stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Noidantappajat

| Noidantappajat> Witchfinder General |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Reeves
Käsikirjoittaja:  Tom Baker Michael Reeves
Perustuu:  Ronald Bassettin romaaniin Witchfinder General
Tuottaja:  Louis M. Heyward Arnold L. Miller Philip Waddilove
Säveltäjä:  Paul Ferris
Kuvaaja:  John Coquillon
Leikkaaja:  Howard Lanning
Pääosat:  Vincent Price Ian Ogilvy Hilary Dwyer Robert Russell
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  American International Productions Tigon British Film Productions
Levittäjä:  American International Pictures Netflix
Ensi-ilta:  toukokuu 1968
Kesto:  86 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  alle 100 000 puntaa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Noidantappajat (Witchfinder General) on brittiläinen kauhuelokuva vuodelta 1968. Se perustuu Ronald Bassettin samannimiseen romaaniin ja kertoo 1600-luvulla eläneestä noidanmetsästäjästä Matthew Hopkinsista, joka sai toimiensa johdosta lisänimen ”Witchfinder General”.
Elokuva on vuonna 1969 kuolleen ohjaaja Michael Reevesin viimeiseksi jäänyt ohjaustyö. Sen päärooleissa esiintyvät  Vincent Price, Ian Ogilvy, Hilary Dwyer ja Robert Russell. Yhdysvalloissa elokuvaa markkinoitiin Edgar Allan Poen runon The Conquer Worm nimellä tarkoituksena yhdistää se Roger Cormanin aikaisemmin ohjaamiin Poe-filmatisointeihin. Elokuva nauttii nykyään suurta kulttimainetta joidenkin elokuvaharrastajien parissa ja on innoittanut monia metalliyhtyeitä. Total Film -lehti valitsi elokuvan vuonna 2005 sijalle 15 kategoriassa parhaat kauhuelokuvat kautta aikojen. Elokuva tehtiin varsin pienellä, alle 100 000 punnan budjetilla.
Juoni

Eletään vuotta 1645, ja Englantia koettelee verinen sisällissota. Aikana, jolloin laki on lähes olematonta, Matthew Hopkins (Vincent Price) ja hänen avustajansa John Stearne (Robert Russell) kiertelevät Itä-Angliaa etsien ja tuomiten epäiltyjä noitia paikallisten kyläläisten avustuksella.
Aiheesta muualla

Marttila, Tuomo: Witchfinder General Film-O-Holic.com.  7.12.2018. Viitattu 11.4.2021.
Witchfinder General Finnkino. Arkistoitu 11.4.2021. Viitattu 11.4.2021.
Witchfinder General 1968 Letterboxd. Viitattu 11.4.2021.
Noordwijk

| Noordwijk |
| --- | --- |
 Näkymä Noordwijk aan Zeehen
 lippu:  vaakuna
 Noordwijk
 Koordinaatit: 52°14′00″N, 04°27′00″E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Etelä-Hollanti
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  51,53 km²
Väkiluku (2016):  25 762
 – Väestötiheys:  698 as./km²
 
 www.noordwijk.nl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Noordwijk on 26 000 asukkaan kaupunki läntisessä Hollannissa. Kaupungin pinta-ala on 51,53 km², josta 16,12 km² on vettä.[lähde? ] Kaupunki sijaitsee 25 km Amsterdamista ja 20 km Haagista.
Noordwijkissä sijaitsee Euroopan avaruusjärjestön tutkimuskeskus ESTEC.
Matkailijat tulevat Noordwijckiin useimmin meren ja 13 km pitkä hiekkarannan takia. Rantahietikossa on myös dyynejä.
Vanhimmat merkit asutuksesta ovat alueella ajalta noin 2000 vuotta eaa. Vuonna 847 Noordwijckiin tuli skotlantilainen munkki joka aloitti lähetystyön. Normannit surmasivat hänet, mutta munkin kunniaksi rakennetusta kappelista tuli pyhiinvaelluskohde.
Alueen ensimmäisiä elinkeinoja olivat kalastus ja villiyrttien keräily. Kukkasipulien kasvatus aloitettiin 1800-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Noordwijk Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Noordwijk
Kartta Noordwijkin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Käännös suomeksi
August Malmström

August Malmström.
Johan August Malmström (14. lokakuuta 1829 Västra Ny, Itä-Götanmaa – 18. lokakuuta 1901 Tukholma) oli ruotsalainen taidemaalari, kuvittaja ja professori. Hänet tunnetaan lapsia esittävistä sekä skandinaaviseen mytologiaan liittyvistä maalauksistaan.
Elämä ja ura

Malmströmin isä oli maalaispuuseppä, koristeveistäjä ja torppari, joka opetti pojalleen puun veistämisen taidon. Vietettyään nuoruutensa perheensä torpan Nubbekullenin maatöissä ja isänsä apulaisena Malmström opiskeli Tukholman kuninkaallisessa taideakatemiassa vuosina 1849–1856. Hän jatkoi taideopintojaan vuosina 1856–1863 Düsseldorfissa ja Pariisissa sekä teki vuosina 1859–1860 ja 1863 matkoja Italiaan. Malmström sai vuonna 1857 taideakatemian kultamitalin Düsseldorfissa maalaamastaan teoksesta Kuningas Heimer ja Aslög sekä samalla Ruotsin valtion matkastipendin, jonka avulla hän matkusti ensi kerran Pariisiin. Pariisissa hän oli Thomas Couturen oppilaana ja otti tämän tekniikasta ja värien käytöstä vaikutteita omaan tyyliinsä. Palattuaan Düsseldorfiin hän työskenteli jonkin aikaa yhdessä norjalaisen Hans Guden kanssa.
Malmström palasi tammikuussa 1864 Tukholmaan, jossa hänet valittiin taideakatemian jäseneksi. Hän oli taideakatemian piirustuksen professorina vuosina 1867–1894 ja johtajana vuosina 1887–1893. Hän kuului Ruotsin muinaismuistoyhdistyksen (Svenska fornminnesföreningen) johtokuntaan sen perustamisesta vuonna 1869 lähtien.
Taide

Malmströmin tuotantoon kuuluu muun muassa maisemamaalauksia, laatukuvia ja muotokuvia. Monissa hänen maalauksistaan ovat aiheena lapset, kuten hänen tunnetuimmassa työssään Grindslanten (1885). Sen sanotaan olevan Ruotsin kaikkien aikojen kopioiduin maalaus. Alkuperäinen teos myytiin vuonna 1984 Bukowskis-taidehuutokaupassa runsaan miljoonan kruunun hinnalla. Vuonna 1991 toinen keräilijä maksoi siitä 16 miljoonaa kruunua.
Malmström teki myös historiamaalauksia, joiden aiheet liittyvät useimmiten skandinaaviseen mytologiaan. Hän työsti Pariisissa pari vuotta Bråvallan taistelua esittävää maalausta Bråvallaslaget, mutta hylkäsi sen vuonna 1862 tyytymättömänä, koska hänen mielestään se ei kuvannut onnistuneesti ”pohjoista luonnetta”. Hänen kuoltuaan teos asetettiin kuitenkin esille Tukholman Konstnärhusetiin ja nykyään se on esillä Tukholman kaupungintalossa. Samasta aiheesta tekemänsä toisen maalauksen Malmström testamenttasi Nordiska museetille. Se on nykyään näytteillä Itä-Götanmaan museossa Linköpingissä.
Malmström kuvitti muun muassa Esaias Tegnérin runoteoksen Fritjofin taru (1869, 1888), Peter August Gödecken teoksen Ragnar Lodbrokista (1880) sekä J. L. Runebergin runoteoksen Vänrikki Stoolin tarinat (1883) ja runon ”Hauta Perhossa” (1895). Suomessa Malmströmin tekemää Vänrikki Stoolin tarinoiden kuvitusta ei kuitenkaan otettu innostuneesti vastaan. Malmström kuvitti myös  Zachris Topeliuksen ja Peter Christen Asbjørnsenin satuja. Ennen kuolemaansa hän ehti saada valmiiksi kuvituksen islantilaiseen Njálin saagaan, mutta sitä ei julkaistu.
Malmström pyrki luomaan taidekäsityön alalla muinaisskandinaavisiin vaikutteisiin perustuvan ”gööttiläisen tyylin”. Hän suunnitteli sen mukaisia astiastoja Gustavsbergin posliinitehtaalle sekä huonekaluja yksityiskoteihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta August Malmström Wikimedia Commonsissa
Malmströmin läpimurtoteos Kuningas Heimer ja Aslög, 1856.
Malmströmin tunnetuimmaksi työksi sanottu Grindslanten (”Veräjälantti”), 1885.
Avril Haines

| Avril Haines |
| --- | --- |

Yhdysvaltain kansallisen tiedustelupalvelun johtaja
 21. tammikuuta 2021 –  
Presidentti:  Joe Biden
Edeltäjä:  John Ratcliffe
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. elokuuta 1969 (ikä 55)
Tiedot
Puolue:  demokraatit
Tutkinnot:  Georgetownin yliopisto
Aiheesta muualla
avrilhaines.xyz
Avril Haines (s. 1969) on yhdysvaltalainen juristi ja virkamies, jonka Joe Biden nimitti kansallisen tiedustelupalvelun johtajaksi virkakautensa alussa 2021. Haines on työskennellyt pitkään tiedusteluviranomaisena, kuten keskustiedustelupalvelu CIA:n apulaisjohtajana Barack Obaman presidenttikaudella.
Kansallisen tiedustelupalvelun johtaja on ylin viranomainen Yhdysvaltojen 18 eri tiedustelupalvelun (kuten FMI ja CIA) johdossa, ja presidentin lähin neuvonantaja tiedusteluasioissa. Hainesin katsotaan sopivan tehtävään erityisen hyvin monipuolisen kokemuksensa johdosta.
Aiheesta muualla

Avril Haines, The Least Likely Spy Henkilökuva Newsweek-lehdessä 2013 (englanniksi)
Naxçıvan Muxtar Respublikası Televiziya və Radio Verilişləri

Naxçıvan Muxtar Respublikası Televiziya və Radio Verilişləri on Azerbaidžaniin kuuluvan Nahitševanin autonomisen tasavallan yleisradioyhtiö.
Paikalliset radiolähetykset alkoivat Nahitševanin autonomisessa neuvostotasavallassa vuonna 1930. Valtion radiokomitea perustettiin vuonna 1932. Paikallisten televisiolähetysten alkaessa vuonna 1963 se muutettiin radio- ja televisiokomiteaksi. Toiminta eriytettiin Azerbaidžanin radio- ja televisioyhtiöstä vuonna 2003. Nykyinen valtionyhtiö on perustettu vuonna 2021. Sen yhteydessä toimii vuonna 2018 perustettu uutistoimisto Nuhçıxan.
Yhtiön radiokanava käyttää nimeä Naxçıvan radiosu ja televisio nimeä Naxçıvan TV. Ne lähettävät ohjelmaa 16 tuntia päivässä. Radiolähetykset tapahtuvat ULA-alueella ja televisiolähetykset digitaalisella DVB-T -järjestelmällä. Ohjelmia voi seurata myös Internetissä..
Aiheesta muualla

Naxçıvan Muxtar Respublikası Televiziya və Radio Verilişləri (azeriksi)
Assyriologia

Nuolenpääkirjoitusta
Assyriologia (alkuaan kreikan  Ἀσσυρίᾱ, Assyria, ja -λογία, logia) on tieteenala, joka tutkii Lähi-idän ja lähialueiden kansojen muinaista historiaa. Tutkittaviin muinaisiin valtioihin kuuluvat muun muassa Assyria, Babylonia ja Sumeri eli muinainen Mesopotamia kokonaisuudessaan, joista on löydetty nuolenpääkirjoituksella kirjoitettuja savitauluja. Savitaulujen lisäksi assyriologia tutkii muinaista keramiikkaa, rakennustaidetta ja muita vastaavia aiheita. Muita tutkittavia kansoja tai valtioita ovat muun muassa Ebla, Akkad, Ugarit, Elam, heettiläiset ja hurrilaiset.
Assyriologia Suomessa

Helsingin yliopisto on ainoa paikka Suomessa, jossa assyriologiaa voi opiskella. Assyriologialla on yliopistossa pitkä ja maineikas opetus- ja tutkimusperinne: sitä on opetettu vuodesta 1891. Aluksi sitä opetettiin itämaiden kirjallisuuden alaisuudessa ja vuodesta 1949 alkaen itsenäisenä oppiaineena. Helsingin yliopistolla on viidenneksi pisin assyriologinen perinne maailmassa.
Vuosina 1986–2001 Helsinki kehittyi yhdeksi maailman tärkeimmäksi assyriologisen tutkimuksen keskukseksi. Assyrian valtionarkistot -huippuyksikön perustaminen vuonna 1997 laajensi assyriologian opetusta yliopistolla huomattavasti, ja useiden vuosien ajan Aasian ja Afrikan kielten ja kulttuurien laitoksella toimi kansainvälisesti kilpailukykyinen, monipuolinen ja tuottava assyriologian ohjelma. Helsingin yliopistolla vuosina 1999 ja 2005 tehdyissä kansainvälisissä tutkimuksenarvioinneissa assyriologian oppiaine sai korkeimman arvosanan. Assyriologian oppituoli ei ole kuitenkaan vakinaistettu Helsingin yliopistossa, ja tästä syystä assyriologian oppiaineen katoamista Suomesta on pidetty uhkana. Vuosina 1902–2001 Suomessa tehtiin kahdeksan assyriologian alan väitöskirjaa.
Helsingin yliopiston assyriologian professorin Simo Parpolan jäätyä 30-vuotisen virkakauden jälkeen eläkkeelle syksyllä 2009 assyriologian tulevaisuus tieteenalana Suomessa vaarantui vakavasti, koska yli sata vuotta yliopistossa edustettuna ollutta assyriologian oppituolia ei enää täytetty. Tutkimus ja opetus kuitenkin jatkuivat pienessä mittakaavassa Suomen akatemian rahoittaman Robert Rollingerin FiDiPro-professuurin myötä. Rollingerin tutkimusprojekti “Intellectual Heritage of the Ancient Near East” jatkoi monitieteellistä vuonna 1998 aloitettua Melammu-hanketta ja tarjosi työpaikan kolmelle suomalaiselle assyriologille vuosiksi 2010–2015. Vuonna 2015 Suomen Akatemia päätti rahoittaa assyriologista tutkimushanketta viideksi vuodeksi. Kesällä 2017 Suomen Akatemia myönsi pitkäaikaisen rahoituksen vuosiksi 2018–2025 monitieteiselle Muinaisen Lähi-idän imperiumit -huippuyksikölle.
Monitieteisen huippuyksikön kotipaikkana toimii Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta sekä teologinen tiedekunta. Huippuyksikön tutkimusjakso kattaa Uus-Assyrian, Uus-Babylonian, persialaisten ja hellenististen valtakuntien ajat. Tutkimusaiheissaan huippuyksikkö on etenkin kiinnostunut suurvaltojen asukkaiden identiteeteistä ja siitä, mitä niille tapahtuu, kun vallanpitäjät vaihtuvat ja alueesta tulee isompien imperiumien osa.
Huippuyksikkö jakaantuu kolmeen ryhmään, jotka kukin lähestyvät aihetta eri menetelmin: Antti Lahelman ryhmä arkeologian, Jason Silvermanin ryhmä sosiaalitieteen ja Saana Svärdin ryhmä digitaalisten ihmistieteiden keinoin. Kolmen tutkimusryhmän tutkijat toimivat kiinteässä vuorovaikutuksessa keskenään. Tutkimusyksikön tarkka tutkimusjakso alkaa noin vuodesta 912 eaa. ja jatkuu aina modernin ajanlaskun alkuun.
Niin käy kun rakastuu

| Niin käy kun rakastuu Markku Aro |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 4.4.1973 (9, 12)   8.6.1973 (3)   5.9.1973 (2, 4)   3.10.1973 (7)
 Julkaistu: 1973
 Formaatti: LP-levy (S 65496)   C-kasetti (40–65496)
 Tyylilaji: iskelmä, pop, funk, soul
 Kesto: 38.09
 Levy-yhtiö: CBS
 Levymerkki: CBS
Markku Aron muut julkaisut
| Oo – mikä nainen 1972 | Niin käy kun rakastuu 1973 | Oma kultasein 1974 |
Singlet albumilta Niin käy kun rakastuu
 ”Moskiitto” Julkaistu: 1973 (1480)  ”Liian harvoin” / ”Pillit pussiin” Julkaistu: 1973 (1836)  ”Jestas sentään” / ”Maija vaan” Julkaistu: 1973 (2011)
Niin käy kun rakastuu on suomalaislaulaja Markku Aron toinen studioalbumi vuodelta 1973. Levyn tunnetuin kappale on ”Jestas sentään”, joka oli parhaimmillaan Suomen jukeboxien 12. myydyin single.
Levyltä julkaistiin yhteensä kolme singleä, joista ”Moskiitto” ja ”Jestas sentään” kohosivat listoille.
Albumi julkaistiin CBS-levymerkillä vinyylilevynä ja C-kasettina.
Kappaleet > A-puoli

Niin käy kun rakastuu – 4.39 (alkup. ”My Lonely Room”, säv. P. Skellern, san. Juha Vainio, sov. Markku Johansson)
Pillit pussiin – 3.00 (säv. Toivo Kärki, san. Vexi Salmi, sov. Markku Johansson)
Pikku paholainen – 2.37 (säv. Toivo Kärki, san. Vexi Salmi, sov. Nacke Johansson)
Maija vaan – 2.56 (säv. ja sov. Markku Johansson, san. Vexi Salmi)
Liian harvoin – 3.12 (Fennada-elokuvasta Meiltähän tämä käy, säv. Toivo Kärki, san. Lauri Jauhiainen, sov. Jaakko Salo)
Taka takata (en) – 2.42 (alkup. ”La femme du toréro”, säv. Vernale – Dassin – Lemesle, san. Tuula Valkama, sov. Markku Johansson)
Kappaleet > B-puoli

Jestas sentään – 2.57 (alkup. ”Crazy”, säv. N. Chinn – M. Chapman, san. Vexi Salmi, sov. Markku Johansson)
Eilen kun mä vielä tiennyt en – 3.28 (alkup. ”Yesterday When I Was Young”, säv. Aznavour, san. Reino Bäckman, sov. Markku Johansson)
Elämää vain se ymmärtää – 3.21 (säv. Paul Niska, san. Vexi Salmi, sov. Nacke Johansson)
Yön varjot – 3.27 (säv. ja sov. Markku Johansson, san. Juha Vainio)
Lause vain – 3.23 (alkup. ”Symphony”, säv. D. Prince – Toby, san. Juha Vainio, sov. Markku Johansson)
Moskiitto – 2.27 (alkup. ”The Mosquito”, säv. Krieger – Densmore – Manzarek, san. Vexi Salmi, sov. Markku Johansson)
Kokoonpano > Kapellimestarit

Markku Johansson (1, 2, 4, 6, 7, 8, 10, 11)
Nacke Johansson (3, 9)
Jaakko Salo (5)
Kokoonpano > Muusikoita

Markku Aro – laulu
Arto Alaspää – taustalaulu (7)
Matti Bergström – basso (1, 8, 11)
Heikki Hämäläinen – viulu (9, 11)
Antero Jakoila – kitarat (7, 9, 11, 12)
Ilpo Kallio – rummut ja lyömäsoittimet (1–3, 7, 11)
Heikki Laurila – kitarat (2, 3, 9, 10, 12)
Ande Päiväläinen – rummut ja lyömäsoittimet (7, 10)
Jaakko Raulamo – sello (11)
Esko Rosnell – rummut ja lyömäsoittimet (2, 3, 9, 12)
Arno ”Nono” Söderberg – kitarat (2, 6–8, 11)
Irma Tapio – taustalaulu (3, 7)
Kokoonpano > Tuotanto

Jukka Teittinen – äänitys (ainakin 2–4, 7, 9, 12)
Harry Bergman – äänitys (ainakin 2–4, 7, 9)
Ronnie Kranck – äänitys (ainakin 12)
Jorma Tähtinen – levykotelo
Jorma Breider – valokuvat
Noiduttu (albumi)

| Noiduttu Circle |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 19. huhtikuuta 2011
 Formaatti: MC
 Tyylilaji: psykedeelinen rock, kokeellinen musiikki
 Kesto: 61.16
 Levy-yhtiö: Ruton Music
Circlen muut julkaisut
| Infektio 2011 | Noiduttu 2011 | Maxim 2011 |
Noiduttu on vuonna 2011 ilmestynyt Circlen 35. albumi. Se julkaistiin ainoastaan C-kasettina rajoitettuna 100 kappaleen eränä, joka sisältää yhtyeen harjoitustiloissa nauhoitettua materiaalia. Circleltä ilmestyi vuonna 2011 yhteensä viisi erityylistä julkaisua, joista Noiduttua on sanottu parhaaksi. Verkkomedia Nuorgam valitsi sen päätöskappaleen Auturbine vuoden 2011 parhaiden rockkappaleiden listallaan sijalle 67. Kasetin julkaisi yhtyeen johtohahmon Jussi Lehtisalon ja elokuvaohjaaja Mika Taanilan Ruton Music, joka on erikoistunut kasettijulkaisuihin.
Kappaleet

In Suspension – 15.18
Dissolves – 15.29
Concrete Hell – 10.24
Drifting – 7.09
Auturbine – 12.56
Kokoonpano

Janne Westerlund – kitara
Jussi Lehtisalo – basso
Tomi Leppänen – rummut
Mika Rättö – kosketinsoittimet, laulu
No More Stories/Are Told Today/I’m Sorry/They Washed Away//No More Stories/The World Is Grey/I’m Tired/Let’s Wash Away

| No More Stories> .. Mew |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 17. elokuuta 2009
 Tuottaja(t): Rich Costey
 Tyylilaji: alternative rock, pop rock
 Kesto: 56.21
 Levy-yhtiö: Sony
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 2.
Mewin muut julkaisut
| And the Glass Handed Kites 2005 | No More Stories... 2009 | + - 2015 |
Singlet albumilta No More Stories
 ”Introducing Palace Players” Julkaistu: 28. toukokuuta 2009  ”Repeaterbeater” Julkaistu: 25. kesäkuuta 2009  ”Beach” Julkaistu: huhtikuu 2010  ”Sometimes Life Isn’t Easy” Julkaistu: 3. toukokuuta 2010
No More Stories/Are Told Today/I'm Sorry/They Washed Away//No More Stories/The World Is Grey/I'm Tired/Let's Wash Away on vuonna 2009 julkaistu tanskalaisyhtye Mewin viides albumi. No More Storiesin kappaleet ovat progressiivista rockia ja pop/rock-tyylistä, jo aiemmalla levyllä And the Glass Handed Kitesilla tavattua musiikkia.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla, ja pysyi listalla yhteensä 6 viikkoa.
Kappaleet

New Terrain – 3.14
Introducing Palace Players – 4.45
Beach – 2.45
Repeaterbeater – 2.31
Intermezzo 1 – 0.27
Silas the Magic Car – 4.00
Cartoons and Macrame Wounds – 7.12
Hawaii Dream – 1.47
Hawaii – 4.59
Vaccine – 5.07
Tricks of the Trade – 4.31
Intermezzo 2 – 0.59
Sometimes Life Isn't Easy – 5.10
Reprise – 5.33
Nervous – 3.14
Arvostelut

Allmusic:
The A.V. Club: A
Pitcfork Media: 8.1/10
Soundi:
V2.fi:
Aiheesta muualla

No More Stories discogs.com -sivustolla
Axiom Space

| Axiom Space |
| --- | --- |

Perustettu:  2016
Toimiala:  avaruusteollisuus
Kotisivu:  www.axiomspace.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Axiom Space on yhdysvaltalainen avaruusteollisuuden yritys, jonka päämaja sijaitsee Houstonissa. Yritys on perustettu vuonna 2016 ja se aikoo rakentaa oman avaruusaseman matalalle Maan kiertoradalle. Yrityksen perustajiin kuuluvat Mike Suffredini, joka työskenteli Nasalle kymmenen vuotta ennen lopettamistaan vuonna 2015, ja Kam Ghaffarian, joka on ollut perustamassa Stinger Ghaffarian Technologies -yritystä.
Yritys lähetti retkikunnan Kansainväliselle avaruusasemalle 8. huhtikuuta 2022. Ax-1 -tehtävä käytti SpaceX:n Crew Dragon -alusta.
Yritys lähettää toisen retkikunnan Kansainväliselle avaruusasemalle 5. toukokuuta 2023. Ax-2 -tehtävä käyttää SpaceX:n Crew Dragon -alusta.
Asila (täsmennyssivu)

Asila voi tarkoittaa seuraavia:
Asila, kylä Angelniemellä Salossa
Asila, kylä Mikkelissä
Asila, kylä Hiitolassa Karjalan tasavallassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Asila”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Axiomatic

| Axiomatic |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Greg Egan
Kieli:  englanti
Kustantaja:  Orion Publishing Group
Julkaistu:  1995
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Axiomatic on australialaisen tieteiskirjailijan Greg Eganin ensimmäinen novellikokoelma. Se julkaistiin vuonna 1995.
Novellit

The Infinite Assassin
The Hundred-Light-Year-Diary
Eugene
The Caress
Blood Sisters
Axiomatic
The Safe-Deposit Box
Seeing
A Kidnapping
Learning To Be Me
The Moat
The Walk
The Cutie
Into Darkness
Appropriate Love
The Moral Virologist
Closer
Unsuitable Orbits In The Space Of Lies
Noemi Zbären

Zbären, 2022
Noemi Zbären (s. 12. maaliskuuta 1994 Langnau im Emmental) on sveitsiläinen yleisurheilija, joka kilpailee 100 metrin aitajuoksussa.
Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 Zbären saavutti hopeaa. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012 hän saavutti niin ikään hopeaa juostuaan ajan 13,42 sekuntia. Lontoon olympialaisissa 2012 Zbären jäi alkueriin ajalla 13,33.
Zbären voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Rietissä 2013 ajalla 13,17. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän karsiutui alkuerissä. Hän karsiutui välierissä 100 metrin aitajuoksussa Zürichin EM-kilpailuissa 2014 ja 60 metrin aitajuoksussa Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015.
Zbären voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Tallinnassa 2015 ennätyksellään 12,71. Lisäksi hän kuului pronssia saaneeseen Sveitsin joukkueeseen 4 × 100 metrin viestissä. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 100 metrin aitajuoksussa kuudenneksi ajalla 12,95.
60 metrin aidat hän on juossut aikaan 7,95 sekuntia Belgradissa maaliskuussa 2022. Hän karsiutui 60 metrin aitajuoksun välierissä sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 ja MM-kilpailuissa 2022. Hän karsiutui vuonna 2022 välierissä myös Eugenen MM-kilpailuissa ja Münchenin EM-kilpailuissa.
Avranches

| Avranches |
| --- | --- |
 Pattonin aukio
 vaakuna
 Avranches
 Koordinaatit: 48°41′04″N, 1°21′25″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Normandia
Departementti:  Manche
Arrondissementti:  Avranches
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,5 km²
Väkiluku (2013):  7 890
 – Väestötiheys:  1573,3 as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Avranches on kunta Ranskassa Manchen departementissa Normandian alueella. Se oli yksi toisen maailmansodan näyttämöistä. Kenraali Patton johti hyökkäystä heinäkuussa 1944, joka vapautti kaupungin.
Nähtävyyksiä

Kaupungin nähtävyyksiä ovat sen linna, kirkko Notre-Dame-des-Champs, piispan palatsi sekä kasvitieteellinen puutarha. Puutarha innoitti 1800-luvulla useita kirjailijoita, kuten Guy de Maupassantia, Victor Hugoa ja Stendhalia. Puutarha kunnostettiin vuonna 2007.
Avranchesin linna
Notre-Dame-des-Champs
Kasvitieteellinen puutarha
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Avranches Wikimedia Commonsissa
Asimov’s Science Fiction

Asimov's Science Fiction (1992 asti Isaac Asimov's Science Fiction Magazine) on yhdysvaltalainen science fiction -lehti, jota on julkaistu vuodesta 1977. Lehti on nimetty tieteiskirjailija Isaac Asimovin mukaan. Nykyisin lehti ilmestyy kuusi kertaa vuodessa.
Asimov's Science Fiction -lehdessä julkaistut tarinat ovat voittaneet lukuisia Locus-, Hugo- ja Nebula-palkintoja. Lehteen ovat kirjoittaneet muun muassa Asimov, John Varley, Roger Zelazny, Connie Willis, Greg Bear, Octavia E. Butler, Frederik Pohl, George R. R. Martin, Robert Silverberg, Orson Scott Card, Pat Murphy, Kim Stanley Robinson, Harlan Ellison, Ursula Le Guin, Joe Haldeman ja Greg Egan.