stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Unmasked
Albumin tekeminen

Uusi albumi äänitettiin ja miksattiin Record Plantin studiossa New Yorkissa tammi–maaliskuussa 1980. Koska Peter Criss oli ilmoittanut aikovansa erota yhtyeestä, levyllä rumpuja soittaa sessiomuusikko Anton Fig, joka oli ollut Crissin sijaisena jo lähes kaikilla Dynastyn kappaleilla. Criss esiintyi ainoastaan ”Shandi”-kappaleen musiikkivideolla, millä pyrittiin antamaan vaikutelma, että Kissin kokoonpano oli yhä ennallaan. Basisti Gene Simmons on kertonut, että tuottaja Vini Poncia jätti Crissin äänitysten ulkopuolelle. Poncia oli kuitenkin nauhoitusten loppuvaiheessa pyytänyt Crissin laulamaan taustoja joihinkin kappaleisiin, mutta lopputulos ei ollut tyydyttävä. Toisaalla Simmons on kuitenkin vihjaillut Crissin laulaneen eräässä kappaleessa ja osallistuneen myös sen kirjoittamiseen. Yhdenkään Unmaskedin kappaleen tekijätiedoissa ei kuitenkaan ole mainittu Crissin nimeä.
Silloinen soolokitaristi Ace Frehley on kertonut, että Crissin erottaminen oli Simmonsin ja laulaja-kitaristi Paul Stanleyn vakaa päätös. Frehley olisi halunnut antaa Crissille vielä mahdollisuuden, mutta jäi asiasta äänestettäessä vähemmistöön. 
Simmonsin mukaan manageri Bill Aucoin olisi painostanut yhtyettä ottamaan Crissin mukaan juuri ennen albumin kiertuetta. Criss oli luvannut olevansa paljon paremmassa kunnossa kuin aiemmin, joten hän sai osallistua harjoituksiin New Yorkin SIR Rehearsal -studiossa. Simmonsin mukaan Criss oli kuitenkin ”huonompi kuin koskaan”, joten pitkällisen pohdinnan jälkeen kaikki yhtyeen jäsenet – myös Frehley – äänestivät hänet pois yhtyeestä. Heidän mielestään Criss oli niin huonossa kunnossa, että hänen oli pakko lähteä Kissistä ja hankkia apua ongelmiinsa. Lehdistölle eron syyksi kerrottiin musiikilliset erimielisyydet, vaikka Simmonsin mukaan todellinen syy oli Crissin huumeriippuvuus.
Yhtyeen varsinaisten jäsenten ja rumpali Anton Figin lisäksi albumilla soittaa kosketinsoittaja Holly Knight. Lisäksi Paul Stanleyn kitarateknikko Tom Harper soittaa bassoa kappaleessa ”Shandi”, ja tuottaja Poncia laulaa taustoja ja soittaa jonkin verran kosketin- ja lyömäsoittimia. Paul Stanley on todennut, ettei Kiss työskennellyt Unmaskedilla enää yhtyeenä. Esimerkiksi Frehley soitti itse omien kappaleidensa bassoraidat kuten teki myös Stanley kappaleissaan ”Tomorrow” ja ”Easy As It Seems”.
»Ennen Peterin lähtöä bändissä oli aina ollut tietty määrä musiikillisia ja henkilökohtaisia jännitteitä, mutta ne olivat pääsääntöisesti olleet hallittavissa. On totta, että asetelma oli usein kaksi vastaan kaksi (minä ja Peter vastaan Paul ja Gene), mutta yritin tunteiden kuohahtaessa toimia usein sovittelijana. [..] Bändi pystyi henkilökemian ja tasapainon ansiosta toimimaan jäsentensä oikuista ja egoista huolimatta, mutta tajusin pian Peterin riveistä poistumisen jälkeen, että asiat eivät olisi enää koskaan entisellään.» 
(Ace Frehley, Kissin silloinen soolokitaristi)
Musiikki > Tyyli

Unmaskedin kappaleissa on vaikutteita pop-musiikista enemmän kuin Kissillä yleensä. Albumilla pyrittiin sitä edeltäneen Dynastyn tavoin ”rankkuuden” sijasta musiikilliseen hienostuneisuuteen. Yhtye halusi tehdä radioystävällisen albumin miellyttääkseen levy-yhtiö Casablancaa, jonka kanssa se oli tehnyt uuden levytyssopimuksen. Albumin tyyliä on verrattu esimerkiksi Raspberries-yhtyeen voimapoppiin.
Tuottaja Vini Poncian mukaan Unmaskedia ei tehty samanlaisella tunteella ja hartaudella kuin edeltäjänsä, minkä vuoksi sillä ei myöskään ole samaa henkeä. Levy on Dynastyyn verrattuna nopea hahmotelma, eikä siihen Poncian mielestä käytetty riittävästi aikaa. Manageri Bill Aucoinin mielestä levyllä on muutamia loistavia kappaleita, mutta yhtye alkoi olla väsynyt. Poncia otti vahvasti osaa sävellyksiin, sillä levyllä on ainoastaan kolme kappaletta, joiden tekemisessä hän ei ole ollut mukana.
»Miksikö teimme Unmaskedille popmaisempia kappaleita? No, sellaisia biisejä Paul [Stanley] sävelsi. Ei minun ollut tarkoitus muuttaa bändiä. Bändi itse halusi hyödyntää popkokemustani, ja minä puolestani hyödynsin Paulin ja Genen [Simmons] säveltäjänlahjoja. Eivät Paul ja Gene tehneet mitään vasten tahtoaan. He halusivat vain kokeilla, syntyisikö heiltä myös menestyksellistä poppia.» 
(Vini Poncia, Unmaskedin tuottaja)
Albumi ei noudattanut aikansa musiikillisia suuntauksia. Tuolloin oli muodissa Iron Maidenin, Def Leppardin, Judas Priestin, AC/DC:n ja Van Halenin esittämä heavy metal ja raskas rock, mikä muodosti jyrkän vastakohdan Kissin tyylille.
Musiikki > Kappaleet

Levyn aloittava ”Is That You?” on poikkeuksellisesti Kissin ulkopuolisen henkilön, Gerard McMahonin, kirjoittama. Sanoitus kertoo tositapahtumasta, kun McMahon kohtasi duluthilaisessa kapakassa mustaan nahkaan pukeutuneen naisen, ”jonka vyötäisillä roikkuivat käsiraudat ja takataskusta pilkotti ruoska”. McMahon on kertonut, että kun Kiss levytti hänen kappaleensa, se oli yksi hienoimpia kokemuksia hänen lauluntekijän urallaan. Toinen kappale ”Shandi” on Paul Stanleyn ja Vini Poncian kirjoittama pop-laulu, joka sai inspiraationsa Bruce Springsteenin kappaleesta ”4th of July, Asbury Park (Sandy)”. Stanley on ainoa Kissin jäsen, joka soittaa kappaleessa. ”Shandista” tuli hitti, kun se julkaistiin singlenä. Levyn kolmas kappale on Ace Frehleyn ”Talk to Me”, joka julkaistiin myös singlenä. Frehley käyttää kappaleessa Keith Richardsin tapaan joko G- tai D-viritystä.
Vanhasta televisiosarjasta nimensä saaneen ”Naked Cityn” ovat kirjoittaneet Gene Simmons, Vini Poncia, studiokitaristi Bob Kulick ja Pepe Castro. Sävellyksestä on suurimman osan tehnyt Kulick ja sanoituksesta Simmons. Castro sävelsi jonkin osan ja hioi laulumelodioita, ja Poncia vastasi väliosasta. Kulickin mukaan kappaleesta oli tulossa todella raskas, mutta monen muun kappaleen tavoin se muuttui lopulta aiottua kevyemmäksi. Kulickin mielestä kappale myös vesittyi, koska Frehley ei osannut soittaa kitarafraasia samalla lailla kuin Kulick. ”What Makes the World Go ’Round?” on ”Shandin” tavoin Stanleyn ja Poncian yhteistyötä, ja siinä Stanley käytti hyväkseen Poncian taustaa popmusiikin parissa.
B-puolen aloittaa Stanleyn ja Poncian yhdessä kirjoittama ”Tomorrow”, jota Stanley itse on kuvannut ”siistiksi biisiksi”. Myös tästä kappaleesta oli tarkoitus tulla raskas, kitaravetoinen rock, mutta se muuttui lopulta kosketinsoittimien hallitsemaksi ja siihen lisättiin popmainen tausta. ”Two Sides of the Coin” on Unmaskedin toinen Frehleyn tekemä kappale, ja kirjoittaja itse on kehunut sitä hyväksi, runolliseksi kappaleeksi. Laulussa mainittu ”kolikon kaksi puolta” viittaa siihen, että Frehley tapaili vaimonsa selän takana toista naista.
”She’s So European” on Simmonsin ja Poncian yhteistyötä, ja se kertoo kuvitteellisesta eurooppalaistytöstä. Stanleyn tekemä ”Easy As It Seems” syntyi, kun hän lauloi kappaletta herätessään tyttöystävänsä luota. Stanley ei ole koskaan pitänyt kappaletta ”Kissin lauluna”, vaikka oli kirjoittanut tyyliltään erilaisia kappaleita aiemminkin. Levyn kolmas Frehleyn kirjoittama kappale on ”Torpedo Girl”, joka on tehty leikkimielellä. Kappaleen avulla Frehley halusi varmistaa, että levylle tulee myös rockia. Unmaskedin päättää Simmonsin ja Poncian yhdessä tekemä ”You’re All That I Want”, joka sekin päätyi levylle aiottua kevyempänä. Alkuperäinen Simmonsin ja Stanleyn Keskilännessä tekemä demolevytys oli muistuttanut tyylillisesti Free-yhtyeen musiikkia.
Unmaskedin kappaleista Kiss on esittänyt konserteissa seuraavia: ”Is That You?”, ”Shandi”, ”Talk to Me” ja ”You’re All That I Want”.
Kansitaide

Unmaskedin sarjakuvatyylinen kansikuva oli Howard Marksin idea. Hän ilmoitti Peggy Tomarkinille, että Kissin uuden albumin nimi olisi Unmasked. Kanteen hän halusi piirroksen, joka päättyisi lauseeseen ”They stink” (suom. He ovat surkeita.). Koska yhtyeellä ei levyn nimestä huolimatta ollut aikomusta luopua naamioistaan, Tomarkinin piti keksiä jonkinlainen juonikäänne selittämään levyn nimeä. Kannen toiseksi viimeisessä kuvassa yhtyeen jäsenet riisuvatkin naamionsa, mutta niiden alta paljastuu toiset naamiot.
Kansikuvan maalasi Victor Stabin, joka ei ollut aiemmin tehnyt töitä musiikkialalla. Howard Marksin mainostoimisto toimitti Stabinille ohjeet, ja Stabin itse vastasi grafiikasta kolmen hengen ryhmän kanssa, johon kuuluivat Mark Samuels, Jose Rivero ja Sherry Schneider. Kolmen stripin maalaaminen kesti kaksikymmentäkahdeksan päivää.
Kissin jäsenet pitivät kannesta, ja erityisesti sarjakuvia harrastava Gene Simmons antoi Stabinille vihjeitä ja rakentavaa palautetta. Simmons myös kertoi Peter Crissin olevan lähdössä yhtyeestä, ja siksi levyn mukana tulleessa julisteessa Criss iskee silmää riisuessaan naamionsa. Alkuperäinen maalaus myytiin myöhemmin yhtyeen virallisessa huutokaupassa 14 000 dollarilla.
Yhtyeen manageri Bill Aucoin on kertonut, että näihin aikoihin Paul Stanley ja erityisesti Gene Simmons olisivat jo pidemmän tovin suunnitelleet maskien pois jättämistä. Heidät oltiin kuitenkin saatu joka kerta ylipuhuttua.
Albumin vinyylipainoksen takakanteen on merkitty kappaleet ja levyn tekniset tiedot, mutta kappaleiden nimet ovat väärässä järjestyksessä.
Julkaisu ja vastaanotto > Myynti ja julkaisut

Casablanca Records julkaisi Unmaskedin 20. toukokuuta 1980. Levyn äänimaailma hämmensi yhtyeen ihailijoita, ja albumi nousi 14 viikon aikana Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla parhaimmillaankin vain sijalle 35. Unmasked myi kultaa, mutta se oli ensimmäinen Kiss-albumi sitten vuoden 1975 Dressed to Killin, joka ei yltänyt platinalevyn myyntilukemiin. Heikohko myynti oli Kissille suuri pettymys, sillä vain kolme vuotta aiemmin se oli äänestetty maan suosituimmaksi rock-yhtyeeksi jopa The Beatlesin ja Led Zeppelinin edelle. Edellinenkin levy, Dynasty, oli ollut parhaimmillaan listan yhdeksännellä sijalla.
Euroopassa ja Australiassa Kiss säilytti suosionsa, ja esimerkiksi Norjassa albumi oli listaykkönen. Kymmenen parhaan joukkoon Unmasked ylsi myös muun muassa Länsi-Saksassa, Itävallassa ja Alankomaissa. Argentiinassa ja Uruguayssa albumi julkaistiin espanjankielisellä nimellä Desenmascarado.
Alkuperäisen albumin mukana oli juliste, jossa yhtyeen jäsenet riisuvat maskinsa. Kuva on sama kuin etukannen sarjakuvan toiseksi viimeinen ruutu. Albumin sisältöön kuului myös Kiss-oheistuotteiden tilauslomake.
Julkaisu ja vastaanotto > Arvioita

| Kriitikoiden arvioita> Arvostelupisteet.Julkaisu | Kriitikoiden arvioita> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
AllMusic: 
Pitchfork: 0,8/10
Rolling Stone: 
Rolling Stone -lehden David Fricke arvosteli Unmaskedin lehden 2. lokakuuta 1980 ilmestyneessä numerossa. Hän toteaa sen eroavan täysin Alive!-albumin ja Love Gunin kaltaisista raskaista albumeista, mistä käy esimerkkinä ”Shandi” ja siinä kuultavat Paul Stanleyn laulutyyli, harmoniat ja puhtaat kitarasoundit. Fricke moittii myös kappaleiden ”She’s So European”, ”Easy As It Seems” ja ”You’re All That I Want” olevan ”masentavan kesyjä”. 14. kesäkuuta 1980 ilmestyneen Billboard-lehden kriitikko mainitsee, että Unmasked on todennäköisesti Kissin radioystävällisin albumi. Levyn pääpaino on hänen mukaansa musiikillisissa koukuissa ja harmonioissa.
Tuoreemmassa Allmusicin arvostelussa Greg Prato kirjoittaa, että suurin osa Unmaskedin sävellyksistä on helposti unohtuvia. Hän kehuu kappaleita ”Is That You?”, ”Talk to Me”, ”Two Sides of the Coin”, ”Naked City” ja ”Shandi”. Mukana on kuitenkin enemmän täytemateriaalia kuin Kissin levyillä yleensä, kuten ”What Makes the World ’Go Round”, ”Tomorrow” ja ”She’s So European”, jotka ovat myös tylsiä ja ennalta-arvattavia. Prato antaa albumille kaksi arvostelutähteä viidestä mahdollisesta.
Kissin jäsenistä Paul Stanley ja Gene Simmons eivät ole albumia juurikaan arvostaneet. Stanleyn mielestä levy on ”munaton”, vaikka siinä onkin joitain ”Tomorrow’n” kaltaisia ”siistejä biisejä”. Sen sijaan Ace Frehleyn mielestä Unmasked on Kissin väärinymmärretyin albumi, ja hän on kertonut pitävänsä levyllä olevista omista kappaleistaan.
Myöhempiä tapahtumia

Pian albumin julkaisun jälkeen Kiss ryhtyi järjestämään koesoittoja löytääkseen Peter Crissin tilalle uuden rumpalin. Vaikka moni kuuluisa rumpali halusi liittyä Kissiin, yhtye halusi Crissin korvaajaksi nälkäisen ja omistautuneen muusikon. Lopulta yhtyeen vakuutti parhaiten Paul Caravello, joka vaihtoi nimensä pian Eric Carriksi ja omaksui itselleen identiteetin The Fox (suom. Kettu).
Carr esiintyi yhtyeessä ensimmäisen kerran pian sen jälkeen, kun Peter Crissin lähtö oli julkistettu. Kissin heikkenevä menestys Yhdysvalloissa näkyi myös keikkakysynnässä. Vielä vuotta aikaisemmin Kiss oli soittanut New Yorkissa kaksi peräkkäistä konserttia Madison Square Gardenissa, mutta nyt se joutui tyytymään Palladiumin huomattavasti vaatimattomampiin puitteisiin. Koska Unmasked oli ollut Yhdysvalloissa floppi, yhtye päätti tehdä kiertueet Euroopassa sekä Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Erityisesti Australiassa järjestetty ”Aussie ’80–’81” -kiertue oli suuri menestys. Yhtye esiintyi siellä ja Uudessa-Seelannissa ensimmäistä kertaa suurilla, jopa 70 000 katsojaa vetävillä stadioneilla.
Syyskuussa 1980 Paul Stanley myönsi Unmaskedin olleen paljon Dynastya pop-tyylisempi levy. Hän lupasi seuraavan albumin olevan paluu Kissin heavy metal -juurille.
Kappalelista

| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Päälaulu | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Is That You? | Gerard McMahon | Paul Stanley | 3.58 |  |  |  |  |  |
| 2. | Shandi | Stanley, Vini Poncia | Stanley | 3.36 |  |  |  |  |  |
| 3. | Talk to Me | Ace Frehley | Frehley | 4.02 |  |  |  |  |  |
| 4. | Naked City | Gene Simmons, Robert Kulick, Pepe Castro, Poncia | Simmons | 3.52 |  |  |  |  |  |
| 5. | What Makes the World Go ’Round | Stanley, Poncia | Stanley | 4.15 |  |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Päälaulu | Kesto |  |  |  |  |  |
| 6. | Tomorrow | Stanley, Poncia | Stanley | 3.17 |  |  |  |  |  |
| 7. | Two Sides of the Coin | Frehley | Frehley | 3.16 |  |  |  |  |  |
| 8. | She’s So European | Simmons, Poncia | Simmons | 3.32 |  |  |  |  |  |
| 9. | Easy As It Seems | Stanley, Poncia | Stanley | 3.25 |  |  |  |  |  |
| 10. | Torpedo Girl | Frehley, Poncia | Frehley | 3.45 |  |  |  |  |  |
| 11. | You’re All That I Want | Simmons, Poncia | Simmons | 3.05 |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  | 39.46 |  |  |  |  |  |
Singlet

Edellä mainittujen singlejen lisäksi tehtiin myös joitakin valtiokohtaisia julkaisuja, kuten ”Is That You?” (Australia, Uusi-Seelanti ja Peru) ja ”What Makes the World Go ’Round” (Ranska ja Britannia).
Kokoonpano

| --- | --- |
 Muusikot Paul Stanley – soolo- ja rytmikitara, basso, laulu, taustalaulu  Gene Simmons – basso, laulu, taustalaulu  Ace Frehley – soolokitara, laulu, basso, rytmikitara  Peter Criss – rummut (mainitaan albumin tiedoissa, muttei todellisuudessa soita yhdelläkään raidalla) Anton Fig – rummut kaikilla raidoilla (ei mainittu albumin tiedoissa)  Tom Harper – basso kappaleessa ”Shandi”  Vini Poncia – taustalaulu, kosketinsoittimet, lyömäsoittimet  Holly Knight – kosketinsoittimet :  Muut Vini Poncia – tuottaja  Jay Messina – äänittäjä, miksaaja  Gary Russell – äänittäjä, miksaaja, insinööri  Victor Stabin – kansi
Painoksia

Unmaskedista on julkaistu lukuisia painoksia. Alun perin albumi ilmestyi vinyylilevynä ja C-kasettina, ensimmäinen CD-versio ilmestyi vuonna 1987. Levyn painoksista harvinaisin on Meksikossa julkaistu, moniväriselle vinyylille painettu LP-versio. Sen arvoksi on määritelty 350 Yhdysvaltain dollaria.
| Formaatti | Valtio | Levy-yhtiö ja tunnus | Julkaistu | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| LP |   | Casablanca NBLP-7225 | 20.5.1980 |  |
| MC |  | Casablanca NBL5-7225 | 1980 |  |
| LP |  | Casablanca 31 598 6, 6302 032 | 1980 |  |
| LP |    | Casablanca 6302 032 | 1980 |  |
| LP |  | Mercury 6302 032 | 1980 |  |
| LP |  | Casablanca 6302032 | 1980 |  |
| LP |  | Casablanca 6302 032 | 1980 |  |
| LP |  | Casablanca/Phonogram CALP-5062 | 1980 |  |
| MC |  | Casablanca CA. M 5562 | 1980 |  |
| LP |  | Casablanca 6302 032 | 1980 |  |
| LP |  | Casablanca 6302 032 | 1980 |  |
| LP |  | Casablanca/Polygram LPR-43038 | 1980 |  |
| LP |  | Casablanca 6302 032, 6124 | 1980 |  |
| MC |  | Casablanca 9990 | 1980 |  |
| LP |  | Casablanca 63020 | 1980 |  |
| LP |  | Casablanca 120.044 | 1980 |  |
| LP |  | Casablanca 6302032.7 | 1980 |  |
| LP |  | Casablanca 6302032 | 1980 |  |
| LP |  | Casablanca 6302032 | 1980 |  |
| LP |  | Mercury/Phonogram STAR-5127 | 1980 |  |
| LP |  | Casablanca/Polystar 25S-3 | 1980 |  |
| MC |  | 747 4790 | 1980 |  |
| LP |  | Casablanca 6302 032 | 1980 |  |
| LP |  | Casablanca 7144 032 | 1980 |  |
| LP |  | Casablanca 6302 032 | 1980 |  |
| LP |  | ZKP RTVLJ LL 0662 | 1981 |  |
| LP |  | Polystar R00C-2022 | 1984 |  |
| CD, LP |   | Casablanca/Polygram 800-041-1/2/4 | LP: 1985,  CD: 1987 |  |
| CD |  | Casablanca 832 542-2 | 1987 |  |
| CD |  | Polystar P33C-20010 | 1987 |  |
| LP |  | Santa П93-00589.90 | 1997 |  |
| CD |  | Mercury 532-389-2/4 | 7.10.1997 |  |
| CD |  | Mercury PHCR-6111 | 1997 |  |
| CD |  | Universal UICY-6424 | 2006 |  |
Aiheesta muualla

Unmasked Discogsissa. (englanniksi)
| n k Kiss |
| --- | --- | --- |
 Gene Simmons  Paul Stanley  Tommy Thayer  Eric Singer 
| Entiset jäsenet |  Ace Frehley  Peter Criss  Eric Carr  Vinnie Vincent  Mark St. John  Bruce Kulick  |  |
| Studioalbumit |  Kiss  Hotter Than Hell  Dressed to Kill  Destroyer  Rock and Roll Over  Love Gun  Dynasty  Unmasked  Music from The Elder  Creatures of the Night  Lick It Up  Animalize  Asylum  Crazy Nights  Hot in the Shade  Revenge  Carnival of Souls: The Final Sessions  Psycho Circus  Sonic Boom  Monster  |  |
| Livealbumit |  Alive!  Alive II  Alive III  Kiss Unplugged  You Wanted the Best, You Got the Best!!  Kiss Symphony: Alive IV  Kiss Alive! 1975–2000  Alive 35  Kiss Rocks Vegas  Off the Soundboard – Tokyo 2001  |  |
| Kokoelmat |  The Originals  The Originals II  Double Platinum  Killers  Chikara  Smashes, Thrashes & Hits  Greatest Kiss  The Box Set  The Very Best of Kiss  The Best of Kiss: The Millennium Collection  The Best of Kiss: The Millennium Collection, Vol. 2  Gold  The Best of Kiss: The Millennium Collection, Vol. 3  The Best of Kiss  Playlist Plus  Playlist Your Way  Jigoku-Retsuden – New Recordings Best  Ikons  |  |
| Videojulkaisut |  Animalize Live Uncensored  Exposed  Crazy Nights  X-treme Close-Up  Konfidential  Kiss My Ass: The Video  Kiss Unplugged  Psycho Circus 3-D Video  The Second Coming  Kiss Symphony: The DVD  Rock the Nation Live!  Kissology Volume One: 1974–1977  Kissology Volume Two: 1978-1991  Kissology Volume Three: 1992–2000  |  |
Rumpali Peter Criss on mukana Unmaskedin kansikuvassa, mutta hän ei soittanut yhdessäkään kappaleessa.
Albumin alkuperäisen vinyylipainoksen mukana tullut juliste.
Peter Crissin korvaajaksi löydettiin Eric Carr, joka ryhtyi käyttämään ”kettumaskia”.
Erkki Harju

Erkki Harju Porin Karhujen paidassa kamppailee Ilveksen Jarmo Wasaman kanssa
Erkki Juhani Harju (29. maaliskuuta 1942 Tampere – 29. maaliskuuta 2011 Lempäälä) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän voitti urallaan kolme Suomen mestaruutta. Harju pelasi Tampereen Ilveksessä yhden ottelun SM-sarjakaudella 1959–1960, viisi ottelua kaudella 1960–1961 ja kuului kaksi seuraavaa kautta Ilveksen vakiokokoonpanoon. Sen jälkeen hän pelasi Porin Karhuissa kaksi kautta ja vielä kauden 1965–1966 Ilveksessä. Kaikkiaan hän pelasi SM-sarjassa 90 ottelua, joissa hän teki 50 maalia, antoi 30 maalisyöttöä ja istui jäähyllä 40 minuuttia. Jääkiekkouran jälkeen hän työskenteli kirjapainoalalla Tampereella myynnin ja myyntijohdon parissa sekä ennen eläkkeelle jäämistään konsulttina.
Erkki Harjun veli Matti oli myös jääkiekkoilija.
Ura ja saavutukset

Kausi 1959–1960 Ilves, 1 ottelu.
Kausi 1960–1961 Ilves, 5 ottelua.
Kausi 1961–1962 Ilves, Suomen mestaruus.
Kausi 1962–1963 Ilves, pronssia.
Kausi 1963–1964 Porin Karhut.
Kausi 1964–1965 Porin Karhut, Suomen mestaruus ja Porin Karhujen paras pistemies.
Kausi 1965–1966 Ilves, Suomen mestaruus.
Haka (rakennusliike)

Haka Oy (vuoteen 1975 Helsingin Asuntokeskuskunta Haka, 1975–1989 Rakennuskunta Haka) oli Osuuskunta Eka-yhtymään kuulunut valtakunnallinen rakennuttaja- ja rakennusyritys, joka toimi vuosina 1938–1994. Hakalla oli tärkeä rooli muun muassa pääkaupunkiseudun lähiörakentamisessa 1960- ja 1970-luvuilla, ja 1980-luvulla siitä kasvoi Suomen suurin rakennusliike. Haka oli suurimman osan historiastaan osuuskunta, jonka omistajina oli edistysmieliseen osuustoimintaliikkeeseen ja työväenliikkeeseen kytkeytyneitä järjestöjä. Viimeiset vuotensa se oli muodoltaan osakeyhtiö. Haka meni konkurssiin Suomen 1990-luvun alun laman seurauksena. Hakan konkurssi oli Suomen yrityshistorian suurimpia konkursseja.
Historia

Hakan perusta on työväenliikkeen osuustoimintaliikkeessä, jo vuonna 1923 heräsi Kulutusosuuskuntien Keskusliitossa (KK) ajatus sosiaalisen asuntotuotannon käynnistämiseksi. Rakennusyhtiö perustettiin kuitenkin vasta vuonna 1938 nimellä Helsingin Asuntokeskuskunta Haka, seuraavana vuonna pohjoiseen perustettiin erillinen Kemin Haka. Pyrkimys oli tuoda edistysmielisen osuustoiminnan periaatteiden mukaisesti luotettavuutta ja vakautta usein epävarmalla pohjalla toimineiden yrittäjien hallitsemille rakennusurakointimarkkinoille. Tavoitteena oli myös helpottaa Helsingin silloista asuntokurjuutta, mitä alleviivasi Asuntoreformiyhdistyksen symbolinen mukanaolo Hakan perustajaomistajien joukossa Elannon ja muiden Osuustukkukaupan omistaneiden osuusliikkeiden rinnalla.
Historia > Paikallisyhdistysten aika

Hakan ensimmäinen kohde ja läpimurtotyö oli Käpylän Olympiakylän rakentaminen Helsingille myönnettyjä vuoden 1940 olympiakisoja varten. Rakentaminen aloitettiin vuonna 1938. Koska vuoden 1940 olympialaiset peruttiin, Olympiakylä luovutettiin suoraan tavalliseen asumiskäyttöön.
Haka levisi nopeasti valtakunnalliseksi Haka-rakennuttajayhdistysten avulla; yhdistykset olivat hallinnollisesti erillisiä, talkoovoimin toimineita paikallisia organisaatioita. Useilla paikkakunnilla kunnat tulivat jo alkuvaiheessa toimintaan mukaan, usein esimerkiksi kunnanjohtaja tai paikallisen osuuspankin johtaja työskenteli oman toimensa ohessa yhdistyksen johdossa. Valtakunnallisesti toimintaa koordinoi Kulutusosuuskuntien keskusliiton Asunto-osasto.
Aravalain tultu voimaan 1949 Hakan asuntotuotanto kasvoi voimakkaasti. 1950-luvulla Haka sai rakennettavakseen 1 200 asuntoa Helsingin Roihuvuoreen. Puistomaista, maastoa mukailevaa toteutusta pidettiin onnistuneena. Hankkeessa Haka testasi myös määrätietoisesti kehittämäänsä uutta rakennustekniikkaa, puhdasbetonivalua kasettimuoteilla, jonka yhteydessä voitiin käyttää yksikerroksista sisärappausta. Vuosikymmenen lopussa  Haka sai Helsingin kaupungilta rakennettavakseen Pihlajamäen yhteisesti Saton kanssa. Tonttien jakokuvio säilyi kymmeniä vuosia ja laajeni myös muihin kaupunkeihin; Haka ja Sato jakoivat kaupunkien asuntorakennusmaat, eikä muilla yhtiöillä ollut yhtä hyviä mahdollisuuksia päästä mukaan tuotantoon.lähde?