stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leidit levyllä
Kappaleet

Leidit: Nää laulut rakkaudesta soi – 3.38
Lea Laven: Tumma nainen (Dark Lady) – 3.53
Katri Helena: Katson autiota hiekkarantaa – 4.12
Marion Rung: El Bimbo (El Bimbo) – 2.44
Paula Koivuniemi: Perhonen – 3.02
Leidit: Laulun mä sain – 4.18
Lea Laven: Niin (Si) – 3.49
Katri Helena & Paula Koivuniemi: Vaikka maailma minne veisi (Nothing's Gonna Change My Love for You) – 4.06
Marion Rung: Kylähäät – 3.03
Paula Koivuniemi: Kuuleeko yö (Come vorrei) – 4.35
Katri Helena: Paloma Blanca (Paloma Blanca) – 3.09
Marion Rung & Lea Laven: Jokainen päivä on liikaa (Killing Me Softly with His Song) – 4.10
Leidit: Hittiputki – 9.21
Paula Koivuniemi: Sata kesää, tuhat yötä (Boogie Woogie Dancin' Shoes)
Katri Helena: Katson sineen taivaan
Marion Rung: Senorita por favor (Senorita por favor)
Lea Laven: Ei oo, ei tuu
Katri Helena: Paloma Blanca (Paloma Blanca)
Paula Koivuniemi: Tummat silmät, ruskea tukka (Le Cœur Somnambule)
Marion Rung: Eviva Espanja (Eviva España)
Lea Laven: Niin se käy (Une, Deux, Trois)
Katri Helena: Vie minut
Marion Rung: Tom Tom Tom
Paula Koivuniemi: Luotan sydämen ääneen (Let Me Sing)
Lea Laven: Samppanjaa (Warsaw Nights)
Marion Rung: El Bimbo (El Bimbo)
Katri Helena: Anna mulle tähtitaivas
Paula Koivuniemi: Kun kuuntelen Tomppaa
Lea Laven: Soley, soley (solei, Solei)
Kokoonpano

Katri Helena
Paula Koivuniemi
Lea Laven
Marion Rung
Kokoonpano > Muusikot

Jartsa Karvonen – rummut
Sami Kuoppamäki – rummut
Häkä Virtanen – bassot
Juha Lanu – kitarat, taustalaulu
Peter Engberg – kitarat
Leri Leskinen – kosketinsoittimet, taustalaulu
Heikki Pohto – saksofonit, huilu, taustalaulu
Jukka Tiirikainen – trumpetti, flyygelitorvi, taustalaulu
Matti Lappalainen – pasuuna, taustalaulu
Esa Nieminen – kapellimestari, piano, kosketinsoittimet, taustalaulu
Kokoonpano > Tuotanto

Esa Nieminen – tuottaja, sovitukset, miksaaja
Jetro Vainio – äänittäjä, miksaaja, ohjelmointi
Leri Leskinen – ohjelmointi, miksaaja
Markus Kaarlonen – ohjelmointi, miksaaja
Pauli Saastamoinen – masteroija
Henrik Schütt – kuvat
Filippiáda

| Filippiáda Φιλιππιάδα |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Filippiáda
 Koordinaatit: 39°12′N, 20°53′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Epeiros jaLänsi-Makedonia
Alue:  Epeiros
Alueyksikkö:  Préveza
Kunta:  Zirós
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  210201
Väkiluku (2011):  8 106
 – Kaupunki­yhdys­kunta:  4 619
 – Kaupunki:  4 619
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  ΡΖ
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Filippiáda (kreik. Φιλιππιάδα; kath.kreik. Φιλιππιάς, Filippiás) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Ziróksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Φιλιππιάδος, Dimotikí Enótita Filippiádos) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Prévezan alueyksikössä Epeiroksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 8 106 ja varsinaisen Filippiádan kaupungin väkiluku 4 619 (vuonna 2011). Filippiáda on Ziróksen kunnan kuntakeskus.
Kirkko Kerasónaksen kylässä.
Filippiáda sijaitsee noin 10 kilometriä Ártasta luoteeseen ja noin 30 kilometriä Prévezasta koilliseen. Sen alueella sijaitsivat antiikin aikaiset kaupungit Kharadron ja Boukhetion (bysanttilaisena aikana Rogoi). Filippiáda oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Ziróksen kunnaksi yhdessä Anógeion, Kranéan ja Thesprotikón kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Filippiádan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Ágios Geórgios | Ágios Geórgios | 601 |
| Dryófyto | Dryófyto | 266 |
| Filippiáda | Filippiáda | 4 619 |
| Gymnótopos | Gymnótopos | 324 |
| Kerasónas | Agía Faneroméni | 10 |
| Kerasónas | Kerasónas | 273 |
| Kleisoúra | Kleisoúra | 166 |
| Kleisoúra | Pénte Pigádia | 47 |
| Néa Kerasoúnta | Iliovoúni | 95 |
| Néa Kerasoúnta | Néa Kerasoúnta | 827 |
| Panagía | Gonía | 68 |
| Panagía | Panagía | 240 |
| Panagía | Voúlista | 26 |
| Pétra | Pétra | 392 |
| Romiá | Paidópoli Ziroú | 25 |
| Romiá | Romiá | 127 |
Yhteensä: 8 106
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Filippiáda Wikimedia Commonsissa
Frances Sternhagen

Frances Sternhagen vuonna 1962.
Frances Hussey Sternhagen (13. tammikuuta 1930 Washington D.C. – 27. marraskuuta 2023 New Rochelle, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, jolla oli pitkä ura näytelmissä, televisiossa ja elokuvissa.
Sternhagen syntyi Washingtonin kaupungissa. Hänen isänsä John Meier Sternhagen oli tuomari ja äiti Gertrude o.s. Hussey työskenteli sairaanhoitajana ensimmäisessä maailmansodassa ja oli myöhemmin kotiäiti. Perheessä ei ollut muita lapsia.
Sternhagen opiskeli Vassar Collegessa ensin historiaa mutta vaihtoi sitten draamaopintoihin. Hän näytteli sekä Broadway- ja Off-Broadway-tuotannoissa. Hän voitti kaksi Tony-palkintoa, vuosina 1973 ja 1995, ja niiden lisäksi hän oli ehdolla viisi kertaa. Off-Broadway-näytelmistä hän voitti kolme Obie-palkintoa, ja vuonna 2013 hän sai Obien elämäntyöpalkinnon. Samana vuonna hän näytteli viimeisen kerran teatterissa.
Sternhagenilla oli myös useita rooleja televisiossa, kuten sarjoissa Terveydeksi, Teho-osasto ja Sinkkuelämää.  Terveydeksi- ja Sinkkuelämää-rooleistaan hän sai yhteensä kolme Emmy-ehdokuutta. Valkokankaalla hän näytteli muun muassa elokuvissa Piina, Kahdet kasvot, The Mist – usva ja Julie & Julia. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi vuoden 2014 Niin se käy.
Sternhagenilla oli miehensä Thomas Carlinin (k. 1991) kanssa kuusi lasta.
Aiheesta muualla

Frances Sternhagen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lievonen

Lievonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aarre Lievonen (1916–2010), harmonikkataiteilija ja -pedagogi, soitinrakentaja, sekä jää- ja jalkapalloilija
Ingeborg Lievonen, Inge Löök (s. 1951), kuvittaja ja puutarhuri
Jorma Lievonen (s. 1956), ampuja
Make Lievonen (1947–2016), basisti
Matti Lievonen (s. 1958), UPM-Kymmenen johtaja, Neste Oilin toimitusjohtaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Lievä kognitiivinen heikentyminen

Lievä kognitiivinen heikentyminen on syiltään, oirekuvaltaan ja ennusteeltaan monimuotoinen oireyhtymä. Se on normaalin kognitiivisen suoriutumisen ja dementiatasoisen kognitiivisen heikentymisen väliin sijoittuva tila, joka voi olla korjautuva tai edetä Alzheimerin taudin tai muistisairauden kriteerit täyttäväksi tilaksi. Tila voi myös pysyä vakaana. Jos lievä kognitiivinen heikentyminen on korjautuvaa, sen taustalla voi olla esimerkiksi masennus, aistivaje tai antikolinerginen lääkitys. Myös aivoverenkierron muutokset voivat selittää lievän kognitiivisen heikentymisen.
Lievä kognitiivinen heikentyminen on todennäköisemmin muistisairautta edeltävä vaihe, mikäli ikä on korkeampi, heikentyminen on laaja-alaisempaa, käytösoireita esiintyy ja omatoimisuus on vähentynyt. Myös ohimolohkossa esiintyvä atrofia ja selkäydinnesteen merkkiaineiden muutokset ovat etenemistä ennakoivia tekijöitä. Lievä kognitiivinen heikentyminen ei ole tarkkarajaisesti määritelty käsite eikä luotettavien viitearvojen määrittäminen ole ongelmatonta, koska monet sairaudet ja lääkitykset vaikuttavat aivotoimintaan. Omatoimisuuden lievän muutoksen ja dementiatasoisen kognitiivisen heikentymisen välinen rajanveto on vaikeaa. Lievään kognitiiviseen heikentymiseen viittaavia tekijöitä voivat olla muistiongelmien lisäksi tarkkaavaisuuden, toiminnanohjauksen ja kielellisten toimintojen muutokset. Mitä laaja-alaisempia lievät kognitiiviset ongelmat ovat, sitä todennäköisemmin kyse on lievästä dementiasta tai muistisairauden prekliinisestä vaiheesta. Lievän kognitiivisen heikentymisen yhteydessä masennus, ahdistuneisuus, apaattisuus ja ärtyneisyys ovat yleisempiä kuin kognitiivisesti normaalisti suoriutuvilla.
Lievää kognitiivista heikentymistä käytettiin käsitteenä tiettävästi ensimmäisen kerran vuonna 1991. Käsite tuli tunnetummaksi vuonna 1995 Mayo Clinicin kuvaamana. Kuopiossa 2000-luvun alkuvuosina laskettiin lievän kognitiivisen heikentymisen esiintyvyydeksi 5,3–6,1 %, mutta vain 3,6 % niillä, joilla ei ole tiedossa olevaa aivojen toimintaan vaikuttavaa sairautta. Koska lievä kognitiivinen heikentyminen ei ole mikään tietty sairaus vaan oirekokonaisuus, hoito riippuu taustalla mahdollisesti olevan sairauden luonteesta.
Leveälehtikämmekkä

| Baltiankämmekkä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Erittäin uhanalainen
 
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Suku::  Liuskakämmekät Dactylorhiza
Laji::  Toukokämmekkä majalis
Alalaji::  baltica
Kolmiosainen nimi
 Dactylorhiza majalis subsp. baltica  (Klinge) H.Sund. 
Synonyymit
 Dactylorchis baltica  Dactylorchis longifolia  Dactylorhiza baltica (Klinge) Nevski  Dactylorhiza longifolia  Orchis baltica  Orchis latifolia f. baltica  Orchis latifolia subsp. baltica  Orchis latifolia var. tenuior  Orchis longifolia  Orchis longifolia var. gracilis 
Katso myös
   Leveälehtikämmekkä Wikispeciesissä   Leveälehtikämmekkä Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Baltiankämmekkä eli baltiantoukokämmekkä eli leveälehtikämmekkä (Dactylorhiza majalis subsp. baltica tai Dactylorhiza baltica) on liuskakämmeköihin kuuluva, lähinnä Keski- ja Itä-Euroopassa kasvava kämmekkäkasvi. Laji on Suomessa luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Kasvi sekoitetaan usein Keski-Euroopassa esiintyvään toukokämmekkään, josta se kuitenkin poikkeaa pääosin lehtien perusteella.
Ulkonäkö ja koko

Baltiankämmekkä kasvaa 30–50 cm korkeaksi. Sen varsi on tanakka, paksu ja varren keskiontelo on selvä. Juurimukula on syvään liuskainen. Kapeansoikeita, pitkiä lehtiä on 4–8 kappaletta. Lehdet ovat päältä tummanvihreitä ja ruskeatäpläisiä, alta vaaleanvihreitä ja täplättömiä. Kukinto on hyvin pitkä ja tiheä. Kukat ovat väriltään tummanpunaisia ja tummakirjailuisia. Kukkien alimmat tukilehdet ovat selvästi kukkia pidempiä, ja tukilehtien laidat ovat hienosahaisia. Kukan huuli on kolmiliuskainen ja kannuksellinen. Baltiankämmekkä kukkii Suomessa kesäkuussa. Muista liuskakämmeköistä poiketen baltiankämmekkä tekee usein kaksi uutta mukulaa ja lisääntyy sillä tavoin myös kasvullisesti.
Kasvi muistuttaa maariankämmekkää, mutta on sitä suurempikokoinen. Yksittäinen kukka muistuttaa kalkkimaariankämmekkää, joskin huulen liuskat ovat yleensä hieman pyöreäpäisiä. Suurikokoisen kukinnon varsi on paksumpi kuin edellä mainituilla lajeilla.
Levinneisyys

Baltiankämmekkää tavataan Pohjois-Saksasta Baltiaan ja Länsi-Venäjälle. Suomesta tunnettiin aiemmin vain yksi monivartinen yksilö Dragsfjärdin saaristosta. Kasvi löydettiin vuonna 1985. Toukokuussa 2008 havaittiin kasvin tulleen varastetuksi. Toinen havainto on mainittu Koillismaalta. Uusien kasvupaikkojen löytyminen Suomesta ei olisi kuitenkaan yllättävää, sillä kasvin pienikokoiset siemenet voivat levitä kauaskin tuulen mukana Baltian kasvualueilta.
Vuonna 2009 baltiankämmeköitä löydettiinkin muun muassa itäiseltä Uudeltamaalta.
Elinympäristö

Baltiankämmekkää tavataan kuivilla, kalkkipitoisilla niityillä. Laji on kalkinsuosija.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Baltiankämmekän levinneisyys Suomessa.
Pohjolan kasvien pauloissa: Dactylorhiza baltica – baltiankämmekkä
Louis Henin

| Mitalit> Maa:   Belgia. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Belgia. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Belgia. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Maa:   Belgia> .Miesten voimistelu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu, ruotsalaissysteemi |  |
Louis Henin (24. kesäkuuta 1894 – ?) oli belgialainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä, jossa hän oli mukana saamassa pronssia ruotsalaisen järjestelmän joukkuevoimistelussa.
Linnanahde

Linnanahde on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Aki Linnanahde (s. 1978), juontaja, toimittaja ja tuottaja, Matti Linnanahteen poika
Matti Linnanahde (1949–2019), toimittaja, Aki Linnanahteen isä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Louis Henri de Bourbon

Louis Henri de Bourbon.
Louis Henri, Bourbonin herttua, Condén ruhtinas (18. elokuuta 1692 Versailles – 27. tammikuuta 1740 Chantilly) oli ranskalainen ruhtinas ja Condén suvun päämies, joka toimi Ranskan johtavana ministerinä kuningas Ludvig XV:n valtakautena vuosina 1723–1726.
Louis Henri de Bourbon oli sotapäällikkönä tunnetun Louis II Condén pojanpojan poika. Hänen vanhempansa olivat Louis III de Condé ja kuningas Ludvig XIV:n avioton tytär mademoiselle de Nantes. Ludvig XIV:n kuoltua syyskuussa 1715 hän sai Bourbonin herttuan arvon ja alaikäisen Ludvig XV:n sijaisjallitsijaksi tullut Orléansin herttua Filip nimitti hänet sijaishallitusneuvoston johtoon. Bourbon kuitenkin laiminlöi hallinnolliset tehtävänsä ja keskittyi omiin liiketoimiinsa sekä metsästykseen. Orléansin herttuan kuoltua joulukuussa 1723 hänet kuitenkin nimitettiin Ranskan johtavaksi ministeriksi (premier ministre). Hallituksen johdossakinn Bourbon oli vuonna 1719 rakastajattarekseen ottamansa markiisitar de Prien vaikutusvallan alainen.
Bourbonin määräämät ankarat viranomaistoimet sekä hänen valtiovarainministerinsä Duverneyn yritys nostaa veroja tekivät hänen hallintonsa epäsuosituksi. Hänen päätavoitteenaan oli kuitenkin varmistaa, että nuori ja sairasteleva kuningas saisi mahdollisimman pian kruununperillisen, jotta Ranskan kruunu ei tämän mahdollisesti kuollessa siirtyisi pois Bourbonien suvun päähaaralta. Ludvig XV oli vuonna 1721 kihlattu Espanjan prinsessa Mariana Viktorian kanssa, mutta tämä oli aivan liian nuori saamaan lapsia, joten Bourbon järjesti kihlauksen puretuksi ja naitti kuninkaan syyskuussa 1725 Puolan prinsessa Maria Leszczyńskan kanssa. Tämä herätti ärtymystä Espanjassa ja johti Espanjan liittoutumiseen Itävallan kanssa Ranskaa vastaan.
Bourbon joutui heinäkuussa 1726 kuninkaan neuvonantaja kardinaali de Fleuryn syrjäyttämäksi ja hänet määrättiin kotiarestiin Chantillyn linnaan. Hän asui siellä loppuikänsä omistautuen harrastuksilleen.
Louis Henri de Bourbon ei käyttänyt juuri koskaan perimäänsä Condén ruhtinaan arvoa. Hänet tunnettiin elinaikanaan parhaiten nimellä Monsieur le Duc (”herra herttua”).
Leskenlehtisulkanen

| Leskenlehtisulkanen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Sulkaperhosmaiset Pterophoroidea
Heimo::  Sulkaperhoset Pterophoridae
Alaheimo::  Pterophorinae
Suku::  Platyptilia
Laji::  gonodactyla
Kaksiosainen nimi
 Platyptilia gonodactyla  (Schiffermüller & Denis, 1775) 
Katso myös
   Leskenlehtisulkanen Wikispeciesissä   Leskenlehtisulkanen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Leskenlehtisulkanen (Platyptilia gonodactyla) on sulkaperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö

Pienehkö, harmaanruskea sulkaperhonen. Etusiivet ovat kapeat, vaalean harmaanruskeat. Siiven kärkiosassa on selvästi erottuva tummanruskea, kolmiomainen laikku ja etummaisen kärkiliuskan kärki kaartuu ulospäin ja muodostaa siivelle terävän kärjen. Takasiivet ovat tumman harmaanruskeat ja niiden takimmaisen liuskan keskivaiheilla on pieni, tumma suomutupsu. Raajat ovat vaaleat, nivelten kohdalta ruskeat. Siipiväli 22–28 mm.
Levinneisyys ja lentoaika

Lajia tavataan koko palearktisella alueella. Suomessa leskenlehtisulkasta tavataan erittäin yleisenä maan etelä- ja keskiosissa ja harvinaisempana Pohjois-Lapissa. Se kuitenkin vaikuttaa puuttuvan Keski-Lapista. Perhoset lentävät kahtena sukupolvena, joista ensimmäisen yksilöitä tavataan toukokuun puolivälistä heinäkuulle ja seuraavaa heinäkuusta syyskuun lopulle.
Elinympäristö ja elintavat

Aukeilla paikoilla kuten niityillä ja joutomailla elävä perhonen. Aikuiset lentävät iltahämärässä ja tulevat valolle. Ensimmäisen sukupolven toukat elävät aluksi miinaajina lehtien sisällä, myöhemmin vapaina lehtien alapinnoilla ja koteloituvat sinne. Toisen sukupolven toukat ovat aluksi lehtimiinaajia, talvehtivat ravintokasvin varren sisällä ja elävät talvehtimisen jälkeen syöden kukintoja ja siemeniä. Toisen polven toukat koteloituvat ravintokasvin kukintoon.
Ravintokasvi

Toukan ravintokasvi on leskenlehti (Tussilago farfara) sekä ruttojuuret (Petasites).
Aiheesta muualla

Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
Bladmineerders van Europa / Leafminers of Europe (Arkistoitu – Internet Archive) (hollanniksi) (englanniksi)
koiraan genitaalit
naaraan genitaalit
Louhikosken voimalaitos

Louhikoski on voimalaitos Nurmeksessa Saramojoessa. Sen on alun perin omistanut Nurmeksen Sähkö, ja se on alkujaan rakennettu 1924–1947. Putouskorkeus oli 10,6 metriä ja nimellisteho 0,3 MW. Sittemmin sitä on tehostettu ja uuden laitoksen valmistumisvuosi oli 1986, putouskorkeus 11 m ja nimellisteho 0,5 MW. Omistaja on Pohjois-Karjalan Sähkö
Syyskuussa 2020 Pohjois-Karjalan Sähkö kertoi purkavansa Louhikosken voimalaitoksen. Laitos puretaan Pielisen järvitaimenen pelastamiseksi ja samalla jokialue palautuu virkistyskäyttöön. Voimalaitoksen purkamisen jälkeen Saramojoesta uskotaan tulevan myös lohijoki.
Linnankatu

Linnankatu voi tarkoittaa ainakin seuraavia katuja:
Linnankatu, Helsinki
Linnankatu, Hämeenlinna
Linnankatu, Oulu
Linnankatu, Savonlinna
Linnankatu, Turku.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Linnankatu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lotta Svärd (runo)

Lotta Svärd, Albert Edelfeltin kuvitusta Vänrikki Stoolin tarinoihin.
Lotta Svärd on Johan Ludvig Runebergin kirjoittama ruotsinkielinen runo, joka sisältyy hänen teokseensa Vänrikki Stoolin tarinat. Se on teoksen vuonna 1860 ilmestyneen toisen osan neljäs runo. Runo kertoo samannimisestä Suomen sodan aikana Ruotsin joukkojen mukana kulkeneesta naisesta, joka huolsi sotilaita ja myi näille viinaa. Svärd tarkoittaa suomeksi miekkaa.
Runeberg kirjoitti runon jo syksyllä 1853. Lotta Svärd on runossa kuvattu isänmaallisena ja äidillisenä hahmona sotilaille. Runosta tuli nopeasti hyvin suosittu ja sitä on myöhemmin hyödynnetty maanpuolustushenkisissä tarkoituksissa. Runon mukaan nimettiin Suomen itsenäistymisen jälkeen perustettu naisten vapaaehtoinen maanpuolustusjärjestö, Lotta Svärd. Myöhemmin saman runon mukaan nimetyt järjestöt perustettiin myös Ruotsiin (Riksförbundet Sveriges lottakårer), Tanskaan (Lottekorps) ja Norjaan (Norges Lotteforbund). ”Lotta Svärdin”  asettaminen nimenomaan valkoisen Suomen ideologiseen palvelukseen vaikutti paljon siihen, miten runoon ja koko Vänrikki Stoolin tarinoihin on Suomessa myöhemmin suhtauduttu.
Monien muiden Vänrikki Stoolin tarinoiden fiktiivisten hahmojen tavoin myös Lotta Svärdille on yritetty innokkaasti löytää todellista esikuvaa. Vaikka Ruotsin armeijalla ei Suomen sodan aikana virallisesti ollut kenttäkaupustelijoita, tosiasiassa kaikenlaista armeijaan kuulumatonta väkeä – kuten sotilaiden vaimoja – kulki joukkojen mukana. He saattoivat myös hoitaa haavoittuneita. Ainakin kolmea eri naista on ehdotettu Lotta Svärdin mahdollisiksi esikuviksi. Todellisuudessa Runeberg ei kuitenkaan liene perustanut hahmoa kehenkään yksittäiseen henkilöön. Vastaavantyyppisiä hahmoja esiintyi paljon myös aikakauden kirjallisuudessa ja muussa runoudessa.
”Lotta Svärdin” on väitetty innoittaneen saksalaista näytelmäkirjailijaa Bertolt Brechtiä tämän kirjoittaessa näytelmäänsä Äiti Peloton ja hänen lapsensa. Brecht asui toisen maailmansodan aikana vuoden ajan pakolaisena Suomessa.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Lotta Svärd on Wikiaineistossa  (Paavo Cajanderin suomennos)
Ferrari SF1000

| Ferrari SF1000 |
| --- | --- |

Talli:   Ferrari
Suunnittelija(t):   Mattia Binotto
Kuljettajat:  5.  Sebastian Vettel 16.  Charles Leclerc
Testikuljettajat:  99.  Antonio Giovinazzi  Pascal Wehrlein  Davide Rigon
Teknisiä tietoja
Renkaat:  P Pirelli
Polttoaine:  Shell V-Power
Kilpailuhistoria
Debyytti:   Itävallan GP 2020
Kilpailuja:  17
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  3
MM-pisteitä:  131
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Viimeinen kilpailu:  Abu Dhabin GP 2020
Ferrari SF1000 on Formula 1 -talli Ferrarin käyttämä auto kaudella 2020. Autolla kilpailevat Sebastian Vettel ja Charles Leclerc.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 | Ferrari | Ferrari | P |  | AUT | STY | HUN | GBR | ANI | ESP | BEL | ITA | TUS | RUS | EIF | POR | EMI | TUR | BHR | SKR | ABU | 131 | 6. |
| 2020 | Ferrari | Ferrari | P |  Sebastian Vettel | 10 | Kesk. | 6 | 10 | 12 | 7 | 13 | Kesk. | 10 | 13 | 11 | 10 | 12 | 3 | 13 | 12 | 14 | 131 | 6. |
| 2020 | Ferrari | Ferrari | P |  Charles Leclerc | 2 | Kesk. | 11 | 3 | 4 | Kesk. | 14 | Kesk. | 8 | 6 | 7 | 4 | 5 | 4 | 10 | Kesk. | 13 | 131 | 6. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ferrari SF1000 Wikimedia Commonsissa
Fight Night Round 2

| Fight Night Round 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  EA Sports
Julkaisija:  EA Sports
Pelisarja:  Fight Night
Julkaistu:   2005  1. syyskuuta 2005  28. helmikuuta 2005  18. maaliskuuta 2005 
Lajityyppi:  urheilupeli
Pelimuoto:  yksinpeli, kaksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: T PEGI: 12+
Alusta:  Xbox, PlayStation 2, Nintendo GameCube
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Fight Night: Round 2 on vuonna 2005 julkaistu nyrkkeilyaiheinen videopeli. Pelin kehitti ja julkaisi EA Sports Xboxille, PlayStation 2:lle ja Nintendo GameCubelle. Peli on samalla toinen osa Fight Night -pelisarjassa.
Pelattavuus

Pelissä on mahdollisuus luoda oma hahmo ja luoda hahmolle oma nyrkkeilyura uratilassa, aloittaen amatööritasolta edeten aina ammattilaiseksi. Lisäksi voi pelata ESPN Classic otteluita, jossa otellaan otellaan menneitä klassisia nyrkkeilyotteluita.
Ensimmäiseen osaan nähden Round 2 esitteli uusina ominaisuuksina veren ja hien efektit erityisesti hidastetuissa uusinnoissa,  uuden kommentaattorin Joe Tessitore, lisää ominaisuuksia hahmon luomiseki, sekä Cutman minipelin, jossa jokaisen erän jälkeen pelaajan on analogisten tattien avulla parantaa hahmonsa naamaan kohdistuneet mustelmat ja haavat. Myös otteluiden aikana uudeksi voimakkaaksi lyöntiliikkeeksi tuli "Haymaker". Peliin tuotiin myös uusia ottelijoita edelliseen versioon nähden, kuten Ray Leonard, Jermain Taylor, Miguel Cotto, Ricky Hatton, Diego Corrales, Juan Lazcano, Floyd Mayweather Jr. ja Manny Pacquiao.
Aiheesta muualla

Kotisivut (englanniksi)
-pelisarja
2004
Round 2
Round 3
Round 4
Champion