stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Octavia
Muita

Škoda Octavia, vuosina 1959–1964 valmistettu automalli
Škoda Octavia, vuodesta 1996 lähtien valmistettu automalli.
HMS Octavia (1859), 50-tykkinen neljännen luokan alus
HMS Octavia (1916), amiraliteetin M-luokan hävittäjä
HMS Octavia (J290), Algerine-luokan miinanraivaaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Octavia”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Suvi Tuuli Kataja

| Suvi Tuuli Kataja> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. joulukuuta 1987 (ikä 36)
Muut tiedot
Koulutus: Tampereen ammattikorkeakoulu, median- ja taiteidenalan kandidaatin tutkinto
Suvi Tuuli Kataja (s. 13. joulukuuta 1987) on suomalainen palkittu käsikirjoittaja, ohjaaja ja äänisuunnittelija.
Naisen kosto

Naisen kosto on Suvi Tuuli Katajan ja Elli Salon luoma, suurta huomiota saanut podcast. Naisen kosto on faktaa ja fiktiota sekoittava audiosarja, joka käsittelee kostojen kautta naisille tyypillistä passiivisaggressiivista tapaa toimia. Suvi Tuuli Kataja on ohjannut ja käsikirjoittanut sarjan.
Podcastin käsikirjoitusta varten Yle keräsi kuulijoiden kostofantasioita.
"Naisen kosto -podcastissa fiktiivinen päähenkilö Saila päättää hylätä kuuliaisuuden ja kiltteyden. Alkaa vaiherikas tarina täynnä populaarikulttuurista ja kirjallisuudesta tuttuja kostoja. Suvi Tuuli Katajan käsikirjoittama ja ohjaama sarja yhdistelee fiktiivistä komediaa ja faktapohjaista asiantuntijanäkemystä koston syistä, ilmentymistä ja seurauksista. Naisen koston Saila on roolissa kuultavan Pirjo Heikkilän mukaan huono kostaja. Hän on arka ja kiltti ja tekee virheitä. Mutta Saila oppii ja alkaa tasoittaa tilejä. Naisen aggressiivisuus on jonkinasteinen tabu. Aiheen ympärillä on vähintäänkin hiljaisuutta. Podcastin vakioasiantuntija, psykoanalyytikko Elina Reenkola on kuvannut, että 1990-luvun tutkimuksissa naisen viha sivuutettiin täysin. Yksi syy naisen vihan sivuuttamisen on naisihanne. Hoivaan ei kuulu viha. On tärkeä puhua naisen kaikista puolista. Kosto on se, jolla epäoikeudenmukaisuudet kompensoidaan ja vääryydet korjataan, sanoo Suvi Tuuli Kataja. Kosto ei kuitenkaan ole vain tuhoava voima. Erityisesti kostofantasialla on suuri merkitys. Aggressiota ei voi ottaa haltuun tuntematta niitä, ja kostofantasia ehkäisee varsinaista väkivaltaa. Kosto voi olla itselle voimaa antava, siinä on rakentava ja eteenpäin vievä draivi"
Shortdox 2019

Suvi Tuuli Katajan ohjelma "Kun nukut, minä valvon" voitti vuoden 2019 pohjoismaisen Shortdox-kilpailun ensimmäisen palkinnon, sekä yleisön suosikki -palkinnon. Kun nukut, minä valvon koostuu Suvi Tuuli Katajan äänitteistä joita hän on äänittänyt keittiössään unettomina öinä.
Radio Sodoma

Suvi Tuuli Kataja on äänisuunnitellut Antti Holman kirjoittaman Radio Sodoma -podcastin kaksi tuotantokautta.
Uniraati

Uniraati on Suvi Tuuli Katajan vuonna 2018 julkaistu podcast. Uniraati toimii tutulla levyraatiperiaatteella, mutta kappaleiden sijasta ohjelmassa arvostellaan unia. Uniraadin peruskokoonpanoon kuuluu Suvi Tuuli Kataja, Soila Lauronen ja Aleksis Salusjärvi Uniraadissa vierailee myös paljon  tuttuja naamoja, kuten Laura Gustafsson, Niina Lahtinen, Pekka Laine, Ina Mikkola, Riku Rantala, Cristal Snow, Ruben Stiller, sekä tietysti koko kansan suosikit, Viki ja Köpi.
Audiokäsikirjoittaminen

Suvi Tuuli Kataja on kirjoittanut sekä luennoinut audiokäsikirjoittamisesta muun muassa Yleisradiossa, Taideyliopistossa, Aalto-yliopistossa sekä AV-alan seminaarissa Resonanssissa.
Palkintoja ja ehdokkuuksia

2022 Prix Europa -ehdokkuus Best European Radio Music Programme -kategoriassa (Matriarkaatti-podcast)
2021 Banff World Media Festival -ehdokkuus Best Fiction Podcast -kategoriassa (Naisen kosto -podcast)
2020 Prix Europa -kunniamaininta Best European Radio Fiction Series -kategoriassa (Naisen kosto -podcast)
2019 Shortdox -pohjoismaisen finaalin pääpalkinto sekä yleisön suosikki (Kun nukut, minä valvon)
2019 Shortdox -kansallisen loppukilpailun pääpalkinto (Kun nukut, minä valvon)
2017 Koura-kunniamaininta draamat ja fiktiot -kategoriassa (Radio Sodoma)
2016 Koura-palkinto uutis-, urheilu- ja ajankohtaissisällöt -kategoriassa (Ihmiskoe)
Olga Knjazeva

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Knjazeva (vas.) vuonna 1975. |  Knjazeva (vas.) vuonna 1975. |  Knjazeva (vas.) vuonna 1975. |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Naisten miekkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Montréal 1976 | floretti, joukkuekilpailu |  |
Olga Nikolajevna Knjazeva (ven. Ольга Николаевна Князева, 9. elokuuta 1954 Kazan, Tatarstanin ASNT – 3. tammikuuta 2015 Kazan, Tatarstan, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut miekkailija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Knjazeva kuului Neuvostoliiton olympiakultaa voittaneeseen naisten florettijoukkueeseen Montréalissa 1976. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui yhdeksänneksi. Knjazeva voitti urallaan myös lukuisia mitaleita maailmanmestaruuskilpailuista.
Knjazeva kuoli Kazanissa 3. tammikuuta 2015, 60-vuotiaana.
Pakaranat

| Pakaranat |
| --- | --- |
 Josephoartigasia monesi
 Mioseeni - Nykyaika (Holoseeni) 21–0 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Piikkisikamaiset jyrsijät Hystricomorpha
Osalahko::  Piikkisikamaiset Hystricognathi
Heimo::  Pakaranat Dinomyidae  Peters, 1873
Katso myös
   Pakaranat Wikispeciesissä   Pakaranat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pakaranat (Dinomyidae) on jyrsijöiden heimo, jota tavataan Etelä-Amerikassa. Heimon ainoa elossa oleva laji on pakarana (Dinomys branickii). Se painaa noin 15 kiloa ja on yksi suurimmista elävistä jyrsijöistä. Heimosta tunnetaan myös noin 50 fossiilista lajia, joista monet kasvoivat paljon pakaranaa suuremmaksi. Fossiiliset jäänteet koostuvat kuitenkin yleensä yksittäisistä hampaista ja pienistä leuanpalasista, joten eläinten anatomiasta ei tiedetä paljoa. Josephoartigasia monesi -lajista on löydetty poikkeuksellisen hyvin säilynyt, miltei täydellinen kallo.
Luokittelu

Heimo Dinomyidae
†Pseudodiodomus incertae sedis
†Agnomys incertae sedis
Alaheimo Eumegamyinae
†Doellomys
†Gyriabrus
†Briaromys
†Tetrastylus
†Phoberomys
†Colpostemma
†Orthomys
†Eumegamys
†Pseudosigmomys
†Pentastylodon
†Eumegamysops
†Telicomys
†Perumys
†Josephoartigasia
Alaheimo Potamarchinae
†Scleromys
†Olenopsis
†Simplimus
†Eusigmomys
†Potamarchus
Alaheimo Dinomyinae
Dinomys - pakarana
†Telodontomys
Olga Katšura

Olga Katšura
Olga Sergejevna Katšura (ven. Ольга Сергеевна Качура; 12. toukokuuta 1970 – 3. elokuuta 2022 Horlivka) oli ukrainalaissyntyinen, vuonna 2014 Venäjän tukemien separatistien joukkoihin liittynyt everstiluutnantti.
Katšura työskenteli Horlivkan poliisissa ennen kapinallisjoukkoihin liittymistä vuonna 2014. Hän sai vuonna 2015 everstin arvon Donetskin kansantasavallassa. Hän komensi rakettijoukkojen divisioonaa. Ukrainan asevoimien mukaan Katšura syyllistyi sotarikoksiin. Vuonna 2021 hänet tuomittiin poissaolevana kahdentoista vuoden vankeusrangaistukseen ja hänen omaisuutensa määrättiin takavarikoitavaksi osallistumisesta terroristijärjestön toimintaan. Horlivkassa Katšura nimitettiin kunniakaupunkilaiseksi. Hän johti kaupungin voimanostoliittoa.
Katšura kertoi Venäjän tiedotusvälineissä nauttivansa ukrainalaisten tappamisesta. Hän sai surmansa ohjuksen osuttua hänen autoonsa Horlivkassa. Hän oli haavoittunut jo useampaan otteeseen aiemmin. Katšura sai postuumisti Venäjän federaation sankarin arvonimen. Hänellä oli kaksi lasta.
Orléans (suku)

Vuonna 1830 käyttöön otettu Orléans-suvun vaakuna.
Orléans oli Ranskassa nimi, jota käytettiin Valois- ja Bourbon-hallitsijasukujen nuoremmista haaroista, useasta eri suvusta 1300-luvulta alkaen. Nimi tuli Orléansin herttuan arvosta, joka kuului kyseisten sukujen päämiehille. Usein nimellä viitataan viimeiseen Orléans-sukuun, joka polveutuu Ludvig XIV:n nuoremmasta veljestä Filip I:stä.
Ensimmäinen Orléansin herttua Filip (1336–1375) kuoli ilman perillisiä. Hänen jälkeensä arvon sai Ludvig I (1372–1407), jonka jälkeläisille se perityi aina vuoteen 1545 saakka. Seuraavaksi arvo annettiin Gaston Orléansille (1608–1660), jolta se siirtyi Filip I:lle (1640–1701).
Orléans-suku oli Ranskan hallitsijasukuna niin sanotun heinäkuun monarkian aikana vuosina 1830–1848, jolloin kuninkaana toimi Filip I:n jälkeläinen Ludvig Filip. Vuoden 1848 jälkeen Orléans-suvun oikeutta kruunuun puolustaneita rojalisteja kutsuttiin orleanisteiksi. Bourbon-suvun päähaara sammui vuonna 1883, minkä jälkeen Orléans-suvun päämies peri myös Bourbonien oikeuden Ranskan kruunun.
Suvun jäseniä

Filip I (1640–1701), Orléansin herttua, Ranskan kuningas Ludvig XIII:n poika, Ludvig XIV:n veli, josta suku polveutuu
Filip II d’Orléans (1674–1723), Orléansin herttua, Filip I:n poika, Ranskan sijaishallitsija 1715–1723
Louis IV d’Orléans (1703–1752), Orléansin herttua, Filip II:n poika
Louis-Philippe I d'Orléans (1725–1785), Orléansin herttua, Louis IV:n poika
Louis Philippe Joseph, Philippe Égalité (1747–1793), Orléansin herttua, ranskalainen poliitikko, Louis-Philippe I:n poika
Ludvig Filip I (ransk. Louis-Philippe , 1773–1850), Ranskan kuningas 1830–1848, Philippe Égalitén poika
Ferdinand Filip (ransk. Ferdinand Louis Philippe Charles Henri , 1810–1842), Orléansin herttua, Ranskan kruununprinssi, Ludvig Filip I:n poika
Philippe d’Orléans (1838–1894), Pariisin kreivi, Ranskan kruununtavoittelija, Ferdinand Filipin poika
Louis Philippe Robert d’Orléans (1869–1926), Orléansin herttua, Ranskan kruununtavoittelija, Philippe d’Orléansin poika
Robert d’Orléans (1840–1910), Chartresin herttua, Ferdinand Filipin poika
Jean d’Orléans (1874–1940), Robert d’Orléansin poika, Ranskan kruununtavoittelija
Henri d’Orléans (1908–1999), ”Pariisin kreivi”, Jean d’Orléansin poika, Ranskan kruununtavoittelija
François d’Orléans (1818–1900), Ludvig Filip I:n poika, amiraali
Henri d’Orléans (1822–1897), Ludvig Filip I:n poika, kenraali, poliitikko, historioitsija
Antoine d’Orléans (1824–1890), Ludvig Filip I:n poika, Espanjassa vaikuttanut poliitikko
Bertrand de Orléans e Bragança (s. 1941), Brasilian kruununtavoittelija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orléans (suku) Wikimedia Commonsissa
Ranskastako kuningaskunta!, Kuva, 21.12.1938, nro 26, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Odilon Redon

Omakuva, 1880
Odilon Redon (20. huhtikuuta 1840, Bordeaux, Ranska – 6. heinäkuuta 1916, Pariisi) oli ranskalainen symbolistinen taiteilija ja graafikko, jota pidetään surrealismin ja dadaismin edeltäjänä. Hänen teoksensa ilmentävät runollista herkkyyttä ja vahvaa mielikuvitusta. Redonin grafiikka on aavemaista ja mielikuvituksellista, ja töiden aiheet ovat usein makaabereja. Hänen maalauksensa puolestaan olivat pääosin kukka-asetelmia, ja Redonia pidettiin huomattavana koloristina.
Redonin teokset perustuivat enemmän mielikuvitukseen kuin visuaaliseen havaitsemiseen. Symbolistinen runoilija Stéphane Mallarmé oli Redonin ystävä ja vaikutti Redonin taiteeseen vahvasti. Redon liittyi myös symbolististen taidemaalareiden ryhmään.
Redon teki uransa aikana lähes 200 grafiikan työtä. Vuonna 1882 hän sai valmiiksi vedosten sarjan, joka oli omistettu Edgar Allan Poelle. Redon ei pyrkinyt suoraan kuvittamaan Poen tekstejä, vaan teki pikemmin visuaalisia runoelmia, jotka kuvastivat Poen piinaavaa maailmaa. Redon sai vaikutteita myös Francisco de Goyan maalauksista, ja yksi hänen grafiikan sarjoistaan on nimeltään Kunnianosoitus Goyalle. Redon julkaisi grafiikan sarjan Johanneksen ilmestys vuonna 1889 ja alkoi samoihin aikoihin omistautua entistä enemmän maalauksille ja väripiirroksille. Hän teki herkkiä kukkatutkielmia sekä kasvoja, jotka näyttivät uneksivan tai haaveilevan. Redon kehitti ainutlaatuisen puuterimaisen, kirpeiden sävyjen väripaletin.
Redonin ja impressionististen maalareiden töiden välillä oli yhtäläisyyksiä, mutta Redon kuitenkin vastusti sekä impressionismia että realismia, koska piti niitä puhtaasti havaintoperäisinä taidesuuntauksina.
Violette Heymannin muotokuva, 1910
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Online biography and pictures of Odilon Redon
Artcyclopedia Links to Redon's works
The Athenaeum Extensive list and images of Redon's works (Arkistoitu – Internet Archive)
Web Museum Biography and images of Redon's works
MoMA Exhibition "Beyond the Visible - The Art of Odilon Redon" - MoMA exhibition (October 2005 - January 2006)
Omppu Oinonen

| Omppu Oinonen> Mika Oinonen.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: Lieksa, Pohjois-Karjala, Suomi
Ammatti:  Muusikko, kitaristi, säveltäjä, sovittaja
Muusikko
Soittimet:  Kitara
Yhtyeet:  Omppu's Stomp, Gina, The Rock Elements, Made In Pohjola, X-Over Duo, Kultanivelet, Omppu ja Onnenkyyneleet, Masa Mainds, Aurinkoinen Big Band, OK Duo
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Omppu Oinonen (oikealta nimeltään Mika Oinonen, s. 1971) on suomalainen kitaristi ja säveltäjä. Hän on itseoppinut muusikko. Omppu teki ensimmäisen keikkansa 12-vuotiaana.
Oinonen on soittanut muun muassa Pekka Pohjola -tribuuttiyhtyeessä Made in Pohjola sekä yhtyeissä Omppu's Stomp, Gina, The rock elements, X-Over Duo, Kultanivelet, Omppu ja Onnenkyyneleet, Aurinkoinen Big Band sekä Masa Mainds. Oinonen on soittanut myös duona ja triona Regina Launivuon, Kaisa Salosen, sekä Puka Oinosen kanssa.
Sylki

Sylki on suussa sylkirauhasista erittyvää nestettä, joka huuhtelee suuta, tekee ruoan liukkaaksi ja hillitsee bakteerien kasvua. Ihmisellä sylkeä erittyy tavallisesti puolesta litrasta yhteen litraan vuorokaudessa.
Koostumus

Sylki sisältää veden lisäksi erilaisia epäorgaanisia suoloja, kuten kalsiumia, fosfaattia, fluoria ja bikarbonaattia, pieniä määriä proteiinia sekä hiukan lipidejä eli rasva-aineita. Etenkin märehtijöillä on syljessään paljon ureaa, jota märehtijöiden etumahoissa olevat mikrobit voivat käyttää proteiinien muodostukseen. Joillakin lajeilla, kuten vasikalla, on syljessään myös lipaasia. Lihansyöjillä ei erity lainkaan tärkkelystä pilkkovaa sylkiamylaasia.
Sylkeä on kahdenlaista: seroosia ja mukoosia sylkeä. Seroosi sylki on vetisempää kuin mukoosi sylki ja siinä on myös vähemmän musiineja. Seroosi sylki sisältää hiilihydraatteja pilkkovaa sylkiamylaasia, jota ei esiinny mukoosissa syljessä. Sylkiamylaasin vaikutus on melko vähäinen, koska ruoka viipyy yleensä vain hetken suussa ja mahalaukkuun joutuessaan mahan suolahappo tekee amylaasin tehottomaksi. Seroosia sylkeä erittävät parilliset suuret sylkirauhaset; korvasylkirauhanen, leuanalussylkirauhanen ja kielenalussylkirauhanen.
Mukoosi sylki on limaista sylkeä, joka ei sisällä amylaasia, mutta siinä on musiineja, joka liukastaa ruokapaloja ja tekee mukoosin syljen tahmeaksi. Mukoosia sylkeä erittävät suuontelon limakalvossa ja sen alaisessa kerroksessa sijaitsevat pienet sylkirauhaset sekä leuanalussylkirauhanen ja kielenalussylkirauhanen.
Syljen tuotto

Aikuisen ihmisen sylkirauhaset tuottavat vuorokaudessa keskimäärin puolesta yhteen litraan sylkeä vuorokaudessa. Syljen eritys saavuttaa aikuisen tason 15 vuoden iässä, kun sylkirauhaset ovat kasvaneet täyteen mittaansa. Syljestä 90 prosenttia erittyy suurista sylkirauhasista, joita on kolme paria: korvasylkirauhaset, leuanalussylkirauhaset ja kielenalussylkirauhaset. Sylkeä erittyy myös pienistä sylkirauhasista, joita on kaikkialla ylähengitysteiden limakalvojen alueella, eniten suulaessa ja alahuulen sisäpinnalla.
Syljen eritystä säätelee autonominen hermosto siten, että parasympaattinen hermosto lisää seroosin syljen eritystä ja sympaattinen taas mukoosin syljen eritystä. Aivosillan ja ydinjatkeen alueella on syljenerityskeskus, johon vaikuttava haju-, maku- ja suun tuntoaistimukset.
Yöllä sylkeä erittävät lähinnä vain pienet sylkirauhaset, minkä johdosta suu voi aamulla tuntua kuivalta. Pureskelu lisää syljen eritystä. Usein jopa ruoan ajatteleminen voi aiheuttaa syljen erityksen.
Tehtävät

Syljellä on monia tehtäviä. Syljen entsyymit pilkkovat suussa olevaa ruokaa sekä liuottavat ravintoaineista makuja, jotka kielen makunystyrät aistivat paremmin kuin jos suu olisi kuiva. Sylki auttaa ruuan pureskelussa ja nielemisessä. Sylki myös huuhtoo suuta ja suojelee suun limakalvoja.
Sylki hajottaa ruuan mukana suuhun tulleita haitallisia bakteereita ja viruksia sekä estää niiden ja muiden taudinaiheuttajien pääsyn elimistöön. Päivittäin ihmisen sylki huuhtelee suusta ja hampaiden pinnoilta ruoansulatuskanavaan 2–4 grammaa mikrobeja.
Sylki vastustaa happohyökkäyksiä ja sitä kautta estää hampaiden reikiintymistä. Syljen ainesosat kuten fluori, kalsium, fosfaatti ja erilaiset antimikrobitekijät nopeuttavat hiilihydraattien ja bakteerien poistumista suusta, estävät pH:n laskua, lyhentävät syljen happoaikaa ja korjaavat alkavia kariesvaurioita. Sylki pystyy normaalisti estämään happohyökkäysten kiillettä tuhoavan vaikutuksen jos aterioita syödään riittävän harvakseltaan, enintään 4–6 kertaa vuorokaudessa.
Syljentuotannon häiriöt

Syljentuotantoa voivat heikentää ja suuta kuivattaa sylkirauhasten toiminnanhäiriöt ja sairaudet sekä monet lääkkeet pitkään käytettyinä.
Käyttö diagnostisena nesteenä

Sylkeä voidaan kerätä diagnostisiin määrityksiin. Syljestä voidaan mitata esimerkiksi rasvaliukoisten hormonien ja lääkeaineiden pitoisuuksia sekä seurata suun infektiosairauksia tai muita sairauksia tai fysiologisia tapahtumia kuten reumataudit, kystinen fibroosi, sarkoidoosi, diabetes, haimatulehdus, verenpainetauti, immuunipuutostilat ja ovulaation ajankohdan määritys.
Oikeuden Yhteiskunta

| Oikeuden Yhteiskunta |
| --- | --- |
Sarjakuvakustantamo:  DC Comics
Ensiesiintyminen:  All Stars Comics nro 3 (joulukuu 1940)
Luojat:  Gardner Fox
Tiedot
Perustajajäsenet:  Teräsmies Batman Atomi Salama Vihreä Lyhty Haukkamies Tohtori Kohtalo Hourman  Aave Sandman
Amerikan Oikeuden Yhteiskunta (engl. Justice Society of America) (JSA), lyhyemmin Oikeuden Yhteiskunta, on supersankariryhmä, joka esiintyy Amerikkalaisissa DCn sarjakuva-albumeissa. Ryhmän loivat Sheldon Mayer ja Gardner Fox. Oikeuden Yhteiskunta esiintyi ensimmäisen kerran All Stars Comics -lehden kolmannessa numerossa vuonna 1940, ollen sarjakuvien ensimmäinen supersankariryhmä. Oikeuden Yhteiskunnan alkuperäisiä jäseniä ovat Tohtori Kohtalo, Hourman, Aave, Sandman, Atomi, Salama, Vihreä Lyhty ja Haukkamies. Myöhempiä jäseniä olivat mm Doctor Mid-Nite, Wildcat, Starman, Mister Terrific, Johnny Thunder, Thunderbolt, Musta Kanarialintu, Atom Smasher, Obsidian, Amazing Man, Cyclone, Commander Steel, S.T.R.I.P.E., Liberty Belle ja Damage. Myös Maa 2 universumin Batman, Teräsmies ja Ihmenainen olivat ryhmän jäseniä Crisis on Infinite Earths tapahtumaan saakka.
Oikeuden Yhteiskunta oli alun perin suosittu, mutta sen jälkeen kun supersankarisarjakuvien suosio hiipui 1940-luvun lopulla, JSA:n seikkailut päättyivät otsikon numerolla 57 (maaliskuu 1951). Sarjakuvakirjojen hopeakaudella DC Comics kehitti Oikeuden Yhteiskunnalle uusia jäseniä ja yhdisti monet heistä uuteen tiimiin, Justice League of Americaan. Muut Oikeuden Yhteiskunnan jäsenet pysyivät poissa sarjakuvista kymmenen vuoden ajan, kunnes Jay Garrick esiintyi Barry Allenina, hopeakauden vastineenansa, The Flashin numerossa 123 (syyskuu 1961). Oikeuden Yhteiskunta perustettiin olemassaolevaksi "Earth-Twolle" ja Oikeuden Puolustajat "Earth-Onelle", eri versioille maasta, jotka sijaitsevat eri universumeissa. Tämä mahdollisti joukkueiden vuosittaiset poikkiulotteiset ryhmittymät vuosina 1963–1985. Uusissa sarjoissa, All-Star Squadron, Infinity, Inc. ja uusi All-Star Comics, esiteltiin JSA, heidän lapsensa ja heidän perillisensä. Nämä sarjat tutkivat ikääntymisen, sukupolvien välisiä eroja ja kontrasteja kultakauden ja myöhempien aikakausien välillä.
Vuoden 1985 Crisis on Infinite Earths -sarjakuvatarina yhdisti kaikki yrityksen erilaiset vaihtoehtoiset todellisuudet yhdeksi, mikä sijoitti Oikeuden Yhteiskunnan toisen maailmansodan aikaiseksi edeltäjäksi yrityksen nykyaikaisille hahmoille. JSA-sarja julkaistiin vuosina 1999–2006 ja Justice Society of America -sarja 2007–2011. Osana DC Comicsin vuoden 2011 koko kuukausittaisten kirjasarjansa uudelleenjulkaisua, nimetön versio tiimistä ilmestyy sarjakuvajulkaisuissa Earth 2 Vol 1 (2012–2015), Earth 2 World's End (2014–2015) ja Earth 2: Society (2015–2017).
Televisio

Oikeuden Yhteiskunta on esiintynyt kahdessa DCn sarjassa. Arrowversen Legends of Tomorrowssa, jossa ryhmä esiintyi parissa jaksossa. Oikeuden Yhteiskunta on pääosassa vuoden 2020 sarjassa Stargirl, jossa uuden sukupolven sankarit jatkavat vanhempiensa jalanjäljissä Oikeuden Yhteiskunnassa. Stargirlissa Oikeuden Yhteiskunnan jäseniä ovat Courtney Whitmore / Stargirl, Beth Chapel / Dr. Midnite, Rick Tyler / Hourman sekä Yolanda Montez / Wildcat.
Suomen Elävät Vedet

| Suomen Elävät Vedet Aslan |
| --- | --- |

Perustettu:  1991
Kotipaikka:  Helsinki
Toiminta-alue:  Suomi
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suomen Elävät Vedet ry (aikaisemmin Aslan ry) on suomalainen herätyskristillistaustainen järjestö, joka pyrkii edistämään tunne-elämän ja seksuaalisuuden eheyttä. Aslan perustettiin vuonna 1991. Nimensä yhdistys sai C. S. Lewisin kirjoittamista Narnian tarinat -kirjoista, joissa Aslan-leijona kuvaa Jeesusta. Aslan ry ilmoittaakin sitoutuvansa Raamattuun uskon ja elämän ylimpänä ohjeena.
Aslanilla on yhteyksiä maailmanlaajuisen kristilliseen ex-gay-liikkeeseen. Järjestön takana toimivat ihmiset uskovat, että homoseksuaalisuudesta voi kääntyä heteroksi. Aslanin kotisivuilla viitataan esimerkiksi ex-gay-järjestöjen kattojärjestö Exodus Internationaliin ja homoseksuaalien eheyttämiseen keskittyvään psykiatrijärjestö NARTH:iin (National Association for Research & Therapy of Homosexuality) sekä tämän johtajan, psykiatri Joseph Nicolosin kokemuksiin homoseksuaalien muutosterapian antamisesta. Yhteydet painottuvat Aslanin oman ilmoituksen mukaan yhdysvaltalaiseen järjestöön nimeltä Desert Stream Ministries, jonka Vineyard-seurakunnassa toimiva Andrew Comiskey perusti vuonna 1980. Aslanin keskeisin taustateoreetikko on 1980-luvulta lähtien vaikuttanut brittiläinen tutkija-psykologi-teologi Elizabeth R. Moberly.
Suhtautuminen homoseksuaalisuuteen

Homoseksuaalisuus on Aslanin mukaan psykoseksuaalisen kehityksen häiriö ja rikkinäisyyttä, mutta ei sairaus tai mielenterveyden ongelma.
Nicolosin teokseen Reparative Therapy of Male Homosexuality: A New Clinical Approach (1991) vedoten Aslan ilmoittaa suhtautuvansa klassiseen (freudilaiseen) psykoanalyysiin erittäin kriittisesti. Aslan suhtautuu muun ex-gay-liikkeen tavoin kriittisesti Freudin jälkeen tulleeseen psykoanalyytikkopolveen (Sandor Rado, Edmund Bergler, Irving Bieber, Charles Socarides), jotka näkivät homoseksuaalisuuden sairautena. Myös psykoanalyysi, psykiatria ja psykologian valtavirta ovat irtisanoutuneet heidän teorioistaan vuoden 1973 jälkeen, jolloin Yhdysvaltain psykiatriyhdistys APA poisti homoseksuaalisuuden sairausluokituksesta ja jonka päätöstä Yhdysvaltain psykologiyhdistys APA seurasi pian.
Ex-gay-liikkeen merkittävin teoreetikko Elizabeth Moberly esittää kirjassaan Psychogenesis (1983), että saman sukupuolen rakkauden tarve on normaali tarve, joka ei ole perverssiä tai epänormaalia. Homoseksuaalisuus aiheutuu ensisijaisesti siitä, että tuo tarve ei täyty lapsuudessa riittävästi suhteessa omaa sukupuolta olevaan vanhempaan.