stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Namer
Suunnittelu

Namerin suunnittelussa otettiin huomioon korjaamisen helpottaminen, jonka takia ajoneuvossa on modulaarinen panssarointi. Ajoneuvossa on myös V-muotoinen alusta ja NBC-suojaus. Ajoneuvosta on myös sotilasambulanssiversio.
Aseistus

Namer aseistetaan Samson RCWS -asejärjestelmällä, jossa on joko M2 Browning -konekivääri tai Mk 19 -kranaattikonekivääri. Toissijaisena aseistuksena voi olla FN MAG -konekivääri, 60 mm kranaatinheitin tai 12 savukranaattia.
Moottori

Namerissa on Teledyne Continentalin 1 200 hevosvoiman (895 kW) 12-sylinterinen, ilmajäähdytteinen dieselmoottori. Voimakkaan moottorin ansiosta 60 000 kg painava ajoneuvo pystyy liikkumaan vaikeassakin maastossa.
Tekniset tiedot

Alkuperämaa: Israel
Suunnittelija: Israel Military Industries
Valmistaja: IDF Ordnance
Yksikköhinta: 3 miljoonaa USD
Paino: 60 000 kg
Miehistö: 3 (komentaja, ohjaaja, asejärjestelmän käyttäjä) ja jopa 12 sotilasta
Toimintakantama: 500 km
Nopeus: 60 km/h
Käyttäjävaltiot

Israel
Azerbaidžan
Kolumbia
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Merkava IV -panssarivaunu, jonka pohjalta Namer suunniteltiin.
Käännös suomeksi
Ositunlampi

| Ositunlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hartola
Koordinaatit:  61°26′53″N, 25°58′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Uurajärven valuma-alue (14.86)
Laskuoja:  metsäoja Juvanjokeen 
Järvinumero:  14.861.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  118 m  
Pituus:  360 m  
Leveys:  190 m  
Rantaviiva:  1,007 km  
Pinta-ala:  4,252 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiOsitunlampi 
Ositunlampi  on Päijät-Hämeessä Hartolassa  Ositunkulman lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 360 metriä pitkä, 190 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Uurajärven valuma-alueella (14.86), jonka Kalhonjoen alueeseen (14.861) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118 metriä mpy.
Oslon keskusrautatieasema

Oslon keskusrautatieasema (norj. Oslo sentralstasjon, usein lyhennetty Oslo S) on vuonna 1980 avattu rautatieasema Norjan pääkaupungin Oslon keskustassa ja samalla myös maan rautateiden suurin asema. Sitä palvelee päivittäin yli 1 000 yhteensä neljän eri liikennöitsijän kauko- ja lähiliikenteen junaa, ja rautatieaseman päivittäinen matkustajamäärä on noin 90 000. Aseman omistaa ja sitä ylläpitää Bane NOR Eiendom.
Asema sijaitsee Jernbanetorgetin vieressä Karl Johans gaten itäpäädyssä, aivan Oslon ydinkeskustassa. Sen yhteydessä on Jernbanetorgetin metroasema, jossa pysähtyvät kaikki Oslon metron viisi linjaa. Yhdessä metron, raitiovaunujen ja bussien kanssa Oslon keskusrautatieasemasta muodostuu sekä kaupungin että koko maan vilkkain liikennekeskittymä, joka palvelee päivittäin noin 150 000 käyttäjää. Asema on pääteasema useimmille Gjøvikbanenin paikallis- ja kaukojunille. Kaikki Oslon alueen paikallisjunat sekä Flytoget-lentokenttäjunat pysähtyvät asemalla, joka toimii myös joka toisen Flytoget-vuoron lähtö- ja pääteasemana.
Oslon keskusrautatieasema rakennettiin Oslon itäisen rautatieaseman (Oslo østbanestasjon) paikalle vuonna 1980 keskustan alittavan Oslotunnelen-tunnelin valmistuttua ja mahdollistettua läntisen ja itäisen aseman yhdistämisen. Asemalla on 19 raidetta, joista 13 kulkee sen läpi keskustan alittavaan tunneliin. Asema koostuu kahdesta rakennuksesta: entisestä Oslo Ø:sta ja uudemmasta Oslo S:sta. Molemmissa rakennuksissa on kauppakeskus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oslon keskusrautatieasema Wikimedia Commonsissa
Oslon keskusrautatieasema Bane NOR Eiendomin verkkosivuilla (norjaksi)
Oslon kuninkaallinen linna

| Oslon kuninkaallinen linna |
| --- | --- |
 Kuva: Andreas Haldorsen (2014)
Sijainti:  Oslo
Koordinaatit:  59°55′0.88″N, 10°43′39.24″E
Rakennustyyppi:  monarkin virallinen residenssi ja valtiollinen edustustila
Valmistumisvuosi:  1849
Suunnittelija:  Hans Ditlev Franciscus Linstow
Kerrosluku:  3
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuninkaallinen linna (norj. Det kongelige slott) on Norjan pääkaupungissa Oslossa sijaitseva hallitsevan monarkin virallinen residenssi ja valtiollinen edustustila. Linna rakennettiin vuosina 1825–1848 Ruotsin ja Norjan kuningasta, Kaarle XIV Juhanaa varten, joskaan hän ei koskaan ehtinyt nähdä linnaa valmiina. Rakennuksen valmistuttua sen otti käyttöönsä kuningas Oskar I.
Linnan suunnittelusta vastasi tanskalaissyntyinen arkkitehti Hans Ditlev Franciscus Linstow, ja se edustaa uusklassista tyylisuuntaa. Kerroksia rakennuksessa on kolme, siipiä kaksi ja huoneita 173, joista tunnetuimmat ovat edustustilaisuuksissa käytettävät suuri sali/tanssisalonki, lintuhuone/vastaanottosali ja suuri ruokasali valtiovierailuja varten. Linna on yksi Oslon suosituimmista nähtävyyksistä, ja se on auki turisteille kesäkuukausina.
Linnaa ympäröi Linnanpuisto (norj. Slottsparken). Linnan takana oleva Linnanpuisto on nimeltään Kuningattarenpuisto (Dronningparken).
Kuvia

Kuninkaallinen linna sijaitsee Karl Johanin kadun länsipäässä.
Vartiosotilas
Kuningas Kaarle XIV Juhanan ratsastajapatsas
Näkymä Linnanaukiolta itään.
Kuninkaanpeili-lampi Kuningattarenpuistossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oslon kuninkaallinen linna Wikimedia Commonsissa
Norjan kuningashuoneen viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Aftenposten: Slottet er 150 år (Arkistoitu – Internet Archive) (norjaksi)
Mussau-emiran kieli

| Mussau-emira |
| --- | --- |
Muu nimi:  emira-mussau, mussau, emira
Tiedot
Alue:  Papua-Uusi-Guinea
Virallinen kieli:  ei virallista asemaa
Puhujia:  5000
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  austronesialaiset kielet
Kieliryhmä:  malaijilais-polynesialaiset kielet
 Ohje 
Mussau-emiran kieli (mussau-emira) on Papua-Uudessa-Guineassa puhuttava austronesialainen kieli. Sen muita nimityksiä ovat mussau, emira sekä emira-mussau. Nimet juontuvat siitä, että suurin osa (noin 3500) kielen puhujista asuu Mussaun ja Emiran saarilla. Kaviengin kaupungissa Uudessa-Irlannissa elää noin tuhat mussau-emiran puhujaa. Yhteensä kielellä on noin 5000 puhujaa. Kaikki heistä osaavat myös tok-pisiniä.
Luokittelu ja murteet

Mussau-emira kuuluu malaijilais-polynesialaisiin kieliin, keski- ja itä-malaijilais-polynesialaisten kielten itäiseen ryhmään ja edelleen oseanialaisiin kieliin sekä St Matthias -saarten kieliin. Mussau-emira jakautuu neljään murteeseen: itämussau, länsimussau, etelämussau sekä emira. Kolme ensin mainittua murretta ovat keskenään läheisempiä emiraan verrattuna. 3500:sta Mussaun ja Emiran saarilla asuvasta kielenpuhujasta tiedetään, että heistä noin 1100 käyttää itämussaun murretta; muilla murteilla on 600–900 käyttäjää.
Kirjaimisto

Mussau-emiralle luotiin tiettävästi ensimmäinen kirjaimisto vuonna 1909, mutta kielen käyttäjät eivät koskaan ottaneet sitä käyttöön. Fidžin kieleen pohjautuva latinalainen kirjaimisto otettiin käyttöön 1930-luvulla, ja nykyinen oikeinkirjoitusjärjestelmä kehittyi 1900-luvun loppupuolella, kun kielialueen kouluissa siirryttiin mussau-emirankieliseen opetukseen. Kielessä on viisi vokaalia ja 11 konsonanttia. Molemmat esiintyvät sekä lyhyinä että pitkinä.
Sanasto

Mussau-emirassa on runsaasti lainasanoja tok-pisinistä ja englannista. On esimerkiksi yleistä, että mussau-emiran omakielisten lukusanojen sijaan käytetään tok-pisinin tai englannin lukusanoja. Mussau-emiran numerot 1–9 ovat:
1 sesa
2 lua
3 tolu
4 ata
5 lima
6 nomo
7 itu
8 oalu
9 sio
Kielioppia

Kieli on SVO-kieli, joka tarkoittaa, että perussanajärjestys on subjekti–verbi–objekti. Attribuutti on yleensä pääsanansa jäljessä, ja prepositioita käytetään. Pronominijärjestelmä on monimutkainen; pronomineilla esimerkiksi on viisi lukua. Sanapaino on tavallisesti toiseksi viimeisellä tavulla, mutta viimeisellä tavulla, mikäli se sisältää pitkän vokaalin.
Muuta

Mussau-emira on kielentutkimuksellisesti tärkeä kieli, sillä siinä on varsin vähän vaikutteita muista kielistä ja se on siten tärkeä tutkittaessa oseanialaisten kielten historiaa.
Vuonna 2019 julkaistiin Uusi testamentti mussau-emiraksi.
Aiheesta muualla

Brownie, John: Mussau-Emira Dialect Survey (englanniksi)
Brownie, John: Multilingualism and identity on Mussau (englanniksi)
Nancy

| Nancy |
| --- | --- |
 Place Stanislas
 vaakuna
 Nancy
 Koordinaatit: 48°41′37″N, 6°11′5″E 
Valtio:  Ranska
Hallintoalue:  Lorraine
Departementti:  Meurthe-et-Moselle
Arrondissementti:  Nancy
Hallinto:  
 – Pormestari:  Laurent Hénart (PR)(2014-2020)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  15,01 km²
Korkeus:  188-353 m
Väkiluku (2014):  104 321
 – Väestötiheys:  6 950 as./km²
 – Metropolialue:  254 074
Postinumero:  54000
 
 www.nancy.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nancy [nɑ̃.si] on Ranskan kunta ja kaupunki, joka sijaitsee Meurthe-et-Mosellen departementissa Koillis-Ranskassa. Se sijaitsee useiden kukkuloiden välissä metsäisellä tasangolla. Nancyssa on 105 468 (2006) asukasta, mutta koko suur-Nancyn alueella asuu yhteensä noin 300 000 ihmistä.
Paikalla ei ole juuri ollut asutusta ennen merovinki-aikaa 900-luvun lopulla. Kaupungin nimi on kelttiläistä alkuperää ja se muistuttaa gallialaista sanaa nant, joka tarkoittaa rämettä.[lähde? ] Kaupungin perusti Gerhard Elsasslainen, ja siitä tuli Lothringenin herttuakunnan pääkaupunki 1000-luvulla.
Urheilu

Nancyn alueella on yksi tärkeä jalkapallojoukkue AS Nancy, joka voitti Ligue 2:n vuonna 2006 ja nousi Ligue 1:een. Koripallossa kaupunkia edustaa SLUC Nancy, joka voitti Ranskan mestaruuden vuonna 2006.
Oppilaitoksia

Kaupungissa sijaitsee myös arvostettu Ranskan valtiohallinnon eliittikoulun Institut d'études politiques Paris:n eurooppalainen kampus.
ICN Business School
Kuvia

Métropole du Grand Nancy.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nancy Wikimedia Commonsissa
Office de tourisme de Nancy
Place Stanislas
Kuninkaallisen kaupungin nähtävyyksiä, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 07.04.1929, nro 14, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Unescon maailmanperintökohteet Ranskassa
Albi
Alppien paalutalot
Amiensin katedraali
Arc-et-Senans’n kuninkaallinen suolatehdas
Arlesin roomalaiset ja romaaniset monumentit
Avignonin historiallinen keskusta ja Palais des Papes
Belgian ja Ranskan kellotornit (jaettu Belgian kanssa)
Bourges'n katedraali
Canal du Midi
Causses ja Cévennes
Chaîne des Puys
Chartresin katedraali
Chauvet’n luola
Cordouanin majakka
Euroopan suuret kylpyläkaupungit
Fontainebleaun palatsi ja puisto
Fontenayn apottiluostari
Carcassonne
Le Corbusierin arkkitehtoniset työt
Le Havre
Loiren laakso Sully-sur-Loiren ja Chalonnes-sur-Loire välillä
Lyon
Mont Saint-Michel
Nancyn aukiot: Place Stanislas, Place de la Carrière ja Place d’Alliance
Nord-Pas-de-Calais’n kaivosalue
Notre-Damen katedraali, entinen Saint-Remin basilika sekä Taun palatsi Reimsissa
Nizza
Orangen roomalainen teatteri ja sen ympäristöt sekä ”riemukaari”
Portonlahti: Girolatanlahti,  Scandolan luonnonpuisto ja Pianan calanquet Korsikassa
Provins
Monte Perdido
Ranskan eteläiset ja antarktiset alueet
Saint-Émilion
Saint-Savin-sur-Gartempen luostari
Santiago de Compostelan pyhiinvaellusreitit
Seinen jokivarsi Pariisissa
Grande Île
Pont du Gard
Uuden-Kaledonian laguunit
Vaubanin linnoitukset
Versailles’n palatsi puistoineen
Vézelay
Vézère
Outokummun Erä- ja luontokeskus

Outokummun Erä- ja luontokeskuksen kartta
Outokummun Erä- ja luontokeskus on monipuolinen luontokohde Outokummun keskustan läheisyydessä. Alueella on luontopolkuja, ainutlaatuinen 12 järven melontareitti ja Mustan ja Valkeisen virkityskalastusalue. Alueella on tulipaikkoja, kolme laavua (Mustantammi, Paloniemi ja Ravinkaita), esteetön Salmen keittokatos ja kaksi kotaa (Pieni ja Iso Karhunpesä).
Erä- ja luontokeskuksen alueelle ovat leimallista kapeat, korkeat harjut. Pitkin harjuja, järvien ympäri, kulkevat 3–7 kilometrin mittaiset luontopolut. Retkeilijät ja matkailijat ovat ristineet alueen "pikku punkaharjuksi". Alue on jääkauden muovaama ja sieltä on tehty löytyjä kivikautisesta asumisesta.
Alueen palveluja tuottavat Kaunisniemen kahvila ja Särkiselän leirintäalue. Kaupunki vuokraa Kolmikannan leirikeskusta, leirikeskus sopii hyvin ryhmämajoitukseen.
Lasten kalakeidas

Alueen erikoisuus on mittava ja esteetön Lasten kalakeidas Mustan ja Valkeisen virkistyskalastusalueen pohjoisosassa. Keitaalla on n. 300 metriä leveitä kulkuväyliä ja kalastuslaitureita, tulipaikkoja, Ravinkaidan laavu ja Karhunpesä-kodat. Keitaalla voivat vain alle 12-vuotiaat ja liikuntaesteiset henkilöt ja he kalastavat maksutta. Virkistyskalastusalueelle myydään lupia mm. Outokummun keskustan abc-asemalta.
Lisätietoja kalastuksesta ja Lasten kalakeitaasta: www.mustavalkeinen.fi
Särkiselän leirintäalue

Alueen opastus- ja palvelukeskuksena toimii luonnonkaunis Särkiselän leirintäalue (Särkiselkä Camping), jossa on vaunu- ja telttapaikkoja, 10 leirintämökkiä, grillikatos, huoltorakennukset ja perhesauna. Matkailijat otetaan vastaan Kaunisniemen kahvilassa, jonka rannassa on tilava puulämmitteinen sauna. Kahvilasta saa karttoja ja matkailuinfoa lähialueen kohteista. Kahvilan molemmin puolin on hienohiekkaiset uimarannat ja uimahyppytorni.
Leirintäalue on avautunut uudestaan 1.7.2020 Outokummun Matkailijayhdistyksen toimesta. Yhdistys kunnostaa ja kehittää aluetta yhdessä kaupungin, paikallisten yritysten ja yhdistysten kanssa. Yritykset ja yhdistykset ovat mm. sisustaneet omia teemamökkejä, on sirkusta, historiaa, luontoa, melontaa ja romantiikkaa.
Leirintäalueen yhteystiedot: p. 045 278 7810/vastaanotto, info@sarkiselka.fi ja www.sarkiselka.fi
Pakka

Pakka tarkoittaa seuraavia asioita:
pakka, kappalemitta, 5000 arkkia
pakka, korttipakka
pakka, jonoa ja pinoa muistuttava tietorakenne.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pakka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pakkahuoneenkatu (täsmennyssivu)

Pakkahuoneenkatu on tai on ollut yleinen kadunnimi vanhoissa suomalaisissa kaupungeissa. Se voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Pakkahuoneenkatu, katu Oulussa
Pakkahuoneenkatu, Kemin Kauppakadun entinen nimi
Pakkahuoneenkatu, Raahen Brahenkadun entinen nimi
Pakkahuoneenkatu, Tampereen Åkerlundinkadun entinen nimi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pakkahuoneenkatu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pancor Jackhammer

| Pancor Jackhammer |
| --- | --- |
 Jackhammerrin patenttipiirros
Tyyppi:  Bullpup haulikko
Valmistusmaa:  Yhdysvallat 
Tekniset tiedot
Aseen pituus:  787 mm 
Piipun pituus:  525 mm 
Paino (tyhjänä):  4,57 kg tyhjänä 
Lipas:  Revolveri tyyppinen rumpulipas
Kapasiteetti:  10  patruunaa
Tulinopeus (laukausta/min):  240 
Jackhammerin räjäytyskuva.
Pancor Jackhammer on yhdysvaltalainen bullpup -tyyppinen sarjatulihaulikko. Haulikon suunnittelija John Andersen patentoi aseen vuonna 1987, mutta siitä on valmistettu vain muutama prototyyppikappale.
Oliveira do Bairro

| Oliveira do Bairro |
| --- | --- |
 Muistomerkki, Quartel das Artes Dr. Alípio Sol
 lippu:  vaakuna
 Oliveira do Bairro Portugalin kartalla
 Koordinaatit: 40°31′N, 8°30′W 
Valtio:  Portugali
Alue:  Centro
Ala-alue:  Baixo Vouga
Piiri:  Aveiro
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Duarte Novo
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  87 km²
Väkiluku (2022):  24 012
 – Väestötiheys:  275,0 as./km²
 
 www.cm-olb.pt 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oliveira do Bairro on Portugalin kaupunki Aveiron piirissä Centron hallintoalueella. Sen pinta-ala on noin 87 neliökilometriä ja väkiluku 24 012 (vuonna 2022). Kaupungin väestötiheys on siten 275,0 asukasta neliökilometrillä.
Oliveira do Bairron pormestari on kansanpuolueen Duarte Novo.
Freguesiat

Bustos, Troviscal e Mamarrosa
Oiã
Oliveira do Bairro
Palhaça
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oliveira do Bairro Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (portugaliksi)
Aveiron piirin kunnat
Águeda
Albergaria-a-Velha
Anadia
Arouca
Aveiro
Castelo de Paiva
Espinho
Estarreja
Ílhavo
Mealhada
Murtosa
Oliveira de Azeméis
Oliveira do Bairro
Ovar
Santa Maria da Feira
São João da Madeira
Sever do Vouga
Vagos
Vale de Cambra
Ostrovitnoje

| Ostrovitnoje Островитное |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Pihkovan piiri
Koordinaatit:  58°12′50″N, 28°27′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Lotškinan valuma-alue
Järveen tulevat joet:  oja Tutšnojesta
Laskujoki:  Lotškina
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  144 m  mpy. 
Pituus:  0,86 km 
Leveys:  0,4 km 
Pinta-ala:  18,7 ha  
Tilavuus:  0,00056 km³ 
Keskisyvyys:  3 m 
Suurin syvyys:  5 m 
Valuma-alue:  2,9 km² 
Saaria:  1 
 fiOstrovitnoje 
Ostrovitnoje tai Ostrovinoje (ven. Островитное, Островиное) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pihkovan piirissä.
Maantietoa

Järvi on 850 metriä pitkä, 400 metriä leveä ja sen pinta-ala on 19 hehtaaria. Sen koillispää on leveä ja avoin, mutta lounaispään lahti kääntyy länteen muodostaen suojaisan järvenosan. Järven keskisyvyys on 3 metriä ja sen syvänteessä on 5 metriä vettä. Järvessä on luoto, jonka pinta-ala on 5 aaria. Järven itä- ja eteläpuolella kasvaa ilmakuvien mukaan sekametsää ja pohjoispuolella alkaa laaja suoalue. Metsäautotie ohittaa järven kauempana sen pohjoispuolelta. Järvellä ei ole asutusta ja lähin kylä Gridino (ven. Гридино), joka sijaitsee parin kilometrin päässä, vaikuttaa ilmakuvien perusteella autioituneelta.
Luontoarvoja

Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, ruutana, suutari, kiiski, sorva, lahna, säyne, törö, mutakala ja rantanuoliainen. Järvellä on mutapohja ja sen rannat ovat matalia. Sen hiekkarannoilla on pohjan päälle laskeutunut mutaa ja soisilla rannoilla kasvaa kelluvia tuvehetteikköjä.
Vesistösuhteita

Ostrovitnoje sijaitsee Tšorjanan valuma-alueella ja sen laskujoki Lotškina on Tšorjanan sivujoki. Tšorjana laskee Peipsijärveen, jonka Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäässä alkaa sen laskujoki Narvanjoki, joka jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Järven valuma-alueen koko on 2,9 neliökilometriä . Siihen laskeekin vain yksi luonnollinen suopuro pohjoisesta. Puro alkaa siellä Tutšnojen järvestä, jolla on kartoissa vielä omakin tulo-ojansa. Lotškina alkaa lounaispään lahdenpohjukasta ja se alkaa heti virtaamaan kohti länttä.
Huomautuksia

↑  Järven korkeus on saatu veäjänkielisestä artikkelista ru:Лочкина (приток Чёрной).
1 2 3 4 5  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing-, ACME- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.
Napster

Napster oli alun perin amerikkalaisen yliopisto-opiskelija Shawn Fanningin kehittämä tiedostonjakopalvelu. Napster oli ensimmäinen laajasti käytetty vertaisverkko-ohjelma ja tasoitti tietä uusille, keskuspalvelimesta riippumattomille vertaisverkoille, jotka ovat osoittautuneet paljon vaikeammiksi kontrolloida.
Palvelun alku

Shawn ja palvelun toinen perustaja Sean Parker julkaisivat Napsterin syksyllä 1999. Ohjelman helppokäyttöisyys johti räjähtävään suosion kasvuun vuonna 2000.
Järjestelmässä oli yksi keskuspalvelin, joka sisälsi tiedostoindeksin, mutta ei oikeita tiedostoja. Tiedot haettiin palvelimelta eikä käyttäjiltä itseltään, tiedostonsiirto tapahtui kuitenkin suoraan käyttäjien välillä. Napster saavutti comScore Media Metrixin mukaan 13,6 miljoonaa käyttäjää helmikuussa 2001.
Palvelun loppu

Metallica-yhtyeen Lars Ulrich haastoi Napsterin oikeuteen tekijänoikeusrikkomuksien vuoksi, koska huomasi yhtyeensä I Disappear -kappaleen löytyvän Napsterista jo ennen sen julkaisua. Samalla selvisi että enemmänkin julkaisematonta studiomateriaalia oli päässyt levitykseen Napsterin kautta. Osaa näistä julkaisemattomista kappaleista oli jo soitettu eri radiokanavilla ilman lupaa. Myös Dr. Dre ja Madonna haastoivat Napsterin oikeuteen samoista syistä. Nämä sovittiin jälkikäteen, koska palvelu oli suljettu oikeuden päätöksellä Napsterin hävittyä RIAA:lle, joka haastoi sen vedoten Digital Millennium Copyright Act (DMCA) lakiin.
Napster suljettiin heinäkuussa 2001.
Myöhempi Napster

Napsterin tavaramerkin ja logot hankki omistukseensa konkurssioikeudenkäynnistä lähinnä CD-poltto-ohjelmastaan tunnettu Roxio, joka avasi kaupallisen musiikkipalvelunsa Napster 2.0 -nimellä lokakuun lopussa 2003. Roxio myytiin elokuussa 2004 Sonic Solutionsille.
Vuonna 2008 yhdysvaltalainen Best Buy osti tavaramerkin 121 miljoonalla dollarilla.
Vuonna 2011 Napsterin osti toinen verkkomusiikkipalvelu, Rhapsody.
Napster medioissa

Eri mediat ovat huomioineet Napsterin parodioiden valossa. Futurama, South Park ja The Proud Family animaatiosarjat ja musiikin puolelta esimerkiksi Tom Smith ja Johnny Crass ovat ottaneet osaa Napsterin lyhyeen elämään. Pelimaailmasta  viimeisimpänä ainakin Grand Theft Auto IV on ottanut osaa menneiden muisteluun.selvennä
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Napsterin nykyiset sivut (englanniksi)
Napsterin vanhat sivut @archive.org (englanniksi)
Orotelli

| Orotelli (Orotèddi) |
| --- | --- |
 vaakuna
 Sijainti Nuoron maakunnassa
 Orotelli
 Koordinaatit: 40.303°0′0″N, 9.112°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Nuoro
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  61,18 km²
Korkeus:  406 m
Väkiluku:  2 033
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  08020
Suuntanumero(t):    0784
Rekisterikilpi:  NU
 
 http://www.comune.orotelli.nu.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Orotelli (sardiksi Orotèddi) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 033 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 61,18 neliökilometriä. Se sijaitsee 406 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orotelli Wikimedia Commonsissa
Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
Palloseura Villa

Palloseura Villa (PS Villa) on vuonna 2009 perustettu hyvinkääläinen futsalseura. Sen edustusjoukkue pelaa Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Futsal-Ykkösessä.
PS Villa nousi Futsal-liigaan kaudeksi 2014–2015 Ekenäs Sport Clubin luovuttua paikastaan. Kaudella 2013–2014 PS Villa sijoittui Futsal-Ykkösen toiseksi ja hävisi nousukarsinnoissa Turun Pallokerholle.
PS Villa pelaa kotiottelunsa Martinhallissa.
Aiheesta muualla

Seuran sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)