stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saksikäsi Edward
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Johnny Depp   | … |   Saksikäsi Edward    |
|   Winona Ryder   | … |   Kim    |
|   Dianne Wiest   | … |   Peg    |
|   Anthony Michael Hall  | … |   Jim    |
|   Kathy Baker  | … |   Joyce    |
|   Robert Oliveri  | … |   Kevin    |
|   Conchata Ferrell  | … |   Helen    |
|   Caroline Aaron   | … |   Marge    |
|   Dick Anthony Williams  | … |   konstaapeli Allen    |
|   O Jones  | … |   Esmeralda    |
|   Vincent Price   | … |   keksijä   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano antaa elokuvalle täydet viisi tähteä.
Kulttuuriset viittaukset

Pertti Jarlan Fingerpori-sarjakuvassa esiintyy Saksikäsi Edwardiin viittaava hahmo Natsikäsi-Edward.
Aiheesta muualla

Saksikäsi Edward Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Saksikäsi Edward Elonet. (suomeksi)
Tim Burtonin ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1980-luku: Pee-wee's Big Adventure (1985) · Beetlejuice (1988) · Batman (1989)
1990-luku: Saksikäsi Edward (1990) · Batman – paluu (1992) · Ed Wood (1994) · Mars hyökkää! (1996) · Päätön ratsumies (1999)
2000-luku: Apinoiden planeetta (2001) · Big Fish (2003) · Jali ja suklaatehdas (2005) · Corpse Bride (2005) · Sweeney Todd – Fleet Streetin paholaisparturi (2007)
2010-luku: Liisa Ihmemaassa (2010) · Dark Shadows (2012) · Frankenweenie (2012) · Big Eyes (2014) · Neiti Peregrinen koti eriskummallisille lapsille (2016) · Dumbo (2019)
Herman Salmi

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 27. marraskuuta 1903
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Kuolinpaikka: Varloi, Itä-Karjala, Neuvostoliitto
Pelipaikka: Maalivahti (jalkapallo), kenttäpelaaja (jääpallo)
Lempinimi: Hema
Herman Sulo David Salmi (27. marraskuuta 1903 Helsinki – 18. elokuuta 1941 Itä-Karjala) oli monipuolinen urheilija. Hän oli Suomen mestariuimari ja jalkapallon Suomen mestari. Jääpallossa hän pelasi myös pääsarjaotteluita.
Uintiura

Herman Salmi kilpaili menestyksellisesti 1920-luvulla HSS:n riveissä. Ensimmäinen mitalinsa hän sai 4 x 50 m ja 4 x 100 m vapaauintiviesteissä HSS:n riveissä seuran sijoittuessa hopealle vuoden 1921 SM-kisoissa. Ensimmäisen henkilökohtaisen mestaruutensa Salmi sai vuonna 1923 voittaessaan 100 m vapaauinnin. Kaudesta 1925 tuli Salmelle uintiuran huippuvuosi, sillä hän saavutti SM-kisoissa kolme henkilökohtaista kultaa 100, 200 ja 500 metrin vapaauintimatkoilla. Sen lisäksi hän oli HSS:n mestaruuden voittaneessa 4 x 50 metrin ja 4 x 100 metrin viestijoukkueessa.
Salmen uintiura jatkui vuoteen 1930. Sitä ennen hän saavutti Suomen mestaruuden kolme kertaa 100 metrin vapaauinnissa eli vuosina 1923, 1925 ja 1928, 200 metrillä 1925 ja 1926, 500 metrillä 1925 ja 1926 sekä 1 000 metrillä 1927. HSS:n vapaauintiviestimiehenä hän sai mestaruuden 4 x 50 metrillä 1924 ja 1925, 4 x 100 metrillä 1925 ja 1926 sekä 4 x 200 metrillä 1930.
Herman Salmi pelasi myös HSS:n vesipallojoukkueessa, jossa oli voittamassa useita Suomen mestaruuksia vuosien 1923-1940 aikana. Näin vesilajien Suomen mestaruuksia Salmi saavutti urallaan kaikkiaan 24.
Palloilu-ura

Jalkapalloilijana Herman Salmi kuului HPS:n vuoden 1926 mestarijoukkueeseen. Pelipaikkana oli maalivahdin tontti.
Jääpallossa Salmi pelasi SM-sarjaa vuosina 1922-1933. Ensin hän edusti HPS:ää vuoteen 1926 ja sen jälkeen HIFK:ta. Vuosien 1929 ja 1933 SM-hopeaa saavuttaneissa joukkueissa Salmi ei pelannut kaikkia otteluita. Vuonna 1929 Salmi oli Suomen Viroa vastaan pelanneessa jääpallomaajoukkueessa tehden myös maalin. Salmi oli jääpallossa kenttäpelaaja toisin kuin jalkapallossa, jossa hän oli maalivahti.
Herman Salmi työskenteli 1930-luvulla helsinkiläisen agentuuriliikkeen Ab Troili konttoripäällikkönä. Jatkosodan alkuvaiheessa Salmi palveli vänrikkinä 32. Kevyessä Ilmatorjuntapatterissa, jossa hän kaatui Itä-Karjalan Varloissa elokuussa 1941.
Salainen puutarha (vuoden 1993 elokuva)

| Salainen puutarha> The Secret Garden |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Agnieszka Holland
Käsikirjoittaja:  Caroline Thompson
Perustuu:  Frances Hodgson Burnettin romaaniin
Tuottaja:  Fred Fuchs Tom Luddy Fred Roos
Säveltäjä:  Zbigniew Preisner
Kuvaaja:  Roger Deakins
Tuotantosuunnittelija:  Stuart Craig
Pääosat:  Kate Maberly Heydon Prowse Andrew Knott Maggie Smith John Lynch
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  American Zoetrope Warner Bros. (levittäjä)
Levittäjä:  Warner Bros. Family Entertainment Netflix
Ensi-ilta:   13. elokuuta 1993  20. tammikuuta 1994  1. huhtikuuta 1994
Kesto:  102 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Tuotto:  31 181 347 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Salainen puutarha (engl. The Secret Garden) on vuonna 1993 ensi-illan saanut Agnieszka Hollandin ohjaama yhdysvaltalais-brittiläinen fantasiallinen draamaelokuva. Elokuva pohjautuu Frances Hodgson Burnettin samannimiseen romaaniin vuodelta 1911.
Salaisen puutarhan pääosissa ovat Kate Maberly, Heydon Prowse, Andrew Knott, Maggie Smith ja John Lynch.
Juoni

Salainen puutarha kertoo nuoresta Mary Lennoxista (Kate Maberly), joka löytää hylätyn puutarhan setänsä suurelta tilukselta. Paikallisen pojan kanssa Mary entisöi puutarhan entiseen loistoonsa. Kunnostuksen jälkeen hän huomaa puutarhalla olevan maagisia voimia...
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kate Maberly  | … |  Mary Lennox   |
|  Heydon Prowse  | … |  Colin Craven   |
|  Andrew Knott  | … |  Dickon Sowerby   |
|  Maggie Smith  | … |  Rouva Medlock   |
|  John Lynch  | … |  Lordi Archibald Craven   |
|  Irène Jacob  | … |  Mrs. Lennox / Lilias Craven   |
|  Colin Bruce  | … |  Majuri Lennox   |
|  Laura Crossley  | … |  Martha Sowerby   |
|  Walter Sparrow  | … |  Ben Weatherstaff   |
Vastaanotto

Salainen puutarha tuotti yli 31 miljoonaa dollaria.
Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 94 prosentin ”tuore”-arvosana. Salainen puutarha on julkaisemisestaan asti saanut kiittävää palautetta.lähde?
Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä pitää elokuvaa pienille lapsille melko vaikeatajuisena ja aikuisille liian lapsellisena ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Vastaanotto > Palkinnot ja palkintoehdokkuudet

| Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Vuosi | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993 | Los Angeles Film Critics Association -palkinto | Paras musiikki | Zbigniew Preisner | Voitto |
| 1994 | London Critics Circle Film -palkinto: Erikoispalkinto | – | Kate Maberly | Voitto |
| 1994 | Evening Standard -palkinto | Paras teknillinen / artistinen saavutus | Stuart Craig | Voitto |
| 1994 | BAFTA-palkinto | Paras naissivuosa | Maggie Smith | Ehdokkuus |
| 1994 | Political Film Society -palkinto | Paras demokraattinen elokuva | – | Ehdokkuus |
| 1994 | Young Artist -palkinto | Paras nuori miespääosa elokuvassa | Andrew Knott | Ehdokkuus |
| 1994 | Young Artist -palkinto | Paras nuori miespääosa elokuvassa | Heydon Prowse | Ehdokkuus |
| 1994 | Young Artist -palkinto | Paras nuori naispääosa elokuvassa | Kate Maberly | Ehdokkuus |
| 1994 | Young Artist -palkinto | Paras perhe-elokuva (draama) | Warner Bros. | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Salainen puutarha Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Salainen puutarha Elonet.
Salainen puutarha AllMoviessa. (englanniksi)
Salainen puutarha Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Eero Salminen

Eero Salminen Roomassa 1959.
Eero Ilmari Salminen (18. lokakuuta 1933 Kokkola – 6. kesäkuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen korkeushyppääjä. Hän oli lajissaan Suomen paras 1950-luvun jälkipuoliskolla.
Salminen ylitti korkeushypyssä kahden metrin rajan vuonna 1955 kaikkien aikojen viidentenä suomalaisena. Hän rikkoi Kalevi Kotkaksen 1930-luvulla tekemän ja lähes 20 vuoden ikään ehtineen Suomen ennätyksen vuonna 1956. Hänestä tuli ensimmäinen kierähdystyylillä Suomen ennätyksen hypännyt mies. Hän vaihtoi kuitenkin takaisin sisäjalantyyliin, ja hänen vuonna 1959 hyppäämänsä tulos 210 cm on edelleen kaikkien aikojen paras suomalaisen sisäjalkatyylillä hyppäämä tulos.
Tukholman EM-kilpailuissa 1958 Salminen sijoittui kahdeksanneksi. Rooman olympialaisissa 1960 hän jäi karsintaan. Hän kilpaili 30 maaottelussa ja voitti lajinsa 11 kertaa. Suomen mestaruuden hän voitti kuudesti, mitä useampaan mestaruuteen ovat korkeushyppääjistä yltäneet vain Oskari Frösén ja Hanna Grobler.
Seuratasolla Salminen edusti Kiuruveden Jännettä, Kuopion NMKY:n Urheilijoita ja Helsingin Poliisi-Voimailijoita. Ammatiltaan hän oli rikosetsivä.
Saavutukset

EM-kisoissa 8. sija 1958
Suomen mestari 1953, 1955, 1957, 1958, 1959, 1960
SM-hopeaa 1961, 1962
Saksanpähkinä

| Saksanpähkinä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fagales
Heimo::  Jalopähkinäkasvit Juglandaceae
Suku::  Jalopähkinät Juglans
Laji::  regia
Kaksiosainen nimi
 Juglans regia  L.  

Katso myös
   Saksanpähkinä Wikispeciesissä   Saksanpähkinä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Saksanpähkinä eli saksanjalopähkinä (Juglans regia) on kookaslehtinen yksikotinen puu, jonka hede- ja emikukinnot ovat erikseen. Se kasvaa 20 metriä korkeaksi, ja lehvästöstä tulee avoimella paikalla 20 metriä leveä. Saksanpähkinä kasvaa luonnonvaraisena Itä-Euroopasta aina Himalajan vuoristoon ja Kiinaan asti.
Pähkinä

Biologisesti pähkinä on luumarjan siemen eli kivi. Hedelmässä on ohut raakana mehevä osa, joka pähkinän kypsyessä kuivuu pois. Sen kuorikalvosta saadaan väriainetta, ja tuoreet saksanpähkinät värjäävätkin helposti poimijoiden kädet, elleivät nämä käytä suojakäsineitä. Saksanpähkinöissä on paljon rasvaa, myös terveellisiä omega-rasvahappoja. Niitä syödään sellaisenaan mutta käytetään myös ruoanlaitossa, etenkin itämaisissa ruoissa. Saksanpähkinöistä valmistetaan myös öljyä, jota käytetään oliiviöljyn tapaan. Rasvainen saksanpähkinä ei säilykään kovin pitkään pilaantumatta, vaan se härskiintyy helposti.
Esiintyminen

Suomessa saksanpähkinä ei menesty pakkasen vuoksi, vaikka etelärannikolta löytyykin muutamia kitukasvuisia yksilöitä. Sen sijaan eräät muut Juglans-suvun puut ovat Suomessakin suosittuja puistopuita. Toisaalta Himalajalla tiedetään puiden kestäneen jopa –45 °C yli neljän kilometrin korkeudessa. Alueen maanviljelijät ovat onnistuneet myös varttamaan saksanpähkinää muiden jalopähkinöiden juuriin.
Käyttö

Puistopuuna saksanpähkinä on suosittu kookaslehtisen ulkonäkönsä vuoksi, mikä luo tropiikinomaista tunnelmaa. Saksanpähkinän puuta käytetään huonekaluteollisuudessa raaka-aineena ja koristeveistossa.
Saksanpähkinäöljy oli yksi tärkeimmistä öljyistä renessanssin maalareille. Se kuivuu nopeasti eikä kellastu yhtä paljon kuin muut öljyt, esimerkiksi pellavaöljy. Se soveltuu mainiosti öljymaalaamiseen ja pensseleiden puhdistukseen tärpätin tilalle. Härskiintymisen estämiseksi sitä säilytetään valolta suojattuna viileässä.
Ravintosisältö per 100 g

Energiaa 2 736,336 kJ / 654 kcal
Proteiinia 15,23 g
Hiilihydraatteja 13,71 g
josta sokereita 2,61 g
Rasvaa 65,21 g
tyydyttyneitä rasvahappoja 6,126 g
kertatyydyttymättömiä rasvahappoja 8,933 g
monityydyttymättömiä rasvahappoja 47,174 g
Kuitua 6,7 g
Natriumia 2 mg
Kaliumia 441 mg
Kuvia

Lehtiä ja hedelmä (luumarja).
Hedekukkia
Hedelmän luu, jonka sisällä on syötävä osa.
Saksanpähkinä
Aiheesta muualla

Fineli: Saksanpähkinän ravintosisältö
Saksanpähkinä.fi Tietoa terveellisistä pähkinöistä
United States Department of Agriculture (USDA): Juglans regia (englanniksi)
Flora of China: Juglans regia (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q46871  Wikispecies: Juglans regia  APDB: 143932  APNI: 131659  ARKive: juglans-regia  BioLib: 38446  Calflora: 4431  CoL: 6NFN8  Ecocrop: 2315  EoL: 487229  EPPO: IUGRE  EUNIS: 173153  FNA: 200006112  FoC: 200006112  GBIF: 3054368  GRIN: 20772  IFPNI: E6B3383E-1F8A-45D2-9A39-6DDE117AAF3E  iNaturalist: 63935  IPNI: 442427-1  IRMNG: 11111698  ITIS: 503244  IUCN: 63495  MoBotPF: 281359  NatureServe: 2.133128  NBN: NHMSYS0000459961  NCBI: 51240  NSWFlora: Juglans~regia  NZOR: d2ef8794-63f6-45bd-bb5a-1f977b74c187  NZPCN: 3320  Observation.org: 6909  Open Tree of Life: 138717  PalDat: Juglans_regia  PfaF: Juglans regia  PFI: 242  Plant List: kew-2331747  PLANTS: JURE80  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:442427-1  Tropicos: 16700045  VASCAN: 6244  VicFlora: b69cefa1-33d7-4ad0-9311-90331ac0429e  WFO: wfo-0000355051
Juha Salonen (judoka)

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten judo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten judo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten judo.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Maastricht 1981 | yli 95 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1989 | avoin luokka |  |
|  Pronssia | Pariisi 1983 | avoin luokka |  |
|  Pronssia | Hamar 1985 | yli 95 kg |  |
Juha Heikki ”Pupu” Salonen (s. 16. lokakuuta 1961 Loimaa) on suomalainen judon Euroopan mestari ja MM-mitalisti.
Salonen sai alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa pronssia yli 95 kg:n sarjassa Edinburghissa 1979 ja Lissabonissa 1980. Maastrichtin MM-kilpailuissa 1981 hän hävisi yli 95 kg:n painoluokan avausottelussaan kaikkien aikojen parhaaksi judokaksi sanotulle Yasuhiro Yamashitalle. Voitettuaan kaksi keräilyottelua hän selviytyi pronssiotteluun, jossa kukisti korealaisen Yong-Chol Chon saatuaan tämän pitävään sidontaan seitsemän sekuntia ennen ottelun loppua. Salonen oli aloittanut judoharrastuksen vain viisi vuotta aiemmin.
Salonen voitti 1983 British Openin yli 95-kiloisten sarjan. Saman vuoden Pariisin EM-kilpailuissa hän sai pronssia avoimessa luokassa. Loppuottelusta hän putosi tuomariäänestyksellä belgialaista Robert van de Wallea vastaan. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän sijoittui avoimessa luokassa jaetulle 11. sijalle. Hamarin EM-kilpailuissa 1985 hän sai pronssia yli 95 kg:n sarjassa. Opiskelijoiden MM-kilpailuissa São Paulossa 1986 hän oli avoimessa luokassa toinen. Soulin olympialaisissa 1988 hän sijoittui yli 95 kg:n sarjassa kahden otteluvoiton myötä seitsemänneksi.
Salonen voitti avoimen luokan Euroopan-mestaruuden Helsingissä 1989. Barcelonan MM-kilpailuissa 1991 hän sijoittui yli 95 kg:n sarjassa viidenneksi. Samassa kaupungissa järjestetyissä olympialaisissa 1992 hän oli raskaassa sarjassa jaetulla 21. sijalla.
Salonen edusti seuratasolla helsinkiläistä Chikaraa. Hän voitti Suomen-mestaruuden yli 95 kg:n sarjassa 1980, 1981, 1983, 1984, 1985, 1988, 1991 ja 1993. SM-hopeaa hän sai samassa painoluokassa 1979, 1982, 1989 ja 1992 sekä yli 100 kg;n sarjassa 2001. SM-pronssia hän saavutti yli 95-kiloisissa 1978.
Salamasota

Stuka-syöksypommittajilla oli ratkaiseva rooli, kun Saksa kokeili salamasotaa Puolan offensiivissa 1939.
Salamasota (saks. Blitzkrieg  [ˈblɪtskʁiːk] (ohje)) tarkoittaa nopeaa puolustuslinjojen läpi suunnattavaa hyökkäystä vihollisen taistelevien yksikköjen lamauttamiseksi. Hyökkäystä kuvaa sen raivokkuus, yllätyksellisyys ja aselajien saumaton yhteistyö. Salamasodan periaatteen esitti ensimmäisenä englantilainen kenraali J.F.C. Fuller, ja sitä sovellettiin ensimmäisen kerran Amiensin taistelussa 1918. Salamasodan teorian kehittivät lopulliseen muotoonsa saksalaiset sotateoreetikot ja sodanjohtajat ensimmäisen maailmansodan jälkeen 1900-luvun alkupuolella. Teoria pohjautui kuuluisan sotateoreetikon Carl von Clausewitzin teoksessaan Sodankäynnistä (Vom Kriege) 1800-luvun puolivälissä esittämiin ”vallankumouksellisiin” käsityksiin esimerkiksi ratsuväen käytöstä. Panssarivaunuja voidaan pitää 1900-luvun vastineena ratsuväelle niin käyttötarkoitukseltaan kuin toimenkuvaltaankin. Myöhemmin osan nopean iskukyvyn voimasta ovat korvanneet toisessa maailmansodassa maataistelukoneet ja toisen maailmansodan jälkeen lisäksi myös taisteluhelikopterit.
Salamasota teoriana

Salamahyökkäyksen perusajatuksena on luoda hyökkäykselle selkeä painopiste eli murskata vihollislinjat muutamista kohdin yhtäaikaisella tykistökeskityksellä ja ilmaiskuilla. Tuliylläkön alettua panssarikiilat tunkeutuvat vihollisen puolustuslinjoihin tuhoten ja raivaten aukon puolustukseen. Samanaikaisesti tykistöllä aletaan suluttaa (ns. sulkutuli) murtokohtien takaisia alueita, ja ilmavoimilla tehdään raivokkaita iskuja vihollisen syvyydessä saattueita, tykistöasemia, joukkojen kokoontumisalueita ja huoltoa vastaan. Näillä toimenpiteillä aiheutetaan vihollispuolustuksessa paniikkia ja ns. domino-ilmiö, jolloin puolustus romahtaa. Tällöin alivoimainenkin hyökkääjä voi tuhota ja lamauttaa vihollisen armeijoita. Amiensissa 1918 brittijoukot pääsivät nopeasti ratkaisevaan läpimurtoon ilman vuoden 1916 Sommen offensiivin kaltaisia massiivisia tappioita. Kuitenkin salamasodan idea jäi synnyinmaassaan Britanniassa vähälle huomiolle ensimmäisen maailmansodan jälkeen, ja salamasodan doktriinin kehittivätkin nykymuotoonsa saksalaiset, joilta oli Versailles’n rauhansopimuksella kielletty muun muassa panssariaselaji, mutta jotka kehittivät taktiikkaansa Rapallon sopimuksesta alkaneen neuvosto-Venäjän, sittemmin myös Neuvostoliiton ja Saksan avulla. Panssarijoukot harjoittelivat Neuvostoliiton alueella Kazanissa.
Idean panssariryhmittymien joustavasta käytöstä vihollislinjojen takana esitti Heinz Guderian. Guderian esitti, että panssariryhmittymien tulee edetä murtokohdista eteenpäin vallaten vihollisalueita ja aiheuttaen liikkeellä sekä tulella sekasortoa vihollisarmeijoissa (ratsuväkeä käytettiin ennen panssareita hieman tämän kaltaiseen toimintaan). Puolustuslinjojen lopullinen tuhoaminen jäisi jalkaväen huoleksi. Tämä taktiikka yhdistettynä joustavaan aselajien yhteistyöhön osoitti toimivuutensa toisessa maailmansodassa.
Salamahyökkäyksen aloittamiseen sisältyy kuitenkin paljon riskejä, joita voidaan vähentää huomattavasti kunnollisella hyökkäysurien tiedustelulla, ja varautumisena mahdollisimman hyvin kaikkiin mahdollisiin vastoinkäymisiin. Silti hyökkäys on aina jonkinasteinen uhkapeli, jossa myös onnella on merkitystä.
Salamasota käytännössä

Salamasotaa nähtiin ensimmäisen kerran ensimmäisessä maailmansodassa, mutta varsinaisesti vasta toisessa maailmansodassa. Maailmansotia kuvastivat silloiset massa-armeijat, josta seurasi kulutussota, jossa kansakunnan voimavarat suunnattiin täysin sotateollisuuden palvelukseen, sekä säälimättömät iskut koko viholliskansaa kohtaan (ideologiat). Niinpä salamahyökkäyksiin osallistui useita miljoonia miehiä, sekä lukematon määrä muuta kalustoa kuten tykkejä, panssarivaunuja ja lentokoneita. Silloisella teknologialla se oli melkoinen haaste logistiikalle.
Nykyaikana on ollut muutama konflikti, joissa on joko esiintynyt salamasotamaisia piirteitä tai jotka ovat olleet täysin käsitteeseen yhdistettävissä (Irakin sota).
Salamasota käytännössä > Toinen maailmansota

Saksan menestys toisessa maailmansodassa perustui osaksi sen ylivoimaiseen sodanjohtoon. Länsi-Euroopan maat saivat huomata Saksan muuttaneen koko sodankäyntiä yhtä paljon kuin tuliaseet aikanaan. Euroopan läntiset osat taipuivat nopeasti perättäin Saksan panssareiden edessä. 1. syyskuuta 1939 puolalaiset joutuivat ensimmäisinä kohtaamaan silloisen maailman tehokkaimman sotakoneen ja Puolan armeijan vastarinta taittui muutamassa viikossa.
Saksa hyökkäsi kesällä 1940 Ranskaan Belgian ja Alankomaiden kautta vallaten laskuvarjojoukoilla strategiset pisteet, joiden kautta panssarijoukot pystyivät kiertämään ranskalaisten vahvat puolustuslinjat. Ranskan ja Ison-Britannian siirtoarmeijoilla oli panssareita, mutta niitä ei keskitetty niin kuin Saksassa, vaan ne sijoitettiin jalkaväkidivisiooniin. Hyökkäyksen arkkitehteina toimineet Ewald von Kleist ja Heinz Guderian saivat huomata olevansa lähes huviajelulla Ranskan maaseudulla. Jalkaväki seurasi jopa viikon jäljessä miehittämään vallattuja alueita. Ranska antautui 22. kesäkuuta.
Euroopan läntisten osien jäätyä Saksan alaisuuteen ja Englannin miehittämisen epäonnistuttua Adolf Hitler käänsi katseensa itään; alkoi operaatio Barbarossan valmistelu. Tällä kertaa vastassa oli Neuvostoliitto, maailman suurimpia teollisuusmahteja, maa mittaamattomine luonnonvaroineen ja ihmisreserveineen. Tämä kertoo uhkapelistä, jota Hitler ja Saksan sodanjohto kävi, mutta se myös kertoo saaduista kokemuksista ja siitä mahdollisuudesta, että alivoimainenkin armeija voi taidolla murtaa ylivoimaisen vastustajan taistelutahdon. Itärintamalta historiaan jäivät maailmanhistorian suurimmat voitot (ja tappiot) sekä mottitaistelut. Pian sodan alettua Neuvostoliitossa kesällä 1941, salamasodankäynnin asiantuntijat Kleist ja Guderian motittivat nopeilla panssariarmeijoillaan miltei koko Ukrainan ja siellä olleet venäläiset armeijat. Lopputuloksena satojatuhansia miehiä kuoli ja noin miljoona miestä jäi vangiksi. Taistelukentälle jäi mittaamattomat määrät materiaalia, Neuvostoliitto oli polvillaan, ja maailma haukkoi henkeä tämän käsittämättömän voiton edessä.
Toimintaa itärintamalla kuvasi hyvin se, että saksalaiset Guderian etunenässä vaatimalla vaativat, ettei panssarijoukkoja hajoteta pienemmiksi yksiköiksi, ja että niillä on liikuttava niin pitkään kuin polttoainetta ja ammuksia riittää. Puna-armeija puolestaan hajotti määrältään ja laadultaan ylivoimaiset panssarinsa pienempiin ja tehottomampiin osastoihin jalkaväen rinnalle. Tällainen taktiikka tietysti vaatii suunnatonta organisointikykyä ja huollolta uskomatonta suoritusta. Saksa epäonnistui huollossa tunnetuin seurauksin.
Myös länsiliittoutuneet oppivat salamasodan doktriinin. Ylivoimaisen logistiikkansa ansiosta länsiliittoutuneet kykenivät valtaamaan Ranskan hyvin nopeasti 1944.
Salamasodan onnistumisen ehdoton edellytys on ilmaherruus. Mikäli vihollisella on ilmaherruus, se kykenee maataistelulennoilla tuhoamaan hyökkääjän etenevät panssarikiilat ilmasta ja katkaisemaan hyökkääjän huoltoreitit. Tällöin hyökkäys tyrehtyy nopeasti ja on lyötävissä takaisin.