stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Patrick Bell
Niittokone

Bell keksi niittokoneen työskennellessään isänsä tilalla. Hänen kiinnostuksensa koneisiin sai hänet kehittämään hevoskäyttöistä niittokonetta sadonkorjuun nopeuttamiseksi. Vuonna 1828 hänen niittokonetta käytettiin menestyksellä niin isän tilalla kuin naapuritiloilla.
Tässä niittokoneessa oli pyörivä 12 siiven rulla, joka työnsi korret leikkuuterään, joka oli tehty kolmion muotoisista kiinteitä teriä vasten edestakaisin liikkuvista teristä. Hihnakuljetin siirsi katkaistut varret koneen viereen aumaksi. Kaksipyöräistä konetta työnsi kaksi vetojuhtaa.
Bell ei koskaan hakenut patenttia niittokoneelleen. Jumalalle omistautuneena hän katsoi, että hänen keksintönsä tulisi hyödyttää koko ihmiskuntaa. Tämän vuoksi hän ei yrittänyt tavoitella taloudellista etua koneensa menestyksestä maailmalla.
Toukokuun 3. 1831, Yhdysvalloissa myönnettiin patentti William Manningille oleellisesti samaa rakennetta käyttävästä niittokoneesta. Joulukuun 31, 1883 samankaltainen leikkuukonepatentin sai Obed Hussey. Ravistavan leikkuukoneen patentoi Cyrus McCormick kesäkuun 21 vuonna 1834. MCCormick veljineen rakensivat koneita suuria määriä konetta ja kehittivät International Harvester Company kutsutun yrityksen.
Aiheesta muualla

http://www.auchterhouse.com/history/pbell.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.angus.gov.uk/history/features/people/patrickbell.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.cornways.de/hi_combine.html
http://nms.scran.ac.uk/database/record.php?scache=5cryr2dbs0&searchdb=scran&usi=000-100-044-206-C
Mies ohjastaa kahta Bellin niittokonetta työntävää hevosta, piirros vuodelta 1831.
Patrick van Balkom

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Alankomaat> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pariisi 2003 | 4x100 m |  |
Patrick van Balkom (s. 14. syyskuuta 1974) on alankomaalainen entinen 200 metrin juoksija.
Van Balkom karsiutui Pariisin sisäratojen MM-kisoissa 1997 200 metrin välierissä ajalla 21,08. Kaksi vuotta myöhemmin hän karsiutui Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 200 metrin välierissä ja Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa 200 metrin toisissa alkuerissä ajalla 20,59. Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 2001 hän voitti MM-pronssia. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa 200 metrin alkuerissä. Vuonna 2003 hän voitti Alankomaiden sisäratojen mestaruuden 200 metrillä, mutta karsiutui Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa saman matkan välierissä. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän oli mukana Alankomaiden joukkueessa, joka voitti 4 x 100 metrin viestijuoksussa MM-pronssia.
Ennätykset

100 metrin juoksu: 10,23 (1998)
150 metrin juoksu: 15,46 (1999)
200 metrin juoksu: 20,36 (1999)
300 metrin juoksu: 33,17 (1999)
400 metrin juoksu: 46,80 (2003)
Patrick Wingren

Patrick Wingren (s. 6. lokakuuta 1969 Pietarsaari) on suomalainen muusikko ja aktivisti, joka tuli valtakunnallisesti tunnetuksi myymällä nuuskaa Pietarsaaren torilla joulukuussa 2008. Tällä toiminnalla Wingren halusi herättää keskustelua nuuskan myynnin vapauttamisesta. Wingren sai syytteen nuuskan myynnistään ja elokuussa 2010 hänet tuomittiin yhteensä 1 020 euron sakkoihin.
RKP ilmoitti tammikuussa 2009 Wingrenin ehdokkuudesta kesän eurovaaleissa. Hän keräsi 5 882 henkilökohtaista ääntä, eikä tullut valituksi.[vanhentunut linkki] Vaalien jälkeen Wingren on kritisoinut RKP:tä tiettyjen ehdokkaitten suosimisesta ja ilmoittanut olevansa kiinnostunut siirtymään Piraattipuolueeseen. Hän suunnittelee myös nuuskaosuuskuntaa Pohjanmaalle.
Aiheesta muualla

Patrick Wingrenin sivusto
Seportaasi: Kielletty mälli 11.11.2010 Yle Fem.
Osakesäästötili

Osakesäästötili on Suomessa osakesijoittamiseen tarkoitettu tili, jota käyttäen voi sijoittaa pörssiosakkeisiin. Tilille hankittujen osakkeiden tuottoa verotetaan vasta sitten, kun tuottoa nostetaan tililtä pois.
Osakesäästötileillä on voinut käydä kauppaa 1.1.2020 lähtien. Vuonna 2022 Suomessa oli lähes 300 000 osakesäästötiliä. Tilinomistajista noin ⅔ oli miehiä.
Osakesäästötili koostuu arvo-osuustilistä, rahatilistä ja ulkomaisten osakkeiden säilytykseen tarkoitetusta tilistä. Arvo-osuustili on Euroclear Finlandin hoitamassa arvo-osuusjärjestelmässä, muut tilit pankissa. Henkilöllä voi olla vain yksi osakesäästötili. Yrityksellä sitä ei voi olla.
Osakesäästötilin käyttö

Osakesäästötilillä voi käydä kauppaa kotimaiseen tai ulkomaiseen pörssiin listatuilla osakkeilla. Tilille ei voi ostaa muita pörssilistattuja tuotteita kuin osakkeita, ei esimerkiksi ETF:iä. Tilin sisällä luovutusvoitot ja osingot ovat verovapaita. Voitoista maksetaan veroa vasta, kun varoja nostetaan tililtä tai kun tili lakkautetaan. Mahdollisen tappion saa vähentää verotuksessa vasta, kun tili lakkautetaan.
Osakesäästötilille voi maksimissaan sijoittaa 100 000 euroa. Sijoituksen alarajaa ei ole määritelty. Osakesäästötilillä voi olla myös yli 100 000 euroa, koska maksetuilla osingoilla tai sijoitusten kasvulla ei ole ylärajaa. Yläraja on määritelty pelkästään käteisvarojen siirtoa varten. Tilille siirrettävät rahat voi sijoittaa erissä tai yhdellä kertaa. Osakesäästötilille ei voi siirtää aikaisemmin hankittuja pörssiomistuksia. Kyse on täysin uusista sijoituksista, joita voi tehdä yksityishenkilönä.
Osakesäästötilin piirteitä

Lähde
Kaupankäynti kotimaisilla tai ulkomaisilla osakkeilla
Maksimitalletus 100 000 euroa
Tilille voi siirtää pelkästään rahaa, ei omistuksessa olevia pörssiomistuksia
Tilillä olevat osingot ja osakekaupat verovapaasti
Noston yhteydessä peritään pääomatulon veroa 30–34 %
Kotimaisten osakkeiden lähdevero on 0 %
Ulkomaisten osakkeiden lähdevero on 15 %
Ainoastaan yksityishenkilö voi avata tilin
Yksityishenkilöllä voi olla vain yksi tili
Osakesäästötilin tappio on verovähennyskelpoinen vasta kun tili lopetetaan
Osakesäästötili nousi alkuvaiheessa etenkin nuorempien sijoittajien suosioon: vuonna 2021 kaksi kolmesta osakesäästötilistä oli alle 40-vuotiaiden avaamia.
Rajoituksia

Usean osakesäästötilin avaamisesta kertyy sakkomaksua 10 euroa vuorokaudessa tiliä kohden. 
Vahingossa avatut tilit paljastuvat usein vasta veroilmoitusten valmistuttua, jolloin maksut kohoavat tuhansiin euroihin.
Verohallinnon mukaan rangaistuksia määrätään noin kahdellesadalle ihmiselle vuosittain.
Kritiikkiä

Suomessa vuoden 2020 alusta käyttöön tullutta osakesäästötiliä on kritisoitu muun muassa siitä, että se voi ohjata riskipitoiseen ja omaisuuslajien välillä huonosti hajautettuun sijoittamiseen, koska tilillä ei voi olla kuin pörssiosakkeita ja rahaa. Vastaavassa ruotsalaisessa mallissa (investeringssparkonto, ISK) tilille voi hankkia myös sijoitusrahasto-osuuksia ja ETF:iä. Toisaalta aiemmin vain paria osaketta omistanutta osakesäästötilin helppo ja veroton kaupankäynti voi kannustaa suurempaan hajautukseen osakemarkkinoiden sisällä. Suomalaisen osakesäästötilin poliittisesti määriteltyä 50 000 euron enimmäistalletusta pidetään usein rajoittavana verrattuna sijoitusrahastoihin, kapitalisaatiosopimuksiin ja sijoitusvakuutuksiin. On myös pidetty kohtuuttomina jopa tuhansien eurojen sanktioita siitä, jos sama henkilö epähuomiossa avaa yhden sijasta useamman osakesäästötilin.
Patrick Bergin

Patrick Connolly Bergin (s. 4. helmikuuta 1951 Dublin, Irlanti) on irlantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan elokuvista Dorphine and Molly Mixtures (1990) ja Vihollinen vuoteessani (1991).
Bergin on naimisissa Paula Frazierin kanssa. Heillä on yksi lapsi.
Palkinnot

BAFTA Cymru Award (1992)
Ehdokkuudet

Saturn-palkinto (1991)
Aiheesta muualla

Partick Bergin IMDb:ssä
Paketti (posti)

Paketti on postin ja muiden kuljetusyritysten tarjoama lähetyslaji kirjettä suuremmille esineille tai tavaraerille. Pakettilähetysten hinnoittelu on niiden kokoon ja painoon nähden kirjepostia edullisempaa, ja pakettien käsittely ja muu logistiikka pidetään yleensä käytännön syistä erillään ohuiden ja keveiden kirjelähetysten käsittelystä. Pakettien kulku on tavallisesti kirjepostia hitaampaa, mutta etenkin pienempien pakettien osalta nopeutettavissa erilaisin lisämaksullisin pikapalveluin.
Perinteisessä postipaketissa tavarat on kääritty tiiviiseen ja kolhuja kestävään kääremateriaaliin kuten voimapaperiin tai aaltopahviin, etteivät ne vahingoitu eikä toisaalta vahingoita muita postilähetyksiä ympärillään. Nykyisin paketin sulkemiseen ja vahvistamiseen käytetään pakkausteippiä, mutta perinteisempi tapa on sitoa paketin ympärille naru. Erityyppisille tuotteille on saatavana niille varta vasten suunniteltuja postituspakkauksia ja pakkaustarvikkeita, kuten kuplamuovia. Kuluttaja saa pakata postipaketin myös käytettyyn laatikkoon, kunhan poistaa näkyvistä vanhat postitusmerkinnät, viivakoodit ym.
Historiaa

Tavaroita on kuljetettu paikkakunnalta toiselle maksua vastaan hevosajoneuvoilla jo vuosisatoja, mutta pakettikuljetusten suosion kasvu alkoi rautatieliikenteen kehittymisestä 1800-luvun puolestavälistä alkaen, jolloin myös sanomalehdet alkoivat junakuljetusten avulla laajentaa levikkialueitaan.
Merkittävä kansainvälisen postipakettiliikenteen alkutapahtuma oli Maailman postiliiton vuonna 1880 pitämä kokous, jossa sovittiin useiden Euroopan maiden kesken ehdoista pienten muutaman kilogramman painoisten postipakettien postittamiseksi maasta toiseen. Suomi tuli Venäjän osana mukaan sopimukseen vuonna 1895. 1920-luvulle mennessä sopimukseen oli otettu mukaan myös monia pakettipostin lisäpalveluita, kuten lähetyksen vakuuttaminen, toimitus postiennakkona, pikatoimitus ja palautuskäytännöt.
Iso-Britannia ei ollut alkuun mukana sopimuksessa, mutta sääti jo parin vuoden kuluttua lain pakettipostista kotimaassa sekä Britannian ja sen siirtomaiden sekä muiden maiden välillä.  Vuonna 1885 Britannian postilaitos Royal Mail käsitteli jo 26,5 miljoonaa pakettia vuodessa ja 1890-luvun vuosina jo noin 50 miljoonaa.
Yhdysvaltain postilaitoksessa pakettiposti sai alkunsa vuonna 1913, ja viiden ensimmäisen toimintapäivän mittaan oli kuljetettu jo neljä miljoonaa postipakettia. Vuonna 1872 perustettu, rautatiekuljetuksiin luottanut Montgomery Ward panosti uuden monipuolisemman kuljetuspalvelun myötä yhä vahvemmin postimyyntiin ja sai pian monia seuraajia yrityksistä eri puolilla maailmaa. Yhdysvaltojen pakettipostia alkoivat jakaa tuhannet kuorma-autot, joiden paluulastina maaseudulta kaupunkeihin oli usein tuoreita kananmunia, joille kanafarmarit saivat postipakettipalvelusta ensi kertaa suoran jakelutien ostajien luo. Vuonna 1948 aloitettiin postipakettien järjestelmällinen kuljetus lentoteitse.
Historiaa > 2000-luku

Vuosituhannen vaihteen jälkeen eri maiden postilaitokset ovat saaneet yhä enemmän kilpailijoita, kun pakettimarkkinaa on EU-maissa ja muualla Euroopassa vapautettu. Suomessa Postin kilpailijoiksi ovat tulleet muun muassa Matkahuolto, R-kioski, Postnord, DHL, DB Schenker ym. Toisaalta verkkokauppa on lisännyt kansainvälistä ja maiden sisäistä pakettiliikennettä nopeasti, Suomessa noin neljän prosentin vuosivauhdilla, samalla kun kirjepostin määrä on jatkuvasti laskenut. Suomessa lähetettiin 2010-luvun alkupuoliskolla noin 50 miljoonaa pakettia vuosittain.
Monopoliasemassa toiminut Postikaan ei aikoinaan säästynyt kritiikiltä pakettien kuljettajana, eivätkä niin tee nykyisetkään monet toimijat. Esimerkiksi pakettien kotiintoimituksen täsmällisyys ja luotettavuus, noutopisteen äkillinen vaihtuminen sekä yhteydenpidon heikkous herättävät närää. Myös vaatteiden verkkokauppaa on kritisoitu: suuri osa vaatepaketeista pitää helppojen palautusehtojen myötä kuljettaa takaisin lähettäjälle, mikä ei ole ympäristön kannalta järkevää.
Paquimé

Paquimén rauniot Pohjois-Meksikossa.
Paquimé on muinainen intiaanien rakentama asutuskeskus, jonka rauniot ovat Pohjois-Meksikossa. Paquimé lienee ollut asuttuna noin 1200–1450 jaa.
Sijainti, luonnonolot

Paquimé sijaitsee Pohjois-Meksikossa, Chihuahuan luoteisosassa lähellä Yhdysvaltain New Mexicon etelärajaa Casas Grandesin viljavassa jokilaaksossa. Tämä muinainen keskus liittyy Chihuahuan-Casas Grandesin perinteeseen, jota on tutkittu melko vähän. Paquimé sijaitsee jokilaaksossa, jonka leveys on kolme kilometriä ja jossa viljavan maa-alan pituus on noin 20 kilometriä. Laaksossa on aavikkoa ja ruohoista puoliaavikkoa, joka kasvaa muun muassa agavea. Muutaman kilometrin päässä Paquimésta on lähde, josta saa juomavettä. Joki antaa mahdollisuuden viljelyksien kastelemiseen, ja kasvukausi on pitkä. Kuuratonta aikaa on 225 päivää vuodessa, mutta kuivuudet ovat tavallisia. Joen valuma-alue on noin 16 600 km².
Puuta sai joenreunan galleriametsistä, mutta pitkiä mäntyjä tuotiin vuorilta. Casas Grandesin joki laskee 120 km:n päässä pohjoisessa olevaan playaan, suolatasankoon.
Historia

Paquimén historia jaetaan esikeraamiseen, plainwaren, viejon, medion, tardion ja espanolesin aikakausiin. Noin 1130–1300 laaksoon alkoi syntyä asutusta, ja noin 1200 alkoi niin sanottu Medio-kausi, johon liittyi Paquimén nousu. Joidenkin tukijoiden mielestä Paquiméa alettiin rakentaa vasta vuonna 1250. Keskukset paisuivat 1300-luvulla suuremmiksi, jopa 2 500 asukkaan kyliksi. Pääosin auringon kuivaamista muta-savitiilistä rakennettu Paquimé hylättiin noin vuonna 1450.
Paquiméssa on nähtävissä Mesoamerikan intiaanikulttuurien vaikutus rituaalisine pallokenttineen ja kivikasvoisine tasanteineen. Arkkitehtuuri muistuttaa varsinkin Länsi- ja Keski-Meksikolle ominaista tyyliä. Paquiméssa oli korkeita raknnelmia, kuvakumpuja, aukioita, vedenvarastointijärjestelmä kuivuuden varalta sekä jopa viemäreitä. Veden- ja maansäätelyjärjestelmää kutsutaan nykyään tricheras-nimellä, ja yksittäiset tricherasit ulottuivat Paquimessa ainakin 100 000 m² alalle Vedenvarastointijärjestelmään liittyy vesialtaita ja kanavia.
Kaikki merkittävät monumentit ovat Paquimén keskustassa: kuvakummut, tasannekummut ja pallokentät, joista kaksi on mesoamerikkalaiseen tapaan T:n muotoisia. Kuvakummut esittävät muun muassa lintua, jonka kaula on katkaistu, sulkakäärmettä ja ristiä. Paquimén keskustassa näyttää suurten rakennelmien ympäristöä ylempänä ollut alue, joka oli alkujaan U:n, L:n tai I:n muotoinen. Kaupungin ruuturakentaminen muistuttaa pueblojen rakenteita, mutta suoraan puebloihin ei Paquimé liittynyt, koska se rakennettiin vasta monien pueblojen romahduksen jälkeen. Rakennusten seinät olivat hyvin paksuja, ja monien huoneiden ala suuri. Seinät lienee tehty kädellä savesta ja mudasta kerros kerrokselta päällekkäin tasoittamalla. Paquimén ala oli 375 000 m², josta kaatettua 50 000-138 000 m²
Paquimén tyyppisiä, pienempiä asutuskeskuksia on löydetty satoja, ja niitä saattoi olla jopa tuhansia. Pienemmissä keskuksissa oli monia Paquimén arkkitehtuurin piirteitä, kuten pallokentät. Paquimén on katsottu hallinneen muita pienempiä paikkoja valtiomaisesti alikeskusten kautta. Paquimé oli kuusi kertaa suurempi kuin toiseksi suurin löydetty kaupunki. Asutuskeskukset näyttävät keskittyvän 15–20 km:n säteelle Paquimésta. Tällä alueella on myös samantapaisia kulttirakennuksia, joita ei juurikaan ole löydetty kauempana. Joidenkin mielestä tämä tarkoittaa sitä, että Paquimén valta olisi uluttunut vain tälle ydinalueelle. Toiset ovat väittäneet valtakunnan olleen jopa 200 000 km² laajuinen, kun toisten mielestä vaikutussäde ulottui vain Joyce Wellsiin asti eli noin 140–160 kilometrin alueelle.. Paquimé kävi laaja kauppaa, joka ulottui Kaliforniaan ja Länsi-Meksikoon asti.
Paquimé romahti noin 1450 luultavasti vihollisheimon hyökkäyksen jälkeen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
History and photos of Paquimé
Paquimé declared a World Heritage Site
Patrizio Buanne

Patrizio Buanne
Patrizio Buanne (s. 20. syyskuuta 1978 Napoli, Italia) on italialainen baritoni.
Buanne syntyi Napolissa, mutta hänen perheensä muutti Wieniin hänen ollessaan viisivuotias. Hän alkoi esiintyä julkisesti 11-vuotiaana, ja voitettuaan lukuisia kilpailuja nuorena hän esiintyi paaville ja 85 000 katsojan yleisölle Puolassa vuonna 1997. Tämä esitys toi hänelle ensimmäisen levytyssopimuksen.
Buannen ensialbumi The Italian ilmestyi vuonna 2005. Levyllä esitettiin vanhoja italialaisia iskelmiä, ja se nousi listoille muun muassa Isossa-Britanniassa, Australiassa ja Suomessa.
Buanne levytti jalkapallon maailmanmestaruuskisojen tunnuslaulun "Stand Up! (Champions Theme)" vuoden 2006 jalkapallon mestaruusotteluihin. Laulu oli uusi versio Village Peoplen ja Pet Shop Boysin kuuluisaksi tekemästä kappaleesta "Go West".
Toinen albumi Forever Begins Tonight julkaistiin loppuvuodesta 2006.
Aiheesta muualla

Patrizio Buannen viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Paul Ernst

| Paul Ernst |
| --- | --- |
 Charles Jaecklé: Paul Ernstin rintakuva.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1866 Elbingerode, Harz, Saksa
Kuollut: 1933 (66–67 vuotta) Sankt Georgen, Steiermark, Saksa
Kansalaisuus:  Saksa
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: P. W. Spassmöller 
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Paul Ernst (1866 Elbingerode, Harz, Saksa – 1933 Sankt Georgen, Steiermark, Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hän aloitti naturalistina, oli lyhyen aikaa uusromanttisen vaiheen edustaja ennen kuin Italian-matkan ansiosta kääntyi uusklassisuuteen. Hänen novelleissaan on moralistinen paatos. Hän on kirjoittanut myös kuvitteellisia filosofisia keskusteluja ja viihteellisiä romaaneja.
Paul Ernstin muistokivi Berliinissä. Kivessä lukee: "Maailmaa ei voi olla olemassa, jos ihmiset ovat itsekkäitä, tarvitaan uhrautuvia ihmisiä."
Suomennetut teokset

Kätketty aarre (Der Schatz im Morgenbrotstal), suom. Valfrid Hedman, Hämeenlinna: Karisto 1928
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paul Ernst Wikimedia Commonsissa
Paul Ernstille omistettu sivusto (saksaksi)
Painin Aasian-mestaruuskilpailut

Painin Aasian-mestaruuskilpailut järjestää vuosittain Aasian painiliitto (AAWC). Ensimmäisen kerran Aasian mestaruuksista painittiin vuonna 1979, jolloin vain vapaapaini oli ohjelmassa. Vuonna 1981 mukaan tuli kreikkalais-roomalainen paini ja vuonna 1996 naispaini.
Aasian-mestaruuskilpailut järjestettiin epäsäännöllisesti aina vuoteen 2003 asti, minkä jälkeen kisat on järjestetty vuosittain. Naispainin mukaantulon jälkeen kaikissa kolmessa painityylissä on kilpailtu samassa tapahtumassa samalla paikkakunnalla, poikkeuksena vuodet 1997, 2000 ja 2004.
Maanosaa ovat vapaapainissa hallinneet lähes suvereenisti Iranin edustajat, mutta kreikkalais-roomalaisessa painissa Iranin kanssa ovat tasapäisesti kilpaileet Kazakstan ja Etelä-Korea. Naispainissa kisojen mitalitaulukon on aina vienyt joko Kiina tai yleensä Japani.
Aasian-mestaruuskilpailut

| Kilpailut/vuosi | Kreikkalais-roomalainen paini | Vapaapaini | Naispaini | Painoluokkia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1979 | - |  Jalandhar | - | 10 |
| 1981 | - |  Lahore | - | 10 |
| 1983 |  Teheran |  Teheran | - | 10 |
| 1987 |  Bombay |  Bombay | - | 10 |
| 1988 | - |  Islamabad | - | 10 |
| 1989 |  Ōarai |  Ōarai | - | 10 |
| 1991 |  Teheran |  New Delhi | - | 10 |
| 1992 |  Teheran |  Teheran | - | 10 |
| 1993 |  Hiroshima |  Ulaanbaatar | - | 10 |
| 1995 |  Manila |  Manila | - | 10 |
| 1996 |  Xiaoshan |  Xiaoshan |  Xiaoshan | 10/10/9 |
| 1997 |  Teheran |  Teheran |  Taipei | 8/8/6 |
| 1999 |  Taškent |  Taškent |  Taškent | 8/8/6 |
| 2000 |  Soul |  Guilin |  Soul | 8/8/6 |
| 2001 |  Ulaanbaatar |  Ulaanbaatar |  Ulaanbaatar | 8/8/6 |
| 2003 |  New Delhi |  New Delhi |  New Delhi | 7 |
| 2004 |  Almaty |  Teheran |  Tokio | 7 |
| 2005 |  Wuhan |  Wuhan |  Wuhan | 7 |
| 2006 |  Almaty |  Almaty |  Almaty | 7 |
| 2007 |  Biškek |  Biškek |  Biškek | 7 |
| 2008 |  Jeju |  Jeju |  Jeju | 7 |
| 2009 |  Pattaya |  Pattaya |  Pattaya | 7 |
| 2010 |  New Delhi |  New Delhi |  New Delhi | 7 |
| 2011 |  Taškent |  Taškent |  Taškent | 7 |
Perunannostokone

Vanha perunannostokone
Nykyaikainen perunannostokone
Perunannostokone on maatyökone, jota käytetään perunasadon korjaamiseen pellolta.
Perunaa on nostettu osittain koneellisesti jo hevosvetoisten maatalouskoneiden yleistymisestä lähtien viimeistään 1900-luvun alkupuolella siten, että ensin hevosvetoisella ja myöhemmin traktorivetoisella perunannostokoneella on avattu vako, josta mukulat on noukittu käsin.
Ensimmäiset koneet olivat hevosen ja myöhemmin traktorin perässä vedettäviä laitteita, joissa akselisto pyöritti kulkusuuntaan nähden poikittain talikkoratasta, johon oli asennettu kaarevia piikkejä riveihin. Tällainen laite toimii parhaiten hiekkamaassa tai löyhässä multamaassa.
Tilakoon suureneminen ja tehokkuuden lisääminen johti sittemmin siihen, että kehitettiin nykyaikaiset perunannostokoneet, jotka myös keräävät perunat samalla kun vako avataan, eikä niitä enää tarvitse poimia käsin.
Pieniltä perunamailta voidaan nostaa perunat perunakuokalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Perunannostokone Wikimedia Commonsissa
Paso fino

| Paso fino |
| --- | --- |

Tyyppi::  kevyt lämminverinen
Alkuperä ja nimet
Alkuperämaa::   Puerto Rico
Polveutuminen::  berberihevonen, andalusianhevonen
Rodun syntyaika::  1500-luku
Korkeus::  132–157 cm
Paso fino (espanjaa, suom. ’hieno askel’) on noin 500 vuotta vanha puertoricolainen hevosrotu, joka polveutuu berberi- ja andalusianhevosista. Paso finolla on ratsastajalle mukavat liikkeet ja miellyttävä luonne ja se nauttii ihmisen seurasta. Varsinkin kotimaassaan rotu on kasvattanut suosiotaan vapaa-ajan hevosena. Lisäksi se on suosittu näyttelyhevonen.
Ominaisuudet

Paso fino muistuttaa ulkonäöltään andalusianhevosta. Sillä on jalo pää ja isot silmät, joiden katseen tulee olla tarkkaavainen. Kaula on keskipitkä, jalat ovat suorat ja sirot. Sillä on lyhyt selkä ja voimakas takaosa. Harja ja häntä ovat pitkiä. Rodussa tavataan kaikki värit. Paso finojen säkäkorkeus on 132–152 cm. Luonteeltaan rotu on energinen, eteenpäinpyrkivä, älykäs ja vilkas.
Paso finon erityisominaisuus on harvinainen askellaji paso, jossa hevosen saman puolen etu- ja takajalka nousevat lähes yhtä aikaa ilmaan. Pasosta löytyy kolme eri nopeutta, classic fino, paso corto ja paso largo. Classic finossa hevonen kulkee hyvin koottuna ja hitaasti. Paso cortossa vauhti on suunnilleen sama kuin ravissa ja paso largossa kuin laukassa. Askellaji on ratsastajalle erityisen tasainen ja miellyttävä.
Aiheesta muualla

Paso fino Hevosmaailma.netissä (Arkistoitu – Internet Archive)
Peltoinlahdentie

Peltoinlahdentie Savitaipaleella Etelä-Karjalassa on Savitaipaleen kirkonkylän halki kulkeva pääkatu. Sen varrella on kirkko, vieressään kunnantalo ja näiden vastapuolella kellotapuli.
Peltoinlahdentie on noin kahden kilometrin pituinen ja alkaa Mikkelintieltä (vt 13), Savitaipaleen ABC-huoltoaseman kohdalta, ja kulkee Savitaipaleen keskustaan. Katu päättyy tällä nimellä Partakoskentien ja Käpykujan risteykseen, josta jatkuu eteenpäin Savitaipaleentienä.
Rakennuksia kadun varrella

Savitaipaleen ABC-asema
Savitaipaleen paloasema. Samassa rakennuksessa on myös Savitaipaleen kirjasto.
Savitaipaleen kirkko
Poikkikadut lännestä itään

Mikkelintie (Valtatie 13)
Myllypiha (etelään)
Seuratie (pohjoiseen)
Myllymäki (kaakkoon)
Kiesiläntie (luoteeseen)
Maitolantie (pohjoiseen) ja Torikatu (etelään)
Kuolimontie (pohjoiseen) ja Kievarintie (etelään)
Nikkarintie (pohjoiseen)
Kaijanlahdentie (koilliseen)
Kirkkotie (lounaaseen)
Kivikk'harjuntie (lounaaseen)
Partakoskentie (Seututie 409) (pohjoiseen) ja Käpykuja (etelään). Samasta risteyksestä jatkuu eteenpäin Savitaipaleentie (Seututie 409), joka päättyy Mikkelintielle.
Savitaipaleen kirkko sijaitsee Peltoinlahdentien varrella.