stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pertti Tapola

Pertti Tapola on suomalainen urheilutoimittaja ja -selostaja, joka on nykyään eläkkeellä. Hän työskenteli usean vuosikymmenen ajan Yleisradiossa ja toimi muun muassa Ylen tv-kanavilla ampumahiihto- ja painilähetysten selostajana. Lisäksi hän selosti Yle Puheella hiihtoa, suunnistusta ja pesäpalloa. Vaikka Tapola eläköityi vuonna 2015, hän on senkin jälkeen selostanut Ylen kanavilla urheilua, esimerkiksi olympialaisissa.
Tapola tuli tunnetuksi erityisesti pitkänlinjan radioselostajana, jossa hän selosti noin 30 vuotta. Radiossa legendaarisiksi muodostuivat hänen raporttinsa hiihtokilpailuissa ladunvarresta. Selostaessaan televisioon noin vuosikymmenen ajan ampumahiihtoa, tuli hän tunnetuksi jo legendaariseksi muodostuneesta lausahduksestaan "perhana vieköön, tämähän näyttää hyvältä!", joka hänellä oli tapana todeta suomalaisurheilijan onnistuessa.
Orimattilan Heinämaan työväentalo

| Orimattilan Heinämaan työväentalo |
| --- | --- |
 Orimattilan Heinämaan työväenyhdistyksen talo (ulkokuva) 1924
Sijainti:  Heinämaa, Orimattila
Valmistumisvuosi:  1911
Purkuvuosi:  1982
Rakennuttaja:  Heinämaan Työväenyhdistys
Runkorakenne:  lauta
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Orimattilan Heinämaan työväentalo oli Orimattilan kaupungissa Heinämaan kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa

Heinämaan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Aluksi kokoukset ja iltamat järjestettiin yhdistyksen jäsenten kodeissa. Yhdistys perusti ompeluseuran, jossa valmistettiin arpajaisvoittoja. Vuonna 1910 vuokrattiin 3 000 m²:n tontti työväentaloa varten. Talo valmistui joulukuussa vuonna 1911. Omassa talossa järjestetty toiminta tuotti niin hyvin, että yhdistys sai maksettua velkansa pois vuonna 1918. Talo rappeutui vuosien saatossa, ja se purettiin vuonna 1982.
Rakennus

Työväentalo oli neliön muotoinen, ja siinä oli juhlasali näyttämöineen, kokoushuone, vaatesäilö ja varasto. Talossa oli muurattu uuni, joka oli päällystetty pellillä. Tämä mahdollisti talon käytön myös talvella.
Toimintaa työväentalolla

Heinämaan työväentalolla järjestettiin vuonna 1917 yhteinen vappujuhla Virenojan työväenyhdistyksen kanssa. Isäntäyhdistys oli mennyt heitä vastaan, ja Heinämaalle tultaessa kulkueessa oli ollut 220 henkeä ja kolme lippua. Joka vuosi järjestettiin kesäjuhlat, ja talvella oli hiihtokilpailuja. Kiertävät elokuvien näyttäjät vierailivat talolla. Siellä järjestettiin myös häitä. Ajoittain talolla toimi myös nuorisoseura. Vielä 1960-luvulla helluntaiseurakunta järjesti talolla uskonnollisia kokouksiaan.
Perche en Nocé

| Perche en Nocé |
| --- | --- |
 Nocén Saint-Martinin kirkko
 Perche en Nocé
 Koordinaatit: 48°22′46″N, 0°40′53″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Normandia
Departementti:  Orne
Arrondissementti:  Mortagne-au-Perche
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  86,6 km²
Väkiluku (2015):  2 133 
 – Väestötiheys:  24 as./km²
Kunnan numero:  61309
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Perche en Nocé on kunta Pohjois-Ranskassa Ornen departementissa Normandian alueella.
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2015, kun kuusi kuntaa yhdistyi. Yhdistyneet kunnat olivat Dancé, Colonard-Corubert, Nocé, Préaux-du-Perche, Saint-Aubin-des-Grois ja Saint-Jean-de-la-Forêt. Uuden kunnan hallintopaikaksi nimettiin Nocé.
Kunnan nähtävyyksiä on kartano Manoir de Courboyer. Se on yksi noin seitsemästäsadasta satavuotisen sodan jälkeen rakennetusta kartanosta Perchen historiallisen provinssin alueella. Kartano valmistui 1400-luvulla, ja se on yksi harvoista joka on avoinna vierailijoille. Kartano valittiin historiallisten monumenttien listalle vuonna 1981. Kartanossa toimii nykyään Perchen alueen luononpuiston (Parc naturel régional du Perche) keskus. Kartanoa ympäröivillä niityillä kulkevilla vaellusreiteillä voi nähdä muun muassa Perchenhevosia.
Manoir de Courboyer
Perchenhevonen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Perche en Nocé Wikimedia Commonsissa
Pepsodent

| Pepsodent |
| --- | --- |

Tuotetyyppi:  Suuhygienia
Omistaja:    Church & Dwight   Unilever (muu maailma)
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Perustettu:  1915
Markkina-alueet:  Maailmanlaajuinen
Edelliset omistajat:  Pepsodent Company
Kotisivu:  pepsodent.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pepsodent-hammasharjoja oikealla
Pepsodent on Unileverin tuotemerkki, jota käytetään hampaidenhoitoon liittyvissä tuotteissa kuten hammastahnoissa ja hammasharjoissa. Yhdysvalloissa ja Kanadassa tuotemerkin omistaa Church & Dwight.
Tuotemerkin nimi tulee pepsiini-entsyymistä, jota käytettiin ennen fluoria aktiivisena ainesosana hammastahnoissa. Ensimmäinen Pepsodent-hammastahna kehitettiin Yhdysvalloissa jo vuonna 1913, mutta Suomen markkinoille Pepsodent tuli vasta vuonna 1954. Pepsodent toi vuonna 1962 ensimmäisenä Suomessa markkinoille fluoria sisältävän hammastahnan. Nykyään fluori on tuotemerkin kaikkien hammastahnojen perusainesosa.
Tuotteet

hammasharjat
hammastahnat
suuvesi
Tuotevalikoima sisältää erilaisille kuluttajille suunnattuja tuotteita, myös lasten tuotteita.
Aiheesta muualla

Unileverin Pepsodent-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Perchenhevonen

| Perchenhevonen |
| --- | --- |

Tyyppi::  raskas kylmäverinen
Alkuperä ja nimet
Alkuperämaa::   Ranska
Rodun syntyaika::  1700-luku
Muita nimityksiä::  Percheron
Esiintyminen ja käyttö
Käyttötarkoitus::  työhevonen, Harrastusajo
Ominaisuudet
Korkeus::  noin 150–168 cm
Paino::  noin 900 kg
Värit::  kimo ja musta; rautias ja ruunikko hyväksytään varauksin joissain rekistereissä
Perchenhevonen (myös percheron) on noin 150–168 cm:n korkuinen ja noin 900 kiloa painava kylmäverinen työhevosrotu, joka on kotoisin Ranskasta. Se sopii maatalous- ja metsätyöhön, ja sitä käytetään myös paraateissa ja esimerkiksi panimoiden näyttävinä mainos- ja jakeluhevosina. Percheroneja kasvatetaan myös teuraaksi.
Perchenhevoset ovat väriltään yleensä kimoja tai mustia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Perchenhevonen Hevosmaailma.netissä (Arkistoitu – Internet Archive)
Pariisilaissolmio

| Pariisilaissolmio |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Matti Kassila
Käsikirjoittaja:  Matti Kassila
Perustuu:  Mika Waltarin pienoisromaaniin "Pariisilaissolmio" kokoelmasta Kuun maisema 1953
Tuottaja:  Matti Kassila
Kuvaaja:  Esko Nurminen
Leikkaaja:  Armas Vallasvuo
Pääosat:  Anneli Haahdenmaa Kaarlo Halttunen Kauko Helovirta Keijo Komppa Arja Pessa Else-Maj Pethman
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen televisio Elosalama Osakeyhtiö
Ensi-ilta:  5. syyskuuta 1965
Kesto:  56 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pariisilaissolmio on Matti Kassilan televisiolle ohjaama ja tuottama elokuva vuodelta 1965. Se perustuu Mika Waltarin pienoisromaaniin Pariisilaissolmio, jonka hän alkujaan kirjoitti 1947 ja liitti sitten kokoelmaan Kuun maisema (1953).
Elokuva tehtiin televisiolle vuoden 1963 alusta alkaneen näyttelijälakon aikana liittoon kuulumattomien näyttelijöiden voimin.
Eräs kriitikko kirjoittaa arviossaan, että Waltarin tarina on viisas lempeä ja hillityn pisteliäs. Tarinassa pankissa työskentelevä keski-ikäinen perheenisä kokeilee kultaisen häkkinsä rajoja tavattuaan nuoruudenystävänsä. Ystävä saa hänet lähtemään istumaan iltaa, ja siinä keskustelun aikana hänessä herää seikkailunhalu ja nuoruudenkaipuu. Sen kiteytymä on räikeä pariisilainen solmio, joka tuo ”väriä pohjoismaiseen pukeutumisharmauteen”.
Näyttelijät

Anneli Haahdenmaa
Kaarlo Halttunen
Kauko Helovirta
Keijo Komppa
Arja Pessa
Else-Maj Pethman
Paavo Pelttari

Paavo Pelttari (1940-luvun alku)
Paavo Johannes Pelttari, vuoteen 1906 Helenius  (10. tammikuuta 1887 Tyrväntö – 18. huhtikuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja metsäasiantuntija, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria

Pelttarin vanhemmat olivat kappalainen Johan Gustaf Alfred Helenius ja Hilda Amanda Sainio ja puoliso vuodesta 1914 farmaseutti Vera Regina Kierinkivaara, aiemmin Molnberg. Pelttari tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan klassillisesta lyseosta 1907, opiskeli Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston fyysis-matemaattisessa osastossa 1907–1909, valmistui metsänhoitajaksi 1912 ja sai samana vuonna metsäkonduktöörin arvon. Hän oli Metsähallituksen Lapin tarkastuspiirin ylimääräinen metsänhoitaja 1912–1913, Luiron hoitoalueen vt. aluemetsänhoitaja ja metsäkasööri 1913, Kitisten hoitoalueen vt. aluemetsänhoitaja 1913–1918, Sodankylän hoitoalueen metsäkasööri 1915–1918, Iin tarkastuspiirin ylimetsänhoitajan apulainen 1918–1919, Oulun läänin lääninmetsäntarkastaja 1919–1928 ja Keskusmetsäseura Tapion ylimetsänhoitaja vuodesta 1929 aina kuolemaansa asti. Pelttari oli myös Veljekset Åström -yhtiön kiinteistöjen isännöitsijä 1921–1928, kansanhuoltoministeriön puu- ja polttoaineosaston osastosihteeri 1941–1942 ja toimistopäällikkö 1942–1944 sekä maatalousministeriön ylimääräinen esittelijä 1942. Sodankylän kunnanvaltuuston varapuheenjohtaja Pelttari oli 1915–1918. Hänellä oli lisäksi useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä sekä metsänhoitoon ja varsinkin yksityismetsätalouteen liittyviä julkaisuja. Metsäneuvoksen arvonimen Pelttari sai 1941.
Julkaisuja

Pohjois-Suomen yksityismetsät, 1928
Yksityismetsälaki 11 päivältä toukokuuta 1928 sekä siihen liittyvät asetukset: viittauksilla J. O. Peurakosken ja Hugo Rautapään laatimien metsän hävittämisen ehkäisemiseksi annetun asetuksen selityksiin ja lisäyksillä varustettuna sekä metsänparannuslaki asetuksineen, 1929 (toim.)
Metsänhoitolautakuntien toiminta 1–12, 1929–1940 (toim.)
Kontiomäen-Kuusamon ratasuunta: Kainuun rautatietoimikunnalle antama lausunto ratasuunnalla olevista metsävaroista, 1930
Ohjeita metsätalousneuvojille suunnitelmia laadittaessa kovien metsämaiden metsittämistä varten, 1932
Pohjois-Kainuun rautatiekysymys, 1932
Yksityismetsien hakkauksesta hakkuukautena 1933–1934: suomenkielisten metsänhoitolautakuntien alueet, 1935
Yksityismetsien työtarjonnasta. Silva Fennica 35, 1935
Yksityismetsälaki ja sen nojalla annetut asetukset selityksillä varustaneet, 1937, Toivo J. Komsin ja V. R. Toijalan kanssa
Metsänhoitolautakunnille, niiden toimihenkilöille ja mittausviranomaisille tarkoitettuja ohjeita puutavaran mittauksessa, 1939
Metsänhoitolautakuntien toiminta vuosina 1929–1938, 1939, Kalle Räsäsen kanssa
Sahatukkien ja muun järeän havupuun hinnan laskeminen, 1944
Ohjeita puiden leimaamisesta ja hinnoittelusta, 1946
Aiheesta muualla

Tiina Hemminki: Paavo Pelttari Biografiasampo.
Orilampi (Kouvola, Hiilloksensalmi)

| Orilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°12′36″N, 26°46′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskuoja:  oja Pitkälampeen 
Järvinumero:  14.981.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  86,7 m  
Pituus:  330 m  
Leveys:  260 m  
Rantaviiva:  0,983 km  
Pinta-ala:  6,126 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiOrilampi 
Orilampi  on Kymenlaaksossa Kouvolassa  Hiilloksensalmen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 330 metriä pitkä, 260 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Repoveden–Luujärven alueeseen (14.981) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 86,7 metriä mpy.
Pariisilainen takapiha

| Pariisilainen takapiha |
| --- | --- |

Nimi:  Pariisilainen takapiha
Tekijä:  Akseli Gallen-Kallela
Valmistuspaikka:  Pariisi
Valmistumisvuosi:  1884
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  28  cm
Leveys:  23  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Pariisilainen takapiha on taiteilija Akseli Gallen-Kallelan öljyvärityö kankaalle vuodelta 1884. Kooltaan työ on 28 × 23 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se lahjoitettiin vuonna 1945.
Pariisilainen takapiha on Gallen-Kallelan ensimmäisen Pariisin matkan töitä. Hän matkusti syksyllä 1884 Pariisiin opintomatkalle. Siellä hän teki opintoihin kuuluvia akatemiatutkielmia ja vain joitakin muita teoksia. Pariisilainen takapiha on yksi näitä. Maalauksen hän maalasi asuinhuoneensa ikkunasta 21 rue Fontainessa, ja sen taakse hän kirjoitti myöhemmin: "Maalattu joulukuussa sairaana ollessani ja suuren ikävyyden vallassa."
Pariisilainen takapiha -maalauksessa Gallen-Kallela on herkistynyt etenkin valon havainnoimiseen. Siinä etualalla seisoo takapihan tumma lehdetön puu myöhäissyksyn maisemassa. Sen takana seisovat likaisenharmaat tiiliset naapurirakennukset pienen pienen valkoisen taivaan näkyessä maalauksen vasemmassa ylälaidassa.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgallerian taidekokoelmat: Pariisilainen takapiha.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Orilampi (Mikkeli)

| Orilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°50′18″N, 27°13′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskuoja:  oja Nurmilampeen 
Järvinumero:  14.932.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  101,7 m  
Pituus:  280 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,699 km  
Pinta-ala:  2,706 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiOrilampi 
Orilampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Ihastjärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 280 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,7 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Kyyveden lähi-alueeseen (14.932) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 101,7 metriä mpy.
Pariisin Bulevardi

| Pariisin bulevardi |
| --- | --- |

Nimi:  Pariisin bulevardi
Tekijä:  Akseli Gallen-Kallela
Valmistuspaikka:  Pariisi
Valmistumisvuosi:  1885
Taiteenlaji:  Genretaide
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja mahonki (maalauspohja)
Korkeus:  52,5  cm
Leveys:  40,5  cm
Kokoelma:  Turun taidemuseo
Sijainti:  Turun taidemuseo
Pariisin bulevardi on Akseli Gallen-Kallelan kuuluisa öljymaalaus vuodelta 1885. Tämä 52,5 × 40,5 cm kokoinen mahonkilevylle tehty maalaus kuuluu Turun taidemuseon kokoelmiin.
Gallen-Kallela maalasi teoksen opiskellessaan Pariisissa ensimmäistä kertaa. Hän kuvaa siinä impressionismin hengessä pariisilaista bulevardia sateisena päivänä.
Aiheesta muualla

Teoksen esittely Taidemuseon sivulla (Arkistoitu – Internet Archive) (klikkaa teoksen kuvaa)
P. C. Liebert

Petter Christoffer Liebert (4. kesäkuuta 1818 Kööpenhamina – 17. elokuuta 1866 Helsinki) oli tanskalaissyntyinen Suomeen asettunut valokuvaaja.
Liebert muutti Tanskasta Suomeen jo vuoden 1840 tienoilla. Hän asui ensin Porvoossa mutta muutti sitten vuonna 1844 Helsinkiin. Liebert sai Suomen kansalaisuuden helmikuussa 1865. Liebert toimi aluksi puupiirtäjänä mutta ryhtyi sitten parempien ansioiden vuoksi valokuvaajaksi. Liebert oli ensimmäinen vakituisesti Helsingissä työskennellyt valokuvaaja. Hän lienee ottanut vuonna 1857 vanhimman tunnetun katuvalokuvan Helsingistä, kuvassa oli Ruotsalaisen teatterin paikalla sijainnut Carl Ludvig Engelin suunnittelema teatteritalo, joka sittemmin purettiin ja pystytettiin uudelleen Turun kasarmin viereen Arkadia-teatteriksi.
Liebert julkaisi vuosina 1862, 1864 ja 1865 kolmiosaisen valokuvakokoelman suomalaisten taidemaalareiden tuoreista maalauksista nimellä Fotografier af Finska Målares Taflor jemte en kort text. Kokoelman ensimmäinen, vuonna 1862 julkaistu osa ilmestyi 1863 myös suomenkielisenä nimellä Valokirjaus-Kuvia Suomalaisten maalarien tauluista. Tämä oli ensimmäinen suomenkielinen kuvataidejulkaisu.
Liebert lähti iltapäivällä perjantaina 17. elokuuta 1866 erään tuttavansa kanssa vossikalla Sörnäisten olutpanimolle, jossa he nauttivat pullollisen olutta. He soutivat sitten veneellä läheiselle Verkkosaarelle ja vietettyään siellä puolisen tuntia palasivat veneellä takaisin mantereelle. Liebertin tuttava odotti häntä turhaan jonkin aikaa ja lähti sitten yksin vossikan kyydissä takaisin kaupunkiin. Seuraavana päivänä havaittiin Sörnäisissä jonkin matkan päässä rannasta vedessä kellunut Liebertin ruumis ja se vene, jota Liebert ja hänen tuttavansa olivat edellisenä päivänä käyttäneet oli myös kadonnut.
Liebert on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Aiheesta muualla

P. C. Liebertin valokuvia Finnassa
Peippolan terästehdas

Peippolan terästehdas oli Karjalan kannaksella Uudenkirkon Peippolan kylässä Peippolanjoen kosken rannalla sijainnut manufaktuuripaja joka oli toiminnassa 1800–1844.
Terästehtaan perustivat vapaaherra Demien von Demienov ja pietarilaiset kauppiaat Jakob Österman ja Vasili Iljin. Tehdas, jossa oli kaksi nippurautavasaraa ja kankirautavasara sekä leikkaussakset, aloitti toimintansa helmikuussa 1802. Tehtaassa valmistettiin takoraudasta polttoterästä kuumentamalla lieskauunissa laatikoita joissa oli hiilijauheella ympäröityjä rautakankia. Raaka-aine tuli yleensä Venäjältä mutta ajoittain käytettiin myös suomalaista järvimalmista valmistettua rautaa. Tehdas siirtyi sittemmin Östermanin yksin omistamaksi ja myöhemmin omistajaksi tuli Östermanin poika Wilhelm Österman. Tehtaaseen hankittiin myös venytysvasara ja ahjo teräksen ja karkeiden manufaktuurituotteiden takomista varten.
Vuonna 1833 tapahtuneen tulipalon jälkeen teräksen valmistuksesta luovuttiin ja tehdas muutettiin kankirautapajaksi. Kankirautapaja valmistui vuonna 1838 mutta paloi heti aloitettuaan toimintansa. Vuonna 1839 tehdas sai luvan laitteistolle johon kuului  kankivasara, ahjo ja nippuvasara sekä kaksi naulavasaraa. Raaka-aineena käytettiin nyt Viipurista ja Pietarista tuotua romurautaa ja valmiit tuotteet toimitettiin myös näihin kaupunkeihin. Peippolan tehdas paloi kolmannen kerran 1844 eikä sitä enää rakennettu uudestaan.
Perusvoide

Perusvoiteella tarkoitetaan lääketehtaan valmistamaa lääkkeetöntä voidetta. Perusvoiteita saa myös markettituotteina, mutta tällöin niitä markkinoidaan muulla kuin perusvoiteen nimellä, esimerkiksi kosteus- tai vartalovoiteena. Perusvoiteita valmistetaan eri ihotyypeille. Perusvoiteet sisältävät rasvoja, emulgaattoreita ja vettä sitovia aineita sekä erilaisia täyteaineita. Perusvoiteiden tarkoituksena on estää veden haihtumista iholta ja parantaa ihon kuntoa. Perusvoiteita voidaan käyttää kuivan ihon hoitamiseen sekä myös erilaisiin ihotauteihin, kuten ekseemoihin ja psoriaasiin.
Pekka Räihä

Arto Pekka Vilho Räihä (s. 20. marraskuuta 1944 Kajaani) on suomalainen eläköitynyt juristi ja yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.
Räihä syntyi varatuomari Pentti Vilho Räihän ja toimittaja Eeva Maria Kauppisen perheeseen ja avioitui 1967 laamanni, varatuomari Aino Kaija Kyllikki Penttilän kanssa. Ylioppilaaksi Räihä tuli Kajaanin lyseosta 1963 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1968. Varatuomarin arvon hän sai 1970. Räihä oli Puolangan piirin vt. nimismies 1966 ja 1967, Kajaanin vt. kaupunginviskaali ja -vouti 1969, Kajaanin tuomiokunnan päätoiminen apulainen ja tuomiokunnan notaari 1968–1969, laki- ja asiaintoimiston omistaja ja asianajaja Kajaanissa 1969–1977 ja Kainuun Sanomia julkaisevan Kainuun Sanomain Kirjapaino Oy:n hallituksen jäsen 1971–2002, varatoimitusjohtaja 1977–1978 ja toimitusjohtaja 1978–1999. Hänellä oli työuransa aikana myös useita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Työuransa jälkeen hän toimi muun muassa Itävallan kunniakonsulina Kajaanissa. Kauppaneuvoksen arvonimen Räihä sai 1999.
Pelimiehen painajainen

| Pelimiehen painajainen> Ghosts of Girlfriends Past |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mark Waters
Käsikirjoittaja:   Jon Lucas  Scott Moore 
Tuottaja:   Brad Epstein  Jonathan Shestack  Marcus Viscidi 
Säveltäjä:  Rolfe Kent
Kuvaaja:  Daryn Okada
Leikkaaja:  Bruce Green
Pääosat:   Matthew McConaughey  Jennifer Garner  Michael Douglas  Emma Stone  Noureen DeWulf  Breckin Meyer  Lacey Chabert 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  New Line Cinema
Levittäjä:  New Line Cinema InterCom Netflix
Ensi-ilta:   1. toukokuuta 2009 (Yhdysvallat)  24. heinäkuuta 2009 (Suomi) 
Kesto:  100 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pelimiehen painajainen (engl. Ghosts of Girlfriends Past) on Mark Watersin ohjaama romanttinen komedia vuodelta 2009. Sen päähenkilö on julkkisvalokuvaaja Connor Mead (Matthew McConaughey), joka rakastaa vapautta, hauskanpitoa ja naisia. Hän halveksii romantiikkaa, mikä näyttää jopa uhkaavan hänen pikkuveljensä Paulin hääonnea.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Matthew McConaughey  | … |  Connor Mead   |
|  Jennifer Garner  | … |  Jenny Perotti   |
|  Michael Douglas  | … |  Wayne Mead   |
|  Emma Stone  | … |  Allison Vandermeersh   |
|  Daniel Sunjata  | … |  Brad    |
|  Noureen DeWulf  | … |  Melanie   |
Peruth Chemutai

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Peruth Chemutai nuorten MM-kilpailuissa 2016. |  Peruth Chemutai nuorten MM-kilpailuissa 2016. |  Peruth Chemutai nuorten MM-kilpailuissa 2016. |  |
Maa:   Uganda
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 | 3 000 m esteet |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2024 | 3 000 m esteet |  |
| Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maastojuoksun MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Århus 2019 | joukkuekilpailu |  |
| Afrikan kisat  | Afrikan kisat  | Afrikan kisat  |  |
|  Hopeaa | Accra 2023 | 3 000 m esteet |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Pronssia | Birmingham 2022 | 3 000 m esteet |  |
Peruth Chemutai (s. 10. heinäkuuta 1999) on ugandalainen yleisurheilija. Hän voitti olympiakultaa 3 000 metrin estejuoksussa vuonna 2021 Tokiossa silloisella ennätysajallaan 9.01,45.
Chemutai saavutti hopeaa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2018 Tampereella. Maastojuoksun MM-kilpailuissa hän sijoittui naisten sarjassa viidenneksi ja sai joukkuepronssia 2019. Aikuisten MM-kilpailuissa 2019 Dohassa hän sijoittui viidenneksi ajalla 9.11,08. Ennen vuotta 2021 hänen ennätyksensä oli vuonna 2018 Monacossa Timanttiliigan kilpailussa juostu 9.07,94.
Chemutai sijoittui 3 000 metrin estejuoksussa 11:nneksi Eugenen MM-kilpailuissa 2022. Saman vuoden Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti pronssia ajalla 9.23,24. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli seitsemäs. Hän saavutti hopeaa maaliskuussa 2024 käydyissä Accran Afrikan kisoissa. Toukokuussa hän paransi Ugandan ennätyksen Eugenessa aikaan 8.55,09. Pariisin olympialaisissa hän saavutti hopeaa jälleen maansa ennätysajalla 8.53,34. Muutamaan viikkoa myöhemmin hän paransi Ugandan ennätyksen Roomassa aikaan 8.48,03.
Peratallada

| Peratallada |
| --- | --- |
 Peratallada
 Peratallada
 Koordinaatit: 41°58′44″N, 3°05′26″E 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Katalonia
Maakunta:  Girona
Comarca:  Baix Embordà
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  22 km²
Väkiluku (2015):  450
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Peratallada on paikkakunta Gironan maakunnassa Katalonian itsehallintoalueella Koillis-Espanjassa. Peratallada sijaitsee Forallacin kunnassa Baix Embordàn (esp. Bajo Ampurdán)  paikallishallintoalueella.
Kylän asukasluku on 450 (2015).
Peratalladassa on hyvin säilynyttä keskiajan arkkitehtuuria.
Kuvia

Castell de Peratallada
Plaça dels Esquiladors
Església de Sant Esteve de Peratallada
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peratallada Wikimedia Commonsissa