stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oulun kristalliyö
Alku

Mellakan sanotaan alkaneen kahden nuoren välisestä nujakasta, jota pysähtyi seuraamaan suuri joukko muita nuoria. Poliisi saapui rauhoittamaan tilannetta ja nosti autoon kovakouraisesti nuorten mielestä syyttömän. Toisaalla samaan aikaan poliisi otti kiinni Anttilaan murtautuneen nuoren, mihin nuorisojoukko myös puuttui. Nuoret hyökkäsivät poliisin kimppuun, joka ampui varoituslaukauksia ja pakeni. Paikalle saapui melko nopeasti noin tuhat nuorta.
Mellakka

Mellakka kesti useita tunteja, ja sen painopiste oli Isokadulla. Ikkunoita särjettiin, liiketiloissa käytiin, ja niistä varastettiin tavaraa. Useita ihmisiä loukkaantui lievästi erilaisissa yhteenotoissa. Paikalle saapunut poliisi joutui aluksi liian vähälukuisena vetäytymään nuorison tieltä. Poliisit pelkäsivät henkensä puolesta. Pahin vaihe kesti noin tunnin. Poliisiautoja runneltiin, ja joitakin poliiseja muun muassa uhkailtiin. Poliisi ampui yön aikana kaksi varoituslaukausta ja pyysi puolustusvoimilta virka-apua omaisuuden suojelemiseen sekä harkitsi virka-apupyynnön tekoa myös mellakan rauhoittamiseen. Poliisi kutsui apua naapurikunnista. Poliiseilla ei ollut mellakkavarusteita. Mellakoijien joukko oli jo harventunut, kun poliisi eteni etelästä keskustaan. Monia nuoria pakeni, kun sana lähestyvästä poliisiketjusta tuli. Jäljelle jääneet löivät poliiseja ja heittelivät kiviä heitä kohden. Eräs komisario sai kiven päähänsä. Pidätyksiä tehtiin lopulta yli 40.
Syy

Kristalliyön tapahtumiin johtaneet syyt ovat jääneet epäselviksi. Paikalla ollut nuoriso ei jälkikäteen osannut oikein selittää käyttäytymistään. Eräs Hannes Mäntyrannan haastattelema nuori sanoi tapahtumista kuitenkin muun muassa seuraavaa:
»Musta tuntuu, että kaikkia alko niinkö tympiä se poliisin toiminta. Koulut alkoi ja kaikki oli jotenki vähän stressin päällä, että pitää jotaki… Kun ei o oikein mittää tekemistä niin kai se sitte pitää niitä ikkunoita särkiä, että emmä oikeen tiiä...»
Seuraukset

Viikonlopun jälkeen Oulun päättäjät ilmoittivat pyrkivänsä tosissaan siihen, ettei sattuneen kaltaisia mellakoita enää koettaisi. Kaupungin nuorisotoimenjohtaja peräänkuulutti lisää voimavaroja nuorisotyöhön ja enemmän vaihtoehtoja vapaa-ajanviettoon. Koulutoimenjohtaja puolestaan ihmetteli, miten nuorimpien viikonlopun tapahtumiin osallistuneiden lasten vanhemmat yleensä sallivat näiden olla kaupungilla vielä niinkin myöhäiseen vuorokaudenaikaan.
Aiheesta muualla

Oulun nuorisomellakat Ylen Elävässä arkistossa
Nuoriso kävi poliisin päälle ja näyteikkunat menivät säpäleiksi – Oulun kristalliyö vuonna 1990 oli poikkeuksellinen mellakka Yle Areena
Oulun historia
| --- | --- |
Oulun palot:   v. 1652 palo  v. 1655 palo  v. 1705 palot  v. 1715 palo  v. 1773 palo  v. 1822 palo  v. 1882 palo 
Merenkulku:   Fregatti Toivo  Hailuotolaiva  Kiikelin hylky  Laitakarin hylky  Hinaaja Oulu II  Sophia Marian hylky 
Teollisuuden historia:   Aittokoski Oy  Katri Antell  Merijal  Oulu Oy  Pateniemen saha  Tervahovi  Toppila Oy  Toppilan Mallasjuomatehdas  Typpi Oy  Ab Uleå Oy  Veljekset Åström 
Kuntaliitokset:   1965: Oulujoen kunta  2009: Ylikiimingin kunta  2013:  Haukiputaan kunta  Kiimingin kunta  Oulunsalon kunta  Yli-Iin kunta 
Katso myös:   Kierikkikeskus  Latokankaan kivikautinen asuinalue  Oulun kasarmi  Oulun kristalliyö  Oulun linna  Oulun valtaus  Pikku-Berliini  Rekikylän kivikautinen asuinpaikka  Typpi Oy:n räjähdysturma  Ylikiimingin seurakunta
Ludwig van Beethovenin elämäkerta

| Ludwig van Beethoven |
| --- | --- |
 Joseph Karl Stieler, Beethoven, 1819 tai 1820. Tämä kuva on kaikista Beethovenista tehdyistä kuvista tunnetuin.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. joulukuuta 1770, kaste 17. joulukuuta Bonn
Kuollut: 26. maaliskuuta 1827 (56 vuotta) Wien
Ludwig van Beethoven (16. joulukuuta 1770 Bonn – 26. maaliskuuta 1827 Wien) oli saksalainen säveltäjä klassismin ja romantiikan siirtymäkaudella. Hän oli aikansa merkittävin säveltäjä ja yksi koko musiikkihistorian vaikutusvaltaisimmista säveltäjämestareista. Asteittaisesta kuuroutumisestaan huolimatta hän kykeni työskentelemään elämänsä loppuun asti.
Beethovenin sukutausta

Beethovenin suku oli flaamilaista alkuperää: Beethovenin isoisä Ludwig (1711–1773) oli muuttanut kaksikymmenvuotiaana Flanderista ensin Louvainiin ja sieltä Bonnin yliopistokaupunkiin. Beethovenin isoisä oli lahjakas viulisti, joten hänen onnistui pian hankkia itselleen paikka hoviorkesterissa. Hän meni naimisiin nuoren bonnilaisen tytön kanssa. Lisätäkseen tulojaan he perustivat viinikaupan. Sen uskollisimmaksi asiakkaaksi osoittautui kuitenkin Ludwigin vaimo. Lopulta vaimosta tuli alkoholisti, ja hän vietti viimeiset päivänsä bonnilaisessa sairaalassa.[lähde? ]
Ainoa poika Johann peri pikemminkin äitinsä taipumuksen alkoholismiin kuin isänsä musikaalisuuden. Hän kuitenkin toimi viulistina 12-vuotiaasta alkaen. Hän menetti työpaikkansa ja elätti perhettään tenorilaulajana. Hänellä oli ollut varhaislapsuudestaan alkaen juro luonne, ja hänellä oli taipumusta masennuspuuskiin, josta vain alkoholi näytti parantavan hänet. Luultavasti hänen elämänsä ainoa onnistunut teko oli avioliitto nuoren Maria Magdalenan kanssa. Vanha Ludwig yritti kuitenkin estää tämän avioliiton, koska hänen mielestään tyttö oli vain kärkkymässä hänen rahojaan. Avioliiton estämisessä hän kuitenkin epäonnistui.[lähde? ]
Nuoruusvuodet > Bonn

Beethoven syntyi Bonnissa perheeseen, jonka seitsemästä lapsesta vain Ludwig ja kaksi hänen pikkuveljeään, Caspar Carl ja Nikolaus Johann, elivät aikuisikään asti. Syntymäaika on epävarma, sillä vain kastepäivä – 17. joulukuuta – tiedetään varmasti, mutta tähän aikaan vastasyntyneet lapset oli tapana kastaa heti syntymästä seuraavana päivänä. Beethoven kuitenkin omien sanojensa mukaan muisti vuonna 1773 kuolleen isoisänsä, mikä on ristiriidassa hänen ystävänsä ja myöhemmin lääkärinsä Franz Wegelerin harhakäsitystä vastaan, että Beethoven olisikin syntynyt vuonna 1772. Wegelerille ei edes kastetodistus riittänyt todisteeksi, koska hän arveli, että se oli Beethovenien 2.–7. toukokuuta 1769 eläneen esikoislapsen kastetodistus, jonka nimi oli myös Ludwig. Beethovenin syntymävuodeksi luultiinkin pitkään virheellisesti vuotta 1772. Hänen kastetodistuksensa kertoo hänen syntyneen 17. joulukuuta 1770, mikä taas on ristiriidassa sen kanssa, että hänet myös kastettiin tuona päivänä.
Hänen isänsä, Johann van Beethoven, oli laulajana Kölnin vaaliruhtinaan hovissa ja sortui usein juopotteluun. Hän yritti tehdä pojastaan Mozartin kaltaista kuuluisaa lapsineroa ja pakotti tämän jo nelivuotiaana soittamaan päivittäin tuntikausia. Ohikulkijat näkivät poikaparan pianon äärellä, toisinaan itkemässä väsymyksestä. Beethovenin äiti oli lähes aina vakava, eikä hänen tiedetä koskaan nauraneen.
Leikit jäivät vähiin, joskin Ludwig ja hänen veljensä Caspar leikkivät toisinaan paikkakunnan lasten kanssa. Hän nautti siitä, että häntä kannettiin reppuselässä ja ulvoi naurusta vauhdikkaassa kyydissä. Hän oli hyväntuulinen ja lempeä - kömpelö, tummaihoinen, ja päättäväinen. Tumman ihon vuoksi hänestä käytettiin nimitystä Der Spagnol, Espanjalainen. Ulkoasultaan Ludwig oli usein epäsiisti.
Beethovenilla oli koko elämänsä tapana puhjeta äänekkääseen nauruun, kun hän oli huvittunut, joskus sopimattomallakin hetkellä ja sopimattomassa tilanteessa, ja hänen huumorintajunsa säilyi koulupoikamaisena elämänsä loppuun asti.
Aloittaessaan koulunkäynnin Ludwig oli surkean näköinen ja nukkavieru. Hän ei ollut lukumiehiä eikä kunnianhimoinen koululainen. Beethoven lopetti koulunkäyntinsä jo viidennellä luokalla isänsä toivomuksesta, jonka jälkeen isä pakotti poikansa keskittymään entistä ahkerammin musiikkiopintoihin.
Koulussa toverit pitivät Beethovenia rauhallisena, mutta eristäytyvänä sekä haluttomana oppimaan. Myös koulun ulkopuolella hän oli ujo, sulkeutunut, huonosti hoidettu ja epäsiisti. Lapsena hän oli onnellinen vain silloin, kun hänet oli jätetty omiin oloihinsa, samoilemaan maaseudulla tai tutkailemaan ullakoltaan löytämänsä Fischerien kaukoputkella Siebengebirgeä, joka oli vuoriryhmä Reinin toisella puolella. Hän seisoi mielellään ullakollaan olevan ikkunan ääressä. Beethovenin koulutoverit kuvasivat häntä myös lyhyeksi ja tukevaksi, paksuniskaiseksi, suuripäiseksi, karkeatekonenäiseksi ja erittäin kiharahiuksiseksi.
Viimeiset vuodet

Vuodet 1813–1819 eivät olleet Beethovenille kovin tuotteliaita. Häntä vaivasivat taloudelliset ja henkilökohtaiset huolet. Hänen ainoan vuonna 1813 valmistuneen teoksensa, Wellingtonin voiton, tekijänoikeuksista aiheutui neljän vuoden mittainen oikeustaistelu, koska teos sävellettiin alun perin vastakeksitylle panharmonikonille, jonka kehittäjä Mälzel oli riidan toinen osapuoli. Vihdoin vuonna 1817 he pääsivät sopimukseen tuhlattuaan paljon rahaa ja voimia. Vuonna 1819 Beethovenista oli jo tullut lähes täysin kuuro, eikä hän enää kuullut puhetta eikä musiikkia. Vuonna 1814 Beethoven sävelsi Fidelion kolmannen kerran, jolloin teos saavutti lopulta menestystä.
Kuuroutunut Beethoven esiintyi viimeisen kerran julkisesti pianistina vuonna 1814. Jo ennen tätä jotkut muut pianistit ensiesittivät hänen pianoteoksiaan. Näihin kuuluivat muun muassa Ferdinand Ries ja Carl Czerny, jotka molemmat olivat Beethovenin entisiä oppilaita. Vielä tämän jälkeen hän kuitenkin johti sinfonioitaan hyväntekeväisyyskonserteissa. Pian hän ei kuitenkaan kyennyt enää kapellimestariksi. Marraskuun kolmantena 1822 esitettiin Beethovenin ooppera Fidelio. Tuon konsertin Beethoven yritti johtaa itse. Kenraaliharjoituksissa tuolloin jo täysin kuuro Beethoven saattoi orkesterin täydelliseen sekasortoon. Kenelläkään ei ollut rohkeutta keskeyttää häntä, kunnes lopulta Schindler antoi hänelle lapun, jossa sanottiin, että hänen olisi parasta lopettaa ja lähteä kotiin. Schindler kirjoitti: ”Kotiin päästyään hän heittäytyi sohvalle, peitti käsillään kasvonsa ja pysyi niin siihen asti, kunnes istuimme syömään. Aterian aikana hän ei päästänyt huuliltaan ainuttakaan sanaa”.
Vuonna 1820 Beethoven oli ollut kävelyllä koko päivän Badenissa, kunnes hän huomasi lopulta eksyneensä. Hän alkoi kurkistella talojen ikkunoista sisälle, ja asukkaat ilmoittivat oudosta kulkijasta poliisille. Virkailija kävi kertomassa asiasta poliisipäällikölle, joka vietti samaan aikaan iltaa ystäviensä seurassa. Pidätetty väitti olevansa Beethoven, mitä ei uskottu, vaan häntä pidettiin vain kulkurina. Poliisipäällikkö päätti laitattaa Beethovenin putkaan yön yli. Yöllä poliisin oli pakko herättää päällikkönsä. Vanki vaati, että oli ehdottomasti otettava yhteys tunnettuun wieniläismuusikkoon, joka voisi tulla tunnistamaan hänet. Päällikkö käski tuoda vangin luokseen. ”Mutta sehän on Beethoven!” hän kauhistui. Hän kutsui säveltäjän kotiinsa ja lähetti tämän seuraavana aamuna virkavaunuissaan Wieniin.
Beethovenista myöhemmällä iällä tehdyistä muotokuvista, joita maalasivat muun muassa Heckel, Klöber, Schimon, Stieler, Waldmüller ja Lyser, Schindler piti Schimonin öljyvärimaalausta näköisämpänä:
»Taiteelliselta kannalta Schimonin teos ei ole huomattava, mutta silti todenmukaisen luonteenomainen. Tuodessaan esiin hänen yksilöllisen ulkonäön, majesteettisen otsan, tiukasti suljetun suun värisävyt ja näkinkenkämäisen leuan se on luonnonmukaisempi kuin mikään muu kuva.»
Viimeiset vuodet > Viimeiset sävellykset

Vuonna 1818 Beethoven sävelsi Hammerklavier-pianosonaatin. Seuraavana vuonna hän alkoi säveltää myöhäisiä mestariteoksiaan Missa solemnista, kolmea viimeistä pianosonaattia (nro 30–32) ja yhdeksättä sinfoniaa. Missa solemnis valmistui vasta vuonna 1823, paljon sen jälkeen, kun arkkiherttua Rudolf oli vihitty arkkipiispaksi, mihin tapahtumaan teos oli alun perin tarkoitettu. Valmistumisen myöhästyminen johtui Beethovenin veljenpojan huoltajuudesta käydystä oikeudenkäynnistä. 
Yhdeksännen sinfonian valmistuessa wieniläiset olivat ihastuneita Rossinin musiikkiin, ja Beethoven uhkasi, että sinfonia kantaesitettäisiin Berliinissä. Tällöin wieniläiset saivat kootuksi vetoomuksen kotikaupunkinsa puolesta, ja sinfonia ensiesitettiin siellä toukokuussa 1824. Beethovenin kerrotaan yrittäneen tarmokkaasti johtaa orkesteria varsinaisen kapellimestarin (Ignaz Umlauf) rinnalla kuulematta mitään soitosta. Toisen osan patarumpuosuus jouduttiin keskeyttämään hetkeksi yleisön suosionosoitusten takia. Esityksen jälkeen yleisö juhli myrskyisästi suosionsa huipulla ollutta sankariaan, mutta Beethoven itse havaitsi tämän vasta, kun alttosolisti, nuori Caroline Unger, tarttui häntä kädestä ja käänsi hänet yleisöön päin. Taiteellisesta menestyksestä huolimatta konsertti, jossa esitettiin lisäksi alkusoitto Die Weihe des Hauses (Talon vihkiäiset) ja osia Missa solemniksesta, oli taloudellinen katastrofi.
Viimeiset vuodet > Lontoo

Vuonna 1823 Beethovenin luona pistäytyi saksalainen Lontoossa asuva soittimien rakentaja Johann Andreas Stumpff. Tavatessaan Stumpffin Beethoven oli loistavalla tuulella. ”Tänään olen onnellinen”, hän sanoi ja kysyi Stumffilta pitikö tämä Wienistä ”Jossa ihminen voi syödä, juoda ja nukkua hyvin”.
Stumpff sai siis lämpimän vastaanoton. Hän kuunteli Beethovenin puheita Lontoon hyvistä puolista ja sen sivistyneistä asukkaista. Wienistä Beethoven sen sijaan sanoi, ”etteivät ihmiset osaa puhua muusta kuin ruoasta ja juomisesta, laulusta ja typerästä musiikista. Jospa Karl voisi päästä Englantiin, jossa hän voisi asua Stumpffin luona.” Hän kysyi Stumpffilta miten paljon veljenpojan oleskelu Lontoossa tulee maksamaan.
Tämän jälkeen sovittiin, että Beethoven illastaisi Stumpffin luona ja hän kertoi Stumpffille, että kalaruoat ovat erityisen mieluisia. Illallisen jälkeen Stumpff kutsuttiin uudelleen vierailulle kolmen päivän kuluttua.
Beethoven kuitenkin tuli Stumpffin asunnolle jo seuraavana aamuna ja he lähtivät kävelylle. Stumpff kertoi Beethovenin sinfonioiden menestyksestä Lontoossa. Pastoraalisinfonia oli erityisesti naisten suosikki. Kaikki odottivat hänen kymmenettä sinfoniaansa. Beethoven halusi kiihkeästi nähdä maan, jossa hänen teoksensa olivat niin suuressa arvossa ja lupasi tulla vierailulle ja asua Stumpffin luona. Ennen kuin he erosivat Beethoven otti taskustaan paperin ja antoi sen Stumpffille. ”Se on esittävinään minua, mutta se ei ole kovin hyvä – harjoittelijan työtä.” Sen jälkeen hän otti paperin Stumpffin kädestä, kieritti sen rullalle ja asetti sen vasempaan korvaansa. Stumpff sanoi ”kuulotorveen” ääntäen selkeästi: ”Jos tapaan Lontoossa taiteilijan, täydennämme kuvan yksityiskohdat. Siitä tulee vielä hienoin muotokuva. Sen olen velkaa ihailijoillenne”. Beethoven syleili Stumpffia lämpimästi. Samassa heidät ohitti hautajaissaatto. Beethoven katosi Stumpffin näkyvistä.
Säveltäjänä

Huolimatta neroudestaan Beethoven ei koskaan ollut samanlainen musiikin ihmelapsi kuin Mozart (vaikka heistä edelleen puhutaan verraten, kumpi todellisuudessa on maailman suurin säveltäjä), ja myös säveltäminen tuotti hänelle enemmän ongelmia. Hän korjasi sävellyksiään jatkuvasti ja turvautui uuden luomisessa usein vanhoihin ideoihin, joita hän oli saattanut kuljettaa ja kehittää mielessään vuosikausia. Hänellä oli tapana säveltää useita teoksia yhtä aikaa, usein hyvin vaihtelevassa ja sekavassa työympäristössä. Osin kuuroutensa takia hän kehitteli teokset mielessään niin valmiiksi, että lopulta hänen tarvitsi vain kirjoittaa ne paperille (tämä kyky oli myös Mozartilla, jonka muistiinpanot tosin paljastavat, ettei hän ilmeisesti ollut tehnyt yhtä raivoisasti korjauksia töihinsä). Beethovenin työtahti oli usein hurja, eikä hän usein piitannut tauoista saati omasta hyvinvoinnistaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Beethoven-haus Bonnissa (Arkistoitu – Internet Archive).
Beethovenin vanhemmat Johann van Beethoven (1740–1792) ja Magdalena Keverich van Beethoven (1744–1787).
Beethovenhaus Bonnissa.
13-vuotias Beethoven vuonna 1784 tuntemattoman maalarin maalauksessa.
Johann Neidl, Ludwig van Beethoven, 1801.
Carl Schlösser, Beethoven säveltää asunnossaan, noin 1890.
Christian Hornemann, Ludwig van Beethoven, 1803.
Carl Röhling, Beethoven ja Goethe Teplitzissä 1812, 1887. Kuvassa Goethe ja Beethoven tapaavat keisarin ja keisarinnan. Goethe kumartaa heille, mutta Beethoven kävelee kädet selän takana pysähtymättä.
Doroteya Artman, yksi monista Beethovenin ”Kuolemattomaksi rakastetuksi” epäillyistä henkilöistä.
Joseph Mähler, Ludwig van Beethoven, 1815.
August von Klöber, Ludwig van Beethoven, 1818. Tästä piirroksesta Klöber sanoi itse: ”Hän näytti aina vakavalta; hänen äärettömän eloisat silmänsä olivat usein uneksivat ja niiden katse, jonka olen koettanut vangita muotokuvaan, oli hiukan alakuloinen, vaivautunut ja ylöspäin suuntautunut. Hänen huulensa olivat suljetut, mutta suuta ympyröivä viiva ei ollut tyly. Hänen silmänsä olivat siniharmaat ja tavattoman eloisat. Kun hänen hiuksensa hulmusivat myrskyisästi, hänessä oli todellakin jotain ossiaanista ja demonista. Tuttavallisessa keskustelussa hänen ilmeensä oli päinvastoin hyväntahtoinen ja lempeä varsinkin silloin, kun puheenaihe oli hänelle mieluinen.”
Ferdinand Georg Waldmüller, Ludwig van Beethoven, 1823.
Franz Stober, Beethovenin hautajaiset, 1827.
Beethovenin hauta Wienissä.
A. H. Payne, Ludwig van Beethoven, 1840.
Beethoven esittämässä Kuutamosonaattia
Paini kesäolympialaisissa 1952 – kreikkalais-roomalaisen painin 52 kg

| Paini kesäolympialaisissa 1952>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 52 kg |   | kr.-room. | vapaa |  |
| 57 kg |   | kr.-room. | vapaa |  |
| 62 kg |   | kr.-room. | vapaa |  |
| 67 kg |   | kr.-room. | vapaa |  |
| 73 kg |   | kr.-room. | vapaa |  |
| 79 kg |   | kr.-room. | vapaa |  |
| 87 kg |   | kr.-room. | vapaa |  |
| yli 87 kg |   | kr.-room. | vapaa |  |
Kreikkalais-roomalaisen painin sarjaan 52 kg osallistui 17 painijaa, jokaisen edustaessa eri maata. Kilpailusta putosi kun kilpailija sai 5 miinuspistettä täyteen. Miinuksia tuli tappiosta 3. Työvoitosta seurasi -1. Kolmen parhaan keskinäiset ottelut ratkaisivat lopulliset sijoitukset. Kilpailut käytiin messuhalli I:ssä, Helsingissä 24. -27. heinäkuuta.
1.kierros

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Voittaja | – | Hävinnyt | tulos |
| Heinrich Weber | – | Werner Zimmer | selkävoitto ajassa 3.29 |
| Béla Kenéz | – | Fahrettin Akbas | 3-0 |
| Boris Gurevitš | – | Borivoje Vukov | 3-0 |
| Sven Thomsen | – | Josef Zeman | 3-0 |
| Maurice Mewis | – | Dumitru Pirvulescu | 3-0 |
| Bengt Johansson | – | Frantz Brunner | 3-0 |
| Ignazio Fabra | – | Edmond Faure | 3-0 |
| Mahmoud Fawzy | – | Frithjof Clausen | selkävoitto ajassa 3.25 |
| Leo Honkala | – |  | lepovuorossa |
Norjan Clausen keskeytti kilpailun 1.kierroksen jälkeen.
2.kierros

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Voittaja | – | Hävinnyt | tulos |
| Leo Honkala | – | Werner Zimmer | selkävoitto ajassa 6.41 - Zimmer karsiutui. |
| Heinrich Weber | – | Fahrettin Akbas | 3-0 - Akbas karsiutui. |
| Borivoje Vukov | – | Béla Kenéz | selkävoitto ajassa 1.40 |
| Boris Gurevitš | – | Sven Thomsen | selkävoitto ajassa 4.42 |
| Maurice Mewis | – | Josef Zeman | selkävoitto ajassa 6.54 - Zeman karsiutui. |
| Dumitru Pirvulescu | – | Frantz Brunner | 3-0 - Brunner karsiutui. |
| Bengt Johansson | – | Edmond Faure | 3-0 - Faure karsiutui. |
| Ignazio Fabra | – | Mahmoud Fawzy | selkävoitto ajassa 4.15 |
3.kierros

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Voittaja | – | Hävinnyt | tulos |
| Leo Honkala | – | Heinrich Weber | 2-1 |
| Boris Gurevitš | – | Béla Kenéz | 3-0 - Kenéz karsiutui. |
| Borivoje Vukov | – | Sven Thomsen | 3-0 - Thomsen karsiutui. |
| Bengt Johansson | – | Maurice Mewis | 3-0 |
| Ignazio Fabra | – | Dumitru Pirvulescu | 3-0 - Pirvulescu karsiutui. |
| Mahmoud Fawzy | – |  | lepovuorossa |
4.kierros

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Voittaja | – | Hävinnyt | tulos |
| Leo Honkala | – | Mahmoud Fawzy | 3-0 - Fawzy karsiutui. |
| Heinrich Weber | – | Borivoje Vukov | 3-0 - Molemmat karsiutuivat. |
| Boris Gurevitš | – | Maurice Mewis | 3-0 - Mewis karsiutui. |
| Ignazio Fabra | – | Bengt Johansson | 3-0 - Johansson karsiutui. |
Mitaliottelut

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Voittaja | – | Hävinnyt | tulos |
| Boris Gurevitš | – | Leo Honkala | 3-0 |
| Ignazio Fabra | – | Leo Honkala | 3-0 |
| Boris Gurevitš | – | Ignazio Fabra | 3-0 |
Lopullinen järjestys

| Sija | Painija | Pisteet kierroksittain | Pisteet kierroksittain | Pisteet kierroksittain | Pisteet kierroksittain | Finaalit | Finaalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Boris Gurevitš | -1 | 0 | -1 | -1 | -1 | -1 |
| 2 | Ignazio Fabra | -1 | 0 | -1 | -1 | -1 | -3 |
| 3 | Leo Honkala | 0 | 0 | -1 | -1 | -3 | -3 |
| 4 | Heinrich Weber | 0 | -1 | -3 | -1 |  |  |
| 5 | Mahmoud Fawzy | 0 | -3 | 0 | -3 |  |  |
| 5 | Bengt Johansson | -1 | -1 | -1 | -3 |  |  |
| 7 | Borivoje Vukov | -3 | 0 | -1 | -3 |  |  |
| 7 | Maurice Mewis | -1 | 0 | -3 | -3 |  |  |
| 9 | Béla Kenéz | -1 | -3 | -3 |  |  |  |
| 9 | Sven Thomsen | -1 | -3 | -3 |  |  |  |
| 9 | Dumitru Pirvulescu | -3 | -1 | -3 |  |  |  |
| 12 | Werner Zimmer | -3 | -3 |  |  |  |  |
| 12 | Fahrettin Akbas | -3 | -3 |  |  |  |  |
| 12 | Josef Zeman | -3 | -3 |  |  |  |  |
| 12 | Frantz Brunner | -3 | -3 |  |  |  |  |
| 12 | Edmond Faure | -3 | -3 |  |  |  |  |
| 17 | Frithjof Clausen | -3 | X |  |  |  |  |
Länsi-Papua

| Länsi-Papua Papua Barat |
| --- | --- |
 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
 Koordinaatit: 0°25′S, 134°5′E 
Valtio:   Indonesia
Hallinto:  
 – Pääkaupunki:  Manokwari
Pinta-ala:  97 024 km²
Väkiluku (2020):  1 134 068
 – väestötiheys:  6,3 as./km²
Kielet:  Indonesia, paikalliset kielet
Kansat:  Jaavalaiset siirtolaiset ja useat papualaiset alkuperäiskansat
Länsi-Papuan vaakunalintu on kasuaari.
Länsi-Papua (indonesiaksi Papua Barat, aiemmin Irian Jaya Barat) on Indonesian provinssi Uuden Guinean saaren osan, Länsi-Uuden-Guinean luoteisosassa ja sen länsipuolella olevilla Raja Ampatin lähisaarilla. Valtaosa Länsi-Papuasta sijaitsee Bamburain ja Doberain niemimaalla, joka tunnetaan myös Linnunpään niemimaana.
Länsi-Papuan provinssi perustettiin vuonna 2003, kun se erotettiin Papuasta omaksi provinssikseen. Länsi-Papuan pinta-ala on 97 024 neliökilometriä ja väkiluku noin 1,1 miljoonaa (vuonna 2020). Länsi-Papuan pääkaupunki Manokwari.
Väestöltään Länsi-Papuan provinssi on monimuotoinen. Väestö koostuu jaavalaisista siirtolaisista, joita on siirtynyt ylikansoittuneelta Jaavalta Indonesian valtion transmigrasi asutusohjelman myötä, sekä useista papualaisista alkuperäiskansoista. Virallinen kieli on indonesia, mutta alueella puhutaan 250 eri kieltä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Länsi-Papuan provinssin kotisivut (indonesiaksi)
| --- | --- |
Sumatra:  Aceh • Pohjois-Sumatra • Länsi-Sumatra • Riau • Riausaaret • Jambi • Etelä-Sumatra • Bangka-Belitung • Bengkulu • Lampung
Jaava:  Jakarta • Banten • Länsi-Jaava • Keski-Jaava • Yogyakarta • Itä-Jaava
Pienet Sundasaaret:  Bali • Läntinen Nusa Tenggara • Itäinen Nusa Tenggara
Kalimantan:  Länsi-Kalimantan • Keski-Kalimantan • Etelä-Kalimantan • Itä-Kalimantan • Pohjois-Kalimantan
Sulawesi:  Pohjois-Sulawesi • Gorontalo • Keski-Sulawesi • Länsi-Sulawesi • Etelä-Sulawesi • Kaakkois-Sulawesi
Molukit:  Molukit • Pohjois-Molukit
Länsi-Uusi-Guinea:  Länsi-Papua • Papua