stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomi kesäolympialaisissa 2004

Suomen menestys vuoden 2004 kesäolympialaisissa oli kaikkien aikojen toiseksi huonoin. Ateenan vuoden 1906 kesäkisoista saakka Suomi oli  saanut vähintään yhden kultamitalin, mutta näissä kisoissa tämä sarja katkesi. Vain kaksi urheilijaa ylsi mitaleille, joka oli Suomen huonoin mitalisaalis aina vuoteen 2016 asti, kun Suomen mitalisaldoksi jäi Rio De Janeirossa vain yksi pronssimitali. Molemmat saivat hopeaa: Marko Kemppainen skeet-ammunnassa ja Marko Yli-Hannuksela kreikkalais-roomalaisessa painissa 74 kg -sarjassa. Suomi jäi lisäksi ensimmäistä kertaa tyystin ilman yleisurheilumitalia. Paras sijoitus yleisurheilussa oli Tero Pitkämäen kahdeksas sija miesten keihäänheitossa. Suomi oli mitalitilastossa jaetulla sijalla 61 Serbia ja Montenegron kanssa.
Mitalistit > Hopeaa

Marko Kemppainen (skeet-ammunta)
Marko Yli-Hannuksela (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 74 kg)
Joukkue > Ammunta

Juha Hirvi - Pienoiskivääri 3x40 laukausta: viidestoista tuloksella 1160, ei selviytynyt finaaliin; pienoiskivääri makuu: yhdeksäs tuloksella 594, ei selviytynyt finaaliin ja ilmakivääri: 45. tuloksella 580.
Marko Kemppainen - Skeet: Kemppainen oli karsintojen paras ME-tuloksella 125. Finaalin jälkeen  hänellä oli tasatulos 149 yhdessä Italian Andrea Benellin kanssa. Uusinnassa kultamitalista Benelli voitti 5-4. Kemppaisen mitali oli Suomen ensimmäinen haulikkoammunnan olympiamitali sitten  Pariisin vuonna 1924.
Maarit Lepomäki - Skeet: karsinnan yhdeksäs tuloksella 67, ei selviytynyt finaaliin.
Petri Nummela - Trap: karsinnan 14. tuloksella 117, ei selviytynyt finaaliin. Nummela oli karsinnassa ensimmäisen päivän jälkeen vielä neljäntenä.
Joonas Olkkonen - Kaksoistrap: karsinnan 25. tuloksella 118, ei selviytynyt finaaliin.
Marjo Yli-Kiikka - Urheilukivääri 3x20: karsinnan 20. tuloksella 571, ei selviytynyt finaaliin; ilmakivääri: karsinnan 22. tuloksella 392, ei selviytynyt finaaliin.
Lajijohto: Kare Norvapalo (päävalmentaja), Bror Nyström (haulikkovalmentaja), Pirjo Peltola (kiväärivalmentaja)
Joukkue > Jousiammunta

Mari Piuva - henkilökohtainen kilpailu: Piuva oli alkukilpailussa 49. tuloksella 615, jatkoon pääsi 64 ampujaa. Ensimmäisellä pudotuskierroksella hän kohtasi Turkin Natalia Nasaridzen, jonka voitti 136–133. Toisella kierroksella Ison-Britannian Naomi Folkard voitti hänet 156-152. Piuvan loppusijoitukseksi tuli 25.
Lajijohto: Timo Rantanen (valmentaja)
Joukkue > Judo

Timo Peltola - 100 kg: Peltola voitti ensimmäisellä kierroksella Dominikaanisen tasavallan José Eugenio Vázquezin ipponilla, mutta hävisi toisella kierroksella ipponilla Valko-Venäjän Ihor Makaraulle. Keräilyerissä Kazakstanin Ashat Zhitkejev voitti Peltolan samoin ipponilla.
Lajijohto: Reino Fagerlund (valmentaja)
Joukkue > Melonta

Jenni Honkanen - K-1 500 m: alkueränsä neljäs ajalla 1.55,244 ja välieränsä toinen (1.53,050). Finaalissa Honkanen oli kahdeksas ajalla 1.53,937, pronssimitaliin vaadittiin aika 1.50,601.
Kimmo Latvamäki - K-1 500 m: alkueränsä viides ajalla 1.40,645. Välierässään Latvamäki oli kuudes ajalla 1.40,753, eikä selviytynyt finaaliin.
Lajijohto: Jorma Lehtosalo (valmentaja)
Joukkue > Paini

Juha Ahokas - kreikkalais-roomalainen 130 kg: Ahokas hävisi molemmat alkulohkon ottelunsa (Unkarin Mihály Deak-Bardosille 3–0 ja Iranin Sajad Barzille 2–1 jatkoajalla), eikä päässyt jatkoon.
Marko Yli-Hannuksela - kreikkalais-roomalainen 74 kg: Alkulohkossaan Yli-Hannuksela voitti Japanin Katsuhiko Nagatan 3–0 ja Kazakstanin Daniar Kobonovin 4–0. Puolivälierissä kukistui Kuuban kaksinkertainen olympiakultamitalisti Filiberto Azcuy ja välierissä Sveitsin Reto Bucher 3–0. Loppukilpailussa Yli-Hannuksela hävisi 4–1 Uzbekistanin Aleksandr Dokturishvilille.
Lajijohto: Pasi Sarkkinen (päävalmentaja), Tuomo Karila (joukkueenjohtaja, valmentaja)
Joukkue > Purjehdus

Thomas Johanson ja Jukka Piirainen - 49er: luokassa purjehdittiin kaikkiaan 16 lähtöä. Parin sijoitukset olivat 14-7-2-9-8-6-9-7-5-6-10-13-14-12-15-4. Johansson-Piirainen oli parhaimmillaan 11 lähdön jälkeen neljäntenä, mutta loppu ei sujunut yhtä hyvin ja lopputuloksissa he olivat kahdeksantena.
Sari Multala - E-jolla: luokassa purjehdittiin 11 lähtöä. Multalan sijoitukset olivat 8-9-11-6-10-1-9-2-15-24-14. Kuuden lähdön jälkeen Multala oli neljäntenä, mutta tiukassa kilpailussa loppu ei sujunut yhtä hyvin. Loppusijoitukseksi tuli viides.
Roope Suomalainen - Laser: luokassa purjehdittiin 11 lähtöä. Suomalaisen sijoitukset olivat 35-5-24-12-10-12-33-32-32-11-8 ja tuloksena oli 19. sija.
Lajijohto: Märt Loog (päävalmentaja), Joakim Wilenius (valmentaja), Martin Gahmberg (valmentaja)
Joukkue > Sulkapallo

Kasperi Salo - kaksinpeli:  Salo hävisi ensimmäisen ottelunsa Saksan Björn Joppienille 14–17, 15–7, 15–11.
Antti Viitikko - kaksinpeli: Viitikko hävisi Etelä-Korean Shon Seung-Molle 15–12, 15–3. Shon Seung-Mo voitti miesten sulkapallossa hopeaa.
Anu Weckström - kaksinpeli: Weckström hävisi ensimmäisen ottelunsa Japanin Kaori Morile 11–5, 11–4.
Lajijohto: Lars Uhre Pedersen (lajijohtaja, valmentaja)
Joukkue > Taekwondo

Teemu Heino - yli 80 kg: Heino hävisi ensimmäisellä kierroksella Vietnamin Nguyen Van Hungille 8–6 ja putosi jatkosta.
Lajijohto: Kim Sinisalo (lajijohtaja, valmentaja)
Joukkue > Tennis

Jarkko Nieminen - kaksinpeli: Nieminen voitti ensimmäisellä kierroksella Taiwanin Lu Yen-hsunin 6–3, 6–3. Toisella kierroksella hän hävisi Max Mirnyille 6–3, 6–4 ja putosi jatkosta.
Lajijohto: Kauko Nieminen (valmentaja)
Joukkue > Uintilajit

Jere Hård - 100m perhosuinti: Hård oli alkuerien 28. ajalla 54,02; 50m vapaauinti: alkuerien 41. ajalla 23,33; 4x100m sekauinti
Matti Mäki - 100m selkäuinti: Mäki oli alkuerien 36. ajalla 57,57; 200m selkäuinti: alkuerien 33. ajalla 2.06,29.
Jarno Pihlava - 100m rintauinti: Pihlava oli alkuerien 13. ajalla 1.01,99, välierissä samoin 13. (1.01,86); 200m rintauintia hän ei uinut sairastumisen vuoksi; 4x100m sekauinti
Matti Rajakylä - 100m vapaauinti: Rajakylä oli 33. ajalla 50,67; 4x100m sekauinti
Eeva Saarinen - 100m rintauinti: Saarinen oli alkuerien 23. ajalla 1.11,39; 200m rintauinti: Saarinen ui alkuerissä Suomen ennätyksen 2.34,17, mutta oli vasta 22.
Hanna-Maria Seppälä - 50m vapaauinti: Seppälä oli alkuerien 24. ajalla 26,01; 100m vapaauinti: Seppälä oli alkuerien 15. ajalla 56,01 ja välierien 12. ajalla 55,59; 100m selkäuinti: alkuerien 36. ajalla 1.05,55.
Jani Sievinen - 200m sekauinti: Sievinen oli alkuerien 20. ajalla 2.02,79; 4x100m sekauinti
4x100m sekauintiviestissä Suomen miesten joukkue (Jani Sievinen, Jarno Pihlava, Jere Hård, Matti Rajakylä) oli alkuerissä 11. ajalla 3.41,64 ja karsiutui finaalista.
Joukkue > Uintilajit > Uimahypyt

Jukka Piekkanen - ponnahduslauta: Piekkanen oli alkuerien 29. (359,22) eikä selvinnyt jatkoon.
Joona Puhakka - ponnahduslauta: Puhakka oli alkuerien 13. (414,69) ja välierien 14. (624,60), mutta ei selviytynyt finaaliin.
Lajijohto: Marko Malvela (joukkueenjohtaja, valmentaja), Mirjami Seppälä (valmentaja), Esa Sievinen (valmentaja), Mark Bradshaw (uimahyppyjen valmentaja)
Joukkue > Yleisurheilu

Oskari Frösén - korkeushyppy: karsinnan 26. tuloksella 220, ei selviytynyt finaaliin.
Tiia Hautala - seitsenottelu: Hautala keskeytti viiden lajin jälkeen loukkaannuttuaan. Sarja: 100m aidat 13,99 - korkeushyppy 170 - kuulantyöntö 11,56 - 200m 26,10 - pituushyppy 439.
Janne Holmén - maraton: 22. ajalla 2.17,50 ollen kahdeksanneksi paras eurooppalainen.
Paula Huhtaniemi - keihäänheitto: karsinnassa Huhtaniemi heitti 56,88, eikä selviytynyt finaaliin..
Mikaela Ingberg - keihäänheitto: karsinnassa Ingberg heitti 60,80, eikä selviytynyt finaaliin..
Olli-Pekka Karjalainen - moukarinheitto: karsinnassa 15. tuloksella 76,11, ei selviytynyt finaaliin.
Heli Koivula-Kruger - kolmiloikka, pituushyppy: kolmiloikan karsinnassa Kruger oli 23. tuloksella 13,98, eikä selviytynyt finaaliin; pituushypyn karsinnassa Kruger oli 16. tuloksella 650, eikä selviytynyt finaaliin.
Taina Kolkkala - keihäänheitto: Kolkkala oli finaalissa kymmenes tuloksella 60,72. Karsinnassa Kolkkala heitti 61,16.
Jani Lehtinen - 50km kävely: 28. tuloksella 4.05.35.
Johanna Manninen - 100m, 200m: 100 metrillä Manninen karsiutui 1. alkuerissä tuloksella 11,45; 200 metrillä Manninen karsiutui 1. alkuerässä tuloksella 23,45.
Esko Mikkola - keihäänheitto: yhdestoista tuloksella 79,43. Karsinnassa Mikkola heitti 83,64.
Matti Mononen - seiväshyppy: karsinnassa 565, ei selviytynyt finaaliin.
Kirsi Mykkänen - 400m: Mykkänen karsiutui 1. alkuerissä tuloksella 52,53.
Matti Närhi - keihäänheitto: kymmenes tuloksella 80,28. Karsinnassa Närhi heitti 81,06.
Jaakko Ojaniemi - kymmenottelu: kuudestoista tuloksella 8006, ensimmäisen päivän jälkeen Ojaniemi oli yhdeksäntenä. Sarja: 100m 10,68 - pituushyppy 750 - kuulantyöntö 14,97 - korkeushyppy 194 - 400m 49,12 - 110m aidat 15,01 - kiekonheitto 40,35 - seiväshyppy 460 - keihäänheitto 59,26 ja 1500m 4.35,71.
Tero Pitkämäki - keihäänheitto: kahdeksas tuloksella 83,01. Pronssia heitettiin tuloksella 84,84. Karsinnassa Pitkämäki heitti 82,04.
Sini Pöyry - moukarinheitto: karsinnassa Pöyry oli 22. tuloksella 66,05, eikä selviytynyt finaaliin.
Vesa Rantanen - seiväshyppy: karsinnassa 550, ei selviytynyt finaaliin.
Tepa Reinikainen - kuulantyöntö: karsinnan 13. tuloksella 19,74 ei selviytynyt finaaliin.
David Söderberg - moukarinheitto: karsinnassa 22. tuloksella 74,14 ei selviytynyt finaaliin.
Ville Tiisanoja - kuulantyöntö: karsinnan 19. tuloksella 19,50 ei selviytynyt finaaliin.
Jussi Utriainen - maraton: keskeytti
Kirsi Valasti - 5000m: omassa alkuerässään 10. ajalla 15.33,78, kokonaissijoitus alkuerissä 21:s. Ei selviytynyt loppukilpailuun.
Lajijohto: Jarmo Mäkelä (joukkueenjohtaja), Into Turvanen (tekninen johtaja), Mika Lehtimäki (valmentaja), Tommy Ekblom (valmentaja), Risto Koskinen (valmentaja), Mauri Auvinen (valmentaja), Kari Ihalainen (valmentaja), Arto Rinta-aho (valmentaja), Jarkko Finni (valmentaja), Valentin Kononen (valmentaja)
McG

| McG |
| --- | --- |
 McG talks vieraana WonderConissa vuonna 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Joseph McGinty Nichol
Syntynyt: 9. elokuuta 1968 (ikä 56)
Ammatti:  ohjaaja   käsikirjoittaja   tuottaja
Ohjaaja
Aktiivisena:  2000–
Tunnetuimmat ohjaukset:  Charlien enkelit, Terminator – Pelastus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Joseph McGinty Nichol, taiteilijanimeltään McG, (s. 9. elokuuta 1968) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisiotuottaja, käsikirjoittaja sekä -ohjaaja.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Ohjaaja | Tuottaja | Käsikirjoittaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Charlien enkelit |  |  |  |
| 2003 | Charlien enkelit: Kurvit suoriksi |  |  |  |
| 2006 | Stay Alive |  |  |  |
| 2006 | We Are Marshall |  |  |  |
| 2009 | Terminator – Pelastus |  |  |  |
| 2010 | Fantasyland |  |  |  |
| 2012 | This Means War |  |  |  |
| 2012 | Stolen |  |  |  |
| 2014 | 3 Days to Kill |  |  |  |
| 2015 | The Duff |  |  |  |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Elokuva | Ohjaaja | Tuottaja | Käsikirjoittaja | Lisätietoa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |


| 2002 | Fastlane |  |  |  | Ohjasi ja käsikirjoitti vain pilottijakson. |
| 2003–  2007 | O.C. |  |  |  |  |
| 2004 | The Mountain |  |  |  |  |
| 2005–> | Supernatural |  |  |  |  |
| 2007 | Pussycat Dolls Present: The Search For the Next Doll |  |  |  |  |
| 2007– 2012 | Chuck |  |  |  | Ohjasi vain pilottijakson. |
| 2008 | Pussycat Dolls Present: Girlicious |  |  |  |  |
| 2008 | Sorority Forever |  |  |  | (Web-sarja) |
| 2010 | Exposed |  |  |  | (Web-sarja) |
| 2010– 2011 | Human Target |  |  |  |  |
| 2010–> | Ghostfacers |  |  |  | (Web-sarja) |
| 2010– 2013 | Nikita |  |  |  |  |
| 2011 | Aim High |  |  |  | (Web-sarja) |
| 2013 | Westside |  |  |  | ABC:n pilotti |
| 2014 | The Mysteries of Laura |  |  |  | NBC:n pilotti |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta McG Wikimedia Commonsissa
Biografia Hollywood.com-sivulla
Miloš Teodosić

| Miloš Teodosić |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Miloš Teodosić
Syntynyt: 19. maaliskuuta 1987 (ikä 37) Valjevo, Jugoslavia
Kansalaisuus:   Serbia
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä / Heittävä takamies
Pituus:  196 cm
Paino:  88 kg
Nyk. joukkue:  Virtus Bologna
Sarja:  Koripallon Serie A
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2004–2005 2005–2006 2006–2007 2007–2011 2011–2017 2017–2019 2019–:   Reflex Belgrad  KK Borac Čačak  KK FMP  Olympiakos BC  TsSKA Moskova  Los Angeles Clippers  Virtus Bologna
Maajoukkueet
2007–:   Serbia
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Serbia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Serbia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Serbia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Serbia> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Espanja 2014 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Puola 2009 |  |  |
Miloš Teodosić (serb. Милош Теодосић, s. 19. maaliskuuta 1987 Valjevo, Jugoslavia) on serbialainen koripalloilija, joka edustaa Virtus Bolognaa.
Ura > Seurajoukkueet

Teodosić pelasi BC Reflexin juniorijoukkueissa vuoteen 2004 saakka, jolloin hän nousi seuran edustusjoukkueeseen. Yhden kauden jälkeen hän siirtyi KK Borac Čačakiin mutta palasi kasvattajaseuraansa jo vuonna 2006. Teodosić edusti FMP:tä vuoteen 2007 saakka, jolloin hän siirtyi Olympiakosiin. Kausi 2009–2010 oli hänen läpimurtokautensa Euroopassa ja hänet valittiin Euroliigan arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Teodosić edusti Olympiakosta vuoteen 2011 asti, jonka jälkeen hän siirtyi TsSKA Moskovaan kolmevuotisella sopimuksella. Heinäkuussa 2017 Teodosic solmi kaksivuotisen sopimuksen NBA-seura Los Angeles Clippersin kanssa. Kesällä 2019 hän siirtyi Virtus Bolognaan monivuotisella sopimuksella.
Ura > Maajoukkue

Teodosić on voittanut urallaan kolme nuorten Euroopan mestaruutta. Hän oli ensimmäistä kertaa mukana aikuisten arvokisoissa vuonna 2007, jolloin hän oli Serbian koripallomaajoukkueen mukana EM-kisoissa. Vuoden 2009 EM-kisoissa Teodosić johdatti maansa loppuotteluun, jonka Serbia hävisi Espanjan koripallomaajoukkueelle. Hyvien ottelujen ansiosta hänet valittiin kuitenkin kisojen ykköstähdistöön. Vuoden 2014 maailmanmestaruuskilpailuissa niin ikään kisojen ykköstähdistöön valitun Teodosićin Serbia hävisi loppuottelussa Yhdysvalloille. Serbia hävisi Yhdysvalloille myös Rio de Janeiron kesäolympialaisten 2016 loppuottelussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Miloš Teodosić Wikimedia Commonsissa
Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
Serbian joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2009
4 Popović |
5 Tepić |
6 Teodosić |
7 Paunić |
8 Bjelica |
9 Marković |
10 Tripković |
11 Raduljica |
12 Krstić |
13 Perović |
14 Veličković |
15 Mačvan |
Valmentaja Ivković
Serbian joukkue – Koripallon MM-kilpailut 2014
4 Teodosić |
5 Simonović |
6 Jović |
7 Bogdanović |
8 Bjelica |
9 Marković |
10 Kalinić |
11 Birčević |
12 Krstić |
13 Raduljica |
14 Katić |
15 Štimac |
Valmentaja Đorđević
Serbian joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2015
4 Teodosić |
5 Simonović |
6 Kuzmić |
7 Bogdanović |
8 Bjelica |
9 Marković |
10 Kalinić |
11 Nedović |
12 Milosavljević |
13 Raduljica |
14 Erceg |
15 Milutinov |
Valmentaja Đorđević
Serbian joukkue – Kesäolympialaiset 2016
4 Teodosić |
5 Simonović |
7 Bogdanović |
9 Marković |
10 Kalinić |
11 Nedović |
12 Birčević |
13 Raduljica |
14 Jokić |
15 Štimac |
24 Jović |
25 Mačvan |
Valmentaja Đorđević
NOS

NOS voi viitata muun muassa seuraaviin:
NOS, ”New old stock”
Nederlandse Omroep Stichting, Alankomaiden yleisradioyhtiö
Network operating system
NOS, Fascenen lentokentän IATA-koodi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”NOS”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tivolin kaunotar

| Tivolin kaunotar> Coney Island |
| --- | --- |
 Alkuperäinen elokuvajuliste
Ohjaaja:  Walter Lang
Käsikirjoittaja:  George Seaton
Tuottaja:  William Perlberg
Säveltäjä:  Alkuperäinen musiikki: Alfred Newman Ei-alkuperäinen musiikki: Otto Harbach
Kuvaaja:  Ernest Palmer
Leikkaaja:  Robert L. Simpson
Tuotantosuunnittelija:  Richard Day
Pukusuunnittelija:  Helen Rose
Pääosat:  Betty Grable George Montgomery Cesar Romero
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios
Ensi-ilta:   11. kesäkuuta 1943 San Francisco, Kalifornia 16. kesäkuuta 1943 New York City, New York 18. kesäkuuta 1943  13. toukokuuta 1949
Kesto:  96 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  $ 1 620 000 (arvioitu)
Tuotto:  $ 3 500 000 (USA)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tivolin kaunotar (engl. Coney Island) on vuonna 1943 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen musikaalikomedia, jonka ohjasi Walter Lang. Technicolor-elokuvan pääosia esittävät Betty Grable, George Montgomery ja Cesar Romero.
Tivolin kaunotar -elokuvan on käsikirjoittanut George Seaton ja tuottanut William Perlberg. Koreografina toimi Hermes Pan. Tivolin kaunotar sai ensimmäisen ensi-iltansa kotimaassaan 11. kesäkuuta vuonna 1943 San Franciscossa, Kaliforniassa ja Cincinnatissa, Ohiossa. New Yorkin ensi-ilta oli 16. kesäkuuta ja maanlaajuinen ensi-ilta 18. kesäkuuta. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa kuusi vuotta myöhemmin 13. toukokuuta vuonna 1949. Musikaalikomedia on 20th Century Fox tuottama. Elokuva on merkittävä musiikkinumerostaan "Miss Lulu in Louisville", jossa Betty Grable esiintyy blackfacena.
Juoni

Tivolin kaunotar sijoittuu vuoteen 1905 New Yorkin Coney Islandiin, missä räikeä ja huomiota herättävä laulaja-tanssija Kate Farley (Grable) työskentelee yökerhossa. Huijari nimeltään Eddie Johnson (Montgomery) puhuu itsensä yökerhon toimitusjohtajan paikalle. Samaisessa yökerhossa esiintyy Farley, jonka vetovoima saa Johnsonin kiinnostumaan. Kate on jo kuitenkin Johnsonin kilpailijan Joe Roccon (Romero) rakastettu. Eddie yrittää "pehmentää" Katen räikeää imagoa, josta heille syntyy riita. Imagon pehmennys oli kaikesta huolimatta menestys, jonka jälkeen Kate ja Eddie rakastuvat. Katea rakastava Joe yrittää kaikkensa sabotoidakseen heidän avioliittosuunnitelmansa...
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Betty Grable  | … |  Kate "Katie" Farley   |
|  George Montgomery  | … |  Eddie Johnson   |
|  Cesar Romero  | … |  Joe Rocco   |
|  Charles Winninger  | … |  Finnigan   |
|  Phil Silvers  | … |  Frankie   |
|  Matt Briggs  | … |  William "Willie" Hammerstein   |
|  Paul Hurst  | … |  Louie   |
|  Leo Diamond  | … |  cameorooli   |
|  Hermes Pan  | … |  Kate Farleyn tanssipartneri   |
Soundtrack

"Take It from There"
sävellys Ralph Rainger ja sanoitukset Leo Robin
"Beautiful Coney Island"
sävellys Ralph Rainger ja sanoitukset Leo Robin
"Miss Lulu from Louisville"
sävellys Ralph Rainger ja sanoitukset Leo Robin
"Get the Money"
sävellys Ralph Rainger ja sanoitukset Leo Robin
"There's Danger in a Dance"
sävellys Ralph Rainger ja sanoitukset Leo Robin
"Old Demon Rum"
sävellys Ralph Rainger ja sanoitukset Leo Robin
"Put Your Arms Around Me, Honey (I Never Knew Any Girl Like You)"
sävellys Albert von Tilzer ja sanoitukset Junie McCree
"Cuddle Up a Little Closer"
sävellys Karl Hoschna (nimellä Karl L. Hoschna) ja sanoitukset Otto A. Harbach (nimellä O. A. Hauerbach)
"When Irish Eyes Are Smiling"
sävellys Ernest Ball ja sanoitukset Chauncey Olcott ja George Graff Jr.
"Pretty Baby"
sävellys Egbert Van Alstyne ja Tony Jackson ja sanoitukset Gus Kahn
"The Darktown Strutters' Ball"
kirjoittanut Shelton Brooks
Vastaanotto

Vuonna 1944 Tivolin kaunotar sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta musiikista (Alfred Newman).
Tivolin kaunotar on Grablen elokuvauran yksi suurimmista kassamagneeteista; Tivolin kaunotar olikin ilmestyessään vuonna 1943 yksi suurimmista arvostelu- ja kassamenestyksistä. Elokuva tuotti pelkästään Yhdysvalloissa 3,5 miljoonaa dollaria. Tivolin kaunotar tuotti yhteensä yli 5 miljoonaa dollaria lippuluukuilla, joka vastaa 180 miljoonaa dollaria nykyään.
Vastaanotto > Oscar-ehdokkuus

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Palkinto | Kategoria | Kenelle |
| 1944 | Oscar-palkinto | Paras musiikki | Alfred Newman |
Muuta

Betty Grable näytteli pääosaa myös Tivolin kaunottaren seitsemän vuotta myöhemmin valmistuneessa uudelleenfilmatisoinnissa nimeltään Chicagon Venus (1950).
Lux Radio Theater lähetti 60 minuutin elokuvan radiosovituksen 30. syyskuuta vuonna 1946, jossa Betty Grable uusi elokuvaroolinsa.
Aiheesta muualla

Tivolin kaunotar Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tivolin kaunotar Elonet.
Tivolin kaunotar AllMoviessa. (englanniksi)
Tivolin kaunotar TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Munkkilaiset

Munkkilaiset ovat arvoituksellinen kansa tai ihmisryhmä länsisuomalaisissa kansantarinoissa.
Sana munkkilainen liittyy katolisen ajan kristittyihin pappeihin, munkkeihin tai lähetyssaarnaajiin, mutta jostain syystä munkkilaiset kerrottiin usein suomalaisia edeltäneeksi kansaksi tai joukoksi. Tarinoiden myyttisten alkuasuttajien kuten lappalaisten, hiisien ja jatulien tapaan myös munkkilaisten on toisinaan kerrottu tehneen muinaisjäännöksiä, kuten "munkkilaistervahaudoiksi" kutsuttuja kuoppia. Joskus munkkilaiset on rinnastettu lappalaisiin. Eräs mahdollinen selitys on se, että uskonpuhdistuksen aikaan katolilaisuudesta kiinni pitäneet leimattiin pakanoiksi. Myös lappalaisten on katsottu olevan pakanoita, joka voi selittää rinnastuksen. Tämän selityksen mukaan munkkilaiset olisivat siis olleet lähinnä katolilaisia suomalaisia. Kansantarinoissa pakanoiden ja lappalaisten on oletettu kadonneen nykyisen asutuksen tieltä, vaikka todellisuudessa kyse olisikin ollut uskonnon tai elämäntavan muutoksista.
Munkkilaisilla voitiin tarkoittaa alun perin aikaisemman ajanjakson, Suomen kristillistymisen aikaisia kristittyjä lähetyssaarnaajia. On myös mahdollista, että näiden muisto sekoittui käsityksiin myyttisistä alkuasuttajista myöhemmin, kun uskonpuhdistuksen aikaan katolilaiset leimattiin pakanoiksi.
Tsentralnyi-silta

| Tsentralnyi-silta ukr>  Центральний міст |
| --- | --- |
 Tsentralnyi-silta lokakuussa 2008.
Ajokaistoja:  3+3
Ylittää:  Dnepr
Sijainti:  Dnipro,  Ukraina
Siltatyyppi:  Maantiesilta, kaareva palkkisilta, esijännitetty betonisilta
Pituus:  1 478 m
Leveys:  21 m
Avattu liikenteelle:  5. marraskuuta 1966
Koordinaatit:  48°28′33.27″N, 35°3′21.21″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Tsentralnyi-silta (ukr. Центральний міст, Tsentralnyi mist) eli Keski- tai Pääsilta, myös Uusi silta (ukr. Новий міст, Novyi mist), Valkoinen silta (ukr. Білий міст, Bilyi mist) tai Silta nro 2 (ven. Мост №2), alun perin Suuren lokakuun vallankumouksen 50. vuosipäivän silta (ukr. Міст імені 50-річчя Великого Жовтня, Mist imeni 50-rittšja Velykoho Žovtnja) on Dneprin ylittävä maantieliikenteen käytössä oleva teräsbetoninen kaareva palkkisilta Dniprossa, Dnipropetrovskin alueella Ukrainassa.
Tsentralnyi-silta yhdistää Dnipron oikeanpuolisen jokirannan keskeiset korttelit vasemmalla puolella olevaan tuonaikaiseen Novomoskovskyi-maantiehen, myöhäisempään Pravda-sanomalehtikatuun ja nykyiseen Slobožanskyi prospektiin. Siltaa ei voi kutsua vanhimmaksi tai kauneimmaksi, mutta se on lyhyin tieliikenneväylä Dneprjoen oikean ja vasemman rannan kaupunkiosien välillä, jota pitkin ylitys kestää kahdeksan minuuttia. Vuosina 1964–1966 rakennettu 1 478 metrin pituinen silta oli kauan Dneprin pisin siihen saakka, kun ylävirtaan avattiin 1 732 metriä pitkä Kaidatskyi-silta vuonna 1982. Tsentralnyi-siltaa pidetään 1960-luvun aikakauden betoniarkkitehtuurin muistomerkkinä.