Maleficent – Pahatar
Juoni

Pahatar on nuori keijutyttö, joka asuu harmonisessa Moors-taikamaailmassa. Lähellä sijaitsee kuitenkin ihmisten kuningaskunta, jonka kanssa Moorsilla on riitaisat suhteet. Hän tapaa kuningaskunnasta kotoisin olevan nuoren maalaispojan, Stefanuksen, joka kertoo haaveestaan asua jonain päivänä linnassa. Kaksikon välille kehittyy hiljalleen ystävyyssuhde. Vuosien kuluessa Stefanus alkaa kuitenkin viettää enemmän aikaa ihmisten seurassa, samalla kun Pahattaresta kasvaa Moorsin suojelijatar.
Ihmisten kuningas yrittää sotajoukkoineen vallata Moorsin ja ryöstää sen rikkaudet, mutta Pahatar päihittää heidät ylivoimaisesti. Taistelusta uupunut, kuolemansairas kuningas palaa linnaan ja joutuu vuodelepoon. Hän lupaa kruunua kenelle tahansa, joka onnistuu surmaamaan Pahattaren. Stefanus, joka on aina unelmoinut elämästä linnassa, päättää ottaa tehtävän vastaan. Hän ei kuitenkaan kykene tappamaan entistä ystäväänsä, mutta yön aikana leikkaa tämän siivet irti ja vie ne kuninkaan luokse, väittäen surmanneensa Pahattaren. Näin Stefanuksesta tulee uusi kuningas. Herätessään Pahatar kauhistuu petoksesta ja joutuu totuttelemaan kävelemiseen. Kävelymatkallaan hän pelastaa metsästäjiltä korpin, jonka hän muuttaa ihmiseksi. Korppi kertoo nimekseen Diaval, ja kiitollisuuden osoituksena hän lupautuu Pahattaren palvelijaksi. Diaval lentää kuningaskuntaan vakoilemaan Stefanusta, ja Pahatar katkeroituu tajutessaan, että miehestä on tehty kuningas.
Stefanuksen kuningatarvaimo synnyttää lapsen, jonka he nimeävät Auroraksi. Syntymän kunniaksi järjestetään suuret juhlat, jonne on kutsuttu koko kuningaskunnan väki. Juhliin saapuu myös kolme hyvää haltiatarta antamaan vastasyntyneelle prinsessalle lahjoja. Myös Pahatar saapuu paikalle ja ilmoittaa antavansa prinsessalle lahjan: hän lupaa prinsessan kasvavan kauniiksi ja kaikkien rakastamaksi, mutta ennen kuin aurinko laskisi tämän kuusitoistavuotispäivänään, haavoittaisi tämä sormensa rukin värttinään ja vaipuisi kuolemankaltaiseen uneen, josta tämä ei ikinä heräisi. Kun Stefanus anoo armoa, Pahatar muuttaa kiroustaan niin, että prinsessan voisi herättää kuolonunestaan, mutta vain todellisen rakkauden suudelmalla. Pahatar kertoo kirouksen olevan voimassa ajan loppuun asti ja ettei mikään maallinen voima muuttaisi sitä. Kuninkaan käskystä kaikki valtakunnan rukit kerätään vankityrmään, jossa ne rikotaan ja poltetaan.
Stefanus luottaa tyttärensä kolmelle hyvälle haltialle, jotka vievän prinsessan salaiselle mökille huolehtiakseen tästä kuusitoista vuotta. Haltioilla on kuitenkin kasvatustehtävässä hankaluuksia, ja mökkiä vakoileva Pahatar käskee Diavalia viemään linnunhahmossaan vauvalle syötävää. Hän myös pelastaa prinsessan tilanteesta, jossa tämä on vaarassa pudota jyrkänteeltä alas. Kun Aurora varttuu nuoreksi aikuiseksi, Pahatar loihtii prinsessan tajuttomaan tilaan ja vie tämän mukanaan Moorsiin. Ennen pitkää heidän välilleen syntyy ystävyyssuhde. Pahatar alkaa katua langettamaansa kirousta, muttei pysty perumaan sitä: hän oli kirotessaan sanonut, ettei mikään maallinen voima voisi perua kirousta.
Kun Aurora täyttää kuudentoista, hän saa kuulla kirouksesta haltiattarilta. Pahatar myöntää kironneensa Auroran, ja tämä pakenee itkien takaisin linnaan. Kirouksen voima alkaa ottaa vallan ja johdattelee prinsessan linnan tyrmään, jossa rikottujen rukkien osista muodostuu ehjä rukki. Aurora pistää sormensa värttinään ja vaipuu tajuttomaksi. Pahatar pyytää tekojaan anteeksi ja suutelee Auroraa otsalle, joka yllättäen herää kuolonunestaan – Pahattaren aito, äidillinen rakkaus on tarpeeksi täyttämään todellisen rakkauden määritelmän. Aurora löytää Pahattaren siivet, joita Stefanus on piilotellut huoneessaan, ja siivet kiinnittyvät takaisin Pahattaren selkään. Pahatar ja lohikäärmeeksi muuttuva Diava taistelevat kuninkaan sotilaita vastaan, ja kahinan päätteeksi Stefanus putoaa linnan muurilta alas kuolemaansa. Pahatar vie Auroran Moorsiin, jossa tämä kruunataan kuningattareksi merkiksi siitä, että kaksi riitaisaa valtakuntaa on yhdistetty.