stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matsuo Bashō
Teokset

Kai ōi (1672)
Minashiguri (1683)
Nozarashi kikō (1684)
Fuyu no hi (1684)
Haru no hi (1686)
Kashima kikō (1687)
Oi no kobumi tai Utatsu Kikō (”vihkonen vaeltajan repussa”, 1688)
Sarashina kikō (”kertomus matkasta Sarashinaan”, 1688)
Arano (1689)
Hisago (1689)
Sarumino (1689)
Saga nikki (”Sagan-päiväkirja”, 1691)
Bashō no utsusu kotoba (1691)
Heikan no setsu (1692)
Sumidawara (1694)
Betsuzashiki (1694)
Oku no hosomichi (”kapea tie pohjoiseen”)
Zoku sarumino (1698)
Teokset > Suomennokset

Bashō: Kapea tie pohjoiseen ja muita matkakertomuksia.  Suomentanut Kai Nieminen. Tammi, 1981.  ISBN 951-30-5008-4
Bashō: Harhojen maja. Kokoelma proosaa ja runoa.  Suomentanut Kai Nieminen. Tammi, 1984.  ISBN 951-30-6189-2
Bashoo: Alati matkalla: Matkakertomuksia, päiväkirjoja, runoja.  Suomentanut Kai Nieminen. Helsinki:  Basam Books, 2012.  ISBN 978-952-260-030-1
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Matsuo Bashō Wikimedia Commonsissa
Matsuo Bashô, Classical Japanese Database (englanniksi)
Interpretations of Basho, Haiku Poets Hut (englanniksi)
Howard Norman: On the Poet’s Trail. National Geographic Magazine, helmikuu 2008 (englanniksi)
On the Poet’s Trail, National Geographic Magazine (englanniksi)
Takarai Kikaku: An Account of Our Master Basho's Last Days (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Esa Mäkijärvi: Rauhallisen runouden edelläkävijä. Kiiltomato.net 11.7.2012
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Taiwan  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef 
Bashōn oletettu syntymäpaikka Igan provinssissa.
Bashōn hauta Ōtsussa Shigan prefektuurissa.
Elizabeth Andrews

Elizabeth Andrews (1882–1960) oli walesilainen poliittinen aktivisti, suffragetti ja sosialisti. Hän toimi Labour-puolueen ensimmäisenä naisjärjestäjänä Walesissa ja oli yksi Britannian ensimmäisistä naispuolisista rauhantuomareista. Andrews tunnetaan erityisesti työväenluokan naisten ja lasten oikeuksien puolestapuhujana.
Andrews syntyi köyhään kaivostyöläisperheeseen Hirwaunissa ja joutui jättämään koulun 13-vuotiaana työskennelläkseen ompelijana. Muutettuaan Rhonddaan 26-vuotiaana hän alkoi aktiivisesti ajaa yhteiskunnallisia uudistuksia. Hän kampanjoi erityisesti kaivostyöläisten pesutilojen puolesta ja perusti äitiys- ja lastenneuvoloita aikana ennen NHS:ää. Andrews tunnettiin motostaan "Educate, Agitate, Organise" (Kouluta, Agitoi, Organisoi) ja häntä kutsuttiin nimellä "Our Elizabeth".
Väderstad

| Väderstad |
| --- | --- |

 Väderstad
 Koordinaatit: 58°18′50″N, 14°55′30″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Itä-Götanmaan lääni
Maakunta:  Itä-Götanmaa
Kunta:  Mjölby
Väkiluku (31.12.2023):  544
Väderstad on taajama Mjölbyn kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 544 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Väderstad Wikimedia Commonsissa
Sully – uroteko Hudson-joella

| Sully – uroteko Hudson-joella> Sully |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Clint Eastwood
Käsikirjoittaja:  Todd Komarnicki
Tuottaja:   Clint Eastwood  Frank Marshall  Allyn Stewart  Tim Moore 
Säveltäjä:  Christian Jacob The Tierney Tutton Band
Kuvaaja:  Tom Stern
Leikkaaja:  Blu Murray
Tuotantosuunnittelija:  James J. Murakami
Pukusuunnittelija:  Deborah Hopper
Pääosat:   Tom Hanks  Aaron Eckhart  Laura Linney 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. InterCom Netflix
Ensi-ilta:   2016-09-099. syyskuuta 2016 (Suomi)  
Kesto:  96 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  60 milj. dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sully – uroteko Hudson-joella on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elämäkerrallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Clint Eastwood. Se kertoo US Airwaysin lennosta 1549 ja sen kapteenista Chesley Sullenbergerista. Elokuvassa käsitellään lento ja pakkolasku yksityiskohtaisesti ja myös lentoturmatutkinta on keskeisessä osassa. Elokuvan pääosissa näyttelevät Tom Hanks, Aaron Eckhart, Laura Linney, Anna Gunn, Autumn Reeser, Holt McCallany, Jamey Sheridan ja Jerry Ferrara.
Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa ja Suomessa 9. syyskuuta 2016.
Vastaanotto > Arvostelut

Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta. Arvosteluja keräävän Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 82 % kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan keskiarvolla 7.2/10. Keräys perustuu 101 arviointiin. Metacriticissä elokuvalla on 77 pistettä 100:sta.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Aamulehti Markus Määttänen: 
Dome Aki Lehti: 
Episodi Jussi Huhtala: 
Film-O-Holic Joonas Alanne: 
Helsingin Sanomat Veli-Pekka Lehtonen: 
Savon Sanomat Marko Ahonen:
Aiheesta muualla

Sully – uroteko Hudson-joella Internet Movie Databasessa (englanniksi)
| n k Clint Eastwoodin ohjaamat elokuvat |
| --- | --- |
1970-luku:  Yön painajainen (1971)  Ruoska (1973)  Frank, rakastan sinua (1973)  Tehtävä Alpeilla (1975)  Lainsuojaton (1976) 
1980-luku:  Ratkaiseva isku (1983)  Kalpea ratsastaja (1985)  Bird (1988) 
1990-luku:  Valkoinen metsästäjä, musta sydän (1990)  Armoton (1992)  Täydellinen maailma (1993)  Hiljaiset sillat (1995)  Rajaton valta (1997)  Keskiyö hyvän ja pahan puutarhassa (1997)  Pahin rikos (1999) 
2000-luku:  Space Cowboys (2000)  Verivelka (2002)  Menneisyyden ote (2003)  Million Dollar Baby (2004)  Kirjeitä Iwo Jimalta (2006)  Isiemme liput (2006)  Gran Torino (2008)  Changeling – vaihdokas (2008)  Invictus – voittamaton (2009) 
2010-luku:  Hereafter (2010)  J. Edgar (2011)  Jersey Boys (2014)  American Sniper (2014)  Sully – uroteko Hudson-joella (2016)  15:17 Pariisiin (2018)
Mihail Šiškin

| Mihail Šiškin |
| --- | --- |
 Mihail Šiškin maaliskuussa 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. tammikuuta 1961 (ikä 63) Moskova, Neuvostoliitto
Ammatti:  kirjailija, toimittaja, opettaja
Kirjailija
Äidinkieli: venäjä
Tuotannon kieli: venäjä
Tyylilajit:  proosa
 Nimikirjoitus
Palkinnot
 venäläinen Booker-palkinto, 2000 Bolšaja Kniga -palkinto 2011 
Aiheesta muualla
www.schischkin.net
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Mihail Šiškin, (ven. Михаил Павлович Шишкин; 18. tammikuuta 1961 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen kirjailija, jota pidetään yhtenä Venäjän nykykirjallisuuden merkittävimpiin kuuluvana nimenä.
Šiškin teki kirjallisen debyyttinsä vuonna 1993 novellilla ”Kaunokirjoituksen oppitunti” (ilmestynyt suomeksi kokoelmassa Kaunokirjoituksia). Sitä ennen hän työskenteli toimittajana, tulkkina ja opettajana. Šiškiniä on verrattu Dostojevskiin psykologisena ja tarkkanäköisenä kirjailijana, ja häntä pidetään taitavana venäjän kielen käyttäjänä.
Kirjailija Jarkko Tontin mukaan Šiškinin romaani Neidonhius nn "poikkeuksellisen kunnianhimoinen romaani".
Šiškin on saanut useita kirjallisuuspalkintoja, muun muassa teoksestaan Vzjatije Izmaila (”Ismailin valloitus”, ei suomennettu) Venäjän Booker-palkinnon vuonna 2000. Nykykirjailijoista Šiškiniä on verrattu muiden muassa Orhan Pamukiin ja J. M. Coetzeehen.
Vuodesta 1995 Šiškin on asunut Sveitsissä. Hänet tunnetaan Vladimir Putinin hallinnon vastustajana ja kriitikkona.
Suomennetut teokset

Sinun kirjeesi.  (Pismovnik)  Suomentanut Vappu Orlov. WSOY, 2012.  ISBN 978-951-0-38106-9  (Bolšaja Kniga -palkinto 2011)
Neidonhius.  Suomentanut Vappu Orlov. Helsinki:  WSOY, 2015.  ISBN 978-951-0-40276-4  (Agricola-palkinto 2016 suomennokselle)
Kaunokirjoituksia.  Suomentanut Vappu Orlov. Helsinki:  WSOY, 2016.  ISBN 978-951-0-41868-0
Sota vai rauha : kirjoituksia Venäjästä ja lännestä.  Suomentanut Sirpa Hietanen. Helsinki:  WSOY, 2023.  ISBN 978-951-0-49185-0
Viha ja kauneus : Kirjoituksia sodasta, taiteesta ja Venäjän ideasta.  Suomentanut Vappu Orlov ja Sirpa Hietanen. Helsinki:  WSOY, 2024.  ISBN 978-951-0-506-325
Spångsholm

| Spångsholm |
| --- | --- |
 Spångsholm
 Koordinaatit: 58°21′10″N, 15°14′17″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Itä-Götanmaan lääni
Maakunta:  Itä-Götanmaa
Kunta:  Mjölby
Väkiluku (31.12.2023):  282
Spångsholm on taajama Mjölbyn kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 282 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Spångsholm Wikimedia Commonsissa
Timo Eränkö

| Timo Eränkö> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Timo Olavi Eränkö
Syntynyt: 2. syyskuuta 1952 Helsinki
Kuollut: 29. joulukuuta 2021 (69 vuotta) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä, muusikko, sanoittaja
Vanhemmat:  Olavi Eränkö
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Svensk Filmdatabas
Timo Eränkö (kolmas vasemmalta) Lapin­lahden Lintujen kanssa vuonna 2006. Kuvassa myös Pekka Hedkrok, Tapio Liinoja, Matti Jaaranen ja Mikko Kivinen.
Timo Olavi Eränkö (2. syyskuuta 1952 Helsinki – 29. joulukuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, muusikko ja sanoittaja, joka tuli tunnetuksi muun muassa laulun­tekijänä ja yhtenä Lapinlahden Linnut -yhtyeen perustaja­jäsenistä. Hän lauloi ja soitti saksofonia yhtyeessä.
Elämä ja ura

Erängön isä oli anatomian professori Olavi Eränkö.
Eränkö kirjoitti ylioppilaaksi Kulosaaren yhteiskoulusta ja opiskeli Helsingin yliopistossa yleistä kirjallisuus­tiedettä sekä sosiaalipsykologiaa, teatteritiedettä ja luonnon­tieteitä. Hän valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi vuonna 1981. Eränkö oli näyttelijänä ja käsi­kirjoittajana Helsingin Ylioppilasteatterissa vuosina 1971–1986 ja näyttelijänä Joensuun kaupunginteatterissa 1981–1982. Hän kuului opiskelu­aikanaan Akateemiseen Sosialisti­seuraan.
Eränkö perusti Lapin­lahden Linnut -yhtyeen aluksi katu­orkesterina vuonna 1983 yhdessä Heikki Salomaan, Tapio Liinojan ja Ari Kettusen kanssa. Eränkö sanoitti suuren osan yhtyeen lauluista. Häntä on luonnehdittu myös yhtyeen ”ideo­logiksi”.
Eränkö luotsasi myös vuonna 2010 perustamaansa Puujumalat-nimistä yhtyettä yhdessä Lapin­lahden Linnuista tuttujen Pekka Hedkrokin ja Ari Kettusen kanssa. Puujumalat julkaisi albumin Pirun hyvä päivä, jonka kappaleet ovat Erängön sanoittamia. Lisäksi Eränkö perusti vuonna 2015 Timo Eränkö Zeppelin -yhtyeen.
Eränkö käsi­kirjoitti yhdessä Janne Kuusen kanssa lyhyt­elo­kuvia sekä televisio­sarjan Lapsilta kielletty (1984). Myöhemmin hän oli tekemässä Lapin­lahden Lintujen sketsi­sarjoja. Eränkö käsi­kirjoitti myös näytelmiä teatteri­seurue Maailman­pyörälle. Hän näytteli muun muassa Kuusen, Aki ja Mika Kauris­mäen sekä Anssi Mänttärin elo­kuvissa.
Eränkö oli lisäksi keksijä esineiden internetin alueella. Hänellä oli kaksi Yhdys­valloissa voimassa ollutta patenttia ja yksi eurooppalainen patentti.
Erängöllä todettiin diabetes vuonna 1974. Alkoholin­käytöstään julkisesti kertonut Eränkö osallistui vuosina 2014–2015 Ylen Korkki kiinni -ohjelmaan. Vuonna 2017 hän kertoi raitistuneensa kokonaan. Loppuaikoinaan Eränkö laiminlöi diabeteksensä hoidon ja joi päivittäin. Hän kuoli 69-vuotiaana pitkä­aikaiseen sairauteen, ja hänet löydettiin kuolleena kotoaan Helsingin Itäkeskuksessa. Hänet on haudattu Kulosaaren hautausmaalle.
Lapinlahden linnut järjesti Erängölle muistokonsertin Helsingin Tavastia-klubilla 6. kesäkuuta 2022.
Filmografia

Lisäksi:
Lapin­lahden Linnut: Voisinko olla minä (1999), ohjaaja, tuottaja, käsi­kirjoittaja
Aiheesta muualla

Tegel­man, Pekka: Timo Eränkö – virallisen valvojan veli (haastattelu) Selvis. 2/2005. Arkistoitu 20.6.2015. Viitattu 20.6.2015.
Timo Eränkö sanoittajana
Lapinlahden Linnut
| --- | --- |
Studioalbumit:  Lapinlahden Linnut  Jep (1986)  Vihreä gorilla (1987)  Lauluja Nuppilasta (1988)  Elämä janottaa (1989)  Tähdet kertovat (1990)  Grrr! (1992)  Köyhän taivas (1994)  Tyttö huutaa Hii! (1995)  Kansandances (1997)  Iso muna (1999)  Kolmas jalka haudassa (2003)  Pienvikaisten paratiisi (2005)  Etiäppäin (2007) 
Kokoelmat:  Parhaat (1988)  Ei oikotietä sankaruuteen 1983–1989 (1990)  Sulkasatoa osa I (1994)  Sulkasatoa osa II (1995)  Höyhenet pöllyää! 90-luvun parhaat (2000)  Sedät jaksaa heilua (2001)  Kaikkien aikojen parhaat (2002)  Loputon lento (2002)  Suomihuiput (2003)  Lintuinfluenssa Vol.1 (2006)  Lintuinfluenssa Vol.2 (2006)  Parhaat bongaukset 1 (2013)  Parhaat bongaukset 2 (2013)  Sketsejä radiossa (2013) 
Radio-ohjelmat:  Radio Top One (1985)  Kahdentoista lyönnit (1986)  Lapinlahden Lintujen tieteellinen koe (1999–2002)  Lapinlahden Lintujen joulukalenteri (2004) 
TV-ohjelmat:  Kyllä elämä on ihanaa (1987)  Seitsemän kuolemansyntiä (1988)  Maailman kahdeksan ihmettä (1990)  Kuudesti laukeava (1992)  Lapinlahden Linnut Show (1993)  Lapinlahden Linnut! (1995)  Muuttuuko ihminen (2006) 
DVD-boksit:  Lapinlahden Linnut: Ehkä kaikki (2006)  Lennossa 1983–2008 (2008) 
Katso myös:  Diskografia  Luettelo kappaleista  EVVK 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva  Elonet
Suorakylvö

Sokerijuurikasta kylvettynä sänkeen. Sänki suojaa maata samalla myös eroosiolta.
Suorakylvö tarkoittaa viljeltävän kasvin siementen kylvämistä muokkaamattomaan maahan, edellisen kasvin sänkeen.
Taustaa

Suorakylvö on oleellinen osa Yhdistyneiden kansakuntien määrittelemää CA-viljelyä. CA-viljely (lyhenne sanoista Conservation Agriculture) on yleisnimitys viljelymenetelmille, jotka säästävät ympäristöä estämällä eroosiota ja pidättämällä maaperän orgaanisia hiiliyhdisteitä vapautumasta ilmakehään hiilidioksidiksi. Näitä ovat suorakylvön lisäksi erilaiset kevytmuokkausmenetelmät. CA-viljely ei ole luomuviljelyä, vaan torjunta-aineita ja lannoitteita voidaan käyttää samalla tavoin kuin perinteisessä viljelyssä.
Menetelmä

Suorakylvö on menetelmä, jossa siemen kylvetään muokkaamattomaan maahan. Suorakylvöksi ei virallisesti lasketa menetelmää, jossa maata muokataan kylvön yhteydessä. Muokkaamista kylvön yhteydessä voidaan suorittaa kylvökoneen eteen liitettävällä esimuokkaimella tai muokkain voi olla kiinteä osa kylvökonetta. Tällöin on kyse yhden ajokerran kylvömenetelmästä. Rajanveto suorakylvön ja yhden ajokerran menetelmän välilä on vaikeaa, koska suorakylvökoneen kylvövannaskin muokkaa maata aina jonkin verran.lähde?
Karjanlannan käyttö on suorakylvössä mahdollista. Esimerkiksi lietelantaa voi levittää peltoon kasvukauden ulkopuolella, jos maa asianmukaisesti mullataan sen jälkeen. Syksyllä lietelantaa saa levittää pellolle ennen syysviljan suorakylvöä. Yksi mahdollinen tapa on levittää lietalantaa kasvustoon.
Historiaa

1930-luvulla Yhdysvaltojen keskiosaa koettelivat valtavat pölymyrskyt (Dust Bowl). Syynä olivat pitkään jatkunut kuivuus ja tuuli, joka irrotti hienon pintamaan. Alueella ei luonnontilaisena esiintynyt vastaavia myrskyjä, koska kasvillisuus sitoi maata. Alueelle levinnyt maanviljelys kuitenkin muutti luontaista maaperää. Kyntöauran ja muiden muokkausmenetelmien käyttö aiheutti sen, että hienoa maa-ainesta oli aina sitoutumattomana maan pinnalla. Katastrofin seurauksena aloitettiin ympäristöä säästävien viljelymenetelmien kehittely.lähde?
Ympäristövaikutukset

Suorakylvön kokonaisvaikutus on tutkimuksen mukaan hyödyllinen, mutta tutkimuksen mukaan sillä on myös haitallisia vaikutuksia.
Suorakylvön yksi tärkeimmistä tavoitteista on torjua eroosiota. Suorakylvö muistuttaa ympärivuotista kasvipeitteisyyttä ja sillä voimakas eroosiota torjuva vaikutus, koska kasvinjätteet ja juuret sitovat maata. Suorakylvössä kasvinjätteet jäävät maan pintakerrokseen, joka lisää orgaanisen aineksen eli humuksen määrää maan pinnalla. Myös lisääntyneellä humuksella on eroosiota ehkäisevä vaikutus. Toinen tärkeä merkitys orgaanisella aineksella on maan mururakenteen parantaminen. Mururakenteen paraneminen johtaa pellon parempaan vesitalouteen, jonka seurauksena pinnan kuorettumisriski pienenee ja maan tiivistyminen vähenee. Tämän seurauksena ympäristölle haitallinen ravinteiden pintavalunta vähenee.lähde?
Yksi pellon vesitaloutta parantava tekijä ovat lierot, jotka hajottavat kasvinjätettä maan pinnalla ja kaivavat peltoon käytäviä, joita pitkin ylimääräinen vesi imeytyy maaperään. Vesitalouden kannalta lieroista tärkein on kasteliero, joka voi kaivautua jopa metrin syvyyteen. Koska suorakylvössä lierojen tekemiä käytäviä ei rikota esimerkiksi kyntämällä, niistä tulee vuosien mittaan tärkeä pellon hyvää vesitaloutta edistävä tekijä. Lierokäytävien puuttuminen voikin suorakylvön alkuvaiheessa tuottaa ongelmia, kun vesi jääkin seisomaan pellon pinnalle. Suorakylvö tarjoaa lieroille edulliset olosuhteet, joten niiden määrä lisääntyy ajan myötä suorakylvöön siirtymisen jälkeen.lähde?
Suorakylvössä liukoinen fosfori kertyy maan pintarakenteeseen ja siten liukoisen fosforin kulkeutuminen vesistöön lisääntyy. Tutkimuksen mukaan yhdeksässä vuodessa vesistöön päässeen fosforin kokonaismäärä kuitenkin pieneni vajaat 30 prosenttia.
Taloudellinen hyöty

Maan muokkaustarpeen poistuminen johtaa säästöihin polttoainekuluissa ja vähentää viljelijän työmäärää. Tarvittavien maatalouskoneiden määrä on pienempi, mikä osaltaa pienentää investointikustannuksia tulevaisuudessa.lähde?
Riskit

Perinteisellä muokkauksella ja myöskin kevytmuokkauksella pystytään pitämään rikkakasvit kurissa. Torjunnan tarve ei välttämättä olennaisesti lisäänny suorakylvössä, mutta rikkakasvien tyyppi muuttuu. Juurien ja juurakkojen avulla leviävät kasvit saattavat vähentyä, mutta siemenlevintäiset heinämäiset kasvit vastaavasti lisääntyä. Suorakylvön on kuitenkin todettu vähentävän rikkakasvien siemenpankkia.
Pellon pinnalle jätetty kasvinjäte suosii kasvitauteja. Kasvitautien määrä riippuu useasta tekijästä. Tärkeintä on huolehtia riittävästä viljelykierrosta ja käyttää elinvoimaista, peitattua kylvösiementä.lähde?
Itse kylvömenetelmään liittyy useita riskejä, joten suorakylvön täydellinen onnistuminen on usean tekijän summa. Yksi orastumista vaikeuttava tekijä on ns. hiuspinni-ilmiö, jossa kylvökoneen kiekko taittaa oljen kylvövaon pohjalle estäen siemenen maakosketuksen ja näin ollen vaikeuttaa siemenen itämistä. Kylvöajankohta on suorakylvössä perinteistä menetelmää tärkeämpi. Sänkipelto kuivuu keväällä kylvökuntoon hitaammin kuin muokattu, koska tumma muokattu maa sitoo enemmän lämpöä kuin vaalea sänkipelto ja kasvinjätteet estävät osaltaan kosteuden haihtumista sänkipellon pinnasta. Riskinä on varsinkin savimailla, että pelto ei ole riittävästi kuivunut kylvöhetkellä, mistä seuraa, että kylvövako jää auki. Hyvän itämisen edellytyksenä on, että siemenen ympärille saadaan maaperästä kosteita muruja. Lisäksi sadevesi voi hukuttaa siemenen. Toisaalta pelto voi myös kuivua liikaa, jolloin siemen ei saa riittävää kosteutta itääkseen.lähde?
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Farmit.net - Suorakylvö
Mika Isolahti ym.Suorakylvän soveletuvuus nautakarjatilojen viljanviljelyyn Maa- ja elintarviketalous 118 MTT 2008
Suorakylv8 s. 25–38, Lounais-Suomen ympäristökeskuksen moniste 4/2003
Talviaikainen kasvipeitteisyys voi lisätä fosforipäästöjä, Maatilan Pellervo lokakuu 2016
Arnstein Arneberg

Arnstein Arneberg
Arnstein Arneberg (6. heinäkuuta 1882 Halden – 1961) oli norjalainen arkkitehti, jota on pidetty yhtenä ajan parhaista norjalaisarkkitehdeista. Hänen päätyönsä ovat (Magnus Poulssonin kanssa) Oslon puhelin- ja lennätintalo (1923) sekä monumentaalinen raatihuone (1950). Arnebergin muita töitä ovat mm. kansalliseen tyyliin rakennettu Eidsvoldin kansanopisto, Villa Betrell Luvialla ja Bygdøn museo.
Lemu

| Lemu Lemo> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Masku |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  60°34′10″N, 021°58′05″E
Lääni:  Länsi-Suomen lääni
Maakunta:  Varsinais-Suomen maakunta
Seutukunta:  Turun seutukunta
Kuntanumero:  419
Hallinnollinen keskus:  Lemun kirkonkylä
Perustettu:  1869
Liitetty:  2009
– liitoskunnat:  Masku Askainen Lemu
– syntynyt kunta:  Masku
Pinta-ala:  55,81 km²  (1.1.2008)
– maa:  47,62 km²
– sisävesi:  0,23 km²
– meri:  7,96 km²
Väkiluku:  1 819   (31.12.2008)
– väestötiheys:  38,2 as./km² (31.12.2008)
Ikäjakauma:  2007 
– 0–14-v.:  25,1 %
– 15–64-v.:  64,1 %
– yli 64-v.:  10,8 %
Lemu (ruots. Lemo) on Suomen entinen kunta ja keskiajalla perustettu vanha kirkkopitäjä. Nykyään se on Maskua Varsinais-Suomen maakunnassa ja kuului aiemmin Länsi-Suomen lääniin. Lemun ja Askaisten kunnat liittyivät Maskuun vuoden 2009 alusta. Muodostetun uuden Maskun kunnan vaakunaksi valittiin Askaisten entinen vaakuna.
Ennen lakkauttamistaan Lemun naapurikunnat olivat Askainen, Masku, Mietoinen ja Nousiainen.
Lemun kunta oli perustettu vuonna 1869. Historiallisesti sen on päätelty olleen osa Nousiaisten muinaispitäjää, josta se erkani kuitenkin jo keskiajalla omaksi hallinto- ja kirkkopitäjäkseen. Kunnan väestöstä suurin osa asuu keskustaajaman alueella. Maatalousvaltaisilla haja-asutusalueilla vanha kylärakenne on säilynyt hyvin uudisrakentamisen keskittyessä pääasiassa keskustaan kaavoitetuille asuntoalueille.
Suuri osa kunnan pinta-alasta on erikokoisten metsäsaarekkeiden pirstomaa peltomaata; erityisesti merta ympäröivät maankohoamisrannikot on otettu tehokkaaseen viljelyskäyttöön. Kunnan etelärajalla virtaa Halkkoaukon merenlahteen laskeva Hirvijoki, jonka suurimmat sivuhaarat ovat Vähäjoki ja Kuuvanjoki. Lemun pohjoisosassa sijaitseva pieni, osittain umpeenkasvanut Mannerjärvi on entisen kunnan alueen ainoa järvi. Lemun merialueella sijaitsee myös useita pieniä saaria, joista monet ovat matala- ja ruovikkorantaisia. Maankohoamisen vuoksi useimmat niistä ovat tosin kasvamassa kiinni sekä mantereeseen että toisiinsa.
Kunnan nimen alkuperästä ei ole olemassa varmaa tietoa. Useimmin mainitun selityksen mukaan Lemun nimi olisi johdettu Lemunlahdesta, jonka rannalla kunta sijaitsee. Teorian mukaan lahden nimi olisi alun perin ollut Lemulahti, joka varsinkin paikallisessa murteessa olisi tarkoittanut matalaa, maatuvaa ja liejurantaista lahtea sekä erityisesti sen tyypillistä hajua eli lemua. Myöhemmin lahden nimestä olisi sitten lyhentymänä muodostunut nimi koko pitäjälle.
Historia

Lemun alue on noussut merenpinnan yläpuolelle maankohoamisen seurauksena vasta varsin myöhään. Vielä kivikauden loppupuolella, noin vuonna 1300 eaa., on koko pitäjän alue ollut saaristoa. Vanhan kunnan alueella on kuitenkin ollut asutusta jo kivikaudella. Muinaisjäännösinventoinneissa on löydetty eri aikakausien esineistön lisäksi muun muassa kolme kivikautista asuinpaikkaa sekä rautakautinen ruumiskalmisto Miiaisten kylässä, sekä rautakautinen Kuuvanvuoren muinaislinna. Inventoinneissa kirjattuja historiallisen ajan jäänteitä ovat puolestaan useat vallimaiset ja muurimaiset rakennelmat sekä kolme kalliokirjoitusta.
Ensimmäinen kirjallinen maininta Lemusta pitäjänä on keskiajalta, vuodelta 1380, jolloin sen mainitaan kuuluneen Nousiaisten Pyhän Maarian seurakuntaan. Näihin aikoihin olivat jo useimmat Lemun kylistä syntyneet. Vanhimmat niistä on ajoitettu jopa 1200-luvulle. Lemun seurakunnan oletetaan itsenäistyneen Nousiaisista jo ennen vuotta 1404 omaksi hallinto- ja kirkkopitäjäkseen. Myös Askainen oli pitkään Lemun pitäjän osa. Askaisten kappeliseurakunta mainitaan osana Lemua ensimmäistä kertaa v. 1592, mutta luultavasti kappeliseurakunta on tätäkin vanhempi.
Keskiajalla tapahtunutta asutuksen määrän voimakasta kasvua seurasi pitkä väestön vähenemisen kausi. Raskas verotus, sodat Venäjää vastaan ja katovuodet laskivat syntyvyyttä ja lisäsivät kuolleisuutta. Samoin useista pitäjän tiloista tuli veronmaksukyvyttömiä tai ne autioituivat. Isovihan alkaessa 1700-luvun alussa tiloja oli jäljellä enää noin 50, kun niitä jo 1540-luvulla oli vielä ollut yli seitsemänkymmentä.
Virallisesti Lemun kunta perustettiin vuonna 1869. Lemun ja Askaisten seurakunnat toimivat itsenäisinä vuosien 1910 ja 1959 välillä, mutta ne yhdistettiin uudelleen vuonna 1960 Lemu-Askaisten seurakunnaksi.