stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Simone Inzaghi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 5. huhtikuuta 1976 (ikä 48)
Syntymäpaikka: Piacenza, Italia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 185 senttimetriä
Seura
Seura: Internazionale
Tehtävä: päävalmentaja
Junioriseurat
1992–1994: Piacenza
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1994–1999 | Piacenza | 30 | (15) |
| 1994–1995 | → Carpi (laina) | 9 | (0) |
| 1995–1996 | → Novara (laina) | 23 | (4) |
| 1996–1997 | → Lumezzane (laina) | 23 | (6) |
| 1997–1998 | → Brescello (laina) | 21 | (10) |
| 1999–2010 | Lazio | 129 | (28) |
| 2005 | → Sampdoria (laina) | 5 | (0) |
| 2007–2008 | → Atalanta (laina) | 19 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 240 | (53) |
Maajoukkue
| 1993–1994 | Italia U18 | 4 | (1) |
| 2000–2003 | Italia | 3 | (0) |
Valmennusura
2010–2016: Lazio (juniorit)
2016: Lazio (väliaikainen)
2016–2021: Lazio
2021–: Internazionale
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Simone Inzaghi (s. 5. huhtikuuta 1976 Piacenza, Italia) on italialainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. Kesäkuusta 2021 lähtien hän on toiminut Internazionalen päävalmentajana.
Hyökkääjänä pelannut Inzaghi edusti Serie A:ssa pitkään Laziota, jossa hän voitti Italian mestaruuden vuonna 2000. Hänet muistetaan muun muassa tehtyään neljä maalia yhdessä Mestarien liiga -ottelussa ja pitää hallussaan italialaishyökkääjien yhden ottelun maaliennätystä eurokentillä. Samalla Inzaghista tuli Marco van Bastenin jälkeen historian toinen pelaaja, joka on tehnyt neljä maalia yhdessä Mestarien liiga -ottelussa. Inzaghin veli Filippo teki mittavan pelaajauran Milanissa.
Seurajoukkueura

Inzaghi pelasi ammattilaisuransa ensimmäiset ottelut kaudella 1994/1995 lainasopimuksella Serie C1:n Carpissa, mutta hänen esitystensä ollessa vaatimattomia ei peliaikaakaan tullut tarpeeksi, jolloin Inzaghi lähti pelaamaan sarjatasoa alempaan Serie C2:een kahdeksi kaudeksi. Hänen pelinsä alkoi kehittyä ja Serie C1 -tason Brescello hankki  hänet riveihinsä vuoden lainasopimuksella. Inzaghi tekikin saman tien 10 maalia ja jo seuraavaksi kaudeksi hän pääsi pelaamaan Serie A:han, kun hänen lainasopimuksensa loppui ja kotikaupunkijoukkueensa Piacenza laittoi Inzaghin kaudeksi 1998/1999 avauskokoonpanoon.
Ensimmäinen kausi Serie A:ssa oli hyvä, kun hän teki 15 maalia 30 ottelussa. Tämän myötä Lazio kiinnitti huomionsa nuorukaiseen ja hankki hänet riveihinsä. Ensimmäisen Laziossa pelatun kauden jälkeen Inzaghin maalien määrä on ollut laskussa Serie A:ssa, mutta menestystä on tullut, kun Lazio voitti Italian mestaruuden vuonna 2000 ja samana vuonna myös Italian cupin. Sen sijaan hänen pelinsä menivät loistavasti Mestareiden liigassa ja Uefa Cupissa. Parhaiten hänet muistetaan Mestareiden liiga -ottelusta Marseillea vastaan maaliskuulta 2000, kun Inzaghi teki peräti neljä maalia Lazion voittaessa ottelun 5–1. Samalla Mestareiden liiga -kaudella 1999/2000 hän teki yhteensä 9 maalia 11 ottelussa. Kaudella 2004/2005 Inzaghi pelasi 12 ottelua ja teki yhden maalin Lazion paidassa, jonka jälkeen 10. tammikuuta 2005 hän siirtyi loppukaudeksi lainasopimuksella Sampdoriaan, jossa hän kuitenkin pelasi vain 5 ottelua. Kaudet 2005/2006 ja 2006/2007 menivät myös pieleen, kun hän kärsi jälleen loukkaantumisista.
Peliajan vähyyden vuoksi 31. elokuuta 2007 Atalanta ilmoitti tehneensä Inzaghin kanssa vuoden mittaisen lainasopimuksen. Kausi ei kuitenkaan mennyt vakuuttavasti, kun hän oli 19 pelaamassaan ottelussa vain kerran avauksessa. Kaudeksi 2008–2009 Inzaghi palasi takaisin Lazioon ja tuli joukkueen pelaavaan kokoonpanoon kuudennelle kierrokselle 4. lokakuuta 2008, jolloin vastassa oli Lecce. Samaisessa ottelussa hän pääsi myös kentälle 83 minuutin kohdalla ja onnistui maalinteossa kuusi minuuttia myöhemmin, jonka ansiosta Lazio nousi tasapeliin Leccea vastaan. Se oli samalla Inzaghin ensimmäinen maali Serie A:ssa sitten kauden 2004–2005.
Italian maajoukkueessa Inzaghi pelasi kolme ottelua. Maajoukkuedebyyttinsä hän teki maaliskuussa 2000 Espanjaa vastaan pelatussa ottelussa.
Saavutukset pelaajana

UEFA Super Cup: 2000
Italian supercup: 2000
Italian cup: 2000, 2004
Italian mestaruus: 2000
Ura valmentajana

Toukokuussa 2010 Inzaghi ilmoitti lopettavansa pelaajauransa vuoden aikaisemmin ja siirtyi valmentamaan Lazion junioriseuroja. Huhtikuussa 2016 Inzaghi nousi potkut saaneen Stefano Piolin seuraajaksi Lazion edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Inzaghin johdolla Lazio voitti neljä kauden seitsemästä viimeisestä liigaottelusta ja sijoittui lopulta kahdeksanneksi. Heinäkuussa 2016 Inzaghin korvasi Marcelo Bielsa, joka kuitenkin erosi vain kaksi päivää nimityksen jälkeen. Näin Inzaghi palasi 8. heinäkuuta Lazion valmentajaksi. Inzaghin johdolla Lazio eteni Italian cupin loppuotteluun, jossa se joutui taipumaan triplamestaruutta jahtaavalle Juventukselle 2–0. Serie A:ssa Lazio putosi kärjen vauhdista taistelemaan nelossijasta Atalantan kanssa. Lopulta kausi päättyi viidenteen sijaan.
Inzaghi jatkoi debyyttikautensa jälkeen Laziossa hyvää työtä. Kaudella 2017/18 joukkue voitti Italian supercupin mestaruuden kukistamalla Juventuksen 3–2. Kaudella 2018/19 Inzaghi luotsasi Lazion toistamiseen Italian cupin loppuotteluun ja tällä kertaa myös mestaruuteen, kun finaalissa kaatui Atalanta. Mestaruus oli Lazion ensimmäinen kuuteen vuoteen. Kaudella 2019/20 Lazio sijoittui parhaimmillaan Inzaghin alaisuudessa liigassa neljänneksi. Inzaghi voitti myös toisen supercupin mestaruutensa.
Inzaghi jätti Lazion viiden kauden jälkeen toukokuussa 2021. Kesäkuun alussa hän allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Internazionalen kanssa. Inzaghi luotsasi debyyttikaudellaan Interin Italian cupin mestaruuteen kukistamalla loppuottelussa Juventuksen jatkoajalla. Liigassa Inter taisteli mestaruudesta paikallisvastustajansa AC Milanin kanssa päätöskierrokselle saakka, mutta jäi lopulta toiseksi.
Saavutukset valmentajana

Italian cup: 2019, 2022, 2023
Italian supercup: 2017, 2019
Tilastot

| Seura | Kausi | Liiga> Ottelut | Liiga> Maalit | Cup> Ottelut | Cup> Maalit | Eurocup> Ottelut | Eurocup> Maalit | Yhteensä> Ottelut | Yhteensä> Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Piacenza | 1993–1994 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Piacenza | Yhteensä | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Carpi | 1994 | 9 | 0 | – | – | – | – | 9 | 0 |
| Carpi | Yhteensä | 9 | 0 | – | – | – | – | 9 | 0 |
| Novara | 1995–1996 | 23 | 4 | – | – | – | – | 23 | 4 |
| Novara | Yhteensä | 23 | 4 | – | – | – | – | 23 | 4 |
| Lumezzane | 1996–1997 | 23 | 6 | – | – | – | – | 23 | 6 |
| Lumezzane | Yhteensä | 23 | 6 | – | – | – | – | 23 | 6 |
| Brescello | 1997 | 21 | 10 | – | – | – | – | 21 | 10 |
| Brescello | Yhteensä | 21 | 10 | – | – | – | – | 21 | 10 |
| Piacenza | 1998–1999 | 30 | 15 | 0 | 0 | – | – | 30 | 15 |
| Piacenza | Yhteensä | 30 | 15 | 0 | 0 | – | – | 30 | 15 |
| Lazio | 1999–2000 | 22 | 7 | 6 | 3 | 11 | 9 | 39 | 19 |
| Lazio | 2000–2001 | 13 | 4 | 1 | 0 | 9 | 3 | 23 | 7 |
| Lazio | 2001–2002 | 20 | 5 | 2 | 1 | 6 | 0 | 28 | 6 |
| Lazio | 2002–2003 | 18 | 4 | 3 | 1 | 8 | 4 | 29 | 9 |
| Lazio | 2003–2004 | 24 | 6 | 4 | 1 | 5 | 3 | 33 | 10 |
| Lazio | 2004–2005 | 12 | 1 | 1 | 0 | 3 | 1 | 16 | 2 |
| Lazio | 2005–2006 | 7 | 0 | 2 | 1 | 0 | 0 | 9 | 1 |
| Lazio | 2006–2007 | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 5 | 0 |
| Lazio | 2008–2009 | 9 | 1 | – | – | – | – | 9 | 1 |
| Lazio | 2009–2010 | 3 | 0 | – | – | – | – | 3 | 0 |
| Lazio | Yhteensä | 133 | 28 | 19 | 7 | 42 | 20 | 194 | 55 |
| Sampdoria | 2005 | 5 | 0 | 2 | 0 | – | – | 7 | 0 |
| Sampdoria | Yhteensä | 5 | 0 | 2 | 0 | – | – | 7 | 0 |
| Atalanta | 2007–2008 | 19 | 0 | 0 | 0 | – | – | 19 | 0 |
| Atalanta | Yhteensä | 19 | 0 | 0 | 0 | – | – | 19 | 0 |
| Uralla yhteensä | Uralla yhteensä | 262 | 63 | 21 | 7 | 42 | 20 | 325 | 90 |
Aiheesta muualla

Stats Hosted Solutions (Arkistoitu – Internet Archive)
Simone Inzaghi's FL (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Stefano Pioli Marcelo Bielsa | Lazion päävalmentaja 4–6/2016 7/2016–2021 | Seuraaja: Marcelo Bielsa Maurizio Sarri |
Internazionalen päävalmentajat
Fossati (1909–1915)
Resegotti (1920–1922)
Spottiswood (1922–1924)
Scheidler (1924–1926)
Weisz (1926–1928)
Viola (1928–1929)
Weisz (1929–1931)
Tóth (1931–1932)
Weisz (1932–1934)
Feldmann (1934–1936)
Carraro (1936)
Castellazzi (1936–1938)
Cargnelli (1938–1940)
Peruchetti (1940)
Zamberletti (1941)
Fiorentini (1941–1942)
Ferrari (1942–1945)
Carcano (1945–1946)
Nutrizio (1946)
Meazza (1947–1948)
Carcano (1948)
Astley (1948)
Cappelli (1949–1950)
Olivieri (1950–1952)
Foni (1952–1955)
Campatelli (1955)
Meazza (1955–1956)
Carver (1957–1958)
Bigogno (1958)
Campatelli (1959–1960)
Achilli (1960)
Cappelli (1960)
Hel. Herrera (1960–1968)
Foni (1968–1969)
Her. Herrera (1969–1970)
Invernizzi (1970–1973)
Masiero (1973)
Hel. Herrera (1973)
Masiero (1974)
Suárez (1974–1975)
Chiappella (1976–1977)
Bersellini (1977–1982)
Marchesi (1982–1983)
Radice (1983–1984)
Castagner (1984–1985)
Corso (1985–1986)
Trapattoni (1986–1991)
Orrico (1991–1992)
Suárez (1992)
Bagnoli (1992–1994)
Marini (1994)
Bianchi (1994–1995)
Suárez (1995)
Hodgson (1995–1997)
Castellini (1997)
Simoni (1997–1998)
Lucescu (1998–1999)
Castellini (1999)
Hodgson (1999)
Lippi (1999–2000)
Tardelli (2000–2001)
Cúper (2001–2003)
Verdelli (2003)
Zaccheroni (2003–2004)
Mancini (2004–2008)
Mourinho (2008–2010)
Benítez (2010)
Leonardo (2010–2011)
Gasperini (2011)
Ranieri (2011–2012)
Stramaccioni (2012–2013)
Mazzarri (2013–2014)
Mancini (2014–2016)
De Boer (2016)
Pioli (2016–2017)
Spalletti (2017–2019)
Conte (2019–2021)
Inzaghi (2021–)
Sojuz TMA-14

Sojuz TMA-14 oli Venäjän avaruusjärjestön 26. maaliskuuta 2009 kello 11:49:18 UTC ISS-avaruusasemalle laukaistu miehitetty avaruuslento . Se kuljetti asemalle kaksi "Retkikunta 19"-miehistön jäsentä ja yhden avaruusturistin, Charles Simonyin. TMA-14 oli 101. Sojuz-avaruusaluksen lento (100. miehitetty) sitten vuoden 1967. Alus oli telakoituneena ISS:ään ja toimi tarvittaessa pelastautumisaluksena. Alus laskeutui Kazakstaniin 11. lokakuuta 2009 kello 4:32 UTC.
Laukaistiin avaruuteen

Gennadi Padalka - Venäjän avaruusjärjestö, aluksen päällikkö
Michael Barratt - NASA, Yhdysvallat - teknillinen asiantuntija
Charles Simonyi - Yhdysvallat (syntyjään unkarilainen) avaruusturisti
Aluksella palasivat

Gennadi Padalka
Michael Barratt
Guy Laliberté, avaruusturisti
Varamiehistö

Maksim Surajev - Venäjän avaruusjärjestö
Shannon Walker - NASA, Yhdysvallat
Esther Dyson - Yhdysvallat, avaruusturisti
Avaruusturistien viimeinen lento?

Sojuz TMA-14 voi olla vuosiin viimeinen avaruusturisteja avaruusasemalle kuljettava lento.
Logo-kilpailu

Venäjän avaruusjärjestö järjesti yhdessä muiden maiden avaruusjärjestöjen kanssa kansainvälisen 6-15-vuotiaille lapsille suunnatun lennon logo -piirustuskilpailun. Voittaja, 12-vuotias moskovalaistyttö Anna Chibiskova sai matkan Baikonurin kosmodromiin yhdessä kolmen muun palkitun kanssa. Lennon tunnuksessa näkyy Chibiskovan piirustuksen aihe, maapalloa kannattelevat kädet.
Sisilian kieli

| Sisilia |
| --- | --- |

Oma nimi:  sicilianu
Tiedot
Alue:  Sisilia, Etelä-Italia
Puhujia:  4,7 miljoonaa
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielenhuolto:  -
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  itaaliset kielet romaaniset kielet länsi-itaaliset kielet italodalmaattiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  -
ISO 639-2:  scn
ISO 639-3:  scn
 Ohje 
Sisilia (sisiliaksi sicilianu) on pääasiassa Sisilian saarella ja jonkin verran muualla Italian eteläosissa puhuttava romaaninen kieli. Kieltä puhuu äidinkielenään noin 4,7 miljoonaa ihmistä. Sisilia on läheistä sukua italialle ja kielet ovat pitkälti keskenään ymmärrettäviä. Myös sisilialla on joitakin murteita. Kielessä on lainoja muun muassa kreikasta, arabiasta, katalaanista ja espanjasta.
Sisilia jakautuu kahdeksaan päämurteeseen. Kielen katsotaan olevan jonkin verran uhattuna, sillä puhujilla on entistä suuremmat paineet käyttää standardi-italiaa omien murteidensa sijaan.
Sisilialla ei ole virallista asemaa Sisilian maakunnassa eikä sitä opeteta kouluissa.
Fonologia > Konsonantit

|  | Labiaali | Dentaali | Alveolaari | Retrofleksi | Palatoalveolaari | Palataali | Velaari |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | m |  | n |  |  | ɲ | ŋ |
| Klusiili | p | b | t | d |  | ɖ |  |  | k | g |
| Affrikaatta |  | ts | dz |  | ʈʂ | ɖʐ | tʃ | dʒ |  |  |
| Frikatiivi | f | v | s | z |  | ʂ | ʐ | ʃ | ʒ |  |  |
| Tremulantti |  |  | r |  |  |  |  |
| Puolivokaali | w |  | l |  |  | j |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | u |
| Puoliavoin | ɛ |  | ɔ |
| Avoin |  | a |  |
Lähde:
Aiheesta muualla

Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Sisilia-englanti-sanakirja
Romaaniset kielet
aragonia
aromania
arpitaani
asturia
dalmaatti
emilia
espanja
friuli
galicia
istriotti
istro-romania
italia
katalaani
valencia
korsika
ladini
ladino
liguuri
monegassi
lombardi
mirandeesi
napoli
normanni
oksitaani
provensaali
picardi
piemonte
portugali
ranska
retoromaani
romania
moldavia
sardi
sisilia
taranto
valloni
venetsia
Orbaizeta

| Orbaizeta Orbaiceta |
| --- | --- |

 Orbaizeta
 Koordinaatit: 42°58′27″N, 1°13′43″W 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Navarra
Maakunta:  Navarra
Comarca:  Auñamendi
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Sergio Múgica Chapar
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  82,31 km²
Korkeus:  765 m
Väkiluku (2016):  205
 – Väestötiheys:  2,5 as./km²
 
 www.orbaizeta.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Orbaizeta (esp. Orbaiceta) on kunta Nafarroan maakunnassa Baskimaan Espanjan puoleisessa osassa.
Kuvia

Orbaizetako Olako eliza
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orbaizeta Wikimedia Commonsissa
Kunnan viralliset kotisivut (baskiksi) (espanjaksi)
Sophia Laukli

| Sophia Laukli> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. kesäkuuta 2000 (ikä 24)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Uran tiedot
Laji:  maastohiihto
Seura:  Utahin yliopiston hiihtojoukkue
Sophia Laukli (s. 8. kesäkuuta 2000) on yhdysvaltalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Utahin yliopiston hiihtojoukkuetta.
Laukli saavutti nuorten MM-kilpailuissa hopeaa viestissä 2020. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän oli 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa viides 2021 ja 2023. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 15:nneksi.
Laukli kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lahden yhdistelmähiihdossa tammikuussa 2021. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan tammikuussa 2022 viides Tour de Skin päätösetapilla, 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa Val di Fiemmessä. Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa hän saavutti oltuaan vuotta myöhemmin vastaavalla etapilla kolmas ja ensimmäisen voittonsa niin ikään Tour de Skin päätösetapilla 2024.
Tulokset

Päivitetty 7. huhtikuuta 2023.
Tulokset > Olympialaiset

|  Vuosi  |  Ikä  |  10 km  |  15 km   yhdistelmähiihto  |  30 km  yhteislähtö |  Sprintti  |  4 × 5 km   viestihiihto  |  Parisprintti  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | 21 | – | – | 15. | – | – | – |
Tulokset > Maailmanmestaruuskilpailut

|  Vuosi  |  Ikä  |  10 km  |  15 km   yhdistelmähiihto  |  30 km  yhteislähtö |  Sprintti  |  4 × 5 km   viestihiihto  |  Parisprintti  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | 20 | 23. | 25. | 28. | – | – | – |
| 2023 | 22 | 25. | 29. | – | – | – | – |
Tulokset > Maailmancup > Kausisijoitukset

| Kausi | Ikä | Sarjat > Kokonaiskilpailu  | Sarjat > Normaalimatkat  | Sarjat > Sprintit  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | 20 | 97. | 63. | – |
| 2022 | 21 | 53. | 35. | – |
| 2023 | 22 | 58. | 46. | – |
Sidney Powell

| Sidney Powell> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. toukokuuta 1955 (ikä 69) Durham, Pohjois-Carolina, USA
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  juristi
Lapset:  1
Muut tiedot
Syyte:  rahankiristys vaalivilppi tietokonerikollisuus petos osavaltiota vastaan
Rangaistus:  6 vuotta ehdonalaista 6000 $ sakko 2700 $ korvaus julkinen anteeksipyyntö
Aiheesta muualla
www.sidneypowell.com
Sidney K. Powell (s. 1. toukokuuta 1955) on yhdysvaltalainen juristi, joka tunnetaan yrityksistään levittää salaliittoteorioita Yhdysvaltain vuoden 2020 presidentinvaaleista.
Tausta ja yksityiselämä

Powell on kotoisin Pohjois-Carolinasta Durhamin kaupungissa, mutta kasvoi Raleigh'ssa. Hän on kertonut tienneensä jo 8-vuotiaana haluavansa juristiksi. Powell valmistui juristiksi Pohjois-Carolinan yliopistosta Chapel Hillistä vuonna 1978.
Vuonna 2020 Powell kertoi, että hänellä on yksi poika liitosta, joka päättyi "vuosikymmeniä sitten".
Powell on tehnyt elämänsä aikana monelaista vapaaehtoistyötä mm. tarjoitumalla vapaaehtoiseksi naisten turvakodeissa, johtamalla rahankeruuta rintasyöpäsäätiöille moin miljoonan dollarin edestä sekä perustamalla järjestön lähisuhdeväkivallan uhreille. Powellin kanssa vapaaehtoistyötä tehneiden henkilöiden mukaan hän ei ollut kovinkaan poliittinen saatika selkeästi konservatiivinen.
Ura juristina ja tie salaliittoteoreetikoksi

Valmistuttuaan juristiksi Powell nimitettiin liittovaltion syyttäjäksi ja oli yksi Yhdysvaltain nuorimmista syyttäjistä.
Powell työskenteli liittovaltion syyttäjänä Texasissa sekä Virginiassa 1970–1980-luvuilla ja perusti tämän jälkeen oman lakifirmansa Dallasiin. Vuonna 2019 Michael Flynn palkkasi Powellin juristikseen. Powellin liittovaltion syyttäjiä kohtaan esittämien syytösten jälkeen William Barr luopui syytteistä Flynniä vastaan, vaikka Flynn oli tunnustanut valehdelleensa FBI:lle kontakteistaan Venäjän hallituksessa.
2000-luvun alussa Powell edusti Arthur Andersenia Enron-skandaalin yhteydessä. Hän kritisoi äänekkäästi Enronia syyttävää työryhmää ja erityisesti syytäjä Andrew Weissmannia toimivaltuuksiensa ylittämisestä. Vuonna 2014 Powell kirjoitti tapauksesta ja sen syyttäjistä arvostelevaan sävyyn kirjan nimeltä Licensed to Lie.
Kun Weissmann alkoi työskennellä Robert Muellerin tutkintaryhmässä, jossa selvitettiin Venäjän vaikutusyrityksiä vuoden 2016 presidentinvaaleihin, kiinnostus Powellin Licensed to Lie -kirjaa kohtaan alkoi kasvamaan oikeistolaisissa piireissä. Powell oli kirjoitellut mielipidekirjoituksia useille oikeistolaisille nettisivuille, ja koska hän oli entinen liittovaltion syyttäjä, hänestä tuli näkyvä Muellerin johtaman tutkinnan arvostelija.
Kun Michael Flynniä alettiin epäillä tämän mahdollisista kytköksistä Venäjään, Powell alkoi levittää salaliittoteorioita siitä, että ns. deep state olisi lavastanut Flynnin, jotta Donald Trump voitaisiin panna viralta. Toukokuussa 2021 Powell ja Flynn olivat puhumassa QAnon-konferensissa Dallasissa.
Maaliskuussa 2022 Texasin lakimiesliitto teki kantelun ja aloitti toimet poistaakseen Powellin lakiluvan osavaltiossa. Syynä oli se, että Powellin uskottiin käyttäytyneen ammattietiikan vastaisesti. Oikeus kuitenkin hylkäisi kantelun helmikuussa 2023, koska sille ei ollut riittävää näyttöä.
Vuoden 2020 vaalit ja salaliittoteoriat

Yhdysvaltain presidentinvaalien 2020 jälkeen Powell väitti Donald Trumpin todellisuudessa saaneen murskavoiton, mutta Dominion Voting Systemsin algoritmin väärentäneen vaalituloksen Joe Bidenin hyväksi. Väärennösoperaation taustalla olivat Powellin mukaan George Soros, Clinton Foundation, Antifa, Venezuelan kommunistit, Kuuba, Kiina ja tuhannet vaaliviranomaiset sekä demokraateista että republikaaneista. Marraskuussa 2020 Powell perusti voittoatavoittelemattoman yhdistyksen, joka keräsi rahaa vaalivilppeihin liittyvien oikeusjuttujen rahoittamiseksi.
Trumpin muu lakitiimi otti etäisyyttä Powelliin. Esimerkiksi Rudy Giulianin mukaan Powell ei ollut hallinnon asialla. Powell oli luvannut "räjäyttävänsä" Georgian osavaltion "raamatullisella" kanteellaan. Trumpin tukija, Fox Newsin juontaja Tucker Carlson kertoi kuitenkin yleisölleen, että Powell oli kieltäytynyt esittämästä hänelle todisteita teorioidensa tueksi. Senaattori Joni Ernst piti Powellin väitteitä loukkaavina.
Vuoden 2020 vaalit ja salaliittoteoriat > Osavaltioittain

Powell väitti, että Georgian osavaltiossa Trumpin häviö johtui kuvernööri Brian Kempin joutumisesta lahjotuksi.
Powell kertoi 25. marraskuuta 2020 aloittaneensa oikeustoimet Michiganin kuvernööri Gretchen Whitmeria vastaan, koska Powellin mukaan Edisonin piirikunnan asukkaiden, joiden todistuksia Powell hyödynsi, mukaan yli 100 % piirikunnan äänistä meni Joe Bidenille. Varsin pian kävi kuitenkin ilmi, ettei Michiganissa (tai missään muuallakaan Yhdysvalloissa) ole Edison-nimistä piirikuntaa. Minnesotassa on kuitenkin Edison-niminen kunta, minkä vuoksi alettiin epäilemään, sekoittiko Powell kaksi osavaltiota keskenään. Joulukuussa 2020 michiganilainen tuomioistuin kieltäytyi ottamasta Powellin alulle panemaa vaalituloksen haastoa käsittelyyn.
Joulukuussa 2020 Powell aloitti oikeustoimet liittovaltion oikeudessa Wisconsinin keskusvaalilautakuntaa vastaan väittäen, että sähköisiä ääntelnaskukoneita oltiin käytetty ylimääräisten äänien syöttämiseksi Joe Bidenille. Powellin mukaan Wsconsinin tulisi mitätöidä vaalitulos ja julistaa Trump voittajaksi. Haasteessa oli lukuisia virheitä, kuten esim. vaatimus Michiganissa olleen valvontakameravideon julkaisemista, viittauksia Georgian osavaltion vaaleihin ja kirjoitusvirheitä. Tuomari kieltäytyi ottamasta tapausta käsittelyyn myöhemmin samassa kuussa, koska hänen mukaansa liitovaltion tuomareilla ei ole valtuuksia puuttua osavaltioissa järjestettäviin vaaleihin.
Toinen Powellin joulukuussa vireille panema oikeusjuttu koski Arizonan kuvernööri Doug Duceya ja osavaltion sisäministeri Katie Hobbsia. Powell vaati, että osavaltion valitsijamiesten pitäisi mennä Trumpille, koska joukko vaalitarkkailijoita ei hänen mukaansa kyennyt varmentamaan äänestäjien allekirjoituksia, Maricopan piirikunnassa mahdollisia kiistoja ratkovat henkilöt olivat puolueellisia ja Dominionin Voting System ei kyennyt huolehtimaan vaalisalaisuuden säilyttämisestä. Liittovaltion tuomari ilmoitti viikkoa myöhemmin, ettei ota tapausta käsittelyyn puutteellisten todistusaineiston takia.
Rikokset ja oikeudenkäynnit

Tammikuussa 2021 Dominion Voting Systems nosti oikeusjutun Powellia vastaan ja vaati tämän väitteiden aiheuttamasta vahingosta yli 1,3 miljardin dollarin korvauksia.
Joulukuussa 2021 venezuelalainen liikemies Majed Khalil haastoi Powellin, Lou Dobbsin ja Fox Newsin oikeuteen kunnianloukkauksesta väittäen, että nämä olivat antaneet ymmärtää, että Khalil olisi ollut osallisena ääntenlaskukoneiden peukaloimiseen. Khalil vaati 250 miljoonan dollarin korvauksia. Tapaus päättyi syyteneuvotteluiden jälkeen huhtikuussa 2023, eikä korvaussummia julkaistu.
Rikokset ja oikeudenkäynnit > Georgian osavaltiossa

Georgian syyttäjävirasto asetti Powellin syytteeseen yhteensä seitsemästä eri rikoksen syytekohdasta:
rahankiristys
salaliitto, jonka tarkoitus on vaalivilppi (kaksi syytekohtaa)
tietokoneen varastaminen
luvaton tietokoneen käyttö
yksityisyyden loukkaaminen tietokoneella
petos osavaltiota vastaan
Lokakuussa 2023 Powell tunnusti syyllisyytensä ja suostui syyteneuvotteluihin. Hänet tuomittiin kuudeksi vuodeksi ehdolliseen, 6000 dollarin sakkoihin ja 2700 dollarin vahingonkorvauksiin. Lisäksi hänen tuli esittää kirjeitse julkinen anteeksipyyntö Georgian osavaltion asukkaille. Powellin julkinen anteeksipyyntö oli vain yhden virkkeen mittainen ja kuului seuraavasti: "Pyydän anteeksi tekojani, jotka liittyvät Coffeen piirikunnan tapahtumiin".