Jänisjoki
Joen kulku

Jänisjoen nimellä tunnettua uomaa voidaan seurata Laatokan rannasta ylös Suomen puolelle Joensuun Koveron luoteispuolelle asti Aittojärveen, joka sijaitsee Joensuussa entisen Enon kunnan alueella. Jänisjoen pituutta määritettäessä huomioidaan Aittojärven ja Loitimon välimatka (21,6 km, osuudet ), Loitomon selkä (8,2 km) ja joen osuus valtioiden rajalle (47,6 km) sekä joen pituus rajalta Laatokkaan (70 km ). Näiden yhteispituus on noin 150 kilometriä. Suomenkielisissä lähteissä mainittu joenpituus 95 kilometriä  voi tarkoittaa pääuoman pituutta Sonkajanjärveltä Venäjän rajalle. Jänisjoen yläjuoksuksi voidaan kutsua osuutta Aittojärveltä Loitimoon, keskijuoksuksi osuutta Loitomolta Jänisjärvelle ja alajuoksuksi viimeistä osuutta Jänisjärveltä Laatokkaan.
Jänisjoki virtaa yläjuoksulla leveänä jokena. Aittojärvellä on vedenpinta 114,3 metrin korkeudella mpy. ja joen pinta putoaa alle kolmen kilometrin matkalla Kortejärveen laskiessaan 112,9 metriin, ja edelleen tullessa yli kolme kilometriä alempana sijaitsevaan Koverojärveen, on sen pinta laskenut 111,9 metriin. Joki kääntyy lounaaseen päin Haarajärven suuntaan, josta alle kolmen kilometrin päästä se kääntyy viiden kilometrin päässä sijaitsevaan entisen Tuupovaaran kunnan alueella Loitimoon. Joen yläjuoksulla on pudotusta vain noin neljä metriä. Joen vesimäärät ovat heti alussa tavanomaista suurempia. Alussa siihen yhtyy luoteesta saapuva Kotajoen ja Joutenjoen vedet, koillisesta Pulliaisjoen ja kaakosta Karjapuron vedet. Koverojärveen laskee kaakosta päin Vilvasjoki ja Haarajäven lähellä jokeen yhtyy Kuuspuro ja Koskutjoki.
Loitimo on säännöstelty järvi Melkon luusuassa sijaitseva Ruskeakosken vesivoimalaitoksen takia, joka hyödyntää Jänisjoen yläjuoksun ja muiden Loitimoon laskevien jokien vettä. Sillä on lupa säännöstellä Loitimon vedenpintaa 108,17–110,29 metrin korkeudella mpy. Voimalassa vedenkorkeus putoaa noin 20 metriä. Jänisjoki jatkaa vesireittiään kohti etelää, jossa se kääntyy vasta 25 kilometrin päässä Tohmajärven Uusi-Värtsilässä itään päin ja poistuu Suomesta Venäjälle Värtsilässä 8 kilometrin päässä. Loitomosta alkava osuus ei sisällä kuin yhden järven, joka on pitkänkapea Tanikka (89,5 m mpy.). Järven alapuolella sijaitsee Vihtakosken voimalaitos. Jokeen yhtyy lännestä virtaava Viesimonjoki ja joen kääntökohdassa luoteesta tuleva Suonpäänjoki ja koillista virtaava Kangasjoki. Näiden yläpuolelle on Jänisjokeen rakennettu Saarion- ja Vääräkosken vesivoimalaitokset. Suomen puoleisessa Värtsilässä sijaitsee joen vieressä hyvä lintujärvi Sääperi, jonka vedenpinta on joen korkeudella 64,3 metriä mpy. Jokeen yhtyy idästä virtaava Juuvanjoki. Loitimosta on Ruskeakosken voimalan alapuolelle pudotusta noin 20 metriä ja voimalasta valtioiden rajalle on pudotusta 26 metriä lisää . Rajan takana neljän kilometrin päässä sijaitsevan Jänisjärven vedenpinnan korkeus on vain hieman tätä alempi. Jänisjoki laskee Jänisjärveen sen pohjoispäässä sijaitsevaan pitkänomaiseen lahteen, jolla on pituutta 15 kilometriä. Lahden jälkeen jatkuu 18 kilometrinen järvenselkä.
Jänisjoen alajuoksu alkaa Jänisjärven alapuolelta, missä sijaitsee neulapato säännöstelemässä Jänisjärven vedenpintaa. Joki putoaa heti muutaman kilometrin jälkeen Hämeenkoskessa, Harlun Leppäkoskessa se putoaa taas lisää ja viimeinen suuri pudotus tapahtuu Läskelän Läskelänkoskessa. Kaikissa kolmessa koskessa toimii vesivoimala. Läskelästä joki virtaa rauhallisesti Laatokkaan.
Jänisjärven säännöstelyssä käytettävä neulapato
Harlun voimalaitos ja ohijuoksutus uoma
Hämekosken maantiesilta
Läskelässä
Jänisjoki joensuussa, vensuojia