stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
My Funeral
Historia

My Funeral on perustettu vuonna 2005 Jyväskylässä Ilkka Sepposen ja Tero Kangasmaan toimesta Hostice- nimisen yhtyeen raunioista. Alkuun yhtye soitti melodista death metalia, mutta nopeasti genre vaihtui thrash metaliin. Hosticen raunioista mukaan My Funeraliin saatiin rumpali Hannu Sivusuo, basisti Toni Kemppainen ja kitaristiksi Tero löysi Joonas Kiviniemen. Yhtyeen alkuaikoina Tero soitti koskettimia ja Ilkka soitti kitaraa ja lauloi. Pian kuitenkin Ilkka keskittyi pelkkään lauluun, ja toiseen kitaraan saatiin Henri Rahm. Tällä kokoonpanolla nauhoitettiin ensimmäinen demo, paitsi basisti Toni erosi vain päivä ennen demotusta, joten bassot demoille soitti Ilkka.
"– Ekan ja tokan demon välissä bassoa soitti Mauno Hämäläinen. Toiselle demolle Toni oli tullut jo takaisin, ja Henri Rahm oli korvattu Esa Kaarakaisella. Myös Tero Kangasmaa oli jäänyt pois musiikin muuttuessa enemmän death-vaikutteiseksi thrashiksi. Tällä porukalla tehtiin ”Death”-EP ja aloitettiin ekan täyspitkän valmistelu. Esa ilmoitti erostaan vain noin kuukausi ennen nauhoituksia, ja kitaraan hommattiin Joonas Paananen. Ekan levyn jälkeen Toni jäi pois, ja myös kitaristi vaihtui jälleen kerran. Aku Korhonen korvasi Joonas Paanasen, ja minulle jäi luonnollisesti basso. Tämä kokoonpano tuntui ensimmäistä kertaa oikealle bändille, ja minulla ainakin päämäärät kasvoivat. Tehtiin ”Thrash Destruction” -ja ”Violence Academy” -kokopitkät ja ”Harder Than This Life” -EP. Tehtiin kolme kiertuetta Itä-Euroopassa, soitettiin Latviassa ja Liettuassa sekä tehtiin useita keikkoja Suomessa."
Yhtye saavutti nykyisen kokoonpanonsa vuonna 2017, kun kitaristi Aku Korhonen ja rumpali Hannu Sivusuo erotettiin yhtyeestä yhtyeen yhteisten päämäärien jouduttua ristiriitaan. Tämän jälkeen yhtyeen nykyinen kokoonpano vakiintui vuodesta 2018 rumpali Tomi Louheston ja kitaristi Carlos Correan myötä. Yhtye on soittanut kymmeniä keikkoja uudella kokoonpanolla niin Suomessa kuin Kroatiassa ja Bosnia-Hertzegovinassa sekä julkaissut "Graveblaster" EP:n lisäksi muutaman sinkun. My Funeral osallistui vuoden 2019 Tuska-festivaalin järjestämään Tuska-Torstai kilpailuun ja eteni kisassa finaaleihin kuuden parhaan joukkoon. Tällä hetkellä yhtye on valmistelemassa ensimmäistä täyspitkäänsä 2020-luvulla.
Diskografia > Studioalbumit

Funeral Manifesto (Inverse Records, 2022)
Violence Academy (omakustanne, 2015)
Thrash Destruction (Violent Journey, 2013)
Carnal Obduction (Violent Journey, 2010)
Diskografia > EP:t

Graveblaster (EP, omakustanne 2019)
Harder Than This Life (EP, Via Nocturna, 2016)
Death (EP, omakustanne 2009)
Diskografia > Singlet ja demot

The Night Will Come (2022)
Nirvana of Negative (2022)
Primitive Evil (2022, Inverse Records)
"Overkill" (Motörhead-cover, 2020)
"Flamethrower" (2020)
Grave Wide Open (demo, 2008)
Very Live One (demo, 2006)
Funeral Terror (demo, 2006)
Jäsenet

Ilkka Sepponen - basso, laulu
Joonas Kiviniemi - kitara, taustalaulu
Carlos Correa - kitara, taustalaulu
Tomi Louhesto - rummut, perkussiot
Aiheesta muualla

https://www.facebook.com/funeralterror
NGC 457

| NGC 457 |
| --- | --- |
 NGC 457 avoin joukko.
Nimen alkuperä:  William Herschel 1787.
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  +6.40 mv
Absoluuttinen kirkkaus:  +5.53 Mv
Ikä:  21 miljoonaa vuotta
Astrometriset ominaisuudet
Epookki:  J2000
Rektaskensio (J2000):  01 19 35.0
Deklinaatio (J2000):  +58 17 12
Etäisyys:  2.4 kpc
NGC 457 avoimen joukon sijainti.
NGC 457 on avoin tähtijoukko joka on Kassiopeian tähdistön kirkkain. Sen reunalla sijaitsee myös φ Cas, mutta se ei kuitenkaan kuulu tähän avoimeen joukkoon, joka on kauempana.
NGC 457:n löysi William Hershell vuonna 1787. Se sijaitsee Ruchbahista (δ Cas) noin kaksi astetta etelä-kaakkoon. Se on tunnettu myös nimellä Pöllöjoukko (engl. Owl nebula). Sen φ Cas ja HD 7902 muodostavat pöllön silmät ja loput tähdet ääriviivoja muistuttavan kuvion. Siitä on käytetty myös nimiä Caldwell 13, C 13, ET, Kachina Doll Cluster. Sen voi parhaiten havaita pohjoisella pallonpuoliskolla elo-, syys- ja lokakuun aikana, kun lumi ei ole vielä maassa heijastamassa valoa taivaalle. Se näkyy kuitenkin ympäri vuoden, koska se on sirkumpolaarinen. Tähtijoukko näkyy paljain silmin ja kiikarilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta NGC 457 Wikimedia Commonsissa
Object: NGC 457 (Caldwell 13, ET Cluster, Owl Cluster, Number 5 is Alive! cluster) Starobserver.eu. Viitattu 30.10.2018. (englanniksi)
Michael E. Bakich: The variable star Mira, the Owl Cluster (NGC 457), and the Little Spindle Galaxy (NGC 584) Astronomy.com.  14.11.2013. Viitattu 30.10.2018. (englanniksi)
How To Find Caldwell 13, The Owl Cluster Learn Astronomy HQ. Arkistoitu 1.5.2017. Viitattu 29.10.2018. (englanniksi)
Heijen, Math: Deepsky Top-100 (14): NGC 457 Backyard-astro.com. Arkistoitu 25.11.2019. Viitattu 29.10.2018. (englanniksi)
NGC 457 (= OCL 321) New General Catalog Objects: NGC 450 - 499. Viitattu 29.10.2018. (englanniksi)
Caldwell Catalog AstroPixels.com. Viitattu 29.10.2018.
Franke, Bob: NGC 457 - The Owl Cluster Focal Pointe Observatory. Viitattu 29.10.2018. (englanniksi)
NGC 457 – Open Cluster in Cassiopeia Nightskyinfo.com. Arkistoitu 31.10.2018. Viitattu 30.10.2018. (englanniksi)
| --- | --- |
Tähdet:  γ Cas, α Cas, β Cas, δ Cas, ε Cas, η Cas, ζ Cas, 50 Cas, κ Cas, θ Cas, ι Cas, ο Cas, 48 Cas, ρ Cas, υ2 Cas, χ Cas, ψ Cas, λ Cas, ξ Cas, R Cas, υ1 Cas, 1 Cas, τ Cas, σ Cas, AR Cas, ν Cas, π Cas, φ Cas, 4 Cas, ω Cas, V509 Cas, μ Cas, 42 Cas, 49 Cas, 47 Cas, 40 Cas, 31 Cas, 12 Cas, 23 Cas, 6 Cas, 10 Cas, 32 Cas, 43 Cas, 53 Cas, 21 Cas, 68 Cas, 2 Cas, 44 Cas, 38 Cas, 9 Cas, SU Cas, 52 Cas, V373 Cas, 55 Cas, AO Cas, 13 Cas, RZ Cas, 35 Cas, 16 Cas, 54 Cas, HD 17156
Eksoplaneetat:  HD 17156 b
Nouria Mérah-Benida

| Mitalit> Maa:   Algeria.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Algeria.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Algeria.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Algeria> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sydney 2000 | 1500 m |  |
Nouria Mérah-Benida (arab. نورية مراح بنيدة‎; s. 19. lokakuuta 1970 Alger) on aktiiviuransa päättänyt algerialainen yleisurheilija ja olympiavoittaja, joka kilpaili keskimatkoilla. Hän voitti kultaa Sydneyn olympialaisissa 2000 1500 metrin juoksussa. Mérah-Benida menestyi myös muissa kilpailuissa: vuoden 1999 Pan-Afrikan kisoissa hän voitti hopeaa sekä 800 että 1500 metrin matkoilta. Lisäksi hän saavutti hopeaa 800 metriltä ja kultaa 1500 metriltä vuoden 2000 Afrikan-mestaruuskilpailuissa.
Kristin Olsoni

Kristin Olsoni (s. 14. helmikuuta 1937 Helsinki) on suomalainen ohjaaja. Hän alkoi vuonna 1991 johtaa Klockrike-teatteria yhdessä miehensä Martin Kurténin (k. 2013) kanssa.
Olsoni opiskeli Svenska Teaternin oppilaskoulussa vuosina 1954–1956. Sittemmin hän on ollut muun muassa Skolteaternin johtaja vuosina 1961–1964, Svenska Teaterskolan -koulun rehtori vuosina 1966–1973 ja Wasa Teaterin johdossa vuosina 1974–1982 yhdessä puolisonsa Martin Kurténin kanssa.
Olsoni ja Kurtén saivat vuonna 1992 Harry Martinson -seuran antaman 50 000 kruunun arvoisen palkinnon.
Olsoni sai vuonna 2004 Pro Finlandia -mitalin.
Nouriel Roubini

Nouriel Roubini
Nouriel Roubini (s. 29. maaliskuuta 1958 Istanbul, Turkki) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Hän toimii New Yorkin yliopiston taloustieteen professorina.
Roubini syntyi Turkissa persialaiseen juutalaisperheeseen, joka muutti Teheraniin Roubinin ollessa kaksivuotias. Myöhemmin perhe muutti Tel Aviviin Israeliin ja asettui vuonna 1962 Italiaan, missä Roubini varttui ja suoritti perusopintonsa.
Roubini opiskeli vuoden Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa, minkä jälkeen hän suoritti taloustieteen kandidaatin tutkinnon Milanossa Bocconin yliopistossa 1982. Roubini väitteli taloustieteiden tohtoriksi Yhdysvalloissa Harvardin yliopistossa vuonna 1988 erikoistuen makrotaloustieteeseen ja kansainväliseen talouteen. Vuosina 1988–1995 hän työskenteli Yalen yliopistossa, mistä hän siirtyi New Yorkin yliopistoon.
Roubini tunnetaan erityisesti siitä, että hän ennakoi Yhdysvaltain vuosien 2007–2008 subprime-kriisin ja sitä seuranneen finanssikriisin.
Nous les amoureux

| Nous les amoreaux> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Jean-Claude Pascal
Säveltäjä(t):  Jacques Datin
Sanoittaja(t):  Maurice Vidalin
Euroviisutiedot
Vuosi:  1961
Maa:  Luxemburg
Kieli:  ranska
Sijoitus:  1.
Pisteet:  31
Sanat:  sanoitus
Nous les amoureux (suom. me rakastavaiset) oli vuoden 1961 eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Jean-Claude Pascal ranskaksi ja se toi Luxemburgille sen ensimmäisen viidestä voitosta. Kappale sai 31 pistettä, voittaen seuraavaksi tullen Ison-Britannian seitsemällä pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli 14.
Leif Wager levytti kappaleesta Reino Helismaan sanoittaman suomenkielisen version Me rakastavaiset.
Nikita Morgunov

| Nikita Morgunov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Nikita Leonidovitš Morgunov
Syntynyt: 29. kesäkuuta 1975 (ikä 49) Novokuznetsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Koripalloilija
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä / Sentteri
Pituus:  210 cm
Paino:  115 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1995–1997 1997–1999 1999–2000 2000–2002 2003–2004 2003–2004 2004–2008  2008–2010 2010–2011 2012–2013 2013–2014 2014–2015:  PBK TsSKA Moskova Atletas Kaunas PBK TsSKA Moskova BK Avtodor Saratov MBK Dinamo Moskova Makedonikos BC Moskovan alueen Dynamo / Triumf Ljubertsy Lokomotiv Rostov / Kuban Universitet Jugra MBK Dinamo Moskova Spartak Primorje MBK Dinamo Moskova
Maajoukkueet
:   Venäjä
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Kreikka 1998 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Espanja 2007 |  |  |
Nikita Leonidovitš Morgunov (ven. Никита Леонидович Моргунов, s. 29. kesäkuuta 1975 Novokuznetsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Venäjällä, Liettuassa ja Kreikassa pelannut Morgunov voitti pelaajaurallaan muun muassa Venäjän mestaruuden ja Venäjän cup-mestaruuden.
Venäjän miesten maajoukkueessa Morgunov voitti MM-hopeaa Kreikassa 1998 ja Euroopan mestaruuden Espanjassa 2007. Lisäksi hän osallistui Venäjän joukkueessa myös kesäolympialaisiin Sydneyssä 2000 (Venäjän sijoitus 8.) ja Pekingissä 2008 (9.), MM-kilpailuihin 2002 (10.) ja EM-kilpailuihin 2001 (5.) ja 2005 (8.).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nikita Morgunov Wikimedia Commonsissa
Nikita Morgunov Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Nikita Norgunov Basketball Player Profile eurobasket.com (englanniksi)
Venäjän joukkue – Koripallon MM-kilpailut 1998
4 Karasjov ·
5 Kudelin ·
6 Pаšutin ·
7 Kisurin ·
8 Domani ·
9 Tihonenko ·
10 Babkov ·
11 Mihailov ·
12 Morgunov ·
13 Kurаšov ·
14 Panov ·
15 Nosov ·
Valmentaja Belov
Venäjän joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2007
4 Šаbаlkin |
5 Holden |
6 Bykov |
7 Kirilenko |
8 Morgunov |
9 Samoilenko |
10 Hrjapa |
11 Pаšutin |
12 Monja |
13 Ponkrašov |
14 Savrasenko |
15 Padius |
Valmentaja Blatt
Mo Dao Zu Shi

| Mo Dao Zu Shi (魔道祖师) |
| --- | --- |
 Englanninkielisen painoksen ensimmäinen osa.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Mo Xiang Tong Xiu
Kieli:  mandariinikiina
Genre:  Xianxia, fantasia, boys' love
Kustantaja:  Jinjiang Wenxuecheng (verkossa) Pinsin Studio (paperipainos)
Julkaistu:  2015–2016 (verkossa) Joulukuu 2016 (paperipainos)
Sivumäärä:  1418
ISBN:  978-986-5710-76-7

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Mo Dao Zu Shi (kiin. 魔道祖师, Mó Dào Zǔ Shī; "Demonisen polun (dao) perustaja") on kiinalainen Mo Xiang Tong Xiun kirjoittama romaani. Se julkaistiin alun perin vuosina 2015–2016 Jinjiang Wenxuecheng -nimisellä verkkosivulla. Vuonna 2016 se sai ensimmäisen paperipainoksen, jolloin se julkaistiin perinteisillä merkeillä. Tarina on wuxia ja xianxia -tyylilajeihin kuuluvaa fantasiaa, joka sijoittuu kiinalaiseen historiaan perustuvaan fantasiamaailmaan. Sitä asuttavat kultivointiklaanit, jotka pyrkivät saavuttamaan kuolemattomuuden. Tarinan päähenkilö Wei Wuxian poikkeaa tavalliselta kultivoinnin tieltä luoden Mo Daon, demonisen polun. Lisäksi romaani kuuluu danmei-lajityyppiin, joka on kiinalainen vastine boys' lovelle: tyypillisesti naisten kirjoittamia tarinoita, jotka kuvaavat mieshahmojen välistä romanssia.
Romaani on noussut suosioon Kiinassa, ja siitä on tehty kolmikautinen animaatiosarja, näytelty sarja The Untamed, manhua-sarjakuva sekä kuunnelma. Animaatiosarjan kaksi ensimmäistä kautta ovat nähtävissä Suomessa Youtubessa ja The Untamed -sarja on Youtubessa ja Netflixissä.
Julkaisu

Kirjailija Mo Xiang Tong Xiu julkaisi romaanin alun perin omakustanteisena Jinjiang Wenxuecheng -nimisellä romaanien julkaisuverkkosivustolla. Sen alkuperäiskieli verkkojulkaisussa on yksinkertaistetuilla merkeillä kirjoitettu mandariinikiina. Perinteisillä merkeillä julkaistiin paperiversio ennen yksinkertaisia merkkejä. Lisäksi teos on käännetty burmaksi, englanniksi, japaniksi, koreaksi, portugaliksi, saksaksi, thaiksi, unkariksi, venäjäksi ja vietnamiksi. Pituutensa vuoksi romaani on yleensä julkaistu useammassa osassa. Englanninkielisen julkaisun nimi on "Grandmaster of Demonic Cultivation", ja se on jaettu viiteen osaan.
Sovitukset

Mo Dao Zu Shista tehtyä manhua-sarjakuvaa julkaisee KuaiKan Manhua. Sarjakuvan julkaisu alkoi vuonna 2017. Kuunnelman julkaisi Polar Penguin Studios kolmena tuotantokautena vuosina 2018–2019 MissEvan -nimisessä verkkopalvelussa. Kuunnelman suuri suosio johti myös japaninkielisen kuunnelman julkaisuun. Japaninkielisen version tuotti BraveHearts, ja se julkaistiin MissEvanin lisäksi MiMiFM -sivustolla vuodesta 2020.
Tencent Penguin Picturesin ja B.C May Picturesin tekemä, kolmikautinen animaatiosarja julkaistiin vuosina 2018–2021. Siinä on yhteensä 35 jaksoa. Lisäksi vuonna 2019 julkaistiin Tencent Penguin Picturesin ja New Style Median tuottama näytelty draamasarja The Untamed, jossa on yhteensä 50 jaksoa.
Vastaanotto

Romaani sai korealaisen kustantajan Ridibooksin "Nousevan tähden palkinnon" vuonna 2019. Englanninkielinen julkaisu nousi The New York Times Best Seller listille.
Myös Mo Dao Zu Shin sovitukset ovat keränneet useita palkintoja. Manhuan ja animaation lisäksi palkintoja sai The Untamed -TV-sovitus, joka oli yksi vuoden 2019 suosituimmista kiinalaisista draamasarjoista. Kirjailijan kanssa läheisessä yhteistyössä tehty kuunnelma oli suuri menestys, jota kehuttiin juonesta ja ääninäyttelijöiden roolisuorituksista. Kuunnelmalla on yli 500 miljoonaa kuuntelukertaa.
New York/New Jersey Hitmen

| New York/New Jersey Hitmen |
| --- | --- |

Seura
Perustettu:  1999
Lakkautettu:  2001
Kotikenttä:  Giants Stadium
Kaupunki:   East Rutherford, New Jersey
Miesten sarjataso:  XFL (Itäinen divisioona)
Värit:  Sininen, hopea, musta               
Omistaja:  WWE, NBC
Toimitusjohtaja:  Drew Pearson
Miesten päävalmentaja:  Rusty Tillman
Mitalit
Infobox OKNimi-testi OK: 
New York/New Jersey Hitmen oli lyhytaikainen ammattilaistason amerikkalaisen jalkapallon joukkue New Yorkin metropolialueelta. Joukkue pelasi vain yhden kauden toimineessa XFL-liigassa kaudella 2001 osana Itäistä divisioonaa.
Joukkue luotiin vuonna 2001 osaksi Vince McMahonin perustamaa XFL:ää, jonka omistivat puoliksi showpainiorganisaatio WWE ja televisioyhtiö NBC. Hitmenin kotikenttä oli 80 242 katsojan Giants Stadium.
Ainoalla kaudellaan Hitmen pelasi runkosarjassa kymmenen ottelua, joista se voitti neljä ja hävisi kuusi. Joukkue ei selvinnyt pudotuspeleihin.
Kausittaiset tilastot

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kausi | O | V | H | T  | Divisioona/sijoitus | Pudotuspelit |
| 2001 | 10 | 4 | 6 | 0 | Itäinen, kolmas | ei selvinnyt |
| --- | --- |
 O = ottelut  V = voitot :  H = häviöt  T = tasapelit
Aiheesta muualla

Alkuperäisen XFL:n nettisivusto (arkistoitu) (englanniksi)
Mustanmeren lennokkivälikohtaus 2023

Mustanmeren lennokkivälikohtaus tapahtui aamulla 14. maaliskuuta 2023, kun venäläinen Su-27-hävittäjä pysäytti amerikkalaisen MQ-9 Reaper -lennokin ja vaurioitti sitä, minkä seurauksena se syöksyi Mustaanmereen. Välikohtauksesta tuli ensimmäinen suora kontakti Venäjän ja Yhdysvaltojen ilmavoimien välillä sitten kylmän sodan.
Yhdysvaltain ilmavoimat kutsui välikohtausta ”holtittomaksi, ympäristön kannalta sopimattomaksi ja epäammattimaiseksi”. Venäjän puolustusministeriön mukaan yksikään lentokone ei koskettanut eikä aseita käytetty, mutta se palkitsi lentäjät mitaleilla siitä, että he ”estivät” amerikkalaista lennokkia ”loukkaamasta Venäjän väliaikaista ilmatilaa”.
Taustaa

Aikaisin aamulla 14. maaliskuuta 2023 Yhdysvaltain ilmavoimien MQ-9 Reaper -lennokki nousi romanialaisesta tukikohdasta, todennäköisesti Romanian ilmavoimien 71. lentotukikohdasta, joka sijaitsee Câmpia Turziissa. Lennokin oli määrä suorittaa rutiinitiedustelulento Mustanmeren yllä, kun kaksi venäläistä hävittäjää keskeytti sen.
Tapahtuma sattui Venäjän ja Yhdysvaltojen välisten jännitteiden kiristyessä, kun Bidenin hallinto oli asettanut pakotteita ja pyrki eristämään Venäjää vastauksena Venäjän ja Ukrainan sotaan. Yhdysvaltain puolustusministeriön tiedottaja, prikaatinkenraali Pat Ryder totesi, että ilma-alusten pysäyttämiset eivät ole harvinaisia ja että venäläiset koneet olivat todennäköisesti suorittamassa rutiinitarkastusta.
Ruotsalaisen Flightradar24-lennonseurantapalvelun mukaan MQ-9 Reaperia lennätetään yleensä ilman aktiivista ADS-B-transponderia.
Välikohtaus

Yhdysvaltojen Euroopan komentokeskuksen mukaan yhdysvaltalainen MQ-9 Reaper -lennokki lensi Mustanmeren kansainvälisten vesien yllä kahden venäläisen lentokoneen läsnä ollessa, kun toinen lentokone lensi lennokin eteen ja laski polttoainetta sen päälle. Tämän jälkeen toinen koneista vaurioitti lennokin potkuria, jolloin se joutui syöksymään Mustaanmereen. Välikohtaus tapahtui noin kello 7.03 paikallista aikaa. Yhdysvaltain ilmavoimien julkaiseman kartan mukaan isku ja sitä seurannut putoaminen tapahtuivat Mustallamerellä Krimin lounaispuolella. Yhdysvaltain armeijan mukaan venäläishävittäjät laskivat useaan otteeseen ennen törmäystä polttoainetta MQ-9:n päälle – mahdollisesti yrittäessään sokeuttaa tai vahingoittaa sitä – ja lensivät lennokin eteen vaarallisin manööverein.
Ryderin mukaan lennokki oli ”hyvin kaukana” Ukrainan alueelta, mutta hän ei kertonut tarkkaa sijaintia. Ukraina on sanonut, että lennokki putosi Käärmesaaren edustalle; kenraali Mark Milley totesi, että lennokki putosi Mustanmeren alueelle, jonka syvyys oli jopa 1 500 metriä, mikä vaikeutti lennokin pelastamista ja antoi ymmärtää, että sijainti ei ollut missään lähellä Käärmesaarta. Potkurin vaurioitumisen jälkeen lennokki liiteli Mustanmeren yllä ja putosi kansainvälisille vesille Krimin lounaispuolella. Lennon aikana lennokin ohjelmisto pyyhittiin, jottei sitä voitaisi ottaa haltuun.
Ryder kieltäytyi puhumasta Yhdysvaltojen yrityksistä saada lennokki takaisin, mutta totesi, että Venäjä ei ole saanut sitä takaisin. Päivää myöhemmin John Kirby sanoi, että sitä ei ehkä koskaan saada takaisin, ja Venäjän turvallisuusneuvoston sihteeri Nikolai Patrušev totesi, että Venäjä yrittää saada koneen takaisin. Yhdysvaltojen toimintaa vaikeuttaa paitsi veden syvyys myös se, että alueella ei ole merivoimien resursseja. 15. maaliskuuta 2023 nimettömät yhdysvaltalaiset virkamiehet kertoivat ABC Newsille, että venäläiset alukset olivat saapuneet onnettomuuspaikalle ja ovat todennäköisesti poimineet hylyn palasia. John Kirby ei vahvistanut tätä, mutta sanoi, että Yhdysvallat oli ”tehnyt heille mahdottomaksi kerätä mitään tiedusteluarvoa tuon lennokin jäänteistä”.
Reaktiot > Yhdysvallat

Kansallisen turvallisuusneuvoston viestintäkoordinaattorin John Kirbyn mukaan kansallinen turvallisuusneuvonantaja Jake Sullivan kertoi presidentti Joe Bidenille välikohtauksesta aamulla 14. maaliskuuta. Yhdysvaltain armeijan kenraali Christopher Cavoli, Naton ylin sotilaskomentaja, tiedotti Naton liittolaisille tapahtuneesta. Valkoinen talo ja Pentagon tuomitsivat jyrkästi lennokin pudottamisen ja varoittivat eskaloitumisen vaarasta.
Venäjän Yhdysvaltain-suurlähettiläs kutsuttiin ulkoministeriöön tapaukseen liittyen. Yhdysvallat julkaisi tapahtumasta videon, joka tukee sen väitettä, että lennokin päälle laskettiin polttoainetta ja että sen potkuri vaurioitui.
Reaktiot > Venäjä

Venäjän puolustusministeriö sanoi, että yhdysvaltalainen lennokki lensi ilman transpondereita ja että sen hävittäjäkoneet eivät ottaneet kontaktia lennokkiin, vaan väittivät sen sijaan, että lennokki putosi ”kovien manööverien” vuoksi. ”Venäläiset hävittäjät eivät käyttäneet ilma-aseitaan, eivät ottaneet kontaktia lennokin kanssa ja palasivat turvallisesti kotikentälleen”, puolustusministeriö sanoi.
Venäjän Yhdysvaltain-suurlähettiläs Anatoli Antonov sanoi Reutersin mukaan: ”Pidämme tätä tapausta provokaationa” sen jälkeen, kun hänet oli kutsuttu tapaamiseen Yhdysvaltain ulkoministeriön virkamiesten kanssa.
Venäjän puolustusministeri Sergei Šoigu myönsi 17. maaliskuuta valtion kunniamerkit välikohtaukseen osallistuneille venäläisille hävittäjälentäjille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mustanmeren lennokkivälikohtaus 2023 Wikimedia Commonsissa
Lennokista välikohtauksen aikana kuvattu video.
Koronaviruspandemia Islannissa

| Koronaviruspandemia Islannissa |
| --- | --- |
 Vahvistettujen tartuntojen määrä tuhatta asukasta kohti
Yleistä
Virus:  SARS-CoV-2
Tauti:  COVID-19
Lähtöpaikka:  Wuhan, Kiina
Ensimmäinen tapaus
Aika:  28. helmikuuta 2020
Paikka:  Reykjavík
Tapaukset
Vahvistetut:  6 506
Parantuneet:  6 347
Kuolleet:  29
Rokotetut:  124 014
 Tiedot päivitetty viimeksi 8.5.2021. 
Koronaviruspandemia Islannissa on osa maailmanlaajuista SARS-CoV-2 -koronaviruksen levittäytymistä. Ensimmäinen tartunta todettiin maassa 28. helmikuuta 2020, ja 19. heinäkuuta siellä oli 1 930 vahvistettua tartuntaa, 1 907 parantunutta ja 10 kuollutta.
Vielä maaliskuussa virus levisi Islannissa huolestuttavaa vauhtia, mutta sinnikkään testaus- ja jäljitystyön sekä huhtikuun alussa käyttöönotetun kännykkäsovelluksen avulla epidemia tukahtui nopeasti. Väkilukuun suhteutettuna maassa on tehty eniten koronavirustestejä kaikista maailman maista, 14 prosenttia koko väestöstä. Toisin kuin monessa muussa maassa, Islannissa on alusta asti testattu myös lieväoireisia ja oireettomia henkilöitä. Kännykkäsovelluksella puolestaan jäljitettiin ja eristettiin altistuneita. Lähes 99 prosenttia kaikista virustartunnan saaneista on jo parantunut, ja päiväkodit ja peruskoulut ovat koko ajan pysyneet auki. Tautihuippu saavutettiin maassa 5. huhtikuuta, minkä jälkeen rajoituksia on vähitellen purettu.
Islannin ja Suomen väliset matkustusrajoitukset purettiin 15. kesäkuuta. Nykyisten määräysten mukaan Islantiin matkustavat henkilöt voivat tehdä lentokentällä koronavirustestin tai asettua 14 päivän karanteeniin maahan saapuessaan. Testin hinta on heinäkuun alusta lähtien 15 000 Islannin kruunua eli noin 94 euroa. Mikäli testin maksaa etukäteen, hinta on 9 000 Islannin kruunua eli noin 56 euroa.
Kristin Kreuk

| Kristin Kreuk |
| --- | --- |
 Kristin Kreuk vuonna 2012.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kristin Laura Kreuk
Syntynyt: 30. joulukuuta 1982 (ikä 41)  Vancouver, Brittiläinen Kolumbia
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Kristen Kreuk
Aktiivisena:  2001–
Merkittävät roolit:  Lana Lang (Smallville) Fiona (EuroTrip) Cathrine Chandler (Beauty and The Beast)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Kristin Laura Kreuk (s. 30. joulukuuta 1982 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt useissa televisiosarjoissa, kuten Edgemontissa vuosina 2000–2003 sekä nuortensarjassa Smallville, jossa hän esitti Lana Langia. Kreuk näytteli myös Chun-Lita elokuvassa Street Fighter: The Legend of Chun-Li. Kreukin isä on hollantilaistaustainen ja äiti kiinalaistaustainen.