stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kausalan–Leininselän rautatie

Kausalan - Leininselän rautatien entinen matkustajavaunu Humppilan varikolla.
Kausalan–Leininselän rautatie oli kapearaiteinen rautatie, joka johti Iitin kunnan Kausalan kylältä Kymijoen Leininselän rantaan. Rautatien raideleveys oli 750 millimetriä, eli vajaa puolet Suomen valtion rataverkolla käytetystä 1 524 millimetrin raideleveydestä. Kapearaiteisen rautatien linjapituus oli noin viisi kilometriä, ja se avattiin liikenteelle 20. kesäkuuta 1910. Samana kesänä alkoi myös Leininselän höyrylaivaliikenne.
Rautatie oli rakennettu alun perin puutavaran kuljetusta varten, ja sen omistaja oli toiminimi Matti Multalan Pyörä- ja Puuteollisuus, Kausalan Saha ja Mylly (myöh. Kausalan Puu- ja Pyöräteollisuus Oy). Yhtiön metsäalueet sijaitsivat Iitin–Jaalan rajamailla Leininselän rannoilla.
Rautatielle hankittiin Helsingin Raitiotie ja Omnibus Oy:ltä neljä kappaletta vanhoja hevosraitiotievaunuja, jotka asetettiin henkilöjunaliikenteeseen Valtionrautateiden Kausalan rautatieaseman ja Leininselän höyrylaivojen väliseen yhdysliikenteeseen. Raitiovaunut oli rakentanut Scandia AS Randersissa Tanskassa 1890, ja niiden alkuperäinen raideleveys oli 1 000 millimetriä. Vaunut olivat koko matkustajaliikenteen ajan alkuperäisessä Helsingin ajan asussaan. Nykyinen punamulta-ulkoasu on kunnostuksen ajalta 1970-luvulta.
Yleistä henkilöjunaliikennettä rautatiellä harjoitettiin 1910-luvun ajan, sen jälkeen radalla kuljetettiin vain yhtiön omaa henkilökuntaa. Virallista yleisen liikenteen lupaa radalla ei ollut koskaan joten ulkopuolisten kuljettaminen tehtiin korvauksetta.
Muuhun kalustoon kuului 12 tavaravaunua sekä kaksi saksalaisvalmisteista Orenstein & Koppel - höyryveturia. Rautatiellä oli käytössä lyhyen aikaa myös Valmetin valmistama Move21-tyyppinen sotakorvausveturi.
Kaksi innokasta rautatieharrastajaa, Reino Kalliomäki ja Hannu Haaki, löysivät sattumalta viimeisen jäljellä olleen entisen raitiovaunun; tehtaan johto suostui lahjoittamaan vaunun Museorautatie Forssa-Humppila ry:lle ja vaunu kuljetettiin Minkiölle Haakin traktorin perävaunussa. Sille tehtiin kiireellinen ulkoinen korjaus ja saman vuoden liikennekauden avajaisissa vaunu liikennöikin sitten muutamia lyhyitä ajoja hevosen vetämänä Minkiön aseman raiteilla. Kerta jäi ainoaksi.
Vaunu odottaa kunnostusvuoroaan kapearaidemuseon varastossa; siitä vietiin matkustajaliikenteen loputtua puskimet uuteen lumiauraan, samoin ulkoasu kaipaa kunnostusta.
Kakkoshöyryveturin kattila myytiin teollisuuskäyttöön ja oltuaan viimeksi tynnyrinpesukoneiden voimanlähteenä se lahjoitettiin Museorautatielle. Kattilan tuliputket kaipaavat uusimista. Tämä seikka havaittiin vuonna 1979 kun kattilaa kokeiltiin mahdolliseksi vaihtokattilaksi Ojakkalan-Olkkalan rautatien kolmosveturiin jota kunnostettiin ajokuntoiseksi.  Lopulta todettiin että veturin oma kattila oli sittenkin paremmassa kunnossa.
Leveäraiteinen rata

Kapearaiteinen rautatie purettiin, kun Valtionrautatiet rakensi leveäraiteisen pistoraiteen Kausalan rautatieaseman läheltä, Lahti–Kouvola-radalta Kausalan sahalle vuonna 1947. Kyseinen sahalaitos siirtyi Myllykoski Oyj:n omistukseen vuonna 1974. Sahan lopetettua toimintansa vuonna 1987 leveäraiteisen pistoraiteen vaihde purettiin, samoin kuin koko pistoraiteenkin kiskot muutamia vuosia myöhemmin. Ratapölkyt poistettiin vasta vuonna 2008.
Kausalan taajaman länsipuolella erkani Lahti–Kouvola-radasta myös voimalaitokselle mennyt rata.
Kauniit muistot

| Kauniit muistot Eero Aven |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : Finnvox
 Julkaistu: 1981
 Formaatti: LP
 Kesto: 35.06
 Levy-yhtiö: M & T Tuotanto
Eero Avenin muut julkaisut
| Elämäntoveri 1980 | Kauniit muistot 1981 | Raitilla 1982 |
Kauniit muistot on Eero Avenin studioalbumi vuodelta 1981.
Kappaleet

| --- | --- |
 A-puoli Kauniit muistot – 2.40  Onnen hetkiä – 2.53  Liekki – 3.36  Sinä vain – 3.01  Jätkän remppa – 2.13  Sinä tyttöni pieni kultakutri – 2.50 :  B-puoli Onnen lapsi – 3.38   Vanhat villasukat – 3.15  Erämaan vaeltaja – 2.20  Karjalan kukka – 2.25  Elämäni valttikortit – 2.52  Minun Lappini – 3.46
Aiheesta muualla

Kauniit muistot discogs.com -sivustolla
Kirjatyöntekijä

Kirjatyöntekijäin yhdistyksen perustamisen muistolaatta. Teksti laatassa: Tällä paikalla sijainneessa Auran kirjapainossa perustettiin Turun kirjatyöntekijäin yhdistys vuonna 1890.
Kirjatyöntekijä (aiemmin kirjaltaja) tarkoittaa henkilöä, joka työskentelee kirjan taitossa, painossa, sidonnassa tai muussa sen kaltaisessa tehtävässä. Kirjatyöntekijöiden etujärjestö on Teollisuusliitto.
Kirjatyöntekijän ammattiin valmistavat muiden muassa painoviestinnän perustutkinto sekä mediatekniikan insinöörin (AMK) tutkinto.
Aiheesta muualla

Teollisuusliitto
Luettelo swahilin murteista

Tämä on luettelo swahilin murteista. Swahili jaetaan 13 päämurteeseen.
kiunguja (yleisin murre)
kimrima
kimgao
kipemba
kimvita
kiamu
kingwana
kingozi
komori (pidetään useimmiten omana kielenään )
shindzuani (puhutaan Anjouanin saarella)
shimwali (puhutaan Mohelin saarella)
shimaore (puhutaan Mayotten saarella)
shingadzija (puhutaan Grande Comoren saarella)
kimwani (puhutaan Kerimba-saarilla ja Pohjois-Mosambikissa)
chimwiini (puhutaan Barawassa, Somalian etelärannikolla)
sheng
Luettelo Belgian kaupungeista

Belgian kartta
Antwerpen
Ghent
Charleroi
Liège
Bryssel, Belgian pääkaupunki
Brugge
Tämä on luettelo Belgiassa sijaitsevista kaupungeista.
Aalst
Aarschot
Antwerpen
Brugge
Bryssel
Charleroi
Diest
Dinant
Durbuy
Genk
Gent
Hasselt
Kortrijk
La Louvière
Leuven
Liège
Louvain-la-Neuve
Mechelen
Mons
Mortsel
Mouscron
Namur
Nivelles
Oostende
Roeselare
Ronse
Seraing
Sint-Niklaas
Sint-Truiden
Tienen
Tongeren
Tournai
Verviers
Wavre
Klopfer

Klopfer voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Gerhard Klopfer, saksalainen natsivirkamies
Heini Klopfer, saksalainen arkkitehti
Heini-Klopfer-Skiflugschanze, hyppyrimäki Saksan Oberstdorfissa
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Katagami

| Katagami (潟上市) |
| --- | --- |
 Näkymä Tennō Sky Towerista
 lippu:  symboli
 Katagamin sijainti Akitan prefektuurissa
 Katagami
 Koordinaatit: 39°51′26″N, 140°00′48″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Tōhoku
Prefektuuri:  Akitan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  97,73 km²
Väkiluku (09/2020):  32 314
 – Väestötiheys:  331 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Japaninmustamänty
 – Kukka:  Ruusu
 – Lintu:  Valkoinen haikara (shirasagi)
 
 http://www.city.katagami.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Katagami (jap. 潟上市, Katagami-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Akitan prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren rannikolla prefektuurin länsiosassa. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Hachirōgatajärveen. Katagamissa on 32 314 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 97,73 neliökilometriä.
Katagami on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Iitagawan, Shōwan ja Tennōn maaseutukaupungit. Alue on luonteeltaan maaseutumainen, ja siellä tuotetaan muun muassa riisiä, koristekukkia, vihanneksia ja hedelmiä, kuten omenapäärynöitä ja viinirypäleitä. Hachirōgatajärvestä kerätään nori-merilevää. Kaupunkiin on sijoittunut myös pienimuotoista teollisuutta, kuten tekstiilien, saken ja soijakastikkeen tuotantoa, ja Akitan kaupungin läheisyyden ansiosta se on kasvanut myös lähiönä.
Katagamin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Shinmei-shan šintolaisen pyhäkön Kannon-halli, joka on valittu tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Tōko Yasaka-jinjan pyhäkkö tunnetaan vuorostaan Tōnin-gyōji-seremoniaperinteestään. Katagamia palvelevat JR Higashi-Nihonin Ōu-päälinja ja Oga-linja.
Kuvia

Katagamin kaupungintalo
Tennōn rautatieasema
Blume Messe Akita -kukkapuutarha
Tōko Yasaka-jinja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Katagami Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Kashinath Naik

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kashinath Naik vuonna 2010. |  Kashinath Naik vuonna 2010. |  Kashinath Naik vuonna 2010. |  |
Maa:  Intia
Miesten yleisurheilu
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Pronssia | Delhi 2010 | keihäänheitto |  |
Kashinath Naik (s. 12. toukokuuta 1983 Sirsi, Karnataka) on intialainen keihäänheittäjä. Hänen ennätyksensä on syyskuussa 2009 Hyderabadissa heitetty 77,33.
Naikin suurin saavutus hänen tähänastisella urallaan on pronssimitali vuoden 2010 Kansainyhteisön kisoista hänen kotimaastaan, Delhistä. Naik heitti kilpailussa parhaimmillaan 74,29 metriä kantaneen heiton, joka riitti pronssiseen mitaliin.
Naik työskentelee myös Intian armeijassa. Hänen sotilasarvonsa on naib subedar.
Käännös suomeksi
Los Angelesin satama

| Los Angelesin satama |
| --- | --- |
 Los Angelesin satamaa ja Long Beach.
Sijainti
Sijainti:   San Pedro, Los Angeles, Kalifornia
Koordinaatit:  33.7291858°N, 118.2620150°W
Yksityiskohtia
Avattu:  9. joulukuuta 1907 (de jure)
Ylläpitäjä:  Los Angelesin kaupunki
Omistaja:  Los Angelesin kaupunki
Pinta-ala:  43,4 km²
Maapinta-ala:  13,0 km²
Vesipinta-ala:  30,4 km²
Ankkuripaikkoja:  270
Työntekijöitä:  n. 1 000
Presidentti:  Cindy Miscikowski
Tilastoja
Saapuvia aluksia vuosittain:  2 050 (2016)
Vuosittainen rahtimäärä (tonneissa):  182,8 tonnia (2016)
Konttien määrä vuosittain:  8,8 miljoonaa (TEU, 2016)
Rahdin arvo:  272 miljardia (USD, 2016)
Matkustajamäärä:  601 541 (2016)
Nettovoitto:  59 miljoonaa (USD, 2016)
Kotisivut
Los Angelesin satama (engl. Port of Los Angeles, LOCODE: USLAX) on Yhdysvaltain Kaliforniassa sijaitsevan Los Angelesin kaupungin suursatama. Se sijaitsee San Pedron lahdella noin 20 kilometrin päässä Los Angelesin keskustasta.
Los Angelesin sataman sijainti
Los Angelesin satama syntyi 1800-luvun puolivälin vaiheilla espanjalaisten kolonialistien ansiosta. Sataman asema virallistettiin kuitenkin vasta vuonna 1907. Nykyisin se on konttimäärän ja rahdin arvon perusteella Yhdysvaltain suurin satama. Sataman pinta-ala on yhteensä noin 43,4 neliökilometriä, minkä lisäksi sataman vieressä sijaitsee noin 13,0 neliökilometrin kokoinen Long Beachin satama. Vaikka satamat ovat hallinnollisesti erillään toisistaan, tekevät ne käytännössä paljon yhteistyötä keskenään.
Satama on taloudellisesti hyvin merkittävä lähiseutujen ja koko Yhdysvaltojen taloudelle. Vaikka satama työllistää suoraan vain noin tuhat ihmistä, sen on arvioitu työllistävän epäsuorasti Kalifornian alueella 1,6 miljoonaa ja koko Yhdysvaltain alueella 3,6 miljoonaa ihmistä. Taloudellisen hyödyn kääntöpuolena ovat sataman aiheuttamat lukuisat ympäristöongelmat. Los Angelesin sataman arvioitiin vuonna 2006 tuottavan esimerkiksi haitallista typpioksidia enemmän kuin kaikki Los Angelesin suurkaupunkialueen kuusi miljoonaa henkilöautoa yhteensä. Ympäristöongelmien vähentämiseksi Los Angelesin ja Long Beachin satamat ovat 2000-luvulla panostaneet merkittävästi ilmanlaatua parantaviin ohjelmiin.
Historia > Varhaiset vuodet

Los Angelesin sataman alue toimi satamapaikkana eurooppalaisille löytöretkeilijöille jo satoja vuosia ennen sataman virallista perustamista vuonna 1907. Varhaisimmat maininnat satamasta ovat vuodelta 1542, jolloin portugalilainen löytöretkeilijä João Rodrigues Cabrilho kutsui aluetta nimellä Bahia de Los Fumas, ”savujen lahti”. Nimitys johtui läheiseltä mäeltä nousseesta savusta, jossa intiaanit pitivät nuotiota.
Nykyisen sataman alue oli hiljaista aina 1800-luvulle saakka, jolloin espanjalaiset päättivät ryhtyä laajentamaan siirtomaitaan myös Yhdysvaltain länsiosiin. 1800-luvun keskivaiheilla San Pedroon alettiin tekemään kaupallisia laivamatkoja ja sataman merkitys korostui huomattavasti. San Pedrosta kehittyi nopeasti merkittävä kaupankäyntipaikka. Vaikka kaupankäynti oli aluksi kiellettyä muiden kuin espanjalaisten kanssa, kieltoa rikottiin avoimesti. Vuonna 1822 Meksikon hallitus kumosi kaupparajoitteet, ja satama vilkastui entisestään.
Vaikka satama oli jo suuri Kalifornian liittyessä Yhdysvaltoihin vuonna 1841, sen asema korostui huomattavasti, kun liikemies Phineas Banning perusti Wilmingtonin kaupungin sataman viereen. Wilmingtonista kehittyi nopeasti merkittävä kauppapaikka, mikä edesauttoi sataman kasvua huomattavasti. Wilmingtonin ohella Banning edesauttoi satama-alueen kehittymistä myös osallistumalla sataman liikenneyhteyksien ja postitoimiston rakentamiseen. Banningia kutsuttiin tämän takia lempinimellä ”Los Angelesin sataman isä” (engl. Father of Los Angeles Harbor). Toinen sataman asemaa merkittävästi parantanut henkilö oli senaattori Stephen M. White, lempinimeltään ”Lahden pelastaja” (engl. Savior of the Bay), joka ajoi vuonna 1897 kongressissa läpi aloitteen, joka teki satamasta Los Angelesin virallisen sataman.
1860-luvulla käydyn sisällissodan takia Banning ja Los Angelesin pormestari Benjamin Davis Wilson päättivät lahjoittaa satama-alueelta reilun 24 hehtaarin kokoisen alueen Unionin armeijalle Fort Drumin sotilastukikohdaksi. Fort Drum toi sataman lähelle tuhansia Unionin armeijan sotilaita ja teki satamasta entistä tärkeämmän. Tukikohta suljettiin vuonna 1871 ja on nykyään museoitu. 1860-luvun lopulla Los Angeles and San Pedro Railroad avasi ensimmäisen satamaan kulkeneen rautatielinjan.
Historia > 1890-luvulta nykypäivään

Kun 1900-luvun taitteessa sataman alueen väkiluku kasvoi nopeasti, myös poliitikot huomasivat sataman merkityksen alueelle. Santa Monican kaupunki olisi halunnut sataman itselleen, mitä San Pedro ja San Pedroon yhdistymässä ollut Los Angelesin kaupunki vastustivat. Kiista päättyi lopulta San Pedron voittoon. Tämän seurauksena perustettiin 9. joulukuuta 1907 satamaa valvova Board of Harbor Commissioners. Komission perustamispäivää pidetään yleisesti myös sataman virallisena perustamispäivänä. Kun pari vuotta myöhemmin San Pedro ja Wilmington liitettiin Los Angelesiin, satamasta tuli virallisesti osa Los Angelesia.
Vuonna 1912 Los Angelesin satamaan tehtiin laajennus, joka mahdollisti aiempaa suurempien aluksien saapumisen satamaan. Laajennuksen merkitys korostui kahta vuotta myöhemmin, kun Panaman kanava avattiin. Koska satama pystyi vastaanottamaan myös suuria aluksia ja se oli lähempänä kanavaa kuin pohjoisempana sijainneet muut länsirannikon satamat, se oli kansainvälisen kaupan kannalta hyvin merkittävä.
Toisen maailmansodan seurauksena Yhdysvaltain armeija määräsi Los Angelesin sataman tuottamaan laivoja pelkästään sotateollisuudelle. Sotateollisuus loi paljon uusia työpaikkoja, ja satamassa ja sen lähialueilla työskenteli parhaimmillaan sotateollisuuden parissa yli 90 000 ihmistä.
1900-luvun puoliväliin saakka satamaan saapuneen lastin purkaminen ja lastaaminen oli erimallisten rahtauslaatikoiden ja turvallisuuden puutteen vuoksi hyvin hidasta ja vaarallista. Ongelma ratkesi 1950-luvun lopulla, kun yhdenmukaiset rahtauskontit yleistyivät. Rahtauskontit tekivät rahdin purkamisesta monta kertaa aiempaa nopeampaa, minkä ansiosta laivat ja niistä puretut tavarat pääsivät jatkamaan matkaansa huomattavasti nopeammin.
Los Angelesin sataman läpi kulkevan rahdin määrä on 1980-luvulta lähtien kasvanut nopeasti. Vuonna 1980 sataman läpi kulki noin 630 000, 1990 noin 2,1 miljoonaa, 2000 noin 4,9 miljoonaa, 2010 noin 7,8 miljoonaa ja vuonna 2012 noin 8,0 miljoonaa konttia. Vuonna 2007 Los Angelesin satama oli konttimäärän ja rahdin arvon perusteella Yhdysvaltain suurin satama. Satama on luonut lähialueille satoja tuhansia työpaikkoja, minkä lisäksi se maksaa kymmeniä miljardeja dollareja veroja joka vuosi. 2000-luvulla Los Angelesin satama on pyrkinyt useiden muiden Kalifornian julkisten laitosten tapaan karsimaan huomattavasti päästöjään.
Rakenne

Los Angelesin sataman kokonaispinta-ala on noin 30,4 neliökilometriä, josta maata on noin 17,4 ja vettä 13,0 neliökilometriä. Satamalla on vesirajaa noin 69,2 kilometriä. Veden syvyys on satamassa vähintään 16,2 metriä.
Satamaan kuuluu 27 terminaalia, joissa on 270 laivapaikkaa ja 86 konttinosturia. Lisäksi alueella on esimerkiksi 16 pienvenesatamaa. Terminaaleista yksi on tarkoitettu ajoneuvoille, neljä irtotavaralle (break bulk), kahdeksan konttiliikenteelle, kolme kuiva-aineille (dry bulk), seitsemän nestemäisille irtolasteille (liquid bulk) ja kaksi matkustajille.
Hallinto ja talous

Los Angelesin sataman omistaja ja ylläpitäjä on Los Angelesin kaupunki. Aivan Los Angelesin sataman vieressä sijaitsee Long Beachin satama. Satamat on erotettu toisistaan hallinnollisista syistä; itäisemmän Long Beachin sataman omistaa Long Beachin kaupunki, Los Angelesin taas Los Angelesin kaupunki. Käytännössä satamat toimivat yhdessä ja käyttävät muun muassa samoja turvallisuuspalveluja. Joissakin tilastoissa ja raporteissa sisarsatamia käsitellään yhtenä Los Angelesin satamana.
Sataman hallinnosta vastaa viisihenkinen satamakomissio (engl. Los Angeles Harbor Commission), jonka tehtävänä on valvoa sataman toimintaa. Satamakomission nimittää Los Angelesin pormestari ja nimityksen vahvistaa kaupunginvaltuusto. Vuonna 2014 komission puheenjohtajana toimi Vilma Martinez. Myös Los Angelesin sataman toimitusjohtajan nimittää kaupungin pormestari ja vahvistaa kaupunginvaltuusto. Kesäkuusta 2014 lähtien toimitusjohtajana on toiminut Gene Seroka.
Los Angelesin satama työllisti vuonna 2014 suoraan 994 kaupungin työntekijää. Epäsuorasti, kaikki satamatoimijat huomioiden, sataman arvioitiin vuonna 2013 työllistävän satamassa ja lähialueilla 896 000 ihmistä, koko Kaliforniassa 1,2 miljoonaa ja koko Yhdysvalloissa 3,6 miljoonaa henkeä. Satama tuo Kalifornialle laskennallisesti noin kuuden miljardin ja koko Yhdysvalloille noin 23 miljardin dollarin verotulot vuosittain. Los Angelesin sataman nettotulot olivat vuonna 2014 noin 74,3 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Liikenne > Rahtiliikenne

Los Angelesin satama on Yhdysvaltain suurimpia satamia Etelä-Louisianan ja Houstonin satamien ohella; satamien keskinäinen suuruusjärjestys on vaihdellut vuodesta toiseen. Rotterdamin sataman satamalistauksen mukaan Los Angelesin satama oli vielä vuonna 2011 kokonaisrahdin perusteella Yhdysvaltain suurin ja koko maailman 17. suurin satama, mutta vuoden 2013 listalla Etelä-Lousiana oli ohittanut Los Angelesin, joka oli tippunut 20 suurimman joukosta. Vuonna 2013 Los Angelesin sataman kautta kulki 165,1 miljoonaa tonnia rahtia. Los Angelesin sataman läpi vuosittain kulkenut konttimäärä on kasvanut viimeisen 30 vuoden aikana vajaasta miljoonasta nykyiseen noin kahdeksaan miljoonaan konttiin. Vuonna 2007 alkanut finanssikriisi ja sitä seurannut taantuma laskivat hetkellisesti rahtiliikenteen määrää, eikä Los Angelesin satama ole onnistunut toipumaan taantumasta yhtä nopeasti kuin Yhdysvaltain muut satamat keskimäärin.
Kaikista Yhdysvaltain länsirannikolla kulkevista merikonteista Los Angelesin sataman osuus oli vuonna 2014 noin 39,8 %, koko maassa noin 19,3 %. Rahdin arvon perusteella Los Angelesin sataman tärkeimpiä kauppakumppaneita ovat Kiina ja Hongkong (vuonna 2014 noin 142 miljardia dollaria), Japani (39 miljardia dollaria), Etelä-Korea (16 miljardia dollaria), Taiwan (13 miljardia dollaria) ja Vietnam (13 miljardia dollaria). Aasian maat ovat Los Angelesin sataman ylivoimaisesti merkittävimpiä kauppakumppaneita, sillä vuonna 2014 lähes 90 % sataman rahdista kulki Aasiaan. Aasian jälkeen tärkeimpiä kauppakumppaneita ovat Oseanian valtiot, joiden osuus sataman kokonaisrahdista on noin 2 %. Sataman läpi kulkevista konteista noin kaksi kolmasosaa on saapuvia ja kolmasosa lähteviä, eli satamaan saapuu laivojen mukana enemmän rahtia kuin sieltä viedään laivoilla pois. Kokonaisrahdista vain noin 10,3 % kulkee Yhdysvaltain sisällä.
Vuonna 2014 sataman läpi kulki noin 117 600 ajoneuvoa. Satamasta tuodaan Yhdysvaltoihin konttimäärällä mitattuna eniten huonekaluja (vuonna 2014 noin 440 000 rahtikontillista), autonosia (noin 392 000 kontillista) ja vaatteita (noin 314 000 kontillista), maasta viedään paperia ja jätepaperia (noin 325 000 kontillista), eläinten ruokia (noin 181 000 kontillista) sekä metalliromua (noin 105 000 kontillista). Yhdysvaltain sisällä sataman kautta kulkee eniten (85,0 %) öljytuotteita.
Liikenne > Matkustajaliikenne

Vuonna 2013 Los Angelesin sataman läpi kulki noin 430 000 matkustajaa. Määrä on laskenut selvästi vuoden 2005 huipputasosta, jolloin sataman läpi kulki vuosittain yli 1,2 miljoonaa matkustajaa. Vuosina 2007-2012 matkustajaliikenteen määrä romahti viidessä vuodessa kolmannekseen entisestään. Lasku kuitenkin pysähtyi vuonna 2013 ja matkustajamäärien uskotaan nousevan vuosina 2014-15 aikana noin 600 000 henkilöön.
Los Angelesin satamassa on kaksi matkustajaterminaalia. Terminaaleista pienempi Catalina Expressin käyttämä Catalina sea and air terminal, jonka yhteydessä on myös matkustustajille tarkoitettu Island Express -helikopterikenttä, josta lennetään sataman ja Catalina Islandin väliä. Isompi terminaali taas on useiden eri yhtiöiden käyttämä World Cruise Center.
Turvallisuus

Los Angelesin sataman turvallisuudesta vastaavat useat eri viranomaistahot. Liittovaltion viranomaisista satama-alueella työskentelevät muun muassa Homeland Security, rannikkovartiosto, Yhdysvaltain tulli ja rajavartiosto. Osavaltion ja paikallisten poliisilaitosten lisäksi satama-alueella toimii sataman oma poliisilaitos, Los Angelesin satamapoliisi, joka partioi varsinaisen sataman lisäksi satamaan liittyvillä alueilla.
Satama-alueen paloturvallisuudesta vastaa Los Angelesin palokunta (LAFD). LAFD:lla on satama-alueella yhteensä neljä paloasemaa, jotka sijaitsevat Wilmingtonissa, laituri 43:lla, kalasatamassa ja laitureilla 85-86. Paloasemilla on käytössään yhteensä viisi palovenettä, joihin kuuluu vuonna 2003 hankittu Warner Lawrence, joka on yksi maailman tehokkaimmista paloveneistä.
Los Angelesin satamassa on tapahtunut suuronnettomuus viimeksi vuonna 1976, jolloin SS Sansinena -öljytankkeri räjähti ja tappoi yhdeksän ihmistä.
Ympäristövaikutukset

Los Angelesin satama aiheuttaa suuren kokonsa takia suuria ympäristöongelmia. South Coast Air Quality Management Districtin vuonna 2006 tehdyn arvion mukaan Los Angelesin ja Long Beachin satamat muodostivat tuolloin Etelä-Kalifornian suurimman yksittäisen saastuttajan. Arvion mukaan satamat tuottivat enemmän typpioksidia ja dieselistä vapautuvia haitallisia pienhiukkasia kuin kaikki Los Angelesin metropolialueen kuusi miljoonaa henkilöautoa yhteensä. California Air Resources Boardin mukaan sataman lähellä asuvien ihmisten riski sairastua syöpään oli alueen suurin.
Vielä 1920-luvulla Los Angeles tuotti 75 % kaikesta Kaliforniassa myydystä purkitetusta kalasta ja kaupungin kalasäilyketeollisuus työllisti tuhansia ihmisiä. Liikakalastus ja sataman aiheuttamat päästöt tuhosivat kuitenkin vähitellen alueen kalakannat ja lopettivat kaupungin kukoistavan kalateollisuuden. Satama-alueen jatkuva laajentuminen on myös jättänyt alleen lukuisia puistoja, kouluja ja muita julkisia tiloja.
Los Angelesin sataman aiheuttamia päästöjä mitataan neljällä tarkkailuasemalla, jotka sijaitsevat eri puolella satama-aluetta. Los Angelesin ja Long Beachin satamat hyväksyivät vuonna 2006 San Pedro Bay Ports Clean Air Action Plan (CAAP) -nimisen ohjelman, jonka tarkoituksena oli leikata satamien aiheuttamia päästöjä vähintään 45 prosenttia seuraavan viiden vuoden aikana. Yksi ohjelman merkittävimmistä päätöksistä oli kieltää porrastetusti vanhojen, saastuttavien kuorma-autojen käyttö satama-alueella. Tämän on arvioitu laskeneen satama-alueen kuorma-autojen aiheuttamia päästöjä yli 80 prosenttia. CAAP-hankkeen päätyttyä satamat tekivät uuden, päivitetyn CAAP-ohjelman, jolla satamat pyrkivät vähentämään satamien aiheuttamia päästöjä ja terveyshaittoja pitkällä aikavälillä.
CAAP-ohjelmat ovat vähentäneet huomattavasti sataman aiheuttamia päästöjä, mutta niiden haittapuolena ovat niiden aiheuttamat kustannukset sataman käyttäjille. Koska Kalifornian satamia koskeva ympäristönsuojelulainsäädäntö on tiukempaa kuin useimmissa muissa Yhdysvaltain ja Kanadan satamissa, on Los Angelesin satama joutunut nostamaan satamamaksuja, mikä on heikentänyt sataman kilpailukykyä muita satamia vastaan.