Doing
Taustaa, kappalemateriaali ja tuotanto

Yhtyeen debyyttialbumi Pedroʼs Heavy Gentlemen julkaistiin maaliskuussa 1980 ja siitä tuli pienoinen menestys. Tämän ansiosta levy-yhtiö Discophon halusi yhtyeeltä lisää tuotantoa. Uutta materiaalia saatiin seuraavana keväänä, kun tasan vuoden päästä maaliskuussa 1981 julkaistiin uusi albumi, Doing.
Albumin avausraitana toimii boogie woogie -henkinen sävellys ”Doing”, jonka alkuperäisversion ”Drunk” sävelsi ja sanoitti yhdysvaltalainen rhythm and blues -kitaristi Jimmy Liggins. Yhtyeen johtohahmo Pedro Hietanen laulaa kappaleen itse ja sen suomensi Hietasen työkumppani M. A. Numminen. Suomennos kertoo humalassa kuljetusta kotimatkasta. Pedro ei laulanut vielä esikoisalbumillaan, mutta tällä levyllä hän tulkitsee myös itsensä suomentamansa laulun ”Kleo”, joka kertoo kadonneen kissan etsimisestä. Kappaleen sävelsivät Emil Baffa ja Les Mate. Kummatkin Hietasen tulkitsemat kappaleet ovat peräisin vuonna 1968 julkaistulta Doo Wop -kokoelma-albumilta. Hietanen löysi kappaleet talous- ja musiikkitoimittaja Matti Laipion ”tuhansia levyjä” kattaneesta levyhyllystä. Pedro kävi useasti etsimässä materiaalia yhtyeensä levyille Laipion levyhyllystä. Solisteina levyllä kuullaan myös Nummista, joka laulaa rock-kappaleen ”Iltaisin lasten nukkuessa”, joka kestää vain parikymmentä sekuntia. Wigwam-yhtyeen laulaja-kosketinsoittaja Jim Pembroke laulaa levyllä useammankin kappaleen, kuten ”Nuclea Dustmanʼs Ball”, jonka nimi viittaa yhtyeensä menestysalbumiin Nuclear Nightclub vuodelta 1975. Pembroke tulkitsee myös alun perin Tampa Redin esittämän kappaleen ”What is It That Tastes Like a Gravy”. Soul-laulajana tutuksi tullut Kojo laulaa rock and roll -kappaleen ”Fine Fine Fine”. Levyllä yhtyeen solistina kuullaan ensi kertaa myös Vicky Rostia, jota Pedro käytti myös yhtyeen seuraavilla albumeilla. Vicky laulaa levyllä ”Cupidʼs Boogie” -kappaleen duettona Pembroken kanssa. Edellisellä levyllä soittanut rumpali Ronnie Österberg teki itsemurhan itsenäisyyspäivänä 1980, joten Pedro joutui etsimään levylle uuden rumpalin. Rumpaliksi hän pestasi Hannu Lemolan, josta tuli yhtyeen luottorumpali moneksi vuodeksi. Lemolassa Pedro ihaili hänen hyvää ajoitusta eli ”timingia”. Levyllä kuultiin myös muun muassa tenorisaksofonisti Seppo Rannikkoa, kitaristi Jukka Ormaa sekä trumpetisti Markku Johanssonia.
Levyin tunnetuimmaksi kappaleeksi nousi ”Huopikkaat”. Alun perin neuvostoliittolaisen laulelman levytti Suomessa Taljanka-yhtye esikoisalbumilleen vuonna 1978. Kappaleesta nousi pienoinen hitti ja Pedro halusi levyttää kappaleesta mahdollisimman erilaisen version. Hän teki kappaleesta reggae-sovituksen ja kysyi laulajaksi Ruotsin Skånesta kotoisin olevaa laulaja-lauluntekijää Peps Perssonia, johon hän oli tutustunut ja ystävystynyt keikkaillessaan Nummisen kanssa Ruotsissa. Kappaleen taustat soitettiin siten, että Pedro antoi basistina toimineelle Pave Maijaselle vapaat kädet improvisoida nauhattoman bassokitaransa kanssa. Hietanen kirjoitti ruotsalaiselle Perssonille tekstin suomen kielellä siten, että hän mukaili sanat muistuttamaan ruotsin kielen ääntämyksiä. Samanlaista tekniikkaa käytettiin kielitaidottomalle Remu Aaltoselle englanninkielisten sanoitusten teossa Hurriganes-yhtyeen parissa 1970-luvulla.