stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hitoyoshi

| Hitoyoshi (人吉市) |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin Hitoyoshin linnalta
 lippu:  Symboli
 Hitoyoshin sijainti Kumamoton prefektuurissa
 Hitoyoshi
 Koordinaatit: 32°12′36″N, 130°45′45″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kyūshū
Prefektuuri:  Kumamoton prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  210,55 km²
Väkiluku (08/2019):  32 352
 – Väestötiheys:  153,7 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kashi
 – Kukka:  Japaninaprikoosi
 – Lintu:  Idänsilkkikerttunen, aasiankeisarikalastaja
 
 https://www.city.hitoyoshi.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hitoyoshi (jap. 人吉市, Hitoyoshi-shi) on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Kumamoton prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Kagoshiman ja Miyazakin prefektuurien rajalla, vuorten ympäröimän Hitoyoshin tasangon lounaisreunalla. Kaupungin läpi virtaa itä–länsisuuntaisesti Kumajoki. Hitoyoshissa on 32 352 asukasta (elokuussa 2019) ja sen pinta-ala on 210,55 neliökilometriä.
Kamakura-kaudelta lähtien aina Meiji-restauraatioon saakka, noin 700 vuoden ajan, Hitoyoshi kehittyi Sagara-klaanin hallinnassa linnanaluskaupunkina. Siellä onkin säilynyt lukuisia historiallisia rakennuksia ja muinaisjäänteitä, kuten Hitoyoshin linnan rauniot ja merkittävä Aoi-Ason pyhäkkö. Kaupunki toimi myös Kumajoen jokisatamana, jossa kaupattiin ympäristön maataloustuotteita. Kaupunkioikeudet Japanin nykyisen kunnallishallinnon puitteissa Hitoyoshi sai vuonna 1942, kolmantena Kumamoton prefektuurissa, kun silloiseen Hitoyoshin maaseutukaupunkiin liitettiin Aidan, Nishizen ja Nakaharan kyläkunnat. Merkittäviä elinkeinoja ovat sahateollisuus, shōchū-viinan valmistus (Kuma-shōchū) ja ympäröivällä maaseudulla karjatalous sekä tupakan ja kastanjoiden viljely. Kaupungissa toimii myös kuuma lähde Hitoyoshi-onsen.
Hitoyoshia palvelevat JR Kyūshūn Hisatsu-linja ja Kumagawa-rautatien Yunomae-linja.
Kuvia

Kumajoki Hitoyoshissa
Aoi-Ason pyhäkön rōmon-portti
Hitoyoshin rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hitoyoshi Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Hippos (Palestiina)

| Hippos> Ἵππος |
| --- | --- |
 Hippoksen arkeologinen alue ilmasta.
Sijainti
 Hippos
Koordinaatit:  32°46′43″N, 35°39′35″E
Valtio:  Israel
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  n. 200 eaa. – 749 jaa.
Kulttuuri:  antiikki varhaiskeskiaika
Valtakunta:  Seleukidien kuninkaskunta Rooman valtakunta Bysantin valtakunta
Alue:  Palestiina
Aiheesta muualla
  Hippos Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hippos (m.kreik. Ἵππος, lat. Hippus tai Hippum, aram./hepr. ‏סוסיתא‎, Sussita‎) oli antiikin aikainen kaupunki Palestiinassa nykyisen Israelin alueella. Se oli yksi Dekapoliin kaupungeista.
Maantiede

Hippos sijaitsi vuorella Genesaretinjärven itäpuolella vastakkaisella puolella Tiberiaasta katsottuna ja parin kilometrin päässä järven rannasta. Se oli rakennettu noin 350 metrin korkeudelle järven pinnasta laskettuna, ja täytti vuoren laen ollen pituudeltaan itä-länsisuunnassa noin 600 metriä ja leveydeltään pohjois-eteläsuunnassa noin 200 metriä. Hippoksella oletetaan olleen satama järven rannalla. Kaupungin ympäristöstä käytettiin nimitystä Hippēnē (Ἱππηνή).
Historia

Hippos oli alkuperältään hellenistinen kaupunki. Se perustettiin Seleukidien aikana noin 200 eaa. sen jälkeen, kun nämä olivat vallanneet alueen Ptolemaioksilta. Kaupungin alkuperäinen nimi oli Hippoksen Antiokheia (Ἀντιόχεια τοῦ Ἵππου, Antiokheia tū Hippū). Nimi Hippos tarkoittaa ”hevosta”. Hippoksen väestö oli pääosin ei-juutalaisia. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Hippēnos (Ἱππηνός).
Keisari Augustus luovutti Hippoksen Herodes Suuren hallintavaltaan. Tämän kuoleman jälkeen se kuului Syrian provinssiin. Roomalaisella kaudella Hippos luettiin osaksi Dekapolista. Se näyttäytyi monella tavoin Tiberiaan, jonka väestö oli pääosin juutalaista ja muuta seemiläistä väestöä, kilpailijana. Juutalaiset tuhosivat kaupungin ensimmäisessä juutalaissodassa, mutta sen asukkaat kapinoivat lopulta, ja surmasivat monia juutalaisia.
Varhaisella kristillisellä kaudella 300-luvulla jaa. Hippos oli piispanistuin, ja sen piispat mainitaan kirkolliskokouksissa Seleukeiassa vuonna 359 ja Jerusalemissa vuonna 536. Bysanttilaisella kaudella Hippos luettiin Palaestina secundan eli ”toisen Palestiinan" provinssiin. Kaupunki tuhoutui maanjäristyksessä 18. tammikuuta 749, ja jäi tämän jälkeen lopullisesti asumattomaksi.
Hippoksen paikka löydettiin vuonna 1883. Paikalla suoritettiin ensimmäisiä arkeologisia kaivauksia vuosina 1951–1955. Alue suojeltiin vuonna 1964. Kaupungin laajamittaiset kaivaukset alkoivat vuonna 2000.
Rakennukset ja löydökset

Hippos oli ympäröity kaupunginmuureilla, joissa oli eteläsivulla suuri bastioni. Kaupungin decumanus maximus -pääkatu oli pituudeltaan noin 600 metriä ja kulki kaupungin poikki itä-länsisuunnassa. Kaupunginmuureissa oli portti pääkadun kummassakin päässä. Katu oli reunustettu pylväiköillä. Kaupungin keskellä oli kivetty forum, joka oli ympäröity kolmelta sivulta pylväshalleilla. Forumin laidalla olivat myös keisarikultille omistettu temppeli, joka on ajoitettu 200- tai 300-luvulle, sekä hellenistinen pyhäkkö ja kylpylärakennus. Toinen kylpylärakennus, johon kuului myös palaestra, on löydetty kaupungin eteläosasta. Forumin koillispuolella sijaitsi roomalainen basilika. Kaupungin itäosassa sijaitsi odeion.
Maan alta on löydetty holvattuja vesisäiliöitä. Varhaiskristilliseltä ajalta kaupungista on löydetty ainakin seitsemän kirkkoa, joista monet oli rakennettu pakanallisten pyhäköiden paikalle. Kaupungin nekropoliit eli hautausmaat on löydetty sen etelä- ja kaakkoispuolelta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hippos Wikimedia Commonsissa
Hippos-Sussita Excavations Project. The Zinman Institute of Archaeology. (englanniksi)
Hippoksen vuori.
Vanha kaavakuva Hippoksesta.
Hippoksen raunioita.
Hippoksen raunioita.
Hovioikeus

Suomen ensimmäinen ja vanhin hovioikeus, Turun hovioikeus, joka perustettiin vuonna 1623.
Hovioikeus (lyhenne HO, ruots. hovrätt) on Suomen ja Ruotsin yleisten tuomioistuinten hierarkiassa toinen oikeusaste, johon asianosainen voi valittaa käräjäoikeuden ratkaisuista. Lisäksi hovioikeus käsittelee ensimmäisenä oikeusasteena valtio- ja maanpetosasioita sekä eräitä virkarikoksia.
Muiden maiden toisen asteen tuomioistuimia (esimerkiksi Yhdysvalloissa Court of Appeals) ei suomeksi nimitetä hovioikeuksiksi, vaan vetoomustuomioistuimiksi tai valitustuomioistuimiksi.
Ruotsin hovioikeudet

Hovioikeuksia perustettiin 1600-luvulla käyttämään aiemmin kuninkaalle kuulunutta tuomiovaltaa. Ensimmäinen hovioikeus oli Svean hovioikeus, joka perustettiin 1614. Myöhemmin perustettiin Turun hovioikeus (1623), Liivinmaan hovioikeus Tarttoon (1629), Götan hovioikeus Jönköpingiin (1634) ja Vaasan hovioikeus (1775). Hovioikeuden oli alun perin tarkoitus olla ylin tuomioistuin, mutta jo vuodesta 1615 hovioikeuden tuomiot voitiin alistaa kuninkaalle. Käytännössä ylintä tuomiovaltaa käytti valtaneuvosto, ja myöhemmin sen erillinen revisio-osasto. Valtaneuvoston lakkauttamisen jälkeen perustettiin Ruotsin korkein oikeus vuonna 1789.
Ruotsissa on nykyään kuusi hovioikeutta: Svean hovioikeus Tukholmassa, Götan hovioikeus Jönköpingissä, Skånen ja Blekingen hovioikeus Malmössä, Länsi-Ruotsin hovioikeus Göteborgissa, Ala-Norlannin hovioikeus Sundsvallissa ja Ylä-Norlannin hovioikeus Uumajassa.
Suomen hovioikeudet

Suomessa on nykyään viisi hovioikeutta, jotka ovat perustamisjärjestyksessä Turun hovioikeus (1623), Vaasan hovioikeus (1775), Kuopiossa toimiva Itä-Suomen hovioikeus (entinen Viipurin hovioikeus, 1839), Helsingin hovioikeus (1952), sekä Rovaniemen hovioikeus (1979).
Suomen valtioneuvosto asetti 22. lokakuuta 1953 Toivo Tarjanteen johtaman komitean tutkimaan hovioikeuksien aluerajoja.
Hovioikeutta johtaa presidentti ja oikeuden jäsentä kutsutaan hovioikeudenneuvokseksi. Hovioikeuden jaosta johtavaa tuomaria kutsutaan hovioikeudenlaamanniksi. Lisäksi hovioikeudessa on esittelijöitä ja tuomioistuinharjoittelua suorittavia käräjänotaareita, minkä lisäksi hovioikeudessa voi olla asessoreja.
Pääsäännön mukaan mistä tahansa käräjäoikeuden tekemästä pääasiaratkaisusta voi valittaa hovioikeuteen. Hovioikeus voi kuitenkin joissain tapauksissa lopettaa valituksen enemmän käsittelyn jo alkuvaiheessa olemalla myöntämättä asiassa niin sanottua jatkokäsittelylupaa. Menettely hovioikeudessa on useimmissa tapauksissa kirjallista, mutta suullisia käsittelyjä järjestetään pääsäännön mukaan osapuolen niin vaatiessa. Hovioikeuden tekemästä ratkaisusta voi valittaa korkeimpaan oikeuteen, mikäli korkein oikeus myöntää asiassa valitusluvan. Varsinaisen ratkaisutoiminnan lisäksi hovioikeuden tulee valvoa oman hovioikeuspiirinsä käräjäoikeuksien toimintaa, mitä tehtävää hovioikeudet toteuttavat muun muassa tarkastuskäynneillä.
Aiheesta muualla

Tietoa hovioikeuksien asiakirjojen tutkimisesta (Arkistolaitos)
Suomen hovioikeudet ja hovioikeuspiirit.
Hobøl

Hobølin väkiluvun kehitys vuodesta 1951.
Hobøl on entinen Norjan kunta Østfoldin läänissä. Sen rajanaapureita olivat Spydeberg ja Våler Østfoldissa sekä Enebakk, Ski, Ås ja Vestby Akershusin läänissä. Tärkeimmät taajamat ja asutuskeskukset olivat Tomter, Knapstad, Ringvoll ja Elvestad. Kunnantalo sijaitsi Elvestadin kylässä. Kunnan läpi meni eurooppatie E18, ja Tomter ja Knapstad olivat Østfoldbanenin rautatieasemia. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan  kunnassa oli 4 980 asukasta.
Hobølistä tuli vuonna 2020 osa uutta Indre Østfoldin kuntaa.
Kuvia

Hobølin kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hobøl Wikimedia Commonsissa
Østfoldin läänin kunnat
Aremark
Fredrikstad
Halden
Hvaler
Indre Østfold
Marker
Moss
Rakkestad
Råde
Rømskog
Sarpsborg
Skiptvet
Våler
Norjan läänit | Norja
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Home (Lvndscapen kappale)

| ”Home” Lvndscape ft>  Cathrine Lassen |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 22. maaliskuuta 2019
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tyylilaji: elektropop
 Kesto: 03.34
 Levy-yhtiö: Spinnin' Records
Lvndscapen muut singlet
| ”Yayamari” 2018 | ”Home” 2019 | ”Baylamtu” 2019 |
Home on alankomaalaisen DJ-tuottajatiimi Lvndscapen kappale, jolla vierailee myös brittiläinen laulaja-lauluntekijä Jae Hall. Sen julkaisi Spinnin' Records digitaalisesti ladattavana singlenä 22. maaliskuuta 2019. Kappaleen ovat sanoittaneet Hall, Andrew Bullimore sekä Emil Persson ja sen tuotannosta vastasi Lvndscape. "Home" ei ole päässyt toistaiseksi lainkaan listoille.
Kappalelista

Digitaalinen lataus
Home (mukana Jae Hall) - 3:34
JFE Holdings

| JFE Holdings |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
ISIN:  JP3386030005
Perustettu:  2002
Kotipaikka:  Chiyoda, Tokio, Japani
Toimiala:  metalliteollisuus
Tuotteet:  terästeollisuuden tuotteet
Henkilöstö:  59 460
Kotisivu:  www.jfe-holdings.co.jp/en/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
JFE Holdings -teräsyhtiön toimitalo.
JFE Holdings Inc. (JFE) oli vuonna 2015 tuotantomäärältään maailman kahdeksanneksi suurin teräsyhtiö. Se valmisti tuolloin yhteensä 29,83 miljoonaa tonnia terästä. Yrityksen kotipaikka on Japanin Tokio. JFE Holdings muodostettiin vuonna 2002 kun kaksi Japanin suurimpiin kuuluvaa teräsyhtiötä yhdistettiin. Teräsyhtiön osake noteerataan Tokion pörssissä ja on mukana Nikkei 225 -osakeindeksissä.
Hyödyllisyysmalli

Patenttistrategiassa on vähän vaihtoehtoja.
Hyödyllisyysmalli, niin sanottu pikkupatentti, on patenttia muistuttava yksinoikeus keksintöön. Hyödyllisyysmallin suojaamalta keksinnöltä ei vaadita yhtä suurta keksinnöllisyyttä kuin patentilta, ja tästä syystä hyödyllisyysmallisuojan voi saada jonkin verran helpommin kuin varsinaisen patentin.
Yksinoikeus on alueellisesti rajattu niihin maihin joihin se on saatu. Suomessa hyödyllisyysmallin myöntää Patentti- ja rekisterihallitus. Hyödyllisyysmalli on voimassa rajoitetun ajan, yleensä korkeintaan 10 vuotta hakemuksen tekemispäivästä. Patenttiin verrattuna hyödyllisyysmalli on selvästi edullisempi, mutta sen voimassaoloaika on lyhyempi. Hyödyllisyysmalli eroaa patentista erityisesti siinä, että se rekisteröidään heti, ilman teknistä tutkimusta, kun taas patenttihakemuksen käsittely tyypillisesti kestää 3–5 vuotta. Tämän vuoksi hyödyllisyysmalli on monessa maassa (esimerkiksi Saksassa) patenttia nopeampi suojamuoto keksinnöille.
Hyödyllisyysmallin omistaja voi myydä tai myöntää käyttölupia eli lisenssejä keksintöön. Käyttöluvan saaja maksaa hyödyllisyysmallioikeuden haltijalle hyvityksenä esimerkiksi tietyn prosenttiosuuden keksinnön käytön tuottamasta liikevaihdosta.
Aiheesta muualla

Patentti ja Rekisterihallitus: Hyödyllisyysmallit
Tietoa hyödyllisyysmalleista OECD:n ja Maailmanpankin Innovation Policy Platform -verkkosivulla[vanhentunut linkki]
INNOVACCESS Tietoa eurooppalaisista hyödyllisyysmallijärjestelmistä (ja muista IP-oikeuksista)
Björkwall, P. 2009. Nyttighetsmodeller: Ett ändamålsenligt innovationsskydd. Väitöskirja, Hanken School of Economics.
Hovioikeudenpuistikko

Hovioikeudenpuistikko on pohjoisin Vaasan kolmesta länsi–itä-suuntaisesta puistokadusta.
Hovioikeudenpuistikon alkupäätä Vaasan hovioikeuden edestä kuvattuna.
Tikanojan taidekoti Hovioikeudenpuistikon ja Koulukadun kulmassa.
Hovioikeudenpuistikko (ruots. Hovrättsesplanaden) on yksi Vaasan ydinkeskustan puistokaduista. Noin kilometrin mittainen katu alkaa lännessä Rantakadulta Vaasan hovioikeuden edustalta, kulkee kauppatorin pohjoisreunaa ja päättyy Rautatienkatuun Vaasan rautatieaseman edustalle. Seuraava samansuuntainen katu etelään päin on Vaasanpuistikko.
Kauppatorin kohdalla, Raastuvankadun kulmasta Alatorille Hovioikeudenpuistikko on kävelykatua. Kävelyaluetta suunnitellaan jatkettavaksi kadun loppupäähän, rautatieasemalle asti, ja siitä edelleen kaavaillaan jalankulkuyhteyttä ratapihan yli tai ali Wasa Stationiin ja Klemettilän uudelle kauppakeskusalueelle.
Historiaa

Vaasan kaupunginarkkitehti Carl Axel Setterbergin vuoden 1855 asemakaavaan suunnittelema viiden puistokadun kokonaisuus – Hovioikeudenpuistikko, Kauppapuistikko, Kirkkopuistikko, Korsholmanpuistikko ja Vaasanpuistikko – kuuluvat Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Merkittäviä rakennuksia

Hovioikeudenpuistikko alkaa Setterbergin suunnittelemaa Vaasan hovioikeuden rakennusta (1862) vastapäätä. Setterbergin piirtämiä ovat myös kadun varrella oleva Vaasan kirkko sekä apteekkirakennus Kirkkopuistikon kulmassa.
Eduskuntatalon suunnittelijana tunnetun J. S. Sirénin piirtämiä rakennuksia Hovioikeudenpuistikon varrella ovat Lassila & Tikanojan liikerakennus (1937) numerossa 19, KOP:n talo (1939–1941) Hovioikeudenpuistikko 13:ssa sekä ja Suomen Pankin talo eli Ritzin talo (1949–1952) Kirkkopuistikon kulmassa. Suomen Pankin talon edessä kadun keskellä on vanhan katukaivon puukatos.
Muita merkittäviä rakennuksia Hovioikeudenpuistikon varrella ovat Keijo Petäjän suunnittelema, vuonna 1964 valmistunut as.oy Paratiisi Rantakadun kulmassa, Tikanojan taidekoti numero 4:ssä, Kipinän talo numero 5:ssä (Alfred Wilhelm Stenfors 1907), Vaasan kauneimmaksi taloksi äänestetty Vaasan Osake-Pankin jugendlinna eli Kurtenia numero 11:ssä (Fredrik Thesleff 1905), Vaasan kaupungintalo, Rewell Center Ylätorilla, torinlaidan Hartmanin talo (Kauno S. Kallio 1913) sekä hotelli Centralin talo Pitkänkadun kulmassa (A. E. Hämäläinen 1941).
Hovioikeudenpuistikon varrella toimivat muun muassa Vaasan pääposti, kauppakeskus Espen, Sokos Hotel Royal ja Vaasan Omenahotelli.
Taideteoksia

Hovioikeudenpuistikon varrella on monia julkisia veistoksia ja korkokuvia, keskeisimpänä torinlaidan Suomen Vapaudenpatsas. Kävelykatuosuudelle on vuosina 2005–2006 pystytetty myös Erkki Kannoston teokset Matkakuume, Syvä jano ja Varjoja metsässä. Hartmanin talon fasadia komistavat John Munsterhjelmin graniittifiguurit Seppä ja Puutarhassa työskentelevä nainen. Rewell Centerin päädyssä on Jaakko Niemelän Gridlock, Kaupungintalon puistossa ovat Joachim Kurtenia, P. E. Svinhufvudia ja marsalkka Mannerheimia esittävät korkokuvat (Emil Wikström ja John Munsterhjelm). Suomen Pankin rakennuksen seinässä ovat Emil Filénin ja Yrjö Rosolan tekemät reliefit. Kirkkopuistikon kulmassa on Emil Wikströmin tekemä Zachris Topeliuksen patsas.
Hirvensalmen seurakunta

| Hirvensalmen seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Hirvensalmen kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Mikkelin hiippakunta
Rovastikunta:  Etelä-Savon tuomiorovastikunta
Pääkirkko:  Hirvensalmen kirkko
Perustettu:  1851
Jäsenmäärä:  1 638 (2022)
– Osuus asukkaista:  78,2 %
Kirkollisvero:  1,70 %
Kirkkoherra:  vs. Seppo Kettunen
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hirvensalmen seurakunta on Mikkelin hiippakuntaan ja Etelä-Savon tuomiorovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Hirvensalmen kunnan alueella.
Aiheesta muualla

Hirvensalmen seurakunnan kotisivut
Hirvensalo-Kakskerta

| Hirvensalo-Kakskerta |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Hirvensalo-Kakskerta korostettuna.  Turun suuralueet
Kaupunki:  Turku
Suuralue nro:  2
Pinta-ala:  ? km² 
Väkiluku:  10 411   (2014)
Väestötiheys:  ? as./km²
Työpaikkoja:  ? kpl ?  (?)
Kaupunginosat:  ?
Hirvensalo-Kakskerta on Turun kaupungin 2. suuralue. Siihen kuuluvat Hirvensalon, Satavan ja Kakskerran saaret sekä lisäksi joitain pienempiä saaria.
Suuralueen asukasluku on 10 411 (2014). Se on kuitenkin samaan aikaan myös Turun nopeimmin kasvava suuralue; sen väestö kasvaa vuosittain 1,45 %. Se on myös Turun nuorin suuralue, noin 25 % sen väestöstä on alle 15-vuotiaita, yli 65-vuotiaita on vain noin 8 %. Alueen väestöstä äidinkielenään suomea puhuu 91 %, ruotsia 6 % ja muita 3 % väestöstä. [lähde? ]
Alueen kylät ovat peräisin entisen Kakskerran kunnan ajoilta: Artukka, Hännälä, Höyttinen, Kaivonen, Myllykylä, Naula, Ollila ja Penilä. Nykyisin kylien nimien sijasta käytetään yleisemmin kaupunginosien nimiä.
Kaupunginosat

Suuralue muodostuu 16 kaupunginosasta, joista kaikki paitsi Kakskerta ja Satava ovat Hirvensalon saarella.
| --- | --- |
 Friskala  Haarla (Harlax)  Illoinen (Illois)  Jänessaari  Kaistarniemi (Kaistarudden)  Kakskerta  Kukola  Lauttaranta (Färjstranden):  Maanpää  Moikoinen (Moikois)  Oriniemi  Papinsaari (Prästholm)  Pikisaari (Beckholmen)  Satava  Särkilahti (Särkilax)  Toijainen (Toijais)
Jauhonparanne

Jauhonparanne on elintarvikkeen lisäaine, jota lisätään jauhoon parantamaan leipoutuvuutta tai väriä. Jauhonparanteita ovat muun muassa stearyylitartraatti (E-koodi E 483) ja L-kysteiini (E 920, mahdollisesti eläinperäinen).
Jauhola

Tarvasjoen kylät 1927:
1. Liiparla, 2. Tiensuu, 3. Kättylä, 4. Killala, 5. Mäentaka, 6. Karhula ja Tuomarla, 7. Tuorila, 8. Suitsula, 9. Tyllilä, 10. Juva, 11. Eura, 12. Kirkonkylä, 13. Yrjäntilä, 14. Horrinen, 15. Kallela, 16. Suurila, 17. Seppälä, 18. Liedonperä, 19. Jauhola, 20. Satopää, 21. Hungerla. Ulkopuolisten kylien alueet vaaleankeltaisella. Valtion Rahkasuo harmaalla. Kättylä ja Tiensuu liitetty Tarvasjokeen Liedosta vuonna 1926, Jauhola, Satopää, Hungerla ja Liiparla Aurasta vuonna 1915.
Jauhola on kylä Tarvasjoella Liedossa Varsinais-Suomessa. Kylä mainitaan ensi kerran asiakirjoissa vuonna 1540, jolloin siellä oli kuusi tilaa. Vuonna 1584 talojen määrä oli pudonnut neljään. Vuonna 1680 talomäärä putosi kolmeen. Vuonna 1869 talomäärä oli 6, samoin vuonna 1900, minkä lisäksi kylässä oli 4 torppaa. Talojen määrä tosin vaihteli todellisuudessa tätäkin enemmän, sillä osa oli välillä autioina. Vuonna 1925 itsenäisten tilojen määrä oli kohonnut 15:een ja 1955 jopa 29:ään. Tällöin kylässä oli 92 asukasta.
Jauhokynsikäs

| Jauhokynsikäs |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Lyophyllaceae
Suku::  Harmoset Tephrocybe
Laji::  rancida
Kaksiosainen nimi
 Tephrocybe rancida  (Fr.) Donk 
Katso myös
   Jauhokynsikäs Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jauhokynsikäs (Tephrocybe rancida, syn. Lyophyllum rancidum) on kupera tai laakealakkinen harmaa kynsikäslaji. Sen heltat ovat harmaat. Jalka on harmaa. Sieni tuoksuu voimakkaasti jauholta. Se kasvaa lehti- ja havumetsissä Etelä- ja Keski-Suomessa.
Jean-Yves Cuendet

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jean-Yves Cuendet vuonna 2020. |  Jean-Yves Cuendet vuonna 2020. |  Jean-Yves Cuendet vuonna 2020. |  |
Maa:   Sveitsi
Miesten yhdistetty
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Lillehammer 1994 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Thunder Bay 1995 | joukkuekilpailu |  |
Jean-Yves Cuendet (s. 20. helmikuuta 1970) on sveitsiläinen yhdistetyn hiihtäjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1990-luvulla. Hän on kaksinkertainen joukkuekilpailun arvokisamitalisti.
Cuendet kuului Sveitsin joukkueeseen, joka saavutti joukkuekilpailussa pronssia Lillehammerin olympialaisissa 1994 sekä Thunder Bayn MM-kilpailuissa 1995.
JDoom

| JDoom |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Jaakko Keränen
Julkaistu:  versio 1.9.7 2012
Lajityyppi:  Doom-pelimoottori
Alusta:  Windows, Unix, Mac OS X
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
JDoom (tunnetaan myös nimellä Doomsday) on tehty alkujaan antamaan uuden ilmeen Doom-tyylisille peleille antamalla mahdollisuuden käyttää 3D-grafiikkaa peleissä. Kuten muissakin Doom-peliporteissa pelaaja voi hyppiä ja katsella vapaasti. JDoom on ainut suomalainen Doom-peliportti.
Aiheesta muualla

JDoom kotisivu
He Ain’t Heavy, He’s My Brother

| ”He Ain’t Heavy, He’s My Brother” The Hollies |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: He Ain’t Heavy, He’s My Brother
 Äänitetty : 25.6. ja 7.8.1969, Abbey Road Studios, Lontoo
 Julkaistu: 19. syyskuuta 1969
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tuottaja(t): Ron Richards
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 04.15
 Levy-yhtiö: Parlophone
Listasijoitukset
  Yhdistynyt kuningaskunta – 3.    Yhdysvallat – 7.    Ks. lisää listasijoituksia
The Holliesin muut singlet
| ”Sorry Suzanne” 1969 | ”He Ain’t Heavy, He’s My Brother” 1969 | ”I Can't Tell the Bottom from the Top” 1970 |
He Ain’t Heavy, He’s My Brother on Bobby Scottin ja Bob Russellin kirjoittama balladityylinen popkappale, jonka alkuperäinen esittäjä oli Kelly Gordon vuonna 1969. Tunnetuimman esityksen kappaleesta teki kuitenkin brittiläinen The Hollies -yhtye samana vuonna. Kappale ylsi Britanniassa listakolmoseksi ja Yhdysvalloissa seitsemänneksi. Uudelleenjulkaisuna se ylsi Britannian listaykköseksi vuonna 1988.
Pienempi menestys kappaleesta on muodostunut Neil Diamondin (1970), Olivia Newton-Johnin (1976) ja Bill Medleyn (1988) tulkitsemana.
Taustaa

Musiikkinäyte
Alle 10%:n näyte kappaleesta.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Laulun nimi liittyy vuonna 1917 katolilaispappi Edward Flanaganin Omahaan Nebraskaan perustamaan Boys Town -nimiseen kommuuniin, josta saivat tulla hakemaan apua kodittomat tai muuten ongelmista kärsivät pojat. Vuonna 1941 Flanagan luki The Messenger -nimistä lehteä ja näki sattumalta kuvan, jossa poika kantoi selässään itseään nuorempaa poikaa. Kuvan alla oli kuvateksti ”He ain't heavy Mr., he's my brother”. Flanagan otti fraasin käyttöön ja siitä Boys Townin motto. Hän myös teetti kuvasta patsaan johon lause oli kaiverrettu ja siitä tuli kommuunin tunnuskuva.
Paljon myöhemmin lauseesta kirjoittivat kappaleen Bobby Scott ja Bob Russell jotka olivat kokeneita laulunkirjoittajia. Scottin aiempia lauluja oli kappale ”A Taste of Honey” ja Russellin ”Little Green Apples”. ”He Ain’t Heavy, He’s My Brother” jäi kuitenkin heidän ainoaksi yhteistyössä tehdyksi laulukseen, sillä Russell oli laulun teon aikoihin kuolemassa syöpään. Ensimmäisenä kappaleen levytti ja julkaisi Kelly Gordon, tuottaja, joka on työskennellyt muun muassa Aretha Franklinin, Glen Campbellin ja David Lee Rothin kanssa.