stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Billboard 200 -listan ykkösistä vuonna 2015

Tämä on luettelo Billboard 200 -listan kärkipaikkaa hallussaan vuonna 2015 pitäneistä artisteista ja albumeista.
| Päivämäärä | Artisti | Albumi | Lähteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 3. tammikuuta | Taylor Swift | 1989 |  |
| 10. tammikuuta | Taylor Swift | 1989 |  |
| 17. tammikuuta | Taylor Swift | 1989 |  |
| 24. tammikuuta | Taylor Swift | 1989 |  |
| 31. tammikuuta | Meghan Trainor | Title |  |
| 7. helmikuuta | Fall Out Boy | American Beauty/American Psycho |  |
| 14. helmikuuta | Taylor Swift | 1989 |  |
| 21. helmikuuta | Taylor Swift | 1989 |  |
| 28. helmikuuta |  Drake | If You’re Reading This It’s Too Late |  |
| 7. maaliskuuta | Imagine Dragons | Smoke + Mirrors |  |
| 14. maaliskuuta | Big Sean | Dark Sky Paradise |  |
| 21. maaliskuuta | Kelly Clarkson | Piece by Piece |  |
| 28. maaliskuuta | Soundtrack | Empire: Original Soundtrack from Season 1 |  |
| 4. huhtikuuta | Kendrick Lamar | To Pimp a Butterfly |  |
| 11. huhtikuuta | Kendrick Lamar | To Pimp a Butterfly |  |
| 18. huhtikuuta | Wale | The Album About Nothing |  |
| 25. huhtikuuta | Soundtrack | Furious 7 |  |
| 2. toukokuuta |  Shawn Mendes | Handwritten |  |
| 9. toukokuuta | Alabama Shakes | Sound & Color |  |
| 16. toukokuuta | Zac Brown Band | Jekyll + Hyde |  |
| 23. toukokuuta |  Mumford & Sons | Wilder Mind |  |
| 30. toukokuuta | Soundtrack | Pitch Perfect 2 |  |
| 6. kesäkuuta | Twenty One Pilots | Blurryface |  |
| 13. kesäkuuta | ASAP Rocky | At. Long. Last. ASAP |  |
| 20. kesäkuuta |  Florence and the Machine | How Big, How Blue, How Beautiful |  |
| 27. kesäkuuta |  Muse | Drones |  |
| 4. heinäkuuta | James Taylor | Before This World |  |
| 11. heinäkuuta | Breaking Benjamin | Dark Before Dawn |  |
| 18. heinäkuuta | Meek Mill | Dreams Worth More Than Money |  |
| 25. heinäkuuta | Meek Mill | Dreams Worth More Than Money |  |
| 1. elokuuta | Tyrese | Black Rose |  |
| 8. elokuuta | Future | DS2 |  |
| 15. elokuuta | Jill Scott | Woman |  |
| 22. elokuuta | Soundtrack | Descendants |  |
| 29. elokuuta | Luke Bryan | Kill the Lights |  |
| 5. syyskuuta | Luke Bryan | Kill the Lights |  |
| 12. syyskuuta | Disturbed | Immortalized |  |
| 19. syyskuuta |  The Weeknd | Beauty Behind the Madness |  |
| 26. syyskuuta |  The Weeknd | Beauty Behind the Madness |  |
| 3. lokakuuta |  The Weeknd | Beauty Behind the Madness |  |
| 10. lokakuuta | Drake ja Future | What a Time to Be Alive |  |
| 17. lokakuuta | Fetty Wap | Fetty Wap |  |
| 24. lokakuuta | Janet Jackson | Unbreakable |  |
| 31. lokakuuta | Selena Gomez | Revival |  |
| 7. marraskuuta | Pentatonix | Pentatonix |  |
| 14. marraskuuta |  5 Seconds of Summer | Sounds Good Feels Good |  |
| 21. marraskuuta | Chris Stapleton | Traveller |  |
| 28. marraskuuta | Chris Stapleton | Traveller |  |
| 5. joulukuuta |  Justin Bieber | Purpose |  |
| 12. joulukuuta |  Adele | 25 |  |
| 19. joulukuuta |  Adele | 25 |  |
| 26. joulukuuta |  Adele | 25 |  |
Ludwig Minkus

Ludwig Minkus
Ludwig Aloisius Minkus, (ven. Людвиг Минкус, Ljudvig Minkus, tunnetaan myös nimellä Léon Fjodorovitš Minkus; 23. maaliskuuta 1826 Innere Stadt, Wien – 7. joulukuuta 1917 Wien) oli itävaltalainen balettimusiikin säveltäjä, virtuoosiviulisti ja viulunsoiton opettaja. Hän teki pääosan urastaan Venäjällä.
Minkus on pääasiallisesti tunnettu Pietarin Mariinski-teatterille säveltämistään partituureista sekä balettimestareille Arthur Saint-Léonille ja Marius Petipalle säveltämistään vanhojen balettien uusintaesityksistä. Hänen tunnetuimmat teoksensa ovat La Source vuodelta 1866 yhdessä Léo Delibes'n kanssa, Don Quijote vuodelta 1869 ja Bajadeeri vuodelta 1877. Uransa aikana hän myös kirjoitti lisäyksiä jo olemassa oleviin baletteihin. Näistä tunnetuimmat ovat Grand Pas classique, Pas de trois ja Mazurka des enfants Marius Petipan vuonna 1881 henkiin herättämään balettiin Paquita.
Nykyään Minkuksen balettimusiikki on yhtä suosituimmista ja esitetyimmistä kaikissa balettiteattereissa, ja se on olennainen osa klassista balettia.
Elämäkerta

Ludwig Minkus, koko nimeltään Aloysius Bernhard Philipp Minkus, syntyi 23. maaliskuuta 1826 Wienin Innere Stadtissa. Hänen isänsä, Theodor Johann Minkus, oli syntynyt 1795 Groß-Meseritschissä Määrissä, nykyisessä Tšekissä nimellä Velké Meziříčí. Hänen äitinsä, Maria Franziska Heimann, oli syntynyt Pestissä, Unkarissa vuonna 1807.
Minkuksella oli juutalainen alkuperä, mutta hänen vanhempansa kääntyivät katolilaisuuteen ennen Wieniin muuttoansa ja avioituivat seuraavana päivänä. Syyt tähän kääntymiseen eivät ole selvät, mutta vaikuttaa että se oli siihen aikaan ainoa keino asettua keisarikunnan pääkaupunkiin.
Minkuksen isä oli viinien tukkukauppias Määrissä, Itävallassa ja Unkarissa. Hän avasi ravintolan Wienin Innere Stadtin kaupunginosaan, jossa viihdytti hänen oma orkesterinsa. Tämä on voinut vaikuttaa nuoreen Ludwig Minkukseen – on mahdollista että hän sävelsi Tanzkapellen isänsä orkesterille, yhdelle keisarikunnan pääkaupungin lukuisista kokoonpanoista. Hän aloitti viulun soiton neljän vuoden iässä ja aloitti musiikkiopinnot Wienin Gesellschaft der Musikfreundessa.
Viulisti debytoi wieniläisyleisön edessä kahdeksanvuotiaana.18. lokakuuta 1845 wieniläisessä huumorilehdessä Der Humorist julkaistussa ilmoituksessa koskien menneen kauden esityksiä, käsiteltiin myös Minkuksen soittamista: "konservatiivinen tyyli, jossa loisteliasta suorituskykyä". Nuori Minkus esiintyi pian konserttisaleissa sooloistina. Niin yleisö kuin kriitikotkin luonnehtivat häntä lapsineroksi.
Minkus alkoi säveltää viululla, jota hän edelleen opiskeli. Viisi kappaletta tälle instrumentille julkaistiin vuonna 1846. Minkus yritti orkesterin johtamista tähän aikaan. Hän johti säännöllisesti orkesteria, joka kilpaili nuoren Johann Strauss II:n kanssa.
Ludwig Minkuksen elämä vuosilta 1842–1852 on hyvin vähän dokumentoitu. On löydetty viisumihakemuksia Saksaan, Ranskaan ja Englantiin, mutta mikään ei viittaa niiden myöntämiseen. Vuonna 1852 Minkus hyväksyi Wienin hovioopperan orkesterimestarin paikan, mutta erosi samana vuonna, koska ei pystynyt täyttämään paikan vaatimia velvollisuuksia täyttääkseen toimeksiannon, joka muuttaisi hänen elämänsä.
Vuonna 1853 Minkus nai Maria Antoinette Schwarzin, (s. 1838 Wien) Pietarin Pyhän Katariinan katolisessa kirkossa.
Vietettyään 39 vuotta Venäjällä Minkus ja hänen vaimonsa jättivät lopullisesti Venäjän kesällä 1891 muuttaakseen kotikaupunkiinsa Wieniin. Puoliksi eläköitynyt säveltäjä eli säästeliäästi vaatimattoman, tsaarin hänelle myöntämän eläkkeen turvin. Hän eli jonkin aikaa Karl-Leon-Strassella, kolmannen kerroksen asunnossa, jonka hän oli vuokrannut ystävältään pianonsoiton opettajalta ja tunnetulta pianistilta Theodor Leschetizkyltä.
Vaimonsa kuoleman jälkeen vuonna 1895 Minkus muutti Gentzgassella sijaitsevaan asuntoon, jossa hän vietti loppuelämänsä yksin ja äärimmäisessä köyhyydessä ensimmäisen maailmansodan katkaistessa tsaarin hänelle myöntämän eläkkeen.
Ludwig Minkus kuoli keuhkokuumeeseen erityisen kylmän talven aikana 91 vuoden iässä 7. joulukuuta 1917. Jälkikasvuton Minkus selviytyi vain veljen-/sisarentyttärensä Clara von Minkuksen ansiosta.
Minkusin säveltämät baletit > Bolšoi Kamennyi -teatteri, Pietari

Fiametta, ou L′amour du Diable (baletin La Flamme d′amour, ou La Salamandre elvytys). Koreografi A. Saint-Léon. 25. helmikuuta/13. helmikuuta 1863.
Le Poisson doré (laajennettu versio). Koreografi A. Saint-Léon. 20. marraskuuta/8. marraskuuta 1867.
Le Lys. Koreografi A. Saint-Léon. 2. marraskuuta/21. lokakuuta 1869.
Don Quijote (laajennettu versio). Koreografi M. Petipa. 21. marraskuuta/9. marraskuuta 1871.
La Camargo. Koreografi M. Petipa. 29. joulukuuta/17. joulukuuta 1872.
Les Brigands. Koreografi M. Petipa. 6. helmikuuta/26. tammikuuta 1875.
Les Aventures de Pélée. Koreografi M. Petipa. 30. tammikuuta/18. tammikuuta 1876
La Bayadère. Koreografi M. Petipa. 14. helmikuuta/23. tammikuuta 1877.
Roxana, la beauté du Monténégro. Koreografi M. Petipa. 10. helmikuuta/29. tammikuuta 1878.
La Fille des Neiges. Koreografi M. Petipa. 19. tammikuuta/7. tammikuuta 1879.
Mlada. Koreografi M. Petipa. 14. joulukuuta/2. joulukuuta 1879.
Zoraïa, ou La Maure en Espagne. Koreografi M. Petipa. 13. helmikuuta/1. helmikuuta 1881.
Kalkabrino (1891), luotu hänen kuolemansa  jälkeen
Minkusin säveltämät baletit > Sovitukset

Le Papillon. Alkuperäinen partituuri Jacques Offenbach. Koreografi M. Petipa Marie Taglionin mukaan. 19. tammikuuta/7. tammikuuta 1874.
Le Songe d’une nuit d’été. Alkuperäinen partituuri Felix Mendelssohn. Koreografi M. Petipa. 26. heinäkuuta/14. heinäkuuta 1876.
Frisac, ou la Double Noce. Orkesterisovitus Giacomo Meyerbeerin, Giuseppe Verdin, Vincenzo Bellinin ja Gioachino Rossinin eri partituureista. Koreografi M. Petipa. 23. maaliskuuta/11. maaliskuuta 1879.
La Fille du Danube. Alkuperäinen partituuri Adolphe Adam. Koreografi M. Petipa Filippo Taglionin mukaan. 8. maaliskuuta/24. helmikuuta 1880.
Pâquerette. Alkuperäinen partituuri François Benoist Cesare Pugnin versiosta. Koreografi M. Petipa Arthur Saint-Léonin mukaan. 22. tammikuuta/10. tammikuuta 1882.
Le Diable à Quatre (tai La Femme capricieuse). Alkuperäinen partituuri Adolphe Adam Cesare Pugnin versiosta. 5. helmikuuta/23. tammikuuta 1885.
Minkusin säveltämät baletit > Bolšoi-teatteri, Moskova

Deux jours à Venise. Koreografi tuntematon 1862.
La Flamme d′amour, ou La Salamandre. Koreografi Arthur Saint-Léon. 24. marraskuuta/12. marraskuuta 1863.
Don Quichotte. Koreografi M. Petipa. 26. joulukuuta/14. joulukuuta 1869.
Nuit et jour. Koreografi M. Petipa. 30. toukokuuta/18. toukokuuta 1883.
Minkusin säveltämät baletit > Muut paikat

L′Union de Thétis et Pélée. Koreografi tuntematon 1857. Jusupovin palatsin yksityinen teatteri, Pietari.
La Source (yhteissävellys Léo Delibesin kanssa). Koreografi Arthur Saint-Léon. 12. marraskuuta 1866. Pariisin ooppera, Pariisi.
Le Poisson doré. Koreografi Arthur Saint-Léon. 1. joulukuuta 1866/1. joulukuuta 1866. Olga-saaren amfiteatteri, Pietarhovi, Pietari.
Les Pilules magiques. Koreografi M. Petipa. 21. helmikuuta/9. helmikuuta 1886. Mariinski-teatteri, Pietari.
L’Offrandes à l’Amour. Koreografi M. Petipa. 3. elokuuta/22. heinäkuuta 1886. Mariinski-teatteri, Pietari.
Käännös suomeksi
Käännös suomeksi
Kopparnäsin tuulivoimapuisto

| Kopparnäsin tuulivoimapuisto |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Inkoo
Koordinaatit:  60°03′25″N, 24°14′20″E
Sähköverkkoon:  marraskuu 1986 
Valmistunut:  1986 
Lopetettu:  2001 
Perustaja:  Fortum Power and Heat Oy
Rakennuttaja:  Fortum Power and Heat Oy
Omistaja:  Fortum Power and Heat Oy
Operaattori:  Fortum Power and Heat Oy
Voimalaitos
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Korkeus:  alle 10 m 
Tuulivoimala:  Windane 31 
Kapasiteetti:  0,3 MW  
 fiKopparnäsin tuulivoimapuisto 
Kopparnäsin tuulivoimapuisto oli Uudenmaan Inkoossa Kopparnäsin kylässä toiminut alue, jossa käynnistyi Suomen ensimmäinen tuulivoimalaitos (Kopparnäs 1). Se pystytettiin tutkimuskäyttöön vuonna 1986 ja se alkoi tuottaa sähköä kantaverkkoon marraskuussa. Voimalaitoksen omisti aluksi Imatran Voima ja myöhemmin Fortum Power and Heat Oy. Voimalaitos purettiin vuonna 1995. Ensimmäisen voimalaitoksen lisäksi alueelle pystytettiin joitakin tuulivoimalaitoksia lisää, nekin tutkimuskäyttöön (Koppanäs 2-?). Ne purettiin pois vuonna 2001.
Tuulipuisto purkamisen jälkeen maa-alueen omistaja Fortum myi alueen Uudenmaan virkistysalueyhdistykselle.
Kopparnäs 1

Tuulivoimalaitos oli tanskalaisen Danish Wind Technologyn eli DWT:n valmistama 300 kilowatin tuulivoimala. Valmistajan ainoa tämän kokoluokan malli oli Windane 31, joita valmistettiin vain noin seitsemän voimalaa. Sen kapasiteetiksi ilmoitetaan 340 tai 300 kilowattia ja tuuliturbiinin halkaisijaksi 30,8 metriä. Optimaaliseksi pyörimisnopeudeksi ilmoitetaan 42 kierrosta minuutissa. Vuonna 1989 DWT sulautettiin yrityskaupalla suurempaan Vestasin tuulivoimaloita valmistavaan yhtiöön.
Voimalaitoksen toimintavarmuus oli koko ajan huono.
Muut tuulivoimalaitokset

Muut tuulivoimalaitokset, jotka pystytettiin samoihin aikoihin kuin ensimmäinenkin, olivat myös DWT:n valmistamia ja ne purettiin vuoden 2001 alussa. Kopparnäs 1 oli ainoa voimalaitos, joka oli kytkettynä kantaverkkoon. Vuonna 1995 käynnistettiin tuulivoimalaitos, jonka voimansiirto toteutettiin hydraulisesti. Tekniikan oli kehittänyt Matti Sampo.
Aiheesta muualla

Kopparnäs Storvik
Kremer

Kremer on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anne Kremer (s. 1975), luxemburgilainen tennispelaaja
Armin Kremer (s. 1968), saksalainen ralliautoilija
Gerhard Kremer, Gerhardus Mercator (1512–1594), flaamilainen kartografi
Gidon Kremer, Gidons Krēmers (s. 1947), latvialainen viulisti ja kapellimestari
Michael Kremer (s. 1964), yhdysvaltalainen taloustieteilijä, Nobelin taloustieteen palkinnon saaja
Peter Kremer (s. 1958), saksalainen näyttelijä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
M-Klubi

M-Klubi on Turun yliopiston markkinoinnin opiskelijoiden ainejärjestö. Yhdistys on perustettu vuonna 1978 ja sillä on noin 200 jäsentä. Vuonna 2022 järjestön puheenjohtaja on Lari Lieskivi.
Toiminta

Merkittävimmän ja näkyvimmän osan ainejärjestön toiminnasta muodostavat erilaiset jäsenistön opintoihin ja vapaa-aikaan liittyvät tehtävät ja tapahtumat.
Historia

Markkinoinnin ainejärjestöllä on pitkä historia ensimmäisenä ainejärjestönä Turun kauppakorkeakoulussa.
Luettelo Risto Räppääjä -kirjojen sivuhahmoista

Tässä artikkelissa kerrotaan Risto Räppääjä -kirjoissa esiintyvistä hahmoista.
Aimo Kuukkeli

Aimo Kuukkeli on Kullervo Vonnisen vaari. Kullervo tuli auttamaan vaaria löytämään itselleen kumppanin kirjassa Risto Räppääjä ja komea Kullervo, koska vaari oli jäänyt leskeksi. Aimo Kuukkeli on postilainen. Kullervo löysi vaarille Elvi Räppääjän, postilainen hänkin.
Eino Kuukkeli

Eino Kuukkeli on Aimo Kuukkelin kaksoisveli. Eino Kuukkeli on osallistunut paljon näytelmien tekoon. Eino Kuukkeli esiintyi yhdessä kuvassa kirjassa Risto Räppääjä ja pakastaja-Elvi.
Hilpuri Tilli

Hilpuri Tilli esiintyi kirjassa Risto Räppääjä ja Hilpuri Tilli sijaisopettajana. Ensin Rauha Räppääjää luultiin sijaiseksi. Luonteeltaan Hilpuri Tilli on hiljainen ja hiukan ujo. Hilpuri saapui koululle ja siellä hänelle kerrottiin, että koulussa on jo sijainen ja Hilpurin käskettiin lähteä pois. Myöhemmin Risto ja Nelli löysivät Hilpuri Tillin ja he keksivät, että Hilpuri Tilli olisi sairastunut pahkarokkoon ja oikea Hilpuri Tilli olisi neiti Ruusupapu. Kun neiti Ruusupapu, eli Hilpuri Tilli vei luokkalaiset retkelle metsään herra Lindbergin kanssa, hän huusi yhtäkkiä kovaa: "Stop tykkänään!"  Hilpuri Tilli sai lapset kuriin ja he selvittivät asiat Rauhan kanssa. Hilpuri Tilli, oikealta nimeltään Hildur Tilli, meni naimisiin kyselijä Niilo Rummukaisen kanssa.
Antero Himberg

Antero Himberg esiintyi kirjassa Hetki lyö, Risto Räppääjä, jossa hän oli juhannusvierailulla mumminsa luona äitinsä kanssa. Antero Himberg harrastaa kirjainten liimaamista. Hänen lähdettyään takaisin kotiin Risto Räppääjä piti Anteroa ihan lapsellisena.
Tellervo Himberg

Tellervo Himberg on Antero Himbergin äiti. Tellervo on tukeva kooltaan. Rauha Räppääjä luuli ensin, että hänen sukunimensä on Lindberg. Aluksi Rauha näki Tellervon hakevan Anteron leikkipistoolin taksista ja Rauha luuli, että Tellervo pitää Anteroa vankinaan ja kutsui poliisit. Sen jälkeen Rauha pyysi Tellervon ja Anteron kylään. Seuraavana päivänä he menivät piknikille, ja kun he nukkuivat, Antero ja Risto menivät kiven taakse. Kun he heräsivät, olivat pojat kadonneet ja he tekivät hälytyksen. Kaikki päättyi kuitenkin hyvin.
Henrietta Himberg

Henrietta Himberg on Tellervo Himbergin äiti ja Antero Himbergin mummi. Henrietta Himberg alkoi pudotella Riston ja Rauhan postiluukusta varoituskirjeitä, kun Risto rummutti. Risto alkoi tutkia tapausta ja myöhemmin Henrietta kaappasi herra Lindbergin Vanessa-koiran. Lopuksi selvisi, että Henrietta Himberg oli ennen sirkustaiteilija ja hänellä on päristyskammo, koska hän putosi trapetsilta vuonna 1977, kun rummut alkoivat soida. Päristyskammo meni kuitenkin ohi ja kumppanukset järjestivät pihalle Sirkus Henrietan.
Buda Pörkölt

Buda Pörkölt on herra Lindbergin unkarilainen tuttu, joka omistaa Unkarin suurimman makkaratehtaan. Hän esiintyi kirjassa Risto Räppääjä ja kauhea makkara. Buda Pörkölt tarkoittaa kirjaimellisesti käännettynä Tonavan oikealla puolella olevaa lihapataa tai höystöä. Samanniminen hahmo on myös Nopoloiden Heinähattu ja Vilttitossu -kirjasarjassa jossa hän on Matti Kattilakosken Unkarissa asuva tutkijaystävä. Nopoloiden mukaan unkarilaiset ovat purskahtaneet nauruun nimen kuultuaan.
Kullervo Vonninen

Kullervo Vonninen, eli komea Kullervo on kirjassa Risto Räppääjä ja komea Kullervo seikkaillut nuori poika. Kullervo Vonninen tuli kotoaan Kauhavalta vaarinsa, Aimo Kuukkelin luo. Kullervon oli määrä etsiä vaarilleen sopiva leskirouva, koska Kullervon mummi oli kuollut. Rauha Räppääjä luuli Kullervoa aateliseksi, koska hän luuli, että Kullervon nimi on Kullervo von Ninen. Nelli Perhonen halusi olla Kullervon ystävä, jonka takia Ristosta tuli mustasukkainen. Lopulta he ystävystyivät ja Risto, Kullervo ja Nelli matkustivat Kauhavalle, jossa Kullervon vaarin veli, Eino Kuukkeli piti näytelmäleiriä. Myös Riston äiti oli tullut Kauhavalle tekemään tutkimusta.
Lutfi Kolgjini

| Lutfi Kolgjini |
| --- | --- |
 Lutfi Kolgjini ja Raja Mirchi 2013 Prix d’Amériquessa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. joulukuuta 1959 Ferizaj, Jugoslavia
Kansalaisuus:   Kosovo    Ruotsi
Raviohjastaja
Kotirata:  Malmö
Voittoja:  2 001
1000. voitto:  2007
2000. voitto:  2020
Tilastot päivitetty:  4. kesäkuuta 2020
Lutfi ”Ludde” Kolgjini (s. 9. joulukuuta 1959 Ferizaj, Jugoslavia) on ruotsalainen raviohjastaja ja -valmentaja. Hän syntyi Kosovon eteläosassa sijaitsevassa Ferizajn kaupungissa, josta hänen perheensä muutti Ruotsiin vuonna 1967.
Kolgjini alkoi työskentelyn hevosten parissa 1980-luvulla ja sai valmentajalisenssin vuonna 1986. Ruotsin huipulle hän nousi 1990-luvun alussa ja voitti kotiratansa Jägersron ajajaliigan ensimmäisen kerran vuonna 1993. Vuonna 1982 alkaneen ohjastajanuransa tuhannennen voiton Kolgjini ajoi 2007 ja 2000:nen 2020.
Nykyään Kolgjini pitää yhtä Ruotsin suurimmista kilpatalleista. Hänellä on valmennuksessaan yli 200 hevosta Jägersron raviradalla Malmössä sekä Lundin kunnassa sijaitsevalla maaseututallilla. Tallit työllistävät 35 työntekijää. Kolgjinin hevoset juoksevat säännöllisesti Keski-Euroopassa sekä myös joissakin suurissa kilpailuissa Pohjois-Amerikassa. Tunnetuimpia hänen hevosiaan ovat olleet muun muassa Going Kronos, Viking Kronos, Raja Mirchi ja Revenue. Suomessa Kolgjini on vieraillut useasti. Vuonna 2012 hänen valmentamansa Sebastian K. voitti Finlandia-ajon Björn Goopin ohjastamana.
Myös Lutfi Kolgjinin pojat Adrian (s. 1993) ja Dante (s. 1999) Kolgjini ovat raviohjastajia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kolgjinin taliin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kolgjinin tilastot Svensk Travsportin sivuilla
Luettelo Rochesterin piispoista

Rochesterin piispa on Englannin kirkon piispa Rochesterin hiippakunnassa Canterburyn kirkkoprovinssissa. Piispan virka perustettiin Kentin kuningaskuntaan vuonna 604, mikä tekee siitä kirkon vanhimman piispanviran Canterburyn jälkeen. 1700- ja 1800-luvuilla piispa nimitettiin tavan mukaan myös Westminster Abbeyn dekaaniksi.
Ennen normannivalloitusta

| Viranhaltija | Vuodesta | Vuoteen |
| --- | --- | --- |
| Justus | 604 | 624 |
| Romanus | 624 | 633 |
| Paulinus Yorkilainen | 633 | 644 |
| Ithamar | 644 | 664 |
| Damianus | 664 | 669 |
| Putta | 669 | 676 |
| Cwichelm | 676 | 678 |
| Gebmund | 678 | 716 |
| Tobias | 716 | 727 |
| Ealdwulf | 727 | 741 |
| Dunn | 741 | 747 |
| Eardwulf | 747 | 772 |
| Diora | 772 | 785 |
| Waermund I | 785 | 805 |
| Beornmod | 805 | 844 |
| Tatnoth | 844 | 868 |
| Badenoth | n. 868 |  |
| Waermund II | n. 868 |  |
| Cuthwulf | 868 | 880 |
| Swithwulf | 880 | 900 |
| Ceolmund | 900 | n. 926 |
| Cyneferth | n. 926 | n. 934 |
| Burhric | n. 934 | 949 |
| Beorhtsige | 949 | 955 |
| Daniel | 955 | 964 |
| Ælfstan | 964 | 995 |
| Godwine I | 995 | 1046 |
| Godwine II | 1046 | 1058 |
| Siward | 1058 | 1076 |
Normannivalloituksesta myöhäiskeskiaikaan

| Viranhaltija | Vuodesta | Vuoteen |
| --- | --- | --- |
| Arnost | 1076 | 1077 |
| Gundulf | 1077 | 1108 |
| Ralph d'Escures | 1108 | 1115 |
| Ernulf | 1115 | 1125 |
| John I | 1125 | 1137 |
| John II | 1137 | 1142 |
| Ascelin | 1142 | 1148 |
| Walter | 1148 | 1182 |
| Waleran | 1182 | 1185 |
| Gilbert Glanvill | 1185 | 1215 |
| Benedict | 1215 | 1227 |
| Henry Sandford | 1227 | 1238 |
| Richard Wendene | 1238 | 1251 |
| Laurentius de Sancto Martino | 1251 | 1274 |
| Walter de Merton | 1274 | 1278 |
| John Bradfield | 1278 | 1283 |
| John Kirkby | 1283 |  |
| Thomas Ingoldsthorpe | 1283 | 1292 |
| Thomas Wouldham | 1292 | 1319 |
| Hamo Hethe | 1319 | 1353 |
| John Sheppey | 1353 | 1362 |
| William Whittlesey | 1362 | 1364 |
| Thomas Trilleck | 1364 | 1373 |
| Thomas Brinton | 1373 | 1389 |
| William Bottlesham | 1389 | 1400 |
| John Bottlesham | 1400 | 1404 |
| Richard Young | 1404 | 1419 |
| John Kemp | 1419 | 1422 |
| John Langdon | 1422 | 1435 |
| Thomas Brunce | 1435 | 1437 |
| William Wells | 1437 | 1444 |
| John Low | 1444 | 1468 |
| Thomas Rotherham | 1468 | 1472 |
| John Alcock | 1472 | 1476 |
| John Russell | 1476 | 1480 |
| Edmund Audley | 1480 | 1493 |
Reformaatio

| Viranhaltija | Vuodesta | Vuoteen |
| --- | --- | --- |
| Thomas Savage | 1493 | 1497 |
| Richard FitzJames | 1497 | 1504 |
| John Fisher | 1504 | 1535 |
| John Hilsey | 1535 | 1540 |
| Nicholas Heath | 1540 | 1544 |
| Henry Holbeach | 1544 | 1547 |
| Nicholas Ridley | 1547 | 1550 |
| John Ponet | 1550 | 1551 |
| John Scory | 1551 | 1552 |
| Maurice Griffith | 1554 | 1558 |
| Edmund Allen | kuoli ennen virkaan astumista 1559 |  |
| Edmund Gheast | 1560 | 1572 |
| Edmund Freke | 1572 | 1576 |
| John Piers | 1576 | 1578 |
| John Young | 1578 | 1605 |
1600-luku

| Viranhaltija | Vuodesta | Vuoteen |
| --- | --- | --- |
| William Barlow | 1605 | 1608 |
| Richard Neile | 1608 | 1611 |
| John Buckeridge | 1611 | 1628 |
| Walter Curle | 1628 | 1630 |
| John Bowle | 1630 | 1638 |
| John Warner | 1638 | 1666 |
| John Dolben | 1666 | 1683 |
| Francis Turner | 1683 | 1684 |
| Thomas Sprat | 1684 | 1713 |
1700-luku

| Viranhaltija | Vuodesta | Vuoteen |
| --- | --- | --- |
| Francis Atterbury | 1713 | 1723 |
| Samuel Bradford | 1723 | 1731 |
| Joseph Wilcocks | 1731 | 1756 |
| Zachary Pearce | 1756 | 1774 |
| John Thomas | 1774 | 1793 |
| Samuel Horsley | 1793 | 1802 |
1800-luku

| Viranhaltija | Vuodesta | Vuoteen |
| --- | --- | --- |
| Thomas Dampier | 1802 | 1809 |
| Walker King | 1809 | 1827 |
Hugh Percy: 1827
| George Murray | 1827 | 1860 |
| Joseph Cotton Wigram | 1860 | 1867 |
| Thomas Legh Claughton | 1867 | 1877 |
| Anthony Wilson Thorold | 1877 | 1891 |
| Randall Davidson | 1891 | 1895 |
| Edward Stuart Talbot | 1895 | 1905 |
1900-luvulta nykypäivään

| Viranhaltija | Vuodesta | Vuoteen |
| --- | --- | --- |
| John Reginald Harmer | 1905 | 1930 |
| Martin Linton Smith | 1930 | 1940 |
| Christopher Maude Chavasse | 1940 | 1961 |
| David Say | 1961 | 1988 |
| Michael Turnbull | 1988 | 1994 |
| Michael Nazir-Ali | 1994 | 2009 |
| James Langstaff | 2010 |  |
Aiheesta muualla

Hiippakunnan piispan viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)