Luettelo lentokonekaappauksista
1980-luku

Neljä libanonilaista šiiamuslimikaapparia kaappasi Kuwait Airwaysin lennon 221 Kuwait City-Karachi reitillä Teheraniin 3. joulukuuta 1984. Kaapparit vaativat 17 kuwaitilaisen vapautusta, johon ei suostuttu. Naiset, lapset ja kaikki muslimit vapautettiin ja kaksi yhdysvaltalaista virkamiestä ammuttiin. Kaappausdraama päättyi, kun Iranin erikoisjoukot vapauttivat koneen.
TWA:n lennon 847 kaappaus tapahtui 14. heinäkuuta 1985, kun kaksi libanonilaista šiiaislamistista Amal-terroristia (Hizbollahin alajärjestö) kaappasi Trans World Airlinesin Boeing 727 -koneen Ateenasta Beirutiin ja sieltä Algeriin ja sieltä takaisin Beirutiin. Yksi matkustaja, joka oli Yhdysvaltain laivaston sukeltaja, tapettiin. Loput 152 matkustajaa selvisivät hengissä. Kaappauksen tarkoituksena oli saada Israelin vankiloista 766 libanonilaistaistelijaa sekä Israelin ja Yhdysvaltain toiminta Etelä-Libanonista pois. Viimeiset panttivangit vapautettiin Syyrian avulla 30. kesäkuuta. Tämän jälkeen Yhdysvallat julisti Beirutin boikottiin.
23. marraskuuta 1985 kolme palestiinalaisterroristia Abu Nidal -järjestöstä kaappasi EgyptAirin lennon 648 Ateena–Kairo-reitillä. Kaapparit pakottivat koneen lentämään Vallettaan, Maltan saarelle, koska heidän päämääränsä Libya oli liian kaukana. Vaatimukset olivat hämäriä, kaapparit vaativat polttoainetta koneeseen ja lentoa Libyaan. Panttivangit uhattiin tappaa yksi toisensa jälkeen. Kaksi henkilöä surmattiin niskaan ampumalla. Kahta matkustajaa ammuttiin päähän, mutta he eivät kuolleet. Tappolistalla oli Yhdysvaltain kansalaisia, juutalaisia ja muita länsimaalaisia. Neuvotteluiden aikana koottiin egyptiläistä kommandoryhmää. Kun kommandot ryntäsivät koneeseen, huomasivat terroristit, että heidän pelinsä oli pelattu ja heittivät kaksi käsikranaattia koneen keskiosaan, jossa syttyi tulipalo. Koneessa oli 89 matkustajaa, joista 56 kuoli. Yksi kaappareista selvisi hengissä. Egypti syytti tapahtumasta Libyaa. Maiden välit huononivat kaappauksen takia.
5. syyskuuta 1986 kaksi aseistettua palestiinalaisterroristia, jotka kuuluivat Abu Nidal -järjestöön, yritti kaapata Pan Amin lennon 73 koneen Bombay–Karachi–Frankfurt–New York-lennolla Karachin lentokentällä, Pakistanissa. 20 matkustajaa kuoli ja 120 loukkaantui kaappausdraaman aikana. Kaappaajien johtaja Safarini vaati polttoainetäydennystä ja lentoa Kyprokselle, muuten hän ampuisi ensimmäisen matkustajan. Joukosta valittiin intialaissyntyinen Yhdysvaltain kansalainen Rajesh Kumar, 29-vuotias kalifornialainen, joka ammuttiin lentokoneen ovesta. Kello oli 22.00 ja Safarini alkoi hermostua, sillä kone seisoi vielä kiitotien varrella eikä lähtölupaa ollut annettu. 16 tunnin kuluttua sähkögeneraattori sammui ja valot sammuivat koneesta ja kaapparit alkoivat panikoida ampumalla ja heittelemällä käsikranaatteja. Samaan aikaan matkustajat pakenivat lentokoneen hätätien kautta. Koneen vapauttivat myöhemmin pakistanilaiset kommandot. Kaapparit pidätettiin.
Ovetškinin perheen lentokonekaappaus: 8. maaliskuuta 1988 irkutskilainen Ovetškinin perhe (äiti Ninel ja hänen kymmenen lastaan) kaappasi Irkutskista Leningradiin matkalla olleen Tupolev Tu-154 -matkustajalentokoneen yrittäessään paeta Neuvostoliitosta. Kaappaus päättyi Heinjoen eli Veštševon sotilaslentokentälle, jossa Neuvostoliiton turvallisuusjoukot valtasivat koneen. Yhdeksän henkeä sai surmansa.
Kuwait Airwaysin lennon 422 kaappaus: 5. huhtikuuta 1988 kuusi tai seitsemän libanonilaista kaappasi Kuwait Airwaysin lennon 422 Bangkok–Kuwait-reitillä. Koneessa oli 111 matkustajaa. Kaapparit vaativat 17 šiiamuslimimilitanttia vapaaksi Kuwaitin vankiloista. Kone pakotettiin lentämään Mašhadiin, Koillis-Iraniin, jossa vapautettiin 24 naista ja yksi sydänvikainen mies. Kone pakotettiin lentämään Beirutiin, mutta ilman laskeutumislupaa kone lensi Larnakaan, Kyprokselle. Larnakassa ammuttiin kaksi kuwaitilaista turvallisuusupseeria. 12 matkustajaa vapautettiin. Kone lensi 12. huhtikuuta Algeriin. Kun Kuwait ei suostunut kaapparien pyyntöön he vapauttivat loput panttivangit ja vaativat vapaata pääsyä Algeriasta, johon suostuttiin. Kaappausdraama kesti 16 vuorokautta.