoa, kylä kuvan oikeassa laidassa.
 Xerókampos
 Koordinaatit: 35°2′57″N, 26°14′00″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Lasíthi
Kunta:  Siteía
Kunnallisyksikkö:  Léfki
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7204030106
Väkiluku (2011):  54
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Xerókampos (kreik. Ξερόκαμπος; myös Xerókambos, Xirókampos, Xirókambos) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Siteían kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Léfkin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Siteían kunnan Léfkin kunnallisyksikköön. Xerókampos on osa Zíroksen kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 54 (vuonna 2011).
Xerókampoksen rannikkoa ja Kaválloin saaret.
Xerókampos sijaitsee Kreetan kaakkoiskulmassa linnuntietä noin 22 kilometriä Siteían kaupungista kaakkoon. Kylässä on vain vähän turismia. Se tunnetaan muun muassa alueen rannoista ja lukuisista luolista.
Antiikin aikana kylän lähellä sijaitsi Ampeloksen kaupunki. Sen arkeologinen kohde sijaitsee Farmakokéfalossa nykyisen kylän eteläpuolella. Paikalla on jäänteitä erityisesti hellenistiseltä kaudelta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Xerókampos Wikimedia Commonsissa
Königsberg-luokka (risteilijä, 1905)

| Königsberg-luokka |
| --- | --- |
 Piirros luokan suojasta ja aseistuksesta

Tekniset tiedot
Uppouma:  3 390-3 480 t
Pituus:  116,8 m (vesiraja)
Leveys:  13,3 m
Syväys:  5,3 m
Koneteho:  12 000 ihp
Nopeus:  23 solmua
Miehistöä:  322
Aseistus
Meritorjunta:  10 × 10,5 cm SKL/40 -tykkiä 8 × 5,2 cm SKL/55 -tykkiä 2 × 450 mm torpedoputkea
Königsberg-luokka oli Saksan keisarikunnan laivaston ensimmäisessä maailmansodassa palvellut kevyt risteilijäluokka, johon kuului neljä alusta. Sodan aikana aluksista tuhoutui kaksi.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| SMS Königsberg | Kaiserliche Werft Kiel | 1905 | 12. joulukuuta 1905 | 6. huhtikuuta 1907 | miehistönsä upottama 11. heinäkuuta 1915 |
| SMS Nürnberg | Kaiserliche Werft Kiel | 1906 | 29. elokuuta 1906 | 10. huhtikuuta 1908 | upotettu 8. joulukuuta 1914 |
| SMS Stuttgart | Kaiserliche Werft Danzig | 1905 | 22. syyskuuta 1906 | 1. helmikuuta 1908 | romutettu 1921 |
| SMS Stettin | AG Vulcan Stettin | 1906 | 7. maaliskuuta 1907 | 29. lokakuuta 1907 | romutettu 1921–1923 |
Rudolf Höss

| Rudolf Höss |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. marraskuuta 1900 Baden-Baden, Saksa
Kuollut: 16. huhtikuuta 1947 Oświęcim, Puola
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Saksan keisarikunta (vuoteen 1918)   Natsi-Saksa
Palvelusvuodet:  1915–1945
Komentajuudet:  Auschwitzin komendantti
Sotilasarvo:   Obersturmbannführer
SS-Obersturmbannführer Rudolf Franz Ferdinand Höss (vaihtoehtoisia kirjoitusmuotoja Höß, Hoeß tai Hoess, 25. marraskuuta 1900 Baden-Baden – 16. huhtikuuta 1947 Oświęcim) oli Auschwitzin keskitysleirin päällikkönä tunnettu saksalaisupseeri. Hän oli SS-joukkojen ja Waffen-SS:n jäsen.
Lapsuus ja nuoruus

Höss syntyi tiukan katoliseen perheeseen, ja vaikka hänen isänsä toivoi pojastaan pappia, hän liittyi isänsä kuoleman jälkeen vapaaehtoisena Saksan armeijaan ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1915. Hänet siirrettiin Turkkiin, jossa hän saavutti kersantin arvon ja palkittiin ensimmäisen ja toisen luokan rautaristillä. Sodan jälkeen Höss liittyi Freikorps Roßbachiin ja sitten vuonna 1922 Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen. Seuraavana vuonna hänet tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankilaan Walther Kadowin murhasta, ja hänen rikoskumppaninsa Martin Bormann sai vain vuoden pituisen vankeusrangaistuksen. Höss vapautettiin yleisessä armahduksessa vuonna 1928, ja hän liittyi Artamanen-Gesellschaft -yhteisöön.
Ura SS-joukoissa

Heinrich Himmlerin suosituksesta Höss anoi SS:n jäsenyyttä vuonna 1933 ja hänet hyväksyttiin seuraavana vuonna. Samalla hänestä tuli Totenkopfverbandin jäsen. Hänet siirrettiin Dachaun keskitysleirille ja Höss sai Blockführerin arvon 1935. Vuonna 1938 Höss ylennettiin SS-Hauptsturmführeriksi ja siirrettiin Sachsenhausenin leirille. Hän vastaanotti Auschwitzin komentajan tehtävät 5. tammikuuta 1940 ja oli asemassa 1. joulukuuta 1943 asti, jolloin hänet korvasi Arthur Liebehenschel. Höss siirtyi Liebehenschelin entiseen tehtävään SS:n Wirtschaftsverwaltungshauptamtiin (WVHA). 8. toukokuuta 1944 Höss palasi Auschwitziin Heinrich Himmlerin pyynnöstä toteuttaakseen niin kutsutun Aktion Hössin, jossa oli tarkoituksena valmistella KL Auschwitz II Birkenau Unkarin juutalaisten tuhoamiseksi.
Elämä toisen maailmansodan jälkeen

Saksan luhistuttua Hössin onnistui soluttautua väärän henkilöllisyyden turvin Saksan laivaston viestikouluun Syltin saarelle. Hänet internoitiin brittiläiselle vankileirille Kielin kanavan lähelle. Höss onnistui edelleen salaamaan henkilöllisyytensä ja hän vapautui nopeasti sotavankeudesta. Vapautumisensa jälkeen hän työskenteli kahdeksan kuukauden ajan maatilalla Flensburgin läheisyydessä.
Brittiläiset sotilaspoliisit ottivat Hössin kiinni 11. maaliskuuta 1946, minkä jälkeen hän toimi todistajana Ernst Kaltenbrunnerin, Oswald Pohlin ja IG Farben -yhtiön oikeudenkäynneissä Nürnbergissä. 25. toukokuuta 1946 hänet luovutettiin Puolaan, jossa hänet tuomittiin kuolemaan 2. huhtikuuta 1947. Kaksi viikkoa myöhemmin Rudolf Höss hirtettiin Auschwitzin keskitysleirin krematorio I:n edessä.
Ollessaan vangittuna Puolassa Höss kirjoitti muistelmansa, jotka julkaistiin vuonna 1958 nimellä Kommandant in Auschwitz: Autobiographische Aufzeichnungen (suom. SS-Obersturmbannführer Rudolf Hössin omaelämäkerta, 1959 ja Auschwitzin komendantti: omaelämäkerta, 2008).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Otteita Rudolf Hössin todistuksesta Nürnbergissä (englanniksi)
Jewish Virtual Library: Rudolf Höss (englanniksi)
| n k Holokausti |
| --- | --- |
Taustoja:  antijudaismi  antisemitismi  eugeniikka  juutalaiset  kansallissosialismi  keskitysleiri  propaganda  rasismi  selkäänpuukotusteoria  Siionin viisaiden pöytäkirjat 
Natsien juutalaisvainot:  ali-ihminen  der ewige Jude  Einsatzgruppen  ghetot: Krakova, Łódź, Varsova  joukkomurhat: Babyn Jar, Biķernieki, Jedwabne, Liepāja, Paneriai, Rumbula, Odessa  keltainen daavidintähti  Kristalliyö  Madagaskar-suunnitelma  Nürnbergin lait 
Keskitysleirit:  Auschwitz  Bergen-Belsen  Buchenwald  Kaiserwald  Majdanek  Mauthausen  Muselmann  Ravensbrück  Sachsenhausen  Stutthof  Theresienstadt  Luettelo natsien keskitysleireistä  Kapo  leirien naisvartijat  vankitunnukset 
Holokausti:  Wannseen konferenssi  Lopullinen ratkaisu  Operaatio Reinhard  Aktion T4  Arbeit macht frei  tuhoamisleiri  kaasukammio  Zyklon B  Sonderkommando  Birkenau  Bełżec  Chełmno  Sobibór  Treblinka  kuolemanmarssit  Suomen juutalaisluovutukset 
Muut uhrit:  homoseksuaalit  Jehovan todistajat  kommunistit  romanit  slaavit  toisinajattelijat 
Vastarinta:  gheton kansannousu  Varsovan geton kansannousu  ŻOB  ŻZW  heinäkuun 20. päivän salaliitto 
Uhreja ja auttajia:  Corrie ten Boom  Adam Czerniaków  Anne Frank  Miep Gies  Petr Ginz  Albert Göring  Janusz Korczak  Giorgio Perlasca  David Rapoport  Oskar Schindler  Edith Stein 
Vastuulliset:  Viktors Arājs  Karl Brandt  Adolf Eichmann  Odilo Globocnik  Reinhard Heydrich  Heinrich Himmler  Adolf Hitler  Rudolf Höss  Friedrich Jeckeln  Josef Mengele  Julius Streicher  Gestapo  Natsi-Saksa  SS 
Holokaustin jälkeen:  Beriha  Frankfurtin Auschwitz-oikeudenkäynnit  holokaustin kiistäminen  holokaustin muistaminen  Nürnbergin oikeudenkäynnit  Nürnbergin säännöstö  Simon Wiesenthal -keskus  Vanhurskaat kansakuntien joukossa 
Muistomerkkejä:  Yad Vashem  Euroopan murhattujen juutalaisten muistomerkki  Mémorial des Martyrs de la Déportation  Apua anovat kädet 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Kreikka 2  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef 
Hössin hirttopaikka Auschwitzissa (2006)
Pyöveli auttaa Hössin luukun päällä olevalle jakkaralle. Teloituksessa pyöveli poisti jakkaran ja Höss putosi luukun päälle aukaisten sen.
Höss juuri ennen teloitustaan
Höss hirressä. Hirttäminen tapahtui ns. lyhyellä pudotuksella.
Käärmemakrillit

| Käärmemakrillit |
| --- | --- |
 Kuta (Thyrsites atun)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Scombroidei
Heimo::  Käärmemakrillit  Gempylidae  Gill, 1862
Suvut 
 Diplospinus  Epinnula  Gempylus  Lepidocybium  Nealotus  Neoepinnula  Nesiarchus  Paradiplospinus  Promethichthys  Rexea  Rexichthys  Ruvettus  Thyrsites  Thyrsitoides  Thyrsitops  Tongaichthys 
Katso myös
   Käärmemakrillit Wikispeciesissä   Käärmemakrillit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Käärmemakrillit (Gempylidae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan kaikista valtameristä lämpimistä ja syvistä vesistä.
Lajit ja anatomia

Varhaisimmat käärmemakrillien heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Nykyään heimoon kuuluu 16 sukua ja noin 24 lajia. Lajeja ovat muun muassa käärmemakrilli (Gempylus serpens), öljykala (Ruvettus pretiosus) ja kuta (Thyrsites atun). Käärmemakrillit ovat kooltaan keskikokoisia tai suuria kaloja ja ne voivat kasvaa 25–300 cm pitkiksi. Kalojen ruumis on tyypillisesti pitkulainen ja litteähkö. Suu on lajeilla suuri, hampaat kookkaat sekä torahammasmaiset ja alaleuka työntyy yläleukaa edemmäs. Käärmemakrilleilla on kaksi selkäevää, joista etummainen on pitkä ja matala. Selkäevän takana on eristäytyneitä eväkkeitä. Pyrstöevä on haarautunut ja vatsaevät alkeelliset tai puuttuvat kokonaan. Väriltään käärmemakrillit ovat tyypillisimmin ruskeita ja evät ovat tummat.
Levinneisyys ja elintavat

Käärmemakrillilajeja tavataan kaikista trooppisista ja subtrooppisista meristä. Ne elävät tyypillisesti syvissä vesissä 200–500 metrin syvyydessä ja osa lajeista tulee lähemmäs pintaa yöllä. Käärmemakrillit ovat nopeasti uivia petokaloja, jotka saalistavat pienempiä kaloja sekä kalmareita. Niitä saadaan sivusaaliina kalastettaessa tonnikaloja. Osa lajeista on hyviä ruokakaloja, mutta eräiden lajien liha on öljyistä ja pahanmakuista.
Chris Stapleton

| Chris Stapleton |
| --- | --- |
 Chris Stapleton vuonna 2019.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Christopher Alvin ”Chris” Stapleton
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1978 Lexington, Kentucky, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Tyylilajit:  country, bluegrass, southern rock
Soittimet:  kitara 
Levy-yhtiöt:  Mercury Nashville
Palkinnot
 Grammy 
Aiheesta muualla
www.chrisstapleton.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Chris Stapleton (s. 15. huhtikuuta 1978) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi.
Stapleton syntyi Lexingtonissa ja varttui Staffordsvillessa Kentuckyssa. Hänen isänsä oli kaivosmies, ja äiti oli töissä terveydenhuoltoalalla. Hän opetteli kitaransoiton itsenäisesti ja aloitti biolääketieteen tekniikan opinnot Vanderbiltin yliopistossa Nashvillessa, mutta keskeytti opinnot keskittyäkseen enemmän musiikkiin.
Stapleton alkoi tehdä yhteistyötä lauluntekijä Steve Leslien kanssa Nashvillessa ja teki sopimuksen Sea Gayle Music -musiikkikustantamon kanssa. Hän kirjoitti Josh Turnerin hittikappaleen ”Your Man” (2006). Seuraavan vuosikymmenen aikana Stapleton ansaitsi mainetta tuotteliaana ja monipuolisena lauluntekijänä vanhojen (Tim McGraw, Kenny Chesney, George Strait, Darius Rucker) ja uusien (Luke Bryan, Blake Shelton, Dierks Bentley, Thomas Rhett) countrymuusikoiden keskuudessa.
Ennen soolouraa hän soitti perustamassaan bluegrassyhtyeessä nimeltä SteelDrivers, jota seurasi southern rock -yhtye Jompson Brothers. Hän julkaisi SteelDriversin kanssa kaksi studioalbumia ja Jompson Brothersin kanssa yhden.
Mercury Nashville julkaisi Stapletonin esikoissooloalbumin Traveller toukokuussa 2015. Albumi saavutti kärkipaikan Billboard 200 -listalla ja myi kuusinkertaisesti platinaa Yhdysvalloissa ja kultaa Kanadassa. Traveller oli Billboardin valinta 2010-luvun parhaaksi countryalbumiksi. Kappale ”Tennessee Whiskey”, jonka David Allan Coe alun perin levytti vuonna 1981, saavutti 10 miljoonan myyntirajan vuonna 2021. Hän esitti kappaleen myös duettona Justin Timberlaken kanssa marraskuussa 2015.
Stapleton on voittanut kymmenen Grammy-palkintoa.
The Guardianin artikkelissa Yhdysvaltain presidentivaalien alla lokakuussa 2024 hän kertoi oikeudestaan pitää politiikka yksityisasiana ja että hän ei ole kiinnostunut kulttuurisodista tai nettikeskusteluista. Stapletonin puoliso on laulaja-lauluntekijä Morgane Stapleton.
Diskografia (valikoima) > Studioalbumit

Traveller (2015)
From A Room: Volume 1 (2017)
From A Room: Volume 2 (2017)
Starting Over (2020)
Higher (2023)
Diskografia (valikoima) > EP:t

In Stereo (2015)
Diskografia (valikoima) > Singlet

”What Are You Listening To” (2013)
”Traveller” (2015)
”Nobody to Blame” (2015)
”Tennessee Whiskey” (promosingle, 2015)
”Parachute” (2016)
”Broken Halos” (2017)
”Millionaire” (2018)
”You Should Probably Leave” (2021)
Käännös suomeksi
Köyhälistön laulu

”Köyhälistön laulu” tai ”Köyhälistön marssi” on vanha saksalaista alkuperää oleva työväenlaulu, joka tunnetaan myös Suomessa. Se on vanhimpia suomennettuja työväenlauluja.
Laulun alkuperäinen sanoittaja on saksalainen sosialisti Johann Most. Kappaleen sävelenä on Andreas Hoferista kertova Tirolin maakuntalaulu ”Zu Mantua in Banden”, jonka säveltäjäksi on arveltu Leopold Knebelsbergeriä. Samaan säveleen on myöhemmin tehty toinen työväenlaulu ”Nuorison laulu” (Lied der Jugend), joka tunnetaan paremmin nimellä ”Nuori kaarti”.
Laulun suomentajaa ei tunneta, mutta laulu sisältyi ensimmäiseen suomalaiseen Työväen laulukirjaan vuonna 1900 nimellä ”Proletaarilaulu”. Jo vuotta aiemmin se oli käännetty nimellä ”Ken maasta kullan kaivaa”. Nykyään käytetty suomennos (”Ken maasta hyisen hallan loi pellot viljavat…”) on vuodelta 1906.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Köyhälistön laulu on Wikiaineistossa
Kääpiöpäästäinen

| Kääpiöpäästäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Soricomorpha
Heimo::  Päästäiset Soricidae
Alaheimo::  Varsinaiset päästäiset Soricinae
Suku::  Sorex
Laji::  minutissimus
Kaksiosainen nimi
 Sorex minutissimus  Zimmermann, 1780 
 Kääpiöpäästäisen levinneisyys
Katso myös
   Kääpiöpäästäinen Wikispeciesissä   Kääpiöpäästäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kääpiöpäästäinen (Sorex minutissimus) on pohjoisessa Euraasiassa esiintyvä, päästäisten heimoon kuuluva nisäkäs. Se on Suomen pienikokoisin nisäkäs ja rauhoitettu luonnonsuojelulain nojalla.
Ulkonäkö ja koko

Kääpiöpäästäinen on neljä senttimetriä pitkä ja sen hännän pituus on 2,5 cm. Kääpiöpäästäiset painavat 1,5–4 grammaa. Talveksi kääpiöpäästäinen kutistuu – jopa sen luuston ja aivojen massa vähenee, jotta energian kulutus pienenisi.
Kesäisin kääpiöpäästäisten selkä on suklaanruskea ja talvisin harmaanruskea. Vatsa on vaaleanharmaa, ja väriraja on jyrkkä.
Levinneisyys

Kääpiöpäästäinen on hyönteissyöjä, ja sitä esiintyy lähes koko Suomessa, Koillis-Ruotsissa ja pieniltä osin Norjassa. Itään päin sen levinneisyysalue jatkuu läpi Venäjän Euroopan-puoleisen osan ja Siperian Sahalinille ja Japanin Hokkaidon saarelle asti.
Elintavat

Kääpiöpäästäiset viihtyvät mustikkatyypin metsissä, sekä hakkuilla että kangasmaastossa. Talvisin ne pyrkivät ihmisasutuksen turviin – itse asiassa lajin ensimmäinen löytö Suomesta on tiettävästi ruokakomerosta. Laji syö luonnossa enimmäkseen hyönteisiä Kääpiöpäästäisillä on huono näköaisti, mutta hyvä kuuloaisti.
Kääpiöpäästäisellä on tavallisesti kesäisin kaksi pesuetta, ja niissä on viitisen poikasta.
Käyttäytymisgenetiikka

Käyttäytymisgenetiikka on tieteenala, joka pyrkii selvittämään eläinten ja ihmisen käyttäytymisen perinnöllistä taustaa. Kapeammin katsottuna nykyinen psykologiaan liittyvä käyttäytymisgenetiikka pyrkii tunnistamaan ihmisen käyttäytymisen taustalla olevia geenejä. Se on syntynyt kvantitatiivisen genetiikan ja molekyyligenetiikan pohjalta.
Yleensä persoonallisuuseroista puolet selittyy geeneillä ja puolet ei-jaetulla ympäristöllä, noin 0 % (kaksosten) yhteisellä ympäristöllä. Kasvatuksen, koulun, perheen sosioekonomisen aseman ja vastaavien vaikutus on siis lähellä nollaa.