stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuolonsyöjät
Kuolonsyöjiä > Travers

Travers oli kuolonsyöjä, joka oli ensimmäisessä velhosodassa murhannut McKinnonin perheen. Travers joutui Azkabaniin, mutta pakeni sieltä Voldemortin noustua valtaan ja Salaperäisyyksien osaston taistelun aikana hän piti Ginnyä panttivankina kunnes hänet kukistettiin ja Travers joutui uudestaan Azkabaniin mutta hän karkasi jälleen. Seitsemän Potterin taistelussa Kingsley riisui Traversin aseista ja Travers joutui jälleen Azkabaniin mutta kuolonsyöjien vallattua taikaministeriön Travers vapautettiin. Travers siirrettiin töihin ministeriöön taikalainvalvontaosastolle Mafalda Hopkirkin esimieheksi. Myöhemmin Travers jäljitti Harry Potterin Lovekivan asunnolle ja todisti tämän pakenemisen. Irvetassa Travers keskusteli Hermionen kanssa, joka oli monijuomaliemen avulla naamioitunut Bellatrixiksi. Harry komennutti Traversin harhauttaakseen tätä, jotta he voisivat päästä Lestrangen holviin. Travers osallistui Tylypahkan taisteluun ja taisteli Parvati Patilia ja Dean Thomasta vastaan. Traversin kohtalo jäi epäselväksi mutta jos hän selviytyi taistelusta hän todennäköisesti joutui loppuiäkseen Azkabaniin.
Kuolonsyöjiä > Corban Yaxley

Corban Yaxley (etunimi kerrottu Pottermoressa) oli kuolonsyöjä, joka oli mukana ensimmäisessä velhosodassa. Voldemortin noustua jälleen valtaan Yaxley yritti värvätä Horatius Kuhnusarvion liittymään kuolonsyöjiin, mutta Kuhnusarvio oli naamioitunut nojatuoliksi ja Yaxley ei nähnyt häntä käytyään tämän asunnolla. Yaxley osallistui Astronomiatornin taisteluun johtamalla kuolonsyöjien hyökkäystä ja painostamalla Dracoa tappamaan Dumbledore. Yaxley esti Harmaaselkää hyökkäämästä Dumbledoren kimppuun ja käski tämän seurata käskyjä. Kalkaroksen saavuttua paikalle ja tapettua Dumbledoren Yaxley pakeni, mutta Harry Potter kangisti hänet ja Yaxley jäi kiinni ja joutui Azkabaniin mutta pakeni myöhemmin. Malfoyden kartanon tapaamisessa Yaxley kertoi Voldemortille langettaneensa komennuskirouksen Pius Sakiaan. Kuolonsyöjien vallattua ministeriön Yaxleysta tehtiin Taikalainvalvontaosaston päällikkö. Yaxley osallistui ahkerasti jästisyntyisten kuulusteluihin ja pidätyksiin vainoten heitä. Harry Potterin tunkeuduttua taikaministeriöön hän tainnutti Yaxleyn mutta Yaxley heräsi ja sai otteen Hermionen kädestä kolmikon kaikkoonnuttua Yaxley mukanaan Kalmanhanaukio kahteentoista, jolloin Yaxley paljasti heidän piilopaikkansa muille. Myöhemmin Tylypahkan taistelussa Lee Jordan ja George Weasley kukistivat Yaxleyn ja taistelun jälkeen Yaxley joutui loppuiäkseen Azkabaniin.
Kuolonsyöjiä > Wilkes

Wilkes oli kuolonsyöjä, joka taisteli ensimmäisessä velhosodassa. Tylypahkassa Wilkes kuului Luihuisten jengiin, johon kuuluivat myös Avery, Mulciber, Kalkaros, Rosier, Lucius Malfoy, Bellatrix, Rodolfus ja Rastaban, Regulus sekä Narcissa. Sirius Mustan mukaan Wilkes sai surmansa taistelussa auroreja vastaan vuosi ennen Voldemortin kukistumista vuoden 1980 tienoilla. Ei ole tiedossa oliko Vauhkomieli se aurori, joka kukisti hänet.
Taipaleen ortodoksinen seurakunta

| Taipaleen ortodoksinen seurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  ortodoksisuus
Kirkkokunta:  Suomen ortodoksinen kirkko
Hiippakunta:  Kuopion ja Karjalan hiippakunta
Perustettu:  1560-luvulla
Kirkkoherra:  Tuomas Järvelin
Pääkirkko:  Tihvinäläisen Jumalanäidin ikonin kirkko
Jäseniä:  2 231 (31.12.2024)
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viinijärven Jumalanäidin Tihvinän ikonin kirkko kesällä 2010.
Taipaleen ortodoksinen seurakunta on Liperin, Outokummun, Polvijärven, Nurmeksen, Juuan ja Rautavaaran kuntien alueella toimiva ortodoksinen seurakunta. Seurakunnassa on noin 2 500 jäsentä. Keskuspaikka on Viinijärvellä, jossa on Taipaleen kylä. Seurakunta on noin 450 vuotta vanha. Seurakunnan perustamiaika on jäänyt epäselväksi. Liperin kappeli mainitaan ensimmäisen kerran ruotsalaisissa veroluetteloissa vuonna 1589, joten perustamisaika on sitä varhaisempi. Seurakunnassa, Taipaleen kirkossa alettiin vuonna 1858 ensimmäisenä Suomessa toimittaa jumalanpalveluksia säännöllisesti suomen kielellä.
Nurmeksen ortodoksinen seurakunta liittyi Taipaleen ortodoksiseen seurakuntaan 1.1.2021 ja siitä muodostettiin Nurmeksen ortodoksinen kappeliseurakunta.
Seurakunnalla on 13 pyhäkköä:
Jumalanäidin Tihvinän ikonin kirkko, Viinijärvi, seurakunnan pääkirkko,
Pyhän Johannes Kastajan kirkko, Polvijärvi
Pyhän profeetta Elian tsasouna, Sotkuma, Polvijärvi
Pyhän Hengen kirkko, Outokumpu
Pyhän apostoli Andreaksen tsasouna, Liperi
Nurmeksen apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko, Nurmes
Herran äidinäidin Annan tsasouna, Nurmes
Pyhän Kolminaisuuden kirkko, Valtimo, Nurmes
Rasimäen tsasouna (Elomäen pyhän Johannes Kastajan tsasouna), Valtimo, Nurmes
Juuan profeetta Elian tsasouna, Juuka
Pyötikön tsasouna (Ristin ylentämisen tsasouna), Juuka
Keski-Vuokon kalastajatsasouna (Kristuksen kirkastumisen tsasouna), Juuka
Paalasmaan tsasouna (Pyhän Herman Alaskalaisen tsasouna), Juuka
Seurakunnan oma Pyhän Johanneksen leirikeskus sijaitsee Säynelammella, Polvijärvellä.
Taipaleen ortodoksinen seurakunta kuuluu Kuopion ja Karjalan hiippakunnan neljän itäisen seurakunnan muodostamaan Neloset-yhteistyöryhmään.
Aiheesta muualla

Seurakunnan kotisivut
Taipaleen seurakunta kartalla (Google Maps)
Ralph Mann

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ralph Mann |  Ralph Mann |  Ralph Mann |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | München 1972 | 400 metrin aidat |  |
Ralph Vernon Mann (16. kesäkuuta 1949 Long Beach, Kalifornia – 2. tammikuuta 2025) oli yhdysvaltalainen 400 metrin aitajuoksija ja olympiamitalisti.
Mann voitti 400 metrin aitajuoksun vuoden 1971 Pan-Amerikan kisoissa Calissa ajalla 49,11 s. Münchenin 1972 olympialaisissa hän saavutti hopeaa ajalla 48,51 s edellään vain maailmanennätystä parantanut ugandalainen John Akii-Bua.
Ralph Mannilla on muun muassa Riihimäen keskusurheilukentän kenttäennätys 50,3 sekuntia 400 metrin aidoissa vuodelta 1970 yhdessä Ari Salinin kanssa. Kyseinen kenttä ei ole enää aktiivisessa yleisurheilukäytössä.
Riihimäen keskusurheilukentän yleisurheilun kenttäennätysten laatta pukuhuoneen seinässä tammikuussa 2022.
Antti Tuiskun diskografia
Studioalbumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Listasijoitukset> Albumilista  | Listasijoitukset> Fyysinen albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Ensimmäinen |  Julkaistu: toukokuu 2004  Levy-yhtiö: BMG Finland  Formaatti: CD, digitaalinen | 1 | – | 71 163 + (tuplaplatinalevy) |
| Antti Tuisku |  Julkaistu: 11. toukokuuta 2005  Levy-yhtiö: SonyBMG  Formaatti: CD, digitaalinen | 1 | – | 37 520 + (platinalevy) |
| Minun jouluni |  Julkaistu: 14. marraskuuta 2005  Levy-yhtiö: SonyBMG  Formaatti: CD, digitaalinen | 3 | – | 25 121 + (kultalevy) |
| New York |  Julkaistu: 4. lokakuuta 2006  Levy-yhtiö: HMC / Suomen Musiikki  Formaatti: CD, digitaalinen | 1 | – | 15 009 + (kultalevy) |
| Rovaniemi |  Julkaistu: 4. lokakuuta 2006  Levy-yhtiö: HMC / Suomen Musiikki  Formaatti: CD, digitaalinen | 2 | – | 15 000 + (kultalevy) |
| Hengitän |  Julkaistu: 23. syyskuuta 2009  Levy-yhtiö: Warner Music Finland  Formaatti: CD, digitaalinen | 3 | – | 15 817 + (kultalevy) |
| Kaunis kaaos |  Julkaistu: 27. lokakuuta 2010  Levy-yhtiö: Warner Music Finland  Formaatti: CD, digitaalinen | 2 | – | 24 062 + (platinalevy) |
| Minun jouluni 2 |  Julkaistu: 9. marraskuuta 2011  Levy-yhtiö: Warner Music Finland  Formaatti: CD, digitaalinen | 5 | – | 19 457 + (kultalevy) |
| Toisenlainen tie |  Julkaistu: 10. toukokuuta 2013  Levy-yhtiö: Warner Music Finland  Formaatti: CD, digitaalinen | 2 | – | 10 000 + (kultalevy) |
| En kommentoi |  Julkaistu: 22. toukokuuta 2015  Levy-yhtiö: Warner Music Finland  Formaatti: CD, LP, digitaalinen | 1 | – | 40 000 + (tuplaplatinalevy) |
| Anatude |  Julkaistu: 15. syyskuuta 2017  Levy-yhtiö: Warner Music Finland  Formaatti: CD, digitaalinen | 1 | 1  | tuplaplatinalevy |
| Valittu kansa |  Julkaistu: 7. helmikuuta 2020  Levy-yhtiö: Warner Music Finland  Formaatti: CD, digitaalinen | 1 | 1  |  |
| Sisään ja ulos |  Julkaistu: 16. kesäkuuta 2023  Levy-yhtiö: Warner Music Finland  Formaatti: CD, digitaalinen | 1 | 1 |  |
Kokoelmat

| Nimi | Julkaisutiedot | Listasijoitukset> Albumilista  | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Aikaa – Greatest Hits vol. 1 |  Julkaistu: 7. marraskuuta 2007  Levy-yhtiö: SonyBMG / HMC  Formaatti: CD + DVD, digitaalinen | 10 |  |
| Top 10 |  Julkaistu: 17. elokuuta 2018  Levy-yhtiö: Warner Music Finland  Formaatti: digitaalinen | 43 |  |
EP:t

| Nimi | Julkaisutiedot | Listasijoitukset> Albumilista  | Listasijoitukset> Fyysinen albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Master Workout |  Julkaistu: 19. helmikuuta 2021  Formaatti: 10", digitaalinen | 1 | 2 |  |
Singlet > Vierailijana

| Vuosi | Nimi | Lista> Singlelista | Lista> Latauslista | Lista> 50 Hittiä-lista | Lista> Striimaus- lista | Lista> Radiolista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | ”Tuulet puhaltaa” (Suomen Idols) | – | – | 1 | – | 1 | Idols |
| 2008 | ”Liekki” (Jippu, Kaija Koo, Kristiina Brask ja Antti Tuisku) | – | – | – | – | – | Musamaidot välittää |
Singlet > Muut listasijoitukset

| Vuosi | Nimi | Lista> Singlelista | Lista> Latauslista | Lista> 50 Hittiä-lista | Lista> Striimaus- lista | Lista> Radiolista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | ”Pojat” | 8 | 4 | – | 20 | – | Vain elämää – kausi 4, päivä |
| 2015 | ”Elämän nälkä” | – | 7 | – | – | – | Vain elämää – kausi 4, päivä |
| 2015 | ”Kaksi sisarta” | – | 18 | – | – | – | Vain elämää – kausi 4, päivä |
| 2017 | ”Itteni kaa kahdestaan” | – | – | – | 24 | – | Anatude |
| 2017 | ”Ihan tavallista mulle kuuluu” | – | – | – | 48 | – | Anatude |
| 2017 | ”Nauruterapiaa” | – | – | – | 50 | – | Anatude |
| 2020 | ”Jesse on mun frendi” | 8 | – | – | – | – | Valittu kansa |
| 2020 | ”Kerran vuodes kirkkoon” | 9 | – | – | – | – | Valittu kansa |
| 2020 | ”Bailantai” | 11 | – | – | – | – | Valittu kansa |
| 2020 | ”Jumalan kämmenellä” | 13 | – | – | – | – | Valittu kansa |
| 2020 | ”Pyhä kosketus” | 14 | – | – | – | – | Valittu kansa |
| 2020 | ”Pidä tunkkis” | 19 | – | – | – | – | Valittu kansa |
| 2023 | ”Tähdet” | 34 | – | – | – | 58 | Sisään ja ulos |
Musiikkivideot

| Vuosi | Kappale | Ohjaus | Viitteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | ”En halua tietää” | Taku Kaskela |  |
| 2005 | ”Tyhjä huone” | Kusti Manninen |  |
| 2006 | ”Palaan kotiin” | Ville Heikkilä |  |
| 2006 | ”Sekaisin” | Dan Peled |  |
| 2007 | ”Valo” | Marko Mäkilaakso |  |
| 2007 | ”Ei aikaa” |  |  |
| 2007 | ”Valovuodet (Varjosi jäi)” | Juha Wuolijoki |  |
| 2009 | ”Juuret” |  |  |
| 2009 | ”En kiellä” |  |  |
| 2011 | ”Hyökyaalto” | Mikko Harma |  |
| 2011 | ”Yksinäinen” | Tuukka Temonen |  |
| 2011 | ”Rukous” | Mikko Harma |  |
| 2013 | ”Rakkaus on.” | Mikko Harma |  |
| 2013 | ”Jää tai mee” |  |  |
| 2013 | ”Leila” | Lauri Laukkanen |  |
| 2015 | ”Peto on irti” | Cristal Snow |  |
| 2015 | ”Blaablaa (En kuule sanaakaan)” | Lauri Laukkanen, Matias Koskinen |  |
| 2015 | ”Keinutaan” | Miro Laiho |  |
| 2016 | ”Pyydä multa anteeks kunnolla” | Mikko Harma |  |
| 2017 | ”Mä hiihdän” | Lauri Laukkanen |  |
| 2017 | ”Hanuri” | Elias Koskimies |  |
| 2018 | ”Kumipuku” | Elias Koskimies |  |
| 2020 | ”Valittu kansa” | Toni Karén |  |
| 2021 | ”Treenaa” | Elias Koskimies |  |
| 2021 | ”Kipee” | Ville Juurikkala |  |
Muut julkaisut

| Vuosi | Nimi | Albumi | Viitteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | ”I Just Died in Your Arms Tonight” | Idols |  |
| 2004 | ”Spending My Time” | Idols |  |
| 2006 | ”Iltalaulu” | Tilkkutäkki 2 |  |
Dacia Dokker

| Dacia Dokker |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Argentiina  Marokko
Valmistaja:  Dacia
Valmistusvuodet:  2012–2021
Muut nimet:  Renault Dokker Renault Kangoo
Korimalli:  pakettiauto tila-auto
Seuraaja:  Renault Express
Teknisesti samankaltaisia:  Dacia Lodgy Dacia Logan II Dacia Sandero II Renault Express
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Dacia M0
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,2–1,6 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali
Dacia Dokker on Dacian vuosina 2012–2021 valmistama paketti- ja tila-automalli. Sitä myytiin joillain markkina-alueilla, kuten Venäjällä Renault-merkkisenä. Argentiinassa, Kolumbiassa ja Meksikossa auton nimenä on Renault Kangoo, mutta tätä mallia ei tule sekoittaa Euroopassa myytävään Kangoo-malliin. Dokkerin seuraajaksi esiteltiin vuonna 2021 Renault Express, sillä emoyhtiö Renault lopettaa pakettiautojen valmistuksen Dacia-merkillä. Uusi Express perustuu pitkälti edeltäjäänsä Dokkeriin ja sitä myös valmistetaan samalla tehtaalla Marokossa.
Dacia Dokker Van
Dokker esiteltiin Casablancan autonäyttelyssä toukokuussa 2012. Vuoden lopulla Istanbulin autonäyttelyssä esiteltiin tila-automallin crossover-versio Dokker Stepway, jossa on korkeampi maavara ja koria suojaavia muoviosia.
Renault Kangoo
Vuoden 2017 alussa Dokker sai muun muassa uuden etusäleikön, kojetaulun ja ohjauspyörän.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dacia Dokker Wikimedia Commonsissa
Renault-mallit
| --- | --- |
Nykyiset: Alaskan | Arkana | Austral | Captur | Kiger | Kwid | Triber | Twingo | Clio | Duster | Sandero | Mégane | Kangoo | Scénic | Taliant | Talisman | Espace | Koleos
Numeraaliset: 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 25 | 30
Nimelliset: Alliance/Encore | Fluence | Fuego | Kadjar | Medallion | Safrane | Premier | Torino | Rodeo | Avantime
Toisen maailmansodan jälkeiset: 4CV | Caravelle | Colorale | Dauphine | Dauphinoise | Floride | Frégate | Ondine
Maailmansotien väliset: Celtaquatre | Juvaquatre | Nervastella | Primaquatre | Reinastella | Viva Grand Sport | Vivaquatre | Vivasix
Ensimmäistä maailmansotaa edeltävät: 10CV | 12CV | 35CV | 40CV | 50CV / 50/60CV | A | AG/AG-1 | B | C | D | E | G/H/J | L/M | N(a)/N(b)/S | N(c)/Q/U(a/e) | R/T | U | AS/V | X/X-1 | Y
Alpine–Renault: A106 | A108 | A110 | A305 | A310 | A610/GTA
Renault Sport: Clio Renault Sport | Spider | Mégane Renault Sport | Clio V6 Renault Sport
Konseptit: Alpine 210 RS | Altica | Argos | BRV | Espace F1 | EPURE | EVE | Egeus | Etoile Filante | Fiftie | Initiale | Koléos | Laguna | Mégane | Next | Racoon | Scénic | Talisman | VESTA 2 | Wind | Steppe
Paketti- ja kuorma-autot: Estafette | Fourgonette | Kangoo | Express | Kerax | Magnum | Mascott | Master | Messenger | Midlum | Trafic | 50-sarja
Dacia-merkki: Lodgy | Logan | Sandero | Duster | Dokker
Renault-Samsung Motors: SM3 | SM5 | SM7
SEAT Fura

| SEAT Fura |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Espanja
Valmistaja:  SEAT
Valmistusvuodet:  1981–1986
Korimalli:  3-ovinen hatchback 5-ovinen hatchback
Luokka:  B-segmentti
Edeltäjä:  SEAT 127
Seuraaja:  SEAT Ibiza
Teknisesti samankaltaisia:  Fiat 127
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  0,9–1,4 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali
SEAT Fura on SEATin vuosina 1981–1986 valmistama pieni henkilöautomalli, joka korvasi SEAT 127:n. Kun SEATin lisenssi valmistaa omalla merkillään Fiatin 127-mallia umpeutui, sen oli tehtävä autoon muutoksia ja annettava sille uusi nimi pystyäkseen jatkamaan sen valmistusta. Näin syntyi SEAT Fura.
Facelift-mallin SEAT Fura.
Autosta tuli markkinoille myös urheilullinen Fura Crono -malli, jossa oli 1,4-litrainen 75 hevosvoimaa kehittävä moottori. Renkaat olivat perusmalleja leveämmät ja jousitusta oli jäykistetty. Fura Cronolle kehitettiin myös oma kilpailusarjansa, Copa Fura.
Vuonna 1983 Fura sai muun muassa uudenmalliset ajovalot. Uudistetut mallit tunnetaan Fura Dos -nimellä. SEAT Ibizan tultua markkinoille Furan suosio alkoi laskea. Malleja myytiin yli vuoden ajan toistensa rinnalla, kunnes Furan valmistus lopetettiin vuonna 1986.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SEAT Fura Wikimedia Commonsissa
SEATin automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:  Arona  Ateca  Ibiza  León  Tarraco 
Entiset mallit:  124  124 Sport  127  128  131  132  133  600/800  850  1200 Sport  1400  1430  1500  Alhambra  Altea  Arosa  Córdoba  Exeo  Fura  Inca  Málaga  Marbella  Mii  Panda  Ritmo  Ronda  Toledo
Alfa Romeo Alfa 6

| Alfa Romeo Alfa 6 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Valmistaja:  Alfa Romeo
Valmistusvuodet:  1979–1986
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  E-segmentti
Edeltäjä:  Alfa Romeo 2600
Seuraaja:  Alfa Romeo 164
Teknisesti samankaltaisia:  Alfa Romeo Alfetta
Tekniset tiedot
Moottori:  R5 V6
Iskutilavuus:  2,0–2,5 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 3-vaihteinen automaatti
Alfa Romeo Alfa 6 on Alfa Romeon vuosina 1979–1986 valmistama edustusluokan neliovinen sedan, joka korvasi Alfa Romeo 2600 -mallin. Alfa 6 sai puolestaan seuraajakseen 164:n.
Alfa Romeo Alfa 6 esiteltiin keväällä 1979. Muotoilu oli hyvin samanlainen kuin Alfetta-mallissa, ja mallit jakoivat keskenään myös teknisiä ratkaisuja. Alfa 6:n ilmanvastuskerroin oli 0,41. Ainoa moottori oli aluksi 2,5-litrainen V6 (158 hv) ja voimansiirroksi oli valittavissa viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai ZF:n kolmeportainen automaattivaihteisto.
Facelift-mallin Alfa Romeo Alfa 6 (oikealla).
Vuonna 1983 Alfa 6 sai neliskulmaiset ajovalot sekä uudenmalliset puskurit ja etusäleikön. Uusia moottoreita olivat 2,0-litrainen V6 (135 hv) ja 2,5-litrainen (105 hv) turbodiesel. Alkuperäisessä moottorissa kaasuttimesta luovuttiin ja se sai Boschin ruiskutusjärjestelmän.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alfa Romeo Alfa 6 Wikimedia Commonsissa
Alfa Romeon (Alfa Romeo Automobiles S.p.A.) automallit
| --- | --- |
Nykyiset mallit: Giulia · Stelvio · Tonale · Junior
Entiset mallit (esittelyvuoden mukaan): 1910–1919: 24 HP · 40–60HP 1920–1945: 20–30HP · 6C · 8C · G1/G2 · RL · RM 1945–1959: 1900 · 2000 · Giulietta · Gran Sport Quattroruote 1960–1969: 1750/2000 · 2600 · Giulia · Spider · Montreal · 105/115-sarja · GTA · 33 Stradale 1970–1979: 2300 · Alfa 6 · Alfasud · Alfetta · Alfetta GTV · Giulietta (1977) · Sprint  1980–1989: 164 · 33 · 75 · 90 · Arna · SZ/RZ 1990–1999: 145/146 · 155 · 156 ·  166 ·  GTV · Spider (1994) 2000–2009: 147 · GT · 159 · MiTo · Brera · Spider (2006) · 8C Competizione  2010–: Giulietta ·  4C
Tulevat mallit: 
Konseptimallit: 33.2 ·  2000 Sportiva ·  BAT 5/7/9 ·  Bella ·  Caimano ·  Canguro ·  Capsula ·  Carabo ·  Centauri ·  Cuneo ·  Dardo ·  Delfino ·  Diva ·  Disco Volante ·  Giulietta Bertone Spider ·  Iguana ·  Kamal ·  Monoposto ·  Navajo ·  Nuvola ·  Progetto Cinque ·  Protéo ·  Scarabeo ·  Scighera ·  Sportut ·  Visconti ·  Vivace ·  Vola ·  Zeta 6
Hyötyajoneuvot: Pakettiautot: Romeo · Romeo 2 · Romeo 3 · A11/F11A12/F12 · AR6 · AR8  Kuorma-autot: 430 · 500 · 800 · 900 · 950 · Mille (1000) · A19n Linja-autot: 140 A. · 900 A. · 950. · Mille (1000) · 110AF · 140AF · 900
Krimin sota

Krimin sota eli itämainen sota käytiin Venäjän sekä Osmanivaltakunnan, Yhdistyneen kuningaskunnan, Ranskan ja Sardinian muodostaman liittouman välillä vuosina 1853–1856.
Krimin sota oli siirtomaakauden suurimpia eurooppalaisia sotia. Sodan lopulla Britannia liittolaisineen saavutti asettamansa sotatavoitteet, mutta kokonaisuutena Krimin sodasta on vaikea löytää selvää voittajaa.
Sotaa johdettiin huolimattomasti, ja sille olivat tyypillisiä logistiset ongelmat sekä välinpitämättömyys sotilaiden palvelusoloista. Krimin sota oli myös ensimmäinen suuri sota, jossa joukkotiedotusvälineet vaikuttivat poliittisiin prosesseihin erityisesti Britanniassa. Tämän mahdollistivat lennättimen käyttöönotto, jonka ansiosta tiedonvälitys sanoma- ja aikakauslehtiin oli aiempaa nopeampaa, sekä sotatoimialueelta otetut valokuvat ja tehdyt piirrokset.
Sotaa käytiin pääasiassa Krimin niemimaalla ja Balkanilla, mutta myös Itämerellä (Oolannin sota), Venäjän Tyynenmeren rannikolla ja Vienanmerellä.
Sodasta käytettiin yleisesti nimeä ”itämainen sota” aina toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan asti, kunnes nimeksi vakiintui ”Krimin sota”, kun historioitsija Jevgeni Tarle yhdisti kirjoissaan sodan toisen maailmansodan Krimin taisteluihin.
Yleiskatsaus sodan tapahtumiin > Sodan syyt

Krimin sota sai alkusysäyksensä Venäjän ortodoksien ja Osmanien valtakunnan kiistasta Venäjän vaadittua osmaneja hyväksymään Venäjän keisarin kaikkien osmanien valtakunnassa asuvien kristittyjen suojelijaksi.
Ennen tätä vaatimusta olivat vuonna 1850 riidan aloittaneet ranskalaiset roomalaiskatoliset ja venäläis-ortodoksiset munkit, joilla oli erimielisyyksiä Betlehemissä sijaitsevan Jeesuksen syntymäkirkon ja toisen kirkon hallinnasta Jerusalemissa. Puolustaakseen ortodokseja Nikolai I ryhtyi painostamaan osmaneja pyrkien näin vaikuttamaan tilanteeseen ortodoksien hyväksi katolilaisia vastaan. Ranskassa presidenttinä vallan kaapannut keisari Napoleon III puolestaan tuki latinalaismunkkeja. Britannia liittoutui Ranskan kanssa ehkäistäkseen Venäjän vaikutusvallan kasvua Osmanien valtakunnan kustannuksella Mustallamerellä kohti Välimerta. Pohjimmiltaan sodassa oli kyse Bosporinsalmen hallinnasta.
Yleiskatsaus sodan tapahtumiin > Venäjä miehittää Valakian ja Moldavian pantiksi

Kiista aiheutti väkivaltaista mellakointia alueella ja näiden tapahtumien varjolla osmanien painostamiseksi tsaari Nikolai I miehitti Valakian ja Moldavian, puoli-itsenäiset osmanien vasallivaltiot nykyisen Romanian alueella.
Miehitys johti osmanien sodanjulistukseen Venäjälle loppuvuodesta 1853. Osmanit eivät olisi uskaltaneet julistaa sotaa Venäjälle, elleivät he olisi olleet varmoja Britannian ja Ranskan tuesta.
Venäjän toiminta uhkasi myös Britannian ulkopoliittisia intressejä. Britit halusivat pitää Venäjän laivaston poissa Välimereltä estämällä Venäjää saamasta haltuunsa Turkin kapeikkoja, ja rajoittaa Venäjän vallan kasvua Intian pohjoispuolella. Ranskan Napoleon III taas oli kiinnostunut palauttamaan Ranskalle sen Napoleon Bonaparten tappion myötä menettämän arvovallan. Näin ollen Britannia tarjosi yhdessä valloitusintoisen Ranskan kanssa joukkojaan osmanien tueksi.
Yleiskatsaus sodan tapahtumiin > Sotatoimien alku

Lontoossa huolestuttiin toden teolla, kun venäläisten onnistui saartaa ja tuhota 30. marraskuuta 1853 osmanien laivasto Sinopen satamaan.
Sinopen taistelu
13. marraskuuta 1853 Turkin Mustanmeren laivaston aluksia lähetettiin Sinopeen. Amiraali Osman pasha oli kieltänyt ampumasta venäläisiä, elleivät nämä ammu ensin. Kuusi venäläistä laivaa Sevastopolista purjehti juuri linnoituksen edestä, mitä vastaan Osman pasha protestoi. Osman varoitti venäläisiä, että mikäli tilanne jatkuu samana ja elleivät osmanit saa vahvistuksia, voi Venäjän keisarillista laivastoa kohdata onnettomuus. Aamulla 30. marraskuuta venäläiset esittivät uhkavaatimuksen, jonka mukaan osmanien olisi pitänyt antautua ja nostaa sen merkiksi valkoinen lippu. Osman ampui vastaukseksi ja venäläiset laivat tuhosivat Sinopessa olleet turkkilaisalukset. Lisäksi 3 000 turkkilaista kuoli.
Venäjän mahti Mustallamerellä huolestuttaa britit
Bosporinsalmi näytti olevan joutumassa Venäjän hallintaan. Pitkän diplomaattisen nokittelun päätteeksi Krimin sota alkoi toden teolla, kun Britannia ja Ranska julistivat sodan Venäjälle 28. maaliskuuta 1854.
Englantilais-ranskalaiset maajoukot saapuivat Balkanille maaliskuussa 1854. Englantilaisia johti Waterloon taistelun veteraani, Lordi Raglan ja ranskalaisia siirtomaasotien kenraalit Jacques Leroy de Saint Arnaud ja François Certain Canrobert.
Sotaretken alkuperäisenä tarkoituksena oli ollut pakottaa Venäjä vetämään joukkonsa pois alueelta ja tässä onnistuttiinkin ensimmäisten kuuden sotakuukauden aikana. Saavutetut voitot vahvistivat liittolaisten uskoa sotilaalliseen paremmuuteensa ja niinpä sotatoimet päätettiin ulottaa koskemaan Krimin niemimaata ja ennen kaikkea siellä sijainnutta Sevastopolin kaupunkia, joka oli Venäjälle elintärkeä laivastotukikohta.