stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Thessaloniki
Nähtävyydet

Thessalonikin symbolina pidetään Valkoista tornia (Lefkós Pýrgos), joka sijaitsee rannalla. Se rakennettiin 1500-luvulla ja oli alun perin osa kaupunginmuureja. Toinen merkittävä symboli on roomalaisaikainen Galeriuksen kaari, joka tunnetaan nimellä Kamára. Antiikin ajan nähtävyyksiin kuuluvat sen ohella muun muassa Rotunda sekä antiikin aikainen agora.
Thessalonikin varhaiskristillisiin ja bysanttilaisiin muistomerkkeihin, jotka muodostavat Unescon maailmanperintökohteen, kuuluu lukuisia kirkkoja ja luostareita. Merkittävimpiä niistä ovat Pyhän Demetrioksen kirkko ja Latómoksen luostari. Vanhassakaupungissa Áno Pólissa on vanhoja taloja ja kapeita katuja. Sen korkeimmalla kohdalla kohoaa keskiaikainen Heptapyrgion-linnoitus. Kaupungin katedraali on Pyhän Gregorios Palamaksen katedraali. Vapaa-ajan ja yöelämän keskuksiin kuuluvat Ladádikan kaupunginosa, rantapromenadi sekä Aristotélous-kadun ympäristö. Valkoisen tornin ohella toinen maamerkki on moderni OTE:n TV-torni.
Thessalonikin merkittävimmät museot ovat Thessalonikin arkeologinen museo ja Bysanttilaisen kulttuurin museo. Muita tärkeitä museoita ovat muun muassa Makedonian nykytaiteen museo, Makedonian-Traakian kansatieteellinen museo sekä Thessalonikin juutalainen museo.
Liikenne

Thessaloniki on Pohjois-Kreikan liikenteellinen keskus. Thessalonikin rautatieasemalta kulkee kaukojunia muun muassa Ateenaan sekä proastiakós-paikallisjunia lähialueelle. Thessalonikin kansainvälinen lentoasema sijaitsee Thérmissä metropolialueen kaakkoisosassa. Se on Kreikan kolmanneksi vilkkain lentoasema. Thessalonikin lähellä risteävät Kreikan merkittävimmät valtatiet, pohjois-eteläsuuntainen A1 ja itä-länsisuuntainen A2.
Thessalonikissa liikennöi Thessalonikin metro, ja sen ensimmäinen linja avattiin 30. marraskuuta 2024. Kaupungissa on laaja bussiverkosto, johon kuuluu noin 80 linjaa.
Koulutus

Thessaloniki on merkittävä opiskelijakaupunki, ja siellä opiskelee noin 100 000 korkeakouluopiskelijaa. Kaupungissa toimii kaksi yliopistoa, Thessalonikin Aristoteles-yliopisto ja Makedonian yliopisto. Aristoteles-yliopisto on Kreikan suurin.
Kulttuuri ja urheilu

Thessaloniki oli Euroopan kulttuuripääkaupunki vuonna 1997. Merkittäviin kulttuuritapahtumiin kuuluu Thessalonikin kansainvälinen elokuvajuhla vuosittain marraskuussa. Thessalonikista ovat kotoisin urheiluseurat Aris, Iraklis ja PAOK.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thessaloniki Wikimedia Commonsissa
Δήμος Θεσσαλονίκης. Thessalonikin kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Thessaloniki and the Bulgarians. History. Memory. Present. (bulgariaksi) (englanniksi)
Keski-Makedonian alue
| --- | --- |
Chalkidikín alueyksikkö:   Aristotélis  Kassándra  Néa Propontída  Polýgyros  Sithonía 
Imathían alueyksikkö:   Alexándreia  Náousa  Véroia 
Kilkíksen alueyksikkö:   Kilkís  Paionía 
Péllan alueyksikkö:   Almopía  Édessa  Pélla  Skýdra 
Pierian alueyksikkö:   Dío-Ólympos  Kateríni  Pýdna-Kolindrós 
Sérresin alueyksikkö:   Amfípoli  Emmanouíl Pappás  Irákleia  Néa Zíchni  Sérres  Sintikí  Visaltía 
Thessaloníkin alueyksikkö:   Ampelókipoi-Meneméni  Chalkidóna  Délta  Kalamariá  Kordelió-Évosmos  Lagkadás  Neápoli-Sykiés  Oraiókastro  Pávlos Melás  Pylaía-Chortiátis  Thermaïkós  Thérmi  Thessaloniki  Vólvi 
Euroopan kulttuuripääkaupunki
| --- | --- |
1980-luku:   1985: Ateena  1986: Firenze  1987: Amsterdam  1988: Länsi-Berliini  1989: Pariisi 
1990-luku:   1990: Glasgow  1991: Dublin  1992: Madrid  1993: Antwerpen  1994: Lissabon  1995: Luxemburg  1996: Kööpenhamina  1997: Thessaloniki  1998: Tukholma  1999: Weimar 
2000-luku:   2000: Avignon · Bergen · Bologna · Bryssel · Helsinki · Krakova · Praha · Reykjavík · Santiago de Compostela  2001: Rotterdam · Porto  2002: Brugge · Salamanca  2003: Graz  2004: Genova · Lille  2005: Cork  2006: Patras  2007: Sibiu · Luxemburg  2008: Liverpool · Stavanger  2009: Vilna · Linz 
2010-luku:   2010: Essen · Istanbul · Pécs  2011: Turku · Tallinna  2012: Guimarães · Maribor  2013: Marseille · Košice  2014: Riika · Uumaja  2015: Mons · Plzeň  2016: San Sebastián · Wrocław  2017: Aarhus · Páfos  2018: Leeuwarden · Valletta  2019: Matera · Plovdiv 
2020-luku:   2020: Rijeka · Galway  2021: Timișoara · Elefsína  2022: Kaunas · Esch-sur-Alzette  2023: Veszprém  2026: Oulu 
Thessaloniki ilmasta.
Galeriuksen kaari ja Rotunda kuuluvat Thessalonikin roomalaisaikaisiin muistomerkkeihin.
Makedonian ja Traakian ministeriö.
Thessalonikin uutta kaupunkia.
Valkoinen torni, Thessalonikin symboli.
Agía Sofían metroasema.
Thessalonikin Aristoteles-yliopiston rakennuksia.
Perly-Certoux

| Perly-Certoux |
| --- | --- |
 Perly-Certoux.
 vaakuna
 Perly-Certoux
 Koordinaatit: 46°09′24″N, 6°05′23″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Geneven kantoni
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2,53 km²
Korkeus:  407–452 m
Väkiluku (31.12.2022)  (vakituiset asukkaat):  3 141
 – Väestötiheys:  1 242 as./km²
 
 www.perly-certoux.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Perly-Certoux on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 3 141 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Perly-Certoux Wikimedia Commonsissa
| n k Geneven kantonin kunnat |
| --- | --- | --- |
Geneven kantonin kunnat (45 kpl, 1960–)
| Geneven kantoni |  Aire-la-Ville  Anières  Avully  Avusy  Bardonnex  Bellevue  Bernex  Carouge  Cartigny  Céligny  Chancy  Chêne-Bougeries  Chêne-Bourg  Choulex  Collex-Bossy  Collonge-Bellerive  Cologny  Confignon  Corsier  Dardagny  Geneve  Genthod  Gy  Hermance  Jussy  Laconnex  Lancy  Le Grand-Saconnex  Meinier  Meyrin  Onex  Perly-Certoux  Plan-les-Ouates  Pregny-Chambésy  Presinge  Puplinge  Russin  Satigny  Soral  Thônex  Troinex  Vandœuvres  Vernier  Versoix  Veyrier  |  |
DeSoto Adventurer

| DeSoto Adventurer |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  DeSoto
Konserni:  Chrysler Corporation
Valmistusvuodet:  1955–1960
Tuotantomäärä:  7009 autoa
Korimalli:  hardtop, ja convertible
Muotoilija:  Virgil Exner
Tekniset tiedot
Henkilöluku:  6
Moottori:  PowerFlite V8
Iskutilavuus:  5 450 cm³
Teho:  305 - 350 hv
Huippunopeus:  230 km/t (ensimmäinen mallivuosi)
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  takaveto
Mitat
Massa:  1 759 kg - 1 948 kg
Pituus:  5 610 mm - 5 645
Leveys:  1 988 mm - 2 000 mm
DeSoto Adventurer oli Chrysler Corporationin valmistama henkilöauto vuosina 1956–1960. Auto suunniteltiin aluksi DeSoto Fireflite-malliston alamalliksi, mutta lopulta Adventurer-nimi päätettiin erottaa omaksi mallisarjaksi. Se edusti Chryslerin nopeimpien autojen luokkaa, johon kuuluivat myös Chrysler 300 ja Plymouth Fury.
Historia

Vuoden 1956 DeSoto Adventureria valmistettiin rajoitettu 996:n  kappaleen erä, ja autot myytiin muutaman viikon sisällä. Adventureria oli ensimmäisen mallivuoden aikana saatavana ainoastaan valkoisena hardtopina. Auton katto, pölykapselit ja sivujen nuolikuviot olivat kullanväriset. Adventurerit valmistettiin Indianapolis 500- kilpailun virallisena kisa-autona toimineen DeSoto Firefliten inspiroimana. Auto tunnettiin myös lempinimellä "Golden Adventurer"  (kultainen seikkailija).
Kaksi vuoden 1956 DeSoto Adventuresia otti osaa Pikes Peak International Hill Climbiin  ja Daytona Beachin autokilpailuun,  joista jälkimmäisessä Adventuresin huippunopeudeksi mitattiin 230 kilometriä/tunnissa.
Toisen mallivuoden aikana Adventureria valmistettiin 1 950 kappaletta, ja autoa oli saatavana myös convertiblenä. Uusi kori oli aiempaa matalampi ja hieman pidempi ja auton massiivinen puskuri-jäähdytinsäleikkö-yhdistelmä edusti Chryslerin tulevaisuuteen tähtäävää "Look Forward"-politiikkaa. Myös auton moottori koki muutoksia, ja teholukemiksi saatiin 345 hevosvoimaa. Samalla Adventurerista tuli ensimmäinen amerikkalainen auto, jonka perusversiossa oli yksi hevosvoima yhtä moottorin kuutiotuumaa kohti (345 cubic inch).
Vuonna 1959 Adventurer koki vain pieniä ulkoisia uudistuksia, mutta sen vakiovarusteista löytyi muun muassa kääntyvät etupenkit.   Adventureria tehtiin vuoteen 1960, jolloin koko DeSoto-merkki päätettiin lopettaa vähentyneen myynnin seurauksena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta DeSoto Adventurer Wikimedia Commonsissa
Puplinge

| Puplinge |
| --- | --- |
 Puplinge.
 vaakuna
 Puplinge
 Koordinaatit: 46°12′38″N, 6°13′53″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Geneven kantoni
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2,66 km²
Korkeus:  431–448 m
Väkiluku (31.12.2022)  (vakituiset asukkaat):  2 527
 – Väestötiheys:  950 as./km²
 
 www.puplinge.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Puplinge on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 2 527 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puplinge Wikimedia Commonsissa
| n k Geneven kantonin kunnat |
| --- | --- | --- |
Geneven kantonin kunnat (45 kpl, 1960–)
| Geneven kantoni |  Aire-la-Ville  Anières  Avully  Avusy  Bardonnex  Bellevue  Bernex  Carouge  Cartigny  Céligny  Chancy  Chêne-Bougeries  Chêne-Bourg  Choulex  Collex-Bossy  Collonge-Bellerive  Cologny  Confignon  Corsier  Dardagny  Geneve  Genthod  Gy  Hermance  Jussy  Laconnex  Lancy  Le Grand-Saconnex  Meinier  Meyrin  Onex  Perly-Certoux  Plan-les-Ouates  Pregny-Chambésy  Presinge  Puplinge  Russin  Satigny  Soral  Thônex  Troinex  Vandœuvres  Vernier  Versoix  Veyrier  |  |
Leuto A. Pajunen

Leuto A. Pajusen suunnittelema talo Nervanderinkatu 7:ssa Helsingissä.
Mannerheimintie 56 – Runeberginkatu 69, Helsinki.
Leuto Armas Pajunen (7. tammikuuta 1888 Helsinki – 4. maaliskuuta 1950) oli suomalainen rakennusmestari, joka suunnitteli 1910–1930-luvuilla yli 30 asuinkiinteistöä Helsinkiin. Hänet tunnetaan erityisesti ns. keskuskeittiötalojen suunnittelijana ja kehittäjänä.
Henkilöhistoria

Helsinkiläinen Leuto A. Pajunen opiskeli kolme vuotta Ateneumin iltakoulussa, valmistui sitten kaksivuotisesta Helsingin teollisuuskoulusta 1910, mutta oli jo vuodesta 1902 lähtien toiminut piirtäjänä eri toimistoissa, muun muassa Gran, Hedman & Vasastjernan ja Vasastjerna & Lindbergin arkkitehtitoimistoissa vuosina 1902–1906. Yksi hänen työnantajistaan ja alalle kouluttajistaan oli rakennusmestari, sittemmin talousneuvos Heikki Kaartinen, jonka toimistossa hän oli piirtäjänä 1906–1911. Pajunen perusti oman rakennustoimistonsa 23-vuotiaana vuonna 1911. Pajusen veli Toivo Pajunen (s. 1886) valmistui teollisuuskoulun huonerakennusosastolta vuonna 1908 ja toimi hänkin rakennusmestarina ja piirtäjänä. Veljekset suunnittelivat ja rakennuttivat taloja myös yhdessä. 1920-luvulla sekä Leuto että Toivo Pajunen asuivat itsekin Leuto Pajusen piirtämissä keskuskeittiötaloissa.
Asuintalojen lisäksi Pajunen suunnitteli kouluja, tehtaita, maatalousrakennuksia, huonekaluja, sisustusesineitä ja puuveneitä. Hän oli vastaavana rakennusmestarina useilla helsinkiläisillä rakennustyömailla sekä linnoitus- ja siltatöissä Ahvenanmaalla. Hän toimi myös piirtäjänä ja työväenvärvääjänä Uralissa vuonna 1916. Työnsä ohella hän toimi nuoriso-, laulu- ja urheiluseurojen sekä useiden näytelmäseurojen ja huvitoimikuntien johtajana. Hän oli myös tunnettu ja menestynyt saaristopurjehtija. Pajunen harrasti myös luistelua ja hän oli muun muassa ajamassa meren jäällä sijainneiden luistinratojen muuttamista maaradoiksi. Hänet valittiin Helsingin Luistelijain, Helsingin Luistinklubin ja Helsingfors Segelklubbin kunniajäseneksi.
Rakennusmestari rakennussuunnittelijana

Ennen ensimmäistä maailmansotaa yli puolet Helsingin suurista asuntoyhtiöistä oli rakennusmestarien suunnittelemia. Tämä johtui mm. asuntopulan aiheuttamasta kovasta kysynnästä sekä arkkitehtien vähäisestä kiinnostuksesta pienasuntojen suunnitteluun. Kaupungissa toimi useita gryndereitä eli rakennuttaja-urakoitsijoita, jotka perustivat asunto-osakeyhtiöitä, ostivat niille tontit, suunnittelivat talot ja myivät osakkeet. Leuto A. Pajunen oli heistä ensimmäisiä. Pajunen suunnitteli ja rakennutti monia rakennuksia keskiluokan suosimaan Töölöön ja loi ratkaisuja mm. itsenäisten, työssä käyvien naisten kasvavan joukon tarpeisiin.
Leuto A. Pajusen suunnittelemia rakennuksia Helsingissä

Taulukossa on Leuto A. Pajusen Helsinkiin suunnittelemat rakennukset, jotka on luetteloitu Suomen arkkitehtuurimuseon arkistoon. Muista lähteistä lisätyt tiedot on merkitty viitenumeroilla.
| Osoite | Rakennusvuosi | Muut suunnittelijat |
| --- | --- | --- |
| Armfeltintie 3 | 1911 | John Settergren |
| Merikatu 35 | 1911 | G.Hj. Väänänen |
| Albertinkatu 10 | 1912 | O. Holvikivi |
| Hämeentie 26 | 1912 |  |
| Kinaporinkatu 1 | 1912 |  |
| Mannerheimintie 56 – Runeberginkatu 69  | 1912 | J. Holvikivi |
| Laivanvarustajankatu 3 | 1913 | A. Malmi |
| Vallilantie 19 | 1914 |  |
| Viides linja 2 | 1914 |  |
| Freesenkatu 3 | 1919 |  |
| Fredrikinkatu 75 | 1920 |  |
| Museokatu 23 | 1921 |  |
| Arkadiankatu 14 | 1921 |  |
| Arkadiankatu 12 | 1922 |  |
| Runeberginkatu 21 | 1922 |  |
| Nervanderinkatu 7 | 1923 |  |
| Arkadiankatu 16 | 1923 |  |
| Arkadiankatu 18 | 1923 |  |
| Arkadiankatu 20  | 1924 |  |
| Fredrikinkatu 77 | 1924 |  |
| Tunturikatu 15 | 1925 |  |
| Mannerheimintie 60 | 1926 |  |
| Mannerheimintie 66 | 1926 |  |
| Kolmas linja 6 | 1926 |  |
| Fleminginkatu 11 | 1926 |  |
| Ilmarinkatu 12 | 1927 | T. Pajunen |
| Ilmarinkatu 6 | 1928 | T. Pajunen |
| Ilmarinkatu 8 | 1928 | T. Pajunen |
| Laivanvarustajankatu 2 | 1928 | T. Pajunen |
| Apollonkatu 17 | 1931 |  |
| Apollonkatu 19 | 1932 |  |
| Runeberginkatu 36 | 1932 |  |
| Döbelninkatu 3b  | 1933 |  |
| Döbelninkatu 3a | 1934 |  |
| Mechelininkatu 16 | 1936 |  |
| Mannerheimintie 47 | 1938 |  |
Freesenkatu 3:n sisäänkäynti, Etu-Töölö.
Arkadiankatu 16, Etu-Töölö.
Arkadiankatu 14, Etu-Töölö.
Thônex

| Thônex |
| --- | --- |
 vaakuna
 Thônex
 Koordinaatit: 46°11′35″N, 06°12′07″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Geneve
Hallinto:  
 – Pormestari:  Isabel Rochat
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3,82 km²
Korkeus:  431 m
Väkiluku (31.12.2022)  (vakituiset asukkaat):  16 115
 – Väestötiheys:  4 197 as./km²
 
 www.thonex.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Thônex on kunta Geneven kantonissa, Sveitsissä. Thônex sijaitsee kantonin itäosassa, ja se on ranskalaisen Ambillyn kunnan rajanaapuri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thônex Wikimedia Commonsissa
| n k Geneven kantonin kunnat |
| --- | --- | --- |
Geneven kantonin kunnat (45 kpl, 1960–)
| Geneven kantoni |  Aire-la-Ville  Anières  Avully  Avusy  Bardonnex  Bellevue  Bernex  Carouge  Cartigny  Céligny  Chancy  Chêne-Bougeries  Chêne-Bourg  Choulex  Collex-Bossy  Collonge-Bellerive  Cologny  Confignon  Corsier  Dardagny  Geneve  Genthod  Gy  Hermance  Jussy  Laconnex  Lancy  Le Grand-Saconnex  Meinier  Meyrin  Onex  Perly-Certoux  Plan-les-Ouates  Pregny-Chambésy  Presinge  Puplinge  Russin  Satigny  Soral  Thônex  Troinex  Vandœuvres  Vernier  Versoix  Veyrier  |  |
Troinex

| Troinex |
| --- | --- |
 Troinex.
 vaakuna
 Troinex
 Koordinaatit: 46°09′50″N, 6°08′42″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Geneven kantoni
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3,42 km²
Korkeus:  412–465 m
Väkiluku (31.12.2022)  (vakituiset asukkaat):  2 600
 – Väestötiheys:  760 as./km²
 
 www.troinex.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Troinex on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 2 600 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Troinex Wikimedia Commonsissa
| n k Geneven kantonin kunnat |
| --- | --- | --- |
Geneven kantonin kunnat (45 kpl, 1960–)
| Geneven kantoni |  Aire-la-Ville  Anières  Avully  Avusy  Bardonnex  Bellevue  Bernex  Carouge  Cartigny  Céligny  Chancy  Chêne-Bougeries  Chêne-Bourg  Choulex  Collex-Bossy  Collonge-Bellerive  Cologny  Confignon  Corsier  Dardagny  Geneve  Genthod  Gy  Hermance  Jussy  Laconnex  Lancy  Le Grand-Saconnex  Meinier  Meyrin  Onex  Perly-Certoux  Plan-les-Ouates  Pregny-Chambésy  Presinge  Puplinge  Russin  Satigny  Soral  Thônex  Troinex  Vandœuvres  Vernier  Versoix  Veyrier  |  |
Miia Räikkönen

| Miia Räikkönen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Miia Räikkönen-Jatkola
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1974 (ikä 50)
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1999–
Merkittävät roolit:  Raakel Kurki (Salatut elämät)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Miia Räikkönen (s. 7. kesäkuuta 1974, oik. Räikkönen-Jatkola, os. Muntila) on suomalainen näyttelijä ja entinen lentopalloilija.
Eurasta kotoisin oleva Räikkönen on opiskellut Suomen teatteriopistossa. Hän on tullut tunnetuksi Raakel Kurjen roolistaan MTV3-kanavan draamasarjassa Salatut elämät. Räikkönen on näytellyt myös Pyhäjärvi-teatterissa, Porin Teatterissa ja Tampereen Komediateatterissa.
Räikkönen on pelannut lentopalloa SM-tasolla Euran Raikussa ja LiigaEurassa sekä 1-sarjaa Rauman Urheilijoissa ja Vampulan Urheilijoissa vuosina 1992-2014.
Räikkönen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta edellisestä avioliitostaan.
Filmografia

Kalteva torni – nainen kommuunissa (2006)
Salatut elämät – Raakel Kurki (2015, 2016, 2017)
Äpärä – kampaamon asiakas (2016)
Pahainpäivä – Raakel Kurki (2018)
Binäärinen logaritmi

Binäärisen logaritmifunktion y = log2 x kuvaaja
Binäärinen logaritmi eli kaksikantainen logaritmi (log2 n) on logaritmi, jonka kantaluku on 2. Se on funktion  y=2^{x} käänteisfunktio ja osoittaa, mihin potenssiin luku 2 on korotettava, jotta saadaan annettu luku. Toisin sanoen:
Esimerkiksi luvun 1 binäärinen logaritmi on 0, luvun 2 binäärinen logaritmi on 1, luvun 4 binäärinen logaritmi on 2, luvun 8 binäärinen logaritmi on 3 ja luvun 16 binäärinen logaritmi 4.
Binäärinen logaritmi liittyy läheisesti binääri­luku­järjestelmään. Historiallisesti ensimmäinen binäärisen logaritmin sovellusala oli kuitenkin musiikin teoria, johon sitä sovelsi Leonhard Euler. Muita aloja, joissa binääristä logaritmia paljon käytetään, ovat informaatioteoria, kombinatoriikka, tietojenkäsittelytiede, bioinformatiikka, urheilukilpailujen suunnittelu ja valokuvaus.
Historia

Michael Stifel julkaisi vuonna 1544 kahden potensseista taulukon, jota voidaan sen rivit kääntämällä käyttää myös binääristen logaritmien taulukkona. Binääristen logaritmien sovellukset musiikin teoriassa esitti Leonhard Euler vuonna 1739, kauan ennen kuin nyky­aikainen informaatio­teoria ja tietojen­käsittely­tiede saivat alkunsa. Osana tätä alaa koskevasta tutkimuksestaan Euler laati taulukon kokonaislukujen 1...8 binäärisistä logaritmeista seitsemän desimaalin tarkkuudella.
Merkintätavat

Matematiikassa luvun n binäärinen logaritmi merkitään log2 n. Varsinkin sovellusaloilla sille kuitenkin käytetään tai on ehdotettu useita muitakin merkintätapoja.
Joskus binääriselle logaritmille käytetään merkintää lg n. Donald Knuth on väittänyt tätä merkintää Edward Reingoldin keksimäksi, mutta sitä on käytetty sekä informaatio­teoriassa että tietojen­käsittely­tieteessä jo ennen Reingoldia. Joissakin teoksissa binäärinen logaritmi on merkitty myös log n, sen jälkeen kun on sanottu, että jäljempänä logaritmien oletuskantaluku on 2.
Toinen varsinkin saksankielisessä kirjallisuudessa usein esiintyvä merkintä samalle funktiolle on ld n, joka tulee sen latinalaisesta nimityksestä logarithmus duālis. ISO:n standardien ISO 31-11 ja ISO 80000-2 mukaan se tulisi merkitä lb n; kun taas lg n merkitsee luvun n kymmenkantaista eli Briggsin logaritmia log10 n. Tämä ISO:n suosittelema binäärisen logaritmin merkintä ei kuitenkaan ole tullut yleiseen käyttöön.
Sovelluksia > Informaatioteoria

Numeroiden (bittien) lukumäärä positiivisen kokonaisluvun n binääriesityksessä on luvun n binäärisen logaritmin kokonaisosa lisättynä yhdellä, toisin sanoen
Informaatioteoriassa informaatiosisällön ja informaatioentropian määritelmät esitetään usein binäärisen logaritmin avulla, mikä vastaa bitin merkitystä informaation perusyksikkönä. Joskus ne kuitenkin määritellään luonnollisen logaritmin avulla, jolloin informaation yksikkönä on nat.
Sovelluksia > Kombinatoriikka

Vaikka luonnollinen logaritmi on binääristä logaritmia tärkeämpi monilla puhtaan matematiikan aloilla kuten lukuteoriassa ja matemaattisessa analyysissä, binäärisellä logaritmilla on useita sovelluksia kombinatoriikassa:
Jokaisen binääripuun, jossa on n lehteä, korkeus on  \log _{2}n, ja se on tasan 2, jos n on kahden potenssi.
Jokaisen sellaisen joukkoperheen unionissa, johon sisältyy n eri joukkoa, on vähintään  \log _{2}n alkiota, ja niitä on tasan  \log _{2}n, jos joukkoperhe on potenssijoukko.
Jokaisen sellaisen osittaiskuution isometrinen dimensio, jossa on n kärkeä, on vähintään  \log _{2}n, ja sillä on enintään  {\frac {1}{2}}n\log _{2}n kärkeä, tasan näin monta silloin, kun osittaiskuutio on hyperkuutiograafi.
Sovelluksia > Laskennallinen monimutkaisuus

Binäärinen logaritmi esiintyy usein myös algoritmien analyysissä, ei vain siksi, koska niissä usein käytetään binäärilukujen aritmetiikkaan, vaan myös koska binäärisiin logaritmeihin päädytään analysoitaessa kahtia haarautuvia algoritmeja. Jos tehtävällä on alun perin n ajateltavissa olevaa ratkaisua ja joka kerta, kun algoritmin tietty osa toistetaan, mahdollisuuksien lukumäärä puoliintuu, toistojen lukumäärä yhteen yksikäsitteiseen ratkaisuun päätymiseksi on jälleen log2 n:n kokonaisosa. Tätä ajatusta käytetään useita algoritmeja ja tietorakenteita analysoitaessa. Esimerkiksi binäärihaussa ratkaistavan tehtävän laajuus puoliintuu jokaisella toistokerralla ja sen vuoksi puolitus on toistettava suunnilleen log2n, ennen kuin päädytään koon 1 tehtävään, joka ratkeaa helposti vakioajassa. Samaan tapaan sellaisen täydellisesti tasapainotetun binääripuuhaun, jossa on n alkiota, korkeus on log2 n + 1.
Algoritmien suoritusaika ilmaistaan kuitenkin tavallisesti iso O -merkinnällä, jossa vakiotekijät jätetään pois.
Koska log2 n = (logk n)/(logk 2), missä k voi olla mikä tahansa yhtä suurempi luku, algoritmien, jotka voidaan suorittaa ajassa O(log2 n), voidaan myös sanoa olevan suoritettavissa esimerkiksi ajassa O(log13 n). Logaritmin kantaluku sen tapaisissa lausekkeissa kuin O(log n) tai O(n log n) ei sen vuoksi ole merkityksellinen. Muissa yhteyksissä logaritmin kantaluku on kuitenkin määritettävä. Esimerkiksi O(2log2 n) ei ole sama kuin O(2ln n), koska edellinen on yhtä kuin O(n) ja jälkimmäinen yhtä kuin O(n0.6931...).
Algoritmeja, joiden suoritusaika on O(n log n), sanotaan joskus linearitmisiksi. Joitakin esimerkkejä algoritmeista, joiden suoritusaika on O(log n) tai O(n log n) ovat:
pikalajittelu keskimääräisessä ajassa ja muut vertailulajittelualgoritmit
Haku tasa­painotetusta binäärihakupuusta
Potenssiin korotus neliöimällä
Pisin kasvava alijono
Sovelluksia > Bioinformatiikka

Bioinformatiikassa mikro­ruudukoita analysoitaessa geenien sisältämän informaation määriä vertaillaan usein informaatio­määrien suhteen binäärisen logaritmin avulla. Käyttämällä logaritmille kanta­lukua 2 esimerkiksi kaksinkertainen informaatio­sisältö vastaa logaritmien erotusta 1, puoliintunut informaatio­sisältö voidaan ilmaista logaritmien erotuksella -1, ja muuttumattomana pysynyt sisältö logaritmien erotusta 0. Tällä tavalla saadut datapisteet visualisoidaan usein pistekaaviolla, jossa jompikumpi tai molemmat koordinaattiakselit ovat binäärisiä logaritmisia asteikkoja.