stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Neuroliitto
Historia > 1960-luku

Loviisalaisen MS-tautiin sairastuneen Greta Grönbergin haastattelu ilmestyy 5.5.1965 Hufvudstadsbladetissa. Hän kysyy, kuka auttaisi perustamaan MS-yhdistyksen. Se on lähtölaukaus suomalaiselle MS-työlle. Haastattelu tuotti kyselyiden vyöryn.
Suomen MS-yhdistys perustetaan 25.5.1965 Folkhälsanin tiloissa Helsingissä. Kun Suomen MS-yhdistys on perustettu, tavoitteeksi asetetaan toiminnan levittäminen valtakunnalliseksi perustamalla alayhdistyksiä tärkeimpiin keskuksiin.
Historia > 1970-luku

MS-avain – nyckeln -lehden ensimmäinen numero ilmestyy 1970.
MS-työ pääsee Yhteis­vastuu­keräyksen toiseksi kotimaiseksi kohteeksi 1971. Seuraavana vuonna se saa yksinään koko potin. Päätös edellyttää MS-liiton perustamista. Ensimmäinen liiton perustamista koskeva kokous järjestetään 3.10.1971 Turussa. Suomessa on silloin seitsemän itsenäistä MS-yhdistystä ja kaksi alaosastoa on itsenäistymässä. Samalla päätetään, että Turku, myöhemmin Masku, on liiton kotipaikka. Liiton viralliseksi nimeksi tulee Suomen MS-yhdistysten Liitto – Finlands MS-föreningars Förbund ry. Säännöt hyväksytään Tampereella saman vuoden joulukuussa.
Historia > 1980-luku

MS-liiton oma kuntoutuskeskus avaa ovensa ensimmäisille asiakkaille vuonna 1988. MS-keskuksen tiloissa toimii sekä Maskun neurologinen kuntoutuskeskus että MS-liiton keskustoimisto. MS-keskuksen laajennukset valmistuvat vuosina 1994, 1995 ja 2002.
Suomen MS-yhdistysten Liitto – Finlands MS-föreningars Förbund ry vaihtaa nimekseen Suomen MS-liitto – Finlands MS-förbund ry vuonna 1989.
Historia > 1990-luku

Sosiaali- ja terveysministeriö nimeää Maskun neurologisen kuntoutuskeskuksen harvinaisten neurologisten sairauksien resurssikeskukseksi vuonna 1991.
Vuonna 1993 alkaa Harvinaiset neurologiset vammaisryhmät projekti, jonka päämääränä on parantaa näiden potilasryhmien asemaa.
MS-liiton Palvelutalo Satakieli Lappeenrannassa ja Palvelutalo Pihapihlaja Seinäjoella valmistuvat vuonna 1995. Palvelutalo Satakielen laajennusosat valmistuvat vuosina 1999 ja 2012. Palvelutalo Pihapihlajaa laajennetaan vuonna 2008.
Vuonna 1999 MS-liiton liittokokouksessa liiton nimi vaihdetaan muotoon Suomen MS-liitto ry ja ruotsinkielinen nimi Finlands MS-förbund rf.
Historia > 2000-luku

Neuroliitto hyväksyy liiton ensimmäisen valtakunnallisen harvinaisyhdistyksen Suomen Fabry-yhdistyksen jäsenyhdistyksekseen vuonna 2004. Myöhemmin jäsenyhdistyksiksi hyväksytään myös Suomen Chiari- ja syringomyeliayhdistys (2016) sekä Mitonkondrioyhdistys (2018).
Helsingin MS-talo valmistuu vuonna 2007. Helsingin MS-talossa, Arabian­rannassa toimii Palvelutalo Merenpisara sekä MS-Neuvola.
Historia > 2010-luku

MS-neuvola siirtyy vuonna 2010 MS-liiton omistukseen Helsingin ja Uudenmaan MS-yhdistykseltä. Yksikön nimeksi muutetaan Avokuntoutus Aksoni.
Vuonna 2015 liiton nimeksi hyväksytään liittokokouksessa sen kohderyhmää laajemmin kuvaava nimi Neuroliitto ry, ruotsinkielinen nimi Finlands Neuroförbund rf.
2018 liitto perustaa Neuropiste Oy:n, jonka muita omistajia ovat Parkinsonliitto ja KK-Verve Oy. Neuropiste Oy perustaa avoterapiayksikön Turkuun.
Historia > 2020-luku

2020 liitto siirtää Helsingin avoterapiayksikkönsä liiketoiminnan Neuropiste Oy:lle.
Vuonna 2021 valmistuu liiton neljäs asumispalveluyksikkö, Maskun Kuntokoti.
Neuroliiton jäsenyhdistykset

Etelä-Karjalan neuroyhdistys
Etelä-Pohjanmaan neuroyhdistys
Etelä-Savon neuroyhdistys
Helsingin ja Uudenmaan neuroyhdistys
Kainuun neuroyhdistys
Kanta-Hämeen neuroyhdistys
Keski-Pohjanmaan neuroyhdistys
Keski-Suomen neuroyhdistys
Kymenlaakson neuroyhdistys
Lapin neuroyhdistys
Lounais-Suomen neuroyhdistys
Länsi-Pohjan neuroyhdistys
Neuro-Porvoo
Oulun seudun neuroyhdistys
Pirkanmaan neuroyhdistys
Pohjois-Karjalan neuroyhdistys
Pohjois-Pohjanmaan neuroyhdistys
Pohjois-Savon neuroyhdistys
Päijät-Hämeen neuroyhdistys
Rauman seudun neuroyhdistys
Satakunnan neuroyhdistys
Vaasanseudun neuroyhdistys
Mitokondrioyhdistys
Suomen Chiari- ja syringomyeliayhdistys
Suomen Fabry-yhdistys
Aiheesta muualla

Neuroliitto Facebookissa
Neuroliitto Instagramissa
Neuroliitto Twitterissä
Neuroliitto Youtubessa
Neurologinen aikakauslehti Avain
Neuroliiton oppaat
Neuroliiton sopeutumisvalmennuskurssit
Maskun neurologisen kuntoutuskeskuksen internetsivut
Palvelutalo Merenpisara Helsingissä
Palvelutalo Pihapihlaja Seinäjoella
Palvelutalo Satakieli Lappeenrannassa
Kansainvälinen MS-järjestö, Multiple Sclerosis International Federation
Mizuho Sakaguchi

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Mizuho Sakaguchi
Syntymäaika: 15. lokakuuta 1987 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Sakai, Japani
Kansalaisuus: Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 165 cm
Seura
Seura: Nippon TV Beleza
Pelinumero: 20
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003–2004 2006–2008 2009 2010–2011 2012– | Speranza FC Takatsuki Tasaki Perule FC FC Indiana Albirex Niigata Nippon TV Beleza | 21 (7) 56 (15) 2 (1) 28 (10) 117 (42) |
Maajoukkue
| 2006– | Japani | 124 (29) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mizuho Sakaguchi (jap. 阪口夢穂, Sakaguchi Mizuho, s. 15. lokakuuta 1987) on japanilainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaansa sarjassa Nippon TV Beleza -seuraa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Sakaguchi on pelannut Japanin naisten maajoukkueessa 124 maaottelua heinäkuusta 2006 alkaen ja tehnyt niissä 29 maalia. Hän on kuulunut Japanin joukkueeseen vuoden 2008 kesäolympialaisissa, joissa Japani sijoittui neljänneksi, vuoden 2011 MM-kilpailuissa, joissa Japani voitti kultaa, vuoden 2012 kesäolympialaisissa, joissa Japani saavutti hopeaa, sekä vuoden 2015 MM-kilpailuissa, joissa Japani myös sijoittui hopealle. Kolmissa ensimmäisissä kisoissaan hän pelasi Japanin jokaisessa ottelussa, ja MM-kisoissa 2011 hän pelasi täyden peliajan lukuun ottamatta Englantia vastaan käydyn alkulohko-ottelun 15 viimeistä minuuttia. MM-loppuottelussa Yhdysvaltoja vastaan hän teki rangaistuspotkukilpailussa maalin Japanin kolmantena laukojana. Lontoon olympialaisissa hän teki maalin välieräottelussa Ranskaa vastaan. MM-kilpailuissa 2015 hän pelasi kuudessa Japanin seitsemästä ottelusta ja teki voittomaalin neljännesvälieräottelussa Alankomaita vastaan. MM-kilpailuissa 2019 hän kuului joukkueeseen mutta ei päässyt pelaamaan.
Minun jouluni 2

| Minun jouluni 2 Antti Tuisku |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 9. marraskuuta 2011
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Tyylilaji: joulumusiikki
 Kesto: 40.45
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 5.
Antti Tuiskun muut julkaisut
| Kaunis kaaos 2010 | Minun jouluni 2 2011 | Toisenlainen tie 2013 |
Minun jouluni 2 on Antti Tuiskun uran kahdeksas studioalbumi ja toinen joululevy, joka ilmestyi 9. marraskuuta 2011. Albumi ylsi Suomen virallisen listan viidennelle sijalle, ja se myi vielä julkaisuvuotenaan  kultaa. Minun jouluni 2 on jatkoa Tuiskuin ensimmäiselle joululevylle, Minun jouluni, joka ilmestyi vuonna 2005. Singlenä julkaistiin kappale Rukous, joka on alun perin Maj Karma -yhtyeen kappale. Single ylsi parhaimmillaan radiolistan 19:nneksi.
Kappaleet

Tämä on jouluyö – 3:51
Joulun tähti – 4:10
Minun tähteni – 3:57
Rukous – 4:11
Valoista kirkkain – 3:51
Varpunen jouluaamuna – 3:41
Laske valot vaakaan – 3:22
Elämä ikkunan takana – 3:27
Avaruus – 3:56
Joulun rauhaa – 3:26
Pieni teko – 2:51
Mizuki Noguchi

| Mizuki Noguchi> 野口みずき.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. heinäkuuta 1978 (ikä 46) Kanagawa, Japani
Kansalaisuus:   Japani
Yleisurheilija
Pituus:  150 cm
Paino:  40 kg
Laji:  kestävyysjuoksu
Ennätykset:  Maraton: 2.19.12 (2005)
 Tietolaatikko päivitetty 16.4.2019 
| Mitalit> Maa:   Japani.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Japani> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 2004 | maraton |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2003 | maraton |  |
| Puolimaratonin MM-kilpailut  | Puolimaratonin MM-kilpailut  | Puolimaratonin MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Palermo 1999 | puolimaraton |  |
Mizuki Noguchi (jap. 野口みずき, Noguchi Mizuki, s. 3. heinäkuuta 1978 Kanagawa, Japani) on japanilainen kestävyysjuoksija.
Noguchi aloitti kilpailemisen yleisurheilussa kouluaikoinaan. 1997 hän sai sponsorisopimuksen Wacoal-yhtiöltä. Lokakuussa 1998 Wacoalin johtaja Nobuyki Fujita joutui kuitenkin lähtemään yhtiöstä. Noguchin sponsorisopimus irtisanottiin samalla. Hän sai uuden sopimuksen Globaly-yhtiöltä helmikuussa 1999. Noguchi voitti Inyaman puolimaratonin vuonna 1999. Maaliskuussa 2002 hän juoksi ensimmäisen maratoninsa Nagoyassa ja voitti sen. Tammikuussa 2003 hän voitti Osakan maratonin ajalla 2.21.18.
Yleisurheilun MM-kisoissa 2003 Noguchi sijoittui hopealle Catherine Ndereban jälkeen. Ateenan olympialaisissa 2004 hän voitti maratonin ajalla 2.26.20.
Noguchi juoksi 25. syyskuuta 2005 Berliinin maratonilla ennätyksensä ja Aasian ennätyksen 2.19.12. Juoksun väliaikoina hän juoksi 25 kilometrin (1.22.13) ja 30 kilometrin (1.38.49) maailmanennätykset.
Aiheesta muualla

Mizuki Noguchi Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Naisten maratonin olympiavoittajat
Mizuho (asema)

Aseman sijainti Antarktiksella
Mizuho (jap. みずほ基地, Mizuho Kichi) on Japanin omistama asema Kuningatar Maudin maalla, Antarktiksella. Asema avattiin vuonna 1970, ja se sijaitsee 270 km kaakkoon Japanin tutkimusasema Showasta. Asemaa hallinnoi National Institute of Polar Research. Mizuho sijaitsee 2 230 metrin korkeudella merenpinnan tasosta.
Laitoksen tutkimusalaan kuuluvat muun muassa meteorologia ja glasiologia. Asema on ollut suljettuna vuodesta 1987 lähtien.
Aiheesta muualla

National Institute of Polar Research (englanniksi)
Minun lauluni

| Minun lauluni Jukka Kuoppamäki |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2004
 Tuottaja(t): Petri Kokko
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 62.25
 Levy-yhtiö: Poptori
Jukka Kuoppamäen muut julkaisut
| Suomihuiput 2003 | Minun lauluni 2004 | Suuret tunteet 2006 |
Minun lauluni on Jukka Kuoppamäen kokoelma-albumi vuodelta 2004. Albumi sisältää uudelleen levytettyjä versioita Kuoppamäen kirjoittamista vanhoista kappaleista.
Kappaleet

Sävellykset ja sanoitukset: Jukka Kuoppamäki
Valtatie – 3:41 (Sov. Kari Hillo, Warren Schatz, Petri Kokko)
Ei kauniimpaa – 2:59 (Sov. Petri Kokko)
Sade on mun kyyneleeni – 3:01 (Sov. Mikko Kalliomaa, Jukka Kuoppamäki, Petri Kokko)
Pieni mies – 3:17 (Sov. Nacke Johansson, Petri Kokko)
Vanhaa viiniä – 3:38 (Sov. Petri Kokko, Saku Mattila)
Minä katson tätä maata – 3:35 (Sov. Jari Puhakka, Petri Kokko)
Sininen ja valkoinen – 3:15 (Sov. Petri Kokko)
Paljon sanomatta jää – 3:47 (Sov. Matti Puurtinen)
Kotiin luokse sun – 3:18 (Sov. Petri Kokko)
Pikajuna pohjoiseen – 3:28 (Sov. Veijo Laine, Petri Kokko)
Juuret Suomessa – 3:30 (Sov. Jasse Varpama, Petri Kokko)
Kultaa tai kunniaa – 2:38 (Sov. Kari Hillo, Petri Kokko)
Anna mulle tähtitaivas – 3:09 (Sov. Esa Nieminen)
Auringonnousu – 4:34 (Sov. Veijo Laine, Petri Kokko)
Isänmaa – 2:46 (Sov. Petri Kokko)
Näin sävel soi – 3:36 (Sov.Seppo Paakkunainen, Petri Kokko)
Satulinna – 4:00 (Sov.Kassu Halonen)
Tämä taivas, tämä maa – 3:24 (Sov.Veikko Samuli, Petri Kokko)
Mikroskooppi

Mikroskooppi vuodelta 1751
Mikroskooppi (kreikasta: mikrós = pieni ja skopeîn = nähdä) on optinen laite, jonka avulla ihmissilmin näkymätön (eli mikroskooppisen pieni) hiukkanen – esimerkiksi solu tai bakteeri – voidaan nähdä suurennettuna. Mikrobiologian kehitys on ollut riippuvainen mikroskooppien teknisestä kehityksestä, erityisesti erotuskyvyn eli resoluution lisäyksestä.
Erotuskyvyksi nimitetään pienintä etäisyyttä, joka kahdella pisteellä voi olla, jotta ne havaittaisiin erillisinä. Ihmissilmän erotuskyky rajoittuu kohteisiin, joiden läpimitta on yli 0,01 mm eli 10  µm. Tätä pienempien kohteiden tarkasteluun on käytettävä mikroskooppia. Yksinkertaisin optinen mikroskooppi on vain telineeseen kiinnitetty suurennuslasi eli kupera linssi, jonka polttopisteessä on peili, jonka päälle tutkittava näyte kiinnitetään.
Mikroskooppi Webster’s New International Dictionarystä
Varsinaisissa mikroskoopeissa on vähintään kaksi linssiä. Objektiivissa – joka on lähinnä tutkittavaa näytettä – oleva linssi muodostaa varsinaisen kuvan tarkasteltavasta kohteesta. Okulaarissa – jota vasten silmä asetetaan – olevalla linssillä tarkennetaan objektiivin heijastama kuva. Näyte kiinnitetään objektiivin polttopisteeseen, ja silmä painetaan okulaaria vasten. Liikuttamalla linssiä ja okulaaria lähemmäs toisiaan mikroskooppi tarkennetaan haluttuun kohteeseen. Moderneissa mikroskoopeissa on vielä enemmän linssejä, joilla kompensoidaan aberraatiota. Peilin sijasta näytteen valaisuun käytetään lamppua.
Tärkein valomikroskoopin erotuskykyä rajoittava tekijä on käytettävän valon aallonpituus. Optinen mikroskooppi suurentaa enintään 2 000-kertaiseksi.
Mikroskoopin historia

Mikroskooppien käyttö tieteessä kasvoi 1600-luvun loppupuolella, kun Robert Hooke julkaisi ohjeet leikkeiden valmistamisesta. Kun biologisesta kohteesta leikataan läpikuultavan ohut leike, sen tarkastelu mikroskoopilla kertoo paljon sen rakenteesta.
Kiinteitä aineita, kuten kiviä, tutkitaan mikroskoopissa ohuthieinä: kivi sahataan ja hiotaan niin ohueksi, että tietyt mineraalit muuttuvat läpikuultaviksi.
Stereomikroskoopissa kummallekin silmälle on oma okulaarinsa, mikä yhdessä silmien syvyysnäön kanssa mahdollistaa kohteen tarkastelun kolmiulotteisena.
Elektronimikroskooppi käyttää näkyvän valon sijasta elektronisuihkua ja sillä "nähdään" jo molekyylitason yksityiskohtia tutkittavasta kohteesta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mikroskooppifotogrammetria
Laboratoriolaitteet ja tarvikkeet
Autoklaavi | Bunsenlamppu | Eksikkaattori | Lämpökaappi | Lämpömittari | Mikroskooppi | Sentrifugi | Spaatteli | Spektrofotometri | Vaaka | Vesi-imu  | Vetokaappi
Lasi- ja posliinitarvikkeet
Byhnersuppilo | Byretti | Erlenmeyer | Erotussuppilo | Imupullo | Kaasupipetti | Kellolasi | Keitinlasi | Koeputki | Kolvi | Kyvetti | Mittalasi | Mittapullo | Petrimalja | Pipetti | Ruiske | Soxhlet | Upokas
Mota

Mota voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Bethany Mota (s. 1995), yhdysvaltalainen videobloggaaja
Carlos Mota (s. 1969), brasilialainen sarjakuvapiirtäjä
Jaime Mota de Farias (1925–2021), brasilialainen roomalaiskatolinen piispa
Josefina Vázquez Mota (s. 1961), meksikolainen poliitikko ja ministeri
Mario de Souza Mota, Bahia (s. 1958), brasilialainen jalkapalloilija
Miraildes Maciel Mota, Formiga (s. 1978), brasilialainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti
Rosa Mota (s. 1958), portugalilainen kestävyysjuoksija ja olympiavoittaja
Sara Mota de Larrea, meksikolainen perijätär ja miljardööri
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Matka-Vekka

| Primera Holidays Oy/ Matkavekka |
| --- | --- |
Perustettu:  1973
Perustaja:  Seppo Vekka
Lakkautettu:  2020
Kotipaikka:  Vantaa
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  Matkailu
Tuotteet:  Valmismatkat
Omistaja:  Primera Travel Group
Kotisivu:  www.matkavekka.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Matkatoimisto Oy Matka-Vekka oli vuonna 1973 perustettu suomalainen matkanjärjestäjä ja matkatoimisto, jonka toiminta loppui myyntiyhtiönä toimineen Primera Holidays Oy:n konkurssiin syyskuussa 2020. Matka-Vekka kuului vuodesta 2006 pohjoismaiseen Primera Travel Group -matkailukonserniin, joka toimii Suomen lisäksi Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa ja Islannissa. Matka-Vekan ohella Primeran tuotemerkkinä toimi vuosina 2016–2017 Lomamatkat, kunnes alkukesästä 2017 Primera kertoi luopuvansa Lomamatkat-brändin käytöstä ja keskittyvänsä markkinoimaan matkojaan vain Matkavekka-tuotemerkillä (nyt yhteen kirjoitettuna ilman yhdysviivaa).
Matka-Vekka tuotti viime vuosinaan etenkin kaupunkilomia Baltiaan ja muualle Eurooppaan, risteilymatkoja sekä kiertomatkoja bussilla. Lapsiperheiden erikoistuotteena olivat valmismatkapaketit suorine lentoineen Tanskan Legolandiin.
Historia

Matka-Vekan perusti Seppo Vekka, joka oli hämeenlinnalaista linja-autoilijasukua. Ensimmäiset Matka-Vekan omat tuotteet olivatkin bussi-laiva yhdistelmämatkoja Tukholmaan Vekan busseilla ja Viking Linen autolautoilla. 1970-luvun puolivälissä Seppo Vekka kehitti yhtiölleen oman tietojärjestelmän, aikana jolloin matkatoimistojen tietotekniset ratkaisut olivat vielä hyvin kehittymättömät.  Pikku hiljaa matkatuotanto laajeni myös lentäen tehtävien matkojen puolelle. Samaan aikaan myös matkamyymäläverkosto kasvoi sekä yritysostoin että omia myymälöitä avaamalla. Suurimmillaan Matka-Vekka oli 2000-luvun alussa, jolloin matkamyymälöitä oli yli 60.
Vuonna 1999 Matka-Vekka myytiin rahoitusyhtiö Capmanille. Seppo Vekka jatkoi kuitenkin yrityksen toimitusjohtajana vuoteen 2002 asti, jolloin hän siirsi tehtävät Mikko Pietariselle. Vuonna 2006 pohjoismainen matkailukonserni Primera Travel Group osti Matka-Vekan koko osakekannan. Primera Holidays Oy syntyi tammikuussa 2016, kun Matkatoimisto Oy Matka-Vekka & matkanjärjestäjä Lomamatkat yhdistyivät. Seuraavana vuonna Lomamatkat-brändin käytöstä luovuttiin.
Matkavekan taustayhtiö Primera Holidays Oy asetettiin Suomessa konkurssiin syyskuussa 2020, jolloin Matkavekan toiminta päättyi. Marraskuussa 2020 myös konsernin tanskalainen emoyhtiö TravelCo Nordic A/S asetettiin konkurssiin. Primera Holidays Oy:n konkurssipesän liiketoiminta on myyty uudelle yhtiölle nimeltä Bravo Tours af 1998 A/S, joka hoitaa Matka-Vekan suomalaisasiakkaiden korvauskysymyksiä.
Aiheesta muualla

Matkavekan verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Painonnosto kesäolympialaisissa 1984

Vuoden 1984 kesäolympialaisissa kilpailtiin painonnostossa kymmenessä eri painoluokassa. Vain miehet kilpailivat. Kilpailuareenana toimi Albert Gersten Pavilion.
Lajia dominoinut Neuvostoliitto boikotoi kisoja eikä osallistunut, mikä paransi muiden kilpailijoiden mitalimahdollisuuksia huomattavasti.
Mitalistit > Miehet

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 52 kg | Zeng Guoqiang  Kiina | Zhou Peishun  Kiina | Kazushito Manabe  Japani |
| 56 kg | Wu Shude  Kiina | Lei Runming  Kiina | Masahiro Kotaka  Japani |
| 60 kg | Chen Weiqiang  Kiina | Gelu Radu  Romania | Tsai Wen-Yee  Kiinan Taipei |
| 67,5 kg | Yao Jingyuan  Kiina | Andrei Socaci  Romania | Jouni Grönman  Suomi |
| 75 kg | Karl-Heinz Radschinsky  Länsi-Saksa | Jacques Demers  Kanada | Dragomir Cioroslan  Romania |
| 82,5 kg | Petra Becheru  Romania | Robert Kabbas  Australia | Ryoji Isaoka  Japani |
| 90 kg | Nicu Vlad  Romania | Dumitru Petre  Romania | David Mercer  Yhdistynyt kuningaskunta |
| 100 kg | Rolf Milser  Länsi-Saksa | Vasile Groapa  Romania | Pekka Niemi  Suomi |
| 110 kg | Norberto Oberburger  Italia | Stefan Tasnadi  Romania | Guy Carlton  Yhdysvallat |
| yli 110 kg | Dean Lukin  Australia | Mario Martinez  Yhdysvallat | Manfred Nerlinger  Länsi-Saksa |
Tulokset > Kärpässarja (52 kg)

| Sija | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Zeng Guoqiang | 235,0 kg (105,0-130,0) |
| 2. |  Zhou Peishun | 235,0 kg (107,5-127,5) |
| 3. |  Kazushito Manabe | 232,5 kg (102,5-130,0) |
| 4. |  Hidemi Miyashita | 230,0 kg (107,5-122,5) |
| 5. |  Maman Suryaman | 227,5 kg (102,5-125,0) |
| 6. |  Bang Hyo-mun | 225,0 kg (100,0-125,0) |
| 7. |  José Díaz Lopez | 220,0 kg (95,0-125,0) |
| 8. |  Levent Erdoğan | 215,0 kg (95,0-120,0) |
Mahmoud Tarha nosti 230,0 kg, mutta jäi kiinni dopingista.
Tulokset > Kääpiösarja (56 kg)

| Sija | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Wu Shude | 267,5 kg (120,0-147,5) |
| 2. |  Lei Runming | 265,0 kg (125,0-140,0) |
| 3. |  Masahiro Kotaka | 252,5 kg (112,5-140,0) |
| 4. |  Takashi Ichiba | 250,0 kg (110,0-140,0) |
| 5. |  Kim Chil-bong | 245,0 kg (105,0-140,0) |
| 6. |  Dionisio Muñoz | 242,5 kg (110,0-132,5) |
| 7. |  Arvo Ojalehto | 242,5 kg (105,0-137,5) |
| 8. |  Albert Hood | 242,5 kg (112,5-130,0) |
Tulokset > Höyhensarja (60 kg)

| Sija | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Chen Weiqiang | 282,5 kg (125,0-157,5) |
| 2. |  Gelu Radu | 280,0 kg (125,0-155,0) |
| 3. |  Tsai Wen-Yee | 272,5 kg (125,0-147,5) |
| 4. |  Kaoru Wabiko | 270,0 kg (120,0-150,0) |
| 5. |  Yosuke Muraki | 267,5 kg (120,0-147,5) |
| 6. |  Lee Myeong-su | 267,5 kg (117,5-150,0) |
| 7. |  Sori Enda Nasution | 267,5 kg (115,0-152,5) |
| 8. |  Uolevi Kahelin | 267,5 kg (112,5-155,0) |
Tulokset > Kevytsarja (67,5 kg)

| Sija | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Yao Jingyuan | 320,0 kg (142,5-177,5) |
| 2. |  Andrei Socaci | 312,5 kg (142,5-170,0) |
| 3. |  Jouni Grönman | 312,5 kg (140,0-172,5) |
| 4. |  Dean Willey | 310,0 kg (140,0-170,0) |
| 5. |  Choji Taira | 305,0 kg (132,5-172,5) |
| 6. |  Yasushige Sasaki | 302,5 kg (140,0-162,5) |
| 7. |  Basil Stellios | 302,5 kg (137,5-165,0) |
| 8. |  Ma Jianping | 297,5 kg (130,0-167,5) |
Tulokset > Keskisarja (75 kg)

| Sija | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Karl-Heinz Radschinsky | 340,0 kg (150,0-190,0) |
| 2. |  Jacques Demers | 335,0 kg (147,5-187,5) |
| 3. |  Dragomir Cioroslan | 332,5 kg (147,5-185,0) |
| 4. |  David Morgan | 330,0 kg (145,0-185,0) |
| 5. |  Li Shunzhu | 322,5 kg (147,5-175,0) |
| 6. |  Mohammed Yassen Mohammed | 320,0 kg (140,0-180,0) |
| 7. |  Tony Pignone | 317,5 kg (147,5-170,0) |
| 8. |  Park Chun-jong | 312,5 kg (137,5-175,0) |
Tulokset > Ylempi keskisarja (82,5 kg)

| Sija | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Petra Becheru | 355,0 kg (155,0-200,0) |
| 2. |  Robert Kabbas | 342,5 kg (150,0-192,5) |
| 3. |  Ryoji Isaoka | 340,0 kg (150,0-190,0) |
| 4. |  Newton Burrowes | 327,5 kg (147,5-180,0) |
| 5. |  Ibrahim El Bakh | 322,5 kg (145,0-177,5) |
| 6. |  Lee Kang-seong | 322,5 kg (140,0-182,5) |
| 7. |  Yvan Darsigny | 322,5 kg (142,5-180,0) |
| 8. |  Allister Nalder | 317,5 kg (142,5-175,0) |
Tulokset > Raskas keskisarja (90 kg)

| Sija | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Nicu Vlad | 392,5 kg (OR)  (172,5-220,0) |
| 2. |  Dumitru Petre | 360 kg (165,0-195,0) |
| 3. |  David Mercer | 352,5 kg (157,5-195,0) |
| 4. |  Peter Immesberger | 350,0 kg (155,0-195,0) |
| 5. |  Hwang Woo-won | 350,0 kg (152,5-197,5) |
| 6. |  Nikolaos Iliadis | 350,0 kg (155,0-195,0) |
| 7. |  Henri Junch Høeg | 347,5 kg (152,5-195,0) |
| 8. |  José Garces | 342,5 kg (150,0-192,5) |
Tulokset > Alempi raskassarja (100 kg)

| Sija | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Rolf Milser | 385,0 kg (167,5-217,5) |
| 2. |  Vasile Groapa | 382,5 kg (165,0-217,5) |
| 3. |  Pekka Niemi | 367,5 kg (160,0-207,5) |
| 4. |  Kevin Roy | 357,5 kg (160,0-197,5) |
| 5. |  Ken Clark | 352,5 kg (155,0-197,5) |
| 6. |  Franz Langthaler | 350,0 kg (162,5-187,5) |
| 7. |  Rich Shanko | 350,0 kg (155,0-195,0) |
| 8. |  Jean-Marie Kretz | 342,5 kg (150,0-192,5) |
Tulokset > Raskassarja (110 kg)

| Sija | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Norbert Oberburger | 390,0 kg (175,0-215,0) |
| 2. |  Stefan Tasnadi | 380,0 kg (167,5-212,5) |
| 3. |  Guy Carlton | 377,5 kg (167,5-210,0) |
| 4. |  Frank Seipelt | 367,5 kg (160,0-207,5) |
| 5. |  Albert Squires | 365,0 kg (165,0-200,0) |
| 6. |  Richard Eaton | 352,5 kg (152,5-200,0) |
| 7. |  loannis Gerontas | 350,0 kg (152,5-197,5) |
| 8. |  Olaf Peters | 347,5 kg (157,5-190,0) |
Göran Pettersson nosti 360,0 kg, mutta jäi kiinni dopingista.