stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Turakot

| Turakot |
| --- | --- |
 Pumpuliturako  (Criniferoides leucogaster)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Turakolinnut Musophagiformes
Heimo::  Turakot Musophagidae  Bonaparte, 1831
Alaheimot
 Corythaeolinae  Criniferinae  Musophaginae 
Katso myös
   Turakot Wikispeciesissä   Turakot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Turakot (Musophagidae) on Saharan eteläpuolisessa Afrikassa elävä lintuheimo, joka on sijoitettu omaan turakolintujen lajkoonsa. Heimo jakautuu kuuteen sukuun. Harmaaturakoihin (Crinifer), töyhtöturakoihin (Corythaixoides), violettiharjaturakoihin (Gallirex) ja metsäturakoihin (Tauraco) kuuluu useampi laji.
Turakojen heimoon kuuluu kaikkiaan yli 20 pitkäpyrstöistä ja useimmiten töyhtöpäistä lajia. Lajit ovat keskikokoisia, eivätkä ne osaa lentää kovin hyvin, mutta ne pystyvät juoksemaan nopeasti kasvillisuuden seassa. Turakojen asuinseutua ovat metsämaat ja savannit. Turakot käyttävät ravintonaan enimmäkseen hedelmiä ja muuta kasvillisuutta. Ajoittain ne saattavat syödä pieniä hyönteisiä ja selkärangattomia.
Aiheesta muualla

International Touraco Society  (englanniksi)
Trudy Mackay

Trudy Frances Charlene Mackay on kanadalainen geenitutkija. Hän opiskeli skotlannissa, jossa hän väitteli tohtoriksi ja työskenteli tutkijana Edinburghin yliopistossa. Hän on saanut Wolfin palkinnon maataloudessa vuonna 2016. Hän on ollut tekemässä teosta Introduction to Quantitative Genetics.
Mackay on suorittanut tutkinnot Dalhousien yliopistossa Kanadassa ja Edinburghin yliopistossa. Hänellä on laaja kokemus tiedekunnan jäsenenä sekä Edinburghin yliopistossa että North Carolina State Universityssä. Tällä hetkellä hän toimii johtajana ihmisgenetiikan keskuksessa ja on genetiikan ja biokemian professori Clemsonin yliopistossa.
Mackayn tutkimus keskittyy geneettisten ja ympäristötekijöiden vaikutukseen kvantitatiivisten ominaisuuksien vaihtelussa, ja hän käyttää Drosofilaa mallijärjestelmänä tähän tutkimukseen. Hänen laboratorionsa pyrkii tunnistamaan geneettiset lokukset, joissa esiintyy segregaatio- ja mutaatiovaihtelua, alleelivaikutuksia, ympäristöherkkyyksiä sekä kausaalisia molekyylimuunnoksia.
Mackayn ansioluetteloon kuuluvat jäsenyydet merkittävissä tieteellisissä järjestöissä, kuten American Association for the Advancement of Science, American Academy of Arts and Sciences ja Royal Society. Lisäksi hän on kunnostautunut voittaen useita palkintoja, kuten vuoden 2016 maatalouden Wolf-palkinnon ja vuoden 2018 Dawson-palkinnon.
Tuiskula (Nivala)

Nivalan Tuiskula
Tuiskula oli pohjoispohjalaisessa Nivalan kaupungissa sijaitseva viihdekeskus, joka toimi vuodesta 1964 alkaen tanssi- ja huvittelupaikkana. Tuiskula oli Nivalan Urheilijoiden alun perin urheilu- ja seurantaloksi pystyttämä rakennus, jonka vieressä on saman seuran jo 1920-luvun lopulla rakennettu, elokuvateatterina tunnettu vanha Tuiskula. Urheiluseura myi Tuiskulan vuonna 2015 yrittäjä Ami Salmelalle, joka jatkaa paikan huvitoimintaa. Viihdekeskuksen toiminta päättyi 30.12.2023.
Historiaa

Tuiskula tunnettiin 1920-luvun puolivälistä 1960-luvun puoleenväliin Nivalan Urheilijoiden seurantalona ja elokuvateatterina, kunnes viereen rakennettiin vuonna 1964 avattu uusi urheilutalo. 1970-luvun alussa taloa laajennettiin diskoteekkiosalla. Tuiskulan suurimman suosion kausi alkoi 1980-luvun alussa, jolloin paikalle saapui lauantaisin puolentoista tuhatta nuorta. Rakennus miltei tuhoutui tulipalossa vuonna 1984, mutta se rakennettiin uudelleen entistä ehommaksi ja varustettiin ajanmukaisela  huipputekniikalla. Suomalaisten huippuesiintyjien lisäksi Tuiskulassa ovat esiintyneet ainakin Metallica (15. joulukuuta 1984), Motörhead ja Uriah Heep. Dingo soitti viimeisen keikkansa Tuiskulassa 4. lokakuuta vuonna 1986. Tuiskulan suosio alkoi hiipua 1990-luvulla, ja 2000-vuosikymmenellä toiminta oli enää satunnaista. Myös Tuiskulan kilpailijat lopettivat vähitellen toimintansa, Himangan Urheiluhalli 1980-luvun lopulla ja Lestijärven Discoland                                         vuonna 2004.
Uuden yrittäjän myötä Tuiskulassa oli yökerho, esiintyjien sali, diskosali ja ruokaravintola, jonka yhteydessä oli myös karaokepubi. Myös elokuvateatteritoimintaa jatketaan.
Viereinen Tuiskulan vanha seurantalo on arvioitu maakunnallisesti arvokkaaksi rakennuskohteeksi.
Toledo

Toledo voi viitata seuraaviin:
Paikkoja

Toledo, kaupunki Paranán osavaltiossa Brasiliassa
Toledo, kaupunki Espanjassa
Toledo, maakunta Espanjassa
Toledo, kaupunki Ohion osavaltiossa Yhdysvalloissa
Toledo, hallintoalue Belizessä
Henkilöitä

Alejandro Toledo (s. 1946), Perun ent. presidentti
Braian Toledo (1993–2020), argentiinalainen keihäänheittäjä
Bruno Toledo (s. 1973), espanjalainen kestävyysjuoksija
Delio Toledo (s. 1976), paraguaylainen jalkapalloilija
Fernando Álvarez de Toledo (1508–1582), espanjalainen valtiomies ja kenraali
Francisco Hernández de Toledo (1514–1587), espanjalainen luonnontieteilijä
Francisco Pacheco de Toledo (1508–1579), espanjalainen katolinen arkkipiispa ja kardinaali
Gabriel Toledo de Alcântara Sguario, ”FalleN” (s. 1991), brasilialainen Counter-Strike 2 -pelaaja
Humberto Toledo (s. 1978), ecuadorilainen nyrkkeilijä
Sérgio de Toledo Machado (s. 1945), brasilialainen koripalloilija
Muuta

USS Toledo (SSN-769), yhdysvaltalainen ydinsukellusvene
SEAT Toledo, espanjalainen automalli
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Toledo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Rasunjärvi

| Rasunjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°49′58″N, 23°36′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Jakaman valuma-alue (35.34)
Laskuoja:  oja Sikkilänjokeen 
Järvinumero:  35.344.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  142,1 m  
Rantaviiva:  0,836 km  
Pinta-ala:  2,91 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRasunjärvi 
Rasunjärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Parkkuun kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,9 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Sikkilänjoen alaosan alueeseen (35.344) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 142,1 metriä mpy.
Richard Sabol

| Richard Sabol> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. tammikuuta 1994 (ikä 30) Prešov, Slovakia
Kansalaisuus:   Slovakia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  Chamonix HC
Sarja:  Ligue Magnus
Pelinumero:  36
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  HC Banská Bystrica (SloEL) Kapfenberg Steelers (INL) HC 46 Bardejov (Slovakia I) TuTo (Mestis) VG-62 (S-S) HC Nové Zámky (SloEL)
Richard Sabol (s. 31. tammikuuta 1994 Prešov, Slovakia) on slovakialainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Ranskan Ligue Magnusin Chamonix HC:ssä.
Ura > Seuraura

Sabol on HC Prešovin kasvatti. Hän siirtyi kesken kauden 2009–2010 seuran B-nuorista ikäluokan pääsarjassa pelaavaan HC Košiceen. Kaudeksi 2010–2011 Sabol palasi taas Slovakian B-nuorten pääsarjaan nousseeseen Prešoviin. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi sieltä HC Banská Bystrican junioreihin. 17-vuotias Sabol pelasi suurimman osan kaudestaan seuran A-nuorissa, mutta hän debytoi myös miesten peleissä pelattuaan viisi ottelua Slovakian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. hokejová liga SR:ssä Slovakian alle 20-vuotiaiden maajoukkueen ohjelmassa, HK Orange 20:n joukkueessa.
Kaudeksi 2012–2013 Sabol siirtyi Pohjois-Amerikkaan ja USHL-junioriliigan Green Bay Gamblersiin, jossa hänen vastuunsa jäi kuitenkin vähäiseksi. Sabol palasi kaudeksi 2013–2014 HC Banská Bystricaan. Hän toimi pääasiassa seuran miesten joukkueen kolmosmaalivahtina Extraligassa, jossa Sabol pelasi Banská Bystrican paidassa neljä ottelua. Hän pelasi Extraligaa kauden aikana kuitenkin myös 17 ottelun verran HK Orangessa. Loppukauden Sabol pelasi pääasiassa Banská Bystrican A-nuorissa.
Sabol siirtyi kaudeksi 2014–2015 Itävallan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Inter-National-Leaguen Kapfenberg Steelersiin, jossa hän kantoi pääasiallisen torjuntavastuun. Kaudeksi 2015–2016 Sabol palasi kotimaahansa ja siirtyi 1. ligan HC 46 Bardejoviin. Hän toimi joukkueen pääasiallisena ykkösmaalivahtina ja torjui Bardejovin finaaleihin, mutta mestaruuden vei kuitenkin HC Nové Zámky otteluvoitoin 3–2. Finaalikaksikko pelasi tämän jälkeen vielä Extraligan karsinnoissa kohdaten ŠHK 37 Piešťanyn, mutta Bardejov jäi kuitenkin ilman sarjanousua.
Kaudeksi 2016–2017 Sabol siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Mestis-joukkue TuTon maalinsuulle. Hän jäi joukkueessa lähinnä kolmosvahdiksi Kristian Järviselle ja TPS-laina Karolus Kaarlehdolle ja pelasi alkukaudella vain yhden ottelun. Sabol vietti syyskautensa lähinnä lainalla Suomi-sarjajoukkue VG-62:ssa, kunnes hän palasi joulukuussa henkilökohtaisiin syihin vedoten kotimaahansa ja Sabolin sopimus TuTon kanssa purettiin yhteisymmärryksessä. Hän vietti loppukauden edellisenä keväänä Extraligaan nousseen HC Nové Zámkyn vahvuudessa, mutta Sabol jäi kuitenkin ilman peliaikaa. Kaudeksi 2017–2018 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan Ligue Magnusin Chamonix HC:hen.
Ura > Maajoukkueura

Sabol edusti Slovakiaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2013 ja 2014. Kahdessa ensimmäisessä turnauksessa hän toimi joukkueensa kolmosmaalivahtina ja puki ainoastaan yhteen otteluun vuoden 2012 turnauksessa, jossa Sabol pelasi myös noin 24 minuuttia. Vuoden 2014 turnauksessa hän toimi puolestaan Slovakian pääasiallisena vastuunkantajana.
Sabol pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011, jolloin hän toimi lähinnä Slovakian kakkosmaalivahtina Patrik Rybárille ja pelasi kaksi ottelua. Joukkue putosi seuraavaksi vuodeksi IA-divisioonaan, jossa Sabol jakoi tasaisesti torjuntavastuun Patrik Romančíkn kanssa pelaten kaksi ottelua viidestä. Slovakia voitti turnauksen kaikki ottelunsa ja Sabolilla oli paras päästettyjen maalien keskiarvo (1.00).
Sabol pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2011, jolloin hän kantoi suurimman osan Slovakian torjuntavastuusta, kuten myös aiemmin samana vuonna World U-17 Hockey Challengessa.
Tilastot > Maajoukkuetilastot

| Vuosi | Turnaus | O | V | H | MIN | PM | NP | PMK | TP% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | U18 | 2 | 0 | 2 | 66 | 8 | 0 | 7.27 | 81,0 |
| 2012 | U18d1 A | 2 | 2 | 0 | 120 | 2 | 0 | 1.00 | 90,9 |
| 2012 | JMM | 1 | 0 | 0 | 24 | 1 | 0 | 2.54 | 92,3 |
| 2014 | JMM | 4 | 1 | 2 | 218 | 15 | 0 | 4.13 | 88,0 |
Travis Hansen

| Travis Hansen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Travis Mitchell Hansen
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1978 (ikä 46) Provo, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat  Venäjä
Koripalloilija
Pituus:  198 cm
Paino:  98 kg
Nyk. joukkue:   Real Madrid Baloncesto
Sarja:  Euroliiga ACB
NBA-varaus:  37. varaus 2003 Atlanta Hawks
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2003–2004 2004–2006 2006–2009 2009–:   Atlanta Hawks  TAU Cerámica  Moskovan Dynamo  Real Madrid Baloncesto
Travis Mitchell Hansen (s. 15. huhtikuuta 1978 Provo, Utah) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Mountain View High Schoolin jälkeen hän pelasi Utah Valleyn yliopistossa vuosina 1996–1997 ja Brigham Youngin yliopistossa 2000–2003. Välillä hän teki mormonina lähetystyötä Chilessä.
Hansen aloitti ammattilaisuransa vuonna 2003 NBA-seura Atlanta Hawksissa. Hän pelasi siinä yhden kauden, jonka jälkeen hän on ollut Saski Baskoniassa ja MBK Dynamo Moskovassa.
Raivola

| Raivola Рощино, Roštšino |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Raivola
 Koordinaatit: 60°14′50″N, 29°36′40″E 
Valtio:  Venäjä
Federaatiosubjekti:  Leningradin alue
Piiri:  Viipurin piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunkimainen taajama
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunkikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  395,78 km²
Väkiluku (2014):  20 700
Aikavyöhyke:  UTC+3
 
 Kunnan sivusto 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Raivolan kunta Viipurin piirin kartalla.
Raivolan vanha ortodoksinen kirkko.
Edith Södergranin hauta.
Raivola (ven. Ро́щино, Roštšino) on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Leningradin alueen Viipurin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Karjalankannaksella 75 kilometriä Viipurista kaakkoon. Taajamassa on 14 200 ja kunnassa 20 700 asukasta (vuonna 2014). Ennen toista maailmansotaa Raivola oli osa Suomeen kuulunutta Kivennavan kuntaa.
Maantiede ja asutus

Raivolan kunnan pinta-ala on 395,78 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Viipurin piirin Uudenkirkon (ven. Poljany), pohjoisessa Kyyrölän (Krasnoselskoje) ja idässä Kivennavan (Pervomaiskoje) kuntiin, koillisessa Käkisalmen piirin Punnuksen (Krasnoozjornoje) kuntaan sekä etelässä Pietarin kaupunkiin. Pinta-alasta 76,3 % on metsää, 12,8 % maatalousmaata ja 4,9 % asuinaluetta.
Kunnan alueella virtaavat Vuotjoki (ven. Volotšajevka) sekä Vammeljoki (Tšornaja) sivujokineen. Suurimmat järvet ovat Suulajärvi (Nahimovskoje), Vuotjärvi (Volotšajevskoje) ja Kanneljärvi (Pobednoje). Hyötykaivannaisiin kuuluvat turve, sapropeeli, hiekka, sora, savi ja mineraalivärit. Luonnonsuojelualueita ovat Vammeljärven (Gladyševskoje), Lintulan lehtikuusimetsän ja Onkijärven lähisoiden (Ozjornoje) rauhoitusalueet sekä Ilolan maisemansuojelualue.
Raivolan kaupunkimaisen taajaman lisäksi kuntaan kuuluu 11 taajamaa: Alakylä (ven. Ganino), Häme (Pušnoje), Ilola (Ovsjanoje), Kanneljärvi (Pobeda), Kanneljärven rautatieasema, Karhula (Volotšajevka), Kaukolempiälä (Tsvelodubovo), Kuuterselkä (Lebjažje), Lenstroitelin lepokoti, Nahimovskoje (entiset Hyrilä ja Kurppa) ja Sahakylä (Muhino). Yli tuhannen asukkaan keskuksia ovat Raivolan lisäksi Kanneljärvi, Kaukolempiälä ja Häme.
Taajaman asukasluvun kehitys
| 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2002 | 2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 5 612 | 7 496 | 8 209 | 8 436 | 9 393 | 13 439 |
Historia

Kivennavan kuntaan ennen toista maailmansotaa kuulunut Raivolan kylä mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvulla. Vuonna 1800 sinne perustettiin järvimalmia raaka-aineenaan käyttänyt rautaruukki, jonka työvoimaksi tuotiin maaorjia Venäjältä. Maaorjuuden lakkauttamisen jälkeen Raivolanjoen rannalle muodostui venäläinen talonpoikaiskylä, jota kutsuttiin Venäjän- tai Ala-Raivolaksi. Suomalaisten asuttama Suomenkylä sijaitsi ylempänä kukkuloilla.
Raivolan rautaruukki suljettiin vuonna 1874, mutta vuosisadan lopulla sen tilalle syntyi uusi teollisuusalue, joka käsitti sähkölaitoksen, sahan, myllyn ja myöhemmin myös kotelotehtaan. Pietarin ja Viipurin väliselle rautatielle perustettiin vuonna 1870 Raivolan asema, jonka ympärille nousi uusi asemataajama. Rautatien rakentamisen jälkeen paikkakunnasta tuli pietarilaisten suosima huvila-alue. Raivolan ortodoksinen seurakunta sai vuonna 1881 uuden Pyhälle Nikolaokselle omistetun kirkon. Sen vieressä oli pieni hautausmaa, jonne on haudattu Pietarissa syntynyt ja Raivolassa suurimman osan elämästään viettänyt modernistirunoilija Edith Södergran. Lähistöllä sijaitsi Lintulan naisluostari.
Raivolan rautatieaseman hallinnasta taisteltiin Suomen sisällissodassa 23. huhtikuuta 1918. Punaisten miehittämää asemaa vastaan hyökkäsi valkoisten  majuri Rainer Stahelin johtama kahden pataljoonan vahvuinen osasto, joka valloitti aseman punaisilta 12 tuntia kestäneiden taisteluiden jälkeen. Punaisten 300 sotilaasta kaatui taistelussa toistasataa.
Toisen maailmansodan jälkeen Raivolasta tuli piirikeskus, joka vuonna 1947 nimettiin ensin Andrei Ždanovin mukaan Ždanovskiksi ja vuonna 1948 Lintulan lehtikuusimetsän perusteella Roštšinoksi (ven. roštša ’lehto’). Vuonna 1959 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Suomeen kuuluneesta Raivolasta muistuttavat nykyään vain muutamat vanhat talot, tehdasrakennukset ja sähkölaitoksen pato.
Liikenne, talous ja palvelut

Kunnan läpi kulkevat Pietarista Viipurin kautta Suomeen johtava valtatie M10 (eurooppatie 18) sekä Pietarin, Viipurin ja Suomen välinen rautatie. Etäisyys Raivolasta Pietariin on 63 ja Suomen rajalle 90 kilometriä. Taajamasta on linja-autoyhteydet Pietariin, Viipuriin, Kivennavalle, Kyyrölään ja Terijoelle. Pietarin ja Viipurin väliset paikallisjunat pysähtyvät Raivolan ja Kanneljärven asemilla.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat jalostus (33 % työssäkäyvistä), rakentaminen (20 %) ja erilaiset palvelut. Suurimmat tuotantolaitokset ovat Udarnikin suurkanala Kanneljärvellä ja Severnaja metštan kukkatarha Hämeessä. Talonrakennusta harjoittavat Roštšinski dom ja Roštšinstroi -nimiset yritykset
Raivolan taajaman palveluihin kuuluvat kaksi lastentarhaa, keskikoulu, lasten harrastuskeskus ja taidekoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja poliklinikka. Julkisia palveluja on myös Kanneljärvellä, Hämeessä ja Kaukolempiälässä. Raivolan entisen ortodoksikirkon paikalla kohoaa vuonna 1995 rakennettu uusi kirkko.
Matkailu ja nähtävyydet

Seutu on pietarilaisten suosima retkeily- ja vapaa-ajanviettokohde, jossa on paljon puutarhapalsta- ja kesämökkialueita. Kunnassa toimii kaksi hotellia, täysihoitola, lomakylä, parantola, 11 lasten kesäleiriä sekä lukuisia ravitsemuspalveluita.
Nähtävyyksiin kuuluvat Niemenhovin kartanoalue Kanneljärven länsipuolella entisen Lenstroitelin lepokodin alueella, Mannerheim-linjan varustukset ja Edith Södergranin hautamuistomerkki (W. ja M. Aaltonen, 1960) Raivolanjärven lounaisrannan puistoalueella. Seudulla on myös useita toisen maailmansodan aikana kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikkoja.
Matkailu ja nähtävyydet > Lintulan lehtikuusimetsä

Raivola on tunnettu Lintulan lehtikuusimetsästä, joka aikanaan oli Suomen suurin lehtikuusikko. Metsä istutettiin 1700-luvulla Pietari Suuren aloitteesta laivanrakennuspuun tuottamiseksi. Puusto on siperianlehtikuusta (Larix sibirica), joka oli lähtöisin Uralin ja Arkangelin alueilta. Nykyään metsä on säilynyt suojelutoimien ansiosta. Korkeimmat puut ovat yli 50-metrisiä, ja parhaimmillaan puuta on yli 1000 kuutiometriä hehtaarilla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Raivolan kunnan sivusto (venäjäksi)
Raivola Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa (venäjäksi)
Ristikivi: Raivola (venäjäksi)
Raivola-Seura ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Pohjolan uljain metsä, Suomen Kuvalehti, 28.04.1923, nro 17, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Raivolan lehtikuusimetsän perustamisesta 200 vuotta, Helsingin Sanomat, 06.04.1938, nro 93, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Hallinnollinen keskus: Viipuri

Kunnat:
Antrea (Kamennogorsk) |
Enso (Svetogorsk) |
Johannes (Sovetski) |
Kivennapa (Pervomaiskoje) |
Koivisto (Primorsk) |
Kyyrölä (Krasnoselskoje) |
Kähäri (Gontšarovo) |
Makslahti (Glebytševo) |
Raivola (Roštšino) |
Tienhaara (Seleznjovo) |
Uuras (Vysotsk) |
Uusikirkko (Poljany) |
Viipuri (Vyborg)
Kivennavan kylät
Ahjärvi • Hartonen • Hiirelä • Holttila • Ikola • Jalkala • Joutselkä • Jäppinen • Kanala • Karvala • Kaukolempiälä • Kauksamo • Kekrola • Kivennavan kirkonkylä • Kontu • Korpikylä • Kotselkä • Lavola • Liikola • Lintula • Lipola • Miettilä • Multala • Mustapohja • Pamppala • Patrikki • Pihlainen • Polviselkä • Raivola • Rantakylä • Rasala • Riihisyrjä • Riihiö • Rontu • Räikylä • Saarenmaa • Seppälä • Siiranmäki • Soppikylä • Suurselkälä (Suurselkä) • Tammiselkä • Tirttula • Tonteri • Uupune • Vaittila • Vanhakylä • Vehmainen • Voipiala • Vuottaa • Ylentelä
Suomen Neuvostoliitolle 1940-luvulla luovuttamat alueet
| Kokonaan luovutetut kunnat |
| --- | --- |
kaupungit:  Käkisalmi | Sortavala | Viipuri
kauppalat:  Koivisto | Lahdenpohja
maalaiskunnat:  Antrea | Harlu | Heinjoki | Hiitola | Impilahti | Jaakkima | Johannes | Kanneljärvi | Kaukola | Kirvu | Kivennapa | Koiviston maalaiskunta | Kuolemajärvi | Kurkijoki | Käkisalmen maalaiskunta | Lavansaari | Lumivaara | Metsäpirtti | Muolaa | Petsamo | Pyhäjärvi Vpl | Rautu | Ruskeala | Räisälä | Sakkola | Salmi | Seiskari | Soanlahti | Sortavalan maalaiskunta | Suistamo | Suojärvi | Suursaari | Terijoki | Tytärsaari | Uusikirkko | Valkjärvi | Viipurin maalaiskunta | Vuoksela | Vuoksenranta | Äyräpää
Osin luovutetut kunnat
sodan jälkeen muihin kuntiin yhdistetyt:  Jääski | Korpiselkä | Pälkjärvi | Säkkijärvi | Vahviala
toimintaansa vuoden 1948 jälkeen jatkaneet:  Ilomantsi | Inari | Kitee | Kuusamo | Lappee | Nuijamaa | Parikkala | Rautjärvi | Ruokolahti | Saari | Salla | Simpele | Tohmajärvi | Vehkalahti | Virolahti | Uukuniemi | Värtsilä | Ylämaa
Vuokra-alueeseen sisältyneet kunnat
kokonaan:  Hanko
osin:  Bromarv | Degerby | Espoo | Inkoo | Kirkkonummi | Siuntio
Yksittäisiä mainittavia paikkoja luovutetuilla alueilla
 :  Elisenvaara | Enso | Ihantala | Ilmee | Kolosjoki | Konevitsa | Kyyrölä | Liinahamari | Pitkäranta | Pölläkkälä | Uuras | Valamo
Leningradin alueen sijainti
Toivola (Sysmä)

Toivola on kylä Sysmässä. Kylä sijaitsee Sysmän keskustan pohjoispuolella.
Varhaisin maininta Toivolasta on vuodelta 1467. Kylä mainitaan myös maakirjassa 1539. Alkujaan Toivola on ollut osa Suurikylää. Muita nimityksiä kylälle ovat olleet Toijvila ja Toiviala. 1560-luvulla Toivolassa oli seitsemän tilaa.
Toivola (Nurmijärvi)

Toivola on osa Nurmijärven kunnassa sijaitsevaa Klaukkalan taajamaa. Se on asuinalue, joka sijaitsee Klaukkalan itäosassa virtaavan Luhtajoen tuntumassa, lähellä Vantaan rajaa. Toivolassa sijaitsee vuonna 1974 perustettu retkeily- ja melonta-alan yritys Welhonpesä Oy.
Tye Kartye

| Tye Kartye |
| --- | --- |
 Kartye vuonna 2023
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. huhtikuuta 2001 (ikä 23) Kingston, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  92 kg
Seura
Seura:  Seattle Kraken
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2023–
Tye Kartye (s. 30. huhtikuuta 2001 Kingston, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on vasen laitahyökkääjä ja hänen laukoo vasemmalta. Kartye edustaa NHL-joukkue Seattle Krakenia.
Kartyen on varaamaton pelaaja ja hän teki sopimuksen Krakenin kanssa maaliskuussa 2022. Kartye on pelannut kymmenen NHL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kolme maalia ja kaksi syöttöä eli viisi tehopistettä. Tilastot päivitetty kauden 2022–2023 jälkeen.
Tony Miettinen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 23. syyskuuta 2002 (ikä 22)
Syntymäpaikka: Mombasa, Kenia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 184 cm
Seura
Seura: Odd
Pelinumero: 5
Junioriseurat
: SiPS
–2019: KuPS
2019–2021: Nordsjælland
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2018–2019 | KuFu-98 | 20 | (0) |
| 2019–2021 | Nordsjælland | 0 | (0) |
| 2021–2024 | KuPS | 7 | (0) |
| 2021 | → KuFu-98 | 8 | (1) |
| 2022 | → KuPS Akatemia | 9 | (3) |
| 2023 | → AC Oulu (laina) | 6 | (1) |
| 2024– | Odd | 12 | (1) |
Maajoukkue
| 2018–2019 | Suomi U17 | 13 | (0) |
| 2019 | Suomi U18 | 2 | (0) |
| 2019 | Suomi U19 | 3 | (0) |
| 2021 | Suomi U20 | 2 | (0) |
| 2023– | Suomi U21 | 9 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. heinäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 2. heinäkuuta 2024.
Tony Miettinen (s. 23. syyskuuta 2002) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Norjan Eliteserienissä pelaavaa Odds Ballklubbia. Keniassa syntynyt Miettinen muutti perheensä kanssa Siilinjärvelle Tonyn ollessa 10-vuotias.