stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Brady Quinn
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brady Quinn Wikimedia Commonsissa
Hercules New Yorkissa

| Hercules New Yorkissa> Hercules in New York |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Arthur Allan Seidelman
Käsikirjoittaja:  Aubrey Wisberg
Tuottaja:  Aubrey Wisberg
Säveltäjä:  John Balamos
Kuvaaja:  Leo Lebowitz
Pääosat:   Arnold Schwarzenegger  Arnold Stang  James Karen  Deborah Loomis  Ernest Graves  Tony Carroll 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  RAF Industries
Levittäjä:  Trimark Pictures Netflix
Ensi-ilta:  25. helmikuuta 1970
Kesto:  91 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Herkules ajaa hevosvaljakolla Times Squarella.
Hercules New Yorkissa, myös Herkules New Yorkissa, (Hercules in New York, myös Hercules: The Movie tai Hercules Goes Bananas) on sittemmin megatähdeksi nousseen kehonrakentaja-näyttelijä Arnold Schwarzeneggerin ensimmäinen elokuva vuodelta 1970. Siinä näyttelee myös muun muassa suomalainen Taina Elg.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Arnold Stang  | … |  Pretzie   |
|  Arnold Schwarzenegger  | … |  Hercules   |
|  Deborah Loomis  | … |  Helen   |
|  James Karen  | … |  The Professor   |
|  Ernest Graves  | … |  Zeus   |
|  Tanny McDonald  | … |  Juno   |
|  Taina Elg  | … |  Nemesis   |
|  Michael Lipton  | … |  Pluto   |
|  Harold Burstein  | … |  Rod   |
|  Merwin Goldsmith  | … |  Maxie   |
|  George Bartenieff  | … |  Nitro   |
|  Erica Fitz  | … |  Venus   |
|  Diane Goble  | … |  Diana   |
|  Dan Hamilton  | … |  Mercury   |
|  Tony Carroll  | … |  Monstro   |
|  Mark Tendler  | … |  Samson   |
|  Dennis Tinerino  | … |  Atlas   |
Lähde:
Arvioita

VideoHound’s Golden Movie Retriever kutsuu elokuvaa typeränkevyeksi viihteeksi ja antaa sille puolitoista tähteä neljästä.
Aiheesta muualla

Hercules New Yorkissa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Hercules New Yorkissa Elonet.
Bodenin keskusrautatieasema

Bodenin keskusrautatieasema (lyh. Bdn, ruots. Bodens central järnvägsstation, Boden C) on rautatieasema Ruotsin rataverkolla Bodenin kunnassa. Asemalla risteävät rataosat Bräcke–Boden, Luulaja–Kiiruna–Narvik ja Boden–Haaparanta. Boden ymmärretään usein kahden viimeksi mainitun radan risteyskohdaksi, vaikka Haaparannan ja Kiirunan radat erkanevat toisistaan vasta neljä kilometriä Bodenin pohjoispuolella Buddbynin rautatieasemalla.
Bodenin henkilöasemalla pysähtyvät kaikki Narvik–Tukholma reitin henkilöjunat. Lisäksi henkilöaseman pohjoispuolella on tavaraliikenteen käyttämä ratapiha. Kiirunan ja Luulajan välistä malmiliikennettä varten rakennettu Bodenin ohitusraide on linjattu ratapihojen länsipuolitse.
Bodenin puurakenteinen asemarakennus on Statens Järnvägarin ensimmäisen pääarkkitehdin Adolf W. Edelsvärdin suunnittelema. Rakennus on edelleen rautatiekäytössä. Siellä on muun muassa kahvila, odotushuone sekä lipunmyyntipiste. Asemalla on neljä laituriraidetta.
Carl Henrik Wrangel

Carl Henrik Wrangel
Carl Henrik Wrangel (1681–1755) oli Ruotsin sotamarsalkka (1754).
Wrangel jäi venäläisten vangiksi Pultavan taistelussa ja oli sotavankina vuoteen 1722. Sen jälkeen hän oli vuoteen 1732 Uudenmaan ratsuväkirykmentin, Hämeen rykmentin ja Uudenmaan rakuunarykmentin eversti. Vuonna 1739 hänestä tuli Skaraborgin rykmentin eversti. Hattujen sodassa hänet määrättiin 1741 Taavetin Marttilassa olleen 4 000 miehen suuruisen osaston päälliköksi. Hän kärsi tappion Lappeenrannan taistelussa, jossa hän haavoittui ja jäi vangiksi. Vuonna 1743 hänestä tuli Närken ja Vermlannin rykmentin eversti. Hän erosi palveluksesta 1748.
Blochin laki

Blochin laki on havaintopsykologiaan liittyvä psykofysiikan lainalaisuus, jonka mukaan vakiokokoisen ja kriittistä aikaa lyhyemmän valonvälähdyksen havaintokynnys on kääntäen verrannollinen ajan ja valon intensiteetin tuloon . Toisin sanoen, jos fotonien määrä pidetään vakiona, ärsykkeen kirkkauden tai esitysajan muuttaminen ei lyhyellä esitysajalla vaikuta havaintokokemukseen. Kriittistä aikaa pidemmillä valonvälähdyksillä havaintokokemus vaihtelee lineaarisesti valon intensiteetin funktiona, eli esitysaika ei enää vaikuta havaittuun kirkkauteen.
Ajatus lyhyiden valonvälähdysten biologisesta vaikutuksesta on johdettavissa Bunseniin ja Roscoeen (1855), jotka havaitsivat että fotokemiallisen reaktion voimakkuus oli suoraan verrannollinen fotonien määrään. Bloch (1885) sovelsi Bunsen-Roscoe-lakia näköaistin toimintaan ja tämä lainalaisuus on nimetty Blochin laiksi. Kriittisestä ajasta, jota lyhyemmillä ajoilla lainalaisuus toimii, on erilaisia tuloksia, jotka vaihtelevat 64 millisekunnista  sataan millisekuntiin .
Blochin lakia on viime vuosina kritisoitu. Greenen ja Ogdenin kokeessa (2013) osoitettiin, että alle yhden millisekunnin esitysajoilla kuvioiden tunnistukseen tarvittavien fotonien määrä ei ole vakio vaan pienenee esitysajan lyhetessä. Heidän mukaansa erot aikaisempiin tuloksiin johtuvat paremmasta valonvälähdysten esitysteknologiasta. Aikaisemmat kokeet on tehty laitteilla, joissa esitysajan kontrolli perustuu mekaaniseen sulkijaan, mikä on saattanut tehdä ajoituksista epätarkkoja. Lisäksi valonvälähdyksinä on käytetty valkoista valoa, minkä vuoksi sekä verkkokalvon tappi- että sauvasolut ovat aktivoituneet, mikä voi olla ongelmallista, koska tappi- ja sauvasolujen ajalliset toimintaperiaatteet ovat erilaisia. Greenen ja Ogdenin kokeet toteutettiin ledimatrisiilla, jossa käytettiin punaisia ledejä (630 nm), mikä tekee koetuloksista luotettavampia, koska vain tappisolut aktivoituvat.
Aiheesta muualla

Webvision: Temporal resolution
Carl Hindenburg

Infinitinomii dignitatum exponentis indeterminati historia leges ac formulae editio pluribus locis aucta et passim emendata, 1779
Carl Friedrich Hindenburg (1741–1808) oli saksalainen matemaatikko ja filosofian sekä fysiikan professori.
Hindenburg syntyi Dresdenissä tukkukauppiaan perheeseen.
Hänen työnsä keskittyivät kombinatoriikkaan ja todennäköisyyslaskentaan. Hän julkaisi tutkimuksensa kirjassa Kombinatorische Mathematik.
Hindenburg myös tutki Turkkilaisen, shakkia näennäisesti pelaavan automaatin, keskusteluja ja julkaisi niitä kirjassaan Über den Schachspieler des Herrn von Kempelen und dessen Nachbildung.
Carl Henrik Wrede (maaherra)

Carl Henrik Wrede (vuodesta 1653 Wrede af Elimä; 8. huhtikuuta 1606 Haapsalu, Vironmaa – 3. marraskuuta 1654) oli Ruotsia palvellut, syntyjään baltiansaksalainen sotilas ja virkamies. Hän oli toinen vapaaherrallisen Wrede af Elimä -suvun kahdesta kantaisästä.
Wreden isä oli Ruotsin armeijassa palvellut baltiansaksalainen ratsumestari Henrik Wrede, joka kaatui Kirkholman taistelussa pelastettuaan kuningas Kaarle IX:n hengen, ja jonka jälkeläisille siksi luovutettiin läänityksenä Elimäen neljänneskunta Suomessa. Hänen äitinsä oli Gertrud von Ungern. Carl Henrik Wrede syntyi yli puoli vuotta isänsä kuoleman jälkeen vuonna 1606. Hän asui vuosina 1625–1631 Hollannissa ja Pariisissa, minkä jälkeen hän siirtyi Ruotsin kuningatar Maria Eleonooran seurueen mukana Saksaan. Wrede osallistui kolmikymmenvuotiseen sotaan Ruotsin ratsuväessä, jossa hän sai vuonna 1632 luutnantin ja 1633 ratsumestarin arvon. Hän oli mukana Lützenin taistelussa. Vuodesta 1634 Wrede asui Ruotsissa ja hänet nimitettiin vuonna 1640 Svean hovioikeuden asessoriksi. Heinäkuussa 1653 hänet nimitettiin Turun läänin maaherraksi, mutta hän ei astunut virkaan. Hieman myöhemmin Wrede ja hänen veljensä Casper korotettiin vapaaherroiksi nimellä Wrede af Elimä kiitoksena isänsä saavutuksista.
Wrede omisti Suomessa Anjalan, Hämeenkylän ja Hommanäsin kartanot. Hänen puolisonaan oli vuodesta 1635 Märta Fleming, Henrik Klaunpoika Flemingin tytär, jonka kautta hänen omistukseensa tuli myös useita kartanoita Tukholman seudulla. Kuoltuaan Wrede haudattiin Tukholman Pyhän Jaakobin kirkkoon. Wrede af Elimä -suvun suomalainen sukuhaara polveutuu Carl Henrik Wredestä. Hänen pojanpoikiaan olivat valtaneuvos Fabian Wrede ja maaherra Henrik Jakob Wrede.
Brad Beck

| Brad Beck> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. helmikuuta 1964 (ikä 60) Vancouver, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  176 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1986–1992
Seurat:  Saginaw Generals (IHL) Porin Ässät (SMS) Indianapolis Ice (IHL) Durham Wasps (BHL) Richmond Renegades (ECHL) Flint Bulldogs (CoHL)
NHL-varaus:  91. Varaus, 1982 Chicago Blackhawks
Brad Beck (10. helmikuuta 1964 Vancouver, Kanada) on entinen jääkiekkoilija, joka edusti urallaan esimerkiksi Porin Ässiä. Beck on Chicago Blackhawksin 5. kierroksen varaus vuodelta 1982.
Beck aloitteli uraansa Brittiläisen Kolumbian junioriliiga BCJHL:ssa kaudella 1980-1981. Kahden siellä pelatun kauden jälkeen hän siirtyi pelaamaan yliopistokiekkoa Michigan State Universityn joukkueeseen. Pelattuaan neljä kautta yliopistosarjassa oli edessä siirtyminen aikuisten sarjoihin kaudlle 1986-1987. Liigaksi valikoitui IHL ja seuraksi Saginaw Generals (seuraavalla kaudella Saginaw Hawks). Kaudella 1988-1989 Beck pelasi 16 ottelua Porin Ässissä tehden niissä yhden maalin ja antaen neljä maalisyöttöä. Seuraavaksi kaudeksi Beck palasi takaisin IHL:aan Indianapolis Icen joukkueeseen. Siellä hän pelasi 34 ottelua ennen siirtyimistään Englantiin BHL-liigan Durham Waspsin joukkueeseen, jossa pelasi kauden loppuun.
Kauden 1990-1991 Beck pelasi ECHL:n Richmond Renegadesin joukkueessa lähes piste-per-peli tahdilla. 64 pelatun ottelun saldo oli 60 pistettä. Seuraavan kauden Beck aloitti Colonial Hockey Leaguen Flint Bulldogsin riveissä, josta kuitenkin siirtyi 23 pelatun ottelun jälkeen Hollantiin Utrechtin joukkueeseen. Utrechtissa Beck pelasi vielä kauden 1992-1993 jonka jälkeen hän lopetti pelaajauransa. Uran parhaaksi saavutukseksi jäi Hollannin mestaruus keväällä 1992.
CAMS 55

| CAMS 55 |
| --- | --- |

Tyyppi:  meritiedustelulentovene
Alkuperämaa:   Ranska
Valmistaja:  CAMS
Ensilento:  1928
Poistettu käytöstä:  kesäkuu 1940
Tila:  ei säilyneitä yksilöitä
Valmistusmäärä:  107 
Kehitetty mallista:  CAMS 53
CAMS 55 oli ranskalaisen CAMS:in valmistama kaksimoottorinen meritiedustelukäyttöön kehitetty lentovene. Konetyyppi kehitettiin tehtaan aiemman CAMS 53 -kuljetuslentoveneen pohjalta. Tyypin ensilento tehtiin vuonna 1928, ja sitä valmistettiin yhteensä 107 kappaletta. Joitakin koneita oli rajoitetussa palveluskäytössä edelleen toisen maailmansodan alkaessa. Viimeiset koneet romutettiin Ranskan antautumisen jälkeen kesäkuussa 1940.
Historia

CAMS-tehdas lähti kehittämään uutta tiedustelulentovenettä tehtaan aiemman CAMS 53 -kuljetuslentoveneen pohjalta. CAMS 55 -mallinimen saanut tyyppi teki ensilentonsa vuonna 1928, ja pääsi tuotantoon kaksi vuotta myöhemmin. Tyyppiä valmistettiin yhteensä 107 kappaletta useana eri versiona.
Joitakin säilyneitä koneita oli edelleen rajoitetussa palveluskäytössä toisen maailmansodan syttyessä. Viimeiset koneet romutettiin Ranskan antautumisen jälkeen kesäkuussa 1940.
Tekniset tiedot (CAMS 55.10Hy.5)

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 5
Pituus: &&&&&&&&&&&&&015.&&&&0015 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&020.039000020,39 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&05.04100005,41 m
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&04640.&&&&004 640 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&&06530.&&&&006 530 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Gnome-Rhône 9Kbr Mistral -yhdeksänsylinteristä tähtimoottoria; &&&&&&&&&&&&0395.&&&&00395 kW (&&&&&&&&&&&&0530.&&&&00530 hv) per moottori
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0215.&&&&00215 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&01300.&&&&001 300 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&03400.&&&&003 400 m
Nousuaika: 28 min 2 500 metriin
Aseistus
2 × vapaasti suunnattavaa eteenpäin ampuvaa 7,7 mm konekivääriä etuampumossa
2 × vapaasti suunnattavaa taaksepäin ampuvaa 7,7 mm konekivääriä yläampumossa
150 kg pommeja ulkoisesti
Båtsfjordin kirkko

| Båtsfjordin kirkko Båtsjord kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 1990.
Sijainti:  Båtsfjord, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nord-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1971
Suunnittelija:  Hans Magnus
Materiaali:  betoni
Istumapaikkoja:  300
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Båtsfjordin kirkko (norj. Båtsfjord kirke) on Båtsfjordin kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa sijaitseva betoninen pitkäkirkko vuodelta 1971.
Kuvia

Kirkkosali
Lehteri ja urut
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Båtsfjordin kirkko Wikimedia Commonsissa
Bode Miller

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Bode Miller |  Bode Miller |  Bode Miller |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Vancouver 2010 | superalppiyhdistetty |  |
|  Hopeaa | Salt Lake City 2002 | alppiyhdistetty |  |
|  Hopeaa | Salt Lake City 2002 | suurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Vancouver 2010 | supersuurpujottelu |  |
|  Pronssia | Vancouver 2010 | syöksylasku |  |
|  Pronssia | Sotši 2014 | supersuurpujottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | St. Moritz 2003 | alppiyhdistetty |  |
|  Kultaa | St. Moritz 2003 | suurpujottelu |  |
|  Kultaa | Bormio 2005 | supersuurpujottelu |  |
|  Kultaa | Bormio 2005 | syöksylasku |  |
|  Hopeaa | St. Moritz 2003 | supersuurpujottelu |  |
Samuel Bode Miller (s. 12. lokakuuta 1977 Easton, New Hampshire, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.
Miller voitti yhteensä kuusi olympiamitalia Salt Lake Citystä 2002, Vancouverista 2010 ja Sotšista 2014, neljä maailmanmestaruutta ja maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2004–2005 ja 2007–2008. Miller kilpaili kaikissa alppihiihdon olympialajeissa ja on vain yksi niistä viidestä alppinistista, jotka pystyivät voittamaan maailmancuposakilpailun jokaisessa lajissa (pujottelu, suurpujottelu, super-G, syöksylasku ja alppiyhdistetty).
Keväällä 2007 Miller erosi Yhdysvaltain alppihiihtomaajoukkueesta ja kiersi kauden 2007–2008 maailmancupia omalla joukkueellaan. Kauden 2007–2008 päätteeksi hän voitti maailmancupissa kokonaiskilpailun ja alppiyhdistetyn maailmancupin.
Kaudella 2012–2013 Miller ei kilpaillut, mutta oli jälleen mukana kauden 2013–2014 avauskilpailussa. Kaudella 2015–2016 ei Miller myöskään kilpaillut. Miller ilmoitti lokakuussa 2017 uransa päättämisestä. Hänen viimeiseksi kilpailukseen jäi helmikuussa 2015 käyty MM-kisojen supersuurpujottelu, jossa hän loukkasi itsensä.
Yksityiselämä

Miller on tunnettu railakkaasta juhlinnastaan ja kärkevistä lausunnoistaan. Millerillä on kuusi lasta. Näistä yksi, vuonna 2008 syntynyt tytär Chanel Johnsonin kanssa ja vuonna 2014 syntynyt poika Sara McKennen kanssa. Hän on naimisissa ammattilaisrantalentopalloilijan ja mallin Morgan Beck Millerin kanssa ja heillä on vuonna 2015 syntynyt poika, vuonna 2018 syntynyt poika ja vuonna 2019 syntyneet kaksospojat. Heidän yksi, vuonna 2016 syntynyt tyttölapsensa kuoli hukuttuaan uima-altaaseen vuonna 2018.
Saavutuksia

Olympialaiset
Salt Lake City 2002: suurpujottelu hopeaa, alppiyhdistetty hopeaa
Torino 2006: syöksylasku viides, suurpujottelu kuudes
Vancouver 2010: alppiyhdistetty kultaa, supersuurpujottelu hopeaa, syöksylasku pronssia
Sotši 2014: supersuurpujottelu pronssia, alppiyhdistetty kuudes, syöksylasku kahdeksas
MM-kilpailut
Vail 1999: pujottelu kahdeksas
St. Moritz 2003: suurpujottelu kultaa, alppiyhdistetty kultaa, supersuurpujottelu hopeaa, pujottelu kuudes
Bormio 2005: syöksylasku kultaa, supersuurpujottelu kultaa
Åre 2007: superyhdistetty kuudes, syöksylasku seitsemäs, suurpujottelu viidestoista
Val d'Isère 2009: syöksylasku kahdeksas, supersuurpujottelu kahdestoista
Garmisch-Partenkirchen 2011: suurpujottelu kahdestoista, supersuurpujottelu kahdestoista, syöksylasku viidestoista
Maailmancupin kokonaispisteet
Kausi 2001–2002: kokonaiskilpailu neljäs, pujottelu toinen, alppiyhdistetty neljäs
Kausi 2002–2003: kokonaiskilpailu toinen, alppiyhdistetty voitto, suurpujottelu toinen
Kausi 2003–2004: kokonaiskilpailu neljäs, suurpujottelu voitto, alppiyhdistetty voitto, pujottelu viides
Kausi 2004–2005: kokonaiskilpailu voitto, supersuurpujottelu voitto, syöksylasku toinen, suurpujottelu toinen
Kausi 2005–2006: kokonaiskilpailu kolmas, alppiyhdistetty toinen, syöksylasku viides
Kausi 2006–2007: kokonaiskilpailu neljäs, supersuurpujottelu voitto
Kausi 2007–2008: kokonaiskilpailu voitto, alppiyhdistetty voitto, syöksylasku toinen
Kausi 2009–2010: alppiyhdistetty viides
Kausi 2011–2012: syöksylasku viides
Kausi 2013–2014: kokonaiskilpailu kahdeksas, supersuurpujottelu viides
Maailmancupin palkintosijat
33 voittoa, 29 kakkossijaa, 17 kolmossijaa (kauden 2013–2014 loppuun mennessä)
Maailmancupin osakilpailuvoitot

| Päivä | Kilpailupaikka | Laji |
| --- | --- | --- |
| 9. joulukuuta 2001 |  Val d'Isère | Suurpujottelu |
| 10. joulukuuta 2001 |  Madonna di Campiglio | Pujottelu |
| 6. tammikuuta 2002 |  Adelboden | Pujottelu |
| 22. tammikuuta 2002 |  Schladming | Pujottelu |
| 22. joulukuuta 2002 |  Alta Badia | Suurpujottelu |
| 4. tammikuuta 2003 |  Kranjska Gora | Suurpujottelu |
| 26. lokakuuta 2003 |  Sölden | Suurpujottelu |
| 22. marraskuuta 2003 |  Park City | Suurpujottelu |
| 11. tammikuuta 2004 |  Chamonix | Alppiyhdistetty |
| 25. tammikuuta 2004 |  Kitzbühel | Alppiyhdistetty |
| 15. helmikuuta 2004 |  St. Anton | Pujottelu |
| 28. helmikuuta 2004 |  Kranjska Gora | Suurpujottelu |
| 24. lokakuuta 2004 |  Sölden | Suurpujottelu |
| 27. marraskuuta 2004 |  Lake Louise | Syöksylasku |
| 28. marraskuuta 2004 |  Lake Louise | Super-G |
| 3. joulukuuta 2004 |  Beaver Creek | Syöksylasku |
| 12. joulukuuta 2004 |  Val d'Isere | Suurpujottelu |
| 13. joulukuuta 2004 |  Sestriere | Pujottelu |
| 11. maaliskuuta 2005 |  Lenzerheide | Super-G |
| 3. joulukuuta 2005 |  Beaver Creek | Suurpujottelu |
| 16. maaliskuuta 2006 |  Åre | Super-G |
| 1. joulukuuta 2006 |  Beaver Creek | Syöksylasku |
| 15. joulukuuta 2006 |  Val Gardena | Super-G |
| 20. joulukuuta 2006 |  Hinterstoder | Super-G |
| 13. tammikuuta 2007 |  Wengen | Syöksylasku |
| 29. joulukuuta 2007 |  Bormio | Syöksylasku |
| 13. tammikuuta 2008 |  Wengen | Syöksylasku |
| 20. tammikuuta 2008 |  Kitzbühel | Alppiyhdistetty |
| 27. tammikuuta 2008 |  Chamonix | Alppiyhdistetty |
| 3. helmikuuta 2008 |  Val d'Isere | Alppiyhdistetty |
| 1. maaliskuuta 2008 |  Kvitfjell | Syöksylasku |
| 15. tammikuuta 2010 |  Wengen | Alppiyhdistetty |
| 2. joulukuuta 2011 |  Beaver Creek | Syöksylasku |
Bradykiniini

Bradykiniini
Bradykiniini on yhdeksästä aminohaposta koostuva proteiini, jolla on verisuonia laajentava vaikutus. ACE-inhibiittoreiksi kutsutut verenpainelääkkeet inhiboivat bradykiniinin hajoamista elimistössä ja siten alentavat verenpainetta . Bradykiniini vapauttaa prostasykliiniä ja typpimonoksidia, jotka laajentavat verisuonia. Lisäksi bradykiniini on mukana kivun mekanismissa.
Bradykiniinin kemiallinen kaava on C50H73N15O11, moolimassa 1060,21 g/mol ja CAS-numero 58-82-2.
Rakenne

Bradykiniini on biologisesti aktiivinen peptidi, joka koostuu yhdeksästä aminohaposta. Aminohappojen järjestys on Arg - Pro - Pro - Gly - Phe - Ser - Pro - Phe - Arg
Vaikutukset

Bradykiniini on endoteeliriippuvainen aine . Se vaikuttaa sileään lihaskudokseen aiheuttaen sen jännittymistä. Joillakin potilailla bradykiniinin on todettu aiheuttavan kuivaa yskää .
Aiheesta muualla

Terveysportti, metatesaurus:Bradykiniini
PubChem (englanniksi)
KEGG: Bradykinin (englanniksi)
Human Metabolome Database: Bradykinin (englanniksi)
Charles Winckler

| Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten köydenveto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten köydenveto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten köydenveto. Olympialaiset  | Maa:   Tanska> Miesten köydenveto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | köydenveto |  |
Charles Gustav Wilhelm Winckler (9. huhtikuuta 1867 Frederiksberg – 17. joulukuuta 1932 Frederiksberg) oli tanskalainen köydenvetäjä. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja voitti kultaa tanskalaisten ja ruotsalaisten muodostaman joukkueen jäsenenä. Hän osallistui myös yleisurheilulajeihin sijoittuen kahdeksanneksi kiekonheitossa ja kymmenenneksi kuulantyönnössä.
Charles Wood

Charles Wood on ollut seuraavien henkilöiden nimi:
Charles Thorold Wood (1777–1852), ornitologi
Charles Chatworthy Wood Taylor (1792–1856), kuvataiteilija, insinööri ja upseeri
Charles Wood, Halifaxin 1. varakreivi (1800–1885)
Charles H. Wood (1837–1917), kemisti
Charles Wood, Halifaxin 2. varakreivi (1839–1934)
Charles Erskine Scott Wood (1852–1944), kirjailija
Charles Wood (1866–1926), säveltäjä
Charles Wood, Halifaxin 2. jaarli (1912–1980)
Charles Wood (1916–1978), näyttelijä
Charles Wood (1932–2020), näytelmäkirjailija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Charles Wood”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Charles Wugk Sabatier

Charles Wugk Sabatier (1. joulukuuta 1819 Tourcoing – 22. elokuuta 1862 Montreal) oli ranskalainen pianisti, urkuri, säveltäjä ja musiikkipedagogi. Hän opiskeli Pariisin konservatoriossa ja hänen uskotaan muuttaneen Kanadaan vuonna 1848. Vuonna 1856 hän vieraili Toronton St Lawrence Hallissa, jossa hän esitti omia teoksiaan. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Calixa Lavallée ja Dominique Ducharme.
Sabatierin teosten joukossa on Walesin prinssin kunniaksi sävelletty kantaatti, jonka esityksen hän johti 24. elokuuta 1860 muiden muassa Adelina Pattin ja Emma Albanin toimiessa esiintyjinä. Säveltäjän mukaan nimettiin vuonna 1955 katu Montrealissa.
Brendan Guhle

Brendan Guhle vuonna 2019.
Brendan Guhle (s. 29. heinäkuuta 1997 Alberta) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän edustaa NHL-seura Anaheim Ducksia. Puolustajana pelaava Guhle on Buffalo Sabresin toisen kierroksen varaus vuoden 2015 varaustilaisuudesta. Guhlle teki NHL-debyyttinsä Buffalo Sabresin joukkueessa kaudella 2016-2017. Hän siirtyi Anaheim Ducksiin helmikuussa 2019 Sabresin vuoden 2019 ensimmäisen kierroksen varausvuoron kanssa vaihdossa Brandon Montouriin. Guhle on kätisyydeltään left. Hän on pelannut  6. maaliskuuta 2020 mennessä 58 NHL-runkosarjaottelua, joissa on tehnyt neljä maalia ja kymmenen syöttöä eli 14 tehopistettä. Toukokuussa 2020 Guhle teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Anaheim Ducksin kanssa.
Charles Woodruff

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jousiammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jousiammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jousiammunta. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jousiammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | St. Louis 1904 | Joukkuekilpailu |  |
Charles Sherman Woodruff (15. elokuuta 1844 Cincinnati – 6. syyskuuta 1927 Cincinnati) oli yhdysvaltalainen jousiampuja ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli Cincinnati Archers.
Woodruff voitti vuonna 1901 maansa mestaruuden kaksoisamerikkalaiskierroksella ja sijoittui samassa lajissa neljänneksi St. Louisin olympialaisissa 1904. Hän oli olympiakisoissa kaksoisyorkilaiskierroksella kahdeksas ja oli voittamassa hopeaa joukkuekilpailusta. Myös Charlesin vaimo Emily oli jousiampuja.
Båtsfjord

Båtsfjord (suom. Paattivuono, pohjoissaameksi Báhcavuotna) on kunta Pohjois-Norjassa Finnmarkin läänissä. Pääelinkeinot ovat kalastus ja kalateollisuus.
Nähtävää kunnassa on esimerkiksi paikallinen kirkko vuodelta 1971, jossa on Euroopan suurimpia lasimaalauksia. Kunnan alueella on myös keskiaikaisia raunioita ja kivikauden asutuksen jäänteitä. Luonnosta kiinnostuneet voivat vierailla luonnonsuojelualueella olevalla lintutunturilla, jossa voi nähdä useita eri lintulajeja.
Båtsfjordin kunta rajoittuu pohjoisessa Jäämereen, idässä Vuoreijaan, etelässä Vesisaareen ja lännessä Berlevågiin.
Vuoden 2022 alussa kunnassa oli 2 165 asukasta.
Båtsfjordin kirkko
Tunnettuja henkilöitä

Frank Bakke-Jensen (s. 1965), poliitikko