stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Keimola
Historia > Teollisuushistoriaa

Alueella oli merkittävä foliopaperia valmistava teollisuuslaitos Oy Aluma Ab (1957–1990). Sen toiminta sulautui toiseen yritykseen. Halli rakennettiin 1959 ja on nykyäänkin yhä yritysten käytössä.
Historia > Keimolan radioasema

Keimolan moottoriradan vieressä sijaitsi vuonna 1952 toimintansa aloittanut entinen Posti- ja telelaitoksen rannikkoradioasema ”Helsinki radio” joka hoiti lyhytaalto -yhteyksien vastaanoton. Lähettimet sijaitsivat Nummelassa ja Leppävaarassa. Radioaseman takia läheiseen Kivistön kylään ei saanut aluksi vetää ilmateitse sähköjä häiriöiden pelossa. Helsinki radio lopetti toimintansa 31.12.1999.
Historia > Helsingin yliopiston tähtieteellisen observatorion havaintoasema

Keimolassa sijaitsi myös Helsingin yliopiston tähtitieteen radioastronomian havaintoasema. Tämä siirrettiin Viikistä 1959 Keimolaan radiohäiriöiden vuoksi.. Myöhemmin 1960-luvulla havaintoasema siirrettiin Helsingin yliopiston omistaman Kirkkonummen Metsähovin tilalle.
Keimolanmäki

Pääosa Keimolan vanhasta kyläkeskuksesta sijaitsee Kivistön kaupunginosassa Hämeenlinnanväylän itäpuolella. Kaupunginosaan on suunniteltu Keimolanmäen asuntoalue. Se rakennetaan Keimolan moottoriradan (1966–1978) paikalle Sanoma Oyj:n maille Hämeenlinnanväylän länsipuolelle.
Keimolanmäen asemakaava hyväksyttiin 2009 ja sai lainvoiman 2011. Asuntoja on suunniteltu noin 2 500 hengelle.
Keimolanmäkeen on Hämeenlinnanväylän puolelle suunniteltu pitkää pohjois-etelä-suuntaista kerrostaloa, jonka kerrosluvut vaihtelevat viidestä kahteentoista. Alueelle omaa identiteettiä luovan ”käärmetalon” länsipuolella kerrosluku madaltuisi (kuuteen, myöhemmin kahteen) ja väljenisi Isosuon Natura-aluetta kohti.
Alueen keskiosiin sijoittuu koulu-päiväkotitontti sekä liiketilaa Lincolninaukion länsipuolelle. Aukion pohjoisosassa sijaitsee entinen moottoriradan valvontatorni, joka kunnostetaan valoteokseksi. Alueelle tulee asuntorakentamista noin 108 000 kerrosneliömetriä, palvelutiloja 6 500 kerrosneliömetriä ja toimitilarakentamista noin 25 000 kerrosneliömetriä.
Muuta

Hämeenlinnanväylän läntiseksi rinnakkaistieksi on tulossa Keimolantie ja kaavassa on varauduttu myös Klaukkalan rataan.
Suuri osa kupunginosan 10,3 hehtaarin pinta-alasta on yksityisiä maa- ja metsätalousmaita – peltoja, metsiä, soita ja niittyjä. .
Muuta > Luonnonsuojelualueet

Keimolassa on runsaasti kasvistoltaan tai eläimistöltään arvokkaaksi luokiteltuja alueita. Pinta-alaltaan suurimpia näistä on Isosuon luonnonsuojelualue. Se on lähes luonnontilainen keidas- eli kohosuo ja suona pääkaupunkiseudun toiseksi suurin. Lintuja esiintyy runsaslukuisesti ja Isosuo tunnetaan myös arvokkaana perhosalueena.
Nummimäen rinteen pähkinälehto kuuluu maakunnallisesti suojeltuihin ja Natura 2000 -alueisiin.
Muuta > Keimola golf

Isosuon länsipuolella Kirkantien päässä sijaitsee 90 hehtaarin kokoinen, kansainvälisten turnausten mitat täyttävä Keimola Golf. Golfyritys on ollut Keimolan suurimpia työllistäjiä, vaikka aikoinaan kuuluisan, nyt suljetun Keimolan moottoriradan vierellä Laavatien toisella puolella on jo suljettu teollisuusalue.
Muuta > Muuta

Hieman etelämpänä Hämeenlinnanväylän vierellä sijaitsee Keimolanportin huoltoasema, joka Marja-Vantaan ja Kehäradan rakentamisen myötä poistuu siirtyen noin viisi kilometriä pohjoisemmaksi Luhtaanmäkeen eli Klaukkalan liittymään. Keimolanportilla sijaitsee nykyisin linja-autojen pikavuoropysäkki, joka palvelee Helsingin, Hämeenlinnan ja Tampereen välisten vuorojen syöttöliikennettä lentoasemalle.
Keimolan kaupunginosan itärajan piirtää Hämeenlinnanväylä, jonka toisella puolella sijaitsee Kivistön kaupunginosa. Kaupunginosan etelärajana on tulevan Tikkurilantien jatke länteen.
Eteläpuolisen Myllymäen kaupunginosan Petaksen omakotialueen kohdalla Keimolan kaupunginosan raja kääntyy länsiluoteeseen.
Naapurissa on Petikon virkistysalue.
Alle puolen kilometrin päässä kunnanrajasta, Herukkapuronlehdon luonnonsuojelualueen pohjoisreunalla Keimolan lounaisrajalinja kääntyy pohjoiseen ja jatkuu Lepsämänjoen rantapeltoja kohti aivan Vestran kylän itäpuolitse. Sitten raja siirtyy Lepsämänjokeen ja edelleen Luhtaanmäenjokeen, kunnes tapaa jälleen Hämeenlinnanväylän. 
Luhtaanmäenjoen toisella puolella sijaitsee Luhtaanmäki.
Muuta > Kehärata

Vuonna 2015 avatun Kehäradan lähimmät asema on ainakin alkuvuosina Kivistö Hämeenlinnanväylän itäpuolella. Keimolan eteläpuolelle suunniteltua Petaksen rautatieasemaa ei rakennettu vielä Kehäradan ensimmäisessä vaiheessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Urheiluseura Keimolan kaiku.
Keimola hembygdsförering r.f – Keimolan ruotsinkielinen omakotiyhdistys.
Keimolan omakotiyhdistys ry
Keimolanmäki on kasvava asuinalue. Ensimmäiset asukkaat uusiin kerrostaloihin muuttivat alkuvuodesta 2016.
Hagai Shaham

Hagai Shaham (s. 8. heinäkuuta 1956) on israelilainen viulisti.  Hän voitti Münchenin ARD-kilpailun vuonna 1990. Orkestereita, joiden kanssa hän on esiintynyt, ovat olleet muiden muassa BBC:n orkesterit, Liverpoolin sinfoniaorkesteri ja Israelin filharmonikot.
Shaham opiskeli Israelissa Ilona Feherin sekä Yhdysvalloissa Emanuel Borokin, Arnold Steinhardtin ja Guarneri-kvartetin johdolla. Hän on julkaissut levytyksiä muiden muassa Hyperion-, Decca-, EMI-, Chandos- ja Naxos-levymerkeillä. On toiminut Tel Avivin Buchmann–Mehta-musiikkikorkeakoulun professorina ja saanut Stony Brook -yliopiston taiteilijaresidenssin Yhdysvalloissa. Hän perusti Israelin nuoria viulisteja tukevan Ilona Feher -säätiön.
Grand Prix -autoilun Euroopan-mestaruussarja

| Grand Prix -autoilun Euroopan-mestaruussarja |
| --- | --- |

Luokka:  avorenkaiset
Maa:  kansainvälinen
Ensimmäinen kausi:  1931
Viimeinen kausi:  1939
Kuljettajia:  32 (1939)
Valmistajia:  8 (1939)
Grand Prix -autoilun Euroopan-mestaruussarja oli autourheilusarja, jota kilpailtiin vuosina 1931–1932 ja 1935–1939. Sarja lopetettiin toisen maailmansodan alettua. Vuonna 1950 perustettiin sarjan tilalle Formula 1. Sarjaa järjesti FIA:n edeltäjä, Association Internationale des Automobile Clubs Reconnus (AIACR).
Sääntöjä > Autot

Kausilla 1931 ja 1932 oli käytössä kiistellyt Formula Libre -säännöt, joiden mukaan auton vähimmäispaino oli 900 kg.
Kaudella 1934 AIACR asetti autojen painorajaksi 750 kg. Adolf Hitler ilmoitti antavansa 450 000 reichsmarkkaa saksalaisille autoyhtiöille, jotta ne rakentaisivat kilpa-autoja. Rahat jaettiin Mercedes-Benzin ja Auto-Unionin kesken. Auto-Unionissa autoja suunnitellut Ferdinand Porsche keksi laittaa moottorin kuljettajan taakse, eikä eteen, niin kuin niinä aikoina oli tapana. Molempien saksalaisten autoyhtiöiden autot hallitsivat lähes kaikkia kilpailuja, joihin osallistuivat.
750 kg painoraja oli käytössä kauden 1937 loppuun asti. Kaudella 1938 otettiin uusi malli käyttöön. Ahdinta käyttäneiden autojen iskutilavuus piti olla 666–3000 cm³, kun taas autojen, joissa ei ollut ahdinta, iskutilavuus piti olla 1000–4500 cm³. Autojen piti painaa 400–850 kg. Tarkkaan vähimmäispainoon vaikutti moottorin iskutilavuus.
Sääntöjä > Pistelaskujärjestelmä

Verrattuna nykyiseen Formula 1 -sarjaan, pistelaskujärjestelmä oli varsin erilainen Euroopan-mestaruussarjassa. Mitä parempi sijoitus oli, sitä vähemmän pisteitä sai. Eli kuljettaja, joka oli kerännyt vähiten pisteitä kauden aikana, voitti mestaruuden.
Ensimmäiseksi kilpailussa sijoittunut kuljettaja sai yhden pisteen, toiseksi sijoittunut kaksi pistettä, ja kolmanneksi sijoittunut kolme pistettä.
Muut maaliin päässeet kilpailijat saivat pisteitä sen mukaan, kuinka suuren osuuden he ajoivat kilpailun koko pituudesta.
Jos kilpailija keskeytti tai jos kilpailija hylättiin, hän sai kahdeksan pistettä.
| Tulos | Pisteet |
| --- | --- |
Voittaja: 1
2. sija: 2
3. sija: 3
Ajoi kilpailusta yli 75 %: 4
Ajoi kilpailusta yli 50 %, mutta alle 75 %: 5
Ajoi kilpailusta yli 25 %, mutta alle 50 %: 6
Ajoi kisasta alle 25 %: 7
Hylättiin: 8
Ei osallistunut: 8
Kaudella 1931 tallit saivat kesken kilpailun vaihtaa kuljettajaa autoon, ja tällöin kaikki autoa ajaneet kuljettajat saivat mahdolliset mestaruuspisteet.
Kaudesta 1932 lähtien, jos kuljettajaa vaihdettiin kesken kilpailun toiseen, vain alkuperäinen kuljettaja sai mahdolliset pisteet.
Kiista

AIACR:n kauden loppukokouksessa vuoden 1938 lopulla kävi ilmi, että kaikki eivät olleet tyytyväisiä silloiseen pistejärjestelmään. Vuonna 1939 Belgian edustajaa Langloista pyydettiin keksimään jokin vaihtoehtoinen pistejärjestelmä. Langloisilta kesti useita kuukausia ehdottaa uutta järjestelmä, eikä ole mitään todisteita, jotka viittaisivat siihen, että vanha järjestelmä olisi kumottu.
Vuonna 1939 puhkesi toinen maailmansota ja AIACR ei pystynyt kokoontumaan julkaistaakseen mestaruussarjan viralliset lopputulokset. Saksan korkeimman moottoriurheilujärjestön Deutscher Motor Sport Bundin (DMSB) puheenjohtaja Adolf Hühnlein julisti Hermann Langin mestariksi. Hühnlein väitti, että Lang olisi saanut 23 pistettä, mutta tämä on ristiriidassa virallisen pistejärjestelmän kanssa, jonka mukaan Lang olisi saanut 14 pistettä ja Herman Paul Müller 12 pistettä. Eli mestariksi olisi pitänyt julistaa Müller.
Kaudet ja mestarit

| Kausi | Mestari | Talli |
| --- | --- | --- |
| 1931 |  Ferdinando Minoia | Alfa Romeo |
| 1932 |  Tazio Nuvolari | Alfa Romeo |
| 1935 |  Rudolf Caracciola | Mercedes-Benz |
| 1936 |  Bernd Rosemeyer | Auto-Union |
| 1937 |  Rudolf Caracciola | Mercedes-Benz |
| 1938 |  Rudolf Caracciola | Mercedes-Benz |
1939: Kiistanalainen
Grand Prix -kausi 1931

Grand Prix -kausi 1931 oli ensimmäinen kausi Grand Prix -autoilun Euroopan-mestaruussarjaa. Mestaruuden voitti Alfa Romeo -tallissa ajanut italialainen Ferdinando Minoia. Minoia voitti mestaruuden siitä huolimatta, että hän ei voittanut yhtään osakilpailua kauden aikana. Kaikki Euroopan-mestaruussarjaan kuuluneet kilpailut olivat kymmenen tunnin kilpailuja, joten useimmat tallit ajattivat kahta eri kuljettajaa kilpailuissa. Siitä johtuu, että kyseisissä kilpailuissa oli kaksi eri voittajaa.
Kilpailut > Euroopan-mestaruussarjan osakilpailut

| Nro | Kilpailu | Rata | Päivämäärä | Voittaneet kuljettajat | Voittanut talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Italian Grand Prix | Monza | 4. toukokuuta |  Giuseppe Campari | Alfa Romeo | Raportti |
| 1 |  Italian Grand Prix | Monza | 4. toukokuuta |  Tazio Nuvolari | Alfa Romeo | Raportti |
| 2 |  Ranskan Grand Prix | Montlhéry | 21. kesäkuuta |  Louis Chiron | Bugatti | Raportti |
| 2 |  Ranskan Grand Prix | Montlhéry | 21. kesäkuuta |  Achille Varzi | Bugatti | Raportti |
| 3 |  Belgian Grand Prix | Spa-Francorchamps | 12. heinäkuuta |  William Grover-Williams | Bugatti | Raportti |
| 3 |  Belgian Grand Prix | Spa-Francorchamps | 12. heinäkuuta |  Caberto Conelli | Bugatti | Raportti |
Kilpailut > Kilpailut, jotka eivät kuuluneet Euroopan-mestaruussarjaan

Kaudella 1931 järjestettiin myös muita Grand Prixejä, mutta ne eivät kuuluneet viralliseen Euroopan mestaruussarjaan, eikä niistä saanut mestaruuspisteitä.
| Kilpailu | Rata | Päivämäärä | Voittanut kuljettaja | Voittanut talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Tunisin Grand Prix | Karthago* | 29. maaliskuuta |  Achille Varzi | Bugatti | Raportti |
|  Circuit d'Esterel Plage | Saint-Raphaël* | 6. huhtikuuta |  Philippe Étancelin | Bugatti | Raportti |
|  Monacon Grand Prix | Monaco | 19. huhtikuuta |  Louis Chiron | Bugatti | Raportti |
|  Circuito di Alessandria | Alessandria* | 26. huhtikuuta |  Achille Varzi | Bugatti | Raportti |
|  Targa Florio | Madonie* | 10. toukokuuta |  Tazio Nuvolari | Alfa Romeo | Raportti |
|  Picardien Grand Prix | Péronne* | 10. toukokuuta |  "Ivernel" | Bugatti | Raportti |
|  Anfan Grand Prix | Anfa | 17. toukokuuta |  Stanislas Czaykowski | Bugatti | Raportti |
|  Geneven Grand Prix | Meyrin* | 7. kesäkuuta |  Marcel Lehoux | Bugatti | Raportti |
|  Rooman Grand Prix | Littorio* | 7. kesäkuuta |  Ernesto Maserati | Maserati | Raportti |
|  Lvivin Grand Prix | Lviv* | 7. kesäkuuta |  Hans Stuck | Mercedes-Benz | Raportti |
|  Eifelrennen | Nürburgring | 7. kesäkuuta |  Rudolf Caracciola | Mercedes-Benz | Raportti |
|  Grand Prix de la Marne | Reims-Gueux | 5. heinäkuuta |  Marcel Lehoux | Bugatti | Raportti |
|  Circuit du Vaucluse | Avignon* | 5. heinäkuuta |  Frédéric Toselli | Bugatti | Raportti |
|  Saksan Grand Prix | Nürburgring | 19. heinäkuuta |  Rudolf Caracciola | Mercedes-Benz | Raportti |
|  Dieppen Grand Prix | Dieppe* | 26. heinäkuuta |  Philippe Étancelin | Alfa Romeo | Raportti |
|  Coppa Ciano | Montenero | 2. elokuuta |  Tazio Nuvolari | Alfa Romeo | Raportti |
|  Avusrennen | AVUS | 2. elokuuta |  Rudolf Caracciola | Mercedes-Benz | Raportti |
|  Circuit du Dauphiné | Grenoble* | 2. elokuuta |  Philippe Étancelin | Alfa Romeo | Raportti |
|  Grand Prix du Comminges | Saint-Gaudens* | 16. elokuuta |  Philippe Étancelin | Alfa Romeo | Raportti |
|  Coppa Acerbo | Pescara | 16. elokuuta |  Giuseppe Campari | Alfa Romeo | Raportti |
|  Monzan Grand Prix | Monza | 6. syyskuuta |  Luigi Fagioli | Maserati | Raportti |
|  La Baule Grand Prix | La Baule* | 13. syyskuuta |  William Grover-Williams | Bugatti | Raportti |
|  Tšekkoslovakian Grand Prix | Masaryk | 27. syyskuuta |  Louis Chiron | Bugatti | Raportti |
|  Brignolesin Grand Prix | Brignoles* | 27. syyskuuta |  René Dreyfus | Bugatti | Raportti |
|  Mountain Championship | Brooklands | 17. lokakuuta |  Henry Birkin | Maserati | Raportti |
* paikkakunta tai alue, jossa rata sijaitsi
Euroopan-mestaruussarjan lopulliset pisteet

| Sija | Kuljettaja | ITA  | FRA  | BEL  | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ferdinando Minoia | 2 | 6 | 3 | 9 |
| 2 |  Giuseppe Campari | 1 | 2 | Kesk. | 9 |
| 3 |  Baconin Borzacchini | Kesk. | 2 | 2 | 11 |
| 4 |  Albert Divo | 3 | 7 | Kesk. | 12 |
|  |  Guy Bouriat | 3 | 7 | Kesk. | 12 |
|  |  Achille Varzi | Kesk. | 1 | Kesk. | 12 |
|  |  Louis Chiron | Kesk. | 1 | Kesk. | 12 |

| Sija | Kuljettaja | ITA  | FRA  | BEL  | Pisteet |
Gösta Malmqvist

Gösta Sigurd Malmqvist (29. tammikuuta 1898 Tukholma – 24. maaliskuuta 1967) oli suomalainen keskimatkojen juoksija. Malmqvist edusti urallaan Åbo IFK:a.
Kalevan kisoissa Malmqvist saavutti 1 500 metrin juoksussa kultaa vuonna 1919, hopeaa vuonna 1917 ja pronssia vuonna 1918. 800 metrin juoksussa hän sai hopeaa vuonna 1919 ja pronssia vuonna 1918.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 m | 2.01,2 | Turku | 8. syyskuuta 1917 |
| 1 500 m | 4.08,0 | Turku | 17. elokuuta 1919 |
Lähde
Gunnar Hiilloskorpi

Mirjami Kuosmanen ja Gunnar Hiilloskorpi Nyrki Tapiovaaran elokuvassa Miehen tie (1940).
Gunnar Ilmari Hiilloskorpi (13. helmikuuta 1908 Pori – 27. maaliskuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa oli Nyrki Tapiovaaran elokuvan Miehen tie (1940) pääosassa Ahrolan Paavona.
Gunnar Hiilloskorpi aloitti näyttämöuransa jo 15-vuotiaana Porin Työväen Teatterissa, jossa hän näytteli niin sankari- kuin luonneosia. Vuosina 1930–31 hän oli kiinnitettynä Kotkan Näyttämölle, josta hän jatkoi ensin Lahden Työväen Näyttämölle ja sitten Turun Teatteriin. Hiilloskorpi oli saanut kiinnityksen Helsingin Kansanteatteriin syksystä 1941 alkaen, mutta hän menehtyi keväällä.
Hiilloskorpi ehti ennen kuolemaansa näytellä myös joitakin elokuvarooleja. Risto Orkon ohjaamassa
Jääkärin morsiamessa Hiilloskorven oli tarkoitus näytellä jääkäri Kalvan rooli, mutta ei saanut teatterilta lupaa jatkaa filmausta jolloin hänen tilalleen otettiin Tauno Palo. Valmiissa elokuvassa Hiilloskorven osuus on supistunut vain muutamiin ulkokuviin. Sittemmin Nyrki Tapiovaara kiinnitti hänet elokuvansa Miehen tie miespääosaan.
Hiilloskorpi avioitui näyttelijä Gunvor Svanströmin kanssa vuonna 1931. Heidän poikansa on näyttelijä ja ohjaaja Jarno Hiilloskorpi. Gunnar Hiilloskorpi kuoli 33-vuotiaana aivokalvontulehdukseen, tultuaan Helsinkiin saamaan siihen hoitoa. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Filmografia

Kaikenlaisia vieraita (1936)
Jääkärin morsian (1938)
Miehen tie (1940)
Kia-Emilia Hakala

Kia-Emilia Hakala (s. 7. toukokuuta 1998) on suomalainen alppihiihtäjä, jonka seura on Harjavallan Jymy. Hän kuuluu myös Suomen alppihiihtomaajoukkueeseen. Hakala on voittanut syöksylaskun naisten SM-kultaa vuosina 2016 ja 2017. Hänen isänsä on entinen mäkihyppääjä Vesa Hakala.
Gunn-Rita Dahle Flesjå

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gunn-Rita Dahle Flesjå |  Gunn-Rita Dahle Flesjå |  Gunn-Rita Dahle Flesjå |  |
Maa:   Norja
Naisten pyöräily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | maastoajo |  |
Gunn-Rita Dahle Flesjå (s. 10. helmikuuta 1973) on norjalainen maastopyöräilijä. Hän voitti olympiakultaa naisten maastoajossa vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa. Lisäksi hän on voittanut maastopyöräilyn maailmancupin kuusi kertaa ja on moninkertainen maastoajon maailmanmestari.
Merkittävimmät saavutukset

2008
Kultaa, maastopyöräilyn Maailmanmestaruuskilpailut, maratonajo
Pronssia, maastopyöräilyn Euroopan-mestaruuskilpailut, maastoajo
2006 – Maastopyöräilyn Maailmancupin kokonaiskilpailun voitto
Kultaa, maastopyöräilyn Maailmanmestaruuskilpailut, maastoajo
Kultaa, maastopyöräilyn Maailmanmestaruuskilpailut, maratonajo
Kultaa, maastopyöräilyn Euroopan-mestaruuskilpailut, maastoajo
Kultaa, maastopyöräilyn Euroopan-mestaruuskilpailut, maratonajo
2005 – Maastopyöräilyn Maailmancupin kokonaiskilpailun voitto
Kultaa, maastopyöräilyn Maailmanmestaruuskilpailut, maastoajo
Kultaa, maastopyöräilyn Maailmanmestaruuskilpailut, maratonajo
Kultaa, maastopyöräilyn Euroopan-mestaruuskilpailut, maastoajo
Kultaa, Norjan mestaruuskilpailut, maastoajo
Kultaa, Pohjoismaiden mestaruuskilpailut, maastoajo
2004 – Maastopyöräilyn Maailmancupin kokonaiskilpailun voitto
Kultaa, kesäolympialaiset 2004 maastoajo
Kultaa, maastopyöräilyn Maailmanmestaruuskilpailut, maastoajo
Kultaa, maastopyöräilyn Maailmanmestaruuskilpailut, maratonajo
Kultaa, maastopyöräilyn Euroopan-mestaruuskilpailut, maastoajo
Kultaa, Norjan mestaruuskilpailut, maastoajo
Kultaa, Pohjoismaiden mestaruuskilpailut, maastoajo
2003 – Maastopyöräilyn Maailmancupin kokonaiskilpailun voitto
Kultaa, maastopyöräilyn Euroopan-mestaruuskilpailut, maastoajo
Hopeaa, maastopyöräilyn Euroopan-mestaruuskilpailut, maratonajo
Kultaa, Pohjoismaiden mestaruuskilpailut, maastoajo
2002
Kultaa, maastopyöräilyn Maailmanmestaruuskilpailut, maastoajo
Kultaa, maastopyöräilyn Euroopan-mestaruuskilpailut, maastoajo
Hopeaa, maastopyöräilyn Euroopan-mestaruuskilpailut, maratonaj
2001
Kultaa, Norjan mestaruuskilpailut, maastoajo
Kultaa, Pohjoismaiden mestaruuskilpailut, maastoajo
Aiheesta muualla

virallinen kotisivu (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Gunn-Rita Dahle Flesjå
Käännös suomeksi
Gösta Moliis-Mellberg

Gösta Moliis-Mellberg vuonna 1929
Levi Gösta Sigfrid Moliis-Mellberg (21. joulukuuta 1883 Helsinki – 13. maaliskuuta 1971 Helsinki ) oli suomalainen pappi, filosofian tohtori  ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Moliis-Mellberg valmistui 1908 filosofian kandidaatiksi. Hän opiskeli sitten teologiaa ja toimi 1910–1912 Hangöbladet-lehden päätoimittajana. Moliis-Mellberg vihittiin papiksi 1913 ja hän toimi sitten pappina eri maaseurakunnissa 1913–1925 ja sen jälkeen 1925–1956 Helsingin pohjoisen ruotsalaisen seurakunnan kirkkoherrana. Hän väitteli filosofian tohtoriksi 1928.
Toisen maailmansodan aikana Moliis-Mellberg toimi juutalaisten puolestapuhujana.
Teoksia

Skugga och sol : små prov på vers. Söderström, Helsingfors 1910
Den svenska psalmboksrevisionens grundtankar : en historisk granskning ; väitöskirja. Helsingfors 1926
Där lyser ett sken över vägen. Söderström, Helsingfors 1930
Helsingfors norra svenska församling 25 år : minnesskrift ; red. av G. Moliis-Mellberg. Helsingfors norra svenska församling, Helsingfors 1932
Guds ord och vägar : betraktelser över kyrkoårets texter : första samlingen. Söderström, Helsingfors 1938
I troslivets värld : Guds ord och vägar 2. Söderström, Helsingfors 1939
Helsingin hautausmaat kuvissa / Helsingfors begravningsplatser i bild ; toim. H. J. Viherjuuri ; toimituskunta Paavo Virkkunen, G. Moliis-Mellberg, Alvar Renqvist. Otava 1940
Sökare inför Kristus : dagliga betraktelser. Förbundet för svenskt församlingsarbete i Finland, Helsingfors 1947, 2. omarbetade upplaga Söderström, Helsingfors 1959
Gud, människan och den apostoliska tron : föredrag vid synodalmötet i Borgå stift den 7-9 oktober 1952. Borgå 1953
Gunnar Idenstam

Gunnar Idenstam
Gunnar Idenstam (s. 1961) on ruotsalainen urkuri.
Idenstam opiskeli Rune Engsön, Anders Bondemanin ja Torvald Torénin johdolla Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa sekä Marie-Claire Alainin johdolla Pariisissa. Improvisaatiossa hän sai ohjausta Jacques Taddeilta. Vuonna 1984 hän sai Grand Prix de Chartres -improvisointipalkinnon. Idenstam on konserttiurallaan esiintynyt muun muassa Monacon katedraalissa, Mariinski-konserttisalissa ja monilla festivaaleilla eri maissa. Idenstam on omaksunut vaikutteita klassisen musiikin ohella kansanmusiikista ja sinfonisesta rockista. Hänen kanssaan ovat tehneet yhteistyötä muiden muassa Johan Hedin, Christian Lindberg, Anders Paulsson, Lisa Rydberg, Benny Andersson ja Virpi Pahkinen.
Vuonna 2012 Idenstam sai Vuoden esiintyjän tunnustuksen Ruotsin kuninkaalliselta musiikkiakatemialta. Hänestä tuli vuonna 2013 akatemian jäsen, ja samana vuonna hänelle myönnettiin Litteris et Artibus -mitali.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi), (ruotsiksi)
AllMusic: Gunnar Idenstam (englanniksi)
Kitt Peak

Kitt Peak
Kitt Peak ja observatorio
| --- | --- |
Sijainti:  Arizona, Yhdysvallat
Vuoristo:  Quinlanvuoret
Korkeus merenpinnasta:  2 099 m
Prominenssi:  638 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kitt Peak on 2 099 metriä korkea vuori Arizonan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuorella sijaitsee Kitt Peak National Observatory.
King Kong Song

| ”King Kong Song” ABBA |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Waterloo
 Äänitetty : 1973
 Julkaistu: 1974
 Tuottaja(t): Benny Andersson Björn Ulvaeus
 Tyylilaji: glam rock, hard rock
 Kesto: 03.11
 Levy-yhtiö: Polar Music
Abban muut singlet
| ”Knowing Me, Knowing You” 1977 | ”King Kong Song” 1977 | ”The Name of the Game” 1977 |
King Kong Song on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1974. Sen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Päävokalisteina ovat Ulvaeus, Agnetha Fältskog ja Anni-Frid Lyngstad. Kappale julkaistiin maaliskuussa 1974 studioalbumilla Waterloo ja huhtikuussa 1974 singlen "Honey, Honey" b-puolena.
Abban singletuotannon kronologiassa "King Kong Song" ajoittuu vuoteen 1977, jolloin se julkaistiin singlen a-puolena Australiassa. B-puolena on "I've Been Waiting for You". Singlelistalla se ylsi sijalle 94. Kappaleen julkaisuun singlenä vaikutti elokuva King Kong, joka oli saanut ensi-iltansa loppuvuodesta 1976.
"King Kong Songin" työnimenä oli "Mr Sex". Siinä on vaikutteita Beach Boysin tuotannosta.
Käännös suomeksi
HMS Aldebaran (T107)

| HMS Aldebaran |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fr. Lürssen Werft GmbH & Co, Bremen-Vegesack
Laskettu vesille:  16. elokuuta 1954
Palveluskäyttöön:  27. tammikuuta 1955
Poistui palveluskäytöstä:  1. heinäkuuta 1981
Tekniset tiedot
Uppouma:  175 t
Pituus:  48,0 m
Leveys:  5,8 m
Syväys:  1,6 m
Koneteho:  3 x Daimler-Benz MB 3000/1 720, 9 000 hv
Nopeus:  39 solmua
Miehistöä:  33
Aseistus
Aseistus:  2 x Bofors 40 mm lvakan M/48 6 x 53,3 cm M/50 torpedoputkea 2 x 10,3 cm lysraketställ M/53 1 x 57 mm lysraketpjäs M/55 miinakiskot
HMS Aldebaran (runkonumero T107) oli Ruotsin laivaston Plejad-luokan torpedovene.