stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Työmies
Historia > Ensimmäiset vuodet

Karvosen päätoimittajakaudella Työmiehen linja oli maltillinen ja se myötäili aikakauden kansallisen heräämisen päämääriä. Lehti sisälsi helppotajuista ja yleishyödyllistä lukemista, jolla työväestöä valistettiin sosiaalipoliittisten uudistusten tarpeellisuudesta. Lisäksi kiinnitettiin huomiota henkiseen valistukseen, jota edusti erityisesti raittiusaate. Merkittävin yksittäinen tavoite oli yleinen äänioikeus. Työmiehessä julkaistiin säännöllisesti myös selostuksia kansainvälisestä työväenliikkeestä. Niitä kirjoittivat ulkomailla vierailleet henkilöt, kuten Ursin ja Karvonen sekä Kaarlo Sohlman, Eetu Salin ja Kössi Koskinen.
Työväenliikkeen ulkopuolella sanomalehti leimattiin sosialistiseksi, minkä vuoksi se sai varoituksia viranomaisilta, ja kirjoitukset herättivät usein suuttumusta myös muissa poliittisissa ryhmittymissä. Kansakoulunopettajana työskennellyt päätoimittaja A. H. Karvonen erosi jo vuonna 1897, kun hänen toimintaansa ei hyväksytty Helsingin kouluhallinnossa. Syynä olivat myös erimielisyydet Helsingin työväenyhdistyksen sosialistien kanssa, jotka pitivät Karvosen linjaa liian maltillisena. Uudeksi päätoimittajaksi valittiin myöhemmin utopiasosialistina tunnetuksi tullut Matti Kurikka. N. R. af Ursin puolestaan vastusti Kurikan valintaa hänen teosofisten ja tolstoilaisten ajatustensa sekä kirkonvastaisuutensa takia ja päätti erota apulaispäätoimittajan tehtävästä.
Kurikan valinnan jälkeen Työmiehen linja alkoi vähitellen muuttumaan kohti radikaalimpaa sosialismia. Syksyllä 1898 lehti kehotti työväestöä jättämään äänestämättä valtiopäivävaaleissa, elleivät porvaripuolueet ota listoilleen myös työläisiä. Vuotta myöhemmin perustettiin oma kirjapaino Fabianinkadulle, joka mahdollisti Työmiehen muuttumisen kuusipäiväiseksi. Samalla linja jyrkkeni entisestään ja lehdessä alkoivat tulla esiin wrightiläisyyden ja työväenliikkeen uuden sosialistisen suuntauksen väliset näkemyserot. Tämän vuoksi Työmies joutui myös porvariston häirinnän kohteeksi; kirjapainosta katkaistiin välillä sähköt, sanomalehtipaperia ei aina saatu ja toimitus häädettiin. Vuoden 1898 loppuun mennessä lehti onnistui kuitenkin kasvattamaan levikkinsa yli kolminkertaiseksi 3 600:aan.
Historia > Sortokaudet

A. B. Mäkelän tullessa päätoimittajaksi vuonna 1899 linja jyrkkeni entisestään, mikä johtui samana vuonna tapahtuneesta Suomen Työväenpuolueen perustamisesta. Kansallisen heräämisen sijasta painotettiin nyt luokkataistelua ja lehti sitoutui myös noudattamaan puolueen ohjelmaa.
Vuonna 1901 päätoimittajaksi valitun Edvard Valpas-Hännisen myötä lehti muuttui vielä entistä radikaalimmaksi. Hän kannatti jyrkkää kautskylaisuutta, joka pohjautui säätyjakoon perustuvan valtiopäivätoiminnan ulkopuolella tapahtuvaan työväenliikkeen joukkovoimaiseen toimintaan. Tämän vuoksi Valpas-Hänninen vastusti vuoden 1905 valtiopäivävaaleihin osallistumista, mikä aiheutti eripuraa Suomen työväenlehtien välille. Väittelyä käytiin erityisesti Yrjö Mäkelin toimittaman oululaisen Kansan Lehden kanssa. Lisäksi Valpas-Hänninen suhtautui kielteisesti sortokausien aikaista passiivista vastarintaa harjoittaneen kagaalin kanssa tehtävään yhteistyöhön, eikä myöskään hyväksynyt väkivaltaa ja terrorismia toimintatapanaan käyttäneitä työläisaktivisteja. Mäkelin sen sijaan oli osallistunut karkotettujen aktivistien Ruotsissa järjestämään Bodenin kokoukseen ja siellä omaksunut perustuslaillisten kanssa tehtävän yhteistyön.
Ensimmäisen sortokauden aikana toimitustyötä rajoitti ennakkosensuuri, minkä johdosta oikeudellinen vastuu siirrettiin päätoimittajalta ”linnatoimittajille”, jotka eivät välttämättä kuuluneet edes lehden vakinaiseen henkilöstöön. Kirjoitusten johdosta tulleita vankeustuomioita kävivät suorittamassa ainakin Emil Elo, Otto Vilmi, J. A. Lehtinen sekä J. K. Lehtinen. Ensimmäisen sortokauden päätyttyä suurlakon myötä syksyllä 1905 sensuuri lieventyi ja lehdessä kannatettiin nyt entistä avoimemmin marxilaisuutta ja luokkataisteluoppeja. Elokuussa 1906 Oulussa pidetyssä puoluekokouksessa Työmiehestä tuli sosialidemokraattisen puolueen pää-äänenkannattaja.
Vuonna 1906 lehden levikki oli noin 17 000, josta se kymmenessä vuodessa kasvoi 40 000:een.
Historia > Yleislakko ja sisällissota

Venäjän 1917 Helmikuun vallankumouksen jälkeen lehti omaksui vallankumouksellisen linjan, mutta päätoimittaja Valpas-Hännisen sijasta sen määritteli lehden muu toimituskunta. Valpas-Hänninen oli jo ensimmäisen maailmansodan alusta lähtien vähentänyt vaikuttamistaan Työmiehen poliittiseen linjaan ja siirtynyt varsinaisesta toimitustyöstä sivuun. Vuoden 1917 aikana toimittajiin kuuluivat Kullervo Manner, Kalle Hämäläinen, Yrjö Sirola, Otto Vilmi, Jussi Lumivuokko, Antti Vahteri, Yrjö Räisänen, Evert Eloranta, Otto Ville Kuusinen, Emil Elo sekä Olavi Puro. Marraskuun yleislakon jälkeen levikki oli peräti 80 000, mikä teki lehdestä Suomen ylivoimaisesti suurimman sanomalehden. Esimerkiksi Helsingin Sanomien arkinumeron levikki oli tuolloin 39 000 ja sunnuntainumeron 51 000.
Valpas-Hänninen jatkoi lehden päätoimittajana muodollisesti myös Suomen itsenäistymisen jälkeen. Sisällissodan aikana toimituksessa työskentelivät Kullervo Mannerin johdolla Kalle Hämäläinen, Reinhold Sventorzetski, Antti Kaarne, Otto Vilmi, Edvard Torniainen, Antti Vahteri, Yrjö Räisänen, Olavi Puro sekä Algot Untola. Pilapiirtäjänä toimi Ola Fogelberg. Työmiehen vaikutusvalta näkyi myös punaisten hallinnossa, kansanvaltuuskunnan 14:stä jäsenestä Manner, Sirola, Kuusinen, Lumivuokko, Eloranta ja Elo olivat lehden toimittajia.
Työmiehen viimeinen numero ilmestyi sisällissodan aikana 12. huhtikuuta 1918, jolloin Helsingin taistelu oli jo käynnissä. Sitä oli toimittamassa enää kirjailija Algot Untola, muiden siirryttyä punaisten johdon mukana Viipuriin tai jäätyä saksalaisten vangeiksi. SDP:n uudeksi äänenkannattajaksi perustetun Suomen Sosialidemokraatin ensimmäinen näytenumero ilmestyi Väinö Tannerin johdolla jo toukokuussa. Säännöllisesti se alkoi kuitenkin ilmestymään vasta syksyllä 1918. Työmiestä julkaissut Työväen Sanomalehti Oy puolestaan siirtyi SDP:n perustaman Kustannusosakeyhtiö Kansanvallan haltuun vuonna 1923 ja se lakkautettiin vuotta myöhemmin.
Toimitilat

Ensimmäinen päätoimittaja A. H. Karvonen sekä häntä seurannut Matti Kurikka toimittivat lehteä aluksi kotonaan, kunnes Kurikka hankki Työmiehelle sen ensimmäiset varsinaiset toimitilat Pohjoisesplanadilla sijainneen talon piharakennuksesta. Talon omistanut kauppias Carl Göhle kuitenkin suhtautui kielteisesti työväenliikkeeseen ja sanoi vuokrasopimuksen irti huhtikuussa 1899. Tämän jälkeen toimitus oli hetken aikaa Helsingin työväenyhdistyksen tiloissa Yrjönkadulla sekä Fabianinkadulla toimineessa Työväen Sanomalehti Oy:n kirjapainossa, kunnes molemmat kesäkuussa 1901 muuttivat Siltasaarenkatu 12:een valmistuneeseen uuteen liiketaloon.
Joulukuussa 1905 SDP:n ja Helsingin työväenyhdistyksen puheenjohtaja Emil Perttilä osti huutokaupasta Sirkuskatu 3:ssa (nyk. Paasivuorenkatu) sijaitsevan tyhjän tontin, jonka hän välittömästi myi edelleen Työmiehelle. Birger Brunilan ja W. G. Palmqvistin suunnitteleman viisikerroksisen jugendtalon rakentaminen aloitettiin elokuussa 1906 ja uudet toimitilat valmistuivat syyskuussa 1908. Kirjapainon ja toimituksen lisäksi rakennuksessa oli muun muassa kirjakauppa. Työväenyhdistyksellä oli hallussaan viereinen tontti, jolle vielä samana vuonna valmistui Helsingin työväentalo. Työmiehen lakkauttamisen jälkeen tiloissa jatkoivat vuosikymmenten ajan Suomen Sosialidemokraatin toimitus sekä SDP:n puoluetoimisto. Lehden toimitus muutti 1976 uusiin toimitiloihin Roihupeltoon ja puoluetoimisto puolestaan vuonna 1978 viereisen korttelin uuteen puoluetaloon, jolloin vanha Työmiehen talo jäi tyhjilleen. Suomen Työväen Säästöpankki purki rakennuksen vuonna 1979 ja rakennutti sen paikalle pääkonttorinsa laajennusosan.
Muuta

Vuodesta 1973 lähtien Suomessa on vietetty maaliskuun ensimmäisenä perjantaina työväenlehtipäivää, jonka ajankohta valittiin Työmiehen ensimmäisen numeron ilmestymispäivästä. Työväenlehtipäivän tarkoituksena on korostaa työväenliikkeen omien sanomalehtien merkitystä.
Päätoimittajat

A. H. Karvonen 1895–1896
Matti Kurikka 1897–1899
A. B. Mäkelä 1900–1901
Edvard Valpas-Hänninen 1901–1918
Aiheesta muualla

Työmies-lehden vuosikerrat 1895–1918 digitoituna Kansalliskirjaston digitoidut aineistot.
Työväen Sanomalehti Oy:n johtokunta 1915. Edvard Valpas-Hänninen (oik.), Väinö Tanner, Albin Karjalainen, S. Nieminen, Jussi Lumivuokko, Aleksanteri Järvenpää, Tapani Uski, T. Pietikäinen ja Hjalmar Kivilahti.
Lehden postitusta ensimmäisen maailmansodan aikana.
Työmiestä painetaan.
Vuonna 1979 purettu Työmiehen talo Helsingin Siltasaaressa.
Valoammus

Valoammuksia Afganistanissa vuonna 2009.
Valoammus on ammus, jota käytetään vihollisten valaisemiseen ja oman tulenkäytön ohjaamiseen kun valonvahvistimia ja lämpökameroita ei voi käyttää. Niillä voi myös häikäistä vihollista ja vaurioittaa vanhoja valonvahvistimia.
Valoammuksia käytetään sekä tykistön että kranaatinheittimien ampumana. Tykistön ja heittimistön kranaatit eroavat toisistaan sekä toimintamatkaltaan että paloajaltaan.
Valoammuksessa on kuori joka halkeaa kun aikasytytin räjäyttää nallin ja vapauttaa laskuvarjolla varustetun valopanoksen.
Valopanos palaa noin kahden miljoonan kandelan voimalla ja noin 45-50 sekunnin ajan.
Valoammuksen kantama ja lento-ominaisuudet ovat samanlaiset sirpalekranaatin kanssa.
Valoa kohti (Pekka Ervastin kirja)

| Valoa Kohti |
| --- | --- |
Kirjailija:  Pekka Ervast
Genre:  Teosofia
Julkaistu:  1901
Sivumäärä:  106 (ensipainos)

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Valoa kohti on teosofi Pekka Ervastin ensimmäinen suomenkielinen kirja, joka ilmestyi tekijän kustantamana vuonna 1901 Helsingissä. Ervast aloitti teoksen kirjoittamisen vuonna 1895, ja käsikirjoitus valmistui keväällä 1899. Ervast tarjosi sitä ensin Otavalle, mutta kustantamo ei uskonut kirjan menevän kaupaksi Suomessa. Kuitenkin sitä oli vuoteen 1918 mennessä myyty viitenä painoksena kaikkiaan 17.000 kappaletta. Kirjasta on otettu painoksia vielä tämän jälkeenkin. Vuoden 1988 seitsemännen painoksen alkusanoissa kustantaja (Kristosofinen Kirjallisuusseura ry.) luonnehtii teoksen sisältöä seuraavasti:
"Valoa kohti -kirja esittää teosofisen sanoman keskeisimmät opit. Siinä kerrotaan mm. karman eli syysuhteen laista, jälleensyntymisestä, kehityksestä ja Mestareista. Lukija saa kirjasta jokseenkin täydellisen kuvan teosofisesta maailmankatsomuksesta. Kirjan aihepiirin laajuutta kuvaa, että siinä käsitellään myös puhdistuksen ja salaisen tiedon tietä, suuria uskontoja, kristinuskoa, uskontojen perustajia ja ilmennyttä maailmankaikkeutta."
Vallensbækin kunta

| Vallensbækin kunta |
| --- | --- |
 vaakuna
 Kunnan sijainti Tanskan kartalla.
Valtio:   Tanska
Alue:  Pääkaupunkialue
Keskustaajama:  Vallensbæk
Hallinto:  
 – Pormestari:  Henrik Bo Fomsgaard Rasmussen
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  9,5 km²
Väkiluku:  16 565
 – Väestötiheys:  1743,7 as./km²
 
 www.vallensbaek.dk 
 Tilastotietojen lähteenä Danmarks Statistik. Väkiluvun ajankohta 1.4.2020 ja pinta-alan vuosi 2020. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vallensbæk on Pääkaupunkialueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 huhtikuussa kunnassa oli 16 565 asukasta, ja sen pinta-ala oli 9,5 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on myös nimeltään Vallensbæk.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vallensbækin kunnan kotisivut (tanskaksi)
Vernon Davis

| Vernon Davis |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. tammikuuta 1984 Washington, D.C.
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  191 cm
Paino:  113 kg
Pelipaikka:  sisempi laitahyökkääjä
Seura
Pelinumero:  85
Seura:  Washington Redskins
Sarja:  NFL
Pelaajaura
Aik. seurat:  San Francisco 49ers   Denver Broncos
NFL-varaus:  6. varaus, 2006 San Francisco 49ers
Pääsarjaura:  2006–
Aiheesta muualla
www.vernondavis.com
Vernon Leonard Davis (s. 31. tammikuuta 1984, Washington, D.C.) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan sisempi laitahyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan Washington Redskinsissa. Davisin nuorempi veli, Vontae Davis on myös pelannut NFL-liigassa kulmapuolustajana.
NFL-ura

San Francisco 49ers varasi Marylandin yliopistossa pelanneen Davisin vuoden 2006 NFL:n varaustilaisuudessa ensimmäisen kierroksen kuudentena pelaajana.
Davis solmi 49ersin kanssa kesällä 2010 viiden vuoden jatkosopimuksen, arvoltaan 37 miljoonaa dollaria. Sopimus teki hänestä liigan parhaiten palkatun sisemmän laitahyökkääjän. Davis pelasi yhteensä kymmenen kautta 49ersissa. Hänet myytiin kesken kauden 2015 Denver Broncosiin vaihdossa kahteen varaustilaisuuden varausvuoroon. Broncos voitti tuolla kaudella Super Bowlin. Davisin pitkä pelaajasopimus päättyi tuohon kauteen ja hän teki seuraavaksi kaudeksi yksivuotisen sopimuksen Washington Redskinsin kanssa.
Maaliskuussa 2018 Davis teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Redskinsin kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vernon Davis Wikimedia Commonsissa
Vihervuorikerttu

| Vihervuorikerttu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Hertut Cisticolidae
Suku::  Urolais
Laji::  epichlorus
Kaksiosainen nimi
 Urolais epichlorus  (Reichenow, 1892) 
Katso myös
   Vihervuorikerttu Wikispeciesissä   Vihervuorikerttu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vihervuorikerttu (Urolais epichlorus) on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Vihervuorikerttua tavataan Kamerunissa, Päiväntasaajan Guineassa ja Nigeriassa. Sen kokonaispopulaatiota ei tiedetä, mutta sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen Kamerunin lounaisosissa. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta se on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen ei uskota vielä olevan vaarassa.
Varndean College

| Varndean College |
| --- | --- |
Perustettu:  1884
Rehtori:  Philip Harland
Toimipaikat:  Brighton
Opiskelijamäärä:  2400
Varndean College on Brighton ja Hoven kaupungissa sijaitseva oppilaitos yli 16-vuotiaille opiskelijoille. Vuonna 1884 perustettu oppilaitos toimi alun perin secondary schoolina poikien kouluna ja muutti nykyiselle paikalleen vuonna 1932. Se sai myöhemmin grammar schoolin aseman. Vuodesta 1972 kouluun on otettu myös tyttöjä.
Varndean College sijaitsee samalla kampuksella Balfourin ala-asteen ja esikoulun, sekä Dorothy Stringer High School ja Varndean School -oppilaitosten kanssa.
Tunnettuja opiskelijoita

Bobby Barry, muusikko
Tommy Fraser, jalkapalloilija
Darren Freeman, jalkapalloilija
Lucy Griffiths, näyttelijä
Natasha Kaplinsky, televisiojuontaja
Russell Martin, jalkapalloilija
Lisa Francesca Nand, toimittaja
Rebecca Stephens, muusikko
Aiheesta muualla

Varndean Collegen nettisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Verijuotikas

| Verijuotikas |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Suomessa:
 Vaarantunut  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nivelmadot Annelida
Luokka::  Clitellata
Alaluokka::  Juotikkaat Hirudinea
Osaluokka::  Euhirudinea
Lahko::  Arhynchobdellida / Acanthobdellida
Heimo::  Verijuotikkaat Hirudinidae
Alaheimo::  Hirudinariinae
Suku::  Hirudo
Laji::  medicinalis
Kaksiosainen nimi
 Hirudo medicinalis  Linnaeus, 1758 
Katso myös
   Verijuotikas Wikispeciesissä   Verijuotikas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Verijuotikas eli kansanomaiselta nimeltään iilimato (Hirudo medicinalis) on verta imevä juotikaslaji. Verijuotikas on suurikokoinen, jopa yli 10 cm pitkä. Väritykseltään se on tummanruskea.
Verijuotikas on toisinaan sekoitettu Suomessa yleiseen hevosjuotikkaaseen, joka ei ime verta. Verijuotikkaalla on selässä vaaleampaa pitkittäiskuviointia sekä oransseja ja vihertäviä laikkuja ja sen takapään imukuppi on kookas, suurempi kuin hevosjuotikkaalla.
Verijuotikas on hävinnyt Suomesta lähes kokonaan. Suomen ympäristökeskuksen tiedossa on kymmenkunta lampea, joista on tuoreita verijuotikashavaintoja, suurin osa Lounais-Suomessa ja Ahvenanmaalla. Suomessa juotikkaiden väheneminen on yhteydessä maatalouden muutokseen. Nisäkkäiden verta ei ole lampien rantavesissä tarjolla karjan laiduntamisen vähennyttyä rannoilla.
Hirudoterapia

Verijuotikasta on käytetty lääkinnällisiin tarkoituksiin jo antiikin ajoista lähtien. Hirudoterapiassa yksi juotikas imee verta noin 15 grammaa. Sen sanotaan helpottavan esimerkiksi nivelrikon oireita lievittämällä kipuja ja vähentämällä jäykkyyttä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Verijuotikas (Hirudo medicinalis)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Hirudo medicinalis (englanniksi)
Verijuotikkaita myynnissä istanbulilaisella torilla.
Verna Felton

| Verna Felton |
| --- | --- |
 Felton televisiosarjassa Pete and Gladys vuonna 1960
Henkilötiedot
Koko nimi:  Verna Arline Felton
Syntynyt: 20. heinäkuuta 1890 Salinas, Kalifornia
Kuollut: 14. joulukuuta 1966 (76 vuotta) Los Angeles, Kalifornia
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Verna Arline Felton (20. heinäkuuta 1890, Salinas, Kalifornia – 14. joulukuuta 1966, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli äänirooleja useissa Disneyn animaatioelokuvissa.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1941 | Dumbo | Dumbo | Norsu |
| 1950 | Tuhkimo | Cinderella | Haltijatarkummi |
| 1950 | Ase kädessä | The Gunfighter | Pennyfeather |
| 1951 | Liisa Ihmemaassa | Alice in Wonderland | Herttakuningatar |
| 1952 | Draama hotellissa | Don't Bother to Knock | Ballew |
| 1955 | Kaunotar ja kulkuri | Lady and the Tramp | Saara |
| 1955 | Rakkauden huviretki | Picnic | Helen Potts |
| 1959 | Prinsessa Ruusunen | Sleeping Beauty | Flora/Leah |
| 1967 | Viidakkokirja | The Jungle Book | Norsu |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuodet | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1953 | Lucy ja minä | I Love Lucy | Porter/Simpsons |
| 1954–1959 | December Bride | December Bride | Hilda Crocker |
| 1960–1961 | Pete and Gladys | Pete and Gladys | Hilda Crocker |
| 1962–1963 | Kiviset ja Soraset | The Flintstones | Pearl Slaghoople |
| 1963 | Ville Vallaton | Dennis the Menace | Emma |
Palkinnot ja ehdokkuudet > Primetime Emmy -palkinnot

| Vuosi | Televisiosarja | Palkinto | Lopputulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1958 | December Bride | Paras naissivuosa televisiosarjassa | Ehdokkuus |
| 1959 | December Bride | Paras naissivuosa komediasarjassa | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Verna Felton Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Verna Felton Elonetissä.
Felton vuonna 1903
Varnan alue

Varnan alue (bulg. Област Варна) on Bulgarian alue maan itäosissa. Alue sijaitsee Mustanmeren rannikolla. Alue on nimetty pääkaupunkinsa Varnan mukaan. Varnan alueen pinta-ala on 3 819,5 km². Vuoden 2009 lopulla Varnan alueella asui 465 465 asukasta. Varnan alue on jaettu 12 kuntaan.
Kunnat

| --- | --- |
 Aksakovo  Avren  Beloslav  Bjala  Dalgopol  Devnja :  Dolni Tšiflik  Provadija  Suvorovo  Valtši Dol  Varna  Vetrino
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Varnan alue Wikimedia Commonsissa
Bulgarian alueet
Blagoevgrad
Burgas
Dobritš
Gabrovo
Haskovo
Jambol
Kărdžali
Kjustendil
Lovetš
Montana
Pazardžik
Pernik
Pleven
Plovdiv
Razgrad
Ruse
Silistra
Sliven
Smoljan
Sofia
Sofian kaupunki
Stara Zagora
Šumen
Tărgovište
Veliko Tărnovo
Varna
Vidin
Vratsa
Vermeer

Vermeer voi tarkoittaa seuraavia:
Johannes eli Jan Vermeer, hollantilainen 1600-luvun taidemaalari
Kenneth Vermeer, hollantilainen jalkapalloilija
Martin Vermeer (Martinus Vermeer), Aalto-yliopiston geodesian professori
Vermeer Technologies Incorporated, 1990-luvun puolivälissä toiminut tietotekniikkayritys, jonka Microsoft osti vuonna 1996
Vermeer, yhdysvaltalainen muun muassa maatalouskoneita valmistava yritys
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vermeer”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Veli-Erkki Paavola

| Veli-Erkki Paavola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1967 (ikä 57)  Suomi
Raviohjastaja
Kotirata:  Kaustinen
Lisenssi:  A
Voittosumma:  5 558 180 €
Starttien määrä:  21 598
Voittoja:  2 297
1000. voitto:  2002
2000. voitto:  23.7.2015
Tilastot päivitetty:  21.12.2022
Veli-Erkki Paavola (s. 26. huhtikuuta 1967) on suomalainen raviohjastaja. Kaustisen raviradalla valmennustallia pitävä Paavola on vuonna 1983 alkaneella urallaan ajanut yli 2 200 voittoa.
Hänen suurin saavutuksensa on Ravikungattaren titteli vuonna 2005 tammalla Milia. Lisäksi hän on ohjastanut muun muassa Kymenlaakso-ajon sekä Kylmäverihevosten Suur-Hollola-ajon voitot.
Suurkilpailuvoittoja

Ravikuningatar: 2005 – Milia
Kasvattajakruunu: 2004, 2005 – Bar Code
Kymenlaakso-ajo: 2004 – Bar Code
Kylmäverihevosten Suur-Hollola-ajo: 2001 – Tino
Pelimanni-ajo: 2001 – Tino
Pohjola Grand Prix: 2001 – Tino
Tähtisprintteri: 2000 – Tino
Osuuspankki-ajo: 1999, 2001 – Liptus
Vanuatun jalkapallomaajoukkue

Vanuatun jalkapallomaajoukkue edustaa Vanuatua jalkapallo-otteluissa.
Pelaajat

Kokoonpano 2014
Pelaajat > Maalivahdit

1 Ernest Bong
16 Seiloni Iaruel
23 Chikau Mansale
Pelaajat > Puolustajat

2 Kevin Shem
4 Selwyn Sese Ala
5 Nemani Roqara
6 Freddy Vava
15 Alphonse Bongnaim
20 Malon Kaltanak
22 Brian Kaltack
Pelaajat > Keskikenttäpelaajat

7 Jean Robert Yelou
8 Silas Namatak
9 Derek Malas
13 François Sakama
18 Michel Kaltack
19 Roddy Lenga
21 Dominique Fred
23 Barry Mansale
Pelaajat > Hyökkääjät

9 Seule Soromon
11 Robert Tasso
10 Jean Kaltack
12 Joseph Namariau
17 Jean Nako Naprapol
Viitala (Kurikka)

Viitala on Kurikan kaupungin pohjoisosassa sijaitseva kylä, joka rajoittuu Ilmajoen Nopankylään. Kylältä on noin 10 kilometriä Kurikan keskustaan.
Kylä on kehittynyt torppariasutuksena pääasiassa 1800-luvulla Kyrönjokeen laskevan Nenättömänluoman ja sen sivuhaaran Viitalanluoman varsille. Peltoalaltaan pienten torppien oli haettava sivuelinkeinoja, ja kylästä muodostui yksi Kurikan 1800-luvun kärryseppien tärkeimmistä alueista viereisen Kampinkylän ohella.
Kylä oli edistyksellinen ja sinne perustettiin Kurikan sivukylien ensimmäinen kansakoulu 1901, joka aloitti 1903.
Suurimmillaan kylässä oli 1900-luvun puolivälissä noin 400 asukasta, josta se on vähentynyt murto-osaan maatalouden ja metsätyön koneellistuessa. Pohjanmaan Kaluste Oy:n perustaja Pentti Viitala aloitti huonekalujen tekemisen Viitalan kansakoululla, kun koulu oli oppilaiden vähyyden takia lopetettu.
Viitalan Nuorisoseura ylläpitää Nuorisoseurataloa juhlien ja kokousten pitopaikkana.
Vicq-sur-Nahon

| Vicq-sur-Nahon |
| --- | --- |
 Vicq-sur-Nahonin kunnantalo
 Vicq-sur-Nahon
 Koordinaatit: 47°06′27″N, 01°31′54″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Centre-Val de Loire
Departementti:  Indre
Arrondissementti:  Châteauroux
Hallinto:  
 – Pormestari:  Jean-Charles Guillet
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  49,08 km²
Väkiluku (2013):  776
 – Väestötiheys:  15,8 as./km²
Postinumero:  36600
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vicq-sur-Nahon on kunta Indren departementissa Ranskassa. Vuonna 2013 siellä oli arviolta 776 asukasta. Kunnan pinta-ala on 49,08 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vicq-sur-Nahon Wikimedia Commonsissa