stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sami Lepistö
Ura > Paluu Eurooppaan ja uran lopetus 2012–2023

Kaudeksi 2012–2013 Lepistö palasi Eurooppaan ja teki sopimuksen KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavliin, joka teki paluun KHL:ään oltuaan vuoden sivussa lento-onnettomuuden vuoksi. Lepistön sopimus Lokomotivin kanssa purettiin kesken kauden, ja hän siirtyi pelaamaan saman liigan tšekkiläiseen Lev Prahaan. Kauden päätteeksi seura ilmoitti, ettei aio jatkaa Lepistön sopimusta.
Kesällä 2013 Lepistö siirtyi Avtomobilist Jekaterinburgiin. Hän pelasi Avtomobilistissa kaksi kautta kunnes siirtyi kaudeksi 2015–2016 KHL:n Salavat Julajev Ufan joukkueeseen kaksivuotisella sopimuksella.
Toukokuussa 2017 julkistettiin Lepistön siirtyvän kasvattajaseuraansa Jokereihin 1+1-vuotisella sopimuksella. Ensimmäinen kausi paluunsa jälkeen Jokereissa toi Lepistölle 56 ottelussa tehot 7+22=29. Hän toimi joukkueen varakapteenina.[lähde? ]
Huhtikuussa 2018 Jokerit ilmoitti käyttävän sopimuksen toisen vuoden. Lepistö oli kaudella 2018–2019 Jokereiden tehokkain puolustaja yhdessä Alex Grantin kanssa tehoin 8+28 = 36. Hän oli samalla koko KHL:n neljänneksi tehokkain puolustaja. Suuren osan kaudesta 2018–2019 Lepistö toimi Jokereiden kapteenina Peter Reginin ollessa sivussa loukkaantumisen vuoksi. Hänen isänsä Jussi Lepistö on myös toiminut Jokereiden kapteenina, joten heistä tuli ensimmäiset isä ja poika Jokereiden yli 50-vuotisessa historiassa, jotka ovat toimineet joukkueen kapteeneina.
Kesäkuussa 2019 Lepistö solmi 1+1-vuotisen jatkosopimuksen Jokereiden kanssa. Kaudella 2019–2020 Lepistö teki 61 ottelussa 8 maalia ja antoi 17 maaliin johtanutta syöttöä. Pudotuspeleissä kuudessa ottelussa Lepistö teki tehot 1+2=3.[lähde? ]
Lepistö oli kauden 2020–2021 alun ilman seuraa, mutta teki joulukuun 2020 alussa loppukauden kattavan sopimuksen Jokereiden kanssa.
Lokakuussa 2021 ilman seuraa ollut Lepistö teki sopimuksen SHL-seura Luleå HF:n kanssa.
Kesäkuussa 2023 Lepistö solmi Helsingin IFK:n kanssa yksivuotisen sopimuksen, joka sisälsi myös option kaudesta 2024–2025. Hän kuitenkin joutui päättämään pelaajauransa jo ennen kauden alkua sydämestä tehdyn löydöksen vuoksi.
Maajoukkueura

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lepistö Vancouverin olympiakisoissa 2010. |  Lepistö Vancouverin olympiakisoissa 2010. |  Lepistö Vancouverin olympiakisoissa 2010. |  |
Maa:   Suomi
Miesten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Vancouver 2010 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Sotši 2014 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Slovakia 2011 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Kanada 2008 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Suomi 2004 | jääkiekko |  |
Seurakauden päätyttyä Lepistö edusti Suomen jääkiekkomaajoukkuetta MM-kisoissa vuonna 2008. Suomi saavutti kisoissa pronssia voittamalla Ruotsin joukkueen lukemin 4–0. Lepistö keräsi turnauksen seitsemässä ottelussaan tehopisteet 1+1=2. Puolivälierissä Yhdysvaltoja vastaan Lepistö teki jatkoajalla Suomen voittomaalin ranne murtuneena.
Lepistö oli mukana Suomen olympiajoukkueessa Vancouverin talviolympialaisissa 2010 Suomen voittaessa pronssia. NHL-kauden päätyttyä keväällä 2011 Lepistö ilmoitti, että haluaa osallistua MM-kisoihin ja purkaa energiansa pelaamiseen kauden loputtua lyhyeen, vaikka hänen NHL-sopimuksensa päättyikin kevääseen. Suomi voitti kisoissa kultaa. Lepistö on edustanut Suomea MM-kisoissa myös vuosina 2013 ja 2015.
Lepistö valittiin edustamaan Suomea vuoden 2018 talviolympialaisiin.  Turnauksessa hän teki 5 ottelussa tehot 2+3=5.
Yksityiselämä

Sami Lepistön isä Jussi Lepistö (s. 1960) on entinen Jokerien ja HIFK:n puolustaja. Entinen jääkiekkoilija Jari Kurri on Sami Lepistön kummisetä. Lepistö on naimisissa Maria Lepistön kanssa, ja heillä on vuonna 2017 syntyneet kaksostytöt. Pari on ollut naimisissa kesäkuusta 2019 alkaen.
Sami Lepistö valmistui Pohjois-Haagan yhteiskoulusta.
Saavutuksia

[lähde? ]
Nuorten MM-pronssia 2004
kaksi SM-hopeaa 2005 ja 2007
MM-pronssia 2008
Calder Cup 2009 (AHL-mestaruus)
Olympiapronssia 2010 ja 2014
MM-kultaa 2011
Siisak

Siisak on Nekon ohella ainoa Raamatussa nimeltä mainittu Egyptin faarao. Ensimmäinen kuningasten kirja mainitsee Siisakin olleen Israelin kuningaskunnan liittolainen, tehneen Rehabeamin hallintokaudella hävitysretken Juudaan ja vieneen sotasaaliina Jerusalemin temppelin kulta-aarteen.
Nimi Siisak on perinteisesti yhdistetty faarao Shoshenk I:een. Ensimmäisenä tämän assosiaation teki egyptologian perustaja Jean-François Champollion. Karnakista löytyneen reliefin mukaan Shoshenk I teki sotaretken Palestiinaan, mutta Jerusalemia ei mainita tällä sotaretkellä valloitettujen kaupunkien joukossa, ja valloitetut kaupungit kuuluvat alueelle, joka Raamatun mukaan kuului pohjoisvaltakuntaan eli Israelin kuningaskuntaan. David Rohlin revisioidun kronologian mukaan Siisak olisi ollut sama faarao kuin Ramses II; hänen puolestaan tiedetään valloittaneen Jerusalemin, ja eräässä reliefissä, joka on ajoitettu hänen kaudelleen, näkyy sotasaaliin joukossa juuri sellaisia kilpiä, joita Salomo asetti temppeliin.
Sega NAOMI

SEGA NAOMI (New Arcade Operation Machine Idea) on Sega Dreamcast -konsolin tekniikkaa hyväksikäyttävä kolikkopelialusta. Ensimmäinen Naomi-laitteisto esiteltiin vuoden 1998 JAMMA-messuilla. Sarjatuotetun laitteiston käyttäminen alensi huomattavasti valmiiden kolikkopelilaitteiden hintoja.
Arkkitehtuuriltaan Naomi ja Dreamcast ovat samanlaisia. Molemmat järjestelmät perustuvat Hitachin SH-4 -suorittimeen, PowerVR 2 -grafiikkasuorittimeen ja Yamahan AICA -äänijärjestelmään. Naomissa on Dreamcastiin verrattuna kaksinkertainen määrä keskus- ja näyttömuistia ja nelinkertainen määrä äänimuistia.
Laitetta edelsi Sega Model 3.
Laitteistosta kehitettiin uusi versio, Sega NAOMI 2, vuonna 2000. Seuraajia ovat Sega Hikaru ja Sega Aurora.
Pelejä

Dead or Alive 2 (1999)
Ferrari 355 Challenge (2000)
Rival Schools (2000)
Street Fighter Alpha 3 (2001)
Speak & Spell (lelu)

Alkuperäinen Speak & Spell -malli.
Speak & Spell on lapsille suunnattu opettavainen kannettava lelu, jonka Texas Instruments toi markkinoille vuonna 1978. Se on tarkoitettu opettamaan lasta "tavaamaan" yleisesti väärinkirjoitettuja sanoja (150–200 sanan sanasto) ja lukemaan leikin varjolla. Käytännössä Speak & Spell oli yksi varhaisimmista tietokoneista, kun se ilmestyi kauppoihin 1970-luvun lopulla: Kannettavassa laitteessa oli integroitu näyttö ja näppäimistö, ja se oli varustettu TMS1000- tai TMC0280-mikropiirillä ja puhesyntetisaattorilla, ja lisäksi siinä oli paikka pelimoduulille. Basic Fun -yhtiö osti Speak & Spellin oikeudet vuonna 2019, ja se palasi markkinoille vain hieman muunneltuna.
Laitteesta julkaistiin myös versiot Speak & Read ja Speak & Math. Lisämoduulit (sanakirjasto eli sanastolisäosa jne.) sopivat eri sarjan laitteisiin, mutta eivät kuitenkaan oikeasti toimineet kuin siinä versiossa, johon ne alun perin oli tarkoitettu. Voisi luulla että Speak & Math toimisi myös laskimena, mutta näin ei ole asian laita.
Perusversion toiminnot ja ulkonäkö

Speak & Spellin oranssin muovikuoren yläosassa on kantokahva, jonka alapuolella on kiinteä kaiutin ja näyttö. Näiden alapuolella on keltainen alue, jonka sisällä on oranssilla kehystetty sinipohjainen näppäimistö. Näppäimistön kirjaimet on sijoiteltu aakkosjärjestykseen querty-näppäimistöstä poiketen, vokaalit erottuvat erivärisinä. Aluperäisessä versiossa näppäimet ovat korotettuja painikkeita, ja myöhemmässä mallissa taas on litteä kalvonäppäimistö. Paristokotelon taakse oli sijoitettu paikka joko pelimoduulille tai sanastolisäosalle.
Laiteessa on viisi toimintoa:
Spell (On-painike): Konsoli lausuu sanan ja käyttäjän pitää kirjoittaa se näppäimistöllä.
Mystery Word: Käytännössä Hirsipuu-pelin (engl. Hangman) versio, eli käyttäjän pitää arvata sanasta puuttuvat kirjaimet. Yrityskertojen määrä on rajoitettu.
Say It: Käyttäjä lausuu sanan, jonka konsoli näyttää ruudulla. Hetken päästä laite sanoo oikean vastauksen.
Secret Code: Kirjoita sana, ja konsoli muuntaa sen salasanaksi. Toisen käyttäjän voi laittaa purkamaan salasanan takaisin aluperäiseen muotoon.
Letter: Konsoli toistaa ääneen käyttäjän painaman kirjaimen.
Laajennusmoduuleilla saattoi hankkia laitteeseen lisää pelejä tai uusia sanastoja. Speak & Spell -perusversio ei osannut toistaa käyttäjän vapaasti kirjoittamia sanoja, mutta Speak & Read -versiolla se onnistuu, jos sana kuuluu laitteen sanavarastoon.
Secret Code on toteutettu Caesarin salakirjoitus - menetelmällä. Se perustuu kirjaimen vaihtamiseen toiseksi niin, että on ikään kuin kaksi päällekäistä aakkossettiä, joista alemman paikkaa muutetaan: koodattu sana muodostuu alemman rivin aakkosista, jotka osuvat ylemmän rivin kirjainten kanssa yhteen. Speak & Spellissä alempi rivi kuitenkin kulkee vastakkaiseen suuntaan niin, että kirjaimet P ja Q sekä C ja D kohtaavat ristikkäin:
Vaikutus > Musiikkimaailma

Musiikintekijät ovat käyttäneet Speak & Spellillä tuotettua ääntä levyillä joko sellaisenaan tai sitten niin, että laitteen alkuperäisiä elektroniikkapiirejä on käsitelty eli bendattu (circuit bending). Esimerkiksi ranskalainen Jean Michel Jarre on käyttänyt Speak & Spellin sävel-sämplejä kappaleissaan. Useat eri musiikkityylejä edustavat artistit ovat hyödyntäneet Speak & Spellin tai sen rinnakkaismallien tuottamaa puhesynteesiä tai äänitehosteita yhtenä osana musiikkiaan. Näistä esimerkkeinä Beck, Coldplay, Erasure, Freezepop, Kraftwerk, Limp Bizkit, Naya Rivera, OMD, Robyn, Röyksopp, Sōta Fujimori ja TLC. Modattu laite näkyy Hextatics-duon levynkannessa Listen & Learn (2002). Lisäksi väitetään, että englantilaisen synthpop-bändin Depeche Moden esikoislevyn nimi Speak & Spell viittaa juuri tähän elektroniseen leluun.
Vaikutus > Circuit bending

Circuit bending tarkoittaa laitteiden modausta, eli sitä että laitetta muokataan. Alkuperäisiä mikropiirejä käsitellään eli bendataan niin, että laite toimii "väärin" tai ainakin alkuperäisestä poikkeavalla tavalla. Laitteen kotelo avataan, liittimiä ristiinkytketään ja laitteeseen lisätään uusia elektronisia komponentteja kuten kytkimiä ja potikoita, joilla voidaan muuttaa äänen korkeutta tai taajuutta. Esimerkiksi kalvonäppäimistön alla olevan matriisipiirin kytkimiä ylikuormitetaan ja häiritään niin, että saadaan aikaan ilmiö, joka elektroniikkaharrastajien keskuudessa tunnetaan nimellä key ghosting tai key jamming. Laite menee sekaisin, kun se ei tunnista usean näppäimen yhtäaikaista painamista, ja alkaa tuottaa uusia ääniä. Tavallisessa kirjoitusnäppäimistössä ghosting tarkoittaisi sitä, että kun kolmea merkkiä painetaan yhtä aikaa, näppäimistö tuottaakin lisäksi ylimääräisen kirjaimen; jamming taas sitä kun kolmea kirjainta painetaan, näppäimistö hylkää kolmannen merkin. Musiikin tuottamiseen tarkoitetut ja kalliimmat laitteet taas estävät kummankin ilmiön täysin tai osittain matriisipiiriin lisätyillä diodeilla. Speak & Spellissä nämä ilmiöt esiintyvät ilman mitään muutoksiakin, kun samalla rivillä painetaan yhtä aikaa alas enemmän kuin kolme painiketta. Joka tapauksessa erilaisia näyttäviä lisävarusteita lisätään myös Speak & Spelleihin, sillä modattua laitetta käytetään musiikki-instrumenttina, ja niillä käydään myös kauppaa. Modattua lelua voidaan myös käyttää yhdessä lisälaitteiden kanssa, ääni voidaan esimerkiksi kierrättää pienen syntetisaattorin kautta kuten Korg Monotron Delay.
Aiheesta muualla

Speak & Spell - The first ever PC? – (www.youtube.com) / The 8-bit Guy, 16.3.2014.
How Speech Synthesizers Work – (www.youtube.com) / The 8-bit Guy, 9.3.2019.
House Machine Speak and Spell Techno House Music – (www.youtube.com) / jambuckerwarblast, 1.8.2010.
Seann William Scott

| Seann William Scott |
| --- | --- |
 Seann William Scott Toronton elokuvafestivaaleilla vuonna 2011.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sean William Scott
Syntynyt: 3. lokakuuta 1976 (ikä 48)  Cottage Grove, Minnesota
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Sean W. Scott Seann W. Scott Seann Scott
Aktiivisena:  1996–
Merkittävät roolit:  Steve Stifler (American Pie) E.L. (Road Trip) Chester Greenburg (Dude, Where's My Car?)
Palkinnot
 Teen Choice (2002, 2004)  MTV Movie Awards (2002, 2004) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Seann William Scott (syntyjään Sean William Scott, s. 3. lokakuuta 1976 Cottage Grove, Minnesota) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten elokuvista American Pie, Road Trip ja Dude, Where's My Car?.
Elämäkerta

Scott oli nuorin William Frank Scottin ja Patricia Ann Simonsin seitsemästä lapsesta. Hän kiinnostui näyttelijänurasta ollessaan töissä paikallisessa elokuvateatterissa, missä hän näki elokuvia ilmaiseksi. Valmistuttuaan Park High Schoolista Scott muutti Los Angelesiin, ja hänet löydettiin kykyjenetsimiskilpailun kautta. Hän esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa Aerosmithin musiikkivideossa Hole in my Soul.
Elämäkerta > Ura

Scottin läpimurto tapahtui vuonna 1999 elokuvassa American Pie, jossa hän esitti Steven Stifleriä. Tämän jälkeen hän on esittänyt useimmiten koomisia roolihahmoja. Scott juonsi MTV Movie Awardsia yhdessä Justin Timberlaken kanssa vuonna 2003. Kaksikko esitti parodioita useista elokuvista, kuten The Matrix Reloadedista. Heidän parodiansa löytyy The Matrix Reloadedin DVD-levyllä.
Filmografia

American Pie (1999)
Final Destination – viimeinen määränpää (Final Destination, 2000)
Road Trip (2000)
Dude, Where's My Car? (2000)
Evoluutio (Evolution, 2001)
Jay and Silent Bob Strike Back (2001)
American Pie 2 (2001)
Stark Raving Mad (2002)
Old School (2003)
Bulletproof Monk (2003)
American Pie: The Wedding (American Wedding, 2003)
Pako viidakkoon (The Rundown, 2003)
The Dukes of Hazzard (2005)
Ice Age 2 (2006) (ääni)
Southland Tales, (2006)
Mr. Woodcock (2007)
Role Models  (2008)
Planeetta 51 (Planet 51, 2009)
Ice Age 3: Dinosaurusten aika (Ice Age: Dawn of the Dinosaurs, 2009)
Jackass 3D (2010) (oma itsensä)
Pari kyttää (Cop Out, 2010)
Goon (2011)
American Reunion (2012)
Ice Age 4: Mannerten mullistus  (Ice Age: Continental Drift, 2012)
Movie 43 (2013)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seann William Scott Wikimedia Commonsissa
Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)
Speak & Spell

| Speak & Spell Depeche Mode |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Lontoossa, 1981.
 Julkaistu: 5. lokakuuta 1981
 Tuottaja(t): Depeche Mode ja Daniel Miller
 Tyylilaji: Synthpop, new wave, dance-rock, post-punk, disco, electronica
 Kesto: 44.58
 Levy-yhtiö: Mute Records
Depeche Moden muut julkaisut
|    | Speak & Spell (1981) | A Broken Frame (1982) |
Singlet albumilta Speak & Spell
 ”Dreaming of Me” Julkaistu: 20. helmikuuta 1981  ”New Life” Julkaistu: 29. toukokuuta 1981  ”Just Can’t Get Enough” Julkaistu: 7. syyskuu 1981
Speak & Spell on Depeche Moden debyyttialbumi, joka julkaistiin 5. lokakuuta 1981. Speak & Spell on ainoa levy, jolla Vince Clarke on mukana. Clarke lähti yhtyeestä, kun Speak & Spell oli julkaistu. Tämän jälkeen Martin Gore otti Clarken sijaan vastuun yhtyeen kappaleiden työstämisestä. Jäljelle jäänyt trio – eli Martin Gore, Dave Gahan ja Andy Fletcher – julkaisi A Broken Frame -levyn ilman Clarkea vuonna 1982.
Albumin taustaa

Vince Clarke kirjoitti albumin kaikki kappaleet kahta lukuun ottamatta, ennen kuin jätti yhtyeen. Clark perusti lähtönsä jälkeen ensin Yazoon yhdessä Alison Moyet'n kanssa, ja hän on tuttu myös yhtyeistä The Assembly ja Erasure. Levyn pirteät poikabändimäiset kappaleet ovat lähempänä perinteisempää uusromantiikkaa kuin yhtyeen myöhemmät tuotokset. Tämä johtunee ennen kaikkea Vince Clarken ominaisesta tavasta työstää kappaleita.
Ne levyn ainoat sävellykset, jotka eivät olleet Clarken käsialaa, kirjoitti Martin Gore: ”Big Muff” ja ”Tora! Tora! Tora!”. ”Big Muff” on instrumentaali, samoin kuin Clarken kirjoittama alkuperäinen versio kappaleesta ”Any Second Now (Voices)”. ”Big Muff” Goren ensimmäinen sävellystyö Depeche Mode -albumille, ja instrumentaali on sävyltään vauhdikas ja iloinen.
Gore näyttää kuitenkin synkempää puoltaan jo kappaleella ”Tora! Tora! Tora!”, jossa on ikään kuin näkymä Japanin yllätyshyökkäyksestä Pearl Harbouriin. Kappaleen nimi viittaa suoraan samannimiseen elokuvaan Tora! Tora! Tora! – Elokuvan nimi tulee japanilaisten käyttämästä koodiviestistä, jolla ilmaistiin yllätysiskun onnistuneen (totsugeki raigeki, engl. assault lightning eli lightning attack, suom. yllätyshyökkäys).
Albumin Speak & Spell -nimen sanotaan viittaavan samannimiseen leluun: Texas Instruments toi vuonna 1978 markkinoille TMC0280-mikropiiriä käyttävän lapsille suunnatun pienen kannettavan lelutietokoneen. Näppäimistöllä voi kirjoittaa tekstiä, joka näkyy laiteen ruudulla ja jonka puhesyntetisaattori toistaa. Tätä lelutietokonetta on hyödynnetty myös musiikinteossa.
Sekä Martin Gore että Andy Fletcher totesivat vuonna 2005 Channel 4:n Popworld-ohjelman haastattelussa, että Depeche Moden koko tuotannossa heille vähiten mieluinen kappale on Speak & Spellin kuudes raita eli ”What's Your Name?” Yhtyeen jäsenet pitävät myös esikoislevystään vähiten sen vuoksi, että heidän mielestään se on enemmän Vince Clarken soololevy kuin heijastelisi sitä, mitä yhtye oli tai mikä siitä oli tulossa.
Myöhemmin Clarke työsti muutamia levyllä olevia kappaleitaan uusiksi muiden yhtyeittensä tuotantoon sopiviksi. Eritoten ”Nodiscosta” muotoutui Yazoon kappale ”Don't Go”, ja Erasuren ensisingle ”Who Needs Love (Like That)” on syntynyt Speak & Spellin nelosraidasta ”Boys Say Go”.
Kansitaide

Valokuvaaja Brian Griffin työsti Depeche Moden kolmen ensimmäisen levyn kannet. Hänellä ei tosin ole enää aavistustakaan siitä, miksi juuri muoviin kääritty joutsen päätyi Speak & Spell -albumin kansikuvaan – mutta haluaisi itsekin mieluusti tietää mitä silloin oikein ajatteli. Griffin toteaa olleensa ehkä vähän muissa maailmoissa tuohon aikaan. Griffin otti yhtyeestä myös promokuvia. Olipa pussitetun joutsenen idea mikä hyvänsä – Griffin itse oli tyytymätön siihen, että levy-yhtiön käyttämät suunnittelijat eivät käyttäneet alkuperäisessä CD-julkaisun kannessa kokonaista joutsenkuvaa, vaan "modernisti" ainoastaan pienen kaistaleen todellisesta kuvasta. Myöhemmissä painoksissa joutsenkuva näkyy kokonaan.
Kun Griffiniltä kysyttiin mikä olisi ollut joutsenkuvan vaihtoehto, valokuvaaja vastasi: "Ei mikään! Depeche Mode ei ollut mikään suosikkibändini. Minä ja Daniel Miller (DM-tuottaja) olimme kovia Krautrock-faneja tuohon aikaan. Eivät nämä englantilaiset bändit olleet kiinnostavia muuten kuin valokuvausmielessä. Nykyään (2015) tajuan että olin väärässä ja ajattelin kapea-alaisesti, sillä nyttemmin kun olen kuunnellut heidän musiikkiaan, niin sehän on helkkarin hyvää. Levyn kansi ei saanut alun perin kovin hyvää vastaanottoa, edes yhtyeen jäseniltä. Griffinin mukaan levyn ilmestymisen aikoihin kantta pidettiin "yhtenä huonoimmista viime vuosina julkaistuista levynkansista". Yhden näkemyksen mukaan laulujoutsenen sellofaanikääre itse asiassa jäljittelee morisiuspuvun huntua eli pääharsoa.
Kappaleet

New Life – 3.46
I Sometimes Wish I Was Dead – 2.18
Puppets – 3.58
Boys Say Go! – 3.07
Nodisco – 4.15
What's Your Name? – 2.45
Photographic – 4.44
Tora! Tora! Tora! – 4.37
Big Muff – 4.24
Any Second Now (Voices) – 2.35
Just Can't Get Enough – 3.44
Vuoden 1988 CD-julkaisun bonuskappaleet
Dreaming of Me – 4.03
Ice Machine – 4.05
Shout! – 3.46
Any Second Now – 3.08
Just Can't Get Enough – 6.44 (Schizo Mix)
Kokoonpano

Vince Clarke – syntetisaattorit
Dave Gahan – laulu
Andrew Fletcher – syntetisaattorit
Martin Gore – syntetisaattorit, taustalaulu
Siiskonen

Siiskonen on suomalainen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aili Siiskonen (1907–1983), kansanedustaja (tpsl, sdp)
Harri Siiskonen (s. 1956), historioitsija, professori
Kirsti Siiskonen (1918–1984), kirjailija
Seppo Siiskonen, jääpalloilija
Siitari

Siitari on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Pirkko Siitari (s. 1958), Nykytaiteen museon Kiasman johtaja 2010−2015
Taimi Siitari (1925−1996), korkeushyppääjä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Subi (BDSM)

Subi (engl. submissive) tarkoittaa henkilöä, joka nauttii seksuaalisesti alistumisesta BDSM-seksissä. Seksissä alistuminen tapahtuu ennalta sovituissa rajoissa.
Alistumista voi tapahtua sekä seksileikeissä, että arkielämässä.Alistuja alistuu alistajalleen eli masterille, joka päättää monesta asiasta alistujan elämässä sen mukaan, millainen suhde on. Alistuja voi kokea alistumisensa olevan lahja masterilleen.
Subi voi kantaa alistumisensa merkkinä kaulapantaa.
Subido

Subido oli Sub:lla pyörinyt video- ja tietokonepeleistä kertova, myöhemmin pieneen kulttimaineeseen noussut tv-ohjelma. Subido tuli Sub:lta joka arki-iltapäivä, sekä uusintoina viikonloppuisin. Ensimmäinen ohjelma nähtiin 7. tammikuuta 2002. Ohjelmaa juonsivat Nanna Siirilä ja Kari Koivistoinen sekä mm. Jasu ja Klaus Holm. Lisäksi ohjelmassa oli vierailevia juontajia, kuten Jufo III. Ohjelman sisältö koostui pelihetkistä TV:n ääressä, joissa arvosteltiin pelejä ja lisäksi ohjelmassa nähtiin mm. pelintekijöiden haastatteluja.
Subidoa tuotti helsinkiläinen Intervisio Oy.
Siitepölymyhky

Siitepölymyhky on erityisesti kämmekkäkasveilla esiintyvä kukan osa, joka muodostuu yhteen kiinnittyneistä siitepölyhiukkasista. Vastaavia muodostelmia tunnetaan muistakin kasviheimoista. Siitepölymyhkyt löytyvät kämmekkäkasveilla siitintukusta.
Perhoskämmekän siitepölymyhkyt
Kaikkien kämmekkälajien siitepöly sijaitsee siitepölymyhkyissä. Joillakin lajeilla, kuten alkeellisina pidetyillä tikankonttien sukulaisilla myhkyt muodostuvat ainoastaan tahmeasta siitepölymassasta, mutta useimmilla kämmeköillä se muodostaa pitkälle kehittyneen muodostelman, jossa on erillinen kanta ja kaksi tai useampia, melko tiivistä, nuijamaista myhkyä.
Monilla lajeilla myhkyn varsi taipuu pian sen jälkeen kun se on tarttunut pölyttäjän päähän. Tämä asettaa siitepölymyhkyn oikeaan asentoon luottipintaa varten, ja väliaika siitepölymyhkyn irrottamisesta varren taittumiseen ehkäsee siitepölymyhkyn päättymistä samaan kukkaan josta se on otettu, ehkäisten näin itsepölytystä.
Siitepölyn sijaitseminen myhkyissä on kämmekkäkasveilla tarpeen, sillä heimon lajeilla on yleensä satoja, jopa miljoonia megagametofyyttejä eli naaraspuolisia "sukusoluja" kussakin sikiäimessä. Nämä tarvitsevat suuren määrän siitepölyä kehittyäkseen siemeniksi, ja siitepölyn kulkeutuminen kukkaan suurissa myhkyissä auttaa tässä huomattavasti.
Skunkworks

| Skunkworks  |
| --- | --- | --- |

muut julkaisut
| Alive in Studio A 1995 | Skunkworks 1996 | Accident of Birth 1997 |
Skunkworks on Bruce Dickinsonin, Alex Dicksonin sekä Chris Dalen ja Alessandro Elenan muodostaman samaa nimeä kantavan yhteen julkaisema debyyttialbumi. Levy julkaistiin vuonna 1996, se jäi kokoonpanon ainoaksi.
Levy-yhtiö ei kuitenkaan suostunut julkaisemaan albumia ilman Bruce Dickinsonin tunnettua nimeä, tämän vuoksi se tunnetaan harhaanjohtavasti Bruce Dickinsonin sooloalbumina.
Musiikillisesti levyn suuntauksena pidetään grunge-rockia. Albumin tuottajana toimi Jack Endino, joka on aikaisemmin työskennellyt muun muassa Nirvanan sekä Soundgardenin kanssa. Albumi epäonnistui kaupallisesti eikä saanut kriitikoilta tunnustusta. Yhtye hajosi samana vuonna, jonka jälkeen Bruce Dickinson siirtyi virallisesti takaisin soolouralle.
Kappaleet > CD 1

Space Race – 3.47  (B.Dickinson/A.Dickson)
Back from the Edge – 4.15  (B.Dickinson/A.Dickson)
Inertia – 3.03  (B.Dickinson/A.Dickson)
Faith – 3.34  (B.Dickinson/A.Dickson)
Solar Confiniment – 3.19  (B.Dickinson/A.Dickson)
Dreamstate – 3.49  (B.Dickinson/A.Dickson)
I Will Not Accept the Truth – 3.44  (B.Dickinson/A.Dickson)
Inside the Machine – 3.27  (B.Dickinson/A.Dickson)
Headswitch – 2.13  (B.Dickinson/A.Dickson)
Meltdown – 4.34  (B.Dickinson/A.Dickson)
Octavia – 3.14  (B.Dickinson/A.Dickson)
Innerspace – 3.31  (B.Dickinson/A.Dickson-C.Dale)
Strange Death in Paradise – 4.52 (B.Dickinson/A.Dickson)