stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kakkosen kausi 2005
Länsilohko

| Sijoitus | Joukkue | Ottelut | Voitot | Tasapelit | Häviöt | Maalisuhde | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | SalPa, Salo | 22 | 15 | 3 | 4 | 49–22 | 48 |
| 2. | PoPa, Pori | 22 | 11 | 5 | 6 | 38–21 | 38 |
| 3. | PIF, Parainen | 22 | 11 | 3 | 8 | 41–31 | 36 |
| 4. | MaPS, Masku | 22 | 10 | 5 | 7 | 34–28 | 35 |
| 5. | KaaPo, Kaarina | 22 | 11 | 2 | 9 | 33–28 | 35 |
| 6. | TP-Seinäjoki, Seinäjoki | 22 | 9 | 7 | 6 | 39–26 | 34 |
| 7. | Närpes Kraft, Närpiö | 22 | 9 | 7 | 6 | 37–26 | 34 |
| 8. | Sepsi-78, Seinäjoki | 22 | 9 | 6 | 7 | 30–29 | 33 |
| 9. | SoVo, Somero | 22 | 9 | 3 | 10 | 32–38 | 30 |
| 10. | Lapuan Virkiä, Lapua | 22 | 4 | 6 | 12 | 22–39 | 18 |
| 11. | Kaskö IK, Kaskinen | 22 | 4 | 3 | 15 | 22–55 | 15 |
| 12. | MuSa, Pori | 22 | 4 | 2 | 16 | 19–53 | 14 |
Pohjoislohko

| Sijoitus | Joukkue | Ottelut | Voitot | Tasapelit | Häviöt | Maalisuhde | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Vasa IFK, Vaasa | 20 | 13 | 5 | 2 | 55–15 | 44 |
| 2. | Kiisto, Vaasa | 20 | 12 | 3 | 5 | 34–28 | 39 |
| 3. | PS Kemi, Kemi | 20 | 11 | 5 | 4 | 42–26 | 38 |
| 4. | TUS, Kruunupyy | 20 | 10 | 6 | 4 | 39–31 | 36 |
| 5. | GBK, Kokkola | 20 | 9 | 8 | 3 | 38–16 | 35 |
| 6. | JBK, Pietarsaari | 20 | 7 | 4 | 9 | 40–39 | 25 |
| 7. | FC YPA, Ylivieska | 20 | 5 | 5 | 10 | 32–45 | 20 |
| 8. | FC Korsholm, Mustasaari | 20 | 5 | 3 | 12 | 27–38 | 18 |
| 9. | FC Dreeverit, Oulu | 20 | 3 | 9 | 8 | 21–34 | 18 |
| 10. | Tervarit, Oulu | 20 | 3 | 5 | 12 | 17–39 | 14 |
| 11. | KajHa, Kajaani | 20 | 3 | 5 | 12 | 12–46 | 14 |
Ykkösen nousukarsinnat

1. vaihe
Klubi 04 – Jippo 1–0
Jippo – Klubi 04 2–0
Jippo nousi Ykköseen yhteismaalein 2–1
SalPa – VIFK 1–2
VIFK - SalPa 1–1
VIFK nousi Ykköseen yhteismaalein 3–2
2. vaihe
SalPa – FC Hämeenlinna 0–4
FC Hämeenlinna – SalPa 3–1
FC Hämeenlinna säilytti Ykkösen paikkansa yhteismaalein 7–1
Klubi 04 – VG-62 2–1
VG-62 – Klubi 04 3–2
Klubi 04 nousi Ykköseen vierasmaalisäännöllä.
Kakkosen nousukarsinnat

Ponnistus – FCV 0–2
FCV – Ponnistus 1–1
FCV säilytti paikkansa Kakkosessa yhteismaalein 3–1
Tervarit – Virkiä 0–2
Virkiä – Tervarit 4–3
Virkiä säilytti paikkansa Kakkosessa yhteismaalein 6–3
Parhaat maalintekijät

| --- | --- |
 Etelälohko 15 maalia:  Teemu Pulkkinen (KäPa) 14 maalia:  Kenneth Pulkki (EIF)   Kalle Vasse (FC Espoo) 13 maalia:  Tero Viheriäranta (LPS) 12 maalia:  Tuomas Tahvanainen (LPS) 10 maalia:  Calle Forsström (EIF)   Fredrik Jakobsson (EIF)   Mikko Järvinen (Gnistan) 8 maalia:  Jani Bäckman (Klubi-04)   Merka Hautala (GrIFK)   Antonio Inutile (Klubi-04) :  Itälohko 12 maalia:  Jussi Harinen (JIPPO)   Jussi Kemmo (JIPPO) 10 maalia:  Jari Partanen (KuPS Akatemia) 9 maalia:  Tomi Karlstedt (FC Vaajakoski)   Niko Nakari (FC Kuusankoski) 8 maalia:  Kalle Kautto (FC Vaajakoski) 7 maalia:  Felipe Fereira (WJK)   Mikko Korhonen (Kings)   Arpad Mester (JIPPO)   Jukka Pausola (TKT)   Berat Sadik (KuPS Akatemia) 
| --- | --- |
 Länsilohko 11 maalia:  Vesa Lamminen (PoPa) 10 maalia:  Juha Herne (SalPa)   Janne Penttilä (PIF)   Aco Vasiljevic (Närpes Kraft) 9 maalia:  Juha Lallukka (SalPa) 8 maalia:  Jarno Ruisniemi (Närpes Kraft) 7 maalia:  Juha Eteläaho (Virkiä)   Jussi Kankaanpää (Sepsi-78)   Marko Oksanen (Kaskö IK)   Jouni Santanen (SoVo)   Tomi Uusitorppa (KaaPo) :  Pohjoislohko 15 maalia:  Sergei Pantšenko (TUS) 13 maalia:  Marko Laitala (GBK)   Esa Savolainen (PS Kemi) 12 maalia:  Andreas Björk (VIFK) 11 maalia:  Ville Himanka (PS Kemi)   Juha Korhonen (FC YPA) 10 maalia:  Kristoffer Ainasoja (JBK)   Tony Björk (VIFK)   Ville Laakkonen (VIFK)   Björn-Erik Sundqvist (JBK)
Kivikon koulu

Kivikon koulu on Kemin Kivikolla sijaitseva alakoulu.
Koulussa annetaan opetusta luokka-asteille 1-6. Koulussa opiskelee yli 300 oppilasta. Koululla työskentelee 16 luokanopettajaa, erityisopettaja, englannin- ja saksan kielten opettaja, kaksi resurssiopettajaa ja seitsemän koulunkäynninohjaajaa. Koulun rehtorina toimii Ellen Nissinen.
Koulun oppilaat asuvat pääasiassa Tervaharjulla, Heikosessa, Nauskassa, Ristikankaalla ja Kivikolla.
Kivikon koulu on osa maailmanlaajuista Unesco-kouluverkostoa. Koulu on myöskin mukana iCare Erasmus+ -hankkeessa, jossa on mukana kouluja Espanjasta, Virosta, Puolasta, Makedoniasta ja Tšekistä.
Ko Tapu

Ko Tapun saari.
| --- | --- |
Muut nimet:  James Bond Island
Sijainti:  Thaimaa 
Vesialue:  Phang Ngan lahti
Korkein kohta:  20  m 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ko Tapu (thaiksi เกาะตะปู) on saari Phang Ngan lahdella Thaimaassa. Se näkyy elokuvassa 007 ja kultainen ase (1974), minkä myötä saaresta tuli nähtävyys. Ko Tapu on erikoisen muotoinen, sillä se levenee ylöspäin. Saaren läheisyyteen meneminen on kielletty.
Saaren nimi tarkoittaa naulasaarta. Sen vieressä sijaitsee toinen turistikohde, Khow-Ping-Kanin saari. Kumpikin saari tunnetaan nimellä ”James Bond Island”.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ko Tapu Wikimedia Commonsissa
Ko Tao

| Ko Tao |
| --- | --- |

 Ko Tao
 10°05′24″N, 99°50′17″E 
Valtio:  Thaimaa
Provinssi:  Surat Thani
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  21 km²
Hiekkaranta Ko Taolla
Katunäkymä Ko Taon keskuksesta Ban Mae Hatista
Ko Tao tai Koh Tao (thaiksi เกาะเต่า, 'kilpikonnasaari') on Thaimaalle kuuluva saari, joka sijaitsee Siaminlahdella Surat Thainin provinssissa noin 70 kilometriä Kran kannaksesta. Saari on pinta-alaltaan noin 21 km². Lähimmät kaupungit mantereella ovat Chumphon ja Surat Thani, joista on lauttayhteys Ko Taolle.
Ko Taon vesissä eli ennen runsaasti kilpikonnia. Nyt suurin osa konnista on siirtynyt muille vesille, mutta edelleen saari tunnetaan kirkkaista vesistään ja hienoista sukelluskohteistaan. Kirkkaat vedet ja korallit houkuttelevat sukeltajia ympäri maailman, mutta korallit ovat kärsineet suuria vahinkoja alueella toimivien sukelluskoulujen johdosta. Alueen vesissä voi jopa törmätä mahtavaan valashaihin.
Juuri sukeltaminen on monelle pääsyy tulla saarelle. Ko Taolla on lukuisia sukelluskouluja, jotka tarjoavat sukellusretkiä ja -kursseja myös aloittelijoille. Tao tunnetaankin yhtenä Kaakkois-Aasian merkittävimmistä sukelluskohteista.
Sää Ko Taolla on hyvä ympäri vuoden. Helmi- ja maaliskuu ovat lämpimimmät kuukaudet sadekauden osuessa marraskuulle. Monsuunin aikana sää voi tosin olla hyvinkin lämmin ja aurinkoinen.
Lähisaaret:
Ko Samui
Ko Phangan
Aiheesta muualla

Matkaopas aiheesta Ko Tao Wikimatkoissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ko Tao Wikimedia Commonsissa
Konfederaatioartiklat

Konfederaatioartiklojen ensimmäinen sivu.
Konfederaatioartiklat (engl. Articles of Confederation) olivat Yhdysvaltojen perustuslaki vuosina 1781–1789. Kolmetoista siirtokuntaa olivat julistautuneet itsenäiseksi emämaastaan Britanniasta vuonna 1776. Konfederaatioartiklojen muodostama Yhdysvallat oli lähinnä valtioliitto. Toisessa artiklassa sitä kutsuttiin nimellä ”united States”; pienellä alkukirjaimella haluttiin korostaa sopimuksen solmineiden (osa)valtioiden itsenäisyyttä.
Konfederaatioartiklat laadittiin vuosina 1776–1777 ja toinen mannermaakongressi hyväksyi ne 15. marraskuuta 1777. Ratifiointi osavaltioissa kesti kuitenkin monta vuotta, ja uusi perustuslaki astui voimaan vasta 1. maaliskuuta 1781.
Konfederaatioartiklojen mukaan osavaltioilla oli omat ulkopolitiikkansa ja asevoimansa sekä oikeus erota konfederaatiosta. Jokaisella osavaltiolla oli yksi ääni yksikamarisessa konfederaation kongressissa. Kongressi valitsi ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa hoitamaan komitean, jossa oli jokaisesta osavaltiosta yksi edustaja. Se valitsi keskuudestaan presidentin vuodeksi kerrallaan. Kongressilla oli vähän valtaa, sillä sillä ei ollut verotusoikeutta eikä se voinut tehdä osavaltioita velvoittavia päätöksiä. Nimellisesti kongressilla oli oikeus johtaa ulko-, sota- ja rahapolitiikkaa, mutta se ei voinut pakottaa osavaltiota myöntämään varoja käyttöönsä. Ulkopolitiikkaa lukuun ottamatta keskushallinnon päätökset olivat vain suosituksia, jotka eivät sitoneet osavaltioita, ja joiden toimeenpanoon keskushallinnolla ei ollut toimivaltuuksia, arvovaltaa tai sotilasvoimia. Kaikki merkittävät päätökset edellyttivät lisäksi osavaltioiden yksimielisyyttä.
Koska konfederaatioartikloihin perustunut hallinto osoittautui tehottomaksi, vuonna 1787 kutsuttiin koolle perustuslaillinen konventti, joka sääti nykyisen Yhdysvaltain perustuslain. Se astui voimaan 1788.
Kopreus

Kopreus (m.kreik. Κοπρεὐς, lat. Copreus) oli kreikkalaisessa mytologiassa kuningas Eurystheuksen airut, joka ilmoitti Herakleelle tämän suoritettavaksi määrätyt tehtävät ensimmäisen urotyön suorittamisen jälkeen. Hänen kerrotaan olleen Pelopsin ja Hippodameian poika, joka tappoi Eliissä Ifitos-nimisen miehen. Hän pakeni tekonsa jälkeen Mykeneen, jossa Eurystheus puhdisti hänet rikoksestaan.
Kopreus oli Troijan sodassa taistelleen ja kaatuneen Perifeteen isä.
Kie von Hertzen

| Kie von Hertzen |
| --- | --- |
 Kie von Hertzen Provinssirockissa vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1970
Muusikko
Laulukielet:  suomi, englanti
Tyylilajit:  poprock, taiderock, progressiivinen rock,  indie rock
Soittimet:  kitara, laulu
Yhtyeet:  Pinky Lee Venus Flytrap Don Huonot Von Hertzen Brothers The Mama King
Levy-yhtiöt:  Dynasty, Universal, BMG Finland, Pyramid,  Break A Leg Entertainment
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kristian Magnus "Kie" von Hertzen (s. 1970) on suomalainen kitaristi, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja, joka tuli tunnetuksi Don Huonot -yhtyeen riveistä. Hän on myös tehnyt musiikkia teatteriin ja tanssiproduktioihin sekä ohjannut lukuisia musiikkivideoita.
Kie aloitti kitaran soiton 11-vuotiaana. Hänen esikuviaan ovat mm. Jimi Hendrix, Hank B. Marvin,  Ritchie Blackmore, Jimmy Page, Eric Clapton, Jeff Beck,  Mark Knopfler, Brian May, David Gilmour, Rory Gallagher, Pete Townshend, Andy Summers, Jonny Greenwood,  Frank Marino ja Johnny Winter. Hän oli 1980-luvun teinivuosinaan mukana perustamassa hard-rock-yhtyeitä Pinky Lee ja Venus Flytrap. Venus Flytrapissa soittivat myös Mikko Laiho (laulu ja kitara) – yhtyekaveri Pinky Leestä, Kalle Chydenius (basso) ja Mikko von Hertzen (rummut). Kie liittyi Don Huonoihin Hyrrä-singlen äänitysten jälkeen kesällä 1992 korvaten edellisen kitaristin, Joonas Pirttilän ja soitti yhtyeessä vuoteen 2003 asti, jolloin Don Huonot hajosi.  Von Hertzen perusti 2000-luvun alkupuolella Laihon, Chydeniuksen ja Mauro Garganon kanssa The Mama King -yhtyeen, joka julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa Supertender lokakuussa vuonna 2010. Nykyisin hän laulaa ja soittaa kitaraa yhdessä veljiensä Jonnen ja Mikon kanssa perustamassaan Von Hertzen Brothersissa.
Aiheesta muualla

Kie von Hertzenin sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Kie von Hertzenin sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Kie von Hertzenin sovitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Kokatan kieli

| Kokata> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:   Etelä-Australia
Puhujia:  3
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  pama-nyungalaiset kielet
Kieliryhmä:  aavikko-nyungalaiset kielet
ISO 639-3:  ktd
 Ohje 
Kokata on erittäin uhanalainen pama-nyungalaisiin kieliin kuuluva kieli, jota puhutaan Australiassa, Etelä-Australian osavaltiossa. Vuonna 1981 kielellä oli vain 3 puhujaa.
Kevin Jones (frisbeegolfaaja)

| Kevin Jones (frisbeegolfaaja)> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Frisbeegolfaaja
Kätisyys:  Oikea
Ura
Ammattilaisuran alku:  2009
Voitot:  39
Muut saavutukset:  Disc Golf Pro Tourin voitto 2020
Tämänhetkinen rating:  1036 (sija 10) (lokakuu 2021)
Korkein rating:  1039 (elokuu ja syyskuu 2019)
Palkintorahat:  88 204,99 $
Kevin Jones (s. 1996) on yhdysvaltalainen frisbeegolfaaja. Syyskuussa 2019 hänen uransa kokonaispalkintorahat ovat yli 73 000 dollaria.
Jones aloitti frisbeegolfin 12-vuotiaana. Yliopistoikäisenä hän piti lajista taukoa harrastaessaan muun muassa koripalloa sekä amerikkalaista jalkapalloa. Myöhemmin hän totesi olleensa väsynyt päivittäiseen jalkapallon harrastamiseen ja aloittavansa frisbeegolfin uudelleen.
Jones oli suomalaisen Prodiscuksen sponsoroima kahden vuoden ajan. Hän teki läpimurtonsa vuonna 2018, jolloin sijoittui Pohjois-Amerikassa järjestettävällä Pro Tourilla kokonaissijoituksissa viidenneksi sekä National Tourilla neljänneksi. Joulukuussa 2018 Jones ja Prodigy Disc ilmoittivat tehneensä kolmevuotisen sopimuksen, joka alkaa kaudesta 2019. Heinäkuussa 2019 Jones osallistui ensimmäiseen kilpailuunsa Euroopassa, kun hän voitti Estonian Open -kilpailun. Lokakuussa 2020 hän voitti Disc Golf Pro Tourin.
Saavutukset > Major-turnaukset > European Open

Kolmas 2022
Saavutukset > Disc Golf Pro Tour > Disc Golf Pro Tour Championship

Voitto 2020
Kolmas 2019
Karjalankannaksen valtaus 1941

| Jatkosodan taistelut |
| --- | --- |
Jatkosodan hyökkäysvaihe (1941) Operaatio Hopeakettu • Pohjois-Suomi • Itä-Karjala • Karjalankannas • Laatokka • merisotatoimet • ilmasotatoimet: 
Asemasotavaihe (1941–1944) Itä-Karjalan partisaanitaistelut 1942: 
Sodan loppuvaihe (1944) Kannaksen suurhyökkäys • Tali-Ihantala • Suurhyökkäys Syväriltä • Suurhyökkäys Maaselästä • Ilomantsin taistelu : 
Karjalankannaksen valtaus 1941 oli osa jatkosodan hyökkäysvaihetta, jolloin Suomen puolustusvoimat miehitti talvisodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940 Suomen Neuvostoliitolle menettämän pohjoisen Karjalankannaksen, mutta myös pohjoisimman osan eteläistä kannasta. Hyökkäys jakaantui kolmeen osaan:
Itä-Kannaksen valtaukseen,
Länsi-Kannaksen valtaukseen ja
etenemiseen ennen vuotta 1940 olleen valtiorajan yli.
Taustaa ja joukot

Heinäkuun puolivälin 1941 tienoilla Karjalan Armeija valloitti Laatokan Karjalan. Päämajan suunnitelman mukaisesti suoritettaisiin Karjalankannaksen valtaus sen jälkeen. Aluksi oli tarkoitus vallata Itä-Kannas Vuokselle asti ja sen jälkeen aloittaa hyökkäys Viipurinlahden kautta Länsi-Kannakselle.
Itä-Kannaksen valtausta varten oli rajan takana kenraalimajuri Taavetti Laatikaisen II armeijakunta, johon kuuluivat 2., 15., 18. ja 10. divisioona. Armeijakuntaa vastassa oli Neuvostoliiton XIX armeijakunta, johon kuuluivat 115. ja 142. divisioonat sekä 198. moottoroitu divisioona. Jo ennen varsinaisen hyökkäyksen alkua oli 2. divisioona aloittanut paikallisen hyökkäyksensä Tyrjässä.
Rajan pintaan oli siirretty Länsi-Kannaksen valtaukseen valmistautuneena kenraaliluutnantti Lennart Oeschin komentama IV armeijakunta, johon kuuluivat 8., 12. ja 4. divisioona sekä erillisenä yksikkönä Jalkaväkirykmentti 25. Armeijakunnan tärkeimpänä tehtävänä oli Viipurin valtaus. Neuvostoliittolaisilla oli Viipurin suojana L armeijakunnan 123. ja 43. divisioona.
Itä-Kannaksen valtaus

Suomen puolustusvoimien ylipäällikkö, sotamarsalkka Gustaf Mannerheim antoi II armeijakunnalle hyökkäyskäskyn 31. heinäkuuta 1941, IV armeijakunnan pysyessä asemissaan. Hyökkäys alkoi 1. elokuuta. Neuvostojoukot tekivät lujaa vastarintaa, kunnes 2. divisioonan Jalkaväkirykmentti 7 sai lopulta läpimurron Tyrjässä, pakottaen neuvostojoukot vetäytymään. Neuvostopanssarit suorittivat 3. elokuuta vastaiskun suomalaisia vastaan Kirvussa. Taistelussa kunnostautui sotamies Vilho Rättö, joka tuhosi neljä panssarivaunua ja nimitettiin tästä hyvästä Mannerheim-ristin ritariksi numero 4. 15. divisioona joutui 6. elokuuta ankariin taisteluihin Änkilänsalossa, mutta suomalaisdivisioona koukkasi neuvostojoukkojen selustaan nujertaen ne. Suomalaiset etenivät neuvostoliittolaisten sitkeästä viivytyksestä huolimatta.
Jo 8. elokuuta 18. divisioona saavutti Laatokan rannan Hiitolassa, sulkien kaksi vihollisdivisioonaa Kilpolan saaristoon. Kirvu vallattiin samana päivänä. Puna-armeijan Laatokan laivasto-osasto evakuoi divisioonansa 22. elokuuta mennessä, osa niiden raskaasta kalustosta jäi saariin ja sitä kautta suomalaisten käsiin. 10. divisioonan hyökkäys Käkisalmeen pysähtyi noin kymmenen kilometrin päähän kaupungista Kaarlahden viivytysasemiin. Samalla XIX armeijakunnan rippeet aloittivat vastahyökkäyksen Räisälässä tavoitteena Kilpolansaarten vapautus ja merkittävä voitto. Suomalaiset torjuivat vastahyökkäyksen. Kun 18. divisioona ryhtyi saartamaan Räisälää, joutuivat neuvostojoukot vetäytymään Vuoksen toiselle puolelle. Suomalaiset saavuttivat Vuoksen rannan ja ylittivät sen 17.–18. elokuuta yönä Hopeasalmen luona.
Länsi-Kannaksen valtaus

Oman hyökkäyksensä IV armeijakunta aloitti 21. elokuuta tykistövalmistelun jälkeen. Hyökkäyksen ansiosta joutuivat neuvostojoukot luopumaan Ensosta ja Jääskestä. Samana päivänä valloitettiin Käkisalmi. Läpimurto saatiin nopeasti ja 8. divisioona saavutti Viipurinlahden jo 23. elokuuta. Silloin myös II armeijakunnan joukot saavuttivat Taipaleenjoen ja koko Itä-Kannas oli suomalaisten hallussa. Jalkaväkirykmentti 25 juuttui kiivaisiin taisteluihin Viipurin pohjoispuolella ja 12. divisioona aloitti saarrostuksen pohjoisempana. 8. divisioona ylitti Viipurinlahden ja katkaisi Viipuri–Leningrad-maantien 23. elokuuta. Samana päivänä he kohtasivat 12. divisioonan joukkoja. Viipuria puolustaneet puna-armeijan kolme divisioonaa olivat nyt motissa. Ne aloittivat irtautumisen Viipurista liian myöhään ja joutuivat mottiin Porlammin–Sommeen alueella. Ylivoimansa ansiosta osa divisioonien miehistöistä pääsi pakoon Koiviston saariin 1. syyskuuta mennessä, mutta raskas kalusto jäi suomalaisten sotasaaliiksi. Puna-armeijan miehistötappiot olivat suuret – yli 9 300 jäi vangiksi ja suomalaiset hautasivat yli 7 500 vihollisen kaatunutta.
Eteneminen vanhan rajan yli

Porlammin-Sommeen motin aikana suomalaisjoukot järjestivät Viipurin valtausparaatin 31. elokuuta. Itä-Kannaksen ja Länsi-Kannaksen joukot jatkoivat sen jälkeen yhdessä etenemistään kohti talvisotaan saakka voimassa ollutta Tarton rauhan mukaista valtakunnanrajaa, joka saavutettiinkin 1. syyskuuta. Suomalaiset ylittivät vanhan rajan pysähtyen vasta 4.–7. syyskuuta Stalin-linjaan kuuluneelle Leningradin pohjoiselle puolustusvyöhykkeelle, Karjalan linnoitusalueelle, taistelujen laantuessa enimmäkseen asemasodaksi. Tällöin suomalaisjoukot aloittivat omalta osaltaan Leningradin piirityksen.
Jälkipyykki

Keskustelua on synnyttänyt, miksei Mannerheim jatkanut suomalaisten hyökkäystä Leningradiin. Syynä pidetään ulkopoliittisia seikkoja sekä miestappioiden suurentumista. Joka tapauksessa Karjalankannaksen valtauksen jälkeen Suomen puolustusvoimien hyökkäys jatkui Laatokan pohjois- ja itäpuolella etenemisellä Neuvostoliiton Karjalan Vienaan ja Aunukseen sekä koillisimpaan osaan Leningradin aluetta.
Aiheesta muualla

Jatkosodan hyökkäysvaihe Kannaksella Elävä arkisto, Yleisradio
Säkkijärven polkalla torjuttiin vihollisen radiomiinoja Kannaksella ja Viipurissa Elävä arkisto, Yleisradio
Kaatuneita puna-armeijan sotilaita Porlammin–Sommeen motista
Viipurin valtausparaati 31. elokuuta 1941
Kirsi Ranto (albumi)

| Kirsi Ranto Kirsi Ranto |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1999
 Tyylilaji:  Iskelmä
 Kesto: 47.45
 Levy-yhtiö: MTV-Musiikki
Kirsi Ranto muut julkaisut
|   | Kirsi Ranto 1999 | Kesytön 2001 |
Kirsi Ranto on vuonna 1999 julkaistu tangokuningatar (1998)  Kirsi Rannon debyyttialbumi. Levyn tunnettuja kappaleita ovat "Ciao Romero", "Jää" sekä "Pietariin".
Kappaleet

Ciao Romero – 3.13
Pietariin – 4.15
Sydämen Lyönnit – 3.26
Kukkamekko ja tanssikengät – 3.45
Myötätuulet – 3.30
Tää ilta – 3.50
Joka päivä, joka ilta – 3.20
Vilukissa – 3.47
Tällä tähdellä tänään – 3.26
Kesäyön unelma – 3.49
Siivet saan – 3.31
Yön halki kaupunkiin – 4.08
Jää – 3.45
Koumankou

| Koumankou |
| --- | --- |
 Koumankou
 Koordinaatit: 12°5′48″N, 6°8′22″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Sikasson alue
Piiri:  Sikasson piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  9 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Koumankou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 105 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 9 000 ja kylässä 2 200 asukasta (vuonna 2009).
Koumankoun kunta rajoittuu idässä Sikasson piirin Dogonin ja Dialakoron, etelässä Kignanin ja lännessä Tellan sekä pohjoisessa Koulikoron alueen Dioïlan piirin Bancon, Diébén ja N’Dlondougoun kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Vesistöjä ovat Bagoén pienet sivujoet. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on metsäsavannia.
Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Lisäksi on fulbeja ja miniankoja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, durra ja hirssi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan keräilyä ja kalastusta.
Koumaradaíoi

| Koumaradaíoi Κουμαραδαίοι |
| --- | --- |
 Koumaradaíoi
 Koordinaatit: 37°42′21″N, 26°50′13″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Pohjois-Egean saaret
Alueyksikkö:  Sámos
Kunta:  Anatolikí Sámos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  5601040201
Korkeus:  340 m
Väkiluku (2011):  123
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Koumaradaíoi (kreik. Κουμαραδαίοι; myös transl. Koumaradéi) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 123 (vuonna 2011).
Koumaradaíoin kylä sijaitsee Karvoúnis-vuoren etelärinteessä Sámoksen eteläisissä keskiosissa noin 12 kilometriä länteen Pythagóreiosta ja noin 26 kilometriä lounaaseen Sámoksen kaupungista. Se on rakennettu noin 340 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän nimen katsotaan tulevan seudun mansikkapuista (κουμαριά, koumariá). Koumaradaíoi muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κουμαραδαίων, Topikí Koinótita Koumaradaíon), johon kuuluu varsinaisen Koumaradaíoin kylän lisäksi Megáli Panagían luostari (Moní Megális Panagías). Koko yhdyskunnan väkiluku on 130.
Ennen vuotta 2011 kylä kuului Pythagóreion kuntaan ja vuosina 2011–2019 Sámoksen kuntaan ja sen Pythagóreion kunnallisyksikköön.
Kirsi Pyrhönen

| Kirsi Pyrhönen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. joulukuuta 1993 (ikä 30)  Suomi 
Ammatti:  malli
Kirsi Pyrhönen (s. 12. joulukuuta 1993 Espoo) on suomalainen malli. Pyrhönen on esiintynyt muun muassa toukokuun 2010 Italian Voguen kannessa. Aiemmin kansainvälisille catwalkeille noussut suomalaismalli Suvi Koponen pääsi Portugalin Voguen kanteen maaliskuussa 2008.
Pyrhönen on yksi menestyneimmistä suomalaismalleista – iästään huolimatta.
Pyrhönen on osallistunut Lontoon, Pariisin ja New Yorkin muotiviikoille. Helmikuussa 2010 hän avasi ja päätti Christopher Kanen 2010–11 syys-talvimalliston näytöksen sekä osallistui muun muassa Pringlen ja Ann-Sofie Backin näytöksiin. Hän on esiintynyt myös Pradan ja Givenchyn näytöksissä. Huhtikuussa 2010 Pyrhönen valittiin tunnetulla Models.com-mallisivustolla kevään kuumimpien tulokkaiden top-10:een.
Pyrhöstä edustaa Suomessa Brand Model Management, Lontoossa Viva London, Pariisissa Viva Paris ja New Yorkissa DNA.
Aiheesta muualla

Pyrhönen Models.com-sivustolla
Pyrhönen Pradan 2010 syysmalliston kuvassa