stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Otto Pukk

Otto Richard Pukk (s. 1978) on virolainen yritysjohtaja. Hän on oppiarvoltaan kauppatieteiden maisteri.
Pukk aloitti työskentelyn Incapissa vuonna 2015 ja sai nimityksen sen toimitusjohtajaksi syyskuussa 2018. Hänet valittiin vuoden 2020 parhaaksi virolaiseksi johtajaksi.
Neropatin päiväkirja: Syvässä päässä

| Neropatin päiväkirja: Syvässä päässä> Diary of a Wimpy Kid: The Deep End |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Jeff Kinney
Kuvittaja:  Jeff Kinney
Kieli:  englanti
Sivumäärä:  224
ISBN:  978-1419748684
Suomennos
Suomentaja:  Marja Helanen
Kustantaja:  WSOY
Sivumäärä:  217
ISBN:  9789510442029
Sarja: Neropatin päiväkirja
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Neropatin päiväkirja: Syvässä päässä (Diary of a Wimpy Kid: The Deep End) on yhdysvaltalaisen Jeff Kinneyn kirjoittama kirja, joka julkaistiin suomeksi lokakuussa 2020. Suomenkielisessä versiossa on 217 sivua, ja sen kustannusyhtiö on WSOY.
Hemuli

| Kasvitieteilijä-Hemuli |
| --- | --- |
 Hemuli-nimellä viitataan useimmiten kasveja ja postimerkkejä keräävään Hemuliin.
Luoja(t):  Tove Jansson
Näyttelijä(t):  suomeksi:  Tapio Hämäläinen (mm. Muumilaakson tarinoita, Muumipeikko ja pyrstötähti)  Jarmo Koski (Muumien maailma)  Taisto Oksanen  (Muumilaakso)  Niklas Åkerfelt (Muumien taikatalvi)  Markku Huhtamo (Muumilaakson tarinoita, 2017)  Jarmo Koski (Muumipeikko ja pyrstötähti, 2020) ruotsiksi:  Peik Stenberg (mm. I Mumindalen) japaniksi:  Minoru Yada (mm. Tanoshii Mūmin Ikka) inarinsaameksi:  Tuomo Huusko
Ensi- esiintyminen:  Muumipeikko ja pyrstötähti (1946)
Kustantaja:  Söderström & Co, Schildts, WSOY
Henkilötiedot
Ammatti:  postimerkkeilijä, kasvitieteilijä, lintutieteilijä
Sukupuoli:  mies
Asuinpaikka:  Muumilaakso
Luonteenpiirteet:  tieteellinen, perusteellinen
Suhteet
Sisarukset:  Hemulitäti
Tutut:  mm. Muumien perhe
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hemuli on laji Tove Janssonin Muumi-kirjoissa ja -sarjakuvissa sekä niihin perustuvissa animaatioissa. Useimmin nimellä viitataan ensimmäisissä kirjoissa sekä  televisiosarjoissa esiintyvään Hemuliin (ruots. Hemulen), joka kerää postimerkkejä ja kasveja. Hemuleita (ruots. hemuler) on mymmelien, muumien, niiskujen, homssujen ja monien muiden tapaan useita, postimerkkeilijä-hemulin lisäksi esimerkiksi Poliisimestari. Pienellä kirjoitettuna hemuli tarkoittaakin lajia. Hemulit pitävät rauhasta ja ovat usein kiinnostuneita jostain tietystä aiheesta, eivätkä juurikaan välitä muusta. Hemulit ovat muumimaailman ristiinpukeutujia, sillä valtaosa muumikirjojen hemuleista on leninkiä pitäviä miespuolisia hahmoja.
Muita hemuleita

Ensimmäinen Muumi-kirjoissa tavattu hemuli oli ensimmäisessä kirjassa Muumit ja suuri tuhotulva huonekalujaan tulvassa pelastanut hemuli. Kirjassa Muumipeikko ja pyrstötähti (1946) kerrotaan ensin hyönteisiä keräävästä hemulista ja myöhemmin hänen postimerkkejä keräävästä serkustaan. Postimerkkeilijä-Hemuli tavataan myös kirjassa Taikurin hattu (1948), jossa hän alkaa keräillä kasveja. Muumipapan urotyöt -kirjassa eräs hemulitäti pitää lastenkotia, jossa Muumipappa viettää lapsuutensa. Täti on ankara eikä Muumipappa siitä syystä pidä hemuleista. Vaarallinen juhannus -kirjassa on useita poliisi-hemuleita sekä erään poliisi-hemulin serkku. Taikatalvi -kirjassa mainitaan huhu hemulista, joka talven nälässä oli epätoivoisena syönyt oman kovakuoriaiskokoelmansa. Näkymätön lapsi ja muita kertomuksia -kirjan erään tarinan nimi on ”Hemuli joka rakasti hiljaisuutta”. Tarinassa on useita hemuleita.
Kuvakirjassa Kuinkas sitten kävikään? esiintyy suuri pölynimuria käyttävä hemuli, jonka nimi on tosin suomennettu Hommuliksi. Koska tämä kirja suomennettiin kaikista muumiteoksista ensimmäisenä, hahmojen suomenkieliset nimet eivät olleet vielä vakiintuneet.
Reippailija-Hemuli esiintyy kirjassa Taikatalvi sekä Muumilaakson tarinoita -animaatiosarjan jaksoissa ”Talven vieraita” ja ”Suuri lentokilpailu”. Reippailija-Hemulista on Muumilaakson tarinoiden MTV:n suomennoksessa käytetty nimeä Herra Virkkunen, vaikka todellisuudessa kyseessä on kokonaan eri hahmo. Muumilaakson poliisi on hemuli, joka pitää Muumilaakson puhtaana roistoista. Hän pitää ruusujen hoidosta. Poliisimestari on myös ihastunut Mymmeliin. Poliisi on sekä Muumi-sarjakuvissa että Muumilaakson tarinoissa.
Muumilaakson tarinoita -sarjan jaksoissa ”Jysähdyksiä yössä” ja ”Salaperäistä ilotulitusta” on salaperäinen ilotulitteita ampuva hemuli, joka herättää kaikki ampuessaan tulitteita yöllä merellä. Hänellä on morsian nimeltä Nana. Muhveli on jaksossa ”Iso jysäys” esiintyvä keksijä. Jaksossa ”Hemulitäti tulee Muumitaloon” esiintyy kasvitieteilijä-Hemulin sisko, Hemulitäti.
Lisäksi on vielä kalastajahemuli, joka esiintyy kirjassa Muumilaakson Marraskuu. Kirjassa Hemuli ei pidä merestä, mutta kertoo Muumipapan luvanneen opettavan hänelle purjehdusta. Kalastaja Hemuli nähdään myös Tove ja Lars Janssonin sarjakuvassa Muumipeikko ja pyrstötähti, jossa Hemuli luulee verkolla pyydystämäänsä Muumipeikkoa kalansaaliiksi.
Hemuli muualla

Hemuli ja hänen talonsa ovat Naantalin Muumimaailmassa. Arabia on valmistanut Hemuli-aiheista muumimukia vuosina 2004–2013, ruokalautasta vuosina 2005–2006, syvää lautasta vuodesta 2005 ja kahvilusikkaa vuodesta 2006 lähtien.
Hemulin (postimerkkeilijä/kasvitieteilijä) suomenkieliset ääninäyttelijät

| Vuosi | Elokuva / Sarja / Peli | Näyttelijä |
| --- | --- | --- |
| 1991–1998 | Muumilaakson tarinoita | Tapio Hämäläinen |
| 1993 | Muumipeikko ja pyrstötähti  | Tapio Hämäläinen |
| 1997 | Muumit ja Taikurin hattu | Tapio Hämäläinen |
| 2006 | Muumit ja salaperäiset huudot | Sami Siitojoki |
| 2007 | Muumit ja suuri syysjuhla | Sami Siitojoki |
| 2007–2008 | Muumien maailma | Jarmo Koski  |
| 2010 | Muumi ja punainen pyrstötähti | Jarmo Koski  |
| 2017 | Muumilaakson tarinoita | Markku Huhtamo |
| 2019–2025 | Muumilaakso | Taisto Oksanen |
| 2020 | Muumipeikko ja pyrstötähti | Jarmo Koski |
Reippailija-Hemulin suomenkieliset ääninäyttelijät

| Vuosi | Elokuva / Sarja | Näyttelijä |
| --- | --- | --- |
| 1983 | Mumindalen | Seppo Kolehmainen |
| 1992–1994 | Muumilaakson tarinoita | Eero Ahre |
| 2007–2008 | Muumien maailma | Ilpo Mikkonen |
| 2017 | Muumilaakson tarinoita | Jarmo Koski |
| 2017 | Muumien taikatalvi | Niklas Åkerfelt |
| 2019–2025 | Muumilaakso | Taisto Oksanen |
| 2022 | Joulu saapuu Muumilaaksoon | Antti L. J. Pääkkönen |
Aiheesta muualla

Yle Radio 1:n Kirjakerho: Krapulainen hemuli ja muuta Tove Janssonin tuntemattomampaa tuotantoa. Sirke Happosen haastattelu Janssonin Bulevardi-teoksesta. Ohjelman alussa runoilijahemulista Janssonin aikuisille suunnatussa novellissa.
Muumit
| --- | --- |
Hahmot:  Muumipeikko  Muumimamma  Muumipappa  Nuuskamuikkunen  Pikku Myy  Nipsu  Niiskuneiti  Niisku  Haisuli  Hattivatit  Mörkö  Hemuli  Vilijonkka  Mymmeli  Noita  Aliisa  Tuu-tikki  Surku  Poliisimestari  Tiuhti ja Viuhti  Piisamirotta  Hosuli  Juksu  Fredrikson 
Paikat:  Muumilaakso  Muumitalo 
Kirjat:  Muumit ja suuri tuhotulva  Muumipeikko ja pyrstötähti  Taikurin hattu  Muumipapan urotyöt  Vaarallinen juhannus  Taikatalvi  Näkymätön lapsi ja muita kertomuksia  Muumipappa ja meri  Muumilaakson marraskuu 
Kuvakirjat:  Kuinkas sitten kävikään?  Kuka lohduttaisi Nyytiä?  Vaarallinen matka  Outo vieras Muumitalossa 
Televisiosarjat:  Die Muminfamilie (1959) jaksot  Muumipeikko (1969) jaksot  Mūmin (1969) jaksot  Shin Mūmin (1972) jaksot  Mumindalen (1973) jaksot  Muumien maailma (1978) jaksot  Muumilaakson tarinoita (1990) hahmot  jaksot  Muumilaakso (2019) hahmot  jaksot 
Elokuvat:  Muumipeikko ja pyrstötähti (1992)  Muumi ja vaarallinen juhannus (2008)  Muumi ja punainen pyrstötähti (2010)  Muumit Rivieralla (2014)  Muumien taikatalvi (2017)  Muumipeikko ja pyrstötähti (2021)  Muumipapan urotyöt – Erään nuoren Muumin seikkailut (2021) 
Lyhytelokuvat:  Kuka lohduttaisi Nyytiä?  Kuinkas sitten kävikään? 
Sarjakuva: Muumipeikko (sarjakuva)
Videopelit:  Muumit piilosilla  Muumit meren aalloilla  Suuri Muumijuhla  Muumit ja Taikurin hattu  Muumit ja Näkymätön lapsi  Moomin’s Tale  Muumit ja Taikatalvi  Muumit ja Taikalamppu  Muumipappa kalassa  Muumit ja Salaperäiset huudot  Muumit ja Suuri syysjuhla  Nuuskamuikkunen – Muumilaakson melodia 
Lautapelit:  Muumien hillojahti  Muumien purnukkajahti  Muumipeli 
Muuta:  Muumimaailma  Muumimuseo  muumimuki  Luettelo Muumimukeista
Richard Johnson

Richard Johnson
Richard Johnson (30. heinäkuuta 1927 – 5. kesäkuuta 2015) oli brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi muiden muassa elokuvissa Yö kauhujen talossa (1963), Khartum (1966), Vaarallisempia kuin miehet (1966) ja Zombie läskinsyöjät (1979).
Johnson opiskeli Royal Academy of Dramatic Artissa ja palveli laivastossa toisessa maailmansodassa. Hänellä oli 1960-luvulla lyhyt avioliitto näyttelijä Kim Novakin kanssa. Hän sai muista avioliitoistaan kolme lasta.
Johnson kieltäytyi aikoinaan ensimmäisen James Bondin roolista elokuvassa Salainen agentti 007 ja tohtori No (1962).
Aiheesta muualla

Richard Johnson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Carlo Gabriel Nero

| Carlo Gabriel Nero> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Carlo Gabriel Sparanero
Syntynyt: 16. syyskuuta 1969 (ikä 55) Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
    
Carlo Gabriel Nero (s. 16. syyskuuta 1969 Lontoo) on italialais-englantilainen palkittu dokumentaristi ja elokuvantekijä. Hän on työskennellyt myös teatterissa ja televisiossa.
Elämä ja ura

Lontoossa syyskuussa 1969 italialaisnäyttelijä Franco Nerolle ja englantilaisnäyttelijä Vanessa Redgravelle syntynyt Carlo Gabriel Nero opiskeli Roomassa ja New Yorkissa. Hän on valmistunut Centro Sperimentale di Cinematografia -elokuvakoulusta ja jatko-opiskellut Tisch School of the Artsissa New Yorkin yliopistossa.
Opintojen jälkeen Nero alkoi käsikirjoittaa, ohjata ja tuottaa useita eri elokuvajuhlilla palkittuja elokuvia ja dokumentteja, joita ovat muun muassa vuoden 1991 Karlovy Varyn elokuvajuhlilla palkittu dokumentti Roma Intorno a Roma ja vuoden 1995 Columbuksen elokuvajuhlilla palkittu lyhytelokuva Larry’s Visit. Sittemmin hän käsikirjoitti ja ohjasi ensimmäisen täyspitkän näytelmäelokuvansa Uninvited (1999), joka perustuu James Gabriel Bermanin romaaniin. Hän toimi käsikirjoittajana ja ohjasi vuonna 2004 toisen täyspitkän näytelmäelokuvansa Kuume, joka perustuu Wallace Shawnin näytelmään. Elokuvassa näyttelevät muun muassa hänen äitinsä Vanessa Redgrave, siskopuolensa Joely Richardson ja Angelina Jolie.
Vuonna 2005 Nero perusti äitinsä kanssa Dissent Projects -tuotantoyhtiön, jossa hän on käsikirjoittanut, ohjannut ja tuottanut dokumentteja, jotka käsittelevät yhteiskunnallisia ja ympäristöön liittyviä kysymyksiä. Näitä dokumentteja ovat muun muassa Venäjän–Tšetšenian konfliktin historiaa ja Venäjän ihmisoikeusloukkauksia käsittelevä Russia/Chechnya: Voices of Dissent (2005), palkittu Unicefin historiaa käsittelevä Wake Up World (2006), Bosnia-Hertsegovinan yhteiskunnallista levottomuutta käsittelevä ja ratkaisuja maan talouteen tarjoava Bosnia Rising (2014) sekä palkittu Eyes of St John (2015), joka kertoo Itä-Jerusalemissa, Länsirannalla ja Gazassa toimivasta Saint John Eye Hospital Groupista. Vuonna 2017 hän tuotti äitinsä ohjaaman pakolaiskriisiä käsittelevän dokumenttielokuvan Sea Sorrow.
Valikoitu filmografia

Uninvited (1999)
Kuume (2004)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carlo Gabriel Nero Wikimedia Commonsissa
Carlo Gabriel Nero Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Dissent Projects -tuotantoyhtiön virallinen sivusto (englanniksi)
Sikstus Rönnberg

| Sikstus Rönnberg |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 1.4.1919–30.8.1919  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Turun eteläinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. elokuuta 1861 Tammela
Kuollut: 30. elokuuta 1919 (58 vuotta) Perniö
Ammatti:  rakennusmestari
Sikstus Rönnberg (6. elokuuta 1861 Tammela – 30. elokuuta 1919 Perniö) oli suomalainen rakennusmestari ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuonna 1919.
Elämä

Tammelan Letkussa syntyneen Sikstus Rönnbergin vanhemmat olivat Porvoon Vanhamoisiosta kotoisin ollut maanvuokraaja Karl Gustaf Rönnberg (1799-1890) ja Gustava Juhontytär Hurtig (s. 1836). Hän oli muonamiehenä Perniössä vuodesta 1880 lähtien, mutta ryhtyi myöhemmin salvumieheksi ja lopulta rakennusurakoitsijaksi.
Metsänojan kylässä asunut Rönnberg oli itseoppinut rakennusmestari, joka tunnetaan erityisesti Perniöön suunnittelemistaan työväentaloista. Hänen piirtämiään ovat Perniön aseman työväentalo (1910), Mathildedalin työväentalo (1913) ja Vihiniemen työväentalo (1919). Rönneberg suunnitteli myös Tuohitun kansakoulun (1912) ja Ylikulman rukoushuoneen (1915). Lisäksi hän on urakoinut muun muassa 1904 valmistuneen Korttilan kansakoulun.
Rönnberg vaikutti työväenliikeessä 1900-luvun alkuvuosista lähtien. Hän oli Perniön työväenyhdistyksen perustajajäseniä ja osallistui muun muassa vuoden 1906 Oulun puoluekokoukseen. Rönnberg valittiin kansanedustajaksi huhtikuussa 1919, mutta hän ehti hoitamaan tehtäväänsä vain viiden kuukauden ajan ennen kuolemaansa saman vuoden elokuussa. Rönnbergin tilalle eduskuntaan nousi Kalle Aalto. Hän oli myös Perniön kuntakokouksen puheenjohtaja sekä kunnanvaltuuston jäsen. Rönnberg on haudattu Perniön uudelle hautausmaalle.
Perhe

Sikstus Rönnbergin puoliso oli perniöläinen Olga Kristina Selin (1861-1932), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1885. Pariskunnalla oli kolme lasta.
Pohjanmaan hyvinvointialue

| Pohjanmaan hyvinvointialue |
| --- | --- |


Yleistä
Väkiluku:  175 829
Alue:  Pohjanmaan maakunta
Keskuspaikka:  Vaasa
Kunnat:  14
Yhteistyöalue:  Länsi-Suomen yhteistyöalue
Hyvinvointialuejohtaja:  Marina Kinnunen
Pelastuslaitos:  Pohjanmaan pelastuslaitos
Aluevaltuusto
Aluevaltuuston koko:  59
Puheenjohtaja:  Mikko Ollikainen
Puolueet ja valtuustopaikat
RKP:  32
SDP:  8
Kokoomus:  6
Perussuomalaiset:  5
KD:  4
Keskusta:  2
Vasemmistoliitto:  1
Vihreät:  1
Pohjanmaan hyvinvointialue (ruots. Österbottens välfärdsområde) on Pohjanmaan maakunnan kattava hyvinvointialue. Hyvinvointialue perustettiin osana maakunta- ja soteuudistusta.
Kunnat

Pohjanmaan hyvinvointialueeseen kuuluu 14 kuntaa, joista kuusi on kaupunkeja:
| --- | --- |
  Kaskisten kaupunki (Kaskö)   Korsnäsin kunta   Kristiinankaupungin kaupunki (Kristinestad)   Kruunupyyn kunta (Kronoby)   Laihian kunta (Laihela)   Luodon kunta (Larsmo)   Maalahden kunta (Malax)   Mustasaaren kunta (Korsholm):   Närpiön kaupunki (Närpes)   Pedersören kunta (Pedersöre)   Pietarsaaren kaupunki (Jakobstad)   Uudenkaarlepyyn kaupunki (Nykarleby)   Vaasan kaupunki (Vasa)   Vöyrin kunta (Vörå) 
Vuoden 2022 huhtikuussa hyvinvointialueella asui 175 829 asukasta.
Palvelut

Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyi kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen.
Palvelut > Asiakas- ja resurssikeskus

Asiakas- ja resurssikeskuksen toimialajohtaja on Satu Hautamäki.
Palvelut > Koti- ja asumispalvelut

Koti- ja asumispalveluiden toimialajohtaja on Tony Pellfolk.
Palvelut > Kuntoutus

Pohjanmaan hyvinvointialueen kuntoutuspalveluita ovat vaativan kuntoutuksen osasto, fysioterapia, fysiatrian yksikkö, toimintaterapia, apuvälinepalvelut, puheterapia, ravitsemusterapia, kuntoutusohjaus sekä kotikuntoutus. Kuntoutuksen toimialajohtaja on Annica Sundberg.
Palvelut > Psykososiaaliset palvelut

Psykososiaalisiin palveluihin kuuluvat mielenterveyden ja päihdepalveluiden avohoito ja osastohoito lapsille, nuorille ja aikuisille. Lisäksi psykososiaalisiin palveluihin kuuluu asumispalvelut mielenterveys- ja päihdekuntoutujille sekä sairaalapappien toiminta. Psykososiaalisten palveluiden toimialajohtaja on Kosti Hyvärinen.
Palvelut > Sosiaali- ja terveyskeskus

Sosiaali- ja terveyskeskusten palveluita ovat terveyskeskusten palvelut, lasten, nuorten ja perheiden terveyspalvelut, suun terveydenhuolto sekä diagnostiikka ja tutkimus. Sosiaali- ja terveyskeskusten toimialajohtaja on Sofia Svartsjö. Alueen laboratoriopalvelut tuottaa Fimlab Laboratoriot Oy.
Palvelut > Sairaalapalvelut

Sairaalapalveluihin kuuluvat yleislääketieteen hoito-osastot, päivystysosasto, tehohoidon ja -valvonnan osasto, synnytysten ja naisten tautien palvelut, kirurgiapalvelut, sisätautipalvelut ja yleislääketiede, kasvain- ja syöpähoito, lapsille ja nuorille suunnatut sairaalapalvelut, sydänsairauksien palvelut, geriatrian erikoissairaanhoito sekä toimenpideyksikkö. Sairaalapalveluiden toimialajohtaja on Christian Palmberg.
Palvelut > Pelastuslaitos

Pohjanmaan pelastuslaitoksen toimintaan kuuluu pelastustoiminta, onnettomuuksien ehkäisy ja varautuminen. Pohjanmaan pelastuslaitoksen johtaja on Tero Mäki.
Asiakas- ja potilasturvallisuuskeskus

Pohjanmaan hyvinvointialueen yhteydessä toimii potilasturvallisuudesta huolehtiva osaamiskeskus. Keskus on perustettu vuonna 2019 ja sen nimi vaihtui nykyiseen muotoonsa joulukuussa 2021. Tammikuussa 2021 valtioneuvosto vahvisti asiakas- ja potilasturvallisuuden kehittämisen ja suunnittelun kansallisen yhteensovittamisen tehtävät nykyiselle Pohjanmaan hyvinvointialueelle.
Hallinto ja politiikka > Aluevaltuusto

Aluevaltuusto vastaa hyvinvointialueen toiminnasta ja taloudesta sekä käyttää alueen ylintä päätösvaltaa. Aluevaltuusto asettaa aluehallituksen ja hyvinvointialueen muut toimielimet sekä valitsee hyvinvointialuejohtajan. Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa maaliskuussa 2022. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Pohjanmaan aluevaltuustoon valittiin 59 valtuutettua. Ensimmäisissä aluevaaleissa Pohjanmaan hyvinvointialueella Ruotsalainen kansanpuolue sai 32 paikkaa ja 50,1 % äänistä eli ehdottoman enemmistön niin paikoista kuin annetuista äänistä. Pohjanmaan aluevaltuustosta muodostui näin ainoa valtuusto, jossa yhdellä puolueella on ehdoton enemmistö.
Pohjanmaan aluevaltuuston puheenjohtaja on Mikko Ollikainen (r.), ensimmäinen varapuheenjohtaja Kim Berg (sd.), toinen varapuheenjohtaja Joakim Strand (r.), kolmas varapuheenjohtaja Marko Heinonen (kok.) ja neljäs varapuheenjohtaja Johanna Borg (r.)
Hallinto ja politiikka > Aluehallitus ja hyvinvointialuejohtaja

Aluehallitus johtaa hyvinvointialueen toimintaa, hallintoa ja taloutta. Pohjanmaan aluehallituksen puheenjohtaja on Anne Salovaara-Kero (r.), ensimmäinen varapuheenjohtaja Peter Sjökvist (sd.) ja toinen varapuheenjohtaja Katja Rajala (kok.). Hyvinvointialuejohtaja johtaa aluehallituksen alaisena hyvinvointialueen hallintoa, taloudenhoitoa ja muuta toimintaa. Pohjanmaan hyvinvointialuejohtaja on Marina Kinnunen.
Aiheesta muualla

Pohjanmaan hyvinvointialue 2023 (verkkosivut)
| n k Suomen hyvinvointialueet |
| --- | --- |
Hyvinvointialueet:  Etelä-Karjala  Etelä-Pohjanmaa  Etelä-Savo (Eloisa)  Itä-Uusimaa  Kainuu  Kanta-Häme  Keski-Pohjanmaa (Soite)  Keski-Suomi  Keski-Uusimaa  Kymenlaakso  Lappi  Länsi-Uusimaa  Pirkanmaa (Pirha)  Pohjanmaa  Pohjois-Karjala (Siun sote)  Pohjois-Pohjanmaa (Pohde)  Pohjois-Savo  Päijät-Häme  Satakunta  Vantaa ja Kerava (VAKE)  Varsinais-Suomi (Varha) 
Muut alueet:  Ahvenanmaan maakunta  Helsingin kaupunki  HUS-yhtymä (erikoissairaanhoito Uudellamaalla) 
| n k Länsi-Suomen yhteistyöalue |
| --- | --- |
Hyvinvointialueet:  Pohjanmaa  Satakunta  Varsinais-Suomi (Varha) 
Vaasan keskussairaala on Pohjanmaan hyvinvointialueen keskussairaala.
Comptonin kahvilamellakat

Comptonin kahvilamellakoiden 40-vuotisjuhlapäivän muistolaatta.
Comptonin kahvilamellakat olivat elokuussa 1966 San Franciscossa Tenderlonin kaupunginosassa Gene Comptoninin kahvilassa puhjenneet mellakkat, jossa transsukupuoliset asiakkaat nousivat vastustamaan kohtaamaansa poliisiväkivaltaa. Mellakat olivat vastaus väkivaltaiseen ja jatkuvaan poliisin drag queenien ja transihmisten, erityisesti transnaisten, häirintään. Tapaus oli yksi ensimmäisistä HLBT-oikeuksiin liittyvistä mellakoista Yhdysvaltojen historiassa, ennen kuuluisampia vuoden 1969 Stonewallin mellakoita New Yorkissa. Mellakat merkitsivät transaktivismin alkua San Franciscossa.
Mellakat saivat alkunsa, kun kahvilan henkilökunta kutsui poliisin häätämään transsukupuolisia asiakkaita. 1960-luvulla monissa Yhdysvaltojen osavaltioissa ristiinpukeutuminen, eli vastakkaisen sukupuolen vaatteisiin pukeutuminen, oli lailla kiellettyä. Tuohon aikaan poliisilla oli tapana ahdistella ja pidättää transsukupuolisia ihmisiä heidän sukupuoli-identiteettinsä vuoksi. Kun poliisi saapui paikalle ja yritti pidättää yhden transnaisen, hän heitti kahvikupin poliisia päin. Tämä synnytti mellakan joka johti katuprotesteihin. Lopulta San Franciscon poliisi alkoi vähitellen muuttaa toimintaansa, ja HLBT-yhteisö alkoi järjestäytyä entistä paremmin taistelemaan oikeuksiensa puolesta.
Taustaa > HLBT-aktivismi

New Yorkin ensimmäinen pride-kulkue ja erityisesti Stonewallin mellakat nähdään usein nykyisen HLBT-liikkeen alkuna. Kuitenkin sateenkaariliike oli alun perin osa laajempaa, kansainvälistä 1960-luvun poliittisen aktivismin ja radikalismin aaltoa. Erilaiset sateenkaarikoalitiot ja ryhmät olivat usein yhteydessä muihin vapautusliikkeisiin, kuten feministiseen liikkeeseen, Latinalaisen Amerikan solidaarisuusliikkeeseen ja Mustiin panttereihin, mikä johti siihen, että monet järjestöt päätyivät liittovaltion keskusrikospoliisi FBIn
tarkkailulistalle. Asunnot, kerhotilat, kahvilat, vallatut tilat ja yökerhot kohtasivat usein ratsioita, ja poliisin jatkuva tarkkailu sekä väkivaltaiset pidätykset kohdistuivat erityisesti transnaisiin ja drag queeneihin.
Taustaa > Tenderlonin kaupunginosa

San Franciscon Tenderloinin kaupunginosa oli aina ollut perinteisesti heikossa yhteiskunnallisessa asemassa olevan väestön, kuten työväenluokan ja mustien, asuttama. 1960-luvun alussa kaupungin toimesta käynnistettiin "kaupunkirenovaatiohanke" South of Marketin ja North Beachin alueilla, jotka olivat selkeästi homoseksuaalisten ja työväenluokan asuttamia. Tiukalla poliisivalvonnalla ja kohdennetulla alueiden kehittämisellä asukkaat pakotettiin muuttamaan pois. Monet muuttivat Tenderloiniin, joka sijaitsee suoraan South of Marketin vieressä ja muutaman korttelin päässä North Beachista. Tämä muutto teki Tenderloista alueen, joka koostui suurelta osin seksuuaali- ja sukupuolivähemmistöistä. Alueella oli jo ennestään muutama homobaari, mutta uusia perustettiin yhä lisää HLBT-väestön kasvaessa.
Taustaa > Seksityö

Monet transnaiset ja drag queenit tekivät seksityötä, jota kutsuttiin "hustlingiksi", elääkseen. Susan Strykerin vuonna 2005 ohjaamassa dokumenttielokuvassa Screaming Queens: The Riot at Compton's Cafeteria haastatelluista transnaisista, jotka kaikki olivat Tenderloinin kaupunginosassa Comptonin kahvilan mellakan aikaan, monet olivat mukana katuprostituutiossa. He päätyivät ammattiin koska he kohtasivat työmarkkinoilla syrjintää eikä muu työ ollut mahdollista.
Seksityötä tehneet transnaiset kohtasivat poliisin häirintää ja hyväksikäyttöä asiakkaidensa toimesta. Vaikka osa onnistui löytämään asiakkaita baareista, monet ravintolat eivät halunneet heidän työskentelevän siellä, koska se oli laitonta ja poliisi saattoi tehdä ratsioita milloin tahansa. Näin ollen monet heistä joutuivat työskentelemään kaduilla, mikä oli erityisen vaarallista. Heistä moni murhattiin tai joutui pahoinpidellyksi. Tenderloinin kaupunginosassa toimi jopa sarjamurhaaja, joka mutiloi ja tappoi transseksityöntekijöitä, erityisesti katuprostituoituja.