stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Larisa Reisner

Larisa Reisner vuonna 1925.
Larisa Mihailovna Reisner (ven. Лариса Михайловна Рейснер, myös Larissa Reissner; 13. toukokuuta (J: 1. toukokuuta) 1895 Lublin, Venäjän keisarikunta – 9. helmikuuta 1926 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen kirjailija, runoilija, toimittaja ja vallankumouksellinen bolševikki, joka osallistui Venäjän sisällissotaan.
Nuoruus

Reisner syntyi Lublinissa nykyisessä Puolassa. Hänen isänsä Mihail Reisner oli varakkaaseen saksalaistaustaiseen aatelissukuun kuulunut oikeustieteilijä ja äitinsä Jekaterina Hitrova myös vanhaa aatelissukua. Molemmat vanhemmat kannattivat sosialismia. Reisner eli osan lapsuudestaan Siperian Tomskissa, mutta isän poliittiset näkemykset pakottivat perheen pakenemaan Berliiniin Saksaan vuonna 1903. He palasivat vuonna 1907 Venäjälle ja asettuivat Pietariin. Reisner opiskeli vuosina 1912–1913 Pietarin psykoneurologisessa instituutissa ja kävi luennoilla Pietarin yliopistossa, johon hän pääsi yhtenä ensimmäisistä naisista vanhempiensa yhteyksien ansiosta.
Reisner tutustui opiskeluaikanaan runoilijoihin ja muuhun boheemiin älymystöön. Hänen ensimmäinen julkaistu teoksensa oli vuonna 1913 ilmestynyt runoelma Atlantida. Vuosina 1915–1916 hän oli isänsä julkaiseman satiirisen kirjallisuuslehti Rudinin päätoimittajana ja kriitikkona. Reisner kommentoi lehdessä ajankohtaisia tapahtumia ja otti yhteen sensuurin kanssa. Hän kirjoitti myös muihin lyhytikäisiin lehtiin, joita olivat Bogema, Letopis ja Maksim Gorkin Novaja Žižn.
Venäjän sisällissodassa

Reisnerista tuli vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen bolševikki, ja hän liittyi virallisesti puolueeseen seuraavana vuonna. Hän meni kesällä 1918 naimisiin meriupseeri Fjodor Raskolnikovin kanssa, ja he lähtivät yhdessä Venäjän sisällissodan rintamalle. Reisner toimi seuraavat kaksi vuotta poliittisena komissaarina ja tiedustelijana pääasiassa Volgan alueella. Hän palveli ensin heinäkuussa 1918 itärintaman esikunnassa Kazanissa, sitten 5. armeijan esikunnassa ja elokuusta joulukuuhun Volgan laivueessa. Reisner oli ensimmäinen etulinjassa palvellut naiskomissaari. Hän johti myös matruuseista kokoamaansa ratsastavaa partiota, joka teki tiedusteluretkiä valkoisten selustaan. Hän jäi kerran kiinni mutta onnistui pakenemaan.
Joulukuusta 1918 kesäkuuhun 1919 Reisner oli komissaarina punalaivaston pääesikunnassa Moskovassa. Heinäkuusta 1919 heinäkuuhun 1920 hän palveli Volgan–Kaspian laivueessa, jonka komentajana hänen miehensä Raskolnikov samanaikaisesti toimi. Reisner sai komentoonsa laivueen moottoritykkiveneet. Hän osallistui toukokuussa 1920 Raskolnikovin komentamaan operaatioon, jossa vallattiin Anzalin satamassa Persiassa olleet Britannian kuninkaallisen laivaston alukset. Palattuaan Pietariin Reisner kirjoitti sotakokemuksistaan muistelmat, jotka ilmestyivät aluksi Izvestijassa nimellä ”Kirjeitä rintamalta” ja vuonna 1924 kirjana nimellä Front (’Rintama’).
Myöhemmät vaiheet

Vuosina 1921–1923 Reisner asui Kabulissa Raskolnikovin toimiessa Neuvosto-Venäjän lähettiläänä Afganistanissa. Reisnerin palattua kotimaahan Kommunistinen internationaali lähetti hänet syksyllä 1923 Saksaan paikallisten kommunistien valmistellessa Hampurin kansannousua. Hän toimi siellä neuvostoliittolaisten lehtien kirjeenvaihtajana ja kokosi myöhemmin artikkelinsa kirjaksi Gamburg na barrikadah (’Hampuri barrikadeilla’, 1925). Berliinissä Reisner aloitti myös suhteen naimisissa olleeseen kommunistijohtajaan Karl Radekiin. Reisner palasi Neuvostoliittoon tammikuussa 1924 ja sai virallisesti avioeron Raskolnikovista. Tämän jälkeen hän kierteli keräämässä tietoa työläisten oloista tehtaissa ja kaivoksissa Uralin alueella, Donbassissa ja Ivanovo-Voznesenskissa ja kirjoitti näiden kokemusten pohjalta esseekokoelman Ugol, želeso, i žizyje ljudi (’Hiili, rauta ja elävät ihmiset’, 1925). Samana vuonna ilmestyi myös kirja Afganistan.
Reisner kuoli pilkkukuumeeseen Kremlin sairaalassa helmikuussa 1926 vain 30-vuotiaana. Muun muassa Boris Pasternak, Nikolai Gumiljov ja Georgi Ivanov kirjoittivat hänelle omistetut runot. Lev Trotski ylisti häntä ”Olympoksen jumalattareksi, jossa yhdistyivät ovela ironinen äly ja soturin rohkeus”.
Reisnerilla ei ollut omia lapsia, mutta hän adoptoi yhden Uralilla tapaamansa 12-vuotiaan pojan. Reisnerin veli oli orientalisti Igor Reisner.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Larisa Reisner Wikimedia Commonsissa
Lieksan Into

| Lieksan Into |
| --- | --- |

Perustettu:  1908
Paikkakunta:  Lieksa
Värit:                     
Lajit:  • Kaukalopallo  • Salibandy • Lentopallo
Puheenjohtaja:  Niina Kärki
Mestaruudet:  Suomen kaukalopalloliiton mestaruus 2007
Lieksan Into on vuonna 1908 perustettu lieksalainen urheiluseura. Alkuvuosina seuran liikuntalajeina olivat mm. voimistelu, yleisurheilu, paini, painonnosto, nyrkkeily, hiihto, lentopallo ja pöytätennis. Alkuvuosien tunnetuin urheilija oli MM-tason painija Taavi Tamminen. Tamminen voitti hopeaa Antwerpenin olympiapaineissa vuonna 1920. Tämänhetkisinä aktiivilajeina ovat salibandy, kaukalopallo ja lentopallo. Seurassa on mukana tällä hetkellä yli 200 innokkaasti liikkuvaa jäsentä.
Kaudella 2006–2007 Into voitti Suomen kaukalopalloliiton mestaruuden eli ensimmäisen divisioonan. Kaudella 2007–2008 Into pelasi Kaukalopalloliigaa, sijoittuen siinä tulokaskaudellaan seitsemänneksi. Seuraavalla kaudella pelaajapulan vaivatessa Innon sijoitus oli kymmenes. Kauden jälkeen Into luopui liigapaikastaan ja pelasi kaudella 2009–2010 ensimmäistä divisioonaa voittaen runkosarjan ja sijoittuen toiseksi lopputurnauksessa. Kaudella 2010–2011 Into sijoittui 1. divisioonan lopputurnauksessa kolmanneksi. Kaudella 2012–2013 Into pelasi Itä-Suomen alueen GP-sarjaa sijoittuen toiseksi. Nykyisin seura pelaa Itäisen alueen aluesarjassa.
Kaukalopallon junioritoiminnan osalta Into on ollut yksi Suomen merkittävimmistä seuroista. 90-luvun loppupuolella alkanut innokas junioritoiminta aiheutti sen, että vuonna 1998 seura voitti historiansa ensimmäiset SM-mitalit, kun sekä A- että C-juniorit voittivat SM-pronssia. Tämän jälkeen Lieksan Into on voittanut junioritasolla kaiken kaikkiaan 28 SM-mitalia, joista 9 kultaista, 8 hopeista ja 11 pronssista. A-juniorit voittivat Suomen mestaruuden vuosina 2006 ja 2007, B-juniorit vuosina 2002-2004 ja vuonna 2009, C-juniorit vuosina 2002 ja 2006 sekä D-juniorit kertaalleen vuonna 2002. Seura on myös palkittu liiton toimesta useana vuonna parhaasta juniorityöstä.
Salibandyssä Into nousi kaudeksi 2012–2013 neljänteen divisioonaan. Ensimmäisellä kaudellaan neljännessä divisioonassa Into sijoittui runkosarjassa kolmanneksi. Kauden 2016-2017 päätteeksi Into putosi takaisin 5. divisioonaan. Kaudeksi 2021-2022 seura nousi takaisin 4.divisioonaan. 
Eniten salibandyssä pisteitä ovat keränneet Klaus Kärkkäinen (131+63=194), Tapio Niskanen (121+72=193) ja Vesa Riikonen (120+59=179).
Lentopallo tuli takaisin mukaan Innon toimintaan vuoden 2020 alusta joka kesti vuoden verran kunnes lentopallonaiset perustivat oman joukkueen.
Aiheesta muualla

Lieksan Innon kotisivut
Lieksan keskuskoulu

| Lieksan keskuskoulu |
| --- | --- |
Sijainti:  yläkoulu: * Moisionkatu 15, 81700 Lieksa alakoulu: * Kuhmonkatu 30, 81700 Lieksa; * Koulukatu 16, 81700 Lieksa
Koordinaatit:  63.3185°N, 30.0348°E
Tyyppi:  suomenkielinen yhtenäiskoulu
Rehtori:  Reetta-Leena Hiltunen (yläkoulu), Matti Päiväpuro (aluerehtori, alakoulu)
Luokat:  0–9
Oppilaita:  259 (alakoulu) + 237 (yläkoulu) (2018, lisäksi esikoululaiset)
Lieksan Keskuskoulu on Lieksassa sijaitseva peruskoulu. Koulu aloitti yhtenäiskouluna 1. elokuuta 2004. Keskuskouluun kuuluvat alaluokat 1–6, yläluokat 7–9 ja erityisluokat 1–9. Lisäksi koulussa annetaan esiopetusta.
Toimipisteet ovat kolmessa eri kiinteistössä:
Kuhmonkatu 30 (esikoulu, luokat 1–2; tekstiilityön ja teknisen työn opetus)
Koulukatu 16 (luokat 3–6)
Moisioinkatu 15 (luokat 7–9)
Aiheesta muualla

Keskuskoulu 0-6 (alakoulu) (peda.net)
Keskuskoulun yläkoulu (peda.net)
Lausuntopalvelu

Lausuntopalvelu.fi on Suomen julkishallinnon verkkopalvelu, jonka kautta voidaan pyytää ja antaa lausuntoja. Palvelussa julkaistut pyynnöt ovat julkisesti kaikkien saatavilla, ja niihin voivat antaa lausuntonsa kaikki kiinnostuneet. Pyyntöjä voivat julkaista julkishallinnon toimijat, joilta edellytetään vahvaa tunnistautumista ja rekisteröitymistä palveluun. Myös lausunnonantajien on tunnistauduttava ja rekisteröidyttävä palveluun.
Lausuntopalvelu.fi kuuluu oikeusministeriön ylläpitämiin sähköisiin demokratiapalveluihin, jotka löytyvät osoiteen www.demokratia.fi kautta.
Lepänruskaruoste

| Lepänruskaruoste |
| --- | --- |
 Lepänruskaruostetta tervalepän lehdellä.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Ruostesienet Pucciniomycotina
Luokka::  Varsinaiset ruostesienet Pucciniomycetes
Lahko::  Ruostesienet Pucciniales
Heimo::  Pucciniastraceae
Suku::  Ruskaruosteet Melampsoridium
Laji::  Lepänruskaruoste hiratsukanum
Kaksiosainen nimi
 Melampsoridium hiratsukanum  S. Ito ex Hirats.f. 
Katso myös
   Lepänruskaruoste Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lepänruskaruoste eli lepänruoste (Melampsoridium hiratsukanum) on lepillä esiintyvä ruostesienilaji. Se tuntuu vaivaavan harmaaleppää enemmän kuin tervaleppää. Lepiltä tunnetaan kaksi muutakin suvun ruostesienilajia, joista koivunruskaruosteen alalajina pidettyä sientä on todettu Suomessakin, kolmatta lajia Melampsoridium alni ei Euroopassa ole toistaiseksi tavattu. Lepänruskaruoste ilmaantui maanosaan lehtikuusten yleistyttyä, ja ensi havainnot saatiin Baltiassa vasta 1990-luvulla, Suomessa lajia todettiin ensi kerran vuonna 1997. Sitä pidetään haitallisena vieraslajina. Harmaaleppää ruoste häiritsee erityisesti lehtikuusimetsiköiden läheisyydessä, mutta lehtikuuset kokevat vain pieniä neulasongelmia.
Lepänruskaruosteen elinkierto on monimutkainen kuten ruostesienillä yleensäkin. Sille on kuitenkin lehtikuusen neulasten helmi-itiöstö välttämätön. Sinne se tulee talvehtineista leppien lehdistä, joissa kehittyy kantaitiöitä. Leppä kehittää sitten lehden alapinnalle kesäitiöstöä, joka on tunnistettavissa keltaisina laikkuina.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Lepänruskaruoste (Melampsoridium hiratsukanum)
Luopioisten kasvisto: Lepänruskaruoste (Melampsoridium hiratsukanum)
Agriculture and Biosciences International (CABI): Melampsoridium hiratsukanum (alder rust) (englanniksi)
Plant Parasites of Europe: Melampsoridium hiratsukanum (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
European Network on Invasive Species (NOBANIS): Melampsoridium hiratsukanum (pdf) (englanniksi)
Liechtensteinin kansanäänestys 2023

Liechtensteininissa järjestettiin kansanäänestys kasinoiden laillisuudesta 29. tammikuuta 2023.
Tausta

Uhkapelaaminen, ja sitä kautta kasinot, olivat laittomia Liechtensteinissa aina vuoteen 2010 asti. Laillistamisen jälkeen kasinoiden määrä kuitenkin nousi räjähdysmäisesti ja maassa on enemmän kasinoita kansalaista kohden kuin Macaolla tai Monacossa: vuonna 2016 Liechtensteinissa oli hieman vajaa 40 000 asukasta ja kuusi kasinoa (joiden lisäksi suunnitelmissa oli avata 3 lisää). Kasinoiden tarkoitus on ensisijaisesti houkutella ulkomaalaisia pelaajia ja monipuolistaa maan taloutta.
Kasinoita vastustava IG Volksmeinung -yhdistys keräsi allekirjoituksia kansanäänestyksen järjestämiseksi. Yhdistyksen mukaan uhkapeliriippuvuus ja kasinoiden aiheuttamat mainehaitat ovat vanhingollisia ruhtinaskunnalle. Vuonna 2022 uhkapelisektori tuotti 28 miljoonaa frangia eli noin 3 % maan vuosibudjetista.
Kansanäänestyksessä esitettävä kysymys, johon äänestäjien haluttiin vastaavan joko "kyllä" tai "ei", oli seuraavanlainen:
Wollt Ihr den Entwurf der Initianten über die Abänderung der Verfassung vom 5. Oktober 1921 (Casino-Verbot) annehmen?
Tulokset

| Vaihtoehto | Äänet | Osuus (%) |
| --- | --- | --- |
| Kyllä | 3779 | 26,68 |
| Ei | 10 383 | 73,32 |
Hyväksyttyjä ääniä: 14 162
Hylättyjä ääniä: 88
Tyhjiä ääniä: 19
Ääniä yhteensä: 14 269
Rekisteröityneitä äänestäjiä: 20 720
Lähde:
Kansanäänestyksessä käytetty vaalilipuke
Lourdes Daniel

Lourdes Daniel (s. 19. helmikuuta 1947) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Poonan hiippakuntaan 19. huhtikuuta 1980 ja nimitettiin Amravatin hiippakunnan piispaksi 8. kesäkuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Abraham Viruthakulangara, jota avustivat Valerian D'Souza ja Edwin Colaço.
Daniel sai 11. marraskuuta 2010 nimityksen Nashikin hiippakunnan piispaksi.
Laakso (yhtye)

Laakso on ruotsalainen indierock-yhtye, joka tekee musiikkinsa pääosin englanniksi. Yhtyeen perustajajäsenet ovat Markus Krunegård ja David Nygård. Heillä molemmilla on sukua Tornionjokilaaksossa, ja myös yhtyeen nimi juontuu seudusta.  Musiikissa on paljon suomalaisia vaikutteita, ja yhtye itse mainitsee muun muassa Juice Leskisen innoittajakseen. Huhtikuun 18. päivä 2007 Laakso julkaisi kaksi uutta levyä: kolmannen englanninkielisen levynsä ”Mother, Am I Good Looking?" ja suomenkielisen "Mämmilärock" -albumin. Sittemmin yhtye on ollut levytystauolla. Tauon aikana Markus Krunegård on julkaissut kolme ruotsinkielistä sooloalbumia. Huhtikuun 22. vuonna 2016 julkaistiin yhtyeen viides levy Grateful Dead.
Yhtyeen jäsenet

Markus Krunegård – kitara, laulu
Micke Fritz – basso
Lars Skoglund – rummut
David Nygård – haitari, syntetisaattori, kellopeli, vetopasuuna, trumpetti, taustalaulu
Diskografia > Studioalbumit

2003: I miss you - I'm pregnant
2005: My Gods
2007: Mother Am I Good Looking?
2007: Mämmilä Rock
2016: Grateful Dead
Diskografia > EP:t

2003: Long Beach EP
2004: Aussie Girl
2005: High Drama EP
2005: In My Blood EP
2007: Västerbron & Vampires
Diskografia > Singlet

2003: Demon
2004: Laakso
2015: Time of My Life
Lehmann

Lehmann on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Alisha Lehmann (s. 1999), sveitsiläinen jalkapalloilija
Armin D. Lehmann (1928–2008), saksalais-yhdysvaltalainen kirjailija
August Lehmann (1843–1893), saksalainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä
Gerta Lehmann (s. 1979), kreikkalainen kouluratsastaja
Heinrich Lehmann-Willenbrock (1911–1986), saksalainen laivastoupseeri ja sukellusvenekomentaja
Helma Lehmann (s. 1953), saksalainen soutaja ja maailmanmestari
Herbert Lehmann (1878–1963), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, kuvernööri ja senaattori
Inge Lehmann (1888–1993), tanskalainen seismologi
Jens Lehmann (s. 1969), saksalainen jalkapallomaalivahti
Karl Lehmann (1936–2018), saksalainen kardinaali
Liza Lehmann (1862–1918), brittiläinen sopraano ja säveltäjä
Lotte Lehmann (1888–1976), saksalainen oopperalaulaja
Michael Lehmann (s. 1957), yhdysvaltalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja
Orla Lehmann (1810–1870), tanskalainen poliitikko
Rosamond Lehmann (1901–1990), brittiläinen kirjailija
Urs Lehmann (s. 1969), sveitsiläinen alppihiihtäjä, syöksylaskun maailmanmestari
Walter Lehmann (1929–2017), sveitsiläinen telinevoimistelija ja maailmanmestari.
Nimen muita merkityksiä

Lehmann-Peterson, yhdysvaltalainen limusiinikorivalmistaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kake Puhuu

| Kalevi Rainio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Ammatti:  muusikko, valokuva- ja performanssitaiteilija
Muusikko
Taiteilijanimi:  Kake Puhuu
Aktiivisena:  1988–
Tyylilajit:  elektroninen musiikki, punk, avantgarde, kokeellinen musiikki, kansanmusiikki
Soittimet:  basso, rumpukoneet, syntetisaattorit, kitara, kielisoittimet, puhallinsoittimet, lyömäsoittimet ym.
Yhtyeet:  Keuhkot, Kirvasto, Eturivi, Liimanarina
Levy-yhtiöt:  Stigma, Bad Vugum, Ektro Records, Verdura
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kake Puhuu (oik. Kalevi Rainio) on Tampereelta kotoisin oleva, nykyään Pomarkussa asuva muusikko, laulaja sekä kuva- ym. taiteilija. Hänet tunnetaan parhaiten Keuhkot-yhtyeen ainoana jäsenenä. Muita yhtyeitä, joissa Kake Puhuu vaikuttaa tai on vaikuttanut ovat muun muassa Liimanarina (mukana vain yhtyeen ensimmäisellä EP:llä), Kirvasto ja Eturivi.
Valokuva- ja performanssitaiteessaan Rainio on pohtinut muun muassa ihmisen sokeaa ja horjumatonta uskoa teknologiaan. Rainion mukaan suurten teknologiayritysten kehitysjohtajat ovat nykyajan kristuksia ja johtotähtiä, jotka määrittelevät kuinka ihmiset käyttäytyvät ja hänen mukaansa IT-huuma on vienyt tehoa perinteiseltä kristinuskolta.
Diskografia > Liimanarinan kanssa

Maailman tylsin vittumaisuus - 7" EP (Bad Vugum, 1989)
Diskografia > Keuhkojen kanssa > Albumit

Musiikkia konduktöörivaunuihin / Älä koskaan kuuntele musiikkia - LP (Something Weird, Islanti, 1995)
Mitä otat mukaan muistoksi sivistyksestä - LP/CD (Bad Vugum, 1996)
Ruskea aikakirja - CD (Bad Vugum, 1998)
Minun käy sääliksi bilharzialoista - CD (Bad Vugum, 2000)
Peruskivi Francon betonia - CD (Ektro Records, 2002)
Toimintatapoja olioille - CD (Ektro Records, 2005)
Laskeutumisalusastia - CD (Ektro Records, 2011)
Diskografia > Keuhkojen kanssa > EP:t

Musiikkia konduktöörivaunuihin - 7" EP (Stigma, 1989)
Älä koskaan kuuntele musiikkia - 7" EP (Stigma, 1990)
Lihaa y-akselilla olen oikeassa - 7" EP (Bad Vugum, 1991)
Latistaa totuudenetsinnän sanahelinäksi - 7" EP (Bad Vugum, 1993)
Vasen ja oikea - CD-EP (Bad Vugum, 1997)
Diskografia > Keuhkojen kanssa > Kokoelmalevyillä

Maanalainen vuosikerta 1989 - LP (Stigma, 1989)
Mykistäviä välikohtauksia: Ovelamman musiikin kokoelma - LP/CD (Bad Vugum, 1993)
B.V.O.D.: pre-millenium Bad Vugum - CD (Bad Vugum, 1999)
Avanto 2001 - CD (Avanto Records, 2001)
Cabaret nocturno vol. III - CD (Zerga, 2002)
Diskografia > Kirvaston kanssa

Täydellisiä kysymyksiä, täydellisiä vastauksia (1998)
Diskografia > Eturivin kanssa

Lempilapset / 30 % -single (1999, 7")
Ylhäisten kastien kelvottomat jälkeläiset -pitkäsoitto (2002, CD)
Aiheesta muualla

Kake Puhuu meteli.netissä
Discogs: Kake Puhuu
Kake Puhuu Fono-äänitetietokannassa
Kake Puhuu Kansalliskirjaston Finna-verkkopalvelussa
Lounès Matoub

Lounès Matoub (keskellä)
Lounès Matoub (24. tammikuuta 1956 – 25. kesäkuuta 1998) oli algerialainen laulaja. Hän kuului berberiväestöön ja oli berberien oikeuksien sekä sekularismin tunnettu puolestapuhuja. Hän oli kotoisin Kabyliaksi kutsutulta kabyyliheimon asuinalueelta Pohjois-Algeriasta.
Matoub aloitti musisoinnin lapsena. Hallitus alkoi hänen kouluaikanaan arabialaistaa valtion koulutusjärjestelmää. Tätä Matoub ei hyväksynyt, sillä koki oman kabyylikulttuurinsa aseman uhatuksi. Virallinen koulutus jäikin häneltä näin ollen vähäiseksi. Ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 1978.
Matoubista tuli vähitellen yksi suosituimmista ja tuotteliaimmista kabyylilaulajista. Epätoivottu poliittinen aktiivisuus saattoi hänet kuitenkin useisiin hengenvaarallisiin tilanteisiin, ja lopulta hänet murhattiinkin Algeriassa.
La Flèche Wallonne 2020

La Flèche Wallonne 2020 oli järjestyksessään 84. maantiepyöräilyn miesten La Flèche Wallonne -kilpailu. Se järjestettiin 202 kilometrin reitillä Herve – Mur de Huy. Kilpailu oli alun perin tarkoitus järjestää 22. huhtikuuta, mutta koronaviruspandemian vuoksi se ajettiin vasta 30. syyskuuta 2020. Se kuului UCI World Touriin.
Marc Hirschi voitti ensimmäisen suuren klassikkokilpailunsa ohitettuaan Michael Woodsin noin 50 metriä ennen maalia. Benoît Cosnefroy nousi vielä Woodsin ohi toiseksi.
Miesten kilpailun tulokset

Lähde: Pro Cycling Stats
Osallistuneet joukkueet

Lähde: Pro Cycling Stats
Naisten kilpailu

Samana päivänä ajettiin 23. kerran naisten La Flèche Wallonne -kilpailu. Se käytiin 124 kilometrin reitillä Huy – Mur de Huy.
Anna van der Breggen voitti kilpailun kuudennen kerran peräkkäin. Demi Vollering kiihdytti vauhtia 350 metriä ennen maalia, mutta van der Breggen kykeni seuraamaan helposti, ja nousemaan lopulta voittoon. Myös Cecilie Uttrup Ludwig ehti ohittaa Volleringin.
Naisten tulokset

Lähde: Pro Cycling Stats
Lilongwe

| Lilongwe |
| --- | --- |

 Lilongwe
 Koordinaatit: 13°59′S, 33°47′E 
Valtio:   Malawi
Hallintoalue:  Keskinen alue
Piirikunta:  Lilongwe
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  456,0 km²
Korkeus:  1050 m
Väkiluku (2008)  ():  674 400
 – Väestötiheys:  1 479,0 as./km²
 ISO 3166-2 -koodi (Lilongwen piirikunta): MW-LI 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lilongwe on Malawin pääkaupunki ja maan suurin kaupunki. Se on osa Lilongwen piirikuntaa ja sijaitsee maan lounaisosassa lähellä sekä Mosambikin että Sambian rajoja. Kaupunki perustettiin vuonna 1947 ja siitä tuli pääkaupunki vuonna 1975. Sitä ennen pääkaupunkina toimi maan nykyään kolmanneksi suurin kaupunki Zomba. Lilongwen asukasluku oli 674 400 vuonna 2008. Koko Lilongwen piirikunnan asukasluku oli tuolloin 1,9 miljoonaa. Maan tilastokeskuksen julkaisema väestöennuste vuodelle 2014 arvioi piirikunnan väkiluvun kohonneen 2,4 miljoonaan, josta pääkaupungin osuus olisi 978 780 asukasta.
Kauppatavaraa Lilongwen torilla.
Lilongwe sijaitsee Malawijärveltä länteen Lilongwejoen törmällä. Se on Malawin maataloustuotteiden keskeinen kauppapaikka. Kaupungissa on rautatie. Kansainvälinen lentoasema sijaitsee 19 kilometriä kaupungin keskustasta.
Lilongwen kaupunkikuvaa koristavat monet vehreät puistokadut.
Sadekausi on lokakuusta huhtikuuhun. Kuumin kuukausi on lokakuu, jolloin keskimääräinen maksimilämpötila on 30.
Ystävyyskaupungit

Taipei, Taiwan (vuodesta 1984)
Lusaka, Sambia (vuodesta 2004)
Lasten hautausmaa

| Lasten hautausmaa |
| --- | --- |
 Lasten hautausmaa -EP:n kansikuva.
Tiedot
Toiminnassa:  2013–
Tyylilaji:  rock
Kotipaikka:  Kouvola/Helsinki, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Kristiina Vaara, sanoitus, laulu   Tuomo Mannonen, sanoitus, kitara, laulu   Topi Teinilä, basso   Mikko Kärkkäinen, rummut   Touko Arhosalo, kitara   Niko Saarinen, kosketinsoittimet  
Levy-yhtiö:  Svart Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lasten hautausmaa on suomalainen vuonna 2013 perustettu rockyhtye. Yhtye julkaisi ensimmäisen EP-levynsä Lasten hautausmaa joulukuussa 2014. Single ”Tuulipuut” ilmestyi huhtikuussa 2015. Yhtyeen esikoisalbumi Lasten hautausmaa ilmestyi 12. kesäkuuta 2015.
Yhtye on kotoisin Kouvolasta. Sen laulajana toimii Kristiina Vaara ja lauluntekijänä Tuomo Mannonen. Levy-yhtiönä on Svart Records.
Yhtyeen jäsenillä on aiempaa taustaa yhtyeistä Kivesveto Go Go ja A. Takalo & Takavalot. Lasten hautausmaan tyyliä on verrattu yhtyeisiin Kollaa kestää, Mana Mana ja Noitalinna huraa!.
Marraskuussa 2015 Suomen Rock-klubien Liitto myönsi yhtyeelle 2000 euron arvoisen ”Tankki Täyteen” -tunnustuspalkinnon, joka jaetaan livemusiikin edistämisestä.
Yhtyeen nimi tulee Aapeli Kissala ja Antipatia -yhtyeen kappaleesta ”Lasten hautausmaa”.
Diskografia > Studioalbumit

Lasten hautausmaa (2015)
II (2016)
III (2018)
IV (2020)
Kevät (2022)
Diskografia > EP:t

Lasten hautausmaa (2014)
Diskografia > Singlet

”Salaa tupakalle” (2016)
”Onnellinen hullu” (2017)
”Varsovan lapset” (2017)
”Sähköisku” (2019)
”Kaarlo Sarkia 29” (2019)
”Pilvipoutaa” (2021)
”Ajokoira” (2021)
”Puiset nuket” (2022)
Aiheesta muualla

Bandcamp.
Discogs.
Lauri Love

Lauri Love
Lauri Love (s. 14. joulukuuta 1984) on brittiläis-suomalainen opiskelija, tietoturvaneuvonantaja ja hakkeri, jonka luovutusta Isosta-Britanniasta Yhdysvallat vaati vuonna 2015.
Yhdysvallat vaati Lovea luovutettavaksi. Luovuttamisesta tehtiin päätös 14. marraskuuta 2016, mutta vetoomustuomioistuin kumosi päätöksen helmikuussa 2018.
Tausta

Love on kotoisin Stradishallista Suffolkista. Hänen vanhempansa ovat vankilapastori Alexander Love ja Sirkka-Liisa Love. Lovella on Suomen passi, ja hän suoritti siviilipalveluksen Tampereen yliopiston alaisessa instituutissa 2008. Love kävi Nottinghamin yliopistoa ja Glasgow’n yliopistoa, mutta joutui lopettamaan opintonsa kesken molemmilla kerroilla terveyssyistä. Hän on opiskellut sähkötekniikkaa Suffolkin yliopistossa.