stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tveteneåsen

| Tveteneåsen |
| --- | --- |
 Tveteneåsen
 Koordinaatit: 59°02′10″N, 9°59′38″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Vestfold
Kunta:  Larvik
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,4 km²
Väkiluku (2023):  838
 – Väestötiheys:  2 095 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tveteneåsen on taajama Larvikin kunnassa Vestfoldin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 838 vuonna 2023.
Tropico (pelisarja)

| Tropico |
| --- | --- |
Kehittäjä:  PopTop Software, Haemimont Games
Julkaisija:  Kalypso Media
Lajityyppi:  strategia
Ensijulkaisu:  Tropico (2001)
Viimeisin julkaisu:  Tropico 6 (2019)
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Tropico on kaupunginrakennus- ja taloussimulaattorisarja. Kaksi ensimmäistä osaa on kehittänyt PopTop Software ja muut Haemimont Games.
Useissa osissa päähenkilö on El Presidente, jonka tehtävänä on nostaa valtion vaurautta.
Pelit

Tropico (2001)
Tropico 2: Pirate Cove (2003)
Tropico 3 (2009)
Tropico 4 (2011)
Tropico 5 (2014)
Tropico 6 (2019)
Aiheesta muualla

Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
Tverrelvdalen

| Tverrelvdalen |
| --- | --- |
 Tverrelvdalen
 Koordinaatit: 69°55′24″N, 23°29′45″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Finnmark
Kunta:  Alattio
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,4 km²
Väkiluku (2023):  457
 – Väestötiheys:  1 142,5 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tverrelvdalen on taajama Alattion kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 457 vuonna 2023.
Työ (lehti)

Työ-nimisiä lehtiä on ollut useita:
Työ, Viipurissa vuosina 1904–1918 ilmestynyt sosiaalidemokraattinen sanomalehti, myöhemmin Kansan Työ ja Saimaan Sanomat
Työ, Viipurissa vuonna 1921 ilmestynyt Suomen sosialistisen työväenpuolueen sanomalehti
Työ, Viipurissa vuosina 1927–1930 ilmestynyt kommunistinen sanomalehti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Työ”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tvetan piiri

Tvetan piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Tvetan piiri (Småland), piiri Hultsfredin kunnassa
Tvetan piiri (Södermanland), piiri Södertäljen kunnassa
Tvetan piiri (Värmlanti), piiri Säfflen kunnassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tveta distrikt”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sopimus Euroopan perustuslaista

Sopimus Euroopan perustuslaista (engl. Treaty establishing a Constitution for Europe, ransk. Traité établissant une Constitution pour l’Europe) oli Euroopan unionin (EU) perustuslailliseksi sopimukseksi tarkoitettu sopimus, joka olisi lakkauttanut EU:n jäsenvaltioiden kesken vallitsevat kansainväliset valtiosopimukset (Euroopan unionin perussopimukset) ja korvannut ne liittovaltion perustuslain kaltaisella perustuslailla kuitenkaan täysin muuttamatta unionin valtioliittoluonnetta täydelliseksi liittovaltioksi. Nimestään huolimatta perustuslakisopimus olisi koskenut vain EU:n jäsenmaita eikä Euroopan maanosaa.
Ehdotus perustuslakisopimukseksi valmisteltiin Ranskan entisen presidentin, Valéry Giscard d’Estaingin johtamassa EU-konventissa eli valmistelukunnassa. Tämä hallitustenvälinen konferenssi pääsi kesäkuussa 2004 sopuun luonnoksesta Euroopan perustuslaiksi ja virallinen allekirjoitusseremonia pidettiin Roomassa 29. lokakuuta 2004. EU:n perustuslain ratifiointi kuitenkin epäonnistui, sillä sekä Ranska että Alankomaat hylkäsivät sopimuksen kansanäänestyksessä touko-kesäkuussa 2005. Aikaisimmillaan perustuslaki olisi voinut tulla voimaan marraskuussa 2006.
23. kesäkuuta 2007 Eurooppa-neuvosto sopi uuden hallitustenvälisen konferenssin käynnistämisestä. Sen tehtävä oli sopia yksityiskohdista, joilla osa perustuslakisopimuksen uudistuksista saatetaan voimaan muuttamalla voimassa olevia sopimuksia. Tästä uudesta perussopimuksesta muovautui Lissabonin sopimus, joka astui voimaan joulukuussa 2009.
Perustuslakisopimuksen kaksoisluonne: liittovaltion ja valtioliiton sekoitus

Perustuslakisopimuksen nimen alkuosa ”perustuslaki” viittaa liittovaltion eli federaation perustuslakiin, kun taas ”sopimus” viittaa valtioliiton eli konfederaation jäsenten väliseen kansainväliseen valtiosopimukseen, mistä ilmenee perustuslakisopimuksella perustettavaksi tarkoitetun EU:n kaksoisluonne. Sopimuksen nimi ei siis viittaa liittovaltion perustuslakiin, vaan valtioliiton jäsenvaltioiden keskeiseen kansainväliseen valtiosopimukseen siitä, että vain osa niiden itsemääräämisoikeuteen kuuluvasta päätösvallasta siirretään EU:n yksinomaisen toimivallan federalistiseen piiriin. Tämä kuitenkin luo perustaa Euroopan yhdentymisen syvenemiselle ja mahdollistaa samalla nykyistä pidemmälle menevän liittovaltiokehityksen.
Käsitteet valtioliitto tai liittovaltio eivät ole merkitykseltään yksiselitteisiä, vaan kumpaankin valtiomuotoon sisältyy runsaasti eroavaisuuksia. Esimerkiksi Yhdysvalloissa vuonna 1787 säädetty perustuslaki on federalistinen, mutta varsinaisesti Yhdysvallat yhtenäistyi liittovaltioksi vasta sisällissodan jälkeen liittovaltion miehittäessä sisällissodan hävinneen valtioliiton osavaltioita vuosia sodan jälkeen saattaen voimaan oman järjestyksensä. Entinen europarlamentaarikko Paavo Väyrynen on käyttänyt konfederaatiosta suomeksi popularisoitua nimitystä ”hajautettu liittovaltio”.[lähde? ]
Nykyinen Euroopan unioni ei ole Maastrichtin sopimuksen (1993) ja sitä täydentävien sopimusten perusteella liittovaltio, vaan ainoastaan edeltäjiensä Euroopan yhteisön (EY) ja Euroopan talousyhteisön (ETY) tapaan jäsenvaltioidensa keskinäisillä kansainvälisillä sopimuksilla muodostettu valtioliitto, missä jäsenvaltioiden suvereniteettiin liittyvää valtaa siirretään erillisillä sopimuksilla EU:n päätöksentekovallan piiriin. Nykyistä unionia ei pidetä puhtaana valtioliittona, koska päätöksentekojärjestelmänsä ja tavoitteidensa vuoksi se on ”ainutlaatuinen”, sui generis, millaista ei ole aikaisemmin ollut olemassa.
Toteutuessaan perustuslakisopimusehdotus olisi tehnyt EU:sta oikeushenkilön, mitä EEC tai Maastrichtin sopimuksen jälkeinenkään EU ei ollut. Samalla se olisi vahvistanut perustuslakisopimuksen EU:n jäsenvaltioiden perustuslakien ensisijaiseksi normiksi (lakihierarkia), mikä olisi tarjonnut mahdollisuuden liittovaltiokehityksen jatkumiseen.
Kansanäänestyksiä ja ratifiointeja

EU:n uusi sopimus edellytti voimaan tullakseen kaikkien jäsenvaltioiden ratifioinnin. Ilman sopimuksen hyväksymistä voimaan jäivät jäsenvaltioiden väliset kansainväliset valtiosopimukset. Kansanäänestykset ja ratifioimatta jättämiset voi nähdä myös tapana osoittaa jatkoneuvotteluja varten, miten lähellä jäsenvaltio on ”EU:n kovaa ydintä”. Euroopan unionin komission puheenjohtaja Barroso ilmoitti, ettei komissiolla ole vaihtoehtoista suunnitelmaa EU:n perustuslakisopimuksen hyväksyvien ja hyväksymättä jättävien maiden välisten suhteiden järjestämiseksi ratifioimisten jälkeen.
Useissa EU:n jäsenvaltioissa uuden perussopimuksen ratifiointi tapahtui parlamentin päätöksellä, mutta joissain jäsenvaltioista asiasta järjestettiin neuvoa-antava tai sitova kansanäänestys. Neuvoa-antavat kansanäänestyksetkin olivat käytännössä sitovia, sillä hallitukset sitoutuivat noudattamaan kansanäänestyksen tulosta. Kansanäänestys sinänsä on valtiosääntöjen määrittämän kansanedustuslaitoksen korvaava päätöksentekomuoto.
Liettuan parlamentti ratifioi perustuslakisopimuksen ensimmäisenä 27 EU:n jäsenvaltiosta äänin 84–4 marraskuussa 2004. Toisena sopimuksen ratifioi Unkarin parlamentti äänin 304–9 joulukuussa 2004. Italian valtiopäivälaitoksen alahuone ratifioi perustuslakisopimuksen äänin 216–16 huhtikuussa 2005. Saksan liittotasavallan valtiopäivälaitoksen ylähuone hyväksyi EU:n perustuslakisopimuksen perjantaina 27. toukokuuta 2005. Ranskan presidentti Jacques Chirac piti tätä kannustuksena ranskalaisille, jotka äänestivät EU:n perustuslakisopimuksesta 29. toukokuuta 2005 järjestetyssä kansanäänestyksessä.
Kansanäänestyksiä ja ratifiointeja > Ranskan kansanäänestys

Ranskan kansanäänestyksessä perustuslain vastustajat voittivat äänestyksen prosentein 54,68 % – 45,32 % äänestysprosentin ollessa 69,34 %. Tapahtuman johdosta Ranskan pääministeri Jean-Pierre Raffarin esitti eronpyyntönsä, minkä jälkeen uudeksi pääministeriksi nimitettiin 31.5.2005 Dominique de Villepinin.
Ranskassa ei haluttu järjestää uutta kansanäänestystä samanlaisen lopputuloksen pelossa. Toisaalta kesken kansanäänestys- ja ratifioimisprosessien ei myöskään haluttu neuvotella Ranskaa varten uudelleen perustuslakisopimuksen sisältöä, sillä se olisi voinut hankaloittaa sopimuksen ratifioimista muissa maissa.
Ranskan presidentti Chirac ehdotti 24 muulle valtionpäämiehelle tilanteen uudelleenarviointia kesäkuun 2005 huippukokouksessa. Tšekin pääministeri Jiří Paroubek arvioi, että prosessia on jatkettava, mutta mahdollisesti myöhennetyllä aikataululla.
Myönteisiä kannanottoja Ranskan kansanäänestystuloksesta esittivät muun muassa suomalaiset europarlamentaarikot Paavo Väyrynen ja Esko Seppänen sekä kansanedustaja Timo Soini. Vaalitulosta pahoittelivat muun muassa ulkoasiainministeri Erkki Tuomioja, ulkomaankauppa- ja kehitysyhteistyöministeri Paula Lehtomäki, tutkija Teija Tiilikainen ja Jean Monnet -professori Esko Antola.
Mikäli yksikin Euroopan unionin 25:stä jäsenvaltiosta ei hyväksy oikeushenkilöksi perustettavan EU:n perustuslakisopimusta, sen sisältämä määräys nykyisen Euroopan unionin jäsenvaltioiden keskeisten kansainvälisten valtiosopimusten lakkaamisesta ei toteudu, vaan nykyisen Euroopan unionin sopimukset jäävät voimaan kaikkien valtioiden kesken. Tähän riitti jo Ranskan hylkäävä päätös, mutta kansanäänestyksiä käytiin loppuun ja osa EU:n jäsenvaltioista hyväksyi perustuslakisopimuksia tästä huolimatta valmistautuakseen prosessin epäonnistumisesta seuraaviin poliittisiin keskusteluihin ja tilannearvioon Euroopan unionin tulevaisuuden päämääristä.
Kansanäänestyksiä ja ratifiointeja > Hollannin kansanäänestys

Hollannissa järjestettiin kansanäänestys keskiviikkona 1. kesäkuuta 2005. Hollannin hallituspuolueet ja pääoppositiopuolueet kannattivat perustuslakisopimuksen hyväksymistä, mutta Socialistische Partij (Sosialistipuolue), Lijst Pim Fortuyn (edesmenneen Pim Fortuynin lista), Groep Wilders, Staatkundig Gereformeerde Partij (Poliittisesti reformoitu puolue) ja ChristenUnie (Kristillinen unioni) olivat sopimusta vastaan. Sosialistipuolue on vasemmistopuolue, Pim Fortuynin lista ja Groep Wilders kuuluvat siirtolaiskriittiseen oikeistoon ja Kristillinen unioni on perinteinen kristillisdemokraattinen puolue.
Vaikka perustuslakisopimusta vastustavat puolueet olivat pieniä, ennen vaaleja tehtyjen mielipidetiedustelujen mukaan perustuslakisopimuksen vastustajat olivat enemmistössä lukemin 58 % – 42 %. Vaalihuoneistojen sulkeuduttua vaalipäivänä ovensuukyselyiden ennakkotiedot kertoivat, että perustuslakisopimusta olisi vastustanut 63 % hollantilaisista vain 37 %:n kannattaessa ja äänestysprosentin ollessa 62 %, puolet korkeampi kuin edellisissä europarlamenttivaaleissa.
Kesäkuussa Hollannin kansanäänestyksen jälkeen Tšekin Suomessa vierailulla käynyt presidentti Václav Klaus totesi ettei EU tarvitse toimiakseen perustuslakia.
Kansanäänestyksiä ja ratifiointeja > Luxemburgin kansanäänestys

Luxemburgin parlamentti hyväksyi ensimmäisessä parlamenttikäsittelyssä perustuslakisopimuksen kesäkuussa 2005 äänin 55–0–5. Kesäkuussa 2005 järjestetyn mielipidetiedustelun perusteella mahdollisten ”ei”-äänestäjien määrä olisi noussut lokakuusta 2004 24 %:sta 45 %:iin.
Heinäkuussa 2005 järjestetyssä kansanäänestyksessä sopimus hyväksyttiin 56,5 %:n kannatuksella. Luxemburgin pääministeri Jean-Claude Juncker oli ilmoittanut eroavansa, mikäli kansanäänestyksessä tulisi EU:n perustuslakisopimukselle kielteinen tulos.[lähde? ]
Kansanäänestyksiä ja ratifiointeja > Britannian kansanäänestys

Britanniassa kansanäänestys järjestettiin vasta vuonna 2006. Britannin hallituksen ulkoministeri Jack Straw ilmoitti tuloksen olevan sitova. Toukokuussa 2005 The Daily Telepgraph ilmoitti nimettömään hallituslähteeseen vedoten, että Britannian hallitus aikoo vedota alahuoneen jäseniin, jotta nämä luopuisivat kansanäänestyksen järjestämisestä. Myös brittien uskottiin äänestävän kansanäänestyksessä perustuslakisopimusta vastaan.
Britanniaa pidetään Ranskan tapaan merkittävänä EU-jäsenvaltiona, jonka kanta on ratkaiseva perustuslakisopimuksen onnistumisen kannalta. Lähinnä pienten jäsenvaltioiden hylkäämisen varalle perustuslakisopimukseen varattiin pykälä, jonka mukaan kahden vuoden kuluessa asiasta neuvotellaan kyseisen maan kanssa.
Kansanäänestyksiä ja ratifiointeja > Muut kansanäänestykset

Irlannissa Bertie Ahernin hallitus pyrki saamaan parlamentin lisäämään vuoden 1937 perustuslakiin säännöksen perustuslakikansanäänestyksestä sitovasti siten, että hallitus voi ratifioida perustuslakisopimuksen suoraan ilman parlamenttia perustuslain lisäyksen antamin valtuuksin.
Ratifioinnit ja kansanäänestykset maittain

Liettua, parlamentti ratifioi 84–4–3 11.11.2004
Unkari, parlamentti ratifioi 304–9 20.12.2004
Slovenia, parlamentti ratifioi 1.2.2005
Espanja, kansanäänestys hyväksyi 20.2.2005 77 % – 17 % äänestysprosentilla 42 %
Italia, valtiopäivälaitoksen alahuone ratifioi 216–16 6.4.2005
Kreikka, parlamentti ratifioi 19.4.2005
Belgia, valtiopäivälaitoksen alahuone ratifioi 118–18–8 toukokuussa 2005
Slovakia, parlamentti ratifioi 11.5.2005
Itävalta, parlamentti ratifioi 25.5.2005
Saksa, liittopäivät ratifioi 569–23 12.5. ja liittoneuvosto 27.5.2005
Ranska, hylättiin kansanäänestyksessä 45 % – 55 % 29.5.2005
Hollanti, hylättiin kansanäänestyksessä 1.6.2005
Latvia, parlamentti ratifioi 2.6.2005 äänin 71–5.
Malta, parlamentti ratifioi 7.7.2005 yksimielisesti
Luxemburg, kansanäänestys hyväksyi 10.7.2005, parlamentti käsitteli ensimmäisen kerran hyväksyen 28.6.2005.
Viro, parlamentti ratifioi 9.5.2006
Suomi, eduskunta ratifioi 5.12.2006
Bulgaria, parlamentti ratifioi äänin 231–1
Romania, parlamentti ratifioi äänin 434–0
Ratifioinnit ja kansanäänestykset maittain > Ei päätöstä

Puola
Tanska
Portugali
Irlanti
Britannia
Tšekin tasavalta
Kypros
Ruotsi
Perustuslakisopimus Suomessa > Kansanäänestyslakialoite

Suomessa ei enää julkistettu mielipidetiedusteluja kansanäänestyksen tai perustuslakisopimuksen kannatuksesta. MTV3:n runsas viikko Ranskan kansanäänestyksen jälkeen järjestetyssä verkkogallupissa 9 083 vastaajasta perustuslakisopimusta vastusti 5 585 vastaajaa (61,5 %), kannatti 1 433 vastaajaa (15,8 %), ja kantaansa ei osannut sanoa 2 065 vastaajaa (22,7 %).
Tätä ennen 3. kesäkuuta 2005 Etelä-Suomen Sanomien verkkolehden, Netlarin, järjestämässä verkkogallupissa 77 % kannatti kansanäänestyksen järjestämistä, 21 % vastusti sitä, ja kantaansa ei osannut ilmoittaa 2 %.
Loka-marraskuussa 2005 järjestetyn Eurobarometrin mielipidekyselyn mukaan 49 prosenttia suomalaisista kannatti ja 42 prosenttia vastusti EU:n perustuslakia.
Perustuslakisopimus Suomessa > Kansanäänestyslakialoite > Eduskunta

Kansanedustaja Arja Alho teki helmikuussa 2005 kansanäänestysaloitteen. Aloitteen allekirjoitti Vasemmistoliiton kansanedustajista 100 % (20/20), Perussuomalaisten kansanedustajista 100 % (3/3), Vihreän liiton kansanedustajista 93 % (13/14), Kristillisdemokraattien kansanedustajista 43 % (3/7), Suomen keskustan kansanedustajista 15 % (8/55) ja SDP:n kansanedustajista 8 % (4/53). Kokoomuksen eikä RKP:n edustajista kukaan ei allekirjoittanut aloitetta ja vihreistä aloitteen jätti allekirjoittamatta Merikukka Forsius-Harkimo ja Kristillisdemokraateista Bjarne Kallis, Kari Kärkkäinen ja Päivi Räsänen. Lakialoitteen mukaisesti neuvoa-antava kansanäänestys olisi järjestetty 21.5.2005.
Perustuslakisopimus Suomessa > Kansanäänestyslakialoite > Kansalaisjärjestöt

Suomessa Kansanäänestystoimikunta vaati, että Suomessa järjestettäisiin neuvoa-antava kansanäänestys perustuslakisopimuksen hyväksymisestä, minkä tulos sitoisi moraalisesti eduskuntaa päättämään asiasta kansanäänestyksen tuloksen mukaisesti.
Ranskan ja Hollannin kansanäänestysten tulos sai aikaan se, että Suomen Attac vaati 3. kesäkuuta 2005 kansanäänestystä järjestettäväksi myös Suomessa.
Aiheesta muualla

Sopimus Euroopan perustuslaista
Kansanäänestystoimikunta
Suomen perustuslaki oikeusministeriön mukaan (Arkistoitu – Internet Archive)
YLE Uutisvuosi 2004 - Valtapelin vuosi unionin vuoksi
Tuulivoima Australiassa

Blayneyn tuulipuisto, Uusi Etelä-Wales
Tuulivoima Australiassa on kasvava energianlähde. Vuonna 2016 maassa oli asennettua tuulivoimaa 4327 MW, mikä täyttää 5% maan sähkönkulutuksesta.
Tuulipuistoja oli 27 vuonna 2006. Australian tuulipuistoja oli v. 2006 rakenteilla 521 MW, tarjousvaiheessa 165 MW ja suunnittelu hyväksytty 2327 MW. Määrä kasvoi 60 % kahdessa vuodessa. Australiassa oli tuulivoimaa 1 306 MW vuonna 2008.  Australian tuulipuistoihin sisältyy:
Wattle Point (SA): 91 MW
Alinta/Walkaway (WA): 90 MW
Lake Bonney (stage 1) (SA): 80 MW
Cathedral Rocks (SA): 66 MW
Emu Downs Wind Farm, Western Australia (WA): 80 MW
| Tuulivoima  Australiassa (MW)> Maa | Tuulivoima  Australiassa (MW)> 2006 | Tuulivoima  Australiassa (MW)> 2007 | Tuulivoima  Australiassa (MW)> 2008 | Tuulivoima  Australiassa (MW)> 2009 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia | 817 | 824 | 1 306 | 1 712 |
Aiheesta muualla

Wind Atlas for Australia 2008* Australian hallitus, Uusiutuva energia(Arkistoitu – Internet Archive)
Toppila (yritys)

| Osakeyhtiö Toppila (-1965), Toppila Oy (1965-1974) |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1931
Lakkautettu:  1974
Kotipaikka:  Suomi
Toimiala:  metsäteollisuus
Emoyhtiö:  Peter Dixon & Son Ltd
Huomioitavaa:  Fuusioitiin Kajaani Oy:öön 1974  Tehdas suljettiin 1985, ja tehdasalue myytiin samana vuonna Oulun kaupungille asuma-alueeksi.
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Toppila Oy:n tehdas sen toiminnan alkuvaiheessa 1930-luvun alussa. Taustalla Toppilansaari ja Nallikarin alue. Saarten etupuolella Toppilan satama-alue.
Tehtaan liikemerkki Kajaani Oy:n omistuksen aikana
Toppila Oy eli Osakeyhtiö Toppila oli Oulun Toppilassa sulfiittisellua ja puuhioketta valmistanut teollisuusyritys, joka aloitti toimintansa 18. heinäkuuta 1931 ja oli toiminnassa vuoteen 1985 asti nykyisen Oulun Meri-Toppilan alueella. Yrityksen nimi oli vuodesta 1931 vuoteen 1965 Osakeyhtiö Toppila ja vuodesta 1965 vuoteen 1974 Toppila Oy. Vuodesta 1974 vuoteen 1985 tehdas toimi nimellä Kajaani Oy, Toppilan tehdas.
Historia

Dixonin perheyhtiö Peter Dixon & Son Ltd halusi varmistaa raaka-aineen saannin kahdelle paperitehtaalleen Grimsbyssä ja Oughtibridgessä Sheffieldissä. Aluksi yhtiö suunnitteli ostavansa tai rakentavansa puuhiomon Norjaan. Yhtiön silloisen johtajan Joseph Dixonin ystävä Gösta Serlachius kuitenkin suositteli tehtaan rakentamista Suomeen vuonna 1926. Ensin tehdasta suunniteltiin Vaalaan ja sitä varten perustettiin Osakeyhtiö Vaala. Lopulta tehtaan paikaksi valikoitui Oulun Toppila Koskelanrannassa vuonna 1927. Tehtaan paikalla oli aiemmin toiminut Uleå Oy:n Toppilan saha. Lisäksi tehtaan alueeksi uusi yhtiö osti aivan välittömässä yhteydessä sijainneen Oulujoen kunnan 60 hehtaarin suuruisen alueen.
Joseph Dixon ennätti kuolla vuonna 1926 ennen tehdashankkeen varsinaista alkamista, mutta tehdashanketta jatkoivat hänen kolme poikaansa. Tehtaan tekniset suunnitelmat laati dipl.ins. Karl-Julius Mattas, ja alueen arkkitehtina toimi pääosin Alvar Aalto. Rakennusurakka annettiin toiminimelle Kreuger & Toll. Rakennustyöt aloitettiin kesäkuussa 1930. Tehdas valmistui tuotantoon 18. heinäkuuta 1931. Perustetun metsäteollisuusyhtiö Oy Toppila johtokuntaan kuuluivat pääomistajasuvun Dixonien kaksi edustajaa sekä Suomesta vuorineuvos Gösta Serlachius, varatuomari Åke Gartz ja insinööri Björn Weckman. Työntekijöiden määrä tehtaan toiminnan alkuvaiheessa vuonna 1935 oli 225 työntekijää. Toinen maailmansota pysäytti tehtaan toiminnan. Sodan jälkeen tehtaan toimintaa monipuolistettiin. Dipl.ins. Mattas jatkoi tehtaan rakentamisvaiheen jälkeen toimitusjohtajana aina vuoteen 1952 asti.
Vuonna 1971 Dixonin Grimsbyn paperitehdas (Grimsby Paper Mill) tuhoutui osittain tulipalossa ja jouduttiin sulkemaan vuonna 1973. Toppila Oy:n sellutehtaan tuotanto kävi tarpeettomaksi Dixoneille, ja tehdas myytiin Kajaani Oy:lle vuonna 1973. Kajaani Oy osti vanhentuneen tehtaan pääasiassa sen mukana tulleen metsäomaisuuden vuoksi ja sijoituspaikaksi mahdolliselle paperitehtaalle Ouluun. Selluloosamarkkinoiden romahtamisen vuoksi vanhanaikaisen Toppilan tehtaan toiminta kävi kannattamattomaksi. Tehtaan tuotanto loppuvaiheessa oli noin 80 000 tonnia sulfiittiselluloosaa vuodessa. Viimeisten vuosien liikevaihto oli noin 40 miljoonaa markkaa ja osakepääoma 4,8 miljoonaa markkaa. Toppilan tehdas lopetettiin vuonna 1985 ja kaikki 320 työntekijää irtisanottiin. Työntekijät kuuluivat Paperiliiton Toppilan osastoon. Osa tehdasrakennuksista purettiin 1980-luvun lopussa. Alue on muutettu pääosin asuinalueeksi.
Oughtibridgen paperitehdas (Spring Grove Paper Mills) jatkoi pehmopaperien valmistusta vuoteen 2007 saakka, jolloin tehdas suljettiin. Papereita myytiin Britanniassa Dixcel-nimellä. Tehdas kuului Georgia-Pacific -yhtiöön, jolla on Suomessa Nokian paperitehdas.
Tuotanto ja koneet

Toppilan sulfiittiselluloosan kokonaistuotanto tehtaan toiminnan alusta eli heinäkuusta 1931 saavutti miljoonan selluloosatonnin rajan alkuvuodesta 1965. Alkuvaiheessa 1930-luvun puolivälissä tuotanto oli 28 000 tonnia sulfiittisellua. Vuoden 1964 tuotanto oli siihen mennessä suurin eli 57 445 tonnia. Vuonna 1972 vuosituotanto oli kohonnut 80 000 tonniin sulfiittisellua ja hioketta. 1950-luvun alusta lähtien tehdas tuotti myös puuhioketta.
Tehtaalle rakennettiin 1970-luvulla viimeisiksi jääneiden laajennusten aikana mekaaninen jäteveden puhdistamo. Puhdistamolla saatiin prosessista ylijäänyt kuituaines talteen. Laskeutusaltaaseen jäänyt tavara nostettiin kauhakoneella kasaan viereiselle kentälle. 1970- ja 1980-luvuilla käytössä oli myös imusiivilä, jolla kuituaines otettiin talteen. Talteen otettu aines ja jätelipeä (mustalipeä) pumpattiin voimalaitoksen kattilaan poltettavaksi.
Tehtaalla oli kaksi Kamyr-kuivauskonetta: Toinen oli alkuperäinen ja toinen lisättiin 1960- ja 1970-luvun uudistusten yhteydessä nykyisen kierrätyskeskuksen päädyssä olevaan vanhan massatehtaan halliin. 
Toinen koneista oli aluksi niin kutsuttu märkäkone, joka vain puristi kuivaksi. Toisella, vanhemmalla koneella kuivaus tehtiin puristamisen jälkeen höyryllä. Myös toiseen koneeseen rakennettiin 1970-luvulla kuivausosa.
Tehtaan yhteydessä olleella hiomolla oli lisäksi myös märkäpuristuskone. Hioke jauhettiin puusta sähkömoottorin pyörittämällä hiomakivellä. Hiomolla käytettiin sellunkeitossa syntyvän jätelipeän poltosta saatu sähköenergia. Uudemmalla voimalaitoksella syntyvä ylimääräinen lämpö johdettiin loppuvaiheessa kaupungin kaukolämpöverkkoon. Voima-asemalla toteutettiin seuraavat merkittävät investointihankkeet:
Höyrykattila vuosina 1930–1932
Höyryvoimalaitos 1956–1964
Väliotto-vastapaineturbiini 1960–1963
Voimalaitoksen teho oli viimeisten uudistusten jälkeen 9,0 MW.
Tehtaalle rakennettiin vapaamittaisen puun käsittelyä varten rankalat vuonna 1978.