stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Röyttä
Kromi- ja terästehdas Röytän alueelle

Uusi käänne Röytän historiassa oli tapahtunut jo 1960-luvun puolivälissä, kun Outokumpu Oyj oli päättänyt aloittaa Keminmaan Elijärven kaivoksen kromimalminsa jalostamisen ferrokromiksi Junkkalanniemen 130 hehtaarin maa-alueellaan. Sitten seurasi II terässota (I oli Rautaruukin sijoittaminen) ruostumattoman teräksen tehtaan sijoittamisesta, ja Tornio voitti sen. Terästehdas aloitti vuonna 1976 ferrokromitehtaan vieressä Röytässä. Tehdas on kolmenkymmenen toimintavuotensa aikana kehittynyt maailman mittakaavan tehtaaksi.
Uutena toimintana Röytän alueella on kesällä 2019 Röytän satamaan avattu nesteytetyn maakaasun (LNG) terminaali omistajanaan Manga LNG Oy. LNG:n suurimpana käyttäjänä alkuvaiheessa oli vieressä sijainnut Outokumpu Oyj.
Asutus poistuu Röytästä – teollisuusalue satamineen

Viimeisinä vuosikymmeninä asutus on vähitellen poistunut kokonaan Röytän alueelta, ja koulukin lopetettiin vuonna 1993. Alueesta on syntynyt täysin Outokummun teollisuusalue. Satama muodostaa yhden kokonaisuuden tuotantolaitosten kanssa. Lähin asutus sijaitsee Puuluodossa noin kolmen kilometrin päässä tehtaista.
Vuonna 2017 Röytän satama-alueelle valmistui LNG-terminaali, josta tuodaan kaasua Pohjois-Suomen, -Ruotsin ja -Norjan teollisuudelle, kaivoksille, merenkulkuun ja raskaaseen liikenteeseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Röyttä Wikimedia Commonsissa
Röyttä hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Tornio
Kylät ja kaupunginosat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kaupunginosat | Kaupunginosat | Kylät | Kylät | Kylät | Kylät |  |
|  Suensaari  Kiviranta  Särkinärä  Pudas  Palosaari |  Luotomäki  Torppi Pikku-Berliini  Miukki  Kokkokangas |  Arpela  Pirkkiö  Puuluoto  Näätsaari  Kantojärvi |  Karunki  Martimo  Vojakkala  Liakka  Lautamaa |  Korpijärvi  Laivaniemi  Sattajärvi  Varajärvi  Raumo |  Ruottala  Laivajärvi  Kourilehto  Könölä  Kaakamo  Kukkola |  |
Urheilu
| --- | --- |
Liikuntapaikat: Pohjan stadion
Urheiluseurat: Tornion Pyry – Tornion Palloveikot – Tornion Pallo -47 – Tornion IHC - Alatornion Pirkat
Liikenne ja logistiikka
| --- | --- |
Rautatieliikenne: Aapajoen seisake – Alavojakkalan seisake –  Kalkkimaan rata – Karungin rautatieasema – Kolarin rata – Korpikylän rautatieasema – Kukkolan seisake – Oulu–Tornio-rata – Röyttän satamarata – Niemenpään rautatieasema – Tornio–Haaparanta-rata – Tornion rautatieasema – Tornio-Pohjoinen – Ylivojakkalan seisake
Sillat: Raumonjoen rautatiesilta – Tornionjoen rautatiesilta
Tieliikenne: Seututie 921 – Seututie 922 – Seututie 927 – Valtatie 21
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Uppslagsverket Finland 
Röytän kylä ja satama, johon muun muassa laivat pysähtyivät käydessään Röytässä. Kuva otettu vuonna 1900 lännen eli Ruotsin rajan suunnasta, joka oli vain muutaman sadan metrin päässä Röytästä. Kuvan oikeassa reunassa sahan lautatapuleita ja sahan savupiippu.
Röytän satamarataa.
Tornion tehtaan pääportti takanaan ferrokromisulatto
Danny ja suuri fasaanijahti

| Danny ja suuri fasaanijahti> Danny, the Champion of the World |
| --- | --- |
 Samuel ja Jeremy Irons
Ohjaaja:  Gavin Millar
Käsikirjoittaja:  John Goldsmith
Perustuu:  Roald Dahlin lastenkirjaan
Säveltäjä:  Stanley Myers
Kuvaaja:  Oliver Stapleton
Pääosat:  Jeremy Irons Samuel Irons Robbie Coltrane
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Thames Television Portobello Pictures Walt Disney Television
Levittäjä:  Thames Television
Ensi-ilta:  1989
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Danny ja suuri fasaanijahti (tv-esityksessä Danny maailmanmestari) on Gavin Millarin ohjaama brittiläinen lasten televisioelokuva vuodelta 1989. Sen pääosia näyttelevät Jeremy Irons, hänen poikansa Samuel Irons ja Samuelin isoisä, Jeremy Ironsin appi Cyril Cusack. Värielokuva perustuu Roald Dahlin lastenkirjaan, joka on julkaistu suomeksi nimillä Me salamestarit (suom. Eeva Heikkinen) ja Iskä ja Danny maailmanmestari (suom. Päivi Heininen).
Juoni

Kymmenvuotias Danny elää kaksistaan isänsä kanssa ja auttaa häntä pienen autokorjaamon pidossa Englannin maaseudulla 1950-luvun keskivaiheilla. Paikallinen tilanomistaja (Robbie Coltrane) kaavailee seudulle uutta asuinaluetta ja haluaisi ostaa myös autokorjaamon tontteineen. Asioita pahentaa Dannyn isän öisin harrastama fasaanien salametsästys.
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Petri Kemppinen kehui elokuvan tilanteiden kehittelyä loppua kohti niin taitavaksi, että ne pelottavat ihan oikeasti. Video-oppaassa vuodelta 1994 Markku Salmi luonnehti Dannya nautittavaksi koko perheen tv-elokuvaksi ja antoi sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Albert Räsänen

| Albert Räsänen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. marraskuuta 1895 Kaavi
Kuollut: 1. huhtikuuta 1963 (67 vuotta) Kaavi
Jääkäri
Liittymispäivämäärä:  2.3.1916
Komppania:  4. komppania
Taistelut jääkäriaikana:  Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella
Korkein sotilasarvo:  jääkärikapteeni
Albert ”Ritari” Räsänen (3. marraskuuta 1895 Kaavi – 1. huhtikuuta 1963 Kaavi) oli suomalainen jääkärikapteeni ja Mannerheim-ristin ritari n:o 40. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Heikki Räsänen ja Juliana Koponen. Hänen puolisonsa oli Aino Järveläinen.
Opinnot

Räsänen kävi kansakoulun ja Reserviupseerikoulun vuonna 1926 sekä Taistelukoulun kanta-aliupseerikurssin vuosina 1933–1934.
Jääkäriaika

Maanviljelijänä Kaavilla toiminut Räsänen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 2. maaliskuuta 1916 ja sijoitettiin pataljoonan 4. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Albert Räsäsen jääkäriaikaa luonnehtii Joppe Karhunen kirjassaan: tämä pohjimmiltaan tavallinen maanviljelijä niin sisäisesti kuin ulkoisestikin, silti mitä suurin soturi ja ryhmänsä tavallista loistavampi edustaja, joka oli aina palvelualttiina, tyynenrauhallisena ja henkilökohtaisesti mitä hurjapäisimpänä taistelijana sai ansioistaan Preussin 2. lk. rautaristin.
Suomen sisällissota

Albert Räsänen astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 vääpeliksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan vääpeliksi 3. Jääkärirykmentin 5.Jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen Räsänen palveli edelleen 3. Jääkärirykmentissä, jonka nimi ensin muuttui Savon jääkärirykmentti n:o 3:ksi ja myöhemmin Uudenmaan rykmentiksi. Hän toimi koulutusaliupseerina 2. komppaniassa, josta hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1921 koulutusaliupseeriksi Hyökkäysvaunurykmenttiin, jonka nimi muutettiin ensin Hyökkäysvaunupataljoonaksi ja myöhemmin Erilliseksi hyökkäysvaunukomppaniaksi. Sotaisaa luontoaan tyydyttääkseen hän liittyi 14. joulukuuta 1921 Vienan Karjalan retkikuntaan, jossa hän toimi ensin joukkueenjohtajana ja 1. tammikuuta 1922 alkaen komppanianpäällikkönä Repolan pataljoonan 1. komppaniassa ja otti osaa Kuutamalahden ja Porajärven taisteluihin. Hän palasi myöhemmin uudelleen palvelukseen Erilliseen hyökkäysvaunukomppaniaan, jossa toimi sen jälkeen koulutusaliupseerina ja asentajana.
Opetustoimet armeijassa

Suomen Valkoisen Kaartin aliupseerikoulussa Räsänen toimi vuosina 1935 – 1937 sekä Erillisen Hyökkäysvaunukomppanian aliupseerikoulussa vuonna 1937. Välirauhan aikana hän toimi opettajana Panssaripataljoonan Panssarintorjunta komppaniassa. Hänen opetukseensa luotettiin ja häntä kunnioitettiin, koska hänestä sanottiin, että hän tietää kaiken tekniikasta ja taktiikasta panssarisodankäynnissä.
Talvi- ja jatkosota

Talvisotaan Räsänen osallistui komppanianpäällikkönä Panssaripataljoonassa Karjalankannaksella. Välirauhan aikana hän toimi edelleen samassa tehtävässä. Jatkosotaan hän osallistui jo 45 ikävuoteen ehtineenä Panssaripataljoonan Raskaan Panssarikomppanian päällikkönä kalustonaan venäläisellä T-28 Postijuna -vaunulla (vaunu on esillä Parolan panssarimuseossa), jolta ajalta hänelle myönnettiin 2. lk. Mannerheim-risti. Mannerheim-ristin ristiesitys saapui Mikkeliin 2. lokakuuta 1941 ja se kuului seuraavasti: Esimerkillisen rohkea ja tarmokas toiminta raskaan panssarivaunujoukkueen johtajana Tuuloksen läpimurrossa, vallaten mm. 4 kenttätykkiä ja yhden panssariauton ja avaten siten tien vaikeaan tilanteeseen joutuneelle jalkaväkipataljoonalle. Hyökkäyksessä Petroskoita vastaan murtautui vihollisen vahvasti varustettuihin asemiin tuhoten lukuisia bunkkereita ja jatkoi hyökkäystä pimeällä kulkien itse jääkäreiden ja panssarivaunujen edellä. Tämän johdosta hänelle myönnettiin ritarin arvo 19. marraskuuta 1941. Räsänen oli kahdenkymmenen jääkäriritarin joukossa ainoa, joka hankki ritariutensa etulinjan taisteluissa.
Vuonna 1943 hän siirtyi ensin komppanianpäälliköksi Panssarikoulutuskomppaniaan ja edelleen Panssariprikaatiin. Jatkosodassa hän osallistui taisteluihin Tuuloksessa, Syvärillä, Äänislinnassa, Karhumäessä ja Poventsassa sekä Lapin sotaan. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1944. Räsäsestä tuli elämänsä aikana kuuden sodan veteraani. Hänet on haudattu Kaaville.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Vääpeli 11. helmikuuta 1918  Luutnantti 1939  Kapteeni 1941 |     |  Mannerheim-ristin 2. lk. ritari N:o 40  Vapaudenristi 3. lk. tammenlehvien kera  Vapaudenristi 4. lk. tammenlehvien kera  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Suomen Valkoisen Ruusun 2. lk. mitali  Jääkärimerkki  Preussin 2. lk. Rautaristi  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi |
T-28 panssarivaunu.
Ernst Röhm

| Ernst Röhm |
| --- | --- |
 Röhm vuonna 1933
Stabschef der SA (SA:n esikuntapäällikkö)
 1. huhtikuuta 1931 – 1. heinäkuuta 1934  
Edeltäjä:  Adolf Hitler
Seuraaja:  Viktor Lutze
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. marraskuuta 1887 München, Saksa
Kuollut: 1. heinäkuuta 1934 (46 vuotta) München, Saksa
Tiedot
Puolue:  NSDAP
 Nimikirjoitus
Ernst Julius Röhm (28. marraskuuta 1887 München – 1. heinäkuuta 1934) oli ensimmäisessä maailmansodassa kunnostautunut saksalainen upseeri, joka muistetaan kansallissosialistisen puolueen Sturmabteilung-taistelujärjestön eli SA:n johtajana. Röhm surmattiin niin kutsutussa pitkien puukkojen yön verilöylyssä, koska hänet lavastettiin Adolf Hitleriä vastaan suunnatun vallankaappauksen suunnittelijaksi.
Varhaiset vuodet

Ernst Röhm suoritti 1906 ylioppilastutkintonsa Maximiliansgymnasiumissa Münchenissä. Tämän jälkeen sotilasurasta haaveillut Röhm ilmoittautui Baijerin armeijaan, jossa hänestä tuli alikersantti. Vuonna 1907 hän aloitti upseerikoulun, ja 1908 hänestä tuli upseeri. Ensimmäisessä maailmansodassa hänestä tuli komppanianvääpeli 10. baijerilaisessa jalkaväkirykmentissä, joka palveli länsirintamalla. Röhm haavoittui rintamalla kolmasti, ensimmäinen haavoittuminen turmeli hänen kasvojaan ja repi palasen nenäluuta. Urheudestaan Röhm sai muiden muassa 1. luokan rautaristin. Haavoituttuaan kolmannen kerran Verdunissa Röhm kutsuttiin pois rintamapalveluksesta. Hänestä tuli 12. baijerilaisen jalkaväkirykmentin esiupseeri. Tässä toimessaan hän osoittautui erinomaiseksi organisaattoriksi, erityisesti kesän 1918 kaoottisen perääntymisvaiheen aikana.
Sodan päätyttyä Röhm liittyi 1919 Franz Ritter von Eppin perustamaan sotilasjärjestöön, ”Freikorps Eppiin”. Sodan jälkeen syntyneet Freikorpsit olivat suojeluskuntien tapaisia vapaaehtoisten miesten perustamia sotilasjärjestöjä, jotka olivat konservatiivisia tai oikeistolaisia. Freikorps Epp osallistui muiden muassa lyhytikäisen ”Baijerin neuvostotasavallan” veriseen kukistamiseen. Heinäkuussa 1919 Freikorps Epp liitettiin osaksi Baijerin 7. divisioonaa. Röhm sai tässä yhteydessä tehtäväkseen koota puolisotilaallisten järjestöjen hallussa olleet asevarastot, jotka Versailles’n rauhansopimus oli kieltänyt, ja toimittaa ne valtakunnanarmeijan varastoihin. Röhm työskenteli myös sotilastiedustelussa.
Yhdessä eräiden muiden vastaavanlaisten paramilitääristen järjestöjen kanssa se liittyi Rautanyrkki-nimiseen salaiseen järjestöön, jonka perustajiin kuului myös Ernst Röhm. Röhm oli kuin luotu tällaiseen tehtävään, koska hänen mukanaolonsa sotilastiedustelussa avasi hänelle yhteyksiä laajoihin kansalliskonservatiivisiin piireihin. Tässä yhteydessä Röhm tutustui myös korpraali Adolf Hitleriin, joka tutki sotilastiedustelun laskuun erilaisia vasemmistolaisia ryhmittyä Münchenissä. Pian tämän jälkeen Hitler liittyi Saksan työväenpuolueeseen (”Deutsche Arbeiterpartei”, DAP), erääseen kansallista sosialismia edustaneeseen pienpuolueeseen, johon hän oli työssään tutustunut. Vielä samana vuonna myös Röhm liittyi Hitlerin taivuttelemana saman puolueen jäseneksi.
Homoseksuaalisuus

Ernst Röhm tuli Saksan kansalle tunnetuksi myös siitä, että hän eli suhteellisen avoimesti homoseksuaalina. Röhm oli Hitlerin läheinen ystävä ja yksi harvoista, joilla oli lupa sinutella tätä. Virallisesti Hitler selitti kuulleensa Röhmin homoseksuaalisuudesta vasta juuri ennen tämän pidättämistäselvennä. Vuoden 1932 presidentinvaalien jälkeisenä päivänä Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen sanomalehden etusivulla julkaistiin uutinen, joka paljasti Ernst Röhmin homoseksuaalisuuden. Asian tultua julki Hitler haukkui punastelevan ja kiemurtelevan Röhmin pahanpäiväisesti. Tässä vaiheessa hän ei kuitenkaan antanut skandaalin häiritä valtapyrkimyksiään. Toistaiseksi vanhan toverin yksityiselämän luonne oli yhdentekevä, kunhan tämä ei sekaantuisi alaikäisiin.
Kirjallisuutta

Kurt Gossweiler: Die Röhm-Affäre; Hintergründe – Zusammenhänge – Auswirkungen, 1983
Alexander Zinn (Soziologe)|Alexander Zinn: Die soziale Konstruktion des homosexuellen Nationalsozialisten, Frankfurt/Main 1997, ISBN 3-631-30776-4
Ernst Röhm: Die Geschichte eines Hochverräters, München, Eher, 1928
Ronald Smelser: Die braune Elite. Darmstadt, Wissenschaftliche Buchgesellschaft, 1989
Lothar Machtan: Hitlers Geheimnis. Das Doppelleben eines Diktators. Frankfurt, Fischer 2003
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lyhyt elämäkerta Saksan historiallisen museon sivulla
Artikkeli Röhm-kaappauksesta
„Röhm“ – Kurt Tucholskyn alias Ignaz Wrobelin artikkeli Röhmin homoseksuaalisuudesta Die Weltbühnessä 26.04.1932, Nr. 17, S. 641
Laki valtakunnan itsepuolustuksesta 3. heinäkuuta 1934 (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Hitlerin hallitus |
| --- | --- |
Kansleri: Hitler Varakansleri: von Papen Varajohtaja: Hess Valtiopäivien puhemies: Göring
 Backe  von Blomberg  Bormann  von Brauchitsch  Darré  Dorpmüller  Dönitz  von Eltz-Rübenach  H. Frank  K. H. Frank  Frick  von Fritsch  Funk  Goebbels  Gürtner  Göring  Hess  Hierl  Himmler  Hugenberg  Keitel  Kerrl  von Krosigk  Lammers  Meissner  Muhs (vt.)  von Neurath  Ohnesorge  Raeder  von Ribbentrop  Rosenberg  Rust  Röhm  Seldte  Schacht  Schlegelberger (vt.)  Schmitt  Seyss-Inquart  Speer  Thierack  Todt 
Reichsführer SS: Himmler Stabchef SA: Röhm
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef 
Ernst Röhm
Juho Saarenheimo

| Juho Saarenheimo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. heinäkuuta 1896 Muolaa
Kuollut: 30. huhtikuuta 1947 (50 vuotta)
Jääkäri
Korkein sotilasarvo:  suojeluskuntaupseeri
Juho Saarenheimo (30. heinäkuuta 1896 Muolaa – 30. huhtikuuta 1947) oli suomalainen suojeluskuntaupseeri ja liikemies. Hänen vanhempansa olivat metsätyönjohtaja Juho Saarenheimo ja Vilhelmiina Juhontytär. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Lempi Aili Maria Kiviluodon kanssa.
Opinnot

Saarenheimo kävi kansakoulun ja Viipurin kauppakoulua vuosina 1914 – 1915. Hän suoritti 2. Divisioonan tiedonantokurssin vuonna 1919 ja alue- ja paikallispäälliköiden täydennyskurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1922.
Jääkärikausi

Tämä muolaalainen konttoristi liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 30. tammikuuta 1916 ja otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hän oli keuhkotaudin takia kuusi kuukautta hoidettavana Lyypekin reservisairaalassa, josta hänet siirrettiin 8. maaliskuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon, mistä hänet laskettiin 13. maaliskuuta 1917 siviilitöihin. Hän palasi takaisin pataljoonaan tammikuussa 1918.
Suomen sisällissota

Hän saapui Suomeen jääkärien pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918 ja sijoitettiin Suomen Valkoiseen armeijaan Joukkueenjohtajaksi 4. Jääkärirykmentin 9. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan ja otti osaa Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika

Saarenheimo palveli sisällissodan jälkeen edellä mainitusta joukko-osastosta muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 4:ssä, jolla myöhemmin on ollut nimet Jääkäripataljoona n:o 2, Pohjolan jääkäripataljoona ja Kajaanin sissipataljoona. Pataljoonassa hänet oli sijoitettu 1. komppaniaan. Hänet siirrettiin 13. lokakuuta 1918 Vuoristoprikaatin miinanheittäjäosastoon ja 15. tammikuuta 1919 alkaen 2. Divisioonan miinaheittäjäkomppaniaan. Armeijasta hän erosi 25. kesäkuuta 1919 vai liittyäkseen 1. huhtikuuta 1919 Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan, missä hän toimi yhdysupseerina 1. pataljoonassa 15. elokuuta 1919 saakka. Sotaretkeltä palattuaan hän astui suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hän toimi paikallispäällikkönä Säiniöllä 1. lokakuuta 1919 -30. syyskuuta 1921 välisen ajan ja Valkealassa  1. lokakuuta 1921 – 30. kesäkuuta 1923 välisen ajan. Armeijan palvelukseen hän astui toistamiseen 1. helmikuuta 1925 koulutusaliupseeriksi Suomen valkoisen kaartin .8. komppaniaan, missä hän palveli 15. helmikuuta 1926 saakka, jonka jälkeen hänet siirrettiin varusmestariksi 15. syyskuuta 1926 Rannikkotykistörykmentti 2:n 1. patteristoon, missä hän palveli 15. syyskuuta 1927 saakka, jonka jälkeen erosi armeijasta ja siirtyi liikemieheksi Hän oli vuodesta 1930 alkaen keuhkotaudin takia työhön kykenemätön.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Aliupseeri 11. helmikuuta 1918  Varavääpeli 1. toukokuuta 1918  Vääpeli 7. toukokuuta 1918  Suojeluskuntaupseeri 14. kesäkuuta 1922 |     |  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Heimosotaristi  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi  Saksan haavoittumismerkki  Unkarin ensimmäisen maailmansodan muistomitali |
Jääkäripataljoona 27:n 1. komppania
Toivo Laento

| Toivo Laento> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. kesäkuuta 1924 Tuusula
Kuollut: 22. joulukuuta 2018 Helsinki
Ammatti:  poliisi, juristi
Toivo Kalervo Laento, vuoteen 1946 Laitinen (30. kesäkuuta 1924 Tuusula – 22. joulukuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen poliisineuvos, Keskusrikospoliisin päällikkö.
Laento valmistui varatuomariksi 1968. Hän oli Helsingin poliisilaitoksen konstaapeli 1945–1961, ylikonstaapeli 1961–1965, keskusrikospoliisin rikostarkastaja 1965–1971, apulaispäällikkö 1971–1973, sisäasiainministeriön vt. poliisiylitarkarkastaja 1973–1974, ja keskusrikospoliisin päällikkö 1974–1987
Julkaisut

Rikosten selvittämisestä, Suomen lakimiesliiton kustannus, 1981 ISBN 951-640-114-7
Gylfi Sigurðsson

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Gylfi Þór Sigurðsson
Syntymäaika: 8. syyskuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka:  Reykjavík, Islanti
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttä
Pituus: 186 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2010 |  Reading | 42 | (18) |
| 2008 | →  Shrewsbury | 5 | (1) |
| 2009 | →  Crewe | 15 | (3) |
| 2010–2012 |  Hoffenheim | 36 | (9) |
| 2012 | →  Swansea | 18 | (7) |
| 2012–2014 |  Tottenham | 58 | (8) |
| 2014–2017 |  Swansea | 106 | (27) |
| 2017–2022 |  Everton | 89 | (18) |
Maajoukkue
| 2005– |  Islanti U17 | 3 | (2) |
| 2006–2007 |  Islanti U19 | 15 | (8) |
| 2007–2011 |  Islanti U21 | 14 | (6) |
| 2010– |  Islanti | 74 | (22) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. helmikuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 8. joulukuuta 2019.
Gylfi Þór Sigurðsson (s. 8. syyskuuta 1989 Reykjavík, Islanti) on islantilainen jalkapalloilija.
Seurajoukkueura

Kotimaassaan FH Hafnarfjörðurin ja Breiðablik Kópavogurin organisaatioihin kuulunut Gylfi siirtyi kesällä 2005 englantilaisen Readingin alle 18-vuotiaiden joukkueeseen. Hän pelasi kaudella 2008–2009 lainalla Kakkosliigan Shrewsburyssa ja Ykkösliigan Crewessa sekä ensimmäisen ottelunsa Readingin edustusjoukkueessa FA Cupissa. Seuraavalla kaudella hän nousi Readingin vakiokokoonpanoon ja teki Mestaruussarjassa 38 ottelussa 16 maalia. Elokuun 2010 lopussa hän siirtyi Bundesliigan Hoffenheimiin 5,2 miljoonan euron siirtosummalla.
Gylfi teki tulokaskaudellaan Hoffenheimissa yhdeksän bundesliigamaalia pelaamissaan 29 ottelussa. Syyskaudella 2011–2012 hän pääsi pelaamaan vain seitsemän sarjaottelua ilman maaleja. Kevään 2012 hän oli lainalla Valioliigan Swanseassa tehden seitsemän maalia 18 valioliigaottelussa.
Gylfi siirtyi Valioliigan Tottenhamiin kymmenen miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2012. Hän pelasi seurassa kahden kauden aikana 58 valioliigaottelua, joissa teki kahdeksan maalia sekä 19 Eurooppa-liigan ottelua, joissa viimeisteli kolme maalia. Kesällä 2014 hän siirtyi Swanseaan, jossa teki kolmen kauden aikana 27 maalia pelaamissaan 106 valioliigaottelussa. Kesällä 2017 hän siirtyi Evertoniin.
Maajoukkueura

Gylfi pelasi Islannin alle 17-, 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Islannin kaikki kolme ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Ensimmäisen maaottelunsa Islannin maajoukkueessa hän pelasi Andorraa vastaan toukokuussa 2010. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa Norjaa vastaan saman vuoden syyskuussa. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki EM-karsintaottelussa Portugalia vastaan lokakuussa 2011.
Gylfi pelasi kaikki kymmenen ottelua Islannin selviytyessä EM-kilpailuihin 2016. Lopputurnauksessa hän pelasi puolivälieriin selviytyneen Islannin kaikki viisi ottelua. Hän teki maalin alkulohkon ottelussa Unkaria vastaan. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi täyden ajan Islannin kaikissa kolmessa ottelussa ja teki viimeisessä ottelussa Kroatiaa vastaan joukkueensa ainoan maalin.
Dawn FM

| Dawn FM The Weeknd |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 7. tammikuuta 2022
 Kesto: 51.49
 Levy-yhtiö: XO, Republic
Listasijoitukset
  1. 
The Weekndin muut studioalbumit
| The Highlights 2021 | Dawn FM 2022 | Live at SoFi Stadium 2023 |
Singlet albumilta Dawn FM
 ”Take My Breath” Julkaistu: 6. elokuuta 2021  ”Sacrifice” Julkaistu: 7. tammikuuta 2022  ”Out of Time” Julkaistu: 25. tammikuuta 2022
Dawn FM on kanadalaisen R&B-laulaja The Weekndin viides studioalbumi, joka julkaistiin 7. tammikuuta 2022.
Kappaleet

Dawn FM – 1.36
Gasoline – 3.32
How Do I Make You Love Me? – 3.34
Take My Breath – 5.39
Sacrifice – 3.08
A Tale by Quincy – 1.36
Out of Time – 3.34
Here We Go… Again – 3.29 (feat. Tyler, the Creator)
Best Friends – 2.43
Is There Someone Else – 3.19
Starry Eyes – 2.28
Every Angel Is Terrifying – 2.47
Don’t Break My Heart – 3.25
I Heard You’re Married – 4.23 (feat. Lil Wayne)
Less Than Zero – 3.31
Phantom Regret by Jim – 2.59
Arvostelut

Rumba: 8,3/10
Soundi:
V2.fi: