stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Very ’eavy... very ’umble
Tuotanto

»Kirjaimet LP voisivat hyvin tarkoittaa ”isoa ongelmaa” [”large problem”], sillä se kuvaisi sitä, mitä kaikki tätä albumia tehneet joutuivat kokemaan.» 
(Ken Hensley)
Yhtye aloitti Very ’eavy... very ’umblen nauhoitukset kesäkuussa 1969 ja sai ne valmiiksi alkuvuodesta 1970. Yhtyellä valmistui tuolloin myös monia albumin ulkopuolelle jääneitä kappaleita, joista osa julkaistiin vasta vuonna 1993 The Lansdowne Tapes -kokoelmalla. Ken Hensley kuvasi Expanded De-Luxe Editionin kansilehtisessä albumin tekoa ongelmalliseksi. Myös kitaristi Mick Box on kertonut albumin nauhoituksen olevan hyvin jännittävää aikaa. Eräs suurimmista ongelmista oli yhtyeen jäsenten vaihtuminen. Rumpali Alex Napier erotettiin yhtyeestä kesken albumin nauhoituksien. Hänen tilalleen hankittiin The Spencer Davis Groupissa soittanut Nigel Olsson, jonka ura Uriah Heepissä jäi kuitenkin hyvin lyhyeksi. Hän soitti albumilla kappaleissa ”Lucy Blues” ja ”Dreammare” ja esiintyi yhdeksällä keikalla, mutta siirtyi sen jälkeen Elton Johnin taustayhtyeeseen. Vakituisen rumpalin löytäminen osoittautui vaikeaksi, ja ennen seuraavan albumin Salisburyn ilmestymistä oli rumpuja ehtinyt soittaa useampikin muusikko.
Yhtye aloitti levynteon Spice-nimisenä, mutta vaihtoi nimensä Uriah Heepiksi. Näihin aikoihin kosketinsoittaja Ken Hensley liittyi yhtyeeseen. Vaikka Hensleysta tuli myöhemmin yhtyeen tuotteliain säveltäjä, ei hän ehtinyt osallistua debyyttialbumin kappaleiden sävellystyöhön. Yhtyeen tuolloinen basisti Paul Newton on tosin väittänyt Hensleyn osallistuneen kappaleiden ”Gypsy” ja ”I'll Keep on Trying” kirjoittamiseen. Mick Box ja David Byron ovat tehneet valtaosan levyn kappaleista, mutta myös basisti Paul Newton on ollut tekemässä kappaleita ”Walking in Your Shadow”, ”Dreammare” ja ”Real Turned On”.
Kappalemateriaali

Musiikkinäytteet
”Gypsya” pidetään varhaisen heavy metalin klassikkona.
”Walking In Your Shadow on kuvattu ”näppäräksi kitaranumeroksi”.
Jazzahtava ”Wake Up (Set Your Sights)” tunnetaan myös nimellä ”Wake Up”.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Aloituskappale ”Gypsy” julkaistiin singlenä, ja siitä tuli hitti muun muassa Saksassa. Kappale kertoo minäkertojan kielletystä rakkaudesta romaninaiseen. Kappaleessa kuullaan villi urkusoolo, mikä oli kappaleen julkaisuajalle hyvin epätyypillistä. Kappale on kokonaan kitaristi Boxin käsialaa, pois lukien alun urkuintron, joka on solisti Byronin käsialaa. ”Gypsya” seuraa bluespohjainen hard rock -kappale ”Walking in Your Shadow”, jonka sanoitukset kertovat minäkertojan monimutkaisesta suhteesta erääseen ihmiseen. Yhtye soitti kappaletta jo ”Spice” -nimisenä.
”Come Away Melinda” on alun perin Fred Hellermanin ja Fran Minkoffin säveltämä sodanvastainen balladi, josta oman versionsa on tehnyt muun muassa UFO-yhtye. Vuoden 2003 uudelleenjulkaisulla kappaleesta julkaistiin aiemmin julkaisematon versio, joka kesti reilut neljä minuuttia. Kappaleessa kuullan Ken Hensleyn sijaan Colin Woodin urkujensoittoa. Sen sanat kertovat perheenisästä ja tytöstä, jonka äiti on kuollut sodassa. Urkupainotteinen ”Lucy Blues” muistuttaa runsaasti bluesmusiikkia. Kappale ei sisältynyt Yhdysvalloissa julkaistulle Uriah Heep -albumille, vaan sen tilalla oli kappale ”Bird of Prey”, joka julkaistiin muualla maailmassa Salisbury-albumilla. Tämä Yhdysvalloissa julkaistu versio tosin poikkeaa hieman Salisburylla julkaistusta versiosta.
”Dreammare” on kautta aikojen yhtyeen ainoa kappale, jonka basisti Paul Newton on tehnyt yksin. Kappaleessa on reilun minuutin kestoinen intro, joka on julkaistu itsenäisenä The Lansdowne Tapes -kokoelma-albumilla. Kappaleen sanat kertovat minäkertojan painajaisista. Kappaleesta on julkaistu vuoden 2003 uusintapainoksella liveversio. ”Real Turned On” edustaa hard rockia. Se on myös albumin ainut kappale, jota on tehnyt useampi kuin kaksi ihmistä; kappale on Mick Boxin, David Byronin ja Paul Newtonin käsialaa. Tämän lisäksi kappale on myös albumin lyhyin kappale ja siinä kuullaan ensi kertaa Ken Hensleyn sooloja.
”I'll Keep on Trying” on albumin progressiivisimpia kappaleita, muistuttaen hiukan aloituskappaletta ”Gypsy”. Kappaleen sanat kertovat minäkertojan vaikeasta suhteesta valehtelijanaiseen sekä hänestä ylipääsemisestä.
Jazzvaikutteinen päätöskappale ”Wake Up (Set Your Sights)” sisältää progressiivisia vaikutteita, vaikka kappaleen rauhallinen loppu osoittaakin yhtyeen ”pehmeämpää puolta”. Kappaleessa kuullaan Ken Hensleyn sijaan Colin Woodin urkujensoittoa. Kappale julkaistiin singlenä Yhdysvalloissa. Kappaleesta on käytetty myös pelkkää ”Wake Up”- nimeä. Vuoden 2003 uudelleenjulkaisun kansilehtisessä kappaleen tekijöiksi on merkitty kitaristi Box ja laulaja Garrick (David Byronin vanha sukunimi).
Kappaleista 2, 6, 7 ja 8 on julkaistu The Lansdowne Tapes -kokoelman 2CD Expanded Editionilla vaihtoehtoiset miksaukset.
Kappaleista 1, 3, 5 ja 8 on julkaistu vaihtoehtoiset versiot Expanded De-Luxe Editionilla.
Kansikuva

Kansikuvan seittien peittämät kasvot kuuluvat laulaja David Byronille. Mick Box on kertonut jälkikäteen, että ”seitit” saatin aikaan hämähäkinseittiä muistuttavan liiman avulla, ja että hän itse myös otti kuvan. Byronilla kesti kolme viikkoa saada liima kokonaan pois hiuksistaan, eikä hän ollut vaikuttunut kannesta. Box kuitenkin kommentoi ”albumin saaneen erinomaisen kannen”. Albumin kannesta on julkaistu myös versio, jossa teksti ...very ’eavy on keltaisen sijasta valkoinen.
Yhdysvaltain-version, Uriah Heepin, kansi on erilainen kuin Very ’eavy... very ’umblen. Kyseisessä kansikuvassa on harmaamusta lohikäärmettä muistuttava olento (”kastematohirviö”), joka on peräisin Famous Fantastic Mysteries -lehden kannesta vuodelta 1949. Kuvan on piirtänyt Virgil Finlay.
Julkaisu ja vastaanotto > Myynti ja julkaisut

Vertigo Records julkaisi albumin kesäkuussa 1970. Seuraavana vuonna Bronze Records julkaisi sen uusintapainoksena. Very ’eavy... very ’umblen listamenestys jäi varsin vähäiseksi, ja listoilla se menestyi muun muassa Yhdysvalloissa ja Saksassa heikommin kuin seuraajansa Salisbury. (esimerkiksi Saksassa albumi ylsi listan sijalle 22.). Yhtyeen kotimaassa Isossa-Britanniassa se ei noussut listoille ollenkaan. Yhdysvalloissa levy julkaistiin vuoden 1971 puolella nimellä Uriah Heep, ja se nousi The Billboard 200-albumilistan sijalle 186. Albumi ylsi myös Kanadan listoilla sijalle 99, sekä Australiassa sijalle 19.
Very ’eavy... very ’umble on julkaistu yhteensä 28 kertaa, tosin Yhdysvaltain-painokset (Uriah Heep) poislaskettuna 23 kertaa. Yhdysvaltain painoksia lukuun ottamatta vuoden 1970 julkaisuilla ei ole eri valtioiden välillä kappale-eroja. Kaikkien painoksien keskuudesta kappale-eroja kuitenkin löytyy (esimerkiksi vuosien 1996 ja 2003 uusintapainoksilla). Very ’eavy... very ’umble on CD:nä ja vinyylilevynä, kun taas Uriah Heep on julkaistu myös C-kasettina.
Julkaisu ja vastaanotto > Kriitikoiden vastaanotto

»Jos tämä yhtye tekee sen (saavuttaa menestystä), minun täytyy tehdä itsemurha. Ensimmäisestä nuotista lähtien tiedät ettet halua kuulla enempää.» 
(Rolling Stone -musiikkilehden arvostelu albumista.)
Kriitikot suhtautuivat albumiin sen julkaisuaikana negatiivisesti; esimerkiksi arvostettu yhdysvaltalainen Rolling Stone -musiikkilehti arvioi albumin murskaavasti. Levy sai julkaisuaikanaan kielteistä palautetta myös brittiläisissä musiikkilehdissä. Kitaristi Mick Boxin mukaan syynä albumin kehnoihin arvosteluihin yhtyeen kotimaassa oli se, että brittiläiset olivat alkaneet jo kuunnella enemmän folkrockia kuin albumin edustamaa hard rockia. Kuitenkin hänen mukaansa ”albumi on saanut myöhemmin sen kunnioituksen minkä se on ansainnut”. Rateyourmusic.com-sivuston käyttäjien antamien arvosanojen mukaan Very ’eavy... very ’umble on 274:nneksi paras albumi vuodelta 1970. Nykyisin albumi on saanut kuitenkin kohtalaisia arvioita. Esimerkkinä Allmusic-sivusto, jonka arvostelija Donald A. Guarisco antoi arvostelussaan albumin Yhdysvaltain-versiolle kolme tähteä viidestä. Myös kolme tähteä viidestä antoi progarchives.com-sivuston arvostelija, jonka mielestä "albumi on kaukana ollakseen yhtä uraauurtava debyyttialbumi kuin Black Sabbathin tai Ian Gillanin debyytti Deep Purplen kanssa”. Hän ei kuitenkaan pidä yhtään albumin kappaletta huonona, joskin kappaleet ”Walking in Your Shadow” ja ”Real Turned On” ovat hänen mielestään muita albumin kappaleita heikompia. Dinosauradys.co.za-sivuston arvostelija on taas kertonut albumista, että ”häneltä meni vuosia ymmärtää tätä albumia. Nykyisin se on yksi suosikkejani”. Hän antoi albumille kahdeksan ja puoli tähteä kymmenestä.
Vaikka Very ’eavy... very ’umblen sävellykset ovat tyyleiltään laaja-alaisia, ja julkaisuaikanaan kriitikot antoivat albumista negatiivista palautetta, sitä pidetään varhaisen heavy metalin klassikkona.
Julkaisu ja vastaanotto > Listasijoitukset

| Valtio | Korkein sijoitus | Listaviikot | Nousu listalle | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Italia | 11. |  |  |  |
|  Australia | 19. | 1 | 17.4.1971 |  |
|  Länsi-Saksa | 22. |  |  |  |
|  Kanada | 99. |  | 7.11.1970 |  |
|  Yhdysvallat | 186. |  | 1970 |  |
Julkaisu ja vastaanotto > Arvosteluja

Allmusic () (Brittiversio) linkki
Allmusic () (Yhdysvaltain versio) linkki
Starling.rinet.ru () (Brittiversio) linkki
Sputnikmusic () (Yhdysvaltain versio) linkki
Progarchives.com () (Brittiversio) linkki
Kappaleet

A-puoli
Gypsy – 6.37 (säv. Mick Box/David Byron)
Walking in Your Shadow – 4.30 (säv. Paul Newton/Byron)
Come Away Melinda – 3.49 (säv. Hellerman/Minkoff)
Lucy Blues – 5.10 ( säv. Box/Byron )
Yhdysvaltain-painoksessa ”Lucy Bluesin” tilalla: Bird of Prey – 4.05 (säv. Box/Byron/Newton)
B-puoli
Dreammare – 4.40 (säv. Newton)
Real Turned On – 3.39 (säv. Box/Byron/Newton)
I'll Keep on Trying – 5.27 (säv. Box/Byron)
Wake Up (Set Your Sights) – 6.28 (säv. Box/Byron)
Kappaleet > Vuoden 1996 CD-version bonuskappaleet (Castle)

Gypsy – 2.57 (singleversio, säv. Box/Byron)
Come Away Melinda – 3.42 (aikaisemmin julkaisematon versio, säv. Hellerman/Minkoff)
Born in a Trunk – 3.45 (aikaisemmin julkaisematon kappale, säv. Box/Byron)
Kappaleet > Expanded De-Luxe Edition -bonuskappaleet (Sanctuary 2003)

Bird of Prey – 4.08 (US-albumi -versio, säv. Box/Byron/Newton)
Born in a Trunk – 4.31 (ennenjulkaisematon versio laululla, säv. Box/Byron)
Come Away Melinda – 4.10 (ennenjulkaisematon versio, säv. Hellerman/Minkoff)
Gypsy – 7.07 (täyspitkä miksaus, säv. Box/Byron)
Wake Up (Set Your Sights) – 6.33 (ennenjulkaisematon versio, säv. Box/Byron)
Born in a Trunk – 4.37 (ennenjulkaisematon versio, instrumentaali, säv. Box/Byron)
Dreammare – 3.08 (BBC-sessio, säv. Newton)
Gypsy – 5.17 (BBC-sessio, säv. Box/Byron)
Singlet

| Single | Ilmestymisaika | Lista- sijoitus | Levy-yhtiö | Kappaleet | Kuvaus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Gypsy | 1970 |  30. (viikko 5/1971) | Vertigo Records, Bronze Records |  Gypsy – 2.58 (säv. Box/Byron)   Bird of Prey – 4.08 (säv. Box/Byron/Newton) | ”Gypsyn” singleversio oli leikattu huomattavasti albumiversiota lyhyemmäksi. |
| Wake Up (Set Your Sights) | 1970 |  | Vertigo Records |  Wake Up (Set Your Sights) – 6.28 (säv. Box/Byron)   Come Away Melinda – 3.49 (säv. Hellerman/Minkoff) | Albumin päätöskappale ”Wake Up (Set Your Sights)” julkaistiin singlenä Yhdysvalloissa. |
Kokoonpano

| --- | --- |
 Uriah Heep David Byron − laulu  Ken Hensley − urut, slide-kitara, mellotroni, piano  Mick Box − kitara  Paul Newton − bassokitara  Nigel Olsson − rummut, lyömäsoittimet  Alex Napier − rummut kappaleissa 1, 2, 3, 6, 7, 8   Colin Wood − urut kappaleissa ”Come Away Melinda” ja ”Wake Up (Set Your Sights)” :  Muut Äänitys - Peter Gallen  Kannen suunnittelu - Robin Nicol  Miksaus - Peter Gallen, Peter Olliff  Valokuvaus - Pete Smith
Painoksia

Lähde:
| Formaatti | Valtio | Levy-yhtiö ja tunnus | Julkaistu |
| --- | --- | --- | --- |
| LP |  | Mercury Records ML-8004 | 1970 |
| LP |  | Mercury 6338 963 | 1970 |
| LP |  | 85690 IT | 1970 |
| LP |  | Ariola Records 85.690-I | 1970 |
| LP |  | Mercury SR-61294 | 1970 |
| LP |        | Vertigo Records 6360 006 | 1970 |
| LP |  | Bronze Records 85 690 ET | 1971 |
| LP |  | Bronze ILPS 9142 | 1971 |
| LP |  | Bronze BRO 2005 | 1974 |
| LP |  | Bronze BRN 142 | 1977 |
| CD |  | Bronze 285 294 | 1985 |
| LP |  | Castle Classics CLALP 105 | 1986 |
| CD |  | Castle Classics CLACD 105 | 1990 |
| CD |  | Castle CLC 5105 CM | 1992 |
| LP |  | SNC Records ME 1995-6 | 1992 |
| CD |  | AnTrop/Santa 00541 | 1993 |
| CD |  | Essential Records ESM CD 316 | 1996 |
| CD |  | Victor JPN VICP-61828 | 2002 |
| CD |  | Victor JPN VICP-61828 | 2002 |
| LP |  | Earmark Records 41006 | 2003 |
| CD |  | Sanctuary Midline SMRCD048 | 2004 |
|  |  | ESMCD 316 | 2004 |
| CD |  | BMG Japan BVCM-37713 | 2006 |
| SHM-CD |  | Universal Japan UICY-94721 | 2010 |
| C-kasetti |  | Mercury MLR-4-8004 | 2010 |
| CD |  | Mercury 834 769-2 | 2010 |
| LP |  | Bronze 893005 | 2010 |
Tarmo (nimi)

| Tarmo |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  6. maaliskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  7. elokuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  suomalainen, sana tarmo
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tarmo on suomalainen ja virolainen miehen etunimi. Suomessa nimi on annettu 1900-luvun alusta maaliskuuhun 2025 mennessä 8 297 miehelle ja muutamalle naiselle. Virossa Tarmo oli vuoden 2025 alussa nimenä 3571 miehellä, ja se on 27:nneksi suosituin miehen nimi.
Tunnettuja Tarmoja

Tarmo Aarnio (s. 1966), Kirkkonummen kunnanjohtaja 2000–2023
Tarmo Hirsjärvi (1878–1945), suomalainen kansakoulunopettaja ja Lounais-Hämeen paikallishistorian tutkija
Tarmo Huovinen (1932–2007), suomalainen pianisti ja professori
Tarmo Keränen, suomalainen säveltäjä, sanoittaja ja tuottaja
Tarmo Kink (s. 1985), virolainen jalkapalloilija
Tarmo Kirjonen, suomalainen salibandyn pelaaja
Tarmo Koivisto (s. 1948), suomalainen sarjakuvapiirtäjä
Tarmo Koivuranta (s. 1980), suomalainen jalkapalloilija
Tarmo Kunnas (s. 1942), suomalainen kirjallisuuden professori
Tarmo Leinatamm (1957–2014), virolainen kapellimestari
Tarmo Lieskivi (1931–2015), insinööri, yritysjohtaja ja teollisuusneuvos
Tarmo Manelius (1929–2022), suomalainen runoilija, arvostelija ja kääntäjä
Tarmo Manni (1921–1999), suomalainen näyttelijä
Tarmo Martikainen (s. 1966), Varsinais-Suomen hyvinvointialueen johtaja
Tarmo Neemelo (s. 1982), virolainen jalkapalloilija
Tarmo Nuotio (1916–2009), suomalainen rovasti ja kuoronjohtaja
Tarmo Paunu (s. 1971), suomalainen taidemaalari
Tarmo Peltokoski (s. 2000), suomalainen kapellimestari ja pianisti
Tarmo Pihlap (1952–1999), virolainen popmuusikko ja laulaja
Tarmo Pipatti (s. 1954), Lahden ent. kaupunginjohtaja
Tarmo Pukkila (s. 1946), Suomen sosiaali- ja terveysministeriön ent. ylijohtaja
Tarmo Reunanen (s. 1999), suomalainen jääkiekkoilija
Tarmo Ropponen (s. 1942), suomalainen tv-toimittaja
Tarmo Ruubel (s. 1967), virolaissyntyinen näyttelijä ja tv-juontaja
Tarmo Rüütli (s. 1954), virolainen jalkapallovalmentaja
Tarmo Salmela (1948–2022), suomalainen runoilija
Tarmo Savola (s. 2000), suomalainen kymmenottelija
Tarmo Talvio (1945–2021), suomalainen kirjailija, nimimerkki Boris Hurtta
Tarmo Tammiste (s. 1962), virolainen poliitikko, Narvan kaupunginjohtaja 2002–2013 ja 2015–2019
Tarmo Toikkanen (s. 1975), suomalainen pedagogiikan tutkija, psykologi, kirjailija ja kouluttaja
Tarmo Uusivirta (1957–1999), suomalainen nyrkkeilijä
Tarmo Väyrynen (s. 1950), suomalainen kirjailija
Tarmo Yli-Rajala (s. 1937), suomalainen kirjastotoimenjohtaja ja kirjailija
Kuvitteellisia Tarmoja

Tarmo, hahmo Jarmo Jokelan näytelmässä Mobile Horror
Tarmo, Pelle Pelottoman veljenpoika Disneyn sarjakuvamaailmassa
Tarmo Saari, Spede Pasasen esittämä roolihahmo elokuvassa Millipilleri.
Tarmo Turhapuro on Esko Salmisen tulkitsema hahmo, Uuno Turhapuron veli
Tarmo Lähikauppias
Tukuittain Tarmoja

Katso Tarmo-nimen moninaisesta käytöstä täsmennyssivulta Tarmo.
Sojuz MS-10

Sojuz MS-10 (ven. Союз МC-10) oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 11. lokakuuta 2018 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kaksi avaruuslentäjää ja rahtia asemalle. Aluksen miehistö kuului ISS:n Retkikunta 57:n kokoonpanoon. Aluksen lento keskeytettiin pian lähdön jälkeen kantoraketin toimintahäiriön vuoksi. Miehistö pelastui ja laskeutui turvallisesti moduulissaan. Pelastautuminen sujui onnistuneesti ja pian tapahtuman jälkeen miehistö nimettiin mukaan uudelle lennolle, Sojuz MS-12.
Toimintahäiriö tapahtui apurakettien irtoamisen aikana. Keskeytystä seuranneissa tutkimuksissa vika paikannettiin lopulta kantoraketin rungon ja apuraketin väliseen palloniveleen. Vian syyksi todettiin vahingoittuminen kokoonpanovaiheessa. Tämän perusteella arvioitiin, ettei raketin rakenteellisia muutoksia tarvittu ja että lentoja voitiin jatkaa seuraavana vuorossa olleella Sojuz MS-11:llä. Itse asiassa sen laukaisua jopa aikaistettiin paikkaamaan keskeytynyttä lentoja.
Miehistö

Aleksei Ovtšinin, Venäjän avaruusjärjestö, päällikkö
Nick Hague, NASA
Miehistö > Varamiehistö

Oleg Kononenko, Venäjän avaruusjärjestö, päällikkö
David Saint-Jacques, Kanadan avaruusjärjestö
Johannes Vermeer

| Jan Vermeer van Delft |
| --- | --- |
 Vermeerin oletettu omakuva maalauksessa Parittajanaisen luona
Henkilötiedot
Syntynyt: kastettu 31. lokakuuta 1632 Delft, Yhdistyneet provinssit
Kuollut: (hautaus) 15. joulukuuta 1675 (43 vuotta) Delft, Yhdistyneet provinssit
Kansalaisuus:  Hollantilainen
Taiteilija
Ala:  taidemaalari
Taidesuuntaus:  barokki
Kuuluisimpia töitä:  Turbaanipäinen tyttö
 Nimikirjoitus
Jan Vermeer tai Johannes Vermeer van Delft (hollanniksi [fərˈmeːr]; 31. lokakuuta 1632 Delft – 15. joulukuuta 1675 Delft) oli hollantilainen taidemaalari. Hän on Rembrandtin ohella tunnetuimpia Alankomaiden taiteen kultakauden maalareista. Vermeerin kuuluisimpia maalauksia on Turbaanipäinen tyttö.
Monet Vermeerin maalauksista ovat sisäkuvia, joissa kuvataan nainen syventyneenä johonkin askareeseen. Vermeerin maalaustapa on huoliteltu ja maalauksissa on tarkoin tutkittuja tila- ja valaistusvaikutelmia sekä pehmeän harmonisia värisointuja.
Vermeer työskenteli hitaasti ja käytti voimakkaita sekä kalliita värejä, kuten ultramariinia ja keltaista. Vermeer maalasi historiallisia ja allegorisia kuvia, maisemamaalauksia Delftistä ja paljon laatukuvia. Myöhemmin hän kuvasi myös keskiluokan elämää.
Vermeer tunnettiin omana aikanaan kotikaupungissaan Delftissä, mutta kuolemansa jälkeen hän oli lähes tuntematon vuoteen 1842 asti. Tästä syystä ei tiedetä varmuudella, kuinka monta Vermeerin maalausta on säilynyt. Tiedossa on 32 aitoa maalausta ja lisäksi viisi aitouden suhteen kyseenalaista. Hän vietti elämänsä suurimman osan Delftissä ja Haagissa. Menestyksensä huipulla hän pystyi elättämään perheensä, mutta köyhtyi elämänsä loppupuolella.
Elämänvaiheet > Perhetausta

Tällä paikalla oli talo, jossa Vermeerin väitetään syntyneen.
Vermeerin elämästä tiedetään lähinnä kirkonkirjojen ja arkistotietojen perusteella. Ensimmäinen maininta hänestä on vuonna 1632, jolloin hänet kastettiin Delftin Nieuwe Kerkissä (Uudessa Kirkossa).
Vermeer syntyi 12 vuotta Eertruy-sisarensa jälkeen.
Vermeerin isä, Reynier Jansz (van der Meer) oli krouvari, silkinkutoja ja taidekauppias. Reynier Jansz syntyi Antwerpenissa vuonna 1591. Vuonna 1611 hän muutti Amsterdamiin, jossa harjoitti kangaskauppaa. Neljä vuotta myöhemmin hän meni naimisiin Digna Baltensin kanssa. Pian tämän jälkeen perhe muutti Delftiin, missä Baltensin perhe asui. Alun perin perheen nimi oli ollut Vos ("kettu"), jolla nimellä (de Vliegende Vos - "lentävä kettu") Vermeerin isä piti majataloa vuosina 1625–1628 Delftissä. Majatalon ja kapakanpidon ohessa hän jatkoi myös kankaiden myymistä. Vuonna 1631 hän pääsi Pyhän Luukkaan killan jäseneksi, minkä jälkeen hän merkitsi ammatikseen taidekauppias. Uuden Kirkon vuosikirjassa Vermeerin isä esiintyy nimellä Vermeer 1625. Vuonna 1641, kun Johannes oli yhdeksänvuotias, isä osti majatalon nimeltä Mechelen ("Mylly"). Majatalon vieraat olivat rikkaita porvareita ja nämä tuttavuudet ovat luultavasti vaikuttaneet Vermeerin myöhempään uraan. Vuonna 1640 Vermeerin isä oli yhteydessä taiteilijoihin, kuten Balthasar van der Ast, Pieter Steenwyck ja Pieter Groenewegen, jotka saattoivat herättää Johannes Vermeerin mielenkiinnon taiteeseen.
Elämänvaiheet > Opinnot

Vermeerin maalausopinnoista ei ole tietoa, mutta hän on voinut matkustella ulkomailla ja kierrellä hakemassa oppia 1640- ja 1650-lukujen vaihteessa. Hän oli jo mestari päästessään 21-vuotiaana vuonna 1653 Pyhän Luukkaan killan jäseneksi. Killan sääntöjen perusteella hänen voidaan olettaa tuolloin jo olleen kuusi vuotta jonkin tämän killan mestarin oppipoikana. Joidenkin tutkijoiden mukaan tuo mestari on voinut olla Leonaert Bramer (1594–1674), vaikka hänen tyylinsä poikkeaa Vermeerin maalausjäljestä. Osa tutkijoista on sitä mieltä, että mestari oli ehkä Carel Fabritius (1622–1654). Dirck van Bleyswyck nimitti Vermeeriä Fabritiuksen seuraajaksi kirjassaan Beschrijvinge der Stadt Delft ("Delftin kaupungin kuvausta") .
Vermeer, kuten hänen isänsäkin, työskenteli taidekauppiaana. Näin hän saattoi ansaita enemmän kuin myymällä vain omia teoksiaan. Hän oli kahdesti killan hoofdman ("dekaani"): vuosina 1662–1663 ja vuosina 1670–1671.
Elämänvaiheet > Perhe

Vermeer meni naimisiin Catharina Bolnesin kanssa vuonna 1653 Schipluyissa, Delftin naapurikylässä. Catharina oli rikkaan Maria Thinsin tytär. Thins vastusti avioliittoa, koska Vermeerin isä oli tuolloin varsin velkaantunut, eikä Thins pitänyt Vermeeriä tyttärelleen sopivana. Toinen syy vastustukseen oli eri uskonto. Vermeerit olivat kalvinisteja ja Bolnesit katolisia. Katolisen taiteilijakollega Leonaert Bramerin välityksellä morsiamen äiti antoi vihdoin suostumuksensa avioliitolle. Vermeerin väitetään kääntyneen katoliseksi, mutta siitä ei ole jäänyt dokumentteja.
Vermeerit asuivat ensin Mechelem-majatalossa ja muuttivat vuonna 1672 Maria Thinsin talon ensimmäiseen kerrokseen. Vermeer sijoitti työhuoneensa ylimpään kerrokseen. Työpajassa oli kaksi telinettä, kolme palettia, sekä tammipuupöytä ja tuolit, jotka esiintyvät usein hänen maalauksissaan. Perheellä ei ollut rahallisia vaikeuksia, sillä Vermeer kykeni elättämään suuren perheensä. Heillä oli 15 lasta, joista neljä kuoli pian syntymän jälkeen. Vermeerin kuollessa vuonna 1675 vielä kahdeksan lapsista asui kotona. Lapset olivat: Maria (n. 1654–1713 jälkeen), Elisabeth (1657–ennen 1713), Cornelia (1659–1660), Aleydis (1660–1749), Beatrix (1661–ennen 1702), Johannes (1663–?), Gertruyd (1664–1713 jälkeen), Franciscus (n. 1664–1708 jälkeen), Catharina (n. 1665–1713 jälkeen), Ignatius (1672–1713) ja nimeltä tuntematon lapsi (1674–1678/80).
Vermeerin lapsista Beatrix sai tytön nimeltä Elizabeth Catherina Hosperius (tai Hopperius), ja hänen miehensä oli luultavasti sukua Pieter Corstiaensz Hopprukselle, joka vuokrasi majatalon Vermeerin isälle. Vanhin poika Johannes meni naimisiin Maria Anna Frankin kanssa vuonna 1687, ja vuonna 1688 syntyi heidän poikansa Johannes Antonius Vermeer. Franciscus oli tiettävästi kirurgi (kuten Ignatiuskin) ja meni naimisiin Maria de Ween kanssa vuonna 1690.