stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tysfjord
Maantiede > Ilmasto

Tysfjordin ilmasto on leuto sen sijainnista pohjoisella napapiirillä huolimatta. Vuosittainen keskilämpötila Kjøpsvikissä on 4.2 °C ja vuosittainen sademäärä 1 080 mm. Kesät ovat miellyttäviä, tosin sateet saattavat olla yhtämittaisia. Sateisin kuukausi on lokakuu, jolloin sataa noin 154 mm. Kuivin kuukausi on toukokuu sademäärällä 54 mm.
Talous

Vuonna 1920 kuntaan perustettiin sementtitehdas. Nykyaikainen Norcem-tehdas on vieläkin tärkeä työllistäjä Kjøpsvikissä, sillä se työllistää 130 henkilöä. Vuodesta 1999 asti tehdas on ollut osa saksalaista yritystä HeidelbergCement. Julkiset palvelut, turismi ja maatalous ovat muita tulonlähteitä Tysfjordissa.
Liikenne

Tysfjord on ainoa paikka Norjassa, missä E6 on riippuvainen autolautasta. Autolauttoja kulkee Bognesin ja Skarbergetin välillä (E6), sekä Bognesin ja Lødingen välillä (E10).
Lähin lentokenttä on Evenesissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tysfjord Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Nordlandin läänin kunnat
Alstahaug
Andøy
Ballangen
Beiarn
Bindal
Bodø
Brønnøy
Bø
Dønna
Evenes
Fauske
Flakstad
Gildeskål
Grane
Hadsel
Hamarøy
Hattfjelldal
Hemnes
Herøy
Leirfjord
Lurøy
Lødingen
Meløy
Moskenes
Narvik
Nesna
Rana
Rødøy
Røst
Saltdal
Sortland
Steigen
Sømna
Sørfold
Tjeldsund
Træna
Tysfjord
Værøy
Vefsn
Vega
Vestvågøy
Vevelstad
Vågan
Øksnes
Norjan läänit | Norja
Stetinden.
Käännös suomeksi
Ukko (Atlaksen albumi)

| Ukko Atlas |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. joulukuuta 2021
 Kesto: 42.36
 Levy-yhtiö: Long Branch Records
Atlaksen muut julkaisut
| Primitive 2018 | Ukko 2021 |   |
Ukko on Atlaksen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 10. joulukuuta 2021.
Kappaleet

Talvi – 2.38
Synti – 3.54
Taivaanranta – 4.27
Susi – 4.03
Ukko – 4.32
Henki – 2.31
Lehto – 3.24
Veri – 3.37
Joki – 2.18
Uhri – 3.38
Pohjannaula – 7.30
Kokoonpano

Patrik Nuorteva – laulu
Leevi Luoto – kitara & laulu
Kevin Apostol – basso
Tuomas Kurikka – kitara & laulu
Aku Karjalainen – rummut
Arvostelut

Kaaoszine: 7+/10
Metalliluola: 7+/10
Uijeongbun asema

| Uijeongbu 의정부 議政府 |
| --- | --- |

 Soulin metro 
Perustiedot
Metrolinjat:   1 
Sijainti:  37°44′17″N, 127°02′46″E
Osoite:  525 Pyeonghwaro, Uijeongbu-si, Gyeonggi-do
Paikkakunta:  Uijeongbu
Avattu:  15. lokakuuta 1911 2. syyskuuta 1986 (linja 1)
Käyttäjiä (ark.):  KR: 21 Linja 1: 49 844
Etäisyydet
Ganeung:  1,2 km
Hoeryong:  1,6 km
Rakenne
Tyyppi:  maanpäällinen
Laituriraiteita:  6
Uijeongbun asema (kor. 의정부역, hanja 議政府驛, engl. Uijeongbu Station) on metroasema Uijeongbussa, Etelä-Koreassa. Aseman kautta kulkee Soulin metron linja 1 ja Gyeongwon-linja.
Uloskäynnit

Uloskäynti 1: linja-auto terminaali, Uijeongbu Paikin yleinen sairaala, sotilasjoukkojen hallinto, Dongbu-aukio
Uloskäynti 2: Uijeongbun piirin yleinen syyttäjänvirasto, Gyeonggin maakunnan hallituksen toinen toimisto, kansallinen sairausvakuutusyhtiö, Korean työhyvinvointiliitto, Uijeongbun poliisiasema, Uijeongbun paloasema, Uijeongbun kaupungintalo, Uijeongbun terveyskeskus
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä asema: Ganeung Soyosaniin päin |  Linja 1 | Seuraava asema: Hoeryong Incheoniin päin |
| Edeltävä asema: Yangju Dongducheoniin päin |  Linja 1Dongducheon↔Incheon pikalinja | Seuraava asema: Hoeryong Incheoniin päin |
| Edeltävä asema: Cheongnyangni Souliin päin | DMZ-juna | Seuraava asema: Dongducheon Baengmagojiin päin |
Valentín Comellas y Santamaría

Valentín Comellas y Santamaría (5. kesäkuuta 1861 Casserres – 19. maaliskuuta 1945) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 28. helmikuuta 1885 ja nimitettiin Solsonan hiippakunnan apostoliseksi hallitsijaksi sekä Amathus in Palaestinan titulaaripiispaksi 18. joulukuuta 1919. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. toukokuuta 1920. Pääkonsekraattorina toimi Francesco Ragonesi, jota avustivat Francisco de Asís Vidal y Barraquer ja Luis José María Amigó y Ferrer.
Comellas y Santamaría sai 5. syyskuuta 1933 nimityksen Solsonan piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 83-vuotiaana virassa.
Unio mystica (kirja)

| Unio mystica: Mika Waltarin elämä ja teokset |
| --- | --- |

Kirjailija:  Panu Rajala
Kansitaiteilija:  Sanna Sorsa
Kieli:  suomi
Genre:  kirjallisuudentutkimus
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2008
Sivumäärä:  832
ISBN:  978-951-0-31137-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Unio mystica: Mika Waltarin elämä ja teokset on Panu Rajalan vuonna 2008 ilmestynyt elämäkerta ja tutkimus Mika Waltarin tuotannosta.
Sisältö

Teoksen keskeisinä lähteinä ovat Waltarin haastattelut 1970-luvulta, ja niissä välittyy vanhan kirjailijan omia tulkintoja elämästään ja tuotannostaan. Toisena merkittävänä lähteenä on pitkäaikainen, avomielinen ja julkaisematon kirjeenvaihto Waltarin ja hänen nuoruutensa isähahmon Jalo Sihtolan kesken. Kirjeet Rajalalle antoi tytär Satu Waltari, joka avusti muutenkin kirjan teossa, vaikka olikin sitä mieltä, että elämäkerta on aina "eräänlaista ihmissyöntiä".
Waltari opiskeli syksystä 1926 alkaen teologiaa, mutta tavoitteli jo tällöin kirjailijan uraa. Hän liikkui tulenkantajien piirissä ja julkaisi novelleja. Hänen menestyksensä pohjautui vuoden 1937 romaaniin Vieras mies tuli taloon, jota tulenkantajien piirissä pidettiin oikeistolaisena.
Teoksen alaluku Villikissa, hulluruoho ja vaaleakiharainen ystävä kuvaa Sinuhe egyptiläisen syntyä, jota Waltari itsekin on epäsuorasti kuvannut romaanissaan Neljä päivänlaskua. Rajala nimeää naisen, johon Waltari oli rakastunut teosta kirjoittaessaan. Kirjailijalle kehittyi tästä alkaen käsitys, että innoitus vaati rakastumista. Rakkaussuhteet tulivat suurten historiallisten romaanien yhteydessä tavallisiksi, mutta niiden fyysisyydestä ei aina saa selvää näyttöä. Waltari kirjoitti teostaan syrjäisessä paikassa Hartolassa ja rahoitti elämisen kustantajan antamalla lainalla. Rajala pitää hämmästyttävänä, että laaja romaani syntyi ilman muistiinpanoja kolmessa ja puolessa kuukaudessa.
Historiallisten romaanien pohjana oli Waltarin tutkimustyö. Vuoden 1954 tutkimustensa aikana Orvietossa Waltari kulki unissakävelijänä pitkin hotellin käytäviä. Tämän Rajala nostaa esimerkiksi Waltarin eläytymis- ja keskittymiskyvystä. Hänen etruskiaiheinen romaaninsa Turms kuolematon on osoitus Waltarin taidosta tehdä lähes virheetöntä historian kuvausta, vaikka etruskeja koskevaa tutkimustietoa oli saatavissa varsin vähän.
Rajala selvittää Unio Mysticassa laajasti Waltarin teosten saamaa vastaanottoa Suomessa ja maailmalla. Varsinkin kriitikoiden taholta kohtelu oli usein kovaa ja epäoikeudenmukaistakin. Kirjailijan ja kriitikoiden väliset henkilökohtaiset ja poliittiset antipatiat vaikuttivat vuosikymmeniä.
Palkinnot

Unio mystica sai Lauri Jäntin säätiön kirjallisuuspalkinnon ja P. E. Svinhufvudin muistosäätiön kirjallisuuspalkinnon. Historian Ystäväin Liitto valitsi sen vuoden historiateokseksi. Unio mysticaa ei valittu vuoden 2008 Tieto-Finlandia-palkinnon ehdokaslistalle, jolloin voittajan valinnut Veikko Sonninen arvosteli esiraatia siitä, ettei hän voinut antaa palkintoa vuoden parhaalle tietokirjalle. Teos oli myös myyntimenestys ja sitä myytiin yli 20 000 kappaletta.
Aiheesta muualla

Juha Järvelä: Salaisuus kestää (Arkistoitu – Internet Archive). Keskisuomalainen 12.10.2008.
Turkin autoteollisuus

Turkin autoteollisuuden tuotanto on ollut 2000-luvun alun voimakkaassa kasvussa. Maassa toimii 15 kansainvälistä autonvalmistajaa joko omassa tehtaassa, turkkilaisen yhteistyökumppanin kanssa tai myöntämällä Turkkiin valmistusoikeudet. Lisäksi maassa toimii kymmeniä autonosien valmistajia.
Tuotanto

Autojen ja autonosien viennin osuus Turkin koko viennistä vuonna 2004 oli 13,1 %. Vain vaatteiden ja tekstiilien osuus 20,0 % oli suurempi. Autoteollisuuden osuus oli selvästi suurempi kuin teräksen ja terästuotteiden 11,9 %, sähkölaitteiden 7,6 % ja koneiden 6,5 %. Vaikka vienti veti hyvin niin autojen ja osien tuonnin arvo oli vientiä suurempi. Eniten alan tuotteita vietiin Ranskaan, Italiaan, Saksaan ja Isoon-Britanniaan.
Vuonna 2000 valmistettiin 430 947 autoa, joista vietiin 103 900 kpl, arvoltaan 1017 milj. USD.

Vuonna 2001 valmistettiin 270 685 autoa, joista vietiin 205 600 kpl, arvoltaan 1671 milj. USD.

Vuonna 2002 valmistettiin 346 565 autoa, joista vietiin 261 700 kpl, arvoltaan 2403 milj. USD.

Vuonna 2003 valmistettiin 533 354 autoa, joista vietiin 360 900 kpl, arvoltaan 4132 milj. USD.

Vuonna 2004 valmistettiin 823 408 autoa, joista vietiin 518 521 kpl, arvoltaan 6902 milj. USD.
Historiaa

Turkin auto- ja autotarviketeollisuus aloitti toimintansa 1950-luvulla, kun haluttiin korvata tuontia kotimaisella valmistuksella. Vuotta 1954 voi pitää Turkin autoteollisuuden alkuna, sillä silloin Türk Willys Overland Limited aloitti jeeppien kokoonpanon. Vuonna 1955 Turkissa aloitettiin kuorma-autojen ja 1963 linja-autojen kokoaminen.
Kotimaisen valmistuksen olemassaolon takasi pitkään maataloustraktorien ja hyötyajoneuvojen valmistus. Omien Otosan-autojen tuotanto alkoi vuonna 1966. Sittemmin 1960- ja 1970-luku olivat lisenssivalmistuksen aikakausia ja 1980-luku toi autoteollisuuteen ulkomaista pääomaa.
TOFASin (yhteisyritys FIATin kanssa) ja OYAK Renault'in perustaminen mahdollisti myös henkilöauto- ja tarviketuotannon synnyn ja kasvun. Autoteollisuuden hyvä kilpailukyky 1990-luvulla loi mahdollisuudet autojen vientiin.
Kansainväliset autotehtaat sijoittivat pääomiaan joko omaan tuotantoon tai yhteisyrityksiin turkkilaisten kumppanien kanssa. Valmistustekniikka saavutti näin kansainvälisen tason ulkomaisten kumppanien tietämyksen ja rahan avulla. Tuotteiden ja tuotantomenetelmien suunnittelun ja alan koulutuksen lisäksi Turkkiin luotiin laatujärjestelmiä ja yritykset hakivat niille laatusertifikaatteja.
Viennin vedosta huolimatta alalla on kansainväliseen tapaan ylikapasitettia, sillä vain 80 % kapasiteetista on käytössä. Vuonna 2002 80 % alan tuotannosta meni vientiin. Turkin oma autotiheys on alhainen korkeista veroista, väestön alhaisesta tulotasosta ja suurista tuloeroista johtuen. Kotimainen kysyntä tuskin auttaa autoteollisuutta sen yrittäessä ratkaista liiallisen valmistuskapasiteetin ongelmaa.
Turkin taloudelle oli tyypillistä suuret suhdannevaihtelut. Sen rahoitusmarkkinakriisi vuosina 2000–2001 johti Turkin liiran devalvointiin. Vuonna 2001 Turkin bruttokansantuote laski 7,5 % ja vuonna 2004 kasvoi 8,9 %. Vuonna 2002 inflaatio oli 45 %, mutta vuonna 2005 enää 8 %.
Autoteollisuus pystyy tuottamaan yli 80 % tarvittavista osista kotimaassa. Autotehtaissa oli vuonna 2004 työntekijöitä 38 500. Koko ala työllistää joko suoraan tai välillisesti 750 000 turkkilaista. Työvoimakustannukset ainakin luovat Turkille kansainvälistä kilpailukykyä, sillä ne ovat alhaisemmat kuin Yhdysvalloissa, Länsi-Euroopassa ja Japanissa.
Turkilla on ollut tulliunioni EU:n kanssa vuodesta 1996. Tulleja ei siis ole ja määrälliset rajoitukset ovat kiellettyjä.
Turkissa valmistettiin ensimmäisen kerran yli 100 000 autoa vuonna 1975, 200 000 raja rikkoutui 1990 ja 500 000 vuonna 2003.
Tuonti Suomeen

Turkkilaisten autojen tuonti Suomeen alkoi kasvaa voimakkaasti vuonna 2002 ja kasvu jatkuu edelleen. Moni suomalainen on hankkinut uuden turkkilaisen Toyota Corollan Verso-, Sedan- ja Wagon-mallin. Toyotan Adapazarin-tehdas valmisti 134 377 henkilöautoa vuonna 2004. Autojen lisäksi myös autonosien tuonti Turkista on kasvussa. Turkin osuus Suomen kokonaistuonnista oli 0,7 % vuoden 2005 tammi-elokuussa. Ajoneuvojen osuus koko Turkin tuonnista oli 43,2 %.
Valentín Surif

Valentín Surif, 2005
Valentín Surif on argentiinalainen pianisti.
Surif syntyi Buenos Airesissa. Hänen opettajiinsa kuuluivat Earl Wild, Alicia de Larrocha, Carlo Zecchi, Sergio Lorenzi, Aimee Wiele ja Roberto Caamaño. Surif on kiertänyt maailmaa resitalistina ja solistina tunnettujen orkesterien, kuten Bogotán filharmonisen orkesterin kanssa. Hän on esiintynyt sellaisten kapellimestareiden kuin Enrique Bátizin, Juan Carlos Zorzin, Bruno Bandinin, Mario Majnaricin ja Eduardo Carrizosan johdolla.
Surif on omistautunut urallaan argentiinalaiselle musiikille. Hänen ohjelmistoonsa on kuulunut musiikkia sellaisilta argentiinalaisilta säveltäjiltä kuin Alicia Terzianilta, Roberto García Morillolta, Carlos Suffernilta, Silvano Picchilta, Juan José Ramosilta ja Alberto Ginasteralta. Surifin muun ohjelmiston joukossa on ollut teoksia muiden muassa Johann Sebastian Bachilta, Ludwig van Beethovenilta, Frédéric Chopinilta, Claude Debussylta, George Gershwinilta, Franz Lisztiltä, Wolfgang Amadeus Mozartilta ja Heitor Villa-Lobosilta. Surif on tehnyt Marco Polo -levymerkille levytyksiä Alberto Williamsin pianoteoksista.
Vakka

Kirkkovakka Lammilta.
Vakka on perinteinen rasia, purkki tai lipas, yleensä puinen, lieriömäinen ja pyöreäkantinen, jota käytetään nykyään usein koriste-esineenä tai säilytysrasiana. Isompi vakka voi muistuttaa tynnyriäkin. Vakka on myös historiallinen viljamitta. Vakkaa (bushel) käytetään edelleen viljamäärän mittana maailmalla. Vakka-sana on osana Vakka-Suomen nimessä. Nimensä Vakka-Suomi sai siellä tuotetuista vakoista, kousista ja muista astioista. Vakka-Suomen kousat tunnettiin laajalti itämeren piirissä jo keskiajalla.
Vakkaa käytettiin vakkajuhlissa astiana, jossa uhriantimet toimitettiin ukkosen jumalalle.
Vakka on usein tehty haavasta.
Valfrid Paavo-Kallio

Valfrid Valentin Paavo-Kallio (13. lokakuuta 1887 – 27. lokakuuta 1908 Hyvinkää) oli suomalainen kirjakauppias ja kirjailija.
Valfrid Paavo-Kallio perusti 1905 Hyvinkään ensimmäisen kirjakaupan ja piti sitä aina kuolemaansa syksyllä 1908 saakka.
Valfrid Paavo-Kallion ja hänen vaimonsa Adele Seppälän poika Toivo Valfrid Valentin (T. W.) Paavonkallio (1908–1980) oli toimittaja, Hyvinkään Uutiset -lehden perustaja ja kirjailija.
Teoksia

"Käy eespäin" : kuvaus elämästä.   Tekijä 1907
Pieni runovihko.    Tekijä 1908
Epätoivoisen rakkauden uhrit, näytelmäkäsikirjoitus
Moritz saksalainen, näytelmäkäsikirjoitus.
Täyttä elämää (Marjorien albumi)

| Täyttä elämää Marjorie |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1998
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: Pop, rock, klassinen
 Kesto: 51.29
 Levy-yhtiö: Hot Shots
Marjorien muut julkaisut
| Auringon häät 1994 | Täyttä elämää 1998 | Rakkauden kiertokulku 2001 |
Täyttä elämää on Marjorien kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1998. Albumilla Marjorie poikkeaa ensimmäistä kertaa aikaisempien levytystensä pop-linjasta ja hyödyntää klassisen laulajan taustaansa esimerkiksi Theo Mackebenin oopperalaulussa ”Warum”.
Tietoa

Albumin kappaleista suurimman osan on säveltänyt Jokke Seppälä, joka myös tuotti albumin. Nimikkolaulu ”Täyttä elämää” syntyi alun perin Costa Rica -kahvimerkin mainokseen, jonka suosion johdosta mainospätkästä kasvoi kokonainen laulettu kappale ja sitä myötä albumi.
Albumilla Marjorie laulaa suomeksi, englanniksi, saksaksi ja italiaksi. Kappale ”Arrivederci amore mio” on nimestään huolimatta alkujaan suomalainen sävellys, jonka italiankielisen käännöksen teki tunnettu italialainen sanoittaja Franco Migliacci. Suomeksi kappaleen levytti alun perin Virve Rosti.
Kappaleet

Täyttä elämää – 3.21 (säv. Jokke Seppälä, san. Jori Nummelin)
Aurinkoisia öitä – 3.37 (säv. Jokke Seppälä, san. Jokke Seppälä, Aija Roivas-Merisalo)
Satakieli – 3.58 (säv. Jokke Seppälä, san. Tapsa Rantanen)
Arrivederci, amore mio  – 3.53 (Eletään säv. Jokke Seppälä, suom. san. Hector, ital. Franco Migliacci)
Liekki kynttilän – 3.36 (säv. Jokke Seppälä, suom. san. Jori Nummelin)
I, you – 3.11 (säv. Jokke Seppälä, san. Jokke Seppälä, Aija Roivas-Merisalo)
Rakkauden tanssi – 3.32 (säv. M. Tulonen, Jokke Seppälä, san. Aija Roivas-Merisalo)
Unien maa – 3.30 (säv. Jokke Seppälä, san. Tapsa Rantanen)
Täysikuun valssi – 2.53 (säv. Jokke Seppälä, san. Tapsa Rantanen)
Rakastunut kuutamoon – 3.52 (säv. Markku Johansson, san. Jori Nummelin)
En jää oottamaan – 3.10 (säv. Marjorie, san. Jori Nummelin)
Askel harhaan – 4.20 (säv. Jokke Seppälä, san. Timo Turpeinen)
Rockalise – 3.58 (säv. Roy Wood, san. Roy Wood)
Warum – 3.14 (säv. Theo Mackeben, san. Johann Wolfgang von Goethe)
Kokoonpano

Marjorie - laulu
Jyrki Saarinen, Juha Lanu - kitara
Jokke Seppälä - kitara, koskettimet
Kimmo Lintinen - piano
Kimmo Kola - haitari
Pekka Korhonen - basso
Anssi Nykänen - rummut
Topi Kurki - rummut, perkussiot
Tapio Aaltonen - perkussiot
Juhani Aaltonen, Markku Johansson - puhaltimet
Hanna Jämsä-Pesonen, Heikki Hämäläinen, Heikki Hämäläisen Jousiryhmä, Heikki Vehmanen, Ilkka Viljanen, Jukka Merjanen, Jussi Pesonen, Leena Kavilo, Markus Sallinen, Mauri Pietikäinen, Mikko Pesonen, Satu Laine, Nicolan Teodor, Tuomas Ikonen, Veikko Höylä, Yrjö Lasonpalo - jouset
Mikko-Ville Luolajan-Mikkola - viulu
Aija Roivas-Merisalo, Jokke Seppälä, Marjorie, Mikko Herranen - taustakuoro
Valentína Šušolová

Valentína Šušolová Kansojen liigan ottelussa Suomea vastaan Turussa syyskuussa 2023.
Valentína Šušolová (s. 1. marraskuuta 1995) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa tšekkiläistä Slovan Libereciä, johon hän siirtyi vuonna 2016 saman maan Slavia Prahasta. Hän on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä 51 maaottelua Slovakian naisten maajoukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa elokuussa 2015.
Church of St Helen and St Giles

| Church of St Helen and St Giles |
| --- | --- |

Koordinaatit:  51°31′5.88″N, 0°11′25.8″E
Kirkkokunta:  Englannin kirkko
Hiippakunta:  Chelmsford
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Church of St Helen and St Giles on kirkko ja ainoa keskiajalta peräisin oleva rakennus Haveringin kaupunginosassa, Lontoossa.
Kirkon länsipäädyssä neliömäisellä jalustalla seisova kastemalja.
Turkin asevoimat

| Turkin asevoimat Türk Silahlı Kuvvetleri |
| --- | --- |

Toiminnassa:  209 eaa. alkaen
Valtio:   Turkki
Aselajit:  maavoimat  merivoimat  ilmavoimat
Rooli:  asevoimat
Koko:  Aktiivista henkilöstöä 425 000 Sotilashenkilöstöä yhteensä 775 000
Tukikohta:  Ankara
Komentajat
Nykyinen komentaja:  Yaşar Güler
Turkin asevoimat (Türk Silhlı Kuvvetleri, lyh. TSK) ovat Turkin tasavallan asevoimat. Niiden johtajana toimii kenraali Yaşar Güler ja ne jakautuu kolmeen palvelusalaan: Turkin maavoimiin, Turkin ilmavoimiin ja Turkin merivoimiin.
Presidentti nimittää kenraalipäällikön Turkin asevoimiin.
Maajoukoilla on 4. armeijaa. 1. armeija Marmaran alueella,  2. armeija kaakossa, 3. armeija koillisessa ja Egeanmeren armeija Egeanmeren alueella. Turkki on jaettu neljään sotilassektoriin ulkoisen uhan, strategisten maasto-olosuhteiden, logistiikan ja viestinnän perusteella. 1. armeijan päämaja on Istanbulissa ja heidän tehtävä on puolustaa Instanbulia, Bosporinsalmea, Kocaelin niemimaata ja Dardanellin salmia.
2. armeijan päämaja on Malatyassa ja sen tehtävä on puolustautua Syyrian, Irakin ja Iranin uhkia vastaan.
3. armeijan päämaja on Erzincanissa ja se kattaa Georgian, Armenian ja Azerbaidžanin rajat idästä ja koillisesta.
Egeanmeren armeijan (4. armeijan) päämaja on İzmirissä ja sen vastuulla on puolustaa Egeanmeren rannikkoa Dardannelleilta pohjoiseen Kyprokselle asti. Heillä on tehtävänä myös pitää merireitit ja viestintälinjat auki Egeanmerellä.
Historia

Turkkilaisia on kautta aikojen kutsuttu "armeijakansakunnaksi" ja heidän armeijan ensimmäinen järjestelmällinen muodostus tapahtui 209 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Hunni-imperiumin aikana tämän organisaation suurimmat yksiköt olivat 10 000 sotilaan vahvuisia. Nämä jaettiin vielä pienempiin tuhannen, sadan ja kymmenen hengen ryhmiin ja tämä järjestelmä on säilynyt Turkissa pienin muutoksin läpi historian.
Useita sotia voitettuaan Turkin armeija asettui Anatoliaan, kun he olivat voittaneet vuonna 1071 Manzikertin taistelun. Seuraavalla vuosikymmenellä, kun turkkilaiset saapuivat Egeanmeren rannikolle ja Marmaranmerelle heidän oli pakko aloittaa amiraliteetti eli uusi vaihe armeijan organisoinnissa. Turkin armeijan esitteli avomerellä ensimmäisen kerran Çaka Bey amiraalikautensa aikana vuonna 1081. Alanyan ja Sinopin telakoilla valmistuneet laivat saivat aloittaa kampanjoita ulkomailla.
Historia > Turkin itsenäisyyssota

Osmanien valtakunnan asevoimat pelasti maan katastrofeista kriisien ja kauhistuttavina aikoina. Lisäksi epäitsekäs kansa pisti toimimaan kaikki keinonsa ja saavutti voittoja Kemal Atatürkin johdolla Turkin itsenäisyyssodassa. Turkin armeijan menestys Sakaryan taistelun aikana mahdollisti sen, että Turkki pystyi olemaan itsenäinen valtio.
Historia > Turkin tasavalta (vuodesta 1923 eteenpäin)

Kun ymmärrettiin vahvojen asevoimien tärkeys sisäisen ja ulkoisen turvallisuuden suojelussa, laitettiin se etusijalle Turkin tasavallassa. Ensimmäiset askeleet vahvojen asevoimien perustamisessa otettiin järjestämällä maavoimat kolmen tarkastuslaitoksen alaisuuteen ja vahvistamalla ne uudella tykistöllä, panssarintorjunta-aseilla ja kevyillä ja raskailla konekivääreillä
Vuonna 1920 ministerineuvoston rinnalle perustettu sotaministeriö nimettiin sotilaalliseksi presidenttikunnaksi 3. maaliskuuta annetulla lailla. Ministeriön asema muuttui presidenttikunnaksi ja siitä tuli itsenäinen organisaatio. Sotaministeriö muutti uusiin tiloihinsa (nykyinen Turkin kenraaliesikunta), jonka Mustafa Kemal Atatürk vihki käyttöön 29. lokakuuta 1931.
Ennen toista maailmansotaa Turkin asevoimissa tehtiin uudelleenjärjestelyjä ja maavoimien tarkastuslaitokset muutettiin asevoimien komentokeskuksiksi. Näin maajoukot muodostettiin kolmen armeijan alle ja Turkin asevoimien taistelukyky maksimoitiin.
Turkin asevoimat on puuttunut Turkin sisäpolitiikkaan kaappaamalla vallan vuosina 1960, 1971 ja 1980.
Osmanien valtakunnan (vihreä) ja Turkin tasavallan (punainen) kartta 1300–1923.
Osmanien valtakunnan asevoimat voitti 28.9.1538 Prevezan taistelun.
Turkkilaisia sotilaita Egyptissä huhtikuussa 1915.
Valamo

Valamon rantakallioita.
Valamo (ven. Валаам, Valaam) on saaristo, joka sijaitsee keskellä Pohjois-Laatokkaa noin 40 kilometriä Sortavalasta etelään. Se kuuluu hallinnollisesti   Venäjän Karjalan tasavallan Sortavalan piiriin.
Vuoteen 1940 asti saaristo kuului osana Sortavalan maalaiskuntaa Suomeen. Tämän jälkeen se oli luovutettava Neuvostoliitolle talvisodan päättäneessä Moskovan rauhansopimuksessa. Jatkosodassa 1941–1944 alue oli suomalaisjoukkojen valtaama, kunnes niiden oli vetäydyttävä sodan päättäneen Moskovan välirauhansopimuksen perusteella.
Valamon saaristoon kuuluu noin 50 saarta, joiden yhteispinta-ala on 36 km².  Saaristoalueen suojelemiseksi vuonna 1992 Venäjän presidentti antoi asetuksen, jolla perustettiin vuonna Valamon saariston luontopuisto. Tehtävänään luontopuistolla on säilyttää saariston luontoa ja tutustuttaa matkailijoita ekoreittien kautta alueen kulttuuriarvoihin, historiaan ja luontokohteisiin.
Satelliittikuva Valamon saaristosta. Valamo on kuvan vasemmassa laidassa oleva suurin saari.
Saariston suurin ja tunnetuin saari on nimeltään Valamo, ja sen pinta-ala on 28,45 km². Saaren kaunis luonto ja tunnelma houkuttelevat vierailijoita kaikkialta maailmasta. Valamon saari on tunnettu ortodoksisesta Laatokan Valamon luostarista. Toiminta käynnistyi ja munkit palasivat sinne uudelleen vuonna 1989. Luostari on myös pyhiinvaelluskohde.
Vladimir Putin on rakennuttanut erääseen Valamon saareen huvilan. Sen tarkka sijainti on tuntematon, mutta uutistoimisto Itar-Tass on julkaissut siitä kuvan vuonna 2007. Putin vieraili tällä huvilalla 28.4.2014, ja jatkoi matkaansa sieltä Petroskoiihin. Samaan aikaan Venäjän hallituksen tutkakone RA-64516 kierteli Valamon ympärillä.