stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pyhän Tituksen kirkko (Iraklion)

| Pyhän Tituksen kirkko Ναός του Αγίου Τίτου |
| --- | --- |
 Pyhän Tituksen kirkko.
Sijainti:  Iraklion, Kreeta, Kreikka
Koordinaatit:  35°20′24″N, 25°08′05″E
Kirkkokunta:  Kreetan kirkko
Hiippakunta:  Kreetan arkkihiippakunta
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyhän Tituksen kirkko (kreik. Ναός του Αγίου Τίτου, Naós tou Agíou Títou) on ortodoksinen kirkko Iraklionin kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu Kreetan ensimmäisenä piispana pidetylle apostoli Titukselle.
Kirkko sisältä.
Kirkko sijaitsee Iraklionin vanhassakaupungissa Ágios Títoksen aukion laidalla lähellä venetsialaisaikaista Loggiaa. Paikalla alun perin ollut Pyhälle Titukselle omistettu kirkko oli kolmilaivainen basilika. Se rakennettiin Kreetan toisella bysanttilaisella kaudella, jolloin saaren keskus siirrettiin Gortynistä Iraklioniin eli tuolloiseen Khandakakseen. Näin kirkko peri Gortynin Pyhän Tituksen kirkon aseman toimien Kreetan kirkollisena keskuksena, ja sinne siirrettiin kyseisestä kirkosta pyhäinjäännöksiä ja muuta esineistöä.
Venetsialaisvallan aikana kirkko toimi Kreetan katolisen arkkihiippakunnan katedraalina. Osmanivallan aikana kirkko muutettiin moskeijaksi. Se tuhoutui vuoden 1856 maanjäristyksessä. Tämän jälkeen rakennettiin uusi moskeija eli nykyinen kirkko. Sen arkkitehti oli Athanásios Moúsis, joka suunnitteli myös Pyhän Menaksen katedraalin. Moskeija valmistui käyttöön vuonna 1871. Moskeijan minareetti purettiin Kreikan ja Turkin väestönvaihdon aikaan 1920-luvulla. Rakennus muutettiin kirkoksi vuonna 1925.
Kirkkorakennus edustaa eklektistä tyyliä. Se on pohjakaavaltaan suorakulmion muotoinen, ja siinä on nartheks ja neljän pylvään tukema kupoli. Kirkon julkisivu on koristeltu kivikaiverruksin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhän Tituksen kirkko Wikimedia Commonsissa
Pronssikauden pinsetit

Leveät pinsetit Fyn saarelta Tanskasta, myöhäispronssikausi
Pronssikauden pinsetit (myös atulaat) kuuluivat pronssikaudella miehen hygieniavälineistöön yhdessä partaveitsen, naskalin (kynnenalunen, tatuointi), veitsen ja kamman kanssa. Ne kuuluivat ainakin eliitin lähes päivittäin tarvitsemaan välineistöön, joka annettiin myös vainajalle mukaan hautaan. Ne olivat harvinaisia varhaispronssikaudella, mutta yleistyivät myöhäispronssikaudella.
Miehillä pinsetit liittyivät todennäköisesti kasvojen karvojen siistimiseen. Partaveitsellä on ajettu partakarvaa iholta ja leikattu hiuksia lyhyemmiksi. Pronssista valmistetut pinsetit olivat toiminnaltaan samanlaisia kuin nykyäänkin, mutta ne ovat nykyajan pinsettejä paljon leveämpiä. Pinsettejä on varmasti käytetty yksittäisten karvojen nyppimiseen, mutta myös karvojen katkaisuun. Teroitetulla pinsetin terällä on karvoja voinut katkaista koko terän leveydeltä.
Historiaa > Alku

Pinsettejä tiedetään käytetyn jo muinaisessa Egyptissä, jossa piirroksissa näkyy käsityöläisten pitelevän kuumia astioita suurien käyrävartisten pihtien varassa. Pihdeista on enää lyhyt kehitysaskel pienoispinsetteihin. Myös Mesopotaniassa ja Intiassa käytettiin noin 3000 eaa. pieniä metallisia pinsettejä todennäköisesti täiden nyppimiseen.
Historiaa > Eurooppa

Varhaispronssikaudella olivat pinsetit kauniisti muotoillut ja niiden pinta oli koristeltu kuviosarjoilla ja rinnakkaisilla viivoilla. Pienten pinsettien pinnalle oli vaikea koota kuvaelmia, mutta niistä tunnetaan joitakin voimakkaasti tyyliteltyjä kuvioita. Varhaispronssikaudella niissä oli kauniisti vedettyjä usean vaakaviivan nauhoja, jotka muodostavat kuvioita. Myöhäispronssikaudella käytettiin yleisesti kolmen pyöreän kuhmun kuviota, joita kiersivät viivaornamentit. Samaan aikaan ilmaantuu myös kullasta valmistettuja pinsettejä. Pronssikauden lopulla (periodi VI) oli käytössä hyvin pieniä pronssipinsettejä ja muutamat rautapinsetitkin. Keski-Euroopassa on ollut käytäntö toimittaa koko toilettisetti (partaveitsi, pinsetit, piikki ja kynsikaavin), jollainen on löytynyt myös Tanskan Nørre Bendstrupista.
Galleria

Kolmion muotoinen partaveitsi ja kultaiset pinsetit Lydshøjn haudasta, varhaispronssikausi
Kampa, pinsetit ja kynsikaavin Hågerupista Tanskasta
Partaveitsi Laihian Peltomaalta ja pinsetit Kokemäen Pussosta
Lyhyt partaveitsi pronssista ja pronssipinsetit kultauksella Løvestä Holbækin kunnasta, Tanskasta, myöhäispronssikausi
Pinsetit pronssia ja kultaa, Västra Karupista Skånesta, periodi IV
Lindeskov Hestehavesta Tanskasta, myöhäispronssikausi
Pinsetit, kultaa, Vessige by, Borgarkullen, Hallannista Ruotsista, periodi IV
Lundbjersin Lummelundasta, Gotlannista
Pinsetit Bröttorpin Norra Möcklebystä Öölannista, periodi II
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kincad, Kaitlin : The Razor's Edge: Constructing Male Identity in Bronze and Iron Age Northern Europe (englanniksi), Theses and Dissertations, elokuu 2014
Qinhuangdaon satama

| Qinhuangdaon satama> kiin. 秦皇岛港 |
| --- | --- |
 Ilmakuva jossa näkyy Qinhuangdaon satama.
Sijainti
Sijainti:  Qinhuangdao, Hebein maakunnassa.
Koordinaatit:  39°55′40.8″N, 119°39′00.0″E
Yksityiskohtia
Ylläpitäjä:  Qinhuangdao Port Co Ltd
Tyyppi:  irtolastisatama ja konttisatama
Tilastoja
Vuosittainen rahtimäärä (tonneissa):  287,0
Kotisivut
Qinhuangdaon sataman sijainti Kiinassa
Qinhuangdaon satama (kiin. 秦皇岛港, LOCODE: CN SHP) on Hebein maakunnan Qinhuangdaon kaupungin suuri merisatama Keltaisenmeren Bohainmereksi kutsutun lahden rannalla.
Rotterdamin sataman keräämien tilastojen mukaan Qinhuangdaon satama oli vuonna 2011 maailman kymmenenneksi suurin rahtisatama 287,0 miljoonan tonnin kokonaisrahtimäärällä.
Merkittävä osa sataman kautta kulkevasta rahdista on hiiltä, jota sataman kautta kulki yli 100 miljoonaa tonnia vuodessa.
Vuoden 2012 viiden ensimmäisen kuukauden jaksolta Qinhuangdaon sataman rahtimäärä oli 115,82 miljoonaa tonnia.
Aiheesta muualla

Qinhuangdao container throughput surges 9pc to 1.2m TEU in 2017 SeaNews.com.  11.1.2018. Viitattu 22.8.2020. (englanniksi)
Port of Qinhuangdao in China Vesseltracker.com. Viitattu 22.8.2020. (englanniksi)
Rakkaudesta jouluun

| Rakkaudesta jouluun Arja Koriseva |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2011
 Julkaistu: 16. marraskuuta 2011
 Tuottaja(t): Ile Vainio, Pekka Komulainen
 Tyylilaji: joulumusiikki
 Kesto: 43.38
 Levy-yhtiö: AXR
Arja Korisevan muut julkaisut
| Minä taistelen 2009 | Rakkaudesta jouluun 2011 | Kirkossa 2012 |
Rakkaudesta jouluun on Arja Korisevan 16. studioalbumi, joka julkaistiin 16. marraskuuta 2011.
Albumi sisältää kahdeksan uutta joululaulua, joita ovat säveltäneet muun muassa Olli Leppänen, Antti Kleemola ja Pertti Jalonen sekä sanoittaneet muun muassa Kikka Laitinen, Sana Mustonen, Hanna Ekola ja Lasse Wikman. Levyn nimikkokappaleen 'Rakkaudesta jouluun' on säveltänyt Jonne Liimatainen ja sanoittanut Vexi Salmi.
Albumin kappaleita on julkaistu 2012 ilmestyneillä AXR Music:n joulukokoelmalevyillä. Tuhat kynttilää -kappale löytyy levyiltä Joulun taikaa ja Joululevy 1. Albumeilla Joulun tarina ja Joululevy 2 on kappale Ensimmäinen joulu ja albumi Hauskaa joulua! sisältää Kulkuset.
Kappaleet

Tuhat kynttilää – 4.48
Taivas sylissäni – 4.45
Joulusauna – 3.52
Anna valon voittaa – 3.22
Ole mulle ensilumi – 4.01
Ensimmäinen joulu – 4.15
Kulkuset – 2.10
Vaikka maa on musta – 3.37
Kuulen taivaan tiukujen soivan – 3.38
Joku tuolla ylhäällä – 3.25
Rakkaudesta jouluun – 4.12
Joulun tuntu – 3.33
Aiheesta muualla

AXR Music: Arja Koriseva - Rakkaudesta jouluun (Arkistoitu – Internet Archive)
Keskisuomalainen: Rakkaudesta jouluun levyarvostelu[vanhentunut linkki]
RAPADILINO-oireyhtymä

RAPADILINO-oireyhtymä on suomalaiseen tautiperintöön kuuluva autosomissa peittyvästi periytyvä oireyhtymä. Sen piirteisiin kuuluvat luuston rakennepoikkeavuudet, lyhytkasvuisuus, oireistolle tyypilliset kasvonpiirteet ja imeväisiän ripuli.
RAPADILINO-oireyhtymässä värttinäluut, peukalot ja polvilumpiot voivat puuttua tai olla vajaakehittyneet. Alaraajojen nivelissä esiintyy virheasentoja. Suulakihalkio saatetaan todeta. Tyypillisiin kasvonpiirteisiin kuuluvat pitkänomaiset kasvot sekä kapea ja pitkä nenä. Tyypillisiä piirteitä ovat olleet myös korkea puheääni ja lyhytkätisyys. Tuntemattomasta syystä johtuva ripuli kestää tyypillisesti parin tai kolmen ensimmäisen elinvuoden ajan. Kasvun hidastumista ilmenee sekä ennen syntymää että sen jälkeen. Syömisongelmat ja ripuli voivat luuston kehityksen poikkeavuuden ohella osaltaan heikentää kasvun kehitystä. Ripulin lisäksi varhaisina lapsuusvuosina voi esiintyä oksentelua. RAPADILINO-oireyhtymään ei liity kehitysvammaisuutta. Joskus RAPADILINO-oireyhtymän yhteydessä on tavattu maitokahviläiskiä muistuttavia harmittomia ihomuutoksia. Osteosarkooman ja lymfooman riskit ovat oireyhtymässä kohonneet. Osteosarkooma ilmenee useimmiten lapsuus- tai nuoruusiällä, lymfooma tyypillisesti nuorella aikuisiällä.
RAPADILINO-oireyhtymän nimi tulee sen tyypillisiä löydöksiä tarkoittavien englanninkielisten sanojen alkukirjaimista. Alun perin RAPADILINO-oireyhtymä havaittiin eri puolilta Suomea olleissa suvuissa, mutta muissa maissa tunnistettiin tapauksia sittemmin. Oireyhtymää aiheuttavat RECQL4-geenin mutaatiot. Suomessa valtamutaatio on ollut homotsygoottinen tai yhdistelmäheterotsygoottinen c.1390+2del (aiemmalta merkinnältään IVS7 + 2delT). Oireyhtymän hoito on oireenmukaista. Maailmanlaajuinen esiintyvyys on tuntematon, mutta Suomessa esiintyvyyden on arvioitu olevan noin 1/75 000.
RAPADILINO-oireyhtymässä on huomattavaa samankaltaisuutta Rothmund–Thomsonin ja Baller–Geroldin oireyhtymien kanssa. RAPADILINO-oireyhtymän piirteisiin ei kuitenkaan kuulu Rothmund–Thomsonin oireyhtymälle tyypillinen poikiloderma. Lisäksi RAPADILINO-oireyhtymään ei liity kraniosynostoosia, joka on Baller–Geroldin oireyhtymälle luonteenomainen. Kaikkiin kolmeen oireyhtymään liittyy syöpäalttius, mutta sitä pidetään huomattavasti suurempana Rothmund–Thomsonin oireyhtymän kuin RAPADILINO-oireyhtymän kohdalla.
Pyhän Elisabetin katedraali (Košice)

| Pyhän Elisabetin katedraali |
| --- | --- |

Kirkkokunta:  Katolinen kirkko
Tyylisuunta:  Gotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pyhän Elisabetin katedraali (svk. Dóm svätej Alžbety) on goottilainen katedraali Košicen kaupungissa Slovakiassa. Se on Slovakian suurin kirkkorakennus. Katedraali on omistettu Elisabet Pyhälle.
Historia

Ensimmäiset maininnat Košicen kirkosta ovat vuodelta 1230, jolloin sen suojelupyhimys oli arkkienkeli Mikael. Kirkon ensimmäisen jälleenrakennuksen aikana 1250-luvulla se omistettiin Elisabeth Pyhälle luultavasti kaupunkiin saapuneiden saksalaisten siirtolaisten toimesta.
Alkuperäinen kirkko tuhoutui tulipalossa noin vuonna 1378. Samaan aikaan Košice nautti Unkarin kuninkaitten suosiota, ja se oli koko valtakunnan toiseksi tärkein kaupunki heti pääkaupunki Budan jälkeen. Niinpä uuden kirkon haluttiin vahvistavan kaupungin asemaa, ja siitä tehtiin huomattavasti edellistä suurempi. Uutta katedraalia rakennettiin usean vuosikymmenen ajan 1300-luvun lopulta alkaen.
Katedraali kärsi vaurioita Puolan armeijan piirityksessä 1490–1491, mitkä korjattiin vuoteen 1497 mennessä. Viimeisetkin osat katedraalista valmistuivat vuonna 1508. 1500-luvulla Košicen kaupungin asema heikkeni muun muassa turkkilaisten hyökkäysten takia, minkä lisäksi katedraali kärsi vakavia vaurioita vuoden 1555 suurpalossa. Se kuitenkin korjattiin, ja kaupunki sai oman piispansa vuonna 1597.
Seuraavan kahden vuosisadan aikana myös Košicen aluetta koettelivat kapinat, sekä uskonpuhdistuksen ja vastauskonpuhdistuksen synnyttämät levottomuudet. Niinpä myös Pyhän Elisabetin katedraali vaihtoi omistajaa useaan kertaan kaupungin protestanttisen sekä katolisen leirin välillä. 1700-luvun puolivälin jälkeen katedraalia alettiin jälleen laajentamaan ja kunnostamaan. Košicen hiippakunnan perustamisen jälkeen 1804 katedraalista tuli virallisesti piispan majapaikka.
1800-luvun alkupuolella katedraali kärsi vahinkoja muun muassa vuoden 1834 maanjäristyksessä sekä Hornád-joen tulvissa 1835. Korjaustöiden edistämiseksi perustettiin yhdistys vuonna 1857. Suurimmat korjaustyöt tehtiin vuosina 1877–1896, jolloin katedraalissa ei järjestetty jumalanpalveluksia. Katedraalin viimeisin laaja remontti tehtiin 1980- ja 1990-luvuilla.
1700-luvulla Habsburgien valtaa vastaan kapinoinut Ferenc II Rákóczin jäännökset siirrettiin Istanbulista Pyhän Elisabetin katedraaliin vuonna 1906. Tapahtumaa varta vasten valmistettu krypta sijaitsee katedraalin sisällä, ja sinne on haudattu Rákóczin lisäksi hänen lähipiirinsä.
Arkkitehtuuri

Pyhän Elisabetin katedraali edustaa arkkitehtoonisesti pääasiassa gotiikkaa, mutta vuosisatojen kuluessa se on saanut vaikutteita monesta muustakin suuntauksesta.
Galleria

Pyhän Elisabetin alttari
Katedraali ja sen viereinen Pyhän Urbanuksen torni.
Katon laatoitusta.
Saarnatuoli
Gargoili
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhän Elisabetin katedraali (Košice) Wikimedia Commonsissa
Pyhän Elisabetin katedraali Cassovia.sk sivustolla (slovakiksi)
Radio- ja tv-museo Mastola

| Mastola |
| --- | --- |
 Radio- ja TV-Museon rakennus Lahden Radiomäellä.
Tyyppi:  kulttuurihistoriallinen museo
Osoite:  Radiomäenkatu 37, 15100 Lahti  
Sijainti:  Lahti 
Perustettu:  1993
Ylläpitäjä:  Lahden kaupunki
Johtaja:  Tuulia Tuomi 1.1.2021–
Kotisivut:  www.lahdenmuseot.fi/museot/fi/radio-ja-tv-museo/
Koordinaatit:  60°58′45.9″N, 25°38′55.9″E
 fiMastola 
    
Radio- ja tv-museo Mastola, ennen viimeistä peruskorjausta Radio- ja tv-museo, sijaitsee Lahdessa Radiomäellä 150 metrin korkuisten, kaupungin tunnusmerkeiksi muodostuneiden, radiomastojen juurella. Museossa on esillä radio- ja televisiotoimintaan liittyviä esineitä sekä perinteitä.
Radio- ja tv-museo peruskorjattiin vuosina 2014–2016, minkä jälkeen museo avattiin vuonna 2017 uudella nimellä Radio- ja tv-museo Mastola. Uusi nimi ratkesi Lahden museoiden järjestämän yleisökilpailun tuloksena.
Museon perusnäyttelyn teemana on radiotekniikan laitteiden historia. Lisäksi museossa esitellään lahtelaisen puhelintoiminnan historiaa ja pidetään erikoisnäyttelyitä. Kaikkiaan Mastolassa on yli 18 000 erilaista esinettä, noin 5 000 valokuvaa, 10 000 lehteä ja kirjaa sekä muuta aineistoa. Museo kuuluu Lahden museoiden museoperheeseen. Mastola on museokorttimuseo.
Lahden radioasema

Vuodesta 1998 lähtien museo on toiminut vuonna 1935 rakennetulla keskipitkien ja pitkien radioaaltojen yleisradiolähetysten lähetysasemalla, mitä ennen se toimi 1927 rakennetun Lahden ensimmäisen radioaseman, Lahden vanhan radioaseman, tiloissa Radiomäellä. Lahden radioaseman osoite on Radiomäenkatu 37, kun taas Lahden vanhan radioaseman on Radiomäenkatu 43. Radiomäenkatu 35 on entinen Lahden radioaseman päällikön asunto, joka on vuokrattu yksityiseen asuinkäyttöön. Radioaseman länsipuolella on kaksisisäänkäyntinen puutalo, jota on kutsuttu Radiomäen kerhoksi. Alun perin se on ollut Radiomäkeä suojanneen puolustusvoimien joukkueen vartiotupa.
Näyttelyt

Lahden Radioaseman historiaa -näyttelyssä selviää, mikä on Lahden suurasema ja miksi se aikoinaan päätettiin rakentaa juuri Lahteen. Lahden silhuettiin piirtyvät punavalkeat radiomastot kertovat jännittävän tarinan kaupungin nuoruusvuosilta: 1920-luvulla rakennetut 150-metriset radiomastot olivat suuri voimainponnistus pienelle kaupungille. Suomen kansa täytyi saada valtakunnallisten radiolähetysten pariin, joten Lahteen rakennettiin suuradioasema. Näyttely sijaitsee Mastolan ensimmäisessä kerroksessa.
Näyttelykerroksessa sijaitsee myös Arvi Hauvosen muistoradioasema, radioamatööriasema OH3R. Lahden radioamatöörit kertovat toiminnastaan museolla joka sunnuntai sekä tapahtumissa. Mastolan katolla oleva suuri Yagi-Uda-antenni on amatööriradioaseman antenni. Arvi Hauvosen muistoamatööriradioasemalla on Icom IC-7300 -amatööriradio.
Lisäksi voi kokeilla Chromakey-studiossa oman tv-ohjelman tekemistä.
Entiseen yleisradioaseman halliin on rakennettu noin 80 hengen auditorio, joka soveltuu erilaisten seminaarien ja tilaisuuksien järjestämiseen.
Kuulemiin ja näkemiin -näyttely kertoo elävästi suomalaisesta radio- ja tv-alasta niin kuuntelijan, katsojan kuin ohjelmantekijöiden näkökulmasta. Näyttely jättää myös pohtimaan radio- ja tv-alan teknistä tulevaisuutta. Radiot ja ohjelmien katselulaitteet ovat pienentyneet vuosien kuluessa olohuoneen kookkaimmasta esineestä taskuun sujautettavaksi laitteeksi.
Mediatunnelissa pääsee tutustumaan yleisön suosikkiohjelmiin menneiltä vuosikymmeniltä, ja Elävässä huoneessa voi ihmetellä, millaisia medialaitteita kodeissa on eri aikoina käytetty. Erityistä näyttelyssä on aineettomat oppaat, joiden johdolla näyttelyn vitriinien sisältöihin voi tutustua.
Mastolan vaihtuvien näyttelyiden tilassa on uusi näyttely muutaman vuoden välein.
Museon piha-alueella on Lahden museoiden kuvanveistäjä Olavi Lanulta saamia teoksia: kaksi muovista graniittia muistuttavaa veistosta ja kolme pienehköä betoniveistosta. Kolme suurempaa betoniveistosta sijoitettiin 2017 kesällä Pikku-Vesijärven puistoon.
Aiheesta muualla

Lahti info: Radio- ja tv-museo (Arkistoitu – Internet Archive)
Lahti
| --- | --- |
Kaupunginosat:  Ahtiala · Asemantausta · Hennala · Jalkaranta · Jokimaa · Järvenpää · Kartano · Kerinkallio · Keski-Lahti · Kilpiäinen · Kiveriö · Kivimaa · Koiskala · Kolava · Kujala · Kunnas · Kytölä · Kärpänen · Laune · Metsäkangas · Mukkula · Myllypohja · Möysä · Niemi · Nikkilä · Okeroinen · Paavola · Pesäkallio · Pirttiharju · Renkomäki · Salpausselkä · Sopenkorpi · Viuha · Ämmälä
Asuinalueet:  Anttilanmäki · Harjunalusta · Hiekkanummi · Kariniemi · Karisto · Liipola · Lotila · Metsäkangas · Petsamo · Riihelä · Saksala · Soltti · Venetsia
Järvet:  Alasenjärvi · Joutjärvi · Kymijärvi · Merrasjärvi · Pikku-Vesijärvi · Vesijärvi
Saaret:  Enonsaari
Museot:  Lahden kaupunginmuseon yksiköt: Hiihtomuseo · Historiallinen museo · Kuvakokoelma · Lahden visuaalisten taiteiden museo Malva · Radio- ja tv-museo · Sotilaslääketieteen museo  Muut: Askon museo · Ravintolamuseo · Sairaalamuseo · Suomen sotilasmusiikkimuseo
Rakennukset ja alueet:  Jokimaan ravikeskus · Lahden kaupungintalo · Lahden rautatieasema · Lahden teatteritalo · Lahden kaupunginkirjasto-maakuntakirjasto · Lahden kisapuisto · Lahden stadion · Radiomäki · Ristinkirkko · Salpausselän hyppyrimäet · Sibeliustalo
Puistot:  Fellmaninpuisto · Erkonpuisto · Kariniemen puisto · Lanu-puisto · Pikku-Vesijärven puisto
Luonnonsuojelualueet:  Häränsilmä-lampi · Linnaistensuo · Pesäkallio
Patsaat, muistomerkit ja -laatat:  Hakkapeliittain kotiinpaluu · Hirvi-patsas · Lahden taistelussa kaatuneiden saksalaisten muistomerkki · Launeen neidot · Lumisota · Mannerheimin ratsastajapatsas · Mikael Agricolan muistomerkki · Punavankien muistomerkki · Vapauden Hengetär
Tapahtumat:  F1 Powerboat Racing · Lahden julistebiennale · Lahden kansainvälinen kirjailijakokous · Lahden markkinat · Lahden runomaraton · Salpausselän Kisat · Summer Up
Puńsk

| Puńsk |
| --- | --- |
 vaakuna
 Puńskin kunnan kartta
 Puńsk
 Koordinaatit: 52°50′N, 23°45′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Podlasia
Piirikunta:  Sejny
 – Kunnanjohtaja:  Witold Liszkowski
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  138,6 km²
Väkiluku (2019):  4 161
 – Väestötiheys:  30 as./km²
Suuntanumero(t):  (+48) 87
 
 Kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Puńsk on maalaiskunta Sejnyn piirikunnassa Podlasian voivodikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 4 161.
Sejnyn piirikunnan asukkaista 20,4 prosenttia asuu Puńskin kunnassa ja sen pinta-alasta 16,2 prosenttia kuuluu Puńskin kuntaan. Kylät kunnassa ovat Boksze Stare, Boksze-Osada, Buda Zawidugierska, Buraki, Dziedziule, Giłujsze, Kalinowo, Kompocie, Krejwiany, Nowiniki, Ogórki, Oszkinie, Pełele, Poluńce, Przystawańce, Puńsk, Rejsztokiemie, Sankury, Sejwy, Skarkiszki, Smolany, Szlinokiemie, Szołtany, Tauroszyszki, Trakiszki, Trompole, Widugiery, Wiłkopedzie, Wojciuliszki, Wojtokiemie, Wołyńce sekä Żwikiele. Puńskin kunnalla on yhteistä rajaa Sejnyn, Krasnopolin ja Szypliszkin kuntien sekä Liettuan valtion kanssa.
Kunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa 49,9 prosenttia Puńskin asukkaista oli naispuolisia ja 50,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,6 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 62,3 prosenttia ja eläkeikäiset 22,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,6 vuotta. Vuonna 2019 Puńskin kunnassa syntyi 22 lasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 73,4 prosenttia oli liettualaisia, ja liettuan kielellä onkin kunnassa virallisen avustavan kielen asema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puńsk Wikimedia Commonsissa
Gmina Wiejska Puńsk Białystokin tilastokeskus. (puolaksi)
Radio Academy

Radio Academy on vuonna 1983 perustettu brittiläinen voittoa tavoittelematon radioalan järjestö. Sen toimintaan kuuluu muun muassa konferenssien ja koulutustilaisuuksien järjestäminen. The Daily Telegraphin mukaan järjestö on alansa vaikutusvaltaisin toimija kotimaassaan. Järjestöä johtaa Trevor Dann.
Järjestö jakaa yhdessä Zafer Associatesin kanssa sponsorinsa mukaan nimetyt Sony Radio Academy Awards -palkinnot.
Hall of Fame

Radio Academyn Hall of Fameen valittuja esiintyjiä ovat:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Douglas Adams  Barry Alldis  Gerry Anderson  Marjorie Anderson  Eamonn Andrews  John Arlott  Arthur Askey  Tony Blackburn  Peter Brough  Douglas Cameron  Nick Clarke  Jimmy Clitheroe  Alistair Cooke  Billy Cotton  David Davis  Jack de Manio  Mike Dickin  Richard Dimbleby  Ed Doolan  John Dunn |  Noel Edmonds  Franklin Engelmann  Kenny Everett  Neil Fox  Alan Freeman  Paul Gambaccini  The Goons  Alan Green  Benny Green  Henry Hall  Tony Hancock  Tommy Handley  William Hardcastle  Brian Hayes  Stuart Henry  Kenneth Horne  John Humphrys  Jack Jackson  David Jacobs  Hattie Jacques |  Brian Johnston  Peter Jones  Alan Keith  Alvar Lidell  Adrian Love  Humphrey Lyttelton  Sue MacGregor  Betty Marsden  Brian Matthew  Jessie Matthews  Simon Mayo  Derek McCulloch  Jean Metcalfe  Ray Moore  Richard Murdoch  Jenni Murray  Pete Murray  Annie Nightingale  Norman Painting  John Peel |  Wilfred Pickles  Roy Plomley  Anna Raeburn  Al Read  Brian Redhead  David Rodigan  Les Ross  Jimmy Savile  Roger Scott  John Snagge  Christopher Stone  Chris Tarrant  John Timpson  Tommy Vance  Johnnie Walker  June Whitfield  Kenneth Williams  Tony Windsor |
Fellows

Radio Academyn Fellowship -asema on myönnetty seuraaville henkilöille:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jenny Abramsky  Grae Allan  John Baish  Peter Baldwin  Matthew Bannister  Glen Barnham  Michael Barton  Peter Baxter  Johnny Beerling  Owen Bentley  Ralph Bernard  Tim Blackmore  Helen Boaden  John Bradford  Paul Brown  Michael Bukht  Mark Byford  Martin Campbell  Simon Cole  Ron Coles |  Simon Cooper  Jay Crawford  Kevin Dale  Mark Damazer  Trevor Dann  Alex Dickson  Lesley Douglas  John Drummond  Graham Ellis  Pat Ewing  Gary Farrow  Richard Findlay  Mark Goodier  Lord Gordon  John Gray  Michael Green  Kevin Greening  Deanna Hallett  Phil Harding  David Hatch  Nicholas Kenyon |  John Leonard  Frances Line  Pat Loughrey  David Mansfield  Douglas McArthur  Caroline Millington  Stephen Mitchell  James Moir  Bill Morris  Roger Mosey  David Murrell  John Myers  Ronald Neil  Jez Nelson  Fran Nevrkla  Ronan O'Rahilly  Steve Orchard  Andy Parfitt  Richard Park  John Perkins  John Pidgeon |  Thomas Prag  Keith Pringle  Gillian Reynolds  Phil Riley  John Rosborough  Bob Shennan  Simon Shute  John Simons  Elizabeth Smith  Terry Smith  Giles Squire  Robert Stiby  Tony Stoller  Mark Story  John Thompson  David Vick  Brian West  John Whitney  Peter Willison  Roger Wright  Alan Zafer |
Aiheesta muualla

The Radio Academyn kotisivut (englanniksi)