stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kasvissyönti
Ympäristöystävällisyys

Kasviperäisen ravinnon ympäristövaikutukset riippuvat pitkälti siitä, miten se on viljelty ja tuotettu. Esimerkiksi avomaalla viljellyillä kasviksilla on pääsääntöisesti pieni hiilijalanjälki niiden ravintoarvoon nähden, mutta kylminä vuodenaikoina kasvihuoneessa viljellyillä taas suuri.
Erään hiili- ja vesijalanjäljen tutkimusten perusteella laaditun arvion mukaan ympäristöystävällisintä ruokaa olisivat hedelmät, peruna ja vihannekset, sitten maito, leipä, pasta, riisi ja keksit, sitten munat, jogurtti, makeiset, palkokasvit ja kuivatut hedelmät, sitten sika, kana ja oliiviöljy. Viimeisenä tulivat juusto ja kala sekä naudanliha, joka  aiheutti eniten ympäristövaikutuksia. Kaloista ekologisinta on kestävien kalakantojen käyttäminen, ellei niitä pyydetä ylisuurilla kalastuslaivastoilla. Viljeltyyn kalaan puolestaan liittyy jäteongelma. Oliiviöljyn vesijalanjälki on valtava, ja sen tuotanto kuormittaa muutenkin  ympäristöä.
Vuonna 2005 Chicagon yliopistossa julkaistun tutkimuksen mukaan vegaaniruokavalioon siirtyminen tuottaisi Yhdysvaltojen keskimääräisellä 3 800 bruttokilokalorin päiväkulutuksella vuosittain henkeä kohti noin 1 500 kiloa vähemmän ilmastoa lämmittäviä päästöjä, mikä vähentäisi kuusi prosenttia Yhdysvaltojen kokonaispäästöjä. Keskivertosuomalaisen hiilijalanjälki on noin 10 000 kiloa  Keskivertosuomalainen kuluttaa noin 3 285 bruttokilokaloria päivässä.
Vuonna 2021 julkaistun uusiseelantilaistutkimuksen mukaan lihan korvaaminen palkokasvien, pähkinöiden, kananmunien ja maitotuotteiden yhdistelmällä (suhteessa 2:1:1:1) vähentää elintarvikkeiden kulutuksen aiheuttamia päästöjä 14 prosenttia jos ruoanlaiton aiheuttamia päästöjä ei huomioida. Kyseinen päästövähennys johtaisi siihen, että kuluttajan kokonaispäästöt vähenisivät neljä prosenttia.
Cornellin yliopistossa vuonna 2007 julkaistun tutkimuksen mukaan maa-ala tuottaa New Yorkin leveysasteilla eniten ravintoa silloin, kun nautitaan kasvikunnan tuotteiden ohella maitotuotteita ja naudanlihaa yhteensä 63 grammaa päivässä henkeä kohti. Tämä johtuu siitä, että näin saadaan hyödynnettyä myös ne alueet, jotka kelpaavat vain rehuntuotantoon.
Dokumenttielokuvat

Kasvisruokavalio terveellisyydestä ja ympäristönäkökulmista on tehty useita dokumenttielokuvia. Dean Ornish, T. Colin Campbell, John McDougall, Michael Klaper, Caldwell Esselstyn, Michael Greger, Joel Fuhrman, Neal Barnard, Alan Goldhamer, Garth Davis ja Joel Kahn ovat tunnetuimpia lääketieteen tohtoreita, jotka suosittelevat käsittelemättömistä kasviksista koostuvaa ruokavaliota (engl. whole-foods plant-based diet). Heidän mukaansa kyseisellä ruokavaliolla ja muilla terveellisillä elämäntapamuutoksilla, kuten tupakoimattomuus ja liikunta, voidaan ehkäistä ja jopa parantaa monet degeneratiiviset sairaudet, kuten sepelvaltimotauti.
Kirjallisuutta

Brown, Celia Brooks: Uusi kasviskeittiö.  Suomentanut Päivi Paappanen. Helsinki:  Gummerus, 2002.  ISBN 951-20-6016-7
Gould, Merkka & Voutilainen, Eeva: Kasvissyöjäksi: Miksi ja miten.  Helsinki:  Art House, 2009.  ISBN 978-951-884-450-4
Jäntti, Eeva: Vegaanin käsikirja: Ravintoa ilman eläinkunnan tuotteita.  (Ekologinen keittiö)  Helsinki:  Kansan sivistystyön liitto, 1997.  ISBN 951-9455-59-0
Kasvissyöntiä aloittelijoille.  Suomentanut Martti Bergestad. Helsinki:  Vegaaniliitto, 2003.
Lehtonen, Ulla: Opettelisinko kasvissyöjäksi.  Helsingissä:  Otava, 1982.  ISBN 951-1-06852-0
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vegaaniliitto – suomalainen kasvissyöntiä edistävä järjestö
Kasvissyönti voi yleistyä lihansyönnin kustannuksella (Väitös: Markus Vinnari) Web archive 2011
Ravitsemustieteilijä suosittelee kasvisruokapäivää
International Vegetarian Union (englanniksi)
The green food choice may not be so green Web archive 2016 (englanniksi)
Hänninen, Kari: Tutkijat nimesivät ympäristöä tuhoavat kasvikset: salaatti suurin mörkö. Kauppalehti 25.12.2015.
Intialaisissa elintarvikkeissa käytetyt ”kasvisruoka”- ja ”ei kasvisruoka” -merkit.
Noitaympyrät

Noitaympyrät oli Yleisradion elokuva-aiheinen televisio-ohjelma, jota lähetettiin Yle TV1 -kanavalla vuosina 1991–1997. Sen toimittajia olivat Atro Lahtela, Matti Paunio, Kati Sinisalo ja Marjaana Mykkänen. Ohjelmaa lähetettiin kolmena ensimmäisenä vuonna noin kerran kuukaudessa ja vuodesta 1995 noin joka toinen kuukausi. Noitaympyrät oli jatkoa Kaarle Stewenin läpi 1980-luvun toimittamalle Valkokangas-ohjelmasarjalle.
Uusien elokuvien arvioiden lisäksi Noitaympyrän toimitus teki erikoisohjelmia muun muassa Cannesin elokuvajuhlilta ja Helsingin Rakkautta ja anarkiaa -festivaaleilta.
Vuonna 1992 Noitaympyrät kysyi Suomen itsenäisyyden 75-vuotisjuhlavuoden kunniaksi 59 suomalaiselta elokuvatoimittajalta, mikä on paras suomalainen elokuva. Jokainen sai antaa vain yhden äänen, ja tuloksena oli 31 elokuvan lista. Valituksi tulivat tasaäänin Mikko Niskasen Kahdeksan surmanluotia ja Aki Kaurismäen Tulitikkutehtaan tyttö.
Armand Forchério

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 1. maaliskuuta 1941 (ikä 83)
Syntymäpaikka: Monaco, Monaco
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 178 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1961–1972 | AS Monaco | 273 | (2) |
| 1972–1973 | AC Arles | 3 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 276 | (2) |
Valmennusura
1973–1974: AC Arles
1975–1977: AS Monaco
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Armand Forchério (s. 1. maaliskuuta 1941) on monacolainen entinen jalkapalloilija ja -valmentaja. Hän pelasi puolustajana.
Forchério pelasi AS Monacossa vuosina 1961–1972 ja oli mm. voittamassa vuoden 1963 Ranskan cupin ja Ligue 1:en. Hän edusti viimeisen pelivuotensa AC Arlesia ja valmensi sitä seuraavalla kaudella. Forchério valmensi myös AS Monacoa vuosina 1975–1977.
Mamuka Bakhtadze

| Mamuka Bakhtadze> მამუკა ბახტაძე |
| --- | --- |

Georgian pääministeri
 20. kesäkuuta 2018 – 2. syyskuuta 2019  
Edeltäjä:  Giorgi Kvirikašhvili
Seuraaja:  Giorgi Gakharia
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. kesäkuuta 1982 (ikä 42)
Tiedot
Puolue:  Georgialainen unelma
Koulutus:  tekn.tri, MBA
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.gov.ge/index.php?lang_id=ENG&sec_id=202
Mamuka Bakhtadze (s. 9. kesäkuuta 1982) on georgialainen poliitikko, josta tuli maansa pääministeri kesäkuussa 2018. Ennen valintaansa hän oli valtiovarainministeri, ja sitä ennen valtion rautatieyhtiön ja energiayhtiön johdossa.
Bakhtadze ilmoitti valtaan noustessaan tavoitteekseen tuoda Georgiaa lähemmäksi EU:n ja Naton jäsenyyttä.
Syyskuussa 2019 hän erosi ja kertoi tehneensä mitä oli aikonut tehdä. Hänen puolueensa Georgialainen unelma menetti suosiotaan kesällä 2019, kun Venäjän-vastaiset mielenosoitukset Tbilisissä tukahdutettiin väkivaltaisesti. Seuraajaksi valittiin silti Giorgi Gakharia, joka edustaa samaa puoluetta.
Bakhtadze on väitellyt tekniikan tohtoriksi Georgian teknillisessä yliopistossa, ja suorittanut sen lisäksi MBA-tutkinnon.
Notre Damen yliopisto

| Notre Damen yliopisto> University of Notre Dame du Lac |
| --- | --- |
  

 lat. Universitas Dominae Nostrae a Lacu 
Motto:  Vita, Dulcedo, Spes
Perustettu:  1842
Tyyppi:  yksityinen
Säätiön varat:  7 miljardia dollaria
Rehtori:  Thomas Burish
Henkilökunta:  1 241
Opiskelijoita:  12 179 (syksy 2014)
Jatko-opiskelijoita:  3 251
Sijainti:  Notre Dame, Indiana  Yhdysvallat
Kampus:  5,1 km²
Sivusto:  www.nd.edu
Yliopiston päärakennus ympäristöineen.
Notre Damen yliopisto (engl. University of Notre Dame), on yksityinen roomalaiskatolinen tutkimusyliopisto Notre Damessa, Indianassa, Yhdysvalloissa. Yliopisto on jaettu viiteen tiedekuntaan, jotka ovat humanistinen, luonnontieteellinen, teknillinen, arkkitehtuuri ja kauppatieteellinen.
Forbesin vertailussa se sijoittui sijalle 13.
Historia

Vuonna 1842 Vincennesin piispa Guynemer de la Hailandière tarjosi kirkon omistamaa 212 hehtaarin maa-aluetta isä Edward Sorinille, josta tuli myös yliopiston ensimmäinen presidentti. Alun perin opiskelijoiksi otettiin vain miehiä.
Yliopistolle rakennettiin tuulitunneli vuonna 1882. Professori Julius Nieuwland tutki kokeellisesti neopreenin valmistusta vuonna 1931. Yliopistolle rakennettiin oma hiukkaskiihdytin vuonna 1936.
Opiskelijatoiminta

Yliopiston opiskelijat julkaisevat kolmea sanomalehteä, useita pienempiä lehtiä ja omistavat radio- sekä televisioaseman.
Yliopiston opiskelijasoittokunta on Yhdysvaltain vanhin.
Aiheesta muualla

Yliopiston viralliset sivut
Virallinen urheilusivu
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Notre Damen yliopisto Wikimedia Commonsissa
Neuroendokriininen kasvain

Neuroendokriiniset kasvaimet (NET, neuroendocrine tumours) ovat harvinaisia kasvaimia, jotka saavat alkunsa hormoneja tuottavista soluista. NET-kasvaimia on aiemmin kutsuttu myös karsinoidikasvaimiksi. Suomessa todetaan vuosittain noin 230 NET-tapausta, ja tautia esiintyy miehillä ja naisilla suunnilleen yhtä paljon.
Neuroendokriinisten kasvainten syntymekanismeja tai riskitekijöitä tunnetaan toistaiseksi huonosti. Kasvain voi kehittyä mihin tahansa elimeen, mutta tyypillisimmin niitä esiintyy ruuansulatuskanavan eri osissa, kuten suolistossa ja haimassa, sekä esimerkiksi keuhkoissa. Suurin osa, noin 75 prosenttia NET-kasvaimista on diagnoosihetkellä joko paikallisia tai paikallisesti levinneitä. Esimerkiksi ohutsuolen ja haiman NET-kasvaimet ovat kuitenkin usein lähettäneet etäpesäkkeitä ennen taudin diagnosoimista. NET-kasvaimet voivat olla hormonaalisesti toimimattomia tai toiminnallisia eli tuottaa biologisesti aktiivisia hormoneja.
Tehtävä: Maa

Tehtävä: Maa (Earth: Final Conflict) on kanadalainen television scifi-sarja. Sarjaa tehtiin viisi tuotantokautta vuosina 1997–2002. Se perustuu Star Trek -sarjan luojana tunnetuksi tulleen Gene Roddenberryn ideoihin ja muistiinpanoihin. Sitä tuotettiin hänen leskensä Majel Barrett-Roddenberryn alaisuudessa.
2000-luvun alkupuolelle sijoittuva tarina kertoo, kuinka vieras rotu, taelonit, saapuu maapallolle turvapaikkaa hakien. Vastineeksi taelonit tarjoavat edistynyttä teknologiaansa, jonka avulla sairaudet, sodat ja saasteet saadaan hävitettyä. Jotkut ihmiset kuitenkin vastustavat taeloneita uskoen näillä olevan hämäriä motiiveja.
Aiheesta muualla

Tehtävä: Maa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Walter White

| Walter White |
| --- | --- |
 Walter White Breaking Badin viimeisen tuotantokauden jaksossa ”Vaikenemisen vaikeus”.
Luoja(t):  Vince Gilligan
Näyttelijä(t):  Bryan Cranston
Ensi- esiintyminen:  Kaidalta polulta
Viimeinen esiintyminen:  Viimeinen näytös
Henkilötiedot
Koko nimi:  Walter Hartwell White
Ammatti:  kemian opettaja, metamfetamiinin valmistaja, autopesulan työntekijä ja omistaja
Sukupuoli:  mies
Ikä:  50-vuotias (Kaidalta polulta) 52-vuotias (Felina)
Kotipaikka:  Yhdysvallat
Asuinpaikka:  Albuquerque, New Mexico, Yhdysvallat
Suhteet
Puoliso(t):  Skyler White (o.s. Lambert)
Lapset:  Walter ”Flynn” White Jr. Holly White
Muut sukulaiset:  Hank Schrader (lanko) Marie Schrader (käly)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Walter Hartwell ”Walt” White, Sr. on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Breaking Bad. Hahmon on luonut Vince Gilligan ja häntä näyttelee Bryan Cranston.
Hahmo

Walter Hartwell White, perheen kesken Walt, on New Mexicon albuquerquelaisen yläkoulun kemianopettaja. Sarjan alussa Walt täyttää 50 vuotta, ja pian tämän jälkeen hänellä todetaan parantumaton keuhkosyöpä. Walterin tajutessa, että tällä on korkeintaan kaksi vuotta elinaikaa, hän alkaa valmistaa metamfetamiinia turvatakseen perheensä talouden kuolemansa jälkeen. Hän lyöttäytyy yhteen entisen oppilaansa Jesse Pinkmanin kanssa, joka vastaa aluksi metamfetamiinin jakelusta. Waltin omistautuminen ja tietotaito kemiaa kohtaan tuovat markkinoille puhtainta metamfetamiinia koskaan, joka saa lempinimen "sininen meta" (engl. Blue Sky, joskus myös Fring's Blue). Tuote leviää kulovalkean tavoin, myöhemmin jopa Eurooppaan asti jyräten muut kilpailijat. Walt ottaa itselleen peitenimen, Heisenberg, jonka varjolla hän toimii alamaailmassa.
Sarjan alussa pelokas, ujo ja pompoteltavissa oleva Walt karttaa rikollisuutta ja toimii lain puitteissa. Sarjan edetessä hän joutuu toimimaan moraalisesti arvelluttavasti. Hän tottuu hiljalleen ajatukseen keinojensa tarpeellisuudesta ja alkaa pitää statustaan huumeparonina palkitsevana (mm. kehuen itseään epäsuoraan Hankille) ja alkaa vastustella yhä vähemmän rikoksia. Walt myös toimii lähes aina oman etunsa mukaisesti; hän manipuloi valheilla läheisiään (eritoten Jesseä ja vaimoaan Skyleria) saadakseen nämä puolelleen.
Waltin alamäki ja alamaailman kytkökset vapauttavat hänessä täysin uusia tuntemuksia kuten raivoa, katkeruutta sekä silmitöntä armottomuutta. Kaikki Waltin tekemät valinnat johtavat hänen eristäytymiseensä perheestään ja ystävistään.
Aiheesta muualla

Walter White AMC.comissa (englanniksi)
Walter White Internet Movie Databasessa (IMDb.com) (englanniksi)
Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeudet navajoiden reservaatissa

Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeudet navajoiden reservaatilla ovat ns. heimosuvereniteetin piirissä, eli reservaatin lainsäädäntöelimen päätettävissä.
Historia

Perinteisesti navajoyhteisöt ovat tunnustaneet myös miehen ja naisen lisäksi kaksi muuta sukupuolta: biologiset miehet, jotka elävät naisnormien mukaisesti ja biologiset naiset, jotka elävät miesnormien mukaisesti. Muista kuin mieheksi tai naiseksi identifoituvasta henkilöstä käytetään navajoksi nimeä Nádleehí (suom. "hän, joka muuttuu koko ajan"). Vastaava kolmas sukupuoli tunnetaan myös muissa Pohjois-Amerikan alkuperäiskulttuureissa.
Navajoväestön negatiivista suhtautumista seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin on selitetty liittovaltion ylläpitämien koulukotien mukana tulleella kolonialismilla ja assimilaatiolla, minkä vuoksi suhtautumisessa on sukupolvien välisiä eroja eroja: siinä, missä HLBTQ-myönteisen navajonuoren vanhemmat saattavat olla seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia vastaan, hänen isovanhempansa saattavat suhtautua huomattavasti myötämielisemmin, koska esim. nádleehí-hahmoja esiintyy navajoiden luomismyytissä.
Samaa sukupuolta olevien avioliitto

Reservaatin neuvosto kielsi samaa sukupuolta olevien avioliiton lailla vuonna 2005. Presidentti Joe Shirley Jr. yritti käyttää veto-oikeuttaan ja kutsui lakia syrjiväksi, mutta reservaatin neuvosto pyörsi tämän.
Vuonna 2022 kongressin säätämä Respect for Marriage Act -laki, joka laillisti samaa sukupuolta olevien avioliitot kaikkialla Yhdysvalloissa, ei koske intiaanireservaatteja, koska laissa ei erikseen sanottu sen koskevan myös reservaatteja. Ainoastaan kongressilla on valta reservaatteja koskevissa lakiasioissa.
Reservaatin neuvostossa pantiin syyskuussa 2023 alulle lakialoite samaa sukupuolta olevien parien avioliiton sallimiseksi.
Association of Catholic Colleges and Universities

| Association of Catholic Colleges and Universities> ACCU |
| --- | --- |

Perustettu:  1899
Tyyppi:  katolisten korkeakoulujen yhteistyöjärjestö
Kotipaikka:  Washington (DC), Yhdysvallat
Presidentti:  Donna Carrol
Kattojärjestö:  IFCU
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Association of Catholic Colleges and Universities (lyh. ACCU) on yhdysvaltalainen katolisten yliopistojen ja korkeakoulujen järjestö. Järjestön tehtävä on edistää katolista korkeakoulutusta ja toimia jäsentensä resurssi- ja edunvalvontaverkostona. Järjestö on perustettu vuonna 1899 ja se toimii Washington (DC):ssä.
Aiheesta muualla

Järjestön verkkosivusto (englanniksi)
Poliisikamera – käy!

Poliisikamera – käy! (Police, Camera, Action!) on brittiläinen dokumenttisarja, jota tuotettiin vuosina 1994–2002. Sarjaa esittää Britanniassa televisiokanava ITV4. Sarjassa seurataan brittipoliisien jokapäiväistä työtä ja työtehtäviä, joihin heidät hälytetään. Suomessa sarjaa esitti Yle TV2.
Sarjasta tuotettiin neljä tuotantokautta:
Ensimmäinen tuotantokausi (1994–1996)
Toinen tuotantokausi (1997–1998)
Kolmas tuotantokausi (1999–2000)
Neljäs tuotantokausi (2002–2002)
Aiheesta muualla

Poliisikamera – käy! Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Vironruotsalaiset

Vironruotsalaiset eli rantaruotsalaiset (viroksi rannarootslased, ruots. estlandssvenskar) ovat Viron historiallinen ruotsalaisvähemmistö, joka käytännössä kokonaan siirtyi Ruotsiin ennen toista neuvostomiehitystä vuonna 1944. Omanlaistansa historiallista vironruotsin eli rantaruotsin murretta puhuneella vähemmistöllä oli itsenäisessä Viron tasavallassa kulttuuriautonomia. Nykyisin vironruotsalaisilla on myös kulttuuriautonomia.
Ensimmäinen maininta Virossa asuvista ruotsalaisista on vuodelta 1294 Haapsalun kaupungin lakikirjassa. Vähemmistöryhmän rantaruotsalaisia tarkoittava vironkielinen nimitys juontuu siitä, että ruotsalaiset asuivat Viron saarilla ja länsirannikolla Haapsalun ympäristössä. Vironruotsalaisten asuttamaa rannikkoa kutsutaan nimellä Aiboland.
Historia > Keskiaika

Ruotsalaisia on asunut Viron alueella ainakin 1200-luvulta lähtien. 1210- ja 1220-luvulla saksalaiset ja tanskalaiset valloittivat virolaisten alueet. Virolaisia ei ollut perinteisesti asunut paljon rannikoilla. Tästä syystä paikalliset kartanonherrat alkoivat houkutella ruotsalaisia siirtolaisia mailleen. Ruotsalaisia pidettiin myös ehkä luotettavampina kuin hiljattain käännytettyjä virolaisia. Siitä, mistä Viroon muuttaneet ruotsalaiset tulivat, ei ole tarkkaa tietoa, eikä muuttoliikettä mainita ruotsalaisissa aikalaislähteissä. Siirtolaisia tuli ilmeisesti Gotlannista, Ruotsin itärannikolta ja Suomen ruotsalaisyhteisöistä. Varhaisin kirjallinen lähde ruotsalaisista Virossa on vuodelta 1294 Haapsalusta. Lähteessä mainittiin ruotsalaisia elävän paitsi Haapsalussa myös Saarenmaan alueella. 1200-luvun siirtolaisten määrä lienee ollut pieni. Siirtolaisia tuli enemmän 1340-luvulla, kun virolaisten epäonnistunut yrjönyön kapina tyhjensi kyliä ja maatiloja. Ruotsalaisten muuttoaalto Viroon oli huipussaan 1400- ja 1500-luvulla. Siirtolaiset saivat niin sanotun ruotsalaisoikeuden, joka takasi heille paremman oikeudellisen aseman ja lievemmän verotuksen kuin virolaisille. Samaan aikaan virolaisista tuli käytännössä maaorjia. 1560-luvulla ruotsalaisia oli Virossa noin 1 000. Ruotsalaisten maahanmuutto loppui 1500-luvun aikana, ja heidän määräänsä vähensivät sodat, joita käytiin alueella 1560-luvulta 1640-luvulle saakka. Sodat ja taudit tappoivat luultavasti yli puolet ruotsalaisväestöstä, ja heidän määränsä palautui 1560-luvun lukemiin vasta 1600-luvun puolivälissä.
Historia > Uusi aika

1620-lukuun mennessä Ruotsi oli valloittanut Pohjois- ja Keski-Baltian. Suuri osa ruotsalaisten asuinalueesta läänitettiin Jacob de la Gardielle. Ruotsalaisten maanviljelijöiden asemaa yritettiin heikentää virolaisten tasolle, mistä seurasi useita vuosikymmeniä oikeustaisteluita kartanonherrojen ja viljelijöiden välillä. Kartanonherrat voittivat suuren osan näistä oikeustaisteluista. 1600-luvun lopussa Viroa koetteli ensin nälänhätä ja 1700-luvun alussa influenssaepidemia. Tämän lisäksi Venäjän keisarikunta valloitti Ruotsin Baltian alueet suuressa Pohjan sodassa 1710-luvulla. Ruotsalaisten ja maanomistajien välille syntyi jälleen kiistoja. Kiistat johtivat esimerkiksi siihen, että Hiidenmaalta karkotettiin 1 200 ruotsalaista Ukrainaan, jonne he perustivat Gammalsvenskbyn kylän. Hiidenmaalle jääneet noin 400 ruotsalaista sulautuivat alueen virolaisiin. 1850-luvulla lakiuudistukset antoivat talonpojille oikeuden koulutukseen ja maan lunastamiseen kartanonherroilta.
Baltian venäläistäminen aloitettiin 1880-luvulla ja asukkaita muun muassa painostettiin kääntymään ortodoksiseen uskoon. Ruotsalaisalueilla kääntymisiä tapahtui huomattavasti vain Vormsissa, jossa noin 500 asukasta kääntyi ortodoksisuuteen. Heistäkin suuri osa kääntyi takaisin luterilaisuuteen 1900-lukuun mennessä. Venäläistäminen johti vironruotsalaisten kansallisuusaatteen nousuun. 1900-luvun alussa perustettiin ensimmäiset ruotsalaiset yhdistykset Virossa ja ensimmäinen ruotsinkielinen sanomalehti. Kansallisuusaate johti vironruotsalaisen identiteetin syntymiseen. Sitä ennen ruotsalaiset olivat omaksuneet identiteettinsä asuinalueen mukaan. Viron itsenäistyttyä vuonna 1918 perustettiin vironruotsalaisten ensimmäinen puolue nimeltä Det Svenska Folkförbundet i Östersjöprovinserna. Ruotsalaisvaltaisille alueille annettiin osittainen itsehallinto. Vuonna 1925 tuli voimaan laki vähemmistöjen kulttuuriautonomiasta. Kulttuuriautonomiaa saattoivat hakea kansalliset vähemmistöt, joihin kuului yli 3 000 jäsentä. Vironruotsalaisia oli enemmän kuin tarvittava määrä, mutta taloudellisista syistä kulttuuriautonomiaa ei vielä haettu. Lisäksi vironruotsalaisilla oli suhteessa paljon valtaa alueillaan ilman kulttuuriautonomiaakin, sillä he muodostivat alueidensa väestön enemmistön ja pystyivät näin vaikuttamaan kunnallispolitiikassa. 1920-luvulla Noarootsiin avattiin ruotsalainen koulu ja vuonna 1931 Ruotsista tulleiden avustusten avulla avattiin ruotsalainen lukio Haapsaluun. Vuoden 1934 väestönlaskennan mukaan Virossa asui 7 641 ruotsalaista.
Historia > Toinen maailmansota

Toinen maailmansota osoittautui kohtalokkaaksi Viron ruotsalaisvähemmistölle. Neuvostoliitto miehitti Viron vuonna 1940 ja Pakrin saaret, Naissaari ja Osmussaar tyhjennettiin ruotsalaisasukkaista Neuvostoliiton sotilastukikohtien tieltä. Vuoden 1941 karkotuksissa karkotettiin virolaisten ohella monia vironruotsalaisia. Saksalaisten hyökätessä samana vuonna Neuvostoliitto mobilisoi 300 vironruotsalaista, joista noin kolmannes säilyi hengissä sodan jälkeen. Saksalaisten valloitettua Viron ruotsalaiset pääsivät takaisin saarille, joilta heidät oli siirretty pois. Saksan sotaonnen kääntyessä vironruotsalaisia alkoi paeta Virosta neuvostojoukkojen tieltä. Pakeneminen alkoi vuonna 1943 ja tapahtui veneillä. Suuri osa pakeni Suomenlahden yli Suomeen, josta he jatkoivat matkaansa Ruotsiin. Vormsi oli ainut alue, josta monet ruotsalaiset lähtivät suoraan Ruotsiin. Vuonna 1943 Ruotsi sopi Saksan kanssa 780 sairaan vironruotsalaisen siirtämisestä Ruotsiin, ja vuonna 1944 sovittiin kaikkien vielä jäljelle jääneiden vironruotsalaisten siirtämisestä. Viimeisessä vaiheessa Ruotsiin tuli vielä 3 335 ruotsalaista. Yhteensä vironruotsalaisia lähti Ruotsiin noin 7 000, ja heidän mukanaan lähti myös virolaisia.
Historia > Nykyaika

Viroon jäi Neuvostoliiton valtauksen jälkeen noin 1 000 ruotsalaista. Suurimmalla osalla jääneistä oli virolaisia läheisiä, jotka eivät voineet itse lähteä pakoon. Myös osa sodasta selvinneistä rintamapalvelusmiehistä palasi kotiseuduilleen. Ruotsalaisia oli kuitenkin niin vähän, että he sulautuivat nopeasti virolaisiin koulun ja avioliittojen kautta. Vuonna 1940 lakkautettu vironruotsalainen järjestö Svenska Odlingens Vänner perustettiin uudelleen Ruotsissa vuonna 1945. Alkuinnostuksen jälkeen järjestötoiminta alkoi kuitenkin hiipua vironruotsalaisten hiljalleen kuollessa. Järjestö perustettiin kuitenkin taas Viroonkin vuonna 1988 ensimmäisenä etnisenä järjestönä Virossa. Viron itsenäistyttyä uudelleen vuonna 1991 vironruotsalaisille oli jälleen mahdollista vierailla kotiseuduillaan. Useita maatiloja on palautettu ruotsalaisille omistajilleen. Monet vironruotsalaiset ovat lisäksi ostaneet alueelta kesämökkejä. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan Virossa oli 300 etnistä ruotsalaista, joista 211 oli Viron kansalaisia. Koska arvellaan, että kaikki eivät ilmoita todellista etnistä taustaansa, on vironruotsalaisten määräksi Virossa arvioitu myös noin tuhat. Ruotsissa asuvien vironruotsalaisten määrästä ei ole luotettavia arvioita.