stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Toat

| Toat |
| --- | --- |
 Perhostoka (Ameca splendens)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Hammaskarppikalat Cyprinodontiformes
Alalahko::  Cyprinodontoidei
Heimo::  Toat Goodeidae  Jordan, 1923
Suvut
 Allodontichthys  Allophorus  Allotoca  Ameca  Ataeniobus  Chapalichthys  Characodon  Crenichthys  Empetrichthys  Gerardinichthys  Goodea  Hubbsina  Ilyodon  Neoophorus  Skiffia  Xenoophorus  Xenotaenia  Xenotoca  Zoogoneticus 
Katso myös
   Toat Wikispeciesissä   Toat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Toat (Goodeidae) on hammaskarppikalojen lahkoon kuuluva makeassa vedessä elävien kalojen heimo, johon kuuluu 50 lajia. Lajeista 36 on endeemisiä meksikolaislajeja, neljä elää Yhdysvaltojen eteläosissa. Monet lajit ovat uhanalaisia, esimerkiksi mustaevätoka. Toisaalta heimoon kuuluu suosittuja akvaariokaloja, mm. punapyrstötoka Xenotoca eiseni ja perhostoka Ameca splendens.
Lajeja

pisamatoka (Allodontichthys hubbsi)
pienisuomutoka (Allodontichthys polylepis)
mandariinitoka (Allodontichthys tamazulae)
hohdetoka (Allodontichthys zonistius)
platinatoka (Alloophorus regalis)
turpatoka (Alloophorus robustus)
laguunitoka (Allotoca diazi)
kimalaistoka (Allotoca dugesii)
vyötoka (Allotoca goslinei)
täplätoka (Allotoca maculata)
perhostoka (Ameca splendens)
sinipyrstötoka (Ataeniobius toweri)
raitatoka (Chapalichthys encaustus)
jaguaaritoka (Chapalichthys pardalis)
nappitoka (Chapalichthys peraticus)
ritaritoka (Characodon audax)
sateenkaaritoka (Characodon lateralis)
keltatoka (Girardinichthys multiradiatus)
mustaevätoka (Girardinichthys viviparus)
metallitoka (Goodea atripinnis)
messinkitoka (Goodea grasilis)
purjetoka (Hubbsina turneri)
riikinkukkotoka (Ilyodon furcidens)
täpläjuovatoka (Ilyodon lennoni)
juovatoka (Ilyodon whitei)
leukatoka (Ilyodon xantusi)
pippuritoka (Neoophorus catarinae)
parijuovatoka (Skiffia bilineata)
kultatoka (Skiffia francesae)
oliivitoka (Skiffia lermae)
laikkutoka (Skiffia multipunctata)
hohtotoka (Xenoophorus captivus)
harsotoka (Xenotaenia resolanae)
punapyrstötoka (Xenotoca eiseni)
mustatoka (Xenotoca melanosoma)
korutoka (Xenotoca variata)
marmoritoka (Zoogoneticus quitzeoensis)
Aiheesta muualla

Family Goodeidae (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1335150  Wikispecies: Goodeidae  ADW: Goodeidae  BOLD: 1251  CoL: 623LX  EoL: 5519  GBIF: 7657  iNaturalist: 85793  IRMNG: 113011  ITIS: 165859  NCBI: 28758  Open Tree of Life: 643281  WoRMS: 154195
Tiznit

| Tiznit |
| --- | --- |

 Tiznit
 Koordinaatit: 29°43′N, 9°43′W 
Valtio:  Marokko
Alue:  Souss-Massa
Väkiluku (2014):  74 699
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tiznit on kaupunki Lounais-Marokossa. Sen asukasluku vuonna 2014 oli 74 699.
Maantiede

Tiznit sijaitsee Marokon lounaisosassa. Alue on Susin tasankoa. Atlantin valtameri sijaitsee noin 15 kilometriä Tiznitistä länteen. Korkea-Atlas -vuoret sijaitsevat 90 kilometriä pohjoiseen ja Anti-Atlas etelässä. Kaupungista on maantieyhteys Agadiriin.
Historia

Tiznitin perustamiseen liitetyn legendan mukaan erään sittemmin pyhimyksenä pidetyn prostituoidun koira löysi paikalta lähteen, jolla kaupunki sittemmin rakennettiin. Juuri mitään varmaa alueen historiasta ei kuitenkaan tiedetä ennen 1800-lukua.
Tiznit tunnettiin aikanaan keskusvaltaa jatkuvasti uhmaavana paikkakuntana. Šarif Hashim u-Ali piiritti kaupunkia tästä syystä vuonna 1825. Vuonna 1883 se sai oman kaupunginmuurinsa. Keskusvallan asema vahvistui Hassan I:n aikana ja Tiznitin asukasluku kasvoi. Kaupunkiin muutti esimerkiksi uusia juutalaisia asukkaita.
Siirtomaavaltoja vastaan taistellut Ma al-'Aynayn joutui pakenemaan Tiznitiin Saharasta 1900-luvun alussa. Hänen poikansa Ahmad al-Hiba johti paikallisten heimojen kapinaa ranskalaisia vastaan vuodesta 1909 alkaen. Vuonna 1912 hän nimitytti itsensä sulttaaniksi Tiznitissä, joka toimi hänen pääkaupunkinaan. Lopulta hän kärsi kuitenkin sotilaallisen tappion ranskalaisille joukoille. Ranskalaiset miehittivät Tiznitiä osana Marokon protektoraattia vuodesta 1917 vuoteen 1956. Marokon itsenäistyttyä lähellä sijaitsi myös Espanjaan kulunut Ifni.
Talous

Kaupunkia ympäröivällä maaseudulla kasvatetaan viljaa, lampaita, vuohia ja karjaa. Lähiseudun vuorilla on rautaesiintymiä. Tiznit on oman lähialueensa pääasiallinen markkinapaikka ja torikauppaa käydään esimerkiksi kasviksilla ja taateleilla. Paikalliset käsityöläiset työstävät hopeaa, koruja ja koristeltuja aseita.
Väestö

Tiznitin asukasluku oli vuonna 2014 74 699. Vuonna 1982 vastaava lukema oli 23 000, vuonna 1936 4 662 ja vuonna 1882 1 000. Alueella puhutaan tašelhitin berberikieltä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tiznit Wikimedia Commonsissa
Kaupunginmuurin portti.
Paavo Toivonen

Paavo Toivonen (s. 30. kesäkuuta 1937 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1956–1959 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.
Toivonen edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Ilvestä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 32 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 0 + 5 = 5 ja jäähymääränsä kaksi minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1957 ja 1958.
Toisiintuminen

Toisiintuminen tarkoittaa orgaanista reaktiota, joissa lähtöaineen hiilirunko muuttuu toiseksi isomeerikseen, ja atomiryhmä siirtyy molekyylissä sitoutumispaikasta toiseen. Mekanistisesti toisiintumisreaktiot voivat olla erilaisia esimerkiksi nukleofiilinen, elektrofiilinen, protofiilinen tai perisyklinen. Alkeenien metateesia voidaan myös kutsua toisiintumiseksi.
Karbokationimuodon kautta kulkeva toisiintuminen on eräs reaktiotyyppi. Yksinkertainen esimerkki on cis-2-buteenin toisiintuminen trans-2-buteeniksi hapon katalysoimana. Reaktio kulkee niin, että cis-kaksoissidos reagoi protonin kanssa, jolloin muodostuu karbokationi (H3C-C+H-CH2-CH3). Koska siinä ei ole kaksoissidosta, sidos C-C+ voi pyöriä. Buteeni muodostuu uudelleen niin, että karbokationista irtoaa protoni, jolloin kaksoissidos muodostuu uudelleen (H3C-CH=CH-CH3).
Myös alkyyliryhmät voivat liikkua. Ns. pinakolireaktio, jossa metyyliryhmä liikkuu, on tyypillinen esimerkki. Pinakoli on alkoholi, joka muistuttaa etyleeniglykolia, paitsi että molemmissa hiilissä on lisäksi kaksi metyyliryhmää (Me2C(OH)-C(OH)Me2). Kun toinen hydroksyyliryhmä protonoituu ja poistuu vetenä, muodostuu karbokationi. Se reagoi eteenpäin niin, että viereisen hiilen metyyli siirtyy sen kohdalle, jolloin viereinen hiili muuttuu karbokationiksi (MeC+(OH)-CMe3). Samassa hiilessä on kuitenkin hydroksyyliryhmä, joten muodostuu C=O -sidos: C+-OH → C=OH+. Protoni irtoaa ja tuotteena on ketoni (MeC(=O)-CMe3).
Hyvin tunnettuja toisiintumisreaktioita ovat muun muassa perisykliset Claisen- ja Cope-toisiintumiset sekä Beckmann-toisiintuminen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toisiintuminen Wikimedia Commonsissa
Toinen voitelu
Aiheesta muualla

Englanninkielisen endaumenttia käsittelevän sivuston sivu toisesta voitelusta
Heli Rantanen
Uran jälkeen

Rantanen sairastui uransa lopettamisen jälkeen masennukseen, mutta on toipunut sairaudesta. Hän opiskeli fysioterapeutiksi 2000-luvun alkupuolella. Rantanen työskentelee markkinointipäällikkönä betoniteollisuusalan yrityksessä. Hän harrastaa golfia ja tennistä.
Upi Heikkinen

Urpo Tapani "Upi" Heikkinen (s. 5. huhtikuuta 1971) on suomalainen musiikintekijä. Hän on myös vaikuttanut useissa teattereissa ja tapahtuma- ja videotuotannoissa. Heikkinen on keikkaillut Sakari Kuosmasen kanssa. Pietarinkadun Oilers -yhtyeessä hän soitti kitaraa 2001–2019. Heikkinen työskenteli myös Pirjo Bergströmin kanssa 2001–2007 mm. Lauluja Liisankadulta sydämeni pohjasta albumilla TAMCD-0103. Albumin laulut on Muksut yhtyeen Tapio Lipposen sävellyksiä tuon aikaisten kirjailijoiden ja runoilijoiden teksteihin. uudelleen julkaisuja Ruuhkasuomen laulu sekakuoron kanssa. Kontrabassoa Levyllä soitti Hannu Rantanen. Heikkinen soitti Eko merkkistä dual sonic kitaraa vuodelta 1962.
Putkeen menee albumin (LIVCD-0105) Heikkinen sävelsi yhdessä Pirjo Bergströmin kanssa Anneli Pääkkösen runoteksteihin ”kapakkalaulut”
Levy äänitettiin legendaarisella Matti Bergströmin rakentamalla Living room studiolla Kaapelitehtaalla 2005. Äänitys ja muu tuotanto Heikkinen & Bergström
Pirjo Bergström koskettimet, Laulu ja sävellykset
Heikkinen Laulu,kitarat, mandoliini,huuliharppu, sävellykset ja huilu
Rummut ja perkussiot Aarne Riikonen ja Basso Daniel Iiskola. Masterointi Finnvox.
2005 Heikkinen lauloi Karl Sinkkosen Liikkuvat maailmat albumilla nimikko biisin Liikkuvat Maailmat lisäksi laulut Etäisyytesi ja Välissämme. Tekstit ovat Lassi Sinkkosen käsialaa. VELVECD30
Jarkko Martikaisen 2006 ilmestyneellä sooloalbumilla Rakkaus Heikkinen soittaa kielisoittimia, huuliharppua ja laulaa taustoja.
Heikkinen vaikutti myös Mulkvist-yhtyeessä vuonna 2011. Heiltä ilmestyi yksi albumi ”Mulkvistin pelko on Viisauden alku” (AXF082)Levyn tuotti AXR Music Ilkka Vainio. Se äänitettiin Kujalandia studiolla kesällä 2011. Heikkinen sävelsi ja sanoitti useita lauluja.
1.marraskuuta 2024 häneltä ilmestyi tuplasingle Lohijoki blues. Se on osa tulevaa isompaa näyttämö produktiota.
A- puoli Sadetanssi on rytmimusiikkia lattari hengessä jossa soittaa Antero Priha trumpettia. sävellys ja teksti ja loput  instrumentit ja the wall of voice vokaali osuudet Upi Heikkinen ensemble eli tekijä itse.
B-puolen Lohijoki Blues tekstin on kirjoittanut Juha Hirvi. Soitannosta vastaa Heikkisen lisäksi Basso Pete Christiansson ja steel guitar Jussi Salminen. (HUPREC-0124)
Äänitys on tehty Lahdessa syksyllä 2024 Heikkisen Macro vox & Hupi Records studiossa analogisesti  ja sen on masteroinut Niklas Jussila Finnvoxissa. Julkaisija on Musakonttori tuottaja Upi Heikkinen.
Tiwin kieli

| Tiwi |
| --- | --- |
  Tiwin puhuma-alue violetilla. Kartalla valkoisella Pama-nyungalaiset kielet, harmaalla muut aboriginaalikielien ryhmät.
Tiedot
Alue:  Tiwi-saaret (Melvillensaari, Bathurstin saari), Pohjoisterritorio, Australia
Puhujia:  2040 (vuonna 2016)
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  isolaattikieli
Kielikoodit
ISO 639-1:  -
ISO 639-3:  tiw
 Ohje 
Tiwi on Tiwi-kansan puhuma Australian aboriginaalien kieli, jota puhutaan Pohjois-Australian rannikolla. Vuoden 2016 väestönlaskun mukaan sillä oli puhujia 2040. Se on yksi isoimmista aboriginaalikielistä puhujamääriltään.
Perinteinen tiwi, jonka puhujat ovat yli 50-vuotiaita vuonna 2005, on polysynteettinen kieli. Tämä kieliopillinen monimutkaisuus on kuitenkin menetetty nuorempien sukupolvien keskuudessa. Tiwin kielessä on noin sata merkitykseltään nominia vastaavaa johdinta, jotka voidaan liittää verbeihin ja joista useimmat ovat melko erilaisia kuin niitä merkitykseltään vastaavat itsenäiset sanat.
Toisin kuin useimmat muut australialaiset kielet, joita on viime aikoihin saakka pidetty toistensa sukulaisina ja oletettu kuuluvan yhteen ainoaan kielikuntaan, tiwiä tutkijat ovat jo kauan pitäneet isolaattikielenä.
Ethnologue määrittelee kielen kehittyväksi. Sille on olemassa sanakirja ja kielellä on kirjoitettu tekstejä. Sille on esimerkiksi käännetty osia Raamatusta. Kielen puhujat käyttävät oman kielensä ohella englantia.
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | u |
| Avoin |  | a | o |
Lähde:
Fonologia > Konsonantit

|  | Labiaali | Alveolaari> Norm. | Alveolaari> Laminaali | Retrofleksi | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | m | n | n̪ | ɳ |  | ŋ |  |
| Klusiili | p | t | t̪ | ʈ |  | k | ʔ |
| Tremulantti |  | r |  | ɻ |  |  |  |
| Lateraali |  | l |  | ɭ |  |  |  |
| Approksimantti | w |  |  |  | j | ɰ |  |
Lähde:
Murteet

Kielellä on kahdeksan eri murretta: jikilawuru, wurankuwu, malawu, munupi, marrikawuyanga, wulirankuwu, yimpinari ja mantiyupi. Näistä murteista mantiyupia puhutaan sekä Bathurstin että Melvillen saarilla sekä saarten isoimmassa kaupungissa Warrumiyangassa. Kaikki aineistot ja dokumentaatio tiwin kielestä on tehty mantiyupin murteesta, jolla on myös eniten puhujia, vuonna 2006 noin 600. Marrikawuyangaa puhutaan Melvillen saarella sekä Milikapitissa että sen ympäristössä ja sillä on useita satoja puhujia. Malawua, wurankuwua ja jikilawurua puhutaan Bathurstin saarella ja jokaisella on alle 300 puhujaa, kuten myös yimpinarilla, wulirankuwulla ja munupilla Melvillen saarella.
Näyte tiwin kielestä

YK:n Ihmisoikeuksien julistuksen 1. artikla:
| --- | --- |
tiwi Tayikuwapimulungurrumi wutailapwarrigi-jiki arnuka kiyi wutaakiyamama kwiyi tiwi-ma kiyi rayit.  Wuta-wurlimi pungintaga kiyi punyipunyi kiyi wiyi tuwim-ajirri nginingaji pirajuwi.: suomi Kaikki ihmiset syntyvät vapaina ja tasavertaisina arvoltaan ja oikeuksiltaan.  Heille on annettu järki ja omatunto, ja heidän on toimittava toisiaan kohtaan veljeyden hengessä.
Aiheesta muualla

Tiwin sanakirja (Arkistoitu – Internet Archive)
Todistuksen taakka

Todistuksen taakka eli todistamisen taakka (lat. onus probandi) tarkoittaa perusteluvelvollisuutta: väitteen esittäjä on velvollinen esittämään perustelut väitteensä tueksi. Todistustaakan epistemologinen käsite on erotettava todistustaakan oikeustieteellisestä käsitteestä, joka määrittyy oikeuskäytäntöjen mukaan.
Todistustaakka oikeustieteessä

Normaalisti todistustaakka eli velvollisuus perusteluilla ja todisteilla oikeuttaa väite kuuluu väitteen esittäjälle. On kuitenkin tilanteita, joissa todistustaakka on oikeustieteessä käännetty. Niitä ovat riskien välttämiseen liittyvät tilanteet. Esimerkiksi ympäristölainsäädännössä keskeinen varovaisuusperiaate kääntää todistustaakan sen tahon kannettavaksi, joka katsoo, että tämä tai tuo riittävän vaaralliseksi katsottu käytäntö on vaaraton.
Todistustaakan siirtäminen ja argumentum ad ignorantiam

Jos väitteen esittäjä siirtää todistustaakkansa vastapuolelle katsoessaan, että väite on tosi ellei sitä ole osoitettu epätodeksi, on tämä argumentointivirhe nimeltä argumentum ad ignorantiam. Väitteen katsotaan olevan tosi, jos sitä ei ole todistettu epätodeksi tai olevan epätosi, jos sitä ei ole todistettu todeksi. Molemmissa tapauksissa katsotaan virheellisesti, että todistustaakka kuuluu vastapuolelle.
Esimerkkejä argumentaatiosta, jossa sovelletaan todistustaakan käsitettä

Usein todistustaakkaan vedotaan erilaisissa skeptisissä argumenteissa, joilla pyritään kritisoimaan horoskooppeja, rajatietoa ennustamista tai muita arvostelijoiden näennäistieteenä pitämiä oppeja. Tällaisia ei voida osoittaa varmuudella vääräksi. Kriitikoiden mukaan kyseisten kannattajat esittävät, että kun oppia ei voi varmuudella kumota, se lisää opin uskottavuutta. Todistustaakan perusteella voidaan vain todeta, ettei uskomusten oikeuttamiseksi ole riittävää evidenssiä.
Jos joku väittää, että Jumalaa ei ole olemassa, koska sitä ei ole todistettu, hän siirtää virheellisesti todistustaakan vastapuolelle. Vastaavasti, jos joku väittää, että Jumala on olemassa, koska vastakohtaa ei ole todistettu, hänkin siirtää virheellisesti todistustaakan vastapuolelle. Väite voi olla tosi, vaikka sitä ei ole oikeaksi todistettu ja epätosi, vaikka virheellisyyttä ei ole todistettu.
Ympäristölainsäädäntöön ja varovaisuusperiaatteeseen liittyvien kysymysten lisäksi todistustaakan esitetään olevan käännetty tai epäsymmetrinen monissa muissa tilanteissa. Esimerkiksi konservatiiviset filosofit ovat perinteisesti argumentoineet, että esitettäessä erilaisia moraalisia tai muita kulttuurin perustaviin käytäntöihin tai arvoihin liittyviä uudistuksia, todistustaakka näiden turvallisuudesta tai harmittomuudesta olisi aina sen kannettavana, joka uudistuksia esittää, eli perinteisen katsannon ei tarvitsisi perustella itseään ja perusteluvelvollisuus kuuluisi aina vain uudistuksien esittäjälle.
Yleisesti todistustaakkaan vedotaan virheellisesti silloin, kun kahdesta toisensa poissulkevasta väitteestä tai hypoteesista toinen ei ole toista mielekkäämpi tai osoitettavissa kiistattomasti omaavan sitä selvästi parempaa evidenssiä. Tällaisena voidaan pitää esimerkiksi kysymystä, onko olemassa rinnakkaisia universumeja vai ei. Rinnakkaisten universumien olemassaoloa ei voida sen enempää todistaa kuin kieltää, mutta onko toinen hypoteesi lähtökohtaisesti toista "todennäköisempi"? Frederick L. Will ja myöhemmin Marcello Truzzi ovat kutsuneet esimerkiksi uusia tieteellisiä hypoteeseja vastaan esitettyä tähän tapaan vinoutunutta argumentaatiota "pseudoskeptisiksi".
Ranskan–Thaimaan sota

Ranskan–Thaimaan sota oli rajasota Thaimaan ja Ranskan Indokiinaa hallinneen Vichyn Ranskan välillä toisen maailmansodan aikana marraskuusta 1940 tammikuuhun 1941. Sodan aikana käytiin yhteenottoja maiden vastaisella rajalla maalla, sekä laivastojen välillä merellä. Selvää voittajaa ei ollut, ennen kuin Japani puuttui peliin ja painosti Ranskan taipumaan aselepoon tammikuussa 1941 ja rauhansopimukseen toukokuussa. Thaimaa sai aiemmin Ranskalle menettämiään alueita Laosista ja Kambodžasta, jotka se kuitenkin palautti toisen maailmansodan päätyttyä.
Tausta

Ranska oli alkanut levittää siirtomaavaltaansa Kaakkois-Aasiaan 1800-luvun aikana, jolloin sen valtaan päätyi Vietnam Indokiinassa. Thaimaan eli silloisen Siamin välit Ranskan kanssa alkoivat rakoilla Ranskan levittäessä valtaansa Indokiinassa. Thaimaa menetti useita aiemmin sille kuuluneita tai siihen tribuutti suhteessa olleita alueita Ranskalle useammissa eri sopimuksissa. Vuonna 1893 Ranskalle luovutettiin Mekongjoen itäpuoliset alueet Laosissa, vuonna 1904 kaksi maakuntaa joen länsipuolella ja vuonna 1907 vielä kolme maakuntaa Kambodžassa.
Voimatasapaino Thaimaan ja Ranskan välillä muuttui toisen maailmansodan sytyttyä. Ranska oli kärsinyt nopeasti tappion natsi-Saksalle Euroopassa. Ranskan Indokiinassa Vichyn Ranskaa uhkasi puolestaan Japani, joka oli hyökännyt Tonkinin alueelle ja pakottanut Ranskan luovuttamaan esimerkiksi lentokenttiä ilmavoimiensa käyttöön. Thaimaassa Ranskan tukala tilanne nähtiin mahdollisuutena saada aiemmin ranskalle menetettyjä alueita takaisin. Marsalkka Phibun Songkhramin johtama japanilaismielinen sotilashallinto oli solminut hyökkäämättömyyssopimuksen Ranskan ja Ison-Britannian kanssa kesäkuussa 1940, mutta sen noudattamista alettiin pitää nyt hyödyttömänä.
Osapuolet

Ranskan armeijan vahvuus Indokiinassa oli 50 000 miestä ja heistä noin 38 000 oli paikallisia joukkoja, joita ei pidetty täysin luotettavina. Vahvimpiin joukkoyksiköihinkuului 5 000 miehen Ranskan muukalaislegioonan 5. rykmentti. Ranskalaisten kalustoon lukeutuivat 30 ensimmäisen maailmansodan aikaista panssarivaunua, sekä saamaan tapaan vanhentuneita tykkejä, joilla oli pulaa myös ammuksista. Ranskan laivaston aluksiin alueella lukeutui kaksi partioalusta, kaksi sluuppia, kaksi tykkivenettä ja kevyt risteilijä La Motte-Picquet.
Thaimaan armeijaan kuului noin 50 000 miestä. Thaimaan ilmavoimat käsittivät 270 lentokonetta. Thaimaan laivastolla oli 93 lentokonetta, sekä suhteellisen suuri määrä laivoja. Laivoihin lukeutuivat kaksi rannikkopanssarilaivaa, neljä sukellusvenettä ja kolme torpeedovenettä Japanista, yhdeksän torpeedovenettä, kaksi miinanraivaajaa ja yhdeksän miinalaivaa Italiasta, sekä kaksi tykkivenettä, kahdeksan torpeedovenettä ja hävittäjä Isosta-Britanniasta. Kaikki alukset eivät kuitenkaan olleet purjehduskunnossa ja miehistön koulutus oli kehnoa.
Sota

Rajaselkkaukset Ranskan Indokiinan ja Thaimaan välillä alkoivat marraskuussa 1940 Thaimaan lähettäessä sotilasosastoja Mekongjoen yli Kambodžaan. Syttyi yhteenottoja osapuolten joukkojen välillä, joihin ranskalainen amiraali Jean Decoux päätti vastata Thaimaata vastaan tehtävällä hyökkäyksellä maalta ja mereltä. 16. tammikuuta 1941 ranskalaiset hyökkäsivät thaimaalaisten asemia vastaan Yang Dom Koumissa. Hyökkäys tyrehtyi ja thaimaalaiset vastasivat siihen omalla panssarivaunujen vastahyökkäyksellään. Ranskalaisten onnistui kuitenkin lyödä hyökkäys takaisin. Yhteenottojen päätteeksi Thaimaa julisti voittaneensa, mutta todellisuudessa molempien osapuolten joukot vetäytyivät alueelta.
Merellä ranskalaiset olivat päättäneet hyökätä Thaimaan laivastoa vastaan sen päätukikohdassa Sattahipissa ja Koh Changissa. 16. tammikuuta kevyen risteilijän, kaksi tykkivenettä ja kaksi sluuppia käsittänyt ranskalainen laivasto-osasto purjehti Siaminlahdelle tarkoituksenaan iskeä Koh Changiin ennen Sattahipia. Aamulla 17. tammikuuta ranskalaiset yllättivät thaimaalaiset ja upottivat yhden rannikkopanssarilaivan, vanhingoittivat toista, sekä tuhosivat kaksi torpeedovenettä noin puolitoista tuntia kestäneen taistelun aikana. Ranskalaiset eivät kärsineet tappioita, mutta he purjehtivat takaisin Saigoniin 19. tammikuuta.
Myös Thaimaan ilmavoimat osallistuivat sotaan. Ilmavoimien Curtiss Hawk III-koneet tekivät syöksypommituksia. Ranskalaiset olivat puolestaan kaavailleet Bangkokin ilmapommituksia, joihin ei kuitenkaan lopulta ryhdytty.
Seuraukset

Muutamien merellä ja maalla käytyjen yhteenottojen jälkeen sotaa ei oltu vielä ratkaistu kummankaan osapuolen hyväksi. Japani teki kuitenkin väliintulon Thaimaan hyväksi. Hyökkäyksellä uhaten japanilaiset painostivat ranskalaiset taipumaan Saigonin edustalle saapuneen japanilaisen risteilijä Natorin kannella allekirjoitettuun aseleposopimukseen 31. tammikuuta 1941. Aseleposopimusta seurasi Japanin välitysrauha, johon suostumaan ranskalaisia painosti nyt myös Saksa. Osapuolet kävivät neuvotteluja Japanissa ja 9. toukokuuta 1941 Ranska ja Thaimaa allekirjoittivat rauhansopimuksen Tokiossa. Sopimuksella Thaimaa sai kolme Ranskan Indokiinaan kuulunutta maakuntaa Kambodžassa ja kaksi maakuntaa Laosista. Yhteensä alueella oli kokoa noin 42 000 km².
Thaimaa palautti sopimuksella saamansa alueet Ranskalle ranskalaisten joukkojen palatessa Indokiinaan syyskuussa 1945 toisen maailmansodan jälkeen. Virallinen sopimus asiaa koskien saatiin aikaan vuonna 1946 ja vastineeksi Ranska tuki Thaimaan pääsyä Yhdistyneiden kansakuntien jäseneksi. Tarkasti rajan kulusta ei ollut yhteisymmärrystä ja Thaimaalla oli sittemmin rajakiistoja Ranskan Indokiinasta itsenäistyneiden Laosin ja Kambodžan kanssa.
Ranskan Indokiinan kartta.
Phibun Songkhram tarkastamassa joukkojaan vuonna 1941.
Thaimaan saamat alueet (valkoisella) Kambodžassa ja Laosissa.
Toivon vuosituhat

| Toivon vuosituhat: Eurooppalainen ihmiskuva ja suomalaisen yhteiskunnan tulevaisuus |
| --- | --- |

Kirjailija:  Juha Sihvola
Kieli:  suomi
Genre:  etiikka
Kustantaja:  Atena
Julkaistu:  1998
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  222
ISBN:  951-796-133-2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Toivon vuosituhat: Eurooppalainen ihmiskuva ja suomalaisen yhteiskunnan tulevaisuus on Juha Sihvolan kirja vuodelta 1998.
Aiheesta muualla

Hanna Säntti: Kohtalona järki ja optimismi[vanhentunut linkki]. Talouselämä 22.1.1999.
Ilkka Niiniluoto: Vuoden tiedekirjan tehnyt Juha Sihvola etsii vapautta ja järkeä moraalin historiasta[vanhentunut linkki]. Helsingin sanomat 3.4.1999.
Sami Pihlström: Järki tuo toivoa[vanhentunut linkki]. Tieteessä tapahtuu 3/1999.
Toivikki

| Toivikki |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Toive, Toivi 
Nimen alkuperä:  muinaissuomalainen nimi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Toivikki on suomalainen naisen etunimi. Se on muinaisnimi, joka on samaa perua kuin miehennimi Toivo. Itämerensuomalaisten kansojen käyttämissä vanhoissa nimissä Toivo on ollut yleinen nimielementti, ja siitä on johdettu uusia nimiä. Virossa Toivikkia on vastannut muinaisnimi Toyveke.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2021 mennessä tilastoitu noin 130–140 Toivikki-nimistä naista.
Toivikilla ei ole virallista nimipäivää almanakassa.
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Toivikki (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)