stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Korisliiga-kausi 2023–2024
Pudotuspelit > Välierät

| Helsinki Seagulls – KarhuBasket 4-3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  18.4.2024  |     Helsinki Seagulls   |   KarhuBasket   |  81-88  |
|  22.4.2024  |     KarhuBasket   |   Helsinki Seagulls   |  73-80  |
|  24.4.2024  |     Helsinki Seagulls   |   KarhuBasket   |  81-84  |
|  27.4.2024  |     KarhuBasket   |   Helsinki Seagulls   |  50-67  |
|  29.4.2024  |   Helsinki Seagulls   |   KarhuBasket   |  81-76  |
|  2.5.2024  |   KarhuBasket   |   Helsinki Seagulls   |  78-73  |
|  4.5.2024  |   Helsinki Seagulls   |   KarhuBasket   |  100-91  |
 Helsinki Seagulls loppuotteluihin voitoin 4-3. 
| BC Nokia – Kataja Basket 4-3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  19.4.2024  |   BC Nokia   |   Kataja Basket   |  86-67  |
|  22.4.2024  |   Kataja Basket   |   BC Nokia   |  99-75  |
|  25.4.2024  |   BC Nokia   |   Kataja Basket   |  85-64  |
|  29.4.2024  |     Kataja Basket   |   BC Nokia   |  80-93  |
|  1.5.2024  |     BC Nokia   |   Kataja Basket   |  90-93  |
|  3.5.2024  |   Kataja Basket   |   BC Nokia   |  104-90  |
|  5.5.2024  |   BC Nokia   |   Kataja Basket   |  75-74  |
 BC Nokia loppuotteluihin voitoin 4-3.
Pudotuspelit > Loppuottelut

| Helsinki Seagulls – BC Nokia 3-4 |
| --- | --- | --- | --- |
|  8.5.2024  |     Helsinki Seagulls   |   BC Nokia   |  63-69  |
|  10.5.2024  |   BC Nokia   |   Helsinki Seagulls   |  85-60  |
|  12.5.2024  |   Helsinki Seagulls   |   BC Nokia   |  85-79  |
|  15.5.2024  |     BC Nokia   |   Helsinki Seagulls   |  72-75  |
|  18.5.2024  |   Helsinki Seagulls   |   BC Nokia   |  77-57  |
|  21.5.2024  |   BC Nokia   |   Helsinki Seagulls   |  88-65  |
|  24.5.2024  |     Helsinki Seagulls   |   BC Nokia   |  75-76  |
 BC Nokia mestariksi voitoin 4-3.
Pudotuspelit > Pronssiottelu

| KarhuBasket – Kataja Basket 1-0 |
| --- | --- | --- | --- |
|  11.5.2024  |   KarhuBasket   |   Kataja Basket   |  97-73  |
 KarhuBasket voitti pronssia.
Europelit

| Joukkue | Turnaus | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| KarhuBasket |  FIBA Europe Cup | Lohkovaiheessa |
| Kataja Basket |  FIBA Europe Cup | Lohkovaiheessa |
AC Milan

Associazione Calcio Milan, kutsutaan yleisesti nimellä AC Milan tai vain Milan, on Italian Milanossa kotipaikkaansa pitävä jalkapalloseura.
Seura on Italian pääsarjan Serie A:n kaikkien aikojen kolmanneksi menestynein seura 19 Scudettollaan, ja yksi Euroopan menestyneimpiä seurajoukkueita muun muassa seitsemällä Mestarien liiga-mestaruudellaan. Vain espanjalaisella Real Madridilla on enemmän Mestarien liigan voittoja (15).
Seuran kotistadion on 80 018 -paikkainen Giuseppe Meazza. Se on myös kaupungin toisen suurseuran Interin kotistadion. Koska Meazza oli Interin tähtipelaaja, Milanin kannattajat käyttävät stadionista huomattavasti tunnetumpaa nimitystä San Siro.
Milan tunnetaan muun muassa lempinimillä il Diavolo (”Paholainen”) ja i Rossoneri (”Punamustat”) sekä hieman halventavalla nimellä i Casciavìt (”Ruuvimeisselit”), koska Milan on perinteisesti ollut työläisten joukkue. Paikallisvastustaja Interiä kutsutaan vastaavasti nimellä Baüscia (”Uusrikkaat”), koska sen kannattajat ovat olleet enemmän porvaritaustaisia.
Milan on maailman rikkaimpia urheiluorganisaatioita ja esimerkiksi Abu Dhabi United Groupin helmikuussa 2009 julki tullut tarjous ostaa 40 prosenttia seuran osakekannasta 500 miljoonalla eurolla antaisi Milanin markkina-arvoksi 1,25 miljardia euroa.
Seuran omistaja ja puheenjohtaja oli pitkään Italian entinen pääministeri Silvio Berlusconi. Milan myytiin kiinalaistaustaiselle Rossoneri Sport Investment Lux -yhtiölle huhtikuussa 2017. Samalla Berlusconin tilalle Milanin uudeksi puheenjohtajaksi nousi hongkongilaistaustainen Li Yonghong.
Historia > Mestaruudet

Serie A (19): 1901, 1906, 1907, 1951, 1955, 1957, 1959, 1962, 1968, 1979, 1988, 1992, 1993, 1994, 1996, 1999, 2004, 2011, 2022
Coppa Italia (5): 1967, 1972, 1973, 1977, 2003
Italian supercup (6): 1988, 1992, 1993, 1994, 2004, 2011, 2016
Mestarien liiga (7): 1963, 1969, 1989, 1990, 1994, 2003, 2007
UEFA Super Cup (5): 1989, 1990, 1994, 2003, 2007
Seurajoukkueiden MM-turnaus (1): 2007
Intercontinental Cup (3): 1969, 1989, 1990
Cup-voittajien cup (2): 1968, 1973
Pelaajat > Lainalla olevat pelaajat

Päivitetty 5. helmikuuta 2024.
| Pelaaja | Pelipaikka | Joukkue | Päättymispäivä |
| --- | --- | --- | --- |
|  Devis Vásquez | M |  Empoli FC | 30. kesäkuuta 2025 |
|  Davide Calabria | P |  Bologna FC 1909 | 30. kesäkuuta 2025 |
|  Pierre Kalulu | P |  Juventus | 30. kesäkuuta 2025 |
|  Marco Pellegrino | P |  CA Huracán | 30. kesäkuuta 2025 |
|  Ismaël Bennacer | KK |  Olympique de Marseille | 30. kesäkuuta 2025 |
|  Kevin Zeroli | KK |  AC Monza | 30. kesäkuuta 2025 |
|  Tommaso Pobega | KK |  Bologna FC 1909 | 30. kesäkuuta 2025 |
|  Alexis Saelemaekers | KK |  AS Roma | 30. kesäkuuta 2025 |
|  Yacine Adli | KK |  ACF Fiorentina | 30. kesäkuuta 2025 |
|  Álvaro Morata | H |  Galatasaray SK | 30. kesäkuuta 2026 |
|  Lorenzo Colombo | H |  Empoli FC | 30. kesäkuuta 2025 |
|  Marko Lazetić | H |  FK TSC | 30. kesäkuuta 2025 |
Pelaajat > Entisiä pelaajia

Ignazio Abate
Christian Abbiati
Demetrio Albertini
Enrico Albertosi
José Altafini
Massimo Ambrosini
Carlo Ancelotti
Angelo Anquilletti
Pietro Arcari
Roberto Baggio
Franco Baresi
Romeo Benetti
Andrea Bertolacci
Alberto Bigon
Aldo Boffi
Giacomo Bonaventura
Daniele Bonera
Giuseppe Bonizzoni
Lorenzo Buffon
Renzo Burini
Mattia Caldara
Fabio Capello
Alessio Cerci
Aldo Cevenini
Fulvio Collovati
Angelo Colombo
Alessandro Costacurta
Fabio Cudicini
Fernando De Napoli
Mattia De Sciglio
Renzo De Vecchi
Roberto Donadoni
Gianluigi Donnarumma
Stephan El Shaarawy
Stefano Eranio
Alberigo Evani
Filippo Galli
Giovanni Galli
Gennaro Gattuso
Giorgio Ghezzi
Alberto Gilardino
Filippo Inzaghi
Gianluigi Lentini
Giovanni Lodetti
Aldo Maldera
Cesare Maldini
Paolo Maldini
Daniele Massaro
Giuseppe Meazza
Antonio Mirante
Riccardo Montolivo
Giovanni Moretti
Roberto Mussi
Alessandro Nesta
Christian Panucci
Giampaolo Pazzini
Luigi Perversi
Andrea Pirlo
Pierino Prati
Gianni Rivera
Alessio Romagnoli
Roberto Rosato
Sebastiano Rossi
Giuseppe Sabadini
Giuseppe Santagostino
Marco Simone
Mauro Tassotti
Omero Tognon
Sandro Tonali
Giovanni Trapattoni
Mario Trebbi
Pietro Paolo Virdis
Christian Vieri
Cristian Zaccardo
Amarildo
Marco van Basten
Oliver Bierhoff
Lucas Biglia
Luther Blissett
Zvonimir Boban
Cafú
Hakan Çalhanoğlu
Samu Castillejo
Cosmin Contra
Rui Costa
Hernán Crespo
Charles De Ketelaere
Marcel Desailly
Dida
Michael Essien
Olivier Giroud
Jimmy Greaves
Gunnar Gren
Ruud Gullit
Alen Halilović
Kurt Hamrin
Mark Hateley
Jens Petter Hauge
Louis Van Hege
Thomas Helveg
Zlatan Ibrahimović
Marek Jankulovski
Nigel de Jong
Kaká
Kakhaber Kaladze
Franck Kessié
Simon Kjær
Rade Krunić
Martin Laursen
Diego Laxalt
Leonardo
Nils Liedholm
Mario Mandžukić
Jérémy Ménez
Philippe Mexès
Sulley Muntari
Mateo Musacchio
Gunnar Nordahl
Jean-Pierre Papin
Lucas Paquetá
Alexandre Pato
Ante Rebić
Pepe Reina
Frank Rijkaard
Rivaldo
Robinho
Ricardo Rodríguez
Ronaldinho
Ronaldo
Roque Junior
Dejan Savićević
Juan Alberto Schiaffino
Karl-Heinz Schnellinger
Clarence Seedorf
Serginho
Andri Ševtšenko
André Silva
Thiago Silva
Angelo Sormani
Jaap Stam
Suso
Ciprian Tătărușanu
Jon Dahl Tomasson
George Weah
Cristián Zapata
Entisiä päävalmentajia

2024  Paulo Fonseca
2019–2024  Stefano Pioli
2019  Marco Giampaolo
2017–2019  Gennaro Gattuso
2016–2017  Vincenzo Montella
2015–2016  Siniša Mihajlović
2014–2015  Filippo Inzaghi
2014  Clarence Seedorf
2010–2014  Massimiliano Allegri
2009–2010  Leonardo
2001–2009  Carlo Ancelotti
2001  Fatih Terim
2001  Cesare Maldini
1998–2001  Alberto Zaccheroni
1997–1998  Fabio Capello
1997  Arrigo Sacchi
1996  Óscar Tabárez
1991–1996  Fabio Capello
1987–1991  Arrigo Sacchi
1987  Fabio Capello
1984–1987  Nils Liedholm
1977–1979  Nils Liedholm
1976  Giovanni Trapattoni
1972–1974  Cesare Maldini
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
AC Milanin kotisivut (italiaksi) (englanniksi) (kiinaksi)
AC Milan YouTubessa (italiaksi) (englanniksi)
AC Milan Euroopan jalkapalloliiton sivustolla (englanniksi)
Milan Paitsio.com-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Mestarien liigan voittajat |
| --- | --- |
Kausi ja voittaja: 1992–93:  Marseille 1993–94:  Milan 1994–95:  Ajax 1995–96:  Juventus 1996–97:  Borussia Dortmund 1997–98:  Real Madrid 1998–99:  Manchester United 1999–00:  Real Madrid 2000–01:  Bayern München 2001–02:  Real Madrid 2002–03:  Milan 2003–04:  Porto 2004–05:  Liverpool 2005–06:  Barcelona 2006–07:  Milan 2007–08:  Manchester United 2008–09:  Barcelona 2009–10:  Internazionale 2010–11:  Barcelona 2011–12:  Chelsea 2012–13:  Bayern München 2013–14:  Real Madrid 2014–15:  Barcelona 2015–16:  Real Madrid 2016–17:  Real Madrid 2017–18:  Real Madrid 2018–19:  Liverpool 2019–20:  Bayern München 2020–21:  Chelsea 2021–22:  Real Madrid 2022–23  Manchester City
Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestarit
2000  Corinthians ● 2005  São Paulo ● 2006  Internacional ● 2007  Milan ● 2008  Manchester United ● 2009  Barcelona ● 2010  Internazionale ● 2011  Barcelona ● 2012  Corinthians ● 2013  Bayern München ● 2014  Real Madrid ● 2015  Barcelona ● 2016  Real Madrid ● 2017  Real Madrid ● 2018  Real Madrid ● 2019  Liverpool ● 2020  Bayern München ● 2021  Chelsea
Ruotsalaiskolmikko ”Gre-No-Li” eli Gunnar Gren, Gunnar Nordahl ja Nils Liedholm 1940- ja 50-lukujen vaihteessa.
Milan juhlii vuoden 2003 Mestarien liigan voittoa.
Museossa Casa Milan.
Charlie Sarault

| Charlie Sarault> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. helmikuuta 1992 (ikä 33) Fournier, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Starbulls Rosenheim
Sarja:  DEL2
Pelinumero:  57
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  Norfolk Admirals (AHL) Utah Grizzlies (ECHL) Dornbirner EC (EBEL) HC Banská Bystrica (SloEL) EC Bad Nauheim (DEL2) Berlin River Drivers (FHL) ESV Kaufbeuren (DEL2) Jukurit (SML) Rungsted Seier Capital (Tanska) Ravensburg Towerstars (DEL2)
Charles Sarault (s. 20. helmikuuta 1992 Fournier, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-joukkue Starbulls Rosenheimissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Sarault osaa pelata myös laidassa.
1988

| --- | --- |
Vuosisadat: 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku · 2100-luku
Vuosikymmenet: 1890-luku · 1900-luku · 1910-luku · 1920-luku · 1930-luku · 1940-luku 1950-luku · 1960-luku · 1970-luku · 1980-luku · 1990-luku · 2000-luku
Vuodet: 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909 1910 · 1911 · 1912 · 1913 · 1914 · 1915 · 1916 · 1917 · 1918 · 1919 1920 · 1921 · 1922 · 1923 · 1924 · 1925 · 1926 · 1927 · 1928 · 1929 1930 · 1931 · 1932 · 1933 · 1934 · 1935 · 1936 · 1937 · 1938 · 1939 1940 · 1941 · 1942 · 1943 · 1944 · 1945 · 1946 · 1947 · 1948 · 1949 1950 · 1951 · 1952 · 1953 · 1954 · 1955 · 1956 · 1957 · 1958 · 1959 1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969 1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979 1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
Vuosi 1988 oli karkausvuosi, joka alkoi perjantaista.
Tapahtumia > Tammikuu

1. tammikuuta – Tasavallan presidentti Mauno Koivisto kehotti uudenvuodenpuheessaan kansalaisia arvioimaan taloustilannetta realistisesti ja varoitti uhkaavasta lamasta. Suomelle edullisten taloudellisten suhdanteiden aika alkoi Koiviston mielestä olla ohi.
2. tammikuuta – Margaret Thatcher tuli olleeksi Ison-Britannian pääministerinä kauemmin kuin kukaan toinen 1900-luvulla, 3 167 vuorokautta.
7. tammikuuta – Kirjailija Helvi Hämäläinen sai neljännen kerran myönnetyn Finlandia-palkinnon runokokoelmastaan Sukupolveni unta, joka oli 80-vuotiaan Hämäläisen ensimmäinen teos liki 20 vuoteen.
11. tammikuuta – Neuvostoliitto vahvisti osallistumisensa Soulin kesäolympialaisiin ja sanoutui siten irti Pohjois-Korean uhkaamasta kisaboikotista. Kuuba oli jo ehtinyt asettua Pohjois-Korean tueksi.
14. tammikuuta – Valtionrautatiet ilmoitti lakkauttavansa lähes 60 paikallisjunavuoroa ja romuttavansa viimeiset kolmisenkymmentä Dm7-lättähattujunaa. Dm7-liikenne päättyi virallisesti lauantaina 28. toukokuuta.
15. tammikuuta – Suomalainen säveltäjä Magnus Lindberg sai Pohjoismaiden neuvoston sävellyspalkinnon teoksestaan Kraft, joka oli ollut vuoden 1986 Helsingin juhlaviikkojen tilausteos.
18. tammikuuta – Suomen Pankki ilmoitti ryhtyvänsä rajoittamaan luotonantoaan pankeille. Pääjohtaja Rolf Kullberg varoitti Suomen rahamarkkinoiden ylikuumenemisesta.
21. tammikuuta – Yhdysvallat liitti Pohjois-Korean ”roistovaltioiden” eli terrorismia tukevien valtioiden joukkoon.
24. tammikuuta – Helsingin metropoliitta Johannes vihittiin Suomen ortodoksisen kirkon uudeksi arkkipiispaksi hänen edeltäjänsä Paavalin jäätyä eläkkeelle.
25. tammikuuta – Ruotsin syyttäjäviranomaiset päättivät lopettaa Bofors-yhtymää koskevan esitutkinnan Intian kanssa tehtyyn suureen tykkikauppaan liittyneistä lahjuksista, koska todisteita syytteiden nostamiseksi ei katsottu olevan riittävästi.
26. tammikuuta – Presidentti Mauno Koivisto otti ensimmäisen kerran kantaa Suomen jäsenyyteen Euroopan neuvostossa. Koiviston mielestä Suomen liittymiselle neuvoston jäseneksi ei ollut esteitä.
Tapahtumia > Helmikuu

5. helmikuuta – Panaman johtajaa Manuel Noriegaa vastaan nostettiin Yhdysvalloissa syytteet kansainvälisestä huumekaupasta.
7. helmikuuta – Vihreä liitto päätti rekisteröityä puolueeksi.
8. helmikuuta – Kansainvälinen tiedemiesryhmä esitti raportin Itävallan presidentin Kurt Waldheimin toiminnasta toisen maailmansodan aikana. Sen mukaan Waldheim tiesi palveluspaikallaan Balkanin niemimaalla tehdyistä julmuuksista enemmän kuin hän oli julkisesti kertonut. Talven ja kevään aikana järjestettiin Wienissä useita mielenosoituksia, joissa vaadittiin Waldheimin eroa.
10. helmikuuta – Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piispainkokous päätti, että Oulun hiippakunnan naisteologit vihitään papeiksi hiippakunnan ulkopuolella. Ratkaisuun päädyttiin, koska Oulun piispa Olavi Rimpiläinen vastusti naispappeutta.
12. helmikuuta – Oikeuskansleri Jorma S. Aalto totesi, ettei Mikkelin panttivankidraamassa mukana olleita poliiseja eikä poliisiylijohtaja Olli Urposta vastaan ollut aihetta nostaa syytteitä kuolemantuottamuksesta, mitä surmansa saaneen panttivangin Jukka Häkkisen perhe oli vaatinut. Hieman aiemmin keskusrikospoliisi oli julistanut panttivankidraaman aikaiset poliisin puhelinnauhoitukset ja niistä tehdyn pöytäkirjan salaisiksi.
13.–28. helmikuuta – XV talviolympiakisat pidettiin Kanadan Calgaryssa.
14. helmikuuta – 75-vuotias kenraali Alfredo Stroessner valittiin kahdeksannelle kaudelle Paraguayn presidentiksi.
14. helmikuuta – Itävallan liittokansleri Franz Vranitzky uhkasi erota virastaan, koska hän katsoi presidentti Kurt Waldheimin ympärille nousseen kohun haittaavan hallituksen toimintaa.
14. helmikuuta   – Kokoomus kehotti valitsijamiehiään asettumaan Mauno Koiviston tueksi presidentinvaalien ratkaisevalla kierroksella, mikä herätti hämmennystä puolueen kannattajien keskuudessa.
15. helmikuuta – Itävallan presidentti Kurt Waldheim torjui vaatimukset erostaan.
20. helmikuuta – Azerbaidžaniin kuuluneen Vuoristo-Karabahin alueneuvosto päätti äänin 110–17 anoa Neuvostoliiton korkeimmalta neuvostolta alueen liittämistä takaisin Armeniaan. Josif Stalin oli siirtänyt Vuoristo-Karabahin Azerbaidžaniin vuonna 1923. Pääosa Vuoristo-Karabahin väestöstä oli armenialaisia kristittyjä ja Azerbaidžanin väestö pääosin šiiamuslimeja.
25. helmikuuta – Jääkäriliitto lopetti toimintansa jääkärien Suomeen paluun 70-vuotispäivänä. Kymmenestä elossaolleesta jääkäristä oli viimeisessä kokouksessa läsnä viisi: kenraali Väinö Valve, eversti Bertil Heinrichs, eversti Iivari Kauranen, komentaja Kauko Ikonen ja vänrikki Albin Johansson. Kokous pidettiin Helsingissä Ostrobotnialla samassa huoneessa, jossa jääkäriliike oli saanut alkunsa marraskuussa 1914.
28. helmikuuta – Pohjois-Irakissa alkoi Anfal-kampanja Irakin kurdeja vastaan "Kemikaali-Ali"-lisänimen saaneen Ali Hassan al-Majidin johdolla. Osa Pohjois-Irakista julistettiin kielletyksi alueeksi ja sinne jääneet poistettiin systemaattisesti. Kampanja jatkui syyskuuhun, jonka jälkeen henkiin jääneet kurdit armahdettiin.
29. helmikuuta – Keski-Afrikan entiselle diktaattorille Bokassalle langetettu kuolemantuomio muutettiin elinkautiseksi pakkotyörangaistukseksi.
Tapahtumia > Maaliskuu

1. maaliskuuta – Presidentti Mauno Koivisto aloitti toisen virkakautensa antamalla eduskunnassa juhlallisen vakuutuksen. Vuoden 1988 presidentinvaalissa presidentti valittiin ainutlaatuisesti sekamenetelmällä, eli ensin kansa sai ensimmäistä kertaa äänestää presidenttiä suoraan, mutta koska kukaan ehdokkaista ei saanut yli puolta äänistä, valinta siirtyi samaan aikaan valituille valitsijamiehille.
1. maaliskuuta – Dagens Nyheter kirjoitti, että Ruotsin valtion asetehdas FFV oli yli 20 vuoden ajan myynyt Ruotsin lakien vastaisesti panssarintorjunta-aseita sotaa käyviin maihin. Lehti jatkoi paljastuksia 5. maaliskuuta kertoen, että aseita oli toimitettu muun muassa Vietnamissa taistelleille australialaisjoukoille 1960-luvulla sekä Israelille ennen vuoden 1973 Jom kippur -sotaa.
6. maaliskuuta – Suomen ensimmäiset naispapit vihittiin virkaansa. Papeiksi vihittiin 94 naisteologia.
7. maaliskuuta – Brittien SAS-erikoisjoukot ampuivat kolme IRA:n terroristia Gibraltarilla.
10. maaliskuuta – Indonesian parlamentti valitsi presidentti Suharton viidennelle virkakaudelle. Vaalissa ei ollut muita ehdokkaita.
11. maaliskuuta – Itävallassa vietettiin Anschlussin eli Itävallan Natsi-Saksaan liittämisen 50-vuotismuistopäivää.
13. maaliskuuta – Japanissa otettiin käyttöön maailman pisin rautatietunneli, joka yhdistää Honshūn ja Hokkaidōn saaret.
16. maaliskuuta – Kaasuhyökkäys Halabjassa Irakissa kurdeja vastaan tappoi noin 5 000 ihmistä.
16. maaliskuuta   – Yhdysvaltain korkein oikeus päätti äänin 6–2, että poliisit eivät tarvitse kotietsintälupaa tutkiakseen poisheitettyjä jätteitä.
22. maaliskuuta – Tampereella avattiin Suomen suurin katettu kauppakeskus, Koskikeskus. Sen tiloissa aloitti 90 yritystä.
23. maaliskuuta – Neuvostoliiton korkeimman neuvoston puhemiehistö määräsi sisäministeriön ryhtymään "kaikkiin välttämättömiin toimiin" järjestyksen palauttamiseksi Azerbaidžaniin ja Vuoristo-Karabahiin. Azerbaidžan vastusti Vuoristo-Karabahin palauttamista osaksi Armeniaa ja alueella puhjenneissa kristittyjen ja muslimien yhteenotoissa oli saanut surmansa kymmeniä ihmisiä.
27. maaliskuuta – Israelilainen erikoistuomioistuin tuomitsi ydinteknikko Mordechai Vanunun 18 vuoden vankeuteen maanpetoksesta ja vakoilusta. Vanunu oli paljastanut lokakuussa 1986, että Israelilla on hallussaan ydinaseita.
28. maaliskuuta – Ilmatieteen laitos täytti 150 vuotta.
29. maaliskuuta – Yhdysvaltain Delawaressa vietettiin suomalais-ruotsalaisen siirtolaisasutuksen 350-vuotisjuhlaa.
Tapahtumia > Huhtikuu

5. huhtikuuta – Ruotsin pääministeri Ingvar Carlsson torjui valtiopäivillä tehdyssä kyselyssä esitetyt syytökset ruotsalaisten poliitikkojen osuudesta laittomiin asekauppoihin.
6. huhtikuuta – Suomen ja Neuvostoliiton välinen YYA-sopimus täytti 40 vuotta. Pääjuhla pidettiin Helsingin Finlandia-talossa.
7. huhtikuuta – Kokoomuksen puheenjohtaja, kauppa- ja teollisuusministeri Ilkka Suominen valittiin Alkon hallintoneuvoston jäseneksi vuoden 1989 alusta alkaen.
9. huhtikuuta – Perustuslaillisen Oikeistopuolueen puheenjohtaja Georg C. Ehrnrooth valittiin uudelleen tehtäväänsä. Puolue oli pudonnut eduskunnasta vuoden 1987 vaaleissa.
11. huhtikuuta – Iron Maiden julkaisi levyn Seventh Son of a Seventh Son.
14. huhtikuuta – USS Samuel B. Roberts ajoi miinaan Persianlahdella.
18. huhtikuuta – Operaatio Praying Mantis: Yhdysvaltain laivasto hyökkäsi Iranin öljynporauslauttoja ja laivoja vastaan kostoksi miinaräjähdyksestä.
24. huhtikuuta – Ranskassa järjestettiin presidentinvaalien ensimmäinen kierros. Istuva presidentti Francois Mitterrand ja pääministeri Jacques Chirac selvisivät jatkoon. Äärioikeistolaisen ehdokkaan Jean-Marie Le Penin menestys oli vaalien suurin yllätys.
25. huhtikuuta – John Demjanjuk tuomittiin kuolemaan Israelissa toisen maailmansodan aikaisista sotarikoksista Treblinkan keskitysleirillä. Israelin korkein oikeus kumosi myöhemmin tuomion.
25. huhtikuuta   – Kahdeksan ihmistä kuoli ja yli 70 loukkaantui pikajunan suistuttua kiskoilta Tanskassa lähellä Kööpenhaminaa. Onnettomuuden syynä oli junan liian kova vauhti.
26. huhtikuuta – Nowa Hutan terästehtaalla Puolan Krakovassa alkoi maan laajin työselkkaus vuoden 1981 jälkeen. 16 000 lakkoillutta työntekijää vaati tuntuvia palkankorotuksia ja erotettujen ammattiyhdistysaktivistien ottamista takaisin töihin.
28. huhtikuuta – Vihreä liitto merkittiin puoluerekisteriin, jossa oli nyt kaikkiaan 15 puoluetta.
30. huhtikuuta – Euroviisut järjestettiin Dublinissa, Irlannissa. Sittemmin kansainväliseen suosioon noussut kanadanranskalainen Céline Dion voitti kilpailun Sveitsin edustajana kappaleella Ne partez pas sans moi.
Tapahtumia > Kesäkuu

4. kesäkuuta – Suomen puolustusvoimat järjestivät 70-vuotisjuhlaparaatinsa Hämeenlinnassa.
4. kesäkuuta – Tammisaaressa alkoi kaksipäiväinen punavankileirin muistotapahtuma. Aikanaan "Tammisaaren yliopistoksi" kutsutulla leirillä oli ollut enimmillään lähes 8700 vankia. Pelkästään kesä- ja joulukuun 1918 välisenä aikana siellä oli kuollut lähes 3000 ihmistä. Leiri oli lakkautettu vuonna 1940.
5. kesäkuuta – Venäjän ortodoksinen kirkko aloitti 1000-vuotisjuhliensa vieton. Zagorskin luostarissa lähellä Moskovaa kokoontunut Pyhä synodi julisti pyhimykseksi 1300- ja 1400-luvuilla eläneen ikonimaalari Andrei Rublevin.
6. kesäkuuta – Presidentti Mauno Koivisto ja rouva Tellervo Koivisto matkustivat valtiovierailulle Unkariin.
9. kesäkuuta – Neuvostoliiton uutistoimisto TASS ilmoitti, että Krimin tataarien oli sallittu palata kotiseudulleen Krimin niemimaalle. Josif Stalin oli karkottanut tataarit Keski-Aasiaan ja Siperiaan vuonna 1944 syyttäen heitä yhteistyöstä saksalaisten miehittäjien kanssa.
11. kesäkuuta – SKP:n (yhtenäisyys) puheenjohtaja, vähemmistökommunistien kärkihahmo Taisto Sinisalo siirtyi eläkkeelle terveyssyistä. Puolueen uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Jouko Kajanoja.
13. kesäkuuta – Neuvostoliiton korkein oikeus palautti huomattavimpiin kommunistipoliitikkoihin kuuluneiden Lev Kamenevin ja Grigori Zinovjevin maineen. Kamenev ja Zinovjev oli vuonna 1936 tuomittu näytösoikeudenkäynnissä kuolemaan "kansanvihollisina" ja ammuttu Josif Stalinin määräyksestä.
16. kesäkuuta – Viron kommunistisen puolueen pääsihteeri Karl Vaino sai pyytämänsä eron virastaan ja hänen tilalleen valittiin Vaino Väljas.
16. kesäkuuta – Hangon raastuvanoikeus hylkäsi Forcit-räjähdysainetehtaan johtoa vastaan tammikuussa 1987 nostetut syytteet räjähteiden salakuljetuksesta ja laittomasta myynnistä sotaa käyviin maihin, koska näyttöä asiasta ei katsottu olevan riittävästi.
17. kesäkuuta – Näyttelijä Maija-Liisa Márton nimitettiin Teatterikorkeakoulun uudeksi rehtoriksi.
19. kesäkuuta – Kajaanissa pidetty Keskustapuolueen puoluekokous päätti muuttaa puolueen nimen Suomen Keskustaksi. Puheenjohtajana jatkoi entinen ulkoministeri Paavo Väyrynen.
20. kesäkuuta – Ympäristöjärjestö Greenpeace paljasti, että Helsingin Länsisatamaan oli tuotu Islannista lähes 200 tonnia valaanlihaa. Järjestön jäsenet kahlitsivat itsensä valaanlihakontteihin vaatien lihaerän tuhoamista. Valaanlihaerä palautettiin Islantiin 6. heinäkuuta.
25. kesäkuuta – Hollanti voitti jalkapallon EM-kultaa 2–0 Münchenissä Neuvostoliittoa vastaan (Gullit 32 min, Van Basten 54 min).
27. kesäkuuta – Tamperelainen Aaltosen kenkätehdas lopetti toimintansa. Viimeisessä tehtaan yksikössä työskennelleet 25 henkilöä menettivät työpaikkansa.
29. kesäkuuta – Suomessa mitattiin kaikkien aikojen vuorokauden salamaennätys, kun koko Suomen alueella tilastoitiin yhden vuorokauden aikana yhteensä 40 000 salamaniskua.