stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Albin Lönnberg

Albin (Abbe) Anian Alfons Lönnberg (15. elokuuta 1904 – 20. kesäkuuta 1955) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija.
Lönnberg pelasi HIFK:ssa ja Suomen maajoukkueessa 1920- ja 1930-luvulla. Hän voitti Suomen mestaruuden 1933 sekä SM-hopeaa 1928 ja 1929. Maajoukkueessa Lönnberg pelasi 21 maaottelua, joissa hän teki seitsemän maalia.
Jääpalloa Lönnberg pelasi HIFK:ssa 50 SM-sarjaottelua kausina 1923–1936 saavuttaen 2 SM-kultaa ja 3 SM-hopeaa. Maaotteluedustuksia hänelle tuli 6 A- ja 2 B-maaottelua.
Jääkiekkoa Lönnberg pelasi SM-sarjassa maalivahtina kaudella 1933–1934 Helsingin Palloseurassa ja saavutti SM-hopeaa. Hän pelasi myös yhden A-maaottelun.
Heroes and Villains

Heroes and Villains on The Beach Boysin Brian Wilsonin alun perin Smile-albumille säveltämä laulu. Kun Wilson löi Smile-projektinsa jäihin alkuvuodesta 1967, laulu sisällytettiin yhtyeen Smiley Smile -julkaisulle. Se julkaistiin singlenä kesällä 1967.
"Good Vibrations-" ja "Surf's Up" -laulun ohella "Heroes and Villains" on Smile-kauden tunnetuimpia sävellyksiä ja huolellisesti työstetyllä kappaleella yhtyeen taidokkaat lauluharmoniat pääsivät erinomaisesti esille. Kovista ennakko-odotuksista huolimatta kappaleen  myyntilukemat eivät yltäneet "Good Vibrations"-singlen tasolle.
Käyn ahon laitaa (albumi)

| Käyn ahon laitaa Juha Vainio |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1977–1979 Lahdessa ja Helsingissä
 Julkaistu: 1979
 Tuottaja(t): pääosin Reijo Lehtovirta ja Juha Vainio, myös Paul Fagerlund
 Kesto: 32.58
 Levy-yhtiö: Finnlevy
Juha Vainion muut julkaisut
| Kansi kiinni ja kuulemiin 1976 | Käyn ahon laitaa 1979 | Albatrossi ja sorsa 1981 |
Käyn ahon laitaa on Juha Vainion vuonna 1979 julkaistu neljäs studioalbumi. Sen tunnetuimpia kappaleita on avausraita ”Käyn ahon laitaa”, joka on suosituimpia kesälauluja.
Kappaleet > A-puoli

Käyn ahon laitaa – 3.25
Helsingin herrain salongissa – 3.19
Votkaturistit – 3.08
Konsulentti – 2.30
Vattulainen taivaassa – 2.12
Juhlahumppa – 2.10
Kappaleet > B-puoli

Antaa palaa vaan – 2.22
No mitäpäs muuta – 2.45
Rahtari-Kalle – 3.17
Missin syntymäpäivä – 2.49
Punk-humppa – 2.05
Mesenaatti Montonen – 2.52
Tekijätiedot

Sävellykset: Juha Vainio (A1, A4, B1, B3, B5), Toivo Kärki (A2-A3, A5, B4), Reijo Lehtovirta (A6, B2), Erik Lindström (B6)
Sanoitukset: Juha Vainio (A1-A4, A6, B1-B6), Pertti Reponen (A5)
Sovitukset: Jaakko Salo (A1), Toivo Kärki (A2, A3, A5, B4), Reijo Lehtovirta (A4, A6, B1-B3, B5), Erik Lindström (B6)
Jaakko Salo - kapellimestari ja piano (A1, B6)
Reijo Lehtovirta - kapellimestari (A2, A4-A6, B1-B5), huilu (A2, B2), altto-, (A4, A5, B3, B4, B5) tenori- (B4, B5) ja baritonisaksofoni (A6, B1)
Paul Fagerlund (A3) ja Erik Lindström (B6) - kapellimestari
Heikki Kauppinen, Pertti Metsärinne, Risto Sihvonen, Edward Syrjä ja Reijo Tani (=Pertti Metsärinteen yhtye) - taustalaulu
Juhani Aaltonen - huilu (A1)
Pentti Lasanen - klarinetti (A3)
Markku Johansson - trumpetti (A3)
Seppo Peltola - pasuuna (A3)
Tom Bildo - tuuba (A1)
Markku Suoknuuti - piano (A2, B1, B2, B4, B5) ja haitari (A4-A6, B3)
Aaro Kurkela (A3) ja Kalevi Nyqvist (B6) - haitari
Raimo Hastt (A2, A4-A6, B1-B5), Janne Louhivuori (A1) ja Taisto Wesslin (B6) - kitara
Heikki Laurila - kitara (A1, A3) ja mandoliini (A3)
Jari Lappalainen - kitara (A2, B2, B4, B5), mandoliini (A6) ja viulu (A4, A5, B1, B3)
Olli Haavisto - steel-kitara (A1)
Mauri Hautaniemi (A2, A4-A6, B1-B5), Martti Metsäketo (B6), Ilkka Willman (A3) ja Heikki "Häkä" Virtanen (A1) - basso
Vesa Aaltonen (A1), Ilpo Kallio (A3, B6) ja Heikki Sihvonen (A2, A4-A6, B1-B5) - rummut
Uhatut

| Uhatut> Gömda |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Liza Marklund
Kieli:  ruotsi
Kustantaja:  Bonnier Alba, Piratförlaget
Julkaistu:  1997, uud. taskukirjapainos 2000
ISBN:  91-34-51647-6
Suomennos
Suomentaja:  Outi Knuuttila
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2002
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  441
ISBN:  951-1-17394-4

Seuraava:  Turvapaikka
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Uhatut (alkuteos Gömda) on Liza Marklundin yhdessä Maria Erikssonin kanssa kirjoittama kaunokirjallinen teos. Sen on suomentanut Outi Knuuttila.
Teos kertoo pankkivirkailija Maria Erikssonista ja tämän avoliitosta ja avoerosta. Eron jälkeen Eriksson joutuu pakoilemaan väkivaltaista miestä.
Kirjaa on markkinoitu Ruotsissa termillä "en sann historia" eli tositarina, mutta tammikuussa 2009 Marklund myönsi, että se korkeintaan perustuu tositarinaan. Suomalaisen painoksen takakannessa sanotaan, että teos perustuu tositapahtumiin. Asiasta nousi häly, kun toimittaja Monica Antonsson kirjoitti teoksen Mia - sannigen om Gömda ("totuus teoksesta Uhatut"), jossa kerrotaan tapauksesta osin Mian entisen miehen näkökulmasta. Tarina jatkuu teoksessa Turvapaikka (alkuteos Asyl).
Teokset

Liza Marklund, Maria Eriksson: Uhatut.  (Alkuteos: Gömda, suom. Outi Knuuttila)  Helsinki:  Otava, 2002.  ISBN 951-1-17394-4
Liza Marklund, Maria Eriksson: Turvapaikka.  (Alkuteos: Asyl, suomentanut Sanna Manninen)  Helsinki:  Otava, 2004.  ISBN 951-1-19754-1
Monica Antonsson: Mia, sanningen om Gömda.  Blue Media, 2008.  ISBN 9789197738217  (ruotsiksi)
Maria Eriksson: Mian salaisuus.  (alkuteos Mias hemlighet, suom. Laura Jänisniemi)  Bazar, 2007.  ISBN 9789525635270
Yö yli Euroopan

| Yö yli Euroopan |
| --- | --- |
Kirjoittaja:  Mika Waltari
Kirjoitettu:  1934
Alkuperäiskieli:  suomi
Aihe:  1930-luvun poliittiset aatteet ja niiden väliset jännitteet
Tapahtumapaikka ja -aika:  III:n luokan olutravintola, kesä 1933
Henkilöt
Henkilöt:  Jaakko Susi, ent. metallityöläinen, Suomen kommunistisen puolueen piiriorganisaattori  Tarjoilijatar  Olutravintolan emäntä  Olavi, nuori konepiirtäjä  Olavin äiti  Toivo lakitieteen ylioppilas
Yö yli Euroopan on Mika Waltarin kirjoittama näytelmä vuodelta 1934. Näytelmän rakenne on sirpaleinen ja siinä on paljon henkilöitä, mutta tapahtumapaikka on koko ajan sama, halpa olutravintola laitakaupungilla. Näytelmä kertoo aikansa poliittisista aatteista ja niiden välisistä jännitteistä, ja yksi sen päähenkilöistä on Neuvostoliitosta takaisin palannut, maanalaista solua perustava kommunisti. Näytelmä esitettiin ensi kerran 2012, ja se ilmestyi aluksi vain sadan kappaleen monisteena.
Taustaa

Yö yli Euroopan, alaotsikkona 3-näytöksinen draama Suomen kesästä 1933 syntyi muutamassa vuorokaudessa keväällä 1934 sen jälkeen, kun Waltari oli saanut valmiiksi Helsinki-trilogian toisen osan Sielu ja liekki. Näytelmä oli nopea reaktio ajan tapahtumiin, kun suursodan enteet lisääntyivät ja kommunismin uhka kasvoi Suomessa.
Waltari oli aluksi suhtautunut Lapuan liikkeeseen ja Saksassa nousevaan kansallissosialismiin  myönteisesti, mutta Mäntsälän kapinan jälkeen hän muutti mielensä. Äärioikeiston rikokset, vallanhalu ja uskonnollinen fanatismi vieroittivat hänet. Vaikka Waltarin kotitausta oli valkoinen, hän tunsi ihannoivaa mielenkiintoa työväkeä kohtaan. Hän on jopa kertonut tunteneensa itsensä henkisesti ”epämääräiseksi vasemmistolaiseksi”. Näytelmän avulla Waltari saattoi selvittää suhteensa aikakauden poliittisiin suuntauksiin, ja hän nimitti itse sitä ”aikakauden psykologiseksi dokumentiksi”.  Kun Waltari oli kirjoittanut näytelmän valmiiksi, se jäi käsikirjoituksena hänen pöytälaatikkoonsa. Hän muisteli myöhemmin tarjonneensa sitä johonkin teatteriin luettavaksi, mutta tajunneensa sitten, että näytelmä oli omana aikanaan poliittisesti liian tulenarka. Panu Rajalan mukaan ”varoittava ennakkotapaus” oli Hella Wuolijoen Laki ja järjestys, jonka esitykset oikeusministeriö kielsi marraskuussa 1933. Näytelmän ensiesityksen yhteydessä Jussi Karjalainen toteaa, että Waltarin varhaisiin poliittisiin kannanottoihin suhtaudutaan äärimmäisen pehmein silkkihansikkain, mutta tämän näytelmän yhteydessä on kuitenkin IKL-yhteys tuotava esiin.
Yö yli Euroopan -näytelmää ei ole tiettävästi esitetty missään ennen vuotta 2012, jolloin siitä oli kahdeksan näytöstä  Helsingin työväenopiston opistoteatterin ohjelmassa. Keväällä 1937 käsikirjoituksesta toimitettiin kirjastoneuvos E. J. Ellilän ehdotuksesta sadan kappaleen moniste, jota jaettiin yksityisille tilaajille. Silloin Waltari kertoi, että hänen aikomuksenaan oli ollut viimeistellä näytelmä esityskuntoon, mutta muut työt olivat vieneet hänen voimansa. Numeroidut ja kirjailijan allekirjoittamat monisteet ovat olleet bibliofiilien tavoittelemia harvinaisuuksia.
Vuonna 1999 Yö yli Euroopan julkaistiin uudelleen kokoelmassa Mika Waltarin näytelmät.
Tapahtumat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Minä olen tullut tuomaan sanaa! Maailma vapisee perustuksissaan ja aika on tullut! Heikot sydämet ja ihmisyyden haaveksijat ja pelkurit pois meidän joukostamme, sillä ihmiskunnan helvetin päivä on tulossa ja siitä selviää elävänä vain rautaisten sydämien suku. | ” |
– Jaakko Susi
Tapahtumapaikkana on halpa olutravintola laitakaupungilla. Näytelmän keskushenkilö on Jaakko Susi, entinen metallityömies ja punakaartilainen, joka on paennut kansalaissodan jälkeen Neuvostoliittoon ja palaa nyt Suomeen perustamaan maanalaista kommunistista solua. Hän hankkii palvelukseensa nuoren Olavin, joka toimii kemiallisessa tehtaassa piirtäjänä, ja antaa tämän tehtäväksi hankkia salaiset suunnitelmat, joiden mukaan tehdas voi alkaa tuottaa sotatarvikkeita. Susi on tavannut Olavin tämän lapsuudessa, sillä Olavin isä oli punakaartissa ja sai surmansa vuonna 1918. Myöhemmin käy ilmi, että Sudella on ollut suhde Olavin äitiin.
Aluksi Olavi vastustaa Suden vaatimuksia, sillä hän haluaa unohtaa menneisyyden ja menestyä yhteiskunnassa. Hän on opiskellut ja päässyt hyvään asemaan. Susi saa pehmeän Olavin kuitenkin valtaansa ja tekemään, mitä hän haluaa, jopa lyömään äitiään nyrkillä kasvoihin, kun tämä tulee hakemaan poikaansa ravintolasta. Ravintolan tarjoilija ja Olavin entinen tyttöystävä toteaa halveksivasti, että Olavilla on ”papukaijan aivot ja koiran sielu”.
Susi on mielipiteissään jyrkkä ja ehdoton, ja hän on tullut nostamaan työväestön kapinaan ja rikkomaan kaiken entisen. Aluksi Susi kuvataan vahvana ja karskin miehisenä, aatteelleen omistautuneena, mutta sitten hän alkaa juopotella ja kuljettaa naisia huoneeseensa. Lopulta hän kuristaa Olavin äidin hengiltä, ja Olavi kavaltaa hänet poliisille. Susi pakenee, mutta poliisit ampuvat hänet.
Keskushenkilöiden lisäksi näytelmä kertoo prostituoiduista, lakitieteen ylioppilaasta, rikollisesta autonkuljettajasta, katkerasta vapaussoturi-invalidista, uskottomasta vaimosta, tohvelisankarista, nuorista kommunisteista ja Etsivän keskuspoliisin miehistä. Henkilöitä on lähes kolmekymmentä.
Teemat

Näytelmän tapahtumapaikka ja henkilöt ovat Waltarilla harvinaisia, sillä yleensä hän kuvasi keskiluokkaa. Paikka pysyy samana koko näytelmän ajan, mutta ravintolassa käyvien ihmisten kautta näytelmä pystyy käsittelemään useita ihmiskohtaloita ja juonen käänteitä.
Maaria Koskiluoman mukaan näytelmä kertoo toisaalta fasismin ja kommunismin välisestä aatekonfliktista, toisaalta Jaakko Suden psyyken luhistumisesta ja erään perheen inhimillisestä tragediasta. Rajalan mielestä näytelmä ei kuitenkaan kerro vain fasismista ja kommunismista, vaan se on ”huomattavasti monitasoisempi aatteiden kuvaus”. Näytelmä käsittelee paitsi yhteiskunnan tilaa, miehisyyden ja aatteen vaatimuksia, myös vaikutuksille alttiin petturin motiiveja. Koskiluoma vertaa Jaakko Suden ja Olavin äidin välistä tragediaa Vanhan testamentin Daavidin ja Batseban tarinaan. Rajala on verrannut Sutta Jeesukseen ja Olavia Juudakseen. Heidän suhteensa on mestarin ja opetuslapsen suhde.
Luopion teema kasvaa myöhemmin suuriin mittoihin Waltarin tuotannossa, etenkin Mikael Hakimissa ja Johannes Angeloksessa. Kiihkeiden luokkakantaisten  kommunistien ja ensi polven sivistyneistön välistä konfliktia Waltari käsittelee myös Helsinki-trilogian kolmannessa osassa Palavassa nuoruudessa. Näytelmän sirpalemainen, ”moderni” rakenne on samantapainen kuin Waltarin kaksi vuotta myöhemmin kirjoittamassa romaanissa Surun ja ilon kaupunki. Tekniikka avarsi Waltarin mahdollisuuksia dramaatikkona, vaikka hän käytti rakennetta uudestaan näytelmässä vasta sotien jälkeen.
Arvioita

Koskiluoman mukaan Yö yli Euroopan on kiehtovin Waltarin vakavista draamoista ja poikkeuksellinen sekä Waltarin näytelmien joukossa että hänen koko tuotannossaan. Rajalan mukaan se ”on vahva teksti, vimmaisen innostuksen vallassa kirjoitettu”. Tekstin ongelmana on tosin staattisuus ja puheliaisuus. Olavi kääntyy Suden opetuslapseksi äkkiä, eikä ratkaisua ole perusteltu näytelmässä kovin vahvasti. Koskiluoma nimittää näytelmää ”kaksoisrakennelmaksi”, jonka kumpikaan osa – ideologinen ristiriita tai henkilökohtainen tragedia – ei ole tarpeeksi uskottava. Jos Waltari olisi jatkanut aiheen parissa, siitä olisi voinut syntyä kaksi erillistä, vaikuttavaa näytelmää, mutta tällaisena Yö yli Euroopan jää pateettiseksi ja ontoksi.
Mielenterveyskuntoutus Suomessa

Mielenterveyskuntoutus tarkoittaa palveluja, jotka tukevat mielenterveyden häiriöistä kuntoutumista ja itsenäistä selviytymistä. Kunnat järjestävät kuntoutuspalveluja henkilöille, joilla on mielenterveyshäiriön takia pitkäaikaisia vaikeuksia suoriutua arjesta. Mielenterveyskuntoutuspalveluja ovat asumispalvelut, päivätoiminta, kuntoutusohjaus, työhönvalmennus ja avotyötoiminta. Kunnilla on velvollisuus järjestää mielenterveyskuntoutusta, mikä perustuu sosiaalihuoltolakiin.
Muodot ja laajuus

Merkittävä tutkimus mielenterveyshäiriöiden yleisyydestä on Uudenkaupungin ja Kemijärven väestöä koskeva UKKI-hanke, josta on julkaistu 16 vuoden seurantatiedot. Tutkimustulosten mukaan mielenterveyden häiriöiden ikävakioitu kokonaisesiintyvyys on 27,4 % (miehillä 23,1 % ja naisilla 31,0 %). Terveys 2000 -tutkimuksen mukaan 30–64-vuotiaista työelämässä olevista noin 25 %:lla on lievää ja 2,5 %:lla vakavaa työuupumusta.lähde?
Stakesin ylläpitämän SOTKA-tietokannan mukaan vuonna 2006 oli:
17,6 perusterveydenhuollon mielenterveyden lääkärikäyntiä/1 000 asukasta
105,1 perusterveydenhuollon mielenterveyden hoitokäyntiä muilla kuin lääkäreillä /1 000 asukasta
488 masennuslääkkeistä korvausta saanutta 0–12-vuotiasta
268 psykiatrian avohoitokäyntiä /1 000 asukasta
2,8 psykiatrian laitoshoidon 13–17-vuotiasta potilasta /1 000 samanikäistä
Kunnallisen terveydenhuollon kuntoutuspalveluista ei ole kattavia tilastotietoja. Kelan etuus- ja palvelutilastojen mukaan:lähde?
|  Etuus, palvelu | jaksoja, päiviä, kuntoutujia |
| --- | --- |
Työkyvyttömyyseläkkeellä mielenterveyssyistä 2005: 86 161
Uusia työkyvyttömyyseläkkeitä mielenterveyssyistä 2005: 7 038
Sairauspäivärahajaksoja mielenterveyssyistä 2006: 57 374
Sairauspäivärahapäiviä mielenterveyssyistä 2006: 3 853 567
Kelan mielenterveyskuntoutujat 2006: 18 193
Historia

Mielenterveystyö on muuttunut noin viimeisen 100 vuoden aikana paljon. Yleispiirteisesti mielenterveyskuntoutuksessa voi erottaa kolme merkittävästi erilaista vaihetta:lähde?
Kuntoutus vakiintuneiden hoitokäytäntöjen tukena
Kuntoutus laitoshoidon alasajoon liittyvänä palveluna
Kuntoutus mielenterveyden häiriöitä kokeneiden ihmisoikeutena
Mielisairaalapotilaiden lukumäärä on laskettiin Suomessa ensimmäisen kerran vuonna 1867 ja toisen kerran Mielisairaskomitealle vuonna 1906. Ensimmäisen suomalaisen psykiatrian alan epidemiologisen tutkimuksen teki Martti Kaila vuonna 1942.
Lainsäädännöllisesti ja organisatorisesti mielenterveystyö on yhdistetty muuhun terveydenhuoltoon sen jälkeen, kun erillinen mielisairaalajärjestelmä ja vuodelta 1952 peräisin oleva ja 1970-luvulla merkittävästi muutettu mielisairaslaki (1897/52) lakkautettiin mielenterveyslailla (1116/1990). Sen jälkeistä lainsäädännöllistä ja organisatorista muutosta voi arvioida vertaamalla alkuperäistä 1.1.1991 voimaan tullutta lakia nykyiseen tilanteeseen. Muutoksia on tehty erityisesti kahdessa kohdassa:
Potilaan oikeuksista kirjoitettiin oma luku 4a (Potilaan perusoikeuksien rajoittaminen tahdosta riippumattoman hoidon ja tutkimuksen aikana), jossa on 11 pykälää ja
Mielenterveystyön tarkastusta, valvontaa ja ohjausta koskevat pykälät
Hyvin perusteellisesti suomalaisten terveyttä tutkittiin 1980-luvulla Kelan Mini-Suomi -tutkimuksessa ja sittemmin Kansanterveyslaitoksen Terveys 2000 -tutkimuksessa, joka järjestettiin koko Suomessa syksystä 2000 kevääseen 2001.lähde?
Mielenterveyskuntoutus kohosi 1990-luvun puolivälissä merkittäväksi sosiaaliseksi ongelmaksi, mikä näkyy muun muassa kuntoutusselotekojen tavassa käsitellä asiaa. Vuoden 1994 selonteossa on yhden kappaleen mittainen maininta mielenterveyshäiriöistä kärsivistä toisena suurena väliinputoajaryhmänä. Vuoden 1998 selonteossa oli kaksi kappaletta, ja sana mielenterveyskuntoutus esiintyy siinä kolmeen kertaan. Erityisesti mainittiin Euroopan sosiaalirahaston tuella toteutetut kokeilu- ja kehittämishankkeet, joiden toivottiin vakiintuvan yleisiksi käytännöiksi. Vuoden 2002 selonteossa oli sitten jo useampi sivu ja omat alakohtansa mielenterveyskuntoutuksesta sekä lasten ja nuorten psykiatrisesta kuntoutuksesta.lähde?
Syitä mielenterveyskuntoutuksen nousuun yleisen huomion kohteeksi on useita:lähde?
1990-luvun alun talouslaman myötä muodostui yleinen käsitys, että mielenterveyspotilaiden hoitotilanne alkoi muistuttaa heitteillejättöä.
Mielenterveysdiagnoosit, erityisesti masennus, alkoivat yleistyä työkyvyttömyyseläkkeiden sairausperusteissa niin, että masennuksesta tuli yhtä merkittävä, jopa merkittävämpikin tekijä kuin perinteisesti olivat olleet tuki- ja liikuntaelinten sairaudet.
Lasten ja nuorten syrjäytymisen lisääntymisen taustalla tulkittiin olevan perheiden lisääntynyt pahoinvointi, köyhyys ja syrjäytyminen, jotka tuovat mukanaan myös mielenterveydellisiä ongelmia.
Työuupumus, työpaikka- ja koulukiusaaminen sekä suuronnettomuuksien edellyttämä henkinen hoito arvioitiin riittämättömäksi tarpeisiin nähden.
Historia > Kehittämishankkeita > Skitsofrenia 1981−1987

Mielenterveystyön järjestelmällisen kehittämisen merkittäväksi alkukohdaksi voidaan nimetä vuosina 1981–1987 toteutettu kansainvälisestikin laaja Skitsofreniaprojekti. Projektin vaikutti merkittävästi hoito- ja kuntoutuskäytäntöihin, mutta myös tapaan ajatella mielisairauksista ja mielenterveystyöstä. Hankkeen loppuraportti tiivisti näkemyksensä kuntoutuksesta tähän tapaan:
Kuntoutus on nähtävä prosessina, joka tähtää potilaan elämän laadun monipuoliseen parantamiseen ja itsetunnon vahvistamiseen. Täten hoidolla ja kuntoutuksella on monia kytkentöjä keskenään ja rajat ovat liukuvat. Kuntoutustoimenpiteiden tarve on arvioitava ja tarvittavat toimenpiteet toteutettava jo potilaiden tullessa ensi kertaa hoitoon. Kuntoutukseen kuuluu sekä potilaan henkisen tilan, sosiaalisten taitojen, ammatillisten valmiuksien että ruumiillisen tilan parantaminen. Työhön ja ammattiin suuntautuvalla kuntoutuksella on suuri merkitys, mutta sen ei tulisi olla liian ensisijaisena tavoitteena. Kuntoutus onnistuu yleensä parhaiten, kun sen lähtökohtana on kokonaisvaltaisen, myös kuntoutettavan vuorovaikutussuhteisiin ulottuvan prosessin käynnistäminen.
Historia > Kehittämishankkeita > Itsemurhien ehkäisy 1986–1996

Itsemurhien ehkäisyprojekti ei ole suoranaisesti mielenterveyskuntoutukseen kuuluva hanke, mutta sen toimintaideologinen vaikutus masennuksen hoitoon ja kuntoutukseen on ollut erittäin merkittävä. Hankkeen käynnisti silloinen Lääkintöhallitus toukokuun alussa 1986 ja hanke päättyi vuonna 1996 viiden vuoden mittaiseen toteutusvaiheeseen, jota ohjasi Stakes. Hankkeen johtaja oli Kansanterveyslaitoksen tutkimusprofessori Jouko Lönnqvist. Hanke sai kotimaisessa ja kansainvälisessä arvioinnissa erittäin hyvän arvosanan.
Historia > Kehittämishankkeita > Pääsky 1998−2001

Sosiaali- ja terveysministeriön Pääsky-hanke (Mielenterveyttä peruspalveluissa) toteutettiin Stakesin ohjaamana vuosina 1998–2001. Hankkeen tarkoituksena oli edistää peruspalveluiden mielenterveystyötä ja tehdä ehdotuksia jatkotoimenpiteiksi peruspalveluidenhenkilöstön mielenterveystyöhön liittyvien toimintaedellytysten parantamiseksi.
Pääsky-hanke teki loppuraportissaan seuraavat kehittämis- ja jatkotoimenpide-ehdotukset:
Korkeimman paikallisen poliittisia päätöksiä tekevän elimen tulee ratkaista, miten mielenterveystyö ohjataan ja järjestetään paikallisella ja seudullisella tasolla
Ihmissuhdetyön kehittämistavoitteena tulee olla asiakaslähtöisen vuoropuheluun ja kokonaisvaltaiseen ihmiskäsitykseen perustuvan toimintamallin sisäistyminen käytännön työhön
Asiakaslähtöisten käytäntöjen mahdollistumiseksi johtamisesta on kehitettävä työntekijälähtöistä, työyhteisöä tukevaa sekä valtaa ja vastuuta jakavaa päämäärätietoista toimintaa
Opetus-, sosiaali- ja terveystoimen tulee kehittää pysyvät ja toimivat yhteistoimintamuodot paikalliselle, alueelliselle ja kansalliselle tasolle mielenterveyden edistämiseksi ja mielenterveystyön taitojen parantamiseksi
Kansalaisten ja työntekijöiden välisen vuoropuhelun edistämiseksi sekä osallisuuden ja voimaantumisen mahdollistamiseksi tulee ottaa käyttöön monitoimijaisuutta ja kansalaisosallistumista tukevia yhteistyömuotoja, kuten foorumeita, neuvostoja ja verkostoja.
Historia > Kehittämishankkeita > Mielekäs elämä 1998−2002

Sosiaali- ja terveysministeriön Mielekäs elämä! -ohjelma toteutettiin Stakesin koordinoimana vuosina 1998–2002. Hankkeen tavoitteena oli parantaa kansalaisten mahdollisuuksia elää mielekästä elämää sekä edistää heidän suoriutumistaan hyvin yhteiskunnassa ja omissa yhteisöissään. Ohjelma teki loppuraportissaan seuraavat suositukset:
Hyvän mielenterveyden ja hyvinvoinnin ylläpitämiseksi on inhimillisyyden vahvistuttava yhteiskunnan kaikilla tasoilla
Mielenterveyden painoarvio ja näkyvyyttä on lisättävä
Mielenterveyden edistämisen näkökulman tulee sisäistyä yhteiskuntapoliittiseen päätöksentekoon
Ihmisten hyvinvoinnin ja selviytymisen turvaamiseen on kiinnitettävä erityistä huomiota yhteiskunnan rakenteellisissa muutoksissa
Työelämän kehittämisen suuntana tulee olla työnilon edistäminen
Mielenterveyspalveluja tulee edelleen kehittää. Käyttäjälähtöisyyden on oltava sisäistettynä toimintatapana sosiaali- ja terveydenhuollon palveluissa
Historia > Kehittämishankkeita > Pohjanmaa 2005−2014

Pohjanmaa-hanke on vuosina 2005–2014 toteutettava hyvin laaja-alainen, useita hallinnonaloja käsittävä hanke, joka koostuu yhdeksästä osahankkeesta:
Alueellisen mielenterveys- ja päihdetyön suunnitelman kehittäminen
Turvallisen kehityksen, päihteettömyyden ja mielenterveyden edistäminen
Kehityksen vaarantumisen, päihdeongelmien ja mielenterveyshäiriöiden ehkäisy sekä varhainen toteaminen ja puuttuminen
Palveluiden toiminnallinen integrointi alueellisesti ja asiakaslähtöisyyden voimistaminen
Peruspalvelujen osaaminen
Työmarkkinoilla pysymisen tukeminen työterveyshuollon tuella
Lasten ja nuorten erityispalveluiden seudullinen kehittäminen
Aikuisten ja ikäihmisten erityispalvelujen seudullinen kehittäminen
Osallisuuden edistäminen yhteisötalouden keinoin
Pohjanmaa-hanke on toiminut alkaen 1.11.2009 Välittäjä 2009 -hankkeen alaisena Etelä-Pohjanmaan osahankkeena.
Historia > Kehittämishankkeita > Sateenvarjo 2006−2009

Sateenvarjo-projekti on Vantaan, Keravan ja Peijaksen sairaalan kehittämishanke, joka hyödyntää Vantaa Depression Study -pitkäaikaistutkimuksen tutkimusaineostoa ja -tuloksia. Kolmivuotisessa hankkeessa keskitytään seuraaviin aihealueisiin:
Häiriöiden ehkäisy ja varhaistoteaminen
Seurantajärjestelmät
Hoidon ja kuntoutuksen moniammatilliset yhteistyömallit
Vaikuttavuustutkimus
Henkilöstökoulutus
Sateenvarjo-hankkeen hoidollisena innovaationa on depressiohoitajan tehtävänkuvan ja ammatillisen käytännön kehittäminen.