stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
VR:n makasiinit
Käyttö VR:n jälkeen > Vapun 2006 mellakka

Makasiineilla paloi vapunaaton yönä 30. huhtikuuta 2006, kun joukko nuoria sytytti makasiinien väliselle pihalle kokon. Osa paikalla olleista esti palokuntaa sammuttamasta kokkoa ja kivitti poliisia. Paikalla oli enimmillään noin 200–300 nuorta, joista suuri osa oli vain viettämässä vappua. Aluksi väkeä oli tullut paikalle perustulon puolesta järjestetystä mielenosoituksesta. Poliisi otti paikalta kiinni 17 ihmistä. Helsingin käräjäoikeus määräsi 5. toukokuuta kaksi miestä vangittavaksi vapun tapahtumien vuoksi. Poliisin mukaan kumpikaan ei kuitenkaan osallistunut tapahtumien suunnitteluun. Tiistaina palokunta kävi uudemman kerran makasiineilla, kun sisällä oli poltettu paperia kaakeliuunissa luukut kiinni.
Tulipalo ja purkaminen > Suunnitelmia jatkokäytöstä

Kaupunkisuunnittelulautakunta hyväksyi keväällä 2011 maanalaisen asemakaavaluonnoksen, joka mahdollisti säilytetyn makasiinijäännöksen suojelumerkinnän poistamisen ja purkamisen. Makasiinit säästävä suunnitelma sai kannatusta.
Helsingin kaupungin rakennusvirasto julisti kesällä 2015 tarjouskilpailun peruskorjausprojektista Töölönlahden eteläosaan. Kilpailuun pyydettiin ehdotuksia, joissa makasiinit joko säilytetään tai puretaan. Metropolian ammattikorkeakoulun opiskelijat ehdottivat paikalle pyöräkeskusta, jossa polkupyöriä voisi pysäköidä ja huoltaa. Ehdotuksiin kuuluivat muun muassa yleinen sauna, ravintola ja tanssipaviljonki.
Kaupunkilaisten ehdotuksiin kuuluivat myös amfiteatteri, askartelupaikka ja kansalaisfoorumi yhteiskunnalliselle keskustelulle. Kiinteistöviraston mukaan yksikään käyttötarkoitus ei ollut järkevä tai toteuttamiskelpoinen. Makasiinirauniota luonnehdittiin muun muassa kansalaisliikkeen symboliksi, ”rapistuvaksi itkumuuriksi” ja ”virtahevoksi kaupunkilaisten olohuoneessa”. Museoviraston mielestä makasiiniraunio ei enää ollut suojelemisen arvoinen.
Kesäkuussa 2016 Helsingin kiinteistövirasto ehdotti, että huonokuntoinen makasiiniraunio purettaisiin ja sen osista rakennettaisiin muistomerkki osaksi paikalle tulevaa puistoa. Samalla suunniteltiin uuden makasiinipaviljongin rakentamista hieman pohjoisemmaksi. Säilyneen raunion seinä ei tutkimusten mukaan olisi voinut toimia uudisrakennuksen kantavana seinänä. Sen suojelu olisi vaatinut tuki- tai suojarakenteen tai suuren purku-, puhdistus- ja uudelleenrakennustyön. Kaupungin mukaan rauniot keräsivät asiatonta käyttöä ja tiilimuuri oli romahdusvaarassa. Kun syksyllä 2016 rauniota käytettiin luvattomana yöpymispaikkana, rakennus ympäröitiin aidalla, ja ikkunat ja ovet levytettiin.
Kaupunkiympäristölautakunta päätti joulukuussa 2017 makasiiniraunion lopullisesta purkamisesta. Raunion purkamiseksi asemakaavan suojelumääräykseen tarvittiin poikkeamispäätös. Sen säilyttämisen olisi katsottu rajoittavan alueen suunniteltua käyttöä. Purkutyö aloitettiin kesäkuussa 2018.
Raunion paikalle rakennettiin taiteilija Akseli Leinosen taideteos Massa, joka on 200 neliötä laaja, punaisista tiilistä rakennettu muistomerkki. Se kuvaa taiteilijan mukaan ”aika-avaruuden taipumaa massan ympärillä”. Teoksen rakentamisessa käytettiin makasiinien tiilien sijaan uusia tiiliä, sillä makasiinien tiilet todettiin myrkyllisiksi, eivätkä ne olisi kestäneet käytössä. Helsingin keskustakirjasto Oodin eteen rakennettiin Makasiinipuisto.
Näkemyksiä ja luonnehdintoja

Makasiinien on luonnehdittu nousseen 1990-luvulla ”elävän kaupunkikulttuurin symboliksi”. Helsingin kaupungin tietokeskuksen Timo Cantell kuvaili makasiineja vuonna 2001 tilana, jossa haastettiin vallitseva kulutuskulttuuri ja tavoiteltiin ”uudenlaisia tapoja elää kaupungissa, tulkita kaupunkia ja ottaa kaupunkitilaa haltuun”.
Tietokeskuksen Ari Jaakolan mukaan VR:n makasiineista tuli ”ruohonjuuritason, kansankulttuurin ja demokratian symboli”, jonka vastinparina toimi ”elitismiä, korkeakulttuuria ja poliittista valtaa” edustanut Musiikkitalo. Jaakolan mukaan makasiinit ikään kuin vallattiin kansankulttuurin harjoittamiselle, ja alue sai kaupunkitoria symboloivan aseman. Valtaamista ei kuitenkaan voinut rinnastaa talonvaltaukseen tai kansalaistottelemattomuuteen, vaan alueen kehitys oli aktiivisen kansalaistoiminnan tulosta ja täysin laillista. Jaakolan mukaan juuri se tapa, jolla makasiinit otettiin suunnittelematta haltuun, oli olennainen syy suojelu- ja kunnostushaluille. Jaakolan tekemässä selvityksessä muista Euroopan kaupungeista ei löytynyt VR:n makasiineille vertailukelpoista kohdetta, jossa puolijulkinen tila hyvin keskeisellä paikalla olisi otettu rauhanomaisesti kansalaisten käyttöön ja jonka suojelemisella ja kehittämisellä olisi ollut laaja kansalaisten tuki.
Taidehistorian professori Riitta Nikula piti vuonna 2005 Töölönlahden aluetta suomalaisen kaupunkisuunnittelun mustana aukkona, joka on houkutellut suuria visioita mutta jättänyt jälkeensä vain rippeitä.
1990-luvulta alkaen makasiineja kutsuttiin myös ”Tsaarin talleiksi”, jonka nimityksen keksi eräs rauhanaktivisti. Professori Matti Klingen mukaan nimityksellä ei kuitenkaan ole historiallista pohjaa. Töölön tavara-asemalla oli tosin ainakin vuonna 1915 Venäjän sotaväen ratsuja, joita kuljetettiin pois Suomesta. Kenraalikuvernöörin adjutantti Ivan Timiriasev oli kuvannut hevoset kameralla.
Populaarikulttuurissa

Vuonna 1939 makasiineilla kuvattiin Risto Orkon ohjaamaa elokuvaa Aktivistit. Makasiineilla (Tavara-asemalla) on myös oma ruutu Monopoly-lautapelissä. Palavat makasiinit on Palefacen vuonna 2010 julkaistun Helsinki – Shangri-La -albumin kansikuvassa. Paleface eli Karri Miettinen valitsi makasiinit levyn kanteen, koska elämme ”VR:n makasiinien palon jälkeistä aikaa yhteiskunnassa ja poliittisestikin. Tulipalon jälkeen huipentui Stop Töhryille -kampanja, tuli porvarihallitus, Smash Asem jne.” Miettinen sanoo halunneensa tehdä levyllä ajankuvaa ja uskoo, ”että kaikki tämän ajan eläneet tulevat muistamaan nämä tapahtumat ikuisesti”.
Kuvia

Työmies lastaamassa junaa vuonna 1937.
Tulipaloa sammutetaan 5. toukokuuta 2006.
Kaksi päivää tulipalon jälkeen. Etualalla satamaradan kiskot.
Makasiinit purettiin vuonna 2006.
Makasiiniraunio vuonna 2007. Etualalla Musiikkitalon pohjatöitä.
Makasiiniraunio vuonna 2017, vuotta ennen sen purkua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta VR:n makasiinit Wikimedia Commonsissa
Helsingin Kansalaistorin historia pähkinänkuoressa (Yle Areena)
Magito – Makasiinien historiaa
Makasiini Manifesti, Pro Makasiini -liikkeen seinälehti (Arkistoitu – Internet Archive)
Lyhytelokuva Eläköön Makasiinit! vuodelta 2001
Ylen uutisklippejä makasiinien palosta ja purkamisesta
Töölön tavara-asema ja makasiinit 1930-luvulla Eduskuntatalon katolta kuvattuina.
Sisäkuva vuodelta 1999.
Maailma kylässä -festivaalit makasiineilla vuonna 1997.
EuroMayDay-juhlat makasiineilla vappuaattona 2006.
VR:n makasiinit paloivat 5. toukokuuta 2006.
Makasiinien raunio alkuvuodesta 2014. Vasemmalla Musiikkitalo.
Taideteos Massa Makasiinipuistossa keskustakirjasto Oodin edustalla.
Luettelo VR:n kalustosta

Tämä on luettelo VR:n kalustosta.
Veturit > Sähköveturit

| Sarjatunnus | Kuva | Numerointi | Yhteensä | Nykyään | Selite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sr1 |  | 3001–3112 | 112 | 109 |  |
| Sr2 |  | 3201–3246 | 46 | 40 |  |
| Sr3 |  | 3301–3380 | 80 (tilattu) | 58 |  |
Veturit > Dieselveturit

| Sarjatunnus | Kuva | Numerointi | Yhteensä | Nykyään | Selite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Dv12 |  | 2501–2568, 2601–2664, 2701–2760 | 192 | 173 |  |
| Dr14 |  | 1851–1874 | 24 | 24 |  |
| Dr16 |  | 2801–2823 | 23 | 8 |  |
| Dr19 |  | 2831–2890 | 60 (tilattu) | 22 |  |
Sähkömoottorijunat

| Sarjatunnus | Kuva | Numerointi | Yhteensä | Nykyään | Selite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sm1 |  | 6001–6050 | 50 | 2 |  |
| Sm2 |  | 6051–6100 | 50 | 36 |  |
| Sm3 |  | 7101–7618 | 18 | 16 | Pendolino |
| Sm4 |  | 6301–6330 | 30 | 30 |  |
| Sm6 |  | 7xxx…7xxx | 4 | 4 | Allegro |
Dieselmoottorijunat

| Sarjatunnus | Kuva | Numerointi | Yhteensä | Nykyään | Selite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Dm12 |  | 4401–4416 | 16 | 16 | kiskobussi |
Vaunut > InterCity-vaunut

| Sarjatunnus | Kuva | Numerointi | Yhteensä | Nykyään | Selite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ed |  | 28001–28109 28110– | >110 | >69 | Kaksikerroksinen 2. luokan vaunu (41 vaunua muutettu Edb-vaunuiksi) |
| Eds |  | 28201–28212 | 12 | 12 (kaikki) | Kaksikerroksinen 2. luokan palveluvaunu |
| Edfs |  | 28301–28331 | 31 | 31 (kaikki) | Kaksikerroksinen 2. luokan palveluvaunu konduktöörihytillä |
| Edb |  | 28401–28427 28429–28441 | 41 | 40 | Kaksikerroksinen 1. ja 2. luokan vaunu (numero 28428 hylätty) |
| CEd |  |  |  |  | Modernimpi kaksikerroksinen 1. ja 2. luokan vaunu. Yläkerrassa oleva extra-luokka eroaa Edb-vaunun vastaavasta. Muutostöitä Edb-vaunuista. |
| Edm |  | 28501–28550 | 50 | 50 (kaikki) | Kaksikerroksinen makuuvaunu |
| Edo |  | 28601–28642 | 42 | 42 (kaikki) | Kaksikerroksinen 2. luokan ohjausvaunu |
| ERd |  | 28701–28733 | 33 (tilattu) | 26 | Kaksikerroksinen 2. luokan vaunu ja ravintolavaunu |
| Edg |  | 28012 | ? | ? | Kaksikerroksinen 2. luokan vaunu ja matkatavaravaunu |
| Ex |  | 26201–26230, 26301–26320, 29941–29946 | 50 | 19 tai alle | Yksikerroksinen 2. luokan vaunu. Romutus aloitettu 2020. |
| Expt |  | 26401–26418 | 18 | 14 tai alle | Yksikerroksinen 2. luokan lemmikkieläinvaunu. Muutettu Cx-sarjasta 2006. Osa romutettu vuonna 2021. |
| Rx |  | 26701–26712 | 12 | 12 (kaikki) | Yksikerroksinen ravintolavaunu ”Bistro” |
| Rk |  | 27809–27820 | 12 | 7 | Yksikerroksinen ravintolavaunu ”Kultainen kulkuri”. Vaunut muutettu sarjasta Rkt IC-liikenteeseen. Vaunuista yksi on romutettu, kolme museoitu ja  yksi sijoitettuna Louhosareenalle. |
| Cx |  | 26101–26118 | 18 | 18 (Expt) | Yksikerroksinen 1. luokan vaunu. Vaunut muutettiin Expt-sarjaan 2006. |
| Rtx |  | 23701–23705 | 5 | Yksi museoitu | Yksikerroksinen ravintolavaunu. Muutettu sarjasta Rt IC-liikenteeseen. |
Lähteet:
Vaunut > Siniset vaunut > Käytössä olevat

| Sarjatunnus | Kuva | Numerointi | Yhteensä | Nykyään | Selite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| EFit |  | 23501–23566 | 66 | 10 (arvio) | Yhdistetty 2. luokan ja matkatavaravaunu. Osa vaunuista muutettu sarjaan EFiti ja osa on romutettu. |
| EFiti |  | 23651–23664 | 14 | 13 | Yhdistetty 2. luokan ja matkatavaravaunu invanostimella. Vaunut muutettu sarjasta EFit. Vuonna 2020 yksi EFiti museoitiin Keitele-museolle. |
| CEmt |  | 24001–24115 | 115 | 32 (arvio) | Makuuvaunu |
| Eifet |  | 23901–23904 | 4 | 3 | Aggregaattivaunu. Vaunut muutettu sarjasta EFit. |
| EFits |  | 24201, 24202, 24301 | 3 | 3 (kaikki) | EFit-vaunusta muutettu konduktöörivaunu yöjuniin. |
| EFs |  | 24203–24205, 24302 | 4 | 4 (kaikki) | EFit-vaunusta muutettu konduktöörivaunu yöjuniin. |
| De |  | 50 10 9437 001 ja 50 10 9437 002 | 2 | 2 (kaikki) | Aggregaattivaunu. Suunniteltu Kemijärven dieselvetoisiin pikajuniin. Muutettu Fot-vaunuista vuonna 2008. |
| A |  | 1, 2, 16, 17, 20, 40, 41, 42, 50, 60 | 12 | 2 | A 1 oli presidentin salonkivaunu. A 2 oli valtioneuvoston vaunu. (A 1- ja 2-vaunuja rakennettiin neljä) A 16 on sähkötekninen mittausvaunu. A 17 on liikkuvan kaluston mittausvaunu. A 20 on konferenssivaunu. A 40 ja A 41 ovat salonkivaunuja. A 41:ssä on 15 kW:n aggregaatti. A 40 myytiin 2020 Porvoon Museorautatielle.> A 42 oli A 1:stä muutettu salonkivaunu. A 50 on klubivaunu. A 60 on näyttelyvaunu. |
Vaunut > Siniset vaunut > Käytöstä poistetut

| Sarjatunnus | Kuva | Numerointi | Yhteensä | Selite |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Ein |  | 23011–23017, 23019–23023, 23025–23030, 23032, 23035, 23168–23186, 23188, 23190–23247, 23249, 23251, 23253–23273 | 116 | 2. luokan vaunu. Vaunut muutettu sarjasta Eit. Vaunuja on muutettu sarjoihin Eip ja Ep. |
| Eip |  | 23125–23157, 23160, 23162–23167, 23262–23265 | 43 | 2. luokan lemmikkieläinvaunu. Vaunuja on muutettu sarjasta Eit ja Ein. |
| Ep |  | 23251, 23253–23261 | 10 | 2. luokan lemmikkieläinvaunu. Vaunut on muutettu sarjasta Ein vaunupulan vuoksi. |
| Rkt |  | 23801–23840 | 40 | Ravintolavaunu ”Raileri”. 12 vaunua on muutettu Rk-sarjaan IC-liikennettä varten. Yksi vaunu museoitiin Haapamäen museoveturiyhdistykselle 2015. |
| Ei |  | 27001–27018 | 18 | 2. luokan vaunu. Vaunut muutettu sarjasta CEi. |
| Eipt |  | 27367–27374, 27376–27382 | 14 | 2. luokan vaunu. Vaunut muutettu sarjasta Ci. Eipt-vaunuja on museoitu kolme. Vaunun 27374 omistaa Höyryveturimatkat 1009, vaunun 27376 omistaa Haapamäen Museoveturiyhdistys ja vaunun 27379 omistaa Junakulttuuriyhdistys. Eipt-vaunuja on VR:n käytössä vain yksi, jonka numero on 27368. |
| Rbkt |  | 26901–26907 | 7 | Baarivaunu ”Pub Resiina”. Vaunut muutettu sarjasta Eikt. Yksi vaunu museoitiin 2020, mutta kaikki muut on romutettu. |
| Ehf |  | 29901 | 1 | 2. luokan vaunu konduktöörihytillä. Muutettu 2013 vaunusta Chfy. Entinen Sibelius-junan vaunu. Museoitu 2020. |
| Ehft |  | 29902 | 1 | 2. luokan vaunu konduktöörihytillä. Muutettu vaunusta Chfty. Entinen Sibelius-junan vaunu. Museoitu 2020. |
S/S Juno (1907)

| S/S Juno |
| --- | --- |
Kotipaikka:  Soimassari
Aiemmat nimet:  Taunola 2
Omistaja:  Sohvi ja Jaakko Puro
Aiemmat omistajat:  Porin Tulitikkutehdas (1907–1938), Nurmisen Saha, Korpilahti (1938–1970), A.S Härö (1970)
Rakennustelakka:  Borgå Mekaniska Verkstadin telakka, Porvoo
Tekniset tiedot
Pituus:  17,70 m
Leveys:  4,15 m
Syväys:  1,70 m
Nopeus:  7 kn
S/S Juno on höyrylaiva, joka on rakennettu vuonna 1907 Borgå Mekaniska Verkstadin telakalla Porvoossa. Alus rakennettiin alun perin toimimaan meriolosuhteissa, josta on osoituksena muun muassa höyrykattilan pintalauhduttaja. Rannikkoliikenteestä S/S Juno siirtyi 1920-luvulla Porin tulitikkutehtaan palvelukseen Jyväskylään jossa se hinasi haapapuukuormia tehtaan tarpeisiin. 1930-luvun loppupuolella S/S Juno siirtyi Nurmisen Saha Oy:n omistukseen jonka palveluksessa alus hinasi tukkilauttoja Korpilahden sahalle ja proomuja Jyväskylän ja Lahden sekä Korpilahden välillä. S/S Juno toimi ammattiliikenteessä 1960-luvun puoliväliin asti, jonka jälkeen se siirtyi yksityisomistukseen.
Tekniset tiedot

Alustyyppi: Hinaaja
Rakennusvuosi: 1907
Rakennusaine: Teräs
Koneen tyyppi: Compound-höyrykone
Koneen teho: 77 ihv
Kattila: 35 m²
Polttoaine: Puu
Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin ja se on Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä.
Aiheesta muualla

Suomen Höyrypursiseura
Renatas Juška

Renatas Juška (1972 – 4. syyskuuta 2019) oli liettualainen diplomaatti.
Juška nimitettiin Liettuan suurlähettilääksi Unkariin vuonna 2009. Hän joutui eroamaan vuonna 2013, sillä hänen puhelinkeskustelujaan Azerbaidžanissa suurlähettiläänä toimineen Artūras Žurauskaksen kanssa oli salaa nauhoitettu ja vuodettu asiayhteyksistä irrotettuina katkelmina nettiin. Juškaa syytettiin Liettuan pääministerin epäkunnioittavasta käsittelystä. Lisäksi Juška asettui vuodetuissa keskusteluissa avoimesti Armenian puolelle sen ja Azerbaidžanin välisessä konfliktissa.
Liettuan turvallisuusministeriön raportin ja tutkija Nerijus Maliukevičiuksen mukaan puhelinkeskustelujen vuodon taustalla oli Venäjän vaikuttamisoperaatio. Juška oli aktiivinen Valko-Venäjän opposition tukija. Hän kohtasikin häirintää sekä Venäjän että Valko-Venäjän taholta. Hänet muun muassa leimattiin terrorismin tukijaksi ja valtion varojen väärinkäyttäjäksi. Valko-Venäjän opposition kanssa tekemästään yhteistyöstä huolimatta Juška suunnitteli Venäjän mukaan oppositiojohtaja Aljaksandr Milinkevitšin murhaa.
Juška jatkoi eronsa jälkeen työskentelyä Liettuan ulkoministeriön palveluksessa. Vuonna 2014 hän lähti työskentelemään Euroopan parlamenttiin, jota piti pakopaikkanaan. Hän avusti siellä Petras Auštrevičiusta. Juška teki itsemurhan vuonna 2019.
Joulukuusi

Joulukuusi tanskalaisessa kodissa.
Joulukuusi eli joulupuu on jouluna tavallisesti sisällä pidettävä koristeltu puu, joka Suomessa on yleensä kuusi. Joulupuu voi olla myös kataja, mänty tai pihta. Puu koristellaan erilaisin koristein kuten sähkökynttilöin, joulupalloin ja värikkäin nauhoin. Latvaan sijoitetaan usein tähti.
Nykyään on saatavana myös muovisia tekokuusia, jotka kestävät useiden vuosien käytön ja sopivat myös ihmisille, joille oikea kuusi aiheuttaa allergisia oireita.
Lastukuusi, haavasta käsin tehty koristekuusi.
Historia > Alkuperä

Joulukuusen alkuperästä on eri mielipiteitä.  Tallinnan mukaan ensimmäinen julkinen joulukuusi oli Tallinnassa jo vuonna 1441. 
Riikalaisten arkistolähteiden mukaan joulukuusi olisi kotoisin Latviasta, jonne Mustapäiden veljeskunta toi sen vuonna 1510. Erään tarinan mukaan joulukuusi on peräisin 1500-luvun Saksasta, nykyisen Strasbourgin alueelta. Luultavimmin kuusen pystytys on tätäkin vanhempi tapa.
Kuuset olivat aluksi pieniä, ja niitä ripustettiin kattoon tai pidettiin pöydällä. Koristelu alkoi 1600-luvun alussa, ja kynttilöitä alettiin käyttää 1600-luvun lopulla. Saksasta joulukuusi levisi Englantiin ja Pohjoismaiden aatelisten keskuuteen 1800-luvulla.
Historia > Suomessa

Perinne joulukuusen hankkimisesta saapui Suomeen ensin 1800-luvulla säätyläiskoteihin, sitten talonpoikaisiin tupiin 1870- ja 1880-lukujen tienoilla. Joulukuusi yleistyi kuitenkin vasta 1900-luvun alussa. Sen yleistymistä edisti vanhan kansan tapa laittaa koristeeksi juhannus-, nimipäivä- ja hääkuusia, joskin lähinnä ulos. Joulukuusi on alun perin lähtöisin pakanajuhlista.
Ensimmäinen tieto joulukuusesta Suomessa on vuodelta 1829, jolloin paroni von Klinckowströmin joulujuhlassa oli peräti kahdeksan kuusta ja niistä yhden takana piilossa posetiivinsoittaja.
Merkittävä joulukuusiperinteen levittäjä Suomessa oli 1863 perustettu, suomenkielisiä kansakoulunopettajia kouluttanut Jyväskylän seminaari, jossa alettiin pitää joulun alla omia kuusijuhlia, mikä tapa levisi sitten seminaarista valmistuneiden opettajien mukana ympäri maata. Kuusenkoristeita askartelivat aluksi koululaiset opettajiensa johdolla.
Historia > Georgiassa

Georgialaisten perinteinen joulupuu on kuivatuista hassel- tai saksanpähkinän oksista tehty chichilaki. Se on vaalean värinen ja sen pituus voi olla 0,2–3 metriä. Chichilakit ovat yleisimpiä Mustanmeren lähellä olevilla Gurian ja Samegrelon alueilla, mutta niitä voi löytää myös joistain pääkaupunki Tbilisin kaupoista. Georgialaiset uskovat, että chichilaki muistuttaa pyhän Basileios Suuren partaa, koska ortodoksinen kirkko viettää Basileioksen muistopäivää 1. tammikuuta.
Historia > Puolassa

Puolassa oli pakanalliseen slaavilaiseen talvijuhlaan koliadaan liittyen tapana ripustaa kattoon podłaźniczka, joka oli pihdan, männyn tai kuusen oksa. Oksa koristeltiin omenoilla, pähkinöillä, kekseillä, värikkäillä papereilla, olkitähdillä ja nauhoilla. Uskottiin, että puulla oli taianomaisia voimia, jotka liittyivät seuraavan vuoden sadonkorjuun onnistumiseen.
1700-luvun lopussa saksalainen joulukuusi alkoi korvata podłaźniczkan, ja 1800-luvun alkuun mennessä tapa oli jäänyt jo lähes täysin syrjään.
Joulukuusi koristeena

Aikoinaan joulukuusi koristeltiin kynttilöillä, paperiketjuilla, erilaisilla olkikoristeilla, lippuketjuilla ja piparkakuilla. Ennen kuusenkynttilöiden yleistymistä oli tapana peittää pirtin lattia oljilla jouluna, mutta kynttilöiden aiheuttama palovaara ilmeisesti lopetti olkien käytön. Joululahjat kootaan monesti yhä kuusen alle ennen niiden jakamista. Sähkökynttilät alkoivat yleistyä 1950-luvulta alkaen. Napapiirille Joulupukin Kammarin eteen pystytetään vuosittain koko talven ajaksi suuri kuusi, jossa on koristevalot ja kaikkien kansallisvaltioiden liput.
Nykyään tavallisimmat kuusenkoristeet ovat sähkö- ja led-kynttilöiden lisäksi värikkäät nauhat ja pallot, puun latvaan sijoitetaan usein tähti. Saatavana on myös erikokoisia muovisia tekokuusia, jotka kestävät useiden vuosien käytön ja sopivat myös niille, joille oikea kuusi aiheuttaa allergisia oireita. Joulukuusia on tapana asetella sekä sisälle – esimerkiksi koteihin ja julkisiin tiloihin – että ulos, kuten toreille ja kauppojen ulkopuolelle. Ensimmäiset joulukuuset olivat aina ulkona yleisillä paikoilla. Perinteen mukaan joulukuusi viedään pois viimeistään nuutinpäivänä. Joulukuusen arvellaan koristavan Suomessa noin miljoonaa kotia joka joulu. Yhden ihmisen talouksista vain puolet hankkii kotiinsa kuusen, vähintään nelihenkisistä perheistä 84 prosenttia.
Joulukuusen hankinta

1990-luvulta lähtien joulukuusia on ryhdytty erikseen kasvattamaan ja tuomaan Suomeenkin, muun muassa Tanskasta. Kasvattajat voivat erikoistua tiettyihin koristekuusilajeihin. Joulukuusi saatetaan silti yhä kaataa itse metsästä, ellei sitä osteta joulukuusikauppiaalta. Joulukuusia myydään toreilla, markettien pihoilla, huoltoasemilla, kotipihoilla ja monilla muillakin myyntipaikoilla. On myös erityisiä joulukuusenmyyntipaikkoja. Joiltakin kuusenkasvatustiloilta puun voi käydä myös itse kaatamassa. Kuusten myyjinä ovat useimmiten joko metsänomistajat tai ammattimaiset joulukuusenkasvattajat.
Luontoa säästäkseen voi kuusen hankkimisen sijasta valita pihalta tai lähimetsästä puun ja koristella sen talven eläimille. Oksille ripustetaan talipalloja.
Kirjallisuutta

Savikko, Sari: Joulukirja.  Somerniemi:  Amanita, 2010.  ISBN 978-952-5-33036-6
Koivisto, Kaisa & Nyman, Hannele & Saloniemi, Marjo-Riitta: Joulupuu on rakennettu: Suomalaisen joulukuusen tarina.  Helsinki:  Tammi, 2009.  ISBN 978-951-31-4968-0
Brotherus, Natalia & Dodd, Nina: Joulun kuvia: Kohti joulun tunnelmaa.  Helsinki:  WSOY, 2007.  ISBN 978-951-0-33713-4
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Karttunen, Sakari: Joulukuusimaaottelu Latvia – Viro jatkuu Turun Sanomat. 21.12.2011. Viitattu 25.10.2023.
Tolppi, Anni: Joulukuusi halutaan sukassa Yle. 19.12.2012. Viitattu 25.10.2023.
Kervinen, Sini: Oikea joulukuusi etsitään vaikka avioeron uhalla Yle. 18.12.2012. Viitattu 25.10.2023.
Nikkilä, Arja-Riikka: Joulukuusi voi maksaa kympin tai satasen - Näin tunnistat hyvän puun. Vantaan Sanomat. 13.12.2012. Arkistoitu 14.3.2016.
| n k Joulu |
| --- | --- |
 Pikkujoulu  Adventti  Lucian päivä  Jouluaatto  Tapaninpäivä  Viattomien lasten päivä  Uudenvuodenpäivä  Nuutinpäivä  Kynttilänpäivä 
Kristillinen joulu:  Itämaan tietäjät Kuninkaiden kumarrus  Paimenten kumarrus  Adventti  Gabriel  Jouluevankeliumi  Betlehem  Loppiainen  Herodes  Jeesus  Joosef  Maria  Betlehemin lastenmurha Pako Egyptiin  Jeesuksen syntymä  Jouluseimi  Betlehemin tähti 
Kansanperinne:  Joulumuori  Joulupukki  Korvatunturi  Lucia  Lumityttö  Pyhä Nikolaos  Pakkasukko  Tiernapojat  Tonttu 
Perinteet:  Adventtikynttilät  Adventtitähti Herrnhutin tähti  Jouluaamun jumalanpalvelus  Jouluelokuva  Jouluevankeliumi  Jouluhartaus  Jouluikkuna  Joulukalenteri  Joulukirkko  Joulukonsertit  Joulukoriste  Joulukortti  Joulukuusi  Joulukynttelikkö  Joululahja  Joululehti  Joululyhde  Joulumarkkinat  Joulumusiikki  Joulunäytelmä  Joulupaita  Joulupostimerkki  Joulupyramidi  Joulupöytä  Joulurauha  Joulurukous  Jouluseimi  Jouluseppele  Joulusukka  Joulutähti  Jouluvalot  Jouluvalvojaiset  Jouluyön messu  Mantelilahja  Nuuttipukki  Olkipukki  Tapanin tanssit  Tuomaanristi  Usko, toivo ja rakkaus 
Ruoka ja juoma:  Glögi  Hedelmäkakku  Kahvikakku  Lipeäkala  Joulukinkku  Jouluolut  Jouluruoka  Joulutorttu  Jouluvanukas  Julmust  Kaakaojuoma  Munatoti  Pavlova  Piparkakku  Riisipuuro  Smörgåsbord 
Musiikki:  Joululaulu Luettelo joululauluista  Laula kanssamme  Kauneimmat joululaulut  Maa on niin kaunis  Laulukirjat Piae Cantiones  Suuri joululaulukirja 
Eri maissa:  Alankomaat  Brasilia  Britannia  Islanti  Italia  Norja  Japani  Kanada  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  Suomi  Sveitsi  Tanska  Ukraina  Yhdysvallat 
Chichilaki.
Podłaźniczka.
Muovisen joulukuusen latvaosa koristeineen ja tähtineen.
Käännös suomeksi