stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen jääkiekkomaajoukkue talviolympialaisissa 2014
Olympiaehdokkaat > Ensimmäinen lista

25. kesäkuuta 2013 Westerlund julkaisi valitsemansa alustavan olympiajoukkueen, eli ehdokaslistan pelaajista, jotka edustavat Suomea olympialaisissa. Jalosen aikana maajoukkueuransa lopettaneet Olli Jokinen ja Teemu Selänne olivat pyörtäneet päätöksensä ja liittyivät takaisin mukaan maajoukkueseen. Kun Westerlund julkisti ehdokaslistan, kohua herätti kokeneen NHL-maalivahti Miikka Kiprusoffin puuttuminen joukkueesta. Westerlund ilmoitti että Kiprusoff oli kieltäytynyt kutsusta, kertoen että on todennäköisesti lopettamassa uransa, eikä aio tavoitella paikkaa Suomen olympiajoukkueesta. Kiprusoff vahvisti asian hieman myöhemmin. Westerlundin lista sisälsi yhteensä 54 pelaajaa, ja lähes kaikki pelaajat, jotka tulevat edustamaan Suomea kisoissa, ovat jo tällä ensimmäisellä listalla. Westerlund kuitenkin sanoi:
»Listalla on tällä hetkellä yli 50 nimeä ja myös sen ulkopuolelta voi vielä nousta mukaan kisoihin. Syksyn esitykset ratkaisevat lopullisen joukkueen»
.
Pelaajan nimen perässä mainitaan pelaajan ikä kaudella 2013–2014, seura jota pelaaja edusti olympiakaudella 2013–2014, lippu symboloimassa maata, josta seura on kotoisin, sekä liiga, jossa pelaajan edustama seura pelasi.
Olympiaehdokkaat > Maalivahdit

Niklas Bäckström, 35 vuotta, Minnesota Wild  (NHL)
Kari Lehtonen, 29 vuotta, Dallas Stars  (NHL)
Antti Niemi, 29 vuotta, San Jose Sharks  (NHL)
Antti Raanta, 24 vuotta, Chicago Blackhawks  (NHL)
Tuukka Rask, 26 vuotta, Boston Bruins  (NHL)
Pekka Rinne, 30 vuotta, Nashville Predators  (NHL)
Karri Rämö, 26 vuotta, Calgary Flames  (NHL)
Petri Vehanen, 35 vuotta, Lev Praha  (KHL)
Olympiaehdokkaat > Puolustajat

Juuso Hietanen, 28 vuotta, Torpedo Nižni Novgorod  (KHL)
Topi Jaakola, 29 vuotta, Lev Praha  (KHL)
Joonas Järvinen, 24 vuotta, Milwaukee Admirals  (AHL)
Jere Karalahti, 38 vuotta, Helsingin Jokerit  (SM-liiga)
Lasse Kukkonen, 31 vuotta, Oulun Kärpät  (SM-liiga)
Teemu Laakso, 25 vuotta, Severstal Tšerepovets  (KHL)
Sami Lepistö, 28 vuotta, Avtomobilist Jekaterinburg  (KHL)
Toni Lydman, 35 vuotta, ei seuraa
Tuukka Mäntylä, 32 vuotta, Metallurg Magnitogorsk  (KHL)
Janne Niskala, 31 vuotta, Atlant Mytištši  (KHL)
Petteri Nummelin, 40 vuotta, Rauman Lukko  (SM-liiga)
Joni Pitkänen, 29 vuotta, Carolina Hurricanes  (NHL)
Sami Salo, 38 vuotta, Tampa Bay Lightning  (NHL)
Kimmo Timonen, 38 vuotta, Philadelphia Flyers  (NHL)
Sami Vatanen, 22 vuotta, Anaheim Ducks  (NHL)
Ossi Väänänen, 32 vuotta, Helsingin Jokerit  (SM-liiga)
Olympiaehdokkaat > Hyökkääjät

Juhamatti Aaltonen, 28 vuotta, Oulun Kärpät  (SM-liiga)
Aleksander Barkov, 18 vuotta, Florida Panthers  (NHL)
Sean Bergenheim, 29 vuotta, Florida Panthers  (NHL)
Valtteri Filppula, 29 vuotta, Tampa Bay Lightning  (NHL)
Mikael Granlund, 21 vuotta, Minnesota Wild  (NHL)
Niklas Hagman, 33 vuotta, Porin Ässät  (SM-liiga)
Teemu Hartikainen, 23 vuotta, Salavat Julajev Ufa  (KHL)
Juha-Pekka Hytönen, 32 vuotta, HC Lausanne  (National League A)
Jarkko Immonen, 31 vuotta, Torpedo Nižni Novgorod  (KHL)
Jesse Joensuu, 25 vuotta, Edmonton Oilers  (NHL)
Jussi Jokinen, 30 vuotta, Pittsburgh Penguins  (NHL)
Olli Jokinen, 34 vuotta, Winnipeg Jets  (NHL)
Niko Kapanen, 35 vuotta, Lev Praha  (KHL)
Mikko Koivu, 30 vuotta, Minnesota Wild  (NHL)
Saku Koivu, 38 vuotta, Anaheim Ducks  (NHL)
Leo Komarov, 26 vuotta, OHK Dinamo Moskova  (KHL)
Petri Kontiola, 28 vuotta, Traktor Tšeljabinsk  (KHL)
Lauri Korpikoski, 26 vuotta, Phoenix Coyotes  (NHL)
Jarno Koskiranta, 26 vuotta, Sibir Novosibirsk  (KHL)
Jori Lehterä, 25 vuotta, Sibir Novosibirsk  (KHL)
Ville Leino, 29 vuotta, Buffalo Sabres  (NHL)
Antti Miettinen, 32 vuotta, Fribourg-Gottéron  (National League A)
Janne Pesonen, 31 vuotta, Ak Bars Kazan  (KHL)
Lennart Petrell, 29 vuotta, HC Servette Genève  (National League A)
Antti Pihlström, 28 vuotta, Salavat Julajev Ufa  (KHL)
Jarkko Ruutu, 37 vuotta, Helsingin Jokerit  (SM-liiga)
Tuomo Ruutu, 30 vuotta, Carolina Hurricanes  (NHL)
Sakari Salminen, 25 vuotta, Torpedo Nižni Novgorod  (KHL)
Veli-Matti Savinainen, 27 vuotta, Jugra Hanty-Mansijsk  (KHL)
Teemu Selänne, 42 vuotta, Anaheim Ducks  (NHL)
Olympiaehdokkaat > IIHF:lle toimitettu lista

Lokakuussa 2013, Erkka Westerlund valitsi apuvalmentajiensa avustuksella "lokakuun listan", joka ilmoitettiin kansainväliselle jääkiekkoliitolle IIHF:lle. Listaa ei paljastettu julkisuuteen, mutta kun lista on julkistettu IIHF:lle lokakuun aikana, sen ulkopuolelta ei saa enää valita pelaajia Olympialaisiin, vaan joukkue nimetään listalla olevista pelaajista. Vaikka Westerlund ei julkistanut listaa, hän kertoi sen olevan laaja ja sisältävän yli sata nimeä, joten kesäkuussa julkistettua listaa oli näin ollen täydennetty huomattavasti.
Kapteenin valinta

22. marraskuuta ilmoitettiin, että Erkka Westerlund oli rajannut vaihtoehdot Suomen olympiajoukkueen kapteeniksi kahteen. NHL:ssä pelaavat veljekset, keskushyökkääjät, Minnesota Wildin Mikko Koivu ja Anaheim Ducksin Saku Koivu olivat Westerlundin kandidaatit. Westerlund tiedotti, että lopullinen valinta kapteenista tehdään sen jälkeen, kun hän on ensin keskustellut kokeneiden leijonapelaajien kanssa, joista hän mainitsi esimerkkinä molempien kanssa urallaan pelanneen Teemu Selänteen. Mikko Koivu kommentoi tietoa sanoen, että hänen veljensä Saku olisi kapteeniuden ansainnut. Lopulta Leijonien kapteeniksi valittiin Teemu Selänne, kun molemmat Koivut loukkaantuivat ennen olympialaisia.
Joukkueen valinta > Alkuperäiset valinnat

Päävalmentaja Erkka Westerlund pohti olympiavalintoja kauan, valmennuspestinsä alkuajoista lähtien ja useimmat joukkueen paikoista lyötiin lukkoon jo useita viikkoja ennen joukkueen julkistamista. Esimerkiksi Lauri Korpikoski ja Jussi Jokinen kertoivat että he olivat saaneet olympiapaikan varmistaneen puhelun Westerlundilta jopa viisi viikkoa ennen julkistusta. Päänvaivaa Westerlundille aiheutti kokeneen Leijona-hyökkääjän Saku Koivun loukkaantuminen. Päätöstä Koivun fyysisestä kunnosta lykättiin viime hetkiin, ja hänet valittiin jo kisajoukkueeseen. Vähän ennen joukkueen julkistamista Koivu kuitenkin lähetti Westerlundille viestin, jossa päätti kieltäytyä olympialaisista. Koivu sanoi viestissään:
»Valmennuksen kanssa asiasta on keskusteltu viimeisten viikkojen aikana muutamaan otteeseen. Aivotärähdyksestä johtuva viiden viikon tauko peleistä, ja lähes mitätön harjoittelu näiden viikkojen aikana on johtanut siihen, että fyysinen kuntoni ei ole sillä tasolla, jolla itse sen haluaisin olevan, jotta lähtisin edustamaan Suomea olympialaisiin maailman huippupelaajia vastaan. Unelma ja realismi ovat kohdaltani ristiriidassa omasta mielestäni. Soisin, että tilallani pelaisi paremmin valmistautunut pelaaja. Terveisin Saku Koivu.»
Joukkue julkistettiin 7. tammikuuta 2014 Suomen jääkiekkomaajoukkueen lehdistötilaisuudessa ja päähuomion vei Koivun kieltäytyminen. Westerlund luki Koivun viestin kokonaisuudessaan, ja herkistyi sitä lukiessaan, lisäksi Westerlund kertoi lehdistötilaisuudessa että joukkueen valinnassa hän painotti tutkapareja ja toimivia ketjukoostumuksia.
Seuraavina päivinä spekulaatio Saku Koivun kieltäytymisen syistä yltyi, ja syiksi epäiltiin muun muassa pikkuveli Mikko Koivun valintaa kapteeniksi, pientä roolia joukkueessa ja että Koivu halusi keskittyä seurapeleihin Anaheim Ducksissa, NHL:ssä. Koivu kimpaantui väitteistä ja vakuutti että kyse oli hänen fyysistä kunnostaan, jonka ei nähnyt olevan tarpeeksi hyvä. Kohua aiheutti myös hyvää kautta NHL:ssä pelaavan Sean Bergenheimin jättäminen pois joukkueesta. Yllätysvalintoina joukkueeseen pidettiin KHL-pelaajia Jori Lehterää ja Antti Pihlströmiä.
Joukkueen valinta > Loukkaantumiset

Turnauksen alla, kun joukkue oli jo selvillä, joutuivat tähtihyökkääjät Mikko Koivu ja Valtteri Filppula jättämään turnauksen väliin loukkaantumisten vuoksi. Takaiskut olivat Leijonille valtavat, sillä molemmille oli kaavailtu suurta roolia joukkueessa. Kolmas pettymys tuli kun toiseksi korvaajaksi valittu Sean Bergenheimkin kieltäytyi kutsusta loukkaantumisiin vedoten. Lopulta korvaajiksi valittiin KHL:stä Sakari Salminen ja Jarkko Immonen.
Joukkue > Maalivahdit

#31 Antti Niemi, 30 vuotta, San Jose Sharks  (NHL)
#32 Kari Lehtonen, 30 vuotta, Dallas Stars  (NHL)
#40 Tuukka Rask, 26 vuotta, Boston Bruins  (NHL)
Joukkue > Puolustajat

#3 Olli Määttä, 19 vuotta, Pittsburgh Penguins  (NHL)
#4 Ossi Väänänen, 33 vuotta, Helsingin Jokerit
#5 Lasse Kukkonen, 32 vuotta, Oulun Kärpät
#6 Sami Salo, 39 vuotta, Tampa Bay Lightning  (NHL)
#18 Sami Lepistö, 29 vuotta, Avtomobilist Jekaterinburg
#38 Juuso Hietanen, 28 vuotta, Torpedo Nižni Novgorod
#44 Kimmo Timonen A, 38 vuotta, Philadelphia Flyers  (NHL)
#45 Sami Vatanen, 22 vuotta, Anaheim Ducks  (NHL)
Joukkue > Hyökkääjät

#8 Teemu Selänne C, 43 vuotta, Anaheim Ducks  (NHL)
#12 Olli Jokinen, 33 vuotta, Winnipeg Jets  (NHL)
#15 Tuomo Ruutu, 30 vuotta, Carolina Hurricanes  (NHL)
#16 Aleksander Barkov, 18 vuotta, Florida Panthers  (NHL)
#21 Jori Lehterä, 26 vuotta, Sibir Novosibirsk
#23 Sakari Salminen, 25 vuotta, Torpedo Nižni Novgorod
#26 Jarkko Immonen, 31 vuotta, Torpedo Nižni Novgorod
#27 Petri Kontiola, 29 vuotta, Traktor Tšeljabinsk
#28 Lauri Korpikoski, 27 vuotta, Phoenix Coyotes  (NHL)
#36 Jussi Jokinen, 30 vuotta, Pittsburgh Penguins  (NHL)
#41 Antti Pihlström, 29 vuotta, Salavat Julajev Ufa
#50 Juhamatti Aaltonen, 28 vuotta, Oulun Kärpät
#64 Mikael Granlund, 21 vuotta, Minnesota Wild  (NHL)
#71 Leo Komarov A, 27 vuotta, OHK Dinamo Moskova
Minnesota Wildin hyökkääjä Mikko Koivu ja Tampa Bay Lightningin hyökkääjä Valtteri Filppula valittiin alun perin kisajoukkueeseen, mutta he joutuivat vetäytymään turnauksesta loukkaantumisten vuoksi. Korvaajiksi valittiin Jarkko Immonen ja Sakari Salminen. Koivu oli alun perin Leijonien kapteeni, mutta hänen loukkaannuttua ja jäätyä sivuun, Teemu Selänne nimettiin kapteeniksi.
Ketjut

Alla Leijonien ketjut turnauksen avausottelussa, Itävaltaa vastaan.
Ketjut > Hyökkääjät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Mikael Granlund | Aleksander Barkov | Teemu Selänne |
| Lauri Korpikoski | Olli Jokinen | Tuomo Ruutu |
| Jussi Jokinen | Petri Kontiola | Juhamatti Aaltonen |
| Leo Komarov | Jarkko Immonen | Jori Lehterä |
Ylimääräisinä hyökkääjinä kokoonpanon ulkopuolella Sakari Salminen ja Antti Pihlström.
Ketjut > Puolustajat

| --- | --- |
Kimmo Timonen: Sami Vatanen
Olli Määttä: Sami Salo
Sami Lepistö: Juuso Hietanen
Lasse Kukkonen: Ossi Väänänen
Ketjut > Maalivahdit

Kokoonpanon ulkopuolella Antti Niemi.
Valmistautuminen turnaukseen

Suomen valmennusjohto saapui kisakaupunki Sotšiin runsaan viiko ennen turnauksen alkua, mukanaan olympiajoukkueen Euroopassa pelaavat pelaajat: Ossi Väänänen, Sami Lepistö, Juuso Hietanen, Lasse Kukkonen, Juhamatti Aaltonen, Petri Kontiola, Jori Lehterä ja Antti Pihlström. Mukaan Leijonien harjoituksiin liittyi myös KHL-maalivahti Niko Hovinen, joka ei kuitenkaan kuulu joukkueeseen. Tällä kokoonpanolla olympiajoukkue veti ensimmäiset harjoituksensa, joissa keskityttiin harjoittelemaan erikois­tilanteita: yli- ja alivoimaa. Leijonien valmistautuessa turnaukseen tuli tieto, etteivät kaksi Suomen avainpelaajiin lukeutuvaa NHL-hyökkääjää Mikko Koivu ja Valtteri Filppula voi osallistua turnaukseen loukkaantumisten vuoksi. Näin ollen Westerlund kutsui heidän korvaajikseen joukkueeseen KHL-liigasta Jarkko Immosen ja Sakari Salmisen. Korvaajat saapuivat Sotšiin nopealla varoitusajalla ja liittyivät Leijonien vahvuuteen ennen NHL-pelaajia.
Lopuksi, vain päiviä ennen turnauksen avausottelua Suomen NHL-pelaajat saapuivat Pohjois-Amerikasta Sotšiin ja liittyivät joukkueen harjoitusvahvuuteen. Suomi ehti harjoitella täydellä joukkueella vain kerran, ennen turnauksen alkua. Tästä huolimatta Westerlund oli luottavainen, että joukkueen peli toimii sillä monet pelaajat tuntevat toisensa jo entisestään.
Ottelut > Alkulohko

torstai, 13. helmikuuta: Suomi  8 - 4  Itävalta
perjantai, 14. helmikuuta: Suomi  6 - 1  Norja
sunnuntai, 16. helmikuuta: Suomi  1 - 2 ja.  Kanada
Ottelut > Pudotuspelit > Puolivälierä

keskiviikko, 19. helmikuuta: Suomi  3 - 1  Venäjä
Ottelut > Pudotuspelit > Välierä

perjantai, 21. helmikuuta: Suomi  1-2  Ruotsi
Ottelut > Pronssiottelu

lauantai, 22. helmikuuta: Suomi  5-0  Yhdysvallat
6. marraskuuta 2013 julkaistiin Suomen peliasut.
Suomen jääkiekkomaajoukkueen kausi 2013–2014

Suomen jääkiekkomaajoukkueen kausi 2013–2014 alkoi Euro Hockey Tourin turnauksella Tšekissä. Kauteen kuului myös kaksi arvoturnausta, sillä keväällä 2014 pelattiin sekä talviolympialaiset että MM-kilpailut. Erkka Westerlund valmensi Suomea kauden aikana; hänet valittiin marraskuussa 2012 Jukka Jalosen korvaajaksi.
Tausta > Uuden valmennusjohdon valinta

Jukka Jalonen aloitti Suomen jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana loppuvuodesta 2008 ja valmensi Suomea viisi kertaa maailmanmestaruuskilpailuissa ja kerran olympialaisissa. Slovakian MM-kilpailuissa 2011 Suomi voitti kultaa, mutta hänellä oli ongelmia kokeneempien pelaajien ja erityisesti NHL-pelaajien kanssa: heidän saamisensa edustamaan Suomea oli Jalosen loppuaikoina haastavaa. Jo vuoden 2012 aikana tuli selväksi, ettei Jalonen enää jatkaisi Leijonien päävalmentajana 2013 MM-kisojen jälkeen. Suomen jääkiekkoliitto alkoi etsiä Jaloselle korvaajaa ja käsitteli useita ehdokkaita läpi. Lopulta lehdistötilaisuudessa marraskuussa 2012, tiedotettiin, että jääkiekkoliitto oli valinnut Suomen päävalmentajaksi vuoden 2014 talviolympialaisiin ja MM-kilpailuihin Erkka Westerlundin, joka oli valmentanut maajoukkuetta jo aiemmin vuosina 2005–2007.
Westerlund valitsi valmennustiimiinsä olympiakisoihin ja tuleviin MM-kisoihin Oulun Kärppiä valmentavan Lauri Marjamäen ja Helsingin Jokerien valmennusjohtoon kuuluvan Hannu Virran. Virta oli jo aiemmin toiminut Westerlundin kakkosmiehenä, sillä hän oli apuvalmentajana myös Westerlundin aiemmalla pestillä maajoukkueessa. Valmennusjohtoon kuuluvat myös GM Jari Kurri, apulais-GM Jarmo Kekäläinen, joukkueenjohtaja Timo Jutila ja videovalmentaja Janne Mälkiä. Lisäksi NHL-pelaajia tarkkailevat Pohjois-Amerikassa Jere Lehtinen ja Teppo Numminen.
Tausta > Westerlundin linja päävalmentajana

Westerlund teki palattuaan päävalmentajaksi useita muutoksia edeltäjäänsä Jaloseen verrattuna. Westerlund alkoi parantaa suhteita NHL-pelaajiin ja saikin kaksi kokenutta NHL-pelaajaa, keskushyökkääjä Olli Jokisen ja laitahyökkääjä Teemu Selänteen palaamaan takaisin maajoukkueeseen, ainakin olympialaisten ajaksi. Uusi päävalmentaja myös luopui tiukasta pelikirjasta ja antoi pelaajille enemmän vapauksia. Westerlundin aikana Suomi alkoi pelata myös hyökkäävämpää jääkiekkoa kuin Jalosen aikana. Asiantuntijat kiinnittivät suurta huomiota myös sille, että Westerlundin palattua penkin taakse, hyökkäyksiin lähdöt olivat nopeita eikä peliä jäädytetty maalin taakse.
Westerlund on sanonut haastattelussa, että Suomi pyrkii pelaamaan maailman nopeinta hyökkäyspeliä hänen komennossaan. Westerlund sanoi samaisessa MTV3:n haastattelussa, että Suomella ei ole maailman parhaita yksilöitä, mutta Suomi voi olla maailman paras joukkue.
Westerlund kertoi myös, että Suomi ei enää pärjää pelkästään vanhalla rungolla, ja joukkue tarvitsee myös uusia, nuoria pelaajia.
Euro Hockey Tour > Tšekin turnaus

Suomi pelasi ensimmäiset ottelunsa Westerlundin alaisuudessa vuoden 2013 Euro Hockey Tourilla. EHT:n Tšekin turnaukseen Westerlund valitsi kokeilevamman joukkueen, jossa oli paljon pelaajia olympiaehdokaslistan ulkopuolelta ja myös muutamia maajoukkueen ensikertalaisia. Tšekin EHT-turnaus pelattiin elokuussa 2013, ja Suomi kohtasi turnauksessa Tšekin, Venäjän ja Ruotsin. Suomi voitti kaikki kolme otteluaan kokonaismaalierolla 10–1).KHL:n Sibir Novosibirskia seuratasolla edustava Jori Lehterä teki kolmessa ottelussa kaksi maalia ja keräsi yhteensä neljä tehopistettä.
Euro Hockey Tour > Karjala-turnaus

Westerlundin toinen turnaus Leijonien johdossa oli marraskuussa 2013 Suomessa pelattu Karjala-turnaus. Suomella oli mukana kokenut joukkue, jossa pelasivat muun muassa maajoukkueessa aiemminkin kunnostautuneet SM-liigatähdet Lasse Kukkonen, Ossi Väänänen, Jere Karalahti (joka valittiin turnaukseen Petteri Nummelinin loukkaannuttua ja jäätyä sivuun), Juhamatti Aaltonen, Mika Pyörälä ja Niklas Hagman. Myös edellisessä turnauksessa loistanut Lehterä valittiin turnaukseen. Ainoa tulokas oli Kärppien maalivahti Jussi Rynnäs. Westerlund kertoi keskushyökkääjä Niko Kapasen jääneen pois loukkaantumisen vuoksi. Joukkueen kapteeniksi valittiin Dynamo Moskovan hyökkääjä Leo Komarov.
Karjala-turnauksen ensimmäisessä ottelussaan 6. marraskuuta Suomi voitti Venäjän 4–3. Suomen maalintekijät olivat Juuso Hietanen, Oskar Osala, Leo Komarov ja KHL:ssä pelaava Sakari Salminen. Maalivahtina pelasi Jussi Rynnäs. Kiitosta panoksestaan sai erityisesti Suomen KHL:ssä pelaavista voimahyökkääjistä koostunut ketju Teemu Hartikainen – Leo Komarov – Antti Pihlström. Toisessa ottelussaan 9. marraskuuta Suomi kohtasi Tšekin, joka pääsi kahdella ylivoimamaalilla 2–0-johtoon. Suomi nousi kuitenkin voittoon maalein 3–2, maalintekijöinä Petri Kontiola, Mika Pyörälä ja Jori Lehterä. Suomen maalivahtina pelasi Niko Hovinen. Tämä oli Erkka Westerlundin valmennuskauden viides voitto viidestä ottelusta.
Marraskuun 10. päivä Suomi kohtasi Karjala-turnauksen päätösottelussa Ruotsin, ja Suomelle riitti turnausvoittoon yksi piste. Ruotsi aloitti ottelun etenemällä 2–0-johtoon, mutta Jere Karalahti teki kavennusmaalin toisen erän lopulla ja Niklas Hagman tasoitti ottelun muutamia minuutteja ennen loppua. Jatkoajalla Ruotsi voitti ottelun Sebastian Erixonin tehtyä maalin runsaan minuutin pelin jälkeen, mutta Suomi voitti turnauksen.
Euro Hockey Tour > Venäjän EHT-turnaus

Joulukuussa 2013 pelattiin tulevassa olympiakaupungissa Sotšiissa EHT:n viimeinen olympialaisia edeltänyt turnaus, The Channel One Cup. Päävalmentaja Westerlund nimesi turnaukseen melko kokemattoman joukkueen, jonka pelaajista seitsemän oli syntynyt 1990-luvulla. Joukkueen kokemattomin maajoukkueessa oli Tapparassa loistavan alkukauden pelannut hyökkääjä Olli Palola. Kokemusta joukkueessa edustivat Westerlundin luottopelaajat Petteri Nummelin ja Jere Karalahti. Paluun maajoukkuepaitaan vuoden 2012 MM-kisojen jälkeen teki puolustaja Anssi Salmela. Joukkueessa olivat mukana myös veljekset Jere Sallinen ja Tomi Sallinen.
Ensimmäisessä ottelussa Suomi kohtasi Tšekin. Maalivahdeista Jakub Kovar torjui  maalilla 37 laukausta ja Mikko Koskinen Suomen maalin suulla 35 laukausta. Tšekki teki yhden maalin ylivoimalla ja lopuksi toisen maalin Suomen pelatessa ilman maalivahtia, joten ottelu päättyi 2–0. Toisessa ottelussaan Venäjää vastaan Olli Palola, Teemu Hartikainen ja Juha-Pekka Hytönen veivät maaleillaan Suomen 3–1-johtoon ja Ilja Kovaltšuk kavensi viimeisellä minuutilla loppunumeroiksi 3–2.
Viimeisessä ottelussaan Suomi kohtasi Ruotsin. Jere Sallinen tasoitti Ruotsin johdon, Pekka Jormakka vei Suomen noin puolen tunnin kohdalla johtoon ja Teemu Hartikainen lisäsi johdon kahteen maaliin kolmannen erän alussa. Suomen maalivahti Mikko Koskisen menetettyä kiekon maalinsa takana Ruotsin teki kavennusmaalin mutta runsas minuutti ennen loppua Olli Palola laukoi loppunumeroiksi 4–2 tyhjään maaliin. Suomi sijoittui Sotšin turnauksessa toiseksi ja varmisti itselleen koko Euro Hockey Tourin ykkössijan.
Olympialaiset > Ehdokaslista

25. kesäkuuta 2013 Westerlund julkaisi valitsemansa alustavan ehdokaslistan pelaajista, jotka edustavat Suomea olympialaisissa. Jalosen aikana maajoukkueuransa lopettaneet Olli Jokinen ja Teemu Selänne olivat pyörtäneet päätöksensä ja liittyivät takaisin mukaan maajoukkueseen. Listalla oli yli 50 nimeä. Lokakuussa Westerlund ilmoitti IIHF:lle tekemän listan, jonka ulkopuolelta ei saisi enää valita pelaajia olympialaisiin. Listaa ei julkistettu, mutta siinä oli yli sata nimeä.
The Wall Street Journal

| The Wall Street Journal |
| --- | --- |

 The Wall Street Journalin ensimmäisen painoksen etusivu, 8. heinäkuuta 1889.
Lehtityyppi:  sanomalehti
Kustantaja:  Dow Jones & Company (omistaa News Corp)
Julkaisija:  Les Hinton
ISSN:  ISSN 0099-9660 ja 2574-9579
Levikki:  2,02 miljoonaa (2009)
Perustettu:  8. heinäkuuta 1889
Sitoutuneisuus:  konservatiivinen
Kotikunta:  New York
Kotimaa:  Yhdysvallat
Sivukoko:  broadsheet
Ilmestymistiheys:  päivittäin
Kieli:  englanti
Aiheesta muualla
OCLC
Kotisivu
The Wall Street Journal (WSJ) on kansainvälinen päivittäin ilmestyvä taloussanomalehti, joka ilmestyy New Yorkissa. Siitä ilmestyy myös eurooppalainen ja aasialainen painos. Lehteä kustantaa Dow Jones & Company, jonka omistaa News Corp.
The Wall Street Journalin historia ulottuu vuoteen 1889, jolloin Charles Dow, Edward Jones ja Charles Bergstresser perustivat sen. Lehden nimi tulee New Yorkin Manhattanilla sijaitsevan Wall Street -kadun mukaan. The Wall Street Journalin omistaa Rupert Murdoch, jonka luotsaama News Corporation osti lehden vuonna 2007 yli viidellä miljardilla dollarilla. Lehden pääkirjoitukset ovat poliittiselta linjaltaan konservatiivisia.
The Wall Street Journal on voittanut arvostetun Pulitzer-palkinnon 29 kertaa.
Lehden verkkopalvelu The Wall Street Journal Online on Internetin suosituimpia maksullisia uutispalveluja. Maksulliset verkkopalvelut ovat ylipäänsä harvinaisia suurten lehtien keskuudessa.
Yhdysvaltain myydyin päivälehti

The Wall Street Journal oli lokakuussa 2009 Yhdysvaltain myydyin päivittäin ilmestyvä sanomalehti. Sen keskimääräinen päivittäinen (maanantai–perjantai) levikki oli tuolloin 2,02 miljoonaa. Se ohitti pitkään kärkipaikkaa hallussaan pitäneen USA Todayn, jonka levikki putosi ennätykselliset 17 prosenttia vuodesta 2008. USA Todayn 1,88 miljoonaa oli sen historian huonoin tulos. Lehti puolustautui olevansa vieläkin levikiltään suurin, jos vain painetut lehdet lasketaan. The Wall Street Journalilla oli 931 000 nettitilaajaa jo vuonna 2007, mutta ko. levikin tarkastuslukuihin voidaan laskea sääntöjen mukaan niistä vain osa. Kolmanneksi laajalevikkisin The New York Times ei julkaissut vuonna 2009 lukujaan samaan aikaan.
The Wall Street Journal oli ylipäänsä yksi harvoista vastavirtaan pyristelleistä lehdistä saavuttaen 12 000 lisätilaajaa ajanjaksolla huhtikuu–syyskuu 2009.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta The Wall Street Journal Wikimedia Commonsissa
The Wall Street Journalin kotisivut (englanniksi)