stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Like Kustannus
Aiheesta muualla

Liken kotisivu
Pauliina Sykkö

Pauliina Sykkö, nyk. Kemppainen (s. 28. huhtikuuta 1981) on suomalainen entinen lapsinäyttelijä. Hän nousi tähteyteen Roosa-Maaria "Roope" Ruususen roolista televisiosarjassa Ruusun aika (1990–1991). Kyseessä oli yksi tuon ajan suosituimmista suomalaisista lapsirooleista. Sen jälkeen Sykkö kuitenkin jätti näyttelemisen keskittyäkseen ratsastusharrastukseensa.
Sykkö esiintyi vauvasta saakka lapsimallina. Hän pääsi vartuttuaan opiskelemaan sosiologiaa Jyväskylän yliopistoon ja on työskennellyt luokanopettajana. Toimittaja Sami Sykkö on Pauliina Sykön isoveli.
Aiheesta muualla

Pauliina Sykkö Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Rantakidusankerias

| Rantakidusankerias |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Imurikalat Gobiesocoidei
Heimo::  Imurit Gobiesocidae
Suku::  Alabes
Laji::  dorsalis
Kaksiosainen nimi
 Alabes dorsalis  (Richardson, 1845) 
Katso myös
   Rantakidusankerias Wikispeciesissä   Rantakidusankerias Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rantakidusankerias (Alabes dorsalis) on imureihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Australian rannikolta.
Koko ja ulkonäkö

Rantakidusankerias kasvaa suurimmillaan noin 12 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen ja litteähkö. Kalan selkä-, pyrstö- ja peräevät ovat yhtyneet toisiinsa. Rantakidusankeriaalla ei ole rintaeviä ja vatsaevistä on muodostunut alkeellinen imulevy. Väriltään laji vaihtelee vihreästä oranssiin ja ruskeaan. Varsinkin täysikasvuisilla kaloilla on kyljissään mustia laikkuja.
Levinneisyys ja elintavat

Rantakidusankeriaan levinneisyysalue ulottuu Queenslandin eteläosista itäiseen Etelä-Australiaan ja Tasmaniaan. Kala elää rannikkojen riutoilla, kivikkoisilla leviä kasvavilla aleuilla ja vuorovesilammikoissa.
Verkkokirjokala

| Verkkokirjokala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Hopeakylkikalat Atheriniformes
Heimo::  Sateenkaarikalat Melanotaeniidae
Suku::  Rhadinocentrus
Laji::  ornatus
Kaksiosainen nimi
 Rhadinocentrus ornatus  Regan, 1914 
Katso myös
   Verkkokirjokala Wikispeciesissä   Verkkokirjokala Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Verkkokirjokala (Rhadinocentrus ornatus) on sateenkaarikaloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan uhanalaisena makeista vesistä Australiasta. Verkkokirjokalaa piedetään usein akvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö

Verkkokirjokala kasvaa yleisimmin noin 4 cm pitkäksi, ja voi suurimmillaan saavuttaa 6–8 cm:n pituuden. Koiraat ovat naaraita kookkaampia. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen, hoikka ja ikääntyessään ruumis muuttuu korkeammaksi. Selkäeviä on kaksi, joista etumainen on lyhyempi. Verkkokirjokarakoiraan selkä- ja peräeviä taaimmaiset ruodot ovat pidentyneet. Lajin väritys vaihtelee huomattavasti levinneisyysalueittain. Yhteinen tunnusmerkki on kuitenkin suomujen tummat reunat, jotka antavat ruumiille verkkokuvioinnit. Kalan väri on olla osittain läpikuultavan harmaa tai ruskehtava, joskus taas jopa musta. Suomuissa on usein sinertävä hohde. Varsinkin koirailla ruumiin takaosa on usein punertava. Verkkokirjokalan selkä-, perä- ja pyrstöevät ovat useimmiten punertavat, mutta joskus siniset. Evien reunat ovat tummat.
Levinneisyys ja elintavat

Verkkokirjokalaa tavataan Australian itäosista Queenslandista pohjoiseen Uuteen Etelä-Walesiin ja muutamilta Queenslandin rannikon saarilta. Lajin levinneisyysalue ei ole yhtenäinen ja populaatiot ovat eristäytyneitä. Lajin elinympäristöä ovat hitaasti virtaavat hapan- ja ruskeavetiset joet, purot, järvet ja lammet. Ne elävät parvina lähellä rantaa usein uppopuiden ja kasvien juurakoiden suojissa. Kalan ravintoa ovat hyönteiset, pienet äyrisäiset, levät ja eloperäinen aines. Verkkokirjokalan lisääntymiskausi on lokakuusta toukokuulle, ja aktiivisimmillaan eteläisen pallonpuoliskon kesän aikaan marraskuulta joulukuulle. Hedelmöittynyt mäti takertuu kasvien pinnalle.
Verkkokirjokala luokitellaan vaarantuneeksi. Kantaa uhkaavat erityisesti elinympäristön häviäminen ja elinympäristön laadun heikkeneminen. Suuri uhka ovat myös lajin munia syövät vieraslajit kuten moskiittokala. Akvaariokaloiksi pyydystämisen vaikutuksista kantaan ei ole tarkkaa tietoa.
Hadja Lahbib

| Hadja Lahbib |
| --- | --- |
 Virallinen muotokuva vuodelta 2024.
EU-komissaari
 Von der Leyenin II komissio 1.12.2024 alkaen  
Belgian ulkoministeri
 2022–2024  
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. kesäkuuta 1970 (ikä 54)
Tiedot
Puolue:  Reformiliike
Muut puolueet:  ALDE
Tutkinnot:  Université libre de Bruxelles
Hadja Lahbib (s. 21. kesäkuuta 1970) on belgialainen journalisti ja poliitikko. Joulukuusta 2024 alkaen hän on EU-komissaari Von der Leyenin II komissiossa toimialanaan yhdenvertaisuus,  varautuminen ja kriisinhallinta.
Lahbib on opiskellut viestintää ja toiminut aiemmin pitkään toimittajana Belgian yleisradioyhtiössä RTBF:ssä. Hän oli Belgian ulkoministeri 2022–2024.
Teresa Ribera

| Teresa Ribera |
| --- | --- |
 Virallinen muotokuva vuodelta 2024.
EU komission johtava varapuheenjohta
 Von der Leyenin II komissio 1.12.2024 alkaen  
Espanjan ekologisen siirtymän ministeri
 2018-2024  
Kansanedustaja
 2019–2020 2023  
Vaalipiiri:  Madrid
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. toukokuuta 1969 (ikä 55) Madrid
Tiedot
Puolue:  PSOE
Muut puolueet:  PES (EU:ssa)
Tutkinnot:  Universidad Complutense de Madrid
Teresa Ribera Rodríguez (s. 1969, Madrid) on espanjalainen juristi ja poliitikko. Joulukuusta 2024 alkaen hän on Von der Leyenin II komission johtava varapuheenjohtaja toimialanaan puhdas, oikeudenmukainen ja kilpailukykyinen siirtymä.
Aikaisemmin hän oli Espanjan ekologisen siirtymän ministeri ja varapääministeri. Hän on ollut mukana korkean tason ilmastoneuvotteluissa vuosikymmenien ajan.
Luettelo vuonna 1980 kuolleista henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 1980 kuolleista tunnetuista henkilöistä. Henkilöt on lueteltu kuolinpäivän mukaisesti, samana päivänä kuolleet sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos henkilöstä ei ole kirjoitettu artikkelia, luettelossa mainitaan lähde.
Tammikuu

1. tammikuuta – Adolph Deutsch, brittiläinen elokuvasäveltäjä (s. 1897)
1. tammikuuta – Nils Skoglund, ruotsalainen uimahyppääjä ja olympiamitalisti (s. 1906)
3. tammikuuta – Joy Adamson (synt. Friederike Victoria Gessner), itävaltalais-brittiläinen kirjailija, luonnontieteilijä ja henkirikoksen uhri (s. 1910)
3. tai 4. tammikuuta – Harald Heide Steen, norjalainen elokuvanäyttelijä (s. 1911)
3. tammikuuta – Ivan Triesault (synt. Johann Constantin Treisalt), virolais-yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä (s. 1898)
19. tammikuuta – William O. Douglas, yhdysvaltalainen lakimies ja Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomari 1939–1975 (s. 1898)
21. tammikuuta – Rainer Sopanen, suomalainen toimittaja ja itsenäisyysaktivisti (s. 1893)
23. tammikuuta – Lil Dagover (oik. Martha Seubert), saksalainen näyttelijä (s. 1887)
29. tammikuuta – Jimmy Durante, yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä (s. 1893)
Helmikuu

2. helmikuuta – William Howard Stein, vuoden 1972 Nobelin kemianpalkinnon saanut yhdysvaltalainen biokemisti (s. 1911)
5. helmikuuta – Mihail R. Sturdza, romanialainen poliitikko, diplomaatti ja Romanian ulkoministeri 1940–1941 (s. 1886)
6. helmikuuta – Eero Saarsalmi, suomalainen diplomi-insinööri, tekniikantutkija ja rakentamistalouden professori (s. 1917)
6. helmikuuta – Väinö Sanaksenaho, suomalainen jääkärivänrikki (s. 1892)
16. helmikuuta – Ilmari Ahonen, suomalainen arkkitehti ja professori (s. 1896)
16. helmikuuta – Niels Matthiasen, tanskalainen poliitikko (s. 1924)
17. helmikuuta – Graham Sutherland, brittiläinen taidemaalari ja taidegraafikko (s. 1903)
19. helmikuuta – Bon Scott, skotlantilaissyntyinen australialainen rocklaulaja (AC/DC) (s. 1946)
21. helmikuuta – Alfred Andersch, saksalainen kirjailija ja dramaturgi (s. 1914)
21. helmikuuta – Toini Kivimäki, suomalainen kääntäjä (s. 1894)
21. helmikuuta – Holger Thorn, suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija (s. 1895)
22. helmikuuta – Sadaaki Akamatsu, japanilainen hävittäjälentäjä (s. 1910)
26. helmikuuta – Mikko Saarenheimo, suomalainen kirjallisuustieteilijä ja tietokirjailija (s. 1887)
26. helmikuuta – Ahmad Shukeiri, palestiinalainen poliitikko ja Palestiinan vapautusjärjestö PLO:n perustaja (s. 1908)
28. helmikuuta – Lauri Littow, suomalainen pitäjäneuvos ja kotiseututyön vaikuttaja (s. 1902)
29. helmikuuta – Yigal Allon, israelilainen kenraalimajuri, poliitikko, Israelin vt. pääministeri 1969, ulkoministeri 1974–1977, työministeri 1961–1967, maahanmuuttoministeri 1967–1969 ja opetusministeri 1969–1974 (s. 1918)
Maaliskuu

1. maaliskuuta – Dixie Dean (oik. William Ralph Dean), englantilainen jalkapalloilija (s. 1907)
2. maaliskuuta – Arlie Schardt, yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija ja olympiavoittaja (s. 1895)
2. maaliskuuta – Felix Tegengren, suomalais-ruotsalainen geologi (s. 1884)
4. maaliskuuta – Vakhtang Ananjan, armenialainen neuvostokirjailija (s. 1905)
7. maaliskuuta – Oiva Sala, suomalainen elokuvanäyttelijä (s. 1900)
8. maaliskuuta – Graham Dadds, brittiläinen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti (s. 1911)
10. maaliskuuta – Erik Salin, suomalainen pesäpalloilija (s. 1904)
10. maaliskuuta – Heikki Teittinen, suomalainen laulunopettaja, kuoronjohtaja ja suomentaja (s. 1894)
11. maaliskuuta – Kaarlo Ponsén, suomalainen painija (s. 1897)
12. maaliskuuta – Jay Anson, yhdysvaltalainen kirjailija (s. 1921)
24. maaliskuuta – Pjatrus Brouka, valkovenäläinen neuvostokirjailija (s. 1905)
25. maaliskuuta – Walter Susskind, tšekkiläis-brittiläinen kapellimestari ja säveltäjä (s. 1913)
30. maaliskuuta – Tôn Đức Thắng, Pohjois-Vietnamin presidentti 1969–1976 ja Vietnamin presidentti 1976–1980 (s. 1888)
Huhtikuu

2. huhtikuuta – Harold Lester Johnson, yhdysvaltalainen tähtitieteilijä (s. 1921)
9. huhtikuuta – Mohammad Baqir al-Sadr, irakilainen suurajatollah ja islamilainen filosofi (s. 1935)
12. huhtikuuta – Tapani Jylhä, suomalainen kirjailija (s. 1929)
12. huhtikuuta – Gustav Sepperi, suomalainen jääkärimajuri (s. 1892)
12. huhtikuuta – William Tolbert, Liberian presidentti 1971–1980 ja henkirikoksen uhri (s. 1913)
15. huhtikuuta – Jean-Paul Sartre, vuoden 1964 Nobelin kirjallisuuspalkinnosta kieltäytynyt ranskalainen filosofi, kirjailija ja yhteiskuntakriitikko (s. 1905)
17. huhtikuuta – Alf Sjöberg, ruotsalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja näyttelijä (s. 1903)
20. huhtikuuta – Gunnar Ståhle, suomalainen diplomi-insinööri, Aero Oy:n toimitusjohtaja 1929–1945 ja insinöörieverstiluutnantti (s. 1902)
22. huhtikuuta – Fritz Strassmann, saksalainen kemisti ja yksi fissioreaktion keksijöistä (s. 1902)
26. huhtikuuta – Heinz Schöbel, itäsaksalainen urheilujohtaja (s. 1913)
26. huhtikuuta – Ursula Sinervo, suomalainen kirjailija (s. 1949)
Toukokuu

4. toukokuuta – Josip Broz Tito, jugoslavialainen partisaanijohtaja, kommunistipoliitikko ja marsalkka, Jugoslavian presidentti 1953–1980 ja pääministeri 1945–1963 (s. 1892)
7. toukokuuta – Fanny Leväsalo, suomalainen kirjailija (s. 1899)
7. toukokuuta – Risto Solanko, suomalainen suurlähettiläs (s. 1901)
11. toukokuuta – Dyre Vaa, norjalainen kuvanveistäjä (s. 1903)
19. toukokuuta – Kurt Nylund, suomalainen elokuvaleikkaaja, -tuottaja ja jalkapalloilija (s. 1901)
20. toukokuuta – Jean-Baptiste Décoste, haitilainen roomalaiskatolinen piispa (s. 1925)
29. toukokuuta – Hjalmar Stenström, suomalainen yleisurheilija (s. 1894)
Kesäkuu

4. kesäkuuta – Leopold Kielholz  sveitsiläinen jalkapalloilja ja valmentaja (s. 1911)
7. kesäkuuta – Gunnar Bråthen, norjalainen poliitikko (s. 1896)
12. kesäkuuta – Carl Ivar Ståhle, ruotsalainen kielitieteilijä (s. 1913)
12. kesäkuuta – Knud Thestrup, tanskalainen poliitikko (s. 1900)
13. kesäkuuta – Valdemar Scheel Hansteen, norjalainen arkkitehti (s. 1897)
16. kesäkuuta – Heinz Drewes, saksalainen kapellimestari ja musiikkivaikuttaja (s. 1903)
18. kesäkuuta – Marjatta Seppälä, suomalainen kirjailija (s. 1917)
19. kesäkuuta – Karl Bjarnhof, tanskalainen kirjailija, muusikko ja toimittaja (s. 1898)
19. kesäkuuta – Veikko Kanervo, suomalainen hyönteistutkija ja professori (s. 1906)
21. kesäkuuta – Eikka Mäkinen, suomalainen toimittaja ja urheiluvaikuttaja (s. 1897)
23. kesäkuuta – Katri Tätilä, suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko (s. 1905)
27. kesäkuuta – Walter Dornberger, saksalainen tykistön upseeri ja raketti-insinööri (s. 1895)
Heinäkuu

1. heinäkuuta – C. P. Snow, englantilainen fyysikko ja kirjailija (s. 1905)
1. heinäkuuta – Tadao Takayama, japanilainen jalkapalloilija (s. 1904)
7. heinäkuuta – Dmitri Aleksandrovitš Romanov, venäläissyntyinen aatelismies (s. 1901)
8. heinäkuuta – Daniel Tavares Baeta Neves, brasilialainen roomalaiskatolinen piispa (s. 1911)
12. heinäkuuta – Milburn Stone, yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä (s. 1904)
13. heinäkuuta – Herman Wilhelm Avellan, suomenruotsalainen lääkäri ja kirjailija (s. 1912)
24. heinäkuuta – Peter Sellers, englantilainen koomikko, imitaattori ja näyttelijä (s. 1925)
25. heinäkuuta – Vladimir Vysotski, venäläinen runoilija, laulaja ja näyttelijä (s. 1938)
Elokuu

1. elokuuta – Patrick Depailler, ranskalainen Formula 1 -kuljettaja (s. 1944)
6. elokuuta – Yrjö Alaruikka, suomalainen järjestöjohtaja, yritysjohtaja ja talousneuvos (s. 1902)
12. elokuuta – Manuel Tato, argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa (s. 1907)
13. elokuuta – Kolbjørn Varmann, norjalainen poliitikko (s. 1904)
14. elokuuta – Dorothy Stratten, kanadalainen valokuvamalli, elokuva- ja televisionäyttelijä ja henkirikoksen uhri (s. 1960)
17. elokuuta – Harold Adamson, yhdysvaltalainen sanoittaja (s. 1906)
20. elokuuta – Joe Dassin, yhdysvaltalais-ranskalainen laulaja ja kitaristi (s. 1938)
25. elokuuta – Vankka Vankkoja, suomalainen kääntäjä (s. 1908)
26. elokuuta – Rosa Albach-Retty, saksalaissyntyinen itävaltalainen näyttelijä (s. 1874)
26. elokuuta – Tex Avery, yhdysvaltalainen animaattori, sarjakuvapiirtäjä ja ohjaaja (Repe Sorsa) (s. 1908)
28. elokuuta – Boris Tišin, neuvostoliittolainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti (s. 1929)
Syyskuu

10. syyskuuta – Hannes Torpo, suomalainen kuulantyöntäjä ja kiekonheittäjä (s. 1901)
17. syyskuuta – Anastasio Somoza Debayle, Nicaraguan presidentti 1967–1972 ja maan hallitsija 1974–1979, Nicaraguan puolustusvoimien ylipäällikkö 1967–1979 ja henkirikoksen uhri (s. 1925)
18. syyskuuta – Frank Anderson, kanadalainen shakinpelaaja ja kansainvälinen mestari (s. 1928)
28. syyskuuta – Aarre Aaltonen, suomalainen kuvanveistäjä (s. 1889)
Lokakuu

2. lokakuuta – Louis Daquin, ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja sekä näyttelijä (s. 1908)
3. lokakuuta – Kosti Antikainen, suomalainen graafikko, kirjojen kuvittaja ja kansitaiteilija (s. 1930)
3. lokakuuta – Jerzy Żurawlew, puolalainen pianisti ja musiikkipedagogi (s. 1886)
4. lokakuuta – László Szollás, unkarilainen taitoluistelija, olympiamitalisti ja urheilulääkäri (s. 1907)
6. lokakuuta – Elis Selin, suomalainen rovasti ja kirjailija (s. 1891)
6. lokakuuta – Salme Setälä, suomalainen asemakaava-arkkitehti, kirjailija ja suomentaja (s. 1894)
6. lokakuuta – Shigemaru Takenokoshi, japanilainen jalkapalloilija (s. 1906)
8. lokakuuta – R. Erik Serlachius, suomalainen diplomi-insinööri, G. A. Serlachius Oy:n toimitusjohtaja, Suomen kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri 1953–1954 (amm.) ja vuorineuvos (s. 1901)
8. lokakuuta – Arvo Turtiainen, suomalainen runoilija ja suomentaja (s. 1904)
14. lokakuuta – Louis Guilloux, ranskalainen kirjailija (s. 1899)
16. lokakuuta – Willy Schäfer, sveitsiläinen käsipalloilija ja olympiamitalisti (s. 1913)
21. lokakuuta – Hans Asperger, itävaltalainen lastenlääkäri, psykiatri, pedagogi ja lääketieteen professori (Aspergerin oireyhtymä) (s. 1906)
22. lokakuuta – Sammy Angott (synt. Samuel Engotti), yhdysvaltalainen nyrkkeilijä (s. 1915)
22. lokakuuta – Eero Jaatinen, suomalainen keihäänheittäjä (s. 1936)
23. lokakuuta – Margit Aarnio-Aaltonen, suomalainen taidemaalari (s. 1900)
24. lokakuuta – Jyrki Sailo, suomalainen kuvanveistäjä (s. 1913)
Marraskuu

1. marraskuuta – Heikki Seppälä, suomalainen kirjailija (s. 1903)
5. marraskuuta – Louis Alter, yhdysvaltalainen säveltäjä ja pianisti (s. 1902)
6. marraskuuta – Erik Asklund, ruotsalainen kirjailija (s. 1908)
10. marraskuuta – Artturi Similä, suomalainen meteorologi (s. 1911)
12. marraskuuta – Andrei Amalrik, venäläinen kirjailija ja Neuvostoliiton aikainen toisinajattelija (s. 1938)
22. marraskuuta – Ilmari Sormunen, suomalainen poliitikko, kansanedustaja (SKP, SKDL) ja päätoimittaja (s. 1896)
24. marraskuuta – Håkan Tollet, suomalainen toimittaja, kääntäjä ja kirjailija (s. 1904)
29. marraskuuta – Dorothy Day, yhdysvaltalainen journalisti, yhteiskunnallinen aktivisti ja evankelista (s. 1897)
29. marraskuuta – Pentti Rauhalammi, suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos (s. 1912)
30. marraskuuta – Ingrid Bjerkås, Norjan ensimmäinen naispappi (s. 1901)
Joulukuu

1. joulukuuta – Svea Jansson, suomalais-ruotsalainen kansanmuusikko ja lauluntekijä (s. 1904)
2. joulukuuta – Ole Bjørn Kraft, tanskalainen poliitikko (s. 1893)
4. joulukuuta – Francisco Sá Carneiro, portugalilainen poliitikko ja lakimies, Portugalin pääministeri 1980 (s. 1934)
5. joulukuuta – Ensio Mäkinen, suomalainen metsäteknikko ja sotakirjailija (s. 1909)
11. joulukuuta – Hawayo Takata, havaijinjapanilainen reiki-uskomushoidon harjoittaja ja levittäjä (s. 1900)
16. joulukuuta – Harland Sanders, yhdysvaltalainen yritysjohtaja, ravintoloitsija ja liikemies, Kentucky Fried Chicken -pikaruokalaketjun perustaja (s. 1890)
19. joulukuuta – Eino Rostén, suomalainen opettaja ja kaupunginjohtaja (s. 1884)
20. joulukuuta – Dagmar Salén, ruotsalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti (s. 1901)
24. joulukuuta – Karl Dönitz, saksalainen suuramiraali ja Saksan valtakunnanpresidentti 1945 (s. 1891)
24. joulukuuta – Otto Seidenschnur, suomenruotsalainen kirjailija (s. 1909)
25. joulukuuta – Olav Dalgard, norjalainen elokuvaohjaaja, kirjailija ja kriitikko (s. 1898)
25. joulukuuta – Erik Sjöberg, suomalainen jalkapalloilija (s. 1928)
27. joulukuuta – Onni Salomaa, suomalainen muusikko, säveltäjä ja sanoittaja (s. 1919)
27. joulukuuta – Jukka Tammenoksa, suomalainen Chymos Oy:n toimitusjohtaja 1929–1952 ja kauppaneuvos (s. 1906)
30. joulukuuta – H. W. Donner, suomalaissyntyinen ruotsalainen kieli- ja kirjallisuustieteilijä ja professori (s. 1904)
Tuntematon päivämäärä

Ernst Alm, ruotsalainen maastohiihtäjä (s. 1900)
Willen Dick, tšekkoslovakialainen mäkihyppääjä (s. 1897)
Carl Axel Aurelius

Carl Axel Aureliusuksen piispanvaakuna
Carl Axel Aurelius (s. 25. syyskuuta 1948) on Ruotsin kirkon pappi, josta tuli vuonna 2003 Göteborgin hiippakunnan piispa. Hän syntyi Finspångissa, Itä-Götanmaalla, kasvoi Linköpingissä ja opiskeli vuodesta 1967 teologiaa Lundin yliopistossa. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1972, ja tohtori hänestä tuli 1984.
Aureliuksen seuraajaksi tuli vuonna 2011 Per Eckerdal. Hänen edeltäjänsä oli ollut Lars Eckerdal.
Akateeminen skeptisismi

Akateeminen skeptisismi (akatemialainen skeptisismi; m.kreik. Ἀκαδημικοί (σκεπτικοί), Akadēmeikoi (skeptikoi), ”Akatemialaiset (skeptikot)”) viittaa antiikin aikaisen skeptisismin suuntaukseen, joka vaikutti Platonin Akatemiassa noin vuodesta 265 eaa., jolloin Arkesilaoksesta tuli koulun johtaja, noin vuoteen 90 eaa., jolloin Antiokhos Askalonlainen hylkäsi skeptisismin. Akatemian historiassa sen skeptisistisiä kausia kutsutaan myös keskimmäiseksi ja uudeksi Akatemiaksi.
Akatemialaiset skeptikot katsoivat pyrrhonististen skeptikoiden tavoin, että tieto on mahdotonta, eikä ihminen voi tietää mitään varmuudella. Vaikutelmista ei voi sanoa, ovatko ne tosia vai epätosia. Sen sijaan niillä on erilaisia todennäköisyyksiä ja siksi niihin liittyy eri määrä luottamusta, mikä mahdollistaa inhimillisen toiminnan. Koulu tunnetaan hyökkäyksistään stoalaisuutta vastaa ja erityisesti stoalaisen niin kutsuttujen kataleptisten vaikutelmien olemassaolon kieltämisestä.
Merkittävimmät akatemialaiset skeptikot olivat Arkesilaos ja Karneades. Akateeminen skeptisismi voidaan lukea yhdeksi hellenistisen filosofian koulukunnista.
Historia > Tausta

Kreikkalainen filosofinen skeptisismi sai alkunsa Pyrrhonista, joka eli noin vuosina 360–270 eaa. Hänestä itsestään tiedetään vain vähän, mutta hän vaikutti skeptisismiin sekä Akatemiassa että erityisesti Ainesidemoksen myöhemmin perustamassa pyrrhonistisessa skeptisismissä, joka jopa omaksui Pyrrhonin nimen. Kaikille antiikin aikaisille skeptikoille oli yhteistä se, että he kielsivät varman tiedon mahdollisuuden ja katsoivat, että meidän tulee tämän vuoksi omaksua epokhē, arvostelmista pidättäytyminen.
Historia > Karneades ja uusi Akatemia

Karneades oli Arkesilaoksen merkittävin seuraaja. Hänet tunnetaan muun muassa Roomassa pitämistään esityksistä, jossa hän argumentoi peräkkäisinä päivinä menestyksekkäästi oikeudenmukaisuuden puolesta ja sitä vastaan.
Karneadeen maltillinen skeptisismi edusti akatemialaisen skeptisismin seuraavaa vaihetta. Karneadeen mukaan se sai kiittää olemassaolostaan stoalaista Khrysipposta, joka oli tämän päävastustaja. Karneadeskaan ei jättänyt jälkeensä kirjoituksia. Hänen ajattelunsa tunnetaan ennen kaikkea häntä seuranneen Kleitokmakhoksen sekä Ciceron kautta.
Karneades jakoi sen Arkesilaoksen näkemyksen, että tieto on mahdotonta. Siksi viisaan tulee valita epokhē eli arvostelmista pidättäytyminen. Hän esitti stoalaisten katalepsis-käsitettä vastaan oman näkemyksensä akatalepsiasta, ja kielsi kaikki välttämättömät yhteydet havaintojen ja niiden kohteiden välillä. Kaikki havaintomme ovat suhteellisia ja kertovat meille vain, miltä asiat vaikuttavat meille, eivät sitä, miten asiat ovat. Kokemus osoittaa, ettei ole olemassa tosia vaikutelmia. Ei ole olemassa yhtään mielikuvaa, joka ei voisi pettää; on mahdotonta erottaa todet ja epätodet vaikutelmat toisistaan; tämän vuoksi stoalaisesta ajatuksesta kataleptisista vaikutelmista tulee luopua. Näin ei ole olemassa mitään totuuden arviointiperustetta. Karneades hyökkäsi myös stoalaista fysiikkaa vastaan.
Karneades kuitenkin vältti täydellisen skeptisismin opillaan todennäköisyyksistä tai vakuuttavuudesta (pithanon). Hänen mukaansa vaikutelmat eivät ole koskaan tosia, ainoastaan todennäköisiä. On kuitenkin olemassa eriasteista todennäköisyyttä ja näin erilaisia uskomuksen omaamisen asteita. Tämä mahdollistaa elämän käytännössä.
Historia > Filon ja Antiokhos

Filon Larissalainen aloitti suuntauksen, jossa Akatemian oppeja harkittiin uudelleen ja alettiin yhdistämään niitä muihin samaan aikaan vallalla olleisiin ajatuksiin. Hänen ajattelunsa voidaan nähdä reaktiona keskimmäisen ja uuden Akatemian skeptisyyteen ja tiedon kieltämiseen ja suuntautuneen ennemmin Platonille tyypilliseen dogmatismiin. Filon pyrki osoittamaan, etteivät Karneadeen näkemykset olleet ristiriidassa Platonin ajatusten kanssa, ja että näennäinen vihamielisyys platonistien ja stoalaisten välillä johtui siitä, että nämä koulukunnat esittivät argumenttejaan eri näkökulmista.
Filonin ajan Akatemian synkretismi vaikutti Antiokhos Askalonlaisen eklektisen keskiplatonismin syntyyn. Siinä skeptisismi hylättiin kokonaan.