stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jukka-Pekka Mattila
Kansainvälinen liiketoiminta

Vuodesta 1991 vuoteen 1996 Mattila toimi Pronssivalu Oy:n (Finnscrew) vientijohtajana ja laajensi yhtiön tuotantoa avaamalla tehtaat sekä Malesiassa että Pietarissa. Pronssivalu Oy on vuonna 1952 perustettu laivapotkureita valmistava yritys.
Mattila johti suomalaisen Pronssivalu Oy:n 1996 perustamaa Robotic Technology Systems -yhtiötä vuodesta 1996 vuoteen 2000 ja oli mukana listaamassa sitä  Lontoon pörssin Ofex-listalle ja myöhemmin AIM listalle. Vuonna 1999 RTS PLC siirtyi Lontoon pörssin AIM-listalle ja samana vuonna konsernin internetsovelluksia tuottanut RTS Networks listautui erillisenä yhtiönä Lontoon pörssiin. RTS PLC -konsernista tuli vuonna 1999 yksi tuotantoautomaatioalan suurimmista yrityksistä maailmassa, kun se osti amerikkalaisen Wright Industries-konsernin koko osakekannan. Vuonna 2000 konsernilla oli palveluksessaan yli 1800 työntekijää joista noin 500 Suomessa ja samana vuonna Mattila asetettiin ensimmäisenä Pohjoismaalaisena ehdolle Lontoon pörssin vuoden yritysjohtajaksi. Yhtiön osakkeiden markkina-arvo ylitti miljardin euron rajan samana vuonna.  RTS Konsernin suurimpia asiakkaita ovat Astra Zeneca, Pfizer, Nokia, Rolls-Royce, Volvo Aerospace ja Pilkington. RTS PLC:n tytäryhtiö RTS Networks meni konkurssiin 2002. RTS PLC:n toiminta jatkuu edelleen,
Oikeudenkäynnit

Mattilan Espoon käräjäoikeudessa talvella 1997 saama yhdentoista kuukauden ehdollinen vankeusrangaistus muuttui Helsingin hovioikeudessa heinäkuussa 2000 kuuden vuoden ehdottomaksi vankeudeksi. Mattila sai vuoden lykkäystä rangaistuksen täytäntöönpanoon, perusteena muun muassa lasten opiskelu hänen uudessa kotimaassaan Britanniassa. Mattila haki vielä jatkoa lykkäykselle oikeusministeriöstä, mutta kun sitä ei myönnetty, hän katosi. Poliisi antoi hänestä kansainvälisen etsintäkuulutuksen elokuussa 2001. Vuonna 2003 hänet otettiin kiinni Dominikaanisessa tasavallassa. Hän esiintyi passitietojen mukaan Brasilian kansalaisena nimeltä Paulo Martins. Hänet noutettiin Suomeen toukokuussa 2003.
Mattila valitti poikkeuksellisesti vaihdelleesta oikeusprosessista Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen, joka teki asiassa päätöksen vuonna 2006. EIT tuomitsi Suomen valtion ihmisoikeusloukkauksesta ja maksamaan Mattilalle korvauksia. Tätä hyvin ristiriitaista Notareal oikeudenkäyntiä on myöhemmin pidettykenen mukaan? yhtenä räikeimpänä esimerkkinä ns. Koiviston konklaavista ja siitä miten se konkreettisesti vaikutti ylempien tuomioistuinten ratkaisuihin 90-luvun Suomessa.
Saatuaan Helsingin hovioikeudesta tuomion heinäkuussa 2000, Mattila erosi RTS PLC:n pääjohtajan virastaan. Samassa yhteydessä Mattilan perheen säätiön omistamia osakkeita realisoitiin huomattava määrä ja tästä varallisuudesta on käyty sittemmin oikeutta eri maissa jo useita vuosia. Arsenalin ja sen rahoittamien konkurssipesien rikosilmoitusten perusteella v. 2002 aloitetut esitutkinnat ovat päättyneet niin Suomessa kuin ulkomaillakin syyttämättäjättämispäätöksiin.lähde?
Vuonna 2010 poliisi kertoi löytäneensä Mattilan ulkomaille kätkemiä varoja lähes 20 miljoonan euron arvosta. Syytettä ei kuitenkaan nostettu vedoten Korkeimman oikeuden päätökseen, jolla purettiin liikemies Kari Uotin 2009 saama tuomio törkeästä velallisen epärehellisyydestä. Tapaukset katsottiin samankaltaisiksi niin, ettei syytteellä olisi tämän ennakkopäätöksen valossa ollut menestymisen mahdollisuuksia oikeussalissa.
Nykyinen toiminta

Lehtitietojen mukaan Mattila toimii nykyään Clinton-säätiön palveluksessalähde? kehitysapuhankkeissa jälleenrakennusprojektien konsultti- ja asiantuntijatehtävissä mm. Haitissa, minkä lisäksi hän toimii yritysjohdon konsulttina korkean teknologian yrityksissä Lontoossa, Pohjoismaissa sekä USA:ssalähde?.﻿
Alanis Morissette

| Alanis Morissette |
| --- | --- |
 Alanis Morissette vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. kesäkuuta 1974 (ikä 50) Ottawa, Ontario, Kanada
Ammatti:  muusikko, näyttelijä, tuottaja
Muusikko
Aktiivisena:  1987–
Tyylilajit:  vaihtoehtorock, post-grunge, poprock, electronica
Soittimet:  laulu, kitara, huilu, huuliharppu, kosketinsoittimet, basso
Levy-yhtiöt:  MCA, Maverick
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Alanis Nadine Morissette (s. 1. kesäkuuta 1974 Ottawa, Ontario, Kanada) on kanadalainen laulaja-lauluntekijä. Morissetten esikoisalbumi Alanis julkaistiin vuonna 1991 ja hänen läpimurtoalbuminsa Jagged Little Pill vuonna 1995. Se oli listaykkönen ympäri maailmaa, ja se palkittiin vuoden albumin Grammyllä. Morissette on julkaissut yhteensä kymmenen studioalbumia. Ensimmäiset albumit olivat poprockia, mutta menestysalbumeillaan hän siirtyi vaihtoehtorockiin. Myöhemmin Morissette on ottanut myös vaikutteita electronicasta. Hän on myös näytellyt muun muassa elokuvassa Dogma ja vieraillut Sinkkuelämää-televisiosarjassa.
Lapsuus ja uran alku

Alanis Morissette syntyi Ottawassa vuonna 1974. Hänen vanhempansa olivat Alan ja Georgia Morissette, ja hänellä on kaksi veljeä. Hänen äitinsä oli opettaja ja isänsä rehtori. Alanis kiinnostui musiikkialasta jo nuorena. Hän alkoi soittaa pianoa kuusivuotiaana ja kirjoitti ensimmäiset kappaleensa yhdeksänvuotiaana. Hän opiskeli myös balettia ja jazztanssia. Morissette kasvatettiin roomalaiskatoliseksi.
Morissette alkoi 11-vuotiaana laulaa sairaaloissa ja monitoimitaloilla. Nickelodeon-kaapelikanavan lastenohjelmassa You Can’t Do That on Television hän esiintyi 12-vuotiaana. Televisiosta tienaamillaan rahoilla Morissette pystyi rahoittamaan ensimmäisen kappaleensa. Morissetten ensimmäinen single oli ”Fate Stay with Me” (1987). Hän oli saanut opastusta sen tekemiseen muusikko Lindsay Morganilta ja The Stampeders -yhtyeen Rich Dodsonilta. Sitä soitettiin jonkin verran ottawalaisilla radioasemilla, ja se herättikin paikallista kiinnostusta nuoreen muusikkoon.
Ura > Ensimmäiset albumit Kanadassa

”Fate Stay with Me” sai myös MCA Canadan tekemään Morissetten kanssa levytyssopimuksen. Hänen ensimmäinen albuminsa oli dancepoppainotteinen Alanis (1991). Siltä julkaistut hittisinglet ”Too Hot” ja ”Feel Your Love” siivittivät albumin platinamyyntiin Kanadassa. Morissettesta tuli teini-idoli, jota kutsuttiin ”Kanadan Debbie Gibsoniksi”. Hän sai vuonna 1992 Juno-palkinnon lupaavimpana uutena naislaulajana. Samana vuonna ilmestyi Morissetten toinen albumi Now Is the Time, joka ei menestynyt aivan debyyttialbumin tavoin.
Morissette muutti Torontoon kehittyäkseen lauluntekijänä ja osallistui muun muassa Peermusicin järjestämälle kirjoitusleirille. Hän esiintyi vuonna 1994 myös televisiossa, kun hän juonsi CBC Televisionin Music Works -ohjelmaa, jossa vaihtoehtorockmuusikot soittivat akustisesti.
Ura > Maailmanlaajuinen suosio

Morissette muutti vuonna 1994 Los Angelesin uuden managerinsa Scott Welchin neuvosta. Siellä hän alkoi etsiä tuottajia ja yhteistyökumppaneita, jotka voisivat auttaa hänen uuden albuminsa kanssa. Hän tutustuikin lauluntekijään ja tuottajaan Glen Ballardiin ja MCA:n johtohahmoon Guy Osearyyn, joka teki Morissetten kanssa sopimuksen Madonnan perustamaan Maverick Recordsiin.
Morissetten ensimmäinen Maverick-albumi oli vuoden 1995 kansainvälinen debyytti Jagged Little Pill. Morissette sävelsi ja tuotti sen yhdessä Ballardin kanssa. Albumin ensimmäisen singlen ”You Oughta Know” raaka vaihtoehtorocktyyli iski kuuntelijoihin. Morissette vetosi tyylillään erityisesti nuoriin, jotka kokivat saaneensa äänen angstilleen ja turhautumiselleen. Jagged Little Pill toi Morissettelle neljä Grammyä, muun muassa vuoden albumin palkinnon. Se oli myös listaykkönen ympäri maailmaa, ja sitä myytiin pelkästään Yhdysvalloissa 16 miljoonaa kappaletta.
Morissette teki Jagged Little Pill -albumin julkaisun jälkeen puolitoista vuotta kestäneen maailmankiertueen, jonka aikana hänellä oli 28 maassa yhteensä 252 keikkaa. Kiertue oli rankka sekä fyysisesti että mentaalisesti, ja Morissette piti sen jälkeen lyhyen tauon ja pysyi poissa julkisuudesta.
Tauon jälkeen Morissette alkoi työstää Ballardin kanssa seuraavaa albumia. Itämaisia vaikutteita omaava Supposed Former Infatuation Junkie julkaistiin vuonna 1998. Albumi edusti enemmän sovintoa ja pelastusta vihan sijaan. Sitä myytiin ensimmäisen viikon aikana Yhdysvalloissa 469 055 kappaletta, enemmän kuin mitään naisartistin albumia aikaisemmin. Elokuvaa Enkelten kaupunki varten levytetty single ”Uninvited” voitti kaksi Grammy-palkintoa. Samana vuonna Morissette lauloi muun myös Dave Matthews Bandin albumilla Before These Crowded Streets ja Ringo Starrin albumilla Vertical Man.
Morissette palasi 1990-luvun lopulla myös näyttelijäksi, kun hän teki vuonna 1999 ensimmäisen elokuvansa. Hän oli Jumala elokuvassa Dogma. Sen soundtrackilla oli myös Morissetten aiemmin julkaisematon kappale ”Still”. Dogman jälkeen Morissette pyrki laajentamaan uraansa näyttelijänä, ja hän esiintyi Off Broadway -tuotannoissa Vaginamonologeja (2000) ja The Exonerated (2003) sekä televisiosarjoissa Sinkkuelämää (2000), Jäitä hattuun (2002) ja American Dreams (2004).
Ura > Myöhemmät albumit

Morissette päätti vuonna 2001 lopettaa suosiosta huolimatta yhteistyön Ballardin kanssa. Hän alkoi yksinään työstää albumia Under Rug Swept, joka julkaistiin helmikuussa 2003. Se nousi albumilistojen kärkeen sekä Yhdysvalloissa että Kanadassa, jossa se myi platinaa. Hittisinglestä ”Hands Clean” hän sai kotimaassaan Juno-palkinnon. Morissetten kuudes albumi So-Called Chaos julkaistiin vuonna 2004. Hän kertoi levyn inspiraation tulleen sisäisistä tajunnanvirtakeskusteluistaan ja päiväkirjoistaan. So-Called Chaos sai varsin ristiriitaisen vastaanoton, eikä sen myynti yltänyt aiempien albumien tasolle.
Morissette kiersi kesällä 2004 Barenaked Ladiesin kanssa, ja seuraavana vuonna hän julkaisi akustisen version hittialbumistaan nimellä Jagged Little Pill Acoustic ja kokoelmalevyn Alanis Morissette: The Collection, jolla oli myös yksi uusi kappale, cover-versio Sealin kappaleesta ”Crazy”. Morissette teki vuoden 2005 elokuvaan Narnian tarinat: Velho ja leijona kappaleen ”Wunderkind”, josta hän oli ehdolla Golden Globe -palkintoon.
Morissette palasi elokuviin vuonna 2004, kun hän näytteli Cole Porterin elämästä kertovassa elokuvassa De-Lovely. Tämän jälkeen hän sai myös useampien jaksojen roolit televisiosarjoista Muodon vuoksi (2006) ja Weeds (2009–2010).
Morissetten tyyli muuttui jonkin verran albumille Flavors of Entanglement (2008), joka oli hänen viimeinen levynsä Maverick-yhtiölle. Albumin tuotti electronican erikoismies Guy Sigsworth. Billboard-lehden arvion mukaan albumilla on yhdistelmä maailmanmusiikkia ja folkmusiikkia sekä Sigsworthin kokeellisia popsäveliä. Se sai Kanadassa Juno-palkinnon parhaasta popalbumista, ja sitä myytiin maailmanlaajuisesti yli puoli miljoonaa kappaletta.
Vuonna 2012 ilmestynyt Havoc and Bright Lights oli Morissetten ensimmäinen Collective Sounds -levy-yhtiön kanssa. Se sai sekalaisen vastaanoton, mutta Kanadassa se nousi ensimmäisellä listaviikolla ykköseksi ja Yhdysvalloissa viidenneksi. Seuraavana vuonna Morissettelta ilmestyi konserttiäänitys Live at Montreux 2012.
Havoc and Bright Lightsin jälkeen Morissette ei julkaissut kahdeksaan vuoteen uutta albumia. Hän kuitenkin edelleen kiersi esiintymässä sekä teki verkkosivuilleen podcast-sarjaa Conversations, missä hän on keskustellut muun muassa neurobiologian asiantuntijoiden kanssa. Morissetten Jagged Little Pill -albumiin perustuva musikaali, jonka on käsikirjoittanut Diablo Cody, avattiin toukokuussa 2018 Cambridgen American Repertory Theaterissa. Morissette kirjoitti itse musikaalia varten joitakin uusia kappaleita ja työsti samalla uutta studioalbumiaan.
Morissette palasi albumillaan Such Pretty Forks In The Road (2020) tunnustukselliseen tyyliin, kun vuonna 2012 julkaistu Havoc and Bright Lights oli ollut spirituaalinen. Such Pretty Forks in the Road käsittelee muun muassa hänen omia kokemuksiaan alkoholismista ja syömishäiriöistä.
Yksityiselämä

Morissette on sairastanut anoreksiaa ja bulimiaa. Hän ajautui syömishäiriöön, kun miespuolinen levy-yhtiön johtohenkilö sanoi, että hänen tulisi laihduttaa tullakseen kuuluisaksi. Hän on kertonut syömishäiriön tehneen hänestä suojautuvan, yksinäisen ja eristäytyneen. Morissette on myös kertonut joutuneensa alaikäisenä vanhempien miesten hyväksikäytön kohteeksi. Kappaleen ”You Oughta Know” on sanottu käsittelevän Morissetten suhdetta näyttelijä Dave Coulieriin ja ”Hands Clean” Morissetten ja vanhemman levy-yhtiön johtohenkilön välistä suhdetta, joka alkoi Morissetten ollessa 14-vuotias. Morissette ei itse ole koskaan kommentoinut, keneen kappaleet viittaavat.
Morissette oli yhdessä näyttelijä Ryan Reynoldsin kanssa neljä vuotta, joista kaksi vuotta kihloissa kesäkuusta 2004 helmikuuhun 2007 Morissette avioitui rapmuusikko Mario Treadwayn kanssa 22. toukokuuta 2010. Heillä on kolme lasta, jotka ovat syntyneet 2010, 2016 ja 2019. Esikoisen syntymän jälkeen Morissette kärsi synnytysmasennuksesta. Morissette asuu perheineen Kalifornian Olympic Valleyssä. Heidän entinen kotinsa Malibussa tuhoutui osittain maastopalossa 2018.
Morissetten henkilökohtaista taloutta hoitaneessa yrityksessä työskennellyt Jonathan Todd Schwartz kavalsi häneltä liki 4,8 miljoonaa dollaria vuosien 2010–2014 välillä. Schwartz tunnusti oikeudenkäynnissä tekonsa, ja hänet tuomittiin kuudeksi vuodeksi vankilaan sekä 8,6 miljoonan dollarin korvauksiin.
Diskografia

| --- | --- |
 Albumit Alanis (vain Kanadassa, 1991)  Now Is the Time (vain Kanadassa, 1992)  Jagged Little Pill (1995)  Supposed Former Infatuation Junkie (1998)  Under Rug Swept (2002)  Feast on Scraps (2002)  So-Called Chaos (2004)  Jagged Little Pill Acoustic (2005)  Flavors of Entanglement (2008)  Havoc and Bright Lights (2012)  Such Pretty Forks In The Road (2020) Livealbumit Alanis Unplugged (1999)  Live at Montreux 2012 (2013) Kokoelmat Alanis Morissette: The Collection (2005) EP:t Space Cakes :  Singlet ”You Oughta Know” (1995)  ”Hand in My Pocket” (1995)  ”Ironic” (1996)  ”You Learn” (1996)  ”Head over Feet” (1996)  ”All I Really Want” (1997)  ”Uninvited” (1998)  ”Thank U” (1998)  ”Unsent” (1999)  ”So Pure” (1999)  ”That I Would Be Good (2000)  ”Hands Clean” (2002)  ”Precious Illusions” (2002)  ”Everything” (2004)  ”Out Is Through” (2004)  ”Eight Easy Steps” (2004)  ”Hand in My Pocket” (akustinen, 2005)  ”Crazy” (2005)  ”Underneath” (2008)  ”In Praise of the Vulnerable Man” (2008)  ”Not as We” (2008)  ”Guardian” (2012)  ”Lens” (2012)  ”Receive” (2012)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alanis Morissette Wikimedia Commonsissa
Alanis Morissetten virallinen kotisivu
Alanis Morissette Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  Europeana  IdRef 
Morissette esiintymässä vuonna 2022.
Jerry Maguire – elämä on peliä

| Jerry Maguire – elämä on peliä> Jerry Maguire |
| --- | --- |
 Elokuvan virallinen juliste.
Ohjaaja:  Cameron Crowe
Käsikirjoittaja:  Cameron Crowe
Tuottaja:   James L. Brooks  Cameron Crowe  Laurence Mark  Richard Sakai 
Säveltäjä:  Nancy Wilson
Kuvaaja:  Janusz Kamiński
Leikkaaja:  Joe Hutshing
Pääosat:   Tom Cruise  Renée Zellweger  Cuba Gooding Jr.  Jay Mohr  Kelly Preston 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  TriStar Pictures
Levittäjä:  InterCom iTunes
Ensi-ilta:  Yhdysvallat 13. joulukuuta 1996 Suomi 14. maaliskuuta 1997
Kesto:  139 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  50 000 000 $
Tuotto:  273 552 592 $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jerry Maguire – elämä on peliä (engl. Jerry Maguire) on vuonna 1996 valmistunut yhdysvaltalainen romanttinen urheiludraamakomedia, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Cameron Crowe. Elokuva kertoo Tom Cruisen näyttelemästä urheiluagentista Jerry Maguiresta, joka uskonkriisissään kirjoittaa muistion paremman palvelun puolesta. Jaettuaan muistion eteenpäin kollegoilleen hänet erotetaan työstään. Maguire päättääkin perustaa oman yrityksen, mutta saa vakuutettua vain yhden asiakkaan (Cuba Gooding Jr.) ja työntekijän (Renée Zellweger) mukaansa.
Elokuvassa on kritiikkiä modernin kapitalistisen yhteiskunnan pakkomielteestä taloudelliselle menestykselle henkilökohtaisten suhteiden kustannuksellakenen mukaan?.
Elokuva oli ehdolla useisiin palkintoihin, kuten viiteen Oscariin ja kolmeen Golden Globeen. Oscarin voitti Cuba Gooding Jr. parhaasta miessivuosasta ja Golden Globen Tom Cruise parhaasta miespääosasta draamassa tai komediassa. Lisäksi Gooding Jr. voitti roolisuorituksestaan näyttelijöiden ammattiliiton jakaman SAG-palkinnon, johon olivat myös ehdolla sekä Cruise että Renée Zellweger.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Jerry Maguiren vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Näyttelijät

Tom Cruise – Jerry Maguire
Cuba Gooding Jr. – Rod Tidwell
Renée Zellweger – Dorothy Boyd
Kelly Preston – Avery Bishop
Jerry O’Connell – Frank Cushman
Jay Mohr – Bob Sugar
Bonnie Hunt – Laurel Boyd
Regina King – Marcee Tidwell
Palkintoja > Oscarit

Paras miessivuosa: Cuba Gooding Jr.
Ehdokkaana:
Paras elokuva
Paras miespääosa: Tom Cruise
Paras alkuperäiskäsikirjoitus: Cameron Crowe
Paras leikkaus: Joe Hutshing
Palkintoja > Golden Globet

Paras miespääosa komediassa tai musikaalissa: Tom Cruise
Ehdokkaana:
Paras komedia tai musikaali
Paras miessivuosa: Cuba Gooding Jr.
Aiheesta muualla

Jerry Maguire – elämä on peliä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Elokuvan käsikirjoitus
Jukka Koivisto

Jukka Tapani Koivisto (31. joulukuuta 1953 Pori – 20. elokuuta 2009 Rauma) oli suomalainen muusikko ja lauluntekijä. Hän tuli tunnetuksi 1980-luvulla suositun Hariolax-yhtyeen laulusolistina. Koivisto oli myös tuottelias säveltäja ja sanoittaja, joka teki kappaleita useille suomalaisille huippuartisteille.
Elämä ja ura

Koivisto vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Porin Ruosniemessä. Lukion jälkeen hän muutti Raumalle ja aloitti luokanopettajan opinnot vuonna 1974. Valmistuttuaan vuonna 1977 hän sai viran Raumalta Uotilan koulusta. Koivisto toimi koulussa opettajana aina vuoteen 2005 saakka, jolloin hän jäi virkavapaalle.
Kosketinsoittimia ja haitaria soittanut Koivisto aloitti uransa keikkamuusikkona jo 1960-luvun lopulla. Raumalla hän liittyi vuonna 1975 laulusolistiksi Hariolaxiin, jossa oli jäsenenä yhtyeen hajoamiseen vuoteen 1990 saakka. Sen jälkeen Koivisto jatkoi esiintymisiä harvakseltaan oman Jukka Koivisto Band-yhtyeensä kanssa.
Omien laulujen tekemisen Koivisto aloitti vuonna 1979. Hän sävelsi kolme kappaletta raumalaisen Rauno Tuunan Kanalim barttalt-albumille. Koivisto teki nopeasti läpimurtonsa suomalaisten lauluntekijöiden huipulle. Jo seuraavana vuonna hän sävelsi ja sanoitti Marionille kappaleen Riviera, joka edusti Suomea Intervision laulukilpailussa. Seuraavaksi Koivisto aloitti yhteistyön turkulaisen tuottajan Rauno Lepistön kanssa. Lepistön yhtiö Ensio Music julkaisi 80-luvun aikana kolme Hariolaxin albumia. Levyistä suosituimmaksi nousi vuonna 1984 julkaistu Jättipotti, joka myi yli 15 000 kappaletta. Hariolaxin levyjen kaikki kappaleet olivat muutamaa coveria lukuun ottamatta Koiviston säveltämiä ja sanoittamia. Hariolaxin lisäksi hän levytti Ensio Musicille suomalaisia cover-kappaleita salanimellä Juhana. 1980-luvulla Hariolax osallistui myös kahdesti Syksyn sävel-kilpailuun, sijoittuen neljänneksi vuonna 1984.
Vuonna 1982 Koivisto aloitti työskentelyn Chrisse Johanssonin kanssa. Hän sävelsi yhteensä noin sata Johanssonin tekstiä. Vuodesta 1987 lähtien Koivisto teki  suurimman osan Rainer Frimanin albumien lauluista. Frimanin levyjä myytiin yhteensä yli 700 000 kappaletta.lähde? Vuosina 1990 ja 1992 Koivisto sävelsi, sanoitti ja sovitti Frimanin Syksyn Sävelen voittaneet kappaleet Se on salaisuus sekä Virta vie, virta tuo. 1990-luvulla hän sävelsi lisäksi yli 150 Jorma Toiviaisen sanoitusta.
Rauno Lepistön kuoltua vuonna 1993 Koivisto siirtyi työskentelemään Bluebird-levy-yhtiön kanssa. Hänen laulujaan levyttivät yhtiön artisteista muun muassa Reijo Taipale, Jamppa Tuominen ja Lea Laven. Kaiken kaikkiaan Teoston rekisteristä löytyy Jukka Koiviston tekemiä kappaleita yli 650. Niistä vajaat 400 on sekä hänen säveltämiään että sanoittamiaan. Vuonna 1991 Koivistolle myönnettiin Kullervo Linna -palkinto.
Jukka Koivisto kuoli pitkäaikaiseen sairauteen Raumalla kesällä 2009.
Aiheesta muualla

Jukka Koiviston sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Jukka Koiviston sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz
Pogromi

Jekaterinoslavin pogromin uhreja vuonna 1905.
Pogromi (ven. погром, ’hävitys, mellakka’) on johonkin kansanryhmään kohdistunut, väkijoukon suorittama hyökkäys, jonka viranomaiset ovat hyväksyneet. Termillä viitataan etenkin Venäjän juutalaisiin 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa tehtyihin hyökkäyksiin.
Historia

Venäjän keisarikunnan ja Neuvosto-Venäjän ajan pogromit tapahtuivat kolmessa suuressa aallossa vuosina 1881–1884, 1903–1906 ja 1917–1921.
Historia > Varhaiset pogromit

Juutalaisia oli vainottu Ukrainassa ja Venäjällä jo vuosisatojen ajan ennen suuria pogromeja. Ensimmäisinä varsinaisina pogromeina pidetään Odessassa Ukrainassa vuosina 1821, 1849, 1859 ja 1871 tapahtuneita hyökkäyksiä. Niissä juutalaisten omaisuutta tuhottiin paljon, mutta vain muutama ihminen sai surmansa. Juutalaisia oli tuolloin Odessan väestöstä yksi kolmasosa, ja heillä oli jatkuvia liiketoimintaan ja uskontoon liittyviä kiistoja kaupungin kristityn kreikkalaisväestön kanssa. Kiistat leimahtivat syytöksiksi ja väkivaltaisuuksiksi etenkin pääsiäisen aikoihin, mutta pogromien tarkasta kulusta ja syistä on vain suppeita ja ristiriitaisia kuvauksia. Kreikkalaisten riveihin juutalaisia vastaan liittyi ainakin vuonna 1871 myös kristittyjä venäläisiä.
Historia > Ensimmäinen aalto

Vuosien 1881–1884 pogromit olivat seurausta keisari Aleksanteri II:n salamurhasta, josta valheelliset huhut syyttivät juutalaisia. Ensimmäinen pogromi tapahtui Jelisavetgradissa Ukrainassa huhtikuussa 1881. Sieltä pogromit levisivät 30 läheiseen kaupunkiin ja kylään, ja toukokuussa laajemmalle alueelle. Pahimmat hyökkäykset tapahtuivat Kiovassa. Aluksi kyse oli vain ryöstelystä ja omaisuuden hävityksestä, kuolonuhrien määrä oli pieni, ja hallituksen joukot yrittivät estää mellakoita. Seuraavien kolmen vuoden aikana hyökkäyksiä tapahtui muuallakin valtakunnassa, myös Puolassa, Valko-Venäjällä ja Liettuassa. Viimeinen pogromi tapahtui Nižni Novgorodissa kesäkuussa 1884, jolloin yhdeksän juutalaista surmattiin. Mellakoijat tuomittiin ankariin rangaistuksiin. 1880-luvun pogromeista seurasi juutalaisten joukkomuuttoa ulkomaille sekä sionistisen ja vallankumouksellisen liikkeen vahvistumista. Venäjällä juutalaisten syrjintä lisääntyi.