stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kansainvälistäminen ja lokalisointi
Prosessi

Globalisaatiomenetelmään kuuluu suunnittelun jälkeen kolme toteutusvaihetta: kansainvälistäminen, lokalisointi ja laadunvarmistus.
Jossain määrin (esim. laadunvarmistuksen osalta) kehitystiimiin kuuluu henkilöitä, jotka suorittavat prosessin perus-/ keskeiset vaiheet ja jotka sitten varmistavat, että kaikki muut vaiheet suoritetaan. Tällaiset ihmiset ymmärtävät yleensä vieraita kieliä ja kulttuureja ja heillä on jonkin verran teknistä koulutusta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Avoimen lähdekoodin ohjelmien lokalisointiportaali
Tietotekniikan kotoistus -hanke
Globaalin verkkojärjestelmän kansainvälistäminen ja lokalisointi (Arkistoitu – Internet Archive)
Maipo (tulivuori)

| Maipo |
| --- | --- |
 Maipo ja Diamantejärvi helmikuussa 2008.
Korkeus:  5 323 m
Sijaintitiedot
Sijainti:  Chilen ja Argentiinan raja
Vuoristo:  Andit
Geologia
Tyyppi:  kerrostulivuori
Maipo on kartiomainen kerrostulivuori, joka sijaitsee Chilen ja Argentiinan rajalla.
Maipo kohoaa osittain pleistoseenikauden Diamante-kraatterista, joka syntyi noin 450 000 vuotta sitten valtavan purkauksen seurauksena. Purkaus levitti ympäristöön noin 350 kuutiokilometriä ryoliittista ignimbriittiä. Kraatterin lounaisreunalle ja rinteille muodostuivat myöhemmin pienemmät tulivuoret, kuten Volcán Don Casimiro ja Cerro Listado.
Maipo on noussut kraatterin pohjasta noin 1 900 metrin korkeuteen ja sen huippu on 5 323 mpy. Maipon itärinteillä on useita kartiomuodostumia, jotka ovat syntyneet kohti koillista suuntautuvien rakopurkausten seurauksena. Vuonna 1826 erään kartion laavavirta tukki alueen uomia ja muodosti Diamante-järven kraatterin itäosaan.
Tulivuori kuuluu Etelä-Andien tulivuoriketjuun ja sijaitsee mannerlaattojen alityöntövyöhykkeellä. Sen kivilajit vaihtelevat trakyandeesiitista ja andesiitista aina ryoliittiin saakka. Viimeisin tunnettu purkaus tapahtui vuonna 1912.
Diamante–Maipo-tulivuorikompleksin kehityksessä on kaksi vaihetta. Diamante-vaiheessa noin 450 000 vuotta sitten purkautui laajoja ryoliittisia ignimbriittejä, mikä synnytti 20×16 km kokoisen romahtamiskraatterin. Maipo-vaihe, viimeiset 100 000 vuotta, koostuu pääasiassa rauhallisista purkauksista, joihin kuuluu lohkareisia laavoja, rengasmuotoinen vikaselänne ja vähäisiä pyroklastisia kerrostumia.
Historiallinen aktiivisuus on epävarmaa, eikä alueella ole nykyisin fumarolista toimintaa. Tulivuoren kivilajit muodostavat korkean kaliumpitoisuuden omaavan kalkkialkaliittisen sarjan, ja geokemiallinen kehitys viittaa yhä räjähdysherkempiin purkaustuotteisiin, joita muovaavat fraktioiva kiteytyminen ja magmasekoittuminen.
Perheiden yhdistäminen

Perheenyhdistäminen on peruste oleskeluluvan myöntämiselle. Maassa jo olevan henkilön puoliso, lapsi tai vanhempi voi hakea oleskelulupaa olemassaolevan perhesiteen perusteella.
Perheenyhdistäminen muissa maissa

Monissa Euroopan maissa perheenyhdistäminen on suurin yksittäinen syy maahanmuutolle.lähde? Joissakin maissa käytäntöjä on kovennettu muun muassa pakkoavioliittojen kitkemiseksi ja maahanmuuton vähentämiseksi.lähde? Yhdysvalloissa oikeus perheenyhdistämisiin poistettiin eräiltä siirtolaisryhmiltä kokonaan, kun huomattiin että vain 20 prosenttia perheenjäseniksi väitetyistä oli sukua keskenään.lähde? Yhdysvalloissa jokainen maassa syntynyt henkilö saa kansalaisuuden, ja jos lapsi syntyy laittomille siirtolaisille, ovat hekin oikeutettuja kansalaisuuteen.lähde?
Puutuoteteollisuus (järjestö)

Puutuoteteollisuus ry on suomalaisen puutuoteteollisuuden ja siihen liittyvää toimintaa Suomessa harjoittavien yritysten edunvalvoja ja yhteinen ääni. Järjestö edustaa Suomen puutuoteteollisuutta edistämällä alan toimintaedellytyksiä, kilpailukykyä ja puutuotteiden loppukäyttöä. Puutuoteteollisuus pyrkii vahvistamaan puuteollisuuden asemaa keskeisenä biotalouden toimijana .
Puutuoteteollisuus ry uudelleenorganisoitiin huhtikuussa 2015 ja toimitusjohtajana toimii Matti Mikkola. Puutuoteteollisuus on kiinteä osa metsäteollisuutta, joka kuuluu Suomen kolmen suurimman teollisuudenalan joukkoon. Puutuoteteollisuus ry toimii Metsäteollisuus ry:n toimialajärjestönä.
Jäsenet ja toimialat

Puutuoteteollisuudella on jäsenyrityksiä sekä jäsenyhdistyksiä usealta eri toimialalta:
Hirsitaloteollisuus
Saha- ja höylätuotteet
Levyteollisuus
Puusepänteollisuuden ja rakennuspuusepänteollisuuden tuotteet
Puurakentaminen ja insinööripuu
Pakkausteollisuus
Kestopuuteollisuus
Vienti ja työllisyys

Puutuoteteollisuus on tärkeä vientiala ja työllistäjä .
Puutuoteteollisuus työllistää Suomessa noin 30 000 henkilöä.
Puutuoteteollisuuden tuotannon bruttoarvo on noin 6,5 mrd €, josta saha- ja levyteollisuuden osuus on noin 62 % ja puusepänteollisuuden osuus noin 38 % (ml. puutaloteollisuus).
Toimialan viennin arvo vuonna 2014 oli noin 2,5 mrd €.
Aiheesta muualla

Puutuoteteollisuus ry
TEM toimialapalvelu - Puutuoteteollisuus[vanhentunut linkki]
Nurmon Jymy (pesäpallo)

| Nurmon Jymy |
| --- | --- |

Koko nimi:  Nurmon Jymy
Perustettu:  1925
Entiset nimet:  Nurmon Jymy   1925-
Kaupunki:  Nurmo, Seinäjoki
Kenttä:  Haalin kenttä 1931–1980  Skaala-areena 1981–
Miesten sarjataso:  Suomensarja
Värit:           

Toiminnanjohtaja:  Aulis Paski
Puheenjohtaja:  Pia Karjanlahti
Omistaja:  Nurmon Jymy ry
Yhteistyöseurat:  JymyJussit   (Superpesis)
Miesten SM-mitalit
Hopeaa:  1 (2005)
Pronssia:  2 (1956, 2008)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nurmon Jymy on pesäpalloseura Seinäjoen Nurmossa. Nurmon Jymyn pesäpallon edustusjoukkue pelasi aina vuoteen 2012 asti Suomen pääsarjatasolla Superpesiksessä ja kakkosjoukkuekin Suomensarjassa. Kauden jälkeen Nurmon Jymy perusti yhdessä Seinäjoen Maila-Jussien uuden pesäpallon erikoisseuran, Jymy-Jussit, joka vastaa edustusjoukkueen toiminnasta Superpesiksessä. Seura pelaa kotiottelunsa Hyllykallion Skaala-areenalla. Seuran yleisöennätys on vuoden 2005 finaaliottelusta Kiteen Palloa vastaan. Kyseistä ottelua oli seuraamassa 4 290 katsojaa. Kesällä 2005 Nurmon Jymy saavutti miesten Superpesiksessä hopeaa, 2006 viidennen sijan ja 2007 neljännen sijan.
Historia > Alkutaival

Nurmon Jymy perustettiin 5. toukokuuta 1925. Jymy valittiin useiden nimiehdotusten joukosta. Tuolloin nuorisoseurojen yhteydessä toimineet Ylipään Kaverit ja Alapään Koitto yhdistyivät. Niiden taloudellinen tilanne oli vaikea. Yhdistymisen takana oli monia tärkeitä henkilöitä, kuten Kustaa Pihlajamäki ja Kyösti Luukko. Seuran ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Viljo Peltola. Jo ennen Jymyn aikaa Nurmossa oltiin kiinnostuneita ensin pitkäpallosta ja sitten pesäpallosta. Nurmolaiset harrastivat lajeja suojeluskunnissa ja jo vuonna 1924 nurmolaiset ottivat ensimmäisen piirinmestaruutensa pesäpallossa. Samana vuonna oli lähellä tulla jo suojeluskuntien mestaruus, joka vastasi SM-kultaa. Seuraava vuosi toi mukanaan ylivoimaisen piirin mestaruuden. Nämä mestaruudet eivät kuitenkaan tulleet vielä Nurmon Jymyn alaisuudessa. Kaikkiaan nurmolaiset voittivat kuudesti piirinmestaruuden vuoteen 1931 mennessä.
Vuonna 1926 Jymy oli mukana ostamassa Etelä-Pohjanmaan Hevosjalostusliiton kilparataa eli Pihlajamäen rataa, joka soveltui myös pesäpallon sisarlajin eli pitkäpallon pelaamiseen. Kuitenkin vasta 1930-luvulla pesäpalloa alettiin pelata Jymyn nimissä. Vuonna 1931 Jymy osallistui ensimmäistä kertaa SVUL:n pesäpalloliiton sarjoihin. Heti ensimmäisenä vuonna Jymy voitti B-sarjan, mutta ei päässyt valtakunnalliseen A-sarjaan, koska jäi alueitten voittajien sarjassa neljänneksi. Jymy oli kuitenkin voittanut alkulohkonsa ja perään myös Etelä-Pohjanmaan loppusarjan, joten ensimmäinen sarjakausi toi kuitenkin Etelä-Pohjanmaan aluemestaruuden. Historian ensimmäisen virallisen ottelunsa Jymy oli pelannut Seinäjoen Urheilijoita vastaan 12. heinäkuuta 1931 voittaen ottelun 11–6. Historian ensimmäisessä Jymyn joukkueessa pelasivat A. Maunula, O. Peltola, Paavo Pihlajamäki, H. Latikka, M Jaskari, A. Yli-Jaskari, Hermanni Leppilahti, V. Leppilahti ja T. Myllymäki.
Kauden 1933 joukkue joutuikin aloittamaan B-sarjan b-ryhmässä. Siinä joukkue sijoittui omassa lohkossaan kolmanneksi. Koko b-ryhmässä tuo tarkoitti sijoja 5–6.. Seuraava kausi oli vielä huonompi, kun joukkue hävisi SMJ:n kolmosjoukkueellekin. Tuokin kausi toi lohkossa sijan kolme. Kaudet 1935-1938 pelattiin alueen b-ryhmässä, mutta sarjamuutosten takia sarja oli valtakunnallinen. Kaudella 1935 tuli lohkossa toinen sija, mutta jatko-otteluihin ei ollut asiaa. Myös vuosi 1939 meni Jymyltä valtakunnan sarjassa, joka oli Suomen neljänneksi korkein sarjataso. Siinä joukkue sijoittui lohkossaan toiseksi.
Sota-aikana ei Jymyssä pelattu, vaan kamppailuja pesäpallossakin käytiin ainoastaan sotilasdivisioonien kesken. Jymyn pesäpalloilijat menettivät pelaajistaan Viljo Leppilahden sodassa.
Historia > Sodan jälkeen

Sodan jälkeen jo vuonna 1945 Jymyn joukkue pelasi hyvin ja sama meno jatkui seuraavallakin kaudella. Vuonna 1945 Jymy nimittäin voitti maakuntasarjan ja nousi näin Suomen toiseksi korkeimmalle sarjatasolle. Saavutettu asema toiseksi korkeimmalla tasolla Suomensarjassa pidettiin ja päästiin jopa karsimaan mestaruussarjaan, kun pohjoislohkossa Jymy nousi heti sarjan toiseksi. Mestaruussarjan karsintalohkossa Jymy jäi kuitenkin kolmanneksi eikä päässyt jatkokarsintaan. Itse joukkue pelasi vaihtelevalla menestyksellä Suomi-sarjaa vuoteen 1954 asti. Viitteitä Jymyn tulevasta menestyksestä saatiin jo vuonna 1947, kun joukkue kaatoi maakunnan ykkösjoukkueen SMJ:n. Itse sijoitus lohkossa oli neljäs ja vuonna 1948 seitsemäs. Vuonna 1949 Jymy osoitti taas pientä nousua sijoittumalla länsilohkon kolmanneksi vain kahden pisteen päähän lohkovoiton ottaneesta Kauhajoen Karhusta. Noihin aikoihin Jymyn kotikenttänä toiminutta Haalin kenttää kunnostettiin lähes vuosittain 1950-luvun vaihteessa, koska se oli mennyt sota-aikana huonoon kuntoon.. Innostus oli kova ja vuonna 1949 Jymyllä oli seitsemän joukkuetta, joista Jymyn kakkosjoukkue voitti maakuntasarjan. Samalla Jymy palkittiin alueen parhaana pesäpalloseurana. Vuosina 1949 ja 1950 Jymy voitti piirinmestaruuden. Vuonna 1949 voimaan tullut sopimus Kouran Louhen kanssa toi Jymyyn pelaajia Kourasta ja Louhi toimi välillä jopa Jymyn kolmosjoukkueena.
Kaudella 1950 Jymy kuului sarjan keskikastiin, mutta vuoden 1951 toinen sija toi jälleen paikan mestaruussarjan karsintoihin. Niissä jymy kuitenkin hävisi kaikki ottelunsa ja nousu jäi haaveeksi. Vuonna 1951 Suomensarjassa pelannut Jymy sai kuitenkin ensimmäistä kertaa pelaajansa Itä-Länteen Jussi Kitinojan oltua mukana. Seuraavat vuodet toivat sijat neljä ja kolme. Jälkimmäisenä vuonna Jymy löi lohkossaan ylivoimaisesti eniten juoksuja.
Hieman yllättäenkin Jymy nousi mestaruussarjaan vuonna 1954, vaikka piirinmestaruuskisoissa ei saatu edes mitalia. Jymy sijoittui länsilohkossa toiseksi ja selviytyi siten niin sanotuille karsinnan kolmosmarkkinoille eli karsinnan viimeiseen vaiheeseen. Tämä johtui siitä, että kauden lopussa länsisarjan voittanut Ilmajoen Kisailijat voitti mestaruussarjakarsinnan, jolloin saman alkulohkon kakkonen pääsi suoraan viimeiseen vaiheeseen. Jymy löikin ensin eteläsarjan kakkosen Puna-Mustat lukemin 7-4 ja Oulun Pyrintö kaatui samoin numeroin. Sarjanousu ensimmäistä kertaa maan pääsarjaan varmistui. Myös kesän turnaukset, kuten Lakeuden Suurkisat ja Vimpelin maljakilpailu menivät hyvin. Jymyn kakkosjoukkuekin nousi ykkösjoukkueen paikalle Suomi-sarjaan. Sen tilalle maakuntasarjaan taas nousi Jymyn kolmosjoukkue.
Historia > Ensimmäistä kertaa pääsarjassa

Historian ensimmäisen pääsarjaottelunsa Jymy pelasi 15. toukokuuta 1955 Lahdessa Maila-Veikkoja vastaan häviten 12–4. Ensimmäinen sarjapiste tuli seuraavan kierroksen tasapelillä Jyväskylän Veikoilta, kun ensimmäistä kotiottelua oli seuraamassa 800 päinen yleisö. Historiallinen voitto tuli vasta neljännellä kierroksella Kouvolan Pallonlyöjät vastaan luvuin 6–3. Ensimmäinen vuosi mestaruussarjassa ei olisi kuitenkaan voinut paljon paremmin mennä. Jymy sijoittui nimittäin heti neljänneksi vain pisteen päähän pronssimitaleista. Seuraava kausi oli kuitenkin unelmien täyttymys ja seura saikin juhlia ensimmäistä SM-mitaliaan. Tiukassa taistelussa Nurmo jäi ainoastaan pisteen päähän Suomen mestaruuden voittaneesta Jyväskylän Kiristä. Hopeajoukkueen kanssa Jymy oli tasapisteissä. Kaikkiaan joukkue keräsi 23 pistettä. Ratkaisuotteluksi muodostui kamppailu Jymy–Kiri, jonka Kiri voitti lukemin 5–4. Jymy oli johtanut peliä vielä kahdeksannessa vuoroparissa 4–1. Joukkueeseen kuuluivat Jussi Kitinoja, Kustaa Rasku, Juho Niemistö, Martti Yli-Jaskari, Veikko Lahti, Veikko Martikkala, Armas Latikka, Esa Risku, Ville Ritari, Sakari Mannila ja Erkki Kurikka, joka toimi myös pelinjohtajana. Tuosta joukkueesta Martikkala voitti koko sarjan lyöjäkininkuuden ja Kustaa Rasku valittiin vuoden lukkariksi. Lisäksi kolme pelaajaa pääsi pelaamaan Itä-Länteen.
Tämän jälkeen alkoi kuitenkin alamäki. Vuonna 1957 Jymy sai vielä viidennen tilan voitettuaan kahdeksan 14:a ottelustaan. Seuraavalla kaudella sijoitus oli pykälää heikompi. Kausi oli kuitenkin hyvä sillä sarja oli todella tasainen. Jymy jäikin ainoastaan kahden pisteen päähän hopeasta ja pisteen päähän mitalista. Vuosittainen laskutrendi jatkui vuonna 1959, kun sijoitus oli yhdeksäs. Vuoden 1960 12. sija pudotti Jymyn sarjatasoa alemmas. Tätä ei pelastanut edes se, että Jymyn kotikenttä oli vuonna katettuselvennä tiilimurskalla ja, että katsomorakennelmat oli uusittu.
Historia > 2008

Kaudeksi 2008 Jymyn osallistuminen Superpesikseen oli vaakalaudalla, kun sen pitkäaikainen pääyhteistyökumppani Värimiehet Oy vähensi seuran tukemista. Syynä oli, että Nurmon kunta oli linjannut valtatie 19 ohikulkutien kulkemaan Hyllykallion Kertunlaakson kautta, jossa asui Värimiesten työntekijöitä. Värimiehet aloitti Jymyn tukemisen vuonna 1980 ja oli ennen vuotta 2008 ollut 10 edellistä vuotta seuran pääsponsori. Viimeiset vuodet se oli hankkinut 70% Jymyn budjetista, mutta kaudeksi 2008 sen vähensi osuutensa kymmenykseen tästä.
Historia > 2012

Vuonna 2012 Seinäjoen Maila-Jussit ja Jymy yhdistivät miesten joukkueensa Jymy-Jusseiksi. Molemmat seurat jatkoivat junioripuolella normaalisti B-junioreihin asti ja kasvattavat pelaajia uuden seuran tarpeisiin. Seuraan alaisuuteen siirtyivät Superpesis-, Ykköspesis- ja A-poikien Superpesisjoukkue.
Palkinnot ja huomionosoitukset > Palkitut

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuoden lukkari Kustaa Rasku (1956) | Lyöjäkuningas Veikko Martikkala (1959) | Etenijäkuningas Henri Puputti (2006) | Vuoden tulokas Antti Piuhola (2004)  Jukka-Pekka Vainionpää (2009) |
Palkinnot ja huomionosoitukset > Miesten Itä-Länsi-valinnat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jussi Kitinoja (1951, 1955, 1956, 1958)  Sakari Mannila (1956)  Kustaa Rasku (1956, 1958, 1961)  Esa Risku (1961, 1962)  Taisto Tikkanen (1966)  Aulis Paski (1967)  Martti Yli-Jaskari (1967)  Mauno Yli-Soini (1970)  |  Jouko Martikkala (1976)  Markku Haapasalmi (1977)  Erkki Lahti (1985)  Teijo Kankaanpää (2004, 2005)  Antti Kataja-Rahko (2004)  Antti Piuhola (2004)  Antti Kuusisto (2005, 2006, 2007, 2008)  Henri Puputti (2005, 2006, 2007, 2008)  |  Antti Tokkari (2005, 2006)  Mikko Vainionpää (2005)  Tommi Murto (2006)  Henri Heinäheimo (2008)  Juha Niemi (2010)  |
Palkinnot ja huomionosoitukset > Naisten Itä-Länsi-valinnat

Elisa Latvala (1981)
Kaija Ojaniemi (1984)
Merja Vainionpää (1984)
Palkinnot ja huomionosoitukset > Miesten Liitto-Lehdistö-valinnat

Jussi Kitinoja (1956)
Armas Latikka (1956)
Kustaa Rasku (1956)
Esa Risku (1956)
Aulis Paski (1968)
Veikko Puiras (1969)
Jouko Martikkala (1970)
Matti Ranta (1970)
Simo Hotakainen (1977)
Markku Haapasalmi (1977)
Simo Joensuu (1987)
Organisaatio

Nurmon Jymyn pesäpallotoiminnasta vastaa Nurmon Jymy ry:n pesäpallojaosto. Pesäpallojaoston puheenjohtajana toimii kaudella 2010 Heikki Riikilä.
Organisaatio > Budjetit

Superpesisjoukkueen budjetti kaudella 2007 oli 367 000 €. Kaudella 2006 budjetti oli 358 000 €. Vuonna 2005 budjetti oli 307 000 euroa. Kaudella 2008 Suomensarjajoukkueen budjetti oli 10 000 ja katsojatavoite 75 henkilöä ottelua kohden. Kaikkiaan Jymyn budjetti oli noin 400 000 euroa, josta Superpesisjoukkue vei noin 350 000 euroa. Kaudella 2009 Jymyn budjetti oli 389 000 euroa, josta pelaajabudjetin osuus oli 166 000 euroa.
Junioritoiminta

Nurmon Jymyllä on nykyään toiseksi eniten junioreita Suomessa. Vain Seinäjoen Maila-Jussit on suurempi kasvattajaseura. Historiansa ensimmäisen mestaruuden Jymy otti vuonna 1955, kun seuran A-juniorit voittivat kultaa. Joukkue uusi saman tempun seuraavana vuonna. Kaikkiaan Nurmon Jymyn joukkueet olivat kauden 2010 jälkeen saalistaneet yhteensä 40 kultaa, 35 hopeaa ja 33 pronssia. Jymy nousi kaikkien aikojen kolmantena seurana yli sadan mitalin vuonna 2008 lukeman oltua 101.
| Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Joukkue | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Mitalit | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Vuodet | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Yhteensä | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
A-pojat: 
| A-pojat |  Kultaa | 1955, 1956, 1973, 2009 | 4 |  |
| A-pojat |  Hopeaa | 1970, 1972, 1983, 2010 | 4 |  |
| A-pojat |  Pronssia | 1979, 1988, 2008 | 3 |  |
B-pojat: 
| B-pojat |  Kultaa | 1969, 1970, 1971, 1977, 1981, 1986, 2007 | 7 |  |
| B-pojat |  Hopeaa | 1968, 1978, 1991, 2006 | 4 |  |
| B-pojat |  Pronssia | 1985, 1992 | 2 |  |
B-tytöt: 
| B-tytöt |  Kultaa | 1979 | 1 |  |
| B-tytöt |  Hopeaa | 1984 | 1 |  |
| B-tytöt |  Pronssia | 1980, 1981, 1982, 1989 | 4 |  |
C-pojat: 
| C-pojat |  Kultaa | 1968, 1969, 1975, 1979, 1984, 2011, 2012 | 7 |  |
| C-pojat |  Hopeaa | 1970, 2004 | 2 |  |
| C-pojat |  Pronssia | 1980, 2010 | 2 |  |
C-tytöt: 
| C-tytöt |  Kultaa | 1977, 1978, 1979, 1982, 1998 | 5 |  |
| C-tytöt |  Pronssia | 1981, 2014 | 2 |  |
D-pojat: 
| D-pojat |  Kultaa | 1973, 1974, 1982, 2008 | 4 |  |
| D-pojat |  Hopeaa | 2001, 2002 | 2 |  |
| D-pojat |  Pronssia | 1978, 1987, 1989, 2009, 2010 | 5 |  |
D-tytöt: 
| D-tytöt |  Kultaa | 1980 | 1 |  |
| D-tytöt |  Hopeaa | 1977, 1985, 1994, 1996, 2003 | 5 |  |
| D-tytöt |  Pronssia | 1978 | 1 |  |
E-pojat: 
| E-pojat |  Kultaa | 1977, 1980, 2006, 2007, 2008, 2009 | 6 |  |
| E-pojat |  Hopeaa | 1974, 1985, 2000, 2010 | 4 |  |
| E-pojat |  Pronssia | 1973, 1988, 1989, 1999, 2007 | 5 |  |
E-tytöt: 
| E-tytöt |  Kultaa | 1978, 1988, 1992, 2001 | 4 |  |
| E-tytöt |  Hopeaa | 1976, 1980, 1990, 1994, 2008 | 5 |  |
| E-tytöt |  Pronssia | 1989, 2011 | 2 |  |
F-pojat: 
| F-pojat |  Kultaa | 1997, 1998 | 2 |  |
| F-pojat |  Hopeaa | 1973, 1975, 1978, 1986, 1989 | 2 |  |
| F-pojat |  Pronssia | 1974, 1979, 1983 | 1 |  |
F-tytöt: 
| F-tytöt |  Kultaa | 1999 | 1 |  |
| F-tytöt |  Pronssia | 1996, 1998 | 2 |  |
| Yhteensä: | Yhteensä: | Yhteensä: | 100 |  |
Tilastot ja luettelot > Saavutukset

Nurmon Jymy on saavuttanut Suomen pääsarjassa kolme mitalia, joista kaksi on pronssia ja yksi hopea. Pronssiset mitalit on saavutettu vuosina 1956 ja 2008. Hopeinen mitali on vuodelta 2005. Pesäpallon Suomen Cupin Jymy on voittanut vuonna 1978. Lisäksi Jymyllä on ennen pesäpallokautta pelattavasta Hallipesiksestä neljä mitalia: hopeaa vuosilta 2004 ja 2005 ja pronssia vuosilta 2006 ja 2007.
Tilastot ja luettelot > Jymyn miesten pelinjohtajat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1950-luku Erkki Kurikka  1960-luku Veikko Lahti  1964 Kustaa Rasku  1965 Juho Niemistö  1970-luku Veikko Lahti, Markku Latikka  1975 Reijo Salo  1975–1976 Veikko Lahti  1977–1978 Esa Risku  1979–1981 Raimo Rajala |  1982–1983 Oiva Lilli  1984 Tuomo Olli  1985 Jouko Martikkala  1986 Kari Kiiskilä  1987 Tuomo Olli  1988–1989 Juhani Kukkasela  1990 Oiva Lilli  1991–1993 Veikko Puiras |  1994–1995 Risto Ojanperä  1996-1997 Markku Vainio  2000–2001 Marko Hakala  2002–2003 Pasi Tyynelä  2004 Mauri Pyhälahti  2005–2008 Jussi Järvinen  2009 Jari Mäkelä, 8.7 alkaen Jussi Järvinen  2010–2012 Antti Piuhola  2012 Jarmo Ania |
Tilastot ja luettelot > Kaudet eri sarjoissa

| Sarjataso | Kausien määrä | Kaudet |
| --- | --- | --- |
| Pääsarja | 26 | 1955–1960, 1962, 1967–1971, 1975, 1977–1978, 1985, 1987, 2004–2012 |
| 2. korkein sarjataso | 40 | 1931, 1946–1954, 1961, 1963–1966, 1972–1974, 1976, 1979–1984, 1986, 1988–1990, 1992–1997, 2000–2003 |
| 3. korkein sarjataso | 13 | 1933–1937, 1945, 1991, 1998–1999, 2013–2016 |
| 4. korkein sarjataso | 2 | 1938–1939 |
Aiheesta muualla

Nurmon Jymyn pesäpallon kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Jymyn perinteinen logo
Jymy valmistautumassa sisävuoroon kaudella 2008
Nurmon Jymyn pesäpallojaoston oma logo
Nurmon Jymyn pelaajia kaarella 2012.
Jymyn pelaajia vaihtopenkillä 2012.
Vuoropuhelu (Unkari)

| Vuoropuhelu – Vihreiden puolue> Párbeszéd – A Zöldek Pártja |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  3. helmikuuta 2013
Johto:   Rebeka Szabó (pj.)  Richárd Barabás (pj.) 
Ideologia:  vihreä liberalismi EU-myönteisyys feminismi
Poliittinen kirjo:  keskusta-vasemmisto
Jäsenmäärä:  300 (2016)
Värit:  vihreä
Országgyülés:  6 / 199
Euroopan parlamentti:  0 / 21
Maakuntavaltuustot:  0 / 419
Kansainväliset jäsenyydet:  – Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä
Kotisivu:  parbeszed.hu
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vuoropuhelu (unk. Párbeszéd), koko nimeltään Vuoropuhelu – Vihreiden puolue (unk. Párbeszéd – A Zöldek Pártja), on unkarilainen viherliberaalinen puolue. Se perustettiin 2013 nimellä Párbeszéd Magyarországért (’Vuoropuhelu Unkarin puolesta’, lyh. PM) ja muutti nimensä (sekä logonsa) nykyiseen muotoon maaliskuussa 2023.
Vaalitulokset > Unkarin parlamentti

| Vuosi | %-osuus | Äänimäärä | Paikkoja | +/– | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20141 | 25,99 %1 | 1 246 4651 | 1 / 199 |  | oppositiossa |
| 20182 | 11,91 %2 | 682 6052 | 4 / 199 |  | oppositiossa |
| 20223 | 34,44 %3 | 1 947 3313 | 6 / 199 |  | oppositiossa |
1 Vaaliliitto yhdessä Unkarin sosialistisen puolueen, Demokraattisen koalition, Yhdessä -puolueen ja Unkarin liberaalipuolueen kanssa.

2 Vaaliliitto yhdessä Unkarin sosialistisen puolueen kanssa.

3 Kuuden oppositiopuolueen vaaliliitossa.

Tulosten lähde: Unkarin kansallinen vaalivirasto
Vaalitulokset > Euroopan parlamentti

| Vuosi | %-osuus | Äänimäärä | Paikkoja | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20141 | 7,25 %1 | 168 0761 | 1 / 21 |  |
1 Vaaliliitto yhdessä Yhdessä -puolueen kanssa. Vaaliliitosta Euroopan parlamenttiin valittiin yksi edustaja Vuoropuhelun ehdokkaista.

Tulosten lähde: Unkarin kansallinen vaalivirasto
Aiheesta muualla

Puolueen kotisivut (unkariksi)
Pasilan veturitallit

| Pasilan vanhat veturitallit |
| --- | --- |

Osoite:  Veturitallinkuja 34, 00520 Helsinki
Sijainti:  Pasilan rautatieaseman eteläpuolella Keski-Pasilassa
Valmistumisvuosi:  1899 (1. vaihe)
Julkisivumateriaali:  tiili
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Talleja pohjoisemman kääntöpöydän luona. Taustalla Tripla.
Pasilan veturitallit on Helsingin Keski-Pasilassa sijaitseva vanha veturitallialue ja Museoviraston suojelukohde. Kokonaisuus koostuu kahdesta, pohjoisesta ja eteläisestä, kaarenmuotoisesta talliyksiköstä. Veturien säilytys talleilla päättyi 1990-luvulla, mutta osassa tiloja säilytetään edelleen Väyläviraston kunnossapitokalustoa. Veturitallit ovat osittain Väyläviraston ja osittain Senaatti-kiinteistöjen omistuksessa.
Pasilan talleja on kutsuttu Suomen suurimmaksi ja arkkitehtonisesti arvokkaimmaksi veturitallikokonaisuudeksi. Helsingin kaupunginmuseon mukaan veturitallien ympäristö on Suomen ensimmäisen teollistamisvaiheen aikakauden ”erikoislaatuinen ja voimakasilmeinen ympäristökokonaisuus”.
Tallit ilmakuvassa.