stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
S-Kiekko
Historia > Perustaminen

S-Kiekko perustettiin 31 tammikuuta vuonna 1979. Ennen sitä Seinäjoella ei ollut ollut kahdeksaan vuoteen jääkiekkoseuraa Seinäjoen Salpan ja Kiekko-Veljien lopetettua toimintansa. Perustamiskokouksessa oli 42 henkilöä. Seuran nimestä pidettiin äänestys, jonka S-Kiekko voitti. Muita varteenotettavia nimiehdotuksia olivat SeiKi-79, Lakeuden Kiekko ja Kiekkotulva. Tärkeimpänä henkilönä S-Kiekon perustamisen kannalta voidaan pitää Ossi Raskua, josta tuli myös uuden seuran ensimmäinen puheenjohtaja. Hän oli ehtinyt jo perustaa Nurmon Jymyyn jääkiekkojaoston, mutta tajusi nousevan jääkiekkoseuran tarvitsevan tekojään. Sellainen tulisi Nurmoa helpommin Seinäjoelle, joten hän yritti saada jääkiekko Seinäjoen Maila-Jussien ohjelmistoon. SMJ:llä oli kuitenkin talvilajina jo lentopallo, joten päädyttiin perustamaan oma jääkiekon erikoisseura.
S-Kiekon perustamisen jälkeen seuraan hankittiin Seinäjoen Kiekko-Veljien vanhoja varusteita. Ensimmäisen virallisen sarjaottelunsa S-Kiekko pelasi Närpes Kraftia vastaan 9. joulukuuta vuonna 1979. III-divisioonan ottelua oli tullut seuraamaan Lyseon koulun kaukalolle noin 300 katsojaa. Ottelu päättyi S-Kiekon 9–4 voittoon.
Historia > 1990-luku

Kaudella 1990–1991 seura sijoittuinimellä SHT  kymmenen joukkueen Etelälohkossa kuudenneksi kerättyään 30 pistettä. Pudotuspeleihin sillä lukemalla ei kuitenkaan ollut asiaa. Tuolla kaudella Seinäjoen Hockey Teamin paras pistemies oli Mika Rajamäki, joka keräsi yhteensä 72 pistettä ja sijoittui koko lohkon pistepörssissä kolmanneksi. SHT oli kaudella Fair Play tilaston kolmas ja sen kotiotteluiden yleisömäärä oli yhteensä 10 061 ja keskiarvo 559.
Uusia tuulia toi kausi 1997–1998, jolloin eniten tehoja teki Mikko Nevala, joka naputti 44 tehopistettä. SHT:n sijoitus kaudella II divisioonan lohkossa numero kolme oli seitsemäs eli viimeistä edellinen. Kauden aikana tuli vain neljä voittoa ja yhdeksän pistettä. Taakse jäi ainoastaan YPa. SHT:n saavutukset riittivät kauden 1997–1998 jälkeen II divisioonan maratontaulukossa sijalle viisi. Takana oli 15 kautta II divisioonassa ja näistä seura oli napannut 407 pistettä.
Joukkue pelasi 1990-luvun alussa kuitenkin nimellä Seinäjoen Hockey Team eli SHT, mutta nimi vaihdettiin kuitenkin myöhemmin takaisin. Nimi vaihdettiin kuitenkin uudelleen kauden 1997–1998 jälkeen SHT:ksi ja tällä nimellä joukkue pelasi aina vuoteen 2008 asti
Historia > 2000-luku

Joukkue pelasi kaudet 2002–2006 Suomi-sarjassa. Suomi-sarjassa SHT:n menestys on ollut vaihtelevaa. Ensimmäisellä kaudellaan siellä seura oli vasta oman lohkonsa kahdeksas eli viimeistä edellinen SHT:n. Seuraavalla kaudella sijoitus parani yhdellä. Seuraavalla kaudella SHT voitti kuitenkin Suomi-sarjan mestaruuden ja Mestiskarsintojen jälkeen sille tarjottiin jopa paikkaa Mestikseen, mitä SHT ei kuitenkaan ottanut. Kaudella 2005–2006 seuran eteni Suomi-sarjassa puolivälieriin asti. SHT:n valmentajaksi Amerikasta on palannut vuoden tauon jälkeen kaudeksi 2007–2008 Jussi Salo. Kaudella 2006–2007 joukkue pelasi 2. divisioonassa luovuttuaan vapaaehtoisesti sarjapaikastaan. Seura kuitenkin nousi LeKi-75:n luovuttua sarjapaikastaan takaisin Suomi-sarjaan kaudeksi 2007–2008. Itse Suomi-sarjan karsintasarjasta tullut kolmas sija ei olisi Suomi-sarjaan riittänyt.
Kaudesta 2008–2009 S-Kiekko palasi edustusjoukkueen nimeksi, kun SeiHockey Oy otti toiminnasta vetovastuun. Seuraavan kahden kauden aikana päävalmentajana toimi Teemu Kettunen tuoden uudenlaisen harjoittelu ja pelitavan Seinäjokiseen kiekkoiluun, Kausi 2010–2011 toi tulessaan S-Kiekon edustukseen uuden ryhtiliikkeen kaikille osa-alueille. Samalla lähdettiin rakentamaan koko S-Kiekko-rintamalla "parempaa huomista" eli S-Kiekko -tietä. Ensimmäinen tavoite edustusjoukkueelle tässä uudessa mallissa oli säilyttää sarjapaikka. Tavoite saavutettiin jo alkulohkon jälkeen, kun pelit jatkuivat Suomi-sarjassa. Tällä tasolla Seinäjoella on kerran pelattu 2000-luvulla.
Historia > 2010-luku

Joukkue on pelannut koko 2010-luvun Suomi-sarjassa. Kaudeksi 2018–2019 S-Kiekko siirtyi Seinäjoen jäähallista takaisin Jouppilanvuoren jäähalliin (ent. Atria-halli)
Historia > 2020-luku

Kaudella 2023-2024 S-kiekko sijoittui runkosarjassa viimeistä edelliseksi ja joutui putoamiskarsintaan runkosarjan viimeiseksi sijoittunutta Porvoon Huntersia vastaan. S-kiekko hävisi otteluvoitoin 1-3 ja joutui Suomi-sarja karsintaan 2.divisioonasta tulleiden karsijoiden Laser HT:n (Oulu), PEPO HC:n (Lappeenranta) ja VG-62:n (Naantali) kanssa. S-kiekko oli karsintasarjan ensimmäinen ja säilytti näin ollen sarjapaikkansa ja pelaa kaudella 2024-2025 Suomi-sarjassa.
Tunnettuja pelaajia > Kasvatit pääsarjatasolla

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Juhamatti Hietamäki  Eetu Holma  Pihla Hämeenniemi  Mikko Jortikka  Emma Katajamäki  Petri Kontiola  Kristian Kuusela  Aleksi Laakso  |  Elias Laitamäki  Juho-Erik Laitamäki  Otto Latvala  Julia Liikala  Jyrki Louhi  Jade Mäkivaara  Ville Mäntymaa  Juha-Matti Märijärvi  |  Jesse Rantamäki  Eemeli Takala  Tuomas Takala  Antti Tyrväinen (lähtöseura)  Juhani Tyrväinen (lähtöseura)  Antti Uitto  Aliisa Yli-Kauppila  |
Valmentajat

Juha Ilkka 2000–2002
Sami Kaipio 2002–2003
Kari Makkonen 2003-2004
Nicklas Hudd 2004-2005
Jussi Salo 2005-2006
Teemu Lampinen 2006-2007
Jussi Salo 2007-2008
Teemu Kettunen 2008-2010
Juha Ilkka 2010-2011
Juha Laakso 2010-
Marko Savolainen 2011-2012
Nicklas Hudd 2012-2015
Tuomas Takala 2015-2017
Janne Saarenpää 2017-2018
Pasi Määttänen 2019-2022
Kari Salonen 2022-2024
Jukka Hakala 2024-
Organisaatio

S-Kiekon edustusjoukkueen toiminnasta vastaa SeiHockey Oy. SeiHockey Oy:n liiketoiminnan omistaa Seinäjoen Jääkiekon Tuki ry. Yhtiö on perustettu vuonna 2008. SeiHockey Oy vastaa urheiluliiketoiminnasta.
Junioritoiminnasta vastaa S-Kiekko juniorit ry.
Organisaatio > S-Kiekko Juniorit ry:n organisaatio

Valmennuspäällikkö: Tuomas Takala
Taitovalmentaja: Tomi Poikonen
Seuratyöntekijä: Jukka Hakala
Seuratyöntekijä: Antti Uitto
Tyttöjen ja naisten taitovalmentaja: Mari Saarinen
Maalivahtikoordinaattori: Mikko Markkila
Fysiikkavalmennuksen koordinaattori: Arttu Sissala
Hallitus:
Puheenjohtaja: Teemu Vanharanta
Mika Ala-Fossi
Tuomo Ranto
Jani Hermans
Teemu Pukkila
Henna Huhta-Niemi
Anu Kivelä
Jouppilanvuoren jäähalli (Energia Areena)

S-Kiekko pelaa kotiottelunsa vuonna 2018 valmistuneessa Jouppilanvuoren jäähallissa. Jouppilanvuoren jäähalli (ent. Atria-halli) peruskorjattiin vuonna 2018 ja jäähalli täyttää Mestis-kriteerit. Alkuperäinen Atria-halli valmistui1985.
Jouppilanvuoren jäähallin katsomokapasiteetti on 1200 katsojaa
Vanhemman hallin katsojakapasiteetti on noin 1000 katsojaa. Molemmissa halleissa on pelattu myös nuorten maaotteluja. Viimeksi 9. marraskuuta 2007, kun Suomen alle 19-vuotiaiden maajoukkue voitti Tanskan 4-1.
S-Kiekon lisäksi hallia käyttävät muun muassa Seinäjoen Taitoluistelijat.
Peliasu

S-Kiekko pelaa kotiottelunsa sinisissä paidoissa, sinisissä housuissa,sinisissä sukissa ja valkoisissa kypärissä. Vierasottelut S-Kiekko pelaa valkoisissa paidoissa ja sinisissä sukissa.
SHT:n aikana kotipaita oli keltainen. Keltainen paita otettiin käyttöön kauden 2006-2007 aikana. Samaan aikaan vanhat punaiset pelipaidat vaihdettiin vieraspaidoiksi. Sitä ennen vieraspaidat olivat olleet valkoiset. Nämä paidat pantiin myyntiin. SHT pelaa sinisissä housuissa ja sinisessä kypärässä.
Saavutukset

SHT voitti Suomi-sarjan mestaruuden kaudella 2004–2005, kun se löi finaaleissa Heinolan Kiekon. SHT voitti kaksiosaisen finaalin ensimmäisen osan Heinolassa numeroin 3–5, mutta HeKi voitti Seinäjoen ottelun numeroin 1–3. Voittojen ollessa tasan pelattiin jatkoerä, joka kuitenkin päättyi maalittomana. Tämän jälkeen mestaruus ratkaistiin rangaistuslaukauskisassa. Kun ainoat onnistujat olivat SHT:n Tero Järvelä ja Ari Tikkala, voitti SHT mestaruuden. SHT:ssä pelasi mestaruuskaudella useita huippupelaajia, kuten Antti Uitto ja Jussi Pernaa. Mestarijoukkueessa oli myös SM-liiga-kokemusta, kun joukkueen kapteenina toimi Tero Järvelä.
Joukkue, joka oli voittamassa SHT:lle Suomi-sarjan mestaruutta kaudella 2004-2005:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Maalivahdit Matti Höylä  Rami Renko  Henri Kaila  Henri Hänninen  |  Puolustajat Jani Viitanen  Antti Uitto  Jussi Ketonen  Jussi Sievi-Korte  Antti Pohjalainen  Nikke Roine  Jesper Söderholm  Pasi Säilä  Jussi Pernaa  Mikko Rantanen  |  Hyokkääjät Tomi Jaakkola  Miikka Kuusela  Joni Heikkilä  Ari Tikkala  Mikko Nevala  Jaakko Kolari  Timo Rantala  Sampsa Tukia  Pyry Salmela  Andrei Logussov  Pasi Pieninkeroinen  Tero Järvelä (kapteeni)  Tomi Haapala  Antti Hattula  Taneli Tuokkola  Lasse Yli-Soini  |  Päävalmentaja Nicklas Hudd  |
Tilastot > Kaudet Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla

| Kausi | Sijoitus alkulohkossa | Alkulohkon joukkueiden lkm |
| --- | --- | --- |
| 1990-1991 | 6 | 10 |
| 1997-1998 | 7 | 8 |
| 2002-2003 | 8 | 9 |
| 2003-2004 | 7 | 9 |
| 2004-2005 | 3 | 8 |
| 2005-2006 | 4 | 8 |
| 2007-2008 | 5 | 6 |
| 2008-2009 | 3 | 4 |
| 2009-2010 | 2 | 5 |
| 2010-2011 | 10 | 12 |
| 2011-2012 | 11 | 12 |
| 2012-2013 | 10 | 12 |
| 2013-2014 | 2 | 14 |
| 2014-2015 | 13 | 15 |
| 2015-2016 | 10 | 15 |
| 2016-2017 | 12 | 16 |
| 2017-2018 | 8 | 16 |
| 2018-2019 | 12 | 17 |
| 2019-2020 | 9 | 16 |
| 2020-2021 | 8 | 13 |
| 2021-2022 | 12 | 14 |
| 2022-2023 | 9 | 12 |
| 2023-2024 | 11 | 12 |
| 2024-2025 |  | 14 |
Tilastot > Tilastot vuodesta 2005

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Jatko-ottelut | Jatko-ottelut | Jatko-ottelut |
| Kausi | Sarja | O | V | T | JAV. | JAH. | H | TM | PM | P | Sijoitus | Paras pistemies |  | Tulokset | Sijoitus |
| 2005-2006 | Suomi-sarja pohjoislohko | 34 | 15 | 5 |  |  | 14 | 126 | 115 | 37 | 4. | Mikko Nevala |  | Välierät: HeKi 0–1 (11–2, 0–10) | 8. |
| 2006-2007 | Suomi-sarjan karsintasarja, Pohjoinen | 5 | 3 | 0 |  |  | 2 | 22 | 16 | 6 | 3. | Tomi Jaakkola |  |  |  |
| 2007-2008 | Suomi-sarja alkulohko 2 | 20 | 5 | 4 |  |  | 11 | 66 | 82 | 21 | 5. | Mikko Nevala |  | Karsintasarja: | 1. |
| 2008-2009 | Suomi-sarja alkulohko 2 | 12 | 4 | 1 |  |  | 7 | 47 | 55 | 14 | 3. | Mikko Smura |  | Karsintasarja: | 4. |
| 2009-2010 | Suomi-sarja alkulohko 2 | 20 | 13 | 1 |  |  | 6 | 96 | 73 | 40 | 2. | Mikael Potila |  |  |  |
| 2010-2011 | Suomi-sarja alkulohko 1 | 14 | 7 | 2 |  |  | 5 |  |  | 24 | 4. | Mikko Smura |  | Suomi-sarja (22 ottelua) | 10. |
| 2011-2012 | Suomi-sarja alkulohko 1 | 14 | 7 | 1 |  |  | 6 |  |  | 22 | 4. | Pyry Salmela |  | Suomi-sarja (22 ottelua) | 11. |
| 2012-2013 | Suomi-sarja alkulohko 1 | 20 | 11 | 2 |  |  | 7 |  |  | 37 | 2. | Tuomas Takala |  | Suomi-sarja (22 ottelua) | 10. |
| 2013-2014 | Suomi-sarja | 38 | 24 | 5 |  |  | 9 |  |  |  | 2. | Tuomas Takala |  |  |  |
| 2014-2015 | Suomi-sarja | 36 | 12 | 3 |  |  | 21 |  |  |  | 13. | Olli Aalto |  |  |  |
| 2015-2016 | Suomi-sarja | 36 | 11 | 8 |  |  | 17 |  |  |  | 10. | Tomi Poikonen |  |  |  |
| 2016-2017 | Suomi-sarja | 36 | 10 | 7 |  |  | 19 |  |  |  | 12. | Jaska Ojanperä |  |  |  |
| 2017-2018 | Suomi-sarja | 30 | 13 | 3 |  |  | 14 |  |  |  | 8. | Jere Marjamäki |  |  |  |
| 2018-2019 | Suomi-sarja | 32 | 10 | 3 |  |  | 19 | 103 | 137 | 32 | 12. | Jaakko Svensk |  |  |  |
| 2019-2020 | Suomi-sarja | 30 | 13 | - | 2 | 1 | 14 | 97 | 115 | 44 | 9. | Eppu Oksanen |  |  |  |
| 2020-2021 | Suomi-sarja | 19 | 8 | - | 0 | 1 | 10 | 63 | 75 | 25 | 8. | Jesper Peltola |  |  |  |
| 2021-2022 | Suomi-sarja | 26 | 6 | - | 1 | 3 | 16 | 79 | 112 | 23 | 12. | Eemeli Alanen |  |  |  |
| 2022-2023 | Suomi-sarja | 34 | 10 | - | 6 | 0 | 18 | 114 | 138 | 42 | 9. | Jesper Peltola |  |  |  |
| 2023-2024 | Suomi-sarja | 33 | 9 | - | 4 | 2 | 18 | 111 | 143 | 37 | 11. | Akseli Kyttälä |  |  |  |
| 2024-2025 | Suomi-sarja |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

S-Kiekon kotisivut
SHT:n kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Suomi-sarja |
| --- | --- |
Joukkueet (2024–25):  FPS  Haukat  Hunters  JHT  LeKi  Muik Hockey  PEPO  Pyry  RaaheK  Riemu  SaPKo  S-Kiekko  Titaanit  Virkiä 
SHT:n logo
S-Kiekon kasvatti Petri Kontiola valittiin vuoden 2013 MM-kilpailujen parhaaksi hyökkääjäksi sekä tähdistökentälliseen.
Seinäjoen Energia Areena
Seinäjoen harjoitusjäähalli
Siviilipalvelus Suomessa

Lapinjärvellä sijaitsevan Siviilipalveluskeskuksen A-talo.
Siviilipalvelus on Suomen perustuslain 127 §:n tarkoittama vaihtoehto varusmiespalvelukselle. Siviilipalveluksen voi suorittaa kuka tahansa niin haluava asevelvollinen henkilö, jonka vakaumus estää varusmiespalveluksen suorittamisen. Lisäksi siviilipalveluksen joutuu suorittamaan nainen, joka haluaa keskeyttää vapaaehtoisen asepalveluksensa sen jälkeen, kun on kulunut 30 päivää hänen astumisestaan asepalvelukseen. Siviilipalveluksesta ei voi palveluksen alettua vaihtaa asepalvelukseen eikä siviilipalveluksen suorittamisen jälkeen voi liittyä reserviin.
Siviilipalveluksen pituus on 347 vuorokautta eli hieman alle 12 kuukautta. Ne siviilipalvelusmiehet, jotka aloittivat siviilipalveluksensa ennen vuoden 2008 alkua, jolloin nykyinen siviilipalveluslaki tuli voimaan, palvelivat kuitenkin aiemman lain mukaiset 395 vuorokautta. Kesken asevelvollisuuden siviilipalvelukseen siirtyvän palveluajasta vähennetään jo suoritettu palvelus tiettyjä kertoimia käyttäen. Kertoimet määräytyvät asevelvolliselle määrätyn varusmiespalvelusajan perusteella.
Siviilipalvelus koostuu 28 päivän koulutusjaksosta sekä noin 11 kuukauden työpalvelusta. Koulutusjakso suoritetaan Siviilipalveluskeskuksessa, joka sijaitsee Lapinjärvellä.
Koulutusjaksolla on viisi vaihtoehtoista suuntautumisvaihtoehtoa:
kansalaisvaikuttaminen (KAVA)
palo, pelastus ja väestönsuojelu (PP)
ympäristö ja yhteiskunta (YKS)
väkivallan ennaltaehkäisy (VÄKE)
arjen turvallisuus (ATU).
2010-luvun alussa siviilipalveluksen valitsi vuosittain noin 2 500 asevelvollista, joista 4–5 oli naisia. Se vastasi ikäluokan koosta riippuen noin seitsemää prosenttia koko miesikäluokasta. Maaliskuussa 2020 siviilipalveluksen työpalvelua oli suorittamassa noin 950 henkilöä. Vuonna 2022 hakemuksia tuli 2 405, ja vuonna 2023 Siviilipalveluskeskus vastaanotti 1 951 hakemusta.
Työpalvelu suoritetaan valtion tai kunnan laitoksessa tai toimielimessä, evankelis-luterilaisessa tai ortodoksisessa kirkossa tai yleishyödyllisessä säätiössä, yhteisössä tai yhdistyksessä. Työpalvelupaikaksi ei siis kelpaa voittoa tavoitteleva yritys, mutta ei myöskään puolue tai ammattiliitto. Työpalvelupaikan tulee solmia sopimus työ- ja elinkeinoministeriön kanssa. Siviilipalvelusmies ei myöskään saa olla palveluksen aikana työ- tai virkasuhteessa palveluspaikkaansa. Näin ollen, vaikka esimerkiksi Helsingin poliisilaitos toimiikin palveluspaikkana, ei siviilipalvelusmies voi toimia poliisin virkatehtävissä.
Siviilipalveluksen suunnittelusta ja kehittämisestä vastaa työ- ja elinkeinoministeriö valtioneuvoston asettaman siviilipalvelusasiain neuvottelukunnan avustuksella. Siviilipalveluksen toimeenpanosta vastaava viranomainen on Siviilipalveluskeskus. Neuvottelukunnan jäsenet edustavat työ- ja elinkeinoministeriötä, puolustusministeriötä, pääesikuntaa, siviilipalveluskeskusta, palveluspaikkoja sekä siviilipalvelusmiehiä.
Historia > Suomen suuriruhtinaskunnan aikana

Suomi oli 1800-luvulla Venäjän keisarikunnan osana autonominen ja demilitarisoitu alue, eikä yleistä asepalvelusta ollut voimassa. 1900-luvun alussa keisari Nikolai II pyrki venäläistämään Suomea ja määräsi miehiä 1800-luvun lopussa perustettuun Suomen armeijaan, joka toimi Venäjän määräysvallan alaisena. Tämä aiheutti Suomessa laajoja kutsuntalakkoja, ja vuoden 1902 kutsuntoihin jätti tulematta puolet ikäluokasta. Tämän seurauksena Nikolai II vapautti suomalaiset asevelvollisuudesta.
Historia > Itsenäisyyden alkuajat

Itsenäisen Suomen ensimmäiset kutsunnat pidettiin sisällissodan aikana vuonna 1918. Suomen ensimmäinen väliaikainen asevelvollisuuslaki vuodelta 1919 ei sisältänyt vakaumuksen suojaa koskevia säännöksiä. Vuoden 1922 uusi asevelvollisuuslaki mahdollisti aseettoman palveluksen suorittamisen Puolustusvoimissa. Aseeton palvelus oli mahdollista vain uskonnollisista syistä. Aseetonkin palvelus tapahtui osana armeijan joukkoja kasarmilla. Rauhanliikkeet vaativat oikeutta kieltäytyä aseellisesta palveluksesta muillakin eettisillä perusteilla, kuin uskontoon vedoten.
Rauhanliikkeet olivat syntyneet Suomessa itsenäistymisen ja sisällissodan aikana, ja ne vastustivat yhteiskunnan militarismia, mikä ilmeni esimerkiksi jääkäriliikkeenä, punakaartina ja suojeluskuntina. Suomen Rauhanliitossa toiminut Arndt Pekurinen kieltäytyi menemästä kutsuntoihin vuonna 1924. Asiasta ei seurannut aluksi ongelmia. Sen jälkeen Pekurinen alkoi toimia myös Suomen Antimilitaristisessa liitossa, joka ajoi asevelvollisuuden lakkauttamista. Etsivä keskuspoliisi kiinnitti huomionsa Antimilitaristiseen liittoon, kun ilmeni että Pekurinen pakoili edelleen kutsuntoja. Tultuaan valituksi liiton puheenjohtajaksi hänet pidätettiin ja vietiin väkisin Santahaminan varuskuntaan palveluksen suorittamista varten. Pekurinen kieltäytyi palveluksesta ja ryhtyi nälkälakkoon, jolloin sotaoikeus antoi hänelle kolmen kuukauden vankeustuomion niskuroinnista.
Pekurisen tueksi syntyi keväällä 1930 laaja kampanja, johon kuului muun muassa puolustusministeri Juho Niukkaselle luovutettu kansainvälinen vetoomus. Sen allekirjoittivat Britannian parlamentin 60 jäsenen lisäksi muiden muassa H. G. Wells, Henri Barbusse ja Albert Einstein. Suomen Sosialidemokraatti ryhtyi puolustamaan Pekurista kirjoituksissaan. Pekurisen tuomiota kuitenkin vain pidennettiin ja kesällä 1930 Lapuan liike muilutti ja pahoinpiteli hänet. Tammikuussa 1931 tuomiota pidennettiin vielä yhdeksällä kuukaudella.
Pekurisen tapauksen herättämän kansainvälisen huomion seurauksena eduskunnassa tehtiin kesällä 1930 aloite asevelvollisuuslain muuttamisesta siten, että siviilipalveluksen voisi suorittaa myös eettisen vakaumuksen perusteella ja täysin armeijan ulkopuolella. Lakimuutos eli niin sanottu Lex Pekurinen hyväksyttiin eduskunnassa yksimielisesti. Tämä Suomen ensimmäinen siviilipalveluslaki astui voimaan 14. huhtikuuta 1931. Laki oli kuitenkin voimassa vain rauhan aikana.
Historia > Sotien aika

Ensimmäisen kahdenkymmenen vuoden aikana siviilipalveluksen suoritti 500–600 henkilöä. Laista huolimatta siviilipalvelukseen pääsi käytännössä vain uskonnollisista syistä ja suurin osa sen suorittaneista oli Jehovan todistajia.
Toisen maailmansodan puhjettua, talvisodassa, siviilipalveluksen suorittaneet määrättiin töihin kouluihin ja sairaaloihin. Jatkosodassa heidät määrättiin kuitenkin rintamalle. Asepalveluksesta kieltäytyneitä määrättiin vankiloihin ja teloitettiin rintamalla. Myös Arndt Pekurinen kuljetettiin rintamalle, jossa hänet teloitettiin.
Sotien aikana rintamalta karkasi tilastojen mukaan yli 15 000 miestä. Sodasta kieltäytyneitä oli erityisen paljon jatkosodassa sen jälkeen, kun Suomen armeija ylitti valtion rajat ja aloitti hyökkäyssodan ja aiemmin Venäjälle kuuluneiden alueiden valloituksen. Antimilitaristi-lehden mukaan tämä voidaan tulkita aatteelliseksi aseistakieltäytymiseksi. Monet rintamalta karanneet teloitettiin ja 2 700 sai vankeustuomion.
Historia > 1960-luvun kohut

Vakaumusta arvioiva tutkijatoimikunta perustettiin vuonna 1959, kun säädettiin Laki asevelvollisuuden täyttämisestä aseettomana. Laissa sallittiin nyt asevelvollisuudesta kieltäytyminen myös "siveellisistä syistä" eli eettisistä omantunnon syistä. Siitä huolimatta uskontoon liittymättömiä perusteluita ei yleensä kelpuutettu. Vakaumus piti osoittaa erityisen tutkintalautakunnan edessä, johon kuului tuomari, upseeri, sosiaaliministeriön edustaja, pappi ja psykiatri.
Vuonna 1967 Erik Schüller kehotti Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan Vanhalla ylioppilastalolla kieltäytymään asepalveluksesta. Aseista kieltäytymiseen yllytys oli säädetty rikokseksi jatkosodan aikana, joten Suojelupoliisi ilmiantoi Schüllerin. Hänen tueksi Suomessa kerättiin 2 000:n ihmisen lista, jotka myös yllyttivät aseistakieltäytymiseen. Kun viranomaiset sivuuttivat listan, rauhanaktivistit toimittivat nimilistan itse Suojelupoliisille ja lehdistölle. Syytetyt suhtautuivat Yllytysoikeudenkäynneissä oikeuslaitokseen epäkunnioittavasti ja pyrkivät tekemään oikeus- ja puolustuslaitoksen naurunalaiseksi. Presidentti armahti kaikki syytetyt.
Siviilipalveluksen kestoksi määrättiin 1959 asevelvollisuutta pidempi 14 kuukautta. Jehovan todistajille määrättiin muita pidempi 16 kuukauden palvelusaika Karvian erityistyölaitoksessa, jonka olot olivat Antimilitaristi-lehden mukaan hyvin huonot. Laitoksen sisälämpötila oli talvisin vain noin 10 °C. Monesti Jehovantodistajille määrättiin vielä vuoden verran lisäpalvelusta siviilipalveluksen suorittamisen jälkeen.
Presidentti Urho Kekkonen lakkautti Karvian erityistyölaitoksen kohun saattelemana vuonna 1969, kun julkisuudessa laitosta nimitettiin "keskitysleiriksi". Vuonna 1969 säädettiin laki aseettomasta siviilipalveluksesta, jonka mukaan vakaumuksen tutkintamenettelyllä voitiin ohjata asevelvollinen siviilipalvelukseen. Kieltäytymisperusteeksi hyväksyttiin uudessa vuoden 1969 laissa myös yhteiskunnalliset ja "rationaaliset" syyt ensimmäistä kertaa.
Siviilipalveluksen osallistujien määrä kasvoi 1980-luvulla tuhanteen. Vakaumuksentutkintalautakunta vastasi kasvaneisiin hakemusmääriin hylkäämällä yhä enemmän hakemuksia. Vuonna 1974 perustettu Siviilipalvelusmiesliitto alkoi vaatia tutkintalautakunnan lakkauttamista.
Historia > Vakaumuksentutkintalautakuntien lakkautus

Aseistakieltäytyjä Pertti Haaparannan hakemus hylättiin ja hänet määrättiin vankilaan. Amnesty International määritteli Haaparannan mielipidevangiksi. Haaparanta vaihtoi hakemuksessaan "tolstoilainen" sanan "gandhilaiseksi" ja uusi hakemus hyväksyttiin. Presidentti armahti Haaparannan tämän seurauksena. Siviilipalveluslakia alettiin uusimaan.
Vakaumuksen tutkinnasta luovuttiin vuonna 1985 säädetyllä väliaikaislailla, joka oli voimassa vuosina 1987–1991. Väliaikaislain säännöksillä sovitettiin yhteen uskonnon- ja omantunnon vapaus sekä maanpuolustusvelvollisuus. Vuoden 1987 laki vapautti Jehovan todistajat asepalveluksesta kokonaan. Uudessa laissa siviilipalveluksen kesto piteni jälleen 16 kuukauteen. Amnesty International julisti kymmenkunta miestä mielipidevangiksi.
Siviilipalvelukseen osallistujat aloittivat työnseisauksen. Lakkoon osallistuneet 400 miestä kieltäytyivät tekemästä työtä noin neljä viikkoa. Tämän seurauksena ministeriö aloitti uuden lain valmistelun. Vuoden 1991 siviilipalveluslain valmistelussa oli lähtökohtana kehittää siviilipalvelusta itsenäisenä palvelusmuotona. 1992 voimaan tullut laki irroitti siviilipalveluksen puolustushallinnosta lähes kokonaan. Kesto lyheni 13 kuukauteen. Myös yleishyödyllisille järjestöille annettiin rajoitettu oikeus toimia siviilipalveluksen palveluspaikkana.
Historia > 2000-luvun muutokset

Vuoden 2008 alussa voimaan tulleen siviilipalveluslain mukaan siviilipalvelukseen hakemisen perusteeksi ei enää edellytetä eritellysti joko uskonnollista tai eettistä vakaumusta. Asevelvollinen, jonka vakaumukseen perustuvat syyt estävät häntä suorittamasta asevelvollisuuslaissa säädettyä palvelusta, vapautetaan sen suorittamisesta ja määrätään suorittamaan siviilipalvelusta. Toisin kuin aiemmin vapautus asevelvollisuudesta koskee myös erityisoloja (normaaliajan vakavat häiriötilanteet ja liikekannallepano).