stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andries Hoogerwerf

Andries Hoogerwerf (29. elokuuta 1906 Vlaardingen, Alankomaat – 5. helmikuuta 1977 Castricum) oli hollantilainen luonnontieteilijä, lintutieteilijä ja juoksija.
Hoogerwerf kunnostautui keskimatkojen juoksijana vuosina 1926–1930. Hän juoksi useita ennätyksiä ja edusti Hollantia vuoden 1928 Amsterdamin kesäolympialaisissa.
Hoogerwerf matkusti Jaavalle Indonesiaan vuonna 1931. Alue oli silloin vielä Hollannin siirtomaa. Aluksi hän luokitteli eliöitä Bogorin eläintieteellisen museon toimeksiannosta ja työskenteli Bogorin kasvitieteellisessä puutarhassa. Hänestä tuli siirtomaa-alueen luonnonsuojelualueiden luonnonsuojeluvirkamies 1935 ja hänet tunnetaan erityisesti jaavansarvikuonojen suojelusta ja Indonesian ensimmäisen kansallispuiston Ujung Kulonin perustamisesta.
Hoogerwerf palasi Hollantiin 1957 mutta vieraili senkin jälkeen säännöllisesti Indonesiassa. Hän toimi Manokwarin maatalouden tutkimuslaitoksen tutkijana lokakuusta 1962 huhtikuuhun 1963. Hollanissa hän asettui asumaan Castricumiin, jossa hän kuoli sydänkohtaukseen.
Hoogerwerf julkaisi useita kirjoja ja noin 250 lintu- ja kasvitieteellistä kirjoitusta. Linnuista hän nimesi muutamia alalajeja, muun muassa punarintakaijan (Psittacula alexandri kangeanensis) vuonna 1962. Hänen kunniakseen on nimetty leuserinrotta (Rattus hoogerwerfi).
Teoksia

De avifauna van Batavia en omstreken. Leiden (1938).
Bijdrage tot de oölogie van Java. (1949).
De avifauna van de Plantentuin te Buitenzorg (Java). Buitenzorg (1949)
De Avifauna van Tjibodas en omgeving. Buitenzorg (1949).
An Ornithological bibliography having particular reference to the study of the Birds of Java. Jakarta (1953).
A further contribution to our oological knowledge of the Island of Java (Indonesia), (yhdessä Hellebrekersin kanssa). Leiden (1967).
Udjung Kulon: The Land of the Last Javan Rhinoceros. Brill: Leiden (1970).
Lacerated

| Lacerated Dawn of Demise |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: lokakuu 2008
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: death metal tekninen death metal
 Kesto: 21.31
 Levy-yhtiö: Deepsend Records
Dawn of Demisen muut julkaisut
| Hate Takes Its Form 2007 | Lacerated 2008 | A Force Unstoppable 2010 |
Lacerated on tanskalaisen death metal -yhtyeen Dawn of Demisen EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Deepsend Records.
Levy sisältää kaksi ennenjulkaisematonta kappaletta sekä lainakappaleet Suffocationilta, At the Gatesilta ja Obituarylta.
Kappaleet

Extinction Seems Imminent – 4.15
Ridden with Disgust – 4.23
Infecting the Crypts – 4.51 (Suffocation -cover)
Blinded by Fear – 2.44 (At the Gates -cover)
Turned Inside Out – 5.18 (Obituary -cover)
Kappaleet > Bonusvideot

Hate Takes Its Form – 4.32
Extinction Seems Imminent – 4.24
Kokoonpano

Scott Jensen – laulu
Martin Sørensen – kitara
Bjørn Jensen – bassokitara, taustalaulu
Kim L. Jensen – rummut
Jacob Hansen – miksaaja, masteroija
Søren Dybdal – kansikuva, valokuvat
Arvostelut

Blabbermouth: 6.5/10
Aiheesta muualla

Lacerated Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Lacerated Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Anantapurin piirikunta

Anantapurin piirikunta (teluguksi అనంతపురం జిల్లా, Anantapuraṁ jillā) on yksi Andhra Pradeshin osavaltion 13 piirikunnasta Intiassa. Anantapur on sen pääkaupunki. Vuonna 2011 piirikunnassa asui 4 083 315 henkilöä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anantapurin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Andhra Pradeshin piirikunnat
Anantapur
Chittoor
Guntur
Itä-Godavari
Krishna
Kurnool
Länsi-Godavari
Prakasam
Srikakulam
Sri Potti Sriramulu Nellore
Visakhapatnam
Vizianagaram
YSR:n piirikunta
Akuma (Street Fighter)

| Akuma |
| --- | --- |
 Super Street Fighter IV:n hahmotaidepiirros Akumasta.
Pelisarja:  Street Fighter
Ensimmäinen peli:  Super Street Fighter II Turbo (1994)
Luoja:  Noritaka Funamizu
Suunnittelija:  Bengus
Ääninäyttelijä  (englanti):  David Kaye Keith Burgess Dave Mallow
Ääninäyttelijä (japani):  Tomomichi Nishimura Daisuke Gōri Yasumori Matsumoto Taketora
Lisää peliartikkeleitavideopelien teemasivulla
Akuma on japanilaisen pelitalon Capcomin Street Fighter -pelisarjassa esiintyvä kuvitteellinen hahmo, jonka loi Noritaka Funamizu ja hahmosuunnittelun teki Bengus. Sarjan kotimaassa Japanissa hahmo tunnetaan nimellä Gōki (jap. 豪鬼, Gouki, "vahva henki"). Hahmon ensiesiintyminen oli vuonna 1994 ilmestyneessä Super Street Fighter II Turbossa.
Hahmon syntymä

Akuma esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1994 ilmestyneessä Street Fighter II:n viimeisessä versiossa, Super Street Fighter II Turbossa. Jos pelaaja saavutti tietyt pelivaatimukset yksinpelissä, Akuma ilmestyy pelin viimeisessä ottelussa tappaen loppuvastuksen M. Bisonin ja haastaen pelaajahahmon kaksintaisteluun. Akuman ilmestyminen otteluun muistuttaa yhdysvaltalaisen pelilehden Electronic Gaming Monthlyn vuoden 1993 aprillipilaksi kirjoitettua vitsiartikkelia, jonka mukaan Street Fighter II:n pelaaminen tietyillä pelivaatimuksilla siirtää loppuottelun pomohahmoksi Bisonin paikalle Sheng Longiksi kutsutun piilotetun hahmon. Artikkeli oli tarkoitettu humoristiseksi huijaukseksi, mutta monet Street Fighter II:n pelaajat luottivat vilpittömästi artikkelin todenmukaisuuteen. Akuman sijoittaminen piilotetuksi hahmoksi, yhtäkkinen ilmestyminen loppuotteluun ja erittäin tehokkaat hyökkäykset olivat yhtäläisyyksiä Electronic Monthlyn artikkelin Sheng Longin kanssa. Capcom kuitenkaan ei ole vahvistanut Sheng Longin suhdetta Akuman ensiesiintymiseen Super Street Fighter II Turbossa.
Akuman alkuperäinen nimi Japanissa on Gōki, mutta Capcom USA päätti uudelleennimetä hahmon Super Street Fighter II Turbon Yhdysvaltain-julkaisussa. Capcom USA antoi hahmolle nimeksi "paholaista" tarkoittavan japaninkielisen sanan (jap. 悪魔, Akuma).
Akuma on synkkäpiirteinen itäaasialainen mies, jolla on punaiset silmät ja hiukset. Hänellä on yllään kookkaista helmistä punottu rukousnauha, ruskeat sandaalit ja obivyöllä sidottu hiilenmusta karategi. Akuman hahmoon liitetään "taivasta" tarkoittava kanjimerkki (jap. 天, ten), joka ilmestyy tietyissä Akuman erikoishyökkäyksissä, kuten Shun Goku Satsussa.
Pelaaminen

Akumalla on sama pelimekaniikka kuin Ryulla ja Kenillä: hänen erikoishyökkäyksensä ovat Shōryūken-nyrkki, Hadōken-energiapallo ja Tatsumaki Senpū Kyaku -potku. Akuman liikkeet ovat kuitenkin tehokkaampia Ryun ja Kenin liikkeet. Hänen Gō Shōryūkenillaan (jap. 豪昇龍拳, "vahva nouseva lohikäärmenyrkki") on Kenin Shōryūkenin tuhovoima ja Ryun Shōryūkenin kantama, hänen Tatsumaki Zankūkyakunsa (jap. 竜巻斬空波脚, "ilmassa viiltävä pyörremyrskypotku") on tehokkaampi ja liikkuu nopeammin kuin tavallinen Tatsumaki Senpū Kyaku ja hänen Gō Hadōkeninsa (jap. 豪波動拳, "vahva aaltoliikenyrkki") on voimakkaampi kuin tavallinen Hadōken. Akuman pitkänmatkan hyökkäyksiin kuuluvat myös ilmassa tapahtuva Zankū Hadōken (jap. 斬空波動拳, "ilmassa viiltävä aaltoliikenyrkki") ja sen voimakkaampi versio Tenma Gō Zankū (jap. 斬空波動拳, "demonin suuri ilmasivallus"). Akuman tehokkaimpia erikoisliikkeitä ovat pitkänmatkan hyökkäys Messatsu Gō Hadō (jap. 滅殺豪波動, "tuhoava vahva aalto"), lyöntihyökkäys Messatsu Gō Shōryū (jap. 滅殺豪昇龍, "tuhoava vahva nouseva lohikäärmenyrkki") ja potkuhyökkäys Messatsu Gō Rasen (jap. 滅殺豪螺旋, "tuhoava vahva kierre").
Akuman ikonisin superhyökkäys on Shun Goku Satsu (jap. 瞬獄殺, "välitön helvettimurha"), joka kuuluu Street Fighter -sarjan voimakkaimpiin liikkeisiin. Shun Goku Satsussa Akuma tarttuu vastustajaansa, minkä jälkeen peliruutu muuttuu hetkellisesti mustaksi ja vastustajan paikalla nähdään kirkkaiden välähdysten sarja. Hyökkäyksen päätyttyä Akuma seisoo maassa makaavan vastustajan edessä. Lisämateriaaleissa hyökkäyksen on kerrottu siirtävän taistelijat silmänräpäykseksi helvettiin, jossa tuhat raivoisaa demonia hyökkää Shun Goku Satsun uhrin kimppuun. Street Fighter IV esittelee hyökkäyksestä vielä voimakkaamman version nimeltä Shin Shun Goku Satsu (jap. 真・瞬獄殺, "aito välitön helvettimurha"). Street Fighter III 3rd Strike esittelee Akumalle uuden superhyökkäyksen Kongō Kokuretsu Zanin (jap. 金剛国裂斬, "mantereita tuhoava läpäisevä purkaussivallus"), jossa Akuma kanavoi kaiken voimansa nyrkkiinsä ja lyö maahan aiheuttaen valtavan räjähdyksen.
Näyttelijät > Kaanoniset pelit

| Vuosi | Näyttelijä (japani) | Näyttelijä (englanti) | Esiintyminen |
| --- | --- | --- | --- |
| 1995 | Tomomichi Nishimura | ei ole | Street Fighter Alpha |
| 1996 | Tomomichi Nishimura | ei ole | Street Fighter Alpha 2 |
| 1997 | Tomomichi Nishimura | ei ole | Street Fighter III 2nd Impact – Giant Attack |
| 1998 | Tomomichi Nishimura | ei ole | Street Fighter Alpha 3 |
| 1999 | Tomomichi Nishimura | ei ole | Street Fighter III 3rd Strike – Fight for the Future |
| 2009 | Taketora | Dave Mallow | Street Fighter IV |
| 2010 | Taketora | Dave Mallow | Super Street Fighter IV |
Näyttelijät > Spin-off-pelit

| Vuosi | Näyttelijä (japani) | Näyttelijä (englanti) | Esiintyminen |
| --- | --- | --- | --- |
| 1995 | ei ole | Ernie Reyes Sr. | Street Fighter: The Movie |
| 1996 | Tomomichi Nishimura | ei ole | Super Puzzle Fighter II Turbo |
| 1996 | Tomomichi Nishimura | ei ole | X-Men vs. Street Fighter |
| 1996 | Tomomichi Nishimura | ei ole | Street Fighter EX |
| 1997 | Tomomichi Nishimura | ei ole | Marvel Super Heroes vs. Street Fighter |
| 1997 | Tomomichi Nishimura | ei ole | Super Gem Fighter Mini Mix |
| 1998 | Tomomichi Nishimura | ei ole | Marvel vs. Capcom: Clash of Superheroes |
| 1998 | Tomomichi Nishimura | ei ole | Street Fighter EX2 |
| 2000 | Tomomichi Nishimura | ei ole | Street Fighter EX3 |
| 2000 | Tomomichi Nishimura | ei ole | Marvel vs. Capcom 2: New Age of Heroes |
| 2000 | Tomomichi Nishimura | ei ole | Capcom vs. SNK: Millennium Fight 2000 |
| 2001 | Tomomichi Nishimura | ei ole | Capcom vs. SNK 2: Mark of the Millennium 2001 |
| 2003 | Tomomichi Nishimura | ei ole | SNK vs. Capcom: SVC Chaos |
| 2004 | Tomomichi Nishimura | ei ole | Capcom Fighting Jam |
| 2005 | Tomomichi Nishimura | ei ole | Namco × Capcom |
Näyttelijät > Muu viihde

| Vuosi | Näyttelijä (japani) | Näyttelijä (englanti) | Esiintyminen |
| --- | --- | --- | --- |
| 1995 | ei ole | David Kaye | Street Fighter (animaatiosarja) |
| 1999 | Tomomichi Nishimura | Keith Burgess | Street Fighter Alpha: The Animation (animaatioelokuva) |
| 2005 | Daisuke Gōri Yasumori Matsumoto (nuori) | Keith Burgess | Street Fighter Alpha: Generations (animaatioelokuva) |
| 2009 | Taketora | Dave Mallow | Street Fighter IV: The Ties That Bind (animaatioelokuva) |
Vastaanotto

Vuonna 2008 Akuma pääsi viidennelle sijalle IGN:n luettelossa 25 parhaimmasta Street Fighter -sarjan hahmosta. Samana vuonna GameDailyn luettelossa 20 parhaimmasta Street Fighter -hahmosta Akuma sijoittui yhdeksännelle sijalle. GameSpot on kutsunut Akumaa Street Fighterin "nimekkäimmäksi" ja "kovimmaksi" hahmoksi.
Aiheesta muualla

Akuma Street Fighter Wikissä (englanniksi)
Street Fighter
| --- | --- |
Videopelit:   Street Fighter  Street Fighter II Super Street Fighter II  Super Street Fighter II Turbo  Turbo HD Remix  Street Fighter Alpha Alpha 2  Alpha 3  Street Fighter III  Street Fighter IV Super Street Fighter IV  Ultra Street Fighter IV  Street Fighter V  Street Fighter 6 
Spin-off-pelit:   Street Fighter 2010  Street Fighter: The Movie  Street Fighter EX EX2  EX3  Super Puzzle Fighter II Turbo  Super Gem Fighter Mini Mix  Street Fighter Online: Mouse Generation 
Muut pelit:   X-Men vs. Street Fighter  Marvel Super Heroes vs. Street Fighter  Street Fighter X Tekken  Tekken X Street Fighter 
Hahmot:   Akuma  Balrog  Blanka  Cammy  Chun-Li  Dan  Dhalsim  E. Honda  Fei-Long  Guile  Ken  M. Bison  Ryu  Sagat  Sakura  T. Hawk  Vega  Zangief 
Elokuvat:   Street Fighter (1994)  Street Fighter: The Legend of Chun-Li (2009) 
Animaatioelokuvat:   Street Fighter II: The Animated Movie (1994)  Street Fighter Alpha: The Animation (1999)  Street Fighter Alpha: Generations (2005)  Street Fighter IV: The Ties That Bind (2009) 
Televisiosarjat:   Street Fighter II V (1995)  Street Fighter (1995–1997)  Street Fighter: Assassin's Fist (2014) 
Sarjakuvat:   Street Fighter II: Ryu  Street Fighter: Sakura Ganburu!
Lahij

| Lahij |
| --- | --- |
 Lahij
 Koordinaatit: 13°3′28″N, 44°52′58″E 
Valtio:  Jemen
Maakunta:  Lahij
Väkiluku (2004):  25 881
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lahij on kaupunki Jemenin eteläosassa hieman Adenista pohjoiseen. Historiallisesti kaupunki oli Lahijin sulttaanikunnan pääkaupunki. Vuonna 2004 sen asukasluku oli 25 881.
Paikkaa kutsutaan myös nimellä al-Hawtah.
Maantiede

Lahij sijaitsee Jemenin eteläosassa Arabian niemimaan lounaisosassa. Itse kaupunki siajtisee kahden Wadi Tubaan laskevan sivujoen (wadi) välissä. Lähialue tunnetaan hedelmällisenä maatalousalueena. Adenin kaupunki sijaitsee noin Lahij kilometriä Lahijista etelään.
Historia

Lahij oli historiallisesti Lahijin sulttaanikunnan pääkaupunki. Osmanien valtakunta vaikutti Jemenissä 1500-luvulta vuoteen 1635, jolloin valtaan nousivat zaidilaiset imaamit. Vuonna 1728 'Abdall-heimon Salih bin Salim kapinoi imaameja vastaan tehden itsestään Lahijin hallitsijan. Lahijin halltisijat pitivät hallussan myös Adenia, joka vuonna 1839 luovutettiin briteille. Lahijin hallitsijoista tuli sittemmin brittien suojeluksen alaisia, mutta vähintään muodollisesti he hallitsivat Lahijia aina brittivallan päättymiseen saakka vuonna 1967.
Jemenin sisällissodan aikana alueella ja itse kaupungissa on käyty taisteluja huthien vastaisen liittouman ja Arabian niemimaan al-Qaidan välillä.
Väestö

Lahijin asukasluku oli vuoden 2004 väestönalskennan mukaan 25 881. Sen asukkaat ovat pääasiassa sunnalaisia muslimeja.
Näkymä kaupunkiin 1930-luvulla.
Laskutusosuuskunta

Laskutusosuuskunta hoitaa asiakkaidensa puolesta laskutuspalvelua ja siten auttaa henkilöitä työllistymään yrittäjämäisesti omassa työssään ilman omaa juridista yhtiötä. Laskutusosuuskuntien avulla yksityishenkilö voi laskuttaa oman työsuorituksensa ilman omaa yritystä. Käytännössä työsuorituksia tarjoava henkilö vastaa tällöin itse omasta asiakashankinnasta, päättää millä ehdoilla tekee työsuorituksia ja sopii työn teettäjän kanssa työsuorituksen sisällöstä, aikataulusta ja hinnasta. Asiakkaita voivat olla yritykset, yhteisöt sekä kotitaloudet. Kun työsuoritus on siinä vaiheessa, että asiakasta voi laskuttaa laskutusosuuskunta lähettää laskun työn teettäjälle. Useat laskutusosuuskunnan myös hyväksyvät käteismaksut sekä maksulaitteilla tapahtuneet maksut.
Kevytyrittäjyys on terminä viime aikoina muodostunut kuvaamaan laskutusosuuskuntien kautta tapahtuvaa toimintaa. Toinen nimitys toiminnalle on sateenvarjoyritys.
Amoral

| Amoral |
| --- | --- |

 Amoral Tuska-festivaaleilla vuonna 2012.
Tiedot
Toiminnassa:  1997–2017
Tyylilaji:  tekninen death metal, melodinen black metal, progressiivinen metalli
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Ben Varon, kitara   Juhana Karlsson, rummut   Pekka Johansson, basso   Ari Koivunen, laulu   Masi Hukari, kitara, koskettimet   Niko Kalliojärvi, kitara, murina  
Entiset jäsenet:  Silver Ots, kitara (1997–2010)  Matti Pitkänen, laulu (1997–2001)  Erkki Silvennoinen, basso (2004–2007)  Ville Sorvali, basso (2001–2004) 
Levy-yhtiö:  Spinefarm, 2004–2009   Imperial Cassette, 2011–2016  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amoral oli helsinkiläinen metalliyhtye. Amoral on julkaissut seitsemän albumia, joita yhdistävät vahvat kitarariffit ja tekninen, progressiivinen kokeileva ote. Kolme ensimmäistä albumia (2004–2007) ovat teknistä thrash- ja deathmetallia. Seuraavalla kahdella albumilla (2009–2011) tyyli muuttui melodisemmaksi hyödyntäen runsaasti rock-elementtejä. Kaksi viimeistä julkaisua (2014–2016) ovat jo vahvasti progressiivisia konseptialbumeita.  Amoral on esiintynyt laajasti ympäri Suomea, Eurooppaa ja Aasiaa. Yhtye esiintyi viimeisen kerran tammikuussa 2017.
Historia

Amoral soitti alun perin thrash-covereita aloittaessaan vuonna 1997. Vuonna 2000 yhtyeen perustajat Ben Varon, Silver Ots ja Juhana Karlsson alkoivat panostaa yhtyeeseen tosissaan ja säveltää omia kappaleita. Uutta verta yhtyeeseen toivat laulaja Matti Pitkänen ja basisti Ville Sorvali. Ensimmäinen demo, Desolation, ilmestyi vuonna 2001. Tämän jälkeen Matti Pitkänen siirtyi syrjään ja laulajan paikan otti Niko Kalliojärvi. Vuoden 2002 Other Flesh -demon jälkeen yhtye solmi levytyssopimuksen englantilaisen Rage of Achilles -levy-yhtiön kanssa.
Historia > Wound Creations

Amoralin esikoisalbumin Wound Creationsin valmistuttua vuonna 2004 basisti Ville Sorvali jätti yhtyeen keskittyäkseen toiseen yhtyeeseensä Moonsorrow’hin ja muihin velvoitteisiinsa. Erkki Silvennoinen liittyi yhtyeeseen korvaamaan Sorvalin. Pian tämän jälkeen sopimus Rage of Achilles -levy-yhtiön kanssa purettiin ja ennen pitkää Amoral siirtyi suomalaisen Spinefarm Recordsin Spikefarm-levymerkin suojiin.
Ennen vuodenvaihdetta 2005 Wound Creations julkaistiin uudestaan, ja painokseen lisättiin bonusraidaksi uudelleen äänitetty versio kappaleesta ”Metamorphosis”, joka ilmestyi ensi kerran Desolation-demolla. Albumi sai pääasiassa myönteisiä arvosteluja ympäri maailmaa, ja sen julkaisemisen jälkeen yhtyeen konserttimäärät kasvoivat. Amoralin suosiota kasvatti myös kevään 2005 Euroopan-kiertue yhdessä suomalaisen Finntrollin ja ruotsalaisen Naglfarin kanssa.
Historia > Decrowning

Vuoden 2005 viimeisellä neljänneksellä ilmestyi Amoralin toinen studioalbumi, Decrowning, joka sai myös positiivisen vastaanoton. Amoralin ensimmäinen musiikkivideo tehtiin albumin kakkosraidasta ”Lacrimal Gland”. Tämän jälkeen Amoral teki laajamittaisen Euroopan-kiertueen yhdessä ruotsalaisen Dark Funeralin ja jo edellisellä kiertueella tutuksi tulleen Naglfarin kanssa.
Historia > Reptile Ride

Amoralin kolmas pitkäsoitto, Reptile Ride, ilmestyi vuonna 2007. Kappaleesta ”Leave Your Dead Behind” julkaistiin myös single ja kuvattiin yhtyeen toinen musiikkivideo. Julkaisuviikollaan Reptile Ride nousi Suomen albumilistalla sijalle 5. Loka–marraskuussa 2007 yhtye kiersi Eurooppaa Northerin ja Dronen kanssa.
Reptile Ride-albumin jälkeen Amoral koki jälleen muutamia miehistönvaihdoksia. Heinäkuussa 2007 basisti Erkki Silvennoinen jätti yhtyeen keskittyäkseen muihin projekteihin. Hänen tilalleen tuli jo aikaisemmissa esiintymisissä Silvennoista paikannut Pekka Johansson toukokuussa 2008. Heinäkuussa 2008 myös laulaja Niko Kalliojärvi poistui kokoonpanosta todeten avoimessa kirjeessään syyksi motivaation puutteen. Marraskuussa 2008 yhtye ilmoitti uudeksi laulajakseen Idols-kilpailun vuonna 2007 voittaneen Ari Koivusen.
Historia > Show Your Colors

Amoralin neljäs albumi Show Your Colors ilmestyi 6.5.2009. Rock- ja metallielementtejä hyödyntävä albumi poikkesi vokaaleiltaan ja melodisempana edeltäjistään suuresti aiheuttaen paljon huomiota etenkin metallimusiikkiharrastajien palstoilla niin Suomessa kuin Euroopassa. Albumin ensimmäinen single ”Year of the Suckerpunch” sai ensisoittonsa radiossa 16. tammikuuta 2009. Levyn toinen single radiosoittoon oli Gave Up Easy. Molemmista singleistä on julkaistu  musiikkivideot. ”Year of the Suckerpunch” oli Ylex Himotuimmat soittolistan eniten soittotoiveita saanut kappale vuonna 2009. Show Your Colors on julkaistu myös Isossa-Britanniassa, Saksassa, USA:ssa, Kanadassa ja Japanissa.  Show Your Colors sijoittui kotimaisten albumeiden sarjassa sijalle 5. Finnish Metal Awards 2009 äänestyksessä, jossa Amoral sijoittui kaikissa muissakin mahdollisissa sarjoissa kymmenen joukkoon.
Yhtye kiersi 7. lokakuuta – 7. marraskuuta 2009 Amorphisin ja Before the Dawnin kanssa 13 eri Euroopan maassa.
Historia > Beneath

Marraskuussa 2009 Amoral ilmoitti kotisivullaan alkaneensa työstää viidettä albumiaan . Vuoden 2010 alussa Silver Ots  erosi bändistä. Syiksi mainittiin motivaation puute sekä halu keskittyä muihin asioihin. Amoralin pitkäaikainen "6.jäsen" valokuvaaja ja kitaristi Valtteri Hirvonen toimi korvaavana kitaristina vuoden 2010 bändin etsiessä vakituista seuraajaa Silver Otsille. Tammikuun lopussa 2011 Amoral julkisti uudeksi kitaristikseen Masi Hukarin,  joka pääsi suoraan levytysstudioon toteuttamaan Amoralin viidettä albumia. Näin bändi sai ensimmäistä kertaa toisen lead-kitaristin. Masi osallistuu myös musiikin säveltämiseen Ben Varonin rinnalla.
Beneath ilmestyi 26.10.2011 (Imperial Cassette). Levyn japanilainen painos ilmestyi 19.10.2011. Beneath julkaistiin Pohjois-Amerikassa 14.02.2012 (The End Records) ja Venäjällä 27.03.2012 (Fono Records). Levyn kansitaide on espanjalaisen taiteilijan Marta Naelin käsialaa. Beneathin ensimmäinen hard rocktyylinen single "Same Difference" julkaistiin 17. toukokuuta. Toinen ennakkojulkaistu kappale levyltä oli "(Wont Go) Home, jossa kuultiin Ari Koivusen ensimmäiset levytetyt örinävokaalit. Toinen single "Silhouette" sai ensisoittonsa Radio Rockin Iltavuorossa 3.lokakuuta. Albumin musiikkivideot on tehty kappaleista "Silhouette" ja ”Wrapped In Barbwire]. Beneath valittiin Finnish Metal Awardsissa 4. parhaaksi kotimaiseksi levyksi, Ari Koivunen 4.parhaaksi vokalistiksi, Ben Varon 5. parhaaksi soittajaksi ja Amoral 5. parhaaksi bändiksi, myös kansitaide ylsi 5.sijalle.
Amoral soitti Amerikan debyyttinsä 15.03.2012 SXSW-tapahtumassa Austinissa, Teksasissa. 23.05.2012 Amoral esiintyi ensimmäistä kertaa Kiinassa, Mao Live Housessa Shanghaissa. Kiinan keikan jälkeen Amoral soitti 26.5.2012 Japanissa Tokion Liquid Room:ssa Insomniumin, Profane Omenin ja Swallow The Sun:n kanssa Finnish Fest 2012 Metal Attack -tapahtumassa sekä Nagoyassa Owari Metal Festivaleilla 27.5.2012. Kesällä 2012 yhtye esiintyi rockfestivaaleilla Suomessa. Syksyllä 2012 Amoral suuntasi mittavalle Bearers of the Sword -kiertueelle Eurooppaan Ensiferumin lämmittelybändinä Profane Omenin kanssa.
Amoral esiintyi keväällä 2013 Filippiineillä Pulp Summer Slam- festivaaleilla ja Kiinassa Pekingin ja Shanghain Midi -festivaaleilla.
Historia > Fallen Leaves & Dead Sparrows

Amoral aloitti kuudennen albuminsa Fallen Leaves & Dead Sparrows työstämisen kesällä 2012. . Albumin äänitykset alkoivat maaliskuun alussa 2013  . Albumi julkaistiin Suomessa ja samalla digitaalisessa muodossa maailmanlaajuisesti helmikuussa 2014. Maaliskuussa se julkaistiin myös muulla Euroopassa. Albumin tuotti Ben Varon. Koivusen vokaalien tuotannosta vastasi Marco Hietala Nightwish-yhtyeestä. Fallen Leaves & Dead Sparrows on konseptialbumi, jossa 8 kappaletta kuljettaa eteenpäin koko levyn mittaista tarinaa 
. Sekä taidokas soitto ja laulu että albumin progressiivinen monisäikeinen metalli ovat saaneet erittäin hyvää palautetta metalli- ja rocklehdistössä niin kotimaassa kuin ulkomailla . Muun muassa Ruotsin johtava metalli- ja rocklehti Sweden Rock Magazine kuvaili albumia vuosisadan metallijulkaisuksi. 
Levyltä on julkaistu 2 singleä: koko albumin musiikillisen skaalan sisältävä If Not Here, Where? ja suoraviivaisempi  No Familiar Faces. Bändin pitkäaikainen kuvaaja, myös kitaristina bändissä tuurannut Valtteri Hirvonen, kuvasi Helsingin kaupungintalolla maaliskuussa julkaistun videon Blueprints.
Amoral juhli 28.3.2014 ensimmäisen albuminsa Wound Creationsin 10-vuotisjuhlaa yhdessä Profane Omenin ja MyGrainin kanssa, joilla oli myös juhlavuosi. Juhlan kunniaksi bändi julkaisi konserttitaltioinnin joka on katsottavissa Youtubessa. Amoral esiintyi Tuska metallifestivaaleilla Helsingissä 2014. Yhtye kiersi Suomen klubeja syksyllä 2014. Marraskuussa 2014 Amoral oli Euroopan kiertueella ruotsalaisen metalliyhtye Dark Tranquillityn 1.lämmittelybändinä.