stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
E-Rotic
Diskografia > Albumit

Sex Affairs (1995)
The Power of Sex ([[1996])
Sexual Madness (1997)
Thank You For The Music (1997)
Greatest Tits (1998)
Kiss Me (Japani) (1999)
Mambo No. Sex (Saksa) (1999)
Gimme Gimme Gimme (Japani) (2000)
Missing You (Saksa) (2000)
Dancemania Presents E-Rotic Megamix (Japani) (2000)
Sexual Healing (Japani) (2001)
The Very Best Of E-Rotic (Japani) (2001)
Sex Generation (2001)
The Collection (Japani) (2002)
Total Recall (Japani) (2003)
Cocktail E-Rotic (Japani) (2003)
The Hits (2024)
Level Up (2024)
Diskografia > Singlet

Max Don't Have Sex With Your Ex (1994)
Max Don't Have Sex With Your Ex (Remixes) (1994)
Fred Come To Bed (1995)
Fred Come To Bed (Remixes) (1995)
Sex On The Phone (1995)
Sex On The Phone (Remixes) (1995)
Willy Use A Billy... Boy (1995)
Willy Use A Billy... Boy (Remixes) (1995)
Help Me Dr. Dick (1996)
Help Me Dr. Dick (Remixes) (1996)
Fritz Love My Tits (1996)
Fritz Love My Tits (Remixes) (1996)
Gimme Good Sex (1996)
Gimme Good Sex (Remixes) (1996)
The Winner Takes It All (1997)
Thank You For The Music (1997)
Turn Me On (Japani) (1997)
Baby Please Me (Japani) (1998)
Die Geilste Single Der Welt (Saksa) (1998)
Oh Nick Please Not So Quick (Japani) (1999)
Kiss Me (Saksa) (1999)
Mambo No. Sex (Saksa) (1999)
Gimme Gimme Gimme (Japani) (2000)
Queen Of Light (Saksa) (2000)
Don't Make Me Wet (Saksa) (2000)
Billy Jive (With Willy's Wife) (Japani) (2001)
King Kong (Saksa) (2001)
Max Don't Have Sex With Your Ex 2003 (Saksa) (2003)
Video Starlet (2016)
Murder Me (2016)
Mr. Mister (2018)
Aiheesta muualla

E-Rotic Yle Elävässä arkistossa
E-Rotic sivustolla eurodancehits.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
E-Rotic Eurodance Encyclopædiassa (englanniksi)
E-Rotic, Sofia, Bulgaria, 2015-5-9
Bad Doberan

| Bad Doberan |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Bad Doberan
 Koordinaatit: 54°6′N, 11°54′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Mecklenburg-Etu-Pommeri
Piirikunta:  Rostock
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  32,74 km²
Korkeus:  12 m
Väkiluku:  10 427 (2 012)
 – Väestötiheys:  349 as./km²
 
 Kaupungin verkkosivut  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bad Doberan on kaupunki Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa Pohjois-Saksassa. Se on entinen Bad Doberanin piirikunnan pääkaupunki. Vuodesta 2011 lähtien se on kuulunut Rostockin piirikuntaan. Kaupungin asukasluku oli 10 427 vuonna 2012.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bad Doberan Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Bad Doberan
Käännös suomeksi
Luettelo elokuvista ja videoista, joissa Magdalan Maria esiintyy

Tämä on luettelo elokuvista ja videoista, joissa Magdalan Maria esiintyy.
| Vuosi | Nimi | Ohjaaja | Näyttelijä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1912 | From the Manger to the Cross | Sidney Olcott | Alice Hollister |
| 1914 | Mary Magdalene | Arthur Maude | Constance Crawley |
| 1919 | Redenzione | Carmine Gallone | Diana Karenne |
| 1927 | King of Kings | Cecil B. DeMille | Jacqueline Logan |
| 1946 | María Magdalena: Pecadora de Magdala | Miguel Contreras Torres | Medea de Novara |
| 1949 | The Lawton Story a.k.a. The Prince of Peace | William Beaudine | Hazel Lee Becker |
| 1952 | The Martyr of Calvary a.k.a. El Mártir del Calvario | Miguel Morayta | Alicia Palacios |
| 1953 | Barabbas | Alf Sjöberg | Barbro Hiort af Ornäs |
| 1957 | He Who Must Die | Jules Dassin | Melína Merkoúri |
| 1958 | The Sword and the Cross a.k.a. La spada e la croce | Carlo Ludovico Bragaglia | Yvonne De Carlo |
| 1961 | King of Kings a.k.a. Rey de Reyes | Nicholas Ray | Carmen Sevilla |
| 1961 | Barabbas | Richard Fleischer | Paola Pitagora |
| 1965 | Mies Nasaretista | George Stevens | Joanna Dunham |
| 1966 | Andrei Rublev | Andrei Tarkovski | Irina Miroshnichenko |
| 1971 | Jesús, nuestro Señor | Miguel Zacarías | Nélida Bottini |
| 1973 | Jesus Christ Superstar | Norman Jewison | Yvonne Elliman |
| 1973 | Gospel Road: A Story of Jesus | Robert Elfstrom | June Carter Cash |
| 1977 | Jesus of Nazareth | Franco Zeffirelli | Anne Bancroft |
| 1979 | Jeesus | John Krish | Talia Shapira |
| 1986 | The Inquiry | Damiano Damiani | Lina Sastri |
| 1988 | Kristuksen viimeinen kiusaus | Martin Scorsese | Barbara Hershey |
| 1990 | The Easter Story (animaatio) | Don Lusk | Adrienne Barbeau (voice) |
| 1993 | The Visual Bible: Matthew | Regardt van den Bergh | Pippa Duffy |
| 1996 | Kristo | Ben Yalung | Amy Austria |
| 1998 | Book of life | Hal Hartley | PJ Harvey |
| 1999 | Mary, Mother of Jesus | Kevin Connor | Simone Bendix |
| 1999 | Raamattu: Jeesus | Roger Young | Debra Messing |
| 2000 | The Testaments of One Fold and One Shepherd | Kieth Merrill | Tayva Patch |
| 2000 | The Miracle Maker (animaatio) | Derek W. Hayes | Miranda Richardson (voice) |
| 2003 | The Gospel of John | Philip Saville | Lynsey Baxter |
| 2004 | The Passion of the Christ | Mel Gibson | Monica Bellucci |
| 2006 | The Final Inquiry | Giulio Base | Ornella Muti |
| 2006 | Da Vinci -koodi | Ron Howard | Charlotte Graham |
| 2006 | Color of the Cross | Jean-Claude La Marre | Marjan Faritous |
| 2007 | Is It Real? (episodi: "Secrets of the Shroud"; kausi 4) | Gary Grieg | Libertad Green |
| 2007 | Magdalena: Released from Shame | Charlie Jordan Brookins | Rebecca Ritz |
| 2008 | The Passion (episodi 1) | Michael Offer | Paloma Baeza |
| 2011 | Mary of Nazareth | Giacomo Campiotti | Paz Vega |
| 2013 | The Bible (minisarja; 3 episodia) | Christopher Spencer | Amber Rose Revah |
| 2014 | Son of God | Christopher Spencer | Amber Rose Revah |
| 2015 | A.D. The Bible Continues (TV-sarja; 4 jaksoa) | Ciaran Donnelly | Chipo Chung |
| 2018 | Maria Magdaleena | Garth Davis | Rooney Mara |
Alkeishiukkanen

Hiukkasfysiikan standardimallin mukaan alkeishiukkasia ovat kvarkit, leptonit ja bosonit
Maailman ensimmäinen neutriinohavainto vuodelta 1970.
Alkeishiukkanen on hiukkasfysiikassa hiukkanen, jolla ei ole omaa sisäistä rakennetta eikä se siis koostu muista hiukkasista.
Yksi hiukkasfysiikan suurimpia haasteita on löytää kaikki alkeellisimmat hiukkaset - alkeishiukkaset, jotka muodostavat kaikki muut luonnon hiukkaset, eivätkä itse ole muodostuneet pienemmistä hiukkasista.
Esimerkiksi atomit muodostuvat pienistä hiukkasista, jotka tunnetaan elektronina, protonina ja neutronina. Protoni ja neutroni puolestaan koostuvat vielä alkeellisemmista hiukkasista, ylös- ja alaskvarkeista.  Gluonit (bosoni) taas sitovat kvarkit protoneiksi ja neutroneiksi. Siten protonia ja neutronia ei voi määritellä alkeishiukkaseksi, toisin kuin elektronin, jolla ei tiedetä olevan pienemmistä hiukkasista koostuvaa rakennetta; elektroni on itsessään alkeishiukkanen (leptoni).
Standardimallin mukaan alkeishiukkasia ovat leptonit, kvarkit ja bosonit. Bosonit jaetaan edelleen mittabosoneihin (välittäjähiukkasiin) ja Higgsin bosoniin. Leptonit ja kvarkit ovat fermioneita, eli ns. materiaalihiukkasia ja mittabosonit ymmärretään perusvuorovaikutusten välittäjähiukkasina. Bosonit erottaa fermioneista spin-luku, joka on bosoneilla kokonaisluku ja fermioneilla puoliluku.
Standardimallin mukaiset alkeishiukkaset > Leptonit

Leptoneihin kuuluvat tutun elektronin ja neutriinoiden lisäksi samantapaiset mutta raskaammat hiukkaset myoni ja tau. Kullakin näistä on lisäksi antihiukkasensa, positroni, antimyoni, antitau ja antineutriinot. Neutriinojen mahdollisten antihiukkasten olemassaolosta ei vielä olla varmoja.  Nykyään tiedetään, että neutriinoilla on pieni lepomassa.
Standardimallin mukaiset alkeishiukkaset > Kvarkit

Kvarkkeja on kuutta lajia, kuten leptoneitakin, antikvarkit mukaan luettuna kaksitoista. Kuusi kvarkkia ovat (suluissa vaihtoehtoisia nimiä):
ylöskvarkki (u-kvarkki, up-kvarkki)
alaskvarkki (d-kvarkki, down-kvarkki)
lumokvarkki (c-kvarkki, charm-kvarkki)
outokvarkki (s-kvarkki, strange-kvarkki)
huippukvarkki (t-kvarkki, truth- tai top-kvarkki, tosi-kvarkki)
pohjakvarkki (b-kvarkki, beauty- tai bottom-kvarkki, kaunis-kvarkki)
Hadronit ovat useamman kvarkin yhdistelmiä. Kolmesta kvarkista muodostunutta hadronia kutsutaan baryoniksi ja kahdesta kvarkista muodostunutta hadronia kutsutaan mesoniksi. Tunnetuimmat hadronit ovat protoni (kaksi ylöskvarkkia ja yksi alaskvarkki) ja neutroni (yksi ylöskvarkki ja kaksi alaskvarkkia).
Kvarkit kuuluvat fermioneihin.
Standardimallin mukaiset alkeishiukkaset > Mittabosonit

Mittabosonit välittävät perusvuorovaikutuksia eli sähkömagneettista vuorovaikutusta (fotoni), heikkoa vuorovaikutusta (W- ja Z-bosonit), vahvaa vuorovaikutusta (gluonit) ja gravitaatiota (hypoteettinen gravitoni).
Standardimallin mukaiset alkeishiukkaset > Mittabosonit > Fotoni

Fotoni välittää sähkömagneettista vuorovaikutusta, vaikka fotoni onkin itse sähköisesti neutraali. Sähkömagneettisen vuorovaikutuksen tuntevat ainoastaan sähkövaraukselliset hiukkaset, kuten elektroni.
Standardimallin mukaiset alkeishiukkaset > Mittabosonit > Gluoni

Gluoni välittää vahvaa vuorovaikutusta, jonka tuntee ainoastaan värivaratut hiukkaset, eli kvarkit ja gluonit itse. Tämä vuorovaikutus sitoo kvarkkeja hadroneiksi, kuten protoniksi ja neutroniksi, jotka koostuvat ylös- ja alaskvarkeista.
Standardimallin mukaiset alkeishiukkaset > Mittabosonit > W- ja Z-bosoni

W- ja Z-bosonit välittävät heikkoa vuorovaikutusta, joka aiheuttaa radioaktiivisuuden, tästä esimerkkinä beetasäteily. Heikon vuorovaikutuksen tuntevat leptonit ja kvarkit.
Standardimallin mukaiset alkeishiukkaset > Mittabosonit > Gravitoni

Perusvuorovaikutuksiin kuuluu myös massallisiin hiukkasiin vaikuttava gravitaatio, mutta hiukkasfysiikan standardimalli ei ota kantaa sen olemassaoloon, sillä sitä välittävää hiukkasta, gravitonia, ei ole vielä löydetty. Toisaalta gravitaatio on voimana niin heikko muihin vuorovaikutuksiin nähden, että se voidaan hiukkasfysiikassa jättää huomioimattakenen mukaan?.
Hypoteettiset subatomiset hiukkaset > Supersymmetristen teorioiden ennustamat

Supersymmetriset teoriat ennustavat myös joidenkin hiukkasten olemassoloa. Yhtään niistä ei kuitenkaan oltu vielä vuoteen 2007 mennessä löydetty.
Neutraliino (spin-½) on superpositio eräistä neutraaleista standardimallin superpartnerihiukkasista. Neutraliino on hyvä ehdokas pimeän aineen hiukkaseksi. Varattujen bosonien superpartnereista muodostuneita hiukkasia kutsutaan vastaavasti chargiinoiksi.
Fotiino (spin-½) on nimitys fotonin epäfysikaaliselle superpartnerille.
Gravitiino (spin-3⁄2) on gravitoni-bosonin superpartneri supergravitaatioteorioissa.
Sleptonit ja skvarkit (spin-0) ovat Standardimallin fermionien supersymmetrisiä partnereita.
Hypoteettiset subatomiset hiukkaset > Muiden teorioiden ennustamat

Muut teoriat ennustavat muun muassa seuraavanlaisia hiukkasia.
Gravitonin (spin-2) arvellaan välittävän gravitaatiota kvanttigravitaatioteorioissa.
Graviskalaari (spin-0) ja gravifotoni (spin-1).
Aksioni (spin-0) on pseudoskalaari hiukkanen, joka esiintyy Peccei-Quinn-teoriassa vahvan CP-ongelman ratkaisemiseksi.
Saksioni (spin-0, skalaari, R-pariteetti=1) ja aksiino (spin-1/2, R-pariteetti = −1) muodostavat yhdessä aksionin kanssa supermultipletin Peccei-Quinn-teorian supersymmetrisessä laajennuksessa.
X-bosoni, anti-X-bosoni, Y-bosoni ja anti-Y-bosoni ovat hiukkasia, jotka jotkin suuret yhtenäisteoriat ennustavat.
Magneettinen fotoni.
Steriileitä neutriinoita tarvitaan joissakin standardimallien laajennuksissa. Niitä tarvittaneen LSND-tulosten selittämiseksi.
Peilihiukkasten olemassaolon ennustavat teoriat, jotka säilyttävät pariteettisymmetrian.
Magneettinen monopoli on hiukkanen, jolla on nollasta eroava magneettinen varaus. Eräät suuret yhtenäisteoriat ennustavat niiden olemassaolon.
Takyoni on hypoteettinen hiukkanen, joka kulkee valoa nopeammin ja jolla on imaginaarinen lepomassa.
Preoniksi sanotaan hypoteettisia kvarkkien, leptonien ja mittabosonien sisäisiä alkeishiukkasia, mutta hiukkaskiihdytimissä ei ole todistettu niiden olemassaoloa.
Säikeeksi sanotaan hypoteettisia kvarkkien, leptonien ja bosonien sisäisiä alkeishiukkasia, jotka eivät ole pistemäisiä.   Hiukkaskiihdytimissä ei ole todistettu niiden olemassaoloa.
Alkeishiukkasten tutkiminen > Alkeishiukkasten tuottaminen

Elektronit ovat alkeishiukkasista helpoimmin keinotekoisesti tuotettavissa, sillä niitä voidaan tuottaa yksinkertaisesti lämmittämällä metallia ja asettamalla positiivisesti varautunut pinta tämän lähelle, jolloin metallista emittoituneet elektronit kiitävät sähkökentän vaikutuksesta kohti positiivista kohtiota. Muiden alkeishiukkasten tuottaminen ja havaitseminen onkin hankalampaa. Aikaa ennen hiukkaskiihdyttimiä alkeishiukkasia voitiin havaita tutkimalla kosmista säteilyä, mistä alkeishiukkasfysiikka varsinaisesti sai alkunsa. Positroni, myoni ja pioni löydettiin ensimmäisen kerran vuosina 1930–1940 kosmisesta säteilystä. Myöhemmin alkeishiukkasia voitiin havaita myös ydinreaktoreissa radioaktiivisten ydinten hajotessa, esimerkiksi beetasäteilyn yhteydessä elektroneja ja positroneja sekä gammasäteilyn yhteydessä fotoneja.
Nykyään alkeishiukkasten tuottamista varten on rakennettu hiukkaskiihdyttimiä, joissa kiihdytetään korkeaenergiaisia hiukkasia mm. magneettien avulla. Hiukkaskiihdyttimien avulla voidaan tuottaa mm. positroneja, myoneja, pioneja ja kaoneja. Jopa ns. vapaita kvarkkeja ja gluoneja voidaan luoda törmäyttämällä tarpeeksi suurella energialla hiukkasia (protoneja), jolloin syntyy kvarkkigluoniplasmaa (kvarkit eivät enää sidoksissa toisiinsa). Tällöin lämpötila ja paine ovat hetkellisesti todella korkeat. Kvarkkigluoniplasmaa ei voida kuitenkaan havaita suoraan, sillä se jäähtyy nopeasti (kvarkit sitoutuvat takaisin hadroneiksi), mutta sen olemassaolon voi päätellä hiukkasilmaisimilla niihin osuneista lopputilan hiukkasista.
Alkeishiukkasten tutkiminen > Alkeishiukkasten havaitseminen

Alkeishiukkasten havaitsemiseen voidaan käyttää esimerkiksi sumukammiota, kuplakammiota, geiger-mittaria ja tuikeilmaisinta. Monet alkeishiukkasilmaisimet perustuvat siihen, että ilmaisimen läpi kulkeva tutkittava hiukkanen ionisoi atomeja laitteen sisällä synnyttäen havaittavan signaalin. Sähköisesti neutraalit hiukkaset eivät tietenkään voi ionisoida, mutta vuorovaikuttaessaan oikeanlaisen ilmaisinmateriaalin kanssa syntyy varattuja hiukkasia, joita voidaan ionisaation kautta havaita. Esimerkiksi fotoneja voidaan havaita syntyneiden positronien ja elektronien kautta.
Kirjallisuutta

Schumm, Bruce A.: Syvällä asioiden sydämessä: Hiukkasfysiikan kauneus.  (Alkuteos: Deep Down Things: The Breathtaking Beauty of Particle Physics, 2004)  Suomentanut Kimmo Pietiläinen. Helsinki: Terra Cognita, 2006.  ISBN 952-5202-91-7
Raitio, Risto (toim.): Alkeishiukkasten maailma – Kvarkeista aikojen alkuun.  Helsinki: Ursa, 1980.  ISBN 951-9269-13-4
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ylen Elävä arkisto: Higgsin hiukkanen on alkeishiukkasjahdin himoituin saalis
Hiukkaset fysiikassa
Elektronitykillä tuotetaan elektroneita ja sitä käytetään kuvaputkinäytöissä.
Claudius

| Claudius |
| --- | --- |
 
Rooman keisari
Valtakausi:  24. tammikuuta 41 – 13. lokakuuta 54
Edeltäjä:  Caligula
Seuraaja:  Nero

Syntynyt:  1. elokuuta 10 eaa. Lugdunum
Kuollut:  13. lokakuuta 54 (63 vuotta) Rooma
Puoliso:  Plautia Urgulanilla   Aelia Paetina   Valeria Messalina   Julia Agrippina
Lapset:  Claudius Drusus  Claudia Antonia  Claudia Octavia  Britannicus Nero (adoptoitu)
Suku:  Julius-Claudius
Isä:  Drusus
Äiti:  Antonia
Claudius, koko nimeltään Tiberius Claudius Caesar Augustus Germanicus, (synt. Tiberius Claudius Drusus, myöh. Tiberius Claudius Nero Germanicus) (1. elokuuta 10 eaa. – 13. lokakuuta 54) oli Rooman keisari, joka hallitsi vuosina 41–54.
Claudius julistettiin keisariksi heti veljenpoikansa Caligulan salamurhan jälkeen, ja hän osoittautui lyhyessä ajassa oppineeksi ja kyvykkääksi hallitsijaksi, jonka valtakaudella käynnistettiin suuria rakennushankkeita ja sotilasvalloitusten myötä Rooman valtakunnan hallintoalue laajeni entisestään. Hän kuoli syötyään myrkyllisen sieniaterian, mahdollisesti murhan uhrina.
Varhainen elämä

Claudius syntyi Lugdunumissa (nyk. Lyon), Galliassa 1. elokuuta 10 eaa. Claudiuksen vanhemmat olivat keisari Tiberiuksen veli Drusus ja yläluokkainen roomalaisnainen Antonia. Claudiuksen veljen Germanicuksen pojasta Caligulasta tuli keisari jo ennen Claudiusta. Claudiuksen isä kuoli pojan syntymää seuranneena vuonna.
Claudius sai lapsuudessaan opetusta monilta antiikin arvostetuilta historioitsijoilta ja filosofeilta, mukaan lukien Liviukselta ja Athenodoros Kananalaiselta.
Nuoruusvuosinaan Claudius haaveili korkea-arvoisesta poliittisesta asemasta, joten hän pyysi sedältään keisari Tiberiukselta lupaa aloittaa cursus honorum eli roomalaisten keskuudessa arvostettu virkamiehen ura. Tiberius suostui ja nimitti veljenpoikansa virkamieheksi, mutta pian Claudius pyysi entistä vaikutusvaltaisempaa ammattia. Tiberius raivostui ja lopetti Claudiuksen uran virkamiehenä, luultavasti koska liian vaikutusvaltaisen ammatin myöntäminen vähälahjaisena pidetylle miehelle olisi kansan silmissä heikentänyt keisarillista arvovaltaa. Pettyneenä Claudius hylkäsi unelmansa ja vetäytyi tavanomaiseen, rauhalliseen elämäänsä.
Claudius nimitettiin ensimmäiseen julkiseen virkaansa konsuliksi 46-vuotiaana, kun hänen veljenpojastaan oli tullut keisari. Caligulan kerrotaan nöyryyttäneen setäänsä julkisesti julmin tavoin. Claudius ei osallistunut julkiseen elämään vaan käytti aikansa lukemiseen. Hän kirjoitti laajahkot teokset Rooman, etruskien ja Karthagon historiasta sekä omaelämäkerran. Yhtään näistä teoksista ei ole säilynyt. Claudius oli oli myös viimeisimpiä tunnettuja henkilöitä, jotka osasivat puhua ja kirjoittaa etruskia.
Claudius oli koko elinaikansa ajan sukunsa väheksymä, mikä todennäköisesti johtui hänen koomisesta olemuksestaan. Historioitsija Suetoniuksen kirjoitusten mukaan Claudius puhui änkyttäen, käveli ontuvasti ja hänen polvensa ja päänsä tärisivät jatkuvasti. Kun Claudius nauroi tai raivostui, hän kuolasi ja hänen nenästään valui räkää. Antiikin maailmassa änkytyksen kaltaisia oireita pidettiin ilmiselvänä merkkinä vähäjärkisyydestä, joten Claudiuksen sukulaiset kuvittelivat hänen olevan henkisesti jälkeenjäänyt. Syy Claudiuksen oireisiin on epäselvä, mutta nykyhistorioitsijat ovat ehdottaneet muiden muassa poliota, CP-vammaisuutta tai Touretten syndroomaa. On kuitenkin epäilty, että Claudius olisi tarkoituksellisesti liioitellut oireitaan ja esiintynyt vajaaälyisenä harmittomana miehenä, jotta häntä ei olisi teloitettu, kuten keisarit Tiberius ja etenkin Caligula tekivät liian vallanhimoisina pidetyille sukulaisilleen.
Keisariksi

Claudius nousi keisariksi dramaattisesti 49-vuotiaana vuonna 41 kun Caligula murhattiin. Claudius itse oli juuri murhahetkellä Caligulan palatsissa, mutta ei ole varmuutta, oliko hän mukana salaliitossa keisarin murhaamiseksi. Virallisen historiankirjoituksen mukaan pretoriaanikaartin sotilas löysi verhon takana piileskelleen, pelokkaan Claudiuksen. Hänet vietiin läheiseen varuskuntaan ja kaartin jäsenet huusivat hänet keisariksi. Josefuksen mukaan Claudiuksen valtaannousu oli tarkkaan suunniteltu juoni. Henkivartiokaarti uskoi saavansa Claudiuksesta nukkehallitsijan, jota olisi helppo ohjailla. On myös esitetty, että operaatio oli historiaa tunteneen Claudiuksen itsensä suunnittelema, ja päästäkseen keisariksi hän oli teeskennellyt tyhmää. Näin hän myöhemmin kertoikin tehneensä Caligulan aikana oman turvallisuutensa vuoksi.
Caligulan murhan jälkeen senaatti yritti heti palauttaa tasavallan mutta joutui taipumaan kun myös poliisivoimat siirtyivät uuden keisarin taakse. Senaatin ja Claudiuksen välit jäivät pysyvästi huonoiksi. Sotilailleen Claudius antoi huomattavan palkkion näiden avusta. Claudius teloitutti kaksi Caligulan ja tämän perheen murhaajaa mutta vapautti yhden. Hän oli aina peloissaan henkensä puolesta ja surmautti hallituskautensa aikana kertoman mukaan kaikkiaan kolme ja puoli sataa senaatin ja aateliston jäsentä.
Hallituskausi

Valtakautensa alussa Claudius käynnisti massiivisen rakennusohjelman, jonka merkittävimpiin saavutuksiin lukeutuvat muiden muassa Portuksen satamakaupunki, Ostian satama sekä Aqua Claudian, Aqua Virgon ja Anio Novusin akveduktit. Hän laajensi Rooman kaupunkia ja rakennutti sinne paljon uusia kerrostaloja, kauppapaikkoja, kirjastoja, kylpylöitä ja muita julkisia rakennuksia. Hänen valtakautensa aikana Rooman väkiluku kasvoi huomattavasti, kun ihmiset muuttivat maaseudulta kaupunkiin. Claudius myös kehotti roomalaisia perustamaan uusia siirtokuntia valtakunnan rajoille.
Claudiuksen politiikka kansalaisoikeuksien suhteen oli vapaamielistä. Orjien oikeuksia parannettiin huomattavasti, joten Claudiuksen valtakaudella orjan tappaminen oli murhaksi tuomittava rikos ja monille vapautetuilla orjille myönnettiin roomalaisessa yhteiskunnassa hyväpalkkaisia ammatteja. Claudiuksen taloussihteeri oli Marcus Antonius Pallas, vapautettu orja. Keisari laski edeltäjänsä Caligulan asettamaa korkeaa verotusta, ja tiettävästi osa valtakunnan kaupungeista julistettiin vapaiksi kaikista veroista.
Claudius toimi usein tuomarina ja oli hyvin kiinnostunut laeista, asetuksista ja oikeudenkäynneistä. Hän rajoitti oikeudenkäyntien julkisuutta, mutta tämän seurauksena kidutus ja teloitukset lisääntyivät. Claudiuksen julma ja verenhimoinen puoli sai hänet nauttimaan teloitusten katselusta ja gladiaattoritaisteluista. Hän pelasi myös innokkaasti noppaa ja hänen kerrotaan juoneen runsaasti.
Claudius oli kansan keskuudessa melko pidetty. Kansansuosionsa keisari varmisti järjestämällä kansalle gladiaattoritaisteluita ja muita huvituksia.
Kaikki Claudiuksen toimet eivät olleet yhtä menestyksekkäitä. Kerran hän ehdotti aakkosuudistusta, joka olisi tuonut latinalaisiin aakkosiin kolme uutta kirjainta, mutta uudistus epäonnistui. Hän ei myöskään onnistunut tasoittamaan rikkaiden ja köyhien roomalaisten välistä elintasokuilua, vaan historioitsija Plinius vanhempi huomauttaa, että muutamat varakkaat roomalaiset olivat rikkaampia kuin Rooman tasavallan rikkaimpana miehenä pidetty Crassus.
Claudiuksen aika oli Rooman valtakunnassa rauhallista. Hänen aikanaan Rooma valloitti Britannian, ja Claudius kävi saarella lyhyesti itsekin osallistumatta kuitenkaan muuten sodan suunnitteluun tai toteutukseen. Britannian valloitti Aulus Plautius, yksi Claudiuksen kyvykkäimmistä kenraaleista. Myöhemmin on sanottu, että vaikka Claudius ei ollut kiinnostunut sodankäynnistä, hänellä oli kyky nimittää Rooman armeijan johtoon ammattitaitoisia sotapäälliköitä.
Perhe ja kuolema

Claudiuksen ensimmäinen vaimo oli Plautia Urgulanilla, jonka kanssa hän sai kaksi lasta. Erottuaan Plautiasta Claudius otti vaimokseen Aelia Paetinan ja sai tyttären nimeltä Antonia. Lähes viisikymppisenä Claudius meni naimisiin nuoren Valeria Messalinan kanssa, ja he saivat kaksi lasta. Tytär Octaviasta tuli keisari Neron vaimo, ja poika Britannicuksen Nero surmautti, kuten Octaviankin. Claudius tapatti Messalinan tämän uskottomuuden vuoksi ja myös pelosta murhaamiseen mieltynyttä vaimoaan kohtaan.
Claudiuksen viimeinen vaimo oli Julia Agrippina, hänen oma veljentyttärensä. Samalla Claudius adoptoi Agrippinan pojan, ja kun Claudius kuoli lokakuussa 54 yllättäen sieniateriaan, Agrippinan pojasta Nerosta tuli keisari. Senaattia lähellä olevien tahojen mukaan Agrippina oli Claudiuksen myrkytyksen takana. Claudiuksen tuhkat haudattiin Augustuksen mausoleumiin ja hänet julistettiin jumalaksi.
Kirjallisuutta

Henrikson, Alf: Antiikin tarinoita.  ((Antikens historier, 1959.) Suomennos: Maija Westerlund)  Helsinki:  WSOY, 2004.  ISBN 951-0-18515-9