Valtion Alkoholiliike
Alkoholin myynti

| --- | --- |

Käyttötarkoitus:  % koko myynnistä
Lääkinnällinen: 65,8
Tekninen: 33,7
Tieteellinen: 0,3
Seurakunnallinen: 0,2
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| Ostaja | 100 % alkoh. litraa |  % koko myynnistä |
| Apteekeille | 13 085 465 | 64,7 |
| Sairaaloille ym. | 211 649 | 1,1 |
| Rohdosliikkeille ym. | 2 886 936 | 14,2 |
| Teknisille laitoksille | 3 943 377 | 19,5 |
| Tieteellisille laitoksille | 63 165 | 0,3 |
| Seurakunnille | 34 445 | 0,2 |
| Yhteensä | 20 225 037 | 100,0 |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| Vuosi | Alkoholiliikkeen valmistus | Laillinen kulutus | Takavarikoitu |
| 1919 | 0,2 | 0,3 | 0,004 |
| 1920 | 0,9 | 0,5 | 0,1 |
| 1921 | 1,1 | 0,8 | 0,06 |
| 1922 | 1,3 | 1,1 | 0,2 |
| 1923 | 1,0 | 0,8 | 0,5 |
| 1924 | 0,6 | 1,0 | 0,5 |
| 1925 | 0,3 | 1,1 | 0,5 |
| 1926 | 0,1 | 1,5 | 0,7 |
| 1927 | 0,3 | 1,6 | 0,6 |
| 1928 | 0,2 | 1,1 | 1,0 |
| 1929 | 0,01 | 0,7 | 1,0 |
| 1930 | 0,02 | 0,6 | 1,1 |
| 1931 | 0,02 | 0,7 | 0,7 |
| 1932 |   | 0,2 | 0,4 |
Alkoholin myyntimäärät Valtion Alkoholiliikkeestä apteekeille olivat huomattavasti suurempia kuin muille kieltolain sallimille ostajille. Apteekit myivät alkoholia kansalaisille lääkärien määräyksestä tai valmistivat siitä alkoholipitoisia lääkkeitä, joita myivät käsikaupassa pienissä erissä. Laki salli apteekkien myydä alkoholia tieteellisiinkin tarkoituksiin, mutta tällaista myyntiä ei juuri tapahtunut. Alkoholiliike myi apteekeille Suomen farmakopeassa mainittuja alkoholilaatuja ja sellaisia laatuja, joita aikaisemminkin oli käytetty lääkkeinä. Tällaisia olivat olleet arrakki, rommi ja punssi, mutta lääkintöhallitus katsoi, etteivät ne olleet lääkkeinä välttämättömiä. Myös lääketehtaat käyttivät alkoholia lääkkeiden valmistuksessa, mutta tilastoissa nämä erät sisältyvät teknisten laitosten alkoholin ostoihin. Kieltolain alkuaikoina lisäksi joillekin lääkäreille myönnettiin lupa ostaa alkoholipitoisia aineita, mutta pian nämä luvat peruttiin eikä uusia lupia enää myönnetty.
Muita Alkoholiliikkeen suuria asiakkaita olivat tekniset laitokset, joille myönnettyjä ostolupia oli vuoden 1923 lopussa kaikkiaan 709 kappaletta. Suurkuluttajia olivat lakka- ja pulituuritehtaat sekä haju-, hius- ja suuvesien valmistajat. Niiden lisäksi alkoholia käyttivät teknisiin tarkoituksiin esanssitehtaat, kellosepät, kenkätehtaat, kirjansitomot, kirjapainot, kultasepät, kutomatehtaat, lääketehtaat, makeistehtaat, meijerit, nahkatehtaat, paperitehtaat, puutarhurit, sokeritehtaat, sähköliikkeet, tupakkatehtaat, turkkurit, valokuvaamot ja virvoitusjuomatehtaat ynnä muut.
Kieltolain aikana laillisen alkoholin kulutus väheni niin, että kieltolain päättyessä se oli alle puolet huippuvuosien kulutuksesta. Pääsyy tähän oli rajoitukset lääkärien, eläinlääkärien ja hammaslääkärien oikeuteen kirjoittaa asiakkaille sprii-, konjakki-, viski- ja viinireseptejä, joilla sai ostaa apteekeista alkoholia. Valtion Alkoholiliike toimitti alkoholia myös esimerkiksi rohdosliikkeille, sairaaloille, teknisille laitoksille ja tieteellisille laitoksille sekä seurakunnille, jotka tarvitsivat ehtoollisella tarjottavaa kirkkoviiniä. Kaikkea laillista alkoholia ei siten käytetty nautintotarkoituksiin. Laitonta alkoholia hankittiin kotivalmistuksella ja salakuljettamalla ulkomailta, mutta niiden kokonaismäärää ei tiedetä, vaan tiedetään vain takavarikoidun alkoholin määrä.