stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo jääkäreistä L
L > Sulo Wilho Lindberg

24. maaliskuuta 1894 Helsinki – 17. toukokuuta 1949) oli suomalainen jääkärivääpeli ja lämmittäjä. Hänen vanhempansa olivat maalari Karl Johan Lindberg ja Matilda Sandström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1928 Katri Alice Sundvallin kanssa. Lindberg kävi kansakoulun ja työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 22 syyskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan kuormastoaliupseeriksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella, Tarpilassa ja Raivolassa. Hänet siirrettiin sisällissodan jälkeen 18. heinäkuuta 1918 alkaen Pioneerikoulutuspataljoonan 4. komppaniaan. Pioneerikoulutuspataljoonasta hänet komennettiin panssarijuna 1:een ja myöhemmin Sotaministeriöön. Hän erosi armeijasta 17. lokakuuta 1920 ja työskenteli sen jälkeen maalarina ja vakuutusyhtiö Kalevan vahtimestarina sekä vuoden 1938 alusta alkaen Helsingin kaupungin hallintorakennuksen lämmittäjänä. Hänet haudattiin Malmin hautausmaalle. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 5. helmikuuta 1916, Varavääpeli 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 7. helmikuuta 1918. Kunniamerkit:  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaudenmitali 2. lk;  Vapaussodan muistomitali soljen kera,  Jääkärimerkki,  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.
Max Josef Lindblom
L > Aarne Johannes Lindegren

(16. syyskuuta 1896 Rautalampi –) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat käräjäkirjuri Selim Birger Lindegren ja Greta Kaisa Tegelberg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Aino Terholan kanssa, josta hän erosi vuonna 1922. Lindegren kävi kansakoulun ja liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 19. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän haavoittui lievästi Schmardenissa 25. heinäkuuta 1916. Hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 25. lokakuuta 1917. Hän joutui jäämään helmikuussa vuonna 1918 Saksaan sairaalahoitoon pataljoonan lähdettyä kotimatkalle Suomeen. Hän palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen elokuussa vuonna 1918. Hän asui Suojeluskuntajärjestön palvelukseen 1. syyskuuta 1919 ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Hollolan suojeluskuntaan, missä hän palveli 15. kesäkuuta 1920 asti. Hän astui myöhemmin armeijan palvelukseen 1. maaliskuuta 1921 alkaen ja hänet sijoitettiin vääpeliksi Kajaanin Sissipataljoonan 2. komppaniaan. Armeijasta hän erosi 30. huhtikuuta 1921 ja liittyi 9. joulukuuta 1921 Vienan Karjalan retkeen ja kuului Repolan pataljoonaan ja otti osaa taisteluihin muun muassa Porajärvellä. Tällä sotaretkellä hän joutui venäläisten vangiksi ollessaan kuljettamassa haavoittuneita, ja sai todennäköisesti venäläiset surmasivat hänet. Ylennykset: Vääpeli 1921. Kunniamerkit:  Jääkärimerkki.
Eino Birger Lindegren
Vilho Lindén
Arvid Mikael Lindeqvist
L > Björn Ossian Lindeqvist

(5. marraskuuta 1890 Vaasa – 26. lokakuuta 1917 Sävsjö Ruotsi) oli suomalainen jääkäri ja filosofiantohtori. Hänen vanhempansa olivat rakennusmestari Karl Oskar Lindeqvist ja Hulda Ahlberg. Lindeqvist kirjoitti ylioppilaaksi Vaasan ruotsalaisesta lyseosta vuonna 1909 ja liittyi Vaasalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteellisellä osastolla vuosina 1909 – 1916. Filosofian kandidaatin tutkinnon hän suoritti vuonna 1912 ja maisterin tutkinnon vuonna 1916.
Lindefors liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 1. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Kursseilta hän erosi jo 29. huhtikuuta 1915 ja matkusti Ruotsiin, mistä hän jatkoi edelleen matkaansa Englantiin, missä hän liittyi vapaaehtoisena Englannin armeijaan. Englannista hän muutti myöhemmin Sveitsiin, missä hän jatkoi opintojaan Zürichin yliopistossa missä hän väitteli tohtoriksi vuonna 1916 aiheesta Beiträge zur Geschichte des römischen Britanniens. Väiteltyään tohtoriksi hän palasi Ruotsiin missä hän kuoli Sävsjön parantolassa keuhkotautiin 26. lokakuuta 1917.
L > Johan Felix Lindfors

(14. tammikuuta 1897 Karuna – 18. lokakuuta 1972) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Anders Wilhelm Lindfors ja Greta Åhman. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1931 Amanda Sofia Saarisen kanssa. Lindfors kävi kansakoulua ja työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 10. lokakuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hänet laskettiin siviilitöihin 18. joulukuuta 1917. Takaisin Suomeen hän palasi sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918, jonka jälkeen hän palasi siviilityöhönsä merimiehenä, kunnes vuonna 1931 hän siirtyi vahtimestariksi Turkuun. Talvisotaan Lindfors osallistui väestönsuojelulohkon päällikkönä Turussa. Hänet haudattiin Karunaan. Kunniamerkit:  Jääkärimerkki.
L > Albin Aukusti Lindqvist

(30. kesäkuuta 1896 Kalvola – 26. toukokuuta 1963) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat varastonhoitaja Aukusti Akseli Lindqvist ja Miina Engman. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Aino Johanna Vilkin kanssa. Lindqvist kävi kolme luokkaa Hämeenlinnan ruotsalaista yhteiskoulua ja työskenteli liikeapulaisena ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 15. marraskuuta 1917, josta hänet siirrettiin 17. marraskuuta pataljoonan haupitsipatteriin. Lindqvist astui Suomen armeijan palvelukseen jefreitteriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen jääkäritykistön 3. patteriin ja otti osaa sen mukana osaa taisteluihin Kurussa, Muroleessa, Viljakkalassa ja Ylöjärvellä sekä Tampereella. Tampereen valtauksen jälkeen hänet siirrettiin tykistön uudelleen järjestelyssä Jääkäritykistöprikaatin 3. jääkäripatteriston 5. patteriin ja otti sen mukana osaa taisteluihin Viipurissa. Lindqvist palveli sisällissodan jälkeen Suomen tykistökoulussa, mistä hänet tykistön uudelleenjärjestelyn yhteydessä siirrettiin kenttätykistörykmentti 2:n 2. patteriin. Tykistörykmentistä hänet komennettiin varastonhoitajaksi Lappeenrannan komendanttivirastoon 1. syyskuuta 1918 – 1. helmikuuta 1919 väliseksi ajaksi. Lindqvist erosi armeijasta 11. helmikuuta 1919 liittyäkseen Karjalan (Aunuksen) vapaaehtoiseen retkikuntaan, missä hän toimi jaosjohtajana 4. kenttäpatterissa 22. kesäkuuta – 24. syyskuuta 1919 välisen ajan. Sotaretkeltä palattuaan hän työskenteli lasintarkastajana Iittalan lasitehtaalla vuosina 1920 – 1923. Myöhemmin hän toimi metsätyönjohtajana vuoteen 1926 saakka, jonka jälkeen hän palasi Iittalan lasitehtaalle toimien aluksi varastonhoitajana ja myöhemmin lasihiomon työnjohtajana. Lasitehtaalla hän työskenteli vuoteen 1963 saakka. Lindqvist osallistui talvisotaan patterinvääpelinä Tykistökoulutuskeskus 4:ssä. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin ensin ryhmänjohtajaksi ja myöhemmin joukkueen varajohtajaksi Aunuksen Heimosoturi pataljoonan 7. komppaniaan. Pataljoonassa hän toimi ensimmäisenä sotavuonna ja siirtyi siviilitöihinsä lasitehtaalle. Hänet haudattiin Kalvolaan. Ylennykset: Jefreitteri 11. helmikuuta 1918, Aliupseeri 10. huhtikuuta 1918, Vääpeli 27. toukokuuta 1918. Kunniamerkit:  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera,  Vapaudenmitali 2. lk;  Vapaussodan muistomitali soljen kera,  Talvisodan muistomitali,  Jääkärimerkki, A. Ahlström Oy:n ansiomerkki 30 vuoden palveluksesta.
L > David "Taavetti" William Lindqvist

(23. toukokuuta 1892 Ikaalinen –) oli suomalainen jääkäri. Hänen äitinsä oli Maria Josefina Lindqvist. Lindqvist kävi kansakoulun ja työskenteli vahtimestarina ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennyspataljoonaan 22. kesäkuuta 1916, josta hänet siirrettiin pataljoonan pioneerikomppaniaan 4. lokakuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 19. toukokuuta 1917 ja laskettiin siviilitöihin. Takaisin pataljoonaan hän palasi 16. elokuuta 1917 ja määrättiin pataljoonan 4. komppaniaan. Neljännestä komppaniasta hänet siirrettiin uudelleen pataljoonan täydennysjoukkoon 4. lokakuuta 1917 ja laskettiin jälleen siviilitöihin Saksaan. Lindqvist palasi suomeen vuonna 1919 ja astui 1. kesäkuuta 1919 palvelukseen Tampereen poliisilaitokselle poliisikonstaapeliksi. Hänen poliisivirkansa vakinaistettiin 31. heinäkuuta 1919. Poliisista hän erosi 31. heinäkuuta 1920. Poliisivoimia varten hän suoritti Poliisikurssin Helsingissä vuosina 1919 – 1920. Poliisivoimista eronsa jälkeen hän työskenteli vakuutusyhtiö Kalevan asiamiehenä Tampereella vuosina 1920 – 1922. Hänen myöhemmät elämänvaiheet ovat hämärän peitossa. Kunniamerkit:  Jääkärimerkki.
L > Frans Theodor Lindqvist

(17. kesäkuuta 1895 Seinäjoki – 21. joulukuuta 1950) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat ylijunailija Johan Lindqvist ja Maria Karoliina Sundström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Anna Sofia Puskan kanssa. Lindqvist kävi kansakoulun ja työskenteli vaihdemiehenä valtionrautateillä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 10. huhtikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 21. heinäkuuta 1916 pataljoonan pioneerikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 28. joulukuuta 1917 ja laskettiin siviilitöihin. Takaisin Suomeen Lindqvist saapui sisällissodan jälkeen syksyllä 1918. Suomesta hän muutti siirtolaiseksi Kanadaan vuonna 1923. Kanadassa hän työskenteli kaivosmiehenä Ontariossa. Kanadasta hän palasi takaisin Suomeen vuonna 1948 sairastuttuaan kaivosmiehen tautiin. Myöhemmin hän kuoli ironista kyllä vanhana vaihdemiehenä junaonnettomuudessa ja hänet haudattiin Seinäjoelle. Kunniamerkit:  Jääkärimerkki.
Gunnar Isak Lindqvist
L > Karl Johannes Lindroos

(19. toukokuuta 1895 Pori – 19. toukokuuta 1918) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Johan Lindroos ja Zenobia Laukka. Lindroos työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 16. helmikuuta 1916, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 1. maaliskuuta 1916. Takaisin komppaniaansa hän palasi 23. heinäkuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen hänet siirrettiin sairauden takia pataljoonan täydennysjoukkoon 20. maaliskuuta 1917. Jälleen hän palasi takaisin pataljoonaan 26. syyskuuta 1917, mutta jouduttiin siirrettiin jälleen sairauden tähden täydennysjoukkoon 17. marraskuuta 1917 ja sille tielle hän myös jäikin, koska hän kuoli keuhkotautiin Stettinin sairaalassa vuonna 1918. Kunniamerkit:  Jääkärimerkki.
L > Väinö Armas Lindroos

(25. syyskuuta 1896 Viipuri – 24. toukokuuta 1919) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat rakennusmestari Aksel Bernhard Lindroos ja Adolfina Aleksandra Fransintytar. Lindroos työskenteli autonkuljettajana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 27. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen vääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan esikuntavääpeliksi 4. Jääkärirykmentin 8. jääkäripataljoonaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Raudussa, missä hän haavoittui pahasti 4. huhtikuuta 1918. Hän palveli parannuttuaan haavoistaan sisällissodan jälkeen Pohjolan jääkäripataljoonassa 31. joulukuuta 1918 alkaen. Hän kuoli keuhkokuumeeseen 24. toukokuuta 1919. Ylennykset: Vääpeli 11. helmikuuta 1918. Kunniamerkit:  Vapaudenmitali 1. lk;  Vapaussodan muistomitali soljen kera,  Jääkärimerkki.
Torsten Gabriel Lindroth
L > Kaarle Aukusti Lindstedt

(4. tammikuuta 1884 Yläne – 5. marraskuuta 1966) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat räätäli Juho Kustaa Lindstedt ja Aleksandra Matilda Vahlroos. Lindstedt kävi kansakoulun ja työskenteli rakennustyömiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 2. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Lindstedt astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918. Takaisin Suomeen hän palasi (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan ryhmänjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 12. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, missä hän haavoittui 28. maaliskuuta 1918. Haavoistaan parannuttuaan hän palasi takaisin komppaniaansa 12. huhtikuuta 1918 ja hänet ylennettiin joukkueenjohtajaksi ja otti osaa taisteluihin Kauksamossa ja Raivolassa.
Lindstedt palveli sisällissodan jälkeen koulutusaliupseerina Pioneerikoulutuspataljoonan 4. komppaniassa. Hänet vapautettiin vakinaisesta palveluksesta 13. helmikuuta 1919 ja työskenteli sen jälkeen rakennustyömiehenä. Lindstedt astui uudelleen armeijan palvelukseen 4. toukokuuta 1920 ja hänet sijoitettiin kuormastovääpeliksi Porin rykmenttiin. Porin rykmentistä hänet siirrettiin Ponttoonikomennuskuntaan 19. lokakuuta 1920, josta hänet siirrettiin edelleen koulutusaliupseeriksi Pioneeripataljoona I:een 10. joulukuuta 1920. Seuraavaksi hänet siirrettiin pioneerikoulutusaliupseeriksi Reserviupseerikouluun 1. toukokuuta 1925. Hän erosi armeijasta eroikänsä perusteella 28. helmikuuta 1934 ja viljeli sen jälkeen pientä palstatilaansa Raisiossa. Hänet haudattiin Raisioon. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 19. helmikuuta 1919, Vääpeli 4. toukokuuta 1920. Kunniamerkit:  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera,  Vapaussodan muistomitali soljen kera,  Talvisodan muistomitali,  Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. lk. mitali kultaisen ristin kera,  Jääkärimerkki,  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.
Hjalmar Heikki Lindström myöh. Louhimaa
L > Juho Aleksi Lindström

Käytti Yhdysvalloissa nimeä John Lind (8. heinäkuuta 1896 Loimaa – 27. kesäkuuta 1973) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat välskäri Juho Lindström ja Amanda Fredrika Säteri. Lindström kävi kansakoulun ja työskenteli mekaanikkona ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 7. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet lähetettiin pataljoonan palattua rintamalta Altonan työosastoon 10. helmikuuta 1917, mistä hänet laskettiin edelleen siviilitöihin Saksaan 18. elokuuta 1917. Takaisin Suomeen hän palasi 24. maaliskuuta 1918 ja astui sisällissotaa käyvän Suomen Valkoisen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä. Hänet sijoitettiin 5. Jääkärirykmentin 13. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kuokkalassa. Hän palveli sisällissodan jälkeen vääpelinä 1. pataljoonan konekiväärikomppaniassa ja edelleen 5. Jääkärirykmentissä, joka tunnettiin myöhemmin nimellä Kuopion jalkaväkirykmentti 4. Hänet siirrettiin Ilmailuvoimiin 19. lokakuuta 1918. Armeijasta hän erosi 11. helmikuuta 1919 ja työskenteli sen jälkeen merimiehenä, mutta muutti myöhemmin siirtolaiseksi USA:aan, missä hän työskenteli puuseppänä rakennustöissä New Yorkissa ja Yhdysvalloista hän muutti myöhemmin Etelä-Amerikkaan, missä hän työskenteli autonkuljettajana vuoteen 1961 saakka. Hänet haudattiin Loimaalle. Ylennykset: Aliupseeri 24. maaliskuuta 1918, Vääpeli 13. heinäkuuta 1918. Kunniamerkit:  Vapaudenmitali 1. lk;  Vapaussodan muistomitali soljen kera,  Jääkärimerkki.
L > Olof Leonard Lindström

(3. joulukuuta 1894 Helsinki – 10. syyskuuta 1964 Lidingö, Ruotsi) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat tehtailija Valfrid Engelbert Lindström ja Anna Dorotea Mehring. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Astrid Emma Christiane Asmussenin kanssa. Lindström kävi viisi luokkaa Nya svenska läroverket i Helsingfors-nimistä oppilaitosta ja Helsingin teollisuuskoulun. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 18. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 11. toukokuuta 1916, jonka jälkeen hän matkusti Ruotsiin. Ruotsissa Lindström työskenteli liikealalla Tukholmassa. Myöhemmin hän työskenteli apulaismyyntipäällikkönä General motors nordiska ab:n palveluksessa. apulaismyyntipäällikkönä. Hän oli kuollessaan Ruotsin kansalainen.
L > Evert Linna

(9. syyskuuta 1890 Saarijärvi – 12. elokuuta 1945) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Juho Linna ja Maria Sofia Tervapuro. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1933 Maria Sofia Tapion kanssa. Linna kävi kansakoulun ja työskenteli seppänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 2. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet laskettiin hänellä todetun sairauden takia siviilitöihin Saksaan 2. lokakuuta 1916. Pataljoonaan hän palasi takaisin 7. elokuuta 1917 ja hänet sijoitettiin nyt pataljoonan 2. konekiväärikomppaniaan. Hän oli niitä harvoja jääkäreitä, jotka saksalaiset kouluttivat asesepäksi. Kyseisen koulun hän kävi vuonna 1917 Kovnossa.
Linna astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella, Aittolahdessa, Lyykylässä, Mannikkalassa ja Talissa. Linna palveli sisällissodan jälkeen edelleen 3. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin aluksi Savon jääkärirykmentti 3 ja myöhemmin Uudenmaan rykmentti. Hän toimi rykmentin 1. konekiväärikomppaniassa. Armeijasta Linna erosi 31. maaliskuuta 1919 ja liittyi suojeluskuntajärjestöön ja hänet sijoitettiin 31. maaliskuuta 1919 alkaen paikallispäälliköksi Rovaniemen suojeluskuntaan, missä hän palveli 1. huhtikuuta 1920 saakka, jolloin hän astui koulutusaliupseeriksi Lapin rajavartioston palvelukseen Rovaniemelle. Tehtävässä hän oli 26. syyskuuta 1922 saakka. Myöhemmin hän työskenteli seppänä Ivalossa talvisodan syttymiseen saakka.
Linna osallistui talvisotaan komppanianvääpelinä Petsamon Harjoituskeskuksessa (tunnettiin myöhemmin nimellä Osasto Pennanen) ja otti osaa sotatoimiin Petsamon alueella. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin konekiväärikomppanian vääpeliksi ja osaston asealiupseeriksi Erillisosasto Pennaseen, missä hän toimi ensimmäisenä sotavuonna, jonka jälkeen hänet kotiutettiin. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 13. huhtikuuta 1918, Vääpeli 2. kesäkuuta 1918. Kunniamerkit:  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera,  Vapaussodan muistomitali soljen kera,  Talvisodan muistomitali,  Jääkärimerkki.
Väinö Armas Linnanlahti ent. Lindqvist
L > Arvo Einari Lisko

(22. toukokuuta 1893 Kangasala – 30. heinäkuuta 1956) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Heikki Lisko ja Amanda Heikintytär. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Tyyne Marin Raution kanssa. Lisko kävi kansakoulua ja Oulaisten maamieskoulun ja työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 27. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin pataljoonan rintamalta paluun jälkeen hänellä todetun sairauden takia pataljoonan täydennysjoukkoon 20. maaliskuuta 1917 ja laskettiin edelleen siviilitöihin Saksaan. Takaisin Suomeen hän palasi Suomen sisällissodan loppupuolella toukokuun alussa vuonna 1918. Suomeen palattuaan hän astui armeijan palvelukseen ja hänet sijoitettiin aliupseerin vakanssilla 29. toukokuuta 1918 alkaen aluksi 1. Jääkärirykmentin II pataljoonan 3. komppaniaan, josta hänet siirrettiin armeijan uudelleen järjestelyn yhteydessä varusvaraston hoitajaksi Kaartin jääkäripataljoonaan. Armeijasta hän erosi maaliskuussa 1919 ja osti sen jälkeen hotellin Oulusta (myöh. Kauppahotelli) ja omistautui hotellialalle työskennellen alalla aina kuolemaansa saakka. Hänet haudattiin Ouluun. Ylennykset: Aliupseeri 29. toukokuuta 1918, Vääpeli 13. heinäkuuta 1918. Kunniamerkit:  Jääkärimerkki,  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.
Paul Martialis Ljungberg
Johannes Longi
Evert Arvid Evertsson Loo
Kustaa Nestori Loukola
Edvin Alexander Lundell
L > Johannes Lundström

(20. kesäkuuta 1891 Mustasaari – 3. huhtikuuta 1918) oli suomalainen jääkärialiupseeri. Hänen vanhempansa olivat työmies Anders Gustaf Lundström ja Sofia Backman. Lundström kävi kansakoulun ja työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 11. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Lundström astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan 2. Jääkärirykmentin 6. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla ja Tampereella, missä kaatui hän Näsilinnan valtauksessa 3. huhtikuuta 1918. Hänet haudattiin Mustasaaren sankarihautaan. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918. Kunniamerkit:  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera,  Vapaussodan muistomitali soljen kera,  Jääkärimerkki.
Heikki Oskari Lunki