stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Venäjän kansojen vapautuskomitea
Jäsenet

kenraaliluutnantti Andrei Vlasov
kenraaliluutnantti Georgi N. Žilenkov
kenraalimajuri Grigori Zverev
kenraalimajuri Mihail Šapalov
kenraalimajuri Sergei K. Bunjatšenko
kenraalimajuri Fjodor I. Truhin
kenraalimajuri Ivan Blagoveštšenski
kenraalimajuri Dmitri Zakutnyi
eversti Vasili F. Malyškin
eversit Viktor Maltsev
eversti Mihail Meandrov
everstiluutnantti Vladimir Korbukov
everstiluutnantti Nikolai S. Shatov
Polkovnik Vladimir V. Pozdnjakov
polkovnik Igor K. Saharov
14. kohdan ohjelma

Uuden venäjän kansan hallituksen perustaksi komitea esittää seuraavia pääkohtia
Tasa-arvoa jokaiselle Venäjän kansalaiselle, todellinen oikeus kansalliseen kehitykseen, itsemääräämisoikeus, itsehallinto ja valtiollinen itsenäisyys.
Hallituksen tehtävä on nostaa hyvinvointia ja kehittää kansakuntaa.
Rauhan säilyttäminen solmimalla rauhanomaiset suhteet kaikkien maailman kansojen kanssa, sekä kehittämällä monipuolista kansainvälistä yhteistyötä.
Laajat toimenpiteet perheen ja avioliiton vahvistamiseksi. Naisten todellinen tasa-arvo.
Selvitys orjatyöstä. Vapaa työskentelyoikeus mikä luo materiaalista hyvinvointia, nostaa palkkoja, työpaikkojen määrää ja elintasoa.
Selvitys kolhooseista. Maan palauttaminen viljelijöille. Vapaus määritellä työvoima ja maankäyttö. Vapaus käyttää oman tuotantonsa hedelmiä. Kaikkien neuvosto hallitusta kohtaan  olevien velkojen armahdusta.
Yksityisillä tulee olla oikeus omistaa tuotantolaitoksia.
Älymystölle vapaa oikeus luoda lisää hyvinvointia ihmisille.
Sosiaalinen oikeudenmukaisuus ja työläisten puolustaminen mitä tahansa hyväksikäyttöä vastaan, riippumatta alkuperästä tai aikaisemmasta toiminnasta.
Kaikille ilmainen koulutus, terveydenhuolto, lomat ja eläke.
Terrori- ja hirmuhallinnon tuhoaminen. Selvitys joukkotuhonnasta ja karkotuksista. Uskonnon-, omantunnon- puheen-, kokoontumis- ja lehdistönvapaus. Takaus yksilön-, omaisuuden- ja kodinsuojasta. Kaikki ovat tasa-arvoisia lain edessä. Riippumaton oikeuslaitos.
Kaikkien kommunismin vastustajien vapautus ja pääsy isänmaahansa vankiloista ja keskitysleireiltä. Ei kostoa tai rangaistusta niille, jotka luopuvat taistelusta Stalinin ja kommunismin hyväksi riippumatta siitä tekikö tämä sen omasta tahdostaan vai pakotettuna.
Valtion tulee jälleenrakentaa sodan aikana tuhoutuneet kaupungit, kylät, tehtaat ja maatilat.
Hallituksen tulee auttaa sotainvalideja ja heidän perheitään.
Kirjallisuutta

Catherine Andreyev. Vlasov and the Russian Liberation Movement: Soviet Reality and Emigre Theories. Cambridge University 1987. ISBN 9780521305457
Olavi Latsa

| Olavi Latsa> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. heinäkuuta 1929 Salmi, Suomi
Kuollut: 4. maaliskuuta 1988 (58 vuotta) Järvenpää, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Lempinimi:  Olli
Pituus:  173 cm
Seura:  Porvoon Urheilijat Lapinlahden Veto Järvenpään Palo Riihimäen Kisko Kerkkoon Urheilijat
Laji:  maastohiihto 
Olavi Latsa (19. heinäkuuta 1929 Salmi – 4. maaliskuuta 1988 Järvenpää) oli suomalainen maastohiihtäjä, joka edusti Suomea vuoden 1956 Cortinan talviolympialaisten 30 km:llä.
Olavi Latsa syntyi Laatokan Karjalassa Salmin kunnan Miinalan kylässä. Ensimmäisen kerran Latsa sai kansallista näkyvyyttä sijoituttuaan Sotilaspoikien mestaruuskisoissa Hyvinkäällä talvella 1944 sarjassaan kuudenneksi. Evakkomatka kesällä 1944 suuntautui Lapinlahdelle, jossa hänen perheensä asui aina vuoteen 1949 asti. Lapinlahti oli Latsan hiihtoharastuksen kannalta olennainen, sillä seutu oli lumiolosuhteiden puolesta sopivaa hiihtoharjoitteluun. Vuonna 1949 hän muutti Järvenpäähän, jossa hän jatkoi aktiivisti hiihtoharjoittelua ja työskenteli sähkömiehenä.
Latsa nousi miesten sarjassa kansalliseen kärkeen vuonna 1955 sijoittuessaan 7:nneksi SM-kisojen 15 km:llä. Samana vuonna hän sijoittui Ruotsin Bodenissa 15 km:llä Per-Erik Larssonin jälkeen toiseksi. Vuodesta 1956 tuli Latsalle myös menestyksekäs, sillä vuoden aluksi olympiakarsinnoissa hän otti 30 km:n voiton ja valittiin näin 
Cortina d’Ampezzon talviolympialaisiin 1956. Hän sijoittui 30 kilometrin hiihdossa yhdeksänneksi. Heti olympialaisten jälkeen käydyissä SM-kisoissa Latsa oli jaetulla hopealla 15 kilometrillä. Samana vuonna hän oli Holmenkollenin 15 km:llä 8.
Uransa jälkeen Latsa toimi SVUL:n Uudenmaan piirin piirivalmentajana vuosina 1960–1967.
HMS Brighton (I08)

| USS Cowell HMS Brighton Žarki |
| --- | --- |
 HMS Brighton

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bethlehem Steel Works, Fore River Shipyard, Quincy, Massachusetts, Yhdysvallat
Kölinlasku:  15. heinäkuuta 1918
Laskettu vesille:  23. marraskuuta 1918
Palveluskäyttöön:  17. maaliskuuta 1919
Poistui palveluskäytöstä:  Britannian kuninkaalliselle laivastolle 23. syyskuuta 1940 Neuvostoliiton laivastolle 16. heinäkuuta 1944 nimellä Žarki
Loppuvaihe:  palautettu 28. helmikuuta 1949 romutettavaksi
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 060 t
Pituus:  95,83 m
Leveys:  9,68 m
Syväys:  2,79 m
Nopeus:  35 solmua (65 km/h)
Miehistöä:  101
Aseistus
Aseistus:  4 x 4"/L50 tykkiä 4 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Brighton (viirinumero I08) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Town-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin Yhdysvaltain laivaston Wickes-luokan hävittäjä USS Cowell (runkonumero DD-167), joka luovutettiin 23. syyskuuta 1940 Halifaxissa laivoja tukikohdista -sopimuksen nojalla Kuninkaalliselle laivastolle. Alus luovutettiin 1944 edelleen Žarkiksi (ven. Жаркий) nimettynä Neuvostoliiton laivastolle, mistä se palautettiin 1949 romutettavaksi Britteinsaarille.
Valmistus

Yhdysvaltain laivasto tilasi aluksen Fore River Shipbuilding Companyltä Quincystä Massachusettsista, missä köli laskettiin 15. heinäkuuta 1918. Alus laskettiin vesille puoli vuotta myöhemmin 23. marraskuuta nimettynä USS Cowelliksi kumminaan neiti E. P. Garney ja otettiin palvelukseen 17. maaliskuuta 1919 ensimmäisenä päällikkönään kapteeniluutnantti C. E. van Hook.
Palvelus

Yhdysvaltain laivaston lentäjät tekivät toukokuussa historiallisen Atlantin ylilennon, jonka varmistamiseksi laivaston aluksia lähetettiin merelle. Cowell lähti 3. toukokuuta 1919 Bostonista Trepassey Bayhin, joka oli ensimmäinen pysähdyspaikka Atlantin ylilennettäessä. Alus palasi 22. toukokuuta Bostoniin valmistautuakseen palvelukseen Euroopassa. Se lähti 30. kesäkuuta New Yorkista liittyäkseen Adrianmerellä olevaan Yhdysvaltain laivaston osastoon, jossa se oli yhteysaluksena sekä satama-aluksena Fiumessa Istriassa sekä Dalmatiassa Spalatossa ja Traussa. Alus lähti paluumatkalle Yhdysvaltoihin 23. lokakuuta.
Alus siirrettiin 1. joulukuuta 1919 reserviin ja se sijoitettiin ensin Bostoniin ja myöhemmin Charlestoniin. Alus osallistui muiden reserviläisten mukana harjoitukseen Rhode Islandilla Newportin edustalla huhtikuusta lokakuuhun 1921, mistä se  palasi Charlestoniin. Alus poistettiin 27. kesäkuuta 1922 palveluksesta Philadelphian laivastontelakalla, missä se oli ankkuroituna aina 17. kesäkuuta 1940 saakka, jolloin alus palautettiin palvelukseen Atlantin partio-osastoon. Alus risteili pitkin itärannikkoa aina 18. syyskuuta saakka, jolloin se saapui Halifaxiin Nova Scotiaan. Alus poistettiin palveluksesta 23. syyskuuta ja se luovutettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle vielä samana päivänä osana tukikohtia hävittäjistä -sopimuksen mukaisesti.
Neuvostoliiton laivastossa

Alus siirrettiin 16. heinäkuuta Neuvostoliiton laivastolle, joka nimesi sen Žarkiksi (ven. Жаркий). Alus lähti 17. elokuuta yhdessä muiden siirrettävien alusten kanssa saattueen JW69 mukana Kuolan niemimaalle.
Se oli pohjoisessa laivastossa saattajana, kunnes palautettiin 4. maaliskuuta 1949 Rosythissä kuninkaalliselle laivastolle. Alus todettiin käyttökelvottomaksi ja se sijoitettiin poistolistalle. Alus myytiin välittömästi BISCOlle, joka siirsi romuttamisen MacLellanille. Se saapui vielä samana vuonna hinattuna romutettavaksi Bo'nessiin 18. toukokuuta.
USS Cowell
Neuvostoliiton laivaston Žarki
Akseli Kalermo

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 17. maaliskuuta 1997 (ikä 27)
Syntymäpaikka: Kannus, Suomi
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 190 cm
Junioriseurat
2005–2006: Ura
2007–2008: Kokkolan Pallo-Veikot7KPV
2009–2013: OLS
2013–2014: IF Brommapojkarna
2014–2015: Atalanta
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015–2016 | RoPS | 6 | (0) |
| 2015–2016 | → Santa Claus (laina) | 10 | (0) |
| 2016–2017 | AC Oulu | 30 | (0) |
| 2018 | VPS | 1 | (0) |
| 2018 | AC Kajaani (laina) | 2 | (0) |
| 2019 | Brattvåg IL | 11 | (1) |
| 2020–2022 | FK Riteriai | 66 | (0) |
| 2023 | Þór Akureyri | 19 | (0) |
Maajoukkue
| 2012 | Suomi U15 | 4 | (0) |
| 2012–2013 | Suomi U16 | 18 | (0) |
| 2013–2014 | Suomi U17 | 10 | (0) |
| 2014–2015 | Suomi U18 | 18 | (0) |
| 2016– | Suomi U19 | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. 03. 2025.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 12. maaliskuuta 2016.
Akseli Kalermo (s. 17. maaliskuuta 1997 Kannus) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Islannin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa joukkuetta nimeltä Þór Akureyri  . Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Kalermo aloitti jalkapallon Kannuksen Urassa. Suomessa hän edusti juniorina myös Kokkolan Pallo-Veikkoja sekä Oulun Luistinseuraa. Kalermo siirtyi OLS:sta kesällä 2013 ruotsalaisen IF Brommapojkarnan juniorijoukkueeseen. Syyskuussa 2014 hän siirtyi italialaiseen Atalanta BC:hen ja pelasi seuran paidassa yhden ottelun Primavera B:ssä. Elokuussa 2015 Kalermo palasi kotimaahansa ja Veikkausliigan Rovaniemen Palloseuraan kauden 2016 loppuun kattavalla sopimuksella. Rovaniemen Palloseuran jälkeen Kalermo pelasi AC Oulussa ja Vaasan Palloseurassa. Vuonna 2019 hän siirtyi Norjan 3. sarjatasolla pelaavaan Brattvågiin ja 2020 liettualaiseen Riteriaihin. Kaudeksi 2023 Kalermo siirtyi islantlaiseen Thór Akureyri:in.
Kalermo on pelannut useissa nuorten maajoukkueissa (mm. vuonna 2014 hän kuului Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueeseen) ja on toiminut myös kapteenina joissain nuorten maajoukkueissa.
Aljaksei Hryšyn

| Aljaksei Hryšyn |
| --- | --- |
 Hryšyn Vancouverin olympialaisissa 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. kesäkuuta 1979 (ikä 45) Minsk, Valko-Venäjän SNT
Kansalaisuus:   Valko-Venäjä
Uran tiedot
Pituus:  176 cm   170 cm
Laji:  freestylehiihto
Seura:   RTsFVS Minsk oblast
Kilpauran kesto:  1995–2014
Aiheesta muualla
www.grishin.by
| Mitalit> Maa:  Valko-Venäjä.Miesten freestylehiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Valko-Venäjä.Miesten freestylehiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Valko-Venäjä.Miesten freestylehiihto. Olympialaiset  | Maa:  Valko-Venäjä> Miesten freestylehiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Vancouver 2010 | Hypyt |  |
|  Pronssia | Salt Lake City 2002 | Hypyt |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Whistler Mountain 2001 | Hypyt |  |
|  Hopeaa | Deer Valley 2003 | Hypyt |  |
|  Pronssia | Ruka 2005 | Hypyt |  |
Aljaksei Henadzjevitš Hryšyn (valkoven. Аляксей Генадзьевіч Грышын, ven. Алексей Геннадьевич Гришин, Aleksei Gennadjevitš Grišin, s. 18. kesäkuuta 1979 Minsk, Valko-Venäjän SNT) on uransa lopettanut valkovenäläinen freestylehiihtäjä, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hryšynin laji oli hypyt.
Hryšyn kilpaili viisissä talviolympialaisissa ja voitti niissä kultaa ja pronssia. MM-kisoihin hän osallistui seitsemän kertaa ja voitti kullan, hopean ja pronssin. Hryšyn voitti urallaan myös seitsemän maailmancupin osakilpailua, oli yhtä monesti toinen ja kymmenen kertaa kolmas. Hyppyjen maailmancupissa hän oli kaudella 2002 toinen ja 2004 kolmas. Hryšyn lopetti uransa Sotšin talviolympialaisiin vuonna 2014.
Ura > Uran alku

Hryšyn aloitti urheilemisen vuonna 1984 telinevoimistelulla, mutta siirtyi vuonna 1989 freestylehiihtoon, kun Hryšynin äiti oli nähnyt lehdessä mainoksen, jossa etsittiin freestylehiihtäjiä.
Hryšyn osallistui ensimmäiseen freestylehiihdon eurooppacupin osakilpailuunsa 28. joulukuuta 1995 kotimaansa talviurheilun valmennuskeskuksessa Minskin piirin Raubitšyssa. Vuosina 1995–1997 hän laski yhteensä viisi osakilpailua. Hryšyn osallistui kahdesti freestylen kansainvälisiin nuorten mestaruuskilpailuihin. Vuonna 1996 Ranskassa Hryšyn oli toinen ja seuraavana vuonna Laajavuorella kahdeksas.
Hryšyn laski ensimmäisen freestylehiihdon maailmancup kilpailunsa 16. joulukuuta 1997 Italiassa, ja ensimmäisen kerran hän oli palkintosijoilla 7. maaliskuuta 1998 Sveitsissä oltuaan toinen. Kilpailut sijoittuivat kaudelle 1998, jolloin Hryšyn osallistui viiteen osakilpailuun ja oli hyppyjen maailmancupin kuudestoista ja koko maailmancupin 39.
Hryšyn kilpaili ensimmäistä kertaa olympialaisissa 1998 Naganossa. Hryšyn oli olympialaisissa vasta 18-vuotias, häntä nuorempia osallistujia freestylehiihdon hyppykisassa olivat vain Kiinan Ou Xiaotao ja Ukrainan Juri Stetsko. Hryšyn oli Valko-Venäjän olympiajoukkueen nuorin kilpailija. Karsinnoissa Hryšyn oli yhdeksäs; hän sai ensimmäisellä karsintakierroksella 108,49 pistettä ja toisella 109,35 pistettä. Hryšyn epäonnistui loppukilpailun avauskierroksella ja sai vain 100,84 pistettä. Toisella kierroksella Hryšyn onnistui, sai 120,15 pistettä ja oli kierroksen neljäs. Loppupisteissä Hryšyn oli kahdeksas, pronssia voitti hänen maanmiehensä Dzmitryi Daštšynski.
Hryšyn osallistui ensimmäistä kertaa MM-kisoihin vuonna 1999 Haslibergissä Sveitsissä. Hryšyn oli kilpailun toiseksi viimeinen ja hävisi mestarille Yhdysvaltain Eric Bergoustille yli 130 pistettä.
Ura > 2000-luvun alku – menestyksen vuodet

Ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoiton Hryšyn nappasi 11. syyskuuta 2000 Australiassa, jossa Hryšyn voitti myös seuraavana päivänä käydyn osakilpailun. Kaudella 2000 hän oli edellä mainittujen voittojen lisäksi kerran toinen ja kolmas. Hyppyjen maailmancupissa hän oli toinen, mestaruuden hän hävisi kanadalaiselle Nicolas Fontainelle kahdeksalla pisteellä. Kokonaiscupissa hän oli Janne Lahtelan ja Fontainen jälkeen kolmas.
Whistlerin vuoden 2001 MM-kisoissa Hryšyn voitti maailmanmestaruuden. Hryšynin rinnalle palkintopallille nousi toiseksi hypännyt maamies Dzmitryi Daštšynski. Pronssia voitti Yhdysvaltain Joe Pack. Hyppyjen maailmancupissa hän oli kaudella 2002 toinen. Salt Lake Cityssä 2002 Hryšyn voitti uransa ensimmäisen olympiamitalin. Hryšyn hyppäsi karsinnan avauskierroksen voittoon, mutta oli toisella kierroksella vasta viides. Suoritus riitti kuitenkin karsintojen voittamiseen 7,46 pisteen erolla Yhdysvaltain Eric Bergoustiin. Loppukilpailuun selviytyi Valko-Venäjän joukkueesta myös Dmitri Rak ja Dzmitryi Daštšynski. Loppukilpailun avauskierroksen jälkeen Hryšyn oli toisena 0,67 pistettä jäljessä Bergoustista. Toisella kierroksella Hryšyn epäonnistui ja oli kierroksen kahdeksanneksi paras. Bergoust epäonnistui myös ja jäi kokonaan mitalien ulkopuolelle. Voiton nappasi lopulta Tšekin Aleš Valenta ennen Yhdysvaltojen Joe Packia. Hryšyn jäi Valentasta lopulta 5,83 pistettä ja Packista vain 0,45 pistettä. Hryšynin pronssi oli Valko-Venäjän kisojen ainoa mitali.
2003 Deer Valleyn MM-kisoissa Hryšyn oli toinen Venäjän Dmitri Arhipovin jälkeen, jolle hän hävisi 1,67 pistettä. Kolmanneksi tuli Kanadan Steve Omischl, joka hävisi Hryšynille 6,78 pistettä. Maailmancupissa 2004 Hryšyn oli kolmas ja 2005 Rukan MM-kisoissa Hryšyn oli kolmas kanadalaisten Omischilin ja Jeff Beanin jälkeen. Omischilin ja Hryšynin välinen ero oli 12,79 pistettä, Beanista Hryšyn jäi 7,42 pistettä.
Hryšyn voitti vuonna 2004 Arosan Eurooppacupin osakilpailun.
Ura > Vuodet 2005–2009

Kausina 2005–2009 Hryšynin maailmancupin paras sijoitus oli vuoden 2009 hyppyjen maailmancupin viides sija. Ainoan voittonsa Hryšyn otti tuona ajanjaksona 20. joulukuuta 2008 Kiinan osakilpailusta.
Torinon talviolympialaisissa 2006 Hryšyn sijoittui neljänneksi. Hryšyn voitti karsintojen toisen kierroksen ja oli karsintojen neljäs. Karsinnoista loppukilpailuun etenivät Valko-Venäjän joukkueesta myös Dzmitryi Daštšynski ja Anton Kušnir. Daštšynski oli karsintojen toinen ja Kušnir kymmenes. Loppukilpailun avauskierroksella Daštšynski oli ensimmäinen, Kušnir neljäs ja Hryšyn viides. Toisella kierroksella Hryšyn oli kolmas, Daštšynski viides ja Kušnir yhdeksäs. Kušnir putosi lopputuloksissa sijalle kahdeksan, ja Hryšyn sijoittui neljänneksi. Daštšynski oli kuitenkin kilpailun toinen, heti Kiinan Han Xiaopengin jälkeen. Hryšyn hävisi pronssia voittaneelle Venäjän Vladimir Lebedeville 1,58 pistettä. Daštšynskin hopea oli Valko-Venäjän kisojen ainoa mitali.
Rukan pronssi on Hryšynin viimeisin MM-mitali. 2007 Madonna di Campigliossa hän oli viidestoista ja 2009 Inawashirossa kuudestoista.
Ura > 2010-luku – olympiakulta ja uran lopettaminen

Vancouverissa 2010 Hryšyn nappasi Valko-Venäjän talviolympiahistorian ensimmäisen kultamitalin. Hryšyn oli karsinnan ensimmäisen kierroksen neljäs, mutta toisella kierroksella hän epäonnistui ja jäi sijalle 12. Tästä huolimatta Hryšyn selvitti tiensä loppukilpailuun karsinnan seitsemäntenä. Dzmitryi Daštšynski oli karsintojen neljäs ja viimeisenä loppukilpailuun selvinnyt Timofei Slivets kahdestoista. Anton Kušnir voitti karsintojen avauskierroksen, mutta epäonnistui toisella kierroksella ja oli lopulta viidestoista. Loppukilpailun avauskierroksen voitti Kanadan Kyle Nissen ennen Hryšyntä, joka jäi Nissenistä 6,38 pistettä, Slivets 11,08 pistettä ja Daštšynski peräti 39,97 pistettä. Slivets oli avauskierroksen kuudes ja Daštšynski viimeinen. Loppukilpailun ratkaisevalla kierroksella Daštšynski oli toinen, Hryšyn neljäs, Nissen yhdestoista ja Slivets kahdestoista. Nissenin epäonnistuminen pudotti hänet lopputuloksissa viidenneksi, Hryšynin noustessa voittoon. Hryšynin ero toiseksi tulleeseen Yhdysvaltain Jeret Petersoniin oli 1,20 pistettä. Lopputuloksissa Slivets oli yhdeksäs ja Daštšynski yhdestoista.
Hryšyn ei kilpaillut kertaakaan maailmancupissa kausina 2011 ja 2012 eikä hän osallistunut vuoden 2011 MM-kisoihin. Vuonna 2013 Hryšyn oli merkitty mukaan kahteen Eurooppacupin osakilpailuun Rukalla, mutta hän ei laskenut kummassakaan.
Hryšyn osallistui maailmancup kauteen 2013 ja 2013 MM-kisoihin. Maailmancupissa hän oli viidestoista ja MM-kisoissa kolmastoista.
Hryšyn kilpaili olympialaisissa viidettä kertaa vuoden 2014 Sotšin kisoissa sijoittuen viidenneksitoista. Muut Valko-Venäjän joukkueen hyppyihin osallistuneet mieshiihtäjät olivat Dzmitryi Daštšynski, Anton Kušnir ja Dzjanis Vospau. Hryšyn toimi myös Valko-Venäjän lipunkantajana olympialaisten avajaisseremoniassa. Hryšyn lopetti uransa Sotši talviolympialaisiin.
Koulutus, tunnustukset ja yksityiselämä

Vuonna 1995 Hryšyn sai Valko-Venäjän urheilu- ja turismiministeriön hyväksymän urheiluvalmentajan pätevyyden. Hän on opiskellut myös Valko-Venäjän fyysisen kulttuurin valtionyliopistossa (БДУФК) Minskissä. Yliopisto mainitsee hänet yhtenä tunnetuimmista oppilaistaan.
Maailmancupin kilpailujen osallistumisen jälkeen hänelle myönnettiin vuonna 1998 kansainvälisen tason urheilumestarin -arvonimi. Tätä arvostetumpi tunnustus, Valko-Venäjän tasavallan ansioituneen urheilumestarin -arvonimi (valkoven. Заслужаны майстар спорту Рэспублікі Беларусь, Zaslužany maistar sportu Respubliki Belarus) ansiomerkkeineen seurasi 12. toukokuussa 2001.
Hryšyn on naimisissa.
Tilastot ja tulokset

| Maailmancup> .Kausi | Maailmancup> .Kilpailut | Maailmancup> .Voitot | Maailmancup> Hypyt.Sijoitus | Maailmancup> Hypyt.Pisteet | Maailmancup> Yhteensä.Sijoitus | Maailmancup> Yhteensä.Pisteet | Maailmancup> . |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | 5 | 0 | 16. | 328 | 39. | 55 |  |
| 1999 | 3 | 0 | 8. | 224 | 13. | 75 |  |
| 2000 | 7 | 2 | 2. | 468 | 3. | 94 |  |
| 2001 | 6 | 1 | 7. | 384 | 13. | 77 |  |
| 2002 | 6 | 1 | 2. | 376 | 3. | 94 |  |
| 2003 | 9 | 0 | 5. | 476 | 12. | 79 |  |
| 2004 | 12 | 2 | 3. | 498 | 16. | 42 |  |
| 2005 | 12 | 0 | 8. | 376 | 20. | 31 |  |
| 2006 | 8 | 0 | 10. | 272 | 27. | 25 |  |
| 2007 | 5 | 0 | 14. | 132 | 30. | 22 |  |
| 2008 | 6 | 0 | 21. | 94 | 78. | 10 |  |
| 2009 | 6 | 1 | 5. | 184 | 19. | 31 |  |
| 2010 | 4 | 0 | 10. | 144 | 28. | 24 |  |
| 2011 | – | – | – | – | – | – |  |
| 2012 | – | – | – | – | – | – |  |
| 2013 | 6 | 0 | 15. | 136 | 57. | 19 |  |
| 2014 | 5 | 0 | 4. | 200 | 12. | 40 |  |
| Maailmanmestaruuskilpailut> Vuosi | Maailmanmestaruuskilpailut> Maa | Maailmanmestaruuskilpailut> Pisteet | Maailmanmestaruuskilpailut> Sijoitus | Maailmanmestaruuskilpailut>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 |  Sveitsi | 149,71 | 26. |  |
| 2001 |  Kanada | – | 1. |  |
| 2003 |  Yhdysvallat | 257,98 | 2. |  |
| 2005 |  Suomi | 246,19 | 3. |  |
| 2007 |  Italia | 191,70 | 15. |  |
| 2009 |  Japani | 194,81 | 16. |  |
| 2013 |  Norja | – | 13. |  |
| Olympialaiset> Vuosi.. | Olympialaiset> Järjestäjä.. | Olympialaiset> Lasku 1.Pts.Karsinnat | Olympialaiset> Lasku 1.Sij.Karsinnat | Olympialaiset> Lasku 2.Pts.Karsinnat | Olympialaiset> Lasku 2.Sij.Karsinnat | Olympialaiset> Yhteensä.Pts.Karsinnat | Olympialaiset> Yhteensä.Sij.Karsinnat | Olympialaiset> Lasku 1.Pts.Loppukilpailu | Olympialaiset> Lasku 1.Sij.Loppukilpailu | Olympialaiset> Lasku 2.Pts.Loppukilpailu | Olympialaiset> Lasku 2.Sij.Loppukilpailu | Olympialaiset> Yhteensä.Pts.Loppukilpailu | Olympialaiset> Yhteensä.Sij.Loppukilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 |  Nagano | 108,49 | 12. | 109,35 | 10. | 217,84 | 9. | 100,84 | 11. | 120,15 | 4. | 220,99 | 8. |
| 2002 |  Salt Lake City | 130,38 | 1. | 121,38 | 5. | 251,76 | 1. | 129,71 | 2. | 121,48 | 8. | 251,71 | 3. |
| 2006 |  Torino | 115,43 | 10. | 127,44 | 1. | 242,87 | 4. | 123,90 | 5. | 121,28 | 3. | 245,18 | 4. |
| 2010 |  Vancouver | 123,01 | 4. | 111,26 | 12. | 234,27 | 7. | 120,58 | 2. | 127,83 | 4. | 248,41 | 1. |
| 2014 |  Sotši | 76,82 | 20. | 88,94 | 9. | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui |
Aiheesta muualla

4-vuotinen urheilijastipendi 2/2010-2/2014 (urheilijalle ja valmentajalle) (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (interfax.by)
Hryšyn kuvattu kultamitalinsa kanssa valkovenäläiseen postimerkkiin.
Valko-Venäjän tasavallan ansioituneen urheilumestarin ansiomerkki
HMS Lincoln (G42)

| HMS Lincoln |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  William Cramp and Sons Ships and Engine Building Company, Yhdysvallat
Kölinlasku:  12. helmikuuta 1918
Laskettu vesille:  19. kesäkuuta 1918
Palveluskäyttöön:  23. lokakuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  Norjan laivastolla helmikuusta heinäkuuhun 1942  nimellä KNM Lincoln Neuvostoliiton laivastolle elokuussa 1944 nimellä Družnyi
Loppuvaihe:  palautettu 1952 romutettavaksi
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 260 t
Pituus:  95,81 m
Leveys:  9,30 m
Syväys:  2,7 m
Koneteho:  30 000 hv
Nopeus:  35,5 solmua (66 km/h)
Miehistöä:  158
Aseistus
Aseistus:  4 x 4"/L50 tykkiä 1 x 3"/L23 ilmatorjuntatykki 6 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Lincoln (viirinumero G42) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Town-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin Yhdysvaltain laivaston Wickes-luokan hävittäjä USS Yarnall, joka luovutettiin Halifaxissa sopimuksen mukaisesti Kuninkaalliselle laivastolle.
Valmistus

Yhdysvaltain laivasto tilasi aluksen Philadelphiasta Pennsylvaniasta William Cramp and Sons Ships and Engine Building Companyltä, missä köli laskettiin 12. helmikuuta 1918. Alus laskettiin vesille 19. kesäkuuta kumminaan Marie H. Bagley ja otettiin palvelukseen 29. marraskuuta ensimmäisenä päällikkönään William F. Halsey Jr.