stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
James Gandolfini
Elämä ja ura

Gandolfini syntyi katolilaisille vanhemmille New Jerseyssä. Gandolfinin äiti syntyi italialaiseen perheeseen Yhdysvalloissa mutta kasvoi kuitenkin Napolissa; Napolista hän muutti myöhemmin takaisin Yhdysvaltoihin. Gandolfinin isä oli Italian Emilia-Romagnasta kotoisin oleva siirtolainen. Perheen kotona puhuttiin italiaa. Vanhempien kautta Gandolfinille muodostui vahva italialainen identiteetti. Gandolfini valmistui vuonna 1983 Rutgersin yliopistosta, jossa hänen  pääaineensa oli tietoliikenne. Myöhemmin hän opiskeli näyttelemistä The Actors Studiossa New Yorkissa ja alkoi esiintyä teatterissa.
Gandolfinin Broadway-debyytti oli näytelmässä Viettelysten vaunu vuonna 1992. Valkokankaalla hän teki läpimurron seuraavana vuonna elokuvassa True Romance. Hän esitti elokuvaurallaan useita luonnerooleja.
Gandolfinin tunnetuin rooli oli mafiaperheen johtaja Tony Soprano, jota hän esitti HBO:n televisiosarjassa Sopranos vuosina 1999–2007. Hän voitti roolista kolme Emmy-palkintoa parhaana draamasarjan näyttelijänä (2000, 2001 ja 2003), Golden Globe -palkinnon vuonna 2000 ja viisi SAG-palkintoa. Gandolfinin monipuolinen roolisuoritus sai paljon arvostusta kriitikoilta. Televisiokriitikko Alan Sepinwall kehui Tonyn roolia televisiohistorian parhaimmaksi.
Näyttelijäuransa ohella Gandolfini toimi myös tuottajana HBO:lla.
Gandolfini oli kahdesti naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta. Hänen poikansa Michael Gandolfini näytteli myöhemmin Tony Sopranon roolia Sopranos-sarjan esiosassa The Many Saints of Newark (2021).
Gandolfini kuoli sydänkohtaukseen Italiassa 19. kesäkuuta 2013.
Valikoitu filmografia > Elokuvat

True Romance (1993)
Purppuravyöhyke (1995)
Get Shorty – hyvä pätkä (1995)
Kadotettu (1998)
8 mm – kahdeksan millimetriä (1999)
Viimeinen linnoitus (2001)
The Mexican (2001)
Kuusi, pukki & kuokkavieras (2004)
Lonely Hearts Killers (2006)
Kaappaus metrossa – Pelham 1 2 3 (2009)
Welcome to the Rileys (2010)
Killing Them Softly (2012)
Zero Dark Thirty (2012)
Enough Said (2013)
The Drop (2014)
Valikoitu filmografia > Televisiosarjat

Sopranos (1999–2007)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta James Gandolfini Wikimedia Commonsissa
James Gandolfinin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
James Gandolfini Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jan Sztolcman

Jan Sztolcman
Jan Stanisław Sztolcman [štoltsman] (myös Jean Stanislaus Stolzmann; 1854 Varsova – 29. huhtikuuta 1928 Varsova) oli puolalainen eläintieteilijä ja lintutieteilijä.
Sztolcman opiskeli Varsovan yliopistossa. Vuonna 1875 Varsovan yliopisto lähetti hänet Peruun tutkimaan Etelä-Amerikan linnustoa. Hän matkusteli myös mantereen muissa osissa ja palasi Eurooppaan 1881. Hän teki toisen matkan Peruun 1882–1884. Molempien matkojen sponsoroijina toimivat Branickin veljekset Konstanty ja Aleksander. Vuonna 1887 Branickin veljekset perustivat Varsovaan yksityisen eläintieteellisen museon, jonka ensimmäiseksi johtajaksi valittiin Sztolcman. Vuonna 1901 Sztolcman matkusti Sudaniin Valkoiselle Niilille.
Sztolcman nimesi ja kuvaili useita uusia eteläamerikkalaisia lintulajeja ja alalajeja yhdessä mesenaatti Hans von Berlepschin kanssa, kuten kirjuriaratin (Leptosittaca branickii) ja juninjärvenuikun (Podiceps taczanowskii).
Aiheesta muualla

History of the Museum and Institute of Zoology
Judenplatz

Itävaltalaisten holokaustin uhrien muistomerkki Judenplatzilla.
Judenplatz (Juutalaisaukio) on aukio Itävallan pääkaupungissa Wienissä. Se sijaitsee Wienin 1. kaupunginosassa eli Innere Stadtissa, lähellä Stephansdomia. Aukio oli Wienin juutalaisyhteisön pääaukio liki 500 vuoden ajan. Nykyisin se tunnetaan muun muassa sinne sijoitetusta itävaltalaisten holokaustin uhrien muistomerkistä, joka paljastettiin vuonna 2000 ja jonka suunnitteli brittiläinen Rachel Whiteread. Aukiolla on myös runoilija Gotthold Ephraim Lessingn patsas. Aukiota reunustavat Itävallan perustuslaillinen oikeus sekä hallinto-oikeus.
John G. Avildsen

John Guilbert Avildsen (21. joulukuuta 1935 Oak Park, Illinois – 16. kesäkuuta 2017 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Vuonna 1978 hän sai parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon nyrkkeilyelokuvastaan Rocky. Menestyselokuvan käsikirjoitti ja siinä pääosaa näytteli Sylvester Stallone. Rocky sai sittemmin useita jatko-osia, joista Avildsen itse ohjasi Rocky V:n vuonna 1990. Rocky-kaavaa Avildsen kokeili myös ohjaamissaan Karate Kid -elokuvissa 1980-luvulla, mutta ne eivät saavuttaneet vastaavaa menestystä.
Rocky ja Karate Kid -elokuvien lisäksi Avildsen ohjasi muun muassa elokuvat Luota minuun (1989), Yksin kaikkia vastaan (1992) ja Inferno (1999).
Avildsen kuoli haimasyöpään 81-vuotiaana Cedars-Sinai Medical Centerissä, Los Angelesissa. Kuolinsyyn vahvisti hänen vanhin poikansa, Anthony Avildsen.
Aiheesta muualla

John G. Avildsen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
John G. Avildsen Elonetissä.
Jan Sundell

| Jan Sundell> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1971
Ammatti:  ylilääkäri
Muut tiedot
Koulutus: sisätautiopin dosentti
Merkittävät teokset: Jokanaisen terveyskirja Ikiliikkujan lihaskunto- ja ravitsemusopas
Jan Mikael Sundell (s. 26. huhtikuuta 1971) on suomalainen erikoislääkäri, sisätautiopin dosentti, tietokirjailija ja kolumnisti. Hän työskentelee Turun yliopistollisessa keskussairaalassa ylilääkärinä, sisätautivastuualueen johtajana. Sundell on keskittynyt erityisesti sydäntutkimukseen. Muita mielenkiinnon kohteita hänellä ovat lihasvoimaharjoittelu, ravitsemus, ravintolisät ja niiden terveysvaikutukset. Jan Sundell kirjoittaa kolumnia lihasvoimaharjoittelusta Kuntoilu&Fitness-lehteen. Tätä ennen hän kirjoitti kolumnia Body-lehteen.
Kirjat

Hanki lihasta, polta rasvaa.  Helsinki:  Tammi, 2012.  ISBN 978-951-31-6807-0.
Jokanaisen terveyskirja.  Jyväskylä:  Docendo, 2016.  ISBN 978-952-291-321-0.
Ikiliikkujan lihaskunto- ja ravitsemusopas.  Helsinki:  Tammi, 2014.  ISBN 978-951-31-7688-4.
Hippokrateen soturi : dr Bodyn taistelu lihaskunnon ja lääketieteen puolesta.  Jyväskylä:  Docendo, 2021.  ISBN 978-952-291-948-9.
Joosuan seurakunta

| Joosuan luterilainen seurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  tunnustuksellinen luterilaisuus
Kirkkokunta:  Suomen evankelisluterilainen lähetyshiippakunta
Rovastikunta:  Kaakon rovastikunta (LHPK)
Perustettu:  2010
Jäseniä:  14 (2023)
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Joosuan luterilainen seurakunta on Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan seurakunta Imatralla. Seurakunnan jumalanpalvelukset vietetään Teppanalan rukoushuoneella, jossa messuyhteisö alkoi kokoontua vuonna 1999. Yhteisö hakeutui Suomen Luther-säätiön piiriin vuonna 2010 ja oli näin ollen mukana perustamassa Lähetyshiippakuntaa 2013.
Imatran Joosuan seurakunnan käyttämä Teppanalan rukoushuone.
| Vuosi | Jäseniä | Huomautus |
| --- | --- | --- |
| 2012 | 22 |  |
| 2013 | 21 | Jumalanpalvelusyhteisöstä muodostui Lähetyshiippakunnan seurakunta. |
| 2014 | 22 |  |
| 2015 | 25 |  |
| 2016 | 24 |  |
Jevpatorijan taistelu

Jevpatorijan taistelu oli Krimin sodan aikana 17. helmikuuta 1855 taistelu venäläisten ja turkkilaisten joukkojen välillä Jevpatorijassa Krimin niemimaalla. Taistelu päättyi venäläisten hyökkääjien tappioon.
Tausta

Jevpatorija sijaitsee Krimin niemimaalla Kalamitanlahden rannikolla Sevastopolista pohjoiseen. Krimin sodan sytyttyä Venäjän vastaistet liittolaiset olivat alkaneet piirittää Sevastopolia. Talvella 1854–1855 veläläisten vastaiseen liittoumaan kuuluneen Osmanien valtakunnan joukkoja oli alettu tuoda Jevpatorijaan Balkanilta. Osmanien joukkoja komensi Omar pašša ja vuoden 1855 helmikuussa hänen komentoonsa oli koottu Jevpatorijassa noin 35 000 turkkilaista sotilasta. Jevpatorijassa oli myös joitakin ranskalaisia sotilaita.
Venäläisiä turkkilaisten joukkojen saapuminen huolestutti. Heidän pelättiin katkaisevan venäläisten huoltoyhteydet kohti etelää. Venäläisten päällikkö ruhtinas Aleksandr Sergejevitš Menšikov päätti määrätä iskun turkkilaisia vastaan. Hyökkäystä johti kenraaliluutnantti Stepan Hruljov alaisuudessaan 19 000 venäläissotilasta. Joukkoihin kuului 500 kasakkaa ja 108 tykkiä.
Taistelu

Venäläisten hyökkäys alkoi varhain 17. helmikuuta 1855. Itse hyökkäystä edelsi tykistökeskitys. Venäläiset epäonnistuivat saavuttamaan alun perin tavoittelemaansa yllätysetua ja venäläisten joukkojen taistelutahto jäi melko vähäiseksi. Liittoutuneiden laivasto saattoi tukea puolustajia omalla tykkitulellaan rannikolta. Hyökkäys oli torjuttu vain noin kolme tuntia kestäneiden taistelujen jälkeen.
Seuraukset

Venäläiset olivat menettäneet tappioina 769 sotilasta. Turkkilaisten puolustajien tappiot olivat 364 ja yhteensä kaikkien puolustajien 401. Tsaarin kuvailtiin pettyneen syvästi tappioista. Menšikov menetti komentajuutensa ja hänen seuraajakseen asetettiin ruhtinas Mihail Gortšakov.
Osmanien joukkoja Jevpatorijassa.
Taistelun muistomerkki.
John G. Dinkeloo

John Gerard Dinkeloo (28. helmikuuta 1918 Holland, Michigan - 15. kesäkuuta 1981 Fredericksburg, Virginia) oli yhdysvaltalainen arkkitehti. Dinkeloo tuli 1950 Eero Saarisen palvelukseen. Hän tuli Saarisen yhtiökumppaniksi 1956 ja Saarisen kuoleman jälkeen 1961 jatkoi yrityksen toimintaa Joseph N. Lacyn ja Kevin Rochen kanssa vuoteen 1966.
Dinkeloo suoritti 1942 Michiganin yliopistossa arkkitehtuurin Bachelor of Architecture -tutkinnon. Aluksi hän toimi Chicagossa Skidmore, Owings & Merrillin yrityksessä, sitten Saarisen yrityksessä vuodesta 1950.
Dinkeloolta sujui arkkitehtuurin ja insinööritaidon yhdisteleminen. Esimerkiksi käyttämänsä metallisoitu peilinkaltainen ulkoseinärakenne torjuu kuumuutta ja siten vähentää ilmastoinnin tarvetta. Dinkeloo keksi, kuinka neopreenitiiviste kiinnitetään seinään ja kuinka rakenteissa käytetään säänkestäväksi esijännitettyä laihaseoksista terästä. Dinkeloon ratkaisut tunnettiin, ja häntä arvostettiin laajalti.
Eero Saarisen palveluksessa Dinkeloon tehtäväksi tuli General Motorsin teknisen keskuksen rakennesuunnittelu vuonna 1950. Saarisen yrityksen osakkaaksi hän tuli 1956 ja jatkoi Saarisen kuoleman jälkeen 1961 yrityksen toimintaa Joseph N. Lacyn ja Kevin Rochen kanssa. 1966 Roche ja Dinkeloo perustivat Kevin Roche & John Dinkeloo and Associates -arkkitehtitoimiston. Saarisen oppeja hyödynnettiin suunnitteluissa ja toteutuksissa. Toimisto suunnitteli muun muassa useita yliopistokohteita ja museoita.
Saariselta keskenjääneitä projekteja olivat muun muassa Trans-World Airlinesin terminaaliasema Kennedyn kansainvälisellä lentoasemalla, Dullesin kansainvälinen lentoasema Washingtonin ulkopuolella, Deere & Companyn pääkonttori Illinoisissa, CBS:n rakennus New Yorkissa sekä Jeffersonin kansallisen laajennusmuistomerkin yhdyskäytäväkaari Saint Louisissa. Yhtiökumppanit saattoivat hankkeet valmiiksi.
Dinkeloo kuoli 63-vuotiaana. Dinkeloo oli naimisissa Thelma VanDyken kanssa. Perheessä oli seitsemän lasta.
Aiheesta muualla

Jourda, Francoise-Helene: 2001 John Dinkeloo Memorial Lecture.  The University of Michigan, 2001.  ISBN 1-891197-20-7.  Teoksen verkkoversio (viitattu 15.8.2020). (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Judge Death

Judge Death ("Tuomari Kuolema") on Judge Dredd -sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen superrikollinen.
Judge Death oli alun perin Mega-City 1:n tuomari Sidney De'ath, sadistisen hammaslääkärin poika. Jo alun perin tuomarina toimiessaan rikollisten pidättäminen ja tuomitseminen, useimmiten kuolemaan, tuotti hänelle sadistista mielihyvää. Hän tapasi myöhemmin "Kuoleman sisaret", Phobian ja Nausean, jotka ottivat hänet oppipojakseen ja veivät hänet omaan kotimaailmaansa. Täällä tuomari Sidney De'ath päätteli, että koska kaikki rikokset ovat elävien tekemiä, täytyy elämän itsessään olla rikos.
Phobian ja Nausean magian avulla tuomari Sidney De'ath muuttui yliluonnolliseksi hirviöksi Judge Deathiksi, joka on ikään kuin vääristymä Mega-City 1:n tuomareista. Hänen sadistisuutensa otti hänet täysin valtaansa ja hänestä tuli psykoottinen massamurhaaja, joka nauttii suunnattomasti tappamisesta. Yhdessä kolmen uuden apurinsa kanssa Judge Death tappoi uuden asuinmaailmansa kaikki 60 miljoonaa asukasta, minkä jälkeen he palasivat Mega-City 1:een jatkamaan tappamista.
Vaikka Judge Death on rikollinen massamurhaaja, hän itse kuvittelee toimivansa hyvyyden ja oikeuden puolella, puhdistaen maailman kaikkein suurimmasta rikoksesta - eli kaikesta elämästä. Judge Death ja hänen kolme apuriaan ovat epäkuolleita, eläen normaalisti pelkkinä henkiolentoina. Nämä henkiolennot voivat kuitenkin siirtyä kuolleiden ihmisten ruumiisiin ja muuttua täten fyysisiksi tappokoneiksi. Judge Death käyttää asunaan vääristymää Mega-City 1:n tuomarien univormuista. Hänen kypäränsä visiiri ei ole pleksilasilevy vaan rautainen ristikko. Hänen toisena olkapääkoristeenaan on kotkan sijaan lentolisko, ja toisessa olkapääkoristeessa on metallitankojen sijaan sääriluita.
Judge Death tappaa ihmisiä mieluiten teräväkyntisillä käsillään, iskien ne uhrin rintakehän läpi, pirstoen uhrin sydämen. Hänen kolme apuriaan ovat:
Judge Fear: Hänen kypärässään on suljettu portti, joka peittää hänen kasvonsa kokonaan. Valittuaan uhrinsa hän paljastaa kasvonsa hänelle, jolloin uhri kuolee silkasta kauhusta nähtyään Judge Fearin pelottavat kasvot.
Judge Fire: Hänen koko ruumiinsa palaa ikuisessa tulessa, ja hän kantaa aseenaan yhtä lailla palavaa harppuunaa, jota heittämällä hän voi sytyttää tulipaloja.
Judge Mortis: Ikuisessa mätänemistilassa oleva tuomari, jolla on lampaan pääkallo päänä. Hänen käsiensä kosketus saa hänen uhrinsa mätänemään silmänräpäyksessä pelkäksi luurangoksi.
Jonas Abrahamsen

| Jonas Abrahamsen |
| --- | --- |
 Jonas Abrahamsen vuonna 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. syyskuuta 1995 (ikä 29)
Kansalaisuus:   Norja
Pyöräilijä
Pituus:  183 cm
Joukkue:  Uno-X Mobility
Laji:  maantie
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2014 2014 2016–:  Motiv3 Pro-Cycling Team Team Øster Hus–Ridley Team Ringeriks–Kraft / Uno-X Hydrogen Development Team / Uno-X Norwegian Development Team / Uno-X Pro Cycling Team / Uno-X Mobility
Suurimmat voitot
 Brussels Cycling Classic 2024 
 Tiedot päivitetty: 6. heinäkuuta 2024 
Jonas Abrahamsen (s. 20. syyskuuta 1995 Skien) on norjalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2014, jolloin edusti Motiv3 Pro-Cycling Teamia ja Team Øster Hus–Ridley -joukkuetta. Vuodesta 2016 lähtien hän on edustanut samaa norjalaistallia, nimeltään nyt Uno-X Mobility.
Saavutuksia

Lähde: Pro Cycling Stats
Jonathan Zebina

Jonathan Zebina (s. 19. heinäkuuta 1978, Pariisi) on ranskalainen jalkapalloilija, hänen pelipaikkansa on laitapuolustaja tai toppari, vaikka hän aloittikin pelaamisen hyökkääjänä. Zebina edustaa Ligue 1:ssä pelaavaa Toulousea.
Zebina aloitti ammattilaisuransa Cannesin joukkueessa kaudella 1996/1997. Sen jälkeen Zebina siirtyi Italian Serie A:han ja Cagliarin joukkueeseen. Kahden Cagliari kauden jälkeen hän siirtyi Italian suurimpiin kuuluvan seuraan  AS Romaan. Romassa hän viihtyi neljän kauden ajan ja oli mukana voittamassa Scudettoa joukkueelleen kaudella 2000/2001. Kaudeksi 2004/2005 hän siirtyi Juventukseen Roman aikaisen valmentajansa Fabio Capellon perässä.
Aiheesta muualla

Juventuksen kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Jan Svatopluk Presl

Jan Svatopluk Presl
Jan Svatopluk Presl (1791–1849) oli tšekkiläinen luonnontieteilijä sekä tšekin kielen ja kulttuurin edistäjä.
Presl syntyi Prahassa. Hän oli jo nuorena kiinnostunut lääketieteestä ja kiinnostuksensa myötä päätyi opiskelemaan lääketiedettä Prahaan Karl-Ferdinandin yliopistoon. Presl valmistui tuosta yliopistosta lääketieteen tohtorina vuonna 1816. Sen jälkeen hän toimi 1816–1818 eläintieteen ja mineralogian assistenttina, kunnes hänestä tuli näiden oppiaineiden professori Olomoucin yliopistoon. Vuonna 1820 Presl nimitettiin eläintieteen ja mineralogian professoriksi Prahan yliopistoon ja pian hänestä tulikin yksi merkittävimmistä Tšekin alueen luonnontieteilijöistä.
Presl kehitti kasvitieteen, kemian, eläintieteen, geologian, mineralogian ja paleontologian tšekinkielistä terminologiaa mahdollistaen näin tšekinkielisen luonnontieteiden tutkimuksen kehittymisen. Tuohon aikaan nykyisen Tšekin alueella käytettiin virallisissa yhteyksissä kielenä useammin saksaa kuin tšekkiä, mutta Presl pyrki edistämään tšekin kielen ja tšekkiläisen kulttuurin asemaa. Presl oli tiiviissä yhteydessä muihin aikansa merkittäviin ajattelijoihin ja tšekkiläisen kulttuurin edistäjiin, joita olivat erityisesti Josef Dobrovský ja Josef Jungmann. Yhdessä Dobrovskýn ja Jungmannin sekä Václav Hankan, Jan Purkyněn ja muiden kanssa Presl perusti yhteisön edistämään tšekkiläistä akateemista elämää. Presl oli myös aktiivisesti mukana perustamassa Tšekin kansallismuseota yhdessä Jungmannin, Hankan sekä Pavel Šafárikin ja František Palackýn kanssa.
Presl pyrki osoittamaan, että tšekin kieli olisi muiden kielten kanssa tasavertainen kieli tieteellisessä keskustelussa, minkä myötä perustettiin ensimmäinen tšekkiläinen tieteellinen lehti Krok vuonna 1821. Monet aiemmin mainituista tšekin kielen ja kulttuurin edistäjistä olivat mukana tekemässä lehteä, ja lehti ilmestyi epäsäännöllisin välein vuoteen 1840 saakka.
Vaikka Presl oli tiiviisti yhteydessä useiden tšekin kielen ja kulttuurin edistäjien kanssa, rupesi hän poliittisesti aktiiviseksi vasta aivan elämänsä lopulla. Vallankumousvuonna 1848 Presl valittiin Tšekin kansalliskomiteaan sekä Prahan slaavilaiseen kongressiin, jossa oli yhteensä 341 delegaattia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jan Svatopluk Presl Wikimedia Commonsissa
Jarl Fagerström

Jarl Gunnar Johannes Fagerström (12. huhtikuuta 1914 Porvoon mlk, Suomen suuriruhtinaskunta – 5. joulukuuta 1975 Espoo) oli suomalainen ratameloja.
Fagerström kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952 miesten 10 000 metrin kanadalaisyksiköissä, missä hän sijoittui kuudenneksi. Olympialaisten katsastuskilpailussa hän oli tehnyt 1 000 metrillä Olavi Ojanperän kanssa saman ajan, joka oli myös uusi Suomen ennätys.
Vuonna 1951 Fagerström teki parinaan Björn Schönberg uuden kanadalaiskaksikkojen 1 000 metrin Suomen ennätyksen. Vuonna 1953 Fagerström teki sekä 1 000 että 10 000 metrillä uuden SE:n. Vuonna 1954 hän voitti kummankin matkan Suomen mestaruuden ja MM-karsintakilpailun ennen Ojanperää.
Jarl Falck

Jarl Oscar Raphael Falck (8. syyskuuta 1901 Helsinki – 15. huhtikuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, joka tunnetaan Savoa kuvaavista maisemamaalauksistaan. Hän oli lapsuudessaan viettänyt seudulla useita vuosia.
Falck oli itseoppinut taiteilija, joka ryhtyi ammattimaiseksi taidemaalariksi vuonna 1931. Vuonna 1950 käytiin suurta huomiota herättänyt oikeudenkäynti, kun taidemaalari Viljo Salonen oli kopioinut ja jäljitellyt Falckin maalauksia signeeraten ne nimellä ”Carl Franck”. Syytettyinä olivat myös teoksia myyneet taidekauppiaat Pentti Wähäjärvi ja Eric Fock. Wähäjärvi sai tuomion yllytyksestä, mutta Fock vapautettiin syytteistä.
Falck tunnettiin kiihkomielisenä ruotsin kielen aseman puolustajana. Hän teki välittömästi valituksen havaitessaan kaksikielisyyttä rikotun jossakin. Falckin kerrottaan tehneen ilmoituksia Helsingin kaupunginhallituksen lisäksi jopa YK:n pääsihteerille ja paaville. Vuonna 1971 Falck, Yleisradion ruotsinkielisen osaston ohjelmapäällikkö Sten-Olof Westman ja pastori Paul von Martens tekivät oikeusasiamiehelle kantelun, kun Väestörekisterikeskuksen tietokone oli antanut kaikille henkilötunnuksettomille henkilölle suomea äidinkieleksi tarkoittavan koodin. Kantelu johti oikeusasiamies Risto Leskisen Väestörekisterikeskuksen johtajalle Jorma Hartiolle antamaan vakavaan huomautukseen. Myöhemmin hän toimi ”Suomen ruotsinkielen puolustustoimikunnan” (Finland svenska språkförsvarskommitte) puheenjohtajana. Vuonna 1976 Falck teki valituksen kielilain rikkomisesta löydettyään Oulunkylän kirjastosta kirjan, josta puuttui ruotsinkielinen leima. Kaupunginhallituksen selvityksen jälkeen kirjaston leimasimet muutettiin kaksikielisiksi ja kaikkien kirjojen leimat tarkistettiin.
Falck kuului myös vuonna 1958 uskonnolliseksi yhdyskunnaksi rekisteröidyn Totuuden Ystävien perustajajäseniin.
Jalavakeltayökkönen

| Jalavakeltayökkönen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Imukärsälliset perhoset Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset perhoset Heteroneura
Yläheimo::  Yökkösmäiset Noctuoidea
Heimo::  Yökköset Noctuidae
Alaheimo::  Tarhayökköset Hadeninae
Suku::  Xanthia
Laji::  gilvago
Kaksiosainen nimi
 Xanthia gilvago  (Denis & Schiffermüller, 1775) 
Synonyymit
 Cirrhia gilvago 
Katso myös
   Jalavakeltayökkönen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jalavakeltayökkönen (Xanthia gilvago) on Suomessa aivan eteläinen ja harvinainen syksyn yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö

Keskikoinen yökkönen, jonka etusiipien pohjaväri vaihtelee vaaleankeltaisesta oranssinruskeaan. Kuviointi on harmaanruskeaa ja erottuu hyvin vaihtelevasti. Rengastäplä on siiven pohjavärin mukainen, samoin munuaistäplä, jonka sisänurkka on kuitenkin aina voimakkaasti tummentunut. Siiven keskiosa munuaistäplän ympärillä on vaihtelevissa määrin muuta siipeä tummempi ja usein voimakkaasti harmaanruskealla varjostunut. Siiven kärkiosassa, aaltoviirun kohdalla on tummine pisteiden rivi. Takasiivet ovat harmahtavan valkoiset. Siipiväli 30–42 mm.
Levinneisyys ja lentoaika

Levinneisyysalue kattaa Pohjois-Afrikan sekä suurimman osan Eurooppaa. Idässä jalavakeltayökköstä tavataan Altaille, Turkmenistaniin ja Irakiin saakka. Laji tavattiin Suomesta ensimmäisen kerran vuonna 1980 ja sille on sittemmin muodostunut vakituinen kanta etelärannikon tuntumaan. Perhoset lentävät syyskuun alusta lokakuulle.
Elinympäristö ja elintavat

Hyvin paikoittainen laji, joka on viime vuosikymmeninä voimakkaasti taantunut koko Euroopassa. Se elää jalavaa kasvavissa lehtimetsissä sekä puistoissa ja puutarhoissa. Perhoset lentävät öisin, käyvät kukilla ja imemässä marjojen nesteitä. Ne tulevat myös sekä syötille että valolle. Toukka koteloituu maahan. Muna talvehtii.
Ruotsissa laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi. ja Norjassa vaarantuneeksi.
Ravintokasvi

Toukka elää vuorijalavalla (Ulmus glabra) sekä muilla jalavilla (Ulmus). Vanhempia toukkia on tavattu muillakin puilla ja ruohovartisilla kasveilla.
Aiheesta muualla

Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
Jelena Švarts

Jelena Švarts 1960-luvun lopulla
Jelena Andrejevna Švarts (ven. Елена Андреевна Шварц; 17. toukokuuta 1948 Leningrad – 11. maaliskuuta 2010 Pietari) oli venäläinen runoilija.
Suku ja koulutus

Švartsin äiti Dina Morisovna Schwartz oli Bolšoi-teatterin kirjallisen osaston johtaja. Isoisä Maurice Schwartz johti vaatetehdasta Münzenbergissä ja ammuttiin "vaateteollisuuden heikentämisestä" syytettynä vuonna 1937, myös hänen isoäitinsä murhattiin. Hänen isänsä Andrei Emeljanovitš Džedžula (1915–1971) oli Kiovan yliopiston historian professori. Jelena Švartsin mukaan hän ei koskaan tavannut isäänsä.
Hän opiskeli lyhyen aikaa Leningradin valtionyliopiston filologisessa tiedekunnassa. Vuonna 1968 hän meni naimisiin runoilija Jevgeni Petrovitš Venzelin (1947–2018) kanssa. Vuonna 1971 hän valmistui poissaolevana Leningradin teatteri-, musiikki- ja elokuvainstituutin teatteriosastolta.
Švarts opiskeli  myös Tarton yliopistossa, jossa hänen ensimmäiset runonsa julkaistiin yliopiston lehdessä vuonna 1973.