stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gammelbacka
Ympäristö ja ulkoilumahdollisuudet

Gammelbackan puro, jota kutsutaan myös nimellä Storängsbäcken, laskee Gammelbackan pienvenesataman kohdalle, Porvoonjoen suulle. Puro saa alkunsa Kuninkaanportin ja Ernestasin metsistä, josta se kiemurtelee Eestinmäen kautta Gammelbackan rakennetun taajaman ja puistoalueen läpi. Pituutta purolla on noin seitsemän kilometriä. Gammelbackan puroon on istutettu meritaimenia, ja se on kunnostettu vuonna 2014.
Osa Gammelbackan metsästä on historiallista kartanon puistometsää, jossa kasvaa erilaisia istutettuja puulajeja. Suuri osa puistometsästä on havupuuvaltaista, mutta siellä on myös muita metsätyyppejä, kuten mm. tammia, lehmuksia, lehtikuusia ja pähkinäpensaita. Gammelbackan kartanon puistometsä kuuluu Porvoon kansalliseen kaupunkipuistoon ja se on suosittu ulkoilu- ja virkistysalue. Puistometsä sijaitsee Gammelbackan ja Hamarin välisellä metsäalueella. Suurimmat puut puistossa on todennäköisesti istutettu 1800-luvun puolivälissä.
Puistometsässä on paljon polkuverkostoja ja siellä sijaitsee noin kilometrin pituinen luontopolku, joka rakennettiin vuosina 2006-2007 osana Porvoon seudun 4H-yhdistyksen Lumo –luontopolkuja ja metsäosaamista -hanketta. Luontopolun varrella sijaitsee vuonna 1854 rakennettu Gammelbackan metsälampi. Polun varrelle pystytetyt rastipisteet ovat tarkoitettu lähinnä koulujen opetuskäyttöön, joiden teemoina ovat vuodenajat sekä metsänhoito. Rastiteemoja on neljä. Jokaisessa teemassa on kymmenen rastia. Rastien aiheina ovat esimerkiksi kasvillisuus, sienet, eläimet ja metsän virkistyskäyttö. Luontopolun varrella on lyhyempi puulajipolku. Puulajipolun varrelle on merkitty 17 puulajia.
Gammelbackan pienvenesataman läheisyydessä on Bäckaksen luonnonhiekkaranta, mutta se ei ole virallinen uimaranta. Rannalla on jäljellä kartanon laiturin jäänteet.
Luontopolku yhdistyy kahden kilometrin pituiseen Hamarin kuntorataan, jonka varrella on Hamarin urheilukenttä sekä noin 40 metriä korkea hyvät merinäköalat tarjoava Gammelbackan tornivuori (ruots. tornberget), josta näkee Hamarin rannan, Sahasaaret, Sikosaaren sekä Kråkön. Tornivuoren etelärinteellä on kaksi pronssikautista kiviröykkiötä. Gammelbackan luontopolku yhdistyy Uddaksen harjoitusraviradan ja hevostallin  ohitse myös Kokonniemen kuntorataan, joka tarjoaa kolmen tai viiden kilometrin ulkoilureitit.     Gammelbakan hävinnyt kartano on yksi kahdeksasta Porvoon kansallisen kaupunkipuiston kävelyreiteistä. Reitin pituus on 4km ja siinä on 33 kohdetta, jotka kertovat kartanon alueen historiasta.
Gammelbackan kartano
François Adrien Boieldieu

François Adrien Boieldieu
François Adrien Boieldieu (16. joulukuuta 1775 – 8. lokakuuta 1834) oli ranskalainen säveltäjä.
Boieldieu syntyi Rouenissa. Hän aloitti musiikkiuransa kuoropoikana ja opiskeli myöhemmin Pariisin konservatoriossa. Saatuaan esitetyksi kaksi säveltämäänsä pientä koomista oopperaa hän sai paikan Pariisin konservatorion pianonsoiton opettajana. Hän työskenteli lyhyen aikaa Pietarissa, mutta palasi Ranskaan vuonna 1811. Vuonna 1817 hänet nimitettiin Etienne Mehulin seuraajaksi sävellyksen opettajan toimeen Pariisin konservatorioon, ja tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1829. Boieldieu tunnetaan lähinnä oopperasäveltäjänä, mutta hän sävelsi myös muun muassa harppukonserton.
Boieldieu on usein luettu ranskalaiseen säveltäjäkolmikkoon, jonka muut jäsenet olivat Adolphe Adam ja Daniel-François-Esprit Auber. Boieldieu ei pyrkinyt luomaan suurta tai omaperäistä taidetta; hänen ainoa päämääränsä oli yleisön miellyttäminen, missä hän onnistuikin. Tyylillisesti Boieldieu on lyyrinen säveltäjä ja kepeän ranskalaisen oopperan ruumiillistuma.
Oopperat

La fille coupable (1793)
Rosalie et Myrza (1795)
La famille suisse (1797)
L'heureuse nouvelle (1797)
Le pari, ou Mombreuil et Merville (1797)
Zoraïme et Zulnar (1798)
Le dot de Suzette (1798)
Les méprises espagnoles (1799)
Emma, ou La prisionière (1799)
Béniovski, ou Les exilés du Kamchattka (1800)
Le calife de Baghdad (1800)
Ma tante Aurore ou Le roman impromptu (1803)
Le baiser et la quittance, ou Une aventure de garnison (1803)
Aline, reine de Golconde (1804)
La jeune femme colère (1805)
Abderkan (1805)
Un tour de soubrette (1806)
Télémaque (1806)
Amour et mystère, ou Lequel est mon cousin? (1807)
Les voitures versées (Le séducteur en voyage) (1808)
La dame invisible (1808)
Rien de trop, ou Les deux paravents (1810)
Jean de Paris (1812)
Le nouveau Seigneur de village (1813)
Bayard à Mézières, ou Le siège de Mézières (1814)
Le Béarnais, ou Henri IV en voyage (1814)
Angéla, ou L'atelier de Jean Cousin (1814)
La fête du village voisin (1816)
Charles de France, ou Amour et gloire (1816)
Le petit chaperon rouge (1818)
Les arts rivaux (1821)
Blanche de Provence, ou La cour des fées (1821)
La France et l'Espagne (1823)
Les trois genres (1824)
Pharamond (1824)
La dame blanche (1825)
Les deux nuits (1829)
La marquise de Brinvilliers (1831)
Gratkorn

Gratkornin vaakuna
Gratkorn on kunta Steiermarkin osavaltiossa Itävallassa. Sen asukasluku vuonna 2005 oli 6 936.
Gratkorn sijaitsee 11 kilometriä Grazista pohjoiseen, Mur-joen itäpuolella. Se kuuluu Graz-Umgebungin piiriin. Kunnan pinta-ala on 34,6 neliökilometriä. Toisella puolella jokea sijaitsee naapurikeskus Gratwein.
Gratkornin asukastiheys oli vuonna 2001 191,7 asukasta/neliökilometri, ja ulkomaalaisten osuus väestöstä oli 3,8%
Mur-joen länsipuolella sijaitsee Gratkornin ja Gratweinin yhteinen rautatieasema. Grazin lentoasema sijaitsee noin 20 kilometriä etelään.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Marktgemeinde Gratkorn (viralliset kotisivut)
Grönlantilaiset

| Grönlantilaiset |
| --- | --- |
 Grönlannin lippu
Väkiluku:  yli 70 000
Asuinalueet:   Grönlanti — 51 349    Tanska — 20 000   Yhdysvallat — 352    Norja — 293    Färsaaret — 163    Islanti — 65    Kanada — 55    Alankomaat — 14  
Kielet:  grönlanti, tanska
Uskonnot:  pääasiallisesti luterilaisia
Grönlantilaiset ovat Grönlannin inuiitteja, jotka voidaan jakaa asuinalueen mukaan kolmeen ryhmään: kalaallit, tunumiitit ja inughuitit. Suurin osa Grönlannin inuiiteista on kalaallit-inuiitteja. Vuonna 2022 Grönlannin asukkaista oli grönlantilaisia 89 % eli 51 349 henkilöä. Vuonna 2013 noin 20 000 grönlantilaista asui Tanskassa.
Ensimmäiset inuiitit saapuivat Grönlantiin Kanadasta vuonna 3000–2000 eaa. Viimeisin inuiittien saapumisaalto tapahtui vielä ennen vuotta 1000.
Perinteisiin grönlantilaisten elinkeinoihin on kuulunut mursujen ja jääkarhujen metsästys merijäällä, mutta jää on vuosien kuluessa heikentynyt eikä meri jäädy yhtä helposti kuin aiemmin. Metsästyksen vaikeutuminen on omalta osaltaan aiheuttanut inuiittiyhteisöissä myös sosiaalisia ongelmia.
Monet grönlantilaiset työskentelevät kalastusalalla, mutta myös palvelualoilla, hotelli- ja ravintola-alalla, liikennöinnissä ja rakennusalalla. Noin kaksi kolmasosaa heistä on työllistynyt julkiselle sektorille. Ammattikoulutukseen hakeutuminen on kasvattanut suosiotaan grönlantilaisten keskuudessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grönlantilaiset Wikimedia Commonsissa
Geronimo (vuoden 1993 televisioelokuva)

| Geronimo |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Roger Young
Käsikirjoittaja:  J. T. Allen
Tuottaja:  Ira Marvin
Kuvaaja:  Donald M. Morgan
Pääosat:   John Runningfox  Nick Ramus  Michelle St. John  August Schellenberg 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Turner Entertainment Co.  Yorktown Production 
Levittäjä:  Turner Network Television
Ensi-ilta:  1993
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Geronimo on Yhdysvalloissa 5. joulukuuta 1993 julkaistu televisioelokuva, jonka kertoo intiaanipäällikko Geronimosta. Elokuvan on kirjoittanut J. T. Allen ja ohjannut Roger Young. Nimiosaa näyttelee Joseph Runningfox.
Aiheesta muualla

Geronimo Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Gainax

| Gainax |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Kabushiki-gaisha
Perustettu:  24. tammikuuta 1984
Perustaja:  Hideaki Anno Yoshiyuki Sadamoto Hiroyuki Yamaga Takami Akai Toshio Okada  Yasuhiro Takeda   Shinji Higuchi
Lakkautettu:  29. toukokuuta 2024
Kotipaikka:  Koganei, Tokio, Japani
Toimiala:  animaatioteollisuus
Tuotteet:  Gunbuster Diebuster Neon Genesis Evangelion Tengen Toppa Gurren Lagann This Ugly Yet Beautiful World FLCL Magical Shopping Arcade Abenobashi Petite Princess Yucie Panty & Stocking with Garterbelt
Kotisivu:  gainax.co.jp
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gainax (jap. 株式会社ガイナックス Kabushiki-gaisha Gainakkusu) oli vuonna 1984 perustettu japanilainen animaatiostudio, jonka tunnettua tuotantoa on muun muassa Gunbuster, Neon Genesis Evangelion, FLCL, Tengen Toppa Gurren Lagann ja Panty & Stocking with Garterbelt. Kyseiset teokset ovat palkittuja ja kaupallisia menestyksiä.
Historia

Yhtiön perustivat Hiroyuki Yamaga, Hideaki Anno, Toshio Okada, Yoshiyuki Sadamoto, Shinji Higuchi, Yasuhiro Takeda ja Takami Akai vuonna 1984. 1990-luvulla yhtiö oli sulkemisen partaalla ja se oli liian pieni televisiosarjan tuottamiseen. Gainaxilla vain kolme työntekijää työskenteli Neon Genesis Evangelionin parissa ja suurin osa tuotannosta tapahtui suuremmassa Tatsunoko Production -yhtiössä.
Yhtiön suurin menestys oli vuonna 1995 julkaistu Neon Genesis Evangelion, joka tuotti arviolta yli kaksi miljardia dollaria. Vuonna 1998 kaksi johtajaa pidätettiin liikevaihtoon ja veroihin liittyvistä ilmoituksista johtuen. Taloudellinen tilanne heikkeni vuodesta 2012 alkaen. Johdon epäonnistuneita hankkeita olivat muun muassa heikosti menestyvään ravintolatoimintaan hankkiutuminen, tietokonegrafiikkaan keskittyvän hankkeen huono johtaminen ja johdolle myönnettiin suuria lainoja ilman vakuuksia. Kasvava velka johti maksukyvyn heikkenemiseen ja tuotantojen tyrehtymiseen kun yhtiö ei voinut maksaa rojalteja. Vuodesta 2015 yhtiön johdossa ollut Tomohiro Maki pidätettiin joulukuussa 2019. Yhtiö jätti konkurssihakemuksen 29. toukokuuta 2024 selvittämättömien velkojen vuoksi.
Gainaxin tavaramerkki siirrettiin Khara-yhtiöön, jonka Hideaki Anno perusti vuonna 2006. Anno irtautui Gainaxista virallisesti vuonna 2007.
Studiolla oli myös videopelien kehitystä ja julkaisua.
Tuotanto > Sarjat

| Nimi | Vuosi | Ohjaaja(t) | Yhteistyöyhtiöt |
| --- | --- | --- | --- |
| Nadia: The Secret of Blue Water | 1990–1991 | Hideaki Anno | Group TAC |
| Neon Genesis Evangelion | 1995–1996 | Hideaki Anno | Tatsunoko |
| His and Her Circumstances | 1998–1999 | Hideaki Anno Kazuya Tsurumaki | J.C.Staff |
| Modern Love's Silliness | 1999 | Issei Kume | Animaatiotuotanto Group TAC |
| Oruchuban Ebichu | 1999 | Makoto Moriwaki | Animaatiotuotanto Group TAC |
| Mahoromatic | 2001–2003, 2009 | Hiroyuki Yamaga | Shaft |
| Magical Shopping Arcade Abenobashi | 2002 | Hiroyuki Yamaga | Madhouse |
| Petite Princess Yucie | 2002–2003 | Masahiko Otsuka | AIC |
| Melody of Oblivion | 2004 | Hiroshi Nishikiori | Animation production by J.C.Staff |
| This Ugly Yet Beautiful World | 2004 | Shouji Saeki | Shaft |
| He Is My Master | 2005 | Shouji Saeki | Shaft |
| Tengen Toppa Gurren Lagann | 2007 | Hiroyuki Imaishi |  |
| Corpse Princess | 2008 | Masahiko Murata | Feel |
| Hanamaru Kindergarten | 2010 | Seiji Mizushima |  |
| Panty & Stocking with Garterbelt | 2010 | Hiroyuki Imaishi |  |
| The Mystic Archives of Dantalian | 2011 | Yutaka Uemura |  |
| Medaka Box | 2012 | Shouji Saeki |  |
| Medaka Box Abnormal | 2012 | Shouji Saeki |  |
| Tokurei Sochi Dantai Stella Jo-Gakuin Kōtō-ka C3-Bu | 2013 | Masayoshi Kawajiri |  |
Tuotanto > Elokuvat

| Nimi | Vuosi | Ohjaaja | Yhteistyökumppanit | Tietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Royal Space Force: The Wings of Honnêamise | 1987 | Hiroyuki Yamaga |  |  |
| Evangelion: Death and Rebirth | 1997 | Hideaki Anno Masayuki Kazuya Tsurumaki | Production I.G |  |
| The End of Evangelion | 1997 | Hideaki Anno Kazuya Tsurumaki | Production I.G |  |
| Revival of Evangelion | 1999 | Hideaki Anno | Production I.G |  |
| Cowboy Bebop: Knockin' on Heaven's Door | 2001 | Shinichirō Watanabe |  | Gainax mainitaan ulkopuoliseksi animaatiotiimiksi. |
| Cutie Honey | 2004 | Hideaki Anno |  | Avausanimaatio (OP) |
| Gunbuster vs. Diebuster | 2006 | Hideaki Anno Kazuya Tsurumaki |  |  |
| Rebuild of Evangelion (Four-part movie series) | 2007–present | Hideaki Anno Kazuya Tsurumaki |  | Yhteistyössä Annon Studio Kharan kanssa. |
| Gekijōban Tengen Toppa Gurren Lagann (Two-part movie series) | 2008–2009 | Hiroyuki Imaishi |  |  |
Tuotanto > OVAt ja ONAt

| Nimi | Vuosi | Ohjaaja | Yhteistyökumppanit | Lisätietoa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Appleseed  | 1988 | Kazuyoshi Katayama | Bandai Visual |  |
| Top o Nerae! Gunbuster ("Aim for the Top! Gunbuster") | 1988 | Hideaki Anno |  |  |
| Beat Shot | 1989 | Takashi Akimoto |  |  |
| Circuit no Ohkami 2 Modena no Tsurugi | 1990 | Yoshihide Kuriyama |  |  |
| Blazing Transfer Student | 1991 | Katsuhiko Nishijima |  |  |
| Money Wars | 1991 | Yusaku Saotome |  |  |
| Otaku no Video | 1991 | Takeshi Mori |  |  |
| Casshan: Robot Hunter | 1993 | Hiroyuki Fukushima |  | Viimeinen taistelukohtaus |
| FLCL | 2000 | Kazuya Tsurumaki | Production I.G |  |
| Anime Tenchou | 2002 | Hiroyuki Imaishi |  |  |
| Re: Cutie Honey | 2004 | Hideaki Anno | Toei Animation |  |
| Diebuster (Top o Nerae 2! or "Aim for the Top 2!") | 2004 | Kazuya Tsurumaki |  |  |
| Wish Upon the Pleiades | 2011 | Shouji Saeki |  |  |
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
François Achille Bazaine

Kenraali François Achille Bazaine Meksikon sotaretken aikana, Jean-Adolphe Beaucén maalaama muotokuva.
François Achille Bazaine (13. helmikuuta 1811 Versailles, Ranska – 28. syyskuuta 1888 Madrid, Espanja) oli Ranskan marsalkka, joka toimi komentajana useissa toisen keisarikunnan aikaisissa sodissa. Hän joutui lopuksi antautumaan saksalaisille Metzissä Ranskan–Saksan sodan aikana lokakuussa 1870.
Ura

Bazaine liittyi vapaaehtoisena Ranskan armeijaan vuonna 1831 ja valmistui kahden vuoden kuluttua vänrikiksi. Hän palveli Algeriassa ja Espanjassa ja yleni vuoteen 1854 mennessä everstiksi. Krimin sodassa hän toimi aluksi prikaatinkomentajana, kunnes hänet vuonna 1855 ylennettiin kenraalimajuriksi ja nimitettiin Sevastopolin kuvernööriksi. Vuonna 1859 Italiassa käydyssä sodassa Bazaine johti Solferinon valtausta 24. kesäkuuta. Vuonna 1863 hän osallistui Ranskan sotaretkeen Meksikossa. Vallattuaan Pueblan hän sai nimityksen Meksikossa olleiden ranskalaisjoukkojen komentajaksi. Seuraavan vuoden syyskuussa hänet ylennettiin marsalkaksi. Meksikossa Bazaine kohteli ankarasti ranskalaisia vastaan sotineita tasavaltalaisia ja päätyi kilpailemaan vallasta keisari Maksimilianin kanssa. Bazaine toi lopulta Ranskan joukot Meksikosta takaisin kotimaahan vuonna 1867.
Ranskan–Saksan sodassa Bazaine toimi alkuun kolmannen armeijakunnan komentajana, mutta pian ensimmäisten taisteluiden jälkeen hänet nimitettiin ylipäälliköksi 13. elokuuta 1870. Hän otti henkilökohtaiseen komentoonsa Reinin-armeijan eli Ranskan armeijan vasemman siiven. Ollessaan matkalla kohti Verdunia Bazainen joukot joutuivat pian ankariin taisteluihin Metzin ympäristössä. Bazaine itse haavoittui ensin 14. elokuuta Bornyn taistelussa, mitä seurasivat ratkaisemattomat taistelut Mars-la-Tourissa ja Gravelottessa 16.–18. elokuuta. Viimeksi mainitun taistelun jälkeen hän luopui yrityksestään murtautua länteen ja perääntyi sen sijaan armeijoineen Metzin linnoitukseen, jossa jäi pian saksalaisten saartamaksi. Ranskan armeijan kärsittyä katastrofaalisen tappion Sedanin taistelussa 1. syyskuuta Bazaine aloitti neuvottelut Preussin pääministerin Otto von Bismarckin kanssa piiritettyjen joukkojensa antautumisesta. Bazaine antautui lopulta saksalaisille 27. lokakuuta 140 000:n miehen armeijoineen ilman taistelua.
Sodan jälkeen Bazaine joutui antautumisensa vuoksi sotaoikeuteen maanpetoksesta syytettynä, ja hänet tuomittiin 10. joulukuuta 1873 kuolemaan sekä menettämään sotilasarvonsa. Presidentti Patrice de Mac-Mahon kuitenkin lievensi armahduksella rangaistuksen 20 vuoden vankeudeksi. Bazaine suoritti vankeusrangaistustaan Sainte-Margueriten saarella Välimerellä, kunnes onnistui pakenemaan 9.–10. elokuuta välisenä yönä 1874. Hän eli loppuikänsä maanpaossa Madridissa köyhyydessä. Puolustuksekseen hän julkaisi vuonna 1883 muistelmakirjan Épisodes de la guerre de 1870 et de blocus de Metz.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta François Achille Bazaine Wikimedia Commonsissa
Gordion

Gordionin raunioita
Gordion oli muinaisen Fryygian pääkaupunki. Se sijaitsi nykyisessä Ankaran maakunnassa noin 70 km Ankarasta lounaaseen. 
Kaupunki on nimetty myöhemmin Fryygian ensimmäisen kuninkaan Gordioksen mukaan ja siitä tuli fryygialaisten pääkaupunki noin 1100-luvulla eaa. Gordioksen kuoleman jälkeen koko valtakunta jäi hänen pojalleen, nimestään kuuluisalle Midakselle.
Kaupunki

Kaupunki oli rakennettu tasangon keskelle laakealle Yassi Hoyuk -nimiselle vuorelle. Se oli vahvasti linnoitettu ja sitä ympäröi koko matkalta korkea muuri. Kaupungin keskellä kohosi kuninkaallinen palatsi, jolla oli omat muurinsa. Mahdollisten hyökkääjien oli yritettävä päästä kaupunkiin jykevän 9 metriä korkean ja 23 metriä pitkän porttimonumentin läpi, jota edelsi jyrkkää ja pitkä luiska. Rakennelman tarkoitus oli saada vastustaja unohtamaan hyökkäysaikeensa ja menettämään rohkeutensa. Muureilta puolustajat saattoivat valita maalinsa rauhassa.
Historiaa

Fryygian valtakunta kukoisti 700-luvulla eaa. Midaksen ollessa hallitsijana, noin 700 eaa., pääkaupunki tuhoutui valtakuntaan tapahtuneen hyökkäyksen yhteydessä suuressa tulipalossa. Hyökkääjinä on useimmiten pidetty Kaukasus-vuorilta peräisin olevaa kimmerialaisten paimentolaisheimoa.
Tämän jälkeen Gordion ja koko valtakunta joutui Lyydian vallan alle. Kun persialaiset kukistivat Lyydian 547 eaa., tuli Gordionista osa heidän hallitsemaansa Fryygian maakuntaa.
Vuonna 334 eaa. makedonialaiset kuitenkin valloittivat Gordionin. Ollessaan Gordionissa Aleksanteri Suuren sanotaan ratkaisseen niin sanotun "Gordionin solmun". Aleksanterin kuoleman jälkeen Gordionia hallitsivat aluksi seleukidit, mutta galatialaiset valtasivat sen heiltä. Myöhemmin se joutui Pergamonin Attalidien valtaan ennen kuin roomalaiset valtasivat sen.
Gordionin kaupunki löydettiin kaivauksissa vuonna 1900 Gustav ja Alfred Körten tekemissä kaivauksissa. Kaivauksissa ei saavutettu varhaisimpia, noin vuoden 800 eaa. aikaisia kerroksia, mutta he löysivät hautoja, joiden esineistö ajoitettiin 700-luvulle eaa. Löydösten joukossa oli esimerkiksi keramiikkaa sekä puu- ja metalliesineitä. Vuosina 1950-1973 Rodney S. Young Pennsylvanian yliopistosta johti Gordionin kaivauksia ja vuonna 1988 kaivaukset kaupungin alueella käynnistettiin uudelleen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gordion Wikimedia Commonsissa
GP3 Belgian Grand Prix 2018

|  GP3 Belgian Grand Prix 2018 |
| --- | --- |
 6. osakilpailu 9 osakilpailusta kaudella 2018. 

Päivämäärä:  25. elokuuta 2018
Sijainti:  Stavelot ja Malmedy, Belgia
Rata:  Moottorirata   7,004 km
Lauantain kilpailu
Pituus:  17 kierrosta, 119,068 km
Sää:   Pilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   David Beckmann  (Trident)
Aika:  2.04,335
Nopein kierros
Kuljettaja:   Anthoine Hubert  (ART Grand Prix)
Aika:  2.07,684 (kierroksella 15)
Palkintokoroke
Ensimmäinen:   David Beckmann  (Trident)
Toinen:   Ryan Tveter  (Trident)
Kolmas:   Anthoine Hubert  (ART Grand Prix)
Sunnuntain kilpailu
Pituus:  13 kierrosta, 91,052 km
Sää:   Puolipilvinen
Nopein kierros
Kuljettaja:   Nikita Mazepin  (ART Grand Prix)
Aika:  2.06,738 (kierroksella 4)
Palkintokoroke
Ensimmäinen:   Nikita Mazepin  (ART Grand Prix)
Toinen:   Anthoine Hubert  (ART Grand Prix)
Kolmas:   Callum Ilott  (ART Grand Prix)
GP3 Belgian Grand Prix 2018 oli GP3-kauden 2018 kuudes osakilpailu, joka ajettiin 25.–26. elokuuta Circuit de Spa-Francorchamps’n moottoriradalla Belgiassa.
Muuta

David Beckmannin ensimmäinen voitto ja paalupaikka.
Richard Verschoorin ensimmäinen kilpailu ja pisteet.
Guinean presidentti

| Guinean tasavallan presidentti |
| --- | --- |
 Président de la République de Guinée
 
 
 Nykyinen Mamady Doumbouya 5. syyskuuta 2021 lähtien
Kauden pituus:  5 vuotta, 1 uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  2. lokakuuta 1958
Ensimmäinen:  Ahmed Sékou Touré
Guinean tasavallan presidentti on Guinean valtionpäämies sekä maan asevoimien ylipäällikkö. Guinean nykyinen presidentti on Mamady Doumbouya.
Presidentit

| Guinean presidentti> Järjestys | Guinean presidentti> Kuva | Guinean presidentti> Nimi | Guinean presidentti> Virkakausi | Guinean presidentti> Puolue |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  | Ahmed Sékou Touré | 2. lokakuuta 1958 – 26. maaliskuuta 1984 | Demokraattinen puolue |
| – |  | Louis Lansana Beavogui | 26. maaliskuuta 1984 – 3. huhtikuuta 1984 | Demokraattinen puolue |
| 2. |  | Lansana Conté | 3. huhtikuuta 1984 – 22. joulukuuta 2008 | PUP |
| 3. |  | Moussa Dadis Camara | 24. joulukuuta 2008 – 3. joulukuuta 2009 | sotilasjuntta |
| – |  | Sékouba Konaté | 3. joulukuuta 2009 – 21. joulukuuta 2010 | sotilasjuntta |
| 4. |  | Alpha Condé | 21. joulukuuta 2010 – 5. syyskuuta 2021 | RPG |
| 5. |  | Mamady Doumbouya | 5. syyskuuta 2021 – | sotilasjuntta |
Guineankuhankeittäjä

| Guineankuhankeittäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kuhankeittäjät Oriolidae
Suku::  Kuhankeittäjät Oriolus
Laji::  nigripennis
Kaksiosainen nimi
 Oriolus nigripennis  Verreaux & Verreaux, 185 
Katso myös
   Guineankuhankeittäjä Wikispeciesissä   Guineankuhankeittäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Guineankuhankeittäjä (Oriolus nigripennis) on kuhankeittäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Guineankuhankeittäjää tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Guineanhuiskulepinkäinen

| Guineanhuiskulepinkäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Afrikanlepinkäiset Malaconotidae
Suku::  Huiskulepinkäiset Dryoscopus
Laji::  sabini
Kaksiosainen nimi
 Dryoscopus sabini  (Gray, 1831) 
Katso myös
   Guineanhuiskulepinkäinen Wikispeciesissä   Guineanhuiskulepinkäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Guineanhuiskulepinkäinen (Dryoscopus sabini) on afrikanlepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Guineanhuiskulepinkäistä tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Sen on kuvattu olevan harvinainen tai paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.