stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marloes Keetels

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Marloes Keetels |  Marloes Keetels |  Marloes Keetels |  |
Maa:   Alankomaat
Naisten maahockey
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 |  |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Den Haag 2014 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Amstelveen 2017 |  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2015 |  |  |
Marloes Keetels (s. 4. toukokuuta 1993 Schijndel) on alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän oli mukana Alankomaiden olympiahopeaa saavuttaneessa joukkueessa Rio de Janeirossa 2016. Hän voitti olympiakultaa Tokion olympialaisissa 2020.
Keetels pelasi Alankomaiden maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa helmikuussa 2013. Hän on huhtikuuhun 2018 mennessä pelannut 115 maaottelua ja tehnyt niissä 13 maalia. Hän on MM-kilpailuissa voittanut kultaa kotikisoissa Den Haagissa 2014. Champions Trophyssa saavutuksina on hopeaa vuonna 2016 ja pronssia vuonna 2014. EM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa vuonna 2017 sekä saanut hopeaa vuonna 2015.
Keetels edustaa vuonna 2018 seuratasolla HC Den Boschia. Aiemmin hän on pelannut SMHC De Hopbelissa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Mansaaren ralli

|  Mansaaren ralli |
| --- | --- |
Ensimmäinen tapahtuma:  1963
Viimeisin tapahtuma:  2022
Tony Pond vuoden 1979 Manx International Rally -kilpailussa.
Mansaaren ralli (Rally Isle of Man ja ennen Manx International Rally) on Mansaarella ajettava rallikilpailu, jota on järjestetty yli 40 vuoden ajan. Kilpailu kuuluu Britannian ja Irlannin rallisarjaan. Kilpailu on kuulunut myös rallin EM-sarjaan.
Historia

Vuonna 1962 John Hopwood otti yhteyttä turismilautakunnan Leonard Bondiin ja päätyi vapaaehtoiseksi järjestämään kilpailua. Seuraavana vuonna järjestettiin ensimmäinen Manx Trophy Rally, johon ilmoittautui 75 autokuntaa. Myöhemmin Manx Trophy Rally ja Conister Trust Historical Rally kuuluivat Manx International Rally -kilpailuun.
Aiheesta muualla

Manx International Rally Roll of Honour – Internet Archive
Siega Verde

Siega Verden kalliotaidetta.
Siega Verde on arkeologinen kohde Salamancan maakunnassa, Espanjassa. Alueella on 645 kalliopiirrosta Águedajoen varrella 1,5 kilometrin matkalla.
Historia

Siega Verden kalliopiirrokset luotiin Veiksel-jääkauden myöhäisvaiheessa. Alueen maalauksia on Gravetten kulttuurilta (noin 21 eaa.) Madeleinen kulttuurille (12 000–11 000 eaa.). Alueen huippukausi ulottuu Solutrén ja Madeleinen kulttuurin ajalle 16 000–13 000 eaa. Toiminta alueella loppui noin 10 000–7 000 eaa., jolloin epipaleoliittiset ryhmät tekivät vielä alueen viimeiset piirrokset, jotka eivät olleet niin vaikuttavia kuin aiemmat piirrokset. Myöhemmästä toiminnasta alueella ei ole arkeologisia todisteita, mutta jokilaakso on kuitenkin pysynyt asuttuna.
Kalliopiirrokset löydettiin vuonna 1988, kun Salamancan museon professorit Manuel Santonja Gómez ja Rosario Pérez Martín tekivät tutkimusta Kastilia ja Leónin alueen arkeologisista kohteista. Löydön jälkeen Siega Verdeä on tutkittu laajasti ja alue on suojeltu. Vuonna 2010 Siega Verde hyväksyttiin Unescon maailmanperintöluetteloon vanhan kohteen laajennuksena. Se täydentää Portugalista luetteloon valittua kohdetta Côanlaakson kalliotaide, joka listattiin vuonna 1998.
Aiheesta muualla

Siega Verden kotisivut (espanjaksi)
Unescon maailmanperintökohteet Espanjassa
Alcalá de Henaresin yliopisto ja historiallinen ympäristö
Alhambra, Generalife ja Albayzín Granadassa
Altamiran luola
Antoni Gaudín työt
Aragonian mudéjar-arkkitehtuuri
Aranjuezin kulttuurimaisema
Atapuercan arkeologinen kohde
Ávilan vanhakaupunki
Barcelonan Sant Pau -sairaala ja katalonialainen musiikkipalatsi
Burgosin katedraali
Cáceresin vanhakaupunki
Catalanin romaaniset kirkot Vall de Boíssa
Côanlaakson ja Siega Verden esihistoriallinen kalliotaide (jaettu Portugalin kanssa)
Córdoban historiallinen keskusta
Cuencan linnoituskaupunki
Doñanan kansallispuisto
Elchen palmumetsä
Elohopean perintö: Almadén ja Idrija (jaettu Slovenian kanssa
Escorialin luostari
Garajonayn kansallispuisto
Ibizan biodiversiteetti ja kulttuuri
Itä-Espanjan kalliomaalaukset
La Lonja de la Seda de Valencia
Las Médulas
Lugon roomalainen muuri
Madinat al-Zahra
Méridan arkeologinen alue
Oviedon muistomerkit ja Asturian vanhan kuningaskunnan kirkot
Poblet-luostari
Monte Perdido (jaettu Ranskan kanssa)
Pyhiinvaellusreitti Santiago de Compostelaan
Salamancan vanhakaupunki
San Cristóbal de La Laguna
San Millánin Yuso- ja Suso-luostarit
Santa María de Guadalupe
Santiago de Compostela
Segovian vanhakaupunki ja akvedukti
Serra de Tramuntanan kulttuurimaisema
Sevillan katedraali, Alcázar ja Archivo de Indias
Tarracon arkeologinen kokonaisuus
Teiden kansallispuisto
Toledo
Úbedan ja Baezan renessanssimuistomerkit
Vizcayan silta
Matkustajasilta

Matkustajasilta Frédéric Chopinin kansainvälisellä lentoasemalla.
Kolme matkustajasiltaa liitettynä Lufthansan Airbus A380 -koneeseen.
Video matkustajasillan liikuttamisesta kiinni lentokoneeseen.
Matkustajasilta Barcelonan satamassa.
Matkustajasilta on suljettu, liikuteltava silta, jota pitkin matkustajat pääsevät siirtymään terminaalista lentokoneeseen tai laivaan ilman, että heidän täytyy kulkea ulkona. Lentoasemilla käytettävän matkustajasillan keksi Frank Der Yuen.
Ennen matkustajasiltojen käyttöönottoa lentomatkustajat kävelivät yleensä asematasoa pitkin lentokoneen luokse ja nousivat koneeseen joko siirrettäviä portaita tai koneen omia portaita. Tällaisia portaita käytetään yhä monilla, erityisesti pienemmillä lentoasemilla. Lisäksi monet halpalentoyhtiöt käyttävät niitä matkustajasiltojen lisäksi koneeseennousun nopeuttamiseksi.
Yhdysvaltain ensimmäinen matkustajasilta asennettiin 29. heinäkuuta 1959 San Franciscon kansainväliselle lentoasemalle.
Panoraamakuva matkustajasillalta Gardermoenin lentoasemalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Matkustajasilta Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Jet bridge
Lentomatkustaminen
| --- | --- |
Lentoyhtiöt:   Halpalentoyhtiöt  Holdingyhtiöt  Kaikki lentoyhtiöt  Kansalliset lentoyhtiöt  Lentoyhtiökoodit  Rahtilentoyhtiö  Tilauslentoyhtiöt 
Allianssit:   Oneworld  SkyTeam  Star Alliance  U-FLY Alliance  Value Alliance  Vanilla Alliance 
Historia:   Ilmailu  Lentokoneteollisuus  Lentoliikenne 
Kauppayhdistykset:   A4A  A4E  AACO  AAPA  AEA  AFRAA  ATAG  ATPCO  ELFAA  ERA  IATA  IATAN  ICAO  ISTAT  RAA  RAAA 
Miehistö:   Kapteeni  Perämies  Toinen perämies  Kolmas perämies  Lentoemäntä  Stuertti  Lentomekaanikko  Lastaaja  Lentäjä  Purseri  Deadheading 
Lentäminen:   Matkustusluokka Ykkösluokka  Business-luokka  Premium economy  Turistiluokka  Buy on board  Kymppikerho  Lentokoneen istuin  Lentokoneen istuinpaikkakartta  Lentokoneen käymälä  Lentokoneen viihdejärjestelmä  Lentosukka  Lentokoneruoka  Matkustamo  Oksennuspussi  Tarjoomo  Tupakointi lentokoneessa 
Lentoasemat:   Halpalentoterminaali  Kansainvälinen lentoasema  Kiitotie  Koneeseennousu  Lentoaseman raideyhteys  Lentokenttähotelli  Lentokoneen portaat  Lounge  Lähtöportti  Lähtöselvitys  Matkustajasilta  Paikallislentoasema  Solmukohta 
Tulli/Maahanmuutto:   Maahantulokortti  Maastapoistumiskortti  Matkustusasiakirja  Passi  Rajavalvonta  Timatic  Viisumi 
Matkatavarat:   Aulakuormaaja  Kadonnut matkatavara  Käsimatkatavara  Matkalaukkuhihna  Matkalaukkukärry  Matkalaukkulukko  Matkalaukkutunniste  Matkatavaroiden kuljetinjärjestelmä  Matkatavaroiden noutoalue  Sallittu matkatavaran määrä 
Turvallisuus:   Hätäliukumäki  Ikkunahätäuloskäynti  Kansallinen ilmailuviranomainen  Lennonjohto  Lentokoneen turvaohje  Lentoasemaviranomainen  Lentokenttäpaloauto  Lentokenttäpoliisi  Musta laatikko  Pakkolaskuasento  Sky marshal  Turvallisuus lentokentällä  Turvallisuusdemonstraatio lennolla 
Lentoliput:   Code sharing  Hinnoitteluperustetunnus  Kanta-asiakasohjelma  Koneeseennousukortti  Lennon myöhästyminen ja peruminen  Lentoaikataulu  Lentolippu  Maailman ympäri -lentolippu  Matkailusivusto  Matkatoimisto  Matkustajan nimitieto  Montrealin yleissopimus  Open jaw -lippu  Sähköinen lippu  Varasija  Varausjärjestelmä  Varsovan yleissopimus  Yksisuuntainen matkustaminen 
Käännös suomeksi
Simon Byrne

Ainoa tunnettu Simon Byrnen kuva julisteessa, jossa mainostetaan Byrnen (oikealla) ja Alexander McKayn (vasemmalla) välistä ottelua.
Simon Byrne (1806 – 2. kesäkuuta 1833) , lempinimeltään ’’The Emerald Gem’’, oli irlantilainen paljain nyrkein otellut nyrkkeilijä. Hän otteli raskaassa sarjassa. Hänen uransa kuitenkin päättyi traagisesti, kun hän kuoli ottelussa saamiinsa vammoihin. Hänestä tuli vuodesta 1741 aloitetun tilastoinnin mukaan 6. ottelussa surmansa saanut nyrkkeilijä.
Elämä > Nuoruus ja uran alku

Simon Byrnen nuoruudesta ei tiedetä paljoa. Hän syntyi Irlannissa vuonna 1806. Nuoruudessaan hän voitti nyrkkeilyn Irlannin raskaan sarjan mestaruuden. Hän kuitenkin siirtyi Englantiin, koska siellä maksettiin ottelun voittajille suurempia palkintorahoja. Nyrkkeily oli 1800-luvun alussa Englannissa virallisesti kielletty vuonna 1715 mellakoinnin kieltämiseksi säädetyn lain perusteella.  Käytännössä maassa vallitsi korruptio ja laittomia nyrkkeilotteluita järjestettiin vuosittain. Nyrkkeilyä tukivat salaa vaikutusvaltaisesta aatelistosta tavalliseen työväestöön. Muun muassa kuningas Yrjö IV rahoitti avokätisesti nyrkkeilytoimintaa. Välttääkseen viranomaisten puuttumista otteluihin organisaattorit mainostivat niitä julkisilla paikoilla vasta vähän ennen ottelun alkua.
Ensimmäisessä ottelussaan Byrne hävisi Mike Larkingille vuonna 1825.  Vuonna 1826 hän otteli Jack Manningia vastaan ratkaisemattomana päättyneen ottelun.  Vuonna 1828 hän kohtasi ensi kerran Alexander McKayn ja voitti kamppailun jo sen 5. erässä.  Samana vuonna hän voitti vielä Bob Averyn ja vuonna 1829 Phil Samsonin.
Elämä > Uran huippuvuodet

2. kesäkuuta 1830 Byrne otteli Alexander McKaytä vastaan.  McKay oli tuolloin Skotlannin mestari. Ottelun voittajan oli määrä haastaa Englannin hallitseva raskaan sarjan mestari Jem Ward.  Tittelistään huolimatta McKay oli varsin kokematon nyrkkeilijä. Kesäkuun 1830 ottelu oli hänelle vasta viides titteliottelu.  Kaksi ja puoli vuotta aiemmin McKay oli hävinnyt Byrnelle helposti. Tällä kertaa ottelu kesti 47 erää ja päättyi vasta, kun Byrne iskettyä vasemmalla kädellä McKayta kurkkuun.  Iskun seurauksena McKay menetti tajuntansa. Näin Byrnestä tuli Englannin mestarin virallinen haastaja.
Ottelun jälkeen McKay valitti päänsärkyä ja menehtyi vammoihinsa vain runsaat 30 tuntia ottelun päättymisen jälkeen. Ruumiiavauksen perusteella McKayn viralliseksi kuolinsyyksi kirjattiin aivovamma.
Ottelun lopputulosta käsiteltiin laajalti lehdistössä, mikä aiheutti mellakoita Skotlannissa. Byrne pelkäsi joutuvansa väkivaltaisuuksien uhriksi ja yritti paeta maasta lautalla Irlantiin puolesta. Hänet kuitenkin pidätettiin ennen kuin lautta ehti lähteä. Byrne asetettiin Buckinghamissa oikeuteen syytettynä McKayn taposta.  Valamiehistö julisti hänet syyttömäksi, mutta hänen maineensa kärsi tapauksesta.
Seuraavaksi Byrnen oli määrä otella raskaan sarjan Englannin mestaruudesta. Ottelu Jem Wardia (1800-1884) vastaan käytiin lopulta 12. heinäkuuta 1831 Willeycottissa.  Mestari Ward oli haastajaa vanhempi, eikä ollut otellut yli kahteen vuoteen. Silti hän onnistui voittamaan ottelun 33. erässä tunnin ja 17 minuutin jälkeen, kun Byrnen tukijat päättivät vetää suojattinsa pois kehästä.
Elämä > Viimeinen ottelu

Byrne otteli viimeisen kerran toukokuun lopussa 1833. Vastustajana oli tuolloinen raskaan sarjan Englannin mestari, 188 cm pitkä ja 90 kg painava James Burke, joka oli menettänyt ottelussa saatujen vammojen takia kuulonsa. Hänet oli julistettu Englannin mestariksi, kun Jem Ward oli ilmoittanut lopettavansa uransa.
Ottelu järjestettiin Sandridgen ja Wheathampsteadin kylien välimaastossa, Hertfordshiressa. Kaikkiaan 99 erän mittainen ottelu kesti kaikkiaan kolme tuntia ja kuusi minuuttia. Se oli kaikkien aikojen pisin tilastoitu titteliottelu. Ottelun alussa Byrne näytti voivan pitää puolensa. 30. erässä hän sai pakotettua Burken jo köysiin ja sai samalla iskettyä tätä eri puolille kehoa. Byrne alkoi jo vaikuttaa voittavan ottelun. Jatkossa hän kuitenkin väsyi, eikä pystynyt suorittamaan ratkaisevaa iskua. Tämän jälkeen vastustaja käytti tilannetta edukseen. Burke jakoi iskuja, kunnes Byrne menetti tajuntansa 99. erässä, eikä enää kyennyt jatkamaan ottelua.
Ottelun jälkeen väsynyt Byrne vietiin The Woolpack -nimiseen majataloon, joka sijaitsi St. Albansin liepeillä. Entinen nyrkkeilijä Tom Spring, joka kuului Byrnen tukijoihin, oli läsnä. Byrne näytti olevan kuolemaisillaan, mutta kahden päivän kuluttua hänen vointinsa koheni niin, että hän pystyi keskustelemaan. Seuraavana päivänä 1. kesäkuuta hänen terveydentilansa kuitenkin muuttui huonompaan suuntaan, eikä hän enää toipunut. Byrne kuoli aivoverenvuotoon 2. kesäkuuta 1833.
Mariposan piirikunta

Mariposan piirikunta (engl. Mariposa County) on Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Piirikunnan väkiluku oli 17 203 vuonna 2019. Sen hallintokeskus ja suurin kaupunki on Mariposa. Piirikunta sijaitsee Sierra Nevadan vuoristoalueella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mariposan piirikunta Wikimedia Commonsissa
Kalifornian osavaltio
Ilmasto | 
Piirit | 
Talous | 
Vaalit | 
Maantiede | 
Hallinto | 
Kuvernöörit |
Historia | 
Politiikka | Teemasivu
| --- | --- |
Alueet:  Antelope Valley |  Big Sur |  Central Coast |  Channel Islands |  Coachella Valley |  Cucamonga Valley |  East Bay (SF) |  Etelä-Kalifornia |  Gold Country |  Los Angelesin suuralue |  Imperial Valley |  Inland Empire | Itäinen Kalifornia |  Keskuslaakso |  Kuolemanlaakso |  Los Angeles Basin | Lost Coast |   Mojave |  North Bay (SF) |  Owens Valley |  The Peninsula |  Pomona Valley |  Redwood Empire |  Russian River |  Sacramento Valley |  Salinas Valley |  San Diegon piirikunnan pohjoisosa |  San Fernando Valley |  San Franciscon lahden ympäristö |  San Gabriel Valley |  San Joaquin Valley |  Santa Clara Valley |  Shasta Cascade |  Sierra Nevada |  Piilaakso |  Pohjois-Kalifornia |  Sonoma Valley |  Tech Coast |  Tri-Valley |  Victor Valley |  Wine Country |  Yosemiten kansallispuisto
Kaupungit (suurimmat):  Bakersfield |  Chico |  Fresno |  Los Angeles-Long Beach-Glendale |  Modesto |  Napa |  Oakland-Fremont-Hayward |  Oxnard-Thousand Oaks-Ventura |  Redding |  Riverside-San Bernardino-Ontario | Sacramento-Roseville |  Salinas |  San Diego-Carlsbad-San Marcos |  San Francisco-San Mateo-Redwood City |  San José-Sunnyvale-Santa Clara | Santa Ana-Anaheim-Irvine |  Santa Barbara-Santa Maria |  Santa Cruz-Watsonville |  Santa Rosa-Petaluma |  Stockton |  Vallejo-Fairfield |  Visalia-Porterville |  Yuba City
Piirikunnat:  Alameda |  Alpine |  Amador |  Butte |  Calaveras |  Colusa |  Contra Costa |  Del Norte |  El Dorado |  Fresno |  Glenn |  Humboldt |  Imperial |  Inyo |  Kern |  Kings |  Lake |  Lassen |  Los Angeles |  Madera |  Marin |  Mariposa |  Mendocino |  Merced |  Modoc |  Mono |  Monterey |  Napa |  Nevada |  Orange |  Placer |  Plumas |  Riverside |  Sacramento |  San Benito |  San Bernardino |  San Diego |  San Francisco |  San Joaquin |  San Luis Obispo |  San Mateo |  Santa Barbara |  Santa Clara |  Santa Cruz |  Shasta |  Sierra |  Siskiyou |  Solano |  Sonoma |  Stanislaus |  Sutter |  Tehama |  Trinity |  Tulare |  Tuolumne |  Ventura |  Yolo |  Yuba
Schleswig-Holstein

| Schleswig-Holstein |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:  Saksa
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Kiel
 – Pääministeri:  Daniel Günther (CDU)
Pinta-ala:  15 763,18 km²
Väkiluku:  2 830 417
 – väestötiheys:  179,6 as./km²
Kielet:  saksa, alasaksa, tanska, friisi
 
Schleswig-Holstein
Schleswig-Holstein (tansk. Slesvig-Holsten) on Saksan pohjoisin osavaltio, joka sijaitsee Jyllannin niemimaan eteläosassa, Pohjanmeren ja Itämeren välissä. Schleswig-Holstein rajoittuu pohjoisessa Tanskan valtioon, idässä Mecklenburg-Etu-Pommeriin, etelässä sekä lännessä Ala-Saksiin ja lounaassa Hampuriin. Schleswig-Holsteinin pääkaupunki on Kiel. Muita tärkeitä kaupunkeja ovat Lyypekki (Lübeck), Flensburg, Schleswig ja Neumünster. Vuoden 2008 päättyessä osavaltiossa oli 2,834 miljoonaa asukasta.
Historiallisesti nimellä Schleswig-Holstein viitataan yleensä laajempaan alueeseen, joka koostuu osavaltion lisäksi Tanskan Etelä-Jyllannin maakunnasta.
Maantiede

Schleswig-Holstein sijaitsee Tanskan rajalla, Pohjanmeren ja Itämeren välissä. Meret yhdistävä Kielin kanava kulkee osavaltion lävitse. Tämän vuoksi osavaltio on Saksan laivastolle ja sitä myöten itse valtiolle geopoliittisesti erittäin tärkeä.
Muinainen Holsteinin herttuakunta sijaitsee osavaltion eteläosassa. Muinainen Schleswigin herttuakunta on taas nykyään jaettu Saksan ja Tanskan kesken.
Historia

Lyypekkiä lukuun ottamatta nykyinen Schleswig-Holstein kuului Tanskalle vuodesta 1460. Tällöin niiden ruhtinassuvut sammuivat ja maakunnat valitsivat hallitsijakseen Tanskan kuninkaan. Samalla säädettiin, että niitä ei erotettaisi toisistaan. Alue koostui pohjoisesta Schleswigin ja eteläisestä Holsteinin herttuakunnista. Holstein kuului Saksan keisarikuntaan (myöhemmin Saksan liittoon), mutta Schleswig ei kuulunut siihen. Alueen saksalainen enemmistö nousi kansallisuusaatteen innoittamana kapinaan vuonna 1848 Tanskaa vastaan. Kapina kukistettiin, mutta vuonna 1864 Preussi ja Itävalta liittoutuivat Tanskaa vastaan, koska ne vastustivat Tanskan valtiosäännön soveltamista Schleswigissä. Toisessa Saksan–Tanskan sodassa Slesvig-Holstein jaettiin Itävallan ja Preussin kesken. Vain kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1866 Preussi valtasi koko alueen Itävallalta, ja Schleswig-Holsteinista tuli osa Saksan keisarikuntaa 1870.
Rajakiista Tanskan kanssa saatiin sovittua kansanäänestyksen perusteella 1920 Kansainliiton välityksellä. Silloisen Schleswigin pohjoisosa äänesti liittymisestään Tanskaan, jonka osa se on tänäkin päivänä. Demokraattisten äänestysten tulokset olivat niin vakuuttavia, että edes demokratiaa halveksunut Hitler ei kyseenalaistanut niiden tuloksia. Tämän rajakiistan ratkaisu olikin yksi harvoja Kansainliiton onnistumisia valtapoliittisissa kiistoissa.[lähde? ]
Hallinto

Schleswig-Holstein on jaettu yhteentoista piirikuntaan (Kreis) ja neljään piirikunnattomaan kaupunkiin (Kreisfreie Stadt):
Piirikunnat:
Dithmarschen
Lauenburg
Pohjois-Friesland (Nordfriesland)
Ostholstein
Pinneberg
Plön
Rendsburg-Eckernförde
Schleswig-Flensburg
Segeberg
Steinburg
Stormarn
Piirikunnattomat kaupungit:
Kiel (KI)
Lyypekki (Lübeck, HL)
Neumünster (NMS)
Flensburg (FL)
Politiikka

Vaalikaudella 2012–2017 Schleswig-Holsteinin osavaltiota johtaa SPD:n, vihreiden ja SSW:n koalitiohallitus. Pääministerinä on vuodesta 2012 alkaen ollut sosiaalidemokraatti Torsten Albig. 6. toukokuuta 2012 pidetyissä osavaltiovaaleissa kristillisdemokraatit saivat 36,8 % äänistä (22 edustajaa osavaltioparlamentissa), sosiaalidemokraatit 35,8 % (22 edustajaa), vapaat demokraatit 4,3 % (6 edustajaa), Liittouma 90/Vihreät 10,6 % (10 edustajaa), vasemmistopuolue 2,4 % (ei edustajia), piraattipuolue 7,4 % (6 edustajaa) sekä tanskalaista ja friisiläistä vähemmistöä edustava SSW 2,4 % (3 edustajaa).
Väestö > Kielet

Schleswig-Holsteinin virallisia kieliä ovat saksa, alasaksa, tanska ja friisi. Alasaksa on osavaltion historiallinen kieli, mutta sitä puhutaan yhä monissa paikoissa osavaltion alueella. Tanskalainen vähemmistö asuu enimmäkseen osavaltion pohjoisosassa, friisit Pohjanmeren rannikolla ja läheisillä saarilla.
Kulttuuri

Schleswig-Holsteinin kulttuuri on yhdistelmä saksalaista ja tanskalaista, tästä kenties parhaana esimerkkinä maaseudun linnat ja kartanot, mm. Glücksburgin linna. Tärkeimpiä tapahtumia ovat Schleswig-Holsteinin musiikkifestivaalit, vuotuiset klassisen musiikin festivaalit koko maakunnan alueella, ja Lyypekissä vuosittain pidettävät skandinaavisten elokuvien festivaalit. Steinburgin piirikunnan Wackenissa järjestetään vuosittain Wacken Open Air -metallimusiikkifestivaali.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Schleswig-Holstein Wikimedia Commonsissa
Landesportal (saksaksi) (englanniksi) (tanskaksi) (ranskaksi) (espanjaksi)
Matthew Kennedy

| Matthew Kennedy> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. maaliskuuta 1957 (ikä 67) Redding, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija, elokuvahistorioitsija ja antropologi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Matthew L. Kennedy (s. 14. maaliskuuta 1957 Redding, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kirjailija, elokuvahistorioitsija ja antropologi.
Kennedy kävi Shasta High Schoolia ja opiskeli teatteritaidetta Los Angelesin Kalifornian yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1979. San Franciscossa hän jatkoi opiskelua ja esiintyi koreografi Margaret Jenkinsin Dance Companyssa, jonka jälkeen Kennedy muutti New Yorkiin opiskelemaan ja esiintymään Jonathon Apples + Companyn kanssa. Vuonna 1992 Kennedy valmistui Davisin Kalifornian yliopistosta, jossa hän kävi antropologian tutkinnon. Kennedy opettaa antropologiaa ja elokuvan historiaa San Franciscon collegessa ja San Franciscon konservatoriossa. Hän aloitti collegessa vuonna 1993 ja konservatoriossa vuonna 2004.
Kennedyn teoksiin lukeutuvat muun muassa Marie Dressler: A Biography (1999), Edmund Goulding’s Dark Victory: Hollywood’s Genius Bad Boy (2004), Joan Blondell: A Life Between Takes (2007) ja Roadshow! The Fall of Film Musicals in the 1960s (2014). Kennedyn elokuvan historiaa koskevat kirjat ovat saaneet paljon kehuja. Kennedy on kirjoittanut myös artikkeleita lukuisiin sanoma- ja aikakauslehtiin. Hän on saanut myös palkintoja kirjoituksistaan ja opetuksestaan. Kennedy asuu nykyään San Franciscossa.
Aiheesta muualla

Matthew Kennedyn viralliset sivut (englanniksi)
Matthew Knies

| Matthew Knies> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. lokakuuta 2002 (ikä 21) Phoenix, Arizona
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  98 kg
Seura
Seura:  Toronto Maple Leafs
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2023–
NHL-varaus:  57. varaus, 2021 Toronto Maple Leafs
Matthew Knies (s. 17. lokakuuta 2002 Phoenix, Arizona, Yhdysvallat on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Knies edustaa NHL-joukkue Toronto Maple Leafsia.  Hänen pelipaikkansa on vasen laitahyökkääjä ja hän laukoo vasemmalta.
Pelaajaura

Ennen NHL-uraansa Knies pelasi Minnesotan yliopiston joukkueessa. Maple Leafs varasi Kniesin toisella kierroksella 57. varausvuorolla vuoden 2021 varaustilaisuudessa. Knies on pelannut kolme NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on syöttänyt yhden maalin. Knies on pelannut seitsemän NHL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt yhden maalin ja kolme syöttöä eli neljä tehopistettä.
Knies kuului Yhdysvaltain joukkueeseen Pekingin talviolympialaisissa 2022. Olympiaturnauksen neljässä ottelussa hän teki yhden maalin ja yhden syötön eli kaksi tehopistettä. Knies kuului Yhdysvaltain joukkueeseen myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2022. Turnauksen viidessä ottelussa hän syötti kolme maalia. Kaikki uran tilastot päivitetty kauden 2022–2023 jälkeen.
Max Slevogt

Max Slevogt muotokuva vuodelta 1917, Emil Orlikin etsaus.
Max Slevogt (1868–1932) oli saksalainen baijerilaissyntyinen taidemaalari ja graafikko. Hän teki metsästyskuvia, historiallisia kohtauksia, asetelmia ja muotokuvia. Lisäksi hän oli maineikas kirjankuvittaja, kuvitti kirjallisuuden klassikkojen, mm. Goethen teoksia. Slevogtin varhaiset teokset edustavat yleensä dramatisoivaa realismia, naturalismia, mutta vuoden 1900 tienoilla hän alkoi tehdä värikkäitä, elastisia teoksia, joista ilmentyy paljon kertojaniloa, vapautuneisuutta ja etenkin loistava valonkuvaus, joka näkyy varsinkin hänen Egyptissä vuonna 1914 tekemissään töissä. Hän kuului maansa merkittävimpiin impressionisteihin, joskin hänen taiteessaan näkyy jo ekspressionismin vaikutusta.