stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Barrington J. Bayley

| Barrington J>  Bayley.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. huhtikuuta 1937
Kuollut: 14. lokakuuta 2008 (71 vuotta)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Barrington John Bayley (9. huhtikuuta 1937 Birmingham – 14. lokakuuta 2008) oli englantilainen tieteiskirjailija.
Bayleyn pitkäaikainen yhteistyökumppani Michael Moorcock luonnehti Bayleyn tyyliä metafyysiseksi, absurdiksi avaruusoopperaksi. Moorcockin mukaan Bayleylta saivat vaikutteita useat tieteiskirjailijat, kuten M. John Harrison, Iain M. Banks, William Gibson ja Bruce Sterling.
Suomennetut novellit

”Syvyyden sankarit” (1962). Aikakone 3/1989.
”Laiva, joka purjehti avaruuden merta” (1963). Tähtivaeltaja 1/1986.
”Hyvästi sitten veliseni” (1964). Tähtivaeltaja 4/1986.
Aiheesta muualla

Astounding Worlds of Barrington Bayley! (englanniksi)
Annihilation Factotum, an author overview by Rhys Hughes (englanniksi)
The Bayley-Moorcock Letters (Arkistoitu – Internet Archive), ensimmäinen osa kirjeenvaihtoa jonka hän piti ystävänsä Michael Moorcockin kanssa (englanniksi)
The Bayley-Moorcock Letters, osa kaksi (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki 2  3  4  5  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC
Agathias

Agathias (m.kreik. ᾿Αγαθίας, noin 536–582) oli runoilija ja historioitsija, joka oli kotoisin Myrinasta Vähästä-Aasiasta. Hän on yksi tärkeimmistä lähteistä keisari Justinianus I:n ajalta.
Agathias opiskeli Aleksandriassa ja siirtyi vuonna 554 Konstantinopoliin. Siellä hän jatkoi opintojansa ja toimi asianajajana. Hän kirjoitti kokoelman Dafniaka joka koostui lyhyistä rakkausrunoista. Agathias kokosi myös antologian oman aikansa ja antiikin runoilijoiden epigrammeista.
Justinianuksen kuoleman jälkeen Agathiaan ystävät ylipuhuivat hänet kirjoittamaan historian omasta ajastaan. Agathiaan teos käsittää vuodet 552–558 ja on suora jatko Prokopioksen teoksille. Agathias myös matkii teoksessaan Prokopioksen tyyliä. Teos kertoo pääasiassa Itä-Rooman kamppailusta gootteja, vandaaleja frankkeja ja persialaisia vastaan. Edward Gibbon kuvailee Agathiasta "runoilijana ja reetorina", vastakohtana Prokopiokselle joka on "valtionmies ja sotilas".lähde? On myös huomautettu, että Agathias ilmeisesti oli vain nimellisesti kristitty.
Agathias on ainut tunnettu lähde vuonna 529 tapahtuneesta Ateenan akatemian sulkemisesta.
Vanoccio Biringuccio

Pirotechnia
Vannoccio Biringuccio, joskus kirjoitettu myös muodossa Vannocio Biringuccio, (1480–noin 1539) oli italialainen metallurgi ja merkittävä  iatrokemisti. 
. Hänet tunnetaan parhaiten hänen metallien valmistusta ja käyttöä käsittelevästä vuonna 1540 julkaistusta kirjasta, De la pirotechnia. Biringucciota pidetään yhtenä valimotekniikan isänä, koska De la pirotechnia on ensimmäinen painettu kirja todellisesta valimokäytännöstä. Se sisältää myös yksityiskohtia kaivostoiminnasta, malmien erottelusta ja useiden eri metallien erottamisesta, metalliseoksista kuten messinki ja yhdisteistä, joita käytettiin valimoissa sekä räjähteistä. Kirja julkaistiin 14 vuotta aikaisemmin kuin Georgius Agricolan De re metallica. Urallaan hän oli vastuussa rautakaivoksista lähellä Sienaa ja myös sen kolikoista ja rahavarastoista. Hän vastasi Venetsian tykkivalimoista ja myöhemmin Firenzessä.
De la pirotechnia

Kirja on vanhimpia säilyneitä renessanssiaikaisia teknisiä käsikirjoituksia ja on siten arvokas kirjallinen tietolähde tuon ajan teknisistä käytännöistä. Kirja julkaistiin vuonna 1540 Venetsiassa ja siitä on sen jälkeen tehty lukuisia uusinta painoksia. Kirja jakautuu kymmeneen opukseen, ja ne käsittelevät mineraaleja, puolimetalleja ja epämetallejasia aineita kuten (rikki) ja näiden mineraaleja, analysointia, sulatusta, kullan erottamista hopeasta, valamista (erityisesti tykkien ja kellojen) ja alkemiaa. Kirjassa kuvataan tarkasti, kuinka valut tehdään ja samalla vältetään valuviat sekä kuinka muotit tehdään lopputuotteen mukaisiksi.
Elämäkerta

Biringuccio syntyi Sienassa. Hänen isänsä Paolo Biringuccio oli todennäköisesti arkkitehti ja hänen äitinsä oli Lucrezia di Bartolommeo Biringuccio. Vannoccio kastettiin 20. lokakuuta 1480.
Vannoccio Biringuccio oli voimakkaan Petrucci-suvun päämiehen Pandolfo Petruccin seuralainen. Pandolfo palkkasi hänet metallurgiksi. Pandolfon kuoltua Biringuccio säilytti siteet sukuun, pondolfon poika Borghese Petrucci piti hänet palkoillaan. Kuitenkin vuoden 1515 kansannousu pakotti Borghesen pakenemaan Sienasta ottaen Biringuccion mukaansa. Biringuccio matkusteli Italiassa ja vieraili Sisiliassa vuonna 1517.
Vuonna 1523 Paavi Klemens VII aiheutti Petrucci-suvun virkaan palautuksen ja heidän mukanaan Biringuccio pystyi palaamaan karkotuksestaan. Vuonna 1524 Biringucciolle myönnettiin yksinoikeus salpietarin valmistukseen kaikkialla Siennassa. Tämä oli kuitenkin lyhytaikaista, sillä vuonna 1526 Sienalaiset kapinoivat jälleen ja karkottivat Petruccin suvun uudelleen. Suku yritti palata valtaan, mitä myös Biringuccio tuki, mutta se epäonnistui.
Vuonna 1530 Sienaan syntyi rauhallisempi vaihe ja Biringuccio palasi. Hän oli kaupungin senaattori tammikuusta helmikuuhun 1531 ja osallistui useisiin projekteihin. Vuonna 1536 Rooman kirkko tarjosi hänelle työtä ja hänestä tuli Paavi valimon johtaja ja sotarvikkeiden hoitaja.
Biringuccio kuoleman tarkkaa aikaa ja paikkaa ei tunneta, tiedetään vain vuonna 1539 päivätyn dokumentin mainitsevan hänen kuolemansa.
Aiheesta muualla

Vannoccio Biringuccio's "the pirotechnia". Translated and edited by Cyril Stanley Smith and Martha Teach Gnudi. Google books
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Alankomaat  Vatikaani 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Dizionario Biografico degli Italiani  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef 
Valettu kello vuodelta 1642
Erilaisia 1500-luvun tykkejä, muun muassa kulevriini, falconet ja mörssäri.
Denis Matthews

Denis Matthews
Denis James Matthews CBE (27. helmikuuta 1919 – 25. joulukuuta 1988) oli brittiläinen pianisti, pianopedagogi, musiikintutkija ja musiikkikirjailija. Hän tulkitsi muiden muassa Ludwig van Beethovenia, josta hän myös kirjoitti sittemmin suomennetunkin elämäkertateoksen.
Beethoven-elämäkerta

Denis Matthews: Beethoven.  (Suomentanut Riitta Kauko)  Helsinki:  Otava, 1991.  ISBN 951-1-10797-6
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  Europeana  IdRef
Biologian filosofia

Filosofi
Luettelo filosofeista
Luettelo filosofian osa-alueista, koulukunnista ja opeista
Filosofian teemasivu
Filosofian tietosanakirja
Biologian filosofia (joskus myös biofilosofia) on tieteenfilosofian osa-alue, joka käsittelee tietoteoreettisia, metafyysisiä ja eettisiä kysymyksiä biologisissa ja biomedikaalisissa tieteissä.
Vaikka filosofit ovat kauan olleet kiinnostuneet biologiasta (esimerkiksi Aristoteles, Descartes ja jopa Kant), biologian filosofia on noussut itsenäisenä filosofian osa-alueena vasta 1960- ja 1970-luvuilla. Tällöin tieteenfilosofit alkoivat kiinnittää entistä enemmän huomiota biologiassa tapahtuneeseen kehitykseen, kuten uusdarwinismiin (1920- ja 1930-luvut), DNA:n keksimiseen (1953) ja myöhemmin geenitekniikan kehitykseen, ja niiden filosofisiin seurauksiin. Näiden lisäksi biologian filosofiaan ovat vaikuttaneet muun muassa kaiken elämän redusoiminen biokemiallisiksi prosesseiksi sekä biologisten ja psykologisten menetelmien yhdistäminen neurotieteiksi. Biologian filosofian kannalta on Charles Darwinin esittämä evoluutioteoria on ollut merkityksellinen. Myöskin 1900-luvun alussa alkunsa saanut populaatiogenetiikka, joka selitti geenien periytymistä sekä yksilöiden ympäristöön sopeutumista selvittänyt adaptionismi olivat merkityksellisiä seikkoja biologien filosofiassa. Geenien ja ympäristön vaikutukset on usein asetettu vastakkain tieteellisissä tutkimuksissa. Evoluutioteorian ohella biologiassa on tarkasteltu lajien syntyyn liittyviä seikkoja.
Biofilosofeja > Filosofeja, jotka ovat käyttäneet biologisia ajatuksia töissään

Henri Bergson
Mario Bunge
Daniel Dennett
David Hull
Philip Kitcher
Alex Rosenberg
Michael Ruse
Elliot Sober
Kim Sterelny
Gerhard Vollmer
Biofilosofeja > Biologeja, jotka ovat pyrkineet kuvaamaan biologista ajattelua filosofisesti

Ernst Mayr
Claude Bernard
Ernst Haeckel
Jakob von Uexküll
Kirjallisuutta

Sintonen, Matti (toim.): Biologian filosofian näkökulmia.  Helsinki:  Gaudeamus, 1998.  ISBN 951-662-743-9
Aiheesta muualla

Dietrich, Michael R.: Philosophy of Biology Web Pages (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Fehr, Carla: Feminist Philosophy of Biology The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Griffiths, Paul: Philosophy of Biology The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Weber, Marcel: Experiment in Biology The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Biologia
| --- | --- |
Osa-alueita:   Aerobiologia  Anatomia  Astrobiologia  Biokemia  Ekologia  Eliömaantiede  Eläintiede  Etologia  Evoluutiobiologia  Fysiologia  Genomiikka  Hydrobiologia  Iktyologia  Kasvipatologia  Kasvitiede  Kehitysbiologia  Kudosoppi  Meribiologia  Mikrobiologia  Molekyylibiologia  Muoto-oppi  Neurotiede  Paleontologia  Parasitologia  Perinnöllisyystiede  Sienitiede  Solubiologia  Systematiikka  Taksonomia  Toksikologia 
Käsitteitä:   abioottinen  aineenvaihdunta  biodiversiteetti  biomi  biotooppi  biosfääri  DNA  ekologinen lokero  ekosysteemi  eliöyhteisö  evoluutio  kelpoisuus  lisääntyminen  luonnonvalinta  populaatio  ravinto  sukkessio  uhanalaisuusluokitus  yhteyttäminen  pääjakso  kaari 
Aiheeseen liittyvää:  biologian filosofia
Apollo 17

Apollo 17  oli viimeinen yhdysvaltalaisten tekemistä kuulennoista Apollo-ohjelmassa. Se on toistaiseksi viimeinen Kuuhun laskeutunut miehitetty avaruuslento. Kuulennolla oli ensi kertaa mukana myös tutkija, geologi Harrison Schmitt, ja lennolla tehtiinkin pitkiä ja laajoja alueen tutkimuksia. Laskeutumispaikaksi valittiin Kirkkauden meren reunalla oleva syvä Taurus-Littrowin laakso, josta toivottiin löydettävän Kuussa harvinaista tuliperäistä kiveä. Astronautit löysivätkin eräästä paikasta harvinaista oranssia hiekkaa, joka saattaa olla tuliperäistä.
Kuumoduulin paluuseen tarkoitetun osan nousu Kuusta kuuauton televisiokameran kuvaamana 17. joulukuuta 1972 klo 22.45.37.
Apollo 17 oli yhdestoista miehitetty Apollo-avaruusohjelman lento ja kuudes, joka laskeutui Kuuhun. Apollo 17 oli Apollo-ohjelman ensimmäinen yöllä laukaistu lento ja viimeinen toteutunut Apollo-lento. Laukaisu tapahtui 7. joulukuuta 1972 kello 5.33 UTC Kennedyn avaruuskeskuksesta. Kuussa vietettiin 74 tuntia 59 minuuttia ja 40 sekuntia. Laskeutuminen takaisin Maahan tapahtui 19. joulukuuta 1972 kello 19.24.59 UTC. Lennon kokonaisaika oli 12 päivää 13 tuntia 51 minuuttia 59 sekuntia. Kuumoduuli Challenger laskeutui Kuuhun syvään Taurus-Littrownin laaksoon 11. joulukuuta 1972 kello 19.54.57 UTC.
Laskeutumisalue oli geologisesti kiinnostava Taurus-Littrow-muodostuma. Miehistön ALSEP-aseman mittauksista vahvistettiin aiemmin saatu tieto, että Kuun pintakerroksen ylimmät 30 senttiä eristävät sekä Auringon aiheuttaman kuumenemisen päivällä että jäähtymisen yöllä. Toisella kuukävelyllä astronautit ajoivat noin tunnin ajan länteen, 6,5 kilometrin päähän kuumoduulista. Paluumatkalla astronautit löysivät yllättäen oranssia lasimaista ainetta. Toisella pitkällä ajoretkellä he ajoivat pohjoisten vuorten juurelle. Kuuautolla ajettiin yhteensä 30 kilometriä. Kuussa miehistö liikkui 25 tuntia, mikä oli pisin Kuussa vietetty aika. Astronautit toivat Maahan noin 120 kilogrammaa kiviä. Näytteitä otettiin muun muassa suurista kivenlohkareista. Varsinkin kolmen viimeisen Apollo-laskeutumisen astronautit olivat päteviä kenttägeologiassa, koska heitä oli siihen kouluttanut tällä lennolla mukana ollut Harrison Schmitt.
Lennon komentaja Cernan on kertonut piirtäneensä viimeiseksi ennen Kuun pinnalta poistumista tyttärensä Ashleyn nimikirjaimet Kuun tomuun. Hän sanoi sitä "surkean pieneksi hyvitykseksi siitä, että oli laiminlyönyt perhettään avaruuslentojen takia."
Lennon aikana tutkittiin muun muassa kosmisten säteiden visuaalista ilmiötä, joka saa avaruuslentäjät näkemään spontaaneja valoilmiöitä.
Miehistö

Gene Cernan, komentaja
Ron Evans, komentomoduulin pilotti
Harrison "Jack" Schmitt, kuumoduulin pilotti
Kuukävely

EVA – extra-vehicular activity
Cernan ja Schmitt – EVA 1
EVA 1 alkoi: 11. joulukuuta 1972 23.54.49 UTC
EVA 1 päättyi: 12. joulukuuta 7.06.42 UTC
Kesto: 7 tuntia, 11 minuuttia ja 53 sekuntia
Cernan ja Schmitt – EVA 2
EVA 2 alkoi: 12. joulukuuta 1972 23.28.06 UTC
EVA 2 päättyi: 13. joulukuuta 7.05.02 UTC
Kesto: 7 tuntia, 36 minuuttia ja 56 sekuntia
Cernan ja Schmitt – EVA 3
EVA 3 alkoi: 13. joulukuuta 1972 22.25.48 UTC
EVA 3 päättyi: 14. joulukuuta 5.40.56 UTC
Kesto: 7 tuntia, 15 minuuttia ja 8 sekuntia
Avaruuskävely

Evans – EVA 4
EVA 4 alkoi: 17. joulukuuta 1972 20.27.40 UTC
EVA 4 päättyi: 17. joulukuuta 21.33.24 UTC
Kesto: 1 tunti, 5 minuuttia ja 44 sekuntia
Evans suoritti avaruuskävelyn aluksen ulkopuolella paluumatkalla Maahan.
Laskeutuminen Maahan

Komentomoduuli America laskeutui 650 kilometriä lounaaseen Samoansaarista, vain noin 640 metriä ohi oletetun laskeutumispisteen. Miehistöä odottanut USS Ticonderoga oli sijoittunut 6,5 kilometrin päähän laskeutumiskohdasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Apollo 17 Wikimedia Commonsissa
Apollo-ohjelma
| n k Kuun valloituksen aikajana |
| --- | --- |
  Neuvostoliitto   Yhdysvallat   Japani   Kiina   Eurooppa   Intia

  Neuvostoliitto   Yhdysvallat   Japani   Kiina   Eurooppa   Intia
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Muut:  SNAC 
Apollo 17:n ottama kuuluisa kuva maapallosta, Sininen marmorikuula.
Tanith Lee

| Tanith Lee |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. syyskuuta 1947
Kuollut: 24. toukokuuta 2015 (67 vuotta)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Tanith Lee Kaiine (19. syyskuuta 1947 – 24. toukokuuta 2015) oli brittiläinen kirjailija. Hän sai useita science fiction-, kauhu- ja fantasiapalkintoja, kuten World Fantasy -palkinnon, August Derleth -palkinnon ja Nebula-palkinnon.
Vuonna 1971 Macmillan julkaisi Leen lastenkirjan The Dragon Hoard, jota seurasi lasten kuvakirja Animal Castle sekä novellikokoelma Princess Hynchatti & Some Other Surprises.
Vuodesta 1975 vuoteen 1989 Lee oli DAW-kustantamon kirjailija. Tänä aikana Lee julkaisi yhteensä 28 kirjaa. Kolmannen kirjan julkaisemisen aikoihin Lee siirtyi täysipäiväiseksi kirjailijaksi.
Teokset > Suomennetut teokset

Veriooppera -sarja
Pimeyden tytär (Suom. Sari Kallioinen & Anita Puumalainen 1993, WSOY). (Alkuteos Dark Dance,1992 )
Synnyinhauta -trilogia
Synnyinhauta.  ((The birthgrave, 1975.) Suomentanut Mika Renvall)  Helsinki:  Jalava, 2006.  ISBN 951-887-360-7
Pedon sydän (Suom. Sari Kallioinen & Anita Puumalainen 1994, WSOY, FAN-sarja) (Alkuteos Heart-beast,1992)
Teokset > Suomentamattomat teokset

Birthgrave:
Vazkor, Son of Vazkor (1977)
Quest for the White Witch (1978)
Four-BEE:
Don't Bite the Sun (1976)
Drinking Sapphire Wine (1977)
Novels Of Vis:
The Storm Lord (1976)
Anackire (1983)
The White Serpent (1988)
Flat Earth:
Night's Master (1978)
Death's Master (1978)
Delusion's Master (1981)
Delirium's Mistress (1986)
Night's Sorceries (1987)
Castle of Dark:
The Castle of Dark (1978)
Prince on a White Horse (1982)
Dark Castle, White Horse (1986)
Blood Stone:
Kill the Dead (1980)
Sabella (1980)
Silver Metal Lover:
The Silver Metal Lover (1981)
Metallic Love (2005)
Secret Books of Paradys:
The Book of the Damned (1988)
The Book of the Beast (1988)
The Book of the Dead (1986)
The Book of the Mad (1993)
Tanaquil:
Black Unicorn (1989)
Gold Unicorn (1994)
Red Unicorn (1997)
Blood Opera:
Personal Darkness (1993)
Darkness, I (1994)
Secret Books of Venus:
Faces Under Water (1998)
Saint Fire (1999)
A Bed of Earth (2002)
Venus Preserved (2003)
Claidi Journals:
Law of the Wolf Tower (1998)
Wolf Star (2000)
Queen of the Wolves (2001)
Wolf Wing (2002)
Piratica:
Piratica: Being a Daring Tale of Girl's Adventure upon the High Seas (2004)
Return to Parrot Island (2006)
The Family Sea (2007)
Lionwolf:
Cast a Bright Shadow (2004)
Here in Cold Hell (2005)
No Flame But Mine (2007)
Aiheesta muualla

http://www.daughterofthenight.com/tlbio.html. (englanniksi)
Vesa Sisättö: Holtitonta tieteisfantasiaa[vanhentunut linkki]. Helsingin Sanomat 1.9.2006.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef
Blackburn Iris

Blackburn Iris Mk III
Blackburn Iris oli brittiläinen kaksitasoinen lentovenetyyppi, jossa oli kolme moottoria. Sitä valmistettiin vuodesta 1926. Britannian ilmavoimat käytti sitä vuoteen 1934 asti.
Helmikuussa 1931 Blackburn Iris -koneelle S 238 tapahtui kohtalokas onnettomuus Plymouthin satamassa. Kahdeksan koneen 12-henkisestä miehistönsä sai surmansa.
Biodynaaminen viljely

Biodynaaminen viljely on maataloutta, jota harjoitetaan Rudolf Steinerin antroposofisten näkemysten mukaisesti. Steiner piti Koberwitzissa nykyisen Puolan alueella vuonna 1924 esitelmäsarjan, joka tunnetaan nykyisin Maatalouskurssin nimellä. Suomessa ensimmäisiä luontoisvoimaviljelykokeita tehtiin vuonna 1926.
Biodynaamisen viljelyn periaate ja preparaatit

Biodynaamisessa viljelyssä käytetään pitoisuuksiltaan erittäin laimeita biodynaamisia preparaattejaselvennä. Niiden valmistamisessa käytetään useita erilaisia menetelmiä. Peltopreparaateissa on joko lehmänlantaa tai kvartsia, jotka on pakattu lehmän sarviin ja kätketty määräajaksi maahan. Kompostipreparaateissa on eri kasveista tehtyjä valmisteita. Preparaattien ei oleteta vaikuttavan aineellisesti, vaan voimavaikutuksinaselvennä, esimerkiksi kvartsi ei liukene. Preparaattien "dynaamisesti välittävien voimien" katsotaan tukevan maata ja kasveja välittämällä maahan taivaankappaleidenselvennä kosmisia voimia, minkä uskotaan jäsentävänselvennä kompostoitumista ja tukevan harmonista maatumistaselvennä.  Steinerin mukaan lehmän sarvi toimii kosmisten voimien kääntäjänä, jolloin voima siirtyy lehmän lantaan. Saksanhirvensarvet toimivat muotonsa vuoksi kosmisena antennina. Demeter International pitää sarvettomien nautojen jalostamista uhkana elämänvoimalle.Lehmänsarven ohella käytetään lehmän, sian tai hevosen kalloa tai lehmän suolilievettä tai saksanhirven rakkoa. Viljelyssä voi noudattaa planeettojen ja kuun liikkeisiin, vuodenaikojen vaihteluun ja vuorokausirytmiin perustuvaa ajoitusta ja miettiä tilakokonaisuuden tarvitsemia toimenpiteitä kasvustolle tilalle sopivan aikataulun mukaisesti. Verrattuna luomuviljelyyn on siis eroja, biodynaaminen viljely ei kuitenkaan tosiasiassa pohjaudu astrologiaan, vaan tähtien tarkkailuun: Eläinradan eri laatujen uskotaan olevan yhteydessä mm. maahan, veteen, ilmaan ja tuleen.  Kaikki eivät kuitenkaan käytä viljelyssä tähtikalentereita. Steiner ei nähnyt kasvien kärsivän varsinaisesti kasvisairauksista vaan piti niitä Kuun voiman vaikutuksina. Hänen esittämänsä hiirten tuhkan käyttäminen jyrsijätorjunnassa on ymmärrettävissä mm. homeopatiassa käytetystä sama parantaa samaa -periaatteen sovelluksena tai siitä että hiirille on alue jo merkitty. Steiner ei varsinaisesti tutkinut tai testannut uskomuksiaan, vaan sitä ovat tehneet muut hänen jälkeensä. Hänen opetuksensa perustuivat okkultismiin ja selvänäkemällä hankittuihin tietoihin, mistä hänen mukaansa seurasi, että ne ovat oikein.
Suhde luomutuotantoon ja Demeter-merkin ehdot

Biodynaamisen tuotteen tuotemerkki on Demeter. Kansainvälisesti merkkiä hallinnoi Biodynamic Federation – Demeter International ja Suomessa Biodynaaminen yhdistys - Biodynamiska föreningen ry. Tuotemerkin saamiseksi yhdistys edellyttää tuottajilta Suomessa luomutuotannon vaatimuksia. Biodynaamisessa viljelyssä suhtaudutaan kielteisesti kemiallisiin lannoitteisiin ja torjunta-aineisiin. Tavanomaiset orgaaniset lannoitteet ovat sallittuja rajoitetusti. Siementen tulee olla luomua, jos sellaisia on saatavilla. Hybridilajikkeet ovat sallittuja vain maissin kohdalla. Geenimanipuloitujen lajikkeiden käyttöä ei hyväksytä. Geenimanipuloitujen eläinten lannan käyttö on rajoitetusti sallittu mutta turkiseläinten lannan ei. Eläimillä antibioottien käyttö on rajoitettu kahteen kertaan vuodessa. Jyrsijöiden torjunta hyytymisen estämiseen perustuvilla myrkyillä on sallittua.
Steinerin maatalouskurssin jälkeen biodynaamisessa viljelyssä on otettu käyttöön luomuviljelylle tyypillisiä menetelmiä kuten vuoro- ja kateviljely. Käytännössä oleellinen ero nykyaikaiseen luomutuotantoon, että biodynaamisessa viljelyssä edellytetään Steinerin preparaattien käyttöä.
Biodynaamisen tuotannon yleisyys

Biodynamic Federation - Demeter International on ilmoittanut, että liiton alaisia viljelijöitä ja muita tuottajia on noin 6 400 ja viljelty pinta-ala noin 192 000 hehtaaria 19 maassa. Tästä vajaa puolet on Saksassa. Luvussa ovat mukana myös vasta siirtymävaiheessa olevat tuottajat. Lisäksi erikseen sertifioituja tiloja ja tuottajia on liiton yhteistyössä olevissa maissa sen ilmoituksen mukaan noin 30 000 hehtaaria 47 maassa.
Kritiikki

Tietyn kriittisen näkemyksen mukaan okkultismiin perustuvia kosmisia voimia ja niiden selvänäkemistä ei voi pitää realistisena, vaan kyseessä on näennäistiede. Preparaateille ei myöskään ole esitetty materiaalista toimintaperiaatetta.
Kritiikki > Biodynaamisen opin vastauksia kritiikkiin

Biodynaamisen viljelyn kannattajien mukaan kyseessä on kokonaisvaltainen ajattelutapa, jolla hyödynnetään tietoa, jota tieteellinen maailmankuva ei tunnista, ja biodynaamisesti viljellyt kasvit sitovat itseensä ympäröivää eteriteettilaatujenselvennä elinvoimaa, joka on luonteeltaan astraalista. Elämän ei katsota olevan selitettävissä pelkästään aineellisen tason tapahtumina ja olevan tieteen tutkimusmenetelmin tutkittavissa vasta vähitellen.  Biodynaamisen tuotannon ei katsota menetelmiensä puolesta muuten poikkeavan luomutuotannosta ja siksi tulosten voi olettaa olevan samoja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Biodynaaminen yhdistys ry.
Bioviini: biodynaaminen viljely (Arkistoitu – Internet Archive)
Snellmann-korkeakoulu: biodynaaminen viljely (Arkistoitu – Internet Archive)
skepsis.fi: Antroposofia
skepsis.fi: MAANVILJELYSTÄ TÄHTIEN ALLA
Noituutta vai edistystä?, Suomen Kuvalehti, 08.09.1934, nro 37, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Antroposofia
Antroposofia
Rudolf Steiner
Steinerkoulu
Eurytmia
Biodynaaminen viljely
Antroposofinen lääkintä
Demeter-merkki