stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lauri Koskela
Elämä ja ura > Varhaiset vuodet

Lauri Koskela syntyi Lapuan Huhtalankylässä köyhään viljelijäperheeseen. Isän häivyttyä omille teilleen äiti joutui huolehtimaan lapsistaan yksin hankkien elannon pyykkärinä ja siivoajana. Koskela joutui taustansa takia koulukiusatuksi, minkä vuoksi hän päätti ryhtyä harrastamaan urheilua. Koskela oli kiinnostunut myös yleisurheilusta sekä jalkapallosta, mutta lopulliseksi lajivalinnaksi muodostui paini, jota hän harrasti Lapuan Ponnistuksessa.
Koulun jälkeen Koskela työskenteli Lapuan Patruunatehtaalla ja liittyi samalla ammattiyhdistykseen sekä Suomen Kommunistiseen Puolueeseen. Ensimmäisiin painikisoihinsa hän osallistui 1920-luvun puolivälissä. Koskela ei ollut kertaakaan mukana Työväen Urheiluliiton mestaruuskilpailuissa, mutta esimerkiksi toimittaja Lauri Järvinen arveli hänen olleen vuosikymmenen lopulla vähintään TUL:n toiseksi paras omassa sarjassaan. Marraskuussa 1929 Koskela osallistui Helsingin Jyryn järjestämiin valtakunnallisiin kilpailuihin ja voitti 62 kg:n sarjan. Kilpailu aiheutti urheilupoliittisen selkkauksen, koska kommunistinen Jyry oli erotettu sosialidemokraattien hallitsemasta Työväen Urheiluliitosta, joka määräsi Lapuan Ponnistuksen erottamaan kisoihin osallistuneet Koskelan ja Elias Tervasmäen. Ponnistus kuitenkin kieltäytyi, ja TUL erotti seuran jäsenyydestään.
Elämä ja ura > Seuran vaihto ja ura huipulla

Vuonna 1930 Koskela joutui äärioikeistolaisen Lapuan liikkeen ahdistelemaksi, mikä huipentui kesällä tapahtuneeseen kyyditykseen. Hänet siepattiin kotoaan ja kuljetettiin Alajärvelle, mutta Koskela selvisi tapauksesta ilman suurempia vammoja. Hän kertoi myöhemmin olleensa valmis lyömään kotiinsa tunkeutuneita fasisteja kirveellä mutta malttaneen mielensä äitinsä pyynnöstä. Äärioikeistolaisen ilmapiirin kasvaessa Suomessa ja erityisesti Pohjanmaalla Koskelalla oli enää kaksi vaihtoehtoa, joko lopettaa painiminen kokonaan tai vaihtaa seuraa porvarilliseen Lapuan Virkiään. Hän päätti syksyllä 1930 loikata Virkiän riveihin, syynä oli lähinnä Koskelan tietoisuus omista kyvyistään ja menestysmahdollisuuksistaan myös kansainvälisissä kisoissa. Vasemmistolaisen seuran jäsenenä hänellä ei olisi ollut mitään mahdollisuuksia tulla valituksi esimerkiksi olympialaisiin.
Ensimmäisen Suomen mestaruutensa Koskela voitti 1932, ja samana vuonna hän edusti Suomea Los Angelesin olympialaisissa. Hän hävisi avausottelunsa jo 48 sekunnin jälkeen mutta saavutti kisoissa lopulta pronssia. Koskelan painiuran huippuvuodet osuivat 1930-luvun jälkipuoliskolle, jolloin hän oli Kustaa Pihlajamäen ohella Suomen menestynein painija. Berliinin olympialaisissa 1936 Koskela paini kultaa voitettuaan loppuottelussa virolaisen Voldemar Välin tuomariäänin. Olympiakullan lisäksi hän saavutti kolme EM-kultaa, yhden EM-pronssin, seitsemän SM-kultaa ja kolme SM-hopeaa.
Elämä ja ura > Siviilielämä ja sotavuodet

Siviilielämässä Koskela tunnettiin hiljaisena ja vaatimattomana miehenä. Hänestä tuli tunnettu julkisuuden henkilö, joka teki ulkomuodollaan vaikutuksen erityisesti naisiin, joilta ”Pohjolan Adonikseksi” ylistetty Koskela sai runsaasti ihailijapostia. Hän oli kuitenkin itse naimisissa. Lauri Koskela osallistui sekä talvi- että jatkosotaan. Jatkosodan hyökkäysvaiheen jälkeen hän sai vapautuksen palveluksesta ikänsä vuoksi mutta hänet määrättiin uudelleen rintamalle vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen aikana. Hänestä oli tuolloin kaavailtu myös Suomen Painiliiton uutta päävalmentajaa. Lauri Koskela kaatui Vuosalmella vartiossa ollessaan elokuussa 1944. Hän tavoitteli tuulenpuuskan taisteluhaudan reunan yli heittämää puolisonsa kirjettä ja kuoli tarkka-ampujan luotiin.
Lapuan kaupungintalon puistossa kasvaa olympiatammi, jonka Koskela sai kunniapalkintona vuoden 1936 olympialaisista. Se istutettiin nykyiselle paikalleen 1939. Puun juurella on myös muistolaatta.
Saavutuksia

Olympiakultaa Berliini 1936 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 66 kg)
Olympiapronssia Los Angeles 1932 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 61 kg)
Kolme Euroopan mestaruutta: Kööpenhamina 1935, Pariisi 1937 ja Tallinna 1938 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 66 kg)
EM-pronssia Oslo 1939 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 66 kg)
SM-kultaa 7 kertaa (1932−43)
Painimaaotteluja 17, niissä voittoja 14
Aiheesta muualla

Juha Kanerva: / Koskela, Lauri (1907 - 1944) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  11.10.2000. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Latuka

Latuka tai lotuko on yksi Etelä-Sudanin heimokansoista. Heimossa on noin 500 000 jäsentä.
Lotukon heimo puhuu otuhon kieltä. Lotukon mytologiassa pääjumalan nimi on Ajok.
Kääpiökrokotiili

| Kääpiökrokotiili |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Krokotiilieläimet Crocodylia
Heimo::  Krokotiilit Crocodylidae
Suku::  Kääpiökrokotiilit Osteolaemus  Cope, 1861
Laji::  tetraspis
Kaksiosainen nimi
 Osteolaemus tetraspis  Cope, 1861 
 Kääpiökrokotiilin levinneisyys
Katso myös
   Kääpiökrokotiili Wikispeciesissä   Kääpiökrokotiili Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kääpiökrokotiili (Osteolaemus tetraspis) on yksi Afrikan kolmesta krokotiililajista. Se on krokotiileista pienin ja huonosti tunnettu. Lajin tieteellisen nimen antoi yhdysvaltalainen Edward Drinker Cope.
Koko ja ulkonäkö

Kääpiökrokotiili kasvaa yleensä noin 1,2 metriä pitkäksi, korkeintaankin vain 1,9 metrin pituiseksi. Kuono on lyhyt, tylppä ja leveä ja sen silmien yläluomi on luutunut. Nahka on panssaripeitteinen kuonosta hännänpäähän. Niskan suomujen kuviot kulkevat poikittain kolmena jaksona, joista kahdessa kulkee kaksi isoa suomua, kolmannessa kaksi hyvin pientä suomua. Aikuisten yksilöiden väritys on täysin musta selästä ja sivuilta. Poikaset ovat vaalean ruskeita ja niillä on keltaisia raitoja päässä. Vatsapuoli on paksujen luutumien peitossa ja on väritykseltään kellertävä ja siinä on mukana mustia laikkuja. Hampaita on 60–64.
Kääpiökrokotiilista tunnetaan kaksi alalajia, O. t. tetraspis ja t. osborni. O. t. tetraspis elää lännessä ja t. osbornia tavataan vain Kongon demokraattisessa tasavallassa. Huonosti tunnettu osborni on mahdollisesti oma lajinsa.
Levinneisyys ja elinympäristö

Kääpiökrokotiilia tavataan Länsi-ja Keski-Afrikassa Angolan, Beninin, Burkina Fason, Kamerunin, Keski-Afrikan tasavallan, Kongon tasavallan, Norsunluurannikon, Kongon demokraattisen tasavallan, Päiväntasaajan Guinean, Gabonin, Gambian, Ghanan, Guinean, Guinea-Bissaun, Liberian, Malin, Nigerian, Senegalin, Sierra Leonen ja Togon alueella. Kääpiökaimaania tavataan etupäässä alankomaan sademetsien suo-alueilla, rämeillä ja hitaasti virtaavissa vesistöissä pysyvissä lammikoissa. Satunnaisesti niitä on myös tavattu savanneilla sijaitsevissa vesialtaissa.
Elintavat

Kääpiökrokotiilit liikkuvat enimmäkseen yöllä ja viettävät päivänsä jossain vesikuopan tai muun vesistön rannalla usein suurina joukkoina paistattelemassa päivää ja lepäämässä. Yön tultua ne hajaantuvat ja viettävät yön yksikseen ja puolustavat aluettaan. Kääpiökrokotiili on Afrikan vastine Etelä-Amerikan kääpiö- eli sileäotsakaimaaneille.
Elintavat > Ravinto

Kääpiökrokotiili syö kaloja, äyriäisiä, sammakkoeläimiä, matelijoita ja mahdollisesti muita vesieläimiä. Kääpiökrokotiilien on havaittu Kongossa syövän sadekaudella enimmäkseen kalaa kun tulviva joki tuo niitä kosteikoille. Kuivalla kaudella ne syövät eniten äyriäisiä.
Elintavat > Lisääntyminen

Kääpiökrokotiilien pesintäkausi alkaa sadekaudella touko-kesäkuussa. Naaras rakentaa maapesän kasveista veden lähelle. Se munii sinne yleensä noin 10, korkeintaan 20 munaa. Munien hautumisaika kestää 85–105 päivää. Poikaset ovat kuoriutuessaan noin 28-senttisiä. Emo vartioi sekä pesää että poikasia kun ne ovat kuoriutuneet. Poikaset syövät alkuun selkärangattomia, mutta siirtyvät kasvaessaan sammakoihin ja pieniin kaloihin.
Uhat ja suojelu

Kääpiökrokotiilikannan kooksi arvioidaan 25 000–100 000 yksilöä ja laji luokitellaan vaarantuneeksi. Laji ei ole ainakaan vielä välittömässä vaarassa ja monissa maissa kanta on vielä melko suuri. Kääpiökrokotiili on kuitenkin joillain alueilla kuten Liberiassa ja Gambiassa uhkaavasti vähentynyt. Kääpiökrokotiileja tapetaan paljon ruuaksi, mutta ei luutuneiden vatsanahkojen takia joille ei ole kysyntää. Lajin suojelua haittaa puutteelliset tiedot ja heikko valvonta. Laji kuuluu CITES-sopimuksessa liitteeseen I.
Kääpiökrokotiili Bristolin eläintarhassa.
Kääpiöakara

| Kääpiöakara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Labroidei
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Nannacara
Laji::  anomala
Kaksiosainen nimi
 Nannacara anomala  Regan, 1905 
Katso myös
   Kääpiöakara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kääpiöakara  (Nannacara anomala) on kääpiökirjoahven.
Koko ja ulkonäkö

Kääpiöakarakoiras voi kasvaa 8 cm pitkäksi, naaras jää alle viisisenttiseksi. Pohjaväri on koiraalla sinisävyinen, naaraalla kellansävyinen. Kyljessä silmän korkeudella kulkee tumma raita. Naaras muuttuu kutuaikana ruutukuvioiseksi.
Alkuperä

Kääpiöakaroita elää villeinä Etelä-Amerikassa Guyanassa ja Surinamessa.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Akvaariossa pidetään useita naaraita yhtä koirasta kohti. Ne vahtivat mätiä ja vastakuoriutuneita poikasia niin kauan, kuin nämä elävät ruskuaispussinsa varassa.
Vesiolot ja ravinto

Kääpiöakaralle sopiva lämpötila on 22–25 astetta ja pH 6–8. Akvaariossa kääpiöakara syö kuivaruokaa, mutta suosii pakastettua ja elävää ruokaa, kuten surviaisentoukkia.
Aiheesta muualla

Aquarium wiki
Laurie Cunningham

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Laurence Paul Cunningham
Syntymäaika: 8. maaliskuuta 1956
Syntymäpaikka: Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuolinaika: 15. heinäkuuta 1989 (33 vuotta)
Kuolinpaikka: Madrid, Espanja
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1974–1977 1977–1979 1979–1983 1983 1983–1984 1984–1985 1985–1986 1986–1987 1987 1988 1988–1989 | Leyton Orient West Bromwich Albion Real Madrid → Manchester United (laina) Sporting Gijón Marseille Leicester City Rayo Vallecano Charleroi Wimbledon Rayo Vallecano |  |
Maajoukkue
| 1979–1980 | Englanti | 6 (0) |
Laurence Paul "Laurie" Cunningham (8. maaliskuuta 1956 Lontoo – 15. heinäkuuta 1989 Madrid) oli englantilainen jalkapalloilija.
Ura

Cunningham oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi yleensä vasemmalla laidalla hyökkäävässä roolissa.
Cunningham pelasi ammattilaisena vuosina 1974–1989. Hän edusti Englannissa ykköstasolla West Bromwich Albionia, Manchester Unitedia, Leicester Cityä ja Wimbledonia sekä kakkostasolla Leyton Orientia. Cunningham edusti Espanjassa ykköstasolla Real Madridia ja Sporting Gijónia sekä kakkostasolla Rayo Vallecanoa. Hän edusti Ranskassa ykköstasolla Marseillea ja Belgiassa ykköstasolla Charleroita. Cunningham saavutti Real Madridin riveissä Espanjan-mestaruuden vuonna 1980 ja Copa del Reyn voitot vuosina 1980 ja 1982 sekä Wimbledonin riveissä FA Cupin voiton vuonna 1988. Englannin maajoukkueessa hän pelasi vuosina 1979–1980 kuusi ottelua.
Cunningham oli ensimmäinen Englantia millään tasolla edustanut tummaihoinen pelaaja. Tämä tapahtui alle 21-vuotiaiden ottelussa 27. huhtikuuta 1977. Cunningham oli myös ensimmäinen Englantia kilpailullisessa ottelussa edustanut tummaihoinen pelaaja. Tämä tapahtui Home Championship -ottelussa 23. toukokuuta 1979. Jo edellisenä vuonna Viv Anderson oli edustanut Englantia harjoitusottelussa. Cunningham oli lisäksi Real Madridin historian ensimmäinen englantilainen pelaaja.
Muuta

Cunningham kuoli auto-onnettomuudessa Madridissa 33-vuotiaana. Häneltä jäivät jälkeen vaimo ja lapsi.
Larger Than Life

| ”Larger Than Life” Backstreet Boys |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Millennium
 Julkaistu: 24. elokuuta 1999
 Formaatti: CD, 7", 12", kasetti
 Tuottaja(t): Max Martin, Kristian Lundin
 Tyylilaji: pop, dance
 Kesto: 05.52
 Levy-yhtiö: Jive
Backstreet Boysin muut singlet
| ”I Want It That Way” 1999 | ”Larger Than Life” 1999 | ”Show Me the Meaning of Being Lonely” 2000 |
"Larger Than Life" on yhdysvaltalaisen poikabändin Backstreet Boys toinen single heidän vuonna 1999 ilmestyneeltä albumilta Millennium. Kappaleen sanoittivat Max Martin, Kristian Lundin ja Brian Littrell, ja se on suurimmaksi osaksi tribuutti ryhmän faneille. Kappale rikkoi ennätyksen pisimmästä vietetystä ajasta MTV:n Total Request Liven listasijalla yksi. Billboard Hot 100 -listalla kappale nousi sijalle 25 ja Britannian singlelistalla viidenneksi. Blender -lehti taas rankkasi kappaleen listan 500 suurinta hittiä syntymäsi jälkeen sijalle 292. Kappale on myös yksi ryhmän suosituimmista kappaleista.
Musiikkivideo

Kappaleen "Larger Than Life" musiikkivideo oli suuren budjetin tuotettava, jonka ohjasi Joseph Kahn 12.–14. elokuuta vuonna 1999 Orlandossa, Floridaassa. Kahn ohjasi myös yhtyeen videon "Everybody (Backstreet's Back)" kesäkuussa 1997. Musiikkivideo sijoittuu futuristiseen avaruuteen ja sisältää lukuisia erikoisefektejä ja animaatiota, kuten myös tanssiesityksen. Videon alussa esiintyy suuri avaruusalus ja useita bändin edellsiä hittejä kelautuu ohi. Robotti, jonka kasvoja esittää Antonio Fargas (esitti myös linja-autonkuljettajaa videolla "Everybody (Backstreet's Back)"), herättää yhtyeen jäsenet aluksesta.
Jokainen yhtyeen jäsen esiintyy videolla yksin sekä yhdessä ryhmän tanssiesityksessä.
Videon kustannukset nousivat yli alkuperäisen budjetin, minkä vuoksi Howie Doroughin asusteet eivät olleet kovin eriskummaliset. Video on Guinnessin ennätystenkirjassa 11. kalleimpana musiikkivideona arvioidulla 2 100 000 dollarin kuluillaan.
Musiikkivideo > Listasijat

| Lista (1999) | Lista- sija |
| --- | --- |
Australian ARIA singlelista: 3
Itävallan singlelista: 15
Belgian (Flanders) singlelista: 12
Belgian (Walonia) singlelista: 12
Kanadan singlelista: 1
Hollannin singlelista: 6
Suomen singlelista: 2
Ranskan singlelista: 58
Saksan singlelista: 5
Indonesian singlelista: 1
Irlannin singlelista: 9
Uuden-Seelannin RIANZ singlelista: 11
Norjan singlelista: 5
Ruotsin singlelista: 4
Sveitsin singlelista: 10
Britannian singlelista: 5
U.S. Billboard Hot 100: 25
U.S. Billboard Top 40 Mainstream: 5
Kappalelista

Vakio
"Larger Than Life" (Video Mix)
"Larger Than Life" (Video Mix – instrumentaalinen)
"If You Knew What I Knew"
Cardboard sleeve
"Larger Than Life" (Video Mix)
"Larger Than Life" (Albumin versio – instrumentaalinen)
Britannia
"Larger Than Life" (Video Mix)
"Larger Than Life" (Eclipse New Life Mix)
"If You Knew What I Knew"
Remix-tuplavinyyli
"Larger Than Life" (Keith Litman Club Mix) – 6:03
"Larger Than Life" (Jazzy Jim Bonus Beats) – 3:44
"Larger Than Life" (Extended Video Mix) – 4:14
"Larger Than Life" (Keith Litman Dub) – 9:16
"Larger Than Life" (Jazzy Jim Streetshow Mix) – 4:05
"Larger Than Life" (Jack D. Elliot Club Mix) – 5:48
"Larger Than Life" (Album Version) – 5:52
"Larger Than Life" (Eclipse's New Life Mix) – 8:47
"Larger Than Life" (Madgroove Progressive Mix) – 9:16
Kappale "Larger Than Life" löytyy myös levyltä Now That's What I Call Music! 4.
Liberian pioneerien ritarikunta

Liberian pioneerien ritarikunta (engl. Order of the Pioneers of Liberia) on liberialainen ritarikunta, joka perustettiin 7. tammikuuta 1955 presidentti William Tubmanin käskystä. Kunnianosoitusta jaetaan poikkeuksellisista saavutuksista kansainvälisten asioiden, hallinnon, uskonnon, taiteen, tieteen ja kaupan saralla. Saajan ei tarvitse olla Liberian kansalainen.
Kunniamerkkiä jaetaan viidessä luokassa:
suurristi
komentajaritari
komentaja
upseeri
ritari
Leila Lyytikäinen

Leila Lyytikäinen (s. 1977) on suomalainen elokuvatuottaja. Hänen tuottamiaan elokuvia ovat muun muassa Lordin ideoima lyhytelokuva The Kin (2004) sekä pitkät elokuvat Onnen varjot (2005), Suden arvoitus (2006 ja Colorado Avenue (2007). Aiemmin hän on työskennellyt tuotantoassistenttina elokuvissa Leijat Helsingin yllä (2001), Kahlekuningas (2002) ja Näkymätön Elina (2003).
Lyytikäinen opiskeli televisiotuottajaksi Arcada-ammattikorkeakoulussa Helsingissä. Lyytikäinen on osakkaana tuotantoyhtiö Citizen Jane Productions Oy:ssä, joka tuottaa sekä pitkiä elokuvia että draamasarjoja.
Lyytikäinen sai parhaan elokuvan Jussi-palkinnon 2023 elokuvasta Tytöt tytöt tytöt.
Aiheesta muualla

Leila Lyytikäinen Elonetissä.
Leila Lyytikäinen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Leila Pekkanen

Leila Pekkanen (s. 1958 Tampere) on suomalainen toimitusjohtaja ja entinen kunnanjohtaja. Hän on johtanut Ylä-Savon sote-kuntayhtymää vuodesta 2009.
Ura

Pekkanen on valmistunut rakennuspiirtäjäksi vuonna 1978. Myöhemmin hän on töiden ohessa opiskellut Jyväskylän yliopistossa maankäyttölakia ja Tampereen yliopistossa hallintotieteitä.
Kunta-alalla Pekkanen aloitti toimistoapulaisen tehtävistä. Kivijärven talous- ja hallintosihteerinä hän oli vuosina 1996–2000 ja toimi vuonna 1999 Kivijärven kunnanjohtajan viransijaisena. Lehtimäen kunnanjohtajana Pekkanen työskenteli vuosina 2000–2007. Hän jäi virkavapaalle Lehtimäeltä ryhdyttyään Pihtiputaan kunnanjohtajan viransijaiseksi vuonna 2006. Tämän jälkeen Pekkanen on vielä toiminut Kiimingin kunnanjohtajana 2007–2009 ennen siirtymistään Ylä-Savon sote-kuntayhtymän toimitusjohtajaksi. Hän on toiminut aktiivisesti myös seudullisissa yhteistyöhankkeissa.
Liberianbulbuli

| Liberianbulbuli> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Bulbulit Pycnonotidae
Suku::  Viherbulbulit Phyllastrephus
Laji::  leucolepis
Kaksiosainen nimi
 Phyllastrephus leucolepis  Gatter, 1985 
Katso myös
   Liberianbulbuli Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Liberianbulbuli (Phyllastrephus leucolepis) on Liberiassa ainoastaan kahdessa metsässä Zwedrun kaupungissa Grand Gedehin alueella elävä varpuslintu.
Kooltaan liberianbulbuli on noin 15 cm. Lajin vatsa on väriltään vihertävänkeltainen. Liberianbulbulin pää ja selkä ovat vihertävän ruskeat. Siivet ovat mustat ja sulkien kärjet ovat väriltänsä keltaiset. Pyrstö on melko pitkä ja punaruskea. Lintu muistuttaa suuresti sieppobulbulia (Phyllastrephus icterinus), jolla ei ole keltaisia siipisulkienkärkiä. Laji voidaan myös sekoittaa myös suurikokoisempaan bulbulilepinkäiseen (Nicator chloris).
Lakea

Lakean vuokratalo Seinäjoen Kivistössä.
Lakea Oy toimii kiinteistöalalla rakennuttajana, myyjänä, välittäjänä ja itsännöitsijänä sekä kiinteistösijoittajana. Lakea tarjoaa vuokra-asuntoja, omistusasuntoja sekä liiketiloja. Lisäksi yhtiö on kehittänyt vuokra- ja omistusasumista yhdistelevän Omaksi-mallin.
Lakea on rakennuttanut kiinteistöjä Helsinkiin, Ilmajoelle, Jyväskylään, Kauhavalle, Kokkolaan, Kuopioon, Lapualle, Ouluun, Riihimäelle, Raaheen, Seinäjoelle, Tampereelle, Turkuun, Tuusulaan, Töysään, Vaasaan sekä Vantaalle.
Liiketoiminta

Lakean liikevaihto vuonna 2017 oli 25,5 miljoonaa euroa, josta tulosta tuli 10,1 miljoonaa euroa. Yritys työllistää 38 henkeä.
Lakea Oy:n pääomistajina on 15 pohjalaista kuntaa: Seinäjoki, Vaasa, Lapua, Kokkola, Alavus, Ilmajoki, Kurikka, Nivala, Kauhajoki, Isokyrö, Pietarsaari, Alajärvi, Kauhava, Sievi ja Teuva. Yhtiö on perustettu vuonna 1975 nimellä Pohjanmaan Haka Oy.
Lakea-konserniin kuuluva Lakea Kiinteistöt Oy on Valtion asuntorahaston nimeämä yleishyödyllinen asuntoyhteisö, jonka omistuksessa on kaikki valtion tuella omaan omistukseen rakennetut kohteet. Normaalien vuokra-asuntojen lisäksi Lakea on rakennuttanut viime vuosina paljon erityisryhmien asuntoja myös omaan omistukseen.
Lakean toimitusjohtajana toimii Timo Mantila. Hallituksen puheenjohtajana toimii Seinäjoen kaupunginjohtaja Jorma Rasinmäki.
Lakea Oy on laajentanut toimintaansa myös pääkaupungiseudulla rakentamiseen. Toukokuussa 2020 Lakean Helsingin Jätkäsaareen rakentamassa talossa paljastui huomattavia ongelmia, jotka johtivat laajaan julkiseen keskusteluun rakentamisen laadusta.
Omaksi-rahoitusmalli

Yhdessä Asumisen rahoitus- ja kehittämiskeskus ARAn kanssa Lakea on kehittänyt Omaksi-rahoitusmallin, jossa asunnon saa vähitellen omaksi vuokraa maksamalla. Asukas maksaa Lakealle kuukausittaista vuokraa, joka sisältää yhtiön hoitokulut, lainanlyhennyksen ja lainanhoitokulut. Kun on asunut vuokralla esimerkiksi 20 vuotta, asunnon hinnasta on maksettu 70 prosenttia. Sopimuskauden lopussa voi maksaa loput 30 prosenttia, ja asunto siirtyy asujan omistukseen. Jos lunastukseen tarvitsee pankkilainaa, asunto käy vakuutena. Omaksi asunnon voi myös vuokrata eteenpäin.
Omaksi-asuntoja on Jyväskylässä, Kuopiossa, Oulussa, Riihimäellä, Seinäjoella, Turussa, Vaasassa ja Vantaalla. Hieman saman tyyppistä vuokra- ja omistusasumista yhdistävää konseptia tarjoavat myös rakennusyhtiö Lehto Group ja Nooa Säästöpankki.
Puukerrostalot

Lakea on ryhtynyt rakentamaan myös puukerrostaloja. Vuonna 2015 Lakean omistama ja rakennuttama Jyväskylän Kuokkalassa sijaitseva puukerrostalo Puukuokka sai arkkitehtuurin Finlandia-palkinnon. Puukuokan on suunnitellut arkkitehti Anssi Lassila arkkitehtitoimisto OOPEAAsta. Palkinnon saajan valitsi säveltäjä Kaija Saariaho.
Lakea valmistaa puukerrostalot valmiista moduuleista kuivissa tehdasolosuhteissa. Tehtaalta moduulit kuljetetaan muoviin pakattuina rakennustyömaalle, jossa ne kootaan taloksi. Moduulimalli ehkäisee kosteushaittoja paremmin kuin perinteinen rakennustapa, jossa talo rakennetaan paikan päällä rakennustyömaalla kulloinkin vallitsevissa sääolosuhteissa.
Sydänpuu: hybriditalot

Kokonaan puusta rakennettujen kerrostalojen lisäksi Lakea on hakemassa patenttia Sydänpuu-hybridimallille, joka yhdistää puu- ja betonirakentamista. Sydänpuu-kerrostalossa betoniset kylpyhuone-elementit kasataan rakennuksen keskelle, jolloin ne muodostavat kantavan rakenteen. Tämän jälkeen puurakenteiset osat kootaan betonielementtien ympärille. Ratkaisu mahdollistaa aiempaa monipuolisemman tilojen muunneltavuuden. Ensimmäiset Sydänpuu-talot valmistuvat Seinäjoen asuntomessualueelle 2018.
Aiheesta muualla

www.lakea.fi
Puinen kerrostalo Puukuokka Jyväskylässä
Le tigri di Mompracem

| Le tigri di Mompracem |
| --- | --- |
 Englanninkielisen painoksen kansikuva
Kirjailija:  Emilio Salgari
Kieli:  italia
Kustantaja:  RohPress (englanniksi)
Sarja: Malesian merirosvot (Sandokan)
Seuraava:  I pirati della Malesia
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Le tigri di Mompracem (Mompracemin merirosvot) on italialaisen seikkailukirjailijan, Emilio Salgarin romaani. Tarinan päähenkilö on Sandokan, malesialainen merirosvopäällikkö, joka saa kuulla kauniista naisesta, jota kutsutaan Labuanin helmeksi. Uteliaana näkemään naisen, Sandokan lähtee matkaan ja joutuu moniin seikkailuihin.
Le tigri di Mompracem on Salgarin Malesiaan sijoittamien merirosvoseikkailujen sarjan ensimmäinen kirja. Alun perin se julkaistiin jo 1800-luvun lopulla, mutta se käytännössä kirjoitettiin uudestaan julkaistavaksi vuonna 1900. Siihen mennessä sarjaan oli jo ilmestynyt kaksi uutta osaa: I Misteri della Jungla Nera ja I pirati della Malesia.
Juoni

Sandokan ja hänen portugalilainen ystävänsä Yanez de Gomera ovat Malesian pelätyimmän merirosvojoukon, Mompracemin tiikereiden päälliköt. Sandokan saa kuulla Labuanin helmenä tunnetusta uskomattoman kauniista naisesta. Hän matkustaa Labuanille, joka on brittien hallussa ja tapaa siellä lady Marianna Guillonkin, johon rakastuu syvästi. Myös lady Marianna rakastuu Sandokaniin, mutta heidän rakkautensa tiellä on monia vaikeuksia, joista vähäisin ei ole Mariannan setä, lordi James Guillonk, joka ei halua olla missään tekemisissä merirosvopäällikön kanssa.