stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bounce (pelisarja)

| Bounce |
| --- | --- |
 Alkuperäinen Bounce Nokia 6820 -puhelimella.
Kehittäjä:  Nokia
Julkaisija:  Nokia
Julkaistu:  2000
Lajityyppi:  Sivusta kuvattu videopeli
Pelimuoto:  Yksinpeli
Alusta:  J2ME
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
Bounce on Nokian julkaisema mobiilipelisarja. Vuonna 2000 julkaistu Nokia 9210 Communicator oli ensimmäinen puhelin, johon Bounce sisältyi.
Alkuperäisessä pelissä pelaaja ohjaa punaista palloa tasojen läpi kaksiulotteisessa maailmassa. Peli tuli valmiiksi asennettuna monissa Nokia-puhelimissa, ja se on yksi tunnetuimmista Nokian peleistä. Pelissä on 11 tasoa. Erillinen tasopaketti, joka sisälsi tasot 12–21, oli ladattavissa Series 60- ja Series 80 -laitteille.
Pelisarja

Myöhemmin Nokia ja Rovio tekivät yhdessä seuraavat Bounce-pelit:
Bounce Tales Java ME:lle (2008)
Bounce Boing Voyage S60:lle (2008)
Bounce Touch Symbian 1:lle (2008)
Bounce Evolution Maemolle (2009)
Bounce Boing Battle Symbian 1:lle (2010)
Bouncesta on tehty monia epävirallisia versioita, jotka ovat saatavilla Google Play Storessa ja App Storessa.
Tasomuokkaaja

Epävirallinen BouncEdit-tasonmuokkausohjelma julkaistiin vuonna 2003. Tietokonetta käyttämällä käyttäjä pystyi tekemään omia Bounce-tasoja.
Vastaanotto

Vuonna 2005 GameSpot antoi arviossaan Bouncelle 3,5 pistettä viidestä ylistäen sen kohtuullisesti suunniteltuja tasoja ja sopivaa vaikeustasoa. Arviossa kuitenkin kritisoitiin pelin lyhyyttä.
Käännös suomeksi
Naapurinvaara

Naapurinvaarantie
Naapurinvaara on Sotkamon kylä Kainuun maakunnassa, kymmenen kilometrin päässä Sotkamon kirkonkylältä. Kylässä asuu arviolta noin 500–1000 ihmistä.lähde?
Naapurinvaarassa sijaitsee myös suosittu Naapurinvaaran huvikeskus, jossa on mahdollista tanssia joka viikko. Tanssit ovat Vuokatin vieressä.
Naapurinvaaran mäen huippu sijaitsee 274,4 metrin korkeudella. Naapurinvaaran maisemia ja maastoa voi ihailla talvisin Naapurinvaarasta menevällä hiihtoladulla hiihtäen talvella ja vaeltaen kesällä. Vaaran laella sijaitsee makkaranpaistopiste. Naapurinvaaralta voi nähdä Nuasjärvelle.
Suuhautoja

Aravana-emo hautoo mädin alaleukansa pussissa.
Suuhautoja on kala- tai sammakkolaji, joka pitää mätimunia suussaan, jossa ne sitten kehittyvät. Munat sijaitsevat toisinaan emon alaleuan pussissa. Myös koiras voi toimia hautojana.
Teivo Teivainen

| Teivo Teivainen |
| --- | --- |
 Teivo Teivainen vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. syyskuuta 1965 (ikä 59) Helsinki
Arvonimi: professori
Koulutus ja ura
Instituutti:  Helsingin yliopisto
Tutkimusalue:  politiikka
Aiheesta muualla
Kotisivu
Teivo Teivainen (s. 21. syyskuuta 1965 Helsinki) on Helsingin yliopiston maailmanpolitiikan professori.
Teivainen väitteli valtiotieteen tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2000, ja samana vuonna hänet nimitettiin kehitysmaatutkimuksen dosentiksi. Vuodesta 2003 alkaen hän on ollut perustamansa Program on Democracy and Global Transformation -ohjelman johtaja ja vieraileva professori San Marcosin yliopistossa Perussa. Suomen Akatemian tutkijana hän toimi vuosina 2001–2007. Teivainen nimitettiin vakinaiseksi professoriksi Helsingin yliopistoon vuonna 2006.
Ura

Teivainen kirjoitti ylioppilaaksi Ressun lukiosta vuonna 1985. Hän valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi kansainvälisistä suhteista Helsingin yliopistosta 1992 ja lisensiaatiksi 1997. Teivainen väitteli tohtoriksi vuonna 2000.
Teivaisen ura on ollut kansainvälinen ja poikkitieteellinen. Vuosina 1988–1989 hän toimi vierailevana tutkijana New Yorkin osavaltionyliopiston sosiologian laitoksella Binghamtonissa. Vuonna 1994 hän toimi vierailevana tutkijana saman yliopiston poikkitieteellisessä Fernand Braudel -keskuksessa. Vuonna 2003 Teivainen oli vierailevana professorina katolisen yliopiston taloustieteen laitoksella Limassa, Perussa ja hoiti syksyllä 2005 kanadalaisessa Saint Mary's Universityssä kehitystutkimuksen Distinguished Visiting Professor -oppituolia.
Teivainen on toiminut kansainvälisten suhteiden tutkimuksen tärkeimmänlähde? tieteellisen järjestön International Studies Associationin johtokunnassa sekä sen International Political Economy Section -jaoston puheenjohtajana 2005–2006. Kalifornian yliopistossa Riversidessa Teivainen on kuulunut maailmanjärjestelmätutkimusinstituutin kansainväliseen neuvostoon (2004–). Hän on ollut kansainvälisen toimitusneuvoston jäsen tiedelehdissä Critical Sociology (2007–), International Sociology Reviews,lähde? Pensares y Quehaceres (2004–), International Dialogue: A Multidisciplinary Journal of World Affairslähde? sekä Globalizations (2003–).
Teivainen johti Etelä-Afrikassa Suomen ulkoasiainministeriön demokratia- ja ihmisoikeusrahaston evaluaatioprojektia vuonna 1998. Hän on tehnyt ulkoasiainministeriölle asiantuntijatehtäviä myös Nicaraguassa, Perussa ja Brasiliassa. Perun oikeusministeriössä hän toimi 2000-luvun alussa neuvonantajana, kun maahan perustettiin totuuskomissio. Suomen Ammattijärjestöjen Solidaarisuuskeskukselle Teivainen on arvioinut projekteja Kolumbiassa ja Dominikaanisessa tasavallassa. 1990-luvun alussa Teivainen koordinoi Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan projektia El Salvadorissa.lähde?
Vuonna 2006 Teivainen toimi Euroopan unionin vaalitarkkailumission varajohtajana Boliviassa. EU:n aiemmissa vaalitarkkailumissioissa hän oli toiminut oikeusasiantuntijana Ecuadorissa (2002) ja Nicaraguassa (2001). Lisäksi hän toimi EU:n normaalina kenttätarkkailijana Perun vaalien kahdella eri kierroksella vuonna 2001.lähde?
Teivo Teivainen on ollut Suomen Unesco-toimikunnan puheenjohtaja vuosina 2023-2026.
Tutkimusintressit ja julkaisut

Teivaisen erityisosaamisalueita ovat globaali poliittinen taloustiede, ihmisoikeudet, poikkikansalliset kansalaisliikkeet, globaali demokratia ja kapitalismin ristiriidat. Hän tutkii demokratian merkitystä, maailmanjärjestelmän tulevaisuutta ja Latinalaisen Amerikan totuuskomissioita.lähde?
Teivaisen pääteoksena voidaan pitääkenen mukaan? vuonna 2002 ilmestynyttä kirjaa Enter Economism, Exit Politics, joka perustuu hänen väitöskirjaansa. Siinä Teivainen analysoi ekonomismin poikkikansallisen leviämisen merkitystä demokratialle. Kirja käsitteli erityisesti Perun muutoksia osana maailmanjärjestelmää.
Yksi Teivaisen kiinnostuksen kohteista on globaalin vallan pedagogia, jota hän käsitteli vuonna 2003 ilmestynessä espanjankielisessä kirjassa Pedagogía del poder mundial: Relaciones internacionales y lecciones del desarrollo en América Latina.
Teivainen on julkaissut globaalia demokratiaa ja kosmopolitanismia käsitteleviä artikkeleita yhdessä kansainvälisen politiikan professori Heikki Patomäen kanssa. Heidän kirjansa globaalista demokratiasta, A Possible World: Democratic Transformation of Global Institutions, ilmestyi englanniksi vuonna 2004. Kirjan eri versioita on julkaistu myös suomeksi (Globaali demokratia, 2003), espanjaksi (Democracia global) ja arabiaksi. Vuonna 2008 kirjan suomenkielinen versio valittiin yhdeksi neljästä parhaasta Helsingin yliopiston kurssivaatimuksissa olevasta suomalaisesta oppikirjasta.lähde?
Yhteiskunnallinen aktiivisuus

Teivainen on toiminut vaihtoehtoista globalisaatiota kannattavissa kansalaisjärjestöissä, ennen kaikkea Network Institute for Global Democratizationissa (NIGD) ja Maailman sosiaalifoorumissa. Teivainen oli Attacin johtavan työryhmän jäsen liikettä perustettaessa.
Teivainen on yhteiskunnallinen keskustelija, joka kommentoi valtakunnallisissa viestimissä yhteiskunnallisia teemoja.lähde? Teivainen oli vuosina 2013–2018 vakiovieraana Ylen radio-ohjelmassa Ajantasan Kaukoputki yhdessä Ulkopoliittisen instituutin tutkija Charly Salonius-Pasternakin kanssa.
Teivainen on järjestänyt Helsingissä maailmanpoliittisia kaupunkikävelyitä, joilla hän esittelee kaupunkikuvan maailmanpoliittisista ulottuvuuksia. Vuonna 2012 tällaisella kävelyllä Uspenskin katedraalin edustalla järjestettiin "havainnollistuksena kaupunkikuvan piilevistä globaaleista ulottuvuuksista" lyhyt Pussy Riot -taiteilijaryhmää tukeva performanssi, jossa kaksi Pussy Riot -asusteisiin pukeutunutta suomalaisnaista ilmaisivat tukensa vankilatuomiota odottaville Pussy Riotin jäsenille. Performanssi huomioitiin myös Venäjällä. Vuonna 2017 Teivainen julkaisi kaupunkikävelyihinsä pohjautuvan kirjan Maailmanpoliittinen kansalliskävely, joka laajensi kävelyillä esitettyjä teemoja. Hän käsitteli siinä kävelyillä pohdittujen teemojen lisäksi esimerkiksi saamelaiskysymystä, rasistisia asenteita eduskunnassa, hakaristin käyttöä Suomen ilmavoimien tunnuksena sekä rotuerottelua Helsingin yöelämässä.
Palkinnot

American Sociological Association palkitsi Teivaisen vuonna 2000 valmistuneen väitöskirjan parhaana maailmanjärjestelmää käsittelevänä väitöskirjana. Vuonna 2007 Teivainen sai Suomen Akatemian tunnustuspalkinnon, joka myönnetään tutkijalle, joka on merkittävällä tavalla tehnyt tutkimusta ja tutkijan työtä tunnetuksi, lisännyt toiminnallaan kiinnostusta tiedettä kohtaan ja osallistunut tutkijana yhteiskunnalliseen keskusteluun. Vuonna 2008 hän sai Vasemmistonaisten jakaman Pro Feminismi -palkinnon.
Vuonna 2011 Teivaiselle myönnettiin Helsingin yliopiston J. V. Snellman -palkinto ansiokkaasta tieteellisen tiedon välittämisestä. Vuonna 2013 hän sai Aleksanteri-instituutin Ovet-palkinnon Venäjän tuntemuksen edistämisestä Suomessa. Palkinto liittyi Teivaisen ehdotukseen kyrillisten aakkosten opettamisesta. Vuonna 2015 Teivainen sai yhdessä Matti Ylösen kanssa suuryritysten siirtohinnoittelua käsittelevästä artikkelista Yalen yliopiston jakaman Amartya Sen -palkinnon.
Vuonna 2017 hän sai Lauri Jäntin säätiön kunniamaininnan yhdessä Maria Mannerin kanssa kirjoittamastaan kirjasta Brasilia.
Teokset

Teivo Teivainen: Democracy in Movement: The World Social Forum as a Political Process.  Routledge, tulossa.
Teivo Teivainen: Maailmanpoliittinen kansalliskävely.  Into, 2017.  ISBN 978-952-264-838-9
Maria Manner ja Teivo Teivainen: Brasilia.  Siltala, 2016.  ISBN 978-952-234-356-7
Teivo Teivainen: Yritysvastuun umpikuja.  Into, 2013.  ISBN 978-952-5689-52-5
Heikki Patomäki ja Teivo Teivainen: Democracia global.  Universidad Nacional Mayor de San Marcos, 2008.  ISBN 978-612-46530-2-5
Heikki Patomäki ja Teivo Teivainen: A Possible World: Democratic Transformation of Global Institutions.  Zed Books, 2004.  ISBN 978-1842774076
Teivo Teivainen: Pedagogía del poder mundial. Relaciones internacionales y lecciones del desarrollo en América Latina.  Cedep, 2003.  5-TEI-PED
Heikki Patomäki ja Teivo Teivainen: Globaali Demokratia.  Zed Books, 2003.  ISBN 951-662-879-6
Teivo Teivainen: Enter Economism, Exit Politics: Experts, Economic Policy and Damage to Democracy.  Zed Books, 2002.  ISBN 1842770357
Teivo Teivainen: Un dólar, un voto. Economismo transnacional en el Perú.  Desco, 2001.  ISBN 978-9972-670-14-5
Teivo Teivainen: Fujimorin Peru: uusliberalismi, likainen sota ja kehitysyhteistyö.  Like, 1999.  ISBN 951-578-648-7
Teivo Teivainen: Valtioiden kurinalaistaminen globalisoituvassa maailmassa: Perun ja Kansainvalisen valuuttarahaston talouspoliittinen konflikti.  Suomen rauhantutkimusyhdistys, 1994.
Teivo Teivainen (toim.): Näkökulmia Latinalaisen Amerikan tutkimukseen.  Helsingin yliopiston iberoamerikkalainen keskus, 1992.
Jussi Pakkasvirta ja Teivo Teivainen (toim.): Kenen Amerikka?  Gaudeamus, 1992.  ISBN 9516625363
Aiheesta muualla

Teivo Teivainen Twitterissä
Teivo Teivaisen esitelmä Helsingin yliopiston uusien professoreiden virkaanastujaisjuhlassa 30.5.2007
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Tieteilijät:  Scopus 
Henkilöt:  Ritva
Erica Ericsson

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 23. kesäkuuta 1990
Syntymäpaikka: , Ruotsi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Seura
Seura: QBIK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2014 | QBIK | 80 | (1) |
| 2015 | Mallbackens IF | 16 | (0) |
| 2016– | QBIK | 4 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 100 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 06.04.2019.
Erica Ericsson (s. 23. kesäkuuta 1990 Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Ericsson pelaa QBIK-seurassa, johon hän siirtyi vuonna 2016. Hänen lempipelaajansa on Emmanuel Eboué.
Hi-hat

Hi-hat
Hi-hat on rumpusetin osa. Hi-hat koostuu kahdesta päällekkäisestä symbaalista, joista toinen on käännetty ylösalaisin. Näitä symbaaleja voidaan soittaa joko pedaalilla polkien tai kapulalla lyöden. Kahdesta hi-hat symbaalista alempi on yleensä paksumpi, jolloin saadaan aikaan kirkkaampi sekä selkeämpi ”klik”-tyyppinen efekti poljettaessa symbaaleja yhteen. Yleisimmät hi-hatit ovat 14-tuumaisia, mutta saatavilla on useita eri kokoja. Hi-hat on bassorummun, virvelin sekä ride-symbaalin ohella rumpusetin tärkeimpiä osia tempon ylläpitämiseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hi-hat Wikimedia Commonsissa
Ruotsi-Norja

Ruotsin ja Norjan yhdistyneet kuningaskunnat (ruots. Förenade Konungarikena Sverige och Norge, norj. De forenede Kongeriger Norge og Sverige) eli Ruotsi-Norja oli Ruotsin ja Norjan välille vuosiksi 1814–1905 muodostettu personaaliunioni, jossa mailla oli muun muassa yhteinen kuningas. Unionin ainoa maarajanaapuri oli Venäjän keisarikunta.
Historia

Ruotsi kuului Napoleonin vastustajiin, minkä johdosta Napoleon taivutteli Venäjän valtaamaan Ruotsilta Suomen. Napoleonin sotien jälkeen Ruotsi sai hyvityksenä Norjan Napoleonin liittolaiselta Tanskalta. Maiden välille muodostettiin personaaliunioni. Norja sai sisäisen autonomian ja periaatteessa vain ulkopolitiikka oli maille yhteinen.
Norjassa personaaliunioniin oltiin kuitenkin yleisesti tyytymättömiä ja vaatimukset täydestä itsenäisyydestä kasvoivat. Vuonna 1905 järjestettiin Norjassa personaaliunionin purkamisesta kansanäänestys, jonka tulos oli murskaava: 368 208 ääntä (99,95 %) purkamisen puolesta ja 184 ääntä sitä vastaan. Äänestystuloksen jälkeen Ruotsi taipui maiden eroon. Norja itsenäistyi vuonna 1905 ja maiden välinen personaaliunioni lakkasi olemasta. Ennen tilanteen ratkeamista maiden välillä oli vallinnut jopa sodan uhka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruotsi-Norja Wikimedia Commonsissa
Lisa Lantz

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 26. lokakuuta 1987
Syntymäpaikka: Delsbo, Ruotsi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 176 cm
Paino: 73 kg
Seura
Seura: Linköpings FC
Pelinumero: 5
Junioriseurat
: Delsbo IF
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005–2006 | Sundsvalls DFF |  |  |
| 2007–2008 | Bälinge IF |  |  |
| 2009–2013 | Umeå Södra FF |  |  |
| 2014–2016 | Umeå IK | 60 | (4) |
| 2017– | Linköpings FC | 22 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 82 | (5) |
Lisa Lantz (s. 26. lokakuuta 1987 Delsbo, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa nykyisin Damallsvenskan-joukkue Linköpingsin riveissä.
Balerion

Balerion Mustakauhu (engl. Balerion the Black Dread) on George R. R. Martinin fantasiateoksissa esiintyvä valyrialainen lohikäärme. Siihen viitataan useasti Tulen ja jään laulu -kirjasarjassa, vaikkei se enää kirjasarjan tapahtumien aikaan olekaan elossa; keskeisemmässä osassa se on samaan maailmaan sijoittuvassa kuvitteellisessa historiikissa Tuli ja veri (2018).
Balerion on Aegon Valloittajaksi kutsutun Aegon I Targaryenin omistama lohikäärme, jolla tämä ratsastaa ja valloittaa Westerosin maanosan julistaessaan itsensä Seitsemän kuningaskunnan kuninkaaksi. Valloituksessa ovat mukana myös Aegonin sisarukset Visenya ja Rhaenys, joiden lohikäärmeet tunnetaan nimillä Vhagar ja Meraxes.
Balerion, jonka siipien väli on noin 105 metriä, on suurin ja vanhin Targaryenin suvun omistamista lohikäärmeistä ja mahdollisesti myös suurin koko Tulen ja jään laulun maailman lohikäärmeistä. Sitä kuvaillaan mustaksi ja sen sanotaan syöksevän pääosin mustaa tulta. Sen tuli pystyy sulattamaan terästä ja kiveä, ja sen hampaita kuvaillaan miekan kokoisiksi. Balerion muistetaan ennen kaikkea siitä, että valloitussotansa aikana Aegon tuhoaa sillä yhdessä yössä Harrenhallin, Westerosin suurimman linnakkeen. Balerion osallistuu myös muihin valloitussodan taisteluihin, kuten ensimmäiseen dornelaissotaan sekä Lakeudella käytävään Tulimeren taisteluun, jossa tuhannet sotilaat palavat elävältä.
Aegonin kuoleman jälkeen Balerionilla ratsastavat Maegor Julma eli Maegor I Targaryen sekä myöhemmin myös prinsessa Aerea Targaryen ja prinssi Viserys Targaryen. Viseryksen aikana Balerion on jo niin vanha, että prinssi lentää tällä vain lyhyitä matkoja ja vain kolmesti. Viserys ehtii omistaa Balerionin alle vuoden, kun tämä kuolee vanhuuteen noin 200-vuotiaana, 93 vuotta Aegonin valloitussodan alkamisesta. Kuolleen Balerionin kalloa säilytetään Kuninkaansataman Punalinnassa, ja se esitellään sekä Tulen ja jään lauluun perustuvassa televisiosarjassa Game of Thrones että Tuleen ja vereen perustuvassa House of the Dragon -sarjassa.
Aiheesta muualla

Balerion Tulen ja jään laulu -wikissä (englanniksi)
Malin Allberg

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 5. toukokuuta 1975
Syntymäpaikka: Ruotsi
Kansalaisuus:  Ruotsi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Maajoukkue
|  |  Ruotsi |  |
Malin Allberg (s. 5. toukokuuta 1975 Ruotsi) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti Ruotsin naisten jalkapallomaajoukkuetta naisten Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1997. Allberg edusti seuraurallaan Ruotsin Älvsjö AIK-seuraa.
Käännös suomeksi
Jurek Becker

Jurek Becker, 1993.
Jurek Becker, oik. Jerzy Bekker (1937 Łódź, Puola – 1997) oli saksalainen kirjailija.
Becker oli juutalaisten vanhempien lapsi ja eli lapsuutensa getossa ja keskitysleirissä. Hän oppi saksaa sodan päätyttyä Berliinissä. Hän asui vuodesta 1977 Länsi-Berliinissä. Uransa alussa hän kirjoitti kepeitä kabaree-tekstejä ja televisio- ja elokuvakäsikirjoituksia. Hänen ensimmäinen romaaninsa oli Valehtelija-Jaakko (Jakob der Lügner, 1969), jonka ympäristö on keskitysleiri. Myöhemmissä teoksissaan hän hyödynsi kokemuksiaan elämästä Itä-Saksassa. Hän käsikirjoittanut televisiosarjaa Rakas lakimies (Liebling Kreuzberg) vuodelta 1985.
Jurek Becker, 1975
Suomennettu teos

Valehtelija-Jaakko (Jakob der Lügner, 1969), suom. Raija Nylander, Tammi, 1999 ISBN 951-31-1252-7 Keltainen kirjasto 318
Saarinen

Saarinen on suomenkielinen sukunimi. Se on enimmäkseen nuorehko länsisuomalainen nimi, joka osassa tapauksista on otettu ruotsinkielisen nimen tilalle, osassa perustuu siihen, että talon tai torpan nimestä on -nen-johdinta käyttämällä johdettu sukunimi henkilöille, joiden talon tai torpan nimi on sisältänyt sanan saari.
Saarinen esiintyy myös järvien nimenä.
Saarinen-nimisiä järviä

Saarinen, järvi Hankasalmella
Saarinen, järvi Heinävedellä
Saarinen, järvi Jämsässä
Saarinen, järvi Kangasniemellä
Saarinen, järvi Kiuruvedellä
Saarinen, järvi Kuopion Kaislastenlahdella
Saarinen, järvi Kuopion Saarisilla
Saarinen, järvi Pielavedellä ja Kuopion Varpasmaalla
Saarinen, järvi Kuopion Viitasenrannassa ja Pielavedellä
Saarinen, järvi Lapinlahden Saarismäellä
Saarinen, järvi Lapinlahden Valkeismäellä
Saarinen, järvi Leppävirran Humalamäellä ja Suonenjoella
Saarinen, järvi Leppävirran Huovilansalmella
Saarinen, järvi Leppävirran Laitilanniemellä
Saarinen, järvi Leppävirran Tuppurinmäellä
Saarinen, järvi Lestijärvellä
Saarinen, järvi Mikkelin Koivakkalassa
Saarinen, järvi Mikkelin Väänälässä
Saarinen, järvi Mikkelin Yövedellä
Saarinen, järvi Muhoksessa
Saarinen, järvi Multialla
Saarinen, järvi Oulussa
Saarinen, järvi Paltamolla
Saarinen, järvi Pihtiputaalla
Saarinen, järvi Reisjärvellä
Saarinen, järvi Saarijärvellä
Saarinen, järvi Savonlinnassa
Saarinen, järvi Sievillä
Saarinen, järvi Siilinjärvellä
Saarinen, järvi Sonkajärvellä
Saarinen, järvi Sulkavalla
Saarinen, järvi Suomussalmella
Saarinen, järvi Suonenjoella lähellä Pörölänmäkeä
Saarinen, järvi Suonenjoella lähellä Tervasta
Saarinen, järvi Taipalsaaressa
Saarinen, järvi Tervossa
Saarinen, järvi Toivakassa
Saarinen, järvi Uuraisissa
Saarinen, järvi Vieremällä
Saarinen, järvi Ähtärissä
Catrine Johansson

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 18. joulukuuta 1991
Syntymäpaikka: , Ruotsi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 169 cm
Paino: 57 kg
Seura
Seura: Göteborg FC
Pelinumero: 2
Junioriseurat
: Ytterby IS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007– | Göteborg FC | 183 | (3) |
| Yhteensä | Yhteensä | 183 | (3) |
Maajoukkue
| 2010–2014 | Ruotsi U23 | 20 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Catrine Johansson (s. 18. joulukuuta 1991 Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa nykyisin Damallsvenskan-joukkue Göteborgin riveissä. Johansson on edustanut Ruotsin naisten alle 19-vuotiaiden jalkapallomaajoukkuetta sekä Ruotsin naisten alle 23-vuotiaiden jalkapallomaajoukkuetta.
Nana Fujimoto

| Nana Fujimoto |
| --- | --- |
 Nana Fujimoto huhtikuussa 2017
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1989 Sapporo, Hokkaido, Japani
Kansalaisuus:   Japani
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  163 cm
Paino:  54 kg
Seura
Seura:  Vortex Sapporo
Pelinumero:  30
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Nana Fujimoto (japaniksi: 藤本 那菜, s. 3. maaliskuuta 1989 Sapporo, Hokkaido, Japani) on japanilainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa japanilaisessa Vortex Sapporo-seurassa. Hän on edustanut Japanin naisten jääkiekkomaajoukkuetta talviolympialaisissa 2014 ja 2018.
Pia Lohikoski

| Pia Lohikoski |
| --- | --- |
 Pia Lohikoski vuonna 2015.
Kansanedustaja
 17.4.2019–4.4.2023 16.7.2024–  
Ryhmä/puolue:  Vasemmistoliiton eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Uudenmaan vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. syyskuuta 1977 (ikä 47) Vantaa
Asuinpaikka:  Kerava
Tiedot
Puolue:  vasemmistoliitto
Koulutus:  valtiotieteiden maisteri (2005)
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Aiheesta muualla
Kotisivu
Pia Marjaana Lohikoski (s. 5. syyskuuta 1977 Vantaa) on kansanedustaja, suomalainen kansalaisaktivisti ja keravalainen kunnallispoliitikko. Hän on ollut myös vasemmistoliiton puoluevaltuuston puheenjohtaja.
Koulutus ja ura

Lohikoski on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri.
Kansalaisjärjestökentällä Pia Lohikoski on ollut mukana organisoimassa rasisminvastaista Antifa-liikettä, joka oli vahvimmillaan 1990-luvun loppupuolella. Hän oli mukana perustamassa globaalia oikeudenmukaisuutta ajavaa Attacia Suomeen sekä järjesti bussikuljetuksia antikapitalistiseen mielenosoitukseen Göteborgiin 2000-luvun vaihteessa. Pia Lohikoski oli järjestämässä Suomen lähihistorian suurimpia mielenosoituksia, kun Ei Iskua Irakiin -verkosto kokosi kymmeniä tuhansia ihmisiä liikkeelle useina päivinä Irakin sodan syttyessä.
Lohikoski valittiin puoluekokouksessa 2016 vasemmistoliiton puoluevaltuuston puheenjohtajaksi. Sitä ennen hän oli toiminut puoluevaltuuston varapuheenjohtajana.
Kuntatasolla Lohikoski on Keravan vasemmistoliiton valtuustoryhmän puheenjohtaja, kolmannen kauden kaupunginvaltuutettu ja kaupunginhallituksen jäsen.
Lohikoski valittiin vuoden 2019 eduskuntavaaleissa kansanedustajaksi eduskuntaan Uudenmaan vaalipiiristä 2 544 äänellä. Lohikoski toimi naiskansanedustajien verkoston varapuheenjohtajana.
Eduskuntavaaleissa 2023 Lohikoski sai 2 550 ääntä ja jäi ensimmäiselle varasijalle. Hän nousi takaisin eduskuntaan vuonna 2024 kansanedustaja Jussi Saramon tultua valituksi Euroopan parlamenttiin.
Teokset

Hannikainen Matti & Lohikoski Pia (toim.): Työväki lähtee – mihin suuntaa tutkimus?  Helsinki:  Työväen historian ja perinteen tutkimuksen seura, 2008.  ISBN 978-952-99991-1-8  Teoksen verkkoversio. Sarja: Väki Voimakas 21
Lohikoski Pia ym.: Tasa-arvoa oppilaitoksiin – toimintamalleja tasa-arvosuunnittelun tueksi.  (Tinataan-verkostohanke. Tasa-arvoklinikka ja verkottuminen -hanke)  Kiljavan opisto; Teknillinen korkeakoulu, 2007.  ISBN 978-951-22-8997-4
Lohikoski Pia ym.: Tasa-arvoisesti työelämään – näkökulmia oppilaitosten tasa-arvotyöhön ja -suunnitteluun.  (Tinataan-verkostohanke ja Tasa-arvoklinikka ja verkottuminen -hanke)  Kiljavan opisto; Teknillinen korkeakoulu, 2007.  ISBN 978-951-95751-8-6