stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Council for Christian Colleges and Universities
Historia

CCCU perustettiin virallisesti vuonna 1976 nimellä Christian College Coalition. Järjestön perustamisen taustalla on evankelikalismin piirissä tehdyt aikaisemmat järjestäytymishankkeet akateemisessa yhteistyössä, joita olivat Insitute for Advanced Christian Studies (IFAC) vuonna 1966, Christian Scholar's Review vuonna 1970 ja Christian College Consortium (CCC) vuonna 1971.
CCCU päädyttiin perustamaan, kun CCC oli tehnyt päätöksen jäsenmääränsä rajoittamisesta. Lisäksi Yhdysvaltain kristilliset korkeakoulut kohtasivat kysymyksiä liittyen kirkon ja valtion asemaan, jotka vaikuttivat koulujen sääntelyyn ja liittovaltion tukeen. CCCU perustettiin ensin CCC:n tytäryhtiöksi ja se järjestäytyi syyskuussa 1976. Järjestöön liittyi 38 perustajajäsentä. CCCU itsenäistyi konsortiosta vuonna 1981. Vuonna 1995 sen nimi muutettiin muotoon Coalition for Christian Colleges and Universities ja vuonna 1999 nykyiseen muotoonsa.
Jäsenet > Liitännäisjäsenet

| Oppilaitos | Kaupunki | Osavaltio | Sitoutuneisuus |
| --- | --- | --- | --- |
| Arizonan kristillinen yliopisto | Phoenix | Arizona, Yhdysvallat | Tunnustuskuntiin kuulumaton |
|  Asburyn teologinen seminaari | Wilmore | Kentucky, Yhdysvallat | Tunnustuskuntien välinen |
| Briercrest College and Seminary | Caronport | Saskatchewan, Kanada | Tunnustuskuntien välinen |
| Crandallin yliopisto | Moncton | New Brunswick, Kanada | Baptismi |
| Dallasin teologinen seminaari | Dallas | Texas, Yhdysvallat | Tunnustuskuntiin kuulumaton |
| Denverin seminaari | Littleton | Colorado, Yhdysvallat | Tunnustuskuntiin kuulumaton |
| Fullerin teologinen seminaari | Pasadena | Kalifornia, Yhdysvallat | Useita tunnustuskuntia |
| Gordon-Conwellin teologinen seminaari | South Hamilton | Massachusetts, Yhdysvallat | Useita tunnustuskuntia |
| Johnsonin yliopisto | Knoxville | Tennessee, Yhdysvallat | Restorationismi (CCCC) |
| Keski-Atlantin kristillinen yliopisto | Elizabeth City | Pohjois-Carolina, Yhdysvallat | Restorationismi (CCCC) |
| Life Pacific -yliopisto | San Dimas | Kalifornia, Yhdysvallat | International Church of the Foursquare Gospel |
| Martin Luther College | New Ulm | Minnesota, Yhdysvallat | Luterilaisuus (Wisconsin-synodi) |
| McMaster Divinity College | Hamilton | Ontario, Kanada |  |
| Moodyn raamattuinstituutti | Chicago | Illinois, Yhdysvallat |  |
| Ohion kristillinen yliopisto | Circleville | Ohio, Yhdysvallat | Metodismi (CCCU) |
| Ozark Christian College | Joplin | Missouri, Yhdysvallat | Restorationismi (CCCC) |
| Prairie College | Three Hills | Alberta, Kanada | Tunnustuskuntien välinen |
| Providence University College | Otterburne | Manitoba Kanada | Kongregationalismi (EFCA) |
| Lounainen kristillinen yliopisto | Bethany | Oklahoma, Yhdysvallat | Helluntaiherätys (IPHC) |
| The King’s University | Southlake | Texas, Yhdysvallat | Tunnustuskuntien välinen |
| Tyndalen yliopisto | Toronto | Ontario, Kanada | Tunnustuskuntiin kuulumaton |
| Valley Forgen yliopisto | Phoenixville | Pennsylvania, Yhdysvallat | Helluntaiherätys (AG) |
Jäsenet > Kansainväliset jäsenet

Alankomaat: Eden kristillinen ammattikorkeakoulu
Australia
Alphacrucis College
Avondalen yliopisto
Christian Heritage College
Eastern College of Australia
Excelsia University College
Tabor College (Adelaide)
Dominikaaninen tasavalta: Universidad Nacional Evangelica
Etelä-Korea
Baekseokin yliopisto
Handongin maailmanlaajuinen yliopisto
Soongsilin yliopisto
Ghana: Central-yliopisto (Ghana)
Haiti
Haitin Emmaus-yliopisto
Pohjois-Haitin kristillinen yliopisto
Queenslandin yliopisto
Indonesia: Universitas Pelita Harapan
Iso-Britannia:
Liverpool Hope University
Wycliffe Hall
Israel:
Jerusalem University College
University of the Holy Land
Japani: Tokion kristillinen yliopisto
Kenia:
Afrikan kansainvälinen yliopisto
Afrikan Nazarene-yliopisto
Daystar-yliopisto
Liettua: LCC International University
Romania: Oradean Emanuel-yliopisto
Taiwan
Christ's College Taipei
Sheng-te Christian College
Tunghain yliopisto
Uganda: Ugandan kristillinen yliopisto
Unkari
John Wesleyn teologinen korkeakoulu
Károli Gáspárin reformoitu yliopisto
Uusi-Seelanti: Laidlaw College
Jäsenet > Yhteistyöjäsenet

Baylorin yliopisto, Texas
Booth University College, Manitoba, Kanada
Campbellin yliopisto, Pohjois-Carolina
Friends-yliopisto, Kansas
Pepperdine-yliopisto, Kalifornia
Samfordin yliopisto, Alabama
Warnerin Tyynenmeren yliopisto, Oregon
Aiheesta muualla

Järjestön verkkosivusto (englanniksi)
Der ewige Jude

| Der ewige Jude |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Fritz Hippler
Käsikirjoittaja:  Eberhard Taubert
Säveltäjä:  Franz R. Friedl
Pääosat:  Harry Giese (kertoja)
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  natsi-Saksa
Tuotantoyhtiö:  Deutsche Film Gesellschaft
Levittäjä:  Terra Film (käännä suomeksi)
Ensi-ilta:  1940
Kesto:  62 min
Alkuperäiskieli:  saksa
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Der ewige Jude (”Ikuinen juutalainen”) on kansallissosialistinen propagandaelokuva, joka kantaesitettiin Saksan elokuvateattereissa syyskuussa 1940. Elokuva esitettiin vain pari viikkoa toisen antisemiittisen propagandaelokuvan Vallanhimo jälkeen. Tarkoituksena oli, että historiallinen draama Vallanhimo herättäisi kansassa juutalaisvastaisia tunteita, jotka dokumenttielokuvana esitetty Der ewige Jude jälkikäteen oikeuttaisi. Elokuvan ohjasi Fritz Hippler, mutta sekä Adolf Hitler että Joseph Goebbels vaikuttivat elokuvan sisältöön ja muotoon ratkaisevalla tavalla.
Sisältö

Elokuva voidaan sisällöllisesti jakaa karkeasti neljään osaan:
1. Otoksia puolalaisista ghetoista
2. Lukuisten merkittävien juutalaissyntyisten poliitikkojen, talousmiesten ja taiteilijoiden esittely ja arviointi
3. Uskonnollisten seremonioiden, uskonnonopetuksen, jumalanpalveluksen ja šektauksen esittely
4. Adolf Hitlerin puhe valtiopäiville ja paraatissa marssivia SA-miehiä
Elokuva koostuu yksittäisistä, kertojan kommentoimista kohtauksista, jotka esittävät juutalaiset alempiarvoisina, kulttuurittomina, likaisina ja loismaista elämää viettävinä. Kohtaukset kuvattiin etupäässä suurissa ja ahtaasti asutuissa Varsovan ja Lódzin ghetoissa. Elokuvan antaa ymmärtää, että juutalaisten asumistapa on yleisemminkin tuollainen. Esiintyjiksi valittiin tietoisesti likaisiin ja rikkinäisiin vaatteisiin pukeutuneita juutalaisia, jotka virnistävät kameraan, jotkut hampaattomalla suullaan. Elokuva esittää nämä juutalaiset kansansa tyypillisinä edustajina. Kuvatut asunnot ja talot ovat rappeutuneita ja hajoamaisillaan, rottien ja tuholaishyönteisten suuri määrä on silmiinpistävä. Graafisesti esitettyä juutalaisten vaellusta Itä-Euroopasta verrataan rottien joukkovaellukseen.
Kertoja: ”Missä rotat ikinä esiintyvätkään, ne tuovat maahan hävitystä, tuhoavat ihmisten tavaroita ja elintarvikkeita. Rotat ovat salakavalia, raukkamaisia ja julkeita, ne esiintyvät useimmiten suurissa laumoissa. Eläinten joukossa ne muodostavat kavalan, salaisesti hävitystä tuovan joukkion – aivan kuten juutalaiset ihmisten joukossa.”
Elokuvan mukaan juutalaiset ovat syypäitä inflaatioon ja suurtyöttömyyteen Saksassa. Sen mukaan juutalaiset olivat salakavalasti kiemurrelleet kaikkien ammattiryhmien keskuuteen ja anastaneet häpeämättä saksalaisten omaisuutta koronkiskonnalla, kiristyksellä ja rikoksilla.
Tiedemies ja fysiikan Nobelin palkinnon saaja Albert Einstein esitellään elokuvassa suhteellisuusjuutalaisena, joka on kätkenyt saksalaisvihansa omalaatuisen pseudotieteen taakse. Seuraavissa kohtauksissa Curt Bois, Charlie Chaplin (joka ei ollut juutalainen), Fritz Kortner, Peter Lorre, Ernst Lubitsch ja Rosa Luxemburg esitellään ”kansainvälisen juutalaisuuden” edustajina.
Eräässä kohtauksessa esitetään lehmän šektaus verisiä yksityiskohtia säästämättä. Elokuvan kertojan mukaan kuvat ovat selkeä todiste tämän teloitustavan julmuudesta. Samalla ne paljastavat sen rodun luonteen, joka kätkee julman raakuutensa hurskaan uskonnonharjoituksen vaatteisiin.
Elokuvan lopussa esitetään osa Hitlerin valtiopäiville 30. tammikuuta 1939 pitämästä puheesta. Siinä Hitler puhuu Saksan kansan taistelusta juutalaisuutta vastaan. Puhe päättyy lauseeseen: ”Jos kansainvälisen rahajuutalaisuuden Euroopassa ja sen ulkopuolella vielä kerran onnistuisi syöstä kansat maailmansotaan, ei tämän sodan lopputulos tule olemaan juutalaisuuden voitto. Sodan tuloksena tulee olemaan juutalaisen rodun hävitys Euroopasta!” Elokuva päättyy kuviin suosiotaan osoittavista saksalaisista ja marssivista SA-miehistä.
Elokuvan puhujana toimi Harry Giese, joka oli puhujana myös ”Saksalaisessa viikkokatsauksessa”, elokuvateattereissa esitetyssä uutiskatsauksessa, vuodesta 1940 vuoteen 1945.
Elokuvan vastaanotto

Elokuvaa esitettiin Saksassa kahtena versiona, lyhennettynä ja täyspitkänä. Lyhennetystä versiosta oli poistettu šektaus-kohtaus. Sitä suositeltiin heikkohermoisille, naisille se oli ainoa sallittu.
Saksan kansallissosialistiset vallanpitäjät olivat toivoneet elokuvalta suuria. Siihen pannut toiveet kuitenkin raukesivat pitkälti tyhjiin. Puolueaktiivit kävivät sitä innolla katsomassa, mutta tavallinen kansa piti elokuvan propagandaa liian yksioikoisena ja raakana. Tämän takia suuri yleisö pysyi pitkälti poissa elokuvanäytännöistä. Kuitenkin elokuvan helposti mieleen jäävät kohtaukset saattoivat osaltaan lietsoa kansalaisten juutalaisvastaisuutta.
Nykyään elokuvan Der ewige Jude esittäminen Saksassa on sallittua, mutta sen saa esittää vain, mikäli ennen elokuvaa pidetään sitä selittävä luento ja sen jälkeen on mahdollisuus keskusteluun. Elokuvan levittäminen on Saksassa kielletty.
Aiheesta muualla

Der ewige Jude Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Elokuvan yksityiskohtainen analyysi (Arkistoitu – Internet Archive)
Artikkeli elokuvasta
Kuvia elokuvasta
| n k Holokausti |
| --- | --- |
Taustoja:  antijudaismi  antisemitismi  eugeniikka  juutalaiset  kansallissosialismi  keskitysleiri  propaganda  rasismi  selkäänpuukotusteoria  Siionin viisaiden pöytäkirjat 
Natsien juutalaisvainot:  ali-ihminen  der ewige Jude  Einsatzgruppen  ghetot: Krakova, Łódź, Varsova  joukkomurhat: Babyn Jar, Biķernieki, Jedwabne, Liepāja, Paneriai, Rumbula, Odessa  keltainen daavidintähti  Kristalliyö  Madagaskar-suunnitelma  Nürnbergin lait 
Keskitysleirit:  Auschwitz  Bergen-Belsen  Buchenwald  Kaiserwald  Majdanek  Mauthausen  Muselmann  Ravensbrück  Sachsenhausen  Stutthof  Theresienstadt  Luettelo natsien keskitysleireistä  Kapo  leirien naisvartijat  vankitunnukset 
Holokausti:  Wannseen konferenssi  Lopullinen ratkaisu  Operaatio Reinhard  Aktion T4  Arbeit macht frei  tuhoamisleiri  kaasukammio  Zyklon B  Sonderkommando  Birkenau  Bełżec  Chełmno  Sobibór  Treblinka  kuolemanmarssit  Suomen juutalaisluovutukset 
Muut uhrit:  homoseksuaalit  Jehovan todistajat  kommunistit  romanit  slaavit  toisinajattelijat 
Vastarinta:  gheton kansannousu  Varsovan geton kansannousu  ŻOB  ŻZW  heinäkuun 20. päivän salaliitto 
Uhreja ja auttajia:  Corrie ten Boom  Adam Czerniaków  Anne Frank  Miep Gies  Petr Ginz  Albert Göring  Janusz Korczak  Giorgio Perlasca  David Rapoport  Oskar Schindler  Edith Stein 
Vastuulliset:  Viktors Arājs  Karl Brandt  Adolf Eichmann  Odilo Globocnik  Reinhard Heydrich  Heinrich Himmler  Adolf Hitler  Rudolf Höss  Friedrich Jeckeln  Josef Mengele  Julius Streicher  Gestapo  Natsi-Saksa  SS 
Holokaustin jälkeen:  Beriha  Frankfurtin Auschwitz-oikeudenkäynnit  holokaustin kiistäminen  holokaustin muistaminen  Nürnbergin oikeudenkäynnit  Nürnbergin säännöstö  Simon Wiesenthal -keskus  Vanhurskaat kansakuntien joukossa 
Muistomerkkejä:  Yad Vashem  Euroopan murhattujen juutalaisten muistomerkki  Mémorial des Martyrs de la Déportation  Apua anovat kädet
Tiras

| Tiras> תִירָס‎.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Vanhemmat:   Jafet 
Sukulaiset:   Gomer (veli)  Magog (veli)  Madai (veli)  Javan (veli)  Tubal (veli)  Mesek (veli) 
Tiras oli Raamatun Vanhan testamentin mukaan Jafetin poika. Nimen Tiras uskotaan tarkoittavan etruskeja.
Aiheesta muualla

Tiras (Tiiras) suomenkielisessä Raamatussa (1933/1938)
Sopila

| Sopila (sopile), roženica (roženice) |
| --- | --- |

Soitinryhmä:  puupuhaltimet
Alkuperämaa / ‑alue:  Kroatia
Samankaltaisia soittimia:  skalmeija, oboe, rhaita, suona, zurna, birbynė
Sopila (monikossa sopile, tai istr. roženica, monikossa roženice) on muinainen perinteinen kroatialainen puupuhallin. Sopila muistuttaa oboeta ja skalmeijaa.
Istrialainen asteikko, jossa ylempää melodiaa soittaa suuri sopila, alempaa pieni.  soita (ohje)
Sopilaa käytetään pääasiassa Kvarnerinlahden alueella, Kastavissa, Vinodolissa, Krkin saarella ja Istriassa. Sopileja soitetaan aina pareittain, jolloin samaan aikaan soittavat suuri ja pieni tai ohut ja paksu sopila. Siksi soittimeen viitataankin useimmiten monikkomuodossa sopile. Sopila on soittimena monipuolinen, ja se on tunnettu erityislaatuisesta läpitunkevasta äänestään. Sitä jäljitellään nykyisin modernissa Kvarnerin alueen musiikissa käyttämällä oboeta tai sopraanodulzainaa. Sopila on nykyään mihjn ja šurlen ohella suosituimpia soittimia Istrian,  Kvarnerin ja Krkin kansanperinteessä.
Kempes

Everton Kempes dos Santos Gonçalves (3. elokuuta 1982 Carpina, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 La Uníon, Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hänet tunnettiin nimellä Kempes. Hänen seuransa oli Chapecoense. Kempes kuoli lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Everton Kempes dos Santos Gonçalves
Madai

| Madai> מָדַי.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Vanhemmat:   Jafet 
Sukulaiset:   Gomer (veli)  Magog (veli)  Javan (veli)  Tubal (veli)  Mesek (veli)  Tiras (veli) 
Madai oli Raamatun Vanhan testamentin mukaan yksi Jafetin pojista. Madain uskotaan tarkoittavan Meediaa, mutta sen on arveltu tarkoittavan myös Mitannia.
Riemuvuosien kirjan mukaan Madai nai Seemin tyttären, ja asui mieluumin Seemin jälkeläisten luona kuin Jafetin jälkeläisten luona Mustanmeren takana. Hän sai langoiltaan Elamilta, Assurilta ja Arpaksadilta maan, jota kutsuttiin hänen mukaansa Meediaksi.
Aiheesta muualla

Madai (Maadai) suomenkielisessä Raamatussa (1933/1938)
Fabiano Eller

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Fabiano Eller dos Santos
Syntymäaika: 16. marraskuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka: Linhares, Brasilia
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 183 cm
Seura
Seura: Atlético Madrid
Pelinumero: 12
Junioriseurat
1994-1995: Linhares Sport Club
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1996–2001 2002 2003–2004 2004 2005 2005 2006–2007 2007–2008 | Vasco   Palmeiras   Flamengo   →Al-Wakra (lainalla)   Fluminense   Trabzonspor   →Internacional (lainalla) Atlético Madrid | 35 (3)   9 (1)   50 (2)   - (-)   6 (0)   11 (0)   56 (4)  30 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Fabiano Eller dos Santos (s. 16. marraskuuta 1977 Linhares, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Eller on edustanut urallaan Vascoa, Palmeirasia, Flamengoa, Al-Wakraa, Fluminensea, Trabzonsporia, Internacionalia sekä Atlético Madridia. Eller on ollut mukana voittamassa Campeonato Capixabaa (1995), Campeonato Cariocaa kahdesti (2004 ja 2005) ja Copa Libertadoresia (2006). Eller on viimeksi pelannut Atlético Madridissa, jonka kanssa hän kuitenkin purki sopimuksen kesäkuussa 2008. Hän neuvottelee siirtymisestä brasilialaiseen Santosiin.
Trevor Rabin

| Trevor Rabin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. tammikuuta 1954 (ikä 71) Johannesburg, Etelä-Afrikka
Ammatti:  elokuvasäveltäjä
Aiheesta muualla
trevorrabin.net
IMDb 
Trevor Charles Rabin (s. 13. tammikuuta 1954 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen muusikko, lauluntekijä ja elokuvasäveltäjä. Parhaiten hänet tunnetaan brittiläisen Yes-yhtyeen kitaristina, laulajana ja säveltäjänä 1983–1994.
Aiheesta muualla

Trevor Rabin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| n k Yes |
| --- | --- |
 Jon Davison  Steve Howe  Geoff Downes  Billy Sherwood   Chris Squire  Jon Anderson  Bill Bruford  Peter Banks  Tony Kaye  Rick Wakeman  Alan White  Patrick Moraz  Trevor Horn  Trevor Rabin  Igor Khoroshev  Benoît David  Oliver Wakeman  Geoff Downes 
Studioalbumit:  Yes  Time and a Word  The Yes Album  Fragile  Close to the Edge  Tales from Topographic Oceans  Relayer  Going for the One  Tormato  Drama  90125  Big Generator  Union  Talk  Open Your Eyes  The Ladder  Magnification  Fly from Here  Heaven & Earth  The Quest  Mirror to the Sky 
Livealbumit:  Yessongs  Yesshows  9012Live: The Solos  Keys to Ascension  Keys to Ascension 2  House of Yes - Live from the House of Blues  Yes: Live - 1975 at Q.P.R.  The Word is Live  In the Present: Live From Lyon 
Kokoelmat:  Yesterdays  Classic Yes  Yesyears  Yesstory  In a Word: Yes (1969-)  Yes Remixes  The Ultimate Yes: 35th Anniversary Collection  Live & Solo: The Yes Collection  Greatest Hits Live 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Muut:  IdRef
Javan

| Javan> יָוָן.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Vanhemmat:   Jafet 
Lapset:   Elisa  Tarsis 
Sukulaiset:   Gomer (veli)  Magog (veli)  Madai (veli)  Tubal (veli)  Mesek (veli)  Tiras (veli) 
Javan oli Raamatun Vanhan testamentin mukaan Jafetin poika. Javan tarkoittaa Raamatuntutkijoiden mukaan Kreikkaa.kenen mukaan?
Aiheesta muualla

Javan (Jaavan) suomenkielisessä Raamatussa (1933/1938)
Älä mene pois

| Älä mene pois |
| --- | --- |
 Singlejulkaisun kansikuva.
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Carita Holmström
Levy-yhtiö:  EMI
Tyylilaji:  balladi
Julkaistu:  1974
Säveltäjä(t):  Eero Koivistoinen
Sanoittaja(t):  Hector (suomi)  Frank Robson (englanti)
Tuottaja(t):  Raimo Henriksson
Euroviisutiedot
Vuosi:  1974
Maa:  Suomi
Sijoitus:  13.
Pisteet:  4
Muuta:  Kapellimestarina Ossi Runne
Älä mene pois on Eero Koivistoisen säveltämä, ja Carita Holmströmin levyttämä kappale, joka edusti Suomea vuoden 1974 Eurovision laulukilpailussa. Suomen karsinnoissa kappale esitettiin Hectorin sanoittamana suomenkielisena versiona, mutta loppukilpailussa Brightonissa Holmström lauloi sen englanniksi nimellä ”Keep Me Warm”, jonka tekstistä vastasi Frank Robson. Musiikillisesti kappale on klassinen balladi.
Kappale sai kilpailussa neljä pistettä ja sijoittui 13:nneksi. Pisteet tulivat Israelilta, Britannialta ja Irlannilta.
Kokoonpano

Kappaleen äänitti Jouko Ahera Finnvox-studioilla Helsingissä.
Carita Holmström – laulu ja piano
Eero Koivistoinen – kapellimestari
Juhani Aaltonen – huilu
Reijo Lehtovirta – klarinetti
Unto Haapa-aho – bassoklarinetti
Kaj Backlund ja Jörgen Petersen – trumpetit
Juhani Aalto, Sointu Huuskonen ja Seppo Peltola – pasuunat
Heikki Laurila ja Eero Lupari – akustiset kitarat
Matti Bergström – basso
Ilpo Kallio – rummut
Markku Hannola – lyömäsoittimet
Matti Oiling – tamburiini
Olavi Haapalainen, Juhani Homanen, Jukka Laakkonen, Marjukka Nenonen, Rauno Salminen, Timo Vartiainen ja Jorma Ylönen – viulut
Ahti Pilvi – alttoviulu
Kari Lindstedt ja Staffan Stenström – sellot
Aiheesta muualla

Yle Elävä arkisto: Kappaleen esitys Suomen karsinnassa
Suomen euroviisuedustuskappaleet
| --- | --- |
1960–luku:  Valoa ikkunassa  Tipi-tii  Muistojeni laulu  Laiskotellen  Aurinko laskee länteen  Playboy  Varjoon – suojaan  Kun kello käy  Kuin silloin ennen 
1970–luku:  1970  Tie uuteen päivään  Muistathan  Tom tom tom  Älä mene pois  Viulu-ukko  Pump pump  Lapponia  Anna rakkaudelle tilaisuus  Katson sineen taivaan 
1980–luku:  Huilumies  Reggae OK  Nuku pommiin  Fantasiaa  Hengaillaan  Eläköön elämä  Päivä kahden ihmisen  Sata salamaa  Nauravat silmät muistetaan  La dolce vita 
1990–luku:  Fri?  Hullu yö  Yamma Yamma  Tule luo  Bye Bye Baby  1995  Niin kaunis on taivas  1997  Aava  1999 
2000–luku:  A Little Bit  2001  Addicted to You  2003  Takes 2 to Tango  Why?  Hard Rock Hallelujah  Leave Me Alone  Missä miehet ratsastaa  Lose Control 
2010–luku:  Työlki ellää  Da Da Dam  När jag blundar  Marry Me  Something Better  Aina mun pitää  Sing It Away  Blackbird  Monsters  Look Away 
2020–luku:  Looking Back  Dark Side  Jezebel  Cha cha cha  No Rules  Ich komme 
Yliviivattu vuosiluku tarkoittaa, että Suomi ei osallistunut kilpailuun kyseisenä vuonna.
Elena Lacková

Elena Lacková
| --- | --- |
Syntynyt:  22. maaliskuuta 1921  Veľký Šariš  
Kuollut:  1. tammikuuta 2003  (81 vuotta) Košice  
Kansalaisuus:  Slovakia  
Ammatit:  runoilija, kirjailija, näytelmäkirjailija  
| --- | --- |
Palkinnot:  Ľudovít Štúr Order 3rd class (2000) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Elena Lacková, syntyjään Elena Doktorová (22. maaliskuuta 1921 Veľký Šariš, Prešov, Tšekkoslovakia – 1. tammikuuta 2003 Košice, Slovakia) oli tšekkoslovakialainen opetustoimen tarkastaja, runoilija ja näytelmäkirjailija. Hän tuli tunnetuksi romanien toisen maailmansodan vainoista kertovilla teoksillaan. Hän oli myös yksi Slovakian romanien aseman parantamiseen tähtäävän liikkeen johtohahmoista.  Elena Lackován tärkeimpiin teoksiin kuuluu omaelämäkerrallinen muistelmateos Narodila jsem se pod šťastnou hvězdou (suom. Olen syntynyt onnellisen tähden alla). Vuonna 2001 hän sai ensimmäisenä romanina Slovakian valtion korkea-arvoisen Rad Ľudovíta Štúra III -tunnustuspalkinnon.
Sukutausta ja perhe

Elenan isä, Mikuláš Doktor, oli romaniviulisti ja hänen äitinsä Mária Gzigozevičová oli puolalainen käsityöläinen. Pariskunta eli Veľký Šarišissa, Mikulášin kotipaikkakunnalla Slovakiassa. Elenalla oli yhdeksän sisarrusta, joista kaksi oli Mikulášin edellisestä avioliitosta.
Vuonna 1940 Elena meni naimisiin Jozef Lacekin kanssa. Pariskunnan vanhin lapsi Milan syntyi 1940. Kaksoset Máňa ja Irenka vuonna 1944. Evička syntyi 1946, Jozef vuonna 1948 ja Luboš vuonna 1955.  Lapsista Milan ja Luboš työskentelivät ammattikuljettajina. Máňa oli tarjoilija. Ivenka kuoli pienokaisena vatsakarriin vuonna 1945. Jozef halvaantui sairastuttuaan aivokalvontulehdukseen ja kuoli 14-vuotiaana orpokodissa.
Elenan puoliso Jozef Lacek kuoli vuonna 1976. Tämän jälkeen Elena huolehti anopistaan Anna Cinovásta kunnes tämä siirtyi muutaman vuoden päästä vanhainkotiin.
Näyttelijä ja muusikko Alžbeta Ferencová on Elena Lackován lapsenlapsen tytär.
Nuoruus

Veľky Šarišissa Elena kävi kansankoulua ja yläkoulua. Omien sanojensa mukaan hän piti koulusta. Teini-ikäisenä Elena alkoi kirjoittaa runoja, joista London - Paris - Veľký Šariš esitettiin radiossa. Vuonna 1939 hän kiinnitti paikallisten huomion kirjoittamalla ensimmäisen näytelmänsä.
Toinen maailmansota ja sen vaikutus

Toisen maailmansodan aikana romanit joutuivat juutalaisten tavoin lainsuojattomiksi. Vuonna 1942 annetun romanit karkoittavan asetuksen antamisen jälkeen Veľký Šarišissa romanien talot tuhottiin, ja noin 240 romanin yhteisö siirtyi asunnottomina läheiselle Korpáš-kukkulalle. Matkustaminen oli kiellettyä ja romanit saivat vierailla asutuskeskuksissa vain kahtena tuntina vuorokaudessa. Täysi-ikäiset romanimiehet pidätettiin ja koottiin työleireille. Toisin kuin Natsi-Saksan miehittämillä Böömin ja Määrin aluella, joissa romanit pyrittiin tuhoamaan, niin Slovakian alueella työleirit olivat Slovakialle keino saada halpaa työvoimaa sodan aikana.tarvitaan parempi lähde Kokemuksesta tuli keskeinen teema Lackován teoksissa.