stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Erkki Liski

Erkki Pellervo Liski (12. maaliskuuta 1947 Padasjoki – 3. marraskuuta 2023 Pirkkala) oli suomalainen matemaatikko, joka toimi tilastotieteen professorina.
Erkki Liski syntyi maanviljelijä Matti Liskin ja Senja Emilia Nousiaisen perheeseen. Hänen puolisonsa oli Leena Linnokari. Liski tuli ylioppilaaksi Oriveden yhteiskoulusta 1966 ja valmistui Tampereen yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1971 ja lisensiaatiksi 1973. Filosofian tohtoriksi hän väitteli siellä 1979 tutkimuksella On reduced risk estimation in linear models.
Tampereen yliopiston tilastotieteen professorina Liski toimi vuodesta 1996 aina eläkkeelle jäämiseensä saakka vuonna 2012. Hän oli myös vieraileva tutkija Wienissä 1985 ja Dordmundin yliopistossa Saksassa 1986–1987. Kansainvälisesti tunnetun Liskin tutkimuskohteita olivat lineaariset mallit, kasvukäyrät ja koesuunnittelu sekä tilastollinen päättely ja mallinvalinta. Hänen tuotantoonsa kuului sekä tieteellisiä julkaisuja että oppikirjoja.
Luca Filippi

Luca Filippi vuonna 2015.
Luca Filippi (s. 9. elokuuta 1985 Savigliano) on italialainen autourheilija. Hän ajoi kaudet 2006–2012 GP2-sarjassa, johon hän siirtyi voitettuaan italian F3-mestaruuden vuonna 2005. Nykyään Filippi kilpailee IndyCar-sarjassa.
Ura

Kaudella 2006 Filippi ajoi GP2-sarjassa Petrol Ofisi FMS International -tallissa, mutta hänet erotettiin tallista kesken kauden vaisun menestyksen takia.
Kaudella 2007 Filippi jatkoi uraansa GP2-sarjassa. Hän voitti kauden avauskisan Bahrainissa ja sijoittui sarjan loppupisteissä neljänneksi. Hän päätyi tasapisteisiin maanmiehensä Giorgio Pantanon kanssa, mutta Pantano sijoittui sarjassa kolmanneksi, koska Pantanolla oli kaudelta kaksi voittoa, kun taas Filippilla oli vain yksi voitto. Kaudella 2008 Filippi jatkoi GP2-sarjassa ART Grand Prix- ja Arden-talleissa huonolla menestyksellä. Kaudella 2009 Filippi ajoi Super Nova -tallissa voittaen kauden päätöskilpailun Portugalissa. Hän kilpaili myös Aasian GP2-sarjassa kausina 2008–2010 saavuttaen yhden voiton ja sarjan kakkostilan kaudella 2009–2010.
Kaudella 2010 Filippi ei saanut enää paikkaa GP2:sta, mutta myöhemmin Josef Králin onnettomuuden jälkeen Valenciassa, Filippi pääsi jälleen ajamaan. Hän ohitti kauden aikana Javier Villan eniten GP2 kilpailuja ajaneena kuljettajana. Hän saavutti yhteensä viisi pistettä.
Filippi oli ehdolla Sauberin F1-kisakuskiksi kaudella 2010, jolloin hän olisi tuurannut vaisusti ajanutta Pedro de la Rosaa. Filippi kilpaili myös Auto GP -sarjassa voittaen kaksi kilpailua sijoittuen loppupisteissä viidenneksi. Filippi ajoi sarjassa myös kaudella 2011 sijoittuen sarjan loppupisteissä toiseksi.
Kaudella 2011 Filippi jatkoi GP2:ssa. Hän ajoi kauden puoliväliin asti Super Novalla, kunnes siirtyi Scuderia Coloni -talliin. Filippi ajoi Colonilla heti ensimmäisessä kisassaan voittoon Nürburgringin radalla. Voiton arvoa kuvasti se, että se kilpailu oli Filipin GP2-uran 100. startti. Filippi ajoi voittoon myös Belgian sprinttikilpailussa ja Monzan pitkässä kilpailussa. Hän sijoittui lopulta toiseksi sarjapisteissä.
Vuonna 2012 Filippin oli tarkoitus kilpailla IndyCar-sarjassa. Hän ei kuitenkaan osallistunut kaudella ajettaviin kilpailuihin. Myöhemmin Filippi palasi jälleen GP2-sarjaan Coloni-talliin korvaten Stefano Colettin loppukauden ajaksi italian kilpailusta lähtien. Hän ajoi heti voittoon paluukilpailussaan Monzan pitkässä kilpailussa. Kauden päättävässä Singaporen kilpailussa Filippi ajoi paalupaikalle, mutta joutui keskeyttämään kilpailussa. Filippi saavutti yhteensä 29 pistettä sijoittuen sarjan 16:nneksi.
GP2-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | FMS International | VALFEA Kesk. | VALSPR Kesk. | SMRFEA 11 | SMRSPR 5 | EURFEA Kesk. | EURSPR Kesk. | ESPFEA   | ESPSPR   | MONFEA   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 | 19. |
| 2006 | BCN Competicion |  |  |  |  |  |  |  |  |  | GBRFEA Kesk. | GBRSPR 9 | FRAFEA Kesk. | FRASPR Kesk. | GERFEA 21 | GERSPR 16 | HUNFEA 12 | HUNSPR Kesk. | TURFEA 10 | TURSPR Kesk. | ITAFEA 4 | ITASPR 7 |  |  |  | 7 | 19. |
| 2007 | Super Nova Racing | BHRFEA 1 | BHRSPR 3 | ESPFEA Kesk. | ESPSPR 11 | MONFEA 4 | FRAFEA 4 | FRASPR 2 | GBRFEA 5 | GBRSPR 7 | EURFEA Kesk. | EURSPR Kesk. | HUNFEA Kesk. | HUNSPR 16 | TURFEA Kesk. | TURSPR 7 | ITAFEA 2 | ITASPR 2 | BELFEA 2 | BELSPR 7 | VALFEA 18† | VALSPR 6 |  |  |  | 59 | 4. |
| 2008 | ART Grand Prix | ESPFEA 11 | ESPSPR Kesk. | TURFEA 16 | TURSPR 14 | MONFEA Kesk. | MONSPR 12 | FRAFEA 10 | FRASPR 3 | GBRFEA 8 | GBRSPR Kesk. |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 | 19. |
| 2008 | Arden International |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | GERFEA Kesk. | GERSPR Kesk. | HUNFEA 15 | HUNSPR NC | EURFEA 8 | EURSPR 13 | BELFEA 19 | BELSPR Kesk. | ITAFEA Kesk. | ITASPR Kesk. |  |  |  |  | 6 | 19. |
| 2009 | Super Nova Racing | ESPFEA 4 | ESPSPR 7 | MONFEA Kesk. | MONSPR NC | TURFEA 2 | TURSPR Kesk. | GBRFEA 14 | GBRSPR 16 | GERFEA Kesk. | GERSPR 18† | HUNFEA 6 | HUNSPR 2 | EURFEA 7 | EURSPR Kesk. | BELFEA Kesk. | BELSPR Kesk. | ITAFEA Kesk. | ITASPR Kesk. | PORFEA 2 | PORSPR 1 |  |  |  |  | 40 | 5. |
| 2010 | Super Nova Racing | ESPFEA   | ESPSPR   | MONFEA   | MONSPR   | TURFEA   | TURSPR   | EURFEA   | EURSPR   | GBRFEA 20 | GBRSPR 9 | GERFEA 10 | GERSPR 7 | HUNFEA 14 | HUNSPR 6 | BELFEA 5 | BELSPR Kesk. | ITAFEA Kesk. | ITASPR 14 | ABUFEA   | ABUSPR   |  |  |  |  | 5 | 20. |
| 2011 | Super Nova Racing | TURFEA Kesk. | TURSPR 14 | ESPFEA Kesk. | ESPSPR Kesk. | MONFEA 3 | MONSPR 4 | EURFEA Kesk. | EURSPR 15 | GBRFEA 13 | GBRSPR 12 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 54 | 2. |
| 2011 | Scuderia Coloni |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | GERFEA 1 | GERSPR 3 | HUNFEA 6 | HUNSPR Kesk. | BELFEA 4 | BELSPR 1 | ITAFEA 1 | ITASPR 5 |  |  |  |  |  |  | 54 | 2. |
| 2012 | Scuderia Coloni | MALFEA   | MALSPR   | BHR1FEA   | BHR1SPR   | BHR2FEA   | BHR2SPR   | ESPFEA   | ESPSPR   | MONFEA   | MONSPR   | EURFEA   | EURSPR   | GBRFEA   | GBRSPR   | GERFEA   | GERSPR   | HUNFEA   | HUNSPR   | BELFEA   | BELSPR   | ITAFEA 1 | ITASPR 22 | SINFEA Kesk. | SINSPR DNS | 29 | 16. |
GP2-tulokset > Aasian GP2

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Qi-Meritus Mahara | DUB1FEA 5 | DUB1SPR Kesk. | INDFEA DSQ | INDSPR 21 | MALFEA Kesk. | MALSPR Kesk. | BHRFEA Kesk. | BHRSPR 11 | DUB2FEA 12 | DUB2SPR Kesk. |  |  | 4 | 17. |
| 2008–2009 | BCN Competicion | CHNFEA Kesk. | CHNSPR Kesk. | DUBFEA   | DUBSPR   | BHR1FEA   | BHR1SPR   | QTAFEA   | QTASPR   | MALFEA   | MALSPR   | BHR2FEA   | BHR2SPR   | 0 | NC |
| 2009–2010 | MalaysiaQi-Meritus.com | ABU1FEA 2 | ABU1SPR 8 | ABU2FEA 14† | ABU2SPR 17 | BHR1FEA 2 | BHR1SPR 18 | BHR2FEA 1 | BHR2SPR 8 |  |  |  |  | 29 | 2. |
| 2011 | Scuderia Coloni | ABUFEA   | ABUSPR   | ITAFEA 20 | ITASPR 10 |  |  |  |  |  |  |  |  | 0 | 20. |
Filippi Scuderia Coloni-tallin ratissa Monzassa vuonna 2011.
P-metyyliasetofenoni

| p-metyyliasetofenoni |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1-(4-metyylifenyyli)etanoni
CAS-numero:  122-00-9
PubChem CID:  8500
SMILES:  CC1=CC=C(C=C1)C(=O)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C9H10O
Moolimassa:  134,17 g/mol
Sulamispiste:  28 °C
Kiehumispiste:  226 °C
Tiheys:  1,0051 g/cm3
Liukoisuus veteen:  2,073 g/l (20 °C)
p-metyyliasetofenoni (C9H10O) eli 4-metyyliasetofenoni tai p-asetyylitolueeni on ketoneihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään ainesosana hajusteissa ja muiden yhdisteiden valmistamiseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa p-metyyliasetofenoni on väritöntä kiteistä ainetta, jolla on makea ja kukkaismainen tuoksu. Yhdiste liukenee hyvin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin.
p-metyyliasetofenonia valmistetaan tolueenin ja etikkahappoanhydridin välisellä Friedel–Crafts-asylointireaktiolla. Reaktiossa voi syntyä sivutuotteena p-metyyliasetofenonin isomeeria o-metyyliasetofenonia, mutta tätä voidaan vähentää käyttämällä katalyytteinä zeoliitteja.
p-metyyliasetofenonia käytetään tuomaan mimosan- tai tyrninkaltaista tuoksua erityisesti saippuoihin. Yhdisteestä myös valmistetaan useita lääkeaineita ja maatalouskemikaaleja.
Abasa

Suuran 80 nimi arabialaisin merkein
Abasa (arab. عبس‎, ‘abasa, suom. Otsanrypistyksen suura) on Koraanin 80. suura. Theodor Nöldeken luokituksessa se on "mekkalainen"  järjestysnumerolla 11. Suurassa on 42 jaetta. Nimensä se on saanut ensimmäisessä jakeessa olevasta sanasta.
Suura muistuttaa sisällöltään ja rakenteeltaan aikaisempia suuria 75–79. Se uhkaa tuomiopäivällä, kertoo Jumalan ihmeistä luonnossa ja lopuksi palaa tuomiopäivään. Suuran alussa uskovia kuulijoita varoitetaan ynseydestä sellaisia henkilöitä kohtaan, jotka eivät ole yhteiskunnan huipulla.
Suura 80 arabialaisena resitaationa
Sisältö

Jakeet 1–10 kertovat sokeasta, joka torjutaan:
(1) "Hän rypisti otsaansa ja kääntyi pois, (2) kun sokea tuli hänen luokseen, (3) Mistäpä tiedät: ehkä hän olisi tehnyt parannuksen (4) tai ottanut varoituksen vastaan ja hyötynyt siitä. (5) Mutta rikkaaseen (6) sinä kyllä kiinnität huomiota, (7) vaikkei hänen parannuksensa ole sinun vastuullasi. (8) Siitä, joka kiirehtii luoksesi (9) Jumalaa peläten, (10)  sinä et välittänyt.
Jakeet 11–16 antavat varoituksen, jonka kerrotaan olevan myös kirjoitetussa muodossa.
Jakeet 17–23 kiroaa ihmisen, joka on kiittämätön, vaikka Jumala on tehnyt hänelle kaiken helpoksi.
Jakeet 24–32 kertovat Jumalan tunnusmerkeistä luonnossa. Sade halkaisee maankuoren, jolloin jyvä itää, rypäleet ja vihannekset, öljypuut ja taatelipalmut ja tuuheat tarhat kasvavat.
Jakeet 33–42 kertovat tuomiopäivästä, Silloin näkyy sekä säteileviä että tuhkanharmaita kasvoja.
Tulkintoja > Sokean torjuminen

Jakeiden 1–10 varhaisin tafsir-selitys löytyy 800-luvun alun hadith- kokoelmasta Muwatta Malik. Se kertoo, että suurassa esiintyvä ”hän” on Muhammed, ja sokea mies on nimeltään Abdullah ibn Umm Maktum. Hadithiin sisältyvän kertojaketjun mukaan keskustelusta kertoi Yahua, joka kuuli sen Malikilta, joka kuuli sen Hisham ibn Urwalta ja tämä vuorostaan isältään. Tarinan mukaan sokea oli tullut Muhammedin luo ja pyytänyt tätä osoittamaan hänelle istuimen. Muhammed oli juuri keskustelemassa vaikutusvaltaisen epäjumalanpalvojan kanssa, ja sokean pyyntö häiritsi keskustelua. Tämän johdosta "Hän rypisti otsaansa ja kääntyi pois."
Koraanin teksti antaa vaikutelman, että Jumala moitti Muhammedia. Islamilaisessa nykytulkinnassa suuraa selitetään siten, että Muhammed ei jää pohtimaan miehen vammaisuutta, vaan viittaa häneen ainoastaan "sokeana miehenä".  Jumala ei nuhtele Muhammedia hänen välinpitämättömyydestään vammaista henkilöä kohtaan, vaan siitä, että hän laiminlöi henkilön, joka tuli hänen luokseen oppimaan. Profeetta antaa näin kiitettävän esikuvan vammaisiin suhtautumisesta.
Islamilaisessa perimätiedossa Abdullah ibn Umm Maktum kuuluu Muhammedin kumppaneihin ja oli ensimmäisiä islamiin kääntyneitä. Muhammed nimitti hänet Medinan moskeijan muessiniksi eli rukouskutsun kuuluttajaksi. Tiedot ibn Umm Maktumista alkavat kuitenkin vasta 800-luvulta, vaikka hänen kerrotaan eläneen 600-luvulla.
Tulkintoja > Muuta

On huomautettu, että Koraanin luontokuvaukset poikkeavat Mekan luonnonmaantieteellisistä oloista. Myös useimmat suuran 80 jakeissa 24–32 esitetyistä kasveista eivät kuulu Hijazin alueen luontoon.
Jae 38 kuuluu: "Sinä päivänä näkyy säteileviä kasvoja". Säteilevistä kasvoista kerrotaan myös Vanhassa Testamentissa (esim. Danielin kirja 12: 3).
Abdullah ibn Umm Maktumin hauta Syyrian Damaskoksessa.
Gil Scott-Heron

| Gil Scott-Heron |
| --- | --- |
 Gil Scott-Heron vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. huhtikuuta 1949 Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Kuollut: 27. toukokuuta 2011 (62 vuotta) New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, runoilija, kirjailija
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1969–2011
Tyylilajit:  soul, jazz, blues, spoken word
Soittimet:  laulu, sähköpiano, kitara
Levy-yhtiöt:  RCA Flying Dutchman Strata East Arista TVT XL
Aiheesta muualla
www.gilscottheron.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Gilbert "Gil" Scott-Heron (1. huhtikuuta 1949 Chicago, Illinois – 27. toukokuuta 2011 New York, New York) oli yhdysvaltalainen runoilija-muusikko, joka teki 1960- ja 1970-luvun vaihteessa spoken word -esiintymisi. Hänen tunnetuin runonsa ja kappaleensa on ”The Revolution Will Not Be Televised”. Hänen 1970-luvun tuotantonsa sanotaan näyttäneen suuntaa nykyiselle rap-musiikille.
Scott-Heron kuoli toukokuussa 2011. Hän oli päihderiippuvainen ja eli kuluttavaa elämää. Hänen kerrotaan joutuneen sairaalaan Euroopan-matkan jälkeen. Kolme vuotta ennen kuolemaansa hän kertoi olevansa hiv-positiivinen. Silti hän teki paluun ja esiintyi lähes kuolemaansa saakka. Hän teki vuonna 2010 lähes sata keikkaa.
Hänen yhdessä pianisti Brian Jacksonin trion kanssa tekemänsä jazz- ja soultyylinen levy Winter in America (1974) valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. Laulu- ja puheosuuksien lisäksi Scott-Heron soittaa levyllä myös sähköpianoa..
Perhe

Gil Scott-Heron syntyi Chicagossa. Hänen äitinsä Bobbie Scott-Heron lauloi New York Oratorio Societyssa. Hänen jamaikalainen isänsä oli jalkapalloilija Gil Heron, lempinimeltään "The Black Arrow" ("musta nuoli"). 1950-luvulla Gil Heron oli ensimmäinen musta pelaaja Glasgow’n Celticissä.
Tuotanto > Diskografia

| Vuosi | Albumi | Levy-yhtiö |
| --- | --- | --- |
| 1970 | Small Talk at 125th and Lenox | Flying Dutchman Records |
| 1971 | Pieces of a Man | Flying Dutchman Records |
| 1972 | Free Will | Flying Dutchman Records |
| 1974 | The Revolution Will Not Be Televised | Flying Dutchman |
| 1974 | Winter in America | Strata-East Records |
| 1975 | The First Minute of a New Day | Arista Records |
| 1975 | From South Africa to South Carolina | Arista Records |
| 1976 | It's Your World | Arista Records |
| 1977 | Bridges | Arista Records |
| 1978 | Secrets | Arista Records |
| 1979 | The Mind of Gil Scott-Heron | Arista Records |
| 1980 | 1980 | Arista Records |
| 1980 | Real Eyes | Arista Records |
| 1981 | Reflections | Arista Records |
| 1982 | Moving Target | Arista Records |
| 1984 | The Best of Gil Scott-Heron | Arista Records |
| 1988 | The Revolution Will Not Be Televised | Bluebird Records |
| 1990 | Tales of Gil Scott-Heron and His Amnesia Express | Castle Music UK/Peak Top Records |
| 1990 | Glory: The Gil Scott-Heron Collection | Arista Records |
| 1994 | Minister of Information | Peak Top Records |
| 1994 | Spirits | TVT Records |
| 1998 | The Gil Scott-Heron Collection Sampler: 1974-1975 | TVT Records |
| 1998 | Ghetto Style | Camden Records |
| 1999 | Evolution and Flashback: The Very Best of Gil Scott-Heron | RCA Records |
| 2005 | Gil Scott-Heron & Brian Jackson - Messages (Anthology) | Soul Brother Records |
| 2009 | Malik & the OG's - Rhythms of the Diaspora | CPR Recordings - Featured artist |
| 2010 | I'm New Here | XL Recordings |
Tuotanto > Kirjat

| Vuosi | Kirja | ISBN |
| --- | --- | --- |
| 1970 | The Vulture | ISBN 0862415284 |
| 1970 | Small Talk at 125th and Lenox |  |
| 1972 | The Nigger Factory | ISBN 0862415276 |
| 1990 | So Far, So Good | ISBN 0883781336 |
| 2001 | Now and Then: The Poems of Gil Scott-Heron | ISBN 086241900X |
| 2003 | The Last Holiday (julkaisematon) | ISBN 1841953415 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gil Scott-Heron Wikimedia Commonsissa
Kotisivut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Ryūnosuke Akutagawa -palkinto

| Ryūnosuke Akutagawa -palkinto |
| --- | --- |
 Ryūnosuke Akutagawa, jonka mukaan palkinto on nimetty.
Palkinnon antaja:  Japanilaisen kirjallisuuden edistämisseura
Maa:  Japani
Ensimmäinen palkinto:  1935
Virallinen internet-sivu
Ryūnosuke Akutagawa -palkinto (jap. 芥川龍之介賞, Akutagawa Ryūnosuke -shō) on Japanin arvostetuin kirjallisuuspalkinto, jonka Kan Kikuchi perusti vuonna 1935 elinikäisen ystävänsä Ryūnosuke Akutagawan kunniaksi.
Palkinto jaetaan yleensä kahdesti vuodessa, ja sitä sponsoroi Japanilaisen kirjallisuuden edistämisseura (jap. 日本文学振興会, Nihon bungaku shinkōkai).
Palkintoon viitataan Naoki-palkinnon kanssa saman kolikon kääntöpuoliksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ryūnosuke Akutagawa -palkinto Wikimedia Commonsissa
Palkinnon virallinen sivu (japaniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Akutagawa Prize
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Ranska  BnF data  Japani 
Käännös suomeksi
Ipsoksen taistelu

Ipsoksen taistelu käytiin eräiden Aleksanteri Suuren seuraajien eli diadokkien välillä vuonna 301. Taistelun lopputuloksena Aleksanteri Suuren valtakunta jakautui lopullisesti kolmeen erilliseen osaan.
Antigonos I:tä ja hänen poikaansa Demetriosta vastassa olivat Makedonian hallitsija Kassandros, Traakian hallitsija Lysimakhos ja Babylonian ja Persian hallitsija Seleukos. Antigonos hallitsi Syyriaa, Vähää-Aasiaa ja Palestiinaa.
Antigonoksella oli vastustajiaan suurempi armeija mutta hänellä oli vähemmän sotanorsuja kuin toisilla. Aleksanteri Suuri oli tuonut kummankin osapuolen sotanorsut aikoinaan Intiasta.
Itse taistelusta ei ole säilynyt kuvauksia nykypäivään. Demetrioksen johtama ratsuväki oli Plutarkhoksen mukaan voittoisa mutta joutui erilleen muusta armeijasta. Vastapuolen sotanorsut estivät hänen pääsemästä takaisin muiden luokse. Antigonoksen johtama falangi kukistui vastapuolen päästyä kiertämään hänen sivustaansa. Antigonos itse kuoli keihään osuttua häneen.
Explorer 6

Ensimmäinen kuva Maapallosta avaruudesta.
Explorer 6
Explorer 6, tai S-2, oli yhdysvaltalainen satelliitti, joka laukaistiin elokuussa 1959. Pieni, pallomainen satelliitti oli suunniteltu tutkimaan Maan magneettikentän vangitsemaa säteilyä, kosmista säteilyä, Maan magneettikenttää, radioaaltojen etenemistä yläilmakehässä ja mikrometeoriittien vuota. Se myöskin testasi skannauslaitetta, joka oli suunniteltu ottamaan kuvia Maan pilvistä, ja lähetti ensimmäiset kuvat Maapallosta sen kiertoradalta.
Aiheesta muualla

Linkkejä Explorer 6:ta käsitteleviin tiedostoihin
Riku Leskinen

Riku Leskinen on suomalainen lapsinäyttelijä.
Filmografia

ParaNorman (2012) – Neil (äänirooli)
Herra Peabody & Sherman (2014) – Tut (äänirooli)
Next Gen – Uusi sukupolvi (2018) – Juniori (äänirooli)
Jeti – Jin (äänirooli)
Luca (2021) – Guido (äänirooli)
Sing 2 (2021) – Alfonso
Punainen (2022) – Aaron Z., Tae Young
Muumiot: Seikkailu ajan halki (2023) – Thut
Villi robotti (2024) – Brightbill
Niko ja myrskyporojen arvoitus (2024) – nuori Raavas
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Jaakko Rytsölä

Jaakko Rytsölä (s. 26. heinäkuuta 1973 Helsinki) on suomalainen yrittäjä, joka muistetaan erityisesti niin sanotun IT-kuplan aikana miljoonaomaisuuden keränneenä Jippii Groupin (ent. Saunalahden serveri) omistajana.
Jaakko Rytsölä perusti vuonna 1995 yhdessä veljensä Antin kanssa internet-palveluja tuottaneen DLC Data Link Connections -yrityksen. Se fuusioitui pari vuotta myöhemmin Nettilinja Oy:n ja Sci.fi kanssa Saunalahden serveriksi ja Rytsölät tulivat yhtiön osakkaiksi. Parhaimmillaan Jaakko Rytsölän osakkeiden laskennallinen arvo oli yli 60 miljoonaa markkaa. Rytsölä menetti yhdessä yössä 36 miljoonaa markkaa kun Jippii Groupin osakekurssi romahti 90 prosenttia elokuussa 2001.
Rytsölät tunnettiin vuosituhannen vaihteessa suomalaisessa mediassa ylellisestä elämästä ja rahankäytöstä. Erityisesti veljesten Lamborghini Diablo -urheiluautot nousivat ilmiön symboleiksi.
Maaliskuussa 2003 Rytsölä todettiin varattomaksi 1,3 miljoonan euron verorästin perintäyrityksessä. Heinäkuussa 2008 Rytsölä tuomittiin Helsingin käräjäoikeudessa törkeästä velallisen epärehellisyydestä yhden vuoden ja kuuden kuukauden ehdolliseen vankeuteen.
Korupedionin taistelu

Korupedionin taistelu käytiin vuonna 281 eaa. Se oli viimeinen niin sanottujen diadokkisotien, eli Aleksanteri Suuren seuraajien välisten sotien taistelu. Vastustajina olivat Makedonian kuningas Lysimakhos ja Persian kuningas Seleukos I. Lysimakhos oli hallinnut Traakiaa Ipsoksen taistelun jälkeen ja oli vähän aikaisemmin saanut hallintaansa myös Makedonian.
Seleukos päätti hyökätä Lysimakhoksen kimppuun sen jälkeen kun Ptolemaios Keraunos ja hänen siskonsa Lysandra pakenivat Lysimakhoksen hovista Selukoksen luokse. Lysimakhos oli antanut teloittaa oman poikansa joka myös oli Lysandran mies.
Taistelusta ei tiedetä paljon mitään, paitsi sen että Lysimakhos ja Seleukos kohtasivat toisensa taistelukentällä ja taistelivat mies miestä vastaan. Seleukos voitti tämän kaksinkamppailun ja Lysimakhos sai surmansa. Lysimakhoksen luullaan olleen tuolloin lähes 80-vuotias.
Vaikka Seleukos olikin taistelun jälkeen kiistattomasti koko Aleksanteri Suuren valtakunnan hallitsija (Egypti pois luettuna) ei voitosta tullut pysyvää. Pian taistelun jälkeen Ptolemaios Keraunos murhasi Seleukoksen ja kaappasi vallan Makedoniassa. Seleukoksen poika Antiokhos I peri Persian valtakunnan.
Sallan tauti

Sallan tauti  eli sialuria on vaikea psykomotorisen kehityksen jälkeenjääneisyys ja ataksia. Sallan tautia sairastavien soluihin kertyy siaalihappoa, joka estää normaalin solutoiminnan. Sallan tauti on suomalaiseen tautiperintöön kuuluva hitaasti etenevä resessiivisesti periytyvä sairaus, johon kuuluu vaikea kehitysvammaisuus ja liikunnan häiriöitä. Geenivirhe on 6. kromosomin SLC17A5-geenissä (6q14-q15).
Suomessa Sallan tauti on todettu noin sadalla henkilöllä, Ruotsissa kolmellakymmenellä henkilöllä ja muualla muutamilla. Suurin esiintyvyys on Pohjois-Suomessa. Suomessa todetaan vuosittain pari uutta tapausta.
Oireet

Vastasyntyneet vaikuttavat normaaleilta, mutta jo alle vuoden ikäisenä alkaa ilmaantua erilaisia liikkumiseen liittyviä oireita, esimerkiksi lihasvelttoutta ja tasapainon sekä koordinaation häiriöitä. Kehityksen virstanpylväät myöhästyvät. Puhe yltää korkeintaan yksittäisten sanojen asteelle, eivätkä kaikki opi kävelemään. Hidas kehitys jatkuu noin 3-vuotiaaksi asti, mistä alkaa vähittäinen taantuminen.
Sallan tautiin liittyy usein epilepsia. Tautia sairastavat ovat hieman tavanomaista alttiimpia infektioille, ja murrosikä saattaa alkaa viivästyneesti tai huomattavan varhain. Muuten yleinen terveydentila on melko hyvä. Usein Sallan tautia sairastavat henkilöt elävät selvästi yli 60-vuotiaiksi, ja vanhin tunnettu tapaus oli kuollessaan 72-vuotias. Taantumisen johdosta Sallan taudista kärsivät ovat kuitenkin keski-iän jälkeen tavallisesti vaikeasti kehitysvammaisia.
Levinneisyys

Sallan tauti on nimetty ensimmäisen Aulan ja kumppanien vuonna 1979 kuvaaman potilasryhmän asuinkunnan Sallan mukaan. Tautia esiintyy lähinnä Lapin läänin alueella, mutta muuallakin on yksittäisiä tapauksia.
Aiheesta muualla

Paavola, Liisa: Salla disease – rare but diverse : a clinical follow-up study of a Finnish patient sample.  (Väitöskirja ISSN 0355-3221 ISSN 1796-2234 ISBN 978-952-62-0105-4 (painettu)  Acta Universitatis Ouluensis D Medica 1199. Oulu:  University of Oulu, 2013.  ISBN 978-952-62-0106-1  Väitöskirjan verkkoversio (PDF) Viitattu 25.9.2013. (englanniksi)
Delionin taistelu

Delionin taistelu käytiin peloponnesolaissodassa vuonna 424 eaa. Ateenan ja Boiotian välillä. Se päättyi Ateenan tappioon ja Delionin valtaukseen muutamassa viikossa. Ateenan joukkoja johti Hippokrates ja boiotialaisia Pagondas. Sokrates on yksi tunnetuimpia taisteluun osallistuneita.