stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
USS Iowa (BB-61)
Rakentamisvaihe > Aseistus

Järeämmässä tykkipatterissa oli kolmessa tornissa yhdeksän 406 mm tykkiä, joilla pystyttiin ampumaan 1 200 kilogramman painoisia kranaatteja 38 kilometrin päähän. Yhdessä tykkitornissa palveli normaalitilanteessa noin 94 miestä. Toissijaisessa patterissa oli 20 kappaletta 127 mm tykkejä kymmenessä kaksoistornissa, joilla voitiin ampua 12 merimailin eli 22 kilometrin päähän. Lisäksi oli Oerlikon 20 mm- ja 40 mm ilmatorjuntakanuunoita.
Palvelus toisessa maailmansodassa

Iowa kuljetti presidentti Rooseveltia, ulkoministeri Cordell Hullia ja korkeaa sotilasjohtoa Casablancaan Ranskan Marokkoon, joka oli välipysähdys matkalla Teheranin konferenssiin. Saattuealusten joukossa tällä matkalla oli hävittäjä USS William D. Porter, jonka kannelta mereen pudonneen syvyyspommin räjähdys sai muut alukset tekemään väistöliikkeitä, koska U-veneen uskottiin hyökänneen saattuetta kohtaan.
Iowa järjesti 14. marraskuuta ilmatorjuntaharjoituksen, koska Roosevelt halusi nähdä kuinka alus pystyy puolustautumaan ilmahyökkäystä vastaan. Laivalta vapautettiin ilmapalloja harjoitusmaaleiksi, jonka jälkeen William D. Porter laukaisi vahingossa torpedon kohti taistelulaivaa. Kuultuaan tapauksesta presidentti Roosevelt halusi nähdä torpedon ja pyysi salaisen palvelun agenttia siirtämään pyörätuoliaan laivan kyljelle. Iowa alkoi tehdä väistöliikkeitä ja tähtäsi tykeillään William D. Porteria, koska sen pelättiin olevan osallisena salamurhajuonessa.
17. joulukuuta 1944 Task Force 38, johon kuului 13 lentotukialusta, 8 taistelulaivaa, 15 risteilijää ja noin 50 hävittäjä, oli suorittanut kolmen päivän ajan hyökkäyksiä japanilaisten lentokenttiä vastaan ja tukenut maihinnousuja Filippiinienmerellä. Seuraavana päivänä Taifuuni Cobra koetteli TF 38:aa sen suorittaessa polttoainetäydennystä, minkä seurauksena kolme hävittäjää menetettiin. Iowa menetti yhden lentokoneen ja joutui palaamaan korjattavaksi San Franciscoon, jonne se saapui seuraavana vuonna 15. tammikuuta. Se oli telakalla maaliskuun 19. päivään. Tällöin asennettiin mm. uusi tulenjohtotutka.
Palvelus toisessa maailmansodassa > Sodan jälkeinen aika

Heinäkuussa operaatio Crossroads -atomipommitestin jälkeen taistelulaiva USS Nevada päätettiin käyttää maalina harjoituksessa, johon myös Iowa osallistui. Se ei yhdessä hävittäjän ja raskaan risteilijän kanssa onnistunut kokonaan upottamaan Nevadaa, joten sitä ammuttiin vielä yhdellä ilmasta pudotetulla torpedolla. Iowa siirrettiin reservilaivastoon San Franciscossa 24. maaliskuuta 1949.
Palvelus Korean sodassa

Iowa otettiin uudelleen palvelukseen 25. elokuuta 1951 ja seuraavan vuoden maaliskuussa se purjehti Korean aluevesille osallistuakseen taistelutoimiin Pohjois-Koreaa vastaan. Se määrättiin Yhdysvaltain 7. laivaston komentajan vara-amiraali Robert P. Briscoen lippulaivaksi 1. huhtikuuta. Ensimmäisessä taisteluoperaatiossaan se tulitti vihollisen huoltoreittejä Sŏngjinin alueella.
Iowan helikopteri pelasti 9. kesäkuuta merestä lentotukialus USS Princetonin alasammutun lentäjän. Heinäkuussa saapui uusi kapteeni Joshua W. Cooper.
23. syyskuuta YK joukkojen komentaja kenraali Mark W. Clark vieraili Iowalla seuraamassa taistelutoimia, jolloin tuhottiin tärkeä ammusvarasto. Seuraavassa kuussa Operaatio Decoyssa vihollisjoukot yritettiin vetää Kojen alueelle taistelulaivan tykkien ulottuville. Tällöin se suojasi ilmatorjuntatykeillään maihinnousujoukkojen komentoalus USS Mount McKinleytä.
Iowa poistettiin palveluksesta ja siirrettiin Atlantin reservilaivastoon Philadelphiaan 24. helmikuuta 1958.
Uudelleen palvelukseen (1982–1984)

Osana presidentti Ronald Reaganin ja laivastoministeri John Lehmanin suunnitelmaa 600 aluksen laivastosta Iowa hinattiin New Orleansin telakalle modernisoitavaksi. Tällöin poistettiin kaikki ilmatorjuntatykit, koska niiden katsottiin olevan tehottomia uudenaikaisia suihkuhävittäjiä ja meritorjuntaohjuksia vastaan. Seuraavaksi se hinattiin Ingalls Shipbuildingin telakalle Pascagoulaan, jossa siihen asennettiin kehittynein saatavilla ollut aseistus, johon lukeutui neljä laukaisualustaa 16 AGM-84 Harpoon -ohjukselle, kahdeksan laukaisualustaa 32 BGM-109 Tomahawk -ohjukselle ja neljä Phalanx CIWS -ohjusten ja lentokoneiden torjuntaan. Vuonna 1986 sille asennettiin ensimmäisenä laivaston aluksena RQ-2 Pioneer -tiedustelulennokki maalinetsintään käytettäväksi. Parannuksia tehtiin myös tutka-, tulenjohto- ja elektronisen sodankäynnin järjestelmiin.
Iowa otettiin virallisesti käyttöön toistaiseksi viimeistä kertaa 28. huhtikuuta 1984, jolloin sen kapteeniksi nimitettiin Gerald E. Gneckow. Loppuvuoden alus oli koeajolla Keski-Amerikan alueella, jossa se osallistui eräisiin humanitaarisiin operaatioihin.
Uudelleen palvelukseen (1982–1984) > Räjähdysonnettomuus 1989

19. huhtikuuta 1989 kello 9:55 räjähdys laivan 2. tykkitornissa surmasi 47 miehistön jäsentä. Aluksen päällikkö Fred P. Moosally oli antanut käskyn ladata tykkitornin kaikki kolme putkea, mutta lataamista ei ehditty suorittaa loppuun ennen kuin valtaisa räjähdys vavisutti koko laivaa. Onnettomuus oli yksi laivaston rauhan ajan tuhoisimmista.
Laivastoministeriön tutkimuksessa päädyttiin siihen tulokseen, että tykkimies Clayton Hartwig oli aiheuttanut räjähdyksen tahallaan ja yrittänyt saada sen näyttämään vahingolta. Hänen arveltiin tehneen itsemurhan, koska hänen suhteensa toiseen merisotilaaseen oli päättynyt. Myöhemmissä tutkimuksissa ei löydetty mitään todisteita Hartwigin osallisuudesta. Government Accountability Officen ja Sandia National Laboratories'n tutkijat totesivat, että räjähdyksen saattoi aiheuttaa vialliset ruutipussit ja pussien väärä käsittely.
Reservilaivastossa vuodesta 1990

Neuvostoliiton romahdettua 1990-luvun alussa Yhdysvaltain puolustusmäärärahoja alettiin leikata, minkä vuoksi taistelulaivojen ylläpidosta tuli kannattamatonta. Niistä taistelulaivoista, jotka otettiin uudelleen palvelukseen 1980-luvulla, Iowa jäi ensimmäisenä pois aktiivikäytöstä 26. lokakuuta 1990. San Franciscon kaupunginvaltuusto päätti äänin 8–3 kieltäytyä ottamasta Iowaa museolaivaksi vastalauseena Irakin sodalle ja seksuaalivähemmistöjen palveluskiellolle armeijassa. Historic Ships Memorial at Pacific Square -yhdistyksen johtaja Merylin Wong kaavailee laivasta kunnianosoitusta homojen ja lesbojen palvelukselle asevoimissa.
Los Angelesin kaupunginvaltuusto hyväksyi yksimielisesti Iowan sijoittamisen kaupungin satamaan Sille tehtiin Richmondin satamassa muutostöitä ja siirrettiin kesäkuussa 2012 museolaivaksi San Pedroon Los Angelesiin
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USS Iowa (BB-61) Wikimedia Commonsissa
Iowa-luokan taistelulaivat
USS Iowa ampuu tykeillään Kojen rannikolla 17.10.1952
Kuva vuoden 1989 räjähdysonnettomuudesta laivan 2. tykkitornissa.
StreetPass Mii Plaza

| StreetPass Mii Plaza |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo SDD, Good-Feel, Grezzo, Spike Chunsoft, Prope
Julkaisija:  Nintendo
Säveltäjä:  Kenji Yamamoto
Julkaistu:  JP 26. helmikuuta 2011 EU 25. maaliskuuta 2011 NA 27. maaliskuuta 2011 AUS 31. maaliskuuta 2011
Lajityyppi:  RPG, pulma, shoot 'em up
Pelimuoto:  Yksinpeli
Alusta:  Nintendo 3DS
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
StreetPass Mii Plaza (すれちがいMii広場 Surechigai Mī Hiroba) on sovellus, joka on esiasennettu kaikille Nintendo 3DS-järjestelmille. Pelissä pelaaja voi tavata muiden pelaajien Mii-hahmoja StreetPass-palvelun kautta sekä olla verkossa Nintendo Networkin kautta ja olla vuorovaikutuksessa niiden kanssa. StreetPass Mii Plaza on sovellus, joka käyttää Nintendo 3DS:n StreetPass toiminnallisuutta, jossa järjestelmä voi havaita ja vaihtaa tietoja muiden lähellä olevien järjestelmien ollessa lepotilassa. Peli pyörii pelaajan valitseman Mii-hahmon ympärillä, jota voidaan muokata minipeleistä ansaituilla tarvikkeilla, muokattavien viestien sekä joidenkin valinnaisten tykkäystietojen rinnalla.
Käännös suomeksi
Stefanie Horovitz

Stefanie Horovitz vuonna 1915.
Stefanie Horovitz tai Stefania Horovitz (1887 Varsova - 1942 Treblinka) oli puolalainen, juutalaistaustainen kemisti.
Horovitzin isä oli tunnettu muotokuvamaalari Leopold Horovitz. Perhe muutti Wieniin vuonna 1890 ja Horovitz aloitti yliopisto-opintonsa vuonna 1907 ja hänestä tuli orgaanisen kemian tohtori vuonna 1914. Tohtoritutkinnon jälkeen hän pääsi mukaan Otto Hönigschmidin ryhmään tutkimaan radiumia. Työssään hän löysi thoriumin isotoopit.
Horovitzin tieteellinen ura päättyi ensimmäisen maailmansodan lopulla perheasioden ja poliittisten levottomuuksien vuoksi. Hän perusti yhdessä Alfred Adlerin koulukuntaan kuuluvan Alice Friedmannin kanssa lapsille tarkoitetun terapiatalon. Hän palasi Varsovaan sisarensa luo vuonna 1937 ja heidät vietiin Varsovan gettoon vuonna 1942.
Vuoden 1940 jälkeen Horovitzin vaiheet ovat epäselvät. Eräiden tietojen mukaan hän olisi kuollut jo vuonna 1940. Toisten tietojen mukaan hän joutui sisarensa kanssa Treblinkaan vuonna 1942, minkä leirin dokumentit vahvistavat.
Aiheesta muualla

http://link.springer.com/article/10.1007/BF01521416
http://zenodo.org/record/2385115#.YlA7NjWU9PY
Stefanie Japp

Stefanie Japp (s.23. toukokuuta 1972, Zürich, Sveitsi) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten tv-sarjoista Kriminalisti, jossa hän näytteli Jana Wagneria, Hintern Gittern - Der Frauenknast, M.E.T.R.O - Ein Team Leben auf Tod, Vier Frauen un ein Todesfall, Kahden keikka ja Tatort.
Hän on näytellyt myös elokuvissa Rascals on the Road (2005) ja Champions (2009).
Stefanie Jappin isä on saksalainen ja äiti sveitsiläinen.
Aiheesta muualla

Stefanie Japp Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Soye

| Soye |
| --- | --- |
 Soye
 Koordinaatit: 14°13′50″N, 4°16′45″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Moptin alue
Piiri:  Moptin piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  835 km²
Väkiluku (2009):  21 200
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Soye on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Moptin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerin ja sen sivujoen Banin välisellä tulva-alueella 35 kilometriä Moptista etelään. Kunnassa on 21 200 ja kylässä 2 000 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede ja ilmasto

Soyen kunnan pinta-ala on 835 neliökilometriä. Se rajoittuu luoteessa Moptin piirin Ouro Modin ja Koubayen, pohjoisessa Socouran ja koillisessa Sion sekä kaakossa Djennén piiri Fakalan, etelässä Femayen ja Deraryn ja lännessä Kéwan kuntiin.
Kunta sijaitsee Nigerin sisämaasuiston tulva-alueella. Sen läpi virtaavat Niger ja Bani, jotka muodostavat sadekaudella lukuisia väliaikaisia järviä kuten Dibonti, Diwakou ja Tounké. Tulva-aluetta käytetään maanviljelyyn, jokien ja järvien rantoja laidunmaana. Tulvan yläpuolelle jäävät alueet ovat aroa, jolla kasvaa piikkipensaita ja puita. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on keskimäärin 450 millimetriä.
Asutus

Kuntaan kuuluu 26 kylää: Dankoussa, Djeme, Doubéna, Koumétaka, Megou, Moupa-kabio, Sahona, Sanguira, Sare-balla, Sare-beydari, Sare-coura, Sare Dina, Sare-heyyre, Sare-ibbe, Seguera, Singa, Songopaouro mayo, Songopa-ouro Hamadi, Soye, Sorguéré, Taga, Teké, Teketia, Tondougou, Toumaye ja Toumoura. Suurimmat kylät ovat Soye ja noin 3 000 asukkaan Sahona.
Asukkaat ovat etupäässä fulbeja, bozoja, bambaroita ja markoja. Yleisin kieli on fulani ja vallitseva uskonto islam.
Liikenne, elinkeinot ja palvelut

Kunnan liikenneyhteydet ovat huonot. Liikennöinti tapahtuu etupäässä maastoautoilla ja veneillä. Muita välineitä ovat hevoskärryt ja moottoripyörät.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi (60 % tuotannosta), hirssi (26 %), maissi (13 %), lehmänpapu, maapähkinä, durra, okra ja vihannekset. Kalastusta harjoittavat varsinkin bozot ja somonot, joiden saaliista suuri osaa menee myytäväksi. Myös kaupan ja käsityöammattien merkitys on huomattava. Viljaa, kalaa, karjaa, maitoa ja vihanneksia viedään myytäväksi Sion, Kouakouroun, Moptin, Sofaran ja Somadougoun viikoittaisille markkinoille. Kaupankäyntiä vaikeuttavat tieyhteyksien puuttuminen tulva-aikaan ja pitkä venematka esimerkiksi Moptiin. Teollisuutta ja matkailupalveluja kunnassa ei ole lainkaan.
Kunnassa toimii kolme alakoulua, Soyen yläkoulu, kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) ja 24 lukutaitokeskusta. Terveyspalvelut käsittävät Soyen terveyskeskuksen, jonka toiminta on henkilökunnan ja tarvikkeiden puutteen takia hyvin heikkoa. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja, mutta asukkaat joutuvat usein käyttämään saastunutta pintavettä. Muihin palveluihin kuuluu joukko kauppoja, viljavarasto, riisinkuorimakone ja toimimaton mylly.
Sokkokiitäjä (perhonen)

| Sokkokiitäjä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Aitoperhoset Ditrysia
Yläheimo::  Kehrääjämäiset Bombycoidea
Heimo::  Kiitäjät Sphingidae
Alaheimo::  Smerinthinae
Suku::  Smerinthus
Laji::  caecus
Kaksiosainen nimi
 Smerinthus caecus  Ménétriès, 1857 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sokkokiitäjä (Smerinthus caecus) on keskikokoinen kiitäjäperhoslaji. Sitä ei toistaiseksi ole tavattu Suomesta.
Koko ja ulkonäkö

Sokkokiitäjä muistuttaa hyvin paljon silmäkiitäjää (Smerinthus ocellatus) ja vaihtelee ulkonäöltään hyvin vähän. Etusiivet ovat harmaanruskeat, siiven keskiosassa on kaksi tummanruskeaa poikkiviirua, joista sisempi tekee tasaisen kaarteen ja poikkivirujen väliin jää valkoinen keskitäplä. Siiven kärkiosan vaaleassa kuviossa poikkijuova muodostaa kaksi kärkeä. Takasiipi on pohjaväriltään ruusunpunainen ja reunojaan kohti oranssinsävyinen. Siivessä on iso sini-musta silmätäplä, joka jakaantuu tummalla juovalla kahtia. Ruumis on harmaanruskea, mutta keskiruumiin selkäpuoli suklaanruskea. Siipiväli 50–65 mm.
Lähisukuisesta ja Suomessakin varsin yleisestä silmäkiitäjästä sokkokiitäjä eroaa etenkin pienemmän kokonsa vuoksi ja etusiipien kuvioinnin perusteella.
Toukka on sinivihreä tai vihreä, kauttaaltaan vaaliden nystyjen peittämä ja sen sivuilla on vaaleita vinojuovia. Toukan peräpäässä on loppuvaiheessa turkoosinsininen piikki.
Smerinthus caecus ♂
Smerinthus caecus ♂  △
Levinneisyys ja lentoaika

Sokkokiitäjä on itäinen laji, jonka levinneisyys Euroopassa rajoittuu Venäjälle. Venäjällä levinneisyys jatkuu laajalti Siperiaan sekä edelleen Mongoliaan, Kiinan pohjoisosiin, Japaniin ja Koreaan. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena kesäkuun alusta heinäkuun alkuun. Suomea lähimpänä laji elää Laatokan kaakkoispuolella ja Pietarin ympäristössä.
Elinympäristö ja elintavat

Sokkokiitäjää tavataan pääasiassa sekametsissä ja niiden laitamilla, sekä pajuja ja koivuja kasvavilla vesistöjen reunamilla. Se on harvalukuinen ja saattaa esiintyä pitkiä aikoja huomaamattomana. Lähimpien sukulaistensa tapaan aikuinen perhonen on lyhytikäinen eikä nauti lainkaan ravintoa, mutta koiraat tulevat helposti valolle. Kotelo talvehtii.
Ravintokasvi

Toukka elää mm. pajuilla (Salix).
Aiheesta muualla

lepidoptera.ru (englanniksi)
lepidoptera.pl[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Sofia Assefa

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sofia Assefa Pekingin MM-kilpailuissa 2015. |  Sofia Assefa Pekingin MM-kilpailuissa 2015. |  Sofia Assefa Pekingin MM-kilpailuissa 2015. |  |
Maa:   Etiopia
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | 3 000 m ej |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Moskova 2013 | 3 000 m ej |  |
| Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Hopeaa | Nairobi 2010 | 3 000 m ej |  |
|  Hopeaa | Marrakech 2014 | 3 000 m ej |  |
| Afrikan kisat  | Afrikan kisat  | Afrikan kisat  |  |
|  Kultaa | Brazzaville 2015 | 3 000 m ej |  |
Sofia Assefa Abebe (s. 14. marraskuuta 1987 Addis Abeba) on etiopialainen yleisurheilija, jonka päälaji on 3 000 metrin estejuoksu.
Assefa sijoittui Addis Abeban Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2008 estejuoksussa neljänneksi. Pekingin olympialaisissa hän karsiutui saman lajin alkuerissä. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 12:nneksi.
Assefa sai Afrikan-mestaruuskilpailuissa Nairobissa 2010 hopeaa 3 000 metrin estejuoksussa ajalla 9.32,58. Saman vuoden Splitin maanosien cupissa hän sijoittui kolmanneksi ja Daegun MM-kilpailuissa 2011 kuudenneksi.
Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui alun perin kolmanneksi ajalla 9.09,84, mutta nousi myöhemmin hopealle kun Julija Zaripova hylättiin dopingin vuoksi. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 Assefa sijoittui kolmanneksi ajalla 9.12,84.
Assefa saavutti hopeaa 3 000 metrin estejuoksussa Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2014 ajalla 9.30,20. Hän sai samassa lajissa kultaa vuoden 2015 Afrikan kisoista ja oli neljäs Pekingin MM-kilpailuissa 2015. Rion olympialaisissa 2016 hän sijoittui viidenneksi ajalla 9.17,15. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui alkuerissä.
Assefa on juossut kolme kertaa estejuoksun Etiopian ennätyksen: 9.15,04 Roomassa 26. toukokuuta 2011, 9.09,00 Oslossa 7. kesäkuuta 2012 ja 9.07,06 Hengelossa 11. kesäkuuta 2017.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sofia Assefa Wikimedia Commonsissa
Stafford (täsmennyssivu)

Stafford voi tarkoittaa seuraavia:
Paikannimenä

Stafford, englantilainen kaupunki ja hallintopiiri
Staffordin piirikunta, piirikunta Virginiassa, Yhdysvalloissa
Sukunimenä

Drew Stafford (s. 1985), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Ed Stafford (s. 1975), englantilainen tutkimusmatkailija ja retkeilijä
Garrett Stafford (s. 1980), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Greg Stafford (1948–2018), yhdysvaltalainen pelisuunnittelija ja fantasiakirjailija
Harry Stafford (1869–1940), englantilainen jalkapalloilija
James Francis Stafford (s. 1932), yhdysvaltalainen kardinaali
Jo Stafford (1917–2008), yhdysvaltalainen poplaulaja
John Stafford (k. 1452), englantilainen valtiomies
Matthew Stafford (s. 1988), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Michelle Stafford (s. 1965), yhdysvaltalainen näyttelijä
Terell Stafford (s. 1966), yhdysvaltalainen jazztrumpetisti
Thomas Stafford (1930–2024), yhdysvaltalainen astronautti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Stafford”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Stang

Stang on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Arnold Stang (1918–2009), yhdysvaltalainen näyttelijä
Emil Stang (1834–1912), Norjan pääministeri
Fredrik Stang (1867–1941), norjalainen juristi ja poliitikko
Fredrik Stang Lund (1859–1922), norjalainen juristi ja poliitikko
Georg Stang (1858–1907), norjalainen upseeri ja poliitikko
Jacob Stang (1830–1907), norjalainen poliitikko
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Street Commando

| Street Commando Big Syke |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2001 – 2002
 Julkaistu: 21. toukokuuta, 2002
 Tuottaja(t): Big Syke
 Tyylilaji: Gangsta Rap
 Levy-yhtiö: RideOnUm/Riviera Records
Big Syken muut julkaisut
| Big Syke Daddy (2001) | Street Commando (2001) | Big Syke (2002) |
Street Commando on kolmas studioalbumi rap-artisti Big Sykeltä. Albumi ilmestyi vuonna 2002.
Kappalelista

| # | Kappale | Vieraileva(t) artisti(t) | Tuottaja(t) | Kesto |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 01. | "All I Ever Wanted" |  |  | 3:52 |
| 02. | "Get 'Um" | Ju & Jelani |  | 3:55 |
| 03. | "Ghetto Passion" | Mopreme Shakur |  | 4:47 |
| 04. | "I Know" |  |  | 3:52 |
| 05. | "Mista Mista Dopeman" |  | Khayree | 5:05 |
| 06. | "How You Gone Act" |  |  | 3:19 |
| 07. | "Right Now" |  | Vachik Aghaniantz | 4:12 |
| 08. | "Street Commando" | Napoleon & Young Noble |  | 4:11 |
| 09. | "Fuck That Bitch" | Ju & Jelani |  | 3:20 |
| 10. | "Come & Go" |  |  | 4:43 |
| 11. | "Ghetto Newz" | Ju & Jelani |  | 4:03 |
| 12. | "Riiidaz" |  |  | 4:00 |
| 13. | "My Niggaz" | Kastro & E.D.I. | Vachik Aghaniantz | 5:10 |
| 14. | "Never" |  |  | 4:12 |
| 15. | "God Help Me" |  | Vachik Aghaniantz | 4:10 |
| 16. | "Seemz To Hang On" |  |  | 4:56 |
Sneakers

| Sneakers |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Phil Alden Robinson
Käsikirjoittaja:   Phil Alden Robinson  Lawrence Lasker   Walter F. Parkes 
Tuottaja:   Walter F. Parkes  Lawrence Lasker 
Säveltäjä:   James Horner  Branford Marsalis 
Kuvaaja:  John Lindley
Leikkaaja:  Tom Rolf
Tuotantosuunnittelija:  Patrizia von Brandenstein
Lavastaja:   Samara Schaffer  Keith Brian Burns  James Murakami  James Tocci 
Pääosat:   Robert Redford  Sidney Poitier  Ben Kingsley  Dan Aykroyd  Mary McDonnell  River Phoenix 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:  1992
Kesto:  126 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  23 miljoonaa dollaria
Tuotto:  105 232 691 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sneakers on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut elokuva, jonka on ohjannut Phil Alden Robinson. Sen pääosissa näyttelevät muun muassa Robert Redford, Sidney Poitier, Ben Kingsley, Dan Aykroyd, Mary McDonnell ja River Phoenix.
Sitä on kuvailtu caper-elokuvaksi tai kevyeksi jännäriksi.
Juoni

Sneakers on tarina hakkereista, jotka tekevät yritysten tietoturvatarkistuksia koettamalla murtautua niiden tietojärjestelmiin. Martin Bishop (Robert Redford) on tietoturva-asiantuntija, joka tovereineen saa tehtävän hankkia ”mustan laatikon”, jolla pystyy murtamaan kaikki salasanat. Paljastuu kuitenkin asioita, joiden perusteella maan turvallisuus saattaa olla vaarassa toimeksiannon vuoksi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robert Redford  | … |  Martin Bishop   |
|  Dan Aykroyd  | … |  Mother   |
|  Ben Kingsley  | … |  Cosmo   |
|  Mary McDonnell  | … |  Liz   |
|  River Phoenix  | … |  Carl   |
|  Sidney Poitier  | … |  Crease   |
|  David Strathairn  | … |  Whistler   |
|  Timothy Busfield  | … |  Dick Gordon   |
|  George Hearn  | … |  Gregor   |
|  Eddie Jones  | … |  Buddy Wallace   |
|  Donal Logue  | … |  Dr. Gunter Janek   |
|  Lee Garlington  | … |  Dr. Elena Rhyzkov   |
|  Stephen Tobolowsky  | … |  Dr. Werner Brandes   |
|  James Earl Jones  | … |  Mr. Bernard Abbott   |
|  Jojo Marr  | … |  nuori Cosmo   |
|  Gary Hershberger  | … |  nuori Bishop   |
Lähde:
Tuotanto

Käsikirjoittajat Walter Parkes ja Larry Lasker olivat kämppäkavereita Yalen yliopistossa. Myöhemmin heistä tuli menestyksekäs elokuvatuottajapari. He saivat Oscar-ehdokkuuden käsikirjoituksestaan elokuvaan WarGames (1983), joka oli ensimmäinen elokuva, jossa kuvattiin tietoverkkojen haavoittuvuuksia. Tehdessään tutkimustyötä siihen elokuvaan vuonna 1981 he törmäsivät termiin sneakers, joka tarkoitti tietoturvallisuusalan asiantuntijoita. He kauppasivat ideaa "huipputeknisestä Likaisesta tusinasta" studioille ensimmäisen kerran vuonna 1983. He lyöttäytyivät yhteen Phil Alden Robinsonin kanssa, mutta kesti vielä vuosikausia, ennen kuin heidän yhteinen käsikirjoituksensa eteni tuotantoon asti. Ennen Sneakersin valmistumista Robinson ehti käsikirjoittaa ja ohjata elokuvan Unelmien kenttä (1989), joka osoittautui yllätysmenestykseksi, ansaitsi käsikirjoituksesta Oscar-ehdokkuuden ja valittiin sittemmin National Film Registryn kokoelmaan. Sneakersin käsikirjoitusta kehitellessään miehet tapasivat mm. Cap’n Crunchin eli John Draperin, maineikkaan hakkerin, joka antoi innoituksen elokuvan Cosmo-hahmolle, ja tietoturvayhtiön perustajan, joka oli entinen CIA:n työntekijä.
Parkes ja Lasker halusivat Robinsonin elokuvansa ohjaajaksi, mutta tämä ei ollut kiinnostunut. He pyysivät Robinsonilta listaa hänen suosikkinäyttelijöistään. Parkes ja Lasker onnistuivat kiinnittämään listalta Redfordin. Kun Redford oli saatu mukaan, Robinson suostui ohjaajaksi. Redfordin vuoksi myös monet muut näyttelijät suostuivat mukaan.
Kuvaukset alkoivat lokakuussa 1991.