stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antsiferovo

| Antsiferovo Анциферово |
| --- | --- |
 Antsiferovo
 Koordinaatit: 58°57′45″N, 34°0′28″E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Novgorodin alue
Piiri:  Hvoinajan piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  272 km²
Väkiluku (2010):  1 200
 
 Kunnan kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Antsiferovo (ven. Анциферово) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Hvoinajan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 30 kilometriä Hvoinajasta luoteeseen. Kylässä on 900 ja kunnassa 1 200 asukasta (vuonna 2010).
Maantiede ja asutus

Antsiferovon kunnan pinta-ala on 272 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Hvoinajan piirin Ostahnovon, idässä Pesin ja kaakossa Migološtšin kuntiin, etelässä Borovitšin piirin Kontšanskoje-Suvorovskojen kuntaan sekä lännessä Ljubytinon piirin Ljubytinon ja Neboltšin kuntiin.
Kunta sijaitsee Valdain ylängön koillisosassa. Sen alueella on paljon järviä, joista suurimmat ovat Somino, Sosnitsa ja Naloi. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, sora, savi ja turve. Seudulla on karstijärvien rauhoitusalue. Ympäristön kokonaistila on hyvä.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu Gornyin asutus ja Kiprijan rautatieasema sekä 17 kylää: toinen Antsiferovo, Brod, Dolbenki, Glezdovo, Gulobuiha, Gorodok, Iljitšino, Jerosiha, Jerzovka, Nazarjino, Novinka, Nožkino, Striževo, Udovištše, Vnuto, Voroniha ja Zamostje. Brodin kunta liitettiin Antsiferovoon vuonna 2010.
Liikenne, talous ja palvelut

Kunnan läpi kulkee Ljubytinon ja Hvoinajan välinen maantie sekä Pietarin ja Moskovan välinen ohitusrata, jolla on Antsiferovo-Mologskojen ja Kiprijan asemat. Asemilla pysähtyy joukko kaukojunia sekä Hvoinajan ja Budogoštšin väliset paikallisjunat. Gornyista, Brodista ja Antsiferovosta on linja-autoyhteys Hvoinajaan. Kunnan kautta kulkee myös Jaroslavlin ja Kirišin välinen öljyjohto.
Antsiferovossa toimii puunhankintaa ja -jalostusta harjoittava yritys Adok. Maataloutta edustavat asukkaiden palstaviljelmät, joilla tuotetaan lähinnä maitoa, lihaa ja perunaa.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kirjasto, joukko kauppoja ja baari. Eräitä palveluja on myös Gornyissa ja Brodissa.
Nähtävyydet

Seudulta on löydetty useita muinaisia hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Vnuton kirkko ja Udovištšen kartano. Kiprijan asemalla on toisessa maailmansodassa kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikka.
Aiheesta muualla

Antsiferovon kunnan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Argumentum ex silentio

Argumentum ex silentio eli hiljaisuuteen vetoaminen on argumentti, jossa henkilö esittää väitteen, ja mikäli sitä ei kumota, väite on tosi. Päättely on argumentointivirhe, jossa väitteen todistamisen taakka on virheellisesti siirretty kuulijalle. Kaava menee seuraavasti:
Henkilö X esittää väitteen A.
Kukaan ei vastaa henkilön X argumentaatioon.
Siis väite A on tosi.
Argumenttia kuvaa sanonta ”Vaikeneminen on myöntymisen merkki".
Historiatieteessä

Historiatieteessä argumentum ex silentio tarkoittaa väitettä, että jotain asiaa ei ole tapahtunut, jos siitä ei ole aikalaislähteitä. Esimerkiksi Patricia Crone katsoo, että Mekka ei ollut pyhiinvaelluskohde eikä kauppateiden risteys 500-luvulla, koska mikään 500-luvun lähde ei mainitse Mekkaa. Samalla perusteella on epäilty Muhammedin historiallisuutta. Historiatieteessä argumentum ex silentio on normaalisti käytetty periaate, mutta sisältää virheen mahdollisuuden, sillä etenkin merkitykseltään vähäisistä asioista  jää harvoin aikalaistodisteita.
Askelvaimennin

Tyypillisen sarjakytkentätyyppisen askelvaimentimen kaavakuva. Vastusten arvot riippuvat käytetystä sovelluksesta.
Askelvaimennin (engl. stepped attenuator) on vastuksista ja moniasentoisesta kytkimestä tai kytkimistä koostuva askelittain säädettävä elektroninen vaimennin. Käyttötarkoitukset ovat usein samankaltaiset kuin potentiometrillä. Askelvaimentimia käytetään erityisesti sovelluksissa, joissa kanavien välinen tasapaino ja suuri kulutuksenkesto ovat tärkeitä, kuten korkealaatuisten äänentoistolaitteiden äänenvoimakkuussäätimet.
Askelvaimennintyypit

Sarjakytkentätyyppi (engl. series type)
Sarjakytkentätyyppinen vaimennin koostuu sarjaankytkettyjen vastusten ketjusta, jonka toiseen päähän tuodaan signaali ja toinen pää kytketään laitteen runkoon. Kytkimellä valitaan, mistä vastusten välistä vaimennettu signaali otetaan ulos. Signaalin aiheuttama virta kulkee aina kaikkien vastusten läpi, jolloin vaimentimen tuloimpedanssi pysyy samana kytkimen asennosta riippumatta, ellei vaimenninta seuraavan vahvistinasteen tuloimpedanssia huomioida.
Tikapuutyyppi (engl. ladder type)
Tikapuutyyppisessä askelvaimentimessa kaksiosaisella kytkimellä valitaan kaksi vastusta, jotka muodostavat jännitejaon signaalille. Etuna sarjakytkentätyyppiseen vaimentimeen verrattuna on se, että virta kulkee ainoastaan kahden vastuksen läpi, jolloin kohina on pienempi. Tuloimpedanssi voidaan määrätä erikseen kullekin kytkimen asennolle ja siten voidaan kumota vaimenninta seuraavan vahvistinasteen tuloimpedanssin vaikutus vaimentimen tuloimpedanssiin.
Sivuvirtatyyppi (engl. shunt type)
Sivuvirtatyypin askelvaimennin toimii siten, että toinen vastuksista on kiinteä ja toinen valitaan kytkimellä. Tämän vaimennintyypin huono ominaisuus on se, että tuloimpedanssi on eri kytkimen eri asennoissa. Kohinaominaisuudet ovat yhtä hyvät kuin tikapuutyyppisessä vaimentimessa.
Etuja potentiometriin katsoen

Mahdollisuus tehdä vaimennuksesta ja siten myös tulkinnanvaraisesti vahvistuksesta yksilöllisempi kuin tapauksissa lineaarinen tai logaritminen potentiometri äänenvoimakkuuden säätäjinä. Lineaarista potentiometriähän ei tapauksessa juuri koskaan käytetä mutta esim. silloin kun pyritään estämään äänenvoimakkuuden häiritsevyyttä esim. lastenhoitohuoneessa voidaan laskea askelvaimennus kytkentään vastusarvot jotka muuttavat voimakkuutta aluksi voimakkaammin, mutta lopuksi, suurempia äänenpaineita kohti mentäessä hitaammin jolloin lapsi ei niin herkästi heräisi vaikka äiti haluaisikin kuunnella jotain esitystä mitä kaiuttimen kautta esitetään.
Toinen etu on jos äänentoistojäörjestelmässä on pakko vaimentaa kaiuttimelle menevää signaalia kaiutinlinjassa. Tyypillinen potentiometri ei välttämättä kestäisi linjassa liikkuvaa tehoa palamatta, mutta askelvaimentimeen voi kytkeä myös tehovastuksia.
Aiheesta muualla

Acoustic Dimension Stepped Attenuator
Stepped Attenuator Resistor String Calculator (Arkistoitu – Internet Archive)
Aspiraatio

Aspiraatio voi tarkoittaa:
lääketieteellistä termiä aspiraatio
fonetiikan termiä aspiraatio.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aspiraatio”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Aulay Macaulay

Aulay Macaulay -nimisiä henkilöitä:
Aulay Macaulay (k. 1767), skotlantilaisen MacAulayn klaanin päällikkö
Aulay Macaulay (k. 1788), englantilainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aulay Macaulay”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Argumenty i fakty

| Argumenty i fakty> Аргументы и факты |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  aikakauslehti
Kustantaja:  Argumenty i fakty
Julkaisija:  Argumenty i fakty
ISSN:  ISSN 0204-0476
Levikki:  2,2 milj.
Perustettu:  1978
Päätoimittaja:  Nikolai I. Zjatkov (verkkosivustolla V. S. Šuškin)
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton (näennäisesti), käytännössä Venäjän hallitusta ja Putinia myötäilevä
Kotikunta:  Moskova
Kotimaa:  Venäjä
Sivukoko:  A3
Ilmestymistiheys:  kerran viikossa
Kieli:  venäjä
Aiheesta muualla
Kotisivu
Argumenty i fakty (ven. Аргументы и факты) on viikoittainen venäläinen aikakauslehti. Lehti on yksi Venäjän sekä IVY-maiden luetuimpia ja sen lukijamääräksi arvioidaan lähteestä riippuen 2,6–7,5 miljoonaa.  Lehti on yleisluonteinen ja käsittelee muun muassa politiikkaa, taloutta, kulttuuria ja urheilua.
Glasnostin aikaan vuonna 1990 lehden levikki oli peräti 33 miljoonaa ja se pääsi Guinnessin ennätysten kirjaan.  Lehden omisti Promsvjazbank.  Vuonna 2017 lehden päälukijakunnan todettiin löytyvän venäläisestä keskiluokasta ja yhteiskunnan varakkaammasta osasta; väestön enemmistö jää paljolti televisioviestinnän varaan. Vuonna 2017 sanomalehden omistus oli siirtynyt Moskovan kaupunginhallinnolle ja lehteen otettiin uusi päätoimittaja hallituksen lehdestä. Lehden levikki oli painunut 2,2 miljoonaan ja päivittäiseksi lukijakunnaksi lehti itse arvioi 6,6 miljoonaa. Lehtikonsernin verkkosivustolla kerrotaan helmikuussa 2014 olleen yli 15 milj. vierailua.
Viron ja Venäjän Pronssisoturi-kiistan aikana 2. toukokuuta 2007 Kremlin tukema nuorisojärjestö Naši tunkeutui lehden tiloihin ja häiritsi Viron suurlähettilään lehdistötilaisuutta.[lähde? ]
Lehdestä oli vuonna 2017 lukuisia alueellisia painoksia: 66 Venäjällä ja 17 ulkomailla. Yleisradion pyynnöstä keväällä 2017 tehty suppea lehden Baltian, Pietarin ja Petroskoin painosten vertailu paljasti esimerkiksi, että lehti esitteli melko kritiikittömästi Yhdysvaltain presidentti Trumpin julkituomia (kiistanalaisia) tilastotietoja. Lehden eri painosten välillä havaittiin merkittäviä sisällöllisiä eroja. Esimerkiksi lehden Baltian painoksesta oli jätetty pois Venäjän informaatiosotaa käyvistä joukoista koskeva artikkeli, joka oli esillä Pietarin ja Petroskoin painoksissa. Venäjän ja Ukrainan välistä sotaa koskeva uutinen oli puolestaan poissa lehden Pietarin ja Petroskoin numeroista.
Aiheesta muualla

Aikauslehden verkkosivut
Aspidoparia

| Aspidoparia |
| --- | --- |
 Hopeanuijabarbi (Aspidoparia jaya)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Seeprakalat Danionidae
Alaheimo::  Chedrinae
Suku::  Aspidoparia  Heckel, 1847
Katso myös
   Aspidoparia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aspidoparia on särkien (Cyprinidae) heimoon ja Danioninae-alaheimoon kuuluva kalasuku, johon luetaan seuraavat kaksi lajia:
Aspidoparia jaya (Hamilton, 1822) – Hopeanuijabarbi
Aspidoparia ukhrulensis Selim & Vishwanath, 2001
Arthur Wallden

Arthur Adolfinpoika Wallden (23. toukokuuta 1892 – 1933) oli osuuskaupanhoitaja, kauppakoululainen, Suomen sisällissodassa työväen johtavan komitean ja punakaartin keskisen rintaman esikunnan jäsen. Hän toimi keskisen rintaman sotaneuvoston puheenjohtajana ja palveli myös Kymintehtaitten rykmentin pataljoonan esikunnassa. Sodan lopussa hän pakeni laivalla Venäjälle. Hän yritti kaapata vallan itselleen Buin pakolaisleirissä ja ampui siellä vaimonsa. Hän työskenteli myöhemmin mm. komissaarina Vienassa, johti rangaistusosastoja Karjalassa ja työskenteli osuuskaupassa. Hän kuoli Moskovassa.
Aiheesta muualla

Eipä pitäisi pöyhiä... Pikapiirtoja punapakolaisjohtajista Venäjällä, Hakkapeliitta, 05.07.1938, nro 27, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Arto Hammar

| Arto Hammar |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. joulukuuta 1960 (ikä 63) Kisko
Kansalaisuus:   Suomi
Raviohjastaja
Kotirata:  Metsämäki
Lisenssi:  A
Voittosumma:  3 152 780,00 €
Starttien määrä:  14 457
Voittoja:  920
Tilastot päivitetty:  14. heinäkuuta 2021
Arto Hammar (s. 26. joulukuuta 1960 Kisko) on suomalainen raviohjastaja ja -valmentaja, joka on vuonna 1978 alkaneella urallaan ohjastanut yli 920 voittoa. Hammar on toiminut valmentajana Turussa Metsämäen raviradalla vuodesta 2007 lähtien.
Vuonna 2013 Hammar ohjasti ravikuningattaren tittelin Kuopion kuninkuusraveissa tammalla Marimin.. Viime aikojen menestyshevonen on ollut suomenhevosori Sheikki.
Arto Hammar asuu Salon Suomusjärvellä ja hänellä on viisi lasta.
BBC Radio 1

BBC Radio 1:n logo.
BBC Radio 1 on brittiläinen valtakunnallinen radiokanava. Se aloitti toimintansa 30. syyskuuta 1967, ja sen ohjelmisto koostuu ensisijaisesti populaarimusiikista, jota se perustettiin tarjoamaan piraattiradioiden tultua laittomiksi. Radio 1 ilmoitti alusta alkaen, että se ei sensuroi musiikkia.  Kanavan kuulijaosuus kaikista radiokuuntelijoista vuoden 2009 ensimmäisellä neljänneksellä oli 10.3 %.
Aiheesta muualla

BBC Radio 1:n kotisivut (englanniksi)
Anegadanleguaani

| Anegadanleguaani |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Leguaanimaiset Iguania
Heimo::  Leguaanit Iguanidae
Suku::  Sarvikuonoleguaanit Cyclura
Laji::  pinguis
Kaksiosainen nimi
 Cyclura pinguis  Barbour, 1917 
Katso myös
   Anegadanleguaani Wikispeciesissä   Anegadanleguaani Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Anegadanleguaani (Cyclura pinguis) Brittiläisiin Neitsytsaariin kuuluvalla Anegadan saarella ja istutettuna muutamalla muulla saarella tavattava leguaani. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.
Taksonomia ja evoluutio

Anegadanleguaani kuuluu suomomatelijoiden lahkon leguaanien heimoon ja edelleen sarvikuonoleguaanien sukuun. Lajin kasiosaisen tieteellisen nimen Cyclura pinguis antoi Thomas Barbour vuonna 1917. Sana penguis on kreikkaa ja tarkoittaa rasvaista.
DNA-tutkimusten perusteella sarvikuonoleguaanit levisivät Karibialle 25–15 miljoonaa vuotta sitten. Vanhimmat tunnetut anegadanleguaanin fossiilit ovat peräisin 15 000–35 000 vuoden takaa, ja ne on löydetty Puerto Ricosta. Lajilla on varsin rikas perimä, joten sen kannat lienevät romahtaneet vasta hiljattain.
Koko ja ulkonäkö

Anegadanleguaani on yksi suurimmista sarvikuonoleguaanien lajeista. Urokset ovat naaraita kookkaampia. Urosten keskipaino on noin neljä kiloa ja naaraiden 2,9 kiloa, mutta suurimmat yksilöt voivat kasvaa noin 8–10 kilon painoisiksi. Urosten ruumiin pituus on noin 45 senttimetriä ja naaraiden 41,3 senttimetriä. Hännän pituus on lisäksi noin 60 senttimetriä. Ruumiinrakenteeltaan anegadanleguaanit ovat raskastekoisia. Niiden kyljet ovat ruskehtavia. Selän piikit voivat olla turkooseja tai sinertäviä. Nuoret yksilöt ovat aikuisia jonkin verran värikkäämpiä vihreän tai sinivihreän sävyineen.
Levinneisyys ja elinympäristö

Anegadanleguaania tavataan luonnostaan Brittiläisiin Neitsytsaariin kuuluvalla Anegadan saarella, minkä lisäksi niitä on istutettu Guanan, Neckerin ja Normanin saarille lajin kantojen säilyvyyden takaamiseksi. Anegadanleguaanin fossiileja on tavattu myös Saint Thomasilla ja Puerto Ricossa, joilta laji on kuitenkin sittemmin hävinnyt. Alueella aikanaan sijainnut maamassa käsitti aiemmin Puerto Ricon ja sen lähisaaret.
Anegadan saarella on kokoa 38 neliökilometriä, ja sillä on noin sata vakituista asukasta. Anegadanleguaaneja esiintyy pääasiassa saaren pohjoisosassa noin kolmen neliökilometrin kokoisella alueella. Saarella esiintyviä lajin elinympäristöjä ovat pensas- ja ruohotiheiköt sekä kivikkoiset metsämaat. Anegadanleguaanit käyttävät usein saaren kalkkikiveen muodostuneita koloja suojapaikkoinaan. Jos koloja ei satu muuten olemaan, leguaanit kaivavat maahan koloja itse.
Elintavat

Anegadanleguaanit viettävät huomattavan osan päivästä liikkumatta mihinkään. Ruuan hankintaan kuluu suhteellisesti vain hyvin vähän aikaa. Etenkin aamut kuluvat auringossa paistateltaessa. Liikkumattomuus säästää energiaa ja vettä. Anegadanleguaanit pystyvät kiipeämään puihin, jonne ne hakeutuvat etenkin ravinnon perässä. Leguaanit viestivät keskenään esimerkiksi elein. Päännyökkäilyä käytetään niin aggression osoittamisessa, kuin myös pariuduttaessa. Urokset saattavat ottaa yhteen keskenään lisääntymiskaudella taistellen ja lyöden vastustajaansa hännällään.
Parittelu tapahtuu touko–kesäkuussa. Naaraiden kanssa pääsevät tavallisesti lisääntymään uroksista kookkaimmat. Naaraat kaivavat pesäkolon kesä–heinäkuussa. Ne munivat keskimäärin 13 munaa. Muninnan jälkeen naaras peittää pesäkolon ja puolustaa sitä parin viikon ajan. Munien kuoriutumiseen kuluu 90–92 päivää. Kuoriutuneet anegadanleguaanit painavat noin 47 grammaa. Naaraat tulevat sukukypsiksi 7–9 vuoden iässä. Leguaanit kasvavat hitaasti koko aikuisikänsä ajan. Ne voivat elää yli 40-vuotiaksi saakka. Mahdollinen heikko ravintotilanne vaikuttaa etenkin lisääntyvien naaraiden selviämiskykyyn, mikä taas johtaa urosten ja naaraiden määrän epätasapainoon.
Anegadanleguaanit ovat pääosin kasvinsyöjiä. Tilaisuuden tullen ne voivat kuitenkin käyttää ravinnokseen myös selkärangattomia, kuten kovakuoriaisia, toukkia tai torakoita. Kasvit muodostavat joka tapauksessa anegadanleguaanien ravinnon huomattavan valtaosan. Etenkin vuohien, lampaiden ja nautojen pidon takia leguaanit ovat nykyaikoina keskittyneet etenkin kasveihin, jotka eivät kelpaa ravinnoksi kotieläimille. Tällaisia lajeja ovat esimerkiksi myrkyllinen Croton discolor, joka yksinään muodostaa noin 30 prosenttia leguaanien ravinnosta. Anegadanleguaanit syövät hedelmiä, jotka muodostavat 55 prosenttia niiden ravinnosta. Nuoret yksilöt saattavat syödä muiden ulostetta mahdollisesti hyödyllisten bakteerien takia. Ravintonsa leguaanit löytävät hajun, maun ja kuulonsa avulla. Ne kuulevat esimerkiksi putoavat hedelmät ja voivat kiviä tai maata nuolemalla paikantaa ravintoa kemikaalien kautta.
Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt anegadanleguaanin äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. Kannan koko vuonna 2018 oli yhden arvion mukaan 600–800 yksilöä, joista 300–400 oli Anegadan saarella. Kannan uskotaan olevan edelleen laskussa. Kannan laskulla on kolme päätekijää: ihmisten kotieläinten laiduntaminen, aikuisia tappavat villikoirat ja nuorempia yksilöjä tappavat villikissat. Merkittävin syistä on kilpailu ravinnosta kotieläinten kanssa.
Yksilö Houstonin eläintarhassa.
Yksilö San Diegon eläintarhassa.
Leguaani luonnollisessa elinympäristössään Anegadalla.
Aseman kirjasto (Hankasalmi)

| Aseman kirjasto |
| --- | --- |
Sijainti:  Aseman koulu, Kuuhankavedentie 39 E, 41500 Hankasalmi
Koordinaatit:  62.30386°N, 26.48522°E
Tyyppi:  yleinen kirjasto
Perustettu:  1952
Aseman kirjasto, Hankasalmen kirjasto
Aseman kirjasto on Hankasalmen kunnassa toimiva yleinen kirjasto, joka sijaitsee Hankasalmen asemanseudun Aseman koululla. Aseman kirjasto on osa Hankasalmen kunnankirjastoa ja kuuluu Keski-Suomen maakunnan kirjastojen muodostamaan kirjastokimppaan eli Keski-kirjastoihin. Aseman kirjaston ohella hankasalmelaisia palvelevat Hankasalmen pääkirjasto, Niemisjärven kirjasto ja muut Keski-kirjastojen toimipisteet sekä verkkokirjasto.
Aseman kirjasto on perustettu koulurakennuksen valmistumisvuonna 1952.
Aleksi Lehtonen

| Aleksi Lehtonen |
| --- | --- |
 Arkkipiispa Aleksi Lehtonen Valokuvaamo Tenhovaara, kuvaaja Museovirasto - Musketti
Turun ja Suomen arkkipiispa
 1945–1951 
Edeltäjä:  Erkki Kaila
Seuraaja:  Ilmari Salomies
Tampereen piispa
 1934–1945 
Edeltäjä:  Jaakko Gummerus
Seuraaja:  Eelis Gulin
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. kesäkuuta 1891 Uusikaupunki
Kuollut: 27. maaliskuuta 1951 (59 vuotta) Turku
Asuinpaikka:  Uusikaupunki, Helsinki, Tampere, Turku
Ammatti:  arkkipiispa, piispa, käytännöllisen teologian professori
Arvonimi: Bonnin ja Sopronin yliopistossa teologian kunniatohtoriksi
Vanhemmat:  Emanuel Lehtonen ja Fransisca Sofia Josefintytär Siiri
Puoliso:  Kyllikki Margaretha af Hällström
Lapset:  Samuel, Mikael, Risto, Elisabeth ja Johannes
Sukulaiset:  sisarukset Naima, Aina, Johan ja Anna
Muut tiedot
Merkittävät teokset:  Varhaisemman herännäisyyden käsitys pappisvirasta (Väitöskirja),   Uskon jalo taistelu, Jumalan rauha, Vesperale I-II   sekä Kirkon pyhät toimitukset
Aleksi Emanuel Lehtonen (21. kesäkuuta 1891 Uusikaupunki – 27. maaliskuuta 1951 Turku) toimi Turun arkkipiispana vuosina 1945–1951.
Suku

Aleksi Lehtosen isä Emanuel Lehtonen oli Uudenkaupungin kaupunginpalvelija ja äiti Fransisca Sofia Josefintytär Siiri, joka toimi lastenvaatteiden ompelijana. Perheeseen syntyivät lapset Naima vuonna 1878 (k. 1879), Aina 1880, Johan 1883 (k. 1885), Anna 1890 ja Aleksi vuonna 1891. Perheen lapsista tuli täysorpoja vuonna 1899, kun isä kuoli; äiti oli kuollut muutama kuukausi aiemmin. Aleksi sai hyvän uuden kodin tullipäällysmies F. O. Stenroosin ja tämän sydämellisen Maria-rouvan luota.
Aleksi Lehtosen puoliso oli Kyllikki Margaretha af Hällström. Perheeseen syntyivät lapset Samuel, Mikael, Risto, Elisabeth ja Johannes. Pojista Samuel Lehtonen toimi aikanaan Helsingin piispana ja myös Mikael ja Risto Lehtonen ovat pappeja. Arkkipiispa Lehtonen kuoli Turussa 1951.
Opinnot

Lehtonen kävi koulua Uudessakaupungissa, jonka lyseosta hän valmistui ylioppilaaksi 16-vuotiaana. Helsingin yliopistossa hän opiskeli teologiaa ja valmistui papiksi vuonna 1911 20-vuotiaana. Teologian kandidaatin tutkinnon hän suoritti vuonna 1917 ja lisensiaatin 1921. Tohtoriksi (ultimus) hän valmistui 1923. Ulkomaisia opintoja Lehtonen suoritti Leipzigissa 1923 ja Englannissa 1924. Opinto- ja tutkimusmatkoja hän teki mm. Yhdysvaltoihin, Italiaan, Sveitsiin ja Skandinaviaan.
Työ

Ensimmäinen papin virkapaikka Lehtosella oli Laviassa. Myöhemmin Lehtonen toimi Helsingin pohjoisen suomalaisen seurakunnan kappalaisen virassa vuodesta 1917, josta hän vuonna 1922 siirtyi Helsingin yliopistoon käytännöllisen teologian professori Lauri Ingmanin assistentiksi kymmeneksi vuodeksi. Dosenttina Lehtonen oli 1927-1932. Ingmanin jälkeen hän hoiti käytännöllisen teologian professorin virkaa ja nimitettiin itse virkaan 1932. Piispa Jaakko Gummeruksen äkillisen poismenon jälkeen Lehtonen valittiin vuonna 1934 Tampereen piispaksi ja  tuli vuonna 1945 Suomen kahdeksanneksi arkkipiispaksi Turun piispanistuimelle. Kotimaa-lehden päätoimittajuutta hän hoiti vuodet 1917-1919.
Työ > Nuorisotyössä

Lehtonen toimi Ylioppilaiden Kristillisessä Yhdistyksessä (YKY) ja Nuorten Miesten Kristillisessä Yhdistyksessä (NMKY). Eritoten professori Arthur Hjelt, paroni Paul von Nicolay ja tohtori John R. Mott vaikuttivat voimakkaasti liikkeiden kristilliseen ilmapiiriin. Vuonna 1931 hän joutui viralliseen yhteyteen amerikkalaisen John R. Mottin johtaman Nuorten Miesten Kristillinen Yhdistyksen (NMKY) päämajaan ja Suomen edustajaksi NMKY:n Maailmanliittoon. Herätyskristillisyys oli hänen sydäntään lähellä koko elämänsä ajan. Lehtonen oli 13-vuotias kuunnellessaan pastori E. Kilpeläistä. Silloin Aleksi-poika heräsi. Herätyskristillisyyteen Lehtosella liittyi syvä kirkollisuus. Nuorisotyön käytännöllisen harrastamisen lisäksi Lehtonen tutki nuorisotyötä tieteellisesti.
Työ > Yliopistossa

Assistenttina Lehtonen ohjasi homileettisia, liturgisia ja katekeettisia harjoituksia sekä ns. kursoorista raamatunlukua. Näin hän vaikutti huomattavasti tulevien pappien kasvatukseen. Käytännöllisen teologian professorina Lehtosen luennot olivat selkeitä, hyvin valmistettuja ja sisälsivät runsaasti opastusta käytännölliseen seurakunnan hoitamiseen. Luentoaiheina oli seurakuntatyö, homiletiikka ja Suomen kirkko-oikeus.