stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rautamiehet

Rautamiehet ovat vainolaisia eli vieraita hyökkääviä sotajoukkoja Viron Kalevipoeg-eepoksessa.  
Rautamiehissä on muistumia kalparitareiden historiallisista hyökkäyksistä.
Taaran pyhän hiiden luo (Tarttoon) kokoontuu virolaisia maan eri kulmilta kohtaamaan vihollista. Taistelussa Rautamiehiä kaatuu kuin viljaa, mutta myös virolaisia kuolee, joukossa Sulevinpoika. Kuolleet virolaiset haudataan suureen hautakumpuun.
Seuraavassa taistelussa suurin osa virolaisista pakenee. Lopulta vain Kalevanpoika, Olevinpoika ja Alevinpoika puolustavat maataan. Alevinpoika hukkuu, ja Kalevinpoika harhailee suruissaan Kääpäjoelle. Hän näkee vedessä Suomen sepältä ryöstämänsä miekan, ja yrittää tarttua siihen. Sepän kirous saa miekan lyömään Kalevinpojalta jalat poikki, johon Kalevinpoika kuolee.
Maa joutuu Rautamiesten käsiin. Kalevinpoika saa kuoltuaan tehtäväkseen vartioida kallioon kahlittua Sarvik-paholaista. Myös Kalevinpoika jää kiinni kallioon, mutta eräänä päivänä hän on pääsevä irti, ja vapauttava Viron vainolaisten ikeestä.
RC Roubaix

| RC Roubaix |
| --- | --- |

Koko nimi:  Racing Club de Roubaix
Perustettu:  1895
Kaupunki:  Roubaix, Ranska
Infobox OKNimi-testi OK: 
Racing Club de Roubaix eli RC Roubaix on entinen ranskalainen jalkapalloseura. Seura voitti USFSA:n (Ligue 1:n edeltäjä) mestaruuden viidesti 1902, 1903, 1904, 1906, 1908. Seura fuusioitiin CO Roubaix-Tourcoingiin 1964.
Pál Kovács

| Pál Kovács |
| --- | --- |
 Pál Kovács vuonna 1877.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. heinäkuuta 1808 Dég, Unkari
Kuollut: 13. elokuuta 1886 (78 vuotta) Győr, Unkari
Kansalaisuus:  Unkari
Ammatti:  kirjailija, lääkäri
Kirjailija
Tuotannon kieli: unkari
Tyylilajit:  novelli
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Pál Kovács (1. heinäkuuta 1808 Dég, Unkari – 13. elokuuta 1886 Győr, Unkari) oli unkarilainen kirjailija ja lääkäri. Hän oli 1830–1840-luvuilla suosittu humoristisilla novelleillaan, joiden aiheet ovat peräisin keskiluokan elämästä. Novellien lisäksi Kovács kirjoitti näytelmiä, joskin ne menestyivät vähemmän. Kovács sai vaikutteita tuotantoonsa Károly Kisfaludylta. Hänen tuotantoaan on julkaistu myös kokoelmina Thalia I–III (kokoelma näytelmiä, 1833–1837), Beszélyfüzér I–III (novellikokoelma, 1841–1846) ja Eredeti színművek (’Alkuperäisiä näytelmiä’, 1846).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pál Kovács Wikimedia Commonsissa
Saab 35 Draken

| Saab J35 Draken |
| --- | --- |
 Itävallan ilmavoimien Saab J35 Draken
Tyyppi:  hävittäjä
Alkuperämaa:   Ruotsi
Valmistaja:  Saab
Ensilento:  25. lokakuuta 1955 (35-1) 23. maaliskuuta 1956 (35-2) 13. syyskuuta 1956 (35-3) 4. heinäkuuta 1958 (35-4) 15. helmikuuta 1958 (35-5)
Esitelty:  1960
Pääkäyttäjät:  Ruotsin ilmavoimat Suomen ilmavoimat Tanskan ilmavoimat Itävallan ilmavoimat
Valmistusmäärä:  651 
Saab J35 Draken oli Saabin suunnittelema ja valmistama hävittäjälentokone, jota valmistettiin vuodesta 1955 vuoteen 1974. Kone korvasi Ruotsin ilmavoimien Saab J 29 Tunnanin, ja sen seuraajaksi tuli Saab JA 37 Viggen. Sana draken voi tarkoittaa joko leijaa tai lohikäärmettä. Kirjain "J" tarkoittaa hävittäjää (ruots. jaktplan). Kaikkiaan Drakeneita rakennettiin 651 kappaletta.
Suunnittelu ja valmistus

Suihkukonekauden alkaessa Ruotsi katsoi tarvitsevansa suihkuhävittäjän, joka kykenisi torjumaan korkealla lentävät pommikoneet ja hävittäjät. Vaikka tarjolla oli jo torjuntahävittäjiä, kuten Yhdysvaltain ilmavoimien F-104 Starfighter, Saabin Draken soveltui nimenomaan Ruotsin ilmapuolustuksen tarpeisiin. Yksi esitetyistä vaatimuksista oli operointi maantiekentiltä sekä varusmiesten suorittaman tankkaamisen ja aseistamisen kestoajan rajoittaminen kymmeneen minuuttiin. Syyskuussa 1949 Ruotsin puolustusvoimien materiaalilaitos toimitti tarjouspyynnön hävittäjä/torjuntahävittäjästä Saabille, joka aloitti suunnittelun samana vuonna.
Drakeniin toteutettiin kaksoisdeltasiivet. Siiven 80 asteen kulma mahdollisti nopeasti lentämisen, ja 60 asteen kulma mahdollisti hyvät lento-ominaisuudet hitaasti lennettäessä. Voimanlähteeksi valittiin Svenska Flygmotorin RM 6B/C turbojet eli lisenssivalmisteinen Rolls-Royce Avon 200/300.
Mallit

Saab ja Ruotsin ilmavoimat allekirjoittivat ensimmäisen hankintasopimuksen Drakeneista elokuussa 1956. Ensimmäinen esisarjan kone, joka oli samalla viides prototyyppi 35-5 varustettuna ostetulla Rolls-Royce Avon Mk.48A -moottorilla, teki ensilentonsa 15. helmikuuta 1958. Ostettu Avon-suihkumoottori korvattiin myöhemmin vastaavalla SFA:n RM6B-lisenssiversiolla, johon liitettiin ruotsalaisvalmisteinen typ 65 -jälkipoltin.
Mallit > Saab J35A Draken

Ensimmäiset J35A:t luovutettiin 8. maaliskuuta 1960 Ruotsin ilmavoimien (ruots. Svenska Flygvapnet) F13-lennostolle Norrköpingiin. Viimeiset A-mallin koneet toimitettiin vuonna 1962. Tuotanto käsitti 65 typ 65 -jälkipolttimella varustettua ja 25 pidemmällä typ 66 -jälkipolttimella varustettua konetta (valmistusnumerot (engl. construction number) 35001 - 35090). Ensimmäisiin ei asennettu tutkaa eikä tähtäintä. Tyyppi oli palveluskäytössä F16-lennostossa Uppsalassa aina vuoteen 1976.
LM Ericsson ei saanut PS-03-tutkaansa valmiiksi Drakenin J35A-versioon, ja niinpä ensimmäisiin sarjatuotantokoneisiin asennettiin Ruotsin ilmavoimien materiaalilaitoksen (KFF) hankkimat ranskalaiset CSF Cyrano -tutkat, jotka saivat Ruotsissa mallinimen PS-02. Koneisiin asennettiin myös PN-793/A-omakonetunnistusjärjestelmä, ja tähtäimenä oli alkuun S 6, joka korvattiin myöhemmissä malleissa Saabin S 6B -tähtäimellä. Aseistus käsitti neljä lämpöhakuista Rb 24 -ohjusta, joka oli ruotsalaisten käyttämä mallinimi yhdysvaltalaisesta AIM-9 Sidewinder-ilmataisteluohjuksesta. Koneisiin oli asennettu myös kaksi 30 millimetrin Aden-pikatykkiä sekä ilmasta-maahan-ammuttavia raketteja.
Koneista 25 muutettiin kaksipaikkaisiksi Saab SK35C -koulukoneiksi vuosina 1959–1960. Koulukoneet sijoitettiin Uppsalaan F16-lennostoon perustettuun koulutuskeskukseen, jolle luovutettiin myös joitakin simulaattoreita.
Mallit > Tekniset tiedot

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 1
Pituus: &&&&&&&&&&&&&015.020700015,207 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&&09.04200009,42 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&03.06890003,689 m
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&06590.&&&&006 590 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&010089.&&&&0010 089 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × RM6B suihkumoottori; &&&&&&&&&&&&&048.&&&&0048 kN kuivana, &&&&&&&&&&&&&064.&&&&0064 kN jälkipolttimella
Suoritusarvot
Mallit > Saab J 35B Draken : (B=Bertil)

Parannettu ja takarungoltaan pidennetty versio, jossa oli ranskalaisen tulenjohtotutkan sijasta ruotsalainen PS07-tutka ja S6:sta parannettu S7-tähtäin sekä lisenssivalmisteisia Sidewinder-ohjuksia. Ensimmäiset B-mallin koneet toimitettiin vuonna 1961 F16-lennostolle Uppsalaan sekä F18-lennostolle Tullingeen ja F10-lennostolle Ängelholmiin. Valmistusmäärä oli 73 konetta. Tyyppi poistettiin palveluskäytöstä vuonna 1976. 
Suomen ilmavoimat vuokrasi 6 B-mallin konetta Ruotsin ilmavoimilta vuonna 1972, ja ne ostettiin vuonna 1976. Konetta käytettiin Suomessa  harjoitushävittäjänä tyyppimerkinnällä J35BS Draken (S=Suomi) 1972 – 1995 ensin Tikkakoskella Hämeen lennostossa ja myöhemmin Lapin Lennostossa Rovaniemellä.
Mallit > Saab J 35D Draken : J 35D (D=David)

Taas J 35A:ta, Sk 35C:ä ja J 35B:ä tehokkaammalla moottorilla varustettu malli. Koneita valmistettiin 92. Tyyppi oli palveluskäytössä F4-lennostossa Östersundissa ja F21-lennostossa Luulajassa vuoteen 1984.
Mallit > Saab S 35E Draken : (S = spaning eli tiedustelu, E=Erik)

oli kuudella kiinteällä kameralla varustettu tiedustelukone. E-mallin 60:stä koneesta 31 oli uusia ja 29 muunnettiin käytetyistä 35D-koneista. Neljän lisäsäiliön ansiosta sillä oli pitempi toimintasäde kuin hävittäjillä. Tyyppi palveli F11- ja F21-lennostoissa 1964 – 1979.
Mallit > Saab J 35F Draken (F=Filip)

J 35D:stä kehitetty Drakenin viimeinen tuotantoversio, jossa oli tehokkaampi tulenjohtojärjestelmä ja monipuolisempi ohjusvarustus. Tyypin ensilento tapahtui 26.6.1964.  Ohjuksina voitiin käyttää Ruotsissa lisenssillä valmistettuja lämpöhakuisia HM-58 Falcon- (ruotsalaiselta merkinnältään Rb28) ja AIM-9 Sidewinder- (Rb24) sekä puoliaktiivisesti tutkan avulla hakeutuvia HM-55 Falcon (Rb27) ilmataisteluohjuksia. Tyyppiä valmistettiin 230 konetta aikavälillä 1965 - 1968. Sarja F1 käsitti 100 konetta (valm.no:t 35401..35500), F2-sarja käsitti130 konetta (valm.no:t 35551...35630). Tyyppi oli 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa Ruotsin päähävittäjä. Se palveli lennostoissa F13, F1, F10, F3, F12 F16 ja F17 (F = flygflottij = lennosto). Ruotsissa tyyppiä alettiin poistaa palveluskäytöstä 1980-luvulla; viimeisenä se oli palveluskäytössä Ängelholmin F10:ssä vuoteen 1989.
Mallit > Saab J 35J Draken (J=Johan)

oli käytetyistä J 35F2 -koneista modernisoitu torjuntahävittäjä. Ruotsin ilmavoimien F10-lennoston käytössä tyyppiä oli vuodesta 1987 alkaen yhteensä 67. Koneet poistettiin käytöstä 8.12.1998.
Mallit > Saab 35Ö

Itävallalle 1987 – 89 toimitetut J 35Ö koneet (24 kpl) olivat F4-lennoston peruskorjattuja 35D-sarjan koneita. Koneet saivat uudet valmistusnumerot 351401..351424 ja tunnukset 01..24. Koneet poistettiin käytöstä vuonna 2005 viimeisinä Draken-koneina.
Mallit > Saab 35XD Draken

Tanskan Saabilta ostamat 51 J35F2-konetta saivat tunnuksen A35XD Draken (A = attack, X = vienti ja D = Danmark). Koneista 20 oli tanskalaisen merkintätavan mukaan F-35-hävittäjiä (toimitusvuodet 1970 – 71), 20 RF-35-tiedustelukoneita (1971 – 72), kuusi TF-35 koulutuskoneita (1971 – 72) ja myöhemmin vielä viisi TF-35-konetta (1976 – 77). Koneet oli optimoitu paremminkin rynnäköintitehtäviin kuin ilmapuolustukseen; koneiden rakennetta vahvistettiin, ja polttoainemäärää kasvatettiin 40 prosenttia. Koneet palvelivat Eskadrille 725- ja Esk. 729-laivueissa Karupissa vuoteen 1993.
Mallit > Saab 35XS Draken

Suomessa lisenssillä koottu J 35F2:n vientiversio. Koneet olivat viimeiset tuotantolinjalta valmistuneet Drakenit. Tunnetaan Suomessa merkinnällä Saab 35S Draken (S=Suomi). Tunnukset DK-201..223 (parittomat numerot). Käytössä yhteensä 12 vuosina 1974 – 2000 Lapin lennoston Hävittäjälentolaivue 11:ssä Rovaniemellä. Tyypin viimeinen lento Suomessa tapahtui 16.8.2000 Rovaniemellä.
Mallit > Saab Sk 35C Draken (C=Cesar)

J 35A:sta muunneltu aseistamaton ja tutkaton kaksipaikkainen harjoituskone. Kaikkiaan 26 A-mallin konetta muutettiin kaksipaikkaiseksi C-versioksi. Koneet saivat uudet valmistusnumerot 35800..35826. Kone oli käytössä Suomessa kaksipaikkaisena harjoitushävittäjänä tyyppimerkinnällä J35CS Draken 1978–2000 Lapin Lennostossa Rovaniemellä sekä 1984–1997 Satakunnan Lennostossa Pirkkalassa.
Tekniset tiedot

Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 1
Pituus: &&&&&&&&&&&&&015.034000015,34 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&&09.04200009,42 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&03.08900003,89 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&049.020000049,20 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&07400.&&&&007 400 kg
Lentopaino: &&&&&&&&&&012270.&&&&0012 270 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&012400.&&&&0012 400 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Volvo RM6C -suihkumoottori; &&&&&&&&&&&&&078.040000078,4 kN
Suoritusarvot
Suurin nopeus: Mach &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002,0
Siirtolentomatka: &&&&&&&&&&&03250.&&&&003 250 km lisätankein
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&020000.&&&&0020 000 m
Nousukyky: &&&&&&&&&&&&0175.&&&&00175 m/s
Siipikuormitus: &&&&&&&&&&&&0231.0600000231,6 kg/m²
Työntövoima-painosuhde: 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton sana ”n”.0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton sana ”n”6 N/kg
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saab 35 Draken Wikimedia Commonsissa
Airvectors: The SAAB 35 Draken
Danmarks Flymuseum – SAAB F-35 Draken (A-009) (tanskaksi)
X-plane.org: Saab 35 Draken
The Aviationist » Did you know Saab J35 Drakens could perform the "Cobra" maneuver?
Federation of American Scientists: Saab 35 Draken
Rise of the Draken ‹ HistoricWings.com :: A Magazine for Aviators, Pilots and Adventurers
Fighter-planes.com: J35 Draken, Saab (Arkistoitu – Internet Archive)
MilAvia Aircraft – SAAB J 35 Draken Video Gallery – Milavia
Saab J 35 Draken (Dragon / Kite) – Interceptor / Multi-role Aircraft – History, Specs and Pictures – Military Aircraft
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Kolme Saab J 35 Drakenia Flygvapenmuseumissa Linköpingin lähellä (2002)
Kittilän lentoasema

Käännös suomeksi
RC Motorsport

RC Motorsport on italialainen pikkuformulatalli, joka kilpailee nykyään Italian F3 ja Formula Abarth sarjoissa. Talli perustettiin vuonna 1989. Talli on voittanut neljä italian F3 sarjan mestaruutta vuosina 1992, 1994, 1996 ja 1997. Talli on aiemmin kilpaillut World Series by Renault ja Formula 3 Euroseries sarjoissa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Raimo Lindén

Raimo Antero Lindén (1. huhtikuuta 1943 Keuruu – 3. heinäkuuta 2023 Tampere) oli suomalainen moukarinheittäjä. Hän liittyi vuonna 1952 tamperelaiseen Tampereen Urheilijat -38 -seuraan (TU-38) ja edusti vuodesta 1973 lähtien Tampereen Pyrintöä. Kalevan kisoista hän voitti moukarinheiton hopeaa vuonna 1962. Lisäksi Lindén saavutti sisäratojen SM-kilpailuista painonheiton hopeaa vuonna 1968. Ennätyksekseen hän heitti tuloksen 64,76 metriä vuonna 1971.
Raimo Lindén oli 11 kertaa Kalevan Kisojen loppukilpailuissa mukana.
Lindén on haudattu Lamminpään hautausmaalle.
Maaotteluedustukset

Miehet: Suomi – Ranska / Helsinki 2.6. 1962, sija 3
Miehet: Suomi – Norja / Helsinki 27.9.1969, sija 3
Nuoret 20 v / Itä-Saksa – Ruotsi –  Norja – Tanska – Suomi / Rostock 8.7.1962, sija 3
Nuoret 20 v / Puola – Suomi / Stettin 11.7. 1962, sija 3
Nuoret 20 v / Suomi – Ruotsi – Norja / Vaasa 24.8.1963, sija 1.
Nuoret 20 v / Ruotsi – Norja – Suomi / Norrköping 25.8.1962, sija 1.
SM-kisat

Pojat 17 v. moukari / Helsinki 1960, sija 1.
Nuoret 20 v. moukari / Turku 1961, sija 3.
Nuoret 20 v. moukari / Helsinki 1962, sija 1.
Miehet painonheitto / Eerikkilä 1968, sija 2.
Muut tulokset

TU-38:n seuraennätykset:
Vauhditon pituus  336 / 1963
Vauhditon 3-loikka 9,84 / 1963
Purjesimput

| Purjesimput |
| --- | --- |
 Ruskopurjesimppu (Ablabys taenianotus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Simppukalat Scorpaeniformes
Heimo::  Purjesimput Tetrarogidae  J. L. B. Smith, 1949
Katso myös
   Purjesimput Wikispeciesissä   Purjesimput Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Purjesimput (Tetrarogidae) on simppukaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Toisinaan purjesimppujen katsotaan kuuluvan skorpionisimppuihin (Scorpaenidae) alaheimona Tetraroginae.
Lajit ja anatomia

Purjesimppujen heimoon kuuluu 16 sukua ja noin 38 lajia. Kooltaan ne ovat yleensä pienikokoisia ja jäävät alle 15 cm:n pituisiksi, mutta suurin laji voi saavuttaa 81 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan heimon kalat ovat litteähköjä ja pitkänomaisia, päässä on piiejä ja silmän taka on piikki, jonka kalat voivat nostaa pystyyn. Selkäevä on pitkä ja useilla lajeilla korkea. Purjesimppulajien pään piikit ovat evien ruodot ovat yhteydessä myrkkyrauhaseen. Purjesimput ovat erittäin myrkyllisiä ja voivat aiheuttaa erittäin tuskallisia haavoja myös ihmiselle. Väriltään heimon lajit ovat tyypillisesti ruskehtavankirjavia.
Levinneisyys ja elintavat

Purjesimppuja tavataan lämpimistä ja lauhkeista vesistä Afrikan etelärannikolta Tyynellemerelle. Suurin osa lajeista on meresisä, mutta roki (Notesthes robusta) elää makeissa vesissä Australian itäosissa. Purjesimput elävät lähellä pohjaa ja niiden ravintoa ovat äyriäiset ja kalat.
Pygathrix cinerea

| Pygathrix cinerea |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Alalahko::  Haplorrhini
Heimo::  Häntäapinat Cercopithecidae
Suku::  Lehtiapinat Pygathrix
Laji::  cinerea
Kaksiosainen nimi
 Pygathrix cinerea  Nadler, 1997 
 Levinneisyysalue
Katso myös
   Pygathrix cinerea Wikispeciesissä   Pygathrix cinerea Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pygathrix cinerea on Vietnamissa tavattava harvinainen lehtiapinoiden sukuun kuuluva apinalaji. Aiemmin sitä pidettiin herttua-apinan alalajina Pygathrix nemaeus cinerea. Lajia uhkaavat metsien hakkuut, metsästys perinnerohtojen valmistukseen ja pyydystys lemmikeiksi.
Levinneisyys ja elintavat

Pygathrix cinereaa tavataan ikivihreissä ja lehtimetsissä Quảng Namin, Quảng Ngãin, Bình Địnhin, Kon Tumin ja Gia Lain maakunnissa Keski-Vietnamissa. Se syö enimmäkseen lehtiä, mutta myös silmuja, hedelmiä, kukkia ja siemeniä.
Aiheesta muualla

Grey-shanked douc (Pygathrix cinerea). ARKive. Arkistoitu 2.5.2013. (englanniksi)
Rakas-kustannus

| Rakas-kustannus |
| --- | --- |
Perustettu:  2006
Toimiala:  kirjankustannus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rakas-kustannus (entinen Luovinet Osk) on pienkustantamo, joka on tuottanut muistelmateoksia ja romaaneja vuodesta 2009 alkaen. Rakas-kustannuksen kirjailijoita ovat Raili Vesanen, Saana Saarinen ja Hilkka-Liisa Vesanen.
Aiheesta muualla

http://www.luovi.net/kirjat/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Pyöröminttu

| Pyöröminttu |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Huulikukkaiskasvit
Suku::  Mintut Mentha
Laji::  suaveolens
Kaksiosainen nimi
 Mentha suaveolens  Ehrh. 
Katso myös
   Pyöröminttu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyöröminttu (Mentha suaveolens) on monivuotinen, maustekasvina tunnettu minttulaji. Sen varsi on pysty, villakarvainen, 25–80 senttimetriä korkeaksi kasvava. Lehdet ovat pyöreähkön herttamaisia, tylppäkärkisiä, ruodittomia, ryppyisiä ja laidasta alaskiertyviä. Lehtilavat ovat karvaisia, alta huopakarvaisia. Kukinnot ovat tiheitä pienikukkaisia latvakukintoja. Kukissa on valkoinen, neliliuskainen, kalju teriö.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Pyöröminttu – Mentha suaveolens
Sara Wacklin

| Sara Wacklin |
| --- | --- |
 Sara Wacklin, Edla Jansson-Blommérin maalaama muotokuva vuodelta 1846.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. toukokuuta 1790 Oulu
Kuollut: 28. tammikuuta 1846 (55 vuotta) Tukholma
Ammatti:  opettaja, kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ruotsi
Pääteokset:  Sata muistelmaa Pohjanmaalta
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Sara Elisabeth Wacklin (26. toukokuuta 1790 Oulu – 28. tammikuuta 1846 Tukholma) oli oululaissyntyinen kirjailija ja naisten koulutuksen edelläkävijä. Hän oli Suomen ensimmäisiä naiskirjailijoita.
Wacklin johti Suomessa useita tyttökouluja ja pyrki opettamaan tyttöjä samoissa aineissa kuin poikia. Yksityiskouluissa opetettiin aikanaan tytöille lähinnä koti- ja seurustelutaitoja, mutta Wacklinin kouluissa heille opetettiin muun muassa kieliä ja matematiikkaa. Opettajanuransa jälkeen Wacklin keskittyi kirjoittamiseen ja julkaisi vuosina 1844–1845 kolmiosaisen teoksen Sata muistelmaa Pohjanmaalta, jossa on lyhyitä kertomuksia Oulusta ja sen ympäristöstä. Teos sai hyvän vastaanoton, ja se myytiin loppuun muutamassa kuukaudessa.
Elämä > Nuoruus ja opiskelu

Sara Wacklin syntyi Oulussa vuonna 1790. Hänen vanhempansa olivat kaupunginviskaali Zacharias Wacklin ja kauppiaantytär Catharina Uhlander. Zacharias-isä kuoli marraskuussa 1793, ja Catharina jäi yksin kolmen lapsensa kanssa. He tulivat toimeen avustusten varassa.
Sara aloitti 16-vuotiaana pienten lasten koulun apuopettajana ja alkoi näin elättää itsensä ja äitinsä. Hänen vanhemmat veljensä, Samuel Gabriel ja Carl Fredrik, olivat jo lähteneet kotoa: Samuel toimi Tukholmassa proviisorina, ja Carl oli sotilasuralla.
Wacklin opiskeli vuosina 1813–1815 Turussa ranskaa ja musiikkia. Opinnot mahdollisti kaukaisen sukulaisen, apteekkari Johan Julinin tarjoama taloudellinen tuki. Wacklin työskenteli Turun-vuosiensa jälkeen kotiopettajana eri puolella Etelä-Suomea. Hän opetti muun muassa Gustafva Sofia Hjärnen perheessä ja sai Hjärnen salongista kirjallisia vaikutteita. Wacklin kävi vuonna 1819 opintomatkalla Tukholmassa.
Elämä > Opettajana

Palattuaan Tukholmasta Ouluun Wacklin perusti tyttökoulun, josta tuli nopeasti porvariston suosima. Opetussuunnitelma vastasi pojille triviaalikouluissa annettavaa opetusta. Wacklinin tavoitteena oli jatkaa tyttöjen koulutusta alkeiskoulun jälkeen. Tyttökoulu tuhoutui kuitenkin Oulun suurpalossa vuonna 1822. Tulipalo kohtasi myös hänen Turussa sijainnutta pensionaattiaan Turun palossa 1827.
Wacklin muutti vuonna 1830 takaisin Ouluun ja perusti sinne uuden tyttökoulun, joka sijaitsi Franzénin talon itäpäädyssä. Siellä opetettiin uskontoa, laskentoa, historiaa, maantietoa, saksaa ja ranskaa. Wacklin sai mainetta hyvänä opettajana, ja hänen opetuksessaan kristillinen näkemys yhdistyi Jean-Jacques Rousseaun oppeihin. Hän pyrki opettamaan innostavasti ja vaihtelevasti, ja hän vastusti ruumiillista kuritusta. Wacklinin koulussa myös esitettiin näytelmiä ja tehtiin retkiä, joista monet suuntautuivat Hupisaarilla olleeseen Julinin perustamaan kasvitieteelliseen puutarhaan.
Wacklin lähti heinäkuussa 1835 opintomatkalle Ranskaan, missä hän pystyi suorittamaan ylempiä opintoja, jotka avautuivat Suomen yliopistoissa naisille vasta 1900-luvun alussa. Hän suoritti opettajadiplomin Sorbonnen yliopistossa. Hän lienee ollut ensimmäinen suomalaisnainen, joka hankki opettajan pätevyyden.
Palattuaan Suomeen Wacklin perusti Helsinkiin Senaatintorin varrelle triviaalikoulua ja lukiota vastaavan tyttökoulun. Koulu oli suosittu, mutta se lakkautettiin sen toimittua kolme vuotta. Wacklin johti vielä tämän jälkeen neljä vuotta alempaa tyttökoulua, mutta kesällä 1843 hän lopetti uransa opettajana. Wacklin saattoi katsoa, ettei pystynyt kilpailemaan syksyllä 1844 aloitetun valtiollisen tyttökoulun kanssa, jota johti Amalia Ertman.
Wacklin oli ollut opettajana edelläkävijä, sillä hän lähti siitä, että tytöille opetettaisiin samoja aineita kuin pojille. Yksityiset tyttökoulut olivat siihen asti lähteneet pääasiassa porvarillisesta näkemyksestä. Tytöille opetettiin koti- ja seurustelutaitoja, jotta he pärjäisivät avioliittomarkkinoilla. Filosofian tohtori Taina Pitkänen-Kolin mukaan Wacklin ajatteli, että naisen olisi tultava itsellisesti toimeen, minkä takia myös kouluissa piti olla muutakin opetusta.