stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rudolf Holsti
Suomen ulkoasiainministerinä > Toinen kausi, pohjoismainen suuntaus

Ulkoministeriksi Holsti palasi Kallion hallitukseen lokakuussa 1936. Suomen politiikka oli 1930-luvulla pohjoismaisen suuntauksen mukaista puolueettomuutta, jonka pohjoismaisuutta tosin Neuvostoliitto epäili lähinnä brittien naamioksi vaikuttaa Neuvostoliiton asioihin. Vuodesta 1935 oli Suomen ulkopolitiikan peruslinjaukseksi ilmoitettu pohjoismainen suuntaus jo ennen Holstin ulkoministeriaikaa.
Holsti edusti Suomea YK:n edeltäjässä Kansainliitossa vuosina 1927–1940.
Neuvostoliiton Helsingin-suurlähetystön lähetystösihteeri Boris Jartsev aloitti Holstin kanssa salaiset keskustelut huhtikuussa 1938. Jartsev sanoi Neuvostoliiton hallituksen olevan varma siitä, että Saksa valmisteli hyökkäystä Neuvostoliittoa vastaan, mihin kuului sivustaisku Leningradiin Etelä-Suomen kautta. Jartsevin aloitteeseen vaikutti ratkaisevasti Anschluss eli Itävallan liittäminen Saksan valtakuntaan maaliskuussa 1938, mikä Moskovan näkökulmasta merkitsi repeämää Neuvostoliiton läntisessä puskurivyöhykkeessä. Jartsev korosti, että hänen aloittamistaan keskusteluista ei saanut puhua kenellekään ulkopuoliselle, ei edes Neuvostoliiton suurlähettiläälle. Holsti hoiti tiedottamisen kuitenkin omalla tavallaan: hän kertoi asiasta pääministeri A. K. Cajanderille ja valtiovarainministeri Väinö Tannerille, mutta ei esimerkiksi puolustusministeri Juho Niukkaselle, puolustusneuvoston puheenjohtajalle marsalkka Gustaf Mannerheimille eikä puolustusvoimien komentajalle kenraali Hugo Östermanille. Presidentti Kyösti Kallio lienee saanut tiedon Jartsevin aloitteesta, mutta asiakirjoista ei ilmene, miten hän siihen reagoi. Lisäksi Holsti selosti keskustelujaan Jartsevin kanssa ruotsalaiselle virkaveljelleen Rickard Sandlerille ja Britannian Helsingin-suurlähettiläälle mutta ei Suomen Tukholman-suurlähettiläälle J. K. Paasikivelle eikä Lontoon-suurlähettiläälle G. A. Gripenbergille. Näin Suomen Tukholman- ja Lontoon-suurlähettiläät joutuivat kiusalliseen tilanteeseen, koska heidän asemamaidensa ulkoministeriöt olivat paremmin perillä Suomen tilanteesta kuin he itse. Holstin tiedotustoiminta lisäsi epäluottamusta häntä kohtaan.
Myöhemmät vuodet

Holsti muutti poikiensa Kalevi ja Olavi Holstin kanssa Yhdysvaltoihin opettamaan Stanfordin yliopistoon. Hän oli ollut jo aikaisemmin Stanfordin yliopiston kesäkurssien professorina 1930 ja toimi nyt Stanfordin yliopiston kesäkurssien luennoitsijana 1940–1945. Yhdysvalloissa Holsti neuvoi myös presidentti Herbert Hooveria terveysasioissa. Holsti kuoli 3. elokuuta 1945 Palo Alton sairaalassa ollessaan tyräleikkauksessa.
Teoksia

Aseellisesta rauhasta. Yhteiskunnallisia tutkielmia 1. Kustannusyhtiö Osmo, Helsinki 1907
”Some Superstitious Customs and Beliefs in Primitive Warfare”, Festskrift tillegnad Edvard Westermarck i anledning av hans femtioårsdag den 20 november 1912. Toimittaneet Ola Castrén ym. Helsingfors 1912.
The Relation of War to the Origin of the State. Väitöskirja. Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series B XIII, 1. Suomalainen Tiedeakatemia, Helsinki 1913. (Teos digitoituna Internet Archivessa.)
Maailmansota: Kuvitettu selonteko tapahtumista kansainvälisen sodan eri näyttämöillä 1914–1915. Kustannus oy. Kirja, Helsinki 1914–1915.
Mietteitä elämän arvoista. Suomi-opisto, Hancock, Michigan 1947.
Kirjallisuutta

Pietiäinen, Jukka-Pekka: Rudolf Holsti: Lehtimies, tiedemies, poliitikko 1881–1919. Weilin+Göös, 1986.
Pietiäinen, Jukka-Pekka: ”Holsti, Rudolf (1881–1945)”, Suomen kansallisbiografia, osa 4, s. 64–67.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.  ISBN 951-746-445-2  / Teoksen verkkoversio.
Pietiäinen, Jukka-Pekka: Ulkoministerin kujanjuoksu: Rudolf Holsti ja skandaali Genevessä.  Helsinki:  Minerva, 2021.  ISBN 978-952-375-233-7
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rudolf Holsti Wikimedia Commonsissa
Vapaasti ladattavia Rudolf Holstin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta
Holsti, Rudolf hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Palmunoksa ja kaasunaamari. Kuvalehti katselee ulkoministeri Holstin vieraskirjaa ja sen kansainvälisiä nimiä, Suomen Kuvalehti, 05.12.1936, nro 49, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Rudolf Holsti : Herbert Hoover ja Suomen tasavallan synty I, Helsingin Sanomat, 15.08.1935, nro 217, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Rudolf Holsti : Herbert Hoover ja Suomen tasavallan synty II, Helsingin Sanomat, 16.08.1935, nro 218, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Rudolf Holsti : Herbert Hoover ja Suomen tasavallan synty III, Helsingin Sanomat, 17.08.1935, nro 219, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Kyösti Kallio | Suomen vt. pääministeri 1937 | Seuraaja: A. K. Cajander |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Carl Enckell Antti Hackzell | Suomen ulkoasiainministeri 1919–1922 1936–1938 | Seuraaja: Carl Enckell Väinö Voionmaa |
Nuorsuomalaisten kansanedustajat
| n k Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustajat 1914–1917 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (29):  Ahmavaara  Arokallio  Brander  Castrén  Erkko  Heiskanen  Hirvensalo  Holsti  Hultin  Hälvä  Kanniainen  Kaskinen  Killinen  Kykkling  Laine  Latva  Lilius  Linna  Löthman-Koponen  Nikula  Paavolainen  Pennanen  Ritavuori  Sinkko  Sopanen  Ståhlberg  Svinhufvud  Talas  Tanttu 
| n k Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustajat 1917 (ensimmäiset valtiopäivät) |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (23):  Arokallio  Brander  Castrén  Erkko  Fränti  Hagman  Hirvensalo  Holsti  Hultin  Hälvä  Kaskinen  Koskelin  Laitinen  Lilius  Paavolainen  Pennanen  Pesonen  Sinkko  Sopanen  Ståhlberg  Svinhufvud  Talas  Thuneberg 
| n k Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustajat 1917–1918 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (24):  Ahmavaara  Alopaeus  Astala (1918)  Arokallio  Brander (1918)  Erkko  Holsti (1917–1918)  Hultin  Hälvä  Juustila (1918)  Kaitila  Laine  E. Linna  H. Linna  Lundson  Löthman-Koponen  Mikkola (1917–1918†)  Nissinen  Paavolainen  Pennanen  Setälä  Sinkko  Snellman  Ståhlberg (1917–1918)  Särkkä  Talas  Vekara 
| n k Kansallisen edistyspuolueen kansanedustajat 1922–1924 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (15):  Aspelin  Hannula  Hirvensalo  Holsti (1922–1923)  Ikonen  Jaskari  Kivialho (1923–1924)  Linna  Luostarinen  Mantere  Penttilä  Pulkkinen  Pullinen  Ryti  Särkkä  Vennola 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Alankomaat  Vatikaani 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Eduskunta  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  SNAC 
Holsti puhumassa Kansainliiton yleiskokouksessa 11. joulukuuta 1939. Järjestö erotti Neuvostoliiton 14. joulukuuta.
José Filipe Pereira da Silva

José Filipe Pereira da Silva (s. 5. lokakuuta 1975, Porto, Portugali) on portugalilainen filosofi, joka on toiminut teoreettisen filosofian professorina Helsingin yliopistossa 1. tammikuuta 2020 lähtien. Pereira da Silva toimii myös kaudella 2022-2025 tutkimusvaradekaanina Helsingin yliopiston humanistisessa tiedekunnassa.
Pereira da Silva väitteli tohtoriksi Porton yliopistossa vuonna 2009. Hän on erikoistunut tutkimuksessaan keskiajan filosofiaan.
Julkaisut

Pereira da Silva: Robert Kilwardby on the Human Soul: Plurality of Forms and Censorship in the Thirteenth Century. Leiden, Alankomaat: Brill, 2012.
Pereida da Silva ja Mikko Yrjönsuuri (toim.): Active Perception in the History of Philosophy: From Plato to Modern Philosophy. Berliini: Springer, 2014.
Brian Glenney ja Pereira da Silva (toim.): The Senses and the History of Philosophy. Abingdon, Englanti: Routledge, 2019.
Pereira da Silva: Robert Kilwardby. Oxford: Oxford University Press, 2020.
Aiheesta muualla

Pereira da Silva Helsingin yliopiston tutkimusportaalissa
Pereira da Silva Google Scholarissa
Pereira da Silva Helsingin yliopiston henkilöhaku-sivulla
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Muut:  IdRef
Saaristokaupunki

| Saaristokaupunki |
| --- | --- |
 Paloniemen aluetta ilmakuvassa.
Kaupunki:  Kuopio
Suuralue:  Saaristokaupunki
Kaupunginosa nro:  33 ja 37
Osa-alueet:  Lehtoniemi, Rautaniemi, Savolanniemi, Pirttiniemi
Saaristokaupungin logo
Saaristokaupunki on Kuopion kaupunkialuetta kaupungin eteläosissa, jonka rakentaminen on meneillään.milloin? Alueelle on tarkoitus rakentaa asuntoja noin 14 000 ihmiselle. Viimeisin kaupunkisuunnittelun ennakointi vuodelle 2015 on 9 000–9 500 asukasta. Saaristokaupungin alueella on ollut asutusta 1400-luvulta.. Saaristokaupungin pohjoisin osa on 2,5 kilometrin päässä Kuopion keskustasta.
Kaupunkialueella näkyy vedenläheisyys. Rantaviivaa alueella on yli 40 kilometriä, ja kaikki alueelle kaavoitetut asunnot ovat enintään 500 metrin etäisyydellä Kallavedestä. Useat kodit ovat rannoilla tai aivan rannan tuntumassa. Saaristokaupungissa järjestettiin asuntomessut vuonna 2010. Edellisen kerran asuntomessut järjestettiin Kuopiossa vuonna 1980 Jynkän kaupunginosassa.
Saaristokaupungissa aloitti vuonna 2011 toimintansa Martti Ahtisaaren koulu.
Kuvia Saaristokaupungista

Saaristokatua Lehtoniemen kaupunginosan luoteispäässä, Saaristokaupungin pohjoispäässä
Kerrostaloja Lehtoniemen kaupunginosan keskustassa
Rivitaloja
Lisää omakotitaloja
Uppo-Nallen päiväkoti
Saaristokatu

Saaristokatu on Saaristokaupungista kaupunkiin kulkeva katu. Sen rakennustyöt aloitettiin keväällä 2006 ja katu avattiin liikenteelle lokakuussa 2008. Saaristokadun takia esimerkiksi matka Keilankanavalta kaupungin keskustaan lyheni 15:stä 5,5 kilometriin.. Useiden saarten, kuten Pölhönsaaren ja Kalliosaarten pohjoisrantoja myötäilevä katu on toteutettu osittain pengerryksillä ja osittain silloilla. Kuopion seudun joukkoliikenteen linjat 5, 6 ja 29 kulkevat Saaristokadun kautta.
Aiheesta muualla

Saaristokaupungin sivusto
Kuopion kaupunginosat ja asuinalueet
| --- | --- |
Kaupunginosat (numerojärjestyksessä):  001 Väinölänniemi  002 Vahtivuori  003 Maljalahti  004 Multimäki  005 Kuopionlahti  006 Hatsala  007 Niirala  008 Haapaniemi  009 Itkonniemi  010 Männistö  011 Linnanpelto  012 Puijonlaakso  013 Savilahti  014 Peipposenrinne  015 Särkiniemi  016 Kettulanlahti  017 Rahusenkangas  018 Rönö  019 Rypysuo  020 Päiväranta  021 Julkula  022 Sorsasalo  023 Kelloniemi  024 Levänen  025 Jynkkä  026 Neulamäki  027 Puijo  028 Niuva  029 Neulaniemi  030 Kolmisoppi  031 Neulalampi  032 Litmanen  033 Lehtoniemi  034 Pirtti  035 Pitkälahti  036 Hiltulanlahti  037 Rautaniemi  038 Kiviharju  039 Vanuvuori  040 Melalahti  041 Kurkimäki  042 Vehmersalmi  043 Karttula  050 Nilsiä  051 Tahko  060 Maaninka  061 Keskisaari  070 Juankoski  071 Säyneinen 
Asuinalueita:  Inkilänmäki  Kettulanlahti  Petonen  Saarijärvi  Saaristokaupunki
Lyyli Aalto

Lyyli Helena Aalto, o.s. Lyylilä, entinen Fält, (6. huhtikuuta 1916 Ypäjä – 26. syyskuuta 1990 Janakkala) oli suomalainen kirjanpitäjä ja sosialidemokraattinen kunnallispoliitikko ja kansanedustaja. Hän oli koulutukseltaan sosionomi.
Aalto kävi keskikoulun 1932 ja suoritti Maalaiskuntien liiton kunnankirjuritutkinnon 1938 ja Yhteiskunnallisen korkeakoulun kunnallistutkinnon 1960. Hän oli Ilomantsin kunnan kirjanpitäjänä 1934–1937 ja Janakkalan kunnan kirjanpitäjänä 1937–1979 sekä Janakkalan kantakirjaston hoitajana 1939–1949.
Aalto oli SDP:n kansanedustajana vuosina 1958–1979 Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä. Presidentin valitsijamiehenä Aalto toimi vuosien 1962 ja 1982 presidentinvaaleissa, ja kunnallispolitiikassa hän oli pitkään mukana muun muassa Janakkalan kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Aalto julkaisi muistelmansa 1981 nimellä Sano Lyyli vaan.
Aalto sai kunnallisneuvoksen arvon 1979. Hän oli naimisissa vuodesta 1941 Lauri Armas Aallon kanssa.
Julkaisut

Sano Lyyli vaan, Tammi, 1981 ISBN 951-30-5507-8
Punainen jättiläinen (kustantamo)

| Punainen jättiläinen |
| --- | --- |
Perustettu:  2005
Perustaja:  Minna Haverinen, Antti Grönlund
Toimiala:  kustantamo
Omistaja:  H-Town
Kotisivu:  www.sangatsumanga.fi/mangainfo/punainen-jattilainen/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Punainen jättiläinen on suomalainen sarjakuvakustantamo, jonka nimen alla julkaistaan hiukan varttuneemmille lukijoille suunnattua manhwaa ja mangaa, kun taas Sangatsu Manga keskittyy enimmäkseen nuorten poikien ja tyttöjen sarjoihin.
Minna Haverinen ja Antti Grönlund perustivat kustantamon vuonna 2005 ja myivät sarjakuvaliiketoiminta-alueen Kustannusosakeyhtiö Tammelle tammikuussa 2009. Kustantamo toimi Tammen toimipisteessä Helsingissä samoissa tiloissa Sangatsu Mangan kanssa. Vuonna 2023 Tammi luovutti mangasarjojen julkaisuoikeudet H-Townille. Näin Sangatsu Mangasta ja Punaisesta jättiläisestä tuli osa H-Townia.
Sangatsu Mangan kustannuspäällikkö Antti Valkama on vastannut Tammen molemmista mangakustannuslinjoista kesäkuusta 2011 lähtien, ja jatkaa edelleen H-Townin alaisuudessa.
Julkaisut

Sarjakuvat:
Ragnarök (kesäkuu 2005)
Les Bijoux (tammikuu 2006)
Kill Me, Kiss Me (huhtikuu 2006)
Princess Ai (kesäkuu 2006)
Gunnm (marraskuu 2006)
Azumanga Daioh (elokuu 2007)
Vampire Hunter D (marraskuu 2007)
Yotsuba&! (huhtikuu 2008)
Karin (syyskuu 2009)
Black Lagoon (lokakuu 2009)
Hopeanuoli (2010)
Chrono Crusade (tammikuu 2011)
Planetes (huhtikuu 2011)
K-On! (heinäkuu 2011)
Suzunari! (lokakuu 2011)
S.S. Astro (joulukuu 2011)
Ginga Densetsu Weed (joulukuu 2011)
Basilisk (joulukuu 2011)
Arki (tammikuu 2012)
Ginga Nagareboshi Gin: Shin Gaiden (2012)
Vampire Knight (maaliskuu 2012)
Aron morsiamet (heinäkuu 2014)
Kill Me Baby
Akame - Hopeisten hampaiden legenda (kesäkuu 2016)
Ginga Densetsu Weed: Orion (2016)
One Punch Man (2020)
Bird ihmemaassa (2024)
Kaunokirjallisuus:
Troikka (Stepan Chapman)
Aiheesta muualla

Punaisen jättiläisen sivut (Arkistoitu – Internet Archive).
Janne Suominen: Äärikaupallista marginaalia. Aviisi 6/2006. (Arkistoitu – Internet Archive)
Luettelo Suomen suurimmista metsänomistajista

Luettelo Suomen suurimmista metsänomistajista sisältää yksityishenkilöt, jotka omistivat pinta-alaltaan eniten metsää vuonna 2023. Mukana eivät ole yritykset eivätkä henkilöt, jotka omistavat metsää yritystensä kautta. Pinta-ala kattaa omistuksen Manner-Suomessa.
| Sija | Nimi | Kotikunta | Hehtaareita missä | Mistä tunnettu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Huilaja Anna Maria | Lontoo, Britannia | 10 006 Lappi | alkujaan Kittilästä, juristi |
| 2 | Harvia Pertti Kalevi | Muurame | 6 901 Ranua | Harvian entinen tj. |
| 3 | Vastamäki Ari Pekka | Nakkila | 5 271 Koillismaa | Biowatti |
| 4 | Stenberg Jari Matti | Jokioinen | 4 106 | Jospak |
| 5 | Rautio Reijo Veli | Oulainen | 4 042 | entinen kauppias |
| 6 | Suutari Harri Yrjö Kalevi | Kajaani | 3 78 Kajaanin ymp. | Componenta, Ponsse |
| 7 | Brotherus Ilkka Johannes | Hausjärvi | 3 552 | Sinituote, Amer Sports |
| 8 | Harvia Irma Tuulikki | Muurame | 3 469 | Harvia |
| 9 | Takamäki Tapani Henrik | Kuortane | 3 046 |  |
| 10 | Lähdesmäki Elisa Sirje Elena | Helsinki | 2 988 eri puolilla maata | suojelu ja virkistyskäyttö |
| 11 | Kanniainen Pasi Antti | Puolanka | 2 962 |  |
| 12 | Udd Sture Ingvar | Vaasa | 2 927 | Yritysrypäs, puurakentaminen |
| 13 | Furuhjelm Nils-Olof Robert Campbell | Helsinki | 2 876 | Furuhjelm, Nordic Capital |
| 14 | Ekholm Kari Väinö | Pomarkku | 2 830 |  |
| 15 | Julkunen Martti Kalevi | Joensuu | 2 606 |  |
| 16 | Mikkilä Juha Yrjö | Kurikka | 2 459 |  |
| 17 | Häkkinen Keijo Paavo | Naantali | 2 443 |  |
| 18 | Väisänen Jouni Tapani | Salla | 2 411 |  |
| 19 | Hartikainen Konsta Ensio | Joensuu | 2 321 |  |
| 20 | Puro Ilpo Johannes | Oulu | 2 299 |  |
Ali Leiniö

| Ali Leiniö> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  tubettaja
Youtube-tiedot
Kanavan nimi:  Ali Leiniö
Aktiivisena:  2015–
Tyylilajit:  rennot retkivideot
Tilaajamäärä:  81 000 (helmikuu 2025)
Katselukerrat:  yli 19 milj. (helmikuu 2025)
Kanavan sisällön kieli:  suomi
Kanavan osoite
Ali Leiniö on suomalainen retkeilytubettaja. Hän kuvaa videoillaan tekemiään vaelluksia ja lyhyempiä retkiä eri puolille Suomea. Leiniön videoille tunnusomaista on rauhallinen kerrontatapa. Helmikuussa 2025 hänen Youtube-kanavallaan oli yli 80 800 tilaajaa.
Leiniö julkaisi ensimmäiset videonsa Youtubeen vuonna 2015. Vuonna 2020 Leiniö kertoi toivovansa, että voisi tulevaisuudessa elättää itsensä luontoretkeilyllä ja Youtubella. Googlen mainostulot rahoittivat jo reissut, jotka hän tekee pääosin julkisilla kulkuvälineillä liikkuen.
Vuonna 2021 Leiniö kertoi, että on tehnyt retkeilyvideoiden tekemisestä itselleen ammatin. Hän harrasti lapsena partiota, mutta aloitti varsinaisen retkeilyharrastuksen ennen 30-vuoden ikää.
Aiheesta muualla

Leiniön kanava Youtubessa
Abrahamin syli

"Abrahamin syli" on Herrad Landsbergilaisen (1125–1195) maalaus. Abrahamin sylissä istuu joukko valittuja, jotka kutsuvat maalauksen katsojaa liittymään pelastettujen joukkoon. Kuvan reunoilla esiintyy symbolisina joen henkinä neljä Paratiisin jokea: Eufrat, Tigris, Pison ja Gihon (1.Moos.2:10-14).
Abrahamin syli eli Abrahamin helma on vertauskuvallinen sanonta. Sillä ilmaistaan Jumalaan uskoneen olevan turvassa patriarkka Abrahamin suojeluksessa (Luuk. 16) Raamatun mukaan. Yleensä syli yhdistyy ihmisten mielikuvissa äitiin, mutta myöhäisjuutalaisuudessa sen ohella tunnettiin "patriarkan syli" paratiisissa. Vertausta on käytetty myös maallisesta rikkaudesta ja jälkeläisten runsaasta määrästä, joilla Jumala oli Vanhassa testamentissa Abrahamia siunannut.
Uma Aaltonen

| Uma Aaltonen |
| --- | --- |
 Ulla-Maija Aaltonen vuonna 1969 Lontoossa.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ulla-Maija Aaltonen
Syntynyt: 28. elokuuta 1940 Vihti
Kuollut: 13. heinäkuuta 2009 (68 vuotta) Helsinki
Ammatti:  kirjailija, toimittaja, poliitikko
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ulla-Maija ”Uma” Aaltonen (28. elokuuta 1940 Vihti – 13. heinäkuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, toimittaja ja Vihreän liiton europarlamentaarikko. Hän aloitti uransa työskennellen aluksi muun muassa Yleisradiossa toimittajana ja Anna-lehden toimituksessa kirjoittajana. Tämän lisäksi hän toimi myös nuortenpalstan pitäjänä sekä kirjoitti nuorten hevos- ja tapakirjoihin artikkeleita. Merkittävää oli myös hänen työnsä avustajakoirien kummijaoksessa, ja hänen muistokseen nimettiin 2010 avustajakoira Murkku-Eetu.
Vuoden 1994 presidentinvaalissa Aaltonen toimi Elisabeth Rehnin kampanjapäällikkönä.
Aaltonen nousi Euroopan parlamenttiin vuosiksi 2003–2004 Heidi Hautalan tilalle tämän siirryttyä takaisin Suomen eduskuntaan. Hänet valittiin syksyllä 2008 Vihdin kunnanvaltuustoon.lähde?
Suomen hevospiireissä Aaltosen nimi tunnetaan lehtiartikkelien ja kirjojen ansiosta samoin kuin Aaltosen nykyisin edesmenneet hevoset sekarotuinen kantatamma Misty (joka oli puoliksi suomenhevonen) sekä sen varsat Mostly Minx (”Minkki Makkonen”) ja Cappuccino, jotka kilpailivat este- ja kenttäratsastuksessa 1970- ja 1980-luvulla. Aaltosen hevoset olivat laajalti esillä erityisesti Hevoshullu-lehdessä aina 1970-luvulta 1990-luvun alkuvuosiin saakka.
Aaltonen sairasti multippeliskleroosia eli MS-tautia, joka diagnosoitiin hänellä vuonna 1993.
Aiheesta muualla

Uma Aaltonen. Kirjailijoita Läntisellä Uudellamaalla
Uma Aaltonen. Ylen Elävä arkisto.
Uma ymmärsi nuoria. Ylen Elävä arkisto.
Uma Aaltonen Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Aaltonen, Uma hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| n k   Suomalaiset Euroopan parlamentin jäsenet (1999–2004) |
| --- | --- |
EPP–ED:  Kauppi  Korhola  Matikainen-Kallström  Suominen  Vatanen 
ELDR:  Pesälä  Pohjamo  Thors  Virrankoski  Väyrynen 
PES:  Iivari  Myller  Paasilinna 
G-EFA:  Aaltonen (2003–2004)  Hautala (1999–2004)  Wuori 
EUL/NGL:  Seppänen 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  MEP-hakemisto  Uppslagsverket Finland
Rohtokataja

| Rohtokataja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Havupuut Pinophytina
Luokka::  Havupuut Pinopsida
Lahko::  Mäntymäiset Pinales
Heimo::  Sypressikasvit Cupressaceae
Suku::  Katajat Juniperus
Laji::  sabina
Kaksiosainen nimi
 Juniperus sabina  L. 
Katso myös
   Rohtokataja Wikispeciesissä   Rohtokataja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rohtokataja  (Juniperus sabina) on sypressikasvien heimoon kuuluva pienikokoinen  havupuu. Se on matalakasvuinen, leveä, ja sen neulaset tuoksuvat mausteiselta jos niitä murskaa. Kasvi on myrkyllinen.
Rohtokatajaa käytetään maanpeitekasvina, koska se on matalakasvuinen ja ikivihreä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Rohtokataja (Juniperus sabina)
Arboretum Mustila: (Juniperus sabina) - rohtokataja
ITIS: Juniperus sabina (englanniksi)
PheroBase: Plant Compounds of Juniperus sabina, the Savin juniper (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q148630  Wikispecies: Juniperus sabina  APDB: 131020  BioLib: 2412  CoL: 6NGC2  Ecocrop: 7033  EoL: 1061665  EPPO: IUPSA  EUNIS: 150711  FNA: 210000919  FoC: 210000919  GBIF: 2684419  GRIN: 20859  iNaturalist: 47572  IPNI: 30166980-2  IRMNG: 11033324  ITIS: 505931  IUCN: 42249  MoBotPF: 279632  NCBI: 224740  NZOR: 0fc72b7c-837f-4bd2-a154-547d58ffbcee  Observation.org: 142125  Open Tree of Life: 209226  PfaF: Juniperus sabina  PFI: 175  Plant List: kew-2331683  PLANTS: JUSA5  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30166980-2  VASCAN: 4706  WFO: wfo-0000354994
Aarresaari

| Aarresaari> Treasure Island |
| --- | --- |
 Aarresaaren vuoden 1911 painoksen kansikuva
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Robert Louis Stevenson
Kieli:  englanti
Genre:  seikkailu
Kustantaja:  Cassell & Company Ltd
Julkaistu:  1881–1882, kirjana 1883
Sivumäärä:  292
Suomennos
Suomentaja:  O. E. Lampén (1909) Hannes Korpi-Anttila (1957) Jukka Kemppinen (1976)
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1909

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Aarresaari (engl. Treasure Island) on romaani, jonka on kirjoittanut skotlantilainen Robert Louis Stevenson. Aarresaari ilmestyi alun perin jatkokertomuksena Young Folks -lehdessä (1881–1882). Kirjana se julkaistiin ensi kerran vuonna 1883. Se on suomennettu myös nimellä Merirosvon testamentti.
Stevenson kirjoitti kertomukseen muutamia hahmoja ja esineitä, joista tuli myöhempien seikkailu- ja merirosvotarinoiden stereotyyppisiä elementtejä, kuten yksijalkainen merimies, jolla on papukaija olkapäällä, sekä kartta, johon aarteen sijainti on merkitty vinoristillä (X).
Suomennokset

Ensimmäinen suomennos teoksesta on ilmestynyt vuonna 1909 O. E. Lampénin suomentamana. Sen jälkeen teos on suomennettu useita kertoja, ja siitä on tehty lukuisa määrä mukaelmia.
Lasten maailmassa 1950-luvulla ja Pellervo-lehdessä ilmestyi 1960-luvulla suomeksi Ami Hauhion piirtämä Aarresaari-sarjakuva jatkokertomuksena.
Hellas julkaisi 1960-luvun alussa 60-osaisen keräilykuvasarjan Aarresaari - Skattkammarön. Kuvat olivat kooltaan noin 7 x 4 cm kokoisia, ja ne julkaistiin purukumikuorissa. Sarjan kuvat olivat Ami Hauhion piirtämiä. Kunkin kuvan kääntöpuolella oli lyhyt selostus kuvan aiheesta suomeksi ja ruotsiksi. Juoni oli hyvin rankamainen ja sarjakuvatyyppinen. Purukumikuorien hinta oli tuolloisessa rahassa 5 penniä kappale. Aihe oli ensimmäisiä lajissaan ja tuli hyvin suosituksi.
Elokuvasovitukset

Teos on filmatisoitu lukuisia kertoja, ensi kerran jo vuonna 1912. Disney on tehnyt Aarresaaresta kaksi elokuvaa. Ensimmäisen ohjasi Byron Haskin vuonna 1950. Bobby Driscoll esitti tuolloin Jim Hawkinsia, Robert Newton John Silveriä. Toinen Disney-elokuva on animaatioelokuva Aarreplaneetta (Treasure Planet) vuodelta 2002, jossa tarina on muutettu avaruusseikkailuksi.