stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hiidenvesi

| Hiidenvesi |
| --- | --- |
 Hiidenvettä Nummen Retlahdessa pohjoisesta nähtynä.
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Vihti, Lohja
Koordinaatit:  60°22′30″N, 24°11′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Väänteenjoki
Järvinumero:  23.031.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  32 m
Pituus:  12,7  km
Rantaviiva:  101 km 
Pinta-ala:  30,3 km²
Tilavuus:  0,195 km³ 
Keskisyvyys:  6,7 m 
Suurin syvyys:  33 m
 fiHiidenvesi 
Hiidenvesi, Lohjanjärvi ja Karjaanjoki.
Hiidenvesi on järvi Uudenmaan maakunnan länsiosassa. Se sijaitsee Lohjan kaupungin ja Vihdin kunnan alueella. Hiidenveden pinta-ala on noin 30,3 km², ja se on Uudenmaan laajin järvi Lohjanjärven jälkeen. Hiidenveden korkeus merenpinnasta on 32 metriä, ja se laskee vetensä Väänteenjoen kautta Lohjanjärveen, jonka kanssa sen pinta on samalla tasolla, ja jonka kautta myös Hiidenveden vedet laskevat mereen. Kuten Lohjanjärvikin, Hiidenvesi kuuluu Karjaanjoen vesistöön. Hiidenveden valuma-alue on 935 km².
Selät ja saaret

Hiidenvesi muodostuu seuraavista altaista:
Kirkkojärvi: Pinta-ala 1,6 km², suurin syvyys 3,5 metriä ja keskisyvyys 1,1 metriä
Mustionselkä: Pinta-ala 2,7 km², suurin syvyys 4,5 metriä ja keskisyvyys 1,7 metriä
Nummelanselkä: Pinta-ala 3,8 km², suurin syvyys 7 metriä ja keskisyvyys 2,5 metriä
Kiihkelyksenselkä: Pinta-ala 10,5 km², suurin syvyys 33 metriä ja keskisyvyys 11,2 metriä
Hiidenvedessä on useita saaria, joista yksi on Papinsaari.
Veden laatu

Vedenlaatu Hiidenvedessä on välttävä. Vesi on savipitoista ja sameaa. Järvi on voimakkaasti ulkokuormitteinen. Vedenlaatuun vaikuttavat paljolti pelloilta ja ojista tulevat ravinnepitoiset vedet. Toisinaan järvestä tavataan voimakkaita sinileväkukintoja, joihin on pyritty vaikuttamaan muun muassa hoitokalastamalla. Toistaiseksi tuloksia parempaan suuntaan ei ole kuitenkaan havaittu, johtuen osittain siitä, että kuormittavat tekijät ovat isojen peltoalojen ja suoraan järveen johtavien ojien vuoksi suuret. Järvi on myös suhteellisen matala ja veden virtaama ei ole kovin suuri, jolloin pintavedet lämpenevät hyvin nopeasti sinilevälle suotuisiin lämpötiloihin. Toisaalta järveä ympäröiva maasto on hyvin kumpumaista ja pellot sijaitsevat laajalti siten, että sadekausina valumavedet valuvat erittäin nopeasti suoraan järveen tuoden mukanaan humusta ja ravinteita.
Ratkaisuksi ongelmaan on esitetty muun muassa rantavyöhykkeelle istutettavaa viherkasvi- ja puustokaistaletta, jolloin suurin osa ravinteikkaasta valumavedestä imeytyisi maahan rantavyöhykkeen kasvillisuuden käytettäväksi. Toisaalta on myös ehdotettu, että suoraan pelloilta järveen tulevia ojituksia pitäisi pohjapadottaa taikka välttää tämän tyyppisten ojien rakentamista kokonaan. Ratkaisuksi on esitetty esimerkiksi rannanmyötäisesti kaivettua imeytysojaa, joka keräisi pelloilta tulevan savisen veden, jossa vesi voisi seishtaa. Suurin osa humuksesta ja ravinteista painuisi ojan pohjalle ja loppu vesi imeytyisi sora ja hiekkakerroksen sekä vihervyöhykkeen kautta järveen. Esitykset eivät ole saaneet maanviljelijöiltä suurta kannatusta lähinnä peltopinta-alojen pienenemisen ja rakennustöiden kustannusten vuoksi. Euroopan unionista saatavat tuet eivät riitä kattamaan hankkeen kustannuksia. Ainakaan toistaiseksi laki ei velvoita välttämään suoria ojituksia järveen eikä rakentamaan imeytysojia vaikka ympäristöministeriössä asiaa on pohdittu, joten todennäköisesti järven kuormitustasot pysyvät ennallaan.
Virkistyskäyttö

Hiidenveden rantatörmillä on ollut asutusta todistettavasti ainakin kivikaudesta alkaen. Tätä tukevat muun muassa Vihdistä löytyneet kalliokaiverrukset. Hiidenvesi on tarjonnut toimeentuloa ja ravintoa huonoinakin aikoina, kun kuivat kaudet ja halla ovat rajoittaneet viljasatoja. Ihmiset ovat jo vuosisatojen ajan hyödyntäneet Hiidenveden runsasta kalakantaa. Kalastus on edelleenkin tärkeä osa järven virkistyskäyttöä. Järven rannat on nykyisellään mökitetty täyteen ja tässä tarkoituksessa järvi palvelee sijaintinsa vuoksi lähinnä pääkaupunkiseudun asukkaita.
Hiidenvedellä toimii purjehdusseura, Hiidenveden purjehtija (Hiipu), joka on erikoistunut muun muassa purjelautailuun, purjehdukseen ja melontaan. Seura on Nummelan Tarmon jaosto, joka perustettiin vuonna 1981. Kesäisin joka tiistai voi tutustua seuran toimintaan ja kokeilla melontaa, purjelautailua tai purjehdusta. Hiidenvesi mahdollistaa myön muun veneilyn, koska se on varsin laajalle levittäytynyt ja rikkonainen ja siltä on yhteys Lohjanjärveen.
Käyttö juomaveden lähteenä

Helsingin kaupunki käyttää Hiidenvettä varavesilähteenään. Muun muassa Päijännetunnelin remontin yhteydessä vuonna 2008 noin miljoona ihmistä sai juomavetensä Hiidenvedestä. Siten vesistöjen saastuminen ja pilaantuminen ei ole ainoastaan mökkiläisten ja järven rannalla asuvien ihmisten ongelma vaan välillisesti ongelma koskee useampia, vaikka moni ei asiaa tiedä tai huomioi.
Hiidenveden tilavuus on noin 195 miljoonaa kuutiometriä eli 0,195 kuutiokilometriä.
Hiidenveden säännöstely

Hiidenvettä säännöstellään Väänteenjoessa sijaitsevan padon kautta. Säännöstely on aloitettu 1970-luvulla. Säännöstely toimii Helsingin kaupungin vedenhankinnan varajärjestelmän osana. Padon vierelle valmistui kuntien ja valtion yhteisenä hankkeena vuonna 2009 venesulku ja kalatie. Se on parantanut veneilymahdollisuuksia Hiidenveden ja Lohjanjärven välillä sekä mahdollistanut vaelluskalojen liikkumisen vesistöissä. Hanke ei aiheuttanut muutoksia vedenkorkeuksiin, virtaamiin eikä säännöstelyyn.
Säännöstelyrajat on sidottu kalenteriin, mutta suurin sallittu juoksutus määräytyy padon suurimman purkautumiskyvyn perusteella. Ennen tulvaa ja sen aikana on kaikki patoluukut pidettävä auki. Hiidenveden purkautumiseen vaikuttaa oleellisesti alapuolella sijaitsevan Lohjanjärven vedenkorkeus. Uudenmaan ympäristökeskuksessa on määritetty Hiidenveden ranta-alueille alimmaksi suositeltavaksi rakentamiskorkeudeksi NN+ 33,30 m. Tavoitteena on, että kunnat huomioisivat suosituksen ja ohjaisivat uudisrakentamista sen mukaisesti. Kuntien rakennusjärjestyksissä ei ole aina huomioitu tulvan mahdollisuutta riittävän suurella varmuudella.
Luonto

Hiidenvedelle ovat tyypillisiä lehto- ja sekametsäkasvillisuuden peittämät rannat ja toisaalta alavat pellot. Lehtokasvillisuus on tyypillistä ravinteikkaan maaperän ja eteläisen sijainnin vuoksi. Alueella tavataan useita eteläisiä kasvi- ja eläinlajeja, jotka ovat harvinaisia muualla Suomessa. Tammet, saarnet ja lehmukset sekä kevätkukat, kuten sini-, valko-, kelta- ja kangasvuokko kuuluvat Hiidenveden, etenkin etelän puoleisen päädyn kasvillisuuteen. Pohjoisemmaksi mentäessä kasvusto muuttuu sekametsätyyppiseksi ja kuusi- ja koivuvaltaiseksi.
Vesistösuhteet

Hiidenvesi (23.031.1.001) kuuluu Hiidenveden lähialueeseen (23.031), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Hiidenveden alue (23.03). Hiidenveden lähialueen ainoat yli hehtaarin laajuiset vakavedet ovat Hiidenvesi ja Oravalanlampi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hiidenvesi Wikimedia Commonsissa
Hiidenvesi (Järviwiki)
Hiidenvesi Hiidenveden sillan kohdalla
Porsche Supercup -kausi 2016

Porsche Mobil 1 Supercup -kausi 2016 oli Porsche Supercup -sarjan 24. kausi. Kauden kilpailut ajettiin Formula 1 -sarjan kisaviikonloppujen yhteydessä. Kausi alkoi 15. toukokuuta Espanjan Barcelonassa ja päättyi 23. lokakuuta Texasin Austinissa.
Sarjan mestaruuden vei saksalainen Sven Müller. Toiseksi sijoittui italialainen Matteo Cairoli ja kolmanneksi ranskalainen Mathieu Jaminet.
Kilpailukalenteri

| Kisa | Kisa | Sijainti | Rata | Päivä | Paalupaikka | Voittanut kuljettaja | Nopein kierros |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Montmeló, Espanja | Circuit de Catalunya | 15. toukokuuta |  Matteo Cairoli |  Matteo Cairoli |  Matteo Cairoli |
| 2 | 2 |  Monte Carlo, Monaco | Circuit de Monaco | 29. toukokuuta |  Matteo Cairoli |  Matteo Cairoli |  Matteo Cairoli |
| 3 | 3 |  Spielberg, Itävalta | Red Bull Ring | 3. heinäkuuta |  Matteo Cairoli |  Sven Müller |  Sven Müller |
| 4 | 4 |  Silverstone, Iso-Britannia | Silverstone Circuit | 10. heinäkuuta |  Mathieu Jaminet |  Sven Müller |  Mathieu Jaminet |
| 5 | 5 |  Mogyoród, Unkari | Hungaroring | 24. heinäkuuta |  Robert Lukas |  Sven Müller |  Sven Müller |
| 6 | 6 |  Hockenheim, Saksa | Hockenheimring | 31. heinäkuuta |  Sven Müller |  Matteo Cairoli |  Robert Lukas |
| 7 | 7 |  Spa, Belgia | Circuit de Spa-Francorchamps | 28. elokuuta |  Sven Müller |  Mathieu Jaminet |  Mathieu Jaminet |
| 8 | 8 |  Monza, Italia | Autodromo Nazionale Monza | 4. syyskuuta |  Matteo Cairoli |  Matteo Cairoli |  Mattia Drudi |
| 9 | 9 |  Austin, Yhdysvallat | Circuit of the Americas | 22. lokakuuta |  Mathieu Jaminet |  Mathieu Jaminet |  Matteo Cairoli |
| 9 | 10 |  Austin, Yhdysvallat | Circuit of the Americas | 23. lokakuuta |  Mathieu Jaminet |  Mathieu Jaminet |  Mathieu Jaminet |
Vitaly Janelt

Vitaly Janelt syyskuussa 2019.
Vitaly Janelt (s. 10. toukokuuta 1998 Hampuri) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brentfordia.
Janelt siirtyi kotikaupungistaan Hampurista RB Leipzigin junioreihin kesällä 2014. Ensimmäiset aikuisten sarjaottelunsa hän pelasi huhti-toukokuussa 2017 ollessaan lainalla 2. Bundesliigan Bochumissa. Kesällä 2018 hän siirtyi Bochumin omistukseen, ja hän pelasi joukkueessa lainakaudet mukaan lukien 53 liigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia, helmikuussa 2019 Ingolstadtia ja helmikuussa 2020 Dynamo Dresdenia vastaan.
Janelt siirtyi lokakuussa 2020 Englannin mestaruussarjassa tuolloin pelanneeseen Brentfordiin. Hän pelasi kaudella 2020–2021 mestaruussarjassa 41 ottelua ja teki niissä kolme maalia: marraskuussa Queens Park Rangersia, helmikuun alkupuolella Middlesbrough'ta ja kolme viikkoa myöhemmin Stoke Cityä vastaan. Hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki kolme nousukarsintaottelua ja teki 2–1-johtomaalin jälkimmäisessä välieräottelussa Bournemouthia vastaan. Brentford nousi karsinnan voittajana Valioliigaan.
Janelt pelasi ensimmäisen valioliigaottelunsa 13. elokuuta 2021 Arsenalia vastaan. Hän pelasi Brentfordin maalein 2–0 voittamassa ottelussa täydet minuutit. Hän pelasi kaudella 2021–2022 Valioliigassa kaikkiaan 31 ottelua, joista 27 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki maalin syyskuussa Liverpoolia ja tammikuussa Southamptonia sekä kaksi maalia huhtikuussa vierasvoitossa Chelseaa vastaan. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 35 valioliigaottelua, joissa 24 kertaa avauskokoonpanossa, ja teki maalin elokuussa Evertonia, tapaninpäivänä Tottenhamia ja helmikuussa Crystal Palacea vastaan. Kaudella 2023–2024 hän pelasi kaikki 38 valioliigaottelua ja oli yhtä vaille kaikissa avauskokoonpanossa. Hän teki kauden päätöskierroksella maalin Newcastlea vastaan. Kaudella 2024–2025 hän on joulukuun 19. päivään mennessä pelannut Valioliigassa 15 ottelua, joista 13:ssa hän on ollut avauskokoonpanossa ja tehnyt marraskuussa maalin Fulhamia vastaan.
Janelt on pelannut Saksan alle 15-, alle 17-, alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän saavutti alle 17-vuotiaiden EM-hopeaa 2015 ja pelasi samana vuonna saman ikäluokan MM-kilpailuissa, joissa hän teki maalin Australiaa ja Argentiinaa vastaan. Hän voitti  alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2021 mutta ei kuulunut avauskokoonpanon pelaajiin.
Pasi Sipilä

Pasi Sipilä (s. 3. maaliskuuta 1977) on suomalainen muusikko, jonka instrumentti on kitara. Parhaiten hänet muisteaan toimimisestä vuosina 1992-2010 Charonin kitaristina. Vuodesta 2005 lähtien hän on soittanut kitaraa myös vihantilaisessa Noheva-yhtyeessä.
Käännös suomeksi
Honkolan kartano

Kartanon vuonna 1972 tulipalossa tuhoutunut päärakennus.
Honkolan kartano on 1600-luvun alussa perustettu kartano Etelä-Pirkanmaalla Urjalan Honkolan kylässä Kortejärven pohjoisrannalla. Kartano on kuulunut Furuhjelm-suvulle 1730-luvulta lähtien. Nykyinen omistaja on Nordic capitalin osakas pääomasijoittaja Robert Furuhjelm. Kartano vaihtoi omistajaa 8 miljoonan euron kauppahinnalla vuoden vaihteessa 2015–2016.
Honkolasta muodostettiin säteri 1610-luvulla. Vanhin tunnettu omistaja on nimismies Tuomas Maununpoika. Nötebomin suvulta kartano siirtyi everstiluutnantti Arvid Brunowille ja hänen perillisilleen. Vuonna 1730 kartanon osti rykmentinkomissaari Enoch Nauclér (k. 1782), joka aateloitiin 1762 nimellä Furuhjelm. Nimi on johdettu kylän nimestä Honkola: honka ruots. fura.
Nauclér rakensi kartanoon uuden päärakennuksen ja laajensi kartanoa ostamalla Kehron Laurilan rusthollin 1735, kaksi rälssitilaa Väkkärän kylästä sekä Kinolan tilan.
Kartano koostuu Honkolan päätilasta sekä sivutiloista Laurila, Villamo ja Velkala, joita viljellään keskitetysti päätilalta käsin.
Kartanon pinta-ala on noin 3 130 hehtaaria (ha), josta peltoa on 387,68 ha. Se oli yksi Suomen suurimpia lypsykarjatiloja. Vuonna 1976 rakennetussa pihattonavetassa on tilat 260 naudalle, joka koostuu nykyisin lihakarjasta. Lypsykarjan kartano myi vuonna 2017 Salinin tilalle Virroille. Navetan työntekijät siirtyivät myös uudelle tilalle. Sikojen kasvatuksesta on luovuttu kokonaan.
Kartano sai vuonna 2015 julkista maataloustukea noin 455 000 euroa.
Historia > Kartanon muodostaminen

Kartano muodostettiin 1610-luvulla alun perin neljästä talosta. Neljän talon kokonaisuuteen lisättiin kylän yksi tila, jotka lahjoitettiin vuonna 1630 Göran Nötebomille. Nötebom sai säterivapauden vuonna 1641, joka kuitenkin peruutettiin vuonna 1683.
Peruutuksen jälkeen kartano annettiin elinaikaläänitykseksi Arvid Brunowille ja säteröitiin uudelleen hänen kuolemansa jälkeen säteriratsutilaksi, joka siirtyi kaupalla  yksityiseksi perinnöksi vuonna 1759.
1810-luvulla säteriratsutilaan yhdistettiin Velkalan kylästä Knuutila niminen säteriratsutila, joka käsitti kaksi tilaa sekä Aateli niminen tila. Kehron kylästä Puolestaan yhdistettiin Laurilan ja Timarin ratsutilat, jotka olivat olleet kartanon lampuotitiloja vuodesta 1737. 1860-luvulla liitettiin puolet Laurilan ja Timarin augmenteista (Pakkanen ja Nääppä, jotka olivat olleet Lampuotitiloja vuodesta 1737, jälkimmäinen vuodesta 1806) sekä Kehron kylän Joutun torppa, joka oli ollut lampuotitila vuodesta 1802. Kampparin kylästä Vähäntalon eli Villamon perintötila. 1870-luvulla yhdistettiin Paavolan tilat Velkalan kylästä. Paavola ja Aateli olivat säteri peruutuksen jälkeen määrätty Knuutilan tilan augmenteiksi, jotka kartanon omistaja oli ostanut vuonna 1759.
1910-luvulla puolestaan yhdistettiin Vahoisten kylän Vehmaisten perintötila ja kolmas osa Urjalankylän Perttulan perintötilasta. Osa maasta kuului Oy Isosuo AB:lle, jonka omistaja kartanon omistaja oli.
Historia > Omistajat

Kartanon omistajat vuodesta 1616:
Nimismies Tuomas Maununpoika 1616–1629
Ratsumestari Göran Nötebom 1630–1636
Majuri Velam Johan Nötebom, k. 1684
Edellisen lanko, everstiluutnantti Arvid Reinhold Brunow 1685–1693 sekä hänen perillisensä vuoteen 1697
Ratsumestari Jakob Göran Brunow, k. 1700
Majuri Reinhold Brunow, k. 1715 sekä hänen perillisensä vuoteen 1726
Edellisen vävy, kapteeni Kasper Herman Krebs 1726–1730
Asessori Enok Naucler 1730–1782, aateloituna Furuhjelm 1762
Edellisen leski Ulrika Carlstedt vuoteen 1809
Eversti Elis Furuhjelm 1810–1835 sekä hänen perillisensä vuoteen 1853
Senaattori Victor Furuhjelm ja serkku kapteeni Karl Emil Wetterhoff vuoteen 1872
Ensin mainitun serkunpoika, amiraali Hampus Furuhjelm 1872–1894
Luutnantti Johan Wladimir Furuhjelm 1894–1904
Edellisen veljenpoika Johan Robert Campbell Furuhjelm ja hänen vaimonsa (1933 lähtien) vapaaherratar Elsa Helena (o.s. Silfverhjelm) vuodesta 1904
Edellisen tytär neiti Christine Louise Helene Furuhjelm 1975–2015
Nykyinen: edellisen serkunpoika pääomasijoittaja Nils-Olof Robert Campbell Furuhjelm (s. 1969) tammikuusta 2016 alkaen
Historia > Historia vuoteen 1945

Kartanossa ei vielä 1700-luvulla ollut lainkaan torppia, mutta niitä oli 1800-luvulla 19 ja 49 vuonna 1900. Tilasta on vuoden 1918 maanvuokrauslain nojalla erotettu 72 torppaa ja 21 mäkitupaa, yhteensä 2 366 hehtaaria maata.
Kokonaispinta-ala vuonna 1945 oli 5 989 hehtaaria, josta peltoa 756 hehtaaria ja viljeltyä laidunta 102 hehtaaria. Hevosia oli 68 ja ay-rotuisia lehmiä 184. Maatalouden erikoisalana sianhoito (yorkshire-siansiitoskeskus).
Kartanossa oli 1940-luvulla raamisaha, meijeri, tiilitehdas, sähkölaitos, mylly ja Tähkä-viljankuivaamo. Aikaisemmin tilalla oli oma viinanpolttimo.
Ensimmäinen itseliikkuva leikkuupuimuri oli vuonna 1939 hankittu, säkityslaitteella varusteltu Massey-Harris MH 20. Kone toimitettiin Urjalan rautatieasemalle, josta se ajettiin tilalle. Sillä puitiin ensimmäisenä vehnää Velkalassa.
Kartanolla oli oma lentokenttä Kikurinjärven Eteläpäässä Halkivahantien varrella. Käytöstä pois jääneen lentokentän kiitotien pituus on 550 metriä, ja se erottuu maastossa edelleenkin.
Historia > Rakennushistoria > Päärakennus

Vanhin päärakennus, josta on olemassa varmoja tietoja, on Göran Nötebomin rakennuttama. Kyseinen rakennus oli olemassa vielä vuonna 1694, jolloin majuri Brunow rakennutti uuden ja suuremman päärakennuksen. Rakennus oli katettu italialaisella kaksinkertaisella katolla, jota nykyisin kutsutaan säterikatoksi. Erikseen olivat keittiö- ja pakaritupa sekä palvelusväen asuinrakennus ja luhtiaitta. Kaikki rakennukset tuhoutuivat tulipalossa huhtikuussa 1706. Niiden sijaintipaikasta ei ole varmaa tietoa. Tuhoutunut päärakennus todennäköisesti korvattiin uudella isonvihan alkupuolella, ennen kuin miehitys tyrehdytti rakennustoiminnan kokonaan.
Nauclerin päärakennus
Enok Naucler hävitti 1700-luvun alkupuolella rakennetun päärakennuksen ja pystytti tilalle uuden hirsirakennuksen 1735. Se muodosti kartanon päärakennuksen perusosan, jota myöhemmin laajennettiin useampaan otteeseen. Kyseinen rakennus tuhoutui irtaimistoineen tulipalossa 27. tammikuuta 1972. Rakennuksen alkuperäisestä ulkonäöstä ei ole varmuutta, mutta se oli todennäköisesti kaksikerroksinen.
Magnus von Wrightin vuonna 1867 tekemän maalauksen mukaan siinä oli jyrkkä satulakatto. 1830-luvulla rakennuksen päätyihin lisättiin pulpettikattoiset siipiosat. Klassinen ulkomuoto syntyi kivijalasta kattolistaan ulottuvilla pilastereilla.
Itäfasadin pilarivilpola altaineen ja länsifasadin risaliittimainen porrashuone lisättiin vuonna 1894. Samalta ajalta olivat länsifasadin goottilaistyyliset ikkunaruudut. Katto uusittiin vuonna 1900 V. Andersenin piirusten mukaan ja siitä tehtiin päistä viistetty mansardikatto. Rakennuksen ulkonäköä ehostettiin vuonna 1912. Päärakennuksessa oli 12 huonetta alhaalla ja 8 ylhäällä. Sisustukseltaan se oli 1700-luvun puolivälistä tyypillinen herraskartano.
Nykyinen päärakennus
Nykyinen Kivimuuriksi nimitetty vaaleanpunainen päärakennus on rakennettu edellisen päärakennuksen pohjoispuolella olevalle kukkulalle vuonna 1830. Se oli aluksi yksikerroksinen puutarharakennus, joka korotettiin toisella kerroksela vuonna 1911. Se käsittää nykyisin 14 huonetta.
Historia > Rakennushistoria > Talousrakennukset

Talouspihan rakennuksiin kuuluvat muun muassa tiilinen 36 hevosen talli vuodelta 1896 ja vuonna 1815 rakennettu 80 lehmän kivijalkanavetta sekä tiilinen 1912 valmistunut 40 karsinan sikala. Muita rakennuksia ovat 1800-luvun lopulta peräisin oleva puutarhurin asuinrakennus, punainen pirttirakennus sekä nykyisen päärakennuksen vieressä oleva puinen konttorirakennus.
Kartano osti Urjalan seurakunnan entisen pappilan tontteineen vuonna 1963. Se on nykyisin kartanon työntekijöiden asuntolana.
Historia > Rakennushistoria > Hylättyjä rakennuksia

Kartanolla on lukuisia käytöstä poistuneita ja hylättyjä entisiä tuotantorakennuksia. Näistä merkittävimmät sijaitsevat Laurilan kartanon sivutilalla Kehron kylässä, jossa on entisen talouskeskuksen rakennuskokonaisuus. Huomattavin näistä on 1970-luvulla käytöstä poistunut suuri kivinavetta ja hirsinen päärakennus.
Historia > Rakennushistoria > Puutarha

Kartanon englantilaistyylisen puiston on suunnitellut puutarhamestari O. R. Gauffin vuonna 1878. Se edusti alun perin ranskalaista barokkihenkeä, josta on jäljellä 1855-luvulla istutettu lehmuskuja.
Historia > Metsätalous

Kartanolla oli oma metsänhoitaja ja kaksi metsänvartijaa vuoteen 2018 asti. Ensimmäinen metsänhoitosuunnitelma laadittiin vuonna 1910, jonka mukaan hoidettiin kartanon havumetsiä, istutettiin 158,78 ha ja kylvettiin 205,8 ha vuoteen 1932 mennessä.
Historia > Kirjasto, taidekokoelma ja muu antiikki

Tulipalossa vuonna 1972 tuhoutunut taidekokoelma oli pääosin sijoitettu päärakennuksen kirjastoon, ja siihen kuului 28 teosta. Muotokuvat olivat ruokasalissa.
Kokoelmaan kuului Lindhin, Edelfeltin, Sparren, Simbergin, Jodeikon, Levitskin ja Tshurin töitä. Kirjaston barokkimallinen kalusto oli tehty kartanossa 1800-luvulla. Kirjakokoelmaan kuului 2 500 nidosta, joista 150 kappaletta oli vanhaa englantilaista kirjallisuutta. Vanhin teos oli latinankielinen raamattu vuodelta 1591. Perheraamattu puolestaan oli vuodelta 1707.
Kartanossa on maailman vanhimpiin kuuluva saksalaisen Gottlieb Daimlerin vuonna 1885 suunnittelema Daimler-merkkinen polttomoottorikäyttöinen venemoottori "Grandfather clock". Sen teho on 1,1 hv ja iskutilavuus 462 cm³. Moottori toimitettiin kartanoon vuonna 1888, ja se löydettiin käyttökuntoisena vuonna 2009. Moottori asennettiin suureen puuveneeseen, ja sillä oli tarkoitus tehdä kirkkomatkoja Kortejärvellä, mutta vene upposi kolmannella matkalla. Vene ja moottori pelastettiin, moottori jäi säilytykseen liiteriin 120 vuodeksi. Se oli esillä Helsingin venenäyttelyssä vuonna 2010.
Vaikutus kaunokirjallisuuteen

Honkolan kartano oli Väinö Linnan Täällä Pohjantähden alla -romaanitrilogian kartanon esikuvana. Väinö Linnan äiti oli työssä kartanossa, ja Linna itse oli kartanon työmiehenä ennen kuin hän muutti 18-vuotiaana Tampereelle. Myös kirjailija Runar Schildt on asunut jonkin aikaa Honkolan kartanon alueella, ja kirjailija Sirkka Turkka kirjoitti vuonna 1986 Finlandia-palkinnon saaneen runokokoelmansa Tule takaisin, Pikku Sheba ollessaan kartanon tallimestarina.
Täällä Pohjantähden alla -romaanissa punaiset murhaavat kartanon paronin vuoden 1918 sisällissodan aikana. Honkolan isäntä, kihlakunnantuomari ja valtiopäivämies Elis Furuhjelm (1862–1918) joutui punaisten ampumaksi 15. huhtikuuta 1918. Hänen samassa kartanossa asunut veljensä, everstiluutnantti Otto Furuhjelm (1861–1918) oli ammuttu kolme päivää aiemmin. Elis Furuhjelmin poika Robert Furuhjelm (1903–1975) kieltäytyi lukemasta Linnan romaania sen ilmestyttyä. Yrjö Varpion mukaan Linna sai paronin hahmoon innoitusta lähinnä presidentti P. E. Svinhufvudin muistelmissa kuvatusta Svinhufvudin isoisästä, mutta hahmon suomen kielen taidottomuus saattaa viitata Honkolan aiempaan isäntään, amiraali Hampus Furuhjelmiin.
Aiheesta muualla

E. Furuhjelm: Anteckningar om Furuhjelmska slägten och Hongola gods.  (Samlade 1910-1911. Sivuja 132)  Tekijä, 1912.  (ruotsiksi)
Peter Berndtson: Furuhjelms på Hongola gård (Teksti Ida Fellman) Yle om Svenska Yle.  29.8.1989. Yle. Arkistoitu 13.5.2014. Viitattu 22.7.2013. (ruotsiksi) videon tekstitys (suomeksi)
Magnus von Wright: Honkolan kartano, 1867 (taideteos) Taidekokoelmat.  20.12.2012. Valtion taidemuseo. Viitattu 23.7.2013.[vanhentunut linkki]
Sukutaulu: Furuhjelm nro 2051
Magnus von Wright: Honkolan kartano (1867).
Seurakunnan entinen pappila.
Laurilan sivutilan käytöstä pois jäänyt kivinavetta.
SpaceX CRS-21

SpaceX CRS-21 oli SpaceX:n miehittämätön rahtilento ISS:lle. Lento laukaistiin 6. joulukuuta 2020. Lento kuuluu NASAn Commercial Resupply Services -ohjelmaan. Lento oli uuden Dragon 2 -aluksen rahtiversion ensimmäinen lento, miehitetty variantti aluksesta on jo lentänyt aiemmin. Aluksena oli SpaceX Dragon 2 "C208". Sen telakoituessa ISS:lle oli asemalla ensimmäisen kerran kaksi Dragon-alusta, sillä SpaceX Crew-1 -lennon Crew Dragon Resilience oli myös asemalla. CRS-21 on Falcon 9:n 100. onnistunut laukaisu ja kaikkiaan 101.