stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Salomoninpöllö

| Salomoninpöllö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Haukkapöllöt Ninox
Laji::  jacquinoti
Kaksiosainen nimi
 Ninox jacquinoti  Bonaparte, 1850 
Katso myös
   Salomoninpöllö Wikispeciesissä   Salomoninpöllö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Salomoninpöllö (Ninox jacquinoti) on pöllöihin kuuluva lintu.
Sitä tavataan ainoastaan Papua-Uudella-Guinealla ja Salomonsaarilla Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat ja vuoristoseudut. Se on yleinen omalla elinalueellaan.
Sen alapuoli on ruosteenruskea, joskus valkotäpläinen tai -raitainen. Sillä on harmaanruskea naamakiehkura, keltaiset silmät, harmaa nokka ja valkoiset kulmakarvat. Vatsapuoli on kermanvaalea, eikä siinä ole merkkejä, joten se näyttää nuorelta pöllöltä.
Se on yölintu ja viettää päivät yleensä yksin tai pareittain puun rungon oksanhaarassa.
Aiheesta muualla

Salomoninpöllö (Ninox jacquinoti) BirdLife International Data Zone. (englanniksi)
Rydboholmin linna

Rydboholmin linna
Rydboholmin linna on Ruotsissa Österåkerin kunnassa sijaitseva linna. Nykyinen ulkoasu on peräisin 1700-luvulta, mutta rakennuksessa on osia myös 1500-luvulta. Paikkaa on Vallentunan Lindholmenin lisäksi pidetty Kustaa Vaasan mahdollisena syntymäpaikkana. Linna on nykyisin yksityisasuntona.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Slottsguiden (ruotsiksi)
Roslagen: Rydbo och Rydboholms slott (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Sado

Sado voi tarkoittaa:
Maantiede

Sado, Japanin saari Japaninmeressä Honshūn pohjoispuolella
Sado, Sadon saaren käsittävä Japanin kaupunki Niigatan prefektuurissa
Sadon provinssi, Japanin entinen provinssi
Sado, Portugalin joki
Henkilöt

Sado (1735–1762), korealainen Joseon-dynastian kruununprinssi
Yutaka Sado (s. 1961), japanilainen kapellimestari
Muuta

Sado, keisarillisen Japanin laivaston Etorofu-luokan saattaja
sadō eli Japanilainen teetaide
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sado”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sado (Niigata)

| Sado (佐渡市) |
| --- | --- |
 Sadon kaupunkikuvaa
 lippu:  symboli
 Sadon sijainti Niigatan prefektuurissa
 Sado
 Koordinaatit: 38°01′06″N, 138°22′05″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūbu, Hokuriku tai Kōshin’etsu
Prefektuuri:  Niigatan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  855,61 km²
Väkiluku (06/2020):  53 477
 – Väestötiheys:  62,5 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Hibatuija
 – Kukka:  Komeapäivänlilja
 – Lintu:  Japaniniibis
 – Kala:  Seriola quinqueradiata
 
 https://www.city.sado.niigata.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sado (jap. 佐渡市, Sado-shi) on Japanin kaupunki, joka käsittää Sadon saaren Chūbun tai Hokurikun alueella Niigatan prefektuurissa. Sado sijaitsee Japaninmeressä Niigatan luoteispuolella. Saaren muodostavat Ōsado- ja Kosadovuoret, joiden välissä levittäytyy Kuninakan tasanko. Sadossa on 53 477 asukasta (kesäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 855,61 neliökilometriä.
Sadon kaupunki perustettiin vuonna 2004 liittämällä yhteen kaikki Sadon saarella sijainneet kunnat: Ryōtsun kaupunki, Aikawan, Hamochin, Hatanon, Kanain, Manon, Ogin ja Sawatan maaseutukaupungit sekä Akadomarin ja Niibon kyläkunnat. Samalla Sadon piirikunta lakkautettiin. Historiallisesti Sado tunnettiin syrjäisen sijaintinsa vuoksi karkotuspaikkana, jonne lähetettiin maanpakoon muun muassa munkki Nichiren, keisari Juntoku ja näytelmäkirjailija Zeami Motokiyo. Edo-kaudella saarella toimi Sadon kultakaivos. Merkittäviä elinkeinoja ovat riisin, hedelmien, vihannesten ja siitakesienten viljely, kalastus ja osterien vesiviljely. Kaupungissa tuotetaan myös misoa.
Matkailijoita Sadoon houkuttelevat esimerkiksi kauniit luonnonalueet ja saaren kulttuuriperintö, kuten nō-teatteri. Osa kaupungin alueesta kuuluu Sadon–Yahikon–Yoneyaman puolikansallispuistoon. Sado tunnetaan myös japaniniibiksen esiintymisalueena. Ryōtsun satamaan on Niigatasta säännöllinen lauttayhteys.
Kuvia

Taraibune-paljuvene
Sado bugyōsho
Historiallinen Seikurōn talo
Ogin satama Kawase Hasuin puupiirroksessa Tabi miyage dai-nishū
Uton pyhäkön festivaali
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sado Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Roskisprinssi (elokuva)

| Roskisprinssi |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Milla Moilanen, 2011.
Ohjaaja:  Raimo O. Niemi
Käsikirjoittaja:  Juuli Niemi (elokuva) Tuija Lehtinen (romaani)
Tuottaja:  Markku Flink
Säveltäjä:  Stein Berge Svendsen
Kuvaaja:  Kari Sohlberg
Leikkaaja:  Jukka Nykänen
Lavastaja:  Pirjo Rossi
Koreografi:  Satu Markkanen
Pääosat:  Jon-Jon Geitel Pihla Maalismaa Kristiina Elstelä Heikki Silvennoinen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Periferia Productions
Ensi-ilta:   29. heinäkuuta 2011
Kesto:  1h 41min 4s
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  1 647 579 €
Katsojat:  28 418 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Roskisprinssi on Raimo O. Niemen ohjaama romanttinen komediaelokuva, joka sai ensi-iltansa Suomessa 29. heinäkuuta 2011. Keskeisissä rooleissa elokuvassa näyttelevät muun muassa Jon-Jon Geitel, Pihla Maalismaa ja Heikki Silvennoinen. Elokuvan on käsikirjoittanut Juuli Niemi Tuija Lehtisen vuonna 1991 julkaistun samannimisen nuortenromaanin pohjalta. Elokuvassa kuullaan muun muassa Sara-yhtyeen cover-versio Hectorin kappaleesta ”Yhtenä iltana” sekä Stella-yhtyeen kappale ”Kutsumattomat vieraat jääkää kotiin”.
Juoni

Elokuva kertoo 17-vuotiaasta Jedistä, joka kyllästyttyään yläluokkaisten vanhempiensa puuttumiseen omaan elämäänsä ja ylipäätään liian valmistellulta näyttävään tulevaisuuteen harppaa "ensimmäiseen junaan" ja jättää entisen elämänsä. Jed päätyy itäsuomalaiseen pikkukaupunkiin roskakuskin, Saastamoisen, apupojaksi. Uudessa kotikaupungissa Jed saa seuraansa Jesse James -koiran sekä sanavalmiin Lulun.
Kuvaukset

Elokuva on kuvattu Pohjois-Karjalassa, Joensuussa ja Outokummussa. Kuvaukset käynnistyivät talvikuvauksilla maaliskuussa 2010 ja kesäosuudet kuvattiin elo-syyskuussa 2010.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jon-Jon Geitel  | … |  Jed Pohjakallio   |
|  Pihla Maalismaa  | … |  Lulu Laakso   |
|  Kristiina Elstelä  | … |  Veera   |
|  Heikki Silvennoinen  | … |  Saastamoinen   |
|  Milla Kaitalahti  | … |  Salla   |
|  Antti Virmavirta  | … |  Markku Laakso   |
|  Marjaana Maijala  | … |  Marja Laakso   |
|  Katariina Kaitue  | … |  Eeva Pohjakallio   |
|  Kari Heiskanen  | … |  Juhani Pohjakallio   |
|  Oiva Lohtander  | … |  Pikku-Antti   |
|  Risto Salmi  | … |  Iso-Antti   |
|  Jon Eikemo  | … |  Børje   |
|  Max Ovaska  | … |  Körri   |
|  Taisto Reimaluoto  | … |  Immonen   |
|  Maija Paunio  | … |  Rauha   |
|  Satu Markkanen  | … |  Saastamoisen vaimo   |
|  Mari Perankoski  | … |  Sallan äiti   |
|  Aki Leppänen  | … |  Sallan isä   |
Aiheesta muualla

Elokuvan kotisivut
Elokuvan Facebook-sivu
Raimo O. Niemen haastattelu Film-O-Holic.comissa
Rudi Völler

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Rudolf Völler
Syntymäaika: 13. huhtikuuta 1960 (ikä 64)
Syntymäpaikka: Hanau, Hessen, Länsi-Saksa
Seura
Seura:  Bayer 04 Leverkusen
Tehtävä: Urheilutoimenjohtaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1977–1980 1980–1982 1982–1987 1987–1992 1992–1994 1994–1996 |  Kickers Offenbach  TSV 1860 München  SV Werder Bremen  AS Roma  Olympique Marseille  Bayer 04 Leverkusen | 73 (18) 70 (46) 137 (97) 142 (45) 73 (28) 62 (26) |
Maajoukkue
| 1982–1994 |  Saksan maajoukkue | 90 (47) |
Valmennusura
2000 2000–2004 2004 2005:  Bayer 04 Leverkusen  Saksan maajoukkue  AS Roma  Bayer 04 Leverkusen
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Rudolf ”Rudi” Völler (s. 13. huhtikuuta 1960 Hanau, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija ja valmentaja. Hänen pelaajauransa kulta-aika sijoittuu 1980-luvulle ja 1990-luvun alkuun. Suosittu hyökkääjä tunnetaan myös viiksiensä ja hiustyylinsä ansiosta. Saksassa hän on saanut lempinimen ”Tante Käthe” eli ”Käthe-täti” juuri kiharan ja harmaan tukkansa vuoksi. Valmentajanuransa Völler aloitti suoraan Saksan maajoukkueen valmentajana ilman aiempaa valmennuskokemusta Saksan osalta pettymykseen päättyneiden vuoden 2000 EM-kisojen jälkeen.
Pelaajaura

Völler pelasi vuosina 1982–1994 Saksan A-maajoukkueessa 90 ottelua, joissa teki 47 maalia. Hän voitti joukkueessa maailmanmestaruuden 1990, sekä MM-hopeaa 1986 ja EM-hopeaa 1992. Hän oli mukana myös MM-kisoissa 1994, sekä EM-kisoissa 1984 ja 1988. MM-finaalissa 1990 Völlerin helposta kaatumisesta tuomittiin kiistelyä aiheuttanut rangaistuspotku, josta Saksa teki ottelun ainoan maalin. MM-finaalissa 1986 Völler teki Saksan 2–2-tasoitusmaalin 81. minuutilla mutta Argentiina voitti ottelun 3–2.
Seuratasolla Völler pelasi Bundesliigassa 232 peliä 1860 Münchenin, Werder Bremenin ja Bayer Leverkusenin joukkueissa ja teki 132 maalia. Völlerin pelatessa Werder Bremenissä joukkue sijoittui kolmesti toiseksi Bundesliigassa. Lisäksi hänet valittiin Saksan vuoden jalkapalloilijaksi kaudella 1982–83, jolloin hän voitti myös Bundesliigan maalikuninkuuden. Vuodet 1987–92 hän pelasi AS Romassa Italiassa. Olympique Marseillessa Völler pelasi kaksi kautta ja pääsi 1993 juhlimaan niin Ranskan mestaruutta kuin Mestareiden liigan voittoakin. Völler lopetti uransa kevääseen 1996 Leverkusenissa.
Ura valmentajana

Aktiiviuransa jälkeen Völler siirtyi Leverkusenin urheilutoimenjohtajaksi vuosiksi 1996–2001. Lisäksi hän on ollut tilapäisesti seuran valmentajana kaksi kertaa (loka/marraskuu 2000 ja syys/lokakuu 2005). Saksan maajoukkueen valmentajana hän aloitti 2. heinäkuuta 2000 Saksan osalta jo alkulohkoon päättyneiden EM-kisojen jälkeen edellisen valmentajan Erich Ribbeckin erottua.
Alun perin Völlerin piti valmentaa Saksaa vain kesäkuuhun 2001, jolloin silloisen Leverkusen-luotsin Christoph Daumin piti aloittaa tehtävässä. Daum kuitenkin jäi syksyllä 2000 kiinni kokaiinin käytöstä ja jalkapallomaailmaa kuohuttaneen skandaalin seurauksena sopimus maajoukkueen valmentamisesta purettiin. Völler jatkoi lopulta Saksan valmentajana aina 24. kesäkuuta 2004 saakka jolloin hän vuorostaan itse erosi Saksan jäätyä alkulohkoonsa EM-turnauksessa. Joukkueen peräsimessä häntä seurasi Jürgen Klinsmann, jonka kärkiparina maajoukkueessa Völler pelasi useita vuosia. Völlerin paras saavutus valmentajana on vuoden 2002 MM-hopea. 31. elokuuta 2004 hän otti yllättäen vastaan pestin AS Roman valmentajana, mutta erosi jo 25. syyskuuta syynä joukkueen huonot esitykset ja erimielisyydet joidenkin pelaajien kanssa. Tammikuusta 2005 alkaen Völler on jälleen toiminut Bayer 04 Leverkusenin urheilutoimenjohtajana.
Marraskuussa 2011 Völler allekirjoitti viiden vuoden jatkosopimuksen Leverkusenin kanssa.
Tärkeimmät saavutukset

MM-kisat: kultaa 1990, hopeaa 1986, valmentajana hopeaa 2002
EM-kisat: hopeaa 1992, välierät 1988
Mestareiden Liiga: 1. 1993 Olympique Marseille
UEFA-cup: 2. 1991 AS Roma
Bundesliiga: 2. 1983, 1985 ja 1986 Werder Bremen
Serie A: 3. 1988 AS Roma
Italian cup: 1. 1991 AS Roma
Ranskan liiga: 1. 1993 Olympique Marseille
Vuoden jalkapalloilija 1983 Saksassa
Tilastot

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kausi | Seura | Ottelut | Maalit |
| Bundesliga | 1980/1981 | 1860 München | 33 | 9 |
| 2.Bundesliga | 1981/1982 | 1860 München | 37 | 37 |
| Bundesliga | 1982/1983 | Werder Bremen | 31 | 23 |
| Bundesliga | 1983/1984 | Werder Bremen | 31 | 18 |
| Bundesliga | 1984/1985 | Werder Bremen | 32 | 25 |
| Bundesliga | 1985/1986 | Werder Bremen | 13 | 9 |
| Bundesliga | 1986/1987 | Werder Bremen | 30 | 22 |
| Serie A | 1987/1988 | AS Roma | 21 | 3 |
| Serie A | 1988/1989 | AS Roma | 29 | 10 |
| Seria A | 1989/1990 | AS Roma | 32 | 14 |
| Seria A | 1990/1991 | AS Roma | 30 | 11 |
| Seria A | 1991/1992 | AS Roma | 30 | 7 |
| Ligue 1 | 1992/1993 | Olympique Marseille | 33 | 18 |
| Ligue 1 | 1993/1994 | Olympique Marseille | 25 | 6 |
| Bundesliga | 1994/1995 | Bayer 04 Leverkusen | 30 | 16 |
| Bundesliga | 1995/1996 | Bayer 04 Leverkusen | 32 | 10 |

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Sarja | Ottelut | Maalit |
| A-maaottelut | 90 | 47 |
| Bundesliga | 232 | 132 |
2.Bundesliga: 37
| Serie A | 142 | 45 |
| Ligue 1 | 58 | 24 |
Rosvopäällikkö Salvatore Giuliano

| Rosvopäällikkö Salvatore Giuliano> Salvatore Giuliano |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Francesco Rosi
Käsikirjoittaja:   Francesco Rosi  Suso Cecchi D’Amico  Enzo Provenzale  Franco Solinas 
Tuottaja:  Franco Cristaldi
Säveltäjä:  Piero Piccioni
Kuvaaja:  Gianni Di Venanzo
Leikkaaja:  Mario Serandrei
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:   Galatea  Lux Film  Vides Cinematografica 
Levittäjä:  Cinema International Corporation Netflix
Ensi-ilta:  1962
Kesto:  123 minuuttia
Alkuperäiskieli:  italia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rosvopäällikkö Salvatore Giuliano (Salvatore Giuliano) on Francesco Rosin ohjaama italialainen draamaelokuva vuodelta 1962. Tosipohjainen tarina kertoo sodanjälkeisen Sisilian kansallissankariksi nousseesta nuoresta rikollisesta Salvatore Giulianosta (1922–1950).
Pääosia esittävät Salvo Randone tuomarina ja Frank Wolff Gaspare Pisciottan, Giulianon serkun roolissa. Itse Giuliano nähdään tarinassa vain ruumiina ja kaukaa kuvattuna. Häntä ja valtaosaa muita rooleja esittävät sisilialaiset amatöörit.
Juoni

Elokuva alkaa Giulianon kuolemasta heinäkuussa 1950. Sitä seuraa takauma, joka pyrkii dokumentaarisella ja uutismaisella tyylillä selvittämään kuka mies oli. Eri ihmisten käsitykset Giulianosta vaihtelevat, koska mies oli ostettavissa aseineen vastustamaan milloin fasisteja, milloin kommunisteja, milloin viranomaisia ja milloin aivan tavallisia kansalaisia.
Vastaanotto

Elokuva voitti Hopeisen karhun Berliinin elokuvajuhlilla 1962 ja oli ohjaaja Rosin läpimurto merkittävien elokuvien tekijänä. Elokuva tuotti myös Nastro d’argento -palkinnot parhaasta ohjauksesta, kuvauksesta ja musiikista. Amerikanitalialainen elokuvaohjaaja Martin Scorsese pitää Salvatore Giulianoa yhtenä häneen suurimman vaikutuksen tehneistä elokuvista.
Suomessa elokuva sai ensi-iltansa televisiossa Mainos-TV:n ohjelmistossa joulukuussa 1971. Se on lisäksi esitetty Ylen kanavilla syyskuussa 2002 ja tammikuussa 2018.
Myöhempi versio

Salvatore Giulianon tarinaan ja hahmoon perustuu myös Michael Ciminon englanninkielinen elokuva Sisilialainen (1987), jonka pohjana on Kummisedän kirjoittajan Mario Puzon samalla nimellä suomennettu romaani.
Saint-Sever-de-Rustan

| Saint-Sever-de-Rustan |
| --- | --- |
 Kaupungintalo
 vaakuna
 Saint-Sever-de-Rustan
 Koordinaatit: 43°21′09″N, 0°13′30″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Midi-Pyrénées
Departementti:  Hautes-Pyrénées
Arrondissementti:  Tarbes
Väkiluku:  130
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Sever-de-Rustan on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées'n departementissa Midi-Pyrénées'n alueella. Kunnan nähtävyys on 900-luvulta peräisin oleva luostari Abbaye de Saint-Sever-de-Rustan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Sever-de-Rustan Wikimedia Commonsissa
Rydboholm (Borås)

| Rydboholm |
| --- | --- |
 Rydboholmin kirkko
 Rydboholm
 Koordinaatit: 57°39′19″N, 12°53′04″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Borås
Väkiluku (2021):  985
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rydboholm on taajama Boråsin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 985 asukasta vuonna 2021.
Rydboholmissa toimi aikoinaan kauppias J. C. Bäfvermanin vuonna 1834 perustama tekstiilitehdas, joka oli Ruotsin ensimmäinen mekaaninen puuvillakutomo. 1930-luvun alussa siellä työskenteli noin 750 ihmistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rydboholm (Borås) Wikimedia Commonsissa
San Carlo

San Carlo voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
San Carlo Canavese, kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Torinon metropolikaupungissa
San Carlo alle Quattro Fontane, on Roomassa sijaitseva barokkikirkko
Teatro San Carlo, on Italian Napolissa sijaitseva oopperatalo
San Buenaventura

San Buenaventura voi tarkoittaa:
San Buenaventura, kaupunki Meksikon Chihuahuassa
San Buenaventura, kaupunki ja kunta Meksikon Coahuilassa
San Buenaventura, kaupunki Boliviassa
San Buenaventura, kunta El Salvadorissa
San Buenaventura, kunta Hondurasissa
San Buenaventura, kaupunki Yhdysvalloissa
Katso myös:
Buenaventura
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”San Buenaventura”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Saint-Siméon (Capitale-Nationale)

| Saint-Siméon |
| --- | --- |
 Näkymä Saint-Siméonin kylään.
Valtio:  Kanada
Provinssi:  Quebec
Hallintoalue:  Capitale-Nationale
Aluekunta:  Charlevoix-Est
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Sylvain Tremblay
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  412,3 km²
 – Maa:  283,92 km²
Väkiluku (2006):  1 360
 – Väestötiheys:  0,3 as./km²
 
 www.saintsimeon.ca 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Siméon on vajaan 1 400 asukkaan kunta Québecin provinssiin kuuluvalla Charlevoix’n alueella. Se sijaitsee Saint Lawrencen estuaarin pohjoisrannalla ja Québeciin johtavan maantien varrella, noin 40 kilometriä La Malbaien kunnasta koilliseen. Saint-Siméonin pinta-ala on runsaat 280 neliökilometriä, ja sen maisemaa hallitsevat pohjoisessa lukemattomat pienet järvet ja etelässä Noirejoki sekä Taillisvuori. Kesällä sieltä on säännöllinen lauttayhteys Saint Lawrencen etelärannalla sijaitsevaan Rivière-du-Loupin kaupunkiin. Kunnan suurin työllistäjä on metsäteollisuus, ja siellä sijaitsee Les Palissadesin metsäntutkimuskeskus.
Saint-Siméon on saanut nimensä Pyhältä Simonilta, joka oli yksi Jeesuksen kahdestatoista opetuslapsesta. Kunnan historia juontaa juurensa vuoteen 1869, jolloin Saint-Siméonin maaseurakunta irrotettiin itsenäiseksi Saint-Fidèle-de-Mont-Murrayn seurakunnasta. Kymmenen vuoden kuluttua kylä sai oman postitoimiston. Vuonna 1911 keskuskylä ja maaseurakunta erotettiin toisistaan 90 vuoden ajaksi, kunnes ne vuonna 2001 yhdistettiin nykyiseksi Saint-Siméonin kunnaksi.
Aiheesta muualla

Kunnan virallinen sivusto
Rémi Joseph Gustave Sainte-Marie

Rémi Joseph Gustave Sainte-Marie (11. tammikuuta 1938 La Minerve – 18. kesäkuuta 2022) oli kanadalaissyntyinen, Malawissa uransa luonut roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Valkoisten Isien papiksi 29. kesäkuuta 1963 ja nimitettiin Dedzan hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Molicunzan titulaaripiispaksi 14. helmikuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giuseppe Leanza, jota avustivat Gervazio Moses Chisendera ja Felix Eugenio Mkhori.
Sainte-Marie sai 7. syyskuuta 2000 nimityksen Dedzan piispaksi. 18. helmikuuta 2006 hänet nimitettiin Lilongwen koadjuuttoripiispaksi, ja 4. heinäkuuta 2007 hänestä tuli sen piispa. 9. helmikuuta 2011 hän sai nimityksen sen arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 3. heinäkuuta 2013.
Saint-Sorlin-d’Arves

| Saint-Sorlin-d'Arves |
| --- | --- |

 vaakuna
 Saint-Sorlin-d'Arves
 Koordinaatit: 45°13′14″N, 6°13′51″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Savoie
Arrondissementti:  Saint-Jean-de-Maurienne
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  39,0 km²
Väkiluku (2014):  339 
 – Väestötiheys:  8 as./km²
Kunnan numero:  73280
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Sorlin-d'Arves on kunta Kaakkois-Ranskassa Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Kunnan nähtävyyksiä on 1600-luvulta peräisin oleva Saint-Saturnin kirkko. Talvella Saint-Sorlin-d'Arves on suosittu hiihtokeskus.
Hiihtokeskus
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Sorlin-d’Arves Wikimedia Commonsissa
Rémi Français

Rémi Français (s. 24. maaliskuuta 1989) on sveitsiläinen mäkihyppääjä. Hän edusti SC Les Diableretsia.
Mäkihypyn maailmancupissa Français kilpaili ensimmäisen kerran 27. marraskuuta 2009 Kuusamon joukkuekisassa, jossa Sveitsi sijoittui kuudenneksi. Ensimmäisen normaalikisan hän kilpaili seuraavana päivänä samassa paikassa ja sijoittui 47:nneksi.
Français lopetti uransa 21 vuoden ikäisenä vuonna 2011.
Saint-Siméon-de-Bressieux

| Saint-Siméon-de-Bressieux |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 Saint-Siméon-de-Bressieux
 Koordinaatit: 45°19′45″N, 5°15′44″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Isère
Arrondissementti:  Vienne
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  18,8 km²
Väkiluku (2019):  2 921 
 – Väestötiheys:  155 as./km²
Kunnan numero:  38457
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Siméon-de-Bressieux on kunta itäisessä Ranskassa Isèren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 46 kilometriä Viennen kaupungista kaakkoon.
Kuntaan rakennettiin silkkitehdas vuosina 1873-1875. Valmistuessaan se työllisti 350 työntekijää, jotka olivat pääosin lähistöllä asuvia naisia. Vuonna 1885 työntekijöitä oli jo 973. Tuotannon väheneminen alkoi vuonna 1914, ja lopulta tehdas suljettiin vuonna 1934. Rakennus on listattu historialliseksi muistomerkiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Siméon-de-Bressieux Wikimedia Commonsissa
Sameli Ventelä

| Sameli Ventelä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. heinäkuuta 1994 (ikä 30) Hämeenlinna, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  EHC Freiburg
Sarja:  DEL2
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  SaPKo (Mestis) Lukko (SML) KeuPa HT (Mestis) Ketterä (Mestis) HK Dukla Michalovce (SloEL) Nybro IF (Hockeyettan) HK 32 Liptovský Mikuláš (SloEL)
Sameli Ventelä (s. 19. heinäkuuta 1994 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-liigajoukkue EHC Freiburgissa. Hän pelasi juniorina myös hyökkääjänä.
Sammonlahden kirkko

| Sammonlahden kirkko |
| --- | --- |
 Sammonlahden kirkko vuonna 2011.
Sijainti:  Hietakallionkatu 7, Lappeenranta
Koordinaatit:  61.05016°N, 28.1083°E
Seurakunta:  Sammonlahden seurakunta
Rakentamisvuosi:  1992
Suunnittelija:  arkkitehtuuritoimisto Riitta ja Kari Ojala
Materiaali:  punatiili, betoni
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sammonlahden kirkko on Sammonlahden seurakunnan kirkkorakennus Lappeenrannassa. Virvoittavien vetten tykö -niminen kirkko valmistui vuonna 1992. Sen suunnitteli paikallinen arkkitehtuuritoimisto Riitta ja Kari Ojala. Kirkko ja sen yhteydessä oleva seurakuntakeskus on rakennettu betonista, punatiilestä ja Ristijärven harmaasta graniitista.
Kirkkosaliin mahtuu noin 490 henkilöä. Sali on muodoltaan pyöreä, ja alttari on salin keskellä. Alttaritauluna on yksinkertainen Andreaan risti, jonka läpi luonnonvalo pääsee saliin. Lisäksi alttarin takana on Brita Flanderin toteuttama, lasista ja graniitista valmistettu teos. Kirkkosalia hallitsevat sinisen ja vihreän sävyt. Sisääntuloaulassa on Anna-Maria Osipowin enkeliä esittävä veistos. Kirkon valmistumisvuonna rakennetut urut on suunnitellut Kangasalan Urkurakentamo. Uruissa on 25 äänikertaa, ja ne edustavat pohjoissaksalaista tyyliä.
Sammonlahden kirkko sisältä
Kirkon sivuikkunoita
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sammonlahden kirkko Wikimedia Commonsissa