stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Michael E. Brown

Michael E. Brown
Michael E. Brown (s. 5. kesäkuuta 1965 Huntsville) on yhdysvaltalainen tähtitieteilijä. Hän toimii planeettatutkimuksen professorina Caltechissa vuodesta 2003 lähtien. Brown on tunnettu esimerkiksi siitä, että hänen johtamansa tutkijaryhmä löysi kääpiöplaneetta Eriksen, ja lisäksi myös siitä että tämä löytö johti ensimmäosen löydetyn transneptunisen kohteen, Pluton, uudelleenluokittelemiseen kääpiöplaneetaksi. Brownin ryhmä on löytänyt Eriksen lisäksi myös monia muita transneptunisia kohteita, joita ovatmuun muassa: Makemake, Quaoar ja Sedna. Brown valmistui tähtitieteen tohtoriksi vuonna 1994. Brownin mukaan on nimetty päävyöhykkeen asteroidi 11714 Mikebrown.
Aiheesta muualla

Brownin kotisivut (englanniksi)
Mallinukke

Mallinukke
Mallinukke on yleensä muovista, puusta tai (osittain) posliinista valmistettu nukke, joka voidaan sijoittaa myymälän sisätiloihin tai näyteikkunaan. Mallinukeilla on merkittävä rooli muodissa, sillä niitä käytetään vaatteiden, kenkien ja asusteiden mainosvälineenä. Mallinuket on usein suunniteltu nukeiksi, joiden osat voidaan irrottaa.
Mallinukkejen materiaali

Nykyaikaiset mallinuket on valmistettu erilaisista materiaaleista, joista tärkeimpiä ovat vaha ja muovi. Vahanuket ovat yleensä kalliimpia kuin muoviset, eivätkä ne ole kovin kestäviä, mutta ovat huomattavasti vaikuttavampia ja realistisempia. Muoviset mallinuket ovat toisaalta mannekiinikentän suhteellisen uusi innovaatio.
Käyttö

Mallinukkeja käytetään yleensä mainosvälineenä, jolle puetaan vaatteet. Niitä käytetään myös museoissa, joissa yleensä nukke on puettu historialliseksi hahmoksi.
Käyttö > Kaupallinen käyttö

Mallinukkeja käytetään pääasiassa vaatekaupoissa ja vähittäiskaupoissa myymäläkäyttöön tai ikkunoitten koristeluun.
Käyttö > Lääketieteellinen käyttö

Mallinukkeja voidaan käyttää myös lääketieteellisessä tarkoituksessa: niillä voidaan esimerkiksi harjoitella elvytystä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mallinukke Wikimedia Commonsissa
Mallinukkeja
Lääketieteelliseen käyttöön tarkoitettu nukke
Gerhard Hetz

| Mitalit> Maa:   Saksan yhdistynyt joukkue.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksan yhdistynyt joukkue.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksan yhdistynyt joukkue.Miesten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Saksan yhdistynyt joukkue> Miesten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | 4 × 200 m vapaauintiviesti |  |
|  Pronssia | Tokio 1964 | 400 m sekauinti |  |
Hetz vuonna 1963.
Gerhard Hetz (13. heinäkuuta 1942 Hof an der Saale, Saksan valtakunta – 19. toukokuuta 2012 Barra de Navidad, Meksiko) oli saksalainen uimari ja olympiamitalisti.
Hetz teki uimarinurallaan kaksi maailman- ja 11 Euroopan ennätystä. Hän saavutti Saksojen yhteisessä olympiajoukkueessa Tokiossa 1964 hopeaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestistä ja pronssia 400 metrin sekauinnista.
Hetz asui myöhemmin Barra de Navidadissa, Meksikossa meksikolaisen vaimonsa kanssa. Pariskunta omisti paikkakunnalla hotellin. Hetz kuoli Barra de Navidadissa 69-vuotiaana 19. toukokuuta 2012.
Gerhard Hüsch

Gerhard Hüsch
Siirry navigaatioonSiirry hakuun
 vuonna 1952.
Gerhard Heinrich Wilhelm Fritz Hüsch (2. helmikuuta 1901 Hannover – 23. marraskuuta 1984 München) oli saksalainen ooppera- ja liedlaulaja, äänialaltaan baritoni.
Hüsch opiskeli Hans Emgen johdolla Hannoverissa. Hän teki oopperadebyyttinsä Liberaun roolissa Albert Lortzingin Der Waffenschmiedin esityksessä Osnabrückissä vuonna 1925. Hän pääsi laulajaksi oopperataloihin Kölnissä ja Berliinissä. Lisäksi hän esiintyi muun muassa Bayreuthin festivaalilla (1930–1931) ja Covent Gardenissa (debyytti 1930, paluut 1931 ja 1938). Hänen merkittävien rooliensa joukossa olivat Papageno (Taikahuilu), Wolfram (Tannhäuser) ja Falke (Lepakko).
Hüsch oli ensimmäinen, joka levytti kokonaisuudessaan Franz Schubertin laulusarjat Winterreise ja Die schöne Müllerin. Hüsch tulkitsi lisäksi muiden muassa Richard Straussin, Hans Pfitznerin, Paul Graenerin ja Yrjö Kilpisen liedohjelmistoa. Konserttiesiintyjänä hän tulkitsi myös esimerkiksi Kristuksen roolin Johann Sebastian Bachin Matteus-passiossa. Hän esiintyi paitsi Euroopan maissa, myös Japanissa. Hüsch vetäytyi aktiiviselta laulu-uraltaan vuonna 1945 ja asettui Müncheniin. Hän kuitenkin työskenteli opettajana, myös Lontoossa. Hän oli saanut jo vuonna 1937 nimityksen professoriksi Münchenin musiikkiakatemiaan. Mestarikursseja hän piti Englannissa, Sveitsissä ja Suomessa.
Hüsch oli natsivaikuttaja Baldur von Schirachin sisaren, sopraano Rosalind von Schirachin rakastaja. Myös Hüschistä itsestään tuli kansallissosialisti. Myöhemmin hän kertoi olleensa eri mieltä puolueen rotuajattelusta ja painotti uransa kansainvälisyyttä.
Mats Wilander

| Mats Wilander |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. elokuuta 1964  Växjö 
Tennispelaaja
Pituus:  183  cm
Paino:  77 kg
Kätisyys:  oikeakätisyys
Ammattilaisena:  1981–1996
Palkintorahat:  7 956 101 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  1  (12. syyskuuta 1988)
Voitot/tappiot:  571–222
Nelinpeli
Paras sijoitus:  3  (21. lokakuuta 1985)
Voitot/tappiot:  168–127
Aiheesta muualla
www.wilanderonwheels.com
ITF
ATP
Mats Wilander Eurosportin studiossa Australian avointen aikana vuonna 2014.
Mats Wilander (s. 22. elokuuta 1964 Växjö) on ruotsalainen tennispelaaja, joka voitti ammattilaisurallaan seitsemän Grand Slam -turnausta kaksinpelissä ja yhden nelinpelissä.
Kokaiinikäry

Tammikuussa 1996 News of the World -lehti paljasti että Wilander ja hänen nelinpeliparinsa ja ystävänsä Karel Novacek olivat kärynneet kokaiinista. Molemmat olivat antaneet positiivisen näytteen jo Ranskan avoimissa keväällä 1995. Ensin he kielsivät asian, mutta lopulta myönsivät sen. Wilander ja Novacek saivat käytöstä rangaistuksensa vasta keväällä 1997. Kolmen kuukauden pelikiellon lisäksi he menettivät kevään 1995 jälkeen ansaitsemansa rankingpisteet ja palkintorahat: Wilander 289 000 ja Novacek 186 000 dollaria.
Grand Slam -finaalit kaksinpelissä > Seitsemän voittoa

| Vuosi | Turnaus | Vastustaja loppuottelussa | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1982 | Ranskan avoimet |  Guillermo Vilas | 1–6, 7–6, 6–0, 6–4 |
| 1983 | Australian avoimet |  Ivan Lendl | 6–1, 6–4, 6–4 |
| 1984 | Australian avoimet |  Kevin Curren | 6–7, 6–4, 7–6, 6–2 |
| 1985 | Ranskan avoimet |  Ivan Lendl | 3–6, 6–4, 6–2, 6–2 |
| 1988 | Australian avoimet |  Pat Cash | 6–3, 6–7, 3–6, 6–1, 8–6 |
| 1988 | Ranskan avoimet |  Henri Leconte | 7–5, 6–2, 6–1 |
| 1988 | Yhdysvaltain avoimet |  Ivan Lendl | 6–4, 4–6, 6–3, 5–7, 6–4 |
Grand Slam -finaalit kaksinpelissä > Neljä tappiota

| Vuosi | Turnaus | Vastustaja loppuottelussa | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1983 | Ranskan avoimet |  Yannick Noah | 6–2, 7–5, 7–6 |
| 1985 | Australian avoimet |  Stefan Edberg | 6–4, 6–3, 6–3 |
| 1987 | Ranskan avoimet |  Ivan Lendl | 7–5, 6–2, 3–6, 7–6 |
| 1987 | Yhdysvaltain avoimet |  Ivan Lendl | 6–7, 6–0, 7–6, 6–4 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mats Wilander Wikimedia Commonsissa
Wilandertribute.com
Gerhard Heiberg

KOK:n norjalaisjäsen Gerhard Heiberg yhdessä kiinalaisen Pekingin kisojen järjestelytoimikunnan edustajan Wang Wein kanssa.
Jens Gerhard Heiberg (s. 20. huhtikuuta 1939 Oslo) on norjalainen liikemies ja urheilujohtaja. Hän on toiminut mm. Lillhammerin olympialaisten järjestelytoimikunnan puheenjohtajana ja Kansainvälisen olympiakomitean norjalaisedustajana.
Gerhard Heiberg oli nuoruudessaan aktiivi urheilija lajeinaan yleisurheilu, jalkapallo ja tennis. Hän suoritti vuonna 1963 Kööpenhaminan kauppakorkeakoulussa MBA-tutkinnon pääaineenaan liiketaloustiede. Seuraavana vuonna 1964 hän jatkoi opintojaan San Josén yliopistossa, Kaliforniassa.
Työuransa Heiberg aloitti Norsk Hydrossa, jossa hän työskenteli vuosina 1965-1966. Sen jälkeen hän on työskennellyt  
kemianalan norjalaisyrityksen Borregaardin Pariisin toimistossa vuosina 1966-1972 ja Norcem-konsernissa hallinnollisena johtajana vuosina 1972-1987 ja yrityksen fuusioiduttua Aker Norcemiksi konsernijohtajana vuosina 1987-1989 ja Aker A/S:n hallituksen puheenjohtajana vuosina 1989-1996. Lisäksi hän on ollut suurimman norjalaispankin Den norske Bank ASA hallituksen puheenjohtajana vuosina 1995-2000.
Urheilun järjestötehtävät hän aloitti toimimalla Lillehamerin vuoden 1994 talviolympialaisten järjestelytoimikunnan puheenjohtajana vuosina 1989-1994. Helbergistä tuli vuonna 1994 myös Norjan olympiakomitean jäsen. Lisäksi hänet valittiin Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) norjalaisjäseneksi vuonna 1994 ja vuonna 2001 hänestä tuli KOK:n toimeenpanevan komitean jäsen eli hänestä tuli 2000-luvun alussa eräs maailman johtavista urheilujohtajista. Tässä tehtävässä hän oli kahdeksan vuotta eli vuoteen 2011 asti. KOK:n markkinointikomitean puheenjohtajana hän toiminut vuosina 2001-2014. Talviolympialaisten järjestäjäehdokkaiden arviointikomiteassa hän ollut valittaessa vuosien 2010 ja 2014 järjestäjää; jälkimmäistä järjestäjää valittaessa komitean puheenjohtajana. Koordinointikomiteassa hän toiminut vuoden 1998, 2002 ja 2006 talvikisoja järjestettäessä.
Urheilupoliittisesti suurimman takaiskun Heiberg koki Oslon ja norjalaisten vetäytyessä vuoden 2022 talviolympialaisten hakukierrokselta.,
Heibergin toiminta afrikkalaisvaltio Togon konsulina joutui vuosituhannen vaihteessa hankalaan valoon hänen ja ystävien matkustaessa sinne. Norjalaislehdistö suhtautui Heibergi rooliin ja toimintaan tilanteessa hyvin kriittisesti.
Mauritanian kansallislaulu

Mauritanian kansallislaulu perustuu runoilija Baba Ould Cheikhin 1800-luvun lopulla kirjoittamaan arabialaiseen runoon, jossa hän kuvailee tuon ajan arabiheimojen hajaannusta ja sen aiheuttamia ongelmia. Mauritanian itsenäistyttyä maan presidentti kohotti Cheikhin runon kansallislauluksi ja pyysi Ranskan yleisradion sinfoniaorkesterin johtajaa Tolia Nikiprovetskia valitsemaan runolle sävelen. Nikiprovetski laati vanhojen mauritanialaisten kansanlaulujen pohjalta uuden sovituksen, josta tuli Mauritanian kansallislaulun erikoislaatuinen sävel. Cheikhin runo on kirjoitettu fatchou-runomitalla, mikä tekee siitä hyvin vaikean laulaa. Tämän takia kansallislaulua lauletaan harvoin, ja useissa lähdeteoksissa väitetäänkin virheellisesti, että laulu olisi tekstitön. Kansallislaulu uudistettiin vuonna 2017 ja sen sävelsi Rajih "Rageh" Sami Daoud.
Aiheesta muualla

Kuuntele kansallislaulu ja lue sen arabiankieliset sanat
Michael Dukakis

| Michael Dukakis |
| --- | --- |

Massachusettsin kuvernööri
 6. tammikuuta 1983 – 3. tammikuuta 1991  
Varakuvernööri:  John Kerry Evelyn Murphy
Edeltäjä:  Edward J. King
Seuraaja:  Bill Weld
 2. tammikuuta 1975 – 4. tammikuuta 1979  
Varakuvernööri:  Thomas O'Neill
Edeltäjä:  Francis Sargent
Seuraaja:  Edward J. King
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. marraskuuta 1933 (ikä 90) Brookline, Massachusetts
Puoliso:  Katharine ”Kitty” Dukakis
Tiedot
Puolue:  Demokraatit
Uskonto:  ortodoksi
 Nimikirjoitus
Michael Stanley Dukakis (s. 3. marraskuuta 1933 Brookline, Massachusetts) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka oli Massachusettsin kuvernööri vuosina 1975–1979 sekä 1983–1991 ja demokraattien ehdokas vuoden 1988 Yhdysvaltain presidentinvaalissa, jonka istuva varapresidentti George H. W. Bush kuitenkin voitti.
Michael Dukakisin vanhemmat olivat kreikkalaisia siirtolaisia. Dukakis opiskeli lakia ja valmistui Harvardista vuonna 1960. Hän palveli armeijassa kaksi vuotta, suurimman osan ajasta Etelä-Koreassa.
Dukakis oli ensin mukana kaupunkinsa Brooklinen politiikassa, ja vuonna 1962 hänet valittiin osavaltion parlamenttiin, jossa hän toimi neljä peräkkäistä kautta. Vuonna 1974 Dukakis valittiin Massachusettsin kuvernööriksi aikana, jolloin osavaltiota vaivasi alijäämä ja korkea työttömyys. Seuraavissa vaaleissa vuonna 1978 hän hävisi puolueensa esivaalit Edward Kingille, mutta vuonna 1982 hänet valittiin jälleen kuvernööriksi, kuten myös seuraavissa vaaleissa vuonna 1986.
Vuoden 1988 presidentivaaleissa Dukakis valittiin demokraattipuolueen ehdokkaaksi. Vaalit olivat erityisen törkyiset. Bushin vaalikampanja hyökkäsi Dukakista vastaan: muun muassa hänen isäänmaallisuutensa kyseenalaistettiin ja hänen väitettiin suhtautuvan lepsusti rikollisuuteen. Dukakis myönsi myöhemmin, että oli virhe olla vastaamatta hyökkäyksiin.
Dukakis ja hänen varapresidenttiehdokkaansa Lloyd Bentsen saivat 46 % äänistä ja vain 111 valitsijamiesääntä, kun Bush ja tämän varapresidenttiehdokas Dan Quayle saivat äänistä 54 % ja 426 valitsijamiesääntä.
Dukakis tunnetaan liberaaleista (vasemmistolaisista) näkemyksistään, hän muun muassa vastustaa kuolemantuomiota, on jäsenenä American Civil Liberties Unionissa ja lupasi supistaa SDI-ohjelmaa.[lähde? ]
Kuvernöörinvirkansa jälkeen Dukakis on muun muassa ollut kansallisen junayhtiön Amtrakin johtokunnassa ja professorina Massachusettsin Northeastern Universityssa.
Michael Dukakisilla on vaimonsa Katherine ”Kitty” Dukakisin kanssa kolme lasta. Heille syntyi myös vaikeasti vammainen lapsi, joka eli vain 20 minuuttia. Näyttelijä Olympia Dukakis on Michaelin Dukakisin serkku.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
How Bush Beat Dukakis Kuvasarja. Politico Magazine.
Mallinkaistenjärvi

| Mallinkaistenjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Janakkala
Koordinaatit:  60°53′48″N, 24°53′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Puujoen alue (35.82)
Laskuoja:  oja Mallasjokeen 
Järvinumero:  35.825.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,5  m 
Rantaviiva:  22,6055 km  
Pinta-ala:  2,19681 km2 
Tilavuus:  0,0112769 km³ 
Keskisyvyys:  5,13 m  
Suurin syvyys:  18,89 m  
Saaria:  20 
 fiMallinkaistenjärvi 
Mallinkaistenjärvi  on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Mallinkaisten, Jokimaan ja Löyttymäen kylien välissä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 220 hehtaaria, mikä tekee siitä Janakkalan kunnan seitsemänneksi suurimman järven . Se on 3,4 kilometriä pitkä ja 1,7 kilometriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 22,6 kilometriä. Saaria on 20, joista yksi on yli hehtaarin, 12 ovat yli aarin ja 7 alle aarin kokoisia. Saarten yhteispinta-ala on 57,4 ha ja rantaviivan yhteispituus on 7,6 kilometriä. Järven vedenpinnan korkeus on 116,5 metriä mpy. Järven tilavuudeksi on luotaamalla saatu 11 277 tuhatta kuutiometriä ja sen keskisyvyys on 5,1 metriä ja suurin syvyys on 18,9 metriä. Syvin kohta sijaitsee Olvi- ja Selkäsaarten kohdalla Isoselällä.
Järvi jakautuu Iso- ja Vähäselkään, joiden väliin jää 1,9 kilometriä pitkä Hirvisalo, jolla on peltoja ja kesäasutusta. Hirvisalon luoteispuolella sijaitsevat Vuohi-, Kotka-, Liki-, Kallio- ja Uimasaari, länsipuolella on vain pienet luodot, itäpuolella Selkä- ja Olvisaari, ja saaren eteläkärjen molemmilla puolilla muun muassa Koppi- ja Pillansaari. Järvellä on vielä joitakin erityisiä lahtia. Pohjoisessa ovat Niemelän ja Saarisenlahdet, länsirannassa Kylkiäisenlahti, itärannassa 850 metriä pitkä ja alle 100 metriä leveä Valskerinlahti, eteläisen Marjamäenlahden itäpuolelta työntyy koilliseen 10 metrisen salmen kautta Saparo.
Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Puujoen alueeseen. Tämän sisällä järvi kuuluu Mallasjoen valuma-alueeseen. Järveen laskee seitsemän metsäojaa, joista huomattavimmat ovat Kylkiäisen lyhyt laskuoja järven itäosaan ja Huntti-, Iso- ja Pikkusuon sekä Mustavirran ja Hyvä-Valkeen yhteinen laskuoja Niemelänlahteen. Järven laskuoja lähtee Saparon pohjoispäästä ja se virtaa luontaisena alas koskeen, jonka jälkeen se kääntyy itää yhtyen Mallasjokeen.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Mallingaisjärvi". Järvi oli tuolloin täysin autio. Laskujoessa oli mylly kohdassa, jonka nimi oli ”Sammalisto”.
Vuonna 1966 julkaistussa peruskartassa on mökkirakennuksia runsaana Hirvisalossa, järven eteläpäässä, Kylkiäisen laskuojan ympärillä ja Kärvenmaan niemessä. Seuraavassa vuoden 1979 kartassa niitä tuli lisää edellisten alueiden rannoille. Laskujoki putosi koskessa monta metriä ja teki mutkan koulun kohdalla, jonka jälkeen se yhtyi Mallasjoessa olevan sahan patoaltaaseen.
Virkistys

Mallinkaistenjärvellä Kylkiäistenlahdella on oma kunnan omistama virkistysalue ja se on suosittua kesämökkiseutua. Sekä Karkkuniemessä että Valskerinlahdella on polun varressa laavut.
Mauritanian lippu

Mauritanian lippu 6. elokuuta 2017–
Mauritanian lippu otettiin käyttöön 1. huhtikuuta 1959 ja sen nykyinen versio otettiin käyttöön 6. elokuuta 2017.
Lipussa on vihreällä pohjalla tähti, sirppikuu ja kaksi punaista raitaa lipun ylä- ja alareunassa. Lipun vihreä tausta, tähti ja sirppikuu ovat islamin, Mauritanian tärkeimmän uskonnon, tunnukset. Keltainen väri kuvioissa kuvaa Saharan hiekkaa ja punainen väri symboloi verta, jota on vuodatettu maan puolustamiseen.
Historia

Elokuussa 2017 Mauritaniassa järjestettiin kansanäänestys lipun vaihtamiseksi. Ehdolla olivat vanha lippu ja uusi lippu, johon on lisätty kaksi punaista raitaa lipun ylä- ja alareunaan. Uusi lippu voitti yli 85 prosentilla.
Mauritanian lippu 1. huhtikuuta 1959–5. elokuuta 2017.
Golestan (yritys)

| Golestan |
| --- | --- |
Perustettu:  1953 (toiminnan aloitus)
Kotipaikka:  Golestan Boulevard 32, Ashrafi Esfahani Expressway, Tehran, Iran
Toimiala:  elintarvikeiden maahantuonti ja kauppa
Tuotteet:  elintarvikkeet kuten tee, riisi, pähkinät, rusinat, ruokaöljy, säilykkeet, hillot, mausteet
Kotisivu:  www.golestan.com/en/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Golestan on Iranissa toimiva elintarviketuontiin keskittynyt yritys, joka aloitti toimintansa vuonna 1953. Se tuo maahan muun muassa teetä, riisiä, pähkinöitää, rusinoita, ruokaöljyä, säilykkeitä, hilloja ja mausteita. Yritys on Iranin suurin teen maahantuoja ja hallitsee omilla ja edustamillaan tuotemerkeillä (Twinings, Golestan, Golkis, Lamb, Camel) iranilaisia teemakkinoita.
Golestan raportoi maan teekulutuksen olevan 110–120 milj. kilogrammaa vuodessa eli noin 1,5 kg/hlö. Teentuonnin, jota Golestan suurimpana maahantuojana, pakkaajana ja jakelijana edustaa, osuuden todetaan nousseen 95 prosenttiin teenkulutuksesta. Tästä salakuljetetulla teellä on suuri osuus. Golestanin osuuden arvioitiin olleen noin 39 prosenttia teen vähittäismarkkinoista vuonna 2014.
Félix Bilbao y Ugarriza

Félix Bilbao y Ugarriza (18. toukokuuta 1873 – 18. marraskuuta 1943) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 12. kesäkuuta 1897 ja nimitettiin Tortosan hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Zaraïn titulaaripiispaksi 23. huhtikuuta 1924. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Prudencio Melo y Alcalde, jota avustivat Julián de Diego y García Alcolea ja Narciso de Esténaga y Echevarría.
Bilbao y Ugarriza sai 14. joulukuuta 1925 nimityksen Tortosan piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 70-vuotiaana.
Félicité Pricet

Félicité Pricet (n. 1745 Châtillon-sur-Sèvre, Maine-et-Loire, Ranska – 18. tammikuuta 1794 Avrillé, Maine-et-Loire, Ranska) oli maallikkonainen Angersin hiippakunnasta ja marttyyri Ranskan vallankumouksessa. Paavi Johannes Paavali II julisti hänet kunnianarvoisaksi 9. kesäkuuta 1983 ja autuaaksi 19. helmikuuta 1984, ja hänen muistopäiväänsä vietetään 2. tammikuuta yhtenä Anjoun marttyreistä tai 18. tammikuuta.
Maraschinokirsikka

Maraschinokirsikka pirtelön koristeena.

Maraschinokirsikka tai cocktail-kirsikka on säilötty ja makeutettu kirsikka, jota käytetään monien juomien, salaattien, leivonnaisten sekä jäätelön ja erilaisten muiden jälkiruokien valmistukseen ja koristeluun.
Valmistus

Teollisesti valmistetut maraschinokirsikat ovat nykyisin alun perin luontaisesti makeita ja väriltään vaaleita kirsikoita, Yhdysvalloissa pääsääntöisesti Napoleon ja Royal Anne -nimisiä lajikkeita. Ne säilötään ensin liemeen, johon on lisätty rikkidioksidia ja kalsiumkloridia. Niiden tehtävä on poistaa luumarjojen luontainen väri ja maku. Tämän jälkeen niistä poistetaan kivet ja upotetaan noin kuukaudeksi liuokseen, jossa on muun muassa yhtä tai usempaa elintarvikeväriä, siirappia, makuaineita, happamuudensäätö- ja säilöntäaineita.
Kuvatulla menetelmällä kirsikoista voidaan valmistaa halutun värisiä. Väreistä yleisin on heleä punainen, mutta myös esimerkiksi vaaleanpunaisia, sinisiä, vihreitä, keltaisia tai oransseja voidaan valmistaa. Makuaineena käytetään usein karvasmanteliöljyä tai muita sitä muistuttavia aineita, kuten kirsikka-aromia. Vihreät cocktailkirsikat voivat olla mintun makuisia.
Nimen alkuperä ja valmistustavan muutos Yhdysvalloissa

Suomeksi maraschinokirsikoita nimitetään myös cocktailkirsikoiksi. Taustalla on kirsikoiden suuri suosio nimenomaan cocktailien koristeina. Nimi maraschino taas viittaa useiden vuosisatojen ajan Kroatiassa ja Pohjois-Italiassa kasvaneisiin pieniin, tummiin ja happamiin Marasca-kirsikoihin (Prunus cerasus var. marasca) ja siitä valmistettuun maraschinolikööriin, johon murskattiin sokerilla makeutettuja kirsikoita. Kokonaisia likööriin säilöttyjä kirsikoita alettiin kutsua maraschinokirsikoiksi. Niistä tuli varakkaiden eurooppalaisten suosimia herkkuja.
1890-luvulla maraschinokirsikoita ja -likööriä ruvettiin viemään Yhdysvaltoihin, jossa niitä tarjoiltiin hienoimmissa ravintoloissa ja hotelleissa. Kirsikat tulivat siellä suosituiksi ja 1896 amerikkalaiset alkoivat kokeilla niiden valmistamista sikäläisillä makeilla lajikkeilla. Suosiotaan kasvattava raittiusliike sai valmistajat vähentämään säilykkeiden alkoholipitoisuutta. Makuaineena käytettiin manteliöljyä. Vuoteen 1920 mennessä luvulla kotimaassa valmistetut maraschinokirsikat olivat jo ylivoimaisen suosittuja tuontituotteisiin verrattuina.
Yhdysvaltain kieltolaki teki 1920-luvusta alkaen alkoholin avulla valmistetuista kirsikoista laittomia. Nykyinen täysin alkoholiton ja luumarjojen rakenteen hyvin säilyttävä teollinen valmistustapa pohjautuu Ernest H. Wiegandin kuusi vuotta kestäneisiin kokeisiin.
Paluu alkuperäiseen

Huoli elintarvikkeiden lisäaineiden terveysvaikutuksista näkyy tee-se-itse-maraschinokirsikoiden resepteinä. Myös alkuperäiseen tapaan likööriin valmistettuja kirsikoita on saatavana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maraschinokirsikka Wikimedia Commonsissa
Materiaalitiede

Materiaalitiede on luonnontieteiden ja insinööritieteiden rajapintaan sijoittuva poikkitieteellinen tutkimusala. Materiaalitiede kattaa kaikki materiaalit, metallit, puolijohteet, polymeerit, keraamit, lasit, biomateriaalit, jne. Materiaalitieteen lähialoja ovat mm. materiaalifysiikka, nanotiede, epäorgaaninen kemia, polymeeriteknologia ja lujuusoppi. Materiaalitiedettä sovelletaan kaikkialla teollisuudessa, mm. elektroniikassa, optiikassa, energiatekniikassa, koneenrakennuksessa, kemiantekniikassa ja lääketieteellisessä tekniikassa.
Materiaalitieteen alalajit

Alan laajuuden vuoksi tutkimus ja opetus on kuitenkin jakautunut moniksi suppeammiksi suuntauksiksi. Elektroniikan materiaalit käsitteen alla tutkitaan esimerkiksi piikiteiden ja galliumnitridikalvojen kasvatusta, komponenttien toimintaperiaatteita, valmistusta ja luotettavuutta. Biomateriaalitiede tutkii sekä elävää materiaa (kuten solukalvojen tai DNA:n mekaanisia ominaisuuksia), biologista alkuperää olevia materiaaleja (puukuituja ja muita biopolymeerejä), biomimeettisiä materiaaleja (synteettisiä materiaaleja, jotka on valmistettu matkien joko biologisia prosesseja tai rakenteita), ja lääketieteellisiä implantteja (tekoniveliä, keinotekoisia sydänläppiä, hammaspaikkoja). Metallurgia tutkii metallien jalostamiseen liittyviä prosesseja ja metallien ja metalliseosten ominaisuuksia. Metallurgian alalajeja ovat esimerkiksi pyrometallurgia, hydrometallurgia ja jauhemetallurgia.