stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bilal Xhaferri

| Bilal Xhaferri> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1935 Ninat
Kuollut: 1986 Chicago, Illinois
Ammatti:  runoilija, toimittaja
Kirjailija
Äidinkieli: albania
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Bilal Xhaferri (1935 Ninat, Albania –  1986 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) oli albanialainen runoilija ja poliittinen toisinajattelija. Häntä pidetään etenkin Chamerian alueen runouden voimahahmona.
Xhaferri syntyi Ninatin kylässä lähellä Konispolia. Hänen varhaista tuotantoaan edustaa tarinakokoelma Njerëz të rinj, tokë e lashtë (1966). Xhaferri joutui kommunistien epäsuosioon kun hän arvosteli Ismail Kadaren romaania Dasma ("Häät", 1968). Xhaferrin onnistui paeta Kreikkaan elokuussa 1969 ja seuraavana vuonna hän muutti Yhdysvaltoihin. Xhaferri asettui Chicagoon ja perusti antikommunistisen aikakauslehden Krahu i Shqiponjës ("Kotkan siivet"), jota julkaistiin 39 numeroa vuodesta 1974 vuoteen 1986.
Bertha Brouwer

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Brouwer vuonna 1950. |  Brouwer vuonna 1950. |  Brouwer vuonna 1950. |  |
Maa:   Alankomaat
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | 200 metriä |  |
| EM-kisat  | EM-kisat  | EM-kisat  |  |
|  Hopeaa | Bryssel 1950 | 4 × 100 metrin viesti |  |
|  Hopeaa | Bern 1954 | 100 metriä |  |
Bertha ”Puck” Brouwer (vuodesta 1953 van Duyne), 29. lokakuuta 1930 Leidschendam– 6. lokakuuta 2006 Oostvoorne) oli alankomaalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti.
Brouwer voitti hopeaa Helsingin olympiakisojen naisten 200 metrillä vuonna 1952. Sadalla metrillä hän karsiutui välierissä. Alankomaiden  4 × 100 metrin viestijoukkueen mukana hän saavutti kuudennen sijan.
Melbournen olympiakisat menivät van Duyne-Brouwerilta ohi, kun Alankomaat boikotoi kisoja Neuvostoliiton Unkarin-miehityksen johdosta. Van Duyne-Brouwer lopetti tällöin kilpailu-uransa välittömästi.
Aiheesta muualla

Puck Brouwer Bio, Stats and Results (Arkistoitu – Internet Archive) Olympics at Sports-Reference.com (englanniksi)
Flume

| Flume |
| --- | --- |
 Flume vuonna 2013
Henkilötiedot
Koko nimi:  Harley Edward Streten
Syntynyt: 5. marraskuuta 1991 (ikä 32)
Ammatti:  muusikko, tuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Flume 
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2004–
Tyylilajit:  future bass, EDM, electronica, electropop, experimental, hip hop, pop
Soittimet:  Ableton Live 
Yhtyeet:  What So Not (2011–2015)
Levy-yhtiöt:  Future Classic, Transgressive, Mom + Pop
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Harley Edward Streten (s. 5. marraskuuta 1991), joka tunnetaan paremmin taiteilijanimellä Flume, on australialainen elektronisen musiikin tuottaja ja DJ. Flume tuottaa pääasiassa future bassia ja häntä pidetään yhtenä genren tärkeimpinä vaikuttajina. Streten on julkaissut Flume -taiteilijanimellä kaksi studioalbumia sekä yhden mixtapen: Flume (2012), Skin (2016) ja Hi, This is Flume (2019). Streten kuuluu myös hänen ja Chris Emersonin vuonna 2012 perustamaan What So Not -duoon.
Streten on tuottanut uransa aikana kappaleita muun muassa hip hop -muusikko Vince Staplesille ja poplaulaja Lordelle. Hänen toinen albuminsa voitti parhaan elektronisen musiikin albumin palkinnon Grammy-palkintogaalassa.
Diskografia > Albumit

Flume (2012)
Skin (2016)
Skin: The Remixes (2017)
Diskografia > Mixtapet

Hi This Is Flume (2019)
Diskografia > EP-levyt

Lockjaw (2013), yhteistyössä Chet Fakerin kanssa
Skin Companion EP 1 (2016)
Skin Companion EP 2 (2017)
Quits (2019)
Ayoze Díaz

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ayoze Díaz Díaz
Syntymäaika: 25. toukokuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: La Laguna, Espanja
Pelipaikka: laitapuolustaja
Pituus: 175 senttimetriä
Seura
Seura: Deportivo La Coruña
Pelinumero: 17
Junioriseurat
: Tenerife
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2002 2001–2002 2000–2003 2003–2008 2006–2007 2008–2011 2011– | Tenerife B → Lanzarote (laina) Tenerife Racing Santander → Ciudad Murcia (laina) Mallorca Deportivo La Coruña |   39 (0) 98 (3) 34 (1) 67 (0) 27 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. kesäkuuta 2012.
Ayoze Díaz Díaz (s. 25. toukokuuta 1982 La Laguna, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Deportivo La Coruñaa.
Ura

Ayoze on Tenerifen kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki kaudella 2002–2003. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi maan pääsarjaan Primera Divisióniin nousseeseen Racing Santanderiin. Hän pelasi santanderilaisseurassa pääosin joko puolustajana tai keskikenttäpelaajana. Kauden 2006–2007 hän pelasi lainalla Ciudad Murciassa.
Hyvin sujuneen kauden 2007–2008 päätteeksi Racing varmisti seuraavaksi kaudeksi paikkansa ensimmäistä kertaa historiassaan eurokentille. Ayoze nousi joukkueen avauskokoonpanoon syrjäyttäen veteraani Luis Fernándezin vaihtopenkille.
Heinäkuussa 2008 Ayoze teki kolmivuotisen sopimuksen Mallorcan kanssa. Hänet hankittiin korvaamaan Sevillaan siirtynyttä Fernando Navarroa. Hän aloitti ensimmäisen kautensa vaihtopenkiltä, mutta myöhemmin kauden edetessä nousi joukkueen avauskokoonpanoon samalla paikalla pelanneen Enrique Corralesin tilalle.
Aiheesta muualla

Esittely ja tilastot BDFutbol -sivustolla
Deportivo – Primera División
1 Aranzubia |
2 Manuel Pablo |
3 Evaldo |
4 Álex |
5 Zé Castro |
6 Aythami |
7 Saúl |
8 André Santos |
9 Pizzi |
10 Juan Domínguez |
11 Riki |
12 Pinto |
13 Lux |
14 Aguilar |
15 Laure |
16 Gama |
17 Ayoze |
18 Camuñas |
19 Roderick |
20 Jesús Vázquez |
21 Valerón |
22 Salomão |
23 Bodipo |
24 Marchena |
25 Oliveira |
Valmentaja Oltra
Autostrada A1 (Italia)

Osuus Milano–Bologna.
Autostrada del Sole (L'autostrada del Sole, myös Autosole), virallisesti A1 Italian moottoriteiden luokituksessa, on Italian pisin moottoritie ja maan etelä–pohjoissuuntainen pääväylä. Sen pituus on 759,6 kilometriä. A1 kulkee Milanosta Napoliin Bolognan, Firenzen ja Rooman kautta. Se otettiin käyttöön 4. lokakuuta 1964. Kun liikennöinti osuudella Bologna–Firenze joudutaan toisinaan keskeyttämään, on tullut tavaksi sanoa että "Italia on haljennut kahtia" (L'Italia è spaccata in due). Eurooppateiden luokituksessa Autostrada del Solen osuus Milanosta Roomaan on osa E35-tietä (Amsterdam–Rooma) ja osuus Roomasta Napoliin puolestaan osa E45-tietä (Kaaresuvanto–Gela).
Historia

Italian hallitukset ajoivat 1950-luvulla voimakkaasti Autostrada del Solen rakentamista, sillä sen katsottiin edistävän toisesta maailmansodasta toipuvan maan talouselämää. Ennen moottoritien avaamista tavaraliikenne maanteitse Milanosta Napoliin kesti parisen vuorokautta. Suurnopeustien käyttöönoton laskettiin alentavan tuotteiden hintoja lyhentyneiden kuljetusaikojen ansiosta.
A1:n rakentaminen aloitettiin 19. toukokuuta 1956. Ensimmäinen osuus Milano–Parma avattiin 7. joulukuuta 1958. Vuoristoinen Bologna–Firenze-osuus avattiin 3. joulukuuta 1960 ja Rooma–Napoli puolestaan 22. syyskuuta 1962. Jälkimmäisen osuuden tunnus oli A2 vuoteen 1988. Kokonaisuudessaan A1 valmistui 4. lokakuuta 1964, jolloin avattiin osuus Chiusi–Orvieto. Sitä ennen kyseisten kaupunkien välinen matka piti kiertää entisen Strada Statale 71:n kautta (nykyisin strada provinciale 152).
A1:n rakentamiseen tarvittiin:
viisitoista miljoonaa työpäivää
52 miljoonaa kuutiometriä siirrettyä maata
1,8 miljoonaa kuutiometriä tunneleiden louhimiseksi siirrettyä maata
viisi miljoonaa kuutiometriä muurauksia ja kiveyksiä
kuusitoista miljoonaa neliömetriä (16 km²) päällystettä
853 siltaa, maasiltaa ja vastaavia rakennelmia
2 500 viemäriaukkoa
572 tiesiltaa
35 moottoritietunnelia
kolme tunnelia, joissa molemmat ajoradat rakennettu samaan kuiluun.
Vuonna 1988 valmistui osuus Fiano Romano–San Cesareo ("bretella"), joka yhdisti A1:n Roomasta Napoliin johtavaan Autostrada A2:een. Samalla A2-tunnuksesta luovuttiin ja moottoritie Milanosta Napoliin kokonaisuudessaan sai tunnuksen A1. Ennen A1:n ja A2:n yhdistämistä A1:n reitti päättyi Rooman kehätielle (Grande Raccordo Anulare di Roma, GRA). Nykyisin tunnus A2 ei ole lainkaan käytössä. A1 on kulkenut vuodesta 1988 Rooman kehätien itäpuolitse.
Reitti

A1 kulkee Lombardian, Emilia-Romagnan, Toscanan, Umbrian, Latiumin ja Campanian hallinnollisilla alueilla. Väylä on suurimmaksi osaksi 3+3-kaistainen. Uloimmat kaistat (pientareet) ovat hätäliikennettä varten.
Reitti > Milano–Bologna

Autostrada del Sole alkaa Milanon kaakkoispuolelta. Sen kokoojamoottoritiet ovat Milanon itäinen kehätie (tangenziale Est di Milano, autostrada A51) ja Milanon läntinen kehätie (tangenziale Ovest di Milano, autostrada A50). A1 kulkee 3+3-kaistaisena Pojoen laakson halki kohti kaakkoa Lodin, Piacenzan, Parman, Reggio Emilian ja Modenan kautta. Modenan pohjoispuolella A1 risteää Modenasta Brenneroon kulkevan Autostrada A22:n (Autostrada del Brennero tai Autobrennero) kanssa. Modena–Bologna-osuus on 4+4-kaistainen. A1 kulkee Bolognan länsipuolitse. Bolognassa A1:ltä on yhteys Italian toiselle keskeiselle moottoritielle, Bolognasta Tarantoon kulkevalle A14:lle (Autostrada Adriatica).
Reitti > Bologna–Firenze

Maisematyyppi Bolognan ja Firenzen välillä on vuoristoinen. Tällä osuudella A1 on osin 2+2-kaistainen ja sen reitti mutkittelee vastakohtana Pojoen laakson pitkille suorille. Siltoja ja tunneleita on runsaasti. Arkkitehtonisesti merkittävimpiä silloista (viadotto) ovat viadotto 4 eli Sambro (pituus 340 m), viadotto 16 eli Biscione (270 m), viadotto 18 eli Merizzano (418 m), viadotto 21 eli Poggettone e Pecora Vecchia (455 m) ja viadotto 29 eli Aglio (440 m). Tunneleita tällä tieosuudella on yli 6,6 km pohjoisen suuntaan ja lähes 5,9 km etelän suuntaan. Barberino di Mugellon liittymän itäpuolella sijaitsee Mugellon moottorirata. Firenzen keskustan A1 kiertää länsi-ja eteläpuolelta.
Reitti > Firenze–Rooma

Firenzestä A1:n reitti jatkuu kaakkoon kohti Latiumin aluetta ja Roomaa. Se sivuaa Valdarnoa (eräs Arnojoen laaksoista) ja Arezzon kaupunkia ja kulkee Val di Chianan halki. Val di Chianassa A1 risteää kokoojamoottoritie RA06:n kanssa. Ennen Latiumia A1:n linja kulkee kappaleen matkaa Umbrian läntisimmässä osassa, jossa sillä on kolme liittymää: Fabro, Orvieto ja Attigliano. Ortesta etelään tie levenee 3+3-kaistaiseksi ja kulkee Latiumin halki Rooman itäpuolitse.
Reitti > Rooma–Napoli

Rooman eteläpuolella A1:n linja jatkuu edelleen kohti kaakkoa. Se kulkee eteläisessä Latiumissa sijaitsevan Ciociarian alueen halki Frosinonen ja Cassinon kaupunkien kautta. A1:n eteläisin osuus on Campanian alueella. Väylä kulkee Capuan ja Casertan kautta Napoliin. Autostrada A1:n päätepiste on Napolin eteläpuolella Autostrada A3:n risteyksessä. A3 vie edelleen Napolista Reggio Calabriaan Italian niemimaan "saappaan kärkeen". Napolissa A1 risteää myös Autostrada A16:n kanssa. A16 eli Autostrada dei due mari yhdistää Napolin Adrianmeren rannalla sijaitsevaan Canosa di Pugliaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Autostrade.it
Osuus Firenze–Rooma Arezzon kaupungin tienoilla.
Moottoritie A1 Milanossa.
Moottoritiet A1 ja A21 (Autostrada dei Vini, Torino–Piacenza–Brescia) risteävät Piacenzassa.
Parman alueella A1:ltä on yhteys Liguriaan moottoritie A15:n kautta (Autocamionale della Cisa, Parma–La Spezia).
Borgo Panigalen liittymä Bolognassa. Moottoritiet A13 (Autostrada Bologna–Padova) ja A14 (Autostrada Adriatica, Bologna–Taranto) risteävät A1:n kanssa Bolognan kehätiellä.
Galway United FC

Galway United Football Club (iiriksi Cumann Peile Ghaillimh Aontaithe) on jalkapalloseura Galwayn kaupungista. Seura pelaa vuonna 2018 Irlannin 1. divisioonassa, joka on Irlannin jalkapalloilun toiseksi korkein sarjataso. Seura on voittanut FAI Cupin vuonna 1991.
Seura on perustettu vuonna 1937 nimellä Galway Rovers. 2010–luvulla seura kärsi taloudellisista ongelmista.
Galway Kinnell

Galway Kimmel lukee runoa vermontilaisessa kahvilassa 2013.
Galway Mills Kinnell (1. helmikuuta 1927 Providence, Rhode Island – 28. lokakuuta 2014 Sheffield, Vermont) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hän valmistui Princetonin yliopistosta vuonna 1948 yhtäaikaisesti W. S. Merwinin kanssa.
Galway Kinnell sai myöhemmin maisterinarvon Rochesterin yliopistosta. Nuoruudessaan hän matkusteli runsaasti ja asui Fulbright-stipendin turvin Pariisissa. Hän oli 1960-luvulla huomattava ihmisoikeusaktivisti ja Vietnamin sodan vastustaja; näitä aiheita kuvataan hänen koko kirjan mittaisessa runossaan The Book of Nightmares.
Alkuperäisen runoutensa ja käännösrunoutensa ohella Galway Kinnelliltä ilmestyi romaani Black Light vuonna 1966 sekä lastenkirja How the Alligator Missed Breakfast 1982. Hänelle myönnettiin vuonna 1983 Pulitzer-palkinto ja Kansallinen kirjapalkinto.
Galway Kinnell otettiin vuonna 1980 eliniäkseen American Academy of Arts and Lettersin jäseneksi.
Galway Kinnell kuoli kotonaan Vermontin Sheffieldissä 87-vuotiaana 28. lokakuuta 2014.
Bilgram

| Bilgram |
| --- | --- |
 Bada Tazian ja Hazrat Abbasin pyhätön kupoleja.
 Bilgram
 Koordinaatit: 27°10′48″N, 80°1′48″E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Uttar Pradesh
Piirikunta:  Hardoi
Väkiluku (2011):  29 768
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bilgram on kaupunki Intian Uttar Pradeshin osavaltiossa. Sen asukasluku vuonna 2011 oli  29 768.
Maantiede

Bilgram sijaitsee Intian Uttar Pradeshin osavaltion Hardoin piirikunnassa. Bilgram on paitsi kaupunki, myös kunta (nagar palika parishad).
Historia

Arkeologisten kaivausten perusteella nykyisen Bilgramin aluetta asuttivat aikanaan etenkin kupariesineitä tuottaneet asukkaat. He joutuivat lopulta läheisen Kannaujin raijputien valloittamaksi.
Mahmud Ghaznilaisen joukot valtasivat Bilgramin vuonna 1081. Islamilaisten ghaznavidien Intian valloitusretkiä seurasi kuitenkin epäjärjestys, jonka aikana Bilgram palasi ilmeisesti hindulaisen vallan alle. Myöhemmin se tuli tunnetuksi nimellä Srinagar hallitsijansa Raja Srin mukaan. Muslimivalta palautettiin Delhin sulttaani Iltutmišin valtakaudella kaupunkia puolustaneen Raja Srin kärsittyä tappion taistelussa vuonna 1217.
Vuonna 1540 Bilgramin lähellä käytiin huomattava Kannaujin taistelu suurmoguli Humayunin ja Sur-dynastian Šer Šah Surin joukkojen välillä. Suurmogulien joukot kärsivät tappion. Myöhemmällä mogulikaudella Bilgram oli hallinnollisesti Kannaujin sarkar-alueeseen kuuluva pargana. Bilgramilaisista saijjideista tuli kuuluisia mogulikauden runoilijoita, kirjailijoita ja virkamiehiä.
Väestö

Bilgramin asukasluku Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan oli 29 768. Vuonna 1951 vastaava lukema oli 9 565. Vuonna 2011 kaupungin asukkaista hinduja oli 56,64 % ja muslimeja 42,93 %.
Kaupunkikuvaa.
Foglizzo

| Foglizzo |
| --- | --- |

 Foglizzo
 Koordinaatit: 45°16′16″N, 7°49′20″E 
Valtio:  Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Torino
Korkeus:  247 m
Väkiluku:  2 253
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 https://www.comune.foglizzo.to.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Foglizzo (piemonteksi Fojiss ) on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 2 253 asukasta.
Bilal al-Dziri

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 21. tammikuuta 1972 (ikä 52)
Syntymäpaikka: Alger, Algeria
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 177 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1990–1995 1995–1998 1998–1999 1999 1999–2000 2000–2007 2007 2008– |  NA Hussein Dey  USM Alger  ES Sahel  USM Alger  Sedan  USM Alger  Al-Sadd  USM Alger |     13 (0) 159 (29)  42 (5) |
Maajoukkue
| 1992–2005 |  Algeria | 93 (9) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Bilal al-Dziri (myös Billel Dziri, arab. بلال الدزيري‎; s. 21. tammikuuta 1972 Alger) on algerialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Algerian pääsarjassa pelaavaa USM Algeria. Al-Dziri on kuulunut muun muassa viidesti Algerian Cupin voittajajoukkueeseen. Hän on myös edustanut Algeriaa maajoukkueessa.
Al-Dziri valittiin vuonna 2005 Algerian parhaaksi pelaajaksi.
Algerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 1998
1 Benabdellah |
2 Hamdani |
3 Benhamlat |
4 Meftah |
5 Zeghdoud |
6 al-Dziri |
7 Adjali |
8 Saïb |
9 Moussa |
10 Tasfaout |
11 Kaci-Saïd |
12 Osmane |
13 Benzerga |
14 Habri |
15 Dahleb |
16 Hamened |
17 Benamara |
18 Zouani |
19 Ghoul |
20 Harcheche |
21 Kerris |
22 Mahrez |
Valmentaja Mehdaoui
Algerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2000
1 Benabdellah |
2 Mamouni |
3 Benhamlat |
4 Amrouche |
5 Zeghdoud |
6 Amaouche |
7 Kraouche |
8 al-Dziri |
9 Ghazi |
10 Tasfaout |
11 Moussouni |
12 Slatni |
13 Haddou |
14 Badji |
15 Saïfi |
16 Hamened |
17 Mezouar |
18 Saïb |
19 Meçabih |
20 Meftah |
21 Merakchi |
22 Bougherara |
Valmentaja Sandjak
Algerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2002
1 Gaouaoui |
2 Slatni |
3 Haddou |
4 Kraouche |
5 Zeghdoud |
6 Mansouri |
7 Belbey |
8 al-Dziri |
9 Ghazi |
10 Tasfaout |
11 Kherkheche |
12 Samadi |
13 Zafur |
14 Boudjekdji |
15 Akrour |
16 Bendahmane |
17 Raho |
18 Saïfi |
19 Diss |
20 Meftah |
21 Bradja |
22 Abdouni |
Valmentaja Madjer
Gabriele Grunewald

Grunewald vuonna 2016
Gabriele Grunewald (o.s. Anderson, 25. kesäkuuta 1986 Perham, Minnesota – 11. kesäkuuta 2019 Minneapolis, Minnesota) oli yhdysvaltalainen juoksija, joka kilpaili 800–5 000 metrin matkoilla.
Grunewald oli vähällä päästä vuoden 2012 olympialaisiin 1 500 metrin matkalla. Hän voitti Yhdysvaltojen hallimestaruuden 3 000 metrin matkalla vuonna 2014.
Vuonna 2009 Grunewaldilla diagnosoitiin harvinainen adenokystinen sylkirauhassyöpä. Häneltä hoidettiin myös kilpirauhassyöpä vuonna 2011. Sylkirauhassyöpä uusiutui vuonna 2016, jolloin häneltä leikattiin puolet maksasta. Syöpä uusi taas vuonna 2017, ja Grunewald kuoli 11. kesäkuuta 2019.
Berliinin-Brandenburgin lentoasema

Berliinin–Brandenburgin lentoaseman sijainti.
Berliinin-Brandenburgin lentoasema (saks. Flughafen Berlin Brandenburg) on lokakuussa 2020 valmistunut Berliinin uusi kansainvälinen lentoasema. Alun perin lentoaseman oli tarkoitus valmistua lokakuussa 2011. Rakennushanke kuitenkin viivästyi useita kertoja. Lentoasema rakennettiin osittain Berlin-Schönefeldin lentoaseman paikalle. Uusi lentoasema korvasi myös Berliini-Tegelin lentoaseman ja toimintansa jo lopettaneen Berliini-Tempelhofin lentoaseman. Nimensä uusi lentoasema on saanut sijainnistaan Berliinin ja Brandenburgin osavaltioiden rajan lähellä. Lisänimenä on Willy Brandt Saksan entisen liittokanslerin mukaan.
Historia

Lentoaseman rakennustyöt alkoivat vuonna 2006. Avajaisia oli alun perin tarkoitus viettää lokakuussa 2011, mutta niitä siirrettiin viivästyneiden rakennustöiden vuoksi kesäkuulle 2012. Lentokenttäyhtiö ilmoitti toukokuussa 2012, että avajaiset siirtyvät jälleen. Syyksi kerrottiin puutteet terminaalirakennuksen paloturvallisuusjärjestelmässä. Berliinin pormestari Klaus Wowereit arvioi, että avajaiset pidetään maaliskuussa 2013. Elokuussa 2012 ilmoitettiin, että kenttää ei saada käyttöön maaliskuussa 2013. Projektin tekninen johtaja sai potkut.
Lentokenttäyhtiö ilmoitti tammikuussa 2013 kentän käyttöönotossa uusista viivästyksistä. Kaupungin pormestari Klaus Wowereit erosi lentokenttäyhtiön hallintoneuvoston johdosta. Myös lentokenttäyhtiön johtaja erosi. Helmikuussa 2013 julkisuuteen vuoti luettelo lentokentän rakennusvirheistä. Niitä on 20 000. Eripura jatkui lentokentän yölentokiellosta.
Lentoasema avattiin 31. lokakuuta 2020.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Berliinin-Brandenburgin lentoasema Wikimedia Commonsissa
Lentoaseman viralliset sivut
Saksan lentoasemat
Augsburg
Karlsruhe–Baden-Baden
Bindlacher-Berg
Berlin-Schönefeld
Berlin-Tegel
Berliini–Brandenburg
Bitburg
Borkum
Braunschweig
Bremen
Bremerhaven
Köln/Bonn
Dortmund
Dresden
Düsseldorf
Düsseldorf-Mönchengladbach
Emden
Erfurt
Frankfurt am Main
Frankfurt-Egelsbach
Frankfurt–Hahn
Hampuri
Hannover
Heide-Büsum
Uetersen
Helgoland
Heringsdorf
Hof-Plauen
Ingolstadt-Manching
Kassel-Calden
Kiel
Leipzig-Altenburg
Leipzig-Halle
Lyypekki
Mannheim
Memmingen
Münster-Osnabrück
München
Nürnberg
Paderborn-Lippstadt
Rostock
Saarbrücken
Siegerland
Stuttgart
Weeze
Sylt
Zweibrücken
Bishnupriya manipuri

| Bishnupriya manipuri |
| --- | --- |
Oma nimi:  বিষ্ণুপ্রিয়া মণিপুরী (bişnupriya mônipuri)
Tiedot
Alue:  Intia, Bangladesh
Puhujia:  117 500 (vuonna 2001)
Kirjaimisto:  bengalilainen kirjaimisto
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  Indoiranilaiset kielet Indoarjalaiset kielet
ISO 639-3:  bpy
 Ohje 
Bishnupriya manipuri (bishnupriyaksi বিষ্ণুপ্রিয়া মণিপুরী bişnupriya mônipuri tai ইমার ঠার imāra ţhāra) on indoarjalainen kieli, jota puhutaan koillis-Intiassa ja Bangladeshissa. Kielellä oli vuoden 2001 väestönlaskennassa noin 117 500 puhujaa, joista 77 500 asui Intiassa. Bishnupriyan lähisukukieliä ovat bengali ja assami, ja sitä kirjoitetaan bengalilaisilla kirjaimilla.
Bishnupriyan omakielinen nimi on ”bishnupriya manipuri”, mutta sitä ei pidä sekoittaa manipurin kieleen.
Gary Payton II

| Gary Payton II |
| --- | --- |
 Payton vuonna 2020
Henkilötiedot
Koko nimi:  Gary Dwayne Payton II
Syntynyt: 1. joulukuuta 1992 (ikä 31) Seattle, Washington, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  Koripalloilija
Koripalloilija
Lempinimi:  Young Glove
Pelipaikka:  Pelintekijä / Heittävä takamies
Pituus:  191 cm
Paino:  88 kg
Nyk. joukkue:  Portland Trail Blazers
NBA-varaus:  Ei varattu 2016
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2012–2014 2014–2016:  Salt Lake CC Oregon State
Seurajoukkueet
2016–2017  2017  2018  2018–2019 2019 2019 2019 2019–2020 2021 2021–2022 2022:  Houston Rockets →Rio Grande Valley Vipers Milwaukee Bucks →Wisconsin Herd Los Angeles Lakers →South Bay Lakers Rio Grande Valley Vipers Washington Wizards Rio Grande Valley Vipers South Bay Lakers Washington Wizards Raptors 905 Golden State Warriors Portland Trail Blazers
Gary Dwayne Payton II (s. 1. joulukuuta 1992) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelaa pelintekijää tai heittävää takamiestä. Payton edustaa NBA-liigan Portland Trail Blazersia. Hän on entisen NBA-tähden Gary Paytonin poika.