stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
William Mills

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Billy Mills |  Billy Mills |  Billy Mills |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 1964 | 10 000 m |  |
William ”Billy” Mills (s. 30. kesäkuuta 1938 Pine Ridge, Etelä-Dakota) on yhdysvaltalainen lakota-intiaanikansaan kuuluva kestävyysjuoksija.
Mills kasvoi Pine Ridge -intiaanireservaatissa. Hän jäi orvoksi 12-vuotiaana. Hän alkoi harrastaa yleisurheilua opiskellessaan Haskell-instituutissa. Hän sai urheilustipendin ja pääsi opiskelemaan Kansasin yliopistoon. Opiskeluaikanaan hän voitti Big Eight -maastojuoksukilpailun vuonna 1960. Valmistumisensa jälkeen Millsistä tuli luutnantti Yhdysvaltojen merijalkaväkeen. Hän lopetti hetkeksi juoksemisen, mutta aloitti sen myöhemmin uudelleen. Hänet nimitettiin Yhdysvaltojen joukkueeseen Tokion kesäolympialaisten 10 000 metrin juoksuun ja maratonjuoksuun.
Tokion 10 000 metrin kilpailun ehdoton ennakkosuosikki oli Australian Ron Clarke, joka piti hallussaan matkan maailmanennätystä. Hänen haastajikseen povailtiin hallitsevaa mestaria, Neuvostoliiton Pjotr Bolotnikovia ja edellisten olympialaisten 5 000 metrin juoksun olympiavoittajaa, Uuden-Seelannin Murray Halbergiä. Mills oli lähes tuntematon osallistuessaan kilpailuun.
Juoksu käynnistyikin Clarken komennossa. Puolimatkassa kärkiryhmässä oli enää neljä kilpailijaa Clarken lisäksi: Tunisian Mohammed Gammoudi, Etiopian Mamo Wolde, Japanin Kokichi Tsuburaya ja Mills. Tsuburaya ja Wolde putosivat kyydistä juoksun kuluessa, ja kaksi kierrosta ennen maalia vain Clarke, Gammoudi ja Mills taistelivat mitaleista. Clarke vaikutti varmalta voittajalta, sillä hänen ennätyksensä oli 28.15,6, kun taas Gammoudi tai Mills eivät kumpikaan olleet alittaneet 29 minuutin rajaa. Loppukiritaistelussa Mills kuitenkin ohitti molemmat kilpailijansa ja voitti olympiakultaa. Gammoudi juoksi toiseksi ja Clarke sai tyytyä pronssimitaliin. Millsin voittoaika 28.24,4 oli lähes 50 sekuntia parempi kuin hänen entinen ennätyksensä.
Olympialaisten jälkeen Mills teki Yhdysvaltojen ennätykset 10 000 metrin juoksussa ja kolmen mailin juoksussa sekä teki maailmanennätyksen kuuden mailin juoksussa. Hänet nimitettiin vuonna 1976 Yhdysvaltojen yleisurheilun Hall of Fameen. Vuonna 1984 hänet nimitettiin Yhdysvaltojen olympia- Hall of Fameen ja samana vuonna ilmestyi hänestä kertova elokuva Running Brave, jossa pääosaa esitti Robby Benson.
Raatajat rahanalaiset

| Raatajat rahanalaiset |
| --- | --- |

Nimi:  Raatajat rahanalaiset
Toinen nimi:  Kaski
Tekijä:  Eero Järnefelt
Valmistumisvuosi:  1893
Taiteenlaji:  öljymaalaus
Korkeus:  131 cm
Leveys:  167,5 cm
Sijainti:  Ateneumin taidemuseo
Paikkakunta:  Helsinki
Realismit
Jacob Riis, , 1890.
Realismi taiteessa | Realismi kirjallisuudessa
Fantastinen realismi 
 Fotorealismi 
 Inhorealismi 
 Kapitalistinen realismi 
 Maaginen realismi 
 Naturalismi (taide) 
 Neorealismi 
 Sosialistinen realismi 
 Surrealismi 
 Uusi realismi 
 Yhteiskunnallinen realismi
Realismia
Akka ja kissa 
 Démasquée 
 Femme nue couchée 
 Kivenhakkaajat 
 Le Sommeil 
 Maailman alkuperä 
 Poika ja varis 
 Pyykkiranta 
 Raatajat rahanalaiset 
 Tanssiaiskengät 
 Toipilas 
 Wolgastin satamassa 15. kesäkuuta 1633 
 Zaporogit kirjoittavat pilkkakirjettä Turkin sulttaanille
Raatajat rahanalaiset eli Kaski on kaskenpolttoa kuvaava Eero Järnefeltin ulkoilmamaalaus vuodelta 1893. Se ostettiin jo valmistumisvuonnaan Suomen Taideyhdistyksen kokoelmiin eli se kuuluu nykyään  Kansallisgallerian kokoelmiin.
Maalauksen historia

Järnefelt vietti perheensä kanssa kesän 1893 Onkiveden rannalla, Väisälänmäen kylän Rannan Puurulan suuressa talossa. Maalauksen malleina olikin talon väkeä ja naapureita.
Kuva 14-vuotiaasta Johanna Kokkosesta
Luonnos miehestä
Syntyaikanaan maalaus oli ajankohtainen. Suomessa oli koettu nälänhätää, koska vuodet 1892–1893 olivat olleet katovuosia. Ruoan eteen jouduttiin tekemään töitä entistä ankarammin. Kaskiviljely oli tuolloin vielä yleinen viljelymenetelmä Pohjois-Savossa, missä maalauspaikka Lapinlahden Väisälänmäki sijaitsee. Järnefelt maalasi teoksen ulkoilmamaalauksen tapaan paikan päällä, mutta käytti apunaan myös sieltä ottamaansa valokuvaa kaskitöissä olevasta tytöstä. Pienen tytön mallina oli Johanna Kokkonen, joka työskenteli piikana talossa. Järnefelt kuvasi hänet hieman resuisempana kuin miltä hän valokuvan perusteella todellisuudessa näytti. Järnefelt lisäsi tytön kasvoille nokea ja muutti hiukset hapsottavammiksi. Lisäksi maalauksessa tytön vatsa on nälän ja pettuleivän turvottama, vaikka Kokkosella näin ei ollut.
Maalauksen sisältö ja tulkinnat

Maalauksen keskeinen hahmo on etualan vaaleatukkainen tyttö, jonka katse suuntautuu katsojaan. Tytön vieressä on tuohivirsuihin, hattuun ja risaisiin vaatteisiin pukeutunut mies ja taustalla muuta palvelusväkeä. Kaski on korkealla mäellä. Siniset vaarat siintävät taustalla, mutta maalauksen kuvakulma ei näytä näkymää ylhäältä alas, kuten joskus isänmaallisissa Kolin maisemissa.
Kuvan surulliselta ja avuttomalta näyttävään tyttöön on helppo samaistua. Kaskeamista tuntemattomat ovat tulkinneet maalausta monin tavoin. Sen on nähty kuvaavan muun muassa tulipalon jälkeistä kodittomuutta tai lasta pommitusten ja poltetun kylän raunioilla.
Raatajat rahanalaiset on nähty tolstoilaisena ja yhteiskunnallisesti kantaa ottavana maalauksena, joka kuvaa työväestön osan kovuutta. Realistinen maalaus on yhdistetty yhteiskunnan uudistamiseen ja Ilja Repinin voimakkaiden maalausten työtätekevään kansaan aikana, jolloin suomalainen älymystö taisteli Venäjästä vapautumisen puolesta. Maalausta on pidetty myös uskonnollisena teoksena, koska savu muodostaa pyhimyskehän etualan tytön pään ympärille. Maalaus on sävyltään ainutlaatuinen Järnefeltin tuotannossa. Hän teki kansankuvauksia myöhemminkin, mutta niissä oli humoristinen laatukuvamainen tunnelma.
Maalaus on saanut nimensä Kalevalan säkeistä "tuop' on piika pikkarainen, raataja rahanalainen". Säe on osuva, koska kaskeajat ovat palkollisia, joille palkka maksettiin viljana. He jäivät palkatta, jos kato vei viljan. Raataja tarkoitti savolaismurteissa kaskiviljelijää.
Aiheesta muualla

Raatajat rahanalaiset, Suomen Kansallisgalleria
Jukka Parkkinen: Raatajat Väisälänmäellä.
Google Art Project: Raatajat rahanalaiset kuvattuna gigapixel-menetelmällä
Mark Milligan

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Mark Milligan
Syntymäaika: 4. elokuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Sydney, Australia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 1 m 80 cm
Seura
Seura: Sydney
Pelinumero: 16 (maajoukkueessa 22)
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003-2004 2005 | Northern Spirit Sydney | 14 (1) 27 (1) |
Maajoukkue
| 2006– | Australia | 71 (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. marraskuuta 2006.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 29. heinäkuuta 2018.
Mark Milligan (s. 4. elokuuta 1985) on australialainen jalkapallopuolustaja, joka on pelannut Australian jalkapallomaajoukkueessa ja Sydney FC:ssä, Australian A-liigassa. Hänen ensimmäinen maaottelunsa oli Liechtensteinia vastaan. Vaikka Milligan luettiinkin Australian pelaajiin  vuoden 2006 jalkapallon maailmanmestaruuskisoissa, hän ei saanut minuuttiakaan peliaikaa.
Jevgeni Minajev

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten painonnosto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Rooma 1960 | 60 kg |  |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 | 60 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Teheran 1957 | 60 kg |  |
|  Kultaa | Budapest 1962 | 60 kg |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1958 | 60 kg |  |
|  Hopeaa | Wien 1961 | 60 kg |  |
Painonnoston 60 kg:n sarjan olympiamitalistit vuonna 1960: Isaac Berger (vas.), Minajev ja Sebastiano Mannironi.
Jevgeni Minajev (21. toukokuuta 1933 Klin, Moskovan alue, Venäjä – 8. joulukuuta 1993 Klin, Moskovan alue, Venäjä) oli Neuvostoliittoa urallaan edustanut painonnoston olympiavoittaja.
Minajev saavutti olympiahopeaa alle 60 kilogramman sarjassa Melbournessa 1956. Yhteistuloksellaan 342,5 kg hän hävisi kymmenen kiloa Yhdysvaltain Isaac Bergerille. Ennen Rooman olympialaisia 1960 Minajev oli hävinnyt kuusi peräkkäistä kertaa Bergerille. Roomassa Minajev nosti punnerruksella maailmanennätystä sivuten 120 kg, tempauksella 110 kg ja työnnöllä 142,5 kg saaden yhteistulokseksi maailmanennätystä sivuavat lukemat 372,5 kg, mikä riitti kello neljään aamuyöllä kestäneessä kilpailussa kultamitaliin kymmenen kilon erolla Bergeriin.
Minajev voitti maailmanmestaruuden Teheranissa 1957 ja Budapestissa 1962, molemmissa yhteistuloksella 362,5 kg.. Hän saavutti MM-hopeaa vuosina 1958 ja 1961 häviten molemmilla kerroilla Bergerille.
Radioaktiivinen hajoaminen

Radioaktiiviset prosessit:
Alfahajoaminen
Alfasäteily
Beetahajoaminen
Beetasäteily
Elektronisieppaus
Gammasäteily
Sisäinen konversio
Neutroniemissio
Positroniemissio
Protoniemissio
Spontaani fissio
Ydinsynteesi
Neutronin sieppaus
R-prosessi
S-prosessi
Protonin sieppaus:
P-prosessi
Radioaktiivinen hajoaminen on prosessi, jossa radioaktiivinen atomiydin muuntuu toiseksi ytimeksi emittoiden samalla säteilyä.
Hajoamistapa kuvaa tapaa, jolla hiukkanen hajoaa.
Radioaktiivisten isotooppien hajoamistavat ovat:
alfasäteily (Helium-4 ytimen l.alfahiukkasen lähetys).
β− -säteily (elektronin lähetys)
β+ -säteily (positronin lähetys)
elektronisieppaus
Isomeerinen transitio
protoniemissio
spontaani fissio
Tietyllä ytimellä on tyypillisesti yksi vallitseva hajoamistapa. Spontaani fissio on kuitenkin poikkeus ja tällöinkin alfa-hajoaminen on vallitseva hajoamistapa. Tietyissä olosuhteissa spontaani hajoaminen voi kuitenkin synnyttää ketjureaktion, jolloin se on ainakin hetken vallitseva hajoamistapa.
Hajoamisen jälkeen ydin jää joskus virittyneeseen tilaan. Pitkäikäisinä näitä kutsutaan ydinisomeereiksi. Näillä ytimillä tapahtuva isomeerinen transitio virittyneeltä tilalta perustilaan ei aiheuta ytimen muuntumista toiseksi, toisin kuin radioaktiivisen hajoamisen yhteydessä.

Nämä hajoamistavat ovat:
suurienergiaisen fotonin lähetys (gammasäteily)
atomin ionisoituminen (sisäinen konversio)
Hajoamislaki

Aineen aktiivisuus eli hajoamisnopeus tietyllä hetkellä on verrannollinen ydinten määrään  \scriptstyle N ja hajoamisvakioon  \scriptstyle \lambda :
{\frac {dN}{dt}}=-\lambda N.
Tämän separoituvan differentiaaliyhtälön ratkaisuksi saadaan ydinten määrä ajanhetkellä  \scriptstyle t:
\displaystyle N(t)=N_{0}e^{-\lambda t}.
Hajoamislaista voidaan johtaa myös puoliintumisaika  \scriptstyle T_{1/2}, jossa radioaktiivisten ydinten määrä puolittuu.
{\begin{aligned}N(T_{1/2})&={\frac {N_{0}}{2}}=N_{0}e^{-\lambda T_{1/2}}\\\rightarrow T_{1/2}&={\frac {\ln 2}{\lambda }}.\end{aligned}}
Suuri määrä hajoavia ytimiä noudattaa paremmin lakia.
Radio Days

| Radio Days |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Woody Allen
Käsikirjoittaja:  Woody Allen
Tuottaja:  Robert Greenhut
Säveltäjä:  Dick Hyman
Kuvaaja:  Carlo Di Palma
Leikkaaja:  Susan E. Morse
Tuotantosuunnittelija:  Santo Loquasto
Pukusuunnittelija:  Jeffrey Kurland
Pääosat:  Mia Farrow, Dianne Wiest, Seth Green, Woody Allen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Orion Pictures
Levittäjä:  Mokép Netflix HBO Max
Ensi-ilta:  1987
Kesto:  84 minuuttia 88 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Radio Days on Woody Allenin 1987 ohjaama elokuva. Elokuva tarkastelee nostalgisesti amerikkalaisen perheen elämää radion kulta-aikana. Elokuvan kertojaääni kuuluu Allenille, mutta tässä teoksessa hän ei esiinny kameran edessä. Nuoren Woodyn alter egoa "Joeta" esittää Seth Green.
Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1995 Ilkka Jauhiainen antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota "hyvä". Jauhiainen piti elokuvaa sympaattisena ja episodimaisena, mutta hieman turhan kevyenä ja nostalgisena.
Aiheesta muualla

IMDB
| n k Woody Allen |
| --- | --- |
1960-luku:  What's Up, Tiger Lily? (1966)  Ota rahat ja juokse (1969) 
1970-luku:  Bananas – minä ja vallankumous (1971)  Mitä kaikkea oletkaan aina halunnut tietää seksistä, mutta et ole rohjennut kysyä (1972)  Unikeko (1973)  Sota ja rakkaus eli älkää ampuko Napoleonia (1975)  Annie Hall (1977)  Sisäkuvia (1978)  Manhattan (1979) 
1980-luku:  Stardust Memories (1980)  Kesäyön seksikomedia (1982)  Zelig (1983)  Broadway Danny Rose (1984)  Kairon purppuraruusu (1984)  Hannah ja sisaret (1986)  Radio Days (1987)  Syyskuu (1987)  Toinen nainen (1988)  New York Stories (1989)  Rikoksia ja rikkomuksia (1989) 
1990-luku:  Alice (1990)  Varjoja ja sumua (1991)  Miehiä ja vaimoja (1992)  Manhattanin murhamysteeri (1993)  Luotisade Broadwaylla (1994)  Don't Drink the Water (1994)  Rakkauden jumalatar (1995)  Kaikki sanovat I Love You  (1996)  Harry pala palalta (1997)  Celebrity – kuuluisuus (1998)  Sweet and Lowdown (1999) 
2000-luku:  Keksejä ja konnia (2000)  Jadeskorpionin kirous (2001)  Näkemiin Hollywood (2002)  Sinua parempaa (2003)  Melinda ja Melinda (2004)  Match Point (2005)  Scoop (2006)  Cassandra’s Dream (2007)  Vicky Cristina Barcelona (2008)  Whatever Works (2009) 
2010-luku:  You Will Meet a Tall Dark Stranger (2010)  Midnight in Paris (2011)  To Rome with Love (2012)  Blue Jasmine (2013)  Magic in the Moonlight (2014)  Irrational Man (2015)  Café Society (2016)
Mikroblogi

Mikroblogi on blogi, johon kirjoitetaan vain lyhyitä tekstejä. Tyypillinen viestin mitta on korkeintaan 140 merkkiä. Mikroblogit ovat sosiaalisen median ilmiö: omalta mikroblogisivustoltaan voi halutessaan seurata muiden käyttäjien sivustoja. Mikroblogien käyttö on usein ilmaista, mutta ne voivat sisältää maksullisia lisäpalveluita. Käsitteenä mikroblogi on melko mukautuva, ja sillä onkin paljon yhtäläisyyksiä esimerkiksi liveblogien kanssa.  Liveblogit ovat kuin mikroblogeja, mutta niiden päivitykset kertovat esimerkiksi juuri meneillään olevista tapahtumista ja blogien päivitysväli on todella lyhyt. Mikroblogi-käsitteen määrittely on vaikeaa, koska kyseessä on muuttuva ilmiö.
Historia

Mikroblogien edeltäjinä voidaan pitää tumblelogeja. Näistä varhaisin on Christian Neukirchenin Anarchaia. Tumblelogi on jotakin enemmän kuin vain linkkiblogi, mutta sisältää vähemmän tekstiä kuin tavallinen blogi. Vuoteen 2007 mennessä termi mikroblogi yleistyi. Yleistymiseen johtivat mikroblogipalveluiden, kuten Twitterin, suosion kasvu. Toukokuussa 2007 laskettiin olevan olemassa 111 mikroblogisivustoa.
On esitettykenen mukaan?, että seuraava askel voisi olla nanobloggaus. Esimerkiksi Adocu oli palvelu, jossa voi lähettää vain yhden sanan mittaisia viestejä.
Mikroblogipalveluja > Suomalaisia mikroblogipalveluja

Jaikun perustivat Jyri Engeström ja Petteri Koponen vuonna 2006 ja se oli yksi ensimmäisiä mikroblogeja. Jaikua pystyi käyttämään internetselaimella, kännykkään ladattavalla ohjelmalla ja tekstiviestien kautta. Jaikussa viestit eli jaikut olivat korkeintaan 140 merkin mittaisia, mutta kommentit saivat olla pidempiäkin. Jaikulaiset saattoivat myös perustaa kanavia tietyn aiheen käsittelyä varten. Keväällä 2007 Jaikulla oli noin 40 000 käyttäjää .
Google osti Jaikun lokakuussa 2007, jonka jälkeen sen kehittäminen hidastui. Lopulta sen kehittäminen loppui kokonaan kun Google siirsi palvelun App Engine -alustalleen ja avasi sovellusmoottorin lähdekoodin. Tämän seurauksena tyytymättömät käyttäjät siirtyivät käyttämään muita palveluja, kuten Qaikua ja Twitteriä. 14.10.2011 Google ilmoitti sulkevansa palvelun 15.1.2012. Käyttäjillä tulee olemaan mahdollisuus tallentaa omat tietonsa Jaikusta.
Qaiku on Jaikun seuraaja ja sen nimi on kunnioitus edeltäjälleen. Sen kehitti suomalainen Rohea Oy vuonna 2009. Myös Qaikussa viestit ovat enintään 140 merkkiä pitkiä, mutta kommenttien pituutta ei ole rajoitettu. Qaikua voi käyttää selaimen lisäksi mobiilisti tai sähköpostilla.  Palvelussa ollaan tarkkoja roskapostittajien toiminnasta, sillä ylläpidolla on oikeus poistaa roskapostittajat palvelusta kokonaan. Qaikua käytetään pääasiassa henkilökohtaisiin kuulumisiin tai osallistumalla keskusteluihin ajankohtaisista aiheista erilaisilla kanavilla. Qaikua voi myös käyttää pienen ryhmän tai järjestön tiedotuskanavana luomalla oman kanavan, jonne pääsevät vain kutsutut henkilöt. Qaikusta on saatavissa myös erillinen yritysversio, Organisaatio-Qaiku, joka on rajattu ainoastaan organisaation jäsenten käyttöön.
Esimerkkejä mikroblogien käytöstä > Sosiaalinen verkosto

Mikroblogeissa ihmisten on helppo seurata ystäviensä tekemisiä ja kertoa ystävilleen omia kuulumisiaan. Ystäviensä päivityksistä voi tilata ilmoituksen, ja erilaisilla lukijasovelluksilla päivityksiä voi lukea missä vain erilaisilla mobiililaitteilla. Lukijaohjelmat hakevat haluttuja RSS-syötteitä ja ilmoittavat edellisen haun jälkeen ilmestyneistä syötteistä.
Esimerkkejä mikroblogien käytöstä > Opiskelu ja opettaminen

Kun blogiviestit ovat lyhyitä, selailun kynnys on pienempi. Mikroblogeja selailemalla tieto tulee pienissä osissa, joka voi helpottaa tiedon omaksumista. Migroblogien viestit ovat myös tiiviitä ja niissä on pakko keskittyä olennaiseen. Oppilaan tai opiskelijan on helpompi osallistua aktiivisesti keskusteluun ja nostaa oma äänensä kuuluviin, kun viestit eivät edes voi olla pitkiä. 
Mikroblogeissa on linkkien avulla mahdollisuus jakaa kaikenlaista tietoa helposti ja nopeasti. Tämä mahdollistaa monipuolisen ja nopean tiedonvälityksen isojenkin ihmisjoukkojen kesken. Mikroblogit soveltuvat erityisesti tiedotuskanaviksi, palautteen antamiseen ja keskustelualustoiksi.
Suuri etu muihin blogeihin verrattuna on mikroblogeissa "kannettava koko". Mikroblogeja on vaivatonta esimerkiksi selailla kännykällä ja päivittää tekstiviesteillä, ja usein niihin on omat sovelluksensakin. Mikroblogeissa myös ryhmän johtaja, esimerkiksi opettaja, on lähellä oppilaita ollessaan samassa vertaisverkossa kuin ryhmän muutkin jäsenet.
Esimerkkejä mikroblogien käytöstä > Yrityskäyttö

Yammer on hyvin menestynyt yritysmaailmaan sijoittuva mikroblogisovellus. Se sai yli kolme miljoonaa käyttäjää kolmessa vuodessa. Tällaisten yksityisten mikroblogien etuna yleisiin verrattuna on rajattu käyttäjäkunta. Mikroblogin välityksellä yritysten jäsenet voivat keskustella ja neuvotella keskenään. Mikroblogissa voi esimerkiksi kysyä neuvoa (kts. joukkoistaminen).  Yritysmaailmassa myös Twitter on saavuttanut suosiota.  Mikroblogisivuston saadessa huomiota sitä voi käyttää myös mainonnan väylänä, sillä se on ilmaista. Asiakaspalveluakin voi siirtää mikroblogiin.
Esimerkkejä mikroblogien käytöstä > Uutiskanava

Käyttäjät seuraavat ja päivittävät mikroblogejaan todella aktiivisesti. Tämän ansiosta isot uutiset kulkevat mikroblogien välityksellä paljon nopeammin, kuin esimerkiksi tv-uutiset, jotka ovat enemmän tai vähemmän sidoksissa lähetysajankohtaan.
Kiinassa mikroblogit ovat askeleen edellä sensuuria ja välittävät tehokkaasti uutisia. Esimerkiksi Wenzhoun junaonnettomuudesta kirjoitettiin jopa 26 miljoonaa kommenttia viidessä päivässä.  Viestejä tulee mikroblogeihin niin valtava määrä, etteivät viranomaiset ehdi niitä poistaa, ennen kuin osa kommenteista on tallennettu kuvakaappauksina. Wenzhoussa mikroblogiviestien takia laki, joka kielsi asianajajia ottamasta uhrien valituksia käsittelyyn ilman valtion lupaa, kumottiin.
Esimerkkejä mikroblogien käytöstä > Viihdemaailma

Useat julkisuuden henkilöt päivittävät twitter-sivustojaan pitäen näin yllä suhdetta faneihinsa. Esimerkiksi Lady Gaga paljasti tulevan albuminsa ensimmäisen singlen Twitterissä.  Mikroblogeissa kirjoitetaan myös fiktiivisiä kaunokirjallisia tekstejä, kuten novelleja ja romaaneja.
Esimerkkejä mikroblogien käytöstä > Mainonta

Mikroblogeissa yritykset voivat herättää huomiota ja kiinnostusta kuluttajissa. Ilmaisena palveluna esimerkiksi Twitter tarjoaa edullisen mainoskanavan. Yritykset voivat käyttää mikroblogeja myös brändin rakentamiseen ja asiakaspalveluun. 
Poliitikot taas saavat vaalikampanjoihin edullisen väylän.
Kritiikkiä

Mikroblogien suurimmat riskit ovat samat kuin tavallistenkin blogien. Hetken mielijohteesta tehtyjä päivityksiä on ehkä mahdotonta saada kokonaan internetistä pois. Mikroblogeissa myös perättömät huhut leviävät todella nopeasti. Henkilökohtaisten tietojen levittely saattaa myös johtaa ongelmiin jos tiedot päätyvät rikollisten haltuun.
Mikroblogisivustot kiinnostavat myös hakkereita. Kesällä 2010 ainakin tuhat Twitterin mikroblogia joutui hakkeroiduksi oletettavasti poliittisista syistä.
Minar-e-Pakistan

| Minar-e-Pakistan> مینارِ پاکستان |
| --- | --- |
 Minar-e-Pakistan
Tiedot
Sijainti:  Lahore, Pakistan
Rakennettu:  1960–1968
Avajaiset:  1968
Käyttötarkoitus:  Minareetti
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Nasreddin Murat-Khan
Korkeus
Kattokorkeus:  62 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Minar-e-Pakistan (urduksi ‏مینارِ پاکستان‎) on 62 metriä korkea monumentaalinen minareetti, joka sijaitsee Pakistanin toiseksi suurimmassa kaupungissa, Lahoressa. Minar-e-Pakistan on rakennettu samalle paikalle, jossa vaadittiin Pakistanin itsenäisyyttä ensimmäistä kertaa virallisesti. Seitsemän vuotta myöhemmin Pakistan oli saanut itsenäisyytensä.
Monumentin ympärille on rakennettu puisto, joka tunnetaan nykyisin nimellä Iqbal-puisto ja tunnettiin aiemmin nimellä Minto-puisto. Puistossa on tekojärvi ja useita marmorisia suihkulähteitä.
Minar-e-Pakistanin on suunnitellut arkkitehti Nasreddin Murat-Khan ja monumentti on valmistettu marmorista.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
William Miller (keihäänheittäjä)

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Miller Linda-vaimonsa kanssa. |  Miller Linda-vaimonsa kanssa. |  Miller Linda-vaimonsa kanssa. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | keihäänheitto |  |
William Preston Miller (22. helmikuuta 1930 Lawnside, New Jersey – 27. lokakuuta 2016 Apache Junction, Arizona) oli yhdysvaltalainen keihäänheittäjä ja olympiamitalisti.
Miller saavutti olympiahopeaa Helsingissä 1952 tuloksella 72,46 metriä. Hän hävisi parikymmentä senttimetriä pidemmälle maanmiehelleen Cyrus Youngille 1,32 metriä. Miller heitti ennätyksensä 81,29 metriä vuonna 1954 ja kilpaili myös korkeushypyssä, jossa hänen ennätyksensä oli vuonna 1952 tehty 202 cm. Miller kuoli 86-vuotiaana 27. lokakuuta 2016.
Aiheesta muualla

William Miller Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Tilastopaja 🔒
Radio Seinäjoki

| Radio Seinäjoki |
| --- | --- |

Perustettu:  13. marraskuuta 1990
Mediatiedot
Omistaja:  Etelä-Pohjanmaan viestintä Oy
Radio Seinäjoki oli Seinäjoella toiminut kaupallinen radioasema taajuudella 98,2 MHz. Se aloitti toimintansa syyskuussa 1990.
Radio Seinäjoen musiikkipäällikkönä toimi musiikkineuvos Lasse Lintala.
Radio Seinäjoen omistanut toimilupayhtiö Etelä-Pohjanmaan Viestintä Oy harjoittaa nykyään paikallisradiotoimintaa samalla taajuudella nimellä City Pohjanmaa. Asemalla on useita taajuuksia eri puolella Etelä-Pohjanmaata.
Teknisiä tietoja

Toimiluvanhaltija: Etelä-Pohjanmaan viestintä Oy
Taajuus: 98,2 MHz 3 000W
Lähetyspaikka: Digita Oy:n lähetysmasto Lapuan Simpsiöllä
RDS: (ei tietoa)