stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Julián Álvarez

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Julián Álvarez
Syntymäaika: 31. tammikuuta 2000 (ikä 25)
Syntymäpaikka: Calchín, Argentiina
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 170 cm
Seura
Seura: Atlético Madrid
Pelinumero: 19
Junioriseurat
2014–2016: Atlético Calchín
2016–2019: River Plate
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2018–2022 | River Plate | 57 | (23) |
| 2022–2024 | Manchester City | 67 | (20) |
| 2022 | → River Plate (laina) | 17 | (11) |
| 2024– | Atlético Madrid | 15 | (5) |
Maajoukkue
| 2021– | Argentiina | 42 | (11) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. joulukuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 1. joulukuuta 2024.
| Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Argentiina> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Qatar 2022 | Jalkapallo |  |
| Copa América  | Copa América  | Copa América  |  |
|  Kultaa | Brasilia 2021 | jalkapallo |  |
|  Kultaa | Yhdysvallat 2024 | jalkapallo |  |
Julián Álvarez (s. 31. tammikuuta 2000 Calchín) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Primera Divisiónssa pelaavaa Atlético Madridia. Hän on pelannut Argentiinan maajoukkueessa vuodesta 2021, ja on maailmanmestari vuodelta 2022.
Seurajoukkueura

Álvarez siirtyi River Platen junioreihin vuonna 2016 ja pelasi edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran vuoden 2018 loppukuukausina. Hän pelasi Argentiinan liigassa 74 ottelua ja teki niissä 34 maalia. hän voitti Argentiinan-mestaruuden 2021 ja Argentiinan cupin 2019. Hän siirtyi tammikuussa 2022 englantilaisseura Manchester Cityyn mutta jatkoi vielä kesään saakka lainalla River Platessa. Hän pelasi Cityn triplamestaruuteen päättyneellä kaudella 2022–2023 Englannin Valioliigassa 31 ottelua, joista 13 ottelua avauskokoonpanossa. Ensimmäiset kaksi maaliaan hän teki elokuussa Nottingham Forestia vastaan ja seuraavan marraskuussa Fulhamia vastaan. Kaikkiaan hän teki kauden aikana yhdeksän valioliigamaalia. Mestarien liigassa hän pelasi kymmenen ottelua ja teki kolme maalia, alkulohkossa yhden kotiotteluissa FC Kööpenhaminaa ja Sevillaa vastaan sekä valierässä yhden kotiottelussa Real Madridia vastaan. FA Cupin viidessä ottelussa hän viimeisteli kolme maalia. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 36 valioliigaottelua, joissa teki 11 ja syötti yhdeksän maalia Cityn voittaessa jälleen mestaruuden. Mestarien liigan seitsemässä ottelussa hän teki viisi maalia. Seurajoukkueuiden MM-finaalissa hän teki kaksi maalia Cityn voittaessa Fluminensen 4–0. Hän voitti myös UEFA Super Cupin.
Álvarez siirtyi Primera Divisiónin Atlético Madridiin 75 miljoonan euron siirtosummalla elokuussa 2024.
Maajoukkueura

Álvarez on pelannut Argentiinan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa muun muassa ikäluokan MM-kilpailuissa 2019 ja alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän pelasi Pariisin olympialaisissa 2024 Argentiinan kaikki neljä ottelua.
Álvarez pelasi Argentiinan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2021. Hän on pelannut 12. elokuuta 2024 mennessä 36 A-maaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia: maaliskuussa 2022 MM-karsintaottelussa Ecuadoria vastaan, syyskuussa 2022 ystävyysottelussa Jamaikaa vastaan, marraskuussa 2022 ystävyysottelusa Arabiemiirikuntia vastaan, MM-kilpailuissa 2022 alkulohkossa Puolaa vastaan, neljännesvälierässä Australiaa vastaan ja kaksi maalia välierässä Kroatiaa vastaan sekä Copa Américassa 2024 maalin Kanadaa vastaan niin alkulohkossa kuin välieräottelussakin. Hän pelasi yhdessä ottelussa Argentiinan voittaessa Copa Américan 2021. Argentiinan MM-kultajoukkueessa 2022 hän pelasi kaikissa seisemässä ottelussa ja oli viimeisessä viidessä pelissä avauskokoonpanossa. Copa Américan voittajajoukkueessa 2024 hän pelasi viisi ottelua.
Jurvansalon työväentalo

| Jurvansalon työväentalo |
| --- | --- |
Osoite:  Soliskyläntie 74, 44500 Viitasaari
Sijainti:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°02′42″N, 25°46′43″E
Valmistumisvuosi:  1921
Rakennuttaja:  Jurvansalon Työväenyhdistys
Omistaja:  Viitasaaren Demarit ry
Runkorakenne:  lauta
Kerrosluku:  1
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jurvansalon ja Soliskylän työväenyhdistyksen talo 1.5.1920
Jurvansalon työväentalo on Viitasaaren kaupungissa Keiteleen saarella sijaitseva työväentalo, joka on rakennushistoriallisesti, historiallisesti ja maisemallisesti arvokas. Se edustaa työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä.
Talon omistaa Viitasaaren Demarit ry. Sitä vuokrataan erilaisiin tilaisuuksiin.
Historia

Jurvansalon työväenyhdistys perustettiin torppariosastona 1906. Vuonna 1916 Jurvansalon torppariosasto muuttui Jurvansalon Työväenyhdistykseksi. Vuonna 1919 on aloitettu talon rakennustyöt Uudentalon maalla. Iltamia on pidetty ennen oman talon valmistumista Ruikkalassa, Naurislahdessa ja Uudellatalolla. Talon rakennustyöt olivat välillä tauolla, mutta vuonna 1920 niitä jatkettiin. Talo on lopullisesti valmistunut vuonna 1921. Taloa on vielä laajennettu vuonna 1925.
Rakennus

Talo on lautarakenteinen ja satulakattoinen yksikerroksinen talo. Se on pystylaudoitettu. Katteena on pelti. Ulkoväri on valkoinen.
Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö ja eteinen.
Jääkiekon suurmaat

Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n hallinnoima jääkiekon maailmanranking vuosina 2003–2023. Suurmaat hallitsevat maailman kärkipaikkoja vuodesta toiseen.
Jääkiekon suurmaat ovat maita, joiden jääkiekkomaajoukkueet ovat menestyneet kansainvälisissä turnauksissa selvästi muita maita paremmin. Nämä maat ovat Kanada, Suomi, Venäjä, Yhdysvallat, Tšekki ja Ruotsi. Kuudesta menestyneimmästä jääkiekkomaasta käytetään englanninkielistä nimitystä The Big Six (suom. kuusi suurta). Nämä maat ovat myös aina tuottaneet eniten pelaajia NHL:ään.
Kuusi suurinta maata ovat maailmanmestaruuskilpailuissa usein kuuden parhaan joukossa, mutta on kuitenkin melko harvinaista, että kärkikuusikko muodostuu pelkästään näistä maista. Niin kävi viimeksi vuonna 2016. Yleensä kuuden parhaan joukossa on aina joku kolmikosta Sveitsi, Slovakia ja Saksa, jolloin joku kuudesta suurmaasta on pudonnut turnauksessa kärkikuusikon ulkopuolelle. Lisäksi Slovakia ja Britannia ovat voittaneet kultamitalin maailmanmestaruuskisoista. Britannia sai maailmanmestaruutensa vuonna 1936 voittaessaan kultaa olympialaisista.
Yhteensä jääkiekon suurmaat ovat voittaneet vuoden 2020 maailmanmestaruuskisoihin mennessä 50 edellisen maailmanmestaruuskilpailujen 165 mitalista peräti 159.
Jääkiekon maailmanranking

Kuuden merkittävimmän maan lisäksi esimerkiksi Slovakia on parhaimmillaan sijoittunut Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämässä maailmanrankingissa 3. sijalle, vuonna 2004. Vuoden 2021 maailmanmestaruuskilpailujen jälkeen Saksa nousi jääkiekon maailmanrankingissa kaksi sijaa 5. sijalle. Vuoden 2022 olympialaisten jälkeen puolestaan Sveitsi ylsi 6. sijalle ja vuoden 2024 maailmanmestaruuskisojen jälkeen 5. sijalle.
Historiaa

Tšekkoslovakia ja Neuvostoliitto hallitsivat yhdessä Kanadan kanssa kansainvälisiä otteluita ja turnauksia jo 1900-luvun alkupuolelta alkaen. Kanada ja Neuvostoliitto sekä sen jatkajaksi mielletty Venäjä ovatkin voittaneet selvästi eniten maailmanmestaruuksia. Tšekkoslovakian hajottua Tšekki alkoi menestyä jääkiekkoilussa huomattavasti paremmin kuin Slovakia. Suomi kuului aluksi pitkään heikompiin jääkiekkomaihin mutta nousi hiljalleen mukaan mitalisuosikkien joukkoon. Ruotsi on kuulunut lähes aina jääkiekon kärkimaihin.
Maailmanmestaruuksien määrä eri maissa. Kuuden suuren mahti näkyy hyvin pelkillä maailmanmestaruuksillakin tarkasteltuna.   1 maailmanmestaruus  2–4 maailmanmestaruutta
  5–9 maailmanmestaruutta
  10–24 maailmanmestaruutta
  25+ maailmanmestaruutta
Oscar Gräsbeck

| Oscar Gräsbeck |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. kesäkuuta 1995lähde? Helsinki
Ammatti:  Muusikko, yrittäjä
Muusikko
Tyylilajit:  jazz, pop, rock
Soittimet:  laulu, piano
Levy-yhtiöt:  Amiral Audio, Vallila Music House
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Oscar Gräsbeck on suomalainen pianisti, laulaja, maanviljelijä ja kulttuurialan yrittäjä. Hän on valmistunut Pop & Jazz Konservatoriosta ammattimuusikoksi ja Helsingin yliopistosta Elintarvike-ekonomian kandidaatiksi. Gräsbeck on aktiivinen muusikko, joka on esiintynyt mm. Baltic Jazz -festivaalilla ja A.W. Yrjänän kanssa. Gräsbeck on perustanut yhdessä Oscar Fageruddin kanssa ohjelmatoimisto Amiral Audion. Hän on myös toiminut mm. Wegelius Kamarijousten intendenttinä.
Gräsbeck johtaa Kansjerf Gårdia Raaseporin Bromarvissa. Perhe on kunnostanut kartanotilaa usean vuoden ajan palvellakseen taiteilijoita, kulttuurialan ammattilaisia, majoittujia sekä maatilamatkailijoita. Konserttipianisti Folke Gräsbeck on Oscar Gräsbeckin isä. Gräsbeck on myös toiminut aiemmin catering-yrittäjänä ja perustanut Tomatillo Helsingin.
Gräsbeck on keikkamuusikkouden ohella kirjoittanut paljon omaa musiikkia. Maaliskuussa 2021 Gräsbeck julkaisi debyyttisinglensä "Dance With You" yhdessä Clarissan kanssa.
Loppuvuodesta 2024 Oscar Gräsbeck osti Strandbistronin osakkeet Bromarvissa ja aloittaa työt Bromarvin vierasvenesataman ja sen ravintolan kanssa 2025.
Raija Westergård

Raija Westergård (s. 1955 Kiikoinen) on suomalainen kirjailija, blogisti ja entinen kuntapoliitikko Hämeenkyröstä.
Turun yliopistossa opiskellut Westergård valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2010 pääaineenaan kulttuurihistoria. Hän innostui kirjoittamisesta jo 1990-luvun lopussa, saatuaan käsiinsä isoäitinsä Fanny Männistön (1875–1953) kirjeenvaihtoa. Westergårdin esikoisteos on sisällissodan naiskaartilaisista kertova dokumenttiromaani Punaiset naiset, josta hänelle myönnettiin Kiikoisten kulttuuripalkinto vuonna 2003. Westergård on lisäksi julkaissut romaanin Maria (2007) sekä kaksi essee- ja novellikokoelmaa. Westergårdin teos Maria oli innoituksen lähteenä Kotkan Kaupunginteatterin esitykseen Mar1a918, jota esitettiin kaudella 2018–2019.
Westergård oli Hämeenkyrön kunnanvaltuuston jäsen vuodesta 2009 vuoteen 2024, jolloin pyysi eroa henkilökohtaisiin syihin vedoten.
Teokset

Punaiset naiset ja muita tarinoita vallankumouksen Suomesta.  Nokia:  tekijä, 2003.  ISBN 952-91635-2-5
Pyynikin pihalinnut : esseitä ja novelleja.  Hämeenkyrö:  tekijä, 2004.  ISBN 952-91779-9-2
Jälkeen kahdeksantoista.  Loimaa:  Kustannus HD, 2005.  ISBN 952-55561-0-7
Maria : erään naissotilaan tarina vuoden 1918 sisällissodassa.  Nokia:  Finkerpori, 2007.  ISBN 978-952-92223-7-7
Maria : erään naissotilaan tarina vuoden 1918 sisällissodassa.  (2. uudistettu laitos, e-kirja)  Sastamala:  Warelia, 2017.  ISBN 978-952-59403-5-0
Kirjoitettu elämäni - blogitekstit v. 2016-2021. Solentro AB, Malmö, Swerige 2021.
Aiheesta muualla

Raija Westergårdin kotisivu/blogi Iltapäivän auringossa
Tiemerkintä

Tiemerkintä on tien pintaan maalaamalla tai muulla tavoin tehty merkintä, jolla on merkitystä liikennesääntöjen kannalta. Tavallisimmin tiemerkinnät tehdään maalaamalla tai massaamalla asfalttiin valkoisia tai keltaisia merkintöjä. Vanhoilla kaupunkialueilla, missä kadut on päällystetty asfaltin sijasta esimerkiksi nupukivillä, ne voidaan kuitenkin tehdä myös esimerkiksi päällystämällä katu tiemerkintöjen kohdalta valkoisilla ja mustilla laatoilla.
Tavallisimpia tiemerkintöjä ovat kaistaviivat, yleensä valkoiset katkoviivat, jotka erottavat tien eri kaistat toisistaan. Jos tiellä on vain yksi kaista kumpaankin suuntaan kulkevaa liikennettä varten, ne erottavat toisistaan eri suuntiin kulkevan liikenteen. Kuitenkin jos vastaantulijoita ei ole, ne saa lyhyeksi ajaksi ylittää edessä olevan hitaamman ajoneuvon ohittamista varten. Jos valkoisen katkoviivan eteen on maalattu yhtäjaksoinen keltainen viiva, ei kaistaviivaa saa ylittää sen kohdalla, esimerkiksi hitaampaa ajoneuvoa ohitettaessa. Jos samalla tiellä on useampi kuin yksi kaista samaan suuntaan kulkevaa liikennettä varten, erotetaan nekin toisistaan valkoisilla katkoviivoilla.
Tien poikki pituussuuntaan maalatut tai poikkeavalla kiveyksellä osoitetut valkoiset viivat tarkoittavat, että kohdassa on suojatie, jota pitkin jalankulkijat voivat ylittää ajotien.
Mekaaniset merkinnät

Heijastimet ovat metallikehyksellä suojattuja tiehen kiinnitettäviä merkintöjä, joilla osoitetaan esimerkiksi ajolinjat moottoriteiden solmu- ja risteyskohdissa. Lisäksi niiden päältä ajaminen aiheuttaa meluefektin renkaiden kautta.
Pistekannat ovat renkaisiin melua aiheuttavia laitteita. Laite on tiehen kiinnitettävä pyöreää lautasta muistuttavia metalliesine. Pistekantoja käytetään yleisesti lähestymisalueilla, kuten tietöiden tai vaarallisten risteysten edellä.
Tienkorotus on tapa ehkäistä nopeaa ajoneuvon etenemistä. Tien pintaa korotetaan esimerkiksi 10 cm. Tyypillisiä kohteita ovat vaaralliset suojatiet, joissa jalankulkijan yli ajon vaara on suuri. Kyseisistä korotuksista tulee lisäksi ilmoittaa autoilijalle ennakoivasti liikennemerkillä. Usein lisänä käytetään ennen korotusta epoksi- tai pistekantavyöhykettä, jolla saadaan aikaan meluefekti renkaisiin.
Visuaaliset merkinnät > Maalaus

Maalaus on yleisimmin käytetty tiemerkinnän muoto. Syynä ovat alhaiset kustannukset. Lisäksi maalaukset erottuvat selvästi mustasta asfaltista.
Tiemerkintämaaleja on sekä liuoteohenteisia, että vesiohenteisia vaihtoehtoja. Liuotinohenteiset maalit toimivat vesiohenteisia paremmin kevään ja syksyn kylmänkosteassa säässä. Vesipohjainen maali on taas ympäristöystävällisempi vaihtoehto, joka soveltuu erinomaisesti alueille, joissa halutaan minimoida liuottimien käyttö. Vaikka vesipohjaiset maalit eivät yleensä ole yhtä kestäviä kuin termoplastinen massa, ne on helppo uusia ja sopivat hyvin alueille, joilla liikenne on kevyempää tai merkintöjen tarve on tilapäisempää.
Visuaaliset merkinnät > Massaus

Termoplastinen merkintämateriaali eli massa on yksi suosituimmista valinnoista kulutuskestävyytensä ansiosta. Kun termoplastinen massa sulatetaan ja levitetään tielle, se jähmettyy muodostaen kestävän pinnoitteen. Pinnoiteen paksuus on noin 3 mm ja sietää raskasta liikennettä ja säilyttää heijastavuutensa pitkään. Sen komponentit, kuten hartsi, lasihelmet ja lisäaineet, sekoitetaan tiukasti valvotuissa mittasuhteissa laadun takaamiseksi. Kuumamassa on yleisimmin käytetty tiemerkintämateriaali Suomen teillä.
Visuaaliset merkinnät > Muovitus

Muovitusta on käytetty jo 1960-luvulta saakka ulkomailla. Suomessa sen käyttöä rajoittaa talviolosuhteet. Muovi kiinnitetään erikoislaastilla tai kuumentamalla opasteen liima-aines.
Visuaaliset merkinnät > Epoksointi

Epoksointia käytetään Suomessakin. Se on maalaamista hiukan kalliimpi merkintätapa. Usein käytettyjä kohteita ovat valtateiden korotetut reunaviivat. Niillä saadaan aikaan meluefekti renkaisiin, mikäli auto ajautuu liikaa ajokaistan reunaan. Epoksi on visuaalisista merkinnöistä kestävin materiaali.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Liikenneviraston sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Tiemerkinnät Suomessa 1960 luvulta tähän päivään (Arkistoitu – Internet Archive), kuvitettu historiikki, PDF 61 sivua, Jarmo Vainio 2016
Heijastinmerkinnät moottoritien kaistoilla
Pistekanta liimattuna asfalttiin
Tiestön keski- ja reunaviivat ovat yleisimmin maalaamalla toteutettuja tiemerkintöjä.
Harri Holli

Harri Antero Holli (s. 19. tammikuuta 1949 Tampere) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja jääkiekkoilija.
Jalkapallossa maalivahtina pelannut Holli edusti urallaan Tampereen Ilves-Kissoja 1967–1971, ruotsalaista IK Bragea 1972, Lahden Reipasta 1973–1977 ja Tampereen Ilvestä 1978–1981. Hän voitti Reippaassa Suomen Cupin kolmesti vuosina 1973, 1974 ja 1976. Mestaruussarjassa hänen paras saavutuksensa oli SM-hopea 1974. Kaikkiaan Holli pelasi 12 kauden aikana 154 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki kaksi maalia.  Maajoukkueessa Holli pelasi kaksi maaottelua vuonna 1974.
Jääkiekossa Holli edusti Tapparaa ja Hilparaa pelaten vuosina 1966–1970 kolmekymmentä SM-sarjan ottelua tehoin 6+7.
Holli on jatkanut jalkapallon parissa myös pelaajauran jälkeen. Hän toimi Tampereen Ilveksen apuvalmentajana mitalivuosinamilloin?, sekä päävalmentajana 1987–1988. Tämän jälkeen Holli on toiminut FC Ilveksen joukkueenjohtajana, Tampere Unitedin markkinointijohtajana ja toimitusjohtajana sekä Ilveksen naisten liigajoukkueen managerina.
Holli on saanut toiminnastaan muun muassa maanpuolustusmitalin (1998),lähde? Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun ansiomitalin kultaisin ristein (2011), liikunnan ansioristin (2015) ja HLU:n elämänura-palkinnon (2024).
Helsingin ortodoksinen hiippakunta

| Helsingin ortodoksinen hiippakunta Viipurin ortodoksinen hiippakunta (1925-1944) |
| --- | --- |

Kirkkokunta:  Ortodoksisuus
Osa kirkkoa:  Suomen ortodoksinen kirkko
Seurakuntia:  3
Luostareita:  –
Jäseniä:  28 878 (31.12.2024)
Perustettu:  1925
Arkkipiispa:  Elia (Wallgrén)
Tuomiokirkko:  Uspenskin katedraali
Virallinen sivusto
Suomen ortodoksisen kirkon hiippakunnat ja seurakunnat.
Helsingin hiippakunta on yksi Suomen ortodoksisen kirkon hiippakunnista.
Helsingin hiippakunnan keskuspaikka on Helsinki ja hiippakunnan piispana toimii Helsingin ja koko Suomen arkkipiispa. Hiippakunnan pääkirkko on Helsingin Katajanokalla sijaitseva Uspenskin katedraali. Hiippakunnan piispan arvonimi on korkeasti pyhitetty Helsingin ja koko Suomen arkkipiispa.
Helsingin hiippakuntaan kuuluu kolme seurakuntaa, joiden yhteenlaskettu jäsenmäärä on yli 32 000. Pappeja hiippakunnassa on 70, diakoneja 24 sekä kirkkoja ja tsasounia 40.
Seurakunnat

Helsinki
Turku
Kaakkois-Suomi
Historiaa

Suomen ortodoksit olivat vuoteen 1892 saakka kuuluneet Venäjän ortodoksisen kirkon Pietarin hiippakuntaan. Tuona vuonna perustettiin Suomen hiippakunta, jonka piispanistuin oli Viipurissa ja virkanimike Viipurin ja Suomen piispa. Suomen itsenäistymisen jälkeen, kun Suomen ortodoksinen kirkko oli perustettu vuonna 1923, kirkko jaettiin seuraavana vuonna kahteen hiippakuntaan, jotka olivat Viipurin hiippakunta ja Karjalan hiippakunta. Karjalan hiippakunnan piispasta tuli Karjalan ja koko Suomen arkkipiispa virkapaikkanaan Sortavala, mutta vaikka Viipuriin jäi piispanistuin, se oli tyhjänä vuoteen 1935 saakka, jolloin sen piispaksi vihittiin Aleksanteri Karpin. Hiippakuntaan kuului koko eteläinen Suomi.
Toisen maailmansodan ja alueluovutusten jälkeen hiippakunnan keskus siirtyi Helsinkiin ja nimikin muutettiin Helsingin hiippakunnaksi. Piispana jatkoi Aleksanteri kuolemaansa vuoteen 1969 saakka. Hänen jälkeensä Helsingin piispaksi valittiin silloinen kirkkokunnan apulaispiispa Johannes (Rinne). Helsingin hiippakunta korotettiin arvoltaan metropoliittakunnaksi vuonna 1972, ja piispan arvonimeksi tuli Korkeasti Pyhitetty Helsingin metropoliitta. Johanneksen tultua valituksi Karjalan ja koko Suomen arkkipiispan virkaan vuonna 1987 Helsingin metropoliitaksi valittiin apulaispiispa Tiihon (Veikko Tajakka).
Metropoliitta Tiihonin jäätyä eläkkeelle vuonna 1996 Helsingin metropoliitaksi valittiin Leo (Makkonen), joka on nykyinen arkkipiispa. Vuodesta 2002 Helsingin metropoliittana on toiminut piispa Ambrosius. Hän jäi eläkkeelle vuoden 2017 jälkeen, jolloin arkkipiispan istuin siirrettiin Helsinkiin. Piispan virkanimikkeenä on ollut vuoden 2018 alusta lähtien Helsingin ja koko Suomen arkkipiispa.
Hiippakunnan piispat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Helsingin ortodoksinen piispa
| Nimi | Vuodet virassa | Virkanimike |  |  |
| Aleksanteri (Karpin) | 1935–1945 1945–1969 | Viipurin piispa Helsingin piispa |  |  |
| Johannes (Rinne) | 1972–1987 | Helsingin metropoliitta |  |  |
| Tiihon (Tajakka) | 1988–1996 | Helsingin metropoliitta |  |  |
| Leo (Makkonen) | 1996–2001 | Helsingin metropoliitta |  |  |
| Ambrosius (Jääskeläinen) | 2002–2017 | Helsingin metropoliitta |  |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Helsingin ja koko Suomen arkkipiispa
| Nimi | Vuodet virassa | Virkanimike |  |  |
| Leo (Makkonen) | 2018–2024 | Helsingin ja koko Suomen arkkipiispa |  |  |
| Elia (Wallgrén) | 2024– | Helsingin ja koko Suomen arkkipiispa |  |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Suomen ortodoksisen kirkon apulaispiispat
| Nimi | Vuodet virassa | Arvonimi |  |  |
| Kiprian (Šnitnikov) | 1913–1914 | Sortavalan piispa |  |  |
| Serafim (Lukjanov) | 1914–1918 | Sortavalan piispa |  |  |
| Herman (Aav) | 1923–1924 1924-1925 | Sortavalan piispa Karjalan piispa |  |  |
| Aleksanteri (Karpin) | 1935–1945 | Viipurin piispa |  |  |
| Paavali (Olmari) | 1955–1960 | Apulaispiispa |  |  |
| Johannes (Rinne) | 1969–1970 | Lapin piispa |  |  |
| Leo (Makkonen) | 1979–1980 | Joensuun piispa |  |  |
| Aleksi (Rantala) | 1980–1984 | Joensuun piispa |  |  |
| Tiihon (Tajakka) | 1984–1989 | Joensuun piispa |  |  |
| Ambrosius (Jääskeläinen) | 1988–1996 | Joensuun piispa |  |  |
| Panteleimon (Sarho) | 1997–2002 | Joensuun piispa |  |  |
| Arseni (Heikkinen) | 2005–2018 | Joensuun piispa |  |  |
| Sergei | 2022– | Haminan piispa |  |  |
Aiheesta muualla

Helsingin hiippakunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Raskaus

Raskaana oleva nainen.
Raskaus tarkoittaa aikaa, jolloin naaraan elimistössä kehittyy hedelmöittynyt munasolu alkioksi ja myöhemmin sikiöksi. Raskaus päättyy synnytykseen. Ihmisillä raskaus kestää noin yhdeksän kalenterikuukautta, ja kuukautiset yleensä jäävät pois sen ajaksi. Raskaus edellyttää yhdyntää tai keinohedelmöitystä.
Keskenmenolla eli spontaanilla abortilla tarkoitetaan raskauden tahatonta keskeytymistä ennen kuin sikiö on elinkelpoinen, ihmisillä ennen 22. raskausviikkoa. Sikiö painaa tällöin yleensä alle 500 grammaa. Viikon 22 jälkeen tapahtuva tai yli 500 grammaa painavan sikiön kuolemaa kutsutaan kohtukuolemaksi.
Raskaus voi päättyä myös tarkoitukselliseen keskeytykseen eli indusoituun aborttiin.
Ihmiskulttuurissa ei-toivottujen raskauksien ehkäisy on myös vuosisatainen pyrkimys, johon suhtautuminen on vaihdellut. Samalla on onnistuttu kehittämään sukupuolitautien ehkäisyä. Yhteiskunnallisesti merkittävä näkökanta on syntyvyyden säännöstely.
Raskauden toteaminen ja laskettu aika

Raskauden alkamisen ensimmäinen merkki on kuukautisten pois jääminen. Raskaustestit perustuvat istukkahormonin (HCG, human chorionic gonadotropin) osoittamiseen virtsasta tai verestä, ja ne voivat olla positiivisia jo muutaman päivän kuluttua kuukautisten myöhästymisestä. Raskaustestit antavat oikean tuloksen noin 97 prosentin varmuudella, mutta tarvittaessa negatiivisen testin voi uusia muutaman päivän kuluttua vastauksen varmistamiseksi.
Synnytyksen arvioitu ajankohta lasketaan edellisten kuukautisten alkamispäivästä lukien. Täysiaikaisen raskauden kesto on 280 päivää (40 viikkoa) edellisten kuukautisten alkamispäivästä tai 38 viikkoa hedelmöityksestä. Koska ovulaatio tapahtuu yleensä 14 päivää kuukautisten alkamisen jälkeen, sikiö on siis todellisuudessa noin kaksi viikkoa nuorempi kuin mitä raskauden laskettu kesto osoittaa. Mikäli naisen kuukautiskierto on epäsäännöllinen, raskauden kesto voidaan määrittää ultraäänitutkimuksen avulla.