stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Half-Life: Opposing Force
Tarina > Maailma

Opposing Forcen pääasiallisena tapahtumapaikkana ja peliympäristönä toimii Black Mesan tutkimuskeskus, joka on kuvitteellinen tutkimuslaitos New Mexicossa, Yhdysvalloissa. Black Mesa rakennettiin 1950-luvulla, jolloin Yhdysvaltain asevoimat rakensi joukon huippusalaisia, strategisesti tärkeitä ydinohjussiiloja New Mexicon autiomaahan. Neuvostoliiton romahdettua ja kylmän sodan päätyttyä siiloilla ei enää ollut sotilaallista merkitystä, minkä johdosta Yhdysvaltain hallitus päätti muuttaa entisen sotilastukikohdan tutkimuslaitokseksi. Hylättyjä siiloja laajennettiin ja niihin rakennettiin tutkimustiloja.
Pelin toinen tapahtumapaikka on avaruusolioiden kotimaailma Xen, joka muistuttaa kaasusumun ympärille muodostunutta leijuven pienten asteroidien tai saarten muodostamaa rykelmää.
Tarina > Prologi

New Mexicon osavaltiossa sijaitsevassa Black Mesan tutkimuskeskuksessa tapahtuu onnettomuus. Gordon Freeman -niminen tiedemies työntää kristallinäytteen vastakappalespektrometriin, mikä aiheuttaa  resonanssikaskadin ja synnyttää portaalin maan ja Xen-ulottuvuuden välille. Lopulta resonanssikaskadi kasvaa ja tuhoaa ison osan keskuksesta. Xenistä portaalien kautta matkaavat avaruusoliot ovat vihamielisiä ja keskuksen työntekijät kutsuvat apua. Hallitus lähettää Black Mesaan HECU-erikoisyksikön, jonka tehtävänä on avaruusolioiden sekä työntekijöiden eliminoiminen, jotta nämä eivät kertoisi laitoksen huippusalaisista kokeista.
Tarina > Juoni

Hazardous Environment Combat Unit -erikoisjoukon sotilas, 22-vuotias alikersantti Adrian Shephard hälytetään Black Mesan tutkimuskeskukseen yksikkönsä kanssa saatuaan komennon Yhdysvaltain hallitukselta. Ennen pelin varsinaisia tapahtumia Shephard suoritti kertausharjoituksen, jossa hän oli ollut jo useita päiviä. Adrian toteaa päiväkirjassaan että ei ole varma, mihin yksikköä valmistellaan, lukuun ottamatta huhupuheita epämääräisestä tutkimuslaitoksesta. Adrian saapuu määränpäähänsä, kunnes xeniläiset ampuvat alas joukkuetta kuljettavan helikopterin. Adrian näkee lyhyitä jaksoja xeniläisten ja törmäyksestä selviytyneiden sotilaiden taistelusta, kunnes menettää tajuntantansa.
Adrian herää viimein Black Mesasta tiedemiehen antaman ensiavun ansiosta, ja joka myös antaa tilannekatsauksen Black Mesan tapahtumista. Adrian ei poikkeuksellisesti ehtinyt saamaan käskyjä eliminoida Black Mesan henkilökuntaa joukkueensa kuoleman tähden, ja tajuaa olevansa yhtä lailla loukussa laitoksessa. Etsiessään ulospääsyä hän huomaa että taistelu on kääntynyt xeniläisten voitoksi ja että sotilaat ovat perääntymässä. Hän taistelee tiensä läpi kanavajärjestelmän, kun hänet radioteitse käsketään etsimään joukkojen evakuointipaikka.
Matkalla evakuointipisteeseensä hän kohtaa xeniläisten lisäksi uusia Race X -avaruusolioita. Evakuointipisteeseen päästyään mysteerinen G-Man sulkee tien Adrianilta ja muut pakenevat ilman häntä. Muiden paettua ilman Adriania hänen täytyy löytää toinen tie pois laitoksesta, ja pitkän matkan jälkeen tämä kohtaa mustiin pukeutuneita erikoisjoukkojen sotilaita (engl. black ops) jotka on lähetetty paikalle eliminoimaan kaikki elolliset olennot laitoksesta, myös HECU:n sotilaat. Pian hän löytää haavoittuneen pioneerin, joka hitsaa junaradalle johtavan panssarioven auki. Adrian suuntaa ovesta huippusalaiseen Lambda-kompleksiin.
Adrian saapuu Lambda-kompleksiin juuri nähdäkseen Gordon Freemanin telesiirtävän itsensä Xeniin. Shephard seuraa perässä. Edettyään Xenissä hän saapuu maanalaiseen pysäköintihalliin jossa erikoisjoukot aktivoivat ydinasetta. Adrian tappaa erikoisjoukot ja pysäyttää pommin laukaisun. Edettyään syvälle laitoksen uumeniin Adrian saapuu vanhempaan osaan, jossa valtava Geneworm aikoo tulla laitokseen valtavan portaalin läpi. Adrianin tapettua Genewormin jättiläismäinen portaali imaisee Adrianin tyhjyyteen.
Adrian herää pimeydessä kulkevassa kuljetuskoneessa G-Manin kanssa. G-Man pitää hänelle monologin, jonka aikana Black Mesa tuhoutuu laukaistun ydinaseen seurauksena, jonka G-Man itse aktivoi uudelleen. Tämä asettaa Adrianin staasitilaan ja selittää, että hän on vaarallinen todistaja kaikelle tapahtuneelle. G-Man poistuu portaalin kautta ja jättää Adrianin yksin alukseen.
Kehitys

Gearbox Software julkisti Half-Life: Opposing Forcen olevan kehityksessä huhtikuussa 1999. Paljon tietoa sekä materiaalia pelistä, kuten karttoja, hahmoja sekä juonta, esiteltiin vuoden 1999 E3-tapahtumassa. Sierra Entertainmentin ylläpitämä virallinen verkkosivu Opposing Forcelle julkaistiin heinäkuussa 1999. Valve ja Gearbox tekivät jo varhain päätöksen olla muokkaamatta liiaksi pelissä käytettyä Half-Lifen pelimoottoria, jottei modaajien tekemän lisäsisällön toimivuus vaarantuisi. Yrityksen perustaja Randy Pitchford epäili, että Valve antoi lisäosan kehityksen heille, ”jotta Valve voisi itse keskittyä muihin projekteihin”.
Pelin kehityksen aikana Gearbox otti yhteyttä moniin yrityksen ulkopuolisiin henkilöihin ja palkkasi useita henkilöitä työstämään peliä. Kesäkuussa 1999 Gearbox ilmoitti, että Richard Gray olisi osittain vastuussa moninpelimekaniikoiden kehittämisestä. Gearbox palkkasi useita muita ulkopuolisia kehittäjiä, jotka olivat olleet mukana kehittämässä muun muassa pelejä Daikatana, Doom, Quake II ja Shadow Warrior. Opposing Force julkaistiin 1. marraskuuta 1999. Toukokuussa 2000 Gearbox julkaisi päivityksen, joka sisälsi lipunryöstö-pelitilan moninpeliin sekä uusia esineitä.
Julkaisu

Peli julkaistiin 1. marraskuuta 1999, ja myöhemmin myös Valven omalla Steam-jakelualustalla. Se julkaistiin osana Sierran Half-Life: Generation -pelikokoelmaa 22. maaliskuuta 2002. Kokoelmaan sisältyi emopeli Half-Life ja sen suosittu, myöhemmin virallistettu modi Counter-Strike. Lisäosa julkaistiin myöhemmin myös Half-Life 1 Anthology -kokoelmapaketin mukana.
Vastaanotto

Peli sai pääosin myönteisen vastaanoton, ja GameRankings on laskenut sen arvostelujen keskiarvoksi 85,45%. Pelin hyllyversiota on myyty yli miljoona kappaletta ja verkkoversiota yli 5 miljoonaa.
Computer and Video Gamesin arvostelijan Kim Randellin mukaan ”Gearbox on selvästi käynyt läpi suuren urakan Half-Lifen tunnelman saavuttamisessa”. Hän ylisti erityisesti moninpeliä ja siihen lisättyjä uusia ominaisuuksia, ja piti Opposing Forcea erinomaisena saavutuksena.
PC Zone sanoi pelin olevan yleisesti hyvä ja sanoi sen sopivan hyvin ”viikonlopun viihteeksi”. Eurogamerin arvostelijan Robert Purchesen mukaan pelissä on lisäosia yleisesti koskeva ongelma: ”Määrä X uutta sisältöä lisätään vanhaan peliin saaden sen näyttämään täysin uudelta peliltä”. Sen todeten hän myös sanoi, että ”onneksi Opposing Force on aika hemmetin hyvä peli”. Hän piti pelin kenttäsuunnittelua erinomaisena, vaikka totesikin loppua kohden näyttäneen siltä, että kehittäjiltä loppui aika kesken. IGN-sivuston arvostelijan Vincent Lopezin mukaan peli tekee hyvin selväksi, ”miksi alkuperäinen peli oli niin hyvä”. Hän sanoi, että pelaaja ”saattaa tulla kaipaamaan alkuperäistä kokemusta hieman enemmän”, mutta piti Opposing Forcea silti hyvänä pelinä.
AIAS palkitsi Half-Life: Opposing Forcen "Computer Game of the Year Interactive Achievement Award" (vuoden tietokonepeli) - palkinnolla.
Aiheesta muualla

Gearbox Softwaren verkkosivu (englanniksi)
Valve Corporationin verkkosivu (englanniksi)
Pelin arkistoitu verkkosivu Internet Archivessa (englanniksi)
| --- | --- |
Pääsarja:  Half-Life Opposing Force  Blue Shift  Decay  Half-Life 2 Deathmatch  Episode One  Episode Two  Lost Coast  Half-Life: Alyx 
Portal-sarja:  Portal  Portal 2 Sixense Perceptual Pack 
Viralliset modit:  Counter-Strike  Day of Defeat 
Muut pelit:  The Orange Box  Half-Life 2: Survivor  The Lab  Hunt Down the Freeman 
Universumi:  Henkilöt (Gordon Freeman, G-Man)  Tapahtumapaikat  Combine Humanoidit ja synteettiset olennot  Vortigauntit  Race X 
Muuta:  Valve Corporation  Gearbox Software  Black Mesa  GoldSrc  Source  Steam 
Valve Corporationin kehittämät videopelit
| --- | --- |
Half-Life:  Half-Life Opposing Force  Blue Shift  Decay  Half-Life 2 Episode One  Episode Two  Deathmatch  Lost Coast  Half-Life: Alyx 
Counter-Strike:  Counter-Strike  Counter-Strike: Condition Zero Deleted Scenes  Counter-Strike: Source  Counter-Strike: Global Offensive  Counter-Strike 2 
Day of Defeat:  Day of Defeat  Day of Defeat: Source 
Team Fortress:  Team Fortress Classic  Team Fortress 2 
Left 4 Dead:  Left 4 Dead  Left 4 Dead 2 
Portal:  Portal  Portal 2 Sixense Perceptual Pack 
Muut:  Deathmatch Classic  Ricochet  The Orange Box  Dota 2 
Kuvankaappaus pelistä ja sen HUD-näkymästä. Ruudun alareunoissa näkee terveyden, suojaliivin sekä ammusten määrän. Kuvassa vasemmalla näkyy pioneeri, joka kykenee polttoleikkaamaan ovia auki ja oikealla lääkintämies, joka kykenee antamaan ensiapua tarvittaessa.
Conrad Aiken

Conrad Aiken
Conrad Aiken (5. elokuuta 1889 Savannah, Georgia, Yhdysvallat – 17. elokuuta 1973 Savannah, Georgia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija.
Conrad Aikenin penkin muotoinen hautakivi.
Aikenin kirjailijapiiriin kuuluivat T. S. Eliot ja toimittaja Walter Lippmann. Hänen esikoiskokoelmansa oli Earth Triumphant, and Other Tales in Verse (1914). Sen on luonnehdittu osoittavan hyvää rytmikorvaa ja psykologista itse-erittelyä. Hänen esikuviaan olivat Edgar Allan Poe, ranskalaiset symbolistit ja Eliot, mutta myös Sigmund Freud ja William James antoivat hänelle vaikutteita. Aiken on itse määritellyt runonsa tajunnanvirraksi. Myös musiikilla oli merkittävä osuus Aikenin luomistyössä. Runojen lisäksi hän kirjoitti novelleja, romaaneja, esseekokoelmia sekä muistelmateoksen Ushant.
Aikenin muita teoksia ovat esimerkiksi A letter from Li Po and other Poems (1955) ja A Morning song of lord Zero (1963)
Aiken oli naimisissa kolme kertaa. Englantilaiset kirjailijat Joan Aiken ja Jane Aiken Hodge ovat hänen tyttäriään.
Suomennettuja runoja

Syysballaadi, kokoelmassa: Uuno Kailas, Uni ja kuolema, WSOY 1931
Kammio, suom. Ville Repo, julkaisussa Ajan kirja: kirjallinen neljännesvuosilehti 1950; nro 2
Aale Tynnin suomentamia runoja teoksessa: Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa, toim. Aale Tynni, Helsinki: WSOY 1974 ISBN 951-0-06216-2 WSOY 2004 ISBN 951-0-29121-8
Ensiksi yksinkertaisin sointu (Preludes to Attitude)
Pitäköön sydän luonnon päiväkirjaa (Preludes for Memnon: XLII)
Tämä kuva tai toinen (This image or another)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Conrad Aiken Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz  Photographers' Identities 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC 2  IdRef
Holografia

Hologrammi turvallisuuselementtinä saksalaisessa henkilökortissa.
Holografia (kreikaksi όλος-hòlòs koko + γραφή-grafè kirjoittaminen, piirtäminen) on tiede ja menetelmä, jossa lasersäteen avulla luodaan kolmiulotteinen (3-D) kuva eli hologrammi. Se on tekniikka, joka sallii valonsäteen hajautua esineestä kuvattavaksi ja myöhemmin uudelleenkonstruoitavaksi siten, että kappale on samassa paikassa suhteessa kuvausmediaan kuin se oli kuvaushetkellä. Kuva muuttuu kun paikka ja näyttöjärjestelmän suunta muuttuu juuri samalla tavalla kuin esine olisi vielä paikallaan.
Hologrammeja käytetään yleisesti väärennösten estämiseksi muun muassa seteleissä, mutta holografiatekniikkaa voidaan käyttää myös optisesti tallentamiseen ja hakuun ja informaation prosessointiin. On yleinen virhe sekoittaa volumetrinen näyttö hologrammeihin, etenkin tieteisfantasioissa kuten Star Trek, Tähtien sota, Red Dwarf, ja Aikahyppy.
Yleistä

Holografian keksi unkarilainen fyysikko Dennis Gabor (1900–1979)  vuonna 1947. Hän sai keksinnöstään fysiikan Nobelin palkinnon vuonna 1971. Keksinnön teki mahdolliseksi Mieczysław Wolfken tutkimustyö, joka loi tekniset edellytykset edistymiselle. Tämä löytö oli odottamaton tulos tutkimuksesta, jonka tarkoituksena oli aikaansaada parannuksia elektronimikroskooppiin Thomson-Houston-yhtiössä Rugbyssä, Englannissa. Englantilainen Thomson-Houston-yhtiö haki patenttia joulukuussa 1947 (patentti GB685286), mutta tieteenala ei edistynyt ennen laserin keksimistä vuonna 1960.
Juri Denisjuk teki ensimmäiset 3D-kappaleita kuvaavat hologrammit vuonna 1962 Neuvostoliitossa  ja  Emmett Leith ja Juris Upatnieks Michiganin yliopistossa Yhdysvalloissa.  Kuvan korkealaatuiseen näyttämiseen käytettyjä fotokemiallisia tekniikoita kehitti Nicholas J. Phillips
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
(www.tietomaa.fi, pdf)
(hologrammi-galleria, www.tietomaa.fi)
Nobelprize.org: Dennis Gabor - Nobel Lecture: Holography, 1948-1971 (englanniksi) (pdf)
Joško Gvardiol

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Joško Gvardiol
Syntymäaika: 23. tammikuuta 2002 (ikä 23)
Syntymäpaikka: Zagreb, Kroatia
Pelipaikka: keskuspuolustaja, vasen laitapuolustaja
Pituus: 185 cm
Seura
Seura: Manchester City
Pelinumero: 24
Junioriseurat
2009–2010: Trešnjevka
2010–2019: Dinamo Zagreb
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2019–2020 | Dinamo Zagreb B | 4 | (0) |
| 2019–2020 | Dinamo Zagreb | 13 | (1) |
| 2020–2023 | RB Leipzig | 59 | (3) |
| 2020–2021 | → Dinamo Zagreb (laina) | 23 | (2) |
| 2023– | Manchester City | 28 | (4) |
Maajoukkue
| 2019–2021 | Kroatia u21 | 6 | (1) |
| 2021– | Kroatia | 29 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. toukokuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 27. toukokuuta 2024.
| Mitalit> Maa:   Kroatia.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kroatia.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kroatia.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Kroatia> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Qatar 2022 |  |  |
| Kansojen liiga  | Kansojen liiga  | Kansojen liiga  |  |
|  Hopeaa | Kansojen liiga 2022–2023 |  |  |
Joško Gvardiol (s. 23. tammikuuta 2002 Zagreb) on kroatialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Cityä. Hän pelaa myös Kroatian maajoukkueessa.
Seurajoukkueura

Gvardiol edusti Kroatiassa Dinamo Zagrebia ja pelasi ykkösliigassa 36 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Hän voitti Kroatian-mestaruuden kausina 2019–2020 ja 2020–2021 sekä jälkimmäisellä kaudella myös Kroatian cupin, jonka loppuottelun hän pelasi alusta loppuun. Eurooppa-liigassa hän pelasi kymmenen ottelua ja teki yhden maalin.
Gvardiol siirtyi Saksan Bundesliigan RB Leipzigiin 18.8 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2021. Hän pelasi ensimmäisellä bundesliigakaudellaan 29 ottelua, joista 28 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki maalin joulukuussa Borussia Mönchengladbachia ja tammikuussa Wolfsburgia vastaan. RB Leipzig voitti Saksan cupin ja Gvardiol pelasi viisi cup-ottelua mutta loppuottelussa vain muutaman minuutin jatkoajalla. Hän pelasi Mestarien liigassa kuusi ottelua ja Eurooppa-liigassa, jossa RB Leipzig ylsi välieriin, samoin kuusi ottelua.
Gvardiol pelasi toisella Leipzig-kaudellaan Bundesliigassa 30 ottelua, joista 24 avauskokoonpanossa, ja teki maalin maaliskuussa Mönchengladbachia vastaan. Leipzigin voittamassa Saksan cupissa hän pelasi viisi ottelua, mutta oli reisivamman vuoksi sivussa loppuottelusta. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua ja teki maalin lokakuussa Real Madridia ja helmikuussa Manchester Cityä vastaan.
Gvardiol siirtyi Englannin Valioliigan Manchester Cityyn 90 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2023. Hän pelasi tulokaskaudellaan 28 valioliigaottelua, joista 26 avauskokoonpanossa. Valioliigaotteluista 23:ssa hän pelasi vasempana puolustajana. Hän teki liigaotteluissa neljä maalia ja antoi kaksi maalisyöttöä; nämä kaikki vajaan kuukauden sisällä huhti-toukokuussa. Mestarien liigassa pelaamissaan kuudessa ottelussa hän teki yhden maalin. Hän voitti myös seurajoukkueiden maailmanmestaruuden ja UEFA Super Cupin.
Maajoukkueura

Gvardiol on pelannut Kroatian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi vuonna 2021 alle 21-vuotiaiden EM-kilpailujen puolivälieräottelussa, jonka Kroatia hävisi jatkoajalla Espanjalle.
Gvardiol pelasi Kroatian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Belgiaa vastaan, kun hän tuli ottelun puolivälissä vaihdosta kentälle. Saman kesän EM-kilpailuissa hän pelasi täydet minuutit alkulohko-otteluissa Englantia ja Tšekkiä vastaan ja oli avauskokoonpanossa myös kolmannessa alkulohko-ottelussa Skotlantia vastaan. Tappiollisen neljännesvälieräottelun Espanjaa vastaan hän pelasi alusta loppuun. MM-kilpailuissa 2022 Gvardiol pelasi pronssia saavuttaneen joukkueensa kaikissa seitsemässä ottelussa täydet minuutit ja teki pronssiottelussa joukkueensa ensimmäisen maalin.
Gvardiol on tehnyt 29 maaottelussaan kaksi maalia. Ensimmäisen hän teki lokakuussa 2021 MM-karsintaottelussa Kyprosta vastaan ja toisen joulukuussa 2022 MM-kilpailujen pronssiottelussa. Vuoden 2020 EM-kilpailuissa hänestä tuli kautta aikain nuorin kroatialainen arvokisapelaaja.
Schíza

| --- | --- |
Sijainti:  36°43′38″N, 21°46′08″E, Pýlos-Néstoras Messenia, Peloponnesos Kreikka
Saariryhmä:  Oinoússes
Merialue:  Joonianmeri, Välimeri
Pinta-ala:  12 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
Kieli:  kreikka
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Schíza (kreik. Σχίζα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaariin ja tarkemmin Oinoússeen saariin. Se sijaitsee Joonianmeressä Peloponnesoksen niemimaan lounaisrannikon edustalla. Saaren pinta-ala on 12 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Kreikan ilmavoimat käyttää Schízaa harjoitusalueenaan, joten pääsy saarelle on kielletty.
Maantiede

Schízan saari sijaitsee Jooniansaariin kuuluvassa pienemmässä Oinoússeen saariryhmässä Välimereen kuuluvassa Joonianmeressä Peloponnesoksen niemimaan lounaisrannikon Methónin kylän edustalla. Saari kuuluu Pýlos-Néstoraksen kuntaan, joka kuuluu Messenian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Pinta-alaa Schízalla on 12 neliökilometriä, joten se on saariryhmän suurin saari. Schízan korkein kohta on 201 metriä merenpinnan yläpuolella sijaitseva Vígla saaren pohjoisosassa. Víglan koillisrinteellä sijaitsee tippukiviluola Mávri Trýpa eli "musta luola", jonne pääseminen on erittäin hankalaa. Luolasta on löydetty esihistorialliselle ajalle ajoitettuja keramiikan kappaleita. Schízalla kasvaa pensaita, ja siellä laiduntaa vuohia. Saaren rannikko on kivikkoinen.
Schíza yhdessä muiden Oinoússeksen saariryhmän saarten, kuten Sapiéntzan ja Venétikon, sekä näiden saarten vastapuolisella mantereella olevien alueiden kanssa muodostaa Natura 2000 -verkostoon kuuluvan suojelualueen, jolla on kokoa 112,9 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Schíza Wikimapiassa (englanniksi)
Jooniansaaret
| --- | --- |
Pääsaaret:  Ithaka  Kefaloniá  Korfu  Kythera  Lefkas  Paxós  Zákynthos 
Alisaariryhmät:  Paxoí Ágios Nikólaos  Antípaxos  Daskália (Pláka)  Kaltsonísi  Mongonísi  Panagía  Paxós  Diapontiset saaret Diákopo  Diáplo  Ereikoússa  Karávi  Mathráki  Othonoí  Plateiá  Tracheiá  Ekhinadit Ápasa  Drakonéra  Fílippos  Giróvaris  Kalógiros  Karlonísi  Kounéli  Lamprinós  Mákri  Módi  Oxeía  Petalás  Pístros  Pontikós  Práso  Prováti  Sofía  Sorós  Tsakalonísi  Vromónas  Oinoússes Avgó  Bómpa  Dýo Adélfia  Sapiéntza  Schíza  Venétiko  Strofadit Árpyia  Stamfáni  Tilevoḯdes Alafonísi  Arkoúdi  Átokos  Chelóni  Formíkoula  Kálamos  Kastós  Kýthros  Madourí  Meganísi  Petaloú  Prasonísi  Prováti  Skorpídi  Skorpiós  Spárti  Thiliá  Tsokári 
Muut pienemmät saaret:  Agía Marína  Ágios Andréas  Ágios Ioánnis  Ágios Nikólaos, Áktio-Vónitsa  Ágios Nikólaos, Sývota  Ágios Nikólaos, Zákynthos  Ágios Sóstis  Antidragonéra  Antikythera  Avgó  Chelonísi  Dionísi  Dragonéra  Fortí  Kalonísi  Korakonísi  Koutsounés  Lagoúdia  Lazaréto, Ithaka  Lazaréto, Korfu  Lygía  Marathonísi  Megálo Mourteméno  Merópi  Mikró Nisí  Moúrtos  Myzíthres  Panagía  Peristerés  Pontikonísi  Poréti  Porí  Próti  Pýlos  Sésoula  Sfaktiría  Skartsoumponísi  Vagiá  Vardiánoi  Vído 
Piri Reisin 1500-luvulla piirtämä kartta Messenianlahden alueesta. Schíza kolmanneksi ylin saari ylävasemmalla.
Newtonmetri

Newtonmetri (tunnus Nm, myös N m tai N · m) on SI-järjestelmän mukainen momentin yksikkö. Newtonmetrin suuruinen momentti syntyy esimerkiksi vääntämällä metrin pituisella varrella newtonin voimalla.
Newtonmetri on yleisesti auton moottoreille tehon lisäksi annettu suoritusarvo, jolla kuvataan moottorin tuottamaa vääntömomenttia.
Ruuvien ja muttereiden kiristysmomentit ilmoitetaan newtonmetreissä. Kiristys tiettyyn momenttiin hallitaan momenttiavaimella.
Newtonmetri on myös lujuusopissa taivutusmomentin yksikkö.
Newtonmetrin dimensio on sama kuin joulen dimensio (J = Nm), ja sitä voidaan käyttää energian yksikkönä, erityisesti kun tarkastellaan kappaleeseen kohdistuvan voiman F tekemää mekaanista työtä W = Fs, kappaleen liikkuessa matkan s voiman suuntaisesti. Sen sijaan joulea ei suositella käytettävän momentin yksikkönä, sillä momentti ja energia ovat eri laatuisia suureita. Toisaalta, momentin tekemä työ on momentin ja kiertokulman tulo, joten jossain tapauksissa on luonnollista ottaa momentin yksiköksi joule per radiaani (J/rad).
Aikaisempi SI-standardi suositti newtonmetrille kirjoitusasua N · m, mutta vuoden 2019 standardin mukaan tulon muotoiset johdannaissuureet kirjoitetaan ilman kertomerkkiä, jolloin erityisesti newtonmetrin suositeltu kirjoitusasu on Nm.
Markku Valkonen

Markku Timo Valkonen (s. 23. heinäkuuta.1946 Helsinki) on taidekriitikko, toimittaja, museonjohtaja ja taidehistorioitsija. Valkonen tunnetaan kriitikon uransa lisäksi toiminnastaan näyttelykomissaarina, Suomen ja maailman taidetta käsittelevän teossarjan päätoimittajana, radio- ja televisioesiintyjänä, suomalaisen taiteen vienninedistäjänä ja museonjohtajana. Markku Valkonen on välittänyt tietoa kuvataiteesta suomalaisille. Hänet on palkittu kriitikon työstään, pohjoismaisen kulttuurin edistämisestä, sekä toiminnastaan tietokirjailijana.