stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eurajoen vesistö
Pyhäjärven valuma-alue > Länsirannan valuma-alueita

Järven länsipuolen valuma-alue on kapea ja rajoittuu Lapinjoen valuma-alueeseen. Sen tähden myös ojien valuma-alueet ovat suppeita. Lyhyt Pertunoja saa pääasiassa vetensä Haapasaarensuosta. Kahdeksan kilometriä pohjoisemmaksi laskee Pyhäjärveen Vähä Karstujärven valuma-alueen (7,7 km²) vedet 1,6 kilometristä ojaa pitkin. Vähä Karstujärveen taas laskee 700 metriä pitkä laskuoja Iso Karstujärvestä. Valuma-alueella on vain nämä kaksi järveä, sillä jo parin kilometrin päässä olevat Pikku- ja Iso Palijärvet laskevat Lapinjoen vesistöön. Mannilassa Mannilanlahteen laskee Luhtaoja, joka luikertelee peltoaukean läpi tuoden vettä viiden kilometrin päästä Lapinjoen vesistöihin kuuluvien Vähäjärven ja Iso Karstujäven läheltä. Ojassa on ennen suuta suuri saostusallas.
Järven länsirantaan Lahnasaaren suojaan laskee Vähäjärven valuma-alueen lyhyt Vähäjärven laskuoja. Sen 17,1 km² valuma-alueeseen kuuluu alueensa suurin Lamminjärvi, joka laskee Vähäjärveen. Lamminjärveen laskevat puolestaan Mestilän länsipuolella oleva Ämmäjärvi ja Lamminjärven vieressä oleva Särkijärvi.
Myllyojanlahteen laskee Myllyoja, joka tuo vedet kallioharjanteen takana olevilta pelloilta. Pellot ovat kuivatetun Kiperinjärven pohjaa, joka syntyi kun kallioon hakattiin uoma ja järven vedet päästettiin Pyhäjärveen.
Luonnonhistoriaa

Viime jääkauden loppuvaiheessa mannerjäätikön reunan peräännyttyä jäi koko vesistöalue Itämeren vedenpinnan alle. Sen korkeimmat osat paljastuivat Itämerestä Ancylusjärvi-vaiheen aikana, mutta suurin osa siitä vasta Litorinameri-vaiheen aikana.
Aiheesta muualla

Vesistöennusteet: Eurajoen vesistö, vesi.fi
Eurajoen vesistö
Köyliönjärvi
Leif Fagernäs

Leif Richard Fagernäs (s. 2. tammikuuta 1947 Oulu) on Elinkeinoelämän keskusliiton EK:n entinen toimitusjohtaja (2004–2010). Hän oli ennen EK:n edeltäjän Teollisuuden ja työnantajain keskusliiton TT:n toimitusjohtajaksi valintaansa Suomen Berliinin-suurlähettiläs. Hänen edeltäjänsä oli Kalevi Hemilä.
Fagernäs on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1971. Hän on toiminut vuodesta 1972 lähtien ulkoasiainhallinnon palveluksessa sekä kotimaassa että ulkomailla. Sotilasarvoltaan Fagernäs on kapteeni.
Leif Fagernäsin isoisä oli Uno Fagernäs. Hänen veljensä on yritysjohtaja ja Merita-pankin hallituksen entinen jäsen Peter Fagernäs.
Exómvourgo

Exómvourgo-vuori.
| --- | --- |
Sijainti:  Tínos, Etelä-Egean saaret, Kreikka
Korkeus merenpinnasta:  641 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Exómvourgo (kreik. Εξώμβουργο; myös Exómpourgo/Exómbourgo, Εξώμπουργκο tai Xómpourgo/Xóbourgo, Ξώμπουργο) on vuori Tínoksen saarella Kreikassa. Sen korkeus on 641 metriä.
Exómvourgo mereltä nähtynä.
Exómvourgo sijaitsee Tínoksen eteläisissä keskiosissa noin 4,5 kilometriä Tínoksen kaupungista pohjoiskoilliseen, lähellä Xináran ja Tripótamoksen kyliä. Antiikin aikana vuori toimi saaren poliksen eli kaupunkivaltion Tenoksen akropoliina eli linnavuorena aina 300-luvulle eaa. saakka, jolloin kaupunkikeskus siirrettiin nykyisen Tínoksen kaupungin paikalle. Vuorelta on tehty löytöjä myös antiikin aikaa edeltäneeltä esihistorialliselta ajalta.
Vuorella oli linnoitus ja asutus myös venetsialaisvallan aikana. Tämä linnoitus rakennettiin vuoden 1207 jälkeen. Turkkilaiset valtasivat ja tuhosivat linnan vuonna 1715, mutta siitä on jäljellä raunioita.
Aivan vuoren vieressä sijaitsee Jeesuksen pyhän sydämen luostari (Moní Ierás Kardías tou Iesoú). Vuoresta on saanut nimensä Tínoksen kunnan osa Exómvourgon kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Exómvourgo Wikimedia Commonsissa
F-Musiikki

F-Musiikin myymälä Antaksentiellä Vantaanportissa on Pohjoismaiden suurin musiikkialan tavaratalo.
F-Musiikki Oy (osa entisestä Fazer Musiikista) on suomalainen musiikkilaitteiden, soittimien ja nuottien maahantuoja ja vähittäiskauppaketju. F-Musiikin valikoimassa on yli kaksikymmentätuhatta tuotetta ja yli satatuhatta nuottia. F-Musiikin myymälä Antaksentiellä Vantaanportissa Vantaalla on Pohjoismaiden suurin musiikkialan tavaratalo.
F-musiikin edeltäjä oli Fazerin musiikkikauppa.
Aiheesta muualla

F-Musiikki Oy
Kalajoen seurakunta

| Kalajoen seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Kalajoen kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Oulun hiippakunta
Rovastikunta:  Kalajoen rovastikunta
Pääkirkko:  Kalajoen kirkko
Perustettu:  1525
Jäsenmäärä:  10 405 (2021)
– Osuus asukkaista:  83,8 %
Kirkollisvero:  1,75 %
Kirkkoherra:  Kari Lauri
Verkkosivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kalajoen seurakunta on Kalajoen kaupungissa Pohjois-Pohjanmaalla toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Kalajoen rovastikuntaan.
Kirkot ja muut tilat

Kalajoen seurakunnalla on seuraavat kirkot: Kalajoen kirkko, Kalajoen satamakirkko (kappeli), Himangan kirkko, Maakallan kirkko ja Raution kirkko. Muita tiloja ovat Jokelan pappila (jossa on kirkkoherranvirasto), Himangan seurakuntakoti, Raution Juttutupa, Kalajoen seurakuntakoti, Kalajoen tsasouna, Raution seurakuntakoti, Ruonan leirikeskus ja Vuorenkallion kappeli.
Hallinto

Kalajoen seurakunnan ylin päättävä elin on kirkkovaltuusto, johon seurakuntalaiset valitsevat luottamushenkilöt neljän vuoden välein seurakuntavaaleissa. Viimeksi seurakuntavaalit olivat marraskuussa 2018, jossa valittiin Kalajoen seurakunnan 27 luottamushenkilöä.
Raution ja Himangan kappeliseurakunnilla on kappelineuvostot, joiden tehtävänä on tukea kappeliseurakuntien alueella tapahtuvaa seurakunnan toimintaa.
Historiaa

Kalajoen seurakunta oli aikoinaan Saloisten seurakuntaan kuulunut kappeliseurakunta, mutta se tuli itsenäiseksi seurakunnaksi jo 1500-luvulla.
Raution kunnan liityttyä Kalajokeen vuonna 1973 ja Himangan liityttyä Kalajokeen vuonna 2010, muodostettiin niille emäseurakunnan yhteyteen omat kappeliseurakunnat.
Herätysliikkeet

Kalajoen seurakunta kuuluu muun Kalajokilaakson tavoin herätysliikkeiden maantieteelliseen kohtaamisalueeseen. Kalajoki ja Himanka kuuluvat rauhansanalaisuuden voimakkaan kannatuksen alueeseen. Kalajoella on voimakasta kannatusta myös vanhoillislestadiolaisuudelle sekä herännäisyydelle. Jossain määrin Kalajoella otoimivat myös kansanlähetys ja uusheräys. Himangan alueella alkaa puolestaan evankelisuuden kannatusalue.
Papisto

Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Kalajoen seurakunnan kirkkoherroina:
Papisto > Kirkkoherrat

| --- | --- |
 1543: Simo  1544–1548: Pietari  1551–1555: Mikael Eerikinpoika Tavastius  1555–1577: Gregorius Henrikinpoika Balls  1578–1588: Dionisius Henrici Tavastensis  1589–1592: Sigfridus Balk Raumensis  1592–1610: Ljungo Tuomaanpoika  1610–1647: Pietari Arctophilacius  1648–1684: Joosef Matinpoika Mathesius  1685–1689: Joosef Joosefinpoika Mathesius  1689–1697: Kaarle Kaarlenpoika Kalling  1697–1709: Abraham Eerikinpoika Falander  1709–1715: Eerik Antinpoika Wallenius  1716–1722: Pietari Gabrielinpoika Calamnius  1722–1730: Olavi Birgerinpoika Cygnell  1731–1739: Erik Falander :  1739–1778: Johannes Salmenius vanhempi  1780–1795: Johannes Salmenius nuorempi  1799–1806: Jakob Jakobinpoika Simelius  1809–1838: Johan Frosterus  1839–1861: Abraham Montin  1863–1866: Herman Magnus Inberg  1869–1879: Berndt Enok Ingman  1881–1899: Karl Adam Ottelin  1901–1919: Jaakko Pohjonen  1920–1927: Juho Anton Heilala  1929–1940: Juho Arvi Metsovaara  1940–1968: Vilho Kivioja  1968–1992: Juhani Kajava  1992–2014: Rauli Junttila  2014→ Kari Lauri
Aiheesta muualla

Seurakunnan kotisivut
| n k Kalajoen rovastikunta |
| --- | --- | --- |
| Seurakunnat |  Alavieska  Haapajärvi  Haapavesi  Kalajoki  Kärsämäki  Nivala  Oulainen  Pyhäjoki  Pyhäjärvi  Reisjärvi  Sievi  Ylivieska  |  |
| Entiset seurakunnat |  Himanka  Merijärvi  Rautio  |  |
Oulun hiippakunta
Everglades

Everglades sijaitsee Okeechobeejärven eteläpuolella.
Everglades on Etelä-Floridassa Yhdysvalloissa sijaitseva subtrooppinen suoalue. Se saa vetensä Kissimmeejoesta ja Okeechobeejärvestä, joiden kanssa se muodostaa yhteisen valuma-alueen. Everglades on noin 95 km leveä ja 160 km pitkä, ja valuu hitaasti etelään päin kohti merta. Alueen eteläosassa oleva Evergladesin kansallispuisto on nimetty Unescon maailmanperintöluetteloon.
Maantiede

Evergladesin pohjoisrajalla on Okeechobeejärvi, johon laskee Kissimmeejoki. Järvi laskee hyvin hitaasti virraten etelään, ja vettä alue saa myös sateista. Järvi on vain neljän metrin korkeudella merenpinnasta, joten yli 150 kilometrin virtausmatkalla ei ole juuri lainkaan pudotusta. Koko suo onkin yhtä tulvatasankoa, 80 kilometrin levyinen ja noin yhden metrin syvyinen joki, joka virtaa kohti etelää paikoin vain 30 metriä vuorokaudessa.
Koko vuoden aikana Evergladesissa sataa 130–150 senttimetriä. Sadekaudella toukokuusta marraskuuhun alue on enimmäkseen matalan veden peitossa, mutta kuivalla kaudella vesi vetäytyy puroiksi ja pieniksi altaiksi, ja saaret laajenevat.
Eliöstö

Evergladesin hallitseva kasvi on ruokomainen sahalehtinen jamaikanisotaarna. Se muodostaa tiheitä ja laajoja kasvustoja, joiden mukaan seutua on kutsuttu ”Ruohojoeksi”. Evergladesissa on monia muitakin ekosysteemejä, kuten mangrovemetsiä. Myös eläimistö on hyvin rikas; näyttävimpiä eläimiä ovat alligaattorit, krokotiilit, manaatit ja floridanpuumat. Kaikkiaan Evergladesissa elää yli 50 matelijalajia, 40 nisäkäslajia, 350 lintulajia, 15 sammakkoeläinlajia ja 300 kalalajia.
Yksi Evergladesin suurimmista uhista ovat ulkomaiset vieraslajit, jotka syrjäyttävät kotoperäiset lajit ja vievät eläimiltä ruoan ja pesimäpaikat. Suolla elää myös paljon karanneista lemmikki- ja kotieläimistä syntyneitä populaatioita.
Historia

Koska Everglades on kauttaaltaan hyvin alavaa maata, alue on ollut viimeisten miljoonien vuosien ajan useasti merenpinnan alapuolla. Kallioperä on enimmäkseen kalkkikiveä, joka on muodostunut merieläinten jäänteistä. Viimeisellä jääkaudella Evergladesin alue oli viileää autiomaata. Suoksi alue on muuttunut vasta viimeisten 10 000 vuoden aikana.
Intiaaneja alkoi muuttaa pysyvästi Evergladesiin noin 5000 vuotta sitten. Suurimmat heimot olivat calusat lännessä ja tequestat idässä. Intiaanit tekivät työkalunsa luusta, puusta ja simpukoista ja liikkuivat kanooteilla. Portugalilaiset löysivät paikalle vuonna 1513, minkä seurauksena jotkin heimot pakenivat syvemmälle sisämaahan. 1700-luvulla jäljellä ei enää ollut juurikaan intiaaneja. Evergladesissa yhä asuneita heimoja alettiin kutsua yhteisnimityksellä seminolet. Eurooppalaiset siirtolaiset alkoivat kuivattaa Evergladesia viljelytarkoituksiin 1880-luvulla ja metsästää sen villieläimiä ruoaksi. Hupenevaa suota alettiin 1900-luvulla myös suojella. Evergladesin kansallispuisto perustettiin vuonna 1934, joskaan siihen ei kuulu koko suoaluetta.
Mangrovepuita.
Jamaikanisotaarnaa ja kalkkikiveä.
Seminoleintiaani Evergladesissa.
Evoluutiobiologia

Evoluutiobiologia on biologian osa-alue, joka keskittyy erityisesti eliöiden evoluution tutkimiseen. Keskeisiä tutkimusaiheita ovat esimerkiksi eliöiden syntyperän sekä niiden kehittymisprosessien selvittäminen.
Sovellukset

Evoluutiobiologiassa käytetyillä käsitteillä ja malleilla, kuten luonnonvalinnalla, on useita sovelluksia.
Jalostus viittaa elävien eliöiden, mikrobien, eläinten tai kasvien kehittämiseen haluttuun suuntaan keinotekoisesti. Tätä on käytetty tuhansien vuosien ajan kasvien ja eläinten domestikaatioon. Tämänkaltaisesta valinnasta on hiljattain tullut merkittävä osa geenitekniikkaa, jossa käytetään antibioottiresistenttien geenien kaltaisia geenitekniikan tekijöitä manipuloimaan DNA:ta. Haluttuja ominaisuuksia omaavia proteiineja kehitetään toistuvien mutaatioiden ja valintojen kierrosten kautta prosessissa, jota kutsutaan ohjatuksi evoluutioksi.
Useat sairaudet eivät ole pysyviä ilmiöitä, vaan kykenevät muuttumaan evoluution myötä. Virukset, bakteerit, sienet ja syövät kehittyvät resistenteiksi immuunijärjestelmille ja lääkeaineille. Samat ongelmat ilmenevät maanviljelyssä kun käytetään hyönteismyrkkyjä ja herbisideja.
Tietojenkäsittelytieteessä aloitettiin evoluution simulointi evoluutioalgoritmeja ja tekoelämää käyttäen 1960-luvulla. Evoluutioalgoritmeista tuli laajalti tunnustettu optimointimenetelmä Ingo Rechenbergin 1960-luvulla tekemän työn johdosta. Hän käytti evoluution strategioita ratkaisemaan monimutkaisia teknisiä ongelmia. Erityisesti geneettiset algoritmit nousivat suosioon John Hollandin kirjoitusten kautta. Käytännön sovelluksiin lukeutuu myös tietokoneohjelmien automaattinen evoluutio. Nykyään evoluutioalgoritmeja käytetään optimoimaan järjestelmiä ja ratkaisemaan moniulotteisia ongelmia tehokkaammin kuin ihmisten kehittämät ohjelmistot.
Kirjallisuutta

Björklund, Mats: Evoluutiobiologia.  Helsinki:  Gaudeamus, 2008.  ISBN 978-952-495-076-3
Futuyma, Douglas J.: Evolutionary Biology.  (Third Edition)  Sunderland, Massachusetts:  Sinauer Associates, 1998.  ISBN 0-87893-189-9  (englanniksi)
Biologia
| --- | --- |
Osa-alueita:   Aerobiologia  Anatomia  Astrobiologia  Biokemia  Ekologia  Eliömaantiede  Eläintiede  Etologia  Evoluutiobiologia  Fysiologia  Genomiikka  Hydrobiologia  Iktyologia  Kasvipatologia  Kasvitiede  Kehitysbiologia  Kudosoppi  Meribiologia  Mikrobiologia  Molekyylibiologia  Muoto-oppi  Neurotiede  Paleontologia  Parasitologia  Perinnöllisyystiede  Sienitiede  Solubiologia  Systematiikka  Taksonomia  Toksikologia 
Käsitteitä:   abioottinen  aineenvaihdunta  biodiversiteetti  biomi  biotooppi  biosfääri  DNA  ekologinen lokero  ekosysteemi  eliöyhteisö  evoluutio  kelpoisuus  lisääntyminen  luonnonvalinta  populaatio  ravinto  sukkessio  uhanalaisuusluokitus  yhteyttäminen  pääjakso  kaari 
Aiheeseen liittyvää:  biologian filosofia
Exárcheia

| Exárcheia Εξάρχεια |
| --- | --- |
 Exárcheian aukio.
 Kaupungin kartta, jossa Exárcheia korostettuna.
Kaupunki:  Ateena, Attika, Kreikka
Suuralue:  1.
Koordinaatit:  37°59′11″N, 23°44′05″E
Postinumero(t):  10000
Lähialueet:  Kolonáki, Omónoia, Pedíon Áreos
Exárcheia (kreik. Εξάρχεια; transl. myös Exárhia, Eksárhia) on kaupunginosa Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsee Ateenan ydinkeskustan koillispuolella ja kuuluu kaupungin 1. suuralueeseen. Sitä rajaavat kadut Patisíon, Panepistimíou ja Alexándras.
Exárcheian kaupunginosaa.
Exárcheia on syntynyt 1800-luvun jälkimmäisellä puoliskolla. Kaupunginosassa sijaitsevat muun muassa Kansallinen arkeologinen museo, Epigrafinen museo ja Ateenan kansallisen teknillisen korkeakoulun vanha rakennus sekä Exárcheian metroasema. Exárcheia tunnetaan opiskelijoiden ja taiteilijoiden suosimana alueena sekä kreikkalaisen vasemmistoanarkismin keskuksena. Alueen opiskelijavastarinnalla on pitkät perinteet, ja muun muassa Kreikan sotilasjuntta kaatui vuonna 1974 alueelta alkaneeseen opiskelijoiden lakkoon.
Kaupunginosan kaakkoispuolella on Kolonákin kaupunginosa, lounaispuolella Omónoia ja pohjoispuolella Pedíon Áreos.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Exárcheia Wikimedia Commonsissa
Ateenan kaupunginosat ja alueet
Aérides
Ágios Artémios
Ágios Elefthérios
Ágios Loúkas
Ágios Nikólaos
Ágios Panteleímonas
Akadimía
Akadimía Plátonos
Akrópoli
Ampelókipoi
Anafiótika
Anáktora
Asteroskopeío
Attikí
Chílton
Elaiónas
Ellinoróson
Erythrós Stavrós
Evangelismós
Exárcheia
Filopáppou
Girokomeío
Gkázi
Gkráva
Gkýzi
Goudí
Goúva
Ilísia
Kallimármaro
Kansallispuutarha
Kerameikós
Klafthmónos
Kolokynthoú
Kolonáki
Kolonós
Koukáki
Kountouriótika
Kynosárgous
Kypriádou
Kypséli
Lampriní
Lófos Skouzé
Lykavittós
Makrygiánni
Metaxourgeío
Mets
Monastiráki
Néa Filothéi
Neápoli
Néos Kósmos
Omónoia
Pagkráti
Patísia
Pedíon Áreos
Pefkákia
Petrálona
Pláka
Plateía Amerikís
Plateía Koliátsou
Plateía Koumoundoúrou
Plateía Mavíli
Plateía Viktorías
Polýgono
Profítis Daniíl
Profítis Ilías
Promponás
Psyrí
Rizoúpoli
Rouf
Sepólia
Stathmós Larísis
Sýntagma
Thiseío
Thymarákia
Treis Géfyres
Váthi
Votanikós
Záppeio
Évripos

| Évripos> Εύριπος |
| --- | --- |
 Évripos-salmi ja Chalkídan kaupunkia.
Maantiede
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Vesialue:  Pohjoinen ja Eteläinen Euboianlahti
Pituus:  8 km
Kapein kohta:  38 m
Valtio
Valtio:  Kreikka
Alue:  Keski-Kreikka
Alueyksikkö:  Euboia
Asutuskeskukset:  Chalkída
Évripos (kreik. Εύριπος), antiikin Euripos (m.kreik. Εὔριπος), on salmi, joka sijaitsee Keski-Kreikan ja Euboian saaren välissä. Se jakaa Euboian mantereesta erottavan Euboianlahden kahteen osaan, Pohjoiseen ja Eteläiseen Euboianlahteen.
Salmen leveys sen kapeimmassa kohdassa on vain 38 metriä. Salmen kohdalla sijaitsee Chalkídan kaupunki (antiikin Khalkis). Sen keskusta on Euboian puolella. Salmen ylittää nykyisin kaksi siltaa: vanha niin kutsuttu Negroponten silta salmen kapeimmalla kohdalla Chalkídan keskustan kupeessa, sekä uusi 215 metriä pitkä silta kaupungin eteläpuolella kohdassa, jossa salmen leveys on noin 160 metriä. Ensimmäinen silta salmen yli rakennettiin vuonna 411 eaa.
Vuorovesi-ilmiö

Salmi tunnetaan vuorovesi-ilmiöstään, joka on itäiselle Välimerelle poikkeuksellisen voimakas. Veden virtauksen suunta salmessa vaihtuu kuutena tai seitsemänä päivänä kuukaudessa jopa 14 kertaa yhden vuorokauden aikana, seitsemän kertaa päivällä ja seitsemän kertaa yöllä. Ilmiössä on kuitenkin huomattavaa vaihtelua.
Ilmiön selityksen löytäminen oli suuri ongelma antiikin aikana, ja se mainitaan usein antiikin kirjallisuudessa. Platonille Euripos toimi filosofisena vertauskuvana mielipiteestä, jonka mukaan mikään (fyysinen) ei ole vakaata. Erään legendan mukaan Aristoteles olisi jopa tehnyt paikalla itsemurhan, koska ei kyennyt selittämään ilmiötä.
Livius selitti ilmiön voimakkailla tuulilla.
Nykyisin ilmiö tunnetaan kaupungissa nimellä trelá nerá (”hullut vedet”), ja chalkídalaiset viittaavat itseensä ilmauksella trelonerítes (”hulluvetiset”).
| --- | --- |
Évripoksen vanha silta Chalkídassa.: Évripoksen uusi silta Chalkídan eteläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Évripos Wikimedia Commonsissa
Eväkölijalkaiset

| Eväkölijalkaiset |
| --- | --- |
 Eväkölijalkaisiin kuuluvia lajeja
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Kotilot Gastropoda
Alaluokka::  Caenogastropoda
Lahko::  Littorinimorpha
Heimo::  Eväkölijalkaiset Carinariidae  Blainville, 1818
Suvut
 Cardiapoda  Carinaria  Pterosoma 
Katso myös
   Eväkölijalkaiset Wikispeciesissä   Eväkölijalkaiset Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eväkölijalkaiset (Carinariidae) on kotiloihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä.
Taksonomia ja anatomia

Eväkölijalkaiset jaetaan kolmeen sukuun ja lajeja on yhteensä kahdeksan. Eväkölijalkaiset ovat suhteellisen kookkaita nilviäisiä, esimerkiksi Carinaria cristata voi kasvaa 68 cm pitkäksi. Heimon lajien kuori on hyvin pieni, läpinäkyvä ja surkastunut. Jalka on eväkölijalkaisilla hyvin pitkä ja muodoltaan pitkänomainen. Jalassa on useita evämäisiä tai siipimäisiä ulokkeita. Kidukset ovat lajeilla suuret.
Levinneisyys ja elintavat

Eväkölijalkaisia tavataan lämpimistä meristä. Heimon lajien ravintoa ovat pehmeäruumiiset kampamaneetit, meduusat ja salpat, äyriäisten poikaset ja kalat.
Faasi

Lasi, ilma, jää ja juoma muodostavat kukin oman faasinsa
Faasi eli olomuotoalue on systeemin homogeeninen osa-alue, jota erottaa rajapinta toisesta faasista. Homogeenisuus tarkoittaa että materiaalin fysikaaliset ominaisuudet, esimerkiksi tiheys, taitekerroin, magnetisaatio ja kemiallinen koostumus ovat samat koko faasissa. Esimerkiksi vesilasiin upotetut kiinteät jääpalat muodostavat yhden faasin ja nestemäinen vesi toisen. Lisäksi lasi sekä lasin ympärillä oleva kostea ilma muodostavat kumpikin oman faasinsa.
Termejä faasi ja olomuoto käytetään joissain yhteyksissä toistensa synonyymeinä. Usein olomuodolla tarkoitetaan perinteistä luokittelua kaasumaiseen, nestemäiseen sekä kiinteään olomuotoon. Samalla aineella voi kuitenkin olla esimerkiksi useampi kiinteän olomuodon faasi, joilla on eri kiderakenne, jolloin termi "faasi" edustaa hienosyisempää luokittelua kuin "olomuoto".
Ominaisuudet

Faasille on tyypillistä tietty järjestäytyneisyyden aste ja tyyppi. Tämän vuoksi yhdellä aineella voi olla useita eri faaseja, joilla on sama olomuoto. Monilla kiinteillä aineilla on useita mahdollisia kiderakenteita, joista vain yksi on kussakin lämpötilassa ja paineessa stabiili. Esimerkiksi tinan kiderakenne muuttuu tetragonisesta kuutiolliseksi alle 13,2 °C:n lämpötiloissa pitkän ajan kuluessa. Tämä näkyy vanhoissa tinaesineissä epämiellyttävinä läikkinä. Myös hiilen kolme kiinteää muotoa, timantti, grafiitti ja fullereeni, ovat kaikki eri faaseja, joista vain grafiitti on stabiili normaaliolosuhteissa. Timantin muuttuminen grafiitiksi huoneenlämpötilassa ja ilmanpaineessa kestää kuitenkin mittaamattoman pitkän aikaa.
Homogeeniseltakin näyttävä aine voi olla mikrotasolla eri faasien seos. Tekniset metallit ovat tavallisesti metalliseoksia, jotka voivat sisältää eri kidemuotoa edustavia faaseja. Kolloidi on yleisnimi hienojakoisille seoksille, joissa on kahta eri faasia. Emulsiossa on kaksi eri nestefaasia ja suspensiossa tai geelissä neste ja kiinteä faasi.
Olomuodonmuutoksiin liittyy tiettyjä termodynaamisia ominaisuuksia, joita esiintyy myös muissa fysikaalisissa muutoksissa, esimerkiksi magnetoitumisessa. Ensimmäisen kertaluvun faasimuutoksessa aineen sisäenergia–lämpötila-käyrällä on epäjatkuvuuspiste. Toisen kertaluvun muutoksissa aineen lämpökapasiteetti–lämpötilakäyrä on epäjatkuva. Koska kaikkien tämäntapaisten muutosten laskennallinen käsittely on hyvin samankaltainen riippumatta mahdollisista olomuodonmuutoksista, tapana on kutsua näitä kaikkia faasimuutoksiksi ja eri tiloja faaseiksi. Termodynaamisella käsittelyllä on jopa pyritty mallintamaan maailmankaikkeuden perusrakenteen muutoksia sen varhaisvaiheissa.
Energiatekniikassa tutkitaan mahdollisuuksia hyödyntää erilaisia  faasimuutosmateriaaleja energian varastoinnissa ja myöhemmässä hallitussa vapauttamisessa.
EWR VJ 101

EWR VJ 101C X-2 Deutsches Museumissa Münchenissä
EWR VJ 101 oli saksalainen experimental-lentokone. VJ tuli sanoista "Vertikal Jäger" (VTOL). Siitä kaavailtiin seuraajaa F-104G Starfighterille, mutta hanke keskeytettiin. Jos suunnitelma olisi toteutunut, siitä olisi tullut nopein VTOL-lentokone (2 Machin nopeus). 29. heinäkuuta 1964 toinen prototyyppi, X-2, lensi nopeudella Mach 1,04 ilman jälkipoltinta. lähde?
Heinkel- ja Messerschmitt-yhtiöt olivat kumpikin laatineet esisuunnitelman tällaisesta lentokoneesta vuoteen 1959 mennessä. Ne perustivat tämän lentokoneen kehitystä varten Entwicklungsring Süd-yhteisyrityksen. Prototyypit kulkivat nimellä EWR VJ 101 C.
Kaksi prototyyppiä valmistettiin: X-1 ja X-2. Koelennot alkoivat 10. huhtikuuta 1963. 14. syyskuuta 1963 X-1 tuhoutui lento-onnettomuudessa, joka johtui autopilotin viasta.
X2 lensi 22. lokakuuta 1965 alkaen. Siinä oli jälkipoltin.
Projekti keskeytettiin vuonna 1968. Tällöin brittien, paljon hitaampi, Harrier oli toteumassa, mutta muuten usko pystysuoraan nouseviin hävittäjiin oli häviämässä. lähde?
Tekniset tiedot

Pituus: 15,7 m
Kärkiväli: 6,61 m
Maksimilentoonlähtöpaino: 6 000 kg
Moottorit: 4 + 2 (nousu) Rolls-Royce RB 145 suihkumoottoria
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta EWR VJ 101 Wikimedia Commonsissa
Valokuvia
Saksan VTOL projektit (Arkistoitu – Internet Archive)
Lyhyt VJ 101 historiikki (saksaksi).
Nils Fabricius

Nils Erik Werner Fabricius (8. marraskuuta 1913 Helsinki, Suomi – 7. heinäkuuta 1995 Ruotsi) oli suomalainen koripallovaikuttaja. Fabricius oli mukana perustamassa Suomen Koripalloliittoa vuonna 1939.
Koripallon lisäksi hän harrasti yleisurheilua ja levitti lentopallon oppia muualle Suomeen. Vuonna 1946 Fabricius muutti Ruotsiin. Yleisurheilun SM-kilpailuista Fabricius saavutti 110 metrin aitajuoksussa hopeaa vuonna 1938, pronssia 1940, 200 metrin aitajuoksussa pronssia 1939, 400 metrin aitajuoksussa pronssia 1940 ja kymmenottelussa hopeaa 1938.
Fabricius nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen vuonna 2019.