stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vaaleaverikön rakkaus
Kirjallisuutta

Waarala, Hannu: ”Vaaleaverikön rakkaus eli suunnitelmataloudesta libidotalouteen”, Filmihullu 4/2008.
| n k Tšekkoslovakialaisen elokuvan uusi aalto |
| --- | --- |
Tsekkiläiset ohjaajat:  Miloš Forman  Jiří Menzel  Věra Chytilová  Jaromil Jireš  Ivan Passer  Jan Němec  Evald Schorm  Pavel Juráček  Hynek Bočan  Jaroslav Papoušek  Antonín Máša  Jan Schmidt  Drahomíra Vihanová 
Slovakialaiset ohjaajat:  Juraj Jakubisko  Dušan Hanák  Juraj Herz  Štefan Uher  Elo Havetta 
Ohjaajia, jotka on liitetty uuteen aaltoon:  Karel Kachyňa  František Vláčil  Vojtěch Jasný  Zbyněk Brynych  Oldřich Lipský  Ján Kadár  Elmar Klos 
Usein mukana projekteissa:  Milan Kundera  Bohumil Hrabal  Ester Krumbachová  Jaroslav Kučera  Miroslav Ondříček  Frank Daniel 
Keskeiset elokuvat:  Aurinko verkossa (1963)  Jostakin muusta (1963)  Huuto (1964)  Yön timantit (1964)  Vaaleaverikön rakkaus (1965)  Kasvoista kasvoihin (1965)  Juhlavieraat (1966)  Tuhatkaunokit (1966)  Tarkoin vartioidut junat (1966)  Návrat ztraceného syna (suom. ”Tuhlaajapojan paluu”) (1966)  Palaa, palaa! (1967)  Hassu kesä (1968)  Vtáčkovia, siroty a blázni (suom. ”Lintuja, orpoja ja typeryksiä”) (1969)  Spalovač mrtvol (suom. ”Krematorion hoitaja”) (1969)  Žert (suom. ”Vitsi”) (1969)  Nuoren pyövelin tapaus (1970)  Valerie a týden divů (suom. ”Valerien ihmeiden viikko”) (1970) 
Muuta:  Barrandov-elokuvastudiot  Prahan kevät 
Vaaleaverikön rakkaus oli Hana Brejchován esikoisrooli, josta hän oli ehdolla parhaaksi näyttelijäksi Venetsian elokuvafestivaaleilla 1966.
Bombardier CRJ200

| Bombardier CRJ100/CRJ200 |
| --- | --- |
 Air Canada Jazzin CRJ200.
Tyyppi:  matkustajalentokone
Valmistaja:  Bombardier Aerospace
Ensilento:  10.5.1991
Esitelty:  1992 (Lufthansa)
Tila:  tuotannossa
Pääkäyttäjät:  SkyWest Airlines MexicanaLink Pinnacle Airlines Atlantic Southeast Airlines Comair
Valmistusmäärä:  1 021 
Yksikköhinta:  24-40 milj. USD
Kehitetty mallista:  Bombardier Challenger 600
Muunnelmat:  Bombardier CRJ700/CRJ900/CRJ1000
Air Volgan CRJ200.
Adria Airwaysin CRJ200 Star Alliance -maalauksessa.
Konetyypin ohjaamo.
Air Nostrumin kone laskeutumassa.
Lufthansan CRJ100.
Bombardier CRJ100 ja CRJ200 ovat Bombardier Aerospacen valmistamia matkustajakoneita, jotka on suunniteltu alueellisille lennoille. Konetyypin ensilento lennettiin 10. toukokuuta 1991, jonka jälkeen menestyksekästä konetyyppiä on valmistettu yhteensä 1 021 kappaletta. Viimeinen CRJ-malliston kone toimitettiin yhdysvaltalaislentoyhtiö SkyWest Airlinesille 28. helmikuuta 2021, päättäen koko CRJ-ohjelman 30 vuoden jälkeen.
Kehitystyö

Konetyyppi kehitettiin LearStar 600 -konetyypistä, jonka valmistusoikeudet Canadair osti vuonna 1976 Learjetiltä. Konetyypin leveä runko sai Canadairin insinöörit pohtimaan koneen pidentämistä, mikä olisi ollut helppo toteuttaa. Suunnitelmat ehdittiin jo laatimaan valmiiksi pidennettyä Challenger 610E -konetyyppiä varten, mutta projekti peruutettiin vuonna 1981 ja se jäi toteuttamatta.
Bombardier Aerospace osti Canadairin vuonna 1986. Uusi suunnittelutyö pidemmästä konetyypistä aloitettiin vuonna 1987. Projektille annettiin nimeksi Canadair Regional Jet, josta CRJ on lyhenne. Projekti käynnistettiin virallisesti keväällä 1989.
Kehitystyö > CRJ100

Ensimmäinen suunnittelupöydältä ilmaan saatu konetyyppi oli CRJ100, joka suoritti ensilentonsa 10. toukokuuta 1991. Konetyyppi sai sertifioinnin vuonna 31. heinäkuuta 1992. Toimitukset asiakkaille alkoivat lokakuussa, jolloin Lufthansa vastaanotti ensimmäisen koneen.
CRJ100-konetta venytettiin 5,92 metriä, siipiä vahvistettiin ja muokattiin sekä kaksi hätäpoistumistietä lisättiin siipien kohdille. Tyypillinen matkustamomodifikaatio on 50 matkustajalle, enimmillään konetyyppi voidaan modifioida 52 matkustajalle. Kone varustettiin kahdella General Electricin CF34-3A1 -tyyppisellä suihkuturbiinimoottorilla. Siipien pinta-alan kasvun myötä myös koneen polttoainetankkien kapasiteetti kasvoi, mikä mahdollistaa pidemmän kantaman. Lisäksi laskutelineiden painorajoitukset pienenivät.
Myöhemmin konetyypistä kehitettiin CRJ100ER, jonka kantamaa oli pidennetty 20 prosenttia ja CRJ100LR, jonka kantamaa oli kasvatettu 40 prosenttia. Pidennetyllä kantamalla varustettujen koneiden tarkoitus on vastata paremmin yritysten ja yksityiskäyttäjien tarpeisiin.
Kehitystyö > CRJ200

CRJ200-malliin Bombardier Aerospace toi uudet, tehokkaammat General Electricin CF34-3B1 -moottorit. CRJ200-malli julkistettiin vuonna 1995 ja ensimmäiset koneet toimitettiin asiakkaille 1996. Ensilento tapahtui joulukuussa 1995. Konetyyppi kehitettiin korvaamaan CRJ100.
Myös CRJ200-mallista kehitettiin pidemmän kantaman omaavat CRJ200ER ja CRJ200LR. Lisäksi kehitettiin CRJ200B-malli, joka soveltuu lentoihin kuumassa ilmastossa sekä ylängöillä ja vuoristossa. Pinnacle Airlinesin toiveesta kehitettiin myös CRJ440-malli, joka on 44-paikkainen ja soveltuvampi tietyille Yhdysvaltain sisäisille reiteille sekä mahdollistaa pienten yhtiöiden toimilupien mukaisen operoinnin.
Tammikuussa 2006 tuotanto keskeytettiin väliaikaisesti, mutta jo helmikuussa Bombardier Aerospace ilmoitti tuotannon jatkuvan huhtikuussa.
Mallit

Canadair Regional Jet on konetyypin markkinointinimi. Virallinen tyyppirekisterinimi on CL-600-2B19. Vuosien varrella konetyypistä on valmistettu useita variaatioita ja malleja.
Tekniset tiedot

| Malli | CRJ100 ER/LR | CRJ200 ER/LR |
| --- | --- | --- |
Lentäjiä: 2
Matkustamohenkilökuntaa: 1-2
Istuinpaikkoja: 44-50
Pituus Siiven pinta-ala Korkeus: 26,77 m 21,21 m² 6,22 m
| Moottorit (2 ×) Lentoonlähdön työntovoima (2 ×) Työntövoima (2 ×) | General Electric CF34-3A1  38,83 kN 41,01 kN | General Electric CF34-3B1  38,83 kN 41,01 kN |
Suurin sallittu paino ilman polttoainetta: 19 958 kg
Suurin kuormausmäärä: 6 124 kg
Suurin sallittu lentoonlähtöpaino: 24 091 kg
| Kantama | ER: 3 000 km  LR: 3 710 km | ER: 3 045 km  LR: 3 713 km |
Normaali lentonopeus: Mach 0.78 (437 solmua)
Normaali lentokorkeus: 12 496 m
Tilauksia: 1 054
| Sertifioitu | Heinäkuu 1992 | 1995 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bombardierin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Denílson (jalkapalloilija, 1988)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Denílson Pereira Neves
Syntymäaika: 16. helmikuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka:  São Paulo, Brasilia
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 178 cm
Seura
Seura:  Arsenal
Pelinumero: 15
Junioriseurat
:  São Paulo
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2005-2006 2006- |  São Paulo  Arsenal | 12 (0) 81 (7) |
Maajoukkue
| 2005-2007 |  Brasilia U-21 | 12 (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 14. syyskuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 14. syyskuuta 2010.
Denílson Pereira Neves, pelaajanimeltään vain Denílson (s. 16. helmikuuta 1988 São Paulossa, Brasiliassa) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa englantilaisen jalkapalloseuran Arsenalin riveissä, jonne hän siirtyi lokakuussa 2005. Ennen siirtoaan Lontooseen hän pelasi Brasilian pääsarjan São Paulossa, jossa hän pelasi 12 ottelua.
Denílson pelasi menestyksekkäästi Copa Libertadores -turnauksessa vuonna 2005, ja hän on myös Brasilian alle 19-vuotiaiden maajoukkueen kapteeni.
Aiheesta muualla

Denílsonin pelaajaprofiili Arsenalin sivustolla
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 1965

Vuoden 1965 Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut olivat kautta aikain neljännet jääpallon maailmanmestaruuskilpailut. Kisat järjestettiin ensimmäistä kertaa Neuvostoliitossa ja osallistuneita maita oli neljä; Neuvostoliitto, Norja, Ruotsi ja Suomi.
Kisat muistetaan erityisesti suurista yleisömääristä, kuutta turnauksen ottelua seurasi yhteensä 116 000 katsojaa, ottelua kohden yleisökeskiarvo oli 19 333. Suurin yleisömäärä oli Sverdlovskissa pelatussa Neuvostoliiton ja Norjan välisessä ottelussa, katsojia oli 29 000. Moskovassa pelatussa viimeisessä ottelussa Neuvostoliitto-Ruotsi oli 12 000 katsojaa, mikä oli turnauksen pienin yleisömäärä.
Mestaruus ratkaistiin neljän joukkueen yksinkertaisena sarjana. Mestaruuden voitti Neuvostoliiton joukkue jo neljännen kerran peräkkäin. Norja sijoittui Neuvostoliiton jälkeen hopealle. Hopeamitali on Norjan MM-kisahistorian ainoa, samaan saavutukseen maa ei ole myöhemmissä MM-kisoissa pystynyt. Pronssimitalien kohtalo oli erikoinen. Aluksi mitalit annettiin Suomelle perustuen keskinäisen ottelun lopputulokseen, jonka Suomi voittanut. Ruotsalaiset protestoivat kuitenkin pronssimitalien jakoa, sillä heillä oli parempi maaliero samalla pistemäärällä. Kansainvälinen jääpalloliitto muutti pronssimitalien saajaksi Ruotsin, tulkiten että maaliero on ratkaisevampi tekijä kuin keskinäinen ottelu.
Sarjataulukko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Neuvostoliitto  | 3 | 2 | 1 | 0 | 12 |  3 | +9 | 5 |
|  Norja  | 3 | 1 | 1 | 1 | 3  |  6 | -3 | 3 |
|  Ruotsi  | 3 | 0 | 2 | 1 | 6  |  7 | -1 | 2 |
|  Suomi  | 3 | 1 | 0 | 2 | 2  |  7 | -5 | 2 |
Parhaat maalintekijät

Nikolai Durakov
Parhaat pelaajat

Paras maalivahti: Börje Andersson (Ruotsi)
Paras puolustaja: Vitali Danilov (Neuvostoliitto)
Paras keskikenttäpelaaja: Nikolai Durakov (Neuvostoliitto)
Paras hyökkääjä: Bernt Ericsson (Ruotsi)
Mitalistijoukkueet

| --- | --- |
Kultaa::  Neuvostoliitto   Anatoli Melnikov, Juri Školnyi, Valentin Atamanitšev, Nikolai Durakov, Aleksander Izmodenov, Mihail Osintsev,  Viktor Šehovtsov, Juri Šorin, Vitali Danilov, Jevgeni Gerasimov, Valeri Maslov, Jevgeni Papugin, Juri Varsin, Albert Vologzhannikov
Hopeaa::  Norja   Einar Andersen, Alf Bråthen, Kjell Ivar Engebretsen, Kjell Eriksen, Ole Johnny Friise, Svein Grattum, Odd Heiestad, Raymond Jahrmann, Tore Lie, Roar Løwer Nilsen, Steinar Pettersen, Thorodd Presberg,  Bernt Skarnäs, Inge Thun, Svein Thun, Per Fredrik Wright
Pronssia::  Ruotsi   Börje Andersson, Ulf Fredin, Leif Sveder, Kurt Sedwall, Bernt Ericsson, Göran Sedvall, Hans Nordin, Leif Fredblad, Gunnar Palmér, Kjell-Ove Almroth, Sune Eriksson, Ulf Fredin, Björn Göransson, Jan Hermansson, Matz-Allan Johansson, Håkan Persson, Leif Sveder, Per-Olof Wallin

Kilpailujen postimerkki.
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 1989

Vuoden 1989 jääpallon maailmanmestaruuskilpailut olivat kautta aikain 16. jääpallon MM-kilpailut. Kisat pidettiin Neuvostoliitossa 29. tammikuuta–5. helmikuuta. Kisakaupunkina toimi Moskova, ja kaikki MM-turnauksen ottelut pelattiin ensimmäisen kerran sisätiloissa. Pelipaikkana toimi vuoden 1980 kesäolympialaisiin rakennettu monikäyttöareena Olimpiskij, joka oli ensimmäisen kerran jääpallon käytössä vuoden 1989 MM-kisoissa. MM-turnaukseen osallistuivat Norja, Neuvostoliitto, Ruotsi, Suomi ja Yhdysvallat.
Turnauksessa pelattiin viiden joukkueen sarja, jonka jälkeen kaksi parasta selviytyivät loppuotteluun ja kolmanneksi ja neljänneksi sijoittuneet pelasivat pronssiottelun. Tasapisteissä paremmuuden ratkaisisi keskinäinen ottelu, ja kolmen joukkueen päädyttyä tasapisteisiin järjestyksen ratkaisisi kyseisten joukkueiden keskinäiset ottelut. Ennen viimeisen kierroksen ottelua Suomi-Neuvostoliitto tilanne oli se, että Suomelle riittäisi loppuotteluun pääsyyn kahden maalin tappio. Neuvostoliitto johti ottelua jo 6-2, minkä jälkeen kisaisännät löysäsivät otettaan ja Suomi kavensi tilanteeksi 6-4 viimeisen kymmenen minuutin aikana. Suomi eteni näin finaaliin yhden maalin paremmalla keskinäisten ottelujen maalierolla ennen Ruotsia, sillä Suomi oli voittanut Ruotsin kisojen avausottelussa maalein 2-4 ja Ruotsi puolestaan oli voittanut Neuvostoliiton maalein 3-2. Ruotsi piti sarjan päätösottelua ja Neuvostoliiton toimintaa skandaalina, sillä taktikoimalla Neuvostoliitto sai finaaliin vastaansa ennakolta heikomman Suomen. Seuraavat MM-kilpailut vuonna 1991 pelattiin eri järjestelmällä ja ennen loppuotteluita pelattiin pudotuspelit.
Neuvostoliitto voitti Moskovan hallissa pelatussa loppuottelussa Suomen maalein 12-2. Ruotsi kukisti pronssiottelussa Norjan.
Sarjataulukko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Neuvostoliitto  | 4 | 3 | 0 | 1 | 29 |  8 | +21 | 6 |
|  Suomi  | 4 | 3 | 0 | 1 | 25 |  9 | +16 | 6 |
|  Ruotsi  | 4 | 3 | 0 | 1 | 28 |  7 | +21 | 6 |
|  Norja  | 4 | 1 | 0 | 3 |  9 | 19 | -10 | 2 |
|  Yhdysvallat  | 4 | 0 | 0 | 4 |  2 | 53 | -51 | 0 |
Parhaat maalintekijät

Nikolai Pazdnikov
Parhaat pelaajat

Paras maalivahti: Per-Olof Pettersson (Ruotsi)
Paras puolustaja: Esko Tammilehto (Suomi)
Paras keskikenttäpelaaja: Andrei Jefremov (Neuvostoliitto)
Paras hyökkääjä: Aleksandr Tsyganov (Neuvostoliitto)
Carlos Alberto Dias

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Carlos Alberto Costa Dias
Syntymäaika: 5. toukokuuta 1967 (ikä 57)
Syntymäpaikka: Brasília, Brasilia
Kansalaisuus:  Brasilia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 178 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1985 1986-1988 1988-1989 1990-1992 1993 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 | Matsubara Fujita Industries Coritiba Botafogo Vasco da Gama Grêmio Paraná Shimizu S-Pulse Paraná Verdy Kawasaki Coritiba Paraná |  |
Maajoukkue
| 1992 | Brasilia | 1 (0) |
Carlos Alberto Dias (s. 5. toukokuuta 1967 Brasília) on brasilialainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Dias debytoi Brasilian maajoukkueessa 1992.
Metyyli-isoamyyliketoni

| Metyyli-isoamyyliketoni |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  5-metyyliheksan-2-oni
CAS-numero:  110-12-3
PubChem CID:  8034
SMILES:  CC(C)CCC(=O)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C7H14O
Moolimassa:  114,182 g/mol
Sulamispiste:  -73,9 °C
Kiehumispiste:  144,9 °C
Tiheys:  0,888 g/cm3
Liukoisuus veteen:  6,86 g/l (25 °C)
Metyyli-isoamyyliketoni (C7H14O) on ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa metyyli-isoamyyliketoni on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee vain hieman veteen ja paremmin useisiin orgaanisiin liuottimiin, muun muassa asetoniin, etanoliin tai dietyylieetteriin. Aine ärsyttää useita elimiä, esimerkiksi ihoa ja silmiä.
Metyyli-isoamyyliketonia valmistetaan emäksisissä oloissa asetonin ja isobutyyrialdehydin aldolikondensaatioreaktiolla. Reaktiossa muodostuu 5-metyyli-3-heksen-2-onia, joka pelkistetään vedyttämällä metyyli-isoamyyliketoniksi.
Metyyli-isoamyyliketonia käytetään selluloosajohdannaisten, sekä akryyli-, alkydi- ja vinyylipolymeerien liuottimena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Metyyli-isoamyyliketoni Wikimedia Commonsissa
Providence Christian College

| Providence Christian College |
| --- | --- |
Motto:  In Christo Omnia Nova
Perustettu:  2002
Sijainti:  Pasadena, Kalifornia  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.providencecc.edu/
Providence Christian College on Yhdysvaltain Kaliforniassa sijaitseva yksityinen korkeakoulu. Providence Christian College on perustettu vuonna 2002, ja se sijaitsee Pasadenan kaupungissa. Korkeakoulu on taustaltaan yleiskristillinen ja se toimii tunnustuskunnista riippumattomana oppilaitoksena.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 1961

Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut vuonna 1961 olivat kautta aikain toiset jääpallon maailmanmestaruuskilpailut. Kisat pidettiin Norjassa. Osallistuneita maita oli neljä, Neuvostoliitto, Ruotsi, Suomi ja Norja. Isäntämaa Norja osallistui MM-kilpailuihin ensimmäistä kertaa. Mestari ratkaistiin yksinkertaisena sarjana, jossa kaikki pelasivat kerran kaikkia vastaan. Mestaruuden voitti Neuvostoliitto, se voitti turnauksen kaikki ottelunsa.
Sarjataulukko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Neuvostoliitto | 3 | 3 | 0 | 0 | 14 | 4 | +10 | 6 |
|  Ruotsi  | 3 | 2 | 0 | 1 | 7 | 4 | +3 | 4 |
|  Suomi  | 3 | 1 | 0 | 2 | 7 | 10 | -3 | 2 |
|  Norja  | 3 | 0 | 0 | 3 | 5 | 15 | -10 | 0 |
Parhaat pelaajat

Paras maalivahti: Anatoli Melnikov (Neuvostoliitto)
Paras puolustaja: Ulf Fredin (Ruotsi)
Paras keskikenttäpelaaja: Bernt Skarnes (Norja)
Paras hyökkääjä: Valentin Atamanitšev (Neuvostoliitto)
Parhaat maalintekijät

Tauno Timoska
Ole Martinsen
Valeri Maslov
Valentin Atamanitšev
Mitalistijoukkueet

| --- | --- |
Kultaa::  Neuvostoliitto  Anatoli Melnikov, Anatoli Šaklein, Viktor Šehovtsov, Anatoli Panin, Anatoli Golubev, Nikolai Nazarov, Aleksander Zaitsev, Valentin Atamanitšev, Valentin Tšardin, Valeri Maslov, Jevgeni Papugin, Juri Varsin, Juri Šorin, Aleksander Izmodenov, Mihail Osintsev, Valentin Hardin Anatoli Panin
Hopeaa::  Ruotsi  Yngve Palmqvist, Orvar Bergmark, Thorvald Åkerlöf, Tore Wikner, Leif Fredblad, Olle Sääw, Ove Eidhagen, Kjell Jakobsson, Jörgen Forslund, Sune Almqvist, Lennart Backman, Gunnar Björk, Kjell Edlund, Ulf Fredin, Paul Karlsson, Jens Lindblom, Roland Niva, Gunnar Palmér, Sigvard Parling, Kurt Sedvall, Sture Strand
Pronssia::  Suomi  Pauli Auvinen, Pauli Heiskanen, Pentti Jokinen, Raimo Kaarela, Pekka Kettunen, Kauko Korpela, Matti Kovalainen, Pentti Lehtoranta, Kullervo Muurinen, Veikko Partanen, Arvo Raitavuo, Matti Serenius, Tauno Timoska, Olavi Toivonen, Juhani Turpeenniemi, Olavi Varma
Yhdistyneiden kansakuntien lento 834

| Yhdistyneiden kansakuntien lennon 834 onnettomuus |
| --- | --- |
 Onnettomuudessa tuhoutuneen F-GRJA-koneen sisarkone, F-GRJB.
Yhteenveto
Päivämäärä:  4. huhtikuuta 2011
Onnettomuustyyppi:  tuuliväänne, lentäjän virhe
Tapahtumapaikka:  N'Djilin kansainvälinen lentoasema.
Lähtöpaikka:   Goman kansainvälinen lentoasema, Goma, Kongon demokraattinen tasavalta
Välilaskupaikka:   Bangokan kansainvälinen lentoasema, Kisangani, Kongon demokraattinen tasavalta
Määränpää:   N'Djilin kansainvälinen lentoasema, Kinshasa, Kongon demokraattinen tasavalta
Kuolleita:  32
Loukkaantuneita:  1
Eloonjääneitä:  1
Lentokone
Konetyyppi:  Bombardier CRJ100ER
Lentoyhtiö:  Georgian Airwaysin operoima lento Yhdistyneille kansakunnille
Rekisteritunnus:  4L-GAE
Matkustajia:  29
Miehistöä:  4
Yhdistyneiden kansakuntien lennon 834 onnettomuus tapahtui 4. huhtikuuta 2011, kun Georgian Airwaysin Yhdistyneille kansakunnille operoima Bombardier CRJ100ER tuhoutui osuttuaan kiitotiehen N'Djilin kansainvälisellä lentoasemalla yrittäessään laskeutumista. Koneessa oli 29 matkustajaa ja neljä miehistön jäsentä. Yhtä kongolaista toimittajaa lukuun ottamatta kaikki menehtyivät turmassa.
Lentoreitti

Kone lensi aiemmin päivällä Gomasta Kisanganiin, josta se jatkoi matkaansa Kongon demokraattisen tasavallan pääkaupunkiin Kinshasaan. Viimeisen osuuden välimatka oli noin 1 220 kilometriä. Lentoa operoi Georgian Airways, ja se oli osa Yhdistyneiden kansakuntien MONUC-operaatiota. Yhdistyneillä kansakunnilla on Kongon demokraattisessa tasavallassa viikossa satoja lentoja, sillä ilmakuljetus on parhaita keinoja liikkua epävakaassa maassa.
Lentokone

Onnettomuuskone oli kanadalaisen Bombardierin vuonna 1995 valmistama Bombardier CRJ100ER -tyyppinen matkustajakone, joka alun perin toimitettiin ranskalaiselle Brit Airille rekisterillä F-GRJA. Kone oli muutaman kuukauden varastoituna Exeterissä ennen kuin se myytiin Georgian Airwaysille syyskuussa 2007. Yhdistyneet kansakunnat vuokrasi koneen käyttöönsä MONUC-operaatiota varten.
Onnettomuus

Kone tuhoutui laskeutuessan kiitotielle 24 noin kello 14:00 paikallista aikaa (13:00 UTC). METAR-tietojen mukaan tapahtumapaikalla vallitsi erittäin sateinen ja huono sää. Silminnäkijän mukaan kone olisi joutunut tuulisheariin. Yhdistyneiden kansakuntien virallisen tiedon mukaan kone epäonnistui laskeutumisessa, repesi kahteen osaan ja syttyi tuleen. Onnettomuudesta selvinneen kongolaisen toimittajan mukaan huonolla säällä oli osaa onnettomuuteen.
Uhrit

Koneessa olleista 33 ihmisestä selvisi onnettomuudessa vain yksi, kongolainen toimittaja Francis Mwamba. Viittä matkustajaa lukuun ottamatta koneen muut matkustajat olivat Yhdistyneiden kansakuntien työntekijöitä, muun muassa rauhanturvaajia, avustustyöntekijöitä ja vaalitarkkailijoita.
Konetta lensi Georgian Airwaysin georgialainen miehistö.
| Kansallisuus | Kuolleita> Matkustajia | Kuolleita> Miehistöä | Eloonjääneitä | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Kongon demokraattinen tasavalta | 8 | 0 | 1 | 9 |
|  Georgia | 0 | 4 | 0 | 4 |
|  Etelä-Afrikka | 3 | 0 | 0 | 3 |
|  Norsunluurannikko | 2 | 0 | 0 | 2 |
|  Bangladesh | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  Burkina Faso | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  Belgia | 2 | 0 | 0 | 2 |
|  Benin | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  Ghana | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  Mali | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  Mauritania | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  São Tomé ja Príncipe | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  Tuntemattomia | 5 | 0 | 0 | 5 |
| Yhteensä | 28 | 4 | 1 | 33 |
Lähteet:
Onnettomuustutkinta

Koneen mustat laatikot on löydetty ja paikalliset tutkijat ovat aloittaneet niiden läpikäynnin. MONUC on myös perustanut oman työryhmän, joka on aloittanut onnettomuuden läpikäymisen ja tutkimisen.
Reaktiot

Yhdistyneet kansakunnat piti hiljaisen hetken onnettomuudessa menehtyneiden muistolle.
Aiheesta muualla

"RAPPORT FINAL D’ENQUETE TECHNIQUE SUR L’ACCIDENT DE L’AVION CRJ-100, IMMATRICULE 4L-GAE" ( (Arkistoitu – Internet Archive)) - Bureau Permanent d’Enquêtes d’Accidents et Incidents d’Aviation (ranskaksi)
"INVESTIGATION REPORT OF ACCIDENT INVOLVING GEORGIAN AIRWAYS AIRCRAFT CRJ-100ER (4L-GAE) AT KINSHASA’S N’DJILI AIRPORT DEMOCRATIC REPUBLIC OF CONGO (DRC) ON 04 APRIL 2011" ( (Arkistoitu – Internet Archive)) - Bureau Permanent d’Enquêtes d’Accidents et Incidents d’Aviation (englanniksi)
Yli 30 kuoli YK:n koneen maahansyöksyssä Kongossa - Helsingin Sanomat (Arkistoitu – Internet Archive)
More than 30 people perish in UN plane crash in DR Congo - Yhdistyneet kansakunnat (englanniksi)
Kirja:Lento-onnettomuudet 2011
Kirjat ovat artikkelikokoelmia, jotka voidaan tulostaa tai ostaa painettuna kirjana.
← 2010  Vuoden 2011 lento-onnettomuudet ja vaaratilanteet  2012 →
1.1. Kolavian lento 348
9.1. Iran Airin lento 277
24.1. Domodedovon lentokentän pommi-isku 2011
4.4. Yhdistyneiden kansakuntien lento 834
7.5. Merpati Nusantara Airlinesin lento 8968
18.5. Sol Líneas Aéreasin lento 5428
21.6. RusAirin lento 9605
8.7. Hewa Bora Airwaysin lento 952
11.7. Tomskavian lento 5007
26.7. Marokon kuninkaallisten ilmavoimien lento-onnettomuus 2011
7.9. Lokomotiv Jaroslavlin lento-onnettomuus
14.9. Angolan sotilaskoneturma 2011
16.9. Reno Air Racesin onnettomuus 2011