stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Janne Lehtinen (muusikko)

Janne Lehtinen (s. 9. lokakuuta 1974) on suomalainen muusikko ja laulaja. Hänet tunnetaan mm. Mummypowder-orkesterin säveltäjä-kitaristi-laulajana, Treeball-yhtyeen rumpalina ja Astrid Swanin taustayhtyeen basistina.
Janne Lehtinen on vieraillut kosketinsoittajana Apulanta-yhtyeen levyllä Plastik ja laulajana Hypnomen-yhtyeen levyllä Crystal Skies sekä soittanut koskettimia The Duplo! -yhtyeessä.
Päivätyökseen hän toimii graafisena suunnittelijana.
Janne Lamminen

| Janne Lamminen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Janne Lamminen
Syntynyt: 29. joulukuuta 1985 (ikä 38)
Salibandyn pelaaja
Pelipaikka:  puolustaja
Seura:   Classic
Pelinumero:  17
Pituus:  183 cm
Paino:  78 kg
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
| 2003–2008   2009–2011   2011– | Gunners   Koovee   Classic | 95 (25+27=52)   51 (14+29=43)   204 (82+86=168) | 95 (25+27=52)   51 (14+29=43)   204 (82+86=168) |
Maajoukkue
| 2011– |  Suomi | 57 (16+16=32) | 57 (16+16=32) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. heinäkuuta 2017.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 13. heinäkuuta 2017.
| Mitalit> Maa:  Suomi.Salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Salibandy.MM-kilpailut  | Maa:  Suomi> Salibandy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Riika 2016 | Salibandy |  |
|  Kultaa | Praha 2018 | Salibandy |  |
|  Hopeaa | Göteborg 2014 | Salibandy |  |
Janne Lamminen (s. 29. joulukuuta 1985) on suomalainen salibandyn pelaaja ja maailmanmestari. Lamminen edustaa seuratasolla tamperelaista Classicia. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Lamminen aloitti ammattilaisuransa tamperelaisessa Gunnersissa kaudella 2003–2004. Hän pelasi Gunnersissa yhteensä runkosarjassa 86 ottelua, joissa teki 23 maalia ja 24 syöttöpistettä. Pudotuspeleissä hän teki 9 ottelussa 2 maalia ja 3 syöttöpistettä. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi Kooveehen, jossa pelasi kahden kauden ajan. Kooveessa Lamminen pelasi 44 runkosarjaottelua, joissa teki 14 maalia ja 27 syöttöpistettä. Pudotuspeleissä Lamminen teki Kooveessa kaksi syöttöpistettä seitsemässä ottelussa. Kaudeksi 2011–2012 Lamminen siirtyi nykyiseen seuraansa Classiciin. Classicissa hän on voittanut kaksi suomenmestaruutta, yhden SM-hopean ja yhden SM-pronssin. Classicissa hän on tehnyt 155 runkosarjaottelussa 66 maalia ja 62 syöttöpistettä. Pudotuspeleissä Lamminen on pelannut Classicissa 49 ottelua, joissa on tehnyt 16 maalia ja 24 syöttöpistettä.
Lamminen debytoi aikuisten maajoukkueessa vuonna 2011. Lamminen oli mukana Göteborgin MM–kilpailuissa 2014, Riian MM–kilpailuissa 2016 ja Prahan MM-kilpailuissa 2018. Vuonna 2014 hän saavutti maajoukkueen kanssa hopeaa ja 2016 sekä 2018 kultaa. Hän on pelannut maajoukkueessa 57 ottelua, joissa on tehnyt 16 maalia ja antanut 16 maalisyöttöä.
Tomislav Mužek

Tomislav Mužek on kroatialainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan tenori.
Mužek opiskeli vuosina 1994–2000 Wienin musiikki- ja teatteriyliopistossa muiden muassa Helene Karusson ja Ernesto Palacion johdolla. Vuonna 1999 hän sai ensipalkinnon Ferruccio Tagliavini -kilpailussa Itävallassa. Vuosituhannen vaihteessa hänellä oli taiteilijaresidenssit Wienin valtionoopperassa ja Bremenin teatterissa. Mužek teki ensimmäisen esiintymisensä Baijerin valtionoopperassa marraskuussa 2002 Don Ottavion roolissa oopperassa Don Giovanni. Hän on tehnyt esiintymisiä myös esimerkiksi La Scalassa ja Bayreuthin musiikkijuhlilla.
Tsubasa

Tsubasa voi tarkoittaa seuraavia:
Tsubasa: Reservoir Chronicle, manga- ja anime-sarja
Tsubasa Honda (s. 1992), japanilainen näyttelijä
Tsubasacon, yhdysvaltalainen anime-tapahtuma
Captain Tsubasa, manga-sarja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tsubasa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Thunder Seven

| Thunder Seven Triumph |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinäkuu-elokuu 1984
 Julkaistu: 1984
 Tuottaja(t): Triumph
 Tyylilaji: Rock
 Kesto: 40.51
 Levy-yhtiö: MCA,TML
Triumphin muut julkaisut
| Never Surrender 1983 | Thunder Seven 1984 | Stages 1985 |
Thunder Seven on Triumphin seitsemäs studioalbumi. Albumi on julkaistu 1984.
Thunder Seveniä on myyty huhtikuuhun 2003 mennessä yli 500 000 kappaletta.
Kappalelista

"Spellbound" – 5:12
"Rock Out, Roll On" – 5:10
"Cool Down" – 4:49
"Follow Your Heart" – 3:32
"Time Goes By" – 5:57
"Midsummer's Daydream" – 1:40
"Time Canon" – 1:32
"Killing Time" – 4:15
"Stranger in a Strange Land" – 5:11
"Little Boy Blues" – 3:33
Kaikki kappaleet Emmett, Levine and Moore.
Muusikot

Rik Emmett - kitara, laulu
Gil Moore - rummut, laulu
Michael Levine - bassokitara, koskettimet
Jakutianlaika

| Jakutianlaika |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Venäjä
Määrä:  Suomessa rekisteröity yli 300
Rodun syntyaika:  kirjallisia merkintöjä 1600-luvulta
Alkuperäinen käyttö:  reenveto (yleinen liikkuminen ja postin kuljetus), porojen paimennus, vesilintujen ja norppien metsästys, asuntojen vartiointi
Nykyinen käyttö:  rekikoira
Elinikä:  Keskimäärin 10-13 vuotta
Muita nimityksiä:  Jakuti, jakut, jakuutti, yakutian, якут, JL, YL, Yakutian Laika, laïka de Iakoutie, laika de Yakutia, jakuudi laika, Indigirka laika, kolyma laika, Якутская лайка
FCI-luokitus:  ryhmä 5 Pystykorvat ja alkukantaiset koirat alaryhmä 1 Pohjoiset rekikoirat #365
Ulkonäkö
Paino:  ei mainintaa rotumääritelmässä. Usea rotumääritelmän korkeuutta vastaava koira painaa 18-27 kg
Säkäkorkeus:  uros 55–59 cm; narttu 53–57 cm
Väritys:  kaikki sallittu; yleisin mustavalkoinen
Jakutianlaika.
Jakutianlaika (jak. Саха ыта-лайка, Sakha yta-layka; ven. якутская лайка, jakutskaja laika) on venäläinen koirarotu. Se on kotoisin Sahasta, jossa sitä on käytetty reki-, paimen- ja metsästyskoirana. Rotu on hyvin vanha. Paimenkoirana sitä on käytetty erityisesti porojen kanssa. Jakutianlaika on tunnettu hyvästä hajuaistista. Rotu omaa riistaviettiä, jotkut yksilöt myös soveltuvat metsästyskäyttöön. Kuitenkin rodun kotimaassa jakutianlaikoilla ei ole oikeutta osallistua metsästyskokeisiin.
Syyskuussa 2019 FCI tunnusti jakutianlaikan viralliseksi roduksi.
Ulkonäkö

Jakutianlaika on keskikokoinen, kohtalaisen korkearaajainen ja voimakas arktinen koira. Sen pää on kiilamainen ja kohtalaisen terävä. Kallo on hieman pyöreä ja kohtalaisen leveä. Silmät ovat mantelinmuotoiset, suorat ja kauas toisistaan asettuneet. Väriltään ne voivat olla siniset, ruskeat, keskenään eriväriset tai "sekaväriset" (molemmissa silmissä sekä sinistä että ruskeaa). Korvat ovat korkealle asettuneet ja kolmionmuotoiset, asennoltaan joko pystyt tai puolipystyt. Kuono on kiilamainen ja kärkeä kohti asteittain kapeneva. Kirsu voi olla musta tai ruskea. Purenta on normaalisti joko leikkaava tai tasapurenta, mutta rotumääritelmä hyväksyy yli 3-vuotiailla koirilla myös alapurennan. Rintakehä on kohtuullisen syvä ja leveä. Runko on lihaksikas ja vahva. Selkä on suora, leveä ja vahva. Raajat ovat suorat, vahvat ja lihaksikkaat. Häntä on puolikaarelle selän päälle kiertynyt ja korkealle kiinnittynyt. Koiran liikkeiden tulee olla sulavat ja vaivattomat. Uroksen säkäkorkeus on 55–59 cm (ihanne 56 cm), nartun 53–57 cm (ihanne 55 cm).
Karvapeite on keskipitkä, paksu, tiheä, kiiltävä ja karhea. Karva on pidempää raajojen sisäpuolilla ja hännässä, missä se muodostaa "töyhtön"; uroksilla muita alueita pidemmät karvat muodostavat kaulan ympärille "kauluksen". Karva on keskimääräisesti pidempää tai tuuheampaa kuin esimerkiksi siperianhuskyllä, luoden rotua paremmin tuntemattomalle helposti vaikutelman samojedinkoiran ja siperianhuskyn välimuodosta. Kaikki värit sallitaan kaksi- ja kolmivärisistä puhtaan valkoiseen. Valkoinen mustin merkein on erittäin yleinen väritys, ja myös muut valkokirjavat väritykset ovat yleisiä.
Historia

Jo vuonna 1635 kasakat kirjoittivat niin sanottujen "koirajokien" liepeillä eläneistä koirista. Vuonna 1692 hollantilainen tiedemies Nicolaas Cornellisson Witsen kuvasi kirjassaan "Pohjois- ja Itä-Tataaria" jakuuttien perinnettä käyttää talvisin rekikoiria liikkumiseen. Hän ikuisti kyseisen tavan piirroksiin, samoin kuin myös jakuuttien koiriensa avulla harrastaman "vetohiihdon". Vuonna 1730 Vitus Ionassen Bering käytti polaarisen tai arktisen tyyppisiä jakutianlaikoja Kamtšatkan tutkimusmatkallaan. 1800-luvulla rotua tiedetään käytetyn postin kuljettamiseen. Vuonna 1850 professori Ivan Jakovlevitš Gorlov mainitsi kirjassa Obozrenije ekonomitšeskoi statistiki Rossii, kuinka jakuuttien reellä liikkumiseen ja kuormanvetoon jalostamat koirat elivät ulkona ympäri vuoden – kesäisin ne kaivautuivat kuoppiin vilvottelemaan ja talvisin painautuivat levolle lumikuoppiin.
Rotu on historiansa aikana tunnettu mm. nimillä alazejanlaika (alazejevskaja laika), anjuiskinlaika (anjuiskaja l.), arktinen laika (arktitšeskaja l.), tšuvassianlaika (tšuvytšanskaja l.), evenkianlaika (evenkijskaja l.), kolyma-indigirkanlaika (kolyma-indigirskaja l.), ohotskinlaika (ohotskaja l.), omoloninlaika (omolonskaja l.), omsuktšaninlaika (omsuktšanskaja l.), polaarilaika eli napalaika (poljarnaja l.), koillinen rekikoira (severo-vostotšnaja jezdovaja l.), susumaninlaika (susumanskaja l.), tunguskanlaika (tungusskaja l.) ja yläjananlaika (verhojanskaja l.).
Historia > Jakuutit maailmalla

Jakutianlaikaa kasvatetaan Venäjän ulkopuolella mm. Ranskassa, Saksassa, Alankomaissa, Sveitsissä, Ukrainassa ja Suomessa. Lisäksi koiria löytyy mm. Yhdysvalloista ja Luxembourgista. Rotu on tunnustettu isoista kansallisista kennelliitoista FCI:n lisäksi American Kennel Clubissa, jossa se luetaan toistaiseksi Foundation Stock Service -rotuihin ja Brasilian kennelliitossa. Australian kennelliitossa
Historia > Historia Suomessa

Suomessa syntyi pentue jo kesällä 2014 Finnadian-kenneliin. Suomen Jakutianlaikayhdistys ry perustettiin vuonna 2017. Saman vuoden helmikuussa rotu esiintyi ensikertaa suomalaisissa valjakkokisoissa. Myöskin vuonna 2017 Suomen Kennelliitto on palkinnut jakutianlaikan kunniamaininnalla tämän tekemästä urotyöstä. 

Pohjoismainen Kennelunioni päätti 24. lokakuuta 2018, että jakutianlaikasta tulisi unionin alainen rotu. Suomen Kennelliitto ehdotti rotua hyväksyttäväksi. Rotu on saanut osallistua Suomessa näyttelyihin, kokeisiin ja testeihin 1. tammikuuta 2020 alkaen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jakutianlaika Wikimedia Commonsissa
Helsinki voittaja, vuoden 2022 näyttelyn paras uros.
Jakutianlaikan sivuprofiili.
Jakutianlaikan pääprofiili.
Tiibetiläinen kirjaimisto

| Tiibetin kirjaimisto |
| --- | --- |
 Tiibetinkielinen näppäimistö
Tyyppi:  abugida
Kielet:  tiibetin kieli, dzongkhan kieli
Kehittäjä:  Tomni Sambhota
Kehitetty:  650-luku–
Kirjoitussuunta:  vasemmalta oikealle
ISO 15924:  Tibt, 330
Tiibetiläinen kirjaimisto on abugida-tyyppinen kirjaimisto. Sitä käytetään tiibetin kielen ja lisäksi dzongkhan kielen, denzongkhan kielen, ladakhin kielen ja joskus baltin kielen kirjoittamiseen. Sitä kirjoitetaan vasemmalta oikealle. Tavut, joissa on 1–4 kirjainta, erotetaan toisistaan tsheg-merkein ilman sanavälejä (tä'hän'ta'paan). Koska monet sanat ovat tiibetissä yksitavuisia tsheg-merkit toimivat käytännössä sanavälin merkkeinä.
Historia

Legendan mukaan tiibetiläisen kirjaimiston kehittäjä oli Tonmi Sambhota, joka toimi Tiibetin keisarikunnan ministerinä. Sambhota matkusti keisarin käskystä Intiaan keräämään tietoa buddhalaisuudesta, minkä johdosta tiibetille tarvittiin kirjoitusjärjestelmä, ja tiibetiläisen kirjaimiston esikuvana toimikin Intiassa käytössä oleva devanagari..
Tiibetissä tehtiin oikeinkirjoitusreformi viimeksi 800-luvulla, minkä vuoksi kirjaimisto ei tiibetissä vastaa juurikaan sanojen todellista ääntämystä.
Kirjaimet ja suomalaiset ääntämisohjeet

Nykyisin tiibetin kielen sanojen ääntäminen eroaa paljon niiden kirjoitusmuodosta, sillä kirjoitusjärjestelmä ei ole muuttunut paljon 700-luvulta, jolloin se kehitettiin.
Kirjaimet ja suomalaiset ääntämisohjeet > Konsonantit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| ཀ ka | ཁ kha | ག ga | ང nga |
| ཅ tša | ཆ tšha | ཇ dža | ཉ nja |
| ཏ ta | ཐ tha | ད da | ན na |
| པ pa | ཕ pha | བ ba | མ ma |
| ཙ tsa | ཚ tsha | ཛ za | ཝ wa |
| ཞ ža  | ཟ za | འ 'a  |  |
| ཡ ja | ར ra | ལ la |  |
| ཤ ša  | ས sa | ཧ ha  |  |
ཨ a: 
Lähde:
Kirjaimet ja suomalaiset ääntämisohjeet > Vokaalit

Vokaaleja (muita kuin a:ta) merkitään erillisillä merkeillä, jotka kirjoitetaan kirjainten ylle tai alle. Esimerkiksi k:n kanssa:
ཀ ka, ཀི ki, ཀུ ku, ཀེ ke, ཀོ ko
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tiibetiläinen kirjaimisto Wikimedia Commonsissa
Tonmi Sambhota jota pidetään tiibetiläisen kirjaimiston luojana.
”Om Mani Padme Hum” -mantra tiibetiläisellä kirjaimistolla.
Tsuboi Kōzō

| Tsuboi Kōzō |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. maaliskuuta 1843 Chōshū han, Japani
Kuollut: 1. helmikuuta 1898 (54 vuotta) Tokio, Japani
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Japani
Palvelusvuodet:  1871-1898
Taistelut ja sodat:  Boshin-sota Ensimmäinen Kiinan-Japanin sota
Sotilasarvo:  vara-amiraali
Paroni Tsuboi Kōzō (jap. 坪井 航三) (s. 7. maaliskuuta 1843 − k. 1. helmikuuta 1898) oli keisarillisen Japanin laivaston vara-amiraali ensimmäisessä Kiinan-Japanin sodassa.
Tsuboi Kōzō syntyi Hara Kōzōna lääkäriperheen toisena poikana nykyisen Hōfun alueella Yamaguchin prefektuurissa. Hänet adoptoitiin jo lapsena Tsuboin perheeseen. Chōshū hanin samuraina hän osallistui kaupungin puolustukseen eurooppalaisten sotalaivojen tulittaessa Shimonosekia 5.-8. syyskuuta 1864. Tsuboi vakuuttui muutamien alusten tuhovoiman havaittuaan siitä, että Japanin tuli luoda laivasto selviytyäkseen ulkovaltojen puristuksessa. Hän liittyi vielä samana vuonna Chōshūn laivastoon palvellen Kigaimarulla opiskellen saman aikaisesti englantia ja navigointia Chōshūn laivastokoulussa.
Palveltuaan kaikkiaan viidellä aluksella 1866-1868 Tsuboi avusti Boshin-sodassa keisarillisten joukkojen kuljetuksessa yli Sisämeren ja hänet nimettiin luutnantiksi 1870 perustettuun keisarillisen Japanin laivastoon Hōshōlle. Hänet siirrettiin vuotta myöhemmin Kōtetsun varapäälliköksi ja vielä samana vuonna hän oli koulutettavan Yhdysvaltain laivaston USS Coloradolla. Amiraali John Rodgers maksoi hänen opiskelunsa Columbian yliopistossa huhtikuusta 1872 heinäkuuhun 1874.
Tsuboin palattua Japaniin 1874 hänet ylennettiin komentajakapteeniksi ja hän vastaanotti ensimmäisen aluksensa Teibon 3. elokuuta 1874.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Tsuboi Kōzō
Jaala (purjealus)

Jaala on kaksi- tai kolmimastoinen kahvelipurjeilla varustettu purjealus, jossa ei ole latvapurjeita.
Purjehtivat jaalat olivat yleisiä rahtiliikenteessä Suomen rannikoilla 1900-luvun alkupuoliskolle asti kuljettaen mm. hiekkaa. Niitä rakennettiin mm. Porvoon seudulla. Viimeiset jaalat poistuivat rahtikäytöstä 1970-luvun alussa. Nykyään jaaloja on kunnostettu tilausristeilykäyttöön.
Thunder in the Sky

| Thunder in the Sky Manowar |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 2009
 Tyylilaji: heavy metal
 Levy-yhtiö: Magic Circle Music
Manowarin muut julkaisut
| Gods of War Live 2007 | Thunder in the Sky 2009 | Battle Hymns MMXI 2010 |
Thunder in the Sky on Manowar-yhtyeen EP, joka julkaistiin 2009. EP:n mukana tulevalla bonus-CD:llä kuullaan kappale "Father" laulettuna saksaksi, italiaksi, romaniaksi, unkariksi, bulgariaksi, norjaksi, espanjaksi, ranskaksi, kreikaksi, turkiksi, puolaksi, japaniksi, kroatiaksi, portugaliksi ja suomeksi. Suomenkielisen version nimi on "Isä".
Kappaleet

Thunder in the Sky
God or Man
Let the Gods Decide
Father
Die with Honor
The Crown and the Ring (2008)
Aiheesta muualla

Thunder in the Sky Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Thunder in the Sky Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The Ways of Yore

| The Ways of Yore Burzum |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2. kesäkuuta 2014
 Tuottaja(t): Burzum
 Tyylilaji: dark ambient
 Kesto: 68.35
 Levy-yhtiö: Byelobog Productions
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 40.
Burzumin muut julkaisut
| Sôl austan, Mâni vestan 2013 | The Ways of Yore 2014 | Thulêan Mysteries 2020 |
The Ways of Yore on norjalaisen black metal -yhtye Burzumin järjestyksessään kahdestoista studioalbumi. Se jäljittelee musiikillisesti yhtyeen aiempia ambient-albumeita, sisältäen eroavaisuuksia tyylillisesti sekä laulun ulosannin että musiikin osalta. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 40.
Albumin vaikutteina ovat Euroopan historia sekä evoluutio. Kansikuva on ranskalaisen taiteilijan Gustave Dorén maalaus ”Merlin”.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Burzum.
God from the Machine – 1.40 (instrumentaali)
The Portal – 02.19 (instrumentaali)
Heill Óðinn – 3.11
The Lady in the Lake – 4.39
The Coming of Ettins – 4.36
The Reckoning of Man – 7.16
Heil Freyja – 1.56
The Ways of Yore – 6.11
Ek Fellr (I Am Falling) – 2.54
Hall of the Fallen – 5.06
Autumn Leaves – 4.50 (instrumentaali)
Emptiness – 13.13
To Hel and Back Again – 10.44 (instrumentaali)
Kokoonpano

Varg Vikernes – tuottaja, miksaaja, design, layout
Gustave Doré – kansikuva
Dan Capp – design, layout
Arvostelut

AllMusic:
Imperiumi.net:
Ultimate-guitar.com: 6.7/10
Aiheesta muualla

The Ways of Yore Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Ways of Yore Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The Way You Walk

| The Way You Walk Olli Ahvenlahti |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elokuu 1986, Soundvision, Helsinki
 Julkaistu: 1986
 Tuottaja(t): Olli Ahvenlahti
 Tyylilaji: smooth jazz, elektroninen musiikki, jazz, synthpop
 Levymerkki: Flamingo Music (FGL 4011)
Olli Ahvenlahden muut julkaisut
| Based On a Novel 1981 | The Way You Walk 1986 | Thinking, Whistling 2017 |
The Way You Walk on Olli Ahvenlahden neljäs studioalbumi vuodelta 1986.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Olli Ahvenlahti.
Kappaleet > A-puoli

(I Love) The Way You Walk – 4.04
Fingerprints – 5.40
Son Como Son – 4.55
Little Girls – 3.04
Kappaleet > B-puoli

Leavin' Today – 4.17
Blues For Friends – 4.20
Last Journey – 5.35
Steel Suite – 3.40
Kokoonpano

Heikki Virtanen – basso
Kikke Bergholm – basso (kappale B2)
Olli Ahvenlahti – kosketinsoittimet
Peter Lerche – akustinen kitara, sähkökitara, mandoliini
Vesa Aaltonen – rummut
Reino Laine – congarumpu, lehmänkello, pikkurumpu (kappale B2)
Markku Johansson – flyygelitorvi
Vesa-Matti Loiri – huilu (kappale B2)
Tough Stuff! Music

| Tough Stuff! Music |
| --- | --- |
Perustettu:  2009
Perustajat:  Patrick Scholl
Tilanne:  aktiivinen
Jakelijat:  DJ Beat Records Scandinavia
Tyylilajit:  dance, hardstyle, hands up
Kotimaa:  Saksa
Sijainti:  Hürtgenwald
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tough Stuff! Music on saksalainen tanssimusiikkiin erikoistunut levymerkki, jonka omistaa Patrick Scholl. Se perustettiin vuonna 2009. Levymerkki julkaisee muun muassa handsup-, dancecore- ja housemusiikkia. Sen tunnetuimpiin artisteihin kuuluvat mm. Justin Corza, DJ THT, Commercial Club Crew ja ChuDazz. Yhtiöllä on neljä alalevymerkkiä: Big Beef!, Funk Food!, Juicy Fresh! ja Baked Beans!. Yhtiö julkaisee vuosittain sen edustamiin musiikkilajeihin perustuvia kokoelmalevyjä, esimerkiksi Hands Up Top 20.
Suomessa ja muualla pohjoismaissa levymerkin musiikkia julkaisee DJ Beat Records Scandinavia.
Aiheesta muualla

Tough Stuff! Musicin kotisivut
Isästä poikaan

| Isästä poikaan |
| --- | --- |
Kirjailija:  Mika Waltari
Kieli:  suomi
Genre:  romaani
Kustantaja:  WSOY
Sivumäärä:  704
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Isästä poikaan on Mika Waltarin vuonna 1942 julkaisema teos, joka sisältää hieman lyhennettyinä romaanit Mies ja haave (1933), Sielu ja liekki (1934) ja Palava nuoruus (1935).
Aiheesta muualla

Teos WSOY:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive).
Javier del Pino González

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Javier del Pino González
Syntymäaika: 10. heinäkuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Madrid, Espanja
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 176 senttimetriä
Seura
Seura: CD Numancia
Pelinumero: 11
Junioriseurat
: Atlético Madrid
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2001–2002 2002 2002–2005 2005– | Atlético Madrid B Atlético Madrid Xerez Numancia |  1 (0) 73 (7) 104 (16) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. tammikuuta 2009.
Javier del Pino González (s. 10. heinäkuuta 1980 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura

Del Pino on Atlético Madridin junioriakatemian kasvatteja. Hän pelasi Atléticon edustusjoukkueessa kuitenkin vain yhden ottelun kaudella 2001–2002, jolloin joukkue pelasi Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Seuraavat kolme kautta, 2002–2005, Del Pino pelasi Xerezin riveissä, kunnes hän siirtyi samalla sarjatasolla pelanneeseen Numanciaan. Kaudeksi 2008–2009 Numancia nousi Espanjan pääsarjaan ja Del Pino pelasi ensimmäisen ottelunsa pääsarjassa avauskierroksella kotiottelussa FC Barcelonaa vastaan, 31. elokuuta 2008.
Aiheesta muualla

Profiili CD Numancian kotisivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Ivalon helluntaiseurakunta

| Ivalon helluntaiseurakunta |
| --- | --- |
 Ivalon helluntaiseurakunta syyskuussa 2022.
Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Kirkkokunta:  itsenäinen
Perustettu:  1951
Pääkirkko:  Metsätie 2 99800 Ivalo
TV:  TV7
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ivalon helluntaiseurakunta on vuonna 1951 perustettu Inarin Ivalossa toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Ivalon keskustassa Metsätiellä.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi nuorisotyö sekä lähetystyö. Seurakunnalla on oma leirikeskus Ukontupa. Seurakunta on Suomen pohjoisin helluntaiseurakunta.
Seurakunnan tilaisuuksia lähetetään muun muassa TV7:n televisio- ja verkkokanavilla.
Historia

Helluntaiherätys saapui Ivaloon vuonna 1935 Otto Koivukankaan ja Jorma Alopeuksen toimesta, jotka saarnasivat Liinahamarissa asti. Saarnaajat pitivät kokouksia Akujärvellä, jossa Marttilan perhe tuli uskoon vuonna 1936. Ivalossa kastetilaisuuksia pidettiin Ivalojoessa, jossa muun muassa hiihtäjä Uuno Kyrön kaste herätti mediahuomiota. Naisevankelistoja Ivaloon saapui vuonna 1938. Alkuaikojen tunnettu evankelista oli ivalolainen Ida Kyrö.
Sotien jälkeen Ivaloon saapui Vilho Makkonen, joka toimi Inarissa hengellisessä ja maallisessa työssä aktiivisesti vuosina 1950–1958.
Ivalon helluntaiseurakunta perustettiin vuonna 1951. Seurakunta piti kokouksia Ivalon lisäksi Akujärvellä ja Koppelossa. Seurakunta vieraili kahviloissa ja savotoilla. Telttajuhlien pito aloitettiin vuonna 1952 ja juhlien yhteydessä järjestettiin myös kastetilaisuuksia. Vuonna 1953 seurakunnalle asetettiin vanhimmisto ja oma rukoushuoneyhdistys perustettiin 1955. Seurakunnan ensimmäiseksi saarnaajaksi valittiin Vikto Martiskainen vuonna 1958.
Uuden rukoushuoneen vihkiäiset järjestettiin vuonna 1962. Vuoden 1967 helmikuussa rukoushuone paloi. Uuden rukoushuoneen rakentaminen aloitettiin välittömästi ja se vihittiin käyttöön pitkäperjantaina 1968.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ivalon helluntaiseurakunta Wikimedia Commonsissa
Ivalo (nimi)

| Ivalo |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  -
– ruotsinkielinen:  -
– ortodoksinen:  -
Muunnelmia:  Ivalu
Nimen alkuperä:  grönlantilainen
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ivalo tai Ivalu on grönlantilainen ja tanskalainen naisen etunimi. Grönlannissa se on yksi kymmenestä suosituimmasta nimestä, mutta Suomessa se on varsin harvinainen: Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan nimi Ivalo on annettu vuoden 2019 elokuuhun mennessä seitsemälle miehelle ja vain kuudelle naiselle. Tanskassa nimen sai 53 tyttöä vuonna 2010.