stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Onkamo

Onkamo tarkoittaa seuraavia paikkoja:
Onkamo, järvi Joensuun Enossa
Onkamo, kylä Oulun Haukuputaalla Jokikylän kaupunginosassa
Onkamo, kylä Sallassa
Onkamo, kylä Tohmajärvellä
Onkamojoki, joki Sallassa
Onkamojärvi, järvi Sallassa
Onkamonjärvi, järvi Oulun Jokikylän kaupunginosan Onkamon kylässä
Onkamonoja, joki Oulun Haukiputaalla
Onkamon rautatieasema, nyk. Valkeasuon rautatieasema, rautatieliikennepaikka Tohmajärvellä
Onkamon seisake, lakkautettu rautatieliikennepaikka Tohmajärvellä
Pieni-Onkamo, järvi Joensuussa, Rääkkylässä ja Tohmajärvellä
Suuri-Onkamo, järvi Rääkkylässä ja Tohmajärvellä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Onkamo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Oreste Capuzzo

| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 | joukkuekilpailu |  |
Oreste Capuzzo (7. joulukuuta 1908 Rivarolo – 5. joulukuuta 1985 Genova) oli italialainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana voittamassa kultaa joukkuevoimistelussa vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa. Hänen vahvuutensa olivat renkaat, ja hän sijoittui niissä viidenneksi Los Angelesissa.  Moniottelussa hän sijoittui yksilönä seitsemänneksi. Hän voitti renkaissa Italian-mestaruuden vuosina 1939 ja 1940.
Capuzzo kilpaili myös Berliinin kesäolympialaisissa 1936 ja sijoittui joukkueineen viidenneksi.
Postimies soittaa aina kahdesti

| Postimies soittaa aina kahdesti> The Postman Always Rings Twice |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Bob Rafelson
Käsikirjoittaja:  David Mamet
Perustuu:  James M. Cainin romaaniin Vahinko kello kaulassa
Tuottaja:  Charles Mulvehill Bob Rafelson
Säveltäjä:  Michael Small
Kuvaaja:  Sven Nykvist
Leikkaaja:  Graeme Clifford
Pääosat:  Jack Nicholson Jessica Lange
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Länsi-Saksa
Tuotantoyhtiö:  CIP Filmproduktion GmbH Lorimar Film Entertainment Metro-Goldwyn-Mayer Northstar International
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:  20. maaliskuuta 1981 Yhdysvallat 25. syyskuuta 1981 Suomi
Kesto:  122 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Postimies soittaa aina kahdesti (The Postman Always Rings Twice) on Bob Rafelsonin ohjaama yhdysvaltalainen neo-noir-tyylinen rikosdraamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1981.
Neo-noir-jännityselokuvan pääosissa ovat Jack Nicholson Frank Chambersina ja Jessica Lange Cora Smithinä. Postimies soittaa aina kahdesti on eroottinen jännityselokuva.
Postimies soittaa aina kahdesti perustuu James M. Cainin klassikkorikosromaaniin Vahinko kello kaulassa vuodelta 1934 ja on sen elokuvaversioista tunnetuin. Käsikirjoituksen romaanin pohjalta on laatinut David Mamet. Elokuvan tuottajat ovat Charles Mulvehill ja Bob Rafelson.
Juoni

Kulkuri Frank Chambers (Jack Nicholson) pysähtyy aterioimaan kalifornialaiseen syrjäseudun kuppilaan ja päätyy työskentelemään siellä. Pientä ruokapaikkaa pyörittävät kaunis nuori nainen Cora Smith (Jessica Lange) ja häntä paljon vanhempi aviomies Nick Papadakis (John Colicos), joka on Kreikasta saapunut maahanmuuttaja. Frankille ja Coralle kehittyy pian intohimoinen suhde. Cora on kyllästynyt elämäntilanteeseensa: hän on naimisissa miehen kanssa, jota ei rakasta, ja työskentelee pienessä ruokapaikassa, jonka hän haluaisi omistaa ja jota hän haluaisi kehittää. Cora ja Frank suunnittelevat murhaavansa Nickin voidakseen aloittaa uuden elämän yhdessä menettämättä kuitenkaan ruokapaikkaa. Heidän ensimmäinen murhayrityksensä epäonnistuu, mutta lopulta he onnistuvat.
Paikallinen syyttäjä arvailee, mitä on oikeasti tapahtunut, mutta hänellä ei ole todisteita arvauksen todeksi osoittamiseksi. Syyttäjä yrittää syyttää rikoksesta ainoastaan Coraa saadakseen Coran ja Frankin kääntymään toisiaan vastaan. Vaikka Cora ja Frank kääntyvät toisiaan vastaan, Coran asianajajan viekas juoni estää Coran täyttä tunnustusta joutumasta syyttäjän käsiin. Kun syyttäjä ei onnistu löytämään uusia todisteita, Cora hyötyy sovitteluratkaisusta, jossa tunnustaa syyllistyneensä tappoon ja saa ehdonalaisen tuomion. Coran ja Frankin myrskyisä suhde rauhoittuu, ja he alkavat suunnitella yhteistä tulevaisuutta. Mutta juuri kun Frank ja Cora ovat valmistautumassa vihdoinkin elämään "onnellisina elämänsä loppuun asti", Cora kuolee auto-onnettomuudessa Frankin ollessa kuskina.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jack Nicholson  | … |  Frank Chambers   |
|  Jessica Lange  | … |  Cora Smith / Papadakis   |
|  John Colicos  | … |  Nick Papadakis   |
|  Michael Lerner  | … |  herra Katz   |
|  John P. Ryan  | … |  Ezra Liam Kennedy   |
|  Anjelica Huston  | … |  Madge Gorland   |
|  William Traylor  | … |  Kyle Sackett   |
|  Albert Henderson  | … |  Art Beeman   |
|  Christopher Lloyd  | … |  myyntimies   |
|  Chuck Liddell  | … |  partiopoika   |
Tuotanto

Postimies soittaa aina kahdesti kuvattiin Kalifornian Santa Barbarassa vuonna 1980.
Elokuva on James M. Cainin romaanin Vahinko kello kaulassa neljäs elokuvaversio. Ensimmäinen versio oli ranskalainen elokuva Viimeinen tienhaara (1939), toinen italialainen elokuva Riivaajat (1943) ja kolmas yhdysvaltalainen elokuva Kohtalon tuomio (1946). Vuoden 1981 versio on toinen englanninkielinen versio ja ensimmäinen värillinen.
Elokuva on neljäs Jack Nicholsonin ja Bob Rafelsonin yhteistyö. Aikaisemmat elokuvat ovat Head (1968), Rajut kuviot (1970) ja Vain unelmilla on siivet (1972). Postimies soittaa aina kahdesti -elokuvan jälkeen he tekivät yhdessä vielä elokuvat Koirat karvoissaan (1992) ja Verta ja viiniä (1996).
Julkaisu ja vastaanotto

Postimies soittaa aina kahdesti sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 20. maaliskuuta 1981. Suomen ensi-ilta oli 25. syyskuuta 1981. Elokuvan levittäjä oli Paramount Pictures. Postimies soittaa aina kahdesti oli kaupallinen menestys ja tuotti kotimaassaan noin 12,4 miljoonan dollarin lipputulot.
Elokuva oli ehdolla vuoden 1981 Cannesin elokuvajuhlien kilpailuun, mutta ei päässyt.
Julkaisu ja vastaanotto > Arviot

Alkuun elokuva sai joiltakin kriitikoilta nihkeän kielteisen vastaanoton, ja monen mielestä se oli hukkaan heitetty uudelleenfilmatisointi alkuperäisestä Kohtalon tuomio -elokuvasta. Elokuvan loppua pidettiin heikkona ensimmäiseen elokuvaan verrattuna. Monet kriitikot olivat myös sitä mieltä, että elokuvan Postimies soittaa aina kahdesti -nimi ei selity elokuvassa, mikä voi aiheuttaa katsojissa hämmennystä.[lähde? ]
Jotkut kriitikot ylistivät sen eroottista hehkua, mutta vuonna 2014 eräs suomalainen kriitikko sanoo, ettei ymmärrä syytä ylistämiseen, koska hän kokee että elokuvassa sitä hehkua pyritäänkin päin vastoin riisumaan, seksi on puolikoomista ähellystä ja ohjaaja karsii siitä viimeisetkin romantiikan rippeet, niin että elokuva on tiivistä realismia. Hän kehuu näyttelijöiden suoritusta ja Sven Nyqvistin kuvausta. Toinen suomalaiskriitikko kehuu myös että kyseessä on koko elokuvan tekijäryhmän "tasavahva, vääjäämätöntä kohtalokkuutta huokuva teos".
Rotten Tomatoes -sivuston arvosana on 83 prosenttia, ja se perustuu kahteentoista arvosteluun, joista vain kaksi on negatiivisia.
Julkaisu ja vastaanotto > Palkinnot ja palkintoehdokkuudet

| Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Vuosi | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1982 | Fotogramas de Plata | Paras ulkomaalainen näyttelijä | Jessica Lange | Ehdokkuus |
| 1983 | Bambi-palkinto | Paras ulkomainen naisnäyttelijä | Jessica Lange | Voitto |
Muut julkaisut

Intrada julkaisi 14. toukokuuta 2012 elokuvan lopullisen soundtrack-albumin, johon sisältyvät Michael Smallin elokuvasävellykset.
Warner Home Video julkaisi elokuvan DVD:lle Yhdysvalloissa 20. elokuuta 1997. Warner Home Video julkaisi elokuvan Blu-ray-version 21. tammikuuta 2014.
Kirjasta tehdyt muut sovitukset

Ranskalainen elokuva Viimeinen tienhaara (Le dernier tournant, 1939)
Italialainen elokuva Riivaajat (Ossessione, 1943)
Yhdysvaltalainen elokuva Kohtalon tuomio (The Postman Always Rings Twice, 1946)
Yhdysvaltalainen ooppera The Postman Always Rings Twice (1982)
Saksalainen elokuva Jerichow (Jerichow, 2008)
Aiheesta muualla

Postimies soittaa aina kahdesti Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Postimies soittaa aina kahdesti Elonet.
Postimies soittaa aina kahdesti AllMoviessa. (englanniksi)
Postimies soittaa aina kahdesti Box Office Mojossa (englanniksi)
Onkalo

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Onkalo tarkoittaa muun muassa seuraavia:
onkalo, maanalainen ontto tila, luola
Onkalo eli Onkalonperä, kylä Simossa
Onkalo, ydinjäteluola Eurajoella.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Onkalo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Royal Centre

| Royal Centre |
| --- | --- |
 Royal Centre elokuussa 2014.
Tiedot
Sijainti:  1055 W Georgia St, Vancouver, Kanada
Avajaiset:  1973
Käyttötarkoitus:  toimistorakennus
Yritykset
Omistaja:  Brookfield Properties
Tekniset tiedot
Kerroksia:  37
Korkeus
Kattokorkeus:  141 m
 SkyscraperPage.com 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Royal Centre on Vancouverissa Kanadassa sijaitseva 141 metriä korkea, 37-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Rakennus on tarkoitettu toimistokäyttöön, ja sen päämateriaali on betoni. Rakennus valmistui vuonna 1973.
Oreste Riva

| Mitalit> Maa:   Italia.Taidelajit. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Taidelajit. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Taidelajit. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Taidelajit. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | musiikki |  |
Oreste Riva (21. heinäkuuta 1860 Cremona – 31. joulukuuta 1936) oli italialainen säveltäjä. Hänen tuotantoonsa kuuluu kamarimusiikkikappaleita, kuten Le geishe, polkka kahdelle mandoliinille ja kitaralle. Vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä hän sai taidelajeissa musiikkikilpailussa hopeaa sävellyksellään Marcia trionfale.
Robert Traylor

| Robert Traylor |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Robert DeShaun Traylor
Syntynyt: 1. helmikuuta 1977 Detroit, Yhdysvallat
Kuollut: 11. toukokuuta 2011 (34 vuotta) Carolina, Puerto Rico
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Lempinimi:  Tractor
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä/Sentteri
Pituus:  203 cm
Paino:  132 kg
NBA-varaus:  6. varaus 1998, Dallas Mavericks
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1995–1998:   Michiganin yliopisto
Seurajoukkueet
1998–2000 2000–2001 2001–2004 2004–2005 2006 2007–2008 2008–2009 2009 2010–2011 2011:   Milwaukee Bucks  Cleveland Cavaliers  New Orleans Hornets  Cleveland Cavaliers  Gestibérica Vigo  Cangrejeros de Santurce  Kepez Belediyesi SK  NSB Napoli  Halcones UV Xalapa  Vaqueros de Bayamón
Robert Traylor (1. helmikuuta 1977 Detroit – 11. toukokuuta 2011 Carolina) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Hänet löydettiin kuolleena toukokuussa 2011. Kuoleman syyksi epäiltiin sydänkohtausta.
Ura

Traylor pelasi yliopistokoripalloa Michiganin yliopistossa vuosina 1995–1998. Hän osallistui vuoden 1998 NBA:n varaustilaisuuteen, jossa Dallas Mavericks varasi hänet tilaisuuden kuudentena pelaajana. Traylor ei kuitenkaan pelannut joukkueessa otteluakaan, sillä hänet kaupattiin Milwaukee Bucksille. Vaihtokaupassa Dallas sai Pat Garrityn ja Dirk Nowitzkin. Traylor edusti Bucksia kaksi kautta ja teki parhaimmillaan 5,3 pistettä ottelua kohden. Kesäkuussa 2000 hän siirtyi Cleveland Cavaliersiin, jossa hän pelasi tilastollisesti parhaan NBA-kautensa. Traylor teki kaudella 2000–2001 5,7 pistettä ja otti 4,3 levypalloa ottelua kohden. Hän ei pelannut seurassa kuitenkaan yhtä kautta pidempään ja elokuussa 2001 hänen oikeutensa myytiin Philadelphia 76ersille. Philadelphia kauppasi hänet edelleen Charlotte Hornetsille. Traylor pelasi seurassa kolme kautta ennen siirtymistään takaisin Cleveland Cavaliersiin. Kausi 2004–2005 oli hänen viimeisensä NBA:ssa. Kauden jälkeen hän leikkautti aorttansa. Kaudeksi 2005–2006 Traylorin oli tarkoitus siirtyä New Jersey Netsiin, mutta hän ei päässyt seuran kuntotestejä läpi.
NBA-uransa jälkeen Traylor siirtyi Espanjan alemmissa sarjoissa pelanneeseen Gestibérica Vigoon. Vuonna 2007 hän siirtyi puertoricolaiseen Cangrejeros de Santurceen. Tämän jälkeen hän pelasi Turkin pääsarjassa Antalya Kepez Belediyesin joukkueessa. Vuonna 2009 Traylor pelasi jonkin aikaa Serie A:n NSB Napolissa. Kaudeksi 2010–2010 hän siirtyi meksikolaiseen Halcones UV Xalapaan, josta hän palasi pian Puerto Ricoon. Ennen kuolemaansa hän pelasi Vaqueros de Bayamónissa.
Aiheesta muualla

Basketball-Referencen pelaajaprofiili (englanniksi)
NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
Royal College of Surgeons of England

Royal College of Surgeons of England, Lincoln's Inn Fields, Lontoo.
Royal College of Surgeons of England on englantilainen ammattiyhdistys- ja hyväntekeväisyysjärjestö.
Järjestön tehtävänä on edistää ja kehittää kirurgisen hoidon laatua ja valvoa kirurgeja Englannissa ja Walesissä. Järjestön historia alkaa 1300-luvulla perustetusta "Lontoon kaupungin sisäisestä kirurgien killasta" (engl. Guild of Surgeons Within the City of London), joka yhdistyi 1540 Parturien yhteisöön (engl. Worshipful Company of Barbers) muodostaen Parturi-kirurgien yhteisön. Kirurgit lähtivät yhteisöstä vuonna 1745 ja muodostivat oman kirurgien yhteisön. Vuonna 1800 yhteisö sai kuninkaallisen lupakirja ja siitä tuli Royal College of Surgeons in London. Toinen lupakirja vuonna 1843 antoi järjestölle nykyisen nimen.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Royal College of Surgeons of England
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Royal College of Surgeons of England Wikimedia Commonsissa
Royal Charleroi SC

R. Charleroi SC on jalkapalloseura Charleroin kaupungista Belgiasta. Se pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Jupiler Pro Leaguessa.
Aiheesta muualla

Seuran virallinen sivusto
Raskas patteristo 16 (jatkosota)

Raskas patteristo 16 (Rask.Psto 16)  oli  Pohjois-Pohjanmaan sotilasläänin kesäkuussa 1941 perustama Suomen maavoimien tykistöyksikkö. Patteristo kuului III armeijakuntaan.
Perustaminen

Raskas patteristo 16 perustettiin Oulussa Koskelankylässä Toppilan seurojentalolla 15.–20. kesäkuuta 1941. Tykkikalustokseen patteristo sai 105 K/29 -kanuunat ja vetokalustoksi Citroën-kuorma-autot, kuusi telaketjutraktoria, tavara-ajoneuvoiksi Ford-kuorma-autot ja johtajia varten henkilöautoja ja moottoripyöriä. Tulenjohto-, mittaus- ja viestikalusto oli tyydyttävällä tasolla.
Henkilökohtaisena aseistuksena olivat italialaiset Terni-kiväärit. Konepistooleita oli vain pari patteria kohden.
Keskittäminen

Patteriston sotavalmiustarkastus oli urheilukentällä 21. kesäkuuta 1941 kello 7.30, ja marssi keskitysalueelle alkoi kello 8.00 eli välittömästi tarkastuksen jälkeen. Marssireitti oli Oulu–Korpi–Ylikiiminki–Vepsä–Vuotto–Puolanka–Kyrö–Hyrynsalmi–Suomussalmi, jonne saavuttiin saman päivän iltana. Patteristo siirtyi lähemmäksi rajaa Saukon maastoon 28. kesäkuuta ja valmistelemiinsa tuliasemiin Raatevaaran länsiosiin 30. kesäkuuta.
Komentajat

Patteriston komentajina olivat:
kapteeni Urho Lepikkö 15. heinäkuuta – 8. marraskuuta 1941
majuri Reino Kekkonen 9. marraskuuta 1941 – 13. tammikuuta 1942
majuri Tauno Rantala  13. tammikuuta 1942 – 27. heinäkuuta 1944
kapteeni B. Uggedahl 28. heinäkuuta – 29. syyskuuta 1944
majuri Tauno Rantala  29. syyskuuta – 20. marraskuuta 1944
Ricardo Bralo

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ricardo Bralo |  Ricardo Bralo |  Ricardo Bralo |  |
Maa:   Argentiina
Miesten yleisurheilu
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Kultaa | Buenos Aires 1951 | 5000 m juoksu |  |
|  Hopeaa | Buenos Aires 1951 | 10000 m juoksu |  |
Ricardo R. Bralo (s. 28. elokuuta 1916 Buenos Aires, Argentiina) on entinen argentiinalainen yleisurheilija. Hän voitti vuoden 1951 Pan-Amerikan kisoissa kultaa 5 000 metrin juoksussa ja sai samoissa kisoissa lisäksi hopeamitalin 10 000 metrin juoksussa. Bralo kilpaili 10 000 metrissä myös vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa.
Real Kokkola

Real Kokkola on vuonna 2007 perustettu ikämiesjalkapallon erikoisseura. Real Kokkolaa voivat edustaa vain sellaiset pelaajat, jotka ovat "aktiivivuosinaan" pelanneet jossain kokkolalaisessa seurassa. Seura on voittanut neljä Suomen mestaruutta peräkkäin yli 35-vuotiaiden SM-turnauksessa vuosina 2009-2012. Seura on voittanut mestaruuden myös vuonna 2022 ja ollut pronssilla vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut[vanhentunut linkki]
Ricardo Cabanas

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 17. tammikuuta 1979 
Syntymäpaikka: Zürich, Sveitsi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 173 cm
Seura
Seura: 1. FC Köln
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997-05 2003-04 2006- | Grasshoppers EA Guingamp (lainassa) FC Köln | 197 (43) 17 (0) 16 (0) |
Maajoukkue
| 2000- | Sveitsi | 41 (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. kesäkuuta 2006.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 7. kesäkuuta 2006.
Ricardo Cabanas (s. 17. tammikuuta 1979 Zürich, Sveitsi) on espanjalais-italialais-sveitsiläinen jalkapalloilija, joka on edustanut vuodesta 2006 saksalaista 1. FC Kölniä. Hän on keskikenttäpelaaja.
Cabañas pelasi melkein 200 ottelua Grasshoppers Zürichissa ennen kuin siirtyi lainalle ranskalaiseen En Avant Guingampiin. Jo 17 lainaottelun jälkeen hänet myytiin nykyiseen seuraansa.
Cabanas valittiin Sveitsin jalkapallomaajoukkueeseen vuoden 2006 Saksan MM-kisoihin.
Royal Courts of Justice

| Royal Courts of Justice Royal Courts of Justice |
| --- | --- |
 Strandin puoleinen julkisivu
Sijainti:  City of Westminster, Yhdistynyt kuningaskunta
Koordinaatit:  51°30′49″N 0°06′48″W﻿ / ﻿51.513611111111°N 0.11333333333333°W﻿ / 51.513611111111; -0.11333333333333
Rakennustyyppi:  Oikeustalo (en)
Tyylisuunta:  Uusgotiikka
Suunnittelija:  George Edmund Street (en)
Valmistumisvuosi:  1882
 fiRoyal Courts of Justice 
  
Royal Courts of Justice on suuri oikeustalo Strandin varrella Lontoon City of Westminsterin kaupunkipiirissä, lähellä Cityn vastaista rajaa. Se on keskittynyt lähinnä siviiliasioihin, ja sen tiloissa pidetään Englannin ja Walesin valitustuomioistuimen, ylioikeuden ja kruununoikeuden istuntoja. Rikosasioita käsitellään Old Baileyssä, vajaan kilometrin päässä idässä.
Rakennusta pidetään yhtenä viktoriaanisen uusgotiikan merkittävimmistä edustajista. Tyyliltään se muistuttaa 1200-luvun englantilaista ja ranskalaista arkkitehtuuria mutta sisältää myös italialaisia vaikutteita. Arkkitehti George Edmund Street aloitti sen rakentamisen 1874 mutta kuoli joulukuussa 1881 kesken rakennustöiden. Hänen poikansa Arthur Edmund Street ja arkkitehti Arthur Blomfield jatkoivat hänen työtään, kunnes oikeustalo valmistui 1883. Rakennus suojeltiin Grade I -luokan kohteena vuonna 1970.
Tässä pohjapiirustuksessa (1836) näkyvät John Soanen tuomioistuimille suunnittelemat tilat Westminsterin palatsissa. Ne purettiin 1884 Royal Courts of Justicen valmistuttua.
Oppikirja

Oppikirja
Oppikirja on oppilaitoksissa oppilaiden käyttämä kirja, jonka avulla opitaan tietoa. Oppikirjat ovat yksi oppimateriaalien tyyppi. Oppikirjoja on nykyisin saatavina myös sähkökirjoina.
Suomen lainsäädäntö ei ota kantaa oppikirjojen sisältöön tai käyttöön. Sen sijaan lainsäädännössä määrätään oppikirjojen maksuttomuudesta perusopetuksessa.
Oppikirjoja kuten muitakin kirjoja voi päällystää kontaktimuovilla, jolloin ne kestävät paremmin kosteutta ja kulutusta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aalto, Eija & Taalas, Peppi: Kustantajilla on liikaa valtaa koulukirjoihin (Vieraskynä-palsta) Helsingin Sanomat.  2.9.2011.
Rudimenta linguae finnicae breviter delineata

Rudimenta linguae finnicae breviter delineata on suomen kielen vanhimmaksi arvioitu kielioppi. Kansalliskirjasto talletti Rudimentan kappaleen käsikirjoituskokoelmaansa syksyllä 2009. Keräilijä Ilkka Paatero oli hankkinut teoksen kirjakauppias Andrew Erikssonilta, joka oli huutanut sen Sothebylta.
Rudimenta on pieni vihkonen, joka koostuu vain 24 sivusta. Kotuksen tutkijoiden mukaan koko esityksen on kirjoittanut yksi henkilö, joka käyttämänsä kielen murteellisuuden perusteella on saattanut olla kotoisin Rauman tai Uudenkaupungin alueelta. Materiaali ja käsiala ajoittuvat 1600-luvulle, mutta käsikirjoitus voi olla myös tätä vanhemmasta lähteestä tehty kopio. Kotuksen tutkijat pitävät mahdollisena, että Rudimenta on Olaus Sundergelteuksen ja Johannes Jussoilan laatima kielioppi 1500-luvun lopulta.
Radiotekniikka

Radiotekniikka (RF-tekniikka, RF-elektroniikka) on sähkötekniikan ala, joka käsittelee suurtaajuisia ilmiöitä ja viestintää radioaaltojen avulla.
Radiotekniikkaan liittyy lähetinlaitteet ja vastaanotinlaitteet, antennit ja radioaaltojen eteneminen. Radioaaltoja voidaan käyttää radiossa ja radiopuhelimissa puheen välitykseen sekä televisiossa kuvan välitykseen. On monia erityisiä piirirakenteita ja komponentteja, joilla radiotekniikassa käsitellään radiosignaaleja.
Sähkö- ja radiotekniikan peruslakeja

Ohmin laki
Maxwellin yhtälöt
Boltzmannin vakio
Gaussin laki
Ampèren laki
Faradayn induktiolaki
Planckin tiheys
sähköisten suureiden analogiat
Sähkötekniikan peruskäsitteitä

sähkömagneettinen induktio
reaktanssi
reluktanssi, permeanssi
magnetismi, magneettivuon tiheys, sähkömagnetismi, diamagnetismi, paramagnetismi
permittiivisyys, permeabiliteetti
prosessointivahvistus
pyörrevirta
vaihtovirta
Radiotekniikan käsitteitä

radioaallot, sähkömagneettinen spektri, taajuus
siirtolinja, sähköjohto, koaksiaalikaapeli
paluuhäviö ja kytkentähäviö
seisovan aallon suhde (SWR)
impedanssi ja impedanssisovitus
modulaatio
välitaajuus
desibeli (logaritmi)
kohinaluku, kohina, vaihekohina
S-parametri
heterodyyni
Radiotekniikan komponentteja

elektroniputki
magnetroni
klystroni
aaltoputki
Radiotekniikan komponentteja > RF-liittimiä

BNC-liitin
N-liitin
SMA-liitin
Radiotekniikan piirejä

oskillaattori
kideoskillaattori
VCO
värähtelypiiri
taajuussekoitin
modulaattori
ilmaisin
vahvistin
suodatin
viritin
isolaattori
vaihelukittu silmukka (PLL)
Radiotekniikan laitteita

antenni
isotrooppinen antenni
pitkälanka-antenni
dipoliantenni
maatasoantenni eli monopoliantenni
jagiantenni
rakoantenni
parabolinen peiliantenni
adaptiiviset älyantennit
radiovastaanotin ja radiolähetin
radio, TV ja matkapuhelin, tutka
Radiotekniikan laitteita > Radiotekniikan mittalaitteita

LCR-mittari
oskilloskooppi
radiometri
spektrianalysaattori
taajuuslaskin
vektoripiirianalysaattori
tehomittari
SWR-mittari
yleismittari