stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Messerschmitt Bf 108 Taifun

Entisöity Messerschmitt Bf 108 Taifun.
Nord 1002 Pingouin 2, Ranskassa toisen maailmansodan jälkeen valmistettu Renault-moottorinen Taifun Luftwaffen väreihin maalattuna.
Messerschmitt Bf 108 Taifun (BFW M 37) on saksalainen 1930-luvun alussa suunniteltu yksitasoinen yhteyslentokone. Sen suunnitteli Willy Messerschmitt ja valmistaja oli Bayerische Flugzeugwerke (BFW)-lentokonetehdas Augsburgissa, Baijerissa.
Bayerische Flugzeugwerke nimi vaihtui 11. heinäkuuta 1938 Messerschmitt Flugzeugbau GmbH:ksi, ja Taifunin valmistus siirtyi uuteen tehtaaseen Regensburgiin. Vuonna 1942 koneen valmistus siirrettiin Ranskaan Société Nationale de Constructions Aéronautiques du Nordin (SNCAN) tehtaalle Les Mureauxiin, lähelle Pariisia. Se valmisti 285 Taifun-konetta vuosina 1941–1944.
Sodan jälkeen konetta valmistettiin Ranskassa jäljelle jääneistä osista nimellä Nord 1001 Pingouin I. Moottorina koneissa oli kuusisylinterinen 233 hv Renault 6Q-11 -moottori.
Valmiiden osien loputtua SNCAN alkoi rakentaa kokonaan uusia Nord 1002 Pingouin II-koneita 230 hv Renault 6Q-10-moottorilla varustettuna. Suurin osa sodan jälkeen valmistetuista koneista toimitettiin Ranskan ilmavoimille.
Taifunia valmistettiin kaikkiaan 885 kappaletta.
Tekniset tiedot

Kärkiväli: 10,5 m
Pituus: 8,3 m
Korkeus: 2,3 m
Moottori: Argus As.8C 179 kW (240 hv)
Miehistö: 1 ohjaaja, 3 matkustajaa
Paino: 1 385 kg
Suoritusarvot

Lakikorkeus: 6 km
Lentomatka: 1 000 km
Nopeus: 300 km/h
Michelle Barrett

| Michelle Barrett |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. heinäkuuta 1981 (ikä 43)
Pornonäyttelijä
Taiteilijanimet:  Michelle B Michelle Barratt Louise Michelle Louise Michelle
Aktiivisena:  2001–
Silmien väri:  Sininen
Hiusten väri:  Vaalea
Pituus:  165 cm
Paino:  52 kg
Aiheesta muualla
Kotisivut
IMDb
Michelle Louise Barrett (s. 17. heinäkuuta 1981, Englanti) on brittiläinen pornonäyttelijä, joka on esiintynyt yli 300 yhdysvaltalaisessa pornoelokuvassa vuodesta 2001 lähtien.
Barrett aloitti mallin työt 15-vuotiaana ja siirtyi pornografiaan 19-vuotiaana esiintyen miestenlehdissä, kuten Hustlerissa, Mayfairissa, Men Onlyssa sekä Playboyssa. Hän toimii yhä mallina, mutta nykyään hänen valokuvansa julkaistaan enimmikseen internetissä. Hän on työskennellyt useiden tunnettujen valokuvaajien, kuten Suze Randallin, kanssa.
Aiheesta muualla

Michelle Barrett Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Me tulemme taas

| Me tulemme taas |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Armand Lohikoski
Käsikirjoittaja:  Reino Helismaa
Perustuu:  Reino Helismaa: iskelmään "Me tulemme taas" (1953)
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Toivo Kärki
Kuvaaja:  Osmo Harkimo Kauno Laine
Leikkaaja:  Armas Vallasvuo
Lavastaja:  Kai Lappalainen
Pääosat:  Tuija Halonen Tapio Rautavaara Siiri Angerkoski Aku Korhonen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus
Ensi-ilta:  24. heinäkuuta 1953
Kesto:  80 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Me tulemme taas (1953) on Armand Lohikosken ohjaama romanttinen viihde-elokuva, joka jatkaa suomalaista tukkilaiselokuvaperinnettä. Se oli Lohikosken ensimmäinen ohjaustyö. Kriitikoiden arvosteluista huolimatta elokuva oli aikoinaan elokuvateattereissa hyvin suosittu.
Elokuva kertoo vanhan ja nuorten tukkilaisten romantiikasta Katri Karkelan (Anneli Sauli ensimmäisessä elokuvaroolissaan), Leski-Kaisan (Siiri Angerkoski) ja hänen tyttärensä kanssa. Rakkaussuhteiden lisäksi Katrin isä, talollinen Konsta Karkela, havittelee myllyä ja sen maita. Elokuvassa kuvataan muutakin tukkilaiselämää, esimerkiksi Reetrikin (Masa Niemi) ja Valfriitin tempauksia. Toivo Kärjen musiikki on elokuvassa keskeisessä asemassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tuija Halonen  | … |  Satu, Kaisan tytär   |
|  Tapio Rautavaara  | … |  Olli, insinööri   |
|  Siiri Angerkoski  | … |  Myllärin Kaisa, leski-Kaisa   |
|  Aku Korhonen  | … |  Alpertti   |
|  Anneli Sauli  | … |  Katri Karkela   |
|  Tommi Rinne  | … |  Minä-poika   |
|  Åke Lindman  | … |  Pikku Kymppi   |
|  Uuno Montonen  | … |  Valfrid   |
|  Masa Niemi  | … |  Reetrikki   |
|  Veikko Linna  | … |  Konsta Karkela   |
|  Armas Jokio  | … |  Jooseppi   |
|  Kai Lappalainen  | … |  Eugen Karkela   |
|  Kalevi Kahra  | … |  kyläläinen   |
|  Anton Soini  | … |  tukkilaisia   |
|  Heimo Lepistö  | … |  tukkilaisia   |
|  Hannes Veivo  | … |  tukkilaisia   |
|  Eila Teikko  | … |  kyläläisiä   |
|  Eva Gyldén  | … |  kyläläisiä   |
|  Lea Wallin  | … |  tyttö tanssilavalla   |
|  Pentti Irjala  | … |  voimainkoitoslaitteen hoitaja   |
|  Veikko Jääskeläinen  | … |  Ville   |
|  Mirja Karisto  | … |  kyläläisiä   |
|  Mauno Kuusla  | … |  tukkilainen   |
|  Marita Nordberg  | … |  kyläläisiä   |
|  Veijo Pasanen  | … |  kyläläisiä   |
|  Fanny Cederberg  | … |  kyläläisiä   |
Tuotanto

Kuvauksissa Tapio Rautavaara joutui todelliseen vaaraan, kun hänen jalkansa juuttui kiinni tukkisumaa purettaessa
Arviot

Aikalaiskriitikoiden näkemys tiivistyy Juha Nevalaisen (Ilta-Sanomat) arviossa, jossa hän suomi Helismaan käsikirjoitusta, mutta antoi kiitoksen ohjaajalle. Myös Jörn Donnerin (Vapaa Sana) mukaan Lohikoski ”pelastaa surullisen aiheen säädylliselle tasolle”.
Minskajan metroasema

| Minskaja (Минская) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Kalininsko-Solntsevskaja
Sijainti:  55.7246°N, 37.4970°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  16. maaliskuuta 2017
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Minskaja (ven. Минская) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 16. maaliskuuta 2017.
Mikko Turunen

| Mikko Turunen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. helmikuuta 1982 (ikä 42) Joensuu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  Kiekko-Vantaa
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  5
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–2011
Aik. seurat:  Kiekko-Karhut (Mestis)   HIFK (SM-liiga)   Kiekko-Vantaa (Mestis)   HC Slovan Bratislava (SloEl)   Blues (SM-liiga)
Mikko Turunen (s. 4. helmikuuta 1982 Joensuu) on suomalainen jääkiekkoilija ja pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelaajatyypiltään puolustava puolustaja, jonka parhaat ominaisuudet nähdään oman pään pelissä sekä alivoimapelissä.
Ura

Turunen pelasi kaudella 1999–2000 kotikaupunkinsa Joensuun Kiekko-Karhuissa A-nuorten ensimmäisessä divisioonassa. Seuraavaksi kaudeksi Turunen pääsi Kiekko-Karhujen Mestis-joukkueeseen ja pelasi siellä 43 ottelua tehden niissä tehot 2+7=9. Joensuusta Turunen siirtyi HIFK:n A-nuorten joukkueeseen jossa Turunen pelasi kahden kauden aikana yhteensä 66 ottelua ja teki niissä tehot 9+19=28.
Kaudeksi 2003–2004 Turunen pääsi pelaamaan HIFK:ssä SM-liigaa, jossa hän aloitti viidennen täyden kautensa kaudella 2007–2008. Kausi 2008–2009 jäi Turuselle toistaiseksi viimeiseksi HIFK:ssa. Hän teki runkosarjassa uransa parhaat SM-liiga tehot 2+6=8 ja oli joukkueensa paras +- tilastossa.
Kaudeksi 2009–2010 Turunen siirtyi Slovakian pääsarjassa pelaavan HC Slovan Bratislavan riveihin. Bratislavassa Turunen nousi heti isoon puolustavan puolustajan roolin ja teki runkosarjassa tehot 5+6=11 Slovanin voittaessa runkosarjan. Turunen loukkaantui kuitenkin runkosarjan viimeisessä ottelussa ja pääsi pudotuspeleissä mukaan vasta finaalisarjaan, jossa Turunen jäi tehopisteittä. Kauden päätteeksi kaulaan ripustettiin hopeamitali.
Kausi 2010–2011 alkoi Turusella HC Slovan Bratislava joukkueessa, mutta jo runkosarjan neljännessä ottelussa Zvolenia vastaan hän sai pahan polvivamman. Tämän jälkeen Turunen purki Slovanin sopimuksen ja palasi kotisuomeen kuntouttamaan itseään. Joulukuun alussa mies liittyi Kiekko-Vantaan Mestis-joukkueeseen ja ehti pelata siellä isossa roolissa 13 ottelua tehoin 1+1, kunnes kutsu kävi SM-liigaan ja mies kirjoitti loppuvuoden kattavan sopimuksen Espoon Bluesin kanssa. Bluesissa Turunen oli voittamassa SM-hopeaa.
Turunen lopetti jääkiekkouransa 2011.
Michelle Ann Dunphy

| Michelle Ann Dunphy> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. joulukuuta 1982 (ikä 41)  Columbus, Ohio
Ammatti:  ääninäyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2005–
Merkittävät roolit:  Momoko Takamachi (Magical Girl Lyrical Nanoha)
Palkinnot
 Voicey 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Michelle Ann Dunphy (s. 28. joulukuuta 1982 Columbus, Ohio) on yhdysvaltalainen Voicey-palkittu ääninäyttelijä.
Elämäkerta

Dunhpy kiinnostui ääninäyttelemisestä nuorella iällä ja pääsi opiskelemaan teatteria ja radiossa työskentelyä Michiganin collegessa. Hän innostui radiossa työskentelystä ja ryhtyi työskentelemään sen parissa koulun ohella, sekä kesäisin. Dunphylla oli kuitenkin hauskempaa äänittää mainoksia, kuin toimia radiojuontajana ja päätti muuttaa aviomiehensä kanssa Los Angelesiin pyrkiäkseen täysipäiväiseksi ääninäyttelijäksi. Uuden kaupungin myötä hän opiskeli ääninäyttelemistä muun muassa Bob Bergenin, Pat Fraleyn ja Richard Horvitzin kursseilla.
Sittemmin Dunphy on tehnyt äänirooleja videopeleihin, mainoksiin ja dubannut animea englanniksi. Hänet palkittiin myös vuonna 2009 Voicey-gaalassa parhaana uutena äänenä.
Messerschmitt

Messerschmitt Me 262
Messerschmitt AG oli saksalaisen Willy Messerschmittin (1898–1978) vuonna 1938 Bayerische Flugzeugwerke (BFW) -yrityksen pohjalta perustama lentokonetehdas, jossa valmistettiin pääasiassa sotilaslentokoneita.
Tuotanto

Tehdas valmisti 1930-luvun lopussa Messerschmitt 108 -urheilukoneen, joka toimi kehitysalustana Bf109-hävittäjälle. Toisen maailmansodan aikana se valmisti myös suuria kuljetuskoneita.
Konetyypit, jotka oli suunniteltu jo BFW:n aikana, säilyttivät virallisessa tyyppimerkinnässään Bf-lyhenteen, myöhemmät saivat lyhenteen Me. Tunnetuimpiakenen mukaan? olivat Messerschmitt Bf 109, Messerschmitt Bf 110, maailman ensimmäinen palveluskäyttöön otettu suihkuhävittäjä Messerschmitt Me 262 sekä rakettihävittäjä Messerschmitt Me 163 Komet.
Messerschmitt 109 -koneeseen löyhästi perustuva, Daimler-Benz DB 601 -moottorinen Me 209 piti hallussaan potkurikoneiden vaakalennon nopeusennätystä vuodesta 1938, kunnes menetti 1969 ennätyksen yhdysvaltalaiselle lentokoneelle. Aikanaan Messerschmittin tehtaan kilpailijan Heinkelin omistaja Ernst Heinkel väitti hänen suunnittelemansa Heinkel He 112 -hävittäjän prototyyppi oli nopeampi kuin Messerschmitt. Nopeuskilpaan liittyi päätös Luftwaffen päähävittäjän valinnasta ja siihen on voinut kytkeytyä poliittista peliä. Saksan ilmailuministeriö oli päättänyt, että Heinkel on vain pommikoneiden tekijä.
Toisen maailmansodan jälkeen tehdas ei toiminut muutamaan vuoteen, Willy Messerschmitt työskenteli Espanjassa ja Egyptissä. Me 163 -rakettihävittäjän suunnittelija Alexander Lippisch oli siirretty pysyvästi Yhdysvaltoihin.
1950-luvun lopulla Saksaan uudelleen käynnistetyn Messerschmittin tehtaan tuotantoon kuului esimerkiksi kääpiöauto Messerschmitt KR, jotka Suomessa rekisteröitiin moottoripyöriksi. Rauhansopimuksen salliessa tehtaan lentokonetuotanto alkoi 1950-luvun puolivälissä uudelleen, jolloin se oli pääosin lisenssivalmisteisia sotilaskoneita.
Yhtiö fuusioitui 1960-luvulla Bölkowin ja Blohm + Vossin kanssa MBB-yhtymäksi (Messerschmitt-Bölkow-Blohm), joka on nykyisin osa EADS-yhtymää.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Luft ’46 - Messerschmittin lentokonesuunnitelmia
Informationen zur Bf 109
Das Archiv der deutschen Luftwaffe 1935-1945
Messerschmitt Club Deutschland
Unterirdische Erprobungs- und Fertigungsanlage in Oberammergau (Bayern), U-Verlagerung ”Cerusit”
Unterirdische Produktionsanlage in Eschenlohe (Bayern), U-Verlagerung ”Ente”
Mika Gröhn

Mika Gröhn -nimisiä henkilöitä ovat:
Mika Gröhn (s. 1967), suomalainen jalkapalloilija, hyökkääjä (KPS)
Mika Gröhn (s. 1982), suomalainen jalkapalloilija, puolustaja (AC Oulu, FC Santa Claus)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mika Gröhn”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Micro Channel Architecture

MCA-näytönohjain IBM XGA-2.
MCA-verkkokortti IBM 83X9648.
Micro Channel Architecture (MCA) on IBM:n kehittämä väylätyyppi, jota julkaistiin vuonna 1987 IBM PS/2-tyyppisissä työasemissa. Väylä oli suljettu, kaupallinen ja IBM:n hallitsema, jonka käytöstä IBM vaati lisenssimaksuja. Väylän kehitys alkoi vuonna 1983.
MCA-väylän liitin on pienempi kuin aiemmin laajasti käytössä olleessa ISA-väylässä. Muun muassa tästä syystä MCA-väylä ei ole yhteensopiva aikaisempien laajennuskorttien kanssa.
MCA:ssa oli aikanaan etuja muihin väyliin verrattuna, mutta se ei yleistynyt, osaksi koska IBM vaati väylän käytöstä lisenssimaksuja. Arkkitehtuuri vaati kokonaan uudet laajennuskortit, eikä se ollut taaksepäin yhteensopiva koneen muiden osien kanssa. Vanhat ISA-väyläiset kortit eivät käyneet MCA-kanavaan, joten muut valmistajat eivät mielellään ottaneet MCA:ta kokoonpanoihinsa mukaan. MCA:n katsotaan olleen IBM:n yritys hidastaa IBM-yhteensopivien kloonikoneiden valmistusta. Lopulta kloonikoneiden menestys kuitenkin johti IBM:n itsensä poistumiseen PC-markkinoilta.
MCA on huonosta menestyksestään huolimatta vaikuttanut merkittävästi uusien väylätyyppien suunnitteluun.
MCA oli edistyksellinen verrattuna ISA:an muun muassa 32-bittisyyden vuoksi, ja myös siksi että sovittimissa saattoi olla oma suoritin (esimerkiksi ohjainkortti), joka osasi kommunikoida suoraan muistin kanssa niin, ettei emolevyllä olevan suorittimen tarvinnut osallistua prosessiin. Myös PnP (Plug and Play) on alun perin MCA-väylän ominaisuus, kuten myös ”IRQ sharing”, jolla keskeytysnumerot voitiin jakaa usean laitteen kesken. Samat ominaisuudet ovat nykyisin PCI-väylässä.
Väylä oli käytössä myös eräissä ES/9370- ja IBM RS/6000 -sarjan tietokoneissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Micro Channel Architecture Wikimedia Commonsissa
Menestyksen huuma

| Menestyksen huuma> Sweet Smell of Success |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Alexander Mackendrick
Käsikirjoittaja:   Clifford Odets  Ernest Lehman 
Perustuu:  Ernest Lehmanin pienoisromaaniin
Tuottaja:  James Hill (II)
Säveltäjä:  Elmer Bernstein
Kuvaaja:  James Wong Howe
Leikkaaja:  Alan Crosland Jr.
Lavastaja:  Edward Boyle
Pääosat:   Burt Lancaster  Tony Curtis 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Curtleigh Productions  Norma Production 
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:  1957
Kesto:  96 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Menestyksen huuma (Sweet Smell of Success) on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1957. Brittiläisen Alexander Mackendrickin ohjaama elokuva perustuu Ernest Lehmanin pienoisromaaniin.
Juoni

Newyorkilaisen sanomalehden kyyninen ja vallanhaluinen kolumnisti J. J. Hunsecker (Burt Lancaster) käyttää suurta valtaa julkisuuden henkilöiden maineen parantamiseksi tai pilaamiseksi. Kun hänen pikkusisarensa avioituu jazzkitaristin kanssa, tarvitaan likaisten töiden tekijää. Taitavan manipuloijan neuroottinen apulainen on lehdistöagentti Sidney Falco (Tony Curtis).
Pääosat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Burt Lancaster  | … |  J. J. Hunsecker   |
|  Tony Curtis  | … |  Sidney Falco   |
|  Susan Harrison  | … |  Susan Hunsecker   |
|  Martin Milner  | … |  Steve Dallas   |
|  Jeff Donnell  | … |  Sally   |
Myöhempi arvostus

Elokuva valittiin vuonna 1993 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat Menestyksen huuman vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Kirjallisuutta

Koski, Markku: ”Juoruilun makea haju”, essee elokuvasta, Filmihullu 6/2013.
Motorola 68000

| Motorola 68000> Perustietoja |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Motorola
Valmistaja:  Motorola, Toshiba, Hitachi, Freescale
Julkaistu:  1979
Arkkitehtuuri ja luokitus
Arkkitehtuurityyppi:  CISC
Käskykanta:  Motorola 68000 -sarja
Osoiteavaruus:  32-bit
Tavujärjestys:  Big endian
Julkaisua edeltävä XC68000-malli.
Motorola 68000 (MC68000, m68k, 68k) on Motorola 68000 -sarjan mikroprosessori, joka julkistettiin vuonna 1979. 
Prosessoria käytettiin muun muassa Unix-työasemissa.
Ensimmäinen 68000-malli on sisäisesti 32-bittinen, jossa on 16-bittinen ulkoinen dataväylä ja 24-bittinen ulkoinen osoiteväylä. 
68000:ssa rekisterit ovat 32-bittisiä.
68000:n jälkeen Motorola julkaisi Motorola 68010:n.
Myöhemmät saman sarjan mallit ovat myös ulkoisesti 32-bittisiä alkaen Motorola 68020-mallista.
Ominaisuudet

68000 sisältää supervisor-tilan järjestelmäohjelmille (käyttöjärjestelmän ytimelle) ja kaksi pino-osoitinta: käyttäjätila (USP) ja supervisor-tila (SSP), joista vain toinen voi olla aktiivisena kerralla ja saatavilla ohjelmoijalle. Osoiterekisteri A7 muuttaa tilaa USP- tai SSP-tilaan. Käyttäjätila on rajoitetumpi ja supervisor-tilassa ajettavalla käyttöjärjestelmällä on täysi hallinta järjestelmästä. Tietyt käskyt vaativat supervisor-tilan käyttöä ("MOVE to SR") koska ne voivat muuttaa tilarekisterin tilaa.
Valmistus

68000-mallin prosessoria on valmistettu HMOS-tekniikalla sekä myöhemmin HCMOS-tekniikalla.
68000-mallin prosessorista on valmistettu klooneja japanin markkinoille Hitachin ja Toshiban valmistamina.
MC68EC000-mallista on Freescalen valmistama FLX68000 versio, joka on identtinen mutta "static" suunnittelu joka sallii suorittimen pysäyttämisen.
Musa Manarov

| Musa Manarov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. maaliskuuta 1951 (ikä 73)  Baku, Azerbaidžanin sosialistinen neuvostotasavalta, Neuvostoliitto
Ammatti:  Insinööri
Ura
Tyyppi:  Kosmonautti
Aika avaruudessa:  541 vuorokautta
Valittu avaruuslentäjäksi:  1978-12-11. joulukuuta 1978
Lennot

 :  Sojuz TM-4
 
Musa Manarov (ven. Муса Хираманович Манаров; s. 22. maaliskuuta 1951 Baku, Azerbaidžanin sosialistinen neuvostotasavalta) on neuvostoliittolainen ja venäläinen kosmonautti. Hän valmistui insinööriksi Moskovan ilmailuinstituutista vuonna 1974. Hän yleni Neuvostoliiton ilmavoimissa everstiksi. Hänet valittiin kosmonautiksi 1. joulukuuta 1978. Hän lensi Sojuz TM-4 -aluksella 21. joulukuuta 1987 – 21. joulukuuta 1988. Hän lensi myös Sojuz TM-11 -aluksella 2. joulukuuta 1990 – 16. toukokuuta 1991. Kaikkiaan hän viettänyt 541 vuorokautta avaruudessa. Hän on naimisissa ja perheessä on kaksi lasta.
Minna Linja

| Minna Linja> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1978 (ikä 45–46) Sodankylä
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  kuvataiteilija ja kuvataideopettaja
Taiteilija
Taidesuuntaus:  abstrakti ekspressionismi
Minna Linja (o.s. Junttila; s. 1978 Sodankylä) on kuvataiteilija ja kuvataideopettaja joka valmistui Lapin yliopistosta taiteen maisteriksi vuonna 2017. Hän maalaa suurikokoisia abstrakteja ekspressiivisiä teoksia öljyväreillä.
Minskin eläintarha

| Minskin eläintarha |
| --- | --- |

Sijainti:  Minsk, Valko-Venäjä
Perustettu:  1984
Eläinlajeja:  yli 160
Organisaatio
Aiheesta muualla
Verkkosivut
Minskin eläintarha (valkoven. Мінскі заапарк, Minski zaapark) on Valko-Venäjän pääkaupunki Minskin kaakkoisosassa toimiva eläintarha. Se perustettiin vuonna 1984, ja sille on varattu 42 hehtaarin alue. Edustettuina on yli 160 eri eläinlajia, joihin kuuluvat muiden muassa huuhkajat, karhut, egyptinkoirankuonolepakot ja laamat. Minskin eläintarha osallistuu useisiin luonnonsuojelu- ja jalostushankkeisiin. Se myös tarjoaa eläinmaailmaan perehdyttäviä kursseja. Ratsastusopetukseenkin on mahdollisuus, ja lomien aikana järjestetään paljon aktiviteetteja, kuten teatteriesityksiä, kilpailuja, hevosnäytöksiä, workshopeja ja kyselyjä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Minskin eläintarha Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (venäjäksi) (englanniksi) (minskzoo.by)
(Minski) zoopark (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (minsk-old-new.com)
Mirva Brola

Mirva Brola (s. 1982) on Ortodoksiviestin päätoimittaja. Hän on koulutukseltaan filosofian maisteri.
Ennen Ortodoksiviestiä Brola toimi Reserviläinen-lehden päätoimittajana huhtikuun alusta 2009 huhtikuun alkuun 2014. Aiemmin hän toiminut muun muassa SRJK:n tiedottajana Kosovossa sekä toimittajana muun muassa Suomen tietotoimistossa ja Länsi-Savossa. Hän on myös palvellut rauhanturvatehtävissä Kosovossa suomalaisen kriisinhallintajoukon tiedottajana. Sotilasarvoltaan Brola on vänrikki  reservissä.
Toukokuun alussa 2021 Brola aloitti Suomen Kiinteistölehden toimituspäällikkönä.
Merilammi

| Merilammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Uusikaupunki 
Koordinaatit:  60°52′44″N, 21°29′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Myllypuro 
Järvinumero:  32.004.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  11 m 
Rantaviiva:  1,869 km 
Pinta-ala:  9,955 ha  
 fiMerilammi 
Merilammi on Varsinais-Suomessa Uudessakaupungissa ja Pyhärannassa oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistön Pitkäjärven−Lukujärven valuma-alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 10 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja noin 300 metriä leveä. Siihen laskee kolme ojaa, joista suurin on Lamminjärven laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 1,1 kilometriä pitkä Myllypuro, joka laskee Ilmonhautaan eli Sirppujokeen Kärvälän kohdalla.
Järvellä on 1,9 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin kallio- ja moreenipohjaista metsämaastoa. Itäranta on soistunutta ja länsirantaan päättyy kosteikonreuna. Järvi on matalana ruovikkoinen ja sen läpijuoksua varten keskelle on ruopattu kanava. Myös kosteikon reunaan on ruopattu oma kanavansa. Rannoille on rakennettu pari loma-asuntoa, joille johtaa tiet Uudestakaupungista. Järven poikki kulkee Pyhärannan ja Uudenkaupungin välinen raja siten, että pääosa järvestä sijaitsee Uudessakaupungin puolella.
Historia

Männäisten ruukin tarvitseman vesivoiman turvaamiseksi Sirppujoessa Särkijärven laskuvedet päätettiin ohjata Hankeranjärven kautta Sirppujokeen. Tätä varten rakennettiin vuosina 1787−1788 Taminanojaan sellainen pato , joka nosti Lukujärven vedenpintaa noin 1,5 metriä korkeammalle. Pato esti veden virtaamisen Pitkäjärveen, Lamminjärveen ja Merilammiin. Hankkeen vastustajat purkivat padon vuonna 1817 eikä sitä enää rakennettu uudelleen.
1800-luvun loppupuolella Merilammi ja Pitkäjärvi päätettiin laskea. Hanketta varten perustettiin järvenlaskuyhtiö, jonka osakkaat toteuttivat yhdessä tarvittavat toimet. Järvien ympärille merkittiin piirirajat vuonna 1892  ja sitten järvet laskettiin. Heinäpellot aidattiin aidalla, joka oli kaksi kyynärää korkea. Jokainen osakas sai rakennettavaksi määrämittaisen aidan, vaikka hänellä oli omistuksia useassa eri kohdassa. Vuosien 1968 ja 1984 peruskartoissa Merilammi on ruohottunut järvi ja Pitkäjärvi on myös matalaksi laskettu järvi.
Mimmit

| Mimmit> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2007– 
Tyylilaji:  kansanmusiikki, lastenmusiikki
Kotipaikka:   Suomi
Laulukieli:  suomi, ruotsi, englanti, saksa, japani
Jäsenet:  Hannamari Luukkanen, laulu, viulu Pauliina Lerche, laulu, harmonikka, kantele
Levy-yhtiö:  VLMedia
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mimmit on vuonna 2007 perustettu yhtye, joka soittaa lastenmusiikkia.
Mimmit on pitänyt yli 600 konserttia Suomessa ja kuusi ulkomailla. Mimmit on myös tehnyt vuonna 2015 tunnuslaulun Japanin suurimman tavarataloketjun Mitsukoshi-Isetanin joulukampanjaan.
Mimmeistä on tehty myös kolme ohjelmaa: Mimmikoto, Mimmit musapatti ja Mimmien muskari. Kaikkia ohjelmia on esitetty C More Juniori-kanavalla.lähde tarkemmin?lähde tarkemmin? lähde tarkemmin? Mimmikotoa ja muskaria ei esitetä enää televisiossa. Musapattia esitetään edelleen.
Diskografia > Albumit

Hats Hats Harakkainen (2008)
Maailman ympäri (2011)
Vuodenajat (2013)
Muskari (2015)
Ystävyys (2017)
Musapatti (2019)
Tärkeää (2022)
Puhuri (2022)
Mario Trevi

Mario Trevi
Agostino Capozzi, taiteilijanimeltään edelleen Mario Trevi, (s. 2. marraskuuta 1941 Melito di Napoli, Italia) on italialainen laulaja.