stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
RBMK
Luettelo reaktoreista

Sisältää toiminnassa olevat, perutut, suljetut ja tuhoutuneet yksiköt. Osa perutuista oli rakenteilla Tšernobylin onnettomuuden sattuessa, eivätkä ne koskaan valmistuneet.
Värikoodit:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|      – Toiminnassa |     |      – Poistettu käytöstä |  |      – Tuhoutunut |  |      – Peruttu |  |
| Voimala | Reaktorityyppi | Tila | Nettoteho (MWe) | Bruttoteho (MWe) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tšernobyl 1 | RBMK-1000 | Suljettu 1996 | 740 | 800 |
| Tšernobyl 2 | RBMK-1000 | Suljettu 1991 | 925 | 1 000 |
| Tšernobyl 3 | RBMK-1000 | Suljettu 2000 | 925 | 1 000 |
| Tšernobyl 4 | RBMK-1000 | Tuhoutui Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuudessa | 925 | 1 000 |
| Tšernobyl 5 | RBMK-1000 | Peruttu 1988 | 950 | 1 000 |
| Tšernobyl 6 | RBMK-1000 | Peruttu 1988 | 950 | 1 000 |
| Ignalina 1 | RBMK-1500 | Suljettu 2004 | 1 185 | 1 300 (Bruttotehoa pudotettiin Tšernobylin onnettomuuden jälkeen.) |
| Ignalina 2 | RBMK-1500 | Suljettu 2009 | 1 185 | 1 300 (Bruttotehoa pudotettiin Tšernobylin onnettomuuden jälkeen.) |
| Ignalina 3 | RBMK-1500 | Peruttu 1988 | 1 380 | 1 500 |
| Ignalina 4 | RBMK-1500 | Peruttu 1988 | 1 380 | 1 500 |
| Kostroma 1 | RBMK-1500 | Peruttiin Tšernobylin onnettomuuden jälkeen. | 1 380 | 1 500 |
| Kostroma 2 | RBMK-1500 | Peruttiin Tšernobylin onnettomuuden jälkeen. | 1 380 | 1 500 |
| Kursk 1 | RBMK-1000 | Suljettu joulukuussa 2021 | 925 | 1 000 |
| Kursk 2 | RBMK-1000 | Toiminnassa vuoteen 2024 | 925 | 1 000 |
| Kursk 3 | RBMK-1000 | Toiminnassa vuoteen 2029 | 925 | 1 000 |
| Kursk 4 | RBMK-1000 | Toiminnassa vuoteen 2030 | 925 | 1 000 |
| Kursk 5 | MKER-1000 (Valmistumaton prototyyppi) | Peruttu 2012 | 925 | 1 000 |
| Kursk 6 | RBMK-1000 | Peruttu 1993 | 925 | 1 000 |
| Leningrad 1 | RBMK-1000 | Suljettu 2018 | 925 | 1 000 |

| Leningrad 2 | RBMK-1000 | Suljettu 2021 lähde? | 925 | 1 000 |
| Leningrad 3 | RBMK-1000 | Toiminnassa vuoteen 2025 | 925 | 1 000 |
| Leningrad 4 | RBMK-1000 | Toiminnassa elokuuhun 2026 | 925 | 1 000 |
| Smolensk 1 | RBMK-1000 | Toiminnassa vuoteen 2028 | 925 | 1 000 |
| Smolensk 2 | RBMK-1000 | Toiminnassa vuoteen 2030 | 925 | 1 000 |
| Smolensk 3 | RBMK-1000 | Toiminnassa vuoteen 2034 | 925 | 1 000 |
| Smolensk 4 | RBMK-1000 | Peruttu 1993 | 925 | 1 000 |
Sosnovyi Borin kaupungissa sijaitseva Leningradin alueen ydinvoimala.
Leningradin ydinvoimalan erästä reaktorihallia.
Desnogorskin kaupungissa sijaitseva Smolenskin ydinvoimalaitos (2013).
Yksinkertaistettu RBMK-reaktorin kaavio
RBMK-reaktorin halkileikkauskuva
Paavo Repo

Veli Paavo Repo  (5. tammikuuta 1927 Kuopio – 16. huhtikuuta 1997 Mikkelin mlk) oli suomalainen ampumahiihtäjä.
Repo kilpaili ainoan kerran arvokilpailuissa 34-vuotiaana vuoden 1961 MM-kisoissa ja saavutti 20 kilometrin matkalla pronssia sekä joukkuekilpailussa kultaa. Vielä vuonna 1963 hän oli Suomen, Ruotsin, Ison-Britannian ja Itä-Saksan maaottelussa henkilökohtaisen kilpailun nopein. SM-kilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan neljänneksi vuonna 1961. Hän toimi myöhemmin Suomen ampumahiihtoliiton päävalmentajana.
Saavutuksia

MM-kultaa joukkuekilpailussa 1961
MM-pronssia 20 kilometrillä 1961
Reniini-angiotensiinijärjestelmä

Reniini-angiotensiinijärjestelmä tai Reniini-angiotensiini-aldosteronijärjestelmä on verenpainetta ja nestetasapainoa säätelevä hormonaalinen järjestelmä.
Verenpaineen laskiessa munuaisten jukstaglomerulaariset solut erittävät verenkiertoon reniiniä. Veriplasmassa reniini pilkkoo maksan tuottamasta angiotensinogeenista angiotensiini I:stä.  Angiotensiinikonvertaasientsyymi (ACE) puolestaan hajottaa tämän angiotensiini II:ksi. Angiotensiini II supistaa verisuonia nostaen näin verenpainetta. Angiotensiini II saa myös aikaan aldosteronierityksen lisääntymistä lisämunuaisissa, sekä lisää antidiureettisen hormonin eritystä aivolisäkkeen takaosasta. Aldosteroni vähentää natriumin ja veden eritystä virtsaan, mikä niin ikään nostaa verenpainetta.
Reniini-angiotensiini-aldosteronijärjestelmän toiminta.
Aiheesta muualla

Duodecim, EBM-guidelines, RAA-järjestelmä (Arkistoitu – Internet Archive)
Solunetti; virtsanmuodostus
Solunetti; verenpainetta säätelevät peptidit
Arvo Relander

Arvo Relander  (23. syyskuuta 1936 Helsinki – 5. joulukuuta 2012 Helsinki) oli filosofian lisensiaatti ja sairaalanjohtaja, joka sai ensimmäisenä Suomessa sairaalaneuvoksen arvonimen, vuonna 1999.
Henkilöhistoria

Relander työskenteli Valtion seerumlaitoksen tutkimusapulaisena 1959–1962, HYK:sin lastenklinikan apulaiskemistinä 1962–1966 ja Auroran sairaalan kemistinä 1966–1978. Vuonna 1978 Relander tuli HYKS:in hallintojohtajaksi ja vuonna 1981 sairaalanjohtajaksi. Hän toimi tässä tehtävässä aina eläkkeelle jäämiseensä asti, vuoteen 2000. Johtajana Relander vaikutti muun muassa akateemisen opetuksen ja sairaalatyön liityntöihin, sairaalassa tehtyyn tutkimustyöhön sekä kansalliseen ja kansainväliseen yhteistyöhön. Hän ajoi voimakkaasti esimerkiksi Biomedicumin asiaa. Relanderilla oli myös useita luottamustehtäviä ja hän oli Espoon kaupunginvaltuuston jäsen 1973–1978.
Julkaisuja

Klinikat työssä: HYKS:n klinikat ja niiden tehtävät 1991, 1991
Relámpago (P43)

| Relámpago |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Navantia
Kölinlasku:  17. joulukuuta 2009
Laskettu vesille:  6. lokakuuta 2010
Palveluskäyttöön:  6. helmikuuta 2012
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 860 t
Pituus:  93,9 m
Leveys:  14,2 m
Syväys:  4,2 m
Nopeus:  20 solmua
Miehistöä:  46
Aseistus
Aseistus:  1 × 76 mm/62 -tykkiä 2 × 25 mm tykkiä 2 × 12,7 mm konekivääriä 1 × NH-90 helikopteri
Relámpago (runkonumero P43) on Espanjan laivaston vuonna 2010 vesillelaskettu Meteoro-luokan ulkovartiolaiva (esp. Buque de Acción Marítima).
Valmistus

Alus tilattiin 31. heinäkuuta 2006 Navantialta, missä köli laskettiin 17. joulukuuta 2009. Alus laskettiin vesille 6. lokakuuta 2010 ja otettiin palvelukseen 6. helmikuuta 2012.
Palvelus

Alus on palveluksessa.
Nagalandin piirikunnat

Nagalandin osavaltioiden rajat kartalla.
Nagalandin osavaltio Intiassa on jaettu 11 piirikuntaan. Piirikuntia oli alun perin kahdeksan, ja tammikuussa 2004 perustettiin kolme uutta piirikuntaa: Kiphire, Longleng ja Peren.
Piirikuntien pääkaupungit on luettelossa annettu suluissa.
Dimapurin piirikunta (Dimapur)
Kiphiren piirikunta (Kiphire)
Kohiman piirikunta (Kohima)
Longlengin piirikunta (Longleng)
Mokokchungin piirikunta (Mokokchung)
Monin piirikunta (Mon)
Perenin piirikunta (Peren)
Phekin piirikunta (Phek)
Tuensangin piirikunta (Tuensang)
Wokhan piirikunta (Wokha)
Zunheboton piirikunta (Zunheboto)
HMS Remus (1940)

| HMS Remus |
| --- | --- |
 HMS Remus

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bacino e Scali, Napoli
Laskettu vesille:  22. huhtikuuta 1934
Palveluskäyttöön:  27. maaliskuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  poistettu palveluksesta 15. elokuuta 1958
Tekniset tiedot
Uppouma:  883 t (kuiva) 900 t (kuormattu)
Pituus:  81,4 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,9 m
Syväys:  3,2 m
Koneteho:  19000 shp
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  94
Aseistus
Aseistus:  3*102mm/L47 tykkiä m/40 6*20mm/L65 Flak-30 ilmatorjuntatykkiä 4*457mm torpedoputkea 28 miinaa 2 syvyyspomminpudotinta 2 syvyyspomminheitintä
HMS Remus (runkonumerot 28) oli Ruotsin laivaston Romulus-luokan hävittäjä. Alus valmistui 1935 Bacino e Scalin telakalla Napolissa Regia Marinan Spica-luokan torpedoveneenä ja Ruotsi osti aluksen 1940.
Valmistus

Alus laskettiin vesille 22. huhtikuuta 1934 Bacino e Scalin telakalla Napolissa nimettynä RN Astoreksi ja se otettiin 1935 Regia Marinan palvelukseen.
Ruotsin merivoimissa

Joulukuussa 1939 saapui Italiaan Ruotsista lähetystö, jonka tehtävänä oli selvittää mahdollisuudet ostaa sotalaivoja. Matka johti maaliskuussa 1940 Psilander- ja Romulus-luokkien alusten hankintaan. Neljä ostettua alusta lähtivät 14. huhtikuuta La Speziasta. Niiden matka kuitenkin keskeytyi Skaalefjordissa, kun Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjät pakottivat alukset Kirkwalliin. Diplomaattisten keskustelujen jälkeen alukset pääsivät 1. heinäkuuta jatkmaan matkaansa ja ne saapuivat 10. heinäkuuta Göteborgiin.
Alus poistettiin palveluksesta 15. elokuuta 1958.
HMS Remus rinnallaan aluksen pysäyttänyt Britannian kuninkaallisen laivaston Tribal-luokan hävittäjä.
Nagamaki

Kuvia Nagamaki-aseista
Nagamaki (jap. 長巻 tai ながまき) on perinteisellä tavalla valmistettu pitkä japanilainen salkoase. Sitä käyttivät samurait japanin feodaalikaudella. Ensimmäiset maininnat aseesta ovat 1300- ja 1400-luvuilta. Nagamakin tarkasta rakenteesta on kuitenkin kaksi eri näkemystä: naginatan kaltaisen salkoaseen sijasta joidenkin tutkijoiden mukaan nagamakilla tarkoitetaan erittäin pitkäkahvaista miekkaa, jolla on myös yhtä pitkä terä. Tällaisen miekka-tyypin nagamakin sekä kahva että terä voivat olla jopa metrin tai kolme shakua (noin 90 cm) pituudeltaan. Aseen tarkasta muodosta riippumatta, nagamakin kahvaosa on päällystetty samanlaisella nahka- tai silkkinauhoituksella kuin japanilaisen miekankin. Aseen nimen (suomennettuna "pitkä kääriminen/kääntäminen" engl. long wrapping/turning) arvellaan viittaavan tämän nauhoituksen punontatapaan, tai sitten pyöriviin liikkeisiin millä asetta tyypillisesti käytetään.
Nagamakia käyttäviä koryū-tyylejä ei ole paljon. Toda-ha Buko-ryū sisälsi alkujaan viisi nagamaki vastaan miekka -tekniikkaa koulukunnan menkyo kaiden tasolla. Nämä kuitenkin katosivat viimeisen sadan vuoden aikana, mutta ne on rekonstruoitu uudelleen ja hyväksytty koulukunnan betsu mokuroku (ylimääräiset tekniikat) luetteloon. Nämä tekniikat on tarkoitettu salkoaseen kaltaiselle nagamakille, eivätkä ne sovellu sellaisenaan pitkäkahvaiselle miekalle.
Toda-ha Buko-ryūn nagamaki tekniikoille on tyypillistä tarkka maai eli etäisyyden kontrollointi ja nopeat asennon muutokset. Toda-ha Buko-ryūn lisäksi vastaavaa salkoasetta käyttävät Araki-ryū, Kashima shintō-ryū ja Higo Koryū. Araki-ryū gunyō kogusoku (Araki-ryūn eräs haara) taas käyttää pitkän miekan kaltaista nagamakia.
Sotapäällikkö Uesugi Kenshinillä sanotaan olleen 100 miehen vahvuinen osasto nagamakia käyttäviä taistelijoita.
Rebel Rebel

| ”Rebel Rebel” David Bowie |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Diamond Dogs
 Julkaistu: 15. helmikuuta 1974
 Formaatti: 7"-single
 Tekijä(t): David Bowie
 Tuottaja(t): David Bowie
 Tyylilaji: glam rock
 Kesto: 04.22
 Levy-yhtiö: RCA Records
Listasijoitukset
  Yhdistynyt kuningaskunta – 5.    Yhdysvallat – 64.   Kts. lisää listasijoituksia
David Bowien muut singlet
| ”Sorrow” 1973 | ”Rebel Rebel” 1974 | ”Rock ’n’ Roll Suicide” 1974 |
Rebel Rebel on brittiläisen muusikon David Bowien vuonna 1974 julkaistu kappale ja single albumilta Diamond Dogs. Se ylsi brittilistan viidenneksi, ja pääsi top 10:een myös muutamassa Manner-Euroopan valtiossa. ”Rebel Rebel” oli Bowien viimeinen hitti, joka edusti tyyliltään selkeästi glam rockia.
Singlen B-puolena käytettiin jo vuoden 1971 albumilla Hunky Dory ilmestynyttä kappaletta ”Queen Bitch”.
Kappaleen rakenne ja sanoitus

”Rebel Rebel” oli David Bowien viimeinen selkeää glam rockia edustanut single. Sitä on pidetty yhtenä Bowien harvoista hyvin kaavamaisista pop-lauluista, ja samalla eräänlaisena uutena versiona hänen aiemmasta singlekappaleestaan ”The Jean Genie” (1973). Sitä on myös verrattu tyylillisesti The Rolling Stones -yhtyeen materiaaliin. Kappaleessa on myös sanottu olevan tarttuva kitarariffi, ja soolokitaristina toimii tavallisuudesta poiketen Bowie itse. Bowie kertoi haastattelussa vuonna 2003, että kappaleessa kuultavaa riffiä käyttivät kaikki nuoret kitaristit testatessaan kitaroita paikallisessa soitinliikkeessä.
Sanoitus kertoo pojasta, joka kapinoi vanhempiaan vastaan käyttämällä meikkiä ja pukeutumalla naisten vaatteisiin. Androgyyninen pukeutuminen oli osa Britanniassa suosittua glam rock -genreä, jota David Bowie itse tuolloin edusti. Sanoituksen onkin sanottu kiteyttävän 1970-luvun alun sukupuolten erojen hämärtymisen.
Diamond Dogs -albumin kiertueella kappale soitettiin kabareeblues-tyylisenä.
Bowie on kertonut kappaleen riffistä myös omasta mielestään huvittavan tarinan. Hän oli aikoinaan lontoolaisessa hotellissa yrittäen nukkua, kunnes myöhään illalla hotellin yläkerrasta alkoi kuulua ”Rebel Rebelin” riffiä huonosti soitettuna. Bowie käveli yläkertaan ja hakkasi huoneen oveen aikeissaan opettaa soittamaan kappale oikein. Kun ovi avautui, paljastui soittajaksi tennislegenda John McEnroe.
Julkaisu ja vastaanotto

”Rebel Rebel” -single ilmestyi helmikuussa 1974, ja se ylsi Britanniassa sijalle 5 seitsemän listaviikon aikana. Yllättävän alhaiseen sijoitukseen on pidetty syynä sitä, että Bowie ei mainostanut singleä televisiossa. Korkeimman tunnetun sijoituksen ”Rebel Rebel” saavutti Irlannissa sijan 2 muodossa. Kappale ylsi top 10:een myös Alankomaissa, Norjassa ja Suomessa. Yhdysvalloissa julkaistiin singlenä kolme kuukautta Britannian-julkaisun jälkeen kappaleen vaihtoehtoinen versio, joka ylsi Billboard-listan sijalle 64. Kyseinen harvinainen versio, jossa Bowie soittaa itse kaikki instrumentit, on julkaistu myöhemmin muun muassa Sound+Vision-kokoelmalevyllä.
Kappaleesta ovat myöhemmin tehneet cover-version muun muassa Tegan and Sara, Bay City Rollers, Dead or Alive, Sigue Sigue Sputnik, Def Leppard, Lenny Kravitz, Joan Jett and the Blackhearts sekä Arto Sotavalta.
Julkaisu ja vastaanotto > Listasijoitukset

| Valtio | Korkein sijoitus | Listaviikot | Nousu listalle | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Irlanti | 2. | 5 | 28.2.1974 |  |
|  Iso-Britannia | 5. | 7 (top 50) | 23.2.1974 |  |
|  Suomi | 7. |  | maaliskuu 1974 |  |
|  Alankomaat | 8. | 6 (top 30) | 2.3.1974 |  |
|  Norja | 9. | 3 (top 10) | viikko 14/1974 |  |
|  Ranska | 12. | 12 | 19.2.1974 |  |
|  Kanada | 30. |  | 15.6.1974 |  |
|  Länsi-Saksa | 33. |  | viikko 14/1974 |  |
|  Yhdysvallat | 64. |  | 1974 |  |
Kappaleet singlellä

A-puoli
Rebel Rebel – 4.22 (säv. Bowie)
B-puoli
Queen Bitch – 3.14 (säv. Bowie)
Aiheesta muualla

David Bowie - Rebel Rebel (A Reality Tour) - livemusiikkivideo Youtubessa.
Juha Reini

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 19. maaliskuuta 1975 (ikä 49)
Syntymäpaikka: Kokkola, Suomi
Pelipaikka: oikea laitapuolustaja keskuspuolustaja
Pituus: 188 cm
Junioriseurat
1980–1987: GBK
1988–1994: KPV
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1993–1995 | KPV | 27 | (2) |
| 1996–1998 | VPS | 54 | (0) |
| 1998–2002 | KRC Genk | 66 | (2) |
| 2002–2006 | AZ | 32 | (1) |
| 2006 | KPV | 14 | (5) |
| Yhteensä | Yhteensä | 193 | (10) |
Maajoukkue
| 1996–1997 | Suomi U21 | 9 | (1) |
| 1997–2004 | Suomi | 23 | (0) |
Valmennusura
2009: VPS
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Juha Reini (s. 19. maaliskuuta 1975 Kokkola) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän pelasi oikealla laidalla joko puolustajana tai keskikentällä, mutta viimeiset vuodet Hollannissa myös keskuspuolustajana.
Pelaajaura

Reini on Kokkolan Pallo-Veikkojen kasvatti. Jälkimmäisessä hän pelasi myös ensimmäiset aikuisten ottelunsa. Veikkausliiga-debyyttinsä Reini teki kaudella 1996 Vaasan Palloseurassa, jonka kanssa hän saavutti SM-hopeaa kahdesti. Hän pelasi 1998–2002 belgialaisessa KRC Genkissä, jossa hän voitti kaksi Belgian mestaruutta vuosina 1999 ja 2002, ja yhden Belgian Cup-mestaruuden vuonna 2000. Vuosina 2002–2006 Reini pelasi alankomaalaisessa AZ:ssa, jossa lukuisten loukkaantumisten vuoksi joutui tyytymään vähäiseen peliaikaan. Reini palasi kahdeksan kansainvälisillä kentillä pelaamansa ammattilaisvuoden jälkeen Kokkolaan vuonna 2006 ja päätti uransa Suomen Cupin loppuotteluun KPV:ssä. Suomen maajoukkueessa hän pelasi 23 A-maaottelua ja yhdeksän nuorten maaottelua.
Uran jälkeen

Vuosina 2006–2010 saakka Reini toimi AZ:n pelaajatarkkailijana ensin Skandinaviassa ja myöhemmin pelkästään Suomessa. Reini nimitettiin Vaasan Palloseuran urheilutoimenjohtajaksi syyskuussa 2008. Toukokuusta 2009 lähtien hän kantoi yhdessä Petri Vuorisen kanssa myös seuran edustusjoukkueen valmennusvastuun. Syksyllä 2009 Reini ilmoitti eroavansa tehtävistään VPS:ssa henkilökohtaisiin syihin vedoten.
Vuosina 2010–2013 Reini toimi useiden suomalaisten maajoukkuepelaajien managerina jalkapalloagentti Tapio Raatikaisen kanssa. Asiakkainaan kaksikolla oli muun muassa Teemu Pukki, Joona Toivio, Kasper Hämäläinen ja Jere Uronen. Kesällä 2013 hän otti vastaan Turun Palloseuran toimitusjohtajan paikan, toimien virassa tammikuuhun 2015 saakka. Sen jälkeen hän siirtyi TPS:n urheilutoimenjohtajan virkaan, josta erosi kesällä 2015 vedoten haluunsa jatkaa uraansa valmennustehtävissä.
Reini on toiminut Yle Urheilun asiantuntijana vuodesta 2002 alkaen. Tämän lisäksi Reini on toiminut Suomen Palloliiton huippujalkapallovaliokunnan jäsenenä vuosina 2006–2012. Reini työskenteli it-alalla toimivan Anders Innovationsin myynti- ja markkinointijohtajana, jonka jälkeen hän siirtyi Kuopiolaisen RPS Brewing panimon myyntijohtajaksi vuonna 2021.
Saavutukset

SM-hopea 1997, 1998
Belgian mestaruus 1998–1999, 2001–2002
Belgian cup 2000
Nagauta

Nagauta (jap. 長唄, "pitkälaulu") on japanilaisen musiikin tyylilaji. Sitä on yleensä käytetty kabuki-teatterin ja klassisten tanssien (buyō) säestämiseen. Kabuki-näytelmissä nagautaa on käytetty 1600-luvun puolivälistä saakka. Nagauta kehittyi Edossa, kun teattereissa haluttiin esittää shamisenin säestyksellä aiempaa pidempiä tanssinumeroita. Nagauta-kappaleet ovat näytelmälauluja, tanssilauluja ja salonkilauluja, jotka esitetään konserttimaisesti.
Nagauta-kappaleen esittämiseen tarvittava peruskokoonpano käsittää laulajia, shamisenin soittajia sekä kolme rumpua ja huilun kuten aiemmassa nō-teatterissa. Kappaleita alettiin esittää ja säveltää konserteille 1800-luvun aikana. Perusohjelmistoon kuuluu yli sata kappaletta, jotka ovat yleensä noin 20 minuutin pituisia.
Osami Nagano

| Osami Nagano> 永野修身 |
| --- | --- |
 Amiraali Osami Nagano
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. kesäkuuta 1880 Kōchi, Japani
Kuollut: 5. tammikuuta 1947 (66 vuotta) Tokio, Japani
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Japani
Palvelusvuodet:  1909–1947
Taistelut ja sodat:  Ensimmäinen maailmansota  Toinen maailmansota
Sotilasarvo:  Amiraali
Joukko-osasto:   Keisarillisen Japanin laivasto
Osami Nagano  (jap. 永野修身, Nagano Osami; 15. kesäkuuta 1880 Kōchi, Japani – 5. tammikuuta 1947 Tokio, Japani) oli keisarillisen Japanin laivaston amiraali ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa ja laivaston esikuntapäällikkö.
Nagano kiirehti Japanin hyökkäystä Pearl Harboriin maan polttoainevarastojen ehtymisen uhan vuoksi. Hän erosi Hideki Tōjōn painostuksesta helmikuussa 1944. Tämän jälkeen hän esiintyi julkisuudessa vasta Tokion kansainvälisessä sotarikostuomioistuimessa, jossa häntä syytettiin osallisuudesta hyökkäyssodan suunnitteluun. Hän kuoli kärsimiinsä sairauksiin vankilassa kesken oikeudenkäynnin, mistä lehdet kirjoittivat suurin otsikoin.
Ida von Nagel

| Mitalit> Maa:   Saksa.Kouluratsastus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Kouluratsastus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Kouluratsastus. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Kouluratsastus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | joukkuekilpailu |  |
Ida Leopoldine Sophie Elizabeth von Nagel (15. toukokuuta 1917 Beberbeck – 29. elokuuta 1971 Ostenfelde) oli saksalainen kouluratsastaja ja olympiamitalisti.
Von Nagel voitti kouluratsastuksessa joukkuekilpailun olympiapronssia Helsingissä 1952.
Renga

Sōgi, yksi rengarunouden mestareista, kirjoittamassa ketjurunoa ystävineen.
Renga (jap. 連歌) on japanilainen ketjurunouden muoto. Sen kirjoittamiseen osallistuu kaksi tai useampi henkilö. Renga muodostuu useammasta kahden säkeistön pituisesta runosta, niin että ensimmäistä ja viimeistä lukuun ottamatta jokainen säkeistö kuuluu kahteen runoon. Säkeistö siis muodostaa runon sekä sitä edeltävän että seuraavan säkeistön kanssa. Jokaisen säkeistön merkitys määräytyy runon toisen säkeistön mukaan, jolloin rengan jokainen säkeistö voi saada kaksi eri merkitystä. Renga kehittyi tankarunoudesta ja rengan aloitussäkeistö hokku (発句) loi puolestaan perustan myöhemmin omaksi runoudenlajikseen eronneelle haikulle.
Historia

Japanin kronikoiden, Kojikin ja Nihonshokin, mukaan japaninkielinen ketjurunous syntyi keisari Keikōn hallituskaudella, puolimyyttisen prinssi Yamatotakerun sotaretkellä, prinssin ja hänen miestensä lyhyestä runomuotoisesta keskustelusta. Retken tapahtuma-ajankohta on kuitenkin vaikea arvioida. Yamatotakerun runossaan mainitsemasta Tsukuban vuoresta muodostui kuitenkin myöhemmin Japanin ketjurunouden symboli. Vanhin kirjoitettu varsinainen ketjuruno löytyy vanhasta runokokoelmasta Man’yōshūsta. Runon alkuosan kirjoitti nunna ja lopun Nara-kauden runoilija Ōtomo no Yakamochi.
Heian-kaudella nousi suosioon lyhyt tankamuotoinen tan-renga (短連歌). Rengaa pidettiin tähän aikaan lähinnä ajanvietteenä eikä sillä ollut taiteellista merkittävyyttä. Ketjuruno alkoi pidentyä kauden loppupuolella, jolloin syntyivät kusari-renga ja chō-renga. Kamakura-kaudella rengan pituus jatkoi kasvamistaan ja lopulta yleisiksi muodoiksi vakiintuivat 50- ja 100-säkeistöiset ketjurunot. Myöhemmin säkeistöjen määrä kutistui 36:teen (kasen). Rengalle alkoi myös muodostua erilaisia sääntöjä, joita sen kirjoittamisessa tuli noudattaa. Ketjurunous levisi myös runoutta tyypillisesti harjoittaneen hoviylhäisön ulkopuolelle ja erityisesti samurailuokan keskuuteen. Samuraiden harjoittama renga oli kuitenkin kevyempää (mushin) ja vähemmin sääntöihin sidottua kuin hovissa jatkunut sääntöihin sidottu ja vakavampi rengatyyli (ushin). Leikkisästä mushin-koulukunnasta kehittyi myöhemmin uusi runoudenlaji haikai.
Ensimmäisen varsinaisen renga-antologian toimitti Nijō Yoshimoto vuonna 1356. Antologian nimi Tsukubashū tulee Tsukuban vuoresta.
Aiheesta muualla

Renga-platform (englanniksi)
Zsigmond Nagy

Zsigmond Nagy (27. heinäkuuta 1937 Csengőd, Unkari –  1. maaliskuuta 2010 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kuulantyöntäjä.
Nagy sijoittui Belgradin EM-kilpailuissa 1962 kuulantyönnössä viidenneksi tuloksella 17,97 m. Kaksi vuotta myöhemmin Tokion olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi tuloksella 18,88 m. Hänen edellään oli kolme yhdysvaltalaista sekä maanmies Vilmos Varjú.
Reppu 2 – toinen repullinen kuolemattomia Eppu-klassikoita

| Reppu 2 – toinen repullinen kuolemattomia Eppu-klassikoita Eppu Normaali |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1978–1993
 Julkaistu: 2003
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: Suomirock aikuisrock uusi aalto punk
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
  4. (marraskuu 2003)
Eppu Normaalin muut julkaisut
| Repullinen hittejä 1996 | Reppu 2 – toinen repullinen kuolemattomia Eppu-klassikoita 2003 | Singlet 1978–1991 2003 |
Reppu 2 – toinen repullinen kuolemattomia Eppu-klassikoita on Eppu Normaalin vuonna 2003 ilmestynyt kokoelma-albumi, joka sisältää yhtyeen vähemmän tunnettuja mutta kuitenkin suosittuja kappaleita. Levy on periaatteessa jatkoa vuonna 1996 ilmestyneelle Repullinen hittejä -albumille ja sisältää sen tavoin kappaleita yhtyeeltä eri vuosilta ja eri levyiltä.