stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Star Wars Holiday Special

| Star Wars Holiday Special |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Steve Binder David Acomba
Käsikirjoittaja:  Pat Proft Leonard Ripps Bruce Vilanch Rod Warren Mitzie Welch
Tuottaja:  Joe Layton Jeff Starsh Ken Welch Mitzie Welch
Säveltäjä:  Ian Fraser
Pääosat:  Peter Mayhew Harrison Ford Mark Hamill Carrie Fisher Anthony Daniels Kenny Baker Don Francks
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox Television
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:   17. marraskuuta 1978
Kesto:  97 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Star Wars Holiday Special on CBS-televisiokanavan 17. marraskuuta 1978 Yhdysvalloissa  esittämä Tähtien sota -maailmaan perustuva kaksituntinen televisio-ohjelma, jonka ohjasivat David Acomba ja Steve Binder. Ohjelman käsikirjoittivat Pat Proft, Leonard Ripps, Bruce Vilanch ja Rod Warren. The Star Wars Holiday Special sisälsi 1970-luvun laulajien ja näyttelijöiden, kuten Diahann Carrollin ja Harvey Kormanin, esiintymisiä ja laulunumeroita.
Ohjelmassa Chewbacca ja Han Solo vierailevat Chewbaccan kotiplaneetalla Kashyyykissa juhlimassa Elämän päivää. Matkalla Imperiumi ajaa heitä takaa. Ohjelma esitteli Chewbaccan isän Attichitcukin ja hänen vaimonsa Mallatobuckin sekä poikansa Lumpawarrumpin. Mukana oli myös piirroselokuva, jossa nähtiin ensi kertaa palkkionmetsästäjä Boba Fett, varsinaisesti vasta Imperiumin vastaiskussa esiintynyt hahmo. Useimmat Tähtien sota -fanit pitävät ja pilkkaavat Star Wars Holiday Specialia campina ja kitschinä.[lähde? ] Tähtien sodan luoja George Lucas (jolla ei ollut merkittävää roolia Holiday Specialin tuotannossa) on sanonut, että tuhoaisi sen jokaisen kopion, jos se olisi hänen vallassaan.[lähde? ] Myös Harrison Ford lähinnä koomisesti kielsi muistikuvansa ja koko spesiaalin olemassaolon, kun Conan O'Brien kysyi siitä Late Night with Conan O'Brien -show'ssaan.lähde tarkemmin? Ohjelmaa ei ole julkaistu tallenteena tai esitetty televisiossa ainoan esityskertansa jälkeen. Elokuva esitettiin Yhdysvaltojen lisäksi ainakin Kanadassa, Brasiliassa, Argentiinassa, Venezuelassa, Ranskassa ja Ruotsissa.
Rustokalat

| Rustokalat |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes  Huxley, 1880
Alaluokat ja ylälahkot
 Koppapäiset Holocephali  Leveäsuiset Elasmobranchii Hait Selachimorpha  Rauskut Batoidea 
Katso myös
   Rustokalat Wikispeciesissä   Rustokalat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rustokalat (Chondrichthyes) ovat yksi selkärankaisten (Vertebrata) luokista. Siihen sisältyvät hait (Selachimorpha), rauskut (Batoidea) ja sillikuningaskalat (Chimaeriformes).
Rakenne

Rustokalojen kallo ja tukiranka on pääosin rustoinen toisin kuin luukaloilla. Niillä ei ole uimarakkoa ja niiden iho on hammassuomujen peittämä. Rustokalojen suomut ovat erilaisia luukaloihin verrattuna. Rustokalojen suussa on useita rivejä hampaita, joista osa odottaa aina käyttövuoroaan. Niitä kutsutaan "ihohampaiksi" eli "dentikkeleiksi".  Rustokaloilla on erittäin hyvä hajuaisti ja ne pystyvät tunnistamaan myös toisen eläimen ympärillä olevan heikon sähkökentän.
Lisäksi rustokalojen hengityselimistö kidukset poikkeavat hieman luukaloista. Kaikkien kalojen verenkierto on yksinkertainen sillä niiden sydämessä on vain yksi eteinen ja yksi kammio. Siis sydämeen tulee ja siitä lähtee hiilidioksidipitoista verta. Kaasujen kuten hapen ja hiilidioksidin vaihtuminen tapahtuu yleensä kiduksissa.
Rustokaloilla on sisäinen hedelmöitys, ja ne synnyttävät joko eläviä poikasia tai munivat munia. Ne saavat kerralla paljon vähemmän poikasia kuin luukalat, enimmillään 10–20 poikasta. Poikaset saavuttavat sukukypsyyden vasta 5–18 vuoden iässä.
Useimmat hait ovat petoja, mutta suurikokoisimmat hait käyttävät ravintonaan planktonia. Rauskut taas elävät meren pohjassa käyttäen ravintonaan muun muassa nilviäisiä ja äyriäisiä.
Luokittelu

Rustokaloilla on kaksi alaluokkaa; näistä koppapäisiin kuuluu vain yksi lahko.
Vaihtoehtoisessa luokituksessa koppapääkalat luetaan omaksi luokakseen rustokalojen rinnalle.
Koppapäiset Holocephali
Sillikuningaskalat Chimaeriformes
Leveäsuiset Elasmobranchii
Euselachii
Hait Selachimorpha
Luomihaikalat Carcharhiniformes
Echinorhiniformes
Sarvihaikalat Heterodontiformes
Kaulushaikalat Hexanchiformes
Sillihaikalat Lamniformes
Partahaikalat Orectolobiformes
Sahahaikalat Pristiophoriformes
Piikkihaikalat Squaliformes
Merienkelikalat Squatiniformes
Rauskut Batoidea
Myliobatiformes
Saharauskukalat Pristiformes
Rauskukalat Rajiformes
Sähkörauskukalat Torpediniformes
St. Bernardin piirikunta

St. Bernardin piirikunta (engl. St. Bernard Parish, ransk. Paroisse de Saint-Bernard) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 46 721 vuonna 2018. Piirikunnan hallintokeskus on Chalmetten kunta. Piirikunta on perustettu 31. maaliskuuta 1807.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta St. Bernardin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Game of Thrones: Season 7

| Game of Thrones: Season 7 Ramin Djawadi |
| --- | --- | --- |

Soundtrack-albumin tiedot
 Julkaistu: 25. elokuuta 2017
 Formaatti: digitaalinen, CD, vinyyli
 Tuottaja(t): Ramin Djawadi
 Tyylilaji: televisiomusiikki
 Kesto: 01.14.09
 Levy-yhtiö: WaterTower Music
Game of Thronesin muut julkaisut
| Game of Thrones: Season 6 2016 | Game of Thrones: Season 7 2017 | Game of Thrones: Season 8 2019 |
Ramin Djawadin muut julkaisut
| The Great Wall 2016 | Game of Thrones: Season 7 2017 | The Mountain Between Us 2017 |
Game of Thrones: Season 7 on Game of Thrones -televisiosarjan seitsemännen tuotantokauden soundtrack-albumi, joka julkaistiin 25. elokuuta 2017. Televisiosarjan musiikin on säveltänyt Ramin Djawadi.
Julkaisu

Soundtrack-albumi julkaistiin 25. elokuuta 2017 digitaalisesti ja 29. syyskuuta CD-levynä. Vinyylilevynä albumi julkaistiin 17. marraskuuta 2017 ja sen kuvitettu erikoispainos Record Store Daynä viikkoa myöhemmin eli 24. marraskuuta.
Vastaanotto

Sci-Fi Movie Pagen arvostelun mukaan albumi vastasi tasoltaan aiempien tuotantokausien soundtrackejä, mutta kappaleen ”Light of the Seven” veroista yksittäistä sävellystä ei tällä albumilla ole. Erityisesti kappaleet ”No One Walks Away from Me” ja ”Casterly Rock” sekä ”Spoils of War, Pt. 1” ja ”Spoils of War, Pt. 2” saivat kehuja.
Vuonna 2018 Djawadi voitti Emmy-palkinnon parhaasta musiikkisovituksesta televisiosarjassa työstään seitsemännen tuotantokauden viimeisessä jaksossa ”Lohikäärme ja susi”. Hän oli ehdolla myös saman vuoden Grammy-gaalassa parhaasta visuaaliseen mediaan tehdystä musiikista. Grammy-ehdokkuus oli televisiosarjan ensimmäinen. Tuotantokauden musiikki valittiin myös IFMCA-palkintoehdokkaaksi kategoriassa ”paras musiikki televisiosarjassa”.
Kappaleet

| --- | --- |
 Main Title – 1.53  Dragonstone – 5.06  Shall We Begin? – 1.24  The Queen’s Justice – 1.21  A Game I Like to Play – 1.45  I Am the Storm – 6.25  The Gift – 2.02  Dragonglass – 4.19  Spoils of War, Pt. 1 – 3.53  Spoils of War, Pt. 2 – 4.03  The Dagger – 2.33  Home – 2.30 :   Gorgeouss Beasts – 2.11   The Long Farewell – 2.46  Against All Odds – 7.48  See You for What You Are – 2.09  Casterly Rock – 2.23  A Lion’s Legacy – 1.34  Message for Cersei – 1.43  Ironborn – 2.19  No One Walks Away from Me – 2.11  Truth – 3.31  The Army of the Dead – 5.26  Winter Is Here – 2.54
Star Wars Episode III: Revenge of the Sith (videopeli)

| Star Wars Episode III: Revenge of the Sith |
| --- | --- |

Kehittäjä:  The Collective
Julkaisija:  LucasArts
Julkaistu:  5. toukokuuta 2005
Lajityyppi:  Toimintaseikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 12+
Alusta:  PlayStation 2, Xbox, Game Boy Advance, Nintendo DS
Jakelumuoto:  DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Star Wars Episode III: Revenge of the Sith videopeli ilmestyi 5. toukokuuta 2005 Xbox:lle, PlayStation 2:lle, Game Boy Advancelle ja Nintendo DS:lle. Peli perustui elokuvaan Star Wars: Episodi III – Sithin kosto, joka tuli samana vuonna elokuvateattereihin.
Star Wars Episode I: The Phantom Menace

| Star Wars Episode I: The Phantom Menace |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Big Ape Productions
Julkaisija:  LucasArts
Suunnittelija:  John Barnes Mike Ebert Dan Ross Eric Wilder
Julkaistu:  Windows NA 30. huhtikuuta 1999 EU toukokuu 1999 PlayStation  NA 31. elokuuta 1999 EU 24. syyskuuta 1999 JP 9. joulukuuta 1999
Lajityyppi:  toimintaseikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: T ELSPA: 11+
Alusta:  PlayStation, Microsoft Windows
Jakelumuoto:  CD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Star Wars Episode I: The Phantom Menace on Big Ape Productionsin kehittämä ja LucasArtsin julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin PlayStationille ja Microsoft Windowsille vuonna 1999. Euroopassa pelin ikäraja on 11.
Peli perustuu elokuvaan Star Wars: Episodi I – Pimeä uhka. Kenttiä on 11, joista muutama sisältää loppuvastuksen. Aseita on paljon ja ne ovat monipuolisia, minkä seurauksena valosapelia ei paljoa ensimmäisten kenttien jälkeen tarvitse käyttää. Pelihenkilöitä ovat Qui-Gon Jinn, Obi-Wan Kenobi, kuningatar Amidala ja kapteeni Panaka. Pelin juoneen kuuluu vihollisten tappamisen lisäksi aivopähkinöitä, monivalintakeskusteluja (esimerkiksi suostutellaan poliisia antamaan passi) sekä kaupantekoa.
Ruohonleikkaaja

| Ruohonleikkaaja> The Lawnmower Man |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Brett Leonard
Käsikirjoittaja:   Brett Leonard  Gimel Everett 
Tuottaja:  Gimel Everett
Säveltäjä:  Dan Wyman
Kuvaaja:  Russell Carpenter
Leikkaaja:  Alan Baumgarten
Pääosat:   Pierce Brosnan  Jeff Fahey 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  New Line Cinema
Levittäjä:  New Line Cinema Netflix
Ensi-ilta:   1992-3-66. maaliskuuta 1992 (Yhdysvallat)  1992-9-44. syyskuuta 1992 (Suomi)  
Kesto:  107 min / 140 min (ohjaajan versio)
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Ruohonleikkaajamiehen paluu
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruohonleikkaaja (The Lawnmower Man) on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut Brett Leonardin ohjaama tieteiselokuva. Elokuvaa kaupattiin aluksi nimellä ”Stephen Kingin Ruohonleikkaaja”. Elokuvalla ei kuitenkaan ole mitään yhteistä Kingin vuonna 1975 julkaistun Ruohonleikkaaja -novellin kanssa, ja siitä suivaantuneena King haastoi tekijät oikeuteen ja sai nimensä pois krediittitiedoista.
Elokuva sai vuonna 1996 jatko-osan Ruohonleikkaajamiehen paluu (Lawnmower Man 2: Beyond Cyberspace).
Juoni

Virtuaalitodellisuutta tutkiva tohtori Larry Angelo (Pierce Brosnan) tekee kokeita simpansseilla VSI (Virtual Space Industries) -yhtiössä. Kokeissa pyritään nostamaan simpanssien älykkyyttä ja aggressiivisuutta, jotta niistä tulisi hyviä sotilaita. Eräs koe menee pieleen ja koesimpanssi Roscoe 1138 pakenee laboratoriosta. Roscoe ammutaan takaa-ajon jälkeen. Tämän jälkeen Angelo päättää vetäytyä VSI:stä, mutta jatkaa kokeita kotioloissaan. Hän ottaa koekaniiniksi yksinkertaisen ruohonleikkaajansa Joben (Jeff Fahey) ja päättää lisätä tämän älykkyyttä. Aluksi kaikki sujuu hyvin, mutta lopulta koe ryöstäytyy Angelon käsistä.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu Ruohonleikkaajaa elokuvahistorian ensimmäiseksi varsinaiseksi virtuaalitodellisuuselokuvaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Sokeriruoko

| Sokeriruoko |
| --- | --- |
 Sokeriruoko Kew Gardensissa, Lontoossa.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Sokeriruo’ot Saccharum
Laji::  officinarum
Kaksiosainen nimi
 Saccharum officinarum  L., 1753 
Katso myös
   Sokeriruoko Wikispeciesissä   Sokeriruoko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sokeriruoko eli jalosokeriruoko (Saccharum officinarum) on heinäkasveihin kuuluva suurikokoinen viljelyskasvi. Sen kanssa samaan sukuun kuuluu taksonomisesta tulkinnasta riippuen 6–37 lajia. Eri lajien varsien pituus vaihtelee kahdesta kuuteen metriin. Lajit voivat risteytyä keskenään, ja tärkeimmät viljelyslajit ovatkin monimutkaisen jalostuksen tulosta.
Sokeriruokoa viljellään yli sadassa eri maassa, joista tärkeimpiä ovat Brasilia, Pakistan, Thaimaa, Intia ja Kiina. Yhteensä ne tuottavat yli puolet koko maailman sokeriruo'osta. Sokeri on kahden tärkeimmän vientituotteen joukossa 13 maassa. Sokeriruoko kuuluu kasvikunnan tehokkaimpiin yhteyttäjiin.
Kuvaus

Sokeriruoko on korkea monivuotinen heinä. Korret kasvavat 3–6-metrisiksi ja 2–5 senttimetriä paksuiksi. Varressa on 20–40 solmua. Lehdet ovat 70–150 senttimetriä pitkiä ja 4–6 senttimetriä leveitä. Lehdet ovat teräväkärkisiä ja laidoiltaan terävän sahalaitaisia. Lehden kieleke on ripsireunainen ja 2–3 millimetriä pitkä.
Röyhykukinto on 50–100 senttimetriä pitkä. Kukinnon varret ovat suureksi osaksi kaljuja, mutta nivelkohdat pehmeäkarvaisia. Röyhyn muodostavat tertut ovat 10–25 senttimetriä pitkiä ja yksittäiset tähkylät 3,5–4 millimetriä pitkiä. Kaleet ovat pitkänpyöreitä ja väritykseltään keltaruskeita. Helpeet ovat kaleita lyhyempiä. Ulkohelve on suikea, sisähelve on tasasoukka ja vihneetön. Hedelmä on pitkänpyöreä jyvä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Sokeriruoko kasvaa luontaisena Kaakkois-Aasiassa ja Tyynenmeren saarilla. Laji vaatii kasvaakseen trooppisen tai subtrooppisen ilmaston. Optimaalinen lämpötila on versomisvaiheessa 32–38 °C, kypsymisvaiheessa 12–14 °C. Sokeriruokoa esiintyy lähinnä alavilla alueilla ja rannikkoseuduilla, harvoin vuoristoisilla alueilla. Se menestyy monenlaisilla kasvupaikoilla, mutta tarvitsee kuitenkin suhteellisen paljon kosteutta.
Käyttö

Sokeriruoko on hyötykasvi, josta tuotetaan ruokosokeria, ruokosokerisiirappia, melassia, rommia ja vahaa. Useita kasvin osia voidaan tuoreena myös käyttää ravinnoksi sellaisenaan tai kypsennettynä. Varsista voidaan myös puristaa mehua ja tehdä likööriä. Sokeriruokoa on myös perinteisesti käytetty lääkekasvina monenlaisiin vaivoihin.
Sokeriruo'on korsia, joista neste on jo poistettu, voidaan käyttää polttoaineena tai kuitulähteenä paperin tai pahvin valmistuksessa. Kasvista on lisäksi valmistettu kyniä, mattoja, varjostimia ja olkikattoja. Sokeriruokoa käytetään myös koristekasvina, ja lisäksi kuivattuja röyhyjä käytetään koristeina ja osina kukka-asetelmia, usein värjättyinä.
Käyttö > Viljely

Sadonkorjuu tapahtuu joko koneilla tai perinteisesti, etenkin kehitysmaissa käsin. Käsin korjattaessa pelto sytytetään ensin tuleen. Tuli polttaa lehdet ja osan korsia suojaavasta vahakerroksesta, mutta vesipitoiset juuret ja varret voidaan kerätä vahingoittumattomina.
Käyttö > Viljely > Suurimmat tuottajamaat

| Valtio | Tuotanto  (tuhansissa tonneissa) |  |
| --- | --- | --- |
|  Brasilia | 739 267 |  |
|  Intia | 341 200 |  |
|  Kiina | 125 536 |  |
|  Thaimaa | 100 096 |  |
|  Pakistan | 63 750 |  |
|  Meksiko | 61 182 |  |
|  Kolumbia | 34 876 |  |
|  Indonesia | 33 700 |  |
|  Filippiinit | 31 874 |  |
|  Yhdysvallat | 27 906 |  |
| Maailma | 1 877 105 |  |
Lähteet: Food And Agricultural Organization of United Nations: Economic And Social Department: The Statistical Division (Arkistoitu – Internet Archive)
Käyttö > Historia

Sokeriruokoa on viljelty kaakkoisessa Aasiassa tuhansia vuosia. Eurooppalaiset veivät kasvin myös Amerikan mantereille, ja 1500-luvulta eteenpäin Karibianmeren alueella tuotettiin laajamittaisesti sokeria. Kasvi on nykyäänkin tärkeä rahakasvi monilla trooppisilla seuduilla.
Kuvia

Sokeriruokopelto Madeiralla.
Sokeriruo'on polttaminen ennen sadonkorjuuta Queenslandissa, Australiassa, vuonna 1959.
Sokeriruo'on sadonkorjuuta Mauritiuksella.
Aiheesta muualla

United States Department of Agriculture (USDA): Saccharum officinarum (englanniksi)
Sokerin historiaa, Aamulehti, 04.03.1934, nro 61, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Sokeriruo'on kukintoja.
Ruokosokeria.
Sokeriruo'on leikkaajia Jamaikalla 1880.
Rose Byrne

| Rose Byrne |
| --- | --- |
 Byrne elo­kuvan Vuoden se kestää ensi-illassa 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Mary Rose Byrne
Syntynyt: 24. heinäkuuta 1979 (ikä 45) Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1994–
Merkittävät roolit:  Damages
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Mary Rose Byrne (s. 24. heinäkuuta 1979 Sydney) on australialainen näyttelijä. [lähde? ] Hänen tunnettuja elo­kuviaan ovat Marie Antoinette, Troija ja X-Men: First Class. Hän näytteli toista pääosaa draama­sarjassa Damages (2007–2012).
Ura

Byrne esitti Dorméta elo­kuvassa Star Wars: Episodi II – Kloonien hyökkäys. Tätä seurasivat roolit elo­kuvissa Linnan neidot (2003) ja Wicker Park (2004). Wolfgang Petersenin ohjaamassa Troijassa (2004) Byrne näytteli Briseisin roolin. Vuonna 2005 hän oli mukana BBC:n televisio­sarjassa Casanova ja seuraavana vuonna elo­kuvissa The Tenants ja Marie Antoinette. Vuonna 2007 ilmestyi 28 viikkoa myöhemmin, jossa hän näytteli yhtä pää­osista. Sen jälkeen hän on näytellyt X-Men -saagan elo­kuvissa X-Men: First Class (2011) ja X-Men: Apocalypse (2016).
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Rooli | Elokuvat>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 | Dallas Doll | Rastus Sommers |  |
| 1999 | Two Hands – helppo keikka | Alex |  |
| 2000 | Äitini Frank (My Mother Frank) | Jenny |  |
| 2000 | The Goddess of 1967 | B.G. |  |
| 2002 | Star Wars: Episodi II – Kloonien hyökkäys | Dormé |  |
| 2002 | City of Ghosts | Sabrina |  |
| 2003 | Linnan neidot (I Capture the Castle) | Rose Mortmain |  |
| 2003 | The Night We Called It a Day | Audrey Appleby |  |
| 2003 | Luuserin tähtihetki (The Rage in Placid Lake) | Gemma Taylor |  |
| 2003 | Take Away | Sonja Stilano |  |
| 2004 | Troija | Briseis |  |
| 2004 | Wicker Park | Alex Denver |  |
| 2005 | The Tenants | Irene Bell |  |
| 2006 | Marie Antoinette | Yolande de Polastron |  |
| 2006 | The Dead Girl – viaton uhri | Leah (osassa ”The Sister”) |  |
| 2007 | Sunshine | Cassie |  |
| 2007 | 28 viikkoa myöhemmin | majuri Scarlet Levy |  |
| 2008 | Just Buried | Roberta Knickle |  |
| 2008 | The Tender Hook | Iris |  |
| 2009 | Adam | Beth Buchwald |  |
| 2009 | Tieto | Diana Way­land |  |
| 2010 | I Love You Too | humalainen matkustaja (cameo) |  |
| 2010 | Keikkaa pukkaa (Get Him to the Greek) | Jackie Q |  |
| 2010 | Riivattu | Renai Lambert |  |
| 2011 | Morsiusneidot | Helen Harris |  |
| 2011 | X-Men: First Class | Moira Mac­Taggert |  |
| 2013 | The Place Beyond the Pines | Jennifer Cross |  |
| 2013 | The Internship | Dana Simms |  |
| 2013 | Vuoden se kestää (I Give It a Year) | Nat Red­fern |  |
| 2013 | The Turning | Raelene (osassa ”The Turning”) |  |
| 2013 | Insidious: Chapter 2 | Renai Lambert |  |
| 2014 | Naapurit | Kelly Radner |  |
| 2014 | Seitsemän sietämättömän pitkää päivää   (This Is Where I Leave You) | Penny Moore |  |
| 2014 | Adult Beginners | Justine |  |
| 2014 | Annie | Grace Farrell |  |
| 2015 | Spy – vakoojan asussa | Rayna Boyanov |  |
| 2015 | The Meddler | Lori Minervini |  |
| 2016 | Naapurit 2 | Kelly Radner |  |
| 2016 | X-Men: Apocalypse | Moira Mac­Taggert |  |
| 2018 | Petteri Kaniini | Bea, Rosina Ankkanen (ääni) |  |
| 2021 | Petteri Kaniini: Kani karkuteillä | Bea |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rose Byrne Wikimedia Commonsissa
St. Andrew’s (stadion)

| St>  Andrew’s |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Bordesley Green, Birmingham, Englanti
Koordinaatit:  52°28′32.53″N, 1°52′05.48″W
Rakennustyöt aloitettu:  1905
Avattu:  1906
Remontoitu:  1999 The Railway End
Omistaja:  Birmingham City FC
Kenttä:  nurmi
Käyttäjät
 Birmingham City FC 
Katsojakapasiteetti
 30 009 
Kentän mitat
 110 × 74 jaardia 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
St. Andrew’s on jalkapallostadion Birminghamissa, Englannissa. Se toimii Birmingham City FC:n kotistadionina. Vuonna 1906 avatulle stadionille mahtuu 30 009 katsojaa.
Birmingham City (silloinen Small Heath) muutti stadionille Muntz Streetilta vuonna 1906 ja ensimmäinen ottelu pelattiin Saltley Collegea vastaan 11. syyskuuta. Small Heath voitti helposti 5–0. Vuosien varrella St. Andrew’sia on kunnostettu muutamaan otteeseen. Stadionin katsojaennätys on vuodelta 1939, kun Birmingham kohtasi Evertonin 66 844 katsojan edessä FA Cupin viidennellä kierroksella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta St Andrew’s Wikimedia Commonsissa
Stadionin historiaa kannattajien sivuilla (englanniksi)
St. Andrews (Manitoba)

| St>  Andrews |
| --- | --- |
 St. Andrews
 Koordinaatit: 50°16′12″N, 98°58′29″W 
Valtio:  Kanada
Provinssi:  Manitoba
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  752,7 km²
Väkiluku (2006):  11 359
 – Väestötiheys:  15,1 as./km²
 
 www.rmofstandrews.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
St. Andrews maalaiskunta Kanadassa, Manitoban provinssissa. Kunta sijaitsee Winnipegin koillispuolella ja rajoittuu idässä Redjokeen, pohjoisessa Gimlin maalaiskuntaan, lännessä Rockwoodin maalaiskuntaan ja etelässä West St. Paulin maalaiskuntaan. Kunnassa sijaitsee Clandeboyen, Petersfieldin ja Lockportin (Redjoen länsipuoliset osat) asutuskeskukset. Kunnan läpi kulkee Winnipegistä Selkirkiin johtava valtatie 9 ja Winnipegistä Gimliin ja edelleen pohjoiseen johtava valtatie 8 ja kunnassa on pienkoneille tarkoitettu St. Andrewsin lentoasema. Kunnassa oli vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan 11 359 asukasta ja kunnan pinta-ala on 752,70 km².
Aiheesta muualla

St. Andrewsin maalaiskunnan kotisivut (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta St. Andrews Wikimedia Commonsissa
Ruohonapsijat

| Ruohonapsijat |
| --- | --- |
 Ruohonapsija (Polystictus pectoralis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tyrannit Tyrannidae
Suku::  Ruohonapsijat Polystictus  Reichenbach, 1850
Katso myös
   Ruohonapsijat Wikispeciesissä   Ruohonapsijat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruohonapsijat (Polystictus) on tyrannien heimoon kuuluva lintusuku.
Ruohonapsijoihin (Polystictus) kuuluvia lajeja

Brasilianruohonapsija (Polystictus superciliaris)
Ruohonapsija (Polystictus pectoralis)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Polystictus (englanniksi)
St. Catharines

| St>  Catharines (City of St. Catharines) |
| --- | --- |

 St. Catharines
 Koordinaatit: 43°09′32″N, 79°14′44″W 
Valtio:   Kanada
Provinssi:  Ontario
Perustettu:  1783
Kaupunkioikeudet:  1845
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  St. Catharinesin kaupunginvaltuusto
 – Pormestari:  Brian McMullan
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  96 km²
 – Metropolialue:  1 398 km²
Korkeus:  98 m
Väkiluku (2016):  133 113
 – Väestötiheys:  1 373 as./km²
 – Metropolialue:  406 074
 – Väestötiheys metropolialue:  279 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5
 – Kesäaika:  UTC-4
Postinumero:  L2M–L2W, L0S
Suuntanumero(t):  905 ja 289
Lempinimi::  The Garden City
Motto::  Industry and Liberality
 
 stcatharines.ca 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
St. Catharines on kaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee Ontariojärven rannalla noin 50 kilometriä etelään Torontosta lähellä Yhdysvaltain rajaa. Kaupungin väkiluku on 133 000 ja esikaupunkeineen yli 406 000, ja se on Niagaran alueen (engl. Niagara Region) suurin kaupunki.
St. Catharinesin ensimmäiset pysyvät asukkaat olivat Amerikan vallankumouksen lojalisteja, jotka saapuivat alueelle 1780-luvulla. Kaupunki nimettiin virallisesti St. Catharinesiksi 1821, mutta nimi oli käytössä jo aiemmin. Kaupunkioikeudet St. Catharines sai 1876.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta St. Catharines Wikimedia Commonsissa