stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ohio
Kulttuuri > Kirjallisuus, musiikki ja kuvataiteet

Ohiolaisiin 1900-luvun kirjailijoihin kuuluvat Sherwood Anderson, Zane Grey, Louis Bromfield, James Thurber ja Nobelin palkinnon saanut Toni Morrison.
Tunnettuja sinfoniaorkestereita ovat Clevelandin orkesteri ja Cincinnatin sinfoniaorkesteri. Cincinnatin sinfoniaorkesteri perustettiin 1895 ja järjestettiin uudelleen 1909 kapellimestari Leopold Stokowskin johdolla. Clevelandin orkesterin maineeseen vaikutti erityisesti George Szell, joka toimi 24 vuoden ajan orkesterin kapellimestarina ja taiteellisena johtajana. Cincinnatin ooppera perustettiin vuonna 1920, ja se on Yhdysvaltain toiseksi vanhin. Clevelandin kaupungissa toiminut DJ Alan Freed teki rock-musiikkia ja termiä ”rock and roll” tunnetuksi suuren yleisön piirissä. Hänen merkittävä työnsä vaikutti siihen, että Rock and Roll Hall of Fame päätettiin sijoittaa Clevelandiin.
Ohion kuvataiteen varhaisin keskus oli Cincinnati, missä toimi nuoria maisema- ja muotokuvamaalareita jo 1840-luvulla. Kaupunkiin perustettiinkin ensimmäinen taidegalleria jo 1854, Cincinnatin taideakatemia 1869 ja Cincinnatin taidemuseo 1886. Tunnetuista yhdysvaltalaisista taidemaalareista kaupungissa vaikuttivat Hudson River -koulukunnan perustaja Thomas Cole ja Columbusissa syntynyt George Bellows. Clevelandin taidemuseo kuuluu Yhdysvaltojen parhaimmistoon.
Kulttuuri > Urheilu

Yhdysvaltojen ensimmäinen baseballin ammattilaisjoukkue oli Red Stockings Ohion Cincinnatista. Myös amerikkalaisen jalkapallon pääsarjojen juuret ovat Ohiossa: Cantonissa perustettiin 1920 NFL-liigan edeltäjä The American Professional Football Association ja samana vuonna Daytonissa käytiin ottelu, jota pidetään kaikkien aikojen ensimmäisenä NFL-pelinä. Koska Ohiolla on ollut merkittävä asema NFL-liigan kehityksessä, Cantoniin avattiin vuonna 1983 sarjan kunniagalleria Pro Football Hall of Fame.
Monet ohiolaiset urheilujoukkueet ovat menestyneet Pohjois-Amerikan pääsarjoissa:
Cincinnati Reds on voittanut viidesti baseballin MLB-liigan World Seriesin.
Cleveland Indians on voittanut World Seriesin kahdesti.
Cincinnati Bengals on pelannut 11 kertaa amerikkalaisen jalkapallon NFL-liigan pudotuspeleissä ja kahdesti Super Bowlissa.
Cleveland Browns on voittanut NFL-liigan vuosina 1950, 1954, 1955 ja 1964.
Cleveland Cavaliers tuli koripallon NBA:n finaaleissa toiseksi vuonna 2007.
Columbus Blue Jackets pääsi jääkiekon NHL:ssä neljännesfinaaleihin vuonna 2009.
Columbus Crew voitti jalkapallossa MLS Cupin vuosina 2008 ja 2020.
Ohiossa on kahdeksan yliopistojalkapallojoukkuetta NCAA:n I-A-divisioonassa. Ohion osavaltionyliopiston joukkue Ohio State Buckeyes football pelaa kotiottelunsa Ohio Stadiumilla, joka tunnetaan myös nimellä Horseshoe. Sinne mahtuu yli 102 000 katsojaa, joten se on Yhdysvaltojen neljänneksi suurin jalkapallokatsomo.
Yksilölajien urheilijoista tunnetuimpia ohiolaisia ovat Jack Nicklaus, joka on maailman menestyneimpiä golfaajia, ja nelinkertainen yleisurheilun olympiavoittaja Jesse Owens.
Ohion kahdeksalla hevosradalla järjestetään Englannintäysiveristen ja quarterhevosten laukkakilpailuita sekä peitsaus- ja ravikilpailuita ympäri vuoden. Laukkaradoista vanhin on vuonna 1923 valmistunut Beulah Park Grove Cityssä. Ohio State Racing Commission valvoo ja säätelee laukka- ja kilpa-ajourheilutoimintaa Ohion alueella ja on sitoutunut suojelemaan, säilyttämään ja edistämään hevosurheilua ja sen lähialoja. Delawaren kaupungissa järjestetään vuosittain Yhdysvaltain tärkein kolmivuotiaiden orien ja ruunien peitsauskilpailu Little Brown Jug.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ohio Wikimedia Commonsissa
Ohion osavaltio
| --- | --- |
Alueita:  Alleghenyn laakio  Bluegrass  Connecticut Western Reserve  Eriejärvi  Great Black Swamp  Ohio-joki 
Piirikunnat:  Adams  Allen  Ashland  Ashtabula  Athens  Auglaize  Belmont  Brown  Butler  Carroll  Champaign  Clark  Clermont  Clinton  Columbiana  Coshocton  Crawford  Cuyahoga  Darke  Defiance  Delaware  Erie  Fairfield  Fayette  Franklin  Fulton  Gallia  Geauga  Greene  Guernsey  Hamilton  Hancock  Hardin  Harrison  Henry  Highland  Hocking  Holmes  Huron  Jackson  Jefferson  Knox  Lake  Lawrence  Licking  Logan  Lorain  Lucas  Madison  Mahoning  Marion  Medina  Meigs  Mercer  Miami  Monroe  Montgomery  Morgan  Morrow  Muskingum  Noble  Ottawa  Paulding  Perry  Pickaway  Pike  Portage  Preble  Putnam  Richland  Ross  Sandusky  Scioto  Seneca  Shelby  Stark  Summit  Trumbull  Tuscarawas  Union  Van Wert  Vinton  Warren  Washington  Wayne  Williams  Wood  Wyandot 
Kaupungit (suurimmat):  Akron  Ashtabula  Canton  Cincinnati  Cleveland  Columbus (pääkaupunki)  Cuyahoga Falls  Dayton  Elyria  Hamilton  Kettering  Lakewood  Lorain  Mansfield  Mentor  Middletown  Parma  Springfield  Toledo  Youngstown 
| n k  Yhdysvaltain hallinnolliset alueet |
| --- | --- | --- |
| Osavaltiot |  Alabama  Alaska  Arizona  Arkansas  Colorado  Connecticut  Delaware  Etelä-Carolina  Etelä-Dakota  Florida  Georgia  Havaiji  Idaho  Illinois  Indiana  Iowa  Kalifornia  Kansas  Kentucky  Louisiana  Länsi-Virginia  Maine  Maryland  Massachusetts  Michigan  Minnesota  Mississippi  Missouri  Montana  Nebraska  Nevada  New Hampshire  New Jersey  New Mexico  New York  Ohio  Oklahoma  Oregon  Pennsylvania  Pohjois-Carolina  Pohjois-Dakota  Rhode Island  Texas  Tennessee  Utah  Vermont  Virginia  Washington  Wisconsin  Wyoming  |  |
| Liittopiiri |  Washington (DC)  |  |
| Saarialueet |  Amerikan Samoa  Guam  Pohjois-Mariaanit  Puerto Rico  Yhdysvaltain Neitsytsaaret  |  |
| Erillisalueet |  Bajo Nuevo ja Serranilla kiistanalaisia  Bakerinsaari  Howlandinsaari  Jarvis  Johnstonin atolli  Kingmanin riutta  Midwaysaaret  Navassa  Palmyran atolli  Wakensaari  |  |
 luettelo Yhdysvaltain osavaltioista ja territorioista  intiaanireservaatti 
Ohion maantieteelliset alueet: 1) Eriejärven rannikko 2) Moreenialanko 3-4) Alleghenyn laakio, 5) Bluegrass.
Syksy Cuyahoga Valleyn kansallispuistossa.
Hopewellin perinteeseen liitettyjä kumpuja Chillicothessa.
Luoteisterritorio (pohjoisempi ruskea alue.
Ohion kanavaverkosto
Standard Oilin osakekirja 1890-luvulta.
Sähköinen lähijuna vuodelta 1908.
Laman vaikutuksia Clevelandissa 1973: "Huoltoasema myydään tai vuokrataan".
Ohio Statehouse.
Liikekeskustaa Clevelandissa.
Maissipelto Ohiossa.
Viinitarha Ohiossa.
Ohion väestötiheys. Tiheimmin asututut alueet ovat pohjoisesta etelään Toledo, Cleveland, Columbus ja Cincinnati.
Ohion symboleita: isokolmilehti, punakardinaali, punainen neilikka ja ohionhevoskastanjoita.
KIlpailuautoja vuodelta 2007.
Peitsaajia Raceway Parkin radalla.
Vittu

Vittu on vanha suomen kielen sana, joka tarkoittaa naisen ulkoisia sukupuolielimiä. Alun perin nimitystä käytettiin synnyttäneen tai vaihdevuosiin ehtineen emännän sukuelimestä. Nykyisin sana kuuluu alatyyliin, ja sitä käytetään myös karkeana kirosanana.
Vittu on ilmeisesti lähes tuhat vuotta vanha lainasana ruotsin kielestä. Sanan vanhaa skandinaavista alkuperää tukee se, että muinaisnorjassa on sana fytta ja nykyruotsissa fitta. Sanan vastine esiintyy kaikissa itämerensuomalaisissa kielissä. Suomen kirjakielessä sana esiintyi ensimmäisen kerran Kristfrid Gananderin sanakirjassa vuodelta 1787.
Käyttö nykyisin

Vittu oli tutkimusten mukaan yleisin koululaisten käyttämä kirosana vuonna 1997.
Kirjailija Jari Tammi nimesi vitun vuonna 1993 ilmestyneessä Suuressa kirosanakirjassaan yhdeksi ”selkäydinkirosanoista”.
Kari Nahkolan mukaan vittu on oikeastaan suomen kielen ainoa varsinainen kirosanaksi syntynyt sana, mutta sen vaikutus kieleen on ollut sitäkin suurempi ja se on jopa ollut edistämässä uuden lausetyypin, aggressiivin syntyä.
Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksessa työskentelevä suomen kielen tutkija Riitta Eronen pitää vittu-sanaa halventavana voimasanana. Hänen mukaansa sitä käytetään nuorten kielessä ikään kuin pilkkuna ja sana on menettänyt voimansa, mutta siitä huolimatta sitä käytetään edelleen. Eronen arvelee, etteivät nuoret tiedä mitä sanaa hokiessaan tekevät.
Vaikka vittu-sanaa viljelläänkin Tammen mukaan paljon, suomalaisessa kiroilussa on hänen mukaansa tyypillistä erilaisten sukupuolisanojen vähäisyys. Tammen mukaan vittu on nuorten puheessa muodostunut partikkeliksi ja korvaa nykyään niinku-sanan. Seksuaalisesti offensiivista merkitystä hän ei sanassa enää näe. Tammi on todennut vittu-sanan ylivertaisuudesta kirosanana:
»Se on niin foneettisesti kuin aerodynaamisestikin täydellinen kirosana. Lyhyt kuin piiskan sivallus. Edes feministiset vastaiskut, kuten kyrpä, eivät pääse samalle tasolle.»
Ulla-Maija Kulosen mukaan vittu ja kyrpä ovat nuoremman polven käyttämiä sanoja ja vanhempi polvi käyttää perkelettä. Kulosen mukaan suomen kielen taivutusmuodot mahdollistavat sen, että kirosanoja voi käyttää monipuolisesti ja ”Vitut mä sulle mitään kerro” on hyvä esimerkki tästä. Myös Kulonen on kiinnittänyt huomiota siihen, että vittu toimii välimerkkinä, kuten isot alkukirjaimet, pilkut ja pisteet rytmittäen puhetta. Kulonen pitää vittu-sanaa loppuun kulutettuna, mutta kuitenkin alentavana, rumana ja inhottavana. Kulosen mukaan sana sisältää hurjasti teiniangstia, jolle voi jopa nauraa, mutta hän ei silti haluaisi alapäätään kutsuttavan sillä nimellä.
Nahkola arvaili vittu-sanan mahdollista tulevaa seuraajaa Turun ylioppilaslehdessä vuonna 2008:
»Kyrpä saattaisi olla seuraava. Se on niin vahva, ettei sitä voi käyttää välimerkkinä puheessa. Yhdyssanat ovat vain tilapäisiä, sillä kirosanan pitää olla ytimekäs.»
Aiheesta muualla

Tiedätkö vittu-sanan juuret? Rakkaudeksi.fi.
Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Malin Björk

| Malin Björk |
| --- | --- |
 Björk vuonna 2014.
Euroopan parlamentin jäsen
 Ruotsi 1. heinäkuuta 2014 – 15. heinäkuuta 2024  
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. toukokuuta 1972 (ikä 52) Göteborg, Ruotsi
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Tiedot
Puolue:  Vasemmistopuolue
Malin Björk (s. 22. toukokuuta 1972 Göteborg) on ruotsalainen vasemmistopuolueen poliitikko. Hän toimi vuosina 2014–2024 meppinä Euroopan parlamentissa, jossa hän kuului GUE/NGL-ryhmään. Björk on feministi, jolle tärkeitä ovat seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeudet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Malin Björk Wikimedia Commonsissa
Malin Björk Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla (ruotsiksi)
Malin Björk Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
| n k   Ruotsin Euroopan parlamentin jäsenet (2019–2024) |
| --- | --- |
EPP:  Kokalari  Lega  Polfjärd  Skyttedal  Tobé  Warborn 
Renew:  Al-Sahlani  Federley (2019–2020)  Karlsbro  Wiesner (2021–) 
G-EFA:  Dalunde (2020–)  Holmgren  Kuhnke 
S&D:  Bergkvist (2019–2024)  Danielsson (2019–2021)  De Basso (2021–)  Fritzon  Glanzelius (2024–)  Guteland (2019–2022)  Incir  Ohlsson (2022–) 
ECR:  Lundgren  Nissinen (2022–)  Stegrud (2019–2022)  Weimers 
GUE/NGL:  Björk 
| n k   Ruotsin Euroopan parlamentin jäsenet (2014–2019) |
| --- | --- |
EPP:  Adaktusson (2014–2018)  Corazza Bildt  Fjellner  Hökmark  Sellström (2018–2019) 
ALDE:  Federley  Paulsen (2014–2015)  Selimovic (2015–2019)  Wikström 
G-EFA:  Andersson  Dalunde (2016–2019)  Engström (2014–2019)  Eriksson (2014–2016)  Lövin (2014)  Valero 
S&D:  Aleksander Gabelić (2018–2019)  Guteland  Hedh  Ludvigsson  Nilsson (2014–2018)  Post  Ulvskog 
EFDD:  Lundgren  Winberg 
GUE/NGL:  Björk 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  MEP-hakemisto
Anders Hylander

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Anders Hylander |  Anders Hylander |  Anders Hylander |  |
Maa:   Ruotsi
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
Miesten voimistelu
|  Kultaa | Tukholma 1912 | joukkuekilpailu (ruotsalaissysteemi) |  |
Anders Hylander (6. marraskuuta 1883 Östad – 10. helmikuuta 1967 Tukholma) oli ruotsalainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja oli siellä mukana voittamassa kultaa ruotsalaissysteemin joukkuekilpailussa.
Maputon keskusrautatieasema

| Maputon keskusrautatieasema> Estação Central dos Caminhos de Ferro |
| --- | --- |

Osoite:  Praça dos Trabalhadores
Sijainti:  Maputo  Mosambik
Koordinaatit:  25°58′16″S, 32°33′52″E
Rakennustyyppi:  rautatieasema
Valmistumisvuosi:  1910
Tyylisuunta:  Beaux-arts
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Maputon keskusrautatieasema (port. Estação Central dos Caminhos de Ferro) on rautatieasema Mosambikin pääkaupunki Maputossa. Asema valmistui vuonna 1910.
Rakennus

Maputon keskusrautatieasema sijaitsee Mosambikin pääkaupungin Maputon (entinen Lourenço Marques) keskustassa. Rakennukseen on viitattu arkkitehtuuriltaan mielenkiintoisena kohteena ja se on esiintynyt esimerkiksi eri medioissa "parhaiden" tai "kauniimpien" rautatieasemien luetteloissa. Rautatieaseman tiloissa toimii myös pieni Kulungwana Espaço Artísticon taidegalleria.
Rautatieasema on Etelä-Afrikkaan, Swazimaahan ja Zimbabween suuntaavien ulkomaanjunien lähtöpaikka.
Historia

Rakennuksen suunnittelivat arkkitehdit Alfredo Augusto Lisboa de Lima, Mário Veiga ja Ferreira da Costa. Laajalle levinneen virheellisen käsityksen mukaan rakennuksen olisi suunnitellut ranskalainen Gustave Eiffel. Paremmin Eiffelin tornin suunnittelijana tunnettu Eiffel ei koskaan itse vieraillut Mosambikissa. Rakennus avattiin vuonna 1910.
Sisätiloja.
Näytteillä oleva höyryveturi.
Kauvatsa

| Kauvatsa> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Kokemäki |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  61°20′12.4″N, 022°30′13″E
Lääni:  Turun ja Porin lääni
Maakunta:  Satakunnan maakunta
Kuntanumero:  237
Hallinnollinen keskus:  Kauvatsa
Perustettu:  1892
– emäpitäjä:  Huittinen
Liitetty:  1969
– liitoskunnat:  Kokemäki Kauvatsa
– syntynyt kunta:  Kokemäki
Pinta-ala:   km²   (1.1.1968)
– maa:  127,3 km²
Väkiluku:  2 048   (31.12.1968)
– väestötiheys:  16,76 as./km²
Kauvatsan keskustaa.
Kauvatsa on Satakunnassa sijainnut entinen Suomen kunta. Kauvatsan naapurikunnat olivat Huittinen, Keikyä, Kiikoinen, Kokemäki, Kullaa ja Lavia.
Kauvatsa perustettiin vuonna 1892 erottamalla alueita Huittisten kunnasta. Kauvatsan kunta liitettiin 1969 Kokemäkeen. Pinta-alaltaan Kauvatsa on 127,3 neliökilometriä. Alueella on 15 kylää.
Kauvatsan kunnan ja myöhemmin kyläalueen asukasluku oli suurimmillaan vajaat kolme tuhatta, viimeisenä itsenäisenä vuonna 2 133 ja vuonna 2005 vähän alle tuhat.lähde?
Kylät

Kauvatsan kyliä ovat Ahvenus, Asemakylä, Jalonoja, Kauvatsa, Kotka, Kulkkila, Kuoppakoski, Lievikoski, Piilijoenmaa, Piilijoki, Piitanoja, Plättilänmaa, Puurila, Rutuna, Sampu, Sääkskoski, Työtilä ja Yttilä.
Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Kauvatsassa oli kaksi taajamaa: asemanseutu (393 asukasta) ja Yttilä (263 asukasta). Kumpaakaan ei enää lasketa taajamaksi.
Väestö

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Kauvatsan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1960.
| Kauvatsan väestönkehitys 1880–1960 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1880 | 1880 |    | 2 140 | 2 140 |
| 1890 | 1890 |    | 2 399 | 2 399 |
| 1900 | 1900 |    | 2 603 | 2 603 |
| 1910 | 1910 |    | 2 772 | 2 772 |
| 1920 | 1920 |    | 2 740 | 2 740 |
| 1930 | 1930 |    | 2 937 | 2 937 |
| 1940 | 1940 |    | 2 803 | 2 803 |
| 1950 | 1950 |    | 3 067 | 3 067 |
| 1960 | 1960 |    | 2 641 | 2 641 |
Lähde: Tilastokeskus.
Vaakuna

Kauvatsan vaakunan suunnitteli Gustaf von Numers ja se vahvistettiin 21.4.1951. Vaakuna muuttui epäviralliseksi 1969 Kokemäkeen liittymisen myötä. Sen vaakunaselitys on "kulta-sinikatkoisen kilven yläkentässä musta, punavaruksinen silkkiuikun pää ja alakentässä kolme kultanaurista lehtineen ryhmitettyinä 2:1." Silkkiuikun pää kuvaa runsasta linnustoa paikallisessa Puurijärvessä, ja nauriit viittaavat maatalouteen.
Luonto

Kauvatsan alueella virtaa paikkakunnan nimeä kantava Kauvatsanjoki, joka on 12,5 km pitkä Kokemäenjoen sivujoki. Alueella on myös muita merkittäviä luonnonaarteita, kuten Sääksjärvi ja Puurijärvi-Isosuon kansallispuisto. Sääksjärvi syntyi meteoriitin törmäyksestä 500 miljoonaa vuotta sitten ja on kuuluisa luonnollisesta sekä puhtaasta ympäristöstään, edustaen samalla myös alueen vanhinta historiaa.lähde? Sen rannoilla ei ole myöskään ainuttakaan tehdasta,lähde? joten vesistö on erittäin puhdas. Sääksjärven rannoille onkin noussut paljon mökkejä.
Historia

Sääksjärvi ja Puurijärvi laskujokineen houkuttelivat jo kivikauden kalastajaa ja metsämiestä. Kokemäenjoenlaakso asutettiin varhain. Huittislaisten erätie, virkatie, kulki Kauvatsanjokea pitkin aina Ahlaisiin saakka, jossa heillä oli merikalastusalueensa. Vähitellen jokilaaksoon alkoi nousta pysyvää asutusta. Keskiaikana kyliä syntyi runsaasti asutuksen työntyessä yhä ulommas valtajoen partaalta. Vanhimmat, vuosituhannen alkutaipaleella syntyneet kylät lienevät Rutuna, Kulkkila eli Untolan eräkylä ja Lievikoski eli vanha Mulvoila, jossa myös Naantalin luostarilla oli aikanaan omistuksia.
Jalonoja ja Puurila ovat nuorempia ns. ruotsalaisen oikeuden kyliä ja peräisin aikaisintaan 1300-luvulta. Näiden kylien taloja kuului läänityksinä ylhäisille suvuille, muun muassa Horneille ja Kurki-suvulle. Myös Anolan kartanolla oli täällä omistuksia.
Kauvatsalle asutettiin viime sotien jälkeen Pyhäjärven (Vpl) siirtoväkeä.
Kauvatsalla sijaitsi aiemmin rautatieasema Porin radan varrella, noin neljä kilometriä kirkonkylästä kaakkoon. Nykyisin junat eivät enää normaalisti pysähdy siellä. Kauvatsan ensimmäinen asemarakennus valmistui vuonna 1895, jolloin alkoi junaliikenne Tampereen ja Porin välillä, Oulun radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaan (samoin piirustuksin kuin esimerkiksi Nokian, Siuron, Karkun ja Kiikan asemat samalla rataosalla). Asemarakennus poltettiin sisällissodan aikana vuonna 1918, ja sen tilalle tehty uusi asemarakennus paloi vuonna 1922. Kolmas asemarakennus valmistui vuonna 1923. Kauvatsan asema muutettiin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi vuonna 1968 ja tavaraliikenne lopetettiin vuonna 1973. Asema lakkautettiin henkilöliikenteen loppuessa vuonna 1989 ja asemarakennus myytiin yksityisomistukseen 1994. Radan varrella sijaitsi vv. 1932–1983 myös Ahvenuksen seisake pari kilometriä Kauvatsan asemalta Porin suuntaan.  Sisällissodan aikana asemansedulla käytiin kahakka suojeluskuntalaisten ja venäläisten sotilaiden välillä.
Historia > Kauvatsan kirkot

Kauvatsan ensimmäinen kirkko rakennettiin vuonna 1646 Rutunan kylään. Se oli kuitenkin pikemminkin vain "julkinen tupa" kuin kirkko, ja se purettiinkin "epäkäytännöllisyytensä vuoksi" vuonna 1689. Tilalle rakennettiin uusi kirkko, joka sijaitsi 80 kyynärän, noin viidenkymmenen metrin, päässä Rutunan talosta. Isonvihan jälkeen kirkko laudoitettiin ja tervattiin. 1740-luvulla rakennettiin sakasti.
Vuonna 1781 pidetyssä piispantarkistuksessa otettiin esille uuden kirkon rakentaminen. Osa kappelin asukkaista jätti piispalle kirjeen, jossa anottiin kirkon siirtämistä Rutunasta Yttilän kylään. Rutunan kirkon sanottiin olevan kaukana kylistä ja ajoteistä, ja oli se myös käynyt ahtaaksi. Hanke kuitenkin lykkäytyi, koska Huittisten emäkirkkoa piti laajentaa, ja isännillä, jotka eivät halunneet näitä työtaakkoja yhtä aikaa, oli manttaalienemmistö äänestyksessä. Lisäksi rovasti Nils Idman nuoremman mielestä Rutunan kirkko oli toistaiseksi riittävä sekä kunnoltaan että tiloiltaan.
Kun Huittisten emäkirkko oli laajennettu, kauvatsalaiset päättivät syyskuussa 1798 pidetyssä kappelinkokouksessa, että kirkko rakennetaan Yttilään sille mäelle, joka vuonna 1781 pidetyssä katselmuksessa oli sopivaksi havaittu. Muurarimestari Johan Ahlström oli vuonna 1796 laatinut piirustukset Kauvatsan puukirkoksi, mutta Tukholman intendenttikonttori ei hyväksynyt tätä suunnitelmaa. Intendenttikonttorin konduktööri P. W. Pahlmrooth piirsi vuonna 1797 oman suunnitelmansa, jonka pohjalta työ tehtiin. Kirkko "edusti 1700-luvun loppupuolen kuivahkoa virastotyyliä"kenen mukaan? ja oli malliltaan pitkäkirkko. Tornirakennus kirkkohuoneen laajennukseksi muodostettuine alakertoineen liittyi eteläisen pitkän sivun keskeen. Poikkipäisen pyhäkön toisella pitkällä puolella oli alttari ja alttarin takana sakasti. Kirkossa ei ollut lehtereitä.
Rutunan kirkko purettiin vuonna 1800 ja sen kelvollinen aines käytettiin Yttilän pyhäkköön. Uusi kirkko ympäröivine kiviaitoineen oli valmis vuoden 1801 syksyllä. Kirkkoherra Daniel Idman vihki sen 31. lokakuuta 1802. Kirkkoa korjattiin usein. Jo vuonna 1852 ehdotettiin, että kirkko rakennettaisiin uudestaan, tällä kertaa harmaakivestä. Ehdotus voitti äänestyksen kappelinkokouksessa, mutta lopulta päädyttiin kuitenkin kunnostamaan vanha kirkko vuonna 1855. Samalla lyijyiset ikkunanpuitteet vaihdettiin puisiin. Vuonna 1861 tehtiin sakastiin tulisija.
Vuoden 1879 keväällä kirkko lopulta purettiin uuden tieltä, ja Kauvatsan nykyinen kirkko valmistui samalle paikalle vielä saman vuoden aikana.
Nähtävyydet

Kauvatsan puukirkon on suunnitellut C. J. von Heideken vuonna 1879 ja se onkin alueen tärkeimpiä historiallisia kulttuurikohteita. Kirkkoa on ehostettu vuonna 2006 sen alkuperäistä ulkonäköä ja perinteitä vaalien. Muita merkittäviä historiallisia ja luontokohteita sekä maisemia ovat mm. Kauvatsanjoki, Hautausmaat (Rutuna), Sääksjärvi, Lievijärvi: Lievikoski, Marttilan kivisilta: mylly, maalaistalot ja Seuratalo.
Ehkä tunnetuin nähtävyys on kuitenkin Puurijärven ja Isonsuon kansallispuisto, joka perustettiin vuonna 1993. Pinta-alaltaan 27 km² kokoinen kansallispuisto koostuu kansainvälisestikin arvokkaana lintujärvenä tunnetusta Puurijärvestä ja viidestä kermikeidassuosta: Aron-, Iso-, Kiettareen-, Korkea- ja Ronkansuosta. Järvellä pesi vuonna 1993 yli 30 lajia kokonaisparimäärän noustessa yli 1500 pariin.lähde? Runsaimmat pesimälajit olivat nokikanan lisäksi naurulokki, ruokokerttunen ja pajusirkku. Myös suot ovat linnustoltaan runsaita. Yleisimmät lajit ovat niittykirvinen ja keltavästäräkki, mutta myös kiuruja, pensastaskuja ja monia muita avomaalintuja pesii runsaasti. Merikotka ja Kalasääksi ovat puiston uljaimpia nähtävyyksiä.
Kulttuuri

Kauvatsalla on kylätoimintaa ja kesätapahtumia. Kauvatsapäivä ja Mopokarnevaalit keräävät kävijöitä vuosittain. Kauvatsan kotiseutulaulu on Kauvatsa-valssi, joka on äänitetty cd:lle 1999 ja josta on tehty myös musiikkivideo.
Kauvatsan nuorisoseura on Suomen toiseksi vanhin nuorisoseura. Se perustettiin 3. syyskuuta 1882.
Kauvatsan perinneruoka on naurishauta.
Kulttuuri > Murre

Kauvatsan alueella puhutun kielen perustana on Ala-Satakunnan murre, joka kuuluu lounaisten välimurteiden ryhmään.  Ala-Satakunnan murretta puhutaan paikallisin variaatioin Kokemäen ja Huittisten emäpitäjien alueella.
Koulutus

Kauvatsalla on toiminnassa Lähteenmäen koulu, joka on yli sata vuotta vanha, sekä kunnallinen päiväkoti. Yläaste, lukio, ammatilliset ja muut toisen asteen koulutuspalvelut ovat Kokemäen keskustaajamassa. Rippikoulu järjestetään Aittakarin leirikeskuksessa, joka sijaitsee Sääksjärven rannalla.
Elinkeinoelämä

Kauvatsalla toimii 'kesäkauppa' jossa välttämättömyydet sekä kahvilatoimintaa, kirjasto ja terveydenhoitopalveluja sekä harvinainen Gulf-ketjun tunnuksin varustettu huoltamo. Noin 70 yrityksellä ja palveluntarjoajalla on toimintaa Kauvatsan alueella. Alueen tärkeimpiä maatalouden muotoja ovat esimerkiksi mansikkaviljelmät, joita alueella onkin runsaasti. Kylässä on maalitehdas Uula Color.
Aiheesta muualla

Kauvatsan kylän kotisivut
Ruissolki ja haapalastu leivän antajina. Keikyäläiset ja kauvatsalaiset valmistavat suomalaisten kenkiin irtopohjat, Helsingin Sanomat, 03.02.1939, nro 32, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Aiheesta muualla > Kauvatsan sijainti kartalla

Kokemäen karttapalvelu
Etäisyydet isompiin kaupunkeihin
Aiheesta muualla > Yritysluetteloja

Kauvatsan yritykset[vanhentunut linkki]
Kokemäen Kaupunkiopas (Arkistoitu – Internet Archive)