stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Protoje

Protoje vuonna 2017
Protoje, oikealta nimeltään Oje Ken Ollivierre on jamaikalainen reggaelaulaja. Protojen vuonna 2012 julkaistu single Kingston Be Wise löytyy Grand Theft Auto V pelin Blue Ark- radiokanavalta.
Diskografia > Mixtapet

2005: Lyrical Overdose Volume 1
2011: This Is Protoje
2013: Music From My Heart
2015: England Be Wise (Toddla T meets Protoje)
Diskografia > Albumit

2011: The Seven Year Itch
2013: The 8 Year Affair
2015: Ancient Future
Diskografia > Singlet

2009: Arguments
2010: Dread
2010: JA
2010: Roll
2011: Rasta Love (featuring Ky-Mani Marley)
2012: Who Dem A Program"
2012: This Is Not A Marijuana Song
2012: Kingston Be Wise
2013: I&I
2014: Who Knows (featuring Chronixx)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Protoje Wikimedia Commonsissa
Protoje Discogsissa. (englanniksi)
Pupo

| Pupo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. syyskuuta 1955 (ikä 69) Ponticino, Arezzon maakunta, Italia
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, televisiojuontaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Pupo ja Silver 
Laulukielet:  italia
Aktiivisena:  1975–
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  kitara, piano, rummut
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Pupo (oik. Enzo Ghinazzi, s. 11. syyskuuta 1955 Ponticino, Toscana, Italia) on italialainen kevyen musiikin laulaja ja lauluntekijä. Hänen uransa alkoi 1975, ja hänen levyjään on myyty yli 20 miljoonaa kappaletta. Pupon menestyskappaleita ovat muun muassa "Su di noi", "Firenze Santa Maria Novella" ja "Un amore grande", jotka julkaistiin 1980-luvulla. Saman vuosikymmenen loppua kohden Pupon suosio alkoi hiipua, mutta hän löysi uuden uran televisio-ohjelmien juontajana. 1990-luvulla musiikkiuralle löytyi nostetta ulkomailta.
Ura

Enzo Ghinazzi syntyi Ponticinossa nykyisen Laterina Pergine Valdarnon kunnan alueella. Hän teki levytyssopimuksen Baby Recordsin perustajan Freddy Naggiarin kanssa 1975, jolloin ilmestyi hänen esikoissinglensä "Ti scriverò"/"La compagnia". Naggiar keksi taiteilijanimen Pupo, ja esikoisalbumi Come sei bella ilmestyi 1976.
Pupon taiteilijan uran kaupallinen huippu ajoittuu 1980-luvun alkuun, jolloin oli julkaistu albumit Gelato al cioccolato (1979) ja Più di prima (1980). Jälkimmäinen sisältää menestyskappaleet "Su di noi" ja "Firenze Santa Maria Novella". Pupo osallistui San Remon musiikkifestivaaleihin 1980 kappaleenaan "Su di noi". Menestystä jatkoivat kappaleet "Cieli azzurri" (San Remo 1983) ja "Un amore grande" (San Remo 1984).
1980-luvun puolessa välissä Pupo teki yhteistyötä Fiordalison kanssa, syntyi muun muassa duetto "La vita è molto di più". 1980-luvun jälkeen Pupon levytystahti hiljeni huomattavasti: 1990–2010-luvuilla ilmestyi neljä studioalbumia, joista viimeisenä Porno contro amore (2016). Pupon ensimmäiset kokoelma-albumit julkaistiin kymmenen vuotta aktiiviuran alkamisen jälkeen vuonna 1985.
2000-luvulla Pupo on toiminut lukuisten televisio-ohjelmien juontajana (Affari tuoi, I raccomandati, Mettiamoci all'opera ja monet muut).
Pupo on säveltänyt musiikkia myös muille artisteille. Hänen kynästään on lähtöisin milanolaisen pop-trion Ricchi e Poverin suurmenestys "Sarà perché ti amo" (1981). Pupon tuotanto on suosittua myös Italian ulkopuolella, sitä on versioitu saksaksi, ranskaksi, englanniksi ja espanjaksi.
Diskografia > Studioalbumit

Come sei bella (1977)
Gelato al cioccolato (1979)
Più di prima (1980)
Lo devo solo a te (1981)
Cieli azzurri (1983)
Malattia d'amore (1984)
Change generation (1985)
Quanta gente (La vita è molto di più) (1986)
Quello che sono (1989)
Pupo 1996 (1996)
In eternità (1997)
Sei caduto anche tu (2000)
Porno contro amore (2016)
Aiheesta muualla

Hard Rock Casino Vancouver: Pupo & Ricchi E Poveri (Arkistoitu – Internet Archive)
Rankka kutsumus

| Rankka kutsumus – Sairaanhoitajan päiväkirja |
| --- | --- |

Kirjailija:  Kaarina Davis
Julkaistu:  2007
Suomennos
Kustantaja:  kustannusosakeyhtiö Nemo
Julkaistu:  2019
Sivumäärä:  158
ISBN:  9789529415922
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Rankka kutsumus – Sairaanhoitajan päiväkirja (2007, kustannusosakeyhtiö Nemo) on Kaarina Davisin esikoisteos. Teos valittiin 22. marraskuuta 2007 Tieto-Finlandia-ehdokkaaksi ja se sai Mielenterveysseuran tunnustuspalkinnon.
Teos kuvaa sairaanhoitajan työtä. Se ottaa kantaa hoitajien työoloihin ja sisältää osia Davisin omasta päiväkirjasta, jota hän on kirjoittanut työstään.
Rankka

Rankka on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
A. Wilh. Rankka (1873–1919), lyseon lehtori
Armas Rankka (1878–1953), arkkitehti
Lauri Rankka (s. 1950), taidegraafikko
Väinö Rankka (1875–1952), rautatieinsinööri
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Rajua rakkautta

| Rajua rakkautta> Call Her Savage |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Francis Dillon
Käsikirjoittaja:  Edwin J. Burke
Perustuu:  Tiffany Thayerin romaaniin
Tuottaja:  Sam E. Rork
Kuvaaja:  Lee Garmes
Leikkaaja:  Harold D. Schuster
Pääosat:  Clara Bow Gilbert Roland
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Fox Film Corporation
Levittäjä:  Fox Film Corporation
Ensi-ilta:   24. marraskuuta 1932  8. tammikuuta 1933
Kesto:  88 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  489 652 USD
Tuotto:  842 456 USD (USA)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rajua rakkautta (engl. Call Her Savage; myös Red Headed Savage) on vuonna 1932 ensi-iltansa saanut John Francis Dillonin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Clara Bow ja Gilbert Roland. Rajua rakkautta on "Pre-Code"-ajan Hollywood-elokuva, ja se jäi Clara Bow’n toiseksi viimeiseksi elokuvaksi. Rajua rakkautta -elokuvan tuotti ja levitti Fox Film Corporation. Rajua rakkautta kertoo villistä nuoresta naisesta (Bow), joka kapinoi isäkseen luulemaansa miestä vastaan.
Museum of Modern Art entisöi elokuvan vuonna 2012. Elokuvaa säilytetään myös Museum of Modern Artissa. Rajua rakkautta on julkaistu myös DVD:lle. Rajua rakkautta esitettiin Turner Classic Moviesin elokuvajuhlilla Hollywoodissa vuonna 2012. Dokumentin The Celluloid Closet (1995) mukaan Rajua rakkautta oli ensimmäinen Hollywood-elokuva, jossa esitetään homobaari.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Clara Bow  | … |  Nasa "Dynamite" Springer   |
|  Gilbert Roland  | … |  Moonglow   |
|  Thelma Todd  | … |  Sunny De Lane   |
|  Monroe Owsley  | … |  Lawrence Crosby   |
|  Estelle Taylor  | … |  Ruth Springer   |
|  Weldon Heyburn  | … |  Ronasa   |
|  Willard Robertson  | … |  Pete Springer   |
|  Anthony Jowitt  | … |  Jay Randall   |
|  Fred Kohler  | … |  Silas Jennings   |
|  Russell Simpson  | … |  Vanha mies vankkurissa   |
|  Margaret Livingston  | … |  Molly   |
|  Carl Stockdale  | … |  Mort   |
|  Dorothy Peterson  | … |  Silasin vaimo   |
Tuotanto

Rajua rakkautta perustuu Tiffany Thayerin samannimiseen romaaniin (1931), jonka pohjalta Edwin J. Burke laati käsikirjoituksen. Rajua rakkautta -elokuvan tuotanto alkoi 12. syyskuuta 1932 ja päättyi 2. marraskuuta. Bow oli sitoutunut elokuvaan 7. toukokuuta 1932. Elokuvalla oli melkein puolen miljoonan dollarin budjetti. Bow sai palkaksi 125 000 dollaria, ja elokuva on Bow’n ensimmäinen elokuva huhtikuisen 1931 hermoromahduksen jälkeen. Bow’sta tuli sopimuksensa kautta Foxilla ensimmäinen näyttelijätär, jolle annettiin oikeus puuttua käsikirjoituksen laatimiseen ja sen hyväksyntään.
Julkaisu ja vastaanotto

Rajua rakkautta sai ensi-iltansa New Yorkissa 24. marraskuuta vuonna 1932. Elokuva pääsi maanlaajuiseen teatterilevitykseen 27. marraskuuta. Suomessa elokuva julkaistiin 8. tammikuuta vuonna 1933. Rajua rakkautta oli ilmestyessään taloudellinen menestys. Kriitikot ylistivät Bow’n roolisuoritusta. Vaikka itse elokuva ei saanut kriitikoilta hyvää vastaanottoa, se oli kuitenkin yleisömenestys. Bow oli kertonut Rajua rakkautta olleen hänen henkilökohtainen suosikkielokuvansa.
Aiheesta muualla

Rajua rakkautta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Rajua rakkautta Elonet.
Rajua rakkautta AllMoviessa. (englanniksi)
Rajua rakkautta TCM Movie Databasessa (englanniksi)
R. R. Eklund

Ragnar Rudolf Eklund (21. huhtikuuta 1895 Uusikaarlepyy – 28. marraskuuta 1946 Helsinki) oli suomenruotsalainen kirjailija ja toimittaja.
Eklundin vanhemmat olivat kauppias Henrik Eklund ja Maria Jungell. Hän kävi koulua Vaasassa, pääsi ylioppilaaksi 1914 ja siirtyi heti lehtialalle. Eklund oli aluksi Vasa Posten -lehden avustajana ja työskenteli sitten toimittajana Vasabladet, Tammerfors Aftonblad ja Dagens Press -lehdissä. Hän oli Helsingissä ilmestyneen Svenska Pressen (myöh. Nya Pressen) -lehden toimittaja vuodesta 1919, ja hän toimi Göteborgs Handels- och Sjöfartstidningin Helsingin kirjeenvaihtajana 1921–1930. Eklund työskenteli helsinkiläisen mainostoimiston palveluksessa.
Eklund aloitti kirjailijanuran vuonna 1919 ilmestyneellä proosarunokokoelmalla Jordaltaret. Hän julkaisi runo-, proosa- ja aforismikokoelmia.
Wäinö ja Matti Aaltosen veistämä R. R. Eklundin muistopatsas paljastettiin 1962 Uudenkaarlepyyn Topelius-puistossa. Patsas joutui elokuussa 2008 ilkivallan kohteeksi kun siihen kuulunut Eklundin kasvokuva varastettiin.
Teoksia

Jordaltaret. Schildt 1919
Grått och gyllne: Fragmentariska betraktelser. Schildt 1926
Det unga ögat. Schildt 1927
Den gåtfulla gästen. Schildt 1932
Värld från veranda. Schildt 1934
Himmelstimran. Schildt 1937
Rymd och människa. 1938
Du stallbror med Gud. Schildt 1940
Gissel och möjor. Schildt 1942
Liten drömmarpilt. Schildt 1943
Ny dag börjar. Schildt 1944
Loggbok på landbacken. Schildt 1945
Rymd och människa: Dikter, aforismer, småprosa, med inledning av Per Erik Wahlund. Schildt 1950
Kirjallisuutta

Welander, Martin: Grå verklighet, gyllne fantasi: Skapandets problematik i R. R. Eklunds aforistiska författarskap.  Helsingfors:  Martin Welander, 2013.  ISBN 978-952-10-8696-0.  Teoksen verkkoversio. (väitöskirja)
Raita (täsmennyssivu)

Raita voi tarkoittaa seuraavia:
raita, pitkänomainen, kapeahko tietyn värinen alue jollakin pinnalla
raita (Salix caprea), pajukasveihin kuuluva kasvi
Raita, suomenkielinen naisen etunimi
raita, intialainen jogurtista valmistettu ruoan lisuke
raita, musiikkikappale
Henkilöitä > Etunimi

Raita Karpo (1941–2023), laulaja
Henkilöitä > Sukunimi

Antti Raita (1883–1954), pankkimies ja kunnallisneuvos
Antti Raita (1883–1968), maantiepyöräilijä
Eino Raita (1903–1970), teatteriohjaaja, -johtaja ja näyttelijä, Valli Raidan puoliso, Marjatta Raidan isä
Henna Raita (s. 1975), alppihiihtäjä
Marjatta Raita (1944–2007), näyttelijä, Eino ja Valli Raidan tytär
Mikko Raita, miksaaja, äänittäjä, tuottaja, kitaristi, basisti  ja laulaja
Reima Raita (1918–1999), yritysjohtaja, kauppaneuvos
Sven Raita (1914–1984), valokuvaaja
Teemu Raita (s. 1974), lauluntekijä, laulaja, kirjoittaja ja näyttelijä
Toivo Raita (1893–1933), kirjailija
Valli Raita (1905–1977), näyttelijä, Eino Raidan puoliso, Marjatta Raidan äiti
Muita

Raita Sport Areena, Oulaisissa sijaitseva jäähalli
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Raita”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Repokankaan koulu

| Repokankaan koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Taunonkuja 9, 78870 Varkaus
Koordinaatit:  62.3141°N, 27.8323°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  Eriikka Laukkanen
Luokat:  0–9
Oppilaita:  218 (2016), lisäksi esikoululaisia
Verkkosivut
Repokankaan koulu on Varkauden länsiosassa toimiva suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 0–9). Vuonna 2016 koulua kävi yli 210 peruskoulun oppilasta. Tämän lisäksi koulussa on esikoulua käyviä lapsia.
Repokankaan koulu osallistuu muun muassa Kiva-koulu, Liikkuva koulu ja ProKoulu-hankkeisiin.
Aiheesta muualla

Repokankaan koulun pihan turvallisuutta parannetaan kesän aikana (25.3.2019) (yle.fi)
Ralph M. Steinman

| Ralph M>  Steinman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. tammikuuta 1943 Montréal, Kanada
Kuollut: 30. syyskuuta 2011 (68 vuotta)
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  McGill-yliopisto   Harvardin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  James G. Hirsch
Instituutti:  Rockefeller-yliopisto
Tutkimusalue:  Immunologia, virologia, bakteriologia ja biologia
Palkinnot:   Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto (2011)
Ralph Marvin Steinman (14. tammikuuta 1943 Montréal, Quebec – 30. syyskuuta 2011) oli kanadalainen immunologi ja solubiologi Rockefellerin yliopistossa. Hän voitti vuonna 2011 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Jules Hoffmannin ja Bruce Beutlerin kanssa. Steinman kuoli vain kolme päivää ennen palkinnon julkistamista eikä Nobel-komitea saanut tietoa kuolemasta ajoissa, joten palkinto myönnettiin poikkeuksellisesti postuumisti.
Vuonna 1973 Steinman ja Zanvil A. Cohn keksivät englanninkielisen termin dendritic cells (dendriittisolut) . Steinman on saanut useampia palkintoja ja tunnustuksia dendriittisolutyöstään. Vuonna 2003 hänelle myönnettiin Gairdner-säätiön kansainvälinen palkinto ja vuonna 2007 Albert Lasker -palkinto lääketieteellisestä perustutkimustyöstä. Sen lisäksi hänet on nimitetty Yhdysvaltain kansalliseen tiedeakatemiaan vuonna 2001 ja Institute of Medicineen vuonna 2002.
Aiheesta muualla

The Rockefeller University
gairdner
National Academies
Lasker Foundation
| --- | --- |
1901–1925:  1901: Behring  1902: Ross  1903: Finsen  1904: Pavlov  1905: Koch  1906: Golgi, Ramón y Cajal  1907: Laveran  1908: Metšnikov, Ehrlich  1909: Kocher  1910: Kossel  1911: Gullstrand  1912: Carrel  1913: Richet 1914: Bárány  1919: Bordet  1920: Krogh  1922: Hill, Meyerhof  1923: Banting, Macleod 1924: Einthoven
1926–1950:  1926: Fibiger  1927: Wagner-Jauregg  1928: Nicolle  1929: Eijkman, Hopkins  1930: Landsteiner  1931: Warburg  1932: Sherrington, Adrian  1933: Morgan  1934: Whipple, Minot, Murphy  1935: Spemann  1936: Dale, Loewi  1937: Szent-Györgyi  1938: Heymans  1939: Domagk  1943: Dam, Doisy  1944: Erlanger, Gasser  1945: Fleming, Chain, Florey  1946: Muller  1947: C. Cori, G. Cori, Houssay  1948: Müller  1949: Hess, Moniz 1950: Kendall, Reichstein, Hench
1951–1975:  1951: Theiler  1952: Waksman  1953: Krebs, Lipmann  1954: Enders, Weller, Robbins  1955: Theorell  1956: Cournand, Forssmann, Richards  1957: Bovet  1958: Beadle, Tatum, Lederberg  1959: Ochoa, Kornberg  1960: Burnet, Medawar  1961: Békésy  1962: Crick, Watson, Wilkins  1963: Eccles, Hodgkin, Huxley  1964: Bloch, Lynen  1965: Jacob, Lwoff, Monod  1966: Rous, Huggins  1967: Granit, Hartline, Wald  1968: Holley, Khorana, Nirenberg  1969: Delbrück, Hershey, Luria  1970: Katz, Euler, Axelrod  1971: Sutherland  1972: Edelman, Porter  1973: Frisch, Lorenz, Tinbergen  1974: Claude, Duve, Palade  1975: Baltimore, Dulbecco, Temin
1976–2000:  1976: Blumberg, Gajdusek 1977: Guillemin, Schally, Yalow  1978: Arber, Nathans, Smith  1979: Cormack, Hounsfield  1980: Benacerraf, Dausset, Snell  1981: Sperry, Hubel, Wiesel  1982: Bergström, Samuelsson, Vane  1983: McClintock  1984: Jerne, Köhler, Milstein  1985: Brown, Goldstein  1986: Cohen, Levi-Montalcini  1987: Tonegawa  1988: Black, Elion, Hitchings  1989: Bishop, Varmus  1990: Murray, Thomas  1991: Neher, Sakmann  1992: Fischer, Krebs  1993: Roberts, Sharp  1994: Gilman, Rodbell  1995: Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus  1996: Doherty, Zinkernagel  1997: Prusiner  1998: Furchgott, Ignarro, Murad  1999: Blobel  2000: Carlsson, Greengard, Kandel
2001–:  2001: Hartwell, Hunt, Nurse  2002: Brenner, Horvitz, Sulston  2003: Lauterbur, Mansfield  2004: Axel, Buck  2005: Marshall, Warren 2006: Fire, Mello 2007: Capecchi, Evans, Smithies 2008: zur Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier 2009: Blackburn, Greider, Szostak 2010: Edwards 2011: Beutler, Hoffmann, Steinman 2012: Gurdon, Yamanaka 2013: Rothman, Schekman, Südhof 2014: O’Keefe, M.-B. Moser, E. Moser 2015: Campbell, Ōmura, Tu 2016: Ōsumi 2017: Hall, Rosbash, Young 2018: Allison, Honjo 2019: Kaelin, Ratcliffe, Semenza 2020: Alter, Houghton, Rice 2021: Julius, Patapoutian 2022: Pääbo 2023: Karikó, Weissman 2024: Ambros, Ruvkun
Sasha Alexander

| Sasha Alexander |
| --- | --- |
 Sasha Alexander vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. toukokuuta 1973 (ikä 51) Los Angeles, Kalifornia
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Edoardo Ponti (2007-)
Lapset:  2
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Suzana Drobnjakovic
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Sasha Alexander (syntymänimeltään Suzana Drobnjakovic, s. 17. toukokuuta 1973 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja.
Lapsuus ja nuoruus

Alexanderilla on serbialaiset ja italialaiset sukujuuret. Hän aloitti näyttelemisen koulunsa näytelmissä seitsemännellä luokalla. Hän jatkoi näyttelemistä koko kouluajan läpi ja muutti New Yorkiin opiskellakseen näytelmissä. Alexander on opiskellut Etelä-Kalifornian yliopiston näyttelijäkoulussa.
Ura näyttelijänä

Sasha Alexander on esiintynyt useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Hän teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1997, jolloin hän esiintyi kolmessa elokuvassa. Alexander tunnetaan parhaiten Caitlin "Kate" Toddin roolistaan televisiosarjassa NCIS Rikostutkijat, jossa hän näytteli vuosina 2003–2005. Vuosina 2010–2016 hän oli toisessa pääosassa kuolemansyyntutkijana nimeltä Maura Isles televisiosarjassa Rizzoli & Isles.
Ura näyttelijänä > Filmografia

Battle of Sexes (1997)
Visceral Matter (1997)
Eliittiryhmä (Supply & Demand) (1997)
Yhdessä, yksin (Twin Falls Idaho) (1999)
Wasteland (1999), 13 jaksossa
Ball & Chain (2001)
Dawson's Creek (2000–2001)
All Over the Guy (2001)
C.S.I. (CSI: Crime Scene Investigation) (2001), jaksossa Alter Boys
Frendit (Friends) (2002), jaksossa The One With Joey's Interview
Greg the Bunny (2002), jaksossa Surprise!
Predisio Med (2002), jaksoissa Second Chance ja This Baby's Gonna Fly
Expert Witness (2003)
Lucky 13 (2005)
NCIS Rikostutkijat (Navy NCIS: Naval Criminal Investigative Service) (2003–2005)
Pentagon (E-Ring) (2006), jaksosa War Crimes
Vaarallinen tehtävä III (Mission: Impossible III) (2006)
The Nine (2006), jaksossa The Outsiders
The Last Lullaby (2007)
Play Dead (2008)
Yes Man (2008)
Jätä se! (2009)
Rizzoli & Isles (2010–2016)
Hävyttömät (2015–)
Yksityiselämä

Alexander on naimisissa Sophia Lorenin pojan, ohjaaja Edoardo Pontin kanssa. Heillä on kaksi lasta: toukokuussa 2006 syntynyt tytär ja joulukuussa 2010 syntynyt poika.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sasha Alexander Wikimedia Commonsissa
Sasha Alexander Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Rokansaari (Puumala)

Rokansaari
| --- | --- |
Sijainti:  Puumala Etelä-Savo Suomi
Vesialue:  Saimaa: Lietvesi
Korkein kohta:  108 m mpy. 
Pinta-ala:  5,4 km²  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Rokansaari on saari varsinaisella Saimaalla Lietvedellä Puumalassa Etelä-Savossa.
Maantietoa

Rokansaari on 3,7 kilometriä pitkä, 2,4 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on kartasta mitattuna noin 5,4 neliökilometriä. Saari sijaitsee Lietveden eteläosassa Suur-Saimaaseen rajoittuvan saariston pohjoisosassa. Sen luoteis-, länsi- ja kaakkoispuolella puolella aukeaa Lietveden laaja järvenselkä, saaren eteläpuolella jää Vehkovirta Lintusalon ja Liimattalansaaren eteen, itäpuolella ovat Kuutinvirta ja sen pohjoispuolella Halkosaarenselkä, ja aivan saaren pohjoispäässä on yli 300 metriä leveä Lietsalmi. Lietsalmen vastaranta on Lietniemi, joka kuuluu Rokansalon kylään. Rokansaarella on muutamia lähisaaria. Saaren koillispuolella Halkosaarenselän pohjoispuolella on saaristo, johon kuuluvat esimerkiksi Linnaluoto ja Vasikaiset. Itse Halkosaari sijaitsee kilometrin päässä ja se on läntisin siellä olevista suurista saarista. Selällä sijaitsee lisäksi yksinäinen Virstaluoto. Vehkovirrassa on pieni saaristo, joka sijaitsee lähempänä Liimattalansaarta. Vain Petäissaari ja Lehtisensaari sijaitsevat Rokansaaren lähellä. Suurella Lietveden järvenselällä sijaitsevat etäällä esimerkiksi Luukonperänsaaret ja Lonkiluoto. Saaren rantaviiva on selkeäpiirteinen eikä pitkiä niemiä tai lahtia esiinny. Vehkovirrassa sijaitsee Taipaleenlahti, Luukonlahti ja Ruokosenlahti, jotka ovat leveäsuisia ja lyhyitä lahtia. Ristiniemi muodostaa saaren eteläisimmän kärjen ja Syvänkaarteenniemi ja Laituriniemi pohjoispään niemiä.
Saaren maaperä on muodostunut sorasta ja hiekasta ja sen korkeuserot ovat maltilliset ja loivapiirteiset. Korkein kohta sijaitsee kartoissa nimettömällä mäellä, joka sijaitsee saaren keskiosissa. Se kohoaa 108 metrin korkeuteen mpy. eli 32 metrin korkeuteen Saimaan vedenpinnasta. Ainoat karttoihin nimetyt vuoret ovat Lammasvuori saaren keskiosassa ja kallioinen Hiisivuori saaren länsipäässä. Kaikki saaren järvet vaikuttavat olevan suppalampia. Pohjoispäässä ovat vierekkäin Enolampi (26 ha), Umpilampi (6 ha) ja Ruutanalampi. Enolammen laskuoja on melottavissa. Saaren ainoa suo sijaitsee Umpilammen yhteydessä. Lounaispäässä sijaitsee Suurijärvi (35 ha), joka on lukuisten suppien muodostama järvilabyrintti. Järvenosilla on nimet Nurkkajärvi, Karplampi, Kuvaalampi, Ukonlampi ja Alainenlampi. Suurijärven vesi on kirkasta ja siihen voi meloa lyhyen laskuojan kautta . Ne ovat yhteydessä toisiinsa kapeiden salmien välityksellä. Saaren asutus on sijainnut Suurijärven itäpuolella. Pohjoismäen, Kettulan ja Lammasvuoren lopetetut maatilat sijaitsevat niittyjen ympärillä lähellä toisiaan. Rannoilla on vielä noin 15 vapaa-ajan asuntoa. Saaren tiet ovat edelleen polkuja ja kärryteitä. Kävelijän tulisi pitää mielessään, että saarella ne johtavat yleensä yksityiselle vapaa-ajan asunnoille . Vehkovirtaan on merkitty Saimaan syväväylä, jonka syväys on 4,2 metriä. Lietsalmessa kulkee 2,4 metrin ja Lietveden järvenselällä myös 2,4 metrin veneväylä.
Luontoarvoja > Saaren geologia

Saaren maaperä on muodostunut viime jääkauden loppuvaiheessa, kun mannerjäätikön sulamisvedet kuljettivat paikalle soraa ja hiekkaa. Ne tulivat pohjoisesta pitkin jäätikönalaista jäätikköjokea, jonka jälkiä pystyy edelleen seuraamaan maastossa ja kartoilla 150 kilometrin matkalta. Rokansaareen tulee Pieksämäeltä alkava maastossa katkeileva harjujakso, jonka jälkiä on vielä näkyvissä pohjoisessa Puumalan kirkonkylässä ja etelässä Kyläniemeen asti. Rokansaaren hiekka-alue on muodostunut noin 11 500–11 400 vuotta sitten, kun alue vapautui mannerjäätikön alta suoraan Saimaan jäätikköjärveen. Jäätikköjoen tuoma vesi ja kiviaines laskeutui jäätikköjärven pohjalle muodostaen kiilamaisen kerrostuman. Kiviaineksen ja hienon hiekan joukkoon hautautui reunasta lohjenneita jäälohkareita, joiden jättämät painaumat eli supat muodostavat saaren lampien syvänteet. Myöhemmät Saimaan vedenpinnan hitaat muutokset ovat siirtäneet rantojen paikkaa ja järven aallokon kulutustoiminta on jättänyt saarelle näkyviin muinaisrantoja eri korkeuksille.
Luontoarvoja > Luonnonsuojelualue

Rokansaari sisältyy Natura 2000-ohjelman suojeluohjelmaan (Lietvesi, FI0500024, 193 km²), jossa Lietveden saaret ovat pääasialliset suojelun kohteet. Natura-alueeseen sisältyy Rokansaaresta kaikki osat paitsi entiset maataloustoimintaan kuuluneet alueet. Karttapaikan karttaan on saaren lounaisosaan merkitty edellä esitettyä suppeampi suojelualue. Alue muodostuu yhdestä laajemmasta ja yhtenäisestä suojelualueesta ja pohjoisosassa kolmesta erillisestä suojellusta ranta-alueesta. Laajempi suojelualue sisältää vain maa-alueita ja sen ulkopuolelle jää Suurijärven vesialueet. Alainenlammessa ja Ukonlammessa sijaitsevat saaret ovat myös suojeltuja.
Historiaa > Rokansaaren täyshoitola

Saaren pohjoisosa kuului Kaarteen sahalle, kun viipurilainen Vilho Montonen osti siltä vuonna 1940 nykyisen virkistysalueen maat. Sotien aikana hän rakennutti saarelle saunan ja pienen huvilan. Kun sota päättyi, laajennettiin huvilaa ja se muutettiin täyshoitolaksi sopivaksi. Täyshoitolana se toimi 1940-luvun lopulta 1980-luvun lopulle. Aluksi toimintaa johti Vilho Montonen, mutta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1953 toimintaa jatkoi hänen vaimonsa Karin Montonen. Kuuluisia vieraita saaressa ovat olleet George de Godzinsky ja Uolevi Raade.