stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kevin Feige

Kevin Feige Guardians of the Galaxyn ensi-illassa heinäkuussa 2014.
Kevin Feige (s. 1973) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja, joka on ollut vuodesta 2007 alkaen Marvel Studiosin johtaja ja lokakuusta 2019 alkaen myös Marvel Entertainmentin luova johtaja. Hänet tunnetaan erityisesti Marvel Cinematic Universen keskeisenä taustavaikuttajana.
Feige kasvoi New Jerseyn Westfieldissä. Opiskellessaan elokuva-alaa Etelä-Kalifornian yliopistossa hän oli harjoittelijana Lauren Shuler Donnerin alaisuudessa ja valmistuttuaan hän sai työpaikan tämän avustajana. Ensimmäisiä elokuvia, joiden tuotannossa hän oli mukana, olivat Tulivuori (1997) ja Sinulle on postia (1998). Sitten Shuler Donner alkoi tuottaa X-Men-elokuvaa, ja ymmärtääkseen supersankarigenreä paremmin Feige perehtyi syvällisesti Marvelin sarjakuviin, joihin elokuva perustuu. Hänen panoksensa X-Menin (2000) menestymiseen kiinnitti Marvelin johtoportaaseen kuuluneen Avi Aradin huomion, ja tämä palkkasi Feigen kakkosmiehekseen. Aradin jätettyä paikkansa Feige nimitettiin Marvel Studiosin johtajaksi vuonna 2007. Hän oli tärkeässä osassa Marvelin aloittaessa itsenäistä elokuvatuotantoaan, jonka ensimmäinen tulos oli vuonna 2008 ensi-iltansa saanut Iron Man.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kevin Feige Wikimedia Commonsissa
Kevin Feige Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Rogers, Adam: How Marvel Unified Its Movie Universe (And Why That Won’t Be Easy for DC) Wired.  7.8.2013. (englanniksi)
Isäpappa ja keltanokka

| Isäpappa ja keltanokka |
| --- | --- |
 Elokuavan juliste.
Ohjaaja:  Edvin Laine
Käsikirjoittaja:  Topias
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Heikki Aaltoila
Kuvaaja:  Kalle Peronkoski
Leikkaaja:  Armas Vallasvuo
Lavastaja:  Aarre Koivisto
Pääosat:  Joel Rinne Mirjam Novero Lasse Pöysti Matti Ranin
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus SF Oy
Ensi-ilta:  1950
Kesto:  77 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isäpappa ja keltanokka on Edvin Laineen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1950.
Kaupunkilaiskomediaksi luonnehditussa elokuvassa leskeksi jäänyt perheenisä (Joel Rinne) huolehtii kotiapulaisten avustamana kolmesta lapsestaan (Eila Peitsalo, Lasse Pöysti ja Matti Ranin). Lääkäri (Mirjam Novero) tekeytyy taloudenhoitajaksi. Lapset yrittävät etsiä isälle morsianta toisaalta. Seurauksena on väärinkäsityksiä ja kultakala-aiheeseen perustuvaa huumoria.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joel Rinne  | … |  fil.tri Yrjö Tammela   |
|  Mirjam Novero  | … |  tri Annikki Salmi   |
|  Lasse Pöysti  | … |  Aimo Tammela   |
|  Matti Ranin  | … |  Lauri Tammela   |
|  Eila Peitsalo  | … |  Ulla Tammela   |
|  Siiri Angerkoski  | … |  Birgit Alanne   |
|  Aarne Laine  | … |  maisteri Juurinen   |
|  Oiva Sala  | … |  preparaattori Miettinen   |
|  Topo Leistelä  | … |  eläintieteen laitoksen johtokunnan puheenjohtaja   |
|  Mauri Jaakkola  | … |  museoapulainen   |
|  Jalmari Rinne  | … |  johtokunnan jäseniä   |
|  Arvo Lehesmaa  | … |  johtokunnan jäseniä   |
|  Veikko Linna  | … |  johtokunnan jäseniä   |
|  Eino Kaipainen  | … |  johtokunnan jäseniä   |
|  Rakel Laakso  | … |  kirjeenvaihtoystävä   |
|  Enni Rekola  | … |  kotiapulainen   |
|  Urho Lahti  | … |  johtokunnan jäsen   |
|  Irja Viherpuu  | … |  Siviä   |
|  Olga Tainio  | … |     |
|  Matti Lehtelä  | … |     |
|  Rauha Puntti  | … |     |
|  Esteri Kasurinen  | … |     |
|  Vappu Jurkka  | … |     |
|  Tiina Rinne  | … |     |
|  Rauni Ranta  | … |     |
|  Ahti Haljala  | … |     |
|  Seppo Wallin  | … |     |
Tuotanto

Elokuvassa ei ole ulkokuvia, vaan studion lisäksi elokuvaa on kuvattu Helsingin Eläinmuseossa ja samoissa tiloissa toimineessa yliopiston eläintieteen laitoksessa.
Vastaanotto

Elokuvan replikointi sai aikalaiskriitikoilta sekä moitteita että kiitosta sujuvuudesta ja naurattavuudesta.
Aiheesta muualla

Isäpappa ja keltanokka Elonet.
Yle.fi TV2
Islannin käsipallomaajoukkue

Islannin käsipallomaajoukkue on maan ainoa urheilujoukkue, joka on kyennyt olympiamitaliin. Tämä tapahtui Pekingissä 2008.
Joukkue on aloittanut toimintansa jo vuonna 1938. Se on yltänyt hyvään pohjoismaiseen tasoon lähes koko olemassaolonsa ajan ollen harvoin esimerkiksi Suomen joukkuetta huonompi. Pelaajat ovat olleet pääosin Reykjavíkin joukkueista Víkingur, Valur, Haukar ja Fram sekä eteläisestä FH Hafnarfjörðuristä, mutta pääosin olympiahopeajoukkueen pelaajat pelasivat Saksan ja Tanskan liigoissa.
Joukkue käyttää maan lipun värien mukaisesti sinistä kotipeliasua ja punaista vieraspeliasua. Sukat voivat olla valkeat.
Olympiahopeajoukkuetta valmensi entinen pelaaja Guðmundur Guðmundsson ja sen kapteenina toimi Espanjan La Manchassa pelaava Ólafur Stefánsson. Olympiafinaalin Islanti hävisi Ranskan joukkueelle maalein 28–23. Mitali oli maan ainoa Pekingin olympialaisissa 2008 ja sen koko olympiahistorian neljäs.
Vuoden 2010 EM-kilpailuista Islanti saavutti pronssia.
Sijoitukset olympialaisissa

1972 - 12.
1976 -
1980 -
1984 - kuudes
1988 - kahdeksas
1992 - neljäs
1996 -
2000 -
2004 - yhdeksäs
2008 -  hopeaa
2012 - viides
2016 -
2020 -
Sijoitukset MM-kilpailuissa

| --- | --- |
 1938 -  1954 -  1958 - yhdeksäs  1961 - kuudes  1964 - yhdeksäs  1967 -  1970 - 11.  1974 - 14.  1978 - 13.  1982 -  1986 - kuudes  1989 - B-joukkueiden MM-kisojen voittaja  1990 - kymmenes  1993 - kahdeksas  1995 - 14.:  1997 - viides  1999 -  2001 - 11.  2003 - seitsemäs  2005 - 15.  2007 - kahdeksas  2009 -  2011 - kuudes  2013 - 12.  2015 - 11.  2017 - 14.  2019 - 11.  2021 - 20.  2023 - 12.
Sijoitukset EM-kilpailuissa

1994 -
1996 -
1998 -
2000 - 11.
2002 - neljäs
2004 - 13.
2006 - seitsemäs
2008 - 11.
2010 -  pronssia
2012 - kymmenes
2014 - viides
2016 - 13.
2018 - 13.
2020 - 11.
2022 - kuudes
2024 - kymmenes
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Islannin käsipallomaajoukkue Wikimedia Commonsissa
EHF:n maajoukkueet
Alankomaat | Albania | Armenia | Azerbaidžan | Belgia | Bosnia ja Hertsegovina | Bulgaria | Englanti | Espanja | Färsaaret | Georgia | Irlanti | Islanti | Israel | Italia | Itävalta | Kreikka | Kroatia | Kypros | Latvia | Liechtenstein | Liettua | Luxemburg | Makedonia | Malta | Moldova | Montenegro | Norja | Portugali | Puola | Ranska | Romania | Ruotsi | Saksa | Skotlanti | Serbia | Slovakia | Slovenia | Suomi | Sveitsi | Tanska | Tšekki | Turkki | Ukraina | Unkari | Valko-Venäjä | Venäjä | Viro | Yhdistynyt kuningaskunta
Entisiä joukkueita: DDR | IVY | Jugoslavia | Neuvostoliitto | Serbia ja Montenegro | Tšekkoslovakia
Jan Asselijn

| Jan Asselijn |
| --- | --- |
 Rembrandt, Jan Asselijnin muotokuva, n. 1647, 21,8 × 17 cm, etsaus paperille, Rijksmuseum, Amsterdam.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1610 Dieppe, Ranska
Kuollut: lokakuu  1652 (41–42 vuotta) Amsterdam, Alankomaat
Kansalaisuus:  Alankomaat
Taiteilija
Ala:  taidemaalari
Taidesuuntaus:  Alankomaiden kultakauden maalaustaide, barokki, maisemamaalaus
Jan Asselijn (1610 Dieppe – lokakuu 1652 Amsterdam) oli Alankomaiden kultakauden aikana vaikuttanut maisemamaalari. Hän oli yksi maan tärkeimmistä italialaisen maisemamaalauksen tyylisuuntaan erikoistuneista maalareista. Asselijnin tunnetuin teos ei kuitenkaan ole maisema, vaan Uhattu joutsen (n. 1650), joka on esillä Amsterdamin Rijksmuseumissa kultakauden taiteen tunnetuimmille teoksille varatulla kunniakäytävällä.
Elämä ja ura

Asselijn syntyi Dieppessä Ranskassa, josta hänen perheensä muutti Alankomaihin vuonna 1621. Hän opiskeli maalausta Amsterdamissa sotamaisemiin erikoistuneen Jan Martszen nuoremman (n. 1609 – n. 1647) opastuksella.
Vuonna 1635 Asselijn matkusti Italiaan, jossa hänestä tuli nimillä Schildersbent tai Bentvueghels tunnettuun pohjoiseurooppalaisten maalarien yhdistyksen jäsen. Hän sai lempinimen Krabbetje (suom. pikku rapu) viottuneen kätensä vuoksi. Roomassa Asselijn jäljitteli muiden hollantilaisten, esimerkiksi Jan Bothin (1618/1622 – 1652) töitä ja luonnosteli italialaisia katunäkymiä ja maisemia. Asselijn palasi seitsemän Italiassa vietetyn vuoden jälkeen Lyonin ja Pariisin kautta Amsterdamiin.
Tyyli ja teokset

Asselijnin varhaiset työt ovat laajoja taistelumaisemia, joissa näkyy selvästi hänen oppimestarinsa Martszenin vaikutus. Italiassa Asselijn maalasi ja piirsi katuelämää, vuoristoja ja raunioita. Hänen kypsän kauden maisemamaalauksensa olivat laajoja panoraamamaisia näkymiä, jotka ajoittuvat varhaisen aamun tai illan kultaiseen hetkeen. Asselijnilta tunnetaan myös roomalaisia maisemia, rakennuksia ja raunioita kuvaavia piirustuksia. Hän piirsi luonnoksia myös useimmista maalauksistaan.
Asselijnin myöhempi maine ei perustu hänen maisemamaalauksiinsa, vaan yhteen hänen harvoista eläimiä kuvaavista töistään. Maalauksessa Uhattu joutsen (n. 1650) lintu puolustaa pesäänsä koiraa vastaan. Maalauksen taustalle kehitettiin myöhemmin tarina, jonka mukaan se symboloi alankomaalaista poliitikkoa Johan de Wittiä suojelemassa valtiota sen vihollisilta.
Teoksia

Ratsuväen hyökkäys aamun sarastaessa, 1646, 49 × 74 cm, Rijksmuseum, Amsterdam.
Muulinajajat italialaisella rauniolla, n. 1650, 67 × 82 cm, Rijksmuseum, Amsterdam.
Uhattu joutsen, n. 1650, 144 × 171 cm, Rijksmuseum, Amsterdam.
Raunio veden äärellä Italiassa, n. 1650, 67 × 82 cm, Rijksmuseum, Amsterdam.
Jan Asselijn (n. 1610–1652), Vesi murtaa Pyhän Antoniuksen padon, 1651, 65,2 × 81,5 cm, Rijksmuseum, Amsterdam.
Karjanajat Roomassa Colosseumin kaaren alla, 1640–1652, 42 × 45 cm, Rijksmuseum, Amsterdam.
Näkymä Rooman Ponte Rottolle idästä, 1635–1645, harmaa ja musta muste mustalle hiilelle paperilla, 19,8 × 31,2 cm, Rijksmuseum, Amsterdam.
Näkymä Colosseumille, 1620–1652, 27,6 mm × 20,4 cm, muste paperille, Rijksmuseum, Amsterdam.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jan Asselijn Wikimedia Commonsissa
Koto-maamme

Koto-maamme on J. F. Granlundin kirjoittama suomenkielinen runo, joka ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1863. Se on tullut tunnetuksi myös hengellisenä lauluna nimillä "Kotomaamme" ja "Täällä pohjantähden alla". Laulua on laulettu sekä perinteisellä sävelmällä että Ilmari Hannikaisen sävellyksenä. Parhaiten se tunnetaan alkusäkeistään "Täällä, pohjantähden alla, on nyt kotomaamme". Tästä laulun alkusäkeestä myös kirjailija Väinö Linna sai aiheen romaanitrilogiansa Täällä Pohjantähden alla (1959–1962) nimeen.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Koto-maamme on Wikiaineistossa
Iso Karilampi (Mäntyharju)

| Iso Karilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°22′25″N, 26°57′57″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Huutlampeen 
Järvinumero:  14.978.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  95,4 m  
Pituus:  280 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,641 km  
Pinta-ala:  1,938 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Karilampi 
Iso Karilampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Tainan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 280 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Tainaveden valuma-alueeseen (14.978) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 95,4 metriä mpy.
Jalsa

| Jalsa |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Trivikram Srinivas
Käsikirjoittaja:  Trivikram Srinivas
Tuottaja:  Allu Aravind
Säveltäjä:  Devi Sri Prasad
Kuvaaja:  K. V. Guhan Rasool Ellore
Leikkaaja:  Sreekar Prasad
Pääosat:  Pawan Kalyan Ileana
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  Geetha Arts
Levittäjä:  Geetha Arts
Ensi-ilta:  2. huhtikuuta 2008
Kesto:  167 min
Alkuperäiskieli:  telugu
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jalsa (suom. ”Hauskaa”) on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut intialainen telugunkielinen toimintakomediaelokuva, jonka on kirjoittanut ja ohjannut Trivikram Srinivas ja tuottanut Allu Aravind. Päärooleja näyttelevät Pawan Kalyan ja Ileana. Devi Sri Prasadin säveltämä soundtrack julkaistiin 29. helmikuuta 2008. Elokuva sai ensi-iltansa 2. huhtikuuta 2008. Se sai positiivisia arvosteluja ja oli kaupallinen menestys.
Juoni

Nuori mies Sanjay liittyy ääriryhmään vaikean lapsuuden jälkeen. Poliisi päättää ohjata Sanjayn kohti parempaa polkua, ja tällöin poliisin tytär rakastuu häneen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Pawan Kalyan  | … |  Sanjay ”Sanju” Sahu   |
|  Ileana  | … |  Bhagyamathi ”Bhagi”   |
|  Parvati Melton  | … |  Jyo   |
|  Kamalinee Mukerji  | … |  Indu   |
|  Mukesh Rishi  | … |  Damodar Reddy   |
|  Prakash Raj  | … |  Indun ja Bhagyamatin isä   |
|  Brahmanandam  | … |  Pranav   |
|  Ali  | … |  Abhi   |
|  Sunil  | … |  Seenu   |
|  Tanikella Bharani  | … |  Bulli Reddy   |
|  Sivaji  | … |  Raghu   |
|  Aditya Redij  | … |  Damodar Reddyn nuorempi poika   |
|  Kamal Kamaraju  | … |  Indun aviomies   |
|  Makarand Deshpande  | … |  naxaliitti   |
|  Shishir Sharma  | … |  Janardhan Sahu   |
|  Dharmavarapu Subramanyam  | … |  lääkäri   |
|  Mallikarjuna Rao  | … |  ministeri   |
|  Bianca Desai  | … |  Bhagyamathin ystävä   |
|  Ravi Varma  | … |  naxaliitti   |
|  Ravi Prakash  | … |  Sanjun ystävä   |
|  Uttej  | … |  Sanjun ystävä   |
|  Satyam Rajesh  | … |  opiskelija   |
|  Mahesh Babu  | … |  kertoja   |
Soundtrack

Kaikki sävellykset Devi Sri Prasad.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Jalsa” | Baba Sehgal, Rita | 4.19 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”My Heart is Beating” | K. K. | 4.59 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”You and I” | Devi Sri Prasad | 5.00 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Chalore Chalore Chal” | Ranjith | 2.46 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Jennifer Lopez” | Benny Dayal, Priya | 4.19 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Gaallo Thelinattunde” | Tippu, Gopika Poornima | 4.52 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ”Chalore Chalore Chal” (Hindi) (Bonus Track)  | Devi Sri Prasad | 3.05 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | ”My Heart is Beating” (Remix)  | K. K. | 3.02 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | ”Jalsa” (The Devi Mix)  | Baba Sehgal, Devi Sri Prasad | 4.02 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 36.24 |  |  |  |  |  |  |
Palkinnot

Santosham Film Awards
Paras elokuva
Paras ohjaus – Trivikram Srinivas
Paras naispääosa – Ileana
Paras musiikki – Devi Sri Prasad
Aiheesta muualla

Jalsa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Jalsa AllMoviessa. (englanniksi)
Kimjongilia

Kimjongilia-kukkia.
Kimjongilia (kor. 김정일화, kimjŏngirhwa) on mukulabegonialajike (Begonia Tuberhybrida-ryhmä), joka on nimetty Pohjois-Korean yksinvaltaisen johtajan Kim Jong-ilin mukaan. Se on toinen kahdesta Pohjois-Korean johtajien mukaan nimetystä kasvilajikkeesta, toinen on kimilsungia, joka on nimetty Kim Jong-ilin isän Kim Il-sungin mukaan.
Kasvi esiteltiin Pohjois-Korean ’Rakastetulle Johtajalle’ Kim Jong-ilille 1988, jolloin hän täytti 46 vuotta. Kasvin on jalostanut japanilainen Motoderu Kamo.
Aiheesta muualla

Kimjongilia.  Kääntänyt Kim Kun Hui. 1  Plant in Full Bloom. National Institute for Standardization, 2007.  OCLC:837310890.  Teoksen verkkoversio. (Arkistoitu – Internet Archive)
Encyclopedia of Kimjongilia.  Kääntänyt An Jong Ho. Pyongyang:  Foreign Languages Publishing House, 2011.  ISBN 978-9946-0-0668-0.  Teoksen verkkoversio. (Arkistoitu – Internet Archive)
Kimjongilia – The King Flower has Appeared and Spread Abroad.  Kääntänyt Choe Ki Ju. Foreign Languages Publishing House, 1998.  OCLC:870900826.  Teoksen verkkoversio. (Arkistoitu – Internet Archive)
Woodard, D.: Beautiful Kimjongilia. Der Freund, 2005, 3. vsk.  Axel Springer AG. Artikkelin verkkoversio.
Isäntä soittaa hanuria

| Isäntä soittaa hanuria |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Matti Kassila
Käsikirjoittaja:  Toivo Särkkä
Perustuu:  Tatu Pekkarisen näytelmään Peräkylän profeetta (1934)
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Nisse Rinkama
Kuvaaja:  Osmo Harkimo
Leikkaaja:  Armas Vallasvuo
Pääosat:  Kalle Viherpuu Eila Peitsalo Siiri Angerkoski
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus
Ensi-ilta:  19. elokuuta 1949
Kesto:  75 min
Alkuperäiskieli:  Suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isäntä soittaa hanuria on Matti Kassilan ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1949. Elokuva perustuu Tatu Pekkarisen näytelmään Peräkylän profeetta vuodelta 1934. Maalaisfarssiksi luonnehdittu elokuva on Kassilan esikoisohjaus.
Juoni

Jatkuvat väärinkäsitykset vievät elokuvan huumoria absurdiin suuntaan. Kun tivoli poikkeaa maalaiskylään, se saa paikallisten ihmisten arkirutiinit sekaisin. Juoni rakentuu pääasiallisesti aiheutuneiden väärinkäsitysten ja musiikin varaan. Keskushahmona on nuori mies nimeltä Pelle. Häntä luullaan erehdyksessä sirkuspelleksi, mitä käsitystä tivolin väki piloillaan vahvistaa. Lopulta rovasti selvittää, että kyseessä on pitäjän uusi kanttori ja että Pelle on hänen oikea etunimensä, hän kun sattumalta on ruotsinkielinen.
Vanha komedienne Siiri Angerkoski loistaa pirttihirmuna, joka lopulta saa kuin saakin luovuttaa isännänvallan eli talon kaikki avaimet siihen asti nahjuksena pitämälleen ja yllättäen terästäytyneelle miehelleen, joka lopussa tokaisee iloisesti: ”Ja se on isäntä, joka tässä talossa hanuria soittaa!”
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kalle Viherpuu  | … |  Aaprami Hurulainen, ”Aapro”   |
|  Eila Peitsalo  | … |  Pirkko Hurulainen   |
|  Rolf Labbart  | … |  Pelle Vuorio, kanttori   |
|  Siiri Angerkoski  | … |  Karuliina Hurulainen   |
|  Elsa Turakainen  | … |  Josefiina Pakarinen, tivolitaiteilija   |
|  Jalmari Rinne  | … |  Eernesti Lutvikki Apsalon Juntukainen   |
|  Leo Lähteenmäki  | … |  Vili Veiviläinen, ”Kanttori”, tivolitaiteilija   |
|  Kerttu Salmi  | … |  Hölö-Kaisa   |
|  Toppo Elonperä  | … |  rovasti   |
|  Irja Viherpuu  | … |  ruutumekkoinen nainen Aapron vieressä tivoliyleisössä   |
|  Urho Kastari  | … |  1. huutelija tivoliyleisössä   |
|  Kai Lappalainen  | … |  2. huutelija tivoliyleisössä   |
|  Osmo Pöntinen  | … |  3. huutelija tivoliyleisössä   |
|  Viljo Voipio  | … |  katselija tivoliyleisössä   |
|  Tyyne Kurikka  | … |  maitokärryn työntäjä   |
|  Jaakko Kurikka  | … |  vasun kantaja   |
|  Jalmari Parikka  | … |  Roju-Mikko   |
|  Arvi Järvinen  | … |  mies kahvilassa   |
|  Aarne Koskinen  | … |  mies heinäpellolla   |
|  Alma Koskinen  | … |  nainen heinäpellolla   |
Tuotanto

Kassila sai käsikirjoituksen tuottaja Toivo Särkältä, joka lausui: ”Tästä saatte nyt oman filmin, ottakaa tai jättäkää”. Särkkä oli seurannut Kassilan työskentelyä hänen toimiessaan apulaisohjaajana elokuvassa Aaltoska orkaniseeraa. Ensi-ilta oli 19. elokuuta 1949 Helsingissä Rexissä ja Tuulensuussa ja eräillä muilla Suomen paikkakunnilla.
Arviot

Aikakautensa farssielokuvien tapaan elokuva sai ensi-illan jälkeen lehdistössä murskakritiikin. Eugen Terttulan (Suomen Sosialidemokraatti) mielestä elokuva oli skandaali, Olavi Veistäjä (Aamulehti) toteaa, että ”käsikirjoitus on Tatu Pekkarisen ja jälki myös sen mukaista”, joskin ”yleisöllä on hauskaa”, ja ”onnellisia ne, jotka pystyvät tämänlaatuisesta ilottelusta nauttimaan, ja niitä näyttää olevan yllin kyllin!”
Televisioesitysten yhteydessä kansankomediaan suhtauduttiin lempeämmin. Kritiikissä muistutetaan, että Kassila sai valmiin käsikirjoituksen ja ohjeet kuvauspaikkoja myöten, ja hän teki ilmeisesti parhaansa. Kassilan myöhempiin ohjauksiin verrattuna elokuvaa pidetään vaatimattomana kansanfarssina. Elokuvan muistettavimmiksi näyttelijöiksi on nimetty nimihenkilöä esittävä Kalle Viherpuu ja leski-isäntä Ernesti Juntukaista näyttelevä Jalmari Rinnettä.
Japanin Grand Prix 2010

|  Japanin Grand Prix 2010  |
| --- | --- |
 16. osakilpailu 19 osakilpailusta kaudella 2010. 

Päivämäärä:  10. lokakuuta 2010
Sijainti:  Suzuka Circuit, Mie, Japani
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,807 km
Kilpailun pituus:  53 kierrosta, 307,573 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Sebastian Vettel   (Red Bull-Renault)
Paaluaika:  1.30,785
Palkintokoroke
Voittaja:   Sebastian Vettel   (Red Bull-Renault)
Toinen:   Mark Webber   (Red Bull-Renault)
Kolmas:   Fernando Alonso   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Mark Webber   (Red Bull-Renault)
Kierrosaika:  1.33,474 (kierroksella 53)
Japanin Grand Prix 2010 oli Formula 1 -kauden 2010 16. osakilpailu, joka kilpailtiin 10. lokakuuta Suzukan moottoriradalla.
Aika-ajot jouduttiin siirtämään sunnuntaille kovan vesisateen takia. Edellisen kerran siirto tapahtui Japanissa vuonna 2004.
Kilpailun voittoon ajoi paalupaikalta lähtenyt Sebastian Vettel. Toiseksi sijoittui Mark Webber, joka säilytti MM-pistejohtonsa. Kolmanneksi kisassa ajoi Fernando Alonso. Ensimmäisellä kierroksella keskeytti neljä kuljettajaa kolariin.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | 53 | 1.30.27,323 | 1 | 25 |
| 2 | 6 |  Mark Webber | Red Bull-Renault | 53 | +0,905 | 2 | 18 |
| 3 | 8 |  Fernando Alonso | Ferrari | 53 | +2,721 | 4 | 15 |
| 4 | 1 |  Jenson Button | McLaren-Mercedes | 53 | +13,522 | 5 | 12 |
| 5 | 2 |  Lewis Hamilton | McLaren-Mercedes | 53 | +39,595 | 8 | 10 |
| 6 | 3 |  Michael Schumacher | Mercedes | 53 | +59,933 | 10 | 8 |
| 7 | 23 |  Kamui Kobayashi | BMW Sauber-Ferrari | 53 | +1.04,038 | 14 | 6 |
| 8 | 22 |  Nick Heidfeld | BMW Sauber-Ferrari | 53 | +1.09,648 | 11 | 4 |
| 9 | 9 |  Rubens Barrichello | Williams-Cosworth | 53 | +1.10,846 | 7 | 2 |
| 10 | 16 |  Sébastien Buemi | Toro Rosso-Ferrari | 53 | +1.12,806 | 18 | 1 |
| 11 | 17 |  Jaime Alguersuari | Toro Rosso-Ferrari | 52 | +1 krs. | 16 |  |
| 12 | 19 |  Heikki Kovalainen | Lotus-Cosworth | 52 | +1 krs. | 20 |  |
| 13 | 18 |  Jarno Trulli | Lotus-Cosworth | 51 | +2 krs. | 19 |  |
| 14 | 24 |  Timo Glock | Virgin-Cosworth | 51 | +2 krs. | 22 |  |
| 15 | 21 |  Bruno Senna | HRT-Cosworth | 51 | +2 krs. | 23 |  |
| 16 | 20 |  Sakon Yamamoto | HRT-Cosworth | 50 | +3 krs. | 24 |  |
| 17 | 4 |  Nico Rosberg | Mercedes | 47 | Pyörä | 6 |  |
| Kesk. | 14 |  Adrian Sutil | Force India-Mercedes | 44 | Öljyvuoto | 15 |  |
| Kesk. | 11 |  Robert Kubica | Renault | 2 | Pyörä | 3 |  |
| Kesk. | 10 |  Nico Hülkenberg | Williams-Cosworth | 0 | Kolari | 9 |  |
| Kesk. | 7 |  Felipe Massa | Ferrari | 0 | Kolari | 12 |  |
| Kesk. | 12 |  Vitali Petrov | Renault | 0 | Kolari | 13 |  |
| Kesk. | 15 |  Vitantonio Liuzzi | Force India-Mercedes | 0 | Kolari | 17 |  |
| DNS | 25 |  Lucas di Grassi | Virgin-Cosworth | 0 | Onnettomuus | 21 |  |
Lähde: