stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seta
Tunnustuspalkinnot > Vuoden sateenkaarinuori

Setan nuorisotoimikunnan tunnustus Vuoden sateenkaarinuori jaetaan sateenkaarinuorelle kiitoksena jo tehdystä työstä sateenkaarinuorten parissa, sateenkaarinuorten näkyvyyden, oikeuksien ja hyvinvoinnin edistämisestä tai esimerkillisestä toiminnasta oman yhteisönsä sisällä tai ulkopuolella. Tunnustuksen ovat saaneet
2015 Mio Kivelä
2016 Elina Partanen
2017 Sani Koskimäki
2018 Anne Olli
2019 Mesi Kissaniitty
2020 Piki Rantanen
2021 Veera Toivonen
2022 Romeo Keijupuro
2023 Ritni Ráste Pieski
2024 Essi Mutanen.
Keylor Navas

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Keylor Antonio Navas Gamboa
Syntymäaika: 15. joulukuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Pérez Zeledón, Costa Rica
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 185 cm
Lempinimi: La Pantera (suom. pantteri)
Seura
Seura: Newell’s Old Boys
Pelinumero: 1
Junioriseurat
: Saprissa
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005–2010 | Saprissa | 60 | (0) |
| 2010–2012 | Albacete | 36 | (0) |
| 2011–2012 | → Levante | 1 | (0) |
| 2012–2014 | Levante | 46 | (0) |
| 2014–2019 | Real Madrid | 104 | (0) |
| 2019–2024 | Paris Saint-Germain | 75 | (0) |
| 2022–2023 | → Nottingham Forest | 17 | (0) |
| 2025– | Newell’s Old Boys | 6 | (0) |
Maajoukkue
| 2008–2024 | Costa Rica | 114 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. maaliskuuta 2025.
Keylor Antonio Navas Gamboa (s. 15. joulukuuta 1986 Pérez Zeledón, Costa Rica) on costaricalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Argentiinan Primera Divisiónissa pelaavaa Newell’s Old Boysia.
Maajoukkueura

Navas sai ensimmäisen kutsunsa Costa Rican maajoukkueeseen vuonna 2006, mutta teki ensiesiintymisensä kuitenkin vasta kaksi vuotta myöhemmin Surinamea vastaan. Navas on edustanut maataan kahdessa CONCACAF Gold Cupissa vuosina 2009 ja 2011. Vuoden 2009 turnauksessa hänet valittiin parhaaksi maalivahdiksi, kun hän johdatti maansa aina turnauksen välieriin saakka.
Costa Rica kohtasi Brasiliassa pelatuissa vuoden 2014 MM-kilpailuissa lohkovaiheen avausottelussa 14. kesäkuuta 2014 Uruguayn. Costa Rica voitti ottelun numeroin 3–1 ja kyseinen maali jäi lopulta ainoaksi maaliksi, jonka Navas päästi selkänsä taakse lohkovaiheessa. Costa Rica jatkoi lohkostaan neljännesvälieriin lohkovoittajana, kun se niin ikään kaatoi Italian (1–0) ja pelasi maalittoman tasapelin (0–0) Englannin kanssa.
29. kesäkuuta 2014 Costa Rica kohtasi neljännesvälierissä Kreikan, jossa Navas nimettiin ottelun parhaaksi pelaajaksi lukuisien tärkeiden torjuntojensa ansiosta. Ottelu venyi aina rangaistuspotkukilpailuun saakka, jossa Navas onnistui torjumaan Theofanis Gekasin yrityksen, ja kun Costa Ricalta kaikki laukojat onnistuivat eteni se puolivälierävaiheeseen ensimmäistä kertaa maan jalkapallohistoriassa. Navas piti turnauksessa pelaamassaan viidessä ottelussa kolme nollapeliä, kun puolivälieräottelu Alankomaita vastaan päättyi 0–0. Ottelu eteni lopulta rangaistuspotkukilpailuun, joka päättyi Costa Rican tappioon 2–4. Navas nimettiin jälleen ottelun parhaaksi pelaajaksi.
MM-kilpailuissa 2018 Navas pelasi Costa Rican kaikki kolme ottelua, kuten myös joukkueensa kapteenina MM-kilpailuissa 2022. Hän on pelannut toukokuun 2023 loppuun mennessä 110 maaottelua, costaricalaisista maalivahdeista eniten. Navas lopetti maajoukkueuransa toukokuussa 2024.
Saavutukset

Deportivo Saprissa
CONCACAF Champions League: 2005
Liga FPD: Invierno 2007–2008, 2008–2009, Verano 2007–2008, 2009–2010
Real Madrid :
Espanjan pääsarjamestaruus: 2016–2017
Mestarien liiga: 2015–2016, 2016–2017, 2017–2018
Euroopan supercup: 2014, 2016, 2017
Espanjan supercup: 2017
Seurajoukkueiden maailmanmestaruus: 2014, 2016, 2017, 2018
Paris Saint-Germain FC :
Ligue 1: 2019–2020, 2021–2022, 2023–2024
Ranskan cup: 2020, 2021, 2024
Ranskan liigacup: 2020
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keylor Navas Wikimedia Commonsissa
Keylor Navasin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Costa Rican joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Navas |
2 Acosta |
3 González |
4 Umaña |
5 Borges |
6 Duarte |
7 Bolaños |
8 Myrie |
9 Campbell |
10 Ruiz |
11 Barrantes |
12 Francis |
13 Granados |
14 Brenes |
15 Díaz |
16 Gamboa |
17 Tejeda |
18 Pemberton |
19 Miller |
20 Calvo |
21 Ureña |
22 Cubero |
23 Cambronero |
Valmentaja Pinto
Costa Rican joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Navas |
2 Acosta |
3 González |
4 Smith |
5 Borges |
6 Duarte |
7 Bolaños |
8 Oviedo |
9 Colindres |
10 Ruiz |
11 Venegas |
12 Campbell |
13 Wallace |
14 Azofeifa |
15 Calvo |
16 Gamboa |
17 Tejeda |
18 Pemberton |
19 Waston |
20 Guzmán |
21 Ureña |
22 Gutiérrez |
23 Moreira |
Valmentaja Ramírez
Costa Rican joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Navas |
2 Chacón |
3 Vargas |
4 Fuller |
5 Borges |
6 Duarte |
7 Contreras |
8 Oviedo |
9 Bennette |
10 Ruiz |
11 Venegas |
12 Campbell |
13 Torres |
14 Salas |
15 Calvo |
16 Martínez |
17 Tejeda |
18 Alvarado |
19 Waston |
20 Aguilera |
21 López |
22 Matarrita |
23 Sequeira |
24 Wilson |
25 Hernández |
26 Zamora |
Valmentaja Suárez
Kuulento

Eugene Cernan ajaa kuuautoa Apollo 17 -lennolla.
Kuulento on Maan kiertolaiseen Kuuhun suuntautuva miehitetty tai miehittämätön avaruuslento. Miehitettyjä lentoja Kuuhun on toistaiseksi tehnyt vain Yhdysvallat Apollo-ohjelman puitteissa 1969–1972; Kuussa kävi 12 astronauttia. Ensimmäinen Kuuhun laskeutunut miehitetty lento oli Apollo 11 heinäkuussa 1969, jolloin astronautti Neil Armstrong astui ensimmäisenä Kuun kamaralle. Viimeisin miehitetty kuulento oli Apollo 17 vuonna 1972. Kiinan Chang’e 3 vuonna 2013 oli ensimmäinen pehmeä laskeutuminen Kuuhun sitten vuoden 1976.
Kuulentojen avulla on saatu uutta tietoa Kuun tarkasta etäisyydestä, rakenteesta, koostumuksesta ja synnystä.
Varhaiset luotainlennot

Sen jälkeen kun neuvostoliittolainen Sputnik 1 oli käynyt Maan kiertoradalla ensimmäisenä satelliittina vuonna 1957, suurvaltojen avaruusponnistukset suuntautuivat Kuun tutkimiseen. Neuvostoliiton Luna 1 ja Yhdysvaltain Pioneer 4 -luotaimet lensivät kahden vuoden sisällä Kuun ohi. Niitä seurasi 1960-luvun aikana joukko miehittämättömiä aluksia: Neuvostoliitolta Lunan lisäksi Zondit sekä Yhdysvalloilta Ranger-, Surveyor- ja Lunar Orbiter -luotaimet, jotka toivat Kuusta paljon uutta tietoa.
Neuvostoliitto otti avaruuskilvassa aluksi johtoaseman. Ensimmäinen alus Kuun pinnalla oli miehittämätön Luna 2, joka iskeytyi Kuuhun 14. syyskuuta 1959. Ensimmäiset kuvat Kuun kääntöpuolelta lähetti Luna 3 samana vuonna. Ensimmäinen Kuuhun pehmeästi laskeutunut luotain oli Luna 9 vuonna 1966. Se onnistui myös lähettämään ensimmäiset Kuun pinnalta otetut kuvat. Ensimmäinen Kuun kiertänyt ja takaisin palannut luotain oli Zond 5 vuonna 1968. Kummankin suurvallan luotaimet etsivät tutkimuksen ohella myös sopivaa laskeutumispaikkaa miehitetylle kuulennolle.
Kuukävelyjen aika

Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedy julisti vuonna 1961 Yhdysvaltain sitoutuvan lähettämään ihmisen Kuuhun ja takaisin vuosikymmenen loppuun mennessä. Tätä seurasi sarja miehitettyjä Apollo-lentoja, joilla Kuun pintaa kartoitettiin valokuvaamalla sitä kiertoradalta. Ensimmäisen Kuun kiertäneen miehitetyn lennon teki Apollo 8 vuonna 1968. Ensimmäinen ihmisen laskeutuminen kuunpinnalle tapahtui 20. heinäkuuta 1969, jolloin Yhdysvaltain avaruusalus Apollo 11 laskeutui Kuuhun, mukanaan kaksi astronauttia, Neil Armstrong ja Buzz Aldrin. Kaiken kaikkiaan Kuussa kävi 12 astronauttia vuosina 1969–1972.
Kuun pinnalle Apollo-ohjelmassa tehdyillä tutkimusretkillä kerättiin pinta-aines- ja kivinäytteitä, tarkasteltiin geologisia paljastumia sekä dokumentoitiin Kuun pintaa valokuvaamalla. Kuututkimuksia varten suunniteltiin tutkimusohjelma ALSEP, jolla mitattiin muun muassa seismisyyttä, painovoimaa, magneettikenttää, lämmönsiirtoa ja aurinkotuulta. Kuuautoa käytettiin kolmella viimeisellä lennolla (Apollo 15–17).
Vuoden 1972 jälkeen

Ihminen ei ole astunut Kuun pinnalle vuoden 1972 jälkeen. Kuuhun on kuitenkin edelleen lähetetty luotaimia, joiden avulla sitä on tutkittu. Yhdysvaltojen mielenkiinto kuututkimuksia kohtaan heikkeni Apollo 17:n jälkeen. Maa laukaisi pienen miehittämättömän Clementine-luotaimen vuonna 1994 ja Lunar Prospectorin vuonna 1998. Yhdysvallat on 2000-luvulla suunnitellut perustavansa Kuuhun pysyvän tukikohdan ja laukaisi vuonna 2009 kaksi luotainta, LROn ja LCROSSin.
Japani on laukaissut Hiten-luotaimen vuonna 1990 ja Kaguya-luotaimen vuonna 2007. Euroopan avaruusjärjestö laukaisi vuonna 2003 ensimmäisen kuuluotaimensa Smart 1:n. Kiina lähetti Kuun kiertoradalle vuoden 2007 lokakuussa Chang’e 1 -avaruusaluksen, joka tutki kuuta maaliskuuhun 2009 saakka sen kiertoradalla ja lopulta lennettiin suunnitellusti päin kuuta. Vuoden 2010 lokakuusta Kiinan Chang’e 2 -avaruusalus tutki ja kuvasi Kuuta kesäkuuhun 2011 saakka, jonka jälkeen se jatkoi matkaansa avaruuteen. Vuonna 2013 14. joulukuuta Chang’e 3 -avaruusalus laskeutui kuuhun ja toimi siellä kolmen kuukauden ajan ja liikkui noin 10 kilometriä kuun pinnalla. Kiina lähetti vuonna 2018 Kuun pinnalle ekosysteemisäiliön, jonka avulla tutkitaan kasvien ja hyönteisten kasvatusta Kuussa. Kiinan Chang’e 4 -avaruusalus oli ensimmäinen, joka laskeutui pehmeästi Kuun kääntöpuolelle tammikuussa 2019. Aluksen kuljettamat puuvillansiemenet ovat versoneet Kuussa. Intian ensimmäinen kuuluotain Chandrayaan-1 laukaistiin vuonna 2008.
Yhdysvallat palasi Kuuhun 52 vuoden jälkeen yksityisen yrityksen rakentamalla aluksella. NASA:n palkkaama Intuitive Machines -yhtiö lähetti Kuuhun miehittämättömän Odysseus-aluksen, joka suoritti onnistuneen pehmeän laskeutumisen vuonna 2024. Tätä ennen kolme ei-valtiollista organisaatiota oli yrittänyt samaa ja epäonnistunut. Historian toinen  pehmeästi laskeutunut yksityinen yritys oli Firefly Aerospace, joka kuljetti Kuuhun NASA:n tutkimusvälineitä Blue Ghost -laskeutujalla vuonna 2025. Vielä samalla viikolla Kuuhun laskeutui myös Intuitive Machinesin Athena, joka etsii Kuun etelänavan läheltä vettä.
Tulevaisuus

Kiinnostus Kuuta kohtaan on herännyt uudelleen 2000-luvulla. Yksityiset avaruusteknologiayritykset kuten SpaceX ja Blue Origin ovat tulleet mukaan avaruustutkimukseen, ja Yhdysvaltain presidentti Donald Trump on suhtautunut Nasan uusiin kuumatkoihin edeltäjiään myönteisemmin. Tulevaisuuden kuumatkojen tarkoituksena voisi olla Kuun arvometallien ja Maassa harvinaisten alkuaineiden tuominen Maahan. Kuusta toivotaan myös löydettävän avaruusalusten polttoainetta. Kuuhun suunniteltu teleskooppi näkisi kaukaisiin kohteisiin asti. Pysyvän tutkimusaseman perustamista Kuuhun onkin selvitelty kansainvälisissä yhteistyöprojekteissa. Kuuaseman yksi tarkoitus olisi valmistella vielä syvemmälle avaruuteen suuntautuvia matkoja.
Vuoden 2003 Columbia-sukkulan onnettomuuden jälkeen Yhdysvallat aloitti uusiin kuulentoihin kykenevien alusten kehittämiseen suuntaavan Project Constellationin, jossa oli määrä toteuttaa paluu kuuhun vuonna 2020. Projekti menetti rahoituksensa Barack Obaman vuoden 2011 budjetissa.
Tekniikan kehityksen ja kaupallisten toimijoiden myötä kuulentojen ja pysyvän kuutoiminnan suunnittelu on voimistunut 2010-luvun lopulla. Vuonna 2018 julkaistiin ensimmäinen uusi miehitetty kuulentosuunnitelma DearMoon.
Yhdysvaltain Artemis II -lennon on määrä viedä neljä astronauttia Kuun ympäri vuoden 2025 lopulla. Artemis III -lennon on määrä viedä kaksi astronauttia Kuuhun vuoden 2027 puolivälissä.
Kiina aikoo tehdä miehitetyn kuulennon ja rakentaa Kuuhun tutkimusaseman 2020-luvun aikana.
Tieteellisiä tuloksia

Miehitetyillä kuulennoilla Kuuhun vietiin useita automaattisia mittalaitteita. Samalla astronautit toivat Kuusta näytteitä yli 380 kilogrammaa. Neuvostoliiton miehittämättömät luotaimet toivat näytteitä 325 grammaa. Kuusta tuotuja näytteitä tutkimalla saatiin ensi kertaa tilaisuus tutkia kunnolla Kuun pinnan koostumusta. Havaittiin esimerkiksi se, että Kuun pinnan kemiallinen koostumus poikkeaa selvästi Maan kallioperästä. Tämä antoi tukea teorialle, jonka mukaan Kuu on syntynyt pienen planeetan kokoisen kappaleen törmättyä Maahan.
Kuulennoilla Kuuhun asennettiin laserheijastimia, joiden avulla Kuun hitaan etääntymisen tarkka nopeus on voitu laskea. Seismometreillä on havaittu kuunjäristyksiä, jotka tapahtuvat vajaan 1 000 kilometrin syvyydessä. Siitä on päätelty, että Kuun astenosfääri on ainakin osittain sula.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
NASAn kuusivu (englanniksi)
Apollo 11 -aluksen kuumoduuli ja astronautti Buzz Aldrin kuun pinnalla.
Yhdysvaltain Lunar Prospector -kuuluotain laukaistiin vuonna 1998.
Kuusta tuodut kuukivet kertovat Kuun koostumuksesta. Kuvassa Apollo 17:n tuoma kuukivi.
The Screaming of the Valkyries

| The Screaming of the Valkyries Cradle of Filth |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 21. maaliskuuta 2025
 Formaatti: CD, LP, digitaalinen
 Tuottaja(t): Scott Atkins
 Tyylilaji: extreme metal
 Kesto: 56.13
 Levy-yhtiö: Napalm Records
Cradle of Filthin muut julkaisut
| Trouble and Their Double Lives 2023 | The Screaming of the Valkyries 2025 |   |
Singlet albumilta The Screaming of the Valkyries
 ”Malignant Perfection” Julkaistu: 22. lokakuuta 2024  ”To Live Deliciously” Julkaistu: 22. tammikuuta 2025  ”White Hellebore” Julkaistu: 11. maaliskuuta 2025
The Screaming of the Valkyries on Cradle of Filthin neljästoista studioalbumi, joka julkaistaan 21. maaliskuuta 2025 ja jonka julkaisusta vastaa Napalm Records.
Kappaleet

To Live Deliciously – 5.32
Demagoguery – 6.16
The Trinity of Shadows – 6.22
Non Omnis Moriar – 5.05
White Hellebore – 5.04
You Are My Nautilus – 7.39
Malignant Perfection – 6.45
Ex Sanguine Draculae – 7.09
When Misery Was a Stranger – 6.21
Kokoonpano

Dani Filth - laulu
Marek Smerda – kitara
Daniel Firth – basso
Martin Skaroupka – rummut
Donny Burbage – kitara
Zoe Federoff – laulu, koskettimet
Aiheesta muualla

Albumi The Screaming of the Valkyries Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
| n k Cradle of Filth |
| --- | --- |
 Dani Filth  Martin Skaroupka  Richard Shaw  Ashok Šmerda  Daniel Firth  Lindsay Schoolcraft   Paul Allender  Benjamin Ryan  Damien Gregori  Les "Lecter" Smith  Mark Newby-Robson  Martin "Foul" Powell  Brian Hipp  Gian Pyres  Jeff Acres  Paul Ryan  Stuart Anstis  Darren White  Dave Hirschheimer  Nicholas Barker  Was Sarginson  Jon Richard  Robin Eaglestone  Adrian Erlandsson  James McIlroy  Sarah Jezebel Deva  Rosie Smith 
Studioalbumit:  The Principle of Evil Made Flesh  Dusk and Her Embrace  Cruelty and the Beast  Midian  Damnation and a Day  Nymphetamine  Thornography  Godspeed On The Devil's Thunder  Darkly, Darkly, Venus Aversa  The Manticore and Other Horrors  Hammer of the Witches  Cryptoriana – The Seductiveness of Decay  Existence is Futile 
EP:t:  V Empire (or Dark Faerytales in Phallustein)  From the Cradle to Enslave  Bitter Suites to Succubi  Evermore Darkly 
Livealbumit:  Live Bait for the Dead  Live at Dynamo Open Air 1997  Trouble and Their Double Lives 
Kokoelmat:  Lovecraft and Witch Hearts  Midnight in the Labyrinth 
Singlet:  ”Twisted Nails of Faith”  ”No Time to Cry”  ”Babalon A.D. (So Glad For The Madness)”  ”Mannequin”  ”Nymphetamine”  ”Devil Woman”  ”Dirge Inferno”  ”Temptation”  ”Honey and Sulphur”  ”The Death of Love”  ”Forgive Me Father (I Have Sinned)”  ”Right Wing of the Garden Triptych”  ”Blackest Magick in Practice”  ”Heartbreak and Seance”  ”Crawling King Chaos”  ”She Is a Fire” 
Videografia:  PanDaemonAeon  Heavy, Left-Handed and Candid  Peace Through Superior Firepower  Cradle of Fear  From the Cradle to the Grave 
Muuta:  Diskografia
Kerava

| Kerava Kervo |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 

Sijainti:  60°24′10″N, 025°06′00″E
Maakunta:  Uudenmaan maakunta
Seutukunta:  Helsingin seutukunta
Kuntanumero:  245
Hallinnollinen keskus:  Keravan keskustaajama
Perustettu:  1924
– kaupungiksi:  1970
Kokonaispinta-ala:  30,79 km² 307:nneksi suurin 2022 
– maa:  30,63 km²
– sisävesi:  0,16 km²
Väkiluku:  38 476 30:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  1 256 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  16,3 %
– 15–64-v.:  63,8 %
– yli 64-v.:  19,9 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  82,6 %
– ruotsinkielisiä:  1,2 %
– muut:  16,2 %
Kunnallisvero:  7 % 293:nneksi suurin 2025 
Työttömyysaste:  9,5 % (joulukuu 2022 )
Kaupunginjohtaja:  Kirsi Rontu
Keravan kaupunginvaltuusto:  51 paikkaa
– puheenjohtaja:  Anne Karjalainen
  2021–2025   • Kok.   • SDP   • PS   • Vihr.   • Vas.   • Kesk.   • RKP   • KD:   13 12 9 7 5 3 1 1
www.kerava.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keravan kartta.
Keväisin Keravalla nautitaan lukuisten rusokirsikkapuiden kukkaloistosta.
Kerava (ruots. Kervo) on kaupunki Suomessa Keski-Uudellamaalla. Väkiluvultaan se on Suomen 30. suurin kunta ja pinta-alaltaan viidenneksi pienin; Keravan väestötiheys onkin maan kunnista kolmanneksi suurin Helsingin ja Kauniaisten jälkeen.
Kerava tunnetaan taiteen ja valkosipulin kaupunkina. Kerava on kehittynyt myös yrityskaupunkina. Vastapainona kaupunkikulttuurille Keravalla on myös ulkoilualueita ja lähe aarniometsäisiä kuusikoista.
Kerava on osa Helsingin metropolialuetta. .
Maantiede

Kerava sijaitsee Uudenmaan maakunnassa, pääkaupunkiseudun pohjoispuolella Helsingistä 27 kilometriä pohjoiseen. Kerava kuuluu pääkaupunkiseudun kehyskuntiin. Kaupungin läpi kulkevat päärata ja Helsinki–Lahti-rautatie, Lahdentie sekä Keravanjoki, joka on Vantaanjoen sivujoki. Rajanaapurit ovat etelässä Vantaa, lännessä Tuusula ja idässä Sipoo. Kerava muodostaa lähes yhtenäisen taajama-alueen, joka voidaan karkeasti jakaa keskustaan sekä Savioon etelässä ja Ahjoon idässä. Keravan keskustaa ympäröivät useat säteittäiset kadut. Keskustan halki radan alitse kulkee kävelykatu, jota on kutsuttu Suomen pisimmäksi (850 m). (Myös Porissa on mainittu sijaitsevan Suomen vanhin ja pisin kävelykatu.)
Maantiede > Kaupunginosat

Keravan kaupunki jaetaan kymmeneen kaupunginosaan. Asuinalueisiin kuuluu kymmenen kaupunginosan lisäksi Kannisto, Koivikko, Lapila ja Sorsakorpi.
| Numero | Nimi |
| --- | --- |
1: Kaleva
2: Kilta
3: Sompio
4: Keskusta
5: Ahjo
6: Savio
7: Ylikerava
8: Kaskela
9: Alikerava
10: Jokivarsi
Nimen alkuperä

Kerava mainitaan ensimmäisen kerran historiallisissa lähteissä vuonna 1443 ruotsinkielisessä muodossa Kervo, mikä perustuu suomenkieliseen nimeen Kerava. 1400-luvulla kylä jakautui kahdeksi eri kyläksi, Ylikeravaksi ja Alikeravaksi. Vielä jakautumisen jälkeen paikasta käytettiin kuitenkin yhteisnimitystä Kerava, jolloin se saattoi tarkoittaa kumpaa osaa vain, useimmiten kuitenkin Yli-Keravaa.
Hyvinkään Ridasjärvestä alkunsa saavaa Keravanjokea kutsutaan sen alkupäässä nimityksillä Latostenjoki, Latostenmaanjoki ja Kellokoskenjoki. On luultavaa, että Keravanjoki on tarkoittanut jo varhain vain Keravan kylän kohdalla olevaa osaa joesta. Tällöin joen nimitys juontuisi asuinpaikan nimityksestä ja olisi näin nimenä nuorempi. Kerava-nimi itsessään liittyy uusmalaisiin Kerava-nimiin. Kerava-nimiä tunnetaan myös Hämeestä ja Etelä-Savosta.
Nimi voi olla yhteydessä sanaan kero, mikä tarkoittaa kitaa, nielua tai kurkkua. Selityksen heikkoutena on kuitenkin se, että mainituissa merkityksissä se tunnetaan vain Pohjois-Karjalassa ja Kainuussa, kaukana varsinaisten Kerava-nimien esiintymispaikoista. Toisen selityksen mukaan nimitys liittyisi rajapaikkaan. Kerava-nimitykset liittyvät laajemmin rajapaikkoihin jollaisia ne ovat todennäköisesti olleet nimenantohetkellä. Nykyisen Keravan kaupungin alue Tuusulan ja Sipoon rajalla on aluetta josta tuli kieliryhmien välinen raja 1200- ja 1300-lukujen ruotsalaisten kolonisaation myötä. Näin ollen Kerava-nimisissä paikoissa voi olla kyse riitamaista.
Historia > Esihistoria

Keravan alueella tiedetään olleen ihmisiä jo noin 7000 eaa., jolloin se oli vielä muinaisen Ancylusjärven rannikkoa. Nämä alueen asukit saivat elantonsa metsästyksestä, ja he liikkuivat paljon vuoden mittaan. Keravalta tunnetaan kahdeksan kivikautista asuinpaikkaa, joista merkittävin on Lapilan Pisinmäki. Alueelta on löydetty kiviesineitä, tulisijoja, luunkappaleita ja keramiikkaa, jotka ajoittuvat kahteen asutusvaiheeseen. Näistä varhaisempi on Suomusjärven kulttuurin ajalta noin 6500–4200 eaa. ja myöhäisempi nuorakeraamisen kulttuurin kaudelta noin 2500–2000 eaa.
Historia > Kylien synty 1500–1600-luvuilla

Keskiajalle asti Keravan oletetaan olleen erämaata, kunnes Keravanjoen varteen syntyi kaksi kylää, Alikerava ja Ylikerava. Kirjallisia lähteitä on vähän ennen alueen ensimmäistä maakirjaa 1543, mutta yksittäiset kirjalliset lähteet osoittavat Keravalla olleen taloja jo ennen vuotta 1342. 1500-luvun puolessavälissä alueen asukasluku oli noin 160. Tuolloin Kerava kuului Sipoon hallintopiiriin. Kerava liitettiin Tuusulaan, kun Tuusulan seurakunta perustettiin vuonna 1643.
Historia > Teollisuus ja rautatieliikenne

Vuonna 1862 avattiin Helsingin ja Hämeenlinnan välinen rautatie, joka toi maatalousvaltaiselle Keravalle nopeasti teollisuutta. Sinne perustettiin muun muassa tiilitehtaita sekä sementti-, kaakeli- ja rakettitehdas. Rautatieaseman ympärille kehittyi taajama keskustaksi tulevalle kaupungille. Vuonna 1908 perustettiin Keravan puusepäntehdas, ja puuteollisuudesta tulikin tärkeä tekijä kaupungin kehityksessä. Ahti Hammarin suunnittelemassa vaakunassa esiintyy puusepän tekemä liitos, sinkkaus.
Historia > 1900-luku

Vuonna 1924 Kerava erotettiin Tuusulasta omaksi kauppalakseen. Tällöin sen asukasluku oli noin 3 000. Alkujaan siihen kuului myös osa Korson alueesta, ja Korson rautatieasemakin sijaitsi kauppalan alueella. Vuonna 1954 koko Korso kuitenkin liitettiin silloiseen Helsingin maalaiskuntaan.
Syy kauppalan perustamiseen oli se, että 1862 perustettu rautatieyhteys ja asema olivat saaneet Tuusulan kunnan väkiluvun kasvuun ja alettiin vaatia sitä, että kunta rakennuttaisi kunnallistekniikkaa asemankylään. Näihin investointeihin eivät kuitenkaan Tuusulan kunnan päättäjät olleet valmiita, minkä vuoksi alettiin vaatia omaa itsenäistä kuntaa. Kyösti Kallion ensimmäinen hallitus antoi 15. kesäkuuta 1923 valtioneuvoston asetuksen, jonka mukaan Keravan kauppala määrättiin perustettavaksi seuraavan vuoden alusta. Kerava-päivää vietetään vuosittain 15. kesäkuuta tai sitä lähinnä olevana sunnuntaina. Alueellisesti Keravan kauppala perustettiin Ali-Keravan ja Yli-Keravan kylistä. Asutus oli keskittynyt alun perin Lapilanmäelle, Helleborginmäelle eli Aurinkomäelle. Alikulkutunnelin rakentaminen rautatien itäpuolelta länsipuolelle vakiinnutti Keravan keskustan kehityksen. Kauppalan pinta-ala oli 1924–1953 kaikkiaan 39,2 km², mutta 1954 alkaen enää vain 30,79 km², kun Korso ja Nikinmäki liitettiin Helsingin maalaiskuntaan, nykyiseen Vantaan kaupunkiin. Keravan kauppalan ensimmäisissä kunnallisvaaleissa joulukuussa 1924 valittiin 24 kauppalanvaltuutettua.
Teollista toimintaa harjoittivat 1920-luvulla Keravan virvoitusjuomatehdas, Keravan Puuteollisuus Osakeyhtiö, Keravan Höyrypanimo, Keravan Pumpputehdas ja Rautavalimo, Keravan Kirjapaino sekä Keravan Tiilitehdas Oy. Vuonna 1931 avattiin Keravalla Elannon myymälä.
1940–1960-luvuilla rakennettiin Sompion kaupunginosaan pientaloja ja matalia kerrostaloja sekä Kalevaan pientaloja kasvavan väestön tarpeisiin. 1960-luvun lopun ja 1970-luvun huippuaikoina väestö lähes kaksinkertaistui maaltamuuton ja hyvien liikenneyhteyksien myötä, ja uusia lähiöitä syntyi Kurkelaan, Kiltaan ja Untolaan. Kerava sai kaupunginoikeudet vuonna 1970. 1980-luvulla rakennettiin Ilmarisen ja Pihkaniityn pientaloalueet ja keskustaan lisää kerrostaloja. Kerava on yhä pääkaupunkiseudun vanavedessä kasvava kaupunki. Sen väestönkasvu vuoden 2003 aikana oli 1,5 prosenttia. Tällä hetkellä uudisrakentamista suunnitellaan tai tehdään muun muassa Kurkelaan, Kytömaan ja Virrenkulman pientaloalueille, Ahjoon, Sompioon ja Myllylaaksoon. Myös keskustaan on suunnitteilla laajamittaista uutta rakentamista.
Keravan 100-vuotispäivää juhlitaan vuonna 2024.