Pleistoseenin lopun joukkotuho
Pleistoseenin lopun joukkotuho Amerikassa

Amerikkaan näyttää vaeltaneen varsinkin Alaskaan, Länsi-Kanadaan ja Luoteis-Yhdysvaltoihin muutamia eläimiä jääkauden vähäjäisinä jaksoina silloin kuivaa Beringin salmen maakannasta pitkin. Näitä olivat muun muassa biisoni, luolaleijona ja villamammutti. Jääkauden maksimin jälkeen mammutit vaelsivat 30 leveysasteelta 50 leveysasteelle.
Eri eläimet näyttävät hävinneen  Pohjois-Amerikassa hieman eri tahdissa eri aikoina 17 500–5 000 radiohiilivuotta sitten, mutta häviäminen näyttää olleen noin 13 000–7 000 radiohiilivuotta sitten erityisen rajua. Nopean joukkotuhon on monesti oletettu liittyvän ilmastonmuutoksiin, mutta varsinkin paleointiaanien saapumiseen Amerikkaan. He perustivat noin 13 500–13 000 vuotta sitten alkaneen Clovisin kulttuurin, jonka ihmiset olivat helposti koottavissa ja purettavissa majoissa asuvia, riistan perässä liikkuvia metsästäjiä. Ihmisten arvellaan levittäytyneen koko Amerikkaan ehkä 500–1 000 vuodessa.
Ihminen saapui Alaskasta Amerikkaan 13 500–13 200 vuotta sitten. Noin 13 200 vuotta sitten ihmisiä asui laajalla alueella Pohjois-Amerikassa, ja seuduilla tapahtui kasvillisuusmuutoksia. Ne johtuivat osin jääkauden päättymisestä, osin ehkä ihmisen sytyttämistä paloista ja ihmisen vaikutuksesta kasveja syöviin eläinkantoihin. 13 000 vuotta sitten koko suurlajisto paitsi norsut hävisivät, ja mammuttikin hävisi Amerikasta 12 800 vuotta sitten. Eläinten suurin häviämisaalto päättyi ehkä noin 10 200 radiohiilivuotta sitten eli 12 000 vuotta sitten. Erään tutkimuksen mukaan biisonien sarvien koot pienenivät Suurilla tasangoilla ja Alaskassa jääkauden Bison priscuksesta Bison occidentalisiin ja Bison athabascaeen.
Jättiläismaalaiskiainen katosi Pohjois-Amerikasta noin 11 000 radiohiilivuotta sitten, mutta Ohiosta jo 11 400 radiohiilivuotta sitten eli 13 300 kalenterivuotta sitten. Coloradon laakion jättieläimet hävisivät noin 13 000 vuotta sitten 400 vuoden sisällä. Toinen tieto antaa suurimmalle häviämistapahtumalle jossa hävisi 15 suurta eläinsukua, iäksi 13 400–12 900 vuotta sitten, mikä on 11 500–11 000 radiohiilivuotta sitten. Kalifornian kääpiömammutti kuoli 11 030 radiohiilivuotta sitten.
Mammuttien lisäksi Pohjois-Amerikasta hävisivät pleistoseenin lopun aikoihin leijona, gepardi, tylppäkuonokarhu, hirmususi, hirmulintu, sapelihammaskissat, maalaiskiaiset, glyptodontit, jättiläismajava, hevoseläimet, kamelit, mastodontti, jättiläispekari, ja monet muut. Myskihärkä, biisoni ja hanka-antilooppi selvisivät tuholta, mutta myskihärkä harvinaistui. Etelä-Amerikan jättiläiseläimet hävisivät muutama sata vuotta, ehkä noin 500 vuotta, myöhemmin kuin Pohjois-Amerikan eläimet. Sieltäkin hävisi jääkauden päättymisen ja ihmisen saapumisen aikoihin monia eläimiä, kuten maalaiskiaiset, glyptodontit, mastodontit, hevoset, aasit, kamelit, sapelihammaskissat, leijona, hirmulinnun kaltaiset jättimäiset linnut ja jättimäiset jyrsijät. Etelä-Amerikalle tyypilliset pussieläimet olivat hävinneet jo ennen ihmisten tuloa Suuressa Amerikan eläimistönvaihdoksessa. Noin 7 000 radiohiilivuotta sitten ihminen saapui Karibialle, ja 2 000 vuotta myöhemmin hän oli hävittänyt viimeiset jättiläislaiskiaiset.