stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Filip Riska
Muuta

Riska on valmistunut sekä kasvatustieteiden maisteriksi Åbo Akademin opettajankoulutusyksiköstä että kauppatieteiden maisteriksi Hanken Svenska handelshögskolanista.  Hän aloitti keväällä 2022 sekä jälkimmäisen tutkinnon suoritettuaan että pelaajauransa päätyttyä työt Noja-rahoituksessa, joka tarjoaa yrityksille laskurahoituspalveluita.
Riskalla on vaimo ja kolme tytärtä. Hänen hyökkääjänä pelaava pikkuveljensä Erik pelaa Vaasan Sportin SM-liigajoukkueessa. Veljekset pelasivat joukkuetovereina ja usein myös samassa ketjussa sekä Rauman Lukossa että Sportissa.
Filip Mihaljević

| Mitalit> Maa:  Kroatia.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Kroatia.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Kroatia.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:  Kroatia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | München 2022 | kuulantyöntö |  |
|  Hopeaa | Rooma 2024 | kuulantyöntö |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Portland 2016 | kuulantyöntö |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Toruń 2021 | kuulantyöntö |  |
Filip Mihaljević (s. 31. heinäkuuta 1994 Livno, Bosnia ja Hertsegovina) on bosniahertsegovinalaissyntyinen kroatialainen kuulantyöntäjä ja kiekonheittäjä sekä kuulantyönnön Euroopan-mestari. Mihaljević on 200 senttimetriä pitkä ja painaa 115 kilogrammaa.
Mihaljević saavutti kuulantyönnössä pronssia tuloksella 20,87 vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuista Portlandista. Vuoden 2015 alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuista hän saavutti kuulantyönnössä kultaa ja oli kiekonheitossa neljäs. Vuoden 2013 alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuista hän sai kuulantyönnössä hopeaa. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui kuulantyönnössä 11:nneksi. Hän saavutti pronssia Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 tuloksella 21,31. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 21,83 ja samana vuonna Eugenen ulkoratojen MM-kilpailuissa kuudenneksi tuloksella 21,82. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän voitti Euroopan-mestaruuden tuloksella 21,88. Seuraavana vuonna hän sijoittui Istnbulin sisäratojen EM-kilpailuissa neljänneksi ja Budapestin MM-kilpailuissa seitsemänneksi. Hän sijoittui vuonna 2024 Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa kahdeksanneksi ja saavutti Rooman EM-kilpailuissa hopeaa tuloksella 21,20.
Mihaljević on voittanut kiekonheitossa Kroatian-mestaruuden 2013, 2015, 2016 ja 2017 sekä Balkanin-mestaruuden 2015. Kuulantyönnössä hän voitti Kroatian-mestaruuden ulkoradoilla 2020, 2021, 2022 ja 2023 sekä sisäradoilla 2020. NCAA:n mestaruuden hän voitti sekä kuulantyönnössä että kiekonheitossa 2017.
Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradoilla
| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| Kuulantyöntö | 21,94 | Karlovac | 5. kesäkuuta 2021 |
| Kiekonheitto | 63,76 | Eugene | 9. kesäkuuta 2017 |
Sisäradoilla
| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| Kuulantyöntö | 21,84 | Belgrad | 27. helmikuuta 2020 |
Fólkakirkjan

| Fólkakirkjan |
| --- | --- |
 Tórshavnin tuomiokirkko kuvattuna vuonna 2014
Suuntautuminen:  luterilaisuus
Johtaja:  Jógvan Fríðriksson
Toiminta-alue:   Färsaaret
Perustettu:  29. heinäkuuta 2007
Irtautunut:  Tanskan kansankirkosta
Jäseniä:  40 891
Kotisivu:  http://www.folkakirkjan.fo
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fólkakirkjan on Färsaarten valtionkirkko, ja se erosi omaksi yhteisökseen vuonna 2007, kun se irtautui Tanskan kansankirkosta. Samana vuonna kirkon ensimmäiseksi piispaksi valittiin Jógvan Friðriksson.
Vuonna 2022 siihen kuuluu noin 78 prosenttia Färsaarten asukkaista eli 41 857. Tämä tarkoittaa lievää kasvua kirkon jäsenmäärässä. Fólkakirkjan on maailman pienimpiä valtionkirkkoja.
Kirkko jäljittää historiansa noin vuoteen 1000, jolloin kristinusko saapui Färsaarille ja syrjäytti skandinaavisen muinaisuskon.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kotisivut (fääriksi)
GeForce 20 -sarja

GeForce RTX 20 -sarja on Nvidian kehittämä GeForce-näytönohjainsarja, joka esiteltiin elokuussa 2018.
Sarjassa käytetyt grafiikkasuorittimet perustuvat Turing-mikroarkkitehtuuriin.
Sarja on rakennettu Nvidian kehittämälle RTX-alustalle.
Turing-arkkitehtuuri on samankaltainen Volta-arkkitehtuurin kanssa, jossa merkittävänä lisäyksenä on RT-ytimet (Nvidia RTX) ja Tensori-ytimet. RT-ytimiä käytetään säteenseurantaan ja Tensori-ytimiä syväoppimiseen.
Sarjan seuraaja on GeForce 30 -sarja, joka perustuu Nvidian Ampere-arkkitehtuuriin.
Näytönohjaimet

| Nimi | CUDA-ytimet | Näyttömuisti | Kellotaajuus |
| --- | --- | --- | --- |
| GeForce RTX 2060 | 1 920 | 8 GB | 1 365 MHz |
| GeForce RTX 2060 Super | 2 176 | 8 GB | 1 470 MHz |
| GeForce RTX 2070 | 2 304 | 8 GB | 1 410 MHz |
| GeForce RTX 2070 Super | 2 560 | 8 GB | 1 605 MHz |
| GeForce RTX 2080 | 2 944 | 8 GB | 1 515 MHz |
| GeForce RTX 2080 Super | 3 072 | 8 GB | 1 650 MHz |
| GeForce RTX 2080 Ti | 4 352 | 11 GB | 1 350 MHz |
| NVIDIA Titan RTX | 4 608 | 24 GB | 1 350 MHz |
Lähde:
Aiheesta muualla

NVIDIA Turing Architecture In-Depth (englanniksi)
Gender

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Gender voi tarkoittaa:
Sosiaalista sukupuolta
Gender-jokea Alankomaissa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Gender”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Filip Mešár

| Filip Mešár> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. tammikuuta 2004 (ikä 20) Spišská Belá, Slovakia
Kansalaisuus:   Slovakia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  177 cm
Paino:  79 kg
Seura
Seura:  Montreal Canadiens
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2020–
Aik. seurat:  HK Poprad (SloEL)
NHL-varaus:  26. varaus, 2022 Montreal Canadiens
Filip Mešár (s. 3. tammikuuta 2004 Spišská Belá, Slovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija, jolla on tulokassopimus NHL-seura Montreal Canadiensin kanssa. Seura varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 26. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2022. Mešár on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös keskellä. Mešár laukoo oikealta. Häntä on yleisesti pidetty yhtenä ikäluokkansa lupaavimmista pelaajista ja Mešárista on odotettu ensimmäisen kierroksen varausta NHL:n varaustilaisuudessa 2022.
Ura > Seuraura

Mešár on HK Popradin kasvatti. Hän oli kaudella 2018–2019 kaksi vuotta "alaikäisenä" seuran C-nuorten paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 26+23=49, joilla Mešár sijoittui koko Slovakian C-nuorten sarjan maalipörssissä viidenneksi ja pistepörssissä yhdeksänneksi. Kaudella 2019–2020 hän oli vain 15-vuotiaana Popradin A-nuorten paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Michal Králikin jälkeen tehoilla 13+28=41, joilla Mešár sijoittui koko Slovakian A-nuorten sarjan syöttöpörssissä toiseksi edellään vain HC Košicen Gabriel Vereš sekä pistepörssissä viidenneksi. Hän jakoi myös lukemalla +25 koko sarjan tehotilaston toisen sijan HK Nitran Marek Martiškan kanssa edellään vain HC Slovan Bratislavan Matus Miroslav Parobek.
Kaudella 2020–2021 Mešár debytoi Popradin Extraliga-joukkueessa, jossa hän pelasi koko kauden tehden 36 runkosarjaottelua tehot 4+10=14 ja 15 playoff-ottelua tehopistein 2+2=4. Mešár teki Extraliga-debyyttinsä vain 16-vuotiaana runkosarjan avauskierroksella 2. lokakuuta 2020 HK Nitraa vastaan. Hänet merkittiin Popradin nelosketjun vasempaan laitaan Patrik Lušňákin ja Matej Paločkon viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.58 minuuttia. Mešár teki Popradin kanssa aina Extraligan finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin HKm Zvolen otteluvoitoin 4–1.
Huhtikuussa 2021 Mešár teki Popradin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. OHL-joukkue Kitchener Rangers varasi hänet koko CHL:n varaustilaisuuden 2021 yhdeksäntenä pelaajana. Mešár kuitenkin päätti jatkaa kaudella 2021–2022 pelejään HK Popradin Extraliga-joukkueessa. Hän teki 37 runkosarjaottelussa tehot 8+8=16 ja kuudessa playoff-ottelussa tehot 3+1=4. Mešár oli puolivälieräsarjassa HK Nitraa vastaan joukkueensa paras maalintekijä Peter Bjalončíkin kanssa. Hänen maaleistaan kaksi oli Popradin voittomaaleja. Ottelusarja päättyi lopulta joukkueen tappioon seitsemännen ottelun jälkeen. Mešárin kausi päättyi kuitenkin jo kuudenteen otteluun loukkaantumisen vuoksi. Hän edusti Popradia kauden aikana myös Continental Cupissa.
NHL:n varaustilaisuuden 2022 isäntäjoukkue Montreal Canadiens varasi Mešárin ensimmäisellä kierroksella 26. pelaajana. Hän oli seuran toinen varaus, sillä Canadiens varasi koko varaustilaisuuden ensimmäisenä pelaajana Mešárin maanmiehen Juraj Slafkovskýn. Heidän lisäkseen slovakialaisista ensimmäisellä kierroksella varattiin myös varaustilaisuuden toisena pelaajana Šimon Nemec, joten Mešárin varauksen myötä varatuksi tuli ensimmäistä kertaa historiassa kolme ensimmäisellä kierroksella varattua slovakialaispelaajaa. Aiemmin kaksi slovakialaispelaajaa on varattu viitenä vuotena (1997, 1999, 2000, 2004 ja 2005) ensimmäisellä kierroksella. Vain viikkoa myöhemmin Mešár teki Canadiensin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten jääkiekko.Hlinka Gretzky Cup  | Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten jääkiekko.Hlinka Gretzky Cup  | Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten jääkiekko.Hlinka Gretzky Cup  | Maa:   Slovakia> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Piešťany 2021 | jääkiekko |  |
Mešár pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2021 ja 2022. Jälkimmäinen turnaus kuitenkin keskeytettiin useassa joukkueessa ilmenneiden koronavirustartojen vuoksi.
Mešár pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2021, jolloin hän voitti hopeaa. Mešár toimi Slovakian varakapteenina. Mesář jakoi kuudella syöttöpisteellään joukkueen sisäisen syöttöpörssin voiton Juraj Slafkovskýn ja Alex Čiernikin kanssa. Hänet nimettiin Slovakian joukkueeseen myös alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan vuoden 2022 MM-kilpailuihin, mutta turnaus jäi Mešárilta kuitenkin väliin Slovakian Extraligan pudotuspeleissä tapahtuneen loukkaantumisen vuoksi. Yhteensä hän on pelannut kuusi nuorten ja 30 poikien maaottelua.
Slovakian A-maajoukkueessa Mešár on pelannut kolme ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä vain 17-vuotiaana Deutschland Cupissa 11. marraskuuta 2021 Sveitsiä vastaan. Mešár merkittiin heti Slovakian ykkösketjun vasempaan laitaan Michal Krištofin ja Samuel Takáčin viereen. Hän sai ottelussa kakkossyöttöpisteen Krištofin tekemään maaliin.
Pelityyli

EP Rinksiden suomenkielisten sivujen päätoimittaja Lassi Alasen mukaan Mešár on dynaaminen luistelija ja kiekonkäsittelijä, joka muistuttaa jonkin verran Tim Stützleä.
Muuta

Mešárin serkku Maroš pelaa puolustajana Filipin joukkuetoverina HK Popradin Extraliga-joukkueessa.
Fófi Gennimatá

| Fófi Gennimatá> Φώφη Γεννηματά |
| --- | --- |
 Fófi Gennimatá vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. marraskuuta 1964 Ateena, Kreikka
Kuollut: 25. lokakuuta 2021 (56 vuotta) Ateena, Kreikka
Tiedot
Puolue:  Muutosliike (Pasok)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
gennimatafofi.gr
Foteiní ”Fófi” Gennimatá (kreik. Φωτεινή ”Φώφη” Γεννηματά [ˈfofi ʝenimaˈta]; 17. marraskuuta 1964 Ateena – 25. lokakuuta 2021 Ateena) oli kreikkalainen poliitikko, joka toimi Muutosliikkeen ja siihen kuuluvan Pasokin puheenjohtajana. Ennen politiikkaa hän työskenteli pankkialalla.
Gennimatá menehtyi häntä vuodesta 2008 sairastamaansa rintasyöpään 25. lokakuuta 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fófi Gennimatá Wikimedia Commonsissa
Fritz Witt

| Fritz Witt |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. toukokuuta 1908  Hohenlimburg, Saksa
Kuollut: 14. kesäkuuta 1944 (36 vuotta)  Venoix, Ranska
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Natsi-Saksa
Palvelusvuodet:  1933–1944
Komentajuudet:  3. K./SS-Standarte Deutschland  1. P./SS-rykmentti Deutschland  3. P./SS-rykmentti Leibstandarte SS Adolf Hitler  1. SS-panssarikrenatöörirykmentti/LSSAH  12. SS-panssaridivisioona Hitlerjugend
Taistelut ja sodat:  Toinen maailmansota
Sotilasarvo:  Brigadeführer und Generalmajor der Waffen-SS (kenraalimajuri)
Kunniamerkit:  Rautaristin ritariristi tammenlehvin Kultainen Saksan risti
Fritz Witt (25. toukokuuta 1908 – 14. kesäkuuta 1944) oli saksalainen SS-Brigadeführer ja Waffen-SS:n kenraalimajuri toisen maailmansodan aikana.
Nuoruus ja rauhan ajan palvelus

Fritz Witt syntyi tekstiilikauppiaan perheeseen 27. toukokuuta Hohenlimburgissa Westfalenin provinssissa. Kouluajan jälkeen Witt toimi isänsä lailla tekstiilikauppiaana vuosina 1925–1931. Samaan aikaan hän kiinnostui kansallissosialismista ja tulevan valtakunnankansleri Adolf Hitlerin ajatuksista. Witt näki kansallissosialismin vastauksena Weimarin tasavallan epävakauteen ja köyhyyteen.
1. joulukuuta 1931 hän jätti jäsenhakemuksen sekä Saksan kansallisosialistiseen työväenpuolueeseen että SS:ään. Vuonna 1933 hän pääsi SS:n eliittiyksikkö SS-Stabswache Berliniin, johon kuului 117 miestä. Upseerin arvon hän sai 1. lokakuuta 1933, jolloin hänet ylennettiin SS-Untersturmführeriksi. 9. toukokuuta 1934 Witt ylennettiin SS-Obersturmführeriksi. Pian tämän jälkeen hänet käskettiin SS-Verfügungstruppen SS-Standarte Deutschlandin 3. komppanian päälliköksi.
Witt osallistui komppanianpäällikkönä Itävallan liittämiseen Saksaan ja Tšekkoslovakian sudeettialueiden miehitykseen vuonna 1938. Tämän jälkeen SS-Standarte Deutschland moottoroitiin. Seuraavana vuonna oli vuorossa Tšekkoslovakian Tšekin puoleisten alueiden, Böömin ja Määrin, liittäminen Saksaan.
Puolan offensiivin lähestyessä SS-Standarte (mot) Deutschland alistettiin panssaridivisioona Kempfille, joka oli sijoitettuna Itä-Preussiin.
Toisen maailmansodan alku

1. syyskuuta 1939 Saksan hyökätessä Puolaan, Witt toimi edelleen Deutschlandin 3. komppanian päällikkönä. Wittin komppania osallistui paikoin raskaisiinkin taisteluihin sotaretken aikana. Wittille myönnettiin Puolan taistelujen aikana kymmenen päivän kuluessa sekä ensimmäisen että toisen luokan rautaristit henkilökohtaisesta urheudesta taistelukentällä.
Lokakuussa 1939 Fritz Witt ylennettiin SS-Hauptsturmführeriksi. Saman kuun kuluessa SS-Standarte Deutschlandista muodostettiin SS-jalkaväkirykmetti (mot) Deutschland, joka kuului perustettavaan SS-Verfügungs-divisioonaan. Tähän ensimmäisenä muodostettuun SS-Divisioonaan liitettiin rykmentteinä Deutschlandin lisäksi kaksi muuta vanhaa SS-Verfügungstruppen SS-Standartea: Germania ja Der Führer. Divisioonan komentajan toimi SS-Gruppenführer Paul Hausser. Witt käskettiin Deutschland -rykmentin 1. pataljoonan komentajaksi.
Keväällä 1940 Ranskan valtauksessa Witt osoitti pataljoonankomentajan ominaisuudessan neuvokkuutta ja urheutta. 27. toukokuuta 1940 kahdenkymmenen vaunun vahvuinen, raskailla Matilda-panssareilla varustettu brittiläinen panssariosasto hyökkäsi Wittin pataljoonaa vastaan. Vaikka pataljoonalla ei ollut panssarintorjunta-aseita, sen onnistui komentajansa johdolla tuhota tilapäisvälinein yhdeksän vihollispanssaria ja torjua hyökkäys. Toiminnastaan tämän panssarihyökkäyksen torjunnassa Wittille myönnettiin Rautaristin Ritariristi 4. syyskuuta 1940.
16. lokakuuta 1940 SS-Hauptsturmführer Witt määrättiin moottoroidun SS-jalkaväkirykmentti Leibstandarte SS Adolf Hitlerin 3. pataljoonan komentajaksi.
Balkanin valtaus

Witt ylennettiin SS-Sturmbannführeriksi 25. toukokuuta 1940 ja 26. maaliskuuta 1941 hänet käskettiin Leibstandarten 1. pataljoonan komentajaksi. Saksan hyökkäys Balkanille ja Kreikkaan alkoi vajaat kaksi viikkoa myöhemmin, 6. huhtikuuta 1941. 10. huhtikuuta Wittin pataljoonalle alistettiin muun muassa kevyt haupitsijaos, kolme panssarintorjuntatykkijoukkuetta, kaksi pioneerijoukkuetta ja 88 mm ilmatorjuntatykeillä varustettu ilmatorjuntajaos. Näin syntynyt taisteluosasto sai nimen osasto Witt (Kampfgruppe Witt).
Osasto Wittille annettiin tehtäväksi murtaa puolustus Klidin solassa ja avata näin tie kohti Kreikan sydänmaita. Klidin solaa puolusti kiirellä koottu, australialaisen kenraalimajuri Iven Mackayn komennossa oleva joukko, joka koostui australialaisista, brittiläisistä, uusiseelantilaisista ja kreikkalaisista yksiköistä. Osasto Witt sitoutui kahdeksi päiväksi kiivaisiin taisteluihin Mackayn joukkoja vastaan. Wittin taisteluosasto löi yhdessä muiden Leibstandarte Adolf Hitlerin osien kanssa vihollisen Klidissä, ottaen muun muassa 480 sotavankia, omien tappioiden ollessa 37 kaatunutta, 95 haavoittunutta ja kaksi vangittua. Neljälletoista Osasto Wittiin kuuluneelle SS-miehelle myönnettiin ensimmäisen luokan rautaristi ja Klidin solan tärkeimmän maastonkohdan rynnäköllä haltuunottaneen 1. komppanian päällikkö, SS-Obersturmführer Gerhard Pleiß sai rautaristin ritariristin. Henkilökohtaisella tasolla Wittin menestyksekkäästi suorittamaa taistelutehtävää varjosti hänen veljensä, SS-Untersturmführer Franz Wittin kaatuminen taistelun alkuvaiheessa.
Kreikan antauduttua ja Balkanin taisteluiden päätyttyä huhtikuun lopussa 1941, Leibstandarte Adolf Hitleristä muodostettiin divisioona, SS-Division (mot.) Leibstandarte SS Adolf Hitler joskin aluksi se oli vain vahvennetun prikaatin kokoinen. Witt pysyi edelleen Leibstandarten 1. jalkaväkipataljoonan komentajana.
Operaatio Barbarossa

Operaatio Barbarossan alettua 22. kesäkuuta 1941 LSSAH oli LIV armeijakunnan reservinä. Elokuussa divisioona liitettiin III panssariarmeijakuntaan, joka kuului kenraalisotarmarsalkka Ewald von Kleistin panssariryhmä 1:een (saks. Panzergruppe 1). Wittin pataljoona osallistui taisteluihin itärintamalla ensimmäistä kertaa elokuussa 1941, jolloin se otti osaa Neuvostoliiton 6. ja 12. armeijoiden motittamiseen Umanin taistelussa. Leibstandarte liitettiin syyskuussa jälleen LIV armeijakuntaan ja osallistui hyökkäykseen Krimin niemimaan suuntaan.
Marraskuussa 1941 Leibstandarte siirrettiin jälleen panssariryhmä 1:n alaisuuteen, jolloin myös Wittin pataljoona taisteli menestyksekkäästi Rostovin valtauksessa Donjoella. Fritz Witt ylennettiin SS-Obersturmbannführeriksi 27. marraskuuta 1941. Lähes välittömästi saksalaisten vallattua Rostovin, puna-armeijan kiivaat vastahyökkäykset pakottivat saksalaiset vetäytymään Miusjoelle uusiin puolustusasemiin. Vetäytymisvaiheen aikana Witt pataljoonineen osallistui ankariin viivytystaisteluihin. 8. helmikuuta 1942 SS-Obersturmbannführer Wittille myönnettiin Kultainen Saksan risti urheudesta Rostovin taistelujen aikana. Alkuvuodesta 1942 Wittin pataljoona puolustautui Miusjoella muiden Leibstandarten osien kanssa puna-armeijan ankaria hyökkäyksiä vastaan. Toukokuussa pataljoona osallistui Donin Rostovin uudelleenvaltaukseen. Rostov päätyi jälleen saksalaisten käsiin yli kuukauden jatkuneiden erittäin kiivaiden ja kuluttavien taistelujen jälkeen.
Kesällä 1942 hyvin raskaita tappioita kärsinyt SS-divisioona Leibstandarte Adolf Hitler vedettiin lepoon ja täydennettäväksi Ranskan Normandiaan. Divisioonasta tehtiin Ranskassa oloaikana SS-panssarikrenatööridivisioona ja se liitettiin vastaperustettuun SS-panssariarmeijakuntaan, jonka muut divisioonat olivat SS-divisioona Das Reich ja  SS-divisioona Totenkopf. Armeijakunnan komentajana toimi SS-Obergruppenführer Paul Hausser. SS-panssarikrenatööridivisioonat saivat kokonaisen panssarirykmentin, toisin kuin tavalliset panssarikrenatööridivisioonat, joilla oli vain panssarivaunupataljoona. Lisäksi SS-panssarikrenatööridivisioonien panssarirykmentit saivat raskailla Tiger I-panssareilla varustetun raskaan panssarivaunukomppanian. Elokuussa 1942 Witt ylennettiin SS-Standartenführeriksi ja hänet käskettiin Leibstandarten 1. SS-panssarikrenatöörirykmentin komentajaksi. Divisioona vietti koko loppuvuoden Ranskassa uudelleenorganisoinnin ja huoltojen takia. Uusi SS-panssarikrenatööridivisioona SS Leibstandarte Adolf Hitler saavutti taisteluvalmiuden yhdessä kahden muun SS-panssariarmeijakunnan panssarikrenatööridivisioonan kanssa tammikuussa 1943.
Harkova

SS-panssariarmeijakunta käskettiin rintamalle Harkovan suunnalle armeijaryhmä Donin yhteyteen, tehtävänään pysäyttää puna-armeijan suurhyökkäys, joka oli jo jättänyt taakseen Stalingradin. SS-panssariarmeijakunta saapui etulinjaan tammi–helmikuun vaihteessa 1943. Leibstandartea vastassa oli kenraaliluutnantti Markian Popovin komennossa oleva neljästä panssariarmeijakunnasta koottu Popovin liikkuva ryhmä, jonka vahvuuteen kuului muun muassa useita satoja panssarivaunuja. Helmikuun alussa Wittin 1. SS-panssarikrenatöörirykmentti joutui yhdessä 1. SS-panssarirykmentin 1. pataljoonan kanssa taisteluun Popovin panssarikärkeä vastaan Merefassa, Harkovan lounaispuolella. Wittin ja Wünschen onnistui joukkoineen torjua Popovin hyökkäys äärimmäisen raskaissa taisteluissa. Hyökkäyskärjen paikallisesta lyömisestä huolimatta Popovin panssarijoukot etenivät edelleen SS-panssariarmeijakunnan sivuistoilla. Välttääkseen mottiin jäämisen, SS-Obergruppenführer Paul Hausser käski 15. helmikuuta – vastoin Adolf Hitlerin käskyä – SS-panssariarmeijakuntansa vetäytyä Harkovasta.
Maaliskuussa SS-panssariarmeijakunta aloitti jälleen hyökkäyksen, tavoitteenaan Harkovan valtaaminen. Wittin rykmentille alistettiin panssarivaunu, rynnäkkötykki- ja kenttätykistöyksiköitä; muodostui Osasto Witt (Kampfgruppe Witt). Osasto Witt oli yksi kolmesta Leibstandarten taisteluosastosta, jonka tehtävänä oli edetä Harkovan keskustaan. Hyökkäys alkoi 2. maaliskuuta 1943. Witt hyökkäsi pohjoisesta Belgorodin tien suunnasta Harkovaan ja onnistui murtautumaan kaupunkialueelle 10. maaliskuuta. Kahden päivän taistelujen jälkeen Osasto Witt saavutti Dzeržinskin aukion Harkovan keskustassa ja jatkoi etenemistään kohti kaupungin eteläosia. Maaliskuun 15. päivän tienoilla taistelu Harkovasta alkoi hiipua ja 21. päivänä kaupunki oli kokonaan saksalaisten hallussa. Leibstandarte taisteli Harkovassa raivokkaasti, kärsien yhteensä 4 500 miehen tappiot kaatuneina ja haavoittuneina. Divisioonan kaatuneiden kunniaksi Dzeržinskin aukio nimettiin Leibstandarten aukioksi (Platz der Leibstandarte).
Harkovan menestyksekkään taistelun johdosta Wittille myönnettiin tammenlehvät Rautaristin Ritariristiin ja hänet ylennettiin SS-Oberführeriksi 1. heinäkuuta 1943.
12. SS-panssaridivisioona Hitlerjugend

13. helmikuuta 1943 oli annettu uuden SS-panssaridivisioonan perustamiskäsky. Divisioonan miehistö tulisi koostumaan Hitler-Jugendin vuonna 1926 syntyneistä jäsenistä. Divisioonasta tuli 12. SS-divisioona ja se sai nimen Hitlerjugend. Suuri osa uuden divisioonan upseereista siirrettiin vuosien taistelujen koulimasta Leibstandartesta, mukaan lukien divisioonan komentaja, SS-Oberführer Fritz Witt, joka sai divisioonan komentoonsa virallisesti heinäkuun lopussa 1943. Muita divisioonaan siirrettyjä ansioituneita upseereita olivat sen panssarirykmentin komentaja, SS-Sturmbannführer Max Wünsche ja panssarikrenatöörirykmenttien komentajat SS-Standartenführer Kurt Meyer ja SS-Standartenführer Wilhelm Mohnke.
Divisioonan koulutusvaihe tapahtui lähinnä Belgiassa. Witt painotti nuorten sotilaidensa kouluttamisessa todenmukaisia taisteluharjoituksia ja -ammuntoja. Divisioonan koulutus jatkui Belgiassa maaliskuuhun 1944, jolloin sen käskettiin siirtyä Normandiaan ja liittyä 1. SS-panssariarmeijakuntaan. Divisioonan harjoitteli jatkuvasti myös Normandiassa. Samalla se pääsi tutustumaan Caenin alueen maastoon, mikä tulisi olemaan erittäin tärkeätä divisioonan tulevia sotatoimia ajatellen. Witt ylennettiin 20. huhtikuuta 1944 Brigadeführeriksi ja 2. kesäkuuta 1944 hän ilmoitti 12. SS-panssaridivisioonan olevan taisteluvalmis.