stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rebekka Habermas

Rebekka Habermas
Rebekka Habermas (1959 – 21. joulukuuta 2023) oli saksalainen historioitsija. Hän oli filosofi Jürgen Habermasin tytär.
Habermas opiskeli historiaa ja romaanisia kieliä Konstanzissa ja Pariisissa. Hän valmistui näistä opinnoistaan vuonna 1985 ja väitteli tohtoriksi Saarlandin yliopistossa Saarbrückenissä vuonna 1990. Habermas oli apulaisprofessorina Bielefeldin yliopistossa vuosina 1992–1997 ja professorin sijaisena Bochumin yliopistossa vuosina 1998–2000. Hän toimi vuodesta 2000 professorina Göttingenin Georg-August-yliopistossa, jossa hän opetti keskiajan ja nykyajan historiaa. Habermas oli myös Oxfordin yliopiston Richard von Weizsäcker Fellow ja New Yorkin The New Schoolin Theodor Heuss -professori. Lisäksi hän opetti muun muassa Montrealissa ja Pariisissa.
Habermas valittiin Academia Europæan jäseneksi vuonna 2012. Vuonna 2011 hänelle myönnettiin Geisteswissenschaften International -palkinto. Vuonna 2015 hän sai Chester Penn Higby -palkinnon artikkelistaan "Lost in Translation: Transfer and Non-Transfer in the Atakpame Colonial Scandal" vuonna 2015. Habermas keskittyi tutkimustyössään muun muassa kolonialismin historiaan; hän edusti uutta lähestymistapaa Saksan siirtomaahistoriaan. Habermasin tärkeimpiin julkaisuihin kuuluivat Frauen und Männer des Bürgertums. Eine Familiengeschichte (1750–1850) (2000), Diebe vor Gericht. Die Entstehung der modernen Rechtsordnung im 19. Jahrhundert (2016) ja Skandal in Togo. Ein Kapitel deutscher Kolonialherrschaft (2016). Habermas toimitti lehteä Historische Anthropologie. Hän kuoli 64-vuotiaana pitkään sairastettuaan.
Son dynyy

| Son dynyy Saurus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 26. lokakuuta 2007
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: rap, elektroninen, psykedelia, chiptune
 Kesto: 53.58
 Levy-yhtiö: Fjuu Records
Sauruksen muut julkaisut
| 400 000 2005 | Son dynyy 2007 | Neon Saurus 2009 |
Son dynyy on rap-yhtye Sauruksen kolmas studioalbumi. Sen julkaisi Fjuu Records 26. lokakuuta 2007.
Kappaleet

Ei tee lastenlauluja – 4.12
K.A.S.A. – 3.15
Näin se menee – 5.09
Pitää ääntä – 3.36
Ranteetaukikamaa – 4.58 (feat. Tapsa)
Kilahdin – 3.42
Snappmusaa – 4.41 (feat. Tuomo, Peedee & TK)
Lucy Dunessa – 4.49
Kirjotustyge – 3.53 (feat. Peedee)
Peitto heiluun – 4.00 (feat. Timi Lexikon)
Dossaat – 4.03
Kameroita RMX – 3.52
Rikotaan hiljaizuus – 3.43
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Albumin arvostelu Tuoreet Platat -sivustolla (vaatii lukuoikeuden)
| n k Saurus |
| --- | --- |
 Kesken  Pik3 
Studioalbumit:  Shelley Duvallin silmät  400 000  Son dynyy  Neon Saurus  Elossa  VI 
Singlet:  ”Uuteen maailmaan”  ”Luonnonvoima”  ”Bailataa” 
Kokoelmilla:  Mestarisoundi - Soundcheck 2007  Syvällä pelissä - Kokoelma vol. 1  Suomihiphoppia Vol. 5  Suomihiphoppia Vol. 6 
Muut julkaisut:  Kesken - Jäi  Nektaryn Seq & Kardoklikk - Trophikal Boyzz
Pohjois-Pohjanmaan museo

| Pohjois-Pohjanmaan museo |
| --- | --- |

Tyyppi:  alueellinen vastuumuseo
Osoite:  Ainolanpolku 1, 90130 Oulu  
Sijainti:  Ainolan puisto, Myllytulli, Oulu
Perustettu:  1896
Ylläpitäjä:  Oulun kaupunki
Johtaja:  Pasi Kovalainen
Kotisivut:  www.ouka.fi/oulu/luuppi/pohjois-pohjanmaan-museo
Koordinaatit:  65°01′04″N, 025°28′31″E
 fiPohjois-Pohjanmaan museo 
      
Ainolan puuhuvila, vanha museorakennus
Vuoden 1938 Oulua esittävä pienoismalli
Pohjois-Pohjanmaan museo on perustettu vuonna 1896. Museo sijaitsee Ainolan puistossa Hupisaarilla Myllytullin kaupunginosassa Oulun keskustassa. Museo toimi 2020-luvulle asti Ainola-nimisessä rakennuksessa. Museolle on rakenteilla uudet tilat Myllytullin alueella, jossa museotoiminnan olisi tarkoitus alkaa vuonna 2026.
Museo on kulttuurihistorian museo, jonka perusnäyttely esittelee Pohjois-Pohjanmaan ja Oulun historiaa.
Perusnäyttely on uusittu vuonna 2002, ja siiheen kuuluvat muiden muassa
Oulun ja Pohjois-Pohjanmaan esihistoria, kansankulttuuri ja elinkeinot
yhteiskunta- ja kulttuurihistoria
koulu-, kirkko- ja rahaosastot
merenkulku-, kalastus-, tervanpoltto- sekä varuskuntahistoria
kirjailija Samuli Paulaharjun työhuone
tyylihistoriaa esittelevät interiöörien ja puku-, lasi-, posliini- ja hopeakokoelmat.
Museon Lappi-osaston saamelaista kulttuuria esitellyt näyttely purettiin 2019. Myös museossa aiemmin esillä ollut Mauri Kunnaksen hahmoihin perustuva Koiramäki-näyttely on purettu taloteknisten ongelmien vuoksi. Näiden ongelmien takia myös vaihtuvien näyttelyiden järjestäminen on keskeytetty.
Pohjois-Pohjanmaan museo on suorittanut meriarkeologisia tutkimuksia 1970-luvulta lähtien. Päätutkimuskohteina ovat olleet Hailuodon pohjoispuolelle vuonna 1859 uponnut hollantilainen kauppalaiva, kuunarikoffi Sophia Maria sekä niin kutsuttu Laitakarin malmihylky.
Ainola

Museo on sijainnut Ainolan puistossa Hupisaarilla Myllytullin kaupunginosassa Oulun keskustassa. Ainola-nimisenä tunnetun museorakennuksen on suunnitellut arkkitehti Oiva Kallio, ja se on valmistunut vuonna 1931. Tätä ennen vuosina 1911–1929 museo toimi vanhassa Åströmin perikunnan lahjoittamassa Ainola-huvilassa, joka tuhoutui tulipalossa 9. heinäkuuta 1929. Palossa tuhoutui myös osa museon kokoelmia.
Uusi Ainola oli kokonaan Pohjois-Pohjanmaan museon käytössä 2020-luvun alkupuolelle, jolloin rakennus päätettiin myydä Cor Group -konsernille. Rakennuksen myytyä museon näyttelyt Ainolassa loppui joulukuussa 2023, jolloin museo oli viimeistä kertaa avoinna yleisölle. Museolle on suunnitteilla ja rakenteilla uusi rakennus Myllytullin alueelle, johon museon on tarkoitus muuttaa vuonna 2026. Ainolan rakennus sekä sen ympärillä oleva puistoalue on saanut suojelupäätöksen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pohjois-Pohjanmaan museo Wikimedia Commonsissa
Pohjois-Pohjanmaan museo
Museo- ja tiedekeskus Luuppi
Oulun taidemuseo
Pohjois-Pohjanmaan museo
Tiedekeskus Tietomaa
Oulun nähtävyydet
| --- | --- |
Puistot ja nähtävyydet:  Franzénin puisto  Heinätorin puisto  Hollihaan puisto  Hautausmaa  Mannerheimin puisto  Hupisaaret  Kasvitieteellinen puutarha  Kaupunginojan puistovyöhyke  Letonniemi  Markkuun ryhmäpuutarha  Pilpasuo  Tuiranpuisto  Hautausmaa  Äimäraution siirtolapuutarha 
Museot:  Automuseo  Kierikkikeskus  Merimiehenkotimuseo  Sahamuseo  Pohjois-Pohjanmaan museo  Taidemuseo  Turkansaaren ulkomuseo 
Rakennukset ja alueet:  Kauppahalli  Kauppatori  Kaupungintalo  Kaupunginteatteri  Maikkulan kartano  Nallikari  Nuijamiesten lava  Pikisaari  Rotuaari  Tietomaa  Tuiran sillat  Tuomiokirkko  Vesaisenlinna  Villa Hannala  Ylikiimingin kirkko 
Patsaat ja veistokset:  Frans Mikael Franzénin patsas  Futura – Tuntematon  Inhimillisen kosketuksen ja teknologian vuorovaikutus  Kalasääski ja lohi  Kevätmyrskyä  Pallautuneet  Pohjan neito  Polskis  Ruutuvihko  Siivet  Toripolliisi  Tuirasta Ruijan rannoille  Valaistuksen tie 
| n k Perustiedot Wikidatassa: Pohjois-Pohjanmaan museo (Q3661879)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: museo, kulttuurihistoriallinen museo, maakuntamuseo
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Oulu
sijainti: Myllytulli
katuosoite: Ainolanpolku 1, 90130 Oulu
koordinaatit: 65°01′04″N 25°28′31″E﻿ / ﻿65.0178°N 25.4753°E﻿ / 65.0178; 25.4753
Hotelli Sointu

| Hotelli Sointu |
| --- | --- |
Tyyli:  musiikkiohjelma
Kestoaika:  noin 45 minuuttia
Pääosissa:  Essi Wuorela   Arto Nyberg
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Yle TV1
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):  Liisa Akimoff
Tuotantoyhtiö(t):  Yleisradio
Aiheesta muualla
IMDb 
Hotelli Sointu oli Yle TV1:n myöhäisillassa vuosina 2000 ja 2001 esittämä musiikkiviihdeohjelma. Sitä juonsivat Essi Wuorela ja Arto Nyberg. Ohjelman vakioyhtyeessä soittivat muun muassa Pedro Hietanen sekä Tommi Lindell.
Ohjelman jokaisessa jaksossa vierailevalle artistille arvottiin aihe, josta tämän tuli neljässä tunnissa loihtia esitettävä kappale. Otsikon lisäksi artistille annettiin yksi lause, joka piti sisällyttää kappaleen sanoitukseen. Pääsääntöisesti artisti myös esitti itse tekemänsä kappaleen. Osa kappaleista jatkoi elämäänsä artistien levyillä.
Hotelli Soinnussa vierailivat muun muassa Juice Leskinen, Mikko Alatalo, Ismo Alanko, Tapani Kansa, Remu Aaltonen, Aki Sirkesalo, Pauli Hanhiniemi, Anna Eriksson, Tapio Liinoja ja useita muita.
Hotelli Sointu voitti vuonna 2001 Venla-palkinnon musiikkiohjelmien sarjassa. Helsingin Sanomissa Harto Hänninen kehui vuoden 2000 tv-katsauksessaan Hotelli Soinnun pikku hiljaa jämäköityneen ja ilahduttaneen ennakkoluulottomilla sovituksillaan ja duetoillaan.
Aiheesta muualla

"Viikon biisien" arvosteluita
Hotelli Sointu Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ilmastokokous

Earth Summit, 1992
YK:n ilmastonmuutos­konventti
COP11: Montreal, 2005
COP13: Bali, 2007
COP15: Kööpenhamina, 2009
COP16: Cancún, 2010
Vihreä ilmastorahasto
COP21: Pariisi, 2015
Pariisin ilmastosopimus
COP26: Glasgow, 2021
COP27: Sharm el-Sheikh, 2022
COP28: Dubai, 2023
COP29: Baku, 2024
COP30: Belém, 2025
Raportit ja vetoomukset
Kioton pöytäkirja
Sternin raportti, 2006
Oregonin vetoomus
Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutoskonferenssi on vuotuinen huippukokous jossa pyritään sopimaan ilmaston lämpenemisen hillitsemisestä.
Maailman maista 198 on ratifioinut sopimuksen kasvihuonekaasujen vähentämiseksi. Sopimus on nimeltään YK:n ilmastonsuojelun puitesopimus. Sopimuksen osapuolet kokoontuvat COP-kokouksiin (Conference of the Parties) arvioimaan aiemmin tehtyjä toimenpiteitä ja tekemään päätöksiä uusista toimista sopimuksen toteuttamiseksi.
Luettelo ilmastokokouksista

| No>  | Vuosi | Nimi | Sijainti | Maa | Alueelliset ryhmät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1995 | COP 1 | Berliini |  Saksa | Länsi-Eurooppa ja muu  ryhmä |
| 2 | 1996 | COP 2 | Geneve |  Sveitsi | Länsi-Eurooppa ja muu  ryhmä |
| 3 | 1997 | COP 3 (ks. Kioton pöytäkirja) | Kioto |  Japani | Aasia |
| 4 | 1998 | COP 4 | Buenos Aires |  Argentiina | Latinalainen Amerikka ja Karibia |
| 5 | 1999 | COP 5 | Bonn |  Saksa | Länsi-Eurooppa ja muu  ryhmä |
| 6 | 2000 | COP 6 | Haag |  Alankomaat | Länsi-Eurooppa ja muu  ryhmä |
| 7 | 2001 | COP 6 bis | Bonn |  Saksa | Länsi-Eurooppa ja muu  ryhmä |
| 8 | 2001 | COP 7 | Marrakech |  Marokko | Afrikka |
| 9 | 2002 | COP 8 | New Delhi |  Intia | Aasia |
| 10 | 2003 | COP 9 | Milano |  Italia | Länsi-Eurooppa ja muu ryhmä |
| 11 | 2004 | COP 10 | Buenos Aires |  Argentiina | Latinalainen Amerikka ja Karibia |
| 12 | 2005 | COP 11 | Montreal |  Kanada | Länsi-Eurooppa ja muu  ryhmä |
| 13 | 2006 | COP 12 | Nairobi |  Kenia | Afrikka |
| 14 | 2007 | COP 13 | Bali |  Indonesia | Aasia |
| 15 | 2008 | COP 14 | Poznań |  Puola | Itä-Eurooppa |
| 16 | 2009 | COP 15 | Kööpenhamina |  Tanska | Länsi-Eurooppa ja muu  ryhmä |
| 17 | 2010 | COP 16 | Cancún |  Meksiko | Latinalainen Amerikka ja Karibia |
| 18 | 2011 | COP 17 | Durban |  Etelä-Afrikka | Afrikka |
| 19 | 2012 | COP 18 | Doha |  Qatar | Aasia |
| 20 | 2013 | COP 19 | Varsova |  Puola | Itä-Eurooppa |
| 21 | 2014 | COP 20 | Lima |  Peru | Latinalainen Amerikka ja Karibia |
| 22 | 2015 | COP 21 (Ks. Pariisin ilmastosopimus) | Pariisi |  Ranska | Länsi-Eurooppa ja muu  ryhmä |
| 23 | 2016 | COP 22 | Marrakech |  Marokko | Afrikka |
| 24 | 2017 | COP 23 | Bonn |  Saksa | Länsi-Eurooppa ja muu  ryhmä |
| 25 | 2018 | COP 24 | Katowice |  Puola | Itä-Eurooppa |
| 26 | 2019 | SB50 | Bonn |  Saksa | Länsi-Eurooppa ja muu  ryhmä |
| 27 | 2019 | COP 25 | Madrid |  Espanja | Länsi-Eurooppa ja muu  ryhmä |
| 28 | 2021 | COP 26 | Glasgow |  Britannia | Länsi-Eurooppa ja muu  ryhmä |
| 29 | 2022 | COP 27 | Sharm El Sheikh |  Egypti | Afrikka |
| 30 | 2023 | COP 28 | Dubai |  Yhdistyneet arabiemiraatit | Aasia |
| 31 | 2024 | COP 29 | Baku |  Azerbaidžan | Itä-Eurooppa  |
| 32 | 2025 | COP 30 | Belém |  Brasilia | Latinalainen Amerikka ja Karibia |
| 33 | 2026 | COP 31 | ilmoitetaan myöhemmin | ilmoitetaan myöhemmin | Australia ja Tyyninmeri |
Aikajanalla hiilidioksidipitoisuus ilmakehässä (ppm, viivadiagrammi), vuosittainen poikkeama keskiarvolämpötilasta (sininen tai punainen väri) ja YK:n ilmastokokousten vuosiluvut.
Play It Loud

| Play It Loud Slade |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1970
 Studio : Olympic Studios, Lontoo
 Julkaistu: 28. marraskuuta 1970
 Formaatti: LP, MC, 8-raita, CD
 Tuottaja(t): Chas Chandler
 Tyylilaji: hard rock, rock, poprock, boogierock
 Kesto: 34.05
 Levy-yhtiö: Polydor (Britannia) Cotillion (Yhdysvallat)
Muut kannet
   Albumin takakansi
Listasijoitukset
 Kanadan albumilista: 40. (1973)
Sladen muut julkaisut
| Beginnings 1969 | Play It Loud 1970 | Coz I Luv You 1972 |
Singlet albumilta Play It Loud
 ”Shape of Things to Come” Julkaistu: 6. maaliskuuta 1970  ”Know Who You Are” Julkaistu: 18. syyskuuta 1970
Play It Loud on brittiläisen Slade-yhtyeen 28. marraskuuta 1970 julkaistu toinen albumi. Se ei saavuttanut ilmestyessään listasijoituksia mutta nousi vuonna 1973 Kanadassa sijalle 40. Albumi oli yhtyeen ensimmäinen, jonka tuotti Chas Chandler.
Sladen esikoisalbumiin Beginnings verrattuna Play It Loud on musiikiltaan ja teemoiltaan yhtenäisempi. Yhtye siirtyi albumilla kohti hard rockia. Levyn singlet olivat jo ennen albumia ilmestyneet ”The Shape of Things to Come” sekä ”Know Who You Are”, joka oli uusi, sanoitettu versio Beginnings-albumilla julkaistusta ”Genesis”-instrumentaalista.
Albumin julkaisi Britanniassa Polydor Records ja Yhdysvalloissa Cotillion Records. Albumista on myöhemmin julkaistu useita uusintapainoksia. CD-levynä se julkaistiin ensimmäisen kerran 1991. Vuonna 2006 albumi ilmestyi remasteroituna samalla levyllä yhdessä Beginnings-albumin kanssa.
Tausta

Ambrose Sladen vuonna 1969 ilmestynyt esikoisalbumi Beginnings oli epäonnistunut kaupallisesti, minkä vuoksi yhtye ja sen uusi manageri Chas Chandler joutuivat pohtimaan uusia keinoja yhtyeen uran edistämiseksi. Chandler ei pitänyt debyyttilevystä, vaan uskoi yhtyeen hyötyvän itse kirjoitetusta kappalemateriaalista. Hän myös keksi skinhead-imagon, jonka hän toivoi lisäävän kiinnostusta yhtyettä kohtaan. Kitaristi Dave Hill ja basisti Jim Lea järkyttyivät tyylistä, mutta lopulta yhtye suostui kokeilemaan ideaa. Soittajien hiukset leikattiin lyhyiksi ja heidät puettiin Dr. Martens -kenkiin sekä henkseleihin.
Samanaikaisesti imagonvaihdoksen kanssa myös yhtyeen nimi vaihdettiin. Nimellä The Slade julkaistiin lokakuussa 1969 single ”Wild Winds Are Blowing”, joka sekään ei menestynyt. Samoin kävi maaliskuussa 1970 julkaistulle singlelle ”The Shape of Things to Come”, joka julkaistiin lopulliseksi jääneellä Slade-nimellä, ilman the-artikkelia. Jatkuvien floppien vuoksi manageri Chandler siirsi Sladen Fontana Recordsilta Polydor Recordsille. Ajatuksena oli, että isompi levy-yhtiö mahdollistaisi isomman levymyynnin.
Työstö

Sladen toinen albumi Play It Loud äänitettiin kolmessa viikossa Länsi-Lontoon Barnesissa sijaitsevilla Olympic-studioilla. Chandler halusi levylle esikoisalbumia vähemmän lainakappaleita, mutta yhtyeen jäsenet eivät olleet etukäteen miettineet työnjakoa lauluntekoa varten. Studiossa he päättivät jakaa yhtyeen puoliksi kahteen lauluntekijätiimiin. Niistä toisen muodostivat kitaristit Noddy Holder ja Dave Hill ja toisen basisti Jim Lea ja rumpali Don Powell. Kaksikoista työteliäämpi oli Lea ja Powell, sillä lopulliselle albumille ei päätynyt yhtäkään Holderin ja Hillin yhdessä tekemää kappaletta. Holder osallistui Lean ja Powellin kanssa joidenkin kappaleiden tekemiseen. Powellin mukaan hänellä ja Lealla oli toisinaan vaikeuksia saada kappaleita valmiiksi, joten Holder auttoi heitä sanoitusten viimeistelyssä. Dave Hill oli mukana tekemässä ainoastaan kappaletta ”Know Who You Are”, joka ilmestyi ennen albumia singlenä B-puolenaan ”Dapple Rose”.
Don Powell on muistellut, että Olympic Studiosin uusi studio oli albumin äänittämisen aikaan juuri valmistunut. Ykkösstudiossa oli aikakaudelleen tyypillinen 8-raitanauhuri, mutta Sladen käyttämässä kakkosstudiossa raitoja oli mittavat 16.
»Me periaatteessa kastoimme sen studion, koska olimme ensimmäiset, jotka teimme siellä albumin. Ja totta kai sekosimme, koska meillä oli 16 raitaa. Teimme kaikkea: lehmänkelloja, oven paiskomista ja sen sellaista – mitä tahansa vain käyttääksemme raitoja.» 
(Don Powell, Sladen rumpali)
Powellin mukaan studiossa kului aikaa, koska yhtye harjoitteli siellä kappaleita. Itse nauhoitus sujui sen sijaan nopeasti. Yhtye soitti kappaleiden pohjaraidat samanaikaisesti, ja ne yleensä päätyivät levylle sellaisenaan. Myös solisti-kitaristi Holder lauloi pohjaraidalle samanaikaisesti soittimien kanssa livetunnelman luomiseksi. Samasta syystä hän soitti laulaessaan kitaraa, vaikka sitä ei ollut kytketty, ja hänen kitararaitansa nauhoitettiin myöhemmin päällekkäisäänityksellä. Joskus Holder äänitti vielä erikseen pari lauluraitaa, mutta tuottaja Chandler hyllytti ne turhina, koska laulu oli jo nauhalla. Myöhemmin pohjaraidan päälle äänitettiin vielä joitakin yksittäisiä soittimia, kuten piano.
Musiikki > Tyyli

Play It Loud -albumilla Sladen musiikki kehittyi hard rockin suuntaan, jota yhtyeeltä kuultiin myöhemminkin. Rate Your Music -sivustolla albumin genreiksi määritellään hard rockin lisäksi rock, poprock ja boogierock. Uuden tuottajan Chas Chandlerin tyyli korosti aiempaa enemmän bassokitaraa ja pianoa. Jim Lean mielestä levy ei edustanut yhtyeen konserteille tyypillistä soundia, vaan oli liian kuiva. Albumilla on Sladelle epätyypillinen melankolinen ja nihilistinen tunnelma. Don Powellin mielestä Slade yritti olla albumia tehdessään liian älykäs. Albumilla on huomattavaa myös kappaleiden lyhyys, sillä niistä vain neljä on yli kolme minuuttia pitkiä.
Yhtyeen esikoisalbumi Beginnings oli pitkälti kokoelma yksittäisiä kappaleita, mutta Play It Loud -albumi on musiikillisesti yhtenäinen ja sillä on teema. Sillä on myös covereiden sijaan enemmän yhtyeen itse kirjoittamia kappaleita. Jukka Perttusen ja Keijo Väistön teoksessa Slade – hämmästyttävä rock’n’roll syndrooma (2004) albumia kuvataan ”hengeltään ehkä sen tuntemamme Sladen debyytiksi”. Tätä perustellaan myös vahvalla kappalemateriaalilla.
AllMusic-sivuston Joe Viglione näkee albumilla vaikutteita aikakautensa yhtyeiltä Ten Years After, Black Sabbath, The Move, The Yardbirds, The Beatles, Steppenwolf ja Kaleidoscope. Yllättävänä hän pitää sitä, että vaikutteita ei ole kuitenkaan otettu The Animalsilta ja Jimi Hendrixiltä, joiden kanssa tuottaja Chandler oli joko soittanut tai työskennellyt. Esimerkiksi yhtyeen oma kappale ”Pouk Hill” nojaa enemmän rockiin kuin Hendrixin ja Eric Burdonin kaltaiseen bluesiin.
Kansitaide

Albumin kansikuvan otti Gered Mankowitz ja suunnitteli Hamish & Gustav -yhtiö. Kuvassa Sladen jäsenet ovat kuvattuina kadulla lyhyissä hiuksissaan, mutta skinhead-vaatetuksen sijaan he ovat pukeutuneet pääasiassa tavonomaisempiin asusteisiin. Aiempaa tyyliä on ainoastaan hieman jäljellä Powellissa (kuvassa toinen oikealla) ja Leassa (oikealla). Noddy Holder kertoi vuonna 2005, että Slade sai paljon kritiikkiä skinhead-imagostaan, joten yhtye alkoi pikku hiljaa luopua siitä. Yhtyeen ulkonäkö muuttui värikkäämmäksi ja Dr. Martensin kengät vaihtuivat korkokenkiin.
Albumin alkuperäisen version takakannessa on saman ruskea-valkoisen kuvan negatiiviversio. Alkuperäisen painoksen tunnistaa esimerkiksi kannen Polydor Super -merkinnästä.
Saman kuvaussession kuvia käytettiin lisäksi Sladen useissa tuon ajan singlejulkaisuissa.
Julkaisu ja vastaanotto > Myynti ja painokset

Play It Loud -albumin julkaisi Polydor Records 28. marraskuuta 1970. Albumi ei noussut listoille Britanniassa. Polydor julkaisi albumista Euroopassa myös Slade – Startrack Vol. 5 -nimisen version, jossa on erilainen kansi mutta samat kappaleet. Yhdysvalloissa Play It Loud -albumin julkaisi Cotillion Records. Vuonna 1973 albumi saavutti pientä menestystä Kanadassa, jossa se nousi sijalle 40. Seuraavana vuonna 1974 Karussell-yhtiö julkaisi Saksan liittotasavallassa uusintapainoksen, jossa oli erilainen kansi.
Noddy Holder kertoi haastattelussa vuonna 1975:
»Itse asiassa Play It Loud ei menestynyt aluksi lainkaan. Kun se tuli ulos, meillä ei ollut ollenkaan hittejä tai menestystä, ja sitä myytiin hiukan. Sitä myytiin suurin piirtein 10 000 kappaletta, jotain sellaista. Mutta viimeisen neljän vuoden aikana, kun meillä on ollut hittejä, sitä on yhä myyty hiljalleen.»
Albumia mainostaakseen yhtye esiintyi vuoden 1970 aikana kolmesti Britannian television Disco 2 -ohjelmassa ja esitti kappaleet ”The Shape of Things to Come”, ”Know Who You Are” ja ”Sweet Box”. Tallenteita ei ole julkaistu alkuperäisen ajankohdan jälkeen.
Play It Loud julkaistiin ilmestymisvuonnaan 1970 vinyylilevynä, C-kasettina ja 8-raitana. Ensimmäinen CD-versio julkaistiin 1991. Vuonna 2006 se julkaistiin remasteroituna samalla levyllä albumin Beginnings kanssa nimellä Beginnings / Play It Loud. Sillä ovat myös bonuskappaleet ”Wild Winds Are Blowing” ja ”Get Down and Get with It”.
Julkaisu ja vastaanotto > Listasijoitukset

| Valtio | Lista | Korkein sijoitus | Listaviikot | Nousu listalle |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Kanada | Canadian Albums Chart | 40. | 4 | 11.8.1973 |
Kappaleet

| --- | --- |
  A-puoli  Raven – 2.37 (säv. Noddy Holder, Jim Lea, Don Powell)  See Us Here – 3.12 (säv. Holder, Lea, Powell)  Dapple Rose – 3.31 (säv. Lea, Powell)  Could I – 2.45 (säv. Jimmy Griffin, Robb Royer)  One Way Hotel – 2.40 (säv. Holder, Lea, Powell)  The Shape of Things to Come – 2.18 (säv. Barry Mann, Cynthia Weil) :   B-puoli  Know Who You Are – 2.54 (säv. Holder, Lea, Dave Hill, Powell)  I Remember – 2.56 (säv. Lea, Powell)  Pouk Hill – 2.24 (säv. Holder, Lea, Powell)  Angelina – 2.50 (säv. Neil Innes)  Dirty Joker – 3.27 (säv. Lea, Powell)  Sweet Box – 3.25 (säv. Lea, Powell)
Painoksia

| Formaatti | Valtio | Albumi | Levy-yhtiö ja tunnus | Julkaistu | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| LP | Britannia | Play It Loud | Polydor, 2382-026 | 1970 |  |
| LP | Ranska | Play It Loud | Polydor, 2480 073 | 1970 |  |
| LP | Yhdysvallat | Play It Loud | Cotillion, SD 9035 | 1970 |  |
| 8-raita | Yhdysvallat | Play It Loud | SDS, Inc. 421 | 1970 |  |
| LP | Eurooppa | Startrack Vol. 5 | Polydor, 2491 504 | 1970 |  |
| MC | Alankomaat | Startrack | Polydor, 3195 111 | 1970 |  |
| MC | Ranska | Play It Loud | Polydor, 3170 119 | 1971 |  |
| LP | Kanada | Play It Loud | Polydor, 2442 116 | 1973 |  |
| 8-raita | Kanada | Play It Loud | Polydor, 3820 075 | 1973 |  |
| LP | Japani | Play It Loud | Polydor, MP 2321 | 1973 |  |
| MC | Länsi-Saksa | Play It Loud | Polydor, 3170 114 | 1973 |  |
| LP | Taiwan | Play It Loud | Giant, TD-1290 | 1973 |  |
| LP | Länsi-Saksa | Play It Loud | Karussell, 2499 089 | 1974 |  |
| CD | Britannia | Play It Loud | Polydor, 849 178-2 | 1991 |  |
| CD | Britannia ja Eurooppa | Play It Loud | Polydor, 849 178-2 | 1999 |  |
| CD | Japani | Play It Loud | AMR Archive, AIRAC-1300 | 2006 |  |
| CD | Britannia | Beginnings / Play It Loud | Salvo, SALVOCD001 | 2006 |  |
Tekijät

| --- | --- |
  Soittajat  Noddy Holder – laulu, rytmikitara  Dave Hill – soolokitara, taustalaulu  Jim Lea – bassokitara, viulu, taustalaulu  Don Powell – rummut :   Muut  Chas Chandler – tuottaja  George Chkianz – äänittäjä  Anton Mathews – miksaaja  Gered Mankowitz – valokuvaus  Hamish & Gustav – kannen suunnittelu 
Olympic Studios
Myöhemmän CD-painoksen kansikuva.
Alkuperäisen Britannian painoksen vinyylietiketti.