stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cuora picturata

| Cuora picturata |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Kilpikonnat Testudines
Alalahko::  Pystytaivuttajat Cryptodira
Heimo::  Geoemydidae
Alaheimo::  Geoemydinae
Suku::  Cuora
Laji::  picturata
Kaksiosainen nimi
 Cuora picturata  (Lehr, Fritz & Obst 1998) 
Katso myös
   Cuora picturata Wikispeciesissä   Cuora picturata Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Cuora picturata on harvinainen aasialainen kilpikonnalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi.
Cuora picturata -konnien kilpi voi kasvaa 15–20 cm pitkäksi. Kilven yleisväri vaihtelee oranssinruskeasta tummanruskeaan. Kilven alareunassa kummallakin kyljellä kulkee kermanvaalea raita. Pään pohjaväri on kermanvaalea, ja siinä on tiheässä ohuita harmaita juovia.
Tätä lajia on tavattu vain Vietnamin eteläosissa. Villinä arvioidaan elävän alle 25 000 yksilöä, luultavimmin kolmesta kymmeneen tuhatta. Suurin uhka lajille on kerääminen luonnosta myytäväksi lemmikeiksi, ravinnoksi tai lääketieteen käyttöön. Sen kasvattaminen vankeudessa on haastavaa, sillä konna stressaantuu helposti ja munii kerralla vain 1–3 munaa.
Cypher

Cypher voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Cypher, ...and Oceans -yhtyeen albumi vuodelta 2002
Brainstorm (Cypher), Vincenzo Natalin ohjaama elokuva vuodelta 2002
Jon Cypher, yhdysvaltalainen näyttelijä.
Cypher, videopelihahmo
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Cypher”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pikku Piskit

Lapsi leikkimässä Pikku Piskit -lelulla.
Pikku Piskit on Tonkan 1980-luvulla valmistama lelusarja, jonka pohjalta on tehty elokuva ja TV-sarja.
TV-sarja

TV-sarjan nimi on Pound Puppies. Sitä tehtiin 26 jaksoa, jotka esitettiin Suomessa.
Suomessa sarjan jaksoja on julkaistu 1990-luvun alussa videokasetteina. Suomenkielisestä jälkiäänityksistä vastasivat Golden Voice Oy ja Tuotantotalo Werne Oy.
Suomenkieliset ääninäyttelijät > Vuoden 1989 dubbaus

Äänet: Golden Voice Oy
Pertti Nieminen
Ulla Ollikainen
Erkki Murto
Päivi Sorsa
Suomenkieliset ääninäyttelijät > Vuoden 1995 dubbaus

Näyttelijät:
Meri Holopainen
Maija-Liisa Peuhu
Olli Parviainen
Antti Pääkkönen
Jukka Rasila
Suomenkielinen toteutus: Tuotantotalo Werne Oy
Äänityöt: Tiina Raekallio, Magnus Axberg, Markus Degerman, Jari Ikonen
Käännös, sovitus ja ohjaus: Annamari Metsävainio, Ari Parviainen
Suomessa ilmestyneet julkaisut > VHS-julkaisut

Pikku Piskit 1 (suomenkielinen puhe, dubbauksesta vastasi Golden Voice Oy)
Pikku Piskit 2 (suomenkielinen puhe, dubbauksesta vastasi Golden Voice Oy)
Pound Puppies - Avuliaat tarhaturrit (suomenkielinen toteutus, dubbauksesta vastasi Tuotantotalo Werne Oy)
Pound Puppies - Tarhaturrit Talviseikkailussa (suomenkielinen toteutus, dubbauksesta vastasi Tuotantotalo Werne Oy)
Aiheesta muualla

Pikku Piskit Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Daiyō kangoku

Daiyō kangoku (jap. 代用監獄) on japanilainen lakitermi, joka tarkoittaa "korvaavaa vankilaa". Daiyō kangokut ovat poliisiasemien pidätyssellejä, joita käytetään varsinaisten pidätyskeskusten tai vankiloiden korvaajina. Käytännön ero näiden välillä on se, että vankiloita valvovat ammattilaisvartijat tai muu henkilökunta, joka ei osallistu poliisien tavoin rikosten tutkimiseen.
Daiyō kangokut syntyivät vuonna 1908 vankiloiden ahtauden helpottamiseksi. Vaikka pulaa vankilaselleistä ei nykyään ole, käytäntö on jatkunut ja sillä on merkittävää poliittista tukea. Käytäntö on ollut kiistanalainen, koska sillä on rooli tunnustusten saamisessa japanilaisilta rikosepäillyiltä. Epäiltyä voidaan pitää pidätettynä ilman syytteitä yhteensä jopa 23 päivän ajan ja kuulustella joskus yli kymmenen tuntia päivässä ilman kunnollista pääsyä asianajajan luokse. Esimerkiksi Yhdistyneiden kansakuntien kidutuksen vastainen komitea on arvostellut järjestelmää.
Käännös suomeksi
Cynthia Rosenzweig

| Cynthia Rosenzweig |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Massachusettsin yliopisto
Opinnot:  PhD 1991
Instituutti:  Goddard Institute for Space Studies
Tutkimusalue:  ilmastonmuutos, kaupungit, maatalous
Tunnetut työt:  "Potential impact of climate change on world food supply". Nature 1994
Palkinnot:  Maailman ruokapalkinto 2022
Cynthia Rosenzweig on yhdysvaltalainen ilmaston ja maatalouden tutkija. Hän on tutkija NASAn Goddard Institute for Space Studies -laitoksessa ja lisäksi professori Barnard Collegessa ja vanhempi tutkija Columbian yliopiston Earth Institutessa.
Rosenzweig on keskittynyt selvittämään, miten maailman ruokatuotannon pitää sopeutua ilmastonmuutokseen. Hän on tarkastellut maataloutta sekä kasvihuonekaasujen lähteenä että alana, johon kohoavat lämpötilat ja muutttuvat sadeolot vaikuttavat suuresti.  Hän sai maailman ruokapalkinnon vuonna 2022.
Rosenzweig on ollut mukana lukuisissa kansallisissa ja kansainvälisissä työryhmissä, joista monet liittyvät kaupunkien ilmastonmuutostutkimustyöhön. Hän oli hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin IPCC:n neljännen arviointiraportin työryhmän II koordinoiva johtaja.
Rosenzweig suoritti kandin- ja maisterintutkintonsa Rutgersin yliopistossa ja väitteli Massachusettsin yliopistossa Amherstissa.
Daito Takahashi

Daito Takahashi
Daito Takahashi (jap. 高橋大斗 s. 16. joulukuuta 1980 Akita, Japani) on japanilainen yhdistetyn kilpailija ja mäkihyppääjä.
Takahashi on sijoittunut talviolympialaisissa yhdistetyssä kaksi kertaa kuudennelle sijalle: 2002 Salt Lake Cityn olympialaisten sprinttikilpailussa sekä 2006 Torinon kisojen joukkuekilpailussa. Salt Lake Cityssä hän sijoittui vielä joukkuekilpailussa kahdeksanneksi ja normaalikilpailussa kahdenneksitoista. Torinossa hän keskeytti normaalikilpailun ja sijoittui sprintissä viidenneksitoista.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Takahashin paras sijoitus yhdistetyssä on tullut joukkuekilpailussa, jossa Japanin joukkue sijoittui viidenneksi Lahdessa 2001. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hän on sijoittunut kaksi kertaa kymmenenneksi: Val di Fiemmen normaalikilpailussa 2003 ja Oberstdorfin sprintissä 2005.
Takahashi on voittanut urallaan kaksi yhdistetyn maailmancupin osakilpailua, molemmat Lahdessa maaliskuussa 2004. Kaikkiaan hän on sijoittunut kolmen parhaan joukkoon seitsemän kertaa. Kokonaiskilpailussa hän on ollut kahdesti viides kausilla 2001–2002 ja 2003–2004.
Mäkihypyn maailmancupissa Takahashi teki debyyttinsä Sapporossa tammikuussa 2014 sijoittuen 30:nneksi.
Dancepunk

| Dancepunk |
| --- | --- |
Alkuperä:  dance, punk, disko, no wave, new wave, indie rock, postpunk, funkrock
Alkuperämaa:   Yhdysvallat  Iso-Britannia
Kehittymisen ajankohta:  1970-luvun loppu
Tyypillisiä soittimia:  sähkökitara, basso, rummut, rumpukone, syntetisaattori
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  wonkypop
Dancepunk on 1970-luvun loppupuolella syntynyt musiikin tyylilaji, joka on läheisesti yhteydessä postpunkin sekä uuden aallon musiikkiin.
Pilbara Rail

Pilbara Rail on Länsi-Australian osavaltiossa toimiva rautatieyhtiö, joka hoitaa rautamalmiliikennettä 1 106 kilometrin mittaisella rataverkolla, jonka omistavat Robe River Iron Associates ja Hamersley Iron. Rataverkko yhdistää sisämaassa sijaitsevat Nammuldin, Brockmanin, Marandoon, Yandicooginan, Mount Tom Pricen ja Paraburdoon rautakaivokset Intian valtameren rannikolla sijaitsevaan Dampierin satamakaupunkiin. Pilbara Rail muodostettiin vuonna 2002, kun kaivosyhtiöiden aiemmin toisistaan riippumattomat rinnakkaiset rautatielinjat otettiin yhtiöiden yhteiseen käyttöön. Yhtiö on rataverkon pituuden ja liikenteen määrällä mitattuna Australian suurin yksityinen rautatieliikenneoperaattori.
Liikenne

Nykyisen Pilbara Railin liikennöimän rataverkon vanhin osuus Dampierin ja Tom Pricen välille valmistui vuonna 1966. Rataverkko ei risteä lainkaan muiden Australian rautatieyhtiöiden ratojen kanssa. Rataverkkoa parannetaan ja laajennetaan kaivostoiminnan edetessä ja uusien kaivosten auetessa. Vuonna 1998 avatulle Yandicooginan kaivokselle rakennettiin kokonaan uusi 147 kilometrin pituinen rautatieosuus. Vuonna 2004 Tom Pricen ja Dampierin välisen päärataosan kuljetuskapasiteetin lisäämiseksi aloitettiin kaksoisraiteen rakentaminen. Tunkawannan ja Rosellan välisen 95 kilometrin mittaisen rataosuuden kaksiraiteistaminen valmistui 2006.
Rautatiellä liikennöidään lähes yksinomaan rautamalmikuljetuksiin tarkoitetuilla junilla. Rautamalmia kuljettavat junat ovat 2,2 kilometrin mittaisia, ja ne muodostuvat kolmesta dieselveturista ja 226 rautamalmivaunusta. Kukin vaunu voi kuljettaa 105 tonnin rautamalmikuorman. Yhdessä junassa kuljetetaan noin 23 500 tonnia rautamalmia, junapainon ollessa noin 27 100 tonnia.
Kalusto

Pilbara Railin rataverkolla liikennöidään kaivosyhtiöiden omistamalla junakalustolla. Rautamalmijunien voimanlähteenä käytetään General Motorsin valmistamia Dash 9 -tyyppisiä kuusiakselisia dieselsähköisiä 4 400 hevosvoiman vetureita. Alempitehoisia Dash 7 ja Dash 8 -tyyppisiä dieselvetureita käytetään pääasiassa vaihtotöissä.
Yhtiöiden omistama vaunukalusto käsittää 2 400 malminkuljetukseen tarkoitettua vaunua. Vaunustosta on muodostettu kymmenen 226-vaunuista junaa, muiden vaunujen ollessa varalla.
Liikenteenohjaus

Rataosalla on ollut aiemmin käytössä tavanomainen kauko-ohjausjärjestelmä, jolla liikennettä ohjattiin rautatien varren opastimin. Opastimet poistettiin uuden liikenteenohjausjärjestelmän käyttöönoton myötä. Uudessa liikenteenohjausjärjestelmässä tieto junalle turvatusta kulkutiestä välitetään suoraan veturiin kuljettajanäytölle, josta kuljettaja näkee kuinka pitkälle junalla on lupa edetä.
Aiheesta muualla

Railway Technology: Hamersley Freight Line, Australia (Arkistoitu – Internet Archive)
David Graf

David Graf Tukholmassa.
David Paul Graf (16. huhtikuuta 1950 Zanesville, Ohio – 7. huhtikuuta 2001 Phoenix, Arizona) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten Poliisiopisto-elokuvasarjasta, jossa hän esitti Eugene Tackleberrya.
Graf valmistui Lancaster High Schoolista ja opiskeli sen jälkeen collegessa teatteria.
Graf teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1981 elokuvassa Neljä ystävää. Hän esiintyi kaikissa seitsemässä Poliisiopisto-elokuvassa ja vieraili myös useissa televisiosarjoissa, kuten Star Trek: Voyager ja West Wing. Vuonna 2000 Graf näytteli elokuvassa Kunniavelka.
David Graf kuoli 50-vuotiaana äkilliseen sydänkohtaukseen kesken perhehäiden Phoenixissa, Arizonassa 7. huhtikuuta 2001.
Aiheesta muualla

David Graf Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Dancheon

| Dancheon 단천시 |
| --- | --- |
 Dancheon
 Koordinaatit: 40°27′29″N, 128°54′40″E 
Valtio:  Pohjois-Korea
Kaupunki:  Etelä-Hamgyeong
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2 172 km²
Väkiluku (2008):  345 875
 – Väestötiheys:  159 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dancheon (kor. 단천시, Dancheon-si, hanja 端川市, McCune-Reischauer Tanch’ŏn-si) on kaupunki Korean demokraattisen kansantasavallan Etelä-Hamgyeongin maakunnassa. Se sijaitsee maakunnan itäosassa Japaninmeren rannikolla. Vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 345 875 asukasta.
Dancheonista tehtiin kaupunki vuonna 1982. Se on merkittävä kaivos- ja teollisuuskaupunki, jossa louhitaan sinkkiä, lyijyä, magnesiittia ja apatiittia. Siellä on myös kaivostoiminnan tarpeisiin kehittynyttä koneteollisuutta, energiantuotantoa, elintarvike- ja tekstiiliteollisuutta sekä kalastustoimintaa. Teollisuustuotanto taantui 1990-luvulla. Kaupungin satama kunnostettiin 2010-luvun vaihteessa.
Dibru-Saikhowan kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Assam, Intia
Lähin kaupunki:  Tinsukia
Pinta-ala:  350 km²
| --- | --- |
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  1999
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Dibru-Saikhowan kansallispuisto (assamiksi ডিব্ৰু-ছৈখোৱা ৰাষ্ট্ৰীয় উদ্যান, Ḍibru-Chaikhovā rāṣṭrīẏa udyāna, bengaliksi ডিব্রু-শইখোয়া জাতীয় উদ্যান, Ḍibru-Śa:ikhoẏā jātīẏa udyāna) on luonnonsuojelualue Intian Assamin osavaltiossa. Se sijaitsee 12 km:n päässä Tinsukian kaupungista. Lähin isompi kaupunki, lentokenttä ja rautatieasema ovat Dibrugarhissa. Puisto on kuuluisa villihevosistaan ja erittäin uhanalaisen sumatransorsan elinympäristönä.
Puistoa rajaavat Brahmaputra-, Lohit- ja Dibru-joet. Se koostuu kosteasta ikivihreästä metsästä, trooppisista kosteista lehtimetsistä, ruovikosta ja ruohoniityistä. Siellä on Koillis-Intian laajin pajuja kasvava suometsä. Jokien tulvaniityt ovat monien harvinaisten lintulajien suojapaikka. Puistossa on tavattu 36 nisäkäslajia, 8 kilpikonnalajia ja yli 350 lintulajia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dibru-Saikhowan kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Intian kansallispuistot
Andamaanit ja Nikobaarit: Campbell Bay
Galathea
Mahatma Gandhi
Mt. Harriet Island
Middle Button Island
North Button Island
Rani Jhansi
Saddle Peak
South Button Island Andhra Pradesh: Kasu Brahmananda Reddy
Mahavir Harina Vanasthali
Mrugavani
Sri Venkateswara Arunachal Pradesh: Mouling
Namdapha Assam: Dibru-Saikhowa
Kaziranga
Manas
Nameri
Orang Bihar: Valmiki Chhattisgarh: Indravati
Kanger Ghati Goa: Mollem  Gujarat: Blackbuck
Gir
Marine
Vansda Haryana: Kalesar
Sultanpur Himachal Pradesh: Great Himalayan
Pin Valley Jammu & Kashmir: Dachigam
Hemis
Kishtwar
Salim Ali Jharkhand: Betla Karnataka: Anshi
Bandipur
Bannerghatta
Kudremukh
Nagarhole Kerala: Eravikulam
Mathikettan Shola
Periyar
Silent Valley
Wayanad Madhya Pradesh: Bandhavgarh
Fossil
Kanha
Madhav
Panna
Pench
Sanjay
Satpura
Van Vihar Maharastra: Chandoli
Gugamal
Navegaon
Pench
Sanjay Gandhi
Tadoba Manipur: Keibul Lamjao
Sirohi Meghalaya: Balphakram
Nokrek Mizoram: Murlen
Phawngpui Nagaland: Intanki Odisha: Bhitarkanika
Simlipal Rajasthan: Darrah
Desert
Keoladeo
Ranthambhore
Sariska Sikkim: Khangchendzonga Tamil Nadu: Guindy
Gulf of Mannar
Indira Gandhi
Mudumalai
Mukurthi Uttar Pradesh: Nawabganj
Dudhwa Uttarakhand: Corbett
Gangotri
Govind
Nanda Devi
Rajaji
Valley of Flowers Länsi-Bengali: Buxa
Gorumara
Neora Valley
Singalila
Sundarbans
Suojelualueet
Kansallispuistot
Intian suojelualueet
Pikkukiislanen

| Pikkukiislanen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Heimo::  Ruokit Alcidae
Suku::  Kiislaset Aethia
Laji::  pusilla
Kaksiosainen nimi
 Aethia pusilla  (Pallas, 1811) 
Katso myös
   Pikkukiislanen Wikispeciesissä   Pikkukiislanen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkukiislanen (Aethia pusilla) on runsaslukuinen arktisen merialueen ruokkilintu.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 15–17 cm ja paino enintään 84g eli se on hieman pienempi kuin töyhtökiislanen. Höyhenpuku on päältä tummanharmaa ja vatsapuolelta likaisen valkoinen tummin täplin. Silmäterä on valkoinen, samoin kapea viiru silmän takana, ja nokka on punertava. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen

Pikkukiislaset pesivät arktisilla alueilla Tšukotkan ja Alaskan välillä ja ovat runsain alueella elävistä ruokeista. Kokonaispopulaatio on noin 24 miljoonaa yksilöä. Suurimmat yhdyskunnat ovat Aleuteilla, Saint Lawrencen saarella ja Little Diomeden saarella.
Elinympäristö

Lisääntymisaikana arktisen merialueen louhikkoiset ja vuoristoiset rannat ja saaret, muulloin avoin meren ulappa.
Lisääntyminen

Pikkukiislaset pesivät valtavina yhdyskuntina, joissa voi olla miljoona yksilöä. Pesä on paljaalla kalliolla tai kallionhalkeamassa ja naaras munii yhden munan, jota haudotaan noin kuukausi. Molemmat emot huolehtivat poikasesta, joka jättää pesän noin kuukauden ikäisenä.
Ravinto

Pikkukiislanen syö pääasiassa eläinplanktonia.
Cumières-le-Mort-Homme

| Cumières-le-Mort-Homme |
| --- | --- |
 Muistomerkki Cumières-le-Mort-Hommessa.
 vaakuna
 Cumières-le-Mort-Homme
 Koordinaatit: 49°14′00″N, 5°16′54″E 
Valtio:  Ranska
Région:  Lorraine
Departementti:  Meuse
Arrondissementti:  Verdun
Kantoni:  Charny-sur-Meuse
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Jean Lavigne  2008–2014
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6.11 km²
Korkeus:  185 m–287 m
Väkiluku (2006):  0
 – Väestötiheys:  0 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  55100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cumières-le-Mort-Homme on kunta Meusen departementissa Lorrainen hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Verdunin arrondissementtiin ja Charny-sur-Meusen kantoniin. Kunnassa ei ollut yhtään asukasta vuoden 2006 väestönlaskennassa. Cumières-le-Mort-Hommen pinta-ala on 6,11 neliökilometriä.
Kunnasta on matkaa Chattancourtiin 1,9 kilometriä, Marreen 2,9 km, Forges-sur-Meuseen 3,4 km, Champneuvilleen 3,5 km, Regnéville-sur-Meuseen 4 km, Béthincourtiin 4,1 km ja Samogneuxiin 5 km. Ranskan pääkaupunkiin Pariisiin on matkaa 218 kilometriä.
Kunta tuhoutui 21. helmikuuta–19. joulukuuta 1916 käydyssä ensimmäiseen maailmansotaan kuuluvassa Verdunin taistelussa, eikä sitä koskaan jälleenrakennettu. Samassa taistelussa tuhoutuivat myös läheiset Beaumont-en-Verdunoisin, Bezonvauxin, Fleury-devant-Douaumontin, Haumont-près-Samogneuxin, Louvemont-Côte-du-Poivren, Douaumontin, Ornesin ja Vaux-devant-Damloupin kunnat, joista ainoastaan kolme jälkimmäisinä mainittua ovat nykyisin asutettuja.
Väkiluvun kehitys

Cumières-le-Mort-Hommen väkiluvun kehitys vuodesta 1803 vuoteen 1913 sekä vuodesta 1968 vuoteen 2006:
| Vuosi | Väkiluku | Vuosi | Väkiluku |
| --- | --- | --- | --- |
| 1803 | 257 | 1968 | 7 |
| 1851 | 315 | 1975 | 4 |
| 1901 | 239 | 1982 | 3 |
| 1913 | 205 | 1990 | 1 |
|  |  | 1999 | 0 |
|  |  | 2006 | 0 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cumières-le-Mort-Homme Wikimedia Commonsissa
Kunta INSEEssä[vanhentunut linkki] (ranskaksi)
Kunnan kartta[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Les villages détruits (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Cummins-Wärtsilä

Cummins-Wärtsilä Engine Co. oli yhdysvaltalaisen Cumminsin ja suomalaisen Wärtsilä Dieselin vuosina 1995 - 2000 toiminut dieselmoottoreita valmistanut yhteisyritys.
1990-luvulla Cummins oli johtava valmistaja yli 150 kW tehoisten nopeakäyntisten dieselmoottorien valmistuksessa. Wärtsilä Dieselin moottorien tehoalue taas ulottui 300:sta 18 000 kW tehoon asti; yritys valmisti yhtä nopeakäyntisten dieselien tuoteperhettä johon kuului myös kaasumoottorimuunnelma, mutta sen vahvuuksiin kuuluivat selkeästi keskinopeat dieselmoottorit. Yhdistämällä Cumminsin suurimpien moottorien ja Wärtsilä Dieselin pienimpien moottorien osaaminen saman yhtiön alle yritykset hakivat synergiaetuja tuotekehityksessä ja markkinoinnissa. Yritysten omistussuhde Cummins-Wärtsilästä oli 50 % / 50 %. Moottorien pääasialliset sovellukset olivat laivojen voimanlähteinä sekä voimalaitosmoottoreina.
Yhteistyösopimus allekirjoitettiin 16. maaliskuuta 1995. Yrityksen johtoon asetettiin Iain M. Barrowman, joka oli aiemmin toiminut Cumminsin Ison-Britannian tehtaiden johtajana. Yritykseen yhdistettiin Cumminsin Daventryn tehdas Isossa-Britanniassa ja Wärtsilä SACM Dieselin Mulhousen tehdas Ranskassa. Cummins-Wärtsilä valmisti kahta tuoteperhettä.
Tuotteet

Daventryssa alettiin vuonna 1997 valmistaa moottoriperhettä jota Cummins markkinoi nimellä QSW ja Wärtsilä Diesel nimellä Wärtsilä 170. Moottorin tehoalue oli 550 - 2 700 kW ja iskutilavuus 4,5 litraa sylinteriä kohden.
Mulhousessa valmistettiin Wärtsilä 200 -moottoria, jonka mallinimi Cumminsilla oli QSZ. Sen tehoalue oli 2 200 - 4 500 kW.
Moottorien tuotekehitys-, markkinointi ja huoltotoiminnat yhdistettiin vuonna 1997.
Yhteistyön loppu

Yhteisyrityksen purkamisesta sovittiin vuoden 1999 lopussa ja yhteistyön alasajamisesta vuoden 2000 loppuun mennessä. Cummins jatkoi CW170/180 -moottorien valmistusta Daventryssä sekä vastasi niiden huollosta; Wärtsilä NSD:lle jäi CW200/220 -moottorien tuotanto ja muut toiminnot.
Wärtsilä NSD:n toimitusjohtaja Ole Johansson ilmoitti yhteisyrityksen purkamisen syyksi tarpeen parantaa tehokkuutta ja tuottavuutta.
Christian Matras

| Christian Matras |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. joulukuuta 1900 Viðareiði, Färsaaret
Kuollut: 16. lokakuuta 1988 (87 vuotta)
Kansalaisuus:  Tanska
Ammatti:  kielitieteilijä, kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: fääri
Tuotannon kieli: fääri
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Christian Matras (7. joulukuuta 1900 Viðareiði, Färsaaret – 16. lokakuuta 1988) oli färsaarelainen kielitieteilijä ja runoilija.
Elämäkerta

Viðareiðissä syntynyt Matras kävi koulua Färsaarten pääkaupungissa Tórshavnissa. Hän meni kouluun ikätovereidensa William Heinesenin ja Jørgen-Frantz Jacobsenin kanssa, joita myös pidetään Färsaarten merkittävimpinä kirjailijoina. Hän opiskeli pohjoismaisia kieliä Kööpenhaminan yliopistossa.
Matras väitteli tohtoriksi 1933. Vuodesta 1952 hän oli professori Kööpenhaminassa, josta hän palasi Färsaarille 1965. Palattuaan hän aloitti Färsaarten yliopiston (Fróðskaparsetur Føroya) rehtorina.
Matrasin merkittävin tuotanto käsittää färsaarelaisen kirjallisuuden, kielen ja kulttuurin tutkimusta, mutta hän on myös maan merkittävimpiä runoilijoita. Hänen tunnetuin tuotantonsa kuuluu luonnonlyriikkaan.
Teokset

Edellä olevat Matrasin säkeet näyttäytyvät aivan toisilta, kun tarkastelee hänen ensimmäistä suurta teostaan Føroysk-donsk orðabók ('Fäärin-tanskan sanakirja'), jonka hän laati M. A. Jacobsenin kanssa vuosina 1928 ja 1961. Se oli ensimmäinen fäärin kielen sanakirja. Nimistä Matras ja Jacobsen tuli sanakirjan synonyymi, ja se on lajinsa ainoa kirja fäärin-englannin sanakirjan ohella.
Tärkeää fäärin kielihistorian kannalta ovat hänen julkaisemansa Jens Christian Svabon ja Johan Henrik Schrøterin varhaiset teokset. Ne olivat ensimmäiset, jotka ylipäänsä kirjoitettiin fäärin kielellä, ja he joutuivat kehittämään fäärin kielen ortografian. Ortografia oli paljon foneettisempi kuin Venceslaus Ulricus Hammershaimbin myöhemmin laatima.
Matras käänsi tanskankielistä kirjallisuutta fääriksi.
Palkinnot

Färsaarten kirjallisuuspalkinto 1965
Färsaarten kirjallisuuspalkinto 1980
Käännös suomeksi
Cuora aurocapitata

| Cuora aurocapitata |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Kilpikonnat Testudines
Alalahko::  Pystytaivuttajat Cryptodira
Heimo::  Geoemydidae
Alaheimo::  Geoemydinae
Suku::  Cuora
Laji::  aurocapitata
Kaksiosainen nimi
 Cuora aurocapitata  Luo & Zong, 1988 
Katso myös
   Cuora aurocapitata Wikispeciesissä   Cuora aurocapitata Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Cuora aurocapitata on harvinainen aasialainen kilpikonnalaji. Sitä tavataan vain Kiinassa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. Tuorein arvio on vuodelta 2000.
Cuora aurocapitata -naaraiden kilpi voi kasvaa lähes 20 cm pitkäksi, koiraat jäävät kymmensenttisiksi. Konnan pää on kirkkaan keltainen.
Tätä lajia on tavattu Anhuin maakunnassa. Vuoden 2013 jälkeen luonnosta ei ole tavattu eläviä yksilöitä. Vankeudessa elää 600–800 yksilöä. Lajin häviämiseen on vaikuttanut sen saama julkisuus 2000-luvun alussa, jolloin kysyntä lemmikkikaupassa ja lääketieteen parissa kasvoi. Tuhoa ovat lisänneet elinympäristöjen tuhoutuminen hiekankaivuun, vesivoimaloihin liittyvien tekojärvien ja jokien säännöstelyn takia sekä kalastus myrkyn ja dynamiitin avulla.
Aiheesta muualla

Cuora aurocapitata Reptile Database