stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dacia Duster
Dacia Duster II (2017–)

| Dacia Duster II |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Brasilia  Kolumbia  Romania  Venäjä
Valmistaja:  Dacia
Valmistusvuodet:  2017–
Muut nimet:  Renault Duster
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Edeltäjä:  Dacia Duster I
Teknisesti samankaltaisia:  Dacia Logan I Dacia Sandero I Lada Largus Lada XRAY
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Dacia B0
Moottori:  R3 R4
Iskutilavuus:  1,0–1,6 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen kaksoiskytkin CVT-automaatti
Toisen sukupolven Duster esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2017. Se perustuu edelleen samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä, eikä ole muuttunut ulkomuodoiltaan merkittävästi. Sisätiloihin tehdyt uudistukset olivat merkittävämpiä.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Duster sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Kesällä 2021 Dusteriin tuli muun muassa LED-ajovalot, ja päiväajovalot saivat uuden, merkille tyypillisen Y-kuvion. Myös etuvilkut ja rekisterikilven valot vaihtuivat LED-tyyppisiksi. Manuaalivaihteisto vaihtui kuusivaihteiseksi kaikissa moottoreissa, lisäksi etuvetoiseen 150-hevosvoimaiseen bensiinimalliin tuli saataville kaksoiskytkinvaihteisto.
Kesäkuussa 2022 Duster sai muun Dacia-malliston tavoin valmistajan uuden tyylisuunnan mukaisen keulailmeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dacia Duster Wikimedia Commonsissa
Renault-mallit
| --- | --- |
Nykyiset: Alaskan | Arkana | Austral | Captur | Kiger | Kwid | Triber | Twingo | Clio | Duster | Sandero | Mégane | Kangoo | Scénic | Taliant | Talisman | Espace | Koleos
Numeraaliset: 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 25 | 30
Nimelliset: Alliance/Encore | Fluence | Fuego | Kadjar | Medallion | Safrane | Premier | Torino | Rodeo | Avantime
Toisen maailmansodan jälkeiset: 4CV | Caravelle | Colorale | Dauphine | Dauphinoise | Floride | Frégate | Ondine
Maailmansotien väliset: Celtaquatre | Juvaquatre | Nervastella | Primaquatre | Reinastella | Viva Grand Sport | Vivaquatre | Vivasix
Ensimmäistä maailmansotaa edeltävät: 10CV | 12CV | 35CV | 40CV | 50CV / 50/60CV | A | AG/AG-1 | B | C | D | E | G/H/J | L/M | N(a)/N(b)/S | N(c)/Q/U(a/e) | R/T | U | AS/V | X/X-1 | Y
Alpine–Renault: A106 | A108 | A110 | A305 | A310 | A610/GTA
Renault Sport: Clio Renault Sport | Spider | Mégane Renault Sport | Clio V6 Renault Sport
Konseptit: Alpine 210 RS | Altica | Argos | BRV | Espace F1 | EPURE | EVE | Egeus | Etoile Filante | Fiftie | Initiale | Koléos | Laguna | Mégane | Next | Racoon | Scénic | Talisman | VESTA 2 | Wind | Steppe
Paketti- ja kuorma-autot: Estafette | Fourgonette | Kangoo | Express | Kerax | Magnum | Mascott | Master | Messenger | Midlum | Trafic | 50-sarja
Dacia-merkki: Lodgy | Logan | Sandero | Duster | Dokker
Renault-Samsung Motors: SM3 | SM5 | SM7
Renault Duster
Nissan Terrano
Ensimmäisen sukupolven facelift-malli.
Renault Duster Oroch
Toisen sukupolven facelift-malli (2021).
Toisen sukupolven facelift-malli (2022).
Potenssi

Potenssi on matemaattinen lyhennysmerkintä, jolla esitetään saman luvun toistuva kertolasku. Esimerkiksi kolmen 2:n tulo  2\cdot 2\cdot 2 lyhennetään  2^{3}. Toistuvaa lukua kutsutaan kantaluvuksi ja toiston lukumäärää eksponentiksi, jolloin merkinnässä  2^{3} luku 2 on kantaluku ja luku 3 on eksponentti. Tällöin sanotaan, että luku 2 korotetaan potenssiin 3. Arkipäiväisemmin sanotaan myös "kaksi potenssiin kolme", "kaksi kolmanteen potenssiin" tai lyhyemmin "kaksi kolmanteen".
Yleisesti voidaan merkitä kantaluvun  a korottamista potenssiin  n:  a\cdot a\cdot ...\cdot a=a^{n}. Merkintää voidaan lukea myös "a potenssiin n", "a n:nteen potenssiin" tai "a:n n:s potenssi".
Käsitteitä ja merkintätapoja

Luvun  a toista potenssia eli  a^{2} kutsutaan usein luvun  a neliöksi ja vastaava kolmatta potenssia  a kuutioksi. Siten merkintä  4^{2} voidaan lausua "luvun neljä neliö" eli "neljän neliö" ja  4^{3} "luvun neljä kuutio" eli "neljän kuutio".
Erityisesti laskimissa käytetään luvun kymmenen potensseille erityistä merkintäänsä. Esimerkiksi  10^{2} merkitään 1E+2, joka tarkoittaa  1\cdot 10^{2}. Luku 1 on siis kerroin, kirjain E ilmoittaa, että on kyse kymmenen potensseista, ja +2 tarkoittaa kymmenen positiivista eksponenttia kaksi. Vastaavasti merkittäisiin esimerkiksi  2{,}3\cdot 10^{6} muodossa 2,3E+6.
Potenssin laskemisesta > Ominaisuudet

Potenssi ei ole vaihdannainen kuten yhteen- tai kertolasku. Esimerkiksi, 2 + 3 = 3 + 2 = 5 ja 2 · 3 = 3 · 2 = 6, mutta 23 = 8, kun taas 32 = 9.
Potenssi ei ole myöskään liitännäinen. Esimerkiksi
(2 + 3) + 4 = 2 + (3 + 4) = 9 ja (2 · 3) · 4 = 2 · (3 · 4) = 24, mutta  (2^{3})^{4} =  8^{4} = 4 096, kun taas  2^{(3^{4})} =  2^{81} = 2 417 851 639 229 258 349 412 352.
Jos sulkeita ei ole merkitty, lasketaan potenssit alkaen ylimmästä eksponentista:
Potenssin laskemisesta > Eksponenttina positiivinen kokonaisluku

Edellä esitetty potenssin havainnollinen tulkinta voidaan kirjoittaa muodollisesti seuraavasti. Olkoon  a reaaliluku ja  n positiivinen kokonaisluku. Tällöin määritellään  a^{1}=a ja  a^{n}=a\cdot a^{n-1}, kun  n\geq 2.
Tulon tekijöiden lukumääriä tarkastelemalla voidaan todistaa seuraavat laskusäännöt päteviksi, kun  a ja  b ovat reaalilukuja sekä  m ja  n positiivisia kokonaislukuja:
a^{m}a^{n}=a^{m+n}\,\!
{\tfrac {a^{m}}{a^{n}}}=a^{m-n}\qquad (a\neq 0,m>n)\,\!
(a^{m})^{n}=a^{mn}\,\!
a^{n}b^{n}=(ab)^{n}\,\!
({\tfrac {a}{b}})^{n}={\tfrac {a^{n}}{b^{n}}}\qquad (b\neq 0)\,\!
Potenssin laskemisesta > Eksponenttina nolla

Potenssin tulkinta kertolaskun kautta ei kerro, mitä luvun nollas potenssi olisi: eihän ole olemassa tuloa, jossa on 0 tulon tekijää. Mikäli halutaan, että luku voidaan korottaa myös nollanteen potenssiin, täytyy sopia, mitä nollannella potenssilla tarkoitetaan.
Periaatteessa tämä sopimus voitaisiin tehdä täysin mielivaltaisesti, mutta useimmissa tapauksissa edellä esitetyt potenssin laskusäännöt eivät pätisi nollansilla potensseilla. Kun sovelletaan toista laskusääntöä potenssiin  a^{0}, jossa  a on nollasta eroava reaaliluku, saadaan
a^{0}=a^{1-1}={\tfrac {a^{1}}{a^{1}}}={\tfrac {a}{a}}=1.
Siis luvun nollannen potenssin on oltava aina 1, mikäli halutaan laskusäännön  {\tfrac {a^{m}}{a^{n}}}=a^{m-n} pätevän myös tapauksessa  m=n. Siksi määritellään
a^{0}=1
kaikilla nollasta eroavilla reaaliluvuilla  a. Näin määritellen myös muut potenssin laskusäännöt ovat voimassa nollansille potensseille.
Luvun nolla nollannelle potenssille laskusäännöt eivät kuitenkaan anna vastaavia rajoitteita. Siksi  0^{0} onkin epämääräinen muoto eli se jätetään yleisesti määrittelemättä. Joissain erikoistapauksissa kuten binomikaavan ja potenssisarjojen yhteydessä määritellään kuitenkin toisinaan  0^{0}=1.
Potenssin laskemisesta > Negatiivinen eksponentti

Samoin kuin nollas potenssi määritellään myös negatiiviset kokonaislukupotenssit pyrkimällä säilyttämään potenssin laskusäännöt. Olkoon  n positiivinen kokonaisluku ja  a nollasta eroava. Jotta sääntö  {\tfrac {a^{m}}{a^{n}}}=a^{m-n} pätisi myös, kun  m<n, tulee olla
a^{-n}=a^{0-n}={\tfrac {a^{0}}{a^{n}}}={\tfrac {1}{a^{n}}}.
Toisin sanoen määritellään luvun  a  n:s negatiivinen kokonaislukupotenssi luvun  a^{n} käänteisluvuksi. Näin määritellen ovat muutkin potenssin laskusäännöt voimassa negatiivisen kokonaislukueksponentin tapauksessa.
Potenssin laskemisesta > Eksponenttina rationaaliluku

Seuraavaksi yleistetään potenssin käsite kaikille rationaalisille eksponenteille, jotta voidaan puhua esimerkiksi potensseista  2^{\frac {1}{3}} ja  3^{-{\frac {5}{3}}}. Vaaditaan yhä, että edellä esitellyt potenssin laskusäännöt säilyvät voimassa.
Olkoon  n positiivinen kokonaisluku ja  a positiivinen reaaliluku. Laskusäännön  (a^{m})^{n}=a^{mn} nojalla on määriteltävä siten, että
(a^{\frac {1}{n}})^{n}=a^{\frac {n}{n}}=a^{1}=a.
Siis  a^{\frac {1}{n}} on se luku, jonka  n:s potenssi on  a itse. Tällaista lukua kutsutaan luvun  a  n:nneksi juureksi. Määritellään sen tähden
a^{\frac {1}{n}}={\sqrt[{n}]{a}}.
Olkoon sitten  m mikä tahansa kokonaisluku. Vaatimalla, että potenssin potenssia koskeva laskusääntö pätee myös potenssille  a^{\frac {m}{n}}, saadaan
a^{\frac {m}{n}}=(a^{m})^{\frac {1}{n}}={\sqrt[{n}]{a^{m}}}.
Tämän mukaisesti määritellään siis  a^{\frac {m}{n}}={\sqrt[{n}]{a^{m}}} kaikilla  a>0,m\in \mathbb {Z} ,n\in \mathbb {Z} _{+}. Myös kaikki muut potenssin laskusäännöt ovat voimassa tällaisella rationaalisen eksponentin määrittelyllä.
Potenssin laskemisesta > Miksi kantaluvun on oltava positiivinen?

Rationaalisen eksponentin tapauksessa on esitetty rajoitus  a>0. Siis esimerkiksi  (-1)^{1/3} ja  0^{-1/2} eivät ole määriteltyjä lausekkeita. Jos kantaluvulle  a sallittaisiin negatiivisia arvoja, jouduttaisiin seuraavanlaiseen ristiriitaan:
-1={\sqrt[{3}]{-1}}=(-1)^{\frac {1}{3}}=(-1)^{\frac {2}{6}}={\sqrt[{6}]{(-1)^{2}}}={\sqrt[{6}]{1}}=1.
Koska  -1\neq 1, on joko kiellettävä murtolukueksponenttien laventaminen (ja myös supistaminen) tai sitten rajoituttava vain ei-negatiivisiin kantalukuihin. Jälkimmäinen valinta on luonnollisempi.
Myöskään nolla ei ole sovelias arvo rationaalipotenssin kantaluvulle. Jos nimittäin eksponentti on negatiivinen, päädytään jakamaan nollalla.
Potenssin laskemisesta > Eksponenttina irrationaalinen luku

Potenssiinkorotus on edellä määritelty siten, että eksponentti voi olla mikä rationaaliluku hyvänsä. Voidaan osoittaa, että mitä tahansa irrationaalilukua voidaan arvioida mielivaltaisen tarkasti rationaaliluvuilla. Siksi jokaista irrationaalilukua  r kohden on olemassa rationaalilukujen jono  q_{1},q_{2},q_{3},\dots  siten, että jono suppenee kohti lukua  r. Tällöin myös jono  a^{q_{1}},a^{q_{2}},a^{q_{3}},\dots  suppenee riippumatta positiivisesta reaaliluvusta  a. Irrationaalinen potenssi voidaan täten määritellä raja-arvona
a^{r}=\lim _{i\rightarrow \infty }a^{q_{i}}.
Voidaan osoittaa, että potenssin laskusäännöt ovat voimassa myös irrationaalisen eksponentin tapauksessa. Näin on potenssiinkorotus määritelty kaikilla eksponentin reaalisilla arvoilla. Irrationaalinen eksponentti voidaan määritellä myös infimumin ja supremumin avulla seuraavasti. Olkoon  r irrationaaliluku.
Kun  a>1, määritellään
a^{r}=\inf\{a^{q}\,|\,q\in \mathbb {Q} \ {\textrm {ja}}\ q>r\}.
Kun  0<a<1\,\!, määritellään
a^{r}=\sup\{a^{q}\,|\,q\in \mathbb {Q} \ {\textrm {ja}}\ q>r\}.
Potenssiin perustuvia funktioita

Potenssifunktiossa potenssimerkinnän kantaluku on muuttuja ja eksponentti vakio. Potenssifunktiot ovat yksinkertaisia funktioita, joilla on kuitenkin lukuisia sovelluksia mallinnuksessa. Eksponenttifunktiossa potenssimerkinnän eksponentti on muuttuja ja kantaluku vakio. Myös eksponenttifunktiolla on monia sovelluksia, minkä takia näitä funktioita voidaan pitää tärkeimpinä yleisfunktioina matematiikassa.
Fermat'n pienen lauseen perusteella kaikilla kokonaisluvun potenssiluvuilla on myös se ominaisuus, että vähentämällä jonkin kokonaisluvun potenssista yksi saadaan yhdistetty luku, joka on jaollinen potenssin juurta yhtä pienemmällä luvulla. Esimerkiksi kaikista 18:n potensseista saadaan vähentämällä yksi jokin 17:llä jaollinen luku, esimerkiksi:lähde?
5832=18^{3}
5832-1=5831
5831=17\cdot 343
Venymäliuska-anturi

Venymäliuska-anturi, jossa sininen osa on anturin johde.
Venymäliuska-anturi (lyhyemmin myös venymäliuska) on materiaalin muodonmuutoksen mittaamiseen tarkoitettu anturi. Antureiden tärkein osa on soveltuvalla tavalla muotoiltu johdin. Artikkelin kuvassa esitellään eräs varsin tyypillinen johdinkuvio. Anturi kiinnitetään tutkittavaan kappaleeseen, jolloin myös johde venyy tai puristuu kappaleen mukana. Tällöin johdinlangan poikkileikkauspinta-ala pienenee (venytys) tai kasvaa (puristus) kappaletta kuormitettaessa, jolloin anturin resistanssi muuttuu.
Venymäliuska-antureita käytetään paitsi suoraan muodonmuutosten mittaamiseen, myös voimien mittaamiseen ja punnitsemiseen. Tätä varten liuskat kiinnitetään usein johonkin kappaleeseen, jonka muoto ja kimmokerroin tunnetaan tarkasti. Näin kappaleen mitatusta muodonmuutoksesta voidaan laskea siihen kohdistuvat voimat.
Mittauskytkentöjä

Koska anturin resistanssin muutos on pieni suhteessa anturin kokonaisresistanssiin, anturit asennetaan yleensä sähköisesti Wheatstonen siltakytkentään. Tässä kytkennässä venymäliuskan resistanssi määritetään suhteessa tunnettuihin vastuksiin, jolloin pienetkin muutokset voidaan määrittää täsmällisesti.
Liuskavakio

Resistanssin muutos suhteessa pituuden muutokseen on vakio, jota kutsutaan liuskavakioksi ja merkitään usein k-kirjaimella. Resistanssin muutosta voidaan kuvata kaavalla
{\frac {\Delta R}{R}}=k{\frac {\Delta l}{l_{0}}}
Liuskavakioiden arvot on mahdollista johtaa tämän kaavan sekä kappaleen resistanssin kaavan avulla, mutta nämä laskennalliset tulokset harvoin vastaavat kovin tarkasti todellisuutta. Liuskojen valmistajat mittaavat siksi kokeellisesti antureidensa liuskavakiot, jotka he ilmoittavat anturin ominaisuuksissa.  Antureita valmistavat esimerkiksi HBM ja Kyowa.
ARO 24-sarja

| ARO 24-sarja |
| --- | --- |
 ARO 244
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Romania
Valmistaja:  SC ARO S.A.
Korimalli:  useita eri korimalleja
Tekniset tiedot
Henkilöluku:  vaihtelee korimallin mukaan
Moottori:  useita eri moottorivaihtoehtoja
Iskutilavuus:  vaihtelee moottorimallin mukaan
Vetotapa:  takaveto, neliveto
Vaihteisto:  4-portainen manuaalivaihteisto, 5-portainen manuaalivaihteisto
Mitat
Massa:  vaihtelee mallin mukaan
Pituus:  vaihtelee mallin mukaan
Akseliväli:  vaihtelee mallin mukaan
Leveys:  vaihtelee mallin mukaan
Korkeus:  vaihtelee mallin mukaan
ARO 244, vm. 1977
ARO-Romania, sotilaspoliisi
ARO
ARO 24-sarja oli ensimmäinen SC ARO S.A.n omaa suunnittelua oleva automallisto, jota valmistettiin välillä 1972 - 2006. Mallistoon kuului useita erilaisia korivaihtoehtoja, mm. neliovinen 244, 242 lava-auto ja kolmiovinen 243. Sotilaskäyttöön tarkoitettu versio oli mallinimeltään ARO Dragon.
Mallisarjaa valmistettiin useilla eri moottorivaihtoehdoilla, sekä bensiini- että dieselmoottoreilla. Myös vetotapoja oli useita, takavetoinen sekä 4x4 versiot. Voimalinja oli AROn omaa suunnittelua ja valmistetta, 24-sarjassa esiteltiin myös omaa tuotantoa olevat bensiini-, diesel- ja turbodieselmoottorit. Lisäksi autoissa käytettiin useiden muiden moottorivalmistajien koneita. 32-sarjassa käytettiin samaa tekniikkaa. ARO 24-sarjan valmistus lopetettiin vuonna 2006, valmistajan vararikon myötä.
Myös ARO 244 mallin vienti USAhan, mallinimellä Cross Lander 244X kariutui erinäisistä syistä.
Moottorit > Bensiinimoottorit

| Malli | Tilavuus | Valmistaja | Tyyppi | Teho | Vääntö |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 2RZ-FE | 2438 cc | Toyota | vapaastihengittävä, monipisteruisku | 140 hv ( 103 kW ) / 5000 rpm | 212 Nm / 4000 rpm |

| 205HX | 2469 cc | Chrysler | vapaastihengittävä, monipisteruisku | 120 hv ( 88 kW ) / 5250 rpm | 190 Nm / 3500 rpm |

| L25 | 2495 cc | ARO | vapaastihengittävä, kaasutin | 83 hv ( 61 kW ) / 4200 rpm | 170 Nm / 3000 rpm |

| M-207 | 2512 cc | ARO | vapaastihengittävä, kaasutin | 67 hv ( 49 kW ) / 4000 rpm | 160 Nm / 2500 rpm |

| Ford Köln V6 | 2935 cc | Ford | vapaastihengittävä, Bosch L-Jetronic | 145 hv ( 107 kW ) / 5500 rpm | 225 Nm / 3500 rpm |

| L30 | 3007 cc | ARO | vapaastihengittävä, kaasutin | 95 hv ( 70 kW ) / 4000 rpm | 196 Nm / 3000 rpm |

| Ford Köln V6 | 4000 cc | Ford | vapaastihengittävä SOHC, monipisteruisku | 210 hv ( 157 kW ) / 5250 rpm | 344 Nm / 3000 rpm |
Moottorit > Dieselmoottorit

| Malli | Tilavuus | Valmistaja | Tyyppi | Teho | Vääntö |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 4C-90 | 2417 cc | Andoria | vapaastihengittävä, epäsuora ruiskutus | 70 hv ( 51 kW ) / 4200 rpm | 147 Nm / 2500 rpm |
| 4CT-90 | 2417 cc | Andoria | turboahdettu, epäsuora ruiskutus | 86 hv ( 63 kW ) / 4100 rpm | 196 Nm / 2500 rpm |
| 4CT-100 | 2417 cc | Andoria | turboahdettu, epäsuora ruiskutus | 101 hv ( 74 kW ) / 4100 rpm | 230 Nm / 2500 rpm |
| 2L-T | 2446 cc | Toyota | turboahdettu, epäsuora ruiskutus | 86 hv ( 63 kW ) / 4000 rpm | 188 Nm / 2200 rpm |
| XD3 | 2498 cc | Peugeot | vapaastihengittävä, epäsuora ruiskutus | 75 hv ( 55 kW ) / 4500 rpm | 147 Nm / 2500 rpm |
| XD3T | 2498 cc | Peugeot | turboahdettu, epäsuora ruiskutus | 95 hv ( 70 kW ) / 4150 rpm | 205 Nm / 2500 rpm |
| VM 06-B | 2499 cc | VM Motori | turboahdettu, epäsuora ruiskutus | 101 hv ( 73 kW ) / 4200 rpm | 232 Nm / 2200 rpm |
| L27 | 2660 cc | ARO | vapaastihengittävä, epäsuora ruiskutus | 68hv ( 50 kW ) / 3800 rpm | 138 Nm / 2250 rpm |
| DX-28 | 2660 cc | ARO | vapaastihengittävä, epäsuora ruiskutus | 71 hv ( 52 kW ) / 3900 rpm | 152 Nm / 2250 rpm |
| TDX-28 | 2660 cc | ARO | turboahdettu, epäsuora ruiskutus | 87 hv ( 64 kW ) / 3500 rpm | 191 Nm / 1900 rpm |
| D127 | 3119 cc | ARO | vapaastihengittää, epäsuora ruiskutus | 68 hv ( 50 kW ) / 3200 rpm | 185 Nm / 1600 rpm |
| 4PA-203 | 3339 cc | Perkins | turboahdettu, epäsuora ruiskutus | 68 hv ( 50 kW ) / 3000 rpm | 217 Nm / 1400 rpm |
| UMZ-8290 | 3869 cc | VAMO | vapaastihengittävä, epäsuora ruiskutus | 71 hv ( 52 kW ) / 2200 rpm | 255 Nm  / 1500 rpm |
Korimallit

240, kaksiovinen avokori
241, 4-ovinen avokori
242, 2 istuinta, 2 ovea, alusta
243, 8 paikkaa, 3 ovea
244, 5 paikkaa, 4 ovea
246, 7 paikkaa, 5 ovea
263, 8 paikkaa, 3 ovea, perustuu 243-versioon, akseliväli kasvoi 2350 millimetristä 2600 millimetriin
264, 5 paikkaa, 4 ovea, perustuu 244-versioon, akseliväli 2600 mm, korin osia lainattu Daciasta. Aro 264 valmistettiin Amerikan markkinoille.
266, 7 paikkaa, 5 ovea, perustuu 246-versioon, akseliväli 2600 mm
Muutokset ulkonäössä

Ensimmäisen sukupolven ARO 24:ssa, jota valmistettiin 1972 - 1976 oli Dacia 1300:n ajovaloumpiot. Pyöreät takavalot olivat perua ARO IMS:stä. Vuonna 1977 etuvalot vaihtuivat ARO IMS:n pyöreisiin ja takavalot saivat uuden muodon. Vuonna 1985 esiteltiin uusi etumaski jaa ajovalot vaihtuivat pienempikokoisiin. Keulan muotoilussa käytettiin myös tuplavaloja, lähinnä mallissa 244. Vuonna 1995 tuplavaloinen keula sai kevyen ehostuksen ja takavalot vaihtuivat Oltcit -tyyppisiin. Viimeinen muutos 1998/99 oli kevyt kasvojenkohotus.
Aiheesta muualla

ARO Club Romania
ARO 245 4WD
ARO 24-sarjan kuvia (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Olli Karila

Niilo Pärnänen (käytti kirjailijanimeä Olli Karila; 19. huhtikuuta 1897 Pietari – 26. joulukuuta 1936 Viipuri) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Pärnänen pääsi ylioppilaaksi 1917. Hän oli ulkomaanosaston toimittajana ja pakinoitsijana Karjalan Aamulehdessä 1917–1921, Suur-Karjala-lehdessä päätoimittajana 1921–1922 sekä pakinoitsijana ja maaseutuosaston toimittajana Karjala-lehdessä 1922–1926. Vuonna 1926 Pärnänen ryhtyi vapaaksi toimittajaksi ja kirjailijaksi. Hän asui viimeksi Enon Kaltimossa.
Pärnäsen tuotanto koostuu pääasiassa Olli Karilan kirjailijanimellä julkaistuista seikkailuromaaneista, novelleista ja huvinäytelmistä. Hän kirjoitti myös paljon erilaisiin lukemistolehtiin kuten Kariston julkaisemaan Maailma-lehteen ja Kolmiokirjan Jännike-lehteen.
Teoksia

Maanalaiset, seikkailuromaani kapinahankkeiden vakoilusta.  Karisto 1919
Viehättävä vastustajatar, seikkailuromaani.  Karisto 1920
Kahden reportterin seikkailut, seikkailuromaani.  Gummerus 1922
Salatun kaupungin kaunotar, seikkailuromaani.  Karisto 1923
Harmaitten tarina : kertomus jääpallojoukkueesta.  Gummerus 1926
Kultakuningas, seikkailuromaani.  1926
Pelastus, seikkailuromaani.  Karisto 1926
Tieteen tyranni : kaksinäytöksinen jännitysnäytelmä.  Karisto 1927
Ah, hän suuteli : yksinäytöksinen huvinäytelmä.  Karisto 1928
Taistelun aatto : yksinäytöksinen vapaussota-aiheinen huvinäytelmä.  Suojeluskuntain Kustannus Oy, Helsinki 1928
Kahden miljoonan tyttölapsi : kolminäytöksinen komedia.  Karisto 1930
Avioliitto oy : kolminäytöksinen huvinäytelmä.  Karisto 1932
Kaksi kaartilaista : kaksinäytöksinen komedia.  Hakkapeliitta, Helsinki 1932
Talonpoikaispäällikkö : yksinäytöksinen historiallinen näytelmä rajakapteeni Olli Tiaisesta vuodelta 1808.  Gummerus 1932
Punasolun äkkiloppu : yksinäytöksinen huvinäytelmä.  Hakkapeliitta, Helsinki 1935
Mustaa ja valkoista, jännitysromaani.   H. W. Marjamaan kirjapaino, Oulu 1936
Ylämaan kultaa, eräromaani.  Gummerus 1936
Polkkatukkainen madonna, seikkailuromaani.  Karisto 1944
Kellastuneet paperit ja muita jännityskertomuksia.  Seaflower, Helsinki 1999
Viimeinen kerta ja muita jännityskertomuksia.  Seaflower, Helsinki 1999
Kuuden minuutin seikkailu ja muita jännityskertomuksia. BoD, Helsinki 2024
Maskotti ja muita jännityskertomuksia. BoD, Helsinki 2025
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Olli Karilan e-kirjoja Projekti Lönnrotilta ja Project Gutenbergilta
Pyhän Marian kirkko (Luton)

| Pyhän Marian kirkko St Mary's Church |
| --- | --- |

Sijainti:  Luton, Englanti
Koordinaatit:  51°52′43.3″N, 0°24′36.8″W
Kirkkokunta:  Englannin krkko
Hiippakunta:  St Albans
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyhän Marian kirkko (engl. St Mary's Church) on 1300- ja 1400-luvuilla rakennettu kirkko Lutonissa Bedfordshiressa.
Arkkitehtuuri

Kirkkoa on remontoitu useita kertoja. Tornin huipulla on pienempiä kulmatorneja. Laivan länsisyvennyksessä on kastemalja, joka on 1400-luvulta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhän Marian kirkko (Luton) Wikimedia Commonsissa
Suomi kesäolympialaisissa 1984

Suomi saavutti kesäolympialaisissa 1984 yhteensä 12 mitalia, joista neljä oli kultaa, kaksi hopeaa ja kuusi pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi sijoittui 15. sijalle.
Suomen olympiajoukkueeseen kuului 89 urheilijaa, kun purjehduksen varamies Henrik Thelén, nykyaikaisen viisiottelun varamies Pekka Santanen ja Kansainvälisen tennisliiton kisoihin valitsema Olli Rahnasto lasketaan mukaan, 50 johto- ja valmennustehtävissä toiminutta henkilöä sekä 12 eri urheilumuotojen erikoisliittojen valitsemaa tuomaria.
Suomi saavutti mitaleita viidessä eri urheilumuodossa. Soudussa Pertti Karppinen saavutti jo kolmannen peräkkäisen olympiavoittonsa. Jouko Salomäki voitti Suomelle  painissa olympiakullan, ja yleisurheilun heittolajeissa, keihäässä ja moukarissa, Arto Härkönen ja Juha Tiainen ottivat Suomelle kultaa. Näin suomalainen saavutti keihäskultaa 20 vuoden jälkeen. Samalla Härkönen oli kuudes suomalainen keihään kultamitalisti.
Olympiajoukkueen valintaprosessi

Suomalaisurheilijat valittiin kolmessa eri vaiheessa touko-kesäkuun 1984 aikana. Valintamalli oli lajiliittojen toivoma. Ensimmäinen valintakokous 15. toukokuuta nimesi yhteensä 31 urheilijaa, joista seitsemän oli painijoita, viisi nyrkkeiljöitä, neljä painonnostajaa, kaksi judokaa, kuusi purjehtijaa kolmeen veneluokkaan ja neljä maratonjuoksijaa. Toinen valintakokous oli 26. kesäkuuta ja toi 25 uutta olympiaurheilijaa, joista yksi oli painija, neljä painonnostajia, yksi judoka, viisi pyöräilijöitä, yhdeksän ampujia, yksi uimari, kolme soutajia kahteen veneluokkaan, neljä nykyaikaista viisiottelijaa ja yksi ratsastaja. Kolmas valintatilaisuus oli 9. heinäkuuta, jossa 32 urheilijaa sai olympialipun. Heistä oli yksi ampuja, viisi jousiampujaa, viisi melojaa, yksi painija, yksi painonnostaja, yksi uimari ja yksi uimahyppääjä sekä 17 yleisurheilijaa.
Mitalistit > Kultaa

Juha Tiainen (Moukarinheitto)
Arto Härkönen (Keihäänheitto)
Jouko Salomäki (Kreikkalais-roomalainen paini 74 kg)
Pertti Karppinen (Soutu - yksiköt)
Mitalistit > Hopeaa

Tiina Lillak (Keihäänheitto)
Tapio Sipilä (Kreikkalais-roomalainen paini 68 kg)
Mitalistit > Pronssia

Arto Bryggare (110 m aidat)
Jukka Rauhala (Vapaapaini 68 kg)
Joni Nyman (Nyrkkeily 67 kg)
Jouni Grönman (Painonnosto 67,5 kg)
Pekka Niemi (Painonnosto 100 kg)
Rauno Bies (Olympiapistooliammunta)