stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ukrainan kansallinen korruptiontorjuntavirasto

| Ukrainan kansallinen korruptiontorjuntavirasto> Національне агентство з питань запобігання корупції (НАЗК) |
| --- | --- |
 National Agency on Corruption Prevention NACP Ukraine 

Perustettu:  2016
Tyyppi:  keskusvirasto
Kotipaikka:  Kiova, Ukraina
Päämaja:  bulvar Mykoly Mih’novskoho 28, 01103 Kiova
Johtaja:  Oleksandr Novikov
 Kotisivu(ukrainaksi) 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ukrainan kansallinen korruptiontorjuntavirasto (ukr. Національне агентство з питань запобігання корупції,  Natsionalne ahenstvo z pytan zapobihannja koruptsiji; lyhennys НАЗК (NAZK); engl. National Agency on Corruption Prevention, NACP Ukraine) on ukrainalainen  keskusvirasto, jonka tehtävänä on korruption vastaisten menettelytapojen kehittäminen ja korruption estäminen. NAZK toimii yhteistyössä kahden muun korruptiota vastaan taistelevan ukrainalaisen viraston kanssa.
Euroopan unioni on pyrkinyt edistämään Ukrainan uudistumista yli 20 vuoden ajan. Myös korruption vastaisia toimia on EU tukenut monin tavoin. Silti Euroopan tilintarkastustuomioistuimen (ECA) erityiskertomus (2021) toteaa korruption olevan yhä laajaa ja sääntelyvallankaappauksen olevan Ukrainassa tyypillinen ilmiö. Nämä estävät kilpailua ja kasvua sekä haittaavat demokraattista prosessia. Vuosittain Ukrainassa menetetään kymmeniä miljardeja euroja korruption vuoksi. ECA myös kritisoi Ukrainalle vuodesta 2014 lähtien myönnettyjen EU-tukien kriteerien tulkinnan olleen löyhää.
Venäjän hyökkäyssodan tukijoiden listaus ja boikotit

Venäjän hyökkäyssodan (2022–) aikana Ukrainan korruptiontorjuntavirasto on tuonut esille yrityksiä ja organisaatioita, jotka edistävät suoraan tai epäsuorasti Venäjän hyökkäyssotaa. Virasto on nostanut esiin esimerkiksi ohjusvalmistajia, joita ei vielä ole asetettu kansainvälisten pakotteiden piiriin. NAZK on lisäksi ylläpitänyt listaa merkittävistä kansainvälisistä yrityksistä, jotka ovat jatkaneet toimintaansa Venäjällä. Tällä menettelyllä - esimerkiksi veroja ja muita maksuja Venäjälle maksamalla - nämä yritykset tukevat Venäjän hyökkäyssotaa. Venäjän hyökkäyssota on kansainvälisesti kiellettyä, muun muassa YK:n peruskirjan vastaista toimintaa.
Pohjoismaissa toimivista yrityksistä esimerkiksi ruotsalainen Marabou ja suomalainen, Pepsicon tuotteita valmistava Hartwall tällä Venäjän hyökkäyssodan tukijoiden luetteloksi kutsutulla boikottilistalla. Ukraina kehottaa välttämään näiden yritysten tuotteiden käyttöä. Ukrainan pyrkimyksenä on luoda yleisöpainetta ja saada yritykset lopettamaan Venäjää tukevan toimintansa. Suomessa suuret kauppaketjut kuten K-, S-, Lidl-kauppaketjut ja Fazer-kahvilakonserni eivät kerro asiakkailleen, jos jonkin tuotteen valmistajakonserni tai emoyhtiö jatkaa liiketoimiaan Venäjällä. NAZK:n johtaja Oleksandr Novikov on kysynyt, haluaako esimerkiksi Froneri (joka valmistaa jäätelöä näille kauppaketjuille ja kahviloille muun muassa Pinviini, Aino, Classic ja Puffet-tuotemerkeillä), "tulla tunnetuksi jäätelöstä, joka maistuu vereltä?" Esimerkiksi VR on kertonut poistavansa Nestlén omistaman Fronerin Suomen-yksikön valmistamat Pingviini-jäätelöt tarjonnastaan Venäjä-kytkennän vuoksi.
Aiemmin venäläisiä timantteja oli alettu kutsua veritimanteiksi. Nämä timantit kuljetetaan tyypillisti Intiaan leikattaviksi ja uudelleenluokiltaviksi. Koska pääosa (90 %, 2023) maailman timanteista leikataan Intiassa, venäläisten timanttien alkuperän häivyttämistä on pidetty mahdollisena. Monikansalliset pyrkimykset timanttien jäljitettävyyden takaamiseen ovat nousseet. Venäjän valtiollisen Alrosa-kaivosyhtiön timanttiliikevaihdon suuruudeksi on kuvattu yli 4 miljardia dollaria vuodessa.
Luettelo televisiosarjan The Joulukalenteri henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 1997 valmistuneen, tanskalaiseen formaattiin perustuvan 24-jaksoisen The Joulukalenteri -televisiosarjan henkilöistä. The Joulukalenteri on parodinen versio lapsille suunnatuista tv-joulukalentereista. Se esitettiin MTV3:lla joulukuussa 1997 ja 1998 sekä Subilla joulukuussa 2007, 2017, 2018, 2019 ja 2022.
Santaset > Olli Santanen

Olli Santanen on kaljuuntuva, piippua poltteleva maanviljelijä. Olli asuu Nuukarilan tilalla Keuruulla vaimonsa Kerttu Santasen ja heidän koiransa Vikin kanssa. Olli on luonteeltaan hieman juro. Hänen tunnetuimpia lausahduksiaan ovat "Seikka on saletti!", "Mahotonta meininkiä!" ja "Täytyy mennä näyttämään anakondaa pihakuuselle!". Hänellä on silmälasit ja viikset. Olli keittää myös pontikkaa ja on hyvin saita. Ollin mielestä Pentissä on alusta alkaen ollut jotain outoa. Ollia näyttelee Seppo Korjus.
Santaset > Kerttu Santanen

Kerttu Santanen on maanviljelijä Olli Santasen vaimo. Hän on luonteeltaan hilpeä ja pitää kovasti kaikenlaisesta käytännön tekemisestä. Kerttu puhuu kimeällä äänellä ja huutaa useasti miestään apuun. Kerttu Santasella on vaaleat hiukset ja silmälasit. Hän on kova puhumaan puhelimessa siskonsa kanssa. Kerttu vaikuttaa hyvin kateelliselta siskoa kohtaan, koska tämän aviomies Dennis on erittäin varakas ja menestyvä. Kerttu on haaveillut monitoimikonetta ja saa sen 24. jaksossa.
Kertun huudahdus, jota hän huutelee joissain jaksossa on "Olli (tai Pentti), minä olen mistelinoksan alla". Kerttua näyttelee Raimo Smedberg.
Tontut > Hande

Hande on pisin tontuista, ja häntä näyttelee Raimo Smedberg. Hande joutuu tekemään aina tontuista raskaimmat työt, sillä aina kun Hande kysyy "But why always me? ", Toivo vastaa "Because, sul on rumimmat kuteet ja pisin naama, Hande". Hande aloittaa yleensä laulamaan On rankaa olla tonttumies -kappaletta, jolloin muut tontut yhtyvät säestämään. Handella on pyöreät, ulkonevat korvat. Hande ihastuu Kerttuun, koska tämä muistuttaa paljon hänen tyttöystäväänsä.
Tontut > Kauko

Kauko ("Kake") on tontuista yksinkertaisin. Häntä näyttelee Seppo Korjus. Kauko on myös tontuista lyhyin ja hänellä on tuuheat viikset. Luonteltaan hän on tunteellinen ja arka. Kauko saa aina tehtäväkseen lukea Viisasten kirjaa, mutta joutuu antamaan kirjan Toivolle huomatessaan, ettei ymmärrä kirjan tekstistä mitään. Kauko myös joutuu veistämään uutta potkuria. Hän puhuu finglishiä, mutta eräässä jaksossa hän puhui tällin saatuaan vain saksaa. Kauko mitä ilmeisimmin ymmärtää koirien elekieltä, koska hän osaa keskustella Vikin kanssa.
Tontut > Toivo

Toivo ("Topi") on tonttujen päälikkö, tai ainakin hän omasta mielestään vaikuttaa olevansa. Sarjassa Toivoa esittää Kari Lehtomäki. Toivo ei pidä siitä, jos työt eivät etene. Toisaalta hän ei itse tee muuta kuin istuu, juo olutta ja käskyttää Kaukoa ja Handea. Toivo puhuu muiden tonttujen tavoin finglishiä. Hän kirjoittaa muistiin Handen, Kaukon & Toivon käyttämiä ilmaisuja, jotta niitä voisi käyttää seuraavissa jaksoissa (esim. "Eiköhän lyödä syrjällemme." sekä "Paitsi ja paitsi, sitä paitsi paitsi.".
Tontut > Iki-Iäkäs

Iki-Iäkäs on vanha ja kokenut tonttu, jonka soittorasian elämän sävel on pysähtymässä. Iki-iäkäs lähettää Toivon, Kaukon ja Handen etsimään soittorasian avainta Keuruulle. Iki-iäkäs antaa tontuille myös Viisasten kirjan, jossa on vastaus kaikkiin kysymyksiin. Hän painottaa, ettei kirja saa missään nimessä joutua Näsien käsiin. Iki-Iäkästä esittää Jukka Virtanen. Iki-iäkäs puhuu vain jaksossa 24.
Muita > Antti "Pentti" Nieksen, "Näsä"

Antti "Pentti" Nieksen (Kari Lehtomäki) on sanojensa mukaan kauppamatkustaja / edustaja, joka tulee Santasille eräänä yönä. Hän väittää, että hänen autonsa on mennyt rikki. Pentti kertoo myyvänsä Jukka Kukkulan sukkia ja kenkiä.
Pentti nukkuu monta yötä Santasten sohvalla Vikki-koiran kanssa. Pentillä on tuijottava katse, rusehtava puku ja mustat, lyhyet hiukset. Ulkona hän käyttää harmaata pukua. Tontut löytävät eräässä jaksossa hänen hattunsa. Santaset pitävät häntä hyvin erikoisena ihmisenä. Syy Pentin outoon käytökseen on se, että hän on Näsä. Tämä tulee ilmi, kun Pentti juo Ollin kanssa Koskenkorvaa jaksossa 15, jolloin hänellä on syntymäpäivä. Juotuaan tarpeeksi Pentille kasvaa suuhun torahampaat ja nenälle silmälasit. Hän on hyvin kiinnostunut Viisasten kirjasta, ja vihaa tonttuja. Useissa jaksossa, missä Pentti lukee kirjaa, hän tekee jotain pahaa koristetontuille esim. työntää sukkapuikkoa tontun pään lävitse. Tämä teko toteutuu voodoona Kauko-tontulle, vihlovan pääkivun muodossa.
Muita > Vikki-koira

Vikki on Olli ja Kerttu Santasen koira. Vikistä näytetään aina samaa kuvaa, lukuun ottamatta kohtausta, jossa Kauko juttelee Vikille kirjasta ja Näsästä. Vikillä on ilmeisesti kiinnostusta Brysseliin, sillä se nostaa päätään lähestulkoon aina, kun uutisissa puhutaan Brysselistä.
Muita > Kertoja

Kertojaa näyttelee Jukka Virtanen. Kertoja on hyvin salaperäisen kuuloinen. Hän aloittaa joka jakson sanomalla "Kauan, kauan sitten...". Kertoja kyselee lopussa salaperäisiä kysymyksiä (esim. Kuka on tämä salaperäinen muukalainen pimeässä?, Onko totta, että monitoimikonee vatkaa ja linkoaa?). Kertojan kasvoja ei näy kertaakaan sarjassa.
Luettelo Georgian kuninkaista

Tämä on luettelo Georgian kuningattarista ja kuninkaista. Maa oli kuningaskunta vuoteen 1801 saakka.
Muinainen Iberia

Iberia oli kreikkalais-roomalainen nimi itägeorgialaiselle Kartlin kuningaskunnalle, joka sai alkunsa noin 302 eaa. ja joutui Bysantin ja Persian valtakuntien haltuun vuonna 580. Tämä aikaisten Iberian kuninkaiden luettelo perustuu pääasiassa keskiaikaisiin georgialaisiin kronikoihin, joihin on sekoittunut legendoja ja faktoja. Artagista lähtien (1. vuosisata eaa.) myös monet roomalaiset, armenialaiset ja persialaiset lähteet kertovat kuninkaiden olemassaolosta. Heidän hallintokausiensa ajoista on kuitenkin myös epäselvyyttä.
Muinainen Iberia > Parnavaziani

Parnavaz I (n. 299 eaa.–234 eaa.)
Saurmag I (n. 234 eaa.–159 eaa.)
Mirian I (159 eaa.–109 eaa.)
Parnadžom (109 eaa.–90 eaa.)
Muinainen Iberia > Artašesiani

Aršak I (90 eaa.–78 eaa.)
Artag (78 eaa.–63 eaa.)
Parnavaz II (63 eaa.–32 eaa.)
Muinainen Iberia > Nebrotiani

Mirian II (30 eaa.–20 eaa.)
Aršak II (20 eaa.–1)
Parsman I (n. 1–58)
Mirdat I (58–106)
Amazasp I (106–116)
Parsman II (116–132)
Ghadam (132–135)
Parsman III (135–185)
Amazasp II (185–189)
Muinainen Iberia > Aršakiani

Rev I (189–216)
Vatše (216-234)
Bakur I (234-249)
Mirdat II (249–265)
(Amazasp III, anti-kuningas 260–265)
Aspagur I (265–284)
Muinainen Iberia > Khosroiani

Mirian III (284–361)
(Rev II, kanssahallitsija 345–361)
Saurmag II (361–363)
Varaz-Bakur I (363–365)
Mirdat III (365–380)
Varaz-Bakur II (380–394)
Trdat (394–406)
Parsman IV (406–409)
Mirdat IV (409–411)
Artšil (411–435)
Mirdat V (435–447)
Vakhtang I Gorgasali (447–522)
Datši (522–534)
Bakur II (534–547)
Parsman V (547–561)
Parsman VI (561–?)
Bakur III (?–580)
Iberian ruhtinaskunta

Sassanidien Persia syrjäytti kuninkaan noin vuonna 580. Sen jälkeen Iberiaa hallitsivat ruhtinaat.
Guaram I (588–n. 590)
Stepanoz I (n. 590–627)
Adarnase I (627–637/642)
Stepanoz II (637/642–n. 650)
Adarnase II (n. 650–684/685)
Guaram II (684/685–n. 693)
Guaram III (n. 693–748)
Adarnase III (n. 748–760)
Nerse (n. 760–772, 775–779/780)
Stepanoz III (779/780–786)
Bagrationit

Voittajaksi selviytyi Bagrationi-dynastia, joka väitti polveutuvansa aikaisemmista kuninkaista, mutta jonka todellinen alkuperä on epäselvä. Suku hallitsi Georgiaa ja kolmea siitä irtautunutta kuningaskuntaa 1800-luvun alkuun asti, jolloin Venäjä valtasi Georgian.
Bagrationit > Kartlin prinssit ja kuninkaat

Ašot (809–826), Kartlin prinssi
Bagrat I Kuropalates (876), Kartlin prinssi
Davit I Kuropalates (876–881), Kartlin prinssi
Adarnase II (888–923), Georgialaisten kuningas
Bagrat II (937–994), Kartlin kuningas
Gurgen (994–1008), Kartlin kuningas
Bagrat III (975–1008), abhaasien ja kartvelilaisten kuningas
Bagrationit > Koko Georgian kuninkaat

Bagrat III (1008–1014)
Giorgi I (1014–1027)
Bagrat IV (1027–1072)
Giorgi II (1072–1089)
Daavid IV Rakentaja (1089–1125)
Demetre I (1125–1155)
Davit V (1155) kuusi kuukautta
Demetre I (1155–1156) palasi valtaan
Giorgi III (1156–1184)
Tamar (1184–1213)
Giorgi IV Laša (1213–1223)
Rusudan (1223–1245)
Davit VI Narin (1245–1259), yhteishallinto seuraajan kanssa
Davit VII Ulu (1259–1270)
Demetre II (1270–1289)
Vakhtang II (1289–1292)
Mongolien miehitys 1292–1310
Davit VIII (1293–1311)
Giorgi V (1297–1298)
Vakhtang III (1298–1308)
Giorgi VI (1310–1314)
Giorgi V (1314–1346) palasi valtaan
Davit IX (1346–1360)
Bagrat V (1360–1395)
Giorgi VII (1395–1405)
Konstantine I (1405–1411)
Alexandre I (1412–1443)
Vakhtang IV (1443–1446)
Giorgi VIII (1446–1466), kuningaskunta jakautui
Bagrationit > Kartlin kuninkaat

Georgian kuninkaat hallitsivat suurinta osaa jakautuneesta kuningaskunnasta, joka otti käyttöön vanhan nimensä Kartli. Imereti ja Kakheti olivat muut jaossa syntyneet Bagrationii-kuningaskunnat.
Bagrat VI (1466–1478)
Aleksandre II (1478)
Konstantine II (1478–1505)
Davit X (1505–1524)
Giorgi IX (1524–1534)
Luarsab I (1534–1558)
Svimeon I (1558–1569)
Davit XI (1569–1578)
Svimeon I (1578–1600) palasi valtaan
Giorgi X (1600–1605)
Luarsab II (1605–1615)
Bagrat VII (1615–1619)
Svimeon II (1619–1630)
Kakhetin vallassa 1630–1634
Rustam (1634–1658)
Vakhtang V (1658–1676)
Giorgi XI (1676–1688)
Kakhetin vallassa 1668–1691
Giorgi XI (1691–1695)
Kakhetin vallassa 1695–1703
Giorgi XI (1703–1709)
Kaikhusro (1709–1711)
Yhteishallitus 1711–1714
Iese (1714–1716)
Vakhtang VI (1716–1723)
Iese (1723–1727)
Bagrationit > Kartlin ja Kakhetin kuninkaat

Iesen kuoleman jälkeen persialaisten avulla kaksi kuningaskuntaa yhdistyivät. Imereti säilyi itsenäisenä Venäjän haltuun joutumiseensa saakka vuonna 1810.
Konstantine II (1727–1732)
Teimuraz II (1732–1762)
Erekle II (1762–1798)
Giorgi XII (1798–1800)
Davit (1800)
Ulkomaiset Jussi-palkitut

Ulkomaiset Jussi-palkitut ovat suomalaisen elokuva-alan Jussi-palkinnon saajia. Elokuvajournalistit ja myöhemmin Filmiaura jakoivat vuosina 1948–1992 yhteensä 21 Jussi-patsasta, 21 kunniakirjaa ja 585 elokuvien kunniakirjaa ulkomaalaisille.
Jussi-patsaat oli patinoitu hieman eri väriseksi kuin kotimaiset. Historian varrella Jussi-patsaiden lähettämisestä Suomesta ja niiden päätymisestä vastaanottajalleen asti ei ole varmaa tietoa. Viimeinen Jussi-patsas lähetettiin ulkomaille elokuvasta Amadeus vuonna 1985.
Palkitut

| Vuosi | Henkilö | Elokuva | Maa | Kieli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1955 | Maria Schell | Viimeinen silta |  Itävalta /  Jugoslavia | saksa, serbokroatia |
| 1956 | Ljudmila Tselikovskaja | Liian nuori vaimoksi |  Neuvostoliitto | venäjä |
| 1957 | Machiko Kyō | Helvetin portti |  Japani | japani |
| Vuosi | Henkilö | Elokuva | Maa | kieli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1955 | Gérard Philipe | Monsieur Ripois – naisten hurmuri ja Punaista ja mustaa |  Ranska | ranska |
| 1956 | James Dean | Eedenistä itään |  Yhdysvallat | englanti |
| 1957 | Laurence Olivier | Rikhard III |  Britannia | englanti |
| Vuosi | Henkilö | Elokuva | Maa | Kieli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1957 | Vittorio De Sica | Umberto D. – elämän vanki |  Italia | italia |
| 1973 | Andrei Mihalkov-Kontšalovski | Ensimmäinen opettaja, Aateliskoti, Vanja-eno |  Neuvostoliitto | venäjä |
| 1975 | Ingmar Bergman | Kuiskauksia ja huutoja |  Ruotsi | ruotsi |
| Vuosi | Henkilö | Elokuva | Maa | kieli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1963 | Andrzej Wajda | Yön leikit |  Puola | puola |
| 1966 | Miloš Forman |  |  Tšekkoslovakia |  |
| 1968 | Pier Paolo Pasolini | Matteuksen evankeliumi |  Italia | italia |
| 1970 | Sergei Jutkevitš | Lenin Puolassa |  Neuvostoliitto | venäjä |
| 1972 | Jan Troell | Maastamuuttajat ja Raivaajat |  Ruotsi | ruotsi |
| 1972 | Innokenti Smoktunovski |  |  Neuvostoliitto | venäjä |
| 1973 | Andrei Tarkovski | Andrei Rublev |  Neuvostoliitto | venäjä |
| 1973 | Marlon Brando | vuoden näyttelijä |  Yhdysvallat |  |
| 1974 | Charles Chaplin | Nykyaika, Diktaattori |  Britannia | englanti |
| 1976 | Lars G. Thelestam | Mies astui junasta |  Yhdysvallat | englanti |
| 1982 | Klaus Maria Brandauer | Mephisto |  Länsi-Saksa /  Unkari | saksa, unkari |
| 1983 | Lyypekin Pohjoismaiset elokuvajuhlat |  |  |  |
| 1984 | Alfred Hitchcock |  |  Britannia /  Yhdysvallat |  |
| 1985 | Miloš Forman | Amadeus |  Yhdysvallat | englanti |
Uhkapeluri

| Uhkapeluri> Honky Tonk |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jack Conway
Käsikirjoittaja:   Marguerite Roberts  John Sanford 
Tuottaja:  Pandro S. Berman
Säveltäjä:  Franz Waxman
Kuvaaja:  Harold Rosson
Leikkaaja:  Blanche Sewell
Tuotantosuunnittelija:  Edwin B. Willis
Pääosat:   Clark Gable  Lana Turner 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:   1941-10-22. lokakuuta 1941 (Yhdysvallat)  1943-3-2828. maaliskuuta 1943 (Suomi)  
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Uhkapeluri (engl. Honky Tonk) on vuonna 1941 ensi-iltansa saanut Jack Conwayn ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva, jonka pääosissa ovat Clark Gable ja Lana Turner. Elokuva oli ensimmäinen neljästä Gablen ja Turnerin yhteisestä elokuvasta.
Lana Turner uusi roolinsa elokuvan radiosovituksessa huhtikuussa 1946. Vuonna 1974 Uhkapeluri uudelleenfilmatisoitiin televisioelokuvana, jonka pääosassa on Richard Crenna.
Juoni

1880-luvulle sijoittuvassa elokuvassa huijari ”Candy” Johnson (Clark Gable) asettuu Yellow Creekiin tavattuaan junassa kaupungissa asuvan kauniin ja älykkään Elizabeth Cottonin (Lana Turner). Candy tunnistaa Elizabethin isän, tuomari Cottonin (Frank Morgan), entiseksi huijariksi, mutta tuomari on sittemmin kääntänyt elämänsä suunnan ja toivoo voivansa pitää Candyn erossa tyttärestään. Entisen heilan ”Gold Dustin” (Claire Trevor) antamien vihjeiden avulla Candy alkaa vähitellen ottaa kaupunkia haltuunsa, mutta Elizabethin suunnitelmat tulevat hänen tielleen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Clark Gable  | … |  ”Candy” Johnson   |
|  Lana Turner  | … |  Elizabeth Cotton   |
|  Frank Morgan  | … |  tuomari Cotton   |
|  Claire Trevor  | … |  ”Gold Dust” Nelson   |
|  Marjorie Main  | … |  rouva Varner   |
|  Albert Dekker  | … |  Brazos Hearn   |
|  Henry O’Neill  | … |  Daniel Wells   |
|  Chill Wills  | … |  ”The Sniper”   |
|  Veda Ann Borg  | … |  Pearl   |
|  Douglas Wood  | … |  kuvernööri Wilson   |
|  Betty Blythe  | … |  rouva Wilson   |
|  Harry Worth  | … |  Harry Gates   |
|  Lew Harvey  | … |  Blackie   |
Tuotanto > Esituotanto

Uhkapelurin oli alun perin tarkoitus perustua Edwin V. Westraten kirjoittamaan alkuperäistarinaan The Reign of Soapy Smith. Vaikka ”Candy” Johnsonin hahmo pohjautuukin tosielämän huijariin Soapy Smithiin, Metro-Goldwyn-Mayer päätyi muuttamaan elokuvan käsikirjoitusta Smithin jälkeläisten hintavaatimusten Soapy Smithin elämäntarinan elokuvaoikeuksiin oltua liian suuria.
Paramount Pictures lainasi sopimusnäyttelijänsä Albert Dekkerin MGM:lle elokuvaa varten.
Tuotanto > Kuvaukset

Uhkapelurin tuotanto alkoi kesäkuun alussa 1941 ja päättyi saman vuoden elokuun puolessa välissä. Elokuva kuvattiin MGM:n studioilla.
William Daniels oli elokuvan alkuperäinen kuvaaja, mutta hänen sairastuttuaan Harold Rosson tuli hänen tilalleen kesäkuun lopulla 1941.
Ensi-ilta ja vastaanotto

Uhkapeluri sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 2. lokakuuta 1941 ja Suomessa 28. maaliskuuta 1943. Ilmestyttyään elokuva oli menestys ja MGM:n vuoden 1941 tuottoisin elokuva.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uhkapeluri Wikimedia Commonsissa
Clark Gable ja Lana Turner elokuvan promokuvassa.
Valtuutettujen kokous

Valtuutettujen kokous on Suomen yhdistyslain tarkoittama kokous, jossa päätösvaltaa käyttävät valtuutetut. Valtuutettujen muodostamaa kollektiivia voidaan kutsua yhdistyksen valtuustoksi tai edustajistoksi.
Yhdistyslain 18 §:n mukaan säännöissä on mainittava valtuutettujen lukumäärä tai sen määräytymistapa sekä toimikausi, valitsemistapa ja tehtävät, jos päätösvaltaa on delegoitu valtuutetuille. Yhdistyksen kokousta koskevat säännökset koskevat soveltuvin osin myös valtuutettujen kokousta.
Vanhapiika

| --- | --- |
:  Määritelmä: vanhempi nainen, joka ei ole ikinä ollut naimisissa
: Wikipediassa ei ole artikkelia otsikolla Vanhapiika, koska aiheesta ei voi kirjoittaa kuin sanakirjamääritelmän verran. Katso vanhapiika kuitenkin Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.
Valtuustoryhmä

Valtuustoryhmä on Suomessa yhden tai useamman kunnanvaltuutetun muodostama ryhmä kunnanvaltuustossa. Suomen laki ei velvoita valtuutettua kuulumaan valtuustoryhmään. Kunta voi tukea valtuustoryhmien toimintaa taloudellisesti, ja mikäli kunta tekee näin, tuki on eriteltävä kunnan tilinpäätöksessä valtuustoryhmittäin. On tavallista, että kunnat antavat valtuustoryhmien käyttöön tietojärjestelmiä ja tiloja, koska tämän on katsottu kuuluvan kunnan toimialaan.
Kuntavaaleissa valtuustoon valitut puolueet muodostavat yleensä omat valtuustoryhmänsä. On myös mahdollista, että puolueet muodostavat yhteisen valtuustoryhmän parantaakseen vaikutusmahdollisuuksiaan. Valtuustoryhmä voi tehdä esimerkiksi ryhmäaloitteita (kaikkien ryhmään kuuluvien allekirjoittama valtuustoaloite) sekä ryhmäpuheenvuoroja. Ryhmäpuheenvuoroja voidaan pitää merkittävissä poliittisissa kysymyksissä, ja mikäli useampi valtuustoryhmä pyytää ryhmäpuheenvuoroa samassa kysymyksessä, valtuuston puheenjohtaja myöntää puheenvuorot yleensä ryhmien suuruusjärjestyksessä.[lähde? ]
Luettelo Persian kuninkaista

Tämä on luettelo Persian kuninkaista ja keisareista.
Akemenidien hallitsijasuku

Akhaimenes (600-luku eaa.),
Teispes, Achaimenesin poika,
Kyyros I, Teispeksen poika (noin 600 eaa.)
Ariaramnes, Teispeksen poika,
Kambyses I, Kyyroksen poika,
Arsames, Ariaramneksen poika,
Kyyros II Suuri, Kambyseksen poika (550–530 eaa.),
Kambyses II, Kyyroksen poika (530–521 eaa.),
Smerdis, Kyyroksen poika? (521 eaa.),
Dareios I, Arsameksen pojanpoika, (521–486 eaa.),
Kserkses I, Dareioksen poika, (486–465 eaa.),
Artakserkses I, Kserkseen poika, (464–424 eaa.),
Kserkses II, Artakserkseen poika (424–423 eaa.),
Sogdianus, Artakserkseen poika (424–423 eaa.)
Dareios II, Artakserkseen poika (424–404 eaa.)
Artakserkses II, Dareioksen poika (404–358 eaa.),
Artakserkses III Ochos, Artakserkseen poika (358–338 eaa.),
Artakserkses IV Arses, Artakserkseen III:n poika, (338–336 eaa.),
Dareios III Codomannus, Dareios II:n pojanpojanpoika, (336–330 eaa.)
Artakserkses V eli Bessos (330–329 eaa.)
Makedonialainen hallitsijasuku

Aleksanteri Suuri, (330–323 eaa.),
Filippos III (323–317 eaa.),
Aleksanteri IV  (323–310 eaa.)
Seleukidien hallitsijasuku

Seleukos I Nikator (312 eaa. ja 305–281 eaa.),
Antiokhos I Soter (hallitsijakumppani vuodesta 291 eaa., hallitsi 281–261 eaa.),
Antiokhos II Theos (261–246 eaa.),
Seleukos II Kallinikos (246–225 eaa.),
Seleukos III Keraunos (225–223 eaa.),
Antiokhos III Suuri (223–187 eaa.),
Seleukos IV Filopator (187–175 eaa.),
Antiokhos IV Epifanes (175–164 eaa.)