stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
NHL (pelisarja)
Sarjan osat > NHL 95

NHL 95 sisälsi muutoksia ja uudistuksia. Kokonaisia kausia voi pelata ja pelaajia voi nyt vaihtaa ja luoda. Pelaamiseen tehtyjä uudistuksia olivat muun muassa valelaukaukset, jättösyötöt ja heittäytyminen laukauksen pysäyttämiseksi.
NHL 95 ilmestyi DOSille, Sega Mega Drivelle ja Super Nintendo Entertainment Systemille.
Kannessa New York Rangersin Aleksei Kovaljov ja Vancouver Canucksin maalivahti Kirk McLean.
Sarjan osat > NHL 96

NHL 96 oli 2D- ja 3D-tekniikan sekoitus, jonka ansiosta se oli sarjan ensimmäinen versio useilla kamerakulmilla. Peli sisältää Québec Nordiques -joukkueen, mutta ei Colorado Avalanchea. Kannessa ovat Steve Yzerman ja Scott Stevens.
Sarjan osat > NHL 97

NHL 97 käytti 3D-grafiikkaa tukevaa pelimoottoria ja sarjassa nähtiin muutama muukin tärkeä uudistus. Tässä osassa kuultiin ensimmäistä kertaa selostaja Jim Hughson kommentoimassa ottelua. Sen lisäksi ensimmäistä kertaa maajoukkueet oli lisätty peliin, tosin käytettävissä olivat vain Kanadan, Yhdysvaltain ja Venäjän maajoukkueet.
Peli julkaistiin ensimmäistä kertaa myös PlayStationille ja Sega Saturnille.
Kannessa on Florida Panthersin maalivahti John Vanbiesbrouck.
Sarjan osat > NHL 98

NHL 98 sisälsi nyt myös täydelliset maajoukkueet, vaikkakin IIHF:n lisenssi puuttui. Nyt selostajan rinnalla ottelua kommentoi kommentaattori Daryl Reaugh.
Kannessa Colorado Avalanchen hyökkääjä Peter Forsberg.
Sarjan osat > NHL 99

NHL 99 sisälsi paljon uudistuksia, mm. paremmat grafiikat sekä kasvojen lisääminen pelaajalle. Mukana oli edelleen kommentaattori Daryl Reaugh.
Kannessa Eric Lindros.
Sarjan osat > NHL 2000

NHL 2000 julkaistiin 31. elokuuta 1999. Peli sai kritiikkiä uudistusten vähyydestä.  Peli sisälsi 28 NHL-joukkuetta. Daryl Reaughin tilalle kommentaattoriksi tuli Bill Clement.
Sarjan osat > NHL 2001

NHL 2001 -pelissä uutena ominaisuutena olivat kaksi uutta liigaa, Ruotsin Elitserien ja Suomen SM-liiga.
Sarjan osat > NHL 2002

Don Taylor korvasi Bill Clementin kommentaattorina. Uuden kommentaattorin puhetyyli herätti ristiriitaisia tunteita.
Kannessa oli Pittsburgh Penguinsin Mario Lemieux.
Sarjan osat > NHL 2003

NHL 2003 uudisti sarjan grafiikkaa yksityiskohtaisemmaksi ja hienommaksi. Myös maalivahtien keinoälyä parannettiin ja kiekon fysiikkaa hiottiin.
Kannessa oli Calgary Flamesin Jarome Iginla. Suomen version kannessa on Montreal Canadiensin Saku Koivu.
Sarjan osat > NHL 2004

NHL 2004 on ainakin Suomessa yksi myydyimmistä NHL-peleistä. Se lisäsi peliin kolme eurooppalaista eliittiliigaa; Suomen SM-liigan, Ruotsin Elitserienin ja Saksan DEL-liigan. Uramode uudistettiin nykyiseksi Dynasty Modeksi.
Animaatioita parannettiin huomattavasti. Kun joukkue voittaa Stanley Cupin, näytetään joukkueen animoitua juhlintaa, jossa pelaajat juhlivat ja kantavat Stanley Cup -pokaalia ympäri kenttää ja lopulta asettuvat joukkuekuvaan. Turnauksessa kuulee myös voittajamaan Kansallislaulun ennen joukkuekuvaa.
NHL 2004:ssä oli myös mahdollista valita, tappeleeko pelaaja vai ei riidan puhjetessa. Lisäksi myös maalivahdit saattoivat hermostua tappelemaan. Myös grafiikkaa oli parannettu.
Kannen pelaajina olivat Dany Heatley ja Joe Sakic. Kansista oli siis kahdet eri versiot.
Sarjan osat > NHL 2005

NHL 2005 sisälsi uudenlaisen ohjauksen, joka mahdollisti kiekottomalla pelaajalla pelaamisen. Pelissä oli myös World Cup of Hockey -turnaus aidoilla pelipaidoilla ja palkinnoilla. Pelistä oli jätetty pois pelaajan luominen.
Kannessa Vancouver Canucksin kapteeni Markus Näslund. Suomen version kannessa Olli Jokinen.
Sarjan osat > NHL 06

NHL 06 sisälsi pientä hiottua grafiikkaa ja vähennettyä taklauspelin voimaa ja määrää. Pelaajan luomismahdollisuus palasi. Peliin sisältyvien muiden eurooppalaisten eliittiliigajoukkueiden lisäksi pelissä oli ensimmäistä kertaa mukana Sveitsin National League A:n Davos, tosin ei muita Sveitsin liigan joukkueita. NHL 06 sisälsi myös aivan uudenlaisen skill stick -toiminnon, jolla tähtipelaajat voivat tehdä upeita maaleja.
NHL 06:lta puuttui IIHF:n lisenssi, joten peliin palasivat lipuilla varustetut pelipaidat. World Cup on korvattu EA Sportsin maailmanturnauksella.
NHL 06:n PlayStation 2 -versiossa on lisukkeena NHL Hockey 94 samanlaisena kuin ilmestyessään ja siitä löytyvät sellaisetkin entiset NHL-joukkueet kuin Winnipeg Jets ja Québec Nordiques.
Lisäksi peliin on englanninkielisten selostuksien lisäksi lisätty suomen-, ja ruotsinkieliset selostukset. Suomenkielisestä selostuksesta vastaavat MTV3:n Hockey Night -lähetyksistä tutut Mika Saukkonen ja Timo Jutila.
Pohjois-Amerikan julkaisun kannessa on Tampa Bay Lightningin hyökkääjä Vincent Lecavalier, ja Pohjoismaiden julkaisussa Chicago Blackhawksin suomalaishyökkääjä Tuomo Ruutu.
Sarjan osat > NHL 07

NHL 07 julkaistiin syyskuussa 2006. Xbox 360 -versio sisälsi uudistetun laukomissysteemin; tattia työntämällä lyötiin rannelaukaus, tattia vetämällä ja sitten työntämällä lyöntilaukaus. Harhauttelu, rystypuolen laukaukset ja kääntölaukaukset onnistuvat tattia veivaamalla. PlayStation 2 -versiossa laukausnapit sijaitsivat hartianapeissa ja syöttäminen tapahtui oikealla sauvalla.
Kolmen aiemmin lisätyn eurooppalaisen eliittiliigan lisäksi NHL 07:aan on lisätty myös Tšekin Extraliga.
Kansissa pelaajat:
Pohjois-Amerikka: Aleksandr Ovetškin
Ruotsi: Henrik Lundqvist
Suomi: Teemu Selänne
Ranska: Cristobal Huet
Sarjan osat > NHL 08

NHL 08 julkaistiin syyskuussa 2007. Peli oli ensimmäistä kertaa saatavilla myös PlayStation 3:lle. Yksi tärkeimmistä uudistuksista on Pohjois-Amerikan toiseksi korkeimman jääkiekkoliigan AHL:n, joka tunnetaan NHL:n farmisarjana, lisääminen peliin. Myös maalivahtien torjuntafysiikkaa on paranneltu. SM-liiga, Ruotsin Elitserien sekä Saksan DEL-Liiga löytyvät pelistä.
Pohjois-Amerikan painoksen kannessa nähdään kanadalaishyökkääjä Eric Staal ja Euroopan versiossa sveitsiläispuolustaja Mark Streit. Lisäksi ruotsalaisversion kansipelaajana tullaan näkemään Henrik Zetterberg. Suomen versioon on päässyt toistamiseen Teemu Selänne. Tšekissä kannessa puolestaan komeilee Jaromír Jágr.
Sarjan osat > NHL 09

NHL 09 julkaistiin syyskuun 25. päivä. 2008 PlayStation 3:lle sekä Xbox 360:lle, Windowsille 30. lokakuuta ja PlayStation 2:lle 13. marraskuuta. Pelin suurin uudistus on Be A Pro -mode, jossa pelaaja aloittaa AHLstä pelaten vain yhdellä pelaajalla yrittäen nousta NHL-joukkueen kokoonpanoon. Pelaajaa arvioidaan viidelläkymmenellä eri kategorialla.
Pelissä on myös ensimmäistä kertaa rankinglista onlinepelaajille.
Pelin kannessa nähdään Dion Phaneuf. Ruotsin versiossa esiintyy Daniel Alfredsson ja Venäjän versiossa Aleksandr Ovetškin. Selostajana toimii Gary Thorne kommentaattori Bill Clementin kanssa.
Sarjan osat > NHL 10

NHL 10 julkaistiin syyskuun 17. päivä 2009. Pelistä ei ole version PlayStation 2:lle eikä Windowsille. Uudistuksiin kuului uusi Be a GM- pelimuoto, joka tosin oli lähes täysin samanlainen kuin aikaisempi Dynasty Mode -pelimuoto.
Pelin kansikuvassa Pohjois-Amerikassa on Patrick Kane, Suomessa Mikko Koivu, Ruotsissa Nicklas Bäckström, Tanskassa Mikkel Bødker ja Sveitsissä Mark Streit.
Sarjan osat > NHL 11

NHL 11 julkaistiin vuoden 2010 loppupuolella PlayStation 3- ja Xbox 360 -konsoleille. Uudistuksiin kuuluu esimerkiksi uusi fysiikkamoottori, mailojen katkeaminen, uudistetut aloitukset, muutama uusi harhautus ja omat tuuletukset. Myös NHL 10:stä tuttua Be a Gm pelimuotoa on paranneltu.
Kannessa nähdään Chicago Blackhawksin Jonathan Toews, Vancouver Canucksin veljekset Daniel ja Henrik Sedin sekä New York Islandersin Mark Streit.
Peli ilmestyi Amerikassa 7. syyskuuta ja Euroopassa 17. syyskuuta 2010
Sarjan osat > NHL 12

NHL 12 julkaistiin syksyllä 2011 PlayStation 3- ja Xbox 360 -konsoleille kuten aiemminkin. Uudistuksia pelissä on muun muassa se, että voit tehdä Be A Pro -naispelaajan, sekä se, että voit pelata kuuluisassa NHL Winter Classic -ottelussa. Mutta KHL-joukkueet ovat jääneet pois. Pelissä on myös uusi Full Contact -fysiikkamoottori. Pelin kannessa esiintyy Steven Stamkos.
Sarjan osat > NHL 13

NHL 13 julkaistiin vuonna 2012, syyskuussa PlayStation 3 ja Xbox 360 konsoleille. Kuten aiemminkin peli on aika lailla samanlainen, kuin NHL 12, mutta taklaukset olivat rankempia sekä luistelusta on tehty hieman  aidompaa. Esimerkiksi, kun menet suoraan, pelaaja luistelee kovaa, mutta kun kääntyilet, pelaajan vauhti hidastuu. Pelistä löytyy suosittu Winter Classic pelimuoto, jossa Philadelphia Flyers kohtaa New York Rangersin. Lisäksi peliin on lisätty aivan uusi GM Connected - pelimuoto. Myös tekoälyä on lisätty. Pelin kannessa komeilee Claude Giroux.
Sarjan osat > NHL 14

NHL 14 julkaistiin vuoden 2013 loppupuolella PlayStation 3- ja Xbox 360 -konsoleille. Uudistuksina pelissä olivat mm. realistisemmat taklaukset ja uusi tappelumoottori, joka mahdollisti ensi kertaa kokonaisten ketjujen väliset tappelut. NHL 14 ei sisältänyt uutta Winter Classicia syynä se että NHL:ssä oli työsulku ja täten Winter Classicia ei pelattu. NHL 14 uudisti vanhan pelimuodon Be A Pro:n; nimi vaihtui Live the Lifeksi, jossa voit kirjaimellisesti elää jääkiekkoilijan elämää kaukalossa ja sen ulkopuolella. Pelin kannessa on Martin Brodeur.
Sarjan osat > NHL 15

NHL 15 julkaistiin syksyllä 2014 PlayStation 4-, PlayStation 3-, Xbox One- ja Xbox 360 -pelikonsoleille. NHL 15 on ensimmäinen NHL -pelisarjan peli, joka julkaistiin uuden konsolisukupolven PlayStation 4- ja Xbox One -konsoleille. Pelin kannessa esiintyy Boston Bruinsin hyökkääjä Patrice Bergeron.
Sarjan osat > NHL Legacy Edition

NHL Legacy Edition julkaistiin syksyllä 2015. Koska NHL 16:ta ei enää julkaistu Playstation 3-, eikä Xbox 360 -pelikonsoleille, julkaistiin niille NHL Legacy Edition. Legacy Editionissa pääsee pelaamaan aikaisemmissa sarjan peleissä olleita pelimuotoja kuten GM Connectedia. Pelin kannessa on NHL:n pudotuspelien voittajajoukkueelle myönnettävä Stanley Cup -palkintopokaali.
Sarjan osat > NHL 19

Suurin muutos NHL 19:ssa on uusi pelitila: World of CHEL. Kannessa muualla maailmassa P. K. Subban, Suomessa Patrik Laine.
Sarjan osat > NHL 20

Suurin muutos NHL 20:ssä on uusi pelitila: Ones Now. Kannessa muualla maailmassa Auston Matthews, Ruotsissa Elias Pettersson, sekä Suomessa Patrik Laine.
Sarjan osat > NHL 21

Suurin muutos NHL 21:ssa on paranneltu Be A Pro- pelimuoto, johon lisättiin mahdollisuus aloittaa ura Euroopassa ja keskustelut ja aktiviteetit joukkueenjohdon, fanien, joukkuekaverien ja median kanssa. Kannessa maailmanlaajuisesti Aleksandr Ovetškin.
Sarjan osat > NHL 22

NHL 22-peliin on tullut mukaan NHL:n uusi joukkue Seattle Kraken, Kansainvälisen Jääkiekkoliiton IIHF:n maajoukkuepelipaidat sekä X-Factor ominaisuudet. Kannessa maailmanlaajuisesti Auston Matthews.
Sarjan osat > NHL 23

Pelissä on useita uusia parannuksia ja ominaisuuksia. Kannessa maailmanlaajuisesti Trevor Zegras sekä ensimmäisenä naispelaajana pelisarjan kannessa esiintyvä Sarah Nurse.
Sarjan osat > NHL 24

NHL 24 on tuleva jääkiekkoaiheinen urheilupeli. Sen kansikuvapelaaja on Cale Makar.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Youtube-video kaikista pelisarjan peleistä kahdessa minuutissa
Youtube-video uudelleenrakennetun NHL 2004:n ominaisuuksista
Youtube-video NHL-pelisarjan edeltäjästä, Electronic Arts:n PowerPlay Hockeysta
livegamers.fi: NHL-historiikki, ensimmäinen erä — kaaoksesta on nouseva yksi hallitsija
livegamers.fi: NHL-historiikki, toinen erä — EA Sportsin kilpailijan nousu ja uho
NHL Hockeyssa on lisenssi pelaajien ja joukkueiden nimiin.
NHL Hockey 94
NHL 99, kannessa Eric Lindros.
Ottelutunnelmaa NHL 2005 tarjosi muun muassa aidoilla maajoukkuepelipaidoilla.
Helsingin medialukio

| Helsingin medialukio> Koillis-Helsingin lukio |
| --- | --- |
 Lukion pääsisäänkäynti marraskuussa 2011.
Sijainti:  Moisiontie 3, 00730 Helsinki
Koordinaatit:  60.2698°N, 25.0311°E
Tyyppi:  lukio
Perustettu:  2005
Rehtori:   Ukkopekka Hyvönen (2017–)  Pekka Luoma (2005–2017) 
Opiskelijoita:  n. 950 (2023)
Verkkosivut
Helsingin medialukio (vuoteen 2010 asti Koillis-Helsingin lukio) on lukio Tapulikaupungissa. Se syntyi vuonna 2005, kun Pohjois-Helsingin, Malmin ja Suutarilan lukiot yhdistettiin. Medialukio toimii Pohjois-Helsingin lukion entisissä tiloissa.
Vuonna 2023 lukiossa opiskeli noin 950 opiskelijaa, ja se on yksi Helsingin suurimmista lukioista. Kouluun otetaan opiskelijoita vuosittain noin 270, joista kuusikymmentä medialinjalle. Helsingin medialukiossa voi opiskella pitkinä kielinä englantia ja ruotsia, lyhyinä kielinä espanjaa, ranskaa, saksaa ja venäjää. Medialukiossa voi suorittaa median, kuvataiteen, musiikin ja liikunnan lukiodiplomin. Media- ja yhteiskuntapainotteiseen opetukseen haetaan peruskoulun päättötodistuksen painotetulla keskiarvolla.
Helsingin medialukiossa on muun muassa ammattitason televisiostudio, joka vastaa laadultaan Suomen suurimpien televisiokanavien toimitiloja. Lukiosta löytyy myös radiotyöasema, joka on opiskelijoiden käytössä.lähde?
Koulurakennuksen vanhin osa on valmistunut vuonna 1964, minkä jälkeen sitä on laajennettu vuosina 1967, 1981 ja 2004. Vuosina 2018–2020 rakennuksen vanhoja osia korjattiin ilmanlaadun ja energiatehokkuuden parantamiseksi.
Hakutilastot

| Vuosi | Lukion keski­arvo­raja | Media­linjan pisteraja (12 pisteestä)  | Otettuja (yleis- + medialinja) |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 |  7,11  |  7,78  |  |
| 2006 |  7,31  |  7,23  |  |
| 2007 |  7,33  |  7,08  |  |
| 2008 |  7,33  |  7,61  |  |
| 2009 |  7,17  |  6,89  |  |
| 2010 |  7,17  |  7,19  |  |
| 2011 |  7,25  |  8,37  |  |
| 2012 |  7,42  |  8,07  |  260 (200 + 60)  |
| 2013 |  7,42  |  7,93  |  280 (220 + 60)  |
| 2014 |  7,17  |  7,67  |  270 (210 + 60)  |
| 2015 |  7,42  |  8,42  |  260 (200 + 60)  |
| 2016 |  7,50  |  8,00  |  270 (210 + 60)  |
| 2017 |  7,42  |  8,10  |  270 (210 + 60)  |
| 2018 |  7,50  |  7,89  |  270 (210 + 60)  |
| 2019 |  7,67  |  8,06  |  270 (210 + 60)  |
| 2020 |  7,50  |  7,00  |  343 (290 + 53)  |
| 2021 |  7,33  |  7,45  |  310 (250 + 60)  |
| 2022 |  7,25  |  7,59  |  321 (261 + 60)  |
| 2023 |  7,25  |  7,11  |  321 (261 + 60)  |
Aiheesta muualla

Lukion verkkosivut
Luettelo itsenäisistä valtioista

Tämä on luettelo itsenäisistä valtioista ja se sisältää:
193 Yhdistyneiden kansakuntien jäsenvaltiota, joista kuudella ei ole kaikkien maiden tunnustusta: Armenia, Israel, Kiina, Kypros, Pohjois-Korea ja Etelä-Korea
Vatikaanivaltion (Pyhä istuin), jolla on kansainvälisen yhteisön täysi tunnustus.
Näiden lisäksi on 4 valtiota, jotka eivät ole Yhdistyneiden kansakuntien jäseniä, mutta joilla on tunnustus itsenäisyydelleen vähintään 20 valtiolta: Kosovo, Länsi-Sahara, Taiwan (Kiinan tasavalta) ja Palestiina (joka on YK:n tarkkailijajäsen).
Itsenäisiin valtioihin ei lueta:
6 valtiota, jotka eivät ole YK:n jäseniä ja joilla on vain yksittäisiä tunnustuksia itsenäisyydelleen, ks. Luettelo valtioista, joita ei ole tunnustettu
Jerusalemin Pyhän Johanneksen suvereeni sotilaallinen ja hospitaliittaritarikunta, Rodoksen ja Maltan ritarikunnaksi sanottu (Maltan ritarikunta), joka tunnustetaan suvereeniksi ja jolla on diplomaattiset suhteet 104 valtion kanssa, mutta jolla ei ole aluetta hallussaan.
Suomi on tunnustanut 195 valtion itsenäisyyden.
The Good Son (albumi)

| The Good Son Nick Cave and the Bad Seeds |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : lokakuu 1989
 Studio : Cardan Studios São Paulo, Brasilia
 Julkaistu: 17. huhtikuuta 1990
 Tuottaja(t): The Bad Seeds
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 45.12
 Levy-yhtiö: Mute
Listasijoitukset
  39.
Nick Cave and the Bad Seedsin muut julkaisut
| Tender Prey 1988 | The Good Son 1990 | Henry’s Dream 1992 |
The Good Son on Nick Cave and the Bad Seedsin albumi, joka julkaistiin 17. huhtikuuta 1990. Edellisen albumin, synkän Tender Preyn, jälkeen tyyli vaihtui rennommaksi ja lämpimämmäksi.lähde?
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 39.
Kappaleet

Foi Na Cruz – 5.39
The Good Son – 6.01
Sorrow's Child – 4.36
The Weeping Song – 4.21
The Ship Song – 5.14
The Hammer Song – 4.16
Lament – 4.51
The Witness Song – 5.57
Lucy – 4.17
Muusikot

Nick Cave –  laulu, piano, Hammond urut, huuliharppu
Blixa Bargeld – kitara, laulu kappaleessa ”The Weeping Song”
Kid Congo Powers – kitara
Mick Harvey – basso, akustinen kitara, perkussiot
Thomas Wydler – rummut, perkussio
Roland Wolf – piano kappaleessa ”Lucy”
Alexandre Ramirez, Altamir Téa Bueno Salinas, Helena Akiku Imasoto, Léa Kalil Sadi, – viulu
Akira Terazaki, Glauco Masahiro Imasato – viola
Braulio Marques Lima, Cristina Manescu, – sello
Arvostelut

AllMusic:
Perfect Timing

| Perfect Timing Outlawz |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2009–2011
 Julkaistu: 13. syyskuuta 2011
 Tyylilaji: gangsta rap
 Kesto: 62.08
 Levy-yhtiö: Universal Music
Outlawzien muut julkaisut
| Killuminati 2K11 2011 | Perfect Timing 2011 |   |
Perfect Timing on yhdysvaltalaisen hip hop -kollektiivi Outlawzien seitsemäs studioalbumi. Albumilla mukana ovat myös Hussein Fatal, Young Noble ja E.D.I.. Albumi julkaistiin 13. syyskuuta 2011, tasan 15 vuotta siitä kun ryhmän perustanut Tupac Shakur kuoli.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Intro – Change Gon Come (mukana Prentice of Tru Soul)  | Beatnick & K-Salaam | 1.42 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Perfect Timing (mukana Chae & Tony Williams)  | Jay Mac for Dark City | 4.15 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Keep It Lit (mukana Yung Phat Pat)  | Focus... | 4.36 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Fast Lane (mukana King Malachi)  | Beatnick & K-Salaam | 3.45 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Pay Off (mukana Young Buck & Kastro)  | AONE | 3.26 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Paranoid (mukana Z-Ro, Trae Tha Truth & June Summers)  | Cozmo | 4.23 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Pushin On (mukana Scarface & Lloyd)  | Maxwell Smart | 4.25 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Tell Me Sumthin Good | Cozmo | 3.44 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Once in a Lifetime (mukana Aktual)  | Aktual | 3.55 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | So Clean (mukana Stormey Coleman)  | Tha Formula | 3.57 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | 100 MPH (mukana Bun B & Lloyd)  | Cozmo | 4.04 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Remember Me (mukana Tony Williams)  | Tha Formula | 3.27 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Borrowed Time (mukana Livya Lee)  | Aktual | 3.46 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Dont Wait (mukana Krayzie Bone & Aktual)  | Lex Lucazi | 4.34 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | New Years (mukana Tech N9ne)  | Tha Formula | 4.14 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | All the Time (mukana Belly)  | Automatik BEATZ | 3.55 |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

HipHop DX:
XXL:
Nalle Puh (elokuva)

| Nalle Puh> The Many Adventures of Winnie the Pooh |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Wolfgang Reitherman John Lounsbery
Käsikirjoittaja:  Kirjat: A.A. Milne Käsikirjoitus: Larry Clemmons
Tuottaja:  Wolfgang Reitherman
Säveltäjä:  Richard M. Sherman (laulut) Robert B. Sherman (laulut)
Leikkaaja:  Tom Acosta James Melton
Pääosat:  Sterling Holloway Paul Winchell Junius Matthews John Fiedler Sebastian Cabot
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  The Walt Disney Company
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Disney+
Ensi-ilta:  1977
Kesto:  74 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Nalle Puh ystävää etsimässä
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nalle Puh (engl. The Many Adventures of Winnie the Pooh) on The Walt Disney Companyn tekemä kokopitkä animaatioelokuva, joka kertoo Nalle Puhista ja hänen ystävistään Puolen hehtaarin metsässä. Elokuva julkaistiin ensimmäisen kerran 11. marraskuuta 1977. Elokuva perustuu A. A. Milnen kirjoittamiin Nalle Puh -kirjoihin.
Elokuva on koostettu kolmesta aikaisemmin tehdystä lyhytelokuvasta: Nalle Puh ja hunajapuu (1966), Nalle Puh ja tuulinen päivä (1968) sekä Nalle Puh ja Tiikeri kans! (1974).
Elokuva eroaa aikaisemmista yksittäisistä pätkistä sillä, että lyhytelokuvat yhdistettiin kirjaan, jonka sivuilla seikkaillaan. Walt Disney halusi alun perin tehdä kokoillan elokuvan, mutta päätti sen sijaan tehdä lyhytelokuvat tutustuttaakseen yhdysvaltalaisen yleisön hahmoihin. Kaikki kolme pätkää ja itse elokuva sisältävät Shermanin veljesten tekemät laulut  Nalle on Puh (Winnie The Pooh) ja Tiikerin pomppulaulu (The Wonderful Thing About Tiggers).
Juoni

Elokuva alkaa Risto Reippaan huoneesta, jossa tulee alkutekstit. Niiden jälkeen kamera siirtyy kirjaan jonka sivuilla esitellään elokuvan henkilöt ja taustalla kuuluu laulu Nalle Puh. Lopussa esiin tulee "Winnie the Pooh" tekstin päällä hyppivä Puh, ja siitä suoraan alkaa ensimmäinen lyhytelokuva.
Elokuvassa on useaan otteeseen muistutettu että olemme kirjassa, kuten esim. tulvan tullessa osa kirjaimista huuhtoutui pois, tai kun Tiikeri hyppäsi yli kirjan reunan ja sanoi: "Melkein hyppäsin ulos kirjasta. Aika pomppu vai mitä?"
Elokuva loppuu Riston mentyä kouluun, ja pyydettyä Puhia lupaamaan ettei hän ikinä unohda Ristoa, edes Riston ollessa satavuotias.
Ääninäyttelijät

Elokuva dubattiin kokonaisuudessaan suomeksi vuonna 1997 videojulkaisua varten. Dubbauksen toteutti Tuotantotalo Werne ja sen ohjasi Pekka Lehtosaari. Lyhytelokuvat Nalle Puh ja hunajapuu, Nalle Puh ja tuulinen päivä sekä Nalle Puh ja Tiikeri kans! oli jo dubattu kertaalleen vuosina 1966, 1969 ja 1977 eri äänillä.
| Alkuperäinen näyttelijä | Suomalainen näyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Sterling Holloway | Jarmo Koski | Nalle Puh |
| John Fiedler | Antti Pääkkönen | Nasu |
| Paul Winchell | Jarkko Rantanen | Tiikeri |
| Junius Matthews | Aarre Karén | Kani |
| Bruce Reitherman (Nalle Puh ja hunajapuu) Jon Walmsley (Nalle Puh ja tuulinen päivä) Timothy Turner (Nalle Puh ja Tiikeri kans!) | Tuomas Oksanen | Risto Reipas |
| Ralph Wright | Veikko Honkanen | Ihaa |
| Hal Smith | Ilkka Moisio | Pöllö |
| Barbara Luddy | Tiina Bergström | Kengu |
| Clint Howard Dori Whitaker (Nalle Puh ja Tiikeri kans!) | Pekka Parviainen | Ruu |
| Howard Morris | Veikko Honkanen | Myyrä |
| Sebastian Cabot | Veikko Honkanen | kertoja |
Aiheesta muualla

Nalle Puh Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:The Many Adventures of Winnie the Pooh
Merkinnän syy: Vastaanotto puuttuu
Käännös suomeksi
Ossian Gauffin

Artur Ossian Gauffin (30. lokakuuta 1872 Espoo – 14. toukokuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen kauppias ja järjestö- ja uskonnollinen vaikuttaja.
Henkilöhistoria

Gauffinin vanhemmat olivat kaupunginpuutarhuri Karl Johan Gauffin ja Helena Sofia Lönnberg ja puoliso vuodesta 1895 Ellen Maria Örling. Gauffin tuli ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1892 ja opiskeli yliopistossa tutkintoa kuitenkaan suorittamatta. Hän oli Turun siemenkaupan omistaja 1900–1914 ja sen tultua osakeyhtiöksi yrityksen toimitusjohtaja 1914–1927. Suomen Liikemiesten Lähetysliiton matkasihteeri Gauffin oli 1929–1934 ja Suomen Kristillisen Työväen Liiton matkapuhuja 1935–1937. Hän oli myös Suomen Vapaan lähetyksen johtokunnan jäsen ja puheenjohtaja 1901–1923 ja Fria missionsförbundetin puheenjohtaja 1923–1926. Gauffin oli lisäksi muun muassa Hortus- ja Turun Saviteollisuus -osakeyhtiöiden perustaja ja hallituksen jäsen, Suomen Kauppapuutarhurien liiton perustaja ja puheenjohtaja 1920–1929 sekä Suomen Kukkainvälitysyhdistyksen perustaja 1926 ja Suomen Kukkakauppayhdistyksen perustaja 1932. Liike-elämä ja kristinusko -lehden toimittaja Gauffin oli 1929–1933.