stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Katri Helena
Ura > 2020-luku

Katri Helena julkaisi joulukuussa 2021 kuuden vuoden levytystauon jälkeen oman versionsa perinteisestä joululaulusta ”Hoosianna” ja esiintyi Vain elämää: Unohtumaton ilta -konsertissa Turun Logomossa.
Hän lauloi teoksen ”Lintu ja lapsi” 12. maaliskuuta 2022 pidetyssä Apua Ukrainaan -konsertissa. Katri Helenasta julkaistiin vuonna 2023 Elina Hirvosen kirjoittama elämäkerta.
Joulukuussa 2023 Katri Helena oli varusmiesten toiveesta esiintymässä Vekaranjärven varuskunnan kotiutumistapahtumassa.
Elokuussa 2024 Katri Helena ilmoitti pitävänsä uransa viimeisen joulukonsertin 8. joulukuuta 2024 Turussa.
Joulukuussa 2024 Katri Helena ilmoitti pitävänsä koko uransa päättävän viimeisen konsertin Katri Helena – Viimeinen ilta 16. elokuuta 2025 Helsingin olympiastadionilla.
Tammikuussa 2025 Katri Helena julkaisi viimeisen kappaleensa "Elämän tie", joka on käännösiskelmä Elton Johnin hitistä "Circle of Life", joka kuultiin Leijonakuningas-elokuvassa, jossa sen esitti Anneli Saaristo.
Yksityiselämä

Katri Helena on ollut naimisissa kolmesti. Nuoruudenavioliitto Matti Turusen kanssa (1965–1967) päättyi eroon jo Katri Helenan uran alussa.lähde?
Katri Helena oli naimisissa muusikko-säveltäjä Timo Kalaojan kanssa vuodesta 1973 tämän kuolemaan vuonna 1988 asti. Heillä on kolme yhteistä lasta: Hanna (s.  1974), Maija (s. 1977) ja Juha (s. 1976), joka kuoli 33-vuotiaana sairauskohtaukseen vuonna 2009.
Vuonna 1997 Katri Helena avioitui kirjailija, tutkija Panu Rajalan kanssa heidän seurusteltuaan sitä ennen kolmen ja puolen vuoden ajan. Rajalan kanssa Katri Helena asui Hämeenkyrössä Kutsumukseksi nimetyssä omakotitalossaan. Liitto päättyi eroon vuonna 2004.
Katri Helena on asunut Askolassa Itä-Uudellamaalla vuodesta 2006 lähtien.
Kesällä 2013 Katri Helena kertoi seurustelevansa 32 vuotta nuoremman managerinsa Tommi Liimataisen kanssa.
Katri Helenan äiti Bertta Koistinen kuoli 102-vuotiaana vuonna 2020.
Diskografia > Albumit

Vaalea valloittaja, 1965
Katri Helena, 1966
Katupoikien laulu, 1967
Paikka auringossa, 1968
Ei kauniimpaa, 1970
Kai laulaa saan, 1971
Katri Helena laulaa Kuoppamäkeä, 1972
Lauluja meille kaikille, 1972
Kakarakestit, 1973
Kun kohdattiin, 1974 (kultalevy)
Paloma Blanca, 1975 (kultalevy, platinalevy)
Lady Love, 1976 (kultalevy, platinalevy)
Ystävä, 1978 (kultalevy)
Katson sineen taivaan, 1979 (kultalevy)
Sydämeni tänne jää, 1980 (kultalevy)
Kotimaa, 1981
Minä soitan sulle illalla, 1982
Kirje sulle, 1984 (kultalevy)
On elämä laulu, 1986
Almaz, 1988
Anna mulle tähtitaivas, 1992 (myyty n. 100 400 kpl) (kultalevy, platinalevy, tuplaplatina)
Lähemmäksi, 1994 (kultalevy)
Vie minut, 1995 (kultalevy)
Hiljaisuudessa, 1996
Missä oot, 1998
Leidit levyllä, 2000 (kultalevy)
Tässä tällä hetkellä, 2004
Elämänlangat, 2006 (kultalevy)
Hiljaisuudessa (joululevy), 2006
Tulet aina olemaan, 2009 (kultalevy)
Valon maa, 2011 (kultalevy)
Vain elämää, 2012
Vain elämää jatkuu, 2012
Taivaan tie, 2014 (kultalevy)
Niin on aina ollut (joululevy), 2015
Diskografia > Kokoelmia

Katri Helenan parhaimmat 1 (1972)
Katri Helenan kauneimmat (1977)
Parhaat päältä (1978, kultalevy)
28 toivotuinta levytystä (1987)
Kauneimmat rakkauslaulut (1989, kultalevy)
Juhlakonsertti, 1990
Laulu jää (1991)
Parhaat (Katri Helena) (1993)
20 suosikkia – Puhelinlangat laulaa (1995)
20 suosikkia – Syysunelma (1995)
Sydän kyllä neuvoo sen... (1995)
Tähtitaivaalla 1964-1995 (1996)
20 suosikkia – Anna mulle tähtitaivas (1997)
16 hittiä (1998)
Romanttisesti (1998)
Musiikin tähtihetkiä (2001)
Sydämeni laulut (4CD, 2003, kultalevy, platinalevy)
Sydämeni laulut: neljä vuosikymmentä tähtitaivaalla (2CD, 2003)
30 suosikkia (2011)
Sinivalkoinen kokoelma (2CD, 2012)
Jari Sillanpää & Katri Helena: Suursuosikit (2014)
Suuret suomalaiset / 80 klassikkoa (2CD, 2016)
Edustukset

Rostockin laulufestivaali DDR:ssä 1965 (kappaleet: ”Minne tuuli kuljettaa” ja ”Budapest”, sijoitus 4.)
Sopotin iskelmäfestivaali Puolassa 1969 (kappale: ”Maailman pihamaat”)
Euroviisut Jerusalemissa, Israelissa 1979 (kappale: ”Katson sineen taivaan”, sijoitus 14.)
Euroviisut Millstreetissä, Irlannissa 1993 (kappale: ”Tule luo”, sijoitus 17.)
Kirjallisuutta

Katri Helena: Tähtenä taivaalla: Lauluja ja tarinoita.  (Toimittanut Irja Hämäläinen)  Helsinki:  Otava, 2003.  ISBN 951-1-18860-7
Katri Helena: Taivaan tie.  Helsinki:  Otava, 2014.  ISBN 978-951-1-28192-4
Mäkelä, Janne: ”Kalaoja, Katri Helena (1945–)”, Suomen kansallisbiografia, osa 4, s. 720–721.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.  ISBN 951-746-445-2  / Teoksen verkkoversio.
Elina Hirvonen: Katri Helena – Laulaja.  Helsinki:  Johnny Kniga, 2023.  ISBN 978-951-0-46692-6
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Katri Helena Wikimedia Commonsissa
Katri Helenan viralliset kotisivut
Katri Helena Pomus.netin tietokannassa
1970-luvun Katri Helena ei enää ollut jenkkatyttö. Yle elävä arkisto 8.9.2006.
Katri Helena hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| n k Katri Helena |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Vaalea valloittaja  Katri Helena  Katupoikien laulu  Paikka auringossa  Ei kauniimpaa  Kai laulaa saan  Lauluja meille kaikille  Kakarakestit  Kun kohdattiin  Paloma Blanca  Lady Love  Ystävä  Katson sineen taivaan  Sydämeni tänne jää,  Kotimaa  Minä soitan sulle illalla  Kirje sulle  On elämä laulu  Almaz  Anna mulle tähtitaivas  Lähemmäksi  Vie minut  Hiljaisuudessa  Missä oot  Leidit levyllä  Tässä tällä hetkellä  Elämänlangat  Hiljaisuudessa  Tulet aina olemaan  Valon maa  Taivaan tie  Niin on aina ollut 
Kokoelmat:  Katri Helenan parhaimmat 1  Katri Helenan kauneimmat  Parhaat päältä  28 toivotuinta levytystä  Kauneimmat rakkauslaulut  Juhlakonsertti  Laulu jää  Parhaat (Katri Helena)  20 suosikkia – Puhelinlangat laulaa  20 suosikkia – Syysunelma  20 suosikkia – Anna mulle tähtitaivas  Romanttisesti  Musiikin tähtihetkiä  Sydämeni laulut  Sydämeni laulut: neljä vuosikymmentä tähtitaivaalla  30 suosikkia  Sinivalkoinen kokoelma  Suuret suomalaiset / 80 klassikkoa 
| n k Suomen euroviisuedustajat |
| --- | --- | --- |
| 1960-luku | Laila Kinnunen Marion Rung Laila Halme Lasse Mårtenson Viktor Klimenko Ann-Christine Fredi Kristina Hautala Jarkko ja Laura |  |
| 1970-luku | 1970 Markku Aro & Koivistolaiset Päivi Paunu & Kim Floor Marion Rung Carita Holmström Pihasoittajat Fredi & The Friends Monica Aspelund Seija Simola Katri Helena |  |
| 1980-luku | Vesa-Matti Loiri Riki Sorsa Kojo Ami Aspelund Kirka Sonja Lumme Kari Kuivalainen Vicky Rosti & Boulevard Boulevard Anneli Saaristo |  |
| 1990-luku | Beat Kaija Kärkinen Pave Maijanen Katri Helena CatCat 1995 Jasmine 1997 Edea 1999 |  |
| 2000-luku | Nina Åström 2001 Laura Voutilainen 2003 Jari Sillanpää Geir Rönning Lordi Hanna Pakarinen Teräsbetoni Waldo’s People |  |
| 2010-luku | Kuunkuiskaajat Paradise Oskar Pernilla Karlsson Krista Siegfrids Softengine Pertti Kurikan Nimipäivät Sandhja Norma John Saara Aalto Darude feat. Sebastian Rejman |  |
| 2020-luku | Aksel Kankaanranta Blind Channel The Rasmus Käärijä Windows95man feat. Henri Piispanen Erika Vikman |  |
Yliviivattu vuosiluku tarkoittaa, että Suomi ei osallistunut kilpailuun kyseisenä vuonna.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva  Elonet  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Yle  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  Europeana  IdRef 
Katri Helena elokuussa 1964.
Katri Helena kuvattavana Yleisradion televisio-ohjelmaan Iltaa, että mätkähtää toukokuussa 1966.
Katri Helena toukokuussa 1971.
Katri Helena Vihreät Niityt -musiikkitapahtumassa vuonna 2007.
Sähköskootteri (kevyt sähköajoneuvo)

Sähköskootteri
Sähköskootteri on istualtaan ohjattava kaksi- tai kolmipyöräinen kevyt sähköajoneuvo. Nämä kulkuneuvot kulkevat enintään 25 km/h ja ovat moottoriteholtaan enintään 1 000 wattia. Sähköskootterin käyttöön pätee samat liikennesäännöt kuin polkupyöräilijään. Perusmalleilla akku riittää noin 60 kilometrin ajomatkaan.
Therese Johaug

| Therese Johaug |
| --- | --- |
 Therese Johaug vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. kesäkuuta 1988 (ikä 36) Os, Hedmark, Norja
Uran tiedot
Pituus:  162 cm
Seura:  IL Nansen
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2007–2016, 2018–2022, 2024–2025
Voitot:  88
Palkintokorokkeella:  158
 Tietolaatikko päivitetty 15. maaliskuuta 2025 
Aiheesta muualla
www.theresejohaug.no
| Mitalit> Maa:   Norja.Naisten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten maastohiihto. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Naisten maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Vancouver 2010 | 4×5 km viesti |  |
|  Kultaa | Peking 2022 | 10 km (p) |  |
|  Kultaa | Peking 2022 | yhdistelmäkilpailu |  |
|  Kultaa | Peking 2022 | 30km (v) |  |
|  Hopeaa | Sotši 2014 | 30 km (v) |  |
|  Pronssia | Sotši 2014 | 10 km (p) |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Oslo 2011 | 30 km (v) |  |
|  Kultaa | Oslo 2011 | 4×5 km viesti |  |
|  Kultaa | Val di Fiemme 2013 | 10 km (v) |  |
|  Kultaa | Val di Fiemme 2013 | 4×5 km viesti |  |
|  Kultaa | Falun 2015 | yhdistelmäkilpailu |  |
|  Kultaa | Falun 2015 | 4×5 km viesti |  |
|  Kultaa | Falun 2015 | 30km (p) |  |
|  Kultaa | Seefeld 2019 | yhdistelmäkilpailu |  |
|  Kultaa | Seefeld 2019 | 10 km (p) |  |
|  Kultaa | Seefeld 2019 | 30 km (v) |  |
|  Kultaa | Oberstdorf 2021 | 10 km (v) |  |
|  Kultaa | Oberstdorf 2021 | yhdistelmäkilpailu |  |
|  Kultaa | Oberstdorf 2021 | 30 km (p) |  |
|  Kultaa | Oberstdorf 2021 | 4x5 km viesti |  |
|  Hopeaa | Val di Fiemme 2013 | yhdistelmäkilpailu |  |
|  Hopeaa | Seefeld 2019 | 4×5 km viesti |  |
|  Hopeaa | Trondheim 2025 | yhdistelmäkilpailu |  |
|  Hopeaa | Trondheim 2025 | 10 km (p) |  |
|  Hopeaa | Trondheim 2025 | 4x7,5 km viesti |  |
|  Pronssia | Sapporo 2007 | 30 km (p) |  |
|  Pronssia | Oslo 2011 | yhdistelmäkilpailu |  |
|  Pronssia | Val di Fiemme 2013 | 30 km (p) |  |
|  Pronssia | Trondheim 2025 | 50 km (v) |  |
Therese Johaug (s. 25. kesäkuuta 1988 Os, Hedmark, Norja) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän on kolminkertainen olympiavoittaja ja 14-kertainen maailmanmestari. Hän jäi kiinni dopingin käytöstä vuonna 2016 ja sai 18 kuukauden kilpailukiellon.
Hiihtoura > 2005–2009

Johaug on kilpaillut kansainvälisellä tasolla kaudesta 2005–2006 lähtien. Hän voitti pronssia Sapporon MM-kilpailuissa 2007 30 kilometrin perinteisen tyylin yhteislähtökilpailussa Virpi Kuitusen ja Kristin Steiran jälkeen vain 18-vuotiaana; Aino-Kaisa Saarinen oli neljäs parikymmentä sekuntia Johaugille hävinneenä. Myöhemmin samalla kaudella Johaug saavutti pronssia nuorten MM-kisojen yhdistelmäkilpailussa Tarvisiossa. Lisäksi hän oli kolmas maailmancupin yhdistelmäkilpailussa Falunissa ja voitti Norjan mestaruuden 30 kilometrillä.
Kaudella 2007–2008 Johaug kuului Norjan voitokkaaseen viestijoukkueeseen sekä Beitostølenissä että Davosissa. 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailuissa hän oli kolmas Tour de Skin osakilpailussa Nové Městossa sekä maailmancup-kisassa Otepäässä. Nuorten MM-kilpailuissa hän voitti kultaa 5 kilometrin perinteisen ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailuissa sekä viestissä.
Maailmancup-kaudella 2008–2009 Johaug kuului Norjan voitokkaaseen viestijoukkueeseen Jällivaarassa. La Clusaz'ssa hän oli 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kolmas. Tour de Skillä hän oli nopein Val di Fiemmen viimeisellä etapilla. Maailmancupin finaalitapahtumassa Falunissa hän oli toinen ja maailmancupin kokonaispisteissä kahdeksas. Liberecin MM-kilpailuissa hän sijoittui 10 kilometrin perinteisen kilpailussa kymmenenneksi, yhdistelmäkilpailussa kuudenneksi ja 30 kilometrin vapaalla neljänneksi. Lisäksi hän voitti Norjan mestaruuden 30 kilometrillä.
Hiihtoura > 2015–2016

Kaudella 2014–2015 Johaug voitti Kuusamon 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun ja sijoittui toiseksi Lillehammerin 3 päivän kiertueella. Davosin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa hän otti voiton. Tour de Skillä hän oli nopein Val di Fiemmen 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa sekä jyrkkään nousuun päättyneellä viimeisellä etapilla. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui toiseksi. Hän oli kolmas Östersundin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 Johaug voitti kultaa yhdistelmäkilpailussa, viestissä ja 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Maaliskuussa Johaug sijoittui toiseksi Oslon 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Hän sijoittui toiseksi maailmancupin kokonaiskilpailussa ja normaalimatkojen cupissa.
Kaudella 2015–2016 Johaug voitti Kuusamon avaustapahtuman. Lillehammerissa hän voitti 15 kilometrin yhdistelmäkilpailun ja viestin. Hän voitti Davosin 15 kilometrin vapaan ja Toblachin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailut. Tour de Skillä hän voitti Lenzerheidessa 15 kilometrin ja Oberstdorfissa 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailut. Hän oli nopein myös pitkään loppunousuun päättyneellä viimeisellä etapilla, jonka aikana hän nousi kokonaiskilpailun voittoon ohitettuaan Ingvild Flugstad Østbergin ja jätettyään hänet lopulta 2 minuutin 20 sekunnin päähän. Nové Městossa hän voitti 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun ja kuului Norjan voitokkaaseen viestijoukkueeseen. Hän voitti Oslossa 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun sekä Falunissa viiden kilometrin perinteisen kilpailun ja kymmenen kilometrin vapaan yhteislähtökilpailun. Lahdessa hän voitti 15 kilometrin yhdistelmäkilpailun. Ski Tour Canadalla hän voitti 10,5 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun Quebecissa sekä Tourin kokonaiskilpailun. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ja normaalimatkojen cupin.
Hiihtoura > Dopingkäry

Norjan antidopingtoimikunta otti Johaugilta 16. syyskuuta 2016 dopingnäytteen, joka todettiin positiiviseksi. Ennen tätä dopingnäytettä Johaugia ei ollut testattu neljään kuukauteen, vaikka normaalisti urheilijoita testataan harjoitusjaksolla useasti. Johaugia informoitiin positiivisesta näytteestä 4. lokakuuta. Kansainvälinen hiihtoliitto FIS toi asian julkisuuteen 13. lokakuuta. Norjan tietotoimisto NTB uutisoi 13. lokakuuta 2016, että Therese Johaug on kärähtänyt klostebol-nimisen anabolisen steroidin käytöstä.
Norjan hiihtoliitto ja Johaug itse kertoivat, että käry johtuu Trofodermin-nimisestä voiteesta, jota käytettiin Johaugin auringon polttamien huulten hoitoon. Johaug kertoi huultensa palaneen elokuussa Norjan hiihtomaajoukkueen korkean paikan leirillä Seiser Almissa. Hänen huulensa aukesi 1. syyskuuta ja päivää myöhemmin hän meni tapaamaan Norjan hiihtomaajoukkueen lääkäri Fredrik S. Bendikseniä. Johaugin tarinan mukaan Bendiksen antoi hänelle 3. syyskuuta lääkevoidetta, joka ei tehonnut. Bendiksenin mukaan hän kävi 4. syyskuuta italialaisessa apteekissa, josta apteekin proviisori Monica Faifer myi hänelle Trofodermin-voidetta. Johaug käytti sitä 15. syyskuuta asti.
Norjan hiihtomaajoukkueen lääkäri Bendiksen kertoi dopingin käytön paljastuttua, ettei tiennyt voiteen sisältäneen Wadan kiellettyjen aineiden listalla olevia aineita. Hän on kuitenkin aiemmin toiminut voidetta valmistavan yhtiön lääketieteellisenä johtajana. Johaug on kertonut olevansa tarkka käyttämistään aineista, mutta hän ei silti huomannut pakkauksessa olevaa dopingiksi luokiteltavista aineista kertovaa merkintää. Bendiksenille Trofodermin-voidetta myyneen italialaisen apteekin työntekijän mukaan Trofoderminiä saa vain erikseen pyytämällä. Kohun noustua Norjan hiihtomaajoukkueen lääkäri Bendiksen erosi tehtävästään välittömästi. Monet asiantuntijat, esimerkiksi Suomen hiihtoliiton vastuulääkäri Maarit Valtonen ja hiihtovalmentaja Toni Roponen, ovat tyrmänneet Johaugin selityksen epäuskottavana. Aine, josta Johaug kärähti on sama, joka siivitti DDR:n monena vuonna olympiamenestykseen.
Syyskuussa 2016 ennen dopingkäryä Johaug myönsi käyttävänsä astmalääkettä, vaikka ei sairastakaan astmaa.
Norjan hiihtoliitto ei heti kohun noustua määrännyt Johaugia väliaikaiseen kilpailukieltoon, sillä heidän mukaansa tapauksen tutkinta oli kesken. Myös kansainvälinen hiihtoliitto FIS ja antidopingjärjestö Wada pidättäytyivät puuttumasta tapaukseen, ennen kuin Norjan hiihtoliitto vie asian eteenpäin. Norjan hiihtoliitto määräsi 19. lokakuuta 2016 Johaugin kahden kuukauden väliaikaiseen kilpailukieltoon dopingin vuoksi. Norjan antidopingkomitea ilmoitti 29. marraskuuta vaativansa Johaugille 14 kuukauden kilpailukieltoa. Norjan urheilun keskusjärjestö langetti helmikuussa 2017 rangaistukseksi kolmentoista kuukauden kilpailukiellon. Kansainvälinen hiihtoliitto FIS valitti tapauksesta urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen CASiin. FIS piti kilpailukieltoa liian lyhyenä. CAS pidensikin elokuussa 2017 kilpailukiellon 18 kuukauteen, eli se päättyi vasta 19. huhtikuuta 2018.
Yleisurheilu-ura

Johaug voitti Norjan mestaruuden 10 000 metrin juoksussa vuonna 2019 ajalla 32.20,86. Lokakuussa 2019 hän voitti maastojuoksun Norjan mestaruuden. Kesäkuussa 2020 hän paransi 10 000 metrin ennätystään aikaan 31.40,69 ja toukokuussa 2021 aikaan 31.32,88. Ajallaan hän on Norjan kaikkien aikojen tilastossa neljäntenä.
Yksityiselämä

Johaug on vuodesta 2014 seurustellut soudun maailmanmestarin Nils Jakob Hoffin kanssa. He kihlautuivat vuoden 2021 lopulla ja menivät naimisiin vuoden 2023 viimeisenä päivänä. He asuvat Holmenkollenilla 400 neliön loistotalossa. Heillä on vuonna 2023 syntynyt tytär.
Aiheesta muualla

Therese Johaugin virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (norjaksi)
Therese Johaugin Youtube-kanava (norjaksi, tekstitykset englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Puola 
Henkilöt:  World Athletics  Tilastopaja 🔒 
Johaug poseeraa 30 kilometrin perinteisestä saamansa pronssimitalin kanssa Val di Fiemmen MM-kilpailujen palkintojenjaossa. Hänen vierellään seisoo Marit Bjørgen (k) ja puolalainen Justyna Kowalczyk (v).
Pioneer E

| Pioneer E |
| --- | --- |
 Taiteilijan näkemys Pioneer E:stä avaruudessa.
Organisaatio:  Nasa
Valmistaja:  TRW
Tehtävätyyppi:  avaruussääluotain
Kohde:  Aurinkokeskeinen kiertorata
Laukaisu:  27. elokuuta 1969 klo 21.59 UTC Cape Canaveral Launch Complex 17A
Laukaisualus:  Thor-Delta L
Tehtävän kesto:  484 sekuntia
Massa:  65,4 kg
Teho:  60 W
Aiheesta muualla
Pioneer E (myös Pioneer-E ja PL-694C) oli Nasan elokuussa 1969 laukaistu viides Pioneer-ohjelman avaruussääluotain. Luotaimen oli tarkoitus tutkia planeettainvälistä avaruutta sekä avaruussäätä aurinkokeskeisellä kiertoradalta kuin luotaimen edeltäjät, Pioneer 6, 7, 8 ja 9. Pioneer E tuhoutui 484 sekunnin jälkeen laukaisusta eikä päässyt aurinkokeskeiselle kiertoradalle.
Laukaisu

Pioneer E laukaistiin yhdessä Apollo-ohjelman TETR-C-satelliitin kanssa Floridan Cape Kennedyn laukaisualusta Launch Complex 17A:sta 27. elokuuta 1969 kello 21.59 UTC kolmivaiheisella Thor-Delta L -kantoraketilla. 31 sekuntia laukaisusta kantoraketin ensimmäisen vaiheen hydrauliikkajärjestelmässä ilmeni vika, joka johti paineen menetykseen raketin ensimmäisessä vaiheessa sekä merkittävään suunnanmuutokseen. Raketin toinen vaihe toimi ongelmitta, mutta rakettia ei saatu enää takaisin alkuperäiseen suuntaan, joten Yhdysvaltain ilmavoimat lähettivät komentokeskuksesta signaalin räjäyttää raketti 484 sekuntia laukaisun jälkeen. Jos luotain olisi edennyt avaruuteen asti, se olisi nimetty Pioneer 10:ksi.
Laukaisu > Suunniteltu kantoraketin matka

Kantoraketin ensimmäisen vaiheen oli tarkoitus irtautua kantoraketista 3 minuutin ja 41 sekunnin jälkeen laukaisusta 146,5 kilometrin korkeudessa. Nokkakartion oli tarkoitus irtautua toisen vaiheen syttymisen jälkeen 3 minuutin ja 50 sekunnin jälkeen laukaisusta. Toisen vaiheen oli tarkoitus irtautua kantoraketista 10 minuutin ja 6 sekunnin jälkeen laukaisusta 555 kilometrin korkeudessa. Kolmas vaihe oli suunniteltu sytytettävän 32 minuutin ja 1 sekunnin jälkeen laukaisusta. Kolmannen vaiheen polton jälkeen TETR-C:n oli tarkoitus irtautua kantoraketista 32 minuutin ja 49 sekunnin jälkeen laukaisusta ja Pioneer E:n 33 minuutin ja 21 sekunnin jälkeen.
Laukaisu > Laukaisualus

Pioneer E laukaistiin Goddardin avaruuskeskuksen Office of Space Science and Applicationsin kolmivaiheisella Thor-Delta L -kantoraketilla. Pioneer E:n laukaisu oli Delta -kantorakettien 73. lento. Thor-Delta L:n pääurakoitsija oli McDonnell Douglas Corporation. Kantoraketti oli yhteensä 32.3 metriä korkea ja painoi noin 90 700 kg.
Laukaisu > Laukaisualus > Ensimmäinen vaihe

Kantoraketin ensimmäinen vaihe oli muokattu Yhdysvaltain ilmavoimien Thor -kantoraketti. Se poltti RJ-1 -petrolia ja käytti hapettimenaan nestemäistä happea. Kantoraketin rakettimoottorin oli valmistanut North American Rockwelliin kuulunut Rocketdyne -osasto. Sen polttoaika oli 3 minuuttia 41 sekuntia, korkeus 22.86 metriä, leveys noin 2.4 metriä ja työntövoima 765 094 newtonia.
Laukaisu > Laukaisualus > Toinen vaihe

Pioneer E:n laukaisualuksen toinen vaihe oli valmistanut McDonnell Douglas, joka oli hyödyntänyt Aerojetin työntövoimajärjestelmää. Toisen vaiheen autopilotin pääurakoitsijoihin kuuluivat muun muassa Minneapolis-Honeywell, Texas Instruments ja Electro-solids Corporation. Raketin polttoaika oli 6 minuuttia 19 sekuntia. Polttoaineenaan se käytti UDMH:ta ja hapettimeen IRFNA:a. Toinen vaihe painoi noin 5 897 kilogrammaa, oli korkeudeltaan noin 4 metriä ja halkaisijaltaan noin 1,4 metriä. Sen työntövoima oli 34 696 newtonia.
Laukaisu > Laukaisualus > Kolmas vaihe

Kantoraketin kolmas vaihe käytti United Aircraftin FW-4 -rakettimoottoria. Kolmas vaihe painoi 317,5 kilogrammaa, oli korkeudeltaan 1.5 metriä ja halkaisijaltaan 50.8 senttimetriä. Sen polttoaika oli 32 sekuntia.
Luotaimen tehtävät

Luotain suunniteltiin mittaamaan:
avaruussäätä
planeettainvälistä avaruutta
aurinkotuulta
Auringon että galaktista kosmista säteilyä
planeettojen magneettikenttiä sekä sähkökenttiä.
Rakenne

Luotain oli noin 89 senttimetriä korkea sekä noin 94 senttimetriä leveä. Pioneer E:n sivuilla oli yhteensä 10 368 aurinkokennoa, joista luotain olisi saanut 60 wattia tehoa. Luotaimen sivuilla oli myös kolme 1,5 metriä pitkiä puomia, joiden avulla luotaimen liiallinen pyörimisliike saataisiin pysäytettyä. Pioneer E oli rakennettu suurimmilta osin alumiinista ja siinä oli yhteensä yli 56 000 eri osaa. Luotaimen sisällä oli hopeasinkkiparisto, joka tuotti virtaa luotaimelle laukausun ajaksi.
Rakenne > Erot Pioneer 9:ään

Pioneer E erosi edeltäjästään, Pioneer 9:stä, siten, että sen aurinkotunnistimen ultraviolettisuodattimet korvattiin paksulla lasisuojalla.