stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eno Raud

Eno Raud (15. helmikuuta 1928 Tartto, Viro – 9. heinäkuuta 1996 Haapsalu, Viro) oli virolainen lastenkirjailija.
Raudin isä oli Mart Raud. Hänen puolisonsa on Aino Pervik. Heidän lapsiaan ovat Rein Raud, Piret Raud ja Mihkel Raud.
Suomennetut teokset

Niin vai näin, suom. Eino Kiuru ; kuv. L. Rooza. 1961.
Sipsik, suom.. Ulla-Liisa Heino. 1969.
Kadonneen pojan tapaus, suom. Eva Lille, 1970
Karhun talo / Eno Raud ; kuv. Siima Skop ; suom. Irja Typpö. 1975
Lentävän lautasen arvoitus, suom. Eva Lille 1975
Anu ja Sipsik, suom. Irja Typpö, 1979
Näpsäkäävät, suom. Eva Lille. 1986
Kissat ja hiiret, suom.  Paul Raudsepp. 1991
Puujumala, suome. Jouko Vanhanen. 1999
Teokset viroksi > Proosa

"Roostevaba mõõk" (1957)
"Sõjakirves on välja kaevatud" (1959)
"Mõru kook" (1959)
"Kurjad mehikesed" (1961)
"Rein karuradadel" (1962)
"Sipsik" (1962)
"Anu ja Sipsik" (1970)
"Põdrasõit" (1965)
"Väike motoroller" (1965)
"Helikopter ja tuuleveski" (1966)
"Peep ja sõnad" (1967)
"Tuli pimendatud linnas" (1967)
"Etturid" (1968)
"Päris kriminaalne lugu" (1968)
"Huviline filmikaamera" (1969)
"Lugu lendavate taldrikutega" (1969)
"Telepaatiline lugu" (1970)
"Karu maja" (1972)
"Konn ja ekskavaator" (1972)
"Toonekurg vahipostil" (1974)
"Väike autoraamat" (1974)
"Naksitrallid. Esimene raamat" (1972)
"Naksitrallid. Teine raamat" (1975)
"Jälle need naksitrallid. Esimene raamat" (1979)
"Jälle need naksitrallid. Teine raamat" (1982)
"Märgutuled Padalaiul" (1977)
"Ninatark muna" (1980)
"Suvejutte veski alt" (1982)
"Kassid ja hiired" (1985)
"Siniste kaantega klade" (1993)
Teokset viroksi > Runot

"Kalakari salakaril" (1975)
"Käbi käbihäbi" (1977)
"Padakonna vada" (1985)
"Kilul oli vilu" (1987)
"Kala kõnnib jala" (1997)
Teokset viroksi > Kansanrunouden sovitukset

"Kaval-Ants ja Vanapagan" (1958)
"Suur Tõll" (1959)
"Kalevipoeg" (1961)
"Kilplased" (1962)
"Tark mees taskus" (1971)
Teokset viroksi > Kokoelmat

"Kirju-Mirju" (1969)
"Kirju-Mirju 2. osa" (1974)
Tunnustukset

Eesti NSV teeneline kirjanik 1978
Ilmari Saari

Lauri Ilmari Saari (17. joulukuuta 1893 Kurikka – 11. syyskuuta 1951) oli suomalainen filosofian maisteri ja Henkivakuutusosakeyhtiö Pohjan toimitusjohtaja.
Saari pääsi ylioppilaaksi 1912 ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1917. Saari oli Tilastollisen päätoimiston kirjastonhoitajana 1917, Pellervo-seuran kirjallisena sihteerinä 1917–1918 ja Maaseudun Tulevaisuus-lehdessä toimitussihteerinä,  toimittajana sekä lehden Saksan-kirjeenvaihtajana 1918–1919.
Saari oli ulkoasiainministeriössä harjoittelijana 1919, ylimääräisenä virkamiehenä ja ensimmäisenä sihteerinä 1920 sekä kauppapoliittisen osaston vt. osastopäällikkönä 1921. SOK:n jäsenosuuskaupat perustivat vuonna 1920 sairaus-, hautausapu- ja eläkekassan ja sen pohjalta syntyi Henkivakuutusosakeyhtiö Pohja, joka sai toimiluvan marraskuussa 1922. Ilmari Saaresta tuli uuden yhtiön toimitusjohtaja.
Julkaisuja

Maaseudun palovakuutuksesta ja sen kehittämisestä. Pellervon pikkukirjasia n:o 9. Pellervo, Helsinki 1917
Maatalouspulat : onko sellaisen syntyminen sodan jälkeen Suomessa mahdollinen?. Maataloustuottajain keskusliiton julkaisuja n:o 1. Edistysseurojen kustannus, Helsinki 1918
Henkivakuutuksen historiaa. Pohja-yhtiön opintokirje n:o 1. Pohjayhtiö, Helsinki 1934
Suomennoksia

Svaami Abhedaananda  : Miksi itämaalaiset ovat kasvissyöjiä? ; suomentanut I. S. Teosofisia esitelmiä n:o 9. Teosofinen kirjakauppa, Helsinki 1912, näköispainos Kesävuori, Purujärvi 1985
Swami Vivekananda  : Toiminnan tie täydellisyyteen eli Karma-Jooga ; suomentanut I. S. Teosofinen kirjakauppa, Helsinki 1912
Édouard Schuré : Suuret vihityt : uskontojen salaisen historian esittämiskoe 1 : Pytagoras : Delfoin mysteerit ; 35:nnestä ranskank. pain. suom. L. I. S. Teosofinen kirjakauppa, Helsinki 1916
Édouard Schuré : Suuret vihityt : uskontojen salaisen historian esittämiskoe 2 : Jeesus Kristuksen lähetystyö ; 35:nnestä ranskank. pain. suom. L. I. S. Teosofinen kirjakauppa, Helsinki 1917
Gustav Schmoller : Luokkataistelut ennen ja nyt : (3:s kirja). Kansallisen edistyspuolueen kirjasarja n:o 1. Edistysseurojen kustannus, Helsinki 1920 (alkuteos Die soziale Frage)
Lujo Brentano : Nykyaikaisen kapitalismin alku. Kansallisen edistyspuolueen kirjasarja n:o 3.  Edistysseurojen kustannus, Helsinki 1921
Ivica Kostelić

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ivica Kostelić |  Ivica Kostelić |  Ivica Kostelić |  |
Maa:   Kroatia
Miesten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Torino 2006 | alppiyhdistetty |  |
|  Hopeaa | Vancouver 2010 | superalppiyhdistetty |  |
|  Hopeaa | Vancouver 2010 | pujottelu |  |
|  Hopeaa | Sotši 2014 | superalppiyhdistetty |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | St. Moritz 2003 | pujottelu |  |
|  Hopeaa | Schladming 2013 | superalppiyhdistetty |  |
|  Pronssia | Garmisch-Partenkirchen 2011 | supersuurpujottelu |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Schladming 1997 | alppiyhdistetty |  |
Ivica Kostelić [ˈiʋitsa ˈkɔstɛlitɕ] (s. 23. marraskuuta 1979 Zagreb, Kroatian ST) on kroatialainen alppihiihtäjä. Hän on maailmancupin kokonaiskilpailun voittaja, maailmanmestari ja olympiamitalisti. Hän menestyi uransa alkupuolella lähes yksinomaan pujottelussa, mutta on sittemmin kehittynyt myös hyväksi vauhtilajien laskijaksi. Hän on alppihiihdon kokonaiscupin voittajan Janica Kostelićin vanhempi veli.
Kostelić voitti pujottelun maailmanmestaruuden 2003. Olympialaisissa hän on voittanut hopeaa alppiyhdistetyssä Torinossa 2006, Vancouverista 2010 ja Sotšissa 2014 sekä pujottelussa vuonna 2010.
Kostelić menestyi hyvin nuorten sarjoissa, mutta hänen uransa maailmancupissa on ollut menestykseltään vaihteleva ja myös loukkaantumisten täyttämä. Hänen parhaat saavutuksensa ovat maailmancupin kokonaiskilpailun voitto kaudella 2010–2011, pujottelun maailmancupin voitto kausilla 2001–2002 ja 2010–2011, alppiyhdistetyn cupin voitto 2010–2011, 2011–2012 ja 2012–2013. Hän on voittanut yhteensä 26 maailmancupin osakilpailua, ollut 16 kertaa toinen ja 18 kertaa kolmas.
Vuonna 2003 kroatialaiselle Nacional-lehdelle antamassaan haastattelussa Kostelić antoi useita lausuntoja, joiden tulkittiin olevan natsimyönteisiä. Juttu sai myös kansainvälistä huomiota ja herätti närää erityisesti Itävallassa ja Kostelić joutui lopulta pyytämään anteeksi. Myöhemmin hän sanoi syytösten olleen vääriä ja että hänen lausuntonsa irrotettiin asiayhteydestä. Alkuperäisessä haastattelussa Kostelić kommentoi kansallissosialismia sanoen sen olleen ”terve järjestelmä, parempi kuin kommunismi”. Toinen tapaus sattui lehdistötilaisuudessa, kun häneltä kysyttiin miltä hänestä tuntui ennen toista pujottelulaskua kilpailussa, jonka voitosta hän taisteli. Kostelić vastasi sanomalla olevansa ”valmis ja keskittynyt kuin saksalainen sotilas ennen hyökkäystä Neuvostoliittoon”. Myöhemmin hän pyysi lausuntoaan anteeksi.
Saavutuksia

Olympialaiset
Salt Lake City 2002: suurpujottelussa yhdeksäs
Torino 2006: alppiyhdistetyssä hopeaa, pujottelussa kuudes
Vancouver 2010: alppiyhdistetyssä ja pujottelussa hopeaa, suurpujottelussa seitsemäs
Sotši 2014: alppiyhdistetyssä hopeaa, pujottelussa yhdeksäs
MM-kilpailut:
St. Moritz 2003: pujottelussa kultaa
Åre 2007: superyhdistetyssä 12:s
Garmisch-Partenkirchen 2011: supersuurpujottelussa pronssia, pujottelussa kahdeksas, suurpujottelussa 14:s
Schladming 2013: alppiyhdistetyssä hopeaa, pujottelussa viides
Vail / Beaver Creek 2015: alppiyhdistetyssä 12:s, pujottelussa 15:s
Maailmancup:
Kausi 2001–2002: kokonaiskilpailussa seitsemäs, pujottelucupin voitto
Kausi 2002–2003: kokonaiskilpailussa seitsemäs, pujottelucupissa toinen
Kausi 2006–2007: alppiyhdistetyn cupissa kolmas
Kausi 2007–2008: kokonaiskilpailussa kuudes, alppiyhdistetyn cupissa toinen, pujottelucupissa viides
Kausi 2008–2009: kokonaiskilpailussa neljäs, pujottelucupissa toinen, alppiyhdistetyn cupissa neljäs
Kausi 2009–2010: kokonaiskilpailussa viides, alppiyhdistetyn cupissa kolmas, pujottelucupissa neljäs
Kausi 2010–2011: kokonaiskilpailun, pujottelucupin ja alppiyhdistetyn cupin voitto, supersuurpujottelun cupissa kolmas
Kausi 2011–2012: kokonaiskilpailussa neljäs, alppiyhdistetyn cupin voitto, pujottelucupissa toinen
Kausi 2012–2013: kokonaiskilpailussa viides, alppiyhdistetyn cupin voitto, pujottelucupissa kolmas
Kausi 2014–2015: alppiyhdistetyn cupissa neljäs
Maailmancupin osakilpailuvoitot

| Päivä | Paikka | Laji |
| --- | --- | --- |
| 25. marraskuuta 2001 |  Aspen | Pujottelu |
| 13. tammikuuta 2002 |  Wengen | Pujottelu |
| 9. maaliskuuta 2002 |  Altenmarkt-Zauchensee | Pujottelu |
| 16. joulukuuta 2002 |  Sestriere | Pujottelu |
| 5. tammikuuta 2003 |  Kranjska Gora | Pujottelu |
| 12. tammikuuta 2003 |  Bormio | Pujottelu |
| 15. joulukuuta 2003 |  Madonna di Campiglio | Pujottelu |
| 10. joulukuuta 2006 |  Reiteralm | Superyhdistetty |
| 22. joulukuuta 2008 |  Alta Badia | Pujottelu |
| 17. tammikuuta 2010 |  Wengen | Pujottelu |
| 24. tammikuuta 2010 |  Kitzbühel | Alppiyhdistetty |
| 2. tammikuuta 2011 |  München | Paripujottelu |
| 9. tammikuuta 2011 |  Adelboden | Pujottelu |
| 14. tammikuuta 2011 |  Wengen | Alppiyhdistetty |
| 16. tammikuuta 2011 |  Wengen | Pujottelu |
| 21. tammikuuta 2011 |  Kitzbühel | Supersuurpujottelu |
| 23. tammikuuta 2011 |  Kitzbühel | Alppiyhdistetty |
| 30. tammikuuta 2011 |  Chamonix | Superyhdistetty |
| 8. joulukuuta 2011 |  Beaver Creek | Pujottelu |
| 21. joulukuuta 2011 |  Flachau | Pujottelu |
| 13. tammikuuta 2012 |  Wengen | Superyhdistetty |
| 15. tammikuuta 2012 |  Wengen | Pujottelu |
| 22. tammikuuta 2012 |  Kitzbühel | Alppiyhdistetty |
| 12. helmikuuta 2012 |  Krasnaja Poljana | Superyhdistetty |
| 27. tammikuuta 2013 |  Kitzbühel | Alppiyhdistetty |
| 9. maaliskuuta 2013 |  Kranjska Gora | Pujottelu |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ivica Kostelić Wikimedia Commonsissa
virallinen kotisivu (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ivica Kostelić
Miesten alppihiihdon maailmancupin kokonaiskilpailun voittajat
Käännös suomeksi
Jackie Selebi

Jackie Selebi (7. maaliskuuta 1950 Johannesburg – 23. tammikuuta 2015) oli eteläafrikkalainen poliisikomentaja ja kansainvälisen rikospoliisijärjestön Interpolin johtaja 2004–2008. Hänet tuomittiin 2. heinäkuuta 2010 korruptiosta. Hän sai 15 vuoden tuomion, mikä on suositeltu vähimmäisrangaistus kokeneiden poliisien korruptiotapauksissa. Selebi oli oikeuden mukaan ottanut vuosina 2000–2005 lahjuksia huumerikollisilta yli 120 000 euron arvosta. Hänet erotettiin virasta vuonna 2008.
Selebi toimi myös Etelä-Afrikan edustajana YK:ssa ja oli maan entisen presidentin Thabo Mbekin läheinen liittolainen.
Hänet oli kuitenkin laskettu terveydellisin perustein ehdonalaiseen heinäkuussa 2012.
Selebillä oli todettu munuaisten vajaatoiminta, kohonnut verenpaine ja diabetes, ja hän kuoli sydänkohtaukseen tammikuussa 2015.
Jackie Robinson

Jackie Robinson
Jack Roosevelt ”Jackie” Robinson (31. tammikuuta 1919 – 24. lokakuuta 1972) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hänestä tuli ensimmäinen modernin aikakauden afroamerikkalainen Major League -pelaaja vuonna 1947, jolloin hän aloitti uransa Brooklyn Dodgersissa (veljekset Moses Fleetwood Walker ja Wadley Walker pelasivat liigassa 1880-luvulla). Hän oli mukana voittamassa joukkueen ensimmäistä World Series -mestaruutta vuonna 1955, ja vaikutti samassa joukkueessa aina vetäytymiseensä vuonna 1956.
Toisena pesämiehenä maineeseen noussut Robinson oli kuusinkertainen All-Star-pelaaja. Hän oli myös National Leaguen Rookie of the Year (1947) ja Most Valuable Player (1949).
Robinson oli toisen maailmansodan veteraani. Hän esitti vuonna 1950 itseään elämäkertaelokuvassa The Jackie Robinson Story. Hän voitti paikan Baseball Hall of Famessa vuonna 1962, ja hän on saanut Kongressin kultamitalin ja Presidentin vapaudenmitalin.
Robinson kuoli diabeteksen ja sydänvaivojen seurauksena ollessaan vasta viidenkymmenenkolmen. MLB jäädytti hänen numeronsa (42) hänen debyyttinsä 50-vuotispäivänä 15. huhtikuuta 1997. Vuodesta 2004 alkaen MLB on juhlistanut päivämäärää 15. huhtikuuta nimeämällä sen Jackie Robinson -päiväksi. Vuodesta 2007 alkaen kaikkien joukkueiden kaikki pelaajat käyttävät tuona päivänä numeroa 42, joka muina päivinä on jäädytetty koko liigassa.
James Leasor

James Leasor (20. joulukuuta 1923 Erith, Kent – 10. syyskuuta 2007 Salisbury, Wiltshire) oli tuottelias englantilainen kirjailija, joka kirjoitti historiallisia ja jännitysromaaneja sekä elämäkertoja. Jotkin hänen kirjoistaan on tehty myös elokuviksi; näihin kuuluvat Ansa agentille (1965) kirjasta Passi unohdukseen ja Merten sudet (1980) kirjasta Boarding Party.
Leasorin tunnetuimpia teoksia on yhdeksän jännitysromaanin sarja brittipoliisi Jason Lovesta, joka kutsutaan salaiseen palveluun ja pääsee seikkailemaan ympäri maailmaa. Näistä Jarkko Laine on suomentanut neljä 1970-luvun taitteessa. Toinen Leasorin vakiohahmo on 1800-luvun Kaukoidässä seikkaileva kauppias Macpherson Gunn. Salanimellä Andrew MacAllan hän kirjoitti Afrikkaan ja Aasiaan sijoittuvia tarinoita sekä lontoolaisesta klassikkoautojen kauppiaasta kertovia romaaneja.
Opettajaperheeseen syntynyt James Leasor pääsi toimitusharjoittelijaksi kotiseutunsa Kentin sanomalehteen ja lähti sitten brittiarmeijan palvelukseen Intiaan ja Kaukoitään. Näiltä vuosilta juonsivat monet hänen kirjojensa aiheista. Palattuaan Englantiin hän pääsi opiskelemaan englantia Oxfordin yliopiston Oriel Collegeen ja sai vuonna 1946 julkaistuksi esikoisromaaninsa, armeija-aikana Burmassa käsin kirjoittamansa tarinan Not Such a Bad Day, jonka hänen äitinsä kirjoitti puhtaaksi kirjoituskoneella.
Suomennetut teokset

Kaksi aarretta, neljätoista kuolemaa (Conspiracy of Silence), yhdessä Peter Etonin kanssa. Tammi, 1960, suom. Jouko Linturi.
Rudolf Hess, kutsumaton lähettiläs (The Uninvited Envoy), WSOY, 1963, suom. T. J. Kivilahti.
Passi unohdukseen (Passport to Oblivion), Otava, 1969, suom. Jarkko Laine.
Passi perikatoon (Passport to Peril), Otava, 1970, suom. Jarkko Laine.
Passi pelkoon (Passport in Suspense), Otava, 1971, suom. Jarkko Laine.
Passi pyhiinvaeltajalle (Passport for a Pilgrim), Otava, 1972, suom. Jarkko Laine.
Se on vain hinnasta kiinni (Never Had a Spanner on Her), Otava, 1972, suom. Arvi Tamminen.
Vihreä rannikko : maihinnousu Dieppeen 1942 (Green Beach), Otava, 1977, suom. Pertti E. Nykänen.
Jackie Pretorius

| Jackie Pretorius> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Etelä-Afrikka
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1965, 1968, 1971, 1973
Talli(t):  Yksityinen Brabham,  yksityinen LDS,  Williams
Kilpailuja:  4 (3 lähtöä)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Etelä-Afrikan Grand Prix 1965
Viimeinen kilpailu:  Etelä-Afrikan Grand Prix 1973
Jacobus "Jackie" Pretorius (22. marraskuuta 1934 – 30. maaliskuuta 2009 Johannesburg) oli eteläafrikkalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui neljään Formula 1 -kilpailuun kausilla 1965, 1968, 1971 ja 1973. Hän keskeytti kahdesti, karsiutui kerran ja hänen sijoituksensa hylättiin vuoden 1968 Etelä-Afrikan GP:ssä, jossa hän olisi ollut kymmenes. Hän ei saavuttanut pisteitä.
Pretorius voitti kaksi MM-sarjan ulkopuolista kilpailua vuonna 1971. Hän kuoli 30. maaliskuuta 2009 74-vuotiaana oltuaan koomassa kolme viikkoa. Murtovarkaat olivat hyökänneet hänen kotiinsa aikaisemmin perjantaiaamuna. Hänen vaimonsa Shirley kuoli samanlaisessa onnettomuudessa samassa talossa vuosia aiemmin.
Jasłon piirikunta

Jasłon piirikunta (puol. powiat jasielski) on yksi Ala-Karpatian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 113 450. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Jasło. Yhdeksän maalaiskuntaa ovat Brzyska, Dębowiec, Jasło, Kołaczyce, Krempna, Nowy Żmigród, Osiek Jasielski, Skołyszyn sekä Tarnowiec ja niissä on kylien lisäksi yksi kaupunki; Kołaczyce.
Jasłon piirikunnan pinta-alasta arviolta 37,6 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Jasłon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 9,3 prosenttia. Luku on huomattavasti koko Puolan työttömyysastetta korkeampi.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Jasłon piirikunnassa arvioitiin olevan 113 450 asukasta, joista 50,8 prosenttia naispuolisia ja 49,2 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 115 734 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 95 921 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 17,1 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 62,3 prosenttia ja eläkeikäisten 20,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,8 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 1 019 lasta.
James Levine

| James Levine |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1943
Kuollut: 9. maaliskuuta 2021 (77 vuotta)
Ammatti:  kapellimestari
Muusikko
Tyylilajit:  klassinen
Soittimet:  piano, viulu
Levy-yhtiöt:  RCA Records Deutsche Grammophon
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
James Lawrence Levine [lɪ'vaɪn] (23. kesäkuuta 1943 Cincinnati, Ohio – 9. maaliskuuta 2021 Palm Springs, Kalifornia) oli amerikanjuutalainen kapellimestari ja pianisti.
Levine aloitti pianon- ja viulunsoiton lapsena ja esiintyi jo 10-vuotiaana Cincinnatin sinfoniaorkesterin kanssa. Ennen pääsyään Juilliard School of Musiciin vuonna 1961 häntä opettivat Walter Levin, Rudolf Serkin ja Rosina Lhévinne.
Levinen kapellimestariura alkoi Clevelandin orkesterin apulaiskapellimestarina 1965–1970. Kesäkuussa 1971 hän johti Metropolitan-oopperassa Puccinin Toscan esityksen. Hänen saamansa suosio johti nimitykseen Metropolitan-oopperan ylikapellimestariksi vuonna 1973. Vuosina 1974–1978 hän oli myös Cincinnati May Festivalin musiikillinen johtaja.
Levine toimi 1999–2004 Münchenin filharmonisen orkesterin ja 2004–2011 Bostonin sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina. Hän teki yhteistyötä myös Chicagon sinfoniaorkesterin sekä Berliinin ja Wienin filharmonikoiden kanssa.
Vuonna 2017 tuli esiin syytöksiä Levinen nuoriin miehiin ja alaikäisiin poikiin kohdistamasta seksuaalisesta hyväksikäytöstä 1960-luvulta alkaen. Metropolitan-ooppera ensin keskeytti ja sitten lopetti yhteistyön hänen kanssaan. Levine nosti syytteen Metropolitania vastaan sopimusrikkomuksesta ja kunnianloukkauksesta. Asia sovittiin oikeuden ulkopuolella niin, että Metropolitan maksoi Levinelle 3,5 miljoonaa dollaria .
Aiheesta muualla

James Levinen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Jackson Avery

| Jackson Avery |
| --- | --- |

Luoja(t):  Shonda Rhimes
Näyttelijä(t):  Jesse Williams
Ensi- esiintyminen:  Greyn anatomian jaksossa 6.05 "Invasion"
Henkilötiedot
Ammatti:  plastiikkakirurgi
Sukupuoli:  mies
Asuinpaikka:  Boston, Massachusetts, Yhdysvallat
Suhteet
Vanhemmat:  Catherine Avery
Puoliso(t):  April Kepner (ex-vaimo)
Lapset:  Samuel Norbert Avery (poika, kuollut)   Harriet Kepner-Avery (tytär)
Isovanhemmat:  Harper Avery (isoisä)
Tutut:  Lexie Grey (ex-tyttöystävä)   Meredith Grey (ystävä)   Derek Shepherd   April Kepner   Alex Karev   Cristina Yang   Teddy Altman
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jackson Avery on kuvitteellinen plastiikkakirurgi ABC:n televisiosarjassa Greyn anatomia. Häntä esittää Jesse Williams. Hän tuli mukaan sarjaan kuudennella tuotantokaudella ja pääsi sarjan vakiokasvoksi seitsemännellä tuotantokaudella. Avery on myös korva-, nenä- ja kurkkutautiopin erikoislääkäri.
Tarina > 6. tuotantokausi

Jackson on kirurgian apulaislääkäri Mercy Westin sairaalasta. Hänen isoisänsä on kuuluisa kirurgi tri Harper Avery. Harper Averyn säätiön jakaman lääketieteen palkinnon on saanut mm. Meredith Greyn äiti Ellis. Hänen äitinsä on tri Catherine Avery.
Jackson siirtyy Mercy Westistä töihin Seattle Gracen sairaalaan sairaaloiden yhdistyttyä hallinnollisesti. Uusien apulaislääkärien ja Seattlen Gracen vanhempien työntekijöiden välillä on aluksi eripuraa. Jackson alkaa kilpailla erityisesti Cristina Yangin kanssa, joka antaa hänelle lempinimen "nättipoika". Jackson ihastuu Cristinaan ja suutelee tätä juhlissa, mutta Cristina torjuu tämän. Jacksonin ja Cristinan välit muuttuvat ystävällisiksi, mutta heidän välillään säilyy kilpailu parhaista töistä ja ylilääkärien suosiosta.
Jackson piilottelee muilta taustaansa Harper Averyn lapsenlapsena, koska hän haluaa pärjätä omilla ansioillaan. Asia käy ilmi, kun Harper tuodaan potilaaksi sairaalaan. Asian selvittyä Jackson ystävystyy Meredith Greyn kanssa. Heitä yhdistää elämä kuuluisan kirurgin perheenjäsenenä.
Kuudennen kauden viimeisessä jaksossa sairaalaan tulee ampuja Gary Clark, joka haluaa tappaa Derek Shepherdin ja muita. Sairaala laitetaan lukitustilaan Clarkin vaellessa käytävillä. Clark tappaa useita ihmisiä ja haavoittaa Derekiä. Jackson rohkaisee Cristinaa tekemään Derekille tämän hengen pelastavan leikkauksen, koska kokeneempia lääkäreitä ole paikalla, ja auttaa itse leikkauksessa. Kun Clark ottaa leikkaussalissa olijat panttivangeikseen, Jackson irrottaa Shepherdin sydänkoneesta, jotta Clark uskoisi tämän kuolleen. Juoni toimii ja Clark poistuu. Derek jää henkiin.
Tarina > 7. tuotantokausi

Jackson muuttaa Meredithin ja Derekin taloon, jossa asuvat lisäksi Alex Karev, Lexie Grey ja April Kepner. Cristinan ja Jacksonin välinen kilpailu sydänkirurgian ylilääkärien Teddy Altmanin suosiosta pahenee. Jackson yrittää saada lisää suosiota flirttailemalla Teddylle, mutta tämä pahentaa asiaa. Jackson kilpailee myös Cristinan, Meredithin, Aprilin ja Alexin kanssa johtavan apulaislääkärin paikasta. Hän tekee virheitä ja joutuu ylilääkärien epäsuosioon.
Alex Karevin loukattua Jacksonin ystävää Aprilia Jackson antaa Kareville turpiin. Hän sanoo Lexie Greylle, että April on hänen ainoa ystävänsä. Lexie sanoo Jacksonin olevan typerä, ja vihjaa olevansa itsekin ystävä. Jackson ihastuu Lexieen, mutta Lexie ei ole aluksi kiinnostunut, koska hänellä on yhä tunteita Mark Sloania kohtaan. Lexien ja Markin suhteen ajauduttua uudelleen karille Jackson lohduttaa Lexietä sanomalla, että ihmisellä on useampi kuin yksi sielunkumppani. Jackson tunnustaa tunteensa Lexielle ja pari alkaa seurustella. Heidän tiivis yhdessä olonsa häiritsee kämppiksenä asuvaa Aprilia, mutta pari ei ota Aprilin valituksia kuuleviin korviinsa.
Lexie lohduttaa Markia, kun Callie Torres joutuu onnettomuuteen. Jackson hyväksyy tämän aluksi, mutta sanoo sitten Lexielle, ettei aio odotella, jos Lexiellä on yhä tunteita Markia kohtaan. Lexie lähtee kotiin Jacksonin kanssa.
Jackson onnistuu parantamaan asemiaan töissä tekemällä hyvää työtä Richard Webberin diabeteskokeessa. Hän jättäytyy pois kokeesta tajuttuaan Webberillä olevan mahdollisuuksia voittaa sillä Harper Avery -palkinto. Johtavan apulaislääkärin valitseva Owen Hunt sanoo arvostavansa Jacksonin moraalia, mutta päättää olla antamatta Jacksonille virkaa, koska johtajan on ajateltava itseäänkin. Jacksonin ele tekee vaikutuksen Markiin, joka sanoo luovuttavansa Lexien Jacksonille. Lexie menee Jacksonin tietämättä sanomaan Markille, että rakastaa tätä yhä, mutta haluaa Markin pysyvän etäällä hänestä ja Jacksonista. Lexie sanoo olevansa onnellinen Jacksonin kanssa ja palaa tämän luo.
Aiheesta muualla

ABC - Grey's Anatomy - Jackson Avery Greyn anatomian virallisilla sivuilla
Greyn anatomia
| --- | --- |
Hahmot:: Meredith Grey (Ellen Pompeo) | Derek Shepherd (Patrick Dempsey) | Cristina Yang (Sandra Oh) | Alex Karev (Justin Chambers) | George O'Malley (T.R. Knight) | Izzie Stevens (Katherine Heigl) | Preston Burke (Isaiah Washington) | Miranda Bailey (Chandra Wilson) | Richard Webber (James Pickens, Jr.) | Addison Montgomery (Kate Walsh) | Denny Duquette (Jeffrey Dean Morgan) | Mark Sloan (Eric Dane) | Callie Torres (Sara Ramirez) | Erica Hahn (Brooke Smith) | Lexie Grey (Chyler Leigh) | Owen Hunt (Kevin McKidd) | Arizona Robbins (Jessica Capshaw) | April Kepner (Sarah Drew) | Jackson Avery (Jesse Williams) | Teddy Altman (Kim Raver)
Muuta:: Jaksot | Rakkauden anatomia | Shonda Rhimes