stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaarlo Bergbom
Kirjallinen tuotanto

Saimaan rannalla : laulunäytelmä 1:ssä näytöksessä lauluineen ja tansseineen. Toinen tekijä J. Korhonen. U. W. Telén & Co 1897.
Kaarlo Bergbomin kirjoitukset 1. Toim. Eliel Aspelin Haapkylä. Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1907.
Näytelmät:
Pombal ja jesuiitat (1863)
Paola Morani (1864)
Kertomukset:
Belsatzarin pidot (1864)
Julian (1867)
Aarnihauta (1868)
Sydämmiä ihmistelmeissä (1869)
Kaarlo Bergbomin kirjoitukset 2. Toim. Eliel Aspelin Haapkylä. Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1908.
I Tutkimukset:
Historiallinen draama Saksassa (v. 1868)
Heinrich Heine. Luonnekuva (v. 1864)
Ranskan toinen keisarikausi ja sen kirjallisuus I-III (v. 1866)
Karl Jonas Ludvig Almqvist (v. 1866)
Ulkomaan kirjallisuutta. Uusia romaaneja (v. 1867)
Neljä vuotta Suomen kirjallisuuden historiasta (v. 1870)
Saksalaisesta draamasta 1870-71 (v. 1872)
II Arvostelut (Kirjallisesta Kuukauslehdestä):
V. 1866:
Hermann Paul, Finnische Dichtungen.
K. Rosendahl, Ainamo, På Lemos strand, Sceniska monologer
Kapten Puff, Små berättelser och tidsbilder
Helmivyö suomalaista runoutta.
V. 1867:
Zach. Topelius, Läsning för barn
Album, utgifvet af Konstnärsgillet
Näytelmistö IV
Z. Topelius, Välskärin juttuja I
V. 1868:
Stella, En qvinna af vår tid
Theodor Sederholm, 1 Finland
Karl Robert Malmström, Erik Fleming
Axet 1867
(G. V. Antell) En natt i torpet
Näytelmäkirjallisuutta III.
V. 1869:
Karl Gustaf Estlander, De Bildande Konsternas Historia
Album, utgifvet af Nyländingar IV
A. Oksanen, Säkeniä II
(K. J. Gummerus) Rahvaan tytär
Biet Litterär kalender
Theaterikirjasto I-III
Näytelmiä II
(A. Andelin) Lyriska Dikter
Björnstjerne-Björnson, Kalatyttö
George Elliot, Silas Marner
Roderich Benedix, Kassan avain
A. Rahkonen, Laukkuryssä
Gabriel Lagus, Klubbhöfdingen
K.F. Eneberg. Dikter.
(E. Nervander) Dikter, Honkain Tarinat.
V, 1870:
T. Hahnsson, Haapakallio
J. H. Erkko, Runoelmia.
V. 1872:
A. Kivi, Margareta.
III. Teatterioloistamme (v. 1872):
Muutamia sanoja nykyisistä teatterioloistamme.
Vielä muutamia sanoja nykyisistä teatterioloistamme I-III.
Kaarlo Bergbom ja Suomalaisen teatterin synty : Kaarlo Bergbomin kirjoituksen teatterioloistamme 1872. Johdannon kirj. Eino Kauppinen. Otava 1960.
Bergbomin kirjallisessa jäämistössä on myös näytelmä Liuksialan ruusu, samoin kuin muiden näytelmien ja novellien suunnitelmia, runoja ja niiden harjoitelmia.
Kirjallisuutta

Pentti Paavolainen, Nuori Bergbom : Kaarlo Bergbomin elämä ja työ I 1843-1872, Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu, 2013. ISBN 978-952-6670-22-5. Sarja: Teatterikorkeakoulun julkaisusarja 43, ISSN 0783-3385  (Teos verkossa[vanhentunut linkki] ISBN 978-952-6670-23-2)
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Kaarlo Bergbomin e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta.
A. Th. Böök : Suomalaisen teatterin tienraivaajia. "Uskokaa pois, viipurilaiset, meistä tulee jotakin!", Aamulehti, 22.01.1939, nro 20, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
Finnrose 45

Finnrose 45 on  Oy Fiskars Ab Turun veneveistämön valmistama ja Angus Primrosen suunnittelema ketsitakiloitu moottoripurjehtija. Veneitä valmistettiin 1970-luvulla kahdeksan kappaletta, joista suurin osa myytiin vientiin. Viimeinen runko jäi puolivalmiina Fiskarsille, ja siitä rakennettiin vuosina 1980-81 meripartiolaisten koulutusalus Rhea Turun Sinikotkille. Myöhemmin Finnrose 45:n muoteilla on valmistettu vielä yhdeksäs runko. Muotit päätyivät sittemmin Nauticat Yachtsille, jossa ne tiettävästi edelleen sijaitsevat.
Finnrose 45:n ohella valmistettiin myös pienempää mallia Finnrose 37.
Finnrose 45 tunnetaan merikelpoisena ja vankkarakenteisena veneenä, jonka tilavassa rungossa on hyvät asumistilat.
| --- | --- |
Suunnittelija: Angus Primrose
Rakentaja: Oy Fiskars Ab Turun veneveistämö
Suurin pituus: 14,50 m
Vesilinjan pituus: 11,00 m
Suurin leveys: 4,38 m
Syväys: 1,80 m
Isomaston korkeus: 18,00 m
Purjepinta-ala: 96 m²
EY-numero

EY-numero, eli EINECS-, ELINCS- tai No Longer Polymers -numero, on aineen virallinen numero Euroopan unionissa. EINECS-numeroon saatavilla Euroopassa kaupallisessa käytössä olevien kemiallisten aineiden luettelossa (EINECS (1). ELINCS-numero on saatavilla Euroopassa ilmoitettujen aineiden luettelossa (sellaisena kuin se on tarkistettuna) (EUR 22543 EN, Euroopan yhteisöjen julkaisutoimisto, 2006, ISSN 1018-5593). No Longer Polymers -numero on saatavilla No Longer Polymers -aineiden luettelossa (sellaisena kuin se on tarkistettuna) (Euroopan yhteisöjen julkaisutoimiston asiakirja, 1997, ISBN 92-827-8995-0). EY-numero on seitsenmerkkinen
XXX-XXX-X-tyyppinen numero, joka alkaa numerosta 200-001-8 (EINECS), 400-010-9 (ELINCS) ja 500-001-0 (No Longer Polymers).
Aiheesta muualla

Reachneuvonta: tiettyjen vaarallisten aineiden yhdenmukaistettu luokitus ja merkinnät[vanhentunut linkki]
Augusten Burroughs

Augusten Burroughs
Augusten Xon Burroughs (s. 23. lokakuuta 1965 Pittsburgh, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on muistelma Juoksee saksien kanssa (Running with Scissors, 2002), josta on tehty myös samanniminen elokuva (2006).
Elämä

Burroughs on alkuperäiseltä nimeltään Christopher Robison. Hän on runoilija Margaret Robisonin ja edesmenneen filosofian professori John G. Robisonin nuorempi poika. Burroughsin isoveli John Elder Robison (s. 1957) on kirjoittanut Look Me in the Eye -nimisen muistelmateoksen, joka kuvailee hänen elämäänsä Aspergerin syndrooman kanssa.
Burroughs asui suurimman osan lapsuudestaan läntisessä Massachusettsissa. Hänen vanhempansa erosivat 1978, ja Burroughs päätyi asumaan äitinsä psykiatrin perheeseen Northamptoniin.
Burroughs vaihtoi nimensä 18-vuotiaana. Hän muutti New Yorkiin ja työskenteli pitkään mainostoimistossa. Vuonna 1996 hän hakeutui hoitoon alkoholisminsa takia.
Augusten Burroughs asuu sekä New Yorkissa että Amherstissa Massachusettsissa puolisonsa ja kirjallisuusagenttinsa Christopher Schellingin kanssa. Aiemmin Burroughs oli ptikässä avoliitossa graafikko Dennis Pilsitsin kanssa.
Tuotannosta

Burroughsin ensimmäinen teos Sellevision julkaistiin 2000. Tähän mennessä Burroughsilta on julkaistu seitsemän teosta, joista suurin osa pohjautuu hänen omaan elämäänsä. Näistä on suomennettu Running with Scissorsin (Juoksee saksien kanssa, 2006) lisäksi Dry (Kuivilla, 2009), Magical Thinking (Maagista ajattelua, 2010) ja Possible Side Effects (Mahdolliset sivuvaikutukset). Burroughsin kirjoja on julkaistu yli kahdessakymmenessä maassa. Running with Scissors pysyi New York Timesin bestsellerlistalla yli kaksi ja puoli vuotta.
Teokset

2000 – Sellevision (ISBN 0-312-26772-X) (fiktiivinen)
2002 – Juoksee saksien kanssa (ISBN 0-312-28370-9)
2003 – Kuivilla (ISBN 0-312-42379-9)
2004 – Maagista ajattelua (ISBN 0-312-31594-5)
2006 – Mahdolliset sivuvaikutukset (ISBN 0-312-31596-1)
2008 – A Wolf at the Table (ISBN 0-312-42827-8)
2009 – You Better Not Cry: Stories for Christmas (ISBN 0-312-34191-1)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Augusten Burroughs
Käännös suomeksi
Conflans-Sainte-Honorine

| Conflans-Sainte-Honorine |
| --- | --- |
 Conflans-Sainte-Honorinen vanhaakaupunkia
 vaakuna
 Conflans-Sainte-Honorine
 Koordinaatit: 48°59′57″N, 02°05′54″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Île-de-France
Departementti:  Yvelines
Arrondissementti:  Saint-Germain-en-Laye
Hallinto:  
 – Pormestari:  Laurent Brosse
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  9,9 km²
Väkiluku (2013):  35 213
 – Väestötiheys:  3 556,9 as./km²
Postinumero:  78700
 
 www.conflans-sainte-honorine.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Conflans-Sainte-Honorine  on kunta Ranskan Yvelinesin departementissa Pariisin metropolialueella. Se sijaitsee noin 20 kilometrin päässä Pariisista Oise- ja Seinejokien yhtymäkohdassa. Kunnassa on arviolta 35 213 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 9,9 neliökilometriä.
Nimi Conflans tulee alun perin sanasta ’confluent’ joka tarkoittaa ’yhteenvirtaava’. 1200-luvulla nimeen
lisättiin ’Sainte Honorine’ eli ’Pyhä Honorine’, joka haudattiin paikkakunnalla vuonna 876.
Conflans on ollut Ranskan veneliikenteen keskus. Heinäkuussa juhlitaan 'Pardon national de la batellerie' -juhlaa. Conflansin Prieuré-linnassa on veneliikenteen museo.
Liikenne

Pariisista Conflans-Sainte-Honorineen pääsee junalla puolessa tunnissa (RER A). Rautatieasema on Conflans–Fin d'Oise. Pariisista Conflans-Sainte-Honorineen pääsee myös paikallisjunalla Paris–Saint-Lazarelta, rautatieasemat ovat Conflans–Fin d'Oise ja Conflans-Sainte-Honorine.
Kirjallisuutta

Bernard Lesueur, Conflans-Sainte-Honorine, histoire fluviale de la capitale de la batellerie, Éd. de L'Harmattan, 1994 (ranskaksi)
Patrice Dupuy, Sainte Honorine, pèlerinage et prieuré de Conflans, Éd. du Valhermeil, 2000, (ISBN 291332813X) (ranskaksi)
Roselyne Bussière et Stéphane Asseline, Conflans-Sainte-Honorine, terre de confluences, Inventaire général du patrimoine culturel, images du partimoine 233, (ISBN 2905913452) (ranskaksi)
Conflans ja Oise vasemmalla, Seine oikealla
Charles-François Daubigny: Seine ja Oise Conflansissa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Conflans-Sainte-Honorine Wikimedia Commonsissa
Kunnan internetsivut
Pariisin esikaupunkialueen kunnat
| Väkiluku | Kunnat |
| --- | --- |
yli 2 000 000: Pariisi
yli 75 000: Argenteuil · Asnières-sur-Seine · Aulnay-sous-Bois · Boulogne-Billancourt · Champigny-sur-Marne · Colombes · Créteil · Montreuil · Nanterre · Rueil-Malmaison · Saint-Denis · Saint-Maur-des-Fossés · Versailles · Vitry-sur-Seine
yli 50 000: Antony · Aubervilliers · Le Blanc-Mesnil · Bondy · Cergy ·  Clichy · Courbevoie · Drancy · Évry · Fontenay-sous-Bois · Issy-les-Moulineaux ·  Ivry-sur-Seine · Levallois-Perret ·  Maisons-Alfort · Neuilly-sur-Seine ·  Noisy-le-Grand ·  Pantin · Sarcelles · Sartrouville
yli 25 000: Alfortville · Athis-Mons · Bagneux · Bagnolet · Bezons · Bobigny · Champs-sur-Marne · Charenton-le-Pont · Châtenay-Malabry · Châtillon · Chatou · Chelles · Le Chesnay · Choisy-le-Roi · Clamart · Clichy-sous-Bois · Conflans-Sainte-Honorine · Corbeil-Essonnes · La Courneuve · Draveil · Élancourt · Épinay-sur-Seine · Ermont · Franconville · Fresnes · Gagny · Garges-lès-Gonesse · Gennevilliers · Goussainville · Guyancourt · L'Haÿ-les-Roses · Houilles · Livry-Gargan · Malakoff · Mantes-la-Jolie · Massy · Meaux · Melun · Meudon · Montigny-le-Bretonneux · Montrouge · Les Mureaux · Neuilly-sur-Marne · Nogent-sur-Marne · Noisy-le-Sec · Palaiseau · Le Perreux-sur-Marne · Pierrefitte-sur-Seine · Plaisir · Poissy · Pontault-Combault · Pontoise · Puteaux · Rosny-sous-Bois · Saint-Cloud · Saint-Germain-en-Laye · Saint-Ouen · Sainte-Geneviève-des-Bois · Sannois · Savigny-sur-Orge · Savigny-le-Temple · Sevran · Stains · Suresnes · Taverny · Thiais · Trappes · Tremblay-en-France · Les Ulis · Vanves · Vigneux-sur-Seine · Villejuif · Villemomble · Villeneuve-Saint-Georges · Villepinte · Villiers-le-Bel · Villiers-sur-Marne · Vincennes · Viry-Châtillon · Yerres
alle 25 000: 1 470 muuta kuntaa, joista merkittävimmät Auvers-sur-Oise · Bougival · Le Bourget · Chantilly · Chessy · Crépy-en-Valois · Écouen · Enghien-les-Bains · Étampes · Fontainebleau · Gisors · Maintenon · Maisons-Laffitte · Marly-le-Roi · Montfermeil · Montmorency · Orly · Orsay · Le Raincy · Rambouillet · Roissy-en-France · Rungis · Saclay · Saint-Cyr-l'École · Sceaux · Sèvres · Le Vésinet
Crazy pineapple

Crazy pineapple on hold'em-pokeripelin muoto, jossa on piirteitä sekä texas hold'emista että omaha hold'emista.
Peliä pelataan texas hold'emin tapaan, mutta jokaiselle pelaajalle jaetaan kolme piilokorttia kahden sijaan. Kun pöytään on jaettu kolme yhteistä korttia (eli floppi), jokainen mukana oleva pelaaja heittää itseltään yhden kortin kolmesta pois. Texas hold'emin tapaan neljännen (turn) ja viidennen pöytäkortin (river) jälkeen viiden kortin käsi muodostetaan käyttäen kahta, yhtä tai ei yhtään käsikorttia.
Eri muotoja > Crazy pineapple hi-lo

Crazy pineapplea voidaan pelata myös "hilo" -muodossa, jolloin potti jakaantuu parhaan ja huonoimman käden mukaan (muita nimityksiä muun muassa "8 or better", "8/b", "high-low"). Puolet potista menee pienimmän käden omaavalle. Pienimmän pokerikäden muodostamisessa on rajoituksena, että kaikki käden muodostamiseen käytetyt kortit ovat arvoltaan korkeintaan 8 ja eri suuruisia keskenään. Low-käden muodostavat kortit voivat muodostaa myös värin tai suoran, mutta se ei vaikuta käden pienuuteen. Ässä lasketaan ykköseksi. Low-käsien paremmuusjärjestys määräytyy korkeimman kortin mukaan: yhdistelmä 7-6-5-3-2 on parempi kuin 8-4-3-2-A. Jos kahdella pelaajalla on sama korkea kortti, verrataan seuraavaksi korkeinta korttia jne. Yksinkertainen nyrkkisääntö käsien suuruusjärjestykselle on laittaa kortit arvojärjestykseen ja muodostaa niistä näin viisinumeroinen luku. Paras low-käsi on käsi, jonka lukuarvo on pienin ja paras mahdollinen low-käsi on siis 5-4-3-2-A. 4-3-2-2-A taas ei ole low-käsi, koska kädessä on pari. Pelaajalla on mahdollista voittaa sekä parhaalla että pienimmällä kädellä. Jollei "low"-käden muodostaminen ole mahdollista, korkein käsi vie koko potin.
Eri muotoja > Muita versioita

Jos pelissä kolmas kortti heitetään pois jo ennen floppia, sitä kutsutaan nimellä pineapple. Versiossa, jossa pelaajat säilyttävät kaikki kolme korttia itsellään jaon loppuun asti, kutsutaan nimillä tahoe hold'em tai lazy pineapple.
Kirjallisuutta

Kim Greenblatt: Crazy Pineapple 8b Poker (ISBN 978-0-9777282-4-4)
Jackie Collins

| Jackie Collins |
| --- | --- |
 Collins vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. lokakuuta 1937 Lontoo, Englanti
Kuollut: 19. syyskuuta 2015 (77 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, USA
Ammatti:  kirjailija, näyttelijä
Vanhemmat:  Elsa Bessant Joseph William Collins
Puoliso:  Wallace Austin (1960–1964) Oscar Lerman (1966–1992)
Aiheesta muualla
Kotisivu
Jacqueline Jill ”Jackie” Collins (4. lokakuuta 1937 Lontoo – 19. syyskuuta 2015 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli brittiläinen bestsellerkirjailija ja näyttelijä. Hänen siskonsa on näyttelijä Joan Collins. Lisäksi hänellä oli yksi veli. Collins muutti jo nuorena Hollywoodiin, ja hänen kirjansa käsittelevätkin paljolti Hollywoodin elämää.
Ura

Collins toimi näyttelijänä 1940-luvun lopusta 1960-luvun puoliväliin, minkä jälkeen hän keskittyi kokonaan kirjailijanuraansa. Hänen ensimmäinen romaaninsa Maailma on täynnä aviomiehiä (The World Is Full of Married Men) ilmestyi vuonna 1968 sekä alkukielellä että Mario Talaskiven käännöksenä. Hänen ensimmäinen bestsellerromaaninsa oli Unelmakaupungin naisia, ja sen jälkeen useat hänen romaaninsa ovat yltäneet listalle. Hänen teoksistaan on tehty elokuvia ja televisiosarja.
Yksityiselämä

Collins avioitui ensimmäisen kerran 1960 Wallace Austinin kanssa, mutta liitto päättyi eroon. He saivat yhden tyttären. Vuonna 1965 hän avioitui Oscar Lermanin kanssa, ja he saivat kaksi tytärtä. Lerman menehtyi 1992. Vuonna 1994 Collins kihlautui Frank Calcagninin kanssa. Calcagini menehtyi 1998.
Collins kuoli Los Angelesissa 19. syyskuuta 2015 sairastettuaan rintasyöpää yli kuusi vuotta.
Aiheesta muualla

http://authorscalendar.info/jcollins.htm
Jackie Collins Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
http://jackiecollins.com/
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Yle 
Muut:  IdRef
Feynman Lectures on Physics

Feynman Lectures on Physics; toinen painos, 2005.
The Feynman Lectures on Physics on Richard Feynmanin, Robert B. Leightonin ja Matthew Sandsin vuonna 1964 julkaisema kirja fysiikasta. Kirja koottiin Feynmanin opiskelijoilleen pitämistä luennoista California Institute of Technologyssa vuosina 1961–1963. Se julkaistiin vuonna 1964. Kirjan kustansi Addison-Wesley.
Valikoima luennoista on julkaistu suomeksi nimellä Suhteellisen helppoa – seitsemän lukua fysiikkaa (Ursa 2002, ISBN 9789525329186).
Aiheesta muualla

Feynman Lectures on Physics HTML-versiona
Sam Farha

| Ihsan "Sam" Farha |
| --- | --- |
 Sam Farha National Heads-Up Poker Championshipissä.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  3
WSOP-rahasijat:  21 
WPT-voitot:  0
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  2 963 526
Päivitetty:  19. marraskuuta 2024
Ihsan "Sam" Farha (s. 1959 Beirut, Libanon) on libanonilaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Farha on kolminkertainen WSOP-voittaja ja tullut tunnetuksi esiintymisistään High Stakes Poker ja Poker After Dark -pokeriohjelmissa. Farhaa pidetään erityisesti suurten panosten omaha-käteispelien taitajana.
Farha muutti Yhdysvaltoihin 1970-luvulla sisällissodan puhjettua Libanonissa. Asetuttuaan Kansasin Wichitaan vuonna 1977 hän aloitti opiskelut Kansasin yliopistossa. Valmistuttuaan liiketalouden opinnoistaan hän muutti Houstoniin, Teksasiin työskennelläkseen yhdessä veljensä kanssa. Farha pelasi ensimmäisen kerran pokeria vuosi Houstoniin muuttamisensa jälkeen. Hän aloitti pokeriammattilaisuutensa vuonna 1990.
Marraskuussa 2024 Farhan pokeriuran turnausvoitot ylittivät 2,9 miljoonaa dollaria.
Farha on julkaissut vuonna 2007 pokerikirjan Farha on Omaha: Expert Strategy for Beating Cash Games and Tournaments (toimittanut Storms Reback, ISBN 978-1600780202).
World Series of Poker

Farhan rahallisesti merkittävin turnaussaavutus on kakkostila Chris Moneymakerin voittamassa vuoden 2003 World Series of Pokerin pääturnauksessa. Farha voitti 1,3 miljoonaa dollaria. Farhan kaikki WSOP-rannekkeet ovat tulleet omahasta:
| Vuosi | Turnaus | Voittosumma (USD) |
| --- | --- | --- |
| 1996 | $2500 Pot Limit Omaha | 145 000 |
| 2006 | $5000 Limit Omaha 8/b | 398 560 |
| 2010 | $10,000 Omaha Hi-Low Split-8 or Better Championship | 488 241 |
Moniin muihin tunnettuihin pokeriammattilaisiin verrattuna käteispelejä suosivalla Farhalla on vähän rahasijoja WSOP-turnauksista - vain 21 - mutta näistä viisi kertaa hän on sijoittunut kolmen parhaan joukkoon ja voittanut kolme kertaa.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Sam Farha The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
Sam Farha Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Yhdysvallat 
Sam Farha WSOP-turnauksessa kesällä 2006.
Marie-Madeleine Fourcade

| Marie-Madeleine Fourcade |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. marraskuuta 1909 Marseille, Ranska
Kuollut: 20. heinäkuuta 1989 Pariisi, Ranska
Marie-Madeleine Fourcade, ent. Méric, o.s. Bridou, (8. marraskuuta 1909 Marseille – 20. heinäkuuta 1989 Pariisi) oli Ranskan vastarintaliikkeen jäsen toisessa maailmansodassa. Fourcade on yksi harvoista eurooppalaisnaisista, jotka johtivat vastarintaryhmittymää toisessa maailmansodassa. Sodan jälkeen Fourcade oli aktiivinen politiikassa. Hän oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 1980–1981.
Toiminta vastarintaliikkeessä

Fourcade nousi vastarintaryhmä Alliancen johtoon vuonna 1941, kun ryhmittymän perustanut Georges Loustaunau-Lacau vangittiin. Alliance-ryhmän toimintaan kuului muun muassa tiedustelua. Ryhmittymän jäsenet käyttivät peiteniminään eläinten nimiä, mistä ryhmittymä sai lempinimekseen Nooan arkki. Fourcaden peitenimi vastarintaliikkeessä oli Hérisson, joka tarkoittaa siiltä.
Fourcade on kirjoittanut kokemuksistaan vastarintaliikkeessä muistelmateoksen L’Arche de Noé (ISBN 2259186777).
Dorothea Caesarealainen

Francisco de Zurbaránin maalaus Pyhä Dorothea 1640-luvulta.
Pyhä Dorothea Caesarealainen (ital. Santa Dorotea, esp. Santa Dorotea) oli varhais­kristillinen marttyyrineitsyt, joka kirkollisen perimätiedon mukaan teloitettiin Kappadokian Caesareassa noin vuonna 311. Hänen todellisesta historiallisesta olemassa­olostaan tai teoistaan ei ole juuri nimeksikään luotettavaa tietoa. Hänet luetaan Diokletianuksen vainoissa surmattujen marttyrien joukkoon, vaikka hän kuolikin vasta Diokletianuksen luovuttua vallasta. Häntä ei pidä sekoittaa toiseen 300-luvun pyhimykseen, Dorothea Aleksandria­laiseen.
Dorothea ja Theophilus mainitaan roomalaisessa martyro­logiassa Kappadokian Caesarean marttyreinä, ja hänen muistopäivänsä on 6. helmikuuta. Häntä pidetään siis virallisesti pyhimyksenä, mutta koska hänestä ei ole juuri muuta kuin tietoa kuin legendat, hän ei ole enää vuoden 1969 jälkeen ollut mukana katolisen kirkon pyhimyskalenterissa.
Kunnioitus

Varhaisin lähde, jossa Dorothea mainitaan, on Martyrologium Hieronymianum.  Siinä hänestä mainitaan vain kolme seikkaa: marttyyri­kuoleman päivämäärä ja paikka sekä hänen ja Theophiluksen nimet.
Dorothean kultti levisi keskiajalla Euroopassa laajalle.  Häntä kunnioitettiin Euroopassa 600-luvulta lähtien. Ruotsissa häntä pidettiin keskiajan lopulla 15. jäsenenä neljän­toista pyhän auttajan joukossa, ja taiteessa hän esiintyy yhdessä Pyhän Barbaran, Katariina Aleksandria­laisen ja Margareta Antiokia­laisen kanssa, joiden kanssa hän muodostaa pääneitsyinä (ruots. Huvudjungfrur) tunnetun neljän naispyhimyksen ryhmän.
Philip Massingerin ja Thomas Dekkerin vuonna 1622 julkaistu näytelmä The Virgin Martyr perustuu Dorothea Caesarealaisen elämään ja marttyyrikuolemaan.
Dorothea Caesarealaisen mukaan on nimetty Pyhän Dorothean sisarten kongregaatio, nunnien yhteisö, joka harjoittaa opetus­toimintaa sekä kukkien viljelyä.
Pyhää Dorotheaa esittävä lasimaalaus Reinin ylä­juoksun varrella, noin vuodelta 1450
Hans Baldung Grienin maalaus Pyhän Dorothean mestaus
Alessandro Tiarinin maalaus Pyhä Dorothea ja enkeli
Tuntemattoman Brixen-koulukunnan taiteilijan fresko 1400-luvulta
Lucas Cranach vanhempi, Die Heilige Dorothea, noin 1530.
Dorothea syntyi aikana, jolloin kristittyjä vainottiin. Legendan mukaan hän vihasi epä­jumalien kuvien palvontaa, ja niinpä hän pyysi isäänsä, äitiään ja sisariaan Christineä ja Celestineä hylkäämään omistamansa kuvat. Niin he tekivätkin, ja pakenivat Kappadokiaan, Caesarean kaupunkiin, jossa he lähettivät Dorothean kouluun. Pian sen jälkeen hänet kastoi piispa Appollinarius, joka antoi hänelle nimen Dorothea, ja hän täyttyi Pyhällä Hengellä ja tuli kaikkia muita seudun nuoria naisia kauniimmaksi.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Dorothea of Caesarea
Kirjallisuutta

Butler, Alban.  The Lives of the Saints. Rockford, Illinois: Tan Books and Publishers, 1995.  (julkaistu alkujaan 1878.)  Nihil obstat and Imprimatur 1955.
Englebert, Omer.  The Lives of the Saints. Christopher and Anne Fremantle, trans.  New York: Barnes & Noble Books, 1994.  Nihil obstat and Imprimatur 1951.
Harvey, Sir Paul, ed. The Oxford Companion to English Literature. 4th ed.  New York: Oxford University Press, 1967.
Peterson, Joseph Martin, The Dorothea Legend: Its Earliest Records, Middle English Versions, and Influence of Massinger’s "Virgin Martyr" (University of Heidelberg, 1910).
The Swedish Nationalecyklopedin Volume 5 p. 102
Medeltidens ABC Svenska nationella historiska muséet, s. 93, 276.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuvia Pyhästä Dorothea Caesarealaisesta (Arkistoitu – Internet Archive)
St. Dorothy (Arkistoitu – Internet Archive) sivustolla Christian Iconography
Käännös suomeksi