stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Laura Halminen
Viestikoekeskusjuttu

Joulukuussa 2017 poliisi teki Halmisen asuntoon kotietsinnän sen jälkeen, kun Halminen oli vasaroinut tietojen tuhoamistarkoituksessa hallussaan olleen tietokoneen kovalevyn Helsingissä sijaitsevan asuintalonsa kellarikerroksessa ja soittanut palokunnan paikalle savun takia. Halmista epäillään turvallisuussalaisuuden paljastamisesta. Hänen ja toimittaja Tuomo Pietiläisen kirjoittaman jutun taustalla olevaa mahdollista tietovuotoa tutkitaan virkasalaisuuden rikkomisena. Tutkintapyynnön on molemmissa tapauksissa tehnyt Suomen puolustusvoimat. Epäily liittyy Helsingin Sanomissa julkaistuun puolustusvoimien Viestikoekeskusta koskevaan juttuun, jonka Halminen oli kirjoittanut Tuomo Pietiläisen kanssa.
Halmisen ja Pietiläisen juttu nousi uutiseksi myös Venäjän tiedotusvälineissä, joissa vuodon taustalla katsottiin olevan Nato ja vuodolla yritettäisiin lyödä kiilaa Helsingin ja Moskovan väliin. Lisäksi Venäjällä uutisoitiin Halmisen yritys tuhota tietokoneensa sisältämät tiedot ja hänen kotiinsa tehty kotietsintä.
Suomen sijoitus Toimittajat ilman rajoja -järjestön lehdistönvapausindeksissä putosi yhden sijan poliisin tekemän toimituksellisen aineiston takavarikon vuoksi.
Helsingin käräjäoikeus hylkäsi 27. helmikuuta 2018 Halmisen hakemuksen kotietsinnän toteamiseksi laittomaksi, takavarikoiden kumoamiseksi ja takavarikoitujen esineiden palauttamiseksi.
Viestikoekeskusjuttu > Oikeudenkäynnit

Viestikoekeskusjuttuun liittyvä oikeudenkäynti alkoi elokuussa 2022. Poliisin kuulustelupöytäkirjasta kävi ilmi, että puoli vuotta ennen jutun julkaisua Halminen oli paljastanut puolustusvoimille, että lehden toimituksella oli hallussaan salaisia asiakirjoja. Helsingin Sanomien toimitus ei tiennyt Halmisen yhteydenotosta puolustusvoimiin. Halminen puolusti tekoaan vetoamalla maanpuolustusvelvollisuuteen.
Journalistin ohjeiden mukaan toimittajalla on mahdollisuus kieltäytyä tehtävistä, jotka ovat ristiriidassa lain, henkilökohtaisen vakaumuksen tai ammattietiikan kanssa. Päätoimittaja Kaius Niemen mukaan Halminen ei tuonut julki huoltaan jutun oikeutuksesta.
Halmisen tekemän ilmiannon jälkeen puolustusvoimien upseeri tapasi Halmisen useita kertoja ja tutustui lehden hallussa olleeseen aineistoon.
Oikeudenkäynnissä Pietiläisen puolustusasianajaja esitti, että jos tieto olisi todella ollut salaista, puolustusvoimat olisi pyrkinyt suojelemaan tietoa ennen sen julkaisua. Kun tieto Halmisen tekemästä ilmiannosta tuli julki, Helsingin Sanomat hyllytti Halmisen selvitysten ajaksi. Häntä ei irtisanottu, vaan hänen työvelvoitteensa päättyi. Lehti tutkii väitteitä tiedon välittämisestä toimituksen ulkopuolelle.
Helsingin käräjäoikeus antoi päätöksen asiasta tammikuussa 2023. Käräjäoikeuden mukaan Halminen ja Pietiläinen syyllistyivät turvallisuussalaisuuden paljastamiseen. Pietiläinen tuomittiin 50 päiväsakkoon. Halminen jätettiin tuomitsematta rangaistukseen, koska käräjäoikeus katsoi tämän roolin artikkelin kirjoittamisessa olleen vähäisempi. Lisäksi Halminen pyrki varmistumaan julkaisemisen laillisuudesta. Viestikoekeskusta käsittelevä artikkeli määrättiin poistettavaksi ja ”hävitettäväksi”.
Tapauksen käsittely hovioikeudessa alkoi elokuussa 2024.
Teokset

Upseeri ja vakooja : suomalaisloikkari Emil Vaateri.  Jyväskylä:  Docendo, 2023.  ISBN 978-952-382-529-1
Martti J. Kari : Käsikirjoitukset eivät pala.  Docendo, 2024.  ISBN 978-952-382-784-4
Tunnustukset

Lumilapio-palkinto 2016 "Uusnatsien sisäpiirissä", uusnatsijärjestö Suomen vastarintaliikkeen sisäpiiriä käsittelevästä jutusta.
Särö

Särö (engl. distortion) on elektroniikan ja äänentoistotekniikan suure, jolla ilmaistaan signaalin toistumisen (epä)puhtautta. Säröksi ei yleensä lasketa lineaarista taajuusvasteen epätasaisuutta eikä signaaliin summautuvia häiriöitä, tasajännitettä tai kohinaa. Erilaisia särön mittaamiseen käytettyjä suureita ovat harmoninen kokonaissärö THD, keskeismodulaatiosärö IMD sekä transienttisärö eli TIM-särö. Säröä syntyy muun muassa silloin kun signaalin amplitudi on niin suuri, ettei vahvistin pysty toistamaan sitä puhtaana, vaan "särkee" signaalin: signaalin tasoa kasvatettaessa vahvistus muuttuu epälineaariseksi, jolloin siniaallon huiput leikkautuvat ja sinimuotoinen signaali muuttuu asteittain kanttiaalloksi.
Tietoliikenteessä ja signaalinprosessoinnissa ideaalista, kohinatonta systeemiä, jonka ominaisuudet ovat ajan suhteen vakiot, voidaan mallintaa  funktiolla, jossa lähtö  y(t) kirjoitetaan tulon  x funktiona
Säröytymistä tapahtuu, kun funktio F(x(t)) on epälineaarinen.
Särötyypit > Harmoninen kokonaissärö

Harmoninen kokonaissärö eli THD (engl. Total Harmonic Distortion) ilmaisee puhtaaseen sinisignaaliin syntyneiden harmonisten komponenttien voimakkuuden  suhteessa perustaajuisen aallon voimakkuuteen. (Harmoniset komponentit ovat siniaaltoja, joiden taajuus on perustaajuuden moninkerta.) Särö mitataan joko tehosuhteena tai tavallisemmin tehollisarvojen suhteena. Kun lähtöön syötetään puhdasta siniaaltoa, harmoninen särö on ylempien harmonisten taajuuskomponettien tehollisarvon suhde perustaajuisen signaalin tehollisarvoon:
joka voidaan kirjoittaa muotoon
missä P1 on perustaajuisen signaalin teho, Pn ovat harmonisten komponenttien tehot ja Ptot on lähtösignaalin kokonaisteho.
Särötyypit > Ylimenosärö

Ylimenosärö aiheutuu B- tai AB-luokan vuorovaihevahvistimen positiivisen ja negatiivisen puolijakson vaihdosta aiheutuvasta vahvistuksen epäjatkuvuudesta. Tämäntyyppinen särö oli ominaista varhaisille transistorivahvistimille.
Särötyypit > Keskinäismodulaatiosärö

Keskinäismodulaatiosärö eli IM (engl. intermodulation distortion ) on signaaliin kuulumattomien taajuuksien syntyminen kahden tai useamman taajuuden sekoittuessa signaalitien epälineaarisessa vahvistimessa tai muussa komponentissa. Tämän seurauksena syntyy uusia taajuuksia, jotka ovat alkuperäisten signaalien harmonisten kerrannaisten lisäksi alkuperäisten signaalien summa- ja erotustaajuuksia.
Särötyypit > Vaihesärö

Vaihesärö (engl. Phase distortion) on särön muoto, jota esiintyy enimmäkseen reaktiivisen komponentin, kuten kapasitiivisen reaktanssin tai induktiivisen reaktanssin seurauksena. Vaihesärössä kaikki tulosignaalin komponentit eivät ole vahvistettuja samassa vaiheessa, mikä saa aikaan sen, että kaikki lähtösignaalin osat eivät ole samassa vaiheessa
Särötyypit > Transienttisärö

Transienttisärö eli TIM-särö (engl. Transient intermodulation distortion) on eräänlainen keskinäismodulaatiosärön laji, jossa signaalissa oleva nopea muutos eli transientti aiheuttaa vahvistimen sisäisen ylikuormittumisen tai lievemmässä tapauksessa joutumisen epälineaariselle alueelle, jolloin muihin samanaikaisiin signaalikomponentteihin syntyy amplitudimodulaatiota. TIM-säröä mitataan suorakaideaallon ja siihen summatun siniaallon avulla. Mittauksessa säröä herättävät suorakaideaallon nousut ja laskut.
TIM:lle (tai yleisemmin DIM:lle, Dynamic Intermodulation Distortion) herkkiä ovat vahvistimet, joiden lineaarisuus on toteutettu voimakkaalla negatiivisella takaisinkytkennällä. Transienttisärön teoria perustuu pääasiassa Tapio M. Köykän 1960-luvulla oivaltamaan ja tohtori Matti Otalan 1970-luvun alussa tieteellisesti mallintamaan tutkimukseen. Tutkimuksen vaikuttimena oli havainto siitä että säröttömämmät vahvistimet eivät toistaneet ääntä niin luonnollisesti kuin jotkin säröllisemmät.lähde?
Särön korjaus

Särön korjaus (engl. Correction of distortion) on mahdollista, kun systeemin lähtö on muotoa y(t) = F(x(t)) ja voidaan määritellä käänteisfunktio F−1, jota voidaan käyttää systeemin tulon tai lähdön säröytymiseen. Korjaus ei ole mahdollista mikäli käänteisfunktiota ei ole olemassa - esimerkiksi jos siirtofunktiolla on pisteitä, joissa käänteisfunktio saa useita tulopisteitä yhdessä lähtöpisteessä. Tämä aiheuttaa informaation menetystä, jota ei voi korjata. Tällainen tilanne voi syntyä, kun vahvistin on ylikuormitettuna.
Kirjallisuutta

Pulkki, Ville & Karjalainen, Matti: Communication Acoustics – An Introduction to Speech, Audio and Psychoacoustics.  (Englanninkielinen oppikirja)  New York:  John Wiley & Sons, Ltd, 2015.  ISBN 978-1-118-86654-2
Salibandyn 3. divisioona (naiset)

| Naisten 3>  divisioona |
| --- | --- |

Laji:  salibandy
Maa(t):   Suomi
Joukkueita:  82
Sarjataso:  5.
Ylempi taso:  2. divisioona
Alempi taso:  4. divisioona
Sivusto:  Alueelliset sarjat
Naisten 3. divisioona on Suomen neljänneksi korkein salibandyn sarjataso. Sarjaa pelataan alueittain viidellä Salibandyliiton alueilla: Etelä-Suomessa, Länsirannikolla, Pohjanmaalla, Sisä-Suomessa ja Pohjois-Suomessa. 3. divisioonassa ottelut pelataan turnausmuotoisena ja ottelu kestää 3 x 15 minuuttia.
Toyota Corolla (1974)

| Toyota Corolla E30 |
| --- | --- |
 Vuoden 1976 Toyota Corolla.
Valmistustiedot
Valmistaja:  Toyota
Edeltäjä:  Toyota Corolla (E20)
Seuraaja:  Toyota Corolla (E70)
Toyota Corolla E30 on Toyotan valmistama henkilöauto, joka esiteltiin huhtikuussa 1974. Auto on Toyota Corollan kolmannen sukupolven malli. Autoa valmistettiin kaksiovisena ja neliovisena malleina (mallimerkinnät TE31, TE30, KE30). Autoa valmistettiin useina korimalleina, joita olivat kaksi- ja neliovinen sedan, kaksiovinen hardtop, sekä kaksi- ja neliovinen farmariauto. Valmistuskauden aikana Corollasta tuli eniten valmistettu auto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toyota Corolla (1974) Wikimedia Commonsissa
Karjalan Sivistysseura

Karjalan Sivistysseura on yhdistys, joka toimii karjalan kielen ja kulttuuriperinnön vaalijana. Sen tavoite on yhdistää karjalaiset ylirajaisesti ylläpitämään karjalaista identiteettiään. Seura toteuttaa tätä työtä julkaisemalla kirjoja sekä kuusi kertaa vuodessa ilmestyvää Karjalan Heimo -lehteä, tukemalla tieteellistä tutkimusta sekä tallentamalla Karjalan kulttuuria, historiaa ja perinnettä sekä karjalan kieltä. Karjalan Sivistysseura järjestää kerran vuodessa heimopäiväviikonlopun kaikille karjalaisuudesta kiinnostuneille. Seura myös tukee kyykän pelaamista järjestemällä harjoituksia ja kyykkätapahtumia.
Karjalan Sivistysseura perustettiin vuonna 1906 nimellä Wienan Karjalaisten Liitto kohentamaan Vienan Karjalan henkistä ja aineellista tilaa. Nimensä Karjalan Sivistysseuraksi liitto muutti vuonna 1917.
Historia

Seura itse katsoo jatkavansa Tampereen työväentalolla 3. elokuuta 1906 perustetun Vienan karjalaisten liiton toimintaa. Ensimmäisenä puheenjohtaja toimi Uhtualta lähtöisin ollut Aleksei Mitro. Vuodesta 1907 seura perusti lukutupia ja kouluja Vienan Karjalaan, mutta kohtasi vastustusta Venäjän valtion taholta, joten liiton toiminta käytännössä lakkasi vuonna 1911.
Vasta maaliskuun 1917 vallankumouksen jälkeen oli mahdollista jälleen toimia ja 9. huhtikuuta 1917 perustettiin Karjalan Sivistysseura (KSS), jonka puheenjohtajaksi valittiin Uhtualta Kuusamoon muuttanut Paavo Ahava (Afanasjev) ja sihteeriksi suomalainen kirjailija Iivo Härkönen. Seura kokosi lähetystön pyytämään Venäjän väliaikaiselta hallitukselta lupaa perustaa Vienaan suomenkielisiä kouluja. Myöhemmin vaatimukset kovenivat. Toukokuussa 1917 seuran sisällä ja 12.–14.heinäkuuta Uhtualla heimopäivillä vaadittiin Itä-Karjalalle itsehallintoa, ja 27. tammikuuta 1918 KSS oli jo järjestämässä Vienan Karjalan maakuntapäiviä, jossa jo vaadittiin itsenäisen Karjalan tasavallan perustamista.
Heimosotien aikana Vaasan senaatti ja myöhemmin Suomen hallitus myönsi seuralle varoja liitospropagandan harjoittamiseen Vienan ja Aunuksen Karjalassa. Heimosotien päätyttyä seuran tehtäväksi muodostui tuhansien itäkarjalan pakolaisten kulttuurin ja yhteyksien säilyttäminen.
Seuran toiminta nykyisin

Yhdistyksellä oli vuonna 2007 oman ilmoituksensa mukaan noin 1 400 jäsentä. Se järjestää vuosittain heimojuhlat, julkaisee Karjalan Heimo -aikakauslehteä ja pitää yllä Karjalan historiasta kiinnostuneille tarkoitettua Sampo-tietokantaa. Karjalan Heimon levikki on ollut 2020-luvun alussa lähes 2 000 lehteä. Seura jakaa myös apurahoja ja pyrkii avustamaan karjalan, suomen ja vepsän kielten elvyttämistä Venäjän Karjalassa.
Vienan Karjalaisten Liiton ja Karjalan Sivistysseuran puheenjohtajat

Vienan Karjalaisten Liiton ja Karjalan Sivistysseuran puheenjohtajat ovat usein istuneet tehtävässään useita vuosia:
Kauppaneuvos Aleksei Mitro (1906–1936)
Kauppaneuvos Ville Mattinen (1936–1953)
Varatuomari Aleksi Lahelma (1953–1961)
Toimitusjohtaja Boris Karppela (1961–1983)
Pankinjohtaja Jorma Puustinen (1983–1991)
Diplomi-insinööri Pentti Keynäs (1991–2001)
Yli-insinööri Ritva Kivi (2001–2009)
Toimitusjohtaja Kari Kemppinen (2009–2011)
Erityisasiantuntija Eeva-Kaisa Linna (2012–2023)
Seija Jalagin (2023–)
Aiheesta muualla

Karjalan Sivistysseuran kotisivut
Vienan karjalaisten seuran perustamislaatta Tampereella
Vuonna 2006 Vienan karjalaisten liiton perustamisen muistolaatta paljastettiin Hallituskatu 19:ssä Tampereen Kaakinmaalla.
Toyota Corolla (1970)

| Toyota Corolla E20 |
| --- | --- |
 Toyota Corolla E20.
Valmistustiedot
Valmistaja:  Toyota
Edeltäjä:  Toyota Corolla (E10)
Seuraaja:  Toyota Corolla (E30)
Toyota Corolla E20 on Toyotan valmistama henkilöauto, joka esiteltiin toukokuussa 1970. Auto on Toyota Corollan toisen sukupolven malli. Autoa valmistettiin kaksiovisena ja neliovisena malleina (mallimerkintä KE20). Autoa valmistettiin useina korimalleina, joita olivat kaksi- ja neliovinen sedan, kaksiovinen coupé, sekä kaksiovinen farmariauto. Toisen sukupolven mallin yhteydessä Corolla Sprinter -mallista tuli oma Toyota Sprinter -mallistonsa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toyota Corolla (1970) Wikimedia Commonsissa
Eric Talbot

Eric Talbot on yhdysvaltalainen sarjakuvien käsikirjoittaja ja piirtäjä, joka tunnetaan erityisesti Turtles-sarjakuvista.
Vuonna 2000 Talbotin käsikirjoittama neliosainen sarjakuva "The Melting Pot" oli pohjana elokuvalle Heavy Metal 2000.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Toyota Corolla (1966)

| Toyota Corolla E10 |
| --- | --- |
 Ensimmäisen sukupolven Toyota Corolla.
Valmistustiedot
Valmistaja:  Toyota
Seuraaja:  Toyota Corolla (E20)
Toyota Corolla E10 on Toyotan valmistama henkilöauto, joka esiteltiin marraskuussa 1966. Auto on Toyota Corollan ensimmäisen sukupolven malli. Autoa valmistettiin kaksiovisena ja neliovisena korimalleina (mallimerkintä KE20). Autoa valmistettiin aluksi kaksiovisena sedanina, jonka jälkeen esiteltiin neliovinen sedan sekä kaksiovinen farmariauto. Auto sijotettiin Publica- ja Corona-mallien väliin Publicasta saatujen kokemuksien perusteella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toyota Corolla (1966) Wikimedia Commonsissa
Winthrop Rockefeller

| Winthrop Rockefeller |
| --- | --- |

Arkansas’n 37. kuvernööri
 10. tammikuuta 1967 – 12. tammikuuta 1971  
Varakuvernööri:  Maurice Britt
Edeltäjä:  Orval Faubus
Seuraaja:  Dale Bumpers
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. toukokuuta 1912 New York City, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 22. helmikuuta 1973 (60 vuotta) Palm Springs, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  poliitikko, liikemies
Tiedot
Puolue:  republikaanit
Winthrop Rockefeller (1. toukokuuta 1912 – 22. helmikuuta 1973) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän toimi Arkansas'n kuvernöörinä vuosina 1967–1971. Hän palveli toisessa maailmansodassa vuosina 1941–1945.
Rockefeller syntyi New Yorkissa ja kuoli syöpään Kalifornian Palm Springsissä 1973. Hänen isänsä oli John D. Rockefeller, Jr.
Hiroshi Yamauchi

Hiroshi Yamauchi (jap. 山内溥, Yamauchi Hiroshi, 7. marraskuuta 1927 – 19. syyskuuta 2013 Japani) oli Nintendon kolmas toimitusjohtaja vuodesta 1949 vuoteen 2002, jolloin hän luovutti paikkansa Satoru Iwatalle. Yamauchin ansioksi voidaan lukea Nintendon muuttamisen pienestä korttipeliyrityksestä yhdeksi tämän päivän suurimmista videopeliyrityksistä. Yamauchista myös tuli yhdysvaltalaisen baseball-joukkue Seattle Marinersin suurin omistaja vuonna 1992. Joukkuetta johtaa nykyään entinen Amerikan Nintendon johtaja Howard Lincoln.
Vuoden 2010 Forbesin tilastojen mukaan Yamauchi oli maailman 201. rikkain ja Japanin seitsemänneksi rikkain ihminen.
Henkilöhistoria

Hiroshi Yamauchi syntyi 7. marraskuuta 1927 Shikanojō Inaban ja Kimi Yamauchin lapseksi. Hänen isänsä, Shikanojō oli aikaisemmin hyväksynyt sukunimensä muuttamisen Yamauchiksi; kuitenkin vuonna 1933 hän hylkäsi perheensä. Tämän seurauksena Hiroshin kasvattajiksi tulivat hänen isovanhempansa Sekiryō ja Tei Yamauchi.
Hiroshi Yamauchi kuoli 19. syyskuuta 2013 keuhkokuumeeseen sairaalassa Japanissa.
Erik Axl Sund

Håkan Axlander Sundquist ja Jerker Erikson.
Erik Axl Sund on kahden ruotsalaisen kirjailijan, Jerker Eriksonin (s. 1974) ja Håkan Axlander Sundquistin (s. 1965) luoma nimimerkki, jolla kirjailijat julkaisevat yhdessä kirjoittamiaan kirjoja. Erik Axl Sund on julkaissut kuusi romaania: Varistyttö, Unissakulkija, Varjojen huone, Lasiruumiit, Nukkemestari ja Väärä aika. Varistyttö, Unissakulkija ja Varjojen huone muodostavat yhdessä Varistyttö-trilogian. Ruotsin Dekkariakatemia myönsi vuonna 2012 Varistyttö-trilogialle vuoden parhaan rikosromaanin palkinnon. Palkintoraati kuvasi trilogiaa "hypnoottisen vangitsevaksi psykoanalyysiksi rikoskirjallisuuden muodossa". Erik Axl Sundin kirjojen oikeudet on myyty 38 kustantajalle ympäri maailman.
Jerker Erikson syntyi Gävlessä vuonna 1974. Hän on työskennellyt aikaisemmin talonmiehenä, lastaajana, vankilakirjaston hoitajana ja varaston johtajana. Sen lisäksi hän on toiminut Håkanin I love you baby! -elektropunkyhtyeen tuottajana ja ollut kietueella yhtyeen kanssa. Erikson asuu Tukholmassa tyttöystävänsä Saran kanssa.
Håkan Axlander Sundquist syntyi Linköpingissä vuonna 1965. Hän on työskennellyt ääniteknikkona, muusikkona ja taiteilijana. 2000-luvun alussa hän oli Itä-Euroopan kiertueella yhtyeensä kanssa. Hän asuu Tukholmassa tyttöystävänsä ja poikansa kanssa.
Teokset

Varistyttö, 2014 Otava, suom. Kari Koski (Kråkflickan, 2010)
Unissakulkija, 2014 Otava, suom. Kari Koski (Hunderelden, 2011)
Varjojen huone, 2014 Otava, suom. Kari Koski (Pythias anvisningar, 2012)
Lasiruumiit, 2015 Otava, suom. Kari Koski (Glaskroppar, 2014)
Nukkemestari, 2020 Otava, suom. Kari Koski (Dockliv, 2019)
Väärä aika, 2023 Otava, suom. Kari Koski (Otid. 2022)
Viimeinen rantaleijona

| Viimeinen rantaleijona |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Tonislav Hristov
Käsikirjoittaja:  Tonislav Hristov, Kaarle Aho
Tuottaja:  Kaarle Aho, Kai Nordberg
Säveltäjä:  Petar Dundakov
Kuvaaja:  Orlin Ruevski
Leikkaaja:  Anders Teigen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Making Movies
Kesto:  73 min
Alkuperäiskieli:  bulgaria
   
Viimeinen rantaleijona on Tonislav Hristovin ohjaama dokumenttielokuva, joka valmistui 2023.
Kuuttakymmentä lähenevä Ivan on bulgarialainen naistenmies, mies joka seurustelee ammatikseen naisturistien kanssa Sunny Beachin lomakohteessa. Hän on tehnyt työtään neljäkymmentä vuotta, kommunismin ajoista lähtien.
Viimeisen rantaleijonan ovat käsikirjoittaneet Tonislav Hristov ja Kalle Aho. Elokuvan ovat tuottaneet Kai Nordberg ja Kalle Aho Making Movies -tuotantoyhtiöstä.
Elokuva sai ensi-iltansa Tessalonikin kansainvälisillä elokuvajuhlilla maaliskuussa 2023.
Aiheesta muualla

Viimeinen ranteleijona Ylen Areenassa.
| n k Tonislav Hristov |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Laupias taksikuski (2023) 
Dokumenttielokuvat (ohjaus):  Hercules (2005)  Pilvi-san (2005)  My Brother Fedja (2006)  Perhe (2007)  Virtuaalirakkaus (2008)  Sinkkuelämän säännöt (2011)  Sielunruokaa (2013)  Love & Engineering – Rakkauden insinöörit (2014)  Unelmien kulisseissa (2015)  Hyvä postimies (2016)  Veeran maaginen elämä (2019)
Erin Hartwell

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Erin Hartwell vuonna 2018. |  Erin Hartwell vuonna 2018. |  Erin Hartwell vuonna 2018. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten pyöräily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 | 1 km aika-ajo |  |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | 1 km aika-ajo |  |
| Ratapyöräilyn MM-kilpailut  | Ratapyöräilyn MM-kilpailut  | Ratapyöräilyn MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Palermo 1994 | 1 km aika-ajo |  |
|  Pronssia | Bogotá 1995 | 1 km aika-ajo |  |
|  Pronssia | Bogotá 1995 | joukkuesprintti |  |
|  Pronssia | Bordeaux 1998 | 1 km aika-ajo |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Hopeaa | Havanna 1991 | 1 km aika-ajo |  |
|  Hopeaa | Mar del Plata 1995 | 1 km aika-ajo |  |
|  Hopeaa | Winnipeg 1999 | 1 km aika-ajo |  |
Erin Wesley Hartwell (s. 1. kesäkuuta 1969 Philadelphia) on yhdysvaltalainen ratapyöräilijä. Hän on olympia- ja MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 182 cm.
Hartwell saavutti miesten kilometrin aika-ajossa olympiapronssia Barcelonassa 1992 ja -hopeaa Atlantassa 1996. Hän kuului kymmenenneksi sijoittuneeseen Yhdysvaltojen joukkueeseen joukkuetakaa-ajossa Sydneyssä 2000.
Hartwell saavutti kilometrin aika-ajossa MM-hopeaa 1994 sekä pronssia 1995 ja 1996. Joukkuesprintissä hän sai MM-pronssia 1995. Pan-Amerikan kisoissa hän sijoittui kilometrin aika-ajossa toiseksi 1991, 1995 ja 1999.
Avigdor Jitzhaki

Avigdor Jitzhaki
Avigdor Jitzhaki (hepr. ‏אביגדור יצחקי‎‎, s. 13. syyskuuta 1949) on israelilainen Kadima-puoluetta edustava poliitikko. Hän on puolueensa parlamenttiryhmän puhemies.
Jitzhaki vaati pääministeri Ehud Olmertin eroa Winogradin komission raportin jälkeen.
Aiheesta muualla

Jitzhaki knessetin virallisella sivulla
Mohammed bin Sulayem

| Mohammed bin Sulayem> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. marraskuuta 1961  Dubai 
Kansalaisuus:   Yhdistyneet arabiemiraatit
WRC-ura
Aktiivivuodet:  1988–1995
Entiset tallit:  Ford, Toyota
Kilpailuja:  18
Maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Erikoiskoevoittoja:  0
MM-pisteitä:  12
Ensimmäinen kilpailu:  Akropolis-ralli 1988
Viimeinen kilpailu:  Uuden-Seelannin ralli 1995
Mohammed bin Sulayem (arab. محمد بن سليم‎, Muḥammad ibn Sulayim; s. 12. marraskuuta 1961 Dubai, Yhdistyneet arabiemiirikunnat) on arabiemiirikuntalainen entinen ralliautoilija ja nykyinen Kansainvälisen autoliitto FIA:n puheenjohtaja. Hänet valittiin puheenjohtajaksi 17. joulukuuta 2021 järjestetyssä äänestyksessä, jossa hän sai 61,2 % äänistä. Ennen puheenjohtajuuttaan hän oli toiminut vuodesta 2008 lähtien FIA:n varapuheenjohtajana.
Sulayem on rallin Lähi-idän mestaruussarjan 14-kertainen mestari ja alueen kaikkien aikojen menestyksekkäin kilpa-autoilija. MM-sarjassa hänen parhaat saavutuksensa ovat kaksi kuudetta sijaa.
Muuta

Huhtikuussa 2009 Sulayem romutti Renault'n F1-auton näytösajossa Dubaissa menetettyään auton hallinnan kiihdytyksessä lähtösuoralla. Hän itse kuitenkin selvisi rajusta törmäyksestä vammoitta.
Filippiinien naisten jääkiekkomaajoukkue

Filippiinien naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Filippiinejä naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Vuonna 2023 maassa oli liki 50 rekisteröityä naisjääkiekkoilijaa, vuonna 2024 liki sata, mutta maata ei ollut vielä sijoitettu Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämässä maailmanrankingissa.
Vuonna 2019 joukkue osallistui IIHF:n Challenge Cup of Asian 1. divisioonan turnaukseen, jonka se voitti. Joukkueen oli näin ollen määrä osallistua Challenge Cup of Asian pääsarjan turnaukseen vuonna 2020, mutta turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
Joukkueen on määrä osallistua keväällä 2025 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 3. divisioonan turnaukseen.