stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nyrölä
Aiheesta muualla

Nyrölän kotisivut
Jyväskylän kaupunginosat suuralueittain
| --- | --- |
01 Kantakaupunki:  1. Keskusta (Kirkkopuisto) · 2. Harju · 3. Puistola (Aren aukio; Tourujoki) · 4. Lutakko · 5. Mattilanpelto · 6. Mäki-Matti (Hippos; Rautpohja)  · 9. Kukkumäki · 11. Nisula (Viitaniemi) · 12. Taulumäki · 14. Tourula (Kangas) · 29. Mannila
02 Kypärämäki-Kortepohja:  7. Kypärämäki (Köhniö) · 8. Savela · 17. Kortepohja (Haukkala; Kortesuo; Laajavuori; Ylioppilaskylä)
03 Lohikoski-Seppälänkangas:  13. Lohikoski  (Holsti; Kyyhkysenmäki; Lahjaharju; Paloniemi) · 19. Seppälänkangas  (Heinälampi) · 48. Tyyppälä · 64. Ankeriasjärvi
04 Huhtasuo:  15. Kangasvuori (Pupuhuhta; Rasinrinne; Seppälä) · 20. Huhtasuo (Huhtakeskus; Kangaslampi; Sulku)
05 Kuokkala:  22. Ristonmaa · 23. Kuokkala (Ainolanranta; Kekkola; Pohjanlampi; Tikka) · 24. Kuokkalanpelto · 25. Ristikivi · 26. Nenäinniemi · 27. Hämeenlahti (Samulinniemi)
06 Keltinmäki-Myllyjärvi:  18. Keltinmäki (Keltinkeskus; Mustalampi; Myllyjärvi; Mäyrämäki; Ylä-Myllyjärvi) · 35. Taka-Keljo · 36. Hanhiperä · 37. Valkeamäki (Köhniöntaus)
07 Keljo:  10. Keljo (Keljonkeskus; Tarhamäki; Valkola) · 21. Keljonkangas (Sarvivuori) · 28. Sääksvuori · 30. Etelä-Keljo
08 Halssila:  16. Halssila  (Aittorinne; Kivistö; Tuohimutka)
09 Säynätsalo:  31. Säynätsalo · 32. Lehtisaari · 33. Muuratsalo (Haikka) · 34. Kinkovuori
10 Tikkakoski-Nyrölä:  58. Nyrölä · 60. Kuikka · 61. Tikka-Mannila · 62. Tikkakoski · 63. Kuukanpää
11 Palokka-Puuppola:  41. Palokka · 42. Mannisenmäki · 43. Rippalanmäki · 44. Haukkamäki · 45. Kirri · 46. Heikkilä · 47. Pappilanvuori · 49. Hiekkapohja · 50. Matinmäki · 51. Jylhänperä · 52. Puuppola · 53. Saarenmaa · 57. Vertaala
12 Vaajakoski-Jyskä:  65. Sulunperä · 66. Jyskä · 67. Väinölä · 68. Haapaniemi · 69. Vaajakoski (Wessmanninmäki) · 70. Kaunisharju · 71. Tölskä · 72. Kanavuori · 73. Hupeli (Kairahta) · 74. Laajaranta  (Vuoritsalo) · 75. Oravasaari · 76. Pohjola · 77. Pitkäjärvi · 78. Leppälahti · 79. Mehtovuori
13 Kuohu-Vesanka:  38. Ruoke · 54. Vesanka (Perälä) · 55. Kuohu · 56. Varsalanperä
14 Korpilahti:  80. Kirkonmäki · 81. Ikolanmäki · 82. Iloniemi · 83. Kemppaisenmäki · 84. Kotamäki · 85. Tähtiniemi · 86. Korpiaho-Heinosniemi · 87. Tikkala (Moksi; Sarvenperä; Tikkala) · 88. Hirvimäki-Puolakka (Saakoski) · 89. Vespuoli (Oittila; Putkilahti)
Naakan koulu

Naakan koulu on toinen Valkeakosken kahdesta yläkoulusta. Toinen on Tyryn koulu. Naakan koulu sijaitsee Valkeakosken etäläpuolella Naakassa, ja siinä on luokat 7–9. Vuosittain Naakan koulussa opiskelee noin 300 oppilasta.
Vuonna 1987 valmistuneen Naakan koulun rehtorina toimii Marko Tuominen.
Antiikin Kreeta

Antiikin Kreetan kartta.
Kreeta (m.kreik. Κρήτη, Krētē, lat. Creta) oli antiikin aikana doorilaisten asuttamaa aluetta, ja siellä puhuttiin pääasiassa doorilaisia murteita. Lisäksi sen asukkaisiin kuului saaren varhaisempien, esihistoriallisten asuttajien jälkeläisiä, kuten eteokreettejä. Saarella oli lukuisia merkittäviä poliksia eli kaupunkivaltioita, kuten Knossos, Kydonia, Lyktos ja Gortyn.
”Kreetalaista” tarkoittavia etnonyymejä ja adjektiiveja olivat muun muassa Krēs (Κρής), Krēssē (Κρήσση), Krētaios (Κρηταῖος), Krēteus (Κρητεύς), Krētēios (Κρητηΐος), Krētēos (Κρητῆος), Krētaieus (Κρηταιεύς), Krēsios (Κρήσιος), Krētis (Κρῆτις), Krēsis (Κρήσις) ja Krētikos (Κρήτικος), latinaksi Cretaeus, Cretanus, Cretensis, Creticus ja Cretis.
Maantiede > Luonnonmaantiede

Antiikin maantieteen termeillä Kreeta sijaitsi Kyrenaikan eli nykyisen Libyan sekä Lakonian Malean ja Tainaronin niemien välisellä merialueella. Strabon kuvasi sen etäisyydeksi 700 stadioninmittaa Maleasta ja 1 000 stadioninmittaa Rhodokselta.
Artemidoros arvioi saaren ympärysmitaksi 4 100 stadionia, Sosikrates puolestaan noin 5 000 stadionia. Saaren pituus idästä länteen arvioitiin 2 000–2 300 stadioniksi, suurin leveys pohjois-eteläsuunnassa Dionin ja Matalan kohdalla 400 stadioniksi ja pienin leveys Minoan ja Hierapytnan kohdalla 60 stadioniksi. Saaren länsirannikon pituus oli noin 200 stadionia ja itärannikon pituus noin 100 stadionia.
Kreetan korkeimmat vuoret tunnettiin nimillä Ida (nyk. Ída eli Psiloreítis) ja Dikte (nyk. Díkti). Saarella oli antiikin aikana vain yksi järvi, Koressia (tai Koresia, nyk. Kournás). Kreetaa ympäröineet pienemmät saaret tunnettiin nimillä Kaudos (nyk. Gávdos), Dionysoi ja Letoai (nyk. Paximádia), Khrysea (nyk. Chrysí), Leuke (nyk. Koufonísi), Onysia (nyk. Elása), Dionysiades (nyk. Dionysadit) ja Dia tai Dion (nyk. Día).
Kreetan vuoristoiset sisäosat olivat antiikin aikana nykyistä metsäisempiä, ja puustoon kuului poppeleita, plataaneita, sypressejä, palmuja ja seetrejä. Puutavara oli merkittävä vientituote jo esihistorialliselta ajalta lähtien. Antiikin lähteiden perusteella saarella ei ollut suuria villipetoja, mitä pidettiin siunauksena. Kreetalaiset viinit olivat tunnettuja, ja erityisesti saari tunnettiin rusinaviinistään. Lääkinnässä saari tunnettiin diktamnon-yrtistä.
Maantiede > Kaupungit > Polikset

Antiikin Kreetan polikset eli kaupunkivaltiot olivat:
Aksos
Allaria
Anopolis
Apellonia
Aptera
Arkades
Aulon
Biannos
Bionnos
Datala
Dragmos
Dreros
Eleutherna
Eltynia
Elyros
Faistos
Falasarna
Gortyn
Herakleion
Hierapytna
Hyrtakina
Istron
Itanos
Keraia
Khersonasos
Knossos
Kydonia
Kytaion
Lappa
Lato
Leben
Lissos
Lyktos (Lyttos)
Malla
Matala
Milatos
Olus
Petra
Polikhne
Polyrrhenia
Praisos
Priansos
Rhaukos
Rhithymna
Rhizenia
Stalai
Sybrita
Tarrha
Tylissos
Maantiede > Kaupungit > Muita kaupunkeja

Akharna
Amfimalla
Amnisos
Ampelos
Amyklaion (Kommós)
Araden
Aria
Arsinoe
Astale
(Azoriás)
Dion
Eronos
Falannai
Foiniks, Anopoliin satama
Foiniks, Lappan satama
Hydramia
Hyrtaia
Inatos
Kaino
Kaudos
Khersonesos
Kisamos, Apteran satama
Kisamos, Polyrrhenian satama
Korion
Lamon
Lasaia
Lato pros Kamara
Leuke
Lykastos
Minoa
Naksos
Oleros
Pannona
Pantomatrion
Pergamos
Poikilassos
Polikhne
Pyranthos
Rhytion
Setaia
Sulia
Syia
Syrinthos
Selitykset:
↑  Arkeologisen kohteen nykyaikainen nimi on Kommós. Antiikin aikaisen kaupungin nimeä ei tunneta täydellä varmuudella, mutta se oletetaan samaksi kuin Amyklaion.
↑  Arkeologisen kohteen nykyaikainen nimi, antiikin aikaisen kaupungin nimeä ei tunneta.
Historia > Esihistoria ja mytologia

Kreeta asutettiin viimeistään neoliittisen kauden alussa noin 7000–6000 eaa. Ensimmäiset asukkaat tulivat oletettavasti Anatoliasta.
Kreetan pronssikautinen kulttuuri tunnetaan minolaisena kulttuurina. Se on saanut nykyisen nimensä saaren kreikkalaisessa mytologiassa esiintyvästä kuningas Minoksesta. Kulttuuri nousi kukoistukseensa noin 2000 eaa. alkaen, ja sen suurinta kukoistuskautta oli 1700-luku eaa. Minolainen kulttuuri tunnetaan erityisesti suurista palatsikeskuksistaan, kuten Knossos, Faistos, Kydonia, Mália, Káto Zákros ja Gourniá. Kulttuuri oli korkeakulttuuri, ja käytti kirjoittamiseen niin kutsuttuja kreetalaisia hieroglyfejä sekä lineaari-A-kirjoitusta.
Minoksen ohella Kreetaan liittyvät myytit kertoivat muun muassa Europe-neidon ryöstöstä, Minotauroksesta ja labyrintista sekä Ariadnesta ja Ateenan kuningas Theseuksen käynnistä saarella. Myytit ovat mahdollisesti säilyttäneet joitakin hämäriä muistumia esihistoriallisesta ajasta manner-kreikkalaisten näkökulmasta. Myyttien mukaan Minos teki Kreetasta Egeanmeren merivallan. Historiallisestikin minolaisella kulttuurilla tiedetään olleen laajat kauppayhteydet itäisen Välimeren alueella.
Minolainen kulttuuri taantui noin 1500–1450 eaa. muun muassa maanjäristysten seurauksena. Tämän jälkeen Manner-Kreikan mykeneläinen kulttuuri sai Kreetan valtaansa 1400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla. Tämän jälkeen Knossos toimi mykeneläisenä palatsina. Homeros kuvaa Odysseiassa Kreetalla olleen herooiselle ajalla eli Troijan sodan aikaan 90 kaupunkia. Minolais-mykeneläinen kulttuuri romahti lopullisesti noin 1200–1100 eaa. Seuranneina niin kutsuttuina pimeinä vuosisatoina väestö siirtyi asutuksiin, jotka sijaitsivat korkeammalla Kreetan vuorilla, tai muutti idemmäksi pois saarelta.
Kreeta siirtyi muun Kreikan tavoin rautakaudelle noin 1100–800 eaa. Saaren asuttivat tuona aikana Manner-Kreikasta tulleet doorilaiset.
Historia > Arkaainen kausi

800-luvulta eaa. lähtien Kreetalle syntyi lukuisia poliksia eli kaupunkivaltioita. Polisten määräksi saarella on arvioitu noin 49. Varhaisia esimerkkejä ovat muun muassa Dreros ja Praisos. Kaupunkien hallinto oli konservativista, ja vallassa olivat aristokraatit. Johdossa olivat yleensä kosmoi-virkamiehet, jotka valittiin vuosittain ja joita oli enintään kymmenen. Kreetalainen yhteiskunta muistutti doorilaisyhteyden vuoksi monin tavoin Spartaa. Siihen kuuluivat keskeisenä miesten yhteisateriat (syssitia), mutta ei Spartan kaltaista ankaraa kuria ja sotilaskoulutusta. Kreetalaisten polisten lakeja on säilynyt suhteellisen hyvin, ja parhaiten tunnetaan Gortynin lait ne sisältävän laajan piirtokirjoituksen ansiosta.
Foinikialainen kirjaimisto omaksuttiin Kreetalla jo varhain noin 750 eaa. paikalliseksi kreikkalaiseksi kirjaimistoksi. Noin 660 eaa. saarella kehittyi orientalisoivan kauden niin kutsuttu Daidaloksen kuvanveisto.
Viimeistään noin 600 eaa. kreetalaisilla oli muiden kreikkalaisten mielissä maine ”valehtelijoina”. Tämä saattoi liittyä muun muassa siihen, että kreetalaiset esittelivät paitsi Zeuksen synnyin- myös hautapaikkaa. Muille kreikkalaisilla ajatus ylijumalan kuolemasta oli mahdoton. Maininta kreetalaisista valehtelijoina esiintyy tunnetuimmin Epimenideellä ja tätä lainaavalla apostoli Paavalilla Kirjeessä Titukselle.
Historia > Klassinen ja hellenistinen kausi

Kreeta ei eristäytyneen sijaintinsa vuoksi osallistunut 400-luvun eaa. alkupuolen persialaissotiin eikä vuosisadan loppupuoliskon peloponnesolaissotaan. Kreetalaisia toimi kuitenkin palkkasotilaina sekä peloponnesolaissodassa että hellenistisellä kaudella myös Aleksanteri Suuren joukoissa.
Hellenistisellä kaudella saaren merkittävimpiin poliksiin kuuluivat muun muassa Knossos, Gortyn ja Lyktos. Kaupungit sotivat usein keskenään tavoitellessaan saaren hallintaa. Suuri sisällissota näiden kaupunkien välillä käytiin vuosina 222–219 eaa. Kreetan sisäisiin valtataisteluihin sekaantuivat myös muun muassa Sparta, Filippos V:n Makedonia, Pergamon, Rhodos ja Ptolemaiosten Egypti. Kreetalaiset harjoittivat aikakaudella merirosvousta, ja juuri tämä sai aikaan kaksi sotaa merikaupasta riippuvaisen Rhodoksen kanssa vuosina 205–200 eaa. (Kreetan sota) ja 155–153 eaa.
Historia > Roomalainen kausi

Kreetan kaupungit saivat sovittua rauhan 110 eaa. Rooman alkaessa uhata saarta. Roomalaiset yrittivät Kreetan valtausta ensin vuonna 71 eaa. ja toisessa sodassa Q. Metellus Creticuksen johdolla vuosina 69–67 eaa., minkä lopulla valtaus onnistui. Rooman vallan alussa Kreeta muodosti oman Cretan provinssinsa. Vuonna 36 eaa. Marcus Antonius antoi saaren lahjaksi Kleopatralle. Vuonna 27 eaa. Kreeta liitettiin Kyrenaikan kanssa yhteiseksi Creta et Cyrenen provinssiksi. Augustuksen suorittamassa Rooman provinssien jaossa provinssi annettiin senaatille, ja sitä hallitsi propreettori nimellä prokonsuli, apunaan legaatti ja kvestori.
Roomalainen kausi oli Kreetalla kukoistavaa aikaa. Roomalaisen Kreetan keskuksena toimi Gortyn, jonka väkiluvun arvioidaan olleen suurimmillaan noin 300 000. Yhteensä saarella oli tuohon aikaan ainakin 15 kaupunkia. Noin 27 eaa. Knossoksesta tehtiin roomalainen kolonia. Muita tärkeitä kaupunkeja roomalaisajalla olivat muun muassa Hierapytna, Polyrrhenia ja Lato. Ne saaren kaupungit, jotka olivat olleet roomalaisten puolella näiden vallatessa saarta tai Augustuksen puolella Rooman sisällissodissa, saivat muita paremman aseman.
Saaren merkittävin temppeli hellenistisellä ja roomalaisella kaudella oli saaren luoteisrannikolla sijainnut Diktynnan temppeli, jonka hallinnasta kaupungit usein kiistelivät. Kristinusko tuli saarelle varhain, noin vuonna 60 jaa., apostoli Paavalin sekä tämän oppilaan ja saaren ensimmäisenä piispana pidetyn apostoli Tituksen toiminnan kautta. Kristittyjen vainojen tunnetuin tapahtuma saarella on Kreetan kymmenen marttyyrin surmaaminen Gortynissä vuonna 249.
Historia > Myöhäisantiikista keskiajalle

Konstantinus Suuren aikana Kreeta ja Kyrenaika eli tuolloinen Libya superiorin provinssi erotettiin toisistaan, ja Kreeta muodosti jälleen oman Cretan provinssinsa. Varhaiskristillisellä kaudella saarelle rakennettiin lukuisia kolmilaivaisia basilikaikirkkoja, joista merkittävin oli Pyhälle Titukselle omistettu ja tämän hautapaikalla sijainnut basilika Gortynissä. Valtakunnan jakautuessa Kreetasta tuli osa Itä-Roomaa eli Bysantin valtakuntaa.
Bysanttilaisella ajalla monet Kreetan kaupungeista kukoistivat edelleen. Kukoistus päättyi, kun arabit valtasivat Kreetan noin 823–827. Tämän jälkeen saaren väestöä myytiin orjiksi. Nikeforos Fokas valloitti saaren takaisin Bysantille vuonna 961. Tämän jälkeen saarta asutettiin uudelleen muun muassa armenialaisilla. Frankkien vallattua Konstantinopolin neljännen ristiretken aikaan vuonna 1204 Kreeta päätyi ensin Boniface de Montferrat'lle, joka puolestaan myi sen Venetsian tasavallalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta antiikin Kreeta Wikimedia Commonsissa
Dreroksen arkeologisen alueen maisemia.
Minolaisen Faistoksen raunioita.
Polyrrhenian akropolis.
Faistoksen lyömä raha, n. 300 eaa.
Gortynin arkeologista aluetta.
Pietari Suuren muistopatsas (Tallinna)

| Pietari Suuren muistopatsas |
| --- | --- |

Nimi:  Pietari Suuren muistopatsas
Tekijä:  Léopold Bernstamm
Valmistumisvuosi:  1910
Taiteenlaji:  veistos
Sijainti:  Pietarinaukio, nyk. Vapaudenaukio
Paikkakunta:   Tallinna  Viro
Koordinaatit:  59.4338°N, 24.7435°E
Pietari Suuren muistopatsas (vir. Peeter I ausammas, ven. памятник Петру I, pamjatnik Petru I) oli Venäjän keisari Pietari Suuren patsas nykyisellä Vapaudenaukiolla Tallinnassa, Virossa.
Historia

Venäjän tekemästä Viron alueen pohjoisosan valtaamisesta tuli kuluneeksi 200 vuotta syksyllä 1910. Vironmaan kuvernementissa vuosipäivää muistivat etenkin venäjänkielinen lehdistö ja Venäjän ortodoksinen kirkko. Juhlavuoteen liittyi myös Pietari Suuren patsaan pystytys Tallinnaan. Ajatuksen patsaasta oli esittänyt ensimmäisenä Vironmaan kuvernööri Izmail Korostovets. Patsashanketta varten perustettiin komitea ja rahasto vuonna 1908. Komitea päätti patsaan pystytyspaikan ja järjesti kilpailun sen suunnittelusta. Siihen osallistuivat esimerkiksi Amandus Adamson ja August Weizenberg. Lopulta kisan voitti venäläinen, Ranskassa asunut kuvanveistäjä Léopold Bernstamm.
Patsas pystytettiin tuolloiselle Heinätorille 29. syyskuuta 1910. Patsaan pystytyksen yhteydessä tori nimettiin Pietarintoriksi. 50 tonnia painanut patsaan jalusta oli tehty suomalaisesta graniitista ja sen kuljetus Tallinnan satamasta torille oli vienyt kolme viikkoa. Itse patsas oli tehty pronssista ja sillä oli korkeutta viisi metriä. Patsas kuvasi Pietari Suurta toisessa kädessään kaukoputki ja toisessa Tallinnan kartta. Bernstamm kuvaili keisarin tarkastelevan kotkankatseella valloitettuja alueita.
Etenkin Vironmaan ritarikunta juhlisti patsaan julkistusta ja myös vironkielinen Postimees-lehti julkaisi pitkän Pietaria ja Venäjän valtaa ylistäneen kirjoituksen, jossa "Viron separatismi" tuomittiin. Toisaalta esimerkiksi tallinnalaiset suurkauppiaat eivät osallistuneet patsaan julkaisutilaisuuteen, vaan he viettivät passiivisen vastarinnan mukaisesti sen sijaan Tallinnan suuren killan rakennuksen 500-vuotisjuhlaa.
Viron itsenäistyttyä patsas siirrettiin pois torilta Pietari Suuren kotimuseon pihaan 1922 ja seuraavan vuonna Pietarin aukio nimettiin Vapaudenaukioksi. Patsas paloiteltiin 1925 ja alaosan sanottiin sulatetun kolikoiksi, mutta se on todennäköisesti vailla todellisuuspohjaa.
Pietari Suuren patsaan julkistustilaisuus vuonna 1910
Patsaan poistaminen vuonna 1922
Rintakuvaksi lyhennetty Pietari Suuren muistopatsas Kadriorgin puistossa 1930-luvun jälkipuoliskolla
Rintakuvaksi typistynyt patsas asetettiin kivijalustalle vuonna 1935. Rintakuva leikattiin vielä lyhyemmäksi ja sijoitettiin Kadriorgin palatsin puutarhaan 1938. Tallinnan rakennushallinnon puutarhanhoito-osasto lahjoitti toisen maailmansodan aikaisessa keräyksessä vuonna 1942 ei-rautametallia 865 kilogrammaa, mukaan lukien Pietari Suuren rintakuva.
Mark Shuttleworth

| Mark Richard Shuttleworth |
| --- | --- |
 Mark Shuttleworth vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. syyskuuta 1973 (ikä 51)  Welkom, Etelä-Afrikka
Kansalaisuus:   Etelä-Afrikka    Iso-Britannia
Ammatti:  yrittäjä
Ura
Tyyppi:  Avaruuslennolle osallistuja
Lennot

 :  Sojuz TM-34
 :  Sojuz TM-33
 
Aiheesta muualla
www.markshuttleworth.com
Mark Richard Shuttleworth (s. 18. syyskuuta 1973 Welkom, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen liikemies ja miljonääri. Vuonna 2002 hänestä tuli yksi ensimmäisistä avaruusturisteista (yleisimmin käytetyn laskutavan mukaan toinen) sekä ensimmäinen afrikkalainen avaruudessa.
Shuttleworth opiskeli Kapkaupungin yliopistossa tietotekniikkaa ja taloutta. Hän toimi Debianin kehittäjänä 1990-luvulla ja perusti 1995 Thawten, joka erikoistui tietoturvaan ja julkisen avaimen varmenteiden myöntämiseen. Hän myi yrityksen 1999 VeriSignille ja sai kaupasta 3,5 miljardia randia. Shuttleworth on tämän jälkeen toiminut pääomasijoittajana ja edistänyt erilaisia avoimen lähdekoodin hankkeita, erityisesti Ubuntu Linux -jakelua.
Shuttleworth asuu nykyisin Mansaarella, ja hänellä on sekä Etelä-Afrikan että Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisuus.
Vuonna 2004 hän palasi Linux-maailmaan rahoittamalla Ubuntu-käyttöjärjestelmän kehitystyötä Canonical Ltd. -yrityksensä kautta. Vuonna 2005 hän perusti Ubuntu-säätiön ja sijoitti siihen 10 miljoonaa dollaria. Säätiön tarkoituksena on tukea Ubuntun kehitystä.
Avaruuslento

Shuttleworth nousi julkisuuteen 25. huhtikuuta 2002, jolloin hän osallistui venäläiselle Sojuz TM-34 -lennolle. Virallisesti hän oli lennolla mukana avaruuslennolle osallistujana. Kaksi päivää myöhemmin Sojuz-avaruusalus saapui Kansainväliselle avaruusasemalle. Miehistö, mukaan lukien Shuttleworth, vietti avaruusasemalla kahdeksan päivää ja otti osaa AIDS- ja genomitutkimuksiin. Sojuz TM-34 palasi Maahan 5. toukokuuta.
Shuttleworth maksoi lennosta noin 20 miljoonaa dollaria. Sen lisäksi hänen täytyi suorittaa noin vuoden kestävä koulutus- ja valmistelujakso. Koulutusjakson aikana hän muun muassa vietti seitsemän kuukautta Tähtikaupungissa, joka on venäläinen miehitettyjen avaruuslentojen koulutuskeskus.
Aiheesta muualla

Mark Shuttleworthin verkkosivut
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mark Shuttleworth Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Puola
Starbucks

| Starbucks Corporation |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  NASDAQ: SBUX
ISIN:  US8552441094
Perustettu:  1971; Seattle, Washington, Yhdysvallat
Toimitusjohtaja:  Kevin Johnson
Avainhenkilöt:  Rosalind Brewer (operatiivinen johtaja)
Kotipaikka:  Seattle
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  kahvila
Tuotteet:  kahvit, smoothiet, leivonnaiset
Liikevaihto:   26,508 mrd. $ (2019)
Liikevoitto:   4,077 mrd. $ (2019)
Nettotulos:   3,599 mrd. $ (2019)
Kotisivu:  starbucks.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Starbucks-kahvila Leedsissä
Vihreällä merkitty ne maat, joissa oli Starbucks-kahviloita maaliskuussa 2022.
Starbucks on vuonna 1971 Seattlessa perustettu maailman suurin monikansallinen kahvilaketju.
Starbucksilla on kahviloita yli 60 maassa. Vuoden 2013 maaliskuussa kahviloita oli kaikkiaan 20 891, joista Yhdysvalloissa 65,2 %. Starbucks perusti Yhdysvalloissa 1990-luvun alkupuoliskolla runsaasti kahviloita ympäri maata, ja siitä tuli laajalti tunnettu muutamassa vuodessa. Vuoden 2011 alun 17 009 kahvilasta 8 870 oli yhtiön omia ja 8 139 lisenssinhaltijoiden omistuksessa. Yhtiön liikevaihto oli 29. syyskuuta 2019 päättyneenä tilivuonna 26,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Yhtiö on nimetty Herman Melvillen Moby Dick -romaanin henkilön mukaan. Starbuck oli Melvillen kirjassa Pequod-laivan ensimmäinen perämies. Yhtiön logossa on kuvattuna kaksipyrstöinen merenneito Melusina. Pitkäaikaisen pääjohtajan ja omistajan Howard Schultzin aikana Starbucks laajeni 11 myymälästä 28 000 myymälään maailmanlaajuisesti.
Starbucks Pohjoismaissa

Starbucks on levittäytynyt vähitellen myös Pohjoismaihin. Ruotsiin Starbucks perusti ensimmäisen kahvilansa Arlandan kansainväliselle lentoasemalle vuonna 2010. Yritys tiedotti heinäkuussa 2011 perustavansa kumppaninsa SSP:n kanssa ensimmäiset kaksi Suomen kahvilaansa Helsinki-Vantaan lentoasemalle. Samalla tiedotettiin myös liikkeen avaamisesta Norjaan Gardermoenin lentoasemalle.
Suomen ensimmäinen kahvila avattiin 15. toukokuuta 2012 terminaali 2:n saapuvien aulaan, jonne kaikilla on vapaa pääsy. Toinen kahvila avattiin 15. lokakuuta 2012 terminaali 2:n kaukolentojen alueella.
Kolmas Starbucks avattiin Helsingin keskustaan Akateemisen Kirjakaupan tiloihin 13. marraskuuta 2013. Helsingin keskustan toinen Starbucks avattiin keväällä 2016 Kampin kauppakeskukseen. Kampin kauppakeskuksen kahvila suljettiin syyskuussa 2024.
Vuonna 2015 Starbucks ja Ruokakesko solmivat sopimuksen Starbucks-kahviloiden avaamisesta K-kauppoihin eri puolille Suomea. Tämän sopimuksen myötä avattiin kahvilat kauppakeskus Selloon Espooseen sekä kauppakeskus Jumboon ja Myyrmanniin Vantaalla. Syksyllä 2020 Kesko päätti kuitenkin luopua yhteistyöstä kysynnän puutteen vuoksi ja Espoon ja Vantaan kauppakeskuksiin perustetut kolme kahvilaa lopettivat toimintansa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Starbucks
Starbucks Union (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k  NASDAQ-100-indeksin yritykset |
| --- | --- |
 Adobe  Advanced Micro Devices  Airbnb  Alphabet  American Electric Power  Amazon  Amgen  Analog Devices  Ansys  Apple  Applied Materials  ASML Holding  Astra Zeneca  Atlassian  Autodesk  Automatic Data Processing  Baker Hughes Company  Biogen  Booking Holdings  Broadcom  Cadence Design Systems  CDW  Cintas  Cisco Systems  Charter Communications  Coca-Cola Europacific Partners  Cognizant  Comcast  Constellation Energy  Copart  CoStar Group  Costco  CrowdStrike  CSX  Datadog  Dexcom  Diamondback Energy  DoorDash  Dollar Tree  Electronic Arts  Exelon  Fastenal  Fortinet  GE HealthCare  Gilead Sciences  Globalfoundries  Honeywell  Idexx Laboratories  Illumina  Intel  Intuit  Intuitive Surgical  Keurig Dr Pepper  KLA Corporation  Kraft Heinz  Lam Research  Lululemon Athletica  Marriott International  Marvell Technology Group  MercadoLibre  Meta  Microchip Technology  Micron Technology  Microsoft  Mondelez International  MongoDB  Monster Beverage  Moderna  Netflix  Nvidia  NXP Semiconductors  Old Dominion Freight Line  ON Semiconductor  O'Reilly Auto Parts  Paccar  Palo Alto Networks  Paychex  PayPal  PDD Holdings  PepsiCo  Qualcomm  Regeneron Pharmaceuticals  Roper Technologies  Ross Stores  Sirius XM  Splunk  Starbucks  Synopsys  T-Mobile US  Take-Two Interactive  Tesla, Inc.  Texas Instruments  Trade Desk  Verisk Analytics  Vertex Pharmaceuticals  Walgreens Boots Alliance  Warner Bros. Discovery  Workday  Xcel Energy  Zscaler 
Päivitetty: 4. tammikuuta 2024
Lübbenau

Tyypillinen maisemakuva Lübbenaun Lehden kaupunginosasta, joka on tunnettu kanavistaan.
Lübbenau virallisesti Lübbenau / Spreewald sorbiksi Lubnjow / Błota on kaupunki Saksassa Brandenburgin osavaltiossa Oberspreewald-Lausitzin piirikunnassa 82 kilometriä Berliinistä kaakkoon. Kaupunki sijaitsee Spreewaldin metsäalueella ja se kuuluu perinteiseen sorbien asuma-alueeseen. Kaupunki onkin kaksikielinen. Kaupungissa asuu vähän yli 15 000 asukasta.
Lübbenau mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1315 Vuosina 1364-1635 Lübbenau kuului Böömin kuningaskuntaan, jonka jälkeen se oli aina vuoteen 1815 osa Saksia ja joutui sen jälkeen Preussin kuningaskunnan haltuun.
Aiheesta muualla

Kaupungin kotisivut (saksaksi