stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ihana avioliitto?

| Ihana avioliitto?> Le Beau mariage |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Éric Rohmer
Käsikirjoittaja:  Éric Rohmer
Tuottaja:  Margaret Ménégoz
Säveltäjä:   Ronan Girre  Simon des Innocents 
Kuvaaja:   Bernard Lutic  Romain Winding  Nicolas Brunet 
Leikkaaja:  Cécile Decugis
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:   Films du Carosse Les Films du Losan 
Ensi-ilta:  1981, Suomessa 1983
Kesto:  99 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ihana avioliitto? (myös ilman kysymysmerkkiä, Le Beau mariage) on Éric Rohmerin käsikirjoittama ja ohjaama ranskalainen komediaelokuva vuodelta 1981. Sen pääosia esittävät Béatrice Romand ja André Dussollier.
Juoni

Puheliaassa komediassa tumma Sabine (Romand) kertoo vaalealle ystävättärelleen Clarisselle (Arielle Dombasle) kyllästyneensä ukkomiesten kanssa seurusteluun ja haluavansa aidon ja vapaan avioliittokumppanin. Clarissen veljen häissä hän tutustuukin asianajaja Edmondiin (Dussollier), joka osoittautuu kuitenkin kovin kiireiseksi tapailemaan Sabinea. Nainen ei kuitenkaan luovuta vaan pitää mieheen sitkeästi yhteyttä. Hän haaveilee avioliitosta, muttei ymmärrä että siihen tarvitaan molempien osapuolten yhteinen halu ja suostumus.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Béatrice Romand  | … |  Sabine   |
|  André Dussollier  | … |  Edmond Sureau   |
|  Feodor Atkine  | … |  Simon   |
|  Arielle Dombasle  | … |  Clarisse   |
|  Huguette Faget  | … |  rouva Cador   |
|  Thamila Mezbah  | … |  Sabinen äiti   |
|  Sophie Renoir  | … |  Lise   |
|  Hervé Duhamel  | … |  Frédéric   |
|  Pascal Greggory  | … |  Nicolas   |
|  Virginie Thévenet  | … |  morsian   |
|  Denise Bailly  | … |  kreivitär   |
|  Vincent Gauthier  | … |  Claude   |
|  Anne Mercier  | … |  sihteeri   |
|  Catherine Réthi  | … |  asiakas   |
|  Patrick Lambert  | … |  matkustaja   |
Vastaanotto ja jälkimaine

Helsingin Sanomien Mikael Fränti sanoi ensi-ilta-arvostelussaan Ihanan avioliiton olevan ranskalaisesti sivistynyt, hienostunut keskustelukomedia, jossa vältetään kaikenlaisia töykeyksiä: ”Tuskinpa nykyelokuvassa on kuvattu miestä näin myönteisessä hengessä. Edmond on hyvän käytöksen perikuva.”
The New York Timesin kriitikot valitsivat Ihanan avioliiton vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Irén Daruházi-Karcsics

| Mitalit> Maa:   Unkari.Naisten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Naisten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Naisten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Naisten telinevoimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | yhteisvoimistelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Rooma 1954 | joukkuekilpailu |  |
Irén Daruházi-Karcsics (18. maaliskuuta 1927 Budapest – 13. lokakuuta 2011 Budapest) oli unkarilainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Daruházi-Karcsics saavutti joukkuekilpailusta olympiahopeaa sekä Lontoossa 1948 että Helsingissä 1952. Helsingissä hän voitti myös yhteisvoimistelussa pronssimitalin ja sijoittui henkilökohtaisissa telinekilpailuissa parhaimmillaan eritasonojapuilla 14:nneksi. MM-kilpailuissa Daruházi-Karcsics saavutti joukkuekilpailun hopeaa Roomassa 1954.
Ihana mies

| Ihana mies |
| --- | --- |
Tyyli:  Draama
Kestoaika:  44 min
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Nelonen MTV3
Esitetty:  5. helmikuuta 1999 –  19. helmikuuta 1999
Jaksoja:  3
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Minna Virtanen
Käsikirjoittaja(t):  Mikko Reitala Harri Virtanen
Tuotantoyhtiö(t):  Solar Films
Aiheesta muualla
IMDb 
Ihana mies on kolmeosainen suomalainen draamasarja. Sarja esitettiin ensimmäisen kerran 5. helmikuuta 1999 Nelosella. Sittemmin sarjaa on esitetty uusintoina MTV3-kanavalla. Sarja on Miestrilogian toinen osa ja sen on tuottanut Solar Films.
Sarjan päähenkilö on Vertti, jolla on oma talkshow. Vertillä on kaunis vaimo, kauniit lapset, talo ja rakastajatar. Vertti uskoo julkisuuden kuuluvan työhönsä ja luulee, että se on hänen velvollisuutensa. Hän ei kuitenkaan huomaa ajoissa, miten se vaikuttaa hänen ympäristöönsä.
Miestrilogia

Ihana mies on Miestrilogian toinen osa. Trilogian muut osat ovat Kaunis mies ja Rikas mies.
Jaksot

Vaimo
Toinen nainen
Mies
Näyttelijät

Esa-Matti Pölhö (Vertti)
Tarja Omenainen (Elina)
Oiva Veikko Nuojua (Kosti)
Mika Nuojua (Tane)
Satu Lattu (Kikka)
Meri Nenonen (Satu)
Heikki Hela (Antero)
Elina Knihtilä (Kaisu)
Joni Saarelan (Kalliomäki)
Pirkko Mannola (Maire)
Riitta Havukainen (Brita)
Petteri Pennilä (Hartsa)
Ismo Apell (Hannu)
Tarja Saikkonen (Jenni)
Intianjalohaukka

| Intianjalohaukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Jalohaukkalinnut Falconiformes
Heimo::  Jalohaukat Falconidae
Suku::  Jalohaukat Falco
Laji::  jugger
Kaksiosainen nimi
 Falco jugger  J.E. Gray, 1834 
Katso myös
   Intianjalohaukka Wikispeciesissä   Intianjalohaukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Intianjalohaukka (Falco jugger) on keskiaasialainen jalohaukka.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 39–46 cm ja siipien kärkiväli 88–107 cm. Sen höyhenpuku on selkäpuolelta tumman harmaanruskea ja vatsapuolelta lähes valkoinen (kuvassa on nuori täysikasvuinen yksilö). Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen

Intianjalohaukka elää Iranin kaakkoiskolkasta Afganistanin kaakkoisosiin, Pakistanissa, Intian pohhjoisosissa Himalajalta Keralaan ja Tamil Naduun, Nepalissa, Bhutanissa, Bangladeshissa ja Myanmarin luoteisosassa. Sen elinympäristön ala on noin 4,2 miljoonaa neliökilometriä. Laji oli ennen alueen runsain jalohaukka, mutta sen kanta on suuresti taantunut, ja kokonaispopulaatio saattaa olla 10 000 yksilön paikkeilla, mahdollisesti jopa 35 000 yksilöä.
Elinympäristö

Intianjalohaukat asuvat alavien maiden kuivissa, valoisissa metsissä ja harvapuustoisilla avomailla. Sitä tavataan harvoin kilometriä korkeammalla merenpinnasta.
Ravinto

Haukat syövät todennäköisesti liskoja, pikkunisäkkäitä ja lintuja.
Falco jugger
Ivan Le

| Ivan Le> Іван Мойся |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Ivan Moisja
Syntynyt: 22. maaliskuuta 1895 Moisyntsi, Zolotonošan piiri, Pultavan kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 9. lokakuuta 1978 (83 vuotta) Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ukraina
Tyylilajit:  sosialistinen realismi
Pääteokset:  Roman mižhiria
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ivan Le (ukr. Іван Ле, oikea nimi Ivan Leontijovytš Moisja, ukr. Іван Леонтійович Мойся; 22. maaliskuuta 1895 Moisyntsi, Zolotonošan piiri, Pultavan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 9. lokakuuta 1978 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen kirjailija.
Le oli sosialistista realismia edustavan ukrainalaisen kirjallisuuden perustajia. Hän aloitti tuotantonsa julkaisemisen 1920-luvun alussa. Hänen tuotantoonsa kuuluu novellikokoelmia ja romaaneja, kuten Budni (1926, ”Arkipäiviä”), Juh’ym Kudrja (1926) ja Tanets žyvota (1928, ”Vatsatanssi”). Hänen suosituin teoksensa on ollut Roman mižhirja (1929, ”Vuorten välinen romaani”). Teoksesta on julkaistu myöhemmin useita painoksia, jotka poikkeavat jossain määrin alkuperäisen teoksen suhtautumisesta venäläisten ja Aasian alueen kansojen välisten suhteiden ongelmaan. 1931 ilmestynyt romaani Intehral (1931) edustaa virallista linjaa, ja historialliset romaanit Nalyvaiko (1940) ja kolmiosainen H’melnytskyi (1957–1965) on kirjoitettu virallisen neuvostohistoriankirjoituksen mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ivan Le Wikimedia Commonsissa
Into Eternity (elokuva)

| Into Eternity – elokuva tulevaisuudelle> Into Eternity |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Madsen
Käsikirjoittaja:  Michael Madsen Jesper Bergmann
Tuottaja:  Lise Lense-Møller
Säveltäjä:  Karsten Fundal
Kuvaaja:  Heikki Färm
Leikkaaja:  Daniel Dencik Stefan Sundlöf
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Tanska  Suomi  Ruotsi  Italia
Tuotantoyhtiö:  Film i Väst Mouka Filmi Magic Hour Films
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  6. tammikuuta 2010
Kesto:  75 min
Alkuperäiskieli:  englanti ruotsi suomi
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Into Eternity – elokuva tulevaisuudelle (myös Onkalo – säteilevä hauta) on tanskalaisen ohjaajan Michael Madsenin vuonna 2010 valmistunut tanskalais-suomalais-ruotsalais-italialaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva. Se kertoo Eurajoelle Olkiluodon saareen louhittavasta käytetyn ydinpolttoaineen loppusijoituspaikasta, Onkalosta.
Elokuva koostuu paikalla kuvatusta materiaalista sekä ydinjätehuollosta vastaavan Posiva Oy:n asiantuntijoiden ja luolastoa louhivien työntekijöiden haastatteluista.
Into Eternityn Suomen ensi-esitys oli tammikuussa 2010 Helsingin DocPoint-elokuvafestivaalilla. Sen jälkeen se on Suomessa kiertänyt useilla eri paikkakunnilla. Elokuva on myös esitetty Yle Teemalla nimellä Onkalo – säteilevä hauta.
Palkinnot

Into Eternity on kerännyt useita eri palkintoja. Se on palkittu muun muassa Bergenissä Nordisk Panorama -festivaaleilla sekä Amsterdamin dokumenttielokuvafestivaaleilla.
Innerworld

| Innerworld Electric Youth |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 30. syyskuuta 2014
 Tuottaja(t): Electric Youth, Vince Clarke, Peter Mayes
 Tyylilaji: synthpop, synthwave
 Kesto: 43.06
 Levy-yhtiö: Last Gang, Secretly Canadian
Innerworld on kanadalaisen synthpop-yhtyeen Electric Youthin ensimmäinen studioalbumi, jonka julkaisi Kanadassa Last Gang Records ja muualla maailmassa Secretly Canadian 30. syyskuuta 2014.
National Public Radio esitti albumin ensimmäistä kertaa ”First Listen” -ohjelmassaan 20. syyskuuta 2014.
Albumi nauhoitettiin Torontossa ja Los Angelesissa ja sen tuotti Electric Youth. Vince Clarke ja Peter Mayes auttoivat myös albumin tuottamisessa ja Mayes myös miksasi sen.
Albumin kansikuvassa esiintyy Electric Youthin Austin Garrick ja Bronwyn Griffin englantilaisen taidemaalarin Paul Robertsin maalaamana.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Before Life | 2.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Runaway | 3.40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | WeAreTheYouth | 3.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Innocence | 3.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Without You (ROOM8:n kanssa)  | 3.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | If All She Has Is You | 3.33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | The Best Thing | 3.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Tomorrow | 5.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Another Story | 3.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | She’s Sleeping Interlude | 2.05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | A Real Hero (Collegen kanssa)  | 4.27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Outro | 3.19 |  |  |  |  |  |  |  |
| Deluxe-version bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Get Along | 4.04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Modern Fears | 4.37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Final Girl | 3.41 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

AllMusic:
Desibeli.net:
Ivor Novello

| Ivor Novello |
| --- | --- |
 Ivor Novello
Henkilötiedot
Koko nimi:  David Ivor Davies
Syntynyt: 15. tammikuuta 1893 Cardiff, Wales, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 6. maaliskuuta 1951 (58 vuotta) Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä, säveltäjä, näytelmäkirjailija
Näyttelijä
Aktiivisena:  1924–1981
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Ivor Novello (oik. David Ivor Davies, 15. tammikuuta 1893 Cardiff, Yhdistynyt kuningaskunta – 6. maaliskuuta 1951 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) oli brittiläinen näyttelijä, säveltäjä ja näytelmäkirjailija. Hänen tunnetuin roolinsa näyttelijänä oli Alfred Hitchcockin elokuvassa Vuokralainen (1926). Säveltäjänä hän tuli kuuluisaksi ensimmäisen maailmansodan aikana suositusta kappaleesta ”Keep the Home Fires Burning”. Hän sävelsi ja kirjoitti myös lukuisia musikaaleja. Hollywoodissa hän kirjoitti vuoropuhelut Tarzan – viidakon valtias -elokuvaan.
Novellon mukaan on nimetty British Academy of Composers and Songwritersin lauluntekijöille ja säveltäjille jakama Ivor Novello -palkinto.
Innerspeaker

| Innerspeaker Tame Impala |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kesä–elokuu 2009   Indijup, California
 Julkaistu: 21. toukokuuta 2010
 Formaatti: LP, digitaalinen, CD
 Tuottaja(t): Kevin Parker
 Tyylilaji: psykedeelinen rock
 Kesto: 53.17
 Levy-yhtiö: Modular
Listasijoitukset
  Australia 4.
Tame Impalan muut julkaisut
| Tame Impala 2010 | Innerspeaker 2010 | Lonerism 2012 |
Singlet albumilta Innerspeaker
 ”Solitude is Bliss” Julkaistu: 1. huhtikuuta 2010  ”Lucidity” Julkaistu: 4. marraskuuta 2010  ”Expectation” Julkaistu: 3. joulukuuta 2010  ”Why Won't You Make Up Your Mind” Julkaistu: 30. tammikuuta 2011
Innerspeak on australialaisen psykedeelistä rock - musiikkia tuottavan yhtye Tame Impalan esikoisalbumi, jonka julkaisi Modular Records 21. toukokuuta 2010. Albumilta on julkaistu neljä singleä, "Solitude is Bliss", "Lucidity", "Expectation" ja "Why Wont You Make Up Your Mind?". Yhtyeen laulaja ja multi-instrumentalisti Kevin Parker sävelsi, soitti, sanoitti ja tuotti jokaisen albumin kappaleen Jay Watsonin ja Dom Simperin avustuksella, jotka soittivat rumpuja ja kitaraa kappaleilla "Solitude is Bliss", "The Bold Arrow of Time" ja "Runaway, Houses, City, Clouds".
Albumia edelsi yhtyeen vuonna 2008 julkaistu self-titled albumi Tame Impala, joka toi huomiota yhtyeelle. He nauhoittivat albumin melkein kokonaan Indijupissa, Australiassa heidän vuokraamassaan huvilassa vuoden 2009 kesällä. Albumin tyyli ottaa vaikutteita 60-luvun psykedeelisestä rock-musiikista ja albumin kansikuvan suunnitteli Leif Podhajsky.
Kappaleet

It Is Not Meant to Be – 5.22
Desire Be Desire Go – 4.26
Alter Ego – 4.47
Lucidity – 4.31
Why Wont You Make Up Your Mind – 3.19
Solitude Is Bliss – 3.55
Jeremy's Storm – 5.28
Expectation – 6.02
The Bold Arrow of Time – 4.24
Runaway, Houses, City, Clouds – 7.15
I Don't Really Mind – 3.46
Palaute

Albumi sai julkaisuaikanaan positiivista palautetta kriitikoilta ja se on saavuttanut yhtyeen kotimaassa, Australiassa kultalevyn aseman.
Pitchfork: 8.5/10 (Best New Music)
The Guardian:
Is That for Me

| ”Is That for Me” Alesso & Anitta |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : 2017
 Julkaistu: 13. lokakuuta 2017
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Alesso
 Tyylilaji: edm
 Kesto: 02.49
 Levy-yhtiö: Warner Music Latina
Alesson muut singlet
| ”Let Me Go” 2017 | ”Is That for Me” 2017 |   |
Anittan muut singlet
| ”Will I See You” 2017 | ”Is That for Me” 2017 | ”Tic Nervoso” 2017 |
Is That for Me on ruotsalaisen DJ-tuottaja Alesson sekä brasilialaislaulaja Anittan kappale. Kappaleen sanoitti Poo Bear yhdessä Alesson kanssa, joista jälkimmäinen myös tuotti kappaleen. "Is That for Me" julkaistiin singlenä 13. lokakuuta 2017 ja on osa Anittan projektia nimeltään "Check Mate", jossa hän julkaisee uuden kappaleen joka kuukausi.
Käännös suomeksi
Jaakko Lempinen

Jaakko Lempinen (23. kesäkuuta 1931 Helsinki – 7. lokakuuta 2016) oli suomalainen jalkapalloilija ja jalkapallon parissa vuosikymmenet toiminut vaikuttaja.
Jalkapallouran päätyttyä hän toimi järjestötehtävissä Helsingin Ponnistuksessa, myöhemmin sen puheenjohtajana. Hän toimi myös Palloliitossa ja oli Palloliiton kunniajäsen numero 38.
Myös leipätyössään Lempinen toimi jalkapallon parissa, vuosina 1981–1996 Jalkapallo-Säätiön omistaman Palloilukeskuksen toimitusjohtajana.
Israel Putnam

| Israel Putnam |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. tammikuuta 1718 Salem Village (nykyään Danvers), Massachusetts, Brittiläinen Amerikka
Kuollut: 29. toukokuuta 1790 (72 vuotta) Pomfret, Connecticut, Yhdysvallat
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Israel Putnam, lempinimeltään Old Put (7. tammikuuta 1718 Salem Village, Massachusetts, Brittiläinen Amerikka – 29. toukokuuta 1790 Pomfret, Connecticut, Yhdysvallat) oli Yhdysvaltain vapaussodan kenraali siirtokuntien armeijassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Israel Putnam Wikimedia Commonsissa
JR 8

JR 8 tarkoittaa
Jalkaväkirykmentti 8, Suomen armeijan talvisodanaikainen joukko-osasto
Jalkaväkirykmentti 8, Suomen armeijan jatkosodanaikainen joukko-osasto
Karjalan Prikaatin edeltäjä vuoteen 1952 saakka
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”JR 8”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
J. Michael Kosterlitz

| J>  Michael Kosterlitz |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. kesäkuuta 1943 (ikä 81) Aberdeen, Skotlanti
Kansalaisuus:  britti
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Oxfordin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  David J. Thouless
Instituutti:  Brownin yliopisto
Tutkimusalue:  fysiikka
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (2016)
Aiheesta muualla
vivo.brown.edu/display/jkosterl
John Michael Kosterlitz (s. 22. kesäkuuta 1943) on skotlantilainen fyysikko ja professori Brownin yliopistossa. Kosterlitz sai Nobelin fysiikanpalkinnon Duncan Haldanen ja David J. Thoulessin kanssa vuonna 2016.
Black Manta

| Black Manta |
| --- | --- |

Luoja(t):  Bob Haney Nick Cardy
Kustantamo:  DC Comics
Ensiesiintyminen:  Aquaman nro 35 (syyskuu 1967)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  David Hyde
Status:  aktiivinen
Edelliset ryhmäsidokset:  Injustice League
Black Manta, oikealta nimeltään David Hyde, on DC Comics -kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Bob Haneyn ja Nick Cardyn luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1967 Aquaman -sarjakuvalehden numerossa 35. Hahmo tunnetaan Vesimiehen arkkivihollisena.
Sarjakuvassa

Alun perin Black Mantalla ei ollut taustatarinaa, mutta vuonna 1993 Aquaman sarjakuvalehden numerossa kuusi hänen kerrottiin varttuneen Baltimoressa, Marylandissa. Nuorena hän piti meren läheisyydessä leikkimisestä. Kerran ollessaan rannalla hän joutui siepatuksi veneeseen ja seksuaalisesti hyväksikäytetyksi. Poika huomasi lähellä olleen Vesimiehen ja hänen delfiininsä, ja yritti viittoilla apua, mutta sankari ei huomannut poikaa. Hän joutui puolustamaan itseään väkivaltaisesti tappamalla puukolla yhden kiduttajistaan. Selvittyään traumaattisesta kokemuksesta hän alkoi vihata merta ja erityisesti Vesimiestä.
Toinen taustatarina kerrottiin vuoden 2003 Aquaman sarjakuvalehden numerossa kahdeksan. Tarinassa pelkkänä Davidina tunnettu poika oli autistinen orpo, joka sijoitettiin Arkhamin mielisairaalaan. Poika tunsi olonsa miellyttäväksi jääkylmässä vedessä, kun taas puuvillalakanat aiheuttivat hänelle tuskallisia kipuja. Tämä johti myös hämmennykseen Arkhamissa, sillä lääkärit eivät tienneet pojan autismista ja päätyivät aina sitomaan Davidin sänkyyn. Sittemmin hän kiinnostui erityisen paljon Vesimiehestä nähtyään tämän televisiossa.
David joutui myöhemmin koekaniiniksi kokeiluasteella olleeseen hoitomenetelmään, joka vaikutti parantavan sairauden, mutta jätti hänet väkivaltaiseksi. Hoidon päätyttyä David tappoi lähellä olleet tiedemiehet ja pakeni Arkhamista.
Kasvettuaan aikuiseksi David suunnitteli asun pääosin mustasta märkäpuvusta ja otti ison ötökkää muistuttavan kypärän, jolla hän kykeni ampumaan säteitä silmistään. Hän otti nimekseen Black Manta ja värväsi itselleen naamioidun armeijan, josta tuli pahamaineinen joukko Atlantiksessa. Sittemmin Black Mantasta tuli useiden vuosien ajaksi Vesimiehen pahin vihollinen, joka yritti päästä eroon sankarista ja saada enemmän valtaa itselleen Atlantiksessa. Hän muun muassa tappoi Vesimiehen pojan Arthur Curry Juniorin, jonka seurauksena Vesimies jäi hautomaan kostoa. Myöhemmin Black Manta muunnettiin rauskun ja ihmisen risteytykseksi. Hän jatkoi kuitenkin vanhan asunsa pitämistä peittääkseen uuden ulkomuotonsa.
Kolmannessa taustatarinassa Vesimies tappoi Davidin isän kostoksi tämän isän taposta. Siitä lähtien David vannoi kostoa ja aikoi tappaa Vesimiehen. Tämän jälkeen hän valmisti Black Manta -pukunsa ja loi alter egonsa.
Muissa medioissa > Animaatio > The Superman/Aquaman Hour of Adventure

Black Manta vieraili The Superman/Aquaman Hour of Adventure ohjelmassa ja sittemmin Aquaman-sarjassa, kun jaksot kasattiin Vesimiehen omaksi sarjaksi edellä mainitusta ohjelmasta.
Ted Knight oli Black Mantan äänenä vuosina 1967-1968. Black Manta teki sarjassa ensi esiintymisensä jaksossa "Menace of the Black Manta". Hän toimi pääosin yksin ja käytti apunaan rauskumiehiä. Black Manta useimmiten kulki mustalla rauskualuksellaan pitkin merta.
Avausjaksossaan hän yritti päästä eroon Vesimiehestä hypnotisoimalla valaan, joka yritti käydä Vesimiehen kimppuun. Sillä välin Black Manta yritti ryöstää erään laivan koralliliutalla, mutta Vesimies yhdessä Vesipojan kanssa estivät hänen aikeensa.
Black Manta palasi sarjan 12. jaksossa "The Microscopic Monsters", jossa hän varasti Vesimieheltä mikroskooppisia eliöitä suurentavan laitteen. Samalla hänen kätyrinsä sieppasivat Vesipojan, joka oli panttivankina. Vesipoika onnistui kuitenkin karkaamaan ja Black Manta uhkasi muuttaa jokaisen eliön jättiläiseksi mikäli Vesimies ei päästäisi häntä menemään. Black Manta joutui kuitenkin pakenemaan tyhjin käsin, kun Vesipojan merihevonen Imp hyökkäsi Black Mantan kimppuun ja suurennuslaite tuhoutui.
Kolmannen kerran hän esiintyi jaksossa 19 "The Trio of Terror", jossa Black Manta teki yhteistyötä Vassan ja The Brainin kanssa. Black Manta ja Vassa olivat lähinnä syöttinä, kun Black Manta yritti tuhota Atlantista. Kaksikko lopulta palasi takaisin piilopaikkaansa, jonne myös Vesimies ilmaantui. The Brain nappasi Vesimiehen, mutta ei saanut pidettyä häntä vangittuna, jonka johdosta Black Manta tuhosi The Brainin aluksen. Yritettyään paeta Vassa tuhosi Black Mantan aluksen.
Neljäs esiintyminen tapahtui jaksossa "The Devil Fish", jossa Black Manta huomaa Vesimiehen liittolaisen Mark Bartholomewin vedenalaisen aluksen (Sea Devil), joka kulkee yhtä nopeasti, kuin hävittäjät taivaalla, lisäksi se on erittäin kestävä pystyessään murtamaan kallioita. Hän kaappaa aluksen teräsverkolla, mutta Vesimiehen kutsumien kalojen ansiosta he rikkovat verkon, jonka myötä se pääsee karkuun. Black Mask suuntaa kohti piilopaikkaansa, jonne Mark on matkalla jahdatessaan Black Mantaa. Vesimies kuitenkin saapuu pilaamaan Black Mantan suunnitelman ja he palaavat kotiin.
Muissa medioissa > Animaatio > Superystävät

The All-New Super Friends Hour animaatiossa Black Manta tunnettiin pelkästään nimellä Manta ja sen asu oli normaalin mustan sijaan oliivinruskea. Seuraavassa Superystävät sarjassa Black Manta oli Tuomion Legioonan jäsen. Hahmon äänenä toimi Ted Cassidy.