stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Narses

| Narses |
| --- | --- |
 Osa Ravennan San Vitalen basilikassa sijaitsevaa mosaiikkia, jonka on joskus uskottu esittävän Narsesta.
Henkilötiedot
Syntynyt: Noin 480 tai 490 Persarmenia
Kuollut: noin 574 Rooma, Italia
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):  Itä-Rooma
Taistelut ja sodat:  Goottisota, Taginaen taistelu (552),  Mons Lactariuksen taistelu (552),  Volturnuksen taistelu (554)
Sotilasarvo:  Strategos
Narses (kreik. Ναρσής; s. noin 480 tai 490 – k. noin 574) oli itäroomalainen hovimies ja sotapäällikkö keisari Justinianus I:n aikana. Narses ja sotapäällikkö Belisarius tekivät mahdolliseksi Justinianuksen aikana tapahtuneet valloitukset.
Narses oli eunukki, joka palveli keisaria Konstantinopolissa. Vuonna 552 Narses sai tehtäväkseen johtaa ostrogootteja vastaan käytyä sotaa. Tällöin Narses saattoi olla jo 70-vuotias, mutta hän osoittautui Belisariuksen tavoin taitavaksi sotapäälliköksi.
Narses kukisti ostrogoottien kuninkaan Totilan Taginaen taistelussa kesällä 552 ja loputkin goottien joukoista Mons Lactariuksen taistelussa saman vuoden lokakuussa. Vuonna 554 hän kukisti frankit ja alemannit, jotka olivat tulleet auttamaan gootteja roomalaisia vastaan. Lopulta kaikki gootit antautuivat hänelle ja Italia oli jälleen osa Rooman valtakuntaa.
Sodan loputtua Narses jäi Italiaan prefektinä, mutta hänen hallintonsa oli epäsuosittu. Justinianuksen kuoltua hänen seuraajansa Justinus II erotti Narseksen ja käski hänen palata Konstantinopoliin. Narses jäi kuitenkin Italiaan ja asettui asumaan Napoliin.
Kun langobardit hyökkäsivät Italiaan vuonna 568, Narses saattoi olla jo 90-vuotias. Joidenkin lähteiden mukaan hänen väitetään salaa kutsuneen langobardit maahan kostona keisarille. Narses ilmoitti kuitenkin olevansa valmis taas johtamaan joukkoja vihollista vastaan, mutta keisari ei suostunut tähän. Narseksen kuollessa noin vuonna 574 langobardit olivat vallanneet jo puolet Italiasta.
Luettelo pikkuplaneetoista: 122001–123000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
122001:stä ja päättyen 123000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Nara (1944)

| Nara / 楢 |
| --- | --- |
 Nara

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fujinagata
Kölinlasku:  10. kesäkuuta 1944
Laskettu vesille:  12. lokakuuta 1944
Palveluskäyttöön:  26. marraskuuta 1944
Poistui palveluskäytöstä:  30. marraskuuta 1945
Loppuvaihe:  romutettu 1948
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 260 t (normaali) 1 530 t (kuormattu)
Pituus:  92,5 m (vesiraja) 100,0 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,35 m
Syväys:  3,30 m
Koneteho:  19 000 shp
Nopeus:  27,8 solmua
Miehistöä:  211
Aseistus
Aseistus:  3 × 127 mm/40 type 89 -tykkiä 24 × 25 mm ilmatorjuntatykkiä 4 × 610 mm torpedoputkea 36 × type 2 syvyyspommia
Nara (jap. 楢) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1944 valmistunut Matsu-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Fujinagatan telakalta, missä köli laskettiin 10. kesäkuuta 1944. Se laskettiin vesille 12. lokakuuta ja otettiin palvelukseen kaksi kuukautta myöhemmin 26. marraskuuta.
Palvelus

Palvelukseenoton jälkeen alus oli saattueiden suojana ja kuljetti materiaalia. Se osui miinaan 30. kesäkuuta 1945 Kanmoninsalmen länsipäässä, jolloin perä katkesi. Sodan päättyessä alus oli Mojissa kiinnitettynä laituriin. Se poistettiin alusluettelosta 30. marraskuuta 1945 ja romutettiin touko-heinäkuussa 1948.
Narnian viimeinen taistelu

| Narnian viimeinen taistelu> The Last Battle |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  C. S. Lewis
Julkaistu:  1956
Sarja: Narnian tarinat
Edeltävä:  Taikurin sisarenpoika
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Narnian viimeinen taistelu (engl. The Last Battle) on C. S. Lewisin kirjoittaman Narnia-kirjasarjan viimeinen kirja, joka ilmestyi vuonna 1956. Lewis ehdotti kirjalle ensin nimiä "The Last King of Narnia", "Night Falls on Narnia" ja "The Last Chronicle on Narnia", mutta kustantaja hylkäsi nämä ehdotukset.lähde? Suomeksi romaani julkaistiin 1979 Kaarina Helakisan suomentamana. 181-sivuisen romaanin kustansi Otava.
Juoni

Narniassa Metku-apina löytää leijonan taljan. Metku aikoo huijata narnialaisia ja naamioi taljan avulla Pulma-aasin Aslaniksi. Narnialaiset luulevat Aslanin palanneen ja Metku hallitsee "Aslanin" nimessä ja orjuuttaa Narnian kansalaiset kalormenilaisten avulla. Kun Narnian kuningas Tirian saa kuulla puun hengeltä, että metsää kaadetaan Lyhtykorvessa, hän lähtee katsomaan mitä on tekeillä. Tällä matkalla kuningas kuitenkin jää kalormenilaisten vangiksi. Vangittuna ollessaan Tirian saa avukseen Jillin ja Eustacen. Yhdessä he koittavat vapauttaa Narnian Metkun ja kalormenilaisten valloitukselta. He kuitenkin saavat viestin Pitkäsilmä-kotkalta, että Cair Paravel on vallattu. Silloin he huomaavat että Metkun juonet on punottu ovelasti koko Narnian valtaamiseksi. He käyvät toivottomaan yrityksen murtaa apinan valta Narniassa. Lopulta oikea Aslan palaa ja kutsuu tähdet taivaalta ja herättää Isä Ajan. Kuu ja Aurinko kuolevat taistellessaan toisiaan vastaan ja koko Narnian maa kuolee, lopulta jäljelle jää vain kylmä pimeys. Kaikki Aslaniin uskovat pääsivät Aslanin maahan, todelliseen Narniaan. Peter, Edmund, Lucy, Eustace ja Jill saavat kuulla kuolleensa junaonnettomuudessa, "varjomaailmassa", nyt he ovat Aslanin maassa jossa he tapaavat kaikki Narnian kulta-aikana eläneet ystävänsä.
Luettelo pikkuplaneetoista: 108001–109000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
108001:stä ja päättyen 109000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Narodnaja gazeta (Tadžikistan)

Narodnaja gazeta (ven. Народная газета, ”Kansan lehti”) on Tadžikistanin pääkaupungissa Dušanbessa ilmestyvä venäjänkielinen sanomalehti.
Lehti perustettiin vuonna 1925 nimellä Sovetski Tadžikistan (”Neuvosto-Tadžikistan”), mutta sen julkaisu keskeytyi taloudellisista syistä vuonna 1927. Se syntyi uudelleen vuonna 1929 ja sai vuonna 1930 nimen Kommunist Tadžikistana (”Tadžikistanin kommunisti”).
Kommunist Tadžikistana oli neuvostoaikana Tadžikistanin kommunistisen puolueen sekä Tadžikistanin sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Se oli yksi tasavallan tärkeimmistä sanomalehdistä, jonka rinnalla ilmestyivät muun muassa tadžikinkielinen Todžikistoni Soveti ja uzbekinkielinen Sovet Tojikistoni. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 83 000 kappaletta vuonna 1972.
Lehti sai nimen Narodnaja gazeta Tadžikistanin itsenäistyessä syyskuussa 1991. Siitä tuli riippumaton julkaisu, mutta maan sisällissodan aikana sen ilmestyminen oli vähällä kokonaan loppua. Vuonna 1998 lehdestä tuli Tadžikistanin presidentin ja hallituksen virallinen äänenkannattaja .
Narodnaja gazeta ilmestyy vuodesta 2004 lähtien kerran viikossa. Sen painosmäärä oli noin 11 000 kappaletta vuonna 2020. Lehden Internet-sivusto avattiin vuonna 2017.
Aiheesta muualla

Lehden sivusto
Narodnaja niva

Lehden viimeisen numeron etusivu.
Narodnaja niva (ven. Наро́дная ни́ва, ”Kansan vainio”) oli Helsingissä vuonna 1917 ilmestynyt venäjänkielinen sosialistivallankumouksellinen sanomalehti.
Toukokuussa 1917 ensimmäisen kerran ilmestynyt Narodnaja niva oli yksi helmikuun vallankumouksen jälkeen syntyneistä venäläisistä sotilaslehdistä. Se ilmoittautui ensin Sosialistivallankumouksellisen puolueen Helsingin osaston ja sitten Suomen komitean äänenkannattajaksi. Vasemmistososialistivallankumouksellisten kuten Proš Prošjanin ja Aleksei Ustinovin puolueesta erottamisen jälkeen lehti siirtyi oikeistososialistivallankumouksellisen Sergei Tsionin käsiin. Puolueen vasemmisto perusti heinäkuussa 1917 oman lehden Sotsialist-revoljutsioner. Vasemmistososialistivallankumouksellisten tukemat bolševikit lakkauttivat kuudesti viikossa ilmestyneen Narodnaja nivan lokakuun vallankumouksen jälkeen ja pidättivät Tsionin.
Aiheesta muualla

Narodnaja niva digitoituna kansalliskirjastossa
Narmer

Narmerin paletti
Narmer oli Ylä-Egyptin kuningas n. 3100 eaa. Hänen sanotaan yhdistäneen Ylä- ja Ala-Egyptin yhdeksi kokonaiseksi valtakunnaksi ja siten perustaneen muinaisen Egyptin valtion ja sen ensimmäisen dynastian.
Kaksi merkittävintä Narmeriin liittyvää arkeologista löytöä ovat Ala-Egyptin valloitusta esittävä Narmerin paletti sekä Narmerin heb sed -juhlaa esittävä kivinen nuijanpää. Narmerin arvellaan avioituneen Ala-Egyptin kuninkaan tyttären Nithotepin kanssa.
Joidenkin egyptologien mukaan Narmer oli sama henkilö kuin Menes (Min), jonka Herodotos ja Manetho mainitsivat Egyptin yhdistäjänä. Toisten mukaan hänen seuraajansa Aha (Horus Aha) oli näiden paljon myöhempien historioitsijoiden mainitsema Menes.
Narmerin hauta

Ranskalainen koptologi Émile Amélianeau ja hänen jälkeensä brittiläinen William Flinders Petrie kaivoivat vuosina 1895–1900 Abydoksen suuren hauta-alueeseen kuuluvaa Umm el Qa'abia, josta löytyi useita 1. dynastian kuningashautoja. Näiden joukossa oli kammioista B17 ja B18 koostuva hauta, jonka on tulkittu kuuluneen Narmerille. Haudasta löytyi Narmerin Horus-nimellä merkittyjä sinettejä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Narmer Catalog
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Ka | Egyptin faarao 0. dynastia | Seuraaja: Aha |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 
Narmerin haudaksi tulkitut kammiot B17 ja B18 Umm el-Qa'abissa Egyptissä.
Naishallitus

| Naishallitus> Ἐκκλησιάζουσαι |
| --- | --- |
Kirjoittaja:  Aristofanes
Alkuperäiskieli:  muinaiskreikka (klassinen)
Tyylilaji:  komedia
Tapahtumapaikka ja -aika:  ateenalainen katu
Kantaesitys:  392 tai 391 eaa.
Kantaesityspaikka:  Dionysoksen teatteri, Ateena
Henkilöt
Henkilöt:  Praksagora, ateenalainen nainen Blepyros, Praksagoran aviomies naapureita Khremes Itsekäs Sikon ja Parmenon, naapurin orjia muita miehiä, vanhoja naisia, tyttöjä
Kuoro:  Ateenan naisia
Naishallitus eli Naisten kansankokous (m.kreik. Ἐκκλησιάζουσαι, Ekklēsiazūsai tai Ekklēsiazousai; lat. Ecclesiazusae) on Aristofaneen kirjoittama antiikin kreikkalainen komedia, jonka aiheena on naisten osallistuminen politiikkaan.
Historia

Aristofaneen Naishallituksen kantaesitys oli Ateenan Dionysoksen teatterilla vuonna 392 tai 391 eaa. Se oli Aristofaneen myöhäistuotantoa ja muistuttaa monin tavoin tämän aiemmin kirjoittamaa komediaa Lysistrate. Näytelmä kirjoitettiin sen jälkeen, kun Ateena oli hävinnyt peloponnesolaissodan ja kokenyt lyhyen tyrannian kauden, minkä seurauksena Ateenan suuruden aika oli jo mennyttä.
Sisältö

Naishallitus edustaa tyyliltään ja rakenteeltaan niin kutsuttua keskimmäistä komediaa, joka oli siirtymävaihetta vanhasta uuteen komediaan. Näytelmä on Aristofaneen lyhin, ja koostuu 1 183 runosäkeestä.
Tulkintoja

Naisten näytelmässä esittämä hallintomalli, jossa ei ole yksityisomaisuutta ja kaikki on yhteistä, on käytännössä kommunistinen. On arveltu, että Platon olisi näytelmän kirjoittamisen aikoihin jo esittänyt suullisessa muodossa ainakin osan Valtiossa esittämistään ihannevaltiota koskevista ajatuksistaan, ja Aristofanes saattaa tehdä pilkkaa niistä. Toinen pilkan kohde on ilmiselvästi ajatus naisten osallistumisesta politiikkaan; antiikin kreikkalaisille miehille ajatus ”kansankokoukseen osallistuvista naisista” olisi ollut ilmeinen oksymoron. Näytelmässä miesten ja naisten sukupuoliroolit käännetään nurin päin, mutta tätä ei ole tarkoitettu feministiseksi ajatukseksi, vaan ennen kaikkea kuvaamaan sitä huonoa tilaa, johon Ateenan politiikka oli ajautunut.
Kirjallisuutta > Suomennos

Aristofanes: Naishallitus.  (Suomentanut Jalmari Finne)  s.l., s.a..
Aristofanes: Naisten kansankokous. Monisteessa Aristofanes: Komediat 3.  (Sammakot, Naisten kansankokous, Plutos)  Omakustanne, 1972.
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Aristophanes: Ecclesiazusae. Teoksessa Aristophanis Comoediae Vol. II.  (Lys., Thesm., Ran., Eccl., Plut., Fragmenta. Toim. F. W. Hall  & W. M. Geldart. Oxford Classical Texts)  Oxford University Press, 1963.  ISBN 978-0-19-814505-9  Kreikankielinen alkuteksti.
Aristophanes: Assemblywomen. Teoksessa Aristophanes: Frogs. Assemblywomen. Wealth.  (Aristophanes Volume IV. Käännös Jeffrey Henderson. Loeb Classical Library 180)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 2002.  ISBN 9780674995963  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Kirjallisuutta > Muuta kirjallisuutta

De Luca, Kenneth M.: Aristophanes' Male and Female Revolutions: A Reading of Aristophanes' Knights and Assemblywomen.  (Applications of political theory. Reference, Information and Interdisciplinary Subjects Series)  Lexington Books, 2005.  ISBN 0739108336
Rothwell, Kenneth Sprague: Politics and Persuasion in Aristophanes' Ecclesiazusae.  (Mnemosyne, bibliotheca classica Batava. 111: Supplementum)  Brill, 1990.  ISBN 9004091858
Aiheesta muualla

Αριστοφάνης: Ἐκκλησιάζουσαι. Wikisource. (muinaiskreikaksi)
Aristophanes: Ecclesiazusae. Perseus. (muinaiskreikaksi) (englanniksi)
Aristofaneen näytelmät
Akharnalaiset · Ampiaiset · Linnut · Lysistrate · Naishallitus · Naistenjuhla · Pilvet · Rauha · Rikkaus · Ritarit · Sammakot
Narovtšat

Narovtšatin vaakuna vuodelta 1781.
Narovtšat (ven. Наровча́т) on kylä, maalaiskunta ja Narovtšatin piirin hallinnollinen keskus Penzan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okan sivujoen Mokšan varrella 149 kilometriä Penzasta luoteeseen. Kylässä on 4400 asukasta (vuonna 2002).
1300-luvulla kylän paikalla oli Kultaiseen Ordaan kuulunut Narutšadin kaupunki. Venäläiset rakensivat sinne linnoituksen vuonna 1520. Vuonna 1780 Narovtšatista tuli Penzan käskynhaltijakuntaan ja myöhemmin lääniin kuulunut kaupunki ja kihlakuntakeskus. Vuonna 1926 se alennettiin kyläksi. Narovtšatista on kotoisin kirjailija Aleksandr Kuprin.
Aiheesta muualla

Narovtšatin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Naša niva

Naša niva vuonna 1913.
Naša niva (valkoven. Наша Ніва, ”Vainiomme”) oli vuosina 1906–1915 ilmestynyt valkovenäläinen sanomalehti. Se ilmestyi kerran viikossa Vilnassa kyrillisellä ja vuoteen 1912 saakka myös latinalaisella kirjaimistolla.
Lehden perustivat Valko-Venäjän sosialistijärjestön johtajat Ivan ja Anton Lutskevitš, Vatslau Ivanouski, Aljaksandr Ulasau ja Alaiza Paškevitš. Julkaisijoina ja päätoimittajina työskentelivät Zygmunt Volski, Aljaksandr Ulasau (vuodesta 1906) ja Janka Kupala (vuodesta 1914). Naša nivan tavoitteena oli Valko-Venäjän kansallinen, poliittinen, kulttuurinen ja taloudellinen herääminen, ja se yhdisti eri suuntauksien ja uskontokuntien edustajia. Lehdellä oli suuri merkitys valkovenäläisen kirjallisuuden, kirjakielen ja kulttuurin kehitykselle. Se julkaisi myös kirjoja, kalentereita ja aikakauskirjoja.
Luettelo pikkuplaneetoista: 118001–119000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
118001:stä ja päättyen 119000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Narayana Guru

Narayana Guru
Nārāyana Guru (hindiksi नारायण गुरु) (n. 1854 – 1928) oli intialainen guru, filosofi ja Keralan osavaltion yhteiskunnallinen uudistaja. Hän työskenteli yhteiskunnallisia epäoikeudenmukaisuuksia ja kastijärjestelmää vastaan väkivallattomasti. Hänen tunnetuimpia ajatuksiaan on ”yksi jati [kasti], yksi uskonto, yksi Jumala ihmisille”.
Nārāyana Gurun oppilaita ovat muun muassa Bodhananda Swamikal ja Nataraja Guru.
Teoksia

Malajalamin kielellä
Swanubavageethi
Atmopadesa Śatakam
Advaitha Deepika
Arivu
Daiva Desakam
Jeevakarunya Panchakam
Anukamba Dasakam
Jathi Nirnayam
Jathi Lakshanam
Chijanda Chinthakam
Daiva Chintanam - 1 & 2
Athma Vilasam
Shiva Satakam
Sanskritin kielellä
Darsana Mala
Brahmavidya Panchakam
Nirvruthi Panchakam
Slokathrayi
Vedantha Suthram
Homa Manthram
Municharya Panchakam
Asramam
Dharmam
Charama Slokangal
Homa Mantram
Chidambarashtakam
Guhashtakam
Bhadrakaliashtakam
Vinayaka Ashtakam
Sree Vasudeva Ashtakam
Genani Navamanjari
Tamilin kielellä
Thevarappathinkangal
Kirjallisuutta

Nataraja Guru: The Word of the Guru: The Life and Teaching of Guru Narayana.  New Delhi:  D.K. Printworld, 2003.  ISBN 81-246-0241-7
Prasad, Swami Muni Narayana: The Philosophy of Narayana Guru.  New Delhi:  D.K. Printworld, 2003.  ISBN 81-246-0236-0
Aiheesta muualla

Sree Narayana Guru (englanniksi)
Bhaskar, B. R. P.: The Sree Narayana Effect (Arkistoitu – Internet Archive) The Hindu (englanniksi)
Omana, S.: Biography of Sree Narayana Guru (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Narayana Guru
Käännös suomeksi
Luettelo pikkuplaneetoista: 123001–124000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
123001:stä ja päättyen 124000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 116001–117000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
116001:stä ja päättyen 117000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Nasanaisenjärvi

| Nasanaisenjärvi Насоновское, Nasonovskoje |
| --- | --- |

Valtiot:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Kontupohjan piiri
Paikkakunta:  Petrovski
Koordinaatit:  62°11′00″N, 33°18′29″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Suojoki
Laskujoki:  Vohta
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  146 m
Pituus:  4,2 km
Leveys:  1,7 km
Rantaviiva:  14,4 km
Pinta-ala:  3,5 km²
Tilavuus:  0,0126 km³
Keskisyvyys:  3,6 m
Suurin syvyys:  14,1 m
Valuma-alue:  33,7 km²
 fiNasanaisenjärvi 
Nasanaisenjärvi (ven. Насоновское, Nasonovskoje) on Suojoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Petrovskin kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 3,5 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 33,7 neliökilometriä, keskisyvyys 3,6 metriä ja suurin syvyys 14,1 metriä.
Nasanaisenjärveen virtaa kaksi puroa. Se laskee Vohtajoen kautta Ylä-Njolgamjärveen. Järven kalalajeja ovat muikku, hauki, särki, lahna, säyne, made, ahven, kiiski ja salakka.
Luettelo pikkuplaneetoista: 129001–130000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
129001:stä ja päättyen 130000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Naringiini

| Naringiini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (2S)-7-[(2S,3R,4S,5S,6R)-4,5-dihydroksi-6-(hydroksimetyyli)-3-[(2S,3R,4R,5R,6S)-3,4,5-trihydroksi-6-metyylioksan-2-yyli]oksioksan-2-yyl]oksi-5-hydroksi-2-(4-hydroksifenyyli)-2,3-dihydrokromen-4-oni
CAS-numero:  10236-47-2
PubChem CID:  442428
SMILES:  CC1C(C(C(C(O1)OC2C(C(C(OC2OC3=CC(=C4C(=O)CC(OC4=C3) C5=CC=C(C=C5)O)O)CO)O)O)O)O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C27H32O14
Moolimassa:  580,526 g/mol
Sulamispiste:  171 °C
Liukoisuus veteen:  Veteen 1 g/l (40 °C)
Naringiini (C27H32O14) on glykosideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä tavataan erityisesti sitrushedelmistä kuten greipistä. Naringiinia voidaan käyttää makeutusaineiden valmistukseen.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa naringiini on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain hyvin vähäisessä määrin veteen huoneenlämpötilassa, mutta liukoisuus kasvaa huomattavasti lämpötilan kasvaessa. Monet orgaaniset liuottimet esimerkiksi etanoli, asetoni ja etikkahappo liuottavat ainetta. Naringiini on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen ominaiskiertokyky 0,1 M vetykloridiliuoksessa on +8,6. Naringiinin aglykoniosana on naringeniini ja sokeriosana on ramnoosin ja glukoosin muodostama disakkaridi neohesperidoosi. Yhdiste on hyvin voimakkaasti kitkerän makuista ja sen maku on aistittavissa jopa 1:10 000 laimennuksina.
Luonnossa naringiinia esiintyy erityisesti greipissä hedelmissä ja kukissa. Suurin sen pitoisuus on raaoissa hedelmissä. Naringiini antaa greippimehulle sen tyypillisen kitkeryyden. Greipin lisäksi naringiinia esiintyy pienemmissä määrin muun muassa tomaateissa, omenoissa, sipuleissa, kirsikoissa, teessä, oreganossa ja eräissä palkokasveissa. Naringeniinilla on havaittu olevan sieniä, bakteereja ja viruksia torjuvia sekä antioksidanttisia vaikutuksia. Toisaalta naringiini on monen sytokromi P450-ryhmän entsyymien inhibiittori, minkä vuoksi greippimehu estää monien lääkeaineiden metaboliaa ja niiden pitoisuudet kasvavat elimistössä. Naringiini myös hydrolysoituu ihmiselimistössä naringeniiniksi.
Käyttö makeutusaineiden valmistukseen

Naringeniini voidaan hydrolysoida emäksisissä olosuhteissa ja vedyttää, jolloin muodostuu naringiinidihydrokalkonia (C27H34O14), joka on voimakkaasti makeaa ja sokeriin verrattuna noin 1 000 kertaa makeampaa. Naringiinista voidaan myös valmistaa toista vielä merkittävämpää dihydrokalkoneihin kuuluvaa makeutusainetta neohesperidiinidihydrokalkonia.
Aiheesta muualla

Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Naringin (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Naringin (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Naringin (englanniksi)
ChemBlink: Naringin (englanniksi)
Luettelo pikkuplaneetoista: 126001–127000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
126001:stä ja päättyen 127000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Nartkala

| Nartkala Нарткала |
| --- | --- |
 Kabardi-Balkarian tasavalta Venäjän federaatiossa, alla kaupungin sijainti tasavallassa
 Nartkala
 Koordinaatit: 43.557°N, 43.862°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Kabardi-Balkaria
Piiri:  Urvan
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5 km²
Korkeus:  290 m
Väkiluku (2010):  33 400
 – Väestötiheys:  6 680 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nartkala (ven. Нарткала́) on kaupunki Kabardi-Balkariassa Venäjällä. Se sijaitsee Kaukasuksen pääjonon reuna-alueella 25 kilometriä Naltšikista koilliseen. Kaupunki on Urvanin piirin keskus. Sen kautta kulkee Maiskista Naltšikiin haarautuva sivurata (Dokšukinon asema). Asukkaita on 33 400 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunta on saanut alkunsa rautatieaseman yhteyteen syntyneestä taajamasta. Vuonna 1955 siitä tuli kaupunki. Nykyään Nartkala on maatalousalueen keskus, jossa on muun muassa elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta. Asukkaista 55,4 % on kabardeja ja 31,5 % venäläisiä.
Aiheesta muualla

Urvanin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Pääkaupunki: Naltšik

Baksan | Maiski | Nartkala | Prohladnyi | Terek | Tšegem | Tyrnyauz
Kabardi-Balkarian lippu
Luettelo pikkuplaneetoista: 146001–147000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
146001:stä ja päättyen 147000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 138001–139000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
138001:stä ja päättyen 139000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 143001–144000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
143001:stä ja päättyen 144000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.