stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pertti Berg

Pertti Uolevi Erik Berg (9. kesäkuuta 1934 Kokemäki – 5. huhtikuuta 2017 Lahti) oli suomalainen vuorineuvos ja Starckjohann Oy:n toimitusjohtaja.
Berg pääsi ylioppilaaksi Porin Lyseosta vuonna 1954 ja valmistui ekonomiksi Turun kauppakorkeakoulusta vuonna 1958. Berg aloitti työuransa Suomen Maanviljelijöiden Kauppa Oy:n myyntikonttorien tarkastajana, josta siirtyi tamperelaisen rautakaupan Otra Oy:n konttoripäälliköksi ja hallinnolliseksi johtajaksi. Vuonna 1962 hän siirtyi vastaaviin tehtäviin Mekes Oy:hyn. Vuosina 1965–1969 Berg oli Oy Kultakönni Ab:n toimitusjohtaja. Oy Starkjohann & Co Ab:n palvelukseen Berg tuli vuonna 1970. Hän oli ensin neljä vuotta yhtiön hallinnollisena johtajana, sitten kuusi vuotta varatoimitusjohtajana, kunnes vuonna 1980 hänestä tuli yhtiön toimitusjohtaja. Pari vuotta aiemmin Berg oli nimitetty myös Oy Telko Ab:n toimitusjohtajaksi pari vuotta aiemmin. Yritykset fuusioitiin ja Berg oli Starckjohann-Telko Oy:n toimitusjohtaja vuosina 1981–1989 ja pääjohtaja 1989–1994.
Bergin johdolla Starckjohann-Telko kasvoi voimakkaasti 1980-luvulla. Yritysostojen myötä siitä tuli yksi Suomen suurimmista kauppaa harjoittavista yrityksistä. Pääjohtajana toimineelle Bergille myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi vuonna 1992. 1990-luvun alun lama koetteli kuitenkin myös Starckjohann-Telkoa ja yritys ajautui yrityssaneeraukseen vuonna 1993. Berg siirtyi saneeratun emoyhtiön Starckjohann Oy:n toimitusjohtajaksi. Tehtävässä hän ehti olla kuitenkin vain neljä kuukautta ennen siirtymistään eläkkeelle toukokuussa 1994.
Bergillä oli työtehtävien lisäksi useita luottamustoimia. Suomen Tukkukauppiaiden Liiton ja Teknisen Tukkukaupan Keskusliiton yhdistyessä vuoden 1988 alussa Tukkukaupan Keskusliitoksi Berg valittiin sen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi.
Bergin vanhemmat olivat ylimetsänhoitaja, metsäneuvos Erik Berg ja lehtori Tyyni Laakso ja puoliso vuodesta 1958 Vappu Moberg.
Aiheesta muualla

Pertti Bergin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Talousvaikuttajat  Biografiasampo
Kristinusko Michiganissa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Michiganin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuoden 2014 väestötutkimuksen mukaan kristinusko on Michiganin suurin uskonto. 70 prosenttia Michiganin väestöstä kuuluu kristillisiin kirkkoihin.
Tunnustuskunnat

Väestötutkimuksen mukaan suurin kristinuskon suuntaus on protestantismi: evankelista protestantismia tunnustaa 25 prosenttia väestöstä. Päälinjan protestantismia tunnustaa 18 prosenttia väestöstä. Mustaan kirkkoon kuuluu 8 prosenttia väestöstä.
Katoliseen kirkkoon kuuluu 18 prosenttia väestöstä.
Yhdysvalloissa kristillisiin kirkkoihin lasketaan kuuluvaksi myös mormonit ja Jehovan todistajat. Molempiin kuuluu noin prosentti väestöstä.
| Yhteisö | Perinne | Perhe | Seurakunnat | Kannattajat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Katolinen kirkko Yhdysvalloissa | Katolinen kirkko | Katoliset kirkot | 730 | 1 492 732 |
| Tunnustuskuntiin kuulumattomat seurakunnat | Evankelikalismi | Muut | 1 267 | 508 904 |
| Missouri-synodi | Evankelikalismi | Luterilaisuus | 399 | 172 123 |
| Yhdistynyt metodistikirkko | Päälinja | Metodismi | 737 | 167 730 |
| National Missionary Baptist Convention of America | Musta protestantismi | Baptismi | 408 | 132 118 |
| Assemblies of God USA | Evankelikalismi | Helluntaiherätys | 287 | 93 206 |
Oprah Winfrey

| Oprah Winfrey |
| --- | --- |
 Oprah Winfrey vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. tammikuuta 1954 (ikä 70) Mississippi, Yhdysvallat
Ammatti:  Televisiojuontaja
Puoliso:  Stedman Graham
Näyttelijä
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb
Elonet
Oprah Gail Winfrey (s. 29. tammikuuta 1954 Kosciusko, Mississippi, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen television keskusteluohjelman juontaja.
Winfreyn juontama keskusteluohjelmaa The Oprah Winfrey Show esitettiin vuodesta 1986 vuoden 2011 toukokuuhun asti ollen näin Yhdysvaltain pitkäikäisin päiväaikaan lähetetty television keskusteluohjelma.
Winfreyn omaisuus on noin 2,5 miljardin Yhdysvaltain dollarin arvoinen (helmikuussa 2008). Hänellä on ollut vuodesta 1986 oma tuotantoyhtiö Harpo Productions, jonka nimi tulee Oprah-nimen kirjainten ympäri kääntämisestä. Tuotantoyhtiö on toiminut Kaliforniassa.
Elämä

Winfrey syntyi baptistiperheeseen. Hänen isänsä Vernon oli hiilikaivostyöläinen ja äitinsä Vernita Lee kotiapulainen; he saivat lapset teini-iässä. Hänelle oli tarkoitus antaa nimeksi Orpah, mutta se kirjoitettiin syntymätodistukseen väärin ja näin Oprah sai nimensä. Winfrey vietti elämänsä kuusi ensimmäistä vuotta isoäitinsä huomassa, kun vanhemmat muuttivat pohjoiseen työhön. Hän kertoo, että hänet raiskattiin 9-vuotiaana. Oprah Winfrey tuli raskaaksi 14-vuotiaana ja synnytti lapsen. Lapsi kuitenkin kuoli vain parin viikon ikäisenä keskoskomplikaatioihin. Winfrey voitti 18-vuotiaana Miss Black Tennessee -kauneuskilpailun.
Ura

1970-luvulla Winfrey työskenteli paikallisuutisten ankkurina ja juonsi People Are Talking -nimistä keskusteluohjelmaa yhdessä Richard Sherin kanssa. Vuonna 1983 hän muutti Chicagoon, missä juonsi aluksi aamuisin lähetettävää puolituntista AM Chicago -ohjelmaa. Vuonna 1985 ohjelma sai uuden nimen The Oprah Winfrey Show, joka vuonna 1986 muuttui valtakunnalliseksi. Ohjelmasta tuli pian suosittu, ja Winfreystä tuli maailman ensimmäinen tummaihoinen naispuolinen miljardööri. Hän sai tähden Hollywood Walk of Famelle syyskuussa 2011.
Vuonna 2011 Winfrey perusti OWN-nimisen televisiokanavan, jonka nimi tulee sanoista Oprah Winfrey Network. Sille perustettiin Kanadaan vastaava televisiokanava joka toisti yhdysvaltalaisen kanavan sisältöä.
Vuonna 2018 Golden Globe -gaalassa Winfrey palkittiin Cecil B. DeMille -palkinnolla.
Vuonna 2020 OWN-televisiokanavan arvoksi arvioitiin Winfreyn tekemiin osakemyynteihin perustuen 180 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Hyväntekeväisyys

Winfrey avasi tammikuussa 2007 perustamansa koulun Etelä-Afrikan köyhille tytöille. Koulun nimeksi tuli Oprah Winfreyn tyttöjen johtaja-akatemia. Koulussa tulee opiskelemaan tulevaisuudessa noin 450 oppilasta. Winfrey itse valitsi kouluun ensimmäiset oppilaat. Yksi motiivi koulun avaamiselle oli AIDSin leviämisen estäminen Afrikassa.
Winfrey on myös nettisivuillaan toimivan Angel Networkin kautta avustanut muun muassa hurrikaani Katrinan uhreja rakennuttamalla näille taloja julkisuuden henkilöiden kuten Jon Bon Jovin ja Eva Longorian avustuksella. Angel Network on tarkoitettu etenkin henkilöille, jotka haluavat auttaa, mutta eivät tiedä miten. Angel Networkin kautta he voivat ostaa taloihin huonekaluja ja kodinkoneita.
Yksityiselämä

Vuonna 2007 Winfrey kertoi kärsivänsä kilpirauhasen vajaatoiminnasta. Sen on arveltu olevan Hashimoton tauti. Winfrey on sanonut, että hän ei ole lesbo. Winfrey on avoliitossa Stedman Grahamin kanssa.
Vuoden 2010 kiitospäivänä Winfreylle selvisi, että hänellä on sisarpuoli Patricia, jonka Winfreyn äiti antoi adoptoitavaksi heti tämän syntymän jälkeen taloudellisen tilanteensa vuoksi. Winfrey esitteli kahdeksan vuotta nuoremman sisarensa talkshow-ohjelmassaan vuonna 2011.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Oprah Winfreyn virallinen sivusto. (englanniksi)
Oprah Winfrey Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Oprah Winfreyn Fan sivusto. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Taiteenala:  Emmy Awards 
Henkilöt:  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Helge Berghell

Helge Hugo Trygve Berghell (2. joulukuuta 1906 Helsinki – 8. syyskuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen juristi, vuorineuvos  ja Strömberg-yhtiön toimitusjohtaja kolmella eri vuosikymmenellä.
Berghellin vanhemmat olivat valtiongeologi Hugo Berghell ja Mimmi Knaapi ja puolisot 1933–1952 Brita Sofia Thurman ja vuodesta 1953 Margaretha Österman. Berghell tuli ylioppilaaksi 1926 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1933, varatuomarin arvon hän sai 1936. Hän työskenteli ensin virkamiehenä Uudenmaan läänin lääninhallituksen palveluksessa, mutta tuli jo 1937 Suomen Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton palvelukseen. Vuodesta 1940 hän oli G. A. Serlachius -yhtiön pääjuristi ja sodan jälkeen STK:n varatoimitusjohtaja, vuodesta 1946 pääjuristi Wärtsilä-yhtymässä ja yhtymän johtokunnan jäsen 1951. Hänellä oli toisaalta samaan aikaan myös työnantajajärjestöjen merkittäviä luottamustehtäviä. Strömbergin varatoimitusjohtajaksi Berghell tuli 1957 ja toimitusjohtajaksi 1958. Yhtiö kehittyi ja menestyi hänen johdollaan hyvin, eläkkeelle Berghell jäi vasta 1972. Sekä talvisotaan että jatkosotaan osallistunut Berghell oli sotilasarvoltaan reservin kapteeni.
Kristinusko Mississippissä

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Mississippin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuoden 2014 väestötutkimuksen mukaan kristinusko on Mississippin suurin uskonto. 83 prosenttia Mississippin väestöstä kuuluu kristillisiin kirkkoihin.
Tunnustuskunnat

Väestötutkimuksen mukaan suurin kristinuskon suuntaus on protestantismi: evankelista protestantismia tunnustaa 41 prosenttia väestöstä. Päälinjan protestantismia tunnustaa 12 prosenttia väestöstä. Mustaan kirkkoon kuuluu 24 prosenttia väestöstä.
Katoliseen kirkkoon kuuluu 4 prosenttia väestöstä.
Yhdysvalloissa kristillisiin kirkkoihin lasketaan kuuluvaksi myös mormonit ja Jehovan todistajat. Molempiin kuuluu noin prosentti väestöstä.
| Yhteisö | Perinne | Perhe | Seurakunnat | Kannattajat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Eteläinen baptistikonventio | Evankelikalismi | Baptismi | 2 147 | 830 229 |
| Tunnustuskuntiin kuulumattomat seurakunnat | Evankelikalismi | Muut | 577 | 187 963 |
| Yhdistynyt metodistikirkko | Päälinja | Metodismi | 989 | 164 073 |
| National Missionary Baptist Convention of America | Musta protestantismi | Baptismi | 481 | 116 520 |
| Katolinen kirkko Yhdysvalloissa | Katolinen kirkko | Katoliset kirkot | 145 | 99 663 |
| National Baptist Convention, USA | Musta protestantismi | Baptismi | 108 | 54 308 |
Kristinusko Missourissa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Missourin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuoden 2014 väestötutkimuksen mukaan kristinusko on Missourin suurin uskonto. 77 prosenttia Missourin väestöstä kuuluu kristillisiin kirkkoihin.
Tunnustuskunnat

Väestötutkimuksen mukaan suurin kristinuskon suuntaus on protestantismi: evankelista protestantismia tunnustaa 36 prosenttia väestöstä. Päälinjan protestantismia tunnustaa 16 prosenttia väestöstä. Mustaan kirkkoon kuuluu 6 prosenttia väestöstä.
Katoliseen kirkkoon kuuluu 16 prosenttia väestöstä.
Yhdysvalloissa kristillisiin kirkkoihin lasketaan kuuluvaksi myös mormonit ja Jehovan todistajat. Molempiin kuuluu noin prosentti väestöstä.
| Yhteisö | Perinne | Perhe | Seurakunnat | Kannattajat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Katolinen kirkko Yhdysvalloissa | Katolinen kirkko | Katoliset kirkot | 494 | 769 057 |
| Eteläinen baptistikonventio | Evankelikalismi | Baptismi | 1 957 | 636 327 |
| Tunnustuskuntiin kuulumattomat seurakunnat | Evankelikalismi | Muut | 829 | 359 974 |
| Yhdistynyt metodistikirkko | Päälinja | Metodismi | 710 | 202 124 |
| Assemblies of God USA | Evankelikalismi | Helluntaiherätys | 464 | 127 475 |
| Missouri-synodi | Evankelikalismi | Luterilaisuus | 297 | 118 989 |
David K. Brown

| David K>  Brown.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. kesäkuuta 1928 Leeds
Kuollut: 15. huhtikuuta 2008 Bath, Somerset
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aiheet:  merenkulku
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
David K. Brown (1928 Leeds – huhtikuu 2008 Bath, Somerset) oli brittiläinen laivasuunnittelija ja kirjailija. Hän astui Britannian amiraliteetin palvelukseen ja hänestä tuli Royal Corps of Naval Constructorsin jäsen. Hän eteni aina toiseksi pääsuunnittelijaksi ennen eläkkeelle jäämistään 1988.
Eläkkeelle jäätyään Brown aloitti kirjailijanuransa. Hän julkaisi useita teoksia ja artikkeleita sekä osallistui Royal Corps of Naval Contructorsien satavuotisjulkaisun historiatoimikuntaan.
Teoksia

Before the Ironclad: The Development of Ship Design, Propulsion, and Armament in the Royal Navy, 1815-60. (Naval Inst Pr, April 1990)
The Future British Surface Fleet: Options for Medium-Sized Navies. (Naval Inst Pr, June 1991)
The Eclipse Of The Big Gun: The Warship 1906-1945. (Naval Inst Pr, July 1992)
Paddle Warships: The Earliest Steam Powered Fighting Ships 1815-1850. (Naval Inst Pr, March 1995)
Brown, David K.: The Grand Fleet: Warship Design and Development 1906-1922.  Barnsley:  Seaforth Publishing, 1999.  ISBN 978-1-84832-085-7  (englanniksi)
Nelson to Vanguard: Warship Design 1923-1945. (Naval Inst Pr, October 2000)
Brown, David K.: Warrior to Dreadnought: Warship Design and Development 1860-1905.  Barnsley:  Seaforth Publishing, 1997.  ISBN 978-1-84832-086-4  (englanniksi)
Brown, David K.: Atlantic Escorts Ships, Weapons, & Tactics in World War II.  Barnsley:  Seaforth Publishing, 2007.  ISBN 978-1-84415-702-0  (englanniksi)
Janne Bergh

Janne Bergh (s. 27. tammikuuta 1967 Oslo) on suomalainen kouluratsastaja. Hän on syntyjään norjalainen, mutta vuodesta 1992 Suomen kansalainen. Uransa aikana hän on voittanut kultaa senioreiden SM-kouluratsastuksessa neljästi, sekä kaksi hopeaa ja kolme pronssia. Lisäksi hän on senioreiden nelinkertainen hallimestari, nelinkertainen kouluratsastuksen SM-joukkuekultamitalisti, kolminkertainen joukkuehopeamitalisti ja hänelle on myönnetty Suomen Ratsastajainliiton (SRL) valiomerkki kouluratsastuksesta. Bergh on myös saanut SRL:n mestariratsastajamerkin. Bergh on liiton hyväksymä valmentaja.
Ennen Suomeen muuttoaan hän voitti Norjan junioreiden ja nuorten kouluratsastuksen mestaruudet. Tänäkin päivänä Bergh on aktiivinen toimija Helsingin Ratsastajat ry:ssä sekä Kouluratsastuksen kannatusyhdistys ry:ssä.
Bergh oli mukana Sydneyn olympialaisissa, ja hänen oli tarkoitus osallistua kouluratsastuskilpailuun Suomen joukkueessa. Tämä kuitenkin peruuntui, kun Chimkent, hevonen jolla hänen oli tarkoitus kilpailla, loukkaantui kilpailupaikalla ennen suoritusta.
Janne on Norjassa naisen nimi, ja Janne Bergh onkin naispuolinen.
Aiheesta muualla

Helsingin Kilpatalli – Janne Bergh
Kermavatsabulbuli

| Kermavatsabulbuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Bulbulit Pycnonotidae
Suku::  Oliivibulbulit Iole
Laji::  olivacea
Kaksiosainen nimi
 Iole olivacea  Blyth, 1844 

Katso myös
   Kermavatsabulbuli Wikispeciesissä   Kermavatsabulbuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kermavatsabulbuli (Iole olivacea) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kermavatsabulbulia tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Singaporessa ja Thaimaassa. Lajin on kuvattu olevan yleinen, mutta hyvin harvinainen Singaporessa. Kermavatsabulbuli on kuitenkin vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, joten se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Elinympäristö

Kermavatsabulbuli elää ikivihreissä metsissä alangoilla ja mäillä 825 metrin korkeuteen asti. Se tulee toimeen myös hakatuissa metsissä.
Stig Berge

Stige Berge (s. 28. maaliskuuta 1942) on norjalainen suunnistaja. Hän voitti maailmanmestaruuden sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että viestissä Friedrichrodan MM-kilpailuissa 1970.
Saavutukset > MM-kisoissa

Fiskari 1966
Pronssia viestissä
Linköping 1968
Pronssia viestissä
Friedrichroda 1970
Kultaa henkilökohtaisella matkalla
Kultaa viestissä
Stare Splavy 1972
Hopeaa henkilökohtaisella matkalla
EM-kisoissa

Le Brassus 1964
Hopeaa viestissä
Nikolai Berdjajev

Nikolai Berdjajev 1900-luvun alkupuolella.
Venäjän ja Neuvostoliiton avantgarde
Kazimir Malevitš  1913 tai 1920–1930.
Artikkelit
Abstrakti taide | Agitaatioposliini | Kulkukoiran kellari | Mir iskusstva | Venäläinen formalismi | Voitto auringosta
Suuntaukset
Akmeismi | Futurismi | Konstruktivismi | Suprematismi | Venäläinen symbolismi | Zaum
Tekijät
Anna Ahmatova | Aleksanteri Ahola-Valo | Natan Altman | Mihail Bahtin | Léon Bakst | Andrei Belyi | Nikolai Berdjajev | Ivan Bilibin | Aleksandr Blok | Joseph Brodsky | Marc Chagall | Sonia Delaunay | Sergei Djagilev | Sergei Eisenstein | Pavel Filonov | Mihail Fokin | Naum Gabo | Nikolai Gumiljov | G. I. Gurdjieff | Daniil Harms | Thomas de Hartmann | Velimir Hlebnikov | Wassily Kandinsky | El Lisitski | Anatoli Lunatšarski | Vladimir Majakovski | Kazimir Malevitš | Osip Mandelštam | Vsevolod Meyerhold | Kuzma Petrov-Vodkin | Vsevolod Pudovkin | Aleksandr Rodtšenko | Nicholas Roerich | Olga Rozanova | Konstantin Somov | Dmitri Šostakovitš | Vladimir Tatlin | Marina Tsvetajeva | Pjotr Demjanovitš Uspenski | Dziga Vertov
Nikolai Aleksandrovitš Berdjajev (ven. Никола́й Алекса́ндрович Бердя́ев; 18. maaliskuuta (J: 6. maaliskuuta) 1874 Kiova, Ukraina – 24. maaliskuuta 1948 Clamart, Ranska) oli ukrainalaissyntyinen venäläinen uskonnollinen ja poliittinen filosofi, joka edusti kristillistä eksistentialismia ja universalismia.
Berdjajev aloitti opinnot Kiovan yliopistossa vuonna 1894. Hänestä tuli pian marxilainen. Vuonna 1898 hänet pidätettiin opiskelijamielenosoituksessa ja erotettiin yliopistosta. Vuonna 1904 Berdjajev muutti Pietariin. Siellä hän lopulta erkani marxilaisuudesta ja suuntautui kohti filosofiaa ja hengellisyyttä. Hän oli ortodoksi, mutta arvosteli kirkkoa instituutiona. Vuonna 1913 hän kirjoitti artikkelin, joka suututti kirkon. Hänet tuomittiin karkotettavaksi Siperiaan, mutta ensimmäinen maailmansota ja vallankumous estivät tuomion täytäntöönpanon.
Berdjajev ei hyväksynyt bolševikkihallintoa, koska se korosti valtiota yksilön vapauden sijasta. Hän ei kuitenkaan kannattanut tsaarinvaltaa sen enempää. Syyskuussa 1922 bolševikit karkottivat 160 valittua intellektuellia, Berdjajev mukaan lukien, maasta. Hän asettui aluksi Saksaan, mutta muutti maan taloudellisen ja poliittisen tilanteen vuoksi Pariisiin vuonna 1923. Siellä hän opetti, luennoi ja kirjoitti. Saksan vallattua maan hän jatkoi kirjallista tuotantoa. Teokset julkaistiin sodan jälkeen, osa vasta hänen kuolemansa jälkeen.
Berdjajev kirjoitti paljon muun muassa vapaudesta ja luovuudesta. Hänen teoksensa ovat vaikuttaneet paitsi eksistentialismiin myös ortodoksiseen teologiaan.
Teoksia

«Философия свободы» (1911)
«Алексей Степанович Хомяков» (1912)
«Смысл творчества» (1916; englanniksi The Meaning of the Creative Act 1955)
«Миросозерцание Достоевского» (1923; englanniksi Dostoevsky 1934)
«Философия неравенства» (1923)
The Meaning of History (1923; englanniksi 1936)
The End of Our Time (1924; englanniksi 1933)
«Константин Леонтьев» (1926; englanniksi Leontiev 1940)
«Судьба человека в современном мире» (1931; englanniksi The Destiny of Man 1937)
The Russian Revolution (1931) (antologia)
Christianity and Class War (1931; englanniksi 1933)
The Fate of Man in the Modern World (1934; englanniksi 1938)
The Bourgeois Mind (1934) (anthology)
«Истоки и смысл русского коммунизма» (saksaksi 1937; englanniksi The Origin of Russian Communism 1955)
«Я и мир объектов» (1934; englanniksi Solitude and Society 1938)
«Философия свободного духа» (1927-28; englanniksi Freedom and the Spirit 1935)
Christianity and Anti-semitism (1938; englanniksi 1952)
«О рабстве и свободе человека» (1939; englanniksi Slavery and Freedom 1939)
«Истина и откровение» (1953; englanniksi Truth and Revelation 1953)
«Самопознание» (1949; englanniksi Dream and Reality: An Essay in Autobiography 1950)
«Судьба России (Опыты по психологии войны и национальности)»Moskva 1918
«Дух и реальность» (1937; englanniksi Spirit and Reality 1946)
«Диалектика божественного и человеческого»
«Русская идея» (1946; englanniksi  The Russian Idea 1947)
The Beginning and the End (1947; englanniksi 1952)
Towards a New Epoch (1949) (antologia)
The Realm of Spirit and the Realm of Caesar (1949; englanniksi 1952)
The Divine and the Human (1949; englanniksi 1952)
Kirjallisuutta

Berdjajev, Nikolai: Jumalan uudet vaatteet: Käännösesseitä ihmisyydestä ja jumal-ihmisyydestä.  (Koonnut ja esittänyt Osmo Haapaniemi)  Tampere:  Mediapinta, 2008.  ISBN 978-952-235-035-0
Oittinen, Vesa (toim.): Venäjä ja Eurooppa: Venäjän idea 1800-luvulla.  (Suomentajat: Anita Mitroshin ym)  Tampere:  Vastapaino: Aleksanteri-instituutti, 2007.  ISBN 978-951-768-199-5
Tajakka, Veikko (Metropoliitta Tiihon): Vapaus ja aika Nikolai Berdjajevin filosofisessa ajattelussa: Aatehistoriallinen tutkimus.  (Väitöskirja)  Joensuu:  Joensuun yliopisto, 1990.  ISBN 951-696-896-1
Aiheesta muualla

Nikolai A. Berdyaev (englanniksi)
Berdyaev Online Bibliotek Library (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Lisin, Dimitri: Philosopher of Freedom (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Venäjä  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine  Europeana  SNAC  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Nikolai Berdyaev
Käännös suomeksi
Daniel Juslenius

| Daniel Juslenius |
| --- | --- |
 Suomalaisuuden puolestapuhuja ja sanakirjantekijä Daniel Juslenius.
Porvoon piispa
 1734–1743 
Edeltäjä:  Johannes Gezelius nuorin
Seuraaja:  Johan Nylander
Henkilötiedot
Koko nimi:  Daniel Juslenius
Syntynyt: 10. kesäkuuta 1676 Mietoinen
Kuollut: 17. heinäkuuta 1752 (76 vuotta) Brunnsbo
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  piispa, pyhien kielten professori
Vanhemmat:  Daniel Henrikinpoika Juslenius Barbara Göös
Puoliso:  Hedvig Lundberg (vih. 1707) Catharina Schultz (vih. 1730)
Muut tiedot
Uskonto:  kristinusko
Tunnustuskunta:  luterilaisuus
Daniel Juslenius (10. kesäkuuta 1676 Mietoinen, Suomi – 17. heinäkuuta 1752 Brunsbo, Skara, Ruotsi) oli suomalainen kirjailija ja isänmaanystävä. Hän oli myös Turun akatemian heprean ja kreikan kielen (1712–) sekä teologian professori  (1727–).
Jusleniusta on pidetty fennofiilinä  ja innokkaana suomalaisuuden puolestapuhujana. Hän esitti teoksissaan suorastaan liioittelevia kuvauksia Suomen kansan menneisyydestä. Hän kirjoitti muiden muassa teoksen Aboa Vetus et Nova (Vanha ja uusi Turku, 1700), jossa hän esitti antiikin Rooman ja Kreikan sivistyksen olevan peräisin Suomesta. Juslenius piti suomalaisia myös yhtenä Israelin kadonneista heimoista.
Toinen Jusleniuksen teoksista oli Vindiciae Fennorum (Suomalaisten puolustus, 1703). Molemmat teokset edustavat kotiseutukuvauksia, joiden kirjoittaminen tuli 1600-luvun puolivälistä lähtien muodikkaaksi. Kuvausten tarkoituksena oli inventoida suurvalta-ajan Ruotsin omistuksia.