stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Informaatiokulttuuri

Informaatiokulttuurilla tarkoitetaan tapoja, joilla tietoa hallitaan, hankitaan ja käytetään organisaatioissa. Informaatiokulttuuri on esiintynyt käsitteenä jo 80-luvun lopulta saakka, tosin käsitteestä on paljon erilaisia tulkintoja. Informaatiokulttuuri on yhdistettävissä läheisesti muun muassa organisaatiokulttuuriin ja informaatioteknologiaan.
Informaatiokulttuuri käsitteenä

Informaatiokulttuuri on käsite, joka liittyy organisaation suhtautumiseen siellä esiintyvään informaatioon. Jokaisessa organisaatiossa on omanlaisensa informaatiokulttuuri, joka vaikuttaa kaikkeen organisaatiossa tapahtuvaan toimintaan. Informaatiokulttuurin analysoiminen ja ymmärtäminen antaa paremmat valmiudet kehittää organisaation sisäisiä toimia, järjestelmiä ja käytäntöjä. 
Kehittynyt informaatiokulttuuri on yhdistettävissä toimivaan ja tulokselliseen liiketoimintaan. Toimiva informaatiokulttuuri koostuu organisaation yksilöistä, tavoista, järjestelmistä sekä arvoista, ja perustuu Widén-Wulffin (2005) mukaan seuraaviin kulmakiviin:
organisaatiokulttuurin tuntemiseen,
niiden käytäntöjen ja periaatteiden tuntemiseen, joihin organisaation tietovarantojen kokoaminen perustuu, sekä
niiden olosuhteiden tuntemiseen, jotka määrittelevät miten organisaation tietovarantojen käyttö ja ylläpito on ankkuroitunut yksittäisten organisaatiojäsenten toimintaan.
Aart de Heer (2006) kuvaa informaatiokulttuurin olevan yhdistelmä organisaation perusarvoja, yhteisön tietopääomaa sekä yhteisön jäsenten halua ja kykyä kasvattaa ja hyödyntää olemassa olevaa yhteistä tietopääomaa.
Savolainen (2000) jakaa informaatiokulttuurin kolmeen osaan:
käytännölliseen osaan, joka koostuu organisaation käytössä olevasta teknologiasta sekä muista välineistä ja järjestelyistä,
periaatteelliseen osaan, joka koostuu organisaation säännöistä, strategioista sekä suunnitelmista, sekä
sosiaaliseen osaan, joka kuvaa organisaatiossa syntyneitä tapoja ja perinteitä, sekä epävirallista viestintää.
Oliver & Foscarini ovat tutkineet informaatiokulttuuria pääasiallisesti yhteiskunnallisesta sekä organisatorisesta näkökulmasta. Yhteiskunnallisen informaatiokulttuurin yhteydessä on tuotu esiin myös käsite digitaalinen informaatiokulttuuri, joka keskittyy erilaisten informaatioteknologioiden vaikutukseen jokapäiväisessä tietokäyttäytymisessä.
Informaatiokulttuurityypit > Mariam Ginmanin malli

Erilaisia informaatiokulttuureja on pyritty erittelemään, ja niiden vaikutusta organisaatioihin on tutkittu. Informaatiokulttuurin tutkimuksen yksi esimerkki on Åbo Akademin tutkijan Mariam Ginmanin tutkimus, jossa tarkasteltiin pienten ja keskikokoisten yritysten informaatiokulttuuria.  Tutkimuksen avulla löydettiin neljä suuntausta:
Intensiivinen informaatiokulttuuri, jolloin koko organisaatiossa on tietoinen tiedonhankinta-ja käyttöpolitiikka. Yritys arvostaa asiantuntijuutta ja julkaisuja luetaan ahkerasti. Tällaiset tekijät kertovat organisaation menestyksestä.
Huolimaton informaatiokulttuuri, jossa tiedonhankinta ja -käyttö ei ole vakiintunutta ja suhtautuminen informaatioon voi olla jopa mahtailevaa, "me tiedämme parhaiten". Nämä ovat aloittelevien organisaatioiden piirteitä.
Vakaa informaatiokulttuuri, jossa tiedonhankinta ja -käyttö on jähmettynyttä. Työntekijöiden tietämys laskee ja toimitusjohtajat tyydyttävät tiedontarpeensa omaan yritykseen liittyvällä formaalilla ja kirjoitetulla tiedolla. Sanomalehti toimii porttina ulkomaailman informaatioon. Tällainen käytös liitetään kypsiin organisaatioihin.
Torjuva informaatiokulttuuri, jossa tiedonhankinta ja -käyttö on rajoittunutta. Uutiset omasta yrityksestä ovat yleensä huonoja, joita toimitusjohtaja ei halua kuulla. Kommunikaatio on vähentynyt sekä sisäisesti, että ulkoisesti. Tämä kulttuuri esiintyy taantuvissa organisaatioissa.
Informaatiokulttuurityypit > Chun Wei Choon malli

Uusimpia informaatiokulttuurimalleja edustaa Toronton yliopiston Chun Wei Choon malli, joka käsittelee informaatiokäyttäytymistä ja informaatioarvoja ja -normeja. Informaatiokäyttäytyminen voi olla sisäisesti keskittynyttä, jolloin tiedonhankinta ja -käyttö on painottunut organisaatiossa oleviin ihmisiin ja toimintoihin, mikä ylläpitää tai vahvistaa organisaation identiteettiä ja parantaa sisäisiä toimintoja. Ulkoisesti keskittynyt informaatiokäyttäytyminen taas keskittyy enemmän toimintaympäristöön ja sen mahdollisiin muutoksiin. Informaatioarvot ja -normit voivat joko korostaa informaation jakamista tai kontrollointia ja yhtenäisyyttä.  
Se, miten organisaatio luovii näiden piirteiden keskellä, kertoo lopulta siellä vallitsevan informaatiokulttuurin. Choo pystyi erittelemään neljä erilaista kulttuuria:
Tuloskeskeinen kulttuuri (result-based culture): Hallinnon tehtävänä on mahdollistaa organisaation kilpailu ja menestys omalla sektorillaan. Arvot ja normit painottavat kontrollia: tarkka ja luotettava informaatio vie kohti parempia tuloksia. Organisaatio etsii informaatiota organisaation ulkopuolelta. Asiakkaiden, kilpailijoiden ja markkinoiden ymmärtäminen vaikuttavat tehokkuuteen.
Sääntöpohjainen kulttuuri (rule-following culture): informaatiota käytetään sisäisiin toimintoihin, joissa säännöillä ja käytännöillä on suuri rooli. Tässä kulttuurissa informaatio on kontrolloitua ja yhtenäistä. Luotettava informaatio standardisoi prosesseja, luo tehokkuutta ja varmistaa määräysten mukaan toimimisen. Tärkeitä tiedonlähteitä ovat käytäntöihin liittyvät asiakirjat ja data, joka muodostuu eri prosesseissa, sekä asiantuntijat, jotka auttavat teknisissä ja juridisissa asioissa.
Ihmissuhdekeskeinen kulttuuri (relationship-based culture): organisaatiossa kannustetaan kommunikointiin, osallistumiseen ja informaation jakamiseen. Keskitytään erityisesti sisäisiin toimintoihin. Tiedonlähteinä toimivat kollegat ja projektitiimit. Vuorovaikutus kasvattaa sitoutumista organisaatioon.
Riskejä ottava kulttuuri (risk-taking culture): informaatiota kannustetaan käyttämään innovointiin, uusien ideoiden löytämiseen ja muutenkin luovaan työskentelyyn. Organisaatiossa painotetaan tiedon jakamista. Organisaatio hakee tietoa ulkomaailmasta, tutkii trendejä ja uusia markkinoita. Informaatiota käytetään uusien mahdollisuuksien löytämiseen ja näin riskien ottamiseen yritysmaailmassa.
Kuitenkaan mikään organisaatio ei edusta vain yhtä informaatiokulttuuria, vaan siinä on piirteitä kaikista eri kulttuureista. Organisaation kannattaa miettiä, vastaako se omia tavoitteitaan ja voisiko sitä muuttaa.
Kevin Marshall

| Kevin Marshall |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. maaliskuuta 1989 (ikä 35) Boucherville, QC, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura:  Düsseldorf EG
Sarja:  DEL
Pelinumero:  46
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Adirondack Phantoms (AHL) Philadelphia Flyers (NHL) Hershey Bears (AHL) Toronto Marlies (AHL)   Rögle BK (SHL)   IK Oskarshamn (Allsvenskan)
NHL-varaus:  41. varaus, 2007 Philadelphia Flyers
Kevin Marshall (s. 10. maaliskuuta 1989 Boucherville, Québec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka teki kaudeksi 2018–2019 sopimuksen Saksan DEL-liigan Düsseldorfer EG:n kanssa. Hän on pelannut urallaan kymmenen NHL-ottelua Philadelphia Flyersissa kaudella 2011–2012. Lisäksi hän on pelannut useissa AHL-joukkueissa sekä Ruotsin SHL:n Röglessä. Vuonna 2007 Marshall oli voittamassa Kanadan QMJHL-juniorisarjan mestaruutta.
Ura > Seuraura

Marshall kävi high schoolin Collège Charles-Lemoyne Riverainsissa, jonka jälkeen Lewiston MAINEiacs varasi hänet koko QMJHL:n varaustilaisuuden yhdeksäntenä pelaajana kesällä 2005. Marshall siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2005–2006 ja teki runkosarjassa 11 tehopistettä. Jäähyminuutteja kertyi heti tulokaskaudella runsaat 112. Kaudella 2006–2007 hän voitti MAINEiacsin sisäisen jäähypörssin 141 minuutillaan. Marshall voitti kauden päätteeksi QMJHL:n mestaruuden, President’s Cupin.
Philadelphia Flyers varasi Marshallin toisella kierroksella 41. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2007. Kaudella 2007–2008 hän nousi Lewiston MAINEiacsin varakapteeniksi ja oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 11+24=35. Marshall valittiin kauden päätteeksi QMJHL:n toiseen tähdistökentälliseen. Kauden jälkeen MAINEiacs kauppasi hänet Québec Rempartsiin vaihdossa kahteen ensimmäisen kierroksen varausvuoroon. Heinäkuussa 2008 Marshall teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa. Kaudella 2008–2009 hän nousi Rempartsin kapteeniksi. Marshall oli joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja yhdeksällä osumallaan. Tehopisteitä runkosarjassa kertyi 38. Hän voitti myös Rempartsin sisäisen jäähypörssin 125 minuutillaan.
Marshall siirtyi kaudeksi 2009–2010 Philadelphia Flyersin organisaatioon. Hän pelasi koko kauden AHL-joukkue Adirondack Phantomsissa, jossa tulokaskausi toi 75 runkosarjaottelussa tehot 2+7=9. Marshall debytoi Flyersin NHL-joukkueessa kolmannella organisaatiossa viettämällään kaudella 2011–2012, jolloin hän pelasi siellä kymmenen runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Marshall teki NHL-debyyttinsä 21. marraskuuta 2011 Carolina Hurricanesia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 14.11 minuuttia. Kesken kauden, helmikuussa 2012 Flyers kauppasi Marshallin Washington Capitalsiin vaihdossa Matt Fordiin. Hän pelasi loppukauden AHL-joukkue Hershey Bearsissa. Heinäkuussa 2012 Marshall teki Capitalsin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kauden 2012–2013 hän pelasi osaksi NHL:n työsulunkin vuoksi kokonaan farmissa. Maaliskuussa 2013 Capitals kauppasi Marshallin Toronto Maple Leafsiin vaihdossa Nicolas Deschampsiin. Hän pelasi loppukauden Toronto Marliesin AHL-joukkueessa. Heinäkuussa 2013 Marshall teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Maple Leafsin kanssa.
Syyskuussa 2013 Toronto Maple Leafs asetti Marshallin siirtolistalle, jonka kautta seura lähetti hänet farmijoukkue Toronto Marliesiin kaudeksi 2013–2014. Marshall nousi joukkueen varakapteeniksi. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigan Rögle BK:hon. Helmikuussa 2016 Marshall teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Marshall pelasi Röglessä reilun kahden kauden aikana 106 ottelua SHL:ssä. Hänet lainattiin kuitenkin kauden 2017–2018 alkupuolella Allsvenskanin IK Oskarshamniin. Pelattuaan 13 ottelua Oskarshamnissa Marshall teki loppukauden mittaisen sopimuksen Saksan DEL-liigan Düsseldorferin kanssa. Hän pelasi loppukauden aikana kaikki Düsseldorfin ottelut ja sai kauden jälkeen jatkosopimuksen joukkueeseen.
Ura > Maajoukkueura

Marshall edusti Canada Québecin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2006, jolloin hän voitti kultaa.
Pelityyli

Marshall on tunnettu pelityyliltään puolustavana puolustajana, joka taklaa kovaa, pelaa aggressiivisesti, luistelee hyvin ja avaa hyvin peliä. Hänen hyökkäyspään taitonsa ovat kuitenkin varsin rajalliset. Marshall osaa tarvittaessa myös tapella.
Ants Raudjalg

| Ants Raudjalg Virolainen kertomus |
| --- | --- |

Kirjailija:  Aino Kallas
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1907
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  140 s.
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ants Raudjalg: Virolainen kertomus on Aino Kallaksen kirjoittama romaani. Sen on julkaissut vuonna 1907 Otava.
Teoksen on virontanut Johannes Aavik, ja se ilmestyi Virossa samana vuonna kuin alkuteos. Käännös on ilmestynyt myöhemmin 1929 myös Eesti Kirjanduse Seltsin julkaisemassa kokoelmassa Kogutud teosed. 1.
Ants Raudjalg on Kallaksen kolmas virolaisaiheinen teos, kaksi edeltävää olivat nimellä Meren takaa julkaistut ensimmäinen ja toinen sarja novelleja. Kallas-tutkija Silja Vuorikurun mukaan teoksen kuvaukset virolaisten sukupolvelta toiselle periytyvästä elämänväsymyksestä juontuisivat kirjailija Juhan Luigalta.
Kallas aloitti kirjoitustyön keväällä 1906 odottaessaan neljättä lastaan. Hänellä oli suunnitelmissa tehdä kirjasta laaja vallankumousaiheinen romaani, josta tulisi hänen läpimurtotyönsä. Saadakseen keskittyä työhön hän siirtyi ajoittain kirjoittamaan pieneen hotelliin Elvaan Tarton lähelle, jolloin lapset jäivät kotiapulaisen hoiviin. Työ ei edennyt, vaan hän hylkäsi luonnoksen toisensa perään, muutti päähenkilöä ja näkökulmia. Ristiriita työn ja perheen välillä rasitti häntä. Syntynyt lapsi oli kuitenkin pahasti sairas ja kuoli pian. Kallas jatkoi kirjoittamista ja antoi muotoutuvalle teokselle ensin nimen Musta juova, jolla hän viittasi Viron lippuun, jossa mustan tulkitaan usein kertovan Viron murheellisesta historiasta. Saamiensa kommenttien jälkeen Kallas nosti päähenkilöksi nuorukaisen, joka oli ollut tarinassa sivuroolissa. Teoksen sivumäärä supistui, ja tarina keskittyi kertomaan Ants Raudjalgista, joka sukunsa ensimmäisenä ylioppilaana pyrki pois taustansa taakasta.
Arviot

Teos valmistui alkuvuodesta 1907, ja professori O. E. Tudeer kiitteli käsikirjoitusta. Otava otti sen julkaistavaksi maaliskuussa. Myös lehtikritiikeissä romaani sai kiitosta, ja sen nähtiin kertovan suomalaislukijoille sukulaiskansan kovasta kohtalosta ymmärtävästi. Kallas sai romaanista valtionpalkinnon.
Virossa romaanin vastaanotto oli toisenlainen. Gustav Suits piti sitä epäonnistuneena. Kirjeenvaihdossa Suitsin kanssa Kallas kertoi halunneensa kuvata teoksessa yleisinhimillisiä ongelmia virolaisten henkilöiden kautta. Tätä hänen lausumaansa on myöhemmin tulkittu koko hänen taiteellisen tuotantonsa periaatteena. Vuorikuru pohtii Kallas-elämäkerrassaan, heijasteliko Suitsin arvion kielteisyys tämän omia ennakkoluuloja: nuori suomalainen nainen kirjoittamassa talonpoikaistaustaisen virolaismiehen kertomusta.
Kallakseen usein kohtuuttoman kriittisesti suhtautuva V. A. Koskenniemi arvioi teoksen Uudessa Suomettaressa heti tuoreeltaan ja kuvaa sitä "ennen kaikkea kouliintuneen kynän tuotteeksi". Hän luonnehtii tyyliä kirjoittajalle ominaiseksi "hermostuneeksi ja katkonaiseksi" mutta toteaa, että kuvaus on johdonmukainen ja uskottava. Vuorotellen kiittäen ja moittien Koskenniemi sanoo yhteenvetomaisesti, että "kertomus ei jätä silti syvempää vaikutusta mieleen".
The Punisher (televisiosarja)

| The Punisher> Marvel’s The Punisher |
| --- | --- |

Tyyli:   toiminta  salaliittotrilleri  rikosdraama  supersankari 
Kestoaika:  49–58 minuuttia
Luoja(t):  Steve Lightfoot
Perustuu:  Gerry Conwayn ja John Romita Sr.:n sarjakuvahahmoon Tuomari
Showrunner(it):  Steve Lightfoot
Pääosissa:   Jon Bernthal  Ebon Moss-Bachrach  Ben Barnes  Amber Rose Revah  Daniel Webber  Paul Schulze  Jason R. Moore  Michael Nathanson  Jaime Ray Newman  Deborah Ann Woll  Josh Stewart  Floriana Lima  Giorgia Whigham 
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Netflix
Esitetty:  2017-11-1717. marraskuuta 2017 –  2019-1-1818. tammikuuta 2019
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  26
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):   Tom Shankland  Allie Goss  Laura Delahaye  Kris Henigman  Alan Fine  Stan Lee  Joe Quesada  Karin Zriek  Cindy Holland  Jim Chory  Jeph Loeb  Steve Lightfoot 
Säveltäjä(t):  Tyler Bates
Tuotantoyhtiö(t):   Marvel Television  ABC Studios  Bohemian Risk Productions 
Levittäjä:  Netflix Streaming Services
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
The Punisher on yhdysvaltalainen Steve Lightfootin luoma Netflix-tilausvideopalvelussa julkaistu televisiosarja, joka perustuu Marvel Comicsin Tuomari-sarjakuvahahmoon. Sarja sijoittuu Marvel Cinematic Universeen (MCU), jakaen tarinallisen jatkumon sen elokuvien ja muiden televisiosarjojen kanssa, ja on Daredevilin spin-off. Sarjan tuottivat Marvel Television, ABC Studios ja Bohemian Risk Productions, Lightfootin toimiessa showrunnerina.
Sarja keskittyy Frank Castleen / Tuomariin, joka pyrkii puhdistamaan Hell’s Kitchenin rikollisuudesta kuolettavin keinoin. Jon Bernthal palaa Daredevilistä tuttuun rooliinsa sarjan pääosassa. Sarjassa näyttelevät myös Ben Barnes, Amber Rose Revah, Jason R. Moore ja Deborah Ann Woll. Heidän näyttelijäkaartiin kuuluvat ensimmäisellä tuotantokaudella Ebon Moss-Bachrach, Daniel Webber, Paul Schulze, Michael Nathanson, Jaime Ray Newman sekä toisella tuotantokaudella Josh Stewart, Floriana Lima ja Giorgia Whigham. Fox tilasi pilottijakson Tuomariin keskittyvästä televisiosarjasta vuonna 2011, mutta projekti ei kulkenut eteenpäin ja vuonna 2012 hahmon elokuvaoikeudet palasivat Marvelille. Kesäkuussa 2015 Bernthal valittiin hahmon näyttelijäksi Daredevilin toiselle tuotantokaudelle. Spin-off -sarjan The Punisher kehittäminen aloitettiin tammikuussa 2016, ennen kyseisen tuotantokauden julkaisua. Huhtikuussa 2016 Marvel ja Netflix tilasivat sarjan ja vahvistivat Bernthalin paluun rooliinsa sekä ilmoittivat Lightfootin valinnasta sarjan showrunneriksi. Kuvaukset alkoivat New Yorkissa lokakuussa 2016 ja päättyivät huhtikuussa 2017.
The Punisher julkaistiin Netflixissä 17. marraskuuta 2017. Joulukuussa 2017 sarjalle tilattiin toinen tuotantokausi, joka julkaistiin 18. tammikuuta 2019. 18. helmikuuta 2019 Netflix ilmoitti virallisesti, ettei se tilaa sarjasta enää kolmatta kautta. The Punisher ja muut Marvelin Netflix-sarjat poistuivat Netflixistä 1. maaliskuuta 2022, niiden oikeuksien palattua takaisin Disneylle. Sarja tuli katsottavaksi Disney+:aan Yhdysvalloissa 16. maaliskuuta 2022 ja Suomessa 29. kesäkuuta 2022.
Juoni

Ensimmäisellä tuotantokaudella Frank Castle, jonka New Yorkin asukkaat tuntevat nyt nimellä ”Tuomari” tämän kostettua perheensä kuolemasta vastuussa oleville henkilölille, päätyy ratkaisemaan häntä ja perhettäänkin suuremman salaliiton arvoitusta. Toisella tuotantokaudella hiljaista elämää viettänyt Castle päätyy palaamaan Tuomariksi joutuessaan selvittämään mysteeriä, joka liittyy Amy Bendixiin kohdistuneeseen murhayrityksen.
Näyttelijät > Päärooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jon Bernthal  | … |  Frank Castle / Tuomari   |
|  Ebon Moss-Bachrach  | … |  David Lieberman / Mikro   |
|  Ben Barnes  | … |  Billy Russo / Jigsaw   |
|  Amber Rose Revah  | … |  Dinah Madani   |
|  Daniel Webber  | … |  Lewis Wilson   |
|  Paul Schulze  | … |  William Rawlins / Agentti Oranssi   |
|  Jason R. Moore  | … |  Curtis Hoyle   |
|  Michael Nathanson  | … |  Sam Stein   |
|  Jaime Ray Newman  | … |  Sarah Lieberman   |
|  Deborah Ann Woll  | … |  Karen Page   |
|  Josh Stewart  | … |  John Pilgrim   |
|  Floriana Lima  | … |  Krista Dumont   |
|  Giorgia Whigham  | … |  Amy Bendix   |
Näyttelijät > Sivurooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Shohreh Aghdashloo  | … |  Farah Mandani   |
|  Jordan Mahome  | … |  Isaac Lange   |
|  Kelli Barrett  | … |  Maria Castle   |
|  Aidan Pierce Brennan  | … |  Frank Castle Jr.   |
|  Nicolette Pierini  | … |  Lisa Castle   |
|  Ripley Sobo  | … |  Leo Lieberman   |
|  Kobi Frumer  | … |  Zach Lieberman   |
|  Tony Plana  | … |  Rafael ”Rafi” Hernandez   |
|  Corbin Bernsen  | … |  Anderson Schultz   |
|  Annette O’Toole  | … |  Eliza Schultz   |
Näyttelijät > Vierailevat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  C. Thomas Howell  | … |  Carson Wolf   |
|  Delaney Williams  | … |  O’Connor   |
|  Geoffrey Cantor  | … |  Mitchell Ellison   |
|  Shez Sardar  | … |  Ahmad Zubair   |
|  Jeb Kreager  | … |  Gunner Henderson   |
|  Clancy Brown  | … |  Ray Schoonover   |
|  Tim Guinee  | … |  Clay Wilson   |
|  Rob Morgan  | … |  Turk Barrett   |
|  Mary Elizabeth Mastrantonio  | … |  Marion James   |
|  Andrew Polk  | … |  Morty Bennett   |
|  Rick Holmes  | … |  senaattori Stan Ori   |
|  Royce Johnson  | … |  Brett Mahoney   |
|  Houshang Touzie  | … |  Hamid Madani   |
|  Alexa Davalos  | … |  Beth Quinn   |
Jaksot > Ensimmäinen tuotantokausi (2017)

| № (sarja) | № (kausi) | Nimi | Ohjaus | Käsikirjoitus | Julkaistu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | 3 AM | Tom Shankland | Steve Lightfoot | 2017-11-1717. marraskuuta 2017 |
| 2 | 2 | Two Dead Men | Tom Shankland | Steve Lightfoot | 2017-11-1717. marraskuuta 2017 |
| 3 | 3 | Kandahar | Andy Goddard | Steve Lightfoot | 2017-11-1717. marraskuuta 2017 |
| 4 | 4 | Resupply | Kari Skogland | Dario Scardapane | 2017-11-1717. marraskuuta 2017 |
| 5 | 5 | Gunner | Dearbhla Walsh | Michael Jones-Morales | 2017-11-1717. marraskuuta 2017 |
| 6 | 6 | The Judas Goat | Jeremy Webb | Christine Boylan | 2017-11-1717. marraskuuta 2017 |
| 7 | 7 | Crosshairs | Andy Goddard | Bruce Marshall Romans | 2017-11-1717. marraskuuta 2017 |
| 8 | 8 | Cold Steel | Antonio Campos | Felicia D. Henderson | 2017-11-1717. marraskuuta 2017 |
| 9 | 9 | Front Toward Enemy | Marc Jobst | Angela LaManna | 2017-11-1717. marraskuuta 2017 |
| 10 | 10 | Virtue of the Vicious | Jim O’Hanlon | Ken Kristensen | 2017-11-1717. marraskuuta 2017 |
| 11 | 11 | Danger Close | Kevin Hooks | Felicia D. Henderson | 2017-11-1717. marraskuuta 2017 |
| 12 | 12 | Home | Jet Wilkinson | Dario Scardapane | 2017-11-1717. marraskuuta 2017 |
| 13 | 13 | Memento Mori | Stephen Surjik | Steve Lightfoot | 2017-11-1717. marraskuuta 2017 |
Jaksot > Toinen tuotantokausi (2019)

| № (sarja) | № (kausi) | Nimi | Ohjaus | Käsikirjoitus | Julkaistu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 | 1 | Roadhouse Blues | Jim O’Hanlon | Steve Lightfoot | 2019-1-1818. tammikuuta 2019 |
| 15 | 2 | Fight or Flight | Jim O’Hanlon | Steve Lightfoot | 2019-1-1818. tammikuuta 2019 |
| 16 | 3 | Trouble the Water | Jeremy Webb | Ken Kristensen | 2019-1-1818. tammikuuta 2019 |
| 17 | 4 | Scar Tissue | Iain B. MacDonald | Angela LaManna | 2019-1-1818. tammikuuta 2019 |
| 18 | 5 | One-Eyed Jacks | Stacie Passon | Dario Scardapane | 2019-1-1818. tammikuuta 2019 |
| 19 | 6 | Nakazat | Jamie M. Dagg | Christine Boylan | 2019-1-1818. tammikuuta 2019 |
| 20 | 7 | One Bad Day | Jet Wilkinson | Felicia D. Henderson | 2019-1-1818. tammikuuta 2019 |
| 21 | 8 | My Brother’s Keeper | Michael Offer | Bruce Marshall Romans | 2019-1-1818. tammikuuta 2019 |
| 22 | 9 | Flustercluck | Salli Richardson-Whitfield | Steve Lightfoot & Ken Kristensen | 2019-1-1818. tammikuuta 2019 |
| 23 | 10 | The Dark Hearts of Men | Alex Garcia Lopez | Steve Lightfoot & Angela LaManna | 2019-1-1818. tammikuuta 2019 |
| 24 | 11 | The Abyss | Meera Menon | Laura Jean Leal | 2019-1-1818. tammikuuta 2019 |
| 25 | 12 | Collision Course | Stephen Kay | Dario Scardapane | 2019-1-1818. tammikuuta 2019 |
| 26 | 13 | The Whirlwind | Jeremy Webb | Steve Lightfoot | 2019-1-1818. tammikuuta 2019 |