stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juho Takala

Juho Takala (6. helmikuuta 1902 Ylihärmä – 18. kesäkuuta 1982 Varkaus) oli suomalainen kansakoulunopettaja, joka toimi Maalaisliiton kansanedustajana Kuopion läänin läntisestä vaalipiiristä vuosina 1933–1939 ja 1940–1945.
Takala kävi kansakoulun ja valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista vuonna 1924. Hän työskenteli kansakoulun johtajaopettajana Varkaudessa sekä artikkelitoimittajana Saarijärven Paavo -lehdessä ja Keskisuomalaisessa. Kunnallispolitiikassa Takala oli mukana toimien jäsenenä sekä kauppalanvaltuustossa että kauppalanhallituksessa Varkaudessa. Presidentin valitsijamiehenä hän toimi vuoden 1931 vaaleissa.
Takalan vanhemmat olivat maanviljelijä Juha Takala ja Anna Katariina Ikola. Takala oli naimisissa Toini Maria Lemmikäisen kanssa vuodesta 1924 lähtien.
The Gambler

| The Gambler |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Rupert Wyatt
Käsikirjoittaja:  William Monahan
Perustuu:  vuoden 1974 elokuvaan Piru pakassa
Tuottaja:  Robert Chartoff Stephen Levinson Mark Wahlberg David Winkler Irwin Winkler
Säveltäjä:  Jon Brion
Kuvaaja:  Greig Fraser
Leikkaaja:  Pete Beaudreau
Pääosat:  Mark Wahlberg John Goodman Brie Larson Michael K. Williams Jessica Lange
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures Winkler Films
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:   10. marraskuuta 2014 (American Film Instituten elokuvajuhlat) 25. joulukuuta 2014
Kesto:  111 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  25 000 000 USD
Tuotto:  27 566 000  USD (4.1.2015)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Gambler on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen rikosdraamaelokuva, jonka ohjasi Rupert Wyatt. Elokuvan käsikirjoituksen laati William Monahan elokuvan Piru pakassa (1974) pohjalta. Elokuvan pääosissa ovat Mark Wahlberg, John Goodman, Brie Larson, Michael K. Williams ja Jessica Lange. Elokuva sai ensi-iltansa American Film Instituten elokuvajuhlilla 10. marraskuuta 2014.
Juoni

The Gambler kertoo uhkapeliriippuvuudesta kärsivästä yliopiston kirjallisuuden professorista, joka riitautuu gangstereiden kanssa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mark Wahlberg  | … |  Jim Bennett   |
|  John Goodman  | … |  Frank   |
|  Brie Larson  | … |  Amy Phillips   |
|  Michael K. Williams  | … |  Neville Baraka   |
|  Jessica Lange  | … |  Roberta   |
|  Anthony Kelley  | … |  Lamar Allen   |
|  Alvin Ing  | … |  Lee   |
|  Domenick Lombardozzi  | … |  Ernie   |
|  Emory Cohen  | … |  Dexter   |
|  Steve Park  | … |  Two   |
|  Leland Orser  | … |  Larry   |
|  George Kennedy  | … |  Ed   |
Tuotanto

Elokuussa 2011 Paramount Pictures ilmoitti tekevänsä uudelleenfilmatisoinnin Karel Reiszin ohjaamasta Piru pakassa -elokuvasta alkuperäisten tuottajien Irwin Winklerin ja Robert Chartoffin kanssa. Alun perin Leonardo DiCaprio kiinnitettiin miespääosan esittäjäksi ja Martin Scorsese ohjaajaksi. Uudelleenfilmatisoinnin käsikirjoittajaksi valittiin William Monahan. DiCaprio ja Martin Scorsese vetäytyivät projektista, jonka jälkeen Todd Phillips neuvotteli ohjaajan paikasta elokuussa 2012. Syyskuussa 2013 näyttelijä Mark Wahlberg ja ohjaaja Rupert Wyatt olivat kiinnostuneita tekemään elokuvan. Lokakuussa 2013 Brie Larson palkattiin elokuvan naispääosaan. Mark Wahlberg laihdutti yli 25 kiloa rooliaan varten. The Gamblerin kuvaukset alkoivat 20. tammikuuta 2014 Los Angelesissa.
Julkaisu

The Gamblerin ensimmäinen teaser-elokuvajuliste ja -traileri julkaistiin 22. lokakuuta 2014. Elokuvan toinen traileri julkaistiin 5. marraskuuta 2014.
Elokuva sai ensi-iltansa American Film Instituten elokuvajuhlien aikana Los Angelesin Dolby Theatressa 10. marraskuuta 2014. Elokuva sai maanlaajuisen teatteriensi-iltansa Yhdysvalloissa 25. joulukuuta 2014. Paramount Pictures alun perin asetti elokuvan ensi-illaksi 19. joulukuuta, mutta elokuvayhtiö ilmoitti 5. joulukuuta elokuvan ensi-illan siirtyvän joulukuun 25. päivään. Suomessa The Gambler saa ensi-iltansa vuoden 2015 aikana.
Vastaanotto

The Gambler on saanut elokuvakriitikoilta sekalaisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 85 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 45 prosenttia oli positiivisia. Metacritic-sivuston mukaan 37 arvostelun perusteella elokuva on saanut 55 pistettä. Vaikka elokuva sai sekalaisen vastaanoton, Mark Wahlbergin ja Jessica Langen roolisuorituksia on ylistetty.
Vastaanotto > Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kenelle | Palkinnot ja ehdokkuudet> Voitto / ehdokkuus |
| --- | --- | --- | --- |
| Black Reel -palkinto | Paras miessivuosa | Michael K. Williams | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

The Gamblerin viralliset sivut (englanniksi)
The Gambler Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Gambler AllMoviessa. (englanniksi)
The Gambler Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
The Gambler Metacriticissä (englanniksi)
The Gambler Box Office Mojossa (englanniksi)
Timimounin maakunta

| Timimounin maakunta |
| --- | --- |
 Timimounin keidas ja suolatasanko auringon noustessa.
 Timimounin maakunta Algerian kartalla
Valtio:  Algeria
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Timimoun
Pinta-ala:  65 203 km²
Väkiluku (2008):  122 000
Timimounin maakunta (arab. ولاية تيميمون‎, Wilāya Tīmīmūn) eli wilaya on hallintoalue Algerian Saharassa. Sen hallinnollinen keskus on Timimoun. Maakunnan pinta-ala on 65 203 neliökilometriä. Asukkaita on 122 000 henkeä (vuonna 2008, väestönlaskenta).
Adrarin maakunnasta erotettu Timimoun sai täyden itsehallinnon vuonna 2021. Se käsittää neljä piirikuntaa eli daïraa, joihin kuuluu kymmenen kuntaa:
Aougroutin piirikunta
Aougrout
Deldoul
Metarfa
Charouinen piirikunta
Charouine
Ouled Aïssa
Talmine
Timimounin piirikunta
Ouled Said
Timimoun
Tinerkoukin piirikunta
Ksar Kaddour
Tinerkouk.
Jennifer Lawrence

| Jennifer Lawrence |
| --- | --- |
 Jennifer Lawrence dokumenttielokuvan A Beautiful Planet ensi-illassa vuonna 2016.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jennifer Shrader Lawrence
Syntynyt: 15. elokuuta 1990 (ikä 34) Louisville, Kentucky, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Cooke Maroney (vih. 2019)
Lapset:  1
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Jennifer Lawrence Maroney
Aktiivisena:  2006–
Merkittävät roolit:   Winter’s Bone  Nälkäpeli  Unelmien pelikirja  American Hustle  X-Men 
Palkinnot
  Parhaan naispääosan Oscar  2012 Unelmien pelikirja  katso lisää  
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Jennifer Shrader Lawrence (s. 15. elokuuta 1990 Louisville, Kentucky) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.
Hänen ensimmäinen iso roolinsa oli televisiosarjassa Bill Engvall Show (2007–2009). Hänen ensiesiintymisensä oli vuoden 2008 independent-elokuvassa Garden Party, ja näytteli samana vuonna myös elokuvissa The Poker House ja The Burning Plain. Lawrence teki läpimurtonsa draamaelokuvassa Winter’s Bone (2010), josta hän sai ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa. 20-vuotiaana hänestä tuli kaikkien aikojen toiseksi nuorin naisnäyttelijä, joka on saanut Oscar-ehdokkuuden parhaasta naispääosasta.
Lawrence sai kansainvälistä kuuluisuutta näyteltyään Katniss Everdeenia Nälkäpeli-elokuvasarjassa (2012–2015). Hänet palkittiin parhaan naispääosan Oscarilla David O. Russellin ohjaamasta romanttisesta draamakomediasta Unelmien pelikirja vuonna 2012. Samalla hänestä tuli tuon kategorian toiseksi nuorin voittaja. Hän on työskennellyt Russellin kanssa myös elokuvissa American Hustle (2013) ja Joy (2015). Lawrence tunnetaan myös roolistaan Mystikkona elokuvissa X-Men: First Class (2011), X-Men: Days of Future Past (2014) ja X-Men: Apocalypse (2016) ja  Dark Phoenix (2019). Lawrence piti taukoa näyttelemisestä huonosti arvosteluissa pärjänneiden elokuvien Passengers (2016) ja Red Sparrow (2018) jälkeen,  kunnes palasi satiirielokuvassa Don’t Look Up (2021).
Vuonna 2012 Rolling Stone -lehdessä Lawrencea sanottiin Yhdysvaltojen lahjakkaimmaksi nuoreksi naisnäyttelijäksi. Vuonna 2013 Time valitsi hänet 100 Most Influential People -listalle ja samana vuonna Elle kutsui häntä vaikutusvaltaisimmaksi naiseksi viihdeteollisuudessa. Vuonna 2014 Forbes nimesi hänet maailman vaikutusvaltaisimmaksi naisnäyttelijäksi. Forbesin mukaan Lawrence on ollut eniten ansainnut naisnäyttelijä vuosina 2015 ja 2016 52 miljoonan ja 48 miljoonan dollarin vuosiansioillaan.
Lawrence tunnetaan mediassa feministinä ja Planned Parenthood -järjestön puolestapuhujana. Hän on Jennifer Lawrence Foundation -hyväntekeväisyysjärjestön perustaja. Hän on myös tuotantoyhtiö Excellent Cadaverin perustaja.
Varhainen elämä

Jennifer Shrader Lawrencella on kaksi isoveljeä. Hänen isänsä Gary Lawrence omisti aikoinaan rakennusliikkeen Lawrence & Associates ja äiti Karen Lawrence toimii lasten leirien vetäjänä. Jennifer näytteli paikallisissa teattereissa ja ehtiessään auttoi äitiään lasten kesäleireillä. 14-vuotiaana Lawrence päätti jatkaa näyttelijänuraansa suostutellen vanhempansa viemään hänet New Yorkiin etsimään kykyjenetsijää. Hän kävi Kammerer Middle Schoolia Louisvillessä, ja valmistui lopulta lukiosta kaksi vuotta etuajassa, päämääränään aloittaa ura näyttelijänä.
Ura > Uran alkutaival (2006–2009)

Lawrence harrasti näyttelemistä jo nuorena, mutta ei ole koskaan opiskellut itse alaa. Hänen ensimmäinen roolinsa oli TBS:n komediasarjassa Bill Engvall Show, jossa hän näytteli perheen vanhinta tytärtä Lauren Pearsonia. Sarjaa esitettiin kolmen tuotantokauden ajan syyskuusta 2007 vuoteen 2009. Lawerence oli roolistaan ehdolla Young Artist -palkinnon saajaksi. Lawrence vieraili myös televisiosarjoissa Todistettavasti syyllinen, Näkijä ja Monk.
Vuonna 2007 Lawrence haki Bella Swanin roolia elokuvasta Twilight – Houkutus, mutta rooliin valittiin Kristen Stewart. Jälkikäteen Lawrence on sanonut olevansa tyytyväinen, ettei saanut roolia. Seuraavana vuonna Lawrence sai pienen roolin elokuvassa Garden Party. Samana vuonna hän näytteli hyväksikäytettyä nuorta tyttöä perhedraamassa The Poker House, jossa näyttelivät myös Selma Blair ja Chloë Grace Moretz. Hänet palkittiin roolistaan Los Angelesin elokuvajuhlilla. Tämän jälkeen Lawrence näytteli Guillermo Arriagan elokuvassa The Burning Plain yhdessä Charlize Theronin ja Kim Basingerin kanssa. Lawrence sai Marcello Mastroianni -palkinnon roolistaan Venetsian elokuvajuhlilla vuonna 2008.
Ura > Läpimurto (2010–2012)

Lawrence näytteli pääosaa Debra Granikin vuonna 2010 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Winter’s Bone, joka palkittiin Sundancen elokuvajuhlilla parhaana elokuvana. Lawrencen roolisuoritusta elokuvassa pidetään hänen läpimurtonaan. Hän näyttelee syrjäseudulla asuvaa Ree Dollya, 17-vuotiasta tyttöä, joka huolehtii nuoremmista sisaruksistaan isän lähdettyä ja äidin sairastuttua henkisesti. Kriitikot ylistivät Lawrencen roolisuoritusta. Peter Travers Rolling Stone -lehdestä kirjoitti, että ”Lawrencen suoritus on enemmän kuin näyttelemistä, se on kuin nouseva myrsky. Hänen silmänsä ovat kuin tunteiden kartta, josta näkee tuskan, joka Reetä repii”. Lawrence palkittiin roolista parhaan läpimurron National Board of Review of Motion Pictures -palkinnolla. Hän sai parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden ja oli tuolloin kaikkien aikojen toiseksi nuorin ehdokkuuden saanut naisnäyttelijä tässä kategoriassa. Lisäksi hän sai Golden Globe-, SAG-, Satellite Awards- ja Independent Spirit Awards -ehdokkuudet.
Lawrence näytteli myös elokuvassa Like Crazy, joka sai ensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla vuonna 2011. Samana vuonna Lawrence näytteli Mystikkoa toimintaelokuvassa X-Men: First Class. Vuonna 2011 hän näytteli myös mustassa komediassa Majava yhdessä Jodie Fosterin ja Mel Gibsonin kanssa. Vuonna 2011 Lawrence kutsuttiin Yhdysvaltain elokuva-akatemian jäseneksi.
Vuonna 2012 Lawrence näytteli Katniss Everdeeniä elokuvassa Nälkäpeli, joka perustuu Suzanne Collinsin samannimiseen romaaniin. Kirjasarjan fanina Lawrence harkitsi kolme päivää ennen kuin suostui ottamaan roolin, mietittyään miten se vaikuttaisi hänen uraansa. Valmistautuessaan rooliin Lawrence harjoitteli stunt-temppuja, jousiammuntaa, taistelulajeja, juoksua, parkouria, pilatesta, joogaa ja kallio- ja puussakiipeilyä. Elokuva sai ensi-iltansa maaliskuussa 2012 ja se oli lipputulomenestys saavuttaen Yhdysvalloissa kautta aikojen kolmanneksi suurimman avaustuloksen, noin 153 miljoonaa dollaria.
Lokakuussa 2012 Lawrencesta tuli Diorin uusi mainoskasvo. Marraskuussa 2012 Lawrence näytteli leski Tiffany Maxwellia David O. Russellin elokuvassa Unelmien pelikirja, joka perustuu samannimiseen Matthew Quickin kirjaan. Kriitikot ylistivät jälleen Lawrencen roolisuoritusta. Peter Travers Rolling Stone -lehdestä totesi, että Lawrence ”on jonkinlainen ihme. Hän on töykeä, härski, hauska, rääväsuinen, huolimaton, seksikäs, elinvoimainen ja haavoittuva – joskus kaikkea tätä samassa kohtauksessa tai jopa samalla hengenvedolla”. Lawrence palkittiin roolistaan parhaan naispääosan Oscarilla ja Golden Globella. Lawrence näytteli myös kauhuelokuvassa House at the End of the Street, jonka ensi-ilta oli syyskuussa 2012.
Ura > Paluu elokuviin (2021–)

Lawrence piti taukoa näyttelemisestä viimeisimpien elokuviensa saaman huonon menestyksen vuoksi. Hän palasi elokuviin esiintymällä Adam McKayn ohjaamassa satiirielokuvassa Don’t Look Up (2021), jossa Lawrence näyttelee tähtitieteilijä Kate Dibiaskya, joka löytää pian Maahan iskeytyvän komeetan.
Vuonna 2022 Lawrence tähditti pienen budjetin psykologista draamaelokuvaa Causeway, jossa hän esittää Afganistanista palaavaa aivovammasta kärsivää sotilasta. Hän myös tuotti elokuvan vuonna 2018 perustamansa tuotantoyhtiön Excellent Cadaverin alaisuudessa.
Vuonna 2023 julkaistiin Lawrencen tuottama dokumenttielokuva Bread and Roses (2023), joka kertoo taliban-naisista. Samana vuonna ensi-iltansa sai Lawrencen tähdittämä ja osittain tuottama seksikomedia No Hard Feelings, jonka ohjasi ja käsikirjoitti hänen ystävänsä Gene Stupnitsky. Lawrence esittää elokuvassa vararikon partaalla olevaa naista, joka suostuu rahasta viettelemään 19-vuotiaan ujon pojan. Elokuva sai kriitikoilta positiivisen vastaanoton, ja hänen roolisuoritustaan sekä komediatajuaan kehuttiin. Lawrence oli roolistaan ehdolla Golden Globe -palkintoon.
Yksityiselämä

Uransa ensimmäiset vuodet Lawrence asui New Yorkissa, mutta vuonna 2010 kertoi asuvansa Kalifornian Santa Monicassa. Lawrence seurusteli näyttelijä Nicholas Houltin kanssa vuosina 2011–2014. Lawrence meni kihloihin helmikuussa 2018 ja naimisiin lokakuussa 2019 yhdysvaltalaisen taidegalleristi Cooke Maroneyn kanssa ja he ilmoittivat syksyllä 2021 odottavansa esikoistaan. Helmikuussa 2022 Lawrence synnytti pojan, joka sai nimekseen Cy.
Lawrence on puhunut paljon naisten oikeuksien puolesta ja on Planned Parenthood -järjestön kannattaja. Vuonna 2015 Lawrence kirjoitti Lenny Letter -nettilehdelle kirjoituksen, jossa hän kritisoi naisten ja miesten palkkatasa-arvon puutetta Hollywoodissa. Hän kirjoitti omista kokemuksistaan alalla ja mainitsi muun muassa saaneensa vähemmän palkkaa elokuvasta American Hustle kuin miespuoliset kanssanäyttelijänsä.
Lawrence on aktiivinen hyväntekijä. Hän on maailman johtavan kehitysvammaisten liikunta- ja urheilujärjestön Special Olympicsin lähettiläs. Lawrence on perustanut Jennifer Lawrence Foundation -hyväntekeväisyysjärjestön, joka tukee järjestöjä kuten DoSomething.org, Feeding America, Screen Actors Guild Foundation, The Thirst Project ja Maailman ruokaohjelma. Vuonna 2013 Lawrence järjesti synnyinkaupungissaan Louisvillessa Nälkäpeli – Vihan liekit -elokuvan hyväntekeväisyysnäytöksen, jossa kerättiin yli 40 000 dollaria kehitysvammaisten järjestön Saint Mary’s Centerin hyväksi. Vuonna 2016 Lawrence lahjoitti kaksi miljoonaa dollaria Kosairin lastensairaalalle Louisvillessa.
Valikoitu filmografia

Winter’s Bone (2010)
Like Crazy (2011)
X-Men-elokuvasarja (2011–2019)
Nälkäpeli-elokuvasarja (2012–2015)
Unelmien pelikirja (2012)
House at the End of the Street (2012)
American Hustle (2013)
Serena (2014)
Joy (2015)
Passengers (2016)
Mother! (2017)
Red Sparrow (2018)
Don’t Look Up (2021)
No Hard Feelings (2023)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jennifer Lawrence Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  DDB  Elonet  Yle 
Muut:  IdRef 
Jennifer Lawrence vuonna 2007.
Jennifer Lawrence Oscar-gaalassa vuonna 2011.
Jennifer Lawrence Golden Globe -gaalassa vuonna 2013.
Jennifer Lawrence San Diegon Comic-Conissa vuonna 2015.
Jennifer Lawrence Tulanen yliopistolla vuonna 2018.
Martin Gardner

Martin Gardner
Martin Gardner (21. lokakuuta 1914 Tulsa – 22. toukokuuta 2010 Norman) oli yhdysvaltalainen matemaatikko, joka tuli tunnetuksi ”Mathematical Games” -kolumnillaan lehdessä Scientific American (1956–1981) sekä kymmenillä matemaattisia ongelmia käsittelevillä kirjoillaan.
Gardner syntyi Tulsassa Oklahomassa ja opiskeli toisen maailmansodan jälkeen Chicagon yliopistossa. Hän kuuluu nykyajan tunnetuimpiin näennäistieteen kriitikoihin, ja hänen kirjansa Fads and Fallacies in the Name of Science (1952) lukeutuu jo skeptismin klassikkoteoksiin.
Gardnerin matemaattista kirjallisuutta on käännetty myös suomeksi, ja hänen viimeiset julkaisunsa ovat 2000-luvulta. Hän oli henkisesti vireä vielä 90-vuotispäivänään, jolloin hän vietti vanhuusvuosiaan Oklahomassa. Gardner kuoli 22. toukokuuta 2010 Normanissa Oklahomassa.
Suomennetut teokset

Älyniekka: Jokamiehen ongelmakirja: 57 piirrosta.  ((The Scientific American book of mathematical puzzles & diversions, 1959; The second Scientific American book of mathematical puzzles & diversions, 1961.) Amerikkalaisista alkuteoksista valikoinut ja suomentanut Pertti Jotuni)  Helsinki:  Weilin + Göös, 1965.  Laajennettu laitos 1970, täydentänyt Kari J. Pekkanen.
Ongelmatarinoita.  ((Mathematical puzzle tales, 2001.) Suomentanut Antti Pietiläinen)  Helsinki:  Terra Cognita, 2003.  ISBN 952-5202-50-X
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii  DBLP  MathSciNet  zbMATH 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Vieno Simonen

| Vieno Simonen |
| --- | --- |
 Vieno Simonen vuonna 1930.
II sosiaaliministeri
 1953 ja 1954  
II maatalousministeri
 1956–1957  
sosiaaliministeri
 1959–1962  
Edeltäjä:  Väinö Leskinen
Seuraaja:  Olavi Saarinen
Kansanedustaja
 1948–1962  
Ryhmä/puolue:  Maalaisliitto
Vaalipiiri:  Kuopion läänin itäinen vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. joulukuuta 1898 Peräseinäjoki
Kuollut: 20. kesäkuuta 1994 (95 vuotta) Pyhäselkä
Ammatti:  maanviljelijä
Puoliso:  Oski Simonen
Tiedot
Puolue:  Maalaisliitto
Vieno Simonen (o.s. Vartiainen; 27. joulukuuta 1898 Peräseinäjoki – 20. kesäkuuta 1994 Pyhäselkä) oli suomalainen maalaisliittolainen poliitikko ja pyhäselkäläinen maanviljelijä. Simonen oli Suomen ensimmäisiä naisministereitä.
Vieno Simonen toimi II sosiaaliministerinä 1953 ja 1954, II maatalousministerinä 1956–1957 ja sosiaaliministerinä 1959–1962. Hän oli myös presidentin valitsijamiehenä vuosina 1950, 1956 ja 1962. Simonen osallistui muutenkin yhteiskunnalliseen toimintaan ja oli muun muassa Marttaliiton jäsen.
Elämä > Lapsuus

Vieno Vartiainen syntyi Peräseinäjoella, jossa hänen isänsä oli kirkkoherrana. Isä kuoli Vienon ollessa kaksivuotias ja kuusilapsisen perheen nuorimmainen. Muutama vuosi isän kuoleman jälkeen, vuonna 1903, Vartiaisen perhe muutti Kuopioon lasten kouluun pääsyn turvaamiseksi. Lisäksi Kuopiossa asui perheen sukulaisia.
Vienon isänisä kuoli vuonna 1908, ja perintönä Vartiaiset saivat kokonaispinta-alaltaan 30-hehtaarisen Vartiala-nimisen tilan, joka sijaitsi Kuopion lähellä Riistavedellä. Isoisän kuoleman jälkeisen kesän Vartiaiset hoitivat maatilaa, mutta myivät sen myöhemmin.
Vieno kävi  Kuopion suomalaista tyttökoulua ja koulutyön ohella ompeli äitinsä kanssa koruompeleita kuopiolaisiin liikkeisiin. Vuonna 1914 Vieno pääsi koulusta ja suoritti sen jälkeen Kuopion Rouvasväen käsityökoulun.
Elämä > Nuoruus

Vieno Vartiainen pääsi 16-vuotiaana perhetuttavan kautta Pulkkilaan apulaiseksi postiin. Täytettyään 18 vuotta hän pääsi harjoittelijaksi Kuopion postikonttoriin ja muutti takaisin kotiinsa. Kristinusko oli hänelle tärkeä jo nuoruudessa, ja Kuopiossa ollessaan hän osallistui äitinsä kanssa lähetystoimintaan.
Vartiainen suoritti harjoittelunsa loppuun syksyllä 1918 ja työskenteli sen jälkeen postikonttorissa ensin Iisalmen Peltosalmella ja myöhemmin taas Pulkkilassa. Tammikuussa 1921 Vartiainen pääsi Helsinkiin postivirkamieskurssille, jonka päätyttyä kurssin johtaja määräsi hänet Hammaslahteen postitoimiston toimistoapulaiseksi.
Elämä > Avioliitto

Vieno Vartiainen tapasi Hammaslahdessa maanviljelijä Oski Simosen ja he avioituivat 28. toukokuuta 1922.
Oski Simonen oli kunnallispoliitikko ja hänestä tuli vuonna 1925 Kiihtelysvaarasta erotetun Pyhäselän kunnallislautakunnan ja huoltolautakunnan esimies. Kunnan asioita hoidettiin pääasiassa Simosten kotona Häyrylän talossa, ja Vieno toimi miehensä sihteerinä. Oski oli 1930-luvun alussa Maalaisliiton kansanedustajaehdokkaana, muttei päässyt eduskuntaan. Oski Simonen oli myös maltillinen suojeluskunnan paikallispäällikkö, joka ei esimerkiksi osallistunut Mäntsälän kapinaan.
Vieno Simonen lopetti postityönsä nopeasti naimisiinmenon jälkeen ja alkoi hoitaa maatilaa Häyrylässä. Oski ja Vieno saivat seitsemän lasta.
Oski Simonen sairastui sydänsairauteen ja alkoi opettaa Vienoa selviämään maatilan hoidosta ilman häntä. Oski kuoli 48-vuotiaana 14. maaliskuuta 1938. He olivat naimisissa kuusitoista vuotta.
Elämä > Talvi- ja jatkosota

Simosten ei tarvinnut muuttaa sotien takia pois kodistaan, eikä kukaan Simosten lapsista ollut vielä palvelusiässä. Häyrylän talossa hoidettiin monia sodan aiheuttamia tehtäviä.
Vieno Simonen osallistui sotien aikana sosiaaliseen huoltotyöhön ja diakoniatyöhön. Lisäksi hän oli mukana Vapaan Huollon ja Kansanavun työssä. Talvisodan loppuvaiheessa Vienolle myönnettiin Vapaudenristin II luokan ansiomitali elintarviketuotannon hyväksi tehdystä työstä.
Poliittinen ura

Oski Simosen kuoleman jälkeen Vieno Simonen toimi hänen tilallaan Pyhäselän kunnallispolitiikassa. Muuten Simonen ei ollut ollut erityisen innostunut politiikasta, eikä hän lähtenyt siihen oma-aloitteisesti mukaan. Hän kuitenkin tunsi yhteiskunnan epäkohdat omakohtaisesti.
Maalaisliitto oli menettänyt yhden kansanedustajapaikan Kuopion itäisessä vaalipiirissä vuoden 1945 eduskuntavaaleissa. Puolue alkoi korjata tilannetta, ja erityistä huomiota keskitettiin Maalaisliiton naisten (nyk. keskustanaiset) toimintaan. Simonen auttoi paljon toiminnan järjestelyssä ja laajentamisessa, minkä seurauksena hänet valittiin Pohjois-Karjalan maakunnan Maalaisliiton naisten puheenjohtajaksi. Puheenjohtajana hän puhui paljon maatalouskysymyksistä omien kokemustensa pohjalta.