stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Khersonesos (Skyytia)
Maantiede

Khersonesoksen kaupunki sijaitsi Tauriken eli Taurien Khersonesoksen, toisin sanoen nykyisen Krimin, länsirannikolla. Kaupungilla vaikuttaa olleen sen historian aikana kaksi eri paikkaa. Alun perin Khersonesoksen kaupunkikeskus sijaitsi ilmeisesti Taurien Khersonesoksen länsikärjen eli nykyisen majakan (H’ersoneskyi Majak) niemen kannaksella noin 11 kilometriä lounaaseen nykyisestä Sevastopolista. Myöhemmin paikka tunnettiin Strabonin mukaan nimellä Palaia Khersonesos (Παλαιά Χερσόνησος, ”Vanha Khersonesos”, 44°33′36″N, 33°24′26″E). Nykytutkimuksessa siihen viitataan usein ”Strabonin Vanhana Khersonesoksena”.
Khersonesoksen myöhempi kaupunkikeskus sijaitsi nykyisen Sevastopolin karanteenisatamalahden (Karantynna buh’ta) länsipuolella olevalla niemellä, noin kolme kilometriä Sevastopolista länteen ja noin yhdeksän kilometriä Palaia Khersonesoksesta koilliseen (44°36′40″N, 33°29′34″E). Joskus on kuitenkin tulkittu, että Palaia Khersonesos olisi ollut kaupungin alainen varhainen linnoitus ennemmin kuin kaupungin alkuperäinen paikka.
Taurien Khersonesoksen länsipää, jolla kaupunki sijaitsi, tunnettiin nimellä ”Herakleian Khersonesos” eli Khersonesos Herakleotika. Sen "kannaksena” toimi linja Ktenoksesta (nyk. Inkerman) Symboloniin (nyk. Balaklava). Strabon laski Ktenoksen ja Symbolonin väliseksi etäisyydeksi 40 stadioninmittaa eli noin kahdeksan kilometriä. Joskus niemeä kutsuttiin nimellä ”pieni Khersonesos” (Χερσόνησος ἡ μικρά, Khersonēsos hē mikra), erotuksena suuresta Khersonesoksesta eli koko Taurien Khersonesoksesta. Khersonesoksen kaupunki, jonka nimi siis merkitsee yksinkertaisesti ”Niemeä”, sai nimensä joko isosta tai pienestä Khersonesoksen niemestä.
Khersonesoksen lähellä sijaitsi myös Parthenionin niemi, joka sai nimensä siellä olleesta Artemis Tauropoliin temppelistä. Strabon sanoo temppelin sijainneen 100 stadionin päässä kaupungista. Paikka on yhdistetty nykyiseen Fiolentin niemeen, joka sijaitsi Khersonesoksesta etelään, tai joskus pieneen niemenkärkeen siitä hieman luoteeseen.
Khersonesoksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen suurikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu laajimmillaan 300-luvulla eaa. yli 500 neliökilometriä. Kaupunkikeskusta ympäröineet maanviljelysalueet Herakleian Khersonesoksella oli jaettu määräkokoisiin palstoihin. Seudun alkuperäisasukkaita olivat taurit ja skyytit.
Historia > Esihistoria

Khersonesoksen seudun varhaisimmat tunnetut asuttajat olivat kimmerialaiset, joiden hallussa alue on ollut noin 2000–700 eaa. Tämän jälkeen paikkaa asuttivat taurit aina kreikkalaisten tuloon saakka.
Historia > Keskiaika

300-luvulla kaupunki tuli osaksi Bysantin valtakunnaksi kehittynyttä Itä-Roomaa. Se säilyi olemassa pitkälle keskiajalle saakka nimellä Kherson. 400–1000-luvuilla Kherson oli koko Mustanmeren pohjoisrannikon suurin kaupunki ja merkittävä Bysantin tukikohta ja bysanttilaisen kulttuurin keskus alueella. Hunnit valloittivat Krimin vuosiksi 375–527, jonka jälkeen Bysantti sai sen takaisin valtaansa. Justinianus I teki Khersonista oman provinssinsa pääkaupungin. Samoihin aikoihin 500-luvulla kristinuskosta tuli Khersonesoksen valtauskonto. Vuosina 710–712/737 alue oli väliaikaisesti kasaarien hallussa.
Bysanttilaiset pitivät Khersonia ”roomalaisen maailman laitimmaisena kaupunkina”, ja siksi sitä käytettiin usein karkotuspaikkana epäsuosioon joutuneille poliittisille ja kirkollisille hahmoille. Sinne karkotettiin muun muassa paavi Martinus I, keisari Justinianus II ja caesarit Nikeforos ja Khristoforos.
Bysantin valta oli usein lähinnä nimellistä vuoteen 838 saakka, jolloin Khersonin sotilaskuvernööriksi lähetettiin Petronas Kamateros, ja alue otettiin tiukemmin Bysantin hallintaan. Vuonna 841 kaupungista tehtiin Khersonin theman keskus. Vladimir Suuri valtasi Khersonin lyhyeksi ajaksi vuonna 988, ja sai siellä ortodoksisen perimätiedon mukaan kristillisen kasteen vuonna 988 tai 989. Tämän jälkeen alue oli Bysantilla vielä 990-luvulta vuoteen 1204 saakka. Kiovan Rus sai paljon bysanttilaisia vaikutteita kaupungin kautta.
Bysantin hajottua vuonna 1204 Kherson kuului sen perilliselle Trebizondin keisarikunnalle 1250-luvulle saakka ja tämän jälkeen Genovan tasavallalle 1320-luvulle saakka. Tämän jälkeen aina kaupungin historian loppuun se oli osa Theodoron ruhtinaskuntaa. Näinä vuosisatoina Kherson alkoi taantua. Mongolit ja tataarit alkoivat hyökkäillä alueelle vuonna 1223. Mongolit tuhosivat kaupungin vuosisadan jälkimmäisellä puoliskolla, kenties vuonna 1278, jonka jälkeen se ei enää toipunut entiselleen. Siitä tehtiin kuitenkin metropoliittakunta vielä vuonna 1280. Tataarit polttivat Khersonin maan tasalle vuonna 1399, jonka jälkeen sitä ei enää asutettu uudelleen. Kaupungin viimeinen metropoliitta nimitettiin vuonna 1440.
Historia > Myöhempi historia ja kaivaukset

Genovalaiset tuhosivat Khersonin raunioiden muureja estääkseen turkkilaisia hyödyntämästä niitä. Turkkilaiset taas veivät monia Khersonin pylväistä ja veistoksista koristamaan Konstantinopolia. Tästä huolimatta kaupungin rauniot pysyivät useita vuosisatoja niin hyvässä kunnossa, että sen asemakaava oli hyvin näkyvillä vielä silloin, kun Krim tuli Venäjän valtaan 1700-luvulla. Venäläiset hävittivät raunioita, mutta kaikesta vuosisatojen aikana aiheutuneesta tuhosta huolimatta kaupungin jäänteet ovat suhteellisen hyvässä kunnossa. Tämä johtuu paljolti siitä, ettei paikalla ollut myöhempää kaupunkia, sillä vuonna 1784 perustettu Sevastopol rakennettiin antiikin aikaisen kaupungin paikan viereen, sekä siitä, että alue on ollut myöhemmin monin osin suljettua sotilasaluetta. Poikkeuksellisen hyvin on säilynyt kaupunkia ympäröineen maaseudun antiikin aikaisia jäänteitä.
Kaupungin arkeologiset tutkimukset alkoivat 1800-luvulla. Uudet tutkimukset saivat alkunsa vuonna 1994, kun alue avattiin sotilaskäytöstä tutkijoille. Khersonesoksen arkeologiset kohteet liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2013.
Historia > Tuhot Venäjän hyökkäyksessä

Venäjä miehitti Krimin vuonna 2014. Ukrainan kansallisen tiedeakatemian arkeologian instituutin vanhemman tutkijan mukaan miehityksen jälkeen suurin osa Khersonesoksen arkeologisista jäänteistä, kuten freskot, astiat, taloustavarat ja ikonit, vietiin Venäjälle. Arkeologisissa kaivauksissa esiin saatuja rakennelmia purettiin ja siirrettiin toisiin paikkoihin. Vanhan linnoituksen päälle rakennettiin teatteri ja katedraali. Khersonesos on yksi sadoista Unescon maailmanperintöluettelon kohteista, jotka ovat vahingoittuneet Venäjän hyökkäyksessä.
Yhteiskunta, kulttuuri ja talous

Khersonesos oli klassisella kaudella valtiomuodoltaan demokratia. Sillä oli neuvosto (būlē), jossa oli 24 jäsentä, sekä kansankokous. Virkamiehiksi mainitaan arkontti, basileus, strategos, aisymnetai, damiurgoi, nomofylakes, astynomoi, agoranomoi, prodikos, grammateus ja hiereus. Johtoasema politiikassa oli rikkailla maanomistajille. Kansa oli jaettu ”sadasosiin” (hekatostys). Kaupunki noudatti emäkaupunkinsa Herakleian tavoin megaralaista kalenteria.
Roomalaisella kaudella kaupungin valtiomuoto kehittyi tasavaltalaiseksi. Todellinen valta oli Rooman kansalaisuuden saaneella rikkaalla yläluokalla. Rooman kaupungille antama ”vapaus” tarkoitti itsehallintoa, jossa kaupunki sai päättää sisäisistä asioistaan, pitää omat lakinsa, lyödä omaa rahaa ja kerätä itse veronsa ja tullinsa.
Khersonesos tunnettiin julmasta Artemis Tauropoliin kultista, johon kuului ihmisuhreja. Artemis eli Parthenos oli hyvin doorilainen jumalatar, jota palvottiin monissa paikoissa Kreikkaa ihmisuhreilla. Paikallisilla taureilla oli samanlainen kultti, mutta ei ole tietoa siitä, oliko se taurilaista alkuperää vai olivatko taurit lainanneet sen paikan asuttaneilta doorilaisilta heraklaialaisilta. Kuvaus siitä, että heidän neitsytjumalattarensa olisi ollut Ifigeneia, Agamemnonin tytär, viittaisi jälkimmäiseen vaihtoehtoon. Antiikin kansat vaikuttavat kuitenkin lainailleen jumaluuksia toisiltaan helposti heti, kun niiden välillä nähtiin yhtäläisyyksiä. Herodotoksen kuvauksesta voidaan kenties päätellä, että taurit olisivat harjoittaneet kyseistä kulttia jo ennen kreikkalaisten tuloa. Erään perinteen mukaan Khersonesoksen kaupungin olisi perustanut Artemis itse. Khersonesoksen muita keskeisiä jumalia olivat muun muassa Zeus ja muut olympolaiset jumalat sekä Helios ja Ge.
Khersonesoksen talous perustui viininviljelyyn, kalastukseen ja laajaan kauppaan sekä muiden kreikkalaisten kaupunkien että paikallisten heimojen kanssa. Kaupungin lyömissä rahoissa esiintyy usein Artemiin kuva. Joskus hän esiintyy yhdessä Apollonin tai emäkaupunki Herakleian suojelijan Herakleen kanssa. Useimmiten hän esiintyy kuitenkin yksinään ja aina metsästyksenjumalattaren ominaisuudessa. Muissa rahoissa esiintyvät muun muassa kala, aura ja viljantähkä kahden kalan välissä.
Rakennukset ja löydökset > Vanha (Palaia) Khersonesos

Vanhalla paikallaan kannaksella Khersonesoksen kaupunki käsitti noin 18 hehtaarin kokoisen alueen. Sitä suojasi kaksi kannaksen poikki rinnakkain kulkenutta noin 900 metrin pituista muuria. Muurit oli varustettu torneilla, ja niiden päässä oli tornit, joista toinen oli omistettu Dionysokselle ja toinen Herakleelle. Varhaisimmat paikalta tehdyt löydöt ovat keramiikkaa 400–300-luvuilta eaa. Kaupungista kerrotaan olleen näkyvissä huomattavia raunioita vielä 1700-luvulla, mutta ne tuhoutuivat tämän jälkeen, kun raunioiden kiviä käytettiin uusiin rakennuksiin ja maa otettiin viininviljelykäyttöön.
Rakennukset ja löydökset > Myöhempi Khersonesos

Uudella paikallaan Khersonesoksen kaupunki käsitti noin 38 hehtaarin kokoisen alueen. Varhaisimmat rakennuslöydöt paikalta ajoitetaan 400-luvun eaa. lopulle tai 300-luvun eaa. alkuun. Ne sijoittuvat niemenkärkeen kaupunkialueen koillisosaan noin 12 hehtaarin kokoiselle alueelle.
Kaupunginmuurit
Khersonesoksen kaupunki on ollut ympäröity muurein, joiden pituus on ollut noin 3,5 kilometriä ja paksuus suurimmillaan noin 3,8 metriä. Muurien korkeus oli 8–10 metriä ja tornien korkeus 10–12 metriä, ja ne oli tehty suurista kalkkikivilohkareista. Muurien vanhimmat osat ajoitetaan 300–200-luvuille eaa., ja niitä kunnostettiin useassa vaiheessa myöhemmin. Muurien reitti oli kauttaaltaan näkyvissä vielä 1800-luvulla. Muureista on löydetty osia erityisesti niiden eteläsivulta.
Asemakaava
Kaupunki oli rakennettu Hippodamoksen nimiin laitetussa ruutuasemakaavassa. Pääkadun, joka kulki koillis-lounaissuunnassa, pituus oli noin 900 metriä ja leveys 20 jalkaa eli noin 6,5 metriä. Se päättyi koillispäässään aukioon. Poikkikatujen leveys oli noin 4–4,5 metriä. Pääkadun kummallakin puolella oli 14 samankokoista korttelia. Kussakin korttelissa oli yleensä neljä taloa. Pääkatua on kaivettu esiin lähinnä nykyisen Pyhän Vladimirin katedraalin koillispuolelta. Kaupungin agora oli pääkadun keskivaiheilla suunnilleen katedraalin paikalla.
Talot olivat usein pohjakaavaltaan samantyyppisiä, ja niissä oli useita huoneita keskuspihan ympärillä ja yleensä aina kaivo tai vesisäiliö. Lattiat oli usein koristeltu mosaiikein.
Temppelit
Piirtokirjoitusten perusteella Khersonesoksessa oli Athenelle, Afroditelle ja Dionysokselle omistetut temppelit, jotka sijaitsivat agoran ympärillä. Oletetaan, että agoralla oli myös Artemiille omistettu temppeli. Kaivauksissa on löydetty pienen doorilaista tyyliä edustaneen temppelin ja siihen liittyneen, Athenelle omistetun alttarin jäänteet.
Teatteri
Khersonesoksessa oli kreikkalainen teatteri, joka sijaitsi luonnonrinteessä agorasta ja pääkadusta etelään. Se ajoitetaan 200–100-luvuille eaa. Teatterissa oli tyypillinen puolikaarenmuotoinen katsomo, jonka keskellä oli pyöreä orkhestra. Katsomossa oli tilaa noin 1 800–2 000 hengelle. Pystysuuntaiset porraskäytävät jakoivat sen kahdeksaan lohkoon, ja jokaisessa oli 12 penkkiriviä. Orkhestran halkaisija oli noin 23 metriä.
Muut rakennukset
Kaupungista on löydetty myös muun muassa odeion, roomalainen kylpylä, rahapaja ja useita keramiikkatyöpajoja ja viininpuristamoita sekä vesisäiliöitä kalojen suolaamiseen. Varhaiskristilliseltä kaudelta on löydetty useita 400–600-luvuilla rakennettuja basilikakirkkoja.
Rakennukset ja löydökset > Kaupungin ulkopuolella

Merkittävimpiä kaupungin ulkopuolella olleita rakennuksia oli Artemis Tauropoliille eli Parthenokselle omistettu temppeli, joka sijaitsi siitä nimensä saaneella Parthenionin niemellä. Strabon kutsui Parthenionin temppeliä ”neitsyen temppeliksi” mainitsematta Artemista.
Kaupungin ympäristöstä on löydetty jäänteitä useista maatiloista ja huviloista, joista osa on ollut linnoitettuja, sekä hauta-alueita. Monet haudoista on kaiverrettu kallioon. Lähiseudulta, kuten Ktenoksesta eli nykyisestä Inkermanista itään Sevastopolista, on löydetty myös taurien luola-asumuksia. Ktenoksesta on löydetty myös Mithridateen sotapäällikön Diofantoksen rakennuttaman linnan jäänteet. Sen tarkoitus oli suojata Khersonesosta taureja ja skyyttejä vastaan.
Rakennukset ja löydökset > Esinelöydöt

Kaupungista tehtyihin veistoslöytöihin lukeutuvat muun muasssa Herakleen patsaan torso, Skopaan tyyliin tehty efebin pää, sekä roomalaisaikaiset hautamonumenttien veistokset ja koristellut sarkofagit. Mielenkiintoisia piirtokirjoituslöytöjä ovat khersonesoslaisten vala 200-luvulta eaa. sekä Diofantoksen määräys 100-luvulta eaa. Kaupungista tehtyjä esinelöytöjä on muun muassa arkeologisen alueen yhteydessä toimivassa Khersonesoksen museossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Khersonesos Wikimedia Commonsissa
Chersonesos Taurica and All That is Related (englanniksi, ukrainaksi, venäjäksi)
Панорамы и фотографии Херсонеса Таврического. Panoraamakuvia Khersonesoksen arkeologiselta alueelta. (venäjäksi)
Pohjoisen Mustanmeren kreikkalaiset siirtokunnat.
Khersonesoksen raunioita.
Khersonesoksesta löydetty Artemis-veistos.
Khersonesoksen lyömä drakhma, n. 250–230 eaa. Kuvituksessa Herakleen pää leijonantaljassa sekä härkä ja tekstit ΧΕΡ, Kher ja hallintovirkamiehen nimi ΞENΩNOΣ, Ksenōnos.
Kaivausvuodestaan nimensä saaneen niin kutsutun Vuoden 1935 basilikan raunioita.
Kiovan suuriruhtinas Vladimirin kristillinen kaste Khersonesoksessa. Viktor Vasnetsovin maalaus vuodelta 1890.
Osa piirtokirjoituksesta, jossa khersonesoslaiselle Khrestokselle myönnetään vapaakauppaoikeudet, 200-luku jaa. Odessan arkeologinen museo.
Khersonesoksen raunioita.
Khersonesoksen muureja.
Niin kutsuttu Zenonin torni.
Khersonesoksen teatterin rauniot.
Grip (suku)

Grip-suvun vaakuna, jossa aarnikotka (ruots. grip)
Grip-suku oli Ruotsin keskiajalta lähtien Ruotsin vaikutusvaltaisimpia ja vauraimpia aatelissukuja. Gripit mainitaan Ruotsissa ensimmäisen kerran 1296. Suvun merkittäviä jäseniä ovat:
ritari Tomas Joninpoika Grip, (Bo Jonsson Gripin isoisä)
Bo Joninpoika Grip (s. 1330-luvulla – k. 20. elokuuta 1386, Knutin isä)
Knut Bonpoika Grip (s. 1370-luvulla – k. 1406, Katarinan isä)
Katarina Knutintytär Grip (s. ? – k. 1449—1452, Nilsin äiti)
Nils Bonpoika Grip (s. 1460-luvulla – k. 14 helmikuuta 1522)
Bo Birgerinpoika (Grip) (1540–1569), komentaja ja valtaneuvos, Vinäsin herra
Margareta Birgersdotter (Grip) (1538–1586), kirjailija ja maanomistaja
Greger (laulaja)

Greger (oik. Greger Nervander, s. 22. lokakuuta 1951 Tammisaari) on suomalainen iskelmälaulaja. Hän voitti vuonna 1977 SM-laulukilpailun. Sitä ennen hän oli tehnyt kaksi albumia Buffalo Bill -yhtyeen jäsenenä.
Hänen ensimmäinen singlensä oli Adam Skorupkan sävellys "Huulin hymyilevin" (alun perin "Cdzie ten swiat mlodych lat", "Where are the years of young world", myös "Have A Smile On Your Face") vuonna 1977.
Diskografia

Huulin hymyilevin (EMI, 1978)
Kaikki kaunis alkaa itsestään (EMI, 1979)
Lauluja sinulle (kokoelma, K-tel, 1980)
Dikt och verlighet (K-tel, 1984)
Skogarna susar sin sång (Finlandsvensk Musik, 1986)
Allt ordnar sig (O´Kay's Music, 1995)
Yhdeksi muutumme (O´Kay's Music, 1995)
20 suosikkia – Huulin hymyilevin (kokoelma, Fazer, 1996)
Aiheesta muualla

Greger (laulaja)n esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Gregorius VI

| Gregorius VI |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Johannes Gratianus
Syntynyt: Rooma
Kuollut: 1048 Köln
Paavi
Paavius alkoi:  1. toukokuuta 1045
Paavius päättyi:  20. joulukuuta 1046
Edeltäjä:  Benedictus IX
Seuraaja:  Klemens II
Paavi Gregorius VI oli paavina 1. toukokuuta 1045 – 20. joulukuuta 1046. Hänen oikea aikaisempi nimensä oli Johannes Gratianus. Hän oli maineeltaan oppinut ja oikeamielinen.
Gregorius seurasi paavina Benedictus IX:tä, joka myi paaviuden Gregoriukselle suuresta summasta rahaa. Gregorius myös osti pois kilpailijansa Sylvester III:n ja Johannes XX:n. Keisari Henrik III:n joulukuussa 1046 pitämässä Sutrumin kirkolliskokouksessa Gregoriusta syytettiin kirkollisten virkojen kauppaamisesta, minkä hän suoraan myönsi, joten hänen valintansa tuomittiin epäviralliseksi. Tämä johti hänen arvonsa alentamiseen, minkä jälkeen hän vetäytyi Saksaan, missä hän kuoli seuraavana vuonna 1047. Gregoriuksen seuraaja oli Klemens II.
Kari Aalvik Grimsbø

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kari Aalvik Grimsbø vuonna 2009. |  Kari Aalvik Grimsbø vuonna 2009. |  Kari Aalvik Grimsbø vuonna 2009. |  |
Maa:   Norja
Naisten käsipallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 |  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 |  |  |
|  Pronssia | Rio 2016 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Brasilia 2011 |  |  |
|  Kultaa | Tanska 2015 |  |  |
|  Hopeaa | Ranska 2007 |  |  |
|  Hopeaa | Saksa 2017 |  |  |
|  Pronssia | Kiina 2009 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ruotsi 2006 |  |  |
|  Kultaa | Makedonia 2008 |  |  |
|  Kultaa | Tanska/Norja 2010 |  |  |
|  Kultaa | Unkari/Kroatia 2014 |  |  |
|  Kultaa | Ruotsi 2016 |  |  |
Kari Aalvik Grimsbø (s. 4. tammikuuta 1985 Bergen) on norjalainen käsipalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa syyskuusta 2005 alkaen 173 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän voitti olympiakultaa Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012 sekä saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. Hän voitti maailmanmestaruuden Brasiliassa 2011 ja Tanskassa 2015 sekä Euroopan-mestaruuden Ruotsissa 2006, Makedoniassa 2008, Tanskan ja Norjan yhdessä järjestämissä kisoissa 2010, Unkarin ja Kroatian kisoissa 2014 ja Ruotsin kisoissa 2016. Seuratasolla hän edustaa Sola HK:ta.
Gremjatšinsk

Gremjatšinsk (ven. Гремя́чинск) on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Uralin länsirinteellä 174 kilometriä Permistä koilliseen. Kaupunki on Gremjatšinskin piirin keskus. Viiden kilometrin päässä sijaitsee Tšusovoin ja Solikamskin välisen rautatien Baskajan asema. Asukkaita on 11 400 henkeä (vuonna 2008).
Paikkakunta on syntynyt Kizelin kivihiiliesiintymän hyödyntämisen yhteydessä vuonna 1942. Vuonna 1949 siitä tuli kaupunki. Tuolloin huomattavan osan asukkaista muodostivat pakkotyövangit, karkotetut sekä saksalaiset sotavangit. 1960-luvulla hiilen louhinta kävi kannattamattomaksi ja viimeiset kaivokset suljettiin 1990-luvulla. Nykyään kaupungissa on puunjalostusteollisuutta, kaasukompressoriasema ja autotarviketehdas.
Aiheesta muualla

Gremjatšinsk Permin aluepiirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Pääkaupunki: Perm

Aleksandrovsk |
Berezniki |
Gornozavodsk |
Gremjatšinsk |
Gubaha |
Dobrjanka |
Kizel |
Krasnokamsk |
Krasnovišersk |
Kudymkar |
Kungur |
Lysva |
Nytva |
Ohansk |
Osa |
Otšor |
Solikamsk |
Tšaikovski |
Tšerdyn |
Tšormoz |
Tšernuška |
Tšusovoi |
Usolje |
Vereštšagino
Permin aluepiiri
Gregorius XII

| Gregorius XII |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Angelo Correr
Syntynyt: n. 1325 Venetsia, Venetsian tasavalta
Kuollut: 18. lokakuuta 1417 Recanati, Kirkkovaltio
Paavi
Paavius alkoi:  30. marraskuuta 1406
Paavius päättyi:  4. heinäkuuta 1415
Edeltäjä:  Innocentius VII
Seuraaja:  Martinus V
Gregorius XII:n vaakuna.
Paavi Gregorius XII syntymänimeltään Angelo Correr, (n. 1325–18. lokakuuta 1417 Recanati) oli paavina 30. marraskuuta 1406 – 4. heinäkuuta 1415. Hän oli viimeinen virastaan eronnut paavi ennen vuonna 2013 eronnutta Benedictus XVI:ta.
Correr valittiin virkaansa 15 kardinaalin äänillä. Hänelle annettiin lisäehto, jonka mukaan vastapaavin suostuessa luopumaan vaatimuksistaan paavin valtaan myös Gregorius XII:n on astuttava syrjään, jolloin kardinaalit valitsevat uuden paavin. Gregorius luopui vallasta 1415 ja siirtyi viettämään eläkepäiviä Anconaan, mutta uudesta paavista ei päästy sopimukseen ennen Gregoriuksen kuolemaa.
Brian Greene

| Brian Greene |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. helmikuuta 1963 (ikä 61) New York
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Harvardin yliopisto Oxfordin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Graham Ross
Instituutti:  Cornellin yliopisto Columbian yliopisto
Tutkimusalue:  fysiikka
Tunnetut työt:  supersäieteoria
Aiheesta muualla
www.briangreene.org
Brian Greene (s. 9. helmikuuta 1963) on fyysikko ja suosittu tietokirjailija ja tieteen yleistajuistaja.
Hän on tutkinut kaikkeutta, eritoten supersäieteoriaa ja toiminut vuodesta 2003 Columbian yliopiston matematiikan ja fysiikan professorina New Yorkissa.
Greene valmistui Harvardin yliopistosta vuonna 1984, ja pääsi Rhodesin stipendillä Oxfordiin. Siellä hän kiinnostui supersäieteoriasta. Hän väitteli vuonna 1987 ja palasi Harvardiin. Vuonna 1990 hän siirtyi Cornellin yliopistoon New Yorkissa, missä hänestä tuli professori vuonna 1995.
Greene kirjoitti 1990-luvun lopussa supersäikeistä ja kaikkeudesta yleistajuisen kirjan, joka rikkoi monia myyntiennätyksiä ja teki kirjoittajastaan julkisuuden henkilön. Kätketyt ulottuvuudet: Supersäikeet, ajan halkeamat ja maailmanselityksen haaste (alkuteos The Elegant Universe, 1999) on yleistävä teos supersäieteoriasta ja M-teoriasta. Kirjan pohjalta tehtiin myös kolmetuntinen dokumenttielokuva. Hänen toinen teoksensa, Kosmoksen rakenne: avaruus, aika ja todellisuus (2004), kertoo avaruudesta, ajasta sekä Greenen käsityksistä kaikkeuden luonteesta ja todellisuuden olemuksesta. Greeneä on kehuttu hänen kyvystään saada lukijat välittämään vaikeista tieteellisisitä käsitteistä, sen lisäksi että hän osaa selittää ne ymmärrettävästi.
Greene on luennoinut fysiikasta yli 20 maassa. Greene on myös avustanut dialogin kirjoittamisessa näyttelijä John Lithgowille TV-sarjassa Kolmas kivi Auringosta.
Brian Greene on vegaani.
Suomennetut teokset

Greene, Brian: Kosmoksen rakenne: Avaruus, aika ja todellisuus.  (Alkuteos: The Fabric of Cosmos: Space, Time and the Texture of Reality, 2004.)  Suomentanut Kimmo Pietiläinen. Helsinki: Terra Cognita, 2005.  ISBN 952-5202-83-6
Greene, Brian: Kätketyt ulottuvuudet: Supersäikeet, ajan halkeamat ja maailmanselityksen haaste.  (Alkuteos: The Elegant Universe: Superstrings, Hidden Dimensions, and the Quest for the Ultimate Theory, 1999.)  Suomentanut Mikko Vänttinen. Helsinki: Tammi, 2000.  ISBN 951-31-1650-6
Aiheesta muualla

Brian Greene: Making sense of string theory TED talk, 2005 (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  zbMATH 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef
Gregorius VIII

| Gregorius VIII |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Albert de Mora
Syntynyt: 1100 Benevento, Kirkkovaltio
Kuollut: 17. joulukuuta 1187 Pisa, Pisan tasavalta
Paavi
Paavius alkoi:  21. lokakuuta 1187
Paavius päättyi:  17. joulukuuta 1187
Edeltäjä:  Urbanus III
Seuraaja:  Klemens III
Paavi Gregorius VIII (n. 1100 – 17. joulukuuta 1187) oli paavina 21. lokakuuta 1187 – 17. joulukuuta 1187. Hänen oikea nimensä oli Albert de Mora.
Vuonna 1172 hän osallistui Avranchesin kirkolliskokoukseen, jossa Englannin kuningas Henrik II vapautettiin syytteistä Thomas Becketin murhasta. Gregorius myös esitti kolmannen ristiretken käynnistämistä.
Gregorius kuoli kuumeeseen oltuaan paavina vain pari kuukautta.