stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koulutuksen tutkimuslaitos
Laaja tutkimusalue

Koulutuksen tutkimuslaitos tutkii koko koulutusjärjestelmää perusopetuksesta korkeakoulutukseen, aikuisten oppimiseen sekä koulutuksen ja työelämän suhteisiin. Myös oppiminen koulutusjärjestelmän ulkopuolella, kuten työelämässä ja verkkoympäristöissä, on tutkimuskohteena.
Tutkimuslaitos on erikoistunut laajoihin kansainvälisiin vertailututkimuksiin, joista tunnetuin on PISA. Yhtä lailla laitos tekee myös kansallisia sekä alueellisia oppimista ja yksittäisten koulujen toimintaa edistäviä tutkimuksia.
Sidosryhmät arvostavat Koulutuksen tutkimuslaitoksessa erityisesti tieteellistä korkeatasoisuutta, luotettavuutta, riippumattomuutta, ajankohtaisuutta ja asiantuntevuutta (mielikuvatutkimus 2005 ja 2011). Laitos on toiminnassaan verkostoitunut laajasti kansalliseen ja kansainväliseen tiedeyhteisöön.
Tutkimustulosten hyödyntäminen

Koulutuksen tutkimuslaitoksen tavoitteena on tukea opettajia, oppilaitoksia ja päätöksentekijöitä oppimisen edistämisessä ja koulutuksen kehittämisessä. Tutkimuslaitos toimii koulutuksen kehittäjänä muun muassa eri ministeriöiden, opetushallituksen, Kansallisen koulutuksen arviointikeskuksen (Karvi) sekä lukuisien alueellisten ja paikallisten koulutuksen järjestäjien kanssa. Yhteistyö ulottuu myös kouluihin, josta esimerkkeinä mainittakoon opettajien mentorointi ja Peda.net -kouluverkkohanke.
Laitoksen tutkijat osallistuvat aktiivisesti koulutuskeskusteluun päätöksentekijöiden, oppilaitosten ja tiedotusvälineiden kanssa. He ovat myös kysyttyjä asiantuntijoita opettajien täydennyskouluttajina.
Laitoksella on valtakunnallinen tiedonvälitystehtävä koulutustutkimuksen alueella. Tätä laitos toteuttaa julkaisemalla Kasvatus- ja Yliopistopedagogiikka-lehteä, Suomen kasvatustieteellisen seuran julkaisusarjaa, populaareja kirjoja, kolmea julkaisusarjaa sekä tekemällä laajaa yhteistyötä kaupallisten ja muiden tiedekustantajien kanssa. Kaikille avoin tiedotepalvelu on osa tiedonvälitystä.
Tutkijoiden kouluttaminen

Tutkijoiden kouluttaminen on laitoksen toiminnan keskeinen osa. Ohjausta saa vuosittain noin 20 tohtoriksi aikovaa Jyväskylän ja muiden yliopistojen jatko-opiskelijaa. Koulutuksen tutkimuslaitoksen vahvuuksia ovat myös tutkimusmenetelmien hallinta ja metodikoulutus.
Aiheesta muualla

Koulutuksen tutkimuslaitos
Kasvatus-lehti (Arkistoitu – Internet Archive)
Yliopistopedagogiikka-lehti
Osaava Verme (Arkistoitu – Internet Archive)
Peda.net
PISA
Jyväskylän yliopisto
Panagiótis Pikramménos

| Panagiótis Pikramménos> Παναγιώτης Πικραμμένος |
| --- | --- |
 Panagiótis Pikramménos.
Kreikan pääministeri
 16. toukokuuta 2012–20. kesäkuuta 2012  
Edeltäjä:  Loukás Papadímos
Seuraaja:  Antónis Samarás
Kreikan hallinto-oikeuden puheenjohtaja
 2009–2012  
Seuraaja:  Kóstas Menoudákos
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. heinäkuuta 1945 (ikä 79) Ateena, Kreikka
Ammatti:  tuomari
Panagiótis Pikramménos (kreik. Παναγιώτης Πικραμμένος, s. 26. heinäkuuta 1945 Ateena, Kreikka) on kreikkalainen tuomari. Hän toimi Kreikan pääministerinä 16. toukokuuta ja 20. kesäkuuta 2012 välisen ajan.
Elämä ja ura

Pikramménos valmistui Ateenan saksalaisesta koulusta (kreik. Γερμανική Σχολή Αθηνών) vuonna 1963. Ateenan yliopistossa hän luki lakia ja valmistui vuonna 1968. Pikramménos työskenteli tämän jälkeen lakimiehenä Ateenassa ja Lontoossa. Hän suoritti maisterin tutkinnon julkisoikeudessa Pariisin II yliopistossa (ransk. Université Paris II Panthéon-Assas). Pikramménos työskenteli Kreikan hallinto-oikeudessa vuodesta 1976 lähtien ja vuonna 1981 hänestä tuli hallinto-oikeuden varatuomari. Heinäkuussa 2009 hänet nimitettiin hallinto-oikeuden puheenjohtajaksi.
Kreikan toukokuun 2012 parlamenttivaalien jälkeisten hallitusneuvottelujen epäonnistuttua, nimitettiin Pikramménos Kreikan väliaikaiseksi pääministeriksi. Hän vannoi virkavalansa 16. toukokuuta. Pikramménos oli maan 184. pääministeri ja hän johti väliaikaishallitusta, jonka ainoa tehtävä oli järjestää uudet parlamenttivaalit. Vaalit pidettiin 17. kesäkuuta. Pikramménoksen väliaikaishallitus astui virkaansa 17. toukokuuta. Uudet vaalit voittanut Uusi demokratia -puolueen Antónis Samarás seurasi Pikramménosta pääministerinä 20. kesäkuuta.
Prasonísi (Kythera)

Prasonísi haaksirikkoutuneine laivoineen Kytheran Diakóftin kylästä nähtynä.
| --- | --- |
Sijainti:  36°15′52″N, 23°5′40″E, Kythera Saaret, Attika  Kreikka
Saariryhmä:  Jooniansaaret
Vesialue:  Egeanmeri
Merialue:  Välimeri
Pinta-ala:  0,04 km² 
| --- | --- |
Asukasluku:  0
Kieli:  kreikka
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Prasonísi (kreik. Πρασονήσι) on Kreikalle kuuluva pieni asumaton saari Välimeressä Kytheran saaren itärannikon edustalla.
Maantiede

Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä ja Jooniansaarten saariryhmässä sijaitseva Prasonísin saari yhdessä lähisaartensa kanssa muodostaa Kytheran kunnan, joka kuuluu Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Pinta-alaa Prasonísilla on 0,04 neliökilometriä ja saaren korkein kohta on 13 metriä merenpinnan yläpuolella.
Prasonísi yhdessä Kytheran saaren pohjois- ja itärannikolla olevien alueiden sekä lähistöllä sijaitsevien pienten Dragonéran, Antidragonéran, Fidonísin, Kapéllon, Koufón ja Avgón asumattomien kalliosaarten kanssa muodostaa Natura 2000 -verkostoon kuuluvan suojelualueen, jolla on kokoa 53,9 neliökilometriä. Natura 2000 -alue on tärkeä rannikon jyrkänteiden lajeille, pesiville merilinnuille sekä muuttolinnuille. Alueen uhkana ovat saarille tuodut rotat sekä ohikulkevien laivojen mahdolliset öljypäästöt. Myös metsästys, hallitsematon laidunnus ja tuli ovat suojelualueen uhkia.
Prasonísilla, kuten muillakin pienillä saarilla, on selkeät kasvillisuusvyöhykkeet. Rantavyöhykkeellä kasvaa suolakkokasveja, kuten Caryophyllales-lahkoon kuuluva Frankenia hirsuta ja maitteiden sukuun kuuluva Lotus cytisoides. Seuraavalla vyöhykkeellä sisämaahan päin kasvaa suolakkokasvien lisäksi frýganan lajeja. Tämä vyöhyke ei ole enää suolaisen meriveden huuhtomaa aluetta, vaikka saa yhä suolapärskeitä. Tämän vyöhykkeen lajeja ovat esimerkiksi sipulien sukuun kuuluva Allium commutatum, sauramojen sukuun kuuluva Anthemis scopulorum ja kaalien sukuun kuuluva Brassica cretica ssp. aegea. Prasonísin pienestä koosta johtuen saarella ei ole lainkaan sisintä vyöhykettä, kuten muilla Natura 2000 -alueen pienillä saarilla, jolla kasvaisi enimmäkseen frýganan kasvilajeja. Kaikkiaan saarelta on löydetty 15 eri taksonia.
Historia

Antigua ja Barbudan lipun alla kulkenut M/S Nordland -alus ajoi karille Prasonísilla 22. elokuuta 2000. Karilleajon seurauksena aluksesta pääsi mereen tuhat tonnia raskasta polttoöljyä, joka levisi noin 30–50 metriä leveäksi ja noin kolme kilometriä pitkäksi lautaksi. Öljylautta saastutti laajalti ympäröiviä alueita. Öljyntorjuntatyöt kestivät noin kuukauden. Vuodosta vastuussa olevien tahojen ja aluksen omistajan maksettaviksi koitui kymmenien miljoonien drakmojen sakot.
Aiheesta muualla

Kuvia saaresta ja sinne haaksirikkoutuneesta laivasta (englanniksi)
Bélapaïsin luostari

| Bélapaïsin luostari Αββαείο Μπέλαπαϊς |
| --- | --- |
 Bélapaïsin luostari.
Sijainti:  Bélapaïs, Kyrenia, Kypros (Beylerbeyi, Girne, Pohjois-Kypros)
Koordinaatit:  35°18′27″N, 33°21′20″E
Perustettu:  1200-luku
Tyylisuunta:  gotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Bélapaïsin luostari (Bellapáisin luostari, kreik. Αββαείο Μπέλαπαϊς/Μπελλαπάις, turk. Bellapais Manastırı, ransk. Abbey de la Paix) on entinen luostari, joka sijaitsee Bélapaïsin kylässä Kyproksen saaren pohjoisosassa.
Bélapaïsin luostaria.
Bélapaïsin luostarin perusti keskiajalla 1200-luvulla premonstratenssien veljeskunta. Luostarin nimi on peräisin ranskan kielestä ja tarkoittaa ”Rauhan luostaria”. Se on antanut nimensä koko Bélapaïsin kylälle. 1300-luvulla rakennettiin luostarin piha korkeine kaariholveineen sekä gallerioineen.
Luostari on rakennettu Pentadáktylos-vuoriston pohjoisrinteeseen. Rakennuskokonaisuus edustaa goottilaista arkkitehtuuria. Luostari on nykyisin lähes kokonaan raunioitunut. Vain sen kirkko on säilynyt. Kirkon salissa järjestetään nykyisin konsertteja. Salin takaseinässä olevat luodinreiät ovat peräisin brittisotilaiden ampumaharjoitteluista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bélapaïsin luostari Wikimedia Commonsissa
Bellapais Abbey (Abbaye de la Paix). North Cyprus. (englanniksi)
North Cyprus International Bellapais Music Festival. (englanniksi)
Häntälä (Somero)

| Häntälä |
| --- | --- |
 Häntälä
 Koordinaatit: 60°34′40″N, 23°21′35″E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Varsinais-Suomi
Kunta:  Somero
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2011):  176
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Häntälä on kylä, kyläkeskus ja postinumeroalue (31450 Häntälä) Somerolla Varsinais-Suomen maakunnassa. Kylä sijaitsee Someron haja-asutusalueella kaupungin lounaisosassa Salon, aiemmin Kuusjoen rajalla. Sen lähimpiä naapurikyliä Somerolla ovat Häntälässä toimivan Lounais-Someron kyläyhdistyksen toiminta-alueeseen kuuluvat Kerkola ja Syvänoja lännessä ja Talvisilta idässä. Pohjoisessa rajanaapureina ovat vielä Someron Kimala, Saarentaka ja Härkälä. Etelässä Häntälän kylä rajoittuu Kuusjoen Kanungin ja kaakkoiskulmastaan Kuusjoen Kuusjoenperän kylään Salossa.
Luonto

Häntälän ja sen somerolaisten lähikylien luonnonympäristöä hallitsevat Uskelanjoen sivujoen Rekijoen latvahaarat, jotka ovat uurtaneet ympäröivään savitasankoon syviä rotkolaaksoja. Paikallisesti nämä tunnetaan nimellä Häntälän notkot, ja ne muodostavat arvokkaan perinnebiotooppialueen, joka kuuluu Natura 2000 -suojeluohjelmaan osana Rekijokilaakson Natura 2000 -aluetta. Notkoihin on mahdollisuus tutustua Häntälän kylätalolta alkavalla luontopolulla.
Häntälän notkojen jatkeena alueeltaan näitä laajempi Rekijokilaakson Natura-alue ulottuu vielä myös läheisten Kiikalan Hirvelän, Kärkelän, Revän ja Rekijoen sekä Perttelin Haalin kylien alueelle Salossa. Notkojen ulkopuolella savitasangosta pistää esiin kalliosydämisiä moreenimäkiä, ja Rekijoen laaksoa seurailee myös Someron Kerkolasta Kiikalan Hirvelän ulottuva katkonainen harjujakso. Siihen kuuluu muun muassa Häntälännummi Häntälän kylässä.
Historia

Häntälä kuuluu yhdessä lounaissomerolaisten Talvisillan, Syvänojan ja Kerkolan, eteläsomerolaisten Lautelan ja Terttilän sekä Somerniemen Kaskiston, Suojoen ja Mäyrämäen kanssa niihin kyliin, jotka siirrettiin 1492 Uskelan seurakunnasta osaksi Someroa lähiseurakuntien alueita järjesteltäessä. Vuoteen 1870 nämä kylät olivat kirkollisesti osa Someron seurakuntaa mutta kuuluivat edelleen hallinnollisesti Turun ja Porin lääniin, kunnes lääninrajat vuonna 1870 koko Suomessa yhtenäistettiin seurakuntarajojen kanssa, ja kylistä tuli myös hallinnollisesti osa Hämeen lääniä muun Someron tavoin.
Kylän vanhoja kantataloja ovat olleet Äijälä, Seppälä, Anttila, Naula ja Unkila. Kylän vanha tontti on sijainnut kylänmäen etelärinteessä nykyisen Häntäläntien varressa lähellä nykyisen Murronkulmantien risteystä paikalla, jonka luona vielä nykyäänkin sijaitsevat Yli- ja Ali-Naulan talot ja jonkin matkan päässä Seppälä.
29. – 30. joulukuuta 1924 Häntälän kylän ja Kuusjoen välisen maantiesillan alapuolella tapahtui noin 50 000 kuutiometrin maanvieremä, joka tukki joen 100–200 metrin matkalta ja vei mukanaan kaksi latoa ja niiden alapuolella olleen kylätien.
1900-luvulla Häntälässä toimi Häntälän Osuusmeijeri, joka aloitti toimintansa 1930-luvulla. Vuonna 2011 meijerirakennus oli tyhjillään. Häntälän Osuuskassa (vuodesta 1972 Häntälän Osuuspankki) toimi itsenäisenä vuosina 1925-1977 ja Someron Osuuspankin sivukonttorina vuoteen 2000. Vielä vuonna 1978 Häntälässä oli myös kaksi kauppaa.
Väestö

Häntälän väkiluku vuonna 2011 oli 176, mikä teki siitä väkiluvultaan Someron kolmanneksitoista suurimman kylän. Häntälän kyläkeskuksen vaikutusalueella, johon kuuluvat kokonaan tai osittain Someron Häntälän, Talvisillan, Syvänojan ja Kerkolan kylät, on noin 500 asukasta.
Yhdistystoiminta, palvelut ja liikenne

Häntälän, Talvisillan, Kerkolan ja Syvänojan kylissä toimii Lounais-Someron kyläyhdistys ry, ja kylätoiminta kylissä on vilkasta. Kyläyhdistyksellä on entisen Häntälän koulun luona kylätalo, jossa toimii kesäisin kioski. Muita kokoontumistiloja kyläyhdistyksen toimialueella ovat Häntälän maamiesseuran omistama huvikeskus Teeriharju Talvisillalla kantatien 52 varressa ja Kerkolan pienviljelijäyhdistyksen omistama Mäntypirtti Kerkolanjärven rannalla Kerkolassa.
Häntälässä toimi vuosina 1897-2014 Häntälän koulu, jossa viimeksi kävi oppilaita myös lähikylistä Talvisillalta, Syvänojalta ja Kerkolasta. Oppilasmäärien vähetessä koulu suljettiin kevätlukukauden 2014 lopussa.
Suomen luterilaisen evankeliumiyhdistyksen vuosina 1928-2020 omistama Häntälän rukoushuone Häntälän kylänmäellä on valmistunut vuonna 1929 ja sen on suunnitellut arkkitehti Rafael Blomstedt. Kesäkuussa 2020 SLEY luopui rukoushuoneen omistuksesta.
Tärkeimpiä liikenneväyliä Häntälän kylässä ovat paikallistietasoiset yhdystiet Häntäläntie, Kimalantie ja Kerkolantie. Naapurikylän Talvisillan kautta kulkee Salon ja Someron välinen kantatie 52.
Tunnustuksia

Vuonna 2009 Häntälä valittiin Varsinais-Suomen vuoden kyläksi ja vuonna 2011 Suomen Kotiseutuliitto valitsi Häntälän vuoden kaupunginosaksi.
Aiheesta muualla

Lounais-Someron kyläyhdistys (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Somero |
| --- | --- |
Taajamat:  Someron keskustaajama 
Rekisterikyliä Somerolla:  Harju  Hirsjärvi  Häntälä  Härkälä  Ihamäki  Jaatila  Joensuu  Jurvala  Kerkola  Kimala  Kivisoja  Kultela  Kärilä  Lahti  Lammi  Lautela  Ollila  Pajula  Paltta  Pappila  Pitkäjärvi  Pusula  Pyöli  Rautela  Ruunala  Ryhtä  Saarentaka  Sillanpää  Sylvänä  Syvänoja  Talvisilta  Terttilä  Viluksela  Ylenjoki 
Kulmakuntia Somerolla:  Isoniittu  Kauraketo  Koisthuhta  Laitiainen  Lehtimäenkulma  Palojoki  Uusi-Kaskisto 
Rekisterikyliä Somerniemellä:  Härjänlahti  Härjänoja  Jakkula  Kaskisto  Keltiäinen  Kopila  Mäyrämäki  Oinasjärvi  Palikainen  Salkola  Suojoki  Vesanoja  Viuvala 
Häntälän notkoja Somerolla.
Buyit

Buyinainen Guizhousta.
Buyit (myös Puyit, Bouyeit tai Buyeit; oma lausunta: Buxqyaix, IPA: [pu ʔjai], tai Puzhongit, Buraot, Pumanit; kiinaksi: 布依族; Pinyin: Bùyīzú) on eteläisessä Kiinassa asuva virallisesti tunnustettu etninen ryhmä. Buyeja oli Kiinassa vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan yhteensä 2 971 460.
Suurin osa buyeista asuu Yunnanin-Guizhoun ylängöllä etenkin Guizhoun eteläosassa ja sen naapurialue Guangxin puolella. Buyien on kielitieteellisten seikkojen takia päätelty olevan hyvin läheistä sukua zhangeille. Buyin kieli ja zhuangin kieli ovat hyvin samankaltaisia ja etenkin zhuangin pohjoismurteet ovat lähes täysin ymmärrettäviä buyin puhujille. Buyeja pidetäänkin joskus pelkästään zhuangien alaryhmänä. Molemmat kansat ovat myös pitkälle kiinalaistuneet heidän käyttäessään han-kiinalaisia vaatteita, viljelytekniikoita, sekä yhä enemmin kiinaa.
Buyit asuttavat tavallisesti kyliä tasangoilla ja jokilaaksoissa. Tyypillisessä talossa on kaksi kerrosta, joista ylin on asuinkäytössä ja alin kotieläinten suojana. Tavallisia kotieläimiä ovat esimerkiksi lampaat, siat, kanat, naudat ja vesipuhvelit. Buyien asuttaman alueen maaperä on hedelmällistä ja sillä viljellään esimerkiksi puuvillaa, hamppua, silkkiä, riisiä, teetä ja sokeriruokoa. Osa buyeista harjoittaa myös metsänhoitoa kasvattamalla mäntyjä ja pihtoja vientikauppaan. Historiallisesti buyit olivat tunnettuja kauppiaina ja he toimivat paikallisten vähemmistökansojen ja han-kiinalaisten välisen kaupan välikäsinä.
Buyit harjoittavat useita eri uskontoja kuten kristinuskoa ja taolaisuutta, mutta suurin osa heistä harjoittaa perinteistä polyteististä uskontoaan, johon kuuluu esi-isien palvonta ja animismi.
Buyien kylä Shitou, Guizhousta länteen.
Buyimiesten vaatteet.
Buyinaisten vaatteet.
Buyin kielen käsikirjoituksia.
Aiheesta muualla

Radio86.fi: Buyi-kansa ja vesiputouksen lohikäärme
Alankomaiden meri-ilmavoimat

| Alankomaiden meri-ilmavoimat Marine-Luchtvaartdienst, MLD |
| --- | --- |

Toiminnassa:  18. elokuuta 1917 –
Valtio:   Alankomaat
Puolustushaarat:  Merivoimat
Aselajit:  Ilmavoimat
Rooli:  meritorjunta etsintä- ja pelastuspalvelu
Osa joukkoa:  Alankomaiden laivasto
Alankomaiden meri-ilmavoimat (holl. Marine-Luchtvaartdienst, MLD) on Alankomaiden laivaston ilmapuolustuksesta vastaava osa.
Historia

Alankomaiden meri-ilmavoimat on perustettu virallisesti 18. elokuuta 1917, mutta laivasto aloitti lentokoneiden hankinnan ja lentäjien kouluttamisen jo joitakin vuosia aiemmin. Eräs ensimmäisistä meri-ilmavoimien lentäjistä oli 1915 siipensä saanut toisen maailmansodan Jaavanmeren taistelussa tunnetuksi tullut Karel Doorman.
Ilmavoimien ensimmäinen suuremmissa mitassa käytössä ollut lentokone oli Alankomaissa Van Berkelin lisenssivalmisteinen Hansa-Brandenburg W.12 -kellukekone (Van Berkel WA), joita tilattiin kaikkiaan 40. Koneiden valmistus alkoi vuonna 1919 ja puolet niistä sijoitettiin Hollannin Itä-Intiaan. Vaikka lentokoneet olivat suurelta osin kotimaisia niin risteilijöille sijoitettiin 1924 hankitut Fairey IIID -lentokoneet. Koneet todettiin liian rikkoutumisherkiksi Intian valtameren kovassa aallokossa, jolloin ne korvattiin vuonna 1926 Fokker C.VIIw -kellukekoneilla. C.VIIw-koneita tilattiin 12 ja ne korvasivat Van Berkel WA:t vuoteen 1932 mennessä.
Fokker C.VIIw -koneiden seuraajaksi hankittiin neljätoista Fokker C.XIw -kellukekonetta, joiden toimitukset alkoivat vuonna 1938. Toisen maailmansodan puhjetessa ainoastaan risteilijällä Hr. Ms. De Ryuterillä oli Heinkel-katapultti ja kaksi kellukekonetta. Muut lentokonein varustetut alukset joutuivat laskemaan koneensa nosturilla veteen ennen ilmaan nousua.
Historia > Toinen maailmansota

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Netherlands Naval Aviation Service
Saksan hyökättyä Alankomaihin 10. toukokuuta 1940 vallaten sen nopeasti meri-ilmavoimien lentokoneet siirtyivät Ranskaan. Hieman myöhemmin koneet määrättiin siirtymään Britteinsaarille, jossa henkilöstöstä muodostettiin kesäkuussa 1940 kuninkaallisten ilmavoimien rannikkopuolustuksen 320. laivue. Lisäksi muodostettiin 321. laivue, joka myöhemmin liitettiin 320. laivueeseen. Alankomaiden meri-ilmavoimien henkilöstöä palveli lisäksi MAC-aluksilla Britannian laivaston ilmavoimien 860. ja 861. laivueissa, joiden kalustona olivat Fairey Swordfishit.
Vuoden 1940 loppupuolella aloitettiin toimet Alankomaiden Itä-Intiaan sijoitettujen meri-ilmavoimien vahvistamiseksi. Sodan Japania vastaan alkaessa joulukuussa 1941 meri-ilmavoimilla oli alueella jo 130 lentokonetta. Näistä pääosa oli Dornier Do 24K1 ja Consolidated PBY-5 Catalina lentoveneitä. Tärkein tukikohta oli Jaavan itäosissa Morokrembangan lähellä Surabajaa. Lisäksi oli muita tukikohtia sekä vesilentokoneiden emälaivoja, jotka mahdollistivat joukkojen hajauttamisen ja koko alueen suojaamisen. Kalusto ja henkilöstö oli jaettu 18 laivueeseen, joissa kussakin oli kolme lentokonetta. Taisteluiden aikana meri-ilmavoimat kävivät 95 taistelutehtävää upottaen keisarillisen Japanin laivaston hävittäjän Shinonomen sekä vaurioittaen paria muuta. Lisäksi koneet ampuivat alas muutaman japanilaisen lentokoneen sekä rynnäköivät maihinnousseita japanilaisjoukkoja vastaan. Japanilaisten etenemistä ei kuitenkaan kyetty torjumaan ja meri-ilmavoimat vetäytyivät Ceylonille ja Australiaan menetettyään lähes koko kalustonsa ja puolet henkilöstöstä.
Yhdeksän meri-ilmavoimien Dornier ja Catalina lentovenettä tuhoutui ja 58 miestä sai surmansa, haavoitui tai katosi 3. maaliskuuta 1942 japanilaisten iskiessa Broomeen Australiaan. Myöhemmin samana vuonna 321. laivue muodostettiin uudelleen Ceylonilla 1. heinäkuuta.
Historia > Sodan jälkeen

Britannian kuninkaallisen laivaston saattuetukialus HMS Nairana lainattiin kahdeksi vuodeksi nimellä Hr. Ms. Karel Doorman. Maaliskuussa 1948 ostettiin HMS Venerable korvaamaan lainassa ollutta ja se sai saman nimen Hr. Ms. Karel Doorman. Lentotukialuksen kalustoksi lunastettiin Fairey Firefly -hävittäjät. Meri-ilmavoimien päätehtäviksi määrättiin merivalvonta, sukellusveneidentorjunta ja etsintä- ja pelastuspalvelu. Naton perustamisen jälkeen meri-ilmavoimat vastaanotti 1953 Yhdysvalloilta PV-2 Harpoon, P2V Neptune ja TBF Avenger -koneita. Laivueista 320. ja 321 sijoitettiin Valkenburgiin. Helikopterit sijoitettiin de Kooy sekä aluksille.
1960-luvun lopulla lentotukialuksen sukellusveneentorjuntatehtävät siirrettiin hankituille Westland Wasp -helikoptereille, jotka sijoitettiin fregateille. Waspit korvattiin myöhemmiin saman yhtiön Lynx-helikoptereilla. 320. ja 321. laivueen kalustona olleet Neptunet ja Breguet Atlantic -merivalvontakoneet korvattiin Lockheed P-3 Orion -koneilla.
Vuonna 2003 ilmoitettiin Valkenburgin sulkemisesta 2006 mennessä. Kaikki Orionit myytiin Saksalle ja Portugalille ja lopulta 320. ja 321. laivueet lakkautettiin.
De Kooy'ssa olleet 7. ja 860. laivueiden helikopterit ja henkilöstö siirrettiin vuonna 2008 perustettavaan helikopteriosastoon (DHC) yhdessä Alankomaiden ilmavoimien helikoptereiden kanssa. Alankomaiden asevoimien kaikki helikopterit liitettiin saman johtoportaan alaisuuteen, mikä ei kuulunut mihinkään puolustushaaraan. 7. laivueesta muodostettiin pieni koulutusyksikkö ja 860. laivueesta muodostettiin DHC:n meritoimintalaivue.
Kalusto

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: nl:Marine Luchtvaartdienst
Hävittäjät
Hawker Sea Fury Mk.50 1946–1956 48 kpl
Hawker Sea Hawk Mk.50 1956–1964 22 kpl
Merivalvontakoneet (aluksille sijoitetut)
Fairey Barracuda 1945–1946 12 kpl
Fairey Firefly Mk.1 1946– 30 kpl
Fairey Firefly Mk.4 1946–1961 40 kpl
Fairey Firefly Mk.5 1949–1961 14 kpl
Grumman TBF Avenger 1954–1960 78 kpl
Grumman Tracker S-2 1960–1974 43 kpl
Lentoveneet
Supermarine Sea Otter Mk.2 1949–1954 8 kpl
Martin PBM-5A Mariner 1955–1959 17 kpl
Consolidated PBY-5A Catalina 1946–1957 22 kpl
Merivalvontakoneet (maihin sijoitetut)
North American B-25 Mitchell 1947–1952 9 kpl
Lockheed PV-2 Harpoon 1951–1954 18 kpl
Lockheed P2V-5 Neptune 1954–1961 12 kpl
Lockheed P2V-7B Neptune 1961–1983 19 kpl
Breguet SP-13A Atlantic 1969–1984 9 kpl
Lockheed P-3 Orion 1983–2004 13 kpl
Koulukoneet
Fairey Firefly T-1 1946–1960 2 kpl
Gloster Meteor T-7 1958–1962 10 kpl
Auster Mk.3 1947– 4 kpl
Airspeed Oxford 1947– 5 kpl
North American Harvard 1947–1966 8 kpl
Beechcraft TC45J Navigator 1954–1974 6 kpl
Fokker S-11 –1973 9 kpl
Kuljetuskoneet
Douglas C-47 Dakota 1945–1961 15 kpl
Helikopterit
Sikorsky S-51 1951–1954 1 kpl
Sikorsky S-55 1954–1962 3 kpl
Sikorsky S-58/HSS-1 Seabat 1959–1974 12 kpl
Agusta Bell UH-1 1962–1977 8 kpl
Westland AH-12A Wasp 1967–1983 12 kpl
Westland Lynx 1976–2012 24 kpl
NH-90 NFH 2010– 12 kpl (DHC)
NH-90 maavoimien NFH 2013– 8 kpl (DHC)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alankomaiden meri-ilmavoimat Wikimedia Commonsissa
Käännös suomeksi
Käännös suomeksi
Hawker SeaFury 6-16
Hawker SeaHawk
Alankomaiden meri-ilmavoimien Fairey Firefly FR.4 tunnuksin 16-52.
Erillinen pataljoona 10 (talvisota)

Erillinen pataljoona 10:n (ErP 10) perusti Salmin suojeluskuntapiiri 7.10.1939 saamansa käskyn mukaisesti Suojärvellä seuraavasta päivästä alkaen.
Varustaminen

Suojajoukkoihin kuuluvana yksikkönä pataljoona sai keskimääräistä paremman varustuksen talvisodan muihin joukkoihin nähden.määrävahvuuksia ei kuitenkaan kaikilta osin saavutettu.