stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kitee
Kulttuuri

Kitee on kuuluisa pontikkaperinteestään (mm. Kiteen kirkas ja Juurikan tähkä). Kiteen pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla lihakukko, lanttusupikkaat eli syrjäkkäät sekä marjatalkkuna.
Kulttuuri > Musiikki

Kiteellä on syntynyt monia suomalaisia metalliyhtyeitä, kuten Nightwish, Darkwoods My Betrothed ja Nattvindens Gråt.
Kulttuuri > Urheilu

Kitee on tunnettu pesäpallokaupunkina. Sen joukkue Kiteen Pallo -90 (KiPa-90) on voittanut kolme suomenmestaruutta, viimeksi 2005. Kiteellä on karting-rata, joka sijaitsee Tolosenmäessä.
Kulttuuri > Muuta

Huolimatta voimakkaasta teollistumisestaan 1970-luvulla Kitee on muuttotappiokunta, jonka väkiluku on laskenut melko tasaisesti huippuvuodesta 1953 (12 981 as.). Vuonna 2005 väkiluku alitti 10 000 asukkaan rajan ensimmäisen kerran 150 vuoteen.
Kiteellä ilmestyy kaksi kertaa viikossa paikallislehti Koti-Karjala, jonka omistaa Kitee-Seura.
Tunnettuja kiteeläisiä

Nils Ludvig Arppe, teollisuusmies
Aksel Emil Brander, valtiopäivämies
Akseli Brander, kansanedustaja
Helena Brander, kansanedustaja
Uuno Brander, kansanedustaja
Tuomas Holopainen, muusikko
Juho Kankkunen, kansanedustaja (Maalaisliitto)
Pekka Kankkunen, kansanedustaja (Maalaisliitto)
Heikki Karppanen, professori
Iina Karttunen, säveltäjä, vapaakirkkoaktiivi
K. I. Karttunen, historiantutkija
Liisi Karttunen,  diplomaatti
Uuno Karttunen, historiantutkija
Mika Keränen, kirjailija
Toni Kohonen, pesäpalloilija
Johanna Kurkela, laulaja
Pentti Laasonen, kirkkohistorian tutkija
Augusta Laine, kansanedustaja
Jukka Nevalainen, muusikko
Erkki Palosuo, professori
Sami Partanen pesäpalloilija
Heli Pirhonen, Miss Suomi 1995
Pasi Pirinen, pesäpalloilija
Ville Pirinen, sarjakuvataiteilija, muusikko
Miitta Sorvali, näyttelijä
Unto Tarkkonen, kirjailija
Eeva Tenhunen, kirjailija
Tarja Turunen, muusikko
Tomek Valtonen, jääkiekkoilija, valmentaja
Emppu Vuorinen, muusikko
Tunnettuja kiteeläisiä > Kesäasukkaita

Aulis Gerlander, hallitusneuvos, Loton virallinen valvoja.
Harri Huhtamäki, radiotuottaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kitee Wikimedia Commonsissa
Kiteen kotisivut
Vanha Puhos (historian akateemista tarkastelua) (Arkistoitu – Internet Archive)
Tilastokeskus – Kiteen avainluvut
| n k Pohjois-Karjalan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Heinävesi  Ilomantsi  Joensuu  Juuka  Kitee  Kontiolahti  Lieksa  Liperi  Nurmes  Outokumpu  Polvijärvi  Rääkkylä  Tohmajärvi 
Entiset kunnat:  Eno  Kesälahti  Kiihtelysvaara  Nurmeksen maalaiskunta  Pielisensuu  Pielisjärvi  Pyhäselkä  Tuupovaara  Valtimo  Värtsilä 
Suomen Neuvostoliitolle 1940-luvulla luovuttamat alueet
| Kokonaan luovutetut kunnat |
| --- | --- |
kaupungit: Käkisalmi | Sortavala | Viipuri
kauppalat: Koivisto | Lahdenpohja
maalaiskunnat: Antrea | Harlu | Heinjoki | Hiitola | Impilahti | Jaakkima | Johannes | Kanneljärvi | Kaukola | Kirvu | Kivennapa | Koiviston maalaiskunta | Kuolemajärvi | Kurkijoki | Käkisalmen maalaiskunta | Lavansaari | Lumivaara | Metsäpirtti | Muolaa | Petsamo | Pyhäjärvi Vpl | Rautu | Ruskeala | Räisälä | Sakkola | Salmi | Seiskari | Soanlahti | Sortavalan maalaiskunta | Suistamo | Suojärvi | Suursaari | Terijoki | Tytärsaari | Uusikirkko | Valkjärvi | Viipurin maalaiskunta | Vuoksela | Vuoksenranta | Äyräpää
Osin luovutetut kunnat
sodan jälkeen muihin kuntiin yhdistetyt: Jääski | Korpiselkä | Pälkjärvi | Säkkijärvi | Vahviala
toimintaansa vuoden 1948 jälkeen jatkaneet: Ilomantsi | Inari | Kitee | Kuusamo | Lappee | Nuijamaa | Parikkala | Rautjärvi | Ruokolahti | Saari | Salla | Simpele | Tohmajärvi | Vehkalahti | Virolahti | Uukuniemi | Värtsilä | Ylämaa
Vuokra-alueeseen sisältyneet kunnat
kokonaan: Hanko
osin: Bromarv | Degerby | Espoo | Inkoo | Kirkkonummi | Siuntio
Yksittäisiä mainittavia paikkoja luovutetuilla alueilla
 : Elisenvaara | Enso | Ihantala | Ilmee | Kolosjoki | Konevitsa | Kyyrölä | Liinahamari | Pitkäranta | Pölläkkälä | Uuras | Valamo
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Suomi (KANTO) 2  Yhdysvallat 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Rantakentän katsomoa
Kiteen kivikirkko
Kiteen rautatieasema Tolosenmäessä
Pullo Kiteen kirkas -pontikkaa
Jyrki Lentonen

Jyrki Lentonen on suomalainen basisti. Hän on soittanut Stratovarius-yhtyeessä vuosina 1986–1990 ja myöhemmin Tommi Läntisen yhtyeessä.
Tore O. Sandvik

| Tore O>  Sandvik |
| --- | --- |
 Sandvik Bakun ilmastokokouksessa 2024.
Norjan puolustusministeri
 Støren hallitus 4. helmikuuta 2025–  
Edeltäjä:  Bjørn Arild Gram
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. elokuuta 1969 (ikä 55) Trondheim, Norja
Ammatti:  poliitikko
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Tore Onshuus Sandvik (s. 31. elokuuta 1969 Trondheim) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko, joka on toiminut Norjan puolustusministerinä helmikuusta 2025 lähtien. Syksyllä 2024 hän sijaisti ilmasto- ja ympäristöministeri Andreas Bjelland Erikseniä tämän vanhempainvapaan ajan. Sandvik on myös toiminut elinkeinoministeriön valtioshteerinä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tore O. Sandvik Wikimedia Commonsissa
Tore O. Sandvik Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
| n k Støren hallitus |
| --- | --- |
Støre
Nykyiset: Aas-Hansen Sigrun Gjerløw Aasland Terje Aasland Aukrust Borch Brenna Eide Eriksen Jaffery Myrseth Nordtun Nygård Næss Sandstrøen Sandvik Skjæran Stensend Stoltenberg Tung Vestre Vågslid
Entiset: Enoksen (2021–2022) Gjelsvik (2022–2023) Gram (2022–2025) Hoel (2024–2025) Huitfeldt (2021–2023) Kjerkol (2021–2024) Mehl (2021–2025) Moe (2021–2023) Persen (2021–2023) Pollestad (2023–2025) Sande (2023–2025) Tajik (2021–2022) Toppe (2021–2025) Trettebergstuen (2021–2023) Tvinnereim (2021–2025) Vedum (2021–2025)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  VIAF
Arion (runoilija)

| Arion> Ἀρίων |
| --- | --- |
 Arion ja hänen lyyransa. Jean Raonin veistos Versailles’n palatsin puutarhassa, 1690-luku.
Henkilötiedot
Syntynyt: 600-luku eaa. Methymna, Lesbos
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka
Aikakausi:  arkaainen kausi
Kirjallinen suuntaus: dithyrambirunous
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Arion (m.kreik. Ἀρίων, Ariōn; 600-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen runonlaulaja ja kitharisti, joka oli kotoisin Methymnasta Lesbokselta. Häntä pidettiin dithyrambirunouden kehittäjänä.
Elämä

Arion oli kotoisin Lesboksen saarelta. Jotkut antiikin lähteet mainitsevat hänet Kyklonin tai Poseidonin pojaksi nymfi Onkaian kanssa. Kaikki antiikin lähteet ovat yhtä mieltä siitä, että Arion oli Korintin tyranni Periandroksen aikalainen ja ystävä, mikä ajoittaa hänet 600-luvun eaa. lopulle. Hän vaikuttaa viettäneen suuren osan elämästään Periandroksen hovissa.
Muutoin Arionin elämästä ei tiedetä muuta kuin Herodotoksen ja eräiden muiden kertoma tarina siitä, kuinka Arion pääsi pakenemaan niiden merimiesten käsistä, joiden mukana hän purjehti Taraksesta Korinttiin. Arion oli käynyt Sisiliassa ja Etelä-Italian Suur-Kreikassa ja ansainnut siellä suuria summia rahaa. Taraksessa hän astui korinttilaiseen laivaan purjehtiakseen sillä takaisin Periandroksen luokse. Merimiehet alkoivat himoita hänen rahojaan ja suunnittelivat hänen surmaamistaan. Arion sai juonen selville, ja oli valmis luopumaan rahoistaan kunhan vain saisi pitää henkensä. Merimiehet kuitenkin vaativat häntä joko surmaamaan itsensä tai hyppäämään mereen. Lopulta Arion sai luvan pukeutua juhlapukuunsa ja esittää vielä ennen itsensä surmaamista yhden laulun kitharansa säestyksellä. Sen jälkeen hän hyppäsi mereen.
Arionin laulu oli kuitenkin houkutellut paikalle joukon delfiineitä, ja yksi niistä otti Arionin selkäänsä ja vei hänet Tainaronin niemelle. Tainaronista Arion palasi turvallisesti Korinttiin ja kertoi seikkailustaan Periandrokselle. Kun korinttilainen laiva saapui, Periandros kysyi merimiehiltä Arionista, ja nämä väittivät jättäneensä hänet Tarakseen. Kun Arion sitten astui esiin, nämä joutuivat tunnustamaan rikoksensa, ja saivat siitä rangaistuksen.
Herodotoksen ja vielä Pausaniaan aikaan Tainaronissa oli pronssinen muistomerkki, jonka oli omistanut sinne joko Periandros tai Arion itse, ja joka esitti häntä ratsastamassa delfiinillä. Arion ja hänen kitharansa (lyyra) asetettiin tähtikuvioiden joukkoon.
Runous

Arionia pidettiin dithyrambirunouden kehittäjänä ja sanan dithyrambos keksijänä. Hänen runollisesta ja musiikillisesta tuotannostaan ei kuitenkaan tiedetä muutoin juuri mitään. Eräs Arionin nimiin laitettu katkelma, joka on hymnistä Poseidonille, on säilynyt Aelianuksen teoksessa De natura animalium. Se kertoo Arionin seikkailusta ja alkaa:
»ὕψιστε θεῶν,
πόντιε, χρυσοτρίαινε Πόσειδον...»
»hypsiste theon,
pontie, khrysotriaine Poseidon...»
»korkein jumalista,
merellinen, kultakolmikärkinen Poseidon...»
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arion Wikimedia Commonsissa
Arion ja delfiini. Ernest-Eugène Hiollen veistos, 1868. Musée d'Orsay.
Kaupunginteatteri

Kaupunginteatteri on yleensä kaupungin ylläpitämä ammattiteatteri, jonka henkilökunnasta ainakin osa on kaupungin palkkalistoilla. Suomen vanhin täysin kunnallinen teatteri on Turussa, ja se on perustettu 1946. Toiseksi vanhin on Kemin teatteri vuodelta 1947.
Ennen kaupunginteatterien perustamista Suomessa monissa kaupungeissa oli toiminut kaksi teatteria: porvarillinen ja työväen ammattiteatteri. Niille ei tuntunut löytyvän taloudellisia resursseja, ja monessa kaupungissa alettiin keskustella sodan jälkeen näiden yhdistämisestä. Turussa yhdistymistä vauhditti Työväenteatterin rakennuksen tulipalo.
Helsingissä perustettiin kaupungin hallinnoima teatterisäätiö vuonna 1965, ja sen rakennuttama talo valmistui 1967. Siihen muutti entinen Kansanteatteri-Työväenteatteri, josta tuli samalla Helsingin Kaupunginteatteri. Tampereella toimii edelleen kaksi suurta laitosteatteria, Tampereen Työväen Teatteri ja Tampereen Teatteri.
Suomalaisia kaupunginteattereita

| kaupunki | teatteri |
| --- | --- |
Helsinki: Helsingin kaupunginteatteri
Espoo: Espoon kaupunginteatteri
Tampere: Tampereen Työväen Teatteri ja Tampereen Teatteri
Vantaa: 
Oulu: Oulun kaupunginteatteri
Turku: Turun kaupunginteatteri
Jyväskylä: Jyväskylän kaupunginteatteri
Kuopio: Kuopion kaupunginteatteri
Lahti: Lahden kaupunginteatteri
Pori: 
Kouvola: 
Joensuu: Joensuun kaupunginteatteri
Lappeenranta: Lappeenrannan kaupunginteatteri
Hämeenlinna: Hämeenlinnan kaupunginteatteri
Vaasa: Vaasan kaupunginteatteri
Seinäjoki: Seinäjoen kaupunginteatteri
Rovaniemi: 
Mikkeli: 
Porvoo: 
Salo: 
Kotka: Kotkan kaupunginteatteri
Kokkola: Kokkolan kaupunginteatteri
Hyvinkää: 
Lohja: 
Järvenpää: 
Rauma: Rauman kaupunginteatteri
Kerava: 
Kajaani: Kajaanin kaupunginteatteri
Kaarina: 
Nokia: 
Ylöjärvi: 
Kangasala: 
Savonlinna: 
Riihimäki: 
Raasepori: 
Imatra: Imatran kaupunginteatteri
Raisio: 
Raahe: 
Sastamala: 
Tornio: 
Iisalmi: 
Valkeakoski: Valkeakosken kaupunginteatteri
Lieto: 
Kurikka: 
Naantali: 
Varkaus: 
Hamina: 
Kemi: Kemin kaupunginteatteri
Jämsä: 
Pietarsaari:
Muita huomattavia kaupunginteattereita > Ruotsi

Göteborgin kaupunginteatteri - Ruotsin vanhin kaupunginteatteri
Helsingborgin kaupunginteatteri
Tukholman kaupunginteatteri
Muita huomattavia kaupunginteattereita > Sveitsi

Baselin kaupunginteatteri
Bernin kaupunginteatteri
Zürichin kaupunginteatteri (nyk. ooppera)
Tilinteko

| Tilinteko |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Marja-Leena Helin, 1987.
Ohjaaja:  Veikko Aaltonen
Käsikirjoittaja:  Veikko Aaltonen Aki Kaurismäki
Tuottaja:  Aki Kaurismäki
Säveltäjä:  Leo Friman
Kuvaaja:  Timo Salminen
Leikkaaja:  Juha Jeromaa
Pääosat:  Juhani Niemelä 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Villealfa Filmproductions Oy
Ensi-ilta:  13. helmikuuta 1987
Kesto:  72 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tilinteko on Veikko Aaltosen ohjaama suomalainen rikoselokuva vuodelta 1987.
Aaltonen oli tuotantoyhtiö Villealfan perustajajäseniä ja tehnyt sen elokuvissa töitä. Hänen ensimmäinen pitkä ohjauksena perustuu tositapahtumiin, kahteen samantyyppiseen postiryöstöön. Elokuvan esikuvina ovat olleet John Sturgesin elokuva Mies astui junasta ja amerikkalaisen westernin ja film noirin asetelmat sekä myös Jean-Pierre Melvillen ranskalaiset rikoselokuvat. Käsikirjoitus jäi Aaltosen mukaan melkein vain ideointiasteelle. Aaltosen seuraava ohjaustyö valmistui 1992, ja välillä hän teki äänittäjän, leikkaajan, apulaisohjaajan ja myös tuotantopäällikön tehtäviä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Juhani Niemelä  | … |  Kalervo Mäkinen, ”Nieminen”   |
|  Esko Nikkari  | … |  Timo Varjola, kaupunginjohtaja   |
|  Kaija Pakarinen  | … |  Leena Palo   |
|  Seppo Mäki  | … |  Reidar   |
|  Leo Friman  | … |  kaupunginsihteeri Taavitsa   |
|  Riitta Huhtasalo  | … |  rouva Varjola   |
|  Jouko Jokinen  | … |  postiauton kuljettaja   |
|  Pekka Holma  | … |  toinen postimies   |
|  Jouni Penttilä  | … |  huoltoaseman työntekijä   |
|  Pentti Vaahtera  | … |  vaalivirkailija   |
|  Veera Aaltonen  | … |  Varjolan tytär   |
|  Markus Allan  | … |  laulusolisti   |
|  Jaakko Talaskivi  | … |  vanki vankilan pihalla   |
|  Timo Markko  | … |  vanki vankilan pihalla   |
|  Harri Laakso  | … |  vanki vankilan pihalla   |
|  Mikko Mattila  | … |  vanki vankilan pihalla   |
|  Pauli Pentti  | … |  vanki vankilan pihalla   |
|  Jouko Lumme  | … |  vankilanjohtajan ääni   |
|  Tauno Halmela  | … |  mies baarissa   |
|  Eino Malmila  | … |  mies baarissa   |
|  Rauno Lehtola  | … |  huoltoaseman työntekijä   |
|  Marja-Leena Helin  | … |  valokuvaaja vaalitilaisuudessa   |
|  Raimo Salminiemi  | … |  hanuristi   |
|  Mika Väkeväinen  | … |  valokuvaaja vaalitilaisuudessa / vaalijulisteiden kiinnittäjä   |
Lisäksi elokuvassa on ollut avustajina Lavian nuorisoseuran näytelmäkerho (vaalitilaisuuden yleisöä), Eläkeliiton Kankaanpään yhdistyksen jäseniä (kirkkokansaa / ihmisiä vaalivalvojaisissa)
Vastaanotto

Iltalehden arviossaan Olli Manninen kirjoitti: ”Tilinteko ei ole varsinaisesti toimintaelokuva -- [vaan] se pohtii ihmisessä elävää pahuutta.” Hän luonnehti elokuvaa western-henkiseksi välienselvittelyksi. Uuden Suomen kriitikko Heikki Eteläpää olisi kaivannut henkilöiden taustoitusta: ”katsoja ei kahdesta päähenkilöstä tule tietämään todellakaan muuta kuin sen, että [he] ovat tehneet yhteisen ryöstömurhan”. Kaija Pakarista hän kuitenkin kehui. Sen sijaan monet muut kriitikot antavat kehuja myös miespääosienkin esittäjille. La Stradan Minna Tawast kiinnitti huomiota Nikkarin roolityöhön: ”Vaalivoittoaan juhlivan Varjolan hysteerinen naurukohtaus ravintolan vessassa on huikea näyte Nikkarin ammattitaidosta.”.
Kirjallisuutta

Veikko Aaltosen haastattelu Filmihullu 5/1993.
| n k Linkitetty data: Tilinteko (Q17384367) |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: elokuva
lajityyppi: rikoselokuva
ohjaaja: Veikko Aaltonen
alkuperämaa: Suomi
 : SPARQLHaku löytää elokuvat, jotka täyttävät kaikki valitsemasi ehdot.  (hakuohje)Mallineen hakukäyttöliittymä vaatii toimiakseen asetuksista linkitetty data -pienoisohjelman.
Tutkimusote

Tutkimusotteella tarkoitetaan erilaisia lähestymistapoja tutkimuksen suorittamiseen. Esimerkiksi psykologiassa erilaisia tutkimusotteita ovat mm. kokeellinen tutkimus, korrelatiivinen tutkimus, kuvaileva tutkimus, tapaustutkimus ja kenttätutkimus. Tutkimusote on laajempi käsite kuin tutkimusmenetelmä.
Esimerkiksi narratiivista (kerronnallista) tutkimusotetta voi luonnehtia kehikoksi, jonka sisällä käytetään erilaisia tutkimusmenetelmiä sekä eri tapoja hankkia ja lukea aineistoja.
Kirjallisuutta

Paavilainen, Petri: Psykologian tutkimustyöopas.  Helsinki:  Edita, 2012.  ISBN 978-951-37-6123-3
Via Aurelia

| Via Aurelia |
| --- | --- |
 Via Aurelian sijainti Italiassa.
Maa:  Rooman valtakunta
Pituus:  n. 319 km
Alkupiste:  Rooma
Reitti:  Cosa – Popoulonia – Vada Volaterrana
Päätepiste:  Pisae (n. 319 km)
Muodostettu:  n. 241 eaa.
Via Aurelia oli roomalainen tie, joka kulki Etrurian rannikolla ja johti Roomasta Pisaeen. Via Aemilia Scauri jatkoi tietä Liguriaan saakka.
Historia

Via Aurelia rakennettiin noin vuonna 241 eaa., ja sai nimensä ("Aureliuksen tie”) sen rakennuttaneesta kensori Gaius Aurelius Cottasta.
Tie oli tärkeä tasavallan varhais- ja keskivaiheessa, koska se yhdisti Rooman Cosaan ja Pisaeen. Cosa oli tärkeä colonia ja sotilastukikohta Etruriassa. Pisae taas oli ainoa kunnollinen satama Genuan ja Rooman välillä, ja näin se oli tärkeä roomalainen laivastotukikohta sodissa liguureja, gallialaisia ja Karthagoa vastaan. Cicerolta käy ilmi, että Via Aurelia oli hänen aikanaan tunnettu ja yleisesti käytetty valtatie, ja hän mainitsee sen Via Cassian ja Via Flaminian ohella yhtenä niistä kolmesta tiestä, joiden kautta Roomasta pääsi Gallia cisalpinaan. Hän kuvaa tien kulkeneen Galliaan ”Alemman meren” eli Tyrrhenanmeren kautta (”ab infero maria Aurelia”).
Via Aemilia Scauri jatkoi Via Aureliaa Pisaesta Vada Sabataan ja Dertonaan vuonna 109 eaa. Jatke luettiin usein Via Aurelian nimen alle, vaikka tunnettiin myös Via Aemiliana. Augustuksen aikana samaa tietä jatkettiin Meri-Alppien juurelle saakka ja edelleen Gallia transalpinaan, ja itinerarumeissa myös tämä jatke eli Via Julia Augusta esiintyy Via Aurelian nimen alla. Joissakin piirtokirjoituksissa mainitaan, että Via Aurelia vetus, Via Aurelia nova, Via Cornelia ja Via triumphalis kuuluivat yhteisen hallinnon alle.
Nykyisen Italian valtatie Strada Statale 1 kulkee samaa reittiä, ja sitä kutsutaan usein nimellä La Via Aurelia.
Reitti

Via Aurelia kulki Etruriassa ja lähes koko matkaltaan Tyrrhenanmeren rannikolla. Se sai alkunsa Roomasta kahdesta tiestä, joista toinen ylitti Tiber-joen Pons Aurelius -siltaa, joka sijaitsi nykyisen Ponte Siston paikalla, ja toinen Pons Aemilius -siltaa pitkin. Sitten tie nousi ylös Janiculum-kukkulalle, jossa se kulki Aurelianuksen muurien läpi Porta Aureliasta. Uudempi Via Aurelia nova kulki Leon muurien eteläpuolelta ja liittyi vanhaan Via Aurelia vetukseen nykyisessä Madonna del Riposossa.
Tämän jälkeen Via Aurelia suuntautui kaupungista länteen ja tuli Tyrrhenanmeren rannikolle lähellä nykyistä Palidoroa noin 20 roomalaisen mailin päässä Roomasta. Sitten se seurasi rannikkoa luoteeseen Cosaan ja Vada Volaterranaan ja lopulta Pisaeen. Via Aemilia Scauri jatkoi tietä Pisaesta tai joidenkin näkemysten mukaan jo Vada Volaterranasta.
Tien asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat:
| Kaupunki tai muu asema | Nykyinen paikka | Etäisyys edellisestä> mailia | Etäisyys edellisestä> km (n.) |
| --- | --- | --- | --- |
| Rooma | Rooma |  |  |
| Lorium | Castel di Guido | 12 | 17,7 |
| Baebiana |  | 10 | 14,8 |
| Ad turres |  | 10 | 14,8 |
| Pyrgi | Santa Severa | 12 | 17,7 |
| Castrum novum | Castronovani | 8 | 11,8 |
| Centumcellae | Civita Vecchia | 5 | 7,4 |
| Martanum |  | 10 | 14,8 |
| Forum Aurelii |  | 24 | 35,5 |
| Cosa | Ansedonia | 25 | 37,0 |
| Telamon |  | 22 | 32,5 |
| Ad lacum Aprilem |  | 22 | 32,5 |
| Salebro |  | 12 | 17,7 |
| Manliana |  | 9 | 13,3 |
| Populonia |  | 12 | 17,7 |
| Vada Volaterrana | Vada | 25 | 37,0 |
| Ad fines |  | 18 | 26,6 |
| Ad Herculem |  | 18 | 26,6 |
| Pisae | Pisa | 12 | 17,7 |
Tien kokonaispituus Vada Volaterranaan oli 186 mailia eli noin 275 kilometriä ja Pisaeen 216 mailia eli noin 319 kilometriä. Suurin osa mainituista asemapaikoista ja kaikki etäisyydet ovat Itinerarium Antonini Augustista. Tabula Peutingerianassa asemapaikkoja on enemmän, mutta niiden väliset etäisyydet ovat virheellisiä tai usein jätetty kokonaan pois.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Via Aurelia Wikimedia Commonsissa
Roomalaiset tiet
| --- | --- |
Italiassa: Via Aemilia · Via Aemilia Scauri · Via Amerina · Via Annia · Via Antiatina · Via Appia · Via Ardeatina · Via Augusta Sallentina · Via Aurelia · Via Aurelia (Venetia) · Via Aurelia Aeclanensis · Via Caecilia · Via Campana · Via Cassia · Via Ciminia · Via Claudia Augusta · Via Claudia nova · Via Claudia Valeria · Via Clodia · Via Collatina · Via Cornelia · Via Domitiana · Via Flaminia · Via Flaminia militare · Via Fulvia · Via Gemina · Via Herculia · Via Julia Augusta · Via Labicana · Via Latina · Via Laurentina · Via Minucia · Via Nomentana · Via Ostiensis · Via Pompeia · Via Popil(l)ia · Via Popil(l)ia · Via Portuensis · Via Postumia · Via Praenestina · Via Quinctia · Via Salaria · Via Selinuntina · Via Setina · Via Severiana · Via Sublacensis · Via Tiberina · Via Tiburtina · Via Trajana · Via Valeria · Via Valeria (Sisilia)
Britanniassa: Akeman Street · Ermine Street · Fosse Way · Icknield Street · King Street · Watling Street
Muualla: (Via Agrippa) · Via Aquitania · Via Augusta · (Via Belgica) · Via Domitia · Via Egnatia · Via Flavia · Via Julia Augusta · Via maris · Via militaris · Via Nerva · Via nova · Via Pontica · (Via Raetia) · Via Trajana nova
Nykyistä Via Aurelia Anticaa Roomassa.
Via Aurelian reitti.
Hunnebostrand

| Hunnebostrand |
| --- | --- |

 Hunnebostrand
 Koordinaatit: 58°26′34″N, 11°18′18″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Bohuslän
Kunta:  Sotenäs
Väkiluku (31.12.2023):  1 988
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hunnebostrand on taajama Sotenäsin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 988 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hunnebostrand Wikimedia Commonsissa
Smögen

| Smögen |
| --- | --- |

 Smögen
 Koordinaatit: 58°21′21″N, 11°13′23″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Bohuslän
Kunta:  Sotenäs
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Smögen on saari ja entinen taajama Sotenäs kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Se on suosittu matkailukohde.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Smögen Wikimedia Commonsissa
Tansanian šillinki

| Tansanian šillinki |
| --- | --- |
 10 000 šillinign seteli
ISO 4217 -koodi:  TZS
Keskuspankki:  Tansanian keskuspankki
Esitelty:  1966
Käyttäjät:   Tansania
Inflaatio:  3,1 % (tammikuu 2025)
Jaettava yksikkö:  sentti
Tansanian šillinki (valuuttatunnus TZS) on Tansanian rahayksikkö, jota käytetään Tansaniassa ja siihen kuuluvalla Sansibarilla. Se jakautuu 100 senttiin. Rahayksikkö otettiin käyttöön vuonna 1966, jolloin se korvasi Itä-Afrikan šillingin.
Tansaniassa on käytössä 500, 1 000, 2 000, 5 000 ja 10 000 šillingin setelit sekä 50, 100, 200 ja 500 šillingin kolikot.
21. helmikuuta 2025 Tansanian šillingin arvo oli 0,00037 euroa, eli yksi euro oli 2 709,11 šillinkiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tansanian šillinki Wikimedia Commonsissa
| n k Afrikan rahayksiköt |
| --- | --- |
Etelä:  Angolan kwanza  Botswanan pula  Etelä-Afrikan randi  Lesothon loti  Malawin kwacha  Namibian dollari  Saint Helenan punta  Swazimaan lilangeni 
Itä:  Burundin frangi  Djiboutin frangi  Eritrean nakfa  Euro (Mayotte, Réunion)  Etiopian birr  Kenian šillinki  Komorien frangi  Madagaskarin ariary  Mauritiuksen rupia  Mosambikin metical  Ruandan frangi  Sambian kwacha  Somalian šillinki  Tansanian šillinki  Yhdysvaltain dollari (Zimbabwe)  Zimbabwen kulta (Zimbabwe) 
Keski:  Keski-Afrikan CFA-frangi (Kamerun, Keski-Afrikan tasavalta, Tšad, Kongon tasavalta)  Kongon frangi  Ugandan šillinki 
Länsi:  Eco  Gambian dalasi  Ghanan cedi  Guinean frangi  Kap Verden escudo  Keski-Afrikan CFA-frangi (Päiväntasaajan Guinea ja Gabon)  Liberian dollari  Länsi-Afrikan CFA-frangi (Benin, Burkina Faso, Norsunluurannikko, Guinea-Bissau, Mali, Niger, Senegal ja Togo)  Nigerian naira  Mauritanian ouguiya  São Tomén ja Príncipen dobra  Sierra Leonen leone 
Pohjoinen:  Algerian dinaari  Egyptin punta  Euro (Kanariansaaret, Madeira, Plazas de soberanía)  Etelä-Sudanin punta  Libyan dinaari  Marokon dirhami  Seychellien rupia  Sudanin punta  Tunisian dinaari