David Cameron
Poliittiset näkemykset > Ulkopolitiikka > Euroopan unioni

Cameronin alaisuudessa konservatiivit jätti keskusta-oikeistolaisen Euroopan kansanpuolueen, koska se harjoitti liian liittovaltiomyönteistä politiikkaa Britannian konservatiivipuolueeseen verrattuna. Konservatiivipuolue perusti Euroopan parlamenttiin euroskeptisen Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmän, johon liittyi mukaan esimerkiksi tšekkiläinen Kansalaisdemokraattinen puolue.
Tammikuussa 2013 Cameron esitti linjapuheessaan kansanäänestyksen järjestämistä Britannian EU-jäsenyydestä, mikäli konservatiivit voittavat vuoden 2015 parlamenttivaalit. Kansanäänestys oli alun perin määrä järjestää vuoden 2017 lopulla. Ennen kansanäänestystä Cameron haluaisi neuvotella uudelleen Britannian jäsenyysehdot, minkä jälkeen äänestyksessä voitaisiin ottaa kantaa EU:ssa pysymisen tai siitä irtautumisen puolesta. Aiemmin maan yritysjohtajat ja Yhdysvallat olivat ottaneet kantaa Britannian EU-jäsenyyden puolesta. Yritykset pelkäsivät äänestyksen aiheuttavan taloutta vahingoittavaa epävarmuutta. Yhdysvallat ilmoitti toivovansa Britannian pysyvän EU:ssa ja käyttävän siellä "vahvaa ääntä". Työväenpuoluee entinen puheenjohtaja Ed Miliband sanoi, että kansanäänestyksen järjestäminen asettaisi maan vuosiksi epävarmuuden tielle ja aiheuttaisi myös huomattavia riskejä maan taloudelle. Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolueen puheenjohtaja Nigel Farage on pitänyt Cameronin tarjousta riittämättömänä.
Joulukuussa 2011 Cameron kaatoi EU-huippukokouksessa Lissabonin sopimukseen aiotut muutokset, joiden oli tarkoitus toimia talouskriisiä vastaan. Näihin kuului muun muassa varainsiirtovero ja yritysverotuksen harmonisointi.
Keväällä 2013 Cameron kertoi haluavansa neuvotella EU:ssa esimerkiksi vallan siirtämisestä takaisin Brysselistä jäsenvaltioille, kansallisten parlamenttien mahdollisuuksista kumota ei-toivottuja EU-lakeja ja yritysten ja liike-elämän vapauttamisesta liiallisesta byrokratiasta sekä vapaakauppasopimusten luomisesta Aasian ja Pohjois-Amerikan kanssa. Hänen mukaansa Britannian oikeusjärjestelmä ja poliisi pystyvät turvaamaan Britannian turvallisuuden ilman EU:n ja Euroopan instituutioiden sekaantumista. Vapaan liikkuvuuden tulisi Cameronin mukaan koskea vain vapautta saada töitä, ei sosiaalietuuksia. Cameron tukee EU:n laajentumista, mikäli se ei johda muuttovirtoihin köyhemmistä maista rikkaampiin. Lisäksi Cameron vastustaa EU:n ajatusta "aina läheisemmästä unionista" (ever closer union), joka ei hänen mukaansa koske Britanniaa.
Vuoden 2014 eurovaalien jälkeen Cameron vastusti voimakkaasti Jean-Claude Junckerin valintaa Euroopan komission puheenjohtajaksi. Cameron varoitti, ettei hän voi taata Britannian pysymistä EU:ssa, mikäli Juncker valitaan komission puheenjohtajaksi. Hänen mukaansa britit saattaisivat Junckerin valinnan takia äänestää maan ulos unionista.
Konservatiivit voittivat vuoden 2015 parlamenttivaalit ja Cameron jatkoi pääministerinä. Cameron julisti helmikuussa 2016, neuvotelleensa Isolle-Britannialle erityisaseman Euroopan unionissa. Kansanäänestystä aikaistettiin ja se pidettiin kesäkuun 23. päivä 2016. Cameron on sittemmin ajanut voimakkaasti maan pysymistä Euroopan unionissa. EU-vastainen Farage haukkui sopimusta säälittäväksi. Boris Johnson siirtyi Cameronin pettymykseksi eroa kannattavien leiriin.
Brittien äänestettyä EU:sta eroamisen puolesta 23. kesäkuuta 2016 Cameron ilmoitti aikovansa jättää tehtävänsä. Uuden pääministerin maa saa lokakuuhun mennessä konservatiivien puoluekokouksessa.