stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lavender Haze
Aiheesta muualla

Lavender Haze -kappaleen musiikkivideo
| n k Taylor Swift |
| --- | --- |
 Diskografia  Palkinnot 
Studioalbumit:  Taylor Swift  Fearless  Speak Now  Red  1989  Reputation  Lover  Folklore  Evermore  Midnights  The Tortured Poets Department 
Uudelleen levytetyt albumit:  Fearless (Taylor’s Version)  Red (Taylor’s Version)  Speak Now (Taylor’s Version)  1989 (Taylor’s Version) 
Livealbumit:  Speak Now World Tour – Live  Lover (Live from Paris)  Folklore: The Long Pond Studio Sessions 
EP:t:  The Taylor Swift Holiday Collection  Beautiful Eyes 
Kappaleet:  Luettelo kappaleista  ”The 1”  ”22”  ”All Too Well”  ”Anti-Hero”  ”Back to December”  ”Bad Blood”  ”Begin Again”  ”Bejeweled”  ”Betty”  ”Blank Space”  ”Cardigan”  ”Carolina”  ”Change”  ”Christmas Tree Farm”  ”Coney Island”  ”Cruel Summer”  ”Delicate”  ”End Game”  ”Everything Has Changed”  ”Exile”  ”Eyes Open”  ”Fearless”  ”Fifteen”  ”Fortnight”  ”Getaway Car”  ”I Bet You Think About Me”  ”I Can Do It with a Broken Heart”  ”I Can See You”  ”I Don’t Wanna Live Forever”  ”I Knew You Were Trouble”  ”Is It Over Now?”  ”Karma”  ”The Lakes”  ”The Last Time”  ”Lavender Haze”  ”Look What You Made Me Do”  ”Love Story”  ”Lover”  ”The Man”  ”Me!”  ”Mean”  ”Message in a Bottle”  ”Mine”  ”New Romantics”  ”New Year’s Day”  ”No Body, No Crime”  ”Our Song”  ”Ours”  ”Out of the Woods”  ”Picture to Burn”  ”...Ready for It?”  ”Red”  ”Ronan”  ”Safe & Sound”  ”Shake It Off”  ”Should’ve Said No”  ”"Slut!"”  ”Sparks Fly”  ”The Story of Us”  ”Style”  ”Teardrops on My Guitar”  ”Tim McGraw”  ”Today Was a Fairytale”  ”We Are Never Ever Getting Back Together”  ”White Horse”  ”Wildest Dreams”  ”Willow”  ”You Belong with Me”  ”You Need to Calm Down” 
Kappaleet vierailevana artistina:  ”Highway Don’t Care”  ”The Joker and the Queen”  ”Renegade” 
Kappaleet muille artisteille:  ”This Is What You Came For” 
Videojulkaisut:  Speak Now World Tour – Live  City of Lover  Folklore: The Long Pond Studio Sessions  Taylor Swift: The Eras Tour 
Kiertueet ja konsertit:  Luettelo kiertueista  Fearless Tour  Speak Now World Tour  The Red Tour  The 1989 World Tour  Reputation Stadium Tour  The Eras Tour  City of Lover
Hogstad

| Hogstad |
| --- | --- |
 Hogstadin kirkko
 Hogstad
 Koordinaatit: 58°19′51″N, 15°01′49″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Itä-Götanmaan lääni
Maakunta:  Itä-Götanmaa
Kunta:  Mjölby
Väkiluku (31.12.2023):  252
Hogstad on taajama Mjölbyn kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 252 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hogstad Wikimedia Commonsissa
Usva (vuoden 1980 elokuva)

| Usva> The Fog |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Carpenter
Käsikirjoittaja:  John Carpenter Debra Hill
Tuottaja:  Debra Hill
Säveltäjä:  Charles Bornstein Tommy Lee Wallace
Kuvaaja:  Dean Cundey
Tuotantosuunnittelija:  Tommy Lee Wallace
Pääosat:  Adrienne Barbeau Jamie Lee Curtis John Houseman Janet Leigh Tommy Atkins Nancy Loomis
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Avco Embassy
Levittäjä:  Embassy Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1980
Kesto:  86 min
Alkuperäiskieli:  Englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Usva (The Fog) on yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka ohjasi John Carpenter. Carpenterin elokuville tyypillisesti Usvan tunnelmassa korostuu vainoharhaisuus.
Juoni

100 vuotta sitten, kun Antonio Bayn kalastajakylä perustettiin, surmattiin samalla paikalla joukko merirosvoja. 100 vuoden päästä, kun kylän asukkaat viettävät 100-vuotisjuhlia, alkaa levitä huhu kuolleista merimiehistä, jotka tappaisivat kaikki Antonion perustajat.
Arvioita

Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta yksi antoi Usvalle kolme tähteä, kaksi arvostelijaa kaksi tähteä ja kolme yhden tähden, keskiarvona 1,13 tähteä neljästä.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen sanoo Usvaa useita juonilankoja kokoilevaksi herkulliseksi kummitustarinaksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa elokuvalle kaksi tähteä neljästä.
Sya

| Sya |
| --- | --- |
 Sya
 Koordinaatit: 58°20′05″N, 15°13′30″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Itä-Götanmaan lääni
Maakunta:  Itä-Götanmaa
Kunta:  Mjölby
Väkiluku (31.12.2023):  287
Sya on taajama Mjölbyn kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 287 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sya Wikimedia Commonsissa
Pirita Niemenmaa

Pirita Niemenmaa kruunattiin tangokuningattareksi Seinäjoen Tangomarkkinoilla vuonna 2019. Hän on esiintynyt vuodesta 2004 lähtien ja on käynyt Ikaalisten artistivalmennuksen vuonna 2006. lähde? Hän on osallistunut aiemmin 2000-luvulla laulukilpailuihin seuraavasti: 2016 Vuoden lauluääni (2. sija), 2016 Mister ja Leidit (voitto), 2016 Kristiinankaupungin kuningatar, 2016 Kalajärven kuningatar, 2017 Tangomaraton (16 parhaan joukossa) ja 2018 Tulitähti (3. sija). Hän ilmoittaa esikuvikseen laulajana Pirkko Mannolan, Laila Kinnusen, Heidi Pakarisen ja Tarja Lunnaksen.
Hän työskenteli ennen tangomarkkinoiden voittoa ABC-huoltamoketjun asemalla Seinäjoella ja palasi työhönsä keväällä 2020 kun koronavirusepandemian vuoksi kaikki esiintymiset ja suunniteltu Suomen kiertue peruuntui.
Niemenmaa osallistuu yhdessä kihlattunsa Mikan kanssa syksyllä 2022 alkaneeseen Temptation Island Suomi -tosi-tv-ohjelmaan.
Diskografia > Singlet

Tähdet tähdet (2006)
Rion tähti (2020)
Rakastatko laisinkaan (2021)
Diskografia > Albumit

Miten kaikesta kiittäisin (2021)
Aiheesta muualla

Pirita Niemenmaan Facebook-sivu
Seinäjoen tangomarkkinoiden tangokuningattaret
| --- | --- |
1980-luku:  1987: Arja Sipola  1988: Kirsi Rissanen  1989: Arja Koriseva 
1990-luku:  1990: Jaana Lammi  1991: Kaija Pohjola  1992: Eija Kantola  1993: Merja Raski  1994: Tiina Räsänen  1995: Marita Taavitsainen  1996: Saija Varjus  1997: Niina Päivänurmi  1998: Kirsi Ranto  1999: Taina Kokkonen 
2000-luku:  2000: Mira Kunnasluoto  2001: Mira Sunnari  2002: Johanna Pakonen  2003: Saija Tuupanen  2004: Johanna Debreczeni  2005: Kati Fors  2006: Elina Vettenranta  2007: Jenna Bågeberg  2008: Hanna Talikainen 
2010-luku:  2011: Mervi Koponen  2013: Heidi Pakarinen  2014: Maria Tyyster  2015: Susanna Heikki  2016: Erika Vikman  2017: Aino Niemi  2018: Saana Sassali  2019: Pirita Niemenmaa 
2020-luku:  2022: Heta Halonen  2023: Charlotta Saari  2024: Miia Laitinen
Leivonmäen kirkko

| Leivonmäen kirkko |
| --- | --- |
 Leivonmäen kirkko (1960).
Sijainti:  Leivonmäki, Joutsa
Seurakunta:  Jyväskylän seurakunta
Rakentamisvuosi:  1960
Suunnittelija:  Erkko Virkkunen
Istumapaikkoja:  n. 300 kappaletta
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Leivonmäen kirkko on nykyisin Joutsaan kuuluvassa Leivonmäellä sijaitseva evankelis-luterilainen kirkko. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Erkko Virkkunen, ja se vihittiin käyttöön 18. kesäkuuta 1960. Kirkon 12-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas.
Leivonmäen kirkko edestä nähtynä.
Uusi kirkko rakennettiin, koska aiempi, vuonna 1873 rakennettu kirkko, tuhoutui tulipalossa vuonna 1958.
Leivonmäen vanha kirkko

Leivonmäen vanha kirkko oli Theodor Deckerin suunnittelema, tornilla ja leveällä poikkilaivalla varustettu puinen pitkäkirkko, joka edusti ulkonäöltään ajalle ominaista nikkarityyliä. Vapahtajan ristiinnaulitsemista esittänyt alttaritaulu saatiin kirkkoon vuonna 1890, urut vuonna 1900 ja lämmityslaitteet vuonna 1906. Helmikuun 14. päivän vastaisena yönä 1958 syttynyt tulipalo tuhosi parhaillaan korjattavana olleen  kirkon perustuksiaan myöten.
Aiheesta muualla

Joutsan seurakunta – Leivonmäen kirkko
Leivonmäen vanha kirkko, joka paloi tulipalossa vuonna 1958.
Juhana Vartiainen

| Juhana Vartiainen |
| --- | --- |
 Juhana Vartiainen vuonna 2017.
Helsingin 2. pormestari
 2.8.2021–  
Edeltäjä:  Jan Vapaavuori
Kansanedustaja
 22.4.2015–7.9.2021  
Ryhmä/puolue:  Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Helsingin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. toukokuuta 1958 (ikä 66) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen ruotsalainen
Ammatti:  ylijohtaja
Tiedot
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Muut puolueet:  Suomen Sosialidemokraattinen puolue
Koulutus:  valtiotieteiden tohtori (1992) ylioppilas, SYK (1976)
Valiokunnat:  perustuslakivaliokunta (varaj) sosiaali- ja terveysvaliokunta talousvaliokunta (puhj.) työelämä- ja tasa-arvovaliokunta (varaj)
Aiheesta muualla
Kotisivu
Juhana Mikael Vartiainen (s. 28. toukokuuta 1958 Helsinki) on suomalainen ekonomisti ja politiikko. Vartiainen on toiminut kokoomuksen kansanedustajana vuosina 2015–2021 ja Helsingin pormestarina vuodesta 2021 alkaen. Ennen poliittista uraansa Vartiainen oli Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen (VATT) ylijohtaja.
Ura

Vartiainen valmistui ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta (SYK) vuonna 1976 kuuden laudaturin paperein. Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1992.
Vartiainen on työskennellyt Ruotsin ammattiliittojen taloustutkimuslaitoksen (Fackföreningsrörelsens Institut för Ekonomisk Forskning) ensin tutkijana 1994–1996 ja johtajana 2003–2005, Palkansaajien tutkimuslaitoksessa ja Helsingin yliopiston kansantaloustieteen laitoksella. Hän on tutkinut muun muassa talouskasvua, ammattiliittoja ja sukupuolten välisiä palkkaeroja. Vartiainen oli Tasa-arvoasiain neuvottelukunnan jäsen vuosina 1997–2002.
Vuodet 2005–2012 Vartiainen työskenteli Ruotsin kansallisen taloustutkimuskeskuksen (Konjunkturinstitutet) tutkimusosaston johtajana. Hänen ajatuksiinsa vaikutti merkittävästi Ruotsin allianssihallituksen valtakausi (2006–2014), jonka aikana hän lopullisesti vakuuttui siitä, että väestön ikääntymiseen on reagoitava työllisyysastetta nostamalla, teema, joka on sittemmin korostunut hänen puheissaan. Samalla hän alkoi etääntyä SDP:stä nähdessään, että Ruotsin ja pohjoismaiden keskustaoikeistolaiset puolueet näyttivät hyväksyvän hyvinvointivaltion, mutta samalla niiden on vasemmistoa helpompaa muotoilla julkistalouden rahoitusta tukevaa työllisyyspolitiikkaa.
Suomeen Vartiainen palasi, kun hänet nimitettiin Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen (VATT) ylijohtajaksi huhtikuusta 2012 huhtikuuhun 2015. Kaudellaan hän pyrki siihen, että VATT:n tutkimustoiminnan tulokset, joita hän piti hyvin korkeatasoisina, näkyisivät entistä enemmän Suomen talouspolitiikassa ja siitä käytävässä keskustelussa. Hän erosi tehtävästään tultuaan valituksi eduskuntaan.
Vartiainen valittiin vuonna 2012 myös Ruotsin teollisuuden työmarkkinaosapuolten asiantuntijoiden ryhmään ”Industrins Ekonomiska Råd”, "jolta ammattiliitot ja työnantajajärjestöt pyytävät näkemyksiä ja raportteja teollisuuden ja kansantalouden keskeisistä kysymyksistä".
Vuonna 2014 Vartiainen valittiin Helsingin yliopiston Vuoden Alumniksi.
Ura > Poliittinen ura

Luettuaan Karl Popperia, Karl Marxia, Väinö Linnaa ja muita Vartiainen päätyi SDP:hen vältelläkseen ääriliikkeitä. Hän lukeutui puolueen vasempaan laitaan. Vartiainen oli SDP:n talouspoliittisen työryhmän jäsen ainakin vuodesta 1992 ja ainakin vielä Antti Kalliomäen ministeriaikana. Hän oli myös puolueen ehdokkaana vuoden 1995 eduskuntavaaleissa.
Vartiainen oli SDP:n jäsen vuosina 1975–2015, mutta hän erosi puolueesta ja lähti kokoomuksen ehdokkaaksi kevään 2015 eduskuntavaaleihin, koska ”en pyrkinyt, ei pyydetty, enkä tiedä olisinko suostunut” sosiaalidemokraattien ehdokkaaksi. Antti Rinne sanoi jälkeenpäin, että häntä ei olisikaan huolittu siksi, että hän vertasi tviitissään työttömiä rikkaruohoon. Vartiainen tarkoitti tviitillään, että vaikka vertauskuvallisesta pellosta eli työvoimasta osa menisi hukkaan, näiden määriä kannattaa silti lisätä. Vartiainen oli pettynyt siihen, että SDP oli jäänyt, hänen mielestään, ay-liikkeen vangiksi. Samalla erityisesti hänen nuoruuden inhokkipuolueensa Kokoomus osoitti ymmärtämystä hyvinvointivaltiolle ja kykyä uudistuksiin, joita tarvittiin sen pelastamiseksi työikäisten väestöosuuden laskiessa jyrkästi ja jotka mahdollistavat työvoiman tarjonnan kasvattamisen. Hän on yhä keynesiläinen ja sanoo pyrkivänsä perustamaan politiikkansa tutkimukseen.
Vuonna 2019 Vartiainen julkaisi teoksen Suomalaisen talousajattelun kritiikki, jossa hän omien sanojensa mukaan arvioi ”kriittisesti Suomen talouspolitiikkaa ja suomalaisen talousajattelun ongelmia, kaiken sen valossa, mitä taloustieteellisellä urallani ja Ruotsin virkamiesaikanani olen oppinut ja miettinyt”. Hän on myös viitannut teokseen ”magnum opuksenaan”. Arvostelijoista Hufvudstadsbladetin Christer K. Lindholm kehui Vartiaisen analyysia hyvinvointivaltion tilanteesta mutta piti hänen työllisyysteoriaansa todellisuudelle vieraana.
Vasemmistoliiton perustavassa kokouksessa puhetta johtanut professori Markus Jäntti sanoo, että heillä on laaja yksimielisyys tavoitteista mutta huomattavia erimielisyyksiä keinoista. Hänen mukaansa Vartiaisen tavoite on turvata hyvinvointivaltion jatkuvuus.
Ura > Poliittinen ura > Kansanedustaja ja kaupunginvaltuutettu

Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Vartiainen oli ehdolla Helsingin vaalipiirissä ja tuli valituksi 11 436 äänellä. Hän oli hallitusneuvotteluissa mukana luomassa Sipilän hallituksen talouslinjaa, erityisesti työllisyyskasvun tavoitetta. Vaalikauden aikana hän oli hallitusryhmien vastuuedustaja työ- ja tasa-arvovaliokunnassa ja vastuussa siitä, että hallitusohjelman mukaiset työelämäuudistukset toteutuvat. Hän oli jäsenenä myös suuressa valiokunnassa, valtiovarainvaliokunnassa ja talousvaliokunnassa. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Vartiainen tuli valituksi toiselle kaudelle Helsingin vaalipiiristä 8 206 äänellä.
Vartiainen valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon vuoden 2017 kunnallisvaaleissa.
Ura > Poliittinen ura > Helsingin pormestari

Helsingin kokoomuksen edellisen pormestariehdokkaan Kirsi Pihan vetäydyttyä Helsingin pormestariehdokkuudesta Vartiainen kertoi helmikuun 2021 lopussa ”harkitsevansa vakavasti” pormestariehdokkuutta. Myös Kirsi Pihan vastaehdokkaana ollut Wille Rydman ilmoitti tukevansa Vartiaista. 2. maaliskuuta 2021 Vartiainen ilmoitti lähtevänsä Helsingin pormestarikisaan ja 5. maaliskuuta Helsingin kokoomuksen piirihallitus esitti yksimielisesti Vartiaista pormestariehdokkaaksi. Vartiainen sai 13 898 ääntä, toiseksi eniten kokoomuksen ehdokkaista Elina Valtosen jälkeen, ja kokoomuksen vaalivoiton myötä hänet valittiin pormestariksi elokuussa 2021.
Toukokuussa 2024 Helsingin Sanomien tekemässä kyselyssä vain kolme kokoomuksen 22:sta Helsingin kaupunkivaltuutetusta nimesi Vartiaisen suosikikseen pormestariehdokkaaksi vuoden 2025 kuntavaaleihin. Useat valtuutetut ilmaisivat tyytymättömyyttä Vartiaisen toimintatapoihin ja kokivat vaikutusvallan kaupungin johdossa siirtyneen sosiaali- ja terveystoimen apulaispormestarille Daniel Sazonoville. Elokuussa 2024 Vartiainen ilmoitti, ettei aio hakea jatkokautta pormestarina. Hän kertoi kokeneensa, ettei pormestarin tehtävä aina vastaa hänelle tutkija-ekonomistina ominaista työskentelytapaa.
Tutkimusjulkaisut

Vartiainen on julkaissut Scopus-tietokannassa mainitut taloustieteelliset artikkelit ”Relative prices in monetary union and floating” ja ”Understanding Swedish social democracy: Victims of success?”
Lisäksi Vartiainen on ollut laatimassa tai laatinut neljä tutkimusjulkaisua, jotka on mainittu taloustieteen tutkimusjulkaisujen Econlit-tietokannassa. Näistä kaksi on julkaistu Ekonomiska Samfundets Tidskriftissä vuonna 1993, yksi Finnish Economic Papersissa vuonna 1994 ja yksi Industrial and Labor Relations Review’ssa vuonna 2006. Kaksi viimeksi mainittua on yhteisjulkaisuja toisen tutkijan kanssa.
Yksityiselämä

Vartiaisen äiti oli kieltenopettaja ja isä taloustutkija Henri J. Vartiainen. Hänen puolisonsa on ruokakulttuurin professori Johanna Mäkelä. Heillä on vuonna 1998 syntynyt poika. Vartiainen on sotilasarvoltaan luutnantti.
Vartiainen on kertonut olevansa naturisti. ”Minulla on sellainen naturistin hippiarvomaailma, että minulle sopisi hyvinkin vapaamielinen käyttäytyminen. Tietysti poliitikkona pitää sopeutua vallitseviin tapoihin”, hän paljastaa.
Vartiainen on sekä Suomen että Ruotsin kansalainen.
Teokset > Kirjat

Vartiainen, Juhana: Kansainvälinen ammattiyhdistyspolitiikka.  Tammi, 1986.  ISBN 951-30-5850-6
Pekkarinen, Jukka & Vartiainen, Juhana: Suomen talouspolitiikan pitkä linja.  WSOY, 1993.  ISBN 951-0-18568-X  Teoksen verkkoversio.
Vartiainen, Juhana et al.: Rahaliitto ja Eurooppa.  Jyväskylä:  PS-kustannus, 1999.  ISBN 952-451-005-7
Snellman, Kenneth & Uusitalo, Roope & Vartiainen, Juhana: Tulospalkkaus ja teollisuuden muuttuva palkanmuodostus.  Edita, 2003.  ISBN 951-37-3990-2
Vartianen, Juhana: ”Uhkaako globaali talous hyvinvointivaltiota?”, Työtä! – hyvinvointi globaalissa murroksessa.  (Toim. Kolanen, Risto)  Työväen Sivistysliitto, 2006.  ISBN 951-701-505-4
Heinonen, Visa & Jäntti, Markus & Vartiainen, Juhana (toim.).: Kansantaloustiede, talouspolitiikka ja hyvinvointivaltio.  Palkansaajien tutkimuslaitos, 2007.  ISBN 978-952-209-044-7
Vartiainen, Juhana: ”Tyytymätön voittaja”, Maailman paras maa.  (Toim. Anu Koivunen)  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2012.  ISBN 978-952-222-347-0
Uschanov, Tommi & Vartiainen, Juhana: Keskusteluja taloudesta.  WSOY, 2017.  ISBN 978-951-0-42183-3
Vartiainen, Juhana: Suomalaisen talousajattelun kritiikki.  Otava, 2019.  ISBN 978-951-1-33583-2
Teokset > Muita julkaisuja

Kettunen, Juha & Vartiainen, Juhana: Suomen teollisuuden työntekijöiden palkkarakenne.  Elinkeinoelämän tutkimuslaitos, 1993.
Vartiainen, Juhana: Metalliteollisuuden työntekijöiden palkanmuodostus työehtosopimuksen valossa.  Työväen taloudellinen tutkimuslaitos, 1993.  ISBN 951-9282-66-1
Vartiainen, Juhana: Palkkaliukumat Suomen teollisuudessa – yksilötason analyysi.  Palkansaajien tutkimuslaitos, 1994.  ISBN 951-9282-74-2
Koskela, Erkki & Vartiainen, Juhana: Työmarkkinat ja rahaliitto.  Valtioneuvoston kanslia, 1997.  ISBN 951-53-1298-1
Vartiainen, Juhana: Naisten ja miesten palkkaero Suomen metalliteollisuudessa.  Palkansaajien tutkimuslaitos, 1998.  ISBN 952-5071-18-9
Vartiainen, Juhana: Suomen teollisuuden työntekijöiden palkkarakenne ja työurat paneeliaineiston valossa.  Palkansaajien tutkimuslaitos, 2000.  ISBN 952-5071-47-2
Vartiainen, Juhana: Sukupuolten palkkaeron tilastointi ja analyysi.  Sosiaali- ja terveysministeriö, 2001.  ISBN 952-00-1044-0
Vartiainen, Juhana: ”Talous”, Maamme Suomi.  (Toim. Tiitta, Allan et al)  Weilin+Göös, 2007.  ISBN 978-951-0-32214-7
24 artikkelia Kansantaloudellisessa aikakausikirjassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juhana Vartiainen Wikimedia Commonsissa
.aspx Juhana Vartiainen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Juhana Vartiaisen kotisivut
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Jan Vapaavuori | Helsingin pormestari 2. elokuuta 2021 ‒ | Seuraaja: ‒ |
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 2015–2019 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (37):  Eestilä  Grahn-Laasonen  Harkimo (2015–2018)5  Heinonen  Häkkänen  Jaskari  Jokinen  Kanerva  Kauma (2017–)2  Kiuru  Kopra  Koski  Laiho (2018–)3  Laitinen-Pesola  Lauslahti (2015–2018)4  Lehti  Lepomäki  Multala  Mykkänen  Mäkelä (2015–2017)3  Orpo  Pelkonen  Raassina  Risikko  Ruoho (2017–)1  Rydman  Salolainen  Sarkomaa  Satonen  Sirén  Stubb (2015–2017)2  Suutari  Talvitie  Toivakka  Tolvanen  Turunen (2018–)6  Vahasalo (2018–)4  Vartiainen  Vikman  Virolainen  Wallinheimo  Zyskowicz 
1 Veera Ruoho erosi perussuomalaisista ja liittyi kokoomuksen eduskuntaryhmään kesäkuussa 2017. 2 Alexander Stubb siirtyi Euroopan investointipankin varapääjohtajaksi 2017. Hänen tilalleen eduskuntaan nousi Pia Kauma. 3 Outi Mäkelä siirtyi Nurmijärven kunnanjohtajaksi huhtikuussa 2018, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Mia Laiho. 4 Sanna Lauslahti siirtyi Lääketeollisuus ry:n toimitusjohtajaksi huhtikuussa 2018, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Raija Vahasalo. 5 Hjallis Harkimo erosi kokoomuksesta huhtikuussa 2018. 6 Kaj Turunen siirtyi kokoomuksen eduskuntaryhmään sinisestä eduskuntaryhmästä huhtikuussa 2018.
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 2019–2023 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (37):  Autto  Eestilä  Grahn-Laasonen  Häkkänen  Heinonen  Heikkinen  Ikonen (2019–2021)1  Jokinen  Kaleva (2021–2023)2  Kanerva (2019–2022)3  Kauma  Kaunisto  Keto-Huovinen  Kilpi  Kinnunen (2021–2023)1  Kiuru  Koulumies  Kopra  Laiho  Marttinen  Multala  Mykkänen  Orpo  Pelkonen  Risikko  Rydman (2019–2022)4  Sankelo  Sarkomaa  Satonen  Sirén  Sjöblom  Talvitie  Tolvanen  Valkonen (2022–2023)3  Valtonen  Vartiainen (2019–2021)2  Vestman  Vikman  Virolainen  Wallinheimo  Zyskowicz 
 1 Anna-Kaisa Ikonen siirtyi Tampereen pormestariksi elokuussa 2021, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Jari Kinnunen.  2 Juhana Vartiainen siirtyi Helsingin pormestariksi elokuussa 2021, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Atte Kaleva.  3 Ilkka Kanerva kuoli 14. huhtikuuta 2022, hänen tilalleen eduskuntaan nousi Ville Valkonen.  4 Wille Rydman erosi kokoomuksen eduskuntaryhmästä 22. kesäkuuta 2022 ahdistelukohun myötä. 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Belgia  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  DDB  Eduskunta  Yle
Ruoholahden villat

Ruoholahden villat nähtyinä Lastenkodinkadun puolelta
Ruoholahden villojen piha.
Alueen karttakuva talon seinässä Lastenkodinkadun puolella
Ruoholahden villat, jotka tunnetaan myös ”Sadan markan villoina”, ovat Helsingin Kampissa sijaitseva, vuonna 1881 rakennettu kokonaisen korttelin käsittävä puutaloryhmä. Taloja oli alun perin 20, mutta osa niistä on myöhemmin purettu varsinkin liikennejärjestelyjen tieltä, niin että nykyisin jäljellä on 13 taloa.
Sijainti

Ruoholahden villat sijaitsevat Kampin kaupunginosassa korttelissa 165 (alkuperäiseltä numeroltaan 167), jolle 1800-luvulla annettiin nimi Kanarialintu. Korttelia rajoittivat alun perin Ruoholahdenkatu, Lastenkodinkatu ja Työmiehenkatu sekä Köydenpunojankadun pohjoispään vieressä sijainnut pieni puistikko. Myöhemmin alkuperäisen korttelin eteläosan läpi on rakennettu Porkkalankatu, minkä lisäksi korttelin kohdalla ollut Työmiehenkadun osuus on muutettu puistikoksi.lähde?
Rakennukset

Korttelissa on nykyisin 13 puista asuintaloa sekä tiilinen rakennus. Kussakin rakennuksessa on 4–6 yhden huoneen ja keittiön huoneistoa, joihin on oma sisäänkäynti pihalta ja joihin kuuluu myös kellari ja ullakko sekä pieni puutarhapalsta.
Jäljellä olevista rakennuksista neljä on Lastenkodinkadun ja kolme Työmiehenpuistikon (ent. Työmiehenkadun) varressa, loput korttelin sisäosissa. Alun perin oli lisäksi viisi rakennusta Ruoholahdenkadun varressa. Tontin omistaa Helsingin kaupunki, mutta rakennukset asunto-osakeyhtiö nimeltä As. Oy Ruoholahti.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruoholahden villat Wikimedia Commonsissa
Ruoholahdenkatu ja sen varrella sijainneet villat ennen kadun leventämistä.
Muistolaatta rakennuksen seinässä
Työmiehenpuistikko Ruoholahden sillalta nähtynä 1960-luvulla. Vasemmalla ratapiha, oikealla Ruoholahden villat.
Löfstedt

Löfstedt on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Einar Löfstedt (1880–1955), ruotsalainen filologi
Johan Löfstedt (s. 1986), ruotsalainen jääpalloilija
Leena Löfstedt (s. 1937), suomalainen kielitieteilijä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Luettelo suomalaisista sotavankileireistä 1941–1945

Suomalaiset sotavankileirit vuosina 1941–1945 on luettelo vuosina 1941–1945 käytyjen jatkosodan ja Lapin sodan aikana perustetuista sotavankien järjestelyleireistä, yksittäisistä leireistä ja muista sotavankiyhtymistä. Suomalaisten sotavankileirien lisäksi Pohjois-Suomessa ja Neuvostoliitolta vallatuilla alueilla toimi kymmeniä saksalaisten ylläpitämiä sotavankileirejä.