stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Happikato
Valtameret

Merissä olevien hapettomien vyöhykkeiden määrä on lisääntynyt. Niissä ei ole happea eikä siksi myöskään juuri elämää. Rannikoilla tällaisten alueiden määrä on yli kymmenkertaistunut ja avomerellä nelinkertaistunut 1950-luvulta 2010-luvulle. Asiaa on tutkinut Yhdistyneiden kansakuntien GO2NE-asiantuntijaryhmä. Sen tutkimus on ensimmäinen kattava arvio merten happikadon syistä, seurauksista ja ratkaisuista. GO2NE:n mukaan happi vähenee meristä edelleen, ellei maapallon lämpenemistä ja rannikkojen ravinnekuormaa saada kuriin.
Happea menettävä merialue tyrehdyttää eläinten kasvua, heikentää lisääntymiskykyä ja lisää alttiutta sairauksille. Alueista tulee kuolleita vyöhykkeitä, kun happitaso laskee niin alas, että eläimet alkavat tukehtua hengiltä.
Kuollut vyöhyke vaikuttaa myös lähiympäristöönsä. Kun kalat joutuvat välttelemään jotakin aluetta, niiden elintila vähenee ja ne tulevat aiempaa alttiimmiksi pedoille.
Tilanteesta eivät kärsi pelkästään kalat ja muut eläimet, vaan kerrannaisvaikutukset voivat olla mittavia muun muassa rantojen vetovoimaan perustuvalle matkailulle.
Osalle kalastusta harjoittavista happikato saattaa olla hetkellinen etu, sillä saaliit saadaan sen ansiosta pyydystetyksi aiempaa pienemmiltä alueilta. Seurauksena on kuitenkin ylikalastus ja siten taloudellisia tappioita myös kalastajille.
Hapettomien merialueiden yleistyminen on yksi ihmisen toiminnan vakavimmista vaikutuksista. Suurin syy avomerellä on ihmisen aiheuttama ilmastonmuutos, joka lämmittää pintavesiä ja estää hapen pääsyä syviin vesiin. Tilannetta pahentaa se, että veden lämmetessä eläinten hapen tarve kasvaa.
Rannikoilla ihmisten vaikutus happikatoon on vielä suorempi kuin avomerellä, sillä mereen valuvat ravinteet ruokkivat leviä, joiden mätänevät kukinnot hävittävät happea.
Valtameret > Ehkäisevät toimenpiteet

Jotta elämälle epäsuotuisa tilanne saadaan pysäytetyksi, ihmisen täytyy muuttaa toimintaansa. Eräitä keinoja happikadon ehkäisemiseksi on asettaa ja noudattaa kalastuskieltoja alueilla, joilla kalat pakenevat kuolleilta vyöhykkeiltä. Lisäksi voitaisiin siirtyä pyydystämään lajeja, joille happikato on pienempi uhka kuin joillekin nykyisille saalislajeille.
Tutkijat ovat kehottaneet myös hapen määrän seurannan tehostamista kaikkialla maapallon merissä ja etenkin kehitysmaiden vesialueilla. Vaikka tutkijoilla on melko hyvä käsitys siitä, miten paljon happea meristä on katoamassa, he eivät tiedä tarkalleen, missä vähähappiset vyöhykkeet sijaitsevat. Niiden paikallistaminen on tärkeää, jotta niihin voidaan kohdistaa kaikista tehokkaimmat ratkaisut.
Yhdysvaltain itärannikolla sijaitsevan Chesapeakenlahden hapeton alue on miltei kadonnut, kun ihmisen toimia alueella rajoitettiin, jätevesien puhdistusta tehostettiin, maanviljelyn tapoja muutettiin ja ilmansaasteisiin puututtiin lainsäädännöllä.
Harjasarvinokka

| Harjasarvinokka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sarvinokkalinnut Bucerotiformes
Heimo::  Sarvinokat Bucerotidae
Suku::  Sarvinokat Anorrhinus
Laji::  galeritus
Kaksiosainen nimi
 Anorrhinus galeritus  (Temminck, 1831) 
Katso myös
   Harjasarvinokka Wikispeciesissä   Harjasarvinokka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harjasarvinokka eli kuontalosarvinokka (Anorrhinus galeritus) on sarvinokkien heimoon kuuluva lintulaji.
Harjasarvinokkaa tavataan Malakan niemimaalta Myanmarin, Thaimaan ja Malesian alueelta sekä Borneolta ja Sumatralta. Sen kannan suuruutta ei ole määritetty mutta se on tiettävästi laajalle levinnyt mutta vain paikallisesti yleinen. Kannan arvioidaan olevan pienenemässä elinalueiden tuhoamisen vuoksi, ja se on arvioitu silmälläpidettäväksi.
Kuva Daniel Giraud Elliot.
Laji elää alavissa ja vuoristoisissa metsissä 1 800 metrin korkeuteen saakka.
Keltaeremomela

| Keltaeremomela |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Hertut Cistocolidae
Suku::  Eremomelat Eremomela
Laji::  pusilla
Kaksiosainen nimi
 Eremomela pusilla  Hartlaub, 1857 
Katso myös
   Keltaeremomela Wikispeciesissä   Keltaeremomela Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keltaeremomela (Eremomela pusilla) eli aiemmalta nimeltään kulta-arokerttu on herttujen heimoon kuuluva länsiafrikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue ulottuu Senegalista, Mauritanian eteläkolkasta ja Malin eteläosasta lounaaseen Tšadiin ja Keski-Afrikan tasavaltaan, sekä etelään Sierra Leoneen, Norsunluurannikolle, Ghanan rannikolle, Togoon, Beniniin, Nigeriaan ja Lounais-Kameruniin. Lajista on erotettu kelta-arokerttu omaksi lajikseen. Gustav Hartlaub kuvaili lajin holotyypin Senegalista vuonna 1857.
Hannu Salmenkallio

Hannu Salmenkallio (27. heinäkuuta 1932 Helsinki – 31. toukokuuta 2015 Espoo) oli suomalainen ooppera- ja konserttilaulaja (basso), kanttori-urkuri ja laulupedagogi.
Salmenkallio oli aluksi oppilaana Helsingin Suomalaisessa Yhteiskoulussa, mutta suoritti koulun loppuun Pohjanmaalla isänsä saatua Ylihärmän parantolan ylilääkärin paikan. Pojalla todettiin 15-vuotiaana diabetes. Salmenkallio opiskeli sittemmin Sibelius-Akatemiassa laulua Oiva Soinin johdolla ja valmistui sen kirkkomusiikkiosastolta kanttori-urkuriksi. Hän osallistui myös Sibelius-Akatemian oopperaluokan toimintaan. Salmenkallio esiintyikin bassona sekä konserttien solistina että oopperoissa. Suomen kansallisoopperassa hän esiintyi Wolfgang Amadeus Mozartin oopperoissa Don Giovanni (Leporellon rooli, 1965) ja Ryöstö Seraljista (Osminin rooli). Lisäksi hän esiintyi siellä vuonna 1974 Giuseppe Verdin Rigoletton kreivi Monteronen roolissa.
Salmenkallio työskenteli kanttorina ensin Kanta-Espoon seurakunnassa ja sitten Kauniaisissa sen muodostettua oman seurakuntansa. Lisäksi hän opetti laulua Sibelius-Akatemiassa. Salmenkallio julkaisi myöhemmin romaanit Mustasiipinen enkeli (Kesuura, 2005) ja Hengästynyt elämä (Kesuura, 2010). Hän kuoli Espoossa 82-vuotiaana useamman sairauskohtauksen jälkeen.
Aiheesta muualla

Hannu Salmenkallio Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Karimganjin piirikunta

Karimganjin piirikunta (assamiksi কৰিমগঞ্জ জিলা, Karimagañja jilā, bengaliksi করিমগঞ্জ জেলা, Karimagañja jelā) on yksi Intian Assamin osavaltion 27 piirikunnasta. Piirikunta rajautuu idästä Hailakandin piirikuntaan, pohjoisesta Cacharin piirikuntaan, lännestä Bangladeshiin ja Tripuraan ja etelästä Mizoramiin.
Henri Dès

Henri Dès vuonna 2011
Henri Dès (oik. Henri Destraz, s. 14. joulukuuta 1940 Renens, Sveitsi) on sveitsiläinen laulaja, joka tunnetaan lastenlaulujen esittäjänä. Dès julkaisi ensimmäisen lastenmusiikkialbuminsa "Retour" vuonna 1977. Dès perusti myöhemmin vaimonsa mukaan nimetyn levy-yhtiön Disques Mary-Josée.
Dès edusti Sveitsiä Eurovision laulukilpailussa 1970 kappaleella "Retour" ja sijoittui kilpailussa jaetulle neljännelle sijalle. Dès osallistui Sveitsin euroviisukarsintaan myös vuonna 1973 kappaleella "Quand on reviet d'ailleurs", joka sijoittui karsinnassa kolmanneksi sekä vuonna 1976 kappaleella "C'est pour la vie", joka sijoittui karsinnassa neljänneksi.
Aiheesta muualla

Henri Dèsin kotisivut
Kerewe

| Kerewe |
| --- | --- |
Muu nimi:  Kerebe
Tiedot
Alue:   Tansania
Puhujia:  noin 100 000 vuonna 1987
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  atlantinkongolaiset kielet voltankongolaiset kielet benuenkongolaiset kielet bantukielet
ISO 639-3:  ked
 Ohje 
Kerewe on Tansaniassa puhuttu bantukieli. Sitä puhutaan Mwanzan ja Maran alueilla sekä Victorianjärven alueella Ukerewen ja Maisomen saarilla. Vuonna 1987 sitä arvioitiin puhuvan äidinkielenään noin 100 000 ihmistä.
Tunnettuja murteita ei ole. Sanastollista samankaltaisuutta on zinzan, hayan, nyambon, nyankolen, kigan, tooron ja nyoron kielten kanssa.
Kenneth Gangnes

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kenneth Gangnes vuonna 2015. |  Kenneth Gangnes vuonna 2015. |  Kenneth Gangnes vuonna 2015. |  |
Maa:   Norja
Miesten mäkihyppy
| Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kulm 2016 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Kulm 2016 | henkilökohtainen kilpailu |  |
Kenneth Gangnes (s. 15. toukokuuta 1989 Gjøvik) on norjalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä. Seuratasolla hän edusti Kolbu Kameratene -seuraa.
Gangnesin ensimmäinen kilpailu maailmancupissa oli Lillehammerissa 7. maaliskuuta 2008 käyty kilpailu, jossa hän sijoittui 37:nneksi. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran 5. joulukuuta 2009 oltuaan Lillehammerissa 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Vikersundin lentomäessä helmikuussa 2015 oltuaan seitsemäs. Kolmen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran 5. joulukuuta 2015 oltuaan Lillehammerin yhden kierroksen normaalimäen kilpailussa toinen. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti samassa mäessä seuraavana päivänä. Lisäksi hän on sijoittunut toiseksi Garmisch-Partenkirchenin uudenvuodenpäivän kilpailussa 2016, Willingenissä 10. tammikuuta 2016, Vikersundissa 12. helmikuuta 2016 ja Wisłassa 4. maaliskuuta 2016 sekä kolmanneksi Engelbergissä 20. joulukuuta 2015, Innsbruckissa 3. tammikuuta 2016 ja Titisee-Neustadtissa 12. maaliskuuta 2016. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas kaudella 2015–2016.
MM-kilpailuista hänellä on lentomäestä henkilökohtaisen kilpailun hopeaa ja joukkuekilpailun kultaa Kulmista vuodelta 2016.
Continental Cupissa Gangnes on voittanut kaksi osakilpailua, molemmat Engelbergissä joulukuussa 2011. Nuorten MM-kilpailuissa hän oli normaalimäen henkilökohtaisessa kilpailussa viides Zakopanessa 2008.
Gangnes ilmoitti uransa lopettamisesta keväällä 2019, mutta hän ei ollut kilpaillut mäkihypyssä enää lokakuun 2017 jälkeen.
Aiheesta muualla

Gangnesin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Harjashäntäkaniinikenguru

| Harjashäntäkaniinikenguru |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Harvaetuhampaiset Diprotodontia
Alalahko::  Macropodiformes
Heimo::  Rottakengurut Potoroidae
Suku::  Kaniinikengurut Bettongia
Laji::  penicillata
Kaksiosainen nimi
 Bettongia penicillata  Gray, 1837 
Synonyymit
 Bettongia penicillata ogilbyi (Waterhouse, 1841)  Bettongia penicillata francisca Finlayson, 1957  Bettongia gouldii Waterhouse, 1845 
 Harjashäntäkaniinikengurun aiempi (oranssilla) ja nykyinen (punaisella) levinneisyys.
Katso myös
   Harjashäntäkaniinikenguru Wikispeciesissä   Harjashäntäkaniinikenguru Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harjashäntäkaniinikenguru eli tupsukaniinikenguru (Bettongia penicillata) on äärimmäisen uhanalainen rottakengurulaji. Se oli levinnyt laajalle eurooppalaisten kolonisaatioiden aikaan, mutta on nykyään rajoittunut Länsi-Australian lounaisosiin.
Harjashäntäkaniinikengurun ruumiin pituus on 30–38 senttimetriä ja hännän 29–36 senttimetriä. Se painaa 0,8–1,8 kilogrammaa. Hännän yläpuolta pitkin kulkee mustaturkkinen harja. Harjashäntäkaniinikengurun ravinnosta 90 prosenttia koostuu sienistä, joita se kaivaa öisin metsien maaperästä. Lisäksi se syö juuria, sipuleita, mukuloita ja matoja. Laji viettää päivät puun kuoresta, lehdistä ja ruohosta tehdyssä suuressa, kupumaisessa pesässä.
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on pörhöhäntäkenguru.
Jääkiekko nuorten talviolympialaisissa 2012 – poikien turnaus

Poikien turnaus nuorten talviolympialaisissa 2012 alkoi 13. tammikuuta ja päättyi 22. tammikuuta. Poikien turnaukseen osallistuneiden pelaajien tuli olla vuonna 1996 syntyneitä.
Mitalipelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
: 20.1.
|  |   Venäjä | 5 |   |  |  |  |
|  |   Yhdysvallat | 2 |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 22.1. | 22.1. |
|  |   |   |   |   |   Venäjä | 1 |
|  |   |   |   |   |   Suomi | 2 |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |  |  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|  | 20.1. | 20.1. |   |  | 21.1. | 21.1. |
|  |   Kanada | 1 |   |  |   Yhdysvallat |  5 |
|  |   Suomi | 2 |   |  |   Kanada |  7 |
Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja (UTC+1)
Mitalipelit > Välierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20.1. |  Venäjä | 5-2 |  Yhdysvallat |  |  |
14:15: 
| 14:15 | (1–0, 1–0, 3–2)  | (1–0, 1–0, 3–2)  | (1–0, 1–0, 3–2)  | Yleisömäärä: 1 632 |  |
| 14:15 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 1 632 |  |
14:15: 
14:15: 
14:15: 
14:15: 
14:15: 
14:15: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20.1. |  Kanada | 1–2 |  Suomi |  |  |
18.45: 
| 18.45 | (1−1, 0−0, 0−1)  | (1−1, 0−0, 0−1)  | (1−1, 0−0, 0−1)  | Yleisömäärä: 1 426  Tuomarit:  Aicher (GER) Hoppe (GER), Pahor (SLO) |  |
| 18.45 |    Carrick (Gardiner, Cornel) – 4.17 | IIHF:n raportti 1-0 1-1 1-2 |     11.29 − Nieminen (Kiviranta, Pitkänen) 40.26 − Sopanen (Nieminen, Pitkänen) | Yleisömäärä: 1 426  Tuomarit:  Aicher (GER) Hoppe (GER), Pahor (SLO) |  |
| 18.45 |   | Jäähyt |   | Yleisömäärä: 1 426  Tuomarit:  Aicher (GER) Hoppe (GER), Pahor (SLO) |  |
| 18.45 | 4 × 2 min. |  | 5 × 2 min. | Yleisömäärä: 1 426  Tuomarit:  Aicher (GER) Hoppe (GER), Pahor (SLO) |  |
| 18.45 |   | Maalivahdit |   | Yleisömäärä: 1 426  Tuomarit:  Aicher (GER) Hoppe (GER), Pahor (SLO) |  |
| 18.45 | Bouchard 5+8+4=17 (89,5 %) |  | Kähkönen 6+2+8=16 (94,1 %) | Yleisömäärä: 1 426  Tuomarit:  Aicher (GER) Hoppe (GER), Pahor (SLO) |  |
18.45: 
18.45:
Mitalipelit > Pronssiottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 21.1. |  Kanada | 7-5 |  Yhdysvallat |  |  |
14:45: 
| 14:45 | (3–1, 4–1, 0–3)  | (3–1, 4–1, 0–3)  | (3–1, 4–1, 0–3)  | Yleisömäärä: 1 592 |  |
| 14:45 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 1 592 |  |
14:45: 
14:45: 
14:45: 
14:45: 
14:45: 
14:45:
Mitalipelit > Loppuottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 22.1. |  Venäjä | 1-2 rl. |  Suomi |  |  |
13.15: 
| 13.15 | (1−0, 0−0, 0−1)  | (1−0, 0−0, 0−1)  | (1−0, 0−0, 0−1)  | Yleisömäärä: 3 008  Tuomarit:  Aicher (GER) Hayrylenka (BLR), Persson (SWE) |  |
| 13.15 |    Zinovjev − 8.35 | IIHF:n raportti   1-0 1-1 1-2 |     43.58 − Hopponen 50.00 − Honkanen rl. vom. | Yleisömäärä: 3 008  Tuomarit:  Aicher (GER) Hayrylenka (BLR), Persson (SWE) |  |
| 13.15 |   | Jäähyt |   | Yleisömäärä: 3 008  Tuomarit:  Aicher (GER) Hayrylenka (BLR), Persson (SWE) |  |
| 13.15 | 7 × 2 min. (Nasibullin 10 min.) |  | 3 × 2 min. (Yliniemi 2+10 min, Hopponen 10 min.) | Yleisömäärä: 3 008  Tuomarit:  Aicher (GER) Hayrylenka (BLR), Persson (SWE) |  |
| 13.15 |   | Maalivahdit |   | Yleisömäärä: 3 008  Tuomarit:  Aicher (GER) Hayrylenka (BLR), Persson (SWE) |  |
| 13.15 | 6+9+7+1=23 (95,8 %) |  | 15+7+4+1=27 (96,4 %) (pois 43.44–43.58) | Yleisömäärä: 3 008  Tuomarit:  Aicher (GER) Hayrylenka (BLR), Persson (SWE) |  |
13.15: 
13.15:
Loppusijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
:  Suomi
:  Venäjä
:  Kanada
4.:  Yhdysvallat
5.:  Itävalta
Aiheesta muualla

MTV3: Suomelle jääkiekon nuorten olympiakultaa rankkareilla! (suomeksi)
YLE: Suomen kiekkonuorille olympiakultaa (suomeksi)
Kanada – Suomi
Katarina Nyberg

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten curling. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten curling. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten curling. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Naisten curling. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Nagano 1998 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Garmisch-Partenkirchen 1992 |  |  |
|  Kultaa | Brandon 1995 |  |  |
|  Kultaa | Kamloops 1998 |  |  |
|  Kultaa | Saint John 1999 |  |  |
|  Pronssia | Geneve 1993 |  |  |
|  Pronssia | Oberstdorf 1994 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Perth 1992 |  |  |
|  Kultaa | Leukerbad 1993 |  |  |
|  Kultaa | Füssen 1997 |  |  |
|  Kultaa | Oberstdorf 2000 |  |  |
|  Hopeaa | Kööpenhamina 1996 |  |  |
|  Pronssia | Grindelwald 1995 |  |  |
Anna Katarina Nyberg (s. 16. marraskuuta 1965 Örnsköldsvik) on ruotsalainen kilpauransa päättänyt curlingpelaaja, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.
Elämä ja urheilu-ura

Nyberg voitti pronssia lajin historian ensimmäisessä naisten olympiaturnauksessa Naganossa 1998. Neljä vuotta myöhemmin Salt Lake Cityn talviolympialaisissa hänen edustamansa Ruotsi sijoittui kuudenneksi. MM-kilpailuista Nyberg voitti kuusi mitalia joista neljä kultaista, ja EM-kilpailuista hän voitti myös neljä mestaruutta sekä kaksi himmeämpää mitalia. Elisabet Gustafsonin kipparoima maajoukkuekokoonpano, johon Nyberg kilpaurallaan kuului, on nimetty curlingin kansainväliseen hall of fameen.
Aiheesta muualla

Katarina Nyberg Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Kansainvälinen Frédéric Chopin -pianokilpailu

Väliaika kansainvälisen Frédéric Chopin -pianokilpailun ensimmäisellä kierroksella lokakuussa 2005
Kansainvälinen Frédéric Chopin -pianokilpailu on Varsovassa viiden vuoden välein järjestetty pianokilpailu. Se pidettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1927.
Kansainvälisen Frédéric Chopin -pianokilpailun idean keksi pianisti, säveltäjä ja opettaja Jerzy Żurawlew.
Voittajat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 Kuuden parhaan palkinnon voittajat vuodesta 1927
| Vuosi | 1. sija | 2. sija | 3. sija | 4. sija | 5. sija | 6. sija |
| I: 1927 |  Lev Oborin |  Stanisław Szpinalski |  Róża Etkin |  Grigori Ginzburg |  |   |
| II: 1932 |  Aleksandr Uninski |  Imre Ungár |  Bolesław Kon |  Abram Lufer |  Lajos Kentner |  Leonid Sagalov |
| III: 1937 |  Jakov Zak |  Rosa Tamarkina |  Witold Małcużyński |  Lance Dossor |  Agi Jambor |  Edith Axenfeld |
1942:  Ei kilpailua johtuen Saksan  miehityksestä Puolassa  toisen maailmansodan aikana
| IV: 1949 |  Bella Davidovich  Halina Czerny-Stefańska (tasapeli) |  Barbara Hesse-Bukowska |  Waldemar Maciszewski |  Georgi Muravlov |  Władysław Kędra |  Ryszard Bakst |
| V: 1955 |  Adam Harasiewicz |  Vladimir Ashkenazy |  Fou Ts'ong |  Bernard Ringeissen |  Naum Šarkman |  Dimitri Paperno |
| VI: 1960 |  Maurizio Pollini |  Irina Zaritskaja |  Tania Achot-Haroutounian |  Li Min-Chan |  Zinaida Ignatjeva |  Valeri Kastelski |
| VII: 1965 |  Martha Argerich |  Arthur Moreira Lima |  Marta Sosińska |  Hiroko Nakamura |  Edward Auer |  Elżbieta Głąbówna |
| VIII: 1970 |  Garrick Ohlsson |  Mitsuko Uchida |  Piotr Paleczny |  Eugen Indjic |  Natalja Gavrilova |  Janusz Olejniczak |
| IX: 1975 |  Krystian Zimerman |  Dina Joffe |  Tatjana Fedkina |  Pavel Gililov |  Dean Kramer |  Diana Kacso |
| X: 1980 |  Dang Thai Son |  Tatjana Šebanova |  Arutjun Papažjan | Ei jaettu |  Akiko Ebi  Ewa Pobłocka (tasapeli) |  Eric Berchot  Irina Pietrova (tasapeli) --> |
| XI: 1985 |  Stanislav Bunin |  Marc Laforet |  Krzjsztof Jabłoński |  Michie Koyama |  Jean-Marc Luisada |  Tatjana Pikajžen |
| XII: 1990 | Ei jaettu |  Kevin Kenner |  Yukio Yokoyama |  Corrado Rollero  Margarita Ševtšenko (tasapeli) |  Anna Malikova  Takako Takahashi (tasapeli) |  Caroline Sageman |
| XIII: 1995 | Ei jaettu |  Philippe Giusiano  Aleksei Sultanov (tasapeli) |   Gabriela Montero |  Rem Urašin |  Rika Miyatani |  Magdalena Lisak |
| XIV: 2000 |  Yundi Li |  Ingrid Fliter |  Aleksander Kobrin |  Sa Chen |  Alberto Nosè |  Mika Sato |
| XV: 2005 |  Rafał Blechacz | Ei jaettu |  Dong-Hyek Lim  Dong-Min Lim (tasapeli) |  Shohei Sekimoto  Takashi Yamamoto | Ei jaettu |  Ka Ling Colleen Lee |
| XVI: 2010 |  Julianna Avdejeva |  Lukas Geniušas  Ingolf Wunder (tasapeli) |  Daniil Trifonov |  Jevgeni Božanov |  François Dumont | Ei jaettu |
| XVII: 2015 |  Seong-Jin Cho |  Charles Richard-Hamelin |  Kate Liu |  Eric Lu |  Tony Yike Yang |  Dimitri Šaiškin |
| XVIII: 2021 |  Bruce Xiaoyu Liu |  Kyohei Sorita    Martín García García |  Alexander Gadjiev |  Aimi Kobayashi    Jakub Kuszlik |  Leonora Armellini |  J J Jun Li Bui |
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi, puolaksi)
Kelta-ahven

| Kelta-ahven |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Percoidei
Heimo::  Ahvenet Percidae
Suku::  Perca
Laji::  flavescens
Kaksiosainen nimi
 Perca flavescens  Mitchill, 1814 
Katso myös
   Kelta-ahven Wikispeciesissä   Kelta-ahven Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kelta-ahven (Perca flavescens) on pohjoisamerikkalainen ahvenlaji. Sitä tavataan Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Laji muistuttaa suuresti eurooppalaista serkkuaan ahventa. Lajit on joskus luettu yhdeksi ja samaksi, mutta nykyisin ne luetaan eri lajeiksi. Kala on urheilukalastajien suosioissa. Suurin tunnettu kelta-ahven on painanut 1,91 kiloa. Kalan luuranko eroaa euraasialaisesta ahvenesta vain yhden luun perusteella. Evissä on vähemmän punaväriä ja yleisväritys on keltaisempi.
Kelta-ahvenia tavataan järvissä ja joskus suurissa joissa. Ne viettävät talvensa syvänteissä, ja siirtyvät keväällä matalikoille kutemaan. Kelta-ahven on bassin tärkeä ravintokala.
Kelta-ahvenen luontaisia saalistajia ihmisen lisäksi ovat: hauki (Esox lucius), jättihauki (Esox masquinongy), amerikanharmaalokki (Larus smithsonianus), Pomoxis suvun kalat, Salvelinus confluentus, harmaanieriä (Salvelinus namaycush) ja valkosilmäkuha (Sander vitreus).
Aiheesta muualla

Perca flavescens (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
ITIS: Perca flavescens (englanniksi)
Haaralammi (Hattula)

| Haaralammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hattula
Koordinaatit:  60°52′09″N, 24°06′16″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Hyvikkälänjoen valuma-alue (35.88)
Laskuoja:  oja Raidonjärveen 
Järvinumero:  35.889.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  131,5 m  
Rantaviiva:  0,745 km  
Pinta-ala:  2,129 ha  
 fiHaaralammi 
Haaralammi  eli myös Haaralampi  on Kanta-Hämeessä Hattulassa Myllykylän lounaispuolella erämaassa sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,1 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee soistuneella metsäalueella Tuiskulammin kanssa samalla ojitetulla Pahasuolla. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata. Lampi on autio, mutta sen länsipuolelta kulkee suon ylitse metsäautotie. Hattulan ja Hämeenlinnan välinen kuntaraja on 100 metrin etäisyydellä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Ruokojoen valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 131,5 metriä mpy. Lampeen on johdettu seitsemän suo-ojaa, joista yksi tuo vettä Valkealammista. Sen laskuoja lähtee sen luoteispäästä ja se laskee 2,5 kilometrin päässä Raidonjärveen.
Katarina Nyman

Katarina Nyman (KTM, FM) on Suomen Nordisk Filmin elokuvalevityksen johtaja. Hän toimii elokuva-alan yhdistysten keskusjärjestön Suomen Filmikamarin hallituksen puheenjohtajana sekä Suomen elokuvatoimistojen liiton (SEL) hallituksen puheenjohtajana.
Nyman on tuonut vuodesta 2007 toista sataa kotimaista elokuvaa suomalaisiin elokuvateattereihin.