stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Itävallan avaruusjärjestö
Historia

Itävallan avaruusjärjestö (ASA) perustettiin vuonna 1972. Vuosina 1977–1987 sitä kutsuttiin Itävallan aurinko- ja avaruusjärjestöksi (ASSA), jollon valmistauduttiin liittymään Euroopan avaruusjärjestöön (ESA) edistämään avaruusteknologiaa. Vuonna 1987 Itävallasta tuli ESA:n jäsen ja organisaation nimi muutettiin ASA:ksi.
Tärkeitä ASA-projekteja olivat ensimmäisen itävaltalaisen astronautin Franz Viehböckin lento Mir-avaruusasemalle vuonna 1991 sekä yhteistyö SPACELAB-1:ssä, kansainvälisessä ISS-avaruusasemassa ja GALILEO-projektissa.
Vuonna 2004 se sulautui Itävallan tutkimuksen kehitysorganisaatioon (FFG) (saks. Österreichische Forschungsförderungsgesellschaft (FFG)).
Vuonna 2005 Itävallan avaruusjärjestö siirrettiin Aeronautics and Space Agencylle (englanninkielinen nimi Aeronautics and Space Agency säilyttää vakiintuneen lyhenteen ASA). Se liitettiin syyskuussa 2004 perustetun Itävallan tutkimuksen edistämisviraston (FFG) tutkimusinfrastruktuuriorganisaatioon, ja se toimii tiedeministeriön alaisuudessa. Tutkimuksen ja kehityksen toiminnallinen puoli on sisällytetty vuonna 2002 alkaneeseen Itävallan avaruussovellusohjelmaan (ASAP) sekä lukuisiin yliopistojen ja yliopistojen ulkopuolisiin erityishankkeisiin. Viraston on siitä lähtien palvellut kansainvälistä ja "Itävallan taloutta ja tiedettä kansainvälisen ilmailualan telakointiasemana ja keskeisenä yhteyspisteenä kaikkien ilmailu- ja avaruustoimintaan liittyvien toimintojen" koordinointia. Samaan aikaan sen rinnalle asetettiin ilmailu- ja avaruusalan neuvottelukunta, joka "tukee FFG:n hallintoa sekä itse viraston johtamista, erityisesti ilmailuteollisuuden strategioiden kehittämisessä."
Aerospace Agencyn johtaja oli (2012) Harald Posch ja neuvottelukunnan puheenjohtaja (sen perustamisesta lähtien) Peter Jankowitsch. Heinäkuussa 2015 Andreas Geisler nimitettiin viraston johtajaksi Harald Poschin seuraajaksi, joka kuoli toukokuussa 2015.
Vuonna 2016 menot olivat noin 65 miljoonaa euroa. Tästä noin 48 miljoonaa euroa oli tarkoitettu ESA:n maksuihin (18 miljoonaa euroa ESAn pakolliseen ohjelmaan ja noin 30 miljoonaa euroa valinnaisiin ohjelmiin).[
Tehtäviä

Järjestön tehtäviä ovat:
Itävallan ilma- ja avaruuspolitiikan täytäntöönpano
Itävallan edustus EU:n[12], Euroopan avaruusjärjestö ESA:n ja EUMETSAT:n elimissä
Kahdenvälisiin ilmailu- ja avaruusohjelmiin osallistumisen organisointi ja hallinta (ESA / EUMETSAT / ACARE ohjelmaan osallistuminen)
Itävallan ilma- ja avaruusklusterin kestävä kehitys ja vahvistaminen
Ulkoministeriön tuki avaruuteen liittyvissä aiheissa, mm. Itävallan edustus UN-COPUOS:ssa
Ilmailu- ja avaruusalan tapahtumien, koulutus- ja koulutustoiminnan järjestäminen ja hoitaminen
Aiheesta muualla

Itävallan tutkimuksen kehitysorganisaation (FGG) kotisivut ffr.at
Hōzan Yamamoto

Hōzan Yamamoto (jap. 山本 邦山; 6. lokakuuta 1937 – 10. helmikuuta 2014) oli japanilainen shakuhachinsoittaja, säveltäjä ja musiikkipedagogi.
Yamamoto valmistui musiikkikorkeakoulusta vuonna 1962. Hän perusti vuonna 1966 Reibo Aokin ja Katsuya Yokoyaman kanssa Shakuhachi Sanbon Kai -trion. Vuodesta 1967 lähtien hän teki genrerajat ylittänyttä yhteistyötä, aluksi jazzin parissa. Yamamoton yhteistyökumppaneiden joukossa olivat Ravi Shankar, Jean-Pierre Rampal, Tony Scott ja Gary Peacock. Hän oli 1970–1980-luvuilla johtava soittimensa taitaja, joka teki sadoittain levytyksiä ja sai lukuisia palkintoja.
Yamamoto luennoi Tokion taideyliopistossa. Hän sai Elävän kansallisaarteen arvonimen vuonna 2002. Hänen johdollaan opiskeli muiden muassa Elliot Weisgarber.
Hendrik Kersken

| Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten purjehdus | Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten purjehdus | Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten purjehdus | Maa:   Alankomaat> .Miesten purjehdus |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Amsterdam 1928 | 8mR |  |
Hendrik ("Henk") Kersken (6. tammikuuta 1880 – 3. joulukuuta 1967) oli alankomaalainen purjehtija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja sai kahdeksan metrin luokassa Hollandialla hopeaa.
Honda Wave

Honda Wave 125 S (2007)
Hondan nelitahtinen SOHC-moottori lepää runkoputken alla
Euroopassa Wavea markkinoidaan nimellä Innova.
Honda Wave 125i:n aiempaa suurempi tavaralokero kuljettajan istuimen alla (2012-malli).
Honda Wave on helppokäyttöinen moottoripyörä, joka on suosittu erityisesti Kaakkois-Aasiassa. Sen juuret juontavat Honda Cub -mopediin, joka esiteltiin 1950-luvulla. Euroopassa Wave-mallistoa markkinoidaan nimellä Innova. Aasiassa on saatavilla myös 100 cm³ versio. Honda Waven edustamaa moottoripyörätyyppiä, joka on mopedin ja skootterin välimuoto, kutsutaan englanniksi underbone tai step-through -nimellä  ja Filippiineillä kapchaiksi.
Honda Wave ei ole varsinainen skootteri, koska sitä ohjataan jalkatapeilla, sen pyöräkoko on 17 tuumaa, ja siinä on neljä vaihdetta. Kytkin on automaattinen. Toisioveto hoidetaan ketjulla, joka on koteloitu ketjusuojalla. Pyörän runko on yksiputkinen, ja moottori lepää runkoputken alla etuviistossa. Moottori on nelitahtinen ja siinä on yksi kannen yläpuolinen nokka-akseli (SOHC). Venttiileitä on kaksi. Polttoainesäiliö on istuimen alla ja sen vetoisuus on nelisen litraa. Penkin alta löytyy käyttökelpoinen säilytystila, jota Honda markkinoi nimellä "U-Box".
Pyörä kuluttaa vähintään 91-oktaanista bensiiniä noin 2,5 litraa / 100 km. Käynnistys suoritetaan joko polkimella tai sähköstartilla. Kalleimmissa malleissa on edessä levyjarru ja takana rumpu. 125-kuutioisen version huippunopeus on noin 95 km / h ja 100-kuutioisen noin 80 km / h. Wave-sarjan kehittynein malli on 125-i, jossa on kaasuttimen sijasta polttoaineen ruiskutus.
Tekniset tiedot > NF 125 S

Nelitahtinen, ilmajäähdytteinen yksisylinterinen 124,9 cm³ SOHC
Sähkö- ja / tai polkukäynnistys
Neljä vaihdetta (kaikki alas) - ylimmästä vaihteesta voi vaihtaa suoraan vapaalle pysähdyksissä (Rotary Gear)
Leveys 703 mm, korkeus 1881 mm?, pituus 1060 mm
Akseliväli 1239 mm
Paino sähköstartilla 98 kg, ilman 96 kg
Sytytys CDI
Jarrut (edessä) levy, (takana) rumpu
Renkaat (edessä) 60/100-17, (takana) 70/90-17
12 v sähköjärjestelmä, huoltovapaa akku 12 v 3,5 Ah (2,5 Ah ilman sähköstarttia)
Polttoainetankki 3,7 litraa 91-oktaanista bensiiniä (tai 10 % etanolia)
Huoltoväli 4000 km
Teho 6,84 kW / 7500 rpm (9,5 hv)
Ajovalot 2 x 18 W (hehkulanka)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Honda ANF 125 Innovan esite PDF-muodossa (Arkistoitu – Internet Archive)(englanniksi)
ANF125i Innovalle omistetut sivut (Arkistoitu – Internet Archive)(englanniksi)
Hưng Yên (maakunta)

Maakunta Vietnamin kartalla
Hưng Yên on maakunta Vietnamissa Punaisenjoen suistossa eli Đồng Bằng Sông Hồngin alueella. Sen pääkaupunki on  Hưng Yên. Vuonna 2009 maakunnassa oli 1 128 702 asukasta. Sen pinta-ala on 923,5 km².
Hưng Yênin pääasialliset  etniset ryhmät ovat varsinaiset vietnamilaiset, hoat, tàyt ja san diut. Maakunnassa viljellään hedelmäpuita, kuten longania ja litsejä.
Həsən Əliyev

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Həsən Əliyev vuonna 2021. |  Həsən Əliyev vuonna 2021. |  Həsən Əliyev vuonna 2021. |  |
Maa:   Azerbaidžan
Miesten kreikkalais-roomalainen paini
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Moskova 2010 | 60 kg |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Pronssia | Baku 2015 | 66 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Baku 2010 | 60 kg |  |
|  Hopeaa | Vantaa 2014 | 66 kg |  |
|  Pronssia | Dortmund 2011 | 60 kg |  |
|  Pronssia | Tbilisi 2013 | 66 kg |  |
|  Pronssia | Riika 2016 | 71 kg |  |
Həsən Əliyev (s. 14. marraskuuta 1989) on azerbaidžanilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, maailman- ja Euroopan mestari.
60-, 66- ja 71-kiloisten sarjoissa paininut Əliyev voitti maailmanmestaruuden Moskovassa 2010 ja Euroopan mestaruuden Bakussa samana vuonna. Lisäksi hän on saavuttanut yhden EM-hopean, kolme EM-pronssia ja yhden pronssin Euroopan kisoista.
Heikki Kokkonen (valokuvaaja)

Heikki Kokkonen (s. 1957) on suomalainen luontovalokuvaaja. Kokkonen on kotoisin Värtsilästä ja asuu nykyisin Ilomantsissa.
Valokuvateoksia

Karjalan saloilla; kuvat Heikki Kokkonen ; teksti Leo Mäkelä. H. Kokkonen, Ilomantsi 1993, ilmestyi englanniksi nimellä A Karelian wilderness. H. Kokkonen, Ilomantsi 1995
Luojan suuruutta ihmettelen: luontokuvia. Koliprint, Eno 1993
Elämä on lahja; tekijät Heikki Kokkonen, Kirsi Vento. H. Kokkonen, Ilomantsi 1994
Vuoden kierto Pohjois-Karjalassa; kuvat Heikki Kokkonen ; teksti Leo Mäkelä. H. Kokkonen, Ilomantsi 1996
Itä-Suomen soilla - Bogs of Eastern Finland; kuvat ja teksti Heikki Kokkonen ; English text Roy Goldblat. H. Kokkonen, Ilomantsi 1999
Valon tie - The road of light. H. Kokkonen, Ilomantsi 2001
Itä-Suomen ikimetsiä - Eastern old forests; kuvat Heikki Kokkonen; teksti Leo Mäkelä; English text Roy Goldblatt; picture text Mirja Varis. Heikki Kokkonen, Ilomantsi 2003
Pohjois-Karjalan luontokirja; kuvat Heikki Kokkonen, Matti Pihlatie, Markku Tano ; teksti Heikki Vesajoki ; kartat Anita Rämö. Pohjois-Karjalan luontokuva, Lieksa 2005, 2. uudistettu painos Heikki Vesajoki, Joensuu 2023, ilmestyi myös englanniksi nimellä The nature of North Karelia; english translation Sisko Porter. Pohjois-Karjalan luontokuva, Lieksa 2005, 2. uudistettu painos Heikki Vesajoki, Joensuu 2023
Majava - Beaver, kuvat Heikki Kokkonen, Vesa Ruusila ; English text Vesa Ruusila, Mirja Varis, Esa Penttilä. Heikki Kokkonen, Ilomantsi 2005
Pohjois-Karjala -luontokuvia - North Karelia - photographs; English text Auli and Mirja Varis.  Heikki Kokkonen, Ilomantsi 2007
Luontohetkiä Pohjois-Karjalassa - Moments in North Karelian nature; English text Auli and Mirja Varis. Heikki Kokkonen, Ilomantsi 2008
Talven lumoa Pohjois-Karjalassa. Heikki Kokkonen, Ilomantsi 2014
Majavan lammella; teksti Petri Nummi ; valokuvat Heikki Kokkonen ; piirrokset Outi Nummi. Metsäkustannus, Helsinki 2015
Majavaelämää. Maahenki, Helsinki 2018
Aiheesta muualla

Eero-Matti Lintunen : Talven lumoa – Heikkiä tapaamassa, Värtsi - Värtsilän verkkolehti 18.12.2014
Hännilä

Hännilä on kylä Saarijärven kaupungissa Keski-Suomessa. Se sijaitsee seututien 633 varressa noin 10 kilometriä Saarijärven keskustasta lounaaseen. Vuoden 2012 lopussa Hännilässä asui 148 ihmistä, joista 27 oli yli 65-vuotiaita.
1500- ja 1600-luvulla tehdyssä kyläjaossa Hännilä oli yksi Saarijärven yhdeksästä kylästä. Vuonna 1841 tehdyn kyläjaon mukaan Hännilän muodostivat kantatalot Taipale, Hännilä, Alatalo, Paavola ja näiden osatalot sekä Saarikoski.
Hännilässä toimi oma kyläkoulu vuodesta 1923 vuoteen 2000.
Lähempänä Saarijärven keskustaa, seututien 633 pohjoispuolella, sijaitsee Ranta-Hännilän kylä.
Hääled

Valitsijayhdistys Valimisliit Hääled - International and Local Voices for the Prosperous Future of Tallinn / rahvusvahelised ja kohalikud hääled Tallinna õitsva tuleviku jaoks perustettiin syyskuussa 2017 Tallinnan kuntavaaleihin. Sillä on ehdokkaita neljässä Tallinnan kahdeksasta vaalipiiristä. Hääled tähtää yhteiskunnallisiin muutoksiin Tallinnassa Viron pääkaupungissa.
Hääledin vaaliohjelmassa tavoitteena on, että tallinnalaiset pääsevät suoremmin osallistumaan kaupungin hallintoon. Se haluaa kannustaa kaupunkilaisia lähiympäristöään koskevien aloitteiden tekoon.
Hääledin perustaja on pieni ulkomaalaisten ryhmä useista Euroopan maista.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Huvimaja

Huvimaja Ruotsissa.
Huvimaja tai gazebo on yleensä kahdeksankulmainen tai torninmuotoinen, usein puistoon, puutarhaan tai tilavalle julkiselle alueelle rakennettu eräänlainen paviljonki.
Huvimajat ovat vapaasti seisovia tai seinään kiinnitettyjä, katettuja ja kaikilta sivuilta avoimia. Ne tarjoavat varjoa, suojaa sateelta, paikan levätä ja toimivat samalla koristeena. Jotkin julkisissa puistoissa olevat huvimajat ovat niin suuria, että niitä voidaan käyttää myös konserttien järjestämiseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Huvimaja Wikimedia Commonsissa
Heinälampi (Suonenjoki, Pörölänmäki)

| Heinälampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Suonenjoki
Koordinaatit:  62°30′36″N, 27°08′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pieksäjärven valuma-alue (14.79)
Laskujoki:  Heinälamminpuro Haapajärveen 
Järvinumero:  14.792.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,8 m  
Pituus:  450 m  
Leveys:  210 m  
Rantaviiva:  1,096 km  
Pinta-ala:  6,188 ha  
Suurin syvyys:  4,7 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiHeinälampi 
Heinälampi  on Pohjois-Savossa Suonenjoella  Pörölänmäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 450 metriä pitkä, 210 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Pieksäjärven valuma-alueella (14.79), jonka Haapajoen alueeseen (14.792) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,8 metriä mpy.
Hendrik J. van den Bergh

Hendrik Johan van den Bergh (27. marraskuuta 1914 – 16. elokuuta 1997) oli eteläafrikkalainen kenraali ja apartheidin aikaisen Valtion turvallisuustoimiston (engl. Bureau Of State Security, BOSS) johtaja.milloin? Van den Bergh kuului nuoruudessaan äärioikeistolaiseen Ossewabrandwag-järjestöön ja oli toisen maailmansodan aikana pidätettynä natsisympatioidensa vuoksi.  Yhdessä pääministeri John Vorsterin kanssa van den Bergh pyrki kukistamaan apartheidin vastaisen toiminnan käyttäen apunaan uutta lainsäädäntöä, joka antoi poliisille laajat valtaoikeudet.
Van den Berghin johtaman BOSS:n vaikutusvalta kasvoi, ja siitä tuli jopa merkittävämpi toimielin kuin puolustus- tai ulkoministeriöstä. Van den Berghin ja Vorsterin läheinen suhde huolestutti maan silloista puolustusministeriä Pieter Willem Bothaa. Vorster, josta vuonna 1978 oli tullut maan presidentti, joutui eroamaan vuonna 1979 talousskandaalin seurauksena. Skandaalin aiheutti paljastunut tieto siitä, että valtion varoja oli käytetty englanninkielisen The Citizen -lehden ostamiseen ja että BOSS oli sekaantunut kauppaan.
Pääministeriksi noussut Botha pyysi van den Berghiä eromaan, ja vuonna 1980 BOSS korvattiin uudella kansallisella turvallisuusvirastolla (National Intelligence Service, NIS), jonka johtoon nousi Lukas Barnard.
Hendrik Krumm

Hendrik Krumm (21. heinäkuuta 1934 Leisi – 12. huhtikuuta 1989 Tallinna) oli virolainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori.
Krumm valmistui vuonna 1963 Tallinnan valtionkonservatoriosta Aleksander Arderin luokalta ja täydensi opintojaan vuosina 1965–1967 La Scalan laulukoulussa Milanossa Gennaro Barran johdolla. Hän tuli tunnetuksi etenkin italialaisen (kuten Verdin) ja ranskalaisen ohjelmiston tulkitsijana. Hän työskenteli Estonia-teatterin solistina vuodesta 1961 ja teki lukuisia Suomen-vierailuita, esimerkiksi Aarre Merikannon Juhan Shemeikkana Savonlinnan oopperajuhlilla (1970–1971) ja Helsingissä (1972). Krumm esiintyi myös muualla Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Japanissa. Oopperan lisäksi hän tulkitsi oratoriorooleja ja esiintyi konserttilaulajana.
Krumm toimi vuodesta 1976 Tallinnan valtionkonservatorion luennoitsijana ja vuodesta 1985 dosenttina. Eesti Telefilm julkaisi hänestä elokuvat Laulab Hendrik Krumm (1968) ja Hendrik Krumm oopperilaval (1982). Krummille myönnettiin Viron sosialistisen neuvostotasavallan ansioituneen taiteilijan (1968), Viron sosialistisen neuvostotasavallan kansantaiteilijan (1974) ja Neuvostoliiton kansantaiteilijan (1980) arvonimet. Hän sai vuonna 1983 Georg Otsin palkinnon ja vuonna 1988 Muusikateatri aastapreemian.
Krumm oli kahdesti naimisissa: Berta Krummin kanssa ja vuodesta 1974 Katrin Karisman kanssa.
Hondurasin kansalliskirjasto

| Hondurasin kansalliskirjasto> Biblioteca Nacional de Honduras Juan Ramón Molina |
| --- | --- |
 Hondurasin kansalliskirjaston rakennusta.
Osoite:  6a Avenida Salvador Mendieta, Tegucigalpa, Honduras
Sijainti:  Tegucigalpa, Honduras
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hondurasin kansalliskirjasto (esp. Biblioteca Nacional de Honduras Juan Ramón Molina, engl. National Library of Honduras Juan Ramón Molina, National Library Juan Ramón Molina) on Hondurasin pääkaupungissa Tegucigalpassa toimiva maansa kansalliskirjasto. Kirjasto nimettiin vuonna 2009 hondurasilaisen runoilija Juan Ramón Molinan mukaan.
Kansalliskirjasto on perustettu vuonna 1880 (lähteestä riippuen joko 5. maaliskuuta tai 27. elokuuta 1880).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hondurasin kansalliskirjasto Wikimedia Commonsissa
Rebautizan Biblioteca Nacional de Honduras como Juan Ramón Molina (Letralia, Año XIII, Nº 202, 19 de enero de 2009; Cagua, Venezuela) (espanjaksi) (letralia.com)
Intian koripallomaajoukkue

Intian koripallomaajoukkue edustaa Intiaa koripallon arvokisoissa. Sitä kontrolloi Intian koripalloliitto.
Se liittyi FIBAan vuonna 1936. Intian joukkueella on yhdet Aasian pisimmistä perinteistä. Se on osallistunut Aasian-mestaruuskisoihin 22 kertaa. Lisäksi joukkue on voittanut kolme kultamitalia ja yhden hopeamitalin Etelä-Aasian kisoissa.
Historia > 1965–1975

Intia esiintyi kansainvälisellä tasolla ensimmäisen kerran vuonna 1965, jolloin se aloitti kohtalaisen kilpailukykyisesti. Joukkueen kapteenina toiminut Khushi Ram oli Aasian-mestaruuskilpailujen pistepörssin toinen 1965 ja voitti sen 1967 sekä 1969. Seuraavina vuosina Intiasta tuli vakituinen osallistuja tapahtumassa. Parhaiten Intian joukkue pärjäsi vuonna 1975, kun se sijoittui neljän parhaan joukkoon.
Historia > 1980–2010 > Neuvostoliiton kesäolympialaiset 1980

Huonon kannatuksen ja tuen takia Intian joukkue oli jo melkein unohtunut ja sillä oli enää vain kourallinen hyviä näyttöjä ja onnistuneita otteluita. Sen merkittävin turnaus oli vuoden 1980 kesäolympialaiset, kun joukkue sai mahdollisuuden edustaa Aasiaa muutamien muiden joukkueiden kieltäydyttyä osallistuttuaan Yhdysvaltojen johtamaan boikottiin. Jotkut maailman johtavista koripallomaistakin vetäytyivät kisoista (Kanada ja Yhdysvallat). Intia sijoittui 12 joukkueen olympialaisissa viimeiseksi. Vaikka tulokset eivät olleet hyviä, useat koripallofanit ympäri maailmaa kiinnittivät huomiota Intian pelityyliin.
Monet intialaiset pääsivät Neuvostoliitossa otsikoihin turnauksen yhteydessä. Ajmer Singh sai maailmanlaajuista huomiota ollessaan yksi turnauksen kymmenestä parhaasta pelaajasta.
Historia > 1980–2010 > 1990–2010

1990-luvun lopulla Sozhasingarayer Robinsonista tuli ensimmäinen kansainvälisesti tunnettu intialainen koripalloilija. Robinson johdatti Intian yllättävään voittoon Etelä-Koreasta, joka oli yksi Aasian parhaista joukkueista. Myöhemmin hänestä tuli ensimmäinen aasialainen koripalloilija, joka sai tarjouksen pelaajasopimuksesta toiselta mantereelta, kun hän allekirjoitti sopimuksen iranilaisen Negar sang Sharekordin kanssa.
Vuonna 2005 Robinson valitti, että koripallon taso Intiassa on edelleen keskinkertainen, eikä se saa tarpeeksi paljoa tukea. Protestina hän vetäytyi maajoukkueesta.
Historia > 2010–

Vuonna 2011 Sacramento Kingsin entinen päävalmentaja Kenny Natt valmensi Intian jälleen Aasian-mestaruuskisoihin. Vaikka Intia hävisi suurimman osan peleistään, sen esitykset edellisten neljän vuoden aikana joka kerta finaaliin päässyttä Libanonia vastaan olivat odotuksia herättäviä. Intian joukkueen tavoitteena on edelleen, että Intiasta tulee kansainvälisellä tasolla kilpailukykyinen joukkue.
Päävalmentajat

Lauro Kumar
Major N.K. Singh 1997
Keshav Kumar Chansoria 2001
Jay Prakash Singh 2005
Zoran Lukic 2006
Mahender Rathor 2007
Aleksander Bucan 2007–2010
Bill Harris 2010–2011
Kenny Natt 2011–2012
Scott Flemming 2012–2015
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (englanniksi)
Käännös suomeksi
Hongkongin metroasema

Näkymä aseman edustalle
Tung Chung Linen puoleinen aula
Hongkong on Hongkongin Mass Transit Railwayn (MTR) itäinen pääteasema linjoilla Tung Chung ja Airport Express. Asema sijaitsee Two International Finance Centren alapuolella Man Cheung Streetin ja Harbour View Streetin välissä Centralissa, Hongkongin saarella.
Asema on yhdistetty Centralin asemaan kahdella tunnelilla. Matka asemalta toiselle kestää kolmesta kuuteen minuuttia kävellen. Tunnelit kulkevat Connaught Road Centralin ali, ja ne on varustettu liukukäytävillä.
Asemalla on Hongkongin kansainvälisen lentoaseman lähtöselvityspalvelu sekä lentoyhtiöiden palvelutiskejä. Asemalta on ilmainen bussikuljetus useimpiin suurimpiin hotelleihin Centralissa ja Wan Chain alueella.
Intian kongressipuolue

| Intian kongressipuolue |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  1885
Ideologia:  sosiaalidemokratia sekularismi
Äänenkannattaja:  Congress Sandesh
Lok Sabha:  103 / 545
Rajya Sabha:  40 / 245
Nuorisojärjestö:  Indian Youth Congress
Kotisivu:  www.inc.in
Infobox OKNimi-testi OK: 
Intian kongressipuolue on intialainen poliittinen puolue, viralliselta nimeltään Intian kansalliskongressi (hindiksi भारतीय राष्ट्रीय कांग्रेस, Bhāratīya Rāṣṭrīya Kaṃgres, engl. Indian National Congress), lyhenteenä INC. Puolue on perustettu vuonna 1885, ja sen perustajana pidetään brittivirkamies Allan Octavian Humea.
Puolueen johtaja oli heinäkuun 2019 alkupäiviin saakka Rahul Gandhi. Hän erosi puolueen kärsimän vaalitappion vuoksi.. Intian edellinen pääministeri Manmohan Singh (2004–2014) oli kongressipuolueesta.
Puolue oli keskeisessä roolissa Intian itsenäistymisessä vuonna 1947. Sen tuolloinen johtaja Jawaharlal Nehru toimi maan ensimmäisenä pääministerinä, ja myös hänen tyttärensä Indira Gandhi ja tämän poika Rajiv Gandhi ovat olleet pääministereitä. Myös maailmansotien välisen ajan Intian itsenäisyysliikkeen johtaja Mahatma Gandhi toimi kongressipuolueessa. Hän ei ole sukua Indira Gandhille.
Puolue on vaaliliitossa nimeltä Yhdistynyt edistyksellinen allianssi (United Progressive Alliance, lyh. UPA). Viime aikoina kongressipuolue on kokenut suuria vaalitappioita Intian kansanpuolueelle. Puolueen kaikkien aikojen surkein vaalitulos 44 paikkaa parlamentin alahuoneessa tapahtui vuonna 2014. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa kongressipuolue nosti paikkamääräänsä kahdeksalla.
Ideologia

Puolue syntyi vuonna 1885 maltillisen nationalistisena. Ajatuksen kansalliskongressista sanotaan syntyneen 17 miehen kokoontumisessa Chennain teosofisen kongressin yhteydessä joulukuussa 1884. A. O. Hume oli pääroolissa kongressin luomisessa, ja maaliskuussa 1885 alettiin kutsua väkeä liikkeen ensimmäiseen kongressiin Poonaan joulukuuksi (aluksi nimellä Indian National Union).
Itsenäistymisen aikoihin ja jälkeen puolueen politiikka oli pitkään lähellä sosialismia ja suunnitelmataloutta. Valtiolla on suuri rooli (mm. kaivokset, suurteollisuus ja sähköntuotanto olivat sosialistisia, ja esimerkiksi hintoja säänneltiin) mutta jonkin verran kapitalismiakin sallittiin. Nehru omaksui Neuvostoliitosta viisivuotissuunnitelmat.
Vuodesta 1981 puolue on tehnyt talousliberaaleja uudistuksia maan köyhyyden vähentämiseksi. Vuonna 1991 pääministeri P. V. Narasimha Rao käynnisti laajan uudistusohjelman. Valtionyhtiöitä yksityistettiin ja talous avattiin vapaakaupalle, joka pelasti konkurssin partaalla olleen valtion romahtamiselta. Raoa on kutsuttu myös talousuudistusten isäksi.
Erityisesti tunnetaan Indira Gandhin käynnistämä vihreä vallankumous. Se sai nimensä Intian vehnäsadon lisäämisohjelmasta, jossa tuotanto kohosi 12,3 miljoonasta tonnista 20 miljoonaan tonniin vuosina 1964–1970. Uudistus vaati myös maareformia. Bengalissa osavaltioparlamentti hyväksyi zamindar-reformin jo vuonna 1953. Maatila sai olla enintään 10 hehtaarin kokoinen. Valtion oli määrä ottaa ylijäämämaata jaettavaksi tilattomille omaksi, elinikäiseksi vuokramaaksi tai sopimusviljelysmaaksi. Maareformin toteutus on kuitenkin viivästynyt.