stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Krasnogorskojen piiri

Krasnogorskojen piiri Udmurtian kartalla.
Krasnogorskojen piiri (ven. Красного́рский райо́н, Krasnogorski raion, udmurtiksi Красногорск ёрос, Krasnogorsk joros) on kunnallishalintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1935 perustetun piirin pinta-ala on 1860,0 neliökilometriä. Asukkaita on 10 300 henkeä (vuonna 2010).
Krasnogorskojen piiri sijaitsee Udmurtian luoteisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Jukamenskojen ja Glazovin, koillisessa Balezinon, kaakossa Igran ja lounaassa Seltyn piireihin sekä lännessä Kirovin alueeseen. Pinta-alasta 30 % on metsää. Seudun jokia ovat Lekma, Ubyt, Sepytš, Junda, Kep, Salja, Jušur, Kokmanka, Pester ja Ut. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, turve ja savi.
Piiriin kuuluu kymmenen maalaiskuntaa: Agrikol, Arhangelskoje, Djoby, Kokman, Krasnogorskoje, Kurja, Prohorovo (keskuspaikka Barany), Seleg (Bolšoi Seleg), Valamaz ja Vasiljevskoje. Hallinnollinen keskus on Krasnogorskojen kylä.
Asukkaista 59,8 % on venäläisiä, 38,1 % udmurtteja ja 1,3 % tataareja . Kaupunkiväestöä ei ole.
Piirissä tuotetaan öljyä ja turvetta. Lisäksi on pullotehdas sekä metsä- ja puunjalostusteollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, pellavan, vihannesten ja perunan viljelyyn.
Paikallislehtenä ilmestyy Pobeda.
Aiheesta muualla

Krasnogorskojen piirin sivusto (venäjäksi)
Udmurtian hallinnollinen jako
| --- | --- |
Kaupunkipiirikunnat:  Iževsk (pääkaupunki) · Glazov · Možga · Sarapul · Votkinsk
Piirit:  Alnaši · Balezino · Debjosy · Glazov · Grahovo · Igra · Jar · Jukamenskoje · Kambarka · Karakulino · Kez · Kijasovo · Kizner · Krasnogorskoje · Malaja Purga · Možga · Sarapul · Selty · Šarkan · Sjumsi · Uva · Vavožin · Votkinsk · Jakšur-Bodja · Zavjalovo
Krates Ateenalainen

Krates (m.kreik. Κράτης, k. 268/265 eaa.) oli antiikin kreikkalainen Platonin Akatemiaan kuulunut filosofi. Hänestä tuli koulun johtaja ystävänsä Polemonin jälkeen.
Krateen ajattelusta ei tiedetä paljoakaan. Diogenes Laertios kertoo, että hän kirjoitti filosofiasta ja komediasta, sekä merkitsi ylös kansankokouksissa ja lähettiläänä pidettyjä puheita. Hänen oppilaitaan olivat Zenon Kitionilainen, Arkesilaos ja Bion.
Aiheesta muualla

Diogenes Laertios: Krateen elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Diogenes Laertios: Krateen elämäkerta (kreikaksi)
Antiikin filosofia  Platonismi
Krasnyi Holm

| Krasnyi Holm Красный Холм |
| --- | --- |

 vaakuna
 Tverin alueen sijainti Venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Krasnyi Holm
 Koordinaatit: 58.0560°N, 37.1156°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Tverin alue
Piiri:  Krasnyi Holm
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13 km²
Korkeus:  150 m
Väkiluku (2015):  5 320
 – Väestötiheys:  453,8 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Krasnyi Holm (ven. Кра́сный Холм) on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan vesistöön kuuluvan Neledinajoen rannalla 175 kilometriä Tveristä koilliseen. Kaupunki on Krasnyi Holmin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan, Sonkovon ja Pietarin välinen rautatie (Krasnyi Holmin asema). Asukkaita on 5 900 henkeä (vuonna 2009).
Paikalla sijainnut Spas na Holmu -niminen kylä mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvun alussa. Vuonna 1776 siitä tuli Tverin lääniin kuulunut Krasnyi Holmin kaupunki. Nykyään se on maatalousalueen keskus, jossa on elintarviketeollisuutta ja pellavanjalostuslaitos. Kaupungin lähellä Prudyn kylässä on syntynyt venäläinen taidemaalari Pavel Tšistjakov.
Kaupungin lähistöllä on sijainnut muutamia tverinkarjalaisten asuttamia kyliä. Vuonna 1926 karjalaisia oli silloisessa Krasnyi Holmin kunnassa yhteensä 570 henkeä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Krasnyi Holm Wikimedia Commonsissa
Krasnyi Holmin piirin sivusto (venäjäksi)
Kreikanmonni

| Kreikanmonni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Monnit Siluridae
Suku::  Silurus
Laji::  aristotelis
Kaksiosainen nimi
 Silurus aristotelis  Garman, 1890 
Katso myös
   Kreikanmonni Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKVirheellinen IUCN-arvo: 
Kreikanmonni (Silurus aristotelis) on monnien (Siluridae) heimoon kuuluva kalalaji. Sen tieteellinen lajinimi aristotelis on annettu Aristoteleen mukaan.
Kreikanmonnin pituus on tavallisesti 22,7 senttimetrin luokkaa ja voi maksimissaan olla 46 senttimetrin luokkaa. Sillä on peräevässään 66-75½ ruotoa. Leuassaan kreikanmonnilla on yksi viiksipari.
Kreikanmonni elää kotoperäisenä Kreikassa Achelóos-joen valuma-alueella eli Trichonída-, Lysimachía-,
Ozerós- ja Amvrakía-järvissä. Sitä siirtoistutettiin 1950-luvulla Pamvótida-järveen, 1980-luvulla Vólvi-järveen ja myöhemmin myös Ylíki-järveen. Vólvi-järvessä se muodosti ensin vahvan kannan, joka alkoi kilpailla järvessä alkuperäisenä elävän monnin kanssa, ja onnistui jopa ajamaan monnin siellä paikallisesti sukupuuttoon, mutta on sittemmin lajina itsekin hävinnyt Vólvista, kun taas siirto Pamvótida-järveen onnistui ja lajilla on nykyisin siellä elinkykyinen populaatio. Achelóos-joen valuma-alueen järvissä laji esiintyi alun perin runsaana, mutta liikakalastuksen ja veden saastumisen takia se on nykyisin niissä vähälukuinen.
Kreikanmonnin lisääntymisaika on huhti-heinäkuussa. Munat kudetaan 2–3 metrin syvyyteen. Se lisääntyy pareissa ja koiras syleilee naarasta lisääntymisen aikana. Lajin ”pesä” voi olla joko kasvimateriaaleista kyhätty pesä, matala kuoppa tai vain sen puhdistama alue vedenpohjaa. Koiras tekee pesän ja puolustaa pesän aluetta ja munia niiden noin viisi päivän kuluttua tapahtuvaan kuoriutumiseen saakka. Laji saavuttaa sukukypsyyden 2–3 vuoden ikäisenä. Kreikanmonnin ravintoa ovat pääasiassa kalat, mutta se syö myös äyriäisiä, kotiloita, hyönteisiä, sammakkoeläimiä sekä vesikäärmeitä.
Kreikantulppaani

| Kreikantulppaani |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Liliales
Heimo::  Liljakasvit Liliaceae
Alaheimo::  Lilioideae
Tribus::  Tulipeae
Suku::  Tulppaanit Tulipa
Laji::  orphanidea
Kaksiosainen nimi
 Tulipa orphanidea  Boiss. ex Heldr. 
Synonyymit
 Tulipa goulimyi Sealy & Turril 
Katso myös
   Kreikantulppaani Wikispeciesissä   Kreikantulppaani Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kreikantulppaani (Tulipa orphanidea) on Kreikassa, Kreetalla, Egeanmeren saarilla, Länsi-Turkissa ja Bulgariassa esiintyvä tulppaanilaji.
Kreikantulppaaniin sisältyy aiemmin omana lajina pidetty Tulipa goulimyi-tulppaani, joka elää Kytheran saarella villinä. Lisäksi kasvia tavataan muun muassa Kreikan Peloponnesoksen eteläosassa, Antikytheran saarella ja Kreetan saaren Gramvoúsan niemimaalla. Se kasvaa kivikkoisilla alueilla. Kasvi kukkii helmikuun puolivälistä toukokuun alkuun. Sen kukat ovat oranssit tai tiilenpunaiset. Lajia viljellään myös puutarhoissa. Se kestää hyvin kylmää.
Krasis

Krasis (m.kreik. κρᾶσις, ”sekoittuminen”) tarkoittaa kielitieteessä kahden sanan rajakohdassa tapahtuvaa vokaalien tai diftongien yhteensulautumista hiatuksen välttämiseksi. Krasis on tyypillinen esimerkiksi muinaiskreikassa.
Muinaiskreikka

Muinaiskreikassa yhteensulautuneen sanan aksentiksi tulee jälkimmäisen sanan aksentti. Tapahtuneen krasiksen merkkinä sanassa on spiritus leniksen näköinen koronis.
Esimerkkejä:
καὶ ἐάν, kai ean → κἄν, kan , ’(ja) jos’
καὶ ἐγώ, kai egō → κἀγώ, kagō, ’minä myös’
τὰ αὐτά, ta auta → ταὐτά, tauta, ’samat (asiat)’
τὰ ἐμά, ta ema → τἀμά, tama, ’(minun) asiani’
τὸ αὐτό, to auto → ταὐτό, tauto, ’sama’
τὸ ἐναντίον, to enantion → τοὐναντίον, tūnantion, ’sitä vastoin’
τὸ ὄνομα, to onoma → τοὔνομα, tūnoma, ’nimeltä’
Ranska

Esimerkkejä:
à le → au
à les → aux
de le → du
de les → des
Kreikan kansanäänestys 1924

Kreikan vuoden 1924 kansanäänestys järjestettiin 13. huhtikuuta 1924 koskien monarkian lakkauttamista ja siirtymistä tasavaltaan. Äänestyksessä monarkian lakkauttamista kannattanut kanta voitti noin 70 % enemmistöllä.
Kreikka julistettiin parlamentaariseksi tasavallaksi 25. maaliskuuta 1924 katastrofiin päättyneen Vähän-Aasian sotaretken jälkeen. Kuningas Yrjö II, joka oli ollut maanpaossa jo 19. marraskuuta 1923 lähtien, syöstiin tuolloin vallasta, ja Kreikan parlamentissa suoritetussa presidentinvaalissa valittiin presidentiksi Pávlos Kountouriótis. Kansanäänestys vahvisti monarkian lakkauttamisen. Monarkian lakkauttamista seurasi niin kutsuttu Kreikan toisen tasavallan kausi. Monarkia palautettiin myöhemmin vuoden 1935 kansanäänestyksessä.
Tulokset

Kansanäänestyksen tulos oli:
| Ääni | Ääniä |  % |
| --- | --- | --- |
| Kyllä | 758 742 | 69,99 |
| Ei | 325 322 | 30,01 |
Luettelo Ruotsin merivoimien vartioveneistä

Ruotsin sotalaivat
A -
B -
C -
D -
E -
F -
G

H -
I -
J -
K -
L -
M - 
N

O -
P -
Q -
R -
S -
T -
U 

V -
W -
X -
Y -
Z -
Å -
Ä -
Ö
Vartioveneet
Fregatit
Hävittäjät
Tykkiveneet
Korvetit
Risteilijät
Linjalaivat
Miinalaivat
Miinantorjunta-alukset
Miinanraivaajat
Monitorit
Moottoritorpedoveneet
Rannikkopanssarilaivat
Partioalukset
Purjealukset
Ohjusveneet
Koululaivat
Kuunarit
Torpedoveneet
Tukilaivat
Sukellusveneet
Yhteysalukset
Luettelo Ruotsin merivoimien vartioveneistä listaa Ruotsin merivoimissa palvelleet vartioveneet.
HMS Tapper (81)
HMS Djärv (82)
HMS Dristig (83)
HMS Händig (84)
HMS Trygg (85)
HMS Modig (86)
HMS Hurtig (87)
HMS Rapp (88)
HMS Stolt (89)
HMS Ärlig (90)
HMS Munter (91)
HMS Orädd (92)
HMS Torskär (61)
HMS Väderskär (62)
HMS Ekeskär (63)
HMS Skifteskär (64)
HMS Gråskär (65)
HMS Örskär (66)
HMS Vitaskär (67)
HMS Altarskär (68)
HMS Äggskär (69)
HMS Hojskär (70)
HMS Getorskär (71)
HMS Flaggskär (72)
HMS Häradsskär (73)
HMS Bredskär (74)
HMS Sprängskär (75)
HMS Hamnskär (76)
HMS Huvudskär (77)
Kreikan kansanäänestys 1968

Kreikan vuoden 1968 kansanäänestys järjestettiin Kreikan sotilasjuntan aikana 29. syyskuuta 1968 koskien sotilasjuntan laatiman perustuslain hyväksymistä. Äänestäjät hyväksyivät perustuslain 92,21 % enemmistöllä.
Kansanäänestys järjestettiin sotatilalain vallitessa, ja äänestäminen oli määrätty pakolliseksi. Tästä huolimatta äänestysprosentti oli vain 77,47. Euroopan neuvoston arvion mukaan äänestystä ei voida pitää vapaana eikä aidosti demokraattisena, muun muassa koska oppositio oli pitkälti vaiennettu.
Tulokset

Kansanäänestyksen tulos oli:
| Ääni | Ääniä |  % |
| --- | --- | --- |
| Kyllä | 4 638 466 | 92,21 |
| Ei | 391 923 | 7,79 |
| Yhteensä | 5 030 589 | 100,00 |

| Hyväksyttyjä | 5 030 589 | 99,64 |
| Hylättyjä/Tyhjiä | 18 515 | 0,36 |
| Äänestäneitä | 5 048 904 | 77,47 |
| Äänestämättä jättäneitä | 1 467 381 | 22,53 |
| Äänioikeutettuja | 6 516 285 |  |
Kreikan presidentinvaali 1924

Kreikan presidentinvaali 1924 järjestettiin Kreikan toisen tasavallan alkuvaiheessa 25. maaliskuuta 1924. Äänestys suoritettiin Kreikan parlamentissa. Parlamentti sekä lakkautti Kreikan monarkian että valitsi presidentiksi Pávlos Kountouriótisin. Monarkian lakkauttaminen vahvistettiin myöhemmin kansanäänestyksessä 13. huhtikuuta samana vuonna.
Tulokset

Vaalin tulokset olivat:
| Nimi | Äänet |
| --- | --- |
Pávlos Kountouriótis: 259
Elefthérios Venizélos: 3
Aléxandros Papanastasíou: 1
Geórgios Filáretos: 1
Vasíleios Zachárof: 1
Tyhjiä: 44

Yhteensä: 309
Koutajoki (Keitele)

| Koutajoki |
| --- | --- |
Maat:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Keitele
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Koutajoen valuma−alue (14.732)
Pinta-ala:  96,52 km²  
Järvisyys:  11,86 % 
Pääuoman pituus:  30 km 
Pääuoman osuudet:  Koutajoki ←Koutajärvi ←Honkajoki
Yhtyy:  Rautalammin reitti
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Koutajärvi, Leppäselkä 
 :  63.1156°N, 26.3441°E
Laskupaikka:  Nilakka, Hamula 
 :  63.0322°N, 26.4946°E
Sivu-uomat:  oja Etelälammesta
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  120,9 m  
Laskukorkeus:  102,3 m  
Korkeusero:  18,6 m
Pituus:  14,4 km  
Kaltevuus:  1,29 m/km
Keskivirtaama:  0,9 m³/s (MQ) 
Muuta
Koutajoki on Pohjois-Savossa Keiteleellä sijaitseva joki, joka on  14 kilometriä pitkä ja se muodostaa valuma-alueensa 30 kilometriä pitkän pääuomansa alajuoksun osuuden.
Yleistä

Koutajoen jokilaakso on muodostunut Keiteleen drumliinikentässä luoteis-kaakko -suuntaisten drumliiniharjanteiden väliin. Tämä on vaikuttanut myös joen virtaamissuuntaan, joka on kohti kaakkoa. Joki alkaa Leppäselällä Koutajärven Etelälahden kaakkoispäästä. Se virtaa aluksi viljelymaiden lounaispuolella Lampilankorven soistuneen metsämaan läpi. Alue on tiheään ojitettua ja ojat on johdettu suoraan jokeen. Noin 2,5 kilometrin jälkeen joki virtaa kolme kilometriä Jauhialan peltoalueiden läpi. Hoikankosken kohdalla joki tekee mutkan, putoaa 2,0 metriä ja virtaa sitten kylätien sillan ali. Joki etenee suoraan kohti kaakkoa tehden kuitenkin pientä paikallista mutkittelua (meanderoi). Noin 2,5 kilometriä Jauhialan peltojen jälkeen joki kohtaa Kansanmäen drumliinin, jonka se kiertää siirtymällä puoli kilometriä etelään. Hamulan kylässä se virtaa Kansanmäen ja Kapulakankaan drumliinien välistä ja alittaa seututien 552 sillan. Sillan alapuolella sijaitsee Nahkakoski, jossa sijaitsee 50 metriä pitkä ja 5 metriä leveä koski. Koskessa on 0,8 metrinen pudotus. Nahkakoskesta on 1,5 kilometriä matkaa Nilakan Jokilahteen, jonne joki laskee Jokiniemen suojassa.
Hydrologiaa

Koutajoen valuma-alueen pinta-ala on 96,5 neliökilometriä ja sen järvisyys on 12 %. Joen virtaamaksi on Vesihallituksen vuonna 1980 julkaistussa Koski-inventoinnissa ilmoitettu 0,9 kuutiometriä sekunnissa.
Historiaa

Jauhialassa sijaitsevalla Hoikankoskella (tai Koikankoski) on pudotusta 2,0 metriä, johon on vuonna 1919 rakennettu vesimylly. Alajuoksulla sijaitsevassa Nahkakoskessa on ollut pato ja vesimylly, jonka toiminta Vesihallituksen Koski-inventoinnissa ilmoitettu loppuneen 1930.
Vesistösuhteita

Koutajoki sijaitsee Kymijoen vesistöalueessa (14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Nilakan alueella (14.73), jossa se muodostaa Koutajoen valuma-alueella (14.732) pääuoman viimeisen osuuden. Pääuoman pituus on Paikkatietoikkunan mukaan 29,2 kilometriä, johon voidaan lisätä 2,5 kilometriä yläjuoksun ojia. Pääuoman kokonaispituudeksi tulee silloin 31,7 kilometriä eli yli 30 kilometriä. Pääuomasta jää Koutajoelle alajuoksua noin 14 kilometriä. Valuma-alueen keskusjärvi on Koutajärvi, johon suuri osa valuma-alueen vesistä kerääntyy. Koutajoella ei ole merkittäviä sivu-uomia, vaikka sen vesistöalue on tiheään ojitettua. Ainoat joen alueella sijaitsevat järvet ovat Etelälampi (5 ha) ja Lampilanlampi, joiden yhteinen laskuoja yhtyy jokeen sen yläjuoksulla.
Krasnoje znamja

Krasnoje znamja -tehtaan voimalaitos Pionerskaja- ja Korpusnaja-katujen kulmauksessa Pietarissa.
Krasnoje znamja -neuletehdas (ven. Трикота́жная фа́брика «Кра́сное зна́мя», Trikotažnaja fabrika ”Krasnoje znamja”; suomeksi ”Punalippu-neuletehdas”) on entinen tehdaslaitos ja 1920-luvun avantgardearkkitehtuurin muistomerkki Pietarissa Venäjällä.
Tehdas

V.P. Kerstenin osakeyhtiö perusti tehtaan vuonna 1855. Se oli Venäjän ensimmäinen trikoovalmistaja. Lokakuun vallankumouksen jälkeen tehtaan nimenä oli Spasskaja trikotažnaja fabrika (se sijaitsi Koivusaarella Spasskaja- eli nykyisellä Krasnogo Kursanta -kadulla). Vuonna 1922 tehdas nimettiin uudelleen sen saaman Työn punaisen lipun mukaan. Vuonna 1923 työntekijöiden lapsia varten perustettiin Pietarin ensimmäinen pioneerijärjestö.
Neuvostoaikana Krasnoje znamja valmisti alus- ja päällysvaatteita, sukkia ja teollisuuskankaita. Toisen maailmansodan aikana se tuotti ammuksia ja sotilasasuja Leningradin rintamalle. Vuonna 1947 alettiin valmistaa Neuvostoliiton ensimmäisiä kapronsukkia ja 1950–1960-lukujen vaihteessa muita tekokuituja. 1960-luvun alussa tehtaalla kehitettiin keinotekoisten verisuonten valmistusmenetelmä. Krasnoje znamja yksityistettiin vuonna 1992. Nykyään yhtiö harjoittaa pienimuotoista alusvaatetuotantoa lähinnä Viipurissa.
Rakennustaiteen muistomerkki

Vuonna 1925 Leningradin tekstiiliyhtymä tilasi saksalaiselta arkkitehdilta Erich Mendelsohnilta uuden tehdaskokonaisuuden rakennussuunnitelman. Työt Pionerskaja- ja Korpusnaja-katujen kulmassa aloitettiin kesäkuussa 1926. Alkuperäinen rohkea suunnitelma toteutui kuitenkin vain osittain. Leningradilaisten arkkitehtien vastustuksen, heikkolaatuisen rakennustyön ja suunnitelmaan tehtyjen muutosten takia Mendelsohn luopui projektista vuonna 1927. Tehtaan ensimmäinen vaihe valmistui vuosina 1928–1929 ja toinen vaihe vasta 1930-luvun puolivälissä.
Suunnitelluista nelikerroksista tehdasosastoista toteutui vain pitkänomainen teräsbetonirunkoinen päärakennus. Suuria lasipinta-aloja erottava punatiilivuoraus, välikattojen vaaleat juovat ja pihalle työntyvät ulokkeet korostavat sen säännöllistä rytmiä. Pihan kattoikkunoilla varustetut paljasrakenteiset valkaisu- ja värjäysosastot jäivät vaille suunniteltuja ilmeikkäitä tuuletustorneja. Alkuperäisestä projektista toteutui parhaiten vuosina 1926–1928 rakennettu massiivinen voimalaitos. Sen pyöristetty ekspressiivinen siluetti hallitsee kadunkulmaa. Mendelsohn vertasi sitä ”laivaan, joka vetää perässään koko tuotantolaitosta”.
Erich Mendelsohnin suunnittelema Krasnoje znamjan voimalaitos vaikutti merkittävällä tavalla 1920–1930-lukujen vaihteen leningradilaisen arkkitehtuurin kehitykseen. Erityisen vaikutuksen se teki Noi Trotskiin. Rakennuksesta tuli yksi Neuvostoliiton teollistumisen symboleista.
Voimalaitos ja tyhjillään olevat neuletehtaan rakennukset ovat virallinen suojelukohde. Liikemies Igor Burdinski suunnittelee alueelle suurta kulttuurikeskusta, johon kuuluu nykytaiteen museo, näyttelytiloja, viiden tähden hotelli sekä liike- ja asuinhuoneistoja. Brittiläisen arkkitehdin David Chipperfieldin hahmottelemassa saneerauksessa nykyiset rakennukset tultaisiin säilyttämään. Investoija pitää mahdollisena myös niiden purkamista ja rakentamista uudelleen.
Tehdasta lähinnä sijaitseva metroasema on Tškalovskaja. Lähistöllä, Bolšaja Zelenina -kadun ja Levašovski-prospektin kulmauksessa sijaitsee toinen funktionalistisen arkkitehtuurin muistomerkki, vuosina 1930–1933 rakennettu Levašovskin leipätehdas.
Krasnoje znamjan voimalaitoksen vesitorni.
Kotka (lintu)

Merikotka (Haliaeetus albicilla)
Maakotka (Aquila chrysaetos)
Savannikotka (Aquila rapax)
Töyhtökotka (Lophaetus occipitalis)
Nuori liitokotka (Terathopius ecaudatus)
Kotka on nimitys, jota käytetään tietyistä suurikokoisista päiväpetolinnuista. Varsinaisten kotkien (Aquila) suvun lisäksi kotkiksi nimitetään myös useita muita haukkojen (Accipitridae) heimoon kuuluvien sukujen lintuja. Kaikki kotkiksi nimitetyt lajit eivät välttämättä ole läheistä sukua toisilleen. Sukupuolten väritykset ovat samanlaiset, mutta naaraat ovat tavallisesti koiraita suurempia. Vanhojen lintujen puku kehittyy vähitellen useiden vuosien kuluessa. Kotkilla on erittäin tarkka näköaisti.
Kotkalajeja > Suku Aquila – kotkat

| --- | --- |
 Maakotka eli kotka (Aquila chrysaetos)  Kiljukotka (Aquila clanga)  Iberiankeisarikotka (Aquila adalberti) tai espanjankeisarikotka  Papuankotka (Aquila gurneyi)  Keisarikotka (Aquila heliaca):  Arokotka (Aquila nipalensis)  Pikkukiljukotka (Aquila pomarina)  Savannikotka (Aquila rapax)  Kiilapyrstökotka (Aquila audax)  Mustakotka (Aquila verreauxii)
Kotkalajeja > Suku Haliaeetus – merikotkat

Sukuun kuuluu kahdeksan lajia:
| --- | --- |
 Merikotka (Haliaeetus albicilla)  Valkopäämerikotka (Haliaeetus leucocephalus)  Valkomerikotka (Haliaeetus leucogaster)  Aromerikotka (Haliaeetus leucoryphus):  Kuningasmerikotka (Haliaeetus pelagicus)  Ruskomerikotka (Haliaeetus sanfordi)  Kiljumerikotka (Haliaeetus vocifer)  Madagaskarinmerikotka (Haliaeetus vociferoides)
Kotkalajeja > Suku Hieraaetus – pikkukotkat

| --- | --- |
 Pikkukotka (Hieraaetus pennatus)  Sirokotka (Hieraaetus wahlbergi) ent. Aquila wahlbergi  Vuorikotka (Hieraaetus fasciatus)  Afrikanvuorikotka (Hieraaetus spilogaster):  Australianpikkukotka (Hieraaetus morphnoides)  Afrikanpikkukotka (Hieraaetus ayresii)  Punavatsakotka (Hieraaetus kienerii)
Kotkalajeja > Suku Spizaetus – jalokotkat

Jalokotka (Spizaetus cirrhatus)
Kuningasjalokotka (Spizaetus ornatus)
Kotkalajeja > Muita kotkasukuja ja kotkalajeja > Sukuja

Suku Circaetus – käärmekotkat
Suku Ichthyophaga – kalakotkat
Suku Gyps - Korppikotkat
Kotkalajeja > Muita kotkasukuja ja kotkalajeja > Lajeja

Alaheimo Aquilinae
| --- | --- |
 Rosvokotka (Ictinaetus malayensis)  Töyhtökotka (Lophaetus occipitalis)  Rotkokotka (Oroaetus isidori):  Gasellikotka (Polemaetus bellicosus)  Töyhtövalkokotka (Spizastur melanoleucus)  Keisarijalokotka (Stephanoaetus coronatus)
Alaheimo Harpiinae
Filippiinienkotka (Pithecophaga jefferyi)
Alaheimo Circaetinae
Suku Harjakotkat (Spilornis)
Borneonharjakotka (Spilornis kinabaluensis)
Celebesinharjakotka (Spilornis rufipectus)
Harjakotka (Spilornis cheela)
Pikkuharjakotka (Spilornis klossi)
Tummaharjakotka (Spilornis elgini)
Suku Terathopius
Liitokotka (Terathopius ecaudatus)
Luettelo Simon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Simon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Simon kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Tämä luettelo on osa valtakunnallista Suomen julkisten taideteosten ja muistomerkkien luettelointia. Luettelossa on pysyvästi julkisilla paikoilla olevia taideteoksia, muistomerkkejä ja muistolaattoja sekä hautausmailla olevia yleisiä muistomerkkejä ja patsaita. Luettelossa ei mainita rakennusten sisällä ja suljetuilla sisäpihoilla olevia julkisia teoksia eikä yksittäisten hautojen veistoksia. Teokset ovat luettelossa nimensä mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Sijaintipaikka on puiston, aukion, rakennuksen tai muun vastaavan nimi ja/tai katuosoite. Alue tarkoittaa kaupunginosaa/kunnanosaa, taajamaa, kylää, osa-aluetta tai asuinaluetta. Karttalinkki osoittaa teoksen sijaintipaikan kymmenien metrien tarkkuudella. Paljastusvuosi on teoksen julkistuksen tai paljastuksen vuosi sijaintipaikalla (suluissa on mainittu valmistumisvuosi, jos se poikkeaa huomattavasti paljastusvuodesta).
| Julkinen teos | Paikka | Alue | Kartalla | Tekijä | Paljastusvuosi | Kuva | WD |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Jääkärimuistomerkki | Maaninkajärven niittysaunalla, Yliojan varressa |  | 65.7748°N, 25.7095°E | Kattainen (Simon suojeluskunnan paikallispäällikkö) | 1927 |  |  |
| Lentäjäveljet – maa on vapaa | Ranuantietä (st 924) 24 km Alaniemelle, sillan yli Sompujärven tietä 400 m, Simojoen pohjoispuolista tietä 6 km, risteyksessä viitat Arppee ja Lentäjäpatsas. Noin 20 km päässä Arppeelle johtavan metsäautotien itäpuolella, 100 m Runkauksen luonnonpuiston rajasta. | Sarkakangas | 66.0155°N, 25.4234°E | Seppänen, EnsioEnsio Seppänen | 1970 |  |  |
| Sankarivainajien risti | Simon kirkon sankarihautausmaa, Simoniemi Kirkkotarhantie |  | 65.6586°N, 24.905°E | Wirkkala, IlmariIlmari Wirkkala | 1953 |  |  |
| Sankarihautausmaan patsas (nainen ja lapsi) | Simon kirkon sankarihautausmaa, Simoniemi Kirkkotarhantie |  | 65.6586°N, 24.9051°E | Wirkkala, TapioTapio Wirkkala | 1953 |  |  |
| Sankarihautausmaan patsas (sotilas) | Simon kirkon sankarihautausmaa, Simoniemi Kirkkotarhantie |  | 65.6586°N, 24.9052°E | Wirkkala, TapioTapio Wirkkala | 1953 |  |  |
| Vapaussodan muistomerkki | Simon kirkon sankarihautausmaa, Simoniemi Kirkkotarhantie |  | 65.6586°N, 24.9053°E | Paaer, GermundGermund Paaer | 1921 |  |   |
Luettelo Seinäjoen Maila-Jussien palkituista pelaajista

Luetteloon Seinäjoen Maila-Jussien palkituista pelaajista on koottu kaikki palkinnot, jotka Seinäjoen Maila-Jussien pelaajat ovat voittaneet Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä.
Ensimmäisenä SMJ:n pelaajana SM-sarjassa palkittiin kaudella 1969 Vuoden lukkari-palkinnolla Reijo Salo.