stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kivisten ja Sorasten uudet seikkailut
Aiheesta muualla

topthat.net (Arkistoitu – Internet Archive)
Toonarific Cartoons (Arkistoitu – Internet Archive)
Yuriy Tarnawsky
Suomennettu tuotanto

Runot on suomentanut Jukka Mallinen, ja ne on julkaistu Parnassossa 6–7/ 2024.
Testamentti (vieressä sen pohjana oleva Ševtšenkon saman niminen runo)
Ukraina
Venäjä
Antiukraina
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yuriy Tarnawsky Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Muut:  Internet Encyclopedia of Ukraine  IdRef
Kurt Nuotio

Kurt Nuotio Helsingin kirjamessuilla 2013.
Kurt Keijo Nuotio (s. 5. joulukuuta 1939 Helsinki) on suomalainen teatteriohjaaja. Hän on työskennellyt myös teatterinjohtajana useissa suomalaisissa teattereissa 1960-luvun alusta alkaen. Nuotio on tehnyt lukuisia käsikirjoituksia ja toiminut myös opetustehtävissä.
Lapsuus ja nuoruus

Kurt Nuotio syntyi talvisodan kuudentena päivänä toimitusjohtaja Kurt Reino Nuotion ja Nina Elisabeth Silfverbergin perheeseen. Hän suoritti merkonomin tutkinnon Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa vuosina 1957–1959. Samaan aikaan hän suoritti opintoja Sibelius-Akatemiassa klarinetti pääaineenaan. Ylioppilaaksi hän kirjoitti 1962, jonka jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa ja Yhteiskunnallisen korkeakoulun draamastudiossa. Nuotio opiskeli myös ulkomailla, muun muassa Odensessa, Oslossa ja Kööpenhaminassa.
Teatteriura

Nuotio työskenteli Ylioppilasteatterissa vuosina 1962 ja 1963 sekä Työväen Näyttämöiden Liitossa vuosina 1963–1965. Helsingin kaupunginteatterissa hän työskenteli vuodet 1965–1968, minkä jälkeen hän siirtyi Porin Teatterin taiteelliseksi johtajaksi vuosiksi 1968–1971. Nuotio oli Jussi Helmisen ohella Ahaa Teatterin alkuunpaneva voima. Ohjaajana Ahaa Teatterissa hän toimi 1971 ja 1972, minkä jälkeen hän oli freelancerina pari vuotta.
Vuosina 1974–1978 Nuotio työskenteli Kuopion kaupunginteatterin johtajana. Sieltä hän siirtyi lehtoriksi Teatterikorkeakouluun vuosiksi 1978–1982 ja edelleen ohjaajaksi Intimiteatteriin (1982–1984), minkä jälkeen hän toimi jälleen freelancerina. Vuosina 1988–1992 Nuotio oli Jyväskylän kaupunginteatterin johtaja. Sen jälkeen hän on työskennellyt freelancerina.
Nuotio on vieraillut lukuisissa suomalaisissa teattereissa sekä ulkomailla muun muassa Varsovan Nowy-teatterissa vuonna 1992 ja Eestin draamateatterissa 1999. Opetustyötä hän on tehnyt teatterikorkeakoulun lisäksi muun muassa Oslossa sekä Yhteiskunnallisen korkeakoulun draamastudiossa.
Nuotiolle myönnettiin Ida Aalberg -mitali vuonna 2011.
Ohjauksia ja tekstejä

Kurt Nuotion ohjaustöihin (joita on lähes 200)  lukeutuu muun muassa Viulunsoittaja katolla, Setshuanin hyvä ihminen, Happy End, Tri Semmelweis, Kalevala, Kullervo, Kesäyön unelma, Janne Kuutio, Les Misérables ja Housut pois. Lisäksi hän on ohjannut muun muassa teokset Mestariluokka, Orvot, Elämää pitempi yö, Aika on kotimme, Spelman på taket, Pitkän päivän matka yöhön. Ohjaus Orvot palkittiin Olavi Veistäjä -palkinnolla ja  ohjaus Elämää pitempi yö palkittiin vuonna 1993 Eino Kalima -palkinnolla.
Televisiolle Nuotio ohjasi draamasarjan Tuliportaat. Hän on kirjoittanut televisio- ja radiokäsikirjoituksia sekä näytelmiä. Hän on myös kääntänyt näytelmiä, kuten Katto Kassisen.
Kurt Nuotio on tehnyt yhteistyötä vaimonsa, näyttelijä-kirjailija Eppu Nuotion kanssa. Pariskunnan yhteistyötä on muun muassa käsikirjoitus näytelmään Tulipunakukka, jota esitettiin Pyynikin kesäteatterissa vuonna 2005.
Vuonna 2013 Nuotio julkaisi nuoruusmuistelmansa Karvainen rahastaja, joka on ensimmäinen osa hänen elämäkerrallisten kirjojensa sarjasta. Sarjan toinen osa Liukastelija ilmestyi 2015 ja kolmas osa Everstiksi epäilty mies 2016.
Yksityiselämä

Nuotio avioitui Eppu Nuotion (oik. Eija-Riitta Silvennoinen) kanssa vuonna 1989. Hänellä on viisi lasta. Nuotiot asuivat pitkään Hiittisissä Turunmaan saaristossa, kunnes he muuttivat Berliiniin 2014.
Aiheesta muualla

Kurt Nuotio Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Šeherazade (baletti)

Léon Bakst, Šeherazade-baletin mainosjuliste vuodelta 1910
Enrico Cecchetti "Pääeunukki" ja Flore Revalles, Šeherazade-baletti vuonna 1910
Léon Bakst, Šeherazade-baletin puvustus 1910
Vatslav Nižinski, "Kultainen orja", mainoskuva, Šeherazade-baletti, 1910
George Barbierin mainospiirros, Vatslav Nižinski, Šeherazade-baletti 1910
Ida Rubinstein, "Zobeide", Šeherazade-baletti, 1910
Šeherazade (ven. Шехеразада) on baletti, joka perustuu Nikolai Rimski-Korsakovin vuonna 1888 säveltämään sinfoniseen sarjaan Šeherazade. Se puolestaan perustuu arabiankieliseen satukokoelmaan Tuhat ja yksi yötä. Orkesterisarjan ja baletin nimi Šeherazade viittaa Tuhannen ja yhden yön päähenkilöön ja kertojaan Šeherazadeen.
Vaikutus

Baletin esitysten ja sitä seuranneen yleisön vastaanoton Pariisissa sanotaan muuttaneen balettihistorian kulkua. Ballets russes teki baletin kantaesityksen Pariisiin, koska Venäjän konservatiiviset teatterit eivät hyväksyneet riskialttiita aiheita sisältäviä tuontantoja, mutta Pariisissa se oli täysosuma. Kuten monet muutkin Ballets russes'in baletit, Šeherazade houkutteli yleisöä joka suunnasta ja pitkien matkojen päästä. Sen puvustus ja lavastus inspiroivat ja vaikuttivat moniin muodinluojiin seuraavina vuosina, kuten Paul Poiret'iin. Kritiikkiä baletille antoi Rimski-Korsakovin leski Nadežda Nikolajevna Rimskaja-Korsakova, joka protestoi että koreografioidussa draamassa oli rikottu hänen jo vuonna 1908 kuolleen miehensä musiikin järjestystä vastaan.
Šeherazade oli suuri menestys Pariisissa vuonna 1910. Muotivirtausten seuraajat, jotka olivat juuri huutaneet "bravota" Les saisons Russesin ensi-illassa, pukeutuivat kiireen vilkkaan samanlaisiin itämaistyylisiin haaremihousuhin ja turbaaneihin, jotka taiteilija Léon Bakst oli luonut balettia varten. Kangasvalmistajat alkoivat tehdä sinisiä ja oransseja koristepainatuksia liinavaatteisiin ja korukauppiaat myivät ennennäkemättömällä menestyksellä räikeää rihkamaa, joka muistutti tanssijoitten näyttämöllä käyttämiä kimalluksia.
Jopa arvostettu pariisilainen koruvalmistaja Cartier rohkeni yhdistellä sinisiä safiireja ja vihreitä smaragdeja, mikä olisi ollut aiemmin ennenkuulumatonta. Vahvat parfyymit olivat myös viimeinen sana, ja niiden nimet olivat eksoottisia: 'Prince Igor', 'Thisbée', 'Nirvana', 'Sakountala' ja 'Un air enbaumeé' (Balsamoitu ilma). Muodikkaat pariisilaiset sisustivat kotinsa uudelleen ja lattioille aseteltiin kirkkaanvärisiä tyynyjä. Suositussa teehuone 'A l'Oriental'issa oli tarjolla eksoottisia ruokalajeja: jugurttia, turkkilaisia leivonnaisia "kuulujen konstantinopolilaisten kondiittorien valmistamina" ja turkkilaista kahvia tarjoiltuna pannusta, joka oli tuotu "suoraan Bosporinsalmen rannoilta".
Baletti esitettiin yli viisisataa kertaa vuosina 1910–1929, ja alkuperäiseen miehitykseen kuuluivat Ida Rubinstein, Vatslav Nižinski, Enrico Cecchetti ja Bronislava Nižinska.
Juoni

Šaahin poissaollessa hänen haareminsa naiset taivuttelevat pääeunukin päästämään miesorjat luokseen. Kultainen miesorja viettelee lempivaimo Zobeiden, yhden šaahin jalkavaimoista. Samalla muutkin jalkavaimot pettävät isäntäänsä toisten miesorjien kanssa.
Kun šaahi palaa ja löytää lempivaimonsa Kultaisen orjan syleilystä, hän tuomitsee kuolemaan kaikki petolliset jalkavaimot ja miesorjat. Kultainen orja tapetaan ja Zobeiden on surmattava itsensä tikarilla.
******
Shahriyar, muinaisen Persian sulttaani nauttii jalkavaimojensa (odalisque) ja suosikkivaimonsa Zobeiden suloista ja viihdytyksestä. Hänen veljensä Shahzeman vihjaa, että Zobeide on uskoton, ja ehdottaa, että he ovat lähtevinään metsästysretkelle.
Heti kun sulttaani ja hänen veljensä ovat lähteneet, jalkavaimot lahjovat pääeunukin kallisarvoisilla lahjoilla ja imarteluilla avatakseen haaremin portit ja päästääkseen miesorjat pariinsa.
Miesorjien saapuminen saa aikaan haaremissa orgiat. Zobeide valitsee komean Kultaisen orjan, ja he päätyvät intohimoiseen syleilyyn. Kaikkien yllätykseksi sulttaani palaa takaisin aikaisin ja käskee raivoissaan tappaa kaikki.
Lopulta kaikki ovat kuolleita ja vain Zobeide on jäljellä. Hän pyytää tekoaan anteeksi, mutta tajuaa lopulta kaiken turhaksi eikä saa anteeksiantoa sulttaani Shahriyarilta. Hän iskee itseään veitsellä ja putoaa kuolleena sulttaanin jalkojen juureen. Sulttaani jää näyttämölle yksin ja lohduttomana.
Kuvia puku- ja lavasteluonnoksista

Léon Bakstin pukuluonnos, "La Sultane Zobeide", Šeherazade-baletti, 1910
Léon Bakstin pukuluonnos "Kultainen orja", Šeherazade-baletti, 1910
Léon Bakstin pukuluonnos "Shah Zeman, Shahriyar", Šeherazade-baletti, 1910
Léon Bakstin pukuluonnos "Pääeunukki", Šeherazade-baletti, 1910
Léon Bakstin pukuluonnos, "Nuorempi veli", Šeherazade-baletti, 1910
Léon Bakstin pukuluonnos, "Odalisque", Šeherazade-baletti, 1910
Léon Bakstin pukuluonnos "Odalisque", Šeherazade-baletti, 1910
Léon Bakstin pukuluonnos "Odalisque", Šeherazade-baletti, 1910
Léon Bakstin lavastusluonnos, Šeherazade-baletti, 1910
Léon Bakstin lavastusluonnos, Šeherazade baletti, 1910
Léon Bakstin lavastusluonnos, Šeherazade-baletti 1910
Léon Bakstin lavastusluonnos, Šeherazade-baletti 1910
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Šeherazade (baletti) Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Vatslav Nižinski, "Kultainen orja", Šeherazade-baletin mainoskuva, A. Bertin valokuva Pariisi n. 1912.
Léon Bakstin pukuluonnos "Odalisque", Šeherazade-baletti, 1910
Ida Rubinstein, "Zobeide", Šeherazade-baletti, 1910
Ballets russes tanssijat Šeherazade-baletin rooliasuissa, Alhambran palatsi, Granada, Espanja
George Barbierin mainospiirros, Vatslav Nižinski ja Ida Rubinstein, Šeherazade-baletti, 1910
George Barbierin mainospiirros. Šeherazade-baletti 1910
Käännös suomeksi
Millariikka Rytkönen

| Millariikka Rytkönen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. marraskuuta 1975 (ikä 49) Hyvinkää
Ammatti:  ammattiyhdistysjohtaja
Siviilisääty:  naimisissa
Lapset:  2
Muut tiedot
Lempinimet:  Milla
Koulutus: lähihoitaja ja kätilö-sairaanhoitaja (YAMK)
Järjestö:  Tehy ry
Aiheesta muualla
Kotisivu
Millariikka Rytkönen (s. 9. marraskuuta 1975 Hyvinkää) on sosiaali-, terveys- ja kasvatusalan ammattijärjestö Tehyn puheenjohtaja, sekä STTK:n 1. varapuheenjohtaja. Rytkönen on toiminut näissä tehtävissä vuodesta 2017. Työllisyysrahaston hallintoneuvoston puheenjohtajana hän on toiminut vuodesta 2025.
Rytkönen on koulutukseltaan lähihoitaja, kätilö AMK ja sairaanhoitaja YAMK. Hän on suorittanut ylemmän ammattikorkeakoulututkinnon sosiaali- ja terveysalan kehittämisestä ja johtamisesta. Lopputyön hän teki hätäsektion toimintamallin luomisesta ja käyttöönottamisesta Porvoon sairaalan synnytysyksikössä.
Rytkönen työskenteli kätilönä synnytyssalissa vuosina 2001−2009. Sen lisäksi hän on työskennellyt muun muassa lastenkodissa, leikkaus- ja anestesiayksikössä sekä osastonhoitajana naistentautien- ja synnytysten yksiköissä.
Kätilöliiton puheenjohtajana hän toimi vuosina 2016−2017.
Puoluetaustaltaan Rytkönen on sosiaalidemokraatti. Hän toimi Porvoon kaupunginvaltuustossa ja -hallituksessa vuosina 2017−2018. Tultuaan valituksi Tehyn puheenjohtajaksi hän jätti eroanomuksen poliittisista luottamustehtävistä.
Rytkönen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Tehyn valtuustovaaleissa keväällä 2021 Rytkönen sai 4 712 ääntä, mikä oli vaalin suurin äänisaalis.
Kirjailijaura

Huhtikuussa 2024 Rytkönen julkaisi esikoiskirjansa Täysin auki. Kirja käsittelee Rytkösen kokemuksia eri elämänvaiheista ja teemoista, kuten perheestä, terveydenhuollosta, työelämästä ja naiseudesta. Kirjasta huokuu aito halu näyttää, millainen on todellinen ihminen lehtikuvien takana, kuvaili toimittaja Aino-Maria Savolainen kirjaa blogissaan. Täysin auki oli julkaisukuukautenaan Suomen seitsemänneksi luetuin tietokirja.
Tunnustuksia

Suomen Kätilöliitto valitsi Rytkösen vuoden kehittäjäkätilöksi vuonna 2015. Valintaperusteluissa mainittiin voimakas ja rohkea vaikuttamistyö pienten synnytyssairaaloiden säilyttämiseksi. Vuonna 2014 järjestettiin ”matkasynnytyspäivä”, johon Rytkönen ideoi mm. eri puolille maata pop-up-synnytysyksiköitä. Näillä haluttiin huomiota synnytyksille, jotka tapahtuvat sairaalan ulkopuolella.
Vuonna 2019 Rytkönen sai kolmanneksi eniten mainintoja T-Median Järjestöjen MediaBarometri -tutkimuksessa, jossa toimittajat nimesivät spontaanisti mielestään parhaan työmarkkina- tai järjestöjohtajan. Tutkimuksessa haastateltiin 228 suomalaista toimittajaa.
Rytkönen palkittiin 2021 markkinointiviestinnän Finnish Comms Awards -kilpailussa vuoden ajatusjohtajana. ”Tämä vuoden ajatusjohtaja ei pelkää laittaa itseään likoon edustamansa asian puolesta”, perusteli tuomaristo valintaansa.
Naisasialiitto Unioni palkitsi Rytkösen vuoden Lyytinä 2022. Lyyti-arvonimi myönnetään vuosittain tunnustukseksi ansiokkaasta tasa-arvotyöstä.
Valtiollisia kunnianosoituksia:
Suomen leijonan ritarikunnan I luokan ritari (Suomi, 2021)
Aiheesta muualla

Millariikka Rytkönen Instagramissa.
1198 Atlantis

| 1198 Atlantis |
| --- | --- |
 1931 RA 
Löytäminen
Löytäjät:  K. Reinmuth
Löytöaika:  7. syyskuuta 1931
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  2,250 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  1,494 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  3,007 AU
Eksentrisyys:  0,3362
Kiertoaika Auringon ympäri:  1233 päivää  3,38 vuotta
Inklinaatio:  2,723°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  3–7 km
Pyörähdysaika:  16,0 h
Absoluuttinen kirkkaus:  14,4
Asteroidiluokka:  L
1198 Atlantis on pikkuplaneetta, joka kuuluu Marsin radan leikkaaja-asteroideihin. Sen löysi K. Reinmuth Heidelbergissä vuonna 1931. Pikkuplaneetta sai nimensä myyttisen uponneen Atlantiksen saaren mukaan. Nimeä ehdotti G. Stracke. Ennen nimeämistään tämä asteroidi tunnettiin väliaikaisella tunnuksella 1931 RA. Koska Atlantiksen absoluuttinen magnitudi (H) on 14,4, sen läpimitta on todennäköisesti noin 3–7 kilometriä.
Trooppinen hirmumyrsky

Sykloni Gafilo satelliittikuvassa vuonna 2004. Pyörimissuunnasta voi päätellä, että mysky on tapahtunut eteläisellä pallonpuoliskolla. Myrskyn silmä erottuu selkeästi.
Trooppisten hirmumyrskyjen reittejä 1985–2005.
Trooppinen hirmumyrsky on kääntöpiirien välisellä alueella esiintyvä voimakas matalapaine, johon liittyy hirmumyrskyn voimakkuudella puhaltava tuuli. Eri merialueilla trooppisilla hirmumyrskyillä on eri nimityksiä:
Hurrikaani (nimi tulee karibialaisesta myrskynjumalasta Huracanista) Pohjois-Atlantilla, Tyynenmeren pohjoisosissa päivämäärärajan itäpuolella sekä Tyynenmeren eteläosissa 160 pituuspiirin itäpuolella. Hurrikaanikausi kestää kesäkuusta marraskuuhun.
Taifuuni Tyynenmeren luoteisosissa päivämäärärajan länsipuolella. Sana taifuuni tulee kantoninkiinan sanasta tai fung (太風), ”suuri tuuli” (mandariinikiinaksi ”taifeng”).
Trooppinen sykloni muualla eli Intian valtamerellä ja Tyynenmeren lounaisosissa. (Sekä hyvin harvoin Etelä-Atlantilla esiintyvät trooppiset hirmumyrskyt ovat myös trooppisia sykloneita.)
Maailmassa havaitaan vuosittain noin 80 trooppista hirmumyrskyä. Noin 15 prosenttia ihmisistä asuu alueilla, joilla esiintyy pyörremyrskyjä. Vaikka kullakin merialueella lukumäärä vaihtelee suuresti vuodesta toiseen, on erikoista, että maapallonlaajuinen summa näyttää pysyvän hyvin lähellä kahdeksaakymmentä joka vuosi.
Luokittelu ja elinkaari

Suurten pyörremyrskyjen synty liittyy monesti trooppiseen itäaaltoon, joka on tropiikin pasaativirtauksessa oleva heikko matalapaineen sola. Trooppinen itäaalto kulkee tavallisesti länteen päin päiväntasaajan lähellä vallitsevien pasaatituulien mukana. Hirmumyrsky voi sopivissa olosuhteissa muodostua myös muunlaisista matalapainesysteemeistä.
Matalapaineen muuttuminen trooppiseksi hirmumyrskyksi edellyttää yleensä seuraavat alkuolosuhteet:
Veden pintalämpötila vähintään 26,5 °C (80 °F).
Heikko pystysuuntainen tuuliväänne (shear).
Erittäin korkea ilmankosteus.
Etäisyyttä päiväntasaajalta vähintään 500 kilometriä, eli noin 10 leveysastetta.
Joissakin tapauksissa systeemi voi muodostua, vaikka kaikki nämä ehdot eivät täyttyisikään.
Vastasyntynyttä heikkoa systeemiä kutsutaan trooppiseksi matalapaineeksi. Siinä tuulennopeus on alle 17 m/s, ja se on itse asiassa vain voimakkaiden ukkospilvien rykelmä, jonka halkaisija tyypillisesti noin 300 km. Järjestelmän pyörivä liike on kuitenkin jo havaittavissa.
Keski-ikäisessä trooppisessa myrskyssä suurimmat tuulennopeudet ovat 17–32 m/s. Pilvimassassa alkaa olla rakennetta, säteittäisiä sadenauhoja. Tässä vaiheessa myrskylle annetaan nimi.
Kypsässä trooppisessa hirmumyrskyssä tuulen nopeus ylittää 32 m/s. Suurimmat arvioidut tuulennopeudet ovat olleet 85 m/s (305 km/h), tosin Australiassa Barrow Islandilla 10.4.1996 mitattiin trooppisen hirmumyrsky "Olivian" yhteydessä tuulennopeus 113m/s. Pilvimassan keskelle muodostuu selkeä aukko, nk. ”myrskyn silmä”, jonka halkaisija on yleensä noin 10–50 km, ja tuuli on siinä heikkoa. Ilmanpaine voi saavuttaa myrskyn silmässä matalimmat maanpinnalla mitatut lukemat, jopa alle 900 hPa. Aukon reunavallissa tuuli on kovimmillaan ja pilvimassat korkeimmillaan, siinä sataa kaatamalla ja ukkostaa lähes tauotta. Reunavallista lähtee spiraalimaisia ulokkeita eli ukkospilvijonoja 400–600 km:n päähän.
Trooppinen hirmumyrsky voi heiketä tai menettää trooppiset ominaisuutensa, mikäli
tuuliväänne kasvaa liian voimakkaaksi, jolloin konvektiopilvet hajoavat ja myrsky menettää energianlähteensä.
myrsky saapuu maalle, jolloin sen pääasiallinen energianlähde katoaa. Etenkin vuoristoseudut rikkovat nopeasti myrskyn rakenteen, joskin tässä vaiheessa rankkasateiden aiheuttamat maanvyörymät ja tulvat aiheuttavat usein myös suurta tuhoa. Jos systeemi päätyy takaisin veden ylle, se voi kehittyä uudestaan hirmumyrskyksi, mikäli olosuhteet ovat sopivat.
hirmumyrsky joutuu kylmempien merialueiden päälle.
suurempi matalapainejärjestelmä sulauttaa hirmumyrskyn itseensä. Näin käy yleensä pienille ja heikoille myrskyille. Toinen järjestelmä voi olla esimerkiksi rintamamatalapaine ja joskus myös toinen trooppinen hirmumyrsky.
Laantuva trooppinen hirmumyrsky voi jatkaa etenemistään tavallisena voimakkaana matalapaineena, varsinkin jos se ajautuu kylmemmille merialueille. Tällöin sen energiantuotantoprosessi – haihtuminen – kuitenkin muuttuu ratkaisevasti (ks. yllä). Systeemi voi edelleen tuottaa kovia, jopa hirmumyrskytason tuulia. Jotkut Suomessa esiintyneistä syysmyrskyistä ovat olleet tällaisia hurrikaanien jäänteistä muodostuneita sykloneita.
Havaitseminen

Tuulennopeuden mittaukset pyörremyrskyistä ovat usein epäluotettavia, koska hurjimmat myrskyt yleensä tuhoavat säähavaintolaitteet.lähde? Sääsatelliittien käyttöönotto paransi havaintomahdollisuuksia huomattavasti. Kun trooppiset hirmumyrskyt lähestyvät maa-alueita, niistä saadaan tietoja myös säätutkalla. Pyörremyrskyn läpi tai yli voidaan lentää, ja niihin voidaan pudottaa laskuvarjoon kiinnitetty radioluotainta muistuttava laite, joka lähettää ilmanpaine-, lämpötila-, kosteus- ja tuulitietoja matkallaan maahan.
Nimeäminen

Trooppiset hirmumyrskyt nimetään esiintymisalueen tavan mukaan.
Hurrikaaneille annetaan erisnimi varoituspalvelun yksinkertaistamiseksi ja ansaitsemansa huomion saavuttamiseksi mediassa. Aluksi niille annettiin nimi nimipäiväkalenteria vastaavan katolisen pyhimyskalenterin juhlapäivien mukaan. 1800-luvulta alkaen ne on nimetty valituilla ihmisten nimillä. Aluksi käytettiin naisten ja epäsuosittujen poliitikkojen nimiä. Vuodesta 1953 alkaen Yhdysvaltojen kansallinen hurrikaanikeskus ehdotti nimiä, ja nykyisin niistä päättää Maailman ilmatieteen järjestön WMO:n hurrikaanikomitea.
Nimeäminen tapahtuu aakkosjärjestyksessä: vuoden ensimmäisen hurrikaanin nimi alkaa A:lla. Ne ovat vuorotellen miesten ja naisten nimiä. Aakkoslistasta on kuitenkin poistettu Q- ja U-kirjaimet, Atlantin listoista myös X, Y ja Z, koska niillä alkavia nimiä ei ole englannin kielessä tarpeeksi. Kuusi listaa kiertää niin, että samat nimet tulevat käyttöön kuuden vuoden välein. Paljon tuhoa aiheuttaneiden tai jotenkin muuten huomattavien myrskyjen nimet ”jäädytetään”. Jos vuodessa havaitaan enemmän kuin 21 hirmumyrskyä, niiden niminä aletaan käyttää kreikkalaisia kirjaimia (alpha, beta, gamma...). Havaijin hurrikaanikeskus pitää omaa nimilistaa lähivesiensä hurrikaaneista ja antaa niille perinteisiä havaijinkielisiä nimiä.
Taifuunit nimeää Maailman ilmatieteen järjestön WMO:n taifuunikomitea. Se pitää nimilistaa, josta poimitaan taifuunille nimi. Viisi listaa kiertää, ja jokaiselle listalle jokainen alueen neljästätoista valtiosta saa ehdottaa kaksi nimeä. Listoja ei aloiteta alusta vuoden vaihtuessa.
Japanin ilmatieteen laitoksella on rinnakkaisjärjestelmä, jolla se nimeää taifuunit vuoden ja järjestysnumeron mukaan. Myös Filippiineillä on oma järjestelmänsä taifuunien nimeämiseen. Siinä neljä listaa kiertää, ja lista vaihtuu aina vuoden vaihtuessa.
Syklonit nimetään seuraavasti:
Intian valtameren pohjoisosassa syklonit nimetään listasta, jossa on 64 nimeä. Listoja ei aloiteta alusta vuoden vaihtuessa.
Intian valtameren lounaisosassa syklonien nimilistat aloitetaan alusta kauden vaihtuessa. Kolme listaa kiertää, ja kaikki käytetyt nimet poistetaan käytöstä ja korvataan uusilla nimillä kolmen vuoden päästä uudelleen tulevaan listaan. Käyttämättömät nimet sen sijaan käytetään uudelleen seuraavaan listaan.
Intian valtameren kaakkoisosassa on käytössä kolme listaa, jotka ovat Australian lista, Indonesian lista ja Papua-Uuden-Guinean lista. Mitään näista kolmesta listasta ei aloiteta alusta kauden vaihtuessa.
Tyynenmeren eteläosassa on käytössä yksi lista, jota ei aloiteta alusta kauden vaihtuessa.
Tuhot

Tuuli tuhoaa rakennuksia.
Hyökyaalto voi nousta, kun matalapaine imee vedenpinnan ylös.
Myrsky voi viedä tuulien ja tulvien mukana suolaista merivettä pelloille, mikä estää viljelyn jopa vuosiksi.
Saastunut vesi saattaa levittää tartuntatauteja.
Kaatosateet aiheuttavat tulvia.
Ukkonen katkoo sähköjä, ja salamaniskut sytyttävät tulipaloja.
Sateet saattavat aiheuttaa maanvyöryjä, etenkin vuoristoisilla seuduilla.
Trooppisten hirmumyrskyjen voimakkuutta mittaamaan on kehitetty Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikko.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ilmatieteen laitos: Tilastojen taustaa.
Hurricanes, as seen from orbit - Kuvia hurrikaaneista kiertoradalta otettuna.
Ilmastonmuutos ja ilmaston lämpeneminen
| --- | --- |
Syyt:  Kasvihuoneilmiö  Kasvihuonekaasu  Hiilidioksidi  Metaani  Auringon aktiivisuus  Ilmaston viileneminen  Milankovićin jaksot  Vulkanismi  Laattatektoniikka  Termohaliinikierto 
Vaikutukset:  Ilmastopakolaisuus  Merien happamoituminen  Merenpinnan nousu  Tulvat  Sadannan muutokset  Kuivuuskaudet  Lämpöaallot  Äärimmäiset sääilmiöt  Trooppiset hirmumyrskyt 
Tiede:  Hallitustenvälinen ilmastopaneeli IPCC  Ilmastoherkkyys  Ilmastomalli  Palautekytkennät  Kaupunkisaarekeilmiö  Keskiajan lämmin kausi  Pieni jääkausi  Hiilinielu  Otsonikato  Historialliset vaikutukset 
Keskustelu ja politiikka:  Hillitseminen  Hinku-verkosto  Sopeutuminen  Kioton sopimus  Kööpenhaminan ilmastokokous  UNFCCC  Päästökauppa  Sternin raportti  Uusiutuva energia  Energiansäästö  Oregonin vetoomus  Energiapolitiikka  Euroopan unionin energiapolitiikka  Suomen energiapolitiikka  Kiinan energiapolitiikka 
Hurrikaani Dennis 7. heinäkuuta 2005.
Harvinainen kuva, jossa on kolme eri-ikäistä trooppista myrskyä. Vasemmalla vasta kehittynyt myrsky, yläoikealla päivää vanhempi ja alaoikealla hirmumyrskyksi asti kehittynyt taifuuni Saomai.
Satelliittikuva hurrikaanista.
Vertailukuvassa Pohjois-Carolinan Hatteras Islandin rannikkoa ennen vuoden 2003 Isabel-hurrikaania (yllä) ja sen jälkeen (alla).