stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lea Pulkkinen
Elämä ja ura

Pulkkinen kirjoitti ylioppilaaksi Heinolan yhteislyseosta vuonna 1958. Hän valmistui Jyväskylän kasvatusopillisessa korkeakoulussa (nykyisessä Jyväskylän yliopistossa) kasvatustieteen maisteriksi vuonna 1963, kasvatustieteen lisensiaatiksi vuonna 1966 ja väitteli kasvatustieteen tohtoriksi vuonna 1970. Vuosina 1972–1973 hän teki väitöskirjan jälkeisiä sosiaalipsykologian jatko-opintoja Sussexin yliopistossa Britanniassa.
Pulkkinen toimi psykologian assistenttina, lehtorina ja apulaisprofessorin viransijaisena Jyväskylän kasvatusopillisessa korkeakoulussa vuosina 1961–1967 (1966 lähtien Jyväskylän yliopisto). Hän oli Valtion tieteellisen toimikunnan rahoittama tutkija 1968–1969. Hän toimi Jyväskylän yliopiston kasvatustieteen apulaisprofessorina 1970–1972, psykologian apulaisprofessorina 1972–1982 ja psykologian professorina 1982–2005, mistä ensimmäiset kymmenen vuotta hoiti viransijaisuutta.
Pulkkinen johti yliopiston Perhetutkimusyksikköä 1990–1996 ja Ihmisen kehitys ja sen riskitekijät -huippututkimusyksikköä (JY/SA) 1997–2005, Psykonet-yliopistoverkostoa 1999–2001 ja Psykocenter-huippuyksikköä (JY/SA) 2000–2005. Hän toimi vuosina 1996–2001 Suomen Akatemian akatemiaprofessorina. Hän teki 1992 tutkijavierailun Yhdysvaltoihin Kalifornian yliopistoon Berkeleyyn, työskenteli 1993 vierailevana professorina Arizonan osavaltionyliopistossa (Arizona State University) ja vuonna 1999 vierailevana tutkijana Britanniassa Cambridgen yliopiston St John’s Collegessa.
Pulkkinen aloitti 1968 väitöstutkimuksenaan edelleen jatkuvan, ainutlaatuisen Lapsesta aikuiseksi -pitkittäistutkimuksen. Tutkimuksessa seurataan tuolloin kansakoulun toista luokkaa käyneiden henkilöiden elämänkulkua. Hän valitsi tutkimukseen Jyväskylän kansakoulujen silloisista toisista luokista satunnaisesti 12 luokkaa. Yhteensä näitä oppilaita oli 369. Pulkkinen johti tutkimusta, kunnes vuoden 2013 alussa hänen seuraajakseen tutkimuksen johtoon tuli Katja Kokko.
Pulkkinen ehdotti 2005 ilmestyneessä kirjassa Eheytetty koulupäivä yhdessä Leevi Launosen kanssa koulupäivien pidentämistä siten, että oppituntien välissä olisi harrastuksia.
Pulkkinen on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1988 ja Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1994 lähtien. Jyväskylän yliopiston Agora-rakennuksessa on hänen mukaansa nimetty Lea Pulkkisen sali.
Palkinnot ja tunnustukset

1982 – Suomen Leijonan ritarikunnan I luokan ritarimerkki
1983 – Vuoden nainen
1992 – Vuoden professori
2001 – Suomen tiedepalkinto
2002 – Suomen Leijonan ritarikunnan komentajamerkki
2003 – Euroopan psykologiliittojen federaation (EFPA) Aristotele-palkinto, Tapaseuran Vuoden käyttäytyjä
2009 – Joensuun yliopiston kunniatohtori
2011 – Tiedonjulkistamisen elämäntyöpalkinto
2023 − Suomalaisen Tiedeakatemian kunniapalkinto
Aiheesta muualla

Lea Pulkkisen kotisivut (englanniksi)
Pulkkinen, Lea hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat 
Tieteilijät:  ORCID 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Janne Hirvasvuopio

Janne Hirvasvuopio on saamelainen valtiotieteen kandidaatti, ympäristövaikuttaja ja saamelaiskäräjien jäsen. Hirvasvuopio on tullut tunnetuksi saamelaispoliitikkona sekä toiminnastaan yhdenvertaisuus- ja ympäristöasioissa.
Espoossa Hirvasvuopio toimii vihreiden varavaltuutettuna, tasa-arvo- ja yhdenvertaisuustoimikunnan jäsenenä ja teknisen lautakunnan jäsenenä. Hän on työskennellyt aiemmin vihreiden eduskuntaryhmässä kansanedustaja Emma Karin poliittisena avustajana sekä vihreiden puoluevaltuutettuna Espoosta
Hirvasvuopio toimii Barentsin Euroarktisen neuvoston alkuperäiskansatyöryhmän puheenjohtajana sekä Saamelaisen parlamentaarisen neuvoston jäsenenä. Hän on myös toiminut saamelaiskäräjien sosiaali- ja terveyslautakunnan jäsenenä ja pysyvänä asiantuntijana valtioneuvoston vammaisten henkilöiden oikeuksien neuvottelukunnassa (VANE) sekä Lapin hyvinvointialueen ICT-ohjausryhmässä.
Alkuvuodesta 2023 hän esiintyi Ylen Hyvin sanottu-juttusarjassa, jossa hän kertoi saamelaisaktivistina saamastaan vihapostista. Hän on esiintynyt myös Mikaela Weurlanderin vuoden 2020 dokumentissa Olen saamelainen.. Vuonna 2022 Hirvasvuopio puhui YK:n vammaisyleissopimusta käsittelevässä COSP15-kokouksessa Suomen heikosta tilanteesta saamelaisten terveyspalveluiden saatavuuden kannalta kieli ja kulttuuri huomioiden.
Kansalaisyhteiskunnassa Hirvasvuopio on toiminut hallituksen jäsenenä Kansalaisten kaivosvaltuuskunta - MiningWatch Finlandissa sekä Ei Kaivoksia Suomen Käsivarteen -liikkeessä.
| Vaalit | Vuosi | Vaalipiiri | Äänimäärä | Valittu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kuntavaalit | 2021 | Espoo | 341 | Varalla |
| Aluevaalit | 2022 | Länsi-Uusimaa | 222 | Ei valittu |
| Eduskuntavaalit | 2023 | Uusimaa | 953 | Ei valittu |
| Saamelaiskäräjävaalit | 2023 |  | 109 | Valittu |
| Saamelaiskäräjävaalit | 2024 |  | 109 | Valittu |
Vilda Mánnu

| Vilda Mánnu Eternal Tears of Sorrow |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kesä 1998
 Julkaistu: marraskuu 1998
 Tyylilaji: melodinen death metal, sinfoninen metalli
 Kesto: 43.36
 Levy-yhtiö: Spinefarm
Eternal Tears of Sorrow’n muut julkaisut
| Sacrament of Wilderness 1998 | Vilda Mánnu 1998 | Chaotic Beauty 2000 |
Vilda Mánnu on suomalaisen metalliyhtye Eternal Tears of Sorrowin toinen pitkäsoitto, ja se julkaistiin vuonna 1998. Albumin nimikappale, Vilda Mánnu, on pohjoissaamen kieltä, ja tarkoittaa 'villiä kuuta'. Levyllä on myös toinen saamelaisperäinen kappaleen nimi, sillä Goashem (oikeastaan "goas'kem", nykypohjoissaameksi goaskin) on kantasaameen rekonstroitu muoto sanasta 'kotka'.
Kappaleet

Northern Doom – 4.35 (säv. Törrö & Etos, san. Törrö & Veteläinen)
Burning Flames' Embrace – 4.07 (säv. Puolakanaho, san. Etos)
Goashem – 3.53 (säv. Puolakanaho, Veteläinen & Etos, san. Puolakanaho & Veteläinen)
Scars of Wisdom – 4.56 (säv. Törrö & Etos, san. Veteläinen & Törrö)
Raven (In Your Eyes) – 5.35 (säv. Törrö & Etos, san. Törrö)
Nightwind's Lullaby – 5.27 (säv. Etos, san. Veteläinen & Puolakanaho)
Vilda Mánnu – 5.52 (säv. Törrö, Veteläinen & Etos, san. Etos)
Coronach – 4.53 (säv. Puolakanaho & Etos, san. Etos)
Nodde Rahgam – 1.12 (säv. Törrö)
Seita – 3.06 (säv. Törrö, Veteläinen & Etos, san. Veteläinen & Törrö)
Kokoonpano

Altti Veteläinen – basso, laulu
Jarmo Puolakanaho – kitara, syntikat, rumpuohjelmointi
Olli-Pekka Törrö – kitara, syntikat, rumpuohjelmointi
+
Heli Luokkala – laulu (kappaleet 5 ja 6)
Kokoonpano > Tuotanto

Ahti Kortelainen – äänittäjä, miksaaja
Mika Jussila – masteroija
Tupi – avustava äänittäjä
Arvostelut

Chronicles of Chaos: 8/10
The Metal Crypt: 3.99/5
Aiheesta muualla

Vilda Mánnu Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Vilda Mánnu Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
| n k Eternal Tears of Sorrow |
| --- | --- |
 Altti Veteläinen  Jarmo Kylmänen  Jarmo Puolakanaho  Mika Lammassaari  Janne Tolsa  Juho Raappana   Olli-Pekka Törrö  Pasi Hiltula  Antti-Matti Talala  Antti Kokko  Petri Sankala  Risto Ruuth 
Studioalbumit:  Sinner's Serenade  Vilda Mánnu  Chaotic Beauty  A Virgin and a Whore  Before the Bleeding Sun  Children of the Dark Waters  Saivon lapsi 
Split-albumit:  Sacrament of Wilderness 
Singlet:  ”The Last One for Life”  ”Tears of Autumn Rain” 
Katso myös:  The Seven Goddesses of Frost  Bard's Burial
Aalto-yliopiston matematiikan ja systeemianalyysin laitos

Aalto-yliopiston matematiikan ja systeemianalyysin laitos (lyhenne TeMa) on yksi viidestä Aalto-yliopiston perustieteiden korkeakoulun laitoksista. Matematiikan ja systeemianalyysin laitoksen tunnettuihin henkilökunnan jäseniin kuuluu muun muassa Jukka Kohonen ja Risto Lahdelma. Lahdelma on laitoksen siteeratuin tutkija; hänellä on 11 466 sitattia (2.1.2025). Matematiikan ja systeemianalyysin laitoksen tilat sijaitsevat Espoon Otaniemessä Kandidaattikeskuksessa osoitteessa Otakaari 1.
Tutkimus

Matematiikan ja systeemianalyysin laitoksessa tutkimusryhmät jaetaan laajempien aihealueiden perusteella kuuteen eri alaryhmään:
Algebra ja diskreetti matematiikka
Algebra and algebrallinen geometria (apulaisprofessori Oscar Kivinen, apulaisprofessori Kaie Kubjas, apulaisprofessori Vanni Noferini)
Coding theory and cryptography (professori Camilla Hollanti, apulaisprofessori Chris Brzuska, yliopistonlehtori Ragnar Freij-Hollanti)
Kombinatoriikka (apulaisprofessori Kaie Kubjas, yliopistonlehtori Ragnar Freij-Hollanti)
Lie theory and representation theory (apulaisprofessori Oscar Kivinen, apulaisprofessori Kalle Kytölä, apulaisprofessori Eveliina Peltola)
Lukuteoria (professori Camilla Hollanti, apulaisprofessori Oscar Kivinen)
Analyysi
Funktioteoria (emeritusprofessori Olvai Nevanlinna, apulaisprofessori Kalle Kytölä, yliopistonlehtori Pekka Alestalo, yliopistonlehtori Harri Hakula, vanhempi yliopistonlehtori Björn Ivarsson)
Differentiaaligeometria (vanhempi yliopistonlehtori Kirsi Peltonen, vanhempi yliopistonlehtori Björn Ivarsson)
Ei-lineaariset osittaisdifferentiaaliyhtälöt, NPDE (professori Juha Kinnunen)
Time-frequency analysis (vanhempi yliopistonlehtori Ville Turunen)
Matemaattinen fysiikka (apulaisprofessori Oscar Kivinen, apulaisprofessori Kalle Kytölä, apulaisprofessori Eveliina Peltola)
Matemaattinen tilastotiede ja datatiede (apulaisprofessori Pauliina Ilmonen, apulaisprofessori Kaie Kubjas, apulaisprofessori Lasse Leskelä, apulaisprofessori Vanni Noferini, yliopistonlehtori Jukka Kohonen, yliopistonlehtori Pekka Pere, yliopistonlehtori Jonas Tölle)
Numeerinen analyysi
Applied partial differential equations (professori Nuutti Hyvönen, apulaisprofessori Antti Hannukainen, yliopistonlehtori Harri Hakula, yliopistonlehtori Jarmo Malinen)
Inverse Problems (professori Nuutti Hyvönen, apulaisprofessori Antti Hannukainen, yliopistonlehtori Harri Hakula)
Matrix theory and numerical linear algebra (apulaisprofessori Antti Hannukainen, apulaisprofessori Vanni Noferini)
Systeemi- ja operaatiotutkimus (professori Fabricio Oliveira, professori Ahti Salo, professori Philine Schiewe, professori Kai Virtanen, emeritusprofessori Harri Ehtamo, emeritusprofessori Raimo Hämäläinen, professori Risto Lahdelma, professori Afzal Siddiqui, professori Steven Gabriel)
Port Vila

| Port Vila |
| --- | --- |
 Ilmakuva Port Vilasta
 lippu:  vaakuna
 Port Vilan sijainti Vanuatussa,
 Koordinaatit: 17°44′S, 168°19′E 
Valtio:  Vanuatu
Maakunta:  Shefa
Saari:  Efate
Väkiluku (2020):  49 034
Aikavyöhyke:  UTC+11
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Port Vila on Vanuatun pääkaupunki. Se sijaitsee Efaten saaren lounaisrannikolla Shefan maakunnassa. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 49 034 asukasta. Port Vilassa sijaitsee Vanuatun tärkein satama ja Bauerfieldin kansainvälinen lentoasema. Se on valtion taloudellinen keskus.
Toisen maailmansodan aikana Port Vila oli Yhdysvaltain lentotukikohta. Vuonna 1987 trooppinen sykloni Uma vahingoitti Port Vilaa vakavasti, ja tammikuussa 2002 voimakas maanjäristys aiheutti laajaa tuhoa kaupungissa ja sen ympäristössä. Myös maaliskuussa 2015 riehunut trooppinen sykloni Pam aiheutti Port Vilassa ja koko Vanuatun saaristossa suurta tuhoa. Tuulen nopeus oli jopa yli 80 metriä sekunnissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Port Vila Wikimedia Commonsissa
Yliluonnollinen

Jeesus kävelee veden päällä. Monet yliluonnolliset ilmiöt liitetään Jeesukseen.
Yliluonnollinen tarkoittaa luonnonlakeja noudattamatonta, luonnontieteellistä selitystä vailla olevaa, normaalin tai luonnollisen rajat ylittävää. Sillä tarkoitetaan toisaalta myös selittämätöntä, outoa tai paranormaalia.
Yliluonnollisen arvostelua

Marjaana Lindemanin johtaman tutkimuksen ”Taikauskon vetovoima” (2006) mukaan käsitykset, joita on nimitetty joko taikauskoksi, paranormaaliksi, yliluonnolliseksi tai taikuudeksi, ovat kaikki yksi ja sama asia. Lindeman kysyy: ”Löytyykö tieteen historiasta esimerkkiä, jossa taikausko olisi osoittautunut todeksi tai yliluonnollinen tieteelliseksi?" Ei löydy. Uusi tieto ei koskaan ole vienyt meitä lähemmäs yliluonnollista vaan aina poispäin siitä”, Lindeman sanoi.
Lindemanin mukaan yliluonnollisia uskomuksia voidaan parhaiten selittää yksilön taipumuksella nojautua lapsuudenaikaisiin, eriytymättömiin käsityksiin todellisuudesta. Näissä käsityksissä sekoitetaan elottomien, elollisten ja mielellisten asioiden keskeiset ominaisuudet. Aikuisilla nämä sekaannukset voivat toimia tieteellisen tiedon rinnalla. Voidaan puhua joidenkin ihmisten yleisestä taipumuksesta uskoa yliluonnollisiin ilmiöihin. Tutkimuksen mukaan suomalaisilla yliopisto-opiskelijoilla oli vain vähän yliluonnollisia uskomuksia, vähemmän kuin alemman asteen koulutuksen opiskelijoilla. Jos yliopisto-opiskelijoilla on yliluonnollisia uskomuksia, koulutustaso ei vähennä niitä.
Kia Aarnion väitöskirjan (2007) mukaan paranormaaleihin ilmiöihin uskovat sekoittivat ydintietoa enemmän kuin skeptikot. Empiirisessä tutkimuksessa paranormaaleja uskomuksia selitti parhaiten intuitiivinen ajattelu. Naisten runsaammat paranormaalit uskomukset miehiin verrattuna selittyivät osittain naisten runsaammalla intuitiivisella ajattelulla ja vähäisemmällä analyyttisellä ajattelulla. Aarnion mukaan paranormaalien uskomusten liittyminen ennemminkin intuitiiviseen ajatteluun kuin huonoon analyyttiseen ajatteluun selittää miksi paranormaalit uskomukset eivät välttämättä häviä koulutuksen, tieteellisen tiedon ja rationaalisen ajattelun myötä.
Kirjallisuutta

Häyry, Heta & Karttunen, Hannu & Virtanen, Matti (toim.): Paholaisen asianajaja. Opaskirja skeptikolle.  Helsinki:  Ursa, 1989.  ISBN 951-9269-48-7  Teoksen verkkoversio.
Lindeman, Marjaana: Miksi ihmiset uskovat yliluonnolliseen? Teoksessa Raevaara, Tiina (toim.): Voiko se olla totta?.  Helsinki:  Ursa, 2017.  ISBN 978-952-5985-47-4
Wiseman, Richard: Yliluonnollinen ilmiö. Totuus on jossain sisällämme.  ((Paranormality. Why We See What Isn’t There, 2011.) Suomentanut Tuija Tuomaala)  Jyväskylä:  Atena, 2017.  ISBN 978-951-796-817-1
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Shook, John R.: Skepticism about the Supernatural. Center for Inquiry and University at Buffalo. (englanniksi) (PDF)
Tuomela, Raimo: Tieteellinen maailmankäsitys ja kuoleman ongelma. Teoksessa Ruth, Jan-Erik & Heiskanen, Pirkko (toim.): Kuolema elämän keskellä.  Helsingissä:  Otava, 1985.  ISBN 951-1-08588-3
Gertrud

| Gertrud |
| --- | --- |

Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  17. maaliskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Kerttu, Kerttuli, Gertrude, Gertie, Trude, Trudy
Vastineita eri kielissä:  Gertraud, Geltrude
Nimen alkuperä:  germaaninen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gertrud tai Gertrude on naisen etunimi. Nimi on muodostettu germaanisten kielten sanoista ger, joka merkitsee keihästä, ja þruþ, joka merkitsee voimaa tai lujuutta. Useissa kielissä nimi esiintyy myös muodossa Gertrude.
Suomessa Gertrud-nimisiä naisia on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan ollut vuoden 2019 loppuun mennessä 1 480. Muodossa Gertrude nimi sen sijaan on Suomessa annettu vain muutamalle kymmenelle henkilölle. Nimen suomenkielinen vastine on Kerttu. Suomen­ruotsalaisessa kalenterissa Gertrudin nimipäivä on 17. maaliskuuta, joka on Nivellesin luostarin abbedissa Gertrudin muistopäivä. Sama päivä on suomen­kielisessä kalenterissa Kertun nimipäivä.
Tunnettuja Gertrud- ja Gertrude-nimisiä > Gertrud

Gertrud Suuri (1256–1302), saksalainen nunna, kirjailija ja pyhimys
Gertrud Adelborg (1853–1942), ruotsalainen opettaja ja feministi
Gertrud Almqvist (1875–1954), ruotsalainen kirjailija ja kirjallisuuskriitikko
Gertrud von Babenberg (1226–1288), Itävallan ja Steiermarkin herttuatar
Gertrud Colliander (1860–1942), suomalainen kirjallisuuden suomentaja
Gertrud Fussenegger (1912–2009), itävaltalainen kirjailija
Gertrud Gabl (1948–1976), itävaltalainen alppihiihtäjä
Gertrud Herrbruck (1926–2021), saksalainen uimari
Gertrud von Le Fort (1876–1971), saksalainen kirjailija
Gertrud Elisabeth Mara (1749–1833), saksalainen ooppera- ja konserttilaulaja
Gertrud Månsson (1866–1934), ruotsalainen poliitikko
Gertrud Nivellesiläinen (626–659), Nivelles'n luostarin abbedissa, frankkien majordomus Pipin I:n tytär, matkustajien suojeluspyhimys
Gertrud Scholtz-Klink (1902–1999), saksalainen poliitikko, NS-Frauenschaftin johtaja
Gertrud Sigurdsen (1923–2015), ruotsalainen poliitikko
Gertrud Simmel (1864–1938), saksalainen filosofi
Gertrud Solitander (1884–1945), suomalainen taidemaalari
Gertrud von Ungern (k. 1649), baltiansaksalainen aatelisnainen, laajojen läänitysalueiden haltija Kaakkois-Suomessa
Gertrud Zilliacus (1864–1948), suomenruotsalainen kirjailija
Tunnettuja Gertrud- ja Gertrude-nimisiä > Gertrude

Gertrude Baines (1894–2009), yhdysvaltalainen kuollessaan maailman vanhin ihminen
Gertrude Bell (1868–1926), brittiläinen tutkimusmatkailija, kirjailija, poliittinen virkailija, arkeologi ja vakooja
Gertrude Berg (1899–1966), yhdysvaltalainen näyttelijä
Gertrude van den Bergh (1793–1840), alankomaalainen pianisti, musiikkipedagogi, säveltäjä ja kuoronjohtaja
Gertrude Elizabeth Blood (1857–1911), irlantilaissyntyinen journalisti, kirjailija ja seurapiirihenkilö
Gertrude Caton-Thompson (1888–1985), englantilainen arkeologi
Gertrude Ederle (1905–2003), yhdysvaltalainen uimari
Gertrude B. Elion (1918–1999), yhdysvaltalainen biokemisti ja farmakologi, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja
Gertrude Himmelfarb (1922–2019), yhdysvaltalainen historioitsija
Gertrude Jekyll (1843–1932), brittiläinen maisema-arkkitehti
Gertrude ”Traudl” Junge, o.s. Humps (1920–2002), Adolf Hitlerin viimeinen henkilökohtainen sihteeri
Gertrude Kolar (1926–2014), itävaltalainen telinevoimistelija ja maailmanmestari
Gertrude Lawrence-Klasen (1898–1952), englantilainen näyttelijä
Gertrude Liebhart (s. 1928), itävaltalainen meloja
Gertrude Mongella (s. 1945), tansanialainen poliitikko ja diplomaatti
Gertrude Pritzi (1920–1968), itävaltalainen pöytätennispelaaja
Gertrude Malissa ”Ma” Rainey (1886–1939), yhdysvaltalainen blueslaulaja, ”bluesin äiti”
Gertrude "Trudy" Marshall (1920–2004), yhdysvaltalainen näyttelijä
Gertrude Tompkins Silver (1912–1944), yhdysvaltalainen lentäjä
Gertrude Stein (1874–1946), amerikkalaissyntyinen kulttuurihenkilö ja avantgarde-kirjailija
Gertrude Vanderbilt Whitney (1875–1942), yhdysvaltalainen kuvanveistäjä, mesenaatti ja taidekeräilijä
Gertrude Weaver (1898–2015), yhdysvaltalainen maailman pitkäikäisimpiin kuulunut henkilö
Kuvitteellisia Gertrudeja

Gertrud, Hermann Hessen samannimisen romaanin päähenkilö
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gertrud Wikimedia Commonsissa
Chaotic Beauty

| Chaotic Beauty Eternal Tears of Sorrow |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : marras–joulukuu 1999
 Studio : Tico Tico Studio, Kemi
 Julkaistu: helmikuu 2000
 Tyylilaji: melodinen death metal
 Kesto: 39.34
 Levy-yhtiö: Spinefarm
Eternal Tears of Sorrow’n muut julkaisut
| Vilda Mánnu 1998 | Chaotic Beauty 2000 | A Virgin and a Whore 2001 |
Chaotic Beauty on Eternal Tears of Sorrowin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin helmikuussa 2000.
Kappaleet

Shattered Soul – 3.55 (säv. Eternal Tears of Sorrow, Jarmo Puolakanaho, Pasi Hiltula, san. Altti Veteläinen, Puolakanaho)
Blood of Faith Stains My Hands – 4.35 (säv. Eternal Tears of Sorrow, Puolakanaho, san. Veteläinen, Puolakanaho)
Autumn’s Grief – 4.55 (säv. Eternal Tears of Sorrow, san. Veteläinen)
The Seventh Eclipse – 4.24 (säv. Antti Talala, Eternal Tears of Sorrow, Hiltula, san. Veteläinen, Talala)
Bride of the Crimson Sea – 5.21 (säv. Veteläinen, Eternal Tears of Sorrow, Puolakanaho, san. Veteläinen, Puolakanaho)
Black Tears – 3.12 (säv. ja san. Dan Swanö)
Tar of Chaos – 3.28 (säv. Talala, Eternal Tears of Sorrow, Puolakanaho, Hiltula, san. Veteläinen, Puolakanaho)
Bhéan Sidhe – 4.11 (säv. Talala, Eternal Tears of Sorrow, Puolakanaho, Hiltula, san. Veteläinen, Puolakanaho, Petri Sankala)
Nocturnal Strains – 5.29 (säv. Talala, Eternal Tears of Sorrow, Puolakanaho, san. Veteläinen)
Kokoonpano

Altti Veteläinen – basso, laulu
Jarmo Puolakanaho – kitara
Antti-Matti Talala – kitara
Pasi Hiltula – koskettimet
Petri Sankala – rummut
Kimberly Goss – laulu
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Kimberly Goss – laulu (kappaleet 3, 5 ja 9)
Heli Luokkala – laulu (kappale 12)
Kokoonpano > Tuotanto

Niklas Sundin – kansikuva, grafiikka
Mika Jussila – masteroija
Ahti Kortelainen – äänittäjä
Mikko Karmila – äänittäjä, miksaaja
Auvo Tuomaala – valokuvat
Arvostelut

Imperiumi.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Chaotic Beauty Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Chaotic Beauty Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
| n k Eternal Tears of Sorrow |
| --- | --- |
 Altti Veteläinen  Jarmo Kylmänen  Jarmo Puolakanaho  Mika Lammassaari  Janne Tolsa  Juho Raappana   Olli-Pekka Törrö  Pasi Hiltula  Antti-Matti Talala  Antti Kokko  Petri Sankala  Risto Ruuth 
Studioalbumit:  Sinner's Serenade  Vilda Mánnu  Chaotic Beauty  A Virgin and a Whore  Before the Bleeding Sun  Children of the Dark Waters  Saivon lapsi 
Split-albumit:  Sacrament of Wilderness 
Singlet:  ”The Last One for Life”  ”Tears of Autumn Rain” 
Katso myös:  The Seven Goddesses of Frost  Bard's Burial
Philip Dybvig

Philip Dybvig vuonna 2025.
Philip Hallen Dybvig (s. 22. toukokuuta 1955) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä, joka toimii Boatmen’s Bancsharesin pankki- ja rahoitusalan professorina Washingtonin yliopiston Olin Business Schoolissa St. Louisissa.
Dybvig on erikoistunut omaisuuden hinnoitteluun, pankkitoimintaan, sijoituksiin sekä hallinto- ja ohjausjärjestelmään. Hän oli aiemmin professori Yalen yliopistossa ja apulaisprofessori Princetonin yliopistossa. Hän on toiminut useiden aikakauslehtien päätoimittajana tai toisena päätoimittajana, esimerkiksi lehdissä Review of Financial Studies; Journal of Economic Theory, Finance and Stochastics; Journal of Finance, Journal of Financial Intermediation; Journal of Financial and Quantitative Analysis ja Review of Financial Studies.
Dybvig tunnetaan työstään Douglas Diamondin kanssa erityisesti vuonna 1983 julkaistusta vaikutusvaltaisesta Diamond–Dybvig-mallista. Dybvigille myönnettiin vuoden 2022 taloustieteiden Nobel yhdessä Diamondin ja Ben Bernanken kanssa ”pankkien ja rahoituskriisien tutkimuksesta”.
Soijaproteiini

Soijaproteiini on soijapapujen sisältämä proteiini. Soijaa sisältävät ruoka-aineet sisältävät yleensä noin 36 grammaa proteiinia 100 tuotegrammaa kohti. Teksturoitua soijaproteiinia tehdään eristämällä sitä puhdistetusta, rasvattomasta soijajauhosta ja keittämällä proteiini kovassa paineessa. Soijaproteiinivalmisiin kuuluu esimerkiksi soijaproteiini-isolaatti, joka sisältää 90 % proteiinia. Soijaproteiinia sisältäviä elintarvikkeita ovat tofu, proteiinijauhe ja soijamaitotuotteet. Soijaproteiinia on saatavana myös ravintolisänä.
Comandanti Medaglie d’Oro -luokka

| Comandanti Medaglie d’Oro -luokka |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  2 100 t (standardi) 2 900 t (kuormattu)
Pituus:  120,7 m
Leveys:  12,30 m
Syväys:  3,6 m
Koneteho:  60 000 hv
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  272
Aseistus
Meritorjunta:  4 x 135 mm tykkiä 6 x 533 mm torpedoputkea
Ilmatorjunta:  12 x 37 mm ilmatorjuntatykkiä
Comandanti Medaglie d’Oro -luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston toisen maailmansodan lopulla suunnittelema 20 hävittäjän alusluokka, jonka aluksista yhtäkään ei ollut laskettu vesille Italian antautuessa syyskuussa 1943.
Suunnittelu

Luokan alukset olivat merkittävästi isompia kuin aiemmat Regia Marinan hävittäjät, kuten Soldati-luokan alukset. Niiden aseistuksena oli neljä 135 millimetrin tykkiä yksiputkisina  asennuksina, jotka mahdollistivat aseiden käyttämisen sekä meri- että ilmamaalien ammuntaan. Tykit olivat samanlaisia kuin Capitani Romani -luokan risteilijöillä. Keveänä ilmatorjunta-aseistuksena aluksilla oli kaksitoista 37 millimetrin ilmatorjuntatykkiä ja tulenjohtona oli kaksi keskusta, joihin kumpaankin oli tarkoitus liittää Gufo-tutkat.