stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksei Smirnov

| Aleksei Smirnov |
| --- | --- |
 Aleksei Smirnov vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. tammikuuta 1982 (ikä 42) Tver, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  98 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1999–2015
Aik. seurat:  Dynamo Moskova (RSL)   THK Tver (VL/VHL)   PHK TsSKA Moskova (RSL)   Mighty Ducks of Anaheim  (NHL)   Avangard Omsk (RSL)   Vitjaz Tšehov (RSL)   Krylja Sovetov Moskova (VL)   Himik Voskresensk (KHL)   Gazovik Tjumen (VL)   Toros Neftekamsk (VHL)   Buran Voronež (VHL)   Južnyi Ural Orsk (VHL)   HK Almaty (Kazakstan)   Šahtjor Soligorsk (BXL)
NHL-varaus:  12. varaus, 2000 Mighty Ducks of Anaheim
Aleksei Sergejevitš Smirnov (ven. Алексей Сергеевич Смирнов, s. 28. tammikuuta 1982) on venäläinen entinen jääkiekkoilija. Mighty Ducks of Anaheim varasi Smirnovin NHL:ään 12. pelaajana vuoden 2000 varaustilaisuudessa. Hän pelasi joukkueessa 52 peliä. Pääosan urastaan Smirnov pelasi Venäjällä useassa eri seurassa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Alexei Smirnov (ice hockey)
Tales of the Unknown: Volume I – The Bard’s Tale

| Tales of the Unknown: Volume I – The Bard's Tale |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Interplay Productions
Julkaisija:  Electronic Arts
Jakelija:  Steam, GOG.com, Google Play ja App Store
Suunnittelija:  Michael Cranford
Ohjelmoija:  Michael Cranford
Pelisarja:  The Bard's Tale
Julkaistu:  1985
Lajityyppi:  tietokoneroolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Amiga, Amstrad CPC, Apple II, Commodore 64, DOS, Macintosh, NES, NEC PC-9801, ZX Spectrum
Jakelumuoto:  C-kasetti, digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Tales of the Unknown: Volume I – The Bard's Tale, on paremmin tunnettu lyhyemmällä nimellä The Bard's Tale, on Interplay Productionsin kehittämä tietokoneroolipeli.
Peli on julkaistu vuonna 1985 Apple II:lle ja sen on julkaissut Electronic Arts.
Pelille on julkaistu useita jatko-osia ja siitä on julkaistu uusintaversio The Bard's Tale vuonna 2004.
Vastaanotto

Pelin Amiga-versio on saanut arvosanaksi 84/100 Amiga Computing -lehdessä.
Aiheesta muualla

Tales of the Unknown: Volume I – The Bard's Tale MobyGamesissa (englanniksi)
Tales of the Unknown: Volume I – The Bard’s Tale SpectrumComputing.co.uk -sivustolla (englanniksi)
Tales of the Unknown: Volume I – The Bard’s Tale Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Aleksei Sultanov

Aleksei Faizulhakovitš Sultanov (ven. Алексей Файзулхакович Султанов; 7. elokuuta 1969 Taškent – 30. kesäkuuta 2005 Fort Worth) oli neuvostoliittolais-yhdysvaltalainen pianisti.
Sultanovin kansainvälinen menestys alkoi, kun hän voitti Van Cliburn -pianokilpailun Yhdysvalloissa 1989 ja sai maahan heti 250 konsertin kiertueen. Hänen taistelunhaluinen soittonsa jakoi voimakkaasti mielipiteitä. Sultanovia arvioitiin määreillä "kuin nuori Chopin" ja "sukupolvensa huippua" mutta kritisoitiin myös "luonnonoikuksi" ja "rymistelijäksi". Hän saattoi olla liiankin aggressiivinen lyyrisempien teosten tulkkina. Hän itse sanoi: "Minä haluankin vain ylistäviä tai murskaavia arvioita. Jos kriitikot ovat liikaa samaa mieltä, taiteilija ei ole persoonallisuus."
Neuvostoliiton hajotessa Sultanov osti maatilan Fort Worthista Yhdysvalloista ja alkoi väsyä kiertueisiin. Samalla kriitikoiden mielenkiinto häntä kohtaan hiipui. Varsovan Chopin-kilpailussa 1995 ensimmäinen palkinto jäi jakamatta ja Sultanov sijoitettiin toiseksi.
Helmikuussa 2001 Sultanov sai aivoverenvuodon ja hänen vasen puolensa halvautui. Sultanov, joka oli ollut myös itämaisten kamppailulajien mestari, kuntoutti itseään sitkeästi ja soitti pianoa yhdellä kädellä pienimuotoisissa tilaisuuksissa. Hän sai marraskuussa 2004 Yhdysvaltain kansalaisuuden ja soitti seremoniassa viimeistä kertaa julkisesti. Sultanov kuoli kotonaan Fort Worthissa 30. kesäkuuta 2005 sairauskohtaukseen.
Sääskenvalkku

| Sääskenvalkku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
Suomessa::  Erittäin uhanalainen
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Suku::  Sääskenvalkut Malaxis
Laji::  monophyllos
Kaksiosainen nimi
 Malaxis monophyllos  (L.) Sw. 
Synonyymit
 Achroanthes monophyllos (L.) Greene  Epipactis monophylla (L.) F. W. Schmidt  Leptorkis japonica (Miq.) Kuntze  Liparis japonica (Miq.) Maxim.  Microstylis japonica Miq.  Microstylis monophyllos (L.) Lindl.  Ophrys monophyllos L. 
Katso myös
   Sääskenvalkku Wikispeciesissä   Sääskenvalkku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sääskenvalkku (Malaxis monophyllos) on pienikokoinen ja vihreäkukkainen kämmekkälaji. Sitä tavataan laajalla alueella Euraasiassa. Suomessa laji on rauhoitettu koko maassa. Sääskenvalkku on Suomen luonnonsuojeluasetuksessa erityisesti suojeltava laji. Suomessa laji on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi (EN).
Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen sääskenvalkku kasvaa 10–25 cm korkeaksi. Varren tyvessä on sipulinmuotoinen paksunnos. Leveänsoikeita, ohuita, monisuonisia ja 2–7 cm pitkiä lehtiä on yksi, joskus kaksi aivan maanrajassa. Kukinto on pitkä, tähkämäinen ja monikukkainen. Pienet kukat ovat kellanvihertävän valkeat, kukkien huulet ovat kääntyneet ylöspäin ja ne ovat kannuksettomia. Kukkien kehälehdet ovat kapeita. Sääskenvalkku kukkii kesä-heinäkuussa. Kukat pysyvät kukinnossa vielä kuihduttuaan, mutta muuttuvat solukon kuollessa melkein valkoisiksi.
Sääskenvalkun juurisienen on arveltu olevan myös lepän juurisieni tai loinen.
Sääskenvalkun voi sekoittaa pienempikokoiseen suovalkkuun (Hammarbya paludosa), jolla kuitenkin on yleensä kaksi paksua lusikkamaista lehteä.
Levinneisyys

Sääskenvalkku on pohjoinen ja mantereinen kasvi. Hyvin hajanainen levinneisyysalue ulottuu Norjasta ja Alpeilta itään Japaniin saakka. Pohjois-Amerikassa tavataan sääskenvalkun muunnosta (var. barchypoda). Suomessa sääskenvalkkua on kasvanut harvinaisena siellä täällä Etelä-Lapista Ahvenanmaalle, mutta se on taantunut. Nykyisin sitä on Etelä- ja Keski-Suomessa toistakymmentä esiintymää. Vahvin keskittymä sääskenvalkulla Kemin, Keminmaan, Tervolan ja Tornion alueelta, jolta tunnetaan yli 50 esiintymää.
Elinympäristö

Sääskenvalkku on kalkinvaatija. Suomessa se kasvaa kosteilla, runsasravinteisilla ja puolivarjoisilla lettosoilla, lähteiden luona, tervaleppäluhdissa ja kalkkikallioniityillä. Tilapäisesti lajia saattaa tavata kosteissa kaivannoissa kuten ojissa. Sääskenvalkun kasvupaikat ovat vähentyneet kosteikkojen kuivattamisen ja kallioiden louhinnan takia. Myös karjan metsälaiduntamisen loppumisen arvellaan vähentäneen lajin kasvupaikkoja, koska maapohja ei rikkoonnu laidunnuksen seurauksena.
Aiheesta muualla

Pohjolan kasvien pauloissa: Malaxis monophyllos - sääskenvalkku
Kasviatlas 2010: Sääskenvalkun levinneisyys Suomessa
Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Sääskenvalkku (Malaxis monophyllos)[vanhentunut linkki]
Tales of the Inexpressible

| Tales of the Inexpressible Shpongle |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. heinäkuuta 2001 (CD)
 Tuottaja(t): Shpongle
 Tyylilaji: Psybient
 Kesto: 69.00
 Levy-yhtiö: Twisted Records
Shponglen muut julkaisut
| Are You Shpongled? 1999 | Tales of the Inexpressible 2001 | Nothing Lasts...But Nothing Is Lost 2005 |
Tales of the Inexpressible on brittiläisen elektronisen musiikin yhtye Shponglen toinen albumi. Se julkaistiin heinäkuussa 2001. CD-version lisäksi levy julkaistiin myös tuplavinyylilevynä.
Kappaleluettelo > CD

Dorset Perception – 8.12
Star Shpongled Banner – 8.23
A New Way to Say Hooray! – 8.32
Room 2ॐ – 5.05
My Head Feels Like a Frisbee – 8.52
Shpongleyes – 8.56
Once Upon the Sea of Blissful Awareness – 7.30
Around the World in a Tea Daze – 11.21
Flute Fruit – 2.09
Kappaleluettelo > Vinyyliversio

A-puoli
Dorset Perception – 8.12
Star Shpongled Banner – 8.23
B-puoli
A New Way to Say Hooray! – 8.32
My Head Feels Like a Frisbee – 8.52
C-puoli
Shpongleyes – 8.56
Once Upon the Sea of Blissful Awareness – 7.30
D-puoli
Room 2ॐ – 5.05
Around the World in a Tea Daze – 11.21
Flute Fruit – 2.01
Akita

| Akita (秋田市) |
| --- | --- |
 Näkymä kaupungin yli Taiheivuorelle
 lippu:  Symboli
 Akitan sijainti Akitan prefektuurissa
 Akita
 Koordinaatit: 39°43′11.6″N, 140°06′09.3″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Tōhoku
Prefektuuri:  Akita
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  906,07 km²
Väkiluku (2017):  311 952
 – Väestötiheys:  344 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Rhododendron indicum
 – Puu:  Idänselkova
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.akita.akita.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Akita (jap. 秋田市, Akita-shi) on Japanin Akitan prefektuurin pääkaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella. Se sijaitsee prefektuurin keskiosassa Japaninmeren rannikolla Omonojoen suulla. Akitassa on 311 952 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 906,07 neliökilometriä. Se on nimitetty yhdeksi Japanin ydinkaupungeista.
Historia

Kubotan linnakaupunki, josta myöhemmin tuli modernin Akitan keskusta, perustettiin vuonna 1604. Kaupunki toimi Ashina- ja Satake-daimioiden pääkaupunkina Meiji-kaudelle asti. Moderni Akitan kaupunki muodostettiin 1. huhtikuuta 1889, ja 1. huhtikuuta 1997 Akitasta tehtiin ydinkaupunki.  Vuonna 2004 juhlitiin kaupungin 400-vuotissyntymäpäiviä.
Talous

Kaupunki sijaitsee lähellä Japanin tärkeimpiä öljykenttiä, minkä vuoksi öljynjalostaminen muodostaa kaupungille tärkeän teollisuusalan. Kaupungin taloudelle myös puu- ja metalliteollisuus sekä silkin valmistus ovat keskeisiä. Akitassa sijaitsee Tōhokun alueen kaksi tärkeintä paikallista pankkia: Akita ginkō ja Hokuto ginkō.
Liikenne

Akitaa palvelevat JR Higashi-Nihonin luotijunakalustoa käyttävä ”mini-shinkansen”-linja Akita Shinkansen, Ōu-päälinja, Oga-linja ja Uetsu-päälinja. Rahtiliikennettä alueella operoi Akita rinkai tetsudō.
Akitassa toimii myös Akitan lentoasema, joka on perustettu vuonna 1961. Akitassa on myös yksi Japanin tärkeimmistä satamista.
Kansainvälinen yhteistyö

Akitalla on yhteistyötä useiden kaupunkien kanssa ympäri maailmaa. Akitalla on viisi ystävyys- ja sisarkaupunkia ulkomailla ja kolme Japanissa:
Lanzhou, Kiina (ystävyyskaupunki)
Passau, Saksa (sisarkaupunki)
Vladivostok, Venäjä (sisarkaupunki)
St. Cloud, Yhdysvallat (sisarkaupunki)
Kenai Peninsula Borough, Yhdysvallat (vaihtosopimus)
Hitachiōta, Ibarakin prefektuuri, Japani (sisarkaupunki)
Daigo, Ibarakin prefektuuri, Japani (ystävyyskaupunki)
Senboku, Akitan prefektuuri, Japani (vaihtosopimus)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Akita Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Sundsvall

| Sundsvall |
| --- | --- |

 Sundsvall
 Koordinaatit: 62°23′27″N, 17°18′25″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Västernorrlandin lääni
Maakunta:  Medelpad
Kunta:  Sundsvallin kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  27,46 km²
Väkiluku:  50 712
 – Väestötiheys:  1 846,8 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sundsvall on Kustaa II Aadolfin vuonna 1621 perustama satamakaupunki Ruotsissa, Pohjanlahden rannalla, Västernorrlandin läänissä. Se kuuluu nykyään samannimiseen Sundsvallin kuntaan ja toimii sen keskustaajamana. Taajama on asukasluvultaan koko läänin suurin, läänin pääkaupunki tosin on Härnösand.
Sundsvallista oli aikaisemmin Vaasanlaivojen hoitama laivayhteys Suomen kaupunkeihin Vaasaan ja Poriin. Sundsvall on myös Porin ystävyyskaupunki.
Historiaa

Suuri Pohjan sota ulottui vuonna 1721 Sundsvallin alueelle, jolloin vastarinnasta huolimatta venäläiset valtasivat kaupungin ja polttivat sen maan tasalle. Palolta säästyi vain kirkko ja kellotapuli.
Sundsvall kasvoi agraarisesta takapajulasta voimakkaasti 1800-luvun puolivälissä alueen sahateollisuuden kasvun myötä, kunnes vuosisadan loppupuoliskolla alueella oli eniten sahateollisuusalan yrityksiä koko maailmassa. Hyvinvointi näkyi väkimäärässä, joka kymmenkertaistui 1800-luvun aikana. Vuoden 1879 suurlakko, Sundsvallsstrejken, ensimmäinen laatuaan Ruotsissa, oli seurausta senhetkisestä sahateollisuuden palkkojen laskusta.
Vuoden 1888 palossa menetettiin jälleen suuri osa kaupunkia, mistä viisastuneina Sundsvallista rakennettiin uusgoottilaista, uusrenessanssia ja uusbarokkilaista tyyliä edustava ajanmukainen kivikaupunki, Stenstaden. Sundsvallin arkkitehtuuria arvostetaan niin, että esimerkiksi vuonna 2017 kaupunki sijoittui kärkeen Arkitekturupproret-blogin (suom. arkkitehtuurikapina) yleisöäänestyksessä Ruotsin kauneimmasta kaupungista.
Väestönkehitys

| Sundsvallin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 41 891 | 41 891 |
| 1965 | 1965 |    | 46 406 | 46 406 |
| 1970 | 1970 |    | 53 599 | 53 599 |
| 1975 | 1975 |    | 52 268 | 52 268 |
| 1980 | 1980 |    | 51 282 | 51 282 |
| 1990 | 1990 |    | 50 378 | 50 378 |
| 1995 | 1995 |    | 49 023 | 49 023 |
| 2000 | 2000 |    | 48 695 | 48 695 |
| 2005 | 2005 |    | 49 344 | 49 344 |
| 2010 | 2010 |    | 50 712 | 50 712 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Sundsvall kasvoi yhteen Stockvikin kanssa vuonna 1970, mutta Stockvik erotettiin omaksi taajamaksi jälleen vuonna 1995.
Kaupunginosat ja asuinalueet

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Keskiosat Stenstaden (Centrum)  Norrmalm  Södermalm  Västermalm  Östermalm |  Länsi Bergsåker  Granlo  Granloholm  Håkanstå  Högom  Lillhällom  Österro |  Pohjoinen Bosvedjan  Bydalen  Gärde  Haga  Norrliden  Korsta/Ortviken  Petersvik  Sibirien  Skönsberg  Norra Berget |  Etelä Kubikenborg  Nacksta  Mårtensro  Sallyhill  Sidsjö  Skönsmon  Stockvik (Bredsand)  Södra Stadsberget |
Urheilu

Sundsvallista ovat kotoisin jalkapalloseura GIF Sundsvall, jääkiekkoseura IF Sundsvall Hockey ja koripalloseura Sundsvall Dragons.
Sundsvallilaisia henkilöitä

Yohio
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin kotisivut (ruotsiksi)
Turistiopas (ruotsiksi)
Paikallinen sanomalehti (ruotsiksi)
Judoseura (ruotsiksi)
Jääkiekkoseura
Västernorrlandin läänin kuntien keskustaajamat
Storgatan Sundsvallissa.
TUSAŞ T-129 Atak

Filippiinien ilmavoimien T-129B ATAK vuonna 2022.
TUSAŞ T-129 Atak on turkkilainen taisteluhelikopteri, joka perustuu italialaiseen Agusta A129 Mangustaan. Sen kehittivät yhteistyössä Turkin asevoimille AgustaWestland ja Turkish Aerospace Industries.
Käyttäjät

Philippiinien ilmavoimat: 6 kopteria luovutettu vuoden 2023 loppuun mennessä.
Nigerian ilmavoimat: 2 kopteria (2023), yhteensä 6 tilattu.
Tekniset tiedot

Lähde: TurkishDefenceNews.com
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 2
Pituus: &&&&&&&&&&&&&014.054000014,54 m
Leveys: &&&&&&&&&&&&&&03.04000003,40 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&05.01200005,12 m
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&&05065.&&&&005 065 kg
Polttoainemäärä: 945 litraa
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × LHTEC-CTS800·4AT potkuriturbiini; &&&&&&&&&&&01024.&&&&001 024 kW (&&&&&&&&&&&01373.&&&&001 373 hv) per moottori
Roottori:  halkaisija &&&&&&&&&&&&&011.090000011,90 m, pinta-ala &&&&&&&&&&&&0111.&&&&00111 m²
Suoritusarvot
Matkalentonopeus: &&&&&&&&&&&&0281.&&&&00281 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&&0537.&&&&00537 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&04572.&&&&004 572 m , HOGE 4 221 m
Nousukyky: &&&&&&&&&&&&&013.026000013,26 m/s
Aseistus
Tykit
20 mm kääntyvä konetykki,
Raketit:
76 × 70 mm
Ohjukset:
6 x Roketsan Cirit 70 mm laserohjautuva ilmasta-maahan-ohjus, 8 x Roketsan UMTAS pst-ohjus, 8 x AIM-92 Stinger -ilmataisteluohjus
Aleksei Stahanov

Aleksei Stahanov (keskellä) keskustelee toisen kaivosmiehen kanssa.
Aleksei Grigorjevitš Stahanov (ven. Алексей Григорьевич Стаханов; 3. tammikuuta 1906 (J: 21. joulukuuta 1905) Lugovaja, Orjolin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 5. marraskuuta 1977 Torez, Ukrainan sosialistinen neuvostotasavalta) oli neuvostoliittolainen kaivosmies, joka sai vuonna 1970 Sosialistisen työn sankarin arvon. Stahanov nousi julkisuuteen vuonna 1935 nimeään kantavan työjärjestelmän keulakuvana. Järjestelmä tähtäsi työn tuottavuuteen, ja sen oli määrä osoittaa sosialistisen talousjärjestelmän paremmuus. Stahanovin väitettiin louhineen 3. elokuuta 1935 ennätykselliset 102 tonnia hiiltä viidessä tunnissa ja neljässäkymmenessäviidessä minuutissa, mikä oli neljätoistakertainen määrä työläisille asetettuun kiintiöön verrattuna. Saavutusta on myöhemmin kritisoitu järjestetyksi propagandatempuksi.
Kadijivka (nykyisin Ukrainassa) nimettiin vuonna 1978 Stahanoviksi Aleksei Stahanovin muistoksi. Stahanov teki tuotantoennätyksensä kaupungin hiilikaivoksessa.
Vastaavia työn sankareita kehitettiin toisen maailmansodan jälkeen myös muihin sosialistisiin maihin. Tällainen oli muun muassa Saksan demokraattisessa tasavallassa muurari Hans Garbe. Hänen saavuttamansa "ennätyksellinen työteho" ei innostanut muita työläisiä, jotka pelkäsivät työtaakkansa lisääntymistä. Uutisen julkaisun jälkeen Garbe joutui juoksemaan tehtaasta karkuun.[lähde? ]
Ali Ferzat

Ali Ferzat, myös Farzat, (arab. علي فرزات‎, ‘Alī Farzāt, s. 22. kesäkuuta 1951 Hama, Syyria) on syyrialainen pilapiirtäjä. Hänet tunnetaan maailmalla teräväkynäisenä kommentoijana. Ferzat oli yksi viidestä Saharov-palkinnon saajasta vuonna 2011.
Ali Ferzatin piirros, jossa Syyrian pakeneva presidentti Bašar al-Assad pyytää kyytiä karkuun lähteneeltä Muammar Gaddafilta.
Ferzat on monien muiden syyrialaisten taiteilijoiden tavoin joutunut kotimaassaan presidentti Bašar al-Assadin joukkojen pahoinpitelemäksi. Naamioidut miehet silpoivat 25. elokuuta 2011 hänen kätensä. Hänen löydettiin tienvarresta ja toimitettiin sairaalaan. Hän on kyseenalaistanut hallituksen politiikkaa ja arvostellut lahjontaa. Hän julkaisi omaa lehteä, jonka viranomaiset sulkivat 2003, minkä jälkeen hän on jatkanut julkaisutoimintaansa verkossa.
Ferzatin töitä on ollut Suomessa esillä, muun muassa Maailma kylässä -juhlan näyttelyssä.
Aiheesta muualla

Cartoonist gives Syria a new line in freedom by Brian Whitaker, 3.4.2001, The Guardian
Dan Isaacs, Hoping for media freedom in Syria, 25.3 2005, BBC
Hassan Abdallah, 'I Don't Compromise', 29.6.2007, Newsweek
A Wasted Decade, 16.7.2010, Human Rights Watch
Celebrated cartoonist beaten up in Syria, say activists, Now Lebanon[vanhentunut linkki], 25.8.2011
TUL Cup 2016

| TUL Cupin kausi 2016 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  7
Ajankohta:  21. helmikuuta – 24. huhtikuuta 2016
Mestari:  Tampereen Pallo-Veikot
Paras maalintekijä:  Mohamed Koroma (TPV) ja Kalle Marttila (ToVe), 3 maalia
  ← 2014 :  2017 → 
TUL Umbro-cup 2016 oli 75. kerran pelattu Suomen Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu, joka järjestettiin cup-muotoisena keväällä 2016. Turnaukseen ilmoittautui seitsemän joukketta, joista Tampereen Pallo-Veikot pääsi suoraan välieriin. Tampereella 24. huhtikuuta pelatussa loppuottelussa TPV voitti Toejoen Veikot maalein 5–1. Kilpailu oli nimetty sponsorina toimivan urheiluvälinevalmistaja Umbron mukaan.
Ottelut > Välierät

1 pelattiin 2×40 min.
Mestarit

TUL Cupin otteluissa esiintyneet TPV:n pelaajat: Mikko Kruuti (mv), Jani-Petteri Soininen (mv), Rudi Dieter, Eino-Veikko Ek, Niko Hasa, Matti Jokinen, Joona Kaikuranta, Oskari Kantanen, Niko Kiiveri, Mohamed Koroma, Sergei Korsunov, Valtteri Käpyaho, Tuomas Majuri, Juho Mattila, Jari Nikkilä, Salomo Ojala, Tommi Smeets, Aleksandr Starovoitov, Teemu Syrjänen, Risto Vihinen, Tomi Ylinen. Valmentajat: Anssi Ylinen ja Jukka Listenmaa.
Terry Sawchuk

| Terry Sawchuk |
| --- | --- |
 Terry Sawchuk vuonna 1963
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. joulukuuta 1929 Winnipeg, Manitoba
Kuollut: 31. toukokuuta 1970 (40 vuotta) New York, New York
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1949–1970
Seurat:  Detroit Red Wings Toronto Maple Leafs Boston Bruins Los Angeles Kings New York Rangers
Hockey Hall of Fame
 1971 
Terrance Gordon Sawchuk (28. joulukuuta 1929 Winnipeg, Manitoba, Kanada – 31. toukokuuta 1970 New York City, New York, USA) oli kanadalainen jääkiekkoammattilainen, joka pelasi maalivahtina 21 kautta National Hockey Leaguessa seuroinaan  Detroit Red Wings, Boston Bruins, Toronto Maple Leafs, Los Angeles Kings ja New York Rangers.
971 pelaamansa ottelun, 447 voittamansa ottelun ja 103:n pelaamansa nollapelin ansiosta hänet lasketaan pelipaikkansa parhaisiin kuuluvaksi. Lukemat olivat 2000-luvulle asti NHL:n ennätyksiä.
Stanley Cupin hän voitti neljästi. Hänen mukaansa nimetty palkinto, Terry Sawchuk Trophy, jaettiin vuosina 1976–1983 CHL:n kauden parhaan puolustavan joukkueen maalivahd(e)ille.
Sawchuk kuoli 40-vuotiaana vuonna 1970 vammoihinsa tapeltuaan humalassa joukkuekaverinsa Ron Stewartin kanssa.
Saavutuksia

1950–1951  Calder Trophy -palkinto
1951–1952 Vezina Trophy -palkinto
1952–1953 Vezina Trophy -palkinto
1954–1955 Vezina Trophy -palkinto
1964–1965 Vezina Trophy -palkinto
1971 Lester Patrick Trophy -palkinto
1971 hyväksyttiin Hockey Hall of Fameen postuumisti
Detroit Red Wings jäädytti hänen numeronsa 1
1998 sijalla 9 parhaana maalivahtina The Hockey News -lehden NHL-painotteisella listalla ”100 suurinta kiekkoilijaa”
American Capitalist

| American Capitalist Five Finger Death Punch |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2010–2011
 Julkaistu: 11. lokakuuta 2011
 Tuottaja(t): Kevin Churko
 Tyylilaji: heavy Metal
 Levy-yhtiö: Prospect Park, Spinefarm
Listasijoitukset
  3.  14.
Five Finger Death Punchin muut julkaisut
| War Is the Answer 2009 | American Capitalist 2011 | The Wrong Side of Heaven and the Righteous Side of Hell, Volume 1 2013 |
Singlet albumilta American Capitalist
 ”Under and Over It” Julkaistu: 27. heinäkuuta 2011
American Capitalist on yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtyeen Five Finger Death Punchin kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin 11. lokakuuta 2011 ja se on yhtyeen toinen albumi, jonka tuotti Kevin Churko. Albumilla ei ole mukana yhtyeen alkuperäistä basistia Matt Snelliä, joka lähti yhtyeestä joulukuussa 2010.
Albumin ensimmäinen single Under and Over It julkaistiin 27. heinäkuuta 2011. Toinen kappale ”Back For More” julkaistiin videopelissä Madden NFL 12. Musiikkivideo kappaleesta Under and Over It julkaistiin 13. syyskuuta. Albumi nousi Billboard 200 -listan sijalle 3 ensimmäisellä viikolla julkaisustaan ja on jo myynyt yli 500 000 kappaletta. Suomessa albumi debytoi virallisen albumilistan sijalla 14.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | American Capitalist | 3.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Under and Over It | 3.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | The Pride | 3.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Coming Down | 4.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Menace | 3.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Generation Dead | 3.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Back for More | 3.21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Remember Everything | 4.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Wicked Ways | 3.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | If I Fall | 3.56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | 100 Ways to Hate | 3.21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | The Tragic Truth (iTunes-bonuskappale) | 3.55 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Ivan Moody – laulu
Zoltan Bathory – kitara
Jason Hook – kitara
Jeremy Spencer – rummut
Vastaanotto > Albumin arvosteluja

About.com ()
Allmusic ()
Artistdirect ()
Imperiumi: 7½/10
Loudwire ()
Soundi:
Aiheesta muualla

American Capitalist Discogsissa. (englanniksi)