stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Osakkeiden takaisinosto
Aiheesta muualla

Osakeyhtiölaki - Omien osakkeiden hankkiminen voitonjakokelpoisilla varoilla www.finlex.fi
Nokian yhtiökokous - Kysymyksiä ja vastauksia Nokia Oyj
Listayhtiön omat osakkeet 1.7.2008. Nasdaq Omx. Arkistoitu 26.11.2011. Viitattu 6.1.2012.
| n k Osakemarkkinat |
| --- | --- |
Osake:  Arvo-osuus  Osake  Osakeanti  Osakelaji  Osinko 
Osallistujat:  Analyytikko  Liikkeeseenlaskija  Listaamaton yhtiö  Listayhtiö  Pörssi  Pörssiyhtiö  Sijoittaja 
Kaupankäynti:  Lyhyeksi myynti  Osakkeiden takaisinosto  Päiväkauppa 
Osakkeen arvo:  Efektiivinen tuotto  Kokonaistuotto  Markkina-arvo  Osakekohtainen tulos  Substanssiarvo 
Tunnusluvut:  Maksuvalmius  Velkaantumisaste  Omavaraisuusaste  Osinkosuhde  Osinkotuotto  P/B-luku  P/E-luku  P/S-luku  Sijoitetun pääoman tuotto 
Osakestrategioita:  Arvo-osake  Kasvuosake 
Osaketeorioita:  Elliottin aaltoteoria  Fundamenttianalyysi  Tekninen analyysi 
Katso myös:  Arvo-osuustili  Likviditeetti  Optio  Osakeindeksi  Pääomatulo  Sijoitusrahasto
Cainen kapina

| Cainen kapina> The Caine Mutiny |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Edward Dmytryk
Käsikirjoittaja:  Herman Wouk (romaani) Stanley Roberts Michael Blankfort (dialogi)
Tuottaja:  Stanley Kramer
Säveltäjä:  Max Steiner
Kuvaaja:  Franz Planer
Leikkaaja:  Henry Batista William A. Lyon
Tuotantosuunnittelija:  Cary Odell
Pukusuunnittelija:  Jean Louis
Pääosat:  Humphrey Bogart Jose Ferrer Van Johnson Fred MacMurray
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Stanley Kramer Productions
Levittäjä:  Columbia Pictures
Ensi-ilta:  24. kesäkuuta 1954  25. helmikuuta 1955
Kesto:  124 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cainen kapina (engl. The Caine Mutiny) on Edward Dmytrykin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1954, jonka tapahtumat sijoittuvat toiseen maailmansotaan fiktiiviselle Caine-alukselle.
Elokuvan pääosia näyttelevät Humphrey Bogart, Jose Ferrer, Van Johnson ja Fred MacMurray. Elokuva perustuu Herman Woukin vuonna 1951 kirjoittamaan Pulitzer-palkittuun kirjaan The Caine Mutiny, jonka suomennoksen teki vuonna 1954 kustannusyhtiö Otava.
Cainen kapina oli vuoden 1954 toiseksi tuottavin elokuva 8,7 miljoonan dollarin lipputuloillaan. Tuottavin, Bing Crosbyn tähdittämä Valkea joulu (engl. White Christmas) keräsi 12 miljoonaa dollaria.
Elokuva oli Oscar-ehdokkaana kategorioissa (7) paras elokuva, paras miespääosa (palkinnon sai Marlon Brando roolistaan Alastomassa satamassa), paras sivuosanäyttelijä (Tom Tully), paras käsikirjoitus, paras äänitys, paras leikkaus ja paras musiikki (Max Steiner).
The New York Timesin kriitikot valitsivat Cainen kapinan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juoni

Cainen kapina kuvaa toisessa maailmansodassa, fiktiivisellä Yhdysvaltain laivaston Caine-nimisellä hävittäjä-miinanraivaajalla puhkeavaa kapinaa. Tätä seuraa kahden upseerin joutuminen sotaoikeuteen.
Aiheesta muualla

Cainen kapina Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ruotsin maanpuolustuskorkeakoulu

| Ruotsin maanpuolustuskorkeakoulu> Försvarshögskolan (FHS) |
| --- | --- |
  
Perustettu:  1952
Tyyppi:  julkinen
Rehtori:  Robert Egnell
Opiskelijoita:  n. 2 000
Sijainti:  Tukholma,  Ruotsi
Osoite:  https://www.fhs.se/
Kampus:  Tukholma ja Karlstad
Ruotsin maanpuolustuskorkeakoulu (ruots. Försvarshögskolan; lyh. FHS) on ruotsalainen valtiollinen korkeakoulu, joka antaa koulutusta sotataidossa ja kansallisen turvallisuuden varmistamisessa. Maanpuolustuskorkeakoulu koostuu neljästä tiedekunnasta (puolustusjärjestelmät, sotatiede ja sotahistoria, johtajuuskoulutus, valtio-oppi ja oikeustiede). Maanpuolustuskorkeakoulu perustettiin vuonna 1952. Vuonna 1997 se yhdistettiin Ruotsin sotilaskorkeakoulun kanssa. Korkeakoulussa on noin 2 000 opiskelijaa kahdella kampuksella, Tukholmassa ja Karlstadissa.
Kuvia

Päärakennus Tukholmassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruotsin maanpuolustuskorkeakoulu Wikimedia Commonsissa
| n k Ruotsin yliopistot ja korkeakoulut |
| --- | --- |
Yliopistot:  Chalmers  Göteborg  Karlstad  Karoliininen instituutti  Keski-Ruotsi  Kuninkaallinen teknillinen  Linköping  Linné  Luulajan teknillinen  Lund  Maatalousyliopisto  Malmö  Tukholma  Uumaja  Uppsala  Örebro 
Korkeakoulut:  Blekingen teknillinen  Borås  GIH  Gävle  Halmstad  Kristianstad  Konstfack  Kuninkaallinen taidekorkeakoulu  Maailman merenkulkuyliopisto  Mälarinlaakso  Ruotsin maanpuolustuskorkeakoulu  Södertörn  Taalainmaa  Tukholman draamakorkeakoulu  Tukholman kauppakorkeakoulu  Tukholman kuninkaallinen musiikkikorkeakoulu  Tukholman taideyliopisto  Väst 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Tšekki 
Muut:  IdRef
Stadler Rail

| Stadler Rail AG |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö (Aktiengesellschaft)
Osake:  Sveitsin pörssi 12.4.2019 alkaen
Markkina-arvo:  4,2 mrd. Sfr (listautuminen 4/2019)
ISIN:  CH0002178181
Perustettu:  alun perin 1942
Perustaja:  Ernst Stadler
Toimitusjohtaja:  Markus Bernsteiner
Puheenjohtaja:  Peter Spuhler
Kotipaikka:  Bussnang, Thurgaun kantoni, Sveitsi
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Tuotteet:  junakalusto: moottorijunat, raitiovaunut, veturit
Liikevaihto:  2,0 mrd. Sfr (2018)
Tilikauden tulos:  119 milj. Sfr (2018)
Henkilöstö:  8 874 (keskim. 2018)
Tytäryhtiöt:  kymmeniä yhtiöitä 20 maassa
Omistaja:  pörssiyhtiö:   pääom. P. Spuhler 39,7 %, yht. 27 000 osakasta (6/2019)
Kotisivu:  www.stadlerrail.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stadler Flirt- eli Sm5-junayksikkö koeajolla Riihimäellä
Stadler Tango NF2  Ostravassa, Tšekissä
Stadler Tina ST15 Darmstadt, Saksa
Stadler Rail AG on sveitsiläinen teollisuuskonserni, jonka kotipaikka on Bussnang. Stadler valmistaa kiskokalustoa, kuten junia, raitiovaunuja ja vetureita. Konserniyhtiöillä on tuotantolaitoksia Sveitsissä seitsemällä paikkakunnalla (Bussnang, Biel, Erlen, St. Margrethen, Thal, Wallisellen, Winterthur) ja lisäksi kahdeksassa maassa, muun muassa Yhdysvalloissa ja Venäjällä. Stadler Raililla oli vuoden 2018 lopulla lähes 9 000 työntekijää.
Stadlerin junakalustoa on käytössä, tai tulossa käyttöön, 34 maassa.
Stadlerin Flirt-junat > Stadler Suomessa

Stadler on valmistanut Pääkaupunkiseudun Junakalusto Oy:n tilaamat, pääkaupunkiseudun lähijunaliikenteen käytössä olevat Stadler Flirt -junat, jotka ovat saaneet Suomessa kalustosarjatunnuksen Sm5.
Myös VR:n Dr19-dieselveturit ja Sm7-sähkömoottorijunat ovat Stadler Railin valmistamia.
Stadlerin Flirt-junat > Stadler Virossa

Stadlerin sähköjunia (EMU) on ollut Virossa AS Eesti Liinirongidin eli Elronin käytössä vuodesta 2013 alkaen. Junia on tilattu kaikkiaan 18 kappaletta. Elron on tilannut myös 20 kappaletta Stadlerin dieseljunia (DMU), jotka ovat olleet kaupallisessa käytössä 1.1.2014 alkaen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stadler Rail Wikimedia Commonsissa
Quadrophenia – 60-luvun kapinalliset

| Quadrophenia – 60-luvun kapinalliset> Quadrophenia - A Way of Life |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Frank Roddam
Käsikirjoittaja:  Dave Humphries, Martin Stellman
Tuottaja:  Bill Curbishley
Säveltäjä:  Pete Townshend
Kuvaaja:  Brian Tufano
Leikkaaja:  Sean Barton
Pääosat:  Phil Daniels, Leslie Ash, Philip Davis, Mark Wingett, Sting, Ray Winstone
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Levittäjä:  Universal Studios
Ensi-ilta:  1979
Kesto:  117 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Quadrophenia – 60-luvun kapinalliset (Quadrophenia - A Way of Life) on brittiläinen elokuva, joka kuvailee modeihin lukeutuvien nuorten vauhdikasta viikonloppuelämää vuoden 1964 Englannissa. Modit pukeutuvat tyylikkäästi, juhlivat, käyttävät huumeita, hurjastelevat skoottereillaan ja tappelevat. Elokuva pohjautuu löyhästi The Who -yhtyeen samannimiseen rockoopperaan. Elokuva ei kuitenkaan ole musikaali, vaan puhuttuun dialogiin perustuva draama. Frank Roddamin ohjaama elokuva valmistui vuonna 1979.  Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 25. tammikuuta 1980. Sana "quadrophenia" viittaa päähenkilö Jimmyn nelijakoiseen persoonallisuuteen.
Juoneltaan Quadrophenia on aikuistumiskertomus, jossa 17-vuotias Jimmy etsii elämälleen tarkoitusta mod-jengeistä ja Stephanie-nimisestä tytöstä. Elokuvan taustan muodostaa modien ja rockereiden eli moottoripyöräilijänuorten välinen raaka "sota" Lontoon ja Brightonin kaduilla. Mod-kulttuuria kuvataan elokuvassa sekä nostalgiseen että kriittiseen sävyyn. Jimmy kääntää elokuvan lopussa selkänsä modien ihanteille ja elämänarvoille. Tästä huolimatta elokuva vaikutti merkittävästi siihen, että mod-ilmiö syntyi uudestaan 1970-luvun lopun Isossa-Britanniassa.
Jimmyä esittää Phil Daniels. Sting nähdään modien ihaileman jengijohtaja Ace Facen roolissa.
Suomen televisiossa Quadrophenia on esitetty viimeksi huhtikuussa 2007 sekä marras- ja joulukuussa 2016.
Elokuvasta on julkaistu soundtrack-albumi, joka sisältää The Whon kappaleita ja useimmissa laitoksissa myös muuta modien suosimaa musiikkia.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Quadrophenian vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Aiheesta muualla

Quadrophenia.net
Johtolanka (elokuva)

| Johtolanka> The Thin Blue Line |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Errol Morris
Käsikirjoittaja:  Errol Morris
Tuottaja:  Mark Lipson
Säveltäjä:  Philip Glass
Kuvaaja:  Robert Chappell
Leikkaaja:  Paul Barnes
Pääosat:  Randall Adams
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Third Floor Productions American Playhouse Channel 4 Television Corporation
Levittäjä:  Miramax Netflix
Ensi-ilta:   26. elokuuta 1988   25. tammikuuta 1991
Kesto:  101 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Johtolanka (The Thin Blue Line) on Errol Morrisin ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 1988. Se kertoo Randall Dale Adamsista (1948–2010), joka sai Dallasissa tapahtuneesta poliisin murhasta kuolemantuomion, mikä muutettiin myöhemmin elinkautiseksi vankeudeksi. 12 vuoden vankeuden jälkeen Adamsin tuomio mitätöitiin kokonaan, koska syyttäjät olivat salanneet todisteita ja käyttivät tietoisesti valapattoisia todistajanlausuntoja häntä vastaan.
Johtolanka valittiin vuonna 2001 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Elokuva sai Suomessa ensiesityksensä Kolmoskanavalla marraskuussa 1989 nimellä Johtolanka. Alkuvuodesta 1991 vastaperustettu Cinema Mondo toi sen teatteriohjelmistoon ensimmäisenä omana maahantuontinaan. Helsingin Sanomien Pertti Avola kirjoitti tuolloin: ”Elokuvan viileän, Philip Glassin minimalistisen musiikin kannatteleman ulkokuoren alta paljastuu pelottavan jakomielinen maisema, jossa populaarikulttuurin vaikutus sekoittuu amerikkalaiseen todellisuuteen vääristäen yksilöiden motiiveja ja tarkoitusperiä.”
Mies ja alaston ase

| Mies ja alaston ase> The Naked Gun: From the Files of Police Squad! |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  David Zucker
Käsikirjoittaja:  Jerry Zucker, Jim Abrahams, David Zucker, Pat Proft
Tuottaja:  Robert K. Weiss
Säveltäjä:  Ira Newborn
Kuvaaja:  Robert M. Stevens
Leikkaaja:  Michael Jablow
Pääosat:  Leslie Nielsen, Priscilla Presley, George Kennedy, O.J. Simpson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:  Yhdysvallat 2. joulukuuta 1988 Suomi 5. toukokuuta 1989
Kesto:  85 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  12 000 000 dollaria
Tuotto:  140 000 000 dollaria
Seuraaja:  Mies ja alaston ase 2½
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mies ja alaston ase on samannimisen komediaelokuvasarjan ensimmäinen osa, joka sai ensi-iltansa vuonna 1988. Elokuvan ohjasi David Zucker. Mies ja alaston ase perustuu Hei, me pamputetaan! -televisiosarjan hahmoihin. Elokuvan pääosissa nähdään Leslie Nielsen, Priscilla Presley, George Kennedy ja O. J. Simpson. Elokuva sekä sen jatko-osat kertovat Nielsenin hahmosta, tunaroivasta poliisista Frank Drebinistä.
Elokuvalle tehtiin kaksi jatko-osaa, Mies ja alaston ase 2½ sekä Mies ja alaston ase 33 1/3 – Viimeinen solvaus.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Leslie Nielsen   | … |  Komisario Frank Drebin   |
|  Priscilla Presley   | … |  Jane Spencer   |
|  Ricardo Montalbán   | … |  Vincent Ludwig   |
|  George Kennedy   | … |  Ylikomisario Ed Hocken   |
|  O.J. Simpson   | … |  Konstaapeli Nordberg   |
|  Susan Beaubian   | … |  Wilma Nordberg   |
|  Nancy Marchand   | … |  Mayor Barkley   |
|  Raye Birk   | … |  Papshmir   |
|  Jeannette Charles   | … |  Kuningatar Elisabet II   |
|  Ed Williams   | … |  Ted Olsen   |
|  Tiny Ron   | … |  Al, Tall Lab Tech   |
|  Weird Al Yankovic   | … |  Weird Al Yankovic   |
|  Leslie Maier   | … |  Hän itse   |
|  Winifred Freedman   | … |  Stephanie   |
|  Joe Grifasi   | … |  Pier 32 Dockman   |
Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen näkee loistavana pitämänsä tv-sarjan Hei, me pamputetaan! tason jatkuvan elokuvassa Nielsenin ja Presleyn näyttelijäsuoritusten ansiosta. Hän antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Miehen ja alastoman aseen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi sen kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Maaherra

Maaherra (ruots. landshövding) oli Suomessa (vuoteen 2009 saakka) ja on Ruotsissa läänin ylin johtaja ja valtionhallinnon edustaja. Nimitystä käytetään myös käännöksenä muiden maiden maakuntatason johtajista, kuten prefekteistä.
Suomessa

Suomen maaherrat nimitti valtioneuvoston suosituksesta tasavallan presidentti.
Maaherran tehtävät olivat:
vastata lääninhallituksen tulostavoitteiden saavuttamisesta ja toiminnan tuloksellisuudesta
seurata lääninhallituksen alaisten virastojen ja laitosten toimintaa
sovittaa yhteen lääninhallituksen eri osastojen toiminnan
hyväksyä tulossopimukset eri ministeriöiden ja keskusvirastojen kanssa
Suomessa > Viran historiaa

Vuosina 1837–1918 maaherran nimitys oli kuvernööri. Nimityksenmuutos tapahtui 10. huhtikuuta 1837 annetulla keisarin kuulutuksella, jonka mukaan maaherra
nimitys muutettiin "kuvernööriksi". Kuulutus kumottiin 10. tammikuuta 1918 annetulla asetuksella, jolla säädettiin, että kuvernööriä on vastedes nimitettävä maaherraksi ja kuvernöörin virastoa maaherran virastoksi.
1900-luvun alkupuolella maaherra oli lääninsä johtaja, joka oli erityisesti vastuussa järjestyksestä ja lain ylläpitämisestä. Maaherrat johtivat erityisesti poliisitoimintaa ja vastasivat mm. puolustusvoimille toimitettavista luontaissuorituksista sekä painotuotteiden laillisuuden valvonnasta. 1960-luvulta alkaen maaherran tehtävät vähenivät vähän kerrallaan osana yhteiskunnan muutosta. Maaherra-virkanimike poistui vuoden 2009 lopussa Suomen läänien lakkautumisen yhteydessä lukuun ottamatta Ahvenanmaan valtionvirastoa, jonka ylimpänä johtajana toimii nimellisesti maaherra.
Ruotsissa

Ruotsissa maaherran tehtävät ovat samankaltaiset kuin Suomessa oli.
Norjassa

Norjassa maaherraa vastaava virka on vuodesta 2020 ollut nimeltään statsforvalter. Vuosina 1919–2020 sen nimi oli fylkesmann ja sitä ennen amtmann. Maaherra on valtion ylin edustaja lääneissä (fylke) ja johtaa sekä koordinoi aluehallintoa.
Elias Huttu

| Elias Huttu> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. syyskuuta 2005 (ikä 19) Jyväskylä, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  186 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  JYP
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  24
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
Elias Huttu (s. 29. syyskuuta 2005 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue JYPiä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Huttu laukoo oikealta. JYPin toimitusjohtaja Risto Korpela on kuvaillut häntä moderniksi voimahyökkääjäksi.
Ura > Seuraura

Huttu on Team LKP:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin JYPiin. Huttu toimi kaudella 2020–2021 seuran U16-joukkueen varakapteenina. Huttu voitti JYPin sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 12+28=40.
Kaudella 2023–2024 Huttu jakoi 16 osumallaan JYPin U20-joukkueen sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Santeri Huovilan kanssa. Hän debytoi kauden aikana myös seuran SM-liigajoukkueessa, jossa Huttu pelasi neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki liigadebyyttinsä runkosarjan neljänneksi viimeisellä kierroksella 5. maaliskuuta 2024 Vaasan Sportia vastaan. Huttu merkittiin JYPin nelossentteriksi laidoilleen kaksi muuta U20-joukkueen pelaajaa: Santeri Huovila ja Balázs Varga. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.26 minuuttia.
Huhtikuussa 2024 Huttu teki JYPin kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Kaudella 2024–2025 hän teki liigauransa avausmaalin 16. marraskuuta 2024 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan.
Ura > Maajoukkueura

Huttu on pelannut 18 nuorten maaottelua. Hän toimi Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueen kapteenina elokuussa 2024 Sveitsin Zugissa pelatussa viiden maan turnauksessa.
Muuta

Huttu on maininnut esikuvikseen NHL:stä Sidney Crosbyn ja Nathan MacKinnonin sekä kertonut seuranneensa JYPissä lapsena mm. Éric Perriniä ja Juha-Pekka Hytöstä.
Tuhkaa ja timanttia

| Tuhkaa ja timanttia> Popiól i diament |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Andrzej Wajda
Käsikirjoittaja:  Jerzy Andrzejewski Andrzej Wajda
Tuottaja:  Stanisław Adler
Kuvaaja:  Jerzy Wójcik
Tuotantosuunnittelija:  Roman Mann
Pääosat:  Zbigniew Cybulski Ewa Krzyzewska Waclaw Zastrzezynski Adam Pawlikowski
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Puola
Tuotantoyhtiö:  Zespól Filmowy ”Kadr”
Levittäjä:  Studio Filmowe Kadr (käännä suomeksi) Netflix
Ensi-ilta:  3. lokakuuta 1958
Kesto:  103 minuuttia
Alkuperäiskieli:  puola
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuhkaa ja timanttia (puol. Popiól i diament) on puolalaisen elokuvaohjaaja Andrzej Wajdan ohjaama elokuva vuodelta 1958. Se mainitaan usein Wajdan mestariteokseksi. Elokuva on kolmas osa Wajdan sotatrilogiasta, jonka muut elokuvat ovat Sukupolvi (1954) ja Kanal (1956). Tapahtuma-aika on toisen maailmansodan päätöspäivä.
Elokuvan sankarin pitää ratkaista ”sotilaan ikuinen ongelma: totella vai ajatella”, on Wajda luonnehtinut päähenkilöä. Elokuva nosti Puolan ulkopuolellakin kuuluisuuteen lyhyen uran tehneen Zbigniew Cybulskin, jota on sanottu puolalaisen elokuvan James Deaniksi. Elokuva pohjautuu Jerzy Andrzejewskim romaaniin, josta Wajda ja Andrzejewski yhdessä tekivät käsikirjoituksen.
Vastaanotto ja myöhempi arvostus

Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja Tuhkaa ja timanttia oli mukana heistä kolmentoista listalla. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen sadan parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Aiheesta muualla

Mörttinen, Valtteri: Tuhkaa ja timanttia. Laajakuva 7.3.2016.
Paulus

| Paulus |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  25. tammikuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Paavali, Paavo, Pauli, Paul
Vastineita eri kielissä:  Pablo, Paolo, Paulos, Paulinus
Nimen alkuperä:  latinaa: pieni, vaatimaton
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paulus on miehen etunimi.  Nimi on alun perin roomalainen suku­nimi, joka johtuu pientä tai vaatimatonta merkitsevästä latinan kielen sanasta. Kristityissä maissa nimen monine muunnoksineen on tehnyt suosituksi apostoli Paavali (lat. Paulus), alkuperäiseltä nimeltään Saulus.
Suomessa nimi Paulus on Digi- ja väestötietoviraston tilastojen mukaan annettu tässä muodossa vuoden 2019 loppuun mennessä 1 139 henkilölle. Nimestä on Suomessa käytössä myös muunnokset Pauli, Paul, Paavali ja Paavo. Näiden nimipäivä on 25. tammikuuta, joka vuodesta 2015 lähtien on myös Pauluksen nimipäivä.
Tunnettuja Pauluksia > Etunimenä > Historian henkilöitä

Paulus Tarsolainen, Paavali (noin 3–64), apostoli
Paulus Diaconus (720–799), italialainen benediktiinimunkki, historioitsija ja pyhimys
Paulus Genberg (1811–1875), ruotsalainen piispa
Paulus Hamutenya (n. 1884–1932), ambomaalainen pappi
Paulus Hofhaimer (1459–1537), itävaltalainen urkuri ja säveltäjä
Paulus Horaninow, Pavel Gorjaninov (1796–1865), venäläinen lääketieteilijä, kasvitieteilijä ja professori
Paulus Juusten, Paavali Juusten (1516–1575), suomalainen piispa ja historioitsija
Paulus Krüger, Paul Kruger (1825–1904), Transvaalin presidentti 1883–1900
Paulus Lempelius (1592–1665), Virossa toiminut suomalainen pappi
Paulus Orosius (300–400-luvulla), roomalainen historioitsija
Paulus Potter (1625–1654), alankomaalainen taidemaalari
Tunnettuja Pauluksia > Etunimenä > Nykyajan henkilöitä

Paulus Arajuuri (s. 1988), suomalainen jalkapalloilija
Paulus Maasalo (s. 1978), suomalainen kirjailija
Paulus Roiha (s. 1980), suomalainen jalkapalloilija
Paulus Rundgren (s. 1992), suomalainen jääkiekkoilija
Paulus Utsi (1918–1975), norjansaamelainen runoilija ja käsityöläinen
Tunnettuja Pauluksia > Sukunimenä

Friedrich Paulus (1890–1957), saksalainen sotamarsalkka
Julius Paulus (100- ja 200-luvuilla), roomalainen juristi ja pretoriaaniprefekti
Jutta Paulus (s. 1967), saksalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paulus Wikimedia Commonsissa
Wilson (elokuva)

| Wilson |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Henry King
Käsikirjoittaja:  Lamar Trotti
Tuottaja:  Darryl F. Zanuck
Säveltäjä:  Alfred Newman
Kuvaaja:  Leon Shamroy
Leikkaaja:  Barbara McLean
Tuotantosuunnittelija:  James Basevi
Pukusuunnittelija:  René Hubert
Lavastaja:  Wiard Ihnen Thomas Little
Erikoistehosteet:  Fred Sersen
Pääosat:  Charles Coburn Alexander Knox Geraldine Fitzgerald Thomas Mitchell Cedric Hardwicke
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Fandango at Home
Ensi-ilta:  heinäkuussa 1944
Kesto:  154 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Wilson on Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilsonin elämää kuvaava yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1944. Elokuvan ohjasi Henry King ja tuotti Darryl F. Zanuck. Woodrow Wilsonia näyttelee Alexander Knox. Elokuva oli Oscar-ehdokkaana kymmenessä eri kategoriassa, joista se palkittiin viidessä. Oscar-palkinnoistaan huolimatta elokuva oli kuitenkin taloudellinen pettymys. Zanuckilla oli ollut suuret odotukset elokuvan suhteen ja elokuvan heikon menestyksen takia sitä ei saanut vuosiin mainita hänen läsnä ollessaan.
Elokuva alkaa vuodesta 1909, jolloin Wilson tunnettiin lähinnä Princetonin yliopiston rehtorina ja kirjailijana, ja päättyy Wilsonin hyvästellessä Valkoisen talon henkilökuntaa hänen presidenttikautensa päätyttyä vuonna 1920. Elokuva sivuuttaa monia Wilsonin hallinnolle kielteisiä asioita, kuten rotukysymykset.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Wilsonin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Alexander Knox  | … |  Woodrow Wilson   |
|  Charles Coburn  | … |  tohtori Henry Holmes   |
|  Geraldine Fitzgerald  | … |  Edith Wilson   |
|  Thomas Mitchell  | … |  Joseph Tumulty   |
|  Cedric Hardwicke  | … |  senaattori Henry Cabot Lodge Sr.   |
|  Vincent Price  | … |  William Gibbs McAdoo   |
|  William Eythe  | … |  George Felton   |
|  Mary Anderson  | … |  Eleanor Wilson McAdoo   |
|  Ruth Ford  | … |  Margaret Woodrow Wilson   |