stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Relevanssi
Käyttäjärelevanssi > Subjektiivinen relevanssin luokittelu

Tefko Sarasevic on kehittänyt mallissaan relevanssin määritelmää aihe- ja käyttäjärelevanssia hienojakoisemmaksi. Hänen subjektiivisen relevanssin luokittelussa otetaan kattavasti huomioon tiedonhaun vuorovaikutteinen puoli. Usein käyttäjän suorittama relevanssiarvio tapahtuu intuitiivisesti yhdistäen käyttäjän aikaisempaa tietämystä, tilanteeseen ja työtehtävään liittyvää senhetkistä tarvetta sekä affektiivisia ominaisuuksia joita käyttäjällä on haun kohdetta kohtaan. Sarasevicin malli kuvaa viisi relevanssin luokkaa, joissa myös subjektiivisuus on otettu huomioon.
Algoritminen relevanssi
Kyseessä on kyselyn ja saadun tekstidokumentin välinen suhde. Mitataan objektiivisesti hakualgoritmin ja haussa saadun järjestetyn dokumenttijoukon avulla.
Aiherelevanssi
Arvioidaan kyselyn ja saadun dokumentin suhtautumista kyselyn aiheeseen. Miten aihe ilmenee kyselyssä ja dokumentissa.
Kognitiivinen relevanssi
Käyttäjä arvioi dokumentin relevanssia omiin tietoihinsa nähden. Käyttäjällä ei välttämättä ole vielä tarpeeksi tietoa etsimästään aiheesta, jolloin dokumentti ei tämän hetkiseen kognitiiviseen tilaan ole relevantti. Vaihtoehtoisesti käyttäjällä on hyvät pohjatiedot aiheesta ja hän kaipaa tarkempaa kuvausta etsimästään aiheesta.
Tilannerelevanssi
Käyttäjä arvioi hakutuloksia senhetkiseen, työn alla olevaan tehtävään, johon tiedontarve liittyy.
Affektiivinen relevanssi
Motivaatio- tai tunneperäisen relevanssiarvion taustalla on käyttäjän tavoitteiden, pyrkimysten sekä motivaation suhde tietolähteeseen.  Käyttäjä saattaa esimerkiksi jättää käyttämättä dokumenttia, joka ei vastaa käyttäjän omaa arvomaailmaa vaikka dokumentti olisikin relevantti tiedonlähde muilta osin.
Relevanssin arviointi > Järjestelmärelevanssi

Järjestelmärelevanssi on järjestelmän suorittamaa relevanssin arviointia joko algoritmin tai aiheen näkökulmasta.
Hakujärjestelmät käyttävät erilaisia algoritmeja tehdäkseen hakuja tietokantoihin. Algoritmisessa järjestelmärelevanssin arvioinnissa haut suoritetaan testitietokantaan, josta tiedetään kuinka monta relevanttia ja ei-relevanttia dokumenttia se sisältää.  Tarkoitus on arvioida ja verrata erilaisten algoritmien suoriutumista hakutehtävistä.
Testitietokannassa olevien dokumenttien relevanssin arviointi on asiantuntijoiden suorittama, tällöin saadaan varma tieto relevanttien dokumenttien määrästä. Näin voidaan tutkia millä algoritmilla saadaan parhaat tulokset relevanssin näkökulmasta. Tavallisempaa nykyään on kuitenkin arvioida suurten testitietokantojen (esim. TREC-hankkeet) relevanttien dokumenttien määrä yhdistelemällä eri kokeissa saatuja tuloksia. Tällä tavoin voidaan arvioida relevanttien dokumenttien määrä koko testitietokannassa. TREC-hankkeiden ongelmana on, että tutkijat joutuvat tukeutumaan hankkeissa mukana olleisiin tutkimuskysymyksiin. Ratkaisuna tähän on esitetty relevanssiarvioin teettämistä joukkoistamisen voimin. Joukkoistamalla hyvinkin laajojen arviointitehtävien suoritus voidaan toteuttaa lyhyessä ajassa, sillä työntekijöitä eri palveluissa on valtavasti ja useasta eri maasta. Joukkoistamista on kuitenkin kritisoitu siitä, että tehtäviä suorittavien ihmisten koulutus ja tausta voivat vaihdella, eivätkä tulokset ole täten yhteismitallisia.
Järjestelmäkeskeinen relevanssiarviointi voidaan käsittää myös itse hakutuloksen relevanssin arvioinniksi, jonka hakujärjestelmä tekee. Tämä voidaan jakaa kahteen luokkaan aiherelevanssiksi ja algoritmirelevanssiksi.
Aiherelevanssi
Aiherelevanssi käsittää hakujärjestelmän tekemän tulkinnan sekä kyselyn suhdetta toisiinsa.  Hakutehtävässä verrataan kyselyä sekä tietolähteen kuvailua toisiinsa. Tietolähteet ovat kuvailtu joko järjestelmän tekemän automaattisen kokotekstianalyysin tai ihmisen suorittaman luetteloinnin ja avainsanoituksen pohjalta.
Algoritmirelevanssi
Algoritmirelevanssissa järjestelmä arvioi eri tietolähteiden suhdetta toisiinsa. Tässä tapauksessa kyseessä on enemmänkin relevanssipalautteesta, jolloin järjestelmä etsii hakutuloksille samankaltaisia uusia tietolähteitä
Relevanssin arviointi > Käytännönsovellutuksia relevanssin arvioinnille

Hakujärjestelmillä on tapoja parantaa hakua tutkimalla automaattisesti haun tuloksia ja pisteyttämällä niitä eri kriteereillä. Käytännössä tämä onnistuu esimerkiksi relevanssipalautteen ja relevanssiarvioinnin keinoin.
Relevanssipalaute on hakujärjestelmien mekanismi, jonka avulla hakujärjestelmä hakee käyttäjälle uusia relevantteja dokumentteja. Mekanismi toimii automaattisesti tai käyttäjän antaman palautteen avulla. Automaattinen relevanssipalaute tutkii tuloslistauksen kärkitulokset ja hakee niitä käyttämällä uusia dokumentteja. Vaihtoehtoisesti käyttäjä voi itse määritellä relevantit dokumentit tuloslistasta joiden avulla tehdään uusi hakukierros. Relevanssipalautetta käyttää esimerkiksi Google-hakukoneen "Similar pages" -toiminto, joka hakee käyttäjälle hakutuloksen kanssa samankaltaisia sivuja.
Relevanssilajittelussa järjestelmän hakutuloksille lasketaan vertailuluku, joka pohjautuu internetin sananhakupalveluissa monesti verkkosivujen keskinäiseen linkkirakenteeseen. Googlen osalta tässä puhutaan pagerankin laskemisesta. Lajittelun tarkoituksena on tarjota kaikkein relevanteimmat hakutulokset heti listan kärkeen. Relevanssilajittelussa hakutulos lajitellaan dokumenttien vertailulukujen perustella laskevaan järjestykseen. Näin kyselyä parhaiten vastaavat dokumentit tulevat hakutuloksen ensimmäisiksi. Usein nämä dokumentit ovat myös muuten arvioituina sisällöltään keskimääräisesti relevantimpia kuin tuloksessa myöhemmin esiintyvät.
Xenu

Vetypommit sijoitettiin tulivuorten kraattereihin, kun olennot oli ensin pinottu niiden rinteille.
Xenu on skientologisessa opissa galaktinen hallitsija, joka toi 75 miljoonaa vuotta sitten miljardeja olentoja Maahan, kasasi heidät tulivuorten ympärille ja räjäytti heidät vetypommeilla. Näiden olentojen sielut eli thetanit kasautuivat yhteen ja kiinnittyivät elävien ruumiisiin. Skientologien mukaan ne aiheuttavat yhä harmia eläville. Näitä tapahtumia skientologit kutsuvat nimellä Tapaus II (engl. "Incident II")
Skientologian perustaja L. Ron Hubbard selitti tarinan teoksessaan Operating Thetan taso III vuonna 1967 ja varoitti, että tiedot on "laskelmoitu tappamaan (esimerkiksi keuhkokuumeeseen, jne.) ne, jotka yrittävät ratkaista tiedot". Xenun tarina oli lähtölaukaus skientologien tavalle käyttää tulivuorta skientologian ja dianetiikan symbolina.
Skientologian arvostelu on keskittynyt Xenun tarinan ympärille. Skientologikirkko on pyrkinyt pitämään tarinan salaisena ja veloittaa tason OT III opinnoista huomattavasti. Kirkko ei mainitse tarinaa julkisesti ja on pyrkinyt salaamaan tiedot oikeusteitse. Myöhemmin Hubbard dramatisoi tarinan elokuvakäsikirjoitukseksi.
Tiivistelmä Xenun tarinasta

Xenun tarina kuuluu OT III:een. Se on osa skientologioppia, jota opetetaan vain edistyneille jäsenille.
Tarinan mukaan 75 miljoonaa vuotta sitten Galaktinen konfederaatio koostui 26 tähdestä ja 76 planeetasta. Maa, silloiselta nimeltään Teegeeack, kuului liittoon. Liiton hallitsija oli nimeltään Xenu. Planeetoilla oli keskimäärin 178 miljardia asukasta, ja ne olivat vakavasti ylikansoitettuja. Galaktisen konfederaation kehitys oli meidän tasollamme, olennot mm. kävelivät nykyisenkaltaisissa vaatteissa ja käyttivät autoja ja veneitä, jotka näyttivät samoilta kuin 1950- ja 1960-luvuilla.
Xenu aiottiin karkottaa vallasta. Hän keksi juonen liikaväestön eliminoimiseksi. Niin sanottujen kapinallisten avulla hän kukisti väestön ja niin sanotut uskolliset upseerit, jotka olivat hyvä, Xenua vastustanut voima. Sitten hän psykiatrien avulla keräsi miljardeja olentoja väittäen, että heidät kutsuttiin verotarkastuksiin, ja halvaannutti heidät alkoholilla ja glykolilla. Tämän jälkeen kaapatut kuljetettiin tuhottavaksi Teegeeackiin (Maahan) avaruuslentokoneilla, jotka näyttivät täsmälleen Douglas DC-8 -matkustajalentokoneilta, joista puuttuivat potkurit (DC-8:ssa ei oikeasti ole potkureita vaan suihkumoottorit, joita Hubbard ilmeisesti tarkoitti). Kun avaruuslentokoneet saapuivat Teegeeackiin, halvaantuneet olennot kasattiin tulivuorten ympärille eri puolille planeettaa. Tulivuorten kraattereihin laskettiin vetypommeja, jotka räjäytettiin samanaikaisesti. Lähes kaikki olennot menehtyivät.
Uhrien sielut, joita sanotaan thetalaisiksi, lensivät räjähdyksessä ilmaan. Xenun joukot keräsivät ne käyttäen "sähkönauhaa" ("mikä oli myös seisovan aallon tyyppi") ja imi ne "tyhjiöalueille" ympäri maailmaa. Kerätyt sielut vietiin eräänlaiseen elokuvateatteriin ja pakotettiin katsomaan 36 päivän ajan "kolmiulotteista superkolossaalista elokuvaa". Heihin istutettiin (=implantoitiin) paljon virheellistä dataa, joka koski "jumalaa, paholaista, avaruusoopperaa, yms.". Tähän kuuluvat kaikki maailmanuskonnot, Hubbardin mukaan erityisesti katolinen kirkko. Myös kaikkien modernien teatterien sisustus johtuu Xenun implantointien kollektiivisesta muistamisesta. Kuvat myös veivät thetalaisten identiteetin, ja thetalaiset (keho-thetanit) kasaantuivat eloonjääneiden ympärille. Thetalaiset ovat yhä kiinni ihmisissä, ja skientologit pyrkivät poistamaan nämä asianmukaisin rituaalein.
Lopulta uskolliset upseerit syöksivät Xenun vallasta ja lukitsivat hänet ikuisella akulla varustettuun voimakenttään erääseen vuoreen. Vuoren sijaintiplaneetta on epävarma. Teegeeack hylättiin, ja siitä tuli "vankilaplaneetta", mitä se on yhä edelleen. Tosin Maahan on useasti hyökännyt avaruusolentojen valloitusarmeijoita.
Yleistä

Tarinan yksityiskohdat ovat salaisia kaikille paitsi korkeimman tason skientologeille. Hubbardin mukaan tarinan selvittäminen aiheutti hänelle selän, polven ja käden murtumisen. Tarinan voidaan sanoa osoittavan skientologian ja tieteiskirjallisuuden samankaltaisuuden. Hubbard kirjoitti OT III:n vuosina 1966–1967 Las Palmasissa. Hän piti sitä yhtenä elämänsä suurista saavutuksista. Kirjeessään vaimolleen Hubbard kertoo, että hän avusti tutkimusta juomalla suuret määrät rommia, ja ottamalla piristäviä ja rauhoittavia lääkkeitä.
Nimestä Xenu käytetään joskus myös muotoa Xemu.
Hubbard teki aiheesta myöhemmin elokuvakäsikirjoituksen.
Hubbardin kertomista tapahtumista ei ole tieteellistä näyttöä.
Lähteitä (englanniksi)

Jon Atack, A Piece Of Blue Sky (Arkistoitu – Internet Archive) (Kensington Publishing Corporation, New York, 1990; ISBN 0-8184-0499-X)
Bent Corydon and L. Ron Hubbard Jr., L. Ron Hubbard: Messiah Or Madman? (Lyle Stuart, New Jersey, 1987; ISBN 0-8184-0444-2)
L. Ron Hubbard, Scientology: A History of Man (American Saint Hill Organization, 1968; current edition Bridge Publications ISBN 0-88404-306-1)
L. Ron Hubbard, Mission into Time (American Saint Hill Organization, 1973; current edition Bridge Publications ISBN 0-88404-023-2)
Russell Miller, Bare-Faced Messiah: The True Story Of L. Ron Hubbard (Henry Holt, New York, 1988; ISBN 1-55013-027-7)
Ron's Journal 67 (testimony under oath by Warren McShane of the Church of Scientology in RTC v. FactNet, Civil Action No. 95B2143, United States Courthouse, Denver, Colorado, 11 September 1995)
FACTnet report: Hubbard and the Occult (Jon Atack)
Scientologists Block Access To Secret Documents: 1,500 crowd into courthouse to protect materials on fundamental beliefs (Joel Sappell and Robert Welkos, Los Angeles Times, 5 November 1985)
Testimony under oath (pp274–275) from Robert Vaughn Young in RTC v. FactNet, Civil Action No. 95B2143, United States Courthouse, Denver, Colorado, 11 September 1995
Audio extracts from Class VIII "Assists" lecture (3 October, 1968)
Lure of the celebrity sect (Jamie Doward, The Observer, Sun 16 May 2004)
Excalibur Revisited: The Akashic Book of Truth (Geoffrey Filbert)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Xenun tarina suomeksi xenu.netissä.
Englanninkielisiä sivuja:
OT III Released (Church of Scientology)
OT III original scans[vanhentunut linkki] (with legality statement[vanhentunut linkki])
OT III Scholarship Page (David S. Touretzky; includes page scans, commentary, audio files)
Revolt In The Stars summary (Grady Ward)
The Fishman Affidavit: OT III (extracts and synopsis by Karin Spaink)
A Scientific scrutiny of OT III (Peter Forde, June 1996)
Battlefield Earth: A Saga of the Year 3000 (The Internet Movie Database (IMDb))
"Xenuksi" pukeutunut skientologian kriitikko.
Hubbardin kuvaukseen perustuva taiteilijan näkemys Xenun avaruuslentokoneesta (DC-8:n muunnelma).
Alastair Reynolds

| Alastair Reynolds |
| --- | --- |
 Reynolds vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. maaliskuuta 1966 (ikä 58) Barry, Etelä-Wales
Kansalaisuus:  brittiläinen
Ammatti:  kirjailija, aikaisemmin astrofyysikko
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Tyylilajit:  tieteiskirjallisuus
Esikoisteos:  Ilmestysten avaruus (2000)
Palkinnot
 BSFA Seiun-palkinto Sidewise-palkinto 
Aiheesta muualla
alastairreynolds.com (englanniksi)
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Alastair Reynolds (s. 13. maaliskuuta 1966 Barry, Etelä-Wales) on walesilainen tieteiskirjailija. Hän on erikoistunut kovaan tieteiskirjallisuuteen ja avaruusoopperaan.
Reynolds oli kunniavieraana vuoden 2009 Finnconissa Helsingissä.
Palkintoja ja huomionosoituksia

Hänen toinen kirjansa Kuilukaupunki (Chasm City) voitti 2002 BSFA-palkinnon.
Novelli Weather voitti Seiun-palkinnon 2008.
Novelli The Fixation voitti Sidewise-palkinnon 2010.
Teokset > Suomennetut teokset > Ilmestysten avaruus

Ilmestysten avaruus.  (Revelation Space, 2000.)  Suomentanut Hannu Tervaharju. Like, 2003.  ISBN 952-471-113-3
Kuilukaupunki.  ((Chasm City, 2001.) Osat 1 ja 2.)  Suomentanut Hannu Tervaharju. Like, 2004.  ISBN 952-471-137-0
Lunastuksen arkki.  (Redemption Ark, 2002.)  Suomentanut Hannu Tervaharju. Like, 2006.  ISBN 952-471-791-3
Sovituksen kuilu.  (Absolution Gap, 2003.)  Suomentanut Hannu Tervaharju. Like, 2007.  ISBN 978-952-471-816-5
Susien aika.  (Inhibitor phase, 2021.)  Suomentanut Hannu Tervaharju. Like, 2021.  ISBN 978-951-1-40619-8
Prefekti Dreyfus pulassa
Prefekti.  (The Prefect, 2007.)  Suomentanut Hannu Tervaharju. Like, 2009.  ISBN 978-952-01-0269-2
Elysionin tuli.  (Elysium fire, 2018.)  Suomentanut Hannu Tervaharju. Like, 2018.  ISBN 978-952-01-1788-7
Aurora ja Kellomestari.  (Alkuteos: Machine Vendetta, 2024)  Suomentanut Hannu Tervaharju. Like, 2024.  ISBN 978-951-1-48434-9
Teokset > Suomennetut teokset > Poseidonin lapset

Muistoissa sininen maa.  (Blue Remembered Earth, 2012.)  Suomentanut Hannu Tervaharju. Like, 2012.  ISBN 978-952-01-0782-6
Terästuulen yllä.  (On the Steel Breeze, 2013.)  Suomentanut Hannu Tervaharju. Like, 2014.  ISBN 978-952-01-1058-1
Poseidonin lapset.  (Poseidon's Wake, 2015.)  Suomentanut Hannu Tervaharju. Like, 2016.  ISBN 978-952-01-1447-3
Teokset > Suomennetut teokset > Kostaja

Kostaja.  (Revenger, 2016.)  Suomentanut Hannu Tervaharju. Like, 2017.  ISBN 978-952-01-1626-2
Varjokapteeni.  (Shadow Captain, 2019.)  Suomentanut Hannu Tervaharju. Like, 2019.  ISBN 978-952-01-1862-4
Luiden hiljaisuus.  (Bone Silence, 2020.)  Suomentanut Hannu Tervaharju. Like, 2020.  ISBN 978-951-1-35716-2
Teokset > Suomennetut teokset > Muut suomennokset

Timanttikoirat, turkoosit päivät.  (Diamond Dogs, Turquoise Days, 2003.)  Suomentanut Pirkko Talvio-Jaatinen. Like, 2005.  ISBN 952-471-610-0
Jäänpuskijat.  (Pushing Ice, 2005.)  Suomentanut Hannu Tervaharju. Helsinki:  Like, 2008.  ISBN 978-952-01-0122-0
Aurinkojen huone.  (House of Suns, 2008.)  Suomentanut Hannu Tervaharju. Like, 2010.  ISBN 978-952-01-0390-3
Pääteasema.  (Terminal World, 2010.)  Suomentanut Hannu Tervaharju. Like, 2011.  ISBN 978-952-01-0639-3
Hitaat luodit.  (Slow Bullets, 2017.)  Suomentanut Hannu Tervaharju. Like, 2019.  ISBN 978-952-01-1855-6
Ikirouta.  (Permafrost, 2019.)  Suomentanut Hannu Tervaharju. Like, 2020.  ISBN 978-951-1-35563-2
Noidankehä.  (Eversion, 2022)  Suomentanut Hannu Tervaharju. Like, 2022.  ISBN 9789511448013
Teokset > Suomentamattomia kirjoja

Century Rain. Gollancz, 2004. ISBN 0-575-07436-1.
Zima Blue and Other Stories. Night Shade Books, 2006. ISBN 1-59780-058-9.
Galactic North. Gollancz, 2006. ISBN 0-575-07910-X.
Deep Navigation. NESFA Press, 2010. ISBN 978-1-886778-90-0.
Doctor Who: Harvest of Time. BBC Books, 2013. ISBN 978-1-849-90418-6.
Beyond the Aquila Rift. Gollancz, 2016. ISBN 978-1473216358.
The Medusa Chronicles (Stephen Baxterin kanssa). Gollancz, 2016. ISBN 978-1473210189.
The Iron Tactician. NewCon Press, Joulukuu 2016. ISBN 978-1910935309.
The Six Directions of Space. Galactic Empires, Syyskuu 2017. ISBN 978-1596061842.
Suomennettuja novelleja

"Tositarina" (The Real Story, 2002). Tähtivaeltaja 1/2003.
"Zimansininen" (Zima Blue, 2005). Suom. J. Pekka Mäkelä. Tähtivaeltaja 1/2007.
"Pandoran Lipas" (Pandora's Box, 2009). Suom. Toni Jerrman. Tähtivaeltaja 2/2009.
"Kuusitoista kysymystä Kamala Chatterjeelle" (Sixteen Questions for Kamala Chatterjee, 2016). Suom. Satu Koski. Tähtivaeltaja 2/2018.
Aiheesta muualla

Kotisivut. (englanniksi)
Alastair Reynolds Internet Speculative Fiction Database -sivustolla (englanniksi)
Reynoldsin tuotantoa verkossa (Arkistoitu – Internet Archive) Free Speculative Fiction -sivustolla. (englanniksi)
Cheryl Morgan: Resolution Space. Emerald City, marraskuu 2003. (englanniksi)
Stuart Jeffries: Alastair Reynolds: 'I've been called the high priest of gothic miserablism'. The Guardian 13.7.2007. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef
Richard Yates

Richard Yates (3. helmikuuta 1926 Yonkers, New York, Yhdysvallat – 7. marraskuuta 1992) oli yhdysvaltalainen proosakirjailija. Hän kuvasi 1900-luvun puolivälin keskivertoamerikkalaisten elämää, ja usein hänen on sanottu liikkuvan kirjailijantyössään jossakin J. D. Salingerin ja John Cheeverin välillä.
Elämäkerta

Yates oli peräisin tasapainottomasta perheestä. Hänen vanhempansa erosivat, kun hän oli kolmevuotias, ja suuren osan lapsuuttaan hän asui vaihtelevissa kaupungeissa ja asunnoissa. Yates kiinnostui toimittajanurasta ja kirjoittamisesta käydessään Avon Old Farms Schoolia Avonissa Connecticutissa. Muutettuaan pois Avonista Yates meni asepalvelukseen ja palveli Ranskassa ja Saksassa 1940-luvun lopulla ja 1950-luvun alussa. Palattuaan New Yorkiin hän työskenteli toimittajana, haamukirjailijana (hän kirjoitti jonkin aikaa puheita oikeusministeri Robert Kennedylle) ja kirjoitti julkisesti Remington Rand Corporationille. Hänen uransa kirjailijana alkoi vuonna 1961, kun hänen maineikas teoksensa Revolutionary Road ilmestyi. Hän opetti sen jälkeen kirjoittamista Columbian yliopistossa, New School for Social Research, Bostonin yliopistossa, (jonne on sijoitettu hänen arkistonsa), Iowan yliopiston kirjoittajatyöpajassa,  Wichitan valtionyliopistossa ja Etelä-Kalifornian yliopiston ammattikirjoittajan master-tutkinnon koulutusohjelmassa.
Kahdesti eronneella Yatesilla oli kolme tytärtä, Sharon, Monica ja Gina. Hän kuoli 1992 keuhkolaajentumaan ja pienen leikkauksen komplikaatioihin Birminghamissa Alabamassa.
Tuotanto

Yatesin tunnetuin ja toistaiseksi ainoa suomennettu teos on Revolutionary Road, jonka pohjalta valmistui Sam Mendesin ohjaama, kriitikoiden kehuma ja moneen kertaan palkittu samanniminen elokuva. Vuonna 1962 hän kirjoitti käsikirjoituksen elokuvasovitukseen William Styronin teoksesta Lie Down In Darkness.
Teokset

Revolutionary Road, 1961 suom. Markku Päkkilä, Otava, 2009 ISBN 978-951-1-22341-2
Eleven Kinds of Loneliness, 1962, kertomuksia
A Special Providence, 1969
Disturbing the Peace, 1975
The Easter Parade, 1976
A Good School, 1978
Liars in Love, 1981, kertomuksia
Young Hearts Crying, 1984
Cold Spring Harbor, 1986
The Collected Stories of Richard Yates, 2001
Children Playing Before a Statue of Hercules, 2005, novelli "Oh Joseph, I'm So Tired" sisältyy tähän David Sedarisin toimittamaan antologiaan
Sven von Wright

Sven von Wright (käytti Saksassa peitenimeä Filip Art) (25. elokuuta 1895 Hanko – 16. syyskuuta 1955) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat filosofian kandidaatti, kauppaneuvos Ferdinand von Wright ja Johanna Maria Nykopp. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Brita Ekkvistin kanssa.
Opinnot

Sven von Wright kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin uudesta ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1914 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Teknillisen korkeakoulun kemiallisella osastolla ja suoritti insinööritutkinnon ensimmäisen osan vuonna 1917. Tykistöupseerien täydennyskurssin hän suoritti vuonna 1920 ja esiupseerien tykistökurssin vuonna 1923.
Jääkärikausi

Sven von Wright liittyi insinööritutkinnon suoritettuaan isoveljensä Gunnar von Wrightin esimerkkiä noudattaen vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n täydennyspataljoonaan 28. toukokuuta 1917, josta hänet siirrettiin 19. marraskuuta 1917 pataljoonan haupitsipatteriin.
Suomen sisällissota

Sven von Wright saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan Jääkäritykistön 2. patteriin ja osallistui taisteluihin Länkipohjassa, Pitkäjärvellä, Orivedellä, Kangasalla ja Lempäälässä sekä Tampereella. Tampereen valloituksen jälkeen hänet sijoitettiin tykistön uudelleen järjestelyn yhteydessä jaosjohtajaksi Jääkäritykistöprikaatin 2. jääkäripatteriston 3. patteriin, minkä mukana otti osaa taisteluihin Karjalankannaksella muun muassa Raivolassa ja Inoon saaristossa.
Sisällissodan jälkeinen aika

Sven von Wright palveli sisällissodan jälkeen hetken adjutanttina Koiviston rannikkotykistössä, josta hänet määrättiin 15. heinäkuuta 1918 alkaen Suomen tykistökouluun adjutantiksi. Tykistökoulusta hänet siirrettiin tykistön uudelleenjärjestelyn yhteydessä Kenttätykistörykmentti 1:een ja sijoitettiin 10. lokakuuta 1918 alkaen rykmentin adjutantiksi. Adjutantin tehtävistä hänet siirrettiin patterinpäälliköksi ensin 1. helmikuuta 1919 alkaen 8. patteriin ja 10. huhtikuuta 1919 alkaen 9. patteriin. Jääkäritykistöpatteristoon hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1919 ja sijoitettiin patterinpäälliköksi 1. patteriin. Jääkäritykistörykmentin I patteriston komentajaksi hänet nimitettiin 15. heinäkuuta 1921, mistä hänet siirrettiin 30. huhtikuuta 1924 Yleisesikuntaan, missä hänet sijoitettiin toimistoupseeriksi järjestelytoimistoon. Yleisesikunnassa hänet siirrettiin 10. tammikuuta 1925 liikekannallepanotoimiston päälliköksi. Takaisin tykistöön hänet siirrettiin 16. syyskuuta 1927 ja hänet sijoitettiin komentajaksi Jääkäritykistörykmentin II patteristoon, josta hänet siirrettiin edelleen 27. helmikuuta 1929 patteriston komentajaksi Raskaan kenttätykistörykmentin II patteristoon.
Armeijasta Sven von Wright erosi 6. huhtikuuta 1929 ja siirtyi Ab Wärtsilä Oy:n Värtsilän rautatehtaan osastopäälliköksi ja oli tehtävässä vuoteen 1936 saakka, jolloin siirtyi saman tehtaan isännöitsijäksi.
Talvisodan jälkeen solmitun Moskovan rauhan jälkeen Värtsilän rautatehdas jäi Neuvostoliitolle menentetylle alueelle. Tällöin hän siirtyi  Wärtsilä-yhtymän toiselle rautatehtaalle Taalin rautatehtaalle toimkitusjohtajaksi.
Talvi- ja jatkosota

Sven von Wright toimi talvi- ja jatkosodan aikana Värtsilän tehtaiden väestönsuojelupäällikkönä. Sotien jälkeen hän siirtyi osastopäälliköksi Wärtsilä-yhtymään.