stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Giuseppe Pinelli
Pinellin muisto

Giuseppe Pinellin tapaus on vuosikymmenten aikana vaikuttanut useisiin eri alojen taiteilijoihin. Vuoden 1997 kirjallisuuden Nobel-palkinnon saanut Dario Fo kirjoitti jo 1970 farssin Erään anarkistin tapaturmainen kuolema, josta on myöhemmin tullut yksi hänen tunnetuimpia näytelmiään. Näytelmän nimi perustuu tutkintotuomari Giovanni Caizzin alustavaan lausuntoon, jossa hän kuvasi Pinellin kuolemaa "täysin tapaturmaiseksi" (del tutto accidentale). Pinellistä on valmistunut ainakin kolme elokuvaa. Ensimmäinen oli Elio Petrin ja Nelo Risin yhdessä tekemä, kahdesta lyhyestä dokumentista koostuva Documenti su Giuseppe Pinelli (1970). Pari vuotta sen jälkeen valmistui Pier Paolo Pasolinin dokumentti 12 dicembre (1972) ja 40 vuotta myöhemmin Marco Tullio Giordanan ohjaama Piazza Fontanan verilöyly (Romanzo di una strage, 2012), joka käsittelee pommi-iskua myös laajemmin.[lähde? ] Myös Carlo Ponti halusi tuottaa Pinellin tapauksesta elokuvan, joka olisi perustunut Camilla Cedernan kirjaan Pinelli. Una finestra sulla strage (1971), mutta suunnitelma kaatui, todennäköisesti koska Pinellin leski Licia Pinelli (o.s. Rognini) oli sitä vastaan. Pontin suunnitelmien mukaan elokuvan olisi ohjannut Giuliano Montaldo ja Lician osaa olisi näytellyt Sophia Loren, mikä oli yksi niistä asioista, jotka saivat lesken vastustamaan suunnitelmaa. Hänen mielestään Loren oli "liian kaunis".
Piazza Fontanalla on nykyään Milanon kaupungin pystyttämä Pinellin muistolaatta sekä myös anarkistien pystyttämä. Molemmissa todetaan että Pinelli oli syytön, anarkistien laatassa lukee lisäksi, että hänet surmattiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Giuseppe Pinelli Wikimedia Commonsissa
Milanon kaupungin pystyttämä Giuseppe Pinellin muistolaatta.
Mari Hietala

| Mari Hietala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. marraskuuta 1969 (ikä 54) Muonio
Kansalaisuus:  suomalainen
Uran tiedot
Laji:  maastohiihto
Mari Hietala (s. 10. marraskuuta 1969 Muonio) on suomalainen entinen maastohiihtäjä. Hän kilpaili naisten 15 kilometrin hiihdossa vuoden 1994 talviolympialaisissa. Vuonna 1996 Hietala voitti EM-hopeaa naisten 15 kilometrin hiihdossa Ylivieskalla.
Luode-Rehu

| Luode-Rehu |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°17′32″N, 26°49′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskujoki:  suo-oja 
Järvinumero:  14.936.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  138 m  
Pituus:  490 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  1,368 km  
Pinta-ala:  5,206 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLuode-Rehu 
Luode-Rehu  on Etelä-Savossa Pieksämäellä  Venetmäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 490 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Niskakoskenjoen valuma-alueeseen (14.936) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 138 metriä mpy.
Franka Batelić

| Franka Batelić |
| --- | --- |
 Franka Batelić Showtime-kilpailun aikana.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1992 (ikä 32) Rijeka, Kroatia
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä, ääninäyttelijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Franka
Laulukielet:  kroatia, englanti
Aktiivisena:  2007–
Tyylilajit:  pop, rock, dance
Soittimet:  laulu, kitara, piano
Levy-yhtiöt:  Hit Records, Karpo Media
Aiheesta muualla
franka.com.hr
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Franka Batelić (s. 7. kesäkuuta 1992 Rijeka, Kroatia), tunnettu myös nimellä Franka on kroatialainen laulaja. Hän nousi kuuluisuuteen voittaessaan kroatialaisen laulukilpailun Showtimen ensimmäisen tuotantokauden.
Hän edusti Kroatiaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Crazy".
Elämä ja ura > 1992–2006: Nuoruus

Franka Batelić syntyi 7. kesäkuuta 1992 Rijekassa, Kroatiassa Ingrid ja Damir Batelićille. Batelićilla on nuorempi veli nimeltä Nikola, joka on Storm-nimisen kroatialaisbändin kitaristi. Batelić aloitti laulamisen kolmevuotiaana ja lauloi solistina Minicantanti-nimisessä kuorossa.
Elämä ja ura > 2007: Uran alku

Batelić koe-esiintyi Showtime-nimisen kroatialaisen laulukilpailun ensimmäisellä tuotantokaudella esittäen Giorgia Todranin kappaleen "Come saprei" tuomareille: Jacques Houdekille, Ivana Husarille ja Boris Banovićille. Batelić päihitti finaalissa Marijo Ponjavićin, Mijo Lešinan ja Artemija Stanićin ja voitti kilpailun 22. joulukuuta 2007, saaden eniten yleisöääniä. Palkinnoksi voitosta Batelić allekirjoitti sopimuksen levy-yhtiö Hit Recordsin kanssa. Batelićin voittosingle "Ovaj daj" julkaistiin virallisesti 14. marraskuuta 2007.
Elämä ja ura > 2008–2013: Läpimurto ja jatkuva menestys

Batelićin toinen single "Ruža u kamenu", jonka on kirjoittanut Miro Buljan, Boris Đurđević ja Neno Ninčević, julkaistiin Kroatiassa toukokuussa 2008. Kappale esitettiin  12th Croatian Radio Festivalissa, Opatijassa, jossa se sai eniten yleisöääniö ja voitti yleisön palkinnon Pop/Rock kategoriassa. Myöhemmin samana vuonna "Ruža u kamenu" valittiin edustamaan Kroatiaa vuoden 2008 OGAE laulukilpailussa (Kappalekilpailu, jonka organisoi 42 Eurooviisufaniklubia), jossa se voitti kilpailun.
Batelićin kolmas single "Pjesma za kraj" julkaistiin tammikuussa 2009. Kappale kilpaili Kroatian euroviisukarsinnoissa, jossa se sijoittui seitsemänneksi 18 pisteellä. Joulukuussa 2009 Batelić ja hänen tanssiparinsa Ištvan Varga voittivat Ples sa zvijezdaman (Kroatian versio Tanssii tähtien kanssa -ohjelmasta) neljännen tuotantokauden.
Elämä ja ura > 2017–: Takaisintulo

27. marraskuuta 2017 Batelić vahvisti sosiaalisessa mediassa julkaisevansa comebacksinglen nimeltä "S tobom" 4. joulukuuta 2017. Kappale soitettiin ensimmäistä kertaa 4. joulukuuta 2017 Nives Čanovićin 385 Shown aikana samalla kun Batelićia haastateltiin. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Sandra Mihaljević ja Igor Ivanović. 13. helmikuuta 2018 ilmoitettiin, että Batelić edustaa Kroatiaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa, Lissabonissa kappaleella "Crazy".
Yksityiselämä

Batelić seurustelee kroatialaisen jalkapalloilijan Vedran Ćorlukan kanssa. Hän on avoin HLBT:n oikeuksien puolestapuhuja. Batelić on myös eläinoikeusaktivisti.
Diskografia > Albumit

| Nimi | Yksityiskohdat |
| --- | --- |
Franka:  Julkaistu: Joulukuu 2009  Levy-yhtiö: IDM Music  Formaatti: Digital download, CD
Featuring:  Julkaistu: 15. maaliskuuta 2012  Levy-yhtiö: IDM Music  Formaatti: Digital download, CD
Diskografia > Singlet > Pääartistina

| Single | Vuosi | Listasijoitus> CRO  | Albumi |
| --- | --- | --- | --- |
| "Ovaj dan" | 2007 | — | Franka |
| "Ruža u kamenu" | 2008 | — | Franka |
| "Pjesma za kraj" | 2009 | — | Franka |
| "Možda volim te" | 2009 | — | Franka |
| "Moje najdraže" | 2009 | — | Franka |
| "Na tvojim rukama" | 2010 | — | Featuring |
| "Crna duga" | 2011 | — | Albumiton single |
| "Ne!" | 2011 | — | Featuring |
| "San" | 2012 | — | Featuring |
| "Pred svima" | 2012 | — | Albumittomat singlet |
| "Ljubav je..." | 2013 | 19 | Albumittomat singlet |
| "S tobom" | 2017 | 3 | Albumittomat singlet |
| "Crazy" | 2018 | — | Albumittomat singlet |
Diskografia > Singlet > Featuring-artistina

| Single | Vuosi | Albumi |
| --- | --- | --- |
| "Cijeli svijet" (AliBin kanssa) | 2010 | Albumittomat singlet |
| "On Fire" (Eric Destlerin kanssa) | 2011 | Albumittomat singlet |
| "Run" (Eric Destlerin kanssa) | 2012 | Albumittomat singlet |
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Vuosi | Järjestö | Kategoria | Ehdokas / Teos | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | 12th Croatian Radio Festival | Public's Choice | Ruža u kamenu | Voitto |  |
| 2009 | HR Top 20 | New Artist of the Year | Franka Batelić | Voitto |  |
| 2009 | Porin | Best New Artist | Franka Batelić | Ehdokkuus |  |
| 2010 | Zlatna koogla | Best Female Singer | Franka Batelić | Ehdokkuus |  |
| 2010 | Zlatna koogla | Best Music Video | Možda volim te | Ehdokkuus |  |
Aiheesta muualla

Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Glencoen verilöyly

Kapteeni Robert Campbellin antama tappomääräys, jonka mukaan kaikki alle 70-vuotiaat Macdonaldin klaanilaiset tuli tappaa
Glencoen verilöyly oli Skotlannin Ylämailla vuonna 1692 tapahtunut verityö, joka liittyi läheisesti vuoden 1688 vallankumoukseen.
Glen Coen laaksossa asuvan Glencoen Macdonaldin klaanin päällikkö oli viivytellyt uskollisuuden valan vannomista Vilhelm III:lle ja Marialle. Tämän johdosta laaksoon lähetettiin sotaväkeä, joka 13. helmikuuta 1692 petollisesti hyökkäsi väestön kimppuun ja surmasi ainakin 38 miestä; joukko naisia, lapsia ja vanhuksia hukkui lumeen paetessaan vuorille.
Maoming

| Maoming 茂名市, Màomíng Shì |
| --- | --- |
 Maomingin sijainti Kiinan Guangdongin maakunnassa
 Maoming
 Koordinaatit: 21.666°N, 110.920°E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Guangdong
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11 458 km²
Väkiluku (2010):  5 817 494
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  525000
Suuntanumero(t):  0668
Rekisterikilpi:  粤K
 
 www.maoming.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Maoming (kiin.: 茂名; pinyin: Màomíng; Jyutping: Mau6ming4) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Guangdongin maakunnan lounaisosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä 290 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kantonista länsilounaaseen. Kaupungin väkiluku on 5,817  miljoonaa (2010) ja pinta-ala 11 458 neliökilometriä.
Prefektuuri rajoittuu lounaassa Zhanjiangin, pohjoisessa Yulinin, Wuzhoun ja Yunfun sekä idässä Yangjiangin prefektuuritason kaupunkiin. Eteläpuolella on Etelä-Kiinan meri.
Piirikuntatason jako.
Kaupunki on huomattava maatalouden tuotantoaluetta (hedelmiä: litsi, banaani ja longaani), kiinalaisen merenranta- ja sukellusturismin kohdekaupunki ja eräs Etelä-Kiinan meren öljyteollisuuden tukikohtia.
Piirikuntatasolla Maoming jaetaan kahteen kaupunkipiiriin (1. Maonan, 2.&6. Dianbai), kolmeen piirikuntatason kaupunkiin (3. Huazhou, 4. Xinyi, ja 5. Gaozhou). Maogangin kaupunkipiiri ja Dianbain piirikunta yhdistettiin Dianbain kaupunkipiiriksi helmikuussa 2014.
Maomingin rautatieasema.
Maomingin kaupunkia (kohti teollisuusaluetta).
Liikerakennuksia Maomiangissa.
Kungfutsen temppeli Huazhoussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maoming Wikimedia Commonsissa
Maoming City Information (erityisesti talouspainotus) (englanniksi) (chinaknowledge.com)
Maoming Travel Guide (englanniksi) (travelchinaguide.com)
China Postal Code Guangdong Province (prefektuuri ja piirikuntataso) (englanniksi) (youbianku.com)
Glenbreck

Parkki Glenbreck
Glenbreck oli suomalainen nelimastoinen rautaparkki, joka oli rakennettu 1890. Parkki oli raumalaisen Raumo Nya Skeppsrederi Ab-varustamon omistuksessa 1900-1901. Laiva katosi syksyllä 1901 miehistöineen ollessaan kivihiililastissa matkalla Newcastle-on-Tynestä Chilen Valparaisoon.
Parkki Glenbreckin rakensi Robert Duncan & Co. Port Glasgowssa Skotlannissa vuonna 1890 greenockilaiselle Robert R. Patersonille. Laivan vetoisuus oli 1 900 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 3 100 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 82,63 metriä, leveys 12,19 metriä ja syväys 7,19 metriä.
Suomeen parkki ostettiin Robert R. Patersonin varustamolta Greenockista marraskuussa 1900. Parkki katosi syksyllä 1901 19 hengn suomalaismiehistöineen ollessaan kivihiililastissa matkalla Newcastle-on-Tynestä Chilen Valparaisoon. Saksalaisen F. Laeisz-varustamon viisimastoparkki Potosi havaitsi 19. syyskuuta 1901 nelimastoparkin puuosiltaan palaneen, vielä savuavan hylyn Etelä-Atlantilla ilman pelastusveneitä ja miehistöä. Jälkeenpäin arveltiin että hylky olisi voinut olla Glenbreck ja laivan kivihiililasti olisi syttynyt tuleen.
Glenbreckin sisaralukset olivat parkit Oceana ja Craigerne (myöh. Margareta).
Mady Delvaux-Stehres

| Mady Delvaux-Stehres |
| --- | --- |
 Delvaux-Stehres vuonna 2014
Euroopan parlamentin jäsen
 1.7.2014–31.6.2019  
Luxemburgin liikenne- ja viestintäministeri
 1995–1999  
Luxemburgin terveys-, sosiaaliturva-, nuoriso- ja urheiluministeri
 1989–1994  
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. lokakuuta 1950 (ikä 74) Luxemburg-Ville
Tiedot
Puolue:  Luxemburgin sosialistinen työväenpuolue
Mady Delvaux-Stehres (s. 11. lokakuuta 1950 Luxemburg-Ville, Luxemburg) on luxemburgilainen poliitikko, joka edustaa Luxemburgin sosialistista työväenpuoluetta (LSAP).
Elämäkerta

Delvaux-Stehres on ammatiltaan klassisen kirjallisuuden professori ja valmistunut Sorbonnesta. Hän on ollut terveys-, sosiaaliturva-, nuoriso- ja urheiluministerinä Santerin-Poosin hallituksessa vuosina 1989–1994. Vuosina 1995–1999 hän toimi liikenne- ja viestintäministerinä Junckerin-Poosin hallituksessa.
Vaalikaudella 1999–2004 Delvaux-Stehres oli Luxemburgin kansallisen parlamentin jäsenyyden lisäksi jäsenenä Euroopan neuvoston parlamentaarisessa yleiskokouksessa. Tässä tehtävässä toimiessaan, hän laati yhdessä belgialaisen Luc Van den Branden kanssa raportin siitä, miten Turkki toteuttaa velvollisuuksia ja sitoumuksia.
Vuonna 2004 Delvaux-Stehres oli osa ensimmäistä Junckerin-Asselbornin hallitusta vastuualueenaan opetustoimi. Vuodesta 2009 lähtien toisessa Junckerin-Asselbornin hallituksessa hän toimi samassa ministeriössä aina joulukuuhun 2013 saakka. Delvaux-Stehres oli puolueensa LSAP:n kärkiehdokas eurovaaleissa 25. toukokuuta 2014. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin ja hän toimii Alliance progressiste des socialistes et démocrates -ryhmässä.
Vuonna 2016 hän julkaisi raportin, jossa kehotettiin verottamaan yrityksiä robottien käytöstä. Benoît Hammon, joka oli sosialistien kärkiehdokas Ranskan vuoden 2017 presidentinvaaleissa, otti osan näkemyksistään tästä raportista.
Delvaux-Stehres on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mady Delvaux-Stehres Wikimedia Commonsissa
Mady Delvaux-Stehres Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Maren Mjelde

Maren Mjelde.
Maren Nævdal Mjelde (s. 6. marraskuuta 1989) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa kesäkuun 2023 loppuun mennessä 165 maaottelua ja tehnyt niissä 20 maalia. Ensimmäisen naisten maaottelunsa hän pelasi lokakuussa 2007.
Mjelde edusti Norjaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008. Naisten maajoukkueessa hän on pelannut EM-kilpailuissa 2009, MM-kilpailuissa 2011, EM-kilpailuissa 2013, MM-kilpailuissa 2015 ja EM-kilpailuissa 2017. MM-kilpailuissa 2019 hän oli joukkueen kapteeni ja pelasi kaikki viisi ottelua alusta loppuun.  EM-kilpailuissa 2022 hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki kolme ottelua. Vuonna 2013 hän saavutti EM-hopeaa.
Seuratasolla Mjelde on edustanut kotimaansa seurojen lisäksi saksalaista 1. FFC Turbine Potsdamia vuosina 2013–2014, ruotsalaista Kopparbergs/Göteborg FC:tä vuonna 2014 ja englantilaista Chelseaa vuodesta 2016.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maren Mjelde Wikimedia Commonsissa
Norjan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2011
1 Hjelmseth |
2 Holstad Berge |
3 Mjelde |
4 Stensland |
5 Skammelsrud Lund |
6 Hegland |
7 Rønning |
8 Vikestad |
9 Herlovsen |
10 Pedersen |
11 Larsen Kaurin |
12 Skarbo |
13 Giske |
14 Ims |
15 Gardsjord |
16 Thorsnes |
17 Mykjåland |
18 Knutsen Mienna |
19 Haavi |
20 Ryland |
21 Knutsen |
Valmentaja Landsem
Norjan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2013
1 Hjelmseth |
2 Lund |
3 Christensen |
4 Stensland |
5 Akerhaugen |
6 Mjelde |
7 Rønning |
8 Gulbrandsen |
9 Thorsnes |
10 Hansen |
11 Kaurin |
12 Vesterbekkmo |
13 Bjånesøy |
14 Ims |
15 Berge |
16 Hegland |
17 Mykjåland |
18 Ryland |
19 Isaksen |
20 Haavi |
21 Hegerberg |
22 Dekkerhus |
23 Gjøen |
Valmentaja Pellerud
Norjan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2015
1 Hjelmseth |
2 Thorisdottir |
3 Skammelsrud Lund |
4 Ims |
5 Utland |
6 Mjelde |
7 Rønning |
8 Gulbrandsen |
9 Herlovsen |
10 Sonstevold |
11 Holstad Berge |
12 Vesterbekkmo |
13 Wold |
14 Schjelderup |
15 Sandvei |
16 Thorsnes |
17 Mykjåland |
18 Bjånesøy |
19 Minde |
20 Haavi |
21 Hegerberg |
22 Hansen |
23 Fiskerstrand |
Valmentaja Pellerud
Norjan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2017
1 Hjelmseth |
2 Wold |
3 Thorisdottir |
4 Reiten |
5 Hansen |
6 Mjelde |
7 Schjelderup |
8 Andr. Hegerberg |
9 Thorsnes |
10 Graham Hansen |
11 Holstad Berge |
12 Fiskerstrand |
13 Pettersen Reinås |
14 Ada Hegerberg |
15 Utland |
16 Sønstevold |
17 Minde |
18 Maanum |
19 Isaksen |
20 Haavi |
21 Leine |
22 Spord |
23 Bogstad |
Valmentaja Sjögren
Norjan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2019
1 Hjelmseth |
2 Wold |
3 Thorisdottir |
4 Hovland |
5 S. Hansen |
6 Mjelde |
7 Thorsnes |
8 Bøe Risa |
9 Herlovsen |
10 C. Hansen |
11 Utland |
12 Fiskerstrand |
13 Åsland |
14 Engen |
15 Eikeland |
16 Reiten |
17 Minde |
18 Maanum |
19 Kvamme |
20 Haavi |
21 Sævik |
22 Nautnes |
23 Bogstad |
Valmentaja Sjögren
Norjan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2022
1 Pettersen |
2 Sønstevold |
3 Thorisdottir |
4 T. Hansen |
5 Bergsvand |
6 Mjelde |
7 Engen |
8 Bøe Risa |
9 Sævik |
10 C. Hansen |
11 Reiten |
12 Skoglund |
13 Bizet Ildhusøy |
14 Hegerberg |
15 Eikeland |
16 Bjelde |
17 Blakstad |
18 Maanum |
19 Terland |
20 Skinnes Hansen |
21 Jøsendal |
22 Haug |
23 Mikalsen |
Valmentaja Sjögren
Norjan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2023
1 Fiskerstrand |
2 Sønstevold |
3 Hørte |
4 T. Hansen |
5 Bergsvand |
6 Mjelde |
7 Engen |
8 Bøe Risa |
9 Sævik |
10 C. Hansen |
11 Reiten |
12 Pettersen |
13 Bjelde |
14 Hegerberg |
15 Eikeland |
16 Harviken |
17 Blakstad |
18 Maanum |
19 Lund |
20 Haavi |
21 Jøsendal |
22 Haug |
23 Mikalsen |
Valmentaja Riise
Maren

| Maren |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Maare, Maaren, Mareen, Mareena, Marena, Marene 
Nimen alkuperä:  Marina, Maria, Margareta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maren on naisen etunimi. Se on Marina-nimen tanskalainen ja friisiläinen lyhentymä. Se voidaan tulkita myös Marian, Marin ja Margaretan muunnelmaksi.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on elokuuhun 2023 mennessä tilastoitu noin 150–160 Maren-nimistä naista.
Nimipäivät

Maren-nimi sisältyi suomenruotsalaiseen almanakkaan vuosina 1950–1972. Nimipäivä oli 9. lokakuuta.
Norjassa Marenilla on nimipäivä 28. helmikuuta.
Tunnettuja Mareneja

Maren Eggert (s. 1974), saksalainen näyttelijä
Maren Hammerschmidt (s. 1989), saksalainen ampumahiihtäjä
Maren Jensen (s. 1956), yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä
Maren Lundby (s. 1994), norjalainen mäkihyppääjä ja olympiavoittaja
Maren Mjelde (s. 1989), norjalainen jalkapalloilija
Maren Morris (s. 1990), yhdysvaltalainen countrylaulaja ja lauluntekijä
Maren Skjøld (s. 1993), norjalainen alppihiihtäjä ja olympiamitalisti
Maren Wiesler (s. 1993), saksalainen alppihiihtäjä
Luettelo Ateenan arkonteista

Tämä sivu on luettelo Ateenan arkonteista.
Kaikkien vuosien arkontit eivät ole tiedossa. Jotkut vuodet on merkitty anarkian ajaksi, tuolloin kukaan ei ollut arkonttina. Arkonttien kaudet ylsivät kahdelle nykyiselle vuodelle, kausi alkoi keväällä ja päättyi seuraavan vuoden keväällä. Myös arkhon polemarkhokset tai strategokset, arkhon basileukset ja thesmothetekset (arkonttien kuusi avustajaa) ovat luettelossa, mikäli he ovat tiedossa.
Kymmenvuotiset arkontit

Vuonna 753 eaa. arkontinvirka rajattiin elinikäisestä kuninkuudesta kymmeneen vuoteen.
| --- | --- |
753 eaa.–743 eaa.: Kharops
743 eaa.–733 eaa.: Aisimides
733 eaa.–723 eaa.: Kleidikos
723 eaa.–713 eaa.: Hippomenes
713 eaa.–703 eaa.: Leokrates
703 eaa.–693 eaa.: Apsandros
693 eaa.–683 eaa.: Eryksias
Vuosittaiset arkontit

Vuoden 683 eaa. jälkeen arkontinvirka oli rajoitettu yhteen vuoteen. Arkontit valitsi areiopagin neuvosto.
Vuosittaiset arkontit

| 220–221 | Titos Flavios (?) Filinos |  |
| 221–222 | Aurelios Melpomenos Antinoios |  |
| 222–230 | Tuntematon |  |
| 230–231 | Kassianos Hierokeryks Steirieus |  |
| 231–233 | Tuntematon |  |
| 233–234 | Vib. Lysandros |  |
| 234–235 | Epiktetos Akharneus |  |
| 235–240 | Tuntematon |  |
| 240–241 | Kassianos Filippos Steirieus |  |
| 241–254 | Tuntematon |  |
| 254–255 | Lukios Flavios Filustratos Steirieus |  |
| 255–262 | Tuntematon |  |
| 262–263 | Publios Herennios Deksippos (?) | Myös arkhon basileus? |
| 263–264 | Tuntematon |  |
| 264–265 | Publios Likinios Egnatios Gallienos | Myös Rooman keisari |
| 265–274 | Tuntematon |  |
| 274–275 | Titos Flavios Mondon Flyeus |  |
(Myöhemmät arkontit???):
Maire Hyvönen

| Maire Hyvönen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Maire Ilona Hyvönen o. s. Karila, entinen Ropponen
Syntynyt: 19. toukokuuta 1919 Helsinki
Kuollut: 11. marraskuuta 2003 (84 vuotta) Espoo
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  elokuvanäyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Maire Ilona Hyvönen (o. s. Karila, entinen Ropponen; 19. toukokuuta 1919 Helsinki – 11. marraskuuta 2003 Espoo) oli suomalainen elokuvanäyttelijä.
Hyvönen esiintyi sivuosissa yli 30 elokuvassa vuosina 1937–1958 muun muassa palvelijana ja tarjoilijana. Hänen rooleistaan merkittävimmät olivat Kujansuun Aliina elokuvassa Kyläraittien kuningas (1945) ja Tuulikki elokuvassa Houkutuslintu (1946). Maire Hyvönen oli naimisissa näyttelijä-ohjaaja Mauno Hyvösen kanssa. Hänen toinen puolisonsa oli Erkki Vilhelm Honkajuuri. Hyvönen kuoli 84-vuotiaana Espoossa.
Hyvönen julkaisi nimellä Maire Karila yksinäytöksisen huvinäytelmän Kevähurmaa (1959) ja yksinäytöksisen kansannäytelmän Pasuunapaholainen (1960).
Elokuvarooleja

Asessorin naishuolet (1937), tuomari Pakkolan palvelijatar
Kuriton sukupolvi (1937), tyttö juhlissa
Syyllisiäkö? (1938), tarjoilijatar
Kyläraittien kuningas (1945), Kujansuun Aliina (Maire Ropposen nimellä)
Houkutuslintu (1946), Tuulikki
Pimeänpirtin hävitys (1947), Kankaanpään sisäpiika Frida
Haaviston Leeni (1948), tarjoiljatar
Kilroy sen teki (1948), palvelustyttö
Neljästoista vieras (1948), 1. daami
Ruusu ja kulkuri (1948), 2. tyttö
Gabriel, tule takaisin (1951), tavaratalon myyjä
Niskavuoren Heta (1952), piika
Pekka Puupää kesälaitumilla (1953), kiinteistönvälittäjä Aadolf Muikun sihteeri
Hilmanpäivät (1954), apulainen
Isän vanha ja uusi (1955), apulainen
1918 – mies ja hänen omatuntonsa (1957), naisvanki
Rakas varkaani (1957), tarjoilijatar
Kahden ladun poikki (1958), nainen Hukarinperässä
Teoksia

Keväthurmaa : yksinäytöksinen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä 586. Karisto 1959
Pasuunapaholainen : 1-näytöksinen koululaisnäytelmä. Seuranäytelmiä 592. Karisto 1960
Aiheesta muualla

Maire Karila Kirjaverkko. Viitattu 25.10.2020.
Magnitogorsk

| Magnitogorsk (Магнитогорск) |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Tšeljabinskin alue Venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Magnitogorsk
 Koordinaatit: 53.4072°N, 58.9834°E 
Valtio:  Venäjä
Federaatiosubjekti:  Tšeljabinskin alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  376 km²
Väkiluku (2012):  410 733
Aikavyöhyke:  UTC+5 (MSK+2) 
 
 www.magnitog.ru 
 Administratsija goroda Magnitogorska 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Magnitogorsk (ven. Магнитого́рск) on kaivos- ja teollisuuskaupunki Uraljoen rannalla, Venäjän Tšeljabinskin alueella. Siellä sijaitsevat maan suurimmat rauta- ja terästehtaat. Vuonna 2012 kaupungissa oli 410 733 asukasta. Kaupunki perustettiin tyhjästä Stalinin ensimmäisen viisivuotissuunnitelman myötä vuonna 1929. Se on samanlainen sosialistinen mallikaupunki kuin 1940- ja 1950-luvuilla rakennetut Puolan Nowa Huta, Itä-Saksan Eisenhüttenstadt ja Unkarin Dunajújváros.
Alueella toimiva yhtiö Magnitogorski metallurgitšeski kombinat on yksi Venäjän suurimmista teräsyhtiöistä. Urheilussa menestystä on tuonut Venäjän jääkiekon pääsarjassa pelaava Metallurg Magnitogorsk.