stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kirjallisuusvuosi 1698

Kirjallisuusvuosi 1698 käsittelee vuoden 1698 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Suuri ruotsalainen kirjahanke Suecia antiqua et hodierna saatiin painovaiheeseen, mutta teos toteutui aiottua pienempänä.
Lundin yliopisto alkoi saada lakisääteisen vapaakappaleen kaikista Ruotsissa julkaistuista kirjoista.
Raamattu julkaistiin latviaksi.
Julkaisuja

Madame d'Aulnoy – Illustre fées, Contes galants et Contes nouveaux (romaani)
Charlotte-Rose Caumont de la Force – Gustave Vasa, histoire de Suède (romaani)
Lordi Shaftesbury – Preface to the Sermons of Dr Whichcote
John Toland – The Life of John Milton
Gabriel Tuderus – Klage-Sång öfwer thet bedröfweliga tilstånd, hwarmed then Alsmächtige Gudh af sin guddomelige försyn och outransakeliga Rådz besluut wårt käre fädernesland Sweriges rijke förmedelst H.K.M. Kon. Carl den Elloftes oförmodelige doch saliga död (arkkiveisu)
Kirjallisuusvuosi 1700

Kirjallisuusvuosi 1700 käsittelee vuoden 1700 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Daniel Juslenius julkaisi teoksen Aboa vetus et nova, joka käsitteli Turun historiaa ja kehitystä.
Preussin tiedeakatemia perustettiin ja sen puheenjohtajana aloitti Gottfried Leibniz.
Julkaisuja

Nicolas Andry – De la génération des vers dans les corps de l'homme (parasitologiaa)
Mary Astell – Some Reflections upon Marriage
Tom Brown – Amusements Serious and Comical
Daniel Defoe – The Pacificator
Daniel Juslenius – Aboa vetus et nova
Bernardino Ramazzini – De Morbis Artificum Diatriba (kemikaalien vaarat terveydelle)
Nicholas Rowe – The Ambitious Stepmother
Gatien de Courtilz de Sandras – Mémoires de Monsieur d'Artagnan
Joseph de Tournefort – Institutiones rei herbariae (kasvitieteen perusteoksia)
Pavao Ritter Vitezović – Croatia Rediviva
The Boss Baby

| The Boss Baby |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tom McGrath
Käsikirjoittaja:  Michael McCullers
Perustuu:  Marla Frazeen kirjaan The Boss Baby
Tuottaja:  Ramsey Ann Naito
Säveltäjä:  Hans Zimmer Steve Mazzaro
Leikkaaja:  James Ryan
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  DreamWorks Animation
Levittäjä:  20th Century Studios InterCom Netflix
Ensi-ilta:   2017-3-3131. maaliskuuta 2017 (Yhdysvallat)  
Kesto:  97 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  The Boss Baby: Perhebisnes
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Boss Baby on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen 3D-tietokoneanimaatiolla tehty komediaelokuva, joka perustuu löyhästi samannimiseen vuonna 2010 julkaistuun Marla Frazeen kuvakirjaan. Vuonna 2021 julkaistiin sen jatko-osa, The Boss Baby: Perhebisnes.
Äänirooleissa > Alkuperäinen

Alec Baldwin – Pikku-Pomo
Miles Bakshi – Tim
Jimmy Kimmel – Isä
Steve Buscemi – Francis E. Francis
Lisa Kudrow – Äiti
Tobey Maguire – Aikuinen Tim/kertoja
James McGrath – Velho
Conrad Vernon –  Eugene
ViviAnn Yee – Staci
David Soren – Jimbo
Äänirooleissa > Suomenkielinen

Juhani Rajalin – Pikku-Pomo
Taneli Vaittinen – Tim
Joonathan Kettunen – Isä, Teddy, TV-kokki
Taisto Oksanen – Francis E. Francis
Kristina Vahvaselkä – Äiti
Aksu Palmén – Aikuinen Tim/kertoja
Markku Huhtamo – Velho
Markus Blom – Eugene, lentokenttäturvamies, lentokenttäkuuluttaja
Alissa Kovalainen – Staci
Asla Kitti – Kolmoset
Tuomas Uusitalo – Jimbo
Katja Aakkula – Isopomobeibi
Markus Niemi – Valokuvaaja, Elvikset, Kapteeni Ross
Vertti Uusitalo – Palloja heittävä poika
Ella Vesala – Pikkutytöt, Hazmat Beibi
Jenni Sivonen – Lentoemäntä
Markus Degerman
Jussi Saari
Vilppu Uusitalo
Maria Yliparkas
Äänirooleissa > Tekninen toteutus

Käännös: Marko Hartama
Ohjaus: Lauri Planman
Äänitys: Lauri Planman
Miksausstudio: Deluxe Media
Dubbausstudio: Tuotantotalo Werne Oy
Koveroinen

Koveroinen voi tarkoittaa seuraavia järviä tai lampia:
Koveroinen, järvi Jyväskylässä
Koveroinen, järvi Koskenpäällä Jämsässä
Koveroinen, järvi Viitasaarella
Koveroinen eli Koverojärvi, järvi Tuuloksessa Hämeenlinnassa
Koveroinen eli Koveroistenjärvi, järvi Hollolassa
Britannian Grand Prix 2017

|  Britannian Grand Prix 2017  |
| --- | --- |
 10. osakilpailu 20 osakilpailusta kaudella 2017. 

Päivämäärä:  16. heinäkuuta 2017
Rata:  Silverstone Circuit
Sijainti:  Northamptonshire, Yhdistynyt kuningaskunta
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,891 km
Kilpailun pituus:  51 kierrosta, 300,307 km
Sää:   Pilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Paaluaika:  1.26,600
Palkintokoroke
Voittaja:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Toinen:   Valtteri Bottas   (Mercedes)
Kolmas:   Kimi Räikkönen   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Kierrosaika:  1.30,621 (kierroksella 48)
Britannian Grand Prix 2017 (virallisesti 2017 Formula 1 Rolex British Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2017 kymmenes osakilpailu, joka ajettiin 16. heinäkuuta Silverstonen moottoriradalla Englannissa Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Rengasseokset

Formula 1 -sarjassa kaudella 2017 on käytössä seitsemän erilaista rengassarjaa: viidet renkaat on tarkoitettu kuivalle kelille ja väli- ja sadekelin renkaat on tarkoitettu märälle radalle. Pirelli valitsi kauden 2017 kymmenenteen osakilpailuun kuivan kelin rengasseoksista punaraitaiset superpehmeät renkaat, keltaraitaiset pehmeät renkaat sekä valkoraitaiset keskikovat renkaat. Sääntöjen mukaan Pirelli toimittaa kilpailuviikonloppuun talleille kolme sadekelin rengassarjaa, neljä välikelin rengassarjaa ja yhden rengassarjan jokaisesta kolmesta kuivan kelin rengasseoksesta. Lisäksi tallit saavat vapaasti valita 10 rengassarjaa kolmesta Pirellin valitsemasta kuivan kelin rengasseoksesta.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Sää | Ilma | Rata | Kosteus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 14. heinäkuuta | 09:00–10:30 | 11:00–12:30 | 1. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 15–16 °C | 22–30 °C | 57–68 % |
| 14. heinäkuuta | 13:00–14:30 | 15:00–16:30 | 2. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 16–18 °C | 29–31 °C | 49–52 % |
| 15. heinäkuuta | 10:00–11:00 | 12:00–13:00 | 3. vapaat harjoitukset |  Pilvinen | 14–15 °C | 19–20 °C | 84–89 % |
| 15. heinäkuuta | 13:00–14:00 | 15:00–16:00 | Aika-ajot |  Pilvinen | 17 °C | 20–22 °C | 84–87 % |
| 16. heinäkuuta | 13:00–15:00 | 15:00–17:00 | Kilpailu |  Pilvinen | 21–23 °C | 28–31 °C | 65–71 % |
Lähde:
Kilpailu > Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Valmistaja | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 51 | 1:21.27,430 | 1 | 25 |
| 2. | 77 |  Valtteri Bottas | Mercedes | 51 | +14,063 | 9 | 18 |
| 3. | 7 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 51 | +36,570 | 2 | 15 |
| 4. | 33 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-TAG Heuer | 51 | +52,125 | 4 | 12 |
| 5. | 3 |  Daniel Ricciardo | Red Bull Racing-TAG Heuer | 51 | +1.05,955 | 19 | 10 |
| 6. | 27 |  Nico Hülkenberg | Renault | 51 | +1.08,109 | 5 | 8 |
| 7. | 5 |  Sebastian Vettel | Ferrari | 51 | +1.33,989 | 3 | 6 |
| 8. | 31 |  Esteban Ocon | Force India-Mercedes | 50 | +1 kierros | 7 | 4 |
| 9. | 11 |  Sergio Pérez | Force India-Mercedes | 50 | +1 kierros | 6 | 2 |
| 10. | 19 |  Felipe Massa | Williams-Mercedes | 50 | +1 kierros | 14 | 1 |
| 11. | 2 |  Stoffel Vandoorne | McLaren-Honda | 50 | +1 kierros | 8 |  |
| 12. | 20 |  Kevin Magnussen | Haas-Ferrari | 50 | +1 kierros | 16 |  |
| 13. | 8 |  Romain Grosjean | Haas-Ferrari | 50 | +1 kierros | 10 |  |
| 14. | 9 |  Marcus Ericsson | Sauber-Ferrari | 50 | +1 kierros | 18 |  |
| 15. | 26 |  Daniil Kvjat | Toro Rosso-Renault | 50 | +1 kierros | 12 |  |
| 16. | 18 |  Lance Stroll | Williams-Mercedes | 50 | +1 kierros | 15 |  |
| 17. | 94 |  Pascal Wehrlein | Sauber-Ferrari | 50 | +1 kierros | 17 |  |
| Kesk. | 14 |  Fernando Alonso | McLaren-Honda | 32 | Bensapumppu | 20 |  |
| Kesk. | 55 |  Carlos Sainz | Toro Rosso-Renault | 0 | Kolari (Kvjat) | 13 |  |
| DNS | 30 |  Jolyon Palmer | Renault | 0 | Hydrauliikka | 11 |  |
Lähde:
Sijoitukset kilpailun jälkeen

Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Britannian Grand Prix 2017 Wikimedia Commonsissa
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2017
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia |  Kiina |  Bahrain |  Venäjä |  Espanja |  Monaco |  Kanada |  Azerbaidžan |  Itävalta |  Britannia |
|  Unkari |  Belgia |  Italia |  Singapore |  Malesia |  Japani |  Yhdysvallat |  Meksiko |  Brasilia |  Abu Dhabi |
Formula 1 -luokan Britannian Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Silverstone Circuit (1950–1954, 1956, 1958, 1960, 1963, 1965, 1967, 1971, 1973, 1975, 1977, 1979, 1981, 1983, 1985, 1987–) Aintree Racecourse (1955, 1957, 1959, 1961–1962) Brands Hatch (1964, 1966, 1968, 1970, 1972, 1974, 1976, 1978, 1980, 1982, 1984, 1986)
Kevin Volland

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 30. heinäkuuta 1992
Syntymäpaikka: Marktoberdorf, Saksa
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 179 cm
Seura
Seura: Union Berlin
Pelinumero: 10
Junioriseurat
000–2005: FC Thalhofen
2005–2006: FC Memmingen
2006–2007: TSG Thannhausen
2007–2011: 1860 München
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010 | 1860 München II | 5 | (4) |
| 2010–2011 | 1860 München | 7 | (0) |
| 2011–2016 | 1899 Hoffenheim | 132 | (33) |
| 2011–2012 | → 1860 München | 50 | (19) |
| 2016–2020 | Bayer Leverkusen | 115 | (44) |
| 2020–2023 | AS Monaco | 86 | (28) |
| 2023– | Union Berlin | 10 | (2) |
Maajoukkue
| 2008–2009 | Saksa U17 | 6 | (2) |
| 2009–2010 | Saksa U18 | 8 | (5) |
| 2010–2011 | Saksa U19 | 10 | (6) |
| 2011 | Saksa U20 | 2 | (1) |
| 2012–2015 | Saksa U21 | 22 | (11) |
| 2014– | Saksa | 15 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. tammikuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 20. elokuuta 2023.
Kevin Volland (s. 30. heinäkuuta 1992 Marktoberdorf) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesligassa pelaavaa Union Berliniä.
Ura > Seurajoukkueura

Volland on 1860 Münchenin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa 2. Bundesliigassa syyskuussa 2010. Tammikuussa 2011 Volland siirtyi Bundesliigan TSG Hoffenheimiin, mutta palasi heti takaisin vanhaan seuraansa lainalle. Laina kesti kauden 2011–2012 loppuun, johon mennessä Volland oli tehnyt lainajaksollaan 20 maalia 50 ottelussa. Ensimmäisellä kaudellaan Hoffenheimissä Vollandista tuli avauskokoonpanon pelaaja. Kauden 2012–2013 aikana Volland teki kuusi maalia ja syötti 12. Kaudella 2013–2014 hän teki yksitoista maalia. Maalisyöttöjä kertyi yhdeksän. Kaudella 2014–2015 hän teki 32 ottelussa kahdeksan maalia. Seuraavalla kaudella hän teki 33 ottelussa kahdeksan ja syötti kymmenen maalia. Kaikkiaan hän teki Hoffenheimissa 138 liigaottelussa 33 maalia.
Volland siirtyi Bayer Leverkuseniin 20 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2016. Avauskaudellaan hän teki kuusi liigamaalia. Kausina 2017–2018 ja 2018–2019 Volland teki Bundesliigassa Leverkusenille 14 maalia, ja ensin mainitulla kaudella hän oli koko sarjan maalintekijätilastossa jaetulla kolmannella sijalla. Kaudella 2019–2020 hän teki Bundesliigassa kymmenen maalia. Hän pelasi Leverkusenissa neljän kauden aikana kaikkiaan 115 bundesliigaottelua ja teki 44 maalia. Mestarien liigassa Volland pelasi Leverkusenissa 12 ottelua ja teki maalin marraskuussa 2016 TsSKA Moskovaa ja marraskuussa 2019 Atlético Madridia vastaan.
Volland siirtyi Ligue 1:n Monacoon 11 miljoonalla eurolla syyskuussa 2020. Avauskaudellaan hän teki 35 Ranskan pääsarjaottelussa 16 maalia ja antoi kahdeksan maalisyöttöä. Seuraavalla kaudella hän pelasi 34 ottelua, joissa teki yhdeksän ja syötti 11 maalia. Kaudella 2022–2023 hän teki 17 liigaottelussa kolme maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi Monacon-vuosinaan 13 ottelua ja teki viisi maalia.
Volland siirtyi Bundesliigan Union Berliniin neljällä miljoonalla eurolla elokuussa 2023. Talvitaukoon mennessä hän oli pelannut Bundesliigassa kymmenen ottelua ja tehnyt kaksi maalia. Mestarien liigassa hän oli tehnyt yhden maalin pelaamissaan viidessä ottelussa.
Ura > Maajoukkueura

Volland on pelannut Saksan kaikissa nuorten maajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Vuoden 2015 alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa Volland teki kaksi maalia ollen turnauksen toiseksi paras maalintekijä ja tullen nimetyksi myös tähdistöjoukkueeseen.
Saksan jalkapallomaajoukkueessa Volland debytoi toukokuussa 2014 Puolaa vastaan. Maajoukkueen päävalmentaja Joachim Löw otti Vollandin mukaan alustavalle 30-miehiselle listalle mutta jätti tämän lopullisen 23 miehen kokoonpanon ulkopuolelle. Ainoan A-maaottelumaalinsa Volland on tehnyt marraskuussa 2016 MM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan. Hän pelasi marraskuussa 2016 vielä ystävyysottelussa Italiaa vastaan mutta oli sen jälkeen 4,5 vuotta poissa maajoukkueesta.
Vollandin isä Andreas Volland on entinen maajoukkuetason jääkiekkoilija.
Saavutukset

Henkilökohtainen
Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuiden toiseksi parhaan maalintekijän Silver Boot -palkinto: 2015
Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuiden tähdistöjoukkue: 2015
Kleopatra I

Kleopatra I (m.kreik. Κλεοπάτρα, lat. Cleopatra; n. 215–176 eaa.) oli Egyptin kuningatar noin vuosina 190–176 eaa. Hänen vanhempansa olivat seleukidien kuningas Antiokhos III ja tämän puoliso Laodike.
Kleopatra naitettiin poliittisista syistä, osana Lysimakheian rauhansopimusta Ptolemaios V:lle vuonna 193 eaa. Rauhansopimuksella lopetettiin Egyptin ja Syyrian välinen sotatila ja rajakonfliktit. Ptolemaios V:n kuoleman jälkeen Kleopatra I oli Egyptin tosiallinen sijaishallitsija vuosina 180–176 eaa., koska seuraavaksi faaraoksi valittu Ptolemaios VI oli vuonna 180 eaa. alaikäinen, vasta noin 12-vuotias. Kleopatra I:n ja Ptolemaios V:n muita lapsia olivat Kleopatra II ja Ptolemaios VIII.
Knut Emil von Schantz

Knut Emil von Schantz (5. maaliskuuta 1824 Kauhajoki – 29. huhtikuuta 1899 Raisio) oli suomalainen upseeri, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Von Schantzin vanhemmat olivat Berndt Ludvig von Schantz ja Katarina Sofia Brunnius ja puoliso vuodesta 1850 Emma Fredrika Amalia Stenvall (k. 1906). Berndt Adam Emil von Schantz oli heidän poikansa. Kenraalimajuri Carl Eberhard von Schantz oli puolestaan Knut Emil von Schantzin veli. Von Schantz palveli ensin alivänrikkinä, vänrikki hänestä tuli 1843 ja aliluutnantti 1845. Hän erosi sotapalveluksesta luutnanttina 1850. Von Schantz työskenteli sitten ensin maamieskoulussa Raisiossa 1862–1876 ja oli myöhemmin tilanomistaja Helsingin pitäjässä ja Raisiossa.
Von Schantz oli valtiopäiväedustaja aatelissäädyssä 1867.
Bonk Business

Bonk Business Inc.
Bonk-keskus Uudessakaupungissa.
Bonk Business Inc tai O.y. Bonk A.b. on kuvataiteilija Alvar Gullichsenin ideasta hänen kanssaan yhteistyössä kehitelty kuvitteellinen yhtiö. Hankkeen toteutuksesta vastaavat Gullichsenin lisäksi käsikirjoittaja Richard Stanley, koneenrakentaja Henrik Helpiö sekä valokuvaajat Magnus Weckströn, Magnus Scharmanoff ja Olli Lehtinen. Dynamokeskus Bonk on museo Uudessakaupungissa. Siellä esitellään yhtiön historia 1800-luvulta nykypäivään koneiden ja valokuvien avulla.
Yhtiön omien tietojen mukaan Bonk Business Inc. on multiglobaalinen teollisuusjätti, joka työllistää nykyään 13 000 ihmistä 52 maassa. Se on maailmanjohtaja täysin toimintavapaiden koneiden valmistuksessa, kosmisen terapian sovellutuksissa, kulutustuotteiden jälleenpakkauksessa, disinformaatiojärjestelmissä (Advanced Disinformation Systems -ADS) sekä LBH-teknologiassa (Localised Black Hole, paikallistetut mustat aukot).
Bonk-yhtiön koneita

Useimmat koneista voi nähdä Uudenkaupungin Bonk-keskuksessa tai kaupungin alueella.
Anjoviksen syöttökärry
Kuuman anjovisöljyn annostelija
Enokiittipora
Mekaaninen Garum-tarjoilija
Garum-tislaamo
Tektomo, sähkömekaaninen varpu
Derego, kaasunvaihtaja
Paranormaali kanuuna
Bonk's Freakwave Transmuter Unit
Raba Hiff
Raba Hiff Dr. Yes
Raba Hiff Eggstream
Bonk-näyttelyitä

Bonk 100 – Porin taidemuseo (1993)
Bonk Expo ´94 – Katajanokan tulli- ja pakkahuone, Helsinki (1994)
Bonk Swexpo ´95 – Kulturhuset, Tukholma (1995)
Planet Bonk – Wäinö Aaltosen museo, Turku (1998)
Bonk Uudessakaupungissa

Bonkin syntymäpaikassa Uudessakaupungissa on monia erilaisia nähtävyyksiä, jotka liittyvät Bonk-laitteisiin tai Bonk Business Inc:in historiaan.
Bonk Uudessakaupungissa > Dynamokeskus Bonk

Dynamokeskus Bonk on Siltakatu 2:ssa sijaitseva museo, jossa esitellään yhtiön kuvitteellista historiaa. Oppaat kertovat yhtiön tarinan koneenrakentaja Henrik Helpiön rakentamien Bonk-koneiden sekä valokuvien avulla. Keskuksessa on myös lasten konepaja, jossa lapset pääsevät rakentamaan omia Bonk-laitteitaan. Dynamokeskuksessa myös myydään Bonk-tuotteita.
Bonk Uudessakaupungissa > Muut kohteet

Elektromagneettisten pallojen tarkkailuasema (Sibeliuspuiston kalliolla)
"Kauniin kesäpäivän muisto Vallimäellä" (Vallimäki)
Pär Bonkin puuhun heittämä knalli (Rauhanpuisto)
"Anjovisvoiman voitto" (Kaupunginlahden itäpääty)
Keskususvaimurin jäänteet (Myllymäki)
"Popoletan prunni" (Kauppatori)
Paranormaali kanuuna (Kalliolla kaupungin länsipuolella)
Elokuva

Juhana Manner: Kosminen kaaos (The Cosmic Sucker) Suomi, 1996. 52 min.
Aiheesta muualla

Kiasma-lehden Bonk-juttu. (Internet Archive)
Alvar Gullichsen Taidemaalariliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive).
Markkinointiyhtiö Mad Dog Productions Ltd Oy (porssitieto.fi)
Paranormaali kanuuna.
Raba Hiff -sarjan laite.
Kayak

| Kayak |
| --- | --- |
 Kayak vuonna 1974. Vasemmalta: Max Werner, Pim Koopman, Johan Slager, Ton Scherpenzeel ja  Bert Veldkamp.
Tiedot
Toiminnassa:  1973–1982, 1999–
Tyylilaji:  progressiivinen rock
Kotipaikka:  Hilversum, Alankomaat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Ton Scherpenzeel   Rob Vunderink   Joost Vergoossen   Edward Reekers   Cindy Oudshoorn   Jan Van Olffen  
Entiset jäsenet:  Pim Koopman   Max Werner   Cees Van Leeuwen   Bert Veldkamp   Charles Schouten   Theo De Jong   Peter Scherpenzeel   Irene Linders   Monique van der Ster   Katherine Lapthorn   Johan Slager   Rob Winter   Bert Heerink  
Levy-yhtiö:  Harvest   SMH Records Nl  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kayak on vuonna 1972 perustettu alankomaalainen progressiivista rockia soittava yhtye. Sen perustajajäsenet ovat Ton Scherpenzeel ja Pim Koopman. Vuonna 1973 julkaistiin heidän ensimmäinen albuminsa, See See the Sun. Se sisälsi myös kolme hittisingleä. Suurinta suosio oli heidän kotimaassaan Alankomaissa, jossa hitti Ruthless Queen saavutti listasijoituksen 6 maaliskuussa 1979. Yhtye hajosi vuonna 1982, mutta se aloitti toimintansa uudestaan vuonna 1999. Alkuperäisjäsenistä ainoa jäljellä oleva on kosketinsoittaja Ton Scherpenzeel.
Diskografia > Studioalbumit

See See the Sun (1973)
Kayak II (1974)
Royal Bed Bouncer (1975)
The Last Encore (1976)
Starlight Dancer (1977)
Phantom of the Night (1979)
Periscope Life (1980)
Merlin (1981)
Eyewitness (1981) ("Live" studioalbumi)
Close To The Fire (2000)
Night Vision (2001)
Merlin - Bard Of The Unseen (2003)
Nostradamus - The Fate Of Man (2005) (Tupla-CD)
Excerpts From Nostradamus (2005) (Single-CD)
Coming Up For Air (2008)
Letters From Utopia (2009)
Anywhere But Here (2011)
Cleopatra – The Crown of Isis (2014)
Seventeen (2018)
Out of this World (2021)
Diskografia > Livealbumit

Chance For A Livetime (2001) (Tupla-CD)
Kayakoustic (2007)
The Anniversary Concert (2008) (Tupla-CD + 'Highlights' DVD)
The Anniversary Box (2008) (4 CD + DVD)
Diskografia > Boksisetti

Journey Through Time (2017)
Diskografia > Singlet

"Wintertime" / "Serenades" (1974)
"We Are Not Amused" / "Give it a Name" (1974)
"I Want You To Be Mine" / "Irene" (1978)
"Keep The Change" / "Ivory Dance" (1979)
"Periscope Life" / "Stop That Song" 1980)
Knut Erik Tranøy

Knut Erik Tranøy (10. joulukuuta 1918 Kristiania, Norja – 19. maaliskuuta 2012) oli norjalainen filosofi, Oslon yliopiston filosofian professori 1978–1986 ja lääketieteen etiikan professori 1986–1989.
Käännös suomeksi
Krasnodarin aluepiirin lippu

Krasnodarin aluepiirin lippu
Krasnodarin aluepiirin lippu koostuu trikolorista ja alueen vaakunasta. Trikolorin värit ovat sininen, purppura ja vihreä. Lipun purppuraosa täyttää lipusta puolet sen keskellä, sininen neljäsosan ylhäältä ja vihreä neljäsosan alhaalta.
Kreikan kansallispäivä

Kreikan kansallispäiviä on kaksi:
Kreikan itsenäisyyspäivä 25. maaliskuuta
Óchi-päivä 28. lokakuuta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kreikan kansallispäivä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Black Adam

| Black Adam |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jaume Collet-Serra
Käsikirjoittaja:   Adam Sztykiel  Rory Haines  Sohrab Noshirvani 
Perustuu:  Otto Binderin ja C. C. Beckin versioon sarjakuvahahmosta Musta Adam
Tuottaja:   Beau Flynn  Dwayne Johnson  Hiram Garcia  Dany Garcia 
Säveltäjä:  Lorne Balfe
Kuvaaja:  Lawrence Sher
Leikkaaja:  John Lee
Pääosat:   Dwayne Johnson  Aldis Hodge  Noah Centineo  Sarah Shahi  Marwan Kenzari  Quintessa Swindell  Bodhi Sabongui  Pierce Brosnan 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   DC Films  New Line Cinema  Seven Bucks Productions  FlynnPictureCo. 
Levittäjä:  Warner Bros. Pictures
Ensi-ilta:   2022-10-33. lokakuuta 2022 (Mexico City)  2022-10-2121. lokakuuta 2022 (Yhdysvallat ja Suomi)  
Kesto:  124 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  195–200 miljoonaa dollaria
Tuotto:  393 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Black Adam on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut DC Comicsin sarjakuvahahmoon Musta Adam perustuva supersankarielokuva. Se on spin-off vuoden 2019 elokuvalle Shazam! sekä DC Extended Universen (DCEU) yhdestoista elokuva. Elokuvan ohjasi Jaume Collet-Serra ja käsikirjoittivat Adam Sztykiel, Rory Haines ja Sohrab Noshirvani. Elokuvan pääosissa ovat Dwayne Johnson, Aldis Hodge, Noah Centineo, Sarah Shahi, Marwan Kenzari, Quintessa Swindell, Bodhi Sabongui ja Pierce Brosnan. Elokuvassa Kahndaqin arkeologit vapauttavat Mustan Adamin muinaisesta taianomaisesta vankilastaan, auttamaan maan vapauttamisessa Intergangin otteesta.
Johnson kiinnitettiin alun perin näyttelijäksi Shazam!-elokuvaan jo sen kehitysvaiheen alussa, ja hänen vahvistettiin syyskuussa 2014 näyttelevän Mustaa Adamia. Tuottajat päättivät tammikuussa 2017 kuitenkin jakaa Shazamin ja Mustan Adamin alkuperätarinat kahdeksi eri elokuvaksi. Sztykiel palkattiin käsikirjoittajaksi lokakuussa 2017 ja Collet-Serra ohjaajaksi kesäkuussa 2019. Kuvausten oli alun perin tarkoitus alkaa heinäkuussa 2020 ja elokuvan saada ensi-iltansa joulukuussa 2021, mutta ne viivästyivät koronaviruspandemian vuoksi. Muut elokuvan näyttelijät paljastettiin seuraavan vuoden aikana, Hainesin ja Noshirvanin tehdessä elokuvalle uuden käsikirjoituksen. Kuvaukset alkoivat huhtikuussa 2021 Atlantassa.
Black Adam sai maailmanensi-iltansa Mexico Cityssä 3. lokakuuta 2022 sekä Yhdysvaltain ja Suomen elokuvateattereissa 21. lokakuuta 2022.