stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Simone del Pollaiolo

Simone del Pollaiolo
Simone del Pollaiolo, liikanimi Il Cronaca (ital. cronaca = kronikka), (1457 Firenze – 1508), oli Firenzessä toiminut italialainen renessanssiarkkitehti. Hän tutki 1484 Roomassa antiikkia, sitten Firenzessä Filippo Brunelleschin töitä. Cronacasta tuli 1495 Firenzen tuomiokirkon rakennustöiden arkkitehti. Hänen päätyönsä on Benedetto da Maianon 1489 aloittaman Palazzo Strozzin kanonisen arvon saanut kattolista ja muita yksityiskohtia, sen pylväspiha sekä pieni, 1504 vihitty San Salvatore al Monten kerjäläismunkkikirkko kukkulalla S. Miniato-portin ulkopuolella. Hän rakensi Santo Spiriton sakastin vestibyylin, Giuliano da Sangallon kanssa Palazzo Vecchion suuren salin, jonka Giorgio Vasari myöhemmin muutti, ja mahdollisesti Palazzo Guadagnin, jossa on hienot graffitofasadit ja puukattolistat.
Simone Pollaiolon valmiiksi saattama Palazzo Strozzi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Simone del Pollaiolo Wikimedia Commonsissa
Serik Konakbajev

| Serik Konakbajev |
| --- | --- |
 Serik Konakbajev (vas.) ottelussa Kuuban José Aguilaria vastaan Moskovan olympialaisten välieräottelussa.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Serık Kerımbekūly Konakbajev
Syntynyt: 28. tammikuuta 1959 (ikä 65) Pavlodar, Neuvosto-Kazakstan, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:  Neuvostoliitto
Nyrkkeilijä
Pituus:  177 cm
Painoluokka:  kevyt keskisarja (63,5 kg) / keskisarja (67 kg)
Kätisyys:  oikeakätinen
| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Moskova 1980 | 63,5 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | München 1982 | 67 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Köln 1979 | 63,5 kg |  |
|  Kultaa | Tampere 1981 | 67 kg |  |
Serik Kerimbekuly Konakbajev (kaz. Серік Керімбекұлы Қонақбаев, Serık Kerımbekūly Qonaqbaev; s. 25. lokakuuta 1959 Pavlodar, Neuvosto-Kazakstan, Neuvostoliitto) on kazakstanilainen Neuvostolittoa edustanut uransa päättänyt nyrkkeilijä. Hän saavutti amatööriurallaan olympiahopeaa kevyessä keskisarjassa Moskovan olympialaisissa 1980, MM-hopeaa keskisarjassa ja kaksi EM-kultaa. Hänen uransa ajoittui 1970- ja 80-lukujen vaihteen molemmin puolin.
Nyrkkeilyuran jälkeen hän on toiminut niin kansallisen kuin kansainvälisen ammattilais- kuin amatöörinyrkkeilyliiton johtotehtävissä. Konakbajev on toiminut 2000-luvulla myös Kazakstanin parlamentin jäsenenä.
Nyrkkeilyuran jälkeinen aika > Koulutus

Serik Konakbajev oli suorittanut vuonna 1981 rakennusinsinööriä vastaavan tutkinnon. Vuonna 1984 hän suoritti tutkinnon Kazakstanin fyysisen kultuurin instituutissa. Vuonna 1999 hän suoritti oikeustutkinnon ja vuonna 2006 kauppatieteen tutkinnon turkkilais-kazakstanilaisessa yliopistossa.
Konakbajevin siviilitehtävät 1980-luvun liittyivät Neuvosto-Kazakstanin maatalouteen ja komsomol-toimintaan. Vuosina 1986-1990 hän toimi Neuvosto-Kazakstanin maajoukkueen nyrkkeilyvalmentajana.
Nyrkkeilyuran jälkeinen aika > Nyrkkeilyjohtaja itsenäistyneessä Kazakstanissa

Vuonna 1991 Venäjällä aktiivisti ammattinyrkkeilyn puolella toimintaa käynnistänyt entinen nyrkkeilijä Viktor Agejev aktivoi Konakbajevia perustamaan Neuvostoliitosta itsenäistyneessä Kazakstanissa omaa WBA:n alaista ammattinyrkkeilyliittoa. Konakbajev toimikin vuosina 1992-2007 Kazakstanin ammattinyrkkeilyliiton puheenjohtajana. Sen jälkeen hän toimi Kazakstanin amatöörinyrkkeilyliiton varapuheenjohtajana. Vuonna 2010 Konakbajev valittiin kansainvälisen amatöörinyrkkeilyliiton (AIBA) toimeenpanevaan komiteaan Almatyn kongressissa. Marraskuussa 2014 hänet valittiin AIBA:n varapuheenjohtajaksi ja Aasian nyrkkeilyliiton (ASBS) puheenjohtajaksi. Vuosina 2014–2018 hän oli myös AIBA:n toimeenpanevan komitean jäsen ja AIBA:n urheilija- ja nuorisoasioiden komission puheenjohtaja. Lokakuussa 2018 hän oli Moskovan kongressissa ehdokkaana AIBA:n puheenjohtajaksi.
Nyrkkeilyuran jälkeinen aika > Parlamentaarikkoura

Vuonna 1999 hänet valittiin Kazakstanin tasavallan parlamentin Mažilisin kansanedustajaksi Kansandemokraattisen puolueen "Otan" (Isänmaa)-puoluelistalta. Vuodesta 2004 vuoteen 2011 hän oli Kazakstanin tasavallan parlamentin Mazhilisin edustaja Jambılin alueelta.
Yhdysvaltain Mark Breland ja Serik Konakbajev vuonna 2010.
Slitherine

| Slitherine |
| --- | --- |
Perustettu:  2000
Toimiala:  videopeliteollisuus
Tuotteet:  videopelit
Kotisivu:  www.slitherine.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Slitherine on vuonna 2000 perustettu videopelien kehittäjä ja julkaisija. Studion perustajat työskentelivät aiemmin useiden tunnettujen pelien parissa. Yritys on julkaissut useita strategiapelejä Slitherine Strategies -brändillä. Yritys yhdistyi Matrix Gamesin kanssa vuonna 2010.
Sito Pons

Sito Pons vuoden 1989 Japanin GP:ssä.
Alfonso "Sito" Pons (s. 9. marraskuuta 1959 Barcelona) on espanjalainen entinen ratamoottoripyöräilijä ja tallipäällikkö. Hän on kaksinkertainen 250cc-luokan maailmanmestari vuosilta 1988 ja 1989. Pons oli ensimmäinen espanjalainen 250-kuutioisten maailmanmestari.
Sito Pons aloitti kilpailemisen juniorisarjoissa vuonna 1977. Hän ei ollut alkuvuosina kovinkaan menestyksekäs, mutta vuonna 1980 tullut nuorille kuljettajille tarkoitetun Streaker Cupin voitto oli edistysaskel uralla. Seuraavana vuonna hän pääsi osallistumaan 250cc-luokan MM-sarjan Belgian osakilpailuun villillä kortilla. Tallipaikan 250-kuutioisiin Pons sai kaudeksi 1983, mutta ensimmäinen kausi jäi kesken loukkaantumisen vuoksi. Kaudella 1984 tuli uran ensimmäinen osakilpailuvoitto. Sito Ponsin uran parhaat kaudet olivat 1986-1989. Hän oli neljä kautta peräkkäin MM-sarjan kokonaispisteissä kolmen parhaan joukossa. 500-kuutioisissa Pons kilpaili kolmena kautena, mutta ei päässyt kertaakaan palkintopallille ja oli kokonaispisteissä parhaimmillaan kymmenes.
Sito Pons lopetti kilpauransa kauden 1991 jälkeen ja perusti kaudeksi 1992 Team Honda Pons -kilpatallin. Talli kilpaili 500-kuutioissa ja sen kuljettajina oli muun muassa Àlex Crivillé, Carlos Checa, John Kocinski ja Loris Capirossi. Capirossi oli kaudella 2001 MM-sarjan kolmas. Kaudella 2003 talli muutti nimensä Camel Pramac Pons:ksi. Sen kuljettajista Max Biaggi oli MM-sarjan kolmas kahdesti. Kaudella 2010 Pons siirtyy tallipäällikköksi uuteen Moto2-sarjaan. Pons Kalex Team -tallin kuljettavat tulevat kilpailemaan saksalaisilla Kalexin pyörillä.
Pons on saanut Asturian ruhtinaan säätiön myöntämän Asturian ruhtinaan palkinnon urheilu-urastaan. Säätiön kunniapresidenttinä on Espanjan kruununprinssi Felipe.
Kilpauransa aikana Pons toimi espanjalaisten kuljettajien edustajana kansainvälisissä organisaatioissa.
Saavutukset kuljettajana > 250cc-luokka

Maailmanmestari 1988 ja 1989
MM-sarjan toinen 1986
MM-sarjan kolmas 1987
15 osakilpailuvoittoa, 16 kakkossijaa ja 10 kolmossijaa
Espanjan mestaruus 1986
Asturian ruhtinaan palkinto 1990
Saavutukset tallipäällikkönä > 500cc-luokka

Camel Pramac Pons tallien MM-sarjan toinen 2003
Loris Capirossi kuljettajien MM-sarjan kolmas 2001
Max Biaggi kuljettajien MM-sarjan kolmas 2003 ja 2004
Aiheesta muualla

Pons Racingin sivut[vanhentunut linkki]
250cc-luokan kuljettajien maailmanmestarit
1949: Bruno Ruffo |
1950: Dario Ambrosini |
1951: Bruno Ruffo |
1952: Enrico Lorenzetti |
1953: Werner Haas |
1954: Werner Haas |
1955: Hermann-Paul Muller |
1956: Carlo Ubbiali |
1957: Cecil Sandford |
1958: Tarquinio Provini |
1959: Carlo Ubbiali |
1960: Carlo Ubbiali |
1961: Mike Hailwood |
1962: Jim Redman |
1963: Jim Redman |
1964: Phil Read |
1965: Phil Read |
1966: Mike Hailwood |
1967: Mike Hailwood |
1968: Phil Read |
1969: Kel Caruthers |
1970: Rob Gould |
1971: Phil Read |
1972: Jarno Saarinen |
1973: Dieter Braun |
1974: Walter Villa |
1975: Walter Villa |
1976: Walter Villa |
1977: Mario Lega |
1978: Kork Ballington |
1979: Kork Ballington |
1980: Anton Mang |
1981: Anton Mang |
1982: Jean-Louis Tournadre |
1983: Carlos Lavado |
1984: Christian Sarron |
1985: Freddie Spencer |
1986: Carlos Lavado |
1987: Anton Mang |
1988: Sito Pons |
1989: Sito Pons |
1990: John Kocinski |
1991: Luca Cadalora |
1992: Luca Cadalora |
1993: Tetsuya Harada |
1994: Max Biaggi |
1995: Max Biaggi |
1996: Max Biaggi |
1997: Max Biaggi |
1998: Loris Capirossi |
1999: Valentino Rossi |
2000: Olivier Jacque |
2001: Daijirō Katō |
2002: Marco Melandri |
2003: Manuel Poggiali |
2004: Daniel Pedrosa |
2005: Daniel Pedrosa |
2006: Jorge Lorenzo |
2007: Jorge Lorenzo |
2008: Marco Simoncelli |
2009: Hiroshi Aoyama |
Sabu

Sabu
Terry Michael Brunk (s. 12. joulukuuta 1964) on yhdysvaltalainen showpainija, joka on nykyisin independent circuitin painija. Hän esiintyi World Wrestling Entertainmentin ECW-brändissä. Parhaiten hänet muistetaan esiintymisistään ECW-painipromootiossa 1990-luvulla.
Sabua mainostetaan "eläimellisimpänä ottelijana lajin historiassa", eikä Sabun painityyli ole kovin perinteistä, sillä hänen liikesettinsä koostuu lähinnä hypyistä, jotka tehdään pöytien tai tuolien avustuksella - tai niiden päälle. Sabu on ollut otteluissaan hyvin itsetuhoinen kuten WWE:n Mick Foley (Mankind). Hän on saavuttanut paljon urallaan, sillä hän on ollut muun muassa ECW:n ja NWA:n maailmanmestari, ECW:n joukkuemestari ja XPW:n maailmanmestari. Nimensä Sabu on mukaillut vanhasta intialaisesta kenraalista, jonka nimi oli Sabu.
Sabu on tunnettu myös siitä, että hän on jatkanut otteluitaan kärsittyään vakavia loukkaantumisia, jotka olisivat tarvinneet välitöntä hoitoa. Esimerkiksi ottelussa Sandmania vastaan Sabu mursi leukansa osuessaan kaiteeseen, mutta ottelun lopettamisen sijaan Sabu teippasi leukansa ja jatkoi ottelua ennaltasovittuun lopetukseen asti. Piikkilankaottelussa Terry Funkia vastaan Sabu aukaisi hauiksensa piikkilankaan, ja jatkaakseen ottelua hän teippasi haavan umpeen. Lopulta sairaalassa haavan sulkemiseen meni yli 100 tikkiä.[lähde? ] Myös TNA:ssa paininut Sabu on ollut 1990-luvulla suuri osa ECW:tä.
Pituus: 183 cm
Paino: 99 kg
Lopetusliike: Triple Jump Moonsault, Arabian Facebuster, Atomic Arabian Facebuster, Camel Clutch
Entiset nimet:	Terry Snuka, Coco Samoa, Black Ninja
Uran kohokohdat:2 x ECW Heavyweight Championship, 3 x ECW Tag Team Championship, 1 x ECW Television Championship, 2 x NWA World Heavyweight Championship
Hänen opettajansa oli The Original Sheik, joka oli hänen setänsä.
Semenawi Bahrin kansallispuisto

Vuoristotie Semenawi Bahrissa.
| --- | --- |
Sijainti:  Eritrea
| --- | --- |
Tyyppi:  Kansallispuisto 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Semenawi Bahrin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Eritreassa. Se sijaitsee maan pääkaupungin Asmaran koillispuolella, vuoristossa 900–2 400 metrin korkeudessa. Semenawi Bahrin alue tunnetaan vihreänä vyöhykkeenä, sillä siellä on hedelmällinen maaperä ja runsaat sateet (800–1 000 mm vuodessa). Vuosisatojen ajan sen ylänköalueita on viljelty ja alavilla osilla laidunnettu karjaa. Italialaiset olivat aikoinaan kiinnostuneita alueesta. Metsää on raivattu paljon kahviviljelmien tieltä. Kansallispuistossa on suojeltuna Eritrean viimeiset ikivihreät trooppiset sekametsät.
Kasvisto

Lokakuusta maaliskuuhun vuoriston yläosat ovat sumupilvien ja tihkusateen peitossa. Sumu kastelee metsiä ja luo otolliset olosuhteet jäkälien ja naavojen kasvulle. Ylhäällä kivikkojen välissä kasvaa ruohoa, vieraslajina levinneitä opuntiakaktuksia sekä afrikankatajan muodostamia metsiä. Jokilaaksoissa ja purojen varsilla on rehevämpiä metsiä. Noin kahden kilometrin korkeudessa pääasiallinen puulaji on oliivin afrikkalainen alalaji. Noin 1 400 metrin korkeudella ja siitä alaspäin metsän valtalajeja ovat kombretumit (Combretum) ja ketapanit (Terminalia). Jokivarsilla kasvaa akaasioita ja viikunoita.
Eläimistö

Puistossa tavataan monia harvinaisia lintulajeja, kuten sudaninfrankoliineja. Se on myös tärkeä muuttavien petolintujen levähdysalue. Alueella elää paljon vaippapaviaaneja. Muihin nisäkkäisiin kuuluvat leopardi, kirjoantilooppi, kalliohyppijä, isokudu, ja pahkasika.
Aiheesta muualla

Integrated Semenawi and Debubawi Bahri-Buri-Irrori- Hawakil Protected Area System for Conservation of Biodiversity and Mitigation of Land Degradation United Nations Development Programme (UNDP). Arkistoitu 20.10.2019. Viitattu 8.2.2020. (englanniksi)
Semenawi Bahri National Park Africa Tour Operators. Viitattu 8.2.2020. (englanniksi)
Assefaw, Michael: Conservation of Semenawi-Debebawi Bahri Protected Area of Eritrea: A Great Responsibility Env.go.jp. Viitattu 8.2.2020. (englanniksi)
Rusorintatylli

| Rusorintatylli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurmitsat Charadriidae
Suku::  Tyllit Charadrius
Laji::  modestus
Kaksiosainen nimi
 Charadrius modestus  (Lichtenstein, 1823) 
Katso myös
   Rusorintatylli Wikispeciesissä   Rusorintatylli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rusorintatylli (Charadrius modestus) on eteläamerikkalainen kahlaaja. Sen elinympäristö käsittää mantereen eteläosan Chilen ja Argentiinan keskiosista Tulimaahan ja Falklandsaaret. Lajin holotyypin kuvaili Martin Lichtenstein Montevideosta Uruguaysta 1823.
Rusoreunahapero

| Rusoreunahapero |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Russulales
Heimo::  Haperot ja rouskut Russulaceae
Suku::  Haperot Russula
Laji::  depallens
Kaksiosainen nimi
 Russula depallens  Fr. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rusoreunahapero (Russula depallens) on kupera- tai laakealakkinen purppura tai punainen, vanhetessaan haalistuva haperolaji. Lakki on 4–12 senttimetriä leveä ja tahmea. Heltat ovat aluksi vaaleat ja vanhemmiten kermanväriset. Jalka on 3–6 senttimetriä pitkä ja valkoinen tai hieman rosanpunertava, mutta vanhemmiten harmaantuva. Malto on valkoista tai harmahtavaa. Maku on hieman kirpeä tai joskus mieto. Se ei ole hyvä ruokasieni. Hapero kasvaa koivun juurisienenä kalkkimailla, lehdoissa, puistoissa ja teiden varsilla. Kasvuaika on kesäkuusta syyskuuhun. Laji on luokuteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Rusoreunahapero
Robert F. Kennedyn ihmisoikeuspalkinto

Robert F. Kennedy ihmisoikeuspalkinto on vuodesta 1984 jaettu ihmisoikeuspalkinto. Palkinto on nimetty Yhdysvaltain entisen oikeusministerin Robert Kennedyn mukaan.
Palkinnon saajat

| vuosi | saaja | maa tai järjestö |
| --- | --- | --- |
| 2019 | La Unión del Pueblo Entero |  Yhdysvallat |
| 2019 | Angry Tias |  Yhdysvallat |
| 2019 | Pidätetty maahanmuuttajien solidaarisuuskomitea |  Yhdysvallat |
| 2018[lähde? ] | Color of Change |  Yhdysvallat |
| 2018[lähde? ] | Kansainvälinen alkuperäiskansojen neuvosto |  Yhdysvallat |
| 2018[lähde? ] | March For Our Lives |  Yhdysvallat |
| 2018[lähde? ] | United We Dream |  Yhdysvallat |

| 2017 | Alfredo Romero |  Venezuela |
| 2016 | Andrea C. James |  Yhdysvallat |
| 2015 | Natalia Taubina |  Venäjä |
| 2014 | Adilur Rahman Khan |  Bangladesh |
| 2013 | Ragia Omran |  Egypti |
| 2012 | Librada Paz |  Yhdysvallat |
| 2011 | Frank Mugisha |  Uganda |
| 2010 | Abel Barrera Hernández |  Meksiko |
| 2009 | Magodonga Mahlangu |  Zimbabwe |
| 2009 | Women of Zimbabwe Arise |  Zimbabwe |
| 2008 | Aminatou Haidar |  Länsi-Sahara |
| 2007 | Mohammed Ahmed Abdallah |  Sudan |
| 2006 | Sonia Pierre |  Dominikaaninen tasavalta |
| 2005 | Stephen Bradberry |  Yhdysvallat |
| 2004 | Delphine Djiraibe |  Tšad |
| 2003 | Immokalee-työntekijöiden koalitio |  Yhdysvallat |
| 2002 | Loune Viaud |  Haiti |
| 2001 | Darci Frigo |  Brasilia |
| 2000 | Martin Macwan |  Intia |
| 1999 | Michael Kpakala Francis |  Liberia |
| 1998 | Berenice Celeyta |  Kolumbia |
| 1998 | Gloria Florez |  Kolumbia |
| 1998 | Jaime Prieto |  Kolumbia |
| 1998 | Mario Calixto |  Kolumbia |
| 1997 | Sezgin Tanrikulu |  Turkki |
| 1997 | Senal Sarihan |  Turkki |
| 1996 | Anonymous |  Sudan |
| 1995 | Kailash Satyarthi |  Intia |
| 1995 | Nguyen Dan Que |  Vietnam |
| 1995 | Doan Viet Hoat |  Vietnam |
| 1994 | Wei Jingsheng |  Kiina |
| 1994 | Ren Wanding |  Kiina |
| 1993 | Bambang Widjojanto |  Indonesia |
| 1992 | Chakufwa Chihana |  Malawi |
| 1991 | Avigdor Feldman |  Israel |
| 1991 | Raji Sourani |  PLO |
| 1990 | Amilcar Mendez Urizar |  Guatemala |
| 1989 | Fang Lizhi |  Kiina |
| 1988 | Gibson Kamau Kuria |  Kenia |
| 1987 | Kim Geun-tae |  Korean tasavalta |
| 1987 | In Jae-keun |  Korean tasavalta |
| 1986 | Zbigniew Bujak |  Puola |
| 1986 | Adam Michnik |  Puola |
| 1985 | Allan Boesak |  Etelä-Afrikka |
| 1985 | Beyers Naude |  Etelä-Afrikka |
| 1985 | Winnie Mandela |  Etelä-Afrikka |
| 1984 | CoMadres |  El Salvador |
Sinijuovarasbora

| Sinijuovarasbora |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Särkikalat Cyprinidae
Alaheimo::  Danioninae
Suku::  Rasbora
Laji::  daniconius
Kaksiosainen nimi
 Rasbora daniconius  Hamilton, 1822 
Katso myös
   Sinijuovarasbora Wikispeciesissä   Sinijuovarasbora Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sinijuovarasbora (Rasbora daniconius) on särkien (Cyprinidae) heimoon kuuluva kalalaji, jota pidetään akvaariossa. Sinijuovarasbora on tavallisesti 8, korkeintaan 15 senttimetrin mittainen kalalaji. Sitä tavataan Andamaaneilla, Bangladeshissa, Bhutanissa, Intiassa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Nepalissa, Pakistanissa, Sri Lankassa, Vietnamissa, Laosissa sekä Thaimaassa. Sinijuovarasbora on akvaariokalana melko vaikeahoitoinen mutta sopeutuva.
Sabrina Zollinger

| Sabrina Zollinger> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. marraskuuta 1993 (ikä 30) Maur, Sveitsi
Kansalaisuus:   Sveitsi
Jääkiekkoilija
Maila:  vasen
Pituus:  165 cm
Paino:  65 kg
Pelinumero:  10
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  ZSC Lions (SWHL A)   HV71 (SDHL)
| Mitalit> Maa:  Kanada.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Kanada.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Kanada.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:  Kanada> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Yhdysvallat 2012 | jääkiekko |  |
Sabrina Zollinger (s. 27. marraskuuta 1993 Maur) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka edusti kaudella 2019-2020 ruotsalaista HV71-joukkuetta.
Zollinger edusti Sveitsin maajoukkuetta vuosien 2010 ja 2018 talviolympialaisissa.
Sabtšota Apkhazeti

Sabtšota Apkhazetin etusivulla julkaistiin vuonna 1938 abhaasian kielen georgialaiseen kirjaimistoon perustuneet uudet aakkoset.
Sabtšota Apkhazeti (საბჭოთა აფხაზეთი, ”Neuvosto-Abhasia”) oli Abhasian pääkaupungissa Suhumissa ilmestynyt georgiankielinen sanomalehti.
Vuonna 1937 perustettu lehti toimi Georgian kommunistisen puolueen Abhasian aluekomitean sekä Abhasian autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattajana. Sen rinnalla ilmestyivät venäjänkielinen Sovetskaja Abhazija ja abhaasinkielinen Apsny kapš. Viidesti viikossa julkaistun lehden painosmäärä oli 23 000 kappaletta vuonna 1980.
Lehti sai nimen Apkhazetis khma (აფხაზეთის ხმა, ”Abhasian ääni”) vuonna 1990. Vuonna 1993 se siirtyi Abhasian sodan takia Tbilisiin, jossa se ilmestyi pakolaishallituksen viikkolehtenä vuoteen 2005 saakka.
Ruonan kartano

Ruonan kartano tai Ruonankartano (ruots. Runagård) on kartano Sauvossa. Kartano lähiympäristöineen muodostaa yhden Sauvon rekisterikylistä. Ruona sijaitsee Ruonanjoen alajuoksulla Halikonlahteen kuuluvan Ruonanlahden rannalla.
Varhaisin maininta Ruonan kartanosta on vuodelta 1350, jolloin kuningas Maunu Ladonlukko myi sen Turun linnanhaltija Gerhard Skyttelle. Kartano on todennäköisesti perustettu 1200-luvun alkupuoliskolla ruotsalaisen uudisasutuksen keskuspaikaksi, ja siitä muodostettiin kruununkartano. Kartanon ympärille perustettiin erityinen kartanolääni, Ruonankartanon lääni, joka oli varhainen hallintoalue, jolla oli myös sotilaallista merkitystä. Turun linnan valmistuttua kruununkartanolle ei ollut enää samaa käyttöä, joten sen saattoi myydä.
Ruonan kartanosta muodostui rälssimaata, mutta se säilytti erityisen hallinnollisen asemansa. Ruonankartanon lääni käsitti pelkästään kruununtiloja, joiden lampuodit kantoivat veronsa kartanolle 1600-luvulle saakka. 1500-luvulla Ruona kuului Erik Flemingille, mutta se on siirtynyt takaisin kruunulle ja päätynyt hetkellisesti voudin virkatilaksi. Kartano lääneineen lahjoitettiin Ivar Stiernkorsille vuonna 1566, mutta otettiin pois Stiernkorseilta 1599 ja annettiin Tönne Göransson Gyllenmånelle. Vuonna 1618 kartano palasi Stiernkorsien haltuun, mutta palautettiin kruunulle vuoden 1682 reduktiossa. Siitä eteenpäin Ruona oli majurin puustelli Ruotsin vallan loppuun saakka.
Ruonanjoki (Sauvo)

| Ruonanjoki |
| --- | --- |
Alkulähde:  Hajala
Laskupaikka:  Halikonlahti
Maat:  Suomi
Valuma-alue:  84 km²
Ruonanjoki (ruots. Runa å) on pieni joki Sauvon kunnassa Varsinais-Suomessa. Joki saa alkunsa Salon puolelta Hajalassa, josta se virtaa lounaaseen Vainionjokena Pöylän läpi Sauvoon. Sauvossa joki tekee neljä mutkaa ja laskee lopulta Ruonan kylän kohdalla itään Ruonanlahteen, joka on osa Halikonlahtea.
Yli kolmasosa Ruonanjoen 84 neliökilometrin kokoisesta valuma-alueesta on viljelyskäytössä, mikä kuormittaa joen vesistöä. Lisäksi jokea käytetään maanviljelysten kastelemiseen.
Soffi Schønning

Soffi Schønning (1895–1994) oli norjalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän debytoi vuonna 1924. Hän esiintyi muun muassa Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa, Covent Gardenissa, Glyndebournen festivaalilla ja Nationaltheateretissa. Hänen rooliensa joukossa olivat Gilda (Rigoletto), Olympia (Hoffmannin kertomukset), Musette (La bohème), Yön kuningatar (Taikahuilu) ja Lakmén nimirooli. Vuonna 1940 Schønning esiintyi Arne Eggenin Olav Liljekransin kantaesityksessä.
Schønning syntyi Kabelvågissa, Lofooteilla. Hän opiskeli Borghild Langaardin johdolla Norjassa ja Louisa Cappianin johdolla Englannissa. Schønning piti monia konsertteja baritoni Waldemar Johnsenin kanssa. Toisen maailmansodan aikana Schønning oli Lontoossa. Hän meni naimisiin Jonas Schanche Jonasenin kanssa, ja pariskunta muutti Sandnesiin vuonna 1945. Sittemmin Schønning toimi laulunopettajana Stavangerissa 80-vuotiaaksi asti. Hän piti jäähyväiskonserttinsa 29. tammikuuta 1956 Lars Mælandin johtaman Sandnesin sinfoniaorkesterin kanssa.
Robert Fayrfax

Robert Fayrfax (23. huhtikuuta 1464 Deeping Gate – 24. lokakuuta 1521 St Albans) oli englantilainen säveltäjä.
Fayrfaxista tuli viimeistään vuonna 1497 kuninkaallisen kapellin jäsen. Vuosina 1498–1502 hän toimi St Albans -tuomiokirkon urkurina. Hän sai vuonna 1501 musiikin kandidaatin ja vuonna 1504 tohtorin arvon Cambridgen yliopistosta. Hänelle myönnettiin vastaava tohtorinarvo myös Oxfordin yliopistosta vuonna 1511. Fayrfax osallistui laulajana ja laulajien johtajana useisiin kuninkaallisten merkkitapahtumiin. Hän johti kuninkaallisen kapellin muusikoita myös vuonna 1520 Henrik VIII:n ja Frans I:n Field of the Cloth of Gold -nimellä tunnetussa tapaamisessa. Fayrfax sai monia etuuksia Henrik VIII:lta ja tienasi myös musiikkikäsikirjoituksilla.
Fayrfax työskenteli kuninkaallisessa kappelissa kuolinvuoteensa saakka. Hänellä oli todennäköisesti myös jokin kunnia-asema St Albans -tuomiokirkossa, johon hänet haudattiin. Fayrfaxilla oli vaimo Agnes ja tuntematon määrä lapsia.