stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Emmanuel Félémou

Emmanuel Félémou vuonna 2014.
Emmanuel Félémou (24. joulukuuta 1960 – 1. maaliskuuta 2021) oli guinealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi N'Zérékorén hiippakuntaan 19. marraskuuta 1989 ja nimitettiin Kankanin hiippakunnan johtoon 5. tammikuuta 2007. Piispaksi konsekroinnin suoritti 17. maaliskuuta Robert Sarah, jota avustivat Vincent Coulibaly ja Philippe Kourouma.
Esseitä (Michel de Montaigne)

| Esseitä> Essais |
| --- | --- |
 Esseiden vuoden 1588 Bordeux’n painoksen kansi. Laitos kuuluu Bordeux’n kaupunginkirjaston kokoelmiin.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Michel de Montaigne
Kieli:  ranska
Genre:  essee
Julkaistu:  1580–1588
Suomennos
Suomentaja:  Renja Salminen
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2003–2015
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  453 + 700 + 555 s.
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Esseitä (Essais) on vuosina 1580–1588 ilmestynyt kolmiosainen kokoelma ranskalaisen filosofin Michel de Montaignen esseitä.
Sisältö ja tyyli

Esseiden teemoja ovat moraalifilosofia, tavat ja tottumukset sekä itsensä tuntemus ja kuvaaminen. Teos on aikansa mittapuulla vapaamielinen ja se korostaa moniarvoisuutta, suhteellisuutta ja suvaitsevaisuutta. Toisaalta nykynäkökulmasta sitä on pidetty myös patriarkaalisena.
Esseitä ei ole kirjoitettu vakiintuneen mallin mukaisesti vaan Montaigne loi teostaan varten uuden kirjallisuuden lajin, esseen, jonka tarkoitus oli kokeilu ja tutkiskelu. Esseiden teksti on omakohtaista. Montaignen kirjallinen kehitys tulee ilmi teoksen kuluessa: teoksen alkuosassa hän taustoittaa kaikki huomionsa viittaamalla antiikin auktoriteetteihin, mutta loppua kohden tyyli vapautuu ja hän viittaa enemmän omiin havaintoihinsa. Auktoriteetteja, joihin Esseissä viitataan, ovat muun muassa Seneca ja Plutarkhos. Kirjailija vähättelee itseään, teostaan ja sen tyyliä teoksen lomassa, mutta toisaalta hän myös tuo ylpeänä esille teoksensa arvon ja ainutlaatuisuuden omakuvana.
Esseiden ensimmäinen osa on katkonainen ja epäyhtenäinen ja sitä sävyttää Montaignen kuolleen ystävän Étienne de La Boétien muisto. Teoksen toisen osan keskellä on osio nimeltä ”Apologia eli Raimond Sebondin puolustus”, joka voidaan lukea myös itsenäisenä teoksena. Se kattaa kolmanneksen toisen osan tekstistä ja Montaigne osoittaa siinä, että ihmisen käsitys itsestään luomakunnan kruununa on perusteeton eikä ihmisellä ole oikeutta eläinten hyväksikäyttöön. Esseiden kolmannessa osassa on pitkiä, harhailevia esseitä, jotka keskittyvät kirjailijaan itseensä.
Kirjoitushistoria

Montaigne vetäytyi hallintovirastaan vuonna 1571 ja aloitti Esseiden kirjoittamisen. Vetäytyessään hän teki asiasta juhlallisen ilmoituksen, joka on yhä hänen linnansa tornin kirjastohuoneessa. Ilmoitukseen viitataan Esseissä.
Montaigne muokkasi Esseitä kuolemaansa saakka ja teoksesta on julkaistu editioita, joista tekstin kerroksellisuus tulee ilmi. Montaigne testamenttasi Esseensä adoptiotyttärelleen ja kirjalliselle suojatilleen Marie de  Gournaylle, joka julkaisi Pierre de Brachin avustamana teoksen postuumin edition. Uusimmassa tutkimuksessa käytetään alkuperäisenä pidettyä, Montaignen omakätisesti laatimaa Bordeaux’n painosta vuodelta 1588.
Vaikutukset, arvostelut ja tulkinnat

Esseitä paheksuttiin pitkään siitä, että sen katsottiin olevan maallinen ja sopimaton. Blaise Pascal piti teosta ”typeränä”, Voltaire taas hurmaavana. Esseitä vaikutti vahvasti Jean-Jacques Rousseauhon, joka lainaa teosta läpi koko tuotantonsa ja pohjaa oman ajattelunsa Montaignen teokseen samaan tapaan kuin Montaigne pohjasi Esseensä antiikin auktoriteetteihin. Rousseaun suhtautuminen Esseisiin oli kuitenkin ristiriitainen eikä hän katsonut Montaignen olleen teoksessa täysin rehellinen. 1900-luvun Ranskassa Esseiden merkitys nykyaikaiselle ajattelulle ja minäkuvalle tunnistettiin lopullisesti. Yleisesti esseitä pidetään Ranskassa kiistämättömänä klassikkona.
Tutkimusteoksessaan Mimesis Erich Auerbach käsittelee Esseiden suhdetta kirjoitusaikaansa. Auerbachin jälkeen moni Esseiden tulkitsija on painottanut Montaignen käsitysten nykyaikaisuutta. Ranskalainen kirjallisuudentutkimus pitää Esseitä usein omaelämäkertojen lajityypin ensimmäisenä ranskalaisena teoksena.
Suomennokset

Montaignen esseitä suomensi 1920-luvulla Edwin Hagfors ja 1950-luvulla Marketta Enegrén. Renja Salmisen 2000-luvulla ilmestynyt suomennos on käännös teoksesta kokonaisuudessaan. Se on käännetty kriittisten ja kommentoitujen laitosten pohjalta ja varustettu suomentajan esipuheella. Salmisen suomennos perustuu Bordeaux’n painokseen. Salmiselle myönnettiin kolmannen osan suomennoksesta J. A. Hollon palkinto. Palkintoraati katsoi, että ”kolmas osa kruunaa WSOY:n ja Renja Salmisen ansiokkaan hankkeen, jonka myötä Montaignen esseetuotanto on saatu ensi kertaa kokonaisuudessaan suomen kielelle”. Palkintoperusteluiden mukaan ”sivistynyt alkuteos on – – vihdoin saanut yhtä sivistyneen suomennoksen”. Raati piti Salmisen kieltä tarkkana ja vivahteikkaana.
Suomennokset > Teostiedot

Tutkielmia – valikoima.  Suomentanut Edwin Hagfors. Hämeenlinna:  Karisto, 1922.
Esseitä.  Suomentanut Marketta Enegrén. Helsinki:  WSOY, 1955.
Esseitä: Osa 1.  Suomentanut ja selityksin varustanut Renja Salminen. Helsinki:  WSOY, 2003.  ISBN 951-0-28207-3.
Esseitä: Osa 2.  Suomentanut ja selityksin varustanut Renja Salminen. Helsinki:  WSOY, 2008.  ISBN 978-951-0-33966-4.
Esseitä: Osa 3.  Suomentanut ja selityksin varustanut Renja Salminen. Helsinki:  WSOY, 2015.  ISBN 978-951-0-39556-1.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Esseitä Wikimedia Commonsissa
Vesakas, Pauli: Michel de Montaigne, Esseitä osa II  1.2.2009. Savon Sanomat. Arkistoitu 10.2.2009. Viitattu 16.5.2022.
Miettinen, Helena: Michel de Montaigne: Esseitä osa III  28.2.2015. Savon Sanomat.
Ote Esseiden vuoden 1588 Bordeux’n painoksesta, joka on varustettu Montaignen korjauksin ja huomautuksin.
Yhteisrintaman työosasto

| Yhteisrintaman työosasto> 中共中央统一战线工作部 |
| --- | --- |
 Kommunistisen puolueen logo
Perustettu:  1942
Tyyppi:  Kommunistisen puolueen alainen osasto
Toimiala:  mielipidevaikuttaminen, tiedustelu
Päämaja:   Fuyou Jie 135, Peking, Kiina
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Puheenjohtaja:  You Quan
Kattojärjestö:  Kiinan kommunistinen puolue
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yhteisrintaman työosasto (kiin.: 中共中央统一战线工作部; pinyin: Zhōnggòng zhōngyāng tǒngyī zhànxiàn gōngzuò bù) on Kiinan kommunistisen puolueen keskuskomitean alainen osasto, jonka tehtävänä on pyrkiä vaikuttamaan ihmisten mielipiteisiin niin Kiinassa kuin ulkomaillakin pääsääntöisesti pehmeän vallan avulla.
Osaston puheenjohtajana on vuodesta 2017 lähtien toiminut You Quan. Ennen työosastoa hän toimi Fujianin maakunnan puolueen johdossa.
Historia

Yhteisrintaman työosasto perustettiin vuonna 1942. Alussa sen tarkoitus oli ylläpitää linkkejä kommunistisen puolueen ja siihen kuulumattomien tahojen kanssa jokaisella yhteiskunnan osa-alueella, jos vain mahdollista. Se myös pyrki rekrytoimaan puolueen jäseniä ja muunlaisia tukijoita. Yhteisrintaman historia ulottuu kuitenkin pari vuosikymmentä taaemmas, mutta tuolloin se tarkoitti lähinnä väliaikaisia liittolaisuuksia paikallisten kommunistien ja kuomintangia edustavien nationalistien kanssa, jotka taistelivat yhdessä Japanin imperiumia vastaan.
Mao puhui Yhteisrintamasta ”taika-aseena”, joita hänellä oli yhteensä kolme. Kaksi muuta olivat armeija ja puolue.
Kiinan kansantasavallan perustamisen jälkeen työosaston toiminta jäi vähäiseksi, kun puolue oli saavuttanut tavoitteensa ja selvinnyt voittajaksi Kiinan sisällissodassa. Kuitenkin vuonna 1979 Deng Xiaoping elvytti toiminnan kulttuurivallankumouksen jälkeen ja alkoi jälleen painottaa työosaston tärkeyttä. Samalla Kiina alkoi avautumaan maailmalle.
Organisaatio

Kommunistinen puolue on toistuvasti kiistänyt yhteydet osastoon ja sen, että se pyrkisi vaikuttamaan poliitikkoihin länsimaissa. Maan valtiovarainministeri ei myöskään julkaise Yhteisrintaman budjettia, vaan sen sijaan sen alaisuudessa toimivien järjestöjen saamat valtionavustukset. Osaston kokonaisbudjetiksi arvioidaan tämän perusteella olevan 1,4–1,8 miljardia dollaria vuodessa.
Xi Jinpingin aikana työosaston henkilöstömäärä on kasvanut ainakin 40 000 henkilöllä. Osaston alaisuuteen on rekisteröitynyt useita kymmeniä yksittäisiä tahoja, jotka toimivat usein jonkin yksittäisen teeman parissa edistäen sitä juurikin Yhteisrintaman aatteiden mukaisesti. Nämä puolestaan jakautuvat vielä edelleen omiksi pienemmiksi yhdistyksiksi. Esimerkiksi Kiinan kielen opetussäätiö (kiin.: 中国华文教育基金会) on rekisteröitynyt Ulkokiinalaisten asioiden toimiston alaiseksi. Kyseinen toimisto kuuluu Yhteisrintamaan. Yhtenä tavoitteena on häivyttää sidonnaisuudet Yhteisrintamaan ja sitä kautta kommunistiseen puolueeseen. Vuonna 2017 osaston organisaatio oli seuraavanlainen:
| Numero | Nimi suomeksi | Nimi kiinaksi | Vastuualue |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Keskustoimisto | 办公厅 | Työosaston keskusjohto, joka on yhteydessä puolueeseen |
|  | Politiikan teorian toimisto | 政策理论研究室 | Maan sisäinen propaganda, ideologinen tutkimus |
| 1 | Puolueen työtoimisto | 党派工作局 | Kiinan lailliset pienpuolueet |
| 2 | Etnisten ja uskonnollisten vähemmistöjen työtoimisto | 民族、宗教工作局 | Kiinan etniset ja uskonnolliset vähemmistöt |
| 3 | Hongkongin, Macaon ja Taiwanin liaison-toimisto | 港澳台、海外联络局 | Erityishallintohalueet sekä Taiwan |
| 4 | Uratoimisto | 干部局 | Yksityiset yritykset ja puolueen ulkopuoliset toimijat |
| 5 | Taloustoimisto | 经济局 | Teollisuus ja elinkeinoelämä |
| 6 | Itsenäisten ja puolueettomien asiantuntijoiden työtoimisto | 无党派、党外知识分子工作局 | Puolueeseen kuulumaton intelligentsia |
| 7 | Seitsemän kierrosta | 七局 | Tiibet |
| 8 | Uuden sosiaalisen luokan työtoimisto | 新的社会阶层人士工作局 | "uusi sosiaalinen luokka", eli Kiinan nouseva keskiluokka |
| 9 | Yhdeksän sisäpiiriä | 九局 | Xinjiang |
| 10 | Puoluetoimiston komitea | 机关党委 | Puolueen ideologian ja sääntöjen noudattaminen |
| 11 | Eläköityneiden toimijoiden toimisto | 离退休干部办公室 | Toiminnasta eläköityneet toimijat |
Toiminta Kiinassa

Maan rajojen sisällä osasto on myös pyrkinyt ns. kiinalaistamaan maan näkyviä vähemmistöuskontoja kuten islamia ja kristinuskoa. Tätä varten perustettuja työosaston alaisia järjestöjä ovat mm. Kiinan isänmaallinen katolilainen liitto, Kolmen itsenäisen patrioottisen protestanttisen kirkon liike ja Kiinan islamilainen liitto. Uskontojen kiinalaistamisessa on kyse siitä, että uskonnollisia oppeja pyritään taivuttamaan siten, että ne sopivat yhteen kommunistisen puolueen ideologian kanssa. Viisivuotinen kiinalaistamiskampanja aloitettiin vuonna 2019. Kirkoissa tämä on näkynyt mm. siinä, että Neitsyt Marian tauluja on korvattu Xi Jinpingin kuvilla ja poliittisilla iskulauseilla. Kirkkoja, jotka eivät suostu liittymään isänmaalliseen katolilaisten liittoon, leimataan kulteiksi, jonka jälkeen siihen kohdistuvat vainot voidaan oikeuttaa.
Työosasto on ollut avainasemassa vaikuttamassa Hongkongin ja Macaon paikallispolitiikkaan ja niiden Peking-myönteisiin tahoihin. Lisäksi työosasto on toiminut puolueen epäsuorana agenttina tiibetiläisten, uiguurien ja Falun Gong -harjoittajien vainoamisessa ja vastarinnan musertamisessa.
Toiminta ulkomailla

Xi Jinpingin aikana osaston toiminta on monipuolistunut ja kasvanut. Tämä näkyi mm. siinä, että vuonna 2018 Ulkokiinalaisisten asioiden toimisto siirrettiin osaston alaisuuteen. Ulkomailla toiminta keskittyy erityisesti Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan, joissa osasto pyrkii muokkaamaan kansalaisten mielipidettä Kiinasta.
Toinen tärkeä vaikuttamisen kohde ovat kiinalaistaustaiset (eivät siis välttämättä Kiinan kansalaiset) ihmiset ympäri maailmaa. Työosasto pyrkii luomaan kuvaa siitä, että kommunistinen puolue edustaa myös kiinalaistaustaisia ihmisiä.
Vuonna 2017 osasto organisoi kiinalaisten opiskelijoiden keskuudessa mielenosoituksen suunniteltua dalai-laman vierailua vastaan vain tunteja sen jälkeen, kun vierailun isäntä Kalifornian yliopisto San Diegossa ilmoitti asiasta.
Taiwanissa työosasto pyrkii tarjoamaan taloudellista hyötyä sellaisille kunnallisille, uskonnollisille tai aboriginaaliyhteisöjen johtajille, jotka ovat samaa mieltä Kiinan kanssa. Lisäksi työosasto edistää kiinalaisten sijoittajien pääsyä Taiwanin markkinoille sekä teollisuusvakoilua. Kiinaa on myös syytetty poliitikkojen lahjontayrityksistä, jotta nämä vuotaisivat Taiwanin sotilassalaisuuksia Kiinalle.
Kanadan kansallinen tiedustelupalvelu CSIS on katsonut työosaston olevan kommunistisen puolueen ensisijainen ja tärkein väline, jolla yritetään vaikuttaa Kiinan ulkopuolella. Osastoa käytetään hiljentämään Pekingiä kritisoivia järjestöjä ulkomailla sekä soluttautumaan ulkomaiden akateemisiin, teollisiin ja poliittisiin piireihin. Vuonna 2017 julkaistussa tiedotteessa Yhdysvaltain silloinen ulkoministeri Mike Pompeo tiedosti saman asian ja syytti työosastoa mm. vakoilusta ja määräsi siihen linkittyville henkilöille viisumirajoituksia.
Työosastolla on tiiviit suhteet Konfutse-instituuttiin, joka järjestää kiinan kielen opetusta ulkomailla ja pyrkii sitä kautta pääsemään osaksi ulkomaiden yliopistoyhteisöjä.
Toiminta ulkomailla > Suomessa

Osaston toiminta Suomessa näkyy lähinnä mielipidevaikuttamisena ja pyrkimyksenä vaikuttaa Suomen puoluepolitiikkaan.
Perussuomalaisten Mika Niikko on käynyt useaan kertaan Kiinassa. Virallisesti matkojen on sanottu olevan vienninedistämismatkoja, joista vastasi kiinalainen tiede- ja teknologiayhdistys. Niikko ei ole suostunut kertomaan matkojen maksajaa tai niiden tarkkaa määrää. Hän myös vakuutteli, ettei tiennyt tiede- ja teknologiayhdistyksen olleen osa työosastoa, vaikka yhdistys tuo tämän esille omilla nettisivuillaan.
Jenni Chen-Ye on toiminut osaston alaisessa FAPPRC-yhdistyksessä (Kiinan rauhanomaisen jälleenyhdistymisen edistämisyhdistys Suomessa) varapuheenjohtaja toimiessaan samaan aikaan kokoomuksen kunnanvaltuutettuna Vantaalla. FAPPRC on mm. järjestänyt Hongkongin demokratia-aktivisteja vastustavia mielenosoituksia. Vantaan kokoomus erotti Chen-Yen maaliskuussa 2020. Loppuvuodesta 2020 hän liittyi vihreiden valtuustoryhmään. Helmikuussa 2021 hän erosi vihreistä, ja Vantaan vihreät ilmoitti, ettei se aio tehdä mitään yhteistyötä Chen-Yen kanssa.
Suojelupoliisi on varoittanut työosastoon kytköksissä olevien järjestöjen vaikuttamisyrityksistä, joissa mielenkiinnonkohteita ovat erityisesti kriittinen infrastruktuuri ja teolliset salaisuudet.
Toiminta ulkomailla > Ruotsissa

Työosasto on pyrkinyt myös Ruotsissa ujuttautumaan maan akatemian ja elinkeinoelämän piireihin. Ruotsissa toimii institituutti nimeltä Belt & Road Institute in Sweden, jonka tarkoitus on lobata Ruotsia osallistumaan yksi vyö, yksi tie -projektiin.
Ruotsalaisen Frivärld-ajatushautomon mukaan Ruotsissa toimii useita yhdistyksiä, joilla on suhteita työosastoon. Näitä ovat mm. China Council for the Promotion of Peaceful National Reunification ja Nordic Zhigong Association.
Šenkurskin piiri

| Šenkurskin piiri Шенкурский райо́н Šenkurski raion |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Šenkurskin piirin sijainti Arkangelin alueen kartalla.
Perustettu:  1929
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Šenkursk
Pinta-ala:  11 300 km²
Väkiluku (2009):  17 200
Šenkurskin piiri (ven. Шенкурский райо́н, Šenkurski raion) on paikallinen itsehallintoalue Arkangelin alueella Venäjällä. Alueen eteläosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 11 300 neliökilometriä. Asukkaita on 17 200 henkeä (vuonna 2009).
Vuonna 1929 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Šenkurskin kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu 11 maalaiskuntaa:
Fedorogorskoje (ven. Федорогорское; keskuspaikka Nikiforovskaja, ven. Никифоровская)
Jamskogorskoje (ven. Ямскогорское; keskuspaikka Odintsovskaja, ven. Одинцовская)
Nikolskoje (ven. Никольское; keskuspaikka Šipunovskaja, ven. Шипуновская)
Rovdino (ven. Ровдино)
Šahanovskoje (ven. Шахановское; keskuspaikka Nosovskaja, ven. Носовская)
Šegovary (ven. Шеговары)
Sjumskoje (ven. Сюмское; keskuspaikka Kulikovskaja, ven. Куликовская)
Tarnjanskoje (ven. Тарнянское; keskuspaikka Rybogorskaja, ven. Рыбогорская)
Ust-Padenga (ven. Усть-Паденьга)
Verholedskoje (ven. Верхоледское; keskuspaikka Rakovskaja, ven. Раковская)
Verhopadengskoje (ven. Верхопаденьгское; keskuspaikka Ivanovskoje, ven. Ивановское)
Tärkeimmät elinkeinot ovat metsäteollisuus ja maanviljely.
Aiheesta muualla

Šenkurskin piiri Arkangelin alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Emesis

| Emesis> Tiedot |
| --- | --- |
Tyylilaji:  rap, dubstep
Kotipaikka:  Helsinki
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Emeto, MC   Katu-Mikko, tuottaja  
Levy-yhtiö:  Ähky Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Emesis on suomalainen rap-duo. Sen muodostavat Aisti & Emeto -rap-duosta tuttu Emeto (Henri Christiansson) ja dubstepiin erikoistunut tuottaja Katu-Mikko. Emesiksen debyyttialbumi Univelka julkaistiin 1. kesäkuuta 2011 Ähky Recordsin kautta. Albumin kappaleesta "Minä-maailma" julkaistiin musiikkivideo syyskuussa 2011. Uusi musiikkivideo kappaleesta "Tellus taskus" julkaistiin huhtikuussa 2013.
Diskografia > Albumit

Univelka (2011)
Tellus (2014)
Diskografia > Musiikkivideot

Minä-maailma (2011)
Tellus taskus (2013)
Diskografia > Vierailijana

| Artisti | Kappale | Albumilta | Muut vierailijat | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Jontti | "Tarantella Remix" | Rahastusäänite |  | 2013 |
Aiheesta muualla

Emesis Myspacessa (suomeksi)
Katu-Mikko Myspacessa (suomeksi)
Emesis Facebook -sivustolla
Elfquest

Elfquest – taru haltioista on Wendy ja Richard Pinin käsikirjoittama ja Wendy Pinin kuvittama fantasiasarjakuva. Elfquest kertoo haltioista, jotka elävät alkukantaisessa Kahden kuun maailmassa ihmisten ja peikkojen kanssa. Tarina keskittyy pääasiassa Sudenratsastajiksi kutsutun haltiaheimon koettelemuksiin ja seikkailuihin Kahden kuun maailmassa. ElfQuestin päähenkilöitä ovat mm. Terä (engl. Cutter), Sudenratsastajien nuori päällikkö, hänen paras ystävänsä Taivastieto ja elämänkumppaninsa Leetah. Elfquestia on tehty vuodesta 1978 lähtien.
Elfquestissa korostetaan väkivaltaa lähinnä välttämättömänä pahana, johon turvaudutaan oman olemassaolon puolustamiseksi. Siksi sarjakuvan pääteemat ovat erilaisuuden hyväksymisen ja parisuhteiden vaikeus. Elfquestin ajattelua kuvaa hyvin Wendy Pinin mielipide: ”Ei lapsia meidän mielestämme tule suojata ongelmilta ja ristiriidoilta, sillä se tarkoittaisi heidän suojaamistaan ajattelemiselta. Ja jos tarina, ei saa lukijaansa ajattelemaan, se on huono tarina.”[lähde? ]
Juoni

Tarina alkaa siitä, kun ihmisheimon jäseniä, joiden kanssa haltioilla on ollut ammoisista ajoista lähtien vihamielisyyksiä, tulee polttamaan Sudenratsastajien kodin ja haltiat joutuvat pakenemaan tulen alta. Sudenratsastajat hakevat turvaa peikkojen luolista, joissa kiero peikkokuningas Harmaahurtta ei katso hyvällä Terän röyhkeyttä ja haltioiden tunkeutumista valtakuntaansa. Niinpä hän johdattaa haltiat uuteen "vihreään maahan", joka paljastuukin polttavaksi aavikoksi. Mutta paluureitti on suljettu, ja haltiat joutuvat uuden koettelemuksen eteen. Terälle lankeaa suuri vastuu heimonsa hengissä pitämiseen.
Aavikon toisella laidalla sijaitsee Surujen pää, aurinkoväen kylä, jonne janoiset ja uupuneet Sudenratsastajat lopulta saapuvat. Terä ei kuitenkaan koettelemustensa jälkeen uskalla luottaa tähän uuteen kansaan, vaikka se haltioihin kuuluukin. Niinpä hän yllyttää heimonsa ryöstämään aavikkohaltioiden ruuan ja juoman, mutta samalla hän nappaa jotain muutakin mukaansa, haltianeito Leetahin. Tästä alkaa mutkikas suhde Terän ja Leetahin välillä, ja Sudenratsastajien sopeutuminen Surujen päähän.
Joitakin vuosia ensikohtaamisen jälkeen, kun haltiaheimot ovat oppineet elämään yhdessä, Terä lähte etsimään lisää haltioita. Aurinkoväen avattua Terän silmät mahdollisuuksille ja uusille kysymyksille, hän haluaa saada lisää tietoa haltioista ja heidän menneisyydestään. Niinpä Terä ja hänen ystävänsä Taivastieto lähtevät suurelle matkalle kohti tuntematonta.
Julkaisut

Elfquest julkaistaan ensin tekijöiden oman kustantamon WARP Graphicsin kautta mustavalkoisena jatkosarjakuvalehtenä. Sen jälkeen mustavalkoiset sarjat väritetään ja kootaan laajemmiksi albumeiksi.
Kustannus oy Jalava julkaisi vuosina 1990–1993 suomeksi viisi värillistä, 36-sivuista Elfquest-albumia, jotka sisältävät sarjan ensimmäisen osan Fire and Flight. Myös Egmont Kustannus on julkaissut vuodesta 2005 lähtien Elfquestia suomeksi. Egmontin julkaisut ovat mustavalkoisia, noin satasivuisia albumeita, ja niitä on ilmestynyt 21. Viimeinen on Elfquest: sudenratsastajat. Osa 18, Suuri vaellus: osa 21: Voitto (2007).
Elokuvasuunnitelma

Elfquestista on ollut jo kauan suunnitteilla elokuva, mutta projekti on ollut hyllytetty ainakin toistaiseksi, sillä Warner Bros. -tuotantoyhtiö ei halunnut ryhtyä kilpailuun katsojista Peter Jacksonin vuosina 2012–2014 ilmestyneen kolmiosaisen Hobitti-elokuvatrilogian kanssa.
Ilmestyneet Elfquestit

Pini, Wendy & Richard: Elfquest 1: "Fire and Flight"
Pini, Wendy & Richard: Elfquest 2: "The Forbidden Grove"
Pini, Wendy & Richard: Elfquest 3: "Captives of Blue Mountain"
Pini, Wendy & Richard: Elfquest 4: "Quest's End"
Pini, Wendy & Richard: Elfquest 5: "Siege at Blue Mountain"
Pini, Wendy & Richard: Elfquest 6: "The Secret of Two-Edge"
Pini, Wendy & Richard: Elfquest 7: "The Cry From Beyond"
Pini, Wendy & Richard: Elfquest 8: "Kings of the Broken Wheel"
Pini, Wendy & Richard: Elfquest 8a: "Dreamtime"
Elfquest 8b: "In All But blood"
Elfquest "The Hidden Years"
Wendy Pini, Brandon McKinney, Bern Harkins, Delfin Barral, Brandon McKinney: Elfquest 9: "Roque's Challenge"
Christy Marx, Wendy Pini, Jeff Zugale: Elfquest 9a: "Wolfrider"
Joellyn Auklandus, Kim Yale, Terry Collins, Steve Blevins, Delfin Barral: Elfquest 9c: "Kahvi"
Sara Byam, Paul Abrams, Brandon McKinney, Wendy & Richard Pini: Elfquest 10: "Shards"
Wendi Lee, Joellyn Auklandus, Wendy & Richard Pini, Brandon McKinney: Elfquest 11: "Legacy"
Joellyn Auklandus, Wendy & Richard Pini, Steve Blevins: Elfquest 11a: "Huntress"
Joellyn Auklandus, Wendy Pini, Steve Blevins, Lorraine Reyes: Elfquest 11b: "Wild Hunt"
Joellyn Auklandus, Wendy Pini, Lorraine Reyes: Elfquest 11c:"Shadowstalker"
Wendy & Richard Pini, Brandon McKinney: Elfquest 12: "Ascent"
Wendy & Richard Pini, Brandon McKinney: Elfquest 12a: "Reunion"
Bern Harkins, Richard Pini, Delfin Barral: Elfquest 13: "The Rebels"
Bern Harkins, Richard Pini, Delfin Barral: Elfquest 13a: "Skyward Shadow"
John Ostrander, Wendy Pini, David Boller: Elfquest 14: "Jink"
John Ostrander, Wendy Pini, Dennis Fujitake: Elfquest 14a: "Mindcoil"
Barry Blair, Wendy & Richard Pini, Colin Chan: Elfquest 15: "Forevergreen"
Barry Blair, Richard Pini, Colin Chan: Elfquest 15a: "Dream's End"
Barry Blair, Richard Pini, Colin Chan: Elfquest 15b: "Phoenix"
Richard Pini, Vickie Murphy, Kathryn Bolinger, Steve Blevins, Craig Taillefer, Wendi Strang-Frost: Elfquest 16: "WaveDancers"
Richard Pini, Christopher Lane, Brandon McKinney, Terry Collins, Pam Fremon, Bill Neville, Kim Yale, Carla Speed-McNeil, Wendy Pini, Barry Blair, Ken Hooper, Carla Speed-McNeil: Elfquest: "Worldpool"
Elfquest: "New Blood"
Wendi Lee, Terry Beatty, Gary Kato: "Bedtime Stories"
Wendy & Richard Pini: Elfquest: "The Searcher and the Sword"
Aiheesta muualla

Kaikki Elfquest-sarjakuvat sisältävä verkkoarkisto (Arkistoitu – Internet Archive) Elfquest.com-sivustolla. (englanniksi)