Nokianvirta
Historiaa

Nokianvirran uomaa on muokattu melkoisesti 1900-luvulla. Ennen voimalaitoksien rakentamista on vesi virrannut alas joitakin kuohuvia koskia pitkin. Joen aikaisempi nimitys olikin Mäkikoski . Uomassa on ollut saariakin. Ensimmäinen saari Yökönsaari näkyy edelleen joen alkumetreillä. Sen sijaan uusi saari on entisestä Lintuniemestä Lintuniemen kanavalla (ennen vuotta 1954 ) katkaistu saari. Ennen sitä kiersi joki Lintuniemen tehden samalla lähes 180 asteen käännöksen. Ensimmäinen koski oli Emäkoski, joka jäi veden alle Melon voimalan rakentamisen yhteydessä vuonna 1971. Emäkosken kohdalla sijaitsi myös joen ensimmäinen vuonna 1868 valmistunut vesivoimalaitos, joka antoi puuhiomolaitokselle mekaanista voimaa . Myöhemmin alkoi kosken partaalla pahvin valmistus vuonna 1871, paperin valmistus vuonna 1880 ja sulfiittiselluloosan valmistus vuonna 1886. Ensimmäinen sähköä tuottava vesivoimalaitos valmistui 1903 ja sen tehostamiseksi kaivettiin  vuonna 1913 uoman rinnalle kanava. Silloin syntyi luonnonuoman viereen Tehdassaari ja lopulta rinnakkaisessa kanavassa virtasi kaikki Nokianvirran vesi. Vanha luonnonuoma suljettiin virtauksilta Upofloorin- ja Kynarnon padoilla.
Joen luonnonvoimaa on kuvattu seuraavasti:
»Pitkiä rivejä ihanoita vesiä laskee pohjasta suureen, syvään Näsijärveen ja siitä Tammerkosken läpitse Pyhäjärveen. Siihen virtoaa taas toisia pitkiä vesirivejä idästä, ja kaikki nämä vedet juoksevat sitte länteen päin toisten vesien läpitse, siksi että ne putoavat Kokemäenjokea myöten alas Pohjanlahteen. Pyhäjärvestä Kuloveteen hyökyää valtava, kuohuva koski nimeltä Nokia. Tässä on suurenlaatuinen ja synkkä luonto; rannat ovat kallioiset ja äkkijyrkät, joilla kasvaa tummia kuusia riippuvine lehvineen. Näiden välissä hyökyää vedenpaljous alas syvyyteen, jota ei näe kosken jyrkiltä törmiltä, mutta josta kuuluu etäällä jymisevän ukkosenlainen jytinä. Tyvenet, rauhasat vedet ovat kokonaan muuttaneet luonteensa, pudotessaan Nokiata alas. Siinä vierivät valkiat aallot hyöhyen alinomaa toistensa ylitse, ja matkustaja pysähtyy ihmettelemään, että ne nykyään tyynet järvien selät ovat tulleet pakoitetuiksi niin raivokkaasen vimmaan. Mutta tämänkin valtavan kosken täytyy palvella ihmistä, sillä sen reunassa on suuri vapriiki, joka hioo puuta, saatavaksi sitte paperia puuaineruhdosta.» 
(Zachris Topelius, Maamme kirja, v. 1875 )
Voimalasta alkanut Emäkoski jatkui alavirtaan päin noin 700 metriä. Siellä joen virtaus asettui ja Kullaanvuoren alla sijaitsivat peräkkäin matalat Hienisaari ja Myllysaari. Niistä noin 200 metriä alempana sijaitsi riutta ja kilometrin päässä kaksi pienempää saarta. V-laaksossa virtaava Nokianvirta kapeni Melon kohdalla noin 30 metriä leveäksi. Melon ja Karhunhyppäyksen jälkeen laakso leveni ja sen rinteet laskivat. Siihen aikaan sijaitsi Lukkilansalmen (silloin Lukkissalmi) edessä Värrän niminen saari.
Melon vesivoimalaitoksen käynnistämisen yhteydessä vedenpinta nostettiin Emäkoskessa Pyhäjärven vedenpinnan tasalle ja Tehdassaaren kohdalla olleet vanhat poikittaispadot purettiin pois. Samalla Nokianvirta leveni Emäkosken osuudella kaksinkertaiseksi ja kaikki sen saaret jäivät veden alle. Myös alajuoksulla sijainnut Värrän saari on kadonnut.
Nokiaa Tehdassaaren kohdalla 1930-luvun lopulla
Nokian paperitehdas Nokianvirralla vuonna 1894