stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kazuto Sakata

Kazuto Sakata Japanin GP:ssä vuonna 1994.
Kazuto Sakata (s. 15. elokuuta 1966 Tokio) on japanilainen entinen ratamoottoripyöräilijä. Hän on kaksinkertainen 125cc-luokan maailmanmestari vuosilta 1994 ja 1998.
Sakata ajoi MM-tasolla koko uransa 125-kuutioisissa. Jo ensimmäisellä kaudellaan 1991 hän pääsi kerran palkintopallille ollen toinen Malesian GP:ssä. Kärkikuskien joukkoon Sakata ajoi kaudella 1993, kun hän oli yhtä osakilpailua lukuun ottamatta jokaisessa palkintopallilla. Pisteet riittivät silti vasta toiseen sijaan MM-sarjan kokonaiskilpailussa. Seuraavalla kaudella Kazuto Sakata siirtyi Aprilialle ja voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa. Kaudella 1995 Sakata oli edelleen sarjan parhaimmistoa ja otti MM-sarjan hopeaa.
Kahden vaisumman kauden jälkeen Sakata palasi sarjan kärkikuljettajaksi kaudella 1998. Neljä osakilpailuvoittoa ja tasaiset suoritukset, jokaisessa kisassa sijoittuminen kymmenen parhaan joukkoon, riittivät uran toiseen maailmanmestaruuteen. Mestaruus virallistettiin vasta kolme viikkoa viimeisen osakilpailun jälkeen, koska kauden toiseksi viimeisessä osakilpailussa Sakatan moottoripyörän polttoaineesta otetuissa näytteissä oli epäselvyyttä. Ensimmäinen testi osoitti polttoaineen olleen sääntöjen vastaista, mutta toisen testin mukaan polttoaineen arvot olivat sallittujen raja-arvojen sisällä. Asia meni Kansainvälisen moottoripyöräilyliiton MM-sarjasta vastaavan hallituksen käsiteltäväksi, joka päätti, että jälkimmäinen testitulos jää voimaan. Jos Sakata olisi hylätty, maailmanmestaruus olisi mennyt maanmiehelle Tomomi Manakolle. Sakata siirtyi kaudeksi 1999 Hondalle. Hän jäi MM-pisteissä vasta neljänneksitoista ja lopetti uransa kauden jälkeen.
Sakata osallistui vuonna 1997 moottoripyörien kestävyyskilpailuun Suzukan 8 tunnin ajoon parinaan Jun Maeda.
Saavutukset > 125cc-luokka

Maailmanmestaruus 1994 ja 1998
MM-sarjan toinen 1993 ja 1995
11 osakilpailuvoittoa, 23 kakkossijaa, 7 kolmossijaa
Aiheesta muualla

Kazuto Sakatan kotisivut
125cc-luokan kuljettajien maailmanmestarit
Dardennen veljekset

Dardennen veljekset Cannesin elokuvajuhlilla 2009.
Jean-Pierre Dardenne (21. huhtikuuta 1951 Liège, Belgia) ja Luc Dardenne (10. maaliskuuta 1954, Liège, Belgia) ovat belgialaiset ohjaajaveljekset. He käsikirjoittavat, tuottavat ja ohjaavat elokuvansa yhdessä.
Vuonna 1999 veljekset voittivat Cannesin elokuvajuhlilla arvostetun Kultaisen palmun elokuvallaan Rosetta. Kaikki heidän tämän jälkeen ilmestyneet elokuvansa ovat kilpailleet Cannesissa ja voittaneet jonkin suurista palkinnoista. Vuonna 2005 he voittivat toisen kultaisen palmun elokuvalla Lapsi (L'Enfant).
Valikoitu filmografia > Fiktio-elokuvat

Falsch (1987)
Teitä ajatellen (1992)
Lupaus (1996)
Rosetta (1999)
Le fils (2002)
Lapsi (2005)
Dans l’Obscurité (2007)
Le silence de Lorna (2008)
Le Gamin au vélo (2011)
Kaksi päivää, yksi yö (2014)
Tuntematon tyttö (2016)
Le Jeune Ahmed (2019)
Valikoitu filmografia > Dokumentit

Chant du rossignol (1978)
Lorsque le bateau de Léon M. descendit la Meuse pour la première fois (1979)
Pour que la guerre s’achève, les murs devaient s’écrouter (1980)
R... ne répond plus (1981)
Leçons d’une université volante (1982)
Regarde Jonathan/Jean Louvet, son oeuvre (1983)
Il court... il court le monde (1987)
Danny and The Thunders

Danny and The Thunders on suomalainen vuonna 1978 perustettu rock and roll- ja rockabilly-yhtye. Yhtyeen jäsenet olivat kotoisin Helsingin Jakomäestä.
Yhtye voitti Suosikki-lehden järjestämät Suomen Rock-kuninkuus kilpailut vuonna 1980, yhtyeen jäsenten ollessa noin 15-vuotiaita. Tämä tuotti EP-levyn mittaisen levytyssopimuksen. Neljän kappaleen albumi sisälsi yhden yhtyeen itse tekemän kappaleen, muut olivat cover-kappaleita. EP-levyllä olleita kappaleita käytettiin myös myöhemmin ilmestyneellä Rockin'-levy-yhtiön kokoelmalevyllä Teenage Party. Yhtye teki esiintymisiä neljän vuoden ajan ja lopetti toimintansa vuonna 1983. Tämän jälkeen sen jäsenet soittivat erilaisissa yhtyeissä.
Vuonna 2002 Thunders kokoontui uudelleen yhteen tehden esiintymisiä. Kitaristi Henry Rothin tilalle tuli Dannyn pikkuveli Joona Nurminen, joka myöhemmin perusti myös oman yhtyeen nimellä Jonatan and the Band. Nykyisin Danny and The Thunders esittää myös tyylin mukaista omaa materiaalia.
Alkuperäinen kokoonpano

Danny Nurminen: laulu ja soolokitara
Henry Roth: laulu ja komppikitara
Atte Ahonen: basso
Kari Nyman: rummut
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ylen Elävä arkisto – Danny & The Thunders: Teenage Boogie
Keski-Korfu ja Diapontiset saaret

| Keski-Korfu ja Diapontiset saaret Keski-Korfun ja Diapontisten saarten kunta Κεντρική Κέρκυρα και Διαπόντια Νησιά Δήμος Κεντρικής Κέρκυρας και Διαποντίων Νήσων |
| --- | --- |
 Kunnan sijainti
 Keski-Korfu ja Diapontiset saaret
 Koordinaatit: 39°35′N, 19°51′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Jooniansaaret
Alueyksikkö:  Korfu
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
 – Kallikrates-koodi:  
 – Kuntakeskus:  Korfu
Väkiluku (2011):  68 558
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  KY
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Keski-Korfu ja Diapontiset saaret (kreik. Κεντρική Κέρκυρα και Διαπόντια Νησιά, Kentrikí Kérkyra kai Diapóntia Nisiá eli Δήμος Κεντρικής Κέρκυρας και Διαποντίων Νήσων, Dímos Kentrikís Kérkyras kai Diapontión Níson) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Korfun alueyksikössä Jooniansaarten alueella. Sen väkiluku on 68 558 (vuoden 2011 väestönlaskennan perusteella). Kunnan kuntakeskus on Korfun kaupunki.
Keski-Korfun ja Diapontisten saarten kunta käsittää nimensä mukaisesti Korfun saaren keskisen osan sekä Diapontiset saaret, mukaan lukien Ereikoússa, Mathráki, Othonoí, Diákopo, Diáplo, Plateiá ja Tracheiá. Sen lisäksi siihen kuuluvat pienet saaret Karávi, Lazaréto, Pontikonísi, Psýllos éna ja Vído (Ptychía).
Keski-Korfun ja Diapontisten saarten kunta syntyi 1. syyskuuta 2019, kun aiempi vuonna 2011 Kallikrates-suunnitelman myötä muodostettu Korfun kunta jaettiin Kleisthenes I -suunnitelman mukaisesti kolmeksi kunnaksi, joista muut ovat Etelä-Korfun kunta ja Pohjois-Korfun kunta.
Karhulan Rateko

Karhulan Rateko oli Karhulan kauppalassa toiminut lentopalloseura. Seura voitti miesten lentopallossa kaksi suomenmestaruutta, yhden Cup-mestaruuden ja saavutti SM-sarjassa yhteensä viisi mitalisijaa.
Rateko sai taloudellisissa vaikeuksissa olleen Karhulan Karton paikan pääsarjassa kaudeksi 1968–1969. Seuran sponsorina toimi liikkeenharjoittaja Veikko Rantamon yhtiö Rateko Oy (rautaa, terästä ja koneita). Rateko valmisti Karhulassa auton- ja junanpesukoneita sekä tarjosi asennuspalveluita.
Seurassa pelasi Suomen lentopallomaajoukkueen pelaajista Raimo Koskinen ja Risto Palonen, jotka tulivat seuraan Tampereelta, Ossi Pulli Lappeenrannasta sekä Heikki Montonen Helsingistä. Koskinen, Montonen ja Palonen vastasivat pääosin myös joukkueen valmennuksesta. Rateko pelasi kotiottelunsa Helilän koulun salissa, jonne mahtui kohtuudella 250 katselijaa, mutta jossa yleisöä oli parhaimmillaan 800–900.
Seuran viimeinen kausi SM-sarjassa oli 1974–1975, jolloin se sijoittui neljänneksi. Rateko Oy:n konkurssin myötä seura lopetti toimintansa vuonna 1975. Seuran paikan SM-sarjassa sai Karhulan Veikot, jota lähes kaikki pelaajat siirtyivät edustamaan.
Saavutukset

1970 pronssi SM-sarjassa
1970 Cup-mestaruus
1971 hopea SM-sarjassa
1972 pronssi SM-sarjassa
1973 Suomen mestaruus
1974 Suomen mestaruus
Jauhemetallurgia

Jauhemetallurgia on muotoilu- ja valmistustekniikka, jolla on kolme päävaihetta. Ensimmäiseksi raaka-aine jauhetaan haluttuun raekokoon. Seuraavaksi jauhe ruiskutetaan tai kaadetaan muottiin. Kolmantena vaiheena kuumennus joko siten, että kappale on yhä muotissa paineen alaisena tai ilman muottia normaalissa paineessa. Alle materiaalin sulamislämpötilan jäävän kuumennuksen aikana tapahtuu jauhettujen rakeiden välillä kylmähitsautuminen. Tuloksena on kappale, joka on valmiiksi halutuissa mitoissa tai hyvin lähellä niitä.
Historia

Jauhemetallurgian ("pulverimetallurgia") historia on ollut läheisessä suhteessa keraamisten esineiden polttoon, jossa kiviainesten hienot jakeet sintrautuvat yhteen. Sintraus metalliesineiden valmistusmenetelmänä on tunnettu jo vuosisatoja. Vanhimmat merkit sintratuista metalliesineistä ovat 1200-luvulta ennen ajanlaskun alkua, mutta teollisena valmistusmenetelmänä sintrausta on käytetty noin 100 vuotta.
Jauhemetallurgiasta on tullut tärkeä teollinen valmistusmenetelmä, koska sillä pystytään tekemään esineitä paljon laajemmasta metallivalikoimasta kuin saostamalla metalleja sulatuksen kautta. Siinä vältetään metalliseoksissa ongelmalliset kiinteän ja sulan faasin erkaantumisongelmat. 
Metallisten tuotteiden valmistaminen jauhemetallurgisin menetelmin on kasvanut 1960-luvulta lähtien keskimäärin 10 % vuodessa.
Markkinat

Jauhemetallurgisia tuotteita valmistetaan maailmassa noin 0,7 miljoonaa tonnia vuodessa. Suurin jauhemetallurgisten osien valmistaja on Yhdysvallat, jonka osuus markkinoista on noin 50 %. Euroopan osuus on noin 30 % ja Japanin 20 % (vuonna 2004). Kiinan tuotanto on nousemassa voimakkaasti. Suurin käyttökohde jauhemetallurgisille osille on autoteollisuus, noin 70 %. Metalleittain käyttömäärät suuruusjärjestyksessä ovat seuraavat:
Rauta/teräs, noin 90 % osuus
Alumiini/Al-seokset
Kupari/Cu-seokset
Volframi/W-karbidi
Nikkeli
Ruostumaton teräs
Pikateräs
Jauhemetallurgian edut ja rajoitukset

Jauhemetallurgisilla valmistusmenetelmillä saadaan aikaan ominaisuuksia, joita ei muuten voida tehdä, kuten haluttu huokoisuus tai magneettikentän suuntautuneisuus. Pystytään myös tekemään esineitä kovista materiaaleista, joiden työstäminen on vaikeaa. Voidaan myös tehdä komposiittimetalleja sekoittamalla eri metallien jauheita ja saada aikaan materiaali, jota ei sulattamalla voida tehdä. Jauhemetallurgialla saavutetaan myös tasaisempi rakenne kuin sulatetuissa metalleissa.
Jauhemetallurgisella valmistuksella säästetään kustannuksia, koska materiaalihukka on pientä ja saadaan valmis esine yhdellä työvaiheella.
Jauhemetallurgisilla valmistusmenetelmillä on muutama tekninen rajoitus. Jauhemetallurgia sopii yleensä vain pienille kappaleille, joiden paino on alle 4,5 kg. Jauhemetallurgisesti valmistetuilla kappaleilla on muokattuja osia heikommat mekaaniset ominaisuudet sekä niiden työkalukustannukset ovat korkeat.
Jauhemetallurgisia tuotteita

Hallitusti huokoista rakennetta käytetään hyväksi itsevoitelevissa laakereissa, joiden huokosiin on imeytetty voiteluaine.
Kovametalli on sintraamalla volframikarbidista ja yleensä koboltista valmistettu tuote.
Aiheesta muualla

Euroopan jauhemetallurgiayhdistys
TUT artikkeli  (Arkistoitu – Internet Archive)
Valmistustekniikka 487;Ihalainen, Aaltonen, Aromäki, Sihvonen; Otatieto
Johan Kitti

Johan Kitti on ruotsinsaamelainen laulaja ja taiteilija. Hän on voittanut Koutokeinossa pidetyn Sámi Grand Prix'n kahdesti. Vuonna 2006 Kitti voitti Östersundissa pidetyn Liet-Lávlut -kilpailun yhdessä norjansaamelaisen Ellen Sara Bæhrin kanssa kappaleellaan "Luđiin muitalan" ('Joiulla minä kerron').
Diskografia

Dovddut (Tunteet, 2006), ensialbumi
Diskografia > Vierailevana artistina

Annbjørg Hættan levyllä Gollegoallostat (2008)
Diskografia > Kokoelmalevyt

Ima Ipmasat (2007)
Sámi Grand Prix 2006 (2006)
Sámi Grand Prix 2005 (2005)
Sámi Grand Prix 2004 (2004)
Laulukilpailut

| Vuosi | Kilpailu | Taiteilija(t) | Kappale | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Sámi Grand Prix | Johan Kitti | Eŋgelat lávllodit (Enkelit laulavat) | 1. |
| 2006 | Sámi Grand Prix | Johan Kitti ja Ellen Sara Bæhr | Luđiin muitalan (Joiulla minä kerron) | 1. |
| 2006 | Liet-Lávlut | Johan Kitti ja Ellen Sara Bæhr | Luđiin muitalan (Joiulla minä kerron) | 1. |
Aiheesta muualla

Eurooppalainen laulukilpailu vähemmistökielille
Kazuya Kamenashi

Kazuya Kamenashi (jap. 亀梨和也, s. 23. helmikuuta 1986 Tokio, Japani) on japanilainen laulaja sekä näyttelijä. Hän on KAT-TUN-yhtyeen jäsen ja kuuluu Johnny’s jimusho -kykytoimiston listoille.
Elämä

Kamenashin perheeseen kuuluu Kazuyan lisäksi kaksi vanhempaa veljeä sekä yksi nuorempi. Hänen vanhempansa lähettivät hakemuksen Johnny’s jimushoon, johon hänet hyväksyttiin 12-vuotiaana. Kamenashi oli tuohon aikaan samassa haastatteluryhmässä Jin Akanishin ja Yūichi Nakamarun kanssa, jotka ovat tällä hetkellä myös KAT-TUNin jäseniä.
Diskografia

KAT-TUN
Shūji to Akira
Filmografia

Elokuvat
(2009) Gokusen The Movie – Ryū Odagiri
(2012) Eiga Yōkainingen Bem – Bem
(2013) Ore ore – Hitoshi Nagano
(2014) Vancouver no asahi – Roy Naganishi
(2015) Joker Game – Jirō Katō
TV-sarjat
(1999, TBS) 3-nen B-gumi Kinpachi-sensei (5. kausi) – Akihiko Fukagawa
(2005, NTV) Gokusen (2. kausi) – Ryū Odagiri
(2005, NTV) Kindaichi shōnen no jikenbo (televisiosarja) – Hajime Kindaichi
(2005, NTV) Nobuta. o produce – Shūji Kiritani
(2006, Fuji TV) Sapuri – Yūya Ishida
(2006, NTV) Yūki – Yūki
(2006, NTV) Kuitan special: ”Hong Kong o zenbu tabechau zo!” -hen – Hiroto Kanzaki
(2006, NTV) Tatta hitotsu no koi – Hiroto Kanzaki
(2007, TBS) Tokkyū Tanaka 3-gō – Tōru Shibahara (cameorooli)
(2008, NTV) 1 pound no fukuin – Kōsaku Hatanaka
(2009, NTV) Kami no shizuku – Shizuku Kanzaki
(2009, TBS) Mr. Brain – Masakazu Wakui
(2010, TBS) Yamatonadeshiko shichihenge – Kyōhei Kōno
(2011, NTV) Yōkainingen Bem – Bem
(2012, TBS) Dragon seinendan – arvoituksellinen johtaja
(2013, NTV) Tōkyō bandwagon – shitamachi daikazoku -monogatari – Ao Hotta
(2015, TV Asahi) Second Love – pääosa
Teatteri
(1.12.2001 – 27.1.2002) Show-geki Shock
(4.–28.6.2002) Show-geki Shock
(8.1.–25.2.2003) Shock Is Real Shock
(8.–31.1.2004) Dream Boy
(30.4.–5.7.2004) Dream Boy (KAT-TUN & Kanjani ∞ -hen)
(8.–23.5.2004) Dream Boy (Takkī-hen)
(27.4.–15.5.2005) Hey! Say! Dream Boy
(3.–29.1.2006) KAT-TUN vs Kanjani ∞ musical Dream Boys
(2007–2012) Dream Boys
Jesse Mankinen

| Jesse Mankinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. toukokuuta 1991 (ikä 33) Lappeenranta, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Mäykkis, Manki, Honda
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  177 cm
Paino:  82 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–2020
Seurat:  SaiPa (SML) KalPa (SML) Vitjaz Podolsk (KHL) Pelicans (SML) HC Davos (NL) HPK (SML)
Jesse Joonas Mikael Mankinen (s. 20. toukokuuta 1991 Lappeenranta) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan SM-liigaa Saimaan Pallossa, Kalevan Pallossa, Pelicansissa ja Hämeenlinnan Pallokerhossa yhteensä 566 runkosarjaottelua tehopistein 124+126=250 ja 53 playoff-ottelua tehopistein 11+16=27. Mankinen oli voittamassa KalPassa SM-pronssia vuonna 2017. Hän kuului sekä Pelicansissa että HPK:ssa joukkueensa kapteenistoon. Mankinen pelasi urallaan myös yhdellä kaudella sekä KHL:ssä että Sveitsissä. Hän pelasi myös kahdeksan A-maaottelua. Mankinen laukoi oikealta.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Yhdysvallat 2009 | jääkiekko |  |
Mankinen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009, jolloin hän voitti pronssia. Mankinen pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2008. Yhteensä hän pelasi yhteensä neljä nuorten ja 27 poikien maaottelua.
Suomen A-maajoukkueessa Mankinen pelasi kahdeksan ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hänet valittiin Suomen MM-leiriryhmän ensimmäiselle viikolle keväällä 2012. Mankinen pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa Euro Hockey Challengessa 4. huhtikuuta 2012 Rapperswilissä Sveitsiä vastaan. Hänen ketjukaverinsa ottelussa olivat samat kuin SaiPassa; Jarno Koskiranta ja Jesse Saarinen. Toisen Sveitsi-ottelun jälkeen Mankinen putosi leiriryhmästä.
Muuta

Mankisen pikkuveli Joonas pelasi jääkiekkoa hyökkääjänä A-junioriksi asti.
David Lönnroth

David Adamsson Lönnroth (17. tammikuuta 1824 Lokalahti - 9. marraskuuta 1897 Uusikaupunki) oli suomalainen rakennusmestari, joka tunnetaan Lounais-Suomeen urakoimistaan kirkoista. Hän suunnitteli myös itse vuonna 1893 rakennetun Brändön kirkon.
Lönnroth oli Turussa muurarioppilaana, kunnes muutti Uuteenkaupunkiin 1840-luvulla ja toimi myöhemmin muurarimestarina vuonna 1863 valmistunutta Uudenkaupungin kirkkoa rakennettaessa. Lisäksi hän työskenteli Siikaisten kirkon (1889) ja Vampulan kirkon (1894) rakennusmestarina sekä Kokemäen kirkon (1886) ja Rauman Pyhän Ristin kirkon (1891) laajennusten rakennusmestarina. Lönnroth vastasi myös 1860-luvun alussa Laitilan kirkon restauroinnista muun muassa rakentamalla uudet penkit, jotka nykyään ovat Soukaisten kirkossa, sekä Huittisten kirkon sisätilojen remontoinnista 1878.
Brändön kirkon ohella Lönnroth on suunnitellut muun muassa Uudenkaupungin keskustassa sijaitsevan entisen seurakunnan rukoushuoneen (1895) sekä Kalannin Männäisten kansakoulun (1874).
David Lönnrothin poika oli laivanvarustaja David Albert Lönnroth (1857-1936).
Jesse Marsch

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jesse Alan Marsch
Syntymäaika: 8. marraskuuta 1973 (ikä 50)
Syntymäpaikka: Racine, Wisconsin, Yhdysvallat
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura:  Kanada
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1992–1995 |  Princetown Tigers |  |  |
| 1996–1997 |  D.C. United | 15 | (4) |
| 1998–2005 |  Chicago Fire | 200 | (19) |
| 2006–2009 |  Chivas USA | 106 | (8) |
Valmennusura
2010–2011:  Yhdysvallat (apuv.)
2011–2012:  Montreal Impact
2015–2018:  New York Red Bulls
2018–2019:  RB Leipzig (apuv.)
2019–2021:  Red Bull Salzburg
2021:  RB Leipzig
2022–2023:  Leeds United
2024–:  Kanada

Jesse Marsch (s. 8. marraskuuta 1973) on yhdysvaltalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Toukokuusta 2024 lähtien hän on toiminut Kanadan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.
Ura pelaajana

Marsch aloitti pelaajauransa yliopistojalkapalloilijana Princetownin yliopiston joukkueessa. Hän siirtyi ammattilaiseksi D.C. Unitedin joukkueessa 1996. Marsch oli Bob Bradleyn löytö D.C. Unitediin, jossa hän jäi kuitenkin vähälle peliajalle. Bradleyn siirryttyä Chicago Firen organisaatioon hän hankki Marschin joukkueeseen vuonna 1998. Marsch edusti seuraavat vuodet Chicagoa ja pelasi seuran paidassa 200 ottelua. Vuonna 2006 hän siirtyi Chivasiin, jossa lopetti uransa kauden 2009 päätteeksi.
Ura valmentajana

Marsch aloitti valmennusuransa Bob Bradleyn apuvalmentajana Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2010. Lokakuussa 2011 hän siirtyi MLS-liigan laajennusjoukkue Montreal Impactin päävalmentajaksi. Hän jätti seuran kuitenkin jo kauden 2012 jälkeen valmennuksellisten erimielisyyksien vuoksi.
Montreal-pestinsä jälkeen Marsch toimi Princetownin yliopistojoukkueen apuvalmentajana, kunnes hänestä tammikuussa 2015 tuli MLS-liigan New York Red Bullsin päävalmentaja. Marschin johdolla New York Red Bulls voitti MLS Supporters’ Shieldin mestaruuden kaudella 2015 ja tuli valituksi MLS-liigan kauden valmentajaksi. Marsch valmensi seuraa aina kesään 2018 saakka, kunnes jätti tehtävänsä päävalmentajana. New York Red Bulls voitti hänen alaisuudessaan 58 ottelua ja hän oli seuran historian menestynein valmentaja.
Kesällä 2018 Marsch siirtyi valmentamaan Eurooppaan, kun hänestä tuli Red Bullin saksalaisseura RB Leipzigin apuvalmentaja. Hän toimi Ralf Rangnickin valmennustiimissä kauden 2018/19 ajan. Kun Marco Rose siirtyi kesällä 2019 Red Bull Salzburgista Borussia Mönchengladbachin päävalmentajaksi, tuli Marschista Salzburgin päävalmentaja. Debyyttikaudellaan 2019/20 Marsch luotsasi seuran tuplamestariksi.
Kesällä 2021 Marsch siirtyi Saksan Bundesliigaan RB Leipzigin päävalmentajaksi. Marschin johdolla Leipzig ei päässyt edelliskausien tasolle ja voitti vain yhdeksän kaikista pelaamistaan 23 ottelustaan. Mestarien liigassa Leipzig oli ennen lohkovaiheen viimeistä kierrosta voittanut vain yhden ottelun. Bundesliigassa seura vajosi joulukuun alussa jo sijalle 11. Marsch sai potkut tehtävästään 5. joulukuuta 2021, kun Leipzig oli kärsinyt kauden kuudennen tappionsa sarjassa häviämällä Union Berlinille.
Maaliskuun alussa 2022 Marsch aloitti Englannin Valioliigan Leeds Unitedin päävalmentajana kesään 2025 ulottuvalla sopimuksella. Marsch onnistui niukasti pelastamaan Leedsin putoamiselta. Joukkueen sarjapaikka säilyi viimeisellä kierroksella Brentfordista otetun voiton turvin. Kaudella 2022/23 Leedsin peliesitykset eivät parantuneet, vaan Marschin joukkue joutui jälleen taisteluun sarjapaikastaan. Lopulta seurajohto päätti erottaa hänet tehtävästään 6. helmikuuta 2023.
Toukokuussa 2024 Marsch nimitettiin Kanadan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi kaksivuotisella sopimuksella.
Meriitit > Pelaajana

MLS Cup: 1996, 1997, 1998
MLS Supporters’ Shield: 1997, 2003
U.S. Open Cup: 1996, 1998, 2000, 2003
Meriitit > Valmentajana

Itävallan mestaruus (2): 2020, 2021
Itävallan cup (2): 2020, 2021
MLS Supporters’ Shield: 2015
MLS:n vuoden valmentaja: 2015
David Mallet

David Mallet William Hogarthin maalauksessa.
David Mallet (alk. Malloch) (noin 1705 – 1765) oli skotlantilainen näytelmäkirjailija.
Mallet opiskeli Edinburghin yliopistossa ja muutti Lontooseen 1723 yksityisopettajaksi. Hän tutustui siellä Alexander Popeen, James Thomsoniin ja muihin kirjallisuuden parissa toimiviin henkilöihin. Samana vuonna hän kirjoitti tunnetuimman teoksensa William and Margaret, joka on mukaelma kansanballadista. Vuonna 1740 hän teki yhteistyössä Thomsonin kanssa naamionäytelmän Alfred, johon kuului "Rule, Britannia!". Hän ei ollut erityisen pidetty skotlantilaisten keskuudessa, vaan häntä luonnehdittiin häikäilemättömäksi.
Hänen tuolloin suositut näytelmänsä ja runonsa, esimerkiksi Amyntor and Theodora, ovat jääneet unohduksiin, mutta hänen merkittävyyttään osoittaa, että poliitikko ja filosofi Henry St John valitsi hänet kirjallisen jäämistönsä hoitajaksi. Mallet toimitti ja julkaisi St Johnin tuotannon.
Keski-Kreikka

| Keski-Kreikan alue Περιφέρεια Στερεάς Ελλάδας> Alue |
| --- | --- |
 Sijainti
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia ja Keski-Kreikka
Alueyksiköitä:  5
Kuntia:  25
Perustettu:  1987
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Lamía
Pinta-ala:  15 549 km² (2.)
Väkiluku (2021):  508 254 (8.)
 – väestötiheys:  32,69 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  GR-H
 – NUTS:  EL64
 
www.pste.gov.gr
Keski-Kreikka (kreik. Στερεά Ελλάδα, Stereá Elláda) eli Keski-Kreikan alue (Περιφέρεια Στερεάς Ελλάδας, Periféreia Stereás Elládas) on yksi Kreikan aluehallinnon kolmestatoista alueesta. Se kuuluu Thessalian ja Keski-Kreikan hajautetun hallinnon alueeseen ja sen pääkaupunki on Lamía.
Hallintoalue sijaitsee nimensä mukaisesti keskisessä Manner-Kreikassa, Länsi-Kreikan ja Attikan välissä sekä Thessalian eteläpuolella. Sen pinta-ala on 15 549 neliökilometriä ja asukasluku 508 254 (vuonna 2021).