stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Walter Scheel

| Walter Scheel |
| --- | --- |
 Walter Scheel vuonna 1974.
Saksan 4. liittopresidentti
 1. heinäkuuta 1974 – 30. kesäkuuta 1979  
Liittokansleri:  Helmut Schmidt
Edeltäjä:  Gustav Heinemann
Seuraaja:  Karl Carstens
Saksan varakansleri
 21. lokakuuta 1969 – 16. toukokuuta 1974  
Liittokansleri:  Willy Brandt
Edeltäjä:  Willy Brandt
Seuraaja:  Hans-Dietrich Genscher
Saksan ulkoministeri
 21. lokakuuta 1969 – 16. toukokuuta 1974  
Liittokansleri:  Willy Brandt
Edeltäjä:  Willy Brandt
Seuraaja:  Hans-Dietrich Genscher
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. heinäkuuta 1919 Solingen, Weimarin tasavalta
Kuollut: 24. elokuuta 2016 (97 vuotta)
Puoliso:  Barbara Scheel
Tiedot
Puolue:  Vapaa demokraattinen puolue
Uskonto:  Luterilainen
 Nimikirjoitus
Walter Scheel ja Jimmy Carter
Scheel kesällä 1976 Kallavedellä.
Walter Scheel (8. heinäkuuta 1919 Solingen – 24. elokuuta 2016) oli saksalainen Vapaan demokraattisen puolueen poliitikko ja entinen Saksan liittopresidentti (1974–1979).
Scheel palveli toisessa maailmansodassa ilmavoimissa. Hän aloitti ministerinuransa 1960-luvun alussa, ja hänestä tuli vuonna 1969 ulkoministeri ja varaliittokansleri. Willy Brandtin erottua 7. toukokuuta 1974 Scheel hyväksyi tilapäisesti liittokanslerin tehtävän; hän ehti olla virassa vain hieman yli viikon, sillä 16. toukokuuta hänen seuraajakseen astui Helmut Schmidt.
Scheeliä seurasi liittopresidenttinä vuonna 1979 Karl Carstens. Scheel oli vuosina 1969–1985 naimisissa Mildred Scheelin kanssa. Hänen avioliittonsa Barbara Wiesen kanssa alkoi vuonna 1988. Aviopari eli yhdessä Berliinissä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Saksan entinen liittopresidentti Walter Scheel on kuollut, Yle.fi, uutiset
Saksan liittopresidentit
Theodor Heuss
Heinrich Lübke
Gustav Heinemann
Walter Scheel
Karl Carstens
Richard von Weizsäcker
Roman Herzog
Johannes Rau
Horst Köhler
Christian Wulff
Joachim Gauck
Frank-Walter Steinmeier
Kaarle Suuren palkinnon saajat
| --- | --- |
1950–1975:  1950 Richard Coudenhove-Kalergi · 1951 Hendrik Brugmans · 1952 Alcide De Gasperi · 1953 Jean Monnet · 1954 Konrad Adenauer · 1956 Winston Churchill · 1957 Paul-Henri Spaak · 1958 Robert Schuman · 1959 George Marshall · 1960 Joseph Bech · 1961 Walter Hallstein · 1963 Edward Heath · 1964 Antonio Segni · 1966 Jens Otto Krag · 1967 Joseph Luns · 1969 Euroopan komissio · 1970 François Seydoux de Clausonne · 1972 Roy Jenkins · 1973 Salvador de Madariaga
1976–2000:  1976 Leo Tindemans · 1977 Walter Scheel · 1978 Konstantínos Karamanlís · 1979 Emilio Colombo · 1981 Simone Veil · 1982 kuningas Juan Carlos I · 1984 Karl Carstens · 1986 Luxemburgin kansa · 1987 Henry Kissinger · 1988 François Mitterrand, Helmut Kohl · 1989 Veli Roger (Taizé-yhteisö) · 1990 Gyula Horn · 1991 Václav Havel · 1992 Jacques Delors · 1993 Felipe González · 1994 Gro Harlem Brundtland · 1995 Franz Vranitzky · 1996 kuningatar Beatrix · 1997 Roman Herzog · 1998 Bronisław Geremek · 1999 Tony Blair · 2000 Bill Clinton
2001–:  2001 György Konrád · 2002 Euro-valuutta     · 2003 Valéry Giscard d’Estaing · 2004 Pat Cox, paavi Johannes Paavali II (erikoispalkinto) · 2005 Carlo Azeglio Ciampi · 2006 Jean-Claude Juncker · 2007 Javier Solana · 2008 Angela Merkel · 2009 Andrea Riccardi · 2010 Donald Tusk · 2011 Jean-Claude Trichet · 2012 Wolfgang Schäuble · 2013 Dalia Grybauskaitė · 2014 Herman Van Rompuy · 2015 Martin Schulz · 2016 paavi Franciscus · 2017 Timothy Garton Ash · 2018 Emmanuel Macron · 2019 António Guterres · 2020 Klaus Johannis · 2022 Svjatlana Tsih’anouskaja, Maryja Kalesnikava, Veronika Tsapkala · 2023 Volodymyr Zelenskyi, Ukrainan kansa · 2024 Pinchas Goldschmidt ja Euroopan juutalaisyhteisöt
Vordingborg

| Vordingborg |
| --- | --- |
 Näkymä Hanhitornista.
 vaakuna
 Vordingborg
 Koordinaatit: 55°0′N, 11°55′E 
Valtio:   Tanska
Alue:  Sjællandin alue
Kunta:  Vordingborgin kunta
Väkiluku:  11 943
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hanhitorni (Gåsetårnet)
Vordingborg on keskustaajama Tanskassa Vordingborgin kunnassa, Sjællandin alueella. Vuonna 2022 siellä oli 11 943 asukasta.
Kaupunkia ympäröivän kolmen suuren kartanon vuoksi yhtenäinen kaupunkikehitys ei ole ollut mahdollista. Kartanoiden muodostaman renkaan sisällä kaupungissa on 12 000 asukasta ja 17 868 asukasta, kun otetaan huomioon kolme satelliittikaupunkia Ørslev, Nyråd ja Stensved, jotka sijaitsevat vastaavasti 1, 3 ja 5 kilometrin päässä Vordingborgista. Koko Vordingborgin kunnassa on 45 463 asukasta.
Historia

Vordingborg perustettiin 1100-luvulla Valdemar I:n vendien vastaiseksi puolustuslinnakkeeksi rakentaman linnan ympärille. Aikoinaan kaupunki oli kansalliskokous Danehofin suosituin kokoontumispaikka, ja Tanskan vanhin kansallinen säädös julkaistiin siellä vuonna 1241. Kaupunki sai peruskirjan vuonna 1415.
Vanha Vordingborgin kunta yhdistettiin 1. tammikuuta 2007 Kommunalreformenin (vuoden 2007 kunnallisuudistus) seurauksena Langebækin, Mønin ja Præstøn kuntiin, jolloin muodostui laajennettu Vordingborgin kunta.
Maantiede

Vordingborg sijaitsee 85 km Kööpenhaminasta ja 106 km Odensesta. Kaupunki sijaitsee Sjællandin saarella ja on yhteydessä Falsterin saareen Farøn ja Storstrømin siltojen kautta.
Nähtävyydet

Kuningas Valdemar IV Atterdagin 1360-luvulla rakennuttaman Vordingborgin vanhan kuninkaallisen linnan rauniot ovat kaupungin kuuluisin nähtävyys. Ainoa linnasta kokonaan säilynyt osa on 26 metriä korkea Hanhitorni (Gåsetårnet), suurin yhdeksästä päälinnan tornista. Hanhitornin nimi tulee tornin huipulla olevasta kultaisesta hanhesta. Legendan mukaan Valdemar IV Atterdag käytti symbolia Hansaliiton pilkkaamiseen. Nykyinen kullattu hanhi asetettiin paikalleen vuonna 1871. Torni siirrettiin kansalliselle säätiölle 24. joulukuuta 1808 ja on siten ensimmäinen suojeltu historiallinen muistomerkki Tanskassa. Raunion paikalla sijaitsee myös historiallinen puutarha.
Vordingborgissa sijaitsee Etelä-Sjællandin museo (Sydsjællands Museum).
Kaupungissa järjestetään joka heinäkuu festivaali, Vordingborg Fest Week (Vordingborg Festuge).
Vordingborgin lähetin on yksi Tanskan korkeimmista torneista.
Tanskan puolustusvoimien ylläpitämä kasarmi (Vordingborg Kaserne) sijaitsee kaupungin laidalla.
Kuuluisia vordingborgilaisia

Peter Andreas Heiberg (1758 Vordingborg - 1841) tanskalainen kirjailija ja filologi
N. F. S. Grundtvig (1783 Udbyssä lähellä Vordingborgia – 1872) tanskalainen pastori, kirjailija, runoilija, filosofi, historioitsija ja poliitikko
Meïr Aaron Goldschmidt (1819 Vordingborg – 1887) kustantaja, toimittaja ja kirjailija
Jesper Juul (s. 1948 Vordingborg) perheterapeutti ja vanhemmuuden kirjailija
Morten Olsen (s. 1949) entinen jalkapalloilija, joka toimi Tanskan maajoukkueen päävalmentajana vuosina 2000–2015.
Anders Trentemøller (s. 1974 Vordingborg) elektronisen musiikin tuottaja ja multi-instrumentalisti
Aiheesta muualla

Vordinborgin kunnan kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Vordingborg
Käännös suomeksi
Ylämyllyn koulu

| Ylämyllyn koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Jyrin ja Paloaukean yksiköt (alakoulu), Patteristontie 12 a ja e, 80400 Ylämylly (Liperi)  Patteriston yksikkö (7.-9. lk), Laavupolku 2, 80400 Ylämylly
Koordinaatit:  Patteriston yksikkö: 62.62070°N, 29.55353°E
Tyyppi:  suomenkielinen yhtenäiskoulu
Rehtori:  Antti Ikonen, apulaisrehtorit Maarit Nummila, Pirjo Pasanen ja Virpi Eronen
Luokat:  0–9
Oppilaita:  519 (2020, ei sisällä esi- eikä yläkoulua)
Verkkosivut
Ylämyllyn koulun Paloaukean yksikkö.
Ylämyllyn koulu on Liperin kunnan Ylämyllyn taajamassa toimiva oppilasmäärältään suuri suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 0–9). Koulu sijaitsee noin 15 kilometriä Joensuun keskustasta pohjoiseen. Koulu toimii kolmessa eri yksikössä.
Alakoulu:
Jyrin yksikkö, Patteristontie 12 a: esiopetus ja 1.-2. luokat
Paloaukean yksikkö, Patteristontie 12 e: 3.-6. luokat
Yläkoulu:
Patteriston yksikkö: 7.-9. luokat
Paloaukean yksikkö otettiin koulukäyttöön vuonna 2009. Se remontoitiin vuonna 1954 valmistuneeseen lamellikasarmiin. Oppilaat siirtyivät tiloihin lakkautetusta Lautasuon koulusta.
Yläkoulun toiminta tuotiin Ylämyllylle siirtämällä sinne aiemmin Liperin kirkonkylällä toimineen Liperin yhtenäisen peruskoulun yläkoulun opetus oppilaineen. Yläkoululle valmistui kesällä 2021 Patteriston yksiköksi kutsuttu uudisrakennus, jossa toimii yläkoulun ohella Ylämyllyn kirjasto ja nuorisotalo.
Vuonna 2020 Ylämyllyn koulua kävi 519 peruskoulun oppilasta (jo ennen yläkoulun siirtoa kirkonkylältä). Tämän lisäksi koulussa oli esiopetuksen oppilaita. Yläkoulun siirtymisen johdosta Ylämyllyn alueen esi- tai peruskouluoppilaiden yhteismäärä nousee lähes tuhanteen.
Vuoden 2004 Atlantin hurrikaanikausi

Kartta Atlantin kaikkien vuoden 2004 trooppisten hirmumyrskyjen reiteistä väritettynä Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikon mukaan: punainen 5, tummanoranssi 4, oranssi 3, keltainen 2, vaaleankeltainen 1. Sinisten pallojen avulla esitetään trooppinen myrsky ja tummansinisten avulla trooppinen matalapaine.
Vuoden 2004 Atlantin hurrikaanikausi käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 1. kesäkuuta – 30. marraskuuta 2004. Virallisen kauden rajat on asetettu kaudelle, jonka aikana esiintyy 97 % hurrikaaneista. Yksittäisiä tapauksia on kauden ulkopuolellakin.
Vuoden 2004 kausi oli yksi tuhoisimmista. Hurrikaanien takia kuoli yli 3 100 ihmistä.
| nimi | aktiivinen | luokka |
| --- | --- | --- |
| Hurrikaani Alex | 31. heinäkuuta – 6. elokuuta | 3 |
| Trooppinen myrsky Bonnie | 3.–14. elokuuta |  |
| Hurrikaani Charley | 9.–14. elokuuta | 4 |
| Hurrikaani Danielle | 13.–21. elokuuta | 2 |
| Trooppinen myrsky Earl | 13.–15. elokuuta |  |
| Hurrikaani Frances | 24. elokuuta – 10. syyskuuta | 4 |
| Hurrikaani Gaston | 27. elokuuta – 1. syyskuuta | 1 |
| Trooppinen myrsky Hermine | 27.–31. elokuuta |  |
| Hurrikaani Ivan | 2.–24. syyskuuta | 5 |
| Hurrikaani Jeanne | 13.–28. syyskuuta | 3 |
| Hurrikaani Karl | 16.–24. syyskuuta | 4 |
| Hurrikaani Lisa | 19. syyskuuta –3. lokakuuta | 1 |
| Trooppinen myrsky Matthew | 8.–10. lokakuuta |  |
| Trooppinen myrsky Nicole | 10.–11. lokakuuta |  |
| Trooppinen myrsky Otto | 29. marraskuuta – 3. joulukuuta |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vuoden 2004 Atlantin hurrikaanikausi Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Vuoden 2003 Atlantin hurrikaanikausi | Hurrikaanit Atlantilla | Seuraaja: Vuoden 2005 Atlantin hurrikaanikausi |
Käännös suomeksi
Vindafjord

Vindafjord on Norjan kunta Rogalandin läänissä. Sen rajanaapureita ovat lounaassa Tysvær, kaakossa Suldal ja idässä Etne. Kunnan vesialueet rajoittuvat Sveioon lännessä, Stordiin luoteessa ja Kvinnheradiin koillisessa.
Kunnan hallintokeskus on Ølensjøenin taajama. Asutus on jakautunut tasaisesti kuntaa ympäröivien vuonojen laitamille, joilla sijaitsevat myös Sandeidin, Vikedalin, Skjoldin ja Ølensvågin taajamat.
Historia

Kunta sai nykyiset rajansa vuonna 2006, jolloin aikaisempi Ølenin kunta liittyi Vindafjordiin. Ølen kuului vuoteen 2002 saakka silloiseen Hordalandin lääniin ja sen entinen alue lasketaan edelleen Sunnhordlandin alueeseen. Vindafjordin kunta oli perustettu 1965, jolloin Sandeid ja suurimmat osat Imslandia, Vikedalia, Vatsia ja Skjoldia muodostivat uuden kunnan. Suurin osa Vikebygdin kuntaa oli puolestaan liittynyt Ølenin kuntaan 1964. Nykyinen Vindafjordin kunta muodostuu siten seitsemästä 
aikaisemmasta kunnasta ja kuntakeskuksesta.
Kuvia

Sandeidin taajamaa
Skjoldin kirkko
Eurooppatie E134 Skjoldissa.
Tunnettuja henkilöitä

Knud Baade (1808–1879), taidemaalari
Jens Hundseid (1883–1965), pääministeri
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vindafjord Wikimedia Commonsissa
Rogalandin läänin kunnat
Bjerkreim
Bokn
Eigersund
Finnøy
Forsand
Gjesdal
Haugesund
Hjelmeland
Hå
Karmøy
Klepp
Kvitsøy
Lund
Randaberg
Rennesøy
Sandnes
Sauda
Sokndal
Sola
Stavanger
Strand
Suldal
Time
Tysvær
Utsira
Vindafjord
Norjan läänit | Norja
Walter Hoving

Oskar Walter Edvard Hoving (9. lokakuuta 1841 Brännkyrka, Ruotsi – 19. huhtikuuta 1918 Viipuri) oli suomalainen kirjakauppias, kustantaja ja moninkertainen valtiopäivämies.
Hovingin vanhemmat olivat agronomi Isaac Wilhelm Hoving ja Ebba Magdalena Skogberg. Hoving tuli oppilaaksi viipurilaiseen kirjakauppaan 1856, tuli liikkeen osakkaaksi ja johtajaksi 1864, hankki liikkeen kokonaan omistukseensa 1895 ja jätti liikkeen pojalleen Victor Hovingille 1906. Hän harjoitti myös kustannustoimintaa. Viipurissa Hoving oli kaupungin valtuusmies yli kolmekymmentä vuotta ja osallistui muutenkin monin tavoin kunnalliselämään. Hoving oli porvarissäädyssä Viipurin edustaja valtiopäivillä 1882, 1885, 1888, 1891, 1899 ja 1900.
Walter Scheidel

| Walter Scheidel |
| --- | --- |
 Scheidel vuonna 2012
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. heinäkuuta 1966 (ikä 58) Wien
Kansalaisuus:  Itävalta
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Wienin yliopisto
Instituutti:  Stanfordin yliopisto
Tutkimusalue:  historia antiikintutkimus
Aiheesta muualla
profiles.stanford.edu/walter-scheidel ja sites.google.com/view/walterscheidel/home
Walter Scheidel (s. 9. heinäkuuta 1966, Wien, Itävalta) on itävaltalainen historioitsija ja antiikintutkija, joka on toiminut professorina Stanfordin yliopistossa Kaliforniassa vuodesta 2004 lähtien. Hän väitteli tohtoriksi Wienin yliopistossa vuonna 1993.
Scheidel on erikoistunut Rooman valtakunnan historiaan. Hänen mielenkiintonsa kohteita ovat sosiaalihistoria, taloushistoria, väestöhistoria, eriarvoisuus, valtioiden synty ja ihmisten hyvinvointi. Hän pyrkii yhdistämään tutkimuksessaan humanistiset tieteet, yhteiskuntatieteet ja biotieteet.
Julkaisut

Walter Scheidel: Grundpacht und Lohnarbeit in der Landwirtschaft des römischen Italien. Frankfurt am Main: Peter Lang, 1994.
Walter Scheidel: Measuring sex, age and death in the Roman Empire: explorations in ancient demography. Ann Arbor, Michigan: Journal of Roman Archaeology, 1996.
Walter Scheidel: Death on the Nile: disease and the demography of Roman Egypt. Leiden, Alankomaat: Brill, 2001.
Walter Scheidel (toim.): Debating Roman demography. Leiden, Alankomaat: Brill, 2001.
Walter Scheidel & Sitta von Reden (toim.): The Ancient Economy. Edinburgh: Edinburgh University Press, 2002.
Walter Scheidel, Ian Morris & Richard P. Saller (toim.): The Cambridge economic history of the Greco-Roman world. Cambridge: Cambridge University Press, 2007.
Ian Morris & Walter Scheidel (toim.): The dynamics of ancient empires: state power from Assyria to Byzantium. Oxford: Oxford University Press, 2009.
Walter Scheidel (toim.): Rome and China: comparative perspectives on ancient world empires. Oxford: Oxford University Press, 2009.
Alessandro Barchiesi & Walter Scheidel (toim.): The Oxford Handbook of Roman Studies. Oxford: Oxford University Press, 2010.
Walter Scheidel (toim.): The Cambridge Companion to the Roman Economy. Cambridge: Cambridge University Press, 2012.
Peter Fibiger Bang & Walter Scheidel (toim.): The Oxford Handbook of the State in the Ancient Near East and Mediterranean. Oxford: Oxford University Press, 2013.
Walter Scheidel (toim.): State power in ancient China and Rome. Oxford: Oxford University Press, 2015.
Andrew Monson & Walter Scheidel (toim.): Fiscal Regimes and the Political Economy of Premodern States. Cambridge: Cambridge University Press, 2015.
John Bodel & Walter Scheidel (toim.): On Human Bondage: After Slavery and Social Death. Hoboken, New Jersey: Wiley-Blackwell, 2016.
Walter Scheidel: The Great Leveler: Violence and the History of Inequality from the Stone Age to the Twenty-First Century. Princeton, New Jersey: Princeton University Press, 2017.
Walter Scheidel (toim.): The Science of Roman History: Biology, Climate, and the Future of the Past. Princeton, New Jersey: Princeton University Press, 2019.
Walter Scheidel: Escape from Rome: the failure of empire and the road to prosperity. Princeton, New Jersey: Princeton University Press, 2019.
Peter Fibiger Bang, C. A. Bayly & Walter Scheidel (toim.): The Oxford World History of Empire. Oxford: Oxford University Press, 2020.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Profiili Stanfordin yliopiston verkkosivuilla
Walter Scheidel ResearchGatessa
Walter Scheidel Google Scholarissa
Parasta antiikin Roomassa oli sen tuho – Pekka Torvinen kirjoittaa Scheidelin tutkimuksista Helsingin Sanomissa 14.11.2020.
Vähänharjunlampi

| Vähänharjunlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Laukaa
Koordinaatit:  62°27′55″N, 25°57′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Saraaveden alue (14.32)
Laskuoja:  oja Asemalampeen 
Järvinumero:  14.323.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  88,7 m  
Pituus:  360 m  
Leveys:  360 m  
Rantaviiva:  1,208 km  
Pinta-ala:  9,39 ha  
Tilavuus:  0,0001049 km³ 
Keskisyvyys:  1,12 m  
Suurin syvyys:  2,5 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiVähänharjunlampi 
Vähänharjunlampi  on Keski-Suomessa Laukaassa Kuusan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 9,4 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 104 900 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,1 metriä ja suurin syvyys on 2,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Saraaveden alueella (14.32), jonka Asemalammen valuma-alueeseen (14.323) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 88,7 metriä mpy.
Walter Hekster

Walter Hekster (29. maaliskuuta 1937 Amsterdam – 31. joulukuuta 2012) oli alankomaalainen säveltäjä ja klarinetisti.
Hekster valmistui vuonna 1961 Amsterdamin konservatoriosta, jossa oli opiskellut sävellystä Ernest W. Mulderin ja klarinetinsoittoa Bram de Wilden johdolla. Samana vuonna hän pääsi stipendillä opiskelemaan Yalen yliopistoon. Häntä opettivat Mel Powell ja vuonna 1966 Roger Sessions. Hän osallistui Berkshire Music Festival Tanglewoodiin, jossa eräitä hänen teoksistaan esitettiin. Hekster toimi vuosina 1962–1965 connecticutilaisen sinfoniaorkesterin klarinetistina ja esiintyi laajalti muissakin kokoonpanoissa. Tämän jälkeen Hekster toimi vuoteen 1971 saakka Brandonin yliopiston klarinetti- ja sävellysopettajana Kanadassa. Hän myös johti Brandonin yliopiston kamariorkesteria, piti workshopeja Hofstran yliopistossa Long Islandilla ja opetti Alankomaiden konservatorioissa.
Hekster järjesti itse monien teostensa kantaesitykset nykymusiikkitilaisuuksissa Enschedessä. Hänen omien teostensa konsertteja järjestettiin myös Amsterdamissa, Arnhemissa ja Groningenissa.
Ylämyllyn Yllätys

Ylämyllyn Yllätys on Liperin Ylämyllyllä toimiva urheiluseura. Se on perustettu 1945. Seurassa toimii kaksitoista jalkapallojoukkuetta. Lisäksi seurassa on futsaltoimintaa.
Yllätyksen naisjalkapalloilijat pelasivat kaudella 2007 Kakkosessa.
Seuran kotikenttä on Paloaukean tekonurmi.
Kaudella 2024 Yllätyksen miesten edustusjoukkue pelaa Itä-Suomen Kolmosta.
Ylämyllyn Yllätyksellä on noin 500 juniori pelaajaa.
Aiheesta muualla

Yllätyksen kotisivut
Walter Hendl

Walter Hendl (2004)
Walter Hendl (12. tammikuuta 1917 – 10. huhtikuuta 2007) oli yhdysvaltalainen kapellimestari.
Hendl opiskeli Fritz Reinerin johdolla Curtis Institutessa. Hänestä tuli vuonna 1945 New Yorkin filharmonikkojen apulaiskapellimestari. Vuosina 1949–1958 hän toimi Dallasin sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina.
Hendl johti myöhemmin Chicagon sinfoniaorkesteria ja Eastman School of Musicia. Hän kuoli Pennsylvaniassa 90-vuotiaana kärsittyään sydän- ja keuhkovaivoista.
Vuorikarhunsammal

| Vuorikarhunsammal |
| --- | --- |
 Vuorikarhunsammal
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Karhunsammalet Polytrichopsida
Lahko::  Karhunsammalet Polytrichales
Heimo::  Karhunsammalet Polytrichaceae
Suku::  Vuorikarhunsammalet Polytrichastrum
Laji::  alpinum
Kaksiosainen nimi
 Polytrichastrum alpinum  (Hedw.) G.L.Sm. 
Katso myös
   Vuorikarhunsammal Wikispeciesissä   Vuorikarhunsammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vuorikarhunsammal (Polytrichastrum alpinum) on pystykasvuinen lehtisammallaji. Se kuuluu Polytrichaceae -heimoon ja vuorikarhunsammalten sukuun. Vuorikarhunsammalta esiintyy koko Suomessa. Uhanalaisuusluokittelussa se on elinvoimainen. Vuorikarhunsammalta kasvaa esimerkiksi kallioiden varjoisilla seinämillä ja tunturikankailla. Se on kaksikotinen, itiöt ovat melko pieniä.
Muunnokset

Vuorikarhunsammalesta on kolme muunnosta:
Polytrichastrum alpinum var. alpinum
Polytrichastrum alpinum var. fragile
Polytrichastrum alpinum var. septentrionale
Vähän-Beltin silta (1970)

| Vähän-Beltin uusi silta Nye Lillebæltsbro |
| --- | --- |
 Vähän-Beltin uusi silta
Ajokaistoja:  kuusi moottoritiekaistaa
Ylittää:  Vähän-Beltin salmi
Sijainti:  Fredericia, Jyllannin niemimaa ja Middelfart, Fyn,  Tanska
Siltatyyppi:  riippusilta
Pituus:  1 700 m
Leveys:  31,2 m
Alituskorkeus:  42 m
Avattu liikenteelle:  21. lokakuuta 1970
Koordinaatit:  55°31′N, 9°44′E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Vähän-Beltin uusi silta (tansk. Nye Lillebæltsbro) on riippusilta, joka ylittää Vähän-Beltin salmen Tanskassa. Se yhdistää Jyllannin niemimaan ja Fynin saaren.
Silta on tarkoitettu pelkästään autoliikenteelle, ja sen yli kulkee eurooppatie E20 kuusikaistaisena moottoritienä.
Sillan kannatinpylväät ovat 120 m korkeat, ja sen pääjänne laivaväylän yli on 600 m pitkä. Lyhyemmät jänteet rannalta kannatinpylväisiin ovat 240 m kumpikin.
Rakentaminen

Vähän-Beltin uusi silta on Tanskan ensimmäinen riippusilta. Sen suunnittelivat tanskalaiset arkkitehdit Orla Mølgaard-Nielsen ja Peter Hvidt.
Sillan rakentaminen alkoi 1965, ja sen avasi liikenteelle 21. lokakuuta 1970 kuningas Fredrik IX. Tämän jälkeen suurin osa autoliikenteestä siirtyi vanhalta sillalta uudelle.
Kuvia

Vähän-Beltin uusi silta Middelfartista nähtynä
Näkymä sillan ajoradalta itään Fyniin päin
Sillan läntinen kannatinpylväs etelästä päin
Ilmakuva etelästä päin
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vähän-Beltin silta (1970) Wikimedia Commonsissa
Yhdystie 8190

Yhdystie 8190 on Suomen tieverkon osuus Kestilästä Teerikaartoon. Tie haarautuu Kestilän kirkonkylällä seututieltä 800, kulkee Järvikylän läpi ja päättyy Kajaanin Vuolijoella seututien 879 risteykseen. Tien pituus on 37 kilometriä.
Tie on merkittävin väylä Kestilästä Kajaaniin. Ennen vuoden 1996 tiennumerouudistusta tie oli numeroitu maantieksi 819.
Liittymät välillä Kestilä–Teerikaarto
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Nro | Km |   Nimi |   Tie |   Viitoitus |
 :   Vuolijoentie (päällystämätön tie)
|  |  |  |  |   Vaalantie | Kestilä Vaala |
|  |  |   | Neittävänjoen silta | Neittävänjoki |  |
|  |   |  | Pieton th | Pietontie | Pieto |
|  |   |  | Rasinperän th | Rasinperäntie | Rasinperä |
|  |   |  | Möykkylänperän th | Möykkyperäntie | Möykkylä |
|  |  |  |  Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun maakunnanraja  Siikalatvan ja Kajaanin kunnanraja |  |  |
 :   Kestiläntie (päällystämätön tie)
|  |   |  |  | Hongikonperäntie | Hongikonperä |
|  |  |  |  |   Vaalantie | Kajaani, Vuolijoki Vaala |
Volker Finke

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Volker Finke
Syntymäaika: 24. maaliskuuta 1948 (ikä 76)
Syntymäpaikka: Nienburg/Weser, Niedersachsen, Saksa
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|   |  TSV Havelse  Hannoverscher SC  TSV Stelingen |   |
Valmennusura
1974–1986 1986–1990 1990–1991 1991–2007 2009–2010 2011 2013–2015:  TSV Stelingen  TSV Havelse  Eintracht Norderstedt  SC Freiburg  Urawa Red Diamonds  1. FC Köln  Kamerunin maajoukkue
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Volker Finke (s. 24. maaliskuuta 1948) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.