stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cem Özdemir
Poliittinen ura

Özdemir on ollut vihreiden jäsen vuodesta 1981. Hän aloitti uransa Ludwigsburgin alueen vihreissä ennen siirtymistä Baden-Württembergin osavaltion vihreiden johtokuntaan. Siellä hän ehti toimia viisi vuotta ennen kuin hän päätti aloittaa kampanjansa Saksan liittopäivävaaleja varten.
Vuosien 1994 ja 2002 välillä hän oli edustajana Saksan liittopäivillä, ja vuosien 1998 ja 2002 välillä hän ajoi Saksan kansalaisuuslakien uudistamista vihreiden ja vasemmistolaisten edustajien kanssa.
Vuonna 2004 hänet valittiin Euroopan parlamenttiin osana Greens/EFA-ryhmää.
Özdemiriä on pidetty laajasti pioneerina vähemmistöjen oikeuksia ajavien ryhmien keskuudessa. Ennen Armenian Kansanmurhan virallista tunnustamista, Özdir tuki kansamurhan virallista tunnustamista vaativia tahoja. Özdemir tukee myös kurdeja, ja hän on useasti kritisoinut Turkkia ja turkkilaisia poliitikkoja näiden kurdivastaisesta politiikasta. Vuonna 1999 kurdiyhteisöt ja turkkilaisyhteisöt joutuivat poliittiseen konfiktiin turkkilaisyhteisöjen vaatiessa Saksan hallinnolta oikeutta opiskella omalla äidinkielellä, mutta vastustaessa samalla saman oikeuden suomsita kurdeille ja muille Itä-Turkin alkuperäiskansoille. Özdemir oli kritisoinut aikaisemminkin turkkilaisyhteisöjä sanomalla: ”Meillä [turkkilaisilla] on jalat täällä Saksassa, mutta pää [mentaliteetti] Turkissa”.
Özdemir on ollut myös pitkään Yhdysvaltojen juutalaiskomitean Berliinin toimiston neuvottelukunnan jäsen ja neuvoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cem Özdemir Wikimedia Commonsissa
Cem Özdemir Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Saksan vihreiden sivuilla puheenjohtajavalinnasta  (Arkistoitu – Internet Archive)
Băt Dâmbâng (maakunta)

Maakunnan sijainti
Maisemaa maaseudulla
Băt Dâmbâng tai Battambang on yksi Kambodžan 24:stä maakunnasta. Se sijaitsee maan länsiosassa rajautuen lännessä Thaimaahan ja Pailĭnin maakuntaoikeudet omaavaan kuntaan. Maakunnan pinta-ala on 11 702 neliökilometriä ja sen alueella asui vuoden 2008 väestönlaskennassa yhteensä 1 024 663 ihmistä. Sen pääkaupunki on noin 140 000 asukkaan Băt Dâmbâng (2008). Battambangin maakunta jakaantuu kolmeentoista piirikuntaan, ja edelleen 64 kuntaan.
Piirikunnat

Piirikunnat sekä niiden geokoodit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Băt Dâmbâng Wikimedia Commonsissa
Kambodžan maakunnat
| --- | --- |
Maakunnat:   Bântéay Méancheăy   Băt Dâmbâng   Kâmpóng Cham  Kâmpóng Chhnăng   Kâmpóng Spœ   Kâmpóng Thum   Kâmpôt  Kândal   Kaôh Kông   Krâchéh  Môndôl Kiri  Ŏtâr Méancheăy  Preăh Vihéar  Poŭthĭsăt   Prey Vêng  Rôtanak Kiri   Siĕm Réab  Stŏeng Trêng  Svay Riĕng   Takêv 
Maakuntatasoiset kunnat:   Kêb  Pailĭn  Phnom Penh  Sihanoukville
Charles Kirkconnellin kansainvälinen lentoasema

Charles Kirkconnellin kansainvälinen lentoasema (IATA: GYB, ICAO: MWCB) on Caymansaarten Cayman Bracin saaren ainoa lentoasema. Vuonna 1955 avattua lentoasemaa käytti vuonna 2014 noin 60 000 matkustajaa. Se on nimetty paikallisen liikemiehen, Charles Kirkconnellin, mukaan. Aiemmin se tunnettiin nimellä Gerrard-Smithin kansainvälinen lentoasema.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Cayman Airways: Grand Cayman, Holguín, Miami
Cayman Airways Express: Grand Cayman, Little Cayman
Island Air: Grand Cayman, Little Cayman
Blood Red Shoes

| Blood Red Shoes |
| --- | --- |
 Blood Red Shoes (2007)
Tiedot
Toiminnassa:  2005–
Tyylilaji:  indie rock
Kotipaikka:  Brighton, Yhdistynyt kuningaskunta
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Laura-Mary Carter  Steven Ansell
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Blood Red Shoes on vuonna 2005 Brightonissa perustettu brittiläinen indie rock -duo.
Jäsenet

Laura-Mary Carter – kitara, laulu
Steven Ansell – rummut, laulu
| --- | --- |

Laura-Mary Carter: Steven Ansell
Diskografia > Studioalbumit

Box of Secrets (2008)
Fire like This (2010)
In Time to Voices (2012)
Blood Red Shoes (2014)
Get Tragic (2019)
Ghosts On Tape (2022)
Diskografia > EP:t

Water (2013)
Diskografia > Kokoelmat

I'll Be Your Eyes (2007)
Tied at the Wrist (2015)
Diskografia > Singlet

Victory for the Magpie (2005)
Stitch Me Back / Meet Me at Eight (2006)
ADHD / Can't Find The Door (2006)
You Bring Me Down / Try Harder (2006)
It's Getting Boring by the Sea (2007)
I Wish I Was Someone Better (2007)
You Bring Me Down" (re-release) (2008)
Say Something, Say Anything (2008)
This is Not for You (2008)
Light it Up (2010)
Don't Ask / We Get Bored (2010)
Heartsink / Into The Night (2010)
Cold (2012)
In Time to Voices (2012)
The Perfect Mess (2014)
An Animal (2014)
Speech Coma (2014)
Eye to Eye (2017)
Bangsar (2017)
God Complex (2018)
Call Me Up Victoria (2018)
Mexican Dress (2018)
Howl (2018)
Find My Own Remorse (2018)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut
Błyskawica

| Błyskawica |
| --- | --- |

Tyyppi:  Konepistooli
Valmistusmaa:   Puola
Valmistusvuodet:  1943
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  9×19 mm Parabellum
Aseen pituus:  556/730 mm
Piipun pituus:  197 mm
Paino (tyhjänä):  3,22 kg
Lipas:  Tankolipas
Kapasiteetti:  32 patruunaa
Ammuksen lähtönopeus:  Noin 400 m/s
Tehokas kantama:  Tehokas kantama 150–200 metriä
Tulinopeus (laukausta/min):  550–650 lks/min
Błyskawica (puol. błyskawica - salama) oli konepistooli, jonka Puolan kotiarmeija kehitti vuonna 1943. Aseen suunnitteli puolalainen Wacław Zawrotny. Asetta tuotettiin Puolan vastarintaliikettä varten. Se perustuu löyhästi brittiläiseen Sten-konepistooliin. Asetta käytettiin toisessa maailmansodassa. Błyskawicaa tehtiin noin 700 kappaletta.
Kuvia

Błyskawica ja muuta Varsovan kansannousua varten varattua aseistusta.
Puolalainen sotilas tulittaa Błyskawicalla Varsovan kansannousun taistelussa.
Aiheesta muualla

Blyskawica: Poland’s First Successful SMG Design
Char 2C

| Char 2 |
| --- | --- |
 Char 2C panssarivaunu
Valmistushistoria
Valmistusmaa:   Ranska
Tekniset tiedot
Pituus:  10.27 m
– pelkkä runko:  10,27 m
Leveys:  3 m
Korkeus:  4,09 m
Taistelupaino:  69 t
Maksiminopeus:  
– tiellä:  15 km/h
Toimintasäde:  150 km
Pääase:  75 mm APX 1897 tykki
Muu aseistus:  4 kpl 8mm:n konekivääriä
Panssarointi:  22-45 mm
Moottori:  kaksi 6-sylinteristä, Daimler/ Mercedes, bensiini
– hevosvoimat:  2x250 hv
Miehistö:  12
Char 2C(myös nimellä FCM 2C) oli raskas panssarivaunu, joka suunniteltiin Ranskassa ensimmäisen maailmansodan aikana. Siitä oli tulossa maailman suurin panssarivaunu. Panssarivaunun suunnittelu alkoi sodan viimeisenä vuonna, ja aselepo solmittiin ennen kuin Char 2C:tä oli ehditty käyttää kertaakaan. Sitä käytettiin kuitenkin lyhyesti Ranskan puolustuksessa kaksikymmentä vuotta myöhemmin. Vaunuja valmistettiin vain kymmenen kappaletta vuosien 1919-1921 välisenä aikana.
Ominaisuudet

Char 2C oli kolme metriä leveä, noin neljä metriä korkea ja yli kymmenen metriä pitkä. Panssari oli paksuimmillaan jopa 45 mm, mikä nosti vaunun painon 69 tonniin. Char 2C:n miehistöön kuului 12 jäsentä. Aseistuksena oli 75 mm tykki ja neljä 8 mm konekivääriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Char 2C Wikimedia Commonsissa
Charles Knight

| Charles Knight |
| --- | --- |
 Charles Knight 1860-luvulla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1791
Kuollut: 1873 (81–82 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Pääteokset:  Passages of a working life
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Charles Knight (1791–1873) oli englantilainen kirjailija ja kirjallisuuden julkaisija. Hän edisti kansansivistystä levittämällä huokeahintaisia aikakausijulkaisuja. Erään hyödyllisien tietojen levittämistä varten perustetun seuran johtajana hän julkaisi vuodesta 1828 julkaisua British almanac ja vuodesta 1829 Library of entertaining knowledge. Ensimmäiset laatuaan mallikelpoiset julkaisut olivat Knightin Penny magazine (1832–1845) ja Penny cyclopædia (1833–1844). Hän julkaisi myös sarjoja Weekly volumes ja useita kuvateoksia, kuten kuvitetun Raamatun ja Shakespearen tuotannon. Hän kirjoitti itsekin useita teoksia, muun muassa omaelämäkerran Passages of a working life (1864–1865). Hänelle on muistopatsas Windsorissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charles Knight Wikimedia Commonsissa
Bouquet garni

Bouquet garni
Bouquet garni on kimppu yhteen sidottuja yrttejä, joita käytetään pääasiassa keittojen ja liemien maustamisessa.
Mitään yhtenäistä käsitystä tai sääntöä siitä, mitä yrttejä bouquet garnissa tulisi olla, ei ole, mutta ainakin laakerinlehti, persilja ja timjami kuuluvat tavallisesti käytettyihin. Muita sopiva yrttejä ovat basilika, lehtiselleri, kirveli, rosmariini ja rakuuna. Myös vihannekset, kuten porkkana, selleri, purjo, sipuli ja piparjuuri sopivat bouquet garniin.
Yleensä käytettävät yrtit sidotaan langalla pieneksi kimpuksi tai tähän tarkoitukseen sopivaan verkkoon. Jotkut käyttävät myös metallisia teesiivilöitä. Bouquet garni otetaan keitosta ja liemestä aina pois ennen liemen suurustamista tai tarjoilua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bouquet garni Wikimedia Commonsissa
Tšekkoslovakian perustuslaki (1920)

Perustuslain viimeinen sivu.
Tšekkoslovakian tasavallan perustuslaki vuodelta 1920 oli Tšekkoslovakian historian ensimmäinen perustuslaki. Tšekkoslovakian kansalliskokous hyväksyi sen 29. helmikuuta 1920 ja se astui voimaan 6. maaliskuuta 1920.
Tšekkoslovakian laillinen perintö

Tšekkoslovakian alueet olivat ennen itsenäistymistään kuuluneet satojen vuosien ajan kokonaisuudessaan Itävalta-Unkarin keisarikuntaan. Valtakunta oli jaettu kahtia Itävalta-Unkarin kompromississa ja sen eri osissa oli paikoin eri lait. Niinpä Unkariin kuuluneessa Slovakiassa noudatettiin eri lakeja kuin suoraan Itävaltaan kuuluneessa Tšekissä.
Historia > Washingtonin julistus

Tšekkoslovakian väliaikainen pakolaishallitus oli julistanut lokakuussa 1918 Yhdysvaltojen pääkaupungissa Washingtonissa perustuslaillisen ohjelman itsenäisen Tšekkoslovakian perustamisesta.
Historia > Vuoden 1918 väliaikainen perustuslaki

Tšekkoslovakian julistauduttua itsenäiseksi Itävalta-Unkarista lokakuussa 1918 maassa otettiin käyttöön väliaikainen perustuslaki. Sen mukaisesti Tšekkoslovakian kansallinen komitea uudelleennimettiin Tšekkoslovakian vallankumoukselliseksi kansalliskokoukseksi ja vallanjako-opin mukaisesti se sai vastuulleen lainsäädäntövallan. Kokouksen jäsenet olivat kansalaisuudeltaan joko tšekkejä tai slovakkeja (tšekkoslovakkeja) ja heidät nimettiin vuoden 1911 vaaleissa menestyneiden puolueiden toimesta. Tšekkoslovakian vähemmistöt jäivät vaille edustusta. Tasavallan hallitukselle annettiin toimeenpanovalta ja presidentti nimettiin valtionpäämieheksi. Väliaikaisen perustuslain mukaisesti Itävalta-Unkarin lait pysyivät voimassa Tšekkoslovakiassa kunnes maan parlamentti säätäisi niitä korvaavat lait. Böömissä ja Määrissä tämä tarkoitti itävallan lakeja, kun Slovakiassa ja Ruteniassa vallalle jäivät Unkarin lait.
Historia > Perustuslain valmistelu

Varsinaisen perustuslain luonnoksesta vastasi Tšekkoslovakian sisäministeriö ja erityisesti Kaarlen yliopiston professori Jiří Hoetzel sekä valtiovarainministeri Alois Rašín. Parlamentaarisen sopimuksenhakemisen taas hoiti sisäministeri Antonín Švehla. Sisällön viimeistely tapahtui kansalliskokouksen perustuslaillisessa valiokunnassa 8. tammikuuta − 27. helmikuuta 1920. Lopulta Vallankumouksellinen kansalliskokous hyväksyi perustuslain 29. helmikuuta pitkän väittelyn jälkeen.
Sisältö

Perustuslaissa määritettiin Tšekkoslovakian hallitusmuodoksi demokraattinen tasavalta, jossa valta tuli sen kansalta. Kaikilla sen kansalaisilla oli yleinen, yhtäläinen sekä salainen äänioikeus sukupuolesta ja varallisuudesta riippumatta. Tasavalta oli yhtenäisvaltio, lukuun ottamatta autonomista Ruteniaa.
Maan lainsäädäntövalta kuului kaksikamariselle kansalliskokoukselle, jonka kummatkin valittiin suhteellisen vaalitavan mukaan. Edustajainhuoneeseen valittiin 300 jäsentä kuuden vuoden välein kun senaattiin valittiin 150 jäsentä kahdeksan vuoden välein. Ikäraja edustajainhuoneenvaaleissa oli 21 vuotta äänestäjille ja 30 vuotta ehdokkaille. Senaatinvaaleissa ikärajat olivat 26 ja 45 vuotta.
Toimeenpanovalta oli jaettu maan hallituksen ja presidentin kesken. Presidentti nimitti hallituksen, joka poliittisesti oli vastuussa maan parlamentille. Hallituksen kokoonpanon piti läpäistä edustajainhuoneen äänestys, ennen kuin se nimitettiin tehtäväänsä virallisesti. Edustajainhuone pystyi myös erottamaan hallituksen jos 100 sen jäsentä äänestäisi epäluottamuksen puolesta. Hallitukselle annettiin myös mahdollisuus kansanäänestyksen järjestämisestä jos parlamentti hylkäisi sen lakiesityksen. Tätä ei kuitenkaan koskaan käytetty perustuslain voimassaolon aikana.
Presidentti oli valtion päämies ja hänet valittiin vaaleilla seitsemän vuoden välein kaksikamarisen parlamentin kokouksessa enintään kahdeksi toimikaudeksi. Tämä toimikausiraja ei kuitenkaan koskenut maan ensimmäistä presidenttiä Tomáš Garrigue Masarykiä, joka toimi yhteensä neljä peräkkäistä kautta. Presidentin toimivaltuuksiin kuului muun muassa suurlähettiläiden, korkea-arvoisten virkamiesten ja sotilasupseerien nimittäminen. Hän myös nimitti hallitukset ja hyväksyi niiden eron. Presidentti pystyi vain viivästyttämään, mutta ei suoraan hylkäämään hallitusten lakiesityksiä.
Tšekkoslovakian oikeuslaitos oli itsenäinen ja maan vähemmistöille taattiin oikeudet olemassaoloon.
Kritiikki

Itävalta-Unkarin hajoamisen jälkeen Tšekkoslovakiaan jäi suuri määrä vähemmistökansallisuuksia joista merkittävimmät olivat Tšekin saksalaiset sekä Slovakian unkarilaiset. Perustuslain laatineen kansalliskokouksen muodostivat kuitenkin ainoastaan tšekit ja slovakit, kun maan vähemmistöt jätettiin kokonaan päätöksenteon ulkopuolelle. Tšekkoslovakia ensimmäinen tasavalta jäikin sen vähemmistöille etäiseksi.
Tšekkoslovakiassa järjestettäviin parlamenttivaaleihin ei perustuslaissa määritelty äänikynnystä puolueiden läpimenolle. Tämä aiheutti parlamentaarisen systeemin tukkeutumista monien pienten ja järjestelmälle vihamielisten puolueiden tullessa valituksi edustajainhuoneeseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tšekkoslovakian perustuslaki (1920) Wikimedia Commonsissa
Bredträsket (Rånejoki)

| Bredträsket |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Ruotsi
Läänit:  Norrbottenin lääni
Maakunnat:  Norrbotten
Kunnat:  Boden
Koordinaatit:  66°08′28″N, 21°27′58″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Rånejoen vesistö
Valuma-alue:  Abramsånin valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Abramsån
Laskujoki:  Abramsån
Järvinumero:  SE735031-175611
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  123 m  mpy. 
Pituus:  2,1 km  
Leveys:  2,1 km  
Rantaviiva:  8,582 km  
Pinta-ala:  1,977 km²  
Valuma-alue:  116,6 km²  
Keskivirtaama:  noin 1,2 m³/s  
Saaria:  ei saaria
 fiBredträsket 
Bredträsket on (ruots. Bredträsket ) on Ruotsissa Norrbottenissa Bodenin kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.
Maantietoa

Bredträsket on 2,1 kilometriä pitkä, 2,1 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 198 hehtaaria eli 1,98 neliökilometriä. Se on U-kirjaimen muotoinen järvi, jossa sen etelärannasta työntyy luoteeseen päin 850 metriä pitkä niemi Bredträskudden. Niemen vastarannalla sijaitsee pieni suo, jonka läpi virtaa puro. Järvi on saareton. Järvi on autio, mutta sen rantaan tulee pohjoisesta tie ja sen eteläpuolelta ohittaa Granbergetin suunnalta tuleva tie. Lähin asutus sijaitsee Mjöträsketin rannalla.
Luontoarvoja

Lähialueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (78 %), turve (6,5 %), siltti (0,5 %) ja kallioalue (2,5 %). Muut alueet ovat vesistöjä. Järvi on metsien ympäröimä, vaikka luoteis- ja kaakkoispuolilla on harvapuista suoaluetta. Järven niemi on avohakattu.
Vesistösuhteet

Bredträsket kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Abramsånin sivujoen valuma-alueeseen . Abramsånin valuma-alueen pinta-ala on noin 242 neliökilometriä (km²), joka on 6 % vesistön 4 207 km² pinta-alasta . Järvi on Abramsånin läpivirtausjärvi ja sen luusuan kohdalla on valuma-alueen pinta-ala 117 km². Kun järven valuma-alue on noin 48 % Abramsånin valuma-alueesta, voidaan arvioida myös keskivirtaaman (MQ) olevan samassa suhteessa noin 1,2 m³/s joen 2,45 m³/s keskivirtaamasta. Joki tulee lännessä sijaitsevasta Degervattnetista ja se laskee viereisen Mjövattnetin läpi Bredträsketin lahden pohjukkaan. Laskujoki alkaa järven koillispään lahdesta ja se laskee heti siellä sijaitsevaan Övre Åträsketiin. Järven omaa lähialuetta on vain 18,2 km² ja lähialueelta laskee järveen kaksi suo-ojaa.
Lähteitä > Huomautuksia

1 2  Järven luusuan virtaamatiedot on arvioitu suhteuttamalla valuma-alueiden tiedot mainitun joen joensuussa mitattuun keskivirtaamaan.
1 2  Asia on luettu ruotsinkielisestä wikipediasta artikkelista sv:Bredträsket (Råneå socken, Norrbotten).
Blood Red Throne

| Blood Red Throne> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1998–
Tyylilaji:  death metal
Kotipaikka:   Kristiansand, Norja
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Yngve Bolt Christiansen, laulu   Død, kitara   Ivan Gujic, kitara   Ole Bent Madsen, bassokitara   Emil Wiksten, rummut  
Levy-yhtiö:  Nuclear Blast, 2021–   Mighty Music, 2019   Candlelight Records, 2016   Sevared Records, 2011–2013   Earache Records, 2005–2009   Hammerheart Records, 2001–2003  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Blood Red Throne on vuonna 1998 perustettu norjalainen death metal -yhtye.
Yhtye aloitti soittamalla Obituaryn, Deathin sekä Deiciden covereita, kunnes ryhtyi tekemään omaa materiaalia. Yhtyeen tunnetuin jäsen on Carpathian Forest -nimisen black metal -yhtyeen kitaristi Tchort.
Jäsenet

Yngve Bolt Christiansen – laulu (2011–)
Død – kitara (1998–)
Ivan Gujic – kitara (2010–)
Ole Bent Madsen – bassokitara (2011–)
Emil Wiksten – rummut (2010–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Sanrabb – rummut
Erlend Caspersen – bassokitara (1998–2011)
Tchort – kitara (1998–2010)
Freddy Bolsö – rummut (1999–2002)
Mr. Hustler – laulu (2001–2005)
Espen Antonsen – rummut (2002–2004)
Anders Kobro – rummut (2005–2007)
Vald – laulu (2005–2011)
Anders Haave – rummut (2007–2010)
Diskografia > Studioalbumit

Monument of Death (2001,  Hammerheart Records)
Affiliated with the Suffering (2003,  Hammerheart Records)
Altered Genesis (2005,  Earache Records)
Come Death (2007,  Earache Records)
Souls of Damnation (2009,  Earache Records)
Brutalitarian Regime (2011,  Sevared Records)
Blood Red Throne (2013,  Sevared Records)
Union of Flesh and Machine (2016,  Candlelight Records)
Fit to Kill (2019,  Mighty Music)
Imperial Congregation (2021,  Nuclear Blast)
Nonagon (2024)
Diskografia > EP:t

A Taste for Blood (2002,  Hammerheart Records)
Diskografia > Split-albumit

A Taste for Butchery (2002,  Severe Torture -split)
Diskografia > Demot

Deathmix 2000 (2000)
Aiheesta muualla

Blood Red Throne Myspacessa (englanniksi)
Blood Red Throne Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Yhtyeen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ultima

| Ultima |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Origin Systems
Julkaisija:  Origin Systems Electronic Arts
Suunnittelija:  Richard Garriott
Lajityyppi:  tietokoneroolipeli
Ensijulkaisu:  Ultima I (1980)
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Ultima on Origin Systemsin tietokoneroolipelisarja. Origin Systems oli osa Electronic Artsia.
Osat 1–5 julkaistiin pääasiassa 8- ja 16-bittisille mikrotietokoneille sekä IBM PC -yhteensopiville, joista yleensä Apple II -versioon panostettiin eniten. Kuudennesta osasta alkaen pelit on julkaistu pääsääntöisesti PC-yhteensopiville.
Sarjaa pidetään yhtenä lajityypin määrittelijöistä Wizardryn ja Might and Magic-sarjan ohella.
Ultima-pelit sijoittuvat pääasiallisesti maailmaan nimeltä Britannia. Pelit ovat pääasialliselta sisällöltään fantasiaa, mutta sisältävät myös osin viitteitä tieteistarinoihin.
Ultima-sarja on ollut monessa mielessä hyvin merkittävä tietokonepelien historiassa. Se oli yksi ensimmäisistä kehittyneistä tietokoneroolipeleistä, ja jokaisessa versiossa esiteltiin useita innovaatioita, joita kopioitiin toisiin peleihin laajalti.
Ultima Online oli yksi ensimmäisistä suosituista massiivisista Internet-roolipeleistä. Se nivoutuu varsinaiseen Ultima-sarjaan lähinnä maailmansa ja eräiden henkilöhahmojensa puolesta, mutta ei kuitenkaan ole varsinaisesti osa itse pelisarjaa.
Sarjan pelit jakaantuvat kolmeen trilogiaan, joissa kaikissa on kuitenkin lisäosia.
Pimeyden aika (Ultima I – III )
Varsinaiseen Ultima-kaanoniin kuulumaton Garriottin aikaisempi peli Akalabeth, kuten ilman Garriottin lupaa VIC-20:lle tehty Escape from Mt. Drash voidaan laskea tähän ryhmään kuuluvaksi
Valaistumisen aika (Ultima IV – VI )
Ultima VI:n pelimoottoriin pohjautuen tehtiin kaksi erillistä Worlds of Ultima-seikkailua (Savage Empire ja Martian Dreams)
Ultima Underworld sijoittuu Britanniaan Ultima VI:n ja Ultima VII:n välisenä aikana
Maailmanlopun aika (Ultima VII – IX ).
Ultima Underworld II sijoittuu aikaan Ultima VII:n ja Ultima VII Part 2: Serpent Islen välissä
Ultima VII Part 2: Serpent Isle on suoraa jatkoa Ultima VII:lle (ja UUW2:lle).
Ultima I–III

Pelisarjan ensimmäiset kolme osaa (Ultima I–III, julkaistu vuosina 1981, 1982 ja 1983) kertovat toisesta maailmasta tulleesta Muukalaisesta, joka saapui Sosariaan hädän hetkellä, tekemään tyhjiksi velho Mondainin, tämän nuoren rakastajatteren Minaxin, ja demonisen olennon Exoduksen suunnitelmat. Kunkin pahuuden triadin jäsenen kukistuminen johti mullistuksiin, joiden ansiosta Sosaria vähitellen muuttui Britanniaksi. Sisällöllisesti nämä pelit ovat suhteellisen köyhiä ja jopa jossain mielessä huvittavia – Garriott ei ollut vielä täysinoppinut pelisuunnittelija, eikä edes uskonut pelisarjasta tulevan niin suosittu. Ultima II oli oikeastaan lähempänä tieteisparodiaa. Ultima III oli kuitenkin jo varsin suosittu peli.
Ultima I (1980)
Ultima II (1982)
Ultima III (1983)
Ultima IV: Quest of the Avatar

Neljännessä osassa (Ultima IV, 1985) Muukalaisen tehtävä oli toinen: Hänen tarkoituksenaan oli elää esimerkillistä elämää ja sitä myöten muuttua hyveiden ruumiillistumaksi. Todistettuaan kykenevänsä elämään kahdeksan eri hyveen sääntöjen mukaan, Muukalaisen tuli etsiä riimut, mantrat ja tämän jälkeen meditoida pyhäköissä. Viimeisenä tehtävänä oli löytää Lopullisen viisauden kodeksi valtavan luolaston pohjalta. Tämän tehtyään Muukalaisesta tuli Avatar.
Yksi syistä, miksi Ultima IV oli juoneltaan niin erikoinen, oli se, että samaan aikaan esiintyi suurta negatiivista kritiikkiä roolipelejä kohtaan; eräät kristilliset ryhmittymät alkoivat yhdistää roolipelejä saatananpalvontaan. Koska Ultima III:n loppuvastustaja oli hieman demoninen luonteeltaan, tämä kritiikki huolestutti Garriottia, joten seuraavan pelin idea oli kokonaan toisenlainen.
Pelissä on erittäin tarkkaan mietitty eettis-filosofinen tausta, joka ammentaa aineksia niin kristillisestä etiikasta ja ritariuden ihanteista, kuin myös itämaisista filosofioista (kuten buddhalaisuudesta). Avatarin hyvejärjestelmä rakentuu kolmen periaatteen – totuuden, rakkauden ja rohkeuden – varaan, ja näistä periaatteista saadaan yhdistämällä kahdeksan hyvettä: totuudenmukaisuus, lähimmäisenrakkaus, urheus, oikeudenmukaisuus, kunnia, uhrautuvaisuus, hengellisyys ja vaatimattomuus.
Ultima IV:n yksi suurimmista teknisistä innovaatioista oli monimutkaiset keskustelut. Siinä missä Ultima III:ssä kaikki henkilöt jutellessaan sanoivat saman asian, pystyi Ultima IV:ssä kysymään ihmisiltä tietoa useista eri asioista käyttäen avainsanoja.
Ultima IV (1985)