Robert Louis Stevenson
Elämä

Robert Louis Stevensonin isä oli menestyvä insinööri Thomas Stevenson ja äiti oli skotlantilaisen papin tytär Margaret Isabella Balfour. Molemmat vanhemmat olivat hyvin uskonnollisia kalvinisteja. Robert luopui vanhempiensa uskonnosta yliopistovuosinaan, mutta lapsena saatu opetus vaikutti häneen vielä aikuisenakin.lähde? Isoisä oli insinööri Robert Stevenson, joka suunnitteli majakoita.
Stevenson sairasti lapsena tuberkuloosia mutta eli silti täyttä elämää. Hän aloitti 1867 tekniikan opinnot Edinburghin yliopistossa ja suunnitteli kehuttuja majakkamalleja. 18-vuotiaana Stevenson jätti Balfour-nimen pois ja muutti toisen etunimensä Lewis muotoon Louis, tosin alkuperäinen ääntämys säilyi. Stevenson vaihtoi opiskelualaa huonon terveyden vuoksi ja ryhtyi lukemaan lakia mutta ei kuitenkaan toiminut lakimiehenä vaan alkoi kirjoittaa tarinoita lehtiin.lähde?
Terveyttä hoitaakseen Stevenson matkusteli Manner-Euroopassa ja Skotlannin ylängöillä. Ranskassa hän tapasi naimisissa olevan kahden lapsen äidin Fanny Vandegrift Osbournen, johon hän rakastui, vaikka tämä oli häntä kymmenen vuotta vanhempi. Stevenson lähti vuonna 1879 merimatkalle Atlantin yli ja saapui New Yorkiin sairaana ja lähes rahattomana. Silti hän matkusti vielä junalla Kaliforniaan, jossa hän tapasi rakastettunsa. Osbourne otti avioeron ensimmäisestä miehestään, ja 19. toukokuuta 1880 Stevenson ja Osbourne menivät San Franciscossa naimisiin.
Perhe matkusteli ja saapui Britanniaan elokuussa 1880. Seuraavana vuonna Stevenson julkaisi tunnetun romaaninsa Treasure Island (suom. Aarresaari), joka ilmestyi ensiksi jatkokertomuksena Young Folks -lehdessä. Se ja useat muut 1880-luvulla julkaistut romaanit ja menestynyt teos The Strange Case of Dr Jekyll and Mr Hyde (1886) (suom. Tohtori Jekyll ja Mr. Hyde tuottivat Stevensonille paljon mainetta. Niissä oli runsaasti seikkailua, rakkautta ja kauhua, ja lisäksi ne olivat psykologisesti syvällisiä, jopa siinä määrin, että niiden suosio on jatkunut Stevensonin kuoleman jälkeenkin.lähde?
Stevenson asui 1880-luvun loppupuolella perheineen Tyynenmeren Samoalla plantaasilla. Heillä oli lähes 20 palvelijaa, ja Stevensonia pidettiin johtajana, jolla oli oma kutsumanimi tusitala, ’tarinankertoja’. Stevensonin terveys koheni Samoan ilmastossa, ja hän jatkoi kirjoittamista.lähde?
Stevenson teki useita matkoja Havaijin kuningaskuntaan, ja hänestä tuli kuningas David Kalakauan hyvä ystävä. Kalakauan kanssa Stevenson vietti paljon aikaa. Stevensonista tuli myös skottilaista sukua olevan kuninkaan sisarentyttären prinsessa Victoria Kaiulanin hyvä ystävä. Stevensonin ja prinsessa Kaiulanin traagisten kuolemien jälkeen historioitsijat ovat pohtineet heidän suhteensa todellista luonnetta eli sitä, oliko heillä romanttisia tunteita toisiaan kohtaan. Ikäeron vuoksi tarinoita on usein epäilty.lähde?
Stevenson matkusti 1888 Molokain saarelle vain joitakin viikkoja ennen lähetyssaarnaaja isä Damienin kuolemaa. Hän vietti kaksitoista päivää lähetyssaarnaajan asunnossa Bishop Homessa Kalawaossa. Stevenson opetti paikallisia tyttöjä pelaamaan krokettia. kongregationalistiset ja presbyteeriset papit alkoivat panetella isä Damienia tämän katolilaisuuden vuoksi.lähde? Pastori C. M. Hyde julkaisi lehdessä Damienin työtä arvostelevan kirjeen, johon Stevenson kirjoitti lähetyssaarnaajan elämän ja työn puolustamiseksi avoimen kirjeen "Father Damien".
Stevenson kuoli aivoverenvuotoon 1894 kotonaan Vailimassa Samoalla 44-vuotiaana, kesken aktiivista luomiskauttaan. Hänet haudattiin oman toivomuksensa mukaan Samoalle, jonne hänen vaimonsakin tuhkat kuljetettiin tämän kuoltua 1914.lähde?