stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Urheiluvuosi 1956
Alppihiihto

Cortina d’Ampezzon olympialaisissa itävaltalainen Toni Sailer voitti kaikki kolme miesten lajia. Naisten mestareita olivat Sveitsin Madeleine Berthod syöksylaskussa, saman maan Renée Colliard pujottelussa sekä Saksan Ossi Reichert suurpujottelussa.
Autourheilu

Formula 1 -sarjan maailmanmestaruuden voitti kolmannen kerran peräkkäin ja kaikkiaan neljännen kerran urallaan Argentiinan Juan Manuel Fangio.
Golf

Masters-turnauksen voitti yhdysvaltalainen Jack Burke.
Yhdysvaltain avoimen turnauksen voitti toisen kerran urallaan yhdysvaltalainen Cary Middlecoff.
Britannian avoimen turnauksen voitti kolmantena vuonna peräkkäin australialainen Peter Thomson.
PGA-mestaruuden voitti Jack Burke.
Jääkiekko

Cortina d’Ampezzon olympialaisissa Neuvostoliitto voitti ensimmäisen jääkiekon olympiakultansa. Se voitti kaikki viisi otteluaan yhteismaalierolla 25–5. Hopeaa sai Yhdysvallat ja pronssille sijoittui Kanada.
Stanley Cupin voitti Montreal Canadiens.
Nyrkkeily

Ammattinyrkkeilyn välisarjan maailmanmestaruus vaihtoi omistajaansa kahdesti, kun 14.3. Chicagossa Johnny Saxton otti pistevoiton Carmen Basiliosta mutta hävisi tälle uusintaottelussa 12.9. Syracusessa yhdeksännen erän tyrmäyksellä.
Rocky Marciano ilmoitti 27.4. luopuvansa ammattinyrkkeilyn raskaan sarjan maailmanmestaruudesta ja vetäytyi voittamattomana 49 ammattilaisottelun jälkeen. Floyd Patterson nousi 21-vuotiaana uudeksi mestariksi 30.11. Chicagossa tyrmäämällä raskaan keskisarjan maailmanmestaruutta hallussaan pitäneen Archie Mooren viidennessä erässä.
Italialainen Mario D'Agata voitti ammattinyrkkeilyn kääpiösarjan maailmanmestaruuden pistevoitolla ranskalaisesta Robert Cohenista 29.6. Roomassa.
Joe Brown voitti ammattinyrkkeilyn kevyen sarjan maailmanmestaruuden pistevoitolla Wallace "Bud" Smithistä 24.8. New Orleansissa.
Pikaluistelu

Cortina d’Ampezzon olympialaisissa kilpailivat miehet neljällä matkalla. Neuvostoliiton Jevgeni Grišin voitti kultaa 500 ja 1 500 metrillä, joista jälkimmäisen voiton hän jakoi maanmiehensä Juri Mihailovin kanssa. Neuvostoliiton Boris Šilkov voitti 5 000 metriä ja Ruotsin Sigvard Ericsson 10 000 metriä.
Yleisluistelun miesten maailmanmestaruuskilpailut. Mestaruuden voitti toisen kerran urallaan neuvostoliittolainen Oleg Gontšarenko.
Yleisluistelun naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mestaruuden voitti neuvostoliittolainen Sofija Kondakova.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Cortina d’Ampezzon olympialaisissa Suomi voitti kahdeksasta lajista kolme: Veikko Hakulinen oli paras 30 kilometrin hiihdossa, Antti Hyvärinen mäkihypyssä sekä Sirkka Polkunen, Mirja Hietamies ja Siiri Rantanen naisten viestihiihdossa.
Keski-Euroopan mäkiviikon 1955–1956 voitti neuvostoliittolainen Nikolai Kamenski.
Pyöräily

Italian ympäriajon voitti luxemburgilainen Charly Gaul.
Ranskan ympäriajon voitti isäntämaan Roger Walkowiak.
Taitoluistelu

Cortina d’Ampezzon olympialaisissa kultaa voittivat miesten yksinluistelussa Yhdysvaltain Hayes Alan Jenkins, naisten yksinluistelussa Yhdysvaltain Tenley Albright sekä pariluistelussa Itävallan Elisabeth Schwarz / Kurt Oppelt.
Maailmanmestaruuskilpailuissa mestaruuden voittivat Hayes Alan Jenkins neljännen peräkkäisen kerran, yhdysvaltalainen Carol Heiss, pariluistelussa Elisabeth Schwarz / Kurt Oppelt sekä jäätanssissa Ison-Britannian Pamela Weight / Paul Thomas.
Tennis

Australian avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti järjestäjämaan Lew Hoad ja naisten saman maan Mary Carter.
Ranskan avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti Lew Hoad ja naisten yhdysvaltalainen Althea Gibson.
Wimbledonin miesten kaksinpelin mestaruuden voitti Lew Hoad ja naisten yhdysvaltalainen Shirley Fry.
Yhdysvaltain avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti australialainen Ken Rosewall ja naisten Shirley Fry.
Davis Cupin voitti Australia toisen peräkkäisen ja kaikkiaan 13. kerran.
Yleisurheilu

Melbournen olympialaisten paras yleisurheilumaa oli Yhdysvallat joka voitti 33 kultamitalista 16. Neuvostoliitto ylsi viiteen kultamitaliin ja Australia voitti kaikki neljä naisten juoksulajia. Yhdysvaltain Bobby Morrow ja Australian Betty Cuthbert voittivat kolme kultamitalia. Maailmanennätystä paransivat norjalainen Egil Danielsen miesten keihäänheitossa (85,71), yhdysvaltalainen Mildred McDaniel naisten korkeushypyssä (176), Yhdysvaltain miesten pikaviestijoukkue (39,5) ja Australian naisten pikaviestijoukkue (44,5), joka juoksi jo alkuerissä maailmanennätyksen 44,9 yhdessä Saksan kanssa. Naisten pituushypyssä puolalainen Elżbieta Krzesińska sivusi nimissään ollutta maailmanennätystä (635).
Konída

Konídan saari Pacheiá Ámmoksen kylästä nähtynä.
| --- | --- |
Muut nimet:  Kounídia (Κουνίδια), Kouníthia (Κουνίθια)
Sijainti:  35°07′33″N, 25°48′40″E, Ierápetra Lasíthi, Kreeta Kreikka
Saariryhmä:  Kreetan saaret
Vesialue:  Mirampéllonlahti
Merialue:  Kreetanmeri, Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,029 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Konída (kreik. Κονίδα, myös Kounídia, Κουνίδια, Kouníthia, Κουνίθια) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kreetan saariin ja sijaitsee Mirampéllonlahdessa Kreetan pohjoisrannikolla Pacheiá Ámmoksen kylän edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,029 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Konída kuuluu Ierápetran kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen.
Korvenmaa

Korvenmaa
| --- | --- |
Sijainti:  60°22′26.1″N, 21°40′11.2″E, Naantali Varsinais-Suomi Suomi
Merialue:  Saaristomeri
Pinta-ala:  2,63 km² 
| --- | --- |
Asukasluku:  4
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Korvenmaa on saari Naantalissa Rymättylän alueella. Saaren pinta-ala on 2,63 neliökilometriä, ja vakituisia asukkaita on neljä. Vapaa-ajan asuntoja saarella on 34, pois lukien vapaa-ajan asunnot, joissa asutaan pysyvästi. Saarelle ei ole kiinteää tieyhteyttä.
Korvenmaa sijaitsee Pakinaisten pohjoispuolella. Saari on luode–kaakkosuunnassa pitkulainen, ja sen suurin pituus on noin 3,8 kilometriä.
Urheiluvuosi 1938

Urheiluvuosi 1938 käsittelee vuoden 1938 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Alppihiihto

Maailmanmestaruuskilpailut Engelbergissä, Sveitsissä. Saksa voitti kaikki kolme naisten lajia ja Christl Cranz niistä kaksi. Miesten mestareita olivat ranskalaiset James Couttet (syöksylasku) ja Émile Allais (alppiyhdistetty) sekä Sveitsin Rudolf Rominger (pujottelu).
Jalkapallo

Maailmanmestaruuskilpailut 4.–19.6. Ranskassa. Maailmanmestaruuden vei toisen peräkkäisen kerran Italia, joka voitti Pariisissa pelatussa loppuottelussa Unkarin maalein 4–2. Gino Colaussi ja Silvio Piola tekivät loppuottelussa kumpikin kaksi maalia. Brasilia voitti pronssiottelussa Ruotsin 4–2. Turnauksen paras maalintekijä oli seitsemän maalia tehnyt Brasilian Leônidas.
Jääkiekko

Maailmanmestaruuskilpailut Prahassa, Tšekkoslovakiassa. Kultaa voitti Kanada, hopeaa sai Iso-Britannia ja pronssille sijoittui Tšekkoslovakia.
Koripallo

Naisten ensimmäiset Euroopan-mestaruuskilpailut Roomassa, Italiassa. Kultaa voitti Italia, hopealle sijoittui Liettua ja pronssia sai Puola.
Nyrkkeily

Joe Louis puolusti menestyksekkäästi ammattinyrkkeilyn raskaan sarjan maailmanmestaruuttaan voittamalla tyrmäyksellä 23.2. New Yorkissa Nathan Mannin kolmannessa erässä, 1.4. Chicagossa Harry Thomasin viidennessä erässä ja 22.6. New Yorkissa entisen maailmanmestarin Max Schmelingin ensimmäisesä erässä.
Henry Armstrong piti yhtä aikaa hallussaan kolmen ammattinyrkkeilyn painoluokan maailmanmestaruutta. Hän voitti höyhensarjan maailmanmestaruuden jo vuonna 1936 (kiistattomasti vuonna 1937). Hän nousi kaksi painoluokkaa ylemmäksi ja voitti 31.5.1938 New Yorkissa välisarjan MM-ottelussa Barney Rossin pisteillä. Sitten hän laski painoaan kevyeen sarjaan sopivaksi ja nousi senkin maailmanmestariksi voittamalla 17.8. New Yorkissa Lou Ambersin.
Pikaluistelu

Yleisluistelun miesten maailmanmestaruuskilpailut. Mestaruuden voitti neljännen kerran norjalainen Ivar Ballangrud.
Yleisluistelun naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mestaruuden voitti toisen kerran peräkkäin norjalainen Laila Schou Nilsen.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Maailmanmestaruuskilpailut Lahdessa, Suomessa. Isäntämaa voitti kaikki kolme maastohiihtolajia ja Norjaan menivät mäkihypyn ja yhdistetyn kultamitalit.
Pyöräily

Italian ympäriajon voitti isäntämaan Giovanni Valetti.
Ranskan ympäriajon voitti italialainen Gino Bartali.
Taitoluistelu

Maailmanmestaruuskilpailuissa mestaruuden voittivat Itävallan Felix Kaspar toisen peräkkäisen kerran, britti Megan Taylor sekä pariluistelussa Saksan Maxi Herber / Ernst Baier kolmantena vuonna peräkkäin.
Tennis

Australian avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Don Budge ja naisten kaksinpelin saman maan Dorothy Bundy.
Ranskan avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti Don Budge ja naisten kaksinpelin järjestäjämaan Simone Mathieu.
Wimbledonin miesten kaksinpelin mestaruuden voitti Don Budge ja naisten kaksinpelin kahdeksannen kerran yhdysvaltalainen Helen Wills Moody, jolle tämä oli ennätyksellisesti 19. Grand Slam -turnausvoitto.
Yhdysvaltain avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti Don Budge ja ylsi näin ensimmäisenä pelaajana Grand Slamiin eli voitti kaikki neljä suurta turnausta saman kalenterivuoden aikana. Naisten kaksinpelin mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Alice Marble.
Davis Cupin voitti Yhdysvallat kaikkiaan 12. kerran, millä se oli voittotilaston kärjessä.
Uinti

Euroopan-mestaruuskilpailut Lontoossa, Isossa-Britanniassa. Menestyneimmät maat olivat viisi kultamitalia voittaneet Saksa ja Tanska. Tanskan Ragnhild Hveger voitti kolme kultaa, joista yhden viestissä. Kahteen henkilökohtaiseen kultamitaliin ylsivät myös ruotsalainen vapaauimari Björn Borg ja saksalainen uimahyppääjä Erhard Weiß.
Yleisurheilu

Miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 3.–5.9. Pariisissa, Ranskassa. Kilpailuihin osallistui 23 maata ja 272 urheilijaa. Saksa voitti seitsemän kultamitalia ja Suomi viisi. Kaikkiaan mitaleille ylsi 13 maata. Alankomaalainen pikajuoksija Martinus Osendarp voitti kaksi henkilökohtaista kultamitalia. Saksalaisjuoksija Rudolf Harbig voitti kaksi kultaa, joista toisen viestissä. Brittiläinen juoksija Godfrey Brown saavutti yhden mitalin kutakin väriä.
Naisten ensimmäiset Euroopan-mestaruuskilpailut 17.–18.9. Wienissä, Itävallassa. Kilpailuihin osallistui 14 maata ja 80 urheilijaa. Saksa voitti yhdeksästä kultamitalista viisi. Kaikkiaan mitaleille ylsi viisi maata. Puolalainen Stanisława Walasiewiczówna voitti kaksi henkilökohtaista kultamitalia ja saavutti kaksi hopeaa, joista toisen viestissä.
Britti Sydney Wooderson juoksi 20.8. Motspur Parkissa 800 metrin maailmanennätyksen 1.48,4. Suomalainen Yrjö Nikkanen otti keihäänheiton maailmanennätyksen maanmieheltään Matti Järviseltä heittämällä 25.8. Karhulassa tuloksen 77,87 m ja paransi ennätystä 16.10. Kotkassa tulokseen 78,70 m. Moukarinheitossa saksalainen Erwin Blask paransi 27.8. Tukholmassa maailmanennätykseksi 59,00 m ja 10 000 metrin juoksussa suomalainen Taisto Mäki teki 29.9. Tampereella maailmanennätyksen 30.02,0.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urheiluvuosi 1938 Wikimedia Commonsissa
Urjalan vaakuna

Urjalan vaakuna
Urjalan vaakuna on Pirkanmaalla sijaitsevan Urjalan kunnan tunnus. Vaakunan apilaristi viittaa niihin maallisen ja hengellisen työn hedelmiin, joita on syntynyt esi-isien työn tuloksena. Liekit kuvaavat alueen soilta nostetun turpeen käyttöä ja kuinka erämaat on raivattu viljelysmaiksi.
Vaakunan selitys on: ”punaisessa kentässä hopeinen apilaristi, jonka kustakin kulmasta lähtee kultainen liekki”. Vaakunan on suunnitellut Toivo Vuorela, ja Urjalan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 14. maaliskuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 13. kesäkuuta samana vuonna.
Kaltsaari

Kaltsaari
Purjevene Kaltsaaren edustalla vuonna 1909
| --- | --- |
Sijainti:  60°17′42.4″N, 21°43′14.5″E, Naantali Varsinais-Suomi Suomi
Pinta-ala:  1,23 km² 
| --- | --- |
Asukasluku:  2
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Veneenrakentaja Herman ja Lotta Westerberg kotinsa edessä Kaltsaaressa vuonna 1907.
Kaltsaari (ruots. Kalsor) eli Kalsaari on entisen Velkuan kunnan, nykyisen Naantalin kaupungin lounaisosassa sijaitseva saari. Saaren pinta-ala on 1,23 neliökilometriä. Vuonna 2009 vakituisia asukkaita saarella oli kaksi ja vapaa-ajan asuntoja 22, pois lukien vapaa-ajan asunnot, joissa asutaan pysyvästi. Saarelle ei ole kiinteää tieyhteyttä.
Maantiede

Kaltsaari sijaitsee Naantalin lounaisosassa lähellä Paraisten kuntarajaa. Saaren suurin pituus on noin 1,9 kilometriä ja pinta-ala 1,23 neliökilometriä. Naantalin puolella Kaltsaaren läheisyydessä olevia suurempia saaria ovat idässä Kruununmaa, koillisessa Kuiva Kaltsaari ja Paraisten puolella lännessä Maskinnamo ja lounaassa Virutholmen.
Noin viidesosa Kaltsaaresta on luonnonsuojelualuetta, joka kuuluu "Pakinaisten saaristo" Natura 2000 -alueeseen. Kaltsaaressa on edustettuina korkeat jyrkännerannat edustalla olevine riuttoineen. Kallioisella saarella on useita jyrkänteitä, saaren korkeimman kohdan ollessa yli 40 metriä merenpinnan yläpuolella. Keskiosissa on kuitenkin rehevämpää alavaa maata, jossa on jäänteitä laajasta tammimetsästä.
Salamanca

| Salamanca |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Salamanca
 Koordinaatit: 40°58′N, 5°40′W 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Kastilia ja León
Maakunta:  Salamanca
Korkeus:  778 m
Väkiluku (2014):  148 042
 
 www.salamanca.es 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Salamanca on Salamancan maakunnan pääkaupunki Kastilia ja Leónissa, Espanjassa. Sen asukasluku on  noin 148 000 (2014). Salamanca sijaitsee Tormesjoen varrella 778 metriä merenpinnasta.
Ilmasto

Salamancassa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan viileän ja kuivan kesän valimerenilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 12 °C ja keskimääräinen sademäärä 410 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 22 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 4 °C. Sateisin kuukausi on joulukuu, jolloin sataa keskimäärin noin 50 millimetriä. Elokuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 11 millimetriä.
Historia

Salamancan ryösti jo Hannibal 217 eaa. Roomalainen Salamantica kasvoi Astorgasta Sevillaan kulkevan hopeatien (esp. Ruta de la Plata) varteen joen ylityspaikalle.
Salamancasta tuli piispanistuin 600-luvulla, mutta piispa vietti muslimivalloituksen ajan Oviedossa. Kristittyjen uudelleenasutus alkoi 1087. Alfonso IX perusti Salamancan yliopiston 1218. Teresa Ávilalainen perusti karmeliittaluostarin 1570. Vuoden 1812 Salamancan taistelu oli vakava tappio ranskalaisille ja Salamancalle, jonka länsipuoli tuhoutui pahasti.lähde?
Merkittäviin nähtävyyksiin kuuluvat romaaninen katedraali, jonka rakentaminen aloitettiin noin 1140, ja uusi katedraali, jonka rakentaminen aloitettiin 1513 ja päättyi 1700-luvulla. Salamancan yliopisto perustettiin vuonna 1218, ja se on yksi Euroopan vanhimmista. Yliopiston päärakennus valmistui vuosina 1415–1433.
Kuningas Filip V:n määräyksestä vuonna 1729 Alberto Churriguera suunnitteli Plaza Mayorin, joka valmistui vuonna 1755.
Salamanca liitettiin vuonna 1998 UNESCOn maailmanperintöluetteloon ja se oli Euroopan vuoden 2002 kulttuuripääkaupunki Bruggen kanssa.
Plaza Mayor
Plaza Mayor
Yliopiston päärakennus ja runoilija Luis de Léonin (1527–1591) patsas.
Romaaninen katedraali (Catedral Vieja)
Uusi katedraali (Catedral Nueva)
Tormes-joki
Palacio de Monterrey
Palacio de Anaya
Museo de Art Nouveau y Art Déco
Lentokenttä
Café Novelty. Kirjailija Gonzalo Torrente Ballesterin näköispatsas.
Puente del Príncipe de Asturias
Convento de San Esteban
Calle Compañia
Torre del Clavero
Huerto Calixto y Melibea
Casa de las Conchas (1493).
Agustín Ibarrolan taideteos Bosque de Olmos
Iglesia de San Pablo
Säveltäjä Fuente Francisco Salinas (1513–1590).
Estadio Helmántico
Iglesia Nueva del Arrabal
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Salamanca Wikimedia Commonsissa
Ayuntamiento de Salamanca
Portal Turismo Salamanca (espanjaksi) (englanniksi) (portugaliksi) (kiinaksi)
Unescon maailmanperintökohteet Espanjassa
Alcalá de Henaresin yliopisto ja historiallinen ympäristö
Alhambra, Generalife ja Albayzín Granadassa
Altamiran luola
Antoni Gaudín työt
Aragonian mudéjar-arkkitehtuuri
Aranjuezin kulttuurimaisema
Atapuercan arkeologinen kohde
Ávilan vanhakaupunki
Barcelonan Sant Pau -sairaala ja katalonialainen musiikkipalatsi
Burgosin katedraali
Cáceresin vanhakaupunki
Catalanin romaaniset kirkot Vall de Boíssa
Côanlaakson ja Siega Verden esihistoriallinen kalliotaide (jaettu Portugalin kanssa)
Córdoban historiallinen keskusta
Cuencan linnoituskaupunki
Doñanan kansallispuisto
Elchen palmumetsä
Elohopean perintö: Almadén ja Idrija (jaettu Slovenian kanssa
Escorialin luostari
Garajonayn kansallispuisto
Ibizan biodiversiteetti ja kulttuuri
Itä-Espanjan kalliomaalaukset
La Lonja de la Seda de Valencia
Las Médulas
Lugon roomalainen muuri
Madinat al-Zahra
Méridan arkeologinen alue
Oviedon muistomerkit ja Asturian vanhan kuningaskunnan kirkot
Poblet-luostari
Monte Perdido (jaettu Ranskan kanssa)
Pyhiinvaellusreitti Santiago de Compostelaan
Salamancan vanhakaupunki
San Cristóbal de La Laguna
San Millánin Yuso- ja Suso-luostarit
Santa María de Guadalupe
Santiago de Compostela
Segovian vanhakaupunki ja akvedukti
Serra de Tramuntanan kulttuurimaisema
Sevillan katedraali, Alcázar ja Archivo de Indias
Tarracon arkeologinen kokonaisuus
Teiden kansallispuisto
Toledo
Úbedan ja Baezan renessanssimuistomerkit
Vizcayan silta
Euroopan kulttuuripääkaupunki
| --- | --- |
1980-luku:   1985: Ateena  1986: Firenze  1987: Amsterdam  1988: Länsi-Berliini  1989: Pariisi 
1990-luku:   1990: Glasgow  1991: Dublin  1992: Madrid  1993: Antwerpen  1994: Lissabon  1995: Luxemburg  1996: Kööpenhamina  1997: Thessaloniki  1998: Tukholma  1999: Weimar 
2000-luku:   2000: Avignon · Bergen · Bologna · Bryssel · Helsinki · Krakova · Praha · Reykjavík · Santiago de Compostela  2001: Rotterdam · Porto  2002: Brugge · Salamanca  2003: Graz  2004: Genova · Lille  2005: Cork  2006: Patras  2007: Sibiu · Luxemburg  2008: Liverpool · Stavanger  2009: Vilna · Linz 
2010-luku:   2010: Essen · Istanbul · Pécs  2011: Turku · Tallinna  2012: Guimarães · Maribor  2013: Marseille · Košice  2014: Riika · Uumaja  2015: Mons · Plzeň  2016: San Sebastián · Wrocław  2017: Aarhus · Páfos  2018: Leeuwarden · Valletta  2019: Matera · Plovdiv 
2020-luku:   2020: Rijeka · Galway  2021: Timișoara · Elefsína  2022: Kaunas · Esch-sur-Alzette  2023: Veszprém  2026: Oulu
Saksan Grand Prix 2013

|  Saksan Grand Prix 2013  |
| --- | --- |
 9. osakilpailu 19 osakilpailusta kaudella 2013. 

Päivämäärä:  7. heinäkuuta 2013
Rata:  Nürburgring
Sijainti:  Nürburg, Saksa
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,148 km
Kilpailun pituus:  60 kierrosta, 308,863 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Paaluaika:  1.29,398
Palkintokoroke
Voittaja:   Sebastian Vettel   (Red Bull)
Toinen:   Kimi Räikkönen   (Lotus)
Kolmas:   Romain Grosjean   (Lotus)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Fernando Alonso   (Ferrari)
Kierrosaika:  1.33,468 (kierroksella 51)
Saksan Grand Prix 2013 (virallisesti Formula 1 Grosser Preis Santander von Deutschland 2013) oli Formula 1 -kauden 2013 yhdeksäs osakilpailu, joka ajettiin 7. heinäkuuta Nürburgringin moottoriradalla Saksassa.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Sää | Ilma | Rata | Kosteus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 5. heinäkuuta | 10:00–11:30 | 11:00–12:30 | 1. vapaat harjoitukset |  Puolipilvinen | 17–18 °C | 20–24 °C | 57–66 % |
| 5. heinäkuuta | 14:00–15:30 | 15:00–16:30 | 2. vapaat harjoitukset |  Puolipilvinen | 20 °C | 27–29 °C | 53–59 % |
| 6. heinäkuuta | 11:00–12:00 | 12:00–13:00 | 3. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 21–22 °C | 27–33 °C | 51–54 % |
| 6. heinäkuuta | 14:00–15:00 | 15:00–16:00 | Aika-ajot |  Aurinkoinen | 23–25 °C | 35–44 °C | 35–40 % |
| 7. heinäkuuta | 14:00–16:00 | 15:00–17:00 | Kilpailu |  Aurinkoinen | 25–26 °C | 43–45 °C | 27–35 % |
Lähde:
Vapaat harjoitukset

Marussian kolmoskuljettaja Rodolfo González ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Jules Bianchin tilalla.
Aika-ajot

Aika-ajoissa paalulle ajoi Mercedeksen Lewis Hamilton. Toiseksi ajoi Red Bullin hallitseva maailmanmestari Sebastian Vettel ja kolmanneksi viimeistä kauttaan sarjassa ajava Red Bullin Mark Webber. Suomalaisista Lotuksen Kimi Räikkönen sijoittui neljänneksi ja Williamsin Valtteri Bottas sijalle 17. Aika-ajon toiseen osioon eivät yltäneet Caterhamin, Williamsin eikä Marussian kuskeista kumpikaan. Kolmanteen osioon eivät yltäneet McLarenin, Force Indian ja Sauberin kuskit eikä myöskään Toro Rosson Jean-Éric Vergne.
Aika-ajot > Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Q1 | Q2 | Q3 | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 10 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 1.31,131 | 1.30,152 | 1.29,398 | 1 |
| 2 | 1 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | 1.31,269 | 1.29,992 | 1.29,501 | 2 |
| 3 | 2 |  Mark Webber | Red Bull-Renault | 1.31,428 | 1.30,217 | 1.29,608 | 3 |
| 4 | 7 |  Kimi Räikkönen | Lotus-Renault | 1.30,676 | 1.29,852 | 1.29,892 | 4 |
| 5 | 8 |  Romain Grosjean | Lotus-Renault | 1.31,242 | 1.30,005 | 1.29,959 | 5 |
| 6 | 19 |  Daniel Ricciardo | Toro Rosso-Ferrari | 1.31,081 | 1.30,223 | 1.30,528 | 6 |
| 7 | 4 |  Felipe Massa | Ferrari | 1.30,547 | 1.29,825 | 1.31,126 | 7 |
| 8 | 3 |  Fernando Alonso | Ferrari | 1.30,709 | 1.29,962 | 1.31,209 | 8 |
| 9 | 5 |  Jenson Button | McLaren-Mercedes | 1.31,181 | 1.30,269 |  | 9 |
| 10 | 11 |  Nico Hülkenberg | Sauber-Ferrari | 1.31,132 | 1.30,231 |  | 10 |
| 11 | 9 |  Nico Rosberg | Mercedes | 1.31,322 | 1.30,326 |  | 11 |
| 12 | 14 |  Paul di Resta | Force India-Mercedes | 1.31,322 | 1.30,697 |  | 12 |
| 13 | 6 |  Sergio Pérez | McLaren-Mercedes | 1.31,498 | 1.30,933 |  | 13 |
| 14 | 12 |  Esteban Gutiérrez | Sauber-Ferrari | 1.31,681 | 1.31,010 |  | 14 |
| 15 | 15 |  Adrian Sutil | Force India-Mercedes | 1.31,320 | 1.31,010 |  | 15 |
| 16 | 18 |  Jean-Éric Vergne | Toro Rosso-Ferrari | 1.31,629 | 1.31,104 |  | 16 |
| 17 | 17 |  Valtteri Bottas | Williams-Renault | 1.31,693 |  |  | 17 |
| 18 | 16 |  Pastor Maldonado | Williams-Renault | 1.31,707 |  |  | 18 |
| 19 | 20 |  Charles Pic | Caterham-Renault | 1.32,937 |  |  | 22 |
| 20 | 22 |  Jules Bianchi | Marussia-Cosworth | 1.33,063 |  |  | 19 |
| 21 | 21 |  Giedo van der Garde | Caterham-Renault | 1.33,734 |  |  | 20 |
| 22 | 23 |  Max Chilton | Marussia-Cosworth | 1.34,098 |  |  | 21 |
107% aika: 1,36.885
Lähde:

Charles Picin sijoitusta pudotettiin viidellä lähtöruudulla vaihdelaatikon vaihtamisen takia.