stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saksan Bundesliigan kausi 1964–1965
Aiheesta muualla

RSSSF tilastot (englanniksi)
Saksan jalkapallon 1. Bundesliigan kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1960-luku |  |  |  | 1963–1964 | 1964–1965 | 1965–1966 | 1966–1967 | 1967–1968 | 1968–1969 | 1969–1970 |
| 1970-luku | 1970–1971 | 1971–1972 | 1972–1973 | 1973–1974 | 1974–1975 | 1975–1976 | 1976–1977 | 1977–1978 | 1978–1979 | 1979–1980 |
| 1980-luku | 1980–1981 | 1981–1982 | 1982–1983 | 1983–1984 | 1984–1985 | 1985–1986 | 1986–1987 | 1987–1988 | 1988–1989 | 1989–1990 |
| 1990-luku | 1990–1991 | 1991–1992 | 1992–1993 | 1993–1994 | 1994–1995 | 1995–1996 | 1996–1997 | 1997–1998 | 1998–1999 | 1999–2000 |
| 2000-luku | 2000–2001 | 2001–2002 | 2002–2003 | 2003–2004 | 2004–2005 | 2005–2006 | 2006–2007 | 2007–2008 | 2008–2009 | 2009–2010 |
| 2010-luku | 2010–2011 | 2011–2012 | 2012–2013 | 2013–2014 | 2014–2015 | 2015–2016 | 2016–2017 | 2017–2018 | 2018–2019 | 2019–2020 |
| 2020-luku | 2020–2021 | 2021–2022 |  |  |  |  |  |  |  |  |
Raatin liikuntakeskus

Raatin liikuntakeskus vuonna 2014.
Raatin liikuntakeskus on Oulun kaupungin liikuntakeskus Oulussa Koskikeskuksen kaupunginosaan kuuluvalla Raatinsaarella. Siihen kuuluvat Raatin stadion ja Raatin uimahalli.
Raatin stadion

Raatin stadion on yleisurheilu- ja jalkapallostadion, joka avattiin vuonna 1953. Vanha stadion purettiin vuonna 2009 ja uusi stadion valmistui osana Raatin liikuntakeskuksen perusparannusta vuonna 2011. Stadion toimii Ykkösessä pelaavan AC Oulun kotikenttänä ja sen kapasiteetti on 4 392 katsojaa. Raatin stadion on toiminut OTP:n, OPS:in ja FC Oulun kotikenttänä jalkapallon Mestaruussarjassa ja Veikkausliigassa. AC Oulun kotikenttänä stadion on toiminut kaudesta 2011. Yleisurheilun Suomen mestaruuskilpailut Kalevan Kisat stadionilla on järjestetty kuusi kertaa vuosina 1964, 1971, 1981, 1990, 1998 ja 2016.
Raatin uimahalli

Raatin vanhan uimahallin suunnitteli Oulun kaupunginarkkitehti Martti Heikura vuonna 1956, ja se valmistui vuonna 1959. Raatin uimahallin peruskorjaus valmistui 2010 ja se avattiin yleisölle elokuussa 2010.
Uimahallissa on lasten allas, opetusallas, kaksi 25 metrin allasta sekä pieni kylmäallas. Hallissa on hyvin varustettu kuntosali ja liikuntasali. Liikuntasalissa pelattavat lajit ovat koripallo, lentopallo, salibandy ja sulkapallo.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Raatin liikuntakeskus Oulun kaupungin sivuilla
Robert Amsterdam

Robert Amsterdam (s. 1956 New York, Yhdysvallat) on kanadalainen asianajaja.
Amsterdam suoritti B. A. -tutkinnon Kanadassa Carletonin yliopistossa 1975 ja LL. B.:n Queen’s Universityssa Kingstonissa Kanadassa 1978. Hän on perustanut toimiston Lontooseen, joskin hänellä on toimisto myös Torontossa.
Amsterdam on puolustanut oikeudessa venäläistä liikemiestä Mihail Hodorkovskia. Hän edustaa Thaimaan entistä pääministeriä Thaksin Shinawatraa, jolle on langetettu kahden vuoden tuomio ja jota syytetään terrorismista ja kannattajiensa yllyttämisestä levottomuuksiin. Samalla hän edustaa myös punapaitoja.
Rakkaus alkaa aamuyöstä

| Rakkaus alkaa aamuyöstä |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Jarno Hiilloskorpi
Käsikirjoittaja:  Jouni Lompolo
Tuottaja:  Mauno Mäkelä
Säveltäjä:  Ilkka Kuusisto
Kuvaaja:  Osmo Harkimo
Leikkaaja:  Maisa Pitkänen
Pääosat:  Martti Järvinen Elli Castrén Liisamaija Laaksonen Leo Jokela
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Fennada-Filmi Oy
Ensi-ilta:  4. marraskuuta 1966
Kesto:  100 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rakkaus alkaa aamuyöstä on Jarno Hiilloskorven ohjaama ja Jouni Lompolon käsikirjoittama suomalainen elokuva vuodelta 1966. Se kertoo asepalveluksesta päässeestä nuorukaisesta, joka empii, kenen kanssa seurustelussaan vakiintuisi. Elokuva on toinen Hiilloskorven kahdesta pitkästä ohjaustyöstä. Elli Castrén voitti elokuvasta parhaan naispääosan Jussi-palkinnon.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Martti Järvinen  | … |  Erkki Härmä   |
|  Elli Castrén  | … |  pankkivirkailija Eila Nieminen   |
|  Liisamaija Laaksonen  | … |  toimittaja Anne Lindström   |
|  Leo Jokela  | … |  kauppapuutarhuri Jalmari Härmä, Erkin setä   |
|  Tuula Nyman  | … |  Leena, uskovainen tyttö   |
|  Kalervo Nissilä  | … |  rakennusurakoitsija, teollisuusneuvos Juuso Härmä   |
|  Pia Hattara  | … |  Marja Härmä, Erkin äiti   |
|  Kari Franck  | … |  Matti Viksten, muusikko   |
|  Liisa Palteisto  | … |  Maija Härmä, Erkin sisar   |
|  Esko Salminen  | … |  rallivoittaja Veikkola   |
|  Arto Tuominen  | … |  2. rallivoittaja   |
|  Ritva Vepsä  | … |  tyttö huvilan juhlissa   |
|  Matti Aro  | … |  kauppias   |
|  Uljas Kandolin  | … |  rakennusmestari Toivonen   |
|  Heikki Ritavuori  | … |  vänrikki   |
|  Valde Pitkänen  | … |  työmies   |
|  Juhani Kumpulainen  | … |  työmies   |
|  Rauno Ketonen  | … |  toimittaja   |
|  Ari Laine  | … |  toimitussihteeri   |
|  Hannes Veivo  | … |  työmies   |
|  Irja Rannikko  | … |  vanha nainen sängyssä   |
|  Siviä Friskberg  | … |  nainen rallimiesten juhlissa   |
|  Holger Blommila  | … |  mies kapakassa   |
|  Erkki Stillman  | … |  mies kapakassa   |
|  Timo Närhinsalo  | … |  poika Erkin huvilalla   |
|  Georg Korkman  | … |  mies maatalousnäyttelyssä   |
Vastaanotto

Aikalaisarvioijat tyrmäsivät Lompolon käsikirjoituksen, jota ohjaaja Jarno Hiilloskorpi ei heidän mielestään onnistunut pelastamaan. Heikki Eteläpään (Uusi Suomi) mukaan se on paluuta 1940-luvulle. Erkka Lehtolan (Aamulehti) mukaan katsoja ei vakuutu filmin nuorten ongelmien todellisuudesta ja merkitsevyydestä, ja nuorten suustaan päästämä puhe on hänestä omituista. Leo Stålhammar (Suomenmaa) kuuli sen sijaan repliikit luontevina. Näyttelijöistä Elli Castrénin ja Martti Järvisen roolisuoritukset saivat Yrjö Kempiltä (Ilta-Sanomat) kiitosta, samoin Osmo Harkimon kuvaus.
Televisioesityksen yhteydessä Helsingin Sanomien kriitikko Arto Pajukallio piti elokuvan käsikirjoitusta kielellisesti luontevana ja ajatuksellisena, etenkin puutarhurin (Leo Jokela) pohdiskeluissa, ja kerrontaa hyvin elokuvallisena. Kriittisemmin suhtautui eräs toinen arvioija, jonka mukaan elokuva jäi ”syystäkin” samana vuonna valmistuneen elokuvan Käpy selän alla varjoon. Käpy käsittelee kriitikon mukaan nuorison asioita luontevammin.
Aiheesta muualla

Elokuvan esittely Ylen sivulla (Arkistoitu – Internet Archive).
Reijo Luostarinen

Reijo Kalevi Luostarinen (26. joulukuuta 1939 Kajaani – 24. marraskuuta 2017) oli suomalainen markkinointitieteilijä ja professori. Hän perusti kansainvälisen liiketoiminnan aineen opetus- ja tutkimusalan Helsingin kauppakorkeakouluun 1980-luvun alkupuolella. Hän oli ensimmäinen kansainvälisen markkinoinnin professori Suomessa ja mukana perustamassa FIGSIB (Finnish Graduate School in International Business) -tohtorikoulua.
Luostarinen pääsi ylioppilaaksi Kajaanin lyseosta vuonna 1959, jonka jälkeen hän opiskeli itsensä ensin merkonomiksi. Helsingin Kauppakorkeakoulusta hän valmistui ekonomiksi vuonna 1964, kauppatieteitten lisensiaatiksi 1971 ja tohtoriksi vuonna 1979. Hän opiskeli myös Yhdysvalloissa, University of Michiganissä ASLA-Fulbright-stipendiaattina vuosina 1970–1972.
Hän perusti FIBO (Finland’s International Business Operations) -tutkimusohjelman vuonna 1974. Hän johti myös poikkitieteellistä Metsä-ohjelmaa sekä monitieteellistä IDBM (International Design Business Management) -maisteriohjelmaa, jossa kansainvälisen liiketoiminnan opetus yhdistyi taiteen ja tekniikan opetukseen, ohjelma perustettiin 15 vuotta ennen Aalto-yliopiston syntymää. Helsingin kauppakorkeakoulussa Luostarinen toimi kansainvälisen liiketoiminnan aineen professorina ja -laitoksen johtajana, kansainvälisen kaupan tutkimuskeskuksen johtajana (CIBR) sekä HKKK:n vararehtorina (vuosina 1992–1996), josta jäi eläkkeelle vuonna 2003. Hän oli myös Teknillisen korkeakoulun ja Vaasan yliopiston dosentti.
Opetukseensa Luostarinen ammensi jatkuvasti uusia käytännön esimerkkejä näköalapaikaltaan useiden yritysten neuvonantajana. Hän myös ohjasi lukuisan määrän väitöskirjoja; enemmistön oppiaineesta vuoteen 2017 mennessä valmistuneista, yli 50 tohtorista.
Luottamustoimissaan hän oli muun muassa yksi EIBA:n (European International Business Academy eli Euroopan kansainvälisen liiketoiminta-akatemian) perustajajäsenistä ja presidentti (1989), Yhdysvaltain kansainvälisen liiketoiminta-akatemian alueellinen puheenjohtaja Euroopassa ja toimi kansainvälisen liiketoiminnan asiantuntijana YK:n eri organisaatioissa sekä eri ministeriöissä. Hän toimi useiden yritysten hallituksissa, myös puheenjohtajana, muun muassa Biohit Oyj:ssä (2003–2011).
Aiheesta muualla

Reijo Luostarisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Rauni Järvilehto

Rauni Järvilehto on suomalainen radiotoimittaja sekä dokumenttiohjaaja. Radioon hän on toimittanut lastenohjelmia, kulttuuriohjelmia sekä ohjannut kuunnelmia.
Hänen tunnetuimpia televisiodokumentteja ovat muun muassa lestadiolaisuudesta kertova dokumentti Ainoa oikea Jumala, pianisti Ralf Gothónista kertova dokumentti Kiveen kirjoitettu sekä dokumentti kuvanveistäjä Eila Hiltusesta Aikojen saatossa.
Hän on nuoruudessaan ollut myös televisiokuuluttajana Yle TV2:ssa, sekä näytellyt muun muassa ääninäyttelijänä Olipa kerran ihminen -piirrossarjassa, sekä tehnyt muita spiikkeritöitä.
Aiheesta muualla

Rauni Järvilehto Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Rauni Järvilehto Elonetissä.
Robert Vesterlund

Clas Robert Vesterlund (s. 28. lokakuuta 1976) on ruotsalainen kansallissosialistisen Info-14-verkkolehden päätoimittaja ja voimakas vaikuttaja Salemfonden ja Gula korset -järjestöissä. Aikaisemmin hän toimi Ruotsidemokraattien nuorisojärjestön puheenjohtajana, jolloin hän käytti nimeä Robert Wennerstedt. Vesterlund jätti nuorisojärjestön puheenjohtajan tehtävän vuoden 1994 valtiopäivävaalien jälkeen.
Vesterlundin nimi liitettiin syndikalisti Björn Söderbergin murhaan, koska Söderberg murhattiin paljastettuaan Vesterlundin poliittisen suuntauksen, minkä seurauksena tämä menetti luottamustehtävän työpaikallaan.
Reijo Linna

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 28. maaliskuuta 1963 (ikä 61)
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja vasen laitapuolustaja
Pituus: 177 cm
Junioriseurat
1974–1980: KäPa
1981: HJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1980 | KäPa | – | (–) |
| 1981–1990 | HJK | 109 | (11) |
| 1988 | → KontU (laina) | 4 | (2) |
| 1989 | → Jurong Town (laina) | 12 | (2) |
| 1989 | → Jaro (laina) | 26 | (2) |
| 1990 | → Geylang Inter. (laina) | 12 | (2) |
| 1990–1998 | FinnPa | 204 | (16) |
| Yhteensä | Yhteensä | 367 | (35) |
Maajoukkue
| 1979 | Suomi U16 | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Reijo Linna (s. 28. maaliskuuta 1963 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Linna oli Käpylän Pallon kasvatti. Hän siirtyi vuonna 1981 Helsingin Jalkapalloklubiin, ollen mukana voittamassa A-poikien Suomen mestaruutta ensimmäisellä kaudellaan. Kausina 1982–1987 Linna pelasi HJK:ssa 109 pääsarjaottelua, joissa teki 11 maalia, voittaen Suomen mestaruuden kausina 1985 ja 1987 sekä Suomen cup-mestaruuden 1984. Vuonna 1988 hän edusti I divisioonassa pelannutta Kontulan Urheilijoita. Linna palasi pääsarjatasolle yhden kauden jälkeen FF Jaroon, jossa hän pelasi 26 ottelua ja teki 2 maalia.
Kausien välissä Linna pelasi myös Singaporessa muiden suomalaispelaajien kanssa ja oli voittamassa Singaporen cup-mestaruutta Jurong Townissa 1989 sekä Singaporen mestaruutta Geylang Internationalissa 1990. Palattuaan Suomeen hän siirtyi II divisioonan Finnairin Palloilijoihin. Linna pelasi FinnPassa kausina 1990–1998 yhteensä 204 ottelua, jossa teki 16 maalia ja oli mukana nostamassa seuraa Veikkausliigaan, jossa se parhaimmillaan saavutti kolmannen sijan 1997. Yhteensä pääsarjatasolla hän pelasi 277 ottelua ja teki 19 maalia.
Linna pelasi alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa yhden ottelun Länsi-Saksaa vastaan vuonna 1979.
Saavutukset

Suomen mestaruus 1985, 1987
SM-hopea 1982, 1983
SM-pronssi 1986, 1997
Suomen Cup 1984
A-poikien Suomen mestaruus 1981
Singaporen mestaruus 1990
Singaporen Cup 1989
Robert Virves

Robert Virves (s. 8. heinäkuuta 2000) on virolainen ralliautoilija. Virves voitti Junior WRC -sarjan mestaruuden vuonna 2022. Hän voitti Latvian juniorisarjan mestaruuden vuonna 2019 ja Viron juniorisarjan mestaruuden vuonna 2020. Hänen kartanlukijanaan toimii Sander Pruul.
Virves sijoittui kolmanneksi WRC2-luokassa Puolan MM-rallissa kaudella 2024. Akropolis-rallissa Virves ajoi saman ajan kuin Sami Pajari, jolloin WRC2-luokan voitto ratkaistiin ensimmäisen erikoiskokeen voiton perusteella Sami Pajarille.
Rauni Koskinen

Rauni Marja Tuulikki Koskinen, o.s. Winter (28. kesäkuuta 1936 Helsinki – 1. lokakuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen voimistelunopettaja, kilpavoimistelija ja tanssija.
Rauni Koskisen vanhemmat olivat kirvesmies Onni Bruno Winter ja Helmi Maria Vepsäläinen ja puoliso vuodesta 1959 lehtori Lauri Heikki Koskinen. Rauni Koskinen tuli ylioppilaaksi 1958 ja valmistui voimistelunopettajaksi 1963. Hän toimi Vartiokylän yhteiskoulun lehtorina vuodesta 1964. Helsingin Työväen Teatterin tanssija Koskinen oli 1958–1959 ja 1964–1965. Hän voitti kymmenen TUL:n joukkuevoimistelun mestaruutta 1953–1967 ja oli Suomen edustaja modernin voimistelun maailmanmestaruuskilpailuissa Budapestissä 1963 ja Prahassa 1965. Ritva Arvelon ja Raija Riikkalan vuonna 1961 perustamaan modernin tanssin Praesens-ryhmään Koskinen palkattiin tanssijaksi 1971.
Aiheesta muualla

Koreografi ja ohjaaja Rauni Koskinen, arvostettu ja kiistelty, 2004. Anja Järvinen, Terttu Nenonen, Aino Sarje, julkaisussa Suomalaisen naisvoimistelun jäljillä, osa 2, ss. 153–164
Robert W. Holley

| Robert W>  Holley |
| --- | --- |
 Robert W. Holley kuvassa vasemmalla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. tammikuuta 1922
Kuollut: 11. helmikuuta 1993 (71 vuotta)
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Biokemia ja kemia
Palkinnot:   Nobelin lääketieteen palkinto (1968)
Robert W. Holley (28. tammikuuta 1922 – 11. helmikuuta 1993) oli yhdysvaltalainen biokemisti joka selvitti lähetti-RNA:n kemiallisen rakenteen. Hän sai työstään Nobelin lääketieteen palkinnon vuonna 1968.
Holley syntyi Illinoisissa ja opiskeli Illinoisin yliopistossa, missä suoritti luonnontieteen kandin tutkinnon vuonna 1942. Sieltä hän siirtyi Cornellin yliopistoon, missä osallistui synteettisen penisilliinin valmistukseen 1944-1946, ja väitteli tohtoriksi 1947.
Ranin

Ranin on suomenkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Gustaf Ranin (1825–1896), suomalainen liikemies
Helge Ranin (1897–1952), suomalainen näyttelijä
Irja Ranin (o.s. Hämeranta, 1930–1995), suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja toimittaja
Matti Ranin (1926–2013), suomalainen näyttelijä
Matti Olavi Ranin (s. 1952), suomalainen näyttelijä
Saara Ranin (1898–1992), suomalainen näyttelijä ja ohjaaja
Ursula Ranin (s. 1953), suomalainen varatuomari ja diplomiekonomi
Vuokko Ranin, Vuokko Laakso (1937–2015) suomalainen sisustusarkkitehti
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Revelstoken vesivoimalaitos

| Revelstoken vesivoimalaitos |
| --- | --- |
 Ilmakuva voimalaitoksesta ennen viidennen turbiinin asennusta.
Tyyppi:  vesivoimalaitos
Teho:  2 480 MW
Tuotanto:  7 297 GWh (2015)
Pudotuskorkeus:  175 m
Omistaja:  BC Hydro
Valmistunut:  1984
Sijainti:  Revelstoke, Kanada
Koordinaatit:  51°02′58″N, 118°11′38″W
Joki:  Columbia
Revelstoken vesivoimalaitos (myös Revelstoke Canyonin vesivoimalaitos, engl. Revelstoke Dam tai Revelstoke Canyon Dam) on BC Hydron operoima vesivoimalaitos Columbia-joessa viisi kilometriä Brittiläisen Kolumbian Revelstoken kaupungista pohjoiseen. Voimalaitos valmistui vuonna 1984, ja se oli alkuun varustettu neljällä turbiinilla, joiden yhteisteho oli 1 980 megawattia. Viides turbiini kytkettiin verkkoon vuonna 2011, ja laitoksen teho nousi 2 480 megawattiin. Kuudes turbiini on tarkoitus asentaa aikaisintaan vuonna 2021, minkä jälkeen voimalaitos saavuttaisi 2 980 megawatin suunnitellun maksimitehonsa. Laitos tuotti 7 297 gigawattituntia sähköä. Voimalaitoksen padon taakse jää Revelstoke-järvi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Revelstoken vesivoimalaitos Wikimedia Commonsissa
Revelstoken vesivoimalaitoksen vierailijakeskus BC Hydron verkkosivuilla
Columbia-joki, sen sivujoet ja niihin sijoitetut vesivoimalaitokset.
Ranka (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyviä sananselityksiä:   ja .
Ranka voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
ranka, karsittu puunrunko
eliöiden tukiranka
Ranka Recordings, Spinefarm Recordsin levymerkki
Ranka Kustannus, levy-yhtiö ja -merkki
ranka, Intian etninen ryhmä
Ranka, eräs synonyymi Gutedel-viinirypälelajikkeelle.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ranka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ranka

Vipparoukku eli rankapino metsässä rangoista tehdyn telineen päällä talvikorjuuta varten. Kuva arviolta 1960-luvulta.
Ranka on lähinnä polttopuiksi tehtäville noin 3–5 metriä pitkille oksista karsittu puu. Rankoja tehdään yleensä ensimmäisten harvennushakkuiden yhteydessä, jolloin noin 30–80 millimetriä halkaisijaltaan olevia sekalaisia puita kaadetaan lähinnä polttopuiksi tehtäviksi. Tällaisia harvennushakkuita, joiden yhteydessä tehdään rankoja, sanotaan risusavotoiksi. Rangat kootaan kasoiksi savottapaikassa, kuljetetaan traktorilla, mönkijällä tai moottorikelkalla suurempaan kasaan esimerkiksi kodin pihalle ja sahataan ja halkaistaan pilkkeiksi. Pilkkeet täytyy vielä kuivata ennen polttamista. Risusavotta on tärkeä osa metsänhoitoa.
Risteytysponi

Risteytysponi on yleisnimitys ponikokoisille hevosille, jotka eivät ole puhdasrotuisia. Risteytysponi voi olla kahden eri ponirodun edustajan jälkeläinen, tai sen vanhemmista toinen tai molemmat voivat olla itsekin risteytysponeja. Jompikumpi vanhemmista voi myös olla jonkin hevosrodun edustaja tai täysiverinen, erityisesti arabianhevonen. Risteytysponin sukutaulussa voi esiintyä hyvinkin monta eri rotua tai sen suku saattaa olla ainakin osin tuntematon. Näistä syistä risteytysponien koko, rakenne ja muut ominaisuudet vaihtelevat paljon.
Risteytysponeja syntyy vahingossakin, mutta usein risteytyksillä haetaan tarkoituksellisesti tietynlaista tiettyyn käyttöön (kuten johonkin ratsastuksen lajiin) sopivaa ponia. Risteytysponit ovatkin kilparatsastuksen eri lajeissa hyvin yleisiä ja voivat menestyä vähintään yhtä hyvin kuin rotuponit. Hyväksi käyttöponiksi osoittautunut risteytysponitamma saatetaan myös astuttaa suunnilleen samantyyppisellä rotuponioriilla yhtä käyttökelpoisen jälkeläisen tuottamiseksi.
Ratsuponi on urheilukäyttöön tuotettu risteytysponityyppi, jonka jalostus on melko tarkoin säänneltyä ja jolla on monissa maissa (myös Suomessa) oma kantakirja. Poniristeytys on risteytysponi, joka on syntynyt nimenomaan eri ponirotujen risteytyksenä.
RC Lens

RC Lens on vuonna 1906 perustettu ranskalainen jalkapalloseura Lensin kaupungista Pas-de-Calais'n departementista. Seuran suurimmat menestyksen vuoden ajoittuivat 1990-luvun loppuun, jolloin se juhli Ranskan mestaruutta ja liigacupin voittoa Daniel Leclercqin johdolla. Seura putosi pääsarjasta kauden 2007–2008 päätteeksi pelattuaan siellä yhtäjaksoisesti 18 vuoden ajan. Kaudella 2008–2009 seura voitti Ligue 2:n ja palasi yhden kauden tauon jälkeen pääsarjatasolle. Keväällä 2011 Lens putosi jälleen pääsarjasta.
Seuran omistajaksi tuli vuonna 2013 azerbaidžanilainen Hafiz Mammadov, joka palkkasi Gervais Martelin takaisin seuran puheenjohtajaksi.  Kaudella 2013–2014 Lens sijoittui Ligue 2:ssa toiseksi ja nousi pääsarjaan mutta putosi siitä vuotta myöhemmin jälleen pykälän alaspäin.
Saavutukset

Liigamestaruudet: 1 (1998)
Liigacup-mestaruudet: 1 (1999)
Intertoto Cupin voitot: 1 (2005)
Ligue 2-mestaruudet: 4 (1937, 1949, 1973, 2009)
Entisiä pelaajia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Jacek Bąk   François Brisson   Robert Budzynski   Olivier Dacourt   Frédéric Déhu   Alou Diarra   El-Hadji Diouf   Anto Drobnjak   Marc-Vivien Foé   Francis Gillot   Mustapha el-Haddaoui   Valérien Ismaël   Issam Jemâa   Ahmed Kantari   Pierre Laigle   Bernard Lama |   |   Georges Lech   Danijel Ljuboja   Pascal Nouma   Teitur Þórðarson   Antoine Sibierski   Didier Six   Robert Slater   Vladimír Šmicer   Rigobert Song   John Utaka   Tony Vairelles   Jean-Guy Wallemme   Guillaume Warmuz   Maryan Wisnieski   Daniel Xuereb   Alaeddine Yahia |
Entisiä päävalmentajia

1978–1979 Roger Lemerre
1982–1985 Gérard Houllier
1996–1997 Slavoljub Muslin
1997 Roger Lemerre
1997–1999 Daniel Leclercq (Mestaruus: 1998, Coupe de la Ligue: 1999)
2000–2001 Rolland Courbis
2001–1/2005 Joël Muller
1/2005–2007 Francis Gillot (UEFA Intertoto Cup: 2005)
6–8/2007 Guy Roux
8/2007–2008 Jean-Pierre Papin
2008–1/2011 Jean-Guy Wallemme (Ligue 2: 2009)
1–6/2011 László Bölöni
2011–9/2012 Jean-Louis Garcia
9/2012–2013 Éric Sikora
2013–2016 Antoine Kombouaré
2016–8/2017 Alain Casanova
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Joukkueen viralliset sivut (ranskaksi)
Epäviralliset sivut (ranskaksi)
Epäviralliset sivut (ranskaksi)
Rebellion R13

| Rebellion R13 |
| --- | --- |

Yleiset tiedot
Teknisiä tietoja
Renkaat:  M Michelin
Polttoaine:  Shell
Jarrut:  Brembo
Moottori:  Gibson
Massa:  833 kg
Pituus:  4 645 mm
Leveys:  1 995 mm
Korkeus:  1 045 mm
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Span 6 tunnin ajo 2018
Rebellion R13 on ranskalaisen Orecan valmistama LMP1-luokituksen mukainen kilpa-auto, jolla Rebellion Racing -talli on kilpaillu FIA World Endurance Championship -sarjassa kaudesta 2018 lähtien.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rebellion R13 Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Rebellion R13
Käännös suomeksi
Rehalero naveño

| Rehalero naveño> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Espanja
Määrä:  Suomessa ei yhtään
Rodun syntyaika:  1900-luvun puoliväli
Alkuperäinen käyttö:  metsästys
Nykyinen käyttö:  metsästyskoira
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Väritys:  valko-musta, valko-ruskea tai hiillikko
Rehalero naveño on espanjalainen koirarotu.
Ulkonäkö

Rehalero naveño on kookas koira, jolla on suuri pää. Silmiä on ns. "neljä", nimitys joka johtuu silmien yläpuolella olevista merkeistä. Suurimalla osalla on karamellinväriset silmät. Häntä on kiertyvä. Väritys voi olla valko-musta, valko-ruskea tai hiillikko.
Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on voimakas, kestävä ja sopeutuu myös koviin sääolosuhteisiin. Sillä on suuri puruvoima, mutta se ei kuitenkaan ole saaliseensa kiinnitarttuva.
Alkuperä

Rotu kehitettiin 1900-luvun puolivälissä Extremaduran Navatrasierrassa. Paikalliset paimenet risteyttivät ensin mastiffin ja "carea"-tyyppisen paimenkoiran (mm. leóninpaimenkoira, kastilianpaimenkoira) keskenään ja jatkoivat sen jälkeen jalostusta lisäämällä kantaan podencoa. Myöhemmin jalostukseen käytettiin myös pointteria ja isogascognenajokoiraa.