stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Henrik Timonen
Lavastukset

Matti Väkevä, Helsingin kellariteatteri 1975
Kattilanpaikkaajan häät, Tikapuuteatteri 1976
Kuka pelkää Virginia Woolfia?, TEAK 1980
Happy End, Imatran teatteri 1982
Talvisodan kuvia, Kouvolan teatteri 1989
Kun lesket lempivät, Valkeakosken kaupunginteatteri 1994
Vanhempieni romaani, Valkeakosken kaupunginteatteri 1994
Ronja, Ryövärintytär, Valkeakosken kaupunginteatteri 1994
Tohvelisankarin rouva, Valkeakosken kaupunginteatteri 1995
Miehen tie, Myllykolun kesäteatteri 1995
Avoin liitto, Valkeakosken kaupunginteatteri 1996
Ihmeidentekijä, Valkeakosken kaupunginteatteri 1996
Sateenkaaren tällä puolen, Valkeakosken kaupunginteatteri 1997
Lily Piper yllättää, Valkeakosken kaupunginteatteri 1997
Me tulemme taas, Valkeakosken kaupunginteatteri 1997
Rakas rakas, Valkeakosken kaupunginteatteri 1998
Peter Pan, Valkeakosken kaupunginteatteri 1998
Anu ja Mikko, Valkeakosken kaupunginteatteri 2000
Kahden herran palvelija, Valkeakosken kaupunginteatteri 2000
Nalle Puh, Valkeakosken kaupunginteatteri 2000
Mies meren takaa, Valkeakosken kaupunginteatteri 2001
Euromania, Valkeakosken kaupunginteatteri 2001
Yövieras, Kouvolan teatteri 2007
Amerikan morsian, Kouvolan teatteri 2008
Lasinen eläintarha, Kouvolan teatteri 2009
Elämäni kiitoradat, Kouvolan teatteri 2010
Hamlet, Kouvolan teatteri 2012
Sydämeni laulu, Kouvolan teatteri 2012
Ovista ja ikkunoista, Kouvolan teatteri 2014
Suurenmoista, Kouvolan teatteri 2016
Tarkastaja tulee 2017
Muusikkona

Tapiolan yhteiskoulun Big Band (percussion) 1971-1972
Jukka Linkolan trio 1972-1973
Oton kvartetti 1972-1973 (mm. Pori Jazz 1973)
Vanha isäntä 1976
Suonalanen

| Suonalanen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°47′57″N, 24°56′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Längelmäveden alue (35.72)
Laskujoki:  oja Lahdenperänjärveen 
Järvinumero:  35.723.1.030
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  134,1 m  
Rantaviiva:  1,254 km  
Pinta-ala:  5,606 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSuonalanen 
Suonalanen  on Keski-Suomessa Jämsässä Hallin Eväjärvellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,6 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee samassa maaston painaumassa Kuusijärven ja Lahdenperänjärven kanssa ja matkaa valtatielle 9 on vain 150 metriä. Itärantaan laskee Syrjävuoren rinteet. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä ja sen rannat ovat soistuvaa metsämaata. Länsirantaan on rakennettu vapaa-ajan asunto, jonne tulee tie vanhalta Jyväskylään vievältä tieltä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 134,1 metriä mpy. Järvi on valuma-alueensa latvajärviä ja sen laskuoja laskee 150 metrin päässä Lahdenperänjärveen. Vesireitti jatkaa siitä Eväjärvelle asti.
Historiaa

Vuoden 1965 peruskartassa mökkiä ei vielä ollut ja ainoa tulo-oja lähti lounaasta maatilalta ja laski järven lounaisrantaan. Vielä vuonna 1988 Längelmäen ja Jämsän kuntaraja sivusi järven itärantaa. Raja oli samalla läänien välinen raja.
Hugo Leichtentritt

Hugo Leichtentritt
Hugo Leichtentritt (1. tammikuuta 1874 Pleszew – 13. marraskuuta 1951 Cambridge, Massachusetts) oli saksalainen musiikintutkija ja säveltäjä. Hän opiskeli Harvardin yliopistossa, Pariisissa ja Berliinissä. Hänen opettajiensa joukossa oli Oscar Fleischer. Vuonna 1933 hän asettui Yhdysvaltoihin, jossa toimi luennoitsijana.
Leichtentritt kirjoitti muun muassa suositun elämäkerran Frédéric Chopinista. Hänen johdollaan opiskeli muiden muassa Arthur Berger.
Suur-Längelmävesi

| Suur-Längelmävesi |
| --- | --- |
 Seututie 325 ylittää Längelmäveden Kangasalan Pelisalmessa.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi, Pirkanmaa
Kunnat:  Jämsä, Kangasala, Pälkäne, Orivesi
Koordinaatit:  61°18′00″N, 24°09′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Mallasveden ja Pälkäneveden alue (35.71)
Lasku-uoma:  Valkeakoskenkanava
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84,2 m  
Pinta-ala:  410 km²  
Tilavuus:  2,89 km³  
Suurin syvyys:  73 m   (Iso Roinevesi)
Keskivirtaama:  15,5 m³/s  
 fiSuur-Längelmävesi 
Suur-Längelmävesi tai Iso-Längelmävesi tai myös Kangasalan vedet tarkoittaa Längelmäveden ympäristössä usean järven muodostamaa aluetta, missä järvien vedenpinnat ovat lähes samalla korkudella. Suur-Längelmäveteen katsotaan kuuluvan Längelmävesi, Mallasvesi, Roine, Pälkänevesi, Koljonselkä, Iso Roinevesi, Hauhonselkä, Ilmoilanselkä, Pyhäjärvi ja Pintele. Järvien yhteispinta-alana se olisi Suomen 9. suurin järvi. Nykyinen tilanne on syntynyt vuonna 1830, kun Kaivannon kanavan rakenteet tuhoutuivat.
Maantietoa

Suur-Längelmäveden vesiala eli kokonaispinta-ala on noin 410 neliökilometriä ja se sijaitsee pääosin Pirkanmaalla, alle viidesosaltaan Kanta-Hämeessä ja vain pieneltä osin Keski-Suomessa. Suur-Längelmävesi on sokkeloinen ja erilliset järvialtaat ovat yhteydessä toisiinsa salmien ja jokien kautta.
Pääjärvialtaana voidaan pitää Mallasvettä ja Roinetta, jotka ovat yhteydessä toisiinsa Hausalon saaren ympärillä olevien salmien kautta. Mallasvesi laskee Valkeakoskella Apinlahden läpi Valkeakosken kanavan ja Apian kanavan kautta Vanajaveteen. Valkeakosken voimalaitoksella on oikeus hieman säännöstellä järvien vedenpintaa, mutta sitä ei tehdä kovinkaan usein.
Längelmäveden reittinä tunnettu järvien virtaussuunta purkautuu Kaivannon kanavan kautta Roineeseen. Sen valuma-alueen pinta-ala on 2 180 km² ja sen järvisyys on 17 prosenttia. Längelmävesi on Kuoresalon saaren salmien, eli Rönninsalmen ja Kuoresalmen, kautta yhteydessä koillisessa sijaitsevaan Koljonselkään, jonka perukassa sijaitsee Säkki. Längelmäveden eteläpäässä on avattu vuonna 2014 uudelleen veneyhteys Iharin läpi Pälkäneveteen , mutta sen kautta vaihtuu vain vähän vettä.
Pälkänevesi on itsenäinen järviallas, joka laskee Mallasveteen Kostianvirtaa myöten. Sen valuma-alue on kuitenkin vain 237 km² ja sen järvisyys on 22 prosenttia.
Kostinavirran joensuulta työntyy etelään Mallasveden lahti Ruotsilanselkä, jonka pohjukkaan laskee Hauhon reitin vedet Pinteleen salmen tai joen kautta. Reitin valuma-alueen pinta-ala on 1 702 km² ja sen järvisyys on 18 prosenttia. Pinteleeseen reitti tulee Ilmoilanselältä, joka laskee siihen 1,8 kilometriä pitkää Kyllönjokea pitkin. Ilmoilanselälle tulee vettä kahta reittiä myöten. Ne yhtyvät yhdeksi virraksi Lakkianselällä. Idästä siihen virtaa Hauhonselän ja Vuorelanselän vedet. Pohjoisesta siihen virtaa Iso-Roineen vedet, johon vuorostaan laskee idästä Pyhäjärven laskujoki Lehdesmäenjoki.
Historiaa

On ollut olemassa vähintään kolme erilaista Suur-Längelmävettä. Ensimmäinen vaihe on syntynyt viimeisen jääkauden jälkeen ja sen vaiheet ovat moninaiset ja vaikeita todistaa. Se päättyi vuonna 1604, kun järvi raivasi uudeksi lasku-uomaksi Kostianvirran Pälkäneellä ja laski vedenpintaa Suur-Längelmäveden kaikissa järvenosissa. Toinen vaihe alkoi tästä ja päättyi jo vuonna 1830, kun Kangasalla rakennettu Kaivannon kanava hajosi pian avaamisensa jälkeen. Tapahtuma laski Längelmäveden pintaa Roineen tasalle eli samalle tasolle kuin se oli etelämpänä Pälkänevedellä ja Mallasvedellä.
Historiaa > Ennen vuotta 1604

Jääkauden jälkeen Itämeren altaan vedet peittivät Kangasalan seudun useiden kymmenien metrinen syvyyteen. Maankohoaminen nosti maankamaraa ja meri madaltui. Seudun korkeimmat kohteet nousivat vedenpinnan yläpuolelle ja alkoivat reunustaa tulevia järvialtaita. Kun Itämeri Ancylus-vaiheensa aikana noin 6 500 eaa. laski Atlantiin Tanskan salmien kautta, kuroutuivat seudun järvet erilleen omiksi järvialtaikseen. Kangasalan ja Pälkäneen välisen harjujakson koillispuolen järvet laskivat Sarsanvirran kautta Roineeseen ja siitä länteen Kaukajärven kautta Pyhäjärveen. Apianvuolle aukesi noin 3000–4000 eaa., jolloin Roine käänsi laskusuuntansa Vanajaveteen.
Ehkä esihistoriallisista ajoista alkaen, mutta ainakin historiallisella ajalla, Suur-Längelmävesi muodostui Vesijärvestä, Längelmävedestä, Koljonselästä ja Pälkänevedestä. Nykyisiä järvialtaita yhdisti toisiinsa kapeat salmet. Vesijärven ja Längelmäveden välillä oli Sarsansalmi, Längelmäveden ja Pälkäneveden välillä Iharinsalmi ja Koljonselän ja Längelmäveden välillä leveä Rönninsalmi. Suur-Längelmävesi oli teljettynä Kangasalan ja Pälkäneen taajamien kautta kulkevan harjujakson taakse.
Historiaa > Vuoden 1604 tapahtumat

Suur-Längelmäveden lasku-uomia oli kaksi. Pohjoinen lasku-uoma Sarsanvirta oli järven päälaskujoki, joka laski Roineeseen. Siitä noin 15 kilometriä kaakkoon Pälkäneveden lounaisrannassa sijaitsi Syrjänharjulla Hykiänpuro, joka laski Mallasveteen. Suur-Längelmävesi oli siis bifurkaatiojärvi, jolla oli kaksi lasku-uomaa. Molemmissa lasku-uomissa oli vesimyllyjä, joilla jauhettiin seudun viljoja.
Suomessa oli 1600-luvun alussa runsaslumisia talvia ja viileitä kesiä. Lumet sulivat ja täyttivät järvialtaat tavallista korkeammalle. Jostakin syystä Pälkänevedellä nousi vedenpinta riittävän korkealle juuri touko- ja kesäkuussa 1604, jotta Hykiänpuron koskessa alkoi veden syövyttävä vaikutus. Puron uoma laski Mallasveteen harjulla, joka oli muodostunut hiekasta, sorasta ja kivistä. Maa-aines oli irtonaista ja se tempautui helposti virtaavan veden mukaan. Syvenevä koski päästi läpi enemmän vettä ja veden voiman kasvaessa nopeutui pohjan syöpyminen. Lopulta vesi syövytti koko harjun poikki Hykiänpuron kohdalta muodostaen joen, jota kutsutaan nykyään Kostianvirraksi. Koski pauhasi ja kumisi joenrantojen täristessä muutaman viikon. Sinä aikana Pälkäneveden vedenpinta laski 3–4 metriä alemmaksi Mallasveden tasolle.
Hykiän tapahtumat vaikuttivat myös Längelmäveden vedenpinnan korkeuteen. Kun vesi normaalisti virtasi järvien välisessä Iharinsalmessa Längelmäveden suuntaan, alkoi se nyt virtaamaan takaisin Pälkäneveteen päin. Pälkäneveden imu kasvoi nopeasti suureksi ja se laski myös Längelmäveden pintaa. Kun vedenpinta oli laskenut pari metriä, madaltui Vesijärven ja Längelmäveden välinen Sarsansalmi niin paljon, että Sarsanvirran kosket hiljenivät yhdessä yössä. Tämä on tapahtunut 10. kesäkuuta 1604. Iharinsalmen kapeikko sijaitsi Iharin kylän kohdalla ja siihen alkoi muodostua koski. Kosken kuluminen laski kosken niskan kynnystä, joka viime kädessä ratkaisi Längelmäveden vedenpinnan korkeuden. Lopulta se laskikin yhteensä 2–3 metriä.
Historiaa > Vuosina 1604–1830

Kostianvirta oli laskenut Pälkäneveden vedenpinnan noin 1,5 metriä alemmaksi kuin Iharinkosken yläpuolella olevalla Längelmävedellä. Längelmäveden, ja samalla Koljonselän, vedenpinta oli yli metrin alempana kuin Vesijärvellä. Suur-Längelmävesi oli siten lakannut olemasta.
Vuonna 1751 Iharinkoskea perattiin sillä seurauksella, että Längelmäveden pinta laski noin metrin.
Historiaa > Vuoden 1830 tapahtuma

Suomessa toimeenpantiin 1700- ja 1800-luvuilla suuria vesistöjen virtauksiin liittyviä hankkeita. Niiden avulla haluttiin vaikuttaa ehkäisevästi tulviin, jotka haittasivat maatalouden ja teollisuuden talouskehitystä erityisesti talven jälkeen keväisin. Kaivannon kanavan rakentaminen liittyi tähän kehityshankkeeseen ja sille saatiin valtion rahoitus. Kanavaa alettiin valmistelemaan 1820-luvulla ja sitä jatkettiin, vaikka kanavan pohja tiedettiin heikoksi. Kun kanava ja sen patolaitteet saatiin valmiiksi vuonna 1829, alettiin Längelmäveden vettä päästää Roineeseen patoluukkuja varovaisesti avaamalla helmikuussa 1830. Kun niitä avattiin hieman lisää huhtikuussa, hajosi kanavan suojarakenteet ja Längelmävesi pääsi purkautumaan Roineeseen väkivaltaisesti. Kaivannon kanava puhdistui rakennelmista ja sen pohja ja rannat huuhtoutuivat Roineeseen melkoisella jylinällä. Kaivannosta tuli suunniteltua huomattavasti leveämpi. Längelmäveden pinta laski 1,5 metriä muutamassa viikossa. Rönninsalmi kaventui huomattavasti, mutta Koljonselkä ja Längelmäcesi säilyttivät yhteytensä tämänkin tapahtuman jälkeen. Pälkäneveden yhteys loppui nyt Iharinkosken kuivumiseen, mutta sillä seurauksena, että molemmat järvet olivat taas samalla vedenpinnan korkeudella. Nykyinen Suur-Längelmävesi oli syntynyt.
Aiheesta muualla

Hurskainen, Tarmo: Kostianvirta, 2006
Hurskainen, Tarmo: Iharin uoma, 2006
Hurskainen, Tarmo: Suomen Kanavat – Kaivanto (Arkistoitu – Internet Archive), 2005
Dahl, Kaino: Vesitiekysymys ja Valkeakosken kanavoiminen (Arkistoitu – Internet Archive) (vaihtoehtoinen kuvaus tapahtuneelle, s.7–8), 1938, Helsingin yliopisto, viitattu 6.10.2017
Längelmävesi Kaivannosta pohjoiseen nähtynä.
Hieronymus Florentinus Quehl

Hieronymus Florentinus Quehl (1694 – maaliskuu 1739) oli saksalainen urkuri ja säveltäjä. Hänen pääasiallinen opettajansa urkujensoitossa oli Christian Friedrich Witt Gothassa. Aikansa dokumenteissa kerrotaan hänen olleen jo lapsena lahjakkuus, joka soitti muun muassa Hampurissa, Amsterdamissa, Leidenissa ja Haagissa.
Syksyllä 1714 Quehlista tuli Marian kirkon urkuri Suhlissa. Vuonna 1718 hän meni naimisiin kirkon pastori Johann Caspar Wernerin toisen tyttären kanssa. Parin kahdeksasta lapsesta kaksi kuoli ensimmäisinä elinvuosinaan. Johann Sebastian Bach oli Quehlin kolmannen pojan kummi.
Quehl oli vuosina 1732–33 Johann Peter Kellnerin opettaja. Kesällä 1730 hän toimi Nikolauksen kirkon urkurina ja kanttorina Marktbreit am Mainissa. Vuonna 1735 hän sai opettajan paikan Fürthistä, jossa pysyi kuolemaansa saakka ja toimi Mikaelin kirkon kanttorina ja urkurina. Hänen seuraajakseen valittiin Suhlista kotoisin ollut Caspar Christian Keller, jonka mahdollisesta sukulaisuudesta Johann Peter Kellneriin ei ole tietoa, vaikka myös Kellnerin nimestä oli hänen omassa käytössään muoto "Keller".
Quehlin säilyneeseen tuotantoon kuuluu 42 fuugaa koraalisävelmiin.
Aiheesta muualla

IMSLP: Hieronymus Florentinus Quehl: nuotteja
Telesur

| Telesur |
| --- | --- |
 Kanavan logo
Lähetykset alkoivat:  2005
Omistaja:  SiBCI
Kieli:  espanja, englanti
Näkyvyysalue:  maailmanlaajuinen
Pääkonttori:   Caracas, Venezuela
Kotisivu:  https://www.telesurtv.net
Infobox OKNimi-testi OK: 
Telesur (esp. sur, "etelä") on latinalaisamerikkalainen televisiokanava, joka aloitti toimintansa heinäkuussa 2005. Sen kotipaikka on Venezuelan pääkaupunki Caracas. Vasemmistoa edustava presidentti Hugo Chávez halusi luoda kanavasta kilpailijan yhdysvaltalaiselle CNN:lle, joka on ollut hallitseva televisiokanava Etelä-Amerikassa. Telesurin avajaisissa Venezuelan viestintäministeri Andrés Izarra kutsui uutta kanavaa ”anti-imperialistiseksi aloitteeksi kulttuuri-imperialismia vastaan". Oman ilmoituksensa mukaan kanava tekee uutisia "Latinalaisen Amerikan perspektiivistä".
Alkuvaiheet

Telesur aloitti lähetykset 24. kesäkuuta 2005, joka oli eteläamerikkalaisen vapaustaistelijan, Simón Bolívarin, 222-vuotissyntymäpäivä. Kesällä 2005 kanava tarjosi päivittäin ohjelmaa noin neljän tunnin ajan. Sisältönä olivat uutiset, dokumentit ja eteläamerikkalaiset elokuvat. On kuitenkin luvattu, että kanava lähettäisi ohjelmaa kokopäiväisesti syksystä 2005 lähtien. Uutisoinnissa on ollut havaittavissa vasemmistolainen Chávezia myötäilevä ennakkoasenne varsinkin Venezuelaa koskevassa sisällössä.
Kipinäksi Telesurin perustamiselle on toisinaan mainittu Al Jazeeran menestys, josta Telesur haki inspiraatiota. Alkuvaiheessa Telesurin suurimmaksi haasteeksi katsottiin olevan se, että Etelä-Amerikan mediamarkkinat olivat melko kyllästetyt ja maanosan väestöstä vain 5 % seurasi valtio-omisteisia televisiokanavia.
Englanninkieliset lähetykset aloitettiin vuonna 2014.
Omistajat ja riippumattomuus

Kanavan alkuperäiset omistajat olivat Venezuelan, Kuuban, Nicaraguan, Argentiinan, Bolivian ja Uruguayn hallitukset. Suurimman osan rahoituksesta hoiti kuitenkin Chávezin hallitus Venezuelassa.
Telesurin osakkeista 51 prosenttia on Venezuelan valtion omistuksessa. Argentiinan osuus kanavayhtiön osakkeista on 20 prosenttia, Kuuban 19 ja Uruguayn 10 prosenttia. Myös nämä maat osallistuvat Telesurin ohjelmatarjonnan tuottamiseen ja logistiikan järjestämiseen. Lisäksi Venezuela on tukenut kanavaa 10 miljoonan dollarin edestä ja antanut tekniikkaa sen käyttöön.
Vuonna 2016 Argentiina lakkasi sponsoroimasta kanavaa, koska maan vastavalittu presidentti Mauricio Macri kyseenalaisti Venezuelan ihmisoikeustilanteen. Vastavetona Telesur syytti Macrin hallintoa sensuurista. Uruguay lakkasi sponsoroimasta kanavaa vuonna 2020, kun maan uusi hallitus päätti pitää maan poliittisiin ideologioihin perustuvien liittojen ulkopuolella.
Yhdysvalloissa Telesur-kanavahankkeen seurauksena saatiin edustajainhuoneessa läpi lakiehdotus, jossa mainitaan Yhdysvaltojen ryhtyvän lähettämään Venezuelaan omia ”objektiivisia radio- ja televisio-ohjelmiaan”. Telesurin puolestaan väitettiin olevan antiamerikkalainen.
Lehdet

"Telesur saattaa selättää CNN:n ykköslähteenä" (Journalisti 5.8.2005)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Telesur (espanjaksi)
teleSURradio, päivittäinen uutislähetys selaimessa tai MP3
Hugo Lindfors

Karl Hugo Lindfors
Hugo Lindfors (3. joulukuuta 1860 – 16. heinäkuuta 1921) oli suomalainen laivanrakennusinsinööri. Hän opiskeli Helsingin Polyteknillisessä instituutissa, Tukholman Chalmersin teknillisessä korkeakoulussa ja eri telakoilla Englannissa. Vuonna 1890 hänet palkattiin Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiöön, missä hän suunnitteli monia jäissä kulkemaan kelpoisia rahti- ja matkustaja-aluksia kuten S/S Arcturus,S/S Wellamo  ja S/S Oihonna. Lindfors oli suunnittelemassa myös Newcastlessa rakennutettua  jäänmurtaja Sampoa. Lindfors oli myös englantilaisen Lloydsin kone- ja laivatarkastaja Suomessa.
Td

Td tarkoittaa seuraavia:
tardiivi dyskinesia, TD, hermostohäiriö
Tšad, ISO 3166-1 -koodi TD, valtio tai muu maantieteellinen alue
Atlantis European Airways, IATA-koodi TD, lentoyhtiö
Tulip Air, IATA-koodi TD, lentoyhtiö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Td”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tapio Hirvisuo

Tapio Hirvisuo (23. maaliskuuta 1906 Helsinki – 13. syyskuuta 1983 Helsinki) oli pankinjohtaja, virkamies ja Hämeenlinnan kaupunginjohtaja.
Tapio Hirvisuon vanhemmat olivat johtaja Vihtori Rikhard Hirvisuo ja Hilja Johanna Mäkinen  ja puoliso vuodesta 1940 Salli Edita Kakola. Hirvisuo kävi keskikoulun 1922 ja valmistui kauppaopistosta 1925. Hän toimi Helsingin Työväen Säästöpankin kirjanpitäjänä 1925–1926, pankin Hämeenlinnan konttorin johtajana 1927–1937, Lahden kaupunginkamreerina 1937–1952, hoitaen kaupunginjohtajan tehtäviä 1948–1952, ja Hämeenlinnan kaupunginjohtajana vuodesta 1952. Hän oli myös Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsen 1931–1933 ja 1937.
Tapio Hirvisuon sisar oli näyttelijä Tuovi Hirvisuo.
Hollie Stevens

Hollie Stevens
Hollie Stevens (4. tammikuuta 1982 Kansas City, Missouri – 3. heinäkuuta 2012) oli yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän aloitti uransa pornoteollisuudessa vuonna 2003 ja esiintyi kaikkiaan noin 170:ssä elokuvassa. Hän voitti vuonna 2004 AVN-palkinnon ja oli lisäksi ehdolla toisen saajaksi. Stevensillä todettiin vuonna 2011 rintasyöpä, ja hänelle tehtiin mastektomia saman vuoden elokuussa. Kesäkuussa 2012 hän meni naimisiin Eric Cashin kanssa.
Stevens kuoli heinäkuussa 2012 rintasyöpään, joka oli levinnyt muun muassa aivoihin ja maksaan.
Aiheesta muualla

Internet Adult Film Database: Hollie Stevens
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Hollie Stevens
Käännös suomeksi
Tahvo Ruotsalainen

Steffan ”Tahvo” Johan Ruotsalainen (25. joulukuuta 1871 Kuopio – 20. toukokuuta 1954 Pori) oli suomalainen sosialidemokraatti, joka työskenteli vuosina 1906–1940 kustannusyhtiö Kehityksen toimitusjohtajana. Hän oli merkittävä vaikuttaja 1900-luvun alun porilaisessa työväenliikkeessa, ja oli myös Porin kaupunginvaltuuston jäsen. Sisällissodan aikana Ruotsalainen toimi Suomen Pankin Porin haarakonttorin hallinnossa ja sai 8 vuoden kuritushuonetuomion siirrettyään konttorin varat Viipuriin.
Perhe

Tahvo Ruotsalaisen puoliso oli Espoossa syntynyt Anni Lovisa Ruotsalainen (s. 1879), jonka kanssa hän avioitui Porissa vuonna 1907. Pariskunnalla oli yksi lapsi. Anni Ruotsalainen kuului Porin sosialidemokraattisen naisyhdistyksen johtokuntaan.
Te

Te tai TE voi tarkoittaa seuraavia:
Lithuanian Airlines, IATA-koodi TE, lentoyhtiö
poikittainen sähkökenttä, TE, englannin sanoista transverse electric (field), sähkömagneettisen kentän etenemismoodi aaltoputkessa
sisempi laitahyökkääjä, TE, englannin sanoista tight end, amerikkalaisen jalkapallon pelipaikka
te, suomen kielen persoonapronomini
te, katakana-merkki テ ja hiragana-merkki て, japanin kielen kana-merkki
telluuri, kemiallinen merkki Te, alkuaine
TietoEnator, TE, suomalais-ruotsalainen tietotekniikan palveluyhtiön entinen nimi, nykyisin Tieto Oyj
Työvoima- ja elinkeinokeskus, TE, TE-keskus, työvoima- ja elinkeinokysymyksiin liittyviä viranomais-, neuvonta- ja kehittämispalveluita hoitava Suomen valtionhallinnon alueorganisaatio.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Te”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hugo Linna

Hugo Immanuel Linna (ent. Castrén, 14. syyskuuta 1873 Hyrynsalmi – 4. helmikuuta 1921 Kajaani) oli suomalainen agronomi, maamieskoulun johtaja ja Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustaja.
Linnan vanhemmat olivat Hyrynsalmen ja Pielaveden kirkkoherra Jonas Christian Castrén (1828–1903) ja Wilhelmina Ingeborg Qvickström. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1892 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi vuonna 1900. Hän valmistui agronomiksi 1902.
Linna oli Pohjois-Savon kansanopiston agronomiopettajana 1902–1904, Kuopion maanviljelysseuran maanviljelyskonsulenttina 1902–1907, Kajaanin maanviljelysseuran sihteerinä ja konsulenttina 1907–1919 sekä Seppälän maamies- ja karjakkokoulun johtajana ja tilanhoitajana Kajaanissa 1919–1921. Linna toimi myös Kansallis-Osake-Pankin Kajaanin konttorin toisena johtajana ja Kajaanin meijeri- ja myllyosuuskunnan esimiehenä.
Linna oli kansanedustajana 1917–1919 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli eduskunnan elintarveasiainvaliokunnan puheenjohtajana 1917. Hän oli myös Osuusliike Maakunnan hallituksen puheenjohtajana.
Hugo Linna oli naimisissa vuodesta 1909 Anni Hoffströmin kanssa.
I Believe I Can Fly

| ”I Believe I Can Fly” R>  Kelly |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Space Jam
 Äänitetty : elokuu 1996
 Julkaistu: 26. marraskuuta 1996
 Formaatti: CD-single, kasettisingle
 Tekijä(t): R. Kelly
 Tyylilaji: R&B, soul, gospel
 Kesto: 05.22
 Levy-yhtiö: Atlantic, Jive
R. Kellyn muut singlet
| ”I Can’t Sleep Baby (If I)” 1996 | ”I Believe I Can Fly” 1996 | ”Gotham City” 1997 |
I Believe I Can Fly on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä R. Kellyn 26. marraskuuta 1996 julkaistu kappale, joka kuuluu myös Space Jam -elokuvan soundtrackille. Genreltään I Believe I Can Fly on R&B:tä, soulia ja gospelia. Kappaleen on tehnyt Kelly itse.
Kappale on R. Kellyn tunnetuin kappale, ja siitä on tehty monia erilaisia versioita ja parodioita. Singlelistojen kärkeen I Believe I Can Fly nousi yhdeksässä maassa. Rolling Stonen historian 500 parasta musiikkikappaletta käsittävällä listalla I Believe I Can Fly oli sijalla 406.
Hugh O’Neill

Hugh O’Neill, Tyronen toinen jaarli (iiriksi Aodh Ó Néill; n. 1540 – 20. heinäkuuta 1616 Rooma) oli irlantilainen sotapäällikkö, joka johti vuosina 1595–1603 irlantilaisten suurta kapinaa Englannin ylivaltaa vastaan.