stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Formula 1 ja suomalaiset
Suomalaiskuljettajat > Keke Rosberg

Kolmas suomalainen F1-kuljettaja oli Keke Rosberg. Kaudella 1978 hän selviytyi aika-ajoista kilpailuun Theodore-tallin autolla, joten hänestä tuli toinen lähtöruutuun asti päässyt suomalaiskuljettaja. Saman kauden puolivälissä hänestä tuli ensimmäinen maaliin asti ajanut suomalainen, kun hän sijoittui Ruotsin Grand Prix'ssa kymmenenneksi. Samana vuonna Rosberg voitti MM-sarjan ulkopuolisen kilpailun, joka ajettiin Silverstonen radalla. Kaudella 1979 hän ajoi Walter Wolf Racingillä ja sijoittui parhaimmillaan yhdeksänneksi.
Kauden 1980 ensimmäisessä kilpailussa Rosberg ajoi Fittipaldi-tallin autolla kolmanneksi. Hän on siis ensimmäinen MM-sarjan kilpailussa pistesijalle ja myös palkintosijalle ajanut suomalainen. Seuraavalla kaudella 1981 Rosberg ajoi vain kolmesti maaliin, ja Suomen media alkoi pitää häntä ainaisena keskeyttäjänä. Rosbergin mukaan käsitys syntyi siitä, että laji ei ollut Suomessa kovin tunnettu eikä tekniikan tärkeyttä ymmärretty.
Kaudella 1982 Rosberg ajoi vapaastihengittävällä moottorilla toiminutta Williamsin autoa, mutta hän kilpaili silti maailmanmestaruudesta vahvoja turboahtimia käyttäneitä talleja vastaan. Itävallan GP:ssa voitto oli lähellä, mutta Rosberg hävisi lopulta viidellä sekunnin sadasosalla Elio de Angelisille, joka voitti uransa ensimmäisen kilpailun. Seuraavan kilpailun, Sveitsin GP:n, Rosberg voitti. Kauden päättäneessä Las Vegasin Grand Prix'ssa McLarenin John Watson olisi voinut ohittaa Rosbergin pisteissä, jos hän olisi voittanut, mutta Watson sijoittui toiseksi Michele Alboreton jälkeen. Rosbergin taas piti sijoittua vähintään viidenneksi, jotta hän voittaisi mestaruuden. Rosberg ajoikin viidentenä maaliin ja pääsi juhlimaan F1:n maailmanmestaruutta ensimmäisenä suomalaisena ja myös ensimmäisenä pohjoismaalaisena. Rosberg kertoi, ettei hän kokenut voittaneensa mestaruutta Suomelle, vaan itselleen, koska hän ei saanut kovinkaan suurta tukea Suomen medialta.
Kaudella 1983 Rosbergin Williamsissa oli yhä vapaastihengittävä moottori, joten taistelu turbomoottoreita vastaan koveni. Hän kuitenkin onnistui voittamaan Monacon GP:n, koska Monacon katuradalla moottorien tehot eivät ratkaise voittoa. Lisäksi hänellä oli oikea rengastaktiikka: hän oli ainoa kärkikuljettaja, joka lähti kilpailuun kuivankelin renkailla. Kaudet 1984 ja 1985 Rosberg ajoi vielä Williamsilla ja voitti kolme kertaa. Kauden 1986 hän ajoi McLarenin tallissa, minkä jälkeen hän lopetti uransa.
Vaikka Keke Rosberg voittikin ensimmäisenä suomalaisena maailmanmestaruuden, hän ei ollut ensimmäinen maailmanmestaruuspokaalin vastaanottanut suomalainen. Kaudella 1970 mestaruuden voitti Jochen Rindt, mutta hän kuoli kesken kauden, joten hänen suomalainen vaimonsa Nina Rindt otti palkinnon vastaan. Nina Rindt on Curt Lincolnin tytär.
Suomalaiskuljettajat > Jyrki Järvilehto, Mika Häkkinen ja Mika Salo

Kun Rosberg lopetti urheilu-uransa, hän ryhtyi värväämään suomalaisia kuljettajia F1-sarjaan. Hänen suojattinsa Jyrki "JJ Lehto" Järvilehto sai paikan Ferrarin testikuljettajana kaudella 1989 ja osallistui kauden lopulla ensimmäiseen kilpailuunsa Onyx-tallin autolla. Järvilehto putosi usein jo aika-ajoissa tai esikarsinnoissa, kun hänen nopeutensa ei riittänyt kilpailuun. Ensimmäinen kilpailu, johon hän selviytyi mukaan, oli Espanjan GP kaudella 1989. Kaudella 1991 suomalaisia oli ensimmäistä kertaa mukana kaksi: kolmatta kauttaan ajava Järvilehto ja tulokas Mika Häkkinen, jonka managerina toimi myös Keke Rosberg. Häkkinen aloitti uransa Lotus-tallissa, mutta sitä ennen hän oli testannut Benettonin autoa. Kauden 1991 kolmannessa kilpailussa, San Marinon GP:ssa, molemmat suomalaiset ajoivat pistesijoille. Järvilehto sijoittui kolmanneksi, joten hänestä tuli toinen suomalainen palkintosijalle ajanut kuljettaja.
Häkkinen siirtyi Lotukselta McLarenin testikuljettajaksi kaudeksi 1993. Hän pääsi osallistumaan kauden kolmeen viimeiseen kilpailuun Ayrton Sennan tallikaverina, kun Michael Andretti joutui väistymään heikkojen suoritusten vuoksi. Häkkinen herätti huomiota voittamalla heti ensimmäisissä aika-ajoissaan Portugalissa Sennan, jota pidettiin silloin parhaana aika-ajajana. Itse kilpailun Häkkinen keskeytti, mutta jo seuraavassa kilpailussa Japanin GP:ssa hän ajoi ensimmäistä kertaa palkintosijalle.
Kaudella 1994 Järvilehto ajoi sekä Sauberilla että Benettonilla. Benettonilla hän oli tulevan maailmanmestarin Michael Schumacherin tallikaverina. Loukkaannuttuaan Silverstonen testeissä ennen kauden 1994 alkua hän joutui sivuun kahdesta ensimmäisestä kilpailusta ja menetti pian paikkansa tallissa Jos Verstappenille, vaikka saavuttikin Kanadan GP:ssa pisteen. Schumacherin saatua kahden kilpailun mittaisen kilpailukiellon Järvilehto nostettiin kilpakuljettajaksi siksi ajaksi. Pisteitä hän ei kuitenkaan enää saavuttanut. Lopulta Järvilehto joutui lopettamaan F1-uransa kauden 1994 päätteeksi ja siirtyi ajamaan muihin sarjoihin.
Kauden 1994 toiseksi viimeiseen kilpailuun Japanissa osallistui myös uusi kuljettaja Mika Salo. Koska samassa kilpailussa olivat myös Häkkinen ja Järvilehto, suomalaisia oli yhteensä kolme. Kausilla 1995–1998 Salo onnistui ajamaan silloin tällöin pisteille.
Mika Häkkinen loukkaantui vakavasti kauden 1995 päättäneen Australian GP:n perjantain aika-ajoissa. Radalla annetun ensiavun jälkeen hänet vietiin Adelaiden radan lähellä olleeseen sairaalaan. Hän vaipui koomaan. Häkkisen tila parani, mutta monikaan ei uskonut hänen enää nousevan F1:n huipulle. Toisin kuitenkin kävi, sillä hän ajoi heti kauden 1996 ensimmäisessä kilpailussa Australiassa pisteille.
Suomalaiskuljettajat > Häkkisen ja Salon menestys

Kaudella 1997 Häkkinen pääsi ensimmäistä kertaa kunnolla taistelemaan kilpailun voitosta ja onnistui kerran ajamaan paalupaikalle. Hänen autonsa oli kuitenkin epäluotettava, minkä vuoksi hän menetti monta tilaisuutta hyvään sijoitukseen. Kauden päättänyt Euroopan GP oli ensimmäinen kilpailu, jonka Häkkinen onnistui voittamaan. Hän ohitti viimeisellä kierroksella Jacques Villeneuven, josta tuli maailmanmestari.
Kaudella 1998 Häkkinen sai kuudennen voittonsa Itävallan GP:ssa, joten hän ohitti Keke Rosbergin voittojen määrässä. Häkkinen oli koko kauden MM-sarjan pistejohdossa ja voitti kahdeksan kilpailua. Hän taisteli maailmanmestaruudesta Ferrarilla ajanutta Michael Schumacheria vastaan ja varmisti mestaruutensa vasta kauden päättäneessä Japanin GP:ssa.
Kausi 1999 oli Häkkiselle vaikeampi; MM-sarjan kärkikuljettaja vaihtui useaan otteeseen. Häkkinen voitti kaudella viisi kilpailua ja varmisti jälleen mestaruuden vasta kauden päätöskilpailussa Japanin GP:ssa, tällä kertaa Ferrarin Eddie Irvinea vastaan. Häkkisestä tuli siis ensimmäinen ja tähän mennessä ainoa suomalainen, joka on voittanut mestaruuden kaksi kertaa. Hän taisteli mestaruudesta vielä kaudella 2000, mutta jäi MM-pisteissä toiseksi. Kausi 2001 sujui sen sijaan vaisusti, ja Häkkinen päätti lopettaa uransa kauden päätteeksi. Vuonna 2006 hän kuitenkin palasi F1-auton rattiin, kun hän testasi McLarenin autoa Barcelonan radalla Espanjassa.
Mika Salon uran kohokohta oli kaudella 1999, kun hänet palkattiin Ferrarin talliin loukkaantuneen Schumacherin tilalle. Salo ajoi Ferrarilla yhteensä kuusi osakilpailua ja sijoittui parhaimmillaan toiseksi Saksan GP:ssä. Kilpailusta jäi kuitenkin huonot muistot, koska hän johti pitkään kilpailua, mutta joutui tallimääräyksen takia päästämään tallitoverinsa Eddie Irvinen ohitseen. Salo nousi palkintokorokkeelle vielä Italian GP:ssä, kun hän oli kolmas.
Kaudella 2000 Salo ajoi Sauber-tallissa, ja hän sijoittui parhaimmillaan Monacon ja Saksan GP:issä viidenneksi ja keräsi yhteensä kuusi MM-pistettä. Seuraavaksi kaudeksi 2001 hän siirtyi uuden Toyota-tallin testaajaksi. Vuoden testaamisen jälkeen Toyota aloitti kilpailemisen kaudella 2002. Salo sai tallin ensimmäiset pisteet kauden avauskilpailussa Australiassa, minkä lisäksi hän sai vielä pisteen yhdessä kilpailussa. Salo lopetti uransa kauden 2002 jälkeen, kun Toyota päätti olla ajattamatta häntä enää seuraavalla kaudella, vaikka sopimusta olisi ollut vielä vuosi jäljellä.
Suomalaiskuljettajat > Tulevaisuus

Mahdollisia tulevaisuuden suomalaiskuljettajia ovat muun muassa Kartingin maailmanmestari Tuukka Taponen sekä kaudella 2022 ADAC F4 -sarjassa ajava Rasmus Joutsimies.
Muut suomalaiset > Tallien työntekijät

Insinööri Ossi Oikarinen on työskennellyt eri F1-talleissa vuodesta 1997 lähtien. Hänen ensimmäinen työnantajansa F1:ssä oli Arrows-talli, missä hän toimi datainsinöörinä kaudesta 1997 kauteen 2000. Kaudeksi 2001 hän siirtyi Toyota-talliin, jossa hän työskenteli muun muassa Jarno Trullin kilpailuinsinöörinä. Vuoden 2006 syyskuussa Oikarinen kertoi lähtevänsä Toyotalta ja siirtyvänsä johonkin toiseen talliin seuraavaksi kaudeksi. Vuoden 2007 alussa talliksi varmistui BMW Sauber, jossa hän aloitti huhtikuun alussa tallin päätesti-insinöörinä. Samalla kaudella hän toimi lisäksi Yhdysvaltain GP:ssa Sebastian Vettelin kilpailuinsinöörinä, ja sijaisjärjestelyjen vuoksi hän oli BMW-tallin pääinsinöörinä Japanin GP:n ajan.
McLaren-tallissa työskenteli suomalainen lääkäri Aki Hintsa.
Tommi Pärmäkoski on toiminut Sebastian Vettelin kuntovalmentajana. Antti Kontsas toimi Sebastian Buemin kuntovalmentajana, ja Ville Vihola Lewis Hamiltonin ja Lance Strollin kuntovalmentajana. Pyry Salmela toimii Pierre Gaslyn kuntovalmentajana.
Muut suomalaiset > AAW Racing Team

Formula 1 -sarjaan on osallistunut yksi suomalainen talli, AAW Racing Team, jolla Leo Kinnunen osallistui kaikkiin kuuteen kilpailuunsa kaudella 1974. Tallin nimi on muodostettu Antti Aarnio-Wihurin nimikirjaimista. Talli käytti Surtees-tallin TS16-autoa. 1950–1970-luvuilla oli nimittäin tavallista, että Formula 1-sarjassa oli pieniä yksityistalleja, jotka käyttivät jonkun muun valmistajan autoja. AAW:n autossa oli Ford Cosworthin moottori ja Firestonen renkaat.
Kinnunen osti käyttämänsä auton itselleen, ja nykyään se on Turun Sanomien museossa.
Muut suomalaiset > Suomalaiset sponsorit

Suomalaiset yritykset ovat tukeneet F1-talleja silloin, kun niillä on ollut suomalainen kuljettaja. Leo Kinnusta sponsoroi kaudella 1974 elektroniikkalaiteyritys Salora. Kinnusen F1-kaudella 1974 myös tupakkamerkki Colt sponsoroi Kinnusta. Keke Rosbergiä ja Williams-tallia sponsoroi kaudella 1985 huoltoasemaketju Neste. Neste oli sponsoroinut Rosbergia kaudesta 1982, jolloin hän oli voittanut maailmanmestaruuden. Sittemmin Neste sponsoroi niin Jyrki Järvilehtoa kuin Mika Häkkistäkin kaudella 1991. Rosbergia sponsoroi tämän huippuvuosien aikana myös matkapuhelinvalmistaja Mobira. Vuosina 1978-1981 Rosbergin pääsponsori oli ollut aikakauslehti Seuralla, joka ei kuitenkaan ollut uusinut sopimustaan Rosbergin kanssa kaudeksi 1982. Tämä johti vuorostaan sittemmin oikeustaistoon lehden kanssa ns. Seura-ihmisen asemasta, sillä Rosbergin kuvaa käytettiin lehden televisiomainoksessa. Kaudella 1995, jolloin Mika Salo ajoi Tyrrell-tallissa, tallin pääsponsorina oli matkapuhelinvalmistaja Nokia. Suomalaisella matkapuhelinvalmistajalle sopimus f1:siin oli ensimmäinen, mutta neuvottelut liittymisestä mukaan sponsoroimaan f1-tallia tai useampia talleja ei ollut ensimmäinen. Vuonna 1989 Nokia oli neuvotellut alustavasti liittyvänsä mukaan Keke Rosbergin ja hänen silloisen managerinsa Ortwin Podlechin suunnittelemaan suomalaisen f1-tallin eli Kansallis Banking Racingin sponsorointiin. Kun suunnitelma oli rauennut SKOP:in silloisen pääjohtajan Jaakko Lassilan kielteiseen kantaan ei Nokia kuitenkaan ollut luovuttanut f1:n suhteen. Vuoden 1989 osalta Keke Rosbergin tavoitteena oli saada silloinen Englannin F3-sarjan tuore mestari Jyrki Järvilehto mukaan f1:siin. Nokialla mahdollistui tarjous tukea Järvilehdon f1-uraa tai hänen tavoittelemaansa kuljettajapaikkaa. Nokia katsoi läpi Rosbergin asettaman sponsoritarjouksen, mutta lopulta muutti mielensä viime hetkellä. Muutaman miljoonan markan sponsorisijoitus Järvilehtoon nähtiin liian kalliina ja Nokia pysytteli purjehduksessa ja muiden perinteisten urheilulajien tukemisessa.  Nokian logo oli näyttävästi esillä Tyrrell-autojen reunoilla. Finlandia Vodka sponsoroi McLarenia kausilla 1999–2001 yhteensä 50 kilpailussa. Sama alkoholimerkki nähtiin myös ruotsalaisen f1-kuljettaja Stefan Johanssonin sponsorina pienin panoksin kaudella 1983 ruotsalaisen ajaessa englantilaisen Spirit-tallin kuljettajana. Kausilla 2006–2007 energiajuomayhtiö Battery sponsoroi Williams-tallia, kun Nico Rosberg oli tallin toinen kuljettaja. Kausina 2007–09 ja 2012–15 suomalainen hitsauskoneita valmistanut yritys Kemppi sponsoroi talleista Spykeria, Force Indiaa ja Williamsia, mutta yritys jatkoi kauden 2015 jälkeen Valtteri Bottaksen henkilökohtaista tukemista. Vuonna 2022 Kesko sponsoroi Red Bullia ja Max Verstappenia Itävallan GP:ssä.
Muut suomalaiset > F1-autoa kokeilleet

F1-autoja ovat ajaneet muutkin suomalaiset kuin F1-kuljettajat. Joukossa on ollut muiden luokkien kuljettajia, toimittajia ja yleisökilpailuvoittajia. Tässä on mainittu muutamia:
Tekniikan Maailman entinen päätoimittaja Mauri Salo on tiettävästi ensimmäinen Formula 1 -autoa ajanut suomalainen. Hän ajoi Monzan radalla vuonna 1965 lähinnä parantaakseen ajotaitojaan.
Ralliautoilija Henri Toivonen pääsi kokeilemaan March-tallin autoa Silverstonessa vuonna 1982. Hänen veljensä Harri Toivonen oli jopa allekirjoittanut ajosopimuksen Pacific-tallin kanssa kaudeksi 1995, mutta sponsorin vetäydyttyä sopimus raukesi eikä hän päässyt kilpailemaan. Vuonna 2002 järjestetyssä Euroboss-sarjassa, jossa ajettiin vanhoilla F1-autoilla, Harri Toivonen sijoittui neljänneksi ajamallaan vuoden 1997 Benetton-autolla.
Ralliautoilun nelinkertainen maailmanmestari Tommi Mäkinen pääsi testaamaan Jacques Villeneuven Williams-tallin autoa Circuit de Catalunyan radalla Espanjan Barcelonassa huhtikuussa vuonna 1998.
F3000-luokassa 1980-luvulla kilpaillut Jari Nurminen pääsi testaamaan Arrowsin autoa Doningtonin radalla vuonna 1986.
Naiskuljettaja Sanna Pinola pääsi vuonna 2000 kokeilemaan F1-autoa Kemoran radalla. Hänen lisäkseen Sirja Wilén, yksi kuudesta yleisökilpailun voittaneesta, pääsi kokeilemaan vuoden 2002 Renault-autoa Magny-Cours'n radalla vuonna 2005.
Ralliautoilija Hannu Mikkola pääsi kokeilemaan Arrowsin F1-autoa marraskuussa 1984 järjestetyssä BMW:n moottoripromootiotilaisuudessa. Testitilaisuus järjestettiin Doningtonin radalla Englannissa. Siellä Mikkola vaihtoi ralliautonsa Marc Surerin F1-autoon ja 20.11.1984 järjestetyssä testissä Mikkola oli ensi yrityksellään vain kolme sekuntia Sureria hitaampi.
Selityksiä menestykseen

Suomi on saanut suhteessa asukaslukuun eniten F1-mestaruuksia. Kun Suomen menestykselle F1:ssä ja autourheilussa yleensäkin on yritetty löytää selityksiä, syynä on usein pidetty vaikeita ajo-olosuhteita varsinkin talvella.
Andrew Benson on kirjoittanut The Guardian -lehteen artikkelin, jossa pohditaan suomalaisten menestyksen syitä ja haastatellaan suomalaiskuljettaja. Jyrki Järvilehto, Mika Salo ja Heikki Kovalainen kertoivat ajaneensa autoa jo varsin nuorina kotinsa läheisyydessä. Salon mukaan hän ei ollut kuin vasta 13-vuotias, kun hän jo ajeli ystäviensä kanssa autolla. Bensonin mielestä liukkaat tiet kehittävät ajotaitoa jo varhain.
Mika Salon mukaan menestyksen takana on suomalaisten luonne:
»Mentaliteettimme on todella hyvä kilpailemiseen – periksi ei anneta. Jääräpäistä, kateellista ja itsekästä kansaa. Mieluummin menestytään itse hyvin kuin annetaan muiden menestyä hyvin.» 
()
Lajin seuraaminen Suomessa > Suosio Suomessa > 1950-luku

Formula 1:n alkuaikoina 1950-luvulla lajista ei juurikaan uutisoitu edes suomalaisissa sanomalehdissä. Karjalainen-lehdessä oli kuitenkin pieni uutinen, jossa kerrottiin Giuseppe Farinan voittaneen mestaruuden kauden 1950 päätteeksi. Helsingin Sanomissa oli joskus mainintoja kuuluisimmista kuljettajista. Tietämättömyys ja kiinnostuksen puute johtivat kuitenkin varsin erikoisiin otsikoihin, kuten ”Hawthorn voitti Fangion jännittävässä Ranskan GB:ssä”, missä Grand Prix -sanan p-kirjain oli muuttunut b:ksi. Kotkalainen Etelä-Suomi julkaisi ajoittain kuvia kilpailuista, mutta kuvateksteissä ei kerrottu juuri mitään mielekästä.
1950-luvun kuluessa f1-ajoista alkoi pikkuhiljaa tulla erilaisia filmikatsauksia ja Fangion lopettaessa uransa vuonna 1958 ja vuonna 1959 molempien vuosien f1-kausista tuli myös kausikooste filmikatsauksena. Paavo Nurmi (selostaja) selosti f1-kilpailuja 50-luvulla ja vuosien 1958-1959 kausikoosteet. Eräs ensimmäisistä Suomessa nähdyistä filmikatsauksista oli vuoden 1954 Nürburgringin kilpailu jonka Nurmi selosti.. Lehtipuolella myös Juhani Melart aloitti 50-luvun lopulla kilpailujen raportoimisen. Kuitenkin f1:n kiinnostus Pohjolassa oli erittäin vähäistä ja niin kuskien, kansallisuuksien kuin kilpailujenkin nimet saattoivat mennä usein ristiin keskenään.
Lajin seuraaminen Suomessa > Suosio Suomessa > 1960-luku

F1:n uutisointi ei 1960-luvullakaan ollut Suomessa erityisen monipuolista. Helsingin Sanomat kirjoitti kuitenkin edelleen melko aktiivisesti, joskin kiinnostus ehkä hieman heikkeni. Samalla jotkin muutkin lehdet alkoivat silloin tällöin julkaista uutisia lajista. Kilpailevien tallien nimet saattoivat edelleen mennä sekaisin kuljettajien tavoin, mutta 1950-lukuun verrattuna tilanne alkoi parantua vuosikymmenen loppua kohden. 1960-luvulla muun muassa Lotus-tallia kutsuttiin lehtijutuissa virheellisesti usein Lootus-talliksi. Eräs aikakauden raportoiduin persoona Graham Hillin ohella oli Jim Clark. Jim Clarkin kuolema Hockenheimin F2-kilpailussa vuonna 1968 sai paljon palstatilaa eri lehdissä. Vastaavaa kiinnostusta ei pienemmissä lehdissä toistunut ennen Ronnie Petersonin kuolemaan johtanutta onnettomuutta noin vuosikymmentä myöhemmin. Seppo Pitkänen kommentoi Suomen Sosialidemokraatti -lehden palstoilla F1-tapahtumia ja -uutisia. Lehden katsaus F1:een oli aikaansa edellä, sillä monet muut lehdet julkaisivat vastaavia vasta 1980-luvulla.
Vuonna 1965 Vauhdin Maailma -lehti alkoi kirjoitella moottoriurheilusta, Formula 1 mukaan lukien.
Lajin seuraaminen Suomessa > Suosio Suomessa > 2000-luku

Suomessa Formula 1 -kilpailujen katsojaluvut nousivat usein miljoonaan ja suurimmillaan kohosivat lähelle kahta miljoonaa: kauden 2003 Yhdysvaltain GP:n lähtöä seurasi 1 911 000 katsojaa, mikä oli vain pari tuhatta katsojaa vähemmän kuin vuoden 2000 Brasilian GP:n lähdössä. Vuonna 2003 uutisoitiin, että F1-kilpailuilla oli Suomessa eniten televisiokatsojia suhteessa väkilukuun. MTV3:n lähettämiä kilpailuja seurasi kyseisenä vuonna keskimäärin noin miljoona suomalaista eli noin viidennes koko väestöstä. Saman selvityksen mukaan suurissa, noin 60 miljoonan asukkaan Euroopan maissa, katsojia oli suhteessa väkilukuun huomattavasti vähemmän kuin Suomessa: Ranskassa keskimäärin 3,6 miljoonaa, Italiassa 9,7 miljoonaa ja Isossa-Britanniassa 3,2 miljoonaa.
Suomalaisia oli paljon myös paikan päällä seuraamassa kilpailuja. Erityisesti suomalaisia on ollut seuraamassa Hungaroringillä Unkarin GP:tä, jota on jopa nimitetty "suomalaisten kotikilpailuksi". Radalla onkin nähty neljä suomalaisvoittoa: Mika Häkkinen kausilla 1999 ja 2000, Kimi Räikkönen kaudella 2005 ja Heikki Kovalainen kaudella 2008.
Kaudesta 2007 lähtien suorat kilpailulähetykset ovat tulleet maksulliselta MTV3 MAX -kanavalta, eikä niissä ole enää ollut mainoskatkoja. Lisäksi MTV3 on näyttänyt ilmaisella pääkanavalla kilpailuista jälkikäteen koostelähetykset.
MTV3 MAX:n suosio kasvoi, ja kanava alkoi kauden 2007 jälkeen näyttämään uusintalähetyksinä vanhoja kilpailuja, joista osan katsojat äänestivät. Suurin osa uudelleen näytetyistä kilpailuista valittiin siksi, että ne ovat mieleenpainuvia erityisesti suomalaisten kannalta. Kilpailuja mainostettiin lauseella ”Formulat ei lopu koskaan” (kts. kuvaa). Jotkin niistä on selostettu uudelleen vanhalle kuvanauhalle.
Kimi Räikkönen ei mestaruudestaan huolimatta saanut vuoden urheilijan titteliä 2007, vaan hän jäi kolmannelle sijalle.
Lajin seuraaminen Suomessa > F1 klassikkokisat

| Kilpailu | Ensiesitys |
| --- | --- |
 Euroopan Grand Prix 1997: 27. lokakuuta 2007
 Japanin Grand Prix 1998: 3. marraskuuta 2007
 Malesian Grand Prix 2003: 10. marraskuuta 2007
 Saksan Grand Prix 1999: 17. marraskuuta 2007
 Japanin Grand Prix 1994: 24. marraskuuta 2007
 Belgian Grand Prix 2000: 1. joulukuuta 2007
 Yhdysvaltain Grand Prix 2001: 8. joulukuuta 2007
 Sveitsin Grand Prix 1982: 15. joulukuuta 2007
 Monacon Grand Prix 1983: 22. joulukuuta 2007
 Yhdysvaltain Grand Prix 1982: 29. joulukuuta 2007
 Japanin Grand Prix 2001: 5. tammikuuta 2008
 Euroopan Grand Prix 1993: 12. tammikuuta 2008
 Australian Grand Prix 2001: 19. tammikuuta 2008
 Japanin Grand Prix 1999: 26. tammikuuta 2008
 Britannian Grand Prix 1999: 2. helmikuuta 2008
 Italian Grand Prix 1999: 9. helmikuuta 2008
 Belgian Grand Prix 1991: 16. helmikuuta 2008
 Yhdysvaltain Grand Prix 1990: 24. helmikuuta 2008
 Monacon Grand Prix 2005: 1. maaliskuuta 2008
 Japanin Grand Prix 2005: 8. maaliskuuta 2008
F1-ajot Suomessa

Formula 1:n maailmanmestaruussarjan osakilpailua ei ole koskaan ajettu Suomessa. F1-autoilla on silti Suomessakin ajettu muissa kilpailuissa ja näytösajoissa.
F1-ajot Suomessa > MM-sarjan ulkopuoliset kilpailut

Suomessa on ajettu 1950-luvulla kaksi Formula 1 -kilpailua, joista kumpikaan ei kuulunut MM-sarjaan, eli niistä ei jaettu pisteitä. Kilpailut ajettiin Helsingin Eläintarhassa, ja niiden viralliset nimet olivat XIV Eläintarhanajot ja XV Eläintarhanajot. Kilpailut olivat 11. toukokuuta 1952 ja 10. toukokuuta 1953. Vuoden 1952 kilpailun voitti belgialainen Roger Laurent ja vuoden 1953 kilpailun britti Rodney Nuckey. Vuoden 1953 kilpailussa oli mukana myös Formula 2 -autoja. Kilpailut olivat vain noin 50 kilometrin pituisia, ja ne kestivät noin puoli tuntia.
F1-ajot Suomessa > Helsinki City Grand Prix

Toyota-talli järjesti 12. elokuuta 2006 Helsinki City Grand Prix'ksi nimetyn näytösajon Helsingin keskustassa Rautatientorin tuntumassa. Toyotan autoa ajoi tallin kuljettaja Jarno Trulli, ja mukana oli myös hänen silloinen kilpailuinsinöörinsä Ossi Oikarinen. Ratana oli 730 metriä pitkä rata, joka oli rakennettu kiertämään Fennia-kortteli Helsingin keskustassa. Radassa oli muun muassa ”Casinon mutka”, jonka jälkeen käännyttiin Rautatientorille päin.
Näytösajoa seuraamassa oli noin 50 000 ihmistä, mikä oli tuplasti niin paljon kuin mitä Toyota oli toukokuussa odottanut paikalle. Paikalla oli myös pieni mielenosoitus, jossa vastustettiin F1:n aiheuttamia ympäristöhaittoja.