stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mandy van den Berg

Mandy van den Berg
Mandy van den Berg (s. 26. elokuuta 1990) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Alankomaiden naisten maajoukkueessa 90 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia kesäkuun 2020 loppuun mennessä. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Meksikoa vastaan 15. joulukuuta 2010. Hän voitti Euroopan-mestaruuden 2017.
Seuratasolla van den Berg on kotimaansa ADO Den Haagin jälkeen edustanut vuosina 2012–2014 ruotsalaista Vittsjö GIK:ta, vuonna 2015 norjalaista Lillestrøm SK:ta, vuosina 2016–2017 englantilaisia Liverpoolia ja Readingiä sekä vuosina 2018–2020 espanjalaista Valenciaa. Kesällä 2020 hän siirtyi kotimaahansa PSV:n joukkueeseen.
Maaginen kristalli

| Maaginen kristalli |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Antti Haikala
Käsikirjoittaja:  Bob Swain   Dan Wicksman   Nuria Wicksman   Alessandro Liggieri   Antti Haikala
Tuottaja:  Mikael Wahlforss
Säveltäjä:  Angelo Poggi
Leikkaaja:  Jukka Nykänen
Tuotantosuunnittelija:  Antti Haikala
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi    Belgia
Tuotantoyhtiö:  Epidem ZOT uFilm Araneo  Skyline Entertainment Casa Kafka Pictures Grid Animation
Levittäjä:  TF1 International
Ensi-ilta:   18. marraskuuta 2011
Kesto:  75 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  5 074 000 €   (SES 570 000 €)
Katsojat:  16 865 (Suomessa)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maaginen kristalli on suomalais-belgialainen tietokoneanimoitu jouluelokuva, jonka on ohjannut Antti Haikala ja jonka Suomen ensi-ilta oli 18. marraskuuta 2011. Kolmiulotteinen elokuva on osa Epidemin Mikael Wahlforssin kehittämää yhtenäistä monimediakonseptia, johon kuuluvat myös Andrew Bernhardtin kirjoittamat Erikoispartio-lastenkirjat, muutama muu lastenkirja eri nimillä, 26-osainen animaatiosarja Red Caps sekä 3D-pelimaailma Polar Heroes.
Elokuva sai ensi-iltaviikonloppuna vain 5 000 katsojaa ja koko teatterikierroksellaan 16 865 katsojaa. Siitä oli odotettu lähes 234 000 katsojaa keränneen Niko – lentäjän pojan kaltaista menestystä. Maagista kristallia esitettiin Internet Movie Databasen mukaan elokuvateattereissa myös Belgiassa ja Libanonissa ja julkaistiin 2014 DVD:nä Japanissa.
Juoni

Yotanin ja Red Caps -partion pitää pelastaa Maaginen kristalli, sillä sen avulla Joulupukki voi tuoda kaikkialla maailmassa lapsille lahjoja ja jouluiloa. Joulupukin kaksosveli Basil on kuitenkin tehnyt kieroja suunnitelmia: hän varastaa kristallin ja saa siten lapset valtaansa niin kuin vuoren henget Robolaiset aiemmin.
Kristallin pelastamiseksi tarvitaan ihmislapsi Yotanin rohkeutta ja Red Caps taikakykyjä, jotta kristalli saadaan oikeaan paikkaan Joulupukille. Jännittävien seikkailun aikana tulee eteen kiperiä tilanteita.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jukka Nylund  | … |  Yotan  |
|  Paula Vesala  | … |  Jaga  |
|  Kiti Kokkonen  | … |  Jiffy  |
|  Veeti Kallio  | … |  Basil  |
|  Antti Jaakola  | … |  Lätty  |
|  Henni-Liisa Stam  | … |  Didi  |
|  Jon-Jon Geitel  | … |  Smoo  |
|  Aapo Haikala  | … |  Alpo  |
|  Veikko Honkanen  | … |  joulupukki  |
|  Maija-Liisa Peuhu  | … |  Maija, joulupukin muori  |
|  Aarni Hyökki  | … |  poika  |
|  Minna Tasanto  | … |  äiti  |
|  Rauno Ahonen  | … |  orpokodin johtaja  |
|  Antti Haikala  | … |  robolaiset  |
|  Santtu Karvonen  | … |  Poro  |
|  Maria Kemppainen  | … |  sivuäänet  |
|  Juhani Rajalin  | … |  sivuäänet  |
|  Juha Paananen  | … |  sivuäänet  |
|  Joonathan Kettunen  | … |  sivuäänet  |
Ääninäyttelijät > Suomenkielinen versio

| --- | --- |
Kääntäjä:: Mari Virtanen
Dubbausstudio:: Uptempo
Tuotantokoordinaattori:: Minna Tasanto
Äänitys:: Tuukka Koski Juha Paananen Tero Pennanen
Editointi:: Joonathan Kettunen Antti Haikala
Erityskiitokset:: Jaana Viittanen Johanna Vaattovaara
Studiojohtaja:: Bruno Lähteenmäki
Arviot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Filmgoer  Tuija Pyhäranta: 
Episodi Päivi Laajalahti: 
MTV Outi Heiskanen: 
Iltalehti: 
Film-O-Holic.com  Jokke Ihalainen: 

Maaginen kristalli sai nihkeän vastaanoton kriitikoilta. Iltalehden arvio kritisoi elokuvan käsikirjoitusta raakileeksi, ja tarinankerrontaa "videopelimäiseksi mätkinnäksi". Myös MTVn kriitikko Outi Heiskanen kommentoi elokuvaa "viittä vaille valmiiksi konsolipeliksi". Film-O-Holic.comin Jokke Ihalainen kritisoi elokuvan dialogin kuulostavan yhdysvaltalaisen elokuvan teennäiseltä dubbaukselta. Sen sijaan Episodin Päivi Laajalahti kehuu elokuvan dialogia nokkelaksi.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Elokuva-oppaan tietosivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Maaginen kristalli Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Maaginen kristalli Elonet.
Nakhla

Nakhla-tupakkaa
Nakhla on egyptiläisen Nakhla Tobaccon tupakkamerkki. Nimellä markkinoidaan kymmeniä eri makutupakkalaatuja hookassa poltettavaksi.
Aiheesta muualla

Nakhla Tobaccon kotisivut (englanniksi)
Maa on voimaa

| Maa on voimaa Kauko Röyhkä & Narttu |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 13.–24. toukokuuta 1985 Millbrook Studio
 Julkaistu: 1985
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Mats Huldén
 Tyylilaji: poprock
 Kesto: 38.17 47:01 (1987)
 Levy-yhtiö: Euros
Kauko Röyhkän muut julkaisut
| Lauralle 1984 | Maa on voimaa 1985 | Pikku enkeli 1986 |
Maa on voimaa on Kauko Röyhkän & Nartun 6. studioalbumi. Se julkaistiin sekä LP- että CD-formaatissa vuonna 1985. Jälkimmäinen sisältää myös singlekappaleet "Paska kaupunki" ja "Tuhlausta".
Lauralle -levyn siivittämän keikkasuosion vuoksi Kauko Röyhkä & Narttu sai kuulla olevansa tyttöjen bändi. Vastavetona bändi päätti tehdä seuraavasta levystä rankemman "eli enemmän tylyä rokkia ja kyynisiä sanoituksia". Bändi oli viimein saavuttanut sellaisen aseman, jossa he saattoivat ylpeillä pohjoisilla juurillaan.
Levyn kansikuvaksi Mattila ja Röyhkä etsivät ensin halpaa, luontoaiheista maalausta "joka olisi jollakin sopivan epämääräisellä tavalla tuonut mieleen vanhan ajan pohjoisen." Mattila näki kuitenkin Ilta-Sanomissa jutun kahdesta oululaispojasta, jotka olivat pelastaneet vammaisen hukkumasta tulvaojaan. Valokuvan toinen poika oli näyttänut jurolta ja umpimieliselta ja takkikin oli kuin suoraan 1960-luvulta. Takakanneksi päätyi Pellon Orajärven kartta, koska Röyhkän poikavuosien innoittaja kirjailija Timo K. Mukka oli Orajärveltä kotoisin.
Albumista julkaistiin remasteroitu CD-versio vuonna 2000.
Kappaleet

Sävellykset ja sanoitukset Kauko Röyhkä, sovitukset Kauko Röyhkä & Narttu.
Peke – 3.31
Maa on voimaa – 3.33
Keskiyön juna – 3.44
Kulta-aika on ohi – 3.57
Joo joo joo – 5.09
Ennen lähtöä – 1.24
Kappaleet > B-puoli

Me – 4.01
Menneisyyden taikaa etsimässä – 4.15
Pitkätukkainen poika – 2.44
Kuningas Midas – 2.39
Sukellan taivaalle – 2.54
Talven valoa – 4.26
Kappaleet > Vuoden 1987 CD-painos

Paska kaupunki – 4.30
Tuhlausta – 3.57
Kokoonpano

Jarmo Heikkinen – kitara (CD-bonuksilla)
Riku Mattila – kitara
Jari Paulamäki – basso
Kauko Röyhkä – laulu, kitara
Heikki Tikka – rummut, taustalaulu ja urut
Kokoonpano > Tuotanto

Juha Heininen – äänittäjä, miksaaja
Mats Huldén – tuottaja
Jani – kansi
Harri Nurminen – kuva
Aiheesta muualla

Maa on voimaa discogs.com -sivustolla
Myllykosken kirjasto

| Myllykosken kirjasto |
| --- | --- |

Sijainti:  Paperitehtaantie 10, 46800 Myllykoski (Kouvola)
Koordinaatit:  60.76737°N, 26.78630°E
Tyyppi:  Kouvolan kaupunginkirjaston lähikirjasto
Kotisivut
Myllykosken kirjasto on Kouvolan Myllykosken taajamassa toimiva Kouvolan kaupunginkirjaston lähikirjasto. Myllykosken kirjasto kuuluu Kymenlaakson kirjastojen yhteiseen Kyyti-kirjastokimppaan.
Vuosina 2018-2019 uutisoitiin, että Kouvolassa esimerkiksi Myllykosken kirjastossa osa nuorista häiriköi, käytti päihteitä kirjaston tiloissa ja teki ilkivaltaa. Tästä syystä kirjaston omatoimikäyttöä jouduttiin supistamaan tai siitä kokonaan luopumaan.
Myllykolu

Myllykolu on asuinalue Lempäälän Kuljussa. Alueen nimi tulee vanhasta myllystä, joka ei ole enää toiminnassa. Myllykolun lähikauppana toimii Kuljun kartano, ja lähellä sijaitsee myös Ideaparkin kauppakeskus. Myllykolusta on matkaa Tampereelle noin 15 kilometriä.
Lähentymiskriteeri

Lähentymiskriteerit (myös konvergenssikriteerit, Maastrichtin kriteerit) ovat ne ehdot, joiden täytyttyä Euroopan unionin jäsenvaltio voi saada luvan vaihtaa kansallisen valuuttansa euroksi.
Kriteerejä on neljä: hintakehitys, julkisen talouden kehitys, valuuttakurssikehitys ja pitkien korkojen kehitys
Hintakehitys

Inflaatioaste saisi olla enintään 1,5 prosenttiyksikköä yli kolmen parhaiten suoriutuneen jäsenmaan inflaatioasteen. Kolme parhaiten suoriutunutta jäsenvaltiota ovat ne, joissa inflaatioaste on ollut pienin. Näistä lasketaan keskiarvo. Jos siis kolmen parhaan maan inflaatioasteet ovat olleet esimerkiksi 1 %, 1,2 % ja 1,5 %, niin näiden keskiarvo on (1 % + 1,2 % + 1,5 %) / 3 = 1,23 %. Euroa käyttöönsä haluavan maan inflaatio ei tässä esimerkkitapauksessa siis saisi olla enempää kuin 1,23 % + 1,5 % = 2,73 %. Käytännössä tästä vaatimuksesta on ajoittain joustettu tarpeeksi merkittävien maiden ollessa kyseessä.
Julkisen talouden kehitys

Ennakoitu tai toteutunut julkistalouden alijäämä ei saa ylittää 3 % bruttokansantuotteesta, ja julkinen velka on enintään 60 % bruttokansantuotteesta. Lisäksi on eräitä muita kriteerejä, katso tarkemmin lähdeviitteestä.
Valuuttakurssikehitys

Euroa käyttöönsä haluavan jäsenmaan on oltava ns. ERM II-vaiheessa vähintään kahden vuoden ajan, ennen kuin euron käyttöönotosta voidaan päättää. Tänä aikana maan kansallisen valuutan kurssi ei saa vaihdella enempää kuin ± 15 % ERM II -keskikurssista, nykyisin käytännössä euron arvosta. Tuon kahden vuoden aikana maan valuutan kurssiin ei myöskään saa kohdistua merkittävää muuttamispainetta (toisin sanoen keinotekoinen devalvaation tai revalvaation välttäminen ei tule kysymykseen).
Pitkien korkojen kehitys

Euron käyttöönotosta päättämistä edeltävän vuoden aikana maan pitkäaikaisten korkojen taso saa olla enintään 2 prosenttiyksikköä yli kolmen inflaatioasteeltaan alhaisimman jäsenmaan pitkän aikavälin korkotason. Euroa käyttöönsä haluavasta maasta lasketaan siis viimeisen 12 kuukauden pitkien korkojen keskiarvo, jota verrataan kolmen inflaatioltaan alhaisimman maan pitkien korkojen keskiarvoon.
Lyriel

| Lyriel> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2003–
Tyylilaji:  folk metal, folk rock, celtic metal, sinfoninen metalli, goottimetalli
Kotipaikka:   Gummersbach, Saksa
Jäsenet:  Jessica Thierjung, laulu   Oliver Thierjung, kitara, taustalaulu   Matthias Kirchler, bassokitara   Marcus Fidorra, rummut   Martin Ahmann, kosketinsoitin   Johannes Anand, viulu   Linda Laukamp, sello  
Levy-yhtiö:  Black Bard   Femme Metal Records   AFM Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lyriel on folk rockia soittava saksalainen yhtye, joka perustettiin vuonna 2003 Gummersbachissa.
Perinteisten rock- ja metallimusiikissa käytettävien instrumenttien lisäksi yhtye käyttää viulua ja selloa, jotka tuovat ilmaisuun kansanmusiikin sävyjä. Huomattava seikka on myös se, että nämä instrumentit eivät tule keikoilla taustanauhoilta, vaan ne oikeasti soitetaan.
Yhtye julkaisi kaksi ensimmäistä levyään Prisonworld ja Autumntales omakustannelevyinä, mutta 11. helmikuuta 2009 yhtye ilmoitti sivuillaan julkaisemassaan tiedotteessa, että se oli tehnyt levytyssopimuksen Femme Metal Recordsin kanssa.
Jäsenet

Jessica Thierjung (laulu)
Linda (sello)
Oliver (kitara)
Joon (viulu)
Marcus Fidorra (rummut)
Martin (koskettimet)
Sven (basso)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Daniel de Beer (rummut)
Diskografia > Studioalbumit

Prisonworld (2005)
Autumntales (2006)
Paranoid Circus (2010)
Leverage (2012)
Skin and Bones (2014)
Diskografia > Kokoelmat

The First Chapters (2009)
Diskografia > EP:t

10 (2015)
Diskografia > DVD:t

Live auf Burg Greifenstein [Live on Greifenstein Castle] (2005)
Aiheesta muualla

Yhtyeen virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi) ja (englanniksi)
M/S Misida

| M/S Misida |
| --- | --- |

Tyyppi:  rahtilaiva
Lippuvaltio:   Suomi
Kotipaikka:  Maarianhamina
IMO-numero:  9348948
MMSI-numero:  230995000
Tunnuskirjaimet:  OJNC
Aiemmat nimet:  2007–: Misida
Omistaja:  Godby Shipping
Aiemmat omistajat:  2007–: Godby Shipping
Rakennustelakka:  J.J. Sietas Schiffswerft GmbH, Hampuri, Saksa
Rakennusnumero:  1282
Kölinlasku:  6. elokuuta 2007
Luovutettu:  21. joulukuuta 2007
Tekniset tiedot
Pituus:  163,9 m
Leveys:  23,4 m
Syväys:  6,7 m
Bruttovetoisuus (GT):  14 100
Koneisto:  2 × Wärtsilä 6L46F -dieselmoottoria
Koneteho:  15 000 kW
Nopeus:  37,04 km/h
Nopeus:  20 kn
Hyttejä:  12
Lastikapasiteetti:  2 150 m
Lastikapasiteetti:  484 TEU
Lähteet:  
M/S Misida (IMO 9348948) on ahvenanmaalaisen Godby Shippingin omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Se on rakennettu vuonna 2007 J.J. Sietaksen telakalla Hampurissa, Saksassa. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Maarianhamina. Nykyisin Misida on aikarahdattuna UPM-Kymmenen liikenteeseen, reitille Suomi–Espanja. Lastina Misida kuljettaa metsäteollisuuden tuotteita. Aluksen jääluokitus on 1A Super ja konttikapasiteetti (TEU) 484.
Lokakuussa 2007 valmistunut M/S Misana on Misidan sisaralus.
Käyttöhistoria

Helmikuussa 2005 Godby Shipping -ryhmään kuuluvat Minicarriers ja Trailer-Link tilasivat kaksi alusta UPM:n metsäteollisuuden tuotteiden kuljetuksia varten.
6. elokuuta 2007 aluksen köli laskettiin. 21. joulukuuta 2007 alus luovutettiin Hampurissa Godby Shippingille.
Aiheesta muualla

Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: UPM:n Espanjan-liikenteeseen kaksi uutta alusta
Fakta om Fartyg – M/S Misida (ruotsiksi)
Godby Shipping: Sietas NB1282 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Musée Carnavalet

Hôtel Carnavalet, julkisivu.
Hôtel Carnavalet, sisäpihaa.
Musée Carnavalet on Pariisin keskustassa toimiva museo, joka esittelee kaupungin historiaa. Museo toimii Hôtel Carnavalet -nimisessä historiallisessa kaupunkipalatsissa Le Marais’n kaupunginosassa 3. arrondissementin alueella, Rue de Sévignén varrella.
Hôtel Carnavalet’n ohella museon käytössä on läheinen Hôtel Le Peletier de Saint-Fargeau. Museon näyttelyyn kuuluu muun muassa Pariisin historiaan liittyviä taideteoksia ja kokonaisina rekonstruoituja historiallisia interiöörejä. Näyttely on pääosin jaettu kronologisesti siten, että vallankumousta edeltävä historia käsitellään Hôtel Carnavalet’ssa ja vuoden 1789 jälkeinen historia Hôtel Le Peletierissa.
Museon kokoelmissa on noin 475 000 piirrosta ja julistetta, 150 000 valokuvaa, noin 50 000 kolikkoa, yli 3 600 veistosta, 2 600 maalausta, noin 10 000 muuta taide-esinettä ja yli sata pienoismallia historiallisista pariisilaisrakennuksista.
Rakennuksen ja museon historia

Hôtel Carnavalet rakennettiin vuosina 1547–1560 Pariisin parlamentin puheenjohtajan Jacques de Ligneris’n asunnoksi ja sen suunnitteli arkkitehti Nicolas Dupuis. Rakennus edustaa italialaista renessanssiarkkitehtuuria. Julkisivun reliefit tehtiin kuvanveistäjä Jean Goujonin työpajalla. Talon osti vuonna 1578 bretagnelaissyntyinen leski de Kernevenoy, jonka sukunimen ranskankielisestä väännöksestä talo sai nykyisen nimensä Hôtel Carnavalet. Rakennusta laajennettiin myöhemmin useasti. Arkkitehti François Mansart suunnitteli 1600-luvulla oikean siipirakennuksen ja nykyisen Rue de Sévignén puoleisen julkisivun, johon alkuperäinen portaali liitettiin. Talossa asui vuosina 1677–1696 kirjeenvaihdostaan tunnettu markiisitar Madame de Sévigné. Ranskan vallankumouksen jälkeen rakennus oli eri oppilaitosten käytössä.
Suuren osan Pariisin historiallisesta keskustasta purattanut prefekti paroni Haussmann määräsi vuonna 1866 ostamaan Hôtel Carnavalet’n kaupungin historiaa esittelevän museon perustamiseksi. Museoon suunnitellut alkuperäiset kokoelmat tuhoutuivat tulipalossa Pariisin kommuunin kukistamisen yhteydessä vuonna 1871. Museo avattiin lopulta vuonna 1880. Pihalle rakennettiin kirjastoa varten uudet siipirakennukset, joihin liitettiin osia useista purkutuomion saaneista historiallisista pariisilaistaloista. Museota on laajennettu lisärakennuksilla vielä 1900-luvullakin useaan kertaan. Hôtel Carnavalet on nykyään yksi harvoista Pariisissa säilyneistä renessanssityylisistä rakennuksista. Museon sisäpihalla on nykyään Ludvig XIV:n patsas, joka sijaitsi alun perin Pariisin raatihuoneen edustalla.
Vuonna 1688 valmistunut Hôtel Le Peletier de Saint-Fargeau liitettiin osaksi museota vuonna 1989. Talon on alkujaan suunnitellut arkkitehti Pierre Bullet valtioneuvos Michel Le Peletier de Souzylle. Myöhemmistä asukkaista tunnetuin on vallankumouksen aikana rojalistin salamurhaamaksi joutunut poliitikko Louis-Michel Le Peletier de Saint-Fargeau.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Musée Carnavalet Wikimedia Commonsissa
Museon kotisivu (ranskaksi)
Hôtel Le Peletier de Saint-Fargeau.
Natalia Verbeke

Natalia Verbeke
Natalia Carolina Verbeke Leiva (s. 23. helmikuuta 1975) on argentiinalaissyntyinen espanjalainen näyttelijä. Verbeke on näytellyt muun muassa Serranon perheessä Ana Blancoa.
M/S Misana

| M/S Misana |
| --- | --- |
 M/S Misana Nauvossa, kuvattuna M/S Eivorilta
Tyyppi:  Rahtilaiva
Lippuvaltio:  Suomi
Kotipaikka:  Maarianhamina
IMO-numero:  9348936
MMSI-numero:  230994000
Tunnuskirjaimet:  OJNB
Aiemmat nimet:  2007– Misana
Omistaja:  Oy Trailer-Link Ab (Godby Shipping)
Aiemmat omistajat:  2007– Oy Trailer-Link Ab (Godby Shipping)
Rakennustelakka:  J.J. Sietas Schiffswerft GmbH, Hampuri, Saksa
Rakennusnumero:  1281
Kölinlasku:  14. toukokuuta 2007
Luovutettu:  19. lokakuuta 2007
Tekniset tiedot
Pituus:  165,75 m
Leveys:  23,4 m
Syväys:  7,26 m
Bruttovetoisuus (GT):  15 586
Koneisto:  2 × Wärtsilä 6L46F diesel
Koneteho:  15 000 kW
Nopeus:  37,04 km/h
Nopeus:  20 kn
Hyttejä:  12
Lastikapasiteetti:  2 150
Lastikapasiteetti:  484 TEU
Lähteet:  
M/S Misana (IMO 9348936) on ahvenanmaalaiseen Godby Shipping -ryhmään kuuluvan Trailer-Link Oy:n omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Se on rakennettu vuonna 2007 J.J. Sietaksen telakalla Hampurissa, Saksassa. Nykyisin Misana on aikarahdattuna UPM-Kymmenen liikenteeseen, reitille Suomi–Pohjanmeri–Biskajanlahti. Lastina Misana kuljettaa metsäteollisuuden tuotteita. Aluksen jääluokitus on 1A Super ja konttikapasiteetti (TEU) 484.
Joulukuussa 2007 valmistunut M/S Misida on Misanan sisaralus.
Käyttöhistoria

Helmikuussa 2005 Godby Shipping -ryhmään kuuluvat Minicarriers ja Trailer-Link tilasivat kaksi alusta UPM:n metsäteollisuuden tuotteiden kuljetuksia varten.
14. toukokuuta 2007 aluksen köli laskettiin. 22. lokakuuta 2007 kastettiin Helsingissä, jonka jälkeen se aloitti liikennöinnin. Aluksen saavuttua aamuyöllä 28. tammikuuta 2009 Kotkan satamaan, löydettiin alukselta kaksi salamatkustajaa. Alus oli tulossa Espanjasta.
Aiheesta muualla

Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: UPM:n Espanjan-liikenteeseen kaksi uutta alusta
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Kaksi salamatkustajaa rahtilaivalla Suomeen
Fakta om Fartyg – M/S Misana (ruotsiksi)
Godby Shipping: mv Misana (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Nakertaja

Nakertaja (aikaisemmalta nimeltään Uusikylä) on Kajaanin kaupunginosa. Se sijaitsee noin 5 kilometriä kaupungin keskustasta pohjoiseen. Nakertaja rajautuu lännessä Hetteenmäkeen, pohjoisessa metsäalueeseen sekä idässä ja etelässä Paltaniementiehen. Vuoden 2014 lopussa Nakertajassa oli 1 161 asukasta.
Nakertajassa sijaitsee päiväkoti, alakoulu, jossa on noin 200 oppilasta sekä kylätalo Vanahis. Aiemmin Nakertajassa toimivat myös lähikauppa Siwa ja Posti. Nakertajan alakoululta lähtee talvisin hiihtolatuna käytettävä pururata, joka kulkee Hetteenmäen kautta ja haarautuu Pöllyvaaran ulkoilualueelle sekä Kirkkoaholle. Nakertajassa on kaksi urheilukenttää, pienempi alakoululla ja isompi Paltaniementien vieressä. Isomman urheilukentän vieressä toimivat seurakunta ja iltapäiväkerho. Kulkuyhteydet Nakertajasta Kajaaniin ovat heikohkot.
Kylä kuului Uusikylä-nimisenä alun perin Paltamoon, kunnes se liitettiin Kajaanin maalaiskuntaan vuonna 1954. Kylän nimi vaihtui Nakertajaksi vuonna 1957.
Toisin kuin muilla Kajaanin taajama-alueen kaupunginosilla, joilla postitoimipaikka on Kajaani, Nakertajalla on oma postitoimipaikka 87830 Nakertaja.
Aiheesta muualla

Reijoheikkinen.fi: Nakertajan historiasta (Arkistoitu versio)
Kajaani
| --- | --- |
Kaupunginosat:  Hetteenmäki · Hoikankangas · Kettu · Komiaho · Kuurna · Lehtikangas · Lohtaja · Nakertaja · Onnela · Puistola · Purola · Teppana · Variskangas
Kylät:  Jormua · Koutaniemi · Kuluntalahti · Lahnasjärvi · Lehtovaara · Linnantaus · Mainua · Murtomäki · Paltaniemi
Vuolijoen suuralue:  Itäranta · Kuusiranta · Kytökoski · Käkilahti · Ojanperä · Otanmäki · Saaresmäki · Vuolijoki · Vuottolahti
Naran kansallismuseo

| Naran kansallismuseo 奈良国立博物館 |
| --- | --- |
 Naran kansallismuseo
Tyyppi:  Taidemuseo
Sijainti:   Nara, Naran prefektuuri, Japani
Perustettu:  1889
Kotisivut:  http://www.narahaku.go.jp/
Koordinaatit:  34.683731°N, 135.836633°E
 fiNaran kansallismuseo 
   
Naran kansallismuseo (jap. 奈良国立博物館, Nara kokuritsu hakubutsukan) on Naran kaupungissa Naran prefektuurissa Japanissa sijaitseva museo. Museo perustettiin vuonna 1889. Museon kokoelmiin kuuluu muun muassa buddhalaisia esineitä, patsaita, vaaseja ja jade-esineitä. Museo perustettiin alun perin nimellä Naran keisarillinen museo (jap. 帝国奈良博物館). Vuonna 1900 museo nimettiin Keisarillisen talouden museoksi. Museo sai nykyisen nimensä vuonna 1952.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Naran kansallismuseo Wikimedia Commonsissa
M/S Mistral

| M/S Mistral |
| --- | --- |

Tyyppi:  Rahtilaiva
Lippuvaltio:  Suomi
Kotipaikka:  Brändö
IMO-numero:  9183788
MMSI-numero:  230925000
Tunnuskirjaimet:  OJIX
Aiemmat nimet:  1998 – Mistral
Omistaja:  Minicarriers AB
Aiemmat omistajat:  1998 – Godby Shipping
Rakennustelakka:  J.J. Sietas, Hampuri, Saksa
Rakennusnumero:  1183
Tilattu:  marraskuu 1997
Luovutettu:  29. joulukuuta 1998
Tekniset tiedot
Pituus:  153,45 m
Leveys:  20,6 m
Syväys:  7 m
Bruttovetoisuus (GT):  10 471
Koneisto:  1 × Wärtsilä 12V46 diesel
Koneteho:  12 600 kW
Jääluokitus:  1A Super
Nopeus:  22 kn
Hyttejä:  12+12
Miehistö:  16
Lastikapasiteetti:  1 624 m
Lähteet:  
M/S Mistral (IMO 9183788) on ahvenanmaalaisen Godby Shipping Ab:n omistama ro-ro-rahtialus. Se on rakennettu vuonna 1998 J.J. Sietaksen telakalla Hampurissa, Saksassa. Kuollutta painoa aluksella on 7 438 tonnia ja jääluokitus on 1A Super eli alus pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. Mistral on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Brändö. Nykyisin Mistral on rahdattu Färsaarelaiselle Smyril Line konsernille ja ajaa väliä Hirtshals-Torshavn-Thorlakshoven väliä.
Mistralin sisaraluksia ovat M/S Caroline Russ, M/S Elisabeth Russ, M/S Friedrich Russ, M/S Pauline Russ, M/S Miranda ja M/S Seagard.