stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HIV miesten välisestä seksistä
Syyt

HIV:n tarttuminen anaaliseksistä on todennäköisempää kuin emätinseksistä. Suuseksistä tartunta on kuitenkin hyvin epätodennäköistä, mutta mahdollista. Anaaliseksissä vastaanottavan henkilön todennäköisyys saada tartunta on suurempi kuin antavan osapuolen. HIV voi päästä verenkiertoon vastaanottavan henkilön peräsuolen seinän kautta. Antava osapuoli voi saada tartunnan esimerkiksi virtsaputken, esinahan tai pienten haavaumien kautta. Lisäksi kondomin rikkoutuminen on todennäköisempää anaaliseksissä kuin emätin- tai suuseksissä.
Homoseksuaalisuuden laittomuus, sosiaalinen stigma ja väkivalta seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjä vastaan vaikuttavat siihen, ettei HIV-tartuntaa epäilevä miesten välistä seksiä harrastava mies uskalla tai pysty hakeutumaan hoitoon, tai ettei hän pysty hankkimaan sopivia ehkäisyvälineitä. Myös se, ettei ehkäisyvälineitä, terveydenhoitoa tai seksuaalikasvatusta ole saatavilla heikentävät HIV-tartunnan välttämiseksi tarpeellisten toimien mahdollisuutta.
Ehkäiseminen

Kondomin oikea käyttö suojaa HIV-tartunnalta. Kondomin rikkoutumisen estämiseksi vesi- tai silikonipohjaisen liukuvoiteen käyttö on suositeltavaa. Sen sijaan öljypohjainen liukuvoide voi heikentää kondomin rakennetta ja aiheuttaa sen rikkoutumisen. HIV-testin tekeminen ja seksikumppaneiden tiedottaminen voi estää uusien tartuntojen aiheutumisen.
Historia

Ensimmäiset henkilöt, joilla lääkärit tunnistivat AIDSin 1980-luvun alussa Yhdysvalloissa olivat homoseksuaalisia miehiä Los Angelesista, San Franciscosta ja New Yorkista. Kanadalaisen homoseksuaalisen lentostuertin Gaëtan Dugasin väitettiin pitkään tuoneen ensimmäisenä AIDSin Yhdysvaltoihin, mutta tämä väite on sittemmin kumottu. Varhaisia homoseksuaalisten miesten ja AIDSin tutkijoita oli muun muassa Selma Dritz. Huolimatta naisista ja heteromiehistä, jotka myös olivat saaneet taudin, AIDS yhdistettiin juuri homoseksuaalisuuteen. AIDSista käytettiin aluksi nimitystä GRID eli Gay Related Immune Deficiency (suom. homouteen liittyvä immuunikato). Tämä johti seksuaalivähemmistöihin kuuluvien syrjintään ja taudin uskonnolliseen leimaamiseen rangaistuksena synneistä. Uskonnolliset konservatiivit vastustivat varojen käyttämistä AIDSin ja HIV:n tutkimukseen ja ehkäisyyn heidän näkökulmastaan synnittömien sairauksien kustannuksella. Yhdysvalloissa Ronald Reaganin konservatiivista hallintoa syytettiin vajaavaisesta puuttumisesta taudin leviämiseen. Yhteys vereen ymmärrettiin vuoden 1982 lopussa, kun tauti havaittiin tarpeeksi monella heteroseksuaalisella huumeiden käyttäjällä, hemofilia-potilaalla ja syntymässä äidiltään saamalla lapsella. Homoseksuaalisten miesten yhteisöt perustivat useita järjestöjä taudin leviämistä vastaan, muun muassa vuonna 1982 perustetun Gay Men's Health Crisis -järjestön. Vuonna 1987 perustettiin väkivallatonta kansalaistottelemattomuutta käyttänyt ACT UP -liike vastalauseena Yhdysvaltain hallituksen toimimattomuudelle.
Aiheesta muualla

Hivpoint
Gran Furyn luoma silence = death (suom. hiljaisuus = kuolema) juliste vuodelta 1987. Holokaustien aikainen vaaleanpunainen kolmio oli yksi AIDS-kriisin symboleista.
Kaavin vaakuna

Kaavin vaakuna
Kaavin vaakuna on Kaavin kunnan tunnus. Sen aihe viittaa kunnan nimen etymologiaan. Kaavi-nimen on arveltu olevan lapinkielistä alkuperää ja tarkoittavan lahtea tai poukamaa, jota vaakunan aaltokoroinen kärki kuvaa.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä hopeinen, aaltokoroinen oikealle suunnattu kärki.” Vaakunan on suunnitellut Kaj Kajander, ja Kaavin kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 28. marraskuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 21. helmikuuta 1956.
Laitteistokiihdytys

Sun Microsystemsin kiihdytinkortti salaustoimintojen nopeuttamiseen.
Tietotekniikassa laitteistokiihdytyksellä tarkoitetaan jonkin toiminnon suorittamista erikoistuneella apusuorittimella tavallisen yleissuorittimen sijaan, koska tarkoitukseen suoritettu erikoiskomponentti on nopeampi kuin tavallinen suoritin. Esimerkiksi tietokoneen tuottaman 3D-grafiikan laskentaan käytetään erillistä grafiikkasuoritinta tietokoneen pääsuorittimen sijaan. FPGA-piirit ja verkkokiihdyttimet ovat muita esimerkkejä. Kiihdytys määritellään tehtävien siirtämisellä ohjelmistosta laitteiston hyödyntämiseen. Tarkoitukseen erikoistunut laitteisto voi suorittaa saman tehtävän nopeammin ja pienemmällä virrankäytöllä.
Kaasukehä

Jupiterin kaasukehä.
Kaasukehä eli atmosfääri on kiinteää planeettaa ympäröivä kaasuista ja hiukkasista koostuva kerros, jota planeetan gravitaatio pitää lähellä pintaa. Maan kaasukehää kutsutaan ilmakehäksi. Kaikilla aurinkokunnan planeetoilla ja joillain kääpiöplaneetoilla, kuten Plutolla ja ehkä myös Eriksellä sekä Cereksellä on kaasukehä. Lisäksi joillakin kuilla kuten Titanilla on kaasukehä.
Planeettojen kaasukehät eroavat toisistaan esimerkiksi koostumuksen ja paineen suhteen. Massaltaan alhaisten taivaankappaleiden kaasukehät ovat ohuita ja paineiltaan alhaisia. Planeetan on oltava riittävän massiivinen kyetäkseen pitämään kaasukehä painovoimansa avulla – kuitenkin myös pikkuplaneetat voivat olla riittävän massiivisia siihen. Jos planeetta on kuuma ja sen kaasukehä on kevyt, se karkaa avaruuteen.
Luettelo jäkälistä

Luettelo jäkälistä. Jäkälät ovat epätaksonominen ryhmä kotelo- tai kantasienten yhdessä yhteyttävien osakkaiden, viherlevien tai syanobakteerien, kanssa muodostamia kaksoiseliöitä. Jäkälät luokitellaan taksonomisesti sienen mukaan. Luettelo sisältää erityisesti Pohjois-Euroopassa tavattavia suurikokoisia jäkälälajeja.
Kirjallisuutta

Stenroos, S., Ahti, T., Lohtander K. & Myllys, L.: Suomen jäkäläopas.  Helsinki:  Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo, 2011.  ISBN 978-952-10-6804-1
Cladonia cristatella
Caloplaca thallincola
Anturanahkajäkälä (Peltigera malacea)
Usnea filipendula
Ramalina complanata
Takkujäkälä (Letharia vulpina)
Umbilicaria hyperborea
Xanthoria elegans
Kaamanen

Kaamasjoki
Kaamanen (inarinsaameksi Kaamâs, pohjoissaameksi Gámas, "poron koipinahka") on Inarin kunnassa sijaitseva noin 200 asukkaan kylä valtatie 4:n ja kantatie 92:n varressa Muddusjärveen laskevan Kaamasjoen rannalla.
Elinkeinot

Kylän pääasialliset elinkeinot ovat porotalous ja palveluelinkeinot.
Kaamasjoen suulla sijaitsevat RKTL:n Porotutkimusasema, Saamelaisalueen koulutuskeskuksen luontaistalousyksikkö sekä Kaamasjokisuun lintutorni, joka on Suomen pohjoisin.
Juha ”Watt” Vainion laulusta kuuluisaksi tullut Jouni Nuorgam pitää matkamuistomyymäläänsä Karigasniementien risteyksessä. Kaamasjoella kalastetaan runsaasti.
Tapahtumat

Kaamasessa Kaamasen kievarissa järjestetään vuosittain Gámas-Blues -niminen musiikkitapahtuma. Tapahtuma levittäytyy myös Inarin kirkonkylän alueelle. Tapahtuman taustalla on inarilainen kunnallispoliitikko ja muusikko Jarmo Siivikko. Vuonna 2008 tapahtumassa esiintyi muun muassa englantilainen blues-muusikko Papa George.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaamanen Wikimedia Commonsissa
Inarin kylät
Akujärvi
Angeli
Inari
Ivalo
Kaamanen
Keväjärvi
Koppelo
Kuttura
Lisma
Menesjärvi
Nellimö
Näätämö
Partakko
Riutula
Saariselkä
Sevettijärvi
Törmänen
Kaamasen Kievari ja huoltoasema Nelostien varrella.
Kabret

Kabrejuhla.
Kabret ovat gurilaista kieltä puhuva kansa Togon koillis- ja keskiosissa. Heitä on 920 000 henkeä.
Kansan pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, fonio, pavut, maapähkinä, riisi ja jamssi. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa ja käsityöammatteja sekä keräillään öljypalmun hedelmiä.
Kabrejen kylät ovat hajanaisia. Savitiilistä rakennetut nelikulmaiset tai pyöreät talot on ympäröity muurilla. Miehet pukeutuvat pitkään paitaan ja polvihousuihin, naiset värikkäisiin leninkeihin, puseroihin ja hameisiin. Ruokavalio koostuu etupäässä hirssipuurosta, keitoista, vihanneksista ja maidosta. Kabret syövät kasvattamiaan koiria.
Perinteinen yhteiskunta perustuu suurperheiden muodostamiin kyläyhteisöihin, patrilineaarisiin sukuihin, ikäryhmiin ja miesten salaseuroihin. Avioliitto on virilokaalinen. Polygynia, ostoavioliitto, sororaatti ja leviraatti ovat yleisiä.
Suurin osa kabreista harjoittaa perinteistä uskontoa, johon kuuluu esi-isien, luonnonvoimien ja ylijumala Eson palvontaa, noituutta ja taikuutta. Osa on katolisia tai sunnimuslimeja. Kabreilla on kehittynyt musiikki- ja tanssiperinne.
Kadheriini

Kadheriinit ovat osa proteiiniperhettä, joka kalsiumioniriippuvaisissa soluissa saa aikaan solujen kiinnittymisen toisiinsa.
Kabusecha

| Kabusecha |
| --- | --- |

Tyyppi:  vihreän teen luokka
Muut nimet:  Kabuse sencha
Alkuperä:  Japani
Kuvaus:  Ennen sadonkorjuuta 1–2 viikkoa varjostusverkkojen alla, puolivarjossa kasvatettua senchaa.
Kabusechaa säilytysrasiassa.
Kabusecha (jap. 冠茶, peitetty/varjostettu tee) on japanilainen vihreän teen luokka. Teen nimi johtuu japanin auringonsuojaverkkoa tarkoittavasta sanasta kabuse. Ennen sadonkorjuuta noin viikoksi, 10 päiväksi, keskimäärin 12 päiväksi tai kahdeksi viikon ajaksi teepensaat peitetään varjostusverkkojen alle, osittaiseen (noin 50 % varjostus) auringon suojaan, ja näin teelehdet saavat tavallista senchaa makeamman maun. Japanilaisen teen tuotannosta noin 5,2 prosenttia on kabusechaa.
Haudutukseen sopii 55–60 °C:een vesi, haudutusaika 1-2 minuuttia. Sopii 2-3 haudutukseen.
Arvostetun teejuoman väri on hienovaraisempi, maku pehmeämpi ja makeampi kuin tavallisella, suorassa auringonvalossa kasvaneella senchalla.
Kabusechasta valmistetaan bochaa (kukichaa) muistuttavaa kariganea, jossa teelehtien joukkoon on lisättu hentojen teepensaan oksien palasia.
Kabyylit

Perinteinen miesten asuste burnus.
Kabyylityttö (1910)
Kabyylit ovat berbereihin kuuluva kansa Algeriassa. He puhuvat kabyylin kieltä. Kabyylit ovat maan koillisosassa sijaitsevan historiallisen Kabylian alueen kanta-asukkaita. Nykyään suuri osa heistä asuu ulkomailla, varsinkin Ranskassa. Kabyyleja arvioitiin vuonna 1986 olleen noin 4,5 miljoonaa henkeä.
Kansan perinteisiä elinkeinoja ovat oliivi- ja viikunapuiden kasvatus sekä vehnän ja ohran viljely. Lisäksi pidetään lampaita. Viljelymaan puute on pakottanut vuoriston asukkaat muuttamaan kaupunkeihin ja ulkomaille. Mäkien huipuille rakennetut perinteiset kylät koostuvat suljetun pihan ympäröimistä taloista.
Perinteinen yhteiskunta perustuu patriarkaalisten suurperheiden muodostamiin yhteisöihin. Viljelysmaa oli aiemmin suurperheiden yhteisomistuksessa. Suurperheet alkoivat hajota 1900-luvun puolivälissä.
Kabyylit ovat uskonnoltaan sunnimuslimeja. Algerian itsenäistymisen jälkeen he ovat aktiivisesti puolustaneet kieltään ja kulttuuriaan ja vaatineet Kabylialle autonomiaa.
Luettelo kuninkaallisen laivaston panssarilaivoista

Royal Navyn alusten nimet
A –
B –
C –
D –
E –
F –
G

H –
I –
J –
K –
L –
M –
N

O –
P –
Q –
R –
S –
T –
U 

V –
W –
X –
Y –
Z
lentotukialukset
saattuetukialukset
vesilentokoneidenemälaivat
maihinnousualukset
taisteluristeilijät
dreadnought taistelulaivat
pre-dreadnoughtit
panssarilaivat
mörssärialukset
korvetit ja sluupit
risteilijät
hävittäjät
polttolaivat
fregatit
tykkiprikit
tykkiveneet
miinantorjunta-alukset
monitorit
partioalukset
kuninkaalliset jahdit
linjalaivat
sukellusveneet
apualukset
tutkimusalukset
tukikohdat
sairaalat ja sairaalalaivat
lentoasemat
lentoyksiköt
yhtymät
laivueet
Englannin sota-alukset
Skotlannin sota-alukset
Luettelo kuninkaallisen laivaston panssarilaivoista (engl. ironclad) sisältää höyrykäyttöiset  1860-1889 valmistetut joko raudalla tai teräksellä panssaroidut alukset.
Taistelulaivojen edeltäjät > Skotlannin laivaston alukset ennen vuotta 1707

Ennen vuoden 1707 unionisopimusta Skotlannin kuningaskunnan alukset muodostivat Skotlannin kuningaskunnan laivaston.
Taistelulaivojen edeltäjät > Englannin laivaston alukset ennen vuotta 1660

Britannian kuninkaallinen laivasto muodostettiin virallisesti vasta Kaarle II:n palattua valtaan vuonna 1660. Ennen tuota vuotta sotalaivat olivat ensin hallitsijan omaisuutta ja Kaarle I:n mestauksen jälkeen vuonna 1648 alukset siirtyivät valtion omaisuudeksi.
Taistelulaivojen edeltäjät > Kuninkaallisen laivaston linjalaivat (1660-1880)

Linjalaiva oli termi, jolla kuninkaallinen laivasto määritteli sotalaivan, joka kykeni toimimaan taistelulinjassa. Alukset olivat puurunkoisia vuodesta 1660 alkaen 1800-luvun taistelulaivojen kehittymisen alkuun. Vuodesta 1840 höyryvoimaa käyttävät potkurialukset otettiin käyttöön  ja 1860 ensimmäinen panssaroitu puurunkoinen sotalaiva laskettiin vesille. Varsinaisten taistelulaivojen valmistus alkoi 1880-luvulla.
Kuninkaallisen laivaston ironcladtaistelulaivat (1860–1882)

Amiraliteetti otti käyttöön nimikkeen taistelulaiva vasta 1880-luvun alussa, jolloin Colossus-luokan alukset valmistuivat. Vuodesta 1860 alkaen valmistuneita aluksia voidaan siten pitää kehityspolkuna varsinaisiin taistelulaivoihin.
Kuninkaallisen laivaston ironcladtaistelulaivat (1860–1882) > Rannikkopuolustus ironcladit

Royal Sovereign (1862) engl. turret-ship (muutettu Duke of Wellington -luokasta) - myyty romutettavaksi 1885
Prince Albert (1864) engl. turret-ship — myyty romutettavaksi 1899
Scorpion-luokka engl. masted turret-ships
Scorpion (1863) - upotettu maalilaivana 1901; nostettu ja myyty romutettavaksi 1903; haaksirikkoutunut hinattaessa romuttamolle 1903
Wivern (1863) - myyty romutettavaksi 1922
Cerberus-luokka engl. turret-ships
Cerberus (1868) (Victoria) - Platypus II 1918; upotettu aallonmurtajaksi 1926
Magdala (1870) (Intia) - myyty romutettavaksi 1904
Abyssinia (1870) (Intia) engl. turret-ship — myyty romutettavaksi 1903
Hotspur (1870) engl. turret-ship —  myyty romutettavaksi 1904
Glatton (1871) engl. turret-ship — myyty romutettavaksi 1903
Cyclops-luokka engl. turret-ships
Cyclops (1871) - myyty romutettavaksi 1903
Gorgon (1871) - myyty romutettavaksi 1903
Hecate (1871) - myyty romutettavaksi 1903
Hydra (1871) - myyty romutettavaksi 1903
Rupert (1872) engl. turret-ship — myyty romutettavaksi 1907
Belleisle-luokka (Ottomaanien tilaamia aluksia, engl. central battery ships
Belleisle (ex- Peki-Shereef) (1876) - myyty romutettavaksi 1904
Orion (ex- Boordhi-Zaffer) (1879) - Orontes 1909; myyty romutettavaksi 1913
Conqueror-luokka engl. turret-ships
Conqueror (1881) - myyty romutettavaksi 1907
Hero (1885) - upotettu maalilaivana 1908; nostettu ja romutettu
Jäätikön massatase

Vuoristojäätiköiden muutokset vuodesta 1970. Vuoristojäätiköt ovat vetäytymässä miltei kaikkialla maailmassa.
Jäätikön massatase kuvaa sitä, kuinka paljon jäätikölle kertyy tai sieltä poistuu jäätä. Se määritellään jäätikön akkumulaation (kuinka paljon jäätä kaikkiaan kertyy) ja ablaation (kuinka paljon sitä poistuu) erotuksena. Massatase voidaan laskea mille tahansa jäätikön pisteelle minä ajanhetkenä hyvänsä, mutta yleensä sillä tarkoitetaan koko jäätikön massan muutosta vuodessa.
Jäätikköjäätä kertyy yleensä jäätikön päälle satavasta lumesta, kun se puristuu jääksi päälle satavien lumimassojen painosta. Lisäksi akkumulaatiota voi tapahtua lumivyöryjen kautta ja huurteena. Ablaatio puolestaan muodostuu jään sulamisesta, sublimoitumisesta, tuulen poistamasta lumesta ja mereen rajoittuvien jäätiköiden tapauksessa jäävuorten poikimisesta. Sekä akkumulaatio että ablaatio tapahtuvat yleensä jäätikön pinnalla jäävuorten poikimista lukuun ottamatta.
Massatase on tärkeä suure ennen kaikkea siksi, että se kertoo jäätikön massan muutoksista ja siten sen tulevaisuudesta. Jos massatase on nolla, jäätikkö on tasapainossa; vastaavasti jos massatase on positiivinen tai negatiivinen, jäätikkö kasvaa tai kutistuu. Varsinkin ilmastonmuutoksesta puhuttaessa jäätiköt ja niiden massatase ovat tärkeä indikaattori, koska ilmastonmuutos vaikuttaa sekä lämpötilaan että sademääriin. Massatase ei kuitenkaan suoraan kerro jäätikön kohtaloa. Epätasapainossa oleva jäätikkö saattaa ajan mittaan saavuttaa tasapainoaseman, koska esimerkiksi massan kasvua kompensoi kiihtyvä sulaminen. Tämän vuoksi pitkäänkään jatkunut negatiivinen massatase ei välttämättä tarkoita sitä, että jäätikkö olisi kokonaan katoamassa. Jäätikkö reagoi massataseen muutoksiin tyypillisesti hitaasti, useiden vuosien viiveellä.
Massatase ilmoitetaan yleensä vesitilavuudeksi muutettuna ja pinta-alaa kohti, jolloin yksikkö on metri. Toinen tapa on ilmaista suoraan massan määrän muutos esimerkiksi tonneina vuodessa. Yksi luku kuvaa koko jäätikköä, toisaalta samalla saadaan tietoa myös massataseen vaihtelusta korkeuden funktiona.
Jäätikkö koostuu akkumulaatio- ja ablaatiovyöhykkeistä, joiden välissä kulkee tasapainolinja. Akkumulaatiovyöhykkeellä akkumulaatio on ablaatiota suurempaa, ablaatiovyöhykkeellä päinvastoin. Jäätikön paksuus tietyssä kohdassa vaihtelee ajan mittaan. Tietyssä jäätikön pisteessä massatase määritetään tasapainovuoden yli, joka on kahden peräkkäisen paksuusminimin välinen ajanjakso. Tasapainovuosi voidaan edelleen jakaa talvi- ja kesäkausiin, joita erottaa paksuuden maksimi. Sen pituus ei välttämättä ole sama jäätikön eri pisteissä, mikä aiheuttaa epätarkkuutta mittauksiin. Yleensä mittaukset toistetaan jäätiköllä tiettyinä kalenteripäivinä, jolloin mittausvuosi ei täysin vastaa tasapainovuotta. Massataseeseen vaikuttaa myös se, onko jää puhdasta vai onko sen pinnalla esimerkiksi soraa tai kiviä.
Massataseen määrittäminen

Jäätikön massataseen selvittämiseksi pitää tuntea lumimäärä, joka jäätikölle kertyy talven aikana, sekä sulamiskauden aikana poistuneen lumen ja jään määrä. Massatasetta voidaan mitata käsipelillä keppien ja lumikuoppien avulla, mutta tämä on työläs tapa ja antaa vain pistemäisiä arvoja. Tehokkaampia keinoja ovat kaukokartoitusmenetelmät, esimerkiksi jäätikön profiilin laser- tai tutkakartoitus.
Massataseen määrittäminen > Lumikuopat ja -sauvat

Massataseen määrittämiseksi tulee akkumulaatiovyöhykkeellä mitata edellisen kesäkauden jälkeen kerrostuneen lumen paksuus lumikuopan tai jäätikössä olevan halkeaman avulla. Jäätikölle satava lumi muodostaa selvästi erottuvia kerroksia puiden vuosirenkaiden tapaan. Edellisen kesän pinta voi erottua esimerkiksi tiheyserona, syvän kuuran kerroksena, lumirakeiden kokoerona tai likaisempana kerroksena. Riittää, että lumikuoppa kaivetaan edellisvuoden lumikerrokseen saakka. Jäätikössä olevan halkeaman seinämästä puolestaan voidaan nähdä suoraan kertyneen lumen vuosikerrokset ja mitata niiden paksuus. Etuna on se, että mittaustuloksia saadaan laajemmalta (kaksiulotteiselta) alueelta kuin pistemäisessä lumikuoppamittauksessa. Tällä tavoin voidaan tarkastella myös syvemmällä olevia lumikerroksia.
Lapioinnin sijaan syvyys voidaan määrittää myös luotaamalla, mutta tämä ei toimi jäätiköillä, joilla pinnan sulamisvesi valuu alaspäin muodostaen jäälinssejä. Jäälinssien muodostuminen vaikeuttaa myös lumikuoppamittauksia, koska sulamisvesi on saattanut valua alempien vuosien kerroksiin ja jäätyä sinne. Tämän estämiseksi mittauspisteeseen voidaan tasapainovuoden lopussa asettaa juuri pinnan alapuolelle alusta, joka estää veden valumisen alemmas. Kertyneen lumen vesiarvon määrittämiseksi pitää lisäksi tuntea lumen tiheys.
Akkumulaation lisäksi tulee mitata ablaatiovyöhykkeeltä poistuneen jään määrä. Koska ablaatio tapahtuu jäätikön pinnalla, sitä voidaan mitata jäätikköön työnnettyjen sauvojen avulla. Sauva työnnetään sulamiskauden alussa tai edellisen sulamiskauden lopussa pystysuoraan jäätikköön, ja sen näkyvän osan pituus mitataan tasapainovuoden alussa ja lopussa. Edelleen on tunnettava lumen tiheys. Sauvat eivät ole kovin pitkäikäisiä, joten ne pitää tyypillisesti uusia vuosittain. Jäävuoria poikivilla jäätiköillä myös poikimisen määrä on arvioitava. Tämän vuoksi tarvitaan tietoa jäätikön nopeudesta ja paksuudesta lähellä ablaatiovyöhykkeen päätepistettä. Sauvamenetelmää voidaan käyttää myös akkumulaation määrittämiseen, mikäli lumikuoppamenetelmä ei ole mahdollinen esimerkiksi sekavan kerrosrakenteen vuoksi. Perinteinen menetelmä soveltuu huonosti kivien tai soran peittämille jäätiköille sekä nopeasti virtaaville ja halkeilleille jääputouksille.
Massataseen määrittäminen > Hydrologinen menetelmä

Jäätikön massatasetta voidaan arvioida myös tarkastelemalla vesivirtoja jäätikön valuma-alueelle ja sieltä pois. Näin voidaan määrittää ainoastaan koko jäätikön nettotase. Massataseen määrittämiseksi täytyy tuntea kokonaisvaluma pois alueelta (R) sekä valuma-alueen sademäärä (P) ja haihdunta (E). Näin saadaan nettotase
Vaikka kaikki nämä termit onnistuttaisiinkin mittaamaan tarkasti, menetelmä ei ole kovin hyvä arvioitaessa jäätikön massatasetta varsinkaan lyhyillä aikaväleillä, koska vettä voi varastoitua jäätikölle muuallekin kuin jäätikköjääksi. Suuntaa antavia tuloksia sillä voidaan saada muiden havaintojen tueksi.
Massataseen merkitys

Jäätiköt ovat todella tärkeitä ilmastonmuutoksen indikaattoreita. Ne reagoivat paikallisen ilmaston muutokseen tyypillisesti vuosikymmenten aikaskaalassa. Siksi on tärkeää tuntea se, miten jäätiköt reagoivat ilmaston lämpenemiseen. Vuoristojäätiköt ovat pienenemässä miltei kaikkialla maailmassa joitakin poikkeustapauksia lukuun ottamatta, mitä pidetään yleisesti osoituksena ilmaston lämpenemisestä.
Massataseella on myös muuta, konkreettisempaa merkitystä kuin ilmastotutkimus. Jäätikön sulamisvesistä muodostuvat virrat ovat monissa maissa vesivoiman lähde, esimerkiksi Norjassa ja Alpeilla. Erityisesti monet Keski-Aasian maat ovat juoma- ja kasteluvetensä saannin suhteen riippuvaisia jäätiköiden sulamisvesistä. Jäätiköiden sulamisen estämiseksi niitä on jopa peitelty muovilla esimerkiksi Alpeilla, jossa jäätiköt ovat turismin kannalta tärkeitä.
Mannerjäätiköiden massatase

Suurten mannerjäätiköiden – Antarktiksen ja Grönlannin – massataseen arvioiminen olisi ensiarvoisen tärkeää ilmastonmuutoksen vaikutuksia ennakoitaessa. Ennen kaikkea tarvitaan tietoa pitkän aikavälin massataseesta, mutta senkin arvioiminen on hankalaa. Näin suuret jäätiköt reagoivat massataseen muutoksiin hyvin hitaasti, jopa vuosisatojen tai -tuhansien aikaskaalassa. Siksi muutokset jäätikön pinta-alassa eivät välttämättä kerro mitään nykyisen massataseen muutoksista.
Esimerkiksi Antarktiksen sademäärät tunnetaan melko hyvin, mutta ablaation määrittäminen on ongelmallisempaa. Sulamista on miltei mahdotonta arvioida, koska jäätikkö ulottuu mereen asti eli sulaa suoraan mereen. Mantereen keskellä tapahtuva sulaminen on merkityksettömän pientä. Eräs tapa arvioida sulamista on rajata jäätikkö siihen kohtaan, jossa jää alkaa kellua, ja määrittää jäätikön nopeudesta ja paksuuden vaihtelusta rajan yli siirtyvän jään määrä. Tällöin jäävuorten poikimista ei tarvitse huomioida. Toinen tapa on arvioida jäävuorten määrää ja sulamista jäätikköhyllyjen pohjasta. Tutkimuksista on saatu vaihtelevia tuloksia, eikä mannerjäätiköiden massataseesta ole vielä täyttä varmuutta. Ablaatiota voidaan arvioida myös mittaamalla jäätikön paksuutta esimerkiksi kaikuluotaamalla, mutta tällöin vaaditaan huomattavaa tarkkuutta ja mittauspisteet on valittava edustavasti.
Lumikerrostumien mittaamista halkeaman avulla. Easton Glacier, North Cascades.
Easton Glacier on monien muiden vuoristojäätiköiden tavoin vetäytymässä. Kuvaan on merkitty jäätikön laajuus vuonna 1985.
Jiřina Kadlecová

| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Tšekkoslovakia> Naisten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Moskova 1980 |  |  |
Jiřina Kadlecová (s. 1. kesäkuuta 1948 Praha) on Tšekkoslovakiaa edustanut, kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Kadlecová pelasi Tšekkoslovakian olympiahopeaa saavuttaneessa naisten maajoukkueessa Moskovassa 1980, missä naisten maahockeyturnaus kuului ensimmäisen kerran olympiaohjelmaan. Hän pelasi kaikissa viidessä ottelussa ja teki kaksi maalia.