stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pesäpallon miesten Halli-SM 2019
Alkulohkot > Lohko C

| Sij>  | Joukkue | O | V | VS | HS | H | TJ | PJ | JE | P | Karsinta tai putoaminen |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Vimpeli | 3 | 3 | 0 | 0 | 0 | 32 | 7 | +25 | 9 | Lopputurnaus |
| 2 | Seinäjoki | 3 | 2 | 0 | 0 | 1 | 22 | 7 | +15 | 6 |  |
| 3 | Koskenkorva | 3 | 1 | 0 | 0 | 2 | 12 | 31 | −19 | 3 |  |
| 4 | Alajärvi | 3 | 0 | 0 | 0 | 3 | 11 | 32 | −21 | 0 |  |
Areenat: Alajärven Ylipainehalli, Alajärvi & Seinäjoki-areena, Seinäjoki
Alkulohkot > Lohko D

| Sij>  | Joukkue | O | V | VS | HS | H | TJ | PJ | JE | P | Karsinta tai putoaminen |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Hyvinkää | 3 | 2 | 1 | 0 | 0 | 22 | 15 | +7 | 8 | Lopputurnaus |
| 2 | Kouvola | 3 | 1 | 0 | 1 | 1 | 20 | 14 | +6 | 4 |  |
| 3 | Imatra | 3 | 0 | 1 | 2 | 0 | 13 | 16 | −3 | 4 |  |
| 4 | Kankaanpää | 3 | 0 | 1 | 0 | 2 | 9 | 19 | −10 | 2 |  |
Areena: Aviasport Areena, Imatra
Alkulohkot > Lohkovoittajien vertailu

Välieräpareja määritettäessä joukkueiden tulokset suhteutettiin pelattujen otteluiden määrään, sillä joukkueet olivat pelanneet eri ottelumääriä.
|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  VS         |  HS       |  H  |  TJ     |  PJ  |  JE    |  P  |  Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Vimpeli  | 1 |    1 |    0 |    0 |  0 | 10.67 | 2.33 | +8.34 | 3 | Välierä 1 |
| 2 | Hyvinkää  | 1 | 0.67 | 0.33 |    0 |  0 |  7.33 |    5 | +2.33 | 2.67 | Välierä 2 |
| 3 | Joensuu*              | 1 |  0.5 |  0.5 |    0 |  0 |  11.5 |  5.5 | +6 | 2.5 | Välierä 2 |
| 4 | Kempele*              | 1 |  0.5 |  0.5 |    0 |  0 |    10 |  5.5 | +4.5 | 2.5 | Välierä 1 |
*) Jaksoero: Joensuu +3 (+1,5/ottelu), Kempele +3 (+1,5/ottelu)
Lopputurnaus

Lopputurnaus pelattiin Kuopio-hallissa, Kuopiossa 16. –17. maaliskuuta 2019. Ensimmäisenä päivänä pelattiin välieräottelut, joiden voittajat etenivät seuraavan päivän loppuotteluun ja häviäjät pronssiotteluun.
Lopputurnaus > Välierät

Vimpelin Veto – Kempeleen Kiri
| Joukkue | 1 | 2 | 3 | 4 | J1 | 5 | 6 | 7 | 8 | J2 | Yht>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vimpeli | 1 | 3 | 1 | X | 5 | 0 | 1 | 2 | 3 | 6 | 2 |
| Kempele | 1 | 1 | 0 | 0 | 2 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 |
Raportti
Hyvinkään Tahko – Joensuun Maila
| Joukkue | 1 | 2 | 3 | 4 | J1 | 5 | 6 | 7 | 8 | J2 | K | Yht>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hyvinkää | 2 | 0 | 0 | 5 | 7 | 1 | 0 | 0 | 3 | 4 | 1 | 1 |
| Joensuu | 2 | 1 | 0 | 0 | 3 | 2 | 1 | 4 | 0 | 7 | 2 | 2 |
Raportti
Lopputurnaus > Pronssiottelu

Hyvinkään Tahko – Kempeleen Kiri
| Joukkue | 1 | 2 | 3 | 4 | J1 | 5 | 6 | 7 | 8 | J2 | Yht>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hyvinkää | 3 | 0 | 2 | 0 | 5 | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 |
| Kempele | 0 | 5 | 0 | 0 | 5 | 1 | 2 | 2 | 0 | 5 | 1 |
Raportti
Lopputurnaus > Loppuottelu

Vimpelin Veto – Joensuun Maila
| Joukkue | 1 | 2 | 3 | 4 | J1 | 5 | 6 | 7 | 8 | J2 | Yht>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vimpeli | 1 | 1 | 0 | 0 | 2 | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 |
| Joensuu | 3 | 0 | 0 | 1 | 4 | 3 | 0 | 0 | X | 3 | 1 |
Raportti
Margot Robbien filmografia

Margot Robbie San Diegon Comic-Conissa vuonna 2016.
Tämä on Margot Robbien filmografia.
Elokuvat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Vigilante | Vigilante | Cassandra |  |
| 2009 | I.C.U. | I.C.U. | Tristan Waters |  |
| 2013 | Oli aikakin | About Time | Charlotte |  |
| 2013 | The Wolf of Wall Street | The Wolf of Wall Street | Naomi Lapaglia |  |
| 2015 | Z for Zachariah | Z for Zachariah | Ann Burden |  |
| 2015 | Focus | Focus | Jessica ”Jess” Barrett |  |
| 2015 | Ranskalainen sarja | Suite Française | Céline Joseph |  |
| 2015 | The Big Short | The Big Short | itsenään | cameorooli |
| 2016 | Whiskey Tango Foxtrot | Whiskey Tango Foxtrot | Tanya Vanderpoel |  |
| 2016 | Tarzanin legenda | The Legend of Tarzan | Jane Porter |  |
| 2016 | Suicide Squad | Suicide Squad | Harley Quinn |  |
| 2017 | I, Tonya | I, Tonya | Tonya Harding | myös tuottajana |
| 2017 | Goodbye Christopher Robin | Goodbye Christopher Robin | Daphne de Sélincourt |  |
| 2018 | Petteri Kaniini | Peter Rabbit | Kuhnastelija (ääni) / kertoja |  |
| 2018 | Flopsy Turvy | Flopsy Turvy | Kuhnastelija (ääni) / kertoja | lyhytelokuva |
| 2018 | Terminal | Terminal | Annie / Bonnie | myös tuottajana |
| 2018 | Slaughterhouse Rulez | Slaughterhouse Rulez | Audrey | cameorooli |
| 2018 | Kaksi kuningatarta | Mary Queen of Scots | Elisabet I |  |
| 2019 | Once Upon a Time in Hollywood | Once Upon a Time in Hollywood | Sharon Tate |  |
| 2019 | Dreamland | Dreamland | Allison Wells | myös tuottajana |
| 2019 | Bombshell – hiljaisuuden rikkojat | Bombshell | Kayla Pospisil |  |
| 2020 | Birds of Prey | Birds of Prey | Harley Quinn | myös tuottajana |
| 2020 | Lupaava nuori nainen | Promising Young Woman | — | ainoastaan tuottajana |
| 2021 | Petteri Kaniini: Kani karkuteillä | Peter Rabbit 2: The Runaway | Kuhnastelija (ääni) / kertoja |  |
| 2021 | The Suicide Squad: Suicide Mission | The Suicide Squad | Harley Quinn |  |
| 2022 | Amsterdam | Amsterdam | Valerie Voze |  |
| 2022 | Babylon | Babylon | Nellie LaRoy |  |
| 2023 | Asteroid City | Asteroid City | näyttelijätär / vaimo |  |
| 2023 | Barbie | Barbie | Barbie | myös tuottajana |
| 2023 | Saltburn | Saltburn | — | ainoastaan tuottajana |
| 2024 | My Old Ass | My Old Ass | — | ainoastaan tuottajana |
Televisio

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008–2011, 2022 | Neighbours | Neighbours | Donna Freedman | 355 jaksoa |
| 2008 | City Homicide | City Homicide | Caitlin Brentford | Jakso: ”Somersaulting Dogs” |
| 2008 | Review with Myles Barlow | Review with Myles Barlow | Kelly | Jakso: ”Stealing, Dickheads, Risk” |
| 2009 | Elefanttiprinsessa | The Elephant Princess | Juliet | 2 jaksoa |
| 2009 | Talkin’ ’Bout Your Generation | Talkin’ ’Bout Your Generation | itsenään | Kausi 1: Jakso 11 |
| 2011–2012 | Pan Am | Pan Am | Laura Cameron | päärooli; 14 jaksoa |
| 2015 | Top Gear | Top Gear | itsenään | Kausi 22: Jakso 4 |
| 2015 | Neighbours 30th: The Stars Reunite | Neighbours 30th: The Stars Reunite | itsenään | televisiodokumentti |
| 2016 | Saturday Night Live | Saturday Night Live | juontaja | Jakso: ”Margot Robbie / The Weeknd” |
| 2019–2022 | Dollface | Dollface | Imelda | Jakso: ”Mama Bear”; myös vastaavana tuottajana |
| 2021 | Maid | Maid | — | minisarja; ainoastaan vastaavana tuottajana |
| 2022 | Mike | Mike | — | minisarja; ainoastaan vastaavana tuottajana |
Aiheesta muualla

Margot Robbien filmografia Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
POC-lukupiiri

POC-lukupiiri on suomalainen yhdistys, joka vinkkaa ruskeiden ja mustien eli people of color -kirjailijoiden suomennettuja kirjoja, joissa käsitellään muita aiheita kuin rasismia ja syrjintää.
Lukupiirin perustivat vuonna Téri Zambrano ja Aracelis Correa vuonna 2020 ja yhdistys rekisteröitiin vuonna 2022. Toiminta sai alkunsa Helsingin yliopiston Students of Color -vertaisryhmästä WhatsAppissa.
Lukupiiri pyrkii tarjoamaan myös vertaistukea mustille ja ruskeille suomalaisille.
Se toimii sosiaalisessa mediassa ja järjestää kirjallisuustapahtumia.
Aiheesta muualla

POC-lukupiirin nettisivut
Resilienssi

Resilienssi (kriisinkestävyys) tarkoittaa psykologiassa hyvinvointia ylläpitävää kapasiteettia, jonka avulla pystyy murtumatta selviytymään ja palautumaan vastoinkäymisistä ja kuormittavista tilanteista.
Resilienssiin vaikuttavat:
kasvatus
yksilön biologiset ominaisuudet
yksilön omat kokemukset
lähipiiristä ja ympäristöstä kumpuavat myönteiset ja haitalliset tekijät.
Resilienssi-käsite on vastaavassa, vastustuskyvyn, toimintakyvyn säilyttämisen ja oppivan mukautumisen merkityksessä käytössä myös monilla muilla tieteenaloilla. Siitä on tullut tärkeä turvallisuuspoliittinen käsite.
Jacobus Finno

| Jacobus Finno> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: n. 1540
Kuollut: 1588
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  pappi, rehtori
Muut tiedot
Uskonto:  kristinusko
Tunnustuskunta:  uskonpuhdistus
Jacobus Petri Finno (n. 1540–1588), tunnetummin Jaakko Finno, välillä suomalaisittain Jaakko Suomalainen, oli suomalainen pappi ja Turun katedraalikoulun rehtori. Hän julkaisi ensimmäisen suomenkielisen virsikirjan sekä laati katekismuksen ja rukouskirjan. Opillisesti Finno oli maltillinen uskonpuhdistaja.
Teokset

Piae Cantiones (1582)
Catechismus Eli Sen Christilisen opin pää cappalet (1583; nimi toisesta painoksesta 1615)
Yxi wähä Rucous Kiria (1583)
Yxi Wähä Suomenkielinen Wirsikiria (1583; nimi Hemminki Maskulaisen myöhemmästä versiosta; näköispainos vuonna 1988 nimellä Jaakko Finnon virsikirja)
Marja-Sisko Aalto

Aalto sateenkaarimessussa Kallion kirkossa heinäkuussa 2010.
Marja-Sisko Aalto (synt. Olli-Veikko Aalto; s. 29. heinäkuuta 1954 Lappeenranta) on suomalainen pappi ja kirjailija. Hän nousi Suomessa julkisuuteen vuonna 2008, kun hän Imatran kirkkoherrana toimiessaan kertoi olevansa transsukupuolinen ja aikovansa korjata sukupuolensa miehestä naiseksi. Hän on Suomen ensimmäinen avoimesti transsukupuolinen pappi. Aallon esikoisromaani ilmestyi vuonna 2013.
Kirkollinen ura

Aalto toimi Imatran evankelis-luterilaisen seurakunnan kirkkoherrana vuosina 1986–2010. Syyskuussa 2010 Aalto valittiin Kuopion hiippakunnan notaariksi.
Kirkollinen ura > Kohu transsukupuolisuudesta

Aalto toi transsukupuolisuutensa julkisuuteen marraskuussa vuonna 2008 ja on sen jälkeen käynyt läpi sukupuolenkorjausprosessin. Aallon mukaan hänen vanhempansa olivat päättäneet antaa hänen nimekseen Marja-Sisko, jos hän olisi syntynyt tyttönä, kuten vanhemmat olivat toivoneet. Sukupuolikysymys oli askarruttanut häntä kolmevuotiaasta lähtien. Vaikka hänen vanhempansa olivatkin toivoneet hänestä tyttöä, he eivät hyväksyneet hänen henkisiä ”tyttömäisiä” ominaisuuksiaan. He esimerkiksi suuttuivat, kun Aalto lapsena kysyi, miksei hänellä ole hametta, kun kaikilla muillakin tytöillä on.
Naisasialiitto Unioni ry valitsi Aallon vuonna 2009 Vuoden Lyytiksi.
Aalto palasi kirkkoherran virkaansa noin vuoden kestäneen virka- ja vuorotteluvapaan jälkeen marraskuun 2009 alussa, mutta päätyi eroamaan kirkkoherran virasta vuonna 2010 katsottuaan, ettei pystynyt rakentamaan riittävää luottamusta voidakseen hoitaa virkaansa menestyksellisesti. Imatran seurakunnasta erosi 581 jäsentä vuonna 2009, mikä on runsaat 400 tavallista enemmän, minkä arvellaan johtuneen kirkkoherran ympärillä velloneesta kohusta.
Ura kirjailijana

Aallon ensimmäinen dekkari Murha tuomiokapitulissa ilmestyi syksyllä 2013. Toinen teos Tappavaa lunta julkaistiin kansallisena veteraanipäivänä 27. huhtikuuta 2015. Teos on omistettu Lapin sodan veteraaneille ja se jatkaa edellisen kirjan päähenkilön tarinaa.
Perhe

Aalto on ollut kahdesti naimisissa, ja hänellä on kolme aikuista tytärtä. Lapsenlapsia Aallolla on kahdeksan.
Teokset

& Nurmi, Kirsti: Risti Vuoksen varrella: kaikuja kolmesta kirkosta: Imatran evankelis-luterilaisen seurakunnan historia 1949–1998.  Imatra:  Imatran seurakunta, 1998.  ISBN 952-91-0470-7
Murha tuomiokapitulissa.  Kuopio:  Icasos, 2013.  ISBN 978-952-67896-2-0
Tappavaa lunta.  Kuopio:  Icasos, 2015.  ISBN 978-952-67896-4-4
Ikoni.  Kuopio:  Icasos, 2016.  ISBN 978-952-67896-7-5
Korppi.  Kuopio:  Icasos, 2018.  ISBN 978-952-68780-2-7
Timantti.  Kuopio:  Icasos, 2019.  ISBN 978-952-68780-3-4
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marja-Sisko Aalto Wikimedia Commonsissa
Ylen Elävä arkisto: Kirkkoherrasta nainen
Ylen Elävä arkisto: Onnellinen Marja-Sisko Aalto
Marja-Siskon pitkä tie miehestä naiseksi (Arkistoitu – Internet Archive) Kuopion Kaupunkilehti.
Marja-Siskon blogi
MTV, 10.09.2016, Sukupuoltaan korjannut pappi Marja-Sisko kriisivuosien jälkeen: ”Olen onnellinen ja vanheneva nainen, jonka askel on lyhentynyt” (Kitta Kohonen)
Antti Lieroinen

Antti Lieroinen tai Liera (k. 1643, Ruovesi) oli suomalainen Virtain Jäähdyspohjassa elänyt noita, joka tuomittiin oikeudessa noituudesta kuolemaan ja poltettiin roviolla.
Lieroinen oli kotoisin Savosta Pieksämäen pitäjän Leppienjärven kylästä, ja myös hänen isänsä tunnettiin noitana. Lieroisen aikaisemmat elämänvaiheet eivät ole tiedossa, mutta 1634 hän eli itsellisenä Keuruun Pihlasten kylässä. Seuraavana vuonna Lieroinen muutti Virtain Knuuttilaan (nyk. Jäähdyspohja) vaimonsa Kirsi Vihoittaren, kahden tyttärensä ja isänsä kanssa.
Lieroinen tunnettiin siitä, että hän kykeni selvittämään varkauksia ja hankkimaan myös varastetun tavaran takaisin. Oman kertomansa mukaan häntä avusti henki, joka kertoi hänelle unessa tavaran kätköpaikat ja saattoi haluttaessa vahingoittaa myös varasta. Lieroisen kerrottiin myös näkevän unessa etukäteen, kuka oli hänen luokseen tulossa ja mikä hänen asiansa oli. Hänen luokseen saapui avunhakijoita pitkienkin matkojen takaa, ja jos varkauden uhri sitä vaati, Lieroinen saattoi myös aiheuttaa varkaalle jopa hengenmenetyksen. Lieroinen totesi kuitenkin aina, että vastuu tästä siirtyi asiakkaalle: Sinun sielusi päälle minä teen ja en omani. Tämä varkaan merkitsemiseksi kutsuttu toimi saattoi Lieroisen lopulta oikeuden eteen, sillä häntä alettiin epäillä useista kuolemantapauksista.
Kuulustelut ja syyte

Syksyllä 1643 Turun hovioikeuden presidentin Jöns Kurjen lähettämä hovioikeuden viskaali Anders Israelsson valvoi Lieroisen kuulusteluja Ruoveden käräjillä. Lieroista syytettiin Vesilahden Iloisten kylästä kotoisin olleen Heikki Matinpojan kuolemasta. Tämän isä Matti Eskonpoika oli tullut Lieroisen luo Jäähdyspohjaan etsimään apua kokemiinsa varkauksiin sekä huonoon hevosonneensa yhdessä toisen vesilahtelaisen miehen Martti Villenpojan kanssa. Miehet olivat juopotelleet Lieroisen kanssa, ja he pyysivät Lieroista selvittämään useita heille sattuneita varkauksia. Lieroinen suostuikin maksua vastaan merkitsemään Eskonpojalta kuoreita vieneen varkaan ja kertomaan, mistä varastetut tavarat löytyisivät. Kun Matti Eskonpoika palasi kotiinsa, oli sillä välin hänen poikansa Heikki Matinpoika tapettu. Tämä oli myynyt kuoreet isänsä tietämättä.
Lieroisen väitettiin myös aiheuttaneen ruoveteläisen sotamies Yrjö Braskin kuoleman neljä vuotta aiemmin. Brask oli uhannut keriä Lieroisen tukan, jolloin tämä uhkasi, että Brask ei eläisi kauan, ja että hän ei saisi hyvää loppua. Brask kuolikin pian tämän jälkeen käveltyään metsässä vahingossa omaan karhuansaansa. Vesilahden kappalainen Krister Jacobi Wesilaxius puolestaan todisti, että hänen veljensä siltavouti Yrjö Jaakonpoika oli pyytänyt Lieroista selvittämään, kuka oli varastanut häneltä hopeasoljen (toisen lähteen mukaan kyseessä oli hopeinen tarjotin). Viljakappaa vastaan Lieroinen ilmoitti merkinneensä varkaan puhkaisemalla tämän silmän. Kun Yrjö Jaakonpoika palasi kotiin, toisen silmänsä menettänyt kappalaisen piika oli palauttanut hänelle soljen. Lieroista syytettiin myös Ruovedellä sattuneesta Pekkasen talon tulipalosta. Talossa oli aiemmin tapahtunut hernevarkaus, ja Lieroinen oli luvannut merkitä varkaan. Varas olikin kuulunut talonväkeen, ja Lieroisen uskottiin aiheuttaneen näin tulipalon.
Noituussyytteiden lisäksi Lieroisen epäiltiin tehneen aviorikoksen Pirkkalan Ylöjärven kylästä kotoisin olleen Valpuri-nimisen naimisissa olleen naisen kanssa. Lieroinen ei myöskään ollut käynyt Ruovedellä kirkossa kymmeneen vuoteen ja ripilläkin viimeksi 22 vuotta aikaisemmin. Lieroinen itse kiisti kaikki syytteet häntä vastaan.
Tuomio

Lieroinen tuomittiin Ruoveden käräjillä mestattavaksi ja poltettavaksi roviolla kolmesta eri rikoksesta: taposta, huoruudesta ja noituudesta. Seuraavaksi hänet vietiin Hämeenkyrön käräjille, joilla häntä syytettiin kolmesta Hämeenkyrössä tapahtuneesta kuolemantapauksesta. Myös täällä Lieroinen tuomittiin mestattavaksi ja poltettavaksi taposta ja noituudesta. Lieroinen kuljetettiin Hämeenkyröstä Turun linnaan, ja lopulta hänen tapaustaan käsiteltiin Turun hovioikeudessa, joka tuomitsi Lieroisen kuolemaan noituudella surmaamisesta, huoruudesta ja murhapoltosta. Hovioikeus oli erityisen kiinnostunut Lieroisen apunaan käyttämästä hengestä eikä uskonut Lieroisen vakuutusta siitä, että henki oli peräisin Jumalasta. Lieroisen tuomion täytäntöönpanosta ei ole säilynyt asiakirjatietoja, mutta kansanperinteen mukaan hänet kuljetettiin Ruovedelle ja poltettiin roviolla neljännespeninkulman päässä Ruoveden kirkolta sijainneessa Lieransaaressa. Lieroiselta apua hakenut Matti Eskonpoika tuomittiin Vesilahden käräjillä vuonna 1643 kuolemaan, ja siltavouti Yrjö Jaakonpoika tuomittiin 1645 sakkorangaistukseen.
Muistojulkaisuja ja -tapahtumia

Ruovedellä asunut kirjailija Heikki Asunta kirjoitti Antti Lieroisesta runon Lieran savu. Ruovedellä on vuodesta 1971 lähtien järjestetty Noitakäräjät-kesätapahtuma, jonka yhteydessä esitettiin alkuvuosina Oiva Hernesniemen Lieroisesta kirjoittamaa näytelmää. Tämä näytelmä on ollut myös Jukka Linkolan kansanoopperan Lieran poika (1993) libreton pohjana.
Aiheesta muualla

Antti Lieroisen elämäkerta Kansallisbiografiassa
Jalmari Finne : Vuosisatojen takaa 4. Noitajuttu Ruovedellä 1643, Aamulehti, 29.04.1928, nro 117, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Marko Annala

| Marko Annala |
| --- | --- |
 Marko Annala Myötätuulirock-musiikkitapahtumassa kesäkuussa 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1972
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1991–
Tyylilajit:  thrash metal
Soittimet:  laulu kitara
Yhtyeet:  Mokoma (1996–) Pronssinen Pokaali (1996–1998) Slumgudgeon (1991–1995)
Levy-yhtiöt:  Sakara Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Marko Kristian Annala (s. 1972 Joutseno) on suomalainen muusikko ja kirjailija. Hän on Mokoma-yhtyeen perustaja, laulaja ja pääasiallinen lauluntekijä. Annala tunnetaan muun muassa erikoisesta laulutyylistään, joka sisältää vaikutteita death metal -murinalaulusta ja puhtaan artikuloivasta suomirock-laulannasta.
Vuonna 1996 perustetun Mokoman alkuaikoina Annala soitti yhtyeessä kitaraa laulamisen lisäksi. Hän on soittanut kitaraa myös Slumgudgeon- ja Pronssinen Pokaali -yhtyeissä sekä vieraillut Kotiteollisuuden albumeilla Aamen (1998) ja Eevan perintö (1999). Hän on useissa haastatteluissa verrannut itseään sanoittajana Jarkko Martikaiseen.lähde? Vuonna 2008 Annala äänestettiin vuoden laulajaksi Finnish Metal Awardsissa. Annala on tehnyt kappaleita myös muille artisteille, muun muassa Haloo Helsingin ”Kuule minua” on Annalan säveltämä ja sanoittama.
Annala on julkaissut myös romaanit Värityskirja (2017), Paasto (2018) ja Kuutio (2020). Esikoisromaani, omaelämänkerrallinen Värityskirja voitti Tiiliskivi-palkinnon.
Annalan puoliso on thainyrkkeilijä ja kirjailija Inga Magga. Annala on ollut absolutisti vuodesta 1992 lähtien. Hän on myös ollut kasvissyöjä mutta ryhtyi sekasyöjäksi, koska ei saanut kiertueiden aikana syötyä kunnolla. Annala tunnustaa ortodoksista uskoa.
Annala oli Eläkkeensaajien ja vihreä yhteisvastuu -puolueen kansanedustajaehdokas eduskuntavaaleissa vuonna 1991 Kymen vaalipiirissä ja saavutti 99 ääntä.
Diskografia > Kotiteollisuus

Aamen (1998, sovituksia kappaleissa ”Routa ei lopu” ja ”Päällekirjoitus”)
Eevan perintö (1999, kitara kappaleessa ”Saattoväki”)
Diskografia > Pronssinen Pokaali

Pronssinen Pokaali (1996, kitara)
Kuvia (1998, kitara)
Diskografia > Slumgudgeon

Durga EP (1992, kitara)
...And On What Grounds? (1993, kitara)
Factoraped (1995, kitara)
Romaanit

Värityskirja.  Helsinki:  Like, 2017.  ISBN 978-952-01-1605-7
Paasto.  Helsinki:  Like, 2018.  ISBN 978-952-01-1810-5
Kuutio.  Helsinki:  Like, 2020.  ISBN 978-951-1-36693-5
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Marko Annala Liken sivustolla
Mokoma
| --- | --- |
Studioalbumit:   Valu  Mokoman 120 päivää  Kurimus  Tämän maailman ruhtinaan hovi  Kuoleman laulukunnaat  Luihin ja ytimiin  Sydänjuuret  Varjopuoli  180 astetta  Elävien kirjoihin  Laulurovio  Hengen pitimet  Ihmissokkelo  Myrsky 
EP:t:   Punainen kukko  Viides vuodenaika  Juurta jaksain  Yksi 
Singlet:   ”Kasvan”  ”Perspektiivi”  ”Seitsemän sinetin takana”  ”Rajapyykki”  ”Takatalvi”  ”Hiljaisuuden julistaja”  ”Nujerra ihminen”  ”Sydänjuuret”  ”Sarvet esiin”  ”Sydän paikallaan”  ”Valkoista kohinaa”  ”Punamultaa”  ”Sinne missä aamu sarastaa”  ”Marras / Kuollut, kuolleempi, kuollein”  ”Rautaa rinnoista / Ruovddi rattiiin”  ”Kepeät mullat”  ”Tahdon ihmeet takaisin”  ”Syyttävä sormi”  ”Toinen ihminen”  ”Vuoret, huolet”  ”Talvi 7””  ”Malja sille!”  ”Taivaan tuuliin” 
DVD:t:   DVD ("Mäntit tien päällä")  Sakara Tour 2006
Fredrika Wilhelmina Carstens

| Fredrika Wilhelmina Carstens> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1808 Naantali, Suomi
Kuollut: 13. huhtikuuta 1888 (79 vuotta)
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Janne
Tuotannon kieli: ruotsi
Tyylilajit:  romaani
Esikoisteos:  Murgrönan: finskt original (1840)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Fredrika Wilhelmina Carstens (o.s. Stichaeus, 5. kesäkuuta 1808 Naantali – 13. huhtikuuta 1888 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hän kirjoitti Koskenkylän kartanossa asuessaan ensimmäisen Suomessa ilmestyneen romaanin Murgrönan (1840, suom. Muratti, 2007). Carstens harjoitti myös hyväntekeväisyyttä ja jopa toimi liike-elämässä aikana, jolloin se oli naisilta lähes suljettu ala.
Henkilöhistoria > Nuoruus ja avioliitto

Fredrika Wilhelmina Stichaeus syntyi Naantalissa porvarilliseen ruotsinkieliseen perheeseen vuonna 1808, Suomen sodan aikana. Isä Johan Fredrik Stichaeus toimi silloin Hämeen läänin maaherrana. Äiti oli nimeltään Fredrika Eleonora Stichaeus (o.s. Ekholm). Kirjailijan lapsuudesta ei tiedetä paljonkaan, mutta koti oli epäilemättä kirjallisesti sivistynyt. Luultavasti tytär ajan tavan mukaan sai tytöille sopivana pidettyä yleissivistävää opetusta tai vietti jonkin aikaa Ruotsissa säätyläistapoja oppiakseen. Sen korkeampaa opetusta ei juuri ollut naisille tarjolla.
Wilhelmina Stichaeus meni 21-vuotiaana naimisiin Carl Adolf Otto Carstensin kanssa. Aviomies oli sotilas ja arvoltaan aliluutnantti, mutta naimisiin mentyään hän erosi palveluksesta ja ryhtyi hoitamaan äidiltään ostamaansa Dampbackan rusthollia Porvoon lähellä. Perheeseen syntyi kaikkiaan seitsemän lasta: yksi tytär, Hilda, ja kuusi poikaa, Constantin, Alfred, Wilhelm, Fredrik sekä kaksoset Sten ja Carl. Vuonna 1837 perhe muutti Pernajaan Koskenkylän ruukintilalle.
1830-luvulla Wilhelmina Carstens ei ollut juurikaan julkisuudessa, vaikka hänen aviomiehensä oli pitäjän merkittävimpiä miehiä ja hoiti yhteisiä asioita. Tosin 1830-luvun lopulla Carstens mahdollisesti kirjoitti lehtiin nimimerkillä -r- naisen asemasta ja puolusti naisen oikeutta hankkia koulutusta, jotta tämä voisi täyttää paremmin velvollisuudet vaimona ja äitinä. Kirjoittajan henkilöllisyydestä ei ole kuitenkaan varmuutta. Carstens seurasi aikansa kirjallisuutta, kirjoitti itsekin ja harrasti maalaamista, vaikka lapsista ja taloudesta huolehtiminen vei paljon aikaa.