stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nico González (1998)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Nicolás González VfB Stuttgartin pelaajana vuonna 2019.
Henkilötiedot
Koko nimi: Nicolás Iván "Nico" González
Syntymäaika: 6. huhtikuuta 1998 (ikä 26)
Syntymäpaikka: Belén de Escobar, Argentiina
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 180 cm 
Seura
Seura: Juventus (lainalla Fiorentinasta)
Maajoukkue
| 2019– | Argentiina | 41 | (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. syyskuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 13. syyskuuta 2024.
Nicolás Iván ”Nico” González (s. 6. huhtikuuta 1998 Belén de Escobar) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Juventusta lainalla saman sarjan Fiorentinasta. Hän on pelannut Argentiinan maajoukkueessa vuodesta 2019.
González siirtyi kotimaansa Argentinos Juniorsista saksalaisseura VfB Stuttgartiin kesällä 2018. Hän pelasi kolmen kauden aikana Bundesliigassa ja 2. Bundesliigassa yhteensä 72 ottelua, joissa hän teki 22 maalia, niistä 14 maalia toisella sarjatasolla kaudella 2019–2020. Hän siirtyi kesällä 2021 italialaisseura Fiorentinaan, jossa hän pelasi kolmen kauden aikana Serie A:ssa 86 ottelua ja teki niissä 25 maalia. Hän pelasi Konferenssiliigassa 22 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Fiorentina ylsi Konferenssiliigan loppuotteluun kausina 2022–2023 ja 2023–2024 mutta hävisi loppuottelun molemmilla kerroilla. González siirtyi kaudeksi 2024–2025 lainalle Juventukseen.
González pelasi Argentiinan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2019. Hän kuului Copa Américan voittaneeseen joukkueeseen vuosina 2021 ja 2024 ja tuli molemmissa loppuotteluissa vaihdosta kentälle. Hänet nimettiin Argentiinan joukkueeseen marras-joulukuussa 2022 pelattuihin MM-kilpailuihin, mutta hän joutui loukkaantumisen vuoksi jäämään turnauksesta pois. Hän on pelannut syyskuun 2024 puoliväliin mennessä 41 A-maaottelua, joissa hän on ollut 26 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt näissä maaotteluissaan kuusi maalia: marraskuussa 2020 peräkkäisissä MM-karsintaotteluissa Paraguayta ja Perua vastaan, maaliskuussa 2022 MM-karsintaottelussa Venezuelaa vastaan, maaliskuussa 2023 ystävyysottelussa Curaçaoa vastaan, syyskuussa 2023 MM-karsintaottelussa Boliviaa vastaan ja syyskuussa 2024 MM-karsintaottelussa Kolumbiaa vastaan.
Vuoripiikkipyrstö

| Vuoripiikkipyrstö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Piikkipyrstöt Leptasthenura
Laji::  xenothorax
Kaksiosainen nimi
 Leptasthenura xenothorax  Chapman, 1921 
Katso myös
   Vuoripiikkipyrstö Wikispeciesissä   Vuoripiikkipyrstö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKVirheellinen IUCN-arvo: 
Vuoripiikkipyrstö (Leptasthenura xenothorax) on uhanalainen orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Vuoripiikkipyrstöä tavataan Perussa. Lajin populaatio ja levinneisyysalue ovat hyvin pienet, ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Raitarintatikkanen

| Raitarintatikkanen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Tikkaset Picumnus
Laji::  spilogaster
Kaksiosainen nimi
 Picumnus spilogaster  (Sundevall, 1866) 
Katso myös
   Raitarintatikkanen Wikispeciesissä   Raitarintatikkanen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKVirheellinen IUCN-arvo: 
Raitarintatikkanen (Picumnus spilogaster) on eteläamerikkalainen tikka. Sen esiintymisalue käsittää mantereen koillisosan Venezuelasta Guyanaan, Surinameen, Ranskan Guyanaan ja Brasiliaan. Lajista tunnetaan kolme alalajia. Karl Jakob Sundevall kuvaili lajin holotyypin Guyanasista vuonna 1866.
Exequiel Palacios

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Exequiel Palacios |  Exequiel Palacios |  Exequiel Palacios |  |
Maa:   Argentiina
Miesten jalkapallo
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Qatar 2022 | Jalkapallo |  |
| Copa América  | Copa América  | Copa América  |  |
|  Kultaa | Brasilia 2021 | jalkapallo |  |
|  Kultaa | Yhdysvallat 2024 | jalkapallo |  |
Exequiel Palacios (s. 5. lokakuuta 1998 Famaillá, Tucumán, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka pelaa tällä hetkellä Saksan Bundesliigan Bayer Leverkusenissa. Hänen pelipaikkansa on keskikenttä.
Palacios aloitti pelaamisen River Platen junioreissa ja nousi lopulta siellä edustusjoukkueeseen asti. Hän pelasi Argentiinan Primera Divisiónissa vuosina 2015–2019 kaikkiaan 48 ottelua ja teki neljä maalia. Copa Libertadoresissa hän pelasi 21 ottelua ja teki yhden maalin. River Platen voittaessa kilpailun 2018 hän pelasi 11 ottelua mukaan lukien loppuottelun molemmat osaottelut. Hän voitti lisäksi Recopa Sudamericanan 2019 sekä Argentiinan Cupin 2017 ja 2019. Hän pelasi viimeisen pelinsä Riverissä juuri Argentiinan Cupin finaalissa joulukuussa 2019. Sen jälkeen hän siirtyi Leverkuseniin 5,5 -vuotisella sopimuksella vuoden 2020 alussa. Vuoden 2023 loppuun mennessä hän on pelannut 75 bundesliigaottelua ja tehnyt kahdeksan maalia. Mestarien liigassa hän on pelannut kaksi ottelua. Eurooppa-liigassa pelaamissaan 19 ottelussa hän on tehnyt kaksi maalia.
Palacios pelasi kolme ottelua sekä alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2015 että alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017. Hän debytoi Argentiinan maajoukkueessa Guatemalaa vastaan syksyllä 2018. Argentiinan voittoon päättyneessä Copa Américassa 2021 hän pelasi kolme ottelua. Maajoukkuevalmentaja Lionel Scaloni valitsi hänet mukaan 2022 MM-kisojen miehistöön. Hän tuli maailmanmestaruuden voittaneessa Argentiinan  joukkueessa vaihdosta kentälle otteluissa Meksikoa, Australiaa ja Kroatiaa vastaan. Hän on pelannut vuoden 2023 loppuun mennessä 28 A-maaottelua, joista seitsemässä hän on ollut avauskokoonpanossa. Hän on antanut otteluissa neljä maalisyöttöä.
Palacios oli osallisena erikoisessa naisepisodissa, missä paljasti hänen tapailleen kolmea naista samaan aikaan kotimaassaan vuonna 2018. Nykyisin hän seurustelee kuusi vuotta vanhemman argentiinalaisen Yesica Friasin kanssa.
Bjørken kirkko (Volda)

| Bjørken kirkko Bjørke kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2008.
Sijainti:  Volda, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Møren hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1919
Suunnittelija:  Mattias Brekke
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  200
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Bjørken kirkko (norj. Bjørke kyrkje) on Voldan kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1919. Ennen vuoden 2020 osaliitosta saakka kirkko sijaitsi Ørstan kunnassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bjørken kirkko (Volda) Wikimedia Commonsissa
Ankenesin kirkko

| Ankenesin kirkko Ankenes kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Narvik, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Sør-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1842
Suunnittelija:  Ingebrigt Julin
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  380
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Ankenesin kirkko (norj. Ankenes kirke) on Narvikin kunnassa Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1842.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ankenesin kirkko Wikimedia Commonsissa
Agustín Orión

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Agustín Ignacio Orión
Syntymäaika: 26. heinäkuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Ramos Mejía,  Argentiina
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 187 cm
Seura
Seura: Boca Juniors
Pelinumero: 1
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003–2010 | San Lorenzo | 98 | (0) |
| 2010–2011 | Estudiantes | 53 | (0) |
| 2011– | Boca Juniors | 92 | (0) |
Maajoukkue
| 2011– | Argentiina | 3 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. heinäkuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 4. heinäkuuta 2014.
Agustín Ignacio Orión (s. 26. heinäkuuta 1981 Ramos Mejía) on argentiinalainen jalkapallomaalivahti. Hän on vuodesta 2011 lähtien edustanut kotimaansa pääsarjassa pelaavaa suurseuraa Boca Juniorsia.
Oríon valittiin Argentiinan joukkueeseen vuoden 2014 jalkapallon MM-kisoihin. Hän toimi joukkueessa ykkösmaalivahti Sergio Romeron varamiehenä.
Oríonilla on Argentiinan kansalaisuuden lisäksi myös Italian kansalaisuus.
Björbo

| Björbo |
| --- | --- |

 Björbo
 Koordinaatit: 60°27′34″N, 14°42′58″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Taalainmaan lääni
Maakunta:  Taalainmaa
Kunta:  Gagnef
Väkiluku (2021):  677
Björbo on taajama Gagnefin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 677 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Björbo Wikimedia Commonsissa
Maa aikojen alussa II

| Maa aikojen alussa II> The Land Before Time II: The Great Valley Adventure |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Roy Allen Smith
Käsikirjoittaja:  John Loy John Ludin Dev Ross
Tuottaja:  Roy Allen Smith Zahra Dowlatabadi Nelson Shin
Säveltäjä:  Michael Tavera
Pääosat:  Scott McAfee Candace Hutson Heather Hogan Rob Paulsen Linda Gary Kenneth Mars John Ingle Jeff Bennett Tress MacNeille John Ingle
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  MCA/Universal Home Video Universal Cartoon Studios
Levittäjä:  UIP-Dunafilm Netflix
Ensi-ilta:  23. joulukuuta 1994
Kesto:  73 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Maa aikojen alussa
Seuraaja:  Maa aikojen alussa 3
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Maa aikojen alussa 2 (The Land Before Time II: The Great Valley Adventure) on 1994 suoraan videoille ja myöhemmin myös DVD:lle julkaistu jatko-osa vuoden 1988 menestysanimaatiolle Maa aikojen alussa. Elokuvan ohjasi Roy Allen Smith.
Tarina

Dinosauruspoikaset Pikkutassu, Sera, Alli, Piikki ja Petri elävät Suuressa laaksossa perheidensä kanssa. Suureen laaksoon saapuvat kuitenkin munavarasveljekset Ossi ja Pate, jotka varastavat yhden Allin äidin munista ja kuljettavat sen "Suureen tuntemattomaan". Viisikko lähtee pelastamaan munaa, mutta se päätyykiin itsestään takaisin kotipesäänsä ja poikaset kuljettavat vahingossa terävähampaan (tyrannosaurus) munan, josta kuoriutuu jälkeenpäin terävähampaan poikanen, joka ristitään Jompeksi. Jompen vanhemmat tulevat etsimään poikastaan ja aiheuttavat pienoisen sekasorron etsiesään poikaansa, samalla kun Ossi ja Pate pyörivät Pikkutassun ja tämän ystävien riesana...
Ääninäyttelijät

| Hahmo | Alkuperäinen ääni | Suomenkielinen ääni | Dinosauruslaji |
| --- | --- | --- | --- |
| Kertoja | John Ingle | Veikko Honkanen |  |
| Pikkutassu | Scott McAfee | Tuomas Oksanen | Apatosaurus |
| Sera | Candace Hutson | Meri Holopainen | Triceratops |
| Alli | Heather Hogan | Mari Haavisto | Saurolophus |
| Petri | Jeff Bennett | Antti Pääkkönen | Pteranodon |
| Ossi | Jeff Bennett | Antti Pääkkönen | Struthiomimus |
| Pate | Rob Paulsen | Seppo Pääkkönen | Struthiomimus |
| Piikki | Rob Paulsen | Rob Paulsen | Stegosaurus |
| Pikkutassun isoisä | Kenneth Mars | Veikko Honkanen | Apatosaurus |
| Seran isä | John Ingle | Veikko Honkanen | Triceratops |
| Pikkutassun isoäiti | Linda Gary | Maija-Liisa Peuhu | Apatosaurus |
| Petrin äiti | Tress MacNeille | Maija-Liisa Peuhu | Pteranodon |
| Allin äiti | Tress MacNeille | Maija-Liisa Peuhu | Saurolophus |
| Maiasaura | Tress MacNeille | Maija-Liisa Peuhu | Maiasaura |
| Jomppe | Rob Paulsen | Rob Paulsen | Tyrannosaurus |
| Jompen vanhemmat | Frank Welker | Frank Welker | Tyrannosaurus |
Elokuvan suomenkielisen jälkiäänityksen on ohjannut ja kääntänyt Costi Snellman.
Voitto Vikainen

Voitto Jalmari Vikainen (11. marraskuuta 1912 Vehmaa – 24. maaliskuuta 1985) oli taidegraafikko, joka tunnetaan primitivistisistä puupiirroksistaan.
Voitto Vikainen opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1933–1934 ja 1936–1937. Hänen teoksiaan oli esillä ensimmäistä kertaa Turussa 1941.
Voitto Vikaista pidetään yhtenä 1940-luvun keskeisenä puupiirroksia tekevänä taiteilijana Vilho Askolan, Ina Collianderin, Erkki Tantun, Erkki Talarin ja Tapio Tapiovaaran ohella. Vikaisen primitivististen puupiirrosten aiheet olivat muun muassa uskonnollisia ja kansantaiteeseen liittyviä.
Voitto Vikainen on yksi kolme taiteilijaveljeksestä, kaksi muuta ovat kuvanveistäjä Jussi Vikainen ja Olavi Vikainen.
Palkinnot

I palkinto Turun konserttitalon seinämaalauskilpailussa 1949
Palkinto kansainvälisessä Xylon-puupiirrosnäyttelyssä, Zürich Sveitsi 1953
Pro Finlandia 1976
Aiheesta muualla

Voitto Vikainen taiteilijamatrikkelissa
Voitto Vikainen Kansallisgallerian kokoelmissa
Identiteetti ja demokratia

| Identiteetti ja demokratia Identity and Democracy (engl> ) Identité et démocratie (ransk.) |
| --- | --- |
 
  
 
Perustettu:  13. kesäkuuta 2019
Lakkautettu:  8. heinäkuuta 2024
Jäsenpuolueet:  ID-puolue
Puheenjohtaja:  Marco Zanni
Ideologia:  nationalismi oikeistopopulismi eurokriittisyys
Kotisivu:  https://www.idgroup.eu/
Identiteetti ja demokratia (ID) oli 13. kesäkuuta 2019 perustettu ryhmä Euroopan parlamentissa. Perustamisessa oli mukana poliitikkoja Ranskasta, Italiasta, Saksasta, Itävallasta, Belgiasta, Tšekistä, Tanskasta, Virosta ja Suomesta. Parlamenttiryhmää olivat perustamassa italialainen Pohjoisen liitto, ranskalainen Kansallinen liittouma, saksalainen Vaihtoehto Saksalle ja suomalainen Perussuomalaiset. Ryhmä lakkasi olemasta vuonna 2024, jolloin sen tilalle muodostui kaksi uutta ryhmää Patriootit Euroopan puolesta ja Suvereenien kansakuntien Eurooppa.
Historia

Italialaisen Matteo Salvinin kokoama uusi blokki sai nimekseen European Alliance of Peoples and Nations (EAPN) ja siihen liittyivät varsin pian mukaan Kansallinen rintama, EKRE, Itävallan vapauspuolue. Samassa yhteydessä Marine Le Pen ilmoitti, ettei enää aja Ranskan eroa EU:sta, vaan pyrkii ennemminkin muuttamaan sitä poliittisin keinoin sisältä käsin.
Europarlamenttivaalien 2019 jälkeen blokki järjestäytyi ryhmäksi nimeltä Identiteetti ja demokratia. Sen parlamenttiryhmän puheenjohtajaksi valittiin italialainen Marco Zanni. Samalla myös ENF-ryhmä lopetti toimintansa ja liittyi ID:n ryhmään.
Historia > Brexitin vaikutukset

Ryhmittymällä oli ennen brexitiä 73 edustajaa,  mutta 1. helmikuuta 2020 alkaen 76 edustajaa.
Historia > Perussuomalaisten ero

Perussuomalaisten puoluehallitus ilmoitti 5. huhtikuuta 2023, että puolue eroaa ryhmästä ja palaa Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmään, jossa puolue oli vuosina 2014–2019. Päätös oli puoluehallituksessa yksimielinen.
Perussuomalaisten edustajien erottua ryhmästä ja muiden kauden aikana tapahtuneiden muutosten jälkeen ryhmään kuului 5. huhtikuuta 2023 alkaen 62 edustajaa.
Historia > Vaihtoehto Saksalle erottaminen

Ranskan oikeistopuolue Kansallinen liittouma  ilmoitti 21. toukokuuta, ettei se jatka ryhmässä saksalaisen Vaihtoehto Saksalle (AfD) -puolueen kanssa. Ryhmän sisäisen kokouksen ja äänestyksen jälkeen identiteetti- ja demokratialautakunta äänesti  AfD:n erottamisen puolesta. Syyksi erottamiselle todettiin AfD:n läheinen suhde Venäjän ja Kiinan valtioihin. Erottamisen seurauksena AfD siirtyi sitoutumattomien ryhmään.
AfD:n erottamisen jälkeen Identiteetti ja demokratia ryhmässä oli 49 meppiä.
Jäsenet 2019–2024

| Maa | Puolue | Europuolue | Parlamentaarikoita |
| --- | --- | --- | --- |
|  Italia | Pohjoisen liitto | ID-puolue | 22 / 76  |
|  Ranska | Kansallinen liittouma | ID-puolue | 18 / 79  |
|  Itävalta | Itävallan vapauspuolue | ID-puolue | 3 / 19  |
|  Belgia | Vlaams Belang | ID-puolue | 3 / 21  |
|  Tšekki | Vapaus ja suora demokratia | ID-puolue | 1 / 21  |
|  Viro | Viron konservatiivinen kansanpuolue | ID-puolue | 1 / 7  |
|  Tanska | Tanskan kansanpuolue | Ei puoluetta | 1 / 14  |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 49 / 705  |
Entiset jäsenet

| Maa | Puolue | Europuolue | Uusi ryhmä |
| --- | --- | --- | --- |
|  Suomi | Perussuomalaiset | Ei puoluetta | Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmä |
|  Saksa | Vaihtoehto Saksalle | Identiteetti ja demokratia | ei-ryhmää |
|  Alankomaat | Demokratian foorumi | Ei puoluetta | ei-ryhmää |
Sifferbo

| Sifferbo |
| --- | --- |

 Sifferbo
 Koordinaatit: 60°33′26″N, 15°13′34″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Taalainmaan lääni
Maakunta:  Taalainmaa
Kunta:  Gagnef
Väkiluku (2021):  414
Sifferbo on taajama Gagnefin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 414 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sifferbo Wikimedia Commonsissa
Ballangenin kirkko

| Ballangenin kirkko Ballangen kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Narvik, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Sør-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1923
Suunnittelija:  Høyer Ellefsen
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  280
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Ballangenin kirkko (norj. Ballangen kirke) on Narvikin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1923.
Kuvia

Alttari
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ballangenin kirkko Wikimedia Commonsissa
Eugenie Bouchard

| Eugenie Bouchard |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. helmikuuta 1994 (ikä 30)
Kansalaisuus:   Kanada
Tennispelaaja
Pituus:  178 cm
Paino:  61 kg
Kätisyys:  oikea
Palkintorahat:  6 904 763 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  5. (20.10.2014)
Turnausvoittoja:  1
Voitot/tappiot:  297–226
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  välierät (2014)
Ranskan avoimet:  välierät (2014)
Wimbledon:  finaali (2014)
Yhdysvaltain avoimet:  4. kierros (2014, 2015)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  103. (12.8.2013)
Turnausvoittoja:  1
Voitot/tappiot:  64–73
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Eugenie Bouchard (s. 25. helmikuuta 1994 Montreal) on kanadalainen tennis- ja pickleballpelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut tenniksen kaksinpelissä WTA-listan sijalla viisi lokakuussa 2014. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen kaksinpelissä ja yhden nelinpelissä.
Tennisura

Vuonna 2012 Bouchard voitti Wimbledonissa tyttöjen kaksin- sekä nelinpeliturnaukset. Hän oli parhaimmillaan junioreiden maailmanlistalla toisella sijalla heinäkuussa 2012. Bouchard on ensimmäinen kanadalainen tennispelaaja, joka on voittanut junioreiden Grand Slam -turnauksen kaksinpelin.
Vuoden 2013 huhtikuussa Bouchard eteni puolivälieriin Charlestonin turnauksessa. Toukokuussa hän pääsi välieriin Strasbourgissa. Ranskan avoimissa hän teki aikuisten Grand Slam -debyyttinsä. Hän pääsi turnauksessa toiselle kierrokselle voitettuaan Tsvetana Pironkovan. Toisella kierroksella hän hävisi toiseksi sijoitetulle Marija Šarapovalle. Wimbledonissa Bouchard voitti toisella kierroksella 12:nneksi sijoitetun Ana Ivanovićin, mutta hävisi kolmannella kierroksella Carla Suárez Navarrolle. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi toisella kierroksella Angelique Kerberille. Syyskuussa pelatussa Quebecin turnauksessa Bouchard pääsi välieriin saakka, jossa hävisi Lucie Šafářoválle kolmessa erässä. Tokiossa hän pääsi puolivälieriin voittamalla maailmanlistan sijalla kymmenen olleen Jelena Jankovićin. Ensimmäisen loppuottelupaikkansa WTA-kiertueella Bouchard saavutti Osakan turnauksessa lokakuussa. Finaalissa hän hävisi Samantha Stosurille kolmieräisessä ottelussa.
Bouchard aloitti kauden 2014 Sydneyn turnauksella, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Bethanie Mattek-Sandsille. Seuraavalla viikolla alkaneissa Australian avoimissa Bouchard eteni välieriin saakka voittamalla muun muassa puolivälierissä Ana Ivanovićin. Välierissä hän hävisi neljänneksi sijoitetulle Li Nalle. Helmikuussa Bouchard pääsi puolivälieriin Acapulcossa ja maalis-huhtikuussa välieriin Charlestonissa. Huhtikuun loppupuolella hän saavutti puolivälieräpaikan Oeirasin turnauksessa. Kauden ensimmäisen loppuottelupaikkansa Bouchard saavutti Nürnbergissä toukokuussa 2014. Siellä hän otti uransa ensimmäisen turnausvoiton päihitettyään loppuottelussa Karolína Plíškován. Wimbledonissa 2014 Bouchard eteni finaaliin, jossa hävisi Petra Kvitovalle.
Pickleballura

Bouchard on alkanut pelata myös pickleballia, jossa hän on noussut nopeasti maailmanlistalla, ollen lokakuussa 2024 jo sijalla 21.
Aiheesta muualla

Eugenie Bouchardin kotisivut
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eugenie Bouchard Wikimedia Commonsissa
Eugenie Bouchard WTA:n sivuilla (englanniksi)
Eugenie Bouchard ITF:n sivuilla (englanniksi)
Mercury Rev

| Mercury Rev |
| --- | --- |
 Mercury Rev esiitymässä Englannissa vuonna 2006
Tiedot
Toiminnassa:  1989–
Tyylilaji:  vaihtoehtorock, dreampop
Kotipaikka:   Buffalo, New York, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Jonathan Donahue Grashopper Jeff Mercel Carlos Anthony Molina Dave Fridmann Jason Miranda
Entiset jäsenet:  David Baker Suzanne Thorpe Jimy Chambers Justin Russo Jason Sebastian Russo Adam Snyder Paul Dillon
Levy-yhtiö:  Jungle Records Rough Trade Records Columbia Records Beggars Banquet Records V2 Records Yep Roc Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mercury Rev on yhdysvaltalainen alternative rock -yhtye, joka perustettiin 1980-luvun lopulla Buffalossa, New Yorkissa. Alkuperäisessä kokoonpanossa olivat mukana: David Baker (laulu), Jonathan Donahue (laulu, kitara), Sean Mackowiak, aka ”Grasshopper” (kitarat, klarinetti), Suzanne Thorpe (huilu), Dave Fridmann (basso) ja Jimy Chambers (rummut).
Diskografia > Studioalbumit

Yerself Is Steam (1991)
Boces (1993)
See You on the Other Side (1995)
Deserter's Songs (1998)
All Is Dream (2001)
The Secret Migration (2005)
Snowflake Midnight (2008)
The Light in You (2015)
Bobbie Gentry's The Delta Sweete Revisited (2019)
Born Horses (2024)
Diskografia > Kokoelmat ja soundtrackit

2002 - Instant Karma - A Tribute to John Lennon (Isolation)
2006 - The Essential Mercury Rev: Stillness Breathes 1991-2006
2006 - Hello Blackbird (soundtrack elokuvasta Bye Bye Blackbird)
2006 - Back to Mine
2009 - The Peel Sessions
2011 - Beyond The Swirling Clouds - An Evening At Barrowland Ballroom
2012 - Live In Brixton '92
Diskografia > Singlet and EP:t

1992 - "Lego My Ego'"
1992 - "Car Wash Hair"
1992 - "If You Want Me to Stay"
1993 - "The Hum Is Coming From Her"
1993 - "Chasing a Bee"
1993 - "Bronx Cheer"
1993 - "Something for Joey"
1995 - "Everlasting Arm"
1995 - "Young Man's Stride"
1998 - "Goddess on a Hiway"
1998 - "Delta Sun Bottleneck Stomp"
1999 - "Opus 40"
1999 - "Holes"
1999 - "Goddess on a Hiway"
2001 - "Nite and Fog"
2002 - "The Dark Is Rising"
2002 - "Little Rhymes"
2004 - "Secret for a Song"
2005 - "In a Funny Way"
2005 - "Across Yer Ocean"
2008 - "Senses on Fire"
2009 - "Butterfly's Wings"
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (englanniksi)
SK Rotor Volgograd

| SK Rotor Volgograd |
| --- | --- |

Koko nimi:  Спортивный Клуб Ротор Волгоград
Perustettu:  1929
Kaupunki:  Volgograd, Eteläinen piiri
Kotiareena:  Volgograd Arena
– kapasiteetti:  45 568
Puheenjohtaja:  Andrei Reketšinski
Päävalmentaja:  Aljaksandr H’atskevitš
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuva Rotorin ottelusta 2020.
SK Rotor Volgograd (ven. "roottori") on vuonna 1929 perustettu jalkapalloseura Volgogradin kaupungista Venäjältä. Joukkue pelaa Venäjän kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla kakkosdivisioonan etelälohkossa.