stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
TCP/IP
Standardit

TCP/IP-protokollaperheestä vastaa IETF-standardointiorganisaatio. Sovellus-, kuljetus- ja verkkokerroksen protokollat määritellään sen hyväksymissä RFC-sarjan dokumenteissa. Fyysisen peruskerroksen protokollat eivät kuulu TCP/IP-protokollaperheeseen vaan ne ovat usein IEEE-, IEC- tai ITU-standardointiorganisaatioiden määrittelemiä. Internetissä käytettävän sisällön esitys on eri tahojen määrittelemää, esimerkiksi W3C-standardointiorganisaatio on määritellyt HTML- ja XML-esitystavat.
IP-protokolla

Verkkokerroksen IP-protokolla on TCP/IP-protokollan ydin. Verkossa tietoa välittävät reitittimet välittävät ainoastaan IP-paketteja, mikä perustuu IP-pakettien otsikkokenttien tietoihin. Kaikki ylemmän tason protokollat, kuten TCP, ovat sisällytetty, kapseloitu, IP-paketin data-osioon. Näin ollen IP-tasolla toimiva verkko ei ole tietoinen ylemmän tason protokollista ja yhteyksistä.
IP-protokollaa voidaan ajaa lähes minkä tahansa verkon päällä, joten sillä on helppo yhdistää erilaisia verkkoja isommiksi kokonaisuuksiksi. Internet on vain yksi mutta merkittävin tällä tavalla rakentunut verkko. Internet-protokollassa internetillä tarkoitetaan verkkojen välistä verkkoa.
Lähes mitä tahansa sovellusta voidaan ajaa internet-protokollan päällä. Yksinkertainen internet-protokolla, jonka päälle on helppo rakentaa kaikenlaista, voi toimia pohjana lähes minkälaiselle sovellukselle tahansa.
Internet-protokollan suunnitteluperiaatteena on ollut IP over everything, everything over IP.
TCP-protokolla

Kuten TCP/IP-protokollaperheen nimestä voi päätellä, toinen tärkeä perheen protokolla on TCP-protokolla, joka luo yhteydet tietokoneiden sovellusten välille käyttäen IP-paketteja. Se huolehtii vianhallinnasta, luotettavuudesta, kuittauksista ja pakettien laittamisesta oikeaan järjestykseen.
UDP-protokolla

UDP (User Datagram Protocol) on sovelluksille tarjottava tietosähke. UDP:ssä on TCP:n kaltainen porttimekanismi ja se sijaitsee samassa kuljetuskerroksessa kuin TCP.
UDP ei takaa viestin perille välittämistä vaan tämä jää käyttäjäsovelluksen oman päätännän ja käsittelyn haltuun. UDP-paketteja käytetään kun tietomäärä on suuri, mutta jokaisen viestin perille saapumista ei tarvita. UDP:n käyttöön toisinaan viitataan myös UDP/IP-parina.
Muut kuljetus- ja verkkokerroksen protokollat

SCTP ja RTP ovat uudemmat vaihtoehdot TCP:lle ja UDP:lle puhelinverkkosovellusten tyyppiseen luotettavampaan käyttöön. Niitä kuitenkin käytetään vielä vähän.
ICMP (Internet Control Message Protocol) on internet-protokollan valvontaprotokolla, jolla laitteet kommunikoivat keskenään IP-pakettien perille toimittamiseen liittyviä kiireisiä viestejä.
Lähiverkkoratkaisuilla on protokollat, joilla IP-osoitteen perusteella löydetään vastaava lähiverkon osoite. Tavallisin tällainen protokolla on Ethernet-verkkojen MAC-osoitteiden etsimiseen tarkoitettu protokolla ARP (Address Resolution Protocol).
DHCP (Dynamic Host Configuration Protocol) protokollalla tietokone, joka ei tiedä omaa IP-osoitettaan, voi kysyä sitä verkosta. Tämä on välttämätöntä esimerkiksi kannettavissa tietokoneissa, joiden on saatava kulloiseenkin sijaintipaikkaansa soveltuva IP-osoite.
DNS (Domain Name Service) on palvelu, jolla Internetin domain-nimet, kuten www.firma.fi, muunnetaan IP-osoitteeksi.
Internetin reitittimet vaihtavat keskenään reititystietoa, jonka avulla voidaan löytää optimaalinen reitti kahden solmun tai verkon välillä. Reititysprotokollia ovat esimerkiksi OSPF, BGP ja RIP.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta TCP/IP Wikimedia Commonsissa
Datan kapselointi sen liikkuessa kerroksien välillä, kuten kuvattu dokumentissa RFC 1122.
Stefan Solyom

Stefan Solyom (26. huhtikuuta 1979) on ruotsalainen kapellimestari.
Solyom on saavuttanut kansainvälistä mainetta sekä ooppera- että konserttiesiintymisistään. Hän opiskeli orkesterinjohtoa Sibelius-Akatemiassa ja Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa opettajinaan Jorma Panula ja Leif Segerstam.
Stefan Solyom on BBC Scottish Symphony Orchestran vakituinen vieraileva kapellimestari.
Aiheesta muualla

Van Walsum -agentuurin sivusto
(Arkistoitu – Internet Archive) Stefan Solyomia esittelevä kotisivu
Streiff

Streiff on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Christian Streiff (s. 1954), ranskalainen liikemies
Cornelia ”Co” Streiff (s. 1959), sveitsiläinen jazzmuusikko
Helmut Streiff (s. 1949), saksalainen liikemies
Marianne Streiff-Feller (o.s. Streiff, s. 1957), sveitsiläinen poliitikko
Patrick Streiff (s. 1955), sveitsiläinen metodistipiispa
Philippe Streiff (1955–2022), ranskalainen Formula 1 -kuljettaja
Rosa ”Rösli” Streiff (1901–1997), sveitsiläinen alppihiihtäjä.
Sukupolvi 98

Sukupolvi 98 (Generación del 98) oli Espanjassa 1800–1900-luvun vaihteessa kirjallinen ryhmittymä, jota sanottiin myös tuhon sukupolveksi. Tuotteliaimmillaan vuosisadan alussa olivat kirjailijat Miguel Unamuno, Azorín, Pío Baroja, Antonio Machado, Ramon del Valle-Inclán ja Jacinto Benavente. Sukupolven edustajat pyrkivät yksilöllisin ilmaisumuodoin löytämään uusia arvoja menetettyjen tilalle, juuri kun Espanja oli Kuuban sodassa Yhdysvaltoja vastaan menettänyt viimeisen siirtomaansa Amerikassa.
Those Lovely Hula Hands

Those Lovely Hula Hands oli 1960-luvun lopun ja 1970-luvun alun suomalainen hippihenkinen nokkahuilu- ja kielisoitinyhtye.
Yhtyeessä soittivat Timo Aarniala, Meri Vennamo ja varhaisteinit Anne-Maj Aarniala, Raisa Vennamo ja Tuomas Korvenoja. Raisa ja Meri Vennamon isä oli poliitikko Veikko Vennamo. Eteenpäin!-levymerkki julkaisi yhtyeen EP:n vuonna 1968. Seuraavana vuonna Those Lovely Hula Hands oli mukana kahdella kappaleella Nuoren Voiman Liiton julkaisemalla undergroundmusiikin kokoelmalevyllä. Yhtye teki myös musiikin Sakari Rimmisen ohjaamaan elokuvaan Pilvilinna (1970). Vuonna 1971 Those Lovely Hula Hands koottiin uudelleen. Kokoonpano oli muuttunut lähes kokonaan. Yhtyettä johti pianisti Appe Vanajas, joka toimi Inna Aarnialan kanssa myös Those Lovely Hula Handsin laulajana. Muut jäsenet olivat Timo Aarniala (kitara), Juha-Pekka Kalliokoski (kitara), Timo Valjakka (basso) ja Peter Widen (rummut). Kaksi Those Lovely Hula Handsin kappaletta julkaistiin vuoden 2006 Love Records -kokoelmalla Psychedelic Phinland.
Yhtyeessä vaikuttaneista soittajista Tuomas Korvenoja on myöhemmin noussut yhdeksi Suomen menestyneimmistä ravivalmentajista.
Suonenjoen kotiseutumuseo

| Suonenjoen kotiseutumuseo |
| --- | --- |
 Suonenjoen kotiseutumuseon ovi.
Tyyppi:  kotiseutumuseo, paikallismuseo
Osoite:  Marian puisto: Asemakatu 15, 77600 Suonenjoki
Sijainti:  Suonenjoen vanha keskusta
Perustettu:  1950-luvulla
Kotisivut:  Suonenjoen kotiseutumuseo
Koordinaatit:  62.62127°N, 27.12738°E
 fiSuonenjoen kotiseutumuseo 
   
Suonenjoen kotiseutumuseo on Suonenjoen kaupungissa, Vanhan hautausmaan vieressä sijaitseva kotiseutumuseo.
Museon rakennuksena toimii pitäjän entinen, vuonna 1891 rakennettu viljamakasiini. Kun viljamakasiineja ei enää tarvittu alkuperäiseen takoitukseensa, toinen silloisista makasiineista muutettiin 1950-luvulla museoksi. Museotoimikunta keräsi laajan kokoelman esineistöä maaseudulta vuoden 1953 maatalousnäyttelyä varten. Kunta sai nämä esineet 1980-luvulla Suonenjoen Maamiesseuralta museoesineistöksi.
Aiheesta muualla

Suonenjoen kotiseutumuseo (Arkistoitu – Internet Archive) (sisa-savonperinne.fi)
Tirpitz

Tirpitz voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Alfred von Tirpitz, Saksan keisarikunnan laivaston suuramiraali
Tirpitz-suunnitelma, Saksan laivaston kehittämisohjelma ennen ensimmäistä maailmansotaa
Tirpitz, saksalainen taistelulaiva toisessa maailmansodassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tirpitz”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sukupuolen moninaisuuden osaamiskeskus

| Sukupuolen moninaisuuden osaamiskeskus |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Seta ry:n erillisyksikkö
Perustettu:  1994
Kotipaikka:   Helsinki, Suomi
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  sosiaalityö
Henkilöstö:  5 (5.4.2019)
Kotisivu:  www.sukupuolenosaamiskeskus.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sukupuolen moninaisuuden osaamiskeskus (ent. Transtukipiste) on ihmisoikeusjärjestö Setan erillisyksikkö, joka tarjoaa ammatillisia tuki- ja neuvontapalveluita sukupuolivähemmistöihin kuuluville ihmisille ja heidän läheisilleen sähköpostitse, puhelimitse, chatissa ja vastaanotolla. Sukupuolen moninaisuuden osaamiskeskus ylläpitää useita vertaistukiryhmiä eri ikäisille ja eri elämäntilanteessa oleville. Osaamiskeskuksen toimintaan kuuluvat myös asiantuntija- ja koulutuspalvelut ammattilaisille ja yhteisöille, tiedon tuotanto ja jakaminen sukupuolen moninaisuudesta sekä verkostoyhteistyö viranomaisten ja sote-palveluiden kanssa. Palvelut ovat pääosin maksuttomia, ja niitä saa suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi sekä tulkkiavusteisesti.
Sukupuolen moninaisuuden osaamiskeskuksen johtava sosiaalityöntekijä kuuluu kansainväliseen The World Professional Association for Transgender Health (WPATH) -organisaatioon.
Osaamiskeskusta rahoittaa sosiaali- ja terveysministeriön yhteydessä toimiva valtionapuviranomainen Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus Stea sekä Helsingin kaupunki. Stean avustus vuonna 2019 oli 184 204 euroa.
Sukupuolen moninaisuuden osaamiskeskusta edelsi vuonna 1994 perustettu Transtukipiste. Nimenmuutos astui voimaan 4.4.2019.
Suonenjoen kirkko

Suonenjoen kirkko
Ilmakuva Kirkosta vuodelta 1935
Suonenjoen kirkko on Suonenjoen seurakunnan kirkko, joka on valmistunut 1865. Sen on suunnitellut lääninarkkitehti Ferdinand Öhman.
Kirkko on hirsirakenteinen tornillinen pitkäkirkko, jossa lyhyt poikkilaiva. Kirkko on 33 metriä pitkä, 23 metriä leveä ja kymmenen metriä korkea. Tornin korkeus on 37 metriä. Kirkko sai sekä sisä- että ulkopuolelle lautavuorauksen 1800-luvun loppuvuosina, ja se myös maalattiin ja varustettiin kamiinalämmityksellä. Kirkkoon hankittiin kruunut, jotka sähköistettiin 1920-luvulla.
Vuosina 1955–1956 tehdyssä suurkorjauksessa kirkon ilmettä muutettiin olennaisesti. Korjauksen suunnitteli arkkitehti Kauno Kallio. Tuolloin koristeet poistettiin, alttariseinä paneloitiin ja kirkko maalattiin varsin ilmeettömäksi. Peruskorjauksessa 1993–1995 kirkon ulkomaalauksen väriksi palautettiin alkuperäiseksi oletettu väri. Sisäkorjauksen yhteydessä tavoitteena oli palata tietyssä hengessä 1920-luvulle. Pääsuunnittelijana oli Arkkitehtitoimisto Aulis Jääskeläinen Seinäjoelta.
Helena Westlingin maalaama alttaritaulu on vuodelta 1884.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suonenjoen kirkko Wikimedia Commonsissa
Suonenjoen kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Teemu Grönberg

Teemu Grönberg (6. lokakuuta 1907 – 13. heinäkuuta 1981) oli suomalainen toimitusjohtaja ja laulaja joka käytti myös taiteilijanimeä Teppo Raikko.
Grönbergin isä oli työnjohtajana Värtsilän rautatehtaalla ja hän meni samaan tehtaaseen työhön jo 13-vuotiaana. Vuonna 1934 vietettiin Värtsilän rautatehtaan 100-vuotisjuhlia joissa presidentti P. E. Svinhufvud oli kutsuvieraana Yleisradion tallentaessa juhlaohjelmaa. Grönberg esitti juhlassa Reppurin laulun aunuksenkarjalan kielellä ja esitys lienee hänen ensimmäinen säilynyt äänitteensä.
Grönberg muutti sitten Helsinkiin jossa hän oli työssä Wärtsilä-yhtymän myyntiosastolla. Hänellä oli tällöin myös mahdollisuus tehdä levytyksiä. Ensimmäiset kahdeksan kappaletta Grönberg levytti Kööpenhaminassa 1938 ja hän teki myöhemmin lisää levytyksiä 1942, 1943, 1944, 1946 ja 1950. Hän levytti ensimmäisenä suomalaisena ruotsalaista alkuperää olevan sävelmän Kielon jäähyväiset vuonna 1944 tällä nimellä. Sävelmän olivat levyttäneet aiemmin nimellä Kielon hyvästijättö mm. Wäinö Sola ja Matti Jurva. Grönberg oli mukana myös Heikki Klemetin johtaman Mieskuoro Finlandian Yhdysvaltain matkalla vuonna 1939 jolloin kuoro esiintyi muun muassa New Yorkin maailmannäyttelyssä Suomen osaston avajaisissa ja paluumatkalla Pariisissa ja Berliinissä.
Teemu Grönberg oli Wärtsilän myyntiosaston palveluksessa vuoteen 1966 saakka jolloin hän siirtyi Uuden-Värtsilän sulattimon ja voimalaitosten toimitusjohtajaksi. Grönberg jäi eläkkeelle vuonna 1970.
Aiheesta muualla

Teemu Grönbergin levytyksiä Youtubessa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Teemu Grönberg
Käännös suomeksi
Sukkulaheinät

| Sukkulaheinät> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Sukkulaheinät Cutandia  Willk.
Katso myös
   Sukkulaheinät Wikispeciesissä   Sukkulaheinät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sukkulaheinät (Cutandia) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi kuusi lajia.
Lajit

Cutandia dichotoma
Cutandia divaricata – harosukkulaheinä
Cutandia maritima – merisukkulaheinä
Cutandia memphitica – hankasukkulaheinä
Cutandia rigescens
Cutandia stenostachya
Aiheesta muualla

ITIS: Cutandia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Cutandia (englanniksi)
Flora of Pakistan: Cutandia (englanniksi)
Streicher (laskettelurinne)

| Streicher |
| --- | --- |
 Streicher (vas.) ja Planai (kesk.)
Paikkakunta::  Schladming, Itävalta
Talviurheilukeskus:: Planai
Vuori:: Planai
Rinneluokitus:: Punainen
Yläasema:: 1 825 m
Ala-asema:: 740 m
Korkeusero:: 1 085 m
Stadion:: WM-Park Planai
Hissi
Hissi:: Planai
Tyyppi:: Gondolihissi
Kapasiteetti:: 2 233 henkilöä/h
Ala-asema:: 750 m
Väliasema:: 1 350 m
Yläasema:: 1 825 m
Naiset
Syöksylasku
Lähtö:: 1 479 m
Maali:: 771 m
Korkeusero:: 708 m
Pituus:: 3 050 m
Keskijyrkkyys:: 23,2 %
1. MC-kilpailu:: 14.3.2012
MM-kilpailu:: 10.2.2013
Super-G
Lähtö:: 1 331 m
Maali:: 771 m
Korkeusero:: 560 m
Pituus:: 2 218 m
Keskijyrkkyys:: 25,2 %
1. MC-kilpailu:: 15.3.2012
MM-kilpailu:: 5.2.2013
Pujottelu
Lähtö:: 940 m
Maali:: 745 m
Korkeusero:: 195 m
1. MC-kilpailu:: 17.3.2012
MM-kilpailu:: 16.2.2013

Streicher on laskettelurinne Planain talviurheilukeskuksessa Schladmingissa Itävallassa.
Streicher -rinteellä naiset kilpailivat vuoden 2013 syöksylaskun, supersuurpujottelun ja pujottelun maailmanmestaruuksista. Lisäksi siinä on järjestetty alppihiihdon maailmancupin naisten osakilpailuja.
Reitti

Streicher alkaa Planai gondolihissin yläasemalta 1 825 metriä merenpinnan yläpuolelta.
Streicher kulkee koko matkan Planai -rinteen vieressä, kiertäen Planain loppujyrkänteen. Streicher kääntyy lopussa viistorinteeseen, jonka lopussa on lähes tasainen osuus.
Streicher loppuu 740 metriä merenpinnan yläpuolella Planet Planain viereen.
Maalialue ja taustalla Planet Planai.
Teemu Elon Puhuvat Eläimet

| Teemu Elon Puhuvat Eläimet> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2006––
Tyylilaji:  progressiivinen rock, folk rock, psykedeelinen rock
Kotipaikka:  Pori
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Teemu Elo, kitara, laulu   Tuomas Niskanen, kitara   Mikko Elo, basso   Mika Rättö, rummut   Alpo Nummelin, lyömäsoittimet   Ville Leinonen, kosketinsoittimet  
Levy-yhtiö:  Helmi Levyt, 2008–  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Teemu Elon Puhuvat Eläimet on vuonna 2006 perustettu suomalainen rockyhtye, jota on luonnehdittu muun muassa "porilaisen undergroundin all stars -kokoonpanoksi". Sen jäseniä on soittanut myös yhtyeissä kuten Circle, Kuusumun Profeetta, Lowlife Rock'n'Roll Philosophers ja Eleanoora Rosenholm.
Diskografia

Hämmästyttävät puhuvat eläimet (2008)
Kointähden siirtokunta (2010)
Thorvaldsenin mitali

Mitali vuodelta 1842.
Thorvaldsenin mitali (Thorvaldsen Medaillen) on tanskalainen kuvataiteilijoille jaettava kunnianosoitus, jonka myöntää Tanskan kuninkaallinen taideakatemia. Se perustettiin vuonna 1837 ja oli alun perin nimeltään Udstillingsmedaljen ("näyttelymitali"), sillä se jaettiin vuosittain Charlottenborgissa pidetyn taidenäyttelyn yhteydessä. Palkinto on nimetty kuvanveistäjä Bertel Thorvaldsenin (1770–1844) mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thorvaldsenin mitali Wikimedia Commonsissa
Suojeluskuntatalo

Suojeluskuntatalolla voidaan tarkoittaa jotakin seuraavista:
Alajärven suojeluskuntatalo, rakennus Alajärvellä
Helsingin suojeluskuntatalo, rakennus Helsingissä
Hämeen Suoja eli entinen Hämeenlinnan suojeluskuntatalo, rakennus Hämeenlinnassa
Kajaanin Sissilinna, rakennus Kajaanissa
Kokkolatalo, entinen Vartiolinna, rakennus Kokkolassa
Kotkan kaupunginteatteri on entinen suojeluskuntatalo, rakennus Kotkassa
Lallintalo, rakennus Köyliössä
Lohjan suojeluskuntatalo, rakennus Lohjalla
Lumijoen kunnantalo on entinen suojeluskuntatalo, rakennus Lumijoella
Mäntsälän seurojentalo on entinen suojeluskuntatalo, rakennus Mäntsälässä
Pirkan Pirtti on entinen suojeluskuntatalo, rakennus Pirkkalassa
Porin suojeluskuntatalo, rakennus Porissa
Ratinanlinna, rakennus Tampereen Kyttälässä
Raumanlinna, rakennus Raumalla
Seinäjoen suojeluskuntatalo, kolmen rakennuksen muodostama kokonaisuus Seinäjoella
Turvantalo on entinen Lammin suojeluskuntatalo, rakennus Hämeenlinnassa
Valtiontalo eli entinen Jyväskylän suojeluskuntatalo, rakennus Jyväskylässä
Vesaisenlinna, rakennus Oulun Ylikiimingissä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”suojeluskuntatalo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tampereen Teatteri

| Tampereen Teatteri |
| --- | --- |
 Tampereen Teatterin päärakennus.
Osoite:  Keskustori 2
Sijainti:  Keskustori, Tampere
Koordinaatit:  61°29′53″N, 023°45′45″E
Rakennustyyppi:  teatteri
Valmistumisvuosi:  1912
Suunnittelija:  Kauno S. Kallio ja Oiva Kallio
Julkisivumateriaali:  betoni
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tampereen Teatteri on toinen Tampereella toimivista suurista teattereista Tampereen Työväen Teatterin ohella. Teatteri aloitti toimintansa 1904. Aluksi sillä ei ollut omaa toimitilaa, ja teatteri joutui muuttamaan usein. Ennen nykyistä rakennusta teatteri toimi Raittiustalossa ja VPK:n talossa.
Oman rakennuksen Tampereen Teatteri sai 1912. Keskustorin teatterirakennuksen, joka toimii edelleen teatterin päänäyttämönä, suunnittelivat Kauno S. Kallio ja Oiva Kallio. Rakennus vihittiin 14. helmikuuta 1913. Teatterin toinen sali, 1982 valmistunut TT-Frenckell, sijaitsee vanhassa tehdaskiinteistössä lähellä Finlaysonia.
Teatteri Frenckell.
Tampereen Teatteria johti elokuusta 2010 heinäkuuhun 2020 Reino Bragge. Reino Braggen jäätyä eläkkeelle hänen seuraajakseen valittiin Mikko Kanninen.
Teatterinjohtajat

| --- | --- |
 Kaarle Halme 1904–1905  Elli Tompuri 1905  Pontus Artti 1905–1906  Aarne Orjatsalo 1906  Hemmo Kallio 1906–1907  Pekka Alpo 1907–1912  Jalmari Hahl 1912–1915  J. A. Pärnänen 1915–1916  Valle Sorsakoski 1916–1917  Jalmari Lahdensuo 1917–1918  Mia Backman 1918–1921  Jalmari Lahdensuo 1921–1923  Teuvo Puro 1923–1924 :  Eino Salmelainen 1925–1934  Wilho Ilmari 1934–1937  Arvi Kivimaa 1937–1940  Kaarlo Aarni 1940–1942  Raoul af Hällström 1942–1943  Glory Leppänen 1943–1949  Jouko Paavola 1949–1955  Sakari Puurunen 1955–1959  Kalervo Nissilä 1959–1963  Rauli Lehtonen 1963–1988  Esko Roine 1988–1998  Heikki Vihinen 1998–2010  Reino Bragge 2010–2020  Mikko Kanninen 2020–
Näyttelijöitä

| --- | --- |
 Aila Arajuuri (–1961)  Minna Aro (1965–1973)  Orma Aunio (1967–)  Tommi Auvinen (1981–)  Anneli Haahdenmaa (–1961)  Ilpo Hakala (1981–)  Kari Hakala (1979–)  Ahti Haljala (–1961)  Kauko Helovirta (–1961)  Kalevi Honkanen (1973-)  Kauko Hynninen (–1979)  Ritva Jalonen (1981–)  Martti-Mikael Järvinen (1977–1985, 1987–)  Yrjö Järvinen (–1963), –1967)  Kalevi Kahra (–1963)  Timo Kankainen (1967–)  Salme Karppinen (1961–1963)  Eero Kosteikko (1961–)  Seppo Kulmala (1975–)  Ahti Kuoppala (1963–1967)  Mauno Käpyaho (1973-)  Pekka Laiho (1967–1971)  Teija Lappalainen (1981–)  Leo Lastumäki (1963–1969)  Harri Laurikka (1975–)  Tauno Lehtonen (1969–)  Lauri Leino (1961–1963)  Keijo Lindroos (1963–)  Eero Maijala (1965–1967)  Seppo Maijala (1969–1971)  Maija-Liisa Majanlahti (1963–1965)  Inkeri Mertanen (1975–2015)  Seppo Mäki (1963–)  Matti Mäntylä (1969–1973) :  Juhani Niemelä (1971–1973)  Markku Niemelä (1973-1977)  Olavi Niemi (1961–)  Assi Nortia (1961–1963)  Heikki Nousiainen (1973-1975)  Voitto Nurmi (1965–1973)  Martti Palo (1975–)  Pertti Palo (1961–1975)  Martti Pennanen (1963–1969)  Rauli Pertti (1961–1963)  Tapani Perttu (1963–1987)  Anja Pohjola (–1961)  Aliisa Pulkkinen)  Esko Raipia (1979–)  Harri Rantanen (1973–1975), 1977–)  Jarkko Rantanen (1971–1973)  Eila Rinne (–1963)  Liisa Roine (1963–)  Erkki Ruokokoski (1979–)  Laila Räikkä (1973-1981)  Anja Räsänen (1961–)  Riitta Selin (1969–1971)  Erkki Siltola (1971–1977)  Eira Soriola (–1973)  Marjut Sariola (1973-)  Rami Sarmasto (–1961)  Harri Tirkkonen (–1973)  Virpi Uimonen (1971–1973)  Ritva Valkama (1961–1975)  Matti Varjo (1961–1963)  Helinä Viitanen (–1961)  Lasse Viljas (–1963)  Tuija Vuolle (1965–)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tampereen Teatteri Wikimedia Commonsissa
Tampereen Teatterin kotisivut
Tampereoppaan kuvaus Tampereen Teatterista (Arkistoitu – Internet Archive)
Ilmapanoraamakuva Tampereen Teatterin päärakennuksesta – Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
Neljännesvuosisata teatteria, Suomen Kuvalehdelle kirj. maisteri O. Talvitie, Suomen Kuvalehti 30.11.1929, nro 48, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Solovetskin luostari

Solovetskin luostari linnanmuurin ympäröimänä (2017)
Julkisivu merelle
Luostarin muuria vuonna 1915
Solovetskin luostari on historiallinen ortodoksisen kirkon luostari Venäjän Arkangelin alueella läntisellä Vienanmerellä sijaitsevilla Solovetskin saarilla. Luostarikokonaisuus liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1992.
Rakennukset

Pääluostarikokonaisuus on kolmiosainen. Keskellä on suljettu kirkkojen ja muiden luostarirakennusten reunustama pääaukio, ja sen sivuilla käsityöläispajojen ja talousrakennusten rajaamat pohjoinen ja eteläinen sivupiha. Kokonaisuutta kiertää kivenjärkäleistä muurattu vankka kivilinnoitus. Viisitorninen ja viisikulmainen linnanmuuri on alaosastaan seitsemän metrin paksuinen, ja sen sisäpuolelle jää lähes viiden hehtaarin laajuinen alue.
Keskusaukiolla sijaitsevat Novgorodin tyylinen Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko (1557), Kristuksen kirkastumisen katedraali (1566), kellotorni (1777) ja Pyhän Kolminaisuuden, Sosiman ja Savvatin katedraali (1859).
Pääluostarin lisäksi kokonaisuuteen kuuluu neljä samalla saarella olevaa sivuluostaria sekä kolme muuta luostaria saariryhmän muilla saarilla: Kolminaisuuden luostari Anserinsaarella, Pyhän Sergiuksen luostari Isolla Muksalmansaarella sekä luostarikokonaisuus Isolla Jänissaarella.