stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Reinhard Schwarzenberger

| Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten mäkihyppy. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten mäkihyppy. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten mäkihyppy. Olympialaiset  | Maa:   Itävalta> Miesten mäkihyppy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Nagano 1998 | joukkuemäki |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ramsau 1999 | joukkuemäki |  |
Reinhard Schwarzenberger (s. 7. tammikuuta 1977 Saalfelden) on itävaltalainen entinen mäkihyppääjä.
Hän kuului pronssia joukkuemäessä voittaneeseen Itävallan joukkueeseen Naganon olympialaisissa 1998. Seuraavana vuonna Ramsaun MM-kisoista tuli pronssia niin ikään joukkuemäestä.
Ensimmäisen kerran Schwarzenberger kilpaili arvokisoissa Thunder Bayn MM-kilpailuissa 1995, joissa hän sijoittui suurmäessä seitsemänneksi, normaalimäessä 22:nneksi ja joukkuemäessä kuudenneksi. Naganon olympialaisissa hän oli suurmäessä seitsemäs ja normaalimäessä 12:s. Arvokisaura päättyi Ramsaun MM-kisoihin, joista saaliina oli joukkuepronssin lisäksi normaalimäen kymmenes ja suurmäen 13. sija.
Lentomäen MM-kilpailuissa Schwarzenberger oli 13:s Kulmissa 1996 ja 21:s Oberstdorfissa 1998. Maailmancupissa hän kilpaili 203 kertaa. Ainoat cupin voittonsa hän saavutti Keski-Euroopan mäkiviikolla oltuaan ykkönen Oberstdorfissa joulukuussa 1994 ensimmäisessä maailmancupin kilpailussaan sekä Garmisch-Partenkirchenissä tammikuussa 1996. Voittaessaan Oberstdorfin kisan hän oli vasta 17-vuotias ja sillä hetkellä kaikkien aikojen toiseksi nuorin mäkiviikon osakilpailuvoittaja (vain Toni Nieminen oli ollut nuorempi). Mäkiviikon kokonaiskilpailussa hän sijoittui talvella 1995–1996 kolmanneksi Jens Weißflogin ja Ari-Pekka Nikkolan jälkeen.
Aiheesta muualla

Reinhard Schwarzenberger Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Alf Ramsey

Alf Ramseyn patsas Ipswichissä
Alfred Ernest "Alf" Ramsey (22. tammikuuta 1920 Dagenham, Englanti – 28. huhtikuuta 1999) oli englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja. Hän valmensi Englannin maajoukkuetta vuosien 1963 ja 1974 välillä. Hänen uransa huippukohta sijoittuu vuoden 1966 MM-kotikisoihin, jossa Englanti voitti maailmanmestaruuden. Hän valmensi Englannin pronssille EM-kisoissa vuonna 1968 ja vuoden 1970 MM-kisoissakin Englanti selvisi puolivälierävaiheeseen. Hänet lyötiin ritariksi vuonna 1967.
Pelaajaura

Ramsey aloitti uransa Portsmouthissa, ennen kuin siirtyi Southamptoniin 1946. Seitsemän kauden jälkeen hän siirtyi Tottenhamiin. Menestyksekkäällä Spurs-ajalla Ramsey pelasi oikean pakin paikalla 226 liiga-ottelua, joissa hän teki 84 maalia. Vuonna 1948 hän teki debyyttinsä maajoukkueessa ottelussa Sveitsiä vastaan. Hän pelasi kaikkiaan 32 maaottelua ja toimi niistä kolmessa maajoukkueen kapteenina. Ramseyn viimeinen maajoukkueottelu oli 6–3 päättynyt ottelu Unkaria vastaan vuonna 1953. Hän teki ottelussa maalin rangaistuspotkusta. Hän teki maaotteluissa yhteensä kolme maalia.
Managerina

Vuonna 1955 Ramsey aloitti managerin tehtävät Ipswichissa. Hän valmensi joukkueen Englannin 1. divisioonan mestaruuteen vuonna 1962. Seuraavana vuotena Englannin maajoukkueen valmentaja Walter Winterbottom erosi tehtävästään ja Ramsey valittiin uudeksi päävalmentajaksi. Hänen tähtäimenään oli vuoden 1966 MM-kotikisat.
MM-kisoissa Englannin kanssa samassa lohkossa pelasi Uruguay, Meksiko ja Ranska. Englanti voitti alkulohkonsa vakuuttavasti päästämättä maaliakaan omiin. Puolivälierissä Englanti kaatoi Argentiinan Geoff Hurstin maalilla 1–0. Välierissä maalivahti Gordon Banks yllätettiin ensimmäistä kertaa, kun Portugalin Eusébio maalasi rangaistuspilkulta 82. minuutilla. Englanti voitti ottelun kuitenkin 2–1 ja eteni loppuotteluun. Loppuottelussa Englanti kaatoi Länsi-Saksan jatkoajan jälkeen 4–2 ja voitti maailmanmestaruuden. 4–4–2 systeemiä käyttänyt Ramsey on edelleen ainoa englantilainen valmentaja, joka on voittanut maailmanmestaruuden valmentajana.
Kaksi vuotta myöhemmin, 1968 EM-kisoissa, Englanti saavutti pronssia. Se lähti ennakkosuosikkina myös 1970 MM-kisoihin, missä se kuitenkin putosi puolivälierävaiheessa hävittyään Länsi-Saksalle maalein 3–2. Länsi-Saksa pudotti Englannin puolivälierissä myös kaksi vuotta myöhemmin 1972 EM-kisoissa.
1974 MM-kisoihin Englanti ei selviytynyt lainkaan. Tämän johdosta FA antoi potkut Ramseylle, jonka alaisuudessa Englanti oli pelaamastaan 113 ottelusta voittanut 69 ja pelannut 27 tasapeliä.
Myöhempi ura ja kuolema

Myöhemmin urallaan Ramsey toimi Birminghamin managerina. Vuosien 1979 ja 1980 välillä hän toimi teknisenä neuvonantajana kreikkalaisessa Panathinaikosissa. Hän toimi myös Roy of the Rovers -sarjakuvan parissa.
Ramsey kuoli Alzheimerin tautiin kotonaan Ipswichissä 30. huhtikuuta 1999, ollessaan 79-vuotias.
Kunnianosoitukset

Vuonna 2002 Ramsey nimettiin Englannin jalkapallon historian Hall of Fameen. Portman Walkin katu Ipswichissa nimettiin Ramseyn mukaan Sir Alf Ramsey Wayksi vähän hänen kuolemansa jälkeen.
Rexi on homo ja opettajat hullui!

| Rexi on homo ja opettajat hullui! |
| --- | --- |

Kirjailija:  Aino Kontula
Kieli:  suomi
Genre:  päiväkirja
Kustantaja:  Ajatus Kirjat
Julkaistu:  2006
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  222
ISBN:  951-20-7112-6

Seuraava:  Ei eläinkokeita – käyttäkää mopoja!
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Rexi on homo ja opettajat hullui! on Aino Kontulan vuonna 2006 ilmestynyt kirja. Teos on fiktiivinen ja kuvaa yhden vuoden ajan peruskoulun elämää opettajan näkökulmasta käsin. Kirjan perustana Kontula on käyttänyt vuosina 1998–2001 tekemiään muistiinpanoja sekä yleistä elämänkokemustaan.
Anna Söderberg

| Anna Söderberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. kesäkuuta 1973 (ikä 51) Örebro, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Uran tiedot
Pituus:  177 cm
Paino:  83 kg
Laji:  kiekonheitto
Seura:  Ullevi FK
Kilpauran kesto:  1992–2014
Saavutukset
Ennätykset:  kiekko: 64,54 (1999) kuula: 16,30 (1999) moukari: 59,45 (1999)
 Tietolaatikko päivitetty 6.3.2019 
Anna Therese Söderberg (s. 11. kesäkuuta 1973 Örebro) on ruotsalainen uransa päättänyt yleisurheilija, jonka päälajina oli kiekonheitto. Hän heitti oman ennätyksensä 64,54 Norjan Aremarkissa heinäkuussa 1999. Tulos oli vuoteen 2024 asti Ruotsin ennätys. Seuratasolla Söderberg edusti göteborgilaista Ullevi FK:ta.
Söderberg edusti Ruotsia naisten kiekonheitossa kolmissa olympialaisissa 2000, 2004 ja 2008. Hän osallistui myös Yleisurheilun MM-kisoihin vuosina 1997–2009 poislukien vuosi 2001. Euroopanmestaruuskisoihin Söderberg osallistui neljästi. Ruotsin mestaruuden hän voitti kiekonheitossa 20 kertaa putkeen vuosina 1993–2012.
Red Sparrow

| Red Sparrow |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Francis Lawrence
Käsikirjoittaja:  Julian Hoythe
Perustuu:  Jason Matthewsin romaaniin Red Sparrow
Tuottaja:   Peter Chernin  Steve Zaillian  Jenno Topping 
Säveltäjä:  James Newton Howard
Kuvaaja:  Jo Willems
Leikkaaja:  Alan Edward Bell
Pääosat:   Jennifer Lawrence  Joel Edgerton  Matthias Schoenaerts  Charlotte Rampling  Mary-Louise Parker  Jeremy Irons 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Chernin Entertainment
Levittäjä:  20th Century Fox
Ensi-ilta:   2018-02-1515. helmikuuta 2018 (Newseum)  2018-03-022. maaliskuuta 2018 (Yhdysvallat)  
Kesto:  140 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Red Sparrow on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draama- ja jännityselokuva, jonka on ohjannut Francis Lawrence. Se perustuu Jason Matthewsin samannimiseen romaaniin vuodelta 2013. Juoni kertoo venäläisistä ja amerikkalaisista vakoojista, ja elokuvan pääosia esittävät Jennifer Lawrence, Joel Edgerton, Matthias Schoenaerts, Charlotte Rampling, Mary-Louise Parker ja Jeremy Irons.
Red Sparrow sai maailmanensi-iltansa 15. helmikuuta Newseumissa, Washington D.C:ssä. Teatteriensi-illan se sai Yhdysvalloissa ja Suomessa 2. maaliskuuta 2018.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jennifer Lawrence  | … |  Dominika Jegorova   |
|  Joel Edgerton  | … |  Nathaniel Nash   |
|  Matthias Schoenaerts  | … |  Ivan Dmitrijevitš Jegorov   |
|  Charlotte Rampling  | … |  Emäntä, Valtionkoulu 4. eli "varpuskoulun" rehtori   |
|  Mary-Louise Parker  | … |  senaattori Stephanie Boucher   |
|  Jeremy Irons  | … |  kenraali Vladimir Andrejevitš Kortšnoi   |
|  Ciarán Hinds  | … |  eversti Aleksei Ivanovitš Zaharov   |
|  Bill Camp  | … |  Marty Gable   |
|  Sakina Jaffrey  | … |  Trish Forsyth   |
|  Joely Richardson  | … |  Nina Jegorova   |
|  Thekla Reuten  | … |  Marta Jelenova   |
|  Douglas Hodge  | … |  Maksim Volontov   |
|  Sasha Frolova  | … |  Anja   |
|  Kristof Konrad  | … |  Dmitri Ustinov   |
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat Pertti Avola: 
Hufvudstadsbladet Sara Ehnholm Hielm:
Punataskumaluri

| Punataskumaluri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Mesikot Meliphagidae
Suku::  Taskumalurit Epthianura
Laji::  tricolor
Kaksiosainen nimi
 Epthianura tricolor  Gould, 1841 
Katso myös
   Punataskumaluri Wikispeciesissä   Punataskumaluri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punataskumaluri (Epthianura tricolor) on Australiassa tavattava pienikokoinen varpuslintu. Suomenkielisestä nimestään huolimatta laji ei kuulu malureiden heimoon (Maluridae) vaan mesikkoihin (Meliphagidae).
Koko ja ulkonäkö

Kooltaan punataskumaluri on noin 11–13 cm. Koiras on selästään, siivistään ja pään sivuiltaan väriltään tumman ruskea. Koiraan päälaella on kirkkaan punainen raita. Myös rinta ja perä ovat väritykseltään kirkkaan punaiset. Kurkku on valkoinen. Nuorella koiraalla punainen väri ei ole yhtä syvä ja selkä ja siivet ovat vaaleamman ruskeat. Naaras on huomattavasti vaaleamman ruskea ja kurkku ja perä ovat vaalean punertavat. Koiraspunataskumaluri muistuttaa ulkonäöltään punaotsasieppoa (Petroica goodenovii), jonka kurkku on musta ja jonka siivissä on selkeitä valkoisia kuvioita.
Levinneisyys ja elinympäristö

Punataskumaluria tavataan lähes koko Australiasta. Linnun levinneisyys ulottuu jokaiseen osavaltioon lukuun ottamatta rannikkoseutuja maan itä- ja länsiosissa sekä Tasmaniaa. Punataskumalurien elinympäristöä ovat kuivat tai puolikuivat alueet, joille ovat tyypillisiä pensaikot ruohomaat ja hiekkadyynit. Talvet punataskumalurit viettävät yleensä Australian pohjoisosissa ja siirtyvät kesällä etelämmäksi.
Pesiminen ja ravinto

Punataskumalureiden pesimäkausi kestää heinäkuusta joulukuuhun, mutta ne voivat pesiä olosuhteiden salliessa myös varsinaisen pesimäajan ulkopuolella. Kuppimaisen pesänsä laji rakentaa pensaaseen lähelle maan rajaa ruohoista ja tikuista. Naaras munii kahdesta neljään munaa, joita haudotaan kaksi viikkoa.
Punataskumalurien ravinto koostuu pääasiassa hyönteisistä, joita ne etsivät läheltä maan pintaa. Sillä on kuitenkin mesikoille tyypillinen medellä ruokailuun soveltuva kieli, jossa on harjasmainen pää. Punataskumalurin on todettu toisinaan ruokailevan kukkien medellä.
Alfa-mannosidoosi

Alfa-mannosidoosi on harvinainen, etenevä aineenvaihduntasairaus, joka kuuluu lysosomaalisten kertymäsairauksien ryhmään. Oirekuva on erittäin vaihteleva. Vastasyntyneellä voi esiintyä hyvin vaikea alfa-mannosidoosin ilmentymä, mutta mahdollinen on myös erittäin vähäoireinen aikuisiän neurologinen oirekokonaisuus. Yleensä vaikeusaste sijoittuu näiden välimaastoon.
Tyypillinen oirekuva

Yleensä alfa-mannosidoosia sairastavat henkilöt ovat vastasyntyneinä ja leikki-iässä oireettomia. Kävelykyvyn omaksuminen voi kuitenkin olla hieman viivästynyttä ja tasapaino tavallista heikompi. Oireet ilmaantuvat tyypillisesti vähitellen eivätkä yleensä vaikuta erityisen vakavilta. Puheentuoton oppiminen on usein viivästynyttä. Sitä voi vaikeuttaa kuulovamma, joka kehittyy osalle sairastuneista. Kuulonalenemaa selittävät osittain infektioalttiudesta johtuvat toistuvat välikorvantulehdukset. Osasyynä on myös sisäkorvan ja hermosolujen vaurio. Toistuvat infektiot ovat alfa-mannosidoosissa hyvin tyypillisiä. Niitä voi ilmetä välikorvantulehdusten lisäksi esimerkiksi keuhkokuumeiden ja suolistotulehdusten muodossa. Potilaiden immuunivaste vaikuttaakin alentuneelta.
Alfa-mannosidoosia sairastavilla henkilöillä tavataan lievästi poikkeavia kasvonpiirteitä. Niihin voivat kuulua suurehko pää, korkea otsa, matala nenänselkä ja kookas kieli. Kasvonpiirteitä voidaan kuvata karkeiksi ja mukopolysakkaridoosin tyypillisiä piirteitä muistuttaviksi, mutta paljon lievemmiksi. Vuosien kuluessa alfa-mannosidoosia sairastaville voi kehittyä luusto-, nivel- ja lihasoireita. Osalla esiintyy hepatomegaliaa ja splenomegaliaa (hepatosplenomegalia). Silmissä taittovirheet ja karsastus ovat mahdollisia. Alfa-mannosidoosi aiheuttaa oppimisvaikeuksia, mutta yleensä potilaat oppivat monipuolisesti liikunnallisia taitoja. Ataksia ja kognitiivisten kykyjen heikkeneminen kuitenkin kuuluvat etenevään taudinkuvaan. Alfa-mannosidoosiin voi liittyä käytöshäiriöitä ja psykoottisia jaksoja. Taudin eteneminen on monilla vaikuttanut hidastuvan aikuisikään mennessä. Elinajanodote kuitenkin vaikuttaa selvästi lyhentyneeltä. Kuolinsyiden joukossa ovat olleet keuhkokuume ja syöpä.
Beck ja muut tutkivat 43:n alfa-mannosidoosipotilaan kliinisiä tietoja vuonna 2013. Kaikissa näistä tapauksista todettiin varhaislapsuudessa alkanut kuulon heikkeneminen. Keskeisinä neurologisina löydöksinä korostuivat ataksia ja kehitysvamma. Kahden vuoden tutkimusajanjaksolla havaittiin lievää psykiatristen oireiden etenemistä ja keuhkojen toiminnan heikkenemistä alle 18-vuotiailla potilailla.
Erilaiset taudinkuvat

Malm ja muut erittelivät tutkimuksessaan (2008) kolme erilaista alfa-mannosidoosin kliinistä kuvaa:
tyyppi 1 – lievä muoto, jolle tyypillistä on hyvin hidas eteneminen; kliinisesti tunnistettavissa vasta yli kymmenen vuoden iässä
tyyppi 2 – keskivaikea muoto, johon liittyy suhteellisen hidas eteneminen; kliinisesti tunnistettavissa ennen kymmenen vuoden ikää; ataksia kehittyy elämän toisella vuosikymmenellä
tyyppi 3 – vaikea muoto, joka aiheuttaa varhaisen kuoleman.
Syyt, diagnosointi ja historia

Alfa-mannosidoosista sairastavien lysosomeista puuttuu alfa-mannosidaasi. Tämä entsyymipuutos johtuu mutaatiosta MAN2B1-geenissä. Alfa-mannosidoosilla on peittyvä, autosomaalinen periytymistapa. Diagnoosin asettaminen saattaa viivästyä, koska oireille on tyypillistä vähittäinen ilmaantuminen eivätkä ne yleensä vaikuta erityisen vaikeilta. Diagnoosi on varmistettavissa perimän tutkimuksella. Diagnostiikassa käytetään usein geenitestipaneeleja, joilla voidaan tunnistaa monia eri sairauksia.
Alfa-mannosidoosin laajalti vaihteleva taudinkulku ei ole tietyn potilaan kohdalla ennustettavissa diagnoosihetkellä. Alfa-mannosidoosin kuvasi ensimmäisenä ruotsalainen Per-Arne Öckerman vuonna 1967.
Anna Suurnäkki

Anna Siirtola (o.s. Suurnäkki, s. 10. tammikuuta 1967) on suomalainen yleisurheilija, jonka päämatka oli 400 metrin aitajuoksu. Hän edusti Helsingin Kisa-Veikkoja ja häntä valmensi vuoteen 1988 Tero Selvinen ja siitä eteenpäin Tapio Laitinen.
Suurnäkki selviytyi välieriin Splitin 1990 EM-kilpailujen 400 metrin aitajuoksussa. Hän juoksi alkueräjuoksussa ennätyksensä 56,76. Hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 1986–1991. Hänen ennätyksensä 400 metrin juoksussa oli 54,95.
Suurnäkki voitti Suomen mestaruuden 400 metrin aidoissa Helsingissä 1991 ja Jyväskylässä 1992. SM-hopeaa hän saavutti 1986, 1987, 1988, 1989 ja 1990. Lisäksi hän kuului 4 × 800 metrin viestin Suomen mestarijoukkueeseen 1989.
Anna Suurnäkin puoliso on 60 metrin aitajuoksun kaksinkertainen SM-hallimitalisti Timo Siirtola ja heidän tyttäristään  Anni Siirtola on 60 metrin aitajuoksun sisäratojen Suomen-mestari ja EM-kisaedustaja.
Reinhard Eiben

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Reinhard Eiben |  Reinhard Eiben |  Reinhard Eiben |  |
Maa:   Itä-Saksa
Miesten koskimelonta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | München 1972 | Yksikkö |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Muotathal 1973 | Yksikkö |  |
Reinhard Eiben (s. 4. joulukuuta 1951 Crossen) on saksalainen entinen koskimeloja ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla SC DHFK:ta ja maajoukkuetasolla Itä-Saksaa. Eiben voitti kultaa yksikkökilpailusta sekä Münchenin olympialaisissa 1972 että Muotathalin MM-kisoissa 1973.
Alibi (EP)

| Alibi Koljosen tiekiista & Kuolleet Leskiset |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 1. – 2. huhtikuuta 2009
 Julkaistu: 9. kesäkuuta 2009
 Formaatti: 7″ vinyyli
 Tuottaja(t): Koljosen tiekiista Kuolleet Leskiset
 Tyylilaji: punk, hardcore punk
 Kesto: 07.34
 Levy-yhtiö: Longplay Music
Koljosen tiekiistan muut julkaisut
|   | Alibi 2009 | Ei kuule mitään, ei nää mitään, ei sano mitään 2010 |
Alibi on Koljosen tiekiista- ja Kuolleet Leskiset -yhtyeiden julkaisema split-EP, joka ilmestyi 9. kesäkuuta 2009. Levyn A-puoli on Koljosen tiekiista -yhtyeen ensimmäinen julkaistu studioäänite. EP:n on äänittänyt ja miksannut Miitri Aaltonen Music Bros -studiolla Imatralla.
Alibi-EP:stä julkaistiin rajoitettu 500 kappaleen painos, joka on myyty loppuun. EP on äänitetty studiolivenä lukuun ottamatta lauluosuuksia, jotka on äänitetty erikseen. Levyllä kuultavissa yhtyeissä vaikuttaa jäseniä Kotiteollisuus- ja Viikate -yhtyeistä. Heidän mukaansa EP on tehty kunnianosoitukseksi vanhoille punk -yhtyeille, ’’Kumarrellen jokaiseen suuntaan, missä punkia on tehty’’.
Kappaleet

Aina sattuu kun tapahtuu
Asia vilpitön
Peace-politiikkaa!
Puumerkki
Tunnelma pilalla (ja paha mieli)
Musta aurinko nousee
Dokumentti
3.30
Kokoonpanot

Koljonen – laulu, kitara
Hartikainen – basso
Lehto – rummut
J. Leskinen – laulu
J. Leskinen – rummut
J. Leskinen – basso
J. Leskinen – rytmikitara
J. Leskinen – soolokitara
Konelan Veljekset – taustalaulu (A1 – A5)
Miitri Aaltonen – äänitys ja miksaus (Music Bros / Imatra, 1. – 2. huhtikuuta 2009)
Mika Huotari – valokuvat
Ari Taiminen – kannen suunnittelu
Reinhard Libuda

Reinhard Libuda postimerkissä vuonna 1971
Reinhard "Stan" Libuda (10. lokakuuta 1943 Wendlinghausen Saksa – 25. elokuuta 1996) oli saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Libuda pelasi vuosien 1963–1971 aikana 26 ottelua ja teki kolme maalia Saksan jalkapallomaajoukkueessa. Saksan Bundesliigassa hän edusti Schalke 04:ä ja Borussia Dortmundia. Libuda pelasi Bundesliigassa yhteensä 264 joissa hän teki 28 maalia.
Euroopan Cup-voittajien cupin finaalissa vuonna 1966 Libuda teki voittomaalin Liverpoolia vastaan.
Libuda kuoli syöpään vuonna 1996.
Hänen lempinimensä "Stan" tuli Stanley Matthewsin mukaan.
Rexim-Favor

| Rexim-Favor |
| --- | --- |
Aseen tyyppi:  massasulkutoiminen konepistooli
Alkuperämaa:   Sveitsi
Palvelushistoria
Valtion käytössä:   Espanja,  Turkki
Valmistushistoria
Suunniteltu:  1953
Eri versiot:  turkkilainen M-68
Tekniset tiedot
Paino:  3,17 kg
Pituus:  813 mm
Piipun pituus:  273 mm
Kaliiperi:  9×19 mm Parabellum
Lipas:  tankolipas
Lippaan kapasiteetti:  20 patruunaa
Tulinopeus:  600 lks/min
Lähtönopeus:  n. 395 m/s
Rexim-Favor on massasulkuinen konepistooli, joka suunniteltiin Rexim S.A. -yhtiössä Genevessä vuonna 1953. Vuonna 1957 aseen suunnitelmat myytiin Espanjaan, jossa sitä alkoi valmistamaan La Coruña -niminen tehdas. Turkkilaiset tekivät aseesta oman M-68-version, jota Turkin armeija käyttää vieläkin palveluskäytössä pienissä määrin.
Ominaisuudet

Ase ampuu lukko kiinni: patruuna työnnetään piippuun viritystapin avulla, ja se pysyy siellä kunnes liipaisimeen kohdistettu paine vapauttaa iskurin. Aseen piippu voidaan vaihtaa nopeasti painamalla karhennetun piipun kiinnitysruuvin alla olevaa pientä jousisalpaa, kiertämällä ruuvi irti ja vetämällä piippu eteenpäin irti aseesta.
Käännös suomeksi
Andebu

Andebu on Norjan kunta Vestfoldin läänissä. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa Lardal ja Re, idässä Stokke, etelässä Sandefjord ja lännessä Larvik. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Andebun kunnassa oli 5 546 asukasta.
Høyfjordin kirkko on ainut Vestfoldin läänissä jäljellä oleva sauvakirkko.
Andebussa on laajoja metsäalueita. Kolme pääasutusaluetta ovat Andebu, Høyfjord ja Kodal. Kaikkien kolmen kylän kirkkorakennukset on rakennettu keskiajalla. Høyfjordin sauvakirkko rakennettiin noin 1150–1200.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andebu Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Alicia Witt

| Alicia Witt |
| --- | --- |
 Alicia Witt vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Alicia Roanne Witt
Syntynyt: 21. elokuuta 1975 (ikä 49) Worcester, Massachusetts, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, laulaja-lauluntekijä, pianisti
Näyttelijä
Aktiivisena:  1984–
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Alicia Roanne Witt (s. 21. elokuuta 1975 Worcester, Massachusetts) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja pianisti. Hän tuli tunnetuksi roolistaan Alia Atreidesina David Lynchin elokuvassa Dyyni (1984). Hän on myös esiintynyt elokuvissa Fun (1994), Mr. Holland’s Opus – elämän sinfonia (1995), Vanilla Sky (2001), Kahden viikon iskuaika (2002), Last Holiday (2006), 88 minuuttia (2007) sekä televisiosarjoissa Twin Peaks (1990, 2017), Cybill (1995–1998), Sopranos (2000), Kova laki: Rikollinen mieli (2007), Mentalist (2009–2012), Unelmien kentät (2009–2011), C.S.I. Miami (2011), The Walking Dead (2016), Nashville (2016), Supernatural (2017) ja Orange Is the New Black (2019).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alicia Witt Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (englanniksi)
Alicia Witt Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Anastasija Grigorjeva

| Mitalit> Maa:   Latvia.Naisten paini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Latvia.Naisten paini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Latvia.Naisten paini.MM-kilpailut  | Maa:   Latvia> Naisten paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Taškent 2014 | 63 kg |  |
|  Pronssia | Pariisi 2017 | 60 kg |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Kultaa | Minsk 2019 | 68 kg |  |
|  Pronssia | Baku 2015 | 63 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Baku 2010 | 55 kg |  |
|  Kultaa | Tbilisi 2013 | 63 kg |  |
|  Kultaa | Vantaa 2014 | 63 kg |  |
|  Kultaa | Riika 2016 | 63 kg |  |
|  Hopeaa | Belgrad 2012 | 59 kg |  |
|  Hopeaa | Novi Sad 2017 | 60 kg |  |
|  Pronssia | Bukarest 2019 | 68 kg |  |
Anastasija Grigorjeva (s. 12. toukokuuta 1990 Daugavpils, Latvian tasavalta, Neuvostoliitto) on latvialainen naispainija ja Euroopan mestari.
55–68 kilogramman painoluokissa kilpaillut Grigorjeva on voittanut urallaan muun muassa MM-pronssia Taškentista 2014 ja Pariisista 2017 sekä seitsemän EM-mitalia joista neljä kultaista. Kesäolympialaisissa hän sijoittui Lontoossa 2012 yhdeksänneksi ja Rio de Janeirossa 2016 kahdeksanneksi.
Red Sparowes

Red Sparowes (2005)
Red Sparowes on yhdysvaltalainen Post-rockia/-metallia soittava yhtye, joka perustettiin Los Angelesissa vuonna 2003. Yhtye koostuu Isiksen, Neurosiksen, Halifax Pierin, Angel Hairin ja Pleasure Foreverin entisistä ja nykyisistä jäsenistä. Yhtye on tunnettu erittäin pitkistä kappaleiden nimistään. Kappaleissa ei myöskään ole ollenkaan lauluosuuksia. Yhtye esiintyi Suomessa vuonna 2011 Joensuussa Ilosaarirock-festivaalilla.
Kokoonpano

Bryant Clifford Meyer - kitara
Greg Burns - basso
Emma Ruth Rundle - kitara
Andy Arahood - kitara / basso
David Clifford - rummut
Kokoonpano > Entiset jäsenet

Jeff Caxide - basso / kitara
Dana Berkowitz - rummut
Josh Graham - kitara
Diskografia > Studioalbumit

At the Soundless Dawn (2005)
Every Red Heart Shines Toward the Red Sun (2006)
The Fear Is Excruciating, But Therein Lies the Answer (2010)