stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sinkki (soitin)

Sinkki (lähde: Syntagma musicum)
Sinkki (saks. Zink, ital. cornetto) on yleensä luusta tai nahalla päällystetystä puusta valmistettu puhallinsoitin, joka tunnetaan jo varhaiskeskiajalta. Siinä on äänireiät kuten huilussa, kartiomaisesti avautuva putki ja samanlainen suukappale kuin trumpetissa. Sinkki luetaan vaskipuhaltimien ryhmään, sillä soittotavaltaan ja rakenteeltaan se muistuttaa niitä, joskin ilman venttiilejä.
Soittimen nimi tulee saksan ja latinan kielten kautta samannimisestä metallista.
Sinkki oli käytössä etenkin 1500–1600-luvun orkestereissa, mutta käyttö säilyi vielä 1700-luvun kaupunkisoittokunnissa. Nykyisin sinkki on suosituimpia vanhan musiikin soittimia. Harvinainen basso-sinkki korvattiin usein serpentillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sinkki (soitin) Wikimedia Commonsissa
Sepänkylä (Espoo)

| Sepänkylä> Smedsby |
| --- | --- |

Kaupunki:  Espoo
Suuralue:  Suur-Leppävaara
Kaupunginosa nro:  55
Pinta-ala:  1,4 km² 
Väkiluku:  1 665 (31.12.2023)
Osa-alueet:  Ymmersta, Suurpelto
Postinumero(t):  02750
Lähialueet:  Espoon keskus, Henttaa, Kauniainen, Kilo, Kuurinniitty, Mankkaa
Sepänkylä (ruots. Smedsby) on yksi Espoon kaupunginosista, Kauniaisista etelään sekä Turunväylän pohjoispuolella ja Kehä II:n länsipuolella.
Sepänkylässä on enimmäkseen omakoti- ja rivitaloasutusta. Ymmerstan osa-alueella on 2000-luvun alussa rakennettuja kerrostaloja. Alue on pääosin puistomaista.
Nimi

Sepänkylän vanha nimi oli Bengstby joka vaihtui 1500- ja 1600-luvuilla nimeen Smedsby, jonka taustalla todennäköisesti on jonkin talon isännän tunteminen sepän taidoistaan. Taloa on ensin alettu kutsua seppää tarkoittavalla nimellä Smeds. Varhaisia kirjoitusasuja ovat Smedz (1616) ja Smedzby (1640). Suomenkielinen käännösvastine Sepänkylä ja nimipari virallistettiin vuonna 1965. Kaupunginosannimi siitä tuli vuonna 1976.
Historia

Nykyisin Turunväylänä tunnetun Tarvontien rakentaminen alkoi vuonna 1956 ja se valmistui vuonna 1962. Sepänkylän eteläpuolella kulkeva Tarvontie oli Suomen ensimmäinen moottoritie ja se kulki Helsingin Munkkiniemestä Espoon Gumböleen. Sepänkylän itärajan muodostava Kilonväylä eli Kehä II rakentui vuonna 2000. Kehä II halkoo Smedsby–Hemtans–Dåvitsbyn kulttuurimaisemaa.
Väestö > Väkiluvun kehitys

| Sepänkylän väestönkehitys 1975–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1975 | 1975 |    | 310 | 310 |
| 1980 | 1980 |    | 275 | 275 |
| 1985 | 1985 |    | 358 | 358 |
| 1990 | 1990 |    | 739 | 739 |
| 1995 | 1995 |    | 1 032 | 1 032 |
| 2000 | 2000 |    | 1 613 | 1 613 |
| 2005 | 2005 |    | 2 977 | 2 977 |
| 2010 | 2010 |    | 3 745 | 3 745 |
| 2015 | 2015 |    | 3 781 | 3 781 |
| 2020 | 2020 |    | 4 129 | 4 129 |
Lähde: Helsingin seudun avoimet tilastotietokannat.
Palvelut

Ymmerstan osa-alueella toimii peruskoulun ala-asteen koulu. Sepänkylässä toimii myös ruotsinkielinen ala-aste, Smedsby skola. Lisäksi alueella toimii päiväkoteja, eläinlääkäri, pizzeria ja urheiluhalli. Lähimmät kaupat, pankkipalvelut sekä posti ovat muutaman sadan metrin päässä Kauniaisissa. Sepänkylässä sijaitsee Espoon keskuspelastusasema.
Liikenne

Koivuhovin rautatieasema on aivan Kauniaisten rajalla Sepänkylän läheisyydessä. Asemalla pysähtyvät pääkaupunkiseudun lähiliikenteen paikallisjunat E, L ja U.
Sepänkylän läpi kulkevat linja 549 Tapiola (M) -Jorvi Stensintietä sekä linja 224 Leppävaara-Tuomarila Kauppalantietä.
Ulkoilu

Sepänkylässä on ulkoilureittejä sekä koirapuisto. Espoon keskuspuiston välitön läheisyys antaa alueen asukkaille ulkoilumahdollisuudet.
Queige

| Queige |
| --- | --- |

 Queige
 Koordinaatit: 45°43′13″N, 6°27′35″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Savoie
Arrondissementti:  Albertville
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  32,6 km²
Väkiluku (2016):  816 
 – Väestötiheys:  25 as./km²
Kunnan numero:  73211
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Queige on kunta itäisessä Ranskassa Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 9 kilometriä Albertvillen kaupungista koilliseen.
Pyhän Agathen kirkko
Kylän vieressä on 1100-luvulta peräisin olevan linnan Château de Cornillonin rauniot. Sen rakennutti Cornillonin suku valvoakseen kulkua Beaufortainin laaksoon. Kunnan nähtävyyksiä on barokkityylinen Pyhän Agathen kirkko. Se on rakennettu vuonna 1674, mutta siinä oleva kellotorni on paikalla olleen keskiaikaisen linnan puolustustorni.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Queige Wikimedia Commonsissa
Purple Rain (kappale)

| ”Purple Rain” Prince and The Revolution |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Purple Rain
 Äänitetty : 3. elokuuta 1983 First Avenue, Minneapolis
 Julkaistu: 26. syyskuuta 1984
 Formaatti: 7"- ja 12" vinyyli
 Tyylilaji: pop, rock, gospel
 Levy-yhtiö: Warner Bros. Records
Listasijoitukset
  20. (marraskuu 1984)
Prince and The Revolutionin muut singlet
| ”Let’s Go Crazy” 1984 | ”Purple Rain” 1984 | ”I Would Die 4 U” 1984 |
Purple Rain on Princen rock-kappale vuodelta 1984. Se on Princen ehkä kuuluisin sävelmä, joka tunnetaan varsinkin pitkästä kitarasoolostaan.
Purple Rainista on tehty monia cover-versioita Tori Amosin levyttämästä rock-tyylisestä versiosta eri esiintyjien jazz- ja punk-henkisiin esityksiin, mutta Princen alkuperäiskappale on edelleen suosituin. Purple Rain on nauhoitettu livenä Minneapolisin First Avenue -clubilla, samoin kuin kaksi muuta samannimisen levyn raitaa (I Would Die 4 U ja Baby I'm A Star).
Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 20. Tammikuussa 2022 Helsingin Sanomat pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”Purple Rain” ylsi kokonaistuloksissa sijalle 39.
Sheryl Munks

Sheryl Munks (s. 1965) on australialainen näyttelijä ja tanssinopettaja. Hän on esiintynyt televisiosarjoissa ja elokuvissa vuodesta 1986 lähtien. Suomessa hänet tunnetaan parhaiten roolista draamasarjassa Lumisen virran mies, jossa hän näytteli pastori Colin McGregorin (Brett Climo) vaimoa Emilyä. Hän voitti Penguin Encouragement Award -palkinnon roolistaan elokuvassa In Between vuonna 1988. Munks on naimisissa Paul Callahanin kanssa.
Filmografiaa

Lentävät lääkärit (1988) — (vierailevana näyttelijänä)
Vaarallinen seuralainen
Kuumat kaarat (1990) — Pam Schaeffer
Lumisen virran mies (1993–1996) — Emily Cornish McGregor
Kuolinsyyntutkija Kate Ferrari (1998) — Heather O'Connor
Ostaripoika (2001) — Pam
Aiheesta muualla

Sheryl Munks Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pugh Rogefeldt

Pugh Rogefeldt vuonna 2013.
Pugh Rogefeldt, oikealta nimeltään Anders Sture Torbjörn Rogefeldt (2. maaliskuuta 1947 Västerås – 1. toukokuuta 2023) oli ruotsalainen rock-muusikko.
Riki Sorsa teki Rogefeldtin kappaleesta "Aftonfalken" Suomessa hitiksi nousseen version "Muuttohaukka". Hector on tehnyt Rogefeldtin laulusta "Jag är en liten pojk" suomalaisen käännösversion "Snadi kundi Stadista".
Rogefeldtin sävellystyyliä kuvataan tavanomaisia kappalerakenteita vapaamuotoisemmaksi ja kirkkosävellajeja suosivaksi.
Pugh Rogefeldt esiintyi ensimmäisillä Ruisrock-festivaaleilla vuonna 1970.
Albumit

Ja dä ä dä (1969)
Pughish (1970)
Hollywood (1972)
Pugh on the Rocks (1973)
Bolla och Rulla (1974)
Ett steg till (1975)
Bamalama (1977)
Attityder (1978)
Het (1981)
Face (1983)
Hammarhjärta (1985)
Pugh Rogefeldt (1986)
Människors Hantverk (1991)
Pugh Maraton (1999)
Opluggad Pugh (2005)
Vinn hjärta vinn (2008)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (ruotsiksi)
Puffy AmiYumi

Puffy AmiYumi esiintymässä 2009.
Puffy AmiYumi (myös PUFFY) on japanilainen Ami Onukin ja Yumi Yoshimuran muodostama rock-duo. Yhtye perustettiin vuonna 1996. Vuonna 2004 yhtye teki Hi Hi Puffy AmiYumi -nimisen sarjan, jota esitettiin Cartoon Networkilla.
Diskografia

AmiYumi (22. heinäkuuta 1996)
Solo Solo (6. elokuuta 1997)
Jet CD (4. huhtikuuta 1998)
Fever*Fever (23. kesäkuuta 1999)
Spike (12. lokakuuta 2000 eri versiot Yhdysvalloissa ja Japanissa)
Hit Parade (24. lokakuuta 2002)
Nice. (22. tammikuuta 2003 eri versiot Yhdysvalloissa ja Japanissa)
59 (31. maaliskuuta 2004)
Splurge (28. kesäkuuta 2006 eri versiot Yhdysvalloissa ja Japanissa)
Honeycreeper (26. syyskuuta 2007)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto englanniksi
Soroptimist International

Soroptimist International (SI) on ammatissa toimivien naisten vapaaehtoinen palvelujärjestö, joka toimii paikallisten, kansallisten ja kansainvälisten yhteisöjen kanssa ja pyrkii vaikuttamaan aktiivisesti päätöksentekoon yhteiskunnan kaikilla tasoilla. Järjestö ei ota kantaa puoluepoliittisiin eikä uskonnollisiin kysymyksiin. Järjestöllä on lähes 100 000 jäsentä ja 3 000 klubia 126 maassa. Suomessa järjestöllä on 59 klubia ja 1 400 jäsentä.
Järjestöllä on yleisstatusselvennä YK:n talous- ja sosiaalineuvostossa (ECOSOC) ja konsultatiivinen statusselvennä YK:n teollistamisjärjestössä (UNIDO). Järjestö tunnustetaan useissa YK:n ala- ja erityisjärjestöissä ja sillä on edustajat YK:n New Yorkin, Pariisin, Geneven ja Wienin kansalaisjärjestökomiteoissa mm. naisen aseman ja ihmisoikeuksien lautakunnissa. Järjestöllä on edustaja myös Euroopan neuvostossa. Soroptimist International of Finland ry (Suomen Soroptimistiklubien Unioni) kuuluu yhtenä 62 jäsenjärjestöstä Naisjärjestöjen Keskusliittoon.
Aiheesta muualla

Soroptimist International of Finland ry (Suomen soroptimistiklubien unioni)
Soroptimist International
Sirusho Harutyunyan

| Sirusho Harutyunyan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. tammikuuta 1987 (ikä 37)  Jerevan
Kansalaisuus:  armenialainen
Muusikko
Taiteilijanimi:  Sirusho
Laulukielet:  armenia englanti
Aktiivisena:  1999–
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  laulu
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Sirusho (koko nimi Sirusho Harutyunyan, arm. Սիրուշո Հարությունյան, Sirowšo Harowt’yownyan, s. 7. tammikuuta 1987 Jerevan, Armenia) on armenialainen laulaja. Hän edusti maataan vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa kappaleella Qele Qele, sijoittuen neljänneksi.
Sirusho esiintyi ensimmäisen kerran yleisölle Kanadassa seitsemänvuotiaana. Hän otti pianotunteja Sayat-Novan mukaan nimetyssä musiikkikoulussa ja nykyään hän opiskelee Jerevanin valtiollisessa yliopistossa.
Sirushon ensimmäinen albumi Sirusho julkaistiin vuonna 1999, toinen Sheram 2005, kolmas Hima 2007 ja neljäs Havatum em vuonna 2010. Sirusho toimi vuoden 2007 Euroviisuissa Armenian pisteiden julkistajana.
Diskografia > Albumit

Hayastan (2000)
Sheram (2005)
Hima (2007)
Havatum Em (2010)
Armat (2016)
Diskografia > Singlet

2007 - "Hima"
2008 - "Qélé, Qélé"
2009 - "Erotas"
2010 - "Havatum Em"
2005 - "Shorora"
2005 - "Sery Mer"
2006 - "Mayrik"
2006 - "Heranum Em"
2007 - "Hima"
2007 - "Arjani E" (mukana Sofi Mkhejan)
2007 - "Mez Vochinch Chi Bajani"
2008 - "Qélé, Qélé"
2009 - "Erotas"
2009 - "Time to Pray" (mukana Boaz Mauda ja Jelena Tomasevic)
2010 - "Havatum Em"
2011 - "Oror" (mukana Siuzan Margarian)
2011 - "I Like It"
2012 - "PreGomesh"
2013 - "See" (mukana Sákis Rouvás)
2014 - "Antarber Ashkharh"
2014 - "Tariner" (mukana Harout Pamboukjian)
2015 - "Kga mi or / Where were you"
2016 - "Mi togh indz Menak"
2016 - "Zartonq"
2016 - "Der Zo"
2017 - "Vuy Aman" (mukana Sebu)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sirushon kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Sirusho MySpacessa
Shawn Hook

| Shawn Hook |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. syyskuuta 1981
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2004–
Tyylilajit:  pop, elektroninen, rock
Levy-yhtiöt:  Hollywood Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Shawn Hook, oikealta nimeltään Shawn Hlookoff, (s. 5. syyskuuta 1984) on kanadalainen laulaja, tuottaja ja lauluntekijä. Hän on julkaissut tähän mennessä yhteensä kolme albumia sekä yhden EP:n.[lähde? ]
Diskografia > Studioalbumit

Both Sides (2006)
Cosmonaut and The Girl (2012)
Analog Love (2015)
Diskografia > EP:t

My Side of Your Story (2017)
Diskografia > Singlet

Without You (2008)
Follow The Lights (2012)
So Close (2012)
Every Red Light (2012)
Million Ways (2014)
Sound of Your Heart (2015)
Relapse (2016)
Reminding Me (2017)
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Queens’ College

| Queens’ College |
| --- | --- |
  

Perustettu:  1448
Opiskelijoita:  530
Jatko-opiskelijoita:  339
Sijainti:  Cambridge, Englanti  Yhdistynyt kuningaskunta
Osoite:  Silver Street Cambridge CB3 9ET
Yhteistyö:  Pembroke College (Oxford)
Sivusto:  www.quns.cam.ac.uk
Queens’ College on yksi englantilaisen Cambridgen yliopiston 31 collegesta. Sen perusti vuonna 1448 Margareeta Anjoulainen, kuningas Henrik VI:n puoliso; Henrik VI oli vuonna 1441 perustanut läheisen King’s Collegen. Vuonna 1465 Queens’ Collegen perusti uudelleen Elisabet Woodville, joka oli kuningas Edvard IV:n puoliso. College tunnettiin alun perin Queen's Collegena (jossa sana kuningatar esiintyy yksiköllisenä). 1820-luvulta alkaen sana kuningatar collegen nimessä alettiin kirjoittaa monikollisena (Queens’) huomioiden se historiallinen tosiseikka, että perustajina oli kaksi kuningatarta. Nykyään collegen nimi on virallisesti The Queen’s College of St Margaret and St Bernard, commonly called Queens’ College, in the University of Cambridge; tämä sisältää sekä vanhan yksiköllisen että uuden monikollisen kirjoitustavan.
Cam-joki jakaa collegen kahteen osaan. Puoliskot yhdistää toisiinsa puinen silta, Mathematical Bridge.
Erasmus Rotterdamilainen on todennäköisesti asunut Queens’ Collegessa Cambridgen aikoinaan, mutta tästä ei ole kirjallista näyttöä. Muita kuuluisia alumneja ovat muun muassa kapellimestari Richard Hickox, sotahistorioitsija Richard Overy, filosofi Max Black, eläintieteilijä-mineralogi John George Children ja tieteiskirjailija Richard Morgan.
Queens’ Collegen Old Courtin Gatehouse.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Queens’ College Wikimedia Commonsissa
Cambridgen yliopiston colleget
Christ’s
Churchill
Clare
Clare Hall
Corpus Christi
Darwin
Downing
Emmanuel
Fitzwilliam
Girton
Gonville and Caius
Homerton
Hughes Hall
Jesus
King’s
Lucy Cavendish
Magdalene
Murray Edwards (New Hall)
Newnham
Pembroke
Peterhouse
Queens’
Robinson
St Catharine’s
St Edmund’s
St John’s
Selwyn
Sidney Sussex
Trinity
Trinity Hall
Wolfson
Soroní

| Soroní Σορωνή |
| --- | --- |
 Soronín kylää.
 Soroní
 Koordinaatit: 36°21′48″N, 28°00′06″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Ródos
Kunta:  Ródos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  6901070101
Väkiluku (2011):  1 278
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Soroní (kreik. Σορωνή) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella ja kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Kámeiroksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Kámeiroksen kunnallisyksikköön. Kylä muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Σορωνής, Dimotikí Koinótita Soronís). Kylän väkiluku on 1 278 (vuonna 2011).
Soroní sijaitsee Ródoksen pohjoisosassa lähellä saaren pohjoisrannikkoa noin 24 kilometriä saaren pääkaupungista Ródoksesta lounaaseen. Kylä oli lakkautetun Kámeiroksen kunnan kuntakeskus. Kylässä sijaitsee Ródoksen tärkein sähkövoimalaitos.
Tuulimyllyn rauniot Soroníssa Kreikan kommunistisen puolueen mainoksella varustettuna.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Soroní Wikimedia Commonsissa
Siivikkala

Ylöjärven kylät vuonna 1931:
1-Lielahti, 2-Possila, 3-Kukkola, 4-Niemi, 5-Pohtola, 6-Siivikkala, 7-Teivaala, 8-Ilmari, 9-Mäkkylä, 10-Keijärvi, 11-Ylöjärvi, 12-Kuusisto, 13-Metsäkylä, 14-Lakiala, 15-Lempiäniemi, 16-Liimola, 17-Kaihari, 18-Runsas, 19-Kyöstilä, 20-Mutala, 21-Pohjankylä, 22-Penko, 23-Pengonpohja
Siivikkala on Ylöjärven kaupunginosa, joka sijaitsee lähellä Tampereen Lielahtea ja Pohtolaa. Tampereen keskustaan matkaa on noin 10 kilometriä. Kaupunginosan rakennukset ovat pääosin omakotitaloja ja rivitaloja. Alueen pääväylä on Siivikkalantie, joka kulkee Pohtolasta Ilmarinjärventien kautta Vaasantielle. Alueen keskustana pidetään Siivikkalan koulun ja lähipalveluiden muodostamaa ympäristöä. Siivikkalan osayleiskaavaa laajennetaan, sillä Ylöjärven kaupunki on päättänyt kasvattaa alueen asukasmäärää nykyisestä. Vuonna 2003 MTV3:n ja Aamulehden teettämän tutkimuksen mukaan Siivikkala on Pirkanmaan ostovoimaisin asuinalue.
Historia

Siivikkalan alueen nimi juontaa juurensa Markku Juhonpoika Siivikan sukunimestä. Hän eli 1500-luvulla, jolloin Ylöjärven eteläosaa alettiin asuttamaan. Siivikkalan alueen hiekkapohjaisia, järvelle viettäviä maita alettiin jo tuolloin raivaamaan maanviljelyksen käyttöön. Esihistorialliset löydöt viittaavat, että Ylöjärven alue asutettiin kahdessa vaiheessa. Ensin asutettiin eteläosassa Näsijärven ja Keijärven välinen alue. jonka kylät muodostivat aluksi kaksi suurjakokuntaa. Rantakunnan eli Harjuntaustan jakokunnan muodostivat Näsijärveen rajoittuvat kylät Niemi, Pohtola, Possila, Lielahti ja Siivikkala. Toiseen jakokuntaan kuuluivat Airikkala, Ilmari, Keijärvi, Kukkola, Kuusisto, Mäkkylä ja Ylöjärvi. Näihin jakokuntiin kuului koko Ylöjärven eteläosa Vahantalahden korkeudelle asti. Ylöjärvellä asutettiin ensin ranta-alueet, sillä alavat rantamaat ja rantaniityt oli helppo raivata yksinkertaisilla välineillä pelloiksi ja niityiksi. Siellä oli hyvät mahdollisuudet kalastukseen. Vesi oli tärkein kulkureitti ja Näsijärveä pääsi hyvin pohjoisen erämaille ja Kokemäenjokea pitkin rannikon kauppapaikoille.
Ylöjärven asutus pysyi vuosisatojen kuluessa samantapaisena kuin se oli 1500-luvulla. Erityisesti paikkakunnan eteläosan tiloja yhdistettiin ja samalla omistajalla saattoi olla useampia tiloja viljelyssä. Esimerkiksi Teivaalaan kuuluivat 1800-luvulla Teivaalan lisäksi molemmat Ilmarin kylän talot eli yhteensä lähes 1500 ha.
Ylöjärvelle perustettiin 1883 kansakoulu ja koulupiirinä oli aluksi koko kunta. Ylöjärvellä siirryttiin peruskouluun syyslukukauden alussa 1976. Kaikki kouluikäiset käyvät peruskoulua, johon yhdistettiin aiemmat kansakoulu, kansalaiskoulu ja keskikoulu. Kaikki kouluikäiset käyvät peruskoulu ja se on oppilaalle maksuton. Kun peruskouluun siirryttiin, entiset koulutilat jaettiin uudelleen. Kansakoulujen tiloissa hoidettiin ala-asteen opetus. Ylöjärvellä oli 1996 seitsemän peruskoulun ala-asteen koulupiiriä: Kirkonkylä, Metsäkylä, Mutala, Siivikkala, Takamaa, Vahanta ja Vuorentausta.
Koulu

Siivikkalan koulussa on noin 320 oppilasta, 16 opettajaa ja 8 koulunkäyntiohjaajaa. Koulussa on vanhempainyhdistys. Siivikkalan koululla toimii myös nuorisotila Mokkero. Kesällä 2012 alkoi koulun peruskorjaus- ja laajennushanke, jonka aikana osa oppilaista kävi koulua Ylöjärven Moisiolla. Siivikkalan koulun peruskorjaus- ja laajennushanke valmistui maaliskuussa 2015. Koulukallion päiväkoti valmistui koulun yhteyteen jo rakennushankkeen ensimmäisessä vaiheessa 2013.
Palvelut ja yritykset

Siivikkalan asukkaat käyttävät Ylöjärven terveyskeskuksen palveluja. Päiväkoteja on Ylöjärven kunnan toiminnassa kolme: Koulukallion päiväkoti, Serlapuiston päiväkoti sekä Salorinteen päiväkoti. Siivikkalassa on myös neuvola ja se sijaitsee Siivikkalan koulun yhteydessä. Siivikkalan oma lähikauppa on K-market Siivikkala. Rakennuksen yhteydessä toimii myös yksityinen päiväkoti Pikku Tutkijan Päiväkoti Siivikkala. Kaupunginosan asukkaat asioivat päivittäistavaraostoksilla sekä Lielahdessa että Ylöjärvellä. Muita Siivikkalassa toimivia yrityksiä ovat autokorjaamo S-Auto Oy Ylöjärvi, Esperi Hoivakoti Katriina, Muovitekniikka V. Riittinen & Co, sähköskootterien maahantuoja Sisilisko Electric Vehicles Oy ja Suunnittelutoimisto Reino Rehn Ky.
Siivikkalan omakotitaloyhdistys ajaa alueen asukkaiden etuja, järjestää tapahtumia ja julkaisee Siivikkalan Sanomat -lehteä, joka jaetaan omakotitaloyhdistyksen jäsenille.
Nähtävyydet

Villa Urpo oli Siivikkalan tunnetuin nähtävyys. Urpo ja Maija Lahtisen Säätiö ylläpiti rakennusta ja sen taidekokoelmaa. Nykyään rakennus on yksityisomistuksessa eikä sinne järjestetä toistaiseksi yleisövierailuja.
Tampereen Saunasäätiö ylläpitää Siivikkalan Saunaa, jossa on paitsi savusauna myös kylpytynnyri ja avantouintimahdollisuus talvisin. Sauna lämpiää vain tilauksesta.
Tampereen evankelisluterilaiset seurakunnat omistaa Siivikkalassa sijaitsevan Torpan kurssikeskuksen. Keskus sijaitsee luonnonkauniilla paikalla Näsijärven rannalla. Tila ei ole tällä hetkellä (2019) lainkaan käytössä ja tilat ovat tyhjillään. Seurakunta pohtii tilojen kohtaloa.
Luonto

Näsijärvi rajaa Siivikkalan aluetta idästä. Siivikkalaa halkoo Myllypuro, joka saa alkunsa Keijärvestä ja laskee Ryydynpohjan ja Siivikkalanlahden kautta Näsiselän eteläosaan. Pituutta Ylöjärven kaupungin alueella virtaavalle Myllypurolle kertyy noin 4 kilometriä ja pudotuskorkeutta 18,6 metriä. Näsijärven Lohikalayhdistys Ry on vuodesta 2015 alkaen tehnyt ansiokasta työtä Myllypuron kunnostamisessa ja taimenkannan istuttamisessa puroon. Puron palaamisen taimenpuroksi on mahdollistanut jätevesipäästöjen väheneminen alueella. Myllypuroon perustettiin kalanviljelylaitos 1915 ja viljely lopetettiin 1960-luvulla kun puro saastui. Paikalliset asukkaat ovat kertoneet kuinka vielä 90-luvulla vesi oli välillä pahanhajuista.
Siivikkalaa ympäröivät monet kauniit metsä- ja peltoalueet, joiden kasvisto ja eläimistö on monipuolista. Luonnossa liikkuvien kohteita on esimerkiksi Valkeekiven lehto, 10 hehtaarin alue, joka on osin rauhoitettu luonnonsuojelulailla. Lehdossa pesii muun muassa idänuunilintu. Lintuja voi tarkkailla myös Ilmarinjärven lintutornista. Kunnostettu lintutorni avattiin uudelleen 11.7.2006.
Liikuntapaikat

Näsijärveen pääsee uimaan suositulla Siivikkalan uimarannalla. Hiekkarannalla on sekä lasten, että aikuisten uima-alueet. Rannan läheisyydessä on pukukopit ja wc, kesäkioski, venelaituri, matonpesupaikka ja parkkipaikat.
Siivikkalan koulun kentällä on monipuoliset mahdollisuudet liikunnan harrastamiseen. Talvisin kentällä on jäädytetty ja valaistu jääkiekkokaukalo. Kesäisin paikalla on tekonurmikenttä esimerkiksi jalkapalloa, pesäpalloa ja yleisurheilua varten.
Serlapuiston päiväkodin ja rannan nurmikentät ovat kesäisin hyviä paikkoja pelata jalkapalloa tai muita nurmikenttää vaativia lajeja.
Liikenne

Pohtosilta on yksi rajapyykeistä, jossa Tampereen kaupunki vaihtuu Ylöjärveksi. Monet pyöräilijät, lenkkeilijät ja rullaluistelijat ovat löytäneet Siivikkalan kevyenliikenteen väylän, joka kulkee Siivikkalantien vartta aina Ilmarinjärventielle asti jatkuen ohi Ilmarinjärven ja Teivaalan kartanon.
Siivikkalan joukkoliikenneyhteydet perustuvat bussivuoroihin 28A, 28B, 28C sekä 86. Linjat 28C ja 86 eivät liikennöi kesäkaudella. Lisäksi vanhuksilla ja liikuntaesteisillä on mahdollisuus käyttää Ylöjärven palvelubussia.
Urheilu

Siivikkalasta on lähtöisin street hockey / ball hockey -joukkue Pelikassit, joka voitti Suomen mestaruuden vuonna 2008. Seuraavana vuonna Pelikassit edustivat Suomea lajin MM-kilpailuissa Tšekin Pilsenissä sijoittuen 13:sta. Pelikassit on valittu vuonna 2008 vuoden joukkueeksi Ylöjärvellä ja vuonna 2009 positiivisimmaksi ylöjärveläiseksi. Vuonna 2010 Pelikassit sijoittuivat Bratislavassa pelatussa lajin seurajoukkueiden Eurocupissa  seitsemänneksi. Pelikasseilla oli vuonna 2010 jo 887 kannatusjäsentä. Siivikkalasta on lähtöisin oleva keihäänheittäjä Joni Karvinen on yksi tunnetuimpia yksilöurheilijoita.  Hänet on valittu Ylöjärven vuoden urheilijaksi vuonna 2011 ja vuoden nuoreksi urheilijaksi 2010. Hän on voittanut lukuisia kertoja nuorten Suomenmestaruuksia ja hän on 2012 Pohjoismaiden mestari. Ennätys hänellä on 800g keihäällä 80,04m. Lisäksi hän on ollut nuorten mm-kilpailuissa kaksi kertaa kuudennella sijalla.