stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Länsi-Bengali
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Länsi-Bengali Wikimedia Commonsissa
Intian osavaltiot ja territoriot
Osavaltiot: Andhra Pradesh | Arunachal Pradesh | Assam | Bihar | Chhattisgarh | Goa | Gujarat | Haryana | Himachal Pradesh | Jammu ja Kashmir | Jharkhand | Karnataka | Kerala | Länsi-Bengali | Madhya Pradesh | Maharashtra | Manipur | Meghalaya | Mizoram | Nagaland | Odisha | Punjab | Rajasthan | Sikkim | Tamil Nadu | Telangana | Tripura | Uttarakhand | Uttar Pradesh
Liittovaltion alueet: Andamaanit ja Nikobaarit | Chandigarh | Dadra ja Nagar Haveli ja Daman ja Diu | Lakshadweep | Puducherry
Pääkaupunkialue: Delhi
Robert Clive voitettuaan Plasseyn taistelun vuonna 1757.
Valtatie 31A noudattelee Tistā-joen rantoja Kalimpongin lähellä Darjeelingin alueella.
Bengalintiikeri.
Vasemmistorintaman poliittinen tapahtuma Kalkutassa
Länsi-Bengalin piirikunnat
Bengalilaista riisipeltoa, taustalla juuttitikkuja
Baul-laulajia Holi-juhlassa Shantiniketônin kaupungissa.
Durgan idoli, jossa hän ratsastaa leijonallaan ja hyökkää demoni Mahishasuraa vastaan.
Harriet Whitney Frishmut

Harriet Whitney Frishmut: Vauhti vuodelta, 1922.
Harriet Whitney Frishmut (17. syyskuuta 1880 – 1. tammikuuta 1980) oli yhdysvaltalainen pronssiveistoksistaan tunnettu kuvanveistäjä.
Elämänvaiheita

Kun Harriet Whitney Frishnut oli teini-ikäinen, hänen vanhempansa erosivat. Hän muutti äitinsä ja sisarustensa kanssa Pariisiin, missä pääsi opiskelemaan kuvanveistoa Auguste Rodinin oppilaana. Hän jatkoi opintojaan Berliinissä Cuno von Uechtritz-Steinkirchin oppilaana. Hän jatko opintojaan vielä palattuaan Yhdysvaltoihin New Yorkin Art Students League of New Yorkin taidekoulussa opettajnaan Gutzon Borglum ja Hermon Atkins MacNeil. Lisäksi hän työskenteli kuvanveistäjä Karl Bitterin avustajana.
Ensimmäiset tilauksensa Fishmut sai vuonna 1910. Hän muotoili koristefiguureja, kirjapidikkeittä ja tuhkakuppeja. Hänen maineensa kasvoi vähitellen ja hänestä tuli tunnettu naishahmojen muotoilija.Hänen mallinaan oli usein tanssija Desha Deltell. Hänen pieniä pronssitöitää ostivat sekä keräilijät että museot. Hänen suuria pronssitöitään sijoitettiin puistoihin ja suihkulähteisiin. Hän oli myös opettajana ja hänen oppilaitaan olivat Maude Sherwood Jewett ja Eleanor Mary Mellon.
Frishmut piti uransa aikana useita näyttelyitä. Näyttelyitä oli National Academy of Designissa, Pennsylvania Academy of the Fine Artsissa, Pariisissa, National Association of Women Artistsissa ja Golden Gate International Expositionissa vuosina 1939-1940. Vuonna 1929 alkanut lama vaikutti heikentävästi hänen toimeentuloonsa ja hän muutti takaisin Philadelphiaan suljettuaan New Yorkin ateljeensa. Philadelpiassa hän oli mukana kymmenen naistaiteilijan näyttelyssä.
Frismuth sai uransa varrella useita taidealan huomionosoituksia. Nousevaa modernia taidetta hän kritisoi hengettömäksi. Aikakauden dokumenttien mukaan hän jakoi elämänsä naiskumppaninsa Ruth Talcottin kanssa.
Energiajuoma

Valikoima energiajuomia suomalaisessa päivittäistavarakaupassa.
Energiajuomalla tarkoitetaan kofeiinipitoisia virvoitusjuomia, joilla on piristävä vaikutus. Energiajuomat eivät muutoin poikkea sokeria sisältävistä tai sokerittomista virvoitusjuomista kuin että energiasisällön lisäksi niiden piristävä vaikutus saadaan aikaan piristeillä, kuten kofeiinilla, guaranalla tai tauriinilla. Energiajuomien kofeiinipitoisuus vaihtelee, mutta hyvin tyypillinen pitoisuus on 32mg/100ml. 330 millilitran tölkillinen sokeripitoista energiajuomaa vastaa vaikutuksiltaan pientä kuppia kahvia, jossa on 3–4 sokeripalaa.
Ainesosat

Yleisimmin käytettyjä ainesosia energiajuomissa ovat kofeiini, tauriini, guarana, glukuronilaktoni ja maltodekstriini. Energiajuomissa käytettävä tauriini on synteettistä. Näiden lisäksi juomia on usein täydennetty vaihtelevalla määrällä erilaisia B-ryhmän vitamiineja, inositolia ja koliinia. Jotkut juomat sisältävät suuren määrän sokeria, mutta myös sokerittomia vaihtoehtoja on markkinoilla. Sokeroimattomien energiajuomien energiapitoisuus on tyypillisesti hyvin alhainen.
Käyttö

Juomia markkinoidaan tyypillisesti nuorille kuluttajille ja opiskelijoille. Energiajuomien ostamiselle ei ole ikärajaa, mutta Suomessa erinäiset vanhempainyhdistykset ovat antaneet omia suosituksiaan kauppiaille. Vuonna 2004 energiajuomia myytiin Suomen päivittäiskaupoissa yli 2,7 miljoonaa litraa; vuonna 2009 määrä oli 10 miljoonaa litraa.
Käyttö > Käyttörajoituksia ja -suosituksia

Energiajuomia ei suositella lapsille, raskaana oleville tai kofeiiniherkille henkilöille. Elintarvikeviraston suositus perustuu juomien korkeaan kofeiinipitoisuuteen (max 320 mg/l). Elintarviketurvallisuusvirasto edellyttää tämän vuoksi, että energiajuomien pakkausmerkinnöissä tulee olla varoitusmerkintä liiallisen käytön haitoista ja suositus vuorokautisesta käyttömäärästä, joka on yleensä muutamia tölkkejä päivässä. Kupillisessa kahvia kofeiinin määrä on suhteessa sama kuin yhdessä energiajuoma-annoksessa.
Vuonna 2024 Hartwall lopetti erityisen vahvan energiajuoman ED Double Caffeine No Sugarin valmistuksen sen jälkeen, kun Ruokavirasto puuttui liian vahvaksi katsomaansa tuotteeseen. Yhdessä pullollisessa tuotetta oli 320 milligrammaa kofeiinia, mikä ylitti suositellun kerta-annoksen maksimin.
Monet kauppiaat haluaisivatkin energiajuomiin lakisääteisen ikärajan niiden terveysvaikutuksien vuoksi. Energiajuomien korkean kofeiinipitoisuuden vuoksi monet kauppiaat ovat laittaneet ikärajan niille. Esimerkiksi vuonna 2010 asetettu myyntikielto alle 15-vuotiaille Alavieskassa on rauhoittanut elämää paikkakunnan kouluissa.
Terveyden ja hyvinvoinnin laitos suosittaa että energiajuomia myytäisiiin vain yli 15-vuotiaille.
Energiajuomat eivät ole urheilujuomia. Kofeiinipitoisuutensa vuoksi energiajuomat eivät korvaa nestehukkaa vaan lisäävät sitä. Kofeiini poistaa nestettä elimistöstä, ja juoman mahdollisesti sisältämä sokeri aiheuttaa nopean verensokeritason vaihtelun. Pesäpalloliitto kielsi vuoden 2011 helmikuussa energiajuomien myymisen ja välittämisen alle 16-vuotiaiden urheilutapahtumissa perustellen päätöstä kofeiinin haitallisuudella nuorille ja ettei energiajuomissa ole mitään nuorten tarvitsemia ainesosia.
Alkoholijuomien ja energiajuomien yhteisvaikutuksista ei ole kattavaa tutkimustietoa, mutta Elintarvikevirasto on antanut käyttösuosituksia alkoholin yhteydessä ja kehottaa varovaisuuteen.
Terveysvaikutukset

Energiajuomien kohdalla on esitetty toisinaan arveluita niiden turvallisuudesta. EU:n elintarvikealan tiedekomitea SCF (Scientific Committee on Food) on antanut lausunnon energiajuomien ja niiden piristävien ainesosien turvallisuudesta vuonna 1999 ja täydentänyt lausuntoaan vuonna 2003. Komitean mukaan energiajuomien kofeiinipitoisuudet eivät ole niin korkeita, että niiden kohtuullisen käytön mukana saadut kofeiinimäärät olisivat haitallisia terveille aikuisille. Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto EFSA:n vuonna 2009 tekemän tieteellisen lausunnon mukaan energiajuomien säännöllinen käyttö ei ole ”turvallisuuden kannalta huolestuttavaa”.
Yhteys runsaalla energia-/virvoitusjuomien käytöllä ylipainoon ja rasvamaksan kehittymiseen on hyvin tunnettu. Sokeroiduissa juomissa maksan rasvoittaa suuri kalorimäärä; sokerittomissa kevytjuomissa käytetty aspartaami omaa myös yhteyden rasvamaksan kehittymiseen. Käyttäjän iästä riippumatta virvoitus- ja energiajuomien suurkulutusta ei suositella vedoten ylipainon sekä maksan rasvoittumisen riskiin. Lisäksi tällaisten juomien vaikutuksesta hampaiden kiillevauriot lisääntyvät sekä happohyökkäys pitenee.
Energiajuomien käyttö alkoholijuomien yhteydessä on yleistä etenkin nuorten aikuisten keskuudessa. Yhteisvaikutuksiin havahduttiin, kun vuonna 2001 kolmen naisen kuoleman epäiltiin johtuvan alkoholin ja energiajuomien yhteiskäytöstä. Täyttä varmuutta yhteiskäytön osuudesta kuolemiin ei kuitenkaan ole. Läheltä piti -tapauksia on myös raportoitu. Brasilialaisessa tutkimuksessa on selvitetty, että energiajuoma vääristää humalatilan tunnetta vähentäen heikotusta ja päänsärkyä ja saa siten henkilön tuntemaan alkoholin vaikutuksen vähäisemmäksi kuin mitä se todellisuudessa on.
EU-direktiivi kieltää yli 1,2 tilavuusprosenttia sisältävien alkoholijuomien täydentämisen vitamiineilla tai kivennäisaineilla ja alkoholijuomien väittämisen terveysvaikutteisiksi. Muiden aineiden lisäämiselle alkoholijuomiin ei ole rajoituksia, joten energiajuomien lisääminen alkoholiin on laillista. Tuotevalvontakeskus suhtautuu varauksella alkoholi- ja energiajuomien yhdistämiseen ja kehottaa välttämään niitä varovaisuusperiaatteeseen vedoten, sillä niiden yhteisvaikutuksista ei ole riittävästi tutkimustietoa. Etenkin humalahakuisessa juomisessa energiajuomien ainesosien saanti voi nousta huomattavan suureksi.
Energiajuomat Suomessa

Energiajuomien yleiset lisäaineet tauriini ja guarana sallittiin Suomessa vuonna 1998. Juomien markkinat ovat kasvaneet selvästi 2000-luvun alussa. Erilaisten merkkien ja niiden muunnelmien määrä on lisääntynyt, ja brändien estetiikkaan panostetaan paljon.
Ensimmäinen suomalainen energiajuomatuotemerkki oli Laihian Maltaan Vita Nova, jota on valmistettu 1970-luvulta alkaen.
Antti Rinteen vuoden 2019 kesäkuussa nimetyn hallituksen ohjelmassa oli energiajuomien myynnin kieltäminen lailla alle 16-vuotiailta Suomessa, jota ei kuitenkaan toteutettu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Energiajuoma Wikimedia Commonsissa
Jesse, 14: "Jäin koukkuun energiajuomiin" Iltalehti 6.2.2012.
Nuoret etsivät humalaa energiajuomista Yle 8.11.2012.
Unettomuutta, levottomuutta, ärtyneisyyttä - energiajuomat tuplaavat nuorten oireilun Yle, 20.12.2012.
Energiajuomat vieneet nuoria sairaalaan – koululaiset vetävät yli kymmenen tölkin "kännejä", Yle 12.1.2018.
THL:n katsaus energiajuomien terveysvaikutuksista valmistunut (Arkistoitu – Internet Archive) Terveyden ja hyvinvoinnin laitos 19.12.2018.
Galápagosin kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Ecuador 
Pinta-ala:  7 618 km²
| --- | --- |
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  1959 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Galápagosin kansallispuisto (esp. Parque Nacional Galápagos) on kansallispuisto Galápagossaarilla. Lähes koko Galápagossaaret kuuluvat kansallispuistoon. Sen pinta-ala on 7 618 neliökilometriä eli se peittää 96,7 prosenttia saarten maa-alasta. Loput 3,3 prosenttia on jätetty ihmiskäyttöön.
Kansallispuisto on jaettu kolmeen vyöhykkeeseen. Täydellisen suojelun alue pyritään pitämään kokonaisuudessaan ihmistoiminnan ulkopuolella. Ekosysteemien suojelun ja palauttamisen alueella sallitaan pienimuotoinen ihmisvaikutus. Asutuksia ja maatalousaluetta lähinnä olevaa vyöhykkeellä pyritään minimoimaan ihmisen aiheuttama vaikutus.
Galápagossaarten suojelua alettiin edistää 1930-luvulla, ja vuonna 1936 Ecuadorin hallitus julisti saaret kansallisvarannoksi ja perusti komission tutkimaan saarten suojelua. Irenäus Eibl-Eibesfeldt ja Robert Bowman ajoivat Kansainvälistä luonnonsuojeluliittoa ja Unescoa tutkimaan saarten asemaa. Järjestöjen tuella he tekivät vuonna 1957 tutkimusmatkan Galápagossaarille ja esittivät seuraavana vuonna Lontoossa eläintieteen kansainvälisessä konferenssissa vaatimuksen saarten välittömästä suojelusta.
Ecuador julisti 15. kesäkuuta 1959 Galápagossaaret kansallispuistoksi. Samana vuonna Belgiassa perustettiin Charles Darwin Foundation, joka aloitti toimintansa saarilla Charles Darwinin tutkimusasemalle ja jonka tehtävää oli kouluttaa, estää vieraslajien leviämistä ja suojella uhanalaisia lajeja.
Ecuador valitsi vuonna 1968 puistoon ensimmäiset suojelutyöntekijänsä, ja seuraavana vuonna kansallispuiston rajat määriteltiin virallisesti. Puistoon nimettiin vuonna 1972 ensimmäinen johtaja, ja seuraavana vuonna viralliseen puisto-organisaatioon kuului 18 työntekijää.
Aiheesta muualla

Kansallispuiston kotisivut (espanjaksi)
Beninin musiikki

Angélique Kidjo esiintyy Cotonoussa vuonna 2017.
Beninillä  on ollut tärkeä rooli afrikkalaisen musiikin kentällä. Itsenäistymisen jälkeisenä aikana maan musiikki oli elämää sykkivää ja innovatiivista, jossa kotimaan kansanmusiikki yhdistyi ghanalaiseen highlifeen, ranskalaiseen kabareehen, amerikkalaiseen rockiin, funkiin ja souliin sekä kongolaiseen rumbaan. Beninissä on myös monipuolinen kansanmusiikin tutkimuksen perinne. Eräs Afrikan suurimmista tähdistä, Angélique Kidjo, on kotoisin Beninistä.
Kansamusiikki

Beninin kansallislaulu on nimeltään "L'Aube Nouvelle" (suom. "Uusi päivänkoitto"). Laulun on säveltänyt ja sanoittanut Gilbert Jean Dagnon, ja se otettiin käyttöön maan itsenäistyttyä vuonna 1960.
Beniniläinen Gangbe-torvisoittokunta on kansainvälisesti tunnettu yhtye.
Populaarimusiikki

Mathieu Kérékoun hallinto nousi valtaan vuonna 1972. Se määräsi ulkonaliikkumiskieltoja ja muita toimenpiteitä, jotka estivät musiikillista ilmaisua. Kérékou tuki alkuperäiskansojen kansanmusiikkia. Jotkut muusikot, kuten Tohon Stan, omaksuivat kansanmusiikin tyylejä esittäen niitä yleisöille kotimaassa ja ulkomailla. Näihin kansanmusiikkityyleihin kuului esimerkiksi tchinkoumé, joka on hautajaismusiikkia. Sitä soitettiin vesirummmulla, ja se sovitettiin osaksi tchink-järjestelmän musiikkia. Toinen vaikutusvaltainen muusikko on portonovolainen multi-instrumentalisti Sagbohan Danialou, joka muokkasi perinteisiä uskonnollisia voodoo-rytmejä, kuten kakagbota, populaarimusiikiksi.
Ignacio Blazio Osho oli ehkä kaikkein vaikutusvaltaisin Beninin itsenäisyyden jälkeisen ajan muusikko, joihin lukeutuivat myös Pedro Gnonnas y sus Panchot, Les Volcans ja Abomeyn Picoby-bändi. Pedro Gnonnas tuotti laulun Feso Jaiye.
Nel Oliver debytoi Ranskassa vuonna 1976. Hän lainasi musiikillisia elementtejä kaikkialta Afrikasta ja Yhdysvalloista "Afro-akpala-funk"-kappaleeseensa.
Poly-Rythmo-orkesteri on edelleen tuttu nimi Cotonoussa ja eräs Afrikan tuottelimpia, joka on levyttänyt yli 50 LP:tä, satoja 45:ta ja CD-levyjä, joista on otettu uusia painoksia. Orkesteri on kiertänyt sekä Euroopassa että Yhdysvalloissa. New York Timesin konserttiarvostelijan mukaan orkesteri "kuuluu hyvin lyhyeen luetteloon maailman parhaista funk-bändeistä."
Abidjanissa vuonna 1975 syntynyt Zeynab Ouloukèmi Habib on konsertoinut eri puolilla Afrikkaa ja voitti Kora-Palkinnon "Paras länsiafrikkalainen naistaiteilija" vuonna 2005. Hän julkaisi ensimmäisen albuminsa nimellä Intori vuonna 2001, toisen albumin D 'un endroit à l'autre vuonna 2004 ja kolmannen albumin Olukèmi vuonna 2011.
Cotonousta kotoisin oleva Gangbé Brass Band jatkoi kehitystä, jossa muunnetaan perinteistä Vodou-musiikkia yhdistämällä se jazziin ja brass band -perinteisiin.
Agbadza on hyvin suosittu rytmi Togossa, Beninissä ja Ghanassa. Sitä käytetään paljon hautajaisseremonioissa. Se perustuu kolmeen lyömäsoittimeen, joista jokaisella on oma sointi. Agbadza syntyi ja hallitsee Beninin Mono-alueella, jossa myös muusikko Pedro Gnonnas syntyi. Hän omaksui ja modernisoi rytmin 1960-luvun puolessa välissä kutsuen sitä Agbadza Moderneksi. Siitä tuli tavaramerkki, ja hänet nimitettiin pian “Agbadza-rytmin kuninkaaksi".
Kirjallisuutta

Bensignor, François ja Eric Audra. "Afro-Funksters". 2000. Broughton, Simon ja Johanek, Mark McConnachie, James ja Duane, Orla (Ed.), World Music, Vol. 1: Afrikassa, Euroopassa ja Lähi-Idässä, s. 432-436. Rough Guides Ltd, Penguin Books.  ISBN 1-85828-636-0
Aiheesta muualla

Audio clip: perinteinen musiikki Benin. Musée d'ethnographie de Genève. Pääsee 25. Marraskuuta 2010.
Äänitteet - perinteinen musiikki Benin. Ranskan Kansalliskirjasto. Pääsee 25. Marraskuuta 2010.
Audio clip: Adjalin. "Alexandre Sènou Adandé" Etnografinen Museo. Pääsee 25. Marraskuuta 2010.
Audio clip: Alounloun. "Alexandre Sènou Adandé" Etnografinen Museo. Pääsee 25. Marraskuuta 2010.
Audio clip: Danhoun. "Alexandre Sènou Adandé" Etnografinen Museo. Pääsee 25. Marraskuuta 2010.
Audio clip: Gankeke. "Alexandre Sènou Adandé" Etnografinen Museo. Pääsee 25. Marraskuuta 2010.
Audio clip: Tatchoota. "Alexandre Sènou Adandé" Etnografinen Museo. Pääsee 25. Marraskuuta 2010.
Audio clip: Gota (Kago). "Alexandre Sènou Adandé" Etnografinen Museo. Pääsee 25. Marraskuuta 2010.
Audio clip: Kankangui (Kankanki, Kakasi). "Alexandre Sènou Adandé" Etnografinen Museo. Pääsee 25. Marraskuuta 2010.
Audio clip: Kpanouhoun. "Alexandre Sènou Adandé" Etnografinen Museo. Pääsee 25. Marraskuuta 2010.
Audio clip: Kpezin. "Alexandre Sènou Adandé" Etnografinen Museo. Pääsee 25. Marraskuuta 2010.
Audio clip: Sato. "Alexandre Sènou Adandé" Etnografinen Museo. Pääsee 25. Marraskuuta 2010.
"Benin: Muuttamassa Perinteitä" Radio Show, tuottama Morgan Greenstreet varten Afropop Worldwide, 30 tammikuuta, 2014
The Sonic Landscape of Benin: Music from Smithsonian Folkways, Smithsonian Folklife Festival, 2020
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Music of Benin
Käännös suomeksi
QQ Blue

| QQ Blue> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1986–1987
Tyylilaji:  rock
Kotipaikka:  Pori
Laulukieli:  englanti
Infobox OKNimi-testi OK: 
QQ Blue oli porilainen rock-yhtye (vuosina 1986–1987), joka perustettiin suositun Dingon hajoamisen jälkeen. QQ Bluen laulusolistina toimi Joe Meikle, joka oli aiemmin toiminut Dingon englanninkielisten kappaleiden sanoittajana. Kitaristina toimi Dingon perustajäsen Jonttu Virta, basistina Olli-Pekka ”Patu” Ruohonen. Yhtye julkaisi albumin Crusade. Levyn sävelsi pääasiassa Jonttu Virta ja sanoitti Joe Meikle. Yhtye lauloi englanniksi.
Diskografia

Crusade (Finnlevy, 1987)
Diskografia > Singlet

Poor little rich girl/Already wrecked (1987)
Can't go on/Goodbye little dreamer (1987)
Aiheesta muualla

QQ Bluen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Ganesha

Ganesha maalattuna muuriin Mumbaissa Intiassa.
Ganesha (sanskritiksi गणेश tai श्रीगणेश, myös Ganapati, Vinayaka tai Binayak) on yksi hindulaisuuden tärkeimmistä ja kunnioitetuimmista jumalista. Hänet kuvataan yleensä suurivatsaisena, keltaisena tai punaisena, nelikätisenä ihmisenä, jolla on yksikärsäinen elefantin pää ja vierellään tunnuseläin hiiri. Ganesha on Shivan ja Parvatin poika sekä joissain myyteissä Bharatin, Riddhin ja Siddhin mies. Hän on hyvän onnen, viisauden ja älykkyyden jumala.
Ganeshan neljä kättä kuvataan usein seuraavasti: yhdessä on kirves, toisessa norsun ohjauskeppi (jotka symboloivat syntien irtileikkuuta ja kaitselmusta) ja kolmannessa lootuksenkukka tai kupillinen makeisia (symboloiden jumalallista viisautta ja sen hedelmiä). Neljännen käden kämmen on käännetty katsojaan päin siunauksen merkkinä.
Kerrotaan, että Ganeshan äiti Parvati loi hänet ilman apua mieheltään Shivalta, joka ei halunnut lapsia. Tästä syystä Ganeshan ja hänen äitinsä suhde on ainutlaatuinen.
Ganesha samaistetaan usein pyhään tavuun OM, ja hän edustaa tasapainoa vahvuuden ja hyvyyden välillä sekä mahdin ja kauneuden välillä. Ganesha on hyvin rakastettu ja palvottu jumala, koska hän edustaa hyvää onnea ja uusia alkuja. Hän tarjoaa menestystä ja vaurautta ja poistaa sen tieltä kaikki henkiset tai materiaaliset esteet. Tämän takia häneen turvaudutaan ennen kaikenlaisia toimia ja suorituksia: häneltä pyydetään esimerkiksi apua matkoille, kokeille ja liiketoimille. Lisäksi kaikki pyhät menot (puja) ja rukoukset usein aloitetaan häntä kutsumalla. Ganesha on myös ensimmäinen symboli, joka uuteen kotiin asetetaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ganeshan symboliikkaa Tennispalatsin India Express -näyttelyn yhteydessä (Artikkeli aikaisemmin julkaistu Lehto – Suomen Luonnonuskontojen Yhdistys ry:n Seita-lehdessä, 03/2006. ISSN 1458-2813)
Ganesha taiteessa ja mytologiassa (englanniksi)
Rudra Centre: Lord Ganesha[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Ganeshaan liittyvää symbolismia (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ganesha: the Affable Elephant-Headed God (Madhuri Guin) (englanniksi)
Vishvarupa.com: kuvia (englanniksi)
Miespuoliset: Trimurti (Brahma | Vishnu | Shiva) | Rama | Krishna | Ganesha | Indra | Hanuman | Surya | Lakshmana
Naispuoliset:  Tridevi (Sarasvati | Lakshmi | Parvati) | Gayatri |   Durga | Devi | Sita | Radha | Kali | Shakti | (muita)
Punainen neiti ja muita salaisuuksia

| Punainen neiti ja muita salaisuuksia |
| --- | --- |
 Ensipainoksen (2000) kansikuva.
Kirjailija:  Liisa Mäntymies
Kansitaiteilija:  Liisa Holm   (Helene Schjerfbeck)
Kieli:  suomi
Genre:  novelli
Kustantaja:  Kirjapaja
Julkaistu:  2000
Sivumäärä:  186
ISBN:  951-625-597-3
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Punainen neiti ja muita salaisuuksia on kirjailija Liisa Mäntymiehen novellikokoelma vuodelta 2000. Sen on kustantanut Kirjapaja Oy. Kirja on omistettu Hillevi ja Merek Lipsonille. Kirjailija kiittää Italian Kulttuuri-instituuttia ja Recanatin kaupunkia novellin tilaamisesta G. Leopardin 200-vuotisjuhlan antologiaan. Tuloksena oli novelli "Jos kohtaat enkelin".
Kirjan kannen on suunnitellut Liisa Holm ja kannen kuvassa on Helene Schjerfbeckin teos Baskeripäinen tyttö vuodelta 1935. Teos kuuluu Didrichsenin taidekokoelmiin.
Kirja sisältää novellit:
Punainen neiti
Pirstaleiksi
Kairon kahvilan rakastavaiset
Jos kohtaat enkelin
Sielun kartano
Oikein hyvät ystävät
Näkymätön pataljoona
Isänmaallinen teko
Tempaisu taivaaseen
Rakkaudentunnustus
Kaksi hopearahaa
Parhaan kykynsä mukaan
Lasillinen vettä
Metsä Board Kemi

Kemin selluloosa- ja kartonkitehtaat kesällä 2022.
Metsä Board Kemi (entinen Kemiart Liners Oy) eli Kemin kartonkitehdas on Metsä Board -konserniin kuuluva kartonkitehdas Kemissä. Kartonkitehdas on perustettu vuonna 1971, ja tehtaassa on yksi kartonkikone, Polar Queen. Tehdas työllistää 100 henkilöä. Tehtaan omisti aiemmin Kemi Oy. Tehdas on maailman pohjoisin kartonkitehdas.
Tehtaan kartonkikone

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kone | Valmistaja | Toiminnassa vuosina | Viiraosa | Viiraleveys | Puristinosa | Nopeus | Kapasiteetti | Muuta |
| Kartonkikone KK1, Polar Queen | Tampella | 1971– | Valmet/Metso | 6 730 mm | NipcoFlex-kenkäpuristin | 1000 m/min | 460 000 t/a, kaksikerroslainerikartonki | Suurin kartonkikone Suomessa |
Merkittäviä vuosilukuja

1969 Kemi Oy investoi jalostusasteen nostamiseen
1971 Tuotanto käynnistyi, kapasiteetti 180,000 t/v ruskeaa laineria
1975 Pilvilainerin tuotanto alkoi
1986 Märänpään ja puristinosan uusinta
1986 White Top-lainerin tuotanto alkoi, kapasiteetti 280,000 t/v
1990 Päällystysyksikön ja pakkausaseman investointi
1991 Kemi Oy fuusioitiin Oy Metsä-Botnia Ab:hen
1997 Märän pään uusinta, kapasiteetti 315,000 t/v, laatutason nosto
1998 Ruskean lainerin valmistus päättyi
1999 Puristin- ja kuivatusosan uusina, kapasiteetti 340,000 t/v laatutason nosto
2000 Pilvilainerin valmistus päättyi
2002 Kemiart Liners Oy perustettiin
2004 M-real nosti omistusosuutensa 47 %:sta 100 %:iin Kemiart Liners Oy:stä.
2005 Online-päällystysyksikön uusiminen ns. jet-teräpäällystimeksi. Yksikön modernisoi Metso Paper Oyj.
2006 Pohjaviiraosalle lisättiin formeriyksikkö, formaation eli kartongin pinnan tasaisuuden parantamiseksi. Metso Paper Oyj.
2011 Päällystysosan uudistus, toinen päällystysasema
2012 M-realin nimi muutetaan Metsä Boardiksi.
Uinnin Suomen ennätykset

Uinnin Suomen ennätykset ovat Suomen Uimaliiton hyväksymät Suomen kansalaisten ja Suomen edustusoikeuden omaavien ulkomaan kansalaisten tekemät virallisten matkojen kaikkien aikojen parhaat tulokset. Ennätyksiä ratifioidaan pitkässä (50 metriä) ja lyhyessä (25 metriä) altaassa.