Lapin historia
Sotien jälkeinen aika

Lapin sodan päätyttyä evakuoidut lappalaiset palasivat koteihinsa ja aloittivat tuhoutuneen alueen korjaamisen. Valtio tuki jälleenrakentamista lainoilla ja Rovaniemen kaupunki rakennettiin kokonaan uudelleen Alvar Aallon tekemien suunnitelmien pohjalta. Sodanjälkeisenä aikana monet eteläsuomalaiset muuttivat Lappiin, koska alueen jälleenrakennus antoi heille työtä. Yhdessä korkean syntyvyyden kanssa tämä aiheutti Lappiin voimakkaan väestönkasvun.
Jälleenrakentaminen valmistui pääosin vuoteen 1950 mennessä. Myöhemmin Suomen valtio käynnisti useita suurhankkeita Lapin teollistamiseksi ja luonnonvarojen hyödyntämiseksi. Koska Suomi oli menettänyt sodassa useita Karjalan voimalaitoksia, jo vuonna 1945 aloitettiin Kemijoen vesivoimakäyttö. Kemijoelle rakennettiin vuoteen 1976 mennessä yhteensä 18 suurta vesivoimalaa. Tämä valtiollinen rakennushanke oli tarkoitettu myös työllisyyden edistämiseksi: 1960-luvun loppupuolella joka kahdeksas työikäinen asukas työskenteli rakennusteollisuudessa. Viimeinen valtiollisesti rahoitettu suurhanke oli Tornioon vuosina 1973-1976 rakennettu terästehdas. Rakentaja Outokumpu suunnitteli alun perin Poria tehtaan sijaintipaikaksi, mutta Lapin asukkaat vaativat alueelle uutta työllisyyden lähdettä, mikä sai hallituksen vaikuttamaan Outokumpuun ja valitsemaan sijaintipaikaksi Tornion.
Sodanjälkeisen ajan nopean väestönkasvun seurauksena Lapin väkiluku saavutti vuonna 1963 kaikkien aikojen suurimman lukemansa, 210 000 henkeä. Maatalouden väheneminen, metsätalouden koneellistuminen ja suurten rakennushankkeiden loppuminen tarkoittivat kuitenkin sitä, ettei sodanjälkeinen sukupolvi enää löytänyt töitä Lapista 1960-luvun lopulla. Tästä seurasi laaja väkiluvun lasku; vuosien 1967 ja 1974 välillä lähes 25 000 lappilaista muutti pois maakunnasta työn perässä. Näistä 9000 lähti ulkomaille, pääasiassa Ruotsiin. Lappi vahvistui jälleen 1970-80-luvuilla toteutetulla alueellisella rakennepolitiikalla. 1990-luvun alun suuri lama vaikutti erityisen voimakkaasti rakenteellisesti heikkoon Lapin lääniin. Tästä seurasi työttömyysasteen jyrkkä nousu ja voimakkaampi väestön väheneminen, joka jatkuu edelleen: laman ollessa pahimmillaan 24 prosenttia lappalaisista oli työttömiä ja väestö väheni lähes seitsemän prosenttia vuosien 1993 ja 2001 välillä.
Suuren Lapin pinta-ala ei muuttunut vuoden 1997 hallintouudistuksessa, jossa läänien määrä väheni kahdestatoista kuuteen. Vuoden 2010 alussa lakkautettiin kaikki läänit, mukaan lukien Lappi. Tilalle tuli vuonna 1994 läänijaon rinnalle muodostettuun maakuntajakoon kuuluva Lapin maakunta, jonka maa-alue oli yhtenevä aiemman Lapin läänin kanssa.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Lappland (Finnland)#Geschichte
| n k Suomen maakuntien historiat |
| --- | --- |
 Ahvenanmaa  Etelä-Karjala  Etelä-Pohjanmaa  Etelä-Savo  Kainuu  Kanta-Häme  Keski-Pohjanmaa  Keski-Suomi  Kymenlaakso  Lappi  Pirkanmaa  Pohjanmaa  Pohjois-Karjala  Pohjois-Pohjanmaa  Pohjois-Savo  Päijät-Häme  Satakunta  Uusimaa  Varsinais-Suomi 
Saamelaisperhe ja kota noin vuonna 1900.
Petsamon alue. Vihreä: Menetetty 1940, Punainen: Menetetty 1947.
Wehrmachtin polttamaa Ivaloa.
Käännös suomeksi