stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antal Reguly

Antal Reguly
Antal Reguly (1819–1858) oli unkarilainen kielentutkija. Alun perin hän oli koulutukseltaan lakimies. Ollessaan opintomatkalla Tukholmassa 1839 hän tapasi A. I. Arwidssonin, ja keskusteltuaan tämän kanssa suomen ja unkarin oletetusta sukulaisuudesta hänessä heräsi halu tutkia äidinkielensä sukujuuria tarkemmin. Reguly jätti lakimiehen uran ja matkusti Suomeen opiskellakseen kieltä ja tutustuakseen kulttuuriin. Hänestä tuli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran ensimmäinen unkarilainen jäsen.
Suomessa ollessaan Reguly opiskeli suomen lisäksi viroa ja saamea. Suomalaisuusmies Wolmar Schildt tapasi hänet Helsingissä ja kutsui hänet useiksi kuukausiksi maalaisympäristöön, Laukaaseen. Hän kuvasi laukaalaisia sekä sanallisesti että piirroksin. Miesten arkivaatetuksena oli useimmiten patalakki, lyhyt paita, pitkät liinahousut ja niiden päällä vaipan tapainen sarkavaate. Työasuna oli sarkanuttu. Talvella pidettiin paljon vaatteita. Vuosina 1843–1846 hän matkusti Siperiaan tutkimaan hantia, mansia, maria, mordvaa ja tšuvassia. Koska Reguly kuoli varsin nuorena, suurin osa hänen keräämästään materiaalista jäi muiden julkaistavaksi.
Antti Holma

Antti Holma voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Antti Holma (s. 1942), suomalainen taidegraafikko
Antti Holma (s. 1982), suomalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja kirjailija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Antti Holma”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ardahan

| Ardahan |
| --- | --- |

 Ardahan
 Koordinaatit: 41°06′40″N, 42°42′08″E 
Valtio:  Turkki
Alue:  Koillis-Anatolia
Maakunta:  Ardahan
Väkiluku (2014):  19 657
Aikavyöhyke:  UTC+3
 
 www.ardahan.bel.tr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ardahan (arm. Արդահան, georg. არტაანი, Artaani) on kaupunki ja piirikunta Turkin koillisosassa lähellä Georgian rajaa. Se on Ardahanin maakunnan pääkaupunki. Kaupungin asukasluku on arviolta 19 657 (vuonna 2014).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ardahan Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut (turkiksi)
Axel Lund

Axel Alexander Lund (11. syyskuuta 1895 Tuusula – ?) oli suomalainen osuustoimintaliikkeen aktiivi Elannossa ja nuoruudessaan jääpallon Suomen mestari.
Axel Lund valmistui ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta reaalilyseosta ja suoritti sen jälkeen kauppakoulututkinnon. Sen jälkeen hän opiskeli Lontoossa ja Venäjällä. Siirryttyään Osuusliike Elannon palvelukseen Lund opiskeli Elannon stipendiaattina Hampurissa ja Pariisissa maiden osuustoiminta-alan kouluissa. Sen jälkeen hän työskenteli Elannon palveluksessa prokuristina huolehtien ulkomaankirjeenvaihdosta ja edustaen Elantoa ulkomaalaisten vierailujen yhteydessä kielitaitoisena henkilönä. Hän oli myös käytetty puhuja ja esitelmöitsijä osuustoiminnallisissa juhlissa. Vuonna 1951 hän siirtyi yksityisliikkeiden palvelukseen ja kolme vuotta myöhemmin Kulutusosuuskuntien Keskusliiton (KK) palvelukseen kielenkääntäjäin esimieheksi.
Axel Lund oli nuoruudessaan jääpalloilija ja pelasi Helsingin IFK:n joukkueessa voittaen Suomen mestaruuksia 1910-luvulla.  Hänen vanhempi veljensä Knut "Kyli" Lund pelasi myös 1910 HIFK:n jalka- ja jääpallojoukkueissa.
Ardabīl

| Ardabīl |
| --- | --- |
 Safi al-Din Ardabilin hautamausoleumi.
 Ardabīl
 Koordinaatit: 38.244°N, 48.296°E 
Valtio:  Iran
Provinssi:  Ardabīl
Korkeus:  1 400 m
Väkiluku (2011)  ():  482 632
Aikavyöhyke:  UTC+3:30
 – Kesäaika:  UTC+4:30
Suuntanumero(t):  +98 451
 
 ardabilcity.ir 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ardabīl on (pers. ‏اردبیل‎, myös muodossa Erdebil tai Ardebil) Ardabīlin provinssin pääkaupunki Luoteis-Iranissa. Kaupunki sijaitsee avoimella tasangolla Sabalan-vuoren (4 811 metriä) sekä Kaspianmeren lounaisrannan välissä, 25 kilometrin päässä Azerbaidžanin rajasta.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kaupungin väkiluku oli 482 632. Suuri osa asukkaista on etniseltä taustaltaan azereita. Edeltävinä vuosikymmeninä kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 65 742 (1956), 83 596 (1966), 147 865 (1976), 281 973 (1986), 311 022 (1991), 340 386 (1996) ja 418 262 (2006).
Kaupungissa sijaitsee Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva šeikki Safi al-Din Ardabiliin khanqah ja mausoleumi.
Ardabīl tunnetaan silkki- ja mattokaupan keskuksena. Joitain perinteisiä Ardabilin mattoja on esillä kuuluisissa museoissa länsimaissa; ne tunnetaan erittäin korkealaatuisina persialaisina mattoina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ardabīl Wikimedia Commonsissa
Ardabīl (provinssi)

Provinssin sijainti kartalla
Sheikh Safin hauta
Ardabīl (pers. ‏اردبیل‎) on yksi Iranin 30 provinssista. Se sijaitsee Iranin luoteisosassa Azerbaidžanin vastaisella rajalla ja kuuluu maan pienimpiin provinsseihin (17 800 km²). Ardabīlin asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä noin 1,2 miljoonaa. Sen pääkaupunki on noin 418 000 asukkaan Ardabīl (2006). Provinssi jakaantuu yhdeksään piirikuntaan.
Valtaosa provinssin asukkaita on azereita, mutta sen alueella elää myös muita väestöryhmiä, kuten tateja ja persialaisia. Provinssin sää vaihtelee huomattavasti eri vuodenaikoina; kesät ovat hyvin lämpimiä, mutta talvisin lämpötila voi pudota jopa –25 °C:seen. Ardabīlia pidetään yleisesti Iranin kylmimpänä provinssina, vaikka iso osa sen alueesta onkin metsän ja muun kasvillisuuden peittämää. Vuosittainen sademäärä on noin 400 millimetriä.
Ali Daei, jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä, sekä Hossein Rezazadeh, superraskaan sarjan painonnostaja, ovat molemmat lähtöisin Ardabīlista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ardabīl (provinssi) Wikimedia Commonsissa
Iranin provinssit
Ālborz
Ardabīl
Āzārbāyjān-e Gharbī
Āzārbāyjān-e Sharqī
Būšehr
Chahār Mahāl ja Bakhtīārī
Esfahan
Fārs
Gīlān
Golestan
Hamadān
Hormozgān
Īlām
Kermān
Kermānšāh
Khorāsān-e Junoubi
Khorāsān-e Razavi
Khorāsān-e Shomali
Khūzestān
Kohgiluye ja Buyer-Ahmad
Kordestān
Lorestān
Markazī
Māzandarān
Qazvīn
Qorn
Semnān
Sīstān ja Balūchestān
Teheran
Yazd
Zanjān
Bon Jovin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 15 |  |
| ↙Livealbumit | 3 |  |
| ↙Kokoelmat | 5 |  |
| ↙EP:t | 5 |  |
| ↙Singlet | 76 |  |
| ↙Musiikkivideot | 71 |  |
Bon Jovi on vuonna 1983 New Jerseyssä perustettu yhdysvaltalainen rockyhtye, jonka nykyisen kokoonpanon muodostavat laulaja Jon Bon Jovi, kitaristi Phil X, basisti Hugh McDonald, pianisti ja kosketinsoittaja David Bryan sekä rumpali Tico Torres. Yhtyeen tunnetuimpaan, vuosien 1983–1994 kokoonpanoon lukeutuivat Bon Jovin, Bryanin ja Torresin ohella vuonna 1994 yhtyeestä erotettu alkuperäinen basisti Alec John Such sekä vuonna 2013 yhtyeen jättänyt kitaristi Richie Sambora.
Studioalbumit

Bon Jovi (1984)
7800° Fahrenheit (1985)
Slippery When Wet (1986)
New Jersey (1988)
Keep the Faith (1992)
These Days (1995)
Crush (2000)
Bounce (2002)
Have a Nice Day (2005)
Lost Highway (2007)
The Circle (2009)
What About Now (2013)
This House Is Not for Sale (2016)
Bon Jovi: 2020 (2020)
Forever (2024)
Kokoelma-albumit

Hard & Hot (1991)
Cross Road (1994)
Tokyo Road: Best of Bon Jovi (2001)
This Left Feels Right (2003)
100,000,000 Bon Jovi Fans Can’t Be Wrong (2004)
Greatest Hits (2010)
Burning Bridges (2015)
Livealbumit

One Wild Night Live 1985–2001 (2001)
Inside Out (2012)
This House Is Not for Sale – Live from the London Palladium (2016)
EP:t

Live On Tour EP (1987)
Live from Osaka (2000)
The Love Songs (2001)
Bon Jovi – Target EP (2003)
Live from the Have a Nice Day Tour (2006)
Singlet

| --- | --- |
 Runaway (1984)  She Don't Know Me (1984)  Burning for Love (1984)  Only Lonely (1985)  In and Out of Love (1985)  The Hardest Part is the Night (1985)  Silent Night (1985)  You Give Love a Bad Name (1986)  Livin' on a Prayer (1986)  Wanted Dead or Alive (1987)  Never Say Goodbye (1987)  Bad Medicine (1988)  Born to Be My Baby (1988)  I'll Be There for You (1989)  Lay Your Hands on Me (1989)  Living in Sin (1989)  Keep the Faight (1992)  Bed of Roses (1993)  In These Arms (1993)  I'll Sleep When I'm Dead (1993)  I Believe (1993)  Dry Country (1994)  Please Come Home for Christmas (1994)  Always (1994)  Someday I’ll Be Saturday Night (1995)  This Ain't a Love Song (1995)  Something for the Pain (1995)  Lie to Me (1995)  These Days (1996)  Hey God (1996)  Real Life (1999)  It's My Life (2000)  Say It Isn't So (2000)  Thank You for Loving Me (2000)  One Wild Night (2001)  Wanted Dead or Alive (Live) (2001)  Everyday (2002)  Bounce (2002) :  Misundestood (2002)  All About Lovin' You (2003)  The Distance (2003)  Wanted Dead or Alive 2003 (2003)  It's My Life 2003 (2003)  Have a Nice Day (2005)  Who Says You Can't Go Home (feat. Jennifer Nettles) (2005)  Welcome to Wherever You Are (2006)  (You Want To) Make a Memory (2007)  Lost Highway (2007)  Till We Ain't Strangers Anymore (feat. LeAnn Rimes) (2007)  Summertime (2007)  Whole Lot of Leavin (2008)  We Weren't Born to Follow (2009)  Superman Tonight (2010)  When We Were Beautiful (2010)  What Do You Got? (2010)  No Apologies (2011)  This is Our House (2011)  Because We Can (2013)  What About Now (2013)  We Don't Run (2015)  Saturday Night Gave Me Sunday Morning (2015)  This House is Not for Sale (2016)  Knockout (2016)  Labor of Love (2016)  Born Again Tomorrow (2016)  When We Were Us (2018)  Walls (2018)  Unbroken (2019)  Limitless (2020)  Unbroken (feat. The Invictus Games Choir) (2020)  American Reckoning (2020)  Do What You Can (2020)  Story of Love (2021)  Christmas Isn't Christmas (2023)  Legendary (2024)  Living Proof (2024)
Videoalbumit

Breakout: Video Singles (1985)
Slippery When Wet: The Videos (1987)
New Jersey: The Videos (1989)
Keep the Faith: An Evening with Bon Jovi (1993)
Keep the Faith: The Videos (1994)
Cross Road: The Videos (1994)
The Crush Tour (2000)
This Left Feels Right Live (2004)
Lost Highway: The Concert (2007)
Live at Madison Square Garden (2009)
Greatest Hits – The Ultimate Video Collection (2010)
Dokumentit

Access All Areas: A Rock & Roll Odyssey (1990)
When We Were Beautiful  (2009)
Arnfinn Vik

| Arnfinn Vik |
| --- | --- |
 Vik 1930-luvulla.
Oslon pormestari
 1945–1947  
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. toukokuuta 1901 Drammen, Norja
Kuollut: 13. syyskuuta 1990 (89 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Arnfinn Vik (20. toukokuuta 1901 Drammen – 13. syyskuuta 1990) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko, joka toimi Oslon pormestarina vuosina 1945–1947. Toisen maailmansodan aikana hän oli maanpaossa Ruotsissa, josta käsin oli mukana vastarintaliikkeen johdossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arnfinn Vik Wikimedia Commonsissa
Betty Elfving

Betty Elfving
Betty Gustafva Lovisa Elfving (16. maaliskuuta 1837 Pori – 29. lokakuuta 1923 Turku), kirjailijanimeltään Aura, oli suomalainen romaanikirjailija. Hänet tunnetaan historiallisista romaaneista, jotka saavuttivat aikoinaan suosiota erityisesti nuorten keskuudessa.
Henkilöhistoria > Ennen kirjojen julkaisemista

Betty Elfving syntyi Porissa vuonna 1837 keskiluokkaiseen perheeseen. Hänen isänsä oli professori Johan Fredrik Elfving, joka oli alkujaan sepän poika, mutta nousi silloisessa säätyjärjestyksessä poikkeuksellisen korkealle: professoriksi ja piirilääkäriksi. Äidin nimi oli Vendla Elfving (omaa sukua Sucksdorff), ja hän kuului loviisalaiseen porvarissukuun.
Betty Elfvingin koti oli ruotsinkielinen, mutta Elfvingistä tuli jo nuorena innokas suomen kielen ystävä. Siitä huolimatta hän kirjoitti romaaninsa ruotsiksi, josta ne käännettiin suomeksi. Ruotsiksi Elfvingin teoksia ei ilmestynyt lainkaan. Elfving oli kiinnostunut myös Suomen historiasta, mikä näkyy hänen teoksissaan. Suomen kielen harrastuksessa Betty Elfving erosi täydellisesti nuoremmasta veljestään, kasvitieteen professori Fredrik Elfvingistä, joka kuului kiihkeimpiin ruotsinmielisiin. Poliittisesti Betty Elfving oli lähellä nuorsuomalaisia piirejä.
Elfving oli Suomalaisessa teatterissa vaikuttaneen Emilie Bergbomin läheinen ystävä. He olivat tutustuneet toisiinsa 1870-luvulla naisille luentoja pitävässä seurassa Naisakatemiassa, ja he olivat kirjeenvaihdossa keskenään Bergbomin kuolemaan asti. Elfvingille lähettämissään kirjeissä Bergbom saattoi purkaa huoliaan, joista hän ei pystynyt puhumaan muiden kanssa. Elfvingin läheisestä suhteesta Bergbomiin kertoo sekin, että he tekivät yhdessä Bergbomin veljen Kaarlo Bergbomin kanssa Tukholmaan, Kööpenhaminaan ja Berliiniin suuntautuneen matkan.
Henkilöhistoria > Kirjallisen uran alku ja Härkmannin pojat

Kirjallisen uransa Elfving aloitti vasta 50-vuotiaana ja silloinkin salanimellä Aura, kuten aiemmin oli varsinkin naisilla yleisenä tapana, sillä naisten kirjoittaminen ei ollut samalla tavalla hyväksyttyä kuin miesten. Hänen esikoisteoksensa oli Härkmannin pojat, isonvihan ajoista kertova historiallinen sotaromaani. Teoksen päähenkilöinä ovat Keuruun kirkkoherran pojat Miihkali ja Yrjö Härkman, jotka sota Venäjää vastaan tempaisee mukaansa, Miihkalin vaimo Elina ja Karjalasta kotoisin oleva Alli. Härkmanin pojat perustuvat historiallisesti todellisiin papin poikiin Gabriel, Juhana ja Kustaa Herpmaniin, jotka puolustivat kotiseutuaan venäläisiä vastaan vuosina 1714–1715.
Miihkalin ongelmana on valinta sotilaallisen ja hengellisen toiminnan välillä; lopulta hän päätyy mukaan sotaan. Alli puolestaan etsii mahtimiesten joukosta apua orjuuteen joutuneelle perheelleen, mutta kohtaa vain pettymyksiä. Miihkalin, Elinan ja Allin ympärille rakentuu kolmiodraama, joka kyseenalaistaa muuten sankarina näyttäytyvän Miihkalin hyveellisyyden. Sankaruus onkin Härkmannin pojissa problematisoitu tavalla, joka on usein vierasta ajan muulle sotakirjallisuudelle.
Härkmannin pojat kuvaa Ruotsin armeijan ylipäällikköä Lybeckerin varsin kriittisessä valossa, kun tämä on kiinnostuneempi lemmikkiporsaastaan kuin armeijan johtamisesta. Teoksessa sankariksi nostetaan sen sijaan kenraalimajuri Armfelt, joka on kuitenkin voimaton esimiehensä ponnettomuuden edessä. Ruotsille tappiollinen sota pyritään kääntämään Suomen itsenäisyyden voitoksi. Esimerkiksi Topeliuksen teoksiin verrattuna Elfving esittää ruotsalaiset kielteisemmässä valossa.
Romaanissa on huomattavaa se, että varsinaista taistelua ei juuri kuvata, vaikka sota on jatkuvasti läsnä. Teos rakentuu kohtauksittain siirtymällä tapahtumasta toiseen. Väliin jäävää aikaa ei tarkemmin selitetä. Tässä voi nähdä vaikutteita näytelmäkirjallisuudesta. Romaaniin sisältyy myös historiankirjoitusta muistuttavia jaksoja, joissa selitetään tapahtumien ja henkilöiden taustoja. Omaan aikaansa suhteutettuna ne ovat varsin päteviä.
Henkilöhistoria > Teatteri ja Vuosisatain perintö

Elfving avusti Suomalaista teatteria Turussa keräämällä rahaa ja osallistumalla järjestelyihin. Hän oli myös valmis auttamaan, kun Bergbomit pohtivat teatterin siirtämistä Turkuun. Elfving kirjoitti itse Yrjö Maunu Sprengtportenista kertovan näytelmän Sprengtportenin oppilaat, jonka esittämisen Suomalaisessa teatterissa sensuuri kuitenkin kielsi talvella 1890. Näytelmän esitti Jalmari Finnen johtama Maaseututeatteri vasta suurlakon jälkeen vuonna 1905, mutta se ei silloin saavuttanut mainittavaa menestystä.
Vuonna 1902 Elfving julkaisi toisen historiallisen romaaninsa Vuosisatain perintö, joka ilmestyi kahdessa osassa (1. osa Arpaa heittettäissä, 2. osa Murrosaikana). Teos sijoittuu pikkuvihan aikoihin. Päähenkilönä on historiallisesti todellinen Maria Sprengtport ja venäläinen upseeri Attila, jotka ajavat Suomen itsenäisyyttä. Teoksellaan Elfving sai sekä Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran palkinnon että Valtion kirjallisuuspalkinnon.
Vuosisatain perintö jäi Elfvingin viimeiseksi teokseksi. Hän kuoli vuonna 1923 kotikaupungissaan Turussa. Härkmanin pojista otettiin hänen kuolemansa jälkeen 1926 kolmas painos, mutta sittemmin Elfving on jäänyt unohduksiin, eikä häntä juuri huomioida kirjallisuushistorioissa. Osittain tämä johtunee hänen tuotantonsa suppeudesta, osittain teosten romanttisesta luonteesta sekä kansallisesta ja uskonnollisesta paatoksesta.
Yleistä tuotannosta

Elfvingin tuotanto kuuluu vahvasti romantiikan kirjalliseen suuntaukseen, ja siinä voi nähdä vaikutteita Zacharias Topeliuksen romaaneista ja Runebergin teoksista, myös luonnonkuvauksessa. Toisaalta historiallis-aatteelliselta pohjalta teoksissa on yhtäläisyyksiä Yrjö Koskisen Suomen kansan historian kanssa. Se ei ole ihme, sillä Topelius ja Koskinen kommentoivat Elfvingin teosten käsikirjoituksia. Agathon Meurman toimi Elfvingin ateljeekriitikkona ja toimitti teosten suomennokset. Ulkomaisista esikuvista lienevät Elfvingin tuotantoon vaikuttaneet eniten Walter Scottin romaanit.
Elfvingin romaanien naisten rooli sodassa on kuitenkin ilmeisen poikkeava mieskirjailijoihin verrattuna ja voi rinnastua esimerkiksi Fredrika Runebergin historiallisten romaanien naisnäkökulmaan. Elfvingin naishahmot murtavat Fredrika Runebergin naisia vahvemmin naisen sosiaalisia rajoja, kuten Härkmannin poikien Alli, joka seuraa sotajoukon mukana ilmeisesti kuitenkaan osallistumatta varsinaisiin taisteluihin. Miihkal koettaa estää Allia lähtemästä sotaan, koska tämä on ”ainoastaan nainen, niinkuin linnunpoika palavassa hongassa”, mutta estely kumotaan:
Alli pukeutuu miehen vaatteisiin mennessään venäläisten leiriin seurassaan poikaansa sotaan seuraava Iikka. Myös Vuosisatain perinnön Maria Sprengtport seuraa, vaikka on nainen.
Elfvingin teokset ovat voimakkaasti uskonnollisia, ja päähenkilöt viittaavat usein Jumalaan, kuten Allikin yllä olevassa katkelmassa. Isänmaallisuus kietoutuu yhteen uskonnollisuuden kanssa rukouksissa, että taistelu voitettaisiin. Tältä osin Elfvingin kirjojen voi nähdä tukevan aikansa kansallista ideologiaa, jota Härkmannin poikien ilmestyessä jo 1880–1890-lukujen realismi rikkoi. Toisaalta Elfvingin kansankuvausta kiitettiin arvosteluissa, vaikka se ei ollut aivan yhtä ihannoivaa kuin esimerkiksi Runebergillä (esimerkiksi Härkmannin poikien Antero).
Teokset

Härkmannin pojat (Werner Söderström 1887; toinen painos vuonna 1908 nimellä Härkmanin pojat)
Sprengtportenin oppilaat (julkaisematon)
Vuosisatain perintö 1. osa, Arpaa heittettäissä – 2. osa, Murrosaikana (Werner Söderström 1902; yhteisniteenä vuonna 1914)
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Auran e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
Laaja, kaksiosainen historiallinen romaani Vuosisatojen perintö toi Elfvingille kaksi kirjallisuuspalkintoa.
Antti Hietala

Antti Hietala (s. 1958) on suomalainen teatteriohjaaja. Hän toimi helsinkiläisen Q-teatterin johtajana 2012-2023. ja toimii Uuden Näytelmän toimistossa (UNTO) yhdessä Elina Snickerin kanssa.
Teatterityönsä lisäksi Hietala on toiminut muun muassa yhtenä Sosiaali- ja terveysministeriön Mahdollista menestys -kampanjan keulakuvista.
Ohjauksia

Alfred Döblin: Berlin Alexanderplatz (Q-teatteri, 2002)
Fjodor Dostojevski: Riivaajat (Q-teatteri, 2004)
Wilhelm Busch: Maks ja Morits (Suomenlinnan kesäteatteri, 2005)
Antti Hietala: Variatio Delectat - Paha tahto (Q-teatteri, 2006)
William Shakespeare: Macbeth (Q-teatteri, 2008)
Antti Hietala: Aivan kuin minua ei olisi (Q-teatteri, 2010)
Antti Hietala: Tulipunainen hevonen (Q-teatteri, 2012)
Antti Hietala: Ihanat ihmiset (Q-teatteri, 2014)
Antti Hietala: Kevyttä mielihyvää (Q-teatteri, 2016)
Antti Hietala: Mount Everest (Q-teatteri, 2018)
Ali-Kirjamo

| Ali-Kirjamo |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kangasala
Koordinaatit:  61°31′36″N, 24°52′16″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  Pappistenoja 
Järvinumero:  35.784.1.022
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114 m  
Rantaviiva:  0,929 km  
Pinta-ala:  4,055 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAli-Kirjamo 
Ali-Kirjamo Kirjamo on Pirkanmaalla Kangasalla  sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,1 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114 metriä mpy.
Antti Honkkila

Antti Honkkila.
Antti Honkkila (s. 17. kesäkuuta 1968 Brisbane, Australia)  on tamperelainen kitaristi ja kirkon nuorisotyönohjaaja. Hän on rock-yhtye Teran säestyskitaristi. Honkkila soitti aikaisemmin kristillisessä suomalaisen raskaan rockin pioneeriyhtyeessä Terapiassa. Honkkila oli laulaja-kitaristi Petri Lassilan kanssa yhtyeen perustajajäsen. Ammatiltaan Honkkila on nuorisotyöntekijä ja on töissä Ylöjärven seurakunnassa oltuaan välillä joitakin vuosia varhaiseläkkeellä. Honkkilan poika Matti soittaa Terassa rumpuja. Muut Teran jäsenet ovat Lassila ja basistivaihdoksen jälkeen Jesse Riikonen. Erityisesti mainittakoon, että Honkkila on pitänyt sanansa, jonka antoi Terapian alkuaikana, eikä ole soittanut lainkaan sooloja.
Aiheesta muualla

Terapian kotisivut
Teran kotisivut
Sana-lehden haastattelu. (Arkistoitu – Internet Archive)
Terapia
| --- | --- |
Studioalbumit:  Tule & Kazo • Täällä taas • Uusi levy • Kovia ääniä ja vaikeita sanoja • Joona • K23 • Hoosianna
Kokoelmat ja EP:t:  Studio 7 • Hullut nuoruuden päivät
Singlet:  Single
Tribuuttialbumit:  Terapian tarpeessa
Katso myös:  Kristillinen metallimusiikki • Luettelo Terapian kappaleista • Tera
Antal Lőrinc

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 26. joulukuuta 1971 (ikä 52)
Syntymäpaikka: Pécs, Unkari
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 187 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1990–1992 | Pécsi MSC | 19 | (0) |
| 1992–1996 | Parmalat FC | 106 | (3) |
| 1997 | → Ferencváros (laina) | 5 | (1) |
| 1997–1998 | Gázszer FC | 30 | (1) |
| 1999 | Jazz | 23 | (1) |
| 1999 | Gázszer FC | 5 | (0) |
| 2000–2002 | Kispest Honvéd | 81 | (0) |
| 2002–2004 | LFC Haladás | 60 | (1) |
| 2004 | Pécsi MFC | 3 | (0) |
| 2005 | Barcsi SC | 11 | (0) |
| 2005 | KA | 15 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 353 | (7) |
Valmennusura
2009–2010: Pécsi MFC (apuv.)
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Antal Lőrinc (s. 26. joulukuuta 1971 Pécs, Unkari) on unkarilainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskuspuolustaja.
Ura

Lőrinc aloitti uransa kotikaupunkinsa Pécsi MSC:n joukkueessa. Hänen tulokaskaudellaan Pécs sijoittui sarjassa kolmanneksi. Kahden kauden jälkeen Lőrincz siirtyi székesfehérvárilaisen Parmalat FC:n riveihin. Viiden kauden aikana hän esiintyi joukkueessa yli sadassa pääsarjaottelussa. Kesken kauden 1996–97 hän siirtyi lainalle hallitsevaan mestariin Ferencvárosiin, jossa hän pelasi pienessä roolissa joukkueen sijoittuessa kolmanneksi. Kesällä Lőrincz siirtyi sarjanousija Gázszer FC:hen. Ensimmäisellä kaudella hän pelasi melkein jokaisessa sarjaottelussa, mutta toisella kaudellaan hän esiintyi vain yhdessä ottelussa, tullen kentälle vaihdosta.
Vuodeksi 1999 Lőrinc siirtyi ennen Unkarin sarjakauden loppumista Veikkausliigan FC Jazziin. Hän teki sarjadebyyttinsä 27. toukokuuta ottelussa Turun Palloseuraa vastaan ja pelasi aloituskokoonpanossa kaikissa kauden lopussa 23 ottelussa, joissa hän teki yhden maalin. Lőrincz palasi takaisin kotimaahansa Gázszerin riveihin vuoden lopussa ja pelasi viidessä ottelussa ennen siirtymistään Kispest Honvéd FC:n joukkueeseen vuodenvaihteessa. Kahden ja puolen kauden jälkeen hän siirtyi sarjatasoa alemmaksi Lombárd FC Haladásiin ja oli tärkeässä roolissa nostamassa joukkuetta pääsarjaan.
Yhden Haladásissa vietetyn pääsarjakauden jälkeen Lőrinc pelasi kasvattajaseurassaan Pécsissä muutaman ottelun syyskaudella 2004–2005. Talvikaudeksi hän siirtyi kolmannen sarjatason Barcsi SC:n riveihin. Viimeiset ottelunsa Lőrinc pelasi Islannin toisen sarjatason KA:ssa. Uransa aikana Lőrinc esiintyi Unkarin pääsarjassa yhteensä neljäntoista kauden aikana 275 ottelussa ja teki niissä viisi maalia. Peliuransa jälkeen hän on valmentanut Pécsin alle 17-vuotiaiden juniorijoukkuetta ja avustanut yhden kauden ajan miesten edustusjoukkuetta.