stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
QI

| QI |
| --- | --- |
Tyyli:  visailukomedia
Kestoaika:  29 min. 45 min. (QI XL)
Pääosissa:  Stephen Fry (2003–2016) Sandi Toksvig (2016–) Alan Davies vaihtuvat kilpailijat
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  BBC Four (2003–08) BBC Two (2003–08; 2011–) BBC One (2009–11) BBC HD (2010; 2011–13) BBC One HD (2010–11) BBC Two HD (2013–) ja BBC Brit (nyk.)
Esitetty:  11. syyskuuta 2003 –
Tuotantokausia:  19
Jaksoja:  279 (11.02.2022) (ainakin)
Tuotanto
Tuottaja(t):  John Lloyd Piers Fletcher
Ohjaaja(t):  Ian Lorimer
Tuotantoyhtiö(t):  Talkback Thames
Aiheesta muualla
IMDb 
QI tai Quite Interesting on brittiläinen John Lloydin luoma paneelishow eli julkisuuden henkilöiden viihteellinen televisiovisailu, jota BBC on esittänyt vuodesta 2003 alkaen. Ohjelmaa on sen alusta vuoteen 2016 asti juontanut Stephen Fry, jonka jälkeen hänen paikkansa juontajana otti Sandi Toksvig. Toinen alusta saakka mukana ollut esiintyjä on Alan Davies, jonka lisäksi ohjelmissa on kolme vaihtuvaa kilpailijaa. Kilpailijavieraina ohjelmassa ovat esiintyneet muun muassa Clive Anderson, Bill Bailey, Jeremy Hardy, Hugh Laurie ja Jeremy Clarkson. Yhden jakson kesto on 29 minuuttia, mutta QI XL -uusintalähetykset sisältävät alkuperäisistä jaksoista pois jätettyä materiaalia ja ovat kestoltaan 45-minuuttisia.
Visailun kysymykset koostuvat triviatiedosta ja yleisistä väärinkäsityksistä. Kilpailijoiden ei välttämättä odoteta tietävän oikeita vastauksia, vaan pisteitä jaetaan myös mielenkiintoisista ja hauskoista vastauksista.
QI:n tuotantokausia on julkaistu myös DVD:llä. Lisäksi ohjelman oheistuotteina on kirjoja, äänikirjoja ja tietokonepelejä.
Prima Industrie

Prima Industrie S.p.A. on italialainen pörssiyhtiö,  joka toimii ohutlevyjen työstön (Prima Power) ja lasertekniikan (Prima Electro) aloilla. Yrityksen Prima Power -ryhmään kuuluu aiemmin Jorma Lillbackan omistama Finn-Power Oy Kauhavalla.
Prima Industrie aloitti 1970-luvun lopussa, erikoistui laser-, hitsaus- ja robottitekniikkaan ja kasvoi yritysostojen avulla, kuten vuonna 2008 hankitun Finn-Powerin myötä. Vuonna 2011 konsernin ohutlevytyöstöön liittyvä toiminta päätettiin yhdistää yhteisen Prima Power -nimen alle, mutta Suomen-yhtiö toimii toistaiseksi nimellä Finn-Power Oy. (Sama nimi on yhä käytössä myös Lillbacka Powercon tuotemerkkinä.)
Prima Industrie -konsernilla on tuotantoa Italian ja Suomen lisäksi Yhdysvalloissa ja Kiinassa. Vuoden 2012 liikevaihto 349 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 1 500. Näistä Finn-Power Oy:n osuudet olivat 111 miljoonaa euroa ja 329 henkilöä.
Finn-Power Oy

Finn-Power Oy perustettiin 1969 ja teki läpimurtonsa vuonna 1985 kehitetyllä numeerisesti ohjatulla, hydraulitoimisella levytyökeskuksella. Vuonna 1988 Lillbackan levyntyöstökoneitten valikoimaa laajennettiin ostamalla särmäyspuristimia valmistava vilppulalainen Jaromet Oy. Vuonna 1994 eriytettiin levyntyöstöteknologia (Lillbacka Oy) ja puristinteknologia (Lillbacka Powerco Oy) eri yhtiöiksi.
Vuonna 2002 Lillbacka myi levyntyöstöteknologiayrityksensä EQT Northern Europe Ltd -pääomasijoitusyhtiölle, joka myi sen vuonna 2008 edelleen italialaiselle Prima Industrie S.p.A:lle. Emoyhtiö Prima Industrie S.p.A omistaa 100 % tytäryhtiöstään Finn Power Oy. Finn Power Oy omistaa 100 % tytäryhtiöstään Finn-Power Italia Srl.
Vuonna 2018 yritys rakensi uudet toimitilat Seinäjoelle Roveksen teollisuusalueelle.
Käännös suomeksi
Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien maailmanmestaruuskilpailut 2017

Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien maailmanmestaruuskilpailut 2017 järjestettiin Ruotsin Växjössä. Turnauksen voitti Suomi, joka kaatoi kisaisäntä Ruotsin finaalissa maalein 7–4. Pronssia sai Tšekki voittamalla Sveitsin pronssiottelussa 8–5.
Pudotuspelit > Välierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Tšekki  | 4–9 |  Ruotsi |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Suomi  | 7–6 |  Sveitsi |  |  |


|  |  |  |      |  |  |
Pudotuspelit > Pronssiottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Tšekki  | 8–5 |  Sveitsi |  |  |


|  |  |  |      |  |  |
Pudotuspelit > Finaali

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Ruotsi  | 4–7 |  Suomi |  |  |


|  |  |  |      |  |  |
Aiheesta muualla

Virallinen kisasivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Kisat kansainvälisen salibandyliiton sivuilla (englanniksi)
Salibandyn maailmanmestaruuskilpailut
| --- | --- |
Miehet: 1996 • 1998 • 2000 • 2002 • 2004 • 2006 • 2008 • 2010 • 2012 • 2014 • 2016 • 2018 • 2020 • 2022 • 2024
Naiset: 1997 • 1999 • 2001 • 2003 • 2005 • 2007 • 2009 • 2011 • 2013 • 2015 • 2017 • 2019 • 2021 • 2023
Pojat U-19: 2001 • 2003 • 2005 • 2007 • 2009 • 2011 • 2013 • 2015 • 2017 • 2019 • 2021 • 2023
Tytöt U-19: 2004 • 2006 • 2008 • 2010 • 2012 • 2014 • 2016 • 2018 • 2020 • 2022 • 2024
Prilidiano Pueyrredón

Prilidiano Pueyrredón:Omakuva
Prilidiano Pueyrredón (24. tammikuuta 1823 – 3. lokakuuta 1870) oli argentiinalainen taidemaalari. Hän maalasi muotokuvia ja arkielämää. Häntä pidetään kotimaansa merkitävimpänä 1800- luvun taidemaalarina.
Varakkaan ja vaikutusvaltaisen perheen poika  Pueyrredón lähetettiin Eurooppaan opiskelemaan. Hän valmistui Ranskassa insinööriksi, mutta hän innostui kuvataiteista ja ryhtyi maalaamaan.
Insinöörin uransa ohella Pueyrredón toimi arkkitehtina. Hän suunnitteli myös Buenos Airesin ulkopuolella sijaitsevan huvilan, jota käytetään nykyään Argentiina presidentin virka-asuntona. Lisäksi hän suunnitteli julkisia rakennuksia ja korjausrakentamista.
Nykyään  Pueyrredónin insinöörin ja arkkitehdin urat on unohdettu ja häntä pidetään ennen kaikkea klassisena muotokuvamaalarina, jonka malleina oli oman aikansa yläluokkaa. Hänen maisemamaalauksiaan pidetään nykyään ennen kaikkea historiallisina dokumentteina.
Taiteilijana Pueyrredón oli tuottelias. Vuosien 1850 - 1860 väliltä häneltä on säilynyt 233 teosta. Vuoden 1860 jälkeen hänen terveytensä alkoi merkittävästi heiketä ja samalla tuotteliaisuus luonnollisesti väheni. Vuoden 1870 jälkeen hänen työnsä alkoi unohtua, kunnes hänet löydettiin 1930- luvulla ja häntä alettiin pitää  Argentiinan maalaustaiteen edelläkävijänä. Buenos Airesiin on perustettu hänen elämäntyölleen omistettu museo.
Valikoituja teoksia

Manuela Rosas de Terreron muotokuva.
Doña Josefa Sáenz Valienten muotokuva
Tauko maaseudulla.
Aiheesta muualla

https://www.artnet.com/artists/prilidiano-pueyrred%C3%B3n/
Saksan 3. panssariarmeija

| 3>  panssariarmeija |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1. tammikuuta 1942 – 3. toukokuuta 1945
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  panssari
Osa joukkoa:  Keskustan armeijaryhmä
Koko:  armeija
3. panssariarmeija (saks. 3. Panzerarmee) oli Saksan maavoimien  yhtymä toisessa maailmansodassa. Se muodostui kuin helmikuussa 1942 3. panssariryhmä (saks. Panzergruppe 3) täydennettiin armeijaksi. Yhtymään kuuluneet joukot osallistuivat Ranskan valtaukseen ja itärintaman taisteluihin.
XV armeijakunta

Wehrkreis IX perusti 10. lokakuuta 1938 XV motorisoidun armeijakunnan, jolle ei kuitenkaan perustettu omaa alue-esikuntaa. Armeijakunnan komentajana oli kenraalieversti Hermann Hoth. Siihen liitettiin perustettaessa kolme kevyttä divisioonaa. Se asetettiin liikekannalle osana Etelän armeijaryhmän 10. armeijaa toisen maailmansodan uhatessa 26. elokuuta 1939, jolloin siihen kuuluivat 2. ja 3. kevyt divisioona. Armeijakunnasta muodostettiin toukokuussa 1940 Panssariryhmä Hoth ja edelleen marraskuussa 3. panssariryhmä.
Panssariryhmä

3. panssariryhmä muodostettiin 16. marraskuuta 1940. Ryhmä liitettiin operaatio Barbarossaan muodostettuun Keskustan armeijaryhmään, jonka mukana se ylitti Neuvostoliiton rajan 22. kesäkuuta 1941. Se osallistui muun muassa Moskovan taisteluun ja operaatio Taifuuniin, jossa ryhmä oli osana 9. armeijaa.
Panssariarmeija

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:3rd Panzer Army
3. panssariarmeija muodostettiin itärintamalla 1. tammikuuta 1942. Neuvostoliiton talvihyökkäyksessä armeija joutui saarroksiin, mutta se murtautui ulos taistellen Tekinossa, Dunassa ja Vitebskissä.
Maaliskuussa 1944 panssariarmeija osallistui siviilien pakkosiirtoihin Borisovin alueelta Saksaan pakkotyöhön. Armeija vetäytyi taistellen Liettuasta ja Kuurinmaalta ja se osallistui Memelin taisteluun loppuvuodesta 1944.
Helmikuussa 1945 armeija liitettiin muodostettavaan Veikselin armeijaryhmään. Maaliskuussa se vastasi Oderin puolustuksesta Seelowin kukkuloiden pohjoispuolella, missä armeijan tehtävänä oli estää neuvostojoukkojen eteneminen Länsi-Pommeriin ja edelleen Berliiniin. 2. Ukrainan rintama hyökkäsi armeijan rintamaosuudella Berliinin taistelussa ja 25. huhtikuuta rintama murtui Stettinin eteläpuolella.
Vetäydyttyään Stettinistä panssariarmeija joutui vetäytymään aina Mecklenburgiin, missä armeijan esikuntakin oli. Armeija antautui Yhdysvaltain 8. jalkaväkidivisioonalle 3. toukokuuta 1945 Hagenowissa.
Komentajat

Panssariarmeijan komentajina olivat:
Kenraalieversti Hermann Hoth (perustaminen - 5. lokakuuta 1941)
Kenraalieversti Georg-Hans Reinhardt (5. lokakuuta 1941 – 15. elokuuta 1944)
Kenraalieversti Erhard Raus (15. elokuuta 1944 – 10. maaliskuuta 1945)
Panssarikenraali Hasso-Eccard von Manteuffel (10. maaliskuuta 1945 – antautumiseen)
Käännös suomeksi
Punainen ylijättiläinen

Nimeäminen · Luokittelu
Kehitys · HR-kaavio · Nukleosynteesi

Tähtijärjestelmä · Eksoplaneetta

Luettelot tähdistä
Synty ja kehitys
Synty · Prototähti · Esipääsarja · Pääsarja
Horisontaalihaara · Asymptoottihaara
Esiplanetaarinen sumu · Planetaarinen sumu
Wolfin–Rayetin tähti · Valesupernova
Supernova · Hypernova
Luminositeettiluokitus
Alikääpiö · Kääpiö (Punainen · Keltainen · Sininen)
Alijättiläinen · Jättiläinen (Punainen · Sininen)
Kirkas jättiläinen · Ylijättiläinen (Punainen · Sininen)
Hyperjättiläinen
Spektriluokitus
O · B · A · F · G · K · M
Bariumtähti · Hiilitähti · Teknetiumtähti
Jäänteet
Valkoinen kääpiö · Musta kääpiö · Heliumplaneetta
Neutronitähti (Pulsari · Magnetar) · Musta aukko
Nukleosynteesi
Alfareaktio · Kolmialfareaktio · Heliumleimahdus
Hiilisykli · Hiilen fuusio · Neutronisieppaus · Nova
Yleiset ominaisuudet
Ikä · Magnitudi · Metallisuus · Luminositeetti
Aiheeseen liittyvää
Ruskea kääpiö · Ruskea alikääpiö · Planeetta
Tähtijoukko (Avoin · Pallomainen) · Tähdistö
Auringon ominaisuudet
Punainen ylijättiläinen on spektriluokaltaan K tai M ja Yerkesin spektriluokittelussa luokassa I oleva ylijättiläistähti. Punaiset ylijättiläiset ovat suurimpia tähtiä kooltaan mutta eivät massaltaan.
Massaltaan suunnilleen yli 10 Aurinkoa olevat tähdet kehittyvät punaisiksi ylijättiläisiksi tähden ytimen vetyvarastojen loputtua ja heliumin fuusioitumisen alettua. Näillä tähdillä on erittäin viileä pintalämpötila (3 500–4 500 K) ja valtava halkaisija. Linnunradan suurimmat punaiset ylijättiläiset ovat KW Sagitarii, V354 Cephei, ja KY Cygni, joiden kaikkien halkaisija on noin 1 500 kertaa Auringon halkaisija (noin 7 AU eli seitsemän kertaa Maan etäisyys Auringosta). Useimpien punaisten ylijättiläisten halkaisija on 200–800 kertaa Auringon halkaisija. Nämä massiiviset tähdet ovat lähinnä "kuumaa tyhjiötä", joilla ei ole selvää fotosfääriä, ja ne yksinkertaisesti "heikkenevät" tähtienväliseen avaruuteen.
Punainen ylijättiläisvaihe on suhteellisen lyhyt: se kestää ainoastaan muutamista sadoista tuhansista vuosista noin miljoonaan vuoteen. Useimmat tähdet vaihtelevat punaisen ylijättiläisvaiheen ja sinisen ylijättiläisvaiheen välillä, kunnes ne lopulta räjähtävät supernovana. Massiivisimmat punaiset ylijättiläiset saattavat kehittyä Wolfin–Rayetin tähdeksi.
Aiheesta muualla

Hubble pinpoints red supergiant that exploded.
The Stellar Lifecycla: Massive Red Supergiant
Image and video simulations of a red supergiant
Punainen viiva (politiikka)

Punainen viiva viittaa Suomen eduskuntavaaleissa vuosina 1907–1935 käytettyyn merkintätapaan. Listavaali toteutettiin tuolloin siten, että vaalilippuun oli painettu valmiiksi kaikkien ehdokaslistojen nimet ja äänestäjä merkitsi kynällä punaisen viivan sen listan nimen kohdalle, jolle halusi antaa äänensä.
Vuonna 1906 säädetyn Suomen Suuriruhtinaanmaan Vaalilain 45 §:n mukaan: ”Jos valitsija tahtoo antaa äänensä jonkun valitsijayhdistyksen ehdokaslistan hyväksi, joka on otettu vaalilippuun, merkitköön tämän listan punaisella viivalla.” Vaalilain valmistellut Hermansonin komitea oli päätynyt punaiseen väriin sen erottuvuuden vuoksi, mikä helpottaisi ääntenlaskentaa. Komiteaan kuulunut Emil Schybergson oli pitänyt myös punaiseen väriin liittyvää poliittista symboliikkaa yhteensopivana eduskuntauudistuksen radikaaliuden kanssa. Määräys punaisen värin käytöstä poistui laista vuonna 1935.
Käsite ”punainen viiva” on tullut tutuksi Ilmari Kiannon vuonna 1909 julkaisemasta romaanista Punainen viiva. Romaani kertoo Kainuun syrjäseutujen köyhistä asukkaista, jotka valmistautuvat vuoden 1907 ensimmäisiin eduskuntavaaleihin ja odottavat ”punaisen viivan vetämisen” muuttavan koko yhteiskunnan hetkessä paremmaksi. Romaaniin perustuvat Matti Kassilan vuonna 1959 valmistunut elokuva Punainen viiva ja Aulis Sallisen säveltämä ooppera Punainen viiva, jonka kantaesitys oli vuonna 1978. Suomessa käytetään edelleen ilmaisua ”punaisen viivan vetäminen” tarkoitettaessa vaaleissa äänestämistä, erityisesti vaaliagitaation mukaista tietyn listan kannattamista.
Aiheesta muualla

Kerhokeskuksen Punaisen viivan veto -esittelysivustolta ensimmäisistä eduskuntavaaleista
Saksan ralli

|  Saksan ralli |
| --- | --- |
Sarja:  rallin MM-sarja rallin EM-sarja
Sijainti:  Trier, Saksa
Ensimmäinen tapahtuma:  1982
Viimeisin tapahtuma:  2019
Eniten voittoja
Kuljettajat:    Sébastien Loeb (9) 
Tallit:  Citroën (12)
Viimeisin kilpailu (2019):
Voittaja:   Ott Tänak   (Toyota)
Voittoaika:  3.15.29,8
Toinen:   Kris Meeke   (Toyota)
Kolmas:   Jari-Matti Latvala   (Toyota)
Chris Atkinson vuonna 2008.
Saksan ralli (ADAC Rallye Deutschland) on Saksassa ajettava rallikilpailu, joka kuului rallin MM-sarjaan vuosina 2002-2019. Kilpailu kuului rallin EM-sarjaan vuosina 1985-2001.
Ralli on järjestetty vuodesta 1982 lähtien, jolloin se oli Saksan kansallisen rallisarjan osakilpailu vuoteen 2001 asti. Ralli ajetaan Trierin ympäristössä. Sébastien Loeb on voittanut yhdeksän kertaa Saksan MM-rallin. Lähes koko kilpailu ajetaan asvaltilla, ja se sisältää runsaasti risteyksiä ja neulansilmämutkia.
Vuonna 2020 kilpailu peruttiin koronapandemian johdosta.
Voittajat

| Kausi | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1982 |  Erwin Weber |  Mathias Berg | Opel Ascona 400 | Raportti |
| 1983 |  Walter Röhrl |  Christian Geistdörfer | Lancia 037 Rally | Raportti |
| 1984 |  Hannu Mikkola |  Christian Geistdörfer | Audi Quattro Sport | Raportti |
| 1985 |  Kalle Grundel |  Peter Diekmann | Peugeot 205 Turbo 16 | Raportti |
| 1986 |  Michèle Mouton |  Terry Harryman | Peugeot 205 Turbo 16 | Raportti |
| 1987 |  Jochi Kleint |  Manfred Hiemer | Volkswagen Golf GTi 16V | Raportti |
| 1988 |  Robert Droogmans |  Ronny Joosten | Ford Sierra RS Cosworth | Raportti |
| 1988 |  Patrick Snijers |  Dany Colebunders | Toyota Celica GT-Four ST165 | Raportti |
| 1990 |  Robert Droogmans |  Ronny Joosten | Lancia Delta Integrale 16V | Raportti |
| 1991 |  Piero Liatti |  Luciano Tedeschini | Lancia Delta Integrale 16V | Raportti |
| 1992 |  Erwin Weber |  Manfred Hiemer | Mitsubishi Galant VR-4 | Raportti |
| 1993 |  Patrick Snijers |  Dany Colebunders | Ford Escort RS Cosworth | Raportti |
| 1994 |  Dieter Depping |  Peter Thul | Ford Escort RS Cosworth | Raportti |
| 1995 |  Enrico Bertone |  Massimo Chiapponi | Toyota Celica Turbo 4WD ST185 | Raportti |
| 1996 |  Dieter Depping |  Fred Berssen | Ford Escort RS Cosworth | Raportti |
| 1997 |  Dieter Depping |  Dieter Hawranke | Ford Escort RS Cosworth | Raportti |
| 1998 |  Matthias Kahle |  Dieter Schneppenheim | Toyota Corolla WRC | Raportti |
| 1999 |  Armin Kremer |  Fred Berssen | Subaru Impreza WRC1997 | Raportti |
| 2000 |  Henrik Lundgaard |  Jens-Christian Anker | Toyota Corolla WRC | Raportti |
| 2001 |  Philippe Bugalski |  Jean-Paul Chiaroni | Citroën Xsara WRC | Raportti |
| 2002 |  Sébastien Loeb |  Daniel Elena | Citroën Xsara WRC | Raportti |
| 2003 |  Sébastien Loeb |  Daniel Elena | Citroën Xsara WRC | Raportti |
| 2004 |  Sébastien Loeb |  Daniel Elena | Citroën Xsara WRC | Raportti |
| 2005 |  Sébastien Loeb |  Daniel Elena | Citroën Xsara WRC | Raportti |
| 2006 |  Sébastien Loeb |  Daniel Elena | Citroën Xsara WRC | Raportti |
| 2007 |  Sébastien Loeb |  Daniel Elena | Citroën C4 WRC | Raportti |
| 2008 |  Sébastien Loeb |  Daniel Elena | Citroën C4 WRC | Raportti |
2009: Ei järjestetty
| 2010 |  Sébastien Loeb |  Daniel Elena | Citroën C4 WRC | Raportti |
| 2011 |  Sébastien Ogier |  Julien Ingrassia | Citroën DS3 WRC | Raportti |
| 2012 |  Sébastien Loeb |  Daniel Elena | Citroën DS3 WRC | Raportti |
| 2013 |  Daniel Sordo |  Carlos del Barrio | Citroën DS3 WRC | Raportti |
| 2014 |  Thierry Neuville |  Nicolas Gilsoul | Hyundai i20 WRC | Raportti |
| 2015 |  Sébastien Ogier |  Julien Ingrassia | Volkswagen Polo R WRC | Raportti |
| 2016 |  Sébastien Ogier |  Julien Ingrassia | Volkswagen Polo R WRC | Raportti |
| 2017 |  Ott Tänak |  Martin Järveoja | Ford Fiesta WRC | Raportti |
| 2018 |  Ott Tänak |  Martin Järveoja | Toyota Yaris WRC | Raportti |
| 2019 |  Ott Tänak |  Martin Järveoja | Toyota Yaris WRC | Raportti |
2020: Peruttiin
2021 – 2022: Ei järjestetty
Aiheesta muualla

Saksan rallin viralliset verkkosivut
eWRC-sivustolla (englanniksi)
Rallin maailmanmestaruussarjan Saksan rallit
| --- | --- |
2000-luku:   2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008 
2010-luku:   2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019
Porvari

Porvari voi tarkoittaa seuraavia:
porvari, porvariston eli historiallisen kauppiassäädyn jäsen
porvari, marxilaisessa yhteiskuntatieteessä porvaristoksi kutsutun, tuotantovälineitä omistavan yhteiskuntaluokan edustaja, kapitalisti
porvari, puhekielessä usein rikas henkilö
porvari, poliittiselta kannaltaan ei-sosialisti tai ei-vasemmistolainen henkilö, oikeiston tai keskustan kannattaja
vars. poroporvari, sovinnaisia tai konservatiivisen ahdasmielisiä näkemyksiä edustava henkilö
Porvari, Kokoomuksen Nuorten Liiton julkaiseman Sinetti-lehden nimi vuosina 2004–2011
Porvari, suomalaisena sukunimenä:
Janne Porvari, moottoriurheilija
Jukka Porvari (s. 1954), jääkiekkoilija
Mauno Porvari (1923–2009), yritysjohtaja, kauppaneuvos
Muuta

kauppaporvari, ennen 1900-lukua käytetty kaupankäyntiin oikeuttanut tutkinto
porvarihallitus, hallitus, joka muodostuu vain porvarillisista puolueista
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Porvari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ruotsi Eurovision laulukilpailussa 2013

| Eurovision laulukilpailu 2013  Ruotsin euroviisukarsinta> Melodifestivalen 2013 |
| --- | --- |

Päivämäärä:  2. helmikuuta - 9. maaliskuuta 2013
Tapahtumapaikat:  Telenor Arena Scandinavium Skellefteå Kraft Arena Malmö Arena Löfbergs Lila Arena Friends Arena
Juontaja(t):  Danny Saucedo ja Gina Dirawi
Kappaleiden määrä
Alkukarsinnoissa:  32
Voittaja:  Robin Stjernberg ”You”
Ruotsi Eurovision laulukilpailussa Virallinen verkkosivusto 
 ◄ 2012  2014 ► 
Ruotsi osallistuu Eurovision laulukilpailuun 2013 ja valitsee esiintyjänsä sisäisen karsinnan, Melodifestivalenin, avulla. Sen järjestää Ruotsin televisio SVT.
Melodifestivalen 2013

Melodifestivalen 2013 oli 53. kerta, kun Melodifestivalen-laulukilpailu järjestettiin. Kilpailun voittajasta tuli Ruotsin edustaja Eurovision laulukilpailuun 2013. Melodifestivalen 2013 -kilpailun finaali järjestettiin 9. maaliskuuta 2013. Finaalin voitti Robin Stjernbergin esittämä kappale You
Kilpailu

Ruotsi sai finaalissa 62 pistettä ja tuloksena oli 14. sija.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen verkkosivusto
Eurovision laulukilpailu 2013
Maat
| --- | --- |
Semifinaalit:  Albania · Alankomaat · Armenia · Azerbaidžan · Belgia · Bosnia ja Hertsegovina · Bulgaria · Georgia · Islanti · Irlanti · Israel · Itävalta · Kreikka · Kroatia · Kypros · Latvia · Liettua · Malta · Makedonia · Moldova · Norja · Romania · San Marino · Serbia · Slovakia · Slovenia · Suomi · Sveitsi · Tanska · Turkki · Ukraina · Unkari · Valko-Venäjä · Venäjä · Viro
Finaalit:  Espanja · Iso-Britannia · Italia · Ranska · Ruotsi · Saksa
Artistit
| --- | --- |
Semifinaalit:  Anouk · Roberto Bellarosa
Pyhän Gregorios Palamaksen katedraali

| Pyhän Gregorios Palamaksen katedraali Μητροπολιτικός Ναός Αγίου Γρηγορίου Παλαμά |
| --- | --- |
 Pyhän Gregorios Palamaksen katedraali
Sijainti:  Thessaloniki, Kreikka
Koordinaatit:  40°37′51″N, 22°56′39″E
Kirkkokunta:  Kreikan ortodoksinen kirkko
Hiippakunta:  Thessalonikin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1914
Suunnittelija:  Ernst Ziller, Xenofón Paionídis
Tyylisuunta:  uusbysanttilainen/uusklassinen
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pyhän Gregorios Palamaksen katedraali (kreik. Μητροπολιτικός Ναός Αγίου Γρηγορίου Παλαμά, Mitropolitikós Naós Agíou Grigoríou Palamá) on ortodoksinen kirkko Thessalonikin kaupungissa Kreikassa. Se on Thessalonikin hiippakunnan katedraali eli piispanistuin. Katedraali on omistettu Gregorios Palamakselle, joka oli kaupungin arkkipiispa 1300-luvulla ja joka on yksi ortodoksisen kirkon merkittävimpiä pyhiä.
Kirkko sisältä.
Kirkko sijaitsee Thessalonikin keskustassa aivan Leofóros Níkis -rantabulevardin lähellä. Paikalla aiemmin ollut bysanttilaisaikainen kirkko rakennettiin 1200-luvun lopulla. Siitä tuli kaupungin katedraali 1500-luvun lopulla. Kirkko tuhoutui tulipalossa vuonna 1890. Uusi kirkko rakennettiin tämän jälkeen ja se valmistui vuonna 1914. Kirkon suunnitteli Ernst Ziller ja suunnitelmaa muokkasi Xenofón Paionídis. Kirkon arkkitehtuuri yhdistelee uusbysanttilaista tyyliä ja uusklassisia vaikutteita.
Kirkko on pohjakaavaltaan bysanttilainen kahdeksankulmainen kirkko ja sen pääosa on puolestaan ristinmuotoinen. Kirkossa on suuri punainen kupoli ja kulmissa neljä tornia. Kirkko on koristeltu sisältä bysanttilaistyylisillä mosaiikeilla ja maalauksilla. Kirkossa säilytetään Gregorios Palamaksen pyhäinjäännöksiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhän Gregorios Palamaksen katedraali Wikimedia Commonsissa
Ron Jans

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 29. syyskuuta 1958 (ikä 66)
Syntymäpaikka: Zwolle, Alankomaat
Pelipaikka: hyökkääjä
Seura
Seura: Utrecht
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1976–1982 | Zwolle | 157 | (44) |
| 1982–1984 | Groningen | 63 | (16) |
| 1984–1987 | Roda | 99 | (10) |
| 1987–1988 | Mazda Motors | 16 | (1) |
| 1988–1991 | Veendam | 54 | (5) |
Valmennusura
1991–1993: SJS Stadskanaal
1993–1996: ACV
1996–2000: Achilles 1894
2000–2002: Emmen (apuv.)
2002–2010: Groningen
2010–2012: Heerenveen
2012: Standard Liège
2013–2017: Zwolle
2019–2020: Cincinnati
2020–2023: Twente
2023–: Utrecht
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Ron Jans (s. 29. syyskuuta 1958) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. Syyskuusta 2023 lähtien hän on toiminut Utrechtin päävalmentajana.