stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kelly LeBrock
Perhe ja ura

Kellyn isä oli Kanadan ranskalainen ja äiti irlantilainen.[lähde? ] Hän oli naimisissa ensimmäisen kerran elokuvatuottaja-ravintoloitsija Victor Drain kanssa vuosina 1984–1986. Hän avioitui vuonna 1987 uudelleen, nyt Steven Seagalin kanssa ja avioliitto kesti vuoteen 1996. Heille syntyi kolme yhteistä  lasta; Annaliza (s. 1987), Dominicki (s. 1990) ja Arissa (s. 1993). Avioeron jälkeen LeBrock muutti eteläisen Kalifornian syrjäseudulle ja eli muun muassa kokonaan ilman televisiota. Hän avioitui kolmannen kerran vuonna 2007 investointipankkiiri Fred Steckin kanssa. LeBrock jäi kiinni vuonna 2003 rattijuopumuksesta.
Filmografia

Unelmien nainen (The Woman in Red, 1984)
Lisa – unelmien nainen (Weird Science, 1985)
Vaikeasti tapettava (Hard to Kill, 1990)
Petosten verkko (Betrayal of the Dove, 1993)
Tappajan jäljet (Tracks of a Killer, 1995)
Kovaa peliä villissä lännessä (Hard Bounty, 1995)
Takaa haettu (Wrongfully Accused, 1998)
The Sorcerer's Apprentice (2002)
Zerophilia (2005)
Gamers (2006)
The Mirror (2007)
Aiheesta muualla

Kelly LeBrock Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Keraatti

Keraatti eli vahasalva (lat. ceratum) oli iholle levitettävä lääkemuoto, jonka perusaineena oli vaha. Seassa saattoi olla kaakaorasvaa, parafiinia, valaanpäärasvaa tai jotakin muuta rasvalajia. Vaikuttavaksi aineeksi seokseen lisättiin jotakin lääkeainetta sen mukaan, mihin vaivaan yritettiin saada aikaan muutos. Keraatti oli huoneenlämmössä kiinteää, mutta hieman lämmitettynä tai iholle hangattuna notkeaa. Sitä myytiin levyn tai sauvan muotoisina kappaleina. Keraattia käytettiin 1930-luvulla enää harvoin, mutta vielä 1960-luvulla sitä hyödynnettiin vähäisessä määrin.
Kerahaihdutus

Veden kerahaihdutus tolueenissa. Tolueeni on violettia, vesi sinistä. Punaisella katkoviivalla on merkitty höyryn virtausreitti.
Kerahaihdutus eli atseotrooppinen haihdutus (engl. azeotropic evaporation) on kemian erotusmenetelmä, jolla voidaan erottaa haihtuva epäpuhtaus liuottimen avulla. Tuotteen on kestettävä keittämistä valitussa liuottimessa. Haihdutukseen tarvitaan asianmutkainen kerahaihdutusputki, säädettävä lämmönlähde ja palautusjäähdytin. Kerahaihdutusputki on alhaalta suljettu tai suljettava putki, jossa on tislausmutka sivussa (niin sanottu Dean–Stark-laite tai Bidwell-Sterling-laite.)
Esimerkiksi kosteita synteesituotteita voidaan kuivata tolueenin avulla kerahaihdutuksella. Tolueeni ja vesi yleensä ottaen erottuvat toisistaan omiksi kerroksikseen, kuten öljy ja vesi. Tolueeni kuitenkin liuottaa jonkin verran vettä ja muodostaa kera seoksen, jolla on tolueenia (kiehumispiste 110 °C) ja vettä (kiehumispiste 100 °C) alempi kiehumispiste, noin 84 °C. Tämä on atseotrooppinen seos — molemmat aineet kiehuvat samassa lämpötilassa (eli vesi ei ala kiehumaan pois tolueenista). Siksi kaasun ja nesteen vesipitoisuus on sama.
Kerahaihdutuksessa tämä höyry kondensoidaan koeputkeen palautusjäähdyttimen avulla. Kondensaatista vesi erottuu omaksi kerroksekseen. Vesi on tolueenia raskaampaa, joten se jää koeputken pohjalle, ja tolueeni valuu takaisin liuokseen. Näin kuivatettava vesi-tolueeniliuos laimenee, joten sen kiehumispiste (atseotrooppi) nousee kunnes vesi on ajettu pois kokonaan ja seos saavuttaa tolueenin oman kiehumispisteen 110 °C:ssa. Vesi kerätään sitten pois koeputkesta, ja itse synteesituote erotetaan tolueenista esimerkiksi kiteyttämällä. Vesi ei välttämättä poistu aivan täysin tällä menetelmällä, eikä mitään haihtumattomia aineita kuten mineraalisuoloja saada poistettua.
Toinen mahdollinen tapa on veden poisto absolutoidulla etanolilla (99,5 %), koska se liuottaa vettä, ja haihtuessaan vie sen mukanaan. Alkoholit tai hiilivedyt kuten tolueeni haihtuvat näytteistä huomattavasti helpommin ja täydellisemmin kuin vesi, jota jää aina pieniä määriä haihdutuksenkin jälkeen.
Kao (yritys)

| Kao Corporation |
| --- | --- |


Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
ISIN:  JP3205800000
Perustettu:  1887
Perustaja:  Tomiro Nagase
Kotipaikka:  Tokio, Japani
Kotisivu:  www.kao.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kao Corporation (jap. 花王株式会社, Kao Kabushiki gaisha) on japanilainen kemianteollisuus- ja kosmetiikkayhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Tokiossa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (japaniksi)
Khioksen verilöyly (maalaus)

Eugène Delacroix: Khioksen verilöyly (1824).
Khioksen verilöyly (ransk. Scène des massacres de Scio) on ranskalaisen Eugène Delacroix’n maalaus vuodelta 1824. Se kuvaa kaksi vuotta aiemmin tapahtunutta Khioksen verilöylyä, jossa turkkilaiset olivat Kreikan itsenäisyyssodan aikana surmanneet Khioksen saaren asukkaat. Tapaus kuohutti tuohon aikaan koko Eurooppaa.
Delacroix oli tehnyt kaksi vuotta aiemmin läpimurtonsa maalauksella Dante ja Vergilius helvetissä, mutta Khioksen verilöyly oli hänen ensimmäinen varsinainen suurtyönsä. Khioksen tapahtumien ollessa yleisenä puheenaiheena Delacroix päätti keväällä 1823 maalata aiheesta taulun. Saadakseen maalauksesta autenttisemman hän tutustui ranskalaiseen eversti Voutieriin, joka oli ollut alkuperäisen verilöylyn silminnäkijä, sekä tutki turkkilaisia käsikirjoituksia ja persialaisia miniatyyrejä. Voimakkaasti tunteisiin vetoava maalaus oli esillä Pariisin salongissa vuonna 1824. Delacroix viimeisteli maalauksen taivasta vielä näyttelysalissa saatuaan inspiraation samassa näyttelyssä esillä olleesta John Constablen Heinärattaista. Khioksen verilöyly sai ristiriitaisen vastaanoton. Jotkut kriitikot ylistivät sen väkevyyttä, toiset arvostelivat sen brutaaliutta. Joidenkin mielestä tällaisia ajankohtaisia ja poliittisesti latautuneita aiheita ei olisi pitänyt käsitellä taiteessa. Moitteita tuli myös siitä, että yhtenäisen kokonaissommitelman sijaan maalaus näyttää koostuvan joukosta hajanaisia ihmisryhmiä. Teoksen saamasta kritiikistä huolimatta Ranskan valtio osti sen 6 000 frangin hinnalla.
Khioksen verilöylyssä näkyy Delaroix’n kiinnostus itämaisiin aiheisiin esimerkiksi vaatteiden ja esineiden kuvauksessa. Maalauksen hienoimpina elementteinä on pidetty tapaa, jolla Delacroix on kuvannut toisaalta turkkilaisten ylimielisyyttä, toisaalta kreikkalaisten kauhua ja epätoivoa, sekä tapaa jolla maalauksen yläosan täyttävä taivas on maalattu.
Maalauksen mitat ovat 417 x 354 senttimetriä. Se kuuluu nykyään Louvren taidemuseon kokoelmiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Khioksen verilöyly (maalaus) Wikimedia Commonsissa
Teoksen esittely Louvren sivulla (ranskaksi)
Kelvin Kiptum

Kelvin Kiptum Lontoon maratonilla huhtikuussa 2023
Kelvin Kiptum (2. joulukuuta 1999 – 11. helmikuuta 2024) oli kenialainen kestävyysjuoksija.
Joulukuussa 2022 Kiptum juoksi ensimmäisen maratoninsa voittaessaan Valencian maratonin ajalla 2.01.53. Aika oli kaikkien aikojen nopein debyyttimaraton ja maailmantilaston kolmanneksi paras aika. Huhtikuussa 2023 hän voitti Lontoon maratonin reittiennätyksellä 2.01.25. Hän jäi Eliud Kipchogen maailmanennätyksestä 16 sekuntia ja juoksi kilpailun toisen puoliskon aikaan 59.45. Lokakuussa 2023 Kiptum voitti Chicagon maratonin maailmanennätysajalla 2.00.35. Hän alitti Eliud Kipchogen maailmanennätyksen 34 sekunnilla. Hän juoksi kilpailun ensimmäisen puoliskon aikaan 1.00.48 ja toisen puoliskon aikaan 59.47.
Kiptum kuoli auto-onnettomuudessa Keniassa 11. helmikuuta 2024.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kelvin Kiptum Wikimedia Commonsissa
Kalle Helenius

| Kalle Helenius> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. huhtikuuta 2004 (ikä 20) Ylöjärvi, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  96 kg
Seura
Seura:  Jukurit
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  11
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2023–
Aik. seurat:  IPK (Mestis)
Kalle Helenius (s. 8. huhtikuuta 2004 Ylöjärvi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureita. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura > Seuraura

Helenius on Uplakersin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Tapparaan. Helenius voitti kauden 2018–2019 päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2019–2020 hän voitti koko C-nuorten SM-karsintojen jäähypörssin 105 minuutillaan. Kaudella 2021–2022 Helenius toimi Tapparan U18-joukkueen varakapteenina. Hän voitti kauden päätteeksi U18 SM-pronssia. Kauden 2022–2023 päätteeksi Helenius voitti U20 Suomen-mestaruuden.
Kaudeksi 2023–2024 Helenius siirtyi Mikkelin Jukurien U20-joukkueeseen. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Helenius voitti Jukurien sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 19+12=31. Hän debytoi myös seuran SM-liigajoukkueessa, jossa Helenius pelasi neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki liigadebyyttinsä 15. joulukuuta 2023 entistä junioriseuraansa Tapparaa vastaan, kun Jukureilla oli kuusi hyökkääjää sivussa terveydellisistä syistä ja maajoukkuekomennusten myötä. Helenius merkittiin Jukurien kakkosketjun oikeaan laitaan Ottoville Leppäsen sekä toisen debytantin, Matti Butkovskiyn viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.59 minuuttia. Maaliskuussa 2024 Jukurit lainasi Heleniuksen Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuihin kesken puolivälieräsarjan, kun hänet oli nuorten pelaajien listalle nimettynä mahdollisuus siirtyä siirtorajan jälkeen. Helenius pelasi siellä 14 playoff-ottelua tehopistein 1+1=2. Hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden.
Huhtikuussa 2024 Helenius teki Jukurien kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Joukkuetta siirtyi kaudeksi 2024–2025 valmentamaan hänelle IPK:sta tuttu Marko Tuomainen.
Ura > Maajoukkueura

Helenius on pelannut yhden poikien maaottelun.
Muuta

Heleniuksen pikkuveli Konsta pelaa hyökkääjänä NHL-seura Buffalo Sabresin organisaatiossa, joka varasi hänet ensimmäisellä kierroksella vonna 2024. Veljekset ovat aiemmin pelanneet joukkuetovereina Tapparan U20- ja U18-joukkueissa. Heidän pikkuveljensä Kasperi Helenius pelaa Tapparan junioreissa. Veljesten isä Tero Helenius pelasi jääkiekkoa A-junioriksi asti.
Keijo Säilynoja

| Keijo Säilynoja> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. helmikuuta 1970 (ikä 54) Helsingin maalaiskunta
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Keke
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  89 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1988–2001
Seurat:  Jokerit (SML) SaiPa Blues
NHL-varaus:  122. varaus, 1990 Edmonton Oilers
| Mitalit> Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Miesten jääkiekko>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tšekkoslovakia 1992 | Jääkiekko |  |
Keijo Henrik Säilynoja (s. 17. helmikuuta 1970 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen jääkiekkoilija ja urheiluvaikuttaja. Säilynoja nimitettiin Suomen lentopalloliiton toimitusjohtajaksi huhtikuun 1. päivä 2015.
Ura

Säilynoja, pelipaikaltaan laitahyökkääjä, aloitti uransa Jokereissa, jossa hän pelasi kaudet 1988–1998. Ensimmäinen kausi kului I-Divisioonassa ja loput SM-liigassa. Ensimmäisen SM-liigakautensa jälkeen hänet valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kaudella 1991–1992 Säilynoja valittiin liigan herrasmiespelaajaksi sekä toiseen tähdistökentälliseen. Hän pelasi Jokerien jälkeen vielä SaiPassa kaudet 1998–2000 sekä Espoon Bluesissa kauden 2000–2001, jonka jälkeen lopetti uransa. Liigassa hänen saldokseen tuli runkosarjassa 420 ottelussa 142 maalia ja 139 syöttöä eli yhteensä 281 tehopistettä. Pudotuspeleissä vastaavat tehot olivat 53 ottelussa 14 maalia ja 11 syöttöä eli 25 tehopistettä. Hän voitti Jokereissa Suomen mestaruuden neljä kertaa.
Maajoukkueurallaan Säilynoja edusti Suomea 1992 talviolympialaisissa ja vuosien 1992 ja 1993 MM-kisoissa. 1992 MM-kisoissa Suomi saavutti ensimmäisen MM-mitalinsa voittamalla hopeaa. Vuodesta 2004 Säilynoja on toiminut pelaajayhdistyksen puheenjohtajana. Säilynoja on toiminut myös pankinjohtajana Sampo-pankin Töölön konttorissa. Vuonna 2008 hänet valittiin Jokereiden toimitusjohtajaksi. Säilynoja nousi toukokuussa 2010 konserniyhtiö Jokerit HC Oy:n toimitusjohtajaksi, ja SM-liigaseura Jokereiden toimitusjohtajaksi valittiin hänen tilalle Jarmo Kekäläinen.
Uran jälkeen

Peliuransa jälkeen Säilynoja on ollut mukana Suomen Jääkiekkoliiton Pelaajayhdistyksen työssä, Suomen jääkiekkoilijoiden pelaajayhdistyksen hallituksen puheenjohtajana hän toimi 2004–2008, ja myös Jokerien omistajan, Hjallis Harkimon johtamassa Diili-ohjelman suomalaisessa versiossa. Säilynoja oli mukana ohjelman johtoryhmässä.
Säilynoja on toiminut aiemmin muun muassa Helsinki Halli Oy:n ja Jokerien SM-liigajoukkueen toimitusjohtajana vastuullaan talous, myynti, markkinointi, viestintä, henkilöstö ja yhteistyökumppanuudet. Jääkiekkokaudella 2014–2015 Säilynoja toimii asiantuntijana Nelonen Pron jääkiekon tv-otteluissa. Hän on myös Helsingin Jokerit ry:n johtokunnan jäsen ja Finnish Flash ry:n hallituksen puheenjohtaja.
Säilynoja nimitettiin Suomen Lentopalloliiton toimitusjohtajaksi huhtikuun 1. päivä 2015. Säilynojalla ei ole aiempaa lajitaustaa lentopallosta.
Aiheesta muualla

Keijo Säilynoja Eurohockey.com. (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Teemu Selänne | Raimo Kilpiö -palkinnon voittaja 1992 | Seuraaja: Esa Keskinen |
Suomen joukkue – Olympialaiset 1992
1 Tammi |
3 Blomqvist |
4 Eloranta |
5 Jutila |
6 Ruotanen |
7 Saarinen |
8 Selänne |
9 Siren |
11 Lindroos |
12 Laukkanen |
14 Skriko |
15 Järvenpää |
16 Säilynoja |
18 Tuomisto |
22 Saarikoski |
25 Summanen |
27 Peltomaa |
28 Helminen |
30 Ketterer |
40 Nieminen |
42 Mäkelä |
44 Laurila |
Valmentaja Pentti Matikainen
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1992
1 Siekkinen |
4 Hämäläinen |
5 Jutila (A) |
6 Ruotanen |
7 Immonen |
9 Rautio |
11 Viitakoski |
12 Laukkanen |
14 Lehtinen |
15 Järvenpää |
16 Säilynoja |
18 Tuomisto (C) |
21 Ruuttu |
22 Saarikoski |
24 Riihijärvi |
25 Raitanen |
27 Timo Peltomaa |
28 Varvio |
30 Ketterer |
35 Lindfors |
40 Nieminen |
42 Mäkelä (A) |
44 Laurila |
Valmentaja Pentti Matikainen
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1993
2 Haapakoski |
4 Hämäläinen |
5 Jutila (C) |
7 Immonen |
8 Harila |
10 Tikkanen |
11 Viitakoski |
12 Laukkanen |
13 Koivu |
14 Korpisalo |
15 Alatalo |
16 Säilynoja |
20 Palo |
22 Saarikoski (A) |
24 Riihijärvi |
26 Ylönen |
27 Timo Peltomaa |
28 Varvio |
30 Ketterer |
31 Sulander |
35 Lindfors |
40 Nieminen (A) |
88 Sirén |
Valmentaja Pentti Matikainen
Katalepsy

| Katalepsy |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2003–
Tyylilaji:  brutaali death metal
Kotipaikka:   Moskova, Venäjä
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Igor Filimontsev, laulu   Anton, kitara   Dmitry, kitara   Anatoly Shishilov, basso   Evgeny Novikov, rummut  
Levy-yhtiö:  Unique Leader Records, 2011–   Soulflesh Collector Records, 2007–2010  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Katalepsy on venäläinen brutaalia death metalia soittava yhtye. Sen perustivat vuonna 2003 Moskovassa kitaristit CannX ja Helv. Yhtyeen musiikillisia vaikuttajia ovat Suffocation, Cannibal Corpse, Disgorge, Cryptopsy ja Dying Fetus.
Katalepsy on julkaissut kaksi split-albumia, yhden EP-levyn ja kaksi studioalbumia. Toukokuussa 2011 yhtye solmi levytyssopimuksen Unique Leader Recordsin kanssa. Vuonna 2012 julkaistavaksi suunniteltu toinen studioalbumi Autopsychosis ilmestyi tammikuussa 2013.
Jäsenet

Anatoly Shishilov – basso (2005–)
Anton – kitara (2008–)
Dmitry – kitara (2010–)
Evgeny Novikov – rummut (2011–)
Igor Filimontsev – laulu (2011–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Nikita Simonov – basso (2003–2005)
Osip Danko – rummut (2003–2006)
Konstantin "Helv" – kitara (2003–2009)
CannX – kitara (2003–2007)
Ardentis – laulu (2003–2005)
Cain – laulu (2005–2007)
Alexey Semyonov – rummut (2006–2007)
Andrey "Bauglir" Potsionov – rummut (2007–2009)
Ruslan "Mirus" Iskandaroff – laulu (2007–2011)
Diskografia > Studioalbumit

Musick Brings Injuries (2007,  Soulflesh Collector Records)
Autopsychosis (2013,  Unique Leader Records)
Gravenous Hour (2016,  Unique Leader)
Terra Mortuus Est (2020,  Unique Leader)
Diskografia > Muut julkaisut

Barbarity / Katalepsy / Smersh / Posthumous Blasphemer (2004,  split, More Hate Productions)
Triumph of Evilution (2008,  split, Soulflesh Collector Records)
Triumph of Evilution (2008,  EP, Soulflesh Collector Records)
Your Fear Is Our Inhabitancy (2010,  demo, Soulflesh Collector Records)
Musick of Evilution (2015,  kokoelma, Lord of the Sick Recordings)
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivu
Katalepsy Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Keskinen alue (Malawi)

| Keskinen alue |
| --- | --- |

 Malawin Keskisen alueen sijainti
 Koordinaatit: 13.954°S, 33.788°E 
Valtio:  Malawi
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Lilongwe (674 448 as., 2008)
Pinta-ala  ():  35 592 km²
Väkiluku (2008)  ():  5 510 200
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  MW-C
Keskinen alue on yksi Malawin aluejaon kolmesta ylimmän tason hallintoalueesta. Se rajoittuu kaakossa Malawin Eteläiseen alueeseen, lounaassa Mosambikiin, lännessä Sambiaan, pohjoisessa Pohjoiseen alueeseen sekä idässä Malawijärveen, jonka vastarannalla on Mosambikin aluetta. Hallintoalueen pinta-ala on 35 592 neliökilometriä. Hallinnollinen keskus on maan pääkaupunki Lilongwe (674 448 as., 2008, 2014 ennuste: 978 800).
Aluehallinnon toisella tasolla Keskinen alue jaetaan yhdeksään piirikuntaan:
Dedza
Dowa
Kasungu
Lilongwe
Mchinji
Nkhotakota
Ntcheu
Ntchisi
Salima
Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 2 143 700 as. (1977), 3 111 000 as. (1987), 4 066 300 as. (1998) ja 5 510 200 as. (2008). Vuoden 2012 väkilukuarvio oli 5 941 700 as. ja vuodelle 2014 arvio oli 6 824 200 asukasta.
Kauko K. Luoma

Kauko Kalervo Luoma  (3. marraskuuta 1918 Ylistaro – 14. syyskuuta 2000 Espoo) oli suomalainen metsänhoitaja ja virkamies, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.
Luoman vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Jaakko Luoma ja käsityönopettaja Elina Katarina Alanen ja puoliso vuodesta 1946 sairaanhoitaja Eeva Liisa Hynynen. Luoma tuli ylioppilaaksi Seinäjoen yhteislyseosta 1938 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1945, virkatutkinnon hän suoritti 1946 ja Suomen Metsänhoitajaliiton sahataloudellisen kurssin 1954. Luoma oli 
Metsähallituksen Kalajoen hoitoalueen harjoittelijametsänhoitaja 1945–1946, G. A. Serlachius Osakeyhtiön maankäyttömetsänhoitaja 1946–1948, Metsähallituksen ylimääräinen metsänhoitaja vuodesta 1946, Keuruun hoitoalueen avustava metsänhoitaja 1949–1951 ja apulaismetsänhoitaja vuodesta 1949, Keski-Hämeen hoitoalueen vt. aluemetsänhoitaja 1951–1955, avustava metsänhoitaja Länsi-Suomen piirikunnassa 1956, Iisalmen läntisen hoitoalueen aluemetsänhoitaja 1956–1962, Kouvolan hoitoalueen aluemetsänhoitaja 1962–1966
ja Itä-Suomen piirikunnan vt. piiritarkastaja Kuopiossa 1966–1967. Hän oli myös Keski-Hämeen hoitoalueen aluekassanhoitaja 1951–1955, Vakka-Suomen hoitoalueen vt. aluemetsänhoitaja 1953–1955 ja Kokemäen hoitoalueen vt. aluemetsänhoitaja 1953–1955.
Metsäntutkimuslaitoksen kokeilualuetoimiston ylimetsänhoitaja Helsingissä Luoma oli 1967–1982. Luomalla oli myös useita asiantuntija- ja luottamustoimia, mukaan lukien Iisalmen kaupunginhallituksen jäsenyys 1961 ja kaupunginvaltuuston jäsenyys 1961–1962 ja puheenjohtajuus 1962. Hänet muistetaan myös toiminnastaan Saariselän matkailukeskuksen suunnittelussa ja perustamisessa. Metsäneuvoksen arvonimen Luoma sai 1979.
Aiheesta muualla

Niklas Jensen-Eriksen: Kauko K. Luoma Biografiasampo.
Kelly Key

| Kelly Key> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Kelly de Almeida Afonso
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1983 (ikä 41) Rio de Janeiro, Brasilia
Muusikko
Laulukielet:  portugali
Aktiivisena:  2001–
Tyylilajit:  Pop, dancepop, R&B
Levy-yhtiöt:  Warner Music (2001-2007) Som Livre (2007-2009) Sony Music (2012-)
Aiheesta muualla
www.kellykey.com.br
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kelly de Almeida Afonso (s. 3. maaliskuuta 1983 Rio de Janeiro, Brasilia), taiteilijanimeltään Kelly Key, on brasilialainen laulaja, lauluntekijä, tanssija, juontaja, malli, liikenainen ja näyttelijä.
Kymmenen vuoden uransa aikana Key on myynyt noin kaksi miljoonaa albumia. Hän on julkaissut seitsemän studioalbumia, yhden livealbumin, kolme kokoelmaa, remix-albumin ja kaksi DVD:tä, ja poikinut hittejä kuin "Escondido", "Por Causa de Você", "Anjo", "Chic Chic", "Você é o Cara" ja "Baba". Hänestä on tulossa yksi menestyksekkäimmistä poplaulajista Brasiliassa.
Diskografia > Studioalbumit

Kelly Key (2001)
Do Meu Jeito (2003)
Kelly Key (2005)
Por Que Não? (2006)
Kelly Key (2008)
Diskografia > Espanjankieliset albumit

2002: Kelly Key en Español
Diskografia > Livealbumit

2004: Kelly Key - Ao Vivo
Diskografia > Kokoelmat

2002: Remix Hits
2007: 100% Kelly Key
Kelly Hrudey

| Kelly Hrudey |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. tammikuuta 1961 (ikä 63) Edmonton, Alberta
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1983–1998
Seurat:  Medicine Hat Tigers (WHL)  Indianapolis Checkers (CHL)  New York Islanders (NHL) Los Angeles Kings (NHL) San Jose Sharks (NHL)
NHL-varaus:  38. varaus, 1980 New York Islanders
Kelly Hrudey (s. 13. tammikuuta 1961 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen ammattilaisuransa lopettanut NHL-maalivahti. Hän pelasi urallaan kolmessa joukkueessa yhteensä 677 ottelua.
Juniorivuodet ja NHL-varaus

New York Islanders varasi Hrudeyn toisella varauskierroksella (38. valinta) vuonna 1980. Hrudey pelasi tuolloin toista vuottaan Kanadan WHL-junioriliigassa Medicine Hatin joukkueessa. Varaustilaisuuden jälkeen Hrudey jatkoi vielä yhden kauden WHL-liigassa kunnes syksyllä 1981 sai sopimuksen Islandersin organisaatioon. Seuraavat kaksi kautta ja pala kolmattakin kuluivat kuitenkin CHL-farmiliigan Indianapolisin joukkueessa. WHL-vuosinaan Hrudey tuli valituksi kerran (1981) liigan 2.All Stars -joukkueeseen.
Vuodet farmisarjassa

Kauden 1981-82 päätteeksi Hrudey oli koko CHL-liigan vähiten maaleja päästänyt maalivahti sekä runkosarjassa (keskimäärin 2.95 maalia ottelussa) että pudotuspeleissä (2.42). Seuraavalla kaudella Hrudey oli CHL-sarjan voitokkain maalivahti sekä runkosarjassa (26 voittoa) että pudotuspeleissä (7). Myös pudotuspelien alhaisin maalikeskiarvo (2.64) merkattiin Hrudeyn nimiin. Kaudella 1983-84 Hrudey pelasi vain kuusi ottelua CHL-farmiliigassa ja 12 ottelua Islandersin maalin suulla NHL:ssa. Tämän jälkeen kuluikin yli kymmenen vuotta ennen kuin Hrudey seuraavan kerran pelasi farmisarjoissa. Uran viimeinen komennus farmiliigaan oli yhden pelin mittainen vierailu Los Angeles Kingsin farmijoukkueen, Phoenix Roadrunnersin, maalin suulle kaudella 1995-96.
CHL-liigassa Hrudey nimettiin sekä 1982 että 1983 liigan 1. All Stars joukkueeseen. Lisäksi hänen nimensä kaiverrettiin liigan vähiten maaleja päästäneen pelaajan Terry Sawchuk-trophyn kylkeen sekä 1982 että 1983. Jälkimmäisellä kaudella hänet palkittiin myös Tommy Ivan Memorial Trophylla, joka jaetaan liigan MVP-pelaajalle.