stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Henrik Schütt

Henrik Schütt (s. 29. joulukuuta 1948 Helsinki) on suomalainen valokuvaaja, joka tunnetaan mainos- ja muotikuvistaan sekä rockmuusikoiden muotokuvista ja levynkansistaan. 1970-luvun alussa hän teki Suomen romaneista valokuvakokoelman, joka vuonna 2008 julkaistiin kirjana Mustalaiset. Schütt jatkaa yhämilloin? 1960-luvulla alkanutta uraansa studiollaan Helsingin Kaapelitehtaalla.
Schütt aloitti uransa hankkiutumalla Suomen silloisen huippumainoskuvaajan Max Petreliuksen kolmanneksi assistentiksi Seppo ”Sebastian” Nurmen ja Seppo Konstigin ohella. Kaikista kolmesta tuli sittemmin tunnettuja muoti- ja mainoskuvaajia. Kahden vuoden jälkeen Schütt matkusti rahtilaivalla Lontooseen ja yritti soitella töitä sikäläisiltä huippukuvaajilta, mutta kukaan ei halunnut edes tavata häntä, ja hän palasi samalla laivalla takaisin Suomeen. Kun Schütt kuuli John Hustonin olevan tulossa Helsinkiin kuvaamaan elokuvaansa Kremlin kirje (1970), hän pääsi päätähtien stand-iniksi kuvausryhmän valaisutyötä helpottamaan ja otti odotellessaan kuvia elokuvan teosta. Filmin virallinen still-kuvaaja epäonnistui kuvissaan 30 asteen pakkasessa, mutta Schütt onnistui paikkaamaan tilanteen itse ottamillaan kuvilla. Elokuvaryhmän PR-päällikön suosituskirjeen avulla Henrik Schütt pääsi Lontooseen yhdeksi John Kellyn kuvausassistenteista. Kelly oli tuohon aikaan muun muassa The Beatles -yhtyeen vakiokuvaaja.
Lähes kahden Lontoon-vuoden jälkeen Schütt palasi Suomeen muttei löytänyt heti töitä. Hän lyöttäytyi suomalaisten romanien seuraan ja kuvasi heitä eri puolilla Suomea. Helsingissä hän työskenteli ensin samassa studiossa Johannes Runebergin ja Douglas Sivenin kanssa, sitten Max Petreliuksen omistamassa studiossa itsenäisenä yrittäjänä. Vähitellen hän pääsi Suomessakin muoti-, aikakauslehti- ja mainoskuvausten tekijäksi, suurimpana asiakkaanaan Hopeapeili-naistenlehti. Sen lakkautuksen jälkeen Schütt kuvasi Eevaan ja Gloriaan ja alkoi saada asiakkaikseen vaatevalmistajia. Niistä tärkeimmäksi muodostui kuopiolainen Piretta-P.T.A.
Suomen 1990-luvun alun lama ja Neuvostoliittoon suuntautuneen bilateraalikaupan loppuminen romahdutti suomalaisen vaatetustuotannon, ja muotikuvaustoimeksiannot vähenivät. Sen jälkeen Henrik Schütt siirtyi kuvaamaan enemmän muun muassa levynkansia ja levy-yhtiöiden PR-kuvia, sisustuksia ja matkaesitteitä.
Schüttin kuvaamia levynkansia

Vuosikertaa 1972 (Lea Laven, 1972)
Paloma Blanca (Katri Helena, 1975)
Tangokavaljeeri (Esko Rahkonen, 1975)
Viivy vielä hetki (Jukka Kuoppamäki, 1975)
Baby Face (Marion, 1976)
Jokkantii (Erkki Liikanen, 1976)
Mennään melomaan (Jussi & The Boys, 1976)
Nashville (Jussi, 1976)
Stay Awhile (Frank Robson, 1976)
Rollin’ the Rock (Jussi, 1977)
Jailbird (Hurriganes, 1979)
Kari Tapio (Kari Tapio, 1979)
Katseen kosketus (Seija Simola, 1979)
Oon voimissain (Vicky, 1979)
Summer Party (Cisse, 1979)
Wax (Jam Rock Band, 1979)
10/80 (Hurriganes, 1980)
Hämeentie 38 (Eero ja Jussi, 1980)
Kerrasta poikki (Tarja Ylitalo, 1980)
Lucky Street (Kojo, 1980)
Fortissimo (Hurriganes, 1981)
Kirka (Kirka, 1981)
Midnight Pink (Janne Louhivuori, 1982)
Rocks and Stones (Ile Kallio, 1982)
Seven Days, Seven Nights (Hurriganes, 1983)
Tanssivat kengät (Pave Maijanen, 1983)
Hirvi, älä tule tielle (Jussi Raittinen, 1984)
Rock ’n’ Roller (Sam Haze, 1985)
Älä sano ei (Kirka, 1985)
I Have Played Rock ’n’ Roll (Kassu Halonen, 1986)
Tuuli ja taivas (Maarit, 1986)
Live at Metropol (Hurriganes, 1988)
Tuskan tanssi (Maarit, 1988)
Sydän tietää (Meiju, 1990)
Minä olen muistanut (Kim Lönnholm, 1989)
3 kitaraa (Eero ja Jussi & The Boys, 1991)
Hard Time (Pepe Ahlqvist H.A.R.P., 1991)
Liehuva liekinvarsi (Timo Turpeinen, 1991)
Good Act (Pepe Ahlqvist & Jarkka Rissanen, 1992)
Lähde:
Valokuvateoksia

Aaltonen, Remu & Honkanen, Nina: Seitsemän ilon kyyneleet.  (Valokuvat: Henrik Schütt)  Helsingissä:  Otava, 1997.  ISBN 951-1-14937-7
Ganes: valokuvia Hurriganesista; kuvat: Ben Kaila, Henrik Schütt, Risto Vuorimies, tekstit: Harri Haanpää. Johnny Kniga, 2006
Mustalaiset. WSOY 2008.
Aiheesta muualla

Henrik Schüttin verkkosivusto
Seeadler

| Seeadler |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Reichsmarinewerft Wilhelmshaven
Kölinlasku:  5. lokakuuta 1925
Laskettu vesille:  15. heinäkuuta 1926
Palveluskäyttöön:  15. maaliskuuta 1927
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 14. toukokuuta 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  938 t (standardi) 1 310 t (kuormattu)
Pituus:  87,7 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,25 m
Syväys:  3,65 m
Koneteho:  23 000 shp
Nopeus:  33 solmua
Miehistöä:  120
Aseistus
Aseistus:  3 x 10,5 cm tykkiä 2 x 2 cm ilmatorjuntatykkiä 6 x 533 mm torpedoputkea 30 x miinaa
Seeadler oli Saksan laivaston tyypin 23 torpedovene, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin laivastontelakalta Wilhelmshavenista, missä köli laskettiin 5. lokakuuta 1925. Alus laskettiin vesille 15. heinäkuuta 1926 ja valmistui 15. maaliskuuta 1927.
Palvelus

Alus upotettiin 14. toukokuuta 1942
Milly Scott

| Milly Scott |
| --- | --- |
 Milly Scott vuonna 1966
Henkilötiedot
Koko nimi:  Marion Henriëtte Louise Molly
Syntynyt: 29. joulukuuta 1933 (ikä 90) Den Helder, Alankomaat
Muusikko
Tyylilajit:  popmusiikki 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Milly Scott (oik. Marion Henriëtte Louise Molly, s. 29. joulukuuta 1933) on surinamelaistaustainen alankomaalainen laulaja. Scott syntyi Den Helderissä surinamelaisille vanhemmille.
Vuonna 1953 alankomaalainen koomikko Toon Hermans pyysi Scottia laulamaan esityksissään. Samassa yhteydessä laulaja sai myös taiteilijanimensä. Scott muutti Hampuriin 1954 ja myöhemmin Ruotsiin, jossa asui viisi vuotta. Vuonna 1965 Scott sai alankomaissa oman televisio-ohjleman Scott in de roos.
Scott voitti alankomaalaisen Nationaal Songfestival -laulukilpailun 1966 kappaleella Fernando en Filippo ja valikoitui näin Alankomaiden edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä kilpailussa Scott jäi 18 kilpailijan joukosta 15:nneksi. Scott kuitenkin herätti huomiota olemalla Eurovision laulukilpailun historian ensimmäinen tummaihoinen solisti.
Diskografia > EP:t

1966 – "Fernando en Filippo"
Diskografia > Singlet

1958 – "Melodie d'amour" / "Africa"
1963 – "Up a Lazy River" / "Crawdad Song"
1963 – "Je hebt m'n leven stukgemaakt" / "Ik kus jouw ring"
1964 – "Kom huil dan" / "Ik moet verder"
1964 – "Zonder jou ben ik niets" / "Nee..."
1964 – "Hello Dolly" / "Hush-a-by Ma Baby"
1965 – "Als een kind" / "Zeg 's eerlijk"
1966 – "Fernando en Filippo (Tong-tiki-tong)" / "Graag of niet"
1966 – "Fernando en Filippo" / "Onvoltooide symfonie"
1966 – "Fernando y Felipe" / "Ya no me quieres"
1966 – "Fernando and Filippo" / "Don't Make a Fool of Me"
1966 – "Liefde smeult, liefde groeit, liefde bloeit, liefde stoeit" / "B.B. met R."
1966 – "Guantanamera" / "La Bamba"
1967 – "Who Cares" / "I'm Laughing Up the Sleeve"
1971 – "Get High on Jesus" / "Sunshine in My Rainy Day Mind"
1972 – "Spanish Harlem" / "Zeg hem dat de sneeuw valt"
1979 – "Pata Pata" / "I Was Just Like a Child"
Diskografia > Singlet > Osana yhtyettä Milly & The Sisters Scott

1965 – "Come Over to My Place" / "Silver Dollar"
1966 – "Baby, Did I Do You Right" / "St. Louis Blues"
Seinen

Seinen (jap. 青年, ”nuoret miehet”) on muun muassa mangan ja animen kohderyhmä, johon kuuluvat nuoret miehet. Seinen-teokset käsittelevät usein samoja teemoja kuin poikien shōnen, mutta seinen on tarkoitettu kokeneemmalle lukijakunnalle, joten sen tarinoiden juonet ovat kypsempiä, ja väkivaltaa, seksiä tai alastomuutta esitetään suoremmin. Josei on vastaava naisille suunnattu lajityyppi, jota lukevat nuoret ja aikuiset naiset.
Seinenin erottaa shōnenista myös voimakkaampi panostus juoneen toiminnan kustannuksella. Siinä esiintyvät hahmot ovat kehittyneempiä. Tämän vuoksi seinen saatetaan ulkomailla sekoittaa tyttöjen shōjoon, jossa hahmojen kehitys ja suhteet ovat myös keskeisessä asemassa. Seinen tapaa kuitenkin olla kerrontatavaltaan realistisempaa. Esimerkkejä lajityypistä ovat muiden muassa hikikomori-ilmiötä tutkiva N.H.K. ni Yōkoso!, historiallinen Lone Wolf and Cub ja murhakertomus Monster. Myös ”haaremi”-genreen kuuluvat tarinat, kuten Love Hina, ovat suosittuja – tässä lajityypissä kauniiden naisten ympäröimä nuori mies joutuu noloihin romanttisiin tai seksuaalisiin tilanteisiin.
Kuten shōnen-mangaa, seinen-sarjoja lukevat paljon myös eri-ikäiset ja eri sukupuolta olevat, jopa nuoremmat pojat ja tytöt. Esimerkiksi Hokuto no ken on alun perin suunnattu nuorille miehille, mutta on saavuttanut nuorempienkin lukijoiden keskuudessa suuren suosion.
Aiheesta muualla

Seinen ComiPedia – luettelo seinen-sarjakuvalehdistä (englanniksi)
Anime ja manga
| --- | --- |
Lajityyppejä:   Mecha  Taikatyttögenre  Haaremi  Yaoi  Yuri  Hentai 
Kohderyhmiä:   Lasten anime ja manga  Shōnen (pojat)  Seinen (miehet)  Shōjo (tytöt)  Josei (naiset) 
Käsitteitä:   Cosplay  Etchi  Otaku  Dōjinshi  Fanipalvelu  Visual novel  Tsundere  Yandere  Moe
Seikkailuni tieteen, viinan, naisten ja politiikan parissa

| Seikkailuni tieteen, viinan, naisten ja politiikan parissa |
| --- | --- |

Kirjailija:  Pertti Lindfors
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2003
Ulkoasu:  sidottu
ISBN:  951-31-2535-1

Seuraava:  Eurooppalaiset seikkailuni
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Seikkailuni tieteen, viinan, naisten ja politiikan parissa on Pertti Lindforsin vuonna 2003 julkaistu muistelmien ensimmäinen osa. Teoksen on käsikirjoituksesta toimittanut Veli-Pekka Leppänen.
Aiheesta muualla

Pekka Tarkka: Suomen filosofian Münchhausen. Helsingin Sanomat 22.11.2003.
Erkki Hartikainen: Ateistifilosofin muistelmat. Vapaa ajattelija 5/2003.
Simo Laaksovirta: Filosofian ”kauhukakara” muistelee. Työväentutkimus 2004.
Jarkko Tontti: Tiedeuskovainen ripittäytyy. Pertti Lindforsin kirjasta Seikkailuni tieteen, viinan, naisten ja politiikan parissa. Niin & näin 2/2004.
Sebennytes

| Sebennytes> Σεβεννύτης𓈬 |
| --- | --- |
 Nomoksen sijainti.
Sijainti
 Sebennytes
Koordinaatit:  31°15′0″N, 31°15′0″E
Valtio:  Egypti
Historia
Tyyppi:  nomos
Ajanjakso:  muinainen Egypti kreikkalainen ja roomalainen Egypti
Valtakunta:  muinaisen Egyptin dynastiat Ptolemaiosten valtakunta Rooman valtakunta
Alue:  Ala-Egypti
Numero:  12. (L12)
Pääkaupunki:  Sebennytos
Aiheesta muualla
  Sebennytes Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sebennytes (m.kreik. Σεβεννύτης νομός, Sebennytēs nomos), egyptiläisittäin Tjeb-netjer (egypt. 𓈬, Ṯb-nṯr), oli muinaisen Egyptin nomos eli maakunta tai hallintopiiri. Se sijaitsi Ala-Egyptissä ja oli numeroltaan kyseisen alueen 12. nomos.
Nomoksen alkuperäisen egyptinkielisen nimen suomennos on ”Vasikka ja lehmä”. Nimestä esiintyy tutkimuksessa lukuisia erilaisia lukutapoja ja translitteraatioita, jo mainitun lisäksi myös muun muassa Theb-ka. Kreikankielisenä nimenä esiintyy joskus myös Onufites (Ὀνουφίτης νομός, Onūfitēs nomos). Tutkimuksessa nomokseen viitataan usein tunnuksella L12.
Maantiede

Sebennyteen nomos oli yksi Ala-Egyptin kahdestakymmenestä nomoksesta, ja se oli numeronsa mukaisesti alueen 12. nomos. Nomos sijaitsi Niilin suiston pohjoisosassa Välimeren rannikolla Niilin Sebennytikos-suuhaaran itäpuolella. Sen länsipuolella sijaitsivat Saiteen (L05) ja Ksoiteen (L06) nomokset ja itäpuolella Diospolites Katon (L17) nomos.
Nomoksen pääkaupunkina (mētropolis) esiintyy yleensä Sebennytos eli egyptiläisittäin Tjeb-netjer (nyk. Samannud). Klaudios Ptolemaios kuitenkin sanoo sen pääkaupungin olleen Pakhnamunis. Nomoksen muihin kaupunkeihin lukeutuivat Lykopolis, Onufis ja Perhebit (nyk. Behbeit).
Historia

Sebennyteen nomos oli olemassa egyptiläisellä nimellään Egyptin faaraodynastioiden kaudella. Kreikkalaisen nimensä se sai hellenistisellä kaudella eli Ptolemaiosten aikana, jolloin se nimettiin tuolloisen pääkaupunkinsa mukaan. Nimi oli käytössä Egyptin kreikkalais-roomalaisena aikana. Nomoksissa tapahtui tuolloin kuitenkin paljon muutoksia, ja siksi nomoksella esiintyy useita nimiä, tai siitä erotettiin uusia nomoksia, joihin nimet viittaavat. Tutkimuksessa nomoksesta käytetään usein tunnusta L12, jolla siihen voidaan viitata nimenmuutoksista riippumatta. Nomoksen toiseksi nimeksi mainittu Onufites esiintyy myös numerolla L21.
Nomos tunnetaan Ptolemaios II Filadelfoksen aikaisesta tuloverotusta käsittelevästä papyruksesta (Papyrus Revenue Laws, Rev. pap.). Antiikin ajan kirjailijoista nomoksen mainitsevat Ptolemaioksen lisäksi Strabon ja Plinius vanhempi. Se tunnetaan myös nomoksen lyömistä roomalaisaikaisista rahoista.
Nomoksen pääjumala oli An-her sekä Inheret-Shu ja Mehit Sebennytoksessa sekä Hebitin Isis Perhebitissä. Nomos ei esiinny faarao Senusret I:n niin kutsutussa Valkoisessa kappelissa, joten sen jumala kyseisessä yhteydessä jää epäselväksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sebennytes Wikimedia Commonsissa
Muinaisen Egyptin nomokset
| --- | --- |
Ala-Egypti:  1. Memfites · 2. Letopolites · 3. Libya · 4. Prosopites · 5. Saites · 6. Ksoites · 7. Metelites · 8. Heroopolites · 9. Busirites · 10. Athribites · 11. Leontopolites · 12. Sebennytes · 13. Heliopolites · 14. Sethroites · 15. Hermopolites · 16. Mendesios · 17. Diospolites Kato · 18. Bubastites · 19. Tanites · 20. Arabia
Ylä-Egypti:  1. Ombites · 2. Apollonopolites · 3. Latopolites · 4. Pathyrites · 5. Koptites · 6. Tentyrites · 7. Diospolites Mikros · 8. Thinites · 9. Panopolites · 10. Antaiopolites · 11. Hypselites · 12. Hierakonpolites · 13. Lykopolites · 14. Kussites · 15. Hermopolites · 16. Antinoites · 17. Kynopolites · 18. Ankyropolites · 19. Oksyrhynkhites · 20. Herakleopolites · 21. Arsinoites · 22. Afroditopolites
FS Segond (1869)

| Segond |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Nantes
Kölinlasku:  19. marraskuuta 1867
Laskettu vesille:  24. toukokuuta 1869
Palveluskäyttöön:  1. kesäkuuta 1869
Poistui palveluskäytöstä:  26. marraskuuta 1894
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 300 t
Pituus:  62,56 m
Leveys:  10,42 m
Syväys:  4,39 m
Koneteho:  917 hv
Nopeus:  11,3-11,9 solmua
Miehistöä:  154
Aseistus
Aseistus:  1 × 190 mm tykki 3 × 140 mm tykkiä
Segond oli Ranskan laivaston vuonna 1869 vesillelaskettu Bourayne-luokan aviso, joka luokiteltiin myöhemmin 3. luokan risteilijäksi.
Valmistus

Alus tilattiin Nantesin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 19. marraskuuta 1867. Alus laskettiin vesille 24. toukokuuta 1869 ja se otettiin palvelukseen viikkoa myöhemmin 1. kesäkuuta.
Palvelus

Segond poistettiin alusluettelosta 26. marraskuuta 1894, minkä jälkeen se oli vuosina 1895-1896 mekaanikkojen koulutusaluksena Brestissä.
Uskonnoton aikuistumiskoulutus

Uskonnoton aikuistumiskoulutus on uskontoihin sitoutumattomien tahojen järjestämää koulutusta, jonka tarkoituksena on valmistaa nuoria aikuisuuteen. Alkunsa uskonnoton aikuistumiskoulutus sai 1800-luvulla, kun uskontokuntiin kuulumattomat halusivat kristittyjen rippikoulua ja konfirmaatiota vastaavan aikuistumisjuhlan. Nykyään uskonnotonta aikuistumiskoulutusta järjestetään useissa Euroopan maissa.
Saksa

Nykyaikainen uskonnoton aikuistumiskoulutus on lähtöisin Saksasta, jossa aikuistumiskoulu päätetään juhlalla. Aikuistumiskoulun suorittaneille on annettu kunniakirja ja jokin lahja, esimerkiksi rintakoru, jossa on uskonnottomien järjestön merkki.
Jugendweihe eli nuorisovihkimys aloitettiin jo 1800-luvulla. Nuorisojuhlan kulta-aikaa oli 1920-luku. Hitlerin valtaannousu kuitenkin katkaisi vapaa-ajattelijoiden perinteen. Itä-Saksassa juhlia järjestettiin itsenäisenä vapaa-ajattelijoiden toimintana vuoteen 1954 saakka, jolloin kommunistinen puolue kielsi toiminnan vanhalta pohjalta ja muutti sen puolueen tavoitteita vastaavaksi. DDR:ssä Jugendweihe otti valtion tuella kristityn rippikoulun paikan nuorten yleisimpänä aikuistumiskoulutuksena. Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Jugendweihe-toiminta sai takaisin itsenäisyytensä kommunismista, mutta uskonnoton aikuistumiskoulutus oli muodostunut perinteeksi.
Itäisissä osavaltioissa edelleen jopa 60–70 % nuorista osallistuu nuorisojuhlaan. Ennen aikuistumisjuhlaa nuoret voivat halutessaan käsitellä heille tarjottavien tilaisuuksien tai kurssin puitteissa teemoja kuten historia ja monikulttuurisuus, kulttuuri ja luovuus, lait ja kansalaisoikeudet, luonto ja tekniikka, ammatit ja työnhaku sekä elämäntavat ja ihmissuhteet. Kasvatuksellinen osuus on suurelta osin kadonnut. Arvostelijoiden mielestä juhlan suurin merkitys on nuorten tarpeessa saada lahjoja. Jugendweihe käydään 13–14-vuotiaana, mikä on joidenkin mielestä liian aikainen ajankohta.
Saksassa on monia nuorisojuhlan järjestäjiä, joista tärkeimmät ovat Jugendweihe Deutschland e.V., der Humanistische Verband Deutschlands, der Freidenkerverband ja die Arbeiterwohlfahrt.
Norja

Norjassa Human-Etisk Forbund on järjestänyt uskonnottomia konfirmaatiokursseja vuodesta 1951 saakka. 1990-luvun puolivälistä lähtien toiminnan kasvu on ollut nopeaa. Vuonna 2006 yli 10 500 nuorta eli noin 17 % ikäluokasta valitsi siviilikonfirmaation (humanistisk konfirmation tai borgerlig konfirmation). Kurssin voi käydä sinä vuonna kun täyttää 15 vuotta. Ulkomailla asuvat norjalaiset voivat käydä kurssin kirjekurssina.
Suomi > Elämänkatsomusleiri

Vuonna 1984 Vapaa-ajattelijain liitto ja Forssan vapaa-ajattelijat järjestivät Forssan Valijärvellä kaksipäiväisen tapahtuman nuorille. Tavoitteena oli tarjota elämän- ja maailmankatsomuksellisia virikkeitä niille nuorille, jotka eivät ole uskovaisia, jotta nämä eivät tuntisi itseään syrjäytetyiksi kun heidän kristityt ikätoverinsa käyvät rippikoulun ja saavat lahjoja. ”Varjorippikouluun” eli virallisesti Valijärvi-tapahtumaan osallistui 30 nuorta. Seuraavana vuonna tapahtumaa markkinoitiin elämänkatsomusleirin nimellä, mutta tapahtuma peruutettiin osallistujien puutteen vuoksi.
Suomi > Prometheus-leiri

Vuonna 1988 yläasteen elämänkatsomustiedon oppilaat alkoivat suunnitella uskonnotonta aikuistumisleiriä, ja heidän ajatustensa pohjalta Filosofian ja elämänkatsomustiedon opettajat Feto järjesti kesällä 1989 ensimmäisen Prometheus-leirin. Seuraavana vuonna leirejä järjestämään perustettiin Prometheus-leirin tuki ry. Järjestön toiminta pohjautuu humanismiin, mutta on poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumatonta. Leiri käydään yleensä kahdeksannen tai yhdeksännen luokan jälkeen, 14–15-vuotiaana, mutta 16–18-vuotiaille järjestetään niin sanottuja seniorileirejä. Vuonna 2008 leirin kävi lähes 1000 nuorta eli noin 1,5 % ikäluokasta. Vuonna 2009 Prometheus-leirejä alettiin järjestää myös Ruotsissa.
Ruotsi > Humanisterna

Humanisterna-yhdistys aloitti Ruotsissa 1990-luvulla uskonnottoman aikuistumiskoulutuksen opintopiirimuodossa, mutta se korvattiin leirillä, jossa käsittelytapoina ovat keskustelut, leikit, ryhmätyöt ja muu toiminta. Humanistisk konfirmation -leirille on viime vuosina osallistunut noin sata 14-15-vuotiasta nuorta vuodessa. Leirillä käsitellään elämänkatsomuksellisia teemoja kuten ihmisoikeuksia, tasa-arvoa, rasismia, sukupuolirooleja, rakkautta ja seksuaalisuutta sekä elämäntapoja, mutta käsiteltävät aiheet vaihtelevat kullekin leirille osallistuvien nuorten valintojen mukaan. Leirin lopussa järjestetään juhla, jossa leiriläiset esittelevät viikon tapahtumia esimerkiksi näytelmien ja laulujen avulla. Juhlan ohjelmaan kuuluu myös leirin järjestäjien, leiriläisten ja kutsuttujen puhujien pitämiä puheita.
Ruotsi > Prometheus Sverige

Vuonna 2009 Ruotsissa perustettiin Prometheus Sverige -yhdistys eli Protus suomalaisen Prometheus-leirin tuen sisarjärjestöksi. Järjestöt perustuvat samoille periaatteille ja keskittyvät samoihin päiväteemoihin, mutta ruotsalaiset leirit ovat kestoltaan suomalaisia pidempiä ja niihin sisältyy myös useampia teemoja. Protus on uskonnollisesti ja poliittisesti sitoutumaton järjestö, jota tukee Människan-säätiö. Protus järjestää Ruotsissa Prometheus-leirejä (Protusläger), joilla nuoret pohtivat ihmisyyden olemusta eri näkökulmista kuten biologisena olentona, osana luontoa, tuntevina ja uskovina olentoina sekä ryhmien ja yhteiskunnan jäseninä. Tavoitteena on myös lisätä nuorten itsetuntoa, iloa ja toisten kunnioitusta. Käsiteltäviä aiheita ovat muun muassa rakkaus, ihmissuhteet, seksi, yksinäisyys, kuolema, suru, onni, usko, ystävyys, raha, päihteet ja mahdollisuudet. Leirin teemoja käsitellään keskustelun, ryhmätöiden ja leikin avulla. Jokainen leiripäivä on jaettu käytännön osaan, toimintaosaan, keskusteluosaan ja vapaa-aikaan.
Islanti

Islantilainen humanistijärjestö Siðmennt järjestää kristillisen konfirmaation vastineeksi siviilikonfirmaatioita (borgaraleg ferming) 13-vuotiaille. Konfirmaatiota edeltää kurssi, joka toteutetaan 12 viikon ajan kerran viikossa 1,5 tuntia kestävien tapaamisten avulla. Reykjavíkin ulkopuolella asuvat nuoret voivat käydä kurssin tiivistetysti kahden viikonlopun aikana. Kurssilla käsitellään etiikkaa, ihmissuhteita, ihmisoikeuksia, tasa-arvoa, kriittistä ajattelua, sukupuolten välisiä suhteita, päihteiden väärinkäytön ehkäisemistä, epäilyä, ympäristönsuojelua, vanhempien kanssa toimeen tulemista, nuorten roolia kulutusyhteiskunnassa ja aikuisuuden ja sen tuoman vastuun merkitystä. Kurssin opettajat ovat yleensä filosofeja. Kurssin lopuksi järjestetään nuorille ja heidän sukulaisilleen juhlallinen konfirmaatiojuhla, jossa kurssille osallistuneet nuoret saavat diplomit, ja osa heistä esittää musiikkia, runoutta ja puheita. Juhlassa on myös mukana islantilaisia yhteiskunnallisia vaikuttajia, jotka pitävät puheita kurssin teemoihin liittyvistä aiheista. Vuodesta 2000 lähtien kurssille on osallistunut vuosittain noin 90 nuorta.
Tanska

Pohjoismaiden ensimmäisen siviilikonfirmaation järjesti Kööpenhaminassa Tanskassa vuonna 1915 yhdistys nimeltä ”Yhdistys kirkollista konfirmaatiota vastaan”. Muutaman vuoden kuluttua yhdistyksen nimeksi tuli ”Yhdistys siviilikonfirmaation puolesta”. Nykyään toiminta jatkuu hyvin pienessä mittakaavassa DUI:n, tanskalaiseen työväenliikkeeseen kuuluvan lasten ja nuorten yhdistyksen puitteissa.
Aiheesta muualla

Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Richard Dawkins mukana perustamassa ateistista lastenleiriä
Prometheus-koru.
Sedanin taistelu

Sedanin taistelu oli taistelu Saksan–Ranskan sodassa. Taistelu ratkaisi sodan Preussin eduksi.