stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Skorpídi

| --- | --- |
Sijainti:  38°42′02″N, 20°44′39″E, Meganísi Lefkas, Jooniansaaret Kreikka
Saariryhmä:  Tilevoḯdes, Jooniansaaret
Pinta-ala:  0,118 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Skorpídi (kreik. Σκορπίδι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja tarkemmin Tilevoḯdes-saariin, ja sijaitsee Lefkaksen itärannikolla Nydrín kylän edustalla, Skorpióksen saaren pohjoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,118 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Skorpídi kuuluu Meganísin kuntaan, Lefkaksen alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skorpídi Wikimedia Commonsissa
Jooniansaaret
| --- | --- |
Pääsaaret:   Ithaka  Kefaloniá  Korfu  Kythera  Lefkas  Paxós  Zákynthos 
Alisaariryhmät:   Paxoí Ágios Nikólaos  Antípaxos  Daskália (Pláka)  Kaltsonísi  Mongonísi  Panagía  Paxós  Diapontiset saaret Diákopo  Diáplo  Ereikoússa  Karávi  Mathráki  Othonoí  Plateiá  Tracheiá  Ekhinadit Ápasa  Drakonéra  Fílippos  Giróvaris  Kalógiros  Karlonísi  Kounéli  Lamprinós  Mákri  Módi  Oxeía  Petalás  Pístros  Pontikós  Práso  Prováti  Sofía  Sorós  Tsakalonísi  Vromónas  Oinoússes Avgó  Bómpa  Dýo Adélfia  Sapiéntza  Schíza  Venétiko  Strofadit Árpyia  Stamfáni  Tilevoḯdes Alafonísi  Arkoúdi  Átokos  Chelóni  Formíkoula  Kálamos  Kastós  Kýthros  Madourí  Meganísi  Petaloú  Prasonísi  Prováti  Skorpídi  Skorpiós  Spárti  Thiliá  Tsokári 
Muut pienemmät saaret:   Agía Marína  Ágios Andréas  Ágios Ioánnis  Ágios Nikólaos, Áktio-Vónitsa  Ágios Nikólaos, Sývota  Ágios Nikólaos, Zákynthos  Ágios Sóstis  Antidragonéra  Antikythera  Avgó  Chelonísi  Dionísi  Dragonéra  Fortí  Kalonísi  Korakonísi  Koutsounés  Lagoúdia  Lazaréto, Ithaka  Lazaréto, Korfu  Lygía  Marathonísi  Megálo Mourteméno  Merópi  Mikró Nisí  Moúrtos  Myzíthres  Panagía  Peristerés  Pontikonísi  Poréti  Porí  Próti  Pýlos  Sésoula  Sfaktiría  Skartsoumponísi  Vagiá  Vardiánoi  Vído
Parálio Ástros

| Parálio Ástros Παράλιο Άστρος |
| --- | --- |
 Parálio Ástroksen kylä.
 Parálio Ástros
 Koordinaatit: 37°24′55″N, 22°45′53″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Arkadia
Kunta:  Vóreia Kynouría
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  4002001801
Väkiluku (2011):  1 043
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Parálio Ástros (kreik. Παράλιο Άστρος) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Vóreia Kynourían kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 1 043 (vuonna 2011).
Parálio Ástroksen kylä.
Parálio Ástroksen kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan itärannikolla noin neljä kilometriä itään sisämaassa olevasta Ástroksen kaupungista, noin 43 kilometriä itäkaakkoon Trípolin kaupungista ja hieman etelään Tános-joen suusta. Vajaa neljä kilometriä kylästä etelään sijaitsee Moustós-järvi. Parálio Ástros on rakennettu niemeksi muuttuneelle entiselle saarelle, joka tunnetaan nimellä Nisí, ”Saari”. Se on hieman tähden muotoinen, mikä on antanut seudulle Ástros-nimen. Parálio Ástros muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Παραλίου Άστρους, Topikí Koinótita Paralíou Ástrous).
Kylän pohjoispuolisella kukkulalla sijaitsee keskiaikainen, vuonna 1256 rakennettu Parálio Ástroksen linna. Samalle kukkulalle on sijoitettu antiikin aikainen Astronin kaupunki. Toisaalta se on myös yksi vaihtoehto joko Anthanan kaupungin tai Thyrean kaupungin rannikkolinnakkeen paikaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Parálio Ástros Wikimedia Commonsissa
Skillus

| Skillus> Σκιλλοῦς.Sijainti |
| --- | --- |
 Skillus
Koordinaatit:  37°36′34″N, 21°35′52″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Makrísia, Skilloúnta, Andrítsaina-Kréstena, Elis, Länsi-Kreikka
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  n. –570 ja 400–300 eaa.
Huippukausi:  n. 700–570 eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Trifylia, Elis
Infobox OKNimi-testi OK: 
Skillus (m.kreik. Σκιλλοῦς, Skillūs tai Skillous, lat. Scillus) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Trifyliassa Eliin maakunnassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Andrítsaina-Kréstenan kunnan Skilloúntan alueella lähellä Makrísian kylää.
Maantiede

Pausaniaan, Ksenofonin ja Strabonin kuvausten perusteella Skillus sijaitsi 20 stadioninmittaa eli 3,5 kilometriä etelään Olympiasta, pyhäkköalueelta Spartaan johtaneen tien varressa. Näin sen on täytynyt sijaita jossakin nykyisen Makrísian kylän lähistöllä. Kaupungin paikaksi on ehdotettu kylän länsipuolella sijaitsevaa kukkulaa, joka tunnetaan siellä olevan luostarin mukaan nimellä Profítis Ilías, tai vaihtoehtoisesti nykyisen Kampoúlin aluetta kukkulasta pohjoiseen sen ja Alfeios-joen välisellä alueella. Skilluksen läheltä virtasi Selinus-joki. Kaupunkivaltion alue oli hedelmällistä maata, ja se kuvataan myös hyväksi karjan kasvatukseen sekä metsästykseen ja kalastukseen.
Historia

Skillus oli arkaaisella kaudella 600- ja 500-luvuilla eaa. Pisan liittolainen. Olympian pyhäkköalue oli tuohon aikaan Pisan hallussa, ja Skillus rakennutti sinne Heran temppelin noin vuonna 600 eaa. Vuonna 572 eaa. kaupunkilaiset avustivat Pisan kuningasta Pyrrhosta sodassa Elistä vastaan. Vuonna 570 eaa. skilluslaiset ajettiin pois kaupungistaan sen jälkeen, kun Pisa oli hävinnyt Eliille, ja kaupunki tuhottiin maan tasalle. Noin 400–392 eaa. spartalaiset asuttivat Skilluksen uudelleen. Antalkidaan rauhan jälkeen kaupunki sai vapauden, mutta oli pian jälleen Spartan vallan alla. Ksenofon sai maatilan alueelta lähdettyään Ateenasta pakoon Spartaan, ja asui alueella yli 20 vuotta.
Leuktran taistelun jälkeen vuonna 371 eaa. Skillus päätyi jälleen Eliin vallan alle. Tuolloin myös Ksenofon karkotettiin. Kaupunki oli oletettavasti raunioitunut jo hellenistisellä kaudella ja viimeistään Pausaniaan aikana 100-luvulla jaa.
Rakennukset ja löydökset

Skilluksessa oli Ksenofonin rakennuttama Artemiille omistettu temppeli, jonka kerrotaan olleen (ainakin joiltakin osin) Efesoksen Artemiin temppelin kopio. Pausaniaan mukaan sen lähellä oli Ksenofonin hauta sekä tämän patsas, joka oli tehty Pentelikon-vuoren marmorista. Strabonin mukaan kaupungissa oli myös suuri Skilluksen Athenelle omistettu temppeli.
Skilluksen kaupunkia ei ole kaivettu. Profítis Ilíaksen kukkulalta on tehty joitakin keskihelladisen kauden löytöjä, ja sieltä on löydetty myös mykeneläisaikainen tumulus-hauta, jonka halkaisija on 4,7 metriä. Kampoúlin alueelta on tehty suuri määrä esinelöytöjä, jotka viittaisivat kaupungin sijaintiin seudulla.
Skiathos (antiikin kaupunki)

| Skiathos> Σκίαθος.Sijainti |
| --- | --- |
 Skiathos
Koordinaatit:  39°9′38″N, 23°29′14″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Skiáthoksen kaupunki, Skiáthos, Sporadit, Thessalia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Pohjoiset Sporadit
Infobox OKNimi-testi OK: 
Skiathos (m.kreik. Σκίαθος, lat. Sciathus) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) samannimisellä saarella (nyk. Skiáthos) Kreikassa. Sen kaupunkikeskus sijaitsi nykyisen Skiáthoksen kaupungin paikalla.
Maantiede

Skiathoksen poliksen kaupunkikeskus sijaitsi samannimisen saaren kaakkoisrannikolla samalla paikalla kuin nykyinen Skiáthoksen kaupunki. Sen akropoliina eli linnavuorena ja yläkaupunkina toimi kukkula rannikolla nykyisen kaupungin lounaisosassa. Se vartioi kaupungin satamaa. Skiathoksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä.
Skiathoksen saari sijaitsi Thessaliaan kuuluvan Magnesian rannikon edustalla. Saari luettiin antiikin aikana joskus Kykladeihin, mutta Strabon luki sen Magnesian edustan saariin. Nykyisin se luetaan Sporadeihin ja tarkemmin Pohjoisiin Sporadeihin. Saaren itäpuolella sijaitsivat Peparethoksen (nyk. Skópelos) ja Ikoksen (nyk. Alónnisos) saaret.
Saari oli Pseudo-Skylaksin mukaan dipolis eli siellä oli kaksi kaupunkia. Toinen polis oli nimeltään Palaiskiathos (”Vanha Skiathos”), ja se sijaitsi saaren koillisrannikolla. Aiemmin ajateltiin, etteivät kaupungit olisi olleet olemassa samanaikaisesti, jolloin Pseudo-Skylaks olisi tehnyt tässä virheen. Palaiskiathoksen löytymisen jälkeen kuitenkin selvisi, että kaupungit ovat sittenkin olleet olemassa yhtäaikaisesti klassisen kauden lopulla ja hellenistisen kauden alussa.
Aiemmin Skiathoksen ja Palaiskiathoksen kaupungit sijoitettiin joskus myös toisin päin, eli Palaiskiathos olisi sijainnut saaren kaakkoisrannikolla nykyisen kaupungin paikalla, ja Skiathos koillisrannikolla.
Historia

Skiathoksen asuttivat Euboian Khalkiista tulleet siirtokuntalaiset. Saari mainitaan usein persialaissotien yhteydessä Kserkseen hyökkäyksen aikaan. Tuolloin kolme kreikkalaista laivaa oli vartiossa sen rannikolla, koska Persian laivasto oli lähellä. Saarelta lähetetyt tuliviestisignaalit viestivät tärkeää tietoa kreikkalaisten päälaivastolle, joka oli asemissa lähellä Artemisionia. Kaiken tämän täytyy viitata vielä vanhempaan Palaiskiathokseen, joka oletettavasti tunnettiin Skiathoksen nimellä ennen uuden kaupungin perustamista.
Myöhempi Skiathoksen kaupunki oli saaren kahdesta kaupungista nuorempi ja perustettiin klassisella kaudella 400- tai 300-luvulla eaa. Tämän jälkeen vanhempi Palaiskiathos alkoi taantua, joskaan sitä ei hylätty kokokaan ennen kuin vasta hellenistisellä kaudella noin 200–100-luvuilla eaa. Uuden kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Skiathios (Σκιάθιος).
Skiathos oli antiikin aikana Pohjoisten Sporadien tärkeimpiä kaupunkeja. Se kuului 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 450/449–415/414 eaa. 370-luvulta eaa. lähtien kaupunki kuului toiseen Ateenan liittoon. Demosthenes kiitti vuonna 351 eaa. Skiathosta siitä, että se toimi hyödyllisenä tukikohtana Ateenan merioperaatioille. Ainakin vuonna 345/344 eaa. kaupungissa oli ateenalainen varuskunta. Skiathos löi omaa pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien.
Skiathos tuli Makedonian vallan alle Khaironeian taistelun vuonna 338 eaa. jälkeen. Makedonian Filippos V tuhosi Skiathoksen kaupungin vuonna 200 eaa. estääkseen sitä joutumasta Attaloksen ja roomalaisten käsiin. Mithridateen sotien aikaan se oli yksi merirosvojen tukikohdista. Roomalaiset antoivat kaupungille vapauden vuonna 197 eaa. Marcus Antonius antoi kaupungin ateenalaisille Filippoin taistelun jälkeen vuonna 42 eaa.
Skiathos tunnettiin antiikin aikana viinistään sekä kaloistaan.
Rakennukset ja löydökset

Antiikin Skiathoksen kaupungista on tehty vain vähäisiä löytöjä, koska nykyinen kaupunki on samalla paikalla. Löytöihin lukeutuu joitakin muurien osia, jotka on ajoitettu 300-luvulle eaa.
Antiikin Skiathoksen akropolista ja nykyistä Skiáthoksen kaupunkia.
Skorpionisimput

| Skorpionisimput |
| --- | --- |
 Okaskorpionisimppu (Scorpaena notata)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Simppukalat Scorpaeniformes
Heimo::  Skorpionisimput Scorpaenidae  Risso, 1826
Alaheimot
 Scorpaeninae  Sebastolobinae  Pteroinae 
Katso myös
   Skorpionisimput Wikispeciesissä   Skorpionisimput Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Skorpionisimput eli vanhemmalta nimeltään skorpionikalat (Scorpaenidae) on simppukaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan kaikista trooppisista meristä. Monia skorpionisimppulajeja pidetään akvaariokaloina.
Taksonomia ja anatomia

Varhaisimmat skorpionisimppujen heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu paleoseenikaudelle. Heimoon kuuluvien sukujen ja lajien määrästä ei ole yksimielisyyttä. Usein skorpionisimppuihin katsotaan kuuluvan 3 alaheimoa, 23 sukua ja 172–211 lajia. Eräissä lähteissä skorpionisimppujen heimoon luetaan alaheimoina myös muun muassa ampiaisimppuihin (Apistidae), kirjosimppuihin (Neosebastidae), korusimppuihin (Sebastidae), kitasimppuihin (Setarchidae), velhokaloihin (Synanceiidae) ja purjesimppuihin (Tetrarogidae) kuuluvat kalat. Tällöin skorpionisimppujen heimossa olisi 56 sukua ja 418 lajia.
Ruumiinrakenteeltaan skorpionisimppulajit ovat litteähköjä ja suuripäisiä kaloja ja päässä on usein piikkejä. Useat heimon lajeista jäävät alle 20 cm:n mittaisiksi. Selkäeviä heimon kaloilla on yksi, jossa voi olla notkelma. Eräillä lajeilla rintaevät ovat hyvin kookkaat. Selkäevän, vatsaevien ja peräevän ruodot ovat yhteydessä myrkkyrauhaseen ja skorpionisimput voivat aiheuttaa ihmisellekin hyvin tuskallisen haavan. Eräillä skorpionisimpuilla ei ole uimarakkoa. Väritykseltään skorpionisimput ovat tyypillisesti värikkäitä ja kirjavia. Tyypillisiä värejä ovat punainen ja ruskea.
Levinneisyys ja elintavat

Skorpionisimppulajeja tavataan kaikista lämpimistä meristä, satunnaisesti myös murto- ja makeista vesistä. Ne elävät matalista vesistä aina 2 200 metrin syvyyteen. Ne elävät tyypillisesti lähellä pohjaa ja niiden ravintoa ovat äyriäiset ja pienemmät kalat. Useilla skorpionisimpuilla on sisäinen hedelmöitys ja osa lajeista synnyttää eläviä poikasia, osa kutee hyytelömäisen pallon sisälle. Kaikki skorpionisimppulajit ovat syötäviä, mutta eivät kaupallisesti ruokakaloina kovinkaan merkittäviä. Sen sijaan useat niistä ovat suosittuja merivesiakvaarioiden lajeja.
HMCS Skeena

| HMCS Skeena |
| --- | --- |
 HMCS Skeena

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John I. Thornycroft and Company, Woolston, Hampshire
Kölinlasku:  14. lokakuuta 1929
Laskettu vesille:  10. lokakuuta 1930
Palveluskäyttöön:  10. kesäkuuta 1931
Poistui palveluskäytöstä:  haaksirikkoutunut 25. lokakuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 337 t (standardi)
Pituus:  97,9 m
Leveys:  10 m
Syväys:  3 m
Koneteho:  32 000 hv
Nopeus:  31 solmua
Miehistöä:  181
Aseistus
Aseistus:  4 × 4,7" (120 mm) QF Mk IX -tykkiä 2 × QF 2 naulan -ilmatorjuntatykkiä 4 × .303" Lewis-konekivääriä 8 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMCS Skeena (viirinumero D59 vuodesta 1940 alkaen I59) oli toisessa maailmansodassa palvellut Kanadan laivaston River-luokan hävittäjä, joka perustui Britannian Kuninkaallisen laivaston A-luokan hävittäjiin. Alus oli sisaraluksensa HMCS Saguenayn kanssa ensimmäiset varsinaisesti Kanadan laivastolle rakennetut alukset.
Valmistus

Kanadan hallitus tilasi aluksen 29. helmikuuta 1929 John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista ja sen köli laskettiin 14. lokakuuta telakkanumerolla 1092. Alus laskettiin vesille vuotta myöhemmin 10. lokakuuta ja se valmistui 10. kesäkuuta 1931, jolloin se otettiin Portsmouthissa Kanadan laivaston palvelukseen.
Aluksen päälliköt

Aluksen päällikköinä olivat:
Harold Taylor Wood Grant 23. huhtikuuta 1938 - 30. marraskuuta 1939
Ernest Patrick Tisdall 1. joulukuuta 1939 - 9. maaliskuuta 1940
Herbert Sharples Rayner 10. maaliskuuta - 1. huhtikuuta 1940
James Calcutt Hibbard 2. huhtikuuta 1940 - 10. joulukuuta 1941
Harry Kingsley 11. joulukuuta 1941 - 19. toukokuuta 1942
Kenneth Lloyd Dyer 20. toukokuuta 1942 - 28. helmikuuta 1943
Eric Eversley Garratt Boak 1. maaliskuuta - 20. marraskuuta 1943
Patrick Francis Xavier Russell 21. marraskuuta 1943 - 25. lokakuuta 1944
Skeena Vancouverissa laituriin kiinnittyneenä vuonna 1934.
HMS Skrik

| HMS Skrik |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Karlskronavarvet
Laskettu vesille:  1877
Palveluskäyttöön:  1877
Poistui palveluskäytöstä:  31. joulukuuta 1886
Tekniset tiedot
Uppouma:  12 t
Pituus:  14,6 m (kokonaispituus)
Leveys:  2,7 m
Syväys:  1,0 m
Koneteho:  1 x compoundhöyrykone, 24 ihp
Nopeus:  7 solmua
Miehistöä:  6
Aseistus
Aseistus:  4 x varsitorpedoa
HMS Skrik  oli Ruotsin laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu torpedovene, joka oli Ruotsin laivaston ensimmäinen Ruotsissa valmistettu torpedovene.
Valmistus

Alus tilattiin Tukholmasta kaleeritelakalta ja se laskettiin vesille vuonna 1877. Alus liitettiin laivastoon vielä samana vuonna nimellä Minbåt N:o 2.
Palvelus

Alus poistettiin torpedovenetehtävistä ja samalla laivastopalveluksesta jo 31. joulukuuta 1886 aluksen osoittauduttua liian hitaaksi ja muutenkin tehtävään sopimattomaksi. Alus muutettiin telakkaveneeksi kaleeritelakalle. Tehtävästä huolimatta alus nimettiin vuotta myöhemmin Stångminbåten N:o 141:ksi. Muutostyöt saatiin päätökseen vuonna 1889, jolloin se nimettiin Skeppsholmeniksi. Alus kuljetti matkustajia Skeppsholmenin ja kaleeritelakan välillä. Alus upposi vuonna 1895.
Slavsk

Slavskin vaakuna.
Slavsk (ven. Славск) on kaupunki Kaliningradin alueella Venäjällä. Se sijaitsee 105 kilometriä Kaliningradista koilliseen. Kaupunki on Slavskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Kaliningradin ja Sovetskin välinen rautatie. Asukkaita on 5 000 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on perustettu vuonna 1292. Vuoteen 1945 saakka se kuului Saksan Itä-Preussiin nimellä Heinrichswalde. Nykyisen nimensä kaupunki sai vuonna 1946. Siellä toimii mm. meijeri. Nähtävyyksiin kuuluu 1800-luvulla rakennettu kirkko.
Aiheesta muualla

Slavskin piirin sivusto (venäjäksi)
Kaliningradin alueen kaupungit
SKS:n arkisto

| SKS:n arkisto |
| --- | --- |
Tyyppi:  Arkisto 
Osoite:  Hallituskatu 1, Helsinki ja Yliopistokatu 6A, 80100 Joensuu  
Sijainti:  Helsinki ja Joensuu 
Kotisivut:  finlit.fi/fi/arkisto 
  
SKS:n arkisto eli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkisto (ent. Kansanrunousarkisto ja Kirjallisuusarkisto) on suomalaisen perinteentutkimuksen ja kirjallisen kulttuurin arkisto, joka kartuttaa perinteen ja nykykulttuurin sekä kirjallisuuden- ja kirjallisuushistorian kokoelmia ja huolehtii niiden käytettävyydestä. Arkisto sijaitsee Helsingissä ja Joensuussa. Se palvelee tutkijoita, laitoksia, tiedotusvälineitä ja muita arkiston käyttäjiä ja toimii yhteistyössä alansa koti- ja ulkomaisten laitosten ja järjestöjen kanssa. Arkisto kerää perinne- ja muistitietoaineistoja esimerkiksi järjestämällä valtakunnallisia perinnekeruita. Arkiston kokoelmat ovat pääosin vapaasti käytettävissä. Arkisto on osa Suomalaisen Kirjallisuuden Seuraa.
Kirjallisuutta

Kurki, Tuulikki (toim.): Kansanrunousarkisto, lukijat ja tulkinnat.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.  ISBN 951-746-646-3
Laaksonen, Pekka & Saarinen, Jukka (toim.): Arkiston avain: Kansanrunousarkiston kortistot, hakemistot, luettelot, lyhenteet.  (2. uudistettu laitos. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 1003)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.  ISBN 951-746-647-1
Aiheesta muualla

SKS:n arkisto
Suomen arkistot
| --- | --- |
Kansallisarkisto:   Hämeenlinnan toimipaikka  Joensuun toimipaikka  Jyväskylän toimipaikka  Mikkelin toimipaikka  Oulun toimipaikka  Saamelaisarkisto  Turun toimipaikka  Vaasan toimipaikka 
Muita arkistoja:   Eduskunnan arkisto  Folkkultursarkivet  Journalistinen kuva-arkisto  Kansallisen audiovisuaalisen instituutin arkistot  Kansallinen äänitearkisto  Kuvataiteen keskusarkisto  Musiikkiarkisto  SKS:n arkisto (ent. Kansanrunousarkisto ja Kirjallisuusarkisto)  Suomen Elinkeinoelämän Keskusarkisto  Suomen Urheiluarkisto  Toimihenkilöarkisto  Urho Kekkosen arkisto  Yhteiskuntatieteellinen tietoarkisto 
Poliittisten puolueiden arkistoja:   Kansan Arkisto  Keskustan ja Maaseudun arkisto  Porvarillisen Työn Arkisto  Svenska Centralarkivet  Työväen Arkisto 
Entisiä arkistoja:   Ammattiyhdistysarkisto  Arkistolaitos  Itä-Karjalan sotasaalisarkisto  Kansallinen audiovisuaalinen arkisto  Laatokan puolustuksen perinnearkisto  Maakunta-arkistot  Päivälehden arkisto  Sota-arkisto  Viipurin maakunta-arkisto 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland
HMS Skuld

| HMS Skuld |
| --- | --- |
 HMS Skuld

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Karlskronan telakka
Laskettu vesille:  4. lokakuuta 1879
Palveluskäyttöön:  12. syyskuuta 1881
Poistui palveluskäytöstä:  11. heinäkuuta 1930
Tekniset tiedot
Uppouma:  550 t
Pituus:  53,64 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,05 m
Syväys:  2,82 m
Koneteho:  2 x 2-sylinteristä Woolfs-kompound-höyrykonetta 780 ihp
Nopeus:  13,4 solmua
Miehistöä:  71
Aseistus
Aseistus:  1 x Armstrongin 27,4 cm M/69 -tykki 1 x 12,2 cm M/73 -tykki 2 x kymmenpiippuista 12 mm ksp M/75 -konekivääriä
HMS Skuld oli Ruotsin laivaston vuonna 1879 vesillelaskettu 1. luokan tykkivene.
Valmistus

Alus tilattiin Karlskronan telakalta ja se laskettiin vesille 4. lokakuuta 1879. Alus otettiin palveluksen 12. syyskuuta 1881.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 11. heinäkuuta 1930.
Skvaleenimono-oksigenaasi

Skvaleenimono-oksigenaasi eli skvaleeniepoksidaasi on entsyymi, joka katalysoi skvaleenin hapettumista 2,3-oksidoskvaleeniksi. Tämä reaktio on tärkeä sterolien biosynteesissä.
Reaktiomekanismi

Skvaleenimono-oksigenaasi tarvitsee toimiakseen happea ja kofaktorikseen NADPH- ja FADH-molekyylit ja Fe2+-ionin. FADH-molekyylistä muodostuu hapen vaikutuksesta flaviinihydroperoksidi, joka reagoi nukleofiilisella additioreaktiolla skvaleenin 2,3-asemassa olevan kaksoissidoksen kanssa muodostaen 2,3-oksidoskvaleenin. Reaktiossa muodostuu lisäksi flaviinialkoholi, joka hajoaa FAD-molekyyliksi, jonka NADPH-molekyyli pelkistää FADH:ksi.
Inhibiittorit

Skvaleenimono-oksigenaasin inhibiittoreita ovat muun muassa kupari ja seleniitti-ionit.
Sienilääkkeisiin kuuluvat allyyliamiinit kuten naftifiini ja terbinafiini, joista varsinkin terbinafiini on osoittautunut tehokkaaksi eri sieniä vastaan, inhibitoivat entsyymiä. Ne estävät 2,3-oksidoskvaleenin synteesiä, minkä seurauksena sienet eivät pysty valmistamaan tarvitsemiaan ergosteroleja, mikä johtaa solukalvojen toimintahäiriöihin ja solukuolemaan. Myös eräät tiokarbamaattilääkkeet, kuten tolnaftaatti ja tolsiklaatti ovat entsyymin inhibiittoreita.
Orgaaniset telluuriyhdisteet, kuten dimetyylitelluridi, estävät skvaleenimono-oksidaasin toimintaa. Niiden arvellaan reagoivan entsyymin sisältämien kysteiiniaminohappojen sulfhydryyliryhmien kanssa muodostaen epästabiilin yhdisteen entsyymin kanssa ja näin heikentävän sen toimintaa.
Skvaleenimono-oksigenaasin katalysoima reaktio
Slobodskoi

Slobodskoin vaakuna.
Slobodskoi (ven. Слободско́й, udmurtiksi Коллога, Kolloga) on kaupunki Kirovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vjatkan oikealla rannalla 35 kilometriä Kirovista koilliseen. Kaupunki on Slobodskoin piirin keskus. Siellä on Kirovin ja Kotlasin väliseltä rautatieltä Girsovossa haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 35 100 henkeä (vuonna 2007).
Paikalla sijainnut venäläinen linnake mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1505. Slobodskoin kaupunki on perustettu vuonna 1599. Vuonna 1780 siitä tuli Vjatkan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1800-luvun alussa se oli huomattava Arkangelin kautta käydyn ulkomaankaupan välittäjä. 1900-luvun alussa Slobodskoi oli läänin suurin teollisuuskaupunki. Venäläisten lisäksi seudulla asui udmurtteja ja tataareja.
Nykyään kaupungissa on mm. puunjalostus-, koneenrakennus-, rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiä ovat vuonna 1784 rakennettu Marian ilmestyksen kirkko kellotorneineen, Katariinan kirkko (1599, 1914), Verhne-Tšepetskin luostarin jäänteet (vuosina 1610–1613 rakennettu porttitorni kirkkoineen) ja Anfilatovin kauppiastalo (1775). Kaupungissa on syntynyt kirjailija Aleksandr Grin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Slobodskoin kaupungin sivusto (venäjäksi)
Sleepy Sleepers Sings Matti ja Teppo

| Sleepy Sleepers Sings Matti ja Teppo Sleepy Sleepers |
| --- | --- | --- |

Tribuuttialbumin tiedot
 Julkaistu: 1987
 Kesto: 35.13
 Levy-yhtiö: Johanna
Listasijoitukset
  Suomi: 2. (kesäkuu 1987)
Sleepy Sleepersin muut julkaisut
| Rock'y VI - Pölkyllä päähän 1986 | Sleepy Sleepers Sings Matti ja Teppo 1987 | Turakaisten paratiisi 1988 |
Sleepy Sleepers Sings Matti ja Teppo on  Sleepy Sleepersin vuonna 1987 julkaistu tribuuttialbumi. Kaikki albumin kappaleet ovat cover-versioita  Matin ja Tepon kappaleista.
Kappaleet

Kaiken takana on nainen – 2.54
Näitä polkuja tallaan – 2.10
Hei hei – 4.09
Pidä itsestäsi huolta – 4.32
Et voi tulla rajan taa – 3.48
Kissankultaa – 2.18
Mä joka päivä töitä teen – 2.39
Ei homma pelaa – 3.46
Missä sitä ollaan oltu – 4.25
Äiti – 4.27