stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Modestas Pitrėnas

Modestas Pitrėnas (s. 1974) on liettualainen kapellimestari. Hän on Kaunasin kaupungin sinfoniaorkesterin taiteellinen johtaja ja pääkapellimestari sekä Latvian kansallisoopperan musiikillinen johtaja ja pääkapellimestari. Hän toimii myös Liettuan kansallisen sinfoniaorkesterin ja Liettuan kansallisoopperan ja -baletin kapellimestarina. Lisäksi hän on johtanut muiden muassa Latvian kansallista sinfoniaorkesteria ja Puolan kansallisoopperaa (Teatr Wielki).
Pitrėnas valmistui Salzburgin Mozarteumista kandidaatin arvolla vuonna 1996. Tämän jälkeen hän valmistui Liettuan musiikkiakatemiasta kuoronjohdossa (1997) sekä orkesterin- ja oopperanjohdossa (2003). Hän täydensi opintojaan siellä vielä musiikin lisensiaatilla. Hän on osallistunut seminaareille ja mestarikursseille, joita ovat pitäneet muiden muassa Esa-Pekka Salonen, Jorma Panula ja H. Rilling. Vuonna 2003 Pitrėnas voitti 7. kansainvälisessä Grzegorz Fitelberg -kilpailussa Katowicessä ensipalkinnon, kultamitalin ja Sleesian filharmonikkojen erikoispalkinnon. Tämän ansiosta hän pääsi vierailemaan johtavien puolalaisorkesterien kapellimestarina.
Vuodesta 2003 lähtien Pitrėnas on opettanut Liettuan musiikki- ja teatteriakatemiassa. Hän on toteuttanut kutsuttuna projekteja Saksassa ja kiertänyt muissa Euroopan maissa sekä Yhdysvalloissa ja Kiinassa. Hän on sinfoniakonserteissa johtanut muiden muassa Gustav Mahlerin, Pjotr Tšaikovskin, Richard Straussin, Witold Lutosławskin, Sergei Prokofjevin ja Alfred Schnittken teosten esityksiä. Hän on aktiivisesti johtanut oopperaa (mm. Carmen', Lentävä hollantilainen, Werther, Patarouva, Aida, Sevillan parturi) ja myös balettia.
Laulajia, joiden kanssa Pitrėnas on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet Matti Salminen, Jaakko Ryhänen, Aleksandrs Antonenko, Virgilijus Noreika, Egils Silins, Ain Anger, Violeta Urmana, Inga Kalna, Asmik Grigorian, Kristine Opolais ja Pretty Yende. Soittajia, joiden kanssa Pitrėnas on esiintynyt, ovat olleet viulistit Tatjana Grindenko, Baiba Skride ja Pavel Berman; sellistit David Geringas ja Aleksandr Knjazev; pianistit Mūza Rubackytė, Anton Ljahovski, Peter Donohoe ja Petras Geniušas sekä oboisti Francesco di Rosa.
Maulbronnin luostari

Luostarin pihamaata ja vasemmalla pääkirkko.
Maulbronnin luostari (saks. Kloster Maulbronn) kuuluu Euroopan parhaiten säilyneisiin sisterssiläisluostareihin. Se sijaitsee Baden-Württembergissä, Saksassa, Maulbronnin laitakaupungilla, ja linnoitus erottaa sen muusta kaupungista.
Luostari perustettiin vuonna 1147 ensimmäisen sisterssiläisen paavin Eugenius III:n suojeluksessa. Speyerin piispa Arnold vihki pääkirkon, joka on rakennettu romaanisen ja goottilaisen tyylin siirtymävaiheessa, vuonna 1178. Useat muut kompleksin rakennuksista valmistuivat 1200-luvulla. Läntinen, itäinen ja pohjoinen pylväskäytävä sijoittuvat 1300-luvulle samoin kuin suurin osa linnoituksesta.
Uskonpuhdistuksen käynnistyttyä Württembergin herttua otti luostarin haltuunsa vuonna 1504 ja rakensi alueelle metsästysmajansa ja tallit. Puoli vuosisataa myöhemmin entinen luostari annettiin protestanttiselle pappisseminaarille, joka tunnetaan nykyään nimellä Maulbronnin ja Blaubeurenin evankelinen seminaari (Evangelische Seminare Maulbronn und Blaubeuren) ja joka pitää luostarin tiloissa sisäoppilaitosta. Protestanttiset papit ovat mukauttaneet luostarirakennuksia oman tarpeidensa mukaan.
Luostari listattiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1993. Perusteluissa mainittiin, että roomalais-goottilaiseen tyyliin rakennettu luostari oli merkittävä gotiikan leviämiseen Pohjois- ja Keski-Eurooppaan, ja se on täydellisimmin säilynyt sisterssiläinen luostari Euroopassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maulbronnin luostari Wikimedia Commonsissa
Tietoja luostarista Maulbronnin kaupungin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi) (englanniksi)
GeoPanorama luostarista (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi) (englanniksi)
Maulbronnin luostari UNESCOn sivuilla (englanniksi) (ranskaksi)
Unescon maailmanperintökohteet Saksassa
Aachenin tuomiokirkko
Alppien paalutalot
Augustusburg ja Falkenlust
Bamberg
Bauhaus-kohteet Weimarissa ja Dessaussa
Bayreuthin oopperatalo
Bergpark Wilhelmshöhe
Berliinin modernistiset asuinalueet
Corveyn luostari
Darmstädter Künstlerkolonie Mathildenhöhe
Dessau-Wörlitzin puutarha
Fagus-Werk
Hedeby ja Danevirke
Hildesheimin tuomiokirkko ja Mikaelinkirkko
Karpaattien ja Saksan pyökkimetsät
Kaupungintalo ja Rolandin patsas Bremenin torilla
Keski-Reinin laakson yläosa
Kölnin tuomiokirkko
Le Corbusierin arkkitehtoniset työt
Lorschin luostari
Luther-muistomerkit Eislebenissä ja Wittenbergissä
Lyypekki
Maulbronnin luostari
Messelin kaivoksen fossiilialue
Museumsinsel Berliinissä
Muskaunpuisto (jaettu Puolan kanssa)
Naumburgin katedraali
Quedlinburg
Rammelsbergin kaivokset, Goslar ja Ylä-Harzin vesihuoltojärjestelmä
Regensburg
Reichenaun luostarisaari
Roomalaiset monumentit, tuomiokirkko ja Liebfrauen-kirkko Trierissä
Rooman rajalinjat (jaettu Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa)
Sanssouci, Neues Palais, Charlottenburgin linna
Speicherstadt ja Kontorhausviertel Hampurissa
Speyerin tuomiokirkko
Stralsund ja Wismar
Vattimeri (jaettu Alankomaiden ja Tanskan kanssa)
Völklingenin rautaruukki
Wartburgin linna
Weimar
Wiesin pyhiinvaelluskirkko
Würzburgin linna
Zollvereinin hiilikaivokset Essenissä
Mastia

| Mastia |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Akaa (Toijala)
Koordinaatit:  23°56′04″N, 23°56′04″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Lontilanjoen valuma-alue (35.27)
Laskujoki:  Mastianoja 
Järvinumero:  35.272.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  113,7  m 
Rantaviiva:  1,025 km 
Pinta-ala:  3,63  ha 
 fiMastia 
Mastia eli Mustia  on Pirkanmaalla Valkeakosken ja Akaan välisellä rajalla sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Lontilanjoen valuma-alueeseen. Mastia on osa Nahkialanjärven aluetta.
Maantietoa

Lampi on 450 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Lammen pinta-ala on 3,6 hehtaaria, ja sen vedenpinnan korkeus on 113,7 metriä meren pinnan yläpuolella. Se sijaitsee 5,3 kilometriä Toijalan kirkosta kaakkoon metsämaastossa. Järveen ei laske ojia, mutta sen ympärillä olevalle suolle on yhdistetty idästä Rajasuon kuivatusoja. Lammen laskuoja lähtee sen länsipääsät, ja se yhdistyy Mastianojan nimisenä Lontilanjokeen Metsä-Paavolassa. Lontilanjoki laskee Vanajaveden Konhilanselkään Nahkialanjoen nimisenä. Lampi on autio, eikä sille johda teitä, mutta metsätie ohittaa lammen sen länsipuolelta. Lammen kohdalla kuntien välinen raja tekee mutkan sillä tavalla, että muu osa järvestä paitsi sen pieni kaakkoisosa kuuluu Valkeakoskelle.
Luontoarvot

Järvi on paikoin suomainen  ja siksi hyvä lintujärvi. Järvellä on nähty harvinaisempiakin lintuja kuten kaakkuri.[lähde? ]
Historiaa

Vuoden 1959 peruskartassa järven nimi kirjoitettiin ”Mastiajärvi”. Lampi oli jo tuolloin yhdistetty Rajasuon ojaverkkoon, mutta sinne ei johtanut teitä. Vuoden 1976 kartassa näkyy jo jälkipainatuksena metsätiet, jotka rakennettiin metsäalueelle silloin. Sen jälkeen järven ympäristön tila on säilynyt samanlaisena.
Masahiro Andō

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 2. huhtikuuta 1972 (ikä 52)
Syntymäpaikka: Saitama, Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1995-1999 1999-2000 2000 2001 2002 2002 2003-2005 2003 | Shimizu S-Pulse Júbilo Iwata Yokohama F. Marinos Omiya Ardija Gamba Osaka Vegalta Sendai Omiya Ardija →Kyoto Purple Sanga |  |
Maajoukkue
| 1999 | Japani | 1 (0) |
Masahiro Andō (jap. 安藤 正裕; s. 2. huhtikuuta 1972 Saitama, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Masahiro Andō edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1999. Hän on osallistunut mm. Copa América 1999.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1999 | 1 | 0 |
| Yhteensä | 1 | 0 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Copa América 1999
1 Kawaguchi |
2 Saitō |
3 Sōma |
4 Ihara |
5 Akita |
6 Hattori |
7 Itō |
8 Mochizuki |
9 Yoshihara |
10 Nanami |
11 Lopes |
12 Jō |
13 Fujita |
14 Suzuki |
15 Tasaka |
16 Oku |
17 Morioka |
18 Andō |
19 Miura |
20 Narazaki |
21 Okano |
22 Fukunishi |
Valmentaja Troussier
Mahmud Darwish

| Mahmoud Darwish> محمود درويش |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. maaliskuuta 1941 Al-Birwa
Kuollut: 9. elokuuta 2008 (67 vuotta) Houston, Texas, Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija, runoilija
Aiheesta muualla
darwish.ps
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Mahmoud Darwish (arab. محمود درويش‎, Maḥmūd Darwīš; 13. maaliskuuta 1941 – 9. elokuuta 2008) oli palestiinalainen runoilija ja kirjailija. Hän sai lukemattomia palkintoja kirjallisesta tuotannostaan ja häntä pidettiin Palestiinan kansallisrunoilijana. Hänen tuotannossaan Palestiinasta tuli kadotetun paratiisin, syntymän ja ylösnousemuksen ja karkotuksen ja maanpaon aiheuttaman tuskan vertauskuva Runoilija Naomi Shihab Nye on sanonut Darwishin teoksista:
» Palestiinan kansa hengittää Darwishin kautta, hän on maanpakolaisuuden ja yhteenkuuluvuuden kaunopuheinen todistaja....»
Elämäkerta

Darwish syntyi al-Birwan kylässä Akkon piirikunnassa, silloisessa Palestiinan brittiläisessä mandaatissa, nykyisen Israelin alueella. Hän oli Salim ja Houreyyah Darwishin toinen lapsi. Hänen isänsä oli muslimi ja maanomistaja. Äiti oli lukutaidoton, mutta isoisä opetti Darwishin lukemaan. Israelin valtion perustamisen jälkeen perhe pakeni Libanoniin, ensin Jezziniin, ja sieltä Damouriin. Vuoden kuluttua he palasivat Akkoon, joka nyt kuului Israelille, ja asettuivat asumaan Deir al-Asadiin. Darwish kävi lukion Kfar Yasifissa, kahden kilometrin päässä Jadeidista pohjoiseen. Myöhemmin hän muutti Haifaan. Ensimmäisen runokirjansa Asafir bila ajniha hän julkaisi 19-vuotiaana.
Darwish muutti pois Israelista 1970-luvun alussa opiskelemaan Neuvostoliittoon, ja häneltä riistettiin Israelin kansalaisuus. Hän opiskeli vuoden Moskovan yliopistossa, ennen kuin muutti Egyptiin ja Libanoniin. Kun hän liittyi PLO:hon 1973, hänen ei enää sallittu palata Israeliin. Vuonna 1995 hän kuitenkin palasi maahan osallistuakseen kollegansa Emile Habibin hautajaisiin. Matkan aikana hän sai Israelin viranomaisilta luvan jäädä maahan neljäksi päiväksi. Darwish sai lopulta 1995 luvan palata asumaan Länsirannalle Ramallahin kaupunkiin. Darwish oli naimisissa kaksi kertaa ja erosi molemmista avioliitoista. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli kirjailija Rana Kabbani. 1980-luvun puolivälissä hän avioitui egyptiläisen kääntäjän Hayat Heenin kanssa. Hänellä ei ollut lapsia. Darwishilla oli pitkäaikainen sydänsairaus. Saatuaan sydänkohtauksen 1984 hän joutui sydänleikkaukseen. Vuonna 1998 hänet leikattiin jälleen. Hän kävi viimeisen kerran Israelissa 15. heinäkuuta 2007 osallistuakseen runojenlukutilaisuuteen. Tilaisuudessa hän arvosteli Fatahin ja Hamasin keskinäistä väkivaltaisuutta ja sanoi, että se on ”kadulla tehty itsemurhayritys”.
Kirjallinen ura

Darwishilta on ilmestynyt yli 30 runoteosta ja kahdeksan proosateosta. Hän on ollut päätoimittajana eri lehdissä kuten Al-Jadid, Al-Fajr, Shu'un Filistiniyya ja Al-Karmel (1981). Hänen ensimmäinen julkaistuun runokokoelmaansa "Leaves of Olives" sisältyi runo "Identity Card", jonka hän kirjoitti 1964.
Hän nousi kansainväliseen maineeseen runoillaan, ja niissä kiinnittää huomiota erityisesti hänen rakkautensa Palestiinaa kohtaan ja hänen hänen halveksunta Israelin valtiota kohtaan. Darwish on todennut Israelin valtiosta:
»Minua syytetään, että vihaan juutalaisia. Ei ole mukavaa, että he esittävät minut paholaisena ja Israelin vihollisena. En tietenkään rakasta Israelia, siihen minulla ei ole mitään syytä. Mutta en vihaa juutalaisia.»
Hänen teoksiaan on palkittu useaan kertaan, ja niitä on käännetty 20 kielelle.
Darwish kirjoitti arabiaksi, mutta puhui englantia, ranskaa ja hepreaa. Israelilaisen kirjailijan Haim Gouri mukaan, joka tunsi hänet henkilökohtaisesti, hänen hepreansa oli erinomaista.
Darwish arvosti arabirunoilijoita Abd al-Wahhab al-Bayatiia ja Badr Shakir al-Sayyabia. Hän mainitsi Rimbaudin ja Ginsbergin vaikutteiden antajinaan. Darwish ihaili heprealaisrunoilija Yehuda Amichaita, mutta kuvaili hänen runojaan, että ne ovat "haaste minulle, koska kirjoitamme samoista paikoista. Hän haluaa käyttää hyväkseen maisemaa ja historiaa, jotka perustuvat minun tuhottuun identiteettiini. Me siis kilpailemme, kumpi omistaa tämän maan kielen? Kumpi rakastaa sitä enemmän? Kumpi kirjoittaa siitä paremmin?"
Israelin opetusministeri Yossi Sarid ehdotti maaliskuussa 2000, että israelilaisten lukioiden opetusohjelmaan liitettäisiin Darwishin runoja. Pääministeri Ehud Barak torjui ehdotuksen sillä perusteella, että Israel "ei ole valmis". On esitetty, että tapaus liittyy enemmän Israelin sisäpolitiikkaan ja yritykseen kaataa pääministeri Ehud Barakin hallitus kuin runouteen. Darwishin kuoltua keskustelu hänen runojensa ottamisesta Israelin koulujen opetusohjelmaan on alkanut uudestaan.
Poliittinen toiminta

Darwish oli Israelin kommunistisen puolueen Rakah jäsen, ennen kuin liittyi Palestiinan vapautusrintamaan Beirutissa. Hänet pidätettiin useita kertoja ja hän joutui vankilaan poistuttuaan luvatta Haifasta. Vuonna 1970 hän siirtyi Moskovaan ja häneltä riistettiin Israelin kansalaisuus. Hän muutti myöhemmin 1971 Kairoon, jossa hän työskenteli sanomalehti al-Ahramille. Beirut ja oli toimittajana 1973 kuukausittain ilmestyvässä lehdessä Shu'un Filistiniyya (Palestiinan asiat) ja työskenteli johtajana PLO ja siihen liittyvien järjestöjen Palestiinan tutkimuslaitoksessa. Libanonin sodan jälkimainingeissa Darwish kirjoitti poliittiset runot Qasidat Bayrut (1982) ja Madih al-zill al'ali(1983). Darwish valittiin 1987 PLO:n toimeenpaneva komiteaan. Vuonna1988 hän kirjoitti manifestin, joka oli tarkoitettu Palestiinan kansan itsenäisyysjulistukseksi. Vuonna 1993, Oslon rauhanprosessin jälkeen, Darwish vetäytyi PLO:n toimeenpanevasta komiteasta. Darwish on jatkuvasti vaatinut "tiukkaa asennetta" neuvotteluissa Israelin kanssa.
Vuonna 1988 Yitzhak Shamir luki hänen runonsa Passers Between the Passing Words knessetissä. Häntä on syytetty, että hän on vaatinut juutalaisia poistumaan Israelista, vaikka hän väitti tarkoittaneensa Länsirantaa ja Gazaa:
"Lähde maastamme/Rannoiltamme, mereltämme/Meidän vehnämme, suolamme, haavamme." Darwishin runojen asiantuntija on sanonut, että runo on ymmärretty väärin ja käännetty väärin, kun taas runoilija ja kääntäjä Ammiel Alcalay kirjoitti, että "hysteerinen reaktio runoa kohtaan toimii vain erinomaisena Israelin psyyken lakmustestinä... (runo) on järkkymätön kieltäytyminen hyväksymästä miehityskieltä ja termejä, joilla maa määritellään".

Huolimatta Israelin ja Palestiinan johtajien arvostelusta Darwish uskoi että rauha on saavutettavissa. "En luovu toivosta", hän sanoi israelilaiselle sanomalehdelle Haaretzille. "Olen kärsivällinen ja odotan israelilaisten ajatusten syvällistä mullistusta. Arabit ovat valmiit hyväksymään voimakkaan Israelin ydinaseineen, kunhan se vain avaa linnoitustensa portit ja tekee rauhan."
Darwish palasi Ramallahiin heinäkuussa 2007 ja kävi Haifassa kunniakseen järjestetyssä juhlassa, jota tuki Masharaf-lehti ja israelilainen Hadash-puolue.Läsnä oli 2 000 hengen yleisö, jolle hän lausui arvostelunsa Hamasin kaappauksesta:
»Heräsimme koomasta nähdäksemme (Hamasin) yksivärisen lipun raivaava tieltään (Palestiinan) nelivärisen lipun.»
Sävellykset runoihin

Moniin Darwishin runoihin on tehty sävellys, merkittävimpinä niistä Rita, Birds of Galilee ja I Yearn for my Mother's Bread, ja niistä on tullut ainakin kahden arabisukupolven ja arabisäveltäjien, kuten Marcel Khalife, Majida El Roumi ja Ahmad Qa'abour, suosikkeja.1980-luvulla israelilais-palestiinalainen yhtye Sabreen levytti albumin, jossa oli versiot Darwishin runoista "On Man" ja "On Wishes". Khalifea syytettiin herjaamisesta ja uskonnollisten arvojen loukkaamisesta, koska Darwishin runoon perustuva laulu nimeltä "I am Yusuf, oh my father" sisälsi säkeistön Koraanista. Runossa Darwish koki saman tuskan kuin Yusuf (Joosef), jonka tämä veljet hylkäsivät, koska tämä oli niin komea ja hyväluontoinen. "Oi, isä, Olen Yusuf / Oi isä, veljeni eivät rakasta minua eivätkä halua minua joukkoonsa". Josefin tarina on vertauskuva palestiinalaisten hylkäämisestä.
Israelilais-amerikkalainen säveltäjä Tamar Muskal otti Dawishin runon "I Am From There" sävellykseensä "The Yellow Wind," jossa on käytetty täyttä orkesteria, arabialaista huilua, arabialaista ja israelilaista runoutta ja aiheita David Grossmanin kirjasta The Yellow Wind.
Elokuvat

Vuonna 1997 valmistui dokumentti Mahmoud Darwish, jonka tuotti Ranskan televisio ja ohjasi ranskalais-israelilainen ohjaaja Simone Bitton.
Palkinnot ja tunnustukset

Lotus-palkinto, 1969; Afroaasialaisten kirjailijoiden liitto
Leninin palkinto, 1983 Neuvostoliitto
Taiteiden ritarikunnan ritari, 1993 Ranska
Lannan-säätiön palkinto, 2001
Prinssi Clausin palkinto, 2004
"Bosnian stećak", 2007
Strugan runoillat -juhlien Kultainen seppele -palkinto (2007)
Muhammad Khan Junejo

Muhammad Khan Junejo
Muhammad Khan Junejo (18. elokuuta 1932 Sindhri, Sindh - 16.  maaliskuuta 1993) oli pakistanilainen poliitikko, joka toimi muun muassa maan pääministerinä 24. maaliskuuta 1985 – 29. toukokuuta 1988.
Menetou-Salon

| Menetou-Salon |
| --- | --- |
 Yleisnäkymä kylästä
 Menetou-Salon
 Koordinaatit: 47°13′58″N, 2°29′14″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Centre-Val de Loire
Departementti:  Cher
Arrondissementti:  Bourges
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  37,7 km²
Väkiluku (2017):  1 617 
 – Väestötiheys:  42 as./km²
Kunnan numero:  18145
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Menetou-Salon on kunta Ranskassa Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella.  Se sijaitsee noin 20 kilometriä Bourgesin kaupungista pohjoiseen.
Château de Menetou-Salon
Kunnan nähtävyyksiä on Uusgooottinen linna Château de Menetou-Salon. Linna oli 1200-luvulla kuningas Ludvig IX:n hallituskaudella Sancerren kreivien omaisuutta. Vuonna 1448 kiinteistö myytiin kuningas Kaarle VII:n hallinnon talouspäällikkö Jacques Cœurille. Hänen menetettyään kuninkaan suosion, myös hänen omaisuutensa myytiin. Linna oli tämän jälkeen usealla omistajalla, kunnes 1700-luvulla linnan peri Lauragaisin hettuapari. Heidän ainoa tytär Pauline meni vuonna 1773 naimisiin Arenbergin herttua Louis Engelbertin kanssa, joka laajensi linnan nykyiseen asuunsa 1800-luvun alussa. Linnan muutostyön inspiraationa oli Jacques Cœurin palatsi Bourgesissa, ja sen suunnitteli arkkitehti Ernest Sanson.
Alueella on viljelty viiniä jo melkein tuhannen vuoden ajan. Vuodesta 1959 lähtien alueen viineillä on ollut Menetou-salon (AOC) -laatuluokitus. Tuotantoalue kattaa Menetou-Salonin lisäksi yhdeksän muuta kuntaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Menetou-Salon Wikimedia Commonsissa
Menettelyvirhe

Menettelyvirheellä tarkoitetaan viranomaisen tekemää virhettä hallinnollisen käsittelyn aikana. Virhe voi syntyä, jos käsittelyssä joitain asianosaisen oikeuksia ei ole otettu huomioon tai viranomainen ei ole noudattanut lain asettamia velvollisuuksia.
Menettelyvirheen vuoksi päätös voidaan kumota tai purkaa virheellisenä ja asia voidaan ratkaista uudelleen. Mikäli päätöksen virheellisyys on aiheutunut menettelyvirheestä, päätöksen korjaaminen asianosaisen vahingoksi edellyttää tämän suostumusta.
Viranomaisen toiminnassa tavallisia menettelyvirheitä voivat olla kuulemisperiaatteen noudattamatta jättäminen eli asianosaisen kuulemisen puutteellisuus tai laiminlyöminen asiaa ratkaistessa, viranomaisen esteellisyys  taikka annetun päätöksen sisällön tai perustelujen puutteellisuus.
Tuomioistuimella on velvollisuus tutkia kunkin käsiteltävänä olevan asian ratkaisemisen kannalta merkityksellisten vaatimusten perustelut, minkä lisäksi sillä on asiassa ns. ratkaisupakko. Tuomioistuimen on myös korjattava valituksen kohteena olevassa päätöksessä oleva virhe (oikaisupakko) esimerkiksi kumoamalla päätös tai palauttamalla se uudelleen käsiteltäväksi.
Esimerkkejä > Virhe asianosaisen kuulemisessa

Korkeimman hallinto-oikeuden päätöksessä KHO:2021:175 käsiteltiin HaO:lle tuotua valitusta kirkkohallituksen päätöksestä purkaa Valkeakosken kirkko.
HaO oli vahvistanut sille alistetun päätöksen, jonka käsittelyssä kirkkohallitus ei ollut varannut muutoksenhakijoille tilaisuutta antaa vastaselitys lausunnosta hallintolainkäyttölain 34 §:n 1 momentissa tarkoitetulla tavalla. KHO katsoi, että kirkollisvalituksen tehneille muutoksenhakijoille olisi tullut antaa mahdollisuus vastaselityksen esittämiselle tuomiokapitulin sekä seurakunnan lausunnoista, jonka vuoksi se piti kirkkohallituksen menettelyä virheellisenä.
KHO toteaa päätöksessään myös, että koska merkittävä osa muutoksenhakijoiden kirkkohallituksessa esittämistä valitusperusteista liittyi alistettavan päätöksen tarkoituksenmukaisuuteen ja koska kirkkohallituksen päätöksestä ei voinut kirkkolain 24 luvun 4 §:n 3 momentti huomioon ottaen voinut enää valittaa edelleen HaO:n tarkoituksenmukaisuuteen vedoten, olisi HaO:n tullut kumota kirkkohallituksen päätös kuulemisvirheen vuoksi. KHO kumosi kirkkohallituksen ja HaO:n päätökset ja palautti asian uudelleen käsiteltäväksi kirkkohallitukseen.
Masahiro Fukuda

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 27. joulukuuta 1966 (ikä 57)
Syntymäpaikka: Kanagawa, Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1989-2002 | Mitsubishi Motors / Urawa Reds |  |
Maajoukkue
| 1990-1995 | Japani | 45 (9) |
Masahiro Fukuda (s. 27. joulukuuta 1966 Kanagawa, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1990-1995.
Tilastot

| Japanin jalkapallomaajoukkue> Vuodet | Japanin jalkapallomaajoukkue> ottelut | Japanin jalkapallomaajoukkue> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1990 | 5 | 0 |
| 1991 | 2 | 0 |
| 1992 | 8 | 3 |
| 1993 | 15 | 3 |
1994: 0
| 1995 | 15 | 3 |
| Yhteensä | 45 | 9 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 1992
1 Matsunaga |
2 Ōtake |
3 Katsuya |
4 Horiike |
5 Hashiratani |
6 Tsunami |
7 Ihara |
8 Fukuda |
9 Takeda |
10 Ramos |
11 Miura |
12 Yamada |
13 Sakakura |
14 Kitazawa |
15 Yoshida |
16 Nakayama |
17 Moriyasu |
18 Jinno |
19 Maekawa |
20 Takagi |
Valmentaja Ooft
Japanin joukkue – Kuningas Fahdin cup 1995
1 Matsunaga |
2 Natsuka |
3 Tsunami |
4 Ihara |
5 Hashiratani |
6 Moriyasu |
7 Horiike |
8 Kitazawa |
9 T. Yamaguchi |
10 Ramos |
11 Miura |
12 Kikuchi |
13 Hasegawa |
14 Isogai |
15 M. Yamaguchi |
16 Fukuda |
17 Soma |
18 Yanagimoto |
19 Okano |
20 Kojima |
Valmentaja Kamo