stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sentenced
Historia > North from Here

Toinen albumi North from Here julkaistiin keväällä 1993, ja se esitteli uudistuneen Sentencedin. Albumi oli erittäin tekninen, folk-vaikutteisempi ja huokui pohjoista aggressiivisuutta. Yhtyeen jäsenten soittotaidot olivat kehittyneet huomattavasti ja musiikki oli omaleimaista. Laulajan tehtävät oli siirretty basisti Taneli Jarvan vastuulle. Myöhemmin samana vuonna julkaistiin minialbumi The Trooper, jonka nimikappale on cover-versio Iron Maidenin vuonna 1983 levyttämästä kappaleesta. North from Here herätti myös saksalaisen Century Media Recordsin mielenkiinnon Spinefarmin toimitusjohtajan Riku Pääkkösen soitettua albumia yhtiön edustajille. Century Media piti yhtyeestä siinä määrin, että se julkaisi albumin maailmanlaajuisesti vuoden 1993 lopulla, ja vuonna 1994 yhtye teki pitkäaikaisen levytyssopimuksen yhtiön kanssa.
Historia > Amok

Vuonna 1995 Sentenced teki läpimurtonsa Amok-albumilla. Verrattuna aikaisempiin albumeihin musiikki oli hitaampaa, melodisempaa ja Jarvan laulutyöskentely oli kehittynyt huomattavasti. Myös levytyssopimus Century Median kanssa osoitti arvonsa. Albumin julkaisua seurasi kaksi pitkää Euroopan-kiertuetta ruotsalaisen Tiamatin ja sveitsiläisen Samaelin kanssa ja kappaleesta ”Nepenthe” tehtiin musiikkivideo. Syksyllä 1995 julkaistiin minialbumi Love & Death, joka musiikillisesti jatkoi Amokin linjaa. Alkuvuodesta 1996 yhtye konsertoi Saksassa englantilaisen Bolt Throwerin kanssa. Juuri kun Sentenced oli saamassa jalansijaa melodisen death metalin markkinoilla, Taneli Jarva yllätti kuuntelijat eroamalla yhtyeestä henkilökohtaisten syiden vuoksi kesällä 1996. Muutamaa vuotta myöhemmin hän perusti uuden yhtyeen, The Black Leaguen.
Historia > Down

Jarva korvattiin puhtaampiäänisellä laulajalla Ville Laihialalla vuonna 1996 vain kolme viikkoa ennen yhtyeen siirtymistä Saksan Hageniin Woodhouse-studiolle nauhoittamaan neljättä albumiaan Down tuottaja Waldemar Sorychtan kanssa. Koska yhtyeessä ei ollut basistia Downin nauhoitusten aikaan, soolokitaristi Miika Tenkula soitti bassoraidat albumille. Musiikki muuttui entisestä melodisemmaksi, ja uusi laulaja toi uusia mahdollisuuksia yhtyeen tyylin kehittämiseen. Down sai paljon positiivista palautetta alan lehdistöltä, ja saksalaiset Rock Hard ja Metal Hammer valitsivat sen kuukauden levyksi. Myös basisti Sami Kukkohovi liittyi yhtyeeseen näihin aikoihin, mutta aluksi vain sessiojäseneksi konsertteja varten. Keväällä 1997 hänestä tehtiin yhtyeen vakituinen jäsen. Joulukuussa 1996 yhtye kiersi Depressive Agen, Lacrimosan, The Gatheringin ja Dreams of Sanityn ohella Saksaa osana Dark Winter Nights -festivaalikiertuetta. Maaliskuussa 1997 vuorossa oli Out of the Dark -festivaalikiertue Keski-Euroopassa My Dying Briden, Therionin, Orphanagen ja Darkin kanssa, ja toukokuussa yhtye soitti ensimmäistä kertaa Alankomaiden suurella Dynamo-festivaalilla. Myöhemmin vuonna 1997 Century Media julkaisi Out of the Dark -kokoelmalevyn, joka sisälsi muiden muassa liveversiot Sentencedin kappaleista ”Bleed” ja ”Dance on the Graves (Lil' Siztah)”.
Historia > Frozen

Sentencedin viides albumi Frozen (1998) nauhoitettiin jälleen Sorychtan tuottamana Woodhouse-studiolla, ja se jatkoi pitkälti siitä, mihin Down jäi, mutta tällä kertaa kappaleissa oli enemmän syvyyttä. Laihiala ja Kukkohovi olivat jo ehtineet asettua yhtyeeseen ja täten pystyivät ottamaan osaa kappaleiden sävellys- ja sovitustyöhön. Myöhemmin vuonna 1998 Frozenista julkaistiin rajoitettu erikoispainos kultaisilla kansilla, muokatulla kappalejärjestyksellä ja neljällä cover-kappaleella varustettuna.
Historia > Crimson ja The Cold White Light

Seuraava Sentenced-albumi oli vuoden 2000 Crimson. Kuten myös singlenä julkaistu ”Killing Me, Killing You” osoitti, yhtyeen soundi oli ottanut askeleen kevyempään suuntaan. Crimson toi mukanaan myös yhtyeen ensimmäisen albumilistan ykkössijan kotimaassaan. Kaksi vuotta myöhemmin julkaistu The Cold White Light toi yhtyeen esille entistä luovempana. Sanoituksiltaan levy oli pääosin tuttua Sentenced-linjaa, ja aiheet pyörivät menetetyn rakkauden, itsemurhan ja masennuksen ympärillä. Myös The Cold White Light sijoittui albumilistan ensimmäiseksi ja myi kultaa pian julkaisunsa jälkeen. Albumilta julkaistiin single kappaleesta "No One There" b-puolenaan "Blood & Tears". "No One There"-kappaleesta julkaistiin myös musiikkivideo. Syyskuussa 2002 yhtye kiersi Yhdysvaltoja Dark Tranquillityn, In Flamesin ja Killswitch Engagen kanssa, ja lokakuussa Eurooppaa Lacuna Coilin kanssa. Euroopan-kiertueella yhtyeen mukana soitti koskettimia The RMS -yhtyeen Antti Pikkarainen.
Vuonna 2003 Sentenced teki ainoan suomenkielisen kappaleensa, ”Routasydän”, jääkiekkoseura Oulun Kärppien kannatuslauluksi. Kappaleen sanoitukset herättivät paljon kohua: tietyt tahot liittivät toisen säkeistön ensimmäinen rivin ”Sisu, veri ja kunnia” kansallissosialismiin, sillä Hitler-Jugend-järjestö oli käyttänyt sanaparia ”Veri ja kunnia” (saks. Blut und Ehre) mottonaan. Yhtye kiisti syytökset, mutta asiasta nousseen kohun vuoksi seurajohto päätti asettaa kappaleen esityskieltoon Kärppien otteluissa. Yhtye kuitenkin esitti kappaleen 30 000 -päisen yleisön edessä Kärppien kultajuhlissa huhtikuussa 2004. Nyttemmin Routasydän-biisin irrotettu osa on otettu käyttöön Kärppien maalilauluksi joukkueen otteluissa. Sentencedin myöhemmin singlenäkin julkaisema kappale ”Ever-Frost” on sanoitustensa puolesta omistettu kohun aiheuttajille.
Historia > The Funeral Album, lopettaminen

Alkuvuodesta 2005 Sentenced ilmoitti tulevan The Funeral Albumiksi nimetyn albumin olevan sen uran viimeinen. Yhtye soitti kesän ja syksyn aikana joukon jäähyväiskonsertteja Euroopassa ja Etelä-Amerikassa. Sentencedin hautajaisia vietettiin 1. lokakuuta 2005 jäsenten kotikaupungin loppuunmyydyssä Oulun Club Teatrialla. Myös Taneli Jarva esiintyi yhtyeen kanssa konsertissa raskaampien kappaleiden yhteydessä. Yhtyeen viimeisestä konsertista kuvattiin konserttielokuva Buried Alive, joka sai ensi-iltansa Oulun musiikkivideofestivaaleilla 9. syyskuuta 2006 ja julkaistiin DVD:llä 22. marraskuuta 2006. DVD rikkoi sittemmin platinarajan myynnissä.
Historia > Sentencedin jälkeen

Sentencedin jäsenet ovat jatkaneet musiikillista uraansa muissa kokoonpanoissa. Ville Laihiala on laulanut ja soittanut kitaraa Poisonblackissa ja S-Toolissa, sekä vuonna 2022 debyyttilevyn julkaiseessa kokoonpanossa Ville Laihiala ja Saattajat. Ensin mainittu perustettiin jo Sentencedin aikana ja julkaisi esikoisalbuminsa vuonna 2003. Sami Lopakka ja Sami Kukkohovi soittavat kitaraa Kypckissa, jonka esikoisalbumi ilmestyi keväällä 2008. Lopakka, joka on koulutukseltaan suomen kielen maisteri, on aloittanut myös kirjallisen uran, ja hänen omista kiertuekokemuksista ammentava esikoisromaaninsa Marras ilmestyi tammikuussa 2014. Lopakan toinen kirja, Loka, julkaistiin vuonna 2019. Hän työskentelee nykyään korkeakoulutettujen työllistämistä edistävässä Momentum-hankkeeessa Oulun yliopistolla. Pääasiallinen säveltäjä Miika Tenkula vetäytyi julkisuudesta yhtyeen lopettamisen jälkeen ja kuoli kotonaan Muhoksella perinnöllisen sydänvian aiheuttamaan äkilliseen sydänkohtaukseen 18. helmikuuta 2009. Tenkula ja Vesa Ranta olivat suunnitelleet uuden yhtyeen perustamista. Ranta soitti sittemmin The Man-Eating Tree -yhtyeessä., ja vuonna 2021 hän liittyi The Abbey-yhtyeeseen. Vesa Rannalla on myös Kaira Films -videotuotantoyhtiö, joka tekee musiikkivideoita ja tuotantoja yrityksillekin.
Joulukuussa 2014 ilmestyi toimittaja Matti Riekin yhtyeestä kirjoittama kirja Täältä pohjoiseen: Sentencedin tarina. Valokuvausta jo Sentencedin aikana opiskellut ja myöhemmin ammattikuvaajaksi ryhtynyt Vesa Ranta julkaisi valokuvakirjan Agony Walk – On the Road with Sentenced syyskuussa 2019. Kirjan kuvamateriaali on suurimmaksi osaksi vuosilta 1997–2002.
Lipposen Levy ja Kasetti julkaisi 27. toukokuuta 2022 ”The Urn – Complete Studio Recordings” -nimisen vinyyliboksin, joka sisältää albumit ”Shadows of the Past”, ”North From Here”, ”Amok”, ”Down”, ”Crimson”, ”The Cold White Light”, ”Frozen”, ”The Funeral Album”, sekä ep:t ”The Trooper” ja ”Love & Death” sekä harvinaisuuskokoelman ”Dead Leaves”.
Jäsenet

Tuure Heikkilä – rummut  (1988–1989)
Taneli Jarva – basso, laulu (1991–1996)
Sami Kukkohovi – basso (1997–2005)
Lari Kylmänen – basso (1988–1991)
Ville Laihiala – laulu (1996–2005)
Sami Lopakka – kitara (1989–2005)
Vesa Ranta – rummut (1989–2005)
Miika Tenkula – soolokitara (1988–2005), laulu (1988–1992)
Jäsenet > Sessiojäsenet

Tarmo Kanerva – rummut (kesä 1999)
Niko Karppinen – basso (1995–1996)
Mika Luttinen – laulu (1992)
Marco Sneck – koskettimet
Julkaisut

| --- | --- |
 Studioalbumit Shadows of the Past (1991)  North from Here (1993)  Amok (1995)  Down (1996)  Frozen (1998)  Crimson (2000)  The Cold White Light (2002) ylitti kultarajan 2002  The Funeral Album (2005) Kokoelma-albumit Greatest Kills (1997) Julkaistu myös nimillä Story: Greatest Kills ja Story: A Recollection. ylitti kultarajan 2005  Manifesto of Sentenced (2009)  The Coffin – The Complete Discography (2009)  Death Metal Orchestra from Finland (2012) Minialbumit The Trooper (1993)  Love & Death (1995):  Singlet Killing Me Killing You (1999)  No One There (2002)  Routasydän (2003)  Ever-Frost (2005)  The Glow of 1000 Suns (2008) DVD:t Buried Alive (2006) ylitti kultarajan 2006 ja platinarajan 2008 Demot  When Death Join Us... (1990)  Hallucinations – 02.20   When Death Join Us – 04.54   Shadows of the Past – 04.24   Obscurity... – 05.10   Desperationed Future – 04.29    Rotting Ways to Misery (1991)  Rotting Ways to Misery – 05.42   Disengagement – 06.18   Suffocated Beginning of Life – 06.15   Under the Suffer – 05.16   Descending Curtain of Death – 05.34   The Truth – 05.28    Journey to Pohjola (1992)  Wings – 05.07   In Memoriam – 05.08   Mythic Silence (As They Wander in the Mist) – 04.09   Musiikkivideot ”Nepenthe” (1995, ohj. Andreas Falkenburg)  ”Noose” (1996, ohj. Sökö Kaukoranta)  ”The Suicider” (1998, ohj. Wolf Wolf)  ”Killing Me, Killing You” (2000, ohj. Pasi Pauni)  ”No One There” (2002, ohj. Pete Veijalainen)  ”Ever-Frost” (2005, ohj. Mika Ronkainen)  ”Despair-Ridden Hearts” (2006, ohj. Mika Ronkainen)
Palkinnot

Finnish Metal Awards 2005: Vuoden yhtye. Lisäksi The Funeral Album voitti vuoden levyn ja vuoden kansitaiteen palkinnot.
Suomessa kultaa albumeista Story: Greatest Kills, The Cold White Light ja The Funeral Album sekä DVD:stä Buried Alive.
Kirjallisuus

Matti Riekki: Täältä pohjoiseen: Sentencedin tarina]].  Helsinki:  Like, 2014.  ISBN 978-952-01-1140-3
Vesa Ranta: Agony Walk – On the Road with Sentenced]].  Western Siberia Media House, 2019.  ISBN 978-952-94-1766-7
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sentenced.org (arkistoitu) (englanniksi)
Sentenced Myspacessa (englanniksi)
Sentenced levy-yhtiö Century Median sivustolla (englanniksi)
Sentenced Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Sentenced Meteli.netissä
Sentenced Last.fm:ssä (englanniksi)
Ylen Elävä arkisto: Sentenced livenä (1998)
Tuotanto ruodinnassa: Sentenced KaaosZine.
Päivi Parhi-Riikola: Sentencedin haudalta löytyy viisi varsin valoisaa nihilistiä. Kaltio 6/2005.
Sentenced
|  Sami Kukkohovi  Ville Laihiala  Sami Lopakka  Vesa Ranta  Miika Tenkula >  Taneli Jarva  Lari Kylmänen  |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Shadows of the Past  North from Here  Amok  Down  Frozen  Crimson  The Cold White Light  The Funeral Album 
Minialbumit:  The Trooper  Love & Death 
Kokoelmat:  Greatest Kills  Manifesto of Sentenced 
Singlet:  Killing Me, Killing You  No One There  Routasydän  Ever-Frost 
DVD:t: Buried Alive
Bern

| Bern |
| --- | --- |

 vaakuna
 Bern
 Koordinaatit: 46°57′N, 7°27′E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Bern
Perustettu:  1191
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Alec von Graffenried (GFL)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  51,62  km²
Korkeus:  481–674 m
Väkiluku (31.12.2017)  (vakinaiset asukkaat):  125 681
 – Väestötiheys:  2 592 as./km²
 
 www.bern.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zytgloggen keskiaikainen kellotorni.
Bern on Sveitsin de facto pääkaupunki ja asukasluvultaan maan viidenneksi suurin kaupunki. Kaupungissa on vakinaisia asukkaita 126 000. Bern on saksankielinen kaupunki. Sveitsillä ei ole virallista pääkaupunkia, vaan Bern toimii ns. "liittokaupunkina" (saksaksi "Bundesstadt"), jossa sijaitsevat liittovaltion hallintoelimet; suomen kielessä Berniin viitataan kuitenkin tavallisesti pääkaupunkina myös virallisissa yhteyksissä.
Maantiede

Bern sijaitsee Sveitsin Mittellandissa Bernin kantonissa maan läntisessä keskiosassa. Bernin ympäristö on muodostunut viime jääkauden aikana. Bernin kaksi lähintä vuorta ovat varsin matalia: Gurten kaupungin eteläpuolella Wabernissa on 858 metriä korkea ja Bantiger kaupungin koillispuolella Bolligenissa on 947 metriä korkea. Vanhakaupunki sijaitsee Aarejoen niemellä, mutta sieltä kaupunki on laajentunut joen ympärille.
Maantiede > Ilmasto

Bernissä on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Vuoden ympäri on sateista, talvisin on viileää ja kesäisin lämmintä. Vuoden keskilämpötila on noin 9 °C ja keskimääräinen sademäärä 910 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 18 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 0 °C. Sateisin kuukausi on elokuu, jolloin sataa keskimäärin noin 110 millimetriä. Maaliskuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 57 millimetriä.selvennä
Historia

Bernin perusti vuonna 1191 herttua Berchtold V. Perimätiedon mukaan herttua nimesi kaupungin ensimmäisen metsästysmatkalla tulleen eläimen mukaan, joka sattui olemaan karhu (saks. Bär).
Kaupungin syntyvaiheessa alueella asui 400–600 ihmistä. Väkimäärä kasvoi 1300-luvulle tultaessa 3 000:een. 1200-luvun nopean väestönkasvun seurauksena alkuperäinen linnoitus jouduttiin purkamaan ja tilalle syntyi Bernin nykyinen vanhakaupunki. Väkiluvun kasvu kuitenkin tyrehtyi muureihin, jotka sulkivat niemimaan, jolla Bern sijaitsi. Huolimatta 1300-luvun ruttoaalloista kaupunki jatkoi kasvuaan muuttovoiton ansiosta.
Puutalovaltainen Bern paloi vuonna 1405, ja vanhojen puurakennusten tilalle rakennettiin kivisiä taloja. Kaupunki valloitti Aargaun vuonna 1415 ja Vaud’n vuonna 1536. Valloitusten ansiosta Bern kasvoi suurimmaksi kaupunkivaltioksi Alppien pohjoispuolella.
Ranskalaiset valloittivat kaupungin vuonna 1798 vallankumoussotien aikana. Vuonna 1831 kaupungista tuli Bernin kantonin pääkaupunki ja vuonna 1848 Sveitsin pääkaupunki. Bernin yliopisto on perustettu vuonna 1834.
Politiikka

Berniä johtaa 80-paikkainen lakiasäätävä ja viisipaikkainen toimeenpaneva johtokunta. Vuonna 2005 suurimmat puolueet olivat kolme vihreää puoluetta ja sosiaalidemokraatit. Kaupungilla on pormestari, mutta virka on lähinnä edustuksellinen.
Talous ja liikenne

Bernissä on monia kansainvälisten järjestöjen päämajoja, kuten Maailman postiliitto. Teollisuus valmistaa painotuotteita, suklaata, koneita, sähkölaitteita, lääkkeitä ja kemian tuotteita.
Liittovaltion hallintoelinten sijainti Bernissä vaikuttaa myös kaupungin yrityselämään. Siellä on monia tietotekniikan alan ja konsultointiyrityksiä. 85 prosenttia yrityksistä on pieniä, alle kymmenen työntekijän yrityksiä.
Bernissä on kattava julkisen liikenteen verkko, johon kuuluu busseja, raitiovaunuja ja kaksi köysirataa.
Bernissä on tuhatta asukasta kohti 388 henkilöautoa, työmatka kestää keskimäärin 39 minuuttia ja 58% työmatkoista tehdään julkisella liikenteellä.
Väestö

Vuonna 2016 Bernissä oli 131 554 asukasta. Väestöstä noin 15 prosenttia on maahanmuuttajia nykyisen EU:n alueelta ja 10 prosenttia EU:n ulkopuolelta.
Nähtävyydet

Bernissä on jäljellä runsaasti keskiaikaista arkkitehtuuria, ja ehkä tunnetuin nähtävyys on keskiaikainen kellotorni Zytglogge. Kaupungin vanha keskusta on kuulunut vuodesta 1983 alkaen Unescon maailmanperintökohteisiin.
Rush Factory

| Rush Factory Oyj |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: RUSH
Perustettu:  2015
Perustaja:  Markus Niemelä
Toimitusjohtaja:  Markus Niemelä
Puheenjohtaja:  Juhani Salo
Kotipaikka:  Rauma
Toiminta-alue:  Eurooppa
Toimiala:  Yleisötapahtumien ja niihin liittyvien oheistoimintojen järjestäminen 
Henkilöstö:  11 vakituista työntekijää (2019)
Tytäryhtiöt:  Funrun Finland, Funrun Events UK ja VE Volkslauf Events
Omistaja:  Markus Niemelä 73 % (2018)
Kotisivu:  rushfactory.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rush Factory Oyj on suomalainen tapahtumajärjestelyihin erikoistunut yritys, jonka osakkeet on listattu Helsingin pörssissä. Se tunnetaan muun muassa väriestejuoksutapahtumasta.
Rush Factory Oyj listautui Helsingin pörssin First North -listalle marraskuussa 2018.
Historia

Rush Factory on perustettu vuonna 2015. Sen perustaja Markus Niemelä on menestynyt kilpa-autoilijana Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Yrityksen omistajana ja hallitusjäsenenä toimii myös Riku Räsänen, joka tunnetaan Raumanmeren juhannuksen perustajana.
Vuonna 2017 yhtiön liikevaihto oli 4,1 miljoonaa euroa, mistä liikevoiton osuus oli 32 prosenttia, eli 1,3 miljoonaa euroa. Liikevaihdosta 90 prosenttia tuli Suomen ulkopuolelta.
Vuonna 2018 se haki kasvurahaa listautumalla Helsingin pörssin First North -listalle. Listautumisen yhteydessä Niemelästä tuli Suomen nuorin pörssiyhtiön toimitusjohtaja. Rush Factory omisti kaksi rekkaa, jotka kiersivät järjestämässä tapahtumia Suomessa, Ruotsissa, Englannissa, Saksassa, Ranskassa ja Itävallassa.
Tapahtumat

Yhtiön liikeidea on suunnitella, kehittää, markkinoida ja toteuttaa tehokkaasti erilaisia hyvinvointipainotteisia ja sarjamuotoisia liikunta- ja viihdetapahtumia. Tapahtumat järjestetään pääosin 6–7 ihmisen voimin yhdessä päivässä ja seuraavaan tapahtumapaikkaan siirrytään jo saman päivän aikana. Kiertueen ­rekoissa kuljetetaan esimerkiksi 20 ­erilaista estettä, 25 musiikkipistettä ja ­kokoontaitettava hupialue. Rekkojen avulla vältetään perinteisiä tapahtumanjärjestäjiän ongelmia - Rush Factory ei ole riippuvainen esiintyjistä tai tapahtumapaikoista vaan se voi siirtää tapahtumansa sinne, missä kysyntää on eniten.
Tapahtumat > Color Obstacle Rush

Lokakuussa 2018 yhtiön menestyneimpänä tapahtumakonseptina pidettiin Color Obstacle Rush -väriestejuoksua, joka oli järjestetty siihen mennessä yli 150 kertaa eri puolilla Eurooppaa. Juoksuun oli osallistunut yli 400 000 ihmistä vuosina 2015–2018.  Yhtiö kuvailee tapahtumaa maailman hauskimpana juoksutapahtumana. Viisi kilometriä pitkän radan varrella kaikuu musiikki ja se sisältää 20 erilaista estettä, esimerkiksi ilmatäytteisiä liukumäkiä, tunneleita ja pisteitä, joissa osallistujat saavat päälleen värijauhetta tai vaahtoa. Tapahtumat alkavat alkujumpalla ja päättyvät värifestareihin, joissa osallistujille annetaan lopullinen värikylpy. Tapahtumaan osallistutaan usein kaveri-, polttari- tai työporukassa.
Tapahtumat > Rush Workout

Ensimmäinen Rush Workout -liikuntatapahtuma järjestettiin helmikuussa 2018 Raumalla. Tapahtumia on järjestetty Suomen lisäksi muun muassa Ruotsissa ja Saksassa.
Tapahtumat > Duudsonit Funland

Duudsonit Funland -pilottitapahtuma järjestettiin toukokuussa 2019 Raumalla.
Organisaatio

Rush Factory -konserniin kuuluvat Rush Factory Oyj:n lisäksi sen kolme tytäryhtiötä:
Funrun Finland Oy, ​joka tuottaa tapahtumat Suomessa ja Ruotsissa
Funrun Events UK Ltd, joka tuottaa yhtiön tapahtumat Isossa-Britanniassa.
VE Volkslauf Events Gmbh, joka tuottaa tapahtumat Saksassa, Ranskassa ja Itävallassa.
Saksan ja Ison-Britannian tytäryhtiöllä ei ole omaa henkilöstöä, vaan ne hyödyntävät tapahtumissa joko Funrun Finlandin työntekijöitä tai alihankkijoita.​ .
Organisaatio > Johto

Kesällä 2019 yhtiön hallitukseen kuuluivat puheenjohtaja Juhani Salon lisäksi Juho Ylimäki, Heidi Mannila, Riku Räsänen ja Mika Ali-Rantala. Yhtiön toimitusjohtaja on Markus Niemelä.
Organisaatio > Suurimmat osakkeenomistajat

Rush Factoryn kahdeksan suurinta omistajaa olivat seuraavat (Tilanne: 16.10.2018):
Niemelän Markka ja Ropo Oy, 72,68 %
Kasvattajarahasto Ky, 8,50 %
Mika Metsämäki, 3,77 %
Riku Räsänen, 3,77 %
Varitalent Ltd Oy, 2,41 %
Rabbit Merchandising Oy, 1,59 %
Henri Kiviaho, 0,94 %
Tim Olin, 0,74 %
Tunnustuksia

Yrityksen toimitusjohtaja Markus Niemelä valittiin Vuoden raumalaiseksi nuoreksi yrittäjäksi vuonna 2015 ja seuraavana vuonna Satakunnan vuoden nuoreksi yrittäjäksi.
Aiheesta muualla

verkkosivut
Tapahtumasivuja: Color Obstacle Rush, Rush Workout ja Duudsonit Funland (Arkistoitu – Internet Archive)
The Voice (Yhdysvallat)

| The Voice |
| --- | --- |
Tyyli:  tositelevisio
Kestoaika:  44–102 minuuttia
Luoja(t):  John de Mol
Pääosissa:  Tuomarit: Christina Aguilera CeeLo Green Adam Levine Blake Shelton Shakira Usher Gwen Stefani Pharrell Williams Miley Cyrus Alicia Keys Juontajat:   Carson Daly   Alison Haislip  Christina Milan
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  NBC
Esitetty:  26. huhtikuuta 2011 –
Tuotantokausia:  10
Jaksoja:  250
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
The Voice on NBC-kanavalla esitetty yhdysvaltalainen tositelevisio-laulukilpailu. Kilpailun rakenne on sama kuin The Voice of Finland.
Tuotantokaudet > Ensimmäinen tuotantokausi

Kausi alkoi 26. huhtikuuta 2011 ja päättyi 29. kesäkuuta 2011. Voittaja oli Javier Colon.
Tuotantokaudet > Toinen tuotantokausi

Kausi alkoi 5. helmikuuta 2012 ja päättyi 8. toukokuuta 2012. Voittaja oli Jermaine Paul.
Tuotantokaudet > Kolmas tuotantokausi

Kausi alkoi 10. syyskuuta 2012 ja päättyi 18. joulukuuta 2012. Voittaja oli Cassadee Pope.
Tuotantokaudet > Neljäs tuotantokausi

Kausi alkoi 25. maaliskuuta 2013 ja päättyi 18. kesäkuuta 2013. Voittaja oli Danielle Bradberry.
Tuotantokaudet > Viides tuotantokausi

Kausi alkoi 23. syyskuuta 2013 ja päättyi 17. joulukuuta 2013. Voittaja oli Tessanne Chin.
Tuotantokaudet > Kuudes tuotantokausi

Kausi alkoi 24. helmikuuta 2014 ja päättyi 20. toukokuuta 2014. Voittaja oli Josh Kaufman.
Tuotantokaudet > Seitsemäs tuotantokausi

Kausi alkoi 22. syyskuuta 2014 ja päättyi 16. joulukuuta 2014. Voittaja oli Craig Wayne Boyd.
Tuotantokaudet > Kahdeksas tuotantokausi

Kausi alkoi 23. helmikuuta 2015 ja päättyi 19. toukokuuta 2015. Voittaja oli Sawyer Fredericks.
Tuotantokaudet > Yhdeksäs tuotantokausi

Kausi alkoi 21. syyskuuta 2015 ja päättyi 15. joulukuuta 2015. Voittaja oli Jordan Smith.
Tuotantokaudet > Kymmenes tuotantokausi

Kausi alkoi 29. helmikuuta 2016 ja päättyi 24. toukokuuta 2016. Voittaja oli Alisan Porter.
Yhdysvaltain katsojaluvut

Nämä ovat kausittaiset ja keskimääräiset The Voice katsojaluvut, NBC-kanavalla.
Huom: Kaikilla yhdysvaltalaisilla kanavilla tv-kausi alkaa syyskuun lopulla ja päättyy toukokuun lopulla.
| Kausi | Aika | Jaksoja | Ensiesitys> Päivämäärä | Ensiesitys> Katsojia (miljoonissa)) | Päätös> Päivämäärä | Päätös> Katsojia  (miljoonissa)) | TV kausi | Sija | Katsojia (miljoonissa) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Tiistai 21:00  (jakso 1–2, 7–9, 11) Tiistai 22:00 (jakso 3–6) Keskiviikko 20:15 (jakso 10) Keskiviikko 20:00 (final) | 12 | 26. huhtikuuta 2011 | 11.78 | 29. kesäkuuta 2011 | 11.05 | 2010–11 | 20 | 12.33 |
| 2 | Sunnuntai 22:21  Maanantai 20:00 Tiistai 21:00 | 21 | 5. helmikuuta 2012 | 37.61 | 8. toukokuuta 2012 | 11.90 | 2011–12 | 9 | 15.76 |
| 3 | Maanantai 20:00 Tiistai 20:00 Keskiviikko 20:00 Torstai 20:00 (jakso 20) | 32 | 10. syyskuuta 2012 | 12.28 | 18. joulukuuta 2012 | 14.13 | 2012–13 | 10 | 14.24 |
| 4 | Maanantai ja Tiistai 20:00 | 28. | 25. maaliskuuta 2013 | 13.64 | 18. kesäkuuta 2013 | 15.59 | 2012–13 | 10 | 14.24 |
Aiheesta muualla

Ohjelman viralliset kotisivut englanniksi
Vuoden 1964 kesäolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 1964 kesäolympialaisissa oli mukana urheilijoita 93 eri maasta, jotka kilpailivat 163 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ensimmäinen oli Yhdysvallat.