stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kirkonisännöitsijä

Kirkonisännöitsijä on ortodoksisen kirkon hallintoon kuuluva toimihenkilö.
Kirkonisännöitsijä on seurakunnanvaltuuston kolmivuotiskaudeksi valitsema seurakunnanneuvoston eli seurakunnan hallituksen itseoikeutettu jäsen; hän huolehtii kirkon rahavarojen ja muun omaisuuden hoidosta ja vastaa toimistaan neuvostolle. Kirkonisännöitsijä toimii valtuuston laatimien ja kirkollishallituksen vahvistaman ohjesäännön puitteissa. Tehtävä on palkaton kunniatehtävä.
Tämä kaikki pätee myös rukoushuoneiden isännöitsijöihin, paitsi että he eivät ole itseoikeutettuja seurakunnanneuvoston jäseniä.  Jos seurakunnassa - malliesimerkkinä Helsingissä - on useita kirkkoja, yksi niistä nimetään pääkirkoksi jonka isännöitsijä on neuvoston jäsen.  Helsingissä tällainen kirkko on Uspenskin katedraali.
Jos isännöitsijän tehtävää voi luonnehtia yleisesti, voidaan sanoa, että hän on kirkon vastaava hoitaja.
Joskus kirkonisännöitsijä voidaan vihkiä lukijaksi tai alidiakoniksi tunnustuksena pitkästä työpanoksesta; samoin kiirastorstaina, jos seurakunnassa toimitetaan ns. Jalkojen pesu -palvelus jossa piispa symbolisesti pesee kahdentoista papin ja/tai kirkon toimihenkilön jalat, isännöitsijä on itseoikeutettu osanottaja, jos papiston jäseniä ei löydy tarvittavaa kahtatoista. Tällaisessa tapauksessa loput ei-papiston jäsenet ovat seurakunnan aktiivisesti kirkossa käyviä miespuolisia jäseniä, joskus myös valtuutettuja tai neuvoston jäseniä.
Isännöitsijän apuna on suuremmissa kirkoissa 1 - 3 vahtimestaria, jotka puolestaan ovat palkattuja työntekijöitä; yleensä yksi on kokopäivätoiminen ja loput osa-aikaisia. Joissakin pienimmissä kirkoissa - kuten Lohjan työkeskuksen kotikirkossa - isännöitsijänä toimii kyseisen kirkon pappi.
Venäjän vallan aikana saattoi sattua, että isännöitsijäksi valittiin varakas liikemies, joka pystyi käyttämään omia varojaan kirkon hyväksi. Tiettävästi tunnetuin tällainen on todellinen valtioneuvos, kauppias ja rakennusurakoitsija Jakov Longinpoika Tsernysev, joka toimi kahteen otteeseen Uspenskin katedraalin isännöitsijänä ja käytti runsaasti omia varojaan kirkon hyväksi. Hän oli myös kirkon rakentanut urakoitsija - ja veloitti työstään alle omakustannushinnan.
Ei siis suurikaan ihme, että seurakunnan historiikissa entinen kirkkoherra isä Mikael Kasanko kutsuu valtioneuvos Tsernyseviä epiteetilä "seurakunnan suuri hyväntekijä".
Kolin kieli

| Koli> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:  Sindh (Pakistan) Gujarat (Intia)
Puhujia:  579 000 (wadiyarankoli) 500 000 (kachinkoli) 250 000 (parkarinkoli) 
Kirjaimisto:  arabialainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  indoiranilaiset kielet indoarjalaiset kielet keskinen ryhmä
 Ohje 
Koli on ryhmä indoarjalaisia kieliä, joita puhutaan Intiassa Gujaratin osavaltiossa ja Pakistanissa Sindhin provinssissa. Ethnologue jakaa kolin kolmeksi eri kieleksi: kachinkoli, parkarinkoli ja wadiyarankoli. Kachin- ja wadiyarankolilla on lisäksi omia paikallisia murteita. Koli on läheistä sukua gudžaratille ja sen eri variantit kehittyvät hieman eri suuntiin ympäröivän valtakielen mukaan. Kachinkoli on kehittymässä sindhin suuntaan, kun taas parkarinkolilla on paljon yhtäläisyyksiä marwarin kanssa.
Klüver-Bucyn oireyhtymä

Klüver-Bucyn oireyhtymä on ohimolohkon tai mantelitumakkeen vaurioitumisesta johtuva harvinainen tila, jonka oireita ovat mm. halu laittaa kaikki esineet suuhun, hyperseksuaalisuus, epänormaali tyyneys ja muistinmenetys.
Km

Km tarkoittaa seuraavia:
Air Malta, IATA-koodi KM, lentoyhtiö
kasvatustieteen maisteri, KM tai kasvatustiet. maist., ylempi korkeakoulututkinto
Keila-Miehet, KM, suomalainen urheiluseura
Kematin rautatieasema, liikennepaikkalyhenne KM,  rautatieliikennepaikka Kanadassa
kenttämakasiini, km, sotilasyksikön varastorakennus
khmer, ISO 639-1 -koodi km, kieli
kilometri, tunnus km, pituuden yksikkö
Kilsmon rautatieasema, liikennepaikkalyhenne Km,  rautatieliikennepaikka Ruotsissa
komiteamietintö, KM, komitean laatima selvitys
Komorit, ISO 3166-1 -koodi KM, valtio tai muu maantieteellinen alue
konemestari, km, merenkulkualan ammatti
kunniamiekka, km, ansioituneimmille kadeteille jaettava tunnustus.
Käytännön Maamies, KM, suomalainen aikakauslehti
KM Studio, ruotsalaisen Plint Holding AB:n suomalainen sivuliike
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1972

Pesäpallon SM-sarjassa 1972 Oulun Lippo uusi mestaruutensa. Voitto tuli suurella piste-erolla, ja viimeisessä pelissä se saattoi siten hävitä sarjan viimeiselle eli Riihimäelle. Hopeasija sen sijaan ratkesi viimeisellä kierroksella Kankaanpään saatua ratkaisevat pisteet Kouvolasta. Suomen Cupin voitti Ulvila lyötyään loppuottelussa Haminan 12–5.
Mestaruussarja > Sarjataulukko

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Oulun Lippo | 22 | 17 | 2 | 3 | 179–98 | 36 |
| Kankaanpään Maila | 22 | 12 | 4 | 6 | 172–137 | 28 |
| Kouvolan Pallonlyöjät | 22 | 12 | 3 | 7 | 209–137 | 27 |
| Seinäjoen Maila-Jussit | 22 | 12 | 3 | 7 | 139–118 | 27 |
| Ulvilan Pesä-Veikot | 22 | 12 | 1 | 9 | 150–143 | 25 |
| Haminan Palloilijat | 22 | 11 | 2 | 9 | 170–138 | 24 |
| Imatran Pallo-Veikot | 22 | 10 | 2 | 10 | 136–166 | 22 |
| Jyväskylän Lohi | 22 | 7 | 3 | 12 | 114–144 | 17 |
| Puna-Mustat | 22 | 7 | 2 | 13 | 124–148 | 16 |
| Loimaan Palloilijat | 22 | 7 | 2 | 13 | 109–168 | 16 |
| Jyväskylän Kiri | 22 | 6 | 2 | 14 | 140–195 | 14 |
| Riihimäen Pallonlyöjät | 22 | 6 | 0 | 16 | 107–157 | 12 |
Uusinta säilymisestä 10. syyskuuta: Puna-Mustat - Loimaan Palloilijat 5–2
Kolme viimeistä joukkuetta putosi sarjasta. Tilalle nousivat suomensarjan lohkovoittajat Kiteen Urheilijat, Alajärven Ankkurit ja Hyvinkään Tahko.
Mestaruussarja > Ottelut

| Joukkue | OL | KM | KPL | SMJ | UPV | HP | IPV | JL | PM | LP | JK | RPL |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Oulun Lippo |  | 6–5 | 9–5 | 6–2 | 11–3 | 11–3 | 16–4 | 11–11 | 10–3 | 5–3 | 6–9 | 6–4 |
| Kankaanpään Maila | 6–2 |  | 9–8 | 6–6 | 6–7 | 2–10 | 13–4 | 12–12 | 12–7 | 19–6 | 14–8 | 14–10 |
| Kouvolan Pallonlyöjät | 5–5 | 4–14 |  | 17–2 | 18–9 | 10–4 | 15–8 | 4–5 | 5–5 | 11–1 | 20–8 | 18–7 |
| Seinäjoen Maila-Jussit | 1–4 | 6–3 | 8–7 |  | 2–4 | 5–6 | 14–1 | 9–2 | 9–5 | 7–5 | 4–2 | 8–1 |
| Ulvilan Pesä-Veikot | 6–9 | 8–3 | 3–7 | 8–8 |  | 4–12 | 11–6 | 8–2 | 4–8 | 10–2 | 9–3 | 11–3 |
| Haminan Palloilijat | 4–10 | 2–2 | 4–11 | 2–8 | 16–5 |  | 3–5 | 9–8 | 7–9 | 19–4 | 6–5 | 6–2 |
| Imatran Pallo-Veikot | 5–11 | 1–3 | 7–7 | 8–5 | 5–7 | 9–7 |  | 11–4 | 7–7 | 11–3 | 8–7 | 11–6 |
| Jyväskylän Lohi | 5–7 | 0–3 | 2–5 | 12–4 | 3–16 | 6–4 | 2–3 |  | 12–3 | 1–8 | 7–3 | 5–2 |
| Puna-Mustat | 1–8 | 4–9 | 7–1 | 2–4 | 5–8 | 7–16 | 6–7 | 4–5 |  | 9–2 | 11–5 | 8–4 |
| Loimaan Palloilijat | 4–6 | 5–5 | 4–10 | 4–13 | 7–3 | 5–5 | 11–5 | 6–2 | 5–3 |  | 4–5 | 8–3 |
| Jyväskylän Kiri | 7–19 | 13–3 | 14–13 | 8–8 | 6–3 | 7–16 | 3–8 | 5–5 | 6–4 | 6–7 |  | 5–14 |
| Riihimäen Pallonlyöjät | 2–1 | 8–9 | 2–8 | 5–6 | 1–3 | 3–9 | 5–2 | 7–3 | 2–6 | 10–5 | 6–5 |  |
Lipon mestarijoukkue 1972:
Pentti Hand, 
Juha Kaan, 
Jaakko Karjalainen, 
Jouko Kemilä, 
Eero Lehtosaari, 
Pentti Lipponen, 
Kauko Minkkinen, 
Ossi Rajala, 
Tero Ranckèn, 
Juhani Suutarinen, 
Reijo Tiri, 
Sakari Toiviainen.
Palkinnot

| Palkinto | Pelaaja | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| Vuoden pesäpalloilija | Ossi Rajala | Oulun Lippo |
| Vuoden lukkari | Markku Raasu | Haminan Palloilijat |
| Lyöjäkuningas | Seppo Uusi-Oukari | Kankaanpään Maila |
| Etenijäkuningas | Jorma Pajunen | Kankaanpään Maila |
| Vuoden naispesäpalloilija | Tuula Rantanen | Työväen Mailapojat |
| Vuoden naislukkari | Marja Kanerva | Puna-Mustat |
| Lyöjäkuningatar | Tuula Rantanen | Työväen Mailapojat |
| Etenijäkuningatar | Tuula Rantanen | Työväen Mailapojat |
| vuoden tuomari | Mikko Kivistö |  |
| Fair Play -joukkue |  | Jyväskylän Lohi |
Ansiomerkit

| Palkinto | Henkilö |
| --- | --- |
PPL:n kultainen ansiomerkki no 26: Matti Jalonen
PPL:n kultainen ansiomerkki no 27: Oiva Kiuru
PPL:n kultainen ansiomerkki no 28: Toivo Riikonen
PPL:n kultainen ansiomerkki no 29: Toivo Saha
PPL:n kultainen ansiomerkki no 30: Kalevi Äijälä
Aiheesta muualla

https://kotisivukone.fi/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/seurat/jyvskyln_kiri_1930-2007.xls (latautuva Excel-taulukko)
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1966

Pesäpallon SM-sarja 1966. Vimpelin Veto ja Kouvolan Pallonlyöjät päätyivät tasapisteisiin sarjan kärjessä. Vimpeli suostui uusintaottelun järjestämiseen Kouvolassa, kun seuralle luvattiin 60 % pääsylipputuloista. Runkosarjan 4–19 vierasvoitto antoi hyvät pohjat, eikä finaalissakaan näyttänyt pahalta vielä seitsemän vuoroparin jälkeen (3–5). Mutta kuten pesäpallossa niin usein käy – lopussa kotijoukkue nousi rinnalle ja ohi vieden Suomen mestaruuden. Kouvolan kotipelien yleisökeskiarvo 2 785 oli lähes kaksinkertainen koko sarjan keskiarvoon verrattuna. Lukuun ei sisälly uusintaottelun katsojamäärä.
Mestaruussarja > Sarjataulukko

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vimpelin Veto | 22 | 15 | 2 | 5 | 211–138 | 32 |
| Kouvolan Pallonlyöjät | 22 | 16 | 0 | 6 | 167–130 | 32 |
| Hongikko | 22 | 14 | 2 | 6 | 229–150 | 30 |
| Outokummun Partio | 22 | 12 | 3 | 7 | 201–190 | 27 |
| Ulvilan Pesä-Veikot | 22 | 12 | 0 | 10 | 182–167 | 24 |
| Haminan Palloilijat | 22 | 11 | 1 | 10 | 154–145 | 23 |
| Imatran Pallo-Veikot | 22 | 11 | 0 | 11 | 175–147 | 22 |
| Jyväskylän Kiri | 22 | 10 | 2 | 10 | 172–174 | 22 |
| Puurtilan Kisa-Pojat | 22 | 9 | 2 | 11 | 192–149 | 20 |
| Sotkamon Jymy | 22 | 8 | 2 | 12 | 141–160 | 18 |
| Oulun Lippo | 22 | 4 | 1 | 17 | 138–228 |   9 |
| Työväen Mailapojat | 22 | 2 | 1 | 19 | 124–308 |   5 |
Neljä viimeistä joukkuetta putosi sarjasta. Tilalle nousivat suomensarjan lohkovoittajat: Halsuan Toivo, Nurmeksen Sepot, Nurmon Jymy ja Puna-Mustat.
Mestaruussarja > Ottelut

| Joukkue | VV | KPL | HNU | Oku | UPV | HP | IPV | JK | PKP | SoJy | OuL | TMP |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vimpelin Veto |  | 4–1 | 8–2 | 6–6 | 12–4 | 3–6 | 4–3 | 3–7 | 16–13 | 15–15 | 19–4 | 15–2 |
| Kouvolan Pallonlyöjät | 4–19 |  | 6–13 | 6–9 | 18–11 | 7–0 | 9–8 | 6–3 | 9–2 | 10–2 | 6–5 | 10–1 |
| Hongikko | 13–10 | 11–4 |  | 28–13 | 3–6 | 9–4 | 11–9 | 15–5 | 14–7 | 3–6 | 22–6 | 25–7 |
| Outokummun Partio | 14–4 | 4–9 | 6–6 |  | 9–15 | 9–5 | 8–5 | 14–6 | 3–14 | 10–9 | 15–13 | 16–7 |
| Ulvilan Pesä-Veikot | 8–12 | 7–15 | 4–7 | 10–14 |  | 11–5 | 4–8 | 10–5 | 9–6 | 16–7 | 8–3 | 7–5 |
| Haminan Palloilijat | 4–6 | 8–11 | 16–5 | 4–11 | 3–8 |  | 9–2 | 2–6 | 8–8 | 8–1 | 10–1 | 8–7 |
| Imatran Pallo-Veikot | 2–11 | 5–0 | 3–11 | 8–5 | 13–6 | 14–7 |  | 6–2 | 2–7 | 9–3 | 12–5 | 33–3 |
| Jyväskylän Kiri | 9–6 | 4–7 | 6–6 | 11–6 | 9–5 | 13–16 | 14–5 |  | 14–13 | 4–11 | 20–7 | 9–6 |
| Puurtilan Kisa-Pojat | 4–9 | 3–4 | 4–2 | 3–3 | 1–5 | 1–6 | 8–3 | 10–6 |  | 12–6 | 14–8 | 36–2 |
| Sotkamon Jymy | 7–8 | 1–5 | 3–6 | 10–3 | 5–3 | 4–7 | 3–6 | 8–3 | 8–6 |  | 2–7 | 9–9 |
| Oulun Lippo | 0–8 | 7–10 | 7–10 | 5–9 | 4–9 | 2–6 | 13–7 | 7–7 | 9–5 | 3–11 |  | 14–2 |
| Työväen Mailapojat | 10–13 | 3–10 | 10–7 | 6–14 | 3–16 | 6–12 | 4–12 | 5–9 | 3–15 | 7–10 | 16–8 |  |
Uusinta mestaruudesta

Ottelu pelattiin 2. lokakuuta Kouvolassa – katsojia 5 391
| Joukkue |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Yht>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kouvolan Pallonlyöjät | 1 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 8 | 1 | 12 |
| Vimpelin Veto | 0 | 0 | 3 | 0 | 1 | 0 | 1 | 1 | 0 |  6 |
Kouvolan joukkue: Ilkka Kauppinen, 
Anssi Vesala, 
Timo Raussi, 
Antero Vatto, 
Pekka Taulasalo, 
Pertti Lonka, 
Matti Lautala, 
Hannu Utriainen, 
Hannu Kiuru, 
Esko Halonen, 
Mikko Pöyhönen,
Jorma Juutilainen.
Palkinnot

| Palkinto | Pelaaja | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| Vuoden pesäpalloilija | Allan Karvonen | Halsuan Toivo |
| Vuoden lukkari | Heikki Kilpeläinen | Puurtilan Kisa-Pojat |
| Lyöjäkuningas | Matti Venäläinen | Puurtilan Kisa-Pojat |
| Etenijäkuningas | Paavo Mäkelä | Vimpelin Veto |
| Vuoden naispesäpalloilija | Tuula Rantanen | Pallo-Toverit |
| Lyöjäkuningatar | Tuula Rantanen | Pallo-Toverit |
| Etenijäkuningatar | Auli Liesto | Pallo-Toverit |
| vuoden tuomari | Risto Lamppu |  |
Ansiomerkit

| Palkinto | Henkilö |
| --- | --- |
PPL:n kultainen ansiomerkki no 19: Erkki Heikkilä
Aiheesta muualla

https://kotisivukone.fi/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/seurat/jyvskyln_kiri_1930-2007.xls (latautuva Excel-taulukko)
Kohengeeni

Kohengeeni on nimitys kohen-juutalaisten Y-kromosomissa mahdollisesti esiintyvälle yhteiseltä kantaisältä periytyvälle yhteneväisyydelle.
Kohen-asema periytyy isältä pojalle, ja perimätiedon mukaan kohenien kantaisä on Aaron, Mooseksen veli. Vuonna 1997 Nature-lehdessä julkaistiin Karl Skoreckin ja muiden tutkimus, jossa selvitettiin kohenien sukulaisuutta. Sen mukaan suuri osa ashkenasi- ja sefardijuutalaisista koheineista jakaa isälinjoissaan geenin, joka erottaa heidät muista. Sittemmin joissakin tutkimuksissa geenin erityisyyttä juuri koheneille kyseenalaistettiin ja sitä esitettiin esiintyvän huomattavissa määrin myös ei-juutalaisilla väestöillä. Myöhemmät tutkimukset ovat jälleen tukeneet kohengeenin olemassaoloa. Vuoden 2021 tutkimuksen mukaan koheineille erityinen isälinja on haploryhmän J-M267 alaryhmä J1a1a1a1a1a1a2-B877.
Zimbabwen liepeillä asuva bantuihin kuuluva lembakansa väittää polveutuvansa juutalaisista, ja myös heillä on tutkimuksen mukaan isälinjoissaan samaa geeniä.
Pelastus (uskonto)

Uskonnollinen pelastus tarkoittaa toimintoa tai tapahtumaa, jossa ihminen pelastuu rangaistuksesta, joka on langetettu hänelle Jumalan tai jumalien asettamien sääntöjen rikkomisen tähden. Siten pelastus antaa pääsyn taivaaseen tai Jumalan yhteyteen. Uskonnosta ja sen tulkinnasta riippuen pelastusta voidaan pitää ihmisen omana aikaansaannoksena tai ihmisen ulkopuolelta tulleena asiana tai näiden yhdistelmänä.
Pelastus kristinuskossa

Kristillisen opin mukaan ihminen on synnistä johtuen nykyisessä luonnollisessa olotilassaan matkalla kohti ikuista tuhoa tai kärsimystä, jota nimitetään kadotukseksi[lähde? ], mutta hän voi pelastua uskomalla Jeesukseen Kristukseen, joka on valmistanut pelastuksen ilmaisena lahjana kuolemallaan ja ylösnousemuksellaan.[lähde? ]
Populaarissa kristinuskon tulkinnassa pelastuksen katsotaan yleensä koskevan ihmisen aineetonta sielua tai henkeä. Raamatun terminologiassa sielu viittaa kuitenkin – myöhemmästä kielenkäytöstä poiketen – ihmiseen kokonaisuutena. Kristilliseen pelastusoppiin kuuluukin usko ruumiin ylösnousemukseen.
Tunnettuja pelastusta koskevia kristillisiä oppeja ovat
yleiskristillinen sola gratia (yksin armosta)
protestanttinen sola fide (yksin uskon kautta)
protestanttinen solus Christus (yksin Kristuksen tähden)
katolinen kiirastulioppi
ortodoksinen pelastusoppi
Pelastus juutalaisuudessa

Toisin kuin myöhemmässä kristillisessä teologiassa, juutalaisuuden näkökulmasta Vanhan testamentin pelastuskäsitys ei ole hengellinen, tuonpuoleinen eikä individualistinen; pelastuksella tarkoitetaan pikemminkin Israelin kansan olemassaoloon ja hyvinvointiin kohdistuvien uhkien poistumista. Tärkeimpänä historiallisena pelastustapahtumana juutalaiset muistelevat Egyptin orjuudesta vapautumista, jota juhlitaan pääsiäisenä (pesah).
Pelastus islamissa

Kristinuskon tavoin islam on pelastususkonto. Historia päättyy Viimeiseen tuomioon, jossa Jumala tuomitsee ihmiset joko Helvettiin tai Paratiisiin. Ainoastaan muslimit voivat päästä Paratiisiin, ja ihmisestä tulee muslimi, kun hän lausuu islamilaisen uskontunnustuksen (šahada). Muslimin tuomitseminen Viimeisellä tuomiolla ei enää tapahdu hänen uskonsa lujuuden perusteella vaan hänen tekojensa perusteella. Tässä suhteessa islam on ortopraktinen (tekoihin keskittyvä) uskonto eikä ortodoksinen (uskoon keskittyvä), kuten kristinusko. Mikä tahansa synti voidaan korvata hyvillä teoilla lukuun ottamatta kuolemansyntiä (shirk), joka tarkoittaa vertaisen asettamista Jumalalle.
Pelastuminen ei puhtaasti matemaattisen laskutoimituksen tulos hyvien ja pahojen tekojen välillä, sillä islamissa Jumala tekee mitä tahtoo, eikä hän ole antanut sitovia lupauksia. Tuomioon voivat vaikuttaa myös esirukoukset. Sunnalaisuudessa Jumala kuuntelee Muhammadin esirukouksia, šiialaisuudessa myös Alin ja hänen äitinsä.
Kuolleet elävät välitilassa, jossa tapahtuu eräänlainen alustava Viimeinen tuomio, sillä hautaan astuvat kiduttajaenkelit Munkar ja Nakir, jotka kuulustelevat kuollutta hänen uskostaan. Uskottomien kidutus alkaa jo haudassa. Oikein toimineiden muslimien hauta sen sijaan avarretaan, ja he saavat kokea aavistuksen Paratiisin ilmasta.
Aiheesta muualla

Pelastus Raamatussa – sanahaku, raamattu.fi
Pelastus Raamatussa – sanahaku, koivuniemi.com
Jeesuksen Pyhä sydän brasilialaisen kirkon lasimaalauksessa.
Knorring

Knorringien vaakuna
Knorring on Saksasta lähtöisin oleva ja Baltiasta Ruotsiin ja Suomeen laajennut aatelissuku. Osa suvun pohjoismaisista haaroista käyttää nimeä von Knorring. Ruotsissa ja Suomessa eräs jo sammunut sukuhaara korotettiin vapaaherralliseen arvoon.
Historia

Knorringit polveutuvat Knorr-nimisestä suvusta, joka asettui 1400-luvulla asumaan Kuurinmaalle. Suvun on arveltu olleen alkujaan lähtöisin Thüringenissä sijainneesta Eichsfeldin ruhtinaskunnasta, jossa tiedetään asuneen 1100-luvulta alkaen eräs Knorr- tai Knorre-niminen virkamiessuku. Samannimisiä saksalaisia sukuja on tosin ollut muitakin. Varhaisin nimeltä tunnettu suvun edustaja on vuonna 1441 mainittu Heinrich Knorr. Nimeä Knorring alkoi käyttää ensimmäisenä hänen pojanpoikansa pojanpoika, Tanskan armeijassa rykmentin varusmestarina palvellut Johann Knorr (n. 1525 – n. 1586), joka sai laajat läänitykset Virossa. Hän sai muun muassa vuonna 1566 Pädastekylän Muhun saarelta Tanskan kuningas Fredrik II:lta, missä yhteydessä suvun nimi esiintyi ensimmäistä kertaa muodossa Knorring.[lähde? ] Hänen veljenpoikansa, eversti Georg Knorring sai omistukseensa Tervalammin tilan Vihdissä, joka säilyi pitkään suvun omistuksessa. Suomessa suvulle on myöhemmin kuulunut lisäksi Kokemäellä sijaitseva Kokemäenkartano ja 1900-luvulla myös Joensuun kartano Halikossa.
Suvun vaakunassa oleva kuva esiintyi ensi kerran jo vuodelta 1297 olevassa sinetissä. Ei ole varmuutta, mitä esinettä kuva esittää: se on eri aikoina tulkittu niin kannuksi, oluttuopiksi, juntaksi, mortteliksi kuin alasimeksikin.
Ruotsin aateliin naturalisoitiin suvusta ensimmäisinä Ruotsin armeijassa palvelleet velipuolet, everstiluutnantti Stefan Fredrik Knorring ja eversti Göran Johan (Jürgen) Knorring vuonna 1672. Viikkoa myöhemmin suku introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneelle aatelisena sukuna numero 809. Göran Johan Knorring korotettiin vuonna 1720 edelleen vapaaherraksi nimellä von Knorring ja esiteltiin vapaaherrallisena sukuna numero 177. Suvusta syntyi Ruotsin aateliin myös toinen sukuhaara vuonna 1756, kun veljekset Frans Henrik ja Carl Reinhold von Knorring esiteltiin ritarihuoneelle aatelisena sukuna numero 1976. Heidän isänsä, eversti Hindrich Johan von Knorring (1683–1752) oli muuttanut vuonna 1701 Virosta Suomeen ja hänelle oli luvattu aatelisarvo, mutta hän ehti kuolla ennen asian järjestymistä.
Knorring-suvun kolme ruotsalaista haaraa merkittiin myös Suomen ritarihuoneelle sen järjestäytymisen yhteydessä vuonna 1818: aatelissuvut 809 ja 1976 numeroilla 66 ja 138 sekä vapaaherrallinen suku 177 numerolla 9. Ensimmäisenä aateloitu aatelissuku numero 809 sammui Ruotsissa jo vuonna 1882. Suomessa se sammui vuonna 1873 lukuun ottamatta Venäjälle asettunutta haaraa, jonka vaiheista vuoden 1917 jälkeen ei ole tietoa. Suku numero 1976 sammui Ruotsissa mieslinjalta vuonna 1891 lukuun ottamatta erästä Venäjälle siirtynyttä haaraa, jonka jälkeläisiä elää nykyään Kreikassa. Suvun vapaaherrallinen haara sammui Ruotsissa vuonna 1930, Suomessa mieslinjalta vuonna 1965 ja lopullisesti 1975. Suomessa elää edelleen aatelissuku numero 138, jota on siirtynyt myös Englantiin ja Yhdysvaltoihin sekä takaisin Ruotsiin.
Suku kirjattiin myös Viron, Liivinmaan ja Saarenmaan ritarihuoneisiin.
Aiheesta muualla

Vonknorring.fi Suomalaisen sukuseuran kotisivu
Vonknorring.com Ruotsalaisen sukuseuran kotisivu
Knorring nr 809
Sukuvaakuna vuonna 1882 ilmestyneessä Baltisches Wappenbuch -vaakunakirjassa.
Kristin Hildebrand

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kristin Hildebrand |  Kristin Hildebrand |  Kristin Hildebrand |  |
Maa:  Yhdysvallat
naisten lentopallo
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Italia 2014 | lentopallo |  |
Kristin Lynn Hildebrand (s. 30. kesäkuuta 1985 Provo, Utah) on yhdysvaltalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan hakkuri. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 2014.
Klövsjö

| Klövsjö |
| --- | --- |

 Klövsjö
 Koordinaatit: 62°31′42″N, 14°11′25″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Jämtlandin lääni
Maakunta:  Jämtland
Kunta:  Berg
Väkiluku (2021):  342
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Klövsjö on taajama Bergin kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 342 asukasta vuonna 2021. Klövsjössä käy talvisin paljon hiihto- ja lasketteluturisteja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Klövsjö Wikimedia Commonsissa
Kolin kylä

Kolin Ryynänen ja kyläkauppa ovat aivan kylän keskustassa.
Kolin kirkossa on Eva Ryynäsen veistämä alttariristi.
Koli on noin 250 vakituisen asukkaan kylä Lieksassa Pielisen länsirannalla. Matkaa Ukko-Kolille on kolme kilometriä.
Kylässä on useita matkailualan yrittäjiä, mutta myös maa- ja metsätalous on edelleen hyvin edustettuna.
Kolilla on PKO:n omistama kyläkauppa Sale Koli, jossa on muun muassa asiamiesposti, lääkekaappi sekä käteisennostomahdollisuus. Kyläkeskuksessa sijaitsee Taide- ja kulttuurikeskus Kolin Ryynäsen ja Kolin Kotiseutumuseon muodostama perinnemiljöö. Kolin Ryynänen toimii myös taiteilijaresidenssinä.
Lisäksi kylässä on Kolin kirkko, seurojentalo, työväentalo sekä Kolin Kulmakivi, jossa on matkamuistomyymälä Karelia Shop, Karelia Expertin matkailuinfo ja näyttelytiloja. Keskustan tuntumassa on myös Kolin peruskoulu kirjastoineen sekä ryhmäperhepäiväkoti.
Autolautta Pielinen lähdössä Kolilta.
Joensuusta Kolille on matkaa 75 km, Lieksasta 90 km (talvella Kolin jäätietä pitkin 45 km) ja Juuasta 40 km. Kimppataksi kulkee välillä Koli–Ahmovaara–Joensuu–Ahmovaara–Koli sekä Koli–Juuka–Koli.
Kesäisin Pielisellä Kolin ja Lieksan välillä liikennöi autolautta. Talvisin Kolin ja Vuonislahden välillä kulkee Kolin jäätie, joka on Euroopan sisävesien pisin jäätie. Se lyhentää Kolin ja Lieksan välistä matkaa kymmenillä kilometreillä.
Aiheesta muualla

Kolin kyläsivut
Kmara

Järjestön lippu.
Kmara on georgialainen liberaali opiskelijaliike, joka osallistui Georgian pääkaupungissa mielenosoituksin 2003 aikaansaatuun ruusuvallankumoukseen 2003.
Ruusuvallankumouksen jälkeen liikkeen johtajia on siirtynyt Liberty Instituteen.
Vastaavanlainen opiskelijajärjestö on serbialainen Otpor ja ukrainalainen Pora.
Valko-Venäjän turvallisuuspalvelu epäili ennen 19. maaliskuuta 2006 järjestettyä presidentinvaalia Kmaria räjähdysten suunnittelusta Valko-Venäjällä poliittisen tilanteen horjuttamiseksi näyttämällä videofilmin, missä Kmarin aktivistin sanottiin suorittaneen koetta georgialaiselle turvallisuuspalvelun everstille ja yhdysvaltalaiselle opetusupseerille Kmarin harjoitusleirillä.
Aiheesta muualla

Liberty Institute (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Pora! (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Otpor (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)