stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Afganistan
Talous > Merkittävimmät luonnonvarat ja niiden arvo

Vuonna 2010 tehdyn arvion mukaan näiden pääasiassa metallien yhteisarvo on yli 908 miljardia Yhdysvaltain dollaria:
rauta (420,09 mrd. $)
kupari (274,0 mrd. $)
koboltti (50,8 mrd. $)
niobium (81,2 mrd. $)
kulta (25,0 mrd. $)
molybdeeni (23,9 mrd. $)
asbesti (6,3 mrd. $)
hopea (5,3 mrd. $)
potaska (5,1 mrd. $)
alumiini (4,4 mrd. $)
Toiset arviot mineraalivarannoista ovat vielä suuremmat ja arvioivat luonnonvarojen suuruudeksi jopa yli 3 biljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Afganistanin mineraalivarantojen merkittävyyttä lisää strategisten metallien suuri osuus. Kokonaisuudessaan Afganistanin luonnonvarat ovat erittäin merkittävät, mahdollisesti suurimmat yksittäisen maan maailmassa.
Yhdysvaltain geologian tutkimuslaitoksen (USGS) mukaan Afganistanissa arvioidaan olevan merkittävät öljy- ja maakaasuvarannot. Öljyä arvioidaan olevan 1,6 miljardia tynnyriä, maakaasua 440 miljardia kuutiometriä ja kaasulähtöisiä nesteitä (NGL) 562 miljoonaa tynnyriä.
Merkittävimmät lailliset vientituotteet ovat kuivatut hedelmät ja pähkinät, matot, puuvilla, kulta ja kivihiili. Vienti suuntautuu Arabiemiraatteihin, Pakistaniin, Intiaan  ja Kiinaan. Tuontia on näiden lisäksi Uzbekistanista. Oopiumin vienti on merkittävä laiton vientitulojen lähde.
Kulttuuri

Ennen vuotta 1978 afganistanilaisten kansallistunne oli heikko. Paikalliset yhteisöt olivat suhteellisen itsenäisiä, ja ihmiset samaistuivat ensisijaisesti omaan heimoryhmäänsä, toiseksi koko kansainväliseen islamilaiseen yhteisöön. Sisällissodassa etniset ristiriidat kärjistyivät etenkin pataanien ja pohjoiseen liittoon kuuluvien muiden etnisten ryhmien välillä.
Tunnettuja afganistanilaisia mattoja tekevät uzbekit ja turkmeenit, maan pohjois- ja länsiosan paimentolaiset. Paimentolaiset viettävät kesät ylänköalueilla ja laskeutuvat talveksi laaksoihin. Heillä on kahdenlaisia telttoja: keskiaasialaisia jurttia ja Lähi-idälle tyypillisiä mustasta vuohenkarvasta tehtyjä telttoja. Paimenet voivat yöpyä tilapäisesti myös ruokomajoissa tai luolissa. Maanviljelijät asuvat tyypillisesti linnoitetuissa savesta ja oljesta rakennetuissa monikerroksisissa taloissa.
Afganistanilaista perusruokaa ovat litteät vehnäleivät, joita paistetaan joko rautapannulla tai saviuunin sisäpinnalla. Leipää kastetaan usein lihaliemeen. Jogurtti ja muut maitotuotteet ovat myös yleisiä.
Afgaaninvinttikoiria oli käytetty Afganistanissa metsästys- ja paimenkoirina tuhansien vuosien ajan ennen kuin länsimaiset koiraharrastajat kiinnostuivat niistä 1800-luvulla.
Perinteiseen afgaanimusiikkiin kuuluvat maan omat perinnesoittimet rubab ja dombur. 2000-luvulla myös rockista on tullut suosittua nuorison keskuudessa.
Kulttuuri > Urheilu

Afganistan on osallistunut olympialaisiin 13 kertaa ajoittain vuodesta 1936. Sen ainoat mitalit, kaksi pronssia, on tuonut Rohullah Nikpai taekwondosta 2008 ja 2012.
Afganistanin kansallisurheilu on buzkashi, jossa ratsain liikkuvat urheilijat yrittävät saada siirrettyä vuohen tai vasikan ruhon maalialueelle. Muita suosittuja lajeja ovat jalkapallo ja kriketti. Afganistanin jalkapallomaajoukkue ei ole menestynyt arvoturnauksissa. Se oli huhtikuussa 2011 FIFAn rankingissa sijalla 174. Kriketin taas toivat mukanaan afgaanipakolaiset palattuaan takaisin kotimaahansa Pakistanista.
Kirjallisuutta

Nordberg, Jenny: Kabulin tyttöjen salaisuus.  WSOY, 2015.  ISBN 9789510395707
Hosseini, Khaled: Leijapoika.  Otava, 2008.  ISBN 9789511226222
Hosseini, Khaled: Tuhat loistavaa aurinkoa.  Otava, 2009.  ISBN 9789511236009
Laitiainen, Tarja: Taksi Kabuliin.  Otava, 2006.  ISBN 9789511207825
Rasanayagam, Angelo: Afghanistan: a modern history.  I.B.Tauris, 2005.  ISBN 9781850438571
Seierstad, Åsne: Kabulin kirjakauppias.  Loisto, 2004.  ISBN 9789524594417
Shah, Saira: Tarinankertojan tytär.  WSOY, 2004.  ISBN 9789510294055
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Afganistan Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Afganistan Wikimatkoissa
Globalis.fi - Afganistanin maaprofiili (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)
Afghanistanissa rauhoitettujen eliölajien luettelo (englanniksi)
| n k Aasian valtiot |
| --- | --- | --- |
| Itsenäiset valtiot |  Afganistan  Armenia1  Azerbaidžan1  Bahrain  Bangladesh  Bhutan  Brunei  Etelä-Korea  Filippiinit  Georgia1  Indonesia  Intia  Irak  Iran  Israel  Itä-Timor  Japani  Jemen  Jordania  Kambodža  Kazakstan1  Kiina  Kirgisia  Kuwait  Kypros1  Laos  Libanon  Malediivit  Malesia  Mongolia  Myanmar  Nepal  Oman  Pakistan  Pohjois-Korea  Qatar  Saudi-Arabia  Syyria  Singapore  Sri Lanka  Tadžikistan  Thaimaa  Turkki1  Turkmenistan  Uzbekistan  Venäjä1  Vietnam  Yhdistyneet arabiemiirikunnat  |  |
| Kiistanalaiset valtiot |  Abhasia1  Etelä-Ossetia1  Palestiina  Pohjois-Kypros1  Vuoristo-Karabah1  Taiwan  |  |
| Erityisalueet |  Akrotíri ja Dekéleia  Brittiläinen Intian valtameren alue  Hongkong  Joulusaari  Kookossaaret  Macao  |  |
1Lasketaan kuuluvaksi myös Eurooppaan.
| n k Islamilainen yhteistyöjärjestö |
| --- | --- |
Jäsenet:  Afganistan  Albania  Algeria  Azerbaidžan  Bahrain  Bangladesh  Benin  Burkina Faso  Brunei  Djibouti  Egypti  Gabon  Gambia  Guinea  Guinea-Bissau  Guyana  Indonesia  Irak  Iran  Jemen  Jordania  Kamerun  Kazakstan  Kirgisia  Komorit  Kuwait  Libanon  Libya  Malediivit  Malesia  Mali  Marokko  Mauritania  Mosambik  Niger  Nigeria  Norsunluurannikko  Oman  Pakistan  Palestiina  Qatar  Saudi-Arabia  Senegal  Sierra Leone  Somalia  Sudan  Suriname  Tadžikistan  Togo  Turkki  Turkmenistan  Tunisia  Tšad  Uganda  Uzbekistan  Yhdistyneet arabiemiirikunnat 
Jäädytetty:  Syyria 
Tarkkailijat:  Bosnia ja Hertsegovina  Keski-Afrikka  Pohjois-Kypros  Venäjä  Thaimaa 
Laakso Laghmanin maakunnassa.
Tuhoutuneita rakennuksia Kabulissa sisällissodan aikana vuonna 1993.
Afganistanin presidentinpalatsin edusta.
Afganistanin kartta.
Afganistanin etniset ryhmät ja kieliryhmät.
Koulutyttöjä vuonna 2011 juhlatilaisuudessa afganistanilaisissa kansallispuvuissa.
Afganistanilainen tori helmikuussa 2009.
Suuri sininen moskeija Mazar-i-Sharifin kaupungissa.
Bamiyanin laakso on maailmanperintökohde. Talibanit tuhosivat laakson suuret buddhapatsaat vuonna 2001.
Pierre Séguier

Charles Le Brun, Pierre Séguier, 1660.
Pierre Séguier (28. toukokuuta 1588 Pariisi – 26. tammikuuta 1672) oli ensimmäinen Ranskan kuninkaan kansleri, Villemorin herttua, poliitikko ja tuomari.
Elämäkerta > Tausta

Pierre Séguier syntyi tunnettuun juristiperheeseen, joka oli alkujaan Quercystä. Hänen isoisänsä Pierre Séguier (1504–1580) oli ollut Pariisin parlamentin Suuren salin eli keskeisimmän ja tärkeimmän istuntohuoneen presidentti vuosina 1554–1576, ja hänen isänsä Jean Séguier, Autryn herra, oli Pariisin siviilihallinnon luutnantti varhaisen kuolemansa (1596) hetkellä.
Aluksi Pierre Séguier kävi jesuiittakoulua La Flèchessä, ja sieltä hän siirtyi setänsä Antoine Séguiren kasvatukseen ja koulutukseen. Tämä setä oli puolestaan perinyt isoisän tehtävät Pariisin parlamentissa ja siirtyi myöhemmin eli 1620 hovin oikeudelliseksi avustajaksi, maître des requêtes -virkaan, joka oli hovin arvokkain tehtävä.
Pierre Séguier avioitui Madelaine Fabryn kanssa ja heille syntyi kaksi lasta:
Marie Séguier (1618–1710) avioitui kardinaali Richelieun veljenpojan Pierre César de Cambout, Coislin markiisin ja kuninkaan armeijan luutnantin kanssa. Hänestä tuli Orléansin kardinaalin Pierre IV du Cambout de Coislin äiti,
Charlotte Séguier (1622–1704) avioitui vuonna 1639 Maximilien III de Bethune, Sullyn herttuan kanssa ja sittemmin vuonna 1668 Henri de Bourbon-Verneuil’n kanssa.
Elämäkerta > Ura

Vuosina1621–1624 Séguier toimi Guyennen herttuakunnan intendenttinä eli talousministerinä, ja tässä tehtävässä hän solmi läheiset ystävyyssuhteet Épemon herttuan kanssa. Hän kuitenkin aloitti juristin uransa Ludvig XIII:n aikana esittelijänä Pariisin parlamentissa, ja myöhemmin hän peri setänsä Antoinen viran istuntosalin presidenttinä vuonna 1624.
Vuonna 1633 hänestä tuli kardinaali Richelieun oikeusministeri eli sinetinvartija, ja sen jälkeen 11. joulukuuta 1635 Ranskan kansleri eli lähinnä pääministeri. Hän johti sellaisia tunnettuja oikeudenkäyntejä kuin markiisi Cinq-Marsin tapaus vuonna 1642 ja Nicolas Fouquet’n oikeudenkäynti vuonna 1661.
Vuonna 1639 hän sai vastuulleen Normandiassa syntyneen talonpoikaiskapinan, jonka syynä oli suolaveron (gabelle) korotus. Hän toimi erityisen ankarasti ja julmasti ja surmautti useita kumouksellisia.
Kardinaali Richelieun kuoltua vuonna 1643 Ségulierista tuli Ranskan akatemian suojelija, ja hänet oli valittu akatemian jäseneksi jo aiemmin eli vuonna 1635. Hän liittoutui kardinaali Mazarinin kanssa. Hän oli keskeinen vaikuttaja kuningatar Anna Itävaltalaisen nousussa sijaishallitsijaksi vuonna 1643, koska hän vaikutti voimakkaasti Pariisin parlamenttiin, joka rikkoi Ludvig XIII:n testamentin. Näin Mazarinista tuli pääministeri ja Ségulieristä valtioministeri.
Vuonna 1652 Fronden kapinan aikana Séguier liittoutui aluksi kuningas Ludvig XIII veljen Gaston Orléansin ja Louis II Condén kanssa kapinallisten puolelle, kunnes hän kohtasi kuninkaan Pontoisessa elokuussa 1652. Hän kuitenkin menetti oikeusministerin virkansa, ja sai sen takaisin vasta vuonna 1656.
Séguier kuoli 28. tammikuuta 1672, ja hänen haudattiin juhlallisin menoin 18. huhtikuuta 1672 Pontoisen karmeliittaluostariin.
Testamentti

Henri-Charles de Coislin luovutti Saint-Germainin apottiluostarille Séguierin rikkaan ja monipuolisen kirjaston, jonka hän oli testamentilla tältä saanut. Tämän kirjaston teokset kerättiin vuoden 1793 jälkeen Ranskan kansalliskirjaston kokoelmiin. Toinen osa Séguierin asiakirjoista on tallennettu Eremitaašin museoon Pietariin.
Aiheesta muualla

Ranskan akatemian elämäkertatiedot (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: – | Ranskan akatemian jäsen  Tuoli 1 1635–1672 | Seuraaja: Claude Bazin de Bezons |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Kreikka  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Alankomaat  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef
Anitra Invenius

| Anitra Invenius> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. joulukuuta 1942 (ikä 82)  Helsinki, Suomi
Ammatti:  näyttelijä, teatteriohjaaja
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Anitra Invenius-Roisko
Merkittävät roolit:  Cordelia (Kuningas Lear) Liisa (Pohjalaisia) Esther (Romeo, Julia och mörkret)
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Anitra Invenius (s. 12. joulukuuta 1942 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Invenius tunnetaan puheteatterin ohella televisiorooleistaan, kuten 1970-luvun suositusta Naapurilähiö-sarjasta. Hän on näytellyt sekä suomeksi että ruotsiksi.
Ura > Teatteri

Anitra Inveniuksen vanhemmat olivat tanssitaiteilijat Ester Gustavsson (Essi Invenius) ja Keijo Invenius. Hän suoritti opintoja Svenska Teaternin oppilaskoulussa 1962–1965. Invenius näytteli Intimiteatterissa 1971–1975, Penniteatterissa 1975–1978, Rovaniemen Teatterissa 1979–1981 ja Porin Teatterissa vuodesta 1981. Vierailuja hän teki muun muassa Samppalinnan ja Pyynikin kesäteattereihin.
Inveniuksen näyttämötaiteellisia tehtäviä ovat muun muassa Pohjalaisten Liisa ja Kuningas Learin Cordelia. Muista rooleista mainittakoon Johanna näytelmässä Bror och syster ja Edith näytelmässä Dagarna genom kattens öga.
Inveniuksen ohjaustöihin kuuluu ruotsinsuomalaisen Uuden Teatterin tuotantoja, kuten Suomen taivas (2007).
Ura > Elokuvat ja televisiotyöt

Anitra Invenius esitti pikkutyttöä Ossi Elstelän musiikkipitoisessa sotilasfarssissa Serenaadiluutnantti vuonna 1949. Hänen äitinsä Essi Invenius näytteli pienen sivuroolin samassa elokuvassa. Anitra Inveniuksen ensimmäinen aikuisiän elokuvarooli on nuori nainen saarella Maunu Kurkvaaran draamassa Meren juhlat vuonna 1963, hänen silloisella puolisollaan Pertti Roiskolla on myös pieni rooli samassa elokuvassa. Sittemmin Invenius on näytellyt useissa televisiotuotannoissa. Hänen televisiotehtäviään ovat muun muassa Paula Takala Mainostelevision Naapurilähiössä ja roolit useissa ruotsinkielisissä televisioelokuvissa, kuten Estherin rooli Åke Lindmanin ohjaamassa tuotannossa Romeo, Julia och mörkret vuodelta 1968.
Perhe-elämä

Anitra Invenius oli aviossa näyttelijä Pertti Roiskon kanssa 1961–1974. Liitosta syntyivät lapset Janina Roisko (1965) ja Kira Roisko (1967).
Filmografia > Valkokangaselokuvat

Serenaadiluutnantti (1949)
Meren juhlat (1963)
Filmografia > Televisiotuotannot

Gehenna (1966)
Inga ljus (1966)
Jean-Paul Marat förföljd och mördad så som det framställs av patienterna på hospitalet Charenton under ledning av herr de Sade (1967)
Romeo, Julia och mörkret (1968)
Tarinatalo (1967–1969)
Naapurilähiö (1973–1976)
Teatterituokio (1974)
Juhani (1977)
Dagarna genom kattens öga (1978)
Teatterituokio (1978)
Oman onnensa seppä (1978)
Högaktningsfullt J. L. Runeberg (1979)
Onnellinen mies (1979)
Kotirauha (1983)
Saaristolaislääkäri (Skärgårdsdoktorn) (1997)
Aiheesta muualla

Yle Elävä Arkisto: Onnellinen mies
Sisuradio
Suomen suurlähetystö Tukholma
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Robert Taylor (näyttelijä)

| Robert Taylor |
| --- | --- |
 Robert Taylor (1934)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Spangler Arlington Brugh
Syntynyt: 5. elokuuta 1911 Filley, Yhdysvallat
Kuollut: 8. kesäkuuta 1969 (57 vuotta) Santa Monica, Kalifornia
Ammatti:  Näyttelijä
Puoliso:  Barbara Stanwyck (1939–1951)   Ursula Thiess (1954–1969)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1934–1968
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Robert Taylor, oikealta nimeltään Spangler Arlington Brugh, (5. elokuuta 1911 Filley, Nebraska – 8. kesäkuuta 1969 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Häntä pidettiin yhtenä sukupolvensa suurimmista näyttelijöistä, ja hän oli tunnettu komeudestaan; mustista hiuksistaan ja sinisistä silmistään. Hänet tunnettiin lempinimellä ”täydellisen miehen profiili”.
Ura

Taylor teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1934. Hänen uransa kulta-aikaa olivat 1930- ja 1940-luvut, jolloin ilmestyivät hänen kuuluisimmat elokuvansa, kuten Lääkärin omatunto (Magnificent Obsession, 1935) jossa vastanäyttelijänä oli Irene Dunne, Kamelianainen (Camille, 1936), jossa hänen vastanäyttelijöinään olivat Greta Garbo ja Lionel Barrymore, ja Sumujen silta (Waterloo Bridge, 1940), jossa hänen vastanäyttelijänään oli Vivien Leigh. Viimeksi mainittu oli Taylorin oma suosikki elokuvauraltaan. 1950-luvulla ikä alkoi jo näkyä Taylorin kasvoilla ja elokuvaroolien saaminen vaikeutui. Hän näytteli kuitenkin aina kuolemaansa asti.
Yksityiselämä

Taylor oli kaksi kertaa naimisissa, ensin näyttelijä Barbara Stanwyckin kanssa vuodet 1939–1951 ja sitten Ursula Thiessin kanssa vuodesta 1954 aina kuolemaansa asti. Ursulan kanssa hänellä oli kaksi lasta. Hän kuoli keuhkosyöpään. Hän on saanut elokuvaurastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Valikoitu filmografia

Lääkärin omatunto (1935)
Kamelianainen (1936)
Nykyaikainen Pompadour (1936)
Hänen veljensä vaimo (1936)
Nuori lurjus rakastuu (1937)
Salainen tehtävä (1937)
Rakastunut ylioppilas (1938)
Kolme toverusta (1938)
Sumujen silta (1940)
Billy the Kid (1941)
Väärin eletty vapaus (1941)
Kohtaaminen (1941)
Bataan-partio (1943)
Salattuja tunteita (1946)
Houkutus (1949)
Quo Vadis (1951)
Naiskaravaani (1951)
Ivanhoe (1952)
Pyöreän pöydän ritarit (1953)
Ratsasta, vaquero! (1953)
Polttavat katukivet (1954)
Viimeinen kaksintaistelu (1958)
Chicagon yöperhoset (1958)
Yöllistä kauhua (1964)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robert Taylor Wikimedia Commonsissa
Robert Taylor Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Robert Taylor NNDB:ssä
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat 
Taiteenala:  FID 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Shrty

SHRTY (oikealta nimeltään Rashid Mohamed) on itähelsinkiläinen muusikko.
Ura

SHRTY tunnetaan muun muassa kappaleistaa ”Sun takii” ja ”16v” (feat. Gettomasa). Myös ”Pariisin Kevät” (feat. Joalin) oli yksi Suomen kuunnelluimmista kappaleista viikkojen ajan. Vuonna 2023 julkaistu albumi Täydellinen ajoitus toi SHRTY:lle kolme Emma Gaala -ehdokkuutta.
Kesäkuussa 2024 SHRTY solmi levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa ja julkaisi singlen ”Sirkus”, joka käynnisti uuden, popimpaan soundiin keskittyvän vaiheen hänen urallaan. Kappale nousi suoraan Suomen top-listojen kärkeen ja on vakiinnuttanut paikkansa radioiden soitetuimpana.
Marraskuussa 2024 SHRTY julkaisi singlen ”Niin kuin sä”, joka on toinen singlejulkaisu tulevalta kolmannelta albumilta, jonka on määrä ilmestyä vuonna 2025, ja jonka hän itse kuvailee uransa parhaaksi teokseksi.
Live-esiintymiset

SHRTY tunnetaan energisistä live-esiintymisistään. Hän on esiintynyt isoilla festivaaleilla ympäri Suomea.
Diskografia > Albumit

Heartbreak Kid (2021)
Täydellinen ajoitus (2023)
Diskografia > Albumit > EP:t

Tempo (2022)
Diskografia > Singlet

Ei uusii frendei (2021)
Mood (2020)
Kipua (2020
Designer (2021)
Sun takii (2022)
Bisnestä (2022)
Pariisin kevät (2023)
Sirkus (2024)
Niin kuin sä (2024)
Irlantilainen säkkipilli

Uilleann pipes eli suomeksi irlantilainen säkkipilli (engl. ’union pipes’, ’Irish pipes’) tai Uilleann-pilli on palkeilla ja säkillä soitettava, irlantilaisen kansanmusiikin perinteinen puhallinsoitin eli aerofoni. Säkkipillin tapauksessa äänen synnyttää kahden ohuen, kapean, tyveä kohti kapenevan bamburuokolehdykän värähtely. Tyvestään lyhyeen, ohueen metalliputkeen punottuna ja yhteen liitettynä sekä melodiapillin päässä olevaan korkilla tiivistettyyn reikään metalliputken pää työnnettynä ne muodostavat tiiviin ilmatien, koska säkkipillin ruokopilli on sisällä liitoskappaleessa, jonne melodiapillin pää on työnnettynä. Tällainen ruokopilli valmistetaan aina erityisesti kyseistä säkkipillivalmistajan tekemää soitinta varten, mutta niistä on myös myynnissä yleismalleja, jotka sopivat eri pilleihin riippuen liitoksen koosta. Jotkut soitinrakentajat tekevät niitä tilauksestakin (se on hieman oboen tai fagotin ruokopilliä eli ns. rööriä vastaava). Liitoskappaleesta lähtee ohut metalliputki, joka on suoraan liitetty tiiviillä liitoksella säkkiin, jotta sitä kautta ilma pääsee sopivalla paineella synnyttämään äänen värähtelyn ruokopillissä.lähde?
Uilleann on vanha iirinkielinen sana, joka tarkoittaa kyynärpäätä. Nimitys tulee siitä, että irlantilaisessa säkkipillissä on palkeet, joita oikealla kyynärvarrella pumppaamalla vasemmassa kainalossa oleva säkki saadaan täyttymään.
Historia

Irlantilainen säkkipilli löi läpi kansanmusiikissa varsinaisesti 1800-luvulla, mutta jo 1700-luvulta on löytynyt viittauksia highland-säkkipilleistä poikkeavaan, ei-puhallettavaan säkkipilliin, jossa on palkeet. Soitinta kehitellessä oletetaan mallina olleen sotaväen marsseissa käytetyn skotlantilaisen Highland Pipesin lisäksi ranskalaisen Musetten.lähde?
Irlantilainen säkkipilli on verrattavissa soittotyyliltään Euroopassa käytössä oleviin pienempiin sisarsoittimiinsa, kuten nykyäänkin Brittein saarilla soitettavaan Northumbrian smallpipesiin, joka eroaa kuitenkin ominaisuuksiltaan irlantilaisesta säkkipillistä siten, ettei Northumbrian pipesin melodiapillissä ole läppiä ja sen pää on kokonaan suljettu, jolloin äänet syntyvät siinä paineistetusti vain yksi sormi kerrallaan ylös nostamalla ja soitto kuulostaa näin ollen katkonaiselta. Irlantilaisen säkkipillin melodiapillin sormitukset taas ovat monimutkaisempia useamman yhtäaikaisen ylös nostetun sormen ja pillin pään reideltä irti noston yhdistelmiä.
Rakenne ja toiminta

Irlantilainen säkkipilli koostuu melodiapillistä, pussista ja säkkipillistä riippuen kolme tai kuusi pilliä eri sointujen ja äänien soittamista varten.
Melodiapillistä on ammattilaisten käytössä yleistynyt myös läpillä varustettu kromaattinen pilli, jolloin d-vireisessä melodiapillissä ovat esimerkiksi c-, f- ja gis-läpät. Harjoituspilleissä on kuitenkin käytössä yleisesti läpätön melodiapilli, jolloin sillä voi soittaa vain D-duuriasteikon sävelillä. Uilleanin melodiapilliä valmistetaan myös muihin kuin d-viritykseen, mutta d-chanter on kaikkein yleisin ja myös tinapillissä yleistynyt viritys, mistä johtuen useimmiten melodiat kulkevat irlantilaisen kansanmusiikin sävellyksissä D-duurissa tai h-mollissa (rinnakkainen molli).
Säkkipillin soittaminen tapahtuu paineistettuna, mistä syystä melodiapillin toinen pää on avoin. Näin se toimii yhtenä läppänä, kun kaikki muut reiät ovat suljettuina, eli katkos päätä reittä tai polvea vasten painaen ja ylös siitä irti nostaen saavat aikaan matalimman äänen ('normaalivirityksessä' d:n) syttymisen ja tauon äänten välille taas pilliä reittä vasten painamalla. Kun myös tämä pillin pään ’läppä’ tällä tavoin sulkeutuu, melodiapillin ääni vaimenee kokonaan, kun kaikki muutkin seitsemän (tinapillin sormituksen mukaisen kuuden sormireikien lisäksi myös peukaloreikä käytössä) perusäänten sormireikää on peitettynä. Kun soittaja avaa vähintään yhden näistä kahdeksasta reiästä, melodiapillistä kuuluu halutun sävelkorkeuden ääni, jonka ylempi oktaavi saadaan aikaan ylipuhaltamalla eli paineistamalla - vähän samoin kuin puhalletaan oktaavissa tinapillillä tai huilulla - mikä säkkipillissä synnytetään painamalla vain kyynärvarrella lujemmin säkkiä. D-vireisen melodiapillin fissästä ylöspäin olevien asteikon sävelten soittamiseen on kaksi vaihtoehtoa suljettu (loose) tai avoin (open) sormitus (fingering) riippuen melodiapillistä, kumpi näistä on soittajalle tai melodiapillille sopivin ja kuulostaa viritykseltään puhtaalta.
Irlantilaisessa säkkipillissä on palkeet, joita oikealla kyynärvarrella pumppaamalla vasemmassa kainalossa oleva säkki saadaan täyttymään. Palkeet on sidottu niiden päältä nahkahihnalla läheltä kyynärpäätä kiinni käteen, jotta ne avautuvat nostettaessa ja vetävät ilmaa sisäänsä ja vastaavasti kädellä painettaessa puhaltavat ottamansa ilman säkkiin. Tämä tekniikka mahdollistaa jatkuvan ilmavirtauksen säkkipillin pilleihin, jolloin osa pilleistä saadaan soittamaan yhtenäistä ääntä periaatteessa vaikka kuinka pitkään.
Rakenne ja toiminta > Puolikas setti

Niin kutsutussa puolikkaassa setissä (engl. half set) on mukana kolme säestävää drone-pilliä, jotka soittavat melodiapillin alinta ääntä, oktaavia ylempää, samalta korkeudelta ja oktaavia alempaa jatkuvasti, kunnes niiden venttiili suljetaan peukalolla sen koukusta vetämällä tai ranteella painamalla. Ne ovat tiiviisti kiinni omassa erillisessä liitospalassaan, niin että ne saavat säkistä ilmaa yhtäaikaisesti tai toisaalta voivat olla pois päältä yhtä aikaa, kun ilmavirran sulkuventtiili painetaan ranteella tai vedetään peukalolla kiinni (riippuen pillien valmistajan käyttämästä läppämekanismista).
Rakenne ja toiminta > Täysi setti

Niin kutsutussa täydessä setissä on vielä lisäksi kolme regulaattoripilliä yksinkertaiseen sointujen säestykseen - samalla tavoin paineistettuna kaikki kolme pilliä kuin melodiapilli pää reittä vasten suljettuna - eli regulattoreissa pää on suljettu pysyvästi ja vain läppiä käyttäen, niin että kolmeakin läppää yht’aikaa kaikista eri regulaattoreista ranteella painettaessa saadaan kolmisointu syttymään ja kuulumaan niin kauan kuin soittaja pitää läppiä auki.
Soiton opettelu

Uilleann-säkkipillin soiton oppiminen kunnolla ja sen hallinta taitavasti ja vireessä soittaen vaatii usean vuoden aktiivisen harjoittelun. Lyhyemmässäkin ajassa harjoittelusetillä oppii soittamaan melodiaa, mutta vähintään kolmen vuoden harjoittelulla oppii soittamaan puhtaasti.kenen mukaan?
Aiheesta muualla > Soittonäytteitä

Irlantilainen säkkipilli -soittonäyte (Barry Kerr) bouzoukin (Rubén Bada) säestyksellä
Säkkipillisoolo (John McSherry)
Maailmanlaajuiseen kaupalliseen menestykseen yltäneen Davy Spillanen Uillenn pipes -soolosoittoa
Täysi setti.