stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat
Elokuvat > Elokuvat

Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (1990)
Teinimutanttininjakilpikonnat 2: Mönjän salaisuus (1991)
Teinimutanttininjakilpikonnat 3 (1993)
TMNT (2007)
Turtles Forever (2009)
Teenage Mutant Ninja Turtles (2014)
Teenage Mutant Ninja Turtles: Out of the Shadows (2016)
Batman vs. Teenage Mutant Ninja Turtles (2019)
TMNT: Mutant Mayhem (2023)
Animaatiosarjat

Kilpikonnista on tehty neljä animaatiosarjaa, joista ensimmäistä Turtles – mutanttikilpikonnat -sarjaa tehtiin vuosina 1987–1996. Uudelleenkäynnistys sarjan tekeminen aloitettiin vuonna 2003. Vanhempi on lapsille suunnattu versio, uudempi on uskollinen lähdemateriaalilleen. Vanhemmassa Turtles-hahmot saivat ensimmäistä kertaa eriväriset naamiot, kun alkuperäisissä sarjakuvissa kaikilla hahmoilla oli punaiset naamiot.
Isossa-Britanniassa vanhemman sarjan nimi muutettiin muotoon "Teenage Mutant Hero Turtles", koska ohjelmien lapsille soveltuvuutta valvovat viranomaiset tulivat siihen tulokseen, ettei lapsille tarkoitetun ohjelman nimessä saa käyttää japanilaisiin salamurhaajiin viittaavaa ninja-sanaa. Samasta syystä Michelangelon nunchakut hävisivät sarjan kolmannen kauden jälkeen, ja niiden tilalle tulivat köyden pätkät.
Ensimmäistä animaatiosarjaa ei ole näytetty Suomessa televisiossa 1990-luvun jälkeen. Sitä näytettiin aikanaan englanninkielisenä, mutta sarjan jaksoja dubattiin suomeksi VHS-videoille 1990-luvulla.
Vuonna 2012 Nickelodeonilla alkoi kolmas animaatiosarja, Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat, joka on ottanut sekarotuisesti elementtejä alkuperäisistä sarjakuvista, 1980-luvun sekä 2000-luvun sarjoista.
Animaatiosarjat > Animaatiosarjat

Turtles – mutanttikilpikonnat (1987–1996)
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2003–2009)
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2012–2017)
Rise of the Teenage Mutant Ninja Turtles (2018–)
Tales of the Teenage Mutant Ninja Turtles (2024–)
Video- ja tietokonepelit

Turtlesista tehtiin paljon tietokonepelejä. Alun perin kolikkopelinä ilmestyneitä tappelupelejä ilmestyi kolme kappaletta, ja näitä ehkä vielä tunnetumpi oli alun perin NES:ille vuonna 1989 Konamin julkaisema toimintaseikkailu Teenage Mutant Ninja Turtles, joka sai hyvät arvostelut alan lehdissä. Kaikki pelit käännettiin lukuisille eri laitteille. Myöhemmin 1990-luvulla ilmestyi vielä Tournament Fighters -peli, jossa taisteltiin yksi yhtä vastaan.
2000-luvulla Turtles-pelejä on tuotettu lisää uuden televisiosarjan myötä. Lisäksi vuonna 2007 julkaistiin samannimiseen elokuvaan perustuva TMNT-peli. Kaksi vuotta myöhemmin Turtlesin 25-juhlavuoden kunniaksi julkaistiin syksyllä 2009 Teenage Mutant Ninja Turtles: Smash-Up.
Omistus

Sarjakuvan perustivat Eastman ja Laird, jotka toimivat yhdessä sarjakuvan parissa aina vuoteen 1995. Tämän jälkeen sarjakuva koki taantuman ja kaksikko piti taukoa sarjakuvan tekemisestä. Image Comics tarjoutui jatkamaan Turtlesin sarjakuvan tekemistä vuosina 1996-1999. Tuona aikana Eastman keskittyi enemmän toiseen projektiinsa Heavy Metaliin. 1. kesäkuuta 2000 ilmoitettiin Lairdin ja heidän yhtiönsä Mirage Studiosin ostaneen Eastmanin omistusoikeudet. Hän sai edelleen taloudellisesti saatuja tuloja. Myöhemmin 1. maaliskuuta 2008 Laird osti Eastmanin loput oikeudet. Jo seuraavana vuonna Turtlesin 25. juhlavuotena 21. lokakuuta 2009 Peter Laird ilmoitti myyneensä Viacomin omistuksessa olevalle Nickelodeonille kaikki omistusoikeutensa Turtlesiin. Laird kuitenkin saisi vielä tehdyn sopimuksen myötä julkaista 18 Turtles-sarjakuvaa vuodessa. 2. huhtikuuta 2011 IDW Publishing julkisti WonderCon tapahtumassa ostaneensa Turtlesin sarjakuvaoikeudet. Eastman palasi kaupan myötä tekemään uudistettua Turtles-sarjakuvaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen TMNT-sivusto
Vuoden 2012 TMNT-sarjan logo.
Kuvakaappaus Teenage Mutant Hero Turtles: The Coin-Op! -pelin Commodore 64 -versiosta.
Signetics 2650

| Signetics 2650> Perustietoja |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Signetics
Valmistaja:  Signetics
Julkaistu:  1975
Arkkitehtuuri ja luokitus
Osoiteavaruus:  15-bit
Signetics 2650 on Signeticsin NMOS-tekniikalla valmistama 8-bittinen mikroprosessori, joka julkaistiin vuonna 1975. Suorittimen rakenne seuraa läheisesti IBM 1130 minitietokoneessa käytettyä.
Suorittimen mainosesite vuodelta 1975
Suorittimen osoiteväylä on 15-bittinen yhden bitin ollessa varattuna epäsuoraa osoitusta merkitsemään. Suorittimesta julkaistiin uudemmat versiot 2650A ja 2650B vuonna 1977, jolloin kellotaajuus nousi 1,25MHz:stä 2MHz:iin.
Suoritinta käytettiin muun muassa eräissä pelikonsoleissa kuten Interton VC 4000 ja Arcadia 2001.
Sirkka Tuomikoski

Sirkka Elisa Tuomikoski, o. s. Hedlund (24. toukokuuta 1929 Metsäpirtti – 2013) oli suomalainen runoilija.
Teoksia

Kiiltomatojen kirkkaat lyhdyt : runoja. OK-kirjat, Tornio 1973
Maailman laidalla - elämän keskellä ; runot Sirkka Tuomikoski; valokuvat Olavi Penttinen. Sirkka Tuomikoski, Rovaniemi 2002
Lappi : lumen, valon, ruskan maa. Omakustanne 2003
Signor Blitz

Signor Blitz (synt. Antonio van Zandt, 21. kesäkuuta 1810 Deal, Kent, Englanti – 28. tammikuuta 1877 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli brittiläinen taikuri ja esiintyjä.
Blitz aloitti julkiset esiintymiset jo 13 vuoden iässä. Muutaman Saksassa viettämänsä vuoden jälkeen hän otti nimekseen – mielestään houkuttelevamman – Signor Blitz. Hän oli suosittu esiintyjä kaikkialla. Suosio perustui hänen näytöksiinsä, joissa hän yhdisteli taikuutta ja humoristista lavaesiintymistä sekä muun muassa kesytettyjä eläimiä ja jongleerausta. Blitz oli ensimmäisiä henkilöitä, jotka toivat vatsastapuhumisen esityksiinsä nuken (Bobby) kera. Blitzin suuren suosion myötä toistakymmentä muuta henkilöä käytti hänen nimeään houkutellakseen väkeä näytöksiinsä.
Yhdysvaltoihin hän muutti vuonna 1834 asettuen asumaan Philadelphiaan. Hän meni naimisiin ja pariskunnalle syntyi neljä lasta. Ensimmäisen vaimonsa kuoltua hän avioitui uudelleen vuonna 1863.
Eräs Signor Blitzin tunnetuimmista esityksistä oli temppu, jossa hän vaikutti nappavan aseesta ammutun luodin. Hän kuitenkin lopetti sen esittämisen tempun liiallisen vaarallisuuden vuoksi.
Blitz kirjoitti omaelämäkerran Fifty Years In the Magic Circle. Hän kuoli pitkällisen sairauden murtamana kotonaan Philadelphiassa 28. tammikuuta 1877.
Skarsgård

Skarsgård on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Alexander Skarsgård (s. 1976), ruotsalainen näyttelijä ja ohjaaja
Bill Skarsgård (s. 1990), ruotsalainen näyttelijä
Gustaf Skarsgård (s. 1980), ruotsalainen näyttelijä
Stellan Skarsgård (s. 1951), ruotsalainen näyttelijä.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Shagya-arabi

| Shagya-arabi |
| --- | --- |

Tyyppi::  kevyt lämminverinen
Alkuperä ja nimet
Alkuperämaa::   Unkari
Polveutuminen::  paikalliset maatiaiskannat, arabianhevonen
Rodun syntyaika::  1700-luvun loppu
Kantakirja perustettu::  1789
Muita nimityksiä::  Bábolnanarabi
Esiintyminen ja käyttö
Käyttötarkoitus::  ratsu, valjakkohevonen
Ominaisuudet
Korkeus::  142—152 cm
Värit::  yksivärinen, yleensä kimo
Shagya-arabi on  unkarilainen hevosrotu, joka polveutuu pääasiassa arabialaisesta täysiverisestä ja unkarilaisista maatiaishevosista. Shagya-arabi on nimestään huolimatta risteytetty, arabianhevosesta erillinen hevosrotu, joten sitä ei voi rekisteröidä arabianhevosten kansainväliseen rekisteriin.
Ominaisuudet

Shagya-arabi on rakenteeltaan arabianhevosen näköinen mutta usein kookkaampi. Sillä on korkeampi säkä ja loivemmat lavat kuin arabeilla, erinomainen runko, hyväasentoiset jalat, hyvät kaviot, häntä kiinnittyy korkealle, ja sen liikkeet ovat irtonaiset ja pitkät. Sen luonne on erinomainen ja se on oppivainen.[lähde? ]
Historia

Shagya-arabi on kotoisin Unkarista, Bábolnan siittolasta. Siittola perustettiin vuonna 1789 ja vuoden 1816 jälkeen siitokseen käytettiin ainoastaan puhdasrotuisia arabioriita. Vuosi 1836 on rodun kehitykselle tärkeä, sillä tuolloin siittolaan tuotiin Syyriasta kantaori Shagya. Nimitys shagya-arabi virallistettiin vasta vuonna 1978. Sitä ennen se tunnettiin Bábolnan arabina.
Rotua alettiin kasvattaa myös Itävalta-Unkarin muissa siittoloissa, kuten Radautzissa, Piberissä (joka nykyisin tunnetaan Wienin espanjalaisen ratsastuskoulun lipizzaoriiden kotina) ja Topolciankyssa Slovakiassa, jossa kasvatusta harjoitetaan edelleen. Rodun kantakirjaa on pidetty tarkasti sen kehittämisen alusta asti.
Käyttö

Shagya-arabi syntyi kun sen käyttöominaisuuksia haluttiin parantaa jalostuksella. Shagyaa käytetäänkin edelleen ratsuina ja vaunuhevosina. Jotkut yksilöt ovat hyviä esteratsuja. Rotu on erityisen suosittu Keski-Euroopan maissa, kuten Saksassa, Sveitsissä, Ranskassa ja entisissä Itävalta-Unkarin maissa.
Vuonna 2006 shagya-arabiruuna Hungares voitti Aachenin MM-kilpailuissa matkaratsastuksen 160 kilometrin luokan maailmanmestaruuden ratsastajanaan espanjalainen Miguel Vila Ubach. Hungares syntyi vuonna 1998 Bábolnassa nimellä Siglavy Bagdady VIII-1. Se vietiin Espanjaan vuonna 2004.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Shagya-arabi Wikimedia Commonsissa
Siguldan rautatieasema

Siguldan rautatieasema on Valga-Riika-radan varrella sijaitseva juna-asema Siguldassa. Samassa rakennuksessa on myös linja-autoasema. Nykyinen rakennus on valmistunut vuonna 1950. Aiempi asemarakennus tuhoutui toisessa maailmansodassa.
Sergei Martynov

Sergei Martynov on seuraavien henkilöiden nimi:
Sergei Martynov, venäläinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija
Sergei Martynov, kazakstanilainen jousiampuja
Sjarhei Martynau (ven. Sergei Martynov), valkovenäläinen kivääriampuja ja olympiavoittaja (2012)
Sjarhei Martynau (ven. Sergei Martynov), Valko-Venäjän ulkoministeri
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sergei Martynov”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sergei Martynov (painija)

Sergei Martynov (20. huhtikuuta 1971 – 1997) oli venäläinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän saavutti menestystä 62 kilogramman painoluokassa 1990-luvun alkupuolella.
Vuoden 1989 63-kiloisten juniorien Euroopan-mestari Martynovin ensimmäiset aikuisten kansainväliset arvokilpailut olivat 1991 Varnan MM-kisat, joissa hän voitti 62 kilogramman painoluokassa kultamitalin. Seuraavana vuonna Martynov voitti IVY:n edustajana Kööpenhaminan EM-kisoissa, mutta jäi Barcelonan olympialaisissa hopealle kultamitalin mentyä Turkin Akif Pirimille.
1993 Martynov voitti kultaa sekä Istanbulin EM-kisoissa että MM-kisoissa Tukholmassa. Seuraavana vuonna EM-kisoissa Martynov jäi 17. sijalle, mutta syksyn Tampereen MM-kisoissa voitti jälleen kultamitalin. 1995 Besanconin EM-kisoissa Martynov jäi hopealle kun puolalainen Wlodzimierz Zawadzki voitti kultaa, mutta syksyllä Prahan MM-kisoissa hän jätti Zawadzkin hopealle. Martynov voitti vielä 1996 uransa kolmannen EM-kullan, mutta jäi kahdeksannelle sijalle loppukesällä Atlantan olympialaisissa, mitkä jäivät hänen viimeisiksi arvokilpailuikseen.
Aktiiviaikoina Martynovin mitat olivat 166 senttimetriä ja 66 kiloa. Hän oli ammatiltaan sotilas ja edusti TsSKA Moskovaa.
Sinivuokot

| Sinivuokot |
| --- | --- |
 Lehtosinivuokko eli sinivuokko (Hepatica nobilis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Leinikkikasvit Ranunculaceae
Suku::  Sinivuokot Hepatica  Mill.
Katso myös
   Sinivuokot Wikispeciesissä   Sinivuokot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sinivuokot (Hepatica) on leinikkikasvien (Ranunculaceae) heimoon kuuluva kasvisuku, joka toisinaan on yhdistetty metsävuokkojen (Anemone) ja kylmänkukkien (Pulsatilla) kanssa yhdeksi vuokkojen suvuksi.
Sinivuokot ovat monivuotisia, talvivihantia ruohovartisia kasveja. Niiden ruusukkeina sijaitsevat lehdet ovat pitkäruotisia ja kolmiliuskaisia. Lehtien yläpinnat ovat vihreitä ja alapinnat ruskehtavan violetteja. Korvakkeet puuttuvat. Kukat sijaitsevat yksittäin varsien päissä. Kukissa on tavallisesti viidestä kahdeksaan terälehtimäistä lehteä, jotka ovat yleensä sinisiä, mutta joskus vaaleanpunaisia tai valkoisia. Heteet ovat lähes valkoisia ja niitä on runsaasti. Hedelmä on munanmuotoinen pähkylä, jossa on elaiosomi.
Sinivuokkojen (Hepatica) suvun tieteellinen nimi tulee latinan kielen sanasta hepar (suom. maksa) viitaten siihen, että sinivuokkojen lehtien alapinnan väri ja lehtien muoto muistuttavat maksaa.
Lajeja ja risteymiä

Hepatica americana – amerikansinivuokko
Hepatica nobilis – lehtosinivuokko eli sinivuokko
Hepatica transsilvanica – unkarinsinivuokko
Hepatica ×  media – tarhasinivuokko
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Sinivuokot (Hepatica)
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Hepatica
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Hepatica (englanniksi)
Amerikansinivuokko Hepatica americana
Sidoarjon mutapurkaus

Sidoarjon mutapurkaus, joka tunnetaan myös paikallisella nimellä Lusi (Lumpur Sidoarjo), on 28.5.2006 alkanut ja edelleenmilloin? jatkuva kaasu- ja mutapurkaus Porongissa itäisellä Jaavalla. Yritykset pysäyttää purkaus eivät ole onnistuneet. Vulkaanisen ja geologisen toiminnan seurauksena maankuoreen kertynyt vesi ja muta oli kuumentunut ja korkeassa paineessa, kun öljyn- ja kaasunetsinnässä käytettävä pora osui siihen. Ylipaine maan sisällä aiheutti murtumia maankuoressa, ja muta alkoi purkautua porauspaikan lähellä.
Vastaava tapaus on sattunut aiemmin Bruneissa vuonna 1979. Siellä purkaus kesti liki 30 vuotta. Kuumaa mutaa syökseviä lähteitä on muualla maailmassa muun muassa Mustanmeren ympäristössä.
Helmikuuhun 2007 mennessä purkautunut muta oli peittänyt 360 hehtaaria, neljä kylää ja 25 yritystä, ja 11 000 ihmistä oli joutunut muuttamaan pois purkauksen tieltä.[lähde? ] Osa mudasta on ohjattu kulkemaan läheiseen jokeen ja sitä kautta mereen.
Maaliskuuhun 2008 mennessä muta oli edennyt 3,2 km päähän Sidoarjon kaupungista, ja purkausnopeudeksi arvioitiin edelleen 50 000 kuutiometriä päivässä. Tähän mennessämilloin? 10 277 perhettä on kärsinyt vahinkoja purkauksen johdosta.
Aiheesta muualla

Portal of Lapindo's Victims (Arkistoitu – Internet Archive)
Siljamäki

Siljamäki on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Paavo Siljamäki (s. 1970), muusikko
Pauli Siljamäki (1920–2000), metsänhoitaja ja metsätalouden asiantuntija, metsäneuvos
Sipi Siljamäki (vuoteen 1934 Virtanen, 1904–2004), osuustoimintaliikkeen vaikuttaja ja yritysjohtaja, kauppaneuvos.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Signelia Häggblom

Annie Signelia Häggblom (6. kesäkuuta 1917 Eckerö – 2010 Upplands Väsby, Ruotsi) oli ahvenanmaalainen historiallisia romaaneja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Häggblomin esikoisromaanin Där föddes en flicka pohjana olivat hänen isoäitinsä elämänvaiheet. Häggblom julkaisi 1940-luvulla kolme muutakin romaania joista tunnetuin oli 1945 ilmestynyt I skuggan av Kastelholm. Hän muutti sitten asumaan Ruotsiin ja toimi siellä yrittäjänä. Häggblom julkaisi vielä 1990-luvulla yhden romaanin sekä 1600-luvun Ahvenanmaalle Signilskäriin sijoittuvan näytelmän.
Teoksia

Där föddes en flicka. Förlaget Bro, Åbo 1943
Vinden bär hem : roman. Förlaget Bro, Åbo 1944, 3. painos 1946
I skuggan av Kastelholm : roman. Förlaget Bro, Åbo 1945
När bergen blommar. Bro, Helsingfors 1949
Innan dagen gryr : folklivsskildring från slutet av sextonhundratalet. Abacus, Mariehamn 1994
Gud har lovat föda mig : näytelmä. 1995
Signify (yritys)

| Signify |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Osake:  Euronext: LIGHT
ISIN:  NL0011821392
Perustettu:  2016
Tuotteet:  valaisimet ja lamput
Kotisivu:  www.signify.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Signify perustettiin vuonna 2016 Philipsin irtautuneena eindhovenilaisena yritys- ja kuluttajakäyttöön tarkoitettujen valaistuslaitteiden valmistajana. Vuodesta 2018 lähtien, yrityksen nimen muutoksen jälkeen, Signify jatkaa Philips-brändin käyttöä Philipsin kanssa tehdyn lisenssisopimuksen perusteella.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (suomeksi)
The Fairy Queen

The Fairy Queenin kansilehti vuodelta 1692.
The Fairy Queen on Henry Purcellin vuonna 1692 säveltämä ”puoliooppera”,selvennä joka pohjautuu William Shakespearen näytelmään Kesäyön unelma. Partituurin kokonaispituus on yli kaksi tuntia.
Sirkka Setälä

Sirkka Setälä (29. kesäkuuta 1896 Porvoo – 16. huhtikuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen terveyssisar ja lastenkirjailija.
Sirkka Setälän vanhemmat olivat professori Emil Nestor Setälä ja kirjailija Helmi Anni Krohn. Hänen sisaruksiaan olivat valokuvaaja, kirjailija Vilho Setälä, arkkitehti Salme Setälä ja kirjailija Annikki Setälä.
Teoksia

Isän silmälasit ja muita kertomuksia. Suomen kansakoulunopettajain liitto, Helsinki 1948
Suomennoksia

Mitä teen ennen lääkärin tuloa : ensiapu tapaturmissa ja äkillisissä sairaustapauksissa. Otava 1929
Silkworm

| CSS-C-2 Silkworm |
| --- | --- |

Tyyppi:  risteilyohjus, meritorjuntaohjus
Valmistushistoria
Valmistusmaa:   Kiina
Käyttöönotto:  1972
Ohjus
Massa:  2 300 kg
Räjähdysaineen massa:  Arviolta 513 kg
Huippunopeus:  0,8 mach
Kantomatka:  noin 70 km
Maalinhaku:  Tutka
Moottori:  Rakettimoottori
Mitat
Pituus:  6,6 m
Halkaisija:  76 cm
Kärkiväli:  2,4 m
HY-1 (kiin.: 海鹰; pinyin: Hǎiyīng, suom. Merikotka; Nato-raportointinimi CSS-C-2 Silkworm) ) on kiinalainen 1960-1970-luvuilla kehitetty maalta laukaistava meritorjuntaohjus, jonka kantama on noin 70 km. Se pohjautuu neuvostoliittolaiseen SS-N-2 Styx -ohjukseen. Silkworm on käytännössä risteilyohjus.
Yleistä

Silkworm laukaistaan maalta renkailla kulkevasta telineestä. Se käyttää kiinteän ja nestemäisen polttoaineen rakettimoottoreita. Ohjuksesta on kehitetty lukuisia eri versioita eri tarkoituksiin, kuten mereltä laukaisuun. Vaikka Silkworm ei ole yhtä kehittynyt kuin nykyiset meritorjuntaohjukset, tekee sen verrattain suuri (yli 500 kg) taistelukärki silti osuessaan paljon tuhoa.
Käyttäjät

Molemmat Irakin ja Iranin sodan osapuolet käyttivät Kiinasta hankittuja Silkwormeja tai samantyyppisiä ohjuksia 1980-luvulla.
Kuuba
Egypti
Kiina
Iran
Irak
Pohjois-Korea
Sudan
Yhdistyneet arabiemiraatit
Myanmar
Aiheesta muualla

Federation of American Scientists page on HY-1 and HY-2
http://www.globalsecurity.org/military/world/china/hy-1.htm
http://www.globalsecurity.org/military/world/china/hy-1-specs.htm
C801 (Arkistoitu – Internet Archive)
HY-2A ohjus.
Käännös suomeksi
Sipiáda

| Sipiáda Σηπιάδα |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Sipiáda
 Koordinaatit: 39°10′N, 23°15′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Thessalia
Alueyksikkö:  Magnesia
Kunta:  Nótio Pílio
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  240404
Väkiluku (2011):  2 047
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  ΒΟ
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sipiáda (kreik. Σηπιάδα; virallisesti Δημοτική Ενότητα Σηπιάδος, Dimotikí Enótita Sipiádos) on yksi Nótio Pílion kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Magnesian alueyksikössä Thessalian alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 2 047 (vuonna 2011).
Sipiádan kunnallisyksikkö käsittää Nótio Pílion kunnan eteläosan aivan Pílion niemimaan kärkeä lukuun ottamatta. Kunnallisyksikön suurin asutus on Milínan kylä. Sipiáda oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Nótio Pílion kunnaksi yhdessä Afétesin, Argalastín, Miliésin ja Tríkerin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Sipiádan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Láfkos | Ágioi Apóstoloi | 0 |
| Láfkos | Ágios Andréas | 34 |
| Láfkos | Chondrí Ámmos | 15 |
| Láfkos | Koukoulaíika | 5 |
| Láfkos | Láfkos | 511 |
| Láfkos | Marathiás | 7 |
| Láfkos | Mikró | 10 |
| Milína | Kydoniés | 5 |
| Milína | Mávri Pétra | 21 |
| Milína | Milína | 700 |
| Milína | Pigés | 29 |
| Promýri | Ágios Geórgios | 70 |
| Promýri | Kastrí | 6 |
| Promýri | Lýri | 55 |
| Promýri | Mortiá | 30 |
| Promýri | Moúsges | 7 |
| Promýri | Patrichóri | 8 |
| Promýri | Plataniá | 141 |
| Promýri | Promýri | 358 |
| Promýri | Rodiá | 10 |
| Promýri | Tróchala | 5 |
| Promýri | Vodíni | 20 |
Yhteensä: 2 047
Sillalla

| Sillalla Dave Lindholm |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elo–syyskuu 1990, Harasoo-studio
 Julkaistu: 1990
 Tuottaja(t): Ippe Kätkä
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 40.01
 Levy-yhtiö: Rockadillo Records
Dave Lindholmin muut julkaisut
| Jose Blues 1988 | Sillalla 1990 | Sisar 1991 |
Sillalla on Dave Lindholmin 13. sooloalbumi, joka ilmestyi loppuvuodesta 1990. Levy uudelleenjulkaistiin 8. joulukuuta 2010, uudelleen masteroituna. Kaksi edellistä Dave Lindholmin levyä olivat olleet englanniksi laulettuja. Edellinen Lindholmin albumi, vuonna 1989 ilmestynyt Creampistols, oli tehty White Midnight -nimisen bändin nimissä.
Kappaleet

Tätä iloista siltaa et kävele yksin – 5.03
Hauskaa – 2.35
Linnassa ilman prinsessaa – 2.05
Rääsykitara ja komee nainen – 3.35
En halua kaivata sinua – 4.03
Vaikka ääneni on käheä nyt – 3.20
Tupaakka, viina ja villit naiset – 3.58
Onks se rikas? – 3.12
Koiratarhan vilkas emäntä – 3.04
Mennyt – 3.13
He tekevät elämästä helmen – 5.47
Kappaleet > CD-painoksen bonuskappaleet

Petin pienen linnun
Haen vaan tosi myrskyn
Kokoonpano

Dave Lindholm – laulu, kitarat, dobro, kazoo, huuliharppu, kosketinsoittimet
Ippe Kätkä – rytmikoristeet
Mikko Kangasjärvi – hanuri, "Tupaakka, viina ja villit naiset"
Jani Viitanen – lyömäsoittimet, "Tupaakka, viina ja villit naiset"
Kokoonpano > Tuotanto

Jani Viitanen – äänittäjä
Ippe Kätkä – tuottaja
Silla

| Silla 신라 新羅 > 300-luku–668 |
| --- | --- |
  Sinetti 
   Silla suurimmillaan vuonna 576. 
Valtiomuoto:  Monarkia
Kielet:  Sillan kieli
Edeltäjä(t):  Jinhan-heimoliitto
Seuraaja(t):  yhdistynyt Silla
Silla (hangul: 신라, hanja: 新羅) oli yksi Korean kolmesta valtakunnasta. Korealaisessa perinteessä Silla perustettiin vuonna 57 eaa., mutta todennäköisempi perustaminen on ajoitettu nykytutkimuksessa 300-luvulle jaa. Sillan alueella puhutusta kielestä on käytetty nimitystä sillan kieli ja se muodosti nykyisen korean kielen esimuodon ja se poikkesi muista aikanaan Korean niemimaalla puhutuista esimerkiksi japanille sukua olleista kielistä. Silla laajeni kilpailijoidensa Baekjen ja Goguryeon alueille 600-luvulla kiinalaisen Tang-dynastian liittolaisena. Gogureyon kukistuttua vuonna 668 suurta osaa Korean niemimaasta hallinneesta Sillasta on puhuttu yhdistyneenä Sillana.