stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Punaiset khmerit
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
CAMBODIA (HRW)
Yale University: Cambodian Genocide Program
Kiernan, Ben: The Demography of Genocide in Southeast Asia: The Death Tolls in Cambodia, 1975–79, and East Timor, 1975–80. Critical Asian Studies, 2003, 35. vsk, nro 4, s. 585–597.  Routledge – Taylor & Francis Group. Artikkelin verkkoversio. (PDF) Viitattu 3.8.2009.
Digital Archive of Cambodian Holocaust Survivors
The Khmer Rouge Canon 1975–1979: The Standard Total Academic View on Cambodia
PBS Frontline/World: Pol Pot's Shadow
Calculations for Cambodian genocide figures
Cambodia Tales: Khmer Rouge torture and killing paintings
Averaging Wrong Answers: Noam Chomsky and the Cambodia Controversy
Meet the Press: Transcript for Jan. 30 Guests: Sen. John Kerry, D-Mass
Khmer Rouge leaders facing trial BBC News. 13.2.2009. Viitattu 3.8.2009.
Uhrien pääkalloista koottu kartta. Vankileiri S-21, Tuol Sleng, Phnom Penh.
Vitsebsk

| Vitsebsk (Ві́цебск, Ви́тебск) Vitebsk |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Vitsebsk
 Koordinaatit: 55°11′35.97″N, 30°12′22.74″E 
Valtio:   Valko-Venäjä
Alue:  Vitsebskin alue
Perustaminen:  974
Korkeus:  120–200 m
Väkiluku (10/2009):  347 928
Aikavyöhyke:  UTC+3
Postinumero:  210001–210041, 210101
Suuntanumero(t):  +375-212 (ulkomailta)  8-0212 (maan sisäinen)
 
 www.vitebsk.gov.by/en 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vitsebsk (valkoven. Ві́цебск) eli Vitebsk (ven. Ви́тебск; puol. Witebsk) on kaupunki Valko-Venäjän pohjoisosissa. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2009 väestönlaskennassa 347 928. Vitsebsk on Vitsebskin alueen (maakunnan) pääkaupunki ja Valko-Venäjän neljänneksi suurin kaupunki.
Historiaa

Kaupunki sijaitsee kohdassa, jossa kaupungille nimensä antanut, idästä saapuva, nykyään purona virtaava Vitbajoki laskee suureen Väinäjokeen. Vitsebsk kehittyi paikalla sijainneen jokisataman ympärille. Ensimmäinen maininta kaupungista on vuodelta 1021, mutta sen virallinen perustamisvuosi on 974. 1100-1200-luvulla kaupunki oli pienen ruhtinaskunnan keskus, joka hyötyi Itämeren, Mustanmeren ja Välimeren välisestä kaupasta. Vuonna 1320 se liitettiin Liettuan suuriruhtinaskuntaan, josta tuli Puola-Liettua vuonna 1569lähde?.
Kaupunki liitettiin ensimmäisessä Puolan jaossa vuonna 1772 Venäjän keisarikuntaan. Kaupunki oli keisarikunnan Vitebskin kuvernementin keskus, ja se rakennettiin uusklassiseen tyyliin. Se oli myös merkittävä juutalaisille sallittu kaupunki. Vuoden 1897 väestönlaskennan aikaan hieman yli puolet väestöstä oli äidinkieleltään juutalaisia eli puhui jiddišiä tai vastaavaa. 1800-luvulla alueelta tuli valkovenäläisiä ja venäläisiä asukkaita Viroon, mistä voi juontua viron kielen 'ryssää' tarkoittava sana tibla, joka olisi lyhentymä venäjän kielen sanasta vitebljánin, joka tarkoittaa Vitsebsk'n asukasta.
Toisessa maailmansodassa suuri osa vanhaa kaupunkia vaurioitui vuosien 1941–1944 saksalaismiehityksessä ja taisteluissa.lähde?
Historiaa > Asukasluvun kehitys

| Vuosi | 1811 | 1840 | 1863 | 1897 | 1914 | 1931 | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2009 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väkiluku | &&&&&&&&&&016900.&&&&0016 900 | &&&&&&&&&&017861.&&&&0017 861 | &&&&&&&&&&027900.&&&&0027 900 | &&&&&&&&&&065871.&&&&0065 871 | &&&&&&&&&0108200.&&&&00108 200 | &&&&&&&&&0108151.&&&&00108 151 | &&&&&&&&&0148300.&&&&00148 300 | &&&&&&&&&0230804.&&&&00230 804 | &&&&&&&&&0296605.&&&&00296 605 | &&&&&&&&&0350004.&&&&00350 004 | &&&&&&&&&0347928.&&&&00347 928 |
Vitsebskin kaupunkipiiri ja kaupungin piirijako

Vitsebskin kaupunki on maakuntahallinnon ohjauksessa Vitsebskin kaupunkipiirin kautta (ven. Витебский горсовет, Vitebski gorsovet). Kaupunkipiirissä oli 2009 väestönlaskennan mukaan yhteensä 355 062 asukasta. Vitsebskin kaupungin (347 928 as.) lisäksi kaupunkipiiriin kuuluu kaupungin pohjoispuolella sijaitseva Ruban kaupunkimainen taajama (7 134 as.).
Sisäisesti Vitsebskin kaupunki jakautuu kolmeen hallintopiiriin:
Tšyhunatšny ("rautatiepiiri") (valkoven. Чыгуначны, ven. Железнодорожный, Železnodorožnyi): 45 766 as.
Kastrytšnitski ("lokakuun piiri") (valkoven. Кастрычніцкі, ven. Октябрьский, Oktjabrski): 131 192 as.,
Peršamaiski ("toukokuun 1:sen piiri") (valkoven. Першамайскі, ven. Первомайский, Pervomaiski): 170 970 as.
Vitsebskin kaupunkipiiriä ympäröi erillinen maalaiskuntamainen 40 552 asukkaan hallintopiiri Vitsebskin piiri.lähde?
Kulttuuria

Kaupungissa on vuodesta 1992 järjestetty vuosittainen slaavilaisen musiikin festivaali Slavjanski bazar v Vitebske.lähde?
Kaupunki on myös taidemaalari Marc Chagallin syntymäkaupunki. Kaupungissa on Chagallin kotimuseo ja taiteilijan nimeä kantava taidekeskus. Koska Chagall loi päätuotantonsa suurelta osin muualla kuin Valko-Venäjällä, museoiden anti on ennen kaikkea taidehistoriallinen. Vitsebsk oli Chagallin aikana yksi Neuvostoliiton avangarden keskuksia.lähde?
Korkeakoulut

Vitsebskissä sijaitsee neljä valtiollista, ylempään korkeakoulututkintoon valmistavaa oppilaitosta: Vitsebskin P. Mašerovin valtionyliopisto, Vitsebskin lääketieteellinen valtionyliopisto, Vitsebskin teknillinen valtionyliopisto ja Vitsebskin eläinlääketieteellinen valtionakatemia.
Uspeskin katedraali Väinäjoen rannalla.
Vitsebsk Väinäjoen rannalla.
Näkymä Ulitsa Leninalta (Leninin katu).
Vitsebskin rautatieasema.
Nykyisin pienenä purona virtaava Vitba-joki laskee Vitsebskin vanhan kaupungin läpi.
Vitsebskin lääketieteellisen yliopiston päärakennuksen edustaa.
Marc Chagallin kotimuseon piha.
Slaavilaisen musiikin juhlaviikon ilotulitus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vitsebsk Wikimedia Commonsissa
Lyhyt kaupunkikuvaus (englanniksi) (bycity.org)
Kantakaupungin kartta (venäjäksi) (bycity.org)
Kaupungin katukartta (tgt.ru) (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Vitsebsk (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Vitsebskin kaupunki (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Wikimapia map link of Vitebsk (venäjäksi)(englanniksi)
http://www.vsavm.com/english.html (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.vgmu.vitebsk.by (Arkistoitu – Internet Archive)
Vitebsk State Technological University (venäjäksi) ja (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Vitebsk State University named after P.M. Masherov (venäjäksi)
http://www.belarus.by/en/belarus/territory/vitebsk/vitebsk/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Kirill Yurchenko, Vitsebsk portaali (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Marc Chagallin museo Vitsebskissä, Marc Chagall Museum (englanniksi) (venäjäksi)
http://brestrw.by/trains1/selStations4MapAction.do?shed_type=pass (Arkistoitu – Internet Archive)
Vitsebskin vientiteollisuusyrityksiä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (vitebsk.gov.by)
Näkymä kaupunkiin vuonna 1912.
Näkymä kaupunkiin.
Vitelenjoki

| Vitelenjoki Видлица, Vidlitsa |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Venäjä
Alue:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Aunus, Prääsä
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Nevan vesistö
Valuma-alue:  Vitelenjoen valuma-alue
Pinta-ala:  1 320 km²  
Järvisyys:  9 % 
Pääuoman pituus:  114 km 
Pääuoman osuudet:  Vitelenjoki ←Vieljärvi ←Nälmäjogi ←Kalleoja
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Vieljärvi, Prääsä
 :  61.5013°N, 32.5876°E
Laskupaikka:  Laatokka, Vitele, Aunus
 :  61.1694°N, 32.3851°E
Läpivirtausjärvet:  Vieljärvi, Nälmäjärvi, Kainasjärvi
Sivu-uomat:  Nousemajoki, Kura, Kivioja, Syrjäoja
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  76,6 m  
Laskukorkeus:  4,8 m mpy. 
Korkeusero:  71,8 m
Pituus:  67 km 
Keskileveys:  20 – 80 m  
Kaltevuus:  1,07 m/km
Keskivirtaama:  16,7 m³/s (MQ) 
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Vitelenjoki (ven. Ви́длица, Vidlitsa, karjalaksi Videlenjogi) on Venäjällä Karjalan tasavallan Aunuksen ja Prääsän piireissä virtaava 67 kilometriä pitkä joki, joka laskee Laatokan itärannikolle. Joki muodostaa alajuoksulla pääosan 114 kilometriä pitkästä pääuomasta.
Joen kulku

Vitelenjoki alkaa Vieljärvestä, joka laskee sen 3,3 kilometriä pitkästä lahdesta. Joki virtaa ensin vajaa 5 kilometriä luoteeseen päin ja sitten 2 kilometriä lounaaseen päin. Täällä siihen yhtyy pohjoisesta tuleva Syrjäoja. Vasta sitten se jatkaa etelään päin noin 15 kilometriä. Puolimatkassa joen itärannassa on avoin salmiyhteys Kinejärveen, joka on 5 kilometriä pitkä ja jonka kautta Kurajoki yhtyy siihen. Joen saavuttua Sinamuksenjärven pohjoispuolelle, se kääntyy lounaaseen päin. Siihen yhtyvät täällä Sinamuksenjärven laskujoki ja Karoja. Hieman alempana yhtyy jokeen vielä Keddärven läpi virtaava Keidoja. Vitelenjoki alkaa meanderoida tehden laajoja mutkia. Jokilaaksossa esiintyy muutamissa kohdissa irronneita tai kiinni olevia juoluoita, mutta yleisiä ne eivät ole. Joki kiertää Suurmäen kylän (Большие Горы, Bolšije Gory), joka sijaitsee peltoaukean keskellä. Se virtaa vielä kohti etelää 13 kilometriä, jossa se saapuu itä-länsi- suuntaiseen loivapiirteiseen laaksoon. Joki kääntyy terävästi kohti länttä ja se mutkittelee laajasti tässä viljellyssä laaksossa. Ensimmäiseksi se virtaa Mägövehin (Верхняя Видлица, Verhnjaja Vidlitsa) ohi, sitten Gauliston (Гавриловка, Gavrilovka) ja viimeisenä Vitelen (Видлица, Vidlitsa) ohi, ennen kuin se laskee Laatokkaan sen itärannikolla. Laskukohtaa kutsutaan Zavodaksi eli Joensuuksi (Устье Видлицы, Ustje Vidlitsy). Vitelessä jokeen yhtyy sen suurin sivujoki Nousemajoki.
Joki virtaa alajuoksullaan noin metrin sekunnissa. Joen pituusprofiilissa alajuoksu on tasaista, keskijuoksu on jyrkkää ja yläjuoksu tasaisempaa. Pääasiassa sen keskijuoksulla sijaitsee 46 erikokoista koskea tai virtapaikkaa. Joensuussa on pienveneille satama.
Luontoarvoja

Vitelenjoki on yksi Laatokan parhaita lohijokia. Joesta voi kalastaa 20 kalalajia, joita ovat esimerkiksi taimen, siika ja harjus. Myös muikku mainitaan kalalajina. ja se on keskijuoksulla sijaitsevien koskiensa ansiosta myös kiinnostava melontakohde. Joen vedenlaatua on tutkittu tarkemmin vasta 2010-luvulla. Luvut ilmoitetaan tässä ensin yläjuoksulta ja sitten alajuoksulta. Vedenväri on silloin 478 deg ja 77 deg, happamuustaso pH 5,48 ja pH 6,80, kokonaisfosforipitoisuus 38,0 μg/l ja 37,7 μg/l (mikrogrammaa litrassa vettä) ja kokonaistyppipitoisuus 1 150 μg/l ja 560 μg/l. Joki on luokiteltu eutrofiseksi vesistöksi.
Vitelenjoen valuma-alue > Yleistä

Vitelenjoki kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Alavoisenjoen valuma-alueeseen, jonka pääuoman alajuoksun se muodostaa. Alavoisenjoki laskee Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen. Joen valuma-alueen pinta-alasta on käytössä kahta erilaista arvoa. Viranomaisten vesistörekisterin mukaan pinta-ala on 1 320 neliökilometriä (, km²) ja erään hydrologisen tutkimuksen mukaan se on 977 km² . Jää epäselväksi, miten kummatkin arvot on saatu. Joen alkulähteeksi mainitun Vieljärven valuma-alueen pinta-alaksi on esitetty vesistörekisterissä 619 km² . Valuma-alueen pinta-alasta on suoperäistä maata 9,0 % ja metsämaata 76 %. Valuma-alueen järvisyys on korkea, noin 9 %. Joen alajuoksulla on keskivirtaamaksi ilmoitettu 16,7 ³/s.
Vitelenjoen valuma-alue > Pääuoma

Vitelenjoen valuma-alue on laaja ja sen pääuomasta Vitelenjoki muodostaa noin kaksi kolmasosan. Valuma-alueen pääuoma voidaan päätellä suureksi osaksi karttojen avulla. Vitelenjoki (67 km) alkaa  Vieljärvestä . Siihen laskee 21 km pitkä Nälmäjogi (Нялма, Njalma) noin 9 km päähän Vitelenjoen luusuasta . Nälmäjoki alkaa Nälmärvestä (Нялмозеро, Njalmozero ), jolla on salmiyhteys yläpuoliseen Kainasjärveen (Кайназъярви, Kainazjarvi ). Järvien vesireitin pituus yläpuoliseen ojaan on järvet yhteensä 7 km. Yläpuoliseksi ojaksi on kaksi ehdokasta, josta noin noin 10 km pitkä Kalleoja (Каллеоя) vaikuttaisi suurimmalta. Näiden valintojen yhteispituus on 114 km.
Vitelenjoen sivujoki Nousemajoki
sivujoki Kura
Kura
Kuran silta
Vitelenjoen valuma-alue > Sivujoet

Vitelenjoen ja sen yläjuoksun pääuoman eri osuuksien suurimpia sivu-uomina on kaksi sivujokea ja muutama sivuoja, jotka on lueteltu alla sijaitsevassa taulukossa. Taulukon tietojen lähteet on esitelty taulukon alla ja eritelty riveittäin taulukon oikeassa sarakkeessa.
| Sivu-uoman nimi suom>    | Nimi ven>      | Tuuloksen kohta   | Etäisyys Laatokasta (km) | Pituus (km)   | Virtaama (MQ m³/s)   | Valuma- alue (km²) | Lähteet     |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Vitelenjoki laskee Laatokan itärantaan
| Nousemajoki | Novzema (Новзема) | alajuoksu | 3 | 36 |  | 264 | 5,2,3,2,2,–,2 |
| Raudoja | Ravdoja (Равдоя) | alajuoksu | 20 |  |  |  | –,3,3,3,–,–,– |
| Keidoja | Keidoja (Кейдоя) | keskijuoksu | 34 |  |  |  | 3,3,3,2,–,–,– |
| Karoja | Karoja (Кароя) | keskijuoksu | 37 |  |  |  | 3,3,3,3,–,–,– |
| Sinamuksenjärven laskuoja | Sinemuksa (Синемукса) | keskijuoksu | 38 |  |  |  | 5,3,3,2,–,–,– |
| Pjalozeran laskuoja | Pjalozero (Пялозеро) | keskijuoksu | 47 |  |  |  | 3,3,3,3,–,–,– |
| Kura | Kura (Кура) | keskijuoksu | 50 | 29 |  | 107 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Pul’čoinjärven laskuoja | Pultšella (Пульчелла) | yläjuoksu | 56 |  |  |  | 5,3,3,2,–,–,– |
| Kivioja | Kivioja (Кивиоя) | yläjuoksu | 58 |  |  |  | 3,3,3,3,–,–,– |
| Syrjäoja | Sjurjaoja (Сюряоя) | yläjuoksu | 61 | 11 |  |  | 2,2,3,2,–,–,– |
| Lepoja | Lepoja (Лепоя) | yläjuoksu | 66 |  |  |  | 3,3,3,3,–,–,– |
Vitelenjoki alkaa Vieljärvestä (67 km suistosta)
| Turkanoja | Turkanoja (Турканоя) | Nälmäjogi | 83 |  |  |  | 3,3,3,3,–,–,– |
| Mitšiganoja | Mitšiganoja (Мичиганоя) | Nälmäjogi | 90 |  |  |  | 3,3,3,3,–,–,– |
Kainasjärvi ja Nälmärvi (97 km)
| Syväoja | Syvaoja (Суваоя) | Kalleoja | 108 |  |  |  | –,3,3,3,–,–,– |
Pääuomaa on Syväojan yläpuolella vielä 6 kilometriä.

Lähteet: 1 = sivujoen oma artikkeli, 2 = luettu Venäjän vesistörekisterin tietokannasta (), 3 = katsottu Internetin karttapalveluista, 4 = katsottu joen venäjänkielisen wikipedian artikkelista, 5 = katsottu tarjolla olevista livvinkarjalankielisistä artikkeleista
Vitelenjoen valuma-alue > Järviä

Vitelenjoki alkaa Vieljärvestä , joka on valuma-alueen suurin järvi. Vitelenjoen varressa, lähes joessa kiinni, sijaitsee neljä järveä. Ylempänä sijaitsee Uradjärvi , Pul’čoinjärvi , josta laskee jokeen lyhyt laskuoja, Kinejärvi , johon Kura laskeen, sekä alajuoksulla Sinamuksenjärvi  ja Keddärvi . Vieljärven ympärillä olevilta alueilta voidaan mainita vielä : Selgemyslampi , Oravujärvi , Turumjusjärvi , Turkolampi, Kainasjärvi , Nälmärvi , Kukkarvi , Enturi , Vitäri , Särgijärvi , Tilvajärvi , Vuhtanegi (Вухтанеги ), Vuohtjärvi ja Gabozero (Габозеро ), sekä eräs nimetön järvi .
Vitelenjoen suurimman sivujoen Nousemajoen valuma-alueella sijaitsee monta järveä. Sivujoen pääuomassa on puolivälissä Nouzemjärvi , joka on joen läpivirtausjärvi. Joki alkaa ylempänä sijaitsevasta Pertijärvi . Nousemajoen valuma-alueen latva-alueilla sijaitsee vielä esimerkiksi Happamus , Ongimus  ja Kinejärvi .
Sinamuksenjärvi
Käännös suomeksi
Viuruniemi

Outokummun Viuruniemen kylän Pitkäniemi Juojärveltä kuvattuna.
Viuruniemi on yli sadan asukkaan kylä Outokummun kaupungissa Pohjois-Karjalan maakunnassa.
Viuruniemi valittiin Pohjois-Karjalan vuoden kyläksi 2014. Pohjois-Karjalan Kylät ry:n ja Pohjois-Karjalan maakuntaliiton palkinto luovutettiin kyläläisille 24. marraskuuta 2014.
Sijainti

Viuruniemen kylä (nimen alkuperä tuntematon) sijaitsee noin 60 km Joensuusta länteen, 110 km Kuopiosta kaakkoon, 90 km Varkaudesta koilliseen ja 110 km Savonlinnasta pohjoiseen. Viuruniemi on Outokummun kaupungin eteläisin, vesistörikas kylä Juojärven rannalla. Rajanaapureita ovat Outokummun Myhkylä ja Liperin kylät Leppilampi ja Korpivaara. Viuruniemen kylä jakaantuu Pitkälahden satama- ja virkistysalueeseen, Pohjoiskylän taajamaan, Pitkäniemeen, Salonkylän ja Apajalahden alueisiin. Vakituisen asutuksen lisäksi kylällä on noin 150 vapaa-ajan asuntoa, minkä seurauksena kylän asukasluku moninkertaistuu kesäisin.
Vesirajaa Viuruniemellä on Outokummun Maljasalmen ja Heinäveden Sydänmaan ja Juojärven saarten kanssa. Viuruniemen vesialueen läheisyydessä sijaitsevat Valamon ja Lintulan luostarit sekä Varistaipaleen kanava ja Heinäveden veneilyreitti. Viuruniemen kylän kautta Juojärvelle kulkee myös Pohjois-Karjalan virkistysreitistöyhdistyksen ylläpitämä kelkkaura.
Historiaa

Viuruniemen historian alkujuuret ulottuvat aina kivikaudelle saakka. Vanhoja erä- ja kalastusleirin merkkejä on löytynyt Viuruniemen Pitkäniemestä ja läheisestä Laitasaaresta. 1500-luvulla Viuruniemi oli Ruotsin ja Venäjän rajaseutua. Täyssinän rauhassa sovittu raja kulkee Juojärvessä. Rajakivi on Viuruniemen vesialueen vieressä.
Pysyvän asutuksen syntymisestä Viuruniemeen ei ole tarkkoja tietoja, eikä kylän syntyaikaa voida tarkasti määritellä. Alue oli läntisen ja eteläisen asutusvirran välimaastossa. Ensimmäiset maininnat maakirjoissa ovat 1600-luvulta. Varsinaiset kantatilat (14 kpl) muodostettiin vuonna 1801 isojaon yhteydessä. Teiden puuttuessa asutus keskittyi rannoille.
Viuruniemeä koettelivat nälkävuodet 1700-luvun alussa, minkä seurauksena asukkaita kuoli ja muutti pois. Metsästys, kalastus ja rukiin kaskiviljely antoivat kyläläisille elannon. Usein toistuvat kadot ja nälkävuodet rasittivat kyläläisiä vielä 1800-luvun lopulla.
Alkujaan Viuruniemi kuten muutkin ympärillä olevat kylät kuuluivat hallinnollisesti Liperin suurkuntaan Käkisalmen läänissä. Suur-Liperin vuoden 1855 maakirja mainitsee Viuruniemen kylän. Kuusjärvi lohkaistiin Liperistä omaksi kunnaksi vuonna 1875.
Kaivostoiminta käynnistyi Outokummussa 1910. Kuparikaivos merkitsi myös Viuruniemelle uusia aikoja, olihan kylä elänyt karjatalousvaltaisesta maataloudesta aiemmin. Kuparikaivos tarjosi monelle viuruniemeläiselle työtä ja lisätienestiä. Outokumpu-yhtiö tuki myös työntekijöiden vapaa-ajan virkistysmahdollisuuksia rakentamalla Pitkälahden satamaan 156 venevajaa ja Luotoniemeen sekä Louhirantaan kesämökkejä työntekijöidensä käyttöön.
Arkkitehti Wäinö Gustaf Palmqvist (1882-1964) suunnitteli Viuruniemen kylän Pitkäniemelle kesämökin, ”Kalamajan” Outokummun kaivoksen johtajalle, vuorineuvos Eero Mäkiselle (1886-1953). Eero Mäkinen oli suomalaisen modernin kaivosteollisuuden kehittäjä ja tunnettu myös Suomen ulkopuolella. Eero Mäkinen nimettiin ensimmäisenä suomalaisena Yhdysvaltain National Mining Hall of Fameen marraskuussa 2024. Hän sai oman nimikkotien Outokumpuun 27.11.2024.
Vanhimmat kylän rakennukset ovat todennäköisesti olleet savupirttejä. Kylällä on edelleen säilynyt vanhaa rakennuskantaa. Vuonna 2009 kyläyhdistyksen projektissa kerättiin tietoa ja kuvattiin kaikki yli 50 vuotta vanhat talousrakennukset, joita oli yhteensä yli 200 – joukossa aittoja, latoja, maitolaitureita, myllyjä, navetoita, nuottakotia, pajoja, riihiä ja savusaunoja. Vanhimmat säilyneet rakennukset ovat 1800-luvulta. Viuruniemelle tyypillisiä ovat Juojärven rantojen nuottakodat, joita on kuitenkin jäljellä vain muutamia.
Koulu

Viuruniemen kyläkoulu perustettiin vuonna 1919 ja lakkautettiin vuonna 1993. Koulu toimi ensin Antikkalassa ja sitten Kervilässä 1920–1922 kunnes koulurakennus valmistui. Koulu rakennettiin Hackmanin omistamalle maalle tontilta kaadetuista hirsistä ja rakentajana oli ainakin Kalle Pietarinen. Antti Leinonen toimi pitkään opettajana Viuruniemen koulussa. Leinonen opetti kyläläisiä kahdessa sukupolvessa 1920-luvulta alkaen. 1950-luvulla oppilaita oli vajaat 70. Lakkautusvuonna 1993 heitä oli enää yhdeksän. Koulun viimeiset opettajat ennen lakkauttamista olivat Osmo Korhonen ja Eeva Tenovuori.
Liikenne ja kauppa

Liikenneyhteydet ovat olleet merkittäviä kylän kehittymisen ja kaupan kannalta. Ensimmäinen kylälle rakennettu kärrytie kulki Kuusjärven kirkolle. Aluksi liikenne toimi parhaiten kuitenkin vesistöjen kautta. Vuoden 1914 jälkeen laivat pääsivät ylös Juojärvelle Varsitaipaleen kanavilta. Tavaraa alkoi tulla kylille vesiteitse Kuopiosta ja Savonlinnasta. Järvellä liikennöivät säännöllisesti ainakin alukset Heinävesi 2, Tapio ja Karjalankoski.
Outokummun kaivoksen avaaminen paransi myös viuruniemeläisten kulkuyhteyksiä, sillä yhtiö rakensi Pitkälahteen kapearaitaisen junaradan vuonna 1918 lähinnä malmin- ja puutavarankuljetusta varten. Outokummun kuparikaivoksen alkuaikoina kaivoksen malmi kuljetettiin vesiteitse Pitkälahden satamasta Juojärven reittiä pitkin lotjilla kanavien kautta sulatoille. Takaisin päin vaunut rahtasivat halkoja Juojärven vesistöalueelta kaivoksen energiatuotannon voiman lähteeksi. Kymmenkunta vuotta Pitkälahden rata oli Outokummun malmin pääasiallisin kuljetusreitti. Junarataa käytettiin myös henkilöliikenteeseen, esimerkiksi työmatkoihin ja virkistäytymiseen Juojärven alueella uimiseen, marjastamiseen ja kalastamiseen. Outokummun malmin kuljetusta varten rakennettiin myös rautatie Joensuusta Viinijärven kautta Sysmäjärvelle 1926–1928. Tämän radan valmistuminen vähensi Pitkälahden radan käyttöä malmikuljetuksiin. Rautatie Pitkälahteen purettiin 1955 ja radan pohjalle rakennettiin Viuruniementie. Apajalahden tie Varkauteen päin valmistui myös 1950-luvulla. Kuparin ehtymisen vuoksi kaivostoiminta hiljeni ja päättyi lopullisesti vuonna 1989.
Viuruniemessä on ollut useita kauppoja: Valajan, Kervilän ja Kaksolan tiloilla ja Kerosen, Kokkosen ja Nummisen kaupat. Viuruniemen entisessä kyläkoulussa on 2000-luvulta lähtien toiminut usean kunnan alueella liikkuva myymäläautoyritys Metsämarket Oy.
Tunnettuja viuruniemeläisiä

Vuorineuvos Pertti Voutilainen toimi Outokumpu Oy:n pääjohtajana ja myöhemmin Kansallis-Osake-Pankin pääjohtajana. Raviohjastaja ja -valmentaja Esa Holopainen on valittu useita kertoja Suomen parhaaksi raviohjastajaksi. Viuruniemen entisessä kyläkoulussa toimiva myymäläautoyrittäjä, diplomikauppias Matti Sallinen, on pitkäaikainen ja tunnettu yrittäjä palvellen vielä 86-vuotiaana kyläyhteisöä ja maaseudun asukkaita. Sallinen sai kutsun itsenäisyyspäivän juhlavastaanotolle presidentinlinnaan 6.12.2024.
Yhdistystoiminta

Viuruniemen kylätoimikunta perustettiin vuonna 1979. Vuonna 2006 kylätoimikunnasta tuli kyläyhdistys. Kylätalo valmistui vuonna 1997 Lypsyniemeen ja kylätalon sauna vuonna 2001. Muita kylällä toimivia yhdistyksiä ovat esimerkiksi marttayhdistys (perustettu vuonna 1936) metsästysseura (perustettu vuonna 1968), lähetyspiiri (perustettu vuonna 1953) ja kalastuskunta (perustettu vuonna 1952). Aiemmin kylällä toimi myös Outokummun Partion kyläseura Viuruniemen Ahkio, joka oli perustettu 1937.
Aiheesta muualla

Viuruniemen kotisivut
Puoliso

Kaksi aviopuolisoa vihkisormuksineen.
Puoliso on termi, joka tarkoittaa aviopuolisoa, miestä tai vaimoa. Termi on laajentunut käsittämään myös avopuolisoa ja sanan merkityksen laajeneminen on otettu huomioon myös Suomen kielen perussanakirjassa vuonna 1992. Termiä käytetään myös laajemmassa merkityksessä, joskaan ei säädösterminä, avopuolisoista ja samaa sukupuolta olevien parien parisuhteen osapuolista.
Parisuhteen muoto voi Suomen lainsäädännössä vaikuttaa puolisoiden keskinäisiin velvollisuuksiin toisiaan kohtaan sekä oikeuksiin suhteessa viranomaisiin. Avioliitossa olevilla puolisoilla on Suomessa velvollisuus elättää toisiaan, kun taas avopuolisoilla ei kyseistä velvollisuutta pääsääntöisesti ole. Työmarkkina- ja toimeentulotukea haettaessa puolestaan avopuolisoiden ja aviopuolisoiden tulot vaikuttavat tuen saamiseen samalla tavoin. Rekisteröidyssä parisuhteessa eläviä puolisoita koskee pääsääntöisesti samanlainen lainsäädäntö kuin aviopuolisoita. Avioeroa voi hakea toinen puoliso yksin tai puolisot yhdessä. Avoliiton purkautuessa puolisoilla voi olla oikeus viranomaisapuun yhteisen omaisuuden jakamiseksi, mikäli pariskunta on asunut yhdessä vähintään viisi vuotta tai puolisoilla on yhteisiä lapsia.
Puoliso-käsite Suomen avioliittolaissa ja rekisteröidyissä parisuhteissa

Suomen avioliittolaki käyttää avioliiton solmineista osapuolista nimitystä puoliso. Lain mukaan puolisot ovat muun muassa keskenään yhdenvertaiset ja heidän tulee osoittaa keskinäistä luottamusta sekä toimia yhteisesti perheen hyväksi. Puolisoilla on myös oikeus päättää itse osallistumisestaan ansiotyöhön sekä toimintaan perheensä ulkopuolella. Avioliittolaki käyttää kihlautuneen pariskunnan osapuolesta nimitystä "kihlakumppani".