stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Palolammi (Heinola, itäinen)

| Palolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°23′27″N, 26°07′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskuoja:  oja Terriojaan 
Järvinumero:  14.174.1.020
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  143,6 m  
Pituus:  250 m  
Leveys:  170 m  
Rantaviiva:  0,715 km  
Pinta-ala:  2,993 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPalolammi 
Palolammi  on Päijät-Hämeessä Heinolassa Löytänen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,0 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Pajujärvien valuma-alueeseen (14.174) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 143,6 metriä mpy.
Peter Rosegger

Peter Rosegger
Peter (Petri) Kettenfeier Rosegger(31. heinäkuuta 1843 Alpl, Steiermark – 26. kesäkuuta 1918 Krieglach) oli itävaltalainen kirjailija. Alkuperäisen nimensä Roßegger hän muutti Roseggeriksi julkaistuaan ensimmäiset työnsä ja huomattuaan, että samalla seudulla asuu viisi samannimistä miestä, joista kukaan ei ollut hänelle sukua.[lähde? ]
Peter Rosegger syntyi metsänhoitaja Lorenz Roßeggerin ja tämän vaimon Marian pojaksi. Koska Alplissa ei ollut oppivelvollisuutta, monet, kuten myös Roseggerin isä, olivat lukutaidottomia. Niinpä hän oppi paljon äidiltään, joka oli saanut oppia paikkakunnalla opettaja toimineelta isoisältään. Rosegger sai vain vähän kouluopetusta. Vanhemmat toivoivat pojastaan pappia, mutta koulutus olisi tullut liian kalliiksi. Koska Rosegger oli ruumiiltaan liian heikko maanviljelijäksi, hän aloitti 17-vuotiaana opinnot Sankt Kathrein am Hauensteinissa. Hänen tulonsa olivat pienet, ja hän sai elantonsa myymällä kirjoja, enimmäkseen kylätarinoita, ovelta ovelle. Näin hän tutustui erilaisiin ihmisiin ja alkoi pian itsekin kirjoittaa.[lähde? ]
Rosegger oli harras katolilainen ja noudatti aina uskollisesti opinkappaleita, sulkematta kuitenkaan silmiään katolisen kirkon epäkohdilta. Hän oli kaksi kertaa naimisissa, ensin Anna Pichlerin kanssa vuodesta 1873 vuoteen 1875, jolloin vaimo kuoli vähän toisen lapsen syntymän jälkeen. Vuonna 1879 Rosegger avioitui toisen vaimonsa Anna Knaurin kanssa, ja heille syntyi kolme lasta.[lähde? ]
Rosegger oli vuosina 1911, 1913 ja 1918 ehdolla Nobel-palkinnon saajaksi. Hän oli tuottelias kirjoittaja ja aikansa luetuimpia kirjailijoita.
Peter Rosegger kuoli 26. kesäkuuta 1918 Krieglachissa 74-vuotiaana. Hänen hautakivensä on Krieglachin hautausmaalla. Hän itse halusi ”yksinkertaisimman haudan, kuten jokaisella alplilaisella maanviljelijällä, sillä siinä on jo aivan tarpeeksi, jos joku 50 vuoden päästä tietää kuka Rosegger oli.”[lähde? ]
Roseggerin syntymätalo, koulu Alplissa,[lähde? ] kuten myös asuin- ja kuolintalo Krieglachissa toimivat nykyään museoina.
Rosegger kirjoitti esikoisrunonsa "Zither und Hackbrett" (1869) Steiermarkin murteella ja kirjoitti murteella myös kertomuksen "Tannenharz und Fichtennadeln" (1870). Hän perusti 1876 kuukausilehden Heimgarten, jossa hän julkaisi tuotantoaan. Hän kuvaa  teoksissaan kotiseutunsa  Steiermarkin luontoa ja kansaa tunteikkaasti, mutta hän hallitsee aiheensa myös taiteellisesti. Häntä pidetään yhtenä ensimmäisistä saksankielisistä kansankuvaajista, missä hän muistuttaa Berthold Auerbachia.
Teokset > Suomennetut teokset

Hadrian raukka; Hätäkaste. Kaksi kertomusta Ylä-Steiermarkista, suom. ja tekijän elämäkerralla varustanut Onni R. Hamara. Hämeenlinna: Karisto, 1910. Sarja: Kirjallisia pikkuhelmiä, 37. Tekijänimellä: Peter Rosegger
I.N.R.I. ilosanoma kurjalle syntiselle, suom. Uno Brummer. Helsinki: K. E. Holm, 1905 Tekijänimellä: Petri Kettenfeier Rosegger
Kertomuksia Alppilaaksoista, novellikokoelma, valikoima kokoelmasta Villivesoja. Jyväskylä: K. J. Gummerus, 1905 (eripainos Kyläkirjastosta, Jyväskylä 1905.)
Kurjalan Maria. Porvoo: WSOY, 1912. Sarja: Lehtiä maailmankirjallisuudesta, n.o 7. Tekijänimellä: Peter Rosegger
Poikavuosiltani, suom. Vihtori Peltonen. Porvoo: WSOY, 1896 Tekijänimellä: Petri Kettenfeier Rosegger
Poikavuosiltani, suom. Salme Setälä, Helsinki: Otava, 1923. Sarja: Mailta ja meriltä, 4. Tekijänimellä: Peter Rosegger
Poikavuosiltani. 2. osa, suom. Salme Setälä, Helsinki: Otava, 1925. Sarja: Mailta ja meriltä. Uusi sarja, 8. Tekijänimellä: Peter Rosegger
Tapaturma alpeilla, ; suom. A. O. Porvoo: WSOY, 1903.Välipalaksi, 14. Tekijänimellä: Petri Kettenfeier Rosegger
Lapsuudenmuistoja (Kindheitserinnerungen); suomensi Impi Sirkka. Porvoo: WSOY 1911. Sarja: Suomen lasten kirjoja, 7. Tekijänimellä: Peter Rosegger (Verkossa)
Sateenvarjo, teoksessa: Hyvää yötä, Kolmas "Hyvää yötä": hetki lepoa kunnes nukutte, toim. V. Hämeen-Anttila, Hämeenlinna: Arvi A. Karisto 1936 Tekijänimellä: Peter Rosegger
Teokset > Alkuperäisteokset

Runoja:
Zither und Hackbrett, 1870
Mein Lied, 1911
Romaaneja:
Heidepeters Gabriel, 1882
Der Gottsucher, 1883
Jakob der Letzte, 1888
Peter Mayr, Der Wirt an der Mahr, 1891
Das ewige Licht, 1897
Erdsegen, 1900
Inri, 1905
Die Försterbuben, 1907
Die beiden Hänse, 1911
Kertomuksia:
Geschichten aus Steiermark, 1871
Geschichten aus den Alpen, 1873
Streit und Sieg, 1876
Mann und Weib, Liebesgeschichten, 1879
Allerhand Leute, 1888
Der Schelm aus den Alpen, 1890
Durch!, 1897
Als ich noch der Waldbauernbub war, 1902
Wildlinge, 1906
Lasset uns von Liebe reden, 1909
Der erste Christbaum
Omaelämäkertoja:
Die Schriften des Waldschulmeisters, 1875
Waldheimat, 1877
Mein Weltleben, 1898,1914
Schriften in Steirischer Mundart, 1907
Gesammelte Werke (40 Bde.), 1913-1916
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peter Rosegger Wikimedia Commonsissa
Books Online by Peter Rosegger, University of Pennsylvania
"Peter+Rosegger"&sort=title Books by Peter Rosegger Internet Archive
Books by Peter Rosegger Project Gutenberg
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Peter Rosegger
Käännös suomeksi
Pikkununnat

| Pikkununnat |
| --- | --- |
 Rillinunna (Nonnula rubecula)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Laiskurit Bucconidae
Suku::  Pikkununnat  Nonnula  P. L. Sclater, 1854
Katso myös
   Pikkununnat Wikispeciesissä   Pikkununnat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pikkununnat (Nonnula) on laiskurien heimoon kuuluva tikkalintusuku. Pikkununnien sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan kuusi lajia.
Pikkununniin kuuluvia lajeja

Harmaaposkinunna (Nonnula frontalis)
Kastanjanunna (Nonnula amaurocephala)
Okranaamanunna (Nonnula sclateri)
Rillinunna (Nonnula rubecula)
Ruskonunna (Nonnula brunnea)
Rusolakkinunna (Nonnula ruficapilla)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Nonnula (englanniksi)
Porin rauhanyhdistys

| Porin rauhanyhdistys |
| --- | --- |
Sijainti:  Louhentie 4 28370 Pori
Seurakunta:  Porin rauhanyhdistys ry (SRK)
Rakentamisvuosi:  1980
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Porin rauhanyhdistys on Porissa sijaitseva rukoushuone ja toimintatalo. Se edustaa vanhoillislestadiolaista herätysliikettä, jonka kattojärjestö on Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys. Rauhanyhdistyksen keskeisintä toimintaa ovat seurojen järjestäminen. Seurojen ohella rauhanyhdistys järjestää toiminta lapsille ja nuorille, eläkeläisille, aluetoimintaa sekä muuta toimintaa. Porin rauhanyhdistyksen toimitalo on rakennettu Sampolan Louhentielle vuonna 1980.
Historia

Lestadiolainen herätys saapui Poriin 1870-luvulla. Porin rauhanyhdistys perustettiin vuonna 1894. Lestadiolaisen herätyksen alkuaikoina pidettiin monipäiväisiä seuroja. Alkuaikoina rauhanyhdistys kokoontui kodeissa ja vuokratiloissa. Porin rauhanyhdistyksen ensimmäinen rukoushuone rakennettiin vuonna 1901 Päärnäisiin. Rauhanyhdistys toimi näissä tiloissa useiden vuosikymmenten ajan. 1970-luvulla tuli ajankohtaiseksi uuden toimitilan rakentaminen. Uusi toimitalo rakentui vuonna 1980.
Pihkovan lentoasema

Pihkovan lentoasema Pihkovan alueen kartalla. Lentoasema sijaitsee aivan kaupungin kaakkoispuolella.
Pihkovan lentoasema  (ven. Международный аэропорт Псков, Meždunarodnyi aeroport Pskov, Pihkovan kansainvälinen lentoasema; myös nimellä ven. Аэропорт Псков Кресты, Aeroport Pskov Kresty) (IATA: PKV, ICAO: ULOO) on Pihkovan alueella, Pihkovan kaupungissa sijaitseva, sekä sotilas- että siviililentotoiminnan käyttämä, 2,5 kilometrin kiitotiellä varustettu lentopaikka.
Lentoasema sijaitsee kaupungin kyljessä, 4-7 kilometriä Pihkovan keskustasta kaakkoon. Siviililiikenteen terminaali ja lennonjohdon rakennus sijaitsevat kiitotien pohjoispään lähellä. Lentokenttäalue sotilaallisine alueineen jää kaupungin ja sen itäpuolitse ohittavan eurooppatie E 95:n väliin.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan 24. helmikuuta 2022 sotilaallisesti, lentoaseman toiminnan viestittiin jatkuvan "normaalisti". Päinvastainen tilanne oli 12:lla Venäjän eteläisemmällä lentoasemalla (Rostov-na-Donu (Platov), ​​Krasnodar (Paškovski), Anapa (Vityazevo), Gelendžik, Elista, Stavropol, Belgorod, Brjansk, Orel, Kursk, Voronež ja Simferopol), joiden normaali lentotoiminta katkaistiin samana päivänä, aluksi 2. maaliskuuta asti.
Pihkovan lentoaseman lentotukikohdassa on 2020-luvulla toiminut 334. sotilaskuljetuslentorykmentti (334 VTAP). Lentorykmentin lentokalustoon kuuluu strategisia Iljušin Il-76MD -kuljetuskoneita, Iljušin Il-76MD-90A  ja Iljušin Il-78 -ilmatankkauslentokoneita. Sotilaskuljatuskoneilla on kuljetettu esimerkiksi Pihkovan maahanlaskujoukkoja, jotka ovat osallistuneet sotatoimiin Ukrainassa jo 2014 sekä helmikuussa 2022 alkaneen Venäjän hyökkäyssodan aikana.
Ainakin neljä Pihkovan lentotukikohdassa sijainneista Venäjän Iljušin IL-76 -sotilaskuljetuskoneista tai Iljušin IL-78 -ilmatankkauskoneista tuhoutui tai vaurioitui 30. elokuuta 2023 Pihkovan lentoasemalle tehtyjen drooni-iskujen johdosta.  Venäjän mediassa oli esitetty jopa kuuden, yhdysvaltaisessa mediassa jopa seitsemän lentokoneen tuhoutuneen tai vaurioituneen, näiden joukossa strateginen Tupolev Tu-22 -pommituslentokone.
Pihkovan lentoaseman lennonjohtotorni.
Iljutšin Il-76MD -kuljetuskone Pihkovan lentoasemalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pihkovan lentoasema Wikimedia Commonsissa
Pskov Airport (Pskov) (englanniksi) (wikimapia.org)
Venäjän lentotukikohdat Euroopassa
Kartta esittää Venäjän ilmavoimien lentopaikkojen ohella merivoimien ja maavoimien keskeisimmät lentotukikohdat ja -asemat. (Huom! Sisältö täydentyy, kesken.)
Pikkuvirmajuuri

| Pikkuvirmajuuri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Dipsacales
Heimo::  Kuusamakasvit Caprifoliaceae
Suku::  Virmajuuret Valeriana
Laji::  dioica
Kaksiosainen nimi
 Valeriana dioica  L. (1753) 
Katso myös
   Pikkuvirmajuuri Wikispeciesissä   Pikkuvirmajuuri Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Pikkuvirmajuuri (Valeriana dioica) on monivuotinen kasvilaji, joka kuuluu nykyisessä luokittelussa kuusamakasveihin. Se on 20–60 senttimetriä korkeaksi kasvava virmajuurentuoksuinen ruoho. Laji on kaksikotinen (lajinimi dioica), hede- ja emikukat kasvavat eri yksilöissä. Kukintona on tiivis kerrannaisviuhko, kukat ovat vaaleanpunaiset. Hedekasveissa kukinnot ovat leveämpiä ja yksittäiset kukat teriöltään suurempia kuin emikasveissa. Hedelmänä on pieni lenninhaivenellinen pähkylä.
Pikkuvirmajuuri esiintyy suuressa osassa Eurooppaa ja Turkissa. Suomessa se ei kasva. Pohjoismaissa lajia esiintyy eteläosissa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Pikkuvirmajuuri – Valeriana dioica
Personal Jesus

| ”Personal Jesus” Depeche Mode |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Violator
 Äänitetty : toukokuu 1989
 Julkaistu: 29. elokuuta 1989
 Tekijä(t): Martin Gore
 Tuottaja(t): Depeche Mode, Flood
 Tyylilaji: synthrock, blues rock
 Kesto: 03.44
 Levy-yhtiö: Mute
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 9.
Depeche Moden muut singlet
| ”Everything Counts (live)” 1989 | ”Personal Jesus” 1990 | ”Enjoy the Silence” 1990 |
Personal Jesus on englantilaisen synthpop-yhtye Depeche Moden single, joka julkaistiin vuonna 1989. ”Personal Jesus” oli ensimmäinen single, joka edelsi yhtyeen seitsemättä levyä Violator (1990). Ennen Violatorin ilmestymistä julkaistiin samalta levyltä toinenkin kappale, eli ”Enjoy the Silence”, kumpikin kappale on Martin Goren käsialaa.
The Many Faces of Depeche Mode -levyn kansitekstien mukaan kappaleesta tuli Warner Bros. Records -levy-yhtiön eniten myynyt 12"-single. Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 9. Muun muassa Johnny Cash, Marilyn Manson ja Def Leppard ovat tehneet kappaleesta coverin.
Taustaa ja markkinointi

Puolessa välissä vuotta 1989 yhtye alkoi levytystyöt Milanossa bändin tuottajan Floodin kanssa: tuloksena tästä sessiosta oli ”Personal Jesus” -single. Kappaleessa on tarttuva blues-tyyppinen kitarariffi ja pohjalla tiukka rumpu-soundi, mikä poikkeaa täysin kaikesta yhtyeen siihenastisesta tuotannosta. Depeche Moden lauluissa oli toki käytetty kitaraosuuksia aiemminkin: Laulussa ”Behind the Wheel” ja DM-coverissa kappaleesta ”Route 66”, molemmat levyltä Music for the Masses. Lisäksi akustinen kitara vilahtaa tai kuuluu enemmänkin kappaleissa ”Love, in Itself” ja ”And Then...” levyltä Construction Time Again sekä ”Here is the House” levyltä Black Celebration. Tämä oli kuitenkin ensimmäinen kerta, kun sähkökitaralla oli keskeinen osa jossakin Depeche Mode -kappaleessa.
Ennen singlen julkaisemista brittiläisisten paikallislehtien "Henkilökohtaista"-palstoilla nähtiin ilmoituksia, joissa luki "Henkilökohtainen Jeesuksesi" (engl. Your own personal Jesus). Seuraavaksi näihin mainoksiin ilmestyi myös puhelinnumero, johon soittamalla saattoi kuulla kappaleen. Mainoksista noussut häly auttoi kappaletta nousemaan UK-listan sijalle 13. Singlestä tuli yksi yhtyeen parhaista myyntimenestyksistä; eikä siitäkään ollut haittaa, että single ilmestyi puoli vuotta aiemmin kuin levy jolla kappale on. Tuossa vaiheessa ”Personal Jesus” oli parhaiten myynyt 12"-single koko Warner Recordsin historiassa.
Singlen takakannessa on kuva, jossa näkyy joku yhtyeen jäsen ja alastoman naisen selkäpuoli. Singlen 7"-vinyyliversiossa naisen kanssa näkyy Martin Gore, 12"-versiossa taas Dave Gahan, C-kasetilla kuvassa on Andy Fletcher ja CD:llä Alan Wilder. Naista ei kuitenkaan ole kaikissa painoksissa, kuten vuoden 2004 CD-julkaisuissa tai promokopioissa. Joissakin harvinaisemmissa painoksissa, kuten GBong17, voi nähdä kaikki neljä kuvaa ja lisäksi vielä viidennen kuvan, jossa on koko yhtye ja Martin halaa tätä alastonta naista.
Taustaa ja markkinointi > Remix-tulva

”Personal Jesus” johti ylettömään määrään remix-versioita, jopa Depeche Moden mittapuulla. Suurimmasta osasta Depeche Moden edellisistä singleistä oli tehty pidempiä versioita (extended mixes) yhtyeen itsensä toimesta. Jeesus kuitenkin innoitti DM:n kutsumaan lisävoimia remiksaamaan singleään, ja niin DJ- ja miksaajaversiot tulivat kuvioihin – pysyvästi. Violatorin miksauksen hoitanut François Kevorkian miksasi nimillä ”Holier Than Thou Approach”, ”Pump Mix” ja ”Kazan Cathedral Mix” kulkevat versiot. Näistä jälkimmäinen on vähemmän tunnettu, eikä sitä julkaistu millään single-levyllä. Violatorin tuottaja Flood (Mark Ellis) miksasi versiot, jotka kulkevat nimillä ”Acoustic”, ”Telephone Stomp Mix” ja ”Sensual Mix”. Yhtyeen alkuaikojen tuottaja Daniel Miller miksasi muun muassa ”Hazchemix”-version.
Kappaleen nimi

Vuonna 2018 julkaistiin levy The Many Faces of Depeche Mode, joka koostuu kolmesta CD-levystä. Kolmannen CD:n alanimeke on Influences, Originals & Remixes. Tälle CD:lle on otettu mukaan kappaleita, artisteja tai musiikkia, jotka kuvastavat sitä mikä on vaikuttanut Depeche Moden musiikkiin. Vaikutteiksi mainitaan muun muassa Kraftwerk, Roxy Music, Gary Numan, Joy Division, The Beatles, The Cure ja David Bowien kappale ”Heroes”. Levyllä on myös Elvis Presleyn kappale ”Blue Moon of Kentucky”. Laulun mukana olo ja ”Personal Jesus” -kappaleen nimi selitetään levyn kansiteksteissä (engl. liner notes): Kun Martin Gore oli työstämässä biisejä tulevalle Violator-levylle, hän luki tuolloin myös Elvis Presley -elämäkertaa (Elvis and Me; Elvis ja minä, Priscilla Beaulieu Presley ja Sandra Harmon, Gummerus 1986). Kirjasta Gore sai tietää, että Priscilla Presleyllä oli tapana käyttää aviomiehestään nimitystä "my Personal Jesus" (oma henkilökohtainen Jeesukseni).
Spin-lehdessä (heinäkuu, 1990) Martin Gore sanoo asiasta näin: "Kappale perustuu siihen kuinka Priscilla Presley palvoi Kuningastaan. Laulu kertoo siitä, kuinka joku pitää sinua omana Jeesuksenaan, olet joku joka antaa toivoa ja pitää huolta. Se kertoo siitä miten Elvis oli paitsi hänen miehensä myös hänen opastajansa. Siitä kuinka usein rakkaussuhteissa käy niin; sydän ottaa ikään kuin täydellisen jumalan paikan, vaikka ihminen on oikeasti epätäydellinen. Ei kai toisen jumalointi nyt kovin tasapainoista ole, vai?"
Cover-versioita

Vuonna 2010 Nina Hagen julkaisi kokonaisen levyn nimeltä Personal Jesus, jolla on myös cover-versio Depeche Moden kappaleesta ”Personal Jesus”. Voimakas ja ilmaisuvoimainen versio tuo jälleen kerran esiin Hagenin laajan äänialan ja monipuolisuuden – sanoistusta on kuitenkin hieman muutettu. Kappaleesta on ainakin 135 eri versiota. Suomeksi sen on tehnyt Eläkeläiset nimellä ”Luikurihumppa” (1995). Instrumentaalit versiot löytyvät esimerkiksi Vitamin String Quartetin (2003) ja Midnite String Quartetin (2016) ohjelmistosta. Ensimmäisen cover-version taisi ehtiä levyttämään sanfranciscolainen Bomb, Personan Jesus 7"-single vuodelta 1990. Bomb julkaisi sen myös nimellä ”P. Jesus” vuonna 1999 ilmestyneellä levyllään Lovesuckers. Tunnetuimpia lukuisten versioiden tekijöistä lienevät Johnny Cash (2002), Marilyn Manson (2004), Nina Hagen (2010), Sammy Hagar (2013) ja Def Leppard (2018) – tietysti onnistuneita versiointeja voivat tehdä myös vähemmän nimekkäät artistit.
Aiheesta muualla

Discogs
Phocaea-ryhmä

Phocaea-ryhmä on pikkuplaneettaryhmä Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä. Phocaea-ryhmän pikkuplaneetat ovat siis päävyöhykkeen asteroideja. Ne kiertävät Aurinko päävyöhykkeen sisä-osissa radoilla, joiden inklinaatio on suuri. Täten ne erottuvat Hungaria-ryhmän kappaleiden tavoin useimmista muista päävyöhykkeen asteroideista. Phocaea-ryhmä on saanut nimensä 25 Phocaean mukaan. Kuten Hungaria-ryhmän kohteet Phocaea-ryhmänkin kappaleet eivät ole syntyneet yhden kappaleen hajotessa palasiin, mikä on päävyöhykkeen asteroidien ryhmien tavallinen syntytapa.
Pikaluistelu olympialaisissa

Pikaluistelu on ollut talviolympialaisten ohjelmassa ensimmäisistä talviolympialaisista, vuodesta  1924 lähtien. Naiset kilpailivat ensimmäisen kerran talviolympialaisissa vuonna 1960. Olympialaisten pikaluistelussa järjestetään nykyisin miehille ja naisille 6 tapahtumaa. Kilpailut käydään eurooppalaisella tyylillä, jossa kilpailijat luistelevat pareittain. Vuoden 1932 olympialaisissa luistelijat lähtivät pohjoisamerikkalaiseen tapaan yhteislähdöllä, mikä johti monien eurooppalaisluistelijoiden boikottiin kisoja kohtaan. Pikaluistelun menestynein maa olympialaisissa on Alankomaat.
Tapahtumat

|  Pikaluistelu> Miesten kilpailut |  Pikaluistelu> 24 |  Pikaluistelu> 28 |  Pikaluistelu> 32 |  Pikaluistelu> 36 |  Pikaluistelu> 48 |  Pikaluistelu> 52 |  Pikaluistelu> 56 |  Pikaluistelu> 60 |  Pikaluistelu> 64 |  Pikaluistelu> 68 |  Pikaluistelu> 72 |  Pikaluistelu> 76 |  Pikaluistelu> 80 |  Pikaluistelu> 84 |  Pikaluistelu> 88 |  Pikaluistelu> 92 |  Pikaluistelu> 94 |  Pikaluistelu> 98 |  Pikaluistelu> 02 |  Pikaluistelu> 06 |  Pikaluistelu> 10 |  Pikaluistelu> 14 |  Pikaluistelu> 18 |  Pikaluistelu>  |  Pikaluistelu>  |  Pikaluistelu>  |  Pikaluistelu>  |  Pikaluistelu>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Miesten 500 m | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |  |  |  |  |  |
| Miesten 1 000 m | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |  |  |  |  |  |
| Miesten 1 500 m | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |  |  |  |  |  |
| Miesten 5 000 m | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |  |  |  |  |  |
| Miesten 10 000 m | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |  |  |  |  |  |
| Miesten joukkuetakaa-ajo | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | X | X | X | X |  |  |  |  |  |
| Miesten yhteiskilpailu | X | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - |  |  |  |  |  |
| Naisten kilpailut | 24 | 28 | 32 | 36 | 48 | 52 | 56 | 60 | 64 | 68 | 72 | 76 | 80 | 84 | 88 | 92 | 94 | 98 | 02 | 06 | 10 | 14 | 18 |  |  |  |  |  |
| Naisten 500 m | - | - | (n) | - | - | - | - | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |  |  |  |  |  |
| Naisten 1 000 m | - | - | (n) | - | - | - | - | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |  |  |  |  |  |
| Naisten 1 500 m | - | - | (n) | - | - | - | - | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |  |  |  |  |  |
| Naisten 3 000 m | - | - | - | - | - | - | - | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |  |  |  |  |  |
| Naisten 5 000 m | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | X | X | X | X | X | X |  |  |  |  |  |
| Naisten joukkuetakaa-ajo | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | X | X | X | X |  |  |  |  |  |
*(n) = näytöstapahtuma
Mitalitaulukko

| Pikaluistelun olympiamitalit> Sija | Pikaluistelun olympiamitalit> Maa | Pikaluistelun olympiamitalit> Kultaa | Pikaluistelun olympiamitalit> Hopeaa | Pikaluistelun olympiamitalit> Pronssia | Pikaluistelun olympiamitalit> Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Alankomaat | 35 | 36 | 34 | 105 |
| 2 |  Yhdysvallat | 29 | 22 | 16 | 67 |
| 3 |  Norja | 25 | 28 | 27 | 80 |
| 4 |  Neuvostoliitto | 24 | 17 | 19 | 60 |
| 5 |  Saksa | 13 | 15 | 10 | 38 |
| 6 |  Kanada | 8 | 12 | 15 | 35 |
| 7 |  Itä-Saksa | 8 | 12 | 9 | 29 |
| 8 |  Suomi | 7 | 8 | 9 | 24 |
| 9 |  Ruotsi | 7 | 4 | 5 | 16 |
| 10 |  Etelä-Korea | 4 | 4 | 1 | 9 |
| 11 |  Venäjä | 3 | 5 | 5 | 13 |
| 12 |  Tšekki | 3 | 1 | 1 | 5 |
| 13 |  Länsi-Saksa | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 14 |  Italia | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 15 |  Japani | 1 | 5 | 9 | 15 |
| 16 |  Kiina | 1 | 3 | 3 | 7 |
| 17 |  Itävalta | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 18 |  Puola | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 19 |  Saksojen yhteisjoukkue | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 20 |  Pohjois-Korea | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 21 |  Valko-Venäjä | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 22 |  Kazakstan | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 23 |  Belgia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 176 | 179 | 172 | 527 |
Lähde: Speed Skating Sports Reference. Viitattu 10.12.2016. (englanniksi)
Petersburgin piirikunta

Petersburgin piirikunta (engl. Petersburg Borough) on Yhdysvaltojen Alaskan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuonna 2019 väkiluvuksi arvioitiin 3 226. Sen pinta-ala on 9 920 neliökilometriä. Hallintokeskus Petersburg on myös piirikunnan väkiluvultaan suurin kaupunki.
Väestö

Piirikunnan asukkaista 67,1 prosenttia on valkoisia ja 10,6 prosenttia latinalaisamerikkalaisa. 96,1 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 41,7 vuotta.