stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ain’t
Oikeakielisyyssääntöjen asettaminen ja stigma

Ain’t-sanaa on kutsuttu ”stigmatisoituneimmaksi sanaksi” sekä ”voimakkaimmaksi sosiaaliseksi markkeriksi” englannin kielessä. Se on näkyvä esimerkki englannin kielessä esiintyvästä šibboletista eli sanasta, jonka perusteella henkilön katsotaan kuuluvan tai olevan kuulumatta johonkin ryhmään.
Miltei koko sen historian ajan ain’t-sanaa pidettiin hyväksyttynä monissa sosiaalisissa ja alueellisissa konteksteissa. Läpi 1600-, 1700- ja 1800-lukujen ain’t ja sen edeltäjämuodot olivat osa niin kouluttautuneiden kuin kouluttamattomien englanninkielisten tavallista kielenkäyttöä, ja sen kohtasi muun muassa Jonathan Swiftin, Lord Byronin, Henry Fieldingin ja George Eliotin kirjeenvaihdossa ja fiktiivisessä tuotannossa. Viktoriaanisen ajan Englannin kirjailijoiden William Makepeace Thackerayn ja Anthony Trollopen mukaan 1800–luvun Englannissa koulutetut ja yläluokka pystyivät käyttämään ain’t–sanaa vapaasti, mutta vain tuttujen kesken.
Ain’t-sana joutui varhaisten preskriptivistikirjoittajien erityiseksi kohteeksi. 1700-luvulla ja 1800-luvun alussa jotkin kirjoittajat ryhtyivät tuomaan esille tarvetta perustaa ”puhdas” ja ”oikea” englannin kielen muoto. Lyhenteitä yleensäkin katsottiin pahalla, mutta ain’t ja sen eri muodot nähtiin erityisen ”vulgaareina”. Tätä painetta oikeakielisyyteen ajoi lähinnä keskiluokka, mikä johti epäyhteneväiseen tilanteeseen, jossa epästandardien rakenteiden käyttöä jatkoivat sekä alemmat että ylemmät sosiaaliluokat, mutta ei keskiluokka. Syy siihen, miksi oikeakielisyyssäännöt kehottivat voimakkaasti välttämään ain't-sanaa, ei ole täysin selvä.
Vahva ohjeistus olla käyttämättä ain’t–sanaa standardienglannissa on johtanut useisiin väärinkäsityksiin, joita kuvaavat leikillisesti ilmaukset kuten ”ain’t ain’t a word” ja ”ain’t ain’t in the dictionary”. Sana on mukana useimmissa sanakirjoissa, mukaan lukien Oxford Dictionary of Englishissä ja Merriam-Websterin sanakirjoissa. Kuitenkin Oxfordin sanakirjan mukaan ”se ei ole osa standardienglantia ja sitä ei koskaan pitäisi käyttää muodollisissa ja kirjoitetuissa konteksteissa”. Vuonna 1961 julkaistu Webster’s Third New International Dictionary oli sen ajan standardinmukaisia käytäntöjä vastaan liittäessään seuraavan ain’t–hakusanaa koskevan huomautuksen: "vaikka monien paheksuma ja yleisempi vähemmän koulutettujen keskuudessa, Yhdysvaltain useimmissa osissa monet kultivoituneet käyttävät puhekielessä, erityisesti lausahduksessa ain’t I”. Useat kommentaattorit paheksuivat sanakirjan suhteellisen sallivaa sanaan kohdistuvaa asennetta, jota osaksi innoitti Philip Goven usko siihen, että ”käytön erottelut olivat elitistisiä ja keinotekoisia”.
Käyttö eri alueilla ja murteissa

Ain’t-ilmaisua esiintyy kaikkialla englanninkielisessä maailmassa läpi eri alueiden ja yhteiskuntaluokkien, ja se on läpitunkevimpia standardienglantiin kuulumattomia ilmauksia englanninkielessä. Sanaa käytetään kaikkialla Isossa-Britanniassa, ja sen maantieteellinen levinneisyys ajan myötä lisääntyy. Sitä esiintyy myös kaikkialla Yhdysvalloissa. 1800–luvulla kirjailijat usein käyttivät sitä toimimaan merkkinä alueellisista murteista kuten esimerkiksi Cockneyn murteesta.
Vaikka ain’t–lyhennystä kohtaa harvoin muodollisissa kirjoituksissa, sitä käytetään usein epämuodollisemmissa kirjallisissa yhteyksissä, kuten musiikin sanoituksissa.
Kuuluisia esimerkkejä

"Ain't I a woman?", orjuuden lakkauttamista ajavan Sojourner Truthin puhe vuonna 1851.
"It Ain't Necessarily So", sävelmä oopperasta Porgy ja Bess.
Käännös suomeksi
Flagellariaceae

| Flagellariaceae |
| --- | --- |
 Flagellaria indica
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Yläluokka::  Euphyllophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Ylälahko::  Yksisirkkaiset Lilianae eli Monocotyledoneae
Lahko::  Poales
Heimo::  Flagellariaceae  Dumort.
Suvut
 Flagellaria L. 
Katso myös
   Flagellariaceae Wikispeciesissä   Flagellariaceae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Flagellariaceae on pieni trooppinen kasviheimo koppisiemenisten Poales-lahkossa. Siinä on vain yksi suku: Flagellaria.
Tuntomerkit

Flagellaria-lajit ovat rotevia, kiipeileviä tai alustan myötäisiä, melko heinämäisiä kasveja. Varren kärki on halkihaarainen (dikotominen). Kasvit sisältävät flavonoleja ja johtojänteissään piidioksidikappaleita. Varsi on täyteinen. Tupelliset lehdet päättyvät herkkiin kärhiin, joilla kasvi kiinnittyy tukeen. Melko kookkaissa ja röyhymäisisää kukinnoissa on paljon pieniä kaksineuvoisia kukkia. Kehälehdet ovat vaaleita ja pehmeitä. Hedelmä on luumarja; siemenkuori on kasvanut yhteen hedelmäseinän kanssa, mikä tekee hedelmästä jyvämäisen.
Levinneisyys

Suku/heimo kasvaa Vanhan maailman trooppisissa osissa Tyynenmeren saaria myöten.
Luokittelu

Flagellariaceae kuuluu samaan kehityshaaraan eli kladiin heimojen Joinvilleaceae ja Ecdeiocoleaceae sekä heinäkasvien (Poaceae) kanssa. Kehityshaaralle ovat ominaisia muun muassa kielekkeelliset lehdet, kukintohaarojen tyvipullistumat varren puolella, avautumaton hedelmä ja yhteyttämätön sirkka- eli alkeislehti. Kladin ikä lienee noin 74,7 miljoonaa vuotta eli sen kehitys on alkanut liitukauden lopun suuren sukupuuttoajan myötä.
Heimon ainoassa suvussa on viisi lajia.
Aiheesta muualla

ITIS: Flagellariaceae (englanniksi)
Flora of China: Flagellariaceae (englanniksi)
Friedrich Wegener

Friedrich Wegener (7. huhtikuuta 1907 – 9. heinäkuuta 1990) oli saksalainen patologi. Hän tuli tunnetuksi kuvaamalla vuonna 1936 sairauden, joka on 1950-luvulta lähtien tunnettu Wegenerin granulomatoosina.
Vuonna 1932 Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen liittynyt Wegener salasi natsitaustansa toisen maailmansodan jälkeen. Se tuli julki vasta Wegenerin kuoltua. Hänen mukaansa nimetyn sairauden nimen vaihtoa on vaadittu. American College of Chest Physicians, joka oli palkinnut Wegenerin vuonna 1989, on perunut palkinnon.
Friedrich Walter Goethe

Friedrich Walter Goethe (30. kesäkuuta 1911 Kiel – 3. tammikuuta 2003) oli saksalainen lintutieteilijä.
Goethe vietti osan lapsuudestaan Wilhelmshavenissa. Hän opiskeli eläin- ja kasvitiedettä, maantiedettä ja etnologiaa Freiburg im Bresgaun, Baselin ja Münsterin yliopistoissa. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Münsterissä 1936. Väitöksen aiheena oli harmaalokin biologia Memmertin lintusaarella (Goethe, F., 1937: Beobachtungen und Untersuchungen zur Biologie der Silbermöwe (Larus a. argentatus Pontopp.) auf der Vogelinsel Memmertsand. Journal für Ornithologie, 85, 1-119). Valmistumisensa jälkeen Goethe tutki nilviäisiä Saksan riistatutkimuslaitoksessa (Research Center for German Wildlife) Werbelinseessä, ja myöhemmin Universum Film AG:n luonto-osastolla Babelsbergissa. Toisen maailmansodan jälkeen Goethe jatkoi tiedemiehen uraansa Lippe-Museumin luonnontieteellisellä osastolla Detmoldissa. Siellä hän kirjoitti teoksen Teutoburgin metsän linnuista 1948. Vuonna 1951 hän ryhtyi professori Rudolf Drostin pyynnöstä tutkijaksi Wilhelmshavenin lintujen tutkimusinstituuttiin, käytännössä Helgolandin lintuaseman tutkijaksi. Hänet nimitettiin instituutin johtajaksi Drostin jälkeen 1958.
Goethen tutkijanura keskittyi isojen lokkien ekologian ja käyttäytymisen selvittämiseen. Hän oli myös innokas luonnonsuojelija. Ansioistaan biologiassa ja merilintujen suojelussa hänelle myönnettiin lukuisia kunnianosoituksia ja palkintoja. Hänet valittiin American Ornithologists’ Unionin kirjeenvaihtajajäseneksi vuonna 1962. Vetäydyttyään eläkkeelle 1976 Goethe paneutui kyhmyjoutsenen asemaan kulttuurissa, taiteessa, runoudessa ja suhteessa ihmiseen. Tutkimuksen oli pannut alulle hänen vaimonsa jo aikaisemmin.
Abubaker Kaki Khamis

| Abubaker Kaki |
| --- | --- |
 Abubaker Kaki Valenciassa 2008
Henkilötiedot
Koko nimi:  Abubaker Kaki Khamis
Syntynyt: 21. kesäkuuta 1989 (ikä 35) Elmuglad, Sudan
Yleisurheilija
Pituus:  176  cm
Paino:  60 kg
Laji:  800 metrin juoksu
Aiheesta muualla
Timanttiliiga
| Mitalit> Maa:   Sudan.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sudan.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sudan.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Sudan> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Daegu 2011 | 800 m |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Valencia 2008 | 800 m |  |
|  Kultaa | Doha 2010 | 800 m |  |
| Afrikan kisat  | Afrikan kisat  | Afrikan kisat  |  |
|  Kultaa | Alger 2007 | 800 m |  |
| Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Hopeaa | Addis Abeba 2008 | 4 × 400 m |  |
Abubaker Kaki Khamis (s. 21. kesäkuuta 1989 Elmuglad) on sudanilainen keskimatkojen juoksija.
Khamis voitti Marrakechin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2005 pronssia 1 500 metrin juoksussa ajalla 3.45,06. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui nuorten Afrikan-mestaruuskisoissa 800 metrin juoksussa seitsemänneksi ajalla 1.50,30. Seuraavana vuonna hän juoksi Pekingin nuorten MM-kisoissa 800 metrillä kuudenneksi ajalla 1.46,46. Vuoden 2007 Afrikan kisoissa Alger'ssa hän voitti kultaa ajalla 1.45,22. Hän karsiutui Osakan MM-kisoissa 2007 800 metrin alkuerissä ajalla 1.46,38.
Khamis juoksi 21. helmikuuta 2008 Tukholman GE-gaalassa uuden 1 000 metrin juoksun sisäratojen nuorten maailmanennätyksen ajalla 2.15,77. Maaliskuussa hän voitti 800 metrin sisäratojen maailmanmestaruuden Valencian MM-kisoissa hallikauden kärkiajalla 1.44,81. Hänestä tuli samalla sisäratojen MM-kisojen kaikkien aikojen nuorin voittaja.
Khamis kuului Addis Abeban Afrikan-mestaruuskilpailuissa Sudanin hopeajoukkueeseen 4 × 400 metrin viestissä. Kesäkuussa 2008 hän juoksi Oslossa Kultaisen liigan osakilpailussa 800 metrillä uuden nuorten maailmanennätyksen 1.42,69. Heinäkuussa hän voitti 19-vuotiaitten maailmanmestaruuden ajalla 1.45,60. Hän juoksi 22. heinäkuuta Tukholman DN Galassa 1 000 metrin nuorten maailmanennätyksen 2.13,93.
Khamis karsiutui Pekingin olympialaisissa 2008 800 metrin välierissä. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän keskeytti saman matkan välieräjuoksun. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän voitti kultaa 800 metrillä ajalla 1.46,23. Hän sai samalla matkalla hopeaa Daegun MM-kilpailuissa 2011 ajalla 1.44,41. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli seitsemäs.
Khamis pitää hallussaan Sudanin ennätystä 800, 1 000 ja 1 500 metrin juoksuissa.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

800 metrin juoksu: 1.42,23 (2010)
1 000 metrin juoksu: 2.13,62 (2010)
1 500 metrin juoksu: 3.31,76 (2011)
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

800 metrin juoksu: 1.44,81 (2008)
1 000 metrin juoksu: 2.15,77 (2008)
Friedrich Wilhelm Kritzinger

Friedrich Kritzinger
Friedrich Wilhelm Kritzinger (14. huhtikuuta 1890 – 25. huhtikuuta 1947) oli natsipoliitikko ja virkamies. Hän oli valtakunnankanslian apulaiskansliapäällikkö Hans Lammersin alaisuudessa. Kritzinger edusti Lammersia Wannseen konferenssissa, jossa kehiteltiin juutalaisten joukkotuhoon tähtäävää lopullista ratkaisua.
Kritzingerin on epäilty avoimesti vastustaneen holokaustin suunnittelemista konferenssissa. Kokouksen jälkeen hän haki eroa tehtävästään, mutta eroanomusta ei hyväksytty. Myös sodan jälkeen Nürnbergin sotarikosoikeudenkäynneissä hän oli harvoja korkean tason virkamiehiä, jotka tunnustivat avoimesti häpeävänsä natsihallinnon rikoksia. Kritzinger vapautettiin syytöksistä 1946. Hän kuoli seuraavana vuonna.
Aivokurkiaisen puuttuminen

Magneettikuvia: A, B: täydellinen aivokurkiaisen puuttuminen, C: täydellinen aivokurkiaisen ja posteriorisen pikkuaivojen kommissuuran puuttuminen.
Aivokurkiaisen puuttuminen on aivojen rakennepoikkeama, jossa aivojen vasemman ja oikean puoliskon toisiinsa yhdistävä aivokurkiainen puuttuu osittain tai kokonaan. Joskus kyse on yksittäisestä kehityshäiriöstä; muissa tapauksissa aivojen poikkeavuuksia voi esiintyä laajemmin. Aivokurkiaisen puuttuminen kuuluu myös monien laajojen oireyhtymien piirteisiin. Noin joka toisella henkilöllä aivokurkiaisen puuttumisen taustalla onkin jokin tunnettu oireyhtymä. Jos syy ei selviä, taustalla voi olla tuntemattomaksi jäänyt perimän muutos tai poikkeavuus voi liittyä sikiöaikaisiin ympäristötekijöihin.
Aivokurkiainen voi jäädä puuttumaan keskushermoston kehittyessä varhaisen raskauden aikana. Varhaisina oireina voivat ilmetä vauvan imemisongelmat. Viiveitä voi ilmetä istumisen, kävelyn tai puhumisen ja sitten lukemisen oppimisessa. Joskus oireet jäävät niin lieviksi, että aivokurkiaisen puuttuminen jää pitkäksi aikaa havaitsematta. Kuitenkin noin 60 %:ssa tapauksista aivokurkiaisen puuttumisen yhteydessä ilmenee kehitysvamma ja joskus lievempiä oppimisvaikeuksia. Epilepsia on noin joka neljännellä henkilöllä, jolta aivokurkiainen puuttuu. Aivokurkiaisen puuttumiseen voi liittyä tarkkaavaisuuden häiriö, mutta harvoin käytöshäiriö.
Helpoiten aivokurkiaisen puuttuminen on todettavissa aivojen magneettikuvauksella. Aivokurkiaisen puuttuminen on yksi yleisimmistä aivojen rakennepoikkeamista. Esiintyvyydeksi vastasyntyneillä on usein arvioitu 1/4 000. Kehitysvammaisista lapsista noin 2–6 %:lta puuttuu aivokurkiainen. Aivokurkiaisen puuttumisen oireisiin voidaan vaikuttaa monin keinoin. Poikkeaman ennusteeseen vaikuttavat sen laajuus ja syyt. Muita poikkeavuuksia, joita joskus esiintyy aivokurkiaisen puuttumisen yhteydessä, ovat muiden muassa hydrokefalus, Arnold–Chiarin epämuodostuma, Dandy–Walkerin epämuodostuma, skitsenkefalia, holoprosenkefalia ja sikiöaikainen hermosolujen vaelluksen häiriö.
Oireyhtymiä

Oireyhtymiin, joiden piirteisiin kuuluu aivokurkiaisen puuttuminen, lukeutuvat seuraavat:
Aicardin oireyhtymä
Akrokallosaalinen oireyhtymä
Coffin–Sirisin oireyhtymä
Edwardsin oireyhtymä
FG-oireyhtymä
Joubertin oireyhtymä
Lujan–Frynsin oireyhtymä
Menkesin tauti
Miller–Diekerin oireyhtymä
Mowat–Wilsonin oireyhtymä
Orofasiodigitaalinen oireyhtymä, tyyppi I
Pataun oireyhtymä
Rubinstein–Taybin oireyhtymä
Seckelin oireyhtymä
Shapiron oireyhtymä
Walker–Warburgin oireyhtymä
Forbidden (elokuva)

| Forbidden |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Frank Capra
Käsikirjoittaja:  Frank Capra (tarina) Jo Swerling
Tuottaja:  Frank Capra Harry Cohn
Kuvaaja:  Joseph Walker
Leikkaaja:  Maurice Wright
Pukusuunnittelija:  Edward Stevenson
Pääosat:  Barbara Stanwyck Adolphe Menjou Ralph Bellamy
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures
Levittäjä:  Columbia Pictures
Ensi-ilta:   9. tammikuuta 1932 New York City, New York 15. tammikuuta 1932
Kesto:  83-85 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Forbidden on vuonna 1932 julkaistu Frank Capran ohjaama yhdysvaltalainen melodraama, jonka pääosissa ovat Barbara Stanwyck, Adolphe Menjou ja Ralph Bellamy.
Forbidden -elokuvan on käsikirjoittanut Jo Swerling Capran tarinan pohjalta. Forbidden sai ensimmäisen ensi-iltansa kotimaassaan 9. tammikuuta vuonna 1932 New Yorkissa. Maanlaajuinen ensi-ilta oli 15. tammikuuta. Melodraama on Columbia Picturesin tuottama.
Forbidden kertoo Lulu-nimisestä kirjastonhoitajasta (Stanwyck), joka rakastuu naimisissa olevaan mieheen (Menjou) traagisin seurauksin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Barbara Stanwyck  | … |  Lulu Smith   |
|  Adolphe Menjou  | … |  Bob Grover   |
|  Ralph Bellamy  | … |  Al Holland   |
|  Dorothy Peterson  | … |  Helen Grover   |
|  Thomas Jefferson  | … |  Wilkinson   |
|  Myrna Fresholt  | … |  Roberta vauvana   |
|  Charlotte Henry  | … |  Roberta 18-vuotiaana   |
|  Oliver Eckhardt  | … |  Briggs   |
Aiheesta muualla

Forbidden Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Forbidden Elonet.
Forbidden AllMoviessa. (englanniksi)
Forbidden TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Forever (Spice Girlsin albumi)

| Forever Spice Girls |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1999–2000
 Julkaistu: 6. marraskuuta 2000
 Formaatti: CD-levy, kasetti
 Tyylilaji: popmusiikki
 Levy-yhtiö: Virgin Records
Listasijoitukset
 2. Yhdistynyt kuningaskunta (platina)   24. Suomi   39. Yhdysvallat
muut julkaisut
| Spiceworld (1997) | Forever (2000) | Greatest Hits (2007) |
Forever on brittiläisen popyhtye Spice Girlsin kolmas ja toistaiseksi viimeinen studioalbumi, joka julkaistiin 6. marraskuuta 2000. Albumin kappaleista singleinä julkaistiin "Holler", "Let Love Lead the Way" ja "Goodbye". Foreverin jälkeen yhtye on pitkän hiljaiselon jälkeen julkaissut ainoastaan kokoelmalevyn Greatest Hits vuonna 2007.
Kappaleluettelo

Holler – 4.15
Tell Me Why – 4.14
Let Love Lead the Way – 4.58
Right Back at Ya – 4.10
Get Down with Me – 3.46
Wasting My Time – 4.14
Weekend Love – 4.06
Time Goes By – 4.51
If You Wanna Have Some Fun – 5.26
Oxygen – 4.56
Goodbye – 7.07
Aiheesta muualla

allmusic.com -sivuston arvostelu albumista (englanniksi)
Albumin julkaisu- ja myyntitiedot theSpiceGirls.com -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Entertainment Weekly -sivuston arvostelu albumista (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Rolling Stonen arvostelu albumista (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Aileen Celeste

Aileen Celeste vuonna 2018.
Aileen Celeste Gómez (s. 16. syyskuuta 1979) on venezuelainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten televisiosarja Tuhkimotarinan tuittupäisenä, hemmoteltuna tyttönä Ariadna Villanueva Mercourina.
Gómez on näyttelijäkollegansa Marianela Gonzálezin hyvä ystävä, ja he ovat näytelleet paljon yhdessä. Heidän yhteisiin televisiosarjoihinsa kuuluvat muun muassa La Niña de mis Ojos, Mi Gorda Bella ja Por todo lo Alto.
Filmografia

Juqando a Ganar (1998)
Calypso (1999)
La Niña de mis Ojos (2001)
Tuhkimotarina (2002–2003)
La Cuaima (2003)
Mujer con Pantalones (2004)
Por todo lo Alto (2006)
Nadie me dira como quererte (2008)
Aileen Riggin

Alleen Riggin, 1920
Alleen Riggin, 1920
Aileen Riggin Soule (2. toukokuuta 1906 Newport, Rhode Island – 17. lokakuuta 2002 Honolulu, Havaiji) oli yhdysvaltalainen uimari, uimahyppääjä ja olympiavoittaja.
Riggin oppi uimaan kuusivuotiaana ja aloitti uimahyppäämisen vuonna 1919. Vuoden 1920 olympialaisissa Antwerpenissa hän voitti 14-vuotiaana kultaa naisten 3 metrin ponnahduslautakilpailussa, ollen kautta aikojen nuorin yhdysvaltalainen olympiavoittaja. Hän oli myös kisojen pienikokoisin urheilija: 140-senttinen Riggin painoi vain 29,5 kiloa.
Vuoden 1924 kisoissa Pariisissa Rigginistä tuli ensimmäinen urheilija, joka voitti mitalin sekä uinnissa että uimahypyissä: hän oli hopealla 3 metrin ponnahduslaudalla ja pronssilla 100 metrin selkäuinnissa.
Amatööriuransa jälkeen Riggin alkoi esiintyä Billy Rosen Aquacade-vesinäytöksissä. Hänestä tuli myös yksi ensimmäisistä amerikkalaisista naisurheilukirjoittajista. Riggin menestyi myös veteraaniurheilijana. 82-vuotiaana hän rikkoi yhdeksän eri ikäluokkien kansallista ennätystä. 86-vuotiaana Masters-uintien MM-kisoissa hän voitti kuuden ikäluokan mestaruudet.
Kuollessaan 96-vuotiaana Riggin oli pisimpään elänyt yhdysvaltalainen olympiavoittaja.
Aiheesta muualla

Aileen Riggin Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Free Realms

Free Realms on Sony Online Entertainmentin kehittämä 3D-verkkopeli. Peli on myös PlayStation 3:lle. Pelissä liikutaan pelimaailmassa, joka ulottuu lumivuorilta kummitussuolle ja hiekkarannalle. Pelissä on monia minipelejä, kuten maanviljelyminipeli ja kokkausminipeli. Free Realms muistuttaa paljon RuneScapea.
Maksavat jäsenet ovat ostaneet jäsenyyden oikealla rahalla. He voivat ostaa "torilta" (marketplace) tavaroita kuten kart-autoja ja lemmikkejä.
Fragging

Yhdysvaltalainen sirpalekranaatti eli "fragmentation grenade" M-61 vuodelta 1969.
Fragging on englannin kielen käsikranaattia (engl. fragmentation grenade) tarkoittavasta sotilasslangisanasta frag johdettu termi, jolla viitataan omien esimiesten murhiin käsikranaatein tai laajemmin määriteltynä muillakin tavoin Yhdysvaltain asevoimissa. Termi tuli tunnetuksi Vietnamin sodan aikana.
Yhdysvaltojen asevoimissa tapauksia, joissa alaiset ovat tappaneet esimiehiään, on esiintynyt Yhdysvaltain asevoimissa jo vapaussodasta lähtien. Täydellisiä tilastoja ei pidetty, mutta ilmiö oli kuitenkin suhteellisen harvinainen aina Vietnamin sotaan saakka, jonka aikana termi tuli tunnetuksi. Ilmiön tunnetuimmassa muodossa alaiset surmasivat esimiehensä öisin näiden nukkuessa heittämällä nukkumapaikalle sirpalekranaatin, jota englanninkielinen ilmaus ”fragmentation grenade” tarkoittaa. Termillä kuitenkin alettiin viitata myös esimerkiksi ampumalla tai yliajamalla tehtyihin tahallisiin surmaamisiin. Eniten näitä tapahtui vuosien 1968 ja 1972 välillä; erityisen yleisiä ne olivat takalinjan joukoissa. Tapauksia ilmeni sekä armeijassa että merijalkaväessä. Ongelma ei ollut marginaalinen, sillä Yhdysvaltojen asevoimien arvioiden mukaan Vietnamin sodassa sai tapauksien seurauksena vuosina 1970–1971 surmansa noin 60 armeijan esimiestä. Kaikkiaan tapauksia tai niiksi epäiltyjä oli 830, joista 333 vuonna 1971. Suuri osa amerikkalaisjoukoista vedettiin pois Vietnamista vuonna 1972, minkä jälkeen myös tapaukset harvinaistuivat.
Fragging-ilmiölle on esitetty useita eri syitä. Yhdysvallat oli yhteiskunnallisessa myllerryksessä. Se yhdistyi Vietnamissa asevoimien usein kehnoon organisaatiokykyyn, joka heijastui monesti yksiköiden heikkona suorituskykynä ja huonona johtamisena. Sodassa esiin nousseita yhteiskunnallisia ongelmia olivat esimerkiksi sodan vastustus, rotuajattelu ja huumeiden käyttö. Johtokykyä heikensivät myös käytäntö pitää sotilaita Vietnamissa 12 kuukauden jaksoissa kerrallaan sekä tapa siirtää esimiehiä paikasta toiseen heidän Vietnamissa ollessaan. Tällaiset toimintatavat heikensivät yhteishengen kehittymistä esimiesten ja alaisten välillä. Näin asevoimien sisäinen kriisi johti fraggingin kaltaisiin ilmiöihin.
Muissa maissa

Venäjän Ukrainan-hyökkäyksen aikana on uutisoitu useista fragging-tapauksista, joiden syynä on ollut venäläisjoukkojen alhainen taistelutahto. Ukraina julkaisi helmikuussa 2023 videon, jossa joukko venäläisiä sotilaita Bah’mutin lähellä pahoinpitelee haavoittunutta esimiestään lapioilla hakkaamalla.
Giuseppe Amadei

Giuseppe Amadei (1983)
Giuseppe Amadei (18. maaliskuuta 1919 Guastalla – 6. marraskuuta 2020 Reggio nell'Emilia) oli italialainen demokraattisen sosialistipuolueen poliitikko.
Valmistuttuaan kirjallisuuden ja filosofian opinnoistaan Amadei työskenteli italian ja latinan opettajana. Hän aloitti poliittisen uransa Guastallassa heti toisen maailmansodan jälkeen. Amadeista tuli Italian edustajainhuoneen jäsen vuonna 1960 Alberto Simoninin kuoltua. Hän istui edustajainhuoneen jäsenenä vuoteen 1989. Näiden vuosikymmenten varrella Amadei kuului delegaatioihin, jotka vierailivat Israelissa ja Neuvostoliitossa.
Vuosina 1984–1989 Amadei oli Euroopan parlamentin jäsen. Hän vetäytyi aktiivisesta politiikasta vuonna 1992. Amadei myös johti urallaan vuonna Camillo Prampolinin perustamaa La Giustizia -lehteä. Politiikan ulkopuolella hänen intohimonsa oli kuvataide; hän keräili maalauksia sekä veistoksia ja toimi näyttelyiden kuraattorina. Amadei kuoli 101-vuotiaana Santa Maria Nuova -sairaalassa oltuaan viimeiset päivänsä siellä hoidettavana.
Friedrich Buschmann

Maalaus Friedrich Buschmannista
Christian Friedrich Ludwig Buschmann (17. kesäkuuta 1805 Friedrichroda, Sachsen-Gotha-Altenburgin herttuakunta – 1. lokakuuta 1864 Hampuri) oli saksalainen soitinrakentaja ja muusikko, jonka kerrotaan keksineen sekä huuliharpun että harmonikan.
Tausta

Buschmannin isä oli soitinrakentaja Johann Buschmann (1775–1852), joka keksi terpodion-nimisen soittimen. Vuodesta 1819 isä otti poikansa usein mukaan liikematkoilleen.