stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Miesten Superpesiksen kausi 2013
Tilastot > Runkosarjan etenijätilasto

| Sij>  | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Tuodut | T> /peli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Sami Haapakoski | Vimpeli | 26 | 69 | 2,65 |
| 2. | Henri Puputti | Vimpeli | 26 | 59 | 2,27 |
| 3. | Tuomas Jussila | Joensuu | 26 | 53 | 2,04 |
| 3. | Niko Korhonen | Sotkamo | 26 | 53 | 2,04 |
| 5. | Antti Hartikainen | Sotkamo | 26 | 46 | 1,77 |
| 6. | Lauri Vierimaa | Hyvinkää | 26 | 45 | 1,73 |
| 7. | Mikko Kanala | Vimpeli | 26 | 39 | 1,50 |
| 7. | Topi Kosonen | Pattijoki | 26 | 39 | 1,50 |
| 9. | Timo Kallio | Pattijoki | 25 | 38 | 1,52 |
| 10. | Jonne Kemppainen | Kankaanpää | 26 | 38 | 1,46 |
Tilastot > Runkosarjan kärkilyöntitilasto

| Sij>  | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Kärkilyönnit | 1>  | 2>  | 3>  | Kotiin |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Henri Puputti | Vimpeli | 26 | 221 | 25 | 130 | 52 | 14 |
| 2. | Juha Korhonen | Hyvinkää | 26 | 189 | 14 | 35 | 94 | 46 |
| 3. | Antti Hartikainen | Sotkamo | 26 | 189 | 18 | 131 | 24 | 16 |
| 4. | Sami Haapakoski | Vimpeli | 26 | 171 | 136 | 20 | 8 | 7 |
| 5. | Pasi Kokkonen | Kitee | 26 | 165 | 41 | 111 | 8 | 5 |
| 6. | Jani Komulainen | Sotkamo | 26 | 161 | 2 | 46 | 90 | 23 |
| 7. | Jussi Kemilä | Pattijoki | 26 | 159 | 9 | 69 | 71 | 10 |
| 8. | Tuomas Jussila | Joensuu | 26 | 156 | 54 | 80 | 14 | 8 |
| 9. | Jouni Itävalo | Kankaanpää | 26 | 153 | 69 | 50 | 30 | 4 |
| 10. | Roope Korhonen | Sotkamo | 26 | 150 | 3 | 13 | 44 | 90 |
Pudotuspelit > Pronssiottelu (paras kolmesta)

|  Pattijoen Urheilijat – Joensuun Maila  |  Pattijoen Urheilijat – Joensuun Maila  |  Pattijoen Urheilijat – Joensuun Maila  |  Pattijoen Urheilijat – Joensuun Maila  | Yleisöä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 31.8. | PattU | JoMa | 1-2 (3-1, 3-5, 0-2) | 1247 |
| 1.9. | JoMa | PattU | 2-1 (7-1, 4-5, 2-2, 1-0) | 2709 |
Joensuulle pronssi voitoin 2-0
Pudotuspelit > Loppuottelu (paras viidestä)

| Sotkamon Jymy – Vimpelin Veto  | Sotkamon Jymy – Vimpelin Veto  | Sotkamon Jymy – Vimpelin Veto  | Sotkamon Jymy – Vimpelin Veto  | Yleisöä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.9. | SoJy | ViVe | 2-1 (0-3, 9-5, 2-0) | 3406 |
| 7.9. | ViVe | SoJy | 0-2 (0-2, 0-5) | 4371 |
| 8.9. | SoJy | ViVe | 2-1 (2-1, 0-3, 1-0) | 4015 |
Sotkamo mestariksi voitoin 3–0
Alemmat pudotuspelit ja sarjakarsinta > Alemmat pudotuspelit (paras viidestä)

| Kankaanpään Maila – Jyväskylän Kiri  | Kankaanpään Maila – Jyväskylän Kiri  | Kankaanpään Maila – Jyväskylän Kiri  | Kankaanpään Maila – Jyväskylän Kiri  | Yleisöä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10.8. | KaMa | Kiri | 1–0 (3–3, 4–3) | 727 |
| 11.8. | Kiri | KaMa | 2–1 (0–1, 4–3, 1–0) | 540 |
| 14.8. | KaMa | Kiri | 2–0 (8–1, 6–1) | 625 |
| 16.8. | Kiri | KaMa | 2–0 (2–1, 3–1) | 495 |
| 18.8. | KaMa | Kiri | 2–0 (2–1, 9–5) | 915 |
Kankaanpää säilyi sarjassa voitoin 3–2, Jyväskylä karsintaan
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
: Sotkamon Jymy
: Vimpelin Veto
: Joensuun Maila
4.: Pattijoen Urheilijat
5.: Hyvinkään Tahko
6.: Kiteen Pallo
7.: JymyJussit
8.: Koskenkorvan Urheilijat
9.: Kouvolan Pallonlyöjät
10.: Kankaanpään Maila
11.: Jyväskylän Kiri
12.: Alajärven Ankkurit
Kiri - Lippo (25.8.2013)
Lauri Jauhiainen

Lauri Kustaa Jauhiainen (13. heinäkuuta 1925 Pielavesi – 14. lokakuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä, sanoittaja ja elokuvakäsikirjoittaja.
Jauhiainen on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Sanoittaja ja säveltäjä

Jauhiaisen sanoittamia kappaleita ovat muun muassa Toivo Kärjen säveltämät ja Henry Theelin  laulamat "Marja-Leena", "Kuin lapsena ennen" ja "Ei erossa yhtään iltaa" (1949)  ,  Olavi Virran ”Punatukkaiselle tytölleni” (Virran sävellys 1952),  Tapio Rautavaaran "Vanhan jermun purnaus" (Kärjen sävellys 1966) , Erkki Junkkarisen ”Ruusuja hopeamaljassa” (yhdessä Dagmar Parmas-Saarnion kanssa) ja Esa Pakarisen "Meiltähän tämä käy" (Kärjen sävellys 1973) . Jauhiainen oli Toivo Kärjen ylivoimaisesti pitkäaikaisin sanoittaja, teki tälle yli 40 levytettyä tekstiä vuosina 1948-1990 . Jauhiainen teki myös musiikkia kuoroille, hengellistä musiikkia ja elokuvamusiikkia (Kaksi hauskaa vekkulia, 1952).
Elokuvakäsikirjoittaja

Jauhiainen ansioitui myös Matti Kassilan elokuvien Meiltähän tämä käy (1973) ja Natalia (1979) yhtenä käsikirjoittajana. Yhdessä Olavi Karun kanssa hän laati käsikirjoitukset Åke Lindmanin ensimmäisiin kuuluviin elokuviin Kertokaa se hänelle... (1961), Kun tuomi kukkii (1962) ja Jengi (1963).
Päätyö ja salanimet

Jauhiaisen päätyö oli Helsingin yliopistollisessa keskussairaalassa, jonka palveluksessa hän oli konehoitajana ja tiedottajana 37 vuotta, kunnes jäi vuonna 1988 eläkkeelle. Jauhiainen käytti myös salanimiä Jauhis, K. Laurick, L. Peltonen, Poika Peltonen ja Tarmo Ponsi.
Elokuvakäsikirjoituksia

Lumikki ja 7 jätkää, käsikirjoittajana yhdessä elokuvan ohjaajan Ville Salmisen kanssa. Fennada-Filmi Oy 1953.
Kertokaa se hänelle, käsikirjoittajana yhdessä Olavi Karun kanssa, ohjaus Åke Lindman. Oy Suomen Filmiteollisuus 1961.
Kun tuomi kukkii, käsikirjoittajana yhdessä Olavi Karun kanssa, ohjaus Åke Lindman. Oy Suomen Filmiteollisuus 1962.
Jengi (Ota minut nuorena), käsikirjoittajana yhdessä Olavi Karun kanssa, ohjaus Åke Lindman. Oy Suomen Filmiteollisuus 1963. Oy Suomen Filmiteollisuus.
Meiltähän tämä käy, käsikirjoittajana yhdessä elokuvan ohjaajan Matti Kassilan kanssa. Fennada-Filmi Oy 1973.
Natalia ; käsikirjoittajana yhdessä Meri Kurenniemen, Olli Soinion ja elokuvan ohjaajan Matti Kassilan kanssa. Ohjaus Matti Kassila. CineArt Oy 1979.
Näytelmiä

Natalia : musiikkinäytelmä. 1998
Senkin tohelo : musiikkinäytelmä. 1999
Kotirintama kestää. 2000
Punatukkaiselle tytölleni : musiikkinäytelmä. 2001
Kymenrannan lapset : musiikkinäytelmä. 2003
Muuta tuotantoa

Kun isä lähti sotaan : nuorisoromaani. Otava 1962
Ruusuja hopeamaljassa : Erkki Junkkarisen elämäntarina. Fazer, Helsinki 1977
Kotiseutuni. Lauri Jauhiaisen sävelmiä ja sanoituksia. Scandia Kustannus oy, Helsinki 1980
Kuplettimestarit ja mestarikupletit. Fazer, Helsinki 1985
Aiheesta muualla

Lauri Jauhiaisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Lauri Jauhiaisen sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Lauri Jauhiaisen sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Lauri Jauhiainen Populaarimusiikin museon tietokannassa
Lauri Jauhiainen Elonetissä.
Liikuntatieteellinen Seura

Liikuntatieteellinen Seura (lyh. LTS, engl. Finnish Society of Sport Sciences) on liikuntatieteistä, -kulttuurista ja -politiikasta kiinnostuneiden henkilöiden ja yhteisöjen muodostama kansalaisjärjestö ja tiedeviestintäorganisaatio. Seura perustettiin vuonna 1933.
Liikuntatieteellinen Seura järjestää liikuntatieteellisiä seminaareja, tuottaa tutkimustietoon perustuvia arviointeja ja selvityshankkeita sekä viestii liikuntatieteellisestä tiedosta monikanavaisesti. Seura julkaisee Liikunta & Tiede -lehteä sekä kustantaa liikuntatieteellisiä kirjoja ja tutkimus- ja selvityshankkeiden raportteja. Erityisiä asiantuntemuksen osa-aluieta, joiden ympärillä seura ylläpitää verkostoja ja järjestää tapahtumia, ovat soveltava liikunta, liikuntalääketiede kuntotestaus ja liikunnan yhteiskuntatieteet.
Liikuntatieteellisen Seuran jäsenistö koostuu yli 1 000 henkilöjäsenestä ja noin 50 yhteisöjäsenestä. Seura on Tieteellisten seurain valtuuskunnan jäsen. Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö rahoittaa seuran toimintaa.
Liikuntatieteellisen Seuran yhdessä yhteistyökumppaneiden kanssa järjestämiä tieteellisiä seminaareja ovat:
Kuntotestauspäivät
Soveltavan liikunnan päivät
Soveltavan liikunnan symposio
Liikuntatieteen päivät
Liikuntalääketieteen päivät
Liikuntatieteellisen Seuran toiminta on valtakunnallista ja kansainvälistä. Seuran toimisto sijaitsee Töölössä, Helsingissä.
Liikunta & Tiede -lehti

Liikunta & Tiede -lehti on Liikuntatieteellisen Seuran julkaisema tiedelehti, joka tarjoaa luotettavaa tietoa liikunnan eri osa-alueilta, liikunnan tutkimuksesta ja liikuntapolitiikasta sekä pyrkii herättämään keskustelua ajankohtaisista teemoista. Vuosittain ilmestyy viisi painettua numeroa. Lisäksi lehden tilaajille ja Liikuntatieteellisen Seuran jäsenille on tarjolla näköislehti verkossa. Lehti perustettiin vuonna 1963 ja aluksi sitä julkaistiin Stadion-lehden nimellä.
Aiheesta muualla

Liikuntatieteellisen Seuran verkkosivut
Liikuntatieteellisen Seuran englanninkielinen verkkosivusto sportscience.fi
Fyysisen kunnon mittaaminen -sivusto
Lola (Guinea)

| Lola |
| --- | --- |
 Lola
 Koordinaatit: 7.7978°N, 8.5283°W 
Valtio:  Guinea
Alue:  Nzérékorén alue
Prefektuuri:  Lolan prefektuuri
Väkiluku (2014):  47 995
 Prefektuurin ISO 3166-2 -koodi: GN-LO 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lola on kaupunki ja prefektuurikeskus Guinean kaakkososan Nzérékorén alueen Lolan prefektuurissa lähellä Liberian rajaa. Sen väkiluku oli 47 995 vuonna 2014.
Luonnonmaantieteellisesti kaupunki sijaitsee Guinean kaakkoisosan metsäisellä alueella (Metsä-Guinea).
Aiheesta muualla

Post-Ebola Measles Outbreak in Lola, Guinea, January–June 2015 (Ebolan jälkeinen tuhkarokkoepidemia 2015 Lolassa; EID Journal 22 (6, June 2016) (englanniksi) (cdc.gov)
Letňany

| Letňany |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Letňany korostettuna.  Prahan alueellinen jako
Kaupunki:  Praha
Suurpiiri:  Praha 18
Väkiluku:  21 702 (2021)
Lähialueet:  Kbely, Čakovice, Ďáblice
Letňany on Tšekin pääkaupungin Prahan kaupunginosa. Vuonna 2021 siellä asui 21 702 asukasta. Letňany muodostaa yksinään Praha 18 hallintopiiriin. Tšekin suurin ostoskeskus OC Letňany sijaitsee Letňanyssä.
Historia

Ensimmäiset kirjalliset maininnat Letňanystä ovat vuodelta 1347. Vuonna 1850 se sai hallinnollisesti itsenäisen kylän aseman. Letňanyn pysyi kuitenkin asukasluvultaan pienenä aina 1900-luvun alkupuolelle saakka, kun Vysočanyssä sijanneiden tehtaiden työntekijät alkoivat muuttaa alueelle.
Tšekkoslovakian itsenäistyttyä Letňanystä muodostui yksi tasavallan lentokoneteollisuuden keskittymistä. Muun muassa Letov ja Avia rakensivat tehtaansa tänne. Tuolloin alueelle rakennettiin myös kaksi lentokenttää.
Nykyään Letňany tunnetaan erityisesti Tšekin suurimmasta ostoskeskuksta, OC Letňanystä. Siellä käy viikoittain noin 70 000 asiakasta. Ostoskeskuksen yhteydessä on myös elokuvateatteri sekä vesipuisto.
Letňanystä muodostettiin oma hallintopiirinsä Praha 18 vuonna 2002.
Väestö

Lähteet:
Kuuluisia asukkaita

Antonín Novotný
Urheilu

Jääkiekkojoukkue HC Letci Letňanyn kotistadion sijaitsee Letňanyssä.
Lonely Nights

| ”Lonely Nights” Uriah Heep |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Head First
 Julkaistu: 1983
 Tuottaja(t): Gerry Bron
 Tyylilaji: hard rock, AOR
 Kesto: 04.07
 Levy-yhtiö: Bronze
Listasijoitukset
  85. (4. kesäkuuta 1983)
Uriah Heepin muut singlet
| ”That's the Way That It Is” 1982 | ””Lonely Nights”” 1983 | ”Stay on Top” 1983 |
Lonely Nights on alun perin Bryan Adamsin esittämä kappale vuodelta 1981.
Uriah Heep -yhtye teki kappaleesta cover-version vuoden 1983 Head First -albumilleen, ja se julkaistiin myös singlenä. Kyseisen singlen b-puolena toimi ”Weekend Warriors”, joka kuuluu myös Head First -albumille. Sen tekijöiksi on merkitty kaikki yhtyeen tuolloiset jäsenet. ”Lonely Nights” oli Uriah Heepin ensimmäinen single, joka nousi sen kotimaan Britannian singlelistalle sijoituksen ollessa 85.
Lola (albumi)

| Lola The Kinks |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1964–1970
 Julkaistu: 1. lokakuuta 1971
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Ray Davies
 Tyylilaji: rock, pop
 Levy-yhtiö: Hallmark/Marble Arch
The Kinksin muut kokoelmalevyt
| Sunny Afternoon 1967 | Lola 1971 | Golden Hour of The Kinks 1971 |
Lola on The Kinksin lokakuussa 1971 julkaistu kokoelma-albumi. Albumin kappaleet ovat vuosilta 1964–1970.
Kappaleet

A-puoli
Lola
Dedicated Follower of Fashion
Dancing in the Street
Where Have All the Good Times Gone
You Really Got Me
B-puoli
A Well Respected Man
Dead End Street
Got My Feet on the Ground
Don’t Ever Change
All Day and All of the Night
Lonely Hearts Killers

| Lonely Hearts Killers> Lonely Hearts |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Todd Robinson
Käsikirjoittaja:  Todd Robinson
Tuottaja:  Boaz Davidson
Säveltäjä:  Mychael Danna
Kuvaaja:  Peter Levy
Pääosat:   Jared Leto  Salma Hayek  John Travolta  James Gandolfini  Laura Dern  Scott Caan  Alice Krige 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Emmett/Furla Films
Levittäjä:  Roadside Attractions Netflix
Ensi-ilta:  2006
Kesto:  110 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lonely Hearts Killers (Lonely Hearts) on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Todd Robinsonin ohjaama elokuva. Tositapahtumiin perustuva tarina kertoo 1940-luvun sarjamurhaajapariskunnasta. Elokuvan pääosissa nähdään Jared Leto, Salma Hayek, John Travolta, James Gandolfini, Laura Dern ja Scott Caan.
Laurens Hammond

Laurens "Larry" Hammond (11. tammikuuta 1895 Evanston, Illinois, Yhdysvallat – 3. heinäkuuta 1973 Cornwall, Connecticut) oli yhdysvaltalainen keksijä ja soitinrakentaja. Hammond tunnetaan parhaiten hänen mukaansa nimettyjen Hammond-urkujen keksijänä, mutta hänelle myönnettiin monista muistakin keksinnöistä yhteensä 110 patenttia.
Tausta

Laurens Hammond syntyi Illinoisin Evanstonissa William Andrew ja Idea Louise Strong Hammondin perheeseen. Hän osoitti teknistä lahjakkuutta jo varhain. Hänen isänsä teki itsemurhan 1898, luultavasti perustamansa First National Bankin aiheuttamien työpaineiden vuoksi. Miehensä kuoleman jälkeen Idea muutti Ranskaan Laurensin kanssa jatkaakseen opintojaan. Ranskan aikoinaan Laurens alkoi kehitellä monia varhaisia keksintöjään.
Varhaiset keksinnöt

Laurensin ollessa 14-vuotias perhe palasi Evanstoniin. Laurens osasi jo tuolloin ranskaa ja saksaa yhtä hyvin kuin äidinkieltään englantia. Jo siihen mennessä hän oli kehittänyt automaattisen vaihteistojärjestelmän autoon. Äitinsä ehdotuksesta hän toimitti piirustuksensa ranskalaisen autotehdas Renaultin arvioitavaksi, mutta Renault torjui idean.
Yliopisto-opinnot

Hammond opiskeli insinööriksi mekaniikasta Cornellin yliopistosta, jossa hän oli mukana myös Delta Upsilon -osakunnassa. Hän valmistui kunniamaininnoin 1916. Hän palveli I maailmansodassa Ranskassa Yhdysvaltain armeijassa.
Keksinnöt

Palattuaan asepalveluksesta hän muutti Detroitiin, missä hänet valittiin pääinsinööriksi Gray Motor Companyyn, joka valmisti laivojen moottoreita. Vuonna 1920 hän kehitti hiljaisen vieterikellon. Keksintönsä ansiosta hän ansaitsi tarpeeksi rahaa lähteäkseen yrityksestä ja hän vuokrasi oman toimitilan New Yorkista. Vuonna 1922 hän kehitteli kolmiulotteisen Teleview-elokuvajärjestelmän, josta tuli paikallinen yleisömenestys Selwyn Theatressa New Yorkissa. Laitteisto oli kuitenkin kallis eikä hanke saanut myöhemmin taloudellista menestystä.
Vuonna 1928 Hammond perusti Hammond Clock Company -yrityksen. Hän oli kehittänyt synkronisen kellonmoottorin, joka oli saanut vaikutteita Henry Warrenin Telechronista. 1930-luvun alussa kelloliike ajautui taloudellisiin vaikeuksiin. Hammond kamppaili välttääkseen konkurssin kehitellen muita keksintöjä kuten sähköisen bridge-pöydän sekä vähän myöhemmin kuuluisat urkunsa.
Hammond-urut

Vuonna 1933 Hammond hankki käytetyn pianon, josta hän poisti kaiken muun paitsi koskettimiston. Koskettimistoa käyttäen hän pystyi nyt kokeilemaan erilaisia äänentuottamismekanismeja, kunnes hän löysi mielestään parhaan, äänipyörägeneraattorin. Hänen apunaan toimi apulaistaloudenhoitaja W. L. Lahey, joka oli myös läheisen St. Christopherin episkopaalisen kirkon urkuri. Laurens kyseli häneltä palautetta uuden soittimensa äänenlaadusta.
Käyttäen kaiken hankkimansa insinööritaidon Hammond sai äänipyörägeneraattorinsa korkeatasoiseksi ratkaisuksi, kun soittimen tuotanto aloitettiin. Alkuperäisratkaisuun perustuvia soittimia on yhä käytössä, mikä osoittaa keksinnön kestäneen hyvin aikaa. Hammond sai uruillensa patentin 24. huhtikuuta 1934. Patenttitoimisto käsitteli hakemuksen nopeasti, toivoen, että keksintö tuottaisi laman runtelemalle alueelle uusia työmahdollisuuksia.
Asevoimat ja keksinnöt

Toinen maailmansota toi myötään uusia mahdollisuuksia hyödyntää Hammondin taitoja. Hän avusti ohjusten ohjausjärjestelmien kehittämisessä ja sai patentteja infrapuna- ja valoantureille, joita käytettiin pommien ohjaukseen. Hän sai myös patentteja liukupommien ohjauslaitteistoihin, kameran linssien sulkumekanismeihin, ja uuden tyyppiseen gyroskooppiin. Liukupommien ohjaustavat olivat nykyisten ydinsukellusveneiden kantamien ohjusten ohjausjärjestelmien esiasteita.
Eläkevuodet

Hammond jätti yrityksensä johtajuuden 1955 keskittyäkseen tutkimukseen ja uusien asioiden kehittelyyn. Hän jäi eläkkeelle 12. helmikuuta 1960. Eläkkeelle siirtyessään hänellä oli hallussaan 90 patenttia ja ennen kuolemaansa hänelle myönnettiin vielä 20 lisää. Hammondin kuollessa maailmassa oli yli 30 sähköurkujen valmistajaa. Luku yhä kasvoi 1970-luvulla kotiurkujen suosion noustessa valtaisaksi.
Liam Cullen

Liam Jamie Cullen (s. 23. huhtikuuta 1999) on walesilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 178-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Swansea Cityä. Hän pelasi Walesin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2023.
Cullen pelasi Swansea Cityn juniorijoukkueissa. Hän pääsi pelaamaan seuran edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran liigacupissa elokuussa 2018 ja mestaruussarjassa helmikuussa 2020. Hän pelasi tammi-toukokuussa 2022 lainalla ykkösliigan Lincoln Cityssä. Hän on vuoden 2023 loppuun mennessä pelannut Swansea Cityssä 84 mestaruussarjaottelua ja tehnyt niissä 13 maalia.
Cullen pelasi Walesin monissa nuorisomaajoukkueissa alle 15-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi Walesin A-maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa lokakuussa 2023, kun ystävyysottelussa vastustajana oli Gibraltar.
Liam Delap

Liam Rory Delap (s. 8. helmikuuta 2003 Winchester) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 186-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Ipswich Townia. Hän on pelannut useissa Englannin nuorisomaajoukkueissa.
Delap pelasi kymmenen vuotta Derby Countyn junioreissa ja siirtyi vuonna 2019 Manchester Cityyn. Hän pelasi Cityn edustusjoukkueessa kaksi valioliigaottelua, kaksi FA Cupin ottelua ja yhden liigacupin ottelun vuosina 2020–2022. Hän pelasi lainalla Englannin mestaruussarjassa kaudella 2022–2023 Stoke Cityssä ja Preston North Endissä sekä kaudella 2023–2024 Hull Cityssä. Noiden kahden kauden aikana hän pelasi yhteensä 68 mestaruussarjaottelua ja teki niissä 12 maalia.
Delap siirtyi heinäkuussa 2024 Manchester Citystä Valioliigaan nousseeseen Ipswich Towniin.
Delap on pelannut Englannin nuorisomaajoukkueissa alle 15-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi kolme ottelua alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2022 Englannin voittaessa mestaruuden ja teki maalin alkulohko-ottelussa sittemmin myös loppuotteluvastustajaksi noussutta Israelia vastaan. Loppuottelussa Delap tuli vaihdosta kentälle jatkoajan puolivälissä. Hän pelasi kaksi ottelua alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2023, avauskokoonpanossa viimeisessä alkulohko-ottelussa ja viime hetket tappiollisessa neljännesvälieräottelussa.
Liam Delapin isä Rory Delap pelasi Valioliigassa ja Irlannin maajoukkueessa.
Laura Marsin silmät

| Laura Marsin silmät> Eyes of Laura Mars |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Irvin Kershner
Käsikirjoittaja:   John Carpenter  David Zelag Goodman 
Tuottaja:   Jack H. Harris  Jon Peters  Laura Ziskin 
Säveltäjä:  Artie Kane
Kuvaaja:  Victor J. Kemper
Leikkaaja:  Michael Kahn
Tuotantosuunnittelija:  Gene Callahan
Pukusuunnittelija:  Theoni V. Aldredge
Pääosat:   Faye Dunaway  Tommy Lee Jones 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures
Levittäjä:  Columbia Pictures
Ensi-ilta:  1978
Kesto:  104 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  7 milj. USD
Tuotto:  20 milj. USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Laura Marsin silmät (Eyes of Laura Mars) on Irvin Kershnerin ohjaama psykologinen trilleri vuodelta 1978. Sen pääosissa näyttelevät Faye Dunaway ja Tommy Lee Jones. Käsikirjoituksen muokkasi David Zelag Goodman uraansa aloitelleen kauhuohjaaja John Carpenterin elokuvayhtiölle tarjoamasta tarinasta ”Eyes”, ja Laura Marsin silmistä tuli näin ensimmäinen merkittävä elokuva, jossa Carpenter oli mukana.
Nimirooli oli alun perin tarkoitettu tuottaja Jon Petersin silloiselle naisystävälle Barbra Streisandille, mutta tämä kieltäytyi ottamasta roolia sen väkivaltaisen erotiikan vuoksi. Nimiosaan valittiin Faye Dunaway, joka oli juuri voittanut Oscarin roolistaan elokuvassa Kasvot kuvaruudussa. Streisand kuitenkin piti elokuvan tunnussävelmäksi valitusta laulusta ”Prisoner” ja esittää sen elokuvan soundtrackillä.
Laura Marsin silmiä on luonnehdittu amerikkalaiseksi versioksi italialaisten kauhuelokuvien giallo-lajityypistä. Elokuva tunnetaan myös juonensa monista harhautuksista ja yllättävästä loppuratkaisusta.
Juoni

Laura Mars (Faye Dunaway) on kuuluisa muotivalokuvaaja, joka on erikoistunut tyylitellyn väkivaltaisiin kuviin. Keskellä hänen kuviaan koskevaa kiistelyä niiden mahdollisesta väkivallan ihannoinnista ja naisten alistamisesta Laura Mars alkaa saada näkyjä, joissa tuntee näkevänsä murhaajan teot tämän silmien kautta.
Poliisimies John Neville (Tommy Lee Jones) näyttää Lauralle kuvia selvittämättömistä henkirikoksista, ja monet niistä muistuttavat yllättävän tarkoin Lauran lavastamia muotikuvatilanteita. Lauran tuttuja muotialan ihmisiä alkaa joutua murhien uhriksi, ja Lauran omat näyt alkavat vaikuttaa siltä, että myös hänen oma henkensä on uhattuna.
Laura ja John Neville rakastuvat, ja vähitellen tilanteet johtavat Lauran kohtaamaan tappajan, joka murtautuu hänen asuntoonsa. Paljastuu, että sarjamurhaaja onkin John Neville. Laura surmaa hänet ja soittaa poliisin.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Faye Dunaway  | … |  Laura Mars   |
|  Tommy Lee Jones  | … |  Lieutenant John Neville   |
|  Brad Dourif  | … |  Tommy Ludlow   |
|  Rene Auberjonois  | … |  Donald Phelps   |
|  Raúl Juliá  | … |  Michael Reisler   |
|  Frank Adonis  | … |  Sal Volpe   |
Vastaanotto

The New York Timesin Janet Maslin piti elokuvan loppuratkaisua typeränä, mutta elokuvaa muuten kekseliäänä. Roger Ebertin mielestä Laura Marsin silmät oli kliseinen nainen pulassa -tarina. Vaihtelevista kritiikeistä huolimatta elokuva menestyi hyvin teattereissa ja kerrytti 20 miljoonan Yhdysvaltain dollarin tuotot seitsemän miljoonan tuotantokustannustensa vastineeksi. Video-oppaassa vuodelta 1995 Bello Romano luonnehti elokuvaa tyylikkääksi mutta ei kovin vaikuttavaksi ja antoi sille kolme tähteä viidestä.
Käännös suomeksi
Larysa Latynina

Latynina vuonna 2010
Larysa Semenivna Latynina (omaa sukua Dyri, ukr. Лариса Семенівна Латиніна, ven. Лариса Семёновна Латынина, s. 27. joulukuuta 1934 H’erson, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen Neuvostoliittoa edustanut kilpavoimistelija. Hän on 18 mitalillaan mitalien määrässä mitattuna toiseksi menestynein olympiaurheilija ja 9 kultamitalillaan eniten olympiakultia ottanut naisurheilija. Latynina voitti lisäksi yhdeksän maailmanmestaruutta ja seitsemän Euroopan-mestaruutta.
Nuoruus

Larysa Dyri syntyi 1934 nykyisen Ukrainan alueella H’ersonissa. Hän menetti molemmat vanhempansa toisen maailmansodan aikana. Dyri alkoi noin vuonna 1945 harjoittelemaan balettia, ja hänen haaveensa oli tulla tanssijaksi. Balettikoulutuksessa oli mukana myös voimistelua, ja Dyri oli siinä niin lahjakas, että opettajat ohjasivat hänet urheilun pariin.