stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1900
Joukkueet

| --- | --- |
Kultaa:  Upton Park FC (GBR)  John H. Jones; Claude Buckenham, William Gosling; Alfred Chalk, Tom Burridge, William Quash; Arthur Turner, Fred Spackman, John Nicholas, James Zealley, A. Haslam (c)
Hopeaa:  Club Français Paris (FRA)  Pierre Allemane, Louis Bach, Alfred Bloch, Fernand Canelle, R. Duparc, Eugène Fraysse, Virgile Gaillard, Georges Garnier (c), René Grandjean, Lucien Huteau, Marcel Lambert, Maurice Macaire, Gaston Peltier
Pronssia:  Université libre de Bruxelles (BEL)  Albert Delbecque, Hendrik van Heuckelum, Raul Kelecom, Marcel Leboutte, Lucien Londot, Ernest Moreau de Melen, Edmond Neefs, Georges Pelgrims (c), Alphonse Renier, Emile Spannoghe, Eric Thornton
Ranskan ja Britannian joukkueiden välinen ottelu.
Jasmin Eder

Jasmin Eder vuonna 2017.
Jasmin Eder (s. 1992) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Itävallan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 53 maaottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 2011 Nigeriaa vastaan. EM-kilpailuissa 2017 hän pääsi vaihtopelaajana muutamaksi minuutiksi kentälle alkulohko-ottelussa Ranskaa vastaan.
Eder on seuratasolla pelannut kotimaansa lisäksi Saksassa ja edustanut FC Bayern Müncheniä kausina 2009–2011, BV Cloppenburgia kaudella 2011–2012 ja VfL Sindelfingeniä kaudella 2012–2013. Nykyisin hän edustaa kotimaassaan St. Pölteniä.
Pekka Ervast

| Pekka Ervast |
| --- | --- |
 Pekka Ervast 1920-luvulla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. joulukuuta 1875 Helsinki
Kuollut: 22. toukokuuta 1934 (58 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kirjailija, okkultisti
Petter (Pekka) Elias Ervast (26. joulukuuta 1875 Helsinki – 22. toukokuuta 1934 Helsinki) oli okkultisti ja teosofian uranuurtajia Suomessa. Ervast toimi Suomen Teosofisen Seuran ylisihteerinä vuosina 1907–1917 ja 1918–1919. Vuonna 1920 hän erosi seurasta ja perusti Ruusu-Ristin. Samana vuonna hän oli myös perustamassa Kansainvälisen Yhteis-vapaamuurarijärjestön Le Droit Humainin Suomen Liittoa.
Ervast yhdisti teosofiaan suomalaiskansallista mystiikkaa sekä tolstoilaisuutta.
Lapsuus ja nuoruus

Petter Elias Ervastin vanhemmat olivat asessori, rautateiden tilastollisen osaston johtaja ja filosofian maisteri Petter Edvard Ervast (1841–1899) sekä Hilma Nathalia Ervast (o.s. Törnroos 1848–1884). Pekan lisäksi perheeseen syntyi vielä neljä lasta, joista eloon jäivät Gerda (s. 1877) ja Georg (s. 1881). Isän fennomaniasta huolimatta perheen kotikieli oli ruotsi.
Ervastin ihanteena oli 11–12-vuotiaasta alkaen tulla kirjailijaksi. Pekkaa opetti aluksi äiti, mutta tämän kuoleman jälkeen hän aloitti 1885 koulunkäynnin Helsingin Suomalaisessa Alkeisopistossa (Helsingin Normaalilyseo). Ervast pääsi ylioppilaaksi toukokuun 19. päivänä 1893. Syksyllä hän ilmoittautui opiskelemaan Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteelliselle osastolle, mutta jätti opinnot kesken.
Uskonnollinen valaistuminen

Ervast tutustui teosofiaan tammikuussa 1894. Hänet hyväksyttiin Skandinaviska Teosofiska Samfundetin jäseneksi 17.10.1895. Hakemuksen hän oli tehnyt isänsä suostumuksella, koska oli alaikäinen. Käsityksen omasta tiestään Ervast sai 13. lokakuuta 1896 kokemansa uudestisyntymiskokemuksen kautta. Hän oli omaksunut Leo Tolstoin esittämän Vuorisaarnan mukaisen elämänymmärryksen, jonka mukainen elämä johdatti hänet hänen käsityksensä mukaan Kristus-kokemukseen:
»Tuli hetki elämässäni, jota minun täytyy nimittää uudestisyntymiseksi. – – Se on mystillinen tapahtuma, jota on vaikea kuvata ja jota arkailee ja pelkää kuvata, mutta joka on lyhyesti ja sattuvasti kuvattu evankeliumissa. Sama, mikä tapahtui Jeesukselle, kun hän meni Johanneksen luo, sama saattaa tapahtua ihmiselle nykyään, jos hän kulkee Kristuksen jäljissä. Se tapahtui minulle. Minä tulin kastetuksi.»
Asema teosofisessa liikkeessä

Perustajat
Helena Blavatsky
Henry Steel Olcott
William Quan Judge
Henkilöitä
Annie Besant
Alfred Percy Sinnett
Pekka Ervast
Organisaatio
Teosofinen Seura
Kansainvälinen Teosofinen Seura
Teoksia
Hunnuton Isis
Salainen oppi
Teosofian avain
Mahatmakirjeet
Muuta
Ruusu-Risti
Esoterismi
malline: näytä • keskustele •
Osa artikkelisarjaa
Ervast toimi luennoitsijana Ruotsissa 1900–1901, mutta katsoi kuitenkin paikkansa olevan Suomessa ja opiskeli huonosti hallitsemaansa suomen kieltä. Vuosikymmenen alussa hän esitelmöi ja kirjoitti työväenliikkeen tapahtumissa ja lehdissä sekä teki yhteistyötä Matti Kurikan kanssa. Ervast oli Kurikan johtaman Suomen Sosialistisen Reformipuolueen ehdokkaana Uudenmaan vaalipiirissä eduskuntavaaleissa 1907.
Kun Teosofisen Seuran Suomalainen Osasto vuonna 1907 perustettiin, tuli Ervastista sen ylisihteeri. Hän johti myös teosofista kirjakauppaa ja kustannusliikettä.
Ajan myötä Annie Besantin johtaman Teosofisen liikkeen ja sen suomalaisen osaston välille syntyi erimielisyyksiä. Ratkaiseviksi kiistakysymyksiksi nousivat toisaalta Krishnamurtin mahdollinen maailmanopettajuus sekä suhtautuminen ensimmäiseen maailmansotaan. Besantin johtama liike katsoi Saksan edustavan sodassa "mustia voimia", minkä perusteella oli oikein tukea ympärysvaltoja.  Käsitys oli ristiriidassa Ervastin pasifistisen näkemyksen kanssa. Ervast uskoi myös maailmanopettajan tuloon mutta jätti henkilöllisyyden auki. J. R. Hannulan myöhemmän ilmoituksen mukaan kyseessä oli Ervast itse. Ervast suhtautui myötämielisesti myös Rudolf Steineriin, joka hänkin irtautui teosofisesta liikkeestä ja perusti antroposofian.
Erimielisyyksien johdosta Ervast perusti Teosofisen Seuran sisälle yksinomaan henkisiin asioihin keskittyvän Okkultisen Osaston, erotuksena yhteiskunnallisiin ja poliittisiin asioihin sekaantuneesta osasta. Okkultisen Osaston ulkopuolelle jääneet jäsenet eivät kuitenkaan hyväksyneet jakoa vaan syyttivät Ervastia seuran hajottamisesta. Vastustuksen vuoksi Ervast kannattajineen irtautui Teosofisesta Seurasta ja 14.11.1920 perusti Ruusu-Ristin. Jyväskylään rakennettiin oma temppeli, ja Helsingissä alkoi toimia Kulmakoulu, jonka säätiötä Ervast johti.
Ervastilla oli myös tavoite uudistaa vapaamuurarijärjestöä mutta hän ei saanut kannatusta ja ruusuristiläiset loosit irtautuivat yhteisvapaamuurariudesta 1925–1927.
Tattarisuon tapaus

Tattarisuon tapauksen yhteydessä vuonna 1931 ruusuristiläisiä ja vapaamuurareita syytettiin Tattarisuon lähteestä löytyneiden ihmisten ruumiiden silpomisesta. Syytösten takana oli etenkin suojeluskunta-aktivisti Paavo Susitaival. Myös Ervast oli pidätettynä. Tapaus ratkesi loppukesästä 1932, kun ilmeni, ettei vapaamuurareilla ollut tekemistä rikoksen kanssa.
Ervastin perintö

Ervastin ruumis siunattiin Ruusu-Ristin temppelissä Helsingissä 27. toukokuuta 1934 ja poltettiin krematoriossa 29. toukokuuta 1934. Ervastin kuoleman jälkeen hänen työtoverinsa J. R. Hannula alkoi julistaa Ervastin olevan Buddhaan ja Kristukseen verrattava opettaja. Seuraajat irtosivat Ruusu-Rististä omaksi Kristosofia-uskonnoksi. Ervastilaisuutta edustaa lisäksi Ihmisyyden tunnustajat -liike.
Pekka Ervastilla oli Jaakko Liukkonen -niminen kasvattipoika, joka oli syntynyt Hankasalmella 1895. Ervasti ja Liukkonen hankkivat Lopen Pilpalasta pienen maatilan, jossa he asuivat vuodesta 1924 lähtien Liukkosen hoitaessa tilaa. Liukkonen jatkoi tilan viljelyä Ervastin kuoltua. Liukkosen vaimon kuoltua hänen raha-asiansa alkoivat kuitenkin mennä hunningolle. Liukkonen ja hänen 9- ja 5-vuotiaat tyttärensä kuolivat helatorstaina 1939 tulipalossa joka tuhosi Liukkosen Lopen Tevännänkylässä sijainneen Saarenmaa-nimisen huvilan. Liukkonen oli sytyttänyt huvilan palamaan ja ampunut sitten tyttärensä ja itsensä. Tulipalossa tuhoutui myös Ervastin laaja tieteellinen kirjasto ja useita taideteoksia.
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Pekka Ervastin e-kirjoja Projekti Lönnrotissa sekä Project Gutenbergissä.
Pekka Ervast 1875–1934.
Pekka Ervastin teoksia. Teosofia.net.
Ihmisyyden tunnustajat. Ervastin opetuksia käytännössä toteuttava yhteenliittymä
Erik Gullmanin tutkimuksia Pekka Ervastista.
Teosofi Pekka Ervast oli kirjailija ja salatieteilijä. Helsingin Sanomat 13.5.2007 (Internet Archive).
Ervast, Pekka hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Ifèn kieli

| Ifè> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:   Togo  Benin
Puhujia:  210 000
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  atlantinkongolaiset kielet voltankongolaiset kielet joruboidikielet
ISO 639-3:  ife
 Ohje 
Ifè eli ifɛ on nigeriläis-kongolainen kieli, jota puhuu noin 180 000 ihmistä Togossa, Beninissä ja Ghanassa. Kielestä käytetään myös nimityksiä Ana, Ana-Ifé, Anago, Baate ja Ede Ife, ja sillä on 87–91 prosentin leksikaalinen samankaltaisuus Ede Nago -kielen kanssa.
Ensimmäiset kirjoitukset kielellä ovat 1980-luvulta, ja ne julkaisivat Comité Provisoire de Langue Ifɛ̀ ja SIL International. Vuonna 2000 julkaistiin Mary Gardnerin ja Elizabeth Gravelingin toimittama ifè–ranska-sanakirja.
Jaakonsaari

Jaakonsaari on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Juho Jaakonsaari (1894–1986), jääkärikapteeni
Kyösti Jaakonsaari, koripalloilija
Liisa Jaakonsaari (o.s. Ollakka, s. 1945), poliitikko
Mauri Jaakonsaari (s. 1942), koripalloilija
Pasi Jaakonsaari (s. 1959), jalkapalloilija
Tia-Maria Jaakonsaari (s. 1994), jalkapalloilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Iida Rauma

| Iida Rauma |
| --- | --- |
 Rauma vuonna 2015
Henkilötiedot
Syntynyt: 1984
Kansalaisuus:   Suomi
Kirjailija
Äidinkieli: suomi
Tuotannon kieli: suomi
Esikoisteos:  Katoamisten kirja (2011)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Iida Rauma (s. 1984) on suomalainen kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa Katoamisten kirja (2011) oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Toinen romaani Seksistä ja matematiikasta ilmestyi vuonna 2015. Seksistä ja matematiikasta oli ehdolla  Euroopan unionin kirjallisuuspalkinnon, Toisinkoinen-palkinnon ja HelMet-kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Raumalle myönnettiin romaanista Kalevi Jäntin palkinto ja Tulenkantaja-palkinto. Hän voitti vuoden 2022 Finlandia-palkinnon kirjallaan Hävitys: Tapauskertomus. Kirja oli 2023 ehdolla Euroopan unionin kirjallisuuspalkinnon saajaksi.
Ura

Rauma kävi turkulaisen Juhana Herttuan taidelukion ja valmistui valtiotieteiden maisteriksi Turun yliopistosta, missä hän opiskeli poliittista historiaa, valtio-oppia, sukupuolentutkimusta ja luovaa kirjoittamista. Hän on opiskellut myös Turun taideakatemiassa elokuvaamista.
Rauman esikoisromaani Katoamisten kirja käsittelee rakenteellista väkivaltaa ja erilaisia katoamisia. Rauman toinen romaani Seksistä ja matematiikasta (2015) käsittelee ihmisen ja luonnon suhdetta ja järjen ongelmia. Rauman mukaan romaani on yritys vastata ympäristöä tuhoavan elämäntavan herättämiin kysymyksiin ja ahdistukseen. Rauman kolmas romaani Hävitys: Tapauskertomus (2022) käsittelee kouluväkivaltaa, ekokatastrofia sekä Turun tuhoamista.
Kaksi Rauman artikkelia on julkaistu luovan kirjoittamisen oppikirjassa Kirjoittamisen taide ja taito (Ateena 2014). Rauma on perustanut queerfeministisen Ménage à trois -pornolehden, joka pyrkii haastamaan valtamedian kapeaa ihmiskuvaa.
Yksityiselämä

Rauma on ollut parisuhteessa kirjailija Matias Riikosen kanssa vuodesta 2012. Nuorena aikuisena Rauma asui avoliitossa myös naisen kanssa. Rauma on kertonut julkisuudessa joutuneensa peruskoulussa Kaarinassa koulukiusatuksi.
Romaanit

Katoamisten kirja.  Helsinki:  Gummerus, 2011.  ISBN 978-951-208-364-0.
Seksistä ja matematiikasta.  Helsinki:  Gummerus, 2015.  ISBN 978-951-240-064-5.
Hävitys: Tapauskertomus.  Helsinki:  Siltala, 2022.  ISBN 978-952-234-977-4.
Aiheesta muualla

Majander, Antti: Minua ette ota kiinni ja pakota hymytytöksi HS.fi. 27.3.2011. (Arvio teoksesta Katoamisten kirja)
Iida Rauma Prosak-proosaklubilla 15.12.2015 Kirjastokaista-video.
Kirjailijavieraana Iida Rauma Keravan kirjastossa 17.3.2022
Jaakoppi

| Jaakoppi |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  25. heinäkuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Jaakko, Jakke, Jaska, Jimi, Kauppo
Vastineita eri kielissä:  Englannissa: Jack, Jacob, James, Jim, Jimmy; Ranskassa: Jacques; Virossa: Jaak
Nimen alkuperä:  Jaakob
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jaakoppi on miehen etunimi, Jaakob-nimen suomalainen asu.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi on annettu 1 018 suomalaiselle miehelle, joista suurin osa on syntynyt ennen vuotta 1940. Jaakopin nimipäivää vietetään 25. heinäkuuta. Jaakob-nimen yleisempi suomalainen muoto on Jaakko.
Impulssisadetin

Impulssisadettimen pää
Impulssisadetin on sadettimen tyyppi, jonka sadetuspää pyörii ympyrää veden suihkuamisen voimalla ja kääntyy kierteitetyn kiinnitysmutterin päällä olevan laakerin avulla. Orton Englehart keksi sen vuonna 1933, ja se tuli nopeasti yleiseen käyttöön. Vaikka impulssisadetin on korvattu monessa tilanteessa vaihdekäyttöisillä pyörivillä sadettimilla, monet sen muunnelmat ovat yhä käytössä.
Kehitys

Alkuperäinen vaakatasossa toimiva impulssisadetin keksittiin vuonna 1933 ja patentoitiin 1935. Keksijänä oli Orton Englehart Kaliforniasta, Glendoran kaupungista. Hän myi keksintönsä myöhemmin Clem and Mary LaFetra -yhtiölle, joka valmisti ja myi sitä Rain Bird -tuotemerkillä.
Ominaisuudet ja toiminta

Sadetuspää kääntyy kierteitetyn kiinnitysmutterin laakerissa. Pää on pyörimisliikkeessä suihkuavan veden voimalla, ja siitä lähtee vähintään yksi varsi. Sadetusvarsi työntyy toistuvasti takaisin vesisuihkuun jousen avulla. Varren törmäys vesisuihkuun hajottaa suihkun ja suuntaa virtausta hieman, mikä mahdollistaa yhtenäisen kastelualueen sadettimen ympärille.
Joissakin täyden ympyrän pyörivissä impulssisadettimissa on toinen, lyhyen kantaman vastakkainen levitinsuutin (katso kuva), joka kattaa kastelualueen lähimmät osat osittaisten ympyräpäiden nopean "paluukierron" avulla.
Veden virtausta voi ohjata säätämällä virtausta rajoittavien kuristinten asentoa kokonaisesta sadetusalueesta pienempään kattavuuteen. Kuristimet ovat täysin säädettävissä sormilla kääntämällä halutun sadetusalueen valitsemiseksi.
Sadetuspään keskeytymätön virtausreitti tekee sadettimesta vähemmän alttiin vahingoittumiselle ja tukkeutumiselle veden sisältämästä mullasta tai hiekasta. Täten ne sopivat järjestelmille, joissa käytetään kaivovettä. Yksi impulssipäiden tunnuspiirre on se, että niiden putkissa on lähes aina uroskierteet, kun taas lähes kaikissa muissa sadetintyypeissä käytetään naaraskierteitä.
Sadetuspäät valmistettiin alun perin metallista. 1970-luvulta lähtien niitä on valmistettu myös termoplastisista muoveista paremman korroosiokestävyyden vuoksi.
Käyttö

Impulssisadettimen pitkä suihkutussäde ja yhtenäinen vedenlevitys vastaa suurin piirtein luonnollista sadetta. Laite korvasi nopeasti vuosisatoja vanhan vakokastelumenetelmän, jossa viljelyrivien väliin kaivettiin kaivantoja, jotka täytettiin vedellä.
Muunnelmat

Impulssisadettimen maan alta esiin putkahtava muunnelma tuli markkinoille keinona välttää varovainen ja aikaaviepä ruohonleikkuu maan pinnalla olevien sadetinten ympärillä. Tällaiset sadettimet painuvat pois käytöstä ollessaan nurmen pinnan alle pois näkyvistä. Ruohonleikkuussa on kuitenkin noudatettava suurta varovaisuutta, jotta sadetinpäille, joiden nurmen alle painuminen on epäonnistunut, ei aiheutuisi vahinkoa.
Vaikka impulssisadettimet korvattiin 1990-luvulla suurelta osin vaihdekäyttöisillä pyörivillä sadettimilla, niillä on yhä monia hyviä puolia, kuten kastelualueen yhtenäisyys, hiekan- ja mullankestävyys ja alhaisen vedenpaineen toiminta.
Aiheesta muualla

Impact sprinkler in slow motion (video clip, 33 sec)
Howser: Rain Bird – California's Gold (12002) California's Gold.  8. marraskuuta 2010. Chapman University Huell Howser Archive.
Human’s Pain

| Human’s Pain Yattering |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1998 Selani Studio, Olsztyn
 Julkaistu: 2. kesäkuuta 1998
 Tuottaja(t): Andrzej "Andy" Bomba
 Tyylilaji: brutaali death metal tekninen death metal
 Kesto: 43.49
 Levy-yhtiö: Moonlight Productions
Yatteringin muut julkaisut
| Promo ’97 1997 | Human’s Pain 1998 | Polish Assault 2000 |
Human’s Pain on puolalaisen brutal death metal -yhtye Yatteringin ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1998.
Kappaleet

Intro – 1.35
The Feeling – 3.59
Unnormally Zone – 5.10
Annihilation of Fellow Creatures – 3.54
Eyes Can See... – 4.00
Demon’s Inoculate (Fourfold Change) – 5.19
Chase of Thoughts – 3.37
Sexual Trauma – 4.08
Lost Within – 2.08
...Taken Due... – 5.01
Escape from the Scheme – 5.02
Kappaleet > Uudelleenjulkaisun bonuskappaleet

I’ll Neglect – 2.11 (Brutal Truth -cover)
Dittohead – 2.31 (Slayer -cover)
Exterminate – 5.00
Kokoonpano

Svierszcz – basso, laulu
Marek "Hudy" Chudzikiewicz – kitara
Ząbek – rummut
Arvostelut

Chronicles of Chaos:
Aiheesta muualla

Human’s Pain Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Human’s Pain Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Yattering
| --- | --- |
Studioalbumit:  Human's Pain • Murder's Concept • Genocide • III
Livealbumit:  Live Extermination
Eri esittäjiä:  Polish Assault
Demot:  The Sick Society • Promo 97
Videografia:  Creative Chaos
Katso myös:  Azarath • Vader • NYIA • Masachist • Anti-Motivational Syndrome • Sainc • Proghma-C
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1908

| Jalkapallo kesäolympialaisissa 1908 |
| --- | --- |
 
Joukkueet:  6
Isäntämaa:   Iso-Britannia
Kaupungit:  Lontoo
Ajankohta:  19.–24.10.1908
 
Mitalistit
–  Kulta:   Iso-Britannia
–  Hopea:   Tanska
–  Pronssi:   Alankomaat
 
Maalintekijä:   Sophus Nielsen (11)
  ← 1904 1912 →
Vuoden 1908 kesäolympialaisissa pelattiin ensimmäistä kertaa jalkapallon olympiaturnaus maajoukkueiden kesken, kun vuosien 1900 ja 1904 olympialaisissa esiintyivät seurajoukkueet. Jalkapallo oli alun perin vuosien 1900 ja 1904 olympialaisissa näytöslajina, ja vuonna 1908 oli alun perin ensimmäinen virallinen jalkapallon olympiaturnaus. Kansainvälinen olympiakomitea muutti kuitenkin myöhemmin myös aiempien turnausten tulokset virallisiksi. FIFA luokittelee Lontoon vuoden 1908 olympiaturnauksen ensimmäiseksi viralliseksi turnaukseksi.
Turnaukseen ilmoittautui kahdeksan joukkuetta, joista kuusi lopulta osallistui. Unkari ja Böömi vetäytyivät turnauksesta. Virallinen kisaraportti ilmoitti maiden poisjäännin syyksi Balkanin alueen poliittiset ongelmat. Ranska osallistui turnaukseen kahdella joukkueella.
Turnauksen loppuottelussa kohtasivat Tanska ja Iso-Britannia, jotka etenivät loppuotteluun voittamalla alkuerien vastustajansa selvin numeroin. Suurinumeroisin voitto nähtiin välieräottelussa, jossa Tanska voitti Ranskan maalein 17–1. Tanskan Sophus Nielsen viimeisteli ottelussa 10 maalia, mikä on edelleen olympiaennätys. Tappion masentamat ranskalaiset eivät lähteneet enää pronssiotteluun, vaan paikan siinä sai puolivälierissä pudonnut Ruotsi.
Loppuottelun voitti Iso-Britannia maalein 2–0. Alankomaat saavutti pronssia.
Maalintekijät

Sophus Nielsen
Vilhelm Wolfhagen
Harold Stapley
Clyde Purnell
Nils Middelboe
Vivian Woodward
| --- | --- |
  Harald Bohr   August Lindgren :   Frederick Chapman   Robert Hawkes 
| --- | --- |
  Émile Sartorius   Arthur Berry   Jops Reeman :   Edu Snethlage   Gustaf Bergström
Jalkapallo Pan-Amerikan kisoissa 2019

Jalkapallossa kilpailtiin Pan-Amerikan kisoissa 2019 28. heinäkuuta – 10. elokuuta 2019. Kilpailut käytiin San Marcos Stadiumilla. Jalkapallossa sekä miehille että naisille oli omat turnaukset. Kumpaankin turnaukseen osallistui kahdeksan joukkuetta. Miesten turnaus pelattiin olympialaisista tutulla tavalla siten, että vain kolme pelaajaa saa olla syntynyt ennen 1. tammikuuta 1997. Miesten turnauksen voitti Argentiina ja naisten turnauksen Kolumbia
Mitaliyhteenveto

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Miehet   tiedot |  Argentiina |  Honduras |  Meksiko |
| Naiset   tiedot |  Kolumbia |  Argentiina |  Costa Rica |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Argentiina | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 2. |  Kolumbia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3. |  Honduras | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4. |  Costa Rica | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4. |  Meksiko | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 2 | 2 | 2 | 6 |
Jacobsonin–Hersteinin lause

Jacobsonin–Hersteinin lause on algebran tulos, joka antaa riittävän ja välttämättömän ehdon renkaan kommutatiivisuudelle. Lauseen mukaan rengas  R on kommutatiivinen jos ja vain jos kaikilla  a,b\in R on olemassa kokonaisluku  n(a,b)>1 jolle  (ab-ba)^{n(a,b)}=ab-ba.
Ivan Neprjajev

| Ivan Neprjajev |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. helmikuuta 1982 (ikä 42) Jaroslavl, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Avangard Omsk
Sarja:  KHL
Pelinumero:  76
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–
Aik. seurat:  Lokomotiv Jaroslavl (RSL) Dinamo Moskova (KHL) Atlant (KHL) SKA Pietari (KHL) TsSKA Moskova (KHL)
NHL-varaus:  163. varaus, 2000 Washington Capitals
Ivan Nikolajevitš Neprjajev (ven. Иван Николаевич Непряев; s. 4. helmikuuta 1982 Jaroslavl, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Avangard Omskissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura > Seuraura

Neprjajev on Lokomotiv Jaroslavlin kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä seuran kakkosjoukkueessa Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla  Vysšaja Ligassa kaudella 1998–1999. Kaudella 1999–2000 Neprjajev edusti joukkuetta sarjatasoa alempana Pervaja Ligassa. Washington Capitals varasi hänet viidennellä kierroksella 163. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2000. Kaudella 2000–2001 Neprjajev debytoi Jaroslavlin Superliiga-joukkueessa, jossa hän pelasi kymmenen ottelua. Ensimmäisellä täydellä kaudellaan 2001–2002 Neprjajev teki siellä 37 runkosarjaottelussa tehot 3+8=11. Hän voitti kauden päätteeksi Venäjän-mestaruuden, kuten myös kauden 2002–2003 päätteeksi. Kaudella 2003–2004 Neprjajev edusti Jaroslavlia myös Spengler Cupissa.
Kaudella 2006–2007 Neprjajev oli tehoilla 17+9=26 Jaroslavlin paras maalintekijä ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin neljännen sijan Dmitri Sjominin kanssa. Kaudella 2007–2008 hän eteni Jaroslavlin kanssa aina Superliigan-finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin Salavat Julajev Ufa otteluvoitoin 3-2.
Kaudella 2008–2009 Neprjajev jatkoi uraansa Superliigan tilalle perustetussa KHL:ssä Dinamo Moskovan paidassa. Hän jakoi 14 osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Éric Landryn ja Maksim Pestuškon kanssa ja teki Venäjän pääsarjatasoa yhden kauden piste-ennätyksensä 27 tehopisteellään. Kaudeksi 2010–2011 Neprjajev siirtyi Atlantiin, jonka kanssa hän eteni aina Gagarin Cup -finaaleihin saakka häviten ne kuitenkin Salavat Julajev Ufalle otteluvoitoin 4-1. Kaksi seuraavaa kautta Neprjajev pelasi SKA Pietarissa. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella TsSKA Moskovan paitaan. Neprjajev edusti joukkuetta kauden aikana myös Spengler Cupissa, jossa se hävisi kuitenkin finaalissa sveitsiläiselle Genève-Servette HC:lle lukemin 3-5. Hän ei kuitenkaan jatkanut TsSKA:ssa enää toista sopimuskauttaan, vaan sai kauden päätteeksi lähtöpassit.
Neprjajev siirtyi kaudeksi 2014–2015 vuoden mittaisella sopimuksella Avangard Omskiin.