stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pimenee
Kappaleet

Polvistukaa – 2.52 (säv. Antti Vuorenmaa, san. Ilkka Vainio – Vuorenmaa, sov. Jetro Vainio)
Pimenee – 3.29 (säv. Vuorenmaa, san. I. Vainio – Vuorenmaa, sov. J. Vainio)
Sateeseen – 3.29 (säv. Hänninen – Vuorenmaa, san. I. Vainio – Vuorenmaa, sov. J. Vainio)
Kuolematon – 4.09 (säv. Risto Asikainen, san. I. Vainio – Asikainen, sov. Asikainen)
Mua se kuuntelee – 4.05 (säv. Asikainen, san. I. Vainio – Asikainen, sov. Jesse Vainio – Kalle Torniainen)
Ei kenenkään – 3.26 (säv. Mitch Hunt, san. I. Vainio – Vuorenmaa, sov. Hunt – Olli Lintuniemi)
Raakaa tunnelmaa – 3.23 (säv. Vuorenmaa, san. I. Vainio – Vuorenmaa, sov. J. Vainio – Vuorenmaa)
Paha tuuli – 3.21 (säv. Vuorenmaa, san. I. Vainio – Vuorenmaa, sov. J. Vainio – Antti Vuorenmaa)
Sinun tavalla – 3.52 (säv. Asikainen, san. Asikainen, sov. Jesse Vainio – Torniainen)
Soditaan – 3.02 (säv. Vuorenmaa, san. I. Vainio – Antti Vuorenmaa, sov. J. Vainio – Vuorenmaa)
Liian kylmää – 3.37 (säv. Vuorenmaa, san. I. Vainio – Vuorenmaa, sov. J. Vainio – Vuorenmaa)
Kokoonpano > Yhtyeen kokoonpano

Katariina Hänninen – laulu
Teijo Jämsä – rummut
Antti Vuorenmaa – kitarat, basso, ohjelmointi ja taustalaulut
Christa Renwall – taustalaulut
Jetro Vainio – perkussiot ja ohjelmointi
Kokoonpano > Muut kokoonpanot > Kappaleessa 4. Kuolematon

Katariina Hänninen – laulu
Risto Asikainen – kitarat ja kosketinsoittimet
Kalle Torniainen – rummut
Stiina Jean – taustalaulut
Kokoonpano > Muut kokoonpanot > Kappaleissa 5. Mua se kuuntelee ja 9. Sinun tavalla

Katariina Hänninen – laulu
Kalle Torniainen – rummut ja ohjelmointi
Tuomas Töyhtö Väinölä – kitarat
Jesse Vainio – ohjelmointi
Kokoonpano > Muut kokoonpanot > Kappaleessa 6. Ei kenenkään

Katariina Hänninen – laulu ja taustalaulu
Sir Lambard – kitarat
Mika Moog Pohjola – urut
Erkki Ekfors – rummut
Capri – taustalaulut
Olli Lintuniemi – taustalaulu
Olli Sulopuisto

| Olli Sulopuisto |
| --- | --- |
 Olli Sulopuisto vuonna 2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1979 (ikä 44–45)
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  toimittaja podcast-tuottaja kääntäjä
Kirjailija
Äidinkieli: suomi
Aiheesta muualla
nonfiktio.fi
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Olli Sulopuisto (s. 1979) on suomalainen toimittaja, podcast-tuottaja ja Jaksomedian perustaja ja toimitusjohtaja. Sulopuiston erikoisalana on elokuvaan sekä tietokoneisiin ja internetiin keskittyvä uutisointi. Hän on työskennellyt aiemmin toimittajana useissa maakuntalehdissä sekä Yleisradiolla kotimaan uutistoimittajana ja alueuutisissa. Koulutukseltaan Sulopuisto on humanististen tieteiden kandidaatti.
Sulopuisto voitti syksyllä 2015 kustannusosakeyhtiö Schildts & Söderströmsin järjestämän Tositarina-kirjoituskilpailun. Sen pohjalta syntyvä kirja on nimeltään Nepenmäen luokkatoverit, joka kertoo Nepenmäen koulussa Joensuussa 1980-luvun puolivälissä koulunsa aloittaneiden elämäntarinat .
Lisäksi Sulopuisto on Lehti-parodiablogiin liittyvää Aikakaus-Lehteä julkaisseen Samizdat Oy:n hallituksen puheenjohtaja.
Julkaisut

Sulopuisto, Olli: Media Lab 20 Helsinki.  Aalto-yliopisto, 2014.  ISBN 978-952-60-0063-3
Hakalin, Marja & Heikkonen, Elias & Mäkikalli, Aino & Sulopuisto, Olli: Jukola : suomen kieli ja kirjallisuus. 6, Nykykulttuuri ja kertomukset.  Sanoma Pro Oy, 2018.  ISBN 9789526306889
Aiheesta muualla

Nettisivut
Blogi
Pied-noir

| Pied-noir |
| --- | --- |
 Algerin Notre Dame d’Afriquen katedraali, jonka pied-noirit rakensivat 1870-luvulla.
Väkiluku:  1,4 miljoonaa (13 % Ranskan Algerian väestöstä vuonna 1961)
Asuinalueet:  Constantine, Oran, Alger
Kielet:  ranska, algerianarabia, espanja
Uskonnot:  roomalaiskatolilaisuus, juutalaisuus
Pied-noir (ranskaa, ’mustajalat’) tarkoittaa Pohjois-Afrikassa asuneita ranskalaisia aina Ranskan hallinnassa olleiden siirtomaiden itsenäistymiseen asti. Nimityksen alkuperä on hämärän peitossa. Marokko ja Tunisia itsenäistyivät vuonna 1956 ja Algeria vuonna 1962.
Tunnettuja pied-noireja > Ranskan Algerian pied-noirit

Louis Althusser, filosofi
Daniel Auteuil, näyttelijä
Édouard-Henri Avril, taidemaalari
Patrick Bruel, muusikko
Albert Camus, filosofi
Marie Cardinal, kirjailija
Marcel Cerdan, nyrkkeilijä
Alain Chabat, koomikko
Hélène Cixous, filosofi
Claude Cohen-Tannoudji, fyysikko
Jacques Derrida, filosofi
Louis Franchet d’Espèrey, sotilas
Gaston Julia, matemaatikko
Enrico Macias, laulaja
Tunnettuja pied-noireja > Ranskan Marokon  pied-noirit

Frida Boccara, laulaja
Just Fontaine, jalkapalloilija
Élisabeth Guigou, poliitikko
Jean-Luc Mélenchon, poliitikko
Dominique de Villepin, poliitikko
Jean Reno, näyttelijä
Tunnettuja pied-noireja > Ranskan Tunisian pied-noirit

Claudia Cardinale, näyttelijä
Bertrand Delanoë, poliitikko
Albert Memmi, kirjailija
Joseph Sitruk, rabbi
Georges Wolinski, pilapiirtäjä
Joseph Mazzello

| Joseph Mazzello |
| --- | --- |
 Mazzello vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. syyskuuta 1983 (ikä 41) Rhinebeck, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1990–
Merkittävät roolit:  Eugene Sledge (The Pacific)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Joseph Francis ”Joe” Mazzello III (s. 21. syyskuuta 1983) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja ja käsikirjoittaja. Hän aloitti elokuvauransa lapsinäyttelijänä yli kymmenessä elokuvassa. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Jurassic Park,  The Social Network ja Rohto, Bohemian Rhapsody sekä HBO:n minisarjasta The Pacific.
Filmografia

Unspeakable acts (1990)
Kunnes toisin todistetaan (1990)
Lento unelmiin (1992)
Pretty Girl (1992)
Oikeus elämään (1992)
Jurassic Park (1993)
Varjojen maat (1993)
Villi joki (1994)
High Lonesome: A Father for Charlie (1995)
Rohto (1995)
Kolme toivomusta (1995)
Kadonnut maailma - Jurassic Park (1997)
Star Kid (1997)
Ystäväni Simon Birch (1998)
Wooly Boys (2001)
Kasvukipuja (2004)
The Hollow (2004)
The Sensation of Sight (2006)
Matters of Life and Death (2007, lyhytelokuva)
Beyond All Boundaries (2009)
The Social Network (2010)
Allison (2011, lyhytelokuva)
First Kiss (2011, lyhytelokuva)
G.I. Joe: Kosto (2013)
Dear Sidewalk (2013)
Bohemian Rhapsody (2018)
Aiheesta muualla

Näyttelijän virallinen sivusto
Joseph Mazzello Elonetissä.
Joseph Mazzello Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Joseph Mazzello
Käännös suomeksi
Pohjankatkarapu

| Pohjankatkarapu |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Äyriäiset Crustacea
Luokka::  Kuoriäyriäiset Malacostraca
Lahko::  Kymmenjalkaiset Decapoda
Alalahko::  Pleocyemata
Osalahko::  Caridea
Heimo::  Pandalidae
Suku::  Pandalus
Laji::  borealis
Kaksiosainen nimi
 Pandalus borealis  Krøyer, 1838 
Katso myös
   Pohjankatkarapu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pandalus borealis
Pohjankatkarapu (Pandalus borealis) on Pohjoismaissa yleisimmin ruoanlaitossa käytetty katkarapu. Pohjankatkarapu elää pohjoisen Atlantin ja Tyynenmeren kylmissä osissa sekä Jäämeressä.
Elintavat

Pohjankatkarapu elää 50–500 metrin syvyydessä 2–14 celsiusasteen lämpötilassa. Sen keho on litteä. Kuori on ohut, sileä ja pienten punaisten pilkujen peittämä. Sen elinikäodote vaihtelee alueittain kolmen ja 8,5 vuoden välillä. Se voi kasvaa jopa 120 millimetrin pituiseksi. Pohjankatkaravut ovat hermafrodiitteja: syntyessään ne ovat koiraita ja muuttuvat naaraiksi noin kaksivuotiaina. Pohjankatkaravut menestyvät melko suolaisessa vedessä.
Pohjankatkarapu on ravintoa useille kalalajeille, hylkeille ja mustekaloille.
Ravintotottumuksiltaan pohjankatkarapu toimii sekä metsästäjänä että raadonsyöjänä. Se syö pohjakerroksessa, ja migraatioidensa aikana myös vertikaalisissa virtauksissa. Pohjankatkarapujen ruuansulatuksesta on löytynyt mm. mikroleviä ja kaikenlaisia plankton-eliöitä, yksisoluisia kuten säde-eläimiä, viherleviä, äyriäisiä, simpukoita, kalansuomuja, hiekkaa, mutaa ja jopa oman lajin toukkia.
Kalastus

Pohjankatkarapu on Koillis-Atlantin taloudellisesti merkittävin kalastuksen kohde. Sitä kalastetaan trooleilla. Ravustuksen aloittivat norjalaiset 1900-luvun alkupuolella.
Katkarapuja troolataan kesällä huhtikuusta syyskuuhun. Ne keitetään kokonaisina jo troolarissa, ja pakastetaan heti keittämisen jälkeen.
Punainen väri

Katkarapujen punainen väri syntyy, kun katkarapuja keitettäessä niiden sisältämät karoteeni-proteiinit denaturoituvat ja astaksantiini-pigmentti irtoaa niistä. Värisävy riippuu kerääntyneen astaksantiinin määrästä. Yli 90 % astaksantiinista kertyy kuoreen ja sitä ei ole lihaskudoksessa juuri lainkaan.
Police Quest (pelisarja)

| Police Quest |
| --- | --- |
Julkaisija:  Sierra On-Line
Lajityyppi:  seikkailupeli
Alusta:  Amiga, Atari ST, MS-DOS
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Police Quest on Sierra On-Linen seikkailupelisarja.
Pelit

Police Quest: In Pursuit of the Death Angel (1987)
Police Quest II: The Vengeance (1988)
Police Quest III: The Kindred (1991)
Police Quest IV: Open Season (1993)
Pelit > SWAT-sarja

Alkuperäisestä seikkailupelistä on kehittynyt myös toinen pelisarja SWAT.
Police Quest: SWAT (1995)
Police Quest: SWAT 2 (1998)
SWAT 3: Close Quarters Battle (1999)
SWAT: Global Strike Team (2003)
SWAT 4 (2005)
SWAT Force (2006)
SWAT: Target Liberty (2007)
SWAT Elite Troops (2008)
Aiheesta muualla

Police Quest series – MobyGames (englanniksi)
Gustaf Skarsgård

| Gustaf Skarsgård |
| --- | --- |
 Gustaf Skarsgård vuonna 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Gustaf Caspar Orm Skarsgård
Syntynyt: 12. marraskuuta 1980 (ikä 43)  Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  näyttelijä
Vanhemmat:  Stellan Skarsgård, My Skarsgård
Näyttelijä
Aktiivisena:  1989–
Merkittävät roolit:  Floki (Viikingit)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Gustaf Caspar Orm Skarsgård (s. 12. marraskuuta 1980 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Viikingit-sarjassa, jossa hän näyttelee Floki-nimistä viikinkiä.
Skarsgårdin perheeseen kuuluu monta urallaan edennyttä ja maineikasta nimeä. Hänen isänsä Stellan Skarsgård ja veljensä Bill, Alexander ja Valter ovat myös näyttelijöitä.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva tai sarja | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 1989 | Prima ballerina | Spinken | Lyhytelokuva |
| 1989 | Peitenimi Coq Rouge | Erik Hamilton |  |
| 1994 | Min vän Percys magiska gymnastikskor | Jan | TV-sarja |
| 1995 | Sommaren | Steffe |  |
| 1996 | Euroboy | Robber | Lyhyt |
| 1996 | Skuggornas hus | Julius "J.B" Bloomendolf | TV-minisarja |
| 2002 | Kontrakt |  | Lyhyt |
| 2002 | Näkymätön | Niklas |  |
| 2002 | Gåvan | David | Lyhyt |
| 2002 | Cleo | Jonas No. 1 | TV-sarja (5 jaksoa) |
| 2003 | Pahuus | Otto Silverhielm |  |
| 2003 | Detaljer | Daniel (vanha) |  |
| 2003 | Swedenhielms | Bo Swedenhielm | TV-elokuva |
| 2004 | Ensirakkaus | The Stranger |  |
| 2004 | Babylonsjukan | Olle, Majan poikaystävä |  |
| 2006 | Kidz in da Hood | Johan |  |
| 2006 | Snapphanar | Karl XI | TV-minisarja |
| 2007 | Pyramiden | Kurt Wallander 24 | Video |
| 2007 | Arn – Temppeliritari | Knuut Erikinpoika |  |
| 2008 | Mellan 11 och 12 | Jonas | TV -elokuva |
| 2008 | Iskariot | Adam |  |
| 2008 | Arn – Pohjoinen valtakunta | Kuningas Knut |  |
| 2008 | Patrik 1,5 | Göran Skoogh |  |
| 2009 | May Fly | Jimmy | Lyhyt |
| 2010 | Puss | Jon |  |
| 2010 | The Way Back | Voss |  |
| 2011 | Kirjavaras | John | TV-minisarja |
| 2011 | Happy End | Peter |  |
| 2012 | Kon-Tiki | Bengt Danielsson |  |
| 2012 | Autumn Blood | The Butcher |  |
| 2013 | Me ei olla enää me | Krister |  |
| 2013– | Viikingit | Floki | Päänäyttelijä; TV-sarja (29 jaksoa) |
| 2013 | The Big Leap | John | Lyhyt |
| 2013 | The Galapagos Affair: Satan Came to Eden | Rolf Blomberg | Ääninäyttelijä |
| 2014 | Ykköset ja nollat | Karl | TV-minisarja |
| 2018 | Westworld | Karl Strand | 5 jaksoa |
| 2020 | Cursed | Merlin | TV-sarja |
| 2023 | Air | Horst Dassler |  |
| 2023 | Oppenheimer | Hans Bethe |  |
Aiheesta muualla

Gustaf Skarsgård Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Dollywood

| Dollywood |
| --- | --- |
 Pääsisäänkäynnin osoittava kyltti
Sijainti:  Pigeon Forge, Tennessee
Omistaja:  Dolly Parton ja Herschend Family Entertainment
Avattu:  1986
Toimintakausi:  maaliskuu–tammikuu
Kävijämäärä:  noin 3 000 000/vuosi
Pinta-ala:  61 ha
Vuoristoradat:  9
Vesiliukumäet:  2
Laitteet:  noin 50
Aiheesta muualla
Verkkosivut
  Dollywood Commonsissa 
 n • k • 
Dollywood Express
Dollywood on vuonna 1986 avattu huvipuisto. Se sijaitsee Pigeon Forgen pikkukaupungissa Tennesseen itäosassa Yhdysvalloissa. Dollywoodin omistavat muusikko Dolly Parton ja Herschend Family Entertainment.
Dollywoodin edeltäjiä olivat Rebel Railroad (1961–1970), Goldrush Junction (1970–1976), Goldrush (1976–1977) ja Silver Dollar City (1977–1985). Dolly Parton osti Silver Dollar Cityn 1986, sillä hän halusi kehittää synnyinseutunsa elinkeinoelämää. Dollywood Co./Dollywood Splash Country on noin 4 000 työntekijällään itäisen Tennesseen suurimpia työllistäjiä.
Tavanomaisten huvipuistolaitteiden ohella Dollywood tarjoaa läpileikkauksen Smoky Mountainin alueen kulttuurista ja eritoten musiikista. Puistossa järjestetään vuosittain useita musikaaleja ja konsertteja. Southern Gospel Museum and Hall of Fame toimii niin ikään Dollywoodin alueella.
Dollywoodin vuotuisia tapahtumia ovat muun muassa kesäisin järjestettävä Night of Many Colors, joka on ilotulitusta musiikin säestyksellä. Keväisin järjestetään kansainvälinen Festival of Nations. Joulun alla järjestetään Smoky Mountain Christmas. Muita tapahtumia ovat Kidsfest, Barbeque and Bluegrass Festival, National Gospel ja Harvest Celebration.
Dollywood käsittää myös toukokuussa 2001 avatun vesipuiston Dollywood's Splash Country. Kokonaisuuteen kuuluu myös Dollywood's DreamMore Resort and Spa ja Dolly Parton's Stampede Dinner Attraction.
Dollywood on jaettu yhteentoista temaattiseen alueeseen:
Showstreet
Rivertown Junction
Craftsman's Valley
The Village (aiemmin Village Square)
Country Fair (aiemmin Fun Country)
Timber Canyon (aiemmin Thunderhead Gap)
Jukebox Junction
Owens Farm (aiemmin Daydream Ridge 1987–1999, Dreamland Forest 2000–2010)
Adventures in Imagination (aiemmin Dollywood Boulevard)
Wilderness Pass
Wildwood Grove
Dollywood on voittanut useita palkintoja. Vuonna 2018 USA Today -lehden lukijat äänestivät sen sijalle kuusi Yhdysvaltojen satojen huvipuistojen joukosta (Readers' Choice).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dollywood Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Dollywood
Käännös suomeksi
Larry Scott

| Larry Scott |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. lokakuuta 1938 Blackfoot, Idaho, Yhdysvallat
Kuollut: 8. maaliskuuta 2014 (75 vuotta) Salt Lake City, Utah, Yhdysvallat
Ammatti:  kehonrakentaja
Muut tiedot
Lempinimet:  The Legend, The Golden Boy
Aiheesta muualla
Kotisivu
Larry Dee Scott (12. lokakuuta 1938 Blackfoot, Idaho – 8. maaliskuuta 2014 Salt Lake City, Utah) oli yhdysvaltalainen kehonrakentaja. Hän voitti Mr. Olympia -kilpailun 1965 ja 1966.
Ura

Scott aloitti voimailun vuonna 1956, ja kolmen vuoden päästä hän voitti Mr. Idaho -kilpailun. Hän muutti Kaliforniaan ja alkoi opiskella Valley Collegessa sähkötekniikkaa. Kehonrakennusta Scott harjoitti Vince's Gymissä, jonka omistaja Vince Gironda alkoi valmentaa häntä.
Scott voitti Mr. California -kilpailun 1960. Vuosikymmenen kuluessa hän kasvatti Girondan johdolla yli 20 kilogrammaa lihasmassaa ja voitti kehonrakennuskilpailun toisensa jälkeen, mukaan lukien Mr. Universe 1963 ja 1964 ja Mr. Olympia 1965 ja 1966. Scott vetäytyi kehonrakennuskilpailuista Mr. Olympia -voittojensa jälkeen. Hän palasi kilpa-areenoille 1979 ja sijoittui Canada Diamond Pro Cupissa yhdeksänneksi. Sen jälkeen hän vetäytyi kilpailuista lopullisesti.
Kilpauransa jälkeen Scott keskittyi kehonrakennukseen liittyvään liiketoimintaan. Vuonna 1999 hän pääsi IFBB Pro Bodybuilding Hall of Fameen.
Scott esiintyi muskelimiehenä musiikillisessa komediaelokuvassa Seksiä ja muskeleita (1964) ja omana itsenään dokumentissa Evolution of Bodybuilding (2012).
Larry Scott avioitui Rachel Ichikawan kanssa lokakuussa 1966; pariskunnalla oli neljä poikaa ja yksi tytär. Poika Derek Scott kuoli moottoripyöräonnettomuudessa 1992, ja seuraavana vuonna kuoli toinen poika, Michael.
Scott kuoli Alzheimerin tautiin.
Peitsen sankarit

Peitsen sankarit on Margaret Weisin ja Tracy Hickmanin luomassa Dragonlance -kirjasarjassa esiintyvä fiktiivinen sankarijoukko, joka seikkailee pääosassa Kronikat -trilogiassa (Syyshämärän Lohikäärmeet, Talviyön Lohikäärmeet ja Kevätaamun Lohikäärmeet). He ovat kymmenen erilaista ja erirotuista sankaria, jotka ansaitsivat nimityksensä Peitsen sankarit Peitsen sodan aikana tehdyistä urotöistä. Myös sodan jälkeen eloon jääneet sankarit vaikuttavat suuresti Krynnin tapahtumiin.
Peitsen sankarit seikkailevat myös Syyshämärän lohikäärmeet -kirjan pohjalta tehdyssä animaatioelokuvassa Dragonlance: Dragons of Autumn Twilight.
Peitsen Sankarit

Artikkeli saattaa sisältää juonipaljastuksia.
Peitsen Sankarit > Joentuuli

Joentuuli, alkuperäiseltä nimeltään Riverwind on tasankojen barbaari. Hän tutustuu Kuunkullan (josta myöhemmin tulee hänen vaimonsa) kanssa Sturm Kirkaskalpaan sekä hänen ystäviinsä. Hän on ylpeä ja luotettava, sekä urhea soturi. Alkuun Joentuuli ei luottanut Tanikseen koska tämä oli puoliksi haltia. Myöhemmin hän kutsuu Tanisia veljekseen.
Peitsen Sankarit > Laurana Kanan

Kokonimeltään Lauranthalasa Kanan on haltiaprinsessa, Qualinestin Auringonpuhujan tytär. Hän lähtee kotoaan salaa rakastettunsa Tanis Puolhaltian perään, minkä seurauksena hän osallistuu Peitsen sotaan ja taistelee muiden rinnalla pahuutta vastaan. Laurana surmasi Jäävallilla pahan haltiavelhon Feal-Thasin jääkirveellä. Palanthalasin taistelussa hän taisteli Kultaisena Kenraalina lohikäärmeen selässä. Laurana joutui rakkaudesta Tanisiin Kitiaran huiputtamaksi ja täten jäi vangiksi. Laurana aiottiin uhrata Takhisikselle.
Gilthanas on Lauranan toinen veli Porthioksen lisäksi. Harrastelija velho, ei ikinä käynyt Kokeessa. Oli mukana Jäävallilla taistelemassa haltiavelho Feal-Thasia vastaan. Rakastui kagonesti haltiaan joka todellisuudessa on hopeinen lohikäärme Silvara. Ei tiedetä miten Gilthanasin lopulta kävi, hän vain hävisi Silvaran kanssa.
Peitsen Sankarit > Sturm Kirkaskalpa

Sturm Kirkaskalpa, englanniksi Sturm Brightblade, on Laaksossa äitinsä kanssa kasvanut Solamnian ritari. Sturmin isä Angriff Kirkaskalpa lähetti vaimonsa ja poikansa turvaan. Hän kuolee Peitsen sodan aikana taistelussa Kitiaraa ja hänen sinistä lohikäärmettään Skietä vastaan. Kitiaralla ja Sturmilla on yhteinen poika Steel Uth Matar Kirkaskalpa. Sturm haudattiin tähtijalokivi rinnan päällä. Tähtijalokiven Sturm sai Alhana Hopeatähdeltä, Silvanestin prinsessalta.
Alhana Hopeatähti on Silvanestin prinsessa (myöhemmin kuningatar) kuningas Loracin ainoa lapsi. Kuningas Lorac sai haltuunsa lohikäärmekristallin jota ei pystynytkään hallitsemaan vaan kristalli otti Loracin hallintaansa. Loracin painajaisen takia Silvanestin kaunis maa muuttui irvokkaaksi ja myrkylliseksi jota vastaan Alhana taisteli epätoivoisesti. Lopulta osan Peitsen sankareiden ansiosta painajainen saatiin päätökseen ja Raistlin otti kristallin itselleen. Alhana menee lopulta naimisiin Quolinestin prinssi Porthioksen kanssa jotta haltiavaltakuntiin saataisiin rauha ja yhdistävä side. He saavat pojan, Silvanoshein jolla on oikeus sekä Silvanestin että Quolinestin kruunuun. Silvanoshei rakastuu palavasti Minaan ja karkaa lopulta hänen luokseen.
Peitsen Sankarit > Kuunkulta

Kuunkulta, Goldmoon, on tasankojen barbaariprinsessa, päälliköntytär. Hänellä on tasankolaiseksi harvinaiset hopeankultaiset hiukset. Hän saa juuri ennen Peitsen sodan puhkeamista käsiinsä Sinisen Kristallisauvan, jolla on parantavia voimia, ja jota paha jumalatar Takhisiskin etsii. Sodan aikana Kuunkullasta tulee parannuksen jumalattaren Mishakalin vihitty. Hän saa Joentuulen kanssa kolme lasta.
Peitsen Sankarit > Caramon Majere

Caramon on suurikokoinen ja erittäin vahva soturi. Hän on kotoisin Laaksosta ja on lapsesta asti ollut Sturm Kirkaskalvan ystävä. Ennen Peitsen sotaa hän toimi kaksosveljensä kanssa palkkasoturina, mistä kerrotaan Margaret Weisin ja Don Perrinin Soturiveljet -romaanissa. Sodan jälkeen hän menee naimisiin Tika Waylanin kanssa. Alkoholisoituu veljensä lähdön jälkeen kun häntä ei enää tarvita.
Peitsen Sankarit > Raistlin Majere

Raistlin on sankareista ainoa velho, ja hän on kaikessa kaksosveljensä vastakohta. Hän on ruumiillisesti erittäin heikko, mutta todella mahtava magiassa. Muut sankarit eivät aina luota häneen tai pidä hänestä, mutta hänen tietonsa, taitonsa ja älynsä ovat usein osoittautuneet korvaamattomiksi vaarallisina hetkinä.
Peitsen Sankarit > Tanis Puolhaltia

Tanis, Tanthalas tai Tanis Half-Elven on kahden maan kansalainen, Qualinostissa syntynyt ja Abanasiniassa kaupankäyntiä harjoittanut puolihaltia. Nuoruudessaan Tanis oli palavasti rakastunut Kitiaraan. Hän on hyvä johtaja ja kaikki Peitsen sankareista luottavat häneen ja seuraavat hänen käskyjään. Sodan jälkeen hän menee naimisiin Lauranan kanssa ja he saavat pojan jolle he antavat nimen Gilthas, Lauranan veljen Gilthanasin mukaan.
Peitsen Sankarit > Tasslehoff Takiaisjalka

Tasslehoff, alkuperäiseltä nimeltään Tasslehoff Burrfoot, on rodultaan kentti ja puhelias, mutta korvaamaton Peitsen sankarien jäsen. Tasslehoffia pidetään nokkelana ja puheliaisuutensa sekä suorasanaisuutensa vuoksi usein ärsyttävänä.  Tass on myös kova "lainailemaan" muiden omaisuutta. Hän päätti ryhtyä aikoinaan kääpiö Flint Tulivasaran ystäväksi ja siitä lähtien on asunut hänen luonaan. Hän myös alun perin tutustutti Majeren veljekset ja Kirkaskalvan Flintiin ja Tanisiin.
Peitsen Sankarit > Flint Tulivasara

Flint Tulivasara, tai Flint Fireforge, on kääpiö, seppä ja taitava kirveen käyttäjä. Hän on jääräpäinen ja murjottamiseen taipuvainen, mutta myös välittävä ystävä. Hän kuolee vanhana sydänvaivoihin Peitsen sodan aikana Jumaltenkodossa ja itse hyvyyden jumala Paladine tulee hakemaan hänet.
Peitsen Sankarit > Tika Waylan

Tika on kurvikas punahiuksinen tarjoilijatyttö, ja myöhemmin majatalonpitäjä Laaksosta. Hän joutuu sodan aikana vangiksi, ja vapauduttuaan sieltä päättää tulla soturiksi ja lähteä ystäviensä mukaan sotaan. Hän taistelee tulisesti ja urheasti kokemuksen puutteesta huolimatta. Miekkailemaan Tika ei oikein ikinä oppinut, mutta kilvellä iskemisestä hän teki taidetta. Sodan jälkeen hänestä tulee Caramonin vaimo ja viiden lapsen (kolmen pojan ja kahden tytön) äiti. Tika jää hoitamaan Viimeisen Kodin Kievaria Otikin jäätyä eläkkeelle.
Karl Arvid Hallenborg

Karl "Carl" Arvid Hallenborg 15. marraskuuta 1737, Skurupin kunta, Ruotsi – 22. marraskuuta 1803 (66) oli ruotsalainen aatelinen ja suomalainen maanomistaja, sekä juristi. Karl toimi muuassa, Turun hovioikeuden jäsenenä ja hovioikeuden presidenttinä vuosina 1799–1803.
Pikkukiljukotka

| Pikkukiljukotka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Alaheimo::  Varsinaiset kotkat Aquilinae
Suku::  Kiljukotkat Clanga
Laji::  pomarina
Kaksiosainen nimi
 Clanga pomarina  Brehm, 1831 

Katso myös
   Pikkukiljukotka Wikispeciesissä   Pikkukiljukotka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkukiljukotkan munia.
Pikkukiljukotka (Clanga pomarina) on suuri petolintu. Se on Suomessa harvinaisuus.