stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eye of the Soundscape

| Eye of the Soundscape Riverside |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 2006–2016
 Julkaistu: 21. lokakuuta 2016
 Formaatti: 2CD, 3LP
 Tyylilaji: progressiivinen rock ambient
 Kesto: 102.14
 Levy-yhtiö: InsideOut
Listasijoitukset
  69.
Riversiden muut julkaisut
| Love, Fear and the Time Machine 2015 | Eye of the Soundscape 2016 | Wasteland 2018 |
Eye of the Soundscape on progressiivisen rockin yhtye Riversiden seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 21. lokakuuta 2016 levymerkillä InsideOut Music. Albumi on kokoelma yhtyeen aiemmin julkaistuista instrumentaali- ja ambient-kappaleista, minkä lisäksi se sisältää neljä uutta kappaletta (”Where the River Flows”, ”Shine”, ”Sleepwalkers” ja ”Eye of the Soundscape”).
Albumi on yhtyeen ensimmäinen triona julkaistu albumi kitaristi Piotr Grudzińskin kuoltua sydänkohtaukseen helmikuussa 2016. Hänen musiikkiaan kuullaan albumilla kuitenkin postuumisti.
Kappaleet

Where the River Flows – 10.53
Shine – 4.09
Rapid Eye Movement – 12.40 (2016 Mix)
Night Session, Pt.1 – 10.39
Night Session, Pt. 2 – 11.34
Sleepwalkers – 7.19
Rainbow Trip – 6.19 (2016 Mix)
Heavenland – 4.59
Return – 6.49
Aether – 8.43
Machines – 3.53
Promise – 2.43
Eye of the Soundscape – 11.29
Kokoonpano

Mariusz Duda – laulu, basso, akustinen kitara
Michał Łapaj – kosketinsoitin
Piotr Kozieradzki – rummut
Piotr Grudziński – kitara (postuumi)
+
Marcin Odyniec – alttosaksofoni (kappale ”Night Session – Part Two”)
Arvostelut

Metalwani.com: 7.3/10
Metalblast.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Eye of the Soundscape Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Eye of the Soundscape Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Riverside
| Mariusz Duda • Mitloff • Michał Łapaj • Maciej MellerJacek Melnicki • Piotr Grudziński |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Out of Myself • Second Life Syndrome • Rapid Eye Movement • Anno Domini High Definition • Shrine of New Generation Slaves • Love, Fear and the Time Machine • Wasteland • ID.Entity
EP:t:  Voices in My Head • Memories in My Head
Livealbumit:  Reality Dream • Lost 'n' Found - Live in Tilburg
Singlet:  "Loose Heart" • "Conceiving You" • "02 Panic Room" • "Schizophrenic Prayer" • "Celebrity Touch" • "Shine/Time Travellers" • "Vale of Tears"
Demot:  Riverside
Katso myös:  Hate • Domain • Thunderbolt • Lunatic Soul
Euroopan unionin turvallisuus- ja puolustuspolitiikka

Euroopan unionin yhteinen turvallisuus- ja puolustuspolitiikka (YTPP) kattaa Euroopan unionin (EU) puolustuksen ja kriisinhallinnan, johon kuuluu muun muassa jäsenvaltioiden välinen puolustusyhteistyö ja puolustuksen koordinointi. Yhteinen turvallisuus- ja puolustuspolitiikka on osa laajempaa EU:n yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa.
Taustaa

Vuonna 1948 perustettiin Länsi-Euroopan unioni, mutta koska kaikki sen jäsenet olivat myös Nato-maita, unioni jäi Naton varjoon. Länsi-Euroopan unionilla ei ollut omia joukkoja.[lähde? ] 1950-luvulla perustettiin European Defence Community (EDC), joka kuitenkin kaatui elokuussa 1954.
European security and defence identity (ESDI) kehitettiinmilloin? Natossa vahvistamaan Euroopan osallistumista turvallisuuteen ja vahvistamaan transatlanttista yhteistyötä. ESDI:stä tuli European Security and Defence Policy (ESDP),milloin? josta tuli Common Security and Defence Policy (CSDP).milloin?[lähde? ]
Turvallisuuspolitiikan luonti 1990-luvulla

1990-luvulla käytyjen Bosnian ja Kosovon sotien seurauksena muodostui Saint Malon julistus. Irakin sodan jälkeen Euroopassa heräsi uutta aktiivisuutta ulkopolitiikan suhteen.
Vuonna 1992 Itä-Euroopan maiden epästabiilisuuden varalle perustettu Petersbergin työryhmä päätti periaatteistaselvennä Amsterdamissa. Periaatteet ovat humanitääriset ja pelastustehtävät, rauhanturvatehtävät, tehtävät taistelujoukoille kriisinhallinnassa, sisältäen rauhaanpakottamisen (peace making), jäsenillä veto-oikeus puolustusasioihin mutta toisaalta lojaalisuusvelvoite, ja mahdollisuus pidättäytyä äänestyksistä. Amsterdamin sopimuksessa sovittiin myös Petersbergin työryhmän tehtävät, joiden pohjalta luotiin yhteinen turvallisuus- ja puolustuspolitiikka. Perinteisesti haluton Britannia oli myös mukana projektissa pääministeri Tony Blairin johdolla.
Naton ministereiden kokouksessa Berliinissä vuonna 1996 muodostettiin yhteinen Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikka Naton rakenteisiin perustuen. Päätökset Naton ministerikokouksessa Berliinissä olivat, että Länsi-Euroopan unioni valvoo ESDI:n luomista Nato-rakenteiden sisällä. Idea oli, että EU-maat voivat toimia silloin, kun Nato ei halua osallistua Euroopan puolustamiseen. Päätöksen taustalla olivat myös USA:n rahahuolet Euroopan tukikohtien kanssa. Berliinin-sopimus antoi EU-maiden käyttää Naton joukkoja  Länsi-Euroopan unionin kautta. Länsi-Euroopan unionin kehittämä kriisinhallinta tuotiin unioniin.[lähde? ]
Kesäkuussa 1999 Kölnin huippukokouksessa Länsi-Euroopan unioni päätettiin sulauttaa EU:hun.[lähde? ] Helsingin Euroopan-neuvosto myös sopi vuonna 1999 Helsinki Headline Goalsista, joka oli ensimmäinen sopimus lisätä EU:n sotilasvoimaa. Niihin kuuluu tietty määrä joukkoja myös Petersbergin työryhmän tehtäviä varten. Helsinki Headline Goal eteni odotettua hitaammin, ja toukokuussa 2004 projekti sai lisäaikaa vuoteen 2010 asti.
2000-luku > Berliinin kokous 2003

Maaliskuussa 2003 EU:n ja Naton institutionaalista yhteistyötä päivitettiin Berlin plus -sopimuksella. Se antaa EU:n käyttää Naton rakenteita, mekanismeja ja antaa käyttää niitä sotilasoperaatioihin, jos Nato päättää olla toimimatta. Sopimukseen kuuluu myös tiedon jakaminen Naton ja EU:n välillä. EU:n yhteydenpitoyksiköt ovat Naton strategisessa keskuksessa ja Napolin Naton komentokeskuksessa (Joint Force Command). EU:lla ja Natolla on pitkälti samat joukot, mutta niitä voidaan jakaa järjestöjen kesken tilanteen mukaan. Nato on sikäli ensisijainen, että EU toimii silloin, kun Nato ei halua.[lähde? ]
2000-luku > Bryssel 2003

Brysselissä vuoden 2003 joulukuussa hyväksytty Euroopan Turvallisuusstrategia on asiakirja, joka ohjaa EU:n kansainvälistä turvallisuusstrategiaa. Euroopan keskeiset uhat ovat asiakirjan mukaan terrorismi, joukkotuhoaseiden leviäminen, alueelliset konfliktit, romahtaneet valtiot ja järjestäytynyt rikollisuus.[lähde? ]
European Defence Agencyn suunnittelu loppui heinäkuussa 2004. 27 EU-maata käyttävät yhteensä 160 miljardia euroa puolustukseen.[lähde? ]
Tanska

Tanska neuvotteli itselleen vuonna 1993 oikeuden pidättäytyä EU:n yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan ulkopuolella. Venäjän hyökkäys Ukrainaan vuonna 2022 kuitenkin muutti Tanskan näkökulmaa asiaan ja maassa päätettiin pitää kansanäänestys yhteiseen turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan osallistumisesta. 1. kesäkuuta 2022 pidetyssä kansanäänestyksessä noin 67 % tanskalaisista kannatti maan liittymistä yhteiseen turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan äänestysaktiivisuuden ollessa noin 66 %.
Aiheesta muualla

Yhteinen turvallisuus- ja puolustuspolitiikka Euroopan parlamentin verkkosivuilla
EU:n puolustuspolitiikka ja suhteet Natoon: tervetullutta kilpailua (PDF) (englanniksi)
The European Security and Defense Policy: NATO's Companion — or Competitor? (englanniksi)
Vahto

| Vahto> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Rusko |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  60°36′35″N, 022°18′25″E
Lääni:  Länsi-Suomen lääni
Maakunta:  Varsinais-Suomen maakunta
Seutukunta:  Turun seutukunta
Kuntanumero:  906
Hallinnollinen keskus:  Vahdon kirkonkylä
Perustettu:  1870-luku
Liitetty:  2009
– liitoskunnat:  Rusko Vahto
– syntynyt kunta:  Rusko
Pinta-ala:  77,37 km²  (1.1.2008)
– maa:  77,06 km²
– sisävesi:  0,31 km²
Väkiluku:  1 919   (31.12.2008)
– väestötiheys:  24,9 as./km² (31.12.2008)
Ikäjakauma:  2007 
– 0–14-v.:  22,3 %
– 15–64-v.:  65,1 %
– yli 64-v.:  12,6 %
Vahdon kirkko vuodelta 1804
Vahto on Suomen entinen kunta, joka sijaitsi Varsinais-Suomen maakunnassa, Länsi-Suomen läänissä. Vuodesta 2009 se on ollut osana Ruskoa.
Historiaa ja nykypäivää

Vahto kuului alun perin Ruskon pitäjään, jolloin sitä kutsuttiin Puu-Ruskoksi tai Ruskon korveksi. Itsenäisenä kuntana Vahto aloitti 1870-luvulla, jolloin pidettiin ensimmäinen kuntakokous.
Vahdon kunta liittyi Ruskoon vuoden 2009 alussa. Ruskon vaakunaksi tuli tässä yhteydessä Vahdon vaakuna.
Vahdon naapurikunnat ennen kunnan lakkauttamista olivat Aura, Masku, Mynämäki, Nousiainen, Pöytyä, Rusko, Turku ja Yläne. Vahdon pohjoisin piste oli Kuhankuono, joka oli aiemmin kaikkiaan kahdeksan kunnan yhteinen rajapyykki.
Vahdolla on suuria sora-alueita ja runsaat hyvälaatuiset pohjavesivarat. Lisäksi luonnonvaraisia soita on kunnassa useita. Vahdon suurimpia työllistäjiä on Virtasen autokoritehdas.
Kyliä

Vahdon alueen kyliä ovat Askainen, Auvainen, Hemmola, Hyrköinen, Inkinen, Järvijoki (jakaa Tortinmäen kanssa), Kautranta, Kierikkala, Koivisto, Kylämäki, Laukola, Lavamäki, Parikka, Peijari, Riittiö, Seppälä, Silvola, Sysimäki.
Tunnettuja vahtolaisia

Mauno Jussila, kansanedustaja ja ministeri
Kalevi Keihänen, seuramatkailun kehittäjä
Tauno Laurila, metsänhoitaja, metsäneuvos
Konrad Lehtimäki, kirjailija
Verner Lehtimäki, punakaartin päällikköjä
Satu Salonen, hiihtäjä.
Kulttuuri > Murre

Vahdon alueella puhutun kielen perustana on pohjoinen Lounais-Suomen murre. Vahdon murre kuuluu Lounais-Suomen pohjoisryhmän Maskun alaryhmään.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Vahdon pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla sianpääsyltty ja pullamaito.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vahto Wikimedia Commonsissa
Vahdon historiaa (Arkistoitu – Internet Archive)
Vahdon murteesta (Arkistoitu – Internet Archive)
Itäkeskus

| Itäkeskus> Östra centrum |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Itäkeskus korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Itäinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  457
Pinta-ala:  1,1  km² 
Väkiluku:  4 730  (2017)
Väestötiheys:  4300 as./km²
Osa-alueet:  on itse osa-alue Vartiokylän peruspiirissä
Postinumero(t):  00930
Lähialueet:  Myllypuro, Puotinharju, Puotila, Marjaniemi, Roihuvuori
Kauppakeskus Itis ja Turunlinnantie.
Kauppakartanonkadun asunnot ennen Kauppakeskus Itiksen valmistumista.
Itäkeskus (ruots. Östra centrum) on Helsingin 45. kaupunginosaan eli Vartiokylään kuuluva osa-alue Itä-Helsingissä. Se on samalla huomattava aluekeskus metroasemineen ja kauppakeskuksineen. Itäkeskus rajoittuu etelässä Marjaniemeen, idässä Puotilaan, pohjoisessa Puotinharjuun ja lännessä Roihuvuoreen. Viralliseksi osa-alueeksi se erotettiin Puotinharjusta vuonna 1996.
Itäkeskuksen asukasluku on 4 741 (1.1.2014), pinta-ala 1,1 km² ja työpaikkojen määrä 4 654 (31.12.2012). Valtionverotuksen alaiset keskitulot olivat vuonna 2006 19 313 euroa, eli pienemmät kuin esimerkiksi Mellunmäessä ja Kontulassa, mutta suuremmat kuin Jakomäessä tai Kurkimäessä.
Itäkeskuksen asukkaista 38,1 prosenttia oli ulkomaalaistaustaisia vuoden 2018 lopussa. Asukkaista noin 12 prosenttia oli afrikkalaistaustaisia, mikä oli suurin osuus kaikista Helsingin osa-alueista.
Historia

Itäkeskusta on rakennettu 1970-luvulta alkaen. Siellä toiminut vanha K-Citymarket avasi ovensa 31. maaliskuuta 1977. Sen 67 246 kuutiometrin halliin mahtui 6 500 neliömetrin kokoinen myymälä. K-Citymarket on rakennettu pellolle, jossa vielä 1960-luvun lopulla laidunsi karjaa ja viljeltiin muun muassa papuja, kaalia ja porkkanaa. Moni nykyisin keski-ikäisistä entisistä itähelsinkiläisistä lähiölapsista ollut töissä näillä niin sanotuilla Nymanin pelloilla papusatoa korjaamassa.[lähde? ]
Kaupunginhallitus päätti 2. joulukuuta 1996 (1738 §) hyväksyä suunnittelun yhteiset lähtökohdat vuosiksi 1997 ja 1998. Tähän sisältyi  uusi osa-alue 457 Itäkeskus – Östra centrum.
Palveluita ja nähtävyyksiä

Itäkeskus tunnetaan ennen kaikkea 1980-luvulla rakennetusta Itiksen kauppakeskuksesta, jonka nimi ennen oli myös Itäkeskus ja joka mainostaa itseään Pohjoismaiden suurimpana. Maaliskuussa 2009 kauppakeskuksen naapuriin Kehä I:n vastakkaiselle puolelle avattiin uusi Prisma-hypermarketti. Itäväylän toisella puolella kauppakeskus Itistä vastapäätä sijaitsee lokakuussa 2017 valmistunut kauppakeskus Easton Helsinki, johon muun muassa K-Citymarket muutti vanhasta 40-vuotiaasta puretusta rakennuksestaan.
Kaupunginosassa sijaitsevat myös Näkövammaisten palvelu- ja toimintakeskus Iiris ja Marjaniemen siirtolapuutarha, jonka itäreunalla virtaa Mustapuro. Itäkeskuksen eteläreunalla sijaitsee Ystävyydenpuisto. 19-kerroksinen Helmitorni on Helsingin toiseksi korkein tornitalo.
Myös Puotinharjun palvelut ovat kivenheiton päässä: Puotinharjun ostoskeskus eli Puhos sijaitsee aivan Itiksen vierellä - sekin oli aikanaan valmistuessaan Pohjoismaiden suurin lajissaan. Sitä on myöhemmin laajennettu Kehä I:n suuntaan. Puhoksen vieressä sijaitsevat myös Matteuksenkirkko sekä kulttuurikeskus Stoa, jossa toimii muun muassa kirjasto ja musiikkisali.
Väestö

Itäkeskuksen asuinalueen maahanmuuttajaprosentti kuuluu Helsingin korkeimpiin, jonka johdosta alueelle on syntynyt paljon ulkomaalaisia kauppoja. Esimerkiksi Ostoskeskus Puhoksen kaupoista melkein kaikki kuuluvat maahanmuuttajien omistukseen.
Julkinen liikenne > Metro

Itäkeskus oli Helsingin metron alkuperäinen päätepysäkki linjan auetessa vuonna 1982.  Nykyään Itäkeskus on merkittävä bussi- ja metroliikenteen solmukohta, jossa keskustasta tuleva metrorata haarautuu Vuosaareen ja Mellunmäkeen.
Julkinen liikenne > Runkobussilinjat

Itäkeskuksessa on runkobussilinjan 500 itäinen päätepiste. Linjan 500 läntinen päätepiste on Munkkivuori. Lokakuusta 2023 alkaen Itäkeskus on ollut myös pikaraitiotie 15:n päätepiste.
Julkinen liikenne > Muut bussilinjat

Metroaseman yhteydessä on suuri bussiterminaali, josta lähtevät Helsingin metron liityntälinjat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itäkeskus Wikimedia Commonsissa
Garry Monahan

| Garry Monahan> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. lokakuuta 1946 (ikä 77) Barrie, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  Keskushyökkääjä
Pituus:  183 cm
Paino:  84 kg
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1967–1982
Seurat:  Montreal Canadiens Detroit Red Wings Los Angeles Kings Toronto Maple Leafs Vancouver Canucks
NHL-varaus:  1. varaus, 1963 Montreal Canadiens
Garry Michael Monahan on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi 12 kautta NHL:ssa.
Ura

Montreal Canadiens varasi Monahanin ensimmäisenä NHL:n vuoden 1963 varaustilaisuudessa. Hänestä tuli näin ollen ensimmäinen NHL:ään varattu pelaaja. Seuraavalla kaudella hän pelasi B-juniorina St. Michael’s Buzzersin joukkueessa Torontossa, kunnes siirtyi A-junioriksi OHA-liigaan Peterborough Petesin joukkueeseen, jossa hän pelasi vuosina 1964–1967. Viimeisenä juniorivuotenaan Monahan keräsi hyvin tehopisteitä ja pelasi samassa ketjussa Mickey Redmondin, liigan parhaan maalintekijän kanssa. Monahan teki 30 maalia ja 84 pistettä 47 ottelussa, vaikka joukkue menestyikin heikosti.
Monahan teki NHL-debyyttinsä Canadiensissa kaudella 1967–1968 mutta pelasi suurimman osan kaudesta Canadiensin farmijoukkue Houston Apollosissa. Vietettyään melkein koko seuraavan kauden AHL:ssä: Monahan siirtyi kesäkuussa 1969 Detroit Red Wingsiin vaihdossa Pete Mahovlichiin. Monahan sai Red Wingissä hyvin vähän jääaikaa eikä saanut hyökkäyspeliään toimimaan, joten ennen kauden päättymistä hänet kaupattiin Los Angeles Kingsiin, jossa sama meno jatkui. Monahan pelasi Red Wingissä ja Kingissä 72 ottelua ja teki niissä ainoastaan kolme maalia ja kymmenen pistettä.
Ennen seuraavaa kautta Monahan kaupattiin Toronto Maple Leafsiin, josta Kings sai vaihdossa tulevan kapteeninsa ja päävalmentajansa Bob Pulfordin. Monahan sai Maple Leafsisa paljon enemmän jääaikaa uudessa roolissaan puolustavana hyökkääjänä. Hän pelasi Torontossa neljä kokonaista kautta, kunnes kauden 1974–1975 ensimmäisen ottelun jälkeen hänet kaupattiin Vancouver Canucksiin. Vancouverissa hän pelasi neljä kautta. Kaudella 1976–1977 hän teki uransa parhaat pisteet 18 maalia ja 44 pistettä. Hänen pistetehtailunsa kuitenkin romahti viimeisellä kaudellaan Vancouverissa, ja hän palasi Torontoon kaudelle 1978–1979. 62 ottelussa hän teki vain neljä maalia. Tämä päätti hänen NHL-uransa, mikä käsitti 748 ottelua ja 12 kautta.
Monahan muutti Japaniin ja pelasi kolme kautta tokiolaisessa Seibu Tetsudon joukkueessa. Hän lopetti uransa kauteen 1981–1982 35 vuoden ikäisenä. Jälkeenpäin hän on toiminut useita vuosia Vancouver Canucksin radiotoimittajana.
Uran tilastot

---- Runkosarja ------  -- Pudotuspelit --
Kausi    Joukkue                   Liiga    O    M    S     P   RM   O   M   S   P  RM
--------------------------------------------------------------------------------------
1964-65  Peterborough Petes          OHA    55   12   16   28    0
1965-66  Peterborough Petes          OHA    46    6   10   16   43
1966-67  Peterborough Petes          OHA    47   30   54   84   79
1966-67  Houston Apollos             CPHL   --   --   --   --   --   3   1   0   1   0
1967-68  Houston Apollos             CPHL   56   17   31   48   86  --  --  --  --  --
1967-68  Montreal Canadiens          NHL    11    0    0    0    8  --  --  --  --  --
1968-69  Cleveland Barons            AHL    70   18   26   44   81   5   2   0   2  10
1968-69  Montreal Canadiens          NHL     3    0    0    0    0  --  --  --  --  --
1969-70  Detroit Red Wings           NHL    51    3    4    7   24  --  --  --  --  --
1969-70  Los Angeles Kings           NHL    21    0    3    3   12  --  --  --  --  --
1970-71  Toronto Maple Leafs         NHL    78   15   22   37   79   6   2   0   2   2
1971-72  Toronto Maple Leafs         NHL    78   14   17   31   47   5   0   0   0   0
1972-73  Toronto Maple Leafs         NHL    78   13   18   31   53  --  --  --  --  --
1973-74  Toronto Maple Leafs         NHL    78    9   16   25   70   4   0   1   1   7
1974-75  Toronto Maple Leafs         NHL     1    0    0    0    0  --  --  --  --  --
1974-75  Vancouver Canucks           NHL    78   14   20   34   51   5   1   0   1   2
1975-76  Vancouver Canucks           NHL    66   16   17   33   39   2   0   0   0   2
1976-77  Vancouver Canucks           NHL    76   18   26   44   48  --  --  --  --  --
1977-78  Tulsa Oilers                CHL     7    3    2    5    0  --  --  --  --  --
1977-78  Vancouver Canucks           NHL    67   10   19   29   28  --  --  --  --  --
1978-79  Toronto Maple Leafs         NHL    62    4    7   11   25  --  --  --  --  --
--------------------------------------------------------------------------------------
         NHL yhteensä                      748  116  169  285  484  22   3   1   4  13
Abu Dhabi

| Abu Dhabi أبو ظبي |
| --- | --- |

 Abu Dhabi
 Koordinaatit: 24°27′N, 54°23′E 
Valtio:   Yhdistyneet arabiemiraatit
Emiraatti:  Abu Dhabi
Hallinto:  
 – Šeikki:  Mohammed bin Zayed al-Nahyan
Väkiluku (2023):  1 567 000
Aikavyöhyke:  UTC+4
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Abu Dhabi (arab. أبو ظبي‎, ’Abū Ẓabī, suom. kauriin (antiloopin) isä) on Yhdistyneiden arabiemiirikuntien pääkaupunki, joka sijaitsee samannimisessä emiirikunnassa. Vuonna 2023 Abu Dhabin kaupungin alueella asui arviolta 1 567 000 ihmistä. Asukkaista vain 20,2 prosenttia on Arabiemiirikuntien kansalaisia. Väestöstä valtaosan muodostavat ulkomailta tulleet vierastyöläiset, jotka ovat enimmäkseen miehiä, mistä johtuen miesten osuus emiraatin väestöstä on 71 prosenttia. Vuosina 2005–2012 Abu Dhabin väkiluku kasvoi 7,9 prosentin vuosikeskiarvolla.
Kaupungin päivittäisen hallinnon pyörittämisestä vastaa emiraatin hallitsija, šeikki Mohammed bin Zayed al-Nahyan.
Kaupungissa sijaitsee Abu Dhabin kansainvälinen lentoasema (AUH). Vuonna 2008 sen kautta kulki  yli yhdeksän miljoonaa matkustajaa. Abu Dhabin kansallinen lentoyhtiö, Etihad Airways, pyrkii osaltaan houkuttelemaan kaupunkiin samantyylistä matkailijoiden virtaa kuin Dubaihin. Samaan aikaan Abu Dhabi on kuitenkin koettanut säilyttää perinteisemmän arabi-imagon kuin länsimaalaistunut Dubai.
Abu Dhabi sai myös Formula 1 -kaudeksi 2009 oman Grand Prix’n. Vuodesta 2009 rakennettu Louvre Abu Dhabi avattiin vuonna 2017.
Ilmasto

Abu Dhabissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen aavikkoilmasto. Kesäisin on kuumaa ja erittäin kuivaa, talvisin on lämmintä ja melko kuivaa. Vuoden keskilämpötila on noin 27 °C ja keskimääräinen sademäärä 80 millimetriä. Elokuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 34 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 18 °C. Sateisin kuukausi on helmikuu, jolloin sataa keskimäärin noin 30 millimetriä. Kesällä ja syksyllä on puolestaan kuivinta. Silloin keskimääräinen sadanta on 0 millimetriä.
Matkailu

Matkailijoita saattavat Abu Dhabissa kiinnostaa sen kulttuurimonumentit ja jyrkkiä megarakenteita sisältävä arkkitehtuuri. Muita matkailijoiden ehkä suosimia kohteita ovat Sheikh Zayedin suurmoskeija, huvipuisto, Emirates Palace -hotelli, markkinat, museot, rannat ja kaupungin ulkopuolella sijaitsevat vanhat aavikkokaupungit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Abu Dhabi Wikimedia Commonsissa
Euroopan unionin symbolit

Euroopan unionin symbolit on tarkoitettu edustamaan EU:ta ja yhdistämään unionin kansoja ja kansalaisia. Symboleita on viisi ja ne ovat lippu, motto, hymni, juhlapäivä ja yhteinen raha. Euroopan unionilla ei ole vaakunaa, mutta lipun tähtikuviota käytetään usein sen sijassa.
Säädöstausta

Euroopan unionin tulevaisuuskonventti ehdottaa Euroopan unionin perustuslain luonnoksessa 18. heinäkuuta 2003 (Arkistoitu – Internet Archive):
Artikla IV-1 

Unionin symbolit ovat:
Euroopan unionin lippu on 12 kultaisen tähden muodostama ympyrä sinisellä taustalla. Lippu periytyy Euroopan neuvostolta. Kullanväriset tähdet sinistä taustaa vasten hyväksyttiin Euroopan neuvoston parlamentaarisesa yleiskokouksessa 2. lokakuuta 1955, jonka Euroopan neuvoston ministerineuvosto hyväksyi 8. joulukuuta 1955. Euroopan parlamentti teki esityksen Euroopan yhteisöjen yhteisestä lipusta 1979 ensimmäisten yleisten ja yhtenäisten vaaliensa jälkeen. Huhtikuussa 1983 Euroopan parlamentti valitsi Euroopan yhteisöjen lipuksi Euroopan neuvoston lipun. Kesäkuussa 1985 Kansalaisten Eurooppa -komitea, Adonnio-komitea ehdotti Euroopan yhteisölle omaa lippua. Euroopan neuvoston suostuttua Euroopan yhteisön toiveeseen käyttää sen lippua ja vuoden 1986 alussa siitä tuli Euroopan yhteisön, sittemmin sen mukana Euroopan unionin lippu. Lipun keltainen väri on pantone reflex yellow ja sininen pantone reflex blue.
Unionin kansallislaulu, Euroopan hymni, pohjautuu Oodi ilolle -sävellykseen Ludwig van Beethovenin yhdeksännestä sinfoniasta.
Unionin motto on: ”Moninaisuudessaan yhtenäinen.”
Unionin valuutta on euro. Euroa ei kuitenkaan käytetä valuuttana kaikissa unionin jäsenmaissa.
9. toukokuuta vietetään unionin laajuisesti Eurooppa-päivää.
Euroopan unionin lippu

Unionin lippu on 12 kultaisen tähden muodostama ympyrä sinisellä taustalla. Ympyrä edustaa Euroopan kansojen unionia ja 12 tähteä symboloivat täydellisyyttä ja yhtenäisyyttä. Lipun on suunnitellut Arsène Heitz. Yhdysvaltain lipussa oli vastaava tähtien ympyrä 1777–1795, mutta tähtiä oli 13 ja ne olivat hopeisia (valkeita).
Vaikkakin lippu yhdistetään useimmiten Euroopan unioniin, se suunniteltiin alun perin Euroopan neuvostolle, joka otti sen käyttöön 8. joulukuuta 1955. Euroopan yhteisö otti lipun tunnuksekseen 26. toukokuuta 1986 ja tämä vahvistettiin uudestaan Maastrichtin sopimuksessa. Lipun ajatellaan kuvaavan Eurooppaa kokonaisuudessaan päinvastoin kuin viittaavan mihinkään yksittäisen organisaatioon, kuten EU:hun tai Euroopan neuvostoon.