stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Heksafluoriasetoni

| Heksafluoriasetoni |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1,1,1,3,3,3-heksafluoripropan-2-oni
CAS-numero:  684-16-2
PubChem CID:  12695
SMILES:  C(=O)(C(F)(F)F)C(F)(F)F
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C3F6O
Moolimassa:  166,03 g/mol
Sulamispiste:  -122 °C
Kiehumispiste:  -27,4 °C
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa
Heksafluoriasetoni (C3F6O) on fluorattuihin ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena sekä lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet

Heksafluoriasetoni on huoneenlämpötilassa väritöntä kaasua. Paineistettuna se voidaan nesteyttää. Yhdiste reagoi voimakkaasti veden kanssa ja reaktiossa muodostuu stabiili heksafluoriasetonin hydraatti. Reaktio on lämpöä vapauttava eli eksoterminen. Heksafluoriasetoni on myrkyllistä ja ärsyttää voimakkaasti ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Aineelle altistumisesta oireina voivat olla yskä, kurkkukipu ja polttava tunne kurkussa ja hengityksen vaikeutuminen. Heksafluoriasetoni voi olla mutageenistä.
Valmistus ja käyttö

Heksafluoriasetonia voidaan valmisteaa heksaklooriasetonin ja vetyfluoridin välisellä reaktiolla ja katalyyttinä käytetään kromiyhdisteitä. Toinen teollisuudessa käytetty valmistusmenetelmä on Lewis-happojen katalysoima heksafluoripropyleenioksidin isomeroituminen ja tämän prosessin etuna on, että myrkyllisiä sivutuotteita ei muodostu. Laboratorio-olosuhteissa heksafluoriasetonia voidaan valmistaa lähtien heksafluoripropeenista.
Heksafluoriasetonia voidaan käyttää polyamidi-, polyesteri- ja polyasetaalihartsien liuottimena. Yhdistettä käytetään myös heksafluori-isopropanolin, heksafluori-isobuteenin, fluoripolymeerien ja maatalouskemikaalien ja lääkeaineiden valmistamiseen.
Jonas Heiska

Jonas Heiskan omakuva.
Jonas Heiska (13. lokakuuta 1873 Jyväskylän maalaiskunta – 3. maaliskuuta 1937 Jyväskylä) oli suomalainen taidemaalari. Hänen luetteloituja töitään on yli tuhat.
Oravasaaren kylässä Heiskan talossa syntynyt Heiska pääsi ylioppilaaksi 1898 Jyväskylän lyseosta. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1898 ja 1902-1904 sekä Helsingin yliopiston piirustussalissa 1902-1903 suorittaen piirustuksen opettajan tutkinnon.
Heiska kuvasi maalauksissaan erityisesti keskisuomalaisia maisemia ja kansanelämää sekä suomalaisuuteen liittyviä aiheita. Heiskan maalauksia oli esillä Pariisin maailmannäyttelyn Suomen osastolla 1908 ja vuonna 1909 hän sai valtionpalkinnon maalauksestaan Syyspäivä/Syystunnelma. 1930-luvulla Heiska teki laajan kuvasarjan Aleksis Kiven Seitsemän veljeksen elämänvaiheista. Tämä sarja oli tarkoitus julkaista kuvakirjana, mutta julkaisukustannukset arvioitiin liian suuriksi.
Vuonna 1912 Heiska rakensi Jyväskylän Älylään itselleen ateljeekodin, jonka hän oli itse suunnitellut yhdessä Lapinlahdelta kotoisin olleen Antti Halosen kanssa. Vuonna 1920 hän meni naimisiin pianonsoiton opettaja Maikki Aron (1889–1961) kanssa. Heidän tyttärensä oli kuvataiteilija ja kuvaamataidon opettaja Vappu Heiska (1921–1993).
Merkittäviä maalauksia

Kaupunki iltavalaistuksessa
Ensilumi
Kirjallisuutta

Lahti, Louna: Taidemaalari Jonas Heiska vaelluksellaan : elämä ja taide - Jonas Heiska : the painter on his journey through life.  Jyväskylä:  Keski-Suomen museo : Atena-kustannus, 1995.  ISBN 951-96309-8-8
Aiheesta muualla

Jonas Heiskan esittely Heiskan matkailutilan (Arkistoitu – Internet Archive) sivustossa, Toivakka
Seitsemän veljeksen maalari, Suomen Kuvalehti, 06.10.1934, nro 41, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Yrjö Kari : Keski-Suomen kuvaajaa tapaamassa, Helsingin Sanomat, 07.10.1934, nro 270, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Jonas Heiska, Jyväskylän taiteilija, Suomen Kuvalehti, 20.03.1937, nro 12-13, s. 38, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
Kosmidi

Kosmidi on bakteriofagi lambdan cos-kohdasta ja bakteerin plasmidista koostuva vektori. Kosmidi voidaan siirtää mihin tahansa bakteriofagiin DNA-fragmenttien kloonausta varten. Se myös kopioituu bakteerissa kuin plasmidi. Cos-kohta viittaa lamdafagin itsestään toisiinsa liittyviin DNA-osien päihin.
Kosmidivektoriin voidaan lisätä lähes 50 kb vierasta DNA:ta, kun taas plasmidivektorien insertiokapasiteetti on alle 15 kb ja lambdafaagivektorien noin 20 kb. Kosmidi- ja lambdafaagivektorin kokonaiskoko on 50 kb ja ero insertiokapasiteetissa johtuu siitä, että lambdafaagivektori pystyy tuottamaan bakteerisolussa lambdafaageja ja 20 kb pystytään lisäämään vektoriin ilman, että tämä toiminta kärsii. Kosmidit eivät tuota uusia faageja vaan monistuvat plasmidien tapaan. Kosmidivektorin oma koko on noin 2-5 kb, joten siihen jää lähes 50 kb tilaa vieraalle DNA:lle.
Korson rautatieasema

Korson rautatieasema (lyh. Krs, ruots. Korso järnvägsstation) on lähiliikenteen asema Keravan kaupunkiradalla, Metsolan kaupunginosassa Vantaalla. Se sijaitsee noin 23 kilometrin päässä Helsingin päärautatieasemalta ja kuuluu Helsingin seudun liikenteen (HSL) lippuvyöhykkeeseen C.
Asema-alueella, Korson kaupunginosan puolella, sijaitsee käytöstä poistettu asemarakennus vuodelta 1918. Se kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Historia

Helsingin ja Hämeenlinnan välisen radan rakentamisen aikoihin Korson aseman seutu oli asumatonta Helsingin ja Tuusulan pitäjien takamaata. Yksiraiteiselle radalle tarvittiin asemien lisäksi muitakin junien kohtaamispaikkoja, ja yksi tällainen rakennettiin Tikkurilan ja Keravan asemien puoliväliin. Kohtauspaikka sai nimensä lähellä sijaitsevasta pitäjien rajapyykistä Korsråsta eli Ristirajasta.
Asema otettiin käyttöön vuonna 1889. Nykyinen asemakäytöstä poistettu asema­rakennus on rakennettu tulipalossa tuhoutuneen ensimmäisen rakennuksen tilalle vuonna 1918 Thure Hellströmin Seinäjoki–Kristiinankaupunki–Kaskinen-rataa varten vuonna 1910 laatimien viidennen luokan asemapiirustusten perusteella. Asemarakennuksessa on pieniä eroja alkuperäisiin piirustuksiin nähden; esimerkiksi aseman vuoraus ja yksityiskohdat eivät ole alkuperäisten suunnitelmien mukaiset. Myöhemmin asemalle on tehty lukuisia muutostöitä.
Asema sijaitsi alkujaan Tuusulan, myöhemmin Keravan alueella, mutta lähellä kuntien rajaa, kunnes vuonna 1954 koko Korson taajama-alue liitettiin Vantaaseen, silloiseen Helsingin maalaiskuntaan. Asema­rakennuksen pohjois­puolelle istutettiin 1930-luvulla koriste­pensaita siten, että niistä muodostuu aseman nimi Korso.
Asema sisältyy Museoviraston Valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen kohdeluetteloon.
Asemalla pysähtyvät junat

Riihimäen suuntaan liikennöidään raiteelta 3 ja Helsinkiin raiteelta 4. Aseman länsipuolella on kaksi raidetta, joita käyttää aseman ohittavat kauko- ja lähijunat.
K (Helsinki–Kerava)
T (Helsinki–Riihimäki)
Liityntäpysäköinti

Korson liityntäpysäköintialueella on 56 autopaikkaa. Pyöräilyn liityntäpysäköintipaikkoja aseman yhteydessä on yhteensä 166.
Linja-autoyhteydet

HSL:n linja-autot:
Vantaan sisäiset linjat
587 (Mellunmäki – Honkanummi –Koivukylä – Korso – Vierumäki
631 (Tikkurila – Korso – Kulomäki)
735 (Tikkurila – Korso – Mikkola)
736 (Tikkurila – Hakunila –Kuninkaanmäki – Nikinmäki –Leppäkorpi – Korso)
Seutulinjat
633 (Hakaniemi–Korso)
633N (Rautatientori–Korso–Vallinoja–Keravan asema)
731 (Hakaniemi – Mikkola – Korso –Kulomäki)
731N (Rautatientori – Mikkola –Korso – Kulomäki)
739 (Rautatientori – Kuninkaanmäki –Nikinmäki – Leppäkorpi – Korso)
972 (Korso - Keravan asema)
973 (Peijas–Korso–Keravan asema)
Korson asemalta etelämpänä Kulomäentien varressa on pikavuoropysäkit.
Koskenkylänjoen vesistö

| Koskenkylänjoen vesistö  (Suomen päävesistö: 16) |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Uusimaa, Kymenlaakso, Päijät-Häme
Vesistöalueen tai valuma−alueen tietoja
Merialue:  Itämeren valuma-alue
Päävesistöalue:  Koskenkylänjoen vesistö (16)
Vesistöjako:  Koskenkylänjoen ala. alue (16.001), Koskenkylänjoen kesk. alue (16.002), Artjärven lähialue (16.003), Lanskinjoen valuma-alue (16.004), Myrskylänjoen valuma-alue (16.005), Haltionjoen-Köylinjoen v-a (16.006), Litinjoen valuma-alue (16.007), Ålhusbäckenin valuma-alue (16.008)
Laskujoki:  Koskenkylänjoki
Laskupaikka:  Pernaja, Pernajanlahti, Suomenlahti 
Koordinaatit:  60°28′55″N, 25°57′58″E
Mittaustietoja
Valuma-alue:  895,25 km²  
Järvisyys:  4,42 % 
Alueen pituus:  50 km  
Alueen leveys:  35 km  
Pääuoma:  38 km
Keskiylivirtaama:  33 m³/s  
Keskivirtaama:  4,5 m³/s  
Keskialivirtaama:  0,57 m³/s  
 fiJoki laskee Pernajanlahden pohjukkaan. 
Koskenkylänjoen vesistö (vesistöaluetunnus 16) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Koskenkylänjoki laskee Suomenlahden Pernajanlahteen Pernajassa. Vesistöalueen pinta-ala on 895,25 neliökilometriä ja sen järvisyys on 4,42 %.
Yleistä > Vesistöalueen sijainti

Koskenkylänjoen vesistö sijaitsee Uudellamaalla, Kymenlaaksossa ja sen latva-alueet ulottuvat  Päijät-Hämeeseen.
Yleistä > Vesistöalueen jako

Vesistöalueen kolmannessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
Koskenkylänjoen alaosan alue (16.001)
Ålhusbäckenin valuma-alue (16.008)
Koskenkylänjoen keskiosan alue (16.002)
Myrskylänjoen valuma-alue (16.005)
Artjärven lähialue (16.003)
Haltionjoen–Köylinjoen valuma-alue (16.006)
Litinjoen valuma-alue (16.007)
Lanskinjoen valuma-alue (16.004)
Aiheesta muualla

Vesistöennusteet: Koskenkylänjoen vesistö, vesi.fi
Kosmos

Muinainen- ja keskiaikainen kosmos kuvattuna Peter Apianin Cosmographiassa (Antwerpen, 1539).
Kosmos (m.kreik. κόσμος) tarkoittaa maailmankaikkeutta, erityisesti järjestyneenä kokonaisuutena. Antiikin ajattelija Pythagoras sanoi: ”Kosmos tarkoittaa järjestäytynyttä maailmankaikkeutta”
Alkujaan sana on tarkoittanut paitsi järjestystä ja järjestelmällistä asetelmaa, myös koristetta.
Kristillisessä teologiassa sanaa on käytetty kuvaamaan luotua kaikkeutta, mukaan lukematta Jumalaa.
Sanalla kosmografia on tarkoitettu kaikkeuden yleisten piirteiden kuvausta, selittävän tähti- ja maantieteen yhteensovitusta, sekä taivaan että maan kuvaamista.
Tieteenala, joka tutkii kosmosta on kosmologia.
Yrjö Helander

Yrjö Anselm Helanterä (alk. Helander, 23. huhtikuuta 1896 Hämeenlinna – 28. elokuuta 1969 Hämeenlinna) oli suomalainen seiväshyppääjä.
Yrjö Helander edusti Suomea Pariisin 1924 olympialaisissa. Hän jäi karsintaan tuloksella 340 cm. Hän voitti maaotteluissa Ranskaa vastaan seiväskilpailun vuosina 1922 ja 1923. Vuonna 1919 hän teki Suomen ennätyksen 362 cm. Seuratasolla hän edusti Hämeenlinnan Tarmoa ja Tampereen Pyrintöä. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1916, 1918, 1922 ja 1924. Hän saavutti SM-hopeaa vuosina 1919, 1920, 1923 ja 1927 sekä SM-pronssia vuonna 1915.
Yrjö Helanderin veli Lauri Helanterä (alk. Helander) voitti pikaluistelun Suomen mestaruuksia sekä toimi lajin parissa valmentajana ja johtajana. Lauri Helanderin poika Aarne Helanterä oli myös pikaluistelun Suomen mestari.
Heksafluorifosforihappo

| Heksafluorifosforihappo |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  16940-81-1
PubChem CID:  16211447
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  HPF6
Moolimassa:  145,978
Ulkomuoto:  Kirkas liuos tai värittömiä kiteitä
Sulamispiste:  31,5 °C (heksahydraatti)
Heksafluorifosforihappo (HPF6) on vahva epäorgaaninen happo. Se on melko pysymätön ja käytetään pääasiassa vesiliuoksena.
Ominaisuudet

Heksafluorifosforihappo on vahva happo, joka protolysoituu vesiliuoksessa lähes täydellisesti heksafluorofosfaattianioneiksi ja oksoniumioneiksi. Heksafluorfosforihaposta tunnetaan kiinteä heksahydraatti (HPF6·6H2O), joka kiteytyy, kun heksafluorifosforihappoliuosta jäähdytetään nopeasti. Pysyvämpi on kuitenkin liuos, jossa yhdistettä on 60–65 massaprosenttia. Kuumenettaessa ja happamissa olosuhteissa liuoksessa tapahtuu hydrolyysiä, jolloin muodostuu vetyfluoridia, difluorifosforihappoa, fluorifosforihappoa ja fosforihappoa. Heksafluorifosforihappoliuokset höyryävät, koska hydrolyysin tuloksena muodostuu vetyfluoridihuuruja.
Valmistus ja käyttö

Heksafluorifosforihappoa voidaan valmistaa fosforipentoksidin ja vetyfluoridin tai fosforipentafluoridin välisellä reaktiolla. Yhdistettä käytetään katalyyttinä tai fluoraavana kemikaalina orgaanisen kemian synteeseissä tai veden fluoraamiseen. Sitä voidaan käyttää myös metallien käsittelyssä, fungisidina sekä heksafluorofosfaattisuolojen valmistuksessa.
Koson

| Koson |
| --- | --- |
 Koson
 Koordinaatit: 39°2′30″N, 65°35′7″E 
Valtio:  Uzbekistan
Alue:  Qashqadaryon alue
Piiri:  Kosonin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunki
Väkiluku (2016):  68 900
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Koson (ven. Каса́н, Kasan) on kaupunki ja Kosonin piirin hallinnollinen keskus Qashqadaryon alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee Qashqadaryojoen oikealla rannalla 30 kilometriä alueen pääkaupungista Qarshista luoteeseen. Kaupungissa oli 68 900 asukasta vuonna 2016.
Koson oli 300–400-luvuilta lähtien linnoitettu kaupunki. Se toipui mongolivalloituksesta vasta 1400–1500-luvuilla. Karavaanireitin varrella sijainneesta paikkakunnasta kehittyi kaupan ja käsityöammattien keskus. Nykyinen kaupunki on perustettu vuonna 1972.
Kaupunki on maatalousalueen keskus, jossa toimii muun muassa puuvillateollisuutta. Sen kautta kulkevat Qarshin ja Buharan välinen maantie sekä Taškentin ja Dušanben välinen rautatie.
Kosketuspiste

Topologisen avaruuden  X osajoukon  A kosketuspisteellä tarkoitetaan sellaista topologisen avaruuden  X pistettä  x, että kaikki  x:n ympäristöt  U sisältävät ainakin yhden  A:han kuuluvan pisteen. 
Formaalisti:  x\in X ja  A\subset X siten, että kaikilla  x:n ympäristöillä  U pätee
 U\cap A\neq \emptyset . Pisteen  x ei ole välttämätöntä kuulua  A:han.
Minkä tahansa osajoukon jokainen piste on samalla sen kosketuspiste, koska se kuuluu jokaiseen ympäristöönsä. Lisäksi joukon A kosketuspisteitä ovat kaikki joukon reunapisteet, jotka kuitenkin voivat joko kuulua tai olla kuulumatta A:han.
A:n kosketuspisteiden joukkoa sanotaan A:n sulkeumaksi:
{\overline {A}}=\{x\in X:x\ on\ A\colon n\ kosketuspiste\}
Jokainen joukko  A on siis sulkeumansa osajoukko:  A\subset {\overline {A}}. Jos joukon A kaikki kosketuspisteet kuuluvat A:han eli A on itsensä sulkeuma, A on suljettu joukko,  A={\overline {A}}.
Sulkeumaa A saatetaan merkitä myös muilla tavoin: cl(A), Cl(A) tai  \scriptstyle A^{-}.
Esimerkkejä

Avoimen välin ]a,b[ kosketuspisteitä ovat kaikki välillä olevat pisteet sekä myös sen päätepisteet a ja b, vaikka ne eivät kuulu avoimeen väliin.
Cl ([0,1[) ∩ Cl (]1,2])  = [0,1] ∩ [1,2] = {1}
Cl ([0,1[ ∩ ]1,2]) = Cl ( \varnothing ) =  \varnothing .
Kasautumispiste

Joukon A kasautumispiste on piste x, jonka jokainen ympäristö sisältää x:n lisäksi jonkin muunkin A:han kuuluvan pisteen. Jokainen kasautumispiste on siis samalla kosketuspiste, mutta joukolla  saattaa olla myös erakkopisteitä, jotka kuuluvat joukkoon ja ovat myös sen kosketuspisteitä, mutta eivät kasautumispisteitä.
Kirjallisuutta

Lipschutz, Seymour: General Topology.  McGraw-Hill, 1965.  ISBN 0-07-037988-2
Pekka Kosonen

Pekka Kosonen (s. 30. joulukuuta 1946) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Kosonen edusti urallaan Lahden Reipasta mestaruussarjassa 1965–1977 ja Lahden Palloseuraa alemmilla sarjatasoilla 1978–1981. Hän voitti Reippaassa kaksi Suomen mestaruutta 1967 ja 1970 sekä Suomen Cupin viidesti perättäin vuosina 1972–1976. Kaikkiaan Kosonen pelasi 13 kauden aikana 208 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 16 maalia.
Kosonen pelasi maajoukkueessa vuosina 1971–1972 yhteensä yhdeksän maaottelua.
Heksafluoripropeeni

| Heksafluoripropeeni |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1,1,2,3,3,3-heksafluoriprop-1-eeni
CAS-numero:  116-15-4
PubChem CID:  8302
SMILES:  C(=C(F)F)(C(F)(F)F)F
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C3F6
Moolimassa:  150,03 g/mol
Sulamispiste:  –156,2 °C
Kiehumispiste:  –29,4 °C
Tiheys:  1,583 g/cm3 (-40 °C)
Liukoisuus veteen:  0,082 g/l (28 °C)
Heksafluoripropeeni (C3F6) on propeenin fluorattu johdannainen. Yhdistettä käytetään valmistettaessa fluoria sisältäviä polymeerejä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa heksafluoripropeeni on väritön ja ilmaa tiheämpi kaasu. Toisin kuin monet muut fluorialkeenit heksafluoripropeeni on suhteellisen pysyvää eikä polymeroidu itsestään helposti. Se kuitenkin reagoi helposti nukleofiilien kuten ammoniakin ja alkoholien kanssa. Ilma hapettaa sen heksafluoripropyleenioksidiksi. Kuumennettaessa yli 600 °C:n lämpötilaan heksafluoripropeeni hajoaa muodostaen oktafluori-2-buteenia ja perfluori-isobuteenia.
Valmistus ja käyttö

Heksafluoripropeenin valmistamiseen on useita tapoja. Teollisesti käytettyjä ovat muun muassa klooridifluorimetaanin ja tetrafluorieteenin kuumentaminen 600–900 °C:n lämpötilaan alennetussa paineessa ja inertin kaasun läsnä ollessa, 1,2,3-triklooripropaanin tai 3-klooripentafluori-1-propeenin fluoraus ja dehalogenointi, tai fluoroformin, natriumheptafluoributyraatin, klooritrifluorieteenin, tai 1-kloori-1,2,2,2-tetrafluorietaanin pyrolyysi.
Heksafluoripropeenia käytetään polymeerien valmistamiseen. Tyypillisesti siitä valmistettavat polymeerit ovat homopolymeerejä, joissa on mukana myös jokin toinen monomeeri. Näitä elastomeerejä voidaan käyttää muun muassa sähkökaapelien päällystämiseen. Usein käytettyjä muita monomeereja ovat tetrafluorieteeni ja 1,1-difluorieteeni.
Aiheesta muualla

ChemBlink: Hexafluoropropylene (englanniksi)
Heksyylikanelialdehydi

| Heksyylikanelialdehydi |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (2E)-2-bentsylideenioktanaali
CAS-numero:  101-86-0
PubChem CID:  7585
SMILES:  CCCCCCC(=CC1=CC=CC=C1)C=O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C15H20O
Moolimassa:  216,31 g/mol
Sulamispiste:  4 °C
Kiehumispiste:  174-176 °C (2 kPa)
Tiheys:  0,95 g/cm
Liukoisuus veteen:  Veteen liukenematon
Heksyylikanelialdehydi (C15H20O) eli heksyylikinnamaali tai heksyylisinnamaali on tyydyttymättömiin ja aromaattisiin aldehydeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteissa tuomaan niihin kukkaistuoksua.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa heksyylikanelialdehydi on vaaleankeltaista nestettä, jolla on jasmiinia muistuttava tuoksu. Yhdiste liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin, mutta ei veteen. Heksyylikanelialdehydi hapettuu helposti ja sen vuoksi sen joukkoon lisätään hapettumisenestoaineita. Heksyylikanelialdehydi voi aiheuttaa hajusteallergiaa.
Heksyylikanelialdehydiä valmistetaan bentsaldehydin ja oktanaalin välisellä aldolikondensaatiolla. Yhdistettä käytetään jasmiininkaltaisena aineena esimerkiksi hajusteissa, pesuaineissa ja hygieniatuotteissa. Heksyylikanelialdehydistä voidaan valmistaa myös maatalouskemikaaleja ja lääkkeitä.
Helepolis

Piirityskoneen pienoismalli Thessalonikin tekniikan museossa.
Helepolis (m.kreik. ἑλέπολις, suomeksi Kaupunkien valtaaja) oli antiikin aikainen piirityskone, jota käytettiin Rhodoksen piirityksessä vuosina 305–304 eaa. Helepolis oli noin 41 metriä korkea ja noin 21 metriä leveä, ja siinä oli kahdeksan halkaisijaltaan 0,92 m kokoista pyörää. Helepolis koostui yhdeksästä kerroksesta, joiden välillä kulki portaat sekä ylös- että alaspäin kulkeville.
Piirityskoneen alin kerros oli noin 65 neliömetriä ja kerrokset pienenivät ylöspäin mentäessä. Torni oli päällystetty kolmelta sivulta tulelta suojaavilla metallilevyillä, ja sen seinissä oli aukot torniin asennettuja ballistoja ja katapultteja varten. Tornissa oli tilaa monelle katapultille. Tornia liikutettiin eteenpäin vetämällä sen eteen maahan ankkuroituihin väkipyöriin kiinnitettyjä köysiä.
Rolf Koskinen

Rolf Ragnar Runar Koskinen (21. heinäkuuta 1939 Helsinki – 8. tammikuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen suunnistaja, joka ylsi viestikilpailuissa MM-mitaleille ja Euroopan mestariksi 1960-luvulla. Henkilökohtaisen kultamitalin hän sai PM-kisoissa. Ammatiltaan hän oli varatuomari.
Suunnistuksen EM-kisat järjestettiin ensimmäisen kerran Hamar Lötenissä, Norjassa 1962. Tuolloin norjalaiset ja ruotsalaiset pitivät maastossa vielä suomalaisille liian kovaa vauhtia, ja Rolf Koskisenkin oli tyytyminen seitsemänteen sijaan. Mies otti kuitenkin opiksi, ja seuraavana vuonna hän suunnisti PM-kisoissa Ruotsin Karlstadissa henkilökohtaisen kisan voittoon. Menestys täydentyi viestissä, jossa Koskinen ankkuroi Suomen voittoon. Muut viestimestarit olivat Aimo Tepsell, Osmo Tepsell ja Erkki Kohvakka. Vuoden 1964 EM-kisoissa Sveitsin Le Brassusissa Koskinen epäonnistui henkilökohtaisella matkalla jääden 24:nneksi. Hän pääsi kuitenkin mukaan viestijoukkueeseen toiselle osuudelle, ja Juhani Salmenkylän, Aimo Tepsellin ja Erkki Kohvakan kanssa tuli vastaansanomaton, yli 8 minuutin voitto.
Suunnistuksen ensimmäiset MM-kisat järjestettiin Suomen Fiskarsissa lokakuussa 1966. Henkilökohtaisella, 14,1 kilometrin matkalla Koskinen joutui tyytymään seitsemänteen sijaan edellään kaksi suomalaista, kaksi ruotsalaista ja kaksi norjalaista. Viestissä Ruotsi oli ylivoimainen, mutta Koskinen sai kahden vuoden takaisten EM-kavereidensa kanssa juhlia hopeamitalia. Vuoden 1968 MM-kisoissa Ruotsin Linköpingissä Koskinen pääsi viestin avausosuudelle, ja Veijo Tahvanaisen, Juhani Salmenkylän ja Markku Salmisen suoritettua oman osuutensa Suomi sai jälleen lisätä tilastoihinsa hopeamitalin – tällä kertaa vaivaiset 9 sekuntia Ruotsille hävinneenä. Vielä vuonna 1970 Koskinen oli mukana Friedrichrodan MM-kisoissa Itä-Saksassa, mutta silloin hän hiipui sijalle 34 kisassa, jossa paras suomalainen sijoittui kymmenenneksi.
Rolf Koskinen edusti IK Örnen -seuraa ja oli vuonna 1971 voittamassa Jukolan viestiä. Henkilökohtaisessa SM-kilpailussa hän sijoittui ylimmillään toiseksi.
Koskinen tuli tunnetuksi 1960-luvun alussa myös muusikkona, jonka tunnetuimpia esityksiä ovat englanninkieliset letkajenkkaversiot suomalaisista kansansävelmistä. Vuonna 1964 Koskinen, Kai Pahlman, Pertti Purhonen ja Tapio Rautavaara levyttivät kvartettina Toivo Kärjen ja Reino Helismaan letkajenkat Tokioon, Tokioon ja Parempi on antaa kuin ottaa sekä Koskinen yksin Kärjen ja Helismaan tangon Tulen luoksesi. Kaikkiaan Koskiselle kertyi yksin tai muiden kanssa kymmenkunta levytystä.
Saavutukset

MM-hopeaa viestissä 1966 ja 1968
EM-kultaa viestissä 1964
PM-kultaa henkilökohtaisella matkalla ja viestissä 1963
Jukolan viestin voitto 1971 (IK Örnen)
Aiheesta muualla

Rolf Koskisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Friedrich von Hayek

| Friedrich von Hayek |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. toukokuuta 1899 Wien
Kuollut: 23. maaliskuuta 1992 (92 vuotta) Freiburg
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Wienin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Ludwig von Mises ja Friedrich von Wieser
Instituutti:  London School of Economics, Chicagon yliopisto, Freiburgin yliopisto
Oppilaat:  Marjorie Grice-Hutchinson
Tutkimusalue:  taloustiede
Palkinnot:   Nobelin taloustieteen palkinto (1974)
 Nimikirjoitus
Friedrich August von Hayek (8. toukokuuta 1899 Wien, Itävalta-Unkari – 23. maaliskuuta 1992 Freiburg) oli itävaltalais-brittiläinen taloustieteilijä, joka sai Nobelin taloustieteen palkinnon vuonna 1974. Itävaltalaista koulukuntaa edustaneen Hayekin ajattelussa keskeistä oli markkinatalouden omaehtoisen toimivuuden korostaminen ja sosialismin ja suunnitelmatalouden vastustaminen. Hayek kannatti valtiollisista valuutoista luopumista ja niiden korvaamista yksityisillä valuutoilla.
Hayekiä pidetään eräänä 1900-luvun merkittävimmistä klassisen liberalismin puolestapuhujista, ja hän käytti itsestään nimitystä liberaali.