stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Filip Bednarek

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 26. syyskuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka: Słupca, Puola
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 188 cm
Seura
Seura: De Graafschap
Pelinumero: 1
Junioriseurat
: Sokół Kleczew
2007–2008: Amica Wronki
2008–2012: FC Twente
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2012–2015 | FC Twente | 0 | (0) |
| 2013–2015 | → Jong FC Twente (laina) | 31 | (0) |
| 2015–2016 | FC Utrecht | 9 | (0) |
| 2016– | De Graafschap | 13 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 53 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 9. marraskuuta 2016.
Filip Bednarek (s. 26. syyskuuta 1992 Słupca) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on edustanut De Graafschapia heinäkuusta 2016 lähtien.
Hän aloitti uransa Sokół Kleczewissa. Vuonna 2007 hän siirtyi Amica Wronkiin ja vuonna 2008 FC Twenteen. Vuonna 2012 hän siirtyi tämän seuran ykkösjoukkueseen jossa hän teki debyyttinsä 6. joulukuuta 2012 Eurooppa-liigan ottelussa Helsingborgs IF:a vastaan (1–3). Heinäkuussa 2015 hän teki 1+2 vuoden sopimuksen FC Utrechtin kanssa. Hän teki debyyttinsä tässä seurassa 22. syyskuuta 2015 KNVB-cupin ottelu ONS Sneekia vastaan. Heinäkuussa 2016 hän teki kahden vuoden sopimuksen De Graafschapin kanssa.
Hänen veljensä Jan on myös jalkapalloilija.
Aiheesta muualla

Profiili De Graafschapin sivustolla (hollanniksi)
Ex Oriente Lux

| Ex Oriente Lux Asgaard |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinäkuussa 2001 Hendrix Studio
 Julkaistu: syyskuussa 2001
 Tyylilaji: black metal death metal
 Kesto: 42.56
 Levy-yhtiö: Metal Mind Records
Asgaardin muut julkaisut
| Ad Sidera, Ad Infinitum 2000 | Ex Oriente Lux 2001 | XIII Voltum Lunae 2002 |
Ex Oriente Lux on puolalaisen death/black metal -yhtye Asgaardin kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2001.
Kappaleet

Aegri Somnia – 1.29
Primus In Orbe Deos Fecit Timor – 4.30
Carpite Florem – 5.15
Minaturka – 0.36
Cogitemus Corpus Esse Mortale – 4.28
Minaturka – 1.00
Manibus Date Lilia Plenis – 2.45
Habent Sua Fata Imagines – 3.21
Minaturka – 0.32
In Articulo Mortis – 5.21
Quem Di Diligunt, Adulescens Moritur – 5.11
Minaturka – 0.46
Etiam Perire Ruinae – 7.42
Kokoonpano

Przemysław Olbryt - laulu
Bartłomiej Kostrzewa - kitara
Roman Golębiowski - rummut
Wojciech Kostrzewa - syntetisaattori
Honorata Stawicka - viulut
Aiheesta muualla

Ex Oriente Lux Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Ex Oriente Lux Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Extreme (albumi)

| Extreme Nylon Beat |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2001
 Julkaistu: 21. marraskuuta 2001
 Tuottaja(t): Risto Asikainen
 Tyylilaji: poprock
 Kesto: 45.42
 Levy-yhtiö: Mediamusiikki
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 3.
Nylon Beatin muut julkaisut
| Demo 2000 | Extreme 2001 | Last in Line 2002 |
Extreme on Nylon Beatin viides  suomenkielinen albumi ja kaikista albumeista kuudes. Albumi myi  platinaa jo ennen ilmestymistään[lähde? ], ja se nousi Suomen virallisen listan sijalle 3. Albumilta julkaistiin singlet "Anna mulle", "Sanoja" ja "Moka". "Anna mulle" -kappaleesta tehtiin myös video.
Albumilla on Jonnan ja Erinin soolokappaleet "Shut up" (Jonna) ja "Multa tulta saa" (Erin).
Albumin on säveltänyt Risto Asikainen ja sanoittanut Asikaisen lisäksi Sipi Castrén eli Ilkka Vainio.
Kappaleet

Extreme – 3.25
Hei D.J. – 3.17
Anna mulle – 3.54
Kutsu julkkis bailaamaan – 3.51
Sanoja – 3.33
Shut up – 3.27
Ding dong – 3.05
Kengät crocodile – 3.12
Multa tulta saa – 3.32
Moka – 3.10
Tytöt haluaa – 3.40
Täytyy säätää – 3.22
Sano jee – 3.51
Kokoonpano

Jonna Kosonen – laulu
Erin Anttila – laulu
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Harri Rantanen – basso
Anssi Nykänen – rummut
Vesa Anttila – kitarat, banjo
Varre Vartiainen – kitarat
Stiina Jean – taustalaulut
Risto Asikainen – kitarat, koskettimet
Aiheesta muualla

Extreme Discogsissa (englanniksi)
Emit

Emit-kortteja
Emit (aikaisemmalta nimeltään Regnly) on yksi suunnistuksessa käytettävistä elektronisista leimausjärjestelmistä. Suomessa käytetään sitä lähes poikkeuksetta, mutta muualla käytetään paljon myös Sportident-järjestelmää. Järjestelmään kuuluvat kilpailukortit, leimasimet, leimausten purkulaite ja ratamestarin kortti.
Kilpailukortti

Hienoimmissa kilpailukorttimalleissa on ratamestarin kortin tapaan näyttöruutu, josta näkee onko leimaus onnistunut ja rastin koodin.
Myynnissä on myös ratamestarin kortteja, jotka eivät ole pakollisia järjestelmän toimivuuden kannalta. Ne ovat yleensä kalliimpia kuin tavalliset kilpailukortit. Ratamestarin kortissa on näyttöruutu kortin sisäpuolella. Kun ratamestarin kortilla leimaa rastilla olevaan leimasimeen, kortti kertoo, toimiiko leimasin ja rastin koodin. Ratamestarin korttia ei voi käyttää kilpailukorttina. Leimasinjärjestelmä ilmoittaa vikaantuvasta rastista tietyllä koodilla, joka näkyy tulospalvelujärjestelmässä ylimääräisenä leimauskoodina.
Kilpailukortti sisältää pariston, logiikan ja etälukuantennit. Paristo ei ole käyttäjän vaihdettavissa.
Lajisäännöt kieltävät avatun (käytännössä paristovaihdetun) kilpailukortin käytön kisoissa.
Leimasinlaitteet > Lähtöleimasin

Lähtöleimasin ei rakenteellisesti eroa väliaikaleimasimesta. Lähtöleimasin tunnetaan myös nimellä 0-leimasin.  Lähtöleimasimessa tunnusomaista on kuitenkin se, että ne on varustettu vilkahtavalla ledillä, jonka avulla suunnistaja voi havaita nollautumisen tapahtuneen. Lähtöleimasinta ei voi käyttää väliaikaleimasimena eikä maalileimasimena. 0-leimasimen käytön jälkeen emitin sisäinen kello on aktiivisena noin 3600 sekuntia, ellei sitä käytetä leimauksen väliaikaleimasimilla.
Leimasinlaitteet > Väliaikaleimasin

Väliaikaleimasin ei pysäytä emitin sisäistä kelloa vaan viestii kilpailukortille rastin koodin. Vanhan sukupolven leimasinlaitteissa (oranssi väri) on mahdollista välittää tieto rastilla käymisestä reaaliaikaisesti kilpailunseurantajärjestelmään erikoisvalmisteisella leimasinlaitteella, joka ulkoisesti vastaa lukuleimasinta. Tämä ei kuitenkaan pysäytä emitin sisäistä kelloa kesken suorituksen. Uuden sukupolven (keltaisista) leimasimista voidaan kaikista lukea väliaikatieto langattomasti käyttäen hyväksi valmistajan tarjoamaa väliaikarastijärjestelmää.
Leimasinlaitteet > Maalileimasin

Maalileimasin on pääsääntöisesti koodiltansa 100.
Leimasinlaitteet > Lukuleimasin

Lukuleimasimen käyttö pysäyttää kilpailukortin sisäisen kellon ja lataa tiedot joko sarja- tai usb-kaapelia pitkin tietokoneella käytettävään ohjelmistoon.
Ohjelmistoja

Suomessa käytössä olevia Emit-järjestelmän kanssa yhteensopivia tulospalveluohjelmistoja ovat muun muassa:
Oriento EResults
Navisport
Sportsoftware
Käyttöperiaate

Ennen radalle lähtöä suunnistajan mukana olevan Emit-kilpailukortin edellisen käyttökerran tiedot tyhjennetään lähtöleimasimessa. Kortin sisäinen kello nollataan ja kello lähtee käyntiin, kun kortti nostetaan lähtöleimasimesta. Kun suunnistaja rastilla käydessään leimaa korttinsa Emit-leimasimella, rekisteröi kortti rastin koodin ja kortin sisäisen kellon ajan. Kilpailukortin pohjassa olevaan pahviin tulee leimasimessa olevasta piikistä varmistusmerkintä, jota käytetään, jos sähköinen leimaus ei ole onnistunut.
Kilpailun jälkeen kilpailukortilla olevat leimausten aikatiedot siirretään lukuleimasimen avulla tulospalvelujärjestelmään. Leimausajoista lasketut rastiväliajat julkistetaan tavallisesti osana kilpailujen tuloksia. Kilpailupaikalla voidaan väliajat tulostaa paperiliuskalle leimausten purkulaitteella.
Järjestelmässä voi olla myös väliaikarasteja ("online-rasteja"), jotka lähettävät sähköisesti tiedon tuloslaskentaan rastilla käymisestä.  Näin saadaan väliaikatietoja kilpailusta sen aikana.  Paitsi kuulutuksen apuna tietoa voidaan käyttää viestikilpailussa seuraavan kilpailijan valmistautumiseen.
Aiheesta muualla

Emit yrityksen kotisivut
suunnistajankaupan yleisesittely
suunnistusohjelmistotukea eräälle ohjelmistolle
Eresults ohjelmiston valmistajan sivut
Partiowikin emit info
suunnistusliiton leimasinten tarkastusohje
suunnistusliiton leimasinlaitteiden asennusohjeistus
emit leimasimen eksperimentaali paristonvaihto, ei kisakäyttöön
Emit-leimasinkortin sisäinen rakenne. Piirikortti on toimivassa laitteessa upotettu massaan, jonka poistaminen on vaikeaa.
Francesco Galeazzi

Francesco Galeazzi (1758 Torino – tammikuu 1819 Rooma) oli italialainen viulisti, musiikkiteoreetikko ja säveltäjä.
Galeazzi opiskeli Torinossa. Muutettuaan Roomaan hän työskenteli säveltäjänä ja viulunsoiton opettajana. Hän oli myös Teatro Vallen musiikillinen johtaja. Galeazzi tarkasteli klassismin tyyliä perusteellisesti kaksiosaisessa tutkielmassaan Elementi teorico-pratici di musica (1791, 1796).
Francesco Squarcione

Francesco Squarcione: Madonna col Bambino
Francesco Squarcione (n. 1397–1468) oli italialainen taidemaalari. Hän oli kotoisin Padovasta.
Squarcione oli myös huomattava pedagogi, jonka johdolla opiskelivat muiden muassa Andrea Mantegna, Cosimo Tura ja Carlo Crivelli.
Fairytales

| Fairytales Alexander Rybak |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2009
 Julkaistu: 29. toukokuuta 2009
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Kim Edward Bergseth
 Tyylilaji: pop, folk
 Levy-yhtiö: EMI, Universal
Listasijoitukset
  1.  4.
Alexander Rybakin muut julkaisut
|   | Fairytales 2009 | No Boundaries 2010 |
Fairytales on norjalaisen Alexander Rybakin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin Norjassa ja suurimmassa osassa Eurooppaa 29. toukokuuta 2009. Suurin osa albumin kappaleista on Rybakin itse sanoittamia ja säveltämiä.
Albumin ensimmäinen single on 12. tammikuuta 2009 julkaistu "Fairytale", joka toi Norjalle kolmannen voiton Eurovision laulukilpailussa 2009 ja toinen single on 13. toukokuuta 2009 julkaistu "Funny Little World".
Vastaanotto

27. toukokuuta 2009 Norjan suurin sanomalehti Verdens Gang oli ensimmäinen joka antoi kappaleelle täydet pisteet; 6/6. "Alexander Rybakista ei ole tullut vain tähteä hetkessä, hän ansaitsee statuksensa", lehdessä sanotaan. Samana päivänä paljastettiin, että albumi on vuotanut laittomasti nettiin. Norjalainen sanomalehti Dagbladet oli vähemmän täpinöissään Alexanderista. "Rybak on viettelevä, muttei aivan täydellisen vakuuttava" lehden kriitikko kirjoitti antaen pisteitä 4/6. Aftenpost-lehti taas antoi pisteitä 5/6 sanoen Rybakia "täysin artistiksi." Ruotsalainen lehti Aftonbladet aiheutti kuitenkin kohua antamalla pisteitä vain 1/6 kutsuen Alexanderia "viulu hobbitiksi" ja kappaletta "smurffi hitiksi". Norjan TV2 antoi albumille neljä tähteä kuudesta sanoen Rybakin olevan "ei-yhden-hitin-ihme lainkaan"- NRK antoi Rybakille hyvät arvostelut sanoen, että Rybak on "hyvä pop-säveltäjä." Dagsvisen antoi viisi pistettä kuudesta mainostaen "satu jatkuu!" Radio kanava P4 Radio Hele Norge antoi albumille melko köyhät arvostelut kutsuen sitä levyksi "13-vuotiaille tytöille ja Eurovision faneille" se sai 2 tähteä. Bergensavisen oli vaikuttunut levystä, erityisesti sen "persoonallisesta tyylistä" ja antoi täten levylle viisi tähteä.
Kappaleet

Roll With the Wind – 3.34 (säv. Rybak, san. Rybak)
Fairytale – 3.05 (säv. Rybak, san. Rybak)
Dolphin – 4.16 (säv. Rybak, san. Rybak)
Kiss and Tell – 3.20
Funny Little World – 3.46 (säv. Rybak, san. Rybak)
If You Were Gone – 4.31
Abandoned – 4.09
13 Horses – 5.42 (san. Rybak)
Song from a Secret Garden – 3.30 (san. Løvland)
Kappaleet > Bonus-kappaleet

500 Miles – 3.24 (san. The Proclaimers)
Vocalise – 4.31
Julkaisuhistoria

| Alue | Päivämäärä | Levy-yhtiö | Rormaatti |
| --- | --- | --- | --- |

| Armenia | 29. toukokuuta 2009 | Universal | CD |
| Itävalta | 29. toukokuuta 2009 | EMI | CD |
| Azerbaidžan | 29. toukokuuta 2009 | Universal | CD |
| Valko-Venäjä | 29. toukokuuta 2009 | Universal | CD |
| Belgia | 29. toukokuuta 2009 | V2/Universal | CD |
| Tanska | 29. toukokuuta 2009 | EMI | CD |
| Suomi | 29. toukokuuta 2009 | EMI | CD |
| Saksa | 29. toukokuuta 2009 | EMI | CD |
| Kazakstan | 29. toukokuuta 2009 | Universal | CD |
| Kirgisia | 29. toukokuuta 2009 | Universal | CD |
| Luxemburg | 29. toukokuuta 2009 | V2/Universal | CD |
| Alankomaat | 29. toukokuuta 2009 | V2/Universal | CD |
| Norja | 29. toukokuuta 2009 | EMI | CD; Digitaalinen lataus |
| Venäjä | 29. toukokuuta 2009 | Universal | CD |
| Sveitsi | 29. toukokuuta 2009 | EMI | CD |
| Tadžikistan | 29. toukokuuta 2009 | Universal | CD |
| Turkmenistan | 29. toukokuuta 2009 | Universal | CD |
| Uzbekistan | 29. toukokuuta 2009 | Universal | CD |
| Ukraina | 29. toukokuuta 2009 | Universal | CD |
| Kypros | 2. kesäkuuta 2009 | Universal | CD |
| Kreikka | 2. kesäkuuta 2009 | Universal | CD |
| Ruotsi | 3. kesäkuuta 2009 | Lionheart | CD |
| Viro | 4. kesäkuuta 2009 |  | CD |
| UK | 15. kesäkuuta 2009 | EMI | CD; Digitaalinen lataus |
Francesco Tamagno

Francesco Tamagno
Francesco Tamagno (28. joulukuuta 1850 Torino – 31. elokuuta 1905 Varese) oli italialainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan tenori.
Tamagno opiskeli Torinossa Carlo Pedrottin ja Milanossa Luigi Vannuccinin johdolla. Hän liittyi Teatro Region kuoroon vuonna 1870 ja alkoi esiintyä myös pienissä rooleissa. Ensimmäisenä pääroolinaan hän tulkitsi Riccardon roolin Naamiohuveissa Palermossa vuonna 1874. Tamagno esiintyi myös La Fenicessä. Kansainvälisen debyyttinsä hän teki Gran Teatre del Liceussa Barcelonassa kaudella 1875–1876. Tamagno esiintyi ensimmäisen kerran La Scalassa vuonna 1877 Vasco da Gaman roolissa oopperassa L'Africaine. Hän loi tämän jälkeen merkittävän uran La Scalassa.
Tamagno sai kansainvälistä kuuluisuutta luomalla Giuseppe Verdin Otellon nimiroolin La Scalassa vuonna 1887. Verdi itse suhtautui alun perin kielteisesti ajatukseen Tamagnon esiintymisestä Otellona. Tamagnon suosiosta huolimatta Verdi olisi pitänyt parempana valintana rooliin Giovanni Battista De Negriä, vaikka kirjoittikin vuosia myöhemmin Tamagnon laulaneen "Esultate"- ja "Addio sante memorie" -osiot vaikuttavasti. Tamagno toisti Otellon roolin muun muassa Metropolitan-oopperassa vuonna 1890 ja Covent Garden -debyytissään vuonna 1895. Hänen muihin tunnettuihin rooleihinsa kuului Arnoldin rooli Wilhelm Tellissä. Tamagno loi Otellon lisäksi muun muassa Azaelen roolin Amilcare Ponchiellin Il figliuol prodigossa (1880) ja Didierin roolin saman säveltäjän Marion Delormessa (1885). Tamagno kuului 1800-luvun kolmen viimeisen vuosikymmenen suurimpina pidettyihin tenoreihin Roberto Stagnon, Angelo Masinin ja Julián Gayarren ohella.
Tamagno teki viimeiset esiintymisensä vuonna 1904. Hän teki useita äänityksiä pianon säestyksellä viimeisinä vuosinaan. Hän asettui huvilalleen Vareseen. Tamagno kärsi sydänsairaudesta ennen kuolemaansa vuonna 1905.
Ford Nucleon

Ford Nucleon oli Ford Motor Companyn 1950-luvulla suunnittelema ydinkäyttöinen konseptiauto. Yhtään toimivaa Ford Nucleonia ei rakennettu. Autossa olisi ollut polttomoottorin sijaan auton takaosaan sijoitettu, vaihdettava ydinreaktorimoduuli. Suunnitelma pohjautui oletukseen siitä, että ydinreaktorit ja niiden tarvitsemat säteilysuojat kutistuisivat riittävän pieniksi ajoneuvokäyttöä ajatellen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ford Nucleon Wikimedia Commonsissa
Firefox Mobile

| Firefox Mobile |
| --- | --- |

 Firefox Mobilen versio 79.0.0
Kehittäjä:  Mozilla Corporation Mozilla Foundation
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  Mobiililaitteiden verkkoselain
Alusta:  Sailfish OS, Android, iOS
Lisenssi:  MPL/GPL/LGPL
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Firefox Mobile (koodinimi Fenix) on Mozilla Firefox -verkkoselaimen mobiiliversio.
Ensimmäinen versio julkaistiin Nokia N900:lle ja Maemolle tammikuussa 2010. Versio 4 julkaisiin Androidille maaliskuussa 2011.
Firefox for Android käyttää samaa Gecko-selainmoottoria kuin Firefox. Sen ominaisuuksiin kuuluvat muun muassa kehittynyt osoitepalkki, välilehdet ja tuki lisäosille. Käyttäjä pystyy myös synkronoimaan tietonsa Firefox Syncin avulla.
Selaimesta on erillinen versio Applen mobiililaitteille iPhone, iPad ja iPod Touch nimellä Firefox for iOS. Tämä ei käytä Gecko-selainmoottoria, koska Apple ei hyväksi muiden selainten käyttämistä. Täten selain käyttää Applen  WebKitiä ja  WebKit JavaScript -moottoria. Selain tukee kuitenkin Firefox Synciä.
Alustat

Firefox Mobile on saatavilla Sailfish OSlle, Androidille ja iOSlle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Firefox Mobile Wikimedia Commonsissa
Firefox Mobilen kotisivu
MozillaWiki – Mobile
FARC

FARCin tunnus
FARC eli Fuerzas Armadas Revolucionarias de Colombia–Ejército del Pueblo on Kolumbiassa toimiva vasemmistolainen sissiliike. FARC on Latinalaisen Amerikan suurin ja vanhin sissiliike.
Tavoitteet ja ideologia

FARC on ideologialtaan marxilais-leniniläinen järjestö, joka julistaa pyrkivänsä sosialistiseen vallankumoukseen Kolumbiassa. Vaikka ryhmän tavoitteena on vallankumous, se on vuosien ajan ilmoittanut olevansa periaatteessa valmis lopettamaan aseellisen toiminnan, jos neuvotteluissa hallituksen kanssa saadaan sovittua rauhanehdoista. Yhdysvallat ja Euroopan unioni luokittelevat järjestön terroristijärjestöksi.[lähde? ]
FARC julistaa edustavansa Kolumbian maaseudun köyhiä ja vastustaa kiivaasti niin Yhdysvaltojen vaikutusta Kolumbiassa kuin kansainvälisiä yrityksiä. FARCin komentaja vuoteen 2008 saakka oli Manuel Marulanda Vélez alias Tirofijo. FARCin poliittinen siipi on Kolumbian maanalainen kommunistinen puolue. Viimeisten 10–15 vuoden aikana FARCin väitetään muuttuneen yhä ammattimaisemmaksi huumerikollisorganisaatioksi ja yhä vähemmän ideologiseksi sissiliikkeeksi. Kolumbian hallitus on julkaissut ohjelman, jonka turvin FARCin jäsenet voivat erota organisaatiosta siirtyäkseen siviilielämään, ja tuhannet FARCin jäsenet ovat tarttuneet tilaisuuteen. 4. helmikuuta 2008 satojatuhansia kolumbialaisia osallistui FARCin vastaisiin mielenosoituksiin Kolumbiassa. Mielenosoituksia järjestettiin maailmanlaajuisesti.[lähde? ]
FARC on nauttinut myös eräiden Etelä-Amerikan maiden hallitusten suosiosta. Esimerkiksi Alberto Fujimorin aikana Perun tiedustelupalvelun päällikkö Vladimiro Montesinos myi järjestölle aseita.[lähde? ]
Kolumbian armeija hyökkäsi sissien tukikohtaan Ecuadorin alueella 1. maaliskuusta 2008 ja tappoi 17, mukaan lukien järjestön puhemiehen Raúl Reyesin. Isku aiheutti protesteja eri puolilla Etelä-Amerikkaa. Sitä vastustaneet Ecuador ja Venezuela siirsivät joukkojaan Kolumbian rajalle. Kuuban Fidel Castron mukaan Kolumbian operaatiossa oli kyse "jenkki-imperiumin kansanmurhasuunnitelmista". Raúl Reyes oli myös neuvotellut Ranskan kanssa panttivanki Íngrid Betancourtin kohtalosta, ja myös Ranska ilmaisi pettymyksensä asiasta.[lähde? ]
Kolumbia ilmoitti saaneensa haltuunsa Reyesin kannettavan tietokoneen, jonka tiedot osoittivat Venezuelan Hugo Chávezin maksaneen FARC:lle 300 miljoonaa dollaria mahdollisesti panttivankien vapautuksesta. Kolumbia syytti myös Ecuadorin presidentti Rafael Correaa FARC-yhteyksistä. Kolumbialaiset tiedostusvälineet syyttivät FARC-yhteyksistä myös Brasilian Lulan hallitusta.
Vahvuus tällä hetkellämilloin?

FARCin riveissä arvioidaan edelleenmilloin? olevan 12 000–18 000 taistelijaa, jotka ovat jakautuneet noin 80 rintamaan. FARCin taistelijoiden arvellaan olevan verraten hyvin koulutettuja ja varustettuja. Sissien perusaseistus koostuu AK- ja M16-rynnäkkökivääreistä, joskin myös sekalaisempia tuliaseita on käytössä, Käsiaseiden lisäksi FARCin aseistus koostuu muun muassa maamiinoista ja kaasusäilöistä rakennetuista omatekoisista kranaatinheittimistä.
FARCin toiminta-alue käsittää noin 35–40 prosenttia Kolumbian pinta-alasta. Järjestön tukialueet sijaitsevat suurelta osin Kolumbian kaakkoisosan viidakoissa ja Andien juurella sijaitsevilla tasankoalueilla.
Toimintatavat

FARC on tehnyt hyökkäyksiä niin sotilaallisia, poliittisia kuin taloudellisia kohteita vastaan. Järjestön vastustajana on USA:n tukeman Kolumbian armeijan lisäksi oikeistolaiset puolisotilaalliset ryhmät, merkittävimpänä AUC (Autodefensas Unidas de Colombia).
FARCin väitetään kontrolloivan suurta osaa Kolumbian kokaiinin tuotantoa. Kolumbia on maailman ylivoimaisesti suurin kokaiinin tuottaja. Lisäksi järjestön sanotaan harjoittavan kiristystä ja ihmisryöstöjä (kidnappausta) sekä maantieryöstöjä. Kuuluisin sen panttivangeista lienee ranskalais-kolumbialainen poliitikko Íngrid Betancourt. Heinäkuun alussa Kolumbia ilmoitti vapauttaneensa Betancourtin ja 14 muuta panttivankia soluttautumalla FARCin riveihin ja huijaamalla panttivankeja vartioineita henkilöitä. Radio Suisse Romande raportoi kuitenkin 4. heinäkuuta FARCin saaneen ensin 20 miljoonan dollarin lunnaat, jonka jälkeen tehtiin lavastettu vapautusoperaatio. FARC rajaa toimintansa Kolumbian rajojen sisälle, joskin vuonna 1991 FARCin sissit ottivat rajaseudulla yhteen Brasilian armeijan kanssa.
FARCia samoin kuin sen vastustajia on syytetty lukuisista ihmisoikeusloukkauksista, kuten vastustajien murhista, kidnappauksista, kidutuksesta ja lapsisotilaiden käyttämisestä.
Tunnettuja taistelijoita

Tanja Nijmeijer
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (espanjaksi)
Death of Manuel Marulanda of FARC in ”La Patria Grande de Caracas” (Es-It)
Ford Mustang Mach-E

| Ford Mustang Mach-E |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Meksiko
Valmistaja:  Ford
Konserni:  Ford Motor Company
Valmistusvuodet:  2019–
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Käyttövoima:  sähkö
Vetotapa:  takaveto neliveto
Vaihteisto:  kiinteä välityssuhde
Ford Mustang Mach-E on Fordin vuodesta 2019 lähtien valmistama crossover-tyyppinen sähköautomalli. Sen muotoiluun on haettu vaikutteita Ford Mustangista.
Mustang Mach-E esiteltiin Los Angelesin autonäyttelyssä marraskuussa 2019. Malli on saatavana taka- ja nelivetoisina versioina sekä kahdella eri kokoisella akulla. Nelivetoversioissa on oma sähkömoottorinsa sekä etu- että taka-akseleilla.
Malliston huipulle tuli vuonna 2021 Mach-E GT, joka on aina nelivetoinen ja moottorien yhteisteho on 487 hevosvoimaa. Perusmalleista se erottuu erilaisilla puskureillaan ja spoilereillaan. Lisäksi mallissa on erityisesti säädetty MagnaRide-jousitus, Brembon jarrujärjestelmä ja 20-tuumaiset vanteet. Kiihtyvyys nollasta sataan on 3,7 sekuntia ja suurin toimintamatka on 500 kilometriä.
Ford Mustang Mach-E GT
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ford Mustang Mach-E Wikimedia Commonsissa
Eusébio Oscar Scheid

Eusébio Oscar Scheid (8. joulukuuta 1932 – 13. tammikuuta 2021) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Hän sai katolisen vihkimyksensä papiksi 3. heinäkuuta 1960 ja piispaksi 1. toukokuuta 1981. Hän toimi São José dos Camposin piispana (1981–1991) ja Florianópolisin arkkipiispana (1991–2001) ennen nimittämistään São Sebastião do Rio de Janeiron arkkipiispaksi heinäkuussa 2001. Lokakuussa 2001 hänestä tuli myös Brasilian (itäiset riitukset) piispa. Scheid vetäytyi São Sebastião do Rio de Janeiron arkkipiispan tehtävistä helmikuussa 2009 ja Brasilian (itäiset riitukset) tehtävistä heinäkuussa 2010.
Scheidistä tuli kardinaali 21. lokakuuta 2003, ja hän osallistui vuoden 2005 konklaaviin. Kardinaalin tehtävien lisäksi Scheid toimi myös Pyhän istuimen taloustilanteesta ja organisaatiosta vastanneessa kardinaalijärjestössä vuodesta 2007 lähtien. Hän kuului dehoniaanien sääntökuntaan (engl. Congregation of the Priests of the Sacred Heart of Jesus).
Aiheesta muualla

Catholic-Hierarchy.org: Eusébio Oscar Cardinal Scheid (englanniksi)