stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Super Mario Bros. 2
Kehitys

Alkuperäisen Super Mario Bros. -pelin jatko-osa julkaistiin Japanissa jo 1986, mutta sitä ei julkaistu NES:ille Pohjois-Amerikassa eikä Euroopassa. Koska kolmas Super Mario Bros. -peli oli jo tulossa, Nintendo näki järkevimpänä täyttää ensimmäisen ja kolmannen pelin välisen aukon. Amerikan Nintendon ehdotuksesta Japanissa julkaistu Doki Doki Panic -peli muutettiin Super Mario Bros. 2:ksi, sillä se oli jo ennestään Japanissa suuri hitti. Itse asiassa Doki Doki Panic oli alun perin suunniteltu jo Mario-peliksi ennen kuin Nintendo solmi sopimuksen Fuji Televisionin kanssa Yume Kōjō -tapahtuman maskottien käyttämisestä kehitteillä olevaan pelimoottoria varten, jolloin Doki Doki Panic sai alkunsa. Länsimaissa Doki Doki Panic kuitenkin sitten palautettiin alkuperäisen suunnitelman mukaan Mario-peliksi. Myöhemmin tämä Mario-peli julkaistiin myös Japanissa nimellä Super Mario USA.
Tarina

Pelin juoni sijoittuu Subconin unimaahan. Pelissä voi pelata Mariolla, Luigilla, Peachilla tai Toadilla, joilla pyritään selviytymään kentistä eteenpäin kohti Wart-sammakon linnaa, jossa Wart pitää Subconin kansaa vangittuna.
Pelaaminen

Pelin tyyli poikkeaa muista Mario-tasohyppelyistä. Pelaaja voi heitellä vihollisia eri esineillä kuten maasta vedetyillä nauriilla. Vihollisten päälle voi hypätä mutta ne eivät reagoi millään tavalla pelaajaan. Tällöin pelaajan on mahdollista napata vihollinen käsiinsä ja viskata se rotkoon tai päin toista vihollista, jolloin ne tyrmäävät toisensa. Pelin viholliset eroavat aiempien Mario-pelien vihollisista, ja kyseessä on ensimmäinen Mario-peli, jossa hahmoilla oli ”elämämittari”.
Ennen jokaista kenttää pelaaja voi valita haluamansa neljästä pelihahmosta. Jokaisella hahmolla on omat erikoisominaisuutensa pelaamisen kannalta: Mario on perushahmo, Luigi yltää hypyillään korkeimpiin kohtiin, Toad poimii nopeimmin juureksia ja Peach pystyy mekkonsa avulla leijumaan jonkun matkaa ilmassa.
Uudelleenjulkaisut

Japanissa Famicomille vuonna 1992 nimellä Super Mario USA
Super Nintendo Entertainment Systemille vuonna 1993 Super Mario All-Stars -kokoelmassa
Game Boy Advancelle vuonna 2001 nimellä Super Mario Advance osana samannimistä uusintajulkaisusarjaa
Myöhemmissä Mario-peleissä on tavattu Super Mario Bros. 2:n Shyguy-hahmojen eri versioita sekä Pokey-kaktusvihollinen.
Vastaanotto

Jukka Tapanimäki arvosteli Super Mario Bros. 2:n kolmesti:
Mikrobitissä hän antoi pelille ensin viisi tähteä viidestä ja myöhemmin 93 pistettä sadasta.
Tietokonepelien vuosikirja Pelit:issä hän antoi pelille 94 pistettä sadasta. Hän kehui kenttäsuunnittelua, grafiikkaa ja musiikkia mutta moitti vaikeutta.
Aiheesta muualla

Super Mario Bros. 2 MobyGamesissa (englanniksi)
Super Mario Bros. 2 – Super Mario Wiki (englanniksi)
Super Mario Bros. 2 – The Mushroom Kingdom (englanniksi)
Mario-pelit
| --- | --- |
Tasohyppelyt:   Donkey Kong  Mario Bros.  Super Mario Bros.  Super Mario Bros.: The Lost Levels (SMB2J)  Super Mario Bros. 2  Super Mario Land  Super Mario Bros. 3  Super Mario World  Super Mario Land 2  Super Mario 64  Super Mario Sunshine  Super Princess Peach  New Super Mario Bros.  Super Mario Galaxy  New Super Mario Bros. Wii  Super Mario Galaxy 2  Super Mario 3D Land  New Super Mario Bros. 2  New Super Mario Bros. U  Super Mario 3D World  Super Mario Odyssey 
Roolipelit:   Super Mario RPG  Mario & Luigi: Superstar Saga  Mario & Luigi: Partners in Time  Mario & Luigi: Bowser’s Inside Story  Mario & Luigi: Dream Team Bros.  Mario & Luigi: Paper Jam Bros. 
Paper Mario:   Paper Mario  Paper Mario: The Thousand-Year Door  Super Paper Mario  Paper Mario: Sticker Star  Paper Mario: Color Splash  Paper Mario: The Origami King 
Spinoff-pelit:   Mario Kart -pelisarja  Mario Party -pelisarja  Mario Golf -pelisarja  Mario Tennis -pelisarja  Luigi's Mansion  Mario Superstar Baseball  Mario Smash Football  Mario Strikers: Charged Football  Dance Dance Revolution Mario Mix  Super Mario Ball  Dr. Mario -pelisarja  Wrecking Crew  Wrecking Crew 98  Mario Slam Basketball  Mario Sports Mix  Mario & Sonic at the Olympic Games  Mario & Sonic at the Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the London 2012 Olympic Games  Boom Street  Luigi’s Mansion 2  Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games  Mario & Sonic at the Tokyo 2020 Olympic Games 
Uudelleenjulkaisut:   Super Mario All-Stars  Super Mario Bros. DX  Super Mario Advance  Super Mario Advance 2  Super Mario Advance 4  Super Mario 64 DS 
Ajopelit:   Super Mario Kart  Mario Kart 64  Mario Kart: Super Circuit  Mario Kart: Double Dash!!  Mario Kart DS  Mario Kart Wii  Mario Kart 7  Mario Kart 8  Mario Kart 8 Deluxe 
Yoshi-pelit:   Super Mario World 2  Super Mario Advance 3  Yoshi’s Story  Yoshi’s Island DS  Yoshi’s Universal Gravitation  Yoshi Touch & Go  Yoshi’s New Island  Yoshi’s Woolly World  Yoshi’s Crafted World 
Muut pelit:   Hotel Mario  Marios FUNdamentals  Mario Is Missing!  Mario Teaches Typing  Mario's Time Machine  Super Mario: Blue Twilight DX  Super Mario's Wacky Worlds  Captain Toad: Treasure Tracker  Super Mario Maker  Super Mario Maker 2
EastCham Finland

| EastCham Finland |
| --- | --- |
Perustettu:  3. syyskuuta 1946
Toimiala:  Kauppakamariyhdistys
Päämaja:  Helsinki
Toiminta-alue:  Keski-Aasia, Etelä-Kaukasia, Ukraina
Puheenjohtaja:  Ilkka Salonen
Toimitusjohtaja:  Jaana Rekolainen
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
EastCham Finlandin Helsingin toimisto on Etelärannassa. Kuvassa rakennuksen julkisivua.
EastCham Finland kauppakamariyhdistys ry on asiantuntija- ja edunvalvontaorganisaatio, joka tuottaa kansainvälistymispalveluita suomalaisille yrityksille Keski-Aasian ja Etelä-Kaukasian markkinoilla sekä Ukrainassa. EastCham neuvoo yrityksiä myös Venäjän talouspakotteisiin ja Venäjän markkinoilta poistumiseen liittyvissä kysymyksissä.
EastChamin toimintaan kuuluvat jäsentilaisuudet ja koulutukset, markkinatiedon tuottaminen sekä vienninedistämismatkojen järjestäminen kohdemarkkinoilla osana Team Finland -verkostoa. Osa palveluista on vain jäsenten käytettävissä ja osa avoimia kaikille yrityksille.
EastCham Finlandin rahoitus koostuu omasta rahoituksesta, kuten jäsenmaksuista ja palvelumyynnistä, sekä Suomen työ- ja elinkeinoministeriön myöntämästä rahoituksesta.
EastChamin kohdemarkkinoita ovat:
Armenia
Azerbaidžan
Georgia
Kazakstan
Ukraina
Uzbekistan
Venäjä listasi kauppakamariyhdistyksen ei-toivottujen listalle syyskuussa 2023.
Historia

EastCham Finland on perustettu 3. syyskuuta 1946. Yhdistys toimi vuosina 1946-1992 nimellä Suomalais-neuvostoliittolainen kauppakamari ja vuosina 1992-2022 Suomalais-Venäläinen kauppakamari.
Venäjän hyökkäys Ukrainaan helmikuussa 2022 johti laajoihin talouspakotteisiin ja ulkomaisten yritysten poistumiseen Venäjän markkinoilta. Venäjän-kaupan romahdus loi tarpeen etsiä suomalaisille yrityksille Venäjän korvaavia markkinoita. Jäsenkokous päätti syyskuussa 2022 yhdistyksen nimen ja sääntöjen muuttamisesta vastaamaan uutta toiminta-aluetta.
Aiheesta muualla

EastCham Finlandin verkkosivut
Ellsworth Vines

Ellsworth Vines (vas.) ja Henri Cochet.
Henry Ellsworth Vines, Jr. (28. syyskuuta 1911 – 17. maaliskuuta 1994) oli yhdysvaltalainen urheilija. Hän tuli alun alkaen tunnetuksi tennismestarina, mutta lopetti kyseisen uransa jo 28-vuotiaana siirtyäkseen golfiin. Hän kilpaili molemmissa lajeissaan ammattilaistasolla.
Vines on kuulunut Rhode Islandin International Tennis Hall of Fameen vuodesta 1962.
Vines voitti miesten kaksinpelin Yhdysvaltain avoimissa 1931 ja 1932 sekä Wimbledonissa 1932. Vuonna 1933 hän voitti Yhdysvaltain joukkueen jäsenenä Davis Cupin.
Golfaajana Vines voitti Massachusetts Openin 1946 ja Utah Openin 1955. Hän oli 82 vuoden ikäinen kuollessaan 17. maaliskuuta 1994.
Ellar Coltrane

| Ellar Coltrane |
| --- | --- |
 Ellar Coltrane vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. elokuuta 1994 (ikä 30) Austin, Texas, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2002–
Merkittävät roolit:  Boyhood
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ellar Coltrane (s. 27. elokuuta 1994 Austin, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan roolistaan Richard Linklaterin elokuvassa Boyhood (2014). Hänet valittiin elokuvaan 6-vuotiaana ja elokuvaa kuvattiin ajoittain 12 vuoden ajan vuosina 2002–2013.
Aiheesta muualla

Ellar Coltrane Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mika Noronen

| Mika Noronen |
| --- | --- |
 Mika Noronen HIFK:n maalivahtina vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1979 (ikä 45) Tampere
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Nortti, Jay-Noro
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  89 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1996–2016
Seurat:  Tappara (SML) Rochester Americans (AHL)  Buffalo Sabres (NHL) Vancouver Canucks (NHL) HPK (SML) Ak Bars Kazan (RSL) Torpedo Nižni Novgorod (KHL) Linköpings HC (SHL) JYP (SML) HIFK (SML)   Rauman Lukko (SML)   HC Davos (NLA)   EHC München (DEL)   Malmö Redhawks (SHL)   Leki (Mestis)
NHL-varaus:  21. varaus, 1997 Buffalo Sabres
Mika Noronen (s. 17. kesäkuuta 1979 Tampere, Suomi) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkomaalivahti.
Ura > Maajoukkueessa

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Nuorten MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Nuorten MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Nuorten MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Suomi 1998 | jääkiekko |  |
Noronen on pelannut myös Suomen maajoukkueissa. Hän pelasi alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1996 ja voitti joukkueen mukana hopeaa. Hän on pelannut myös kerran alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa ja kolme kertaa nuorten MM-kisoissa; vuosina 1997, 1998 ja 1999. Hän onkin vuoden 1998 nuorten maailmanmestari. Noronen on edustanut Suomen A-maajoukkuetta kerran arvokisoissa, kun hän oli Suomen ykkösvahti MM-kilpailuissa vuonna 2004.
Yksityiselämä

Uransa jälkeen Noronen sai paikan Honka-talojen myyntineuvottelijana pääasiallisena vastuualueena ulkomaalaiset asiakkaat. Noronen on naimisissa venäläisen naisen kanssa ja puhuu sujuvasti englantia ja venäjää. Norosella ja vaimollaan on lapsia.
Aiheesta muualla

Mika Noronen Eurohockey.com. (englanniksi)
Mika Noronen The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Mika Noronen Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)
nhlfinns.net (englanniksi)
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2004
3 Nummelin (A) |
5 Salo |
7 Niemi |
9 Hagman |
10 Karalahti |
12 Jokinen (A) |
15 Virta |
16 Peltonen (C) |
20 Pirjetä |
21 Mäntylä |
23 Viuhkola |
24 Laaksonen |
25 Hentunen |
26 Söderholm |
27 Pärssinen |
30 Norrena |
31 Markkanen |
32 Rintanen |
35 Noronen |
37 Ruutu |
39 Kapanen |
44 Niinimaa |
61 Pirnes |
71 Kallio |
Valmentaja Raimo Summanen
Easily Led: A History of Propaganda

| Easily Led: A History Of Propaganda |
| --- | --- |
 Kansikuva kirjan 1999 painoksesta.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Oliver Thomson
Kieli:  Englanti
Genre:  Tietokirjallisuus
Kustantaja:  Sutton Publishing
Julkaistu:  1999
Sivumäärä:  360
ISBN:  0-7509-1965-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Easily Led: A History of Propaganda on englanninkielinen tietokirja propagandasta ja sen historiasta. Kirjan alkuvaiheissa määritellään propagandaa ja edetään siinä useimmiten käytettyihin keinoihin. Toinen osio keskittyy eri aikakausina ilmenneeseen propagandaan sen alkuhistoriasta 1990-luvun loppuun.
Sisältö > Sisällysluettelo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Preface vii  Part One: Analysis 1. Introduction: defining where propaganda begins and ends 2  2. How do we know it works? the evidence 6  3. What was it all for? Analysis by objectives 7  4. Tentacles: the range of media used 13  5. Tricks of the trade (1): heart rather than head 46  6. Tricks of the trade (2): devices used to achieve effect 49  7. Tricks of the trade (3): the uses of fantasy and fable 63  8. The dangers of not going far enough 72  9. The dangers of going too far 74  10. How often did it work? Response analysis 84  |  Part Two: History 11. Introduction 88  12. Early civilizations 90  13. Classical period 100  14. Christian era 113  15. Dark ages 120  16. Early middle ages 133  17. Later middle ages 154  18. Renaissance 166  19. Reformation 176  20. Civil wars 188  21. Age of absolutism 196   |  22. Revolutions 209  23. Empire and nationalism 220  24. Pressure groups and party politics 233  25. More empire builders 237  26. Age of missionaries 255  27. First world war and revolution 259  28. Dictators 268  29. Democratic propaganda 282  30. Decolonization and the cold war 287  31. Drift left and right 301  32. Propaganda and the fall of communism 312  33. The decade of spin 318  Epilogue 327  Bibliography 332   |
Sisältö > Sitaatti

»Propagandalla on myös huomattava taipumus trivialisoida. Koska saavuttaakseen päämääränsä se käyttää enemmän tunneperäistä kuin rationaalista sisältöä ja pyrkii tarkoitusperiinsä käyttämällä pienintä yhteistä nimittäjää saadakseen yleisön reagoimaan.  Se vähentää asiat myyteiksi, yksinkertaistaa monimutkaisia asioita ja joskus pimentää alkuperäisen asian kokonaan.» 
(Thomson, Oliver: ”9. The dangers of going too far”, Easily led a history of propaganda, s. 83.  Stroud, Yhdistynyt kuningaskunta:  Sutton Publishing, 1999.  ISBN 0-7509-1965-5.  (englanniksi))
Pitkäperjantai

Jeesus ristiinnaulituna, Diego Velázquez,  1632.
Pitkäperjantai (ortodokseilla suuri perjantai) on kristillinen pyhäpäivä, pääsiäistä edeltävänä perjantai, jota vietetään Kristuksen ristiinnaulitsemisen ja kuoleman muistoksi. Se on kirkkovuoden ainoa surujuhla.
Pitkäperjantai on yksi hiljaisen viikon juhlapyhistä ja monissa valtioissa yleinen vapaapäivä. Sitä edeltävää päivää kutsutaan kiirastorstaiksi ja seuraavaa 'lankalauantaiksi' tai 'hiljaiseksi lauantaiksi'. Suomessa sekä pitkäperjantai että seuraavan viikon maanantai (2. pääsiäispäivä) ovat pyhäpäiviä, aiheuttaen nelipäiväisen viikonlopun.
Koska pitkäperjantain ajankohta on sidoksissa pääsiäissunnuntaihin (jonka ajankohta lasketaan kuunkierron perusteella), sen päivämäärä vaihtelee vuodesta toiseen. Varhaisin mahdollinen pitkäperjantain ajankohta on 20.3. ja myöhäisin 23.4. Viimeksi pitkäperjantai oli 20.3. vuonna 1818 ja seuraavan kerran 2285. Viimeksi pitkäperjantai oli 23.4. vuonna 1943 ja seuraavan kerran 2038. Valtaosa ortodoksisesta kirkosta viettää pääsiäistä ja pitkäperjantaita eri ajankohtina, jotka määräytyvät juliaanisen kalenterin mukaan. Kuitenkin Suomen ortodoksinen kirkko on sopeutunut viettämään pääsiäistä samaan aikaan Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kanssa (eli gregoriaanisen kalenterin mukaan).
| --- | --- |
2020: 10. huhtikuuta
2021: 2. huhtikuuta
2022: 15. huhtikuuta
2023: 7. huhtikuuta
2024: 29. maaliskuuta
2025: 18. huhtikuuta
2026: 3. huhtikuuta
2027: 26. maaliskuuta
2028: 14. huhtikuuta
2029: 30. maaliskuuta
Etymologia ja nimitykset

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Suomessa yleisesti käytettävä nimitys pitkäperjantai on käännöslaina ruotsin sanasta långfredag. Vanhoista lähteistä käy ilmi, että ruotsin ja muiden skandinaavisten kielten vastaavat sanat ovat käännöslainoja muinaisenglannin sanasta langa frigedæg.
Suomen ortodoksien käyttämä nimitys suuri perjantai vastaa unkarin, viron sekä useiden slaavilaiskielten samaa merkitseviä nimityksiä (esimerkiksi vir. suur reede). Englannissa nimitys Good Friday tulee sanan ’good’ vanhasta merkityksestä ’pyhä’. Monissa romaanisissa kielissä päivää kutsutaan ’pyhäksi perjantaiksi’ (esimerkiksi ransk. Vendredi saint). Saksan kielen nimityksessä Karfreitag taas korostuu Kristuksen ristinkuoleman murheellisuus ('kar' on vanhaa saksaa ja merkitsee ’surua’).
Englannin kielessä termillä Easter Friday, 'pääsiäisperjantai', tarkoitetaan pääsiäisen jälkeistä perjantaita.
Raamatun tapahtumat

Pitkäperjantain vietto perustuu Raamatun kertomuksiin Jeesuksen viimeisistä hetkistä. Raamatun mukaan Jeesus vietti viimeiset päivänsä Jerusalemissa, jonne oli saapunut viettämään juutalaista pääsiäistä opetuslastensa kanssa. Pitkäperjantain yönä hänet vangittiin ja vietiin Pontius Pilatuksen luo. Pilatuksen luona häntä pilkattiin ja kidutettiin. Lopulta Pilatus yritti vapauttaa Jeesuksen, mutta kansa valitsi vapautettavaksi murhamies Barabbaksen Jeesuksen sijasta.
Jeesus vietiin "pääkallon paikalle", jossa hänet ristiinnaulittiin. Ristiin kirjoitettiin "Jeesus Nasaretilainen, juutalaisten kuningas". Jeesus kärsi ristillä useita tunteja, kunnes kuoli. Myöhemmin Joosef Arimatialainen otti Jeesuksen alas ristiltä ja asetti hänet ostamaansa kalliohautaan.
Luterilaisessa kirkossa

Luterilaisessa kirkossa pitkäperjantain jumalanpalvelusta vietetään ilman ehtoollista tai kellon- ja urkujensoittoa. Kello 15 pidetään usein Jeesuksen kuolinhetken rukoushetki. Pitkäperjantain iltajumalanpalvelus on puolestaan perinteisesti omistettu Jeesuksen hautaamiselle. Pitkäperjantai ja sitä seuraava hiljainen lauantai ovat ainoat kirkkovuoden päivät, jolloin liturginen väri on musta. Musta on 'murheen ja surun sekä katoavaisuuden väri'.
Aikoinaan pitkääperjantaita vietettiin ankarana paastopäivänä.
Ortodoksisessa kirkossa

Ortodoksisessa kirkossa suuri perjantai on kirkkovuoden ankarin paastopäivä ja ainoa suuri juhlapäivä jolloin ei toimiteta eukaristiaa. Liturgian sijaan aamulla toimitetaan Kuninkaallinen hetkipalvelus, jossa luetaan koko kärsimyshistoria kaikista neljästä evankeliumista. Kello 14 pidetään Kristuksen kuolinhetken palvelus, jolloin Kristuksen hautakuva tuodaan alttarista katafalkille keskelle kirkkoa. Palveluksen lopuksi papisto ja kirkkokansa käyvät kunnioittamassa kuollutta Kristusta. Illalla kuudelta alkaa Kristuksen hautauspalvelus, jonka lopuksi hautakuva kannetaan ristisaatossa kirkon ympäri. Kuten kaikki kirkolliset kulkueet, saatto kiertää vastapäivään symboloiden sitä, että saatto on menossa Kristusta kohti.
Katolisessa kirkossa

Pitkäperjantaina katolisissa kirkoissa vietetään iltapäivällä, yleensä klo 15, juhlallista jumalanpalvelusta Jeesuksen kärsimyksen muistoksi, johon kuuluu Kristuksen kärsimyshistorian lukeminen Johanneksen evankeliumista, suuret esirukoukset kirkon ja maailman puolesta, ristin kunnioittaminen ja ehtoollinen, jossa jaetaan kiirastorstain messussa pyhitetty ehtoollisaine. Päivä on tuhkakeskiviikon ohella toinen kirkon paasto- ja abstinenssipäivistä. Paastolla tarkoitetaan tässä yleensä lähinnä ruoka-annoksen koon tai esimerkiksi lämpimien aterioiden määrän vähentämistä. Abstinenssimääräys puolestaan tarkoittaa lintu- ja liharuoista pidättäytymistä. Pitkäperjantaina alkaa lisäksi Jumalan laupeuden novena, joka perustuu pyhän Faustyna Kowalskan ilmestyksiin. Novena päättyy Jumalan laupeuden sunnuntain aattona.
Taiteessa

Oiva Paloheimon runon Kirkkotiellä säkeestä on tullut lähes fraasi: ”Päivä on pilvinen, sillä pitkänäperjantaina päivä on pilvinen.”[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pitkäperjantai Wikimedia Commonsissa
Miksi pitkäperjantai on pitkä? Kotimaisten kielten keskus – Institutet för de inhemska språken. Viitattu 15.4.2022.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkkovuosi
adventti | 
joulu | 
uusivuosi |
loppiainen |
kynttilänpäivä |
laskiainen |
Marian ilmestyspäivä |
palmusunnuntai |
kiirastorstai |
pitkäperjantai |
pääsiäinen |
helatorstai

helluntai |
Pyhän Kolminaisuuden päivä |
juhannus |
apostolien päivä |
kirkastussunnuntai |
mikkelinpäivä |
reformaation päivä |
pyhäinpäivä |
tuomiosunnuntai
Emanuela Orlandi

Emanuela Orlandi (1968-1983) [lähde? ] oli vatikaanilainen 15-vuotias teinityttö, joka katosi Roomassa 22. kesäkuuta vuonna 1983 palatessaan huilutunnilta. Hänet on havaittu useita kertoja vuosien varrella muun muassa Vatikaanissa, mutta kaikki lähteet ovat olleet epäluotettavia.[lähde? ]
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Disappearance of Emanuela Orlandi
Montgomery Burns

| Charles Montgomery Burns |
| --- | --- |

Ensiesiintyminen:  ”Joulurauha” (1. tuotantokausi)
Ääninäyttelijät:  Harry Shearer Chris Latta (neljä ensimmäistä jaksoa)
Henkilötiedot
Sukupuoli:  Mies
Hiukset:  Harmaa, enimmäkseen kaljuuntunut
Ikä:  104
Ammatti:  Miljardööri, Ydinvoimalan omistaja
Tärkeimmät sukulaiset:  Äiti Daphne Burns Tuntematon isä Veli George Burns Poika Larry Burns
Charles Montgomery ”Monty” Plantagenet Schicklgruber Burns eli johtaja Burns tai herra Burns (Mr. Burns) on kuvitteellinen henkilö piirrossarjassa Simpsonit. Hän on iäkäs miljardööri, Springfieldin rikkain asukas, Springfieldin ydinvoimalan omistaja, perustaja ja johtaja sekä Homer Simpsonin työnantaja. Burns kuvataan pahuutta huokuvana sydämettömänä ja ahneena riistäjänä, jonka ainoa ystävä on hänen uskollinen henkilökohtainen avustajansa Waylon Smithers. Sekä Burnsin että Smithersin ääninäyttelijä on Harry Shearer, tosin kaikkein ensimmäisissä jaksoissa Burnsia näytteli Christopher Collins eli Chris Latta, joka jäi pian pois Simpsoneista.
Burnsin ensiesiintyminen oli 1. tuotantokauden ensimmäisessä jaksossa ”Joulurauha”. Latta oli Burnsin äänenä neljässä 1. kauden jaksossa, niistä viimeisenä jakso ”Sankarin pää”. Burns on Simpsonien kenties tärkein sivuhahmo, sillä Simpsonin perheen ulkopuolisista hahmoista hänellä on ollut sarjan historian aikana eniten dialogia, kaikista hahmoista viidenneksi eniten.
Burns on ahne, häijy, ilkeä, äärimmäisen itsekäs, suuruudenhullu ja täysin moraaliton. Hän elää palatsimaisessa kartanossaan eristäytyneenä tavallisista ihmisistä, ja springfieldiläisten keskuudessa hän on vihattu ja pelätty. Burnsin ydinvoimala on myös häpeämättömän huonosti johdettu ja rikkoo kaikkia turvallisuusmääräyksiä. Burnsin korkeaa ikää, heikkoa terveyttä, empatian puutetta ja vieraantuneisuutta arkitodellisuudesta liioitellaan jatkuvasti sarjassa absurdilla tavalla. Burns on Simpsoneissa usein tarinan konna, mutta fyysisen heikkoutensa ja hyvin lyhytnäköisen toimintansa vuoksi hän kokee jatkuvasti nöyryyttäviä takaiskuja.
Häikäilemättömyytensä ja suunnattoman vaikutusvaltansa vuoksi Burnsin hahmo voidaan nähdä satiirisena parodiana kapitalismista ja Yhdysvaltain talouselämästä. Burnsin todellisia ja kuvitteellisia esikuvia ovat olleet muiden muassa Barry Diller, Howard Hughes, John D. Rockefeller, David Rockefeller, Roope Ankka ja Citizen Kane -elokuvan hahmo Charles Foster Kane.[lähde? ]
Vuonna 2010 talouslehti Forbes arvioi Burnsin omaisuudeksi 1,3 miljardia dollaria. Hän sijoittui lehden kuvitteellisten hahmojen listauksessa 12. rikkaimmaksi.