stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tuonen joutsen

Kuva joutsenesta ja munasta (Karjalan kalliopiirroksen mukaan)
Tuonen joutsen tai Tuonelan joutsen on kalevalaisessa runoudessa esiintyvä joutsen, joka ui Tuonen mustassa joessa. Tuonen joutsen on yleensä käsitetty laulujoutseneksi. Tarinassa joutsenen ampujaa kohtaa kuolema. Kertomus joutsenen ampujan tuhosta liittyy itämerensuomalaisten muinaiseen maailmankuvaan, jossa joutsen on pyhä ja tabu. Uskottiin, että jos joutsenen ampuu, tuhoutuu itsekin.
Kertomus on myös Kalevalassa. Lemminkäinen saa tehtäväkseen ampua Tuonen joutsenen. Lemminkäinen lähtee tappamaan lintua jousi ja nuolet mukanaan. Sokea ukko, märkähattu karjapaimen, kuitenkin vaanii Lemminkäistä ja syöksee tämän lävitse vesikyyn tai umpiputken, ja Lemminkäinen joutuu virtaan. Tuonen verinen poika iskee vielä Lemminkäisen miekallaan palasiksi ja käskee ivallisesti tätä ampumaan nyt joutsenen joelta. Myöhemmin Lemminkäisen äiti nostaa poikansa palat joesta ja elvyttää hänet. Kaikissa kansantarinoissa Lemminkäisen äiti ei Lemminkäistä elvytä.
Tuonelan Joutsen myöhempien taiteilijoiden töissä

Tunnettu runoilija Eino Leino kirjoitti vuonna 1898 uusromanttisen runodraaman nimeltään Tuonelan joutsen. Siinä yhdistyvät symbolismi ja kansanrunous.
Akseli Gallen-Kallelan maalauksessa Lemminkäisen äiti näyttäytyy Kalevalaan perustuva kohtaus, jossa joutsenta uhannutta ja kuollutta Lemminkäistä elvytetään. Joutsen katsoo taustalla.
Jean Sibelius sävelsi Kalevalaan perustuvan Lemminkäinen-sarjan eli musiikkikappaleiden sarjan, jonka yksi osa on nimeltään Tuonelan joutsen. (Sarjan osat: 1. Lemminkäinen ja saaren neidot, 2. Tuonelan joutsen, 3. Lemminkäinen Tuonelassa ja 4. Lemminkäisen kotiinpaluu.)
Akseli Gallen-Kallelan maalaus Lemminkäisen äiti. Taustalla Tuonen joutsen.
Uinti kesäolympialaisissa 1912

Uinti
Kesäolympialaisissa 1912 oli yhteensä 9 uintilajia ja naiset kilpailivat ensimmäisen kerran olympialaisissa uinnissa.
Mitalitilaston ykkönen oli Saksa. 100 metrin vapaauinnin karsinnoissa Duke Kahanamoku ui uuden maailmanennätyksen. Kanadan George Hodgson voitti kaksi kultamitalia.
Mitalistit > Miesten lajit

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m VU | Duke Kahanamoku    Yhdysvallat | Cecil Healy    Australaasia | Kenneth Huszagh    Yhdysvallat |
| 400 m VU | George Hodgson   Kanada | John Hatfield   Iso-Britannia | Harold Hardwick   Australaasia |
| 1500 m VU | George Hodgson   Kanada | John Hatfield   Iso-Britannia | Harold Hardwick   Australaasia |
| 100 m SU | Harry Hebner   Yhdysvallat | Otto Fahr   Saksa | Paul Kellner   Saksa |
| 200 m RU | Walter Bathe   Saksa | Wilhelm Lützow   Saksa | Kurt Malisch   Saksa |
| 400 m RU | Walter Bathe   Saksa | Tor Henning   Ruotsi | Percy Courtman   Iso-Britannia |
| 4 × 200 metrin   vapaauintiviesti |  Australaasia  Cecil Healy Malcolm Champion Leslie Boardman Harold Hardwick |  Yhdysvallat  Kenneth Huszagh Harry Hebner Perry McGillivray Duke Kahanamoku |  Iso-Britannia William Foster Thomas Battersby John Hatfield Henry Taylor |
Mitalistit > Naisten lajit

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m VU | Fanny Durack   Australaasia | Wilhelmina Wylie   Australaasia | Jennie Fletcher   Iso-Britannia |
| 4 × 100 metrin   vapaauintiviesti |  Iso-Britannia   Isabella Mary Moore Jennie Fletcher Annie Speirs Irene Steer |  Saksa   Wally Dressel Louise Otto Hermine Stindt Grete Rosenberg |  Itävalta   Margarete Adler Klara Milch Josephine Sticker Bertha Zahourek |
Mitalitaulukko

| Sijoitus | Maa | Kulta | Hopea | Pronssi | Mitalien määrä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Saksa | 2 | 3 | 2 | 7 |
| 2. |  Australaasia | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 3. |  Yhdysvallat | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 4. |  Kanada | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 5. |  Iso-Britannia | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 6. |  Ruotsi | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7. |  Itävalta | 0 | 0 | 1 | 1 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uinti kesäolympialaisissa 1912 Wikimedia Commonsissa
Uinti olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924 •
1928 •
1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Kesäolympialaisten 1912 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Baseball (Näytöslaji) | Glima (Näytöslaji) | Jalkapallo | Köydenveto | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Paini | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Soutu | Taidelajit |  Tennis | Uinti | Uimahypyt | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Duke Kahanamoku
Tutti Frutti (visailuohjelma)

| Tutti Frutti> Colpo Grosso |
| --- | --- |
Tyyli:  visailuohjelma
Kestoaika:  45 minuuttia
Pääosissa:  Hugo Egon Balder (juontaja)
Alkuperämaa:  Saksa
Alkuperäiskieli:  saksa
Verkko:  Saksa: RTL Television Suomi: PTV (1990-luku)
Esitetty:  Saksa: 21. tammikuuta 1990  – 21. helmikuuta 1993
Tuotantokausia:  3
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  ASA TV
Tutti Frutti oli saksalainen vuosina 1990–1993 esitetty ja valmistunut eroottinen visailuohjelma. Ohjelma oli saksalainen versio italialaisesta televisio-ohjelmasta Colpo Grosso. Ohjelmaa pidetään ensimmäisenä eroottisena televisio-ohjelmana Saksassa. Vuonna 2016 ohjelma teki paluun yhden jakson muodossa.
Suomessa Tutti Fruttia esitti kaapelitelevisiokanava PTV suomeksi tekstitettynä kesäkuusta 1991 lähtien. Kesäkuussa 1991 Tutti Frutti oli PTV:n katsotuin ohjelma, jolloin sitä seurasi parhaimmillaan 170 000 katsojaa. Ohjelman suosion myötä Suomen kaupungeissa järjestettiin syksyllä 1991 Tutti Frutti -showkiertue. Jokaisesta kiertuekaupungista valittiin myös yksi tai kaksi tyttöä Suomen omaan Tutti Frutti -ryhmään. Suomen oma Tutti Frutti -showryhmä julkaisi vuonna 1992 oman albumin.
Uriah Heep – Easy Livin’

| Uriah Heep – Easy Livin' |
| --- | --- |

Kirjailija:  Mika Järvinen
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Johnny Kniga
Julkaistu:  Elokuu 2013
Sivumäärä:  456
ISBN:  978-951-0-39014-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Uriah Heep – Easy Livin' on muusikon ja kirjailijan Mika Järvisen kirjoittama kirja brittiläisestä yhtyeestä Uriah Heep. Kirja julkaistiin elokuussa 2013.
Teos on koostettu vanhojen haastatteluiden lisäksi yhtyeen avainjäsenten Mick Boxin ja Ken Hensleyn tuoreilla haastatteluilla. Ajallisesti teos kattaa Ken Hensleyn yhtyeessä vaikuttamisen ajan, eli vuodet 1970–1980. Kirja etenee kronologisesti yhtyeen alkuvaiheista suosion huipulle ja sieltä alas. Kirjan kappaleet on otsikoitu yhtyeen albumien mukaan. Teoksessaan Järvinen kuvaa yhtyeen perustamiseen johtaneet tapahtumat ja levyjen tekoprosessit varsin seikkaperäisesti. Yhtyeestä käydään läpi tärkeimmät keikat sekä levytykset, joista esitellään myös eri versiot. Kirjassa kerrotaan suosion mukanaan tuoma rock-elämäntyyli sekä kasvavat ristiriidat yhtyeen sisällä. Järvinen keskittyy erityisesti Ken Hensleyn elämään, jota seurataan aivan viime vuosiin saakka.
USS Tom Green County

| USS Tom Green County |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bath Iron Works, Bath, Maine
Kölinlasku:  2. syyskuuta 1952
Laskettu vesille:  2. heinäkuuta 1953
Palveluskäyttöön:  12. syyskuuta 1953
Poistui palveluskäytöstä:  5. tammikuuta 1972
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 800 t (kuormattu)
Pituus:  177,04 m
Leveys:  16,78 m
Syväys:  5,18 m
Nopeus:  14 solmua
Miehistöä:  16 upseeria ja 189 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  6 × 3"/50 tykkiä 5 × 20 mm ilmatorjuntatykkiä
USS Tom Greene County (runkonumero LST-1159) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1953 vesillelaskettu Terrebonne Parish -luokan maihinnousualus (engl. Tank Landing Ship, LSD).
Valmistus

Alus tilattiin Bath Iron Worksiltä Bathista Mainesta, missä köli laskettiin 2. syyskuuta 1952. Alus laskettiin vesille 2. heinäkuuta 1953 ja otettiin palvelukseen 12. syyskuuta 1953.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 5. tammikuuta 1972 ja se poistettiin alusluettelosta 1. marraskuuta 1976.
Espanjan laivasto

Alus luovutettiin 5. tammikuuta 1972 Espanjalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Conde de Venadito (L13). Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1990.
Trollstigen

Trollstigen.
Trollstigen (tunnetaan myös nimillä Trollstigvegen tai Stigen) on Norjassa Møren ja Romsdalin läänissä Rauman kunnassa sijaitseva tieosuus fylkesvei 63:lla. Trollstigen yhdistää Valldalin ja Romsdalin laaksot. Jyrkimmässä kohdassa tie kulkee siksakkia Isterdalenista ylös Stigrøraan. Tie on kapea ja sen jyrkkyys on 9 prosenttia. Ajoneuvon suurin sallittu pituus on 13,1 metriä.
Vilkkaimpana aikana tiellä kulkee jopa 3 000 ajoneuvoa päivässä. Heinäkuun 2012 keskiarvo oli 1 860 ajoneuvoa päivässä. Kesä-, heinä- ja elokuussa 2012 tietä ajoi yhteensä 130 000 ajoneuvoa. Koko vuoden 2012 sesongin aikana 161 421 ajoneuvoa ohitti Soggebergetillä sijaitsevan laskentapisteen. Vuonna 2009 vastaava luku oli 155 230. Tien korkein kohta, Alnesreset, on 850 metriä meren pinnan yläpuolella.
Tieosuus on suljettu talvisin, ja se on tavallisesti auki toukokuun puolivälistä syksyyn, ensilumen saapumiseen saakka. Fylkesvei 63 on eteläpäässä auki koko talven Langdaliin asti. Siitä eteenpäin tietä avataan vähitellen, kun auraaminen huhtikuussa aloitetaan.
Historiaa

Trollstigen, tai Stigen, joksi sitä kutsuttiin ennen vuotta 1936, on vanha vuorenylityspaikka Valldalin ja Åndalsnesin välissä.
Devollin maatilalla Romsdalissa oli vuodesta 1533 lähtien järjestetty suuret markkinat, ja tämä jokavuotinen tapahtuma oli suuri syy siihen, että valldalilaiset halusivat kiihkeästi saada kulkuyhteyden Stega-vuoren yli. Sunnmøren vouti kävi vuonna 1776 kirjeenvaihtoa pappi Ludolf Krohnin kanssa ja kertoi talonpoikien aloittaneen vuoren yli kulkevan tien kunnostamisen. Krohn arvioi työn maksavan 200 riikintaaleria talonpoikien talkoiden lisäksi. Vouti myönsi tiehen ja siltoihin tarvittavat avustukset. Vuosina 1776–1781 tien kulkukelpoisuutta parannettiin tuntuvasti. Nimismies puhui vuonna 1778 tiestä ainoana yleisenä tienä sisäisen Sunnmøren alueella. Ennen vanhaan paikalla meni vain polku. Vuosina 1905–1913 vuoren yli rakennettiin ratsutie, joka sekin kapeni jyrkimmässä kohdassa pelkäksi poluksi. Nykyisen ajotien rakentaminen aloitettiin jo vuonna 1916. Suurin osa alkuperäisestä polusta Slettvikanen ja Knutseran välillä näkyy selvästi ja on edelleen kulkukelpoinen. Tätä alkuperäistä polkua kutsutaan nimellä Kløvstien. Vuodesta 1935 ajotiellä on ollut silta joen yli. Tämä silta kulkee Stigfossenin vesiputouksen luona, mutta Kløvstien ylittää joen vasta laakson pohjassa.
Kuningas Haakon VII avasi Trollstigenin käyttöön 31. heinäkuuta 1936. Tien rakentaminen kesti kahdeksan vuotta. Tie rakennettiin suurin piirtein samaa reittiä kuin Kløvstien, joka on nykyään kunnostettu ja merkitty retkipolku. Trollstigenillä on yksitoista neulansilmämutkaa, joista jokainen on halkaisijaltaan noin 10 metriä, ja aivan Stigfossenin alapuolella on silta. Stigfossen on 180 metriä korkea, ja kun virtaus on voimakkaimmillaan, vesi ryöppyää melkein sillalle asti. Toistuvien kivivyöryjen ja niiden ajotielle aiheuttamien tuhojen vuoksi Trollstigenin alapäässä sijaitseva tieosuus rakennettiin uudelleen vuonna 2005. Korjaus käsitti alhaalta laskettuna kolmannen ja neljännen mutkan. Samalla kertaa piti rakentaa kaksi uutta siltaa joen yli. Alnesresetillä oli aikaisemmin majatalo nimeltä Trollstigheimen, joka tuhoutui suuressa lumivyöryssä vuonna 1963. Uusi ravintola perustettiin Stigrøralle 1979, mutta uudistusten yhteydessä sekin purettiin. Nykyinen ravintola vihittiin käyttöön 16. kesäkuuta 2012.
Jokainen mutka on nimetty sitä rakentaneen työryhmän (tai työryhmän johtajan) mukaan. Alhaalta laskettuna: Otmar Østigård, Johan Voll (mutkat 2–4), Kjelstad, Anton Fiva, Lars Daniel Tafjord, Martin Uri (mutkat 8 ja 10), Arthur Langdal ja ylimmäisenä Volda-mutka (nykyään nimellä Bispesvingen).
Trollstigen oli Valldalin ainoa lautaton tieyhteys, kunnes Lingen ja Overån väliset tunnelit avattiin riksvei 650:llä vuonna 1975.
Vuorenhuippujen ympäröimä

Trollstigeniä ympäröi monta yli tuhat metriä korkeaa vuorta. Näistä tunnetuimmat ovat Stigbotnhornet ja Bispen. Hieman kauempana luoteessa kohoavat Dronninga ja Kongen. Koillisessa puolestaan sijaitsee kuuluisa Trolltindenen vuoristoalue, johon kuuluvat Trollklørne ja Trollveggenin takaosa. Stigrøralta alkaa merkitty polku Trollveggenin huipulle.
Kansallinen matkailutie

Trollstigen on yksi Norjan vierailluimmista turistinähtävyyksistä. Vuonna 2012 alueella vieraili yli 750 000 kävijää, ja se onkin maan kolmanneksi suosituin nähtävyys ja toiseksi suosituin luontonähtävyys.
Tieosuus Geirangerin ja Trollstigenin välillä kunnostettiin kesinä 2005–2008 ottamaan vastaan suuren määrän turisteja. Trollstigenin alapäässä sijaitsevaa Trollstigfotenin näköalapaikkaa laajennettiin. Stigrøralle rakennettiin uusi turistikeskus, jossa on kahvila ja matkamuistomyymälä. Matkamuistoja myytiin aikaisemmin perinteisissä mökeissä, jotka purettiin uuden keskuksen myötä. Tie on yksi 18 valitusta tieosuudesta Norjan tiehallinnon (Statens Vegvesen) turistitieprojektissa (Turistvegprosjektet). Geiranger–Trollstigen-tieosuus sai kansallisen matkailutien statuksen 16. kesäkuuta 2012.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trollstigen Wikimedia Commonsissa
www.visitalesund-geiranger.com (Arkistoitu – Internet Archive) (norjaksi)
www.trollstigen.no (Arkistoitu – Internet Archive) (norjaksi)
Stigfossen
Trollstigen näköalapaikka
Trollstigenin turistikeskus
Käännös suomeksi
Tuttiritari

Tuttiritari on näyttelijä Jukka Leistin luoma ja näyttelemä satuhahmo. Ensiesiintymisen tuttiritari sai Huvitutti-ohjelmassa, jossa sitä esitettiin vuosina 1998–2003. Myöhemmin hahmo on esiintynyt omassa Tuttiritari-ohjelmassaan, jota esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 2007.
Tuttiritarista on tehty myös näytelmä. Tuttiritari ja lohikäärmeen salaisuus on Jukka Leistin käsikirjoittama kotimainen seikkailumusikaali. Lisäksi hän on tehnyt näytelmän laulujen sanat ja sävellykset. Näytelmän ensi-ilta oli 8. helmikuuta 2017 Tampereen Teatterissa.
Rooleissa

Jukka Leisti - Tuttiritari
Liisa Peltonen - Prinsessa Esmeralda
Pentti Helin - Kuningas
Mikko Rantaniva - Robin Huttunen
Eeva-Riitta Salo - Haltijakummi
Aapo Valinen - Vartija
Ville Mononen - Ritari Percival
Janne Lonka - Ritari Lancelot
Jaakko Väisänen - Kokki
Esa Lavikka - Seppä
Heli Pitkänen, Milja Leppänen & Pirjo Lammi - Hovinaiset
Uskonto Sri Lankassa

Sri Lankassa uskonto on maan perustuslain mukaisesti yksilön vapaasti valittavissa, vaikkakin buddhalaisuudelle on myönnetty asema valtionuskontona. Maan väestöstä noin 70% on buddhalaisia vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan, hindulaisia on lähes 13%, muslimeita alle 10% ja katolisia 6%, muita kristittyjä 1%. Sri Lankan väestön enemmistön muodostavat singaleesit ovat enimmäkseen buddhalaisia ja toiseksi suurin väestönryhmä, tamilit, hinduja.
Piirikunnittain tarkasteltuna Sri Lankan uskonnollisuudessa esiintyy huomattavia eroja. Kristillisin alue on Mannar, jossa yli puolet väestöstä ovat kristittyjä. Muslimit muodostavat enemmistön itärannikolla sijaitsevissa Trincomaleessa ja Amparassa.
Sri Lankan uskonnot vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan
Buddhalaisia
Hinduja
Muslimeita
Kristittyjä
Uinti kesäolympialaisissa 1928

Uinti
Vuoden 1928 kesäolympialaisissa, Alankomaiden Amsterdamissa,  uitiin yhteensä 11 uintimatkaa, kuusi  miehille ja viisi naisille.
Mitalistit > Miehet

| Laji: | Kultaa: | Kultaa: | Hopeaa: | Hopeaa: | Pronssia: | Pronssia: |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m vapaauinti | Johnny Weissmuller  USA | 58,6 | István Bárány  HUN | 59,8 | Katsuo Takaishi  JPN | 1.00,0 |
| 400 m vapaauinti | Victoriano Zorrilla  ARG | 5.01,6 | Boy Charlton  AUS | 5.03,6 | Arne Borg  SWE | 5.04,6 |
| 1500 m vapaauinti | Arne Borg  SWE | 19.51,8 | Boy Charlton  AUS | 20.02,6 | Buster Crabbe  USA | 20.28,8 |
| 100 m selkäuinti | George Kojac  USA | 1.08,2 | Walter Laufer  USA | 1.10,0 | Tomomi Morita  USA | 1.12,0 |
| 200 m rintauinti | Yoshiyuki Tsuruta  JPN | 2.48,8 | Erich Rademacher  GER | 2.50,6 | Teofilo Yldefonso  PHI | 2.56,4 |
| 4 × 200 m vapaauintiviesti | Yhdysvallat   Austin Clapp  Walter Laufer  George Kojac  Johnny Weissmuller | 9.36,2 | Japani   Hiroshi Yoneyama  Nobuo Arai  Tokuhei Sada  Katsuo Takaishi | 9.41,4 | Kanada   Frederick Bourne  James Thompson  Garnet Ault  Walter Spence | 9.47,8 |
Mitalistit > Naiset

| Laji: | Kultaa: | Kultaa: | Hopeaa: | Hopeaa: | Pronssia: | Pronssia: |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m vapaauinti | Albina Osipowich  USA | 1.11,0 | Eleanor Saville  USA | 1.11,4 | Margaret Cooper  GBR | 1.13,6 |
| 400 m vapaauinti | Martha Norelius  USA | 5.42,8 | Marie Braun  NED | 5.57,8 | Josephine McKim  USA | 6.00,2 |
| 100 m selkäuinti | Marie Braun  NED | 1.22,0 | Ellen King  GBR | 1.22,2 | Margaret Cooper  GBR | 1.22,8 |
| 200 m rintauinti | Hilde Schrader  GER | 3.12,6 | Mietje Baron  NED | 3.15,2 | Charlotte Mühe  GER | 3.17,6 |
| 4 × 100 m vapaauintiviesti | Yhdysvallat   Adelaide Lambert  Albina Osipowich  Eleanor Saville  Martha Norelius | 4.47,6 | Iso-Britannia   Margaret Cooper  Vera Tanner  Sarah Stewart  Ellen King | 5.02,8 | Etelä-Afrikka   Rhoda Rennie  Frederica van der Goes  Marie Redford  Kathleen Russell | 5.13,4 |
Mitalitaulukko

| Sijoitus | Maa | Kulta | Hopea | Pronssi | Mitalien määrä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Yhdysvallat | 6 | 2 | 3 | 11 |
| 2. |  Alankomaat | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 3. |  Saksa | 1 | 1 | 1 | 3 |
| = |  Japani | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 5. |  Ruotsi | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 6. |  Argentiina | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7. |  Iso-Britannia | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 8. |  Australia | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 9. |  Unkari | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 10. |  Etelä-Afrikka | 0 | 0 | 1 | 1 |
| = |  Kanada | 0 | 0 | 1 | 1 |
| = |  Filippiinit | 0 | 0 | 1 | 1 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uinti kesäolympialaisissa 1928 Wikimedia Commonsissa
Uinti olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924 •
1928 •
1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Kesäolympialaisten 1928 lajit ja kilpailutapahtumat
Friisiläinen käsipallo (Näytöslaji) | Haavipallo (Näytöslaji) | Jalkapallo | Korfball (Näytöslaji) | Maahockey | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Soutu | Taidelajit | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Uskonto Sloveniassa

Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan Slovenian asukkaista 58 % on roomalaiskatolisia, 2 % muslimeita ja 2 % ortodoksikristittyjä. Vähemmän kuin 1 % on evankelisia protestantteja, agnostikkoja, juutalaisia tai muihin uskontoihin kuuluvia. Noin 10 % on ateisteja.
Skytrain (Bangkok)

BTS-verkon kartta
Skytrain
Ekamain BTS-asema
Bangkok Mass Transit System (BTS) tai Skytrain (thaiksi รถไฟฟ้า rot fai fa, kirj. ”taivas-juna”) on maanpäällinen kaupunkijunajärjestelmä Bangkokissa Thaimaassa. Skytrain liikennöi sille varta vasten tehtyjä tasoja pitkin muun liikenteen yläpuolella. Skytrainia liikennöi Bangkok Mass Transit System Public Company Limited (BTSC) Bangkok Metropolitan Administrationin (BMA) myöntämällä toimiluvalla. Skytrain avattiin 5. joulukuuta 1999. Vihkimisen suoritti HRH Prinsessa Maha Chakri Sirindhorn. Skytrain sisältää 23 asemaa kahdella eri linjalla. Skytrainin virallinen nimitys on Kuninkaan syntymän kuudennen jakson kunniaksi nimetty juna (thaiksi รถไฟฟ้าเฉลิมพระเกียรติ 6 รอบ พระชนมพรรษา,) koska se avattiin kuningas Bhumibol Adulyadejin 72-vuotispäivänä.
Asemien suunnittelu

BTS-asemat on suunniteltu välttämään tungosta katutasossa sekä olemaan rikkomatta olemassa olevaa infrastruktuuria. Jokainen asema on pitudeltaan 150 metriä ja koostuu kolmesta kerroksesta. Pysäkinväli on linjoilla 800–1 000 metriä.
Käytössä on kahta erityyppistä BTS-asemaa. Suurimmassa osassa asemia on käytössä yksi laituri molemmilla puolilla asemaa. Toisen tyyppisessä asemamallissa on yksi leveämpi laituri raiteiden välissä. Tällaisia asemia ovat Siam ja Samrong.
Tekniikka

BTS Skytrain on tavanomainen, suurille matkustajamäärille suunniteltu joukkoliikennejärjestelmä. Junat kulkevat sähkömoottoreilla, jotka ottavat sähkön raiteiden välissä olevista virtakiskoista, joissa on 750 voltin tasajännite. Raideleveys on 1,435 metriä.
Tekniikka > Kalusto > Siemensin malli

Alkuperäisiä Siemensin valmistamia junia on käytössä 35. Alun perin junat koostuivat kolmesta vaunusta mutta niitä pidennettiin neljän vaunun mittaisiksi. Jokaisessa junassa on kaksi ohjaamollista ja moottoroitua vaunua kummassakin päässä. Moottoroitujen vaunujen välissä on kaksi moottoroimatonta vaunua.
Neljän vaunun pituus on yhteensä 86,6 metriä ja vaunun leveys 3,12 metriä. Kokonaiskapasiteetti junaa kohden on 1 490, kun kaikki paikat ovat varattuja ja seisomapaikat ovat täynnä. Vaunua kohden on 42 istumapaikkaa seinien vieressä. 16 ovea on sijoitettu kummallekin puolelle yhdistelmää. Liukuoven leveys on 1,4 metriä.
Tekniikka > Kalusto > CNR-malli

Uusimmat 12 junaa ovat neljän vaunun CNR-mallia. Kuten Siemensinkin valmistamissa junissa, niissä on kaksi moottoroitua ja kaksi moottoroimatonta vaunua.
Neljän vaunun yhdistelmän kokonaispituus on 87,25 metriä ja kokonaisleveys 3,12 metriä. Matkustajia mahtuu moottoroimattomaan vaunuun 361 ja moottoroituun 384, eli yhteensä 1 490. Yhdessä vaunussa sijaitsee neljä ovea kummallakin puolella.
BTS-asemat > Sukhumvit Line

Mo Chit – yhteys metroon (Chatuchak Park)
Saphan Khwai
Ari
Sanam Pao
Victory Monument – Voiton muistomerkki (Anusavari Chai Samoraphum)
Phaya Thai – vaihto lentokenttälinjalle
Ratchathewi
Siam – vaihto linjaan Silom Line; uloskäynnit Siam Paragoniin ja Siam Centeriin; MBK-tavaratalo
Chit Lom – Erawanin alttari; hotelli Grand Hyatt Erawan; tavaratalot Gaysorn ja Sogo
Phloen Chit
Nana – Nana Plaza -tyttöbaarialue; Nana Hotel, hotelli Grace; arabialainen kortteli
Asok – yhteys metroon (Sukhumvit); Sheraton Grand Hotel ja Robinsonin tavaratalo; Soi Cowboy (tyttöbaarialue).
Phrom Phong – Emporium-ostoskeskus
Thong Lo
Ekkamai – Itäinen bussiasema (bussit Pattayalle, Rayongiin, Chanthaburiin, Tratiin)
Phra Khanong
On Nut – Tavaratalo Tesco-Lotus
Bang Chak
Punnawithi
Udom Suk
Bang Na
Bearing
Samrong
On Nutin ja Bearingin välinen osuus otettiin käyttöön vuonna 2011. Samut Prakania palvelevan laajennuksen ensimmäinen asema Samrong otettiin käyttöön vuonna 2017.
BTS-asemat > Silom Line

National Stadium
Siam – Siam Center, tavaratalot Siam Paragon ja MBK
Ratchadamri
Sala Daeng – yhteys metroon (Silom); Silom-katu, Lumphini-puisto
Chong Nonsi
Surasak
Saphan Taksin – Jokibussi Chao Phraya Express (Sathon-laituri)
Krung Thonburi
Wongwian Yai
Pho Nimit
Talat Phlu
Wutthakat
Bang Wa
Silom Line laajeni vuonna 2009, jolloin avattiin Chao Phraya -joen ylittävä osuus Saphan Taksinin asemalta Thonburiin. Wongwian Yain ja Bang Wan välinen osuus otettiin käyttöön vaiheittain vuonna 2013.
BTS-asemat > Yhteys lentokentälle

Vuonna 2010 avattiin uusi linja Phaya Thai -asemalta Bangkokin kansainväliselle lentoasemalle.
Skytrain-junavaunu sisältä
Liityntäparkkipaikat autoilijoille voivat olla laajoja
Portit avautuvat matkakorttia vastaan
Siam Station
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bangkok Transit System
2Bangkok.com Skytrain site (Arkistoitu – Internet Archive)
UrbanRail.net: Bangkok
Uinti kesäolympialaisissa 1920

Uinti
Kesäolympialaisissa 1920 uitiin yhteensä 10 lajia. Uutena lajina mukaan tuli naisten 300 metrin vapaauinti.