stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Royal Pavilion
Historia

Walesin prinssi, josta tuli myöhemmin kuningas Yrjö IV, vieraili Brightonissa ensimmäisen kerran vuonna 1783, vähän täysi-ikäisyytensä saavuttamisen jälkeen. Merenrantakaupungista oli tullut hienostunut Georgen sedän, Cumberlandin herttuan, asuinpaikan myötä. Prinssi jakoi setänsä kiinnostuksen teatteria, keittotaitoa ja pelaamista kohtaan, ja hän asettui asumaan Royal Pavilioniin setänsä luokse. Lisäksi prinssin lääkäri oli kertonut meriveden olevan hyväksi prinssin kihdille. Vuonna 1786 prinssi vuokrasi vaatimattoman, entisen maatalon Steinestä, Brightonin vehreältä alueelta, jota turistit pitivät huvikävelypaikkanaan. Lontoon kuninkaallisesta hovista etäällä oleva Pavilion oli prinssille hienovarainen paikka hänen ja pitkäaikaisen kumppaninsa, neiti Fitzherbertin, rakkaussuhteelle. Prinssi halusi mennä naimisiin Fitzherbertin kanssa ja he solmivat avioliiton salassa, sillä roomalaiskatolisuus esti Fitzherbertin avioliiton.
Vuonna 1787 Carlton Housen suunnittelija Henry Holland palkattiin laajentamaan olemassa olevaa rakennusta, josta tuli yksi Marine Pavilionin siivistä. Siipi liitettiin keskimmäiseen pyörörakennukseen, jossa oli vain kolme päähuonetta, aamiais- ja illallishuoneet sekä kirjasto. Vuosina 1801 ja 1802 Pavilionia laajennettiin jälleen uudella illallishuoneella ja kasvihuoneella. Prinssi myös osti kiinteistöä ympäröivät maat, joille intialaistyylinen loistelias ratsastuskoulu ja kuuden hevosen talli rakennettiin vuosina 1803–1808.
Vuosina 1815–1822 suunnittelija John Nash laajensi ja suunnitteli Pavilionin uudelleen sellaiseksi, miltä se näyttää vielä tänäkin päivänä. Keskellä Brightonia sijaitseva intialaistyylinen palatsi näyttää upealta, tosin rakennuksen mielikuvituksellinen sisustus on saanut vahvasti vaikutteita sekä kiinalaisesta että intialaisesta tyylistä.
Royal Pavilionin myynti

Kuningas Yrjö IV:n kuoltua vuonna 1830 hänen seuraajansa kuningas Vilhelm IV oleskeli Pavilionissa lukuisilla vierailuillaan. Kuningatar Viktoria ei kuitenkaan pitänyt Brightonin ja Pavilionin yksityisyyden ja tilan puutteesta, vaan osti maata Wightsaarelta Osborne Housea varten, josta tuli kuninkaallisen perheen loma-asunto. Viktorian vierailtua Pavilionissa viimeisen kerran vuonna 1845 hallitus suunnitteli myyvänsä rakennuksen ja sen maat. Lopulta hallitus myi Pavilionin kaupungille 53 000 punnalla vuonna 1850. Monet Pavilionin alkuperäisistä kalusteista poistettiin, ja suurin osa päätyi joko Buckinghamin palatsiin tai Windsorin linnaan. Pavilionin muututtua yksityisrakennuksesta julkiseksi se alkoi kiinnostaa turisteja.
Nykyään Royal Pavilionissa vierailee vuosittain noin 400 000 turistia, ja Pavilion onkin yksi Brightonin päänähtävyyksistä.
Royal Pavillion elokuvissa

Royal Pavillion nähdään pikaisesti lyhytelokuvassa Lumiukko kohdassa, jossa poika ja lumiukko ovat lentelemässä erilaisten maisemien ylitse.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Royal Pavilion ja museo -säätiön sivut
Royal Pavilion
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Sagittarius A*

| Sagittarius A* |
| --- | --- |
 Sagittarius A* Event Horizon Telescope -järjestelmän kuvaamana.
Fyysiset ominaisuudet
Massa:  4 000 000 M☉
Tähdistö:  Jousimies
Epookki:  J2000
Rektaskensio (J2000):  17h 45m 40.03599s
Deklinaatio (J2000):  -29° 00′ 28.1699″
Sgr A* (keskellä) sekä kaksi lähiaikaisen räjähdyksen valokaikua (ympyröity).
Sagittarius A* (luetaan: ”aa-tähti”) (lyh. Sgr A*) on Linnunradan keskustassa oleva Jousimiehen (Sagittarius) tähdistön suunnassa näkyvä kirkas ja erittäin kompakti radiolähde eli radiosäteilyä lähettävä taivaankappale. Se on osa laajempaa radioaaltojen aallonpituudella kirkasta taivaan aluetta, joka tunnetaan Sagittarius A:na. Tutkimalla tähtien liikettä Sgr A*:n ympärillä kohteen massaksi on saatu määritettyä 4 miljoonaa Auringon massaa. Kaikki tämä massa sijaitsee alueella, joka on halkaisijaltaan korkeintaan kolmanneksen maan ja auringon välimatkasta, mikä kohteen luonnetta pohdittaessa sulkee käytännössä pois kaikki muut mahdollisuudet supermassiivista mustaa aukkoa lukuun ottamatta.
Kohteen lähettämän radiosäteilyn spektrin perusteella säteilyn voidaan päätellä syntyvän mustaan aukkoon syöksyvän kaasun muodostamassa kertymäkiekossa sekä aukosta poispäin suuntautuvissa suihkuissa. Vastaavia kohteita tunnetaan myös muista galakseista, millä perusteella Sagittarius A*:n katsotaan olevan Linnunradan keskustassa sijaitseva musta aukko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sagittarius A* Wikimedia Commonsissa
Zooming into Sagittarius A* European Organisation for Astronomical Research in the Southern Hemisphere – ESO. Viitattu 17.4.2020. (englanniksi)
Sagittarius A National Radio Astronomy Observatory – NRAO. Viitattu 17.4.2020. (englanniksi)
Boen, Brooke: Supermassive Black Hole Sagittarius A* Nasa.  7.8.2017. Viitattu 17.4.2020. (englanniksi)
Ghez, A. M. & Salim, S. & Hornstein, S. D. & Tanner, A. &  Lu, J. R. & Morris, M. & Becklin, E. E. & Duchene, G.: Stellar Orbits Around the Galactic Center Black Hole. The Astrophysical Journal, 2005, 620. vsk, nro 2, s. 744–757.  IOP Publishing. doi:10.1086/427175.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 17.4.2020. (englanniksi)
Sesleria autumnalis

| Sesleria autumnalis |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Lupikat Sesleria
Laji::  autumnalis
Kaksiosainen nimi
 Sesleria autumnalis  (Scop.) F.W.Schultz 
Katso myös
   Sesleria autumnalis Wikispeciesissä   Sesleria autumnalis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sesleria autumnalis on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, lupikoiden (Sesleria) sukuun kuuluva kasvilaji, jota kasvatetaan myös koristeheinänä. Lajia kasvaa alkuperäisenä Euroopan nummilla.
Sesleria autumnalis on kasvutavaltaan mätästävä heinälaji, joka kasvaa tyypillisesti noin 20–30 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat noin 0,5 cm leveitä ja väriltään kellanvihreitä. Kukintoja muodostavat varret kasvavat kesän aikana mättäiden yläpuolelle, noin 45 cm korkeiksi. Kukinnot ovat tiiviin tähkämäisiä ja yleisväritykseltään hopeanvalkoisia. Lajin kukinta on parhaimmillaan syksyllä.
Koristekasvina Sesleria autumnalis sopii maanpeitekasviksi täyteen auringon valoon tai puiden alle. Lajilla ei ole kasvatuksen kannalta merkittäviä tuhohyönteisiä tai kasvitauteja.
Saur-vallankumous

Saur-vallankumous oli Afganistanin kommunistien toteuttama vallankaappaus 27. huhtikuuta 1978 eli persialaisen aurinkokalenterin saur-kuussa. Kommunistit kukistivat Muhammad Daudin johtaman tasavallan ja valtaan nostettiin Nur Muhammad Taraki, jonka taustalla vaikutti Hafiz Allah Amin. Kommunistit ajautuivat pian sisäisiin välienselvittelyihin ja Afganistan ajautui vuoden 1979 puolella islamistisissien ja sotilaskapinoiden uhkaamana kaaokseen, johon Neuvostoliitto vastasi miehittämällä maan 27. joulukuuta 1979. Neuvostomiehitys johti Afganistanin sotaan.
Tausta

Muhammad Daud Khan oli ottanut vallan Afganistanissa vallankaappauksella vuonna 1973. Kuningas Muhammad Zahir Šah oli syrjäytetty ja maa julistettu tasavallaksi. Muhammad Daudin suhteet Moskovaan ja Parčamiin olivat alkaneet rapistua 1970-luvun loppupuolella. Neuvostoliiton ja kommunistien vaikutusvaltaa yritettiin vähentää sijoittamalla Daudin kannattajia hallinnon avaintehtäviin samalla, kun kommunisteja siirrettiin vähäpätöisiin toimiin. Kommunistien kannattajia houkuteltiin Daudin puolelle vasemmistolaisella retoriikalla ja esimerkiksi tammikuussa 1977 kokoontuneen loya jirgan istunnoilla kansan ja riistäjien vastakkainasettelusta, minkä lisäksi pankit ja tuotantolaitokset kansallistettiin. Myös kommunistien vaikutusta upseeriston piirissä pyrittiin vähentämään, mutta Khalq-ryhmittymän Hafizullah Aminin värväystoiminta korvasi nopeasti kommunistien menetykset. Daudin toiminta ei jäänyt huomaamatta Moskovassa ja huhtikuussa 1977 Brežnev syytti Moskovassa käydyissä neuvotteluissa Daudia Afganistanin liukumisesta arabirahoituksen avulla lännen valtapiiriin. Moskova alkoi myös painostaa Parčamia ja Khalqia liittoutumaan presidenttiä vstaan. Afganistanin kansandemokraattinen puolue (PDPA) yhdistyikin heinäkuussa 1977, vaikkakin yhdistyminen oli luonteeltaan todellisen yhdistymisen sijaan väliaikainen aselepo. Daudin ja kommunistien tulevan välienselvittelyn väistämättömyys alkoi käydä selväksi alkuvuodesta 1978. Tapahtumaketjun laukaisi Parčamin ideologi Mir Akbar Khaibarin murha 17. huhtikuuta 1978. Murhaajaa ei koskaan saatu selville, mutta tämä ei estänyt PDPA:ta syyttämästä murhasta Daudia. Khaibarin hautajaisista muodostui Daudin vastainen mielenosoitus ja Daud määräsi PDPA:n johtajat pidätettäväksi. Jostain syystä Hafizullah Amin vältti pidätyksen, mikä osoittautui ratkaisevaksi virheeksi Daudille ja tasavallalle tämän pystyen näin järjestämään vastaiskun presidentille liittolaistensa kanssa.
Vallankumous

Kommunistien vallankaappaus alkoi Kabulissa 27. huhtikuuta eli persialaisen aurinkokalenterin saur-kuussa. Vallankaappausta johtivat ilmavoimien kenraali 'Abd a-Qadir Dagarwal ja eversti Muhammad Aslam Watandžar, jotka olivat viisi vuotta aikaisemmin auttaneet Daudin valtaan. Watandžarin komentama panssariosasto hyökkäsi presidentin palatsiin, jossa Daudin henkivartiosto teki ankaraa vastarintaa. Palatsin puolustajat voitettiin vasta 'Abd a-Qadirin käskettyä ilmavoimat tekemään iskun puolustajia vastaan. Daud ja hänen lähimmät miehensä saivat surmansa useamman tunnin kestäneessä taistelussa. Kapinalliset valtasivat myös paikalliset radioasemat, josta luettiin paštuksi ja persiaksi tiedote kansalaisille vallan vaihtumisesta. Daudin ja tämän liittolaisten ruumiit haudattiin merkitsemättömään hautaan Kabulin ulkopuolelle, josta entisen presidentin ruumis tunnistettiin vasta vuonna 2008.
Seuraukset

Vallankumouksen jälkeen Afganistania hallitsi nyt Kansandemokratian Vallankumousneuvosto, joka koostui PDPA:n keskuskomiteasta ja muutamasta armeijan upseerista. Khalq-johtaja Nur Muhammad Tarakista tehtiin Afganistanin johtaja hallinnollisella asetuksella, minkä lisäksi Daudin perustuslaki mitätöitiin ja kuningassuvun jäseniltä riistettiin kansalaisuus. Kommunistien kannatus oli Afganistanissa vähäistä ja sen ideologia kansan suurille massoille vieras. Vallankumousta pidettiin aluksi hallitsevan luokan sisäisenä välienselvittelynä, johon tavallinen kansa ei juurikaan kiinnittänyt huomiota. Myös osa vallankaappaajista ei halunnut välittömästi haastaa perinteisiä arvoja ja esimerkiksi tiedonannot luettiin "Jumalan nimeen". Vallan sanottiin siirtyneen sotilasneuvostolle joka hallitsisi Islamin perinteiden mukaan. Afganistanin olot säilyivät melko rauhallisina vuoden 1978 ajan, mutta PDPA:n valta alkoi murentua sisäisten erimielisyyksien takia. Taraki ja Amin alkoivat siirtää syrjään Parčamin edustajia ja Khalqin otteen vahvistuessa hallinto muuttui yhä stalinistisempaan suuntaan. Tarakin ympärille alettiin rakentaa henkilökulttia, mutta todellinen valta oli Hafizullah Aminilla, joka teki itsestään pian ainoan pääministerin ja salaisen poliisin eli AGSA:n päällikön. Parčamin kannattajat oli puhdistettu hallinnosta kokonaan syksyyn mennessä. Monet tahot alkoivat nyt pitää hallintoa sunnalaisten paštujen hirmuvaltana, sillä vähemmistöt kuten šiiat ja tadžikit olivat olleet pääasiassa Parčamin kannattajia.
Loppuvuodesta 1978 viittaukset islamiin poistettiin virallisista tiedonannoista ja Afganistanin lippu korvattiin punalipulla. Yhä useampi hallinnon poliittinen vastustaja katosi AGSA:n vankiloihin ja maareformi epäonnistui. Afganistan alkoi sortua kaaokseen vuonna 1979. Iranin vallankumous aiheutti levottomuutta etenkin maan länsiosissa ja Heratissa alkoi suuri kansannousu. Kaupunki vallattiin takaisin vasta veristen taistelujen jälkeen. Amin syrjäytti Tarakin syyskuussa, jolloin tilanne näytti jo toivottomalta sotilaskapinoiden ja islamistisissien uhatessa. Amin yritti pelastaa tilanteen syyttämällä epäonnistumisista Tarakia ja hän itse alkoi esiintyä oikeudenmukaisena ja hurskaana hallitsijana. Maareformi peruttiin, AGSA lakkautettiin ja puheissa alettiin jälleen käyttää islamilaisia ilmaisuja. Neuvostoliitto sai tarpeekseen ja Amin yritettiin ilmeisesti syrjäyttää Neuvostoliiton tukemassa palatsivallankumouksessa, joka kuitenkin epäonnistui. Kommunistivallan romahtamisen pelättiin johtavan maan luisumiseen yhdysvaltojen piiriin, tai islamistien käsiin, josta he saattaisivat levitä Neuvostoliiton muslimialueiden puolelle. Vaihtoehtoa sotilaalliselle väliintulolle ei nyt nähty ja marsalkka Sergei Sokolovin komentaman neuvostojoukot ylittivät Afganistanin vastaisen rajan 27. joulukuuta 1979, mikä johti Afganistanin sotaan. Amin sai surmansa Neuvostoliiton erikoisjoukkojen käsissä samana päivänä.
Presidentinpalatsin portti vallankumouksen jälkeen.
Tuhoutunut panssariajoneuvo Kabulissa vallankumousta seuranneena päivänä.
Sarkkila (Punkalaidun)

Sarkkila on kylä Punkalaitumella. Sarkkilan kylä on osa Punkalaitumen keskustaajamaa. Sen alueella sijaitsevat mm. Punkalaitumen kirkko, kunnantalo, Punkalaitumen yhteiskoulu ja lukio. Taajaman asutus sijaitsee nauhamaisesti seuraillen joenvartta. Punkalaitumen keskustan kylämaisema, josta Sarkkila muodostaa keskeisen osan, on luetteloitu valtakunnallisesti merkittäväksi kulttuurihistorialliseksi ympäristöksi. Sarkkilan vanha jugend-tyylinen koulu on museona ja matkailukeskuksena. Se on Länsi-Suomen vanhin maalaiskoulu, jonka opettajana toimi 43 vuotta vuosina 1875–1918 Jaakko Lehtiö.
Semjon Alapin

Semjon Alapin
Semjon Zinovjevitš Alapin (ven. Семён Зиновьевич Алапин; 19. marraskuuta (J: 7. marraskuuta) 1856 Pietari – 15. heinäkuuta 1923 Heidelberg) oli liettuanjuutalaista syntyperää ollut venäläinen shakinpelaaja ja avausteorioitsija. Alapin opiskeli Saksan Heidelbergissa, harjoitti liiketoimintaa Berliinissä ja Pariisissa ja asettui sitten Berliiniin ja omistautui shakille. Alapinin merkittävimmät turnaussaavutukset olivat viides sija Monte Carlossa 1901, voitto Münchenissä 1911 ja voitto Pietarissa 1906. Alapin tunnetaan myös kirjailijana.
Hänen mukaansa on nimetty useita avausmuunnelmia.
Aiheesta muualla

Semjon Alapin ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Sagojogan ministeri

| Sagojogan ministeri> Ságojoga ministtar |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Paul-Anders Simma
Käsikirjoittaja:  Paul-Anders Simma
Tuottaja:  Bert Sundberg
Säveltäjä:   Hedningarna  Esa Kotilainen 
Kuvaaja:  Hans Welin
Leikkaaja:  Skule Eriksen, Olli Soinio
Tuotantosuunnittelija:  Risto Karhula
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi Suomi Norja
Tuotantoyhtiö:  Kinoproduction Sveriges Television Yleisradio FilmTeknik Filmpool Nord MovieMakers Northern Lights Film & TV Produksjon
Levittäjä:  Sonet Film
Ensi-ilta:  25. tammikuuta 1997
Kesto:  81 min
Alkuperäiskieli:  suomi, saame, norja, tanska, saksa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sagojogan ministeri (Ságojoga ministtar) on suomensaamelainen Paul-Anders Simman käsikirjoittama ja ohjaama, vuonna 1997 ensi-iltansa saanut suomalais-ruotsalais-norjalainen  komediaelokuva, jonka tapahtuvat sijoittuvat Lapin saamelaisalueelle. Elokuva on toinen pitkä pohjoissaamenkielinen näytelmäelokuva Nils Gaupin vuonna 1987 ohjaaman Tiennäyttäjän jälkeen.
Elokuva kertoo toisen maailmansodan loppuhetkistä pienessä saamelaiskylässä saksalaisten vetäytyessä Suomen Lapista. Vankikarkuri (Erik Kiviniemi) asettuu kylään ja salatakseen todellisen henkilöllisyytensä alkaa väittää olevansa Suomen hallituksen ministeri, joka on tullut toteuttamaan maiden uusjakoa.
Elokuva palkittiin parhaasta lavastuksesta ja parhaasta puvustuksesta Jussi-palkinnolla vuonna 1998.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Erik Kiviniemi  | … |  Seppo Rävmark alias Perti Lohikoski   |
|  Bjørn Sundquist  | … |  Antti Neia, kauppias   |
|  Sara Margrethe Oskal  | … |  Marit Jaha   |
|  Kari-Pekka Toivonen  | … |  Otto Swinskjöld   |
|  Anitta Suikkari  | … |  Antin vaimo   |
|  Iisko Sara  | … |  Piette   |
|  Soli Labbart  | … |  Anna   |
|  Sverre Porsanger  | … |  Johan Jaha, Maritin veli, kylän puheenjohtaja   |
|  Mikkel Gaup  | … |  Ante   |
|  Wimme Saari  | … |  joikaaja   |
|  Rolf Jenner  | … |  Gustu   |
|  Peo Grape  | … |  Erkki   |
|  Peter Kneip  | … |  saksalainen upseeri   |
|  Esko Nikkari  | … |  tuomari   |
|  Anna Maria Blind  | … |  Anne-Marja   |
Käännös suomeksi
Saint-Goin

Saint-Goinin kunnantalo
Saint-Goin on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 188 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Saint-Goinin pinta-ala on kuusi neliökilometriä.
Saint-Hilaire-de-Riez

Saint-Hilaire-de-Riezin kirkko
Saint-Hilaire-de-Riez on kunta Vendéen departementissa Pays de la Loiren hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 8 761 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Saint-Hilaire-de-Riezin pinta-ala on 49 neliökilometriä.
Römerberg

Römerbergiä
Römerberg on keskiaikainen raatihuoneentori ja vanhankaupungin keskus Frankfurt am Mainissa. Se sijaitsee noin 200 metriä itään kaupungin tuomiokirkosta. Aluetta on asutettu neoliittiselta kaudelta lähtien. Roomalaisella ajalla se oli sotilaallisesa käytössä ja varhaiskeskiajalla siellä sijaitsi merovinkinen kuninkaankartano. Römerbergin itäistä osaa kutsutaan myös nimellä Samstagsberg.
Rakennukset

Römerbergin historiallinen rakennuskanta tuhoutui vuonna 1944 Ison-Britannian ilmavoimien ilmapommituksissa. Nykyiset rakennukset alueella on jälleenrakennettu enemmän tai vähemmän alkuperäisilmettä kunnioittaen.
Aukion länsilaidalla sijaitsee Frankfurtin historiallinen raatihuone, Römer. Eteläistä laitaa hallitsee varhaisgoottilainen kirkko Alte Nikolaikirche ja Frankfurtin historiallisen museon moderni sisäänkäyntirakennus. Itälaidan rakennukset on rakennettu vuosina 1981–1984 historiallisten esikuvien mukaan.
Aukiolla sijaitsee myös Gerechtigkeitsbrunnen, oikeudenmukaisuuden lähde, jota koristaa roomalaisen mytologian oikeuden jumalatar Justitia.
Römerbergiä 1956
Sarkkirannan pesäpallostadion

| Sarkkirannan pesäpallostadion> Sininen laguuni.Rakennuksen tiedot |
| --- | --- |
Sijainti:  Sarkkirannantie 20 90440 Kempele
Koordinaatit:  64.920520°N, 25.466561°E
Kenttä:  hiekkatekonurmi
Aiemmat nimet:  VRJ Service Areena Koukkupaja Areena Säävälät Oy Areena
Käyttäjät
 Pesäpallo:   Kempeleen Kiri 
Katsojakapasiteetti
 2 200 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Sarkkirannan pesäpallostadion eli markkinointinimeltään Autofix1.com Areena on Kempeleen Sarkkirannassa sijaitseva pesäpallostadion. Stadion sijaitsee Kempeleen urheilukeskuksessa. Kenttä toimii Kempeleen Kirin joukkueiden kotikenttänä sarjoissa naisten Superpesis ja miesten Superpesis. Kentän erityispiirre on hiekkatekonurmi, joka on väriltään sininen. Kenttä myös tunnetaan nimellä ”Laguuni”.
Saint-Gilles-Croix-de-Vie

Saint-Gilles-Croix-de-Vien kaupunkia
Saint-Gilles-Croix-de-Vie on kunta Vendéen departementissa Pays de la Loiren hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 6 797 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Saint-Gilles-Croix-de-Vien pinta-ala on 10 neliökilometriä.
Saint-Herblain

| Saint-Herblain |
| --- | --- |
 Onyx-kulttuurikeskus, arkkitehti Jean Nouvel 1988.
 Saint-Herblain sijaitsee Loire-Atlantiquen departementin keskiosassa.
 Saint-Herblain
 Koordinaatit: 47°13′N, 1°39′W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Pays de la Loire
Departementti:  Loire-Atlantique
Arrondissementti:  Nantes
Hallinto:  
 – Pormestari:  Bertrand Affilé
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  30,02 km²
Väkiluku (2012):  43 287
 – Väestötiheys:  1 442 as./km²
Postinumero:  44800
 
 saint-herblain.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Herblain on Ranskan kunta ja Nantesin läntinen esikaupunki Pays de la Loiren hallintoalueen Loire-Atlantiquen departementissa. Vuoden 2012 väestölaskennassa siellä asui 43 287 ihmistä, mikä tekee siitä departementtinsa kolmanneksi suurimman kaupungin Nantesin ja Saint-Nazairen jälkeen.
Kaupunki sijaitsee hieman Loirejoen pohjoispuolella heti Nantesin länsipuolella. Nantesin keskustaan on matkaa noin 7 kilometriä. Muut naapurikunnat ovat Indre, Couëron, Sautron ja Orvault.
Rautatieasemalta Gare de Basse–Indre–Saint-Herblain pääsee Nantesiin ja Saint-Nazaireen.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: fr:Saint-Herblain & en:Saint-Herblain
Rönnbusken

Rönnbusken
| --- | --- |
Sijainti:  60°07′59.00″N, 24°44′54.00″E, Espoo Uusimaa Suomi
Merialue:  Suomenlahti, Itämeri
Korkein kohta:  2 m
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Rönnbusken on saari Espoon Matinkylässä runsas kilometri Nuottaniemen venesatamasta kaakkoon. Se sijaitsee Ison Vasikkasaaren, Kalvholmsklackarnan ja Själakobbenin eteläpuolella. Rönnbuskenista noin neljänneskilometri suoraan itään sijaitsee Algrundet. Matinkylän ja Suvisaariston raja viistää Rönnbuskenin lounaisrantaa. Kansalaisen karttapaikan mukaan Rönnbuskenin pinta-ala on runsaat 20 aaria.
Rönnbusken on yleinen saaren nimi Suur-Helsingin saaristossa. Kirkkonummella on kolme Rönnbuskenia ja Helsingissä yksi.
Aiheesta muualla

Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
Paikkatietoalusta: Rönnbusken
Sää Rönnbusken, Espoo
Sergei Konkov

| Sergei Konkov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. toukokuuta 1982 (ikä 42) Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Pituus:  182 cm
Paino:  87 kg
Seura
Seura:  Traktor Tšeljabinsk
Sarja:  KHL
Pelinumero:  72
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–
Aik. seurat:  TsSKA Moskova (RUS-2/RSL) Molot-Prikamje Perm (RSL) Neftehimik Nižnekamsk (RSL/KHL) OHK Dinamo Moskova (KHL) Lokomotiv Jaroslavl (RSL/KHL) Sibir Novosibirsk (KHL) Admiral Vladivostok (KHL)
Sergei Aleksandrovitš Konkov (ven. Сергей Александрович Коньков, s. 30. toukokuuta 1982 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija.
Konkovin ura aikuisten sarjoissa alkoi vuonna 1999 TsSKA Moskovassa Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vysšaja Ligassa. Konkov pelasi kaikkiaan neljällä eri kaudella TsSKAssa, mutta kuitenkin vain neljä ottelua Venäjän Superliigassa kaudella 2002–2003. Hän siirtyikin kesken alkukauden Molot-Prikamje Permiin, missä hän pelasi kaikkiaan 15 pääsarjaottelua. Seuraavat 4 täyttä kautta hän kiekkoili Neftehimik Nižnekamskissa. Vuodesta 2007 tammikuuhun 2010 Konkov pelasi Lokomotiv Jaroslavlissa, missä hän oli voittamassa Venäjän superliigan hopeaa. Tammikuussa 2010 hän siirtyi Neftehimik Nižnekamskiin, jossa hän pelasi myös seuraavan kauden. Kaudeksi 2011–2012 Konkov siirtyi OHK Dinamo Moskovaan.
Sebastian (kirja)

Sebastian (1996, WSOY) on Mika Wickströmin nuortenkirja.
Kirja kertoo suomenruotsalaisesta Johanista, jonka ylioppilaskirjoitukset lähestyvät ja pojan mielenterveys alkaa järkkyä. Kirjassa on kolme osaa; Epäilys, Vieras ja Pimeä.
Kirjan tapahtumat sijoittuvat nykypäivään.
Päähenkilöt

Johan on 18-vuotias poika. Hänen perheensä on arvostettua suomenruotsalaista yrittäjäsukua. Johan on kolmesta lapsesta nuorin, ja koulussa hän tekee töitä vain vanhempiensa vuoksi, vaikka kiitosta ei heru. Johanilla ei ole yhtään kunnianhimoa ja hän on vain ylitunnollinen ja nöyrä. Hän yrittää olla mahdollisimman näkymätön koulussa. Silti Johania kiusataan, eikä hänellä ole kuin yksi ystävä, Heikki.
Sebastianilla on ääni, mutta ei kasvoja eikä suuta. Vain Johan kuulee hänen äänensä. Sebastian häiritsee Johania, syyttää häntä ja riitelee hänen kanssaan. Hän kuvittelee
omistavansa Johanin ja antaa Johanille jatkuvasti ohjeita, joista hän ärsyyntyy. Sebastian on kuitenkin useimmiten oikeassa. Hän yrittää olla Johanin ystävä. Sebastian ei jätä Johania rauhaan, koska Sebastian on osa Johania, kuin siamilainen kaksonen. Johan on Sebastian, he ovat yhtä.