stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tuomas Iiskola

| Tuomas Iiskola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. lokakuuta 1992 (ikä 31) Suomi
Salibandyn pelaaja
Lempinimi:  Tupe
Pelipaikka:  hyökkääjä
Seura:  Esport Oilers
Pelinumero:  92
Pituus:  174 senttimetriä
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
: SB Vantaa
Seurat
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
| 2009-2016 2016-2018 2018-2019  | Tapanilan Erä EräViikingit  |  |  |
Maajoukkue
|  |  Suomi |  |  |

Tuomas Iiskola (s. 28. lokakuuta 1992) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Salibandyliigassa pelaavaa Esport Oilersia. Iiskola on pelannut myös nuorten ja miesten Suomen salibandymaajoukkueissa.
Tähänastinen kohokohta 2010-2011 nuorten MM-kultaan ja Salibandyliiton vuoden poikajuniorin titteliin huipentunut läpimurtokausi. Iiskola löi läpi Salibandyliigassa, jossa oli saldollaan 17+14=31 Erän pistekakkonen Lauri Kapasen jälkeen ja lukemalla +21 joukkueen kärkimies plusmiinustilastossa. Kaudella 2012-13 Iiskola oli joukkueensa pistepörssin ykkönen teholukemin 23+19=42. [lähde? ]
Kaudella 2013-2014 oli joukkueensa paras pistemies ja kannatteli harteillaan sarjan huonointa joukkuetta yhdessä maalivahdin Santtu Strandbergin kanssa. Tuomas esiintyi kaikissa joukkueensa runkosarjan otteluissa. Pistekeskiarvoksi runkosarjassa muodostui 2,8. Paras ase kova laukaus, joka viuhuu sisään puolikentästä saakka. [lähde? ]
Tuomas Iiskolan veli Heikki Iiskola pelaa salibandya myös Esport Oilersissa. [lähde? ]
Aiheesta muualla

Henkilökuvassa Tuomas Iiskola - “Tästä tulinen laukaus on peräisin” Tapanilan Erä
Tummapehmeäkilpikonna

| Tummapehmeäkilpikonna |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Kilpikonnat Testudines
Heimo::  Pehmeäkilpikonnat Trionychidae
Suku::  Nilssonia
Laji::  nigrigans
Kaksiosainen nimi
 Nilssonia nigricans  (Anderson, 1875) 
Katso myös
   Tummapehmeäkilpikonna Wikispeciesissä   Tummapehmeäkilpikonna Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Tummapehmeäkilpikonna (Nilssonia nigricans) on pehmeäkilpikonniin kuuluva matelijalaji. Lajia tavataan uhanalaisena Etelä-Aasiasta.
Koko ja ulkonäkö

Tummapehmeäkilpikonna on suurikokoinen pehmeäkilpikonna: sen selkäkilven pituus voi olla 78 (mahdollisesti 91) senttimetriä, ja laji voi painaa 57 kilogrammaa. Selkäkilpi on oliivinvihreä ja matala, ja sarveislevyjen puuttumisen takia se tuntuu pehmeältä. Kuten muillakin eteläaasialaisilla pehmeäkilpikonnilla, myös tummapehmeäkilpikonnan nuorilla yksilöillä on kilvessä selväpiirteisiä samankeskisiä ympyräkuvioita, jotka vuorottelevat tumman ja vaalean välillä. Vanhoilla yksilöillä selkäkilpi on lähes tasavärinen. Tummapehmeäkilpikonnan pää ja raajat ovat tummat, ja sillä on uimaräpylät. Kaula on melko pitkä, ja sierainaukot sijaitsevat lyhyen kuonon päässä.
Levinneisyys ja elintavat

Luonnossa tummapehmeäkilpikonnaa tavataan Brahmaputrajoesta Intiasta ja Bangladeshista. Tämän lisäksi se elää eräiden intialaisten ja bangladeshiläisten temppelien lammikoissa. Tummapehmeäkilpikonna tulee täysikasvuiseksi 7–10 vuoden iässä.
Tummapehmeäkilpikonnan katsottiin olevan luonnosta hävinnyt, kunnes 2000-luvulla löytyi villi kanta Brahmaputrasta. Nykyään laji luokitellaan äärimmäsen uhanalaiseksi ja kantaa uhkaa pyydystäminen ravinnoksi. Temppeleiden kilpikonnilla on suuri merkitys kannan säilymiseen.
Tummapehmeäkilpikonna on vesielämään sopeutunut taitava uimari, ja se pyydystää ravinnokseen kaloja sekä nilviäisiä ja muita vedessä eläviä selkärangattomia.
The Heartburns

| The Heartburns> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2001–2016
Tyylilaji:  punk rock
Kotipaikka:  Turku
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Teemu Bergman, laulu   Lasse, kitara   Antti, kitara   Ise, basso   Maukka, rummut  
Levy-yhtiö:  Combat Rock Industry (2008–)
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Heartburns on suomalainen punkyhtye, joka perustettiin Turussa vuonna 2001. Yhtyeen perusti myöhemmin Kakka-hätä 77:n ja Pää Kii -yhtyeistä tunnettu laulaja-kitaristi Teemu Bergman.
Yhtye on julkaissut kaksi studioalbumia, Fucked Up in a Bad Way (2006) ja Fixin’ to Die (2008). Toisen studioalbumin julkaisun jälkeen The Heartburnsin toiminta hiipui, vaikkei se koskaan varsinaisesti hajonnut. Kuuden vuoden hiljaiselon jälkeen yhtye julkaisi uutta musiikkia Cold Hell Below -EP:n myötä vuonna 2014.
Jäsenet

Teemu Bergman – laulu (2001–2016)
Lasse ”Skeletor” – kitara, taustalaulu (2002–2016)
Antti Leppäniemi – kitara (2013–2016)
Ise – basso (2005–2016)
Maukka Maunula – rummut (2005–2011, 2013–2016)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Jukka Kiesi – kitara, taustalaulu (2008–2011)
Heikki ”HC” Kaksonen – kitara, taustalaulu (2006–2008)
Diskografia > Studioalbumit

Fucked Up in a Bad Way (2006,  Fullhouse Records)
Fixin’ to Die (2008,  Combat Rock Industry)
Diskografia > EP:t

Retard on the Run (2004,  Wanton Records)
Cold Hell Below (2014,  Combat Rock Industry)
Diskografia > Kokoelma-albumit

Too Much Drugs, Too Much TV (2009,  Combat Rock Industry)
The Heartburns (2010,  C-kasetti, Mieletön Mutantti)
Diskografia > Split-albumit

The Heartburns / [tku trashin] (2003,  omakustanne)
The Heartburns / Frankie the Damage (2005,  Wanton Records)
Ronskibiitti / The Heartburns (elokuu 2005,  Huge Bass, Hell’s Tone Records)
The Heartburns / Barse (lokakuu 2006,  Hell’s Tone)
Drowning Nation / The Heartburns (toukokuu 2007,  Ratbite Records)
Tulijärvi (Saarijärvi)

| Tulijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi, Kannonkoski
Koordinaatit:  62°52′20″N, 25°23′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44)
Laskupuro:  puro Kortelampi 
Järvinumero:  14.444.1.027
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  164,6 m  
Pituus:  1 km  
Leveys:  490 m  
Rantaviiva:  3,661 km  
Pinta-ala:  18,346 ha  
Tilavuus:  0,0002459 km³ 
Keskisyvyys:  1,34 m  
Suurin syvyys:  5,7 m  
Saaria:  1 
 fiTulijärvi 
Tulijärvi  on Keski-Suomessa Saarijärvellä ja Kannonkoskella Heinäpohjan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,0 kilometriä pitkä, 490 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 18,3 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 245 900 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,3 metriä ja suurin syvyys on 5,7 metriä. Sen rantaviivan pituus on 3,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Kivijärven–Vuosjärven alueella (14.44), jonka Lakojoen valuma-alueeseen (14.444) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 164,6 metriä mpy.
Tribal-luokka (fregatti)

| Tribal |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  2 300 t (standardi) 2 700 t (max)
Pituus:  109,73 m
Leveys:  12,88 m
Syväys:  4,04 m
Koneteho:  COSAG: 1 x höyryturbiinia 12 500 shp (9,3 MW) 1 x Metrovick G-6 -kaasuturbiini 7 500 shp (5,6 MW)
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  253
Aseistus
Meritorjunta:  2 x 4,5" (114 mm) Mk5* Mod 1 -tykkiä yksiputkisina asennuksina 1 x Mk10 Limbo-sukellusveneentorjuntaheitin 1 x Westland Wasp -helikopteri
Ilmatorjunta:  2 x Bofors 40 mm Mk7 -ilmatorjuntatykkiä 2 x Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykkiä
Tribal-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston seitsemän fregatin muodostama alusluokka, joka suunniteltiin 1950-luvulla ja oli palveluksessa 1980-luvun alkuun.
Taustaa

Vuonna 1954 kyseenalaistettiin erikoistuneiden fregattien valmistus pääasiassa niiden aiheuttamien kustannusten takia, mutta syynä oli myös taisteluosastojen muodostamisen aiheuttamat vaikeudet pitkälle erikoistuneista aluksista eli oikeiden alusten, oikeaan aikaan ja oikeaan paikkaan sijoittaminen aiheutti operatiivisia ongelmia. Siksi aloitettiin vielä samana vuonna uusien alusten, joissa oli pääosa tyyppien 12, 41 ja 61 ominaisuuksista,  suunnittelu. Työn tuloksena syntyi Tribal-luokan yleisfregatti (tyyppi 81), jonka suunnittelutyö saatiin päätökseen helmikuussa 1957.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Ashanti | Yarrow and Company, Scotsoun | 15. tammikuuta 1958 | 9. maaliskuuta 1959 | 23. marraskuuta 1961 | upotettu maalilaivana 1988 |
| HMS Nubian | Portsmouthin telakka | 7. syyskuuta 1959 | 6. syyskuuta 1960 | 9. lokakuuta 1962 | upotettu maalilaivana 1987 |
| HMS Gurkha | John I. Thornycroft and Company, Woolston | 3. marraskuuta 1958 | 11. heinäkuuta 1960 | 13. helmikuuta 1963 | Indonesian laivastolle 1984 nimellä KRI Wilhelmus Zakarias Yohannes |
| HMS Eskimo | J. Samuel White and Company, Cowes | 22. lokakuuta 1958 | 20. maaliskuuta 1960 | 21. helmikuuta 1963 | upotettu maalilaivana 1986 |
| HMS Tartar | Devonportin telakka | 22. lokakuuta 1959 | 19. syyskuuta 1960 | 26. helmikuuta 1962 | Indonesian laivastolle nimellä KRI Hasanuddin |
| HMS Mohawk | Vickers Armstrong, Barrow-in-Furness | 23. joulukuuta 1960 | 5. huhtikuuta 1962 | 29. marraskuuta 1963 | myyty romutettavaksi |
| HMS Zulu | Alexander Stephen and Sons, Linthouse | 13. joulukuuta 1960 | 3. heinäkuuta 1962 | 17. huhtikuuta 1964 | Indonesian laivastolle nimellä KRI Martha Khristina Tiyahahu |
The Only Ones

| The Only Ones |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1976–1982, 2007–
Tyylilaji:  punk rock, new wave
Kotipaikka:   Lontoo, Englanti
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Peter Perrett   John Perry   Mike Kellie   Alan Mair  
Levy-yhtiö:  CBS Records   Epic Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Only Ones on englantilainen rockyhtye, joka perustettiin Lontoossa vuonna 1976. Yhtyeeseen kuuluvat sen johtohahmo, laulaja ja säveltäjä Peter Perrett, soolokitaristi John Perry, rumpali Mike Kellie ja basisti Alan Mair.
Yhtye oli aktiivinen 1970-luvulla ja vietti hiljaiseloa 1980-luvun jälkeen. Vuonna 2007 yhtye teki comebackin ja on ollut satunnaisesti aktiivinen sen jälkeen. Yhtye muistetaan parhaiten kappaleesta ”Another Girl, Another Planet”, jota pidetään toisinaan yhtenä punkgenren klassikoista.
Historia

Peter Perrett perusti The Only Onesin Lontoossa vuonna 1976. Peter Perrett oli yhtyeen pääasiallinen lauluntekijä ja johtohahmo.Yhtyeessä soitti soolokitaristi John Perry, rumpali Mike Kellie, joka oli aiemmin soittanut Spooky Toothissa, ja basisti Alan Mair, jolla oli aiempaa menestystä skotlantilaisessa Beatstalkers-yhtyeessä.
The Only Onesin ensimmäinen single ”Lovers of Today” julkaistiin 1976 omakustanteena Vengeance-levymerkillä ja vuotta myöhemmin yhtye allekirjoitti levytyssopimuksen CBS- levy-yhtiön kanssa. The Only Ones julkaisi nimeään kantavan debyyttialbuminsa The Only Ones huhtikuussa 1978. Yhtye tuotti albumin itse yhdessä äänittäjä Steve Lillywhiten kanssa. Albumilta löytyy bändin tunnetuin biisi ”Another Girl, Another Planet”. Se julkaistiin myös singlenä.
Yhtyeen toinen studioalbumi Even Serpents Shine julkaistiin seuraavana vuonna maaliskuussa 1979, ja sen tuottivat Perrett ja Mair.Vuonna 1980 yhtye julkaisi kolmannen ja viimeisen studioalbuminsa Baby's Got a Gun, jonka tuotti Colin Thurston, joka tuli myöhemmin paremmin tunnetuksi työstään Duran Duranin kanssa. Albumilla vieraili Penetration-yhtyeen laulaja Pauline Murray, joka lauloi duettona Peter Perrettin kanssa kappaleessa ”Fools”, Baby's Got a Gun saavutti sijan 37 UK Albums Chart -listalla ja oli yhtyeen myydyin studioalbumi.
Kesällä 1980, The Only Ones oli Yhdysvalloissa kiertueella The Whon lämmittelybändinä. Kiertue epäonnistui surkeasti bändin päihdeongelmien takia. Vuonna 1982 yhtye hajosi. Hajoamiseen vaikutti suuresti yhtyeen vaikeat huumeongelmat ja se, että bändin basisti Alan Mair turhautui ongelmiin ja päätti erota yhtyeestä.  Kesäkuussa 1984 Closer Records julkaisi harvinaisuuksia sisältävän kokoelmalevyn Remains. Kokoelma sisältää ennen julkaisemattomia kappaleita, joista tunnetuin lienee ”Prisoners”, jota Peter Perret on pitänyt yhtenä parhaimmista sävellyksistään.
Yhteistyö Johnny Thundersin kanssa

The Only Ones kiinnitti New York Dolls- ja Heartbreakers-yhtyeiden perustajajäsenen, kitaristi Johnny Thundersin huomion, ja The Only Ones muusikot päätyivät soittamaan Thundersin taustabändinä vuoden 1978 keikoilla sekä tämän sooloalbumilla So Alone (1978) esiintyen erityisesti kappaleella ”You Can't Put Your Arms Around a Memory”. Johnny Thunders ja Peter Perret laulavat albumilla myös yhteisen dueton ”Ask Me No Questions”  The Only Ones -yhtyeen soolokitaristi John Perry soittaa myös Johnny Thundersin albumeilla Que Sera Sera (1985) sekä Copy Cats(1988).
Reunion

The Only Ones on tehnyt satunnaisesti reunion-keikkoja. Vuonna 2007 yhtye teki kiertueen Britanniassa. Uutiset kiertueesta saivat laajaa huomiota useissa Britannian sanomalehdissä ja keikat saivat positiivisia arvosteluja. Näillä keikoilla yhtye esitti myös uusia kappaleita kuten ”Is This How Much You Care” ja ”Dreamt She Could Fly”. Uudet kappaleet herättivät odotuksia uudesta albumista. Huhtikuussa 2008 yhtye nähtiin Later... with Jools Holland -TV-ohjelmassa esittämässä klassikko kappaleensa ”Another Girl, Another Planet” sekä uuden kappaleen nimeltä ”Black Operations”   Lehdistön mukaan yhtye oli kiinnostunut äänittämään uuden studioalbumin, mutta hankkeesta luovuttiin Peter Perretin terveysongelmien vuoksi. Yhtye on soittanut satunnaisesti keikkoja myös vuosina 2014, 2019 ja 2023, mutta uutta The Only Ones -studioalbumia ei ole julkaistu.
Rumpali Mike Kellie kuoli tammikuussa 2019
The Only Onesin hajoamisen jälkeen yhtyeen soolokitaristi John Perry on soittanut kitaraa Marianne Faithfullin ja The Lemonheads -yhtyeen laulajan Evan Dandon sooloyhtyeessä sekä The Sisters Of Mercy -yhtyeen albumilla Vision Thing (1990). Perry on myös työskennellyt musiikkitoimittajana.
The Only Onesin laulaja Peter Perrett on keskittynyt soolouraansa.
Diskografia > Albumit

The Only Ones (1978)
Even Serpents Shine (1979)
Baby's Got A Gun (1980)
Diskografia > Kokoelmat ja livealbumit

Special View (1979)
Remains (1984)
The Peel Sessions Album (1989)
Live (1989)
Live in London (1989)
The Big Sleep (1993)
The Immortal Story (1991)
Darkness & Light (2002)
Why Don't You Kill Yourself? (2004)
Another Girl Another Planet: The Best Punk Album in the World (2006)
Original Album Classics (Box set) (2012)
Viittaukset

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  Antonia, Nina: Peter Perrett, Homme Fatale.  Thin Man Press, 2015.
1 2 3 4  Petridis, Alexis: Junkies today are disgusting  5.4.2007. The Guardian. Viitattu 22.6.2024.
1 2 3 4  Green, Thomas: theartsdesk Q&A: Musician Peter Perrett  2.6.2015. The Art Desk. Viitattu 22.6.2024.
1 2  Perry, Kevin E.G: The Only Ones  1.5.2007. The Beaver Dialogues. Viitattu 22.6.2024.
1 2 3  Needs, Kris: Seven songs that prove The Only Ones were much more than a one song band Classic Rock. Viitattu 8.6.2024.
↑  Mike Kellie (The Only Ones, Spooky Tooth drummer ) RIP Louder Than War. Viitattu 22.6.2024.
↑  Peter Perrett Fear And Loathing Fanzine. Viitattu 22.6.2024.
The Only Ones, Vasemmalta oikealle: Alan Mair (basso), Peter Perrett (laulu, kitara)
Tribal fusion bellydance

Rachel Brice esiintyy Ranskassa vuonna 2012.‎
Tribal fusion bellydance (tunnetaan myös nimellä tribal fusion) on länsimaalainen fuusiotanssilaji, joka on syntynyt useiden eri tanssilajien sulautuessa toisiinsa. Laji sai alkunsa 1960-luvulla Kaliforniassa.
Tribal fusion bellydancen pohjalla on en:American Tribal Style (tunnetaan myös nimillä ATS ja Tribal), johon yhdistetään lisäksi vatsatanssia, American Cabaret -tanssia, flamencoa, mustalaistansseja, katutansseja, intialaista kathak-tanssia, afrikkalaisia tansseja ja monia muita niin moderneja kuin klassisia tanssityylejä. Esimerkiksi tribal fusionin ja vatsatanssin erot löytyvät niin tekniikasta, asuista kuin lajien historiasta.[lähde? ]
Yleistä

Tanssilaji sisältää eri kehonosien liikkeiden täsmällistä erittelyä sekä niin teräviä kuin pehmeitä liikkeitä. Esityksissä voidaan käyttää huntuja, viuhkoja, sormisymbaaleja, kynttiläkruunuja, keppejä tai miekkoja.[lähde? ]
Tribal fusion bellydanceen voi jatkuvasti yhdistää uusia tanssilajeja.  Kahdella tribal fusion bellydance -tanssijalla ei välttämättä ole paljonkaan yhteistä, mutta tämä vapaus on myös osa lajin kiehtovuutta.
Lajilla on tähtiä, esimerkiksi yhdysvaltalainen Rachel Brice (s. 1972).
Suomessa lajia voi harrastaa ainakin Helsingissä, Turussa ja Tampereella. Esiintyjät ja tanssinopettajat järjestävät myös Suomessa alan tapahtumia, kuten kerran tai pari vuodessa kansainvälistä Tribal Salon -tanssifestivaalia Helsingissä.  Tribal fusion bellydance -tapahtumia järjestetään paljon ainakin Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Euroopassa.
Historia

Lajin alkusysäyksenä pidetään sitä kun Pohjois-Afrikasta ja Lähi-idästä Kaliforniaan saapuneet maahanmuuttajat kokoontuivat yhdessä soittamaan ja tanssimaan. Heidän kulttuuriperintönsä sekoittui kalifornialaisen Hollywood-fantasian kanssa, mistä syntyi American Cabaret -tanssityyli 1910-luvulla.[lähde? ]
Tribal fusion bellydancen taas aloitti Jamila Salimpour 1960-luvulla San Franciscossa. Jamila Salimpour syntyi New Yorkissa vuonna 1926 sisilialaiseen perheeseen. Hänen uransa alkoi sirkuksen akrobaattitanssijana 16-vuotiaana. Myöhemmin 1950-luvun alussa San Franciscossa hän tanssi perustamallaan Bagdad Cabaret -klubilla, joka oli ensimmäinen naisen omistama itämainen klubi Kaliforniassa. 1960-luvulla hän perusti tribal fusion bellydance -tanssiryhmän Bal Anat (suom. Äiti Jumalattaren tanssi), ja laji oli syntynyt.
Vuonna 2016 90 vuotta täyttävä Salimpour opettaa yhä perustamassaan Salimpour School -tanssistudiolla Berkeleyssä, Kaliforniassa. Myös hänen tyttärensä Suhaila Salimpour on tanssija, ja hän asuu Albanyssa New Yorkin osavaltiossa.
Tribal fusion bellydance on muuttunut vuosien aikana. Esimerkiksi lajin alkuaikoina solisti tanssi melkein aina paikoillaan. Myöhemmin tanssijat alkoivat käyttää erilaisia tapoja liikkua.[lähde? ]
Tanssilajin musiikki on kehittynyt yhtä aikaa elektronisen musiikin ja maailmanmusiikin kanssa.
Asut

Tanssijoiden asut ovat yksityiskohtaisia, ja niissä on yleensä runsaasti antiikkisen näköisiä tribal-koruja eri kulttuureista ja näyttäviä hiuskoristeita. Tyypillisiä koristeita asussa ovat tupsut, sulat, kulkuset, paljetit, tekokukat ja lyhytvartiset hansikkaat.
Esiintyjän asu paljastaa yleensä vatsan. Asuun kuuluu tavallisesti rintaliivimäinen yläosa, pitkä ja leveä hame tai tanssihousut sivuhalkiolla, lantiohuivi sekä koristeellinen vyönauha. Tanssijoilla on esityksissä paljaat jalat, mutta tanssitunneilla voi käyttää tanssitossuja.
Esiintyjillä on usein vahva ehostus, johon kuuluvat voimakkaat silmänrajaukset, tummanpunaiset huulet, glitteriä ja koru-bindi otsalla.
Ariellah
Amaranta-tanssija
Tutkimusmatkailija

Stereotyyppinen kuva tutkimusmatkailijasta. Puolalainen tutkimusmatkailija, kirjeenvaihtaja ja valokuvaaja Kazimierz Nowak Afrikan viidakossa. Nowak matkasi ehkä ensimmäisenä ihmisenä yksin Afrikan halki pohjoisesta etelään ja takaisin jalkaisin, polkupyörällä ja kanootilla vuosina 1931–1936.
Tutkimusmatkailija on henkilö, joka tekee tutkimusmatkoja eli matkustaa tutkimaan uusia alueita. Tutkimusmatkailijan tarkoituksena on aikomuksellisesti tutkia ja selvittää asioita ja esittää tutkimuksensa tuloksia matkalta palattuaan.
Historiallisesti tutkimusmatkailijalla tarkoitetaan lähinnä eurooppalaisia matkaajia, jotka matkustivat silloisen eurooppalaisen maantieteellisen tietämyksen ulkopuolelle. Näillä saattoi olla muitakin motiiveja kuin tieteellinen intohimo. Aikaa 1400-luvun alusta 1600-luvun alkuun kutsutaan suurten löytöretkien ajaksi.
Huomattavia tutkimusmatkailijoita

Hanno Merenkulkija
Eerik Punainen
Leif Eriksson
Marco Polo
Kristoffer Kolumbus
Amerigo Vespucci
Fernão de Magalhães
James Cook
Adolf Erik Nordenskiöld
Fridtjof Nansen
Roald Amundsen
Ernest Shackleton
Hiram Bingham
Tor-Erik Teir

Tor-Erik Teir vuonna 1963.
Tor-Erik Teir (2. tammikuuta 1908 Lapväärtti – 11. huhtikuuta 1988 Vaasa) oli suomalainen pankinjohtaja ja kaupunkineuvos.
Teir suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1930 ja sai varatuomarin arvon 1933. Hän työskenteli Vaasan kaupunginsihteerinä 1937–1944 ja Helsingin Osakepankin Vaasan-konttorin johtajana 1944–1970. Lisäksi hän johti Vaasan läänin verotarkastuslautakuntaa 1941–1955. Vuodesta 1946 hän edusti RKP:tä Vaasan kaupunginvaltuustossa ja toimi valtuuston puheenjohtajana 1951–1968. Hän hoiti useita talouselämän luottamustehtäviä, ja hänelle myönnettiin kaupunkineuvoksen arvo vuonna 1959.
Tor-Erik Teirin veljiä olivat Harald Teir ja Grels Teir.
Tuula Källström-Nikkonen

Tuula Källström-Nikkonen (o.s. Källström, 20. syyskuuta 1944 Kiikka) on suomalainen balettitanssija, repetiittori ja koreografi. Hän syntyi vanhempiensa evakkomatkalla Kiikassa ja asettui sen jälkeen perheensä kanssa Helsinkiin. Hän avioitui vuonna 1969 oopperalaulaja Harri Nikkosen kanssa. Källström-Nikkonen aloitti balettiopinnot 6-vuotiaana Suomen Kansallisoopperan balettikoulussa opettajinaan Alexander Saxelin, Iris Salin sekä myöhemmin Marita Ståhlberg, Sonja Tammela sekä pedagogivierailijoita Neuvostoliitosta. 16-vuotiaana hän sai oppilassopimuskiinnityksen ja pian sen jälkeen vakituisen tanssijasopimuksen Suomen Kansallisbalettiin.
Källström-Nikkonen teki urallaan erityisesti karakterirooleja, koomisia tehtäviä sekä voimakkaita sensuelleja naisrooleja, kuten Bianca baletissa Otello, äiti baletissa Tumma, herttarouva baletissa Korttipeli, Velma musikaalissa West Side Story sekä kurtisaani baletissa Spartacus. Lisäksi hänellä on ollut tehtäviä Joutsenlammessa, Coppeliassa, Etudessa, Prinsessa Ruususessa, Esmeraldassa, Gisellessä sekä monissa muissa klassikkoteoksissa.
1970- ja 1980-luvuilla Källström-Nikkonen teki useita koreografioita, kuten Uni (1970) säveltäjä Einar Englundin musiikkiin, Me kaksi Erkki Melartinin musiikkiin, Kadonneen miehen päiväkirja (1975) Leoš Janáčekin musiikkiin sekä Ruma ankanpoikanen (1984) Tauno Marttisen musiikkiin.
Vuonna 1971 Källström-Nikkonen siirtyi Suomen Kansallisbaletin repetiittoriksi ja jäi sieltä eläkkeelle vuonna 1987.
Tähtiniemi

| Tähtiniemi |
| --- | --- |
 Alkio-opisto
Kaupunki:  Jyväskylä
Suuralue:  Korpilahti
Kaupunginosa nro:  85
Tähtiniemi on Jyväskylän 85. kaupunginosa entisen Korpilahden kunnan alueella. Se on osa Korpilahden kirkonkylää ja sijaitsee Kirkonmäen kaupunginosan eteläpuolella.
Kaupunginosan asutus keskittyy sen itäosaan, Tähtirinteen asuinalueelle. Alkio-opisto ja Humanistisen ammattikorkeakoulun Jyväskylän kampus toimivat Tähtiniemen alueella.
Tomoko Matsunaga

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Tomoko Matsunaga
Syntymäaika: 10. elokuuta 1971 (ikä 53)
Syntymäpaikka: Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1984–1993 | Yomiuri Nippon Beleza | 65 (0) |
Maajoukkue
| 1988–1991 | Japani | 13 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Tomoko Matsunaga (jap. 松永 知子, Matsunaga Tomoko; s. 10. elokuuta 1971 ) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Matsunaga debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 1988. Hän on pelannut 13 maaottelua.