stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kvartetti (vuoden 2012 elokuva)
Vastaanotto

Kvartetti sai ensi-iltansa vuoden 2012 Toronton elokuvajuhlilla 9. syyskuuta 2012. Yhdysvalloissa Se kiersi monia elokuvajuhlia loka-joulukuussa, kunnes pääsi rajoitettuun teatterilevitykseen 11. tammikuuta 2013. Isossa-Britanniassa elokuva sai ensi-iltansa 1. tammikuuta, Suomessa 5. huhtikuuta 2013.
Kvartetti on saanut enimmäkseen positiivista palautetta ammattikriitikoilta. Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 80 prosentin "tuore" arvosana, joka perustuu 134 arvosteluun. Edesmennyt amerikkalaiskriitikko Roger Ebert ihmetteli, miksi ohjaaja Dustin Hoffman on hyväksynyt teatterinäytelmän rajoitukset realistisessa ympäristössä tapahtuvaan elokuvaan. Hänestä elokuvan uskottavuus kärsii esimerkiksi hoitokodin henkilökunnan vähäisyydestä, hissien puutteesta ja asukkien hyväkuntoisuudesta. Kuvauspaikaksi valittu kartano on Ebertin mukaan aivan liian upea tarvitakseen pientä gaalakonserttia taloutensa pelastamiseksi.
Kvartetti oli ehdolla moniin elokuvapalkintoihin, joista se on voittanut kolme. Maggie Smith sai Golden Globe-ehdokkuuden parhaasta naispääosasta musikaali- tai komediaelokuvassa.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Kvartetti Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kvartetti AllMoviessa. (englanniksi)
Kvartetti Rotten Tomatoesissa (englanniksi)
Kvartetti Metacriticissä (englanniksi)
Js

Js tarkoittaa seuraavia:
Air Koryo, IATA-koodi JS, lentoyhtiö
johtosääntö, JS, laitosten, virastojen ja virkamiesten toimintaa koskeva ohje tai määräys
joulea sekunnissa, tunnus J/s, tehon yksikkö
joulesekunti, tunnus J•s, pyörimismäärän yksikkö
junasuorittaja, lyhenne js, rautateiden ammattinimike
Jyskeen Soutajat, JS, suomalainen urheiluseura
Järviseudun Sanomat, JS,  Etelä-Pohjanmaan Järviseudulla ilmestyvä paikallislehti
Jämtlands Sikåsin rautatieasema, liikennepaikkalyhenne Js,  rautatieliikennepaikka Ruotsissa.
Janne Mustonen

Janne Mustonen moottorisahataituri
Janne Mustonen (s. 16. lokakuuta 1979 Imatra [lähde? ]) on suomalainen taikuri ja jonglööri.
Mustonen aloitti taikatemppujen harrastamisen 1990-luvun alkupuolella ja ensimmäinen virallinen esiintyminen oli vuonna 1995. Vuosien varrella hän on kouluttanut itseään muun muassa alan kotimaisissa kongresseissa, suorittanut taikuuden täydennyskoulutuksen ja sirkustaiteen erikoistumisopinnot Turun taideakatemiassa.
Hän on esiintynyt useana kesänä Imatralla Irti-teatterin kesäteatterissa. Vuonna 2002 Mustonen oli mukana perustamassa Imatralle Sirkus Soihtua, jonka ohjaajana ja toiminnanjohtajana hän toimi vuosina 2002–2012. Soihtu on voittanut Nuorisosirkusliiton Sirkusfestarit -tapahtumassa kokonaisuuksien sarjan pääpalkinnon (2007).
Kesällä 2012 Mustonen toteutti laajan kansainvälisen katuesiintymiskiertueen. Yhdessä esiintyjäkollegansa J-P Pirisen kanssa hän matkusti Euroopan halki esiintyen suurkaupunkien kaduilla. Tästä matkasta tuotettiin myös kahdeksanosainen nettitelevisiosarja Grand Tour.
Kesällä 2013 Mustonen asetti haasteen itselleen Facebookissa ja päätyi ajamaan yksipyöräisellä Kouvolasta Lappeenrantaan.
Mustonen on tunnettu siitä, että hän tuo esityksissään voimakkaasti esille eteläkarjalaista iloista ja välitöntä kulttuuri-identiteettiään ja tämä onkin yksi hänen tavaramerkeistään: leppoisa ja hauska karjalainen olemus ja esiintymistyyli.
Mustonen on maailmassa ainoa, joka jongleeraa keilapalloa, sapelia ja tapparaa yksipyöräisellä samalla ajaen. Esityksen lopuksi Mustonen jongleeraa kolmelle käynnissä olevalla moottorisahalla. Kyseinen temppu on jongleerauksen hengenvaarallinen klassikko.
Mustonen teki Guinnessin maailmanennätyksen kolmen moottorisahan jongleerauksessa 28.7.2018. Ennätys mitataan kiinniotettujen heittojen määrässä, edellinen ennätys oli 94 heittoa ja Jannen uusi ennätys on 98 heittoa.
Huhtikuussa 2018 Hänet valittiin Evento Awards -vuoden esiintyjäksi.
Aiheesta muualla

http://www.taikajatuli.fi
http://www.komediasirkus.com/#popular (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.taikuri-jongloori.fi
Jere Intala

Jere Intala on suomalainen futsalpelaaja, joka edustaa jyväskyläläistä Kampuksen Dynamoa. Intala oli mukana KaDyn Suomen mestaruuden kaudella 2020-21 voittaneessa joukkuessa. Intala kuuluu myös Suomen futsalmaajoukkueeseen, jossa hän debytoi vuonna 2021. Hän on tähän asti pelannut yhdessä maaottelussa.
Intala on tamperelaisen PP-70:n kasvatti.
John Hough

John Hough ['hʌf] (s. 21. marraskuuta 1941 Lontoo) on brittiläinen elokuva- ja televisio-ohjaaja, joka on työskennellyt myös Hollywoodissa. Hänet tunnetaan parhaiten 1970- ja 1980-luvulla tekemistään ohjaustöistä kuten Silminnäkijä (1970), Pirun kaksoset (Twins of Evil, 1971), Aarresaari (1972, englanninkielinen versio), Paholaisen talo (The Legend of Hell House, 1973), Hurja Larry, tuhma Mary (1974), Pako taikavuorelle (1975), Paluu Taikavuorelta (1978), Kultasaalis (Brass Target, 1978), Mustien vuorten kulta (El Triunfo de un hombre llamado caballo, 1982) ja Rakkauden uhkapeli (A Hazard of Hearts, 1987).
Houghin ensimmäisiä ohjaustöitä olivat neljä jaksoa 1960-luvun lopun televisiosarjaan Herrasmiesagentti (The Avengers). Muutaman brittielokuvan jälkeen hän siirtyi 1970-luvun alkupuolella Hollywoodiin, jossa pääsi ennen pitkää toteuttamaan unelmansa elokuvien ohjaamisesta Disney-yhtiölle.
Aiheesta muualla

John Hough Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Juhani Mustamo

Eino Juhani Mustamo (s. 12. elokuuta 1937 Pihtipudas) on suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut energianeuvoksen arvonimen.
Mustamon vanhemmat olivat kanttoriurkuri Eino Mustamo ja Elvi Kaarina Aalto. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1962 oli Helena Irene Malmivaara ja toinen puoliso vuodesta 1981 on Kaisu Laakkonen. Mustamo tuli ylioppilaaksi Kiuruveden yhteiskoulusta 1955 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1960. Hän oli Strömbergin koestamoinsinööri 1959–1961 ja tutkimusinsinööri 1962, Helsingin kaupungin sähkölaitoksen yleissuunnitteluinsinööri 1962–1965, Savon Voiman käyttöpäällikkö Kuopiossa 1965–1969, Etelä-Pohjanmaan Voiman sähköosaston päällikkö Vaasassa 1970 ja Savon Voiman tekninen johtaja 1970–1977, varatoimitusjohtaja 1977–1978 ja toimitusjohtaja 1978–2000. Mustamo oli myös Savon Aluelämpö -yhtiön toimitusjohtaja 1975–1978 ja Kymppivoiman toimitusjohtaja vuodesta 1994, samoin kuin Helsingin teknillisen oppilaitoksen tuntiopettaja 1962–1965. Hänellä oli ammattiuransa aikana lisäksi useita oman alansa, yhteiskunnallisia ja liike-elämän luottamustehtäviä. Energianeuvoksen arvonimen 1992 saanut Mustamo on sotilasarvoltaan reservin luutnantti.
Kvanttisalaus

Kokeellisen kvanttisalauslaitteen sisällä oleva puoliläpäisevä peili ja valonhavaitsimet.
Kvanttisalauksen menetelmillä eri osapuolet voivat muun muassa viestiä keskenään ulkopuolisen teoriassa pystymättä selvittämään viestien sisältöä. Menetelmien teoreettinen murtamattomuus perustuu joko kvanttimekaniikan Heisenbergin epätarkkuusperiaatteeseen tai lomittumiseen, eivätkä välttämättä mihinkään salausalgoritmien suorittaman salauksen käyttöön toisin kuin termi antaa ymmärtää.
Esim. internetin HTTPS-yhteyksien kohdalla liikenteen salaukseen käytetyt symmetriset salausavaimet vaihdetaan turvallisesti asymmetrisen salauksen avulla (esim. ECC ja RSA), joiden turvallisuus perustuu asymmetrisessä salauksessa käytettyjen algoritmien antamien tulosten "takaperin laskemisen" matemaattiseen vaikeuteen, joka ei kuitenkaan teoriassa ole mahdotonta. Kvanttisalauksen turvallisuus puolestaan perustuu kvanttimekaniikkaan kuuluviin fysiikan lakeihin. Oikein toteutettuna kvanttisalausjärjestelmän kautta vaihdettujen salausavainten eli kvanttisalausavainten selvittäminen vaatii mahdotonta fysiikan lakien rikkomista. Tämä tekee ihannetilanteessa kvanttisalausavaimia käyttävän järjestelmän salauksesta mahdottoman murtaa. Useissa järjestelmissä erityispiirre on myös se, että ulkopuolisen tahon vakoiluyritykset saada kvanttisalausavain haltuunsa voidaan salausavainneuvottelun aikana havaita, toisin kuin vaikkapa HTTPS-viestinnässä.
Kvanttisalausavainten vaihdon menetelmät

Jotta kaksi osapuolta voivat kommunikoida salatusti, tulee heidän sopia yhteisesti salausavaimesta tai avaimista. Yhteen kvanttisalauksen osa-alueista kuuluvat tällaisten salausavainten vaihdon (eng. quantum key distribution, QKD) menetelmät. Ideaalisti näissä menetelmissä koodataan binäärinen bitti yksittäiseen fotoniin tai muuhun kyllin pieneen kvanttimekaniikan sääntöjä tarkasti noudattavaan hiukkaseen. Hiukkasten avulla viestimällä neuvotellaan käytettävä salausavain tai -avaimet esim. valokaapelin tai vapaan tilan optisen tiedonsiirron kautta. Yksittäisiä bitin koodaavia hiukkasia kutsutaan kubiteiksi. Käytännössä viestinnässä kuitenkin usein joudutaan käyttämään useita hiukkasia koodaamaan yhtä bittiä. Salausavaimia voidaan sitten käyttää perinteisissä salausmenetelmissä esim. symmetrisen salauksen avaimina (esim. AES) tai matemaattisesti murtovarmoina OTP-tyyppisinä symmetrisinä kertakäyttösalasanoina, joissa salausavain on vähintään yhtä pitkä kuin salattava tieto.
Avainten vaihtomenetelmästä riippuen voi niitä käyttävissä järjestelmissä olla fyysisesti erilliset valokaapelit tai muut viestintäkanavat kvanttisalausavainneuvotteluille ja toisenlaiset kaapelit varsinaiselle tiedonsiirrolle, joka on salattu neuvotelluilla kvanttiavaimilla. Joissakin menetelmissä tavallisia kanavia voidaan myös kuitenkin tarvita kvanttiavainneuvotteluun.
Heikkoudet

Monet kaupallisista kvanttisalausjärjestelmistä löydetyt heikkoudet johtuvat mahdottomuudesta rakentaa järjestelmien laitteita fyysisiltä ominaisuuksiltaan täydellisiksi sekä epätäydellisyydestä johtuvista suunnittelun kompromisseista. Myös perinteisiinkin tietoverkkoihin vaikuttavat vakoiluohjelmat, ohjelmistohaavoittuvuudet ja muut vastaavat ongelmat eivät ratkea yksin kvanttisalauksen avulla. Joitakin järjestelmissä mahdollisesti esiintyviä heikkouksia on lueteltu alla.
Pitkällä matkalla luonnollinen fotonien muuntuminen ja kato kasvaa liian suureksi ja avainneuvottelu estyy. Fotonisignaaleja ei voida suoraan vahvistaa niiden epätarkkuusperiaatteesta johtuvan tuhoutumisen vuoksi. Ilman solmuja viestintä voi erityislaatuisten laitteiden avulla hyviä valokaapeleita pitkin tapahtua toistaiseksi ainakin 240 km:n etäisyydelle. Tätä pitemmän matkan viestinnässä kvanttiverkossa täytyy olla luotettavia ulkopuolisia koneita eli solmukohtia, jotka toimivat verkossa sen liikennettä monistavina välikäsinä. Solmut ovat kuitenkin heikkoja kohtia verkossa: niihin voidaan murtautua tai niihin ei voi luottaa alun perinkään. Solmujen turvallisuutta voidaan parantaa satelliittien avulla ja/tai käyttää mm. MDI-QKD- ja DI-QKD-menetelmiä.
BB84-menetelmässä liian lyhyttä salausavainta käytettäessä vakoilija voi jäädä huomaamatta.
Kvanttisalausjärjestelmiä ilman varmenteita voidaan vakoilla väliintulohyökkäyksen avulla.
Monenlaisia kvanttiverkkoja (esim. BB84) vastaan voidaan tehdä palvelunestohyökkäys mikäli vaihtoehtoisia kvanttikanavia ei ole kyllin monta kvanttiverkossa. Estohyökkäys on teoriassa helppo toteuttaa koska yleensä kvanttiverkkoa tarkkaileva järjestelmä sulkee kanavan välillisesti salausavaimien vaihdon turvaamiseksi jo suhteellisen pienestäkin häiriöstä, joka voi johtua vakoilusta tai tarkoituksenmukaisesta häirinnästä. Tavallisen kanavan estohyökkäys taas vaatii usein tuhansien koneiden bottiverkon.
Käytännössä esim. BB84-menetelmässä kutakin bittiä koodataan useana fotonina yksittäisten fotonien sijaan niiden luomisen vaikeuden vuoksi, mutta fotonien lukumäärä pyritään pitämään mahdollisimman pienenä. Vakoilija voi kuitenkin mitata fotoneista vain osan ja antaa muiden edetä viestikanavan toiseen päähän. Hyökkäystä kutsutaan fotoniluvun jaoksi (eng. photon number splitting, PNS). Tällöin vakoiluyritystä ei välttämättä huomata, mutta yritykseltä voidaan suojautua käyttämällä valekubittejä tietyn protokollan mukaisesti.
Kanadassa Toronton yliopistollisessa tutkimuslaitoksessa onnistuttiin murtamaan kaupallisen järjestelmän kvanttisalaus vaiheen uudelleenkartoitus -hyökkäykseksi (eng. phase-remapping attack) kutsutulla menetelmällä. Tutkijat ohjasivat laitteiden valoantureihin voimakasta valoa. Se sotki antureiden toimintaa niin, että tietoa voitiin salaa tarkkailla.
Kvanttiverkkoja ja kaupallisia toteutuksia

Kaupallisia kvanttiasalausavainten vaihtoon kykeneviä järjestelmiä myyvät kirjoittamishetkellä (2018) ainakin yritykset ID Quantique (Geneve), MagiQ Technologies, Inc. (New York), QuintessenceLabs (Australia) ja SeQureNet (Pariisi).
Pitkäkestoisia toiminnassa olleita tai yhä toimivia kvanttiverkkoja, joita on esim. käytetty tutkimukseen, ovat mm. DARPA Quantum Network (2004, Yhdysvallat), SECOQC (2003-2008, Itävalta), Hierarchical network (2009–?, Kiina), SwissQuantum (2009–2011, Sveitsi) ja Tokyo QKD network (2010–?, Japani).
Aiheesta muualla

qkdsimulator.com (Arkistoitu – Internet Archive) - kvanttisalausavainten vaihtomenetelmien simulaattori.
Kvantti-informaatiotiede
Symmetrisessä salauksessa käytetään viestin enkryptaukseen (salaamiseen) ja dekryptaukseen (salauksen purkuun) samaa yhteisesti sovittua salaista avainta ("salasanaa"), jonka vain viestivät osapuolet tietävät. Avain on vaihdettu jollain menetelmällä (esim. kvanttisalauksen avulla) ulkopuolisten sitä saamatta käsiinsä.
BB84-menetelmän kvanttikanavan perusidea.
John Howett

| John Howett> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. heinäkuuta 1952 (ikä 72)
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
John Howett (s. 26. heinäkuuta 1952) on brittiläinen entinen Toyota Motorsportin ja Toyotan Formula 1 -tallin puheenjohtaja. Howett nimitettiin lokakuussa 2002 Toyotan Motorsportin uudeksi puheenjohtajaksi, jossa hän aloitti tammikuussa 2003. Hän jätti tehtävän kesäkuussa 2010.
Aiheesta muualla

GrandPrix.com
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:John Howett
Käännös suomeksi
John McGill

John McGill voi tarkoittaa seuraavia:
John McGill eli Biraban (k. 1846), australialaisen alkuperäiskansan johtaja
John McGill (1809–1872), yhdysvaltalainen piispa
John McGill (1752–1834), kanadalainen poliitikko
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”John McGill”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kyläbulbuli

| Kyläbulbuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Bulbulit Pycnonotidae
Suku::  Bulbulit Pycnonotus
Laji::  barbatus
Kaksiosainen nimi
 Pycnonotus barbatus  Desfontaines, 1789 
Katso myös
   Kyläbulbuli Wikispeciesissä   Kyläbulbuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kyläbulbuli (Pycnonotus barbatus) on afrikkalainen keskikoinen varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Kyläbulbulin pituus on noin 19 cm, siipien kärkiväli 26,5–31 cm ja paino 26–41 g. Laji muistuttaa pienikokoista rastasta ja arabianbulbulia, mutta sen pää on ruskea eikä sillä ole vaaleaa silmärengas. Päälaella on pieni töyhtö ja alaperä on keltainen. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Laulu koostuu melodisten vihellysten sarjasta.
Esiintyminen

Kyläbulbuli elää Afrikassa päiväntasaajan pohjoispuolella. Se puuttuu Saharasta ja pääosasta Sahelin aluetta. Se on yleinen Niilin laaksossa ja Marokon, Algerian ja Tunisian muodostamalla rannikkoalueella. Lajista tunnetaan noin kuusi alalajia. Se on paikkalintu. Lajin esiintymisalueen laajuus on 19 miljoonaa neliökilometriä. Kyläbulbulia ei ole tavattu Suomessa.
Elinympäristö

Kyläbulbulit elävät enimmäkseen vehreillä tasangoilla. Ne karttavat yleensä kuivia seutuja ja korkeita vuoristoja. Ne viihtyvät puutarhoissa, keitaissa, puustoisten virtojen rannoilla ja palmumetsiköissä. Kyläbulbulit ovat sopeutuneet ihmisasutukseen erinomaisesti.
Lisääntyminen

Kyläbulbulin maljamainen pesä on pensaassa tai puussa. Naaras munii tavallisesti 3 munaa, joita haudotaan 12–14 päivää. Poikaset jättävät pesän kaksiviikkoisina. Pesyeitä on kaksi, usein kolme ja joskus neljä kesän aikana.
Ravinto

Kyläbulbulien pääravintoa ovat hedelmät, marjat ja hyönteiset, myös siemenet, lehdet ja mesi.
Pycnonotus barbatus barbatus
Juhani Myllyoja

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 13. lokakuuta 1949 (ikä 74)
Syntymäpaikka: Kemi, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 178 cm
Lempinimi: Jimmy
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1967 |  TP-47 | – | (2) |
| 1968–1974 |  Into | – | (49) |
| 1975–1976 |  OTP | – | (9) |
| 1977 |  Into | – | (3) |
| 1978–1979 |  KePS | – | (14) |
| Yhteensä | Yhteensä | – | (77) |
Maajoukkue
| 1970 |  Suomi U21 | 1 | (0) |
Valmennusura
1978–1979:  KePS
1981–1986:  KePS
1988–1991:  OTP
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Juhani Myllyoja (s. 13. lokakuuta 1949 Kemi) on suomalainen entinen jalkapalloilija, jääpalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Jalkapallossa Myllyoja edusti pelaajana muun muassa Kemin Palloseuraa, jonka riveissä hän pelasi I- ja II-divisioonaa 1970- ja 1980-luvuilla. SM-sarjassa ja Veikkausliigassa Myllykoski valmensi Kemin Palloseuran lisäksi Oulun Työväen Palloilijoita. Vuonna 1985 hän saavutti KePS:n valmentajana SM-pronssia. Seuraavalla kaudella hänet erotettiin päävalmentajan paikalta kesäkuun alussa kahdeksan ottelun jälkeen.
Jääpalloa Myllyoja pelasi Veitsiluodon Vastuksessa, jossa hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 1969.
Nuorten maajoukkueissa Myllyoja on esiintynyt molemmissa lajeissa.
Lopetettuaan valmennustehtävät 1990-luvun alussa Myllyoja toimi muutaman vuoden Veikkaaja-lehden kolumnistina. Sen lisäksi hän on kirjoittanut kolumneja myös Urheilulehteen.
John McInerney

John McInerney tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Jack McInerney, yhdysvaltalainen jalkapalloilija
Jay McInerney, yhdysvaltalainen kirjailija
John McInerney, brittiläinen laulaja
John F. McInerney, kanadalainen poliitikko.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”John McInerney”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Juha Koiranen

Juha Koiranen (s. 1968) on suomalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan elokuvasta Rock’n Roll Never Dies (2006), josta hän oli parhaan käsikirjoituksen Jussi-palkintoehdokkaana 2007 ja sai Humanismin käsi -palkinnon Viitasaaren elokuvaviikolla 2007.
Koirasen ensimmäinen pitkän elokuvan ohjaus oli Herman Melvillen tarinan Bartleby suomalaiselle konepajalle sijoittuva muunnelma, televisioelokuva Partanen (2003). Koiranen käsikirjoitti yhdessä Matti Kinnusen kanssa Kinnusen ohjaaman draamakomedian Pieniä suuria valheita (2018).
John Gray (elokuvaohjaaja)

John Gray on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän on syntyisin New Yorkista. Hänen tuotantonsa koostuu pääosin TV-elokuvista ja TV-sarjoista.
Filmografia

"Powerhouse" (1982) (TV-sarjan tuntemattomat episodit) (ohjaus)
Footlights and Flatfeet (1984) (ohjaus)
Billy Galvin (1986) (ohjaus, käsikirjoitus)
"Monsters" (1988) (TV-sarja) (ohjaus)
When He's Not a Stranger (1989) (TV) (ohjaus, käsikirjoitus)
The Lost Capone (1990) (TV) (ohjaus, käsikirjoitus)
The Marla Hanson Story (1991) (TV) (ohjaus, käsikirjoitus)
An American Story (1992) (TV) (ohjaus, käsikirjoitus)
A Place for Annie (1994) (TV) (ohjaus)
Sleep, Baby, Sleep (1995) (TV) (käsikirjoitus)
Born to Be Wild (1995) (ohjaus)
The Glimmer Man (1996) (ohjaus)
The Day Lincoln Was Shot (1998) (TV) (ohjaus, käsikirjoitus)
The Hunley (1999) (TV) (ohjaus, käsikirjoitus)
Haven (2001) (TV) (ohjaus)
Brian's Song (2001) (TV) (ohjaus, käsikirjoitus)
The Seventh Stream (2001) (TV) (ohjaus, käsikirjoitus, tuottaja)
Martin and Lewis (2002) (TV) (ohjaus, käsikirjoitus)
Helter Skelter (2004) (TV) (ohjaus, käsikirjoitus)
"Empire" (2005) (TV minisarja) (ohjaus)
"Ghost Whisperer" (11 episodes, 2005–2008) (ohjaus, käsikirjoitus, tuottaja)
Aiheesta muualla

John Gray (elokuvaohjaaja) Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kynsin hampain

| Kynsin hampain |
| --- | --- |

Tyyli:  komedia, draama
Kestoaika:  23 minuuttia
Pääosissa:   Pamela Tola  Antti Holma  Ville Myllyrinne  Pirjo Lonka 
Alkuperämaa:  Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  10. maaliskuuta 2016 –  12. toukokuuta 2016
Jaksoja:  10
Ikäraja:  
Tuotanto
Tuottaja(t):  Anu Hukka Suvi Mansenrus (Yle)
Vastaava(t) tuottaja(t):  Ella Piesala Eerika Vermilä
Ohjaaja(t):  Rike Jokela
Käsikirjoittaja(t):  Alkuperäisidea: Teppo Hovi Pääkäsikirjoittaja: Miira Karhula Jaksokäsikirjoittajat: Jari Olavi Rantala Lassi Vierikko Miira Karhula
Leikkaaja(t):  Jussi Lehto Jesse Jokela
Lavastaja(t):  Antti Nikkinen
Kuvaaja(t):  Jani Kumpulainen
Tuotantoyhtiö(t):  FremantleMedia Finland
Aiheesta muualla
IMDb 
Kynsin hampain on Yle TV2:llä maalis–toukokuussa 2016 esitetty draama-komediasarja, joka kertoo kokemattoman kansanedustajan, Anita Karvosen, noususta yllättäen Suomen pääministeriksi. 2500-luvulla maapallo on tuhoutumassa ja 2010-luvulle lennätetyn Max Anteroisen on tarkoitus, Anita Karvosta apunaan käyttäen, muuttaa politiikan tapahtumia, jotka uhan ovat saaneet aikaan. Sarjan pääosissa näyttelevät Pamela Tola, Antti Holma, Ville Myllyrinne, Pirjo Lonka, Johannes Brotherus, Elsa Brotherus sekä Jani Volanen.
Sarjan käsikirjoitus voitti vuonna 2014 Ylen yhdessä SATU ry:n ja Käsikirjoittajien Killan kanssa järjestämän kilpailun, jolla ”haluttiin uudistaa suomalaista komediaperinnettä”. Sarjan budjetti oli 1 099 000 euroa, josta Suomen elokuvasäätiön tukea oli 50 000 euroa.
Rooleissa > Pääosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Pamela Tola  | … |  Anita Karvonen   |
|  Antti Holma  | … |  Max Anteroinen   |
|  Ville Myllyrinne  | … |  Kari Karvonen   |
|  Pirjo Lonka  | … |  Silja Silenius   |
|  Johannes Brotherus  | … |  Valdemar ”Valtsu” Karvonen   |
|  Elsa Brotherus  | … |  Marissa Karvonen   |
|  Jani Volanen  | … |  JJ Pasanen   |
Rooleissa > Sivuosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Saara Kaskilahti  | … |  Linnea   |
|  Olivia Ainali  | … |  Sanni   |
|  Lauri Karo  | … |  Nico   |
|  Tommi Korpela  | … |  Jäykkälä   |
|  Mari Rantasila  | … |  toimittaja Merja Kinnunen   |
|  Tommi Liski  | … |  Koljonen   |
|  Reino Nordin  | … |  Sami   |
|  Malla Malmivaara  | … |  Alexa   |
|  Emmi Parviainen  | … |  siivooja   |
|  Matti Onnismaa  | … |  Pullinen   |
|  Maria Järvenhelmi  | … |  Marika   |
|  Niina Lahtinen  | … |  Tanja Taalasmäki   |
|  Ilkka A. Jokinen  | … |  juontaja   |
|  Aku Hirviniemi  | … |  Rakkola   |
|  Pihla Viitala  | … |  Johanna Pasanen   |
Katsojaluvut

| Jakso | Esityspäivä | Katsojaluvut |
| --- | --- | --- |
| 1 | 10. maaliskuuta 2016 | 180 000  |
| 2 | 17. maaliskuuta 2016 | 104 000  |
| 3 | 24. maaliskuuta 2016 | 84 000  |
| 4 | 31. maaliskuuta 2016 | 106 000  |
| 5 | 7. huhtikuuta 2016 | – |
| 6 | 14. huhtikuuta 2016 | 76 000  |
| 7 | 21. huhtikuuta 2016 | – |
| 8 | 28. huhtikuuta 2016 | – |
| 9 | 5. toukokuuta 2016 | – |
| 10 | 12. toukokuuta 2016 | 80 000  |
Aiheesta muualla

Sarjan esittely tuotantoyhtiön sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Sarjan traileri Yle Areenan YouTube-kanavalla