stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Diodoros Periegetes

| Diodoros Periegetes> Διόδωρος ὁ Περιηγητής.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 300-luku eaa. Ateena?
Ammatti:  kirjailija
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Diodoros Periegetes (m.kreik. Διόδωρος ὁ Περιηγητής, Diodōros ho Periēgētēs, lat. Diodorus Periegetes; 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen kirjailija, joka kirjoitti maantieteellisistä aiheista. Hän oli oletettavasti kotoisin Ateenasta. Diodoros vaikuttaa toimineen 300-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla, sillä Athenaios sanoo hänen tunteneen reettori Anaksimenes Lampsakoslaisen.
Teokset

Diodoroksen teoksiksi tunnetaan varmuudella vain seuraavat:
Demoksista (Περὶ δήμων, Peri dēmōn) – Teos, jota Harpokration ja Stefanos Byzantionlainen lainaavat usein, ja josta on siksi säilynyt suuri määrä katkelmia.
Muistomerkeistä (Περὶ μνημάτων, Peri mnēmatōn)
Lisäksi on mahdollista, että hän kirjoitti myös seuraavan teoksen:
Tutkielma Miletoksesta (Περὶ Μιλήτον σύγγραμμα, Peri Milēton syngramma)
Don Juan (vuoden 1998 elokuva)

| Don Juan |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jacques Weber
Käsikirjoittaja:  Jacques Weber
Perustuu:  Molièren näytelmään Don Juan
Tuottaja:  Gérard Jourd’hui
Säveltäjä:  Bruno Coulais
Kuvaaja:  José Luis Alcaine
Leikkaaja:  Jacques Witta
Pukusuunnittelija:  Sylvie de Segonzac
Lavastaja:  Claude Lenoir
Pääosat:   Jacques Weber  Michel Boujenah  Emmanuelle Béart 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska  Espanja  Saksa 
Tuotantoyhtiö:   Blue Dahlia Productions  France 3 Cinéma  Mate Producciones S.A.  Tornasol Films  Road Movies Filmproduktion 
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:   1998-03-1818. maaliskuuta 1998 (Ranska)  
Kesto:  104 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska, espanja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Don Juan on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut Jacques Weberin ohjaama ja käsikirjoittama ranskalais-espanjalais-saksalainen romanttinen komediaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Weber itse, Michel Boujenah ja Emmanuelle Béart. Elokuvan tuottajana oli Gérard Jourd’hui. Don Juan kertoo samannimisestä takaa-ajetusta vapautta tavoittelevasta seikkailijasta, joka viettelee naisia 1600-luvun Espanjassa.
Jacques Weber sovitti elokuvan käsikirjoituksen Molièren komedianäytelmän Don Juan (Dom Juan ou le Festin de pierre, 1665) pohjalta. Don Juan sai ensi-iltansa Ranskassa 18. maaliskuuta 1998 ja oli Bac Filmsin teatterilevittämä. Pukusuunnittelija Sylvie de Segonzac sai elokuvasta parhaan puvustuksen César-ehdokkuuden.
Don Juan julkaistiin Ranskassa DVD:lle 24. kesäkuuta 2005 ja Suomessa saman vuoden syyskuussa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jacques Weber  | … |  Don Juan   |
|  Michel Boujenah  | … |  Sganarelle   |
|  Emmanuelle Béart  | … |  Elvire   |
|  Penélope Cruz  | … |  Mathurine   |
|  Ariadna Gil  | … |  Charlotte   |
|  Denis Lavant  | … |  Pierrot   |
|  Michael Lonsdale  | … |  Don Luis   |
|  Jacques Frantz  | … |  Don Alonse   |
|  Pierre Gérard  | … |  Carlos   |
|  Arnaud Bedouët  | … |  La Violette   |
|  Philippe Khorsand  | … |  herra Dimanche   |
|  Lucas Uranga  | … |  Ragotin   |
|  Pedro Casablanc  | … |  Lucas   |
|  Claudia Gravy  | … |  Don Juanin äiti   |
|  Xavier Thiam  | … |  La Ramée   |
Aiheesta muualla

Don Juan Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Don Juan Elonet.
Don Juan AllMoviessa. (englanniksi)
Deti

Deti-yhtyeen kosketinsoittaja Igor Rudik (vas.) ja pasunisti Dmitri Larionov
Deti (ven. Дети ’lapset’) on venäläinen rock-yhtye, jonka perustivat Roman Kaporin ja Pjotr Strukov Leningradissa 1987. Yhtye oli erittäin suosittu Neuvostoliitossa 1980-luvun lopulla.
Historia

Roman Kaporin soitti useissa eri kokoonpanoissa (Mifi, Kometa, LMR) Leningradissa 1980-luvun alussa. 1980–1982 hän harjoitteli akustisen folkyhtyeen Poseštšenijen (myöhemmin Katarsis) kanssa, jossa kitaraa soitti Pjotr Strukov. Lokakuussa 1985 Kaporin liittyi LMR-yhtyeeseen, johon 1986 kosketinsoittajaksi tuli Igor Rudik. LMR hajosi kuitenkin 1987, jonka jälkeen Kaporin päätti äänittää kokoelman omia laulujaan, jota projektia varten hän kutsui Strukovin ja Rudikin työskentelemään kanssaan. Strukovillakin oli joukko kappaleita valmiina. Tästä syntyi sittemmin Deti-yhtyeen ydinjoukko, joka keväällä 1987 julkaisi magizdatina esikoisalbuminsa Кесарево сечение (suom. keisarileikkaus).
Deti sai tulikasteensa lavalla 30. lokakuuta 1987, kun se esiintyi Patriarhalnaja Vystavkan 10-vuotisjuhlissa Leningradin nuorisopalatsissa. Yhtye liittyi rock-klubiin ja esiintyi sen kuudensilla rock-festivaaleilla 1988. Detin suosio lähti hurjaan nousuun. Yhtye esiintyi maan suurimmilla areenoilla, kuten Lužnikissa Interchance-tapahtumassa 1989, ja yhtyeen musiikkivideota Все, я сказал esitettiin valtakunnallisessa televisiossa.
Maaliskuussa 1989 yhtye äänitti toisen albuminsa Дети (Deti suom. lapset) Moskovassa Sintezin studiossa. Seuraavana vuonna äänitys julkaistiin valtiollisella levymerkillä Melodiya. Deti keikkaili laajasti kotimaassaan ja Alankomaissa, sekä Ranskassa. Suosionsa huipulla yhtye kuitenkin hajosi 1991, mihin pääsyynä oli johtohahmon Kaporinin henkilökohtaiset ongelmat.
Musiikki

Deti oli parhaimmillaan lavalla. Yhtyeen lapsekas pukeutuminen ja yhtäältä humoristiset, toisaalta allegoriset sanoitukset erottivat heidät aikalaisistaan. Detin musiikissa voidaan havaita vaikutteita Beatlesilta ja muilta mersey-beat -yhtyeiltä, mutta kokonaisuus on sidoksissa aikaansa Neuvostoliiton viimeisinä vuosina. Deti oli nimensä mukaisesti avoimen naivistinen musikaalisesti ja lavaesiintyjänä.
Yhtyeen suurin hitti oli Все, я сказал. Muita suuren suosion saaneita kappaleita ovat Три аккорда, Кто это сделал, B-A-C-H ja Могилки.
Kokoonpano

Roman Kaporin (laulu, basso, saksofoni, bajan)
Pjotr Strukov (kitara, laulu, balalaikka)
Igor Rudik (kosketinsoittimet, taustalaulu)
Dmitri Larionov (basso, pasuuna, taustalaulu)
Leonid Terentjev (kitara, saksofoni)
Aleksandr Vorobjov (rummut)
Diskografia

Три аккорда (Otdelenije Vyhod 2000)
1st Music Festival in Moscow Live (EMI 1989)
Кесарево сечение (1987)
Дети (1989)
1st Music Festival in Moscow (Live, 1989)
Три аккорда (2000)
"Три аккорда" (suom. kolme sointua) on vuoden 2000 uusintapainos yhtyeen 1990 Melodiya-levymerkillä julkaisemasta albumista "Дети". Kansikuvaan on lisätty tässä painoksessa graffitia, ja levyllä on bonus-raitoina Interchance-festivaalilla äänitettyä materiaalia ja kaksi musiikkivideota.
"1st Music Festival in Moscow Live" sisältää Detiltä kaksi Lužnikin stadionilla 26. huhtikuuta 1989 äänitettyä kappaletta: Окоп ja Три аккорда (äänitys: Bernard Pujol).
Aiheesta muualla

Deti-yhtyeen historiikki (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Eilean Rìgh

Eilean Rìgh
Eilean Righ kuvattuna Eilean Mhic Chrionilta.
| --- | --- |
Sijainti:  Argyll ja Bute, Skotlanti Yhdistynyt kuningaskunta
Saariryhmä:  Sisä-Hebridit
Vesialue:  Loch Craignish
Merialue:  Atlantti
Korkein kohta:  Dùn Righ, 55 m
Pinta-ala:  0,09 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Eilean Rìgh on saari Sisä-Hebrideillä Skotlannin länsirannikolla. Saari sijaitsee Loch Craignishissä noin 300 metriä Argyllin rannikkoalueesta. Eilean Rìgh on gaelin kieltä ja tarkoittaa Kuninkaiden saarta.
1930-luvulla saarella asui skottilainen diplomaatti sir Reginald Johnston, joka oli Kiinan viimeisen keisarin Pu Yin henkilökohtainen opettaja. Johnston rakennutti saarelle pienen buddhalaisen temppelin ja veti lipputankoon Mantšurian lipun ja perusti sinne kiinalaisen puutarhan.
Nykyään saaren omistaa lontoolainen sijoittaja Christian Siva-Jothy.
Don Jon

| Don Jon |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Joseph Gordon-Levitt
Käsikirjoittaja:  Joseph Gordon-Levitt
Tuottaja:  Ram Bergman Nicolas Chartier Jeff Franks Bruce Wayne Gillies Nikos Karamigios Ryan Kavanaugh Tucker Tooley
Säveltäjä:  Nathan Johnson
Kuvaaja:  Thomas Kloss
Leikkaaja:  Lauren Zuckerman
Pääosat:  Joseph Gordon-Levitt Scarlett Johansson Julianne Moore Rob Brown Glenne Headly Brie Larson Tony Danza
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Relativity Media
Levittäjä:  Relativity Media Big Bang Media Netflix Fandango at Home (käännä suomeksi)
Ensi-ilta:  18. tammikuuta 2013 (Sundance)    27. syyskuuta 2013    1. marraskuuta 2013
Kesto:  90 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  6 000 000 dollaria
Tuotto:  30 450 756 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Don Jon on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Joseph Gordon-Levittin ohjaama ja käsikirjoittama romanttinen komediaelokuva. Sen pääosissa ovat Gordon-Levitt itse ja Scarlett Johansson, Julianne Moore, Rob Brown, Glenne Headly, Brie Larson ja Tony Danza. Elokuva on Gordon-Levittin esikoisohjaus.
Elokuva sai ensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla 18. tammikuuta 2013. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 1. marraskuuta 2013.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joseph Gordon-Levitt  | … |  Jon ”Don Jon” Martello, Jr.   |
|  Scarlett Johansson  | … |  Barbara Sugarman   |
|  Julianne Moore  | … |  Esther   |
|  Rob Brown  | … |  Bobby   |
|  Glenne Headly  | … |  Angela Martello   |
|  Brie Larson  | … |  Monica Martello   |
|  Tony Danza  | … |  Jon Martello, Sr.   |
|  Jeremy Luke  | … |  Danny   |
|  Paul Ben-Victor  | … |  Priest (ääni)   |
Anne Hathaway, Channing Tatum, John Krasinski, Emily Blunt, Cuba Gooding, Jr. ja Meagan Good tekevät cameoroolit elokuvatähtinä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Don Jon Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Don Jon Box Office Mojossa (englanniksi)
Don Jon Rotten Tomatoesissa (englanniksi)
Don Jon Metacriticissä (englanniksi)
Death or Domination

| Death or Domination Adastra |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Drop Hammer Studios & A2M-studio
 Julkaistu: 10. joulukuuta 2008
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 60.40
 Levy-yhtiö: Violent Journey
Adastran muut julkaisut
| The Last Sunset 2007 | Death or Domination 2008 | Corroder of Minds 2012 |
Death or Domination on suomalaisen heavy metal -yhtyeen Adastran toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Violent Journey Records.
Toukokuussa 2008 Adastra aloitti uuden materiaalin kirjoittamisen. Levyn äänitys ja jälkituotanto kesti koko kesän. Drop Hammer Studiosin ohella albumia nauhoitettiin yhtyeen omassa A2M-studiossa.
Kappaleet

Locked on to You – 3.51
One Chance – 3.57
Death or Domination – 6.23
Man Mk. II – 6.02
Helsinki 1939 – 9.10
Who Threw the First Stone – 4.37
Devil Knows You're Dead – 5.38
Lost – 5.24
Wasted Life – 4.51
The Longing – 10.47
Kokoonpano

Ville Siikamäki – laulu
Olli Anttila – kitara
Jari Hartman – kitara
Santeri Vauramo – basso
Jussi Ruokolainen – rummut
Kokoonpano > Tuotanto

Santeri Salmi – miksaaja
Svante Forsbäck – masteroija
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi: 7+/10
Aiheesta muualla

Death or Domination Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Death or Domination Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Jonas Gunnarsson

| Jonas Gunnarsson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1992 (ikä 32) Eksjö, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Gunner
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  Graz 99ers
Sarja:  ICEHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Nässjö HC (Div.2) HV71 (SEL/SHL/HA) IF Troja-Ljungby (HA) Malmö Redhawks (HA/SHL) Milwaukee Admirals (AHL) Ilves (SML)
Jonas Gunnarsson (s. 31. maaliskuuta 1992 Eksjö, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa monikansallisen ICE Hockey Leaguen itävaltalaisjoukkue Graz 99ersissa.
Ura > Seuraura > Juniorivuodet ja ammattilaisuran alku HV71:ssä

Gunnarsson on Eksjö HC:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Nässjö HC:hen. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa vain 16-vuotiaana Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla maan II-divisioonassa kaudella 2008–2009, jolloin Gunnarsson kantoi suurimman osan joukkueen torjuntavastuusta ja pelasi 22 runkosarjaottelua. Hän voitti samalla kaudella myös TV-Puckenin mestaruuden Smålandin joukkueessa. Kaudeksi 2009–2010 Gunnarsson siirtyi HV71:n J20-joukkueeseen. Hänellä oli J20 SuperElitin eteläisen divisioonan paras torjuntaprosentti (92,8%). Gunnarsson puki samalla kaudella myös kahteen Elitserien-otteluun, mutta hän ei saanut kuitenkaan peliaikaa. Kaudella 2010–2011 Gunnarssonilla oli koko SuperElitin paras torjuntaprosentti (92,7%). Hänet valittiin sarjan parhaaksi maalivahdiksi. Gunnarsson puki kauden aikana Elitserienissä kolmeen runkosarja- ja yhteen playoff-otteluun, mutta hän ei saanut kuitenkaan peliaikaa.
Toukokuussa 2019 Gunnarsson teki HV71:n kanssa kaksivuotisen Elitserien-sopimuksen. Hän lähti kauteen 2011–2012 niin ikään joukkueen kolmantena maalivahtina Daniel Larssonille ja Andreas Andreassonille. Gunnarsson pelasi kautensa suurimmaksi osaksi lainalla Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue IF Troja-Ljungbyssa, jossa hän toimi pääasiassa kakkosmaalivahtina Trevor Koenigille ja pelasi 13 runkosarjaottelua. Gunnarsson debytoi myös HV71:n Elitserien-joukkueen maalinsuulla, jossa hän pelasi kahdessa runkosarjaottelussa. Gunnarsson teki Elitserien-debyyttinsä kauden kolmannella kierroksella 22. syyskuuta 2011 Färjestad BK:ta vastaan. Hänet vaihdettiin HV71:n maalinsuulle ottelun toiseen erään, kun Andreas Andreasson loukkaantui. Gunnarsson torjui kahden erän aikana 11 kertaa ja hän päästi kaksi maalia, kun HV71 voitti ottelun lukemin 6–2. Hän pelasi kauden loppuun seuran J20-joukkueessa, jossa Gunnarsson voitti SuperElitin hopeaa.
Kaudella 2012–2013 Gunnarsson toimi pääasiassa HV71:n Elitserien-joukkueen kakkosmaalivahtina Gustaf Wesslaulle. Hän pelasi 15 runkosarjaottelua torjuen seitsemän voittoa, yhden playoff-ottelun sekä kaksi European Trophy-ottelua. Gunnarsson pelasi ensimmäisen Elitserien-ottelunsa aloittavana maalivahtina runkosarjan kuudennella kierroksella 27. syyskuuta 2012 vieraissa MODO Hockeya vastaan. Hän torjui HV71:n 3–1-tappioon päättyneessä ottelussa 41 kertaa. Ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen nollapelinsä Gunnarsson pelasi 3. tammikuuta 2013 vieraissa Färjestad BK:ta vastaan. Hän torjui varsinaisella peliajalla ja jatkoajalla 39 kertaa. Ottelu eteni voittomaalikilpailuun, jossa Gunnarsson torjui Färjestadin molemmat yritykset. HV71 voitti ottelun lopulta lukemin 1–0. Hän pelasi kauden aikana myös seitsemän ottelua lainalla Troja-Ljungbyn Allsvenskan-joukkueessa. Helmikuussa 2013 Gunnarsson teki HV71:n kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Hän pelasi kaudella 2013–2014 SHL:ssä (ent. Elitserien) kymmenen runkosarjaottelua.
Ura > Seuraura > Siirtyminen Malmö Redhawksiin ja läpimurto SHL:ään

Huhtikuussa 2014 HV71 purki Gunnarssonin sopimuksen yhteisymmärryksessä, kun osapuolet kokivat hänen tarvitsevan enemmän peliaikaa muualla kehittyäkseen. Reilu kaksi viikkoa myöhemmin Gunnarssonin uutisoitiin siirtyvän vuoden mittaisella sopimuksella Allsvenskan-joukkue Malmö Redhawksiin. Hän jakoi kaudella 2014–2015 varsin tasaisesti joukkueen torjuntavastuun Pontus Sjögrenin kanssa ja pelasi 25 runkosarjaottelua, kunnes tammikuun 2015 lopulla Redhawksin maalivahtiosasto täydentyi Niko Hovisella, joka pelasi sekä kaikki pudotuspeli- että SHL:n nousukarsintasarjan ottelut. Joukkueen kausi päättyi sarjanousuun. Heinäkuussa 2015 Gunnarsson teki Redhawksin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Hän nousi kaudella 2015–2016 joukkueen pääasialliseksi vastuunkantajaksi. Gunnarsson pelasi 44 runkosarjaottelua torjuen 18 voittoa ja kaksi nollapeliä. Hän pelasi kauden aikana myös neljä ottelua lainalla Allsvenskan-joukkue IK Panternissa. Tammikuussa 2016 Gunnarsson teki Redhawksin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Ura > Seuraura > NHL-sopimus Nashville Predatorsiin ja paluu Malmöön

Kesäkuussa 2016 NHL-varaamaton Gunnarsson teki vuoden mittaisen tulokassopimuksen Nashville Predatorsin kanssa. Hän pelasi kauden 2016–2017 kokonaan AHL-joukkue Milwaukee Admiralsissa, jossa Gunnarsson toimi pääasiassa kakkosmaalivahtina Marek Mazanecille ja pelasi 16 runkosarjaottelua torjuen kolme voittoa ja yhden nollapelin.
Kaudeksi 2017–2018 Gunnarsson palasi Malmö Redhawksin SHL-joukkueeseen. Elokuussa 2017 seura lainasi hänet lokakuun loppuun asti kestävällä sopimuksella aiempaan seuraansa HV71:een paikkaamaan Fredrik Pettersson-Wentzelin loukkaantumista. Gunnarsson pelasi Redhawksissa runkosarjan aikana pääasiassa Oscar Alsenfeltin kakkosmaalivahtina 18 ottelua, mutta kauden edetessä he jakoivat torjuntavastuun varsin tasaisesti. Pudotuspeleissä Gunnarsson pelasi kuusi ottelua, mikä oli kaksi enemmän kuin Alsenfeltillä.
Ura > Seuraura > Paluu HV71:een

Gunnarsson palasi kaudeksi 2018–2019 kaksivuotisella sopimuksella HV71:een. Hän torjui 34 runkosarjaottelussa 15 voittoa ja kuusi nollapeliä, joilla Gunnarsson voitti koko SHL:n nollapelitilaston. Kaudella 2019–2020 hän torjui 35 runkosarjaottelussa 20 voittoa. Huhtikuussa 2020 Gunnarsson teki HV71:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kausi 2020–2021 joukkueella päättyi putoamiseen Allsvenskaniin. Gunnarsson teki toukokuussa 2021 seuran kanssa kuitenkin kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2021–2022 hän torjui 35 runkosarjaottelussa 27 voittoa, mikä oli eniten koko Allsvenskanissa. Gunnarsson jakoi myös seitsemällä nollapelillään sarjan nollapelitilaston kärkisijan Västerås IK:n Johan Gustafssonin kanssa. Hän torjui HV71:n kauden päätteeksi Allsvenskanin mestaruuteen ja sarjanousuun takaisin SHL:ään. Kaudella 2022–2023 Gunnarsson jäi kuitenkin kakkosmaalivahdiksi Joni Ortiolle ja hän pelasi 13 runkosarjaottelua.
Ura > Seuraura > Siirtyminen Ilvekseen

Kaudeksi 2023–2024 Gunnarsson siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Tampereen Ilvekseen. Hän nousi joukkueen pääasialliseksi vastuunkantajaksi. Jatkoaika.com-verkkolehden toimittaja Veikko Nurmisen mukaan Gunnarsson pelasi hyvin runkosarjassa, mutta pudotusperleissä hänen otteensa kääntyivät laskuun, jolloin Jakub Málek syrjäytti Gunnarssonin ykkösmaalivahdin paikalta.
Ura > Seuraura > Siirtyminen Graz 99ersiin

Gunnarsson siirtyi kaudeksi 2024–2025 kaksivuotisella sopimuksella monikansallisen ICE Hockey Leaguen itävaltalaisjoukkue Graz 99ersiin.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Valko-Venäjä 2010 | jääkiekko |  |
Gunnarsson pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010, jolloin hän voitti hopeaa. Gunnarsson toimi pääasiassa Ruotsin kakkosmaalivahtina Johan Gustafssonille ja hän pelasi kaksi ottelua. Gunnarsson pelasi myös World Junior A Challengessa vuosina 2009 ja 2010. Yhteensä hän on pelannut neljä nuorten ja kahdeksan poikien maaottelua.
Ruotsin A-maajoukkueessa Gunnarsson on pelannut yhden ottelun. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 8. huhtikuuta 2016 Ängelholmissa Sveitsiä vastaan. Gunnarsson torjui Ruotsin 5–1-voittoon päättyneessä ottelussa 23 kertaa.
Muuta

Gunnarssonin pikkuveli Marcus pelasi kaudella 2022–2023 puolustajana Ruotsin viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla Division 4:n Duells HC:ssä.
Tilastot > Maajoukkuetilastot

| Vuosi | Turnaus | O | V | H | MIN | PM | NP | PMK | TP% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | U18 | 2 | 2 | 0 | 120 | 4 | 1 | 2.00 | 85,2 |
Domnan pirtti

Domnan pirtin vihkiäiset Suomussalmen Kuivajärvellä
Domnan Pirtti on Suomussalmen kuntaan Kuivajärvelle vuonna 1964 rakennettu rakennus. Domnan Pirtti pyrkii olemaan portti Suomussalmen vienalaiskyliin saapuvalle. Nimen rakennukselle on antanut kuivajärveläinen itkujen taitaja Domna Huovinen (1878–1963). Rakennuksen arkkitehtuuri mukailee rajakarjalaiselle talolle ominaisia piirteitä. Domnan Pirtti yhdessä lähellä olevan tsasounan kanssa symboloi Kuiva- ja Hietajärven kylien jälleenrakentamista. Museoviraston suojelema rakennus on ainoa laatuaan ja kulttuurihistoriallisesti arvokas portti vienalaiskylien historiaan. Domnan Pirtti sijaitsee noin 75 kilometriä Suomussalmen keskustasta kaakkoon Kuivajärven kylässä.  Kylät ja kylien lähiympäristön eräkulttuurimaisemat on luokiteltu maakunnallisesti arvokkaaksi maisemakokonaisuudeksi.
Pirtin toiminta

Vuonna 2013 pirtti siirtyi Suomussalmen kunnalta yksityiseen omistukseen. Pirttiä vuokrataan lomailu- ja virkistyskäyttöön, juhliin ja kokouksiin.
Aiheesta muualla

Juminkeko-säätiön sivu.
Domnan Pirtin FB-sivu.
Danny Wilde

Danny Wilde (s. 1956 Maine, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän on The Rembrandtsin laulaja-kitaristi, mutta hän on julkaissut myös sooloalbumeita.
Nuoruus

Wilden lapsuus oli hyvin köyhä, mutta hän kävi koulua normaalisti niin kuin muutkin lapset. Kun Wilde sai päättötodistuksen, hän oli taitava kitaristi ja hänellä oli hyvä ääni. Hän kasasi pienimuotoisia klubibändejä, jotka kaikki ajan mittaan hajosivat. Loppujen lopuksi, kun mikään yhtye ei menestynyt, hän päätti vuonna 1986 lähteä soolouralle. Samana vuonna julkaistiin Wilden ensimmäisen albumi nimeltä The Boyfriend joka sai paljon radiosoittoa ja joka menestyi kohtalaisen hyvin. Vuonna 1988 julkaistiin hänen toinen levynsä Any Man's Hunger, jonka jälkeen hän alkoi tehdä ylijäämistä kappaleista uutta levyä. Vuonna 1988 hän alkoi tehdä kolmatta soololevyään nimeltä Danny Wilde. Wilden kolmas albumi julkaistiin vuonna 1989. Albumit julkaisi Geffen Records, joka julkaisi myös niihin aikoihin huippusuosiossa olevan Guns N' Rosesin albumeita.
The Rembrandts ja suursuosio

Vuonna 1990 Wilde kasasi ympärilleen yhtyeen, jolle hän antoi nimen The Rembrandts. Bassoon hän valitsi Phil Solemin, joka oli hänen lukioaikainen opiskelukaveri, joka aina tuki Dannya kun muut kiusasivat. Rumpuihin tuli Pete McRae, joka ei koskaan ollut yhtyeen täysvaltainen jäsen. The Rembrandts teki kolme studiolevyä 1990-luvulla, hajosi vuonna 1996 ja julkaisi kokoelmia kunnes palasi vuonna 2000 ja teki uuden studioalbumin, Lost Togetherin vuonna 2001.
Diskografia > The Rembrandts

The Rembrandts (1990)
Untitled (1992)
L.P (1995)
Spin This (1998, kokoelma)
Lost Together (2001)
Choice Picks (2005, kokoelma)
The Rembrandts (2006)
Diskografia > Sooloura

The Boyfriend (1986)
Any Man's Hunger (1987)
Danny Wilde (1989)
BeeSides (1999)
N-Progress (2000)
Scragglers (2002)
Diskografia > The Quick

Mondo Deco (1976)¨
Diskografia > Great Buildings

Apart From The Crowd (1981
The Second Album (1983)
Dark the Suns

| Dark the Suns> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2005–2013, 2020 -
Tyylilaji:  melodinen death metal, goottimetalli
Kotipaikka:   Kempele
Laulukieli:  englanti, suomi
Jäsenet:  Mikko Ojala, laulu, kitara, rummut   Inka Ojala, basso, koskettimet   Jani Moilanen, kitara  
Levy-yhtiö:  Inverse Records, 2015-   Firebox Records, 2007–2013  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dark the Suns on suomalainen vuonna 2005 perustettu metallimusiikin yhtye.
Historia

Yhtyeen perusti laulaja-kitaristi Mikko Ojala sooloprojektikseen. Ojala teki demon "The Sleeping Beauty" ennen siirtymistä Valkeakoskelta Jyväskylään, jolloin yhtyeeseen liittyivät Juha Kokkonen, Inka Tuomaala sekä Eino Kauppila. Yhtyeen esikoisalbumi In Darkness Comes Beauty julkaistiin Firebox Recordsin kautta marraskuussa 2007.
Yhtye ilmoitti hajoamisestaan alkuvuodesta 2013.
Vuonna 2020 Dark the Suns julkaisi kuitenkin uutta materiaalia kymmenen vuoden levytystauon jälkeen kolmen äänitteen verran ja keväällä 2021 julkaistiin uusi pitkäsoitto digitaalisessa muodossa.
Nykyinen kokoonpano

Mikko Ojala – laulu, kitara, rummut
Inka Ojala (os. Tuomaala) – basso, koskettimet, taustalaulu
Jani Moilanen - kitara