stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wikioppiminen

Nimitystä wikioppiminen on alettu käyttää sellaisten uudenlaisten oppimistapojen ja -ympäristöjen yhteydessä, joissa korostetaan omaehtoisuutta sekä oppijoiden keskinäistä vuorovaikutusta ja joka on Internet-välitteistä. Wiki sanana viittaa verkkosivustoon, jota käyttäjät voivat haluamallaan tavalla muokata. Wikioppiminen eroaa monin tavoin formaalista, niin kutsutusta ”perinteisestä” oppimisesta. Tere Vadén ja Juha Suoranta esittävät, että wikioppiminen suhteutuu formaaliin oppimiseen samoin, kuin Wikipedia ensyklopediaan. Wikioppimiselle olennaisia piirteitä ovat muun muassa osallistumisen vapaaehtoisuus, osallistujien lähtökohtainen tasa-arvo, auktoriteetittomuus sekä ongelmalähtöisyys.
Tausta

Esimerkiksi Ken Robinson katsoo, että formaali koulutusmalli syntyi teollistuvan yhteiskunnan tarpeisiin. Tuon ajan sivistyksellistä ilmapiiriä luonnehti valistuksen ihanne ja taloudellista tilannetta teollinen vallankumous. Teollisuusyhteiskuntaan sopinut koulutusjärjestelmä ei kuitenkaan vastaa enää tietoyhteiskunnan tuottamiin (työ)elämän tarpeisiin, eikä tutkinto ole enää samalla tavoin tae työpaikasta. Niinpä wikioppimisen periaatteiden soveltamisesta myös Suomen kouluissa käydään keskustelua .
Suuri osa oppimisesta tapahtuu kuitenkin informaalisti ja satunnaisesti arkipäiväisissä tilanteissa , ja yksi tällaisen arkipäiväisen oppimisen alue on Internetiin syntynyt wikimaailma. Wikioppimisesta puhuttaessa ei siten tule ajatella, että kaikki sen periaatteet tulisi siirtää tai olisivat sellaisinaan siirrettävissä suoraan koulumaailmaan. kenen mukaan?
Kritiikkiä

Wikioppiminen herättää paljon vastustusta, varsinkin, kun keskustellaan sen soveltamisesta peruskoulussa. Esimerkiksi vapaaehtoisuus ei ole mahdollinen sellaisenaan peruskouluun sovellettava periaate. Haasteena siinä on myös se, kuinka yksilön osaaminen osoitetaan, mikäli tutkinnot ole yhteneviä tai niitä ei ole ylipäätään. Osaaminen on kuitenkin osoitettava, ja onko tämä mahdollista, jos ei ole kirjausta oppimistuloksista.kenen mukaan?
Wikioppimisen yhteydessä herää huoli myös tiedon luotettavuudesta. Wikimaailman ehkä merkittävin esimerkki, Wikipedia, toimii tästä hyvänä esimerkkinä. Wikipedian luotettavuuteen kohdistunut Wikipedian kritiikki on vastauksineen sovellettavissa myös muihin wikeihin: artikkeleita kirjoittavat harrastelijat, esiintyy sabotaasia ja kiistanalaisista aiheista kirjoitetaan yksipuolisesti ym.kenen mukaan?
Vaikka wikioppiminen etenee ohjelmallisesti ilman opetussuunnitelmaa, voidaan siitä paljastaa eräänlainen piilo-opetussuunnitelma: Wikioppimisen voi katsoa valmistavan tietotyöläisiä ”luovan talouden” palvelukseen. Piilo-opetussuunnitelman pääkohtia ovat mm. aktiivisuus, vuorovaikutus, teknologian välttämätön käyttö sekä tekstien käyttöön perustuva tekeminen.kenen mukaan?
Toisaalta on myös hyvä muistaa, että eri maiden opiskelukulttuurien välillä on huomattavia eroja. Puhutaan suuren valtaetäisyyden maista ja epävarmuutta voimakkaasti välttävistä maista, joissa opiskelu on opettajakeskeistä ja joissa opettajien oletetaan olevan asiantuntijoita, joilla on hallussaan vastaukset kaikkiin kysymyksiin. Näissä kulttuureissa opetus on pitkälle henkilöitynyttä, eikä tietoa nähdä persoonattomana totuutena, vaan opettajan henkilökohtaisena viisautena. Suomi lukeutuu pienen valtaetäisyyden maihin, joissa opettajien rooli on jo lähtökohtaisesti tasa-arvoisempi oppilaisiin nähden. Oppilaiden odotetaan esim. puhuvan luokassa ilman erillistä kehotusta, kysymään ja väittelemään sekä löytämään itse omat älylliset polkunsa, mitä ei suuren valtaetäisyyden maiden opetuskulttuurissa hyväksytä.
Aiheesta muualla

Wikioppimisen teoriat ja teoreetikot Wikikirjasto.
The Lost Tapes

| The Lost Tapes Nas |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1998-2001
 Julkaistu: 24. syyskuuta 2002
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Nas, Rockwilder, Trackmasters, Kanye West, The Alchemist, L.E.S., Precision, Hill Inc., Alvin West
 Tyylilaji: Rap
 Kesto: 43.02
 Levy-yhtiö: Ill Will, Columbia
Nasin muut julkaisut
| From Illmatic to Stillmatic: The Remixes 2002 | The Lost Tapes 2002 | God's Son 2002 |
The Lost Tapes on rap-artisti Nasin albumi, joka julkaistiin 24. syyskuuta 2002. Jotkin albumin kappaleista oli tarkoitus alun perin julkaista tupla-cd I Am... albumilla, mutta kyseinen albumi julkaistiinkin yhden cd:n painoksena ja näin ollen osa kappaleista jouduttiin leikkaamaan pois.
Kappaleluettelo

| # | Kappale | Kesto | Kappaleen kirjoittajat | Tuottaja(t) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | "Doorags" | 4:03 | N. Jones, L. Gates | Precision |
| 2 | "My Way" | 3:55 | N. Jones, A. Maman | The Alchemist |
| 3 | "U Gotta Love It" | 3:18 | Nasir Jones Leshan David Lewis Carlos Wilson Louis Wilson Ricardo Wilson | L.E.S. |
| 4 | "Nothing Lasts Forever" | 3:52 | Nasir Jones Leshan David Lewis | L.E.S. |
| 5 | "No Ideas Original" | 3:04 | Nasir Jones Alan Maman Barry White | The Alchemist |
| 6 | "Blaze a 50" | 2:49 | Nasir Jones Leshan David Lewis Jean-Claude Olivier Samuel Barnes | L.E.S., Poke & Tone |
| 7 | "Everybody's Crazy" | 3:35 | N. Jones, D. Stinson | Rockwilder |
| 8 | "Purple" | 3:39 | N. Jones, T. Spearman | Hill Inc. |
| 9 | "Drunk by Myself" | 4:03 | Nasir Jones Alvin West Samuel Barnes Jean-Claude Olivier | Alvin West, Poke & Tone |
| 10 | "Black Zombie" | 3:35 | N. Jones,T. Spearman | Hill Inc. |
| 11 | "Poppa Was a Playa" | 3:49 | Nasir Jones Kanye West Allan Wayne Felder Norman Ray Harris | Kanye West |
| 12 | "Fetus (Belly Button Window)" [Piilotettu kappale] | 3:20 |  | Trackmasters |
Samplet

My Way
"Just a Little Bit" by Larry Page Orchestra
U Gotta Love It
"Love Song" by Mandrill; written by Carlos Wilson, Louis Wilson ja Ricardo Wilson
"Affirmative Action" by Nas (vocals by AZ); written by Nasir Jones, Anthony Cruz, Cory McKay, Inga Marchand, Samuel Barnes and Jean-Claude Olivier
Nothing Lasts Forever
"Say You Love Me" by D.J. Rogers
No Idea's Original
"I'm Gonna Love You Just a Little Bit More Babe" by Barry White; written by Barry White
Poppa Was a Playa
"The Newness Is Gone" by Eddie Kendricks; written by Allan Wayne Felder ja Norman Ray Harris
Fetus
"Plus Fort Que Nous" by Francis Lai; written by Francis Lai
"One Time 4 Your Mind" by Nas; written by Nasir Jones ja W.P. Mitchell
Listasijotukset

| Lista (2002) | Sijoitus |
| --- | --- |
U.S. Billboard 200: #10
U.S. Top R&B/Hip Hop Albums: #3
Väärä (järvi Konnevedellä)

| Väärä |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Konnevesi
Koordinaatit:  62°37′52″N, 26°18′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  oja Kopruun 
Järvinumero:  14.711.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112 m  
Pituus:  690 m  
Leveys:  370 m  
Rantaviiva:  2,123 km  
Pinta-ala:  7,339 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVäärä 
Väärä  on Keski-Suomessa Konnevedellä  kirkonkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 690 metriä pitkä, 370 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 7,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Konneveden lähialueeseen (14.711) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112 metriä mpy.
Wildlife (Mott the Hooplen albumi)

| Wildlife Mott the Hoople |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 10. helmikuuta –  20. syyskuuta 1970
 Julkaistu: 1971
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Guy Stevens, Mott the Hoople
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 38.25
 Levy-yhtiö:  Island Records    Atlantic Records
Listasijoitukset
  44.
Mott the Hooplen muut julkaisut
| Mad Shadows 1970 | Wildlife 1971 | Brain Capers 1971 |
Wildlife on Mott the Hoople -yhtyeen vuonna 1971 julkaistu kolmas studioalbumi. Levy oli kahta edeltäjäänsä kokeellisempi ja yleissävyltään rauhallisempi.
Kappaleet

Whiskey Women – 3.42 (säv. Mick Ralphs)
Angel of Eighth Avenue – 4.33 (säv. Ian Hunter)
Wrong Side of the River – 5.19 (säv. Ralphs)
Waterlow – 3.03 (säv. Hunter)
Lay Down – 4.13 (säv. Melanie Safka)
It Must Be Love – 2.24 (säv. Ralphs)
Original Mixed-Up Kid – 3.14 (säv. Hunter)
Home Is Where I Want To Be – 4.11 (säv. Ralphs)
Kappaleet > Vuoden 2003 painoksen bonuskappaleet

Keep a Knockin – 10.10 (live, säv. Richard Penniman)
It'll Be Me – 2.58 (säv. Clement)
Long Red – 3.47 (säv. Leslie West/Felix Pappalardi/Ventura/Landsberg)
Kokoonpano

Ian Hunter – laulu, kitara, piano
Verden Allen – urut
Mick Ralphs – kitara, laulu
Pete "Overend" Watts – basso
Dale "Buffin" Griffin – rummut
Gerry Hogan – kitara
Stan Tippens – laulu
Jess Roden – taustalaulu
Stan Tippins – taustalaulu
James Archer – viulu
William Horsley

William Horsley (Richard James Lanen teos)
William Horsley (15. marraskuuta 1774 Lontoo – 12. kesäkuuta 1858 Kensington, Lontoo) oli englantilainen säveltäjä ja urkuri.
Horsley aloitti vuonna 1790 musiikin opiskelun Theodore Smithin johdolla. Vuonna 1794 hän aloitti työskentelyn urkurina Ely Chapelissa Holbornissa. Vuonna 1797 Horsley hyväksyttiin Royal Society of Musiciansin jäseneksi. Hän siirtyi vuonna 1798 Ely Chapelista John Wall Callcottin avustavaksi urkuriksi Asylum for Female Orphansiin. Hän perusti Callcottin kanssa samana vuonna Concentores Sodales -musiikkiseuran, joka pysyi toiminnassa vuoteen 1847 saakka. Horsley seurasi Callcottia tämän virassa urkurina vuonna 1802. Hän meni naimisiin Callcottin vanhimman tyttären kanssa. Horsley työskenteli vuosina 1812–1837 Belgrave Chapelin urkurina Halkin Streetillä. Vuonna 1838 hän siirtyi Charter Housen urkuriksi.
Horsley julkaisi vuosina 1801–1807 viisi laulukirjaa. Hänen lauluihinsa kuuluvat "By Celia's arbour", "O nightingale" ja "Now the storm begins to lower". Horsleyn tuotantoon kuuluu myös soitinsävellyksiä, kuten kolme sinfoniaa. Horsley kuoli kotonaan Kensingtonissa ja tuli haudatuksi Kensal Green Cemeteryyn. Myös hänen poikansa Charles Edward Horsley oli säveltäjä. Toinen poika, John Callcott Horsley loi uran taidemaalarina.
Tauno Järnefelt

Armas Tauno Juhana Järnefelt (10. lokakuuta 1867 Kitee – 24. toukokuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen korkeimman oikeuden oikeusneuvos ja valtiopäivämies.
Järnefeltin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Gustaf Johan Järnefelt (1823–1883) ja Amalia Christina Seitz. Hän pääsi ylioppilaaksi 1887 Helsingin alkeisopistosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1890 sekä molempien oikeuksien kandidaatiksi 1894. Järnefelt sai varatuomarin arvon 1896.
Järnefelt oli Tampereen kaupunginvaltuuston sihteerinä vuodesta 1903, nuorempana oikeusneuvosmiehenä Tampereella vuodesta 1905 ja rikosasiain notaarina Helsingissä vuodesta 1907. Hän oli senaatin oikeusosastolla kanslistina vuodesta 1908, protokollasihteerinä vuodesta 1914 ja vanhempana oikeussihteerinä vuodesta 1918. Hän toimi korkeimman oikeuden apujäsenenä vuodesta 1926, Helsingin yliopiston asiamiehenä 1918–1933 ja korkeimman oikeuden jäsenenä ja oikeusneuvoksena 1930–1937.
Järnefelt oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.
Järnefelt oli naimisissa vuodesta 1900 Ebba Margaretha Schaumanin (1875–1949) kanssa. Heidän poikansa oli Helsingin yliopiston tähtitieteen professori Gustaf Järnefelt.
The Lost Boys

| The Lost Boys |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Joel Schumacher
Käsikirjoittaja:  Janice Fischer, James Jeremias
Tuottaja:  Harvey Bernhad, Richard Donner
Säveltäjä:  Thomas Newman
Kuvaaja:  Michael Chapman
Leikkaaja:  Robert Brown
Pääosat:  Jason Patric, Kiefer Sutherland, Corey Haim, Corey Feldman, Jamison Newlander, Dianne Wiest, Barnard Hughes, Edward Herrmann, Jami Gertz
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  1987
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  8 500 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Lost Boys on Joel Schumacherin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1987. Sen tapahtumat sijoittuvat Santa Carla -nimiseen kaupunkiin Kaliforniassa.
Juoni

Veljekset Sam ja Michael muuttavat Santa Carlaan äitinsä kanssa. Michaelin tutustuttua paikalliseen moottoripyöräjengiin asiat alkavat muuttua oudosti. Michael ei ole enää oma itsensä. Niinpä Sam päättää pelastaa veljensä apunaan veljekset Edgar ja Alan Frog.
Tuotanto

Elokuva on kuvattu suurimmaksi osaksi Kalifornian Santa Cruzissa. Kuvauksiin käytettiin myös muun muassa Warner Brothersin studioita. Studiota 12 käytettiin luolana, ja studiota 15 isoisän talon puutarhana.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jason Patric  | … |  Michael Emerson	   |
|  Corey Haim  | … |  Sam Emerson	   |
|  Dianne Wiest  | … |  Lucy Emerson	   |
|  Barnard Hughes  | … |  Isoisä   |
|  Edward Herrmann  | … |  Max	   |
|  Kiefer Sutherland  | … |  David	   |
|  Jami Gertz  | … |  Star	   |
|  Corey Feldman  | … |  Edgar Frog	   |
|  Jamison Newlander  | … |  Alan Frog	   |
|  Brooke McCarter  | … |  Paul	   |
|  Billy Wirth  | … |  Dwayne	   |
|  Alex Winter  | … |  Marko   |
|  Chance Michael Corbitt  | … |  Laddie Thompson   |
Aiheesta muualla

Leffatykin arvostelu elokuvasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Peli elokuvasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Vilhelm Grefberg

Vilhelm Grefberg 1870
Vilhelm Grefberg (17. marraskuuta 1842 Pernaja – 4. maaliskuuta 1886 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja suomenruotsalaisen kansansivistystyön vaikuttaja. Hän toimitti vuosina 1865–1870 Folkwännen-lehteä ja perusti vuonna 1882 Svenska folkskolans vänner -yhdistyksen, jonka puheenjohtajana hän toimi kuolemaansa asti. Hän kiersi opiskeluaikanaan Suomen ruotsinkielisillä seuduilla pitämässä esitelmiä.
Grefberg valmistui vuonna 1880 lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi väiteltyään aiheesta Lupus essentialis tuberculosus. Hän erikoistui ihosairauksiin ja piti yksityisvastaanottoa. Hän johti Helsingin ruotsinkielisten dramaattista jakoa vuosina 1876–1885 ja perusti vähän ennen kuolemaansa ruotsalaiselle puolueelle Helsinkiin kunnallisen puolueorganisaation. 44-vuotiaana kuollut Grefberg on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.
Julkaisut

En blick på Finlands historia. Helsingfors: Edlund, 1866 – (Pennibibliothek för swenska allmogen i Finland utgifwet af nyländingar; 3.). – (Pennibibliotek; 3.). Verkossa
Frans Rosendahl ja Wilhelm Grefberg, Koraller och korallöar. Wäxternas nytta. Helsingfors: Edlund, 1867 – (Pennibibliothek för swenska allmogen i Finland utgifwet af nyländingar; 7–8.). – (Pennibibliotek 7–8.). Verkossa
Der Einfluss des warmen Bades auf den Blutdruck und due Harnsecretion. 1880 (Separat-Abdr. aus d. Zeitschrift für klinische Medicin, Bd 1., H. 1. Berlin, 1880
Om behandling af syfilis , Helsingfors, 1880
Kuppataudin hoidosta. Helsinki: tekijä, 1882
Om uretriten och dess behandling, Helsingfors, 1883
Dermatologiska studier: 1, Lupus essentialis tuberculosus: akademisk afhandling. Väitöskirja. J. C. Frenckell & Son 1883.
Tippurista ja sen hoidosta; suom. Frans Lamminen. Helsinki: kustantaja tuntematon, 1884
Wilhelm Grefberg, A. O. Freudenthal, Selim Lemström, V. Ö., Ur Finlands historie. Helsingfors: Svenska folkskolans vänner, 1884 – (Skrifter utgivna av Svenska folkskolans vänner, 4. häftet.)
Tippecanoe

| Tippecanoe |
| --- | --- |

Maat:  Yhdysvallat
Pituus:  267 km
Tippecanoe on  joki Yhdysvaltojen Keskilännessä.  Sen lähde on Kosciuskon kreivikunnassa  Indianan osavaltiossa. Se virtaa  länteen etelään 265 km:n matkan ja  yhtyy Wabash-jokeen lähellä Lafayetteä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tippecanoe Wikimedia Commonsissa
Tippakatrasliaani

| Tippakatrasliaani |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Oxalidales
Heimo::  Connaraceae
Suku::  Katrasliaanit Agelaea
Laji::  pentagyna
Kaksiosainen nimi
 Agelaea pentagyna  (Lam.) Baill. 
Katso myös
   Tippakatrasliaani Wikispeciesissä   Tippakatrasliaani Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tippakatrasliaani (Agelaea pentagyna) on Connaraceae-heimoon kuuluva kasvilaji. Se on kiipeilevä pensas tai liaani. Nuoret versot, lehtiruodit sekä lehtien alapinnat ovat ruskeiden tähtikarvojen peittämät, mutta ajan myötä ne kuitenkin kaljuuntuvat. Lehdet ovat kolmilehdykkäiset ja lehtikannat ovat turvonneita. Kukat sijaitsevat kertohuiskiloissa ja ovat valkoisia sekä makeantuoksuisia. Kukkien verhiöt ovat tiheäkarvaisia. Hedelmät ovat munanmuotoisia, pinnoiltaan tähtikarvaisia ja kypsinä ruskeanpunertavia. Siementen ympärillä on oranssi siemenvaippa.
Tippakatrasliaani kasvaa metsien reunoilla enintään 1750 metrin korkeudessa. Lajia tavataan luonnossa Ugandassa, Keniassa, Tansaniassa, Malawissa, Mosambikissa, Sambiassa ja Zimbabwessa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Tippakatrasliaani (Agelaea pentagyna)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Agelaea pentagyna (englanniksi)
Teenage Mutant Ninja Turtles (sarjakuvalehti)

| Teenage Mutant Ninja Turtles |
| --- | --- |
 Sarjakuvan ensimmäinen numero vuodelta 1984.
Kustantaja:  Mirage Studios (1984–2010) Image Comics (1996-1999)
Julkaisuaika:  toukokuu 1984 – lokakuu 2010
Lehtien määrä:  129
Päähahmo(t):  Leonardo Donatello Raphael Michelangelo
Kirjoittaja(t):  Kevin Eastman Peter Laird
Kuvittaja(t):  Jim Lawson Kevin Eastman
Luoja(t):  Kevin Eastman Peter Laird
Teenage Mutant Ninja Turtles on Mirage Studiosin kustantama sarjakuvalehti, joka kertoo Teini-ikäisten mutanttininjakilpikonnien seikkailuista. Sarjakuvan loivat Kevin Eastman ja Peter Laird, ja sen julkaisemisen aloitti Mirage Studios toukokuussa 1984. Samaan universumiin sijoittuu myös sarjakuvasarja Tales of the TMNT.
Sarjakuvan päähahmot ovat vierailleet muissa, erityisesti Image Comicsin kustantamissa, sarjakuvissa. Image Comics tuotti Turtles-sarjakuvaa vuosina 1996–1999. Muun muassa Cerberus-, Savage Dragon-, Flaming Carrot -sarjakuvissa, sekä alun perin Dark Horse Comicsin kustantamassa Usagi Yojimbo -sarjakuvassa. Sittemmin vuodesta 2011 lähtien Miragen myytyä sarjakuvaoikeutensa Viacomille, IDW osti sarjakuvan oikeudet.
Sarjakuvan synty

Turtles-sarjakuva sai alkunsa Eastmanin piirreltyä kotonaan yhdessä Lairdin kanssa huvikseen paperille erilaisia hahmoja. Yksi niistä oli kyyristynyt kilpikonna, jolla oli pään ympärillä ohut naamio ja nunchakut sidottuina käsivarsiin. Tämä oli kaksikon mielestä huvittavaa, ja Laird halusi myös piirtää samankaltaisen hahmon. Laird ehdotti, että he loisivat neljä turtles-hahmoa, jotka osaisivat japanilaisia kamppailulajeja ja joilla jokaisella olisi omat teräaseet.
Kaksikko päätti tehdä konseptista sarjakuvan. Ensimmäinen numero parodioi erityisesti heidän arvostamansa Frank Millerin Daredevil- ja Ronin-sarjakuvia ja muita Marvelin sarjakuvia. Muun muassa Daredevil-sarjakuvissa esiintynyt Käsi-niminen ninjaklaani innoitti heidät luomaan sarjakuvaan Jalkaklaanin. Daredevil oli saanut kykynsä sokean miehen aiheuttamassa liikenneonnettomuudessa, kun radioaktiivista jätettä kuljettanut rekka kaatui. Tähän viitataan Turtles-sarjakuvissa, jossa päähahmot syntyvät, kun eräs poika pelastaa sokean miehen jäämästä rekan alle. Rekan kuljettama radioaktiivinen aine muuttaa pojan hallussa olleet kilpikonnat viemärissä humanoideiksi. Myös sarjassa esiintyvän Mestari Tikun nimi on parodia Daredevilin oppi-isästä. Tämän ohella Raphaelin käyttämät sait on viittaus Daredevilissä esiintyvään Elektra-hahmoon.
Saatuaan sarjakuvansa valmiiksi Eastman ja Laird päättivät etsiä lehdelle kustantajan, mutta he eivät löytäneet ketään halukasta. Lopulta kaksikko päätti julkaista sarjakuvansa itse Eastmanin saatua veronpalautuksesta 500 dollaria. He lainasivat vielä Eastmanin sedältä 700 dollaria ja käyttivät rahat tehdäkseen 3000 kopiota tekemästään mustavalkosarjakuvasta. Heille jäi vielä sopiva määrä rahaa mainostamiseen, ja he ostivat mainospaikan sarjakuvauutislehdestä Comics Buyer's Guide.
Sarjakuva > Ensimmäinen osa 1984–1993

Sarjakuva keskittyy aluksi esittelemään Turtlesien synnyn ja erityisesti heidän ensimmäiseen tehtävään tappaa Silppuri. Heidän mestarinsa Tikku oli ninjutsu mestarin Hamato Yoshin lemmikki, joka kykeni imitoimaan mestarinsa harjoitusliikkeitä tavallisena rottana. Yoshi joutui kuitenkin pakenemaan Japanista Yhdysvaltoihin tappaessaan Oroku Nagin, joka oli puolestaan tappaa molempien miesten rakastaman naisen. Kuoleman myötä Nagin nuorempi veli Oroku Saki vannoi kostoa Yoshille ja harjoitteli samaisessa jalkaklaanissa ninjutsumestariksi. Hänet ylennettiin johtamaan omaa joukkoaan Yhdysvaltoihin, jossa otti alter egoksi Silppurin ja tappoi Yoshin. Tämän seurauksena Tikku jäi kodittomaksi, kunnes sattui samaan viemäriin, jossa Turtlesit olivat joutuneet mutaation altistamiksi. Hän päätti ottaa kilpikonnat huostaansa ja nimesi ne vanhasta renessanssitaidekirjasta löytämiensä henkilöiden perusteella; Leonardo, Donatello, Raphael ja Michelangelo. Kilpikonnien kasvettua isommiksi ja kyettyä myös puhumaan, Tikku päätti opettaa heille ninjutsua niin kauan, kunnes tuntisi poikien olevan valmiita kostamaan Yoshin kuoleman.
Voitettuaan Silppurin Tikku antaa pojilleen vapaat kädet tehdä mitä haluavat, sillä heidän päätarkoituksensa on täytetty. Tikku kuitenkin pysyy kilpikonnien mestarina ja isähahmona. Ensimmäisen osan aikana Turtlesit tapaavat toisessa numerossa Aprilin, josta tulee myöhemmin heidän liittolaisensa ja ystävänsä. Lisäksi Raphael esittelee myöhemmin uuden ihmisystävän Casey Jonesin. Sarjakuvan aikana Turtleseilla on lähinnä kaksi päävastusta Silppuri ja Stockman, jotka esiintyvät harvakseltaan sarjakuvasarjan aikana. Turtlesit joutuvat muun muassa taistelemaan toisessa universumissa Triceratori imperiumin ja liittovaltion sotilaita vastaan yrittäessään pelastaa Fugitoidin päästäkseen omalle planeetalle. He myös joutuvat etsimään Tikkua, joka katosi toisessa sarjakuvan numerossa. Sarjakuva päättyy 13-osaiseen tarinaan Kaupunki sodassa, jossa New Yorkin suurimmat rikollisorganisaatiot taistelevat alueistaan.
Sarjakuva > Toinen osa 1993–1995

Mirage Studios julkaisi lokakuussa 1993 alkuperäisestä sarjakuvasta toisen osan, jonka käsikirjoitti ja piirsi Jim Lawson. Värillistä sarjakuvaa tehtiin 13 numeroa, kunnes sen julkaisu lopetettiin huonon myynnin ja Turtlesien suosion laskun myötä.
Sarjassa Turtlesit päättävät mennä omille teilleen yrittäessään löytää elämälleen tarkoitusta kauan heitä vainonneen Jalkaklaanin kadottua pois maisemista. Sillä välin Baxter Stockman on joutunut vangiksi DARPA:n laitokseen, joka on hallituksen omistama laitos epätavallisille ilmiöille ja uhkille. Stockman saa kuitenkin rakennettua itselleen jättiläisrobotin kehon, johon hän siirrättää aivonsa. Tämän johdosta Stockman yrittää vain kostaa Aprilille ja kohtaa etsinnän aikana Turtlesit. Heidän välisessä taistelussaan Raphael loukkaantuu, ja hallituksen agentit vievät hänet DARPA:n tukikohtaan tiedemiesten tutkittavaksi.
Stockmanin hävittyä taistelunsa loput kolme Turtlesia päättävät etsiä kadonnutta Raphaelia yhdessä Caseyn, Jonkun ja Louis Braunzelin kanssa. Ryhmä löytää tiensä DARPA:n tukikohtaan, jossa he näkevät useita muita avaruusolentoja: muun muassa Triceratorin, jonka jäljitinlaite antaa signaalin emoalukselleen. Pian Raphaelin löytämisen jälkeen ryhmä yrittää paeta ja joutuu taistelemaan DARPA:n armeijaa sekä maaplaneetalle saapuneita Triceratoreja vastaan. Kaaoksen aikana Joku kuolee, mutta loput Raphaelin pelastusryhmästä jäävät henkiin.