stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mikset jätkä itke
Kokoonpano > Aarno Ranisen orkesteri

Aake Kalliala – laulu
Aarno Raninen – kapellimestari
Jari-Pekka ”Jartsa” Karvonen – rummut ja lyömäsoittimet (1–5, 7–12)
Jari Nieminen – kitarat (1, 4)
Arno ”Nono” Söderberg – kitarat (3, 6, 8–10)
Kokoonpano > Tuotanto

Aarno Raninen – tuottaja
Heikki Kinnunen – tuottaja
Jorma Hämäläinen – äänitys (MTV-studiot)
Cami Ståhlberg – kannen valokuva
Vesa Lempiäinen – taide
Miinala

| Miinala Ми́йнала |
| --- | --- |

 Miinala
 Koordinaatit: 61°33′9″N, 30°19′18″E 
Valtio:  Venäjän federaatio
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Lahdenpohjan piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1366 km²
 – Maa:  918,8 km²
Väkiluku (2012):  1 900
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 
 Kunnan kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Miinalan kunta Lahdenpohjan piirin kartalla.
Miinala (ven. Ми́йнала) on taajama ja maalaiskunta Karjalan tasavallan Lahdenpohjan piirissä Venäjällä. Miinalan taajama sijaitsee Miinalanjoen varrella kuusi kilometriä Lahdenpohjasta koilliseen. Kunnan hallinnollisena keskuksena toimii Lahdenpohjan kaupunki. Taajamassa on 500 ja kunnassa 1 900 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus

Miinalan kunnan pinta-ala on 1366 neliökilometriä tai ilman Laatokan vesialuetta 918,8 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Haapalammen, idässä Sortavalan, etelässä Kurkijoen ja lännessä Elisenvaaran kuntiin sekä luoteessa Suomeen. Kunnan keskellä sijaitsee Lahdenpohjan kaupunki.
Kunnan alueella virtaavia jokia ovat Iijoki, Nivanjoki, Aurajoki, Miinalanjoki, Tuhrinjoki, Nivanoja ja Ruoko-oja. Järviä ovat Laatokan lisäksi Pyhäjärvi, Iso-Iijärvi, Tyrjänjärvi, Matrijärvi, Metsolanselkä, Lievejärvi, Pieni-Iijärvi, Korteelanjärvi, Paikjärvi, Parikanjärvi, Kurkelanjärvi, Korpijärvi, Ylä-Tyrjänjärvi, Suojärvi, Kuorejärvi ja Hankasjärvi. Luonnonsuojelualueita ovat Ihalan ja Jaakkiman metsänhoitoalueella sijaitseva Iso-Iijärven rauhoitusalue sekä Oppolan metsänhoitoalueella ja Laatokan saarilla sijaitseva Läntisen saariston (ven. Zapadnyi arhipelag) rauhoitusalue. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka ja sora, graniitti, grafiitti ja turve.
Miinalan lisäksi kuntaan kuuluu 17 taajamaa tai asutusta (ven. posjolok): Hankanmäki, Harvia, Ihala, Kokonniemi, Kortela, Lumivaara, Metsämikli, Mikli, Niva, Oppola, Paikjärvenkylä, Parkonmäki, Raivio (entinen Tyrjä), Rauhala, Sikopohja, Sorola ja Uusikylä. Suurin asutuskeskus on yli 800 asukkaan Ihala.
Historia

Ennen talvi- ja jatkosotaa Miinalan kunnan alue kuului Suomen Neuvostoliitolle luovuttamiin Jaakkiman ja Lumivaaran kuntiin sekä osittain Uukuniemeen, Saareen ja Parikkalaan.
Liikenne, talous ja palvelut

Kunnan kautta kulkevat Pietarin ja Sortavalan välinen maantie A129 sekä Kaarlahden ja Sortavalan välinen rautatie, jolla on Ihalan, Kummunjoen ja Nivan pysähdyspaikat. Suomen rajalla sijaitsee Ristlahden–Uukuniemen rajanylityspaikka. Rajalle johtaa päällystetty maantie Ihalasta Raivion kautta.
Kunnassa toimii puunjalostuslaitos, karjatiloja ja kaksi kalanviljelylaitosta. Kaivannaisista hyödynnetään hiekkaa ja soraa. Ihalan koillispuolella on asfalttibetonitehdas ja kivimurskaamo. Korpijärvellä, Sammallammella ja Ylä-Tyrjänjärvellä on rajavartiostot.
Miinalan taajaman palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, kirjasto, lääkintäasema, posti ja kolme kauppaa.
Matkailu ja nähtävyydet

Kunnan alueella sijaitsevia kulttuuriperintökohteita Lumivaaran kivikautinen asuinpaikka, Suur-Miklin muinaislinna, Lumivaaran luterilainen kirkko, Rauhalan vanhat rakennukset sekä suomalaisten ja neuvostoliittolaisten sotilaiden hautausmaat. Ihalan ja Harvian lähettyvillä sijaitsee kolme lomakylää.
Aiheesta muualla

Miinalan kunnan sivusto (venäjäksi)
Mustaniskaherttu

| Mustaniskaherttu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Hertut Cisticolidae
Suku::  Hertut Cisticola
Laji::  eximius
Kaksiosainen nimi
 Cisticola eximius  (Heuglin, 1869) 
Katso myös
   Mustaniskaherttu Wikispeciesissä   Mustaniskaherttu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustaniskaherttu (Cisticola eximius) on herttujen heimoon kuuluva afrikkalainen varpuslintu.
Levinneisyys

Mustaniskaherttua tavataan Burkina Fasossa, Keski-Afrikan tasavallassa, Tšadissa, Kongon tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Norsunluurannikolla, Ghanassa, Guineassa, Guinea-Bissaussa, Malissa, Nigeriassa, Senegalissa, Sierra Leonessa, Etelä-Sudanissa, Sudanissa, Eritreassa ja Etiopiassa. Keniasta ja Ugandasta se on mahdollisesti kuollut sukupuuttoon. Lajin on kuvattu olevan harvinainen, mutta paikallisesti yleinen Kongon tasavallassa ja Etiopian pohjoisosissa. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Monika Kuszyńska

Kuszyńska vuonna 2012
Monika Kuszyńska (s. 14. tammikuuta 1980 Łódź) on puolalainen laulaja. Hän edusti maataan Eurovision laulukilpailussa 2015 kappaleella ”In The Name of Love”. Kappale pääsi finaaliin, jossa sijoittui 23. sijalle 10 pisteellään. Hän oli Varius Manx -yhtyeen laulaja.
28. toukokuuta 2006 Kuszyńska oli palaamassa yhtyeensä kanssa keikalta Miliczista. Auto ajautui pois tieltä osuen puuhun. Kuszyńska loukkaantui vakavasti ja halvaantui vyötäröstä alaspäin. Vuonna 2011 hän meni naimisiin Jakub Raczyńskin kanssa.
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (puolaksi)
Moraalipsykologia (kirja)

| Moraalipsykologia Hyvän ja pahan tällä puolen |
| --- | --- |

Kirjailija:  Klaus Helkama
Kieli:  suomi
Genre:  sosiaalipsykologia moraalipsykologia
Kustantaja:  Edita
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  343
ISBN:  978-951-37-5467-9

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Moraalipsykologia. Hyvän ja pahan tällä puolen on Helsingin yliopiston sosiaalipsykologian professori Klaus Helkaman vuonna 2009 ilmestynyt kirja moraalipsykologiasta. Helkama tarkastelee sosiaalipsykologisesti moraaliarvoja ja pahan syntyä. Helkaman mukaan moraalissa tarvitaan arvostelukykyä ja tahtoa, ja sillä on kolme tehtävää: ristiriitojen ratkaisu, hyvän edistäminen ja pahan ehkäiseminen. Helkaman mukaan arvostusten tutkimus on osoittanut, että ihmiset ovat kaikkialla yhtä mieltä tärkeimmistä arvoista.
Aiheesta muualla

Wahlstedt, Pekka: Jokapäiväisen elämän moraali. Tieteessä tapahtuu 2/2010.
Morganmaras

Morganmaras on tunturi Inarin Lapissa Lemmenjokeen kuuluvan Morgamjärven pohjoispuolella. Sen korkeus on 519 metriä. Se on yksi Maarestuntureista.
Muret

| Muret |
| --- | --- |
 Saint-Jacquesin kirkko
 vaakuna
 Muret
 Koordinaatit: 43°27′40″N, 1°19′36″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Midi-Pyrénées
Departementti:  Haute-Garonne
Arrondissementti:  Muret
Väkiluku:  24 100
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Muret on kunta Lounais-Ranskassa Haute-Garonnen departementissa Midi-Pyrénées’n alueella. Kaupungin nähtävyyksiä on 1100-luvulta peräisin oleva Saint-Jacquesin kirkko. Sen rakennuttivat kaupungissa asuneet Commingesin kreivit.
Tunnettuja kaupunkilaisia

Keksijä ja ilmailualan pioneeri Clément Ader oli kotoisin Muret’sta. Siellä on myös hänelle omistettu museo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Muret Wikimedia Commonsissa
Medzilaborce

| Medzilaborce |
| --- | --- |
 Medzilaborcen pääkatu
 vaakuna
 Medzilaborce
 Koordinaatit: 49°16′15″N, 21°54′14″E 
Valtio:  Slovakia
Alue (kraj):  Prešovin alue
Piiri:  Medzilaborce
Alue (región):  Zemplín
Ensimmäinen maininta:  1557
Hallinto:  
 – Pormestari:  Vladislav Višňovský
Väkiluku (2023):  5 747
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  068 01
Suuntanumero(t):  +421 57
 
 [www.medzilaborce-urad.sk/] 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Medzilaborce (unk. Mezőlaborc) on kaupunki Prešovin alueella Kaakkois-Slovakiassa. Vuonna 2023 siellä asui 5 747 ihmistä. Medzilaborce on tärkeä Slovakian ruteenivähemmistön keskus.
Sijainti

Medzilaborce sijaitsee Laborec- ja Vydranka-jokien yhtymäkohdassa noin 42 kilometriä Humennésta pohjoiseen. Matkaa Puolan rajalle on noin 9 kilometriä.
Historia

Ensimmäiset kirjalliset maininnat Medzilaborcesta ovat vuodelta 1557, jolloin se kuului Unkarin kuningaskuntaan. Sen alueet kuuluivat 1600- ja 1700-luvuilla Csákyn suvulle, kunnes Andrássyt saivat sen haltuunsa 1800-luvulla. Unkarin vallan aikana Medzilaborcen asukkaat saivat elantonsa lähinnä maa- ja metsätaloudesta. Kylän taloudellinen kehitys kiihtyi hieman kun sen läpi Puolaan kulkenut rautatieyhteys valmistui vuonna 1870.
Ensimmäisen maailmansodan alussa Medzilaborce joutui Venäjän armeijan miehittämäksi ja se toimi kenraali Aleksei Brusilovin esikunnan päämajana. Kylä vaurioitui tänä aikana pahasti. Sodan loputtua Medzilaborce liittyi vastaperustettuun Tšekkoslovakian valtioon. Kylä pysyi kuitenkin taloudellisena takapajulana, ja suuren työttömyyden takia alue koki suuren maastamuuton. Tšekkoslovakian kommunistinen puolue olikin voimatekijä Medzilaborcessa jo ensimmäisen tasavallan aikana.
Toisen maailmansodan aikana Medzilaborce kuului näennäisesti itsenäiseen Slovakian tasavaltaan. Alueella toimi hallituksenvastainen partisaanijoukko, ja sen lähellä kayty Duklan solan taistelu aiheutti vahinkoja myös Medzilaborcessa. Puna-armeija vapautti kaupungin 26. marraskuuta 1944. Sodan jälkeen Medzilaborce liittyi jälleenpeerustettuun Tšekkoslovakiaan ja sen taloudellinen kehittäminen otettiin aiempaa vakavammin. Sinne rakennettiin muun muassa konepajatehdas vuonna 1958. Vuodesta 1993 se on kuulunut itsenäiseen Slovakian tasavaltaan.
Hallinto

Medzilaborcen pormestarina on toiminut SMER-SD:n Vladislav Višňovský vuodesta 2014.
Kulttuuri

Medzilaborcessa järjestetään joka kesäkuu kulttuuri- ja urheilufestivaali.
Kulttuuri > Nähtävyydet

Andy Warholin modernin taiteen museo
Pyhän hengen kirkko (vuonna 1949 valmistunut ortodoksinen kirkko)
Basileios Suuren kirkko (kreikkalaiskatolinen kirkko, Medzilaborcen vanhin rakennus)
Lähde
Nimet > Slovakiksi

Mezeulaborc (1557)
Meczy Laborcže (1773)
Mezy-Laborszky (1786)
Medzilaborce (1920)
Lähde
Galleria

Rautatieasema
Pyhän hengen kirkko
Andy Warholin patsas
Kaupungintalo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Medzilaborce Wikimedia Commonsissa
Morristown (New Jersey)

| Morristown |
| --- | --- |

Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   New Jersey
Piirikunta:  Morris
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7,79 km²
 – Josta vettä:  0,25 km² 
Väkiluku (2020):  20 180
 – Väestötiheys:  2590 as./km²
 
 https://www.townofmorristown.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Morristown on kunta (town) New Jerseyn osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 20 180 vuonna 2020. Kunta toimii Morrisin piirikunnan hallintokeskuksena.
Väestö

Vuonna 2020 Morristownin 20 180 asukkaasta valkoisia oli 77,9 %, mustia 8,8 % ja aasialaisia 5,8 %. Vuonna 2019 34,3 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 26,3 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Kuvia kunnasta

Morrisin piirikunnan oikeustalo.
Sunrise Lake Beach.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Morristown (New Jersey) Wikimedia Commonsissa
New Jerseyn osavaltio
| --- | --- |
Alueet:   Central Jersey  Delaware Valley  Jersey Shore  Meadowlands  North Jersey  Pine Barrens  Shore Region  Skylands Region  South Jersey  New Yorkin metropolialue  Tri‑State Region 
Huomattavat kaupungit ja kunnat:   Atlantic City  Bayonne  Camden  Clifton  Edison  Elizabeth  Hackensack  Hoboken  Jersey City  Lakewood  Newark  New Brunswick  Ocean City  Paterson  Perth Amboy  Trenton (pääkaupunki)  Vineland  Woodbridge 
Piirikunnat:   Atlantic  Bergen  Burlington  Camden  Cape May  Cumberland  Essex  Gloucester  Hudson  Hunterdon  Mercer  Middlesex  Monmouth  Morris  Ocean  Passaic  Salem  Somerset  Sussex  Union  Warren
Museum of Fine Arts

Museum of Fine Arts -nimellä on useita museoita ympäri maailmaa:
The Museum of Fine Arts, Bostonissa, Massachusettsissa
The Museum of Fine Arts, Houstonissa, Texasissa
New Mexicon taidemuseo, aiemmin nimellä Museum of Fine Arts, Santa Fessä, New Mexicossa
Museum of Fine Arts, St. Petersburgissa, Floridassa
Musée des beaux-arts de Montréal, Montrealissa, Kanadassa
Szépművészeti Múzeum, Budapestissä, Unkarissa ja
Museum voor Schone Kunsten, Gentissä, Alankomaissa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Museum of Fine Arts”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Museum of London

| Museum of London |
| --- | --- |
 Muzeum Londýna
Tyyppi:  Kotiseutumuseo 
Sijainti:  Lontoon City 
Kotisivut:  museumoflondon.org.uk 
Koordinaatit:  51°31′05″N, 0°06′18″W
 fiMuseum of London 
  
Museum of London on Lontoon kaupunginmuseo, joka esittelee Lontoon historiaa kivikaudelta nykypäivään. Sen ulkopuolella on pala roomalaisten rakentamaa kaupunginmuuria. Museo sijaitsee 1970-luvulla rakennetuissa tiloissa, ja se on ensimmäisiä museoita, joka pyrki luomaan kokonaisvaltaisen elämyksen pitkien lasivitriinien sijaan. Museon tiloissa on huoneita eri aikakausilta, esimerkiksi kokonainen kadunpätkä Viktorian ajalta. Sisäänpääsy on ilmainen. Lähin metroasema on St. Paul's.
Moskovan suurmoskeija

| Moskovan suurmoskeija> Московская соборная мечеть |
| --- | --- |

Osoite:  Vypolzov per. 7, 129090 Moskova
Sijainti:  Moskova, Venäjä
Koordinaatit:  55.7789°N, 37.6270°E
Rakennustyyppi:  moskeija
Valmistumisvuosi:  1904 (vanha moskeija), 2015
Purkuvuosi:  2011 (vanha moskeija)
Korkeus:  72 m (minareetti), 46 m (keskuskupoli)
Kerrosluku:  6
Kerrosala:  noin 19 000 m2
Verkkosivut
 tilaa 10 000 rukoilijalle 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Moskovan suurmoskeija (ven. Московская соборная мечеть, Moskovskaja sobornaja metšet) on Moskovassa Venäjällä sijaitseva, vuonna 2015 avattu suurmoskeija, jossa on tilaa noin 10 000 rukoilijalle. Moskeija on eräs niistä pyhäköistä, joita Venäjän valtionjohto on luonnehtinut "Euroopan suurimmaksi" moskeijaksi.
Moskovan suurmoskeijan paikalla sijainnut moskeija vuodelta 1904, suurmoskeijan alettua jo nousta sen ympärille (2009).
Sisänäkymä Moskovan suurmoskeijasta.
Suurmoskeija rakennettiin aiemman, vuonna 1904 rakennetun ja syksyllä 2011 puretun, tataariyhteisön keskuksena toimineen pienemmän Moskovan katedraalimoskeijan paikalle. Tämä moskeija oli rakennettu tataarikauppiaiden vuonna 1902 hankkimalle maa-alueelle. Vanhan osin puisen moskeijan purkamista kritisoitiin vanhaa moskovalaista arkkitehtuuria suojelevien ja monien muslimijohtajien taholta barbaariseksi teoksi. Moskovan katedraalimoskeija oli maan ainoa myös Neuvostoliiton aikana toimintaansa jatkanut moskeija. Edellisen kerran uskonnollinen rakennus purettiin Moskovassa neuvostoaikana vuonna 1978. Islamin suurten juhlapyhien aikaan jopa 100 000 uskovaisen kerrottiin kokoontuneen samanaikaisesti pyhäköön ja sen ympärille rukoilemaan.
Kremlin virallinen tiedotus kuvasi tyyliltään ja rakenteellisesti täysin uuden suurmoskeijan rakentamista katedraalikoskeijan "uudelleenrakentamiseksi" ja rakennuksen avajaisia "moskeijan uudelleenavaamiseksi".
Suurmoskeijan rakennuskuluiksi raportoitiin 170 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Suurimmaksi lahjoittajaksi (100 milj. USD) mainittiin venäläinen liikemies, miljardööri ja Venäjän liittokokouksessa Dagestania edustava senaattori Suleiman Kerimov.
Aivan moskeijan pohjoispuolella sijaitsee suuri Olimpijski -sisäurheiluhalli (Олимпийский, joka oli esimerkiksi vuoden 1980 kesäolympialaisten ja Eurovision laulukilpailujen 2009 tapahtumapaikka). Urheiluhallin tuhannet parkkipaikat ovat myös suurmoskeijassa kävijöiden käytössä.
Tarve rakentaa lisää moskeijoita

Vuonna 2012 tehdyn laajan Arena-arvokartoituksen perusteella Moskovan väestöstä vajaa neljä prosenttia oli islaminuskoisia. Noin 12 miljoonan ihmisen kaupungissa tämä tarkoittaa lähes puolta miljoonaa islaminuskoista. Lehdistössä esitetään tosin usein myös tuntuvasti suurempia arvioita (esim. 2 milj. tai joka kuudes moskovalainen), lähtien Venäjän keskimääräisestä islaminuskoisten määrästä. Tällöin unohdetaan islamin vahva keskittyminen erityisesti Venäjän eteläisiin alueisiin (kuten Pohjois-Kaukasian tasavaltoihin, Tatarstaniin ja Baškortostaniin) eikä nojauduta tutkittuun tietoon (kuten Arena-tutkimus). Noin 200 000 moskovalaista todetaan aktiivisesti islaminuskoa harrastavaksi.
Moskovassa toimi suurmoskeijan valmistuttua kaikkiaan vain viisi virallista moskeijaa. Tämän lisäksi kaupungissa toimi ainakin 40 epävirallista "kellarimoskeijaa". Tilannetta pidettiin ongelmallisena, sillä epävirallisten pienmoskeijoiden arvioitiin voivan edesauttaa radikaalin islamilaisuuden leviämistä. Tilanteen parantamiseksi Moskovaan haluttiin rakentaa useita uusia moskeijoita lähivuosina. Venäjän muftineuvosto kertoi, että Moskovan seudulle suunniteltiin vielä suurempaa, noin 20 000 rukoilijan moskeijaa Moskovan kehätien ulkopuolelle. Tälle oli uutisen mukaan saatu jo lupa. Lisäksi jokaiseen Moskovan piirikuntaan haluttaisiin rakentaa pienempi, noin 2 000 rukoilijalle soveltuva moskeija. Levada-tutkimuskeskuksen mukaan yli puolet (51 %) moskovalaisista oli kuitenkin uusien moskeijoiden rakentamista vastaan alkuvuodesta 2015.
Imaameja

Bedretdin Alimov (1904–1912)
Safa Alimov (1912–1921)
Abdulvadud Fattahetdinov (1922–1928)
Ismail Muštari (1954–1956)
Halil Nasretdinov (1936–1953)
Ahmetzjan Mustafin (1956–1986)
Rizautdin Basyrov (1964–1987)
Ravil Gainutdin (1987)
Rais Bilal (1991)
Ildar Alautdinov (2003)
Islam Zaripov (2006)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moskovan suurmoskeija Wikimedia Commonsissa
Helena Haavisto: "Maanalaisten moskeijoiden lisääntyminen levittää ääri-islamismia" (27.9.2015) (verkkouutiset.fi)
Cathedral Mosque, photos (englanniksi) (structurae.net)
Minnekhada (puisto)

Minnekhadan kaupunki- ja luonnonpuisto.
Minnekhada on luonnonpuisto Koillis-Coquitlamassa Suur-Vancouverin alueella  Brittiläisessä Columbiassa Kanadassa. Puisto rajoittuu Pittjokeen. Se on yli 200 hehtaarin laajuinen, jossa on polkuja, siirtolohkareita, runsaasti puita, lintuja ja muita eläimiä. Keskellä puistoa on tärkein Marsh alue, joka jakaa puiston  ylä- ja alaosiin. Alueen jakaa oja, jossa on pieni kävelysilta.
Puistoon on kaksi sisäänkäyntiä, joissa on parkkialueet. Quarry Road on pääsisäänkäynti retkeilijöille. Oliver Road on toinen pääsisäänkäynti Minnekhadan Lodgelle ja muutamille poluille. Toissijainen sisäänkäynti on Quarry Road, mutta siellä ei ole auton paikoitusmahdollisuutta.
Näköalapaikat ja polut

Puiston halki kulkee kolme polkua Pittjoen suuntaisesti:
Quarry polku
Mid-Marsh polku
Lodge / Fern Polut
Näköalapaikkoja on kaikkiaan viisi. Niistä matalin on Knoll, sitten Marsh ja Korkea Knolli, joka on 600 jalkaa (180 m). Suosituimpia näköalapaikkoja ovat Pitt joen näkymä ja Pitt Meadows. Koko kierroksen pituus on 5,2 km (Quarry Trail, Fern Trail, ja Lodge), mutta reittiin eivät sisälly Knoll ja alemman Knollin näköalapaikat.
Minnekhadan metsästysmaja

Minnekhadan mökin rakennutti varakuvernööri Eric Hamber metsästystä varten vuonna 1934. Se lahjoitettiin Vancouverin (GVRD) lääninhallitukselle vuonna 1984. Paikka on siitä lähtien ollut joka sunnuntai avoinna yleisölle ympäri vuoden.
Minnekhadan maatila

Minnekhadan maatila lisättiin puistoon vuonna 1995. GVRD parhaillaan kunnostaa maatilan rakennuksia, eikä sinne ole tällä hetkellämilloin? yleisöllä  mahdollisuutta päästä.
Aiheesta muualla

Minnekhada page at GVRD website (Arkistoitu – Internet Archive)
Map of Minnekhada Regional Park (Arkistoitu – Internet Archive)
Vancouver Parks page with photos
Minnekhada Park history
Satellite view of Minnekhada Regional Park on Google Maps
Missy Franklin
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Missy Franklin Wikimedia Commonsissa
Missy Franklin Bio, Stats, and Results (Arkistoitu – Internet Archive) Olympics at Sports-Reference.com (englanniksi)
Missy Franklin Twitterissä
Naisten 100 metrin selkäuinnin olympiavoittajat
Naisten 200 metrin selkäuinnin olympiavoittajat
Naisten 4 × 100 metrin sekauintiviestin olympiavoittajat
Naisten 4 × 200 metrin vapaauintiviestin olympiavoittajat
Naisten 200 metrin vapaauinnin pitkien ratojen maailmanmestarit
Naisten 100 metrin selkäuinnin pitkien ratojen maailmanmestarit
Naisten 200 metrin selkäuinnin pitkien ratojen maailmanmestarit
Naisten 4 × 100 metrin vapaauintiviestin pitkien ratojen maailmanmestarit
Musta munkki (elokuva)

| Musta munkki> Чёрный монах |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ivan Dyhovitšnyi
Käsikirjoittaja:   Ivan Dyhovitšnyi  Sergei Solovjov 
Säveltäjä:   Teimuraz Bakuradze  Ludwig van Beethoven  Gustav Mahler 
Kuvaaja:  Vadim Jusov
Pääosat:   Stanislav Ljubshin  Tatjana Drubits 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Neuvostoliitto
Tuotantoyhtiö:  Mosfilm
Ensi-ilta:   Neuvostoliitto 1988  Suomi 1991 
Kesto:  88 minuuttia
Alkuperäiskieli:  venäjä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Musta munkki (ven. Чёрный монах, Tšornyi monah) on Ivan Dyhovitšnyin ohjaama neuvostoliittolainen draamaelokuva vuodelta 1988. Mustavalkoinen elokuva perustuu Anton Tšehovin novelliin, jonka pohjalta Dyhovitšnyi laati käsikirjoituksen yhdessä ohjaaja-näyttelijä Sergei Solovjovin kanssa.
Juoni

Vauraan omenatarhurin kasvattipoikana varttunut Kovrin palaa kotiseudulleen menestyneenä miehenä. Hän tapaa kasvatti-isänsä tyttären Tanjan, joka on odottanut Kovrinin paluuta samoin kuin tämän isä, joka on kaavaillut Kovrinista itselleen perijää ja työnsä jatkajaa. Kovrin on kuitenkin saanut elämältä jo tarpeeksi ja on väsynyt.
Vastaanotto

Musta munkki sai Suomen elokuvateattereissa 539 katsojaa, millä se sijoittui vuoden 1991 ensi-illoista sijalle 163. Toisaalta se oli 20:nneksi katsotuin neuvostoelokuva Suomessa tilastoinnin alusta 1972 laskien.
Helsingin Sanomien Mikael Fränti ei pitänyt elokuvasta, jossa kaikki on hänestä pingotetun syvällistä ja keinotekoista: ”Jälleen joutuu kysymään, miksi tämäkin elokuva on tehty ja kenelle se on tarkoitettu. Tuskin Mustan munkin tietoinen vaikeaselkoisuus ja Tshehovin novellin hämärtäminen auttaa katsojaa.”
Elokuva oli mukana Venetsian elokuvajuhlien kilpailusarjassa.
Musta lista (elokuva)

| Musta lista> The Front |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Martin Ritt
Käsikirjoittaja:  Walter Bernstein
Tuottaja:  Martin Ritt Charles H. Joffe Jack Rollins
Säveltäjä:  Dave Grusin
Kuvaaja:  Michael Chapman
Leikkaaja:  Sidney Levin
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures Corporation, Persky-Bright, Devon Film
Levittäjä:  Columbia Pictures
Ensi-ilta:  1976
Kesto:  95 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Musta lista (The Front) on Martin Rittin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1976. Walter Bernsteinin käsikirjoittama elokuva kertoo Yhdysvaltain kommunistivainojen kohteeksi joutuneiden taiteilijoiden hankaluuksista. Woody Allenin esittämä mies suostuu toimimaan kolmen Hollywoodin mustalle listalle joutuneen käsikirjoittajan kulissina. Miehestä tulee kuuluisuus, mutta hän joutuu sitten itse epäillyksi ja kuulusteltavaksi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Woody Allen  | … |  Howard Prince   |
|  Michael Murphy  | … |  Alfred Miller   |
|  Herschel Bernardi  | … |  Phil Sussman, tuottaja   |
|  Zero Mostel  | … |  Hecky Brown   |
|  Andrea Marcovicci  | … |  Florence Barrett  |
Aiheesta muualla

Musta lista Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Musta lista Elonet.