stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Skvarkki

Skvarkki on hiukkasfysiikassa kvarkin hypoteettinen 
bosonipartneri, jonka olemassaolon ennustaa supersymmetria. Skvarkkeja on kuusi kappaletta, yksi jokaista kvarkkia kohti. Skvarkin nimi saadaan lisäämällä vastaavan kvarkin nimen alkuun s-kirjain: skvarkit ovat siis salas, skaunis, slumo, souto, stosi ja sylös.
Skvarkkien spin on nolla, mutta muuten niiden ominaisuudet massaa lukuun ottamatta vastaavat kvarkkien vastaavia. Skvarkkeja on etsitty CERNin LHC-kiihdyttimellä, mutta toistaiseksi viitteitä niiden olemassaolosta ei ole saatu.
Hiukkaset fysiikassa
Sicario 2: Soldado

| Sicario 2: Soldado> Sicario: Day of the Soldado |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Stefano Sollima
Käsikirjoittaja:  Taylor Sheridan
Säveltäjä:  Hildur Guðnadóttir
Kuvaaja:  Dariusz Wolski
Leikkaaja:  Matthew Newman
Lavastaja:  Kevin Kavanaugh
Pääosat:   Benicio del Toro  Josh Brolin  Isabela Moner  Jeffrey Donovan  Manuel Garcia-Rulfo  Catherine Keener 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Black Label Media
Levittäjä:  Columbia Pictures Lionsgate Netflix
Ensi-ilta:   2018-06-2929. kesäkuuta 2018 (Yhdysvallat)  2018-07-066. heinäkuuta 2018 (Suomi)  
Kesto:  123 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Sicario
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sicario 2: Soldado (engl. Sicario: Day of the Soldado) on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka on ohjannut Stefano Sollima ja käsikirjoittanut Taylor Sheridan. Se on jatko-osa vuoden 2015 elokuvalle Sicario. Benicio del Toro ja Josh Brolin palaavat rooleihinsa. Muita pääosia esittävät Isabela Moner, Jeffrey Donovan, Manuel Garcia-Rulfo ja Catherine Keener.
Sicario 2: Soldado sai ensi-iltansa 29. kesäkuuta 2018 Yhdysvalloissa ja 6. heinäkuuta 2018 Suomessa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Benicio del Toro  | … |  Alejandro Gillick   |
|  Josh Brolin  | … |  Matt Graver   |
|  Isabela Moner  | … |  Isabela Reyes   |
|  Jeffrey Donovan  | … |  Steve Forsing   |
|  Manuel Garcia-Rulfo  | … |  Gallo   |
|  Catherine Keener  | … |      |
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat Veli-Pekka Lehtonen: 
Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl: 
Muropaketti Aki Lehti:
Scrapper

| Scrapper |
| --- | --- |
Ensiesiintyminen:  The Transformers (joulukuu 1984)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Scrapper
Asema:  Constructiconien johtaja
Ryhmäsidokset:  Decepticonit Constructiconit
Sukupuoli:  Mies
Muuntautumismuodot:  kuormaaja
Näyttelijä(t):  Michael Bell (1984–1986) Tom Kenny (2008–2009)
Scrapper on Transformers-universumissa esiintyvä Decepticon. Hasbron luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1984 The Transformers -animaatiosarjassa.
The Transformers

Scrapper on ensimmäisessä Transformers-sarjassa Constructiconien ryhmän johtaja. Constructiconit loivat Cybertronissa Crystal Cityn, mutta nykyään ovat osa Megatronin joukkoja.
Transformers: Animated

Transformers: Animatedissa Scrapper oli alun perin tavallinen kaivinkone kun jaksossa "Uusia ystäviä" hän ja Mixmaster heräsivät henkiin Ikikipinän sirujen vaikutuksesta.
Elokuvasarja > Transformers: Kaatuneiden kosto

Elokuvassa Transformers: Kaatuneiden kosto Scrapper esiintyy vain Egyptin lopputaistelussa ja siellä saa surmansa Operaatio Tulimyrskyssä, kun F-16 Fighting Falcon -hävittäjät tulittavat häntä.
Kohdassa, jossa Decepticonit sukelsivat Laurentian Vajoamaan elvyttämään Megatronia, esiintyvä Scrapperin näköinen Decepticon ei ole Scrapper, vaan joku eri hahmo, sillä tämä hahmo tapetaan, jotta Megatronin haarniskaan saataisiin uusia osia.
Scrapper muuntautuu Caterpillar 992G-kuormaajaksi. Samanlainen ajoneuvo muuntautuu myös Devastatorin oikeaksi käsivarreksi.
Elokuvasarja > Transformers: Kuun pimeä puoli

Elokuvassa Transformers: Kuun pimeä puoli yksi Chicagoon hyökänneistä Decepticoneista oli identtinen Scrapperin kanssa ja sai surmansa Optimus Primen käden kautta.
Elokuvasarja > Transformers: Viimeinen ritari

Elokuvassa Transformers: Viimeinen ritari esiintyy Autobotti nimeltä Trench, joka on identtinen Scrapperin kanssa. Trench piileskeli useiden Optimus Primen riveissä aiemmin taistelleiden Autobottien tavoin Cade Yeagerin ja Jimmyn romuttamolla Etelä-Dakotassa.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat |
| --- | --- | --- |
| 1985–1986 | Michael Bell | The Transformers |
| 2008–2009 | Tom Kenny | Transformers: Animated |
Aiheesta muualla

Lisätietoa Scrapperista TFWIKI.Netissä, Transformers-aiheisesta wikiassa
Transformers
Siitinluu

Japaninmakakin siitinluu.
Euroopanmajavan siitinluu.
Siitinluu eli penisluu (lat. baculum) on siitintä tukeva luu. Useilla nisäkkäillä, kuten petonisäkkäillä, hyönteissyöjillä, siipijalkaisilla ja lähes kaikilla kädellisillä ihmistä lukuun ottamatta on siitinluu.
Evoluutiobiologi Tuomas Aivelon mukaan klassinen selitys ihmisen siitinluun puuttumiselle on sukupuolivalintaan liittyvä: luuton siitin on vaikeampi pitää erektiossa, joten onnistunut erektio on ollut naaraille merkki uroksen hyvästä kunnosta. Oletuksen tueksi on tosin vähän todisteita. Katoaminen liittynee myös laajempaan kädellisten evoluutioon. Tarkkaa syytä ihmisen siitinluun puuttumiselle ei tiedetä.
Siitinluu on suosittu metsästysmuisto muun muassa karhunmetsästäjillä.
Aiheesta muualla

Reykjavikin siitinmuseon siitinluukokoelma (Arkistoitu – Internet Archive)
Seija Karpiomaa

| Seija Karpiomaa |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. heinäkuuta 1932 Viipuri
Kuollut: 28. kesäkuuta 2002 (69 vuotta) Helsinki
Muusikko
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  1957–1962
Tyylilajit:  iskelmä
Soittimet:  laulu
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Seija Karpiomaa-Myllys (4. heinäkuuta 1932 Viipuri – 28. kesäkuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen 1950–1960-luvun vaihteessa levyttänyt iskelmälaulaja.
Ura

Seija Karpiomaan lapsuuteen ja nuoruuteen vaikuttivat vahvasti talvi- ja jatkosota, joiden vuoksi hän joutui kahdesti lähtemään evakkoon. Monien ikätoveriensa tavoin hän ehti olla myös sotalapsena Ruotsissa. Hänen innostuksensa musiikkiin alkoi varhain. 10-vuotiaana hän oli jo taitava huuliharpisti, ja hiukan myöhemmin instrumentiksi vaihtui kitara. Musiikkiharrastuksen ohella hän oli myös lahjakas piirtäjä. Ennen siirtymistään musiikkimaailmaan hän työskenteli kultasepänliikkeen myyjänä ja Hotelli Vaakunan pääkassana Helsingissä.
Laulajanura alkoi solistina Helge Pahlmanin orkesterissa vuonna 1957 ja samana vuonna Karpiomaa voitti iskelmälaulukilpailut Helsingin työväentalolla. Voiton jälkeen laulaja sai kiinnityksen Scandian tuotantopäällikkönä uraansa aloitelleen Jaakko Salon orkesterin solistiksi Brita Koivusen ja Annikki Tähden rinnalle. Hän keikkaili viikonloppuisin mutta työskenteli edelleen arkisin myyjänä Forumin äänilevyliikkeessä. Karpiomaan liittyessä Scandian laulajakaartiin siihen kuuluivat muiden muassa Annikki Tähti ja Brita Koivunen, ja hieman myöhemmin mukaan tulivat myös Laila Kinnunen ja Vieno Kekkonen.
Karpiomaan ensimmäinen single Delfiinipoika / Maruzzella levytettiin Scandialle vuonna 1957, ja se oli suuri menestys. Karpiomaan ja Olavi Virran versiot Delfiinipojasta vuorottelivat levytilaston ykköspaikalla keväällä 1958. Muita levytyksiä olivat Tango notturno (1958), Vanha musta (1960) ja Novgorodin ruusu (1961).
Seija Karpiomaan ura jäi verrattain lyhyeksi, sillä hän lauloi enemmänkin harrastuksekseen ja omaksi ilokseen. Hän ei missään vaiheessa suunnitellut ammattimaista iskelmätähden uraa, eikä keikkailu pidemmän päälle jaksanut innostaa. Viimeiseksi levytykseksi jäi Kuutamolla, jonka George de Godzinsky sävelsi Tabe Slioorista kertovaan elokuvaan Se alkoi omenasta vuonna 1962. Karpiomaa oli myös itse mukana muutamassa elokuvassa vuosina 1959–1960. Annikki Tähti arveli myöhemmin, että osasyynä Karpiomaan varhaiseen vetäytymiseen levylaulajan uralta oli musiikkipiireissä vielä 1950-luvulla ja 1960-luvun alkupuolella vallinnut väheksyvä suhtautuminen naissolisteihin, mikä näkyi muun muassa levytyskappaleiden valinnassa.
Seija Karpiomaan elämää alkoi 1990-luvun lopulla varjostaa vakava sairaus, joka osoittautui munuaissyöväksi. Viimeiset kolme vuotta hän oli pysyvässä sairaalahoidossa, ja hän menehtyi vajaata viikkoa ennen 70-vuotissyntymäpäiväänsä.
Diskografia > CD-kokoelmat

20 suosikkia – Novgorodin ruusu (2000)
Unohtumattomat: Iskelmiä 50- ja 60-luvulta 3 (1995, mukana viidellä raidalla)
Diskografia > Singlet

Delfiinipoika / Maruzella (1957)
Muistojen virta / Tummia ruusuja (1957)
Maria dolores / Vanha mustalainen (1958)
Tango notturno / Nukkuos rakas (1958)
Olet kohtaloni / Valkoisia sireenejä (1958)
Sataman valot / Särkyneen toiveen katu (1959)
Kitarani soi hiljaa / Siipirikko (1960)
Vanha musta / Unta pustan nähdä tahdon (1960)
Kun liekki sammuu / Seison sateessa (1960)
Sydämen sävel (Seija Karpiomaa) / Tuo tumma ilta lokakuun (Vieno Kekkonen) (1960)
Novgorodin ruusu / O canganceiro (1961)
Kuutamolla / Ihmeellinen yö (1962)
Diskografia > EP-levyt

Muistojen virta (Seija Karpiomaa) / Tummia ruusuja (Seija Karpiomaa) / Kuutamossa sulle laulan (Sing Song Sisters) / Tupa Kanadassa (Sing Song Sisters) (1957)
Maria dolores / Olet kohtaloni / Valkoisia sireenejä / Vanha mustalainen (1958)
Tango notturno (Seija Karpiomaa) / Nukkuos rakas (Seija Karpiomaa) / Ensi kerran (Annikki Tähti) / Hawaijin unelmia  (Annikki Tähti) (1958)
Muistelo (Seija Karpiomaa) / Tulipunaruusut (Seija Karpiomaa) / Pieni polku (Annikki Tähti) / Suurin onni (Kipparikvartetti) / Valkea satu (Annikki Tähti) (1959)
Saaristolaishakkailu  (Seija Karpiomaa) / Amalia (Kipparikvartetti)/ Erokirje heilille (Kipparikvartetti) / Heilini sinisistä silmistä (Veikko Tuomi) / Luutnantin sydän (Eino Virtanen) / Rakkauden valtakunta (Veikko Tuomi) (1959)
Sataman valot (Seija Karpiomaa) / Särkyneen toiveen katu (Seija Karpiomaa) / Kuinka paljon rakkautta (Brita Koivunen) / Äidin tyttö (Brita Koivunen) (1959)
Suo sana vain (Seija Karpiomaa) / Usein itken illoin (Seija Karpiomaa) / Kaunis satu vain (Annikki Tähti) / Kaunis valhe (Annikki Tähti) / Revontulten maa (Annikki Tähti) (1959)
Vain hiukan (Seija Karpiomaa) / Lasisydän (Brita Koivunen) / Niin rakastunut sinuun (Vieno Kekkonen) / Punaiset purjeet (Annikki Tähti) (1959)
Kun liekki sammuu (Seija Karpiomaa) / Seison sateessa (Seija Karpiomaa) / Ikävä (Kauko Holm) / Lennä mun lempeni laulu (Kauko Holm) (1960)
Neiti neiti / O canganceiro / Unta pustan nähdä tahdon / Vanha musta (1961)
Aiheesta muualla

Seija Karpiomaa pomus.netissä
Seija Karpiomaan esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Sekajoukkue kesäolympialaisissa 1900

Pariisin olympialaisiin 1900 osallistuivat ainakin seuraavat joukkueet, jotka olivat koottu useammasta kansallisuudesta:
Poolo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
|  Sekajoukkue   Foxhunters Hurlingham John Beresford  Denis St. George Daly  Foxhall P. Keene  Frank MacKey  Sir Alfred Rawlinson |  Sekajoukkue   BLO Polo Club Rugby Walter Buckmaster  Frederick Freake  Jean de Madre  Walter McCreery |  Sekajoukkue   Bagatelle Polo Club de Paris Robert Fournier-Sarlovèze  Frederick Agnew Gill  Maurice Raoul-Duval  Édouard Alphonse James de Rothschild |
Purjehdus > 2-3 ton

*Joukkue voitti kaksi erillistä kilpailua ja sekajoukkueelle on laskettu tästä hyvästä 2 kultamitalia purjehduksesta.
Soutu > Perämiehellinen kaksikko

*Brockmann oli perämiehenä välierissä, mutta ei finaaleissa.
Tennis

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Hopeaa | Pronssia |
| Miesten nelinpeli |  Sekajoukkue  Max Decugis  Basil Spalding de Garmendia |  |
| Sekanelinpeli |  Sekajoukkue  Hélène Prévost  Harold Mahony |  Sekajoukkue  Marion Jones  Lawrence Doherty |
| Sekanelinpeli |  Sekajoukkue  Hélène Prévost  Harold Mahony |  Sekajoukkue  Hedwiga Rosenbaumová  Archibald Warden |
Sandhamn

| Sandhamn |
| --- | --- |
 Sandhamn ilmakuvassa helmikuussa 2013.
 Sandhamn
 Koordinaatit: 59°17′20″N, 18°54′40″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Uplanti
Kunta:  Värmdön kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,26 km²
Väkiluku:  85
 – Väestötiheys:  326,9 as./km²
 Tilastotiedot koskevat pientaajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sandhamn on pientaajama Värmdön kunnassa Keski-Ruotsissa. Sandhamn kuuluu Tukholman lääniin ja Uplannin maakuntaan. Paikkakunta sijaitsee Tukholman ulkosaaristossa Sandön-nimisellä Itämeren saarella. Ennen kuntauudistuksia Sandhamn kuului Djurön pitäjään. Vuoden 2010 lopussa pientaajamassa oli 85 asukasta. Suurin osa taloista on 1800-luvulta tai 1900-luvun alusta.
Ruotsalaisen Viveca Stenin dekkarikirjasarja ja sen pohjalta tehty televisiosarja Murha Sandhamnissa sijoittuvat saarelle.
Historia

Taajaman olemassaolo oli 1800-luvun loppuun asti sidottu luotsi- ja tullitoimintaan. Pitkään vain kuninkaallisella laivastolla oli lupa käyttää saaren ohi kulkevaa väylää ja kauppalaivastolla ei, mutta kun kielto päättyi 1600-luvulla, Sandhamniin perustettiin kuuden luotsin luotsiasema. 1600- ja 1700-luvuilla suurin osa luotseista asui kuitenkin läheisellä Eknön saarella, koska siellä oli paremmat mahdollisuudet maanviljelyyn. Sandönin ensimmäiset asukkaat olivat 1600-luvun lopussa sinne asettuneet tullimiehet ja 1720-luvulla Sandhamniin asettui ensimmäinen tullitarkastaja. Nykyinen Tullhuset valmistui sinne vuonna 1752. Vuodesta 1865 alkoivat höyrylaivat liikennöidä säännöllisesti Sandhamniin ja silloin alkoi uusi aika kylpylä- ja loma-alueena. Jo vuosisadan vaihteessa kesävieraita oli enemmän kuin vakituisia asukkaita.
Kungliga Svenska Segelsällskapet

Sandhamnissa sijaitsee ruotsalaisten vallanpitäjien suosima pursiseura Kungliga Svenska Segelsällskapet (KSSS). Vuonna 1830 perustettu seura on maailman neljänneksi vanhin pursiseura. Sandhamnista tuli saariston veneilyelämän keskus, kun KSSS alkoi käyttää sitä regattojensa yösatamana. Seuran klubitalo valmistui 1897. Vuonna 1975 pursiseuran ravintola paljastui ravintoloitsija Fleming Bromanin johtaman Sandhamn-liigaksi kutsutun huumeverkoston pääpaikaksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Destination Sandhamn (ruotsiksi)
Stockholms läns museum (ruotsiksi)
Koverojärvi

Koverojärvi on Suomessa järven nimi:
Koverojärvi, järvi Hämeenlinnassa
Koverojärvi, järvi Orivedellä
Koverojärvi, järvi Padasjoella
Koverojärvi, järvi Tammelassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Koverojärvi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Knut Elis Hjalmar Granfelt

Knut Elis Hjalmar Granfelt (16. tammikuuta 1863 Kokkola – 10. joulukuuta 1924 Kristiinankaupunki) oli suomalainen juristi ja Kristiinankaupungin pormestari.
Granfeltin vanhemmat olivat postinhoitaja, kapteeni Mauritz Ferdinand Granfelt ja Adelinda Estlandere. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan ruotsalaisesta lyseosta 1884 ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon vuonna 1889. Granfelt sai varatuomarin arvon 1892.
Granfelt oli Kristiinankaupungin pormestarina vuodesta 1892 alkaen aina kuolemaansa saakka 1924.
Silomunuaisjäkälä

| Silomunuaisjäkälä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Alakaari::  Pezizomycotina
Luokka::  Lecanoromycetes
Alaluokka::  Lecanoromycetidae
Lahko::  Peltigerales
Heimo::  Nephromataceae
Suku::  Munuaisjäkälät Nephroma
Laji::  bellum
Kaksiosainen nimi
 Nephroma bellum  (Spreng.) Tuck. 
Synonyymit
 Nephronium subtomentellum 
Katso myös
   Silomunuaisjäkälä Wikispeciesissä   Silomunuaisjäkälä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Silomunuaisjäkälä (Nephroma bellum, syn. Nephronium subtomentellum) on munuaisjäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Sen yläpinta on sileä ja väriltään siniharmaa tai harmaanruskea. Alapinta on keskiosista ruskea ja reunoilta vaalea. Keskiosa saattaa olla hieman karvainen. Liuskat ovat noin yhden senttimetrin leveitä ja osin limittäin kasvavia. Kotelomaljat ovat yleisiä. Jäkäläkasvustot ovat enintään 10 senttimetriä halkaisijaltaan. Kasvaa puilla, etenkin raidalla ja haavalla, mutta myös katajalla ja koivulla, varjoisilla paikoilla. Jäkälä voi kasvaa myös sammaleisilla kivillä ja kallioseinämillä. Lajia tavataan koko Suomessa. Silomunuaisjäkälä on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi. Lajin leväosakkaana toimii sinilevä (Nostoc).
Silomunuaisjäkälän jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy triterpenoideja kuten dolikorritsiinia (C32H54O3) ja zeoriinia (C30H52O2).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Silomunuaisjäkälä (Nephroma bellum)
Luopioisten kasvisto: Silomunuaisjäkälä (Nephroma bellum)
UniProt: Taxonomy - Nephroma bellum (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Nephroma bellum (englanniksi)
Luomus: Silomunuaisjäkälä (Nephroma bellum) (englanniksi) (pdf)
Consortium of Lichen Herbaria: Nephroma bellum (englanniksi)
Italic 7.0, The Information System on Italian Lichens: Nephroma bellum (englanniksi)
Siloparrat

| Siloparrat |
| --- | --- |
 Nitella syncarpa
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Näkinpartaislevät Charophyta
Luokka::  Charophyceae
Lahko::  Charales
Heimo::  Characeae
Suku::  Siloparrat Nitella  C.Agardh
Katso myös
   Siloparrat Wikispeciesissä   Siloparrat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Siloparrat (Nitella) on näkinpartaisleviin kuuluva suku.
Siloparrat kasvavat pisimmillään metrin mittaisiksi. Niiden vihreät ja pehmeät sekovarret ovat kuorettomia ja piikittömiä. Niiden varsien solmuväli muodostuu vain yhdestä putkimaisesta solusta, mutta haarat ovat monisoluisia.
Lajeja

Suomessa kasvaa seuraavia silopartalajeja:
järvisiloparta (Nitella flexilis)
kalvassiloparta (Nitella hyalina)
tupsusiloparta (Nitella wahlbergiana)
tummasiloparta (Nitella confervacea)
hentosiloparta (Nitella gracilis)
hauensiloparta (Nitella opaca)
Santeri Tukia

Santeri Tukia (s. 24. maaliskuuta 1990) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Vilppulan Veikkoja ja häntä valmentaa Erkki Lehtomäki.
Tukia voitti 200 metrin juoksun Suomen-mestaruuden Turussa 2011 ennätyksellään 21,61. Hän on saanut Kalevan kisoissa lisäksi pronssia 200 metrillä 2009 ja 400 metrillä 2009 sekä 2010. Hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 2009–2011.
Ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 11,06 | Mänttä-Vilppula | 22. kesäkuuta 2010 |
| 200 m | 21,61 | Turku | 7. elokuuta 2011 |
| 400 m | 48,12 | Vaasa | 22. elokuuta 2009 |
Ennätykset > Sisäradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 200 m | 22,76 | Turku | 1. maaliskuuta 2009 |
| 400 m | 50,17 | Helsinki | 19. helmikuuta 2011 |
Knut Bäck

Knut Bäck (22. huhtikuuta 1868 Tukholma – 27. lokakuuta 1953 Göteborg) oli ruotsalainen säveltäjä, pianisti, pianopedagogi ja musiikkikriitikko.
Bäck opiskeli Beskowska skolanissa vuosina 1876–1886. Vuoteen 1891 saakka hän sai pianonsoiton opetusta Richard Anderssonilta. Lisäksi hän opiskeli vuosina 1886–1888 harmoniaa ja sävellystä Emil Sjögrenin johdolla, 1888–1890 kontrapunktia Johan Lindegrenin johdolla ja 1890–1891 orkestraatiota Andreas Hallénin johdolla. Vuonna 1892 Bäck matkusti Knut Anderssonin ja Wilhelm Stenhammarin kanssa Berliiniin opiskelemaan Heinrich Barthin johdolla. Tämän lisäksi Bäck sai Berliinissä sävellysopetusta Max Bruchilta vuoteen 1894 saakka. Palattuaan Berliinistä hän aloitti pianonsoiton ja musiikin teorian opettamisen Richard Anderssonin musiikkikoulussa. Hän oli jo aiemmin opettanut siellä harmoniaa. Bäck piti myös yksityistunteja pianonsoitossa ja musiikin teoriassa.
Bäck muutti vuonna 1896 Göteborgiin. Hän meni vuonna 1897 naimisiin pianopedagogi Dagmar Charlotta Augusta Malmin kanssa. Bäck perusti Göteborgiin oman musiikkikoulunsa. Siellä saivat opetusta muiden muassa Elisif Lundén-Bergfelt, Wollmar Sandell, Knut Håkanson, Åke Hermanson, Herbert Stéen-Östling, Margo Sandström ja Sten Frykberg. Pianistina Bäck keskittyi varsinkin kamarimusiikkiin. Hän soitti pianotrioissa sekä viulistien ja laulajien säestäjänä. Vuonna 1908 hän esitti Stenhammarin johtaman Göteborgin sinfoniaorkesterin solistina Ludwig van Beethovenin Kuorofantasian (op. 80). Bäck toimi musiikkikriitikkona Göteborgs Handels- och Sjöfartstidningissä ja Göteborgs-Postenissa. Hänet valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1912.
Bäck teki suurimman osan julkaistuista sävellyksistään ennen 1910-lukua. Viimeisinä kymmenenä elinvuotenaan hän revisoi aiempia sävellyksiään ja laati kaksi uutta teosta kuorolle ja orkesterille. Bäckin tuotantoon vaikuttivat saksalainen romanttinen tyyli ja ruotsalainen kansanmusiikki. Hänen varhaisin tiedossa oleva sävellyksensä on Teema ja muunnelmia pianolle (op. 2), jonka hän esitti vuonna 1891. Bäckin muuta pianotuotantoa edustaa kokoelma Lyriska melodier och studier (op. 7). Tor Aulinin kvartetti ja Emil Sundqvist esittivät Bäckin jousikvinteton (g-molli, 1896–1897), joka on kuitenkin kadonnut. Bäckin menestyneimmäksi teokseksi on nimetty balladi Tomten baritonille ja orkesterille. Sen sanoituksena on käytetty Viktor Rydbergin runoa. Teos julkaistiin pianolle ja laulajalle laadittuina nuotteina vuonna 1901. Orkesteriversio esitettiin vuonna 1903 John Forsellin laulaessa solistina ja Tor Aulinin johtaessa. Bäck teki teoksesta revisoidun version, joka kantaesitettiin radiolähetyksessä vuonna 1951.
Kronobergsparken

Kronobergsparkenin juutalainen hautausmaa.
Kronobergsparken on puisto Kungsholmenin kaupunginosassa Tukholmassa, Ruotsissa. Puistoa rajaavat kadut Kronobergsgatan, Parkgatan, Polhemsgatan ja Bergsgatan. Puisto luotiin Albert Lindhagenin suunnitelman pohjalta 1800-luvun lopulla.
Aluetta, jossa puisto sijaitsee, kutsuttiin alkujaan nimellä Kronoberget. Kronoberget säilyi myös puiston nimenä vuoteen 1962 saakka. Pinta-alaltaan puisto on noin 5,5 hehtaarin suuruinen, ja siellä sijaitsee Kungsholmenin korkein kohta. Vuonna 1979 puistoon sijoitettiin taiteilija Barbro Lindvall-Liljanderin veistos Ikaros med draken.
Kronobergsparkenin länsilaidalla sijaitsee juutalainen hautausmaa. Hautausmaa luotiin jo vuonna 1787. Sinne on haudattu 209 ihmistä, ja viimeisin hautaus tapahtui vuonna 1857.
Sekaannus

Sekaannus oli punk-yhtye Virroilta Pirkanmaalta. Yhtye toimi vuosina 1983–1989 ja uudelleen 2008- . Sekaannus soitti hitaahkoa hardcore-punkkia kantaa ottavilla sanoituksilla. Yhtye tunnettiin alkuvaiheessaan nimellä Sekasorto.
Diskografia

7" Sekaannus-Massacre split EP 19?? - omakustanne 1984
7" Kutsu EP (yksipuolinen) - omakustanne 1985
7" Eksyneet Ep - Stigma 1987
12" Minä ja hän Mini-LP - Stigma 1988
7"  20?? split EP/Massacre - Tuho 2008
7"  Vapaa vai Elossa? split EP/Abortti 13 - Killer 2010
Jäsenet

Suluissa muita kokoonpanoja.
Ari - (oik. Ari Enqvist, Läsä-91, Harry Horse & the Hippies, Jumping Elephants, Kohu-63, Bonehead Play, Eskimovähemmistö, Idefix, Tupolev, Salem Kommando) – basso levyillä 1–5
Hate - (Possesed Exorcist, Nightmare, Harry Horse & the Hippies, Bonehead Play, The Einsteins) – kitara levyllä 1 ja 5, rummut levyllä 2 ja laulu levyllä 4 ja 5
Juha – laulu levyillä 1–3 ja 5  (Harry Horse & the Hippies)
Mikko – rummut levyillä 3–5
Sami - (Läsä-91, Possesed Exorcist, Massacre, Jumping Elephants, Nightmare, Salem Kommando, Fall.Ov.Utarp) – rummut levyllä 1, kitara levyillä 2–5
Aiheesta muualla

Sekaannus Finnmusic.netissä
Kolppanen

Kolppanen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Jaakko Kolppanen (1902–1975), sotilas ja Mannerheim-ristin ritari
Ville Kolppanen (s. 1992), jääkiekkoilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.