stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Riccardo Montolivo
Ura > Maajoukkue

Montolivon ensimmäinen A-maaottelu Italian maajoukkueessa oli lokakuussa 2007 pelattu ystävyysottelu Etelä-Afrikkaa vastaan. Hän pelasi Pekingin olympialaisissa 2008 ja MM-kilpailuissa 2010.
EM-kilpailuissa 2012 välierässä Saksan maajoukkuetta vastaan Montolivo vapautti upealla kaaripallollaan Mario Balotellin läpiajoon. Tämä viimeisteli paikasta Italialle 2–0-johdon. Peli päättyi Italian 2-1-voittoon. Loppuottelussa Italia hävisi kuitenkin Espanjalle 4–0.
Montolivo on pelannut 66 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Saavutukset

Serie A:n paras nuori pelaaja: 2007
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Montolivo Fiorentinan sivustolla (italiaksi)
Montolivo Italian jalkapalloliiton sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
Italian kokoonpano
Italian joukkue – Kesäolympialaiset 2008
1 Viviano |
2 Motta |
3 De Ceglie |
4 Nocerino |
5 Cigarini |
6 Criscito |
7 Montolivo |
8 Marchisio |
9 Rocchi |
10 Giovinco |
11 Rossi |
12 Dessena |
13 Coda |
14 Acquafresca |
15 Bocchetti |
16 De Silvestri |
17 Abate |
18 Consigli |
20 Candreva |
21 Russotto |
Valmentaja Casiraghi
Italian joukkue – Maanosaliittojen cup 2009
1 Buffon |
2 Santon |
3 Grosso |
4 Chiellini |
5 Cannavaro |
6 Legrottaglie |
7 Pepe |
8 Gattuso |
9 Toni |
10 De Rossi |
11 Gilardino |
12 De Sanctis |
13 Gamberini |
14 Amelia |
15 Iaquinta |
16 Camoranesi |
17 Rossi |
18 Palombo |
19 Zambrotta |
20 Montolivo |
21 Pirlo |
22 Dossena |
23 Quagliarella |
Valmentaja Lippi
Italian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Buffon |
2 Maggio |
3 Criscito |
4 Chiellini |
5 Cannavaro |
6 De Rossi |
7 Pepe |
8 Gattuso |
9 Iaquinta |
10 Di Natale |
11 Gilardino |
12 Marchetti |
13 Bocchetti |
14 De Sanctis |
15 Marchisio |
16 Camoranesi |
17 Palombo |
18 Quagliarella |
19 Zambrotta |
20 Pazzini |
21 Pirlo |
22 Montolivo |
23 Bonucci |
Valmentaja Lippi
Italian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Buffon |
2 Maggio |
3 Chiellini |
4 Ogbonna |
5 Motta |
6 Balzaretti |
7 Abate |
8 Marchisio |
9 Balotelli |
10 Cassano |
11 Di Natale |
12 Sirigu |
13 Giaccherini |
14 De Sanctis |
15 Barzagli |
16 De Rossi |
17 Borini |
18 Montolivo |
19 Bonucci |
20 Giovinco |
21 Pirlo |
22 Diamanti |
23 Nocerino |
Valmentaja Prandelli
Italian joukkue – Maanosaliittojen cup 2013
1 Buffon |
2 Maggio |
3 Chiellini |
4 Astori |
5 De Sciglio |
6 Candreva |
7 Aquilani |
8 Marchisio |
9 Balotelli |
10 Giovinco |
11 Gilardino |
12 Sirigu |
13 Marchetti |
14 El Shaarawy |
15 Barzagli |
16 De Rossi |
17 Cerci |
18 Montolivo |
19 Bonucci |
20 Abate |
21 Pirlo |
22 Giaccherini |
23 Diamanti |
Valmentaja Prandelli
Vanquish

| Vanquish |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Platinum Games
Julkaisija:  Sega
Jakelija:  Steam, Humble Store, PlayStation Store ja Microsoft Store
Ohjaaja:  Shinji Mikami
Tuottaja:  Atsushi Inaba
Säveltäjä:  Masafumi Takada
Julkaistu:  NA 19. lokakuuta 2010
Lajityyppi:  kolmannen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: D (17 vuotta tai vanhempi)  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 18  USK 18 
Alusta:  PlayStation 3, PlayStation 4, Windows, Xbox 360, Xbox One
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Vanquish on Platinum Gamesin kehittämä ja Segan julkaisema kolmannen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu vuonna 2010 PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Pelistä on myöhemmin julkaistu versiot Windowsille, PlayStation 4:lle, Xbox Onelle.
Juoni

Peli sijoittuu avaruusasemalla nimeltä Providence, jonne on hyökännyt venäläinen ääriryhmä Venäjä tähden järjestö. Ääriryhmä muuttaa aseman aseeksi ja vastauksena Yhdyvallat lähettää joukon valtaamaan aseman takaisin. Valtaamisessa on mukana DARPA:n tutkija Sam Gideon, joka kerää tietoa taistelutilanteesta.
Pelaaminen

Pelissä on useita asetyyppejä kuten rynnäkkökivääri, haulikko, raketinheihin ja tarkka-ampujan kivääri. Pelissä on suojamekanismi, jossa pelaaja lukittautuu suojaa vasten. Kun pelaaja ottaa vastaan tarpeeksi vahinkoa Samin puku hidastaa aikaa luotien väistämisen ja suojautumisen avuksi. Pelissä on yksinkertainen mekanismi aseiden päivittämiseksi ja pelaajalla on rajattu määrä montako päivityskuutiota voi olla kerralla mukana. Merkittävin ero muihin kolmannen persoonan ammuntapeleihin "boostimekaniikka", jolloin käytetään Samin puvussa olevia moottoreita, joilla voi liikkua kentällä kovalla nopeudella.
Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.5/10. Peliä kutsuttiin tyylikkääksi ja ammuskelu sai kehuja. Pelin tarina ja hahmojenkehitys kalpenee näiden rinnalla. Peliä sanottiin myös vaikeaksi, mutta viihdyttäväksi ammuntapeliksi.
Ääninäyttelijät

Ääninäyttelijät:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gideon Emery  | … |  Sam Gideon   |
|  Kari Wahlgren  | … |  Elena Ivanova   |
|  Steve Blum  | … |  Lt. Col. Robert Burns   |
|  Benito Martinez  | … |  Prof. Candide   |
|  Marc Worden  | … |  Victor Zaitsev   |
|  Lee Meriwether  | … |  President Winters   |
|  Fred Tatasciore  | … |  Daniel Grassi   |
Aiheesta muualla

Vanquish MobyGamesissa (englanniksi)
Veselin

Veselin (kyrillisillä aakkosilla Веселин) on slaavilaisissa maissa käytössä oleva miehen etunimi. Alun perin nimi on bulgarialainen. Sana vesel, josta nimi on johdettu, tarkoittaa eteläslaavilaisissa kielissä iloista.
Tunnettuja Veselin-nimisiä henkilöitä

Veselin Topalov (s. 1975), bulgarialainen shakinpelaaja
Veselin Tsinzov (s. 1986), bulgarialainen maastohiihtäjä
Vesi- ja sedimenttinäytteenotto

Vesi- ja sedimenttinäytteenottoa tehdään pää-asiassa pitkäaikaisseurantoja varten. Ne liittyvät joko jätevesien, vesistörakentamisen ja vesistöjen muun käytön vaikutusten velvoitetarkkailuihin tai kansainvälisiin sopimuksiin ja Suomen lainsäädäntöön perustuvaan ympäristön tilan seurantaan. Sedimenttinäytteitä otetaan pääasiassa sedimenttiin kertyneiden aineiden pitoisuusmittauksia sekä kertymähistorian ja muiden aikasarjojen selvittämistä varten.
Vesi- ja sedimenttinäytteistä analysoidaan eri aineita usein hyvin pieninä pitoisuuksina, siksi näytteenottajan tulee kiinnittää erityistä huomiota kontaminaation estämiseen. Se vaatii näytteenotto-organisaatiolta ja näytteenottajalta yksityiskohtaisten menettelyohjeiden laatimista ja riittävää huolellisuutta puhtauden ylläpidossa. Näytteenotto-organisaation velvollisuuksiin kuuluu myös estää kala- tai raputautien leviäminen sekä muut mahdolliset, vesistöjen väliset, biologiset kontaminaatiot näytteenoton seurauksena. Laadunvarmistukseksi voidaan käyttää nolla- ja rinnakkaisnäytteitä.
Aiheesta muualla

Työsuojelu vesi- ja ympäristönäytteenotossa ja hydrologisissa mittauksissa,OH6/2006 (Arkistoitu – Internet Archive)
OH8/2006 Työsuojelu sähkökalastuksessa (Arkistoitu – Internet Archive)
Työsuojelu veneiden käytössä, OH9/2006
Laboratorioiden välinen pätevyyskoe 5/2013. Kenttämittaukset -vesien happi, lämpötila, pH ja sähkönjohtavuus, Suomen ympäristökeskus, 2013
Vesistötietoa näytteenottajille,Ympäristöopas 2008, sivut 1-34
Vesistötietoa näytteenottajille, -	näytteenottajille, Ympäristöopas 2008 sivut 35-78
Vesiympäristölle vaarallisista ja haitallisista aineista annettujen säädösten soveltaminen. Ympäristöministeriön raportteja 15/2012 (Arkistoitu – Internet Archive)
SFS-käsikirja 147:2010 Veden laatu. Osa 1: Näytteenottomenetelmät (sisältää näytteenoton suunnitteluun, suorittamiseen, työsuojeluun jne liittyviä ohjeita, myy SFS; ks. Näytteenottostandardeja sivun alussa)
Raunioarvo

Parthenon esimerkkinä esteettisesti miellyttävistä raunioista
Suomalaisen Honkarakenteen rakentaman palatsin sivuportaikko Ukrainan entisen presidentin Viktor Janukovytšin residenssissä. Rakennus valmistui vuonna 2010.
Kuva Hashiman saarelta Japanista.
Raunioarvo (saks. Ruinenwert) on sortuneiden rakennusten esteettistä ja kulttuurihistoriallista arvoa kuvaava käsite. Raunioarvonäkökohdat voidaan huomioida suunnitteluvaiheessa miettimällä, millä tavalla toteutettuna rakennuksesta jää aikanaan jäljelle mahdollisimman näyttävä ja pitkään ilman huoltoa säilyvä raunio.
Raunioarvon kannalta ideaalisessa tilanteessa merkittävien rakennusten rauniot säilyvät niin kauan, että ne kertovat oman aikansa arkkitehtuurivirtauksista ja laajemminkin kulttuurista vaikuttavalla tavalla vielä vuosisatojen päästä.
Raunioarvoteorian isänä pidetään arkkitehti Albert Speeriä. Hän kehitti teorian 1930-luvulla ja käsitteli sen muodostumista kirjallisesti vuonna 1969 julkaistussa muistelmateoksessaan Erinnerungen. Saksaa vuosina 1934-1945 hallinnut diktaattori Adolf Hitler tuki teoriaa innokkaasti. Niinpä tuolloin suunniteltiinkin useita monumentaalisia rakennuksia, joiden oli tarkoitus kuvastaa tuleville sukupolville kansallissosialistisen Saksan vanhaa loistoa. Useimmat näistä rakennussuunnitelmista jäivät kuitenkin toteuttamatta.
Periaatteessa raunioarvoteoriaa voidaan soveltaa myös historiankirjoituksen vääristelyyn; vanhat rauniot eivät välttämättä välitä menneisyydestä totuudenmukaista käsitystä, vaan sen mielikuvan, jonka arkkitehdit ja rakennuttajat ovat halunneet aikakaudestaan jättää jäljelle. Käytännössä laajamittaista historioinnin manipulointia arkkitehtuurin avulla ei kuitenkaan tiedetä koskaan onnistuneesti tapahtuneen.
Esimerkiksi muinaisen Rooman, Egyptin ja Kreikan ajoilta säilyneet rauniot ilmentävät näkijöilleen raunioarvoa, joskaan näitä rakennuksia ja monumentteja suunniteltaessa ei tiettävästi huomioitu tarkoituksella raunioarvoteoriaa.
Miksi rauniot kiehtovat?

Lontoon Tate Britain -museossa keväällä 2014 avattu näyttely käsitteli sitä, miksi kuvat hylätyistä rakennuksista kiinnostavat yhä enemmän. Käsitteellisenä lähtökohtana näyttelyssä oli saksankielinen sana Ruinenlust eli rauniohalu ja ajatuksena oli tarkastella taiteilijoiden pakkomielteitä rapistuvaan ja ränsistyneeseen.
Ruinenlust-sana kuvaa psykopatologista uteliaisuutta tulla vedetyksi sellaiseen, mitä eniten pelkäämme. Emme pelkästään kompastele raunioissa, vaan etsimme niitä, norkoilemme niiden hoippuvissa, maatuvissa muodoissa – romahtamaisillaan olevien holvien, katkaistujen pylväiden, hajoavien jalustojen seassa – ja nautimme epäonnistumisen ja sortumisen värinästä, horjuvasta kokonaisuudesta.
Kiinnostus raunioituneita rakenteita ja paikkoja kohtaan ei ole vain himokasta. Niissä herää sekavia tunteita, kuten kauhua, nostalgiaa, katumusta – mutta myös eräänlainen vavahdus ja subliimi jännite. Monet taiteilijat vastaavat tähän ajatellen, että raunioita ei pitäisi tutkia pelkästään hieman epäilyttävällä tavalla, vaan ne pitäisi nähdä myös mahdollisuuksina.
Vesuviuksen purkauksessa vuonna 79 tuhoutuneesta Pompeijista tuli suosittu aihe sekä sen kaivausten käynnistyttyä vuonna 1748, kuin myös samanaikaisen antiikin jäänteisiin kohdistuneen kiinnostuksen takia. Ajan taiteen ja kirjallisuuden aiheena oli ajatus siitä, että menneisyyden tuho on historian varoitus sille, mitä saattaa tapahtua.
Kyseessä on tyytymättömyys nykyaikaisuuteen. Vaikka olisimme kuinka moderneja, vaikka saisimme aikaan valtavasti edistystä, kaikki kuitenkin loppuu. Kaikki tuhoutuu, kuten Kreikan ja Rooman kulttuurit.
Näyttelyn kuraattorin mukaan näkemys siitä, että menneisyyden tuho ulottuu nykyisyyteemme saattaa olla selitys niiden kuvien suosioon, jotka kuvaavat myös 1900-luvun teollista rappiota. Varsinkin Detroitin teollisen rappion kuvien suosion takana saattaa olla talouskriisin mukanaan tuoma herätys.
Näyttelyssä oli esillä valokuvaajien Yves Marchandin ja Romain Meffren kuvia vuonna 2010 julkaistusta kirjasta Ruins of Detroit. Valokuvaajat kuvasivat myös hylättyjä, tuhottuja teattereita, jotka on muutettu kirkoiksi, kauppaliikkeiksi tai bingosaleiksi. He kuvasivat myös Nagasakin rannikolla Japanissa olevaa Hashiman saarta, joka oli kaivosteollisuuden palveluksessa, kunnes hylättiin täysin 1970-luvulla.
Kuraattorin mukaan raunion arvo on sen kyvyssä sallia meitä liikkumaan ajassa. Rauniot ovat viehättäviä, koska ne eivät ole vain asioita, jotka ovat selviytyneet ajassa, vaan ne myös osoittavat johonkin suuntaan. Valokuvaaja Marchandin mukaan raunio sallii näkymän sekä menneisyyteemme, että myös nykyisyyteemme, sekä siihen mitä on tulossa. Ne kaikki voi nähdä samanaikaisesti.
Raunioiskasvit

| Raunioiskasvit |
| --- | --- |
 Kamparaunioinen (Asplenium monanthes)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Sanikkaiset Pteridophyta
Alakaari::  Saniaiset Pteridophytina
Luokka::  Pteridopsida
Lahko::  Polypodiales
Heimo::  Raunioiskasvit Aspleniaceae  Newman
Katso myös
   Raunioiskasvit Wikispeciesissä   Raunioiskasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Raunioiskasvit (Aspleniaceae) on Polypodiales-lahkoon kuuluva saniaisheimo. Heimoon kuuluu ainakin noin 25 sukua, joiden lisäksi mahdollisesti myös noin viisi muutakin sukua ja viisi risteymäsukua.
Sukuja

Antigramma
Asplenidictyum
Asplenium – raunioiset
Asplenosorus
Boniniella
Caenopteris
Camptosorus
Ceterach
Ceterachopsis
Chamaefilix
Darea
Diellia
Eremopodium
Holodictyum
Loxoscaphe
Micropodium
Neotropteris
Phyllitis
Phyllitopsis
Pleurosorus
Schaffineria
Scolopendrium
Tarachia
Thamnopteris
Triphlebia
Victor Kuusakoski

Victor Iisakki Kuusakoski, vuoteen 1935 Kuschakoff (5. kesäkuuta 1918 Viipuri – 2. maaliskuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Kuusakosken vanhemmat olivat liikemies Donuard Kuusakoski, aiemmin Kuschak ja Kuschakoff, ja Hilda Maria Kurvinen ja puoliso vuodesta 1943 Sirkka Liisa Selamaa. Kuusakoski suoritti Viipurissa kauppakoulun 18-vuotiaana ja työskenteli sitten isänsä perustamassa metallien kierrätys- ja jatkojalostusyrityksessä Viipurissa, joka on sittemmin tunnettu Kuusakoski-yhtiönä. Helsingin tultua yrityksen toiseksi toimipisteeksi Victor Kuusakoski alkoi Viipurin liikkeen johtajaksi ja isänsä kuoltua 1946 hän ryhtyi koko yrityksen toimitusjohtajaksi. Hänen johdossaan yritys kasvoi merkittävästi ja laajeni useille eri paikkakunnille, paneutuen muun muassa alumiinin jalostukseen.  Victor Kuusakoski oli Kuusakoski-yhtiön toimitusjohtaja vuoteen 1977 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1982 kuolemaansa saakka. Hänellä oli sekä alansa kotimaisia että kansainvälisiä luottamustoimia, mutta musikaalisesti lahjakkaana hän oli myös muun muassa useiden orkestereiden perustaja ja jäsen. Teollisuusneuvoksen arvonimen Victor Kuusakoski sai vuonna 1978.
Robert Chesteriläinen

Robert Chesteriläinen (lat. Robertus Castrensis; elänyt 1100-luvulla) oli englantilainen matemaatikko, tähtitieteilijä, kemisti ja arabisti, joka käänsi ensimmäisen tunnetun latinankielisen käännöksen Koraanista. Hänet tunnetaan myös tekemästään käännösvirheestä, jonka seurauksena nykyään matematiikassa käytetään eräälle trigonometriselle funktiolle nimitystä sini.  Jotkin lähteet yhdistävät Robert Kettonilaisen Robert Chesteriläiseen, mutta kyseessä voivat olla myös eri henkilöt.
Elämäkerta

Robert Chesteriläinen syntyi 1100-luvun alussa. Kuten tuohon aikaan oli yleistä oppineiden keskuudessa, hänellä on ajan tapaan useita kutsumanimiä. Häntä kutsuttiin seuraavilla nimillä: Robert Retinensis, Robertus Ketenensis, de Ketene, Ostiensis, Astensis, Anglicus, Cataneus, Robert Cestrensis, de Retines ja the Englishman (suom. Robert Englantilainen). Chester-nimi viittaa ilmeisesti hänen opiskelupaikkaansa. Alun perin hänen uskotaan olleen kotoisin Kettonin kylästä, Keski-Englannin Rutlandista. Hänen varhaisesta elämästä ei tiedetä juuri mitään.
Hän ja Plato Tibertinus matkustivat 1136 Barcelonaan ja vuonna 1141 hän asui Ebro-joen tuntumassa opiskellen alkemiaa ja astrologiaa hänen läheisen ystävän kroatialaisen filosofin Hermann Dalmatianilaisen kanssa. Chesteriläinen työskenteli myös Pampelonan arkkidiakonina vuonna 1143. Kotimaahansa hän palasi ainakin kahdesti; ensimmäisen kerran vuonna 1147 ja toisen kerran vuonna 1150.
Clunyn apotti Petrus Venerabilis vakuutti Robertin ja Hermannin vuonna 1141 opiskelemaan islamin uskoa ja lakia sekä rohkaisi heitä kääntämään Islamin pyhän kirjan Koraanin latinaksi. Pietarin intressinä oli kerätä nuorukaisten työnhedelmät ja käyttää sitä apuvälineenä osoittaakseen muslimien olevan pakanallisia. Käännöstyö vei hänet sivuun hänen matemaattisista ja astrologisista tutkimuksistaan, mutta sai työn valmiiksi vuonna 1143.
Robert Chesteriläinen sai toisen suuren käännöstyön valmiiksi 11. helmikuuta vuonna 1144, nimittäin Jabir bin Hayyanin Kitab al-Kimyan, joka on ensimmäinen latinankielinen käännös arabialaisesta alkemiallisesta työstä Länsi-Euroopassa.
Hän esitteli algebran länsieurooppalaisille oppineille kääntämällä al-Khwarizmin al-Jabr wa'l-Muqabalah -teoksen. Käännöksen pohjalta matematiikkaan tulivat termit algoritmi ja sini. Jälkimmäinen sana syntyi virheellisen käännöksen kautta. Sanan pohjana on sanskritinkielinen ympyrän jännettä tarkoittava sana jiva. Keskiajalla oli erittäin yleistä, että intialaisia tekstejä käännettiin arabiaksi, ja koska jivalle ei löytynyt arabian kielestä sopivaa vastinetta, lanattiin sana suoraan arabiaan muodossa jiba. Koska arabiaa kirjoitettaessa merkitään vain konsonantit, niin Chesteriläinen tulkitsi sanan olevan jaib, jolla voidaan tarkoittaa merenlahtea. Chesteriläinen käänsi siis jiban latinan merenlahtea tarkoittavalle sanalle sinus. Tämä on pohja nykyisin käytössä olevalle sini-funktion nimelle.
Robert Chesteriläisen kuolinpäivää ei tiedetä.
Victor Larchandet

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Victor Larchandet |  Victor Larchandet |  Victor Larchandet |  |
Miesten rugby
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
Maa:   Ranska
|  Kultaa | Pariisi 1900 | joukkuekilpailu |  |
Marie Victor Xavier Larchandet tai Lardanchet (29. joulukuuta 1863 Desnes – 8. marraskuuta 1936 Nizza) oli ranskalainen rugbynpelaaja ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä lajissa kultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Robert Christgau

Robert Christgau vuonna 2010 Seattlessa
Robert Christgau (s. 1942) on yhdysvaltalainen rock-kriitikko ja kirjailija.
Christgau alkoi kirjoittaa rock-arvosteluja Esquire-lehteen vuonna 1967. Hän ryhtyi newyorkilaisen The Village Voicen kolumnistiksi 1969, siirtyi Newsday-lehteen 1972 ja palasi Village Voiceen 1974 kymmeneksi vuodeksi musiikkitoimittajaksi. Vuosina 1985–2006 Christgau toimi lehdessä vanhempana toimittajana ja sen johtavana musiikkikriitikkona. Hän on kirjoittanut lukuisiin muihinkin lehtiin ja julkaisuihin. Christgau tunnetaan erityisesti Consumer Guide -palstastaan, jossa hän on vuodesta 1969 lähtien antanut albumeille kirjainarvosanoja.
Christgau on julkaissut kuusi kirjaa: kokoelmat Any Old Way You Choose It (1973) ja Grown Up All Wrong (1998), muistelmat Going Into the City: Portrait of a Critic as a Young Man (2015) sekä kolme levyopasta, jotka perustuvat hänen kolumneihinsa.
Christgau on opettanut useissa collegeissa ja yliopistoissa, kuten New Yorkin yliopistossa, missä hän on opettanut englantia, journalismia ja musiikin historiaa. Hän on Ferris Professor of Journalism Princetonin yliopistossa 2007.
Christgau sai kandidaatintutkinnon Dartmouthista 1962. Hän meni naimisiin vuonna 1974 ja hänellä on tytär.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robert Christgau Wikimedia Commonsissa
Verta ja kultaa

| Verta ja kultaa> Body and Soul |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Robert Rossen  Robert Aldrich, apulaisohjaaja 
Käsikirjoittaja:  Abraham Polonsky
Tuottaja:  Bob Roberts
Säveltäjä:   Frank Eyton  Johnny Green  Edward Heyman 
Kuvaaja:  James Wong Howe
Leikkaaja:  Robert Parrish
Lavastaja:  Edward Boyle
Erikoistehosteet:  Gunther Von Fritsch
Pääosat:   Lilli Palmer  Hazel Brooks  William Conrad 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Enterprise  Metro-Goldwyn-Mayer  Roberts Productions Inc. 
Levittäjä:  Lux Film Netflix United Artists
Ensi-ilta:   1947  1949 Suomessa 
Kesto:  106 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Verta ja kultaa (Body and Soul) on yhdysvaltalainen  nyrkkeilyelokuvaklassikko vuodelta 1947. Sen on ohjannut Robert Rossen.
Elokuva kertoo köyhästä nuoresta miehestä, joka nousee mestariksi mutta jää lopulta korruption kierteeseen.
Elokuvassa on viitteitä film noir -tyylistä. Se edustaa yhdysvaltalaista yhteiskunnallista elokuvaa ja on TV-maailmaan elokuvan arvioineen Pertti Avolan mukaan vetävä ja toteutettu ammattitaitoisesti.
Aiheesta muualla

Verta ja kultaa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Avola, Pertti: Verta ja kultaa -elokuva on tarina köyhän amatöörinyrkkeilijän tiestä mestariksi ja päätyen korruption kierteeseen Seura.  14.3.2019. Viitattu 11.6.2022.
Rauma-sali

Rauma-sali on Rauman keskustan tuntumassa sijaitseva 433-paikkainen, nousevakatsomoinen konserttisali. Se on samoissa tiloissa kuin Satakunnan ammattikorkeakoulun liiketalousalan yksikkö osoitteessa Satamakatu 26. Salin yhteydessä on 132-paikkainen kahvio ja 60-paikkainen lämpiö.
Rauma-saliin saatiin helmikuussa 2017 testamenttilahjoituksen avulla uusi, pianotaiteilija Ralf Gothónin valitsema Steinway & Sons -konserttiflyygeli..
Rauma-sali on yksi Rauma Festivo -kamarimusiikkifestivaalin konserttipaikoista. Musiikkitilaisuuksien ohella Rauma-salia käyttää myös muun muassa Rauman Kaupunginteatteri.
Rauma (hinaaja)

Rauma oli suomalainen Rauma-Raahe Oy:n omistama merihinaaja joka upposi sunnuntaiaamuna 8. joulukuuta 1946 Suomenlahdella Pellingin eteläpuolella. Hinaajat Rauma ja Aunus olivat hinaamassa puutavaralastissa ollutta nelimastoparkki Passatia Kotkasta Helsingin kautta Hankoon. Väärinkäsitetyn kurssimuutoksen vuoksi hinausvaijeria ei irroitettu ajoissa ja Passat veti hinaaja Rauman kyljelleen jolloin hinaaja upposi. Onnettomuudessa kuoli yhdeksän hinaajan 11 hengen miehistöstä.
Rauniopelastus

Sichuanin maanjäristyksen 2008 pelastustoimintaa
Rauniopelastus on kaupunkiympäristössä tapahtuvaa etsintä- ja pelastustoimintaa, jossa loukkuun jääneitä ihmisiä pelastetaan sortuneen rakennuksen tai muun rakenteen raunioista.
Rakennuskantaa voi tuhoutua laajalti esimerkiksi onnettomuuden, luonnonkatastrofin, sodan tai terrorismin johdosta. Loukkuun jääneiden ihmisten löytäminen ja pois saaminen ajoissa voi olla vaikeaa, koska sortuneen rojun ja siitä aiheutuneen pölyn seassa on vaikeaa liikkua. Sotatila, maanjäristys, tulva tai myrsky voi tehdä etsinnästä vaarallista.
Pelastaminen

Loukkuun jääneiden ihmisten löytämisessä on apuna rauniokoiria, jotka ovat raunio-olosuhteista ihmisen löytämään koulutettuja pelastuskoiria. Sortuneen rakenteen keskellä liikkuminen on vaikeaa ja vaarallista. Rauniossa on ahdasta ja usein pimeää. Suljetussa tilassa hiilidioksidin määrä ilmassa voi nousta vaarallisen korkeaksi. Siksi uhrien pois saamisella on kiire. Pelastajien tarvitsee käyttää suojavarusteita ja hengityssuojaimia irtorojun ja pölyn takia. Pelastajat käyttävät erilaisia hydraulisia työkaluja, sahoja ja poria betonin ja muun materiaalin raivaamiseen. Pelastuslaitoksilla voi olla rauniopelastusvälineistöllä varustettuja ajoneuvoja.
Suomessa

Suomessa Helsingin pelastuslaitoksella ja Puolustusvoimilla on kyky ja välineistöä rauniopelastamiseen.
Pyhäjärvi (Hauho)

| Pyhäjärvi |
| --- | --- |
 Pyhäjärven länsipäätä ja Lehdesmäenjoen alku
Valtiot:  Suomi
Kunnat:  Hämeenlinna (Hauho)
Koordinaatit:  61°10′19″N, 24°42′07″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Hauhon alue (35.77)
Laskujoki:  Lehdesmäenjoki 
Järvinumero:  35.774.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84,2 m  
Rantaviiva:  31,211 km  
Pinta-ala:  9,48583 km²  
Tilavuus:  0,0952999 km³  
Keskisyvyys:  10,05 m  
Suurin syvyys:  35 m  
Valuma-alue:  332 km²  
Saaria:  11 
 fiPyhäjärvi 
Pyhäjärvi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi. Se luetaan kuuluvaksi Suur-Längelmäveteen, koska sen vedenpinta on samalla korkeudella muiden järvien kanssa.