stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tal Afarin taistelu

Tal Afarin taistelu oli Irakin joukkojen ja Isis-järjestöntaistelijoiden välillä käyty taistelu Pohjois-Irakissa sijaitsevan Tal Aarin kaupungin omistuksesta 20.–31. lokakuuta 2017. Irakin joukot aloittivat hyökkäyksen kaupunkia vastaan Mosulin jälleenvaltauksen jälkeen ja Tal Afar kukistui suhteellisen nopeasti vain 11 päivän taistelujen jälkeen. Monien Isisin taistelijoiden sanottiin joko antautuneet kurdeille pohjoisessa, tai paenneen Irakin armeijan jättämän pakoväylän kautta.
Tausta

Isis miehitti Tal Afarin vuonna 2014. Hieman ennen vuotta 2014 kaupungissa oli noin 200 000 asukasta, joiden valtaosa on sunnalaisia turkmeeneja. Osa turkmeeneista oli šiialaisia ja vuoteen 2017 mennessä sen koko asukasluku oli arviolta 10 000–50 000. Islamilaisilla ääriliikkeillä oli historiaa Tal Afarissa myös jo ennen Isisin saapumista. Amerikkalaisten miehittäessä Irakia Irakin sodan aikana vuosien 2004 ja 2006 välillä kaupunkia hallitsi käytännössä Irakin al-Qaida, joka on nykyisen Isis-järjestön edeltäjä. Jotkin turvallisuuslähteet ovat myös katsoneen paikallisten liittyneen Isisin riveihin huomattavissa määrin ja sen suhteellisen pienestä asukasluvusta huolimatta monet talafarilaiset vaikuttivat Isisin johtoasemissa, tuomareina ja uskonnollisen poliisin jäseninä. Kaupungilla oli strateginen sijainti huoltoreitillä Isisin hallitsemasta Mosulista Irakissa Raqqaan Syyriaan, joka toimi pitkään Isisin pääkaupungin tapaan.
Taistelu

Tal Afarin valtaamiseen tähdännyt hyökkäys alkoi 20. elokuuta 2017 Mosluin jälleenvaltauksen jälkeen. Taistelujen alkaessa kaupungissa uskottiin olleen noin 1 000–2 000 Isisin taistelijaa. Irakin puolella taisteluun osallistui erikoisjoukkoja, Irtakin armeijan joukkoja, poliiseja ja Iranin tukemia šiialaisia asejoukkoja. Yhteensä operaatioon osallistui noin 50 000 irakilaista. Irakilaisten tukena olivat amerikkalaisten lentokoneet. Kaupunki oli ollut pitkään eristyksissä eikä Isisin ollut näin mahdollista huoltaa joukkojaan. Joukkojen edetessä kaupunkiin taistelut muuttuivat kiihkeämmäksi. Isisin taistelijat olivat ottaneet asemat kaupungin rakennuksista ja heillä oli käytössään kranaatinheittimiä, raskaita konekiväärejä ja panssarin läpäiseviä ammuksia. Kaupunki kukistui lopulta suhteellisen nopean taistelun jälkeen ja Irakin pääministeri Haider al-Abadi julisti sen vapautetuksi 31. lokakuuta 2017.
Seuraukset

Irakin viranomaisten mukaan taistelun aikana sai surmansa noin 2 000 Isisin taistelijaa. Amerikkalaisen arvion mukaan Isisin kaatuneiden määrä oli 1 000–1 200. Irakilaisten tappiot olivat 115 kaatunutta ja 679 haavoittunutta. Irakin terrorismin vastaisten joukkojen komentaja kenraaliluutnantti Sami al-Aridhin mukaan nopea voitto Tel Afarissa oli mahdollista, koska kaupungissa ei ollut esimerkiksi Mosulista poiketen ollut paljon siviilejä. Taistelun jälkeen uutisoitiin myös sopimuksesta Isisin ja Irkin Kurdistanin peshmergan välillä, jonka nojalla monet Isisin taistelijat vetäytyivät kaupungin pohjoispuolelle ja antautuivat kurdeille. Peshmergan edustajan mukaan noin 500 Isisin taistelijaa oli antautunut kurdeille taistelujen aikana. Osan sanottiin myös paenneen Syyriaan tai Turkkiin. Esimerkiksi Irakin entinen pääministeri Nuri Kamal al-Maliki kritisoi kurdeja sopimuksen tekemisestä Isisin taistelijoiden kanssa, mutta joidenkin asiantuntijoiden mukaan pakoväylän jättäminen vihollisen taistelijoille oli tuttu taktiikka Irakilaisille ja sitä oli käytetty esimerkiksi Fallujan ja Ramadin taistelujen aikana. Myös jotkin Irakilaiset sotilaskomentajat vahvistivat pakoväylän käytön lisäten tarkoituksena olleen tuhota näin Isisin taistelijat näiden paetessa aavikolle.
Kaupunki kärsi nopean taistelun ansiosta suhteellisen vähän vahinkoja ja esimerkiksi suuri osa taloista jäi pystyyn.
Teuvo Julkunen

Teuvo Aatos Julkunen (9. marraskuuta 1928 Turku – 1. elokuuta 2017 Jyväskylä) oli tekniikan tutkija ja Oulun yliopiston koneenrakennusopin professori 1974–1992. Hän tutki koneensuunnittelutekniikkaa ja paperiteollisuuden konetekniikkaa.
Julkunen väitteli 1974 tekniikan tohtoriksi Teknillisestä korkeakoulusta aiheenaan Paperikoneiden teräsputkirunkoisten telojen dynaamisesta tasapainotuksesta.
Tapan Kaikki

Kuvakaappaus Tapan Kaikki -pelistä
Tapan Kaikki on ammuntapelisarja, jonka kehittäjä on suomalainen Error Free -tiimi. Pelisarjan nimi valittiin herättämään huomiota, mutta toisaalta se myös kuvaa peli-ideaa: pelaajan tavoitteena on eliminoida kaikki vihollishahmot. Pelien kuvakulma toimintaan on lintuperspektiivistä.
Tapan Kaikki -pelit kehitettiin harrastustoimintana, ja niitä jaeltiin ilmaiseksi ladattavina versioina. Innoitusta pelisarjan kehittämiseen kehittäjät ovat kertoneet saaneensa erityisesti Cyber Dogs -toimintapelistä.
Pelisarjan kolmas osa The Ultimate Tapan Kaikki sisälsi kenttäeditorin ja mahdollisuuden pelata lähiverkossa enimmällään kahdeksan pelaajan kesken.
Pelit

Tapan Kaikki
Tapan Kaikki 2
The Ultimate Tapan Kaikki (1999)
Tapan Kaikki 4: Bloodshed (2004)
Tie 84 (Viro)

Kantatie 84 kulkee Virossa Hiidenmaan saarella. Tie kulkee saaren länsirantaa Emmastesta kantatieltä 83 Luidjaan kantatielle 80. Tien pituus on 29,9 kilometriä.
Kantatie 84 kulkee koko matkan Hiidenmaan kunnan alueella.
Toimialajärjestö

Toimialajärjestö tarkoittaa yritysten vapaaehtoista järjestöä, johon kuuluvilla yrityksillä on yhteistä maantieteellinen tai teollinen perusta. Liiton tavoitteena on edistää kaupallisia tai teollisia toimia sen vaikutusvallan alaisuudessa ja esittää yhteisiä näkemyksiä julkisesti. Liitto voi toisinaan pyrkiä vaikuttamaan hintoihin, tuotantomääriin tai jakelukanaviin.
OECD:n mukaan toimialajärjestöt ovat arvokkaita keskusteluun edustetun teollisuusalan sisällä ja ne edistävät markkinoiden toimivuutta. Toimialajärjestöt voivat olla alttiita kilpailulainsäädännön rikkomuksiin.
Esimerkiksi Recording Industry Association of America (RIAA) on tunnettu yhdysvaltalainen musiikkiteollisuuden toimialajärjestö.
Aiheesta muualla

Trade Associations in Business History: The International Conference on Business History 14; Proceedings of the Fuji Conference (englanniksi)
Kari Hakkarainen

Kari Hakkarainen (s. 17. huhtikuuta 1969) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Erinomaisena vaihtolyöjänä tunnettu Hakkarainen muodosti 1990-luvulla yhdessä Sami Sirviön ja Janne Vuorisen kanssa Sotkamon Jymyn kärjen. Hakkarainen lopetti uransa vuonna 2001, mutta teki lyhyen paluun pääsarjatasolle loppukaudella 2007. Hakkarainen edusti koko uransa ajan Sotkamon Jymyä. Ammatiltaan hän on sähköasentaja.
Hakkarainen voitti urallaan seitsemän Suomen mestaruutta ja kärkilyöntitilaston neljä kertaa (1993,1994, 1996 ja 1998). Vuoden pesäpalloilijaksi hänet valittiin 1996.Lisäksi hänet palkittiin kauden parhaalle sisäpelaajalle myönnettävällä kultaisella mailalla kolmesti (1993, 1996 ja 1998). Hakkarainen valitsi Idän joukkueen vuoden 2019 Itä-Länsi-otteluun.
Perhe

Saku Hakkarainen, Hakkaraisen poika, oli myös pääsarjatason pesäpalloilija. Hän edusti isänsä tavoin Sotkamon Jymyä, ja voitti kaudella 2013 ensimmäisen Suomen mestaruutensa. Hakkarainen lopetti pelaajauransa kauteen 2018.
Saavutukset > Pelaajana

7 SM-kultaa: 1990, 1992, 1993, 1995, 1996, 1997, 2001
2 SM-hopeaa: 1991, 2007
1 SM-pronssi: 1994
12 Itä-Länsi-ottelua: 1989-1999, 2001
Kentän paras: 1995
Superpesiksen kärkilyöntikuningas: (4) 1993, 1994, 1996, 1998
Vuoden pesäpalloilija: 1996
Kultainen maila (3): 1993, 1996, 1998
Aiheesta muualla

Kari Hakkarainen Pesiksen Maailma -sivustolla
The New School

The New School on yhdysvaltalainen yliopisto, joka sijaitsee pääasiassa New Yorkin Greenwich Villagessa.
Yliopisto on perustettu vuonna 1919, ja se tunnettiin pitkään nimellä New School for Social Research.  Vuosina 1997–2005 sen nimi oli New School University. Yliopiston ja sen tiedekuntien nimet muutettiin 2005. Sen opetusta pidetään hyvin avantgardistisena, ja siellä toimii kansainvälinen ajatushautomo World Policy Institute. Yliopiston piirissä toimii vuonna 1896 perustettu taideoppilaitos Parsons The New School for Design, joka liitettiin yliopistoon 1970.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yliopiston verkkosivusto
Timosen ruukki

Timosen ruukki toimi Pudasjärvellä Hirvaskosken kylässä vuosina 1842–1877. Ruukin perustivat oululaiset porvarit A. W. Ramberg, C. Ramberg ja J. S. Åström. Ruukki valmisti rautaa lähiseudun järvistä nostetusta järvimalmista. Valmiit tuotteet kuljetettiin joko maanteitse Ouluun tai sitten Iijokea pitkin. Ruukin yhteydessä oli myös Timosen tai Hirvaskosken sahan nimellä tunnettu sahalaitos.
Rambergin suku myi osuutensa ruukista 1857 Leonard Candelinille ja A. Ekmanille.  Ruukki oli Herman Nordbladin johtamana käynnissä aina vuoteen 1877 saakka jolloin se lopetti toimintansa tulipalon seurauksena. Ruukin toiminnan loppuaikoina sahaustoiminta oli jo merkittävämpää kuin raudanvalmistus. Ruukki omisti noin 3 000 hehtaaria metsää ja nämä alueet siirtyivät sitten puutavarayhtiöiden haltuun.
Ruukin yhteydessä oli myös kapea, todennäköisesti kaksisulkuinen kanava joka rakennettiin 1840-luvulla. Tämä kanava oli tarkoitettu lähinnä ylimääräisen veden juoksuttamiseen mutta sitä käytettiin myös veneliikenteessä. Nykyisin kanavasta on jäljellä enää maatunut uoma.
Toila

| Toila (Toila vald) |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 59°25′N, 27°30′E 
Valtio:  Viro
Maakunta:  Itä-Virumaa
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Kunnanjohtaja:  Tiit Salvan
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  159,66 km²
Korkeus:  50 m
Väkiluku (2006):  2 304
 – Väestötiheys:  14,4 as./km²
 
 http://www.toila.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Toila oli kunta  Suomenlahden rannalla,  Narvanlahden länsireunalla, Itä-Virumaan maakunnassa Virossa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Toila, Kohtla ja Kohtla-Nõmme yhdistettiin uudeksi Toilan kunnaksi.
Toila on tunnettu kylpylä-sanatoriosta, joka perustettiin alkuaan neuvostovuosina öljyliuskeen eli palavankiven kaivosmiesten parantolaksi.
Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Toilan kunnassa oli 2 176 asukasta, joista 1 761 (80,9 %) oli virolaisia, 330 (15,2 %) venäläisiä ja 84 (3,9 %) muita kansallisuuksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toila Wikimedia Commonsissa
Tiaismarjastaja

| Tiaismarjastaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tiaismarjastajat Paramythiidae
Suku::  Oreocharis
Laji::  arfaki
Kaksiosainen nimi
 Oreocharis arfaki  (Meyer, 1875) 
Katso myös
   Tiaismarjastaja Wikispeciesissä   Tiaismarjastaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tiaismarjastaja (Oreocharis arfaki) on tiaismarjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Tiaismarjastajaa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu yleisestä hyvin yleiseksi sen suosimalla korkeusvyöhykkeellä. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Teuvo Jokela

Teuvo Jokela on suomalainen baritoni, joka on levyttänyt virsiä.
Diskografia

Kauneimmat virtemme, Fazer Finnlevy (1982)
Soi kiitoksein (2008)
Tokion metron 16000-sarja

Tokion metron 16000-sarja on uusi metrojunamalli, joka korvasi aiemmat 6000-metrojunat.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Stephen Hendry

Stephen Hendry
Stephen Hendry (s. 13. tammikuuta 1969) on skotlantilainen snooker-ammattilainen ja seitsenkertainen maailmanmestari. Hendrystä tuli snooker-ammattilainen jo 16-vuotiaana.
Hendry on voittanut seitsemän maailmanmestaruutta vuosina 1990, 1992–1996 ja 1999. Ranking-turnauksia Hendry on voittanut yhteensä 36, joista viimeisimpänä Malta Cup vuonna 2005. Hendryn kulta-aikaa oli 1990-luku, mutta hän menestyi myös 2000-luvulla, mistä osoituksena Hendryn ykkössija virallisella maailmanlistalla kaudella 2006/2007. Hendry pitää yhä hallussaan useita lajin ennätyksiä. Hän on voittanut eniten maailmanmestaruuksia ja toiseksi eniten ranking-turnauksia, sekä tehnyt kuudenneksi eniten yli sadan pisteen lyöntisarjoja, joista peräti 11 on 147 pisteen maksimibreikkejä  .
Ura > Lupaava nuori

Hendry aloitti uransa vuonna 1985 ja jo ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan 1986/1987 nousi 32:n parhaan joukkoon ranking-listalla. Ensimmäisellä kaudellaan Hendry saavutti kaksi neljännesfinaalipaikkaa ja semifinaalipaikan turnauksissa. Aloittaessaan ammattilaisena hän oli 16-vuotias ja kaikkien aikojen nuorin laatuaan.
Ura > Turnausvoittaja ja Top 16-pelaaja

Toisella kaudellaan (1987/1988) Hendry voitti kaksi ranking-turnausta; Grand Prix ja British Open. Kauden päätteeksi hän oli noussut 16:n parhaan joukkoon sijalle 4 ranking-listalla. Tällä kaudella hän voitti ensimmäisen kerran arvostetuimman kutsuturnauksen Benson & Hedges Masters. Finaalissa kaatui John Parrott erin 9-6.
Ura > 1990-luvun hallitsija ja moninkertainen maailmanmestari

Kausi 1989/1990 oli Hendryn osalta jo uskomaton - kuusi turnausvoittoa: Asian Open, Dubai Classic, Scottish Masters, UK Championship, Wembley Masters. World Championship. Tällä kaudella hänestä tuli maailman ykköspelaaja ensimmäistä kertaa. 1980-luvulla ykköspelaajan valtikkaa oli seitsemän vuotta pitänyt kuusinkertainen maailmanmestari Steve Davis
BBC Sports Personality of the Year 1990
WBPSA Player of the Year 1990
Kaudella 1990/1991 Hendry voitti viisi ranking-turnausta. Tähän ei ollut pystynyt kukaan aikaisemmin. Lisäksi hän teki hattutempun Masters-turnauksessa, eli voitti tämän kolmannen kerran peräkkäin.
WBPSA Player of the Year 1991
Kaudella 1991/1992 Hendry voitti jälleen maailmanmestaruuden, Masters-, Grand Prix- sekä Welsh Open-turnaukset. Lisäksi hän saavutti ensimmäisen kahdeksasta maksimibreikistään Matchroom League -turnauksessa. Hendry lopetti myös Steve Davisin neljän peräkkäisen Premier League-voiton putken. Tämä turnaus ei kuulu ammattilaisten pääkiertueelle.
WBPSA Player of the Year 1992
Kaudella 1992/1993 Hendry voitti jo kolmannen ja toisen peräkkäisen maailmanmestaruuden. Lisäksi hän voitti jo viidettä kertaa putkeen arvostetun Masters-kutsuturnauksen. Hendry voitti toista kertaa peräkkäin Premier Leaguen finaalissa Steve Davisin.
WBPSA Player of the Year 1993
Kaudella 1993/1994 Hendry jatkoi maailmanmestaruus-putkeaan.
Member of the British Empire (MBE) 1994
Kaudella 1994/1995 Hendry voitti jälleen kolme ranking-turnausta ja näistä yksi oli jo neljäs peräkkäinen maailmanmestaruus. Tämän lisäksi Hendry palasi Premier Leaguen voittajaksi.
WBPSA Player of the Year 1995
WBPSA Achievement of the Year 1995 (seitsemän sadan pisteen ylittävää lyöntisarjaa MM-finaalissa).
Kaudella 1995/1996 Hendry jatkoi kolmen voiton tasolla voittaen jälleen kerran maailmanmestaruuden jo viidettä kertaa putkeen. Tämä oli hänelle jo kuudes mestaruus ja näin hän nousi Steve Davisin ja Ray Reardonin rinnalle legendaaristen mestarien joukkoon. Kausi toi mukanaan myös neljännen Premier League-voiton.
WBPSA Player of the Year 1996
Kaudella 1996/1997 Hendry oli jo kuudetta kertaa peräkkäin MM-finaalissa, mutta tällä kertaa maailmanmestaruuden vei irlantilainen Ken Doherty, joka katkaisi Hendryn pitkän voittoputken.
WBPSA Player of the Year 1997
BBC Scotland Sports Personality of the Year 1997
Kausi 1997/1998 ei ollut Hendryn osalta yhtä erinomainen kuin 1990-luku tätä aikaisemmin. Hän voitti silti yhden ranking-turnauksen, joka oli Thailand Masters. Maailmanmestaruuskisoissa Hendry karsiutui jo ensimmäisellä kierroksella ja ennätyksellisen kahdeksan vuoden hallinnan jälkeen joutui kauden päätteeksi luopumaan maailman ykköspelaajan asemasta.
Kaudella 1998/1999 Hendry voitti ennätyksellisen seitsemännen, ja toistaiseksi viimeisen, maailmanmestaruutensa ottaen ennätyksen näin ollen yksin omiin nimiinsä. Tällä kaudella hän voitti myös tätä turnausta edeltäneen Scottish Open-turnauksen.
WBPSA Achievement of the Year 1999 (Seitsemännestä maailmanmestaruudesta)
Ura > 2000-luvulle

Kauden 1999/2000 alun jälkeen Hendry on voittanut vain viisi turnausta: British Open 1999, European Open 2001, Welsh Open 2003, British Open 2003 sekä Malta Cup 2005. Vuonna 2002 Hendry kuitenkin oli lähellä kahdeksatta maailmanmestaruuttaan häviten kuitenkin finaalin niukasti Peter Ebdonille erin 17-18. Vaikka 1990-luvun kaltainen menestys ei ole jatkunut, on Hendry silti kyennyt tekemään neljä 147-lyöntisarjaa, eikä ole kertaakaan pudonnut ranking-listalla 16 parhaan joukosta. Lisäksi kaudelle 2006/2007 Hendry valtasi uudelleen maailman ykköspelaajan paikan tasaisten pelisuoritusten avittamana edellisellä kaudella. Hendry voitti vielä vuosina 2000 ja 2004 Premier Leaguen, vaikka 2000-luvun alku onkin tämän turnauksen osalta ollut Ronnie O’Sullivanin hallintaa .
Kaudella 2007/2008 Hendry pelasi ajoittain hyvin säilyttäen edelleen paikkansa 10 parhaan joukossa ranking-listalla. Parhaiten hän pelasi kauden päättävässä maailmanmestaruusturnauksessa Sheffieldin Crucible-teatterissa, jossa hän kaadettuaan nuoren Mark Allenin tiukassa ensimmäisen kierroksen ottelussa, eteni toiselle kierrokselle, jossa hän vakuuttavasti kaatoi Kiinan superlupauksen Ding Junhuin, ja tämän jälkeen vielä yhden kauden tasaisimman nousijan, walesiläisen Ryan Dayn, neljännesfinaalissa. Semifinaaliparikseen Hendry sai Ronnie O’Sullivanin, joka omassa neljännesfinaalissaan oli tehnyt jo kolmannen 147 pisteen maksimibreikin Crucible-teatterissa. Tämä oli The Rocketin yhdeksäs 147 ja hän ohitti näin Hendryn ennätystilastossa. Hendry oli lähellä itsekin omassa neljännesfinaaliottelussaan yltää samaan, mutta viimeinen punainen pallo ei uponnut. Semifinaali päättyi O’Sullivanin selkeään voittoon 17-6.
Kausi 2008/2009 ei käynnistynyt Hendryn osalta hyvin, sillä kahdessa ensimmäisessä turnauksessa hän hävisi jo ensimmäisen ottelunsa. Grand Prix-turnaus oli Hendryn osalta jo hieman parempi, mutta tässäkin Hendry putosi ennen neljännesfinaaleita. Bahrain Championship-turnauksessa nähtiin pitkästä aikaa vanhaa Hendryä, sillä hän pelasi hyvän ja tasaisen turnauksen edeten semifinaaliin asti, jossa Matthew Stevens kuitenkin eteni finaaliin, hävitäkseen tämän kuitenkin 26-vuotiaalle australialaiselle Neil Robertsonille. Loppukauden turnauksetkaan eivät onnistuneet The Maestrolta hyvin ja listasijoitus kauden päätteeksi oli 10.
Kausi 2009/2010 ei myöskään tuonut menestystä turnausvoittojen mielessä. Kauden parhaaksi saavutukseksi jäi neljännesfinaalipaikka Sanyuan Foods China Open-turnauksessa. Kaikissa muissa turnauksissa tappio tuli jo 16:n parhaan joukossa. Kauden päätteeksi Hendry putosi ulos 10:n parhaan joukosta maailmanlistalla.
Huhtikuussa 2012 Hendry suoritti maailmanmestaruusturnauksessa uransa 11. maksimibreikkinsä. 1. toukokuuta 2012 Hendry ilmoitti lopettavansa mittavan snooker-uransa koettuaan 2-13 tappion Stephen Maguirelle maailmanmestaruusturnauksen neljännesfinaalissa.
Ura > Menestystä ja ennätyksiä

Hendry on siis selvästi yksi kaikkien aikojen menestyksekkäimmistä snooker-pelaajista. Hänellä on nimissään esimerkiksi seuraavat ennätykset; nuorin maailmanmestari (21) ja eniten MM-titteleitä (7, yhdessä Ronnie O’Sullivanin kanssa).
Pelityyli

Pelityyliltään Hendry on erittäin hyökkäävä, vaikka taitaa myös turvapelin. Hendryn vahvuuksiksi pitää luetella erittäin pehmeä kosketus valkoiseen palloon, josta on paljon hyötyä päällevedoissa. Hendry on taitava pelaaja ja hyvä break builder (sarjan tekijä). Varsinaisia heikkouksia ei Hendryllä pelillisesti ole, joskin pitkä peli oli alkanut tökkiä uran viimeisien vuosien aikana. Suurimmat heikkoudet Hendryllä löytyvät taktiselta puolelta. Hendry on hävinnyt useita freimejä siksi, että hän on hyökännyt liian rohkeasti. Myös Hendryn hermot ovat välillä pettäneet kesken tiukan ottelun. Hendrylle saattaa välillä tulla päiviä, jolloin peli ei suju lainkaan. Stephen Hendry on edelleen huippupelaaja, muttei samanlainen taituri kuin vielä 1990-luvulla.
Turnausvoitot > Ranking-turnaukset

Malta Cup 2005
British Open 2003, 1999, 1991, 1988
Welsh Open 2003, 1997, 1992
European Open 2001, 1995, 1994
World Championship 1999, 1992-1996, 1990
Scottish Open 1999
Thailand Masters 1998
International Open 1997, 1993
UK Championship 1996, 1995, 1994, 1990, 1989
Dubai Classic 1993, 1990, 1989
Grand Prix 1995, 1991, 1990, 1987
Asian Open 1990, 1989
Turnausvoitot > Kutsuturnaukset

The Masters 1989, 1990, 1991, 1992, 1993, 1996
Turnausvoitot > Muut ammattilaisturnaukset

Premier League 1991, 1992, 1994, 1995, 2000, 2004
Tilastot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 STEPHEN HENDRY: 
| Maailmanmestaruudet | 7 | 1990, 1992-1996, 1999 |
|  |  | Nuorin maailmanmestari: 21-v. |
| Maailmanmestaruusturnauksen finaalit | 9 | 1990, 1992-1997, 1999, 2002 |
| UK Championship-turnauksen voitot | 5 | 1996, 1995, 1994, 1990, 1989 |
| Ranking-turnausvoitot | 36 |  |
| Masters-turnauksen voitot | 6 | 1989-1993, 1996 |
| Muut ammattilaisturnausvoitot | 32 |  |
| Ranking-turnausvoitot yhdellä kaudella | 5 | 1990/1991 |
| Korkein ranking-sijoitus | 1 | 1990-1998, 2006/2007 |
|  |  | 8 vuotta peräkkäin ja yhteensä 9 vuotta |
| Suurin lyöntisarja | 147 | 11 kertaa |
| Yli 100 pisteen lyöntisarjat | 775 |  |
| Yli 100 pisteen lyöntisarjat yhden ottelun aikana | 7 | UK Championship 1994 |
| Yli 100 pisteen lyöntisarjat yhden turnauksen aikana | 16 | Embassy World Championship 2002 |
Tiaisnapsijat

| Tiaisnapsijat |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tyrannit Tyrannidae
Suku::  Tiaisnapsijat Ornithion  Hartlaub, 1853
Katso myös
   Tiaisnapsijat Wikispeciesissä   Tiaisnapsijat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tiaisnapsijat (Ornithion) on tyrannien heimoon kuuluva lintusuku.
Tiaisnapsijoihin (Ornithion) kuuluvia lajeja

Helmisiipinapsija (Ornithion inerme)
Rusopäänapsija (Ornithion brunneicapillus)
Tiaisnapsija (Ornithion semiflavum)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Ornithion (englanniksi)
Tokion metron 6000-sarja

6000-sarjan junayksikkö Odakyū Odawara -linjalla.
Tokion metro 6000-sarja on Tokion metron käytössä oleva metromalli.Se on valmistettu vuonna 1971. Tokion metro on tilannut uusia 16000-sarjanmetrojunia.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kallion kirkko

| Kallion kirkko Berghälls kyrka |
| --- | --- |
 Kirkko lounaasta.
Sijainti:  Itäinen Papinkatu 2, Kallio, Helsinki
Koordinaatit:  60°11′03″N, 024°56′57″E
Kirkkokunta:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Hiippakunta:  Helsingin hiippakunta
Seurakunta:  Kallion seurakunta
Rakentamisvuosi:  1908–1912
Suunnittelija:  Lars Sonck
Materiaali:  harmaagraniitti
Istumapaikkoja:  1 100
Tyylisuunta:  jugend
Avoinna yleisölle :  ma–pe 7–21 la–su 9–19
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Sisätilat.
Kallion kirkko (ruots. Berghälls kyrka) on harmaagraniittinen kirkkorakennus Kallion kaupunginosassa Helsingissä. Se on toinen Kallion seurakunnan kirkoista ja sen pääkirkko (toinen on Alppilan kirkko). Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Lars Sonck ja se edustaa kansallisromanttista tyyliä, jonka piirteitä on yhdistetty kansainvälisiin jugend-vaikutteisiin. Tyylille on ominaista perinteisten suomalaisten materiaalien käyttö, jykevä muotokieli sekä luonnosta haetut aiheet ja värit.