stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kruunusillat
Tekniset tiedot > Kustannusarvio

Ensimmäisen vaiheen Laajasalo–Hakaniemi kustannusarvio on noin 326 miljoonaa euroa ja toisen vaiheen Hakaniemi–päärautatieasema karkeasti kymmenen miljoonaa. Lisäksi kalustohankinnat ovat noin 98 miljoonaa euroa ja uuden raitiovaunuvarikon rakentaminen noin 96 miljoonaa. ”Yliskylän lenkin” eli tarvittaessa rakennettavien Reposalmentien ja Ilomäentien raitioteiden kustannusarvio on noin 19 miljoonaa euroa.
Liittyvillä hankkeilla, kuten katutöillä, on varsinaisesta silta- ja raitiotierakentamisesta erillinen kustannusarvionsa, joka on noin 235 miljoonaa euroa. Rakentamisen, kaluston, varikon ja liittyvien hankkeiden yhteishinnasta on puhuttu lähes 800 miljoonana eurona.
Hankkeen eteneminen > Suunnittelutyö ja reittivaihtoehdot

Yhteys Laajasalosta kantakaupunkiin esitettiin ensimmäisen kerran jo vuoden 2002 yleiskaavassa. Vaihtoehtoihin kuului Kampista Senaatintorin ja Katajanokan kautta kulkeva Laajasalon metro, joka olisi voitu rakentaa joko kaksikilometrisenä siltana tai merenalaisena tunnelina. Kokonaisuudessaan uusi metrolinja olisi alkanut Pasilan metroasemalta. Haaroittamisvaihtoehdossa olemassaoleva metrorata olisi haaroitettu Herttoniemen metroasemalta Laajasalon suuntaan, mutta vaihtoehto oli teknisesti haastava, ja kolmas metrolinja olisi heikentänyt muiden metrolinjojen palvelutasoa. Joukkoliikennejärjestelmien vertailussa vuonna 2007 ja Laajasalon raidevaihtoehtojen järjestelmätarkastelussa vuonna 2008 tutkittiin metron, linja-auton ja raitiotien hyötykustannussuhteita, ja selvitysten perusteella esitettiin, että suunnittelua jatkettaisiin ensisijaisesti raitiovaihtoehdon pohjalta. Selvitysten mukaan metroyhteys olisi ollut huomattavasti kalliimpi ja matkustajakysyntä suhteessa sen kapasiteettiin vähäinen. Betonielementtitunnelin rakentamisessa todettiin myös olevan riskejä. Arvioituihin vaihtoehtoihin kuuluivat myös köysirata Hakaniementorille ja bussilautta Katajanokalle.
Kruunuvuorenselän ylittävästä sillasta järjestettiin kansainvälinen suunnittelukilpailu. Sen voitti WSP Finland ehdotuksellaan ”Gemma Regalis”.
Kaupunginvaltuusto hyväksyi marraskuussa 2008 jatkovalmistelun pohjaksi reitin Laajasalosta Kruununhakaan.  Vuoden 2011 joukkoliikenneselvityksessä Kruunusillat linjattiin Sompasaaresta Tervasaarenkannaksen kautta Liisankadulle, eikä Hakaniemi kuulunut reittiin. Vuoden 2016 Kruunusillat-yleissuunnitelmassa 465-metrinen silta Tervasaarenkannakselle esitettiin luonnosteltuna vaihtoehtoisena linjauksena, joka olisi jatkunut joko Liisankadun kautta Unioninkadulle tai Pohjoisrannan kautta Aleksanterinkadulle. Raitiotien mahduttaminen Pohjoisrannalle ja erityisen ruuhkaiselle Meritullintorille olisi kuitenkin vaatinut katujen leventämistä merelle. Hakaniemi-reitti oli vaihtoehdoista halvin ja hyöty-kustannussuhteeltaan suurin, ja sen eduiksi katsottiin myös sujuva vaihtoyhteys muihin kulkuvälineisiin eli metroon, muille raitioteille, lukuisiin linja-autoihin ja myös mahdollisesti rakennettavalle Pisararadan maanalaiselle rautatieasemalle.
Hankkeen eteneminen > Valtuuston päätös ja kustannusarvion nousu

Helsingin kaupunginhallitus hyväksyi sillat mahdollistavan asemakaavan marraskuussa 2015 ja hankesuunnitelman elokuussa 2016 äänin 13–2. Päätöksen hankkeen toteuttamisesta teki kaupunginvaltuusto äänin 63–6 myöhemmin saman kuukauden lopussa. Tuolloin arvioitu kokonaishinta oli noin 359 miljoonaa euroa, josta 259 miljoonaa varattiin rakentamiseen ja 100 miljoonaa kalusto- ja varikkokustannuksiin.
Sittemmin rakentamisen kustannusarvio nousi 71 miljoonalla eurolla sekä kalusto- ja varikkokustannukset noin 65 miljoonalla. Lisäksi liittyvien hankkeiden hinta oli noussut 185 miljoonalla eurolla. Enimmäis­hinnan korottamisesta tehtiin erillinen päätös, jossa samalla hyväksyttiin myös hankkeen toteuttaminen kahdessa vaiheessa. Kaupunkiympäristö­lautakunta ja HKL hyväksyivät vaiheistamisen ja enimmäis­hinnan korotuksen kesäkuussa 2021 ja kaupunginhallitus 16. elokuuta. Lopullisen päätöksen teki kaupunginvaltuusto 25. elokuuta 2021 äänin 71–8.
Hankkeen eteneminen > Urakoitsijat

Hankkeen rakennustyöt toteutetaan kahden urakkamuodon yhdistelmänä. Kruunuvuorensilta, Finkensilta ja Korkeasaaren maarakennustyöt toteutetaan kokonaisurakkana, josta vastaa Kreaten ja YIT:n muodostama Työyhteenliittymä Kruunusillat. Urakkakilpailutuksen voittaneen Työyhteenliittymän osuus hankkeen kokonaishinnasta on 123 miljoonaa euroa, josta YIT:n osuus on noin 61,5 miljoonaa. Merihaansillasta ja muista rakennustöistä vastaa Kruunusillat-allianssi, johon kuuluvat Helsingin kaupunki, YIT, NRC, Ramboll, Sweco ja Sitowise.
Hankkeen eteneminen > Rakentaminen

Valmistelevat rakennustyöt alkoivat heinäkuussa 2021 Hakaniemenrannassa ja Siltavuorensalmella. Varsinainen toteutusvaihe alkoi lokakuussa 2021 Kruunuvuorensillan ja Finkensillan rakentamisella Kruunuvuorenrannan ja Nihdin välille. Korkeasaaren pohjoispuolella tehdään raitiotietä ja pyöräbaanaa varten maantäyttöjä. Työmaasiltoja rakennettiin syksyllä 2021 kaksi: Nihdistä Korkeasaareen sekä Kruunuvuorenrannasta Nimismies- ja Emäntä-nimisille luodoille. Korkeasaaren suunnasta Kruunuvuorensillan työsiltaa alettiin rakentaa kohti pylonia eli kannatinpylvästä helmikuussa 2022. Siltatyömaa aiheutti niin paljon melua Korkeasaaren eläintarhassa, että viisi villisikaa jouduttiin lopettamaan.
Ensimmäiset raitiotiekiskot asennettiin Kruunuvuorenrantaan toukokuussa 2022. Vuoden 2022 lopussa alettiin rakentaa Kruunuvuorensillan 135 metriä korkeaa pylonia, ja se valmistui tammikuussa 2025. Raitiotien rakentaminen Finkensillalle ja Kruunuvuorensillalle on tarkoitus aloittaa aikaisintaan syksyllä 2025.
Aiheesta muualla

Kruunusillat-hankkeen verkkosivut
Hankkeen esittelyvideo
Esittelyvideo reitistä
Kruunuvuorensillan työmaakamera
Finkensillan työmaakamera
Suomen raitioliikenne
Helsingin seudun joukkoliikenne
| --- | --- |
Raskas raideliikenne: Helsingin seudun lähijunaliikenne (linjat) • Helsingin metro (linjat: M1, M2)
Kevyt raideliikenne: Helsingin raitioliikenne (linjat) • Helsingin seudun pikaraitiotiet (linjat: 15)
Lauttaliikenne: Kruunuvuorenrannan lautta • Suomenlinnan lautta
Linja-autoliikenne Runkolinjat: Helsingin seudun linja-autoliikenne  20 • 30 • 40 • 200 • 300 • 400 • 500 • 510 • 520 • 530 • 560 • 570 • 600
Liikenteen tilaaja: HSL
Liikennöitsijät: Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne • Helsingin kaupungin liikennelaitos • VR • Nobina • Pohjolan Liikenne • Helsingin Bussiliikenne • Savonlinja • Tammelundin Liikenne • Åbergin Linja • Korsisaari • Reissu Ruoti • Tilausliikenne Nikkanen
Hankkeet: Espoon pikaraitiotiet • Kruunusillat • Tiederatikka • Tuusulanväylän pikaraitiotie • Vantaan pikaraitiotie • Vihdintien pikaraitiotie • Viikin–Malmin pikaraitiotie • Espoon kaupunkirata • Pisararata • Itämetro
Kruunuvuorenrannan osa-alueella Laajasalossa käynnistyi 2010-luvulla voimakas asuinrakentaminen. Asukasluvun arvioidaan olevan tulevaisuudessa 13 000.
Liikennöintiä varten on tilattu Škoda Transtechin valmistamia Artic X54 -raitiovaunuja, joita käytetään myös Raide-Jokerilla.
Näkymä Hakaniemenrannasta Nihtiin keväällä 2020. Tälle osuudelle rakennetaan Merihaansilta.
Korkeasaaren ja Nihdin välisen Finkensillan rakennustöitä talvella 2022.
Kruunuvuorensillan väliaikainen työsilta nähtynä Kruunuvuorenrannasta kohti Korkeasaarta kesällä 2022.
Kisko- ja muita katutöitä Hakaniemessä väliaikaisen päätepysäkin tienoilla kesäkuussa 2024.
Hinke Bergegren

Hinke Bergegren
Henrik ”Hinke” Bergegren (1861 – 10. toukokuuta 1936) oli ruotsalainen kirjailija ja lehtimies.
Bergegren työskenteli lehtimiehenä ensin Social-Demokratenissa. Hän oli myös nuorsosialistien aikakauskirjan Brandin toimitusjohtaja ja toimitti myös Proletärenia (ei uusi Proletären). Bergegren kirjoitti monta romaania, novelleja ja teatteriteoksia. Hän oli yksi vallankumouksellisista sosiaalidemokraateista ja halusi tuoda ehkäisykeinot kansan tietoon. Nykyään hän on varsinkin tunnettu seksuaalireformihalustaan.
Hinke Bergegren kuului niihin sosiaalidemokraatteihin, jotka radikalisoituivat ja muuttuivat anarkisteiksi. Vuonna 1908 hänet erotettiin puolueesta pitkäaikaisen Hjalmar Brantingia vastaan kestäneen taistelun jälkeen. Moni nuorsosialisti ryhtyi hänen seuraajakseen, ja heitä kutsuttiin nimellä ”unghinkar”. Vuonna 1910 pidettiin kampanja Kärlek utan barn, jossa hän sanoi että on parempi olla rakkaan kanssa ilman lapsia kuin lapsia ilman rakkautta. Hän istui moneen otteeseen vankilassa aktiiviutensa vuoksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hinke Bergegren Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Ruotsi 
Muut:  IdRef
Emil Saarinen

| Emil Saarinen |
| --- | --- |
 Emil Saarinen vuonna 1924.
Kansanedustaja
 1.3.1910–25.9.1918, 5.9.1922–31.7.1929  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Hämeen pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. lokakuuta 1879 Korpilahti
Kuollut: 19. marraskuuta 1956 (77 vuotta) Parkano
Ammatti:  puoluetoimitsija
August Emil Saarinen (ent. Mickelson, myös Salminen, 16. lokakuuta 1879 Korpilahti – 19. marraskuuta 1956 Parkano) oli suomalainen poliitikko ja kirjailija, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1910–1918 ja 1922–1929. Hän edusti puolueensa parlamentaristista linjaa, joka vastusti aseellista vallankumousta. Sisällissodan aikana Saarinen toimi Tamperella valkoisten vankien huoltokomitean puheenjohtajana. Hänen ansionaan pidetään heidän hyvää kohteluaan ja punaisen terrorin jäämistä kaupungissa vähäiseksi.lähde? Kirjailijana Saarisen tunnetaan erityisesti salanimellä ”Arvid Luhtakanta” julkaistusta muistelmateoksesta Suomen punakaarti (1938), mutta suurin osa hänen tuotannostaan on näytelmiä.
Elämä > Nuoruusvuodet

Emil Saarinen syntyi Korpilahden Raidanlahdessa rutiköyhään yhdeksänlapsiseen perheeseen. Hänen vanhempansa olivat suutari Hermanni Mikonpoika (myös Mickelson, 1828-1890) ja Eva Stina Burman (1837-1911). Isän kuoltua Saarinen kävi pari vuotta alkeiskoulua Jyväskylässä, kunnes lähti 13-vuotiaana suutarinoppiin Tampereelle. Kisällinäytteen suoritettuaan Saarinen työskenteli vuosisadan vaihteessa Pietarissa, jossa hän tutustui pietarinsuomalaisiin vallankumouksellisiin. Kotimaahan palattuaan Saarinen organisoi kutsuntalakkoja ja toimi äänioikeusliikkeessä. Keväällä 1904 Saarinen liittyi Matti Turkian Tampereelle perustamaan työläisaktivistien iskuryhmään, johon hänen ohellaan kuuluivat muun muassa Alma Jokinen, J. K. Lehtinen, Yrjö Mäkelin ja Väinö Vankkoja. Saarinen avusti muun muassa Venäjän valtionpankin Helsingin konttorin ryöstäneitä bolshevikkeja, jotka olivat pakomatkallaan saapuneet Tampereelle.
Elämä > Politiikkaan

Saarinen liittyi Tampereen työväenyhdistyksen suutarien ammattiosastoon jo 1890-luvun alussa ja SDP:n jäseneksi heti perustamisvuonna 1899, mutta lähtiaktiivisesti  puoluetoimintaan vasta suurlakon jälkeen. Puuttuvaa koulusivistystään Saarinen paikkasi ahkeralla itseopiskelulla, jonka lisäksi hän osallistui työväenliikkeen kulttuuririentoihin. Innokkaana teatterimiehenä tunnettu Saarinen nähtiin muun muassa Tampereen Työväen Teatterin avajaisnäytelmänä esitetyssä Minna Canthin Kovan onnen lapsissa. Suutarin ammatin jätettyään Saarinen työskenteli yhden näytäntökauden ajan TTT:n ohjaajana, jonka jälkeen hän siirtyi syksyllä 1906 puolueen leipiin agitaattoriksi ja järjestäjäksi. Saarinen valittiin eduskuntaan vuoden 1910 vaaleissa. Kansanedustajan tehtäviensä ohessa hän toimi sosialidemokraattien Pohjois-Hämeen piirisihteerinä vuodesta 1912 lähtien.
Elämä > Paluu eduskuntaan

Vapautumisensa jälkeen Saarinen ryhtyi SDP:n Pohjois-Hämeen piirijärjestön taloudenhoitajaksi. Vuoden 1922 vaaleissa hänet valittiin jälleen eduskuntaan. Saarinen toimi myös presidentin valitsijamiehenä 1925 ja oli muun muassa pitkäaikainen Pienviljelijäin Liiton hallituksen jäsen. Pudottuaan eduskunnasta 1929 hän jatkoi piiritoimitsijana. Saarinen oli jatkuvissa riidoissa puoluetovereidensa kanssa ja kieltäytyi lähtemästä ehdolle vuoden 1930 vaaleihin. Keväällä 1933 piirijärjestö jätti Saarisen pois eduskuntavaalien ehdokaslistalta ”yleiseen vaalietuun” vedoten, jonka seurauksena hän erosi puolueesta. Asiaa ei puitu julkisuudessa, mutta Kansan Lehden pakinoitsija Yrjö Wilén kertoi myöhemmin ulostamisen johtuneen ”tilitaloushallinnollisista asioista.” Saarinen piti päätöstä kieroiluna, jollaisen uhrina hän väitti olleensa puolueessa koko sisällissodan jälkeisen ajan.
Sosialidemokraatit jätettyään Saarinen vaikutti lyhyesti Suomen Pienviljelijäin Puolueessa. Vuonna 1934 hän perusti Isänmaallisen Kansanliikkeen piirisihteerin Jalmari Nykäsen kanssa Tampereen Kansallinen Työväenjärjestö -nimisen järjestön. Saarinen osallistui myös sen julkaiseman Kansallisen Työmiehen toimittamiseen. SPP:n äänenkannattajan Suomen Pienviljelijän mukaan järjestön ainoana tarkoituksena oli houkutella työväestöä fasistisen IKL:n äänestäjiksi. Yhteistyö Nykäsen kanssa jäi lyhytaikaiseksi, jonka jälkeen Saarinen vetäytyi päivänpolitiikasta. Terveysongelmista pitkään kärsinyt Saarinen vietti viimeiset vuotensa Parkanossa, jossa hän kuoli 77-vuotiaana marraskuussa 1956.
Kirjallinen tuotanto

Saarinen oli jo 1920-luvulta lähtien kirjoittanut useita näytelmiä salanimellä "Amalia Lehtonen". Vuonna 1928 Kansan Lehdessä ilmestyi hänen moniosainen sisällissodan kymmenvuotismuistelmansa. Sosialidemokraatit jätettyään Saarinen kirjoitti Vaasa-lehteen moniosaisen muistelmasarjan Kertomuksia punaisen verhon takaa salanimellä "Emil Virtasalo". Vuonna 1938 ilmestyi Saarisen tunnetuin teos Suomen punakaarti salanimellä "Arvid Luhtakanta". Kirjan ilmestyminen liittyi ilmapiirin muuttumiseen vuosikymmenen jälkipuoliskolla, jolloin syntyi tarve tutkia sodan tapahtumia perinteistä vapaussotakirjallisuutta laajemmasta näkökulmasta. Se keskittyi sisällissodan taisteluihin, mutta kirjassa korostui myös pesäeron tekeminen SDP:n ja punakaartien välille.
Perhe

Emil Saarisen puoliso oli jämsäläinen talollisen tytär Hilda Vanhala (1890-1918), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1913. Heidän ainoan lapsensa kuoltua 1916 pariskunta adoptoi Saarisen sisarentyttären nelivuotiaan tyttären, jonka isä oli puolalainen sotilas. Hilda Saarinen työskenteli muun muassa SDP:n Pohjois-Hämeen piirijärjestön taloudenhoitajana.
Teokset

Kun pussinpohjalla käytiin oikeutta : ilveily 1 näytöksessä.  Seuranäytelmiä n:o 3. Nimimerkillä Amalia Lehtonen. Hämeenlinna:  Hämeen Kansa, 1925.
Vaaliliitosta tuli naimaliitto : ilveily 1 näytöksessä.  Seuranäytelmiä n:o 2. Nimimerkillä Amalia Lehtonen. Hämeenlinna:  Hämeen Kansa, 1925.
Vuosisadan taitteessa : huvinäytelmä 1 näytöksessä.  Seuranäytelmiä n:o 4. Nimimerkillä Amalia Lehtonen. Hämeenlinna:  Hämeen Kansa, 1925.
Raippalan herra ja hänen torpparinsa : yksinäytöksinen ilveily.  Seuranäytelmiä n:o 5. Nimimerkillä Amalia Lehtonen. Hämeenlinna:  Hämeen Kansa, 1926.
Työväestö keinottelun uhrina eli Myöhäinen laukaus : näytelmä kahdessa näytöksessä.  Seuranäytelmiä n:o 8. Nimimerkeillä Emil Muuratsalo ja Amalia Lehtonen. Hämeenlinna:  Hämeen Kansa, 1926.
Kolmas kohtaus : maatalousaiheinen pila.  Nimimerkillä Amalia Lehtonen. Helsinki:  Pienviljelijäin Liitto, 1928.
He vihdoinkin osasivat oikeaan : osuustoiminta-aiheinen farssi 3:ssa näytöksessä.  Seuranäytelmiä n:o 13. Nimimerkillä Amalia Lehtonen. Hämeenlinna:  Hämeen Kansa, 1929.
Pahanhengen peijaiset : maatalousaiheinen farssi kahdessa kuvaelmassa.  Nimimerkillä Amalia Lehtonen. Helsinki:  Pienviljelijäin Liitto, 1929.
Mitä merkitsee työväestön osallistuminen matkailuun?  Hämeen työväen matkailijayhdistyksen lentolehtinen n:o 1. Nimimerkillä Amalia Lehtonen. Tampere:  Hämeen Työväen Matkailijayhdistys, 1930.
Iltamien ja näyttämöiden ohjelmistoa.  Nimimerkillä Amalia Lehtonen (toim.). Hämeenlinna:  Emil Saarinen, 1931.
Juoppohullu : yhteiskunnallinen kuvaelma.  Seuranäytelmiä n:o 22. Nimimerkillä Amalia Lehtonen. Hämeenlinna:  Hämeen Kansa, 1931.
Tutkinto : vuorokeskustelunäytelmä 1:ssä näytöksessä.  Seuranäytelmiä n:o 21. Nimimerkillä Amalia Lehtonen. Hämeenlinna:  Hämeen Kansa, 1931.
”Viisasta puhetta pienviljelijäkysymyksestä”, Pakinaa pienviljelijöille.  Helsinki:  Pienviljelijäin Liitto, 1931.
Pellonpään Eenokin sopankeitto : vuoropuheluilveily.  Nimimerkillä A. L.. Helsinki:  Pienviljelijäin Liitto, 1932.
Suomen punakaarti.  Nimimerkillä Arvid Luhtakanta. Kulju:  E. A. Täckman, 1938.
Taskisen Ville ja Eva-Stiina : vuorosanailu.  Nimimerkillä A. L.. Helsinki:  Pienviljelijäin Liitto, 1939.
Villen viisaus : ilveily vuoropuhelun muodossa.  Nimimerkillä Amalia Lehtonen. Helsinki:  Pienviljelijäin Liitto, 1939.
Rihanna

| Rihanna |
| --- | --- |
 Rihanna vuonna 2023
Henkilötiedot
Koko nimi:  Robyn Rihanna Fenty
Syntynyt: 20. helmikuuta 1988 (ikä 37) St. Michael, Barbados
Ammatti:   laulaja-lauluntekijä  malli  tanssija  näyttelijä 
Lapset:  2
Muusikko
Taiteilijanimi:  Rihanna
Aktiivisena:  2005–
Tyylilajit:   Pop  R&B  reggae  dance 
Levy-yhtiöt:  Def Jam Recordings
 Nimikirjoitus
Palkinnot
 Grammy-palkinto 
Aiheesta muualla
www.rihanna.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Robyn Rihanna Fenty (s. 20. helmikuuta 1988 St. Michael, Barbados), tunnetaan esiintyjänimellä Rihanna, on barbadoslainen kahdeksankertainen Grammy-voittaja, R&B-, dance- ja poplaulaja, tanssija, malli sekä elokuvanäyttelijä.
Rihanna on myynyt maailmanlaajuisesti yli 54 miljoonaa albumia sekä yli 200 miljoonaa singleä tehden hänestä yhden kaikkien aikojen menestyneimmistä artisteista. Hänellä on myös listaykkösiä yli 80 eri maassa.
Marraskuussa 2021 tasavallaksi julistautunut Barbados nimesi kuuluisimman kansalaisensa Rihannan maan viralliseksi kansallissankariksi.
Rihanna on ensimmäinen naisartisti, joka on päässyt Britannian singlelistan ykkössijalle viitenä vuotena peräkkäin. Rihanna on myös nuorin artisti, jolla on 14 ykköshittiä Yhdysvalloissa: ”SOS”, ”Umbrella”, ”Take a Bow”, ”Disturbia”, ”Live Your Life”, ”Rude Boy”, ”Love the Way You Lie”, ”Only Girl (In the World)”, ”What’s My Name”, ”Diamonds”, ”We Found Love”, ”Work” ja ”S&M”. Näiden ensimmäisen neljäntoista jälkeen Rihannan kappaleista Yhdysvaltojen listan kärkipaikalle ovat sijoittuneet ”The Monster”, ”Where Have You Been”, ”Bitch Better Have My Money” sekä ”FourFiveSeconds”.
Lapsuus

Robyn Rihanna Fenty syntyi vuonna 1988 St. Michaelissa Barbadoksella guyanalaiselle Monica Fentylle (o.s. Braithwaite) ja Ronald Fentylle, jolla on afro-karibialais-irlantilaiset sukujuuret. Hänellä on kaksi nuorempaa veljeä, Rorrey ja Rajad. Rihannan ja tämän veljien lapsuuteen vaikutti syvästi heidän isänsä crackriippuvuus ja heidän vanhempiensa epävakaa avioliitto, joka päättyi Rihannan ollessa 14-vuotias. Rihanna kävi ala-asteen Charles F. Broome Memorial Schoolissa ja yläasteen Combermere Schoolissa. Jälkimmäisessä hän perusti musiikkitrion kahden luokkatoverinsa kanssa ollessaan 15-vuotias.
7-vuotiaasta asti laulanut Rihanna aloitti uransa 14-vuotiaana tutustuttuaan Barbadoksella lomailleeseen tuottaja Evan Rogersiin, jonka vaimo on kotoisin Barbadokselta. Rihanna teki levytyssopimuksen Def Jam Recordingsin kanssa, muutti Yhdysvaltoihin 16-vuotiaana ja aloitti yhteistyön Jay-Z:n kanssa.
Muuta

Rihannalla on 14 listaykköstä Billboard Hot 100 -listalla. Ainoat, joilla on enemmän listaykkösiä ovat The Beatles, Mariah Carey ja Elvis Presley. Vuonna 2012 Rihanna nimettiin maailman sadan vaikutusvaltaisimman henkilön joukkoon. Hän on ainoa ihminen, joka on voittanut AMA Icon -palkinnon. Hän on voittanut myös CDFA Fashion Icon -palkinnon. Rihanna on maailman googletetuin henkilö yli miljoonalla Google-haulla päivässä. Hän on myös saanut merkinnän Guinness World Records -kirjaan myytyään kappaleitaan digitaalisesti enemmän kuin kukaan muu. Hän on Youtuben ja Spotifyn kuunnelluin henkilö, ja Facebookissa hänellä on enemmän seuraajia kuin kenelläkään muulla. Hän on maailman kaikkien aikojen digitaalisesti kuunnelluin artisti. Rihanna on myös Billboardin mukaan maailman kaikkien aikojen viidenneksi menestynein artisti, ohittamalla muun muassa Beyoncén, Eminemin ja Britney Spearsin. Rihanna on maailman kaikkien aikojen menestynein naisartisti heti Madonnan jälkeen.
Rihannan esikuvia ovat Mariah Carey ja Alicia Keys, joiden kanssa hän on myös tehnyt syöpätutkimusta rahoittavan kampanjan tukemiseksi kappaleen ”Just Stand Up!”. Hän on maininnut suurimmaksi idolikseen Whitney Houstonin.
Vuonna 2006 Rihanna perusti Believe-säätiön auttaakseen ympäri maailmaa vakavasti sairaita lapsia kuten leukemiaa sairastavia. Säätiöllä hän on kerännyt miljoonia dollareita ja auttanut useita sairaita lapsia. Vuonna 2013 Rihanna aloitti Unicefin kanssa kampanjan ”There for the Philippines”, jonka tarkoituksena oli kerätä rahaa ja apua taifuuni Haiyanin uhreille. Rihanna itse lahjoitti kampanjalle 100 000 dollaria. Rihanna on myös lahjoittanut 1,75 miljoonaa dollaria barbadoslaiselle syöpäsairaalalle.
Rihanna on konsertoinut Suomessa kolmesti: 14. maaliskuuta 2008, 15. elokuuta 2011 ja 28. heinäkuuta 2013.
Henkilökohtainen elämä

Rihanna on seurustellut vuodesta 2020 pitkäaikaisen ystävänsä, rap-artisti ASAP Rockyn kanssa ja he saivat esikoispojan toukokuussa 2022 ja toisen pojan elokuussa 2023.
Diskografia > Studioalbumit

Music of the Sun (2005)
A Girl Like Me (2006)
Good Girl Gone Bad (2007, uudelleenjulkaisu nimellä Good Girl Gone Bad: Reloaded vuonna 2008)
Rated R (2009)
Loud (2010)
Talk That Talk (2011)
Unapologetic (2012)
Anti (2016)
Kiertueet

2006: Rihanna: Live in Concert Tour
2007–2008: Good Girl Gone Bad Tour
2008: Glow in the Dark Tour: Kanye West, Rihanna, Lupe Fiasco, Nerd ja Nas.
2010: Last Girl on Earth Tour
2011: Loud Tour
2012: 777 Tour
2013: Diamonds World Tour
2016: ANTI World Tour
Filmografia

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Anna palaa 3 | Bring It On: All or Nothing | itsenään | cameo |
| 2012 | Battleship | Battleship | Cora Raikes |  |
| 2013 | This Is the End | This Is the End | Rihanna | cameo |
| 2014 | Annie | Annie | Kuujumalatar | cameo |
| 2015 | Vihdoin kotona | Home | Gratuity ”Tip” Tucci | äänirooli |
| 2017 | Valerian and the City of a Thousand Planets | Valerian and the City of a Thousand Planets | Bubble |  |
| 2018 | Ocean’s 8 | Ocean’s 8 | Nine Ball |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rihannan viralliset sivut (englanniksi)
Rihanna Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Rihanna Last.fm:ssä (englanniksi)
| n k Rihanna |
| --- | --- |
 Diskografia 
Studioalbumit:  Music of the Sun  A Girl Like Me  Good Girl Gone Bad  Rated R  Loud  Talk That Talk  Unapologetic  Anti 
Remixalbumit:  Rated R: Remixed 
Kokoelmat:  3CD Collector’s Set 
Kappaleet:  ”Diamonds”  ”Disturbia”  ”Don’t Stop the Music”'  ”Only Girl (In the World)”  ”Right Now”  ”Rude Boy”  ”S&M”  ”Shut Up and Drive”  ”SOS”  ”Stay”  ”Umbrella”  ”Unfaithful”  ”We Found Love”  ”Work” 
Kappaleet vierailevana artistina:  ”All of the Lights”  ”Can’t Remember to Forget You”  ”Fly”  ”If I Never See Your Face Again”  ”Live Your Life”  ”Love the Way You Lie”  ”Monster”  ”Run This Town”  ”This Is What You Came For”  ”Who’s That Chick?” 
Muut artikkelit:  Last Girl on Earth Tour 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Emmy Awards  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  DDB  Elonet  Yle 
Muut:  Europeana  IdRef 
Rihanna Last Girl on Earth -kiertueellaan vuonna 2010.