stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kymmenykset

Kymmenykset oli varhainen valtiollisen ja kirkollisen veron muoto, jonka kantaminen perustui Vanhan testamentin ohjeisiin. Kymmenysten maksaminen kuului jo varhaisina aikoina juutalaisten velvollisuuksiin. Raamatussa Jumala lupaa siunata kymmenysten maksajia yltäkylläisesti.
Läntinen kirkko otti keskiajalla käyttöön kymmenysveron, jota oli maksettu hallitsijalle jo varhain eri puolilla maailmaa. Kymmenysten tuotto jaettiin neljään osaan: piispa, seurakunnan pappi, seurakunnan kirkko ja köyhäinapu saivat yhtä suuren osuuden. Paavi kehotti 1100-luvun alussa myös Ruotsin kuninkaita aloittamaan kymmenyksien perimisen, mutta se toteutui vasta myöhemmin. Keskiajan lopulla Ruotsissa suoritettiin kymmenykset eri viljalajeista, pellavasta, hampusta, humalasta ja karjakymmenykset kotieläimistä sekä oma kymmenyksensä metsästyksen ja kalastuksen tuotosta.
Reformaation jälkeen monissa maissa alettiin kerätä kruunun­kymmenyksiä eli valtionveroa. Kruununkymmenistä kuului yksi kolmasosa kirkolle, mutta niin sanotun pääkymmenyksen maksaminen kirkolle loppui. Pääkymmenys oli tarkoittanut kymmenystä kuolinpesien irtaimistosta. Kirkolle jäi kala- ja karjakymmenyksensä. Viljakymmenys oli aluksi aivan konkreettisesti joka kymmenes kuhilas, mutta vuonna 1688 se vakiintui ennalta määritellyksi viljamääräksi kylvön laajuuden mukaan. Karjakymmenys-termiä on käytetty myös talon emännän tai isännän kuoltua papistolle luovutettavasta lehmästä. Tämä oli eräänlainen papiston saama perintöosuus. Tästä tavasta on viimeinen löydetty maininta 1800-luvun puolivälin paikkeilta.
Nykyään mormonit ja monet vapaiden suuntien kristityt maksavat vapaaehtoisesti kymmenyksinä kirkolleen kymmenen prosenttia tuloistaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kymmenykset Wikimedia Commonsissa
Beauchastel

| Beauchastel |
| --- | --- |
 Näkymä Beauchasteliin.
 Beauchastel
 Koordinaatit: 44°49′36″N, 04°48′14″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Ardèche
Arrondissementti:  Largentière
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,46 km²
Väkiluku (2021):  1 838
 – Väestötiheys:  217,3 as./km²
Postinumero:  07800
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Beauchastel on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Kunnan pinta-ala on 8,46 neliökilometriä. Vuonna 2021 siellä oli 1 838 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Beauchastel Wikimedia Commonsissa
Pasi Katajamäki

Pasi Katajamäki (s. 25. kesäkuuta 1957 Eurajoki) oli Länsi-Suomi-sanomalehden vastaava päätoimittaja vuodesta 2008 vuoteen 2014. Hän on puoluepoliittisesti sitoutumaton. Hän on työskennellyt Länsi-Suomen toimituksessa vuodesta 1983.
Olli Reikko

| Olli Reikko |
| --- | --- |
 Olli Reikko kymmenottelun pituushyppysuorituksessaan Helsingin olympialaisissa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. tammikuuta 1927 Porin maalaiskunta, Suomi
Kuollut: 23. kesäkuuta 2005 (78 vuotta) Pori
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Pituus:  178 cm
Laji:  kymmenottelu
Seura:  Pihlavan Kisa-Veikot Mäntän Urheilijat
Olavi Johannes ”Olli” Reikko (10. tammikuuta 1927 Porin maalaiskunta – 23. kesäkuuta 2005 Pori) oli suomalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli kymmenottelu.
Olli Reikko osallistui Helsingin olympialaisten kymmenotteluun, jossa sijoittui kolmanneksitoista tuloksella 5 725. Päätöslajissa 1 500 metrillä hän oli koko kilpailun nopein.
Seuratasolla Reikko edusti Pihlavan Kisa-Veikkoja ja vuodesta 1952 alkaen Mäntän Urheilijoita. Kymmenottelun Suomen mestaruuden Reikko voitti 1951–1953, sekä SM-hopeaa 1954 ja 1955. Lisäksi hän saavutti SM-pronssia 400 metrin juoksussa 1952.
Koripallon Suomen cup

Koripallon Suomen cup on suomalaisille koripallon seurajoukkueille tarkoitettu kilpailu. Sitä on pelattu vuodesta 1968 lähtien. Naisissa sitä pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1973. Cupin menestynein seura on kotkalainen KTP-Basket yhdeksällä mestaruudella. 2000-luvulla menestynein seura on ollut Lappeenrannan NMKY, joka voitti neljä mestaruutta vuosina 2005–2008.
Vuonna 2013 järjestettiin ensimmäistä kertaa LiigaCup-niminen turnaus, jossa Korisliigan runkosarjan puolivälin neljä ensimmäistä joukkuetta kohtasivat toisensa cup-muotoisesti yhden viikonlopun aikana.
Seuraavan kerran myös de facto parhaille suomalaisille koripallojoukkueille avoin Suomen cup pelattiin kaudella 2018–2019.
Miesten Suomen cupin voittajat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Mestari | Hopeaa | Tulos | 2024 | Helsinki Seagulls | BC Nokia | 83–76 |
| 2023 | Kataja Basket | Helsinki Seagulls | 86–84 |  |  |  |  |
| 2022 | Helsinki Seagulls | Salon Vilpas | 101–94 |  |  |  |  |
| 2021 | Helsinki Seagulls | Tampereen Pyrintö | 97–95 |  |  |  |  |
| 2020 | Helsinki Seagulls | Salon Vilpas | 94–93 (je.) |  |  |  |  |
| 2019 | Salon Vilpas | Tampereen Pyrintö | 106–93 |  |  |  |  |
| 2014–2018 | ei pelattu | ei pelattu | ei pelattu |  |  |  |  |
| 2013 (LC) | Tampereen Pyrintö | Loimaan Korikonkarit | 78–73 |  |  |  |  |
| 2012 | Joensuun Kataja | Tampereen Pyrintö | 78–68 |  |  |  |  |
| 2011 | Joensuun Kataja | Torpan Pojat | 95–88 |  |  |  |  |
| 2009 | Espoon Honka | Tampereen Pyrintö | 101–83 |  |  |  |  |
| 2008 | Lappeenrannan NMKY | Torpan Pojat, Helsinki | 98–83 |  |  |  |  |
| 2007 | Lappeenrannan NMKY | Kouvot, Kouvola | 74–56 |  |  |  |  |
| 2006 | Lappeenrannan NMKY | Espoon Honka | 78–70 |  |  |  |  |
| 2005 | Lappeenrannan NMKY | Joensuun Kataja | 88–58 |  |  |  |  |
| 2004 | Kotkan TP | Namika Lahti | 104–96 |  |  |  |  |
| 2003 | Kotkan TP | Kouvot | 88–65 |  |  |  |  |
| 2002 | Joensuun Kataja | Salon Vilpas | 102–76 |  |  |  |  |
| 2001 | Espoon Honka | Kouvolan Kouvot | 83–73 |  |  |  |  |
| 2000 | Namika Lahti | Pyrbasket, Tampere | 96–75 |  |  |  |  |
| 1999 | Turun Piiloset | Espoon Honka | 105–94 |  |  |  |  |
| 1998 | Kouvot | Torpan Pojat | 57–50 |  |  |  |  |
| 1997 | Torpan Pojat | Kouvot | 71–67 |  |  |  |  |
| 1996 | Torpan Pojat | Tapiolan Honka, Espoo | 81–77 |  |  |  |  |
| 1995 | Pantterit, Helsinki | Uudenkaupungin Korihait | 89–88 |  |  |  |  |
| 1994 | Lahden NMKY | Kotkan TP | 90–89 |  |  |  |  |
| 1993 | Kotkan TP | Forssan Koripojat | 89–84 |  |  |  |  |
| 1992 | Torpan Pojat | Kotkan TP | 92–81 |  |  |  |  |
| 1991 | Pantterit | Torpan Pojat | 85–60 |  |  |  |  |
| 1990 | Kotkan TP | Helsingin NMKY | 78–72 |  |  |  |  |
| 1989 | Lahden NMKY | Helsingin NMKY | 74–73 |  |  |  |  |
| 1988 | Uudenkaupungin Urheilijat | Kotkan TP | 171–169 (98–85, 73–84) |  |  |  |  |
| 1987 | Kotkan TP | Uudenkaupungin Urheilijat | 169–168 (96–83, 73–85) |  |  |  |  |
| 1986 | Uudenkaupungin Urheilijat | Kotkan TP | 180–176 (83–96, 97–80) |  |  |  |  |
| 1985 | Kotkan TP | Helsingin NMKY | 78–65 |  |  |  |  |
| 1984 | Kotkan TP | Pantterit | 144–129 (78–80, 66–49) |  |  |  |  |
| 1983 | Kotkan TP | Pantterit | 162–148 (82–72, 80–76) |  |  |  |  |
| 1982 | Turun NMKY | Helsingin NMKY | 201–175 (110–97, 91–78) |  |  |  |  |
| 1981 | Pantterit | Turun NMKY | 193–183 (94–94, 97–87) |  |  |  |  |
Saavutukset seuroittain

| Sija | Seura | Mestaruudet | Hopeaa | Mestaruusvuodet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | KTP-Basket | 9 |  | 1978, 1983, 1984, 1985, 1987, 1990, 1993, 2003, 2004 |
| 2. | Tapiolan Honka | 6 |  | 1968, 1971, 1973, 1974, 1975, 1977 |
| 3. | Lappeenrannan NMKY | 4 |  | 2005, 2006, 2007, 2008 |
| 3. | Torpan Pojat | 4 |  | 1980, 1992, 1996, 1997 |
| 3. | Turun NMKY | 4 |  | 1972, 1976, 1982, 1999 |
| 3. | Joensuun Kataja | 4 |  | 2002, 2011, 2012, 2023 |
| 7. | Namika Lahti | 3 |  | 1989, 1994, 2000 |
| 7. | Pantterit | 3 |  | 1981, 1991, 1995 |
| 9. | Tampereen Pyrintö | 2 | 4 | 1969, 2013 |
| 10. | Espoon Honka | 2 | 2 | 2001, 2009 |
| 10. | Uudenkaupungin Urheilijat | 2 |  | 1986, 1988 |
| 12. | Kouvot | 1 |  | 1998 |
| 12. | Helsingin Kisa-Toverit | 1 |  | 1970 |
| 12. | Helsinki Seagulls | 1 |  | 2020 |
| 12. | Peli-Karhut | 1 |  | 1979 |
| 12. | Salon Vilpas | 1 |  | 2019 |
| 13. | Helsingin NMKY | 0 |  |  |
| 13. | Forssan Koripojat | 0 |  |  |
| 13. | Loimaan Korikonkarit | 0 |  |  |
Naisten Suomen cupin finaalit 2011–

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Mestari | Hopeaa | Tulos | 2024 | ToPo, Helsinki | Peli-Karhut, Kotka | 106–77 |
| 2023 | ToPo, Helsinki | Peli-Karhut, Kotka | 76–51 |  |  |  |  |
| 2022 | Peli-Karhut, Kotka | ToPo, Helsinki | 77–64 |  |  |  |  |
| 2021 | Peli-Karhut, Kotka | EBT, Espoo | 98–81 |  |  |  |  |
| 2020 | Peli-Karhut, Kotka | Kouvottaret, Kouvola | 96–82 |  |  |  |  |
| 2013–2019 | ei pelattu | ei pelattu | ei pelattu | ei pelattu |  |  |  |
| 2012 | Catz Lappeenranta | Äänekosken Huima | 91–59 |  |  |  |  |
| 2011 | Espoo Basket Team | Forssan Alku | 70–49 |  |  |  |  |
Naisten Suomen cupin voittajat

| --- | --- |
 1973 Nokian Urheilijat  1974 Nokian Urheilijat  1975 NoU Stars, Nokia  1976 Karhun Pojat, Helsinki  1977 Nokian Urheilijat  1978 Nokian Urheilijat  1979 Nokian Urheilijat  1980 Karhun Pojat  1981 Lahden Sampo  1982 Helsingin NMKY  1983 Tampereen Pyrintö  1984 Sampo-Basket, Lahti  1985 Sampo-Basket  1986 Sampo-Basket  1987 Sampo-Basket  1988 Sampo-Basket  1989 Pussihukat, Vantaa  1990 Karhun Pojat  1991 Karhun Pojat  1992 Turun Riento:  1993 Forssan Alku  1994 Forssan Alku  1995 Forssan Koripojat  1996 Pussihukat  1997 Forssan Alku  1998 Äänekosken Huima  1999 Tapiolan Honka  2000 Peli-Karhut, Kotka  2001 Tapiolan Honka, Espoo  2002 Pantterit, Helsinki  2003 Pantterit  2004 Peli-Karhut  2005 Peli-Karhut  2006 Äänekosken Huima  2007 Catz Lappeenranta  2008 Espoo Team  2009 Peli-Karhut  2011 Espoo Team  2012 Catz Lappeenranta  2020 Peli-Karhut
1632 (kirjasarja)

1632 on yhdysvaltalaisen kirjailija Eric Flintin luoma vaihtoehtohistoriallinen kirjasarja, jonka ensimmäinen osa, 1632, julkaistiin vuonna 2000. Sarjan kirjoittamiseen on osallistunut Flintin lisäksi useita muita kirjoittajia, ja osa julkaisuista on ammattilaisten toimittamaa fanifiktiota. Sarjan keskeinen juonielementti on aikamatkustus. Ensimmäisenä julkaistun kirjan alussa länsivirginialainen pikkukaupunki siirtyy vuodesta 2000 vuoden 1631 Thüringeniin.
1632 laajentui 2000-luvulla Assiti Shards -sarjaksi, ja fanifiktiota on julkaistu Grantville Gazette -verkkolehdessä ja lehden painetussa versiossa.
Joalin Loukamaa

| Joalin Viivi Sofia Loukamaa |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. heinäkuuta 2001 (ikä 23) Turku
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  artisti, sosiaalisen median vaikuttaja, tanssija
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivu
Joalin Viivi Sofia Loukamaa (s. 12. heinäkuuta 2001 Turku) on suomalainen artisti, sosiaalisen median vaikuttaja ja tanssija. Hän oli maaliskuuhun 2023 saakka Now United -yhtyeen jäsen.
Loukamaan ollessa kymmenvuotias hän muutti yksinhuoltajaäitinsä kanssa Meksikoon. Loukamaan äiti Johanna ja isäpuoli Jose ovat molemmat tanssijoita. He pyörittivät yhdessä tanssikoulua Meksikon Playa del Carmenissa, mutta muuttivat vuonna 2020 takaisin Suomeen.
Loukamaalla oli 3,7 miljoonaa Instagram-seuraajaa lokakuussa 2021. YouTube-kanavan tilaajia hänellä on lähes 500 000. Loukamaa on mukana Robin Packalenin ”Benefits”-kappaleen musiikkivideolla. Hän esiintyy myös tanssijana Harry Stylesin ”Lights Up”-kappaleen musiikkivideolla.
Vuonna 2021 Loukamaa nähtiin Selviytyjät Suomen viidennellä tuotantokaudella. Kaudelle osallistui 16 julkisuudesta tunnettua henkilöä. Loukamaa sijoittui kisassa kolmanneksi. Loukamaa nähtiin ohjelmassa uudestaan syksyllä 2022, hän kuitenkin putosi jo toisena kilpailijana kisasta.
Loukamaa tekee musiikkia nimellä Joalin. Hän on julkaissut 7 kappaletta ja 6 musiikkivideota. Kappaleet ovat pääosin espanjankielisiä, mutta niissä kuullaan myös englantia ja hieman suomea.
Joalin Loukamaasta on julkaistu vuonna 2021 äänikirja artistin itsensä lukemana kolmella eri kielellä (suomi, englanti, espanja). Joalin – Mun polku unelmiin on tähden äidin Johanna Loukamaan kirjoittama.
Joalin esiintyi yhdysvaltalaisella Coachella-festivaalilla Kaliforniassa huhtikuussa 2024. Joalin esitti uusimman kappaleensa Bikinin osana artisti Tiffany Tysonin dj-settiä.
Now United

Now United on globaali popyhtye, jonka muodostaa 18 laulavaa ja tanssivaa jäsentä 18 eri maasta. Loukamaa edusti yhtyeessä Suomea. Loukamaan mallitoimiston agentti huomasi ilmoituksen Simon Fullerin uudesta projektista ja kysyi Loukamaalta ja tämän vanhemmilta, voisiko hän laittaa tytön kuvat eteenpäin. Kuvista pidettiin ja useiden eri vaiheiden jälkeen Joalin eteni maailmanlaajuiseen finaaliin Los Angelesissa. Hakiessaan Now United -ryhmään Loukamaa pyrki Meksikon edustajaksi, koska asui Meksikossa, puhuu espanjaa ja hänen isäpuolensa on meksikolainen. Kuitenkin ryhmän perustaja Simon Fullerin saadessa tietää Loukamaan olevan suomalainen, päätti Fuller lisätä Suomen ryhmään ja Joalinin edustamaan maata. Ennen yhtyeen perustamista Loukamaa oli keskittynyt tanssimiseen. Yhtyeessä mukana ollessaan hän oli mukana ainoastaan tanssijana. Laulamisen hän aloitti vasta muutama vuosi ennen yhtyeen jättämistä. Nykyisin Loukamaa tekee omaa musiikkia nimellä Joalin.
Julkaisut > Joalin

Angelito (2022)
Así Así (2022)
Tóxico (2022)
I'm the One (2022)
SOLO (2023)
La Chica-cá (2024)
Bikini (2024)
Bikini (MJ Nebreda edit) (2024)
Without You (2024)
Julkaisut > Vierailijana

SHRTY: Pariisin kevät (2023)
Davi: Silkkii (feat. Joalin) (2023)
Julkaisut > Now United

| Title | Year |
| --- | --- |
"Summer in the City": 2017
"What Are We Waiting For": 2018
"Who Would Think That Love?": 2018
"All Day": 2018
"How We Do It" (featuring Badshah): 2018
"Beautiful Life: 2019
"Afraid of Letting Go": 2019
"Paraná": 2019
"Sunday Morning": 2019
"Crazy Stupid Silly Love": 2019
"Like That": 2019
"You Give Me Something": 2019
"Legends": 2019
"Let Me Be the One": 2019
"By My Side": 2020
"Better": 2020
"Dana Dana": 2020
"Stand Together": 2020
"Feel It Now": 2020
"Pas Le Choix" (Manal Mix): 2020
"All Around the World": 2021
Transformers: Rise of the Beasts

| Transformers: Rise of the Beasts |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Steven Caple Jr.
Käsikirjoittaja:   Joby Harold  Darnell Metayer  Josh Peters  Erich Hoeber  Jon Hoeber 
Tarina:  Joby Harold
Perustuu:  Hasbron lelusarjaan Transformers
Tuottaja:   Don Murphy  Tom DeSanto  Lorenzo di Bonaventura  Michael Bay  Mark Vahradian  Duncan Henderson 
Säveltäjä:  Jongnic Bontemps
Kuvaaja:  Enrique Chediak
Leikkaaja:   Joel Negron  William Goldenberg 
Pääosat:   Anthony Ramos  Dominique Fishback 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Skydance Media  Hasbro  New Republic Pictures  Di Bonaventura Pictures  Bay Films 
Levittäjä:  Paramount Pictures
Ensi-ilta:   2023-5-2727. toukokuuta 2023 (Marina Bay Sands)  2023-6-77. kesäkuuta 2023 (Suomi)  2023-6-99. kesäkuuta 2023 (Yhdysvallat)  
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  200 miljoonaa $
Tuotto:  441 miljoonaa $
Edeltäjä:  Bumblebee
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Transformers: Rise of the Beasts on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteiselokuva. Se on jatko-osa vuoden 2018 elokuvalle Bumblebee sekä osa Transformers-elokuvasarjaa. Elokuvan ohjaa Steven Caple Jr., ja käsikirjoittivat Joby Harold, Darnell Metayer, Josh Peters, Erich Hoeber ja Jon Hoeber. Pääosissa ovat Anthony Ramos ja Dominique Fishback.
Transformers-elokuvasarjaan oli jo jonkin aikaa kaavailtu elokuvaa, joka lainaisi elementtejä  Beast Warsista. Vuoden 2019 alussa, Paramount ja Hasbro paljastivat aikovansa tehdä jatko-osan Bumblebeelle. Caple palkattiin ohjaajaksi marraskuussa 2020, ja Ramos ja Fishback valittiin vuoden 2021 aikana elokuvan ihmispäähenkilöiden esittäjiksi. Michael Bay, joka ohjasi viisi ensimmäistä näyteltyä Transformers-elokuvaa ja tuotti niiden lisäksi myös Bumblebeen, palasi tuottajaksi. Elokuvan kuvaukset alkoivat kesäkuussa 2021, ja ne sijoittuivat Los Angelesiin, Peruun, Montrealiin ja New Yorkiin.
Transformers: Rise of the Beasts sai maailmanensi-iltansa Marina Bay Sandsissä, Singaporessa, 27. toukokuuta 2023. Elokuvateattereihin se ilmestyy Suomessa 7. kesäkuuta 2023 ja Yhdysvalloissa 9. kesäkuuta 2023.
Rooleissa > Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Anthony Ramos  | … |  Noah Díaz   |
|  Dominique Fishback  | … |  Elena Wallace   |
|  Luna Lauren Vélez  | … |  Breanna Díaz   |
|  Dean Scott Vazquez  | … |  Kris Díaz   |
|  Tobe Nwigwe  | … |  Reek   |
|  Sarah Stiles  | … |  Jillian Robertson   |
|  Leni Parker  | … |  D. Greene   |
|  Aidan Devine  | … |  Bishop   |
|  Lucas Huarancca  | … |  Amaru   |
|  Michael Kelly  | … |  agentti Burke   |
|  Lesley Stahl  | … |  oma itsensä   |
Rooleissa > Ääniroolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Peter Cullen  | … |  Optimus Prime   |
|  Ron Perlman  | … |  Optimus Primal   |
|  Peter Dinklage  | … |  Scourge   |
|  Michelle Yeoh  | … |  Airazor   |
|  Pete Davidson  | … |  Mirage   |
|  Liza Koshy  | … |  Arcee   |
|  John DiMaggio  | … |  Stratosphere   |
|  David Sobolov  | … |  Rhinox, Battletrap, Apelinq   |
|  Michaela Jaé Rodriguez  | … |  Nightbird   |
|  Colman Domingo  | … |  Unicron   |
|  Cristo Fernández  | … |  Wheeljack   |
|  Tongayi Chirisa  | … |  Cheetor   |
Tuotanto > Kehittely

Joulukuussa Lorenzo di Bonaventura sanoi, että Transformers-elokuvia aiottiin tehdä lisää, mutta, että ne olisivat erilaisia kuin aiemmat. Bumblebeen menestyksen myötä elokuvasarjan tyyliin ja sävyyn tehtäisiin merkittäviä muutoksia. Travis Knight palasi takaisin työskentelemään animaatiostudio Laikalle, mutta hänellä oli jo mielessään ideoita Bumblebeen jatko-osaa varten. Tammikuussa 2019 julkistettiin, että elokuva saisi kansainvälisen menestyksensä ansiosta jatko-osan.
Tammikuussa 2020 Paramount työsti kahta eri Transformers -elokuvaa, joista toinen perustui James Vanderbiltin käsikirjoitukseen ja toinen Joby Haroldin käsikirjoitukseen. Marraskuussa 2020 Steven Caple Jr. palkattiin ohjaamaan Haroldin käsikirjoitukseen perustuva elokuva. Tammikuussa 2021 Patrick Tatopoulos palkattiin elokuvan tuotantosuunnittelijaksi. Kesäkuussa 2021 di Bonaventura and Caple paljastivat elokuvan viralliseksi nimeksi Transformers: Rise of the Beasts, ja että elokuvassa esiintyisi Autobottien lisäksi myös Terrorconeja ja Maximaleja.
Tuotanto > Roolitus

Huhtikuussa 2021 Anthony Ramos valittiin elokuvan miespääosan esittäjäksi. Myöhemmin saman kuukauden aikana Dominique Fishback valittiin elokuvan naispääosaan. Samalla paljastettiin, että Darnell Metayer ja Josh Peters oli palkattuu tekemään uusi versio Haroldin käsikirjoituksesta. Kesäkuussa 2021 Lauren Vélez paljasti näyttelevänsä elokuvassa. Saman kuukauden aikana paljastettiin, että Peter Cullen palaisi Optimus Primen, Autobottien johtajan, ääninäyttelijäksi ja että Ron Perlman oli valittu Optimus Primalin, Maximalien johtajan, ääninäyttelijäksi. Heinäkuussa Tobe Nwigwe paljasti näyttelevänsä elokuvassa.
Tuotanto > Kuvaukset

Kuvaukset alkoivat 7. kesäkuuta 2021 Los Angelesissa. Elokuvaa kuvattiin myös Machu Picchussa ja Montrealissa. Kuvaukset päättyivät 20. lokakuuta.
Julkaisu

Transformers: Rise of the Beasts sai ensiesityksensä Marina Bay Sandsissä, Singaporessa, 27. toukokuuta 2023. Teatteriensi-iltansa elokuva sai Suomessa 7. kesäkuuta 2023 ja Yhdysvalloissa 9. kesäkuuta 2023. Elokuvan aiempi suunniteltu ensi-iltapäivämäärä oli 24. kesäkuuta 2022.
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat Pertti Avola: 
Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl:
Aiheesta muualla

Transformers: Rise of the Beasts Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Transformers
Gilhac-et-Bruzac

| Gilhac-et-Bruzac |
| --- | --- |
 Pierregourden linnan rauniot.
 Gilhac-et-Bruzac
 Koordinaatit: 44°51′38″N, 04°43′47″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Ardèche
Arrondissementti:  Privas
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  30,94 km²
Korkeus:  600 m
Väkiluku (2021):  176
 – Väestötiheys:  5,7 as./km²
Postinumero:  07800
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gilhac-et-Bruzac on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Kunnan pinta-ala on 30,94 neliökilometriä. 
Vuonna 2021 siellä oli 176 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gilhac-et-Bruzac Wikimedia Commonsissa
Džankoi

| Džankoi (Джанкой, Canköy) |
| --- | --- |
 vaakuna
 Džankoi
 Koordinaatit: 45.7108°N, 34.3918°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Krimin autonominen tasavalta
Piiri:  Džankoin piiri
Kaupungiksi:  1926
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Arkadii Zaidman
Väkiluku (2013)  ():  36 086
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Džankoi (ukr. Джанко́й, ven. Джанкой, krimintat. Canköy) on kaupunki Krimin niemimaan pohjoisosassa, Ukrainan Krimin autonomisessa tasavallassa, jota aluetta Venäjä on helmikuusta 2014 saakka miehittänyt. Kaupungin asukasluku on noin 36 086 (2013). Se oli myös ympäröivän 74 131 asukkaan Džankoin piirin hallintokeskus.
Rautatieaseman aukiota
Kulttuuritalo
Kaupunki on liikenteellinen solmupiste sekä valtatie- että rautatieliikenteessä Ukrainan mantereen ja Krimin niemimaan valtaosan välillä. Kaupungin kautta kulkevat niin läntisempi kuin itäisempikin Krimille vievä Ukrainan rautateiden päärata. Samoin tärkeät valtatiet M24 (osa eurooppatietä E97) ja M18 (E101) Krimille kulkevat kaupungin kautta.
Vaikka kaupunkialueella vuonna 2001 olikin lievä venäläisenemmistö, etniseltä taustaltaan tämä Krimin niemimaan pohjoisosan seutu (Džankoi ja Džankoin piiri yhdessä, yhteensä 110 217 asukasta 2013) oli vuoden 2001 väestönlaskennassa prosentuaalisesti enemmän ukrainalaisten ja krimintataarien, kuin etnisesti venäläisten aluetta. Ukrainan tilastokeskuksen mukaan krimintataarien syntyvyys oli lisäksi merkittävästi suurempaa ja ikäjakauma venäläisväestöä nuorempaa. Siten venäläisten osuus oli luontaisen väestönkasvun perusteella pienenemässä. Lisäksi Krimin tataarien paluumuutto Krimin autonomisen tasavallan alueelle jatkui Ukrainan väestötilastojen mukaan vuoden 2001 jälkeenkin.
Sotilaslentokenttä ja Venäjän armeijan sotatoimia maaliskuussa 2014

Satelliitti- ja ilmakuvissa kaupungin kaakkoispuolella näkyy sotilaslentokenttä, Džankoin lentotukikohta (koordinaatit 45.6991°N, 34.4197°E). Esimerkiksi maaliskuun 11.–12. päivänä 2014 kerrottiin venäläisten sotatoimista alueella: vieraan vallan sotajoukot tunkeutuivat kaupunkiin hyökkäyshelikopterien (neljä Mi-24) ja suuren, aseistetuilla sotilailla tuetun kuljetuskolonnan voimin. Seudulle kuljetettiin myös partioveneitä. Toimet eivät olleet Ukrainan eikä Krimin autonomisen tasavallan perustuslakien eikä edes Sevastopolin laivastotukikohdan vuokrasopimuksen mukaisia vaan vastoin sekä lakia että valtiosopimuksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Džankoi Wikimedia Commonsissa
Keskustelua, "äänestys" ja mm. valokuvia (iso)venäläisellä, kaupunkiin keskittyneellä VKontakte-sivustolla; (Huom. Mm. Venäjän opposition sivustoja vk.com-palvelimella suljettu) (Arkistoitu – Internet Archive) lähinnä (venäjäksi) (vk.com)
Vaitonaisten sotilaiden ryhmänjohtaja myönsi – Venäjältä on tultu (15.3.2014) (Arkistoitu – Internet Archive) (hs.fi)
Grospierres

| Grospierres |
| --- | --- |
 Näkymä Grospierresiin.
 vaakuna
 Grospierres
 Koordinaatit: 44°24′05″N, 04°17′24″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Ardèche
Arrondissementti:  Largentière
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  27,3 km²
Väkiluku (2021):  920
 – Väestötiheys:  33,7 as./km²
Postinumero:  07120
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Grospierres on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Kunnan pinta-ala on 27,3 neliökilometriä. Vuonna 2021 siellä oli 920 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grospierres Wikimedia Commonsissa