stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Liettuan ilmavoimat
Itsenäistymisen jälkeen > Vapaaehtoiset ilmavoimat

Liettuassa aloitettiin itsenäisten ilmavoimien luominen kesäkuussa 1990, kun muodostettiin vapaaehtoiset ilmavoimat (liett. Savanoriskos Oro Pajegos, SOP). Neuvostojoukkojen toimet tammikuussa 1991 Vilnassa aiheuttivat kansalliskaartin (liett. Krasto Apsauga) eli vapaaehtoisarmeijan muodostamisen. Tämä osasto tunnetaan myös nimellä rautasudet (liett. Gelezinis Vilkas). SOP:n ensimmäisenä komentajana toimi apulaispuolustusministeri eversti J Gegas.
Liettuan vapaaehtoinen ilmapuolustusjärjestö perustettiin kevään 1991 kuluessa. Järjestöön kuului 15 ilmailukerhoa ja se sai nimen Vytis, kun kolme yksikköä muodosti SOP:n lentolaivueet. Nämä laivueet nimettiin tunnettujen liettualaisten lentäjien mukaan:
liett. Vilnaus Dariaus ir Gireno eskadrile tukikohtanaan Kyviskes
tukikohtana Panevezys
liett. Silutes Aviacijos eskadrile tukikohtana Silute
Kaikkien laivueiden kalustona oli Antonov An-2-, PZL-104 Wilga- ja Jak-52-lentokoneet, jotka olivat lähinnä taitolento- tai laskuvarjohyppykäytössä.
Nykyinen kalusto

Liettuan ilmavoimille hankittiin helmikuussa 1993 Kirgistanista neljä Tšekkoslovakiassa valmistettua L-39 C Albatros -harjoitushävittäjää, joilla valvottiin maan ilmatilaa, kunnes Nato-maiden vuorottelu alkoi. 30. elokuuta 2011 yksi Albatroseista törmäsi Liettuassa harjoituksessa ranskalaisen Mirage-hävittäjän kanssa ilmassa ja syöksyi maahan. Lentäjät eivät loukkaantuneet.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sramble - Liettuan ilmavoimat (Arkistoitu – Internet Archive)
Liettuan ilmavoimat (Arkistoitu – Internet Archive)
Ilmavoimien lippu.
Romualdas Marcinkus, Jonas Liorentas, Antanas Gustaitis, Juozas Namikas, Jonas Mikenas ja Kazys Rimkevicius ANBO-tehtaan luona
Aimo Tietäväinen

Aimo Antero Tietäväinen (6. heinäkuuta 1937 Suistamo – 27. syyskuuta 2022 Savonlinna) oli suomalainen matemaatikko. Hän oli Turun yliopiston matematiikan professori 1968–2000. Tietäväisen tutkimuskohteisiin  kuuluivat kunta-, luku- ja koodausteoria.
Tietäväinen väitteli Turun yliopistosta 1965. Sen jälkeen hän toimi matematiikan assistenttina Turun yliopistossa 1962–1967, matematiikan apulaisprofessorina Tampereen teknillisessä korkeakoulussa 1967–1968 ja Turun yliopistossa 1968–1971 sekä matematiikan professorina Tampereen teknillisessä korkeakoulussa 1971–1972 ja Turun yliopistossa 1972–2000.
Huomionosoitukset

Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. luokan ritari 1993
Aiheesta muualla

Aimo Tietäväisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Late Lisko

Late Lisko (engl. Oscar's Oasis) on sanattomaan huumoriin perustuva animaatiosarja. Sen ovat tuottaneet TeamTO ja Tuba Entertainment yhteistyössä Cake Entertainmentin kanssa. Se perustuu alkuperäiseen "Disney Channel Asia"ssa esitettyyn sarjaan. Oscar's Oasista voidaan katsoa joillain kanavilla kolmiulotteisena Nintendo 3DS-lähetyksenä.. Suomessa sarjaa esittää MTV3 Juniori. Se näkyy myös satelliittivastaanottimella Eurobird 1:sta "POP"-kanavalta.
Juoni

Late ("Oscar") on lisko, joka asuu nimeämättömällä aavikolla. Aavikolla on samoja piirteitä kuin Saharalla, Kalaharilla ja Pohjois-Amerikan aavikoilla. Asfaltilla päällystetty tie halkaisee alueen ja sitä käyttävät satunnaiset rekat. Aavikolle on tuotu ( ja tuodaan lisää) erilaisia jätteitä, joita päähenkilöt tutkivat löytäen satunnaisesti tavaroita, joista on heille iloa. Late on yleensä etsimässä itselleen vettä tai ruokaa. Late yrittää jatkuvasti varastaa läheiseltä kanafarmilta munia syötöväksi. Laten naapurina asustavat kolme epätavallista ystävystä: Popy - aavikkokettu, Buck - korppikotka ja Harchi - hyeena. He asustavat hylätyssä koulubussissa. Alueella on syviä kanjoneita, joihin päähenkilöt usein putoilevat samaan tapaan kuin Kelju K. Kojootti jahdatessaan Maantiekiitäjää.
Päähenkilöt

Neljä päähenkilöä ovat:
Late - lisko
Popy - naaraspuolinen aavikkokettu, kolmikon pomo
Buck - korppikotka, kolmikon neropatti
Harchi - hyeena, kolmikon lihakset.
Sivuhenkilöt

Manolo - autokuski, joka nukkuu aina, myös ajaessaan autoa koiransa Rocon kanssa, joka ohjaa autoa.
Roco - Manolon uskollinen koira.
Laten tyttöystävä - naaraslisko, jota Late yrittää liehitellä vaihtelevalla menestyksellä.
Kanat - asustavat kanatarhassa jota Roco vahtii ja joiden munia Late ja kolmikko yrittävät kaapata
Krokotiilit - vaarallisimmat eläimet aavikolla.
Haisunäätä - kaikki paitsi Late pelkäävät hänen hajuaan.
Mangustit
Juniori - Laten ottopoika, esiityy vain kerran; kasvaa lopulta jättiläisliskoksi.
Jaksot

Jokainen jakso kestää 7 minuuttia, jaksoja on tehty 78.
Jaksot > Kausi 1

Paha matka (Bad Trip)
Munajahti (Egg Race)
Veden etsintä (Finding Water)
Vauvanukke (Baby Doll)
Rakastumista (Falling in Love)
Kärpänen (The Fly)
Hot Dog Way of Life
Kävely Kuussa (Walking on the Moon)
Kananlumoaja (Chicken Charmer)
Oasis cup
Oma koti kullan kallis (Home Sweet Home)
Maantiekiitäjät (Road Runners)
Top Gun
Beach Dream
Mustikka (Blueberry)
Mangusti-blues (Meerkat Blues)
Aurinkovarjo, paraboli ja satelliittilautanen (Parasol, Parabole and Satellite Dish)
Grilijuhla (Barbecue Party)
Pronto Express
Juniori! (Junior!)
Osuma! (Strike!)
Käkikello (Cuckoo Horn)
Fly Force One
The Great Escape
Rock a Bye Booboo
Fluff the Magic Lizard
Lost
Forbidden Zone
Chicken Ace
Lizard : wanted
Yummi Oscar
Mom in Spit of Himself
Corn to be Wild
Amazing Chicken
Power of Love
Seventh Heaven
Pineapple Chase
Sweet Smell Of Success
Food Chain
Barrel Story
Egg Over Easy
Forbidden Paradise
Scam sandwich
Get Out of It
Winning Ticket
Collector Mania
Lucked Out
Firefly Flash
GodLizard Returns
My Bodyguard
Touching Bottom
Sound Bites
Black Run
One For All
Frost Bitten
Day of the Chicken
The Unexpected Hero
Busy Day
Lizard in the Sky
Hiccup and Away
Bad Seed
Smells Like Trouble
Leader of the Pack
Momma Croc
Toothbrush Tussel
Radio Active
Sweet Heart
Golf Club
A Manolo's Best Friend
Revenge of the Small Fry
He's got Rhythm
Roco's Treasure
Follyball
Down In The Dumps
Witness The Fitness
Punapippurin metsästys (Hunt for Red Hot Chilli Pepper)
Kourallinen maissia (For a Fistful of Corn)
Täydellinen valokuva (Picture Perfect)
Aiheesta muualla

Oscar's Oasis at CAKE Distribution
Oscar's Oasis at TeamTO
Late Lisko Juniorin kotisivulla
Almedalen

Almedalen, Visby, 2005.
Almedalen on puisto Visbyssä Gotlannissa. Siellä oli keskiajalla vanha satama, jossa oli yhdeksän porttia, jotka johtivat silloiselle kauppakadulle Strandgatanille. Suuren lammen vieressä on  ympärysmuurin vanhin torni ruutitorni Kruttornet, jossa järjestetään vuosittaisen Keskiaikaviikon avajaiset. Almedalenissa pidetään kaupungin virallinen vappujuhla. Puiston vieressä on kirjasto Almedalsbiblioteket, kongressihalli Wisby Strand, Uppsalan yliopiston Campus Gotland ja Gotlannin ylioppilaskuoro Rindin kuorotalo Rindiborgen, joka on entinen uimahalli.
Puisto on tullut tunnetuksi myös siellä järjestettävästä Almedalsveckan-nimisestä vuosittaisesta ruotsalaispoliitikkojen tapaamisesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Almedalen Wikimedia Commonsissa
Aleksanteri Nevskin ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia Nyky-Venäjällä
Aleksanteri Nevskin ritarikunta (ven. орден Александра Невского, orden Aleksandra Nevskogo) on venäläinen kunniamerkki. Se perustettiin Neuvostoliitossa vuonna 1942. Sitä jaetaan tunnustuksena kaikenlaisissa sotilaallisissa johtotehtävissä oleville komentajille. Ritarikunta ei ole Venäjän keisarikunnassa jaetun Pyhän Aleksanteri Nevskin ritarikunnan jatkaja.
Neuvostoaikoina kunniamerkkiä jaettiin yli 42 000 upseerille ja yli 1400 yksikölle.
Ritarikunta perustettiin uudestaan Venäjän federaatiossa 7. syyskuuta 2010 annetulla presidentin ukaasilla. Nyky-Venäjällä se on vain siviileille jaettava kunniamerkki. Myöntämisperusteena on lähtökohtaisesti väh. 20 vuotta kestänyt ura virkamiehenä. Lisäksi henkilöt, jotka ovat osallistuneet Venäjän talouden, tieteen, opetuksen tai kulttuurin vahvistamiseen, voidaan nimittää ritarikuntaan.
Ritarikuntaa jaetaan vain yhdessä luokassa, mutta nauhan väri on vaihdellut aikojen saatossa:
kunniamerkin nauha Neuvostoliitossa
kunniamerkin nauha Venäjällä
Alan Snow

Alan Snow (s. 1959) on brittiläinen lastenkirjailija. Hän on työskennellyt myös animaatioelokuvien parissa. Snow on ollut tekijänä yli 160 lastenkirjassa, mutta Varokaa juustokiltaa! (2005) on hänen ensimmäinen romaaninsa. Teos aloittaa fantasiatrilogian.
Aiheesta muualla

Varokaa juustokiltaa! (Arkistoitu – Internet Archive) Pirkkalan kunnankirjaston kirjaesittelyt.
Vesa Sisättö: Pelastakaa kaalipäät ja laatikkopeikot! Helsingin Sanomat 24.10.2007.
Aimo Saxelin

Aimo Saxelin (s. 26. tammikuuta 1940 Kymi) on suomalainen laulaja joka osallistui viiteen laulukilpailuun voittaen ne kaikki. Niistä merkittävin on iskelmälaulun Suomen mestaruus vuonna 1961.
Diskografia

Aimo Saxelin – Juhlalevy (2011)
Aiheesta muualla

Aimo Saxelinin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Aina Håkansson

Aina Håkansson (1877 Kristiinankaupunki – 1949) oli suomalainen valokuvaaja ja taidemaalari.
Aina Håkansson, jonka isä oli kotoisin Ruotsista vietti kasvuvuotensa Vaasassa. Hän lähti sitten Tukholmaan, jossa hän opiskeli hovivalokuvaajan johdolla ja oppi muun muassa valokuvien retusoimisen. Suomeen palattuaan Håkansson oli valokuvaajana Joensuussa ja lisäksi hän työskenteli Pietarissa. Ruotsissa ollessaan hän tapasi elämänkumppaninsa Anna Lidénin. He matkustivat New Yorkiin ja siellä Håkansson toimi retusoijana. Sittemmin hän harjoitti taideopintoja Bostonissa ja osallistui Yhdysvalloissa menestyksellä useisiin taidenäyttelyihin. Håkansson ja Lidén viettivät kaikkiaan 17 vuotta Yhdysvalloissa. He muuttivat Ruotsiin ensimmäisen maailmansodan jälkeen ja asettuivat lopulta Kokkolaan, jossa Håkanssonin sisar asui. Kokkolassa Håkansson oli muun muassa Kokkolan yhteiskoulussa piirustuksenopettajana ja retusoijana Anna Sandelinin (1875–1958) vuonna 1898 perustamassa valokuvaamossa. Hän oli mukana muun muassa Helsingissä ja Kokkolassa pidetyissä taidenäyttelyissä.
Häkansson ei ollut taiteilijana kovinkaan tunnettu Suomessa. Suurin osa hänen töistään on ulkomailla, Suomessa niitä on K. H. Renlundin taidemuseossa Kokkolassa.
Maalauksia

Näkymä Hongellin pihasta Kokkolassa. 1923
Näkymä Helsingin Tervasaaresta. 1926
Kokkolan Pikiruukki. 1939
Raution kirkon alttaritaulu "Hyvä paimen". 1939
Annekatrin Thiele

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Thiele vuonna 2017 |  Thiele vuonna 2017 |  Thiele vuonna 2017 |  |
Maa:   Saksa
Naisten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2016 | Pariaironelonen |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | Pariaironelonen |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | Pariairokaksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Chungjiu 2013 | Pariaironelonen |  |
|  Kultaa | Amsterdam 2014 | Pariaironelonen |  |
|  Hopeaa | Aiguebelette 2015 | Pariaironelonen |  |
Annekatrin Thiele (s. 18. lokakuuta 1984 Sangerhausen) on saksalainen soutaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Thiele saavutti kultaa Rio de Janeirossa 2016 naisten pariaironelosessa. Neljä vuotta aikaisemmin Lontoon olympialaisissa 2012 hän sai olympiahopeaa samassa lajissa. Pekingissä 2008 hän oli toinen pariairokaksikossa. Thiele on voittanut myös maailmanmestaruuden pariaironelosessa Chungjiussa 2013 ja Amsterdamissa 2014 sekä MM-hopeaa pariaironelosessa Aiguebelettessä 2015.
Anneke Grönloh

Anneke Grönloh vuonna 2015.
Anneke Grönloh (1942 Tondano, Pohjois-Sulawesi, Alankomaiden Itä-Intia – 2018) oli indonesialaissyntyinen alankomaalainen laulaja. Hänen menestyneimpiin kappaleisiinsa kuuluvat ”Brandend Zand” ja ”Paradiso”.
Grönloh aloitti musiikkiuransa 17-vuotiaana asuessaan Alankomaissa. Vuonna 1962 julkaistu kappale ”Brandend Zand” oli yli 30 viikon ajan listojen kärjessä Alankomaissa. Se on kaikkien aikojen menestyneimpiä kappaleita maassa. Sitä on myyty yli 3,5 miljoonaa kappaletta. Hänen julkaisujaan on myyty maailmanlaajuisesti yli 30 miljoonaa kappaletta.
Grönloh edusti Alankomaita vuoden 1964 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Jij bent mijn leven”, jolla sijoittui kymmenenneksi.
Anneke Venema

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Alankomaat> Naisten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sydney 2000 | kahdeksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Tampere 1995 | kahdeksikko |  |
|  Pronssia | Luzern 2001 | nelonen i.p. |  |
Anneke Venema (s. 19. tammikuuta 1971) on alankomaalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiahopeaa Sydneyssä 2000. Hän jäi perämiehettömässä kaksikossa Atlantan olympialaisissa 1996 B-finaaliin ja sijoittui kokonaistuloksissa kahdeksanneksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia kahdeksikossa Tampereella 1995 ja perämiehettömässä nelosessa Luzernissa 2001.
Alan Smith (jalkapalloilija, 1980)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 28. lokakuuta 1980 (ikä 43)
Syntymäpaikka:  Leeds, Englanti
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 178 senttimetriä
Lempinimi: Smithy, Chilli Pepper, Smudger, Yorkshire Terrier, Smudge
Seura
Seura:  Newcastle United FC
Pelinumero: 17
Junioriseurat
1997-1998:  Leeds United
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1998-2004 2004-2007 2007– |  Leeds  Manchester United  Newcastle | 172 (38) 61 (7) 71 (0) |
Maajoukkue
| 2001- |  Englanti | 18 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 12. elokuuta 2007.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 4. heinäkuuta 2007.
Alan Smith (s. 28. lokakuuta 1980 Leeds, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija. 178 senttimetriä pitkän Smithin pelipaikka on hyökkääjä. Hän on tunnettu kovasta pelityylistään.
Smith aloitti ammattilaisuransa vuonna 1998 Leeds Unitedissa, jota hän oli edustanut jo juniorina. Hän pelasi seurassa vuosikaudet, ja nousi hyvien Valioliiga ja Mestarien liiga -esitystensä ansiosta aina maajoukkueeseen asti. Vuonna 2004 Smith siirtyi Manchester Unitediin, mutta hänen roolinsa Manchesterissä jäi selvästi pienemmäksi kuin mitä se oli Leedsissä.
61:n ManU:ssa pelatun liigaottelun jälkeen Smith siirtyi Newcastle Unitediin kesällä 2007 kuuden miljoonan punnan siirtosummalla.
Englannin maajoukkueessa Smith on pelannut 16 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Maajoukkuedebyyttinsä hän teki vuonna 2001.
Aiheesta muualla

Profiili Manchester Unitedin kotisivuilla
Anglosaksit

Anglosaksien muuttoliike 400-luvulla.
Englannin kansat noin vuonna 600. Anglit punaisella, saksit ruskealla, juutit keltaisella.
Anglosaksit ovat Englantia varhaiskeskiajalta lähtien asuttaneita germaanisia kansoja, jotka puhuivat alun perin muinaisenglannin kieltä. Englannin historiassa käsite anglosaksinen aika tarkoittaa aikaa kansainvaelluksista vuoteen 1066, jolloin normanni Vilhelm Valloittajasta tuli Englannin kuningas. Nykyajan briteistä monet ovat anglosaksien jälkeläisiä, ja nimityksellä viitataan nykyisiinkin englantia puhuviin kansoihin.
Anglosaksilainen väestö pohjautuu 400- ja 500-luvuilla alkaneeseen kehitykseen, jolloin angleja, sakseja ja muutamia muita germaaniheimoja tunkeutui Ison-Britannian saaren itä- ja sittemmin myös etelärannikolle kansainvaellusten pyörteissä. He olivat lähtöisin Pohjois-Saksan, Hollannin ja Tanskan alueelta.
Beda Venerabilisin mukaan kaikki anglosaksit polveutuivat kolmesta germaaniheimosta: angleista, sakseista ja juuteista. Beda kirjoitti, että nämä kansat muuttivat 400-luvulla Pohjois-Saksasta Britteinsaarille brittien hallitsijan Vortigernin kutsumina. Vortigern pyysi heidät apuun taistelussa piktejä ja skotteja vastaan, jotka tekivät ryöstöretkiä etelään nykyisen Skotlannin alueelta.
Ison-Britannian itäisiin ja eteläisiin osiin syntyi saksilaisten (sittemmin angleihin sulautuneina anglosaksien) asutuksia ja kuningaskuntia. 600-luvun alussa olivat muodostuneet anglosaksien seitsemän kuningaskuntaa Wessex, Mercia, Itä-Anglia, Northumbria, Sussex, Kent ja Essex. Vuonna 829 Wessex nousi hallitsevaan asemaan.
Germaaniheimot sulauttivat itseensä tai tunkivat länteen britit, jotka olivat saaren aikaisempaa kelttiläistä väestöä. Kelttiläistä kieltä puhuvien väestöjen haltuun jäivät Ison-Britannian saaresta lopulta lähinnä Wales, Cornwallin niemimaa, Cumbria ja suurin osa Skotlantia. Tulokkaat tekivät muinaisenglannista Britannian valtakielen. Anglosaksit alkoivat kääntyä muinaisuskosta kristinuskoon 600-luvulla.
Uudemmalla ajalla anglosaksiin, normanniranskaan ja latinaan pohjautuva englannin kieli syrjäytti Walesissa, Cornwallissa, Skotlannissa ja Irlannissa kelttikieliä niin, että niistä on enää vain vähäisiä jäänteitä jäljellä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anglosaksit Wikimedia Commonsissa
Aniwa

Aniwan sijainti Wisconsinissa
Aniwan postitoimisto
Aniwa on kylä Shawanon piirikunnassa Wisconsinin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Aniwassa asui 260 ihmistä vuoden 2010 väestönlaskennassa. Aniwan pinta-ala on 5,52 neliökilometriä.
Nimi Aniwa on lähtöisin odžibwan kielestä. Aniwan nimi on tullut odžibwan sanasta Aniwi eli ne. [lähde? ]
Ad-Duhayšahin pakolaisleiri

| Ad-Duhayšahin pakolaisleiri |
| --- | --- |

 Ad-Duhayšahin pakolaisleiri
 Koordinaatit: 31°41′38″N, 35°11′3″E 
Valtio:  Palestiina
Kuvernoraatti:  Betlehem
Väkiluku (2022)  (rekisteröityjä pakolaisia):  18 869
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ad-Duhayšahin pakolaisleiri on palestiinalaispakolaistenleiri Palestiinan Länsirannalla Betlehemin kaupungin eteläpuolella. Vuonna 2022 leirillä oli 18 869 virallisesti rekisteröityä pakolaista.
Maantiede

Ad-Duhayšahin pakolaisleiri sijaitsee Palestiinan Länsirannalla Betlehemin kuvernoraatissa Betlehemin kaupungin lounaispuolella. Sen muita naapuripaikkakuntia ovat ad-Doha lännessä ja Artas etelässä. Paikan korkeus merenpinnasta on 790 metriä.
Vuotuinen sadanta alueella on 589 mm ja vuoden keskilämpötila 16°C.
Historia

Ad-Duhayšahin pakolaisleiri perustettiin vuonna 1949 Betlehemin pääkadun varrelle. Sen asukkaat olivat enimmäkseen pakolaisia Länsi-Jerusalemista ja Hebronin länsipuoleisilta alueilta. Leiri rakennettiin alkujaan noin 3 000 pakolaiselle.
Oslon rauhanprosessin yhteydessä leirin alueesta tuli osa kokonaan palestiinalaisten hallinnossa olevaa aluetta A. Ensimmäisen intifadan aikana Israelin turvallisuusjoukot rakensivat koko leirin ympäri aidan, joka on myöhemmin purettu. Toisen intifadan aikana turvallisuusjoukot tekivät useita iskuja leiriin, jolla pidettiin voimassa myös ulkonaliikkumiskieltoja.
Väestö

Yhdistyneiden kansakuntien UNRWA:n mukaan leirillä oli vuonna 2022 yhteensä 18 869 virallisesti rekisteröityä pakolaista.
Itsemurhaiskun tehneen Ayat al-Akhrasin maalaus rakennuksen seinässä.
Aliwalin taistelu

Aliwalin taistelu oli ensimmäisen sikhisodan aikana 28. tammikuuta 1847 käyty taistelu Sikhivaltion ja brittijoukkojen välillä lähellä Aliwalin kylää Intiassa. Taistelu päättyi brittien selvään voittoon, jolla he myös turvasivat selustansa. Myös itse sota päättyi myöhemmin brittien kokonaisvoittoon.
Tausta

Randžit Singh oli 1800-luvulla luonut Punjabin alueella voimakkaan Sikhivaltion. Toisaalta valtaansa Intian niemimaalla levittivät samaan aikaan myös britit. Randžit Singh piti yllä liittolaisuussuhdetta britteihin, mutta hänen kuollessaan vuonna 1839 Sikhivaltio ajautui sisäiseen sekasortoon. Britit toivoivat mahdollisuutta kukistaa viimein voimatekijä Intiassa ja keskittivät Punjabin rajalle joukkojaan. Lopulta jännitteet purkautuivat ensimmäisen sikhisodan syttyessä 11. joulukuuta 1845 sikhien sotajoukon ylittäessä Sutlejjoen.
Kenraali Hugh Gough ja Intian kenraalikuvernööri Henry Hardingen johtamat britit ottivat kaksi voittoa sikheistä Mudkin taistelussa 18. joulukuuta ja Ferozeshahin taistelussa 21. joulukuuta. Sikhit vetäytyivät takaisin joen toiselle puolelle, josta he hyökkäsivät uudelleen heidän koottuaan voimansa. Ranjodh Singh Majithian johtama sikhiarmeija määrättiin hyökkäämään brittien linnoitusta vastaan Ludhianassa. Ludhianan menetys sikheillä olisi uhannut brittien yhteyksiä selustaansa. Heitä kohtamaan lähti Harry Smithin komentama brittijoukko. Osapuolet kohtasivat lähellä Aliwalin kylää 28. tammikuuta 1846.
Brittijoukkojen vahvuus Aliwalissa oli noin 12 000. Mukanaan heillä oli lisäksi 32 tykkiä. Sikhiarmeijan eli khalasan vahvuus oli 20 000. Sikhiarmeijaan kuului intialaistyylinen jalka- ja ratsuväki, mutta myös eurooppalaiseen tyyliin koulutettuja sotilaita. Erityisen vaarallisena pidettiin sikhien 67 tykkiä.
Taistelu

Sikhit olivat ottaneet asemat harjanteella Aliwalin kylän ja Bhundrijoen välissä. Sutlejjoki sijaitsi sikhien selustassa. Brittien onnistui yllättää sikhit näiden ollessa juuri valmistelemassa poismarssia.
Taistelu alkoi molempien osapuolten vaihtamalla tykkitulella, jolla ei ollut suurempaa vaikutusta. Tykkitulituksen jälkeen brittien jalkaväki hyökkäsi kohti Aliwalin kylää, jota he pitivät sikhien linjan heikoimpana kohtana. Hyökkäys onnistui, mikä jätti sikhien keskustan alttiiksi tulitukselle Aliwalin suunnalta. Britit hyökkäsivät sitten Bhundrin puoleisella sivustalla, joka vallattiin suhteellisen vähäisin tappioin. Brittien ratsuväen rynnäkkö mursi sikhien jalkaväen neliömuodostelmat Sivustojen sorruttua sikhien keskusta teki vielä jonkin aikaa vastarintaa, mutta lopulta he joutuivat vetäytymään brittien tulituksen alla. Yritys koota sikhien rivit uudelleen epäonnistui ja vetäytyminen muuttui sekasortoiseksi paoksi.
Seuraukset

Britit olivat ottaneet sikheistä selvän voiton. Brittien tappiot taistelun aikana olivat 151 kaatunutta, 413 haavoittunutta ja 25 kadonnutta. Sikhien puolella tappiot olivat noin 3 000 kaatunutta ja koko 67 tykin tykistö oli menetetty.
Voitto Aliwalissa poisti uhan brittien selustassa. 10. helmikuuta he ottivat edelleen sodan ratkaisseen voiton Sobraonissa. Sittemmin Aliwalin taisteluun on viitattu joskus esimerkkinä "virheettömästä taistelusta" ja etenkin Smithin kykyjä komentajana kehuttiin.
Harry Smith.
Aliwal North

| Aliwal North |
| --- | --- |

 Aliwal North
 Koordinaatit: 30°42′S, 26°42′E 
Valtio:  Etelä-Afrikka
Provinssi:  Itä-Kap
Perustettu:  1849
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  39,5 km²
Korkeus:  1 325 m
Väkiluku (2011):  35 153
 – Väestötiheys:  889 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aliwal North on kaupunki Etelä-Afrikassa Itä-Kapin provinssissa. Kaupungissa oli noin 35 100 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa.
Ilmasto

Aliwal Northissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan keskileveysasteiden aroilmasto. Kesäisin on lämmintä ja sateista, talvisin on leutoa ja kuivempaa. Vuoden keskilämpötila on noin 15 °C ja keskimääräinen sademäärä 550 millimetriä. Tammikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 22 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 8 °C. Sateisin kuukausi on helmikuu, jolloin sataa keskimäärin noin 90 millimetriä. Heinäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 13 millimetriä.
Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Aliwal Northissa oli 35 153 asukasta, joista noin 85 prosenttia oli mustia, 8,5 prosenttia värillisiä, 5,7 prosenttia valkoisia ja 0,3 prosenttia aasialaisia. Yleisin äidinkieli oli xhosa, jota puhui 57 prosenttia kaupungin asukkaista. Muita yleisiä äidinkieliä olivat afrikaans, eteläsotho ja englanti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aliwal North Wikimedia Commonsissa