stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Euroopan hullu vuosi
Tapahtumat > Ranska

Ranskassa Pariisin asukkaat nousivat kapinaan 23.–25. helmikuuta, syöksivät kuningas Ludvig Filipin vallasta ja asettivat kyseenalaiseksi koko kuninkaanvallan. Tapahtumasarjasta käytetään nimeä helmikuun vallankumous.
Tapahtumakalenteri:
1847–1848: Maassa vallitsi talouskriisi. Tasavaltalaiset vastustivat heinäkuun monarkiaa vuodelta 1830 ja lanseerasivat julkisten kokousten kampanjan. Ne kiellettiin tammikuun lopulla 1848. Eräs poliittinen kokous johti 21. helmikuuta 1848 vastalausemarssiin, joka muuttui kapinoivaksi mellakaksi. Kansalliskaarti liittyi mielenosoittajiin.
24. helmikuuta: Ludvig Filip luopui vallasta, ja kansanedustajat, jotka saapuivat edustajainhuoneesta Pariisin kaupungintalolle, julistivat väliaikaisen hallituksen. Julistettiin tasavalta, jossa tuli voimaan miesten yleinen äänioikeus, lehdistön- ja kokoontumisvapaus sekä orjuuden kielto.
26. helmikuuta: Luotiin kansallisia työhuoneita tarkoituksena ratkaista suurten kaupunkien työttömyysongelma. Jo edellisenä vuonna oli alkanut voimakas talouslama.
15. maaliskuuta: Äärivasemmisto pyrki käyttämään tilannetta hyväkseen ja siirtämään vaaleja.
23. ja 24. huhtikuuta: Perustuslakia säätävän kansalliskokouksen vaalit järjestettiin. Ehdokkaina oli vain tasavaltalaisia.
21. kesäkuuta: Kansalliset työhuoneet suljettiin. Syynä olivat niiden suuret kustannukset, koska töitä ei enää ollut. Alkoi kiihkeä poliittinen levottomuus.
22. kesäkuuta: Puhkesi kesäkuun kansannousu, jonka kenraali Cavaignac voimatoimin tukahdutti.
25. kesäkuuta: Pariisin arkkipiispa Monseigneur Affre kuoli barrikadeilla. Murhaajia olivat kenraali Bréan kapinaan liittyneet sotilaat.
26. kesäkuuta: Kapinointi päättyi viimeisen barrikadin petettyä Faubourg Saint-Antoinen alueella. Kapinassa sai surmansa 1 500 ihmistä ja 15 000 joutui vangiksi ja kuljetettiin Algeriaan. Kansalliskokous päätti jatkaa toimintaansa Louis Blancin tapauksesta huolimatta.
28. kesäkuuta: Kansalliskokous kiitti kenraali Cavaignacia ja nimitti hänet toimeenpanovallan haltijaksi.
3. heinäkuuta: Kansallistyöhuoneet suljettiin lopullisesti.
27. heinäkuuta: Kesäkuun tapausten vaikutuksesta kansalliskokous kiristi kerhojen toimintaa ja kielsi naisten ja lasten osallistumisen niiden toimintaan.
Tapahtumat > Italia

Italian niemimaalla sijaitsi vuonna 1848 useita pikkuvaltioita. Kapinoita syttyi Palermossa, Toscanassa, Kirkkovaltiossa, Milanossa ja muissakin osissa Italiaa.
Vaikka järjestys palautettiin melko pikaisesti kaikkialle ranskalaisten ja itävaltalaisten avustuksella, useat hallitsijat joutuivat myöntymään alamaistensa vaatimuksesta perustuslain säätämiseen. Tästä sai alkunsa vähän myöhemmin tapahtunut Italian yhdentyminen Sardinian kuningaskunnan johdolla.
Tapahtumat > Itävalta

Monikansallisessa Itävallan keisarikunnassa nationalismin nousu synnytti kapinaliikkeitä. Kapinat leimahtivat liekkeihin Prahassa ja Wienissä. Kansan viha kohdistui erityisesti pääministeri ja ruhtinas Metternichiin, jonka eroa vaadittiin. Kansalliskaarti piiritti keisarin palatsin, ja keisarin oli pakko suostua pääministerinsä eroon. Ruhtinas pakeni Englantiin. Keisari hyväksyi maalle perustuslain. Keisari Ferdinand I luopui myös vallasta veljenpoikansa Frans Joosef I:n hyväksi. Sotamarsalkka Alfred zu Windischgrätzin komentamat joukot kuitenkin kukistivat pidemmälle menevät vallankumousyritykset Wienissä maaliskuussa ja lokakuussa sekä Prahassa kesäkuussa 1848.
Itävallan keisarin hetkellinen heikkous rohkaisi sekä unkarilaisia että saksalaisia kapinointiin.
Valtiopäivät lakkauttivat Unkarissa vanhan feodaalisen yhteiskuntajärjestyksen. Maa julistautui itsenäiseksi huhtikuussa 1849, mutta itävaltalaiset ja venäläiset kukistivat kapinan seuraavassa elokuussa.
Tapahtumat > Saksa

Berliinissä leimahtivat kapinat, ja Preussin kuningas Fredrik Vilhelm IV kieltäytyi keisarin kruunusta, jota Frankfurtin kansalliskokous hänelle tarjosi. Itävallan painostuksesta olot palautuivat ennalleen vuonna 1859.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Euroopan hullu vuosi Wikimedia Commonsissa
Horace Vernet: Pariisin barrikadit 25. kesäkuuta 1848.
Philipp Veit: Germania, 1848.
Eugène Delacroix: Vapaus johtaa kansaa (La liberté guidant le peuple, 28. heinäkuuta 1830, yksityiskohta). Pariisi, Louvren museo.
Risto Kala

| Risto Kala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Risto Antero Kala
Syntynyt: 24. heinäkuuta 1941 Helsinki
Kuollut: 25. marraskuuta 2021 (80 vuotta) Vantaa
Aiheesta muualla
FIBA
Risto Antero Kala (24. heinäkuuta 1941 Helsinki – 25. marraskuuta 2021 Vantaa) oli suomalainen lääkäri ja koripalloilija.
Elämä ja ura > Koripalloilijana

Risto Kala kuului Suomen koripallomaajoukkueeseen, joka Genevessä pelattujen karsintojen kautta selvitti tiensä Tokion 1964 olympialaisiin. Kisoissa Suomi voitti yhdeksästä pelistä neljä ja sijoittui 11:nneksi. Sen jälkeen Suomi ei ole koripalloa olympiakisoissa pelannut.
Kala pelasi 1960-luvulla 38 maaottelua ja voitti PM-kultaa 1962. Panttereiden riveissä 187-senttinen Kala voitti SM-kultaa 1959 ja oli SM-sarjan paras korintekijä kaudella 1968–1969. Myös hänen veljensä Juhani Kala pelasi maajoukkueessa ja Panttereissa. Koripallouraansa Risto Kala jatkoi senioritasolla ja saavutti senioreiden MM-pronssia 2001. Jalkapallossa hän voitti nuorten Suomen mestaruuden 1959 edustaen Helsingin Jalkapalloklubia.
Vuonna 2018 hänet nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen.
Elämä ja ura > Lääkärinä

Risto Kala oli lääketieteen ja kirurgian tohtori ja työskenteli sisätautien ja sydäntautien erikoislääkärinä, dosenttina ja Marian sairaalan ylilääkärinä. Hän väitteli tohtoriksi 1972. Väitöskirjan nimi oli ”Venous plasma angiotensin II in man. Diurnal variation and response to various postural stimuli and exercise”. Kala toimi Suomen Urheilulääkäriyhdistyksen sihteerinä 1970–1973 ja puheenjohtajana 1973–1976, koripallomaajoukkueen lääkärinä ja Suomen Olympiakomitean lääketieteellisen valiokunnan jäsenenä. Vuonna 2006 hänet kutsuttiin Suomen Kardiologisen Seuran kunniajäseneksi.
Kaksi nuorta veronalaista

Vuonna 1623 julkaistun First Folion näköispainos.
Kaksi nuorta veronalaista (engl. The Two Gentlemen of Verona) on William Shakespearen uransa alkuvaiheessa, noin vuonna 1590-1596 kirjoittama komedia. Sen teemoina ovat ystävyys ja rakkaus. Veronalaiset nuorukaiset ovat ystävykset Valentine ja Proteus, ja heidän rakkautensa kohteina ovat neitoset Julia Veronasta ja Silvia Milanosta. Dramaattisten käänteiden, petosten ja väärinkäsitysten jälkeen rakastavaiset saavat toisensa.
Sovituksia

Galt MacDermot sävelsi tarinasta musikaalin 1971.
Don Taylor ohjasi Englannissa televisioversion vuonna 1983.
Katso myös Luettelo William Shakespearen näytelmien elokuvasovituksista
Suomennos

Kaksi nuorta veronalaista.  ((The two gentlemen of Verona.) Suomentanut Leena Tamminen. Esipuhe: Kai Savola)  Helsinki:  WSOY, 2005.  ISBN 951-0-30299-6
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaksi nuorta veronalaista Wikimedia Commonsissa
Kalašnikovo

| Kalašnikovo Калашниково |
| --- | --- |
 Kalašnikovon asema.
 Koordinaatit: 57°17′0″N, 35°13′52″E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Tverin alue
Piiri:  Lihoslavl
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,39 km²
Väkiluku (2009):  4 700
 – Väestötiheys:  1 071 as./km²
 
 www.kalashnikovo.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kalašnikovo (ven. Кала́шниково, karjalaksi Kolašnikova) on kaupunkimainen taajama Tverin alueen Lihoslavlin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 20 kilometriä Lihoslavlista luoteeseen Moskovan ja Pietarin välisen pääradan varrella (Kalašnikovon asema). Asukkaita on 4 700 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunnan nimi perustuu venäläiseen henkilönimeen Kalašnik ”rinkelileipuri”.  Rautatieaseman ympärille syntynyt asutus sai kaupunkimaisen taajaman statuksen vuonna 1932. Nykyään siellä on sähkölampputehdas ja puunjalostusteollisuutta.
Aiheesta muualla

Kalašnikovon taajaman sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Kalataloustiede

Kalataloustiede on soveltava tieteenala, joka tutkii kalakantojen dynamiikkaa, hyödynnettyjen kalakantojen tilaa, kalastusta ja sen edellytyksiä ja optimointia. Kalataloustieteeseen kuuluu laaja kirjo erilaista tutkimusta hyvin biologisesta aina hyvin talous- ja hallintotieteelliseen, jopa sosiologiseen tutkimukseen saakka. Kalataloustieteeseen kuuluu myös esimerkiksi mustekalojen ja rapujen (pyynnin) tutkimus; valaanpyynnin tutkimusta ei taas yleensä lueta kalataloustieteeseen. Kalataloustieteen sisartieteitä ovat muiden muassa limnologia, riistaeläintiede, meritiede ja ympäristöekonomia.
Suppeammin ilmaistuna kalataloustiede muodostaa kalavaroihin, kalastukseen ja kalastajiin liittyvän tieteellisen tiedon perustan ja on myös kalataloustieteilijöiden harjoittama ammatti, joka on usein kytköksissä perustutkimukseen .
Kalataloustiede on merkittävä tieteenala monissa kalastusmaissa, kuten Norjassa ja Kanadassa. Suomessa kalataloustiedettä voi opiskella Helsingin yliopistossa biotieteellisessä tiedekunnassa akvaattisten tieteiden pääaineessa. Kalataloustieteilijät työskentelevät kalakantojen arviointiin ja hoitoon liittyvissä tehtävissä esimerkiksi konsulttiyrityksissä ja valtiolla; ehkä merkittävin yksittäinen työllistäjä on Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitos.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kalataloustiede Wikimedia Commonsissa
Kalapódia

| --- | --- |
Sijainti:  37°15′18″N, 26°48′34″E, Leipsoí Kálymnos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kalapódia (kreik. Καλαπόδια) on kahden pienen Kreikan saaren ryhmä, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja jonka saaret sijaitsevat Leipsoín saaren kaakkoispuolella sen ja Léroksen välissä. Saaret ovat asumattomia. Hallinnollisesti Kalapódian saaret kuuluvat Leipsoín kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Saaret

Saariparin saaret ovat:
| Nimi | Sijainti | Pinta-ala (km²) (n> ) |
| --- | --- | --- |
| Megálo Kalapódi (Μεγάλο Καλαπόδι) | 37°15′19″N, 26°48′44″E | 0,034 |
| Mikró Kalapódi (Μικρό Καλαπόδι) | 37°15′17″N, 26°48′28″E | 0,006 |
Kalakotkat

| Kalakotkat |
| --- | --- |
 Isokalakotka (Ichthyophaga ichthyaetus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Alaheimo::  Haliaeetinae
Suku::  Kalakotkat Ichthyophaga  Lesson, 1843
Katso myös
   Kalakotkat Wikispeciesissä   Kalakotkat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kalakotkat (Ichthyophaga) on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintusuku, johon kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia. Kummankin lajin esiintymisalue rajoittuu Intian niemimaan ja Kaakkois-Aasian seudulle.
Kalakotkiin kuuluvat lajit

Isokalakotka (Ichthyophaga ichthyaetus)
Pikkukalakotka (Ichthyophaga humilis)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Ichthyophaga (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q539162  Wikispecies: Icthyophaga  Avibase: 00EBAD27CC005C3B  CoL: 53FR  GBIF: 4850141  iNaturalist: 5269  IRMNG: 1121351  ITIS: 823983  NCBI: 321118  Open Tree of Life: 3596272
Kalannin seisake

Kalannin seisake (lyh. Klt) oli Uudenkaupungin radan varressa sijainnut lakkautettu seisake. Se on Jarl Ungernin suunnittelema ja se perustettiin Kalannin pieneen Lahden kylään vuonna 1924. Aseman merkitys kunnalle jäi pieneksi, sillä kirkonkylään oli matkaa asemalta noin kuusi kilometriä ja Lahden kylässä sijaitsi kansakoulun lisäksi vain muutama tila. Kalannin laiturivaihde muutettiin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi vuonna 1962 ja edelleen seisakkeeksi vuonna 1970, kun tavaraliikenne siellä loppui. Seisake lakkautettiin toukokuussa 1990.
Vuonna 2007 asema siirtyi Senaatti-kiinteistöjen myyntikohteeksi, jolloin myyntiin tulivat 1,7 hehtaarin tontilla sijaitseva asemarakennus, sauna ja kellari ja käymälä. Ne siirtyivät uudelle omistajalle vuoden 2008 alkupuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia Kalannin seisakkeesta Vaunut.org -sivustolla
Kalevan Kaiku

Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
Kalevan Kaiku oli Michiganin Red Jacketissa (Calumetissa) vuosina 1890–1894 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.
Hannes Helan perustama ja toimittama viikkolehti kävi kiivasta taistelua lukijoista Ino Ekmanin Kansan Lehden kanssa ja osallistui Suomi-synodin perustamisen ympärillä riehuneisiin kiistoihin. Vuonna 1892 siihen yhtyi Kusti Kortteen samana vuonna Red Jacketissa aloittama Väinölä, jolloin lehti laajennettiin kaksipäiväiseksi ja seitsenpalstaiseksi. Kalevan Kaiun uudeksi toimittajaksi tuli Korte, joka kuoli seuraavana vuonna Ironwoodissa. Sittemmin toimittajina ja julkaisijoina mainittiin Hela ja J. M. Erickson. Republikaanipuoluetta edustaneen lehden levikki oli 1 500 kappaletta.
Fred Karinen osti Kalevan Kaiun kirjapainoineen vuonna 1894, jolloin lehti yhdistettiin Karisen Minneapolisista Calumetiin siirtämiin Amerikan Uutisiin.
Aiheesta muualla

Kalevan Kaiku digitoituna Kansalliskirjastossa
Kaleb (nimi)

| Kaleb, Kaaleb |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  Kaleb: joulua edeltävä sunnuntai
Muunnelmia:  Kaaleppi, Kaalep, Kaale, Kale, Kalppo, Leppi
Vastineita eri kielissä:  Caleb
Nimen alkuperä:  Raamatun Kaleb; hepr. ’koira’ tai ’rohkea’, ’kiihkeä’
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaleb on miehen etunimi, joka on tullut tunnetuksi Vanhasta testamentista. Jefunnen poika Kaleb oli Neljännessä Mooseksen kirjassa yksi niistä vakoojista, jotka menivät tutkimaan Luvattua maata. Kalebin rinnalla esiintyy myös nimiasu Kaaleb; sitä käytettiin vuoden 1938 raamatunkäännöksessä.
Nimen hepreankielinen merkitys on – tulkinnasta riippuen  – ’koira’ tai ’rohkea’, ’kiivas, kiihkeä’.
Tunnettuja Kaleb- ja Kaaleb-nimisiä

Kaleb Isaac Ghebreiesus (s. 1999), "Isah", norjalainen rap-artisti
Kaaleb Kilpi (1878–1937), suomalainen tilasto- ja taloustieteilijä, professori
Kaleb Savukoski (1879–1929), Sau-Herra, suomalainen kauppias ja yhteiskunnallinen vaikuttaja
Eurymakhitai

| Eurymakhitai> Εὐρυμάχιται |
| --- | --- |
Valtio:  ?
Paikkakunta:  ?
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  ?
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eurymakhitai (m.kreik. Εὐρυμάχιται) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis), jonka sijaintipaikkaa ei tunneta.
Eurymakhitain historiasta ei tiedetä juuri mitään, ja sen olemassaolo tunnetaan vain piirtokirjoituksista. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Eurymakhitai kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa ainakin vuosina 448/447 eaa. ja 447/446 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Eurymakhitēs (Εὐρυμαχίτης).
Kairanokiperhonen

| Kairanokiperhonen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Täpläperhoset Nymphalidae
Alaheimo::  Heinäperhoset Satyrinae
Tribus::  Satyrini
Suku::  Nokiperhoset Erebia
Laji::  disa
Kaksiosainen nimi
 Erebia disa  (Thunberg, 1791) 
Katso myös
   Kairanokiperhonen Wikispeciesissä   Kairanokiperhonen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kairanokiperhonen (Erebia disa) on täpläperhosten heimoon ja heinäperhosten alaheimoon kuuluva keskikokoinen päiväperhonen. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU).
Levinneisyys

Kairanokiperhonen on levinnyt sirkumpolaarisesti Euroopan pohjoisosiin, Siperian vuoristoihin ja Pohjois-Amerikan pohjoisosiin. Skandinaviassa laji esiintyy noin 64° pohjoispuolella. Suomessa laji esiintyy Keski-Lapin pohjoisosista Lapin pohjoisosien matalimmille tuntureille. Erillishavaintoja on Kuusamosta ja Rovaniemeltä.
Koko ja ulkonäkö

Kairanokiperhosen etusiiven pituus on yleensä 22–26 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 41–49 mm. Etusiiven yläpuolella on koirailla neljä terätöntä mustaa silmätäplää, jotka ovat keltaisen renkaan ympäröimiä, naarailla renkaat ovat yleensä sulautuneet rajoiltaan epäselväksi postdiskaalijuovaksi. Takasiiven yläpuoli on yksivärinen tummanruskea ja kirjaukseton. Takasiiven alapuolella on selvä tumma keskijuova. Siipiripset ovat harmaan- ja ruskeankirjavia.
Elinympäristö

Kairanokiperhosen elinympäristöä ovat suomaasto, kosteat havumetsät ja tunturien koivuvyöhyke. Euroopassa laji esiintyy yleensä alangoilla ja alemmilla tuntureilla. Suomessa tyypillistä elinympäristöä ovat pienet metsän tai pensaikon ympäröimät varpuiset avosuot. Lajia suuresti muistuttava suonokiperhonen (Erebia embla) ei esiinny samantyyppisessä ympäristössä.
Lentoaika ja elintavat

Lentoaika on kesä–heinäkuussa riippuen kesän säistä. Lentoaika Suomessa on yleensä heinäkuun alkupuolella. Laji talvehtii kahdesti toukkana.
Ravintokasvi

Toukan ravintokasvi on tuntematon.
Aiheesta muualla

Suomen Perhoset: Kairanokiperhonen
P. Pakkanen: Kairanokiperhonen (Erebia disa)[vanhentunut linkki]
LuontoPortti: Kairanokiperhonen (Erebia disa)
Erebia disa[vanhentunut linkki]
ITIS: Erebia disa (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Erebia disa:  Wikidata: Q1823106  Wikispecies: Erebia disa  BAMONA: Erebia-disa  BioLib: 51711  BOLD: 100089  BugGuide: 1210303  CoL: 6GBMJ  EoL: 135297  EUNIS: 90724  Fauna Europaea: 441354  Fauna Europaea (new): b82e3057-00e8-434d-a88c-64efa35ea739  GBIF: 5134693  iNaturalist: 219415  IRMNG: 10261943  ITIS: 188563  LepIndex: 139499  MaBENA: ErebiDisa  NatureServe: 2.120950  NCBI: 1664817  Observation.org: 80939  Open Tree of Life: 3104608  Laji.fi: MX.60983 
Papilio disa:  Wikidata: Q109585508  GBIF: 9104136
Europia

| Europia> Εὐρωπία.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Eumelos?
Kieli:  muinaiskreikka (eeppinen)
Genre:  eeppinen runous
Julkaistu:  700- tai 600-luku eaa.?
Sarja: Eeppinen kyklos
Edeltävä:  Korinthiaka
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Europia (m.kreik. Εὐρωπία, Eurōpia) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoelma, joka kertoi Europan tarinan sekä tätä seuranneita myyttejä Sikyonin ja Korintin kaupunkien näkökulmasta. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan katkelmia.
Eepoksen kirjoittajana pidettiin myöhemmän antiikin aikana Eumelos Korinttilaista. Hänen nimiinsä on laitettu myös eepokset Titanomakhia ja Korinthiaka. Usein näihin runoelmiin viitataan kuitenkin ilman kirjailijan nimeä. Runoelmat saattoivat yhdessä muodostaa eräänlaisen ”korinttilaisen kykloksen” eli Korintin kaupunkiin liittyneen tarupiirin.
Eepos vaikuttaisi kertoneen enemmän siitä, kuinka Kadmos etsi Europaa, kuin Zeuksen tekemästä Europan sieppauksesta.  Europan lisäksi runoelma käsitteli laajalti muun muassa Dionysokseen liittyviä myyttejä.
Kalevan kisat 1922

Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1922 Helsingissä 19.–20. elokuuta. Kilpailupaikkana oli Eläintarhan kenttä. Kalevan maljan voitti Helsingfors IFK, joka saavutti 11 mestaruutta. Toiseksi tullut Turun Urheiluliitto voitti viisi lajia.
Mitalistit

| Laji | Kultaa | Aika /  tulos | Hopeaa | Aika /  tulos | Pronssia | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | Lauri Härö | 10,9 | Hirsch Drisin | 11,1 | Reijo Halme | 11,3 |
| 200 m | Hirsch Drisin | 22,5 | Lauri Härö | 22,5 | Reijo Halme | 22,9 |
| 400 m | Erik Wilén | 51,0 | Akseli Neittamo | 51,4 | Erik Åström | 52,5 |
| 800 m | Erik Wilén | 1.57,5 | Nestori Järvelä | 1.57,7 | Martti Tala | 1.59,9 |
| 1 500 m | Paavo Nurmi | 4.01,9 | Martti Tala | 4.03,5 | Nestori Järvelä | 4.04,6 |
| 5 000 m | Eino Rastas | 15.20,8 | Väinö Sipilä | 15.23,5 | Eino Seppälä | 15.30,3 |
| 10 000 m | Eino Rastas | 32.11,5 | Väinö Sipilä | 32.15,0 |  |  |
| 25 000 m | Hannes Kolehmainen | 1.25.19,9 | Toivo Sipilä | 1.32.27,8 | Vilho Hietakari | 1.35.53,0 |
| 110 m aidat | Erik Wilén | 16,2 | Waldemar Wickholm | 16,6 | Richard Järvinen | 17,1 |
| 400 m aidat | Bengt Bengtström | 58,8 | Waldemar Wickholm | 60,1 | Martti Jukola | 62,0 |
| 3 000 m esteet | Paavo Nurmi | 9.54,8 | Nestori Järvelä | 10.07,3 | Väinö Sipilä | 10.08,3 |
| Korkeushyppy | Uno Gerasimovitsch | 175 | Bror Kraemer | 175 | Vilho Tuulos | 175 |
| Seiväshyppy | Yrjö Helander | 340 | Jussi Ruoho | 330 | Arvi Vanonen | 330 |
| Pituushyppy | Eero Lehtonen | 691 | Vilho Tuulos | 674 | Hubert Gädda | 660 |
| Kolmiloikka | Vilho Tuulos | 14,71 | Ossian Nylund | 13,87 | Armas Petäjistö | 13,79 |
| Kuulantyöntö | Ville Pörhölä | 14,06 | Hannes Torpo | 13,59 | Vilho Niittymaa | 13,01 |
| Kuulantyöntö yhteistulos | Ville Pörhölä | 25,52 | Vilho Niittymaa | 24,78 | Hannes Torpo | 24,39 |
| Kiekonheitto | Vilho Niittymaa | 43,20 | Ville Pörhölä | 38,03 | Uno Gerasimovitsch | 36,84 |
| Kiekonheitto yhteistulos | Vilho Niittymaa | 79,24 | Ville Pörhölä | 68,44 | Heikki Malmivirta | 66,45 |
| Moukarinheitto | Erik Eriksson | 47,00 | Ville Pörhölä | 43,70 | Johan Pettersson | 42,75 |
| Keihäänheitto | Paavo Johansson | 59,91 | Jonni Myyrä | 57,47 | Yrjö Ekqvist | 56,45 |
| Keihäänheitto yhteistulos | Paavo Johansson | 105,40 | Yrjö Ekqvist | 102,40 | Hugo Lehtonen | 100,24 |
| Painonheitto | Johan Pettersson | 9,40 | Ville Pörhölä | 9,32 | Erik Eriksson | 8,80 |
| Viisiottelu | Eero Lehtonen | 8 | Gustaf Strandberg | 11 | Ilmari Järnefelt | 15 |
| Kymmenottelu | Gustaf Strandberg | 6716,465 | Vilho Levänen | 6170,475 | Paavo Yrjölä | 6149,550 |
Kalakeitto

Annos lohikeittoa.
Lautasellinen bouillabaissea brasilialaisessa ravintolassa.
Kalakeitto on keitto, joka on valmistettu kalasta ja muista aineksista, kuten perunasta ja kasviksista. Kalakeitossa usein käytettyjä kalalajeja ovat muun muassa ahven, lohi ja seiti. Myös madekeitto on arvostettu. Kalakeitto on perinneruoka useissa eurooppalaisissa maissa.
Suomessa vietetään kansallista kalakeittopäivää vuosittain helmikuun toisena tiistaina. Ensimmäistä kertaa päivää vietettiin 13. helmikuuta 2018.
Kalakeittoja eri kulttuureista

Kreikkalainen kalakeitto (ψαρόσουπα, psarósoupa), lausutaan ”psarosupa”: kalakeitto, jossa on monenlaisia vihanneksia, kuten porkkanoita, parsaa, perunaa, selleriä sekä sipulia.
Ranskalainen bouillabaisse, useita kalalajeja ja äyriäisiä sisältävä sakea keitto.
Venäläiset seljanka ja uha.
Kalakeittoja eri kulttuureista > Suomalaisia kalakeittoja

Suomalaisessa kalakeitossa yleisesti käytettäviä kalalajeja ovat etenkin lohi, made ja seiti. Keittoon lisätään tavallisesti perunaa, porkkanaa, sipulia, tilliä, suolaa, mustapippuria ja kermaa tai maitoa. Lohikeitto on nimetty Vantaan, Pyhtään, Asikkalan, Imatran ja Kokemäen pitäjäruoiksi, madekeitto taas Pieksämäen ja Pylkönmäen pitäjäruoiksi.
1980-luvulla jokaiselle Savon silloiselle kunnalle äänestettiin omat perinneruoat. Pielaveden nimikkoruoaksi valittiin kalamykykeitto, jossa on mädistä ja kalanmaksasta tehtyjä mykyjä, lisukkeena keitettyä kananmunaa.
Järvi-Suomessa yleinen rantakala on yksinkertainen, yleensä muikuista valmistettu kirkaslieminen kalakeitto, johon lisätään vettä, suolaa ja voita, joskus myös  perunaa, sipulia ja tilliä.
Pellingin saaressa tehdään omanlaistaan kalakeittoa, joka on runebergintortun ohella toinen Itä-Uudenmaan maakuntaruoista.Pellingin kalakeitto suurustetaan voi-vehnäjauhoseoksella. Kalat tarjotaan erikseen. Syömiseen käytetään lusikan ohella haarukkaa ja veistä.
Karjalankannaksella kalakeittoa on kutsuttu nimellä uuhka tai uhka, joka tulee venäjän kalakeittoa tarkoittavasta sanasta uha. Pohjois-Suomessa tuoreesta kalasta tehtyä keittoa on kutsuttu nimellä tauro, joka tulee saamen tuoretta kalaa tarkoittavasta sanasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta kalakeitto Wikimedia Commonsissa
.
Wikikirjaston keittokirjassa on resepti aiheesta:
Wikikirjasto