stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
MAO-estäjät
MAO-estäjien ja tyramiinin yhteisvaikutus

Ensimmäisen sukupolven palautumattomilla MAO-estäjillä oli ruokavaliorajoituksia runsaasti tyramiinia sisältävien ruoka-aineiden, kuten kypsytettyjen juustojen ja punaviinin, osalta. Moklobemidin yhteisvaikutusta tyramiinin kanssa pidetään mitättömänä, eikä ruokavaliorajoituksiin ole aihetta. Hypertensiivistä vaikutusta saattaa silti esiintyä kliinisesti merkittävänä epätavanomaisen suurilla, yli 900 mg vuorokausiannoksilla tai jos tyramiinipitoista ruokaa syödään suuria määriä ja etenkin jos henkilö kärsii verenpainetaudista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta MAO-estäjät Wikimedia Commonsissa
Löytynjärvi (Jämsä)

| Löytynjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°42′14″N, 24°51′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Längelmäveden alue (35.72)
Laskujoki:  oja Hepojärveen 
Järvinumero:  35.722.1.040
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,6 m  
Rantaviiva:  0,427 km  
Pinta-ala:  1,206 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLöytynjärvi 
Löytynjärvi  on Keski-Suomessa Jämsän Länkipohjasta 3,5 kilometriä kaakkoon sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaotsee Rajavuoren ja Löytnvuoren välisen Koukkusuon  eteläpuolella. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja sen rannat ovat suota.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72) , jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112,6 metriä mpy. Siihen on johdettu Koukkusuolta kuivatusoja sekä omalta suolta kolme lyhyttä ojaa. Sen laskuoja lähtee lammen itärannalta ja se laskee parin kilometrin päässä Hepojärveen.
Historiaa

Vuoden 1965 peruskartassa lammen pohjoispuolella sijaitsi peltopalsta, joka liittyi länsipuolen maatilojen raivaustoimintaan. Lampeen laskeva suo-oja oli tuolloin vielä luontainen. Vuoden 1986 kartassa peltopalsta oli metsitetty ja Koukkusuo oli tiheästi ojitettu ja sen kuivatusoja laski lampeen.
Límnos

Límnoksen saari satelliittikuvassa.
| --- | --- |
Sijainti:  39°54′10″N, 25°13′13″E, Límnos Límnos, Pohjois-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Pohjoisen Egean saaret
Korkein kohta:  Skopiá (Vígla), 470 m
Pinta-ala:  476,29 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  16 992
Suurin kaupunki:  Mýrina
Asutuskeskukset:  Moúdros, Atsikí
Kieli:  kreikka
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Límnos (kreik. Λήμνος), antiikin Lemnos (m.kreik. Λῆμνος, Lēmnos), on Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saarten saariryhmään. Saaren pinta-ala on 476,29 neliökilometriä ja asukasluku 16 992 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Límnos kuuluu Límnoksen kuntaan, Límnoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkaupunki on Mýrina.
Maantiede

Límnos sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren pohjoisosassa. Se kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja tarkemmin sen itäisimpiin saariin eli Itäisiin Sporadeihin. Sen lähimmät saaret ovat Samothráki ja Turkille kuuluva Imbros koillisessa sekä Ágios Efstrátios lounaassa. Kauempana luoteessa on Chalkidikí ja Athoksen niemimaa, kaakossa Lesboksen saari.
Límnoksen pinta-ala on noin 476,29 km². Se on kooltaan yhdeksänneksi suurin Kreikan saarista. Saaren pituus on noin 40 kilometriä ja leveys suurimmillaan noin 20 kilometriä. Saari on pääosin tasainen ja sillä on 30 hiekkarantaa. Lähellä saaren pohjoisrannikkoa sijaitsee nimillä Ammothínes ja Pachiés Ammoudiés tunnettu aavikkoa muistuttava hiekkadyynialue. Límnoksen länsi- ja luoteisosissa maasto on jyrkempää ja vuoristoista. Saaren korkein kohta on Skopiá eli Vígla (470 metriä).
Maantiede > Hallinto, kaupungit ja kylät

Límnos kuuluu hallinnollisesti Límnoksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria. Koko saari on ollut yhtä kuntaa vuoden 2011 aluehallintouudistuksesta lähtien. Tätä ennen saari jakautui neljään kuntaan. Límnoksen kunta kuuluu Límnoksen alueyksikköön, johon kuuluu myös Ágios Efstrátioksen kunta.
Saaren suurimmat asutukset ovat Mýrina (5 711 asukasta), Moúdros (974), Atsikí (848), Ágios Dimítrios (812), Kontopoúli (623) ja Platý (603). (Katso myös: Luettelo Límnoksen kunnan kaupungeista ja kylistä.)
Historia

Kreikkalaisessa mytologiassa tuliperäinen Lemnos oli tulenjumala Hefaistoksen saari, ja tätä kutsutaan usein Lemnoksen jumalaksi. Saari tunnettiin myös nimellä Aithaleia. Lemnos-nimen sanotaan tulleen Suuresta Jumalattaresta, jota saaren alkuperäiset asukkaat olisivat kutsuneet tällä nimellä. Homeroksen mukaan saaren alkuperäiset asukkaat olivat traakialaista sinties-kansaa, mutta nimen alkuperä on epävarma. Kerrotaan myös, että argonautit olisivat panneet saarelaisten naisten kanssa alulle saarta sittemmin asuttaneen minyalaisten kansan. Attikasta karkotetut pelasgit puolestaan asuttivat saaren näiden jälkeen.
Myöhemmin saaren valtasivat persialaiset. Miltiades valtasi saaren ja se tuli Ateenan vallan alle pitkäksi ajaksi. Antalkidaan rauhassa Ateena menetti valtansa suurimmassa osassa saaristaan, mutta sai pitää muun muassa Lemnoksen. Sittemmin saari päätyi Makedonian vallan alle. Rooman vallan aikana se palautettiin ateenalaisille.
Varhaisina aikoina saarella oli vain yksi Lemnos-niminen kaupunki. Myöhemmin saarella oli kaksi merkittävää kaupunkia, nykyisen pääkaupungin paikalla saaren länsiosassa sijainnut Myrina, sekä Hefaistia eli Hefaistias, joka sijaitsi saaren pohjoisosassa. Saari vei antiikin aikana muun muassa sen punaista maata (terra Lemnia, sigillata), jota lääkärit käyttivät haavojenhoitoon.
Antiikin aikana Lemnoksen lähellä sijaitsi pieni saari nimeltä Khryse, johon kytkeytyi monia mytologian tapahtumia. Se vajosi mereen noin vuonna 100 jaa.
Liikenne

Límnoksen kansainvälinen lentoasema sijaitsee saaren keskiosissa noin 18 kilometriä itään Mýrinasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Límnos Wikimedia Commonsissa
www.limnos.gr. Saaren verkkosivut. (kreikaksi, englanniksi)
Pohjoisen Egean saaret
| --- | --- |
Pääsaaret:   Chíos  Foúrnoi Foúrnoin saaret  Ikaría  Lesbos  Límnos  Sámos  Samothráki  Thásos 
Muut suuremmat saaret:   Ágios Efstrátios  Ágios Minás  Antípsara  Oinoússes  Pasás  Psará  Thýmaina 
Pienet saaret:   Ágio Nikoláki  Ágioi Apóstoloi  Ágios Geórgios, Lesbos pohj.  Ágios Geórgios, Lesbos etelä  Ágios Ioánnis  Ágios Nikólaos  Ágios Panteleímonas  Ágios Stéfanos, Chíos itä  Ágios Stéfanos, Chíos länsi  Alatonísi  Alogonísi  Anthropofás  Archontóniso  Asprónisos  Barmpaliás  Daskaleió  Delfíni  Diapóri  Diapórti  Gaïdourónisos  Garmpiás  Gramvoúsa  Kalógeroi  Karkálas  Kasonísi  Kastriá  Káto Nisí  Kavaloúros  Kisiriá  Koínyra  Kokkinonísi  Kómpi  Koukonísi  Koúnoupas  Kýdonas  Makronísi  Makróniso  Margaríti  Mastrogiórgi  Mediakó  Megalonísi  Mikró Nisí  Mikrós Ágios Minás  Mikrós Anthropofás  Nisáki  Pámfyllo  Panagiá, Lesbos  Panagía, Thásos  Pateróniso  Pelagónisos  Pélagos  Pláka  Póchis  Pontikonísi  Prasológos  Prasonisáki  Prasonísi 1 ja 2, Oinoússes  Prasonísi, Psará  Prasonísi, Sámos  Roúmpos  Samiopoúla  Sergítsi  Skordonísi  Strongyló  Strovíli  Telóni  Thymaináki  Tigáni  Tsoukalás  Vareloúdi  Vátos  Venétiko  Zouráfa 
Turkille kuuluvat saaret:   Imbros (Gökçeada)  Tenedos (Bozcaada) 
Límnoksen saarta.
Hefaistiaan antiikin aikainen teatteri.
Lou Macari

Luigi "Lou" Macari (s. 7. kesäkuuta 1949 Edinburgh) on skotlantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Macari työskentelee nykyisin TV:ssä ja omistaa manchesteriläisen take away -ravintolan.
Peliura

Macari aloitti peliuransa Celticissä 1966 josta siirtyi 1973 Manchester Unitediin. Macari pelasi Manchesterissä aina vuoteen 1984 saakka esiintyen 404 ottelussa tehden 97 maalia. Skotlannin jalkapallomaajoukkueessa Macari pelasi 24 ottelua vuosina 1972–1978.
Peliura > Seurat pelaajana

1966–1973 Celtic FC
1973–1984 Manchester United FC
Peliura > Meriitit pelaajana

Skotlannin mestaruus (2): 1970, 1971
Skotlannin Cupin voitto (2): 1971, 1972
Skotlannin Liigacupin voitto (1): 1970
FA Cupin voitto (1): 1977
FA Community Shieldin voitto (2): 1977 (jaettu), 1983
Ura valmentajana

Peliuransa jälkeen Macari siirtyi valmentajaksi. Hän aloitti 1984 Swindon Townin päävalmentajana. Macarin johdolla Swindon voitti nelosdivisioonan 1986 ja kolmosdivisioonan pudotuspelit 1987 ja nousi kakkosdivisioonaan.
Macari lähti Swindonista West Hamiin 1990 ja sieltä 1991 Birmingham Cityyn kautta Stoke Cityyn. Macari voitti kakkosdivisioonan Stokessa 1993 jonka jälkeen hän siirtyi Skotlantiin Celticin päävalmentajaksi. Pesti glasgowlaisseurassa jäi lyhyeksi ja 1994 Macari palasi Stoken päävalmentajaksi. Hän lähti seurasta 1997 ja kolmen vuoden tauon jälkeen palasi 2000 valmentajaksi Huddersfield Towniin.
Vuonna 2002 Macari jätti Huddersfieldin.
Ura valmentajana > Seurat valmentajana

1984–1989 Swindon Town FC
1989–1991 West Ham United FC
1991 Birmingham City FC
1991–1993 Stoke City FC
1993–1994 Celtic FC
1994–1997 Stoke City FC
2000–2002 Huddersfield Town FC
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: John Lyall | West Hamin päävalmentaja 1989–1991 | Seuraaja: Billy Bonds |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Dave Mackay | Birmingham Cityn päävalmentaja 1991 | Seuraaja: Terry Cooper |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Liam Brady | Glasgow Celticin päävalmentaja 1993–1994 | Seuraaja: Tommy Burns |
Luettelo vuonna 16 kuolleista henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 16 kuolleista tunnetuista henkilöistä. Henkilöt on lueteltu kuolinpäivän mukaisesti, samana päivänä kuolleet sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos henkilöstä ei ole kirjoitettu artikkelia, luettelossa mainitaan lähde.
Tuntematon päivämäärä

Scribonia, Octaviuksen (tulevan keisari Augustuksen) toinen vaimo (s. 68 eaa.)
Luettelo Suomen muinaistulokkaista

Tämä on luettelo Suomen muinaistulokkaista. Suomen muinaistulokkaat ovat kasveja, jotka ovat kulkeutuneet maahan ennen 1600-luvun alkupuolta ihmisen toiminnan myötävaikutuksella, kuten merenkulun tai kaupan vuoksi.
A

ahdekaunokki (Centaurea jacea)
ahojäkkärä (Gnaphalium sylvaticum)
aholeinikki (Ranunculus polyanthemos)
ahopukinjuuri (Pimpinella saxifraga)
ahopäivänkakkara eli päivänkakkara (Leucanthemum vulgare)
E

etelänhoikkaängelmä (Thalictrum simplex subsp. simplex)
etelännurmipiippo (Luzula multiflora subsp. multiflora)
H

hakamaapoimulehti (Alchemilla subcrenata)
hanhentatar (Persicaria maculosa)
heinäratamo (Plantago lanceolata)
hentosavikka (Lipandra polysperma)
hevonhierakka (Rumex longifolius)
hiirenhäntä (Myosurus minimus)
hirvenkello (Campanula cervicaria)
hukanputki (Aethusa cynapium)
hullukaali (Hyoscyamus niger)
I

idänverijuuri (Agrimonia pilosa)
isotakiainen (Arctium lappa)
isovesirikko (Elatine alsinastrum)
J

jauhosavikka (Chenopodium album)
jänönapila (Trifolium arvense)
jänönsara (Carex leporina)
K

kaalivalvatti (Sonchus oleraceus)
kamomillasaunio (Matricaria chamomilla)
karheapillike (Galeopsis tetrahit)
kartioakankaali (Ajuga pyramidalis)
karvamansikka (Fragaria viridis)
katkeratatar (Persicaria hydropiper)
kelta-apila (Trifolium aureum)
keltakynsimö (Draba nemorosa)
keltamo (Chelidonium majus)
keltanokitkerö (Picris hieracioides)
kesämaitiainen (Leontodon hispidus)
ketohopeahanhikki (Potentilla argentea var. argentea)
ketokallioinen (Erigeron acris subsp. acris)
ketokaunokki (Centaurea scabiosa)
ketokurho (Carlina vulgaris)
ketoneilikka (Dianthus deltoides)
ketoruusuruoho (Knautia arvensis)
ketosilmäruoho (Euphrasia stricta var. stricta, Euphrasia stricta var. tenuis)
ketotuulenlento (Filago arvensis)
kevätkynsimö (Draba verna)
kevättädyke (Veronica verna)
kiertotatar (Fallopia convolvulus)
kirjopillike (Galeopsis speciosa)
kolmisädetyräkki (Euphorbia peplus)
konnanvihvilä (Juncus bufonius subsp. bufonius)
kujasorsimo (Puccinellia distans)
kumina (Carum carvi)
kyläkarhiainen (Carduus crispus)
kylämaltsa (Atriplex patula)
kylämalva (Malva pusilla)
kylänurmikka (Poa annua)
kyläpiharatamo (Plantago major subsp. major)
L

laidunpoimulehti (Alchemilla monticola)
linnunkaali (Lapsana communis)
litutilli (Descurainia sophia)
liuskapeippi (Lamium hybridum)
lutukka (Capsella bursa-pastoris)
M

musta-apila (Trifolium spadiceum)
mustakoiso (Solanum nigrum)
mäkiapila (Trifolium montanum)
N

niittynurmikka (Poa pratensis s.s.)
nurmihärkki (Cerastium fontanum), alalaji piennarnurmihärkki (subsp. vulgare)
nurmikaunokki (Centaurea phrygia)
nurmikohokki (Silene vulgaris), muunnos ahonurmikohokki (var. vulgaris)
nurmilaukka (Allium oleraceum)
nurmipuntarpää (Alopecurus pratensis)
nurmirölli (Agrostis capillaris)
nurmitähkiö (Phleum pratense)
O

orvontädyke (Veronica serpyllifolia subsp. serpyllifolia)
otavalvatti (Sonchus asper)
P

papelorikko (Saxifraga granulata)
peltoemäkki (Fumaria officinalis)
peltohatikka (Spergula arvensis)
peltokaali (Brassica rapa subsp. oleifera)
peltokurjennokka (Erodium cicutarium)
peltolemmikki (Myosotis arvensis)
peltoluoho (Apera spica-venti)
peltomatara (Galium spurium)
pelto-ohdake (Cirsium arvense, muunnos var. maritimum)
pelto-orvokki (Viola arvensis)
peltorasti (Anchusa arvensis)
peltoretikka (Raphanus raphanistrum)
peltorusojuuri (Lithospermum arvense)
peltosaunio (Tripleurospermum inodorum)
peltosauramo (Anthemis arvensis)
peltotaskuruoho (Thlaspi arvense)
peltotädyke (Veronica agrestis)
peltoukonnauris (Erysimum cheiranthoides)
peltovalvatti (Sonchus arvensis var. arvensis)
peltovillakko (Senecio vulgaris)
peltovirvilä (Vicia hirsuta)
piennarpukinparta (Tragopogon pratensis)
pihakrassi (Lepidium ruderale)
pihakurjenpolvi (Geranium pusillum)
piikkiohdake (Cirsium vulgare)
pihatatar (Polygonum aviculare), alalajit isopihatatar ja tannerpihatatar
pikkuemäkki (Fumaria vaillantii)
pikkukäenrieska (Gagea minima)
pikkulaukku (Rhinanthus minor)
pikkutakiainen (Arctium minus)
pohjansavikka (Chenopodium suecicum)
pohjanmerisaunio (Tripleurospermum maritimum subsp. subpolare)
pujo (Artemisia vulgaris), muunnos rikkapujo (var. vulgaris)
puna-apila (Trifolium pratense)
punapeippi (Lamium purpureum)
punasavikka (Oxybasis rubra)
punasolmukki (Spergularia rubra)
punasänkiö (Odontites vulgaris)
R

rautanokkonen (Urtica urens)
rikkasinappi (Sinapis arvensis)
rikkaukonnauris (Erysimum cheiranthoides subsp. cheiranthoides)
rohtopernaruoho (Sisymbrium officinale)
ruiskaunokki eli ruiskukka (Centaurea cyanus)
S

savijäkkärä (Gnaphalium uliginosum)
seittitakiainen (Arctium tomentosum)
siankärsämö (Achillea millefolium)
sikoangervo (Filipendula vulgaris)
silkkipoimulehti (Alchemilla micans)
sinisavikka (Oxybasis glauca)
soikkoratamo (Plantago media)
särmäkuisma (Hypericum maculatum)
T

tanakkasilmäruoho (Euphrasia nemorosa)
terhi (Asperugo procumbens)
tummarusokki (Bidens tripartita)
tummatulikukka (Verbascum nigrum)
tuoksuverijuuri (Agrimonia procera)
U

ukontatar (Persicaria lapathifolia)
V

valkoapila (Trifolium repens)
valkopeippi (Lamium album)
viherjäsenruoho (Scleranthus annuus)
viisisädetyräkki (Euphorbia helioscopia)
välipeippi (Lamium confertum)
värimorsinko (Isatis tinctoria)
Ei enää Suomen luonnossa esiintyvät

vesipähkinä (Trapa natans)
Luettelo Maersk Linen aluksista

Tämä on luettelo Maersk Linen omistamista aluksista. Omistettujen alusten lisäksi Maersk Linen käytössä on vuokrattuja laivoja.
Luke Rodgers

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Luke John Rodgers
Syntymäaika: 1. tammikuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Birmingham, Englanti
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 173 senttimetriä
Seura
Seura:  Forest Green Rovers
Pelinumero: 9
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2005 2005–2007 2007–2009 2008–2009 2009 2009–2010 2011– |  Shrewsbury Town  Crewe Alexandra  Port Vale  → Yeovil Town (laina)  Yeovil Town  Notts County  New York Red Bulls | 179 (67) 38 (9) 59 (16) 6 (2) 16 (1) 46 (13) 21 (9) |
Maajoukkue
| 2003 | Englanti C | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. lokakuuta 2011.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 9. maaliskuuta 2011.
Luke John Rodgers (s. 1. tammikuuta 1982 Birmingham, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Conference Nationalissa pelaavaa Forest Green Roversia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Hän aloitti uransa vuonna 1999 Shrewsbury Townissa. Hän pelasi siellä kuuden kauden aikana yli 200 ottelua. Kesällä 2005 hän siirtyi Crewe Alexandraan, jossa hän pelasi lähemmäs 40 peliä kunnes siirtyi tammikuussa 2007 Port Valeen. Kaksi vuotta myöhemmin hän meni lyhyelle lainalle Yeovil Towniin. 21. heinäkuuta 2009 hän siirtyi Notts Countyyn. Siellä hän pelasi lähes 50 peliä, kunnes 28. tammikuuta 2011 hän siirtyi Yhdysvaltojen Major League Soccer -liigassa pelaavaan New York Red Bullsiin.
Luxemburgin koripallomaajoukkue

Luxemburgin koripallomaajoukkue edustaa Luxemburgia koripallon arvokisoissa.
Historia

Maa on päässyt kolme kertaa Euroopan-mestaruuskilpailuihin 1940–1950-luvulla.  Vuonna 1946 Luxemburg oli kisojen kahdeksas, joka on edelleen sen paras arvokisasaavutus. Vuonna 1951 maa oli kisojen viimeinen, kun se hävisi Tanskalle karsintaottelussa. Viimeisimmät EM-kisat Luxemburg pelasi vuonna 1955, jolloin maa oli kisojen viidestoista.
Aiheesta muualla

FLBB (ranskaksi)
FIBA Europen maajoukkueet
Alankomaat | Albania | Andorra | Armenia | Azerbaidžan | Belgia | Bosnia ja Hertsegovina | Bulgaria | Englanti | Espanja | Georgia | Irlanti | Islanti | Israel | Italia | Itävalta | Kreikka | Kroatia | Kypros | Latvia | Liettua | Luxemburg | Malta | Moldova | Montenegro | Norja | Pohjois-Irlanti | Pohjois-Makedonia  |  Portugali | Puola | Ranska | Romania | Ruotsi | Saksa | San Marino | Skotlanti | Serbia | Slovakia | Slovenia | Suomi | Sveitsi | Tanska | Tšekki | Turkki | Ukraina | Unkari | Wales | Valko-Venäjä | Venäjä | Viro | Yhdistynyt kuningaskunta
Entisiä joukkueita: DDR | Jugoslavia | Neuvostoliitto | Tšekkoslovakia
Luxemburgin kansalliskirjasto

| Luxemburgin kansalliskirjasto> Bibliothèque nationale de Luxembourg, Nationalbibliothéik Lëtzebuerg |
| --- | --- |

Osoite:  31, boulevard Konrad Adenauer, L-1115 Luxemburg, Luxemburg
Koordinaatit:  49.6096°N, 6.1310°E
Omistaja:  Luxemburgin
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Luxemburgin kansalliskirjasto (ransk. Bibliothèque nationale de Luxembourg, BnL; luxemburgiksi Nationalbibliothéik Lëtzebuerg) on Luxemburgissa toimiva Luxemburgin suurherttuakunnan kansalliskirjasto. Kirjaston historia ulottuu vuoteen 1798.
Kansalliskirjasto koordinoi Luxemburgin kansallista kirjastoverkkoa bibnet.lu:ta ja ylläpitää monarkian kirjastojen yhteistä kirjastojen tietojärjestelmää. BnL tekee yhteistyötä Luxemburgin yliopiston kanssa. Kansalliskirjaston ohjelmassa on digitalisoida maan painettu kirjallinen kulttuuriperintö; tämä hanke on aloitettu historiallisista sanomalehdistä. Luxemburgin kansalliskirjasto osallistuu Europeana-digitaalikirjastoon.
Kuvia

Kansalliskirjaston logo.
Sisäänkäynti Luxemburgin kansalliskirjastoon.
Luxemburgin kirjaston hallintorakennus (Kirchberg).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luxemburgin kansalliskirjasto Wikimedia Commonsissa
Rapport d’activité 2016 (pdf) (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi) (bnl.public.lu)
eluxemburgensia: elektronista kirjastoaineistoa[vanhentunut linkki] (ranskaksi) (eluxemburgensia.lu)
National Library (englanniksi) (lcto.lu)
National Library of Luxembourg, Bibliothèque Nationale du Luxembourg. Luxembourg (englanniksi) (librarytechnology.org)
Lyhtytetra

| Lyhtytetra |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Tetrakalat Characiformes
Heimo::  Tetrat Characidae
Suku::  Hemigrammus
Laji::  ocellifer
Kaksiosainen nimi
 Hemigrammus ocellifer  (Steindachner, 1882) 
Katso myös
   Lyhtytetra Wikispeciesissä   Lyhtytetra Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lyhtytetra (Hemigrammus ocellifer) on Etelä-Amerikasta kotoisin oleva parvikala, jota pidetään myös akvaarioissa. Se kasvaa noin 4,5 cm pitkäksi. Kalan yleisväri on harmahtava, mutta silmä on punainen ja pyrstön tyvessä on sitruunankeltainen läikkä, joka näyttää lyhdyltä. Kalan väritys tulee oikeuksiinsa, kun sitä pidetään tummasävyisessä akvaariossa, joka myös muistuttaa sen kotiseutujen tumman veden aluetta.
Lyhtytetraa elää luonnossa Guyanan ja Surinamen joissa sekä Amazonin vesistössä Perussa ja Brasiliassa.
Lyhtytetralle sopii vesi, jonka pH on 6,0–7,5, kovuus 0–18 dGH ja lämpötila 23–28 astetta.
Luxemburgin kantonit

Kartta Luxemburgin suurherttuakunnan kantoneista.
Luxenburg on perustuslaillinen suurherttuakunta ja sisämaavaltio jonka hallintoalueen muodostaa 12 kantonia.
Luxemburgin kantonit

Luxeburgin suurherttuakunnan 12 kantonia ovat:
Clervaux’n kantoni
Wiltzin kantoni
Vianden kantoni
Diekirchin kantoni
Echternachin kantoni
Redangen kantoni
Merschin kantoni
Grevenmacherin kantoni
Capellen kantoni
Luxemburgin kantoni
Remichin kantoni
Esch-sur-Alzetten kantoni
Piirit, kantonit ja kunnat

Luxemburg on jaettu kahteentoista kantoniin. Nämä kaksitoista kantonia on jaettu 102 kuntaan eli kaupunkeihin, joilla on oma paikallishallinto.
Luxemburgin entiset kolme piirikuntaa (ranskaksi: districts, saksaksi: Distrikte, luxemburgiksi: Distrikter) olivat Luxemburgin suurherttuakunnan ylimmän tason hallintoalueita. Piirit jaettiin kantoneihin. Piirit (ja kantonit) perustettiin 24. helmikuuta 1843. Vuonna 1857 Merschin alue luotiin Merschin ja Redangen kantoneista. Tämä neljäs piiri kuitenkin lakkautettiin vuonna 1867. Lokakuussa 2015 kaikki kolme piiriä lakkautettiin.
| numero | piiri | Alue  (km²) | Väestö  (2014) | Tiheys (asut> /km²) | Kantonit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Diekirch | 1 157,24 | 83,661 | 72.3 | Clervaux, Diekirch, Redange, Vianden, Wiltz |
| 2 | Grevenmacher | 524,8 | 64,978 | 123,8 | Echternach, Grevenmacher, Remich |
| 3 | Luxemburg | 904.34 | 401,041 | 443,5 | Capellen, Esch-sur-Alzette, Luxemburg, Mersch |
Luxemburgin entiset piirit.
Malawintonkija

| Malawintonkija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Huulikalamaiset Labroidei
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Tribus::  Haplochromini
Suku::  Lethrinops
Laji::  lethrinus
Kaksiosainen nimi
 Lethrinops lethrinus  Günther, 1894 
Katso myös
   Malawintonkija Wikispeciesissä   Malawintonkija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Malawintonkija (Lethrinops lethrinus) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji.
Laji elää tavallisesti 0–20 metrin syvyydessä. Malawintonkija elää kotoperäisenä Malawissa, Mosambikissa ja Tansaniassa. Lajin uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan elinvoimainen.