stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo tunnetuista vantaalaisista
Yhteiskunta ja politiikka

Mikko Ampuja, kansanedustaja
Ulla Anttila, kansanedustaja
Kaarina Dromberg, kansanedustaja
Pirjo Ala-Kapee-Hakulinen, kansanedustaja
Johanna Jurva, kansanedustaja
Kalle Jutila, kansanedustaja
Timo Juurikkala, kansanedustaja
Jalmari Jyske, kansanedustaja
Sven-Erik Järvinen, kansanedustaja
Hannu Harju, poliitikko
Jouko Jääskeläinen, kansanedustaja
Pietari Jääskeläinen, kansanedustaja
Antti Kalliomäki, kansanedustaja
Tarja Kautto, kansanedustaja
Kimmo Kiljunen, kansanedustaja
Hanna Markkula-Kivisilta, kansanedustaja
Irma Rihtniemi-Koski, kansanedustaja
Jaakko Laakso, kansanedustaja
Vilho Lehokas, kansanedustaja
Aleksi Lehtonen, kansanedustaja
Sulho Leppä, kansanedustaja
Antti Lindtman, kansanedustaja
Jussi Lumivuokko, kansanedustaja
Sari Multala, kansanedustaja
Peter Muurman, kansanedustaja
Tapani Mäkinen, kansanedustaja
Terhi Nieminen-Mäkynen, kansanedustaja
Toivo Mäkynen, kansanedustaja
Mika Niikko, kansanedustaja
Martti Pihkala, kansanedustaja
Lauri Kristian Relander, kansanedustaja
Veikko Saarto, kansanedustaja
Jussi Saramo, kansanedustaja
Georg Schauman, kansanedustaja
Eino Sirén, kansanedustaja
Pär Stenbäck, kansanedustaja
Hussein al-Taee, kansanedustaja
Pauli Tuorila, kansanedustaja
K. H. Wiik, kansanedustaja
Hildur Lindberg

Hildur Amalia Lindberg (19. huhtikuuta 1904 Hedemora – 4. joulukuuta 1976 Hägersten) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän esiintyi 15 kokoillan elokuvassa vuosina 1942–1974. Hänet on haudattu Danderydin hautausmaalle.
Valikoitu filmografia

En dag skall gry (1944)
Kungliga patrasket (1945)
Idel ädel adel (1945)
Kärlek, solsken och sång (1948)
Sjösalavår (1949)
Våld (1955)
Mej och dej (1969)
Vaahteramäen Eemeli (1971)
Yksisilmäinen (1974)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Hildur Lindberg
Käännös suomeksi
Helmi Poukka

Helmi Lahja Tellervo Poukka (21. tammikuuta 1916 Vesilahti – 16. syyskuuta 2003) oli suomalainen kielitieteen tutkija. Hänen äitinsä Helmi o.s. Kärki (1888-1973) oli rovasti Frans Kärjen sisko. Helmi Poukka oli siis säveltäjä Toivo Kärjen ja assyriologi Ilmari Kärjen serkku.
Poukka esitti teoksessaan Alkukotimme on Egypti että suomen suvun alkukoti on sijainnut Egyptissä. Tähän tulokseen hän tuli vertailtuaan muinaista egyptin kieltä suomensukuisiin kieliin. Nykyinen kielten tutkimus ei kuitenkaan tue tätä teoriaa. Poukan tutkimusta onkin verrattu Sigurd Wettenhovi-Aspan vastaaviin teorioihin.
Poukalla oli opintoja Helsingin yliopistossa ja hän suoritti siellä humanistisen tiedekunnan kandidaatin tutkinnon vuonna 1964. Hänen opinnäytteensä käsitteli venäjän kieltä ja kirjallisuutta. Helmi Poukka kuoli vuonna 2003 ja hänet on haudattu Vesilahdelle Vesilahden hautausmaalle.
Teoksia

Etruskia suomeksi. Tekijä, Helsinki 1972
Alkukotimme on Egypti. Poukka, Helsinki 1973
Sanojen ikä. L-Ŏffset, 1973
Vozrast slov. Tekijä, Helsinki 1974
Magyar-Finn-Egyiptomi Szoosszehasonlitas. Helsinki Universitat, 1979
Kalevala ja muinaisegyptin kieli nenetsin kielen valaisimina ; koonnut Ritva Poukka Evarts. Helmi Poukka, Helsinki 2010
Egyptin hieroglyfien yhteyksiä Euroopan vanhoihin kieliin - The relation of Egyptian hieroglyphics to old European languages ; koonnut Ritva Poukka Evarts. Helmi Poukka, Helsinki 2012
Hari Mata Hari

Hari Mata Hari on vuodesta 1985 toiminut sarajevolainen musiikkiyhtye, jonka musiikki koostuu rakkausballadeista. Yhtyeen keulahahmo on laulaja Hajrudin "Hari" Varešanović. Historiansa aikana yhtye on esiintynyt yli 1 000 kertaa ja myynyt yli viisi miljoonaa levyä. Yhtye on suosittu laajalti entisen Jugoslavian alueella. Yhtyeen nykyiset jäsenet Hari Varešanovićin lisäksi ovat Izo Kolečić, Karlo Martinović ja Nihad Voloder. Vuonna 1995 Janne Hurme julkaisi Suomessa käännösiskelmän yhtyeen vuoden 1990 hitistä "Strah me da te volim".  Hari Mata Hari valittiin edustamaan Bosniaa ja Hertsegovinaa Eurovision laulukilpailussa vuonna 1999 kappaleella "Starac i more", mutta kappale diskattiin, kun selvisi, että se oli jo aikaisemmin levytetty suomeksi nimellä "Sydänveri", esittäjänä Janne Hurme. Myöhemmin yhtye kuitenkin pääsi edustamaan Bosnia ja Hertsegovinaa vuoden 2006 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Lejla", jolla se sijoittui kolmanneksi Suomea edustaneen Lordin ja Venäjää edustaneen Dima Bilanin jälkeen.
Diskografia

1985 – U tvojoj kosi
1986 – Ne bi te odbranila ni cijela Jugoslavija
1988 – Ja te volim najviše na svijetu
1989 – Volio bi' da te ne volim
1990 – Strah me da te volim
1992 – Rođena si samo za mene
1994 – Ostaj mi zbogom ljubavi
1998 – Ja nemam snage da te ne volim
2001 – Sve najljepše od Hari Mata Hari
2001 – Baš ti lijepo stoje suze
2002 – Ružmarin i najljepše neobjavljene pjesme
2002 – Live
2004 – Zakon jačega
2009 – "Sreca"
2016 – "Cilim"
Aiheesta muualla

http://hari-mata-hari.20m.com/
Eurovision laulukilpailu 1991

| Eurovision laulukilpailu 1991 |
| --- | --- |

Päivämäärät
Päivämäärä(t):  4. toukokuuta
Isäntä
Tapahtumapaikka:  Studio 15 di Cinecittà, Rooma, Italia
Juontaja(t):  Gigliola Cinquetti ja Toto Cutugno
Isäntämaan toimittaja:  RAI
Väliaikanumero:  Arturo Brachetti
Osallistujat
Osallistujien määrä:  22
Palaavat maat:   Malta
Vetäytyvät maat:   Alankomaat
Äänestys
Voittaja:  Ruotsi Fångad av en stormvind
Nolla pistettä saaneet:   Itävalta
Osallistujakartta

   Maat, jotka osallistuivat vuonna 1991   Maat, jotka eivät osallistuneet vuonna 1991  
Muuta
 Ensimmäisen kerran tasapeli siten, että siitä on maininta Eurovisio-säännöissä. 
Eurovision laulukilpailu · Teemasivu
 ◄ 1990  1992 ► 
Eurovision laulukilpailu 1991 oli 36. Eurovision laulukilpailu. Se pidettiin Roomassa 4. toukokuuta 1991. Kilpailun juonsivat Italian vuosien 1964 ja 1990 euroviisuvoittajat Gigliola Cinquetti ja Toto Cutugno.
Alun perin kisat oli määrä pitää San Remossa. Lähi-idän kriisi ja sen vuoksi käynnistynyt Persianlahden sota sekä Jugoslavian kiristynyt tilanne saivat kuitenkin Italian yleisradioyhtiön RAI:n siirtämään kisat turvallisempaan (ja halvempaan) paikkaan. Kilpailun voitti Ruotsia edustanut Carola kappaleella "Fångad av en stormvind". Ruotsi ja Ranska saivat kilpailussa saman verran pisteitä. Molemmat maat saivat yhtä paljon eli neljä kertaa täysiä pisteitä (12), mutta koska Ruotsi oli saanut enemmän toiseksi parhaita pisteitä (10) eli Ruotsi viisi kertaa ja Ranska vain kaksi, julistettiin tällöin Ruotsi voittajamaaksi.
Suomea kilpailussa edusti Kaija kappaleella "Hullu yö", joka sijoittui sijalle 20 ja sai vain kuusi pistettä. Suomi sai yhden pisteen Islannilta ja Kreikalta sekä neljä pistettä Irlannilta. Alankomaat vetäytyi kisasta. Malta palasi takaisin pitkältä 15 vuoden pituiselta tauoltaan. Tauko johtui siitä, että maa menestyi heikosti edellisvuosina.
Kappaleet

| Järj>  | Maa | Esiintyjä | Kappale | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Jugoslavia | Baby Doll | "Brazil" | 21. | 1 |
| 2 |  Islanti | Stefán & Eyfi | "Draumur um Nínu" | 15. | 26 |
| 3 |  Malta | Georgina & Paul Giordimaina | "Could It Be" | 6. | 106 |
| 4 |  Kreikka | Sophia Vossou | "I ánoixi" | 13. | 36 |
| 5 |  Sveitsi | Sandra Simó | "Canzone per te" | 5. | 118 |
| 6 |  Itävalta | Thomas Forstner | "Venedig im Regen" | 22. | 0 |
| 7 |  Luxemburg | Sarah Bray | "Un baiser volé" | 14. | 29 |
| 8 |  Ruotsi | Carola | "Fångad av en stormvind" | 1. | 146 |
| 9 |  Ranska | Amina | "C’est le dernier qui a parlé qui a raison" | 2. | 146 |
| 10 |  Turkki | İzel Çeliköz, Reyhan Karaca & Can Uğurluer | "İki Dakika" | 12. | 44 |
| 11 |  Irlanti | Kim Jackson | "Could It Be That I'm In Love" | 10. | 47 |
| 12 |  Portugali | Dulce Pontes | "Lusitana paixão" | 8. | 62 |
| 13 |  Tanska | Anders Frandsen | "Lige der hvor hjertet slår" | 19. | 8 |
| 14 |  Norja | Just 4 Fun | "Mrs. Thompson" | 17. | 14 |
| 15 |  Israel | Duo Datz | "Kan" | 3. | 139 |
| 16 |  Suomi | Kaija Kärkinen | "Hullu yö" | 20. | 6 |
| 17 |  Saksa | Atlantis 2000 | "Dieser Traum darf niemals sterben" | 18. | 10 |
| 18 |  Belgia | Clouseau | "Geef het op" | 16. | 23 |
| 19 |  Espanja | Sergio Dalma | "Bailar pegados" | 4. | 119 |
| 20 |  Iso-Britannia | Samantha Janus | "A Message to Your Heart" | 10. | 47 |
| 21 |  Kypros | Elena Patroklou | "SOS" | 9. | 60 |
| 22 |  Italia | Peppino di Capri | "Comme è ddoce ’o mare" | 7. | 89 |
Kappaleet > Kapellimestarit

Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kappale.
Jugoslavia - Slobodan Marković
Islanti - Jón Ólafsson
Malta - Paul Abela
Kreikka - Haris Andreadis
Sveitsi - Flaviano Cuffari
Itävalta - Richard Österreicher
Luxemburg - Francis Goya
Ruotsi - Anders Berglund
Ranska - Jérôme Pillement
Turkki - Turhan Yükseler
Irlanti - Noel Kelehan
Portugali - Fernando Correia-Martins
Tanska - Henrik Krogsgaard
Norja - Pete Knutsen
Israel - Kobi Oshrat
Suomi - Olli Ahvenlahti
Saksa - Herman Weindorf
Belgia - Roland Verloven
Espanja - Eduardo Leiva
Iso-Britannia - Ronnie Hazlehurst
Kypros - Alexandros Kyros Zografou
Italia - Bruno Canfora
Aiheesta muualla

Eurovision laulukilpailu 1991 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eurovision laulukilpailu
Maat
| --- | --- |
Aktiiviset: Alankomaat · Albania · Armenia · Australia · Azerbaidžan · Belgia · Espanja · Georgia · Irlanti · Islanti · Israel · Italia · Itävalta · Kreikka · Kroatia · Kypros · Latvia · Liettua · Luxemburg · Malta · Montenegro · Norja · Portugali · Puola · Ranska · Ruotsi · Saksa · San Marino · Serbia · Slovenia · Suomi · Sveitsi · Tanska · Tšekki · Ukraina · Viro · Yhdistynyt kuningaskunta
Epäaktiiviset: Andorra · Bosnia ja Hertsegovina · Bulgaria · Marokko · Moldova · Monaco · Pohjois-Makedonia · Romania · Slovakia · Turkki · Unkari · Valko-Venäjä · Venäjä
Entiset: Jugoslavia · Serbia ja Montenegro
Epäonnistuneet yritykset: Kazakstan · Kosovo · Libanon  · Liechtenstein · Neuvostoliitto · Qatar · Tunisia
Kilpailut vuosittain
| --- | --- |
1950-luku: 1956 · 1957 · 1958 · 1959
1960-luku: 1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969
1970-luku: 1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979
1980-luku: 1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989
1990-luku: 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999
2000-luku: 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
2010-luku: 2010 · 2011 · 2012 · 2013 · 2014 · 2015 · 2016 · 2017 · 2018 · 2019
2020-luku: 2020 · 2021 · 2022 · 2023 · 2024 · 2025
Yliviivattu vuosiluku tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
Isäntäkaupungit
| --- | --- |
1950–: Lugano · Frankfurt · Hilversum · Cannes
1960–: Lontoo · Cannes · Luxemburg · Lontoo · Kööpenhamina · Napoli · Luxemburg · Wien · Lontoo · Madrid
1970–: Amsterdam · Dublin · Edinburgh · Luxemburg · Brighton · Tukholma · Haag · Lontoo · Pariisi · Jerusalem
1980–: Haag · Dublin · Harrogate · München · Luxemburg · Göteborg · Bergen · Bryssel · Dublin · Lausanne
1990–: Zagreb · Rooma · Malmö · Millstreet · Dublin · Dublin · Oslo · Dublin · Birmingham · Jerusalem
2000–: Tukholma · Kööpenhamina · Tallinna · Riika · Istanbul · Kiova · Ateena · Helsinki ·  Belgrad · Moskova
2010–: Oslo · Düsseldorf · Baku · Malmö · Kööpenhamina · Wien · Tukholma · Kiova · Lissabon · Tel Aviv
2020–: Rotterdam · Rotterdam · Torino · Liverpool · Malmö · Basel
Yliviivattu kaupunki tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
Viveca Lindfors

| Viveca Lindfors |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Elsa Viveca Torstensdotter Lindfors
Syntynyt: 29. joulukuuta 1920 Uppsala, Ruotsi
Kuollut: 25. lokakuuta 1995 (74 vuotta) Uppsala, Ruotsi
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Harry Hasso (1941–1943) Folke Rogard (1944–1948) Don Siegel (1948–1953) George Tabori (1953–1970)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1940–1995
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Viveca Lindfors (29. joulukuuta 1920 Uppsala, Ruotsi – 25. lokakuuta 1995 Uppsala, Ruotsi) oli ruotsalainen näyttelijä.
Lindfors opiskeli 1938–1941 näyttelijäntyötä Tukholman Dramatenin oppilaskoulussa. Hänen ensiesiintymisensä näyttämöllä oli jo vuonna 1939, ja koulusta valmistuttuaan hänestä tuli nopeasti yksi Ruotsin tähtinäyttelijöistä. Lindfors päätti kuitenkin luoda kansainvälistä uraa ja muutti vuonna 1946 Yhdysvaltoihin solmittuaan sopimuksen Warner Bros. -yhtiön kanssa. Hän työskenteli sen jälkeen enimmäkseen Hollywood-tuotannoissa. Lindfors esiintyi uransa aikana yhteensä yli 70 valkokangaselokuvassa ja lisäksi televisioelokuvissa ja -sarjoissa. Yhdysvalloissa hän jatkoi kuitenkin myös teatterityötä muun muassa Broadwaylla, jossa hän oli tunnettu nimi 1950-luvulla.
Elokuvarooleja

| Vuosi | Ohjaaja | Elokuva | Suomenkielinen nimi |
| --- | --- | --- | --- |
| 1940 | Ivar Johansson | Snurriga familjen |  |
| 1941 | Ivar Johansson | Tänk, om jag gifter mig med prästen | Entä, jos menisin naimisiin |
| 1942 | Ivar Johansson | Gula kliniken | Keltainen klinikka |
| 1942 | Ragnar Frisk | Morgondagens melodi |  |
| 1943 | Rune Carlsten | Anna Lans | Anna Lans |
| 1943 | Gösta Cederlund | Brödernas kvinna | Veljesten nainen |
| 1944 | Olof Molander | Appassionata |  |
| 1944 | Anders Henrikson | Jag är eld och luft | Olen tulta ja hehkua |
| 1945 | Rune Carlsten | Allvarsamma leken, Den | Vakava leikki |
| 1945 | Arne Mattsson | Maria på Kvarngården | Myllykartanon Maria |
| 1945 | Rune Carlsten | Svarta rosor |  |
| 1946 | Hasse Ekman | I dödens väntrum |  |
| 1947 | Don Siegel | Night unto Night | Yön tullen |
| 1948 | Vincent Sherman | Adventures of Don Juan, The | Don Juanin uudet seikkailut |
| 1948 | Delmer Daves | To the Victor | Voittajalle |
| 1949 | Christian-Jaque | Singoalla | Singoalla – kuolematon rakkaus |
| 1950 | Vincent Sherman | Backfire | Jäljettömiin kadonnut |
| 1950 | William Dieterle | Dark City | Suurkaupungin pimennoissa |
| 1950 | Rudolph Maté | No Sad Songs for Me | Sammuva liekki |
| 1950 | Richard L. Bare | This Side of the Law | Lain tällä puolen |
| 1951 | Stuart Heisler | Journey into Light |  |
| 1951 | Elizabeth Montagu | Vier im Jeep, Die | Neljä jeepissä |
| 1955 | Fritz Lang | Moonfleet | Kätketty aarre |
| 1955 | Nicholas Ray | Run for Cover | Luotien maa |
| 1957 | Joseph H. Lewis | Halliday Brand, The | Hehkuvaa vihaa |
| 1958 | José Ferrer | I Accuse! | Pirunsaaren vanki |
| 1958 | Alberto Lattuada | Tempesta, La | Arojen punaiset liekit |
| 1960 | Henry Koster | Story of Ruth, The | Ruutin kirja |
| 1960 | Morris Engel | Weddings and Babies |  |
| 1961 | Joseph Losey | Damned, The | Kirotut |
| 1961 | Nicholas Ray | King of Kings | Kuningasten kuningas |
| 1962 | Tad Danielewski | No Exit | 3 helvetissä |
| 1965 | William Conrad | Brainstorm | Paholaisen aivot |
| 1965 | Gordon Douglas | Sylvia |  |
| 1970 | Jerry Schatzberg | Puzzle of a Downfall Child | Palapeli |
| 1972 | Pedro Olea | La casa sin fronteras |  |
| 1973 | Sydney Pollack | The Way We Were | Parhaat vuotemme |
| 1976 | Vilgot Sjöman | Tabu |  |
| 1978 | Robert Butler | Question of Guilt, A |  |
| 1978 | Robert Altman | Wedding, A | Mitkä häät! |
| 1979 | Vilgot Sjöman | Linus eller Tegelhusets hemlighet | Salaisuuksien talo |
| 1979 | Robert Markowitz | Voices | Äänet |
| 1981 | Oliver Stone | Hand, The | Kuristava kauhu |
| 1982 | George A. Romero | Creepshow | Creepshow – yöjuttu |
| 1983 | Vadim Glowna | Dies rigorose Leben |  |
| 1984 | Simon Nuchtern | Silent Madness | Hiljainen tappaja |
| 1985 | Don Taylor | Sexpionage | Seksivakoojat |
| 1985 | Rob Reiner | The Sure Thing | Varma pala |
| 1987 | Sandy Smolan | Rachel River |  |
| 1990 | William Peter Blatty | The Exorcist III | Manaaja III |
| 1990 | Sam Pillsbury | Zandalee | Zandalee – Himottu |
| 1994 | Roland Emmerich | Stargate | Stargate – tähtiportti |
| 1995 | Henry Jaglom | Last Summer in the Hamptons |  |
Orša

| Orša (Орша) Орша, Во́рша |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Orša
 Koordinaatit: 54.5106°N, 30.4297°E 
Valtio:   Valko-Venäjä
Alue:  Vitsebskin alue
Maininta:  1067
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  33 km²
Korkeus:  150-210 m
Väkiluku (10/2009)  ():  117 225
Aikavyöhyke:  UTC+3
 
 orsha.vitebsk-region.gov.by/ru 
 Oršan piirin paikalliskomitean viralliset sivut (venäjäksi) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Orša (valkoven.   ja ven. Орша, puol. Orsza), tai Vorša (valkoven. Во́рша) on keskikokoinen kaupunki Valko-Venäjän koillisosassa Dneprjoen varrella. Orša on yksi Valko-Venäjän vanhimmista kaupungeista. Ensimmäinen maininta siitä on vuodelta 1067. Kaupungin linna on rakennettu 1398-1407.
Oršan seudun hallinnollinen jako ja väestö

Valko-Venäjän aluehallinnossa kaupunki kuuluu Vitsebskin alueen Oršan kaupunkipiiriin (ven. Оршанский горсовет, Oršanski gorsovet). Kaupunkipiirin asukasluku oli 2009 väestönlaskennassa 132 725. Oršan kaupungin (117 225 as.) lisäksi piiriin kuuluu Baranin kaupunki (11 662 as.), Balbasavan kaupunkimainen taajama (3 656 as.) ja yksi alle 200 asukkaan maaseutukylä. Oršan kaupunkipiiriä ympäröi Oršan piiri, joka on oma maalaiskuntamainen hallintoalueensa (31 009 as.).
Oršan seudun hallinnollinen jako ja väestö > Kaupungin asukasluvun kehitys

| Vuosi | 1840 | 1897 | 1931 | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2009 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väkiluku | &&&&&&&&&&&03018.&&&&003 018 | &&&&&&&&&&013061.&&&&0013 061 | &&&&&&&&&&021621.&&&&0021 621 | &&&&&&&&&&064537.&&&&0064 537 | &&&&&&&&&0100642.&&&&00100 642 | &&&&&&&&&0112397.&&&&00112 397 | &&&&&&&&&0123128.&&&&00123 128 | &&&&&&&&&0117225.&&&&00117 225 |

Tässä vuoden 1931 tilastoissa kaikki Oršan 70 646 asukkaan piirin kaupunkiasukkaat on luettu piirin ainoan kaupungin Oršan asukkaiksi.
Liikenteen keskus

Orša on Dneprin jokisataman ja rautateiden risteysten takia alueellinen liikennekeskus, mutta samalla se on merkittävä teollisuuskaupunki. Pääkaupunki Minskiin on matkaa maanteitse noin 220 kilometriä ja itään Venäjän rajalle runsas 50 kilometriä. Oršan pohjoispuolella on suurten eurooppateiden risteys. Siellä Berliini-Varsova-Brest-Minsk-Orša-Moskova-valtatie E30 E 30 (M1) kohtaa Pietari-Pihkova-Vitsebsk-Orša-Mahiljou-Homel-Kiova-Odessa-valtatien E95 E 95, joka on Valko-Venäjällä numeroitu myös M8:ksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orša Wikimedia Commonsissa
Kaupungin historiaa lyhyesti (englanniksi)
Lyhyt kaupunkikuvaus (BYcity.org) (englanniksi)
Kaupunkikartta (BYcity.org) (venäjäksi)
Toinen kaupunkikartta (tgt.ru) (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
WikiMapia karttalinkki Oršaan, kohteiden selitykset (venäjäksi) tai (englanniksi)
Valokuvia Oršan historiallisista rakennuksista ja muista kohteista (venäjäksi)
Valokuvia Radzima.org (englanniksi)
Orsha - is my town! Орша - город мой! Eräs Oršaan keskittynyt portaali (venäjäksi)
Oršan piirin paikalliskomitean viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Vitsebskin alueen portaali, mm kuluvan päivän sääennuste Oršaan (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Lyhyt matkailijan näkemys kaupungista (englanniksi)
Orša - Summary (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Belarusian Research Centre for Electronic Records: Tietoa Valko-Venäjän arkistoista esim. sukututkijoille, Oršan alue (ja muukin Valko-Venäjä) (englanniksi)
Oršan rautatieasema (2005).
Oršan myllymuseo.
Moottoritien M1 (E30) risteys Oršan pohjoispuolella eurooppatielle E95 etelään.
Aurus Senat

| Aurus Senat |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Venäjä
Valmistaja:  Aurus
Valmistusvuodet:  2018–
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  F-segmentti
Muotoilija:  Aurus
Edeltäjä:  –
Teknisesti samankaltaisia:  Bentley Flying Spur
Aurus Senat (venäjäksi: Сенат) on NAMIn Moskovassa, Venäjällä kehittämä luksusauto. Aluksi myyntiin tulee kaksi erilaista Senatia. Suurempi L700 on tarkoitettu ainoastaan valtion ylimmän johdon käyttöön. Pienempi ja vaatimattomampi S600 tulee myyntiin kaikille asiakkaille.
Aurus Senat talvella
Aurus Senat
Aurus Senat
Aurus Senat
Aurus Senat
Aurus Senat Cabriolet
Aurus Senat (Le Grand-Saconnex)
Aurus Senat Cabriolet
Aiheesta muualla

Aurus Senat valmistajan sivustolla (englanniksi)
Yvonne Lombard

Yvonne Lombard
Yvonne Lombard (s. 28. toukokuuta 1929 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä. Hän opiskeli vuosina 1948–1951 Dramatenin oppilaskoulussa – Max von Sydow oli ehdottanut hänelle sinne hakemista samaan aikaan hänen kanssaan. Lombard on esiintynyt elokuva- ja televisiorooleissa vuodesta 1946. Hänen miehensä on kirjailija Lennart Hellsing.
Lombard on nähty muun muassa Ingmar Bergmanin elokuvassa Rakkauden oppitunti (1954).
Aiheesta muualla

Yvonne Lombard Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Ruotsi 
Muut:  Europeana  IdRef
Erittäin matala Maan kiertorata

Erittäin matala Maan kiertorata (engl. Very Low Earth Orbit eli VLEO) on Maa-keskinen kiertorata. Näin matalalla radalla ilmanvastus on jo niin suurta, että radalla pysyminen alkaa vaatia säännöllistä radankohotusta ja aerodynaamista muotoilua.
Esimerkiksi ESA:n kaukokartoitussatelliitti GOCE:n havannoista pääosa tehtiin 254 km radalla. Lennon loppuvaiheessa se laskettiin lentämään vain 224 km korkuiselle radalle. GOCE oli aerodynaamisesti muotoiltu ja ionimoottori piti sitä radallaan. Polttoaineen loputtua se syöksyi pian ilmakehään.
Command & Conquer

| Command & Conquer |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Westwood Studios   EA Los Angeles   BioWare Victory
Julkaisija:  Electronic Arts
Lajityyppi:  Reaaliaikainen strategia,   ensimmäinen persoonan ammuntapeli (C&C: Renegade)
Alusta:  Apple Macintosh, Nintendo 64, PlayStation, PlayStation 3, PlayStation Portable, Sega Saturn, Xbox 360, MS-DOS, OS X, Windows
Ensijulkaisu:  Command & Conquer: Tiberian Dawn (1995)
Viimeisin julkaisu:  Command & Conquer Remastered Collection (2020)
Aiheesta muualla
Kotisivut
command-conquer-franchise MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Command & Conquer on Westwood Studiosin kehittämä ja julkaisema reaaliaikaisten kevytstrategiapelien sarja. Peli merkitsi edustamansa lajityypin lopullista läpimurtoa. Lajityypin ensimmäinen edustaja oli samojen tekijöiden tekemä Dune 2 vuodelta 1992. Ennen Command & Conquerin ilmestymistä oli ilmestynyt jo Dune 2 -pelistä idean lainannut Warcraft, joka oli lajityypin toinen edustaja.
Vuonna 1998 Electronic Arts osti Westwoodin ja sulki sen myöhemmin vuonna 2003. Siitä lähtien pelejä on kehittänyt ja julkaissut Electronic Artsin omistama pelitalo EA Los Angeles. Command & Conquer -pelisarja on maailman menestyksekkäin ja myydyin strategiapelisarja. lähde? Vuoteen 2009 mennessä pelejä oli myyty maailmanlaajuisesti yli 30 miljoonaa kappaletta.
EA julkaisi pelisarjan ensimmäisen osan ilmaislevitykseen syksyllä 2007.
Tiberium-jatkumo

Alkuperäisessä Command & Conquer -sarjassa kaksi osapuolta, Global Defense Initiative (GDI) ja Nodin veljeskunta (NOD-brotherhood of Nod), taistelevat Maapallosta ja salaperäisestä tiberium-mineraalista. GDI eli Global Defence Initiative on Yhdistyneiden kansakuntien alaisuudessa toimiva fiktiivinen sotilasjaosto, joka perustettiin 12. syyskuuta 1995. Nod on muinainen terroristijärjestö ja veljeskunta, jonka johtajana toimii mystinen ja karismaattinen Kane. GDI haluaa hyödyntää tiberiumia ihmiskunnan hyväksi, mutta Nod suunnittelee Maapallon muuttamista tiberiumiin pohjautuvaksi ekosysteemiksi. Sarjaan ilmestyi myös kolmas osapuoli, Scrinit, jotka ovat ulkoavaruudesta kotoisin oleva muukalaislaji.
Moninpeli

Jokainen Command & Conquer -peli sisältää mahdollisuuden pelata moninpelejä muita pelaajia vastaan. Jokainen Command & Conquer -laatikko sisälsi kaksi CD-levyä pelistä, mikä teki moninpelin mahdolliseksi yhdellä pelin ostolla. Westwood Studios mainosti tätä pakkauksessa iskulauseella "Toinen kopio, jotta sinä ja ystäväsi voitte tuhota toisensa." Tämä johti siihen, että Command & Conquerista tuli ensimmäinen RTS-peli, joka sisältää kilpailukykyisen online-pelin, ja tätä pidetään Command & Conquerin menestyksen kannalta olennaisimpana ulkoisena tekijänä. Kaikissa sarjan peleissä Command & Conquer: Red Alert 2:een asti sisälsi kaksi CD-levyä, joita voitiin käyttää tästä syystä. Myöhemmät pelit eivät.