stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Judes Bicaba

Judes Bicaba (1947 Wakara – 19. elokuuta 2016) oli burkinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Nouna-Dédougoun hiippakuntaan 12. heinäkuuta 1975 ja inkardinoitiin Dédougoun hiippakuntaan, kun se perustettiin 14. huhtikuuta 2000.
Bicaba sai 4. kesäkuuta 2005 nimityksen Dégoudoun piispaksi. Hänet konsekroi Anselme Titianma Sanonin ja Philippe Ouédraogon avustama Zéphyrin Toé 1. lokakuuta.
Johannes Daubert

Johannes Philipp Wilhelm Erich Daubert (8. kesäkuuta 1877 Braunschweig, Saksa - 11. joulukuuta 1947) oli saksalainen filosofi ja fenomenologi, joka kuului realistiseen Münchenin fenomenologiseen suuntaukseen.
Elämä ja ura

Daubert opiskeli muun muassa filosofiaa, psykologiaa ja estetiikkaa Göttingenin yliopistossa Julius Baumannin, Georg Elias Müllerin ja Robert Vischerin kanssa, sekä Münchenin yliopistossa Theodor Lippsin oppilaana. Viimeksi mainitussa hän liittyi oppilaiden muodostamaan Psychologischer Verein -yhdistykseen. Daubert osallistui myös muun muassa Hans Corneliuksen ja Alexander Pfänderin luennoille. Hän sai vaikutteita myös John Stuart Millin ja David Humen empirismistä.
Vuonna 1902 Daubert tutustui Edmund Husserliin. Vuonna 1905 joukko opiskelijoita siirtyi Münchenistä Göttingeniin osallistuakseen Husserlin luennoille. Daubertin lisäksi heihin kuuluivat muun muassa Fritz Weinmann, Adolf Reinach ja Alfred Schwenniger. Tätä kautta Daubert sai muiden ohella vaikutteita fenomenologiasta.
Vuonna 1912 Husserl, Pfänder, Daubert ja Moritz Geiger saivat ajatuksen perustaa fenomenologinen vuosikirja Jahrbuch für Philosophie und phänomenologische Forschung. Vuonna 1913 siinä ilmestyi Husserlin Ideen, joka esitteli tämän uuden transsendentaalisen fenomenologian.
Daubert oallistui ensimmäiseen maailmansotaan länsirintamalla, ja sai useita ylennyksiä ja kunniamerkkejä. Sodan jälkeen hän halusi vetäytyä yliopistomaailmasta maalaiselämään perheineen. Hän piti kuitenkin edelleen yhteyttä Husserliin ja Pfänderiin. Jälkimmäisen vaikutuksesta Daubert alkoi vähitellen suhtautua yhä kriittisemmin Husserlin transsendentalismiin.
Daubertin kuoltua vuonna 1947 hänen käsikirjoituksensa jäivät maatilalle, ja ne siirrettiin kirjastoihin vasta vuonna 1967. Daubertin käyttämän erikoisen pikakirjoituksen vuoksi vasta Karl Schuhmann kykeni vuonna 1976 tulkitsemaan hänen käsikirjoituksensa, ja niitä alettiin julkaista.
Teoksia

Postuumit kriittiset laitokset:
"Remarks on the Psychology of Apperception and Judgment (1902)", Karl Schuhmann (toim.), teoksessa The New Yearbook for Phenomenology and Phenomenological Philosophy II, 2002
"Notes from Husserl’s Mathematical-Philosophical Exercises (1905)", Mark van Atten & Karl Schuhmann (toim.), teoksessa The New Yearbook for Phenomenology and Phenomenological Philosophy IV, 2004
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: it:Johannes Daubert
Käännös suomeksi
Jarl Forssell

Jarl Oscar Forssell (16. toukokuuta 1912 Helsinki – 30. huhtikuuta 1964) oli suomalainen lääkäri ja sisätautiopin dosentti.
Forssellin vanhemmat olivat kamreeri Oscar Alexander Forssell ja Vivi Maria Westerholm. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1944 oli sairaanhoitaja Ebba Elina Waltari ja toinen vuodesta 1948 Doris Gunhild Linnea Törnroos. Forssell tuli ylioppilaaksi 1929 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1939, jolloin hän myös väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi. Sisätauteihin Forssell erikoistui 1946 ja oli sisätautiopin dosentti Helsingin yliopistossa vuodesta 1958. Hän työskenteli apulaislääkärinä Helsingin Marian sairaalassa 1930–1944 ja IV sisätautiklinikalla 1944–1947 sekä 1951–1954. Toimittuaan 1954–1955 Ahvenanmaan keskussairaalan ylilääkärinä hän oli yksityislääkärinä Helsingissä. Sotilasarvoltaan Forssell oli reservin lääkintäkapteeni. Tutkijana Forssell tuli sellaiseen tulokseen, että liikapunasoluisuuden (polysytemian) syynä saattaa olla munuaissairaus.
Forrssell oli uimaseura Helsingfors Simsällskapin puheenjohtaja 1938–1948.
Nassau Veterans Memorial Coliseum

| Nassau Veterans Memorial Coliseum |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  1255 Hempstead Turnpike, Uniondale, NY 11553
Rakennustyöt aloitettu:  20. tammikuuta 1969
Avattu:  29. maaliskuuta 1972
Laajennettu:  1976, 1983
Omistaja:  Nassaun piirikunta
Hoitaja:  SMG
Kustannukset:  32 miljoonaa USD
Arkkitehti:  Welton Becket
Käyttäjät
 New York Islanders (NHL) (1972–2015, 2018–2021) New York Nets (ABA/NBA) (1972–1977) New York Arrows (MISL) (1978–1984) New York Express (MISL) (1986–1987) Long Island Jawz (RHI) (1996) New York Saints (NLL) (1989–2003) New York Dragons (AFL) (2001–2008) New York Titans (NLL) (2007) 
Katsojakapasiteetti
 jääkiekko 16 170 koripallo 17 260 konsertit 18 100 nyrkkeily 17 686 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Nassau Veterans Memorial Coliseum, tunnettu myös nimillä Nassau Coliseum ja The Coliseum, on monikäyttöinen urheiluareena Uniondalessa, New Yorkissa. Areena sijaitsee 31 kilometriä itään New Yorkista, Long Islandin saarella. Areenaa käytti viimeksi vakituisena kotiareenanaan NHL-seura New York Islanders vuonna 2015.
Ensimmäinen ottelu areenalla oli koripallojoukkue New York Netsin ottelu ABA-liigassa Pittsburgh Condorsia vastaan 11. helmikuuta 1972. Areenalla ovat esiintyneet muun muassa Pink Floyd sekä The Rolling Stones.
Kuvia

Sisäkuva hallista
Näkymä Charles Lindberg Bulevardilta kohti Nassau Coliseumia
N.Y. Islandersin jäädytetyt pelipaidat hallin katossa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nassau Veterans Memorial Coliseum Wikimedia Commonsissa
NHL-joukkueiden kotiareenat
| Läntinen konferenssi |  | Itäinen konferenssi |
| --- | --- | --- |
| American Airlines Center | Ball Arena | Bridgestone Arena | Canada Life Centre | Climate Pledge Arena | Crypto.com Arena | Enterprise Center | Honda Center | Mullett Arena | Rogers Arena | Rogers Place | SAP Center at San Jose | Scotiabank Saddledome | T-Mobile Arena | United Center | Xcel Energy Center |  | Amalie Arena | Canadian Tire Centre | Capital One Arena | Centre Bell | FLA Live Arena | KeyBank Center | Little Caesars Arena | Madison Square Garden | Nationwide Arena | PNC Arena | PPG Paints Arena | Prudential Center | Scotiabank Arena | TD Garden | UBS Arena | Wells Fargo Center |
Juha Engström

Juha Heikki Erhard Engström (s. 7. elokuuta 1942 Helsinki) on suomalainen eversti evp, joka toimi presidentti Urho Kekkosen adjutanttina 1976–1981 ja Mauno Koiviston adjutanttina 1981–1985.
Engström syntyi merikapteeni Eimer Erhard Engströmin ja Liisi Kyllikki Kaijan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1965 on Tuula Marjatta Niinivirta.
Engström tuli ylioppilaaksi 1961 ja suoritti Kadettikoulun 1965 ja Sotakorkeakoulun 1975. Hän toimi opetusupseerina Hämeen ratsujääkäripataljoonassa 1965–1966, Reserviupseerikoulun opetusupseerina ja toimistopäällikkönä 1966-1971, Pääesikunnan toimistoupseerina 1971–1972 ja toimistoesiupseerina 1975–1976, YK:n Suomalaisen pataljoonan toimistopäällikkönä Kyproksella 1972–1973, tasavallan presidentti Urho Kekkosen 3. adjutanttina 1976–1977 ja 2. adjutanttina 1978–1981 sekä presidentti Mauno Koiviston adjutanttina 1981–1985, Rannikkojääkäripataljoonan komentajana 1985–1988, sotilasasiamiehenä Oslossa ja Kööpenhaminassa 1988–1991 ja erityistehtävissä ETYK-asioiden parissa puolustusministeriössä 1991–1992. Viimeksi mainittuna vuonna hän siirtyi Suomen edustajaksi ETYK-toimistoon Wieniin. Vuosina 1995–1996 Engström toimi Makedoniassa YK:n rauhanturvaoperaation komentajana prikaatikenraalin arvossa. Hän oli yhteysupseeri NATOn Euroopan joukkojen esikunnassa (SHAPE) Belgian Monsissa 1996 jääden eläkkeelle 1997. [lähde? ]
Engström ylennettiin luutnantiksi 1965, yliluutnantiksi 1968, kapteeniksi 1971, majuriksi 1976, everstiluutnantiksi 1980 ja everstiksi 1989.
Juha Granath

Juha Granath (s. 6. helmikuuta 1953) on suomalainen toimittaja, joka on työskennellyt muun muassa Yleisradion ajankohtaistoimituksessa.
Granath teki Yleisradion Silminnäkijä-ohjelmaa vuodesta 1998 lähtien. Lisäksi hän oli toimittajana Ajankohtaisessa kakkosessa. Granath on tullut tunnetuksi muun muassa Olkiluoto 3 -ydinvoimalan rakennushankkeeseen liittyvistä epäselvyyksistä kertovista raporteistaan.
Porista kotoisin oleva Granath on pelannut myös jalkapalloa. Vuonna 1970 hän voitti A-nuorten Suomen mestaruuden Porin Ässien joukkueessa. Hän pelasi myös yhden SM-sarjaottelun Ässissä kaudella 1969 ja edusti myöhemmin I ja II divisioonissa Ässien lisäksi Porin Palloseura ja Musan Salamaa 1970-1974.
Juha Fagerstedt

| Juha Fagerstedt> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1983 Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  87 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–2008
Seurat:  HIFK (SM-liiga)
Juha Fagerstedt (s. 15. huhtikuuta 1983 Helsinki [lähde? ]) on suomalainen entinen jääkiekkohyökkääjä. Kaudella 2002–2003 Fagerstedt oli mukana voittamassa A-nuorten SM-kultaa HIFK:n riveissä. Fagerstedt edusti Suomea vuoden 2003 nuorten MM-kisoissa. Kaudesta 2003–2004 lähtien Fagerstedt kuului HIFK:n edustusjoukkueen miehistöön. Fagerstedin pelaajaura päättyi kauden 2007–2008 jälkeen. Hän toimii nykyään HIFK:n A-nuorten apuvalmentajana.
Janne Kärkkäinen

Janne Kärkkäinen (s. 27. marraskuuta 1976 Espoo) on Phoenix Effect -yhtyeen perustaja. Phoenix Effectin debyyttialbumi Cyanide Skies julkaistiin 18. helmikuuta 2009 Insomniac-levy-yhtiön kautta.
Kärkkäinen oli aiemmin Sunrise Avenue -yhtyeen kitaristi ja taustalaulaja. Kärkkäinen erotettiin yhtyeestä 2007.
Aiheesta muualla

Kärkkäisen fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Phoenix Effectin viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Phoenix Effect Myspacessa (englanniksi)
Sunrise Avenue
| --- | --- |
Studioalbumit:   On the Way to Wonderland  Popgasm  Out of Style  Unholy Ground  Heartbreak Century 
Muut julkaisut:   Acoustic Tour 2010  Out of Style – Live Edition  Fairytales – Best of 2006–2014 
Muuta:  Diskografia
Juha Hakola

Juha Hakola voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Juha Hakola, jalkapalloilija
Juha Hakola, poliitikko
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Juha Hakola”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Juha Föhr

| Juha Föhr |
| --- | --- |
 Juha Föhr halaamassa Elisabeth Rehnia vuoden 1994 presidentinvaalien vaalivalvojaisissa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. heinäkuuta 1958 (ikä 66) Piikkiö
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  meteorologi
Juha Föhr (s. 3. heinäkuuta 1958 Piikkiö) on suomalainen meteorologi. Hän työskenteli aiemmin Yleisradiossa. Nykyisin hän työskentelee Foreca Oy:n palveluksessa.
Föhrillä oli oma ohjelma Nelosella kanavan ensimmäisenä vuonna. Ohjelmassa oli säätiedotuksen lisäksi vieras.
Föhr oli Helsingin kaupunginvaltuustossa vuosina 1997–2000. Hän oli alkuun ruotsalaisen kansanpuolueen edustaja ja vuodesta 1999 vihreiden edustaja. Hän on pyrkinyt eduskuntaan sekä Euroopan parlamenttiin tuloksetta.
Föhrin homoseksuaalisuus nosti kohua mediassa, kun hän tuli ”kaapista ulos” keväällä 1996 osallistuen suureen homoliittokeskusteluun. Asialla oli spekuloitu jo aiemmin iltapäivälehdissä, mutta myöhemmin Föhr antoi aiheesta harkiten haastatteluja muutamiin aikakauslehtiin. Tämä herätti keskustelua myös laajemmin mediassa.
Föhr ei ole suorittanut aloittamiaan meteorologian opintoja loppuun. Vuonna 2007 hän kuitenkin valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi pääaineenaan germaaninen filologia.
Jonah’s Ark

| Jonah's Ark Skyclad |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1993
 Tuottaja(t): Kevin Ridley
 Tyylilaji: Folk metal
 Kesto: 39.46
 Levy-yhtiö: Noise Records
Skycladin muut julkaisut
| A Burnt Offering for the Bone Idol 1992 | Jonah's Ark 1993 | Prince of the Poverty Line 1994 |
Jonah's Ark on folk metal -yhtye Skycladin kolmas studioalbumi. Albumilta julkaistiin Thinking Allowed? -single.
Kappaleet

"Thinking Allowed?" – 3:54
"Cry of the Land" – 4:24
"Schadenfreude" – 4:05
"A Near Life Experience" – 3:16
"The Wickedest Man in the World" – 3:57
"Earth Mother, the Sun and the Furious Host" – 3:16
"The Ilk of Human Blindness" – 3:45
"Tunnel Visionaries" – :58
"A Word to the Wise" – 6:13
"Bewilderbeast" – 2:37
"It Wasn't Meant to End this Way" – 3:21
Kokoonpano

Martin Walkyier – laulu
Graeme English – basso ja akustinen kitara
Steve Ramsey – sähkö- ja akustinen kitara
Dave Pugh – kitara
Keith Baxter – rummut
Fritha Jenkins – viulu, mandoliini ja kosketinsoittimet
José de Aquino Pereira

José de Aquino Pereira (22. huhtikuuta 1920 – 17. marraskuuta 2011) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Gastão Liberal Pinto 3. joulukuuta 1944, ja hänet nimitettiin Douradosin hiippakunnan piispaksi 23. tammikuuta 1958. Hänet asetettiin tähän virkaan 26. toukokuuta. Piispaksi vihkiminen suoritettiin 13. huhtikuuta 1958; pääkonsekraattorina toimi Ruy Serra, jota avustivat José Carlos de Aguirre ja Agnelo Rossi.
De Aquino Pereira sai 26. maaliskuuta 1960 nimityksen Presidente Prudenten piispaksi, joksi hänet asetettiin 2. heinäkuuta. Hänet nimitettiin 6. toukokuuta ja asetettiin 4. elokuuta 1968 Rio Preton piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 26. helmikuuta 1997. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
José de Almada Negreiros

Almada Negreiros 1917.
José Sobral de Almada Negreiros (7. huhtikuuta 1893 – 15. heinäkuuta 1970 Lissabon) oli portugalilainen taidemaalari, runoilija ja kirjailija. Hänen maalauksissaan on vaikutteita kubismista ja futurismista.
Negreiros syntyi São Tomén saarella, josta hän muutti Portugaliin vuonna 1896. Hän kirjoitti uransa alkuvaiheissa runoja ja muita tekstejä Orpheu-lehteen, jota hän toimitti yhdessä Fernando Pessoan ja Mário de Sá-Carneiron kanssa. Hän piti vuonna 1913 ensimmäisen taidenäyttelynsä, jossa hän esitteli 90 piirrostaan. Negreiros meni 1934 naimisiin taidemaalari Sara Afonson kanssa. Negreiros kuoli Lissabonissa vuonna 1970 sydänperäisiin syihin.
José de Anchieta Fontana

José de Anchieta Fontana vuonna 1970.
José de Anchieta Fontana (31. joulukuuta 1940 Santa Teresa, Espírito Santo – 9. syyskuuta 1980 Santa Teresa) oli brasilialainen jalkapalloilija.
Urallaan hän edusti seuraavia seuroja:
1958 Vitoria
1959–1962 Rio Branco
1962–1968 Vasco da Gama
1969–1972 Cruzeiro
Fontana pelasi puolustajana Brasilian maajoukkueessa 1970, kun he voittivat maailmanmestaruuden.
Hän kuoli kotikaupungissaan Santa Teresassa muutama kuukausi ennen 40-vuotispäiväänsä.
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1970
1 Félix |
2 Brito |
3 Piazza |
4 Carlos Alberto |
5 Clodoaldo |
6 Marco Antônio |
7 Jairzinho |
8 Gérson |
9 Tostão |
10 Pelé |
11 Rivelino |
12 Ado |
13 Roberto |
14 Baldocchi |
15 Fontana |
16 Everaldo |
17 Joel |
18 Paulo César |
19 Edu |
20 Dario |
21 Zé Maria |
22 Leão |
Valmentaja Zagallo
Jonas Alaska

| Jonas Alaska |
| --- | --- |
 Jonas Alaska vuonna 2022.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jonas Aslaksen
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1988 (ikä 36)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Soittimet:  kitara
Aiheesta muualla
www.jonasalaska.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jonas Alaska (oik. Jonas Aslaksen; s. 3. huhtikuuta 1988) on norjalainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi, joka on kotoisin Åmlista. Hänen esikoisalbuminsa Jonas Alaska ilmestyi vuonna 2011. Seuraavan vuoden Spellemannprisen-gaalassa hänet valittiin vuoden tulokkaaksi.
Albumit

Jonas Alaska (2011)
If Only As A Ghost (2013)
Younger (2015)
Fear Is A Demon (2017)
Live at Parkteatret 2016 (2018)
Roof Came Down (2020)
Girl (2021)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jonas Alaska Wikimedia Commonsissa
José de Figueroa

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  José de Figueroa |  José de Figueroa |  José de Figueroa |  |
Maa:   Espanja
Miesten poolo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | Poolo |  |
José María de Figueroa y Alonso-Martínez (24. joulukuuta 1897 Madrid – 20. lokakuuta 1920 Teffer) oli espanjalainen poolonpelaaja ja olympiamitalisti.
De Figueroa oli Espanjan joukkueessa voittamassa hopeaa Antwerpenin olympialaisissa 1920. Hän kuoli vielä samana vuonna taistellessaan toisessa Melillan sodassa. Myös Josén veljet Álvaro ja Luis olivat poolonpelaajia.
José de Amézola y Aspizúa

| Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten pelota. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten pelota. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten pelota. Olympialaiset  | Maa:   Espanja> Miesten pelota. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | Kaksikko |  |
José de Amézola y Aspizúa (9. tammikuuta 1874 Izarra – 1922 Cercedilla) oli espanjalainen pelotari ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Pariisin olympialaisissa 1900 yhdessä parinsa Francisco Villotan kanssa lyöden ranskalaisen joukkueen, Maurice Durquettyn ja Etchegarayn. Koska pelota on ollut virallisena lajina olympialaisissa vain vuonna 1900, Amézola ja Villota ovat ainoat lajin olympiakultamitalistit.
Jonas (jalkapalloilija)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jonas Gonçalves Oliveira
Syntymäaika: 1. huhtikuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Bebedouro, Brasilia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 183 cm
Lempinimi: Pistolas
Junioriseurat
2003–2004: Guarani
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005 | Guarani | 25 | (12) |
| 2006–2007 | Santos | 20 | (1) |
| 2007–2011 | Grêmio | 74 | (40) |
| 2008 | → Portuguesa (laina) | 25 | (10) |
| 2011–2014 | Valencia | 113 | (36) |
| 2014–2019 | Benfica | 132 | (110) |
Maajoukkue
| 2011–2016 | Brasilia | 12 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. syyskuuta 2019.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 19. syyskuuta 2019.
Jonas Gonçalves Oliveira (s. 1. huhtikuuta 1984 Bebedouro, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edusti kotimaansa seurojen lisäksi espanjalaista Valenciaa vuosina 2011–2014 ja portugalilaista Benficaa vuosina 2014–2019. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura

Jonas aloitti ammattilaisuransa vuonna 2005 Guaranista. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa ottelussa Santo Andréa vastaan. Jonas pelasi joukkueessa lopulta vain vuoden verran, jonka jälkeen hän siirtyi Santosiin.
Hän voitti Santosissa hieman saapumisensa jälkeen vuoden 2006 Campeonato Paulistan, jossa hän teki kuudessa ottelussa viisi maalia. Tämän jälkeen hän kuitenkin loukkaantui ja joutui olemaan polvivamman takia sivussa kuusi kuukautta.
12. syyskuuta 2007 Jonas teki nelivuotisen sopimuksen Grêmion kanssa. Joukkue sai puolet pelaajan oikeuksista maksettuaan hänestä $5 miljoonaa. Kauden 2008–2009 hän pelasi lainasopimuksella Portuguesassa.
24. tammikuuta 2011 Jonas siirtyi espanjalaisseura Valenciaan 1,2 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän pelasi La Ligassa 113 ottelua ja teki niissä 36 maalia. Syyskuussa 2014 hän siirtyi portugalilaisseura Benficaan, jossa hän pelasi viisi kautta. Hän teki Portugalin liigassa 132 ottelussaan 110 maalia ja voitti liigan maalikuninkuuden kahdesti: 32 maalilla kaudella 2015–2016 ja 34 maalilla kaudella 2017–2018. Hän voitti Portugalin mestaruuden neljästi ja cupin kerran.
Aiheesta muualla

Jonasin esittely Grêmion kotisivustolla (portugaliksi)
Brasilian joukkue – Copa América Centenario
1 Alisson |
2 Dani Alves |
3 Miranda |
4 Gil |
5 Casemiro |
6 Filipe Luís |
7 Ganso |
8 Elias |
9 Jonas |
10 Lima |
11 Gabriel |
12 Diego Alves |
13 Marquinhos |
14 Rodrigo Caio |
15 Fabinho |
16 Santos |
17 Walace |
18 Augusto |
19 Willian |
20 Lucas |
21 Hulk |
22 Coutinho |
23 Grohe |
Valmentaja Dunga
Janne Laakkonen

| Janne Laakkonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1982 (ikä 42) Kuopio
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  176 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  IF Sundsvall
Sarja:  Division 1
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–
Aik. seurat:  HPK (SM-liiga)  Timrå IK (Elit.)  HIFK (SM-liiga) KalPa (SM-liiga)  LeKi (Mestis)   Ilves (SM-liiga)
Janne Laakkonen (s. 15. huhtikuuta 1982 Kuopio) on suomalainen jääkiekkoilija, joka siirtyi tammikuussa 2013 Ruotsin kolmannen sarjatason IF Sundsvalliin. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä ja käyttää vasenkätistä mailaa.
Ura

Laakkonen on Kuopion KalPan kasvatteja josta Hämeenlinnan Pallokerho nosti hänet SM-liigaan. HPK:sta Laakkosen matka jatkui Ruotsin Elitserieniin Timrå IK:n riveihin. Ruotsissa hän pelasi kuusi ottelua ja palasi sieltä jälleen SM-liigaan HIFK:n joukkueeseen. Laakkonen on kunnostautunut etenkin syöttäjänä: 100 syöttöä meni rikki noin 200 ottelun tuntumassa. Laakkonen pelasi HIFK:ssa kaksi kautta, jonka jälkeen palasi Hämeenlinnan Pallokerhoon vuoteen 2010 asti kestävällä sopimuksella. HPK:ssa Laakkonen voitti kaudella 2009–2010 SM-liigassa hopeaa ja pudotuspelien pistepörssin. Laakkonen on voittanut SM-liigassa pronssia kausina 2001–2002, 2002–2003 ja 2004–2005.
Kesällä 2010 KalPa ilmoitti tehneensä Laakkosen kanssa sopimuksen kauteen 2011–2012 asti. Keväällä 2011 KalPa purki sopimuksensa Laakkosen kanssa. Sen jälkeen Laakkonen teki yksivuotisen sopimuksen HPK:n kanssa ja palasi näin jälleen Hämeenlinnaan.
Kauden 2012–2013 Laakkonen aloitti Mestis-seura LeKissä. Hän pelasi siellä seitsemän ottelua ja sai marraskuun lopussa vuoden loppuun ulottuneen sopimuksen SM-liigan Ilveksen kanssa. Laakkonen jäi kuitenkin ilman jatkosopimusta ja siirtyi tammikuussa 2013 Ruotsin kolmannen sarjatason IF Sundsvalliin.
Seurat

2000–2001 Kalevan Pallo (Suomi-sarja)
2001–2005 Hämeenlinnan Pallokerho (SM-liiga)
2005–2006 Timrå IK (Elitserien) / HIFK (SM-liiga)
2006–2008 HIFK (SM-liiga)
2008–2010 HPK (SM-liiga)
2010–2011 KalPa (SM-liiga)
2011–2012 HPK (SM-liiga)
2012–2013 LeKi (Mestis)/Ilves (SM-liiga)/IF Sundsvall (Division 1)
José de Haas

José de Haas (4. tammikuuta 1877 Eersel – 1. elokuuta 1956) oli alankomaalaissyntyinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin fransiskaanien papiksi 9. maaliskuuta 1902 ja nimitettiin Araçuaín hiippakunnan johtoon Brasiliaan 20. maaliskuuta 1937. Piispaksi konsekroinnin suoritti 25. heinäkuuta Benedetto Aloisi Masella, jota avustivat Serafim Gomes Jardim da Silva ja Eduardo José Herberhold. De Haas kuoli 79-vuotiaana virassa.
Jääkiekon V-divisioona

| Jääkiekon V-divisioona |
| --- | --- |

Laji:  jääkiekko
Maa(t):   Suomi
Joukkueita:  8
Hallitseva mestari:  Kela Chiefs
Sarjataso:  7
Ylempi taso:  IV-divisioona
Sivusto:  http://www.finhockey.fi
Jääkiekon V-divisioona on Suomen jääkiekon seitsemänneksi korkein sarjataso. Sitä pelataan Jääkiekkoliiton eteläisellä alueella.
Kaudella 2023-24 V-divisioonan kausi alkoi vasta keväällä, ja siinä pelaavat syksyn IV-divisioonan lohko 1:n alkusarjan 8 heikointa joukkuetta.
Joukkueet kaudella 2023-2024

KoPo, Helsinki
Hawks, Järvenpää
LJK, Loviisa
Wolf Team, Sipoo
IHK, Helsinki
PT-80, Riihimäki
Tavastia, Helsinki
OKK Tankki, Helsinki