stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sammunjoki
Historia

Sammunjoen asutus on alkanut rauta- ja keskiajalla Nanhiaan sijoittunesta asutuskeskittymällä samaan tapaan kuin muissakin Kokemäenjoen sivu-uomien asutuskeskittymissä. Maakirjoista nähdään tilanne 1560-luvulla, jolloin Nanhian kylässä oli 17 maataloa ja Nanhian koskessa useita vesimyllyä. Sammaljoen ympäristö ja jokivarsi oli asumatonta aluetta paitsi keskijuoksulla sijainneen 6 talon Sammaljoen kylässä. Suomaita ja tulva-alueita hyödynnettiin niittyinä. Maanomistus yksityistettiin isojaossa 1700-luvun lopulla. Tällöin alkoi jokivarren suomaiden raivaaminen peltomaaksi ja torppien perustaminen. Aluksi asutus keskittyi joenvarteen, mutta myöhemmin uudet tilat syntyivät kauemmaksi joen tulvimisen takia. Illo on tyypillinen torpparien asutuskeskittymä. Vuoden 1585 myllyluettelossa on Huittisissa toiminut 12 ympärivuotista vesimyllyä ja 34 vain syksyisin ja keväisin toiminutta vesimyllyä. Vain osa näistä sijaitsi Sammunjoessa. Vuoden 1646 pitäjänkarttaan on esimerkiksi Nahiankosken saaressa toiminut yhdeksän tiiviisti rakennettua vesimyllyä. Nämä myllyt olivat toiminnassa vielä vuoden 1855 myllyluettelon mukaan.
Vaikka seutukunnalla käytettiin 1800-luvulla tuulimyllyjä viljan jauhantaan, rakennettiin Sammunjokeen myös vesirattailla pyöriviä myllyjä. Näistä on edelleen jäänteitä joen uomassa esimerkiksi Nanhiankoskessa ja Rekikoskessa.
Tulvat vaivasivat myös Huittislaisten viljelyä. Joenvarsia perattiin 1750-luvulta alkaen, suurten tulvatuhojen jälkeen, usein ja toistuvasti. 1880-luvulla saatiin päätökseen kauan suunnitellut koskien perkaukset, joilla tulvahuippuja laskettiin alemmaksi. Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa on Sampuun merkitty 17 taloa ja Nanhiin 7 taloa. Vesiniittu on nimensä mukaisesti heinäniittyä, jota ovat vaivanneet Kokemäenjoen kevättulvat. Peltomaat alkavat vasta Sammun kohdalta joen yläjuoksulle päin. Yläjuoksulla ovat joenvarret niittymaata tai metsää, joita asuttavat torpat viljellen pieniä peltomaita. Kartassa on jokeen merkitty Räikänkoskelle ja Saatikoskelle myllynpaikat, Rekikoskelle yksi, Klupukoskelle yksi ja Sammaljoen kylään yksi. Illon kohdalla on tuolloin viiden maatilan peltoaukea ja Sammaljoella kuuden tilan .
Joen virtauksille tuli käyttöä, kun puunjalostusteollisuus tarvitsi raaka-ainetta. Silloin Sammunjokea käytettiin tukinuittoon, kun takametsistä kuljetettiin puita Kokemäenjoen sahoille. Kosket perattiin kivistä vapaiksi, jotta tukit uisivat paremmin myös pienemmällä virtaamalla. Tämän vuoksi eräät kosket lakkasivat kohisemasta kokonaan ja esimerkiksi Pitkäkoski, Vääräkoski ja Iiverinkoski ovat kuin rännejä. Myöhemmät perkaukset liittyvät maatalouden peltojen kuvatukseen ja tulva-aikojen lyhentämiseen.
Vuosina 1925−26 perattiin Sammunjokea viiden kilometrin matkalta avaten neljä suurehkoa koskea ja nostamalla pääuomasta 20 000 kuutiometriä maata. Töihin osallistui parisenkymmentä Nahian ja Rekikosken maanviljelijää ja työt rahoitettiin lainalla ja valtionavulla.
Huomioita

1 2 3  Valuma-alueen pääuoma on mitattu Paikkatietoikkunassa, jossa on käytettävissä vesistöviranomaisten määrittämiä joenuomien eri osuuksien pituuksia. Pituuden arvoiointi on selostettu Sammunjoen valuma-alueen artikkelin kappaleessa Pääuoma.
Aiheesta muualla

Sammaljoki-Sammunjoki: MRO Huittinen Kiikoinen sivut 08-09, Melontareittioppaat
Kokemäenjoen sivujoet
Harjunpäänjoki
Tattaranjoki
Sonnilanjoki
Ala-Kauvatsan joki
Raijalanjoki
Loimijoki
Sammunjoki
Luojoki
Kilpijoki
Kikkelänjoki
Kokemäenjoen alue (35.1)
Kultainen hevonen

Kultainen hevonen ‑palkintopokaalin veistos näytteillä Taivanissa.
Kultainen hevonen (kiin.: 金馬; pinyin: Jīnmǎ) on taiwanilainen elokuva-alan palkinto, joka jaetaan Taipein elokuvajuhlilla vuosittain. Palkinto on erittäin arvostettu kiinankielisen elokuvan saralla, ja palkintoa nimitetään tästä syystä "Aasian Oscariksi" tai "kiinankielisen maailman Oscareiksi".
Palkinnon nimi on peräisin Kinmenin (kiin.: 金門; pinyin: Jīnmén) ja Matsun (kiin.: 馬祖; pinyin: Mǎzǔ) saaristojen nimien ensimmäisistä merkeistä, jotka yhdessä muodostavat fraasin "kultainen hevonen". Palkinto nimettiin näiden kahden saariston mukaan, koska ne olivat ensiarvoisessa asemassa Taiwanin puolustuksessa Kiinaa vastaan ja elokuva-alaa haluttiin inspiroida työskentelemään samalla tavalla kansakunnan hyväksi.
Palkinto on perustettu vuonna 1962, ja se on tarkoitettu korkeana tunnustuksena muun muassa Taiwanissa ja Hongkongissa valmistetuille kiinankielisille elokuville. Mannerkiinalaisille elokuville palkintoa on voitu myöntää vuodesta 1996 lähtien. Kiinan ja Taiwanin väliset poliittiset kiistat ovat kuitenkin vaikuttaneet palkintojenjakotilaisuuden medianäkyvyyteen ja järjestelyihin.
Madängsholm

| Madängsholm |
| --- | --- |

 Madängsholm
 Koordinaatit: 58°08′22″N, 13°55′27″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Tidaholm
Väkiluku (31.12.2023):  411
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Madängsholm on taajama Tidaholmin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 411 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Madängsholm Wikimedia Commonsissa
Söderfors

| Söderfors |
| --- | --- |

 Söderfors
 Koordinaatit: 60°23′09″N, 17°14′29″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Uppsalan lääni
Maakunta:  Upplanti
Kunta:  Tierp
Väkiluku (31.12.2023):  1 646
Söderfors on taajama Tierpin kunnassa Uppsalan läänissä Upplannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 1 646 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Söderfors Wikimedia Commonsissa
Kiikeli

Kiikeli
| --- | --- |
Muut nimet:  Kiikelinsaari
Sijainti:  65°00.806′N, 025°27.531′E, Oulu Suomi
Pinta-ala:  0,033 km²
| --- | --- |
Asutuskeskukset:  Kiikelinranta
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kiikelin saarta 1990-luvun alussa ennen Meritullin alueen rakentamista.
Kiikeli on saari Oulujoen suiston etelärannalla Oulun Kauppatorin rannassa. Se sijaitsee Oulun kaupunginkirjaston ja Oulun kaupunginteatterin päärakennusten eteläpuolella Meritullin osa-alueella Pokkisen kaupunginosassa.
Saaressa sijaitsee nykyisin Kiikelinrannan asuinalue sekä vuonna 1999 perustettu Meritullin venesatama. Venesatamaan johtaa Kiikelinsilta-niminen katu. Saaren pohjoisosa sekä sen pohjoispuolella sijaitseva Elban pikkusaari ovat Kiikelinpuistoa, joka valittiin Vuoden ympäristörakenteeksi 2002. Kiikelinsaarta ja mannerta erottava kanava on ruopattu Kiikelinrannan asuinalueen rakennustöiden yhteydessä 1900-luvun lopulla.
Aiemmin Kiikelissä sijaitsi Oulun Merenkävijäin ja Oulun Purjehdusseuran purjehduskeskus. Purjehduskeskuksen venehalli veneineen tuhoutui tulipalossa vuonna 1972. Venehalli oli rakennettu saarelle vuonna 1960. Saarella on sijainnut myös kaupungin omistama, vuonna 1889 käyttöön otettu höyrykonekäyttöinen sähkövoimalaitos, joka tuotti sähköä kaupungin katuvalaistukseen.
Kiikelin saaren rannasta on löydetty 1600–1700-lukujen vaihteessa uponnut laivanhylky, niin sanottu Kiikelin hylky.
Keväällä 2007 Kiikeli nousi otsikoihin Oulun kaupungin Teknisen lautakunnan ilmoitettua kaavailuistaan sulkea saarella sijaitseva julkinen Kiikelipuisto kesäaikana lähinnä viikonloppuöiksi. Hanke herätti laajaa keskustelua lehdistössä ja Internetin keskustelupalstoilla. Kiikeli on nykyäänkin tunnettu nuorten ajanviettopaikkana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kiikeli Wikimedia Commonsissa
Brandon Carlo

| Brandon Carlo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. marraskuuta 1996 (ikä 28) Colorado Springs, Colorado, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  196 cm
Paino:  92 kg
Seura
Seura:  Toronto Maple Leafs
Sarja:  NHL
Pelinumero:  25
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  Boston Bruins (NHL)
NHL-varaus:  37. varaus, 2015 Boston Bruins
Brandon Carlo (s. 26. marraskuuta 1996 Colorado Springs, Colorado, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Toronto Maple Leafsissa. Boston Bruins varasi hänet toisella kierroksella 37. pelaajana vuonna 2015. Syyskuussa 2019 Carlo teki kahden vuoden ja vuosipalkaltaan 2,85 miljoonan dollarin jatkosopimuksen. Heinäkuussa 2021 Carlo teki kuuden vuoden ja vuosipalkaltaan 4,1 miljoonan dollarin jatkosopimuksen. Maaliskuussa 2025 Bruins kauppasi Carlon Toronto Maple Leafsiin vaihdossa Fraser Minteniin, ehdolliseen ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2026 varaustilaisuudessa ja neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa.
Tanska

Tanskan kuningaskunta (tansk. Kongeriget Danmark) eli Tanska (Danmark; [ˈtænmɑk]) on parlamentaarinen perustuslaillinen monarkia Pohjois-Euroopassa.
Tanskan keskeisin maarajanaapuri on maan eteläpuolella sijaitseva Saksa, mutta Ruotsista sen erottaa vain kapea Juutinrauman salmi, jonka yli on kuitenkin rakennettu maantie- ja rautatiesilta- / tunneliyhteys. Norja sijaitsee Skagerrakin salmen takana maan pohjoispuolella. Kanadalla ja Tanskalla on yhteistä maarajaa.
Tanskan pinta-ala on 43 094 neliökilometriä, joten se on selvästi pienin Pohjoismaa, jos Tanskalle kuuluvaa Grönlantia ei lasketa sen pinta-alaan. Grönlanti mukaan luettuna pinta-ala on 2 209 094 neliökilometriä. Tanskan väkiluku on 5,9 miljoonaa, ja se on Pohjoismaista selvästi tiheimmin asuttu (Grönlantia ei lasketa mukaan). Tanskan pääkaupunki on Kööpenhamina.
Varsinaisen Tanskan lisäksi kaukana erillään sijaitsevat Grönlanti ja Färsaaret kuuluvat Tanskalle. Tanskan kuningaskunta on kolmesta autonomisesta osasta Grönlannista, Färsaarista ja Tanskasta koostuva perustuslaillinen monarkia. Kolmesta alueesta vain Tanska kuuluu Euroopan unioniin ja Grönlannilla ja Färsaarilla on osittainen itsehallinto.
Tanskaa ympäröivät idässä Itämeri ja lännessä Pohjanmeri. Varsinainen Tanska koostuu Pohjois-Saksaan rajoittuvasta Jyllannista samannimisellä niemimaalla  sekä lukuisista saarista, joista suurimmat ovat Vendsyssel-Thy, Fyn, Sjælland, Lolland, Falster ja Bornholm. Tanska on hyvin alavaa maata, ja maan korkein kohta, Yding Skovhøj, on vain 172,5 metriä merenpinnasta. Lukuisten saarien takia Tanskan rantaviiva on noin 7 300 kilometriä.
Tanska on yksi maailman vanhimmista monarkioista, ja vuodesta 1849 lähtien se on ollut perustuslaillinen monarkia. Tanska on perinteinen maatalousmaa, joka tuottaa sianlihaa ja maitotuotteita. Se on myös pitkälle teollistunut, ja tuottaa merkittävän osan maailman tuulivoimaloista. Tanska on yksi maailman vauraimmista ja kehittyneimmistä maista, ja maassa on hyvin laaja sosiaaliturva sekä Transparency Internationalin mukaan erittäin alhainen korruptio. Tanskalaisista kirjailijoista tunnetuin lienee H. C. Andersen.
Nimi

Tanskan tanskankielinen nimi Danmark mainitaan ensimmäisen kerran 900-luvulla pystytetyissä Jellingin riimukivissä - Jellingin kaupungissa Tanskassa - vanhassa muodossaan tanmaurk. Nimitystä Denamearc käytti kuitenkin jo norjalainen Othere (Ottar) hänen vieraillessaan kuningas Alfred Suuren luona Englannissa vuonna 890. Hieman myöhemmin apotti Regino Prümilainen (kuoli vuonna 915) mainitsi nimen Denimerca teoksessaan Chronica. Nimi Danmark koostuu kahdesta osasta. Dan viittaa tanskalaisiin (danir) ja sanalla mark on useita eri mahdollisia merkityksiä. Yksi niistä on ”raja-alue”, vaikka ei tiedetäkään tarkkaan mihin raja-alueeseen sillä olisi aikamaan viitattu. Yhden teorian mukaan nykyinen Tanska on käsitetty raja-alueena Ruotsiin nähden. Teoria perustuu 500-luvulla eläneen historioitsija Jordanesin kertomukseen siitä, kuinka nykyisen Tanskan saaret asutettiin Ruotsista käsin. Jordanes itse ei kuitenkaan käyttänyt nimeä Danmark. Toisen teorian mukaan nimitys on peräisin frankeilta, jotka käyttivät termiä mark raja-alueista, jotka vaativat erityistä silmällä pitoa. Danmark olisi viitannut näin ollen alun perin alueeseen Eiderjoella Jyllannin eteläosassa.
Maantiede

Tanska käsittää suurimman osan Jyllannin niemimaasta sekä noin 480 saarta, joista 74 on asuttuja (tammikuu 2015). Mistään kohdasta Tanskaa ei ole merelle matkaa yli 50 kilometriä. Jyllannin niemimaa rajoittuu lännessä Pohjanmereen, pohjoisessa Skagerrakiin, idässä Kattegatiin ja Itämereen. Suurin osa niemimaasta kuuluu Tanskaan, eteläisin osa Saksaan.
Tanskan saarista tärkeimpiä ovat Fyn ja Sjælland, jotka sijaitsevat Itämeren Kattegatiin yhdistävien salmien välissä. Nämä salmet ovat Jyllannin ja Fynin välinen Vähä-Belt, Fynin ja Själlannin välinen Iso-Belt sekä Själlannin ja Ruotsin puoleisen mantereen välinen Juutinrauma (Øresund). Kaikkien näiden salmien yli johtavat nykyään sillat. Vähän-Beltin silta valmistui 1935, Ison-beltin silta 1998 ja Juutinrauman silta vuonna 2000. Suunnitteilla on myös ollut silta tai tunneli yli Femen-Beltin Saksan puolelle. Tanskan pääkaupunki Kööpenhamina sijaitsee Sjællandin saaren itärannikolla.
Vendsyssel-Thyn saari sijaitsee Jyllannin niemimaan pohjoispuolella, kapean Limvuonon siitä erottamana. Bornholm sijaitsee muista Tanskan saarista erillään Itämeressä Ruotsin kaakkoispuolella. Muita tärkeitä saaria ovat Lolland, Falster, Mors, Als, Langeland ja Møn.
Tanskalaista maisemaa hallitsee laakea alanko, joka on paikoin kumpuilevaa. Tanskassa ei ole ylänköjä. Itä-Jyllannissa sijaitseva maan korkein piste Yding Skovhøj on vain noin 172,5 metriä merenpinnan yläpuolella. Jyllannin itäosasta löytyy myös muita lähes yhtä korkeita mäkiä, kuten Ejer Bavnehøj ja Møllehøj, joka on Tanskan korkein luonnollinen kohta. Jyllannin matalat moreeniharjanteet jakavat niemimaan kahteen osaan. Lännessä on hiekkadyynien ja laguunien hallitsema Pohjanmeren rannikkoalue ja idässä laaja savitasanko. Sisävesiä Tanskassa on yhteensä noin 700 neliökilometriä, ja järvistä suurin on Sjællandin saaren pohjoisosassa sijaitseva Arresø.
Tanskan kallioperä on geologisesti melko nuorta, ja se on muodostunut pääosin liitu-, tertiääri- ja kvartäärikaudella löysistä kivilajeista. Tanskan pintamaa koostuu pääosin savesta ja hiekasta.
Suurin osa Tanskan pinta-alasta on laidunmaata, mutta myös pienialaisia istutettuja metsäalueita löytyy. Aarniometsistä lähes kaikki on hakattu maatalouden tieltä. Lehtimetsävyöhykkeeseen kuuluvassa Tanskassa ei kasva havupuita juuri luonnostaan. Niitä kuitenkin viljellään joulukuusiksi; Tanska on maailman suurimpia viljeltyjen joulukuusien viejiä, josta lähtee vuosittain 8–10 miljoonaa joulupuuta ulkomaille. Tanskassa on tavattu sata nisäkäslajia ja 738 lintulajia. Yleisiä eläinlajeja ovat muun muassa saksanhirvi, metsäkauris, jänis ja siili.
Tanskan viisi kansallispuistoa on perustettu kaikki 2000-luvulla. Thyn kansallispuisto avattiin vuonna 2008, Mols Bjergen kansallispuisto 2009 ja Skjoldungernen kansallispuisto 2015. Vattimeren kansallispuisto liitettiin Unescon maailmanperintö­listalle vuonna 2014. Kuninkaallinen Nordsjællandin kansallispuisto perustettiin 2018. Lisäksi kolme aluetta on Unescon Geopark-verkostossa geologisten arvojensa johdosta. Merkittävä luonnonnähtävyys on myös rantatörmät Mønin saarella.
Maantiede > Ilmasto

Tanskassa vallitsee meri-ilmasto. Maan pienen koon ja vähäisten korkeuserojen takia ilmastossa ei ole juuri alueellisia eroja. Talvet ovat viileitä, mutta pohjoismaisittain lauhoja. Ankarina talvina Tanskan salmet saattavat jäätyä. Lumipeite on maassa keskimäärin 30 päivää, ja lumisuus vaihtelee vuosittain. Kesällä sää on vaihtelevaa, mutta erittäin harvoin tukalan kuumaa. Sateita saadaan melko paljon etenkin syksyisin.
Historia > Esihistoria

Ensimmäiset peuranmetsästäjät saapuivat Tanskaan jääkauden lähestyessä loppuaan noin 13 000 eaa. Pari tuhatta vuotta myöhemmin ilmasto oli tarpeeksi lämmin metsänkasvulle, ja Tanskassa metsästettiin alkuhärkiä. Myöhäiseltä kivikaudelta, noin 4000 eaa. on säilynyt monia esineitä, hautalöytöjä ja taidokkaita saviastioita.
Rautakaudella Tanskassa käytiin kansainvälistä kauppaa, ja Rooman valtakunnasta tuotiin ylellisyystavaroita.
Historia > Viikinkiaika

Ensimmäisen kerran tanskalaiset järjestäytyivät valtiollisesti 800-luvulla, kun kuningas Godfred yhdisti heidät torjumaan frankkien aluevalloituksia. 800-luvulta aina 1000-luvulle tanskalaiset tunnettiin Euroopassa viikinkeinä yhdessä ruotsalaisten ja norjalaisten kanssa. Viikingeillä oli huono maine ryöstelijöinä ympäri Eurooppaa, mutta he harjoittivat myös rauhanomaista kaupankäyntiä sekä perustivat kaupunkeja.
Viikingit levittäytyivät laajalle. He hallitsivat osia Britteinsaarista ja siellä ollutta tanskalaishallintoa 800-luvun alusta 950-luvulle kutsutaan nimellä Danelagen. Ranskan kuningas Kaarle Yksinkertainen luovutti tanskalaisille viikingeille Normandian vuonna 911. Kuningas Harald Sinihammas vakiinnutti kristinuskon aseman maassa ja antoi kastaa itsensä vuonna 965. Hän myös yhdisti Tanskan ja Norjan. Knuut Suuren valtakaudella vuosina 1018–1037 Tanskasta tuli Pohjanmeren voimakkain valtakunta. Hän hallitsi Tanskaa, Norjaa, Etelä-Ruotsia, Pohjois-Saksaa ja Englantia.
Historia > Keskiaika

1100- ja 1200-luvuilla Tanska oli ristiretkien myötä Itämeren alueen voimakkain valtio. Tanska piti ristiretkien jälkeen Viroa hallinnassaan 1300-luvun puoliväliin saakka, jolloin se joutui luovuttamaan Viron saksalaiselle ritarikunnalle. Tämän jälkeen Tanska kamppaili Itämeren herruudesta saksalaista Hansaliittoa vastaan.
Kalmarin unionin solmimisen myötä vuonna 1397 Tanska, Norja ja Ruotsi yhdistyivät tanskalaiskuninkaan Erik VII:n kruunun alaisuuteen. Vuonna 1459 Schleswig-Holstein liitettiin Tanskaan. Kalmarin unionissa Tanskalla oli muihin maihin verrattuna korostuneempi asema, mikä ajoi Ruotsin lopullisesti eroamaan unionista vuonna 1521 Kustaa Vaasan johdolla. Norja pysyi unionin jäsenenä ja oli 1500-luvulta lähtien suorassa alistussuhteessa Tanskaan.
Historia > Uskonpuhdistus ja hävittyjä sotia

Uskonpuhdistuksen yhteydessä kuningas Kristian III otti haltuunsa kirkon omaisuuden, joka sekä lisäsi hänen valtaansa ja mahdollisti aktiivisen sodankäynnin. Aatelismiehet saivat aiemmin kirkonmiehille varattuja paikkoja valtionhallinnossa, paikallishallinnossa ja oikeuslaitoksessa. Heidät oli vapautettu veroista armeijapalveluksensa ansiosta. 1600-luvun puolivälissä aatelin sotilaallinen merkitys pieneni, keskiluokka vaurastui ja kuninkaan valta kasvoi.
Kuningas Kristian IV rakennutti monia kauniita rakennuksia ja kaupunkeja, mutta arvioi voimansa väärin ja hävisi merkityksellisiä sotia kuten 30-vuotisen sodan. 1600-luvulla Tanska kävi monta tappiollista sotaa Ruotsia vastaan ja menetti sille Itämeren valta-aseman. Saarenmaan, Gotlannin ja Öölannin lisäksi nykyisen Etelä-Ruotsin maakunnat Skåne, Blekinge ja Halland olivat pitkään osa Tanskaa, mutta ne jouduttiin luovuttamaan suurvallaksi nousseelle Ruotsille Pohjan sodan jälkeen Roskilden rauhassa vuonna 1658. Vuonna 1814 Napoleonin sotien jälkeen Tanska joutui luovuttamaan Norjan Ruotsille.
Historia > Yksinvalta, Norjan menetys ja kulttuurin kulta-aika

Suuren Pohjan sodan jälkeen maan talous oli huonossa tilassa, ja varsinkin porvaristo piti aatelia syyllisenä maan alennustilaan. Porvaristo, papisto ja sotilassääty toivoivat uutta perustuslakia. Kuninkuudesta tehtiin perinnöllinen, ja kuninkaasta yksinvaltias. Vuoden 1665 perustuslaki oli voimassa vuoteen 1848 asti. 1700-luvun valistusaikana maassa tehtiin monia uudistuksia ja hyvinvointi kasvoi. Maaorjuus poistettiin osittain vuonna 1703, mutta vuonna 1733 hyväksyttiin laki, joka piti talonpojat edelleen isäntiensä mailla eli 'turpeeseen sidottuina'. Vuoden 1784 maareformin lisäksi koulutusta uudistettiin ja se tehtiin pakolliseksi kaikille vuonna 1814.
Rauha loppui, kun britit hyökkäsivät Tanskan laivaston kimppuun vuonna 1807. Kööpenhaminan pommitus sai Tanskan turvautumaan Napoleoniin, ruotsalaiset liittoutuivat Englannin kanssa. Tapaus johti Englannin ja Venäjän välisen tykkivenesodan syttymiseen vuonna 1807, joka päättyi Örebron rauhaan vuonna 1812. Schönbrunnin rauhassa vuonna 1815 Norja erosi Tanskasta. Valtionkassa oli vararikon partaalla vuonna 1813, mutta kulttuuri kukoisti kultakaudellaan. Ajan kultturinimiä olivat kirjailija H. C. Andersen, teologi ja filosofi Søren Kierkegaard sekä pappi Nikolai Frederik Severin Grundtvig.
Historia > Teollistuminen ja maailmansodat

Wienin kongressin jälkeen Tanskan kuningas hallitsi kuningaskunnan lisäksi Schleswigin, Holsteinin ja Lauenburgin herttuakuntia sekä siirtomaita. Grönlantia lukuun ottamatta ne olivat pinta-alaltaan pieniä, kuten nykyisten Yhdysvaltain Neitsytsaarten alue itäisellä Karibianmerellä vuosina 1671–1917 sekä Tranquebar Intiassa vuosina 1620–1845.
Euroopassa puhjenneiden 1848 vallankumousten jälkeen Tanskan perustuslaki uusittiin vuonna 1849. Maasta tuli perustuslaillinen monarkia, ja siihen perustettiin kaksikamarinen parlamentti, Rigsdagen. Tanska miehitti ensimmäisessä Schleswigin sodassa vuosina 1848–1851 Schleswig-Holsteinin, joka pyrki irtautumaan Tanskasta. Vuonna 1864 käydyn katkeran toisen Schleswigin sodan jälkeen Tanska joutui luovuttamaan Schleswig-Holsteinin Preussille.
Vuoden 1870 paikkeilla alkoi teollistuminen. Maahan rakennettiin rautateitä. Maanviljely tehostui osuuskuntien perustamisen myötä, karjan talviruokinta mahdollisti maidontuotannon ympäri vuoden ja höyrykoneiden pyörittämät separaattorit tuottivat entistä enemmän voita. Myös pekoni nousi tärkeäksi vientituotteeksi.
Tanska piti pitkään kiinni puolueettomuudestaan eikä osallistunut ensimmäiseen maailmansotaan. Saksan Tanskaan kohdistaman uhan vuoksi maa kuitenkin taipui vuonna 1917 myymään Karibianmeren alueella olleet siirtomaa­omistuksensa Yhdysvalloille, joka pelkäsi Panaman kanavan turvallisuuden puolesta. Vuonna 1920 Schleswigin pohjoisosa liittyi kansanäänestyksellä takaisin Tanskaan.
Saksa hyökkäsi puolueettomaan Tanskaan 9. huhtikuuta 1940. Saksa miehitti Tanskaa lähes koko toisen maailmansodan ajan, 9. huhtikuuta 1940 – 5. toukokuuta 1945. Aluksi Tanska säilytti itsemääräämisoikeuden sisäisissä asioissa, mutta vuonna 1943 tanskalaisten aktiivinen vastarinta sai saksalaiset ottamaan täyden määräysvallan. Tuhannet Tanskan juutalaiset pääsivät pakenemaan Ruotsiin. Islanti itsenäistyi vuonna 1944.
Aluejako

Ennen vuotta 1970 Tanskassa oli 25 amtia (tansk. amtsrådskreds), 86 kaupunkia (købstad) ja noin 1 300 maalaiskuntaa (sognekommune). Vuoden 1970 kuntauudistuksen jälkeen Tanskassa oli 14 amtia (amt) ja 275 kuntaa (kommune). Vuonna 2007 tehtiin toinen kuntauudistus, jossa Tanska jaettiin viiteen alueeseen (region) ja 98 kuntaan. Vuonna 2019 Tanskassa oli 2 158 seurakuntaa (sogn).
| Alue | Väkiluku | Pinta-ala (km²) | Väestö- tiheys | Pääkaupunki |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Pääkaupunki | &&&&&&&&01714589.&&&&001 714 589 | &&&&&&&&&&&02546.03000002 546,3 | &&&&&&&&&&&&0673.0400000673,4 | Hillerød |
| Sjælland | &&&&&&&&&0817907.&&&&00817 907 | &&&&&&&&&&&07217.08000007 217,8 | &&&&&&&&&&&&0113.0300000113,3 | Sorø |
| Etelä-Tanska | &&&&&&&&01201342.&&&&001 201 342 | &&&&&&&&&&012256.050000012 256,5 | &&&&&&&&&&&&&098.&&&&0098,0 | Vejle |
| Keski-Jyllanti | &&&&&&&&01266682.&&&&001 266 682 | &&&&&&&&&&013000.020000013 000,2 | &&&&&&&&&&&&&097.040000097,4 | Viborg |
| Pohjois-Jyllanti | &&&&&&&&&0579996.&&&&00579 996 | &&&&&&&&&&&07874.&&&&007 874,0 | &&&&&&&&&&&&&073.070000073,7 | Aalborg |
Grönlanti ja Färsaaret kuuluvat Tanskalle, mutta niillä on autonominen asema. Kummallakin on kaksi paikkaa Tanskan kansankäräjillä.