Godwin (jaarli)
Varhaisia mainintoja Godwinista

Knuut Suuren aikaan ajoittuvista teksteistä kolme käsittelee Godwinin sotilaallista kyvykkyyttä. Vita Ædwardi Regis kertoo Godwinin seuranneen Englannin valloituksen jälkeen kuningasta Tanskaan kapinaa kukistamaan:
»Kuitenkin kiireiset asiat vaativat Knuutia palaamaan oman kansansa pariin (Tanskaan)--- sillä Knuutin poissa ollessa jotkut hillittömät miehet, karistettuaan niskoiltaan hänen määräysvaltansa, ryhtyivät kapina---Godwin oli hänen erottamaton kumppaninsa koko matkan ajan. Täällä kuningas testasi lähemmin hänen viisauttaan, täällä hänen sisukkuuttaan, täällä hänen urhoollisuuttaan sodassa, ja täällä jalon miehen voimaa.»
Tästä hyvästä Knuut antoi Godwinille valtaa, rikkautta ja suosiotaan.
Toinen kertomus Godwinin sotilaallisesta johtamisesta on Huntingdonin Henryn teoksessa Historia Anglorum (kirjoitettu noin 1130). Se ajoittuu aikaan, jolloin vendit hyökkäävät maahan:
»Hallituskautensa kolmantena vuonna (1019) Knuut meni Tanskaan ja johti englantilaisista ja tanskalaisista koostuvan armeijansa vendejä vastaan. Kun he olivat siirtyneet lähelle vihollista tarkoituksenaan hyökätä seuraavana päivänä, englantilainen jaarli Godwin johdatti kuninkaan tietämättä joukkonsa yöllä hyökkäykseen. Niin hän äkkiarvaamatta yllätti heidät, ja ajoi sekasorrossa pakoon. Mutta kun aamu koitti, kuningas luuli englantilaisten paenneen tai siirtyneen vihollisen puolelle, joten hän komensi joukkonsa taistelumuodostelmaan vihollista vastaan, mutta löysi vain verta, vihollisen ruumiita ja hävitetyn leirin. Tämän jälkeen hän arvosti englantilaiset yhtä korkealle kuin tanskalaiset.»
Kolmas maininta Godwinin sodanjohtamisesta on William Malmesburylaisen Gesta regum Anglorum, noin vuonna 1124 kirjoitettu kuvaus Knuutin yrityksestä valloittaa Ruotsi vuosina 1026–1027:
»Hänellä (Knuut) oli rohkeutta…olla tyytymättä Tanskaan, jonka oli perinyt ja Englantiin, jonka oli valloittamalla saanut, joten hän soti ruotsalaisia vastaan. Suurinta valmiutta osoittivat tässä sodassa englantilaiset. Jaarli Godwin kehotti miehiä muistamaan heidän aiemman kunniansa ja pyysi näyttämään heidän rohkeutensa uuden hallitsijan silmien edessä. Sen he olivat onnelle velkaa, hän sanoi, sillä kun heidät oli Knuut kerran voittanut, täytyi heidän nyt näyttää, ettei heidän oma rohkeutensa ollut vähäisempää kuin tanskalaisten. Sen vuoksi englantilaiset jännittivät kaiken voimansa ja tekemällä voitosta täydellisen ansaitsivat johtajalleen jaarlikunnan ja itselleen mainetta.»
Vaikka kertomuksista kaksi viimeistä sisältää virheitä, eikä vendien hyökkäystä Tanskaan tuolloin tapahtunut, voi olettaa kirjoittajien arvion Godwinin urhoollisuudesta olevan aitoa. Ja vaikkei myöskään ole tietoa tanskalaisten hyökkäyksestä Ruotsiin, Tanskassa oli sotilaallista aktiivisuutta vuosina 1022–1023 ja Norjassa vuosina  1025–1027 tai 1028–1029, mitkä tapahtumat saattavat olla myöhemmin kirjoitettujen kertomusten pohjalla.
Edellisten kertomusten lisäksi todisteen Godwinin sotapalvelusta ja johtajan kyvyistä Knuutin aikana voi nähdä hänen jäsenyytensä huscarls-eliittisotilaiden ryhmässä. Godwinista tuli melko aikaisessa vaiheessa ryhmän jäsen, mahdollisesti jopa johtaja. Kuninkaan henkivartioina ja sotilaiden johtajina toimineet huscarls-sotilaat muodostivat Englannin armeijan selkärangan. He myös kontrolloivat witenagemotia ja jäsenyys joukoissa voi osaltaan selittää Knuutin Godwinille osoittamaa suosiota.