stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Persianlahti
Ilmasto

Persianlahden ilmasto on lähes ympäri vuoden kuuma tai lämmin, vaikka aivan luoteisosissa voikin talvisin olla melko viileää. Sadanta tulee suurimmaksi osaksi marras-huhtikuussa, ja eniten sataa lahden koillisosassa. Puuskat ja vesipatsaat ovat yleisiä syksyisin, jolloin tuulen nopeus voi yltää yllättäen jopa 150 kilometriin tunnissa.
Luonto

Persianlahdessa elää yli 700 kalalajia.
Koralliriutat reunustavat Iranin rannikkoa lahden pohjoisreunalla sekä useimpia saaria Saudi-Arabiasta Iraniin. Lahden eteläranta on kalkki- ja hiekkakiveä, mikä ei ole suotuisaa koralliriuttojen muodostumiselle. Meriveden lämpötilan ja suolaisuuden vaihteluvälit ovat Persianlahdella maailman suurimpia, ja riuttojen eläimistön on ollut sopeuduttava näihin ankariin olosuhteisiin. Lämpötilojen kohoaminen aikaisempaa korkeammalle on aiheuttanut korallien vaalenemista ja kuolemaa. Jopa 35 prosenttia riutoista on jo menetetty. Tuhoa aiheuttavat myös piikkikruunun hyökkäykset sekä ihmisen aiheuttamat tuhot kuten öljypäästöt ja vastuuton maankäyttö.
Persian- ja Omaninlahdella on tavattu lukuisia meressä eläviä nisäkkäitä. Yleisimpiä havainnoissa ovat rosopyöriäinen, intiankyttyrädelfiini ja pullokuonodelfiineihin kuuluva Tursiops aduncus, mutta tämä voi osittain johtua siitä, että nämä lajit viihtyvät lähellä rannikkoa.
Bu Tinahin saariryhmä Abu Dhabissa on harvinainen lintujen ja kilpikonnien pesäpaikka, jossa on tavattu jopa 600 dugongia.
Talous

Persianlahden ympäristössä on maailman merkittävimmät öljyvarat. Vuonna 2002 arvioitiin, että Persianlahden valtioilla oli kaksi kolmasosaa maailman tunnetuista öljyvaroista ja yli kolmasosa kaasuvaroista. Persianlahden alla on myös maailman suurin merenalainen öljykenttä al-Safaniya.
Kalastus on alueen toiseksi tärkein tulonlähde öljyn ja kaasun jälkeen. Suurin osa kalastualuksista on puisia ja lasikuituisia veneitä, jotka käyttävän monia pyydyksiä kuten verkkoja, siimoja ja kalapatoja. Kuwaitilla, Saudi-Arabialla ja Iranilla on myös troolareita, jotka pyydystävät katkarapuja osan aikaa vuodesta. Qatar ja Bahrain ovat luopuneet ammattimaisesta katkaravunpyynnistä 1990-luvulla. Persianlahdella kalastetaan edelleen perinteisillä kiinteillä kalapyydyksillä eli kalapadoilla. Virallisten tilastojen mukaan kalansaaliit ovat 5 260 tonnia vuodessa, mutta satelliittikuvista analysoitujen pyydysten määrä viittaa paljon suurempiin kalastusmääriin.
Helmenkalastus on ollut perinteinen elinkeino Persianlahden rannoilla tuhansien vuosien ajan.
Persianlahdella on 33 satamaa kahdeksassa maassa. Monet Persianlahden maat ovat investoineet voimakkaasti satamatoiminnan kehittämiseen 2010-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Persianlahti Wikimedia Commonsissa
Persianlahti UN
Persianlahden delfiinejä.
Persianlahden alueen öljy- ja kaasukentät ja putket. Punaisella kaasuputket, vihreällä öljyputket.
Jere Huhtamaa

| Jere Huhtamaa> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. huhtikuuta 2000 (ikä 24) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Huhtis
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  189 cm
Paino:  92 kg
Seura
Seura:  Nottingham Panthers
Sarja:  EIHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2022–
Aik. seurat:  TUTO Hockey (Mestis) SaiPa (SML) Sport (SML) Sheffield Steelers (EIHL)
Jere Patrik Huhtamaa (s. 10. huhtikuuta 2000 Helsinki) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Britannian EIHL-liigan englantilaisjoukkue Nottingham Panthersissa.
Ura > Seuraura

Huhtamaa on Karhu-Kissojen kasvatti josta hän siirtyi D-juniori iässä Helsingin IFK:hon. Hän voitti kauden 2015–2016 päätteeksi C-nuorten Suomen-mestaruuden. Kaudeksi 2017–2018 Huhtamaa siirtyi Espoo Bluesiin, jonka A-nuorissa hän pelasi suurimman osan kaudestaan. Kaudeksi 2018–2019 Huhtamaa siirtyi Jokereiden A-nuoriin. Huhtamaa edusti joukkuetta kauden aikana myös Junior Club World Cupissa. Vuosina 2019–2021 hän kävi Merrimack Collegen yliopistoa.
Kaudeksi 2021–2022 Huhtamaa siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue TUTO Hockeyn paitaan. Hän pelasi siellä tulokaskaudellaan 42 runkosarjaottelua torjuen 15 voittoa ja kolme nollapeliä sekä seitsemän karsintasarjan ottelua torjuen kuusi voittoa ja yhden nollapelin. Huhtamaa pelasi myös yhden Suomen Cupin ottelun.
Huhtamaa siirtyi kaudeksi 2022–2023 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Saimaan Palloon. Hän lähti kauteen pääasiassa kakkosmaalivahtina Niclas Westerholmille. Huhtamaa teki liigadebyyttinsä runkosarjan kolmannella kierroksella 17. syyskuuta 2022 KooKoota vastaan. Hän torjui SaiPan 1–4-tappioon päättyneessä ottelussa 16 kertaa ja Huhtamaa päästi kolme maalia. Hänen vastuunsa lisääntyi loppukaudella, kun Westerholm siirtyi lopulta Oulun Kärppiin. Huhtamaa pelasi kaikkiaan 18 runkosarjaottelua, mutta hän ei torjunut yhtään voittoa. Tammikuussa 2023 SaiPa lainasi Huhtamaan viikon mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Joensuun Kiekko-Poikiin, jossa hän pelasi kaksi ottelua. Kauden jälkeen maaliskuussa 2023 SaiPa tiedotti, että Huhtamaan sopimuksessa ollutta optiota ei käytetä, eikä hän jatka seurassa.
Huhtikuussa 2023 Huhtamaan uutisoitiin palaavan kaudeksi 2022–2023 TUTOn Mestis-joukkueeseen vuokrasopimuksella Vaasan Sportista, jonka kanssa hän teki vuoden mittaisen sopimuksen seurojen välisenä yhteistyöpelaajana. Huhtamaan tiedotettiin myös harjoittevan kesä Sportin vahvuudessa. Hän jakoi TUTOn torjuntavastuun varsin tasaisesti Emil Vuorion kanssa. Huhtamaa puki kauden aikana myös Sportin paidan yhteen SM-liigaotteluun. Huhtikuussa 2024 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Huhtamaa aloitti harjoituskauden 2024–2025 Sportin toisena maalivahtina Miroslav Svobodan aisaparina, kunnes syyskuussa joukkueen maalivahtiosasto täydentyi Niilo Halosella. Lokakuussa Sport lainasi hänet yhden ottelun ajaksi hänen aiempaan lainaseuraansa Joensuun Kiekko-Poikiin paikkaamaan Juho Markkasen poissaoloa. Marraskuussa Huhtamaa lainattiin puolestaan yhden ottelun ajaksi hänen edellisen kauden seuraansa TUTOon. Lopulta Huhtamaa ei päässyt pelaamaan Sportissa alkukaudella otteluakaan ja marraskuun lopulla seura tiedotti sopimuksen purkamisesta yhteisymmärryksessä. Kaksi päivää myöhemmin hänen vahvistettiin siirtyvän loppukauden kattavalla sopimuksella Britannian EIHL-liigan englantilaisjoukkue Sheffield Steelersiin, kun joukkueen maalivahdeista sekä Matt Greenfield että Marco De Filippo olivat loukkaantuneet. Huhtamaa pelasi siellä neljä ottelua. Helmikuussa 2025 hän vaihtoi loppukaudeksi samassa liigassa pelaavan Nottingham Panthersin joukkueeseen, joka tarvitsi paikkaajaa loukkaantuneella Ryan Bednardille.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:  Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Venäjä 2018 | jääkiekko |  |
Huhtamaa edusti Suomea alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Huhtamaa toimi kuitenkin pääasiassa joukkueensa kakkosmaalivahtina Justus Annuselle ja Huhtamaa pelasi vain alkulohkon ottelun Ranskaa vastaan. Yhteensä hän on pelannut seitsemän poikien maaottelua.
Muuta

Huhtamaa valmistui ylioppilaaksi Mäkelänrinteen lukiosta keväällä 2019. Hänen pikkuveljensä Joel pelaa puolustajana Helsingin IFK:n U20- ja U18-joukkueissa.
Tilastot > Maajoukkuetilastot

| Vuosi | Turnaus | O | V | H | MIN | PM | NP | PMK | TP% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | U18 | 1 | 1 | 0 | 60 | 0 | 1 | 0.00 | 100 |
Sintriváni/Ékthesin metroasema

| Sintriváni/Ékthesi> Σιντριβάνι/Έκθεση |
| --- | --- |
 Sintriváni/Ékthesin metroasema.
 Thessalonikin metro 
Perustiedot
Metrolinjat:   Linja 1  Linja 2
Sijainti:  40°37′50″N, 22°57′15″E
Paikkakunta:  Thessaloniki, Keski-Makedonia, Kreikka
Avattu:  30. marraskuuta 2024
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Laitureita:  1
Laituriraiteita:  2
Liukuportaita:  kyllä
Hissejä:  kyllä
Sintriváni/Ékthesi (kreik. Σιντριβάνι/Έκθεση eli Σταθμός Σιντριβάνι/Έκθεση, Stathmós Sintriváni/Ékthesi) on Thessalonikin metron asema Linjalla 1 (punainen) ja Linjalla 2 (sininen). Se sijaitsee Thessalonikin keskustan itäosassa. Aseman nimen alkuosa viittaa läheiseen Plateía Sintrivaníou -aukioon ja sen suihkulähteeseen (sintriváni), ja loppuosa läheiseen Thessalonikin messukeskukseen.
Metroasema valmistui Thessalonikin metron ensimmäisenä asemana vuonna 2018. Asema avattiin liikenteelle koko metron myötä 30. marraskuuta 2024. Seuraava asema luoteeseen on Agía Sofía ja kaakkoon Panepistímio.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sintriváni/Ékthesin metroasema Wikimedia Commonsissa
Thessalonikin metro
| --- | --- |
Linja 1:  Néos Sidirodromikós Stathmós  Dimokratías  Venizélou  Agía Sofía  Sintriváni/Ékthesi  Panepistímio  Papáfi  Efkleídi  Flémigk  Analípseos  25is Martíou  Voúlgari  Néa Elvetía 
Linja 2:  Néos Sidirodromikós Stathmós  Dimokratías  Venizélou  Agía Sofía  Sintriváni/Ékthesi  Panepistímio  Papáfi  Efkleídi  Flémigk  Analípseos  25is Martíou   Nomarchía   Kalamariá   Aretsoú   Néa Kríni   Míkra
Spektr

Spektr (ven. Спектр) oli Suomessa ilmestynyt venäjänkielinen aikakauslehti. Se alkoi ilmestyä vuonna 1998 ja lopetti vuonna 2020. Lehti ilmestyi tabloidina 12 kertaa vuodessa. Lehden päätoimittaja oli vuoteen 2017 Eilina Gusatinsky ja kustannusyhtiön toimitusjohtaja ja vuodesta 2017 alkaen päätoimittaja oli hänen veljensä Vladimir Gusatinsky. Lehden painosmäärä ylitti 20 000 kappaletta. Lehti ilmestyi sekä tilauspohjaisena että myyntiin ja ilmaisjakeluun. Lehden tarkoituksena oli muuttaa venäjänkielisen väestön stereotyyppistä mielikuvaa Suomesta niin maan sisällä kuin sen ulkopuolellakin.
Vuoden 2021 alusta lehti muuttui kerran kuussa ilmestyväksi Finskaja Gazeta -printtilehdeksi ja Gazeta.fi-uutissivustoksi. Kustantajaksi ryhtyi päätoimittaja Vladimir Gusatinskyn perustama yhtiö Suomen konsultti- ja työnvälityspalvelu. Iltalehden mukaan Finskaja Gazeta on läheisessä yhteistyössä Venäjän hallinnon kanssa, joka Ukrainan vastaista propagandaa ja tukee Kremlin politiikkaa. Suomen ulko- ja turvallisuuspoliitiikan lähteet ovat Iltalehden mukaan arvioineet, että lehden toiminta vaikutti jo vuosina 2021 ja 2022 Venäjä-mieliseltä informaatiovaikuttamiselta. Helsingin apulaispormestari Daniel Sazonov (kok.) toimi lehden kolumnistina vuosina 2020-2022 ja kutsui häntä "meidän mieheksi". Ollessaan Helsingin pormestariehdokkaana Sazonov luonnehti lehteen kirjoittamista virheeksi.
Lehden etusivu koristeltiin voitonpäivänä mustaoranssilla Pyhän Yrjön nauhalla, jota venäläiset pitävät symbolinaan myös laittomassa hyökkäyssodassaan Ukrainaa vastaan. Lehdessä julkaistaan kerran kuukaudessa varsin rajattu määrä uutisia. Suomalaiset uusnatsit ylittivät uutiskynnyksen useasti. Uusnatsit ovat keskeinen elementti Venäjän propagandassa. Venäjä on perustellut hyökkäyssotaansa Ukrainassa maan väitetyllä uusnatsiongelmalla ja kertoo suorittavansa maassa denatsifikaatiota eli puhdistavansa Ukrainaa natseista.
Idän soturit (elokuva)

| Idän soturit> 東方三俠 |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Siu-Tung Ching  Johnny To 
Käsikirjoittaja:   Sandy Shaw  Susanne Chan 
Tuottaja:  Siu-Tung Ching
Säveltäjä:  William Hu
Kuvaaja:   Tom Lau  Hang-Sang Poon 
Pääosat:   Michelle Yeoh  Anita Mui  Maggie Cheung 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Hongkong
Tuotantoyhtiö:   Paka Hill  China Entertainment Films 
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:   Hongkong  12. helmikuuta 1993  Suomi  14. heinäkuuta 1995 
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  kantoninkiina
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Idän soturit (kiin. 東方三俠) on Siu-Tung Chingin ja Johnny Ton ohjaama hongkongilainen toimintaelokuva vuodelta 1993. Elokuvan päähenkilöinä on kolme naista, joita näyttelevät Michelle Yeoh, Maggie Cheung ja Anita Mui.
Porttikielto taivaaseen

| Porttikielto taivaaseen |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Tapio Suominen, 1990.
Ohjaaja:  Tapio Suominen
Käsikirjoittaja:  Jorma Kalliokoski, Michael Baran, Tapio Suominen
Tuottaja:  Marko Röhr, Asko Apajalahti
Säveltäjä:  Johnny Lee Michaels
Pääosat:  Satu Silvo Riikka Suikkari Niina Nurminen Minna Aaltonen Tapani Perttu
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  National-Filmi Oy
Ensi-ilta:  30. maaliskuuta 1990
Kesto:  99 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Porttikielto taivaaseen on suomalainen elokuva vuodelta 1990. Se kertoo kolmen ilotytön sotkeutumisesta rikosten vyyhtiin. Tarinan kantavana voimana on rahan, seksin ja väkivallan kolmiyhteys.
Juoni

Tummaveriköiden Bellan ja Saran sekä vaaleahiuksisen Lulun työtehtäviin kuuluu miesvieraiden viihdyttäminen hotelliemäntinä. Keskeinen osa työtä ovat maksulliset seksipalvelut. Kaiken takana on häikäilemätön johtaja TT, jolla on apunaan ilotyttöjen toiminnan järjestäjä Cindy sekä poikansa Jukka. TT naamioi hämäräperäisen toimintansa käyttäen hyväkseen suhteitaan poliisiin. TT:llä on lisäksi oma jääkiekkoseura. Siinä pelaa muun muassa Timi, joka on Bellan haaveiden mies. Jääkiekkoilija Matti Hagmanin tulkitsema Timi edustaa Bellalle niin sanottua kunnon miestä, jolle Tapani Pertun näyttelemä TT on jyrkkänä vastakohtana.
Ilotyttöjen etuihin kuuluu virkavallan välttely. Tapahtuu kuitenkin synkkiä asioita, jotka pakottavat Bellan kääntymään poliisin puoleen. Lulun ammeesta löytyy itsemurhan tehnyt runoilijapoika, ja jonkin ajan kuluttua Lulu pahoinpidellään sairaalakuntoon. TT:n rikollinen toiminta uhkaa päätyä iltapäivälehtien lööppeihin. Hän joutuu konfliktiin niin Bellan kuin Cindynkin kanssa. Bella alkaa vähitellen ottaa etäisyyttä ilotyttöbisnekseen, mutta menneisyyden varjo ulottuu pitkälle. Korruptoituneesta poliisista ei ole apua, sillä TT:llä on kuvia, joilla hän voi kiristää poliisijohtoa. Bella joutuu repimään omin voimin itsensä ulos valheiden ja rikosten verkosta.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Satu Silvo  | … |  Bella   |
|  Riikka Suikkari  | … |  Lulu   |
|  Niina Nurminen  | … |  Sara   |
|  Minna Aaltonen  | … |  Cindy   |
|  Tapani Perttu  | … |  TT   |
|  Karri Perttu  | … |  Jukka   |
|  Matti Hagman  | … |  Timi   |
|  Kari Kihlström  | … |  komisario Halonen   |
|  Mikko Kouki  | … |  Kari   |
Esitykset

Elokuva nähtiin televisiossa ensi kerran Yle TV1 -kanavalla 17. lokakuuta 1992. Myöhemmin Yle TV2 on esittänyt elokuvan vuosina 1995, 2002, 2010 ja Yle Teema 2025. Se on julkaistu DVD-formaatissa (DVD-5).
Arvioita

Helsingin Sanomien televisiosivulla 1992 Jussi Karjalainen sanoo elokuvan olevan ”täynnä kauheaa mainosmaista pintaestetiikkaa ja tekopyhää ongelmilla runkkausta”. Hän epäilee Täältä tullaan, elämä! -elokuvaan yltäneen Tapio Suomisen tämänkertaisia motiiveja. Saman lehden Helena Ylänen luonnehti elokuvan maailman olevan ”ihan hyvää harold robbinsia, mutta ei toimi kalle päätalojen maassa näin vähällä harjoittelemisella”. Hänestä juoni vuotaa pahasti, kuvaus on oudon latteaa, näyttelijätyön taso horjahtelee ja kirskuva äänitys sotkee puhetta. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano sanoo Suomisen yrityksen tehdä kansainvälisen tyylin elokuvaa onnistuvan vain kuvauksen osalta. Hän antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Iltalehden pääkirjoitussivulla Seija Nummijoki ihmetteli ironisesti, miten elokuvan kaikki naisroolit ovat huoria, vaikka huora on Suomessa suhteellisen harvinainen ammatti. Hän piti elokuvaa selvästi miesten fantasiana verrattuna esimerkiksi Lizzie Bordenin elokuvaan Working Girls – yön ammattilaiset, jossa käsitellään prostituoitujen arkea realistisesti, naisten näkökulmasta. ”Porttikielto taivaaseen [--] ei kerro naisista naisten ehdoilla. Porttikielto taivaaseen on laskelmoitu tuote, jossa kassakoneen kilahtelu kuuluu kerronnan läpi.”
Aiheesta muualla

Porttikielto taivaaseen (Arkistoitu – Internet Archive). Elokuvauutiset.fi 16.11.2009.
| n k Tapio Suominen |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Narrien illat (1970)  Täältä tullaan elämä! (1980)  Syöksykierre (1981)  Porttikielto taivaaseen (1990)  Mosku – lajinsa viimeinen (2003) 
TV-elokuvat ja -sarjat (ohjaus):  Musta hurmio (1984)  Miljardi vuotta ennen maailmanloppua (1985)  Kasvu (1987)  Yksinäinen paikka (1988)  Edessä lupaava tulevaisuus (1992)  Kovaa maata (1994)  Pirita (1995) 
Lyhytelokuvat ja, dokumenttielokuvat (ohjaus):  Nine Nein Nain (1969)  Bang (1969)  Kaustinen (1975)  17. kesä (1976)  Suomi tässä ja nyt (1976)  Tahdomme elää (1977)  Sankareita - onko heitä... (1978)  Kyläkauppa (1979)  Lasse Viren (1980)  Elämän puolesta (1981)  Ihmisen mittakaava (1985)  Musta enkeli (1989)  Näytön paikka (1991)  Musta enkeli ja tuhoojat (1992)  Eläinten päivä (1997)
Born to Defense

| Born to Defense> 中華英雄 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jet Li
Käsikirjoittaja:   Si Yeung-Ping  Chit Yi-Gwoh 
Pääosat:  Jet Li
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Hongkong
Tuotantoyhtiö:  Sil-Metropole Organisation
Levittäjä:  Sil-Metropole Organisation Netflix
Ensi-ilta:  1986
Kesto:  91 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
TMDB
Infobox OKNimi-testi OK: 
Born to Defence (kiin. 中華英雄) on vuonna 1986 julkaistu hongkongilainen toimintaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Jet Li, Zhao Erkang, Song Jia, Kurt Roland Petersson, Dean Harrington, Mark King, Paulo Tocha, Cho Wing, Dion Lam ja Tony Yuen. Elokuvan on ohjannut Jet Li.
Aiheesta muualla

Born to Defense Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Born to Defense Elonet.
Keep On Loving You

| ”Keep On Loving You” REO Speedwagon |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Hi Infidelity
 Julkaistu: 4. marraskuuta 1980
 Tekijä(t): Kevin Cronin
 Tuottaja(t): Kevin Beamish, Kevin Cronin, Alan Gratzer, Gary Richrath
 Tyylilaji: Pop rock, soft rock
 Kesto: 03.22
 Levy-yhtiö: Epic
REO Speedwagonin muut singlet
| ”Time for Me to Fly” 1978 | ”Keep On Loving You” 1980 | ”Take It on the Run” 1981 |
Keep On Loving You on pop rock -yhtye REO Speedwagonin kappale albumilta Hi Infidelity, joka on julkaistu vuonna 1980.
Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo. Kappaleen on sanoittanut Kevin Cronin.
Sosialistinen opiskelijaliitto

Sosialistisen opiskelijaliiton logo.
Sosialistinen Opiskelijaliitto (SOL) (1965–1990) oli Suomen kansan demokraattisen liiton opiskelijajärjestö ja yhteisöjäsen. Korkeakouluopiskelijoiden lisäksi liittoon kuului monissa muissa eritasoisissa oppilaitoksissa opintoja suorittaneita.
1970-luvulla liitosta kasvoi tuhansien radikaalien opiskelijoiden joukkojärjestö. SOL vaikutti näkyvästi ylioppilaskuntien hallituksissa ja ainejärjestöissä halliten monin tavoin niiden keskusteluja. SOL sai huomiota Suomen kommunistisen puolueen opposition liittolaisena ja taistolaisiksi nimetyn liikkeen keskeisenä edustajana. Kansandemokraattisen liikkeen hajottua SOL oli perustamassa Demokraattista Vaihtoehtoa (Deva) 1986. SOL lopetti toimintansa lokakuussa 1990.
Historia > Perustaminen

Sosialistinen Opiskelijaliitto (ruots. Förbundet for Socialistiska Studerande, FSS) perustettiin 23. tammikuuta 1965 SKDL:n opiskelijajärjestöksi, kun Helsingin, Tampereen, Turun, Oulun ja Jyväskylän akateemiset sosialistiseurat yhdistivät voimansa maanlaajuiseen organisaatioon. 6. helmikuuta SOL hyväksyttiin SKDL:n yhteisöjäseneksi Helsingin Akateemisen Sosialistiseuran (ASS) tilalle. Muiden kaupunkien sosialistiseurat olivat aiemmin kuuluneet SKDL:ään perusjärjestöinä. Keväällä 1965 opiskelijaliittoon liittyi Helsingin Sosialistinen Teiniyhdistys. Vuoden loppupuolella SOL:n kuuteen jäsenjärjestöön kuului noin 700 opiskelijaa.
SOL oli alkuaikoina aatteellisesti lähellä SKDL:n sosialisteja ja liiton ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin sosialisti Ele Alenius, jonka vetämänä SOL asettui kansandemokraattisen liikkeen uudistajien puolelle. SOL ajautui kuitenkin syrjään vasemmistolaistuneen opiskelijanuorison liikehdinnästä ja järjestö pysyi pienenä. SOL:n tärkein jäsenjärjestö oli alusta asti Helsingin ASS ja järjestöä johdettiin pääkaupungista.
Historia > Aktiivisuus kasvaa

ASS:n toiminnallisuus oli vähäistä 1960-luvun lopussa, mutta kiinnostus seuraa kohtaan alkoi kasvaa vuoden 1968 aikana. Enemmistön ASS:n johdossa saivat tuolloin Helsingin marxilais-leniniläisen seuran (HMLS) maolaiset opiskelijat – välillä myös Nalle Puh-seuran anarkistit. Viidennessä liittokokouksessa 1969 SOL päätettiin maolaisten aloitteesta liittää Suomi–Kiina-seuraan heti Ussurijoen selkkauksen jälkeen. 1960-luvun lopussa maolaiset hallitsivat ASS:n lisäksi Jyväskylän ja Oulun jäsenjärjestöjä. SKP:tä kannattaneet kävivät kuitenkin vastaiskuun ja maolaiset ajettiin 1970-luvun alussa marginaaliin. Helmikuun 1970 liittokokouksessa maolaiset jäivät vähemmistöksi äänin 50–33. Liiton johtoon valituista suurin osa oli SKP:n opposition linjoilla, mutta mukana oli myös SKP:n ja SKDL:n enemmistölinjan edustajia. Kevään 1970 hallintouudistuslakkojen jälkeen ASS:ään liittyi runsaasti uusia jäseniä, jotka pistivät SOL:n asetelmat uusiksi.
Historia > SKP:n Opposition liittolaiseksi

Keväällä 1971 pidettiin SOL:n 7. liittokokous Virroilla. Kokouksesta alkoi kansandemokraattisen opiskelijaliikkeen kymmenen vuotta kestänyt kahtiajako. SKP:n opposition liittolaisekseen valinneet saivat SOL:n haltuunsa mahdollisimman pienellä erolla (42–38). Enemmistön ASS:n linjalle takasivat Jyväskylän opiskelevat sosialistit (JOS) ja Socialistiska Åbo Studenter (SÅS), sosiaalidemokraateista hieman aiemmin SOL:n riveihin siirtynyt Åbo Akademin jäsenjärjestö. Liittokokousvähemmistö jättäytyi tapahtuneen jälkeen pois SOL:n toiminnasta ja järjestäytyi Yhteisrintama-lehden ympärille. Vähemmistö ei osallistunut vuoden 1972 kokoukseen ja se perusti kesällä 1972 Kansandemokraattisten opiskelijoiden maata käsittävän neuvottelukunnan (KOMN), josta vuonna 1974 muodostettiin Kansandemokraattiset opiskelijajärjestöt (KOJ).
SKDL:n yhteisöjäsenyys korosti SOL:n merkitystä SKP:n opposition liittolaisena. SKP ja SKDL eivät sulattaneet linjanvaihtoa ja esimerkiksi SOL:n toimisto sai siirtyä pois Kulttuuritalolta. SOL pidettiin vuoden 1971 jälkeen tiukasti luokkakantaisissa käsissä, eikä liittokokousvähemmistöllä ollut mahdollisuutta vallata järjestöä takaisin. Osapuolet tosin neuvottelivat yhtenäisyydestä. Tosiasiassa kiistat vain syvenivät ja molemmat osapuolet perustivat omia osastoja paikkakunnille, joilla olivat jääneet tappiolle. KOJ:n hallussa olivat mm. Turun akateeminen sosialistiseura (TuASS), Tampereen opiskelevat sosialistit (TOS) ja Oulun sosialistiset opiskelijat (OSO). SOL myöhemmin erotti nämä ja otti rinnakkaisjärjestönsä jäsenikseen.
SOL oli etenkin nuortaistolaisuuden keskus Suomen demokraattisen nuorisoliiton (SDNL) pysyttyä enemmistöläisessä ohjauksessa. SOL:n lehdissä Soihtu (teoria) ja Soihdunkantaja (agitaatio) ilmestyivät liikkeen tärkeimmät kannanotot teoreettisiin ja ajankohtaisiin kysymyksiin.