stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sotka (Utajärvi)
Aiheesta muualla

Utajarvi.fi — Sotkankylä (Arkistoitu – Internet Archive)
Utajärvi
| --- | --- |
Kylät:  Ahmas | Alakylä | Ala-Naama | Ala-Niska | Autio | Juorkuna | Järvikylä | Kangaskylä | Kernilä | Kivijärvi | Kormunkylä | Marttisjärvi | Murronkylä | Naamankylä | Niska | Ojakylä | Potku | Sanginkylä | Sipolankylä | Sapilasmaa | Sotka | Särkijärvi | Tervolankylä | Utanen | Ylisuvanto | Yli-Utos
Järvet, lammikot ja lähteet:  Ahmasjärvi | Ahvenlampi (Sanginkylä) | Ahvenlampi (Juorkuna) | Hakojärvi | Iso Karvasjärvi | Iso Kivijärvi | Iso Olvasjärvi | Iso-Timonen | Juorkuna | Kaihlanen | Kirkaslampi | Kivi-Sorsua | Kivijärvi | Korpinen | Kärkkäänjärvi | Lauttalampi | Marttisjärvi | Matkalampi | Mustalampi | Nuanjärvi | Palonen | Penikkajärvi | Pieni Torvenjärvi | Pikku Karvasjärvi | Pikku Olvasjärvi | Pikku-Säynäjä |Pikku-Timonen | Pontema | Puutturinjärvi | Saari-Sorsua | Sanginjärvi | Siiralampi | Sotkajärvi | Särkijärvi | Säynäjä |Torvenjärvi | Vaaranlampi | Valkiaisjärvi | Vähä-Ruohonen
Joet ja purot:  Kiiminkijoki | Kivijoki | Koivujoki | Korpisenoja | Naamanjoki | Nuanjoki | Oilinginoja | Oulujoki | Piltuanjoki | Piltunginjoki | Poikajoki | Potkunjoki | Sanginjoki | Särkijoki | Säynäjäjoki | Tilanjoki | Timo-oja | Utosjoki
Luonnonsuojelualueet:  Olvassuon luonnonpuisto | Rokuan kansallispuisto
Rakennukset ja rakennelmat:  Ahmaksen kalevalainen perinnekylä | Ahmaskosken silta | Ala-Utoksen voimalaitos | Maijan kivi |  Utajärven kirkko | Utajärven kivipuisto | Utasen voimalaitos
Muistomerkit, laatat ja veistokset:  Sankarivainajien muistomerkki (1950) | Karjalaan jääneiden muistomerkki (1958) | Roomari-patsas (1985) | Veteraanikivi (1991) | Merilän suvun koskenlaskijoiden muistomerkki (2000) | Runonlaulajien muistomerkki (2003)
Museot:  Utajärven kotiseutumuseo | Ylisipolan kotiseutumuseo
Liikenne:  Ahmaksen rautatieasema | Niskan seisake | Oulu–Kontiomäki-rata | Rokuan rautatie | Seututie 836 | Seututie 837 | Sotkan seisake | Utajärven rautatieasema | Valtatie 22 | Yhdystie 8300
Siphonostomatoida

| Siphonostomatoida |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Äyriäiset Crustacea
Luokka::  Leukajalkaiset Maxillopoda
Alaluokka::  Hankajalkaiset Copepoda
Lahko::  Siphonostomatoida  Thorell, 1859
Heimot
 Samarusidae  Archidactylinidae  Tanypleuridae  Sponginticolidae  Pseudohatschekiidae  Hyponeoidae  Ecbathyriontidae  Dissonidae  Dichelinidae  Codobidae  Coralliomyzontidae  Stellicomitidae  Trebiidae  Spongiocnizontidae  Sphyriidae  Rataniidae  Pseudocycnidae  Pontoeciellidae  Pennellidae  Nicothoidae  Nanaspididae  Micropontiidae  Megapontiidae  Lernanthropidae  Lernaeopodidae  Kroyeriidae  Hatschekiidae  Eudactylinidae  Entomolepididae  Dirivultidae  Dinopontiidae  Dichelesthiidae  Pandaridae  Cancerillidae  Calverocheridae  Caligidae  Brychiopontiidae  Scottomyzontidae  Asterocheridae  Artotrogidae 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Siphonostomatoida on yksi hankajalkaisten (Copepoda) alaluokkaan kuuluvista äyriäislahkoista. Nämä ovat ensisijaisesti kalojen ulkoloisina eläviä eläimiä. Lahkoon kuuluu 40 heimoa.
Sirittäjä

| Sirittäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Uunilinnut Phylloscopidae
Suku::  Sirittäjäuunilinnut Rhadina
Laji::  sibilatrix
Kaksiosainen nimi
 Rhadina sibilatrix  (Bechstein, 1793) 
Synonyymit
 Phylloscopus sibilatrix 

Katso myös
   Sirittäjä Wikispeciesissä   Sirittäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sirittäjä (Rhadina sibilatrix) on uunilintuihin kuuluva pieni varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Sirittäjä on jonkin verran suurempi kuin pajulintu, selkäpuolelta vihreämpi ja alta puhtaan valkea. Valkoinen alapuoli rajoittuu jyrkästi keltaiseen kurkkuun. Sukupuolet ovat samanväriset. Lajin pituus on 11–13 senttimetriä ja paino 9–10 grammaa.
Laulu (ohje) on tunnusomainen, heleä sirinä, joka alkaa parilla hitaalla lyönnillä ja kiihtyy loppua kohden: ikään kuin pyörittäisi pientä kolikkoa kovalla alustalla. Usein laulun lomassa kuuluu hömötiaismainen ”hyy”. Toisinaan lintu innostuu esittämään laululentoa. Varoitusääni on ”tjöö”.
Vanhin suomalainen rengastettu sirittäjä on ollut vähintään 8 vuotta, 10 kuukautta ja 21 päivää vanha.
Levinneisyys

Sirittäjä pesii lähes koko Euroopassa. Lajia tavataan Etelä-Suomessa melko tavallisena, joskin harvalukuisena, rehevissä korkearunkoisissa lehti- ja sekametsissä, pohjoisempana harvinaisempi Kuusamon seuduille asti. Suomessa pesii noin 100 000 – 200 000 paria sirittäjiä.
Sirittäjä on muuttolintu, joka muuttaa elo–syyskuussa trooppiseen Afrikkaan ja palaa sieltä toukokuussa – kesäkuun alussa.
Elinympäristö

Sirittäjät elävät rehevissä korkearunkoisissa lehtimetsissä ja sekametsissä, joissa on runsaasti lehtipuita. Pensaskerros ei saa olla tiheää, mutta kenttäkerroksessa saa mielellään olla runsaasti sananjalkoja tai saniaisia.
Lisääntyminen

Pesä on maassa ruohoston kätkössä. Muninta alkaa toukokuun loppupuolella. Naaras munii tavallisesti kuusi munaa ja hautoo niitä noin 13 vuorokautta. Molemmat emot huolehtivat poikasista, jotka lähtevät pesästä noin kaksiviikkoisina.
Ravinto

Sirittäjä on hyönteissyöjä, jonka ruokalistaan kuuluvat myös hämähäkkieläimet.
Aiheesta muualla

Pulliainen, Erkki & Hietajärvi, Teuvo 1980: Sirittäjä Phylloscopus sibilatrix pesivänä Sallan pohjoiskärjessä. – Lintumies 4.1980 s. 176-177. LYL.
Sirittäjä Lintukuva-verkkopalvelussa
ITIS: Phylloscopus sibilatrix (englanniksi)
Sirittäjä.
muni Phylloscopus sibilatrix
Siphiwe Tshabalala

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Lawrence Siphiwe Tshabalala
Syntymäaika: 25. syyskuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Soweto, Etelä-Afrikka
Pelipaikka: vasen keskikenttälaituri
Pituus: 170 senttimetriä
Seura
Seura: Kaizer Chiefs
Pelinumero: 14
Junioriseurat
: Phiri Movers Kaizer Chiefs
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003–2004 2004–2007 2007– | Alexandra United Free State Stars Kaizer Chiefs |  64 (13) 123 (24) |
Maajoukkue
| 2006– |  Etelä-Afrikka | 61 (8) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. lokakuuta 2011.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 25. lokakuuta 2011.
Lawrence Siphiwe Tshabalala (s. 25. syyskuuta 1984 Soweto, Etelä-Afrikka)  on eteläafrikkalainen jalkapalloilija, joka edustaa Etelä-Afrikan pääsarjassa pelaava Kaizer Chiefsia.
Tshabalala on aikaisemmin edustanut Alexandra Unitedia ja Free State Starsia. Hän on myös  pelannut Etelä-Afrikan maajoukkueessa vuodesta 2006 lähtien ja teki maansa avausmaalin vuoden 2010 MM-kisoissa.
Stephen Gallacher

Gallacher vuonna 2014
Stephen James Gallacher (s. 1. marraskuuta 1974 Dechmont) on skotlantilainen golfaaja. Vuonna 1995 ammattilaisuransa aloittanut Gallacher on voittanut yhteensä neljä ammattilaisturnausta.
Gallacher valittiin Euroopan joukkueeseen vuoden 2014 Ryder Cupiin.
Solow’n kasvumalli

Solow'n kasvumalli on taloustieteellinen malli taloudelliselle kasvulle. Se on yleisnimitys eksogeenisen kasvun malleille, joilla pyritään kuvaamaan pitkän aikavälin taloudellista kasvua. Mallia ovat kehittäneet useat taloustieteilijät, mutta merkittävimmän työn teki luultavasti Robert Solow, josta hänet palkittiin taloustieteen Nobelin palkinnolla.
Solow päätteli, että talouden kasvu perustuu pääoman kasvuun sekä työvoiman kasvuun toisin sanoen kansantalouden tuotantofunktio voidaan kirjoittaa muotoon  Y(t)=F(K(t),L(t)). Tämä ei kuitenkaan ollut tarpeeksi pätevä teoria selittämään talouden kasvua, joten Solow lisäsi yhtälöön myös teknisen kehittymisen (ns. Solowin jäännöstermi) eli  Y(t)=F(K(t),AL(t)).
Solowin kasvumallin toinen ydinidea ja samalla keskeinen ongelma on se, että tekninen kehitys (A) on eksogeeninen muuttuja ja se siirtyy kokonaisuutena talouskasvuun. Pääoman ja työn kasvu puolestaan vaikuttavat talouskasvuun ainoastaan näiden tulo-osuuksien suhteessa.
K = pääoma (saksan sanasta Kapital), L = työvoima (englannin sanasta labour), A = tekninen kehitys
Solow–Swan-malli

Solowin mallin eli Solowin-Swanin mallin kehittivät toisistaan riippumatta Robert Solow ja Trevor Swan vuonna 1956.
Perusmallissa oletetaan Cobb–Douglas-tuotantofunktio.
missä  t on aika,  0<\alpha <1 on tuotannon joustavuus ja samalla myös pääomien suhde tuloihin ja  Y(t) on kokonaistuotanto.  A on työn tuottavuutta lisäävä tietämys tai teknologia (labour-Augmenting technology), joten  AL on efektiivinen työpanos. Pääoma, työvoima ja tietämys ovat täydessä käytössä ja alkuarvot  A(0),  K(0), and  L(0) on annettu. Työvoiman ja teknisen kehityksen kasvunopeudet ovat ulkosyntyisiä,  n ja  g, vastaavasti:
Efektiivinen työpanos  A(t)L(t) kasvaa siis nopeudella  (n+g). Pääoma kuitenkin kuluu ja vanhenee vakionopeudella  \delta . Tuotannosta vain osa ( cY(t), missä  0<c<1) kulutetaan, loppuosa  (1-c) säästetään ja investoidaan:
missä  s=(1-c) on vakioinen säästöaste ja  {\dot {K}} tarkoittaa pääoman derivaattaa  {\frac {dK(t)}{dt}} ajan suhteen.
Koska tuotantofunktiolle  Y(K,AL) ei yleensä oleteta lainkaan skaalaetua, se voidaan kirjoittaa suhteessa efektiiviseen työpanokseen:
Mallin tärkein suure on pääomaintensiteetti  k, pääoman suhde efektiiviseen työpanokseen. Malli kertoo sen kehittyvän ajan myötä seuraavasti:
Ensimmäinen termi  sk(t)^{\alpha }=sy(k(t)) on investointi efektiivistä työpanosta kohden. Toinen termi  (n+g+\delta )k(t) on "tasapainoinvestointi" (efektiivistä työpanosta kohden), joka riittää pitämään pääomaintensiteetin  k vakiona.
Yhtälöstä seuraa, että pääomaintensiteetti  k(t) suppenee tasapainoarvoon  k^{*}, joka määrittyy yhtälöstä  sk(t)^{\alpha }=(n+g+\delta )k(t) (eli  {\dot {k}}(t)=0):
Tällöin sekä pääoma  K että efektiivinen työpanos  AL kasvavat vauhdilla  (n+g). Koska malli olettaa, että skaalaedut ovat nollassa, myös tuotanto  Y kasvaa tuolla vauhdilla.
Solowin–Swanin malli siis ennustaa, että talous suppenee tasaisen kasvun tasapainoon riippumatta alkutilastaan. Tämä kasvunopeus on siis  (n+g) ja kasvu työntekijää kohden on  g, täysin teknisen kehityksen määräämä.
Solow–Swan-malli > Seurauksia

Politiikalla ei siis voida vaikuttaa pitkän aikavälin kasvunopeuteen, ellei saada työvoiman kasvua tai teknistä kehitystä pysyvästi nopeammaksi (tai mallin oletuksista poikkeavaa tilannetta).
Jos säästämisaste nousee pysyvästi, se tuottaa pysyvästi korkeamman kansantuotteen tason (ja pääomaintensiteetin  k^{*}), mutta tämä näkyy nopeampana talouskasvuna vain sen aikaa kuin kestää siirtyä tuolle korkeamman kasvun uralle. Tosin tulee muistaa, että malli olettaa, ettei taloudessa keskimäärin ole mittakaavaetuja.
Kasvunopeuden määrää pääomien kertyminen.
Pääomien kertymisen määräävät säästöaste (mikä osa tuloista ei mene kulutukseen vaan säästöön) ja pääoman kuluminen/vanheneminen (kirjanpidossa "poisto").
Pitkän aikavälin kasvunopeus  (n+g) määräytyy siis eksogeenisesti, mallin ulkopuolella. Tällaiset kasvumallit ennustavat yleensä kiinniottajan etua / konvergenssia: kohti tasapainokasvunopeutta.
Esimerkiksi Singaporella oli 40 %:n säästöaste vuosina 1960–1996 ja sen BKT kasvoi 5–6 % vuodessa. Keniassa säästöaste oli 15 % ja talouskasvu vain 1 %. Hyvin pitkällä aikavälillä kuitenkin tekninen kehitys tulee tärkeämmäksi kuin pääomien kertyminen.
Mankiw–Romer–Weil-malli

N. Gregory Mankiw, David Romer ja David Weil testasivat Solowin-Swanin mallia empiirisellä datalla ja totesivat, että datan selittää paremmin malli, johon lisätään inhimillinen pääoma. Myös siinä on Cobb–Douglas-tyyppinen tuotantofunktio:
missä  H(t) on inhimillinen pääoma, joka kuluu samalla vauhdilla  \delta  kuin fyysinenkin pääoma.
Huomautuksia

↑  Laskelman välivaiheet:  y(t)={\frac {Y(t)}{A(t)L(t)}}={\frac {K(t)^{\alpha }(A(t)L(t))^{1-\alpha }}{A(t)L(t)}}={\frac {K(t)^{\alpha }}{(A(t)L(t))^{\alpha }}}=k(t)^{\alpha }
↑  Laskelman välivaiheet:  {\dot {k}}(t)={\frac {{\dot {K}}(t)}{A(t)L(t)}}-{\frac {K(t)}{[A(t)L(t)]^{2}}}[A(t){\dot {L}}(t)+L(t){\dot {A}}(t)]={\frac {{\dot {K}}(t)}{A(t)L(t)}}-{\frac {K(t)}{A(t)L(t)}}{\frac {{\dot {L}}(t)}{L(t)}}-{\frac {K(t)}{A(t)L(t)}}{\frac {{\dot {A}}(t)}{A(t)}}. Koska  {\dot {K}}(t)=sY(t)-{\delta }K(t)\,, ja koska  {\frac {{\dot {L}}(t)}{L(t)}} ja  {\frac {{\dot {A}}(t)}{A(t)}} ovat  n ja  g, vastaavasti, yhtälö sievenee muotoon  {\dot {k}}(t)=s{\frac {Y(t)}{A(t)L(t)}}-\delta {\frac {K(t)}{A(t)L(t)}}-n{\frac {K(t)}{A(t)L(t)}}-g{\frac {K(t)}{A(t)L(t)}}=sy(t)-{\delta }k(t)-nk(t)-gk(t). Kuten yllä todistettiin,  y(t)=k(t)^{\alpha }.
Stephen G. Wheatcroft

Stephen G. Wheatcroft (s. 1947) on australialainen historioitsija.
Wheatcroft sai kandidaatin arvon Keelen yliopistosta ja väitteli filosofian tohtoriksi Birminghamin yliopistosta. Hän on toiminut Venäjän ja Neuvostoliiton historian professorina Melbournen yliopistossa, jossa hän myös oli Venäjän ja Euraasian tutkimuksen keskuksen ensimmäinen johtaja. Wheatcroft on erikoistunut Venäjän ja Itä-Euroopan taloushistoriaan ja sosiaaliseen historiaan, kriisiaikojen demografiseen historiaan sekä nälänhätien vertailevaan historiantutkimukseen. Hänet valittiin Academy of the Social Sciences in Australian jäseneksi vuonna 2005.
Stefana Veljković

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Stefana Veljković vuonna 2018. |  Stefana Veljković vuonna 2018. |  Stefana Veljković vuonna 2018. |  |
Maa:   Serbia
Naisten lentopallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Rio de Janiero 2016 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Japani 2018 | naiset |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Azerbaidžan/Georgia 2017 | naiset |  |
|  Kultaa | Puola/Slovakia/Turkki/Unkari 2019 | naiset |  |
|  Pronssia | Alankomaat/Belgia 2015 | naiset |  |
Stefana Veljković (serb. Стефана Вељковић; s. 9. tammikuuta 1990 Jagodina) on serbialainen lentopalloilija ja olympiamitalisti.
Veljković kuului Serbian naisten lentopallomaajoukkueeseen vuoden 2008 olympialaisissa Pekingissä, vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja vuoden 2016 olympialaisissa Rio de Janeirossa. Joukkue sijoittui viidenneksi 2008, 11:nneksi 2012 ja saavutti hopeaa 2016. MM-kilpailuissa Veljković kuului vuonna 2018 Serbian kultaa voittaneeseen joukkueeseen. EM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 2017 ja 2019 ja saavutti pronssia 2015.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stefana Veljković Wikimedia Commonsissa
Stefana Veljković Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Tapanilan metsärata

Tapanilan metsärata oli Helsingin lähellä sijainnut kapearaiteinen puutavaran kuljetukseen tarkoitettu kenttärata. Se rakennettiin ensimmäisen maailmansodan aikana, kun venäläiset teettivät Helsingin seudun linnoitustöiden yhteydessä suuria metsänhakkuita. Rata kulki Malmilta Tapanilaan ja edelleen Seutulan suuntaan Ruskeasantaan. Metsärata purettiin maailmansodan päätyttyä.
Takashi Tezuka

Takashi Tezuka vuonna 2015.
Takashi Tezuka (s. 17. marraskuuta 1960) on Nintendolla työskentelevä videopelisuunnittelija. Tezuka työskentelee nykyään Shigeru Miyamoton apulaisohjaajana Super Mario Bros. -projektissa. Hän toimi myös apulaisohjaajana Super Mario Bros. (2): Lost Levelsissa, graafisena suunnittelijana The Legend of Zeldassa, ja neuvonantajana Zelda II: The Adventure of Linkissä sekä myöhemmin The Legend of Zelda: Ocarina of Timessä.
Tezukan ensimmäinen ohjaustyö oli Super Mario Bros. 3, projektia valvoi Miyamoto ohjaajan ja tuottajan roolissa. Myöhemmin Tezuka ohjasi Super Mario World -, The Legend of Zelda: A Link to the Past -, The Legend of Zelda: Link's Awakening - ja Super Mario World 2: Yoshi's Island -pelit ja toimi Miyamoton apulaisohjaajana Super Mario 64:ssa.
Vuodesta 2005 Tezuka on toiminut Nintendo Entertainment Analysis and Development -osaston apulaisjohtajana.
Sonoman piirikunta

Sonoman piirikunta (engl. Sonoma County) on Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 483 878 vuonna 2010 ja sen pinta-ala on 4 580 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Santa Rosa on myös sen suurin kaupunki.
Väestö

Piirikunnan asukkaista 63,5 prosenttia on valkoisia, 26,6 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 4,2 prosenttia aasialaisia. 25,7 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 89,9 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 42,1 vuotta.
Kuvia piirikunnasta

Sonoman kaupunki.
Venäläisten vuonna 1812 perustama Fort Ross.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sonoman piirikunta Wikimedia Commonsissa
Kalifornian osavaltio
Ilmasto | 
Piirit | 
Talous | 
Vaalit | 
Maantiede | 
Hallinto | 
Kuvernöörit |
Historia | 
Politiikka | Teemasivu
| --- | --- |
Alueet:  Antelope Valley |  Big Sur |  Central Coast |  Channel Islands |  Coachella Valley |  Cucamonga Valley |  East Bay (SF) |  Etelä-Kalifornia |  Gold Country |  Los Angelesin suuralue |  Imperial Valley |  Inland Empire | Itäinen Kalifornia |  Keskuslaakso |  Kuolemanlaakso |  Los Angeles Basin | Lost Coast |   Mojave |  North Bay (SF) |  Owens Valley |  The Peninsula |  Pomona Valley |  Redwood Empire |  Russian River |  Sacramento Valley |  Salinas Valley |  San Diegon piirikunnan pohjoisosa |  San Fernando Valley |  San Franciscon lahden ympäristö |  San Gabriel Valley |  San Joaquin Valley |  Santa Clara Valley |  Shasta Cascade |  Sierra Nevada |  Piilaakso |  Pohjois-Kalifornia |  Sonoma Valley |  Tech Coast |  Tri-Valley |  Victor Valley |  Wine Country |  Yosemiten kansallispuisto
Kaupungit (suurimmat):  Bakersfield |  Chico |  Fresno |  Los Angeles-Long Beach-Glendale |  Modesto |  Napa |  Oakland-Fremont-Hayward |  Oxnard-Thousand Oaks-Ventura |  Redding |  Riverside-San Bernardino-Ontario | Sacramento-Roseville |  Salinas |  San Diego-Carlsbad-San Marcos |  San Francisco-San Mateo-Redwood City |  San José-Sunnyvale-Santa Clara | Santa Ana-Anaheim-Irvine |  Santa Barbara-Santa Maria |  Santa Cruz-Watsonville |  Santa Rosa-Petaluma |  Stockton |  Vallejo-Fairfield |  Visalia-Porterville |  Yuba City
Piirikunnat:  Alameda |  Alpine |  Amador |  Butte |  Calaveras |  Colusa |  Contra Costa |  Del Norte |  El Dorado |  Fresno |  Glenn |  Humboldt |  Imperial |  Inyo |  Kern |  Kings |  Lake |  Lassen |  Los Angeles |  Madera |  Marin |  Mariposa |  Mendocino |  Merced |  Modoc |  Mono |  Monterey |  Napa |  Nevada |  Orange |  Placer |  Plumas |  Riverside |  Sacramento |  San Benito |  San Bernardino |  San Diego |  San Francisco |  San Joaquin |  San Luis Obispo |  San Mateo |  Santa Barbara |  Santa Clara |  Santa Cruz |  Shasta |  Sierra |  Siskiyou |  Solano |  Sonoma |  Stanislaus |  Sutter |  Tehama |  Trinity |  Tulare |  Tuolumne |  Ventura |  Yolo |  Yuba
Stasi-museo

| Stasi-museo Forschungs- und Gedenkstätte Normannenstrasse |
| --- | --- |
 Stasi-museon sisäänkäynti Normannenstrassella.
Tyyppi:  Museo 
Sijainti:  Normannenstraße 20, Haus 1, 10365 Berlin
Perustettu:  7. marraskuuta 1990
Ylläpitäjä:  Antistalinistische Aktion e.V. (ASTAK)
Johtaja:  Helge Heidemeyer
Kotisivut:  http://www.stasi-museum.de/
Koordinaatit:  52°30′51.84″N, 13°29′15″E
 fiStasi-museo 
     
Stasi-museo (viralliselta nimeltään Forschungs- und Gedenkstätte Normannenstrasse, ”Normannenstrassen tutkimuspaikka ja muistomerkki”) on Itä-Saksan turvallisuuspoliisin Stasin entisessä päämajassa toimiva museo Berliinin Lichtenbergin kaupunginosassa. Stasin korttelin kokoinen rakennuskompleksi sijaitsee Frankfurter Alleen varrella, mutta päärakennuksen katuosoitteena on Normannenstrasse.
Näkymä Erich Mielken työhuoneesta.
Stasin käytössä oli Lichtenbergissä noin 20 hehtaarin alue, jossa työskenteli aikanaan 8 000 ihmistä. Alue oli sotilaallisesti vartioitu ja suljettu ulkomaailmalta. Päärakennus valmistui 1961–1962. Itäberliiniläinen kansanjoukko valtasi Stasin päämajan 15. tammikuuta 1990. Viikkoa myöhemmin kansalaiskomitea päätti muuttaa rakennuksen numero 1 ”DDR:n stalinismin muisto- ja tutkimuspaikaksi”. Tätä varten perustettiin ASTAK (Antistalinistische Aktion Berlin-Normannenstrasse) -niminen järjestö, joka avasi museon 7. marraskuuta 1990. Museossa pääsee tutustumaan muun muassa alkuperäisessä asussaan säilytettyyn Erich Mielken työhuoneeseen.
Lähirakennuksissa nro 7 ja 8 on Stasin säilyneet arkistot, joita johtaa Roland Jahn.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stasi-museo Wikimedia Commonsissa
Tango (juoma)

Tango on Coronan vuonna 1950 kehittelemä ja julkaisema hiilihapotettu virvoitusjuoma. Sitä myydään Britteinsaarilla, Ruotsissa, Norjassa ja Unkarissa. Beetcham Group osti Coronan vuonna 1958 ja Corona Soft Drinksin puolestaan Britvic vuonna 1987 ja jonka juomia se nykyäänkin valmistaa. Skandinavian maissa juomaa jakelee SMX Drinks AB.
Tango oli alun perin ainoastaan appelsiininmakuisen juoman nimi. 1990-luvulla Tango laajentui niin että sitä oli saatavilla muinakin eri makuvaihtoehtoina, joihin kuului omena, sitruuna, kirsikka, mustaherukka ja myöhemmin "Fruit Fling". Joidenkin makuvaihtoehtojen kehitys kuitenkin lopetettiin elokuussa 2011. Nykyisin Isossa-Britanniassa saataviin vaihtoehtoihin kuuluu Orange, Apple, Cherry ja Citrus.
Käännös suomeksi
Sindi

| Sindi linn |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Sindin sijainti Virossa
 Koordinaatit: 58°24′11″N, 24°38′52″E 
Valtio:  Viro
Maakunta:  Pärnumaa
Kunta:  Tori
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,01 km²
Väkiluku (2010):  3 979
 – Väestötiheys:  794,2 as./km²
 
 www.sindi.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sindi (saks. Zintenhof) on epäitsenäinen kaupunki Torin kunnassa Pärnumaan maakunnassa Virossa. Sindi sijaitsee noin kymmenen kilometrin päässä Pärnusta itään, Pärnunjoen rannalla. Vuonna 2011 sen asukasluku oli 3 979, pinta-ala 5,01 neliökilometriä ja asukastiheys 794,2 asukasta neliökilometrillä.
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Aren, Saugan ja Torin kunnat sekä Sindin itsenäinen kaupunki yhdistettiin uudeksi Torin kunnaksi.
Sindi on saanut nimensä Clauss Zindtiltä, joka toimi vuonna 1565 Pärnun pormestarina. Asutuskeskus perustettiin vuonna 1833. Siitä tuli kauppala vuonna 1921 ja kaupunki vuonna 1938.
Kaupungin nykyinen pormestari on Mati Mettus.
Väestö

Vuonna 2011 Sindin kaupungissa oli 4 076 asukasta, joista 3 306 (81,1 %) oli virolaisia, 606 (14,9 %) venäläisiä ja 165 (4,0 %) muita kansallisuuksia.
Sindin rautatieasema.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (viroksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sindi Wikimedia Commonsissa
Star Fox: Assault

| Star Fox: Assault |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Namco
Julkaisija:  Nintendo
Tuottaja:  Shigeru Miyamoto
Pelisarja:  Star Fox
Julkaistu:  NA 15. helmikuuta 2005JP 24. helmikuuta 2005EU 29. huhtikuuta 2005
Lajityyppi:  toimintapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  CERO: A (kaikenikäisille)  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 7  USK 12 
Alusta:  Nintendo GameCube
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Star Fox: Assault (jap. スターフォックス アサルト, Sutā Fokkusu Asaruto) on Namcon kehittämä ja Nintendon julkaisema ammuntapeli. Peli on julkaistu vuonna 2005 Nintendo GameCubelle.
Ennen julkaisuaan peli tunnettiin muun muassa nimillä Star Fox: Armada sekä Star Fox 2. 
Peli on osa Star Fox -pelisarjaa.
Assault palauttaa Star Fox -sarjan sen avaruusräiskintä-juurille. Ennen Assaultia ilmestyneessä Star Fox Adventuresissa keskityttiin lähinnä maan päällä seikkailemiseen, eikä lentelykohtauksia ollut kuin harvassa. Peli sijoittuu ajallisesti vuoden jälkeen Adventuresin tapahtumista, jolloin Star Fox -ryhmä on saanut uusia vihollisia: Aparoideja.