Kari Väänänen
Elokuvaroolit

»Vänän kanssa tehdään yhteistyötä. Näytellään vastaan niin, että näytellään myötä.» 
(Kati Outinen)
Väänänen näytteli 89 elokuvaroolia vuosina 1978–2022. Luku sisältää kokoillan teatterielokuvien ohella televisioelokuvat ja -näytelmät sekä lyhytelokuvat. Väänäsen ensimmäinen rooli on televisiotaltiointi suuren huomion saaneessa avainnäytelmässä Pete  Q.
Peter von Bagh luonnehti Väänästä teknisesti osaavaksi ja ymmärrystä säteileväksi näyttelijäksi. Väänänen on elokuvarooleissaan alati liikkeellä, mikä kuvastaa roolihahmojen irrallisuutta. Von Bagh määritteli Väänäsen myös rennoksi ja hervottomaksi näyttelijäksi, jonka työmoraali on korkea.
Väänäsen varsinainen elokuvaura alkoi 1980-luvun alussa televisiotoimittajan roolilla Jaakko Pyhälän kokeellisessa yhteiskunnallisessa elokuvassa Neljä miljardia silmänräpäystä. Hänen läpimurtoroolinsa oli nimiosa Pyhälän draamaelokuvassa Jon, joka sai ensi-iltansa helmikuussa 1983. Jonin aisaparina on Vesa-Matti Loirin näyttelemä Heikki Öljynen. "Väänänen elää elokuvassa luontevasti. Vahva läsnäolo välittyy katsojallekin asti", Savon Sanomien Markku Rimpiläinen arvioi Väänäsen osasuoritusta. Väänänen sai Jonin roolistaan parhaan miespääosan Jussi-palkinnon, mutta elokuvan kaupallinen menestys oli suhteellisen huono: se sai vain noin 40 000 katsojaa.
Ilta-Sanomien Sakari Toiviainen näki Väänäsen roolityössä "vahvan fyysisen läsnäolon", mutta arvioi sen kalpenevan Loirin tulkinnan rinnalla. Väänästä Loirin parina näytteleminen jännitti. Loiri kertoi eräälle ystävälleen, että Väänänen on yksi kuudesta parhaasta näyttelijästä, joiden kanssa hän on näytellyt.
Mika Kaurismäen ja Kari Väänäsen 1980-luvulta aina 2020-luvulle jatkunut yhteistyö alkoi rikoselokuvasta Klaani – tarina Sammakoitten suvusta (1984). Väänänen näyttelee elokuvassa Leevi Sammakkoa, jonka oikeudenkäyntipuhe sai kriitikoilta erityistä huomiota, sekä negatiivista että positiivista. Tie-elokuvassa Rosso (1985) Väänänen näyttelee sisilialaista palkkamurhaajaa. Toinen keskeinen rooli on Martti Syrjällä. Väänäsen roolihahmo puhuu italiaa, mitä useat kriitikot vierastivat. Väänänen pitää Rossoa yhtenä parhaista elokuvistaan, sillä hän ei varsinaisesti näytellyt siinä. Hän joutui juomaan kuvausten aikana litroittain viinaa, jotta näyttäisi krapulaiselta. Niin ikään 1985 sai ensi-iltansa Aki Kaurismäen ohjaama Calamari Union, jossa Väänänen näyttelee yhtä viidestätoista Frankista.
Italia-aihe on vahvasti mukana myös Mika Kaurismäen ohjaamassa kansainvälisessä tuotannossa Helsinki Napoli All Night Long, joka yhdistelee perhekomediaa ja toimintaelokuvaa. Keskushenkilö on Väänäsen näyttelemä suomalainen taksikuski Alex, joka on naimisissa Roberta Manfredin näyttelemän italialaisen Stellan kanssa. Elokuva sai melko hyvän vastaanoton. Väänänen arvioi jälkeenpäin, että hänestä oltiin leipomassa tähteä, joka osaa kaiken, eikä hän ollut tyytyväinen osasuoritukseensa. Elonet listaa Alexin yhdeksi Väänäsen merkittävistä filmirooleista.
Väänänen näytteli Lammion roolin Rauni Mollbergin sotaelokuvassa Tuntematon sotilas (1985). Alkuun hän imitoi roolissaan Jussi Jurkkaa, joka oli näytellyt Lammion Tuntemattoman sotilaan ensimmäisessa filmatisoinnissa 30 vuotta aiemmin. Mollberg totesi, että Jurkan imitointi tärvelee roolin. Väänäsen Lammio muotoutui vähitellen ammattisotilaaksi, josta oli jätetty pois Jurkan tulkitseman Lammion terävät särmät. Yli 14 miljoonaa markkaa (yli 5 miljoonaa euroa vuoden 2022 rahassa) maksanut Tuntematon sotilas keräsi elokuvasaleihin lähes 600 000 katsojaa, mikä oli kuitenkin selvästi heikompi kuin Edvin Laineen ja Aku Louhimiehen filmatisointien yleisömenestys.
Väänänen teki erinomaisen roolisuorituksen Janne Kuusen komediassa Älä itke Iines (1987), jossa nimiroolin näyttelee komediennena kansalliseen tietoisuuteen ponkaissut Eija Vilpas. Väänänen näyttelee Iineksen koheltavaa miesystävää Sylvesteriä ja hän teki samankaltaisen koheltajan roolin Mika Kaurismäen komediassa Cha Cha Cha (1989). Aamulehden Reijo Noukan arvion mukaan Cha Cha Chan tragikoominen juppirooli ei istunut Väänäselle lainkaan, Iltalehden Olli Manninen puolestaan oli päinvastaista mieltä.
Loppuvuodesta 1988 kuvattiin Aki Kaurismäen ohjaamana musiikkikomedia Leningrad Cowboys Go America (1989). Kuvausryhmä liikkui pitkin Yhdysvaltoja, sillä elokuva on myös roadmovie. Väänäsen roolina on kylähullu Igor, mutta hahmo on melko vähän kuvassa mukana. Kuvausten aikana Väänäselle kertyi runsaasti luppopäiviä, mistä hän turhautui. Muutaman vuoden kuluttua elokuva sai jatko-osan Leningrad Cowboys Meet Moses (1994), jossa Väänäsen roolina on "mykkä". Jatko-osan menestys oli kaikin puolin surkea. Leningrad Cowboysin manageria näyttelee molemmissa tuotannoissa Matti Pellonpää.
Mika Kaurismäen suomalaisruotsalaisessa draamaelokuvassa Paperitähti (1989) Väänäsellä on Ilja Kulovaaran rooli. Vastanäyttelijänä on Pirkko Hämäläinen, joka sai naispääosastaan Jussi-palkinnon. Kriitikot arvioivat elokuvan suunnilleen keskinkertaiseksi, ja Demarin Pertti Lumirae nosti esiin Väänäsen suorituksen: "--- Väänänen huippunäyttelijänä hallitsee hahmon mestarillisesti".
Keväällä 1989, ennen kuin Väänänen aloitti toisen Taru sormusten herrasta -kesänsä Suomenlinnassa, hän näytteli sivuroolin etsivä Karistona Matti Ijäksen ohjaamassa tragikomediassa Räpsy & Dolly eli Pariisi odottaa (1990). Elokuvan pääparia näyttelevät Matti Pellonpää ja Raija Paalanen.
Väänäsen uran merkkipaaluja on Karin rooli Mika Kaurismäen seikkailudraamassa Amazon (1990), jota alettiin kuvata Brasiliassa syyskuussa 1989. Karin vaimo on kuollut auto-onnettomuudessa ja Kari tyttärineen lähtee etsimään uutta elämää Brasilian viidakoista. Amazonin muut keskeiset hahmot ovat Robert Davin näyttelemä Dan ja Rae Dawn Chongin näyttelemä Paola. Kuvauspaikat olivat osin vaarallisia, syvälle viidakkoon ei ollut viisasta lähteä omin päin. Näyttelijät lentelivät pienkoneilla, joiden pilotit olivat itseoppineita vailla virallisia lentolupia, ja koneiden teknologia oli vajavaista. Väänänen näki viidakossa myös lumoavaa luonnonkauneutta, jota hän vertaa Edeniin. Noin 15,4 miljonaa markkaa (noin 4,7 miljoonaa euroa vuoden 2022 rahassa) maksanut elokuva sai Suomessa vain runsaat 40 000 katsojaa ja kriitikoiden suhtautuminen oli nuivaa.
Amazonin jälkiäänitysten yhteydessä New Yorkissa Väänästä houkuteltiin jäämään Yhdysvaltoihin, jossa hänestä olisi alettu rakentaa tähtinäyttelijää, mutta Väänänen piti tähtiaikeita epärealistisina ja kieltäytyi. Amazonin kuvausten jälkeen Väänänen perheineen asui kaksi vuotta Brasiliassa Paracurun rannikkokaupungissa Fortalezan luoteispuolella.
Anssi Mänttäri tarjosi Väänäselle iltapäivälehden toimittajan roolia draamakomediassa Mestari (1992), kun tämä oli muuttanut takaisin Suomeen. Väänänen viihtyi roolissaan, josta kasvoi elokuvan pääosa. Varsinainen mestari eli Konsta Mäkelän näyttelemä mäkihyppääjä Teemu Kimpilä jäi sivuosaksi. Elokuva sai ristiriitaisen vastaanoton kriitikoilta ja katsojia sille kertyi vain nelisen tuhatta.
Aiemmin Väänänen oli näytellyt sivuosia Mänttärin elokuvissa, kuten Viimeiset rotannahat (1985), Ylösnousemus (1985), Kuningas lähtee Ranskaan (1986) ja Näkemiin, hyvästi (1986). Vuonna 2012 Väänänen teki pääroolin menestyskirjailija Jalo Rautakumpuna Mänttärin elokuvassa Saunavieras. Halvalla tuotettu omakustanne-elokuva sai valtaosin penseän vastaanoton. Katsojia se sai vain 132. Helsingin Sanomien Leena Virtanen ja Ilta-Sanomien Taneli Topelius arvostivat Väänäsen osasuoritusta.
Väänäsellä on miespääosa Aki Kaurismäen ohjaamassa draamakomediassa Kauas pilvet karkaavat (1996), joka on omistettu kesällä 1995 kuolleen Matti Pellonpään muistolle. Elämäkerrassaan Väänänen on omistanut kokonaisen luvun Pellonpäälle. Väänäsen vastanäyttelijänä on Kaurismäen luottonainen Kati Outinen. Elokuva sai hyvät arviot, Jussi-patsaita ja noin 55 000 katsojaa Suomessa. Muualla Euroopassa katsojia kertyi yli puoli miljoonaa.
Vuonna 1998 kuvattiin Aleksi Mäkelän ohjauksessa pohjalainen rikosdraama Häjyt (1999). Väänänen tekee elokuvassa sivuroolin komisariona, joka tulee Kauhavalle panemaan roistot aisoihin. Samana vuonna kuvattiin historiallista sotaelokuvaa Rukajärven tie (1999) Olli Saarelan ohjaamana. Siinä Väänäsellä on sivurooli alikersantti Snickerinä. Häjyt sai lähes 330 000 katsojaa ja Rukajärven tie noin 430 000 katsojaa.
Kesällä 1999 Väänänen näytteli jälleen Pohjanmaalle sijoittuvassa elokuvassa. Tuolloin kuvattiin Ilkka Vanteen ohjaama toiminnallinen draamaelokuva Lakeuden kutsu (2000), jossa Väänäsellä on päärooli: hän on Floridasta Pohjanmaalle palannut liikemies Erkki Hakala. Vastanäyttelijänä on Mari Rantasila ja aisaparina Martti Suosalo. Antagonisteina ovat Samuli Edelmannin ja Vesa Vierikon näyttelemät Partasen veljekset. Iltalehden Olli Kangassalo mainitsi Väänäsen osasuorituksen: "Näyttelijät, varsinkin Väänänen, tekevät työnsä hyvin, mutta rooleihin ei ole kirjoitettu senttiäkään kasvunvaraa." Lakeuden kutsu perustuu Antti Tuurin saman nimiseen romaaniin, joka on kuusiosaisen Pohjanmaa-sarjan viimeinen osa. Aiemmin Erkki Hakalaa olivat näytelleet Kari Sorvali ja Taneli Mäkelä. Lakeuden kutsu sai sekä risuja että ruusuja. Sen katsojaluku on noin 151 000.
Alkusyksystä 1999 Väänänen näytteli sivuroolin Olli Saarelan rikosdraamassa Bad Luck Love (2000).
Väänäsellä oli sivurooli Ilkka Vanteen ohjaamassa komediassa Vieraalla maalla (2003). Helsingin Sanomien Helena Ylänen sivusi Väänästä arviossaan: "Puskafarssina Vieraalla maalla on oikein toimiva varsinkin sitten, kun Vesa Vierikko ja Kari Väänänen vievät tapahtumat Seinäjoelle ---". Vuonna 2003 kuvattiin Veikko Aaltosen ohjaamana draamaelokuva Juoksuhaudantie (2004). Kari Hotakaisen romaaniin perustuvan elokuvan ytimessä on Eero Ahon näyttelemä Matti Virtanen. Väänänen näyttelee ison sivuosan kiinteistönvälittäjänä, ja hän sai roolistaan parhaan miessivuosan Jussi-palkinnon 2005. DVD-Opas-sivuston arvion mukaan elokuvan pääroolien näyttelijät jäävät "mehukkaiden sivuhahmojen varjoon". DVD-Opas piti elokuvaa heikompana kuin Väänäsen ohjaamaa Hotakais-elokuvaa Klassikko (2001). Juoksuhaudantie houkutteli elokuvateattereihin hieman yli 100 000 katsojaa.
Väänänen näyttelee sivuroolin komisario Saastamoisena Aleksi Mäkelän toimintaelokuvassa V2 – Jäätynyt enkeli (2007). Forssan Lehden Jussi U. Pellonpää kehui teoksen näyttelijäsuoritukset kautta linjan, Väänäsen osasuorituksen hän arvioi "takuutuotteeksi". Elokuva sai kohtalaisia ja negatiivisia kritiikkejä ja noin 194 000 katsojaa.
Mikko Koukin komediaa Fingerpori (2019) ei pidetty järin onnistuneena. Väänänen näyttelee yhden päärooleista, Aulis Homeliuksen. Kun Väänänen oli nähnyt elokuvan valmiina, hän tilitti tuntojaan: "Mä liikutuin näiden ihmisten kohtalosta, kun katsoin elokuvan. Miten epätoivoisesti ne etsii rakkautta!". Useita koomisia rooleja näytellyt Väänänen ei vielä 2010-luvun lopussakaan ollut omasta mielestään ansioitunut koomikkona. Hänen mukaansa Auliksen huvittavuuden perustana on se, että roolihahmo on ensisijaisesti surullinen ja ottaa itsensä turhan vakavasti.
Mika Kaurismäen romanttisessa draamakomediassa Mestari Cheng (2019) Väänänen näyttelee kylänmies Romppaista, jonka kaveria näyttelee Vesa-Matti Loiri. Episodin Miia Hartikainen katsoi, että parivaljakko joutui sivuosissaan hillitsemään itseään, jottei olisi varastanut koko showta. Väänänen ja Loiri ystävystyivät Mestari Chengin kuvauksissa.
2020-luvulla Väänäsen merkittävä elokuvarooli on Tuomas Kyrön luoman Mielensäpahoittajan veli Tarmo, jota hän näyttelee Mika Kaurismäen ohjaamassa komediassa Mielensäpahoittaja Eskorttia etsimässä (2022). Mielensäpahoittajaa tulkitsee Heikki Kinnunen. Komedia sai valtaosin suopean vastaanoton ja Väänäsen osasuoritusta kuvailtiin loistavaksi, Kinnusen jopa täydelliseksi. Saksassa kuvattu elokuva sai Kino Zeit -julkaisun Bianka Piringerilta hyvät arviot. Suomessa elokuvan katsojaluku oli lähes 200 000.
Väänänen näytteli Mielensäpahoittajaa Samppalinnan kesäteatterin tuotannossa Mielensäpahoittaja mussikaali kesällä 2022. Esityksen dramatisoivat Heikki Sankari ja Kimmo Virtanen, joka myös ohjasi sen. Väänänen koki roolin hyväksi mutta raskaaksi näytellä. Osin halvaantunut jalka vaikeutti näyttelemistä.