stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Boeing Business Jet
Malliston historia ja ominaispiirteet > Mallisto > Boeing 737-200 Executive

Boeing tarjosi jo 1970-luvulla 737-200 Advanced -koneen yksityisversiota, jolla oli sopivasti varusteltuna enimmillään 4 000 merimailin toimintamatka 1 134 kg kuormalla. Valtamerilentoja varten koneeseen asennettiin lisäpolttoainesäiliöt ja jokin pitkänmatkan suunnistusjärjestelmä, usein LORAN.
Malliston historia ja ominaispiirteet > Mallisto > BBJ1

Sertifioitiin alkujaan nimellä 737-700 Increased Gross Weight, 737-700IGW. Lentoonlähtömassan maksimi 77 564 kg ja tehokkaammat jarrut kuten -800-sarjassa. Vuodesta 1999 siinä on ollut vakiovarusteena 27 000 paunan työntövoima moottoria kohden. Julkisesti tiedossa olevia BBJ1-toimituksia on 113.
Malliston historia ja ominaispiirteet > Mallisto > BBJ2

BBJ2 on 737-800, jonka hätäuloskäynneistä kaksi on poistettu käytöstä, ja mahdollisesti vähintään toinen takaovista. Matkustamotilaa neljännes enemmän ja rahtitilaa kaksinkertaisesti BBJ1:een nähden. Julkisesti tiedossa on 23 BBJ2-toimitusta.
Malliston historia ja ominaispiirteet > Mallisto > BBJ3

Perustuu 737-900ER:ään. Osa hätäuloskäynneistä voidaan poistaa käytöstä. 5 lisäpolttoainesäiliöllä yli 5 400 merimailin toimintamatka. Matkustamotilaa 11 % enemmän kuin BBJ2:ssa. Markkinoille 2009. Julkisesti tiedossa on vain 7 BBJ3-toimitusta.
Malliston historia ja ominaispiirteet > Mallisto > BBJ MAX 7, 8, 9

BBJ MAX 8 esitelty 2. huhtikuuta 2014, BBJ MAX 7 14. kesäkuuta 2016. Ensimmäinen BBJ MAX 8 toimitettiin kesäkuussa 2021, ja ensimmäinen BBJ MAX 9 valmistui elokuussa 2021. Esim. BBJ MAX 8:lla on 82 190 kg:n enimmäislentoonlähtömassa ja 7 lisäpolttoainesäiliöllä 6 640 km:n toimintamatka. Sarjaa on tilattu kevääseen 2023 mennessä ainakin 20 kpl. BBJ MAX 7:llä on kaikista BBJ 737 -koneista pisin toimintamatka, ja sen ensitilaus tehtiin 2016. Erityisesti BBJ MAX hyötyy liikennekonetaustastaan, sillä koska se on rakennettu liikennekonestandardien mukaan, voidaan huomattavasti harvemmassa yksityiskonekäytössä raskashuoltoväliä venyttää jopa 12 vuoteen BBJ MAX-sarjalle kehitetyn erikoishuolto-ohjelman mukaisesti.
Malliston historia ja ominaispiirteet > Mallisto > BBJ 747

440 neliömetriä matkustamopinta-alaa, 100 matkustajalla 16 436 km:n toimintamatka. Toiseksi suurin koskaan rakennettu liikelentokone.
Malliston historia ja ominaispiirteet > Mallisto > BBJ 777

Tässä alkuperäiseen 777-perheeseen perustuvassa mallistossa on 17 220–18 580 km:n toimintamatka 75 matkustajalla.
Malliston historia ja ominaispiirteet > Mallisto > BBJ 777X

Ei vielä liikenteessä. Toimintamatka 25 matkustajalla 20 985–21 920 km:n välillä.
Malliston historia ja ominaispiirteet > Tekniikka ja varustelu

Merkittävin ero BBJ:n ja vastaavan liikennekone-737:n välillä on, että BBJ:ssä on lähes kaikki tavallisesti maksulliset teknis-operatiiviset lisävarusteet ilman eri veloitusta. Liikekoneen matkustamon erikoisvarusteet, kuten sisustuselementit ja viihde-elektroniikka, tulevat ulkopuoliselta toimittajalta, ja niitä koskee erillinen tyyppihyväksyntä. Nämä asennetaan ja koelennetään erikseen Boeingin suorittaman teknisen koelennon jälkeen. Loppukokoonpanon, johon kuuluu myös lisäpolttoainesäiliöiden asennus, suorittaa Aloft-yhtiö Georgetownissa, Delawaressa, ja se kestää jopa kolme kuukautta koneen valmistumisen jälkeen. Lisäpolttoainesäiliöiden enimmäismäärä on yhdeksän, jolloin kokonaispolttoainevetoisuus on 37 712 kg. Saatavilla on suuri määrä huonekaluja, mukaan lukien sänkyjä, sohvia ja somisteita. Osaa näistä ei kuitenkaan ole hyväksytty käytettäväksi rullauksen, lentoonlähdön eikä laskun aikana, tai tällaista käyttöä on rajoitettu. Tyypillisiä muita järjestelmiä ovat mm. satelliittiviestinyhteydet, korkean ilmanalan laskeutumismahdollisuus, parannettu ilmastointi ja heijastusnäytöt sekä infrapuna- ja millimetriaaltotutkat, jotka helpottavat laskeutumista erittäin haastavassa säässä. Erikoistutkien kuva näytetään heijastusnäytöillä tai keski-alakonsolissa.
Teknisiä tietoja

| Versio | BBJ MAX 7 | BBJ MAX 8 | BBJ MAX 9 |
| --- | --- | --- | --- |
| Matkustamo | 884 sq ft / 82.1 m² | 1,025 sq ft / 95.2 m² | 1,120 sq ft / 104.1 m² |
| Rahti | 274 cu.ft / 7.8 m³ | 654 cu.ft / 18.5 m³ | 821 cu.ft / 23.2 m³ |
| Pituus | 116 ft 8 in / 35.56 m | 129 ft 8 in / 39.52 m | 138 ft 4 in / 42.16 m |
Kärkiväli x korkeus: 117 ft 10 in / 35.92 m × 40 ft 4 in / 12.3 m
| Enimmäislentoonlähtöpaino | 177,000 lb / 80.3 t | 181,200 lb / 82.2 t | 194,700 lb / 88.3 t |
| Enimmäiskuormattavuus | 32,370 lb (14.7 t) | 35,510 lb (16.1 t) | 38,600 lb (17.5 t) |
| Tyhjäpaino toimintavarustuksessa | 106,330 lb (48.2 t) | 109,890 lb (49.8 t) | 117,900 lb (53.5 t) |
| Sisusteet | 16,000 lb (7.3 t) | 18,000 lb (8.2 t) | 21,000 lb (9.5 t) |
| Perustyhjäpaino ilman sisustuksia | 90,330 lb (41.0 t) | 91,890 lb (41.7 t) | 96,900 lb (44.0 t) |
| Polttoainekapasiteetti | 10,464 US gal (39.6 m3) | 10,470 US gal (39.6 m3) | 11,005 US gal (41.7 m3) |
Moottorit: CFM LEAP
| Toimintamatka 8 matkustajalla | 7,000 nmi (12,964 km) | 6,640 nmi (12,297 km) | 6,515 nmi (12,066 km) |
Caazapá

| Caazapá |
| --- | --- |
 San Pablon kirkko Caazapassa
 lippu
 Caazapá
 Koordinaatit: 26°12′S, 56°23′W 
Valtio:  Paraguay
Departementti:  Caazapá
Väkiluku (2022):  23 654
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Caazapá on Caazapán departementin pääkaupunki Paraguayssa. Paikka on perustettu fransiskaanien lähetysasemana paikallisille intiaaneille vuonna 1607. Sen asukasluku vuonna 2022 oli 23 654.
Maantiede

Caazapá siajitsee Paraguayn Caazapán departementissa. Alue on osa Brasilian yylängön länsireunaa.
Historia

Fransiskaani Luis de Bolaños perusti Caazapán 25.tammikuuta 1607. Se oli yksi niinsanotuista "intiaanikylistä" (pueblos de indios), jollaisia perustettiin espanjalaisten valtaamalle alueelle ja joissa mitayo- eli ilman vastarintaa alistuneet intiaanit tekivät töitä espanjalaisille osana encomienda-järjestelmää. Se oli myös  tärkin alueen fransiskaanien lähetysasemista. Nimi juontuu guaraninkielisestä iilmauksesta Ka’aguy Jehasapa, eli vapaasti kääntäen "metsän tuolla puolen". Paikasta on käytetty  myösö nimiä San José de Tebicuary ja San José de Caaza.
Caazapásta tuli oma hallinnollinen yksikkönsä vuonna 1884. Sen myöhempään poliittiseen historiaan vaikutti esimerkiksi paikallisesti vaikutusvaltainen Sarubbien suku.
Väestö

Caazapán asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 vääestönlaskennan mukaan 23 654.
Kulttuuri

Vuosittain 25. tammikuuta Caazapássa vietetään juhlaa Festival del Ycuá Bolaños. Päivä on Paraguayn suurin kulttuurijuhla. Kaupunki tunnetaan myös perinteisestä naljailusta Villarrican kanssa.
Fransiskaanimuseo.
Lydia Lunch

| Lydia Lunch |
| --- | --- |
 Lydia Lunch
Henkilötiedot
Koko nimi:  Lydia Anne Koch
Syntynyt: 2. kesäkuuta 1959 (ikä 65)
Ammatti:  muusikko, kirjailija, runoilija, näyttelijä, podcast-juontaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Lydia Lunch
Tyylilajit:  no wave, post punk, punk, jazz, industrial, spoken word
Soittimet:  kitara
Yhtyeet:  Teenage Jesus And The Jerks, 8 Eyed Spy, Lydia Lunch And The Big Sexy Noise,
Levy-yhtiöt:  ZE Records, 4AD, Ruby Records ja Atavistic (käännä suomeksi) 
Palkinnot
 CPM Fellows Award 
Aiheesta muualla
www.lydia-lunch.net
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Lydia Lunch (oikealta nimeltään Lydia Anne Koch, s. 2. kesäkuuta 1959) on yhdysvaltalainen feministi, muusikko, runoilija, kirjailija ja näyttelijä. Hänen uransa sai alkunsa 1970-luvulla New Yorkissa Teenage Jesus and The Jerks -yhtyeen laulajana ja kitaristina. Omien soololevyjensä lisäksi Lydia Lunch on tehnyt yhteistyötä muun muassa Sonic Youthin, Einstürzende Neubautenin, Nick Caven ja Rowland S. Howardin kanssa. Lunch on no waveksi kutsutun musiikkisuuntauksen keskeinen tekijä.
Hän on nykyään myös suosittu podcast-juontaja. Lydia Lunch tunnetaan provokatiivisista esityksistään. Hänen musiikkinsa ja kirjallisuutensa käsittelee usein väkivaltaisia ja seksuaalisesti latautuneissa aiheita.
Historia > Teenage Jesus and the Jerks

Rock-musiikista innostunut Lydia karkasi 16-vuotiaana kotikaupungistaan Rochesterista New Yorkiin kertomansa mukaan New York Dollsin takia. Hän alkoi viettää aikaa New Yorkin punk-klubeilla paikallisten muusikoiden ja taiteilijoiden seurassa. Hän sai lempinimen Lunch rockmuusikko Willy DeVilleltä, koska Lydialla oli tapana varastaa ruokaa ystävilleen. Ilmaisesta ruuasta kiitollisena punk-yhtye The Dead Boys kirjoitti Lydia Lunchista kappaleen ”I Need Lunch”. New Yorkissa hän päätyi Max’s Kansas City -klubille, jossa soitti minimalistisen, elektronisen musiikin legenda Suicide. Suiciden innostamana Lydia päätti ryhtyä tekemään omaa musiikkia, ja hän perusti lyhytikäisen mutta vaikutusvaltaisen Teenage Jesus and the Jerks -yhtyeen. Vuonna 1977 Lunch ja rhythm and blues -saksofonisti James Chance perustivat Teenage Jesus & the Jerks -yhtyeen.
”Varhainen Teenage Jesus oli yritys muistuttaa uutta aaltoa sen free jazz -juurista”, kirjoitti Clinton Heylin kirjassaan From the Velvets to the Voidoids: A Pre-Punk History for a Post-Punk World. ”Sen free jazz/punk -yhdistelmä yhdisti punkin aggression free jazzin rakenteelliseen vapauteen.” Chance jätti yhtyeen pian ja perusti Contortionsin vuonna 1977. Molemmat yhtyeet liitettiin no-wave-liikkeeseen, kun yhtye pääsi pian mukaan Brian Enon tuottamalle no wave -musiikkia esittelevälle kokoelmalevylle No New York (1978).
1970-luvun lopulla Lunch teki myös ensimmäiset roolinsa underground-elokuvissa työskennellen muun muassa elokuvaohjaajien Vivienne Dickin ja Richard Kernin kanssa. Osa hänen töistään liikkui taide-elokuvan ja pornografian rajamailla.
Lydia oli myös mukana kahdessa lyhytikäisessä yhtyeessä, Beirut Slump ja 8 Eyed Spy, ennen kuin aloitti soolouransa vuonna 1980.
The Lydian Spin -podcast

Vuonna 2019 Lydia Lunch aloitti suositun podcastinsa The Lydian Spin. Lunch juontaa jokaista podcast-jaksoa yhdessä Retrovirus-yhtyeen basistin Tim Dahlin kanssa. Podcast on luonteeltaan keskusteluohjelma, jossa vierailee Lydia Lunchin ystäviä, tunnettuja muusikoita, kirjailijoita, elokuvantekijöitä ja kuvataiteilijoita. Podcastissa keskustellaan taiteesta ja kulttuurista sekä ajankohtaisista tapahtumista.
Diskografia > Teenage Jesus and the Jerks

Teenage Jesus and the Jerks (1979)
Live 1977-1979 (2015)
Diskografia > Beirut Slump

”Try Me” (1979)
Diskografia > 8-Eyed Spy

8-Eyed Spy (1980, Julkaistu uudestaan nimellä Luncheone vuonna 1995)
Live (1981)
Diskografia > Sooloalbumit

Queen of Siam (1980)
13.13 (1981)
Honeymoon in Red (Yhdessä The Birthday Partyn kanssa, 1987)
Shotgun Wedding (Yhdessä Rowland S. Howardin kanssa, 1991)
Unearthly Delights (1992)
Twisted (1992)
Matrikamantra (1997)
Smoke in the Shadows (2004)
Retrovirus (live, 2013)
A Fistful of Desert Blues (Yhdessä Cypress Groven kanssa, (2014
Under the Covers (Yhdessä Cypress Groven kanssa, 2017)
Diskografia > Harry Crews

Naked in Garden Hills (1987)
Diskografia > Big Sexy Noise

Big Sexy Noise (2009)
Trust the Witch (2011)
Kirjoja

Adulterers Anonymous (1982, Yhdessä Exene Cervenkan kanssa)
AS-FIX-E-8 (1990)
Bloodsucker (1992)
Incriminating Evidence (1992)
Adulterers Anonymous (1996)
Toxic Gumbo (1998)
Paradoxia: A Predator's Diary, (1999)
The Gun is Loaded (2007)
Will Work for Drugs (2009)
The Need to Feed: Recipes for Developing a Healthy Obsession with Deeply Satisfying Foods (2012)
So Real it Hurts, (Alkupuheen on kirjoittanut Anthony Bourdain, 2019)
Lydia Lunch
Lydia Lunch
Nestori

| Nestori |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  26. helmikuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  27. lokakuuta
Muunnelmia:  Nestoor, Nesto
Vastineita eri kielissä:  Nestorka, Nesja
Nimen alkuperä:  Nestor
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nestori on suomalainen miehen etunimi.
Nestori on suomalainen muunnos kreikkalaisperäisestä nimestä Nestor, joka merkitsee 'kotiin palannutta'. Kreikkalaisessa mytologiassa Nestor oli sankari, joka vielä vanhoilla päivillään osallistui Troijan sotaan ja antoi neuvoja nuoremmille sotureille. Tähän liittyen Nestor tai Nestori merkitsee kuvaannollisesti jonkin ammattikunnan piirissä olevaa kunniavanhusta.
Suomen almanakassa nimi oli 1706–1927 muodossa Nestor ja vuodesta 1929 lähtien se on ollut kirjoitusasussa Nestori. Nestorin nimipäivä on 26. helmikuuta. Ennen vuotta 2000 se oli kuitenkin karkausvuosina 27. helmikuuta, koska karkauspäivä oli 24. helmikuuta ja sen jälkeiset nimipäivät helmikuun lopussa siirtyivät karkausvuosina seuraavaan päivään.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Nestori-nimen on Suomessa helmikuuhun 2025 mennessä saanut noin 5 600 ja Nestor-nimen noin 4 600 henkilöä.
Kuvitteellisia Nestoreita

Nestor, kreikkalaisessa mytologiassa Pyloksen kuningas, argonautti ja Troijan sodan sankari
Nestor, Tintti-sarjakuvan hahmo
Nestori Miikkulainen, henkilö Juha Vainion laulussa Vanhojapoikia viiksekkäitä. Laulun henkilö perustuu Puumalan Lintusalossa eläneeseen Nestori Reposeen, mutta hänet on nimetty Vainion ystävän Nestori Miikkulaisen mukaan.
SIG

| SIG |
| --- | --- |
 SIG ulkoilmakeikalla Raisiossa vuonna 2005.
Tiedot
Toiminnassa:  1978–
Tyylilaji:  suomipop uusi aalto
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Alkuperäinen kokoonpano: Matti Inkinen, laulu   Timo Kilpinen, kitara   Moko Karttunen, basso   Matti Ranta, rummut   Juha Oksanen, koskettimet  
Levy-yhtiö:  Johanna   Pyramid   Norsu  
Infobox OKNimi-testi OK: 
SIG on raisiolainen popyhtye. Yhtye oli suosituimmillaan 1980-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Silloin se oli yksi suomalaisen uuden aallon tunnetuimmista nimistä. Yhtyeen laulaja ja keulahahmo oli Matti Inkinen.
SIGin tunnettuja kappaleita ovat muun muassa ”Tiina menee naimisiin”, "Viipuri-pop", ”Vuosisadan rakkaustarina”, "Jos sä rakastat mua", "Jos taivas on vain pienille enkeleille", ”Älä sinä huoli”, "Sadan vuoden yksinäisyys", ”Ludwig van Beethoven”, ”Hyvää syntymäpäivää”, ”Leijailen”, "Tähtisadetta", "Näkinkenkä" ja "Kuinka paljon sinua rakastinkaan".
SIG perustettiin vuonna 1978 Raisio Kids -yhtyeen raunioille.
Alkujaan punk-yhtyeenä aloittanut SIG muovautui pian Inkisen ja levy-yhtiön ideoiden mukaan pop-yhtyeeksi. Pääosin SIG yhdisteli romanttista poppia, iskelmää ja uutta aaltoa. Yhtye suosi monia muitakin tyylejä. SIG vetosi enimmäkseen tyttöihin. Yhtye pyrki ironisoimaan eri musiikkityylejä. Yhtyeen aktiivisin kausi oli 1980–1986. Sen jälkeen SIG julkaisi vielä kolme levyä. Yhtye ei 1980-luvulla ollut koskaan aivan huippusuosittu. Silti se keikkaili ympäri maata ja sai paljon radiosoittoa.. Myöhemmin SIGin suosio oli vähäisempää. Yhtye on myynyt ainakin 100 000 albumia.
SIGin aktiivisin kausi päättyi 2009 Matti Inkisen sairauteen ja kuolemaan. Yhtye esiintyi silti Raisiossa jonkin verran. Vuonna 2019 SIG palasi keikoille.
Nimen alkuperä

Nimen alkuperä ei ollut vuosikymmeniin laajalti tiedossa, kunnes Inkinen kertoi sen tulevan sanoista The Sensational of Inksu Group. 
Nimen esikuvana oli ulkomainen "Sensational Alex Harvey Band" (SAHB), josta väännettiin huonolla englannilla nimi "Sensational of Inksu Group". Turun Sanomissa julkaistussa keikkailmoituksessa 24. helmikuuta 1979 Hannu Leppäsen keksimässä nimessä oli nolo kirjoitusvirhe, jonka vuoksi yhtye lyhensi sen muotoon SIG. Hannu Leppänen oli erään SIGin lähipiiriläisen veli. Inksu oli Matti Inkisen lempinimi.
Aiemmin Inkinen oli kertonut nimen tulleen joko maantierosvo Sika-Kyöstistä tai Raision tehtailla olevasta margariinikoneesta. Inkisen mukaan tarina margariinikoneesta on osittain totta, sillä tehtaalla olevassa koneessa oli myös kirjaimet SIG.
Tausta

Matti "Inksu" Inkinen kuunteli nuorena erilaista musiikkia. Hän sai 13-vuotiaana joululahjaksi kitaran. Inkinen huomasi pian osaavansa tehdä omia lauluja. 70-luvun alussa suosioon noussut Rauli "Badding" Somerjoki oli Inkisen suuri esikuva, jonka esimerkki innosti Inkisen ryhtymään artistiksi. Inkinen teki pohjat moniin myöhempiin kappaleisiinsa jo 70-luvun puolivälissä. Esimerkiksi "Mariannen" Inkinen teki osaksi alle 15-vuotiaana.
"Jusa" Oksanen puolestaan opiskeli jo varhain klassista musiikkia. Hän soitti jo lapsena harmonia ja toi yhtyeeseen koskettimet. Oksasen taustalla oli Copyright-niminen yhtye. Myös Mercyn Happy Together Band eli HTB edelsi SIGiä.
Inkinen kiinnostui punkista, muttei Sex Pistolsin tyyppisestä, vaan enemmän amerikkalaisesta Ramonesista.
Inkinen perusti vuonna 1976 ramopunk-henkisen "Raisio Kids" -nimisen yhtyeen. Raisio Kids myös juhli Pommarissa runsaalla kaljalla. Yhtye teki kymmeniä lauluja, joista osa siirtyi myöhemmin SIGin materiaaliksi.
Kun Karhu Hiltunen lähti kesällä 1977 Inkisen Raisio Kids -yhtyeestä, se luonnollisesti hajosi. Inkinen jäi alussa kahdestaan Maran kanssa. Inkinen potkittiin Pommarista, koska hän käytti vahvistinkaappeja kaljatölkkivarastona. Uudeksi harjoitustilaksi löytyi Maran isän maatila. Inkinen ei tuntenut kosketinsoittaja Oksasta entuudestaan. Hän kuuli Oksasen olevan soittotaitoinen ja kysyi tätä lukion pihalla mukaan bändiin. Muita yhtyeen jäseniä tuli Esson baarissa aikaa viettäneestä "Musiikinsuojeluyhdistyksestä". Näitä olivat Karttunen, Merisaari ja Kilpinen. Merisaari tuli Buck Jonesista AD:n kautta SIGiin. Inkinen huusi näihin aikoihin äänensä huonoksi, kun kilpaili huonoilla vahvistinlaitteilla soittajien kanssa. Koskettimet jne muuttivat nopeasti yhtyeen soundin punkista popiksi. Niinpä Inkisen SIG alkoi toimia marraskuussa 1978. Inkinen kertoi myöhemmin, että yhtyeen ensimmäinen biisi olis ollut "Rakastan sua vain", jota se esitti pitkään ennen levytystä keikoilla. Usein sanotaan SIG-yhtyeen nousseen Raision harjoittelutilasta Pommarista, mutta SIG oli tunnettu yhtye jo ennen kuin se alkoi harjoitella Pommarissa. Inkisen ensimmäinen Pommarissa harjoitellut yhtye oli Raisio Kids.
Musiikilliset vaikutteet

Tuottaja Atte Blom halusi tehdä SIGistä popyhtyeen, ei punkyhtyettä, mikä vaikutti yhtyeen musiikkiin. Toisaalta yhtyeen musiikkikuvaa oli luomassa Inkisen kiinnostus monenlaiseen musiikkiin Phil Spectorista ja muusta 60-luvun popista Brian Enon ja David Bowien kautta New Yorkin punkkiin, skahan ja monenlaiseen muuhun musiikkiin. Inkisen suosikkeja olivat muun muassa Shangri-Las, Robert Johnson, Bo Diddley, The Everly Brothers jne. ja Rauli "Badding" Somerjoki. Inkistä kiinnosti englantilaisen punkin sijasta enemmän New Yorkin punk: Blondie, Talking Heads, Suicide sekä 1960-luvun naisyhtyeet ja kotimainen iskelmämusiikki, saksalaiset Amon Duul ja Can sekä Englannin uuden aallon musiikista The Damned, The Yachts. Inkinen kokosi kappaleisiinsa paljon ideoita muiden yhtyeiden tuotannosta. Ajatuksia tuli vaikkapa pornolehdestä ja virsistä. Mutta Inkinen piilotti nämä vieraat vaikutteet niin, etteivät ihmiset yleensä niitä huomanneet.. Esimerkiksi ”Raskaan metallin sirkus” on kappaleen ”She's Leaving Home” pohjalta. ”Suomalaisen rockin historia” taas syntyi Dr. Hookin ”Cover of Rolling Stonesta”..
Vuosisadan rakkaustarina

SIG jatkoi linjallaan, josta suurin osa oli poppia, osa rockia. Yhtyeen kolmosalbumin Vuosisadan rakkaustarina (1982) tuotti Gösta Sundqvist, ja sen nimikappale nousi suosituksi. Pitkäsoittolevy "Vuosisadan rakkaustarina" myi miltei kultalevyn verran ja viimeistään nosti SIGin tunnetuksi yhtyeeksi. Myös "Jos taivas on vain pienille enkeleille" oli suosittu. Levyllä oli monia vuonna 1981 tehtyjä uusia kappaleita, tosin kuin aiemmissa levyissä. Yhtye palasi Suosikin kymmenen karvapään joukkoon. Monen kappaleen pohja oli Shangri-Lasissa ja 60-luvun muussa popissa. SIG ei ollut koskaan aivan levymyynnin huipulla, mutta silti sen kappaleet soivat radiossa usein. Näihin aikoihin yhtye teki 50–80 keikkaa vuodessa. Eräässä ilmaiskonsertissa Kemissä yhtye ei ollut päästä lavalta pois ilman järjestysmiesten apua.
SIG yhdisti mollimelodian ja syntikkasoundin jonkinlaiseksi teknohumpaksi, johon monesti liittynyt naiivi ote ei ollut kovimpien punkkareiden mieleen. Optimististen lapsellisten laulujen lisäksi SIG toi ahdistustakin esille. Yhtyeen joissakin kappaleissa näkyvä dingomainen sentimentaalinen tyyli oli muusikoiden itsensä kertoman mukaan huumoria. Inkisen itsensä jälkikäteen kertoman mukaan "mitä kevyempää ja hölmömpää mä tein sen kovempaa meillä meni". Inkinen muisteli, että tähtenä olo oli tietenkin hienoa, mutta keikalta kotiin tultua arki iski vastaan. Myös Inkinen pyrki pitämään jalat maassa, koska näki keikoilla että "on monta jalat ilmassa leijuvaa tyyppiä". Inkinen ei halunnut siirtyä kokopäivätoimiseksi artistiksi.
Älä sinä huoli

Vuoden 1983 Syke-albumin valmistelu oli aiempaa vähäisempää. Se näkyi yhtyeen suosion notkahduksena. Sen menestyskappale oli "Älä sinä huoli", joka ei myynyt hyvin, mutta oli suosittu jokamiehen listalla. Myös "Lapsuus ja lapsellisuus" soi radiossa. Levyllä näkyi koneiden osuuden kasvu musiikin esittämisessä.
Musiikin esittämiseen liittyvä työtaakka oli yhtyeen jäsenille raskasta, mikä näkyi alkukauden henkilönvaihdoksina. Osa SIGin väestä kyllästyi vähäksi aikaa musiikkiin. Inkinen lähti vaellusmatkalle mm. liftaamaan. Näin yhtye oli vähän aikaa keikkatauolla 1983–1984.
Rumbapollin 1984 mukaan SIG ei noussut missään kategoriassa Top 20:een. Silti yhtye oli vastenmielisin bändi sijalla 22., 24 pisteellä. Myönteisiä suosiopisteitä SIG sai vain viisi ollen huonoimpien joukossa..
Inkinen teki 1984 SIGistä riippumatta albumin Allapäin, joka oli lähempänä perinteistä rockia. SIGin levymyyntiä vaikeutti se, että Johanna-levy-yhtiö teki konkurssin. Niinpä yhtye ei voinut teettää uusintapainoksia suosituista levyistään.
Turun ja Äänekosken kokoonpanot

Inkinen julkaisi vuonna 1990 mm. Ismo Laakson kanssa tehdyn konepop-levyn "Ihmeellinen maailma" ilman SIG-kokoonpanoa. Tämän levyn tunnettuja kappaleita ovat mm "Jokin sisälläni kutittaa" ja "Maailman surullisin melodia". Yhtyettä kutsuttiin nimellä Bel Air Inkisen silloisen auton mukaan. Tämän jälkeen Inkinen koetti herätellä henkiin uudestaan Raisio Kidsiä.
90-luvulla Inkisen yhtyeessä tapahtui miehistövaihdoksia, ja se hajosi jälleen kahden tyyliltään hyvin erilaisen albumin jälkeen.
SIG-yhtyeen hiljaiseloa kesti vuoteen 1995 saakka,. Silloin SIG palasi keikkarintamalle uuden materiaalin ja uuden kokoonpanon kanssa. Vanhoista jäsenistä ei enää ollut mukana kuin Inkinen. Vuonna 1996 julkaistussa Rakkauden sävel albumissa SIG palasi lähelle alkuaikojaan. Levyn nimikkokappaletta soitettiin paljon Ulmanen ja Roiha-ohjelmassa ja se pärjäsi hyvin radion soittolistoilla. Mutta pitkäsoittoa myytiin vain noin 10 000 kappletta.
SIG sai kyseenalaista mainetta maalattuaan Tavastian takahuoneen seinät valkoisiksi. Lisäksi he maalasivat yhtyeensä nimeä seiniin. Maailmanluokan artistit olivat paikassa vieraillessaan kirjoittaneet seiniin nimikirjoituksensa. Tämän takia SIGin tekoa pidettiin vandaalimaisena. Yhtyeen jäsenten mielestä teko oli oikea, koska rockpiirit väittivät olevansa arvovapaita ja sitten kuitenkin palvoivat ikoneita. SIG sai harkitun ilkitekonsa takia paljon vihamiehiä. Yhtyeen kerrottiin saaneen tempauksen johdosta Tavastialle porttikiellon, mutta klubin toimitusjohtaja Juhani Merimaa on kumonnut tiedon. Merimaan mukaan enemmän asiasta närkästyivät muut muusikot kuin henkilökunta.
Yksi yhtyeen jäsenistä lähti pois, mikä lopulta hajotti Turun SIG-kokoonpanon.
SIGin toista 90-luvun kokoonpanoa sanotaan monesti "SIGin Äänekosken kokoonpanoksi", mutta yhtye kutsui itse sitä "teknopoppi-SIGiksi". Tämä alkoi heinäkuussa 1997, kun Inkinen tutustui Duo Tornadoon.
Kansanlauluja kaupungeista yhdisti musiikkiperinnettä ja diskopoppia. Levy jäi melko vähälle huomiolle. Tällä levyllä olivat muun muassa kappaleet "Oot sie ollut vatsatauis" ja "Tapani Kansan pieni BMW". 
Keikkapaikat olivat pieniä. 
Kokoonpano kesti monien kuppilakeikkojen siivittämänä vuoden 2000 lokakuuhun.
Inkinen hajotti yhtyeen, koska ei ollut tyytyväinen siihen.
Näin molemmat 1990-luvun SIGin uudet kokoonpanot hajosivat erimielisyyksien takia.
SIGin 80-luvun albumeista on julkaistu myös cd-uusintapainoksia. Vuonna 1990 ilmestyi Vuosisadan rakkaustarina -levyn cd-versio. Kuluvalla vuosituhannella puolestaan julkaistiin kaikista muista albumeista cd-painos lukuun ottamatta Matkalla maineeseen -levyä.