stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bezalelin taide- ja muotoiluakatemia

Bezalelin taide- ja muotoiluakatemian rakennus vuonna 2009. Taustalla Kuollut meri.
Bezalelin taide- ja muotoiluakatemia (hepr. ‏בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים‎, Betzal’el Akademja le-omanut ve-itzuv Jerušalajim) on Israelin kansallinen taidekorkeakoulu, joka on nimetty Bezalelin mukaan, jonka Mooses määräsi johtamaan ilmestysmajan rakentamista (2. Moos. 35:30). Se perustettiin vuonna 1903, mutta oli suljettuna rahanpuutteen vuoksi vuodesta 1929 vuoteen 1935.
Akatemia sijaitsee Skopusvuorella, Jerusalemissa ja siellä on 1500 opiskelijaa. Opiskeltavia aineita ovat animaatiotekniikka, arkkitehtuuri, elokuva, estetiikka, keramiikka, multimedia, taidehistoria, teollinen muotoilu ja valokuvaus.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bezalelin kotisivut
Flashmob (albumi)

| Flashmob Vitalic |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 25. syyskuuta 2009
 Tuottaja(t): Vitalic (Pascal Arbez-Nicolas)
 Tyylilaji: electro house, electroclash
 Levy-yhtiö: PIAS
Vitalicin muut julkaisut
| V Live 2007 | Flashmob 2009 | Rave Age 2012 |
Singlet albumilta Flashmob
 ”Disco Terminateur” Julkaistu: 17. elokuuta 2009  ”Poison Lips” Julkaistu: 10. marraskuuta 2009  ”Second Lives” Julkaistu: 16. maaliskuuta 2010
Flashmob on ranskalaisen elektronisen musiikin artistin Vitalicin toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin PIAS Recordings -levy-yhtiöllä 25. syyskuuta 2009. Vuonna 2012 Independent Music Companies Association myönsi albumille kaksoishopeasertifikaatin, joka merkitsee 40 000 myytyä kappaletta ympäri Eurooppaa.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | See The Sea (Red) | 4.05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Poison Lips | 3.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Flashmob | 4.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | One Above One | 3.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Still | 5.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Terminateur Benelux | 3.51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Second Lives | 4.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Allan Dellon | 3.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | See The Sea (Blue) | 4.05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Chicken Lady | 3.27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Your Disco Song | 3.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Station Mir 2099 | 4.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Chez Septime | 0.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Bluesy Tuesday (Japanin bonuskappale)  | 4.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Nobody Listens to Techno (Japanin bonuskappale)  | 4.47 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

AllMusic:
Drowned in Sound: 8/10
Pitchfork: 7.9/10
First Nations University

| First Nations University |
| --- | --- |
  
Perustettu:  1976 (nimellä Saskatchewan Indian Federated College); 2003- (First Nations University of Canada)
Opiskelijoita:   
Sijainti:  Regina (osoite: 1 First Nations Way, Regina, Saskatchewan S4S 7K2, Kanada),  Kanada
Sivusto:  fnuniv.ca
First Nations University (FNUniv, epävirallinen suomennus Ensimmäisten kansojen yliopisto;  myös muodossa First Nations University of Canada) on Saskatchewanin provinssissa Kanadassa toimiva julkinen yliopisto. Se on hallinnollisesti Saskatchewanin intiaanihallinnon (Indian Governments of Saskatchewan, the Federation of Saskatchewan Indian Nations, FSIN) alainen organisaatio. Se on akateemisesti liittoutunut Reginan yliopiston (University of Regina) kanssa.
First Nations University perustettiin vuonna 1976 Reginan yliopiston yhteydessä toimivaksi korkeakouluksi ja toimi vuoteen 2003 saakka nimellä Saskatchewan Indian Federated College.
Yliopistolla on kampusalue kolmessa eri kaupungissa Saskatchewanin provinssissa. Pääkampus sijaitsee Reginan yliopiston kampusalueella Reginassa. Tämän lisäksi yliopistossa on lisäksi Saskatoonin ja Prince Albertin kmapukset.
Yliopiston Reginan kampuksen päärakennuksen (2003) on suunnitellut kanadalainen arkkitehti Douglas Cardinal.
Kuvia

First Nations Universityn päärakennus Reginan kaupungissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta First Nations University Wikimedia Commonsissa
Berliini: Suurkaupungin sinfonia

| Berliini: Suurkaupungin sinfonia> Berlin: Die Sinfonie der Großstadt |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Walter Ruttmann
Käsikirjoittaja:  Karl Freund Carl Mayer Walter Ruttmann
Tuottaja:  Karl Freund
Säveltäjä:  Edmund Meisel
Kuvaaja:  Robert Baberske László Schäffer Reimar Kuntze Karl Freund
Leikkaaja:  Walter Ruttmann
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Saksa
Tuotantoyhtiö:  Deutsche Vereins-Film
Levittäjä:  Fox Film Corporation Netflix
Kesto:  52 min
Alkuperäiskieli:  - saksa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Berliini: Suurkaupungin sinfonia (saks. Berlin: Die Sinfonie der Großstadt) on saksalainen pitkä dokumenttielokuva vuodelta 1927. Walter Ruttmannin ohjaama dokumentti kuvaa laman jälkeen uudistuneen Berliinin elämää auringonnoususta keskiyöhön.
Aiheesta muualla

Mykkäelokuvasivusto
Barcelonan toukokuu

Barcelonan toukokuu (esp. Jornadas de Mayo, kat. Fets de maig) tarkoittaa Espanjan sisällissodan aikana toukokuussa 1937 käytyä tasavaltalaisten keskinäistä valtataistelua. Barcelonassa ja osassa muuta Kataloniaa käydyssä aseellisessa selkkauksessa olivat vastakkain anarkistit sekä Espanjan toisen tasavallan ja Katalonian hallitukset. Hallituksen puolella oli myös stalinistinen Espanjan kommunistinen puolue. Anarkistien rinnalla puolestaan taisteli trotskilainen POUM.
Aselepoon loppuneiden taistelujen jälkeen anarkistien sisällissodan alussa käynnistämät yhteiskunnalliset uudistukset päättyivät ja työläisten kollektivisoima tuotanto siirtyi takaisin yksityisomistukseen. Samalla Espanjan toisen tasavallan uudeksi pääministeriksi tuli kommunisteille ja Neuvostoliitolle myötämielinen Juan Negrín.
Kuusi päivää kestäneiden taisteluiden aikana sai surmansa eri lähteiden mukaan 500–1 000 ihmistä. POUM:n riveissä oli mukana myös englantilainen kirjailija George Orwell, joka myöhemmin kertoi tapahtumista sotareportaasissaan Katalonia, Katalonia.
Tausta

Heinäkuussa 1936 alkaneeseen sisällissotaan johtaneen fasistien sotilasvallankaappausyrityksen epäonnistuttua Barcelona ja ympäröivä Katalonian maakunta olivat pääosin anarkosyndikalistisen CNT-ammattiliiton johtamien työläisten järjestyskaartien kontrolloimaa aluetta. Pieni osa niistä toimi sosialistisen UGT-ammattiliiton alaisuudessa. Anarkistit olivat mukana myös Espanjan kansanrintaman muodostamassa hallituksessa, joka piti majaansa pääkaupungissa Madridissa ja myöhemmin Valenciassa. Katalonian itsehallintoviranomaiset olivat sisällissodan alkamisen myötä menettäneet valtaansa ja alueella oli käynnissä anarkistien johtama niin sanottu Espanjan vallankumous, joka käsitti lukuisia yhteiskunnallisia uudistuksia. Merkittävin oli maatalouden ja teollisuuden kollektivisointi, jonka yhteydessä ne siirtyivät työläisten hallintaan. Barcelona ja Katalonia toimivat osittain anarkistisen yhteiskuntamallin mukaisesti.
Talven ja kevään aikana poliittinen tilanne kiristyi sotaa käyvien tasavaltalaisten sisällä. Toisella puolella olivat kansanrintamahallituksen sosialistit, kommunistit ja katalonialaiset nationalistit vastapuolenaan vallankumousta ajaneet anarkistit. Anarkisteja tuki myös Espanjan kommunistisen puolueen stalinistista linjaa vastustanut trotskilainen POUM. Neuvostoliiton tukemat kommunistit eivät halunneet vallankumousta samaan aikaan sisällissodan kanssa, vaan pyrkivät puolustamaan Espanjan toisen tasavallan kapitalistista järjestelmää. Erimielisyyksiä tuli myös, kun Katalonian presidentin Lluis Companysin lähin avustaja Josep Tarradellas halusi lakkauttaa anarkistien muodostaman miliisin ja yhdistää kaikki järjestyskaartit saman johdon alaisuuteen.
Huhtikuun lopulla hallituksen karabinieerit ottivat anarkisteilta haltuunsa Ranskan vastaisella rajalla sijainneet raja-asemat, joista tärkein sijaitsi Puigcerdàn kaupungissa. Samaan aikaan Guardia de Asalton poliisijoukot korvasivat anarkistien järjestyskaartit useissa Katalonian pohjoisosan kaupungeissa. Tämän jälkeen molemmat osapuolet alkoivat valmistelemaan aseellista yhteenottoa Barcelonassa. Jännittynyt tilanne johti myös siihen, että anarkistien CNT- ja sosialistien UGT -ammattiliitot sopivat yhdessä luopuvansa perinteisistä vappumarsseistaan, koska ne väistämättä olisivat johtaneet yhteenottoihin.
Aseelliset yhteenotot > Taistelut alkavat

Ensimmäinen laukaustenvaihto tapahtui iltapäivällä 2. toukokuuta, kun Katalonian itsenäisyyttä ajavan Estat Catalàn jäsenet ottivat lyhyesti yhteen FAI-järjestön anarkistien kanssa. Tapahtumat alkoivat varsinaisesti seuraavana päivänä, kun Guardia de Asalton joukot päättivät vallata anarkistien hallussa olleen Telefónican puhelinlaitoksen. Se oli kollektivisoitu Katalonian hallituksen luvalla jo sisällissodan alussa, josta lähtien puhelinlaitoksen toiminnasta olivat vastanneet CNT-ammattiliittoon kuuluneet työntekijät. Hallitus piti varmana, että heidän puhelujaan kuunneltiin ja jopa nauhoitettiin. Viimeisenä pisarana valtaukselle sanotaan olleen, kun puhelinkeskusta hoitanut anarkisti oli katkaissut Espanjan presidentin Manuel Azañan ja Lluis Companysin välisen keskustelun, todeten linjoilla odottavan tärkeämpiäkin puheluita kuin presidenttien välinen jaarittelu. Poliisin yrittäessä tunkeutua rakennukseen avasivat puhelinlaitoksen työntekijät tulen. Valtaus päättyi kuitenkin ilman henkilövahinkoja, kun työläiset suostuivat anarkistien järjestyskaartin suostuttelujen jälkeen luovuttamaan aseensa.
Puhelinlaitoksen valtauksen jälkeen POUM-puolueen ja muutaman anarkistiryhmän jäsenet hakivat aseensa ja linnoittautuivat rakentamiensa barrikadien taakse. Jokusen tunnin kuluttua kaikki osapuolet olivat tehneet samoin ja katutaistelut alkoivat. Barrikadeja oli yhteensä muutamia satoja, lisäksi eri osapuolten asemiehiä oli talojen katoilla ja kirkkojen torneissa. Kaupungin keskustaa halkovan La Ramblasin itäpuoli oli hallituksen ja kommunistien hallussa, anarkistit ja POUM puolestaan hallitsivat länsipuolta ja Barcelonan esikaupunkeja. Puhelinlaitoksessa osapuolet pääsivät keskenään sopimukseen, niin että sen toiminta jatkui normaalisti. Puhelinyhteydet olivat tasavaltalaisille elintärkeitä käynnissä olevan sisällissodan vuoksi.
Aseelliset yhteenotot > 4.–5. toukokuuta

Seuraavana päivänä kaupunki oli jo täydessä sotatilassa. Suurin osa Barcelonan työväestöä oli anarkistien puolella ja vaarana oli toisen sisällissodan alkaminen sisällissodan sisällä. Francisco Largo Caballeron kansanrintamahallituksessa ministereinä toimineet anarkistit Joan García Oliver ja Federica Montseny pitivät radiopuheen, jossa he vetosivat CNT:n jäseniä laskemaan aseensa ja palaamaan työpaikoilleen. Aragonian rintamalla taistellut anarkistien divisioona, niin sanottu Durrutin kolonna, suunnitteli marssivansa Barcelonaan osallistuakseen taisteluihin, mutta luopui kuitenkin ajatuksesta García Oliverin ja Montsenyn radiopuheiden jälkeen. Kaksi muuta divisioonaa, joista toinen koostui POUM:n jäsenistä, puolestaan päätti siirtyä Madridiin ottaen kaupungin haltuunsa. Ne muuttivat suunnitelmiaan vasta, kun tasavaltalaisten ilmavoimat uhkasi joukkoja pommituksilla.
Toukokuun 4. ja 5. päivän välisenä yönä osapuolet kävivät neuvotteluja, mutta väkivaltaisuuksia ei saatu loppumaan. Tämä johti kansanrintamahallituksen hajoamiseen. Uuteen väliaikaiseen hallitukseen nimitettiin yksi edustaja jokaisesta kansanrintamassa mukana olleesta ryhmästä. Viiden aikaan iltapäivällä CNT julisti yksipuolisen tulitauon, jonka uusi hallitus hyväksyi samana iltana. Poliisivoimat eivät kuitenkaan lopettaneet taistelutoimiaan, vaan yrittivät muun muassa piirittää CNT:n ja FAI:n päämajanaan pitämää rakennusta. Anarkistit rakensivat uusia barrikadeja ja tulitaistelut jatkuivat. Seuraavana yönä poliisi ja kommunistit murhasivat sisällissodassa taistelleen italialaisen anarkistifilosofin Camillo Bernerin yhdessä toisen italialaisen anarkistin Francisco Barbierin kanssa. Bernerin asunnosta vangitut aseettomat miehet ammuttiin konekiväärillä.
Aseelliset yhteenotot > 6.–8. toukokuuta

Taistelujen neljäntenä päivänä CNT- ja UGT-ammattiliitot esittivät työläisille vetoomuksen työpaikolle palaamisesta ja aseiden laskemisesta. Samaan aikaan Valenciassa toiminut hallitus lähetti kaksi sota-alusta kohti Barcelonaa. Uudet neuvottelut tilanteen rauhoittamisesta aloitettiin iltapäivällä. Ne myöhästyivät useita tunteja UGT:n johtoon kuuluneen Antonio Sesén saatua surmansa ilmeisesti omiensa harhaluodista. Päivän aikana rauhoittunut tilanne kuitenkin kiristyi jälleen taisteluiksi illan kuluessa. Syynä oli puhelinlaitos, jonka poliisi oli ottanut haltuunsa anarkistien vetäydyttyä rakennuksesta. Rauhanneuvotteluissa tehdyn sopimuksen mukaan myös poliisin olisi pitänyt poistua puhelinkeskuksesta ja tämän sopimuksen rikkominen sai anarkistit jälleen barrikadeille.
Toukokuun 6. päivän kovimpia taisteluja käytiin kaupungin Estació de França -päärautatieasemalla, jota poliisijoukot ja kommunistit yrittivät vallata. Katalonian ulkopuolelta oli Barcelonaan saapumassa 1 500 poliisin vahvuinen Guardia de Asalton joukko, joka valtasi illan aikana CNT:n, FAI:n ja anarkistinuorten FIJL-järjestön päämajat läheisessä Tortosan kaupungissa. Lontoosta puolestaan saapui sähkösanoma, jonka mukaan kuninkaallisen laivaston risteilijä HMS Despatch oli purjehtimassa kohti Barcelonaa.
Neuvottelut eivät tuottaneet tulosta, mutta myöhään illalla CNT teki tarjouksen molemminpuolisesta aselevosta. Maaseudulta oli kantautunut tietoja, joiden mukaan PSUC-puolueen ja Estat Catala -järjestön jäset olivat surmanneet aiemman tulitauon aikana aseensa laskeneita anarkisteja. Viiden aikaan aamuyöllä hallitus lopulta suostui rauhantarjoukseen. Aamun valjetessa työläiset olivat purkaneet barrikadinsa, mutta he pitivät edelleen aseensa. Poliisivoimien, Katalonian nationalistien ja kommunistien barrikadit sen sijaan pysyivät paikoillaan. Sisätiloissa kolme päivää piileskelleet asukkaat uskalsivat jälleen ulos, kaupungin kahvilat ja ravintolat avasivat myös ovensa. Lopullisesti väkivaltaisuudet olivat ohitse seuraavana päivänä.
Taistelujen jälkeen ei hallitus ryhtynyt toimiin CNT:tä vastaan sen suuren kansansuosion vuoksi. Sen sijaan trotskilainen POUM kiellettiin kesäkuussa Espanjan kommunistisen puolueen vaatimuksesta, ja sen johtajiin kuuluneet Andrés Nin ja Julian Gorkin vangittiin. Heistä Nin surmattiin myöhemmin. Surmatyön teki todennäköisesti sisällissodassa tasavaltalaisten tukena ollut Neuvostoliiton turvallisuuspalvelu NKVD.
Gabriel Garcia Xatart

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 1. kesäkuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Manresa, Espanja
Seura
Seura: EIF
Tehtävä: päävalmentaja
Valmennusura
2017 (apuvalmentaja): Paide
2018-2019: EIF
2020: PEPO
2021 (apuvalmentaja): KTP
2021: KTP
2022: TPS/2
2023-: EIF

Gabriel Garcia Xatart (s. 1. kesäkuuta 1988 Manresa) on espanjalainen jalkapallovalmentaja. Hän on toiminut vuodesta 2023 Ekenäs IF:n päävalmentajana. Ennen EIF:ää Xatart toimi TPS:n apuvalmentajana vuonna 2022.
Billy Morgan

| Billy Morgan> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. huhtikuuta 1989 Southampton, Englanti
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
Uran tiedot
Pituus:  181 cm
Laji:  lumilautailu
 Tietolaatikko päivitetty 17. huhtikuuta 2015 
| Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten Lumilautailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten Lumilautailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten Lumilautailu. Olympialaiset  | Maa:   Iso-Britannia> Miesten Lumilautailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pyeongchang 2018 | big air |  |
Billy Mark Morgan (s. 2. huhtikuuta 1989 Southampton) on brittiläinen lumilautailija. 181 senttimetriä pitkä ja 72 kilogrammaa painava Morgan kilpailee slopestylessä ja big airissa.
Morgan oli mukana vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa, jossa hän oli slopestylen finaalissa kymmenes. Morgan kilpaili myös vuosien 2013 ja 2015 MM-kilpailuissa. Parhaimmillaan hän on ollut neljäs vuoden 2013 slopestylessä.
Lumilautailun maailmancupissa Morgan debytoi marraskuussa 2012. Hänen paras sijoituksensa on kolmas sija Sierra Nevadan slopestylestä maaliskuulta 2013.
Huhtikuussa 2015 Morgan suoritti ensimmäisenä maailmassa onnistuneesti neloiskorkki-tempun, joka käsittää neljä volttia viidellä kierteellä.
Aulis Saarijärvi

Aulis Saarijärvi (s. 1954 Alavus) on suomalainen kirjailija. Hän on toiminut myös muun muassa valtion autonkuljettajana, katsastusmiehenä, yrittäjänä ja toimittajana. Hänen opintoihinsa kuuluvat autokatsastajakoulutus, turvamieskoulutus, yo-merkonomi, painopinnanvalmistaja sekä mekaanikko.
Aulis Saarijärven kirjalliseen tuotantoon kuuluu yli seitsemänkymmentä romaania, sekä runsaasti kirjoituksia keräilyharrastuksista, numismatiikasta ja filateliasta eri lehdissä.
Saarijärvellä oli antikvaarisia kirjakauppoja Helsingissä. Viimeisin oli kuuluisa kirjahuutokaupoistaan, laajasta numismatiikan ja filatelian kauppaosaamisesta. Myöhemmin Saarijärvi ajoi kirjamyyntibussillaan ympäri Suomea markkinoilla, messuilla sekä erilaisissa tilaisuuksissa.
Teokset

Aino (Bod 2016)
Ajopuusota SANKARI (Bod 2016)
Giro (BoD 2016)
Heilun mukana (2016)
Henrik Tass (Bod 2016)
HILKKA (Bod 2016) (ei enää saatavissa!)
Hintaopas Keräilykirjoille (Suomenlinnan Painop. 1991)
Huonoin novellisti Suomessa (Bod 2016)
Kesyyntyvä mies (Bod 2016)
Kolme harmaata miestä &
jatko-osa "Heijastus" Australiassa (BoD 2016)
Kulema Herppa -epärikosromaani (BoD 2016)
Kumeliuksen asialla (Nordbooks Oy 2013)
Lopun ajan viimeiset (Bod 2016)
Miestä menee -menestystä tulee (Nordbooks 2014)
Milosevicin sotapojat (Myllylahti 2002)
Pirunluoma (BoD 2017)
Pera Pellinen -Hankkijan mies (BoD 2016)
Pesänsuolaiset (2005 Ooli oy, Bod 2016 toinen painos)
RALPO (BoD 2016)
Ralpo verinen arkisto (BoD 2017)
Reko Reuhka Jatkosotamies [Bod 2017)
Reko Reuhka Lapinsotamies
Reko Reuhka Talvisotamies (BoD 2017)
Reko Reuhka valkopunavalkomies (Bod 2017)
Renki ei tappanut! (Bod 2015)
Rikosromaani	Ural (70) 2015 (Bod 2015)
Sake Pollo ja ilmatyynyalus (BoD 2016)
SIUKKU (Bod 2016)
Timo Tihnu Lentäjä (Bod 2017)
Tämän vielä kerron (BoD 2017)
Ukrainan tarkkailija -sota ilman rauhaa (Bod 2015)
VAARAVALO (BoD 2016)
Väkivaltaa vaihtelevasti (Bod 2016)
Yömies (Nordbooks 2015)
Zen ja häkäajamisen taito (BoD 2016)
Peter Pary -ihmismetsästäjä (e-kirja BoD 2019)
Al Baum -jotakin vaarallista (e kirja BoD 2019)
Luottamuksella, Dave (e-kirja BoD 2019)
Max keissi -Seinäjoki (e- kirja Bod 2019)
Iskurin lyöntiherra (e-kirja Bod 2019)
Jeff Juniper S&W 0.44 Russian (e-kirja Bod 2019)
Novellit  tekniikasta (e-kirja Bod 2019)
Mestarien joukko (e-kirja Bod 2019)
Kolmen miehen Talvisota (e-kirja BoD 2019)
Merwin Hulbert 0.44 (e-kirja BoD 2020)
Zak Cone -metsästäjä (e-kirja 2020)
Jari Aario -kaikesta ulkopuolella (e-kirja BoD 2020)
Insinööriviemäri (Bod 2020)
Salakuljettajaprinssi (BoD 2020)
Bad gate - Megon hyvä (BoD 2020)
Yrjö Ratamo -varusmiesluutnantti (BoD 2020)
Tämä on se (70) custom (BoD 2020)
Stigu -loppuun saakka (Bod 2012)
Betonivene -tapahtumaromaani (BoD 2021)
Maailman tuho (BoD 2021)
Muovilippalakkimies (Bod e-kirja 2021)
Kulema (BoD e-kirja 2021)
Miehistön viimeinen (BoD e-kirja 2021)
Liiteli suviset linnut -lenteli tappavat luodit (BoD e-kirja 2021)
Sotatarkkailija (BoD e-kirja 2021)
Yöhuutaja-keskiajan Perusmies (BoD e-kirja 2021)
Lopuksi ajoimme Etelämantereella (BoD e-kirja 2021)
aina joku johtaa tai ilveilee (Bod e-kirja 2022)
Bezirksliga (DDR)

Bezirksliga oli Itä-Saksan jalkapallon kolmanneksi korkein sarjataso lukuun ottamatta vuosia 1955–1963, jolloin II. DDR-Liga oli kolmanneksi korkein. Sarja jaettiin viiteentoista alueeseen. Bezirksliga perustettiin vuonna 1952 ja sitä pelattiin aina vuoteen 1991 saakka.
Eniten mestaruuksia alueittain

| Alue | Joukkue | Mestaruudet |
| --- | --- | --- |
| Rostock | Motor Stralsund | 6 |
| Schwerin | Veritas Wittenberge | 9 |
| Neubrandenburg | Empor/TSG Neustrelitz | 9 |
| Potsdam | Motor Hennigsdorf | 8 |
| Frankfurt (Oder) | Motor Eberswalde | 18 |
| Cottbus | Aktivist Brieske-Senftenberg | 7 |
| Magdeburg | Lok Halberstadt | 7 |
| Halle | Chemie Wolfen | 6 |
| Erfurt | Motor Rudisleben, Motor/Robotron Sömmerda | 6 |
| Gera | Wismut Gera II | 6 |
| Suhl | Empor/Chemie Ilmenau | 8 |
| Dresden | TSG Gröditz | 6 |
| Leipzig | Motor Altenburg | 5 |
| Chemnitz/Karl-Marx-Stadt | FC Karl-Marx-Stadt II | 6 |
| Ost-Berlin | Lichtenberg 47 | 8 |
Aiheesta muualla

Tilastot (saksaksi)
Saksan demokraattisen tasavallan jalkapallo
Lajiliitto: Saksan demokraattisen tasavallan jalkapalloliitto

Sarjat: DDR-Oberliga | DDR-Liga | II. DDR-Liga | Bezirksliga

Cup-kilpailut: FDGB-Pokal | DFV-Supercup 

Maajoukkueet: DDR:n maajoukkue (luettelo pelaajista) | Alle 21-vuotiaiden maajoukkue
Francesca Neri

Francesca Neri vuonna 2008.
Francesca Neri (s. 10. helmikuuta 1964 Trento Italia) on italialainen elokuvanäyttelijä. Hänen äitinsä on näyttelijä Rosalba Neri. Kotimaansa lisäksi hän on näytellyt Hollywood-elokuvissa, kuten Hannibal (2001) ja Sivulliset uhrit (2002).
Aiheesta muualla

Francesca Neri Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Francesca Peppucci

| Francesca Peppucci> Euroopan parlamentin jäsen |
| --- | --- |
 6.4.2023–  
Ryhmä:  EPP-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. kesäkuuta 1993 (ikä 31) Todi, Italia
Kansalaisuus:  italialainen
Tiedot
Puolue:  Forza Italia
Francesca Peppucci (s. 2. kesäkuuta 1993 Todi, Italia) on italialainen poliitikko. Peppucci edustaa Forza Italia-puoluetta. Peppucci on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä huhtikuusta 2023 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Aiheesta muualla

Francesca Peppucci Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Fogbo

| Fogbo |
| --- | --- |
Valtio:   Sierra Leone
Alue:  Läntinen alue
Piirikunta:  Läntisen alueen maaseutu
Väkiluku:  2 000
Aikavyöhyke:  UTC-5
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fogbo on kalastajakylä Sierra Leonen Läntisen alueen maaseudulla. Se sijaitsee lähellä Tombon kaupunkia. Fogbon suurimmat teollisuudenalat ovat kalastus ja maanviljely. Kylän väkiluku on noin 2 000.
Fogbon väestö on etnisesti kirjavaa ja kylän asukkaat ovat suurimmaksi osaksi muslimeita.
Gabriel Fortelius

| Gabriel Fortelius |
| --- | --- |
 Nils Schillmarkin öljymaalaus Gabriel Forteliuksesta vuodelta 1782.
Porvoon piispa
 1762–1789 
Edeltäjä:  Johan Nylander
Seuraaja:  Paul Krogius
Henkilötiedot
Koko nimi:  Gabriel Fortelius
Syntynyt: 11. elokuuta 1700 Pori
Kuollut: 24. marraskuuta 1788 (88 vuotta) Porvoo
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  piispa
Vanhemmat:  Gabriel Fortelius Maria Arctopolitana
Puoliso:  Christina Fridelin (vih. 1732) Maria Charlotta von Heland (vih. 1746) Eva Maria Schultz (vih. 1753)
Muut tiedot
Uskonto:  kristinusko
Tunnustuskunta:  luterilaisuus
Gabriel Fortelius (11. elokuuta 1700 Pori – 24. marraskuuta 1788 Porvoo) toimi Porvoon piispana 1762–1788.
Käytyään Rauman triviaalikoulua 1711–13 Fortelius joutui pakenemaan isoavihaa Ruotsiin ja tuli Tukholmassa ylioppilaaksi 1719. Hänet vihittiin papiksi Porvoossa 1729, jolloin oli myös Porvoon arkkidiakoni ja tuomiokapitulin jäsen. Hänet nimitettiin Ulvilan kirkkoherraksi 1742 ja lääninrovastiksi 1744, Porvoon kirkkoherraksi 1745 ja tuomiorovastiksi 1746. Valtiopäivämiehenä Ruotsin säätyvaltiopäivillä hän oli 1740–1741, 1760–1762, 1765–1766, 1769–1770 ja 1771–1772.
Piispana ollessaan Fortelius edisti sekä kansanopetusta että korkeampaa opetusta ja valvoi tarkasti papiston elämää ja sivistyskehitystä.
Fogel

Fogel on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Karl-Gustav Fogel (1921–1997), suomalainen fyysikko
Martin Fogel (1635–1675), saksalainen historioitsija ja polyglotti, fennougristiikan isä
Rich Fogel, yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, animaattori ja televisiotuottaja
Robert Fogel (1926–2013), Nobel-palkittu yhdysvaltalainen taloustieteilijä