stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paskuri (Jämsä, Ouninpohja)
Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,0 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee länsipuolisen Korpivuoren ja itäpuolisen Paskurinvuoren välisessä laaksossa. Korpivuori ja Paskurinvuori nousevat 45 metriä järven pinnan yläpuolelle. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä ja rannat ovat pääosin metsämaata. Järven luoteisrannalla on yksi vapaa-ajan asunto ja järven eteläpuolelta kulkee Ouninpohjan ja Jyrkysenkulman kylien välinen tie. Jämsän ja Kuhmoisten kunnanraja kulkee järven halki siten, että järven eteläosa kuuluu Jämsään ja pohjoisosa Kuhmoisiin. Suurin osa järvestä kuuluu Jämsään.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 120 metriä mpy. Sen pohjoispäähän laskee kaksi ojaa, joista toinen tuo vettä Lapiojärvestä ja toinen Piimälammista. Laskuoja lähtee järven eteläpäästä ja laskee 150 metrin päässä Isojärven Ouninpohjaan. Laskuojan pudotus on 1,1 metriä.
Historiaa

Vuoden 1966 peruskartassa järvi oli autio, mutta sen koillisrannalla oli pelto. Vuoteen 1981 mennessä järvelle oli rakennettu yksi talo.
Helsinki MopoGP

Helsinki MopoGP on Helsingin Moottoripyöräilijäkerho -HMPK ry:n järjestämä mopoendurancekilpailu. Kilpailu on järjestetty vuosittain vuodesta 2005 lähtien elokuun lopussa. Kilpailu on endurance -tyyppinen 6 tunnin ajo johon osallistutaan 3-4 hengen joukkueella ja kilpavälineenä ovat viritetyt mopot. Kilpailu järjestetään Helsingissä Tattarisuon FK radalla.
Kilpailu on Suomen Moottoriliiton alainen ja vuonna 2015 se oli Mopoendurance SM sarjan neljäs ja viimeinen osakilpailu.
Kilpailun kulku

Kilpailussa on kaksi eri luokkaa, Proto ja Sport. Molemmat luokat kilpailevat yhtäaikaisesti mutta niiden sijoitukset lasketaan erikseen. Proto luokassa joukkueilla on enemmän vapauksia mopon muutoksille kuin Sport luokassa.
Ennen varsinaista kilpailua ajetaan kahden tunnin ajan vapaata harjoitusta, joka toimii myös kilpailun aika-ajoina. Harjoitusten aikana kuljettajat saavat ajaa kilparadalla ja pysähtyä välillä varikolle. Aika-ajon jälkeen on tunnin tauko ennen varsinaista kilpailua.
Kilpailu käynnistyy Le Mans -tyylisellä startilla, jossa mopot ovat radan ensimmäisen mutkan sisäkaarteen puoleisella reunalla aika-ajon määräämässä järjestyksessä ja kuljettajat radan vastakkaisella reunalla. Kilpailun käynnistyttyä kuljettajat juoksevat mopoille ja lähtevät liikkeelle. Kilpatiimin jäsenistä yksi saa pidellä mopoa pystyssä ja avustaa liikkeellelähdössä. Kilpailun kokonaisaika on 6 tuntia, jona aikana kilpailijat pyrkivät ajamaan mahdollisimman paljon kierroksia 1090 metrin mittaisella radalla. Jokaisen joukkueen kuljettajan on vuorollaan ajettava kilpailussa. Varikkokäyntien määrää ei ole rajoitettu, mutta varikkokäynnit luonnollisesti vievät ajoaikaa joten joukkueet pyrkivät minimoimaan varikkokäyntien määrää. Nopein kierrosaika radalla on Borehami Factoryn ajama 1:00.846.
Helsinki MopoGP 2015 lähtö
Juha Pasoja

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 16. marraskuuta 1976 (ikä 48)
Syntymäpaikka: Kemi, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 185 cm
Junioriseurat
0000–1987: Ihme
1988–1991: FC-88
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1992–1999 | KPT-85 | 152 | (19) |
| 2000–2001 | Jazz | 59 | (9) |
| 2002–2005 | Haka | 92 | (10) |
| 2006–2009 | HamKam | 84 | (19) |
| 2010–2012 | JJK | 73 | (3) |
| 2013–2015 | Villiketut | 9 | (2) |
| Yhteensä | Yhteensä | 469 | (62) |
Maajoukkue
| 2003–2008 | Suomi | 15 | (0) |
Valmennusura
2011–2013: Villiketut
2013: JJK (apuv.)
2013–2018: JJK
2018–2019: Dreams FC
2019: Kemi City
2020–2024: MP
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Juha Pasoja (s. 16. marraskuuta 1976 Kemi) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija, joka toimii viimeksi Mikkelin Palloilijoiden päävalmentajana. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja. Pasoja tunnettiin pelaajaurallaan hyvänä vapaa- ja rangaistuspotkujen laukojana.
Pasoja siirtyi norjalaisseura HamKamiin vuonna 2006 Hakasta, jota ennen hän edusti myös KPT-85:tä ja FC Jazzia. JJK:n kanssa Pasoja allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen marraskuussa 2009, kun HamKam putosi Norjan kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle. JJK:ssa Pasoja pelasi kaikkiaan kolme kautta päättäen pelaajauransa kauteen 2012.< Veikkausliigassa hän pelasi 224 ottelua ja teki niissä yhteensä 22 maalia.
Ensimmäisen maaottelunsa Suomen maajoukkueessa Pasoja pelasi Hondurasia vastaan 16. marraskuuta 2003. Hän on pelannut myös futsalmaajoukkueessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juha Pasoja Wikimedia Commonsissa
Ukrajinska pravda

| Ukrajinska pravda |
| --- | --- |

 Ukrajinska pravdan englanninkielinen sivusto (23.12.2024).
Perustettu:  huhtikuussa 2000
Päätoimittaja:  Sevhil Musajeva
Kotikunta:  Kiova
Kotimaa:  Ukraina
Kieli:  ukraina, venäjä, englanti
Aiheesta muualla
Kotisivu
Ukrajinska pravda (ukr. Українська правда; engl. Ukrainska Pravda, suom. ’ukrainalainen totuus’; lyhennys UP) on ukrainalainen, liberaaliksi luonnehdittu uutissivusto. Lehti julkaisee uutisia ja muuta aineistoa ensisijaisesti ukrainaksi. Useimmat artikkelit käännetään venäjäksi ja valittu osa englanniksi. Päätoimittajana toimii Sevhil Musajeva. Toukokuussa 2021 uutissivuston omistus siirtyi ukrainalaiselle sijoitusyhtiö Dragon Capitalille. Loppuvuodesta 2024 sivustoa seurasi lähes 8 miljoonaa lukijaa ympäri maailmaa.
Ukrajinska pravdan perusti huhtikuussa 2000 Heorhi Gongadze, joka murhattiin presidentti Leonid Kutšman käskystä  seuraavana syksynä. Vuonna 2016 UP:n pääkolumnisti, Committee to Protect Journalist -järjestön kansainvälisen lehdistövapauspalkinnon voittanut Pavel Sheremet tapettiin autopommilla, ilmeisesti kostona tutkivaan juttusarjaan liittyen.
Ukrajinska pravdan englanninkielinen sivusto käynnistettiin nopeasti Venäjän hyökkäyssodan ensimmäisenä päivänä (24. helmikuuta 2022), koska toimtus koki että ukrainalaisten uutisten tulisi saavuttaa laajempi kansainvälinen yleisö. Verkkosivuston (kaikki kielet) suosio nousi äkkiä, 30 päivän aikana hyökkäyssodan alkamisesta Ukrainska pravdan sivustolla vierailtiin lähes miljardi kertaa. Esimerkiksi Yahoo News ja MSN liittivät Ukrainska pravdan juttuja uutisvirtaansa.  Verkkoanalyytikan mukaan Ukrajinska pravda oli Venäjän hyökkäyssodan alun jälkeen Ukrainan luetuin verkkosivusto Googlen hakupalvelujen jälkeen. Ukrajinska pravdalle myönnettiin vuoden 2022 IPI-IMS Free Media Pioneer -lehdistöpalkinto yhdessä kuuden muun ukrainalaisen joukkoviestimen (ABO, Hromadske, Slidstvo.info, StopFake, The Kyiv Independent, ja Ukraїner) kanssa.
Alkuvuodesta 2024 yhdysvaltalaiset, maailmanlaajuisesti leviävät uutissivustot (Yahoo News ja MSN) kuitenkin muuttivat Ukrainaa käsitteleviä aineistokäytäntöjään. UP:n toimituksen tai kahden muun tunnetun ukrainalaisen uutissivuston englanninkielisiä uutisia ei otettu enää paljoakaan uutisvirtaan. Tilalle ukrainalaista näkökulmaa edustamaan mediajätit linkittivät kyseenalaisia, Daily Digestin kaltaisia koontisivustoja, jotka poimivat muun muassa Wikimedia Commonsin ilmaisvalokuvia lyhyine kuvateksteineen ja mainoksia luotettavista ukrainalaisista mediataloista peräisin olevien, journalistisesti toimitettujen sisältöjen sijaan. Globaalien teknologiajättien Google Discover ja Apple News -sivustot ovat puolestaan rajoittaneet lukijoiltaan UP:n englanninkielisten uutisten saatavuutta.
Yläinen Vuorisjärvi

| Yläinen Vuorisjärvi |
| --- | --- |
 Maanmittauslaitoksen ortoilmakuva Yläisestä Vuorisjärvestä.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi, Pirkanmaa
Kunnat:  Jämsä, Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°46′59″N, 25°00′38″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Arvajanjoen valuma-alue (14.26)
Laskuoja:  oja Keskiseen Vuorisjärveen 
Järvinumero:  14.263.1.066
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  156,8 m  
Pituus:  880 m  
Leveys:  610 m  
Rantaviiva:  3,238 km  
Pinta-ala:  17,403 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiYläinen Vuorisjärvi 
Yläinen Vuorisjärvi on Keski-Suomessa Jämsässä ja Pirkanmaalla Kuhmoisissa Ouninpohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 17,4 hehtaaria, se on 900 metriä pitkä ja 600 metriä leveä. Sen länsipuolinen Mustavuori nousee 60 metriä järven pinnan yläpuolelle. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järvellä on yksi talo ja kaksi vapaa-ajan asuntoa. Jämsän ja Kuhmoisten välinen kunnanraja kulkee järven halki siten, että järven eteläisin osa kuuluu Kuhmoisiin. Suurin osa järvestä kuuluu Jämsään.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 156,8 metriä mpy. Sen koillispäähän laskee Mustalammi. Laskuoja lähtee järven luoteispäästä ja laskee 200 metrin päässä Keskiseen Vuorisjärveen. Laskuojan pudotus on 0,1 metriä.
Historiaa

Vuoden 1966 peruskartassa järvellä oli kolme taloa, joista kahden yhteydessä oli peltoa. Vuoteen 1981 mennessä toisen talon pellot olivat metsittyneet ja peltoa oli enää yhden talon yhteydessä.
Iso-Mäntynen (Jämsä)

| Iso-Mäntynen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°48′02″N, 24°59′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Arvajanjoen valuma-alue (14.26)
Laskupuro:  Myllypuro Ilmapyyryyn 
Järvinumero:  14.263.1.071
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  137,6 m  
Rantaviiva:  3,235 km  
Pinta-ala:  19,564 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso-Mäntynen 
Iso-Mäntynen  on Keski-Suomessa Jämsässä Ylä-Partalan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 19,6 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 137,6 metriä mpy.
Henkilöstöhallintajärjestelmä

Henkilöstöhallintajärjestelmä on  tietojärjestelmä jonka avulla organisaation henkilöstöhallinto pyrkii hallinnoimaan henkilöjohtamiseen ja työsuhteeseen liittyviä asioita.
Sisältö

Henkilöstöhallintajärjestelmä sisältää usein työntekijöistä muun muassa seuraavanlaista tietoa:
työntekijän perustiedot
työsopimus liitteineen
suoritetut koulutukset
pätevyydet, luvat ja sertifikaatit
työsuhde- ja palkkatiedot
äitiys-, isyys- ja vanhempainvapaat
vuosilomat
sairauslomat ja muut poissaolot
lähtöhaastattelut
rekrytointeihin liittyviä asioita
Alainen Myllyjärvi

| Alainen Myllyjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°46′10″N, 24°57′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Arvajanjoen valuma-alue (14.26)
Laskuoja:  Huovarinoja Isojärveen 
Järvinumero:  14.263.1.062
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  119,7 m  
Pituus:  420 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,952 km  
Pinta-ala:  2,976 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAlainen Myllyjärvi 
Alainen Myllyjärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Ouninpohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,0 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 950 metriä. Järven rannat ovat pääosin metsämaata, mutta järven koillispuolella on peltoa.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 119,7 metriä mpy. Siihen laskee kaksi ojaa, joista toinen tuo vettä Isosta Myllyjärvestä. Järvi laskee sen kaakkoispäästä lähtevää Huovarinojaa pitkin Isojärven Ouninpohjaan. Laskuoja on 1,3 kilometriä pitkä ja sen pudotus on 0,8 metriä.
Historiaa

Vuoden 1966 peruskartassa järven nimenä oli Alinen Myllyjärvi ja sen koillispuoleinen pelto oli nykyistä laajempi.
Matonen

| Matonen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°49′12″N, 24°58′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Arvajanjoen valuma-alue (14.26)
Laskuoja:  oja Myllypuroon 
Järvinumero:  14.263.1.074
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  141 m  
Pituus:  590 m  
Leveys:  320 m  
Rantaviiva:  1,523 km  
Pinta-ala:  7,313 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMatonen 
Matonen  on Keski-Suomessa Jämsässä Ylä-Partalan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,3 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141 metriä mpy.
Myyräjärvi (Jämsä)

| Myyräjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°49′51″N, 24°56′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Arvajanjoen valuma-alue (14.26)
Laskuoja:  oja Isoon Heinäjärveen 
Järvinumero:  14.263.1.077
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  159,4 m  
Pituus:  290 m  
Leveys:  200 m  
Rantaviiva:  0,744 km  
Pinta-ala:  2,609 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMyyräjärvi 
Myyräjärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Ylä-Partalan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,6 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 159,4 metriä mpy.
Korallimeren taistelu

Korallimeren taistelu käytiin toisessa maailmansodassa 4.–8. toukokuuta 1942 Australian, Uuden-Seelannin, Uuden-Guinean ja Salomonsaarten välisellä merialueella. Se oli maailman ensimmäinen meritaistelu, jossa taisteluun osallistuneet pinta-alukset eivät nähneet tai tulittaneet toisiaan.
Pyrkiessään vahvistamaan puolustuskykyään Japanin sodanjohto päätti vallata Uuden Guinean Port Moresbyn ja Salomonsaarten Tulagin. Suunnitelma, joka sai nimen operaatio MO, edellytti kolmen yhdistyneen laivaston lentotukialuksen osallistumista maihinnousulaivaston suojaamiseen ilmahyökkäyksiltä. Operaation komentajaksi määrättiin amiraali Shigejoshi Inoue. Yhdysvaltain viestitiedustelu sai tiedon suunnitelmasta, minkä jälkeen laivasto lähetti amiraali Frank J. Fletcherin alaisuudessa kaksi lentotukialusosastoa sekä australialais-amerikkalaisen risteilijäosaston torjumaan maihinnousua.
Japanilaiset valtasivat 3.–4. toukokuuta Tulagin, vaikka alukset joutuivat Yhdysvaltain laivaston USS Yorktownilta nousseiden lentokoneiden yllättämiksi. Japanilaiset saivat samalla tiedon Yhdysvaltain lentotukialusten merellä olosta. Osapuolten lentokoneet iskivät 7. toukokuuta alkaen. Ensimmäisenä päivänä upposi Shōhō sekä Yhdysvaltain laivaston hävittäjä sekä vaurioitui tankkeri Neosho, jonka miehistö upotti aluksensa myöhemmin. Toisena päivänä vaurioituivat Shōkaku ja USS Lexington, jonka miehistö upotti myöhemmin. Lisäksi USS Yorktown vaurioitui lievemmin. Kumpikin osapuoli vetäytyi kärsimiensä tappioiden vuoksi alueelta. Inoue keskeytti samalla Port Moresbyn maihinnousun.
Taistelu esti vaurioituneen Shōkakun ja ilman lentokoneita olevan Zuikakun osallistumisen Midwayn taisteluun, mikä mahdollisti osaltaan Yhdysvaltain voiton.
Taustaa

Japani tuhosi 7. joulukuuta 1941 Havaijille Pearl Harborin laivastotukikohtaan tekemällään lentotukialuskoneiden hyökkäyksellä Yhdysvaltain Tyynenmeren laivaston. Sodan aloittanut hyökkäys tuhosi tai vaurioitti pääosaa Yhdysvaltain Tyynellämerellä olleista taistelulaivoista. Japanin sodanjohdon tavoitteena oli estää Yhdysvaltain toiminta vallattaessa luonnonvaroiltaan rikkaat Tyynenmeren alueet sekä luotaessa puolustuksen vaatima turvakehä vallattujen alueiden hallussa pitämiseksi. Pearl Harborin hyökkäyksen kanssa saman aikaisesti hyökättiin Malakan niemimaalle, mikä liitti Britannian, Australian ja Uuden-Seelannin joukot Yhdysvaltain joukkojen rinnalle sotaan Japania vastaan. Keisarillisen Japanin laivaston yhdistyneen laivaston käskyn mukaisesti tavoitteena oli estää liittoutuneiden toiminta Alankomaiden Intiassa ja Filippiineillä sekä luoda Japanille riittävät taloudelliset toimintaedellytykset (sodan jatkamiseen).
Tavoitteen saavuttamiseksi vuoden 1942 alussa Malakan niemimaan lisäksi japanilaiset hyökkäsivät ja onnistuneesti valtasivat Filippiinit, Thaimaan, Singaporen, Alankomaiden Itä-Intian, Waken, Uuden Britannian, Gilbertin saaret sekä Guamin aiheuttaen suuria tappioita puolustaneissa joukoissa. Japani suunnitteli käyttävänsä valtaamiaan alueita puolustuskehän luomiseen, mikä mahdollistaisi liittoutuneiden myöhemmin tekemien hyökkäysten torjumisen.
Japanin sodanjohto oli suunnitellut jo tammikuussa 1942 hyökkäyksen brittien hallinnoimille Salomon­saarille ja Uuden-Guinean kaakkoisosaan (operaatio MO) tarkoituksenaan vallata Port Moresby. Operaation tarkoituksena oli myös lopettaa liittoutuneiden ilma-aseen iskut Rabaulissa ja Kaviengissa oleviin tukikohtiin sekä avata mahdollisuus ilmaiskuille Australian koillisrannikon kohteisiin. Operaatioon liitettiin myös Tulagin ja Lousiadesin valtaus, joihin perustettiin vesilentoasemat.
Trukille sijoitetun keisarillisen Japanin laivaston 4. laivaston komentaja vara-amiraali Shigeyoshi Inouye sai 29. tammikuuta 1942 käskyn vallata Port Moresby maaliskuussa. Japanin Rabaulissa olevat ilmavoimat aloittivat helmikuussa Port Moresbyn pommitukset.
Osapuolten joukot > Liittoutuneiden laivasto

Liittoutuneiden laivasto-osaston muodosti Task Force 17:n komentajanaan kontra-amiraali Frank Jack Fletcher, mihin liitettiin täydennyksenä Task Force 11. Osaston tukialusryhmän TG17.3 muodostivat Yhdysvaltain laivaston lentotukialukset USS Yorktown ja USS Lexington, jonka suojana olivat Sims-luokan hävittäjät USS Morris, USS Anderson, USS Hammann ja USS Russell. Hyökkäysosastossa TG17.2 olivat raskaat risteilijät USS Astoria, USS Chester ja USS Portland, USS Minneapolis ja USS New Orleans, joiden lähisuojana olivat Farragut-luokan hävittäjät USS Phelps, USS Dewey, USS Farragut, USS Aylwin ja USS Monaghan. TF17:än kuului tukilaivaosasto (engl. Fleet Train) TG17.6, jossa olivat tankkerit Neosho ja Tippecanoe suojanaan hävittäjät USS Sims ja USS Worden.
Lisäksi osastoon liittyi Australian laivaston risteilijäosasto (TF 44, myöhemmin TG17.3), johon kuuluivat raskaat risteilijät HMAS Australia ja USS Chicago, kevyt risteilijä HMAS Hobart sekä hävittäjät USS Perkins ja USS Walke. Lentotukialuksilla oli yhteensä 143 lentokonetta.
Osapuolten joukot > Keisarillisen Japanin laivasto

Japanin laivasto-osaston rungon muodosti vara-amiraali Inouyen 4. laivasto tuettuna emämaasta saapuneella 5. lentotukialusviiriköllä. Operaatiota varten laivasto jaettiin seuraavasti:
Port Moresbyn maihinnousuosasto (kontra-amiraali Koso Abe)
12 kuljetusalusta
miinanraivaajia
hyökkäysosasto (kontra-amiraali Sadamichi Kajioka)
kevyt risteilijä Yūbari
hävittäjät Oite, Asanagi, Mutsuki, Mochizuki ja Yayoi
partiovene
tukilaivoja
Tulagin maihinnousuosasto (kontra-amiraali Kiyohide Shima)
kuljetusalus
miinalaivat Okinoshima ja Koeimaru
partioaluksia ja miinanraivaajia
hävittäjät Kikuzuki ja Yūzuki
Tukiosasto, jonka tehtävänä perustaa vesilentokonetukikohta Lousiadesiin (kontra-amiraali Kuninori Marumo)
vesilentokoneiden emälaiva Kamikawamaru
kevyet risteilijät Tenryū ja Tatsuta
3 tykkivenettä
Suojausosasto, kontra-amiraali Aritomo Goto (joka oli samalla koko maihinnousuosaston komentaja)
Shōhō, jolla 21 lentokonetta
raskaat risteilijät Aoba, Kako, Kinugasa ja Furutaka
hävittäjä Sazanami
Tukialusosasto, vara-amiraali Takeo Takagi
raskaat risteilijät Myōkō ja Haguro
hävittäjät Ushio ja Akebono
5. lentotukialusviirikkö (kontra-amiraali C. Hara)
Shōkaku ja Zuikaku, joilla yhteensä 126 lentokonetta
hävittäjäsuojaus Ariake, Yūgure, Shigure ja Shiratsuyu
tankkeri
Lisäksi operaatiota tukivat noin 120 maakentille Rabaulissa olevaa 25. lennoston (kontra-amiraali S. Yamada) lentokonetta sekä eteentyönnettyihin tukikohtiin sijoitetut vesilentokoneet.
Taistelu

USS Lexingtonin ja USS Yorktownin ympärille muodostetut taisteluosastot kohtasivat 1. toukokuuta kello 06.15 läntisen Korallimeren alueella, jolloin kontra-amiraali Frank Jack Fletcher otti näin muodostetun Task Force 17:n komentajuuden. Hänen ensimmäinen käskynsä oli alusten tankkaaminen merellä.
USS Yorktownin ja sen suojueen tankkaus saatiin suoritettua 2. toukokuuta kello 18.00 mennessä, minkä jälkeen osasto aloitti tiedustelun alueella. USS Lexington suojueineen aloitti tankkauksen tämän jälkeen. Osastojen oli määrä yhtyä uudelleen 4. toukokuuta.
Taistelu > Tulagi

Japanin joukot nousivat aamulla 3. toukokuuta maihin Tulagille, jossa ollut pieni australialainen varuskunta oli evakuoitu paria päivää aiemmin. Amiraali Goton suojausosasto siirtyi Uuden Georgian eteläpuolelle ja lentotukialusosasto pysyi Salomonin saarten pohjoisosassa liittoutuneiden maakentille sijoitettujen lentokoneiden ulottumattomissa.
Vielä samana iltana sai Amiraali Fletcher tiedon maihinnoususta. Fletcher luuli tankkauksen olevan edelleen käynnissä, joten hän määräsi ainoastaan USS Yorktownin osastoineen siirtymään alueelle sekä hyökkäämään Tulagille. Seuraavana aamuna juuri ennen auringonnousua nousi tukialukselta 28 SBD-2 Dauntless -syöksypommittajaa ja 12 TBD-1 Devastator -torpedokonetta. Lentotukialuksella olleet 18 käyttökuntoista F4F-3 Wildcat -hävittäjää jaettiin kolmeen ryhmään niin, että osa koneista oli jatkuvasti laivasto-osaston suojana ilmassa. Hyökkäyksessä tuhottiin yksi hävittäjälaiva ja kolme miinanraivaajaa ja vaurioitettiin muutamaa muuta alusta.
Koneiden palattua lentotukialukselle ne tankattiin ja aseistettiin uudelleen. Hieman myöhemmin 27 SBD:n ja 11 TBD:n tekemässä toinessa iskussa satama-alueelle vaurioitettiin yhtä partioalusta ja tuhottiin kaksi vesilentokonetta yhden TBD:n tuhoutuessa.
Iltapäivällä tehtiin vielä kolmas ja viimeinen hyökkäys Tulagille. Iskuun osallistui 21 SBD:tä, jotka upottivat neljä maihinnousualusta. Yhteensä USS Yorktownilta tehtiin 103 lentosuoritusta  maihinnousuosastoa vastaan. Niissä kului 76 kappaletta 1000 naulan pommeja ja 22 torpedoa sekä runsaasti konekiväärin patruunoita, joiden käytön tulokset jäivät perin vaatimattomiksi. Lisäksi menetettiin kolme lentokonetta.
Taistelu > Lentotukialustaistelut

Aamulla 8. toukokuuta molemmat osapuolet lähettivät hyökkäyksen toisiaan kohti. Osastot olivat lähekkäinselvennä. Amerikkalaiset saivat kolme osumaa Shokakuun, joka selvisi kotimaahan, mutta joutui pitkäksi aikaa telakalle. Zuikaku ei vaurioitunut, mutta sen lentomiehistöjen tappiot olivat niin suuret, että sekin joutui kotimaahan varusteltavaksi.
Japanilaiset upottivat Lexingtonin
Seuraukset

Kumpikaan osapuoli ei saavuttanut selkeää voittoa, mutta siitä saatuja kokemuksia käytettiin Midwayn taistelussa kuukautta myöhemmin. Taktisesti japanilaiset voittivat, mutta strategisesti he hävisivät.
Kahden ison tukialuksen joutuminen telakalle hieman ennen Midwaytä heikensi heitä ehkä ratkaisevasti. Japanilaisten eteneminen tällä suunnalla päättyi. Lisäksi tämä oli heidän ensimmäinen vakavampi takaiskunsa.
Japanin joukkojen eteneminen lounaisella Tyynellämerellä joulukuusta 1941 huhtikuuhun 1942.
TG17.3 hyökkäyksen kohteena
Kartta taistelutapahtumista