stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andrei Rublev (elokuva)

| Andrei Rublev> Андрей Рублёв |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Andrei Tarkovski
Käsikirjoittaja:  Andrei Kontšalovski   Andrei Tarkovski
Tuottaja:  Tamara Ogorodnikova
Säveltäjä:  Vjatšeslav Ovtšinnikov
Kuvaaja:  Vadim Jusov
Pääosat:  Anatoli Solonitsyn   Nikolai Sergejev   Ivan Lapikov
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Neuvostoliitto
Tuotantoyhtiö:  Mosfilm
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1969
Kesto:  205 min.
Alkuperäiskieli:  venäjä   italia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Andrei Rublev (ven. Андре́й Рублёв, Andrei Rubljov) on Andrei Tarkovskin ohjaama neuvostoliittolainen elokuva, joka perustuu löyhästi venäläisen ikonimaalari Andrei Rubljovin elämään. Elokuvan alkuperäinen nimi oli Страсти по Андрею (Strasti po Andreju, Andrein kärsimys)[lähde? ].
Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Andrei Tarkovski ja Andrei Kontšalovski, jotka työskentelivät käsikirjoituksen parissa yli kaksi vuotta. Elokuva on Tarkovskin viimeinen mustavalkoinen elokuva. Tosin lopun epilogina nähdään värillinen kuvaesitys Rublevin ikoneista.
Andrei Rublev joutui Neuvostoliitossa sensuurin kynsiin. Kun Tarkovski esitti elokuvan ensimmäistä kertaa vuonna 1966, oli selvää, että kyseessä oli tavallisesta poikkeava elokuva monessa suhteessa. Paikalla oli joukko neuvostoelokuvan keskeisiä ja vaikutusvaltaisia ohjaajia. Elokuva oli heille liikaa, koska se oli toista kuin mihin oli totuttu, joten se ei saanut levityspäätöstä. On myös oletettu sen herättäneen kateutta. Myöhemmin monet vaikutusvaltaiset henkilöt koettivat saada sitä laajempaan levitykseen, mutta turhaan. Vaikka elokuva tehtiinkin jo vuonna 1965, se julkaistiin Neuvostoliitossa vasta 24.12.1971.
Vaikka elokuva ei päässyt kunnolliseen levitykseen kotimaassaan, se voitti FIPRESCI-palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1970, ja muun muassa Ingmar Bergman kehui sitä vuolaasti. Elokuvaa on toisaalta kritisoitu kuvausten yhteydessä tapahtuneesta harvinaisen julmasta eläinrääkkäyksestä. Elokuvassa on autenttinen kohtaus, jossa hevosta ammutaan niskaan, työnnetään alas portaita, se kuvataan kituvana ja lopetetaan ampumalla.[lähde? ]
Vuonna 1973 elokuva palkittiin parhaana ulkomaalaisena elokuvana Suomessa Jussi-palkinnolla. Lukuisia kansainvälisiä elokuvapalkintoja voittanut Andrei Rublev on äänestetty maailman 10 parhaimman elokuvan joukkoon (European Academy of Film and Television). Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänestivät kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja Andrei Rublev oli mukana heistä kuudentoista listalla. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 50 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Elokuva ilmestyi DVD-tallenteena 2007.
Henkilöt

Andrei Rubljov - Anatoli Solonitsyn
Daniel Musta (Tšernyj), ikonimaalari - Nikolai Grinko
Kirill - Ivan Lapikov
Teofanes Kreikkalainen, ikonimaalari Konstantinopolista - Nikolai Sergejev
Boriska Motorin, kellonvalaja - Nikolai Burliajev
Skomoroh (ilveilijä) - Roland Bikov
Durotška, pyhä hullu - Irma Rausch Tarskovskaja
Zvenigorodin ruhtinas Juri / Moskovan suuriruhtinas Vasili I - Juri Nazarov
Patrikei viestintuoja - Juri Nikulin
Foma - Mihail Konokov
Stepan, sotnik - Nikolai Grabbe
vanha mestari - Dimitri Orlovski
Jefim - Nikolai Glazkov
Marfa - Nelly Snegina
Egidu, Nogai ordan kaani - Bolot Beišenalijev
kärsimysnäytelmän Jeesus - Igor Donskoi
kärsimysnäytelmän Maria Magdalena - Irina Miršnitšenko
Juoni

Elokuva kertoo munkki Andrei Rubljovin elämästä 1400-luvun Venäjällä. Sekasortoinen maa on jatkuvien mongolihyökkäysten kohteena, ja etuoikeuksiaan puolustavat ruhtinaat levittävät eripuraa kansan pariin. Pitkällä matkallaan Venäjän halki Andrei Rubljov kohtaa epäluuloja ja valtaa pitävien vihaa. Yksinäisen taiteilijan on luotettava näkemykseensä ja kamppailtava uskonsa puolesta.
Maailman kurjuudet saavat hänet epäilemään suhdettaan niin uskoonsa kuin taiteeseenkin. Tarjoaako hän tuskaa ja surua kuin muukin seurakunta? Andrei Rubljov ei kuitenkaan nouse kapinaan, vaan vetäytyy mykkänä pohtimaan elämän järjettömyyttä. Elokuvan lopussa Rubljov seuraa Tsaarin kellon valamista ja samaistuu kelloa valavaan nuoreen Boriskaan.
Elokuvan mustavalkoinen osuus kertoo ikonimaalarin elämästä symbolisesti ja monipuolista elokuvakerrontaa käyttäen. Värilliset loppuminuutit näyttävät ikonimaalari, munkki Andrei Rubljovin kuuluisimman maalauksen, Pyhä Kolminaisuus -ikonin yksityiskohtia.
Historiallinen tausta

Andrei Rubljovin elämästä tiedetään vähän, eikä elokuvaa ole tarkoitettu elämäkerralliseksi. Useita historiallisia tapahtumia on muunneltu elokuvassa. Rubljov kuvataan tarkkailijaksi, joka erityisesti loppukohtauksessa katselee sivusta elokuvan tapahtumia. Historialliset tapahtumat ja aika ovatkin elokuvan pääosassa.
Keskiaikaisen elämän yksityiskohtia kuvataan naturalistilla ja lyyrisillä kuvilla. Uskontokuvaus ja viittaukset Raamattuun ovat keskeisessä osassa elokuvaa. Kristillisyydestä ja kirkosta tuodaan esille sekä myönteiset että kielteiset puolet.
Neuvosto-ohjaajan pyrkimys realistiseen näytteillepanoon on tärkeässä osassa tässä epookkielokuvassa. Näyttävän miljöökuvauksen ja todentuntuisten roolihahmojen kautta katsoja liukuu 1400-luvun Venäjälle, joka on aiemmin näyttäytynyt vain piirroksissa ja maalauksissa. Elokuvan hidas kerronta tarjoaa mahdollisuuden meditatiiviseen elokuvakokemukseen.
Elokuvan kieli on enimmäkseen karkeaa ja alkukantaista venäjää. Venäjän lisäksi elokuvassa puhutaan tataarin kieltä ja italiaa. Tarkovskin rakkaus renessanssiin ja Italiaan tuodaan leikkimielisesti esille elokuvassa esiintyvillä "Italian suurlähettiläillä".
Aiheesta muualla

Aleksander Lipkov: Andrei Tarkovskin haastattelu 1.2.1967 (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 21.9.2008 (englanniksi)
Alexander McCall Smith

Alexander (R.A.A.) ”Sandy” McCall Smith (s. 24. elokuuta 1948 Bulawayo, Rhodesia) on skotlantilainen kirjailija ja Edinburghin yliopiston oikeustieteen emeritusprofessori. McCall Smith on arvostettu oikeuslääketieteen ja bioetiikan asiantuntija. Kansainvälisesti hän on kuitenkin tunnettu erityisesti kirjailijana ja Mma Ramotswe tutkii -kirjasarjan kirjoittajana.
Alexander McCall Smith, 2007
Elämäkerta

Alexander McCall Smith on syntynyt Rhodesiassa, nykyisessä Zimbabwessa. Nuoruutensa hän asui Bulawayossa, lähellä Botswanan rajaa. Myöhemmin hän muutti Skotlantiin, jossa opiskeli oikeustieteen tohtoriksi. Valmistumisensa jälkeen McCall Smith palasi vuosiksi takaisin Afrikkaan ja oli mukana perustamassa oikeustieteen opetusta Botswanan yliopistoon. McCall Smith on luennoinut ympäri maailmaa useissa eri yliopistoissa, esimerkiksi Italiassa ja Yhdysvalloissa. Afrikasta hän palasi takaisin Skotlantiin, jossa toimi Edinburghin yliopistossa oikeustieteen professorina.
McCall Smith on toiminut oman alansa järjestöjen johtotehtävissä. Hän on arvostetun brittiläisen lääketieteellisen julkaisun (British Medical Journal) eettisen komitean entinen puheenjohtaja. Lisäksi McCall Smith on Human Genetics Commission of the United Kingdomin entinen varapuheenjohtaja sekä Unescon kansainvälisen bioeettisen lautakunnan entinen jäsen.
McCall Smith nimitettiin joulukuussa 2006 Brittiläisen imperiumin ritarikuntaan (CBE). Kesäkuussa 2007 hänelle myönnettiin kunniatohtorin arvonimi Edinburghin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan kolmesataavuotisjuhlissa.
Harrastuksenaan McCall Smith soittaa kontrabassoa sekä sousafonia perustamassaan orkesterissa nimeltä The Really Terrible Orchestra. Hänen vaimonsa Elisabeth on orkesterin huilisti.
Kirjailijanura

Alexander McCall Smith on kirjoittanut tai toimittanut yli 60 teosta, joista osa käsittelee hänen erikoisalaansa lääketieteen etiikkaa. Hän on julkaissut myös novellikokoelmia, humoristisia romaaneja sekä lastenkirjoja. Kaiken kaikkiaan McCall Smithin kirjoja on tähän mennessä käännetty 40 kielelle ja myyty yli 14 miljoonaa kappaletta.
McCall Smith aloitti kirjailijan uransa lastenkirjailijana 1980-luvulla. Hänen kansainvälisesti tunnetuimpia kirjojaan ovat Mma Ramotswe -romaanit, joissa McCall Smith tutustuttaa lukijan lämminhenkisesti botswanalaiseen arkipäivään. Ensimmäinen Mma Ramotswe -romaani, The No.1 Ladies' Detective Agency (suom. Naisten etsivätoimisto nro 1, 2003), ilmestyi vuonna 1998. Kirja sai kaksi Booker Judges' Special Recommendationia ja valittiin Times Literary Supplementin äänestyksessä yhdeksi vuoden merkittävimmistä kirjoista.
Tähän mennessä Mma Ramotswe -sarjaa on ilmestynyt 22 osaa, joista 20 on julkaistu suomeksi. McCall Smithiltä on ilmestynyt suomeksi myös Akimbo-pojasta kertovia lastenromaaneja.
Mma Ramotswe -sarjan lisäksi McCall Smith on kirjoittanut useita muita romaanisarjoja, mm. Professor Dr. von Igelfeld Entertainments -sarja (2003-), The Sunday Philosophy Club -sarja (2004-), The 44 Scotland Street -sarja (2005) ja Detective Varg -sarja (2019-).
Tuotanto > Professor Dr. von Igelfeld Entertainments -sarja

1997 Portuguese Irregular Verbs
2003 The Finer Points of Sausage Dogs
2003 At the Villa of Reduced Circumstances
2004 The 2 1⁄2 Pillars of Wisdom, yhteispainos kolmesta edellisestä romaanista
2011 Unusual Uses for Olive Oil
2021 Your Inner Hedgehog
Tuotanto > Mma Ramotswe tutkii -sarja

2003 Naisten etsivätoimisto nro 1, suom. Jaakko Kankaanpää (The No 1 Ladies' Detective Agency, 1998)
2004 Kirahvin kyyneleet, suom. Jaakko Kankaanpää (Tears of the Giraffe, 2000)
2004 Siveysoppia kauniille tytöille, suom. Jaakko Kankaanpää (Morality for Beautiful Girls, 2001)
2005 Kalaharin konekirjoituskoulu miehille, suom. Jaakko Kankaanpää (The Kalahari Typing School for Men, 2002)
2006 Elämän kirkas keskipäivä, suom. Jaakko Kankaanpää (The Full Cupboard of Life, 2004)
2007 Botswanan iloiset rouvat, suom. Jaakko Kankaanpää (In the Company of Cheerful Ladies, 2004)
2008 Onni ja siniset kengät, suom. Jaakko Kankaanpää (Blue Shoes and Happiness, 2006)
2009 Oivallinen aviomies, suom. Jaakko Kankaanpää (The Good Husband of Zebra Drive, 2007)
2010 Pieniä ihmeitä autokorjaamolla, suom. Jaakko Kankaanpää (The Miracle at Speedy Motors, 2008)
2011 Teetä ja sympatiaa, suom. Jaakko Kankaanpää (Tea Time for the Traditionally Built, 2009)
2012 Harhapolkuja savannilla, suom. Päivi Pouttu-Delière (The Double Comfort Safari Club, 2010)
2013 Häähuumaa lauantaina, suom. Päivi Pouttu-Delière (The Saturday Big Tent Wedding Party, 2011)
2014 Limpopon yksityisetsiväkoulu, suom. Outi Järvinen (The Limpopo Academy for Private Detection, 2012)
2015 Pienten muutosten kauneussalonki, suom. Outi Järvinen (The Minos Adjustment Beauty Salon, 2013)
2016 Kahvia komeille miehille, suom. Outi Järvinen (The Handsome Man's De Luxe Café, 2014)
2017 Nainen joka käveli auringossa, suom. Outi Järvinen (The Woman Who Walked in Sunshine, 2015)
2018 Kelpo rouva johtajat, suom. Outi Järvinen (Precious and Grace, 2016)
2019 Olemmeko sukua?, suom. Outi Järvinen (The House of Unexpected Sisters, 2017)
2020 Kaiken kirjavaa karjaa, suom. Outi Järvinen (The Colours of all the Cattle, 2018)
2021 Kadonneiden ystävien maille, suom. Outi Järvinen (To the land of long lost friends, 2019)
2022 Kuinka elefantti kasvatetaan, suom. Outi Järvinen (How to Raise an Elephant, 2020)
2023 Ilon ja valon bussiyhtiö, suom. Outi Järvinen (The Joy and Light Bus Company, 2021)
A Song of Comfortable Chairs (2022)
From a Far and Lovely Country (2023)
Tuotanto > The Sunday Philosophy Club -sarja > (tunnetaan myös Isabel Dalhousie Mysteries -sarjana)

2004 The Sunday Philosophy Club
2005 Friends, Lovers, Chocolate
2006 The Right Attitude to Rain
2007 The Careful Use of Compliments
2008 The Comforts of A Muddy Saturday
2009 The Lost Art of Gratitude
2010 The Charming Quirks of Others
2011 The Forgotten Affairs of Youth
2011 The Perils of Morning Coffee (e-kirja)
2012 The Uncommon Appeal of Clouds
2015 The Novel Habits of Happiness
2015 At the Reunion Buffet (e-kirja)
2016 Sweet, Thoughtful Valentine (e-kirja)
2017 A Distant View of Everything
2018 The Quiet Side of Passion
2020 The Geometry of Holding Hands
2022 The Sweet Remnants of Summer
2024 The Conditions of Unconditional Love
Tuotanto > The 44 Scotland Street -sarja

2005 44 Scotland Street
2005 Espresso Tales
2006 Love Over Scotland
2007 The World According to Bertie
2009 The Unbearable Lightness of Scones
2010 The Importance of Being Seven
2011 Bertie Plays the Blues
2012 Sunshine on Scotland Street
2013 Bertie's Guide to Life and Mothers
2015 The Revolving Door of Life
2016 The Bertie Project
2017 A Time of Love and Tartan
2019 The Peppermint Tea Chronicles
2020 A Promise of Ankles
2021 Love in the Time of Bertie
2022 The Enigma of Garlic
2023 The Stellar Debut of Galactica MacFee
Tuotanto > Corduroy Mansions -sarja

2009 Corduroy Mansions
2009 The Dog Who Came in from the Cold
2011 A Conspiracy of Friends
Tuotanto > Paul Stewart -sarja

2016 My Italian Bulldozer
2019 The Second Worst Restaurant in France
Tuotanto > Detective Varg -sarja

2019 The Strange Case of the Moderate Extremists (e-kirja)
2019 The Department of Sensitive Crimes
2019 Varg in Love (e-kirja)
2020 The Talented Mr. Varg
2021 The Man with the Silver Saab
2023 The Discreet Charm of the Big Bad Wolf
Tuotanto > Muut romaanit

2007 Unien Angus, suom. Hilkka Pekkanen (Dream Angus: The Celtic God of Dreams, 2006)
2008 La's Orchestra Saves the World
2012 Trains and Lovers
2014 The Forever Girl
2014 Fatty O’Leary’s Dinner Party
2015 Emma: A Modern Retelling
2017 The Good Pilot, Peter Woodhouse
2022 The Pavilion in the Clouds
2023 The Private Life of Spies
Tuotanto > Novellikokoelmat

1991 Children of Wax: African Folk Tales
1995 Heavenly Date: And Other Flirtations
2004 The Girl Who Married a Lion: And Other Tales from Africa
2006 Baboons Who Went This Way and That (Tales from Africa)
2015 Chance Developments: Unexpected Love Stories
2016 Marvellous Mix-ups
2019 Pianos and Flowers
2020 Tiny Tales
2022 The Exquisite Art of Getting Even
Tuotanto > Runokokoelmat

2020 In a Time of Distance: And Other Poems
Tuotanto > Muistelmateokset

2013 What W. H. Auden Can Do for You
Lastenkirjat

1984 The Perfect Hamburger
1988 Alix and the Tigers
1990 The Tin Dog
1991 Calculator Annie
1991 The Popcorn Pirates
1992 The Doughnut Ring
1993 Who Invented Peanut Butter?
1994 Paddy and the Ratcatcher
1995 The Muscle Machine
1996 The Bubblegum Tree
2000 Teacher Trouble
2005 The Spaghetti Tangle
2016 Freddie Mole, Lion Tamer
2018 Hari and his Electric Feet
2018 Max Champion and the Great Race Car Robbery
Lastenkirjat > Harriet Bean -sarja

1990 The Five Lost Aunts of Harriet Bean
1991 Harriet Bean and the League of Cheats
1993 The Cowgirl Aunt of Harriet Bean
Lastenkirjat > Akimbo-sarja

2006 Akimbo ja norsut, suom. Taina Aarne (Akimbo and the Elephants, 1990)
2006 Akimbo ja leijonat, suom. Taina Aarne (Akimbo and the Lions, 1992)
2007 Akimbo ja krokotiilimies, suom. Taina Aarne (Akimbo and the Crocodile Man, 1993)
2010 Akimbo ja käärmeet, suom. Taina Helkamo (Akimbo and the Snakes, 2007)
2008 Akimbo and the Baboons
Lastenkirjat > Max & Maddy -sarja

1997 Max & Maddy and the Bursting Balloons Mystery
1999 Max & Maddy and the Chocolate Money Mystery
Lastenkirjat > Young Precious Ramotswe -sarja

2010 Precious and the Puggies (uudelleenjulkaistu 2011 nimellä Precious and the Monkeys, ja 2012 nimellä The Great Cake Myster)
2012 Precious and the Mystery of Meerkat Hill
2013 Precious and the Missing Lion
2015 Precious and the Zebra Necklace
Lastenkirjat > School Ship Tobermory -sarja

2015 School Ship Tobermory
2016 The Sands of Shark Island
2018 The Race to Kangaroo Cliff
2019 The Secret of the Dark Waterfall
Lastenkirjat > Big-Top Mysteries -sarja

2019 The Case of the Vanishing Granny
2019 The Great Clown Conundrum
Alexander McCall Smith signeeraamassa kirjojaan Helsingissä huhtikuussa 2007
Baramulla

| Baramulla |
| --- | --- |
 Jhelum-jokea Baramullassa 1880-luvulla
 Baramulla
 Koordinaatit: 34.198°N, 74.364°E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Jammu ja Kashmir
Piirikunta:  Baramulla
Väkiluku (2011):  58 053
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Baramulla on Intian Jammun ja Kashmirin osavaltiossa sijaitseva kaupunki, joka toimii samannimisen piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Ruhtinas Bhimsinan on väitetty perustaneen sen vuonna 2306 ennen ajanlaskumme alkua. Kaupunki sijaitsee Jhelum-joen varrella ja sieltä on 45 kilometriä Srinagariin. Baramullassa on suufilaisen pyhimyksen Hazrat Syed Mohammad Janbaz Walin pyhäkkö, jossa vierailee vuosittain satoja pyhiinvaeltajia. Intian vuoden 2011 väestönlaskennassa Baramullan väkiluku oli 58 053 henkeä, mutta kaupunkiin kiinnikasvaneet lähialueet mukaan laskettuna 71 434.
Asemanseudun koulu (Mellilä)

Asemanseudun koulu elokuussa 2018.
Koulun seinässä on Jalkaväkirykmentti 35:n III pataljoonan esikunnan ja esikuntakomppanian perustamisen muistolaatta.
Asemanseudun koulu on peruskoulun 1–6 luokkien koulu Mellilässä Loimaalla. Koulu sijaitsee Mellilän asemaseudun taajamassa. Koulu on perustettu vuonna 1923 ja sen nykyiset rakennukset ovat vuosilta 1926 ja 1957. Koulun yhteydessä on liikuntahalli, joka on rakennettu vuonna 1983 ja päiväkoti, joka aloitti toimintansa vuonna 2012.
Baraki Barak

| Baraki Barak |
| --- | --- |
 Paikallisia asukkaita ja Yhdysvaltain armeijan sotilas.
 Baraki Barak
 Koordinaatit: 33°58′1″N, 68°56′56″E 
Valtio:   Afganistan
Maakunta:  Logar
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Baraki Barak (pers. ‏ برکی برک‎) on kylä Afganistanissa Logarin maakunnassa. Se tunnetaan lähinnä iranilaisen ormurin kielen viimeisenä puhumapaikkana Afganistanissa. Omurinkielinen paikannimi kylälle on Grām, eli suomeksi yksinkertaisesti kylä.
Baraki Barak sijaitsee Afganistanin Logarin maakunnassa noin 80  kilometriä Kabulista etelään. Baraki Barak on myös nimi suuremmalle piirikunnalle, joka käsittää myös Baraki Barakin kylän.
Kylän vierestä kulkee tie, joka yhdistyy suurempaan Kabulin ja Ghaznin, sekä Kabulin ja Gardizin väliseen tiehen. Itse kylä on rakennettu ajatellen sen puolustusta. Alue tunnetaan levottomuudestaan. Se voidaan jakaa kolmeen osaan. tadžikkityyliseen kapeiden kujien limittämään suurempaan osaan, viereiseen pienempään  paštutyyliseen osaan, joka käsittää muurein ympäröityjä maataloja ja basaariin kylän vieressä.
Kylää ei ole merkitty vanhempiin 1800-luvun brittien valmistamiin karttoihin. Sen sijaan niissä mainitaan viereinen Baraki Rajan kylä.
Kylän asukkaat ovat ormureja. Osa heistä puhuu edelleen iranilaista ormurin kieltä, mutta suurin osa on sulautunut persiankielisiin tadžikkeihin. Baraki Barakin omurin puhujat ovat afganistanin viimeisiä. Pientä kieltä puhutaan myös Kanigramissa Pakistanin Waziristanissa.
Astronomy Picture of the Day

Astronomy Picture of the Day (APOD, suom. Päivän tähtitiedekuva) on Nasan ja Michigan Technological Universityn ylläpitämä verkkopalvelu. Palvelun internetsivulla julkaistaan joka päivä uusi tähtitieteeseen liittyvä kuva. Ne liittyvät usein johonkin ajankohtaiseen tapahtumaan avaruuden tutkimuksessa. Ensimmäinen kuva julkaistiin 16. kesäkuuta 1995.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Astronomy Picture of the Day -sivusto
Haukijärvi (Kuhmoinen)

| Haukijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°40′12″N, 25°20′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Isoon Pihlajajärveen 
Järvinumero:  14.225.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  106,1 m  
Pituus:  460 m  
Leveys:  220 m  
Rantaviiva:  1,127 km  
Pinta-ala:  4,964 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHaukijärvi 
Haukijärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Pihlajaksoken kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,0 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Järven rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Eteläranta on jyrkkä ja eteläpuolinen Haukijärvenmäki nousee 30 metriä järven pinnan yläpuolelle. Järven länsipuolelta kulkee metsäautotie.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Iso-Pihlajajärven valuma-alueeseen (14.225) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 106,1 metriä mpy. Sen länsipäähän laskee Humalaisesta tuleva oja. Laskuoja lähtee järven pohjoispäästä ja laskee 1,1 kilometrin päässä Isoon Pihlajajärveen. Laskuojan pudotus on 18,6 metriä.
Historiaa

Vuoden 1966 peruskartassa järven luoteisrannalla oli pelto, mutta vuoteen 1986 mennessä se oli metsittynyt.
Audiosaari

Audiosaari on suomalainen vuonna 2002 perustettu levymerkki, jonka puitteissa toimii myössaman niminen ohjelmatoimisto ja äänitysstudio.
Audiosaari levymerkillä levyttäneitä yhtyeitä ja artisteja ovat muun muassa Antti Kuosmanen, Jari Aaltonen, Kristiina Rytky, Mark Moon ja Sähköankerias. Audiosaari on alusta lähtien käyttänyt Internetin verkkosivuja ensisijaisena musiikinjulkaisukanavanaan.
Audiosaari toiminut lisäksi digitaalisena jakelijana seuraaville artisteille ja yhtyeille: Anna Sipilän Lapsi, Lasse Hyytinen, Sami Joensuu sekä Väinö Tuonela & Kerettiläiset.
Aiheesta muualla

Audiosaaren sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Asemanseutu (Perniö)

| Asemanseutu |
| --- | --- |
 Asemanseutu
 Koordinaatit: 60°15′03.0″N, 23°08′27.3″E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Varsinais-Suomi
Kunta:  Salo
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1,69 km²
Väkiluku (2016):  224
 – Väestötiheys:  132,7 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Perniön asemanseutua ennen vuotta 1960.
Perniön asemanseutu tai lyhyesti Asemanseutu on taajama Salossa entisessä Perniön kunnassa. Vuonna 2016 taajamassa asui 224 asukasta. Taajaman länsipuolella on Saurun koulu, jossa on 57 oppilasta. Taajaman länsipuolella kulkee kantatie 52 Tammisaaresta Salon kautta Jokioiselle. Taajamaa sivuuttaa myös Rantarata, jonka Perniön rautatieasema on lakkautettu. Asemaseudun lävitse virtaa Perniönjoki.
Arttu Takalo

Arttu Takalo Jumo Jazzclubilla 1992
Arttu Takalo (s. 18. syyskuuta 1971) on kouvolalainen vibrafonisti ja säveltäjä. Hän soitti XL-yhtyeessä vuosina 1992–2004 ja on julkaissut neljä soololevyä. Lisäksi hän on työskennellyt useiden eri artistien kanssa sekä tehnyt musiikkia eri kokoonpanoille ja TV- ja elokuvatuotantoihin.
Opinnot ja XL

Takalo on musikaalisesta suvusta: Hänen isänsä oli laulaja ja haitarinsoittaja sekä isoisoäitinsä kuuluisa runonlaulaja Marina Takalo. Takalon ensimmäiset instrumentit olivat rummut ja piano. 15-vuotiaana hän kuitenkin alkoi soittaa vibrafonia, josta tuli hänen pääinstrumenttinsa. Hän opiskeli Pohjois-Kymen musiikkiopistossa ja oli kiinnostunut klassisesta musiikista. 1980-luvun loppupuolella hän muutti Helsinkiin ja aloitti opiskelut Sibelius-Akatemiassa vuonna 1986 opiskellen klassista ja jazzmusiikkia vuoteen 1997 asti.
Suorittaessaan asepalvelusta vuonna 1991 Haminassa puolustusvoimien varusmiessoittokunnassa Takalo tapasi kitaristi Jarmo Saaren. Samana vuonna Takalo ja Saari perustivat yhdessä kahden muun Sibelius-Akatemian opiskelijan, basisti Tuure Kosken sekä rumpali Tomi Salesvuon kanssa XL:n. Samoihin aikoihin Takalo osti MIDI-vibrafonin, jolla instrumentin ääntä pystyi muuntelemaan eri tavoin.
XL julkaisi debyyttialbuminsa Xlent vuonna 1995. Sävellyksistä vastasivat Takalo sekä Saari, ja musiikissaan yhtye yhdisteli vaikutteita jazzista, rockista, elektronisesta musiikista sekä kansanmusiikista; itse yhtye käytti kuitenkin termiä "fantasiamusiikki". XL julkaisi viisi studioalbumia sekä yhden livealbumin, ja vuonna 2004 yhtye päätettiin lopettaa.