stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eléni Fouréira
Live

| Vuosi | Paikka | Laulajat |
| --- | --- | --- |
| 2010 | Teatro Music Hall | Páola - Chrístos Cholídis - Eléni Fouréira |
| 2010-2011 | Anodos | Natása Theodorídou - Kóstas Martákis - Ilías Vrettós - Eléni Fouréira |
| 2011 | Posidonio | Pános Kiámos - Kóstas Martákis - Eléni Fouréira |
| 2011 | Pýli Axioú: Live Clubbing | Sákis Rouvás - Tamta - Eléni Fouréira |
| 2011-2012 | Athinon Arena | Sákis Rouvas - Onirama - Eléni Fouréira |
| 2012 | Thálassa People's Stage | Giórgos Mazonákis - Eléni Fouréira |
| 2012-2013 | Athinon Arena | Antónis Rémos - Stélios Rókkos - Eléni Fouréira |
| 2013 | Politia Live Clubbing | Antónis Rémos - Stélios Rókkos - Eléni Fouréira |
| 2013-2014 | Fever | Vasílis Karrás - Níkos Oikonomópoulos - Eléni Fouréira |
| 2014-2015 | Kéntro Athinón | Níkos Vértis - Eléni Fouréira |
| 2015 | Fantasia | Pantelís Pantelídis - Melisses - Eléni Fouréira |
| 2015-2016 | Teatro Music Hall | Páola - Konstantínos Argyrós - Eléni Fouréira |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eléni Fouréira Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Ruumiinkuva

Ruumiinkuva on yksilön sisäinen käsitys omasta ruumiistaan ja sen toiminnoista ja ulkomuodosta. Se on minäkuvan osa-alue.
Ruumiinkuva alkaa muodostua tiedostamatta jo varhaisen lapsuuden hoivakokemusten kautta. Ruumiinkuva määrittää, kokeeko yksilö itsensä sopivankokoiseksi tai -näköiseksi, viehättäväksi tai kömpelöksi.
Ruumiinkuvan muutos nuoruuden kehitystehtävänä

Puberteetin johdosta muuttuvan ruumiinkuvan, seksuaalisuuden ja seksuaalisen identiteetin jäsentäminen, eli oman seksuaalisen ruumiin haltuunotto on yksi nuoruuteen kuuluva kehitystehtävä, joka nuoren on ratkaistava saavuttaakseen itsenäisyyden.
Liikunnan vaikutus ruumiinkuvaan

Liikunta auttaa ihmisiä muodostamaan käsitystä omasta kehosta ja sen toimivuudesta. Liikunta edistää kehon toimintaa. Positiivinen minäkuva on osa hyvää itsetuntoa. Ihmiset, jotka ovat tyytyväisiä ruumiinkuvaansa katsovat itseään mieluummin peilistä, kuin sellaiset, jotka ovat tyytymättömämpiä.
Vääristynyt ruumiinkuva

Anabolisia steroideja käyttävillä kehonrakentajilla on usein ruumiinkuvan häiriöitä sekä hyvin stereotyyppinen ja suppea käsitys miehuudesta. Monet hormoneja syövistä voimailijoista kärsivät mm. käänteisestä anoreksiasta, jolloin mikään lihasmassa ei riitä vakuuttamaan kehon olevan tarpeeksi suuri. Vääristynyt ruumiinkuva on yleistä myös naisopiskelijoiden keskuudessa. Vuonna 2001 Suomen korkeakouluissa opiskelevista naisista melkein 40 prosenttia arvioi olevansa ylipainoisia, vaikka pituutta ja painoa suhteuttavalla indeksillä mitattuna ylipainoisia on vain reilut 13 prosenttia.
Parjakannevan taistelu

Parjakannevan taistelu käytiin Suomen sodassa 28.–29. heinäkuuta 1808 Kauhajoen Parjakannevalla. Taistelu päättyi ylivoimasta huolimatta Ruotsin perääntymiseen.
Taistelu

Venäläiset hyökkäsivät yöllä 28.–29. heinäkuuta kenraali Vasili Orlov-Denisovin johdolla Karijoen suunnasta Ruotsin Kauhajoelle Parjakannevalle sijoitettua etuvartiojoukkoa vastaan. Johan Fredrik Eekin johtama porilaispataljoonajohdolla ja Carl von Otterin pohjalaispataljoona puolustautuivat venäläisiä vastaan kahdessa ketjussa. Ruotsalaisilla oli neljä tykkiä sekä uusimaalaisia rakuunoita reservinä. Venäläiset olivat sijoittaneet etummaisen tykkinsä suon laitaan. Venäläisillä oli tykistön ylivoima.
Ruotsalaiset joutuivat ”tulisen kahakan jälkeen” perääntymään, koska venäläiset olivat tuhonneet tykeillään ruotsalaisjoukkojen tykit ja tykistöupseeri oli suositellut vetäytymistä Kauhajoelle, josta edelleen Kurikkaan. Ruotsalaisjoukkojen tappiot olivat 46 miestä. Toisen lähteen mukaan taistelussa kaatui 64 miestä. Esimerkiksi kersantti Johan Asplund oli kaatunut ja vänrikki Gustaf Sölfverarm ja Närpiön komppanian päällikkö kapteeni Erik Hård olivat haavoittuneet. Venäläiset menettivät 129 miestä kaatuneena.
Ruotsalaiset hävisivät, koska pataljoonien yhteistoiminta oli heikkoa. Porilaispataljoonan komentaja Eek oli juuri ylennetty everstiluutnantiksi. Hieman myöhemmin, 20. heinäkuuta, myös von Otter oli ylennetty samanarvoiseksi. Taistelun aikana tästä ei kuitenkaan ollut vielä tietoa, mikä aiheutti kitkaa komentajien välille. Von Otter tuhosi yhteensä viisi siltaa perääntyessään Kurikkaan. Taistelun jälkeen ymmärrettiin, että von Otterin joukot eivät olleet riittävät Kauhajoen suojaamiseen, jonka vuoksi kenraali Georg Carl von Döbeln 2. Prikaatinsa kanssa siirtyi alueelle. 10. elokuuta Kauhajoella käytiin taistelu.
Taisteluplaneetta Galactica (vuoden 1978 televisiosarja)

| Taisteluplaneetta Galactica> Battlestar Galactica |
| --- | --- |
 Sarjan nimiplanssi
Tyyli:  sci-fi
Kestoaika:  45 minuuttia
Luoja(t):  Glen A. Larson
Pääosissa:  Richard Hatch   Dirk Benedict   Lorne Greene   John Colicos   Maren Jensen   Noah Hathaway   Jane Seymour   Herbert Jefferson Jr.   Tony Swartz   Laurette Spang   Terry Carter   Ed Begley Jr.   Rick Springfield   Anne Lockhart   David Greenan   Sarah Rush
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Esitetty:  17. syyskuuta 1978 – 29. huhtikuuta 1979
Jaksoja:  24
Aiheesta muualla
IMDb 
Taisteluplaneetta Galactica (engl. Battlestar Galactica) on vuosina 1978–1979 tuotettu yhdysvaltalainen television tieteissarja, jonka loi Glen A. Larson. Sarja kertoo ihmiskunnan viimeisistä eloonjääneistä, jotka pakenevat cylon-nimisiä robotteja avaruuden halki. Sarjan pääosissa nähdään muun muassa Richard Hatch, Dirk Benedict ja Lorne Greene. Sarjan pilottijakso maksoi 7 miljoonaa dollaria, ja se oli aikanaan kallein siihen mennessä tehty; pilottijaksoa esitettiin myös elokuvateattereissa.
Sarjan tuotanto Yhdysvalloissa lopetettiin 21 jakson jälkeen huhtikuussa 1979 (pilottijakso lasketaan joissain yhteyksissä kolmeksi jaksoksi ja sarjan pituudeksi ilmoitetaan 24 jaksoa), mutta vuotta myöhemmin sitä seurasi spin-off-sarja Galactica 1980. Sarja on saanut sittemmin huomiota vuonna 2003 alkaneen Taisteluplaneetta Galactican myötä, joka pohjautuu löyhästi alkuperäiseen 1970-luvun sarjaan.
Sarjaa esitettiin Suomessa Mainostelevisiossa 17. helmikuuta 1981 (jakso: "Kadonnut Planeetta I") - 28. lokakuuta 1982 (jakso: "Jumalan Käsi). Pilottijaksoa ei esitetty Suomen televisiossa ennen kuin 1980-luvun lopulla.
Jällivaara

| Jällivaara |
| --- | --- |
 Storgatan
 Jällivaara
 Koordinaatit: 67°8′N, 20°39′E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Norrbottenin lääni
Maakunta:  Lappi
Kunta:  Jällivaaran kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  7,48 km²
Väkiluku:  8 449
 – Väestötiheys:  1 129,5 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jällivaara (ruots. Gällivare, pohjoissaameksi Jiellevárri, luulajansaameksi Jiellevárre) on samannimisen Jällivaaran kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Norrbottenin läänissä ja Lapin historiallisessa maakunnassa Pohjois-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 8 449 asukasta.
Väestönkehitys

| Jällivaaran taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 6 325 | 6 325 |
| 1965 | 1965 |    | 6 834 | 6 834 |
| 1970 | 1970 |    | 7 773 | 7 773 |
| 1975 | 1975 |    | 8 669 | 8 669 |
| 1980 | 1980 |    | 8 131 | 8 131 |
| 1990 | 1990 |    | 8 470 | 8 470 |
| 1995 | 1995 |    | 9 179 | 9 179 |
| 2000 | 2000 |    | 8 454 | 8 454 |
| 2005 | 2005 |    | 8 480 | 8 480 |
| 2010 | 2010 |    | 8 449 | 8 449 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jällivaara Wikimedia Commonsissa
Norrbottenin läänin kuntien keskustaajamat
Slummien miljonääri

| Slummien miljonääri> Slumdog Millionaire |
| --- | --- |
 Virallinen elokuvateatterijuliste
Ohjaaja:  Danny Boyle
Käsikirjoittaja:  Simon Beaufoy
Perustuu:  Vikas Swarupin romaaniin Tyhjentävä vastaus eli Kuka voittaa miljardin?
Tuottaja:  Christian Colson
Säveltäjä:  A. R. Rahman
Kuvaaja:  Anthony Dod Mantle
Leikkaaja:  Chris Dickens
Pääosat:  Dev Patel Freida Pinto Anil Kapoor Irrfan Khan Ayush Mahesh Khedekar Tanay Chheda Saurabh Shukla Mahesh Manjrekar
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:  Fox Searchlight Pictures Warner Bros. Pictures
Levittäjä:  Pathé
Ensi-ilta:   12. marraskuuta 2008  13. maaliskuuta 2009
Kesto:  120 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti hindi
Budjetti:  15 000 000 dollaria
Tuotto:  377 910 544 dollaria 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Slummien miljonääri (engl. Slumdog Millionaire) on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut Danny Boylen ohjaama brittiläinen draamaelokuva. Se pohjautuu Vikas Swarupin esikoisromaaniin Tyhjentävä vastaus eli Kuka voittaa miljardin?. Elokuvan pääosissa ovat Dev Patel ja Freida Pinto. Elokuva oli kansainvälinen menestys ja sai runsaasti palkintoja, muun muassa kahdeksan Oscar-palkintoa, seitsemän Baftaa ja viisi Golden Globea. Elokuva perustuu television Haluatko miljonääriksi? -tietokilpailuun.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Dev Patel  | … |  Jamal Malik   |
|  Ayush Mahesh Khedekar  | … |  Jamal Malik lapsena   |
|  Tanay Chheda  | … |  Jamal Malik teini-ikäisenä   |
|  Freida Pinto  | … |  Latika   |
|  Rubina Ali  | … |  Latika lapsena   |
|  Tanvi Ganesh Lonkar  | … |  Latika teini-ikäisenä   |
|  Madhur Mittal  | … |  Salim Malik   |
|  Azharuddin Mohammed Ismail  | … |  Salim Malik lapsena   |
|  Ashutosh Lobo Gajiwala  | … |  Salim Malik teini-ikäisenä   |
|  Anil Kapoor  | … |  Prem Kumar   |
|  Irrfan Khan  | … |  komisario   |
|  Saurabh Shukla  | … |  konstaapeli Srinivas   |
|  Mahesh Manjrekar  | … |  Javed Khan   |
|  Ankur Vikal  | … |  Maman   |
|  Rajendranath Zutshi  | … |  Raj Zutshi   |
Palkinnot ja ehdokkuudet > Oscar-palkinnot

Parhaan elokuvan Oscar-palkinto – Christian Colson
Parhaan ohjauksen Oscar-palkinto – Danny Boyle
Parhaan musiikin Oscar-palkinto – A. R. Rahman
Parhaan laulun Oscar-palkinto – ”Jai Ho”, tekijät: A. R. Rahman (musiikki), Gulzar (sanat)
Parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinto – Simon Beaufoy
Parhaan kuvauksen Oscar-palkinto – Anthony Dod Mantle
Parhaan leikkauksen Oscar-palkinto – Chris Dickens
Parhaan äänityksen Oscar-palkinto – Resul Pookutty, Richard Pryke, Ian Tapp
Palkinnot ja ehdokkuudet > Oscar-ehdokkuudet

Parhaiden äänitehosteiden Oscar-palkinto – Tom Sayers
Parhaan laulun Oscar-palkinto – ”O... Saya”, tekijät: A. R. Rahman (musiikki) & M.I.A. (sanat)
Palkinnot ja ehdokkuudet > Bafta-palkinnot

Parhaan elokuvan Bafta
Paras ohjaaja – Danny Boyle
Paras sovitettu käsikirjoitus – Simon Beaufoy
Paras musiikki – A.R. Rahman
Paras kuvaus – Anthony Dod Mantle
Paras leikkaus – Chris Dickens
Paras äänitys – Glenn Freemantle, Resul Pookutty, Richard Pryke, Tom Sayers, Ian Tapp
Palkinnot ja ehdokkuudet > Bafta-ehdokkuudet

Outstanding British Film
Paras miespääosa – Dev Patel
Paras naissivuosa – Freida Pinto
Paras tuotannon suunnittelu – Mark Digby, Michelle Day
Palkinnot ja ehdokkuudet > Golden Globe -palkinnot

Parhaan draamaelokuvan Golden Globe
Parhaan ohjauksen Golden Globe – Danny Boyle
Parhaan käsikirjoituksen Golden Globe – Simon Beaufoy
Parhaan musiikin Golden Globe – A. R. Rahman
Parhaan laulun Golden Globe – A. R. Rahman
Hannutin taistelu

Hannutin taistelu oli Saksan ja liittoutuneiden joukkojen välillä 12.–14. toukokuuta 1940 Hannutin alueella Belgiassa toisessa maailmansodassa käyty taisteltu, joka oli siihen mennessä suurin panssaritaistelu.
Saksan tavoitteena oli sitoa taisteluun Ranskan 1. armeija ja siten estää sen osallistuminen Saksan armeijaryhmä A:n Ardenneilla tehtävän hyökkäyksen torjuntaan. Läpimurto Ardenneilla oli tarkoitus toteuttaa 15. toukokuuta eli vain viisi päivää Alankomaihin ja Belgiaan suunnattujen hyökkäysten jälkeen. Ero antoi liittoutuneille kuvan, että saksalaiset aikoivat hyökätä Ranskaan samoin kuin ensimmäisen maailmansodan Schlieffenin suunnitelman mukaisesti. Liittoutuneiden joukkojen siirtyessä Belgiaan ne sidottiin taisteluihin hyökkäämällä Hannutissa ja Gemblouxissa. Ranskan 1. armeijan sivusta jäätyä avoimeksi saksalaiset etenivät Englannin kanaalin rantaan piirittäen liittoutuneiden alueella olleet joukot.
Taistelu päättyi Saksan taktiseen voittoon, joskin Ranskan 1. armeija kykeni liittymään Gembloux'n puolustajiin. Gembloux'ssa käytiin seuraava taistelu 14.–15. toukokuuta, missä kärsimänsä tappion jälkeen ranskalaisjoukot vetäytyivät Lilleen. Ranskalaiset kykenivät edelleen viivyttämään saksalaisten etenemistä antaen brittiläiselle siirtoarmeijalle aikaa vetäytyä Dunkerqueen evakuoitavaksi Englantiin.
Osastot

Hannutin aluetta puolustivat kenraali Prioux’n Ranskan ratsuväkiarmeijakuntaan kuuluneet 2. ja 3. kevyt mekanisoitu divisioona (ransk. Division Légére Mécanique, DLM). Kumpaankin divisioonaan kuului kaksirykmenttinen panssariprikaati, ja rykmenteissä oli 87 panssarivaunua, joista puolet keveitä Hotchkiss H-35/H-39 -vaunuja ja loput keskiraskaista Somua S-35 -vaunuja. Divisioonaan kuului lisäksi motorisoitu kivääriprikaati, tiedustelurykmentti, kenttätykistörykmentti, pioneeripataljoona sekä normaalit huoltoyksiköt. Divisioonan tehtäväksi oli suunniteltu strateginen tiedustelu- ja suojaustehtävät.
Kenraali Hoepnerin Saksan XVI motorisoitu armeijakunta, jonka muodostivat 3. ja 4. panssaridivisioona, joihin kumpaankin kuului panssari- ja jalkaväkiprikaati tukevine osineen kuten kenttätykistö-, pioneeri- ja viestiyksiköt. Kumpikin prikaati koostui kahdesta rykmentistä. Panssariprikaatiin kuului kaikkiaan 561 panssarivaunua, mutta liikekannallepanon aikaisten kalustopuutteiden vuoksi todellinen vahvuus oli noin 300.
Heiskasen kanssa kun heiluttiin

| ”Heiskasen kanssa kun heiluttiin” Juha ”Watt” Vainio |
| --- | --- | --- |

Kappaleen tiedot
 Albumilta: Elämää ja erotiikkaa
 Julkaistu: 1984
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 03.30
 Levymerkki: Delta
Heiskasen kanssa kun heiluttiin on Juha ”Watt” Vainion sanoittama, säveltämä ja esittämä kappale vuodelta 1984. Kappale julkaistiin vuonna 1984 singlen ”Mummun aineet” b-puolella ja vuonna 1985 albumilla Elämää ja erotiikkaa.
Kappaleen teema

Kappale on balladimainen, ja se kertoo tarinan laulun minästä ja hänen nuoruudenkaveristan Heiskasesta. Kaverukset olivat olleet yhteisellä matkalla Tukholmaan, ja Heiskanen päätti jäädä sinne. Laulun minä ei jäänyt Heiskasen tapaan Tukholmaan, koska hän ”vierasti kieltä vaikeaselkoista”. Laulussa hän muistelee ystäväänsä uudella Tukholman reissulla, jonne hän lähti yksin. Hän ei kuitenkaan poistu satamassa edes hytistään, sillä reissu ei tunnu ilman ystävää samalta kuin ennen.
Äänitys

Kappale äänitettiin Helsingin Takomo-studioilla vuonna 1984. Sen äänitti Jukka Teittinen ja tuotti Jaakko Salo. Kappaleella soittavat seuraavat muusikot:
Juha ”Watt” Vainio – laulu
Jaakko Salo – kapellimestari, piano, haitari
Juhani Aaltonen – huilu
Janne Louhivuori – kitara
Harri Merilahti – basso
Miri Miettinen – rummut
Julkaisut

Finndisc Delta julkaisi kappaleen vuonna 1984 singlen ”Mummun aineet” b-puolella ja vuotta myöhemmin Vainion studioalbumilla Elämää ja erotiikkaa. Myöhemmin kappale on julkaistu Vainion kokoelmilla 20 suosikkia – Albatrossi, Legendan laulut – Kaikki levytykset 1963–1990 ja sen tiivistelmällä Legendan laulut – 48 mestariteosta.
Vesa-Matti Loirin versio kappaleesta on hänen vuonna 2004 julkaistulla albumillaan Ystävän laulut II.
Lapskoussi

Martat tarjoilemassa lapskoussia Pitsiviikolla 2013 Raumalla.
Pohjoissaksalaista lapskoussia.
Lapskoussi (saks. Labskaus, ruots. lapskojs, norj. lapskaus), "sekasotku", on etenkin Saksassa ja Skandinaviassa suosittu ruokalaji, joka on tehty keitetystä tai paistetusta naudanlihasta ja perunasta. Myös lampaan- ja poronliha mainitaan eräissä ohjeissa. Ainekset leikataan kuutioiksi, mausteiksi lisätään suolaa ja pippuria sekä laakerinlehti, ja ainekset keitetään yhdeksi keitokseksi, kunnes niistä muodostuu vankka muhennos tai puuromainen seos. Ruokalaji voi sisältää myös porkkanaa, lanttua ja sipulia. Ruokalaji tarjoillaan yleensä leivän, mahdollisesti etikkakurkun ja -punajuuren kera.
Suomessa lapskoussi tunnetaan erityisesti Rauman perinneruokana.
Westfalenilaista säilykelapskoussia.
Sanan alkuperä on tuntematon, mutta ruokaa pidetään yleisesti merimiesten suosimana.
Samantapainen ruoka on Varsinais-Suomessa tunnettu holomuussi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lapskaus Raholan syötäviä sanoja -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Thomas Rundqvist

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sarajevo 1984 | Jääkiekko |  |
|  Pronssia | Calgary 1988 | Jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Wien 1987 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Turku 1991 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Moskova 1986 | Jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Bern 1990 | Jääkiekko |  |
|  Hopeaa | München 1993 | Jääkiekko |  |
Thomas Rundqvist (s. 4. toukokuuta 1960 Vimmerby) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän on moninkertainen arvokisamitalisti ja Ruotsin kolmanneksi eniten jääkiekkomaaotteluita pelannut miespelaaja. Rundqvistin pelipaikka oli keskushyökkääjä.
Rundqvist edusti Ruotsin maajoukkuetta kolmissa olympialaisissa, kahdessa Kanada-cupissa ja kahdeksan kertaa MM-kilpailuissa. Hän saavutti kaksi olympiapronssia, kaksi maailmanmestaruutta ja kolme MM-hopeaa. Vuosina 1988–1993 hän oli maajoukkueen kapteeni. Sveitsin MM-kilpailuissa 1990 hän teki kolme maalia ja antoi kahdeksan maalisyöttöä, millä hän oli joukkueensa kolmanneksi paras pistemies. Suomen MM-kilpailuissa 1991 Ruotsi voitti kultaa, ja Rundqvist teki kuusi maalia ja antoi neljä maalisyöttöä, millä hän oli joukkueensa toiseksi paras pistemies. Hänet valittiin turnauksen tähdistökentällisen keskushyökkääjäksi.
Rundqvist edusti kotimaassaan Vimmerby IF:ää kausina 1975–1978 sekä Färjestad BK:ta kausina 1978–1984 ja 1985–1993. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1981, 1986 ja 1988. NHL-seura Montreal Canadiens varasi Rundqvistin vuoden 1983 varaustilaisuuden kymmenennellä kierroksella 198. varausvuorolla. Kauden 1984–1985 Rundqvist vietti Pohjois-Amerikassa mutta pelasi NHL:ssä Montrealin joukkueessa vain kaksi ottelua, joissa hän sai yhden syöttöpisteen. Pääasiassa hän pelasi Montrealin farmijoukkueessa, American Hockey Leaguen Sherbrooke Canadiensissa, ja voitti liigan mestaruuden, Calder Cupin. Uransa lopulla kausina 1993–1998 Rundqvist edusti itävaltalaista VEU Feldkirchiä ja voitti kaikkina viitenä kautena Itävallan-mestaruuden. Peliuransa jälkeen hän toimi kausina 2008–2013 Färjestad BK:n joukkueenjohtajana.
Rundqvist palkittiin Ruotsin parhaana pelaajana Guldpuckenilla vuonna 1991. Runqvistin pitkäaikainen seura Färjestad BK on jäädyttänyt hänen ja Ulf Sternerin käyttämän pelinumeron 9. Rundqvist nimettiin vuonna 2007 IIHF Hall of Fameen.
Ylikainuu

| Ylikainuu |
| --- | --- |
 Ylikainuun kirkonkylä.
 Ylikainuu
 Koordinaatit: 66°21′N, 22°53′E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Norrbottenin lääni
Maakunta:  Norrbotten
Kunta:  Ylikainuun kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  1,06 km²
Väkiluku:  975
 – Väestötiheys:  919,8 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tallvik ja Ylikainuu vuoden 2015 taajamarajauksen mukaan.
Ylikainuu (ruots. Överkalix) on samannimisen Ylikainuun kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Norrbottenin läänissä ja Norrbottenin historiallisessa maakunnassa Pohjois-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 975 asukasta.
Väestönkehitys

| Ylikainuun taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 559 | 559 |
| 1965 | 1965 |    | 688 | 688 |
| 1970 | 1970 |    | 700 | 700 |
| 1975 | 1975 |    | 1 098 | 1 098 |
| 1980 | 1980 |    | 1 045 | 1 045 |
| 1990 | 1990 |    | 1 188 | 1 188 |
| 1995 | 1995 |    | 1 072 | 1 072 |
| 2000 | 2000 |    | 1 003 | 1 003 |
| 2005 | 2005 |    | 946 | 946 |
| 2010 | 2010 |    | 975 | 975 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ylikainuu Wikimedia Commonsissa
Norrbottenin läänin kuntien keskustaajamat
Kėdainiai

| Kėdainiai |
| --- | --- |
 Kėdainiain keskustaa Nevėžis-joen äärellä.
 vaakuna
 Kėdainiai
 Koordinaatit: 55.2925°N, 23.9667°E 
Valtio:   Liettua
Lääni:  Kaunas
kunnallispiiri:  Kėdainiain kunnallispiiri
Väkiluku (2012)  ():  26 357
 
 www.kedainiai.lt 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kėdainiai on Liettuan keskiosassa, Kaunasin läänissä sijaitseva kaupunki, joka on yksi maan vanhimmista kaupungeista. Kaupunki sijaitsee Nevėžisjoen rannalla. Kėdainiai on mainittu ensimmäisen kerran vuonna 1372 Hermann de Wartbergen liiviläisessä kronikassa. Vuonna 2012 kaupungin väkiluku oli 26 357 asukasta. Kėdainiain vanhakaupunki on peräisin 1600-luvulta.
Kaupunki on Kėdainiain kunnallispiirin hallinnollinen keskus. Liettuan maantieteellinen keskipiste sijaitsee kunnallispiirin alueella sijaitsevan Ruoščiain kylän lähellä.
Nimet

Kėdainiailla on liettuankielisen nimensä lisäksi ollut historiansa aikana monia muita virallisia nimiä, kuten Kiejdany puolaksi, Kedahnen saksaksi ja ven. Кедайняй, Kedainjai.
Historia

Kėdainiai oli monien taistelujen näyttämö 1600-luvulla Ruotsin ja Puola-Liettuan välisen sodan aikana. Vuonna 1655 maiden välillä tehty lyhytikäinen sopimus, Kėdainiain unioni, allekirjoitettiin Kėdainiain linnassa. Skottilaisia protestantteja saapui alueelle 1500-1600-luvuilla, ja he kasvattivat vaikutusvaltaansa 1800-luvun puoliväliin saakka.
1940-luvun alussa kaupungissa asui 300 Mir Yeshiva -liikkeen oppilasta ja opiskelijaa. Heinäkuussa 1941 natsi-Saksan miehityksen aikana kaupungissa teloitettiin 95 juutalaista, 14 venäläistä kommunistia, 15 liettualaista kommunistia ja yksi venäläinen komissaari.
Kylmän sodan aikana Kėdainiain lentotukikohta oli merkittävässä asemassa neuvostoarmeijalle. Useiden vuosien ajan Kėdainiai oli tunnettu kemian- ja elintarviketeollisuudestaan. Kėdainiain kemiantehdas aloitti toimintansa tammikuussa 1963. Laitos sai kyseenalaista julkisuutta, kun 1980-luvulla selvisi, että suuria määriä rikkihappoa oli päässyt ympäristöön. Tapaus synnytti vastalauseita.
Historia > Asukasluvun kehitys

| Vuosi | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2001 | 2011 | 2012  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väkiluku | &&&&&&&&&&010580.&&&&0010 580 | &&&&&&&&&&019677.&&&&0019 677 | &&&&&&&&&&028096.&&&&0028 096 | &&&&&&&&&&034112.&&&&0034 112 | &&&&&&&&&&032048.&&&&0032 048 | &&&&&&&&&&026648.&&&&0026 648 | &&&&&&&&&&026357.&&&&0026 357 |
Kulttuuritoiminta

Vuonna 1922 perustettu Kėdainiain alueellinen museo ylläpitää monia museoita, joita ovat monikulttuurikeskus, Radziwillin herttuoiden mausoleumi, Juozas Paukštelisin koti ja V. Ulevičiusin puuveistosmuseo.
Kėdainiai tunnetaan Liettuan "kurkkupääkaupunkina", sillä vuosittain kaupungissa järjetään kurkkufestivaali.
Kaupungissa asuu noin 700 hengen puolalainen vähemmistö. Kėdainiaissa järjestetään vuosittain juhlia Puolan itsenäisyyspäivänä ja muita puolalaisia festivaaleja.
Nevėžis-jokea kaupungin keskustassa.
Vanhaakaupunkia.
Senojinkatu vanhassakaupungissa.
Kėdainiain rautatieasema.
Linja-autoasema.
Karmeliittojen Pyhän Joosefin kirkko.
1400-luvulla rakennettu Pyhän Yrjön kirkko.
Kuja vanhassakaupungissa.
Evankelinen kirkko.
Kemiantehdas.
Daniscon sokeritehdas Kėdainiaissa.
Kerrostaloja rautatien ylikulun läheisyydessä.
Herttua Jonušas Radvilan (Janusz Radziwiłł) hauta paikallisessa kirkossa.
Ystävyyskaupungit

Brodnica
Łobez
Svalöv
Sömmerda
Kohtla-Järve
Rostov