stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bariumjodidi

| Bariumjodidi> Tunnisteet |
| --- | --- |
CAS-numero:  13718-50-8
PubChem CID:  83684 ja 139046013 5462836, 83684 ja 139046013
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  BaI2
Moolimassa:  391,13
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Sulamispiste:  711 °C
Kiehumispiste:  2027 °C (hajoaa)
Tiheys:  5,15 g/cm3
Liukoisuus veteen:  2210 g/l (25 °C)
Bariumjodidi (BaI2) on barium- ja jodidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää esimerkiksi muiden jodidien valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa bariumjodidi on valkoista kiteistä ainetta, joka tummuu valon vaikutuksesta. Yhdisteen alkeiskoppi on ortorombinen ja muistuttaa lyijykloridin rakennetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedelliset di- ja heksahydraatit (BaI2·2H2O ja BaI2·6H2O). Bariumjodidi liukenee hyvin veteen ja liukenee hieman myös etanoliin ja asetoniin.
Bariumjodidia valmistetaan bariumkarbonaatin ja vetyjodidin välisellä reaktiolla.
Bariumjodidia käytetään muiden jodidien valmistukseen. Siitä valmistetaan myös IR-säteilyä läpäiseviä laseja ja loisteaineita. Orgaanisen kemian synteeseissä bariumjodidia käytetään organobariumyhdisteiden valmistukseen.
Rap SM

Rap SM on  vuodesta 2000 järjestetty kilpailu, jossa suomalaiset mittelevät parhaimman rap battle -artistin tittelistä. Rap SM -tapahtuma järjestettiin vuoteen 2020 asti Helsingin Nosturissa, kunnes Nosturi purettiin. Vuoden 2020 alussa uudeksi tapahtumapaikaksi kerrottiin Helsingissä sijaitseva Valkoinen sali. Tapahtuman perustivat Harri Hakala (Tuotantoyhtiö Bring the Noise) ja DJ Amara. Vuodesta 2002 lähtien tapahtuman järjestämisestä on vastannut Kool Kat Records. Kool Kat Records julkaisee myös DVD:n tapahtumasta vuosittain.
Rap SM:ään tuli vuonna 2002 erikseen suomen- ja englanninkielinen sarja. Vuoden 2009 kisojen sääntöihin tuli muutoksia: sarjoja on vain yksi suomenkielinen, eikä finaalitapahtumassa enää ole alkukarsintakierrosta. Kaikki kilpailijat arvotaan heti keskenään battle-kierrokselle, mikä sekä nopeuttaa kilpailuja että antaa tapahtuman tarkoituksen mukaisesti kaikille osallistujille mahdollisuuden kokeilla kykyjään nimenomaan battlessa.
Menestynein artisti Rap SM:ssä on kaarinalainen MC-Kajo, joka on voittanut kilpailun kolmesti.
Voittajat > Bring the Noisen Suomen mestarit

| Vuosi | Voittaja(t) |
| --- | --- |
2000: Pijall (Helsinki)
2001: Rudy Rääväsuu (Helsinki, räppäsi suomeksi),  Redrama (Helsinki, räppäsi englanniksi)
Voittajat > Kool Kat Recordsin suomenkielinen sarja

| Vuosi | Mestari | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Solonen | Ahma | Alamaa |
| 2003 | Edorf | Mikko Pee | ID |
| 2004 | Verbaali | Uupunut Taimi | Virtapiiri |

| 2005 | Pijall | Verbaali | -  |
| 2005 | Ruudolf | Kajo | Juno |
| 2006 | Hellwood | Are | Kajo |
| 2007 | Are | Kajo | Kosola |
| 2008 | AKA | Kosola | Kajo |
| 2009 | Kajo | Kosola | Jonkka |
| 2010 | Altis | AT | Krister |
| 2011 | Kajo | Aatami | Santeri |
| 2012 | Gettomasa | Ironine | MC Toni |
| 2013 | Rivo | Krister | NC |
| 2014 | MC Toni | Pure | Rituaali |
| 2015 | MC Kajo | Rivo | MC Toni |
| 2016 | Pure | Niko Nova | Tikki |
| 2017 | Ironine | Sige | Roihu |
| 2018 | Hazard | MC Samppa | Pure |
| 2019 | Jokrates | Lurkki | Transsi Kela |

2020: Kisat peruttiin koronapandemian vuoksi.

2021: Kisat peruttiin koronapandemian vuoksi.
| 2022 | Varomato | Lurkki | Rakki |
| 2023 | Lurkki | Wibe | Sasa |
| 2024 | Riski | Wibe | Tuuliviiri |
Voittajat > Kool Kat Recordsin englanninkielinen sarja

| Vuosi | Mestari | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Rob-D | Moriendi | Riista |
| 2003 | Tommishock | Space-7 | - |
| 2004 | El-Dorado | Tommishock | Rob-D |

| 2005 | El Dorado | Pijall | -  |
| 2005 | So Hot It Hurts | Cee | MC Crap |
| 2006 | EL | Menkki | Cee |
| 2007 | Cee | Menkki | Progress |
| 2008 | Ebola Kid | Tommy Sky | - |
Aiheesta muualla

http://www.rapsm.fi/
Sami Parkkinen

Sami Parkkinen (s. 17. syyskuuta 1962 Helsinki) on suomalainen kirjailija, kääntäjä ja dramaturgi. Hän on opiskellut kotimaista kirjallisuutta Helsingin yliopistossa ja dramaturgiaa Teatterikorkeakoulussa.lähde? Parkkinen on ollut vapaa kirjailija vuodesta 1987.lähde?
Teokset > Romaanit

Sama uni.  Jyväskylä, Helsinki:  Gummerus, 1988.  ISBN 951-20-3307-0
Keltainen Kimalainen.  (Kuvitus: Markko Taina)  Helsinki:  Tammi, 1992.  ISBN 951-30-9882-6
Kääntöpaikka.  Jyväskylä, Helsinki:  Gummerus, 1995.  ISBN 951-20-3604-5
Ihmepuun lehdet.  Jyväskylä, Helsinki:  Gummerus, 1997.  ISBN 951-20-4968-6
Teo.  Jyväskylä, Helsinki:  Gummerus, 2000.  ISBN 951-20-5790-5
Tulva.  Helsinki:  Gummerus, 2002.  ISBN 951-20-5877-4
Kauppamatkustajan syntymä.  Helsinki:  Gummerus, 2004.  ISBN 951-20-6392-1
Self help.  (Pohjautuu samannimiseen näytelmään)  Helsinki:  Gummerus, 2009.  ISBN 978-951-20-8078-6
Punainen pyörre.  Helsinki:  Gummerus, 2011.  ISBN 978-951-20-8299-5
Teokset > Novellikokoelmat

Loordi.  Espoo:  Weilin+Göös, 1987.  ISBN 951-35-4038-3
Kaksi salaisuutta.  Jyväskylä, Helsinki:  Gummerus, 1990.  ISBN 951-20-3499-9
Teokset > Näytelmiä

Putoavia enkeleitä (yhdessä Heikki Kujanpään kanssa), Q-teatteri 2005
Kauppamatkustajan syntymä (yhdessä  Heikki Kujanpään kanssa), Q-teatteri 2008
Self Help, Kuopion kaupunginteatteri 2009
Teokset > Proosakäännöksiä

Dahl, Roald: Kuka pelkää noitia?.  ((The Witches, 1983). Kuvittanut Quentin Blake)  Helsinki:  Art House, 1990.  ISBN 951-884-094-6
Dahl, Roald: Nilviöt. Kuvitus: Quentin Blake.  Helsinki:  Art House, 1991.  ISBN 951-884-092-X
Dahl, Roald: Annok Iplik.  ((Esio Trot, 1990). Kuvittanut Quentin Blake)  Helsinki:  Art House, 1993.  ISBN 951-884-131-4
Jacques, Brian: Haaksirikkoiset. Lentävä Hollantilainen.  ((Castaways of the Flying Dutchman, 2001). Kuvittanut Ian Schoenherr)  Helsinki:  Otava, 2002.  ISBN 951-1-18031-2
Teokset > Elokuvakäsikirjoituksia

Putoavia enkeleitä, Blind Spot Pictures 2008 (Heikki Kujanpään ja Heikki Huttu-Hiltusen kanssa)
Palkintoja, ehdokkuuksia ja apurahoja

Nuoren Voiman Liiton palkinto 1987
Gummeruksen Kaarlen Päivän palkinto 1995
Finlandia-ehdokkuus 2000 (Teo)
Teosto-palkinnon ehdokkuus 2006
Valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha 2006–2011
Aiheesta muualla

Sami Parkkinen SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  IdRef
Bariumkromaatti

| Bariumkromaatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  10294-40-3
PubChem CID:  25136
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  BaCrO4
Moolimassa:  253,33
Ulkomuoto:  Keltainen kiteinen aine
Sulamispiste:  1400 °C (hajoaa)
Tiheys:  4,498 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,0026 g/l (20 °C)
Bariumkromaatti (BaCrO4) on barium- ja kromaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään väriaineena ja pyrotekniikassa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa bariumkromaatti on keltaista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on ortorombinen. Bariumkromaatti liukenee vain hyvin niukasti veteen ja paremmin happoihin. Yhdiste on voimakas hapetin sekä myrkyllistä ja karsinogeenista. Bariumkromaatti muodostaa kaksoissuoloja alkalimetallikromaattien kanssa.
Bariumkromaattia valmistetaan saostamalla vesiliukoisten bariumsuolojen, kuten bariumkloridin, liuoksista kromaattien avulla.
Bariumkromaattia käytetään väriaineena taiteilijaväreissä, korroosionestomaaleissa sekä lasin ja emalien värjäykseen. Yhdistettä käytetään myös hapettimena pyrotekniikassa.
Bariummanganaatti

| Bariummanganaatti> Tunnisteet |
| --- | --- |
CAS-numero:  7787-35-1
PubChem CID:  3084030 ja 129690501
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  BaMnO4
Moolimassa:  256,27
Ulkomuoto:  Vihreä kiteinen aine
Tiheys:  4,85 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,0041 g/l (25 °C)
Bariummanganaatti (BaMnO4) on barium- ja manganaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään väriaineena ja reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa bariummanganaatti on vihreää kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on ortorombinen. Bariummanganaatti ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen ja hajoaa happojen vaikutuksesta. Aine on voimakas hapetin.
Bariummanganaattia valmistetaan kuumentamalla mangaanidioksidia ja bariumnitraattia, kaliumpermanganaatin ja bariumhydroksidin reaktiolla tai saostamalla kalium- tai natriummanganaatin liuoksista bariumsuoloilla.
Bariummanganaattia käytetään väriaineena joko yksistään (mangaanivihreä) tai yhdessä bariumsulfaatin (mangaanisininen) kanssa. Yhdiste hapettaa alkoholit aldehydeiksi tai ketoneiksi ja diolit dialdehydeiksi tai laktoneiksi. Erityisen hyödyllinen bariummanganaatti on tyydyttymättömien alkoholien hapettimena hyvän saannon vuoksi.
Arthur Barnard

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Arthur Barnard Helsingin olympialaisissa 1952. |  Arthur Barnard Helsingin olympialaisissa 1952. |  Arthur Barnard Helsingin olympialaisissa 1952. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | 110 metrin aidat |  |
Arthur Barnard (10. maaliskuuta 1929 – 1. toukokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija ja olympiamitalisti.
Barnard saavutti 110 metrin aitajuoksussa olympiapronssia Helsingissä 1952 varmistaen Yhdysvalloille kolmoisvoiton. Hänen loppuaikansa oli 14,1 sekuntia ja hän hävisi kahdelle maanmiehelleen 0,4 sekuntia mutta oli saman verran edellä Neuvostoliiton Jevgeni Bulantšikia.
Goliath 1100

Goliath 1100
Goliath 1100 on vuosina 1957–1961 valmistettu etuvetoinen alemman keskiluokan automalli, joka esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 1957. 1100-mallissa oli koko ajan nelitahtinen moottori, mutta Goliathin vanha maine kaksitahtisena autona sai Borgward-yhtymän muuttamaan 1100-mallin nimen elokuussa 1958 Hansa 1100:ksi.
Goliath 1100:n moottori on nestejäähdytteinen nelitahtinen nelisylinterinen 1093 cm³ bokserimoottori, jonka teho on 29 kW / 4250 r/min (40 hv, DIN). Suurin vääntömomentti on 80,4 Nm /2750 r/min. Vesijäähdytteinen bokserimoottori on melko hiljainen. Vaihteita on neljä, jotka kaikki ovat synkronoituja.
Goliath 1100-mallia valmistettiin Goliath-merkkisenä yhteensä 14 908 kappaletta, joista farmarikorisia oli 3817.
Edessä on poikittainen lehtijousitus ja takana pitkittäiset lehtijouset. Polttoainemittarin lukema vaihtelee bensiinin määrän lisäksi auton pituuskaltevuuskulman mukaisesti, koska ympyränmuotoinen bensiinisäiliö on tavaratilan alla vararenkaan ympärillä.
Goliath 1100 takaa
Tekniikan Maailmassa 1/1958 Goliath 1100 kiihtyi 0-50 km/h 6,6 sekunnissa, 0-80 km/h 16,0 sekunnissa ja 0-100 km/h 29,8 sekunnissa. Huippunopeus oli 124 km/t.
Goliath 1100 maksoi Suomessa vuonna 1958 793 000 markkaa, jossa oli mukana tilapäistä autontuontiveroa 128 150 markkaa.
Mitat

| --- | --- |
Pituus: 4 058 mm
Leveys: 1 630 mm
Korkeus: 1 450 mm
Akseliväli: 2 270 mm
Raideleveys (edessä /takana): 1 290 mm / 1 250 mm
Omapaino: 900 kg
Makgadikgadin suolatasanko

Botswanan pohjoisosa satelliittikuvassa. Vasemmalla Okavangon suisto ja oikealla Makgadikgadi.
Makgadikgadin suolatasanko tai Makgadikgadin suolapannu eli Makarikari on suuri suolapannualue Botswanan pohjoisosassa. Se on kokonaispinta-alaltaan 16 000 neliökilometriä ja se on muodostonut useasta erillisestä suolatasangosta, joita erottaa hiekka-aavikko. Suurin yksittäinen suolapannu Makgadikgadissa on 5 000 neliökilometriä ja se on usein veden peitossa. Makgadikgadi on jäänne muinaisesta Makgadikgadijärvestä, joka oli aikoinaan Afrikan suurimpia järviä.
Makgadikgadi saa vetensä Nata-joesta. Osa alueesta on suojeltu Makarikarin kansallispuistossa.
Brittiläisen moottoriohjelman Top Gearin juontajakolmikko Jeremy Clarkson, Richard Hammond ja James May olivat historian ensimmäiset henkilöt jotka ylittivät Makgadikgadin autolla. Heistä vain Hammond pystyi ylittämään suolapannun muuttamatta autoaan (Opel Kadett '63) ollenkaan. Clarkson ja May poistivat autoistaan kaiken "ylimääräisen", jättäen jäljelle vain "perustarvikkeet" jotka tarvitaan (moottori, kori, jarrut jne.)
Baotou

| Baotou (mong>  , Buγutu) kiin. 包头市, Bāotóu Shì |
| --- | --- |
 Monumentti Baotoussa
 Baotoun sijainti kartalla
 Koordinaatit: 40°39′N, 109°50′E 
Valtio:   Kiina
Autonominen alue:  Sisä-Mongolia
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  27 768 km²
Väkiluku (2010):  2 650 364
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  014000
Suuntanumero(t):  0472
Rekisterikilpi:  蒙B
 
 www.baotou.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Baotou (mong. ᠪᠤᠭᠤᠲᠤ ᠬᠣᠲᠠ, Buγutu qota, kiin. 包头市, Bāotóu Shì) on Kiinan Sisä-Mongolian alueella sijaitseva prefektuuritason kaupunki. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 160 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Hohhotista länteen. Kaupungin pinta-ala on 27 768 neliökilometriä ja sen alueella asui vuonna 2010 yhteensä 2 650 364 henkilöä. Baotou on Sisä-Mongolian teollisuuden keskus.
Historia

Baotussa on ollut kiinalainen varuskunta jo Tang-dynastian aikana, mutta sittemmin aluetta asuttivat mongolit, jotka käyttivät aluetta laidunalueena. Varsinainen kaupunki muodostui paikalle tulleiden kiinalaisten siirtolaisten myötä vuonna 1806. Shiguain hiilikaivokset perustettiin 1860-luvulla ja vuonna 1923 kaupunkiin rakennettiin rautatie. Vuonna 1925 kiinalaiset geologit löysivät alueelta malmiesiintymiä Bayan Oboosta. Kommunistien voitettua Kiinan sisällissodan he alkoivat suunnitella Baotousta Neuvostoliiton tuella terästeollisuuden keskusta. Vuonna 1990 alue vastasikin kolmasosasta koko Sisä-Mongolian teollisesta tuotannosta.
Baotoun kaivokset sisältävät noin 80 % Kiinan harvinaisista maametalleista. Kiina vastaa nykyisin (2019) noin 97 % näiden raaka-aineiden tuotannosta.
Talous

Baotou on Sisä-Mongolian suurin talousalue. Sen bruttokansantuote vuonna 2012 oli 340,95 miljardia renminbiä. Kaupungin viisi suurinta teollisuuden alaa ovat rauta- ja terästeollisuus, alumiinintuotanto, laiteteollisuus, sähköntuotanto ja maametallien tuotanto. Uudempia teollisuuden aloja ovat myös esimerkiksi ruostumattoman teräksen tuotanto ja tuulivoima. Vientiin meni tavaraa vuonna 2012 yhteensä 2,1 miljardin dollarin edestä. Suurin osa viennistä kohdistui Etelä-Koreaan ja Amerikkaan.
Ilmasto

Baotoussa heinäkuu on vuoden lämpimin kuukausi, keskilämpötila on 17 astetta. Kylmintä on tammikuussa, keskilämpötila -17 astetta. Keskilämpötila on pakkasen puolella marraskuusta maaliskuuhun. Eniten sataa heinä- ja elokuussa, yli 80 mm kuukaudessa.
Hallinnollinen jako

Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan yhdeksään osaan seuraavasti (numerointi kuten oheisessa kuvassa):
Galleria

Moottoritie.
Rautatiesilta Keltaisenjoen yli.
Meidaizhao-museo Tumedin oikeassa lippukunnassa.
1950-luvulla rakennettu rakennus (lähteen mukaan se on Dafa-elokuvateatteri, kuvassa teksti lukee Linja-autoasema).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Baotou Wikimedia Commonsissa
Baotoun hallinnollinen jako.
Skøyenin kirkko

| Skøyenin kirkko Skøyen kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Oslo, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Oslon hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1989
Suunnittelija:  Harald Hille
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  300
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Skøyenin kirkko (norj. Skøyen kirke) on Oslon kunnassa Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1989.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skøyenin kirkko Wikimedia Commonsissa
Boris Barnet

Boris Barnet elokuvassa Sinegorija vuonna 1946.
Boris Vasiljevitš Barnet (ven. Бори́с Васи́льевич Ба́рнет, 18. kesäkuuta 1902 Moskova – 8. tammikuuta 1965 Riika) oli venäläinen elokuvaohjaaja ja näyttelijä.
Boris Barnet syntyi yrittäjän ja kirjapainonomistajan perheeseen. Hän opiskeli Moskovan taidekoulussa, mutta lähti toiselta vuosikurssilta vapaaehtoisena puna-armeijaan. Barnet valmistui armeijan urheilukoulusta, toimi ammattinyrkkeilijänä ja liikunnanopettajana sekä opiskeli Lev Kulešovin johdolla valtion elokuvateknikumissa. Hänen ensimmäinen näyttelijänroolinsa oli Kulešovin kokeellisessa seikkailuelokuvassa Mr. Westin ihmeelliset seikkailut bolsevikkien maassa (Neobytšainyje priklutšenija mistera Vesta v strane bolševikov, 1924). Marietta Šaginjanin teokseen perustuvassa seikkailuelokuvassa Miss Mend (1926) Barnet toimi näyttelijänä, toisena käsikirjoittajana ja ohjaajana. Hänen ensimmäinen itsenäinen ohjaustyönsä oli komedia Tyttö ja hatturasia (Devuška s korobkoi, 1927). Sitä seurasi suosittu lämminhenkinen komedia Talo Trubnaja-kadun varrella (Dom na Trubnoi, 1928) ja joukko muita elokuvia.
Barnetin ensimmäinen äänielokuva Laitakaupunki (Okraina, 1933) on yksi neuvostoelokuvan merkkiteoksista. Aiheeltaan vallankumoushistorialliselle elokuvalle on ominaista lämmin ihmiskuvaus sekä voimakas kuva- ja äänimontaasi. Barnetin seuraava elokuva, harmiton komedia Sinisen meren rannalla (U samogo sinego morja, 1936) joutui tuntemattomasta syystä kritiikin hampaisiin. Yhtä epäpoliittinen Staryi najezdnik (1940) joutui hyllytetyksi ja julkaistiin vasta vuonna 1959.
Ohjaajan suosituin teos oli neuvostovakoojista kertova seikkailuelokuva Hyppy tuntemattomaan (Podvig razvedtšika, 1947), joka sai Stalin-palkinnon vuonna 1948. Menestyksestä huolimatta Barnet joutui jatkossa työskentelemään sosialistisen realismin tiukoissa rajoissa ja hän ohjasi myös Stalinin kuoleman jälkeen lähinnä keskinkertaisia nykyajan kuvauksia. Myöhemmistä elokuvista huomion arvoisia ovat Valentin Katajevin käsikirjoitukseen perustuva Poet sekä sirkuspainija Ivan Poddubnyin ja klovni Anatoli Durovin ystävyydestä kertova Borets i kloun (molemmat 1957). Barnet teki itsemurhan hotellihuoneessaan latvialaisen Sūtņu sazverestība (ven. Zagovor poslov, 1965) -elokuvan kuvausten aikana.
Barnet oli NKP:n jäsen vuodesta 1943. Hän sai Venäjän SFNT:n ansioituneen taiteilijan arvonimen vuonna 1935 ja vastaavan ukrainalaisen arvonimen vuonna 1951.
Etelä-Afrikan kansallislaulu

| Etelä-Afrikan kansallislaulu |
| --- | --- |
 Kansallislaulun sanat valtion virallisessa lehdessä vuonna 1997
Valtio:   Etelä-Afrikka
Säveltäjä:  Enoch Sontonga M. L. de Villiers
Sanoittaja:  S. E. K. Mqhayi C. J. Langenhovenin
   Kansallislaulu esitettynä Valkoisessa talossa vuonna 2000 
Vuodesta 1997 saakka Etelä-Afrikan tasavallan kansallislauluna on toiminut aikaisemman kansallislaulun Die Stem van Suid Afrikan ja apartheidin vastaisen vapaustaistelun tunnussäveleksi nousseen Nkosi Sikelel' iAfrikan yhdistelmä.
Nkosi Sikelel' iAfrikan sävel on sama kuin esimerkiksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virren numero 501: "Kuule, Isä taivaan, pyyntö tää". Sen on säveltänyt xhosa-heimoon kuulunut Enoch Sontonga vuonna 1897. Die Stem van Suid-Afrika taas on alkujaan C. J. Langenhovenin ja S. E. K. Mqhayin käsialaa vuodelta 1918. Se toimi Etelä-Afrikan kansallislauluna vuosien 1936 ja 1995 välisenä aikana.
Nelson Mandelan hallintokaudella aluksi molemmat laulut, sekä Die Stem van Suid-Afrika että Nkosi Sikelel' iAfrika, toimivat Etelä-Afrikan kansallishymneinä, kunnes vuonna 1997 ne päätettiin sellaisinaan yhdistää nykyisenkaltaiseksi hymniksi.
Sanat

Kansallislaulu sisältää sanoja viidestä Etelä-Afrikan kaikkiaan yhdestätoista virallisesta kielestä.
| Alkuperäinen versio | Englanninkielinen käännös |
| --- | --- |
(Xhosa) Nkosi sikelel' iAfrika Maluphakanyisw' uphondo lwayo, (Zulu) Yizwa imithandazo yethu, Nkosi sikelela, thina lusapho lwayo.: God [Lord] bless Africa Raise high Her glory Hear our Prayers God bless us, her children 
(Sesotho) Morena boloka setjhaba sa heso, O fedise dintwa le matshwenyeho, O se boloke, O se boloke setjhaba sa heso, Setjhaba sa, South Afrika - South Afrika.: God we ask You to protect our nation Intervene and end all conflicts Protect us, protect our nation, our nation, South Africa - South Africa 
(Afrikaans) Uit die blou van onse hemel, Uit die diepte van ons see, Oor ons ewige gebergtes, Waar die kranse antwoord gee,: Ringing out from our blue heavens, From our deep seas breaking round, Over everlasting mountains, Where the echoing crags resound,
(Englanti) Sounds the call to come together, And united we shall stand, Let us live and strive for freedom, In South Africa our land.
Aiheesta muualla

The National Anthem, osoitteesta info.gov.za (Arkistoitu – Internet Archive)
Kansallishymnin historia (Arkistoitu – Internet Archive)
Järvikoisa

| Järvikoisa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Imukärsälliset perhoset Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset perhoset Heteroneura
Yläheimo::  Koisamaiset Pyraloidea
Heimo::  Nokkakoisat Crambidae
Suku::  Nymphula
Laji::  nitidulata
Kaksiosainen nimi
 Nymphula nitidulata  (Hufnagel, 1767) 
Katso myös
   Järvikoisa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Järvikoisa (Nymphula nitidulata, synon. Nymphula stagnata) on perhonen.
Järvikoisan toukka on kellertävä tai vaaleanruskea. Se elää vesien äärellä ja syö ulpukoita (Nuphar) ja palpakoita (Sparganium).
Aikuinen järvikoisa on pohjaväritykseltään valkoinen ja sen siipiväli on 18–22 mm. Se lentää iltaisin ja öisin vesistöjen lähellä. Suomessa järvikoisa on yleinen.
Bariumnitriitti

| Bariumnitriitti> Tunnisteet |
| --- | --- |
CAS-numero:  13465-94-6
PubChem CID:  166820
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  Ba(NO2)2
Moolimassa:  229,35
Ulkomuoto:  Väritön kiteinen aine
Sulamispiste:  217 °C (hajoaa)
Tiheys:  3,23 g/cm3
Liukoisuus veteen:  675 g/l (20 °C)
Bariumnitriitti (Ba(NO2)2) on barium- ja nitriitti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää pyrotekniikassa, orgaanisissa synteeseissä ja korroosionestoaineena.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa bariumnitriitti on väritöntä kiteistä ainetta ja sen alkeiskoppi on heksagonaalinen. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen. Kidevedettömän muodon lisäksi tunnetaan myös väriltään kellertävä kidevedellinen monohydraatti (Ba(NO2)2·H2O. Kidevesi poistuu kuumennettaessa yhdistettä 116 °C:n lämpötilaan. Välivaiheena muodostuu muun muassa hemihydraattia. Bariumnitriitin monohydraatti on pyroelektristä. Kuumennettaessa bariumnitriittiä voimakkaasti se hajoaa bariumoksidiksi, typpimonoksidiksi ja typeksi.
Valmistus ja käyttö

Bariumnitriittiä valmistetaan bariumkloridin ja natriumnitriitin välisellä reaktiolla. Seoksesta haihdutetaan vettä matalassa lämpötilassa, jolloin bariumnitriitti kiteytyy. Yhdistettä voidaan myös valmistaa johtamalla bariumhydroksidin tai -karbonaatin liuokseen ammoniakin hapetuksesta saatavaa typpioksidia sisältävää kaasua tai kuumentamalla bariumnitraattia typpimonoksidi-ilmakehässä.
Bariumnitriittiä voidaan käyttää pyrotekniikassa vihreän valon aikaansaamiseksi. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa diatsoniumsuoloja ja teräksen korroosionestoaineena.
Barnabas

Barnabaan patsas Mafrassa, Portugalissa.
Barnabas, alkujaan Josef (Apostolien teoissa myös Justus), oli leeviläinen ja apostoli Paavalin työtoveri. Myös häntä kutsutaan apostoliksi. Barnabas toimi Jerusalemin alkuseurakunnassa ja seurasi Paavalia tämän lähetysmatkoilla.
Barnabas oli kotoisin Kyproksen saarelta Salamiin kaupungista. Häntä pidetään Kyproksen kirkon perustajana ja saaren suojeluspyhänä. Perimätiedon mukaan Barnabas kivitettiin kuoliaaksi Salamiissa vuonna 75, ja hänet haudattiin kaupungin lähelle paikalle, jossa nykyisin sijaitsee Apostoli Barnabaan luostari. Hauta löydettiin vuonna 477, jonka jälkeen paikalle rakennettiin luostari.
Barnabaan nimiin on laitettu perinteessä apostolisten isien kirjoituksiin luettu Barnabaan kirje, joka ei kuitenkaan todennäköisesti liity Barnabaaseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Barnabas Wikimedia Commonsissa