stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kotisaari (yritys)
Historiaa

Maitoa myytiin kaupunkilaisille aikoinaan toreilla heidän omiin astioihinsa sen jälkeen, kun lehmien pito kaupungin alueella kiellettiin 1880-luvulla. Jo tuolloin oli alkanut Uudenmaan maamiesseurojen piirissä keskustelu maidon myynnin järkeistämisestä. Vuonna 1907 perustettiin Maanviljelijäin Maitokeskus, jonka puuhamiehiä olivat erityisesti tilanomistajat Nikolai ja Jakob Kavaleff sekä Helsingin Maamiesseuran puheenjohtaja William Ramsay. Ensimmäiseksi johtokunnan puheenjohtajaksi valittiin Ramsay, joka hoiti tehtävää kuolemaansa 1944 asti. Vuodesta 1952 aina vuoteen 1980 asti toimitusjohtajana oli maanviljelysneuvoksen arvonimen saanut Arne Helenius. Hänen jälkeensä yhtiön toimitusjohtaja vuoteen 1990 asti oli kauppaneuvoksen arvonimen saanut Eero Durchman, joka tuli yhtiön palvelukseen meijerin apulaisisännöitsijäksi 1959 ja oli yhtiön hallituksen puheenjohtaja 1981–1997.
Maitokeskukselle rakennettiin iso toimitalo Kamppiin paikalle, jossa nyt ovat Hankkijan talo ja Arkadia n:o 6. Vuonna 1914 aloitettiin meijerin lisäksi leipomotoiminta, vuonna 1940 ostettiin Porvoon meijeri ja vuoden 1945 paikkeilla aloitettiin yhteistyö tammisaarelaisen Alfa-meijerin kanssa. Pian ostettiin Toukolasta Bastman-panimon rakennukset leipätehtaaksi. 50-vuotisjuhlavuonnaan 1957 Maanviljelijäin Maitokeskus myi tuotteitaan ainoastaan pääkaupunkiseudulle ja Uudellemaalle jopa 140 oman maitokaupan voimin. 1950-luvun lopulla tulivat Toukolan ja Porvoon meijereihin ensimmäiset maidon pullotuskoneet, minkä jälkeen asiakkaiden omia astioita ei enää tarvittu.
Helsingin keskustassa sijainneen Maitokeskus-toimi­talonsa yritys myi 1960-luvulla, ja se purettiin vuonna 1973. Sen jälkeen Kotisaaren tehdas sijaitsi Toukolassa Hämeentien ja Kotisaarenkadun varressa. Rakennuksessa on nykyään kauppakeskus Arabia. Nimi muuttui Kotisaari Oy:ksi vuonna 1976 ja yhdistymisen kautta edelleen Kotisaari-Ingman Oy:ksi vuonna 1988. Arlan ostettua Ingman Foodsin yritys toimi ensin nimellä Arla Ingman ja on nykyisin Arla Oy.
Vuonna 1979 Kotisaaren markkinaosuus Suomen jogurttimyynnistä oli 15 prosenttia, jäätelöistä 14 prosenttia ja appelsiinimehuista 7,4 prosenttia. Leipomotoiminta toi Kotisaaren liikevaihdosta noin neljänneksen. Omien myymälöiden kautta liikevaihdosta tuli 12 prosenttia. Tilivuonna 1983 leipomotoiminnan osuus liikevaihdosta oli noussut kolmannekseen, ja se työllisti Kotisaaren yli 800 työntekijästä noin 300. Kotisaari-Ingman-fuusion jälkeen leipomotoiminta myytiin vuonna 1990 Fazerille.
Kirjallisuutta

Sten Enbom: Viilistä jäätelöön. (Ingmanin ja Kotisaaren historiaa), Ingman Group, 2009.
Korsoraattori

Korsoraattori on suomalainen Internet-huumoripalvelu, "joka muuttaa minkä tahansa internet-sivun tekstit korsoksi eli täyteen "niinku" ja "vittu"-sanoja". Esimerkiksi edellinen lause korsoroituna kuuluu:
Helsingin Sanomat mainitsi sivuston vuosituhannen "toistaiseksi suurimmaksi web-hitiksi" tammikuussa 2000, joka sai yli 165 000 sivunpyyntöä ensimmäisen viikkonsa aikana, jopa ilman mainostamista. Korsoraattorin päätekijä oli suomalaisessa uusmediayrityksessä työskennellyt, Pohjois-Karjalasta kotoisin oleva, mutta pääkaupunkiseudulla asuva henkilö, joka on halunnut pysytellä nimettömänä.
Historia

Korsoraattori aloitti toimintansa 7. tammikuuta 2000. Palvelun nimettömänä pysyttelevän kehittäjän mukaan se sai alkunsa hetken mielijohteesta, 20 minuuttia vaatineen ohjelmointityön jälkeen. Idean perustana oli vuonna 1998 hieman huomiota saanut humoristinen nettipalvelu nimeltä "Soneraattori", joka muunsi kaikki "Tele"-alkuiset sanat "Sonera"-alkuisiksi, Telen vaihdettua nimensä Soneraksi. Korsoraattori-nimi valittiin, koska "Korso nyt vain sattuu olemaan Vantaan perimmäinen lähiö ja koska esimerkiksi Kaivopuistoraattori tai Kannelmäkiraattori ei kuulostaisi lainkaan yhtä hyvältä".
Palvelun maine lähti leviämään sen tekijän mainittua asiasta vain kahdella IRC-kanavalla. Tieto palvelusta päätyi myös STT:n uutispalveluun, jonka kautta se levisi useisiin suomalaisiin sanomalehtiin. Televisiokanava Nelosen ajankohtaisohjelma Valvomo esitti tuntemattomana pysytelleen kehittäjän anonyymin puhelinhaastattelun tämän kieltäydyttyä esiintymästä omalla nimellään ja omilla kasvoillaan televisiossa.
Viikko julkaisun jälkeen Korsoraattori sai jo 124172 päivittäistä hittiä ja koko tammikuussa palvelua käytettiin 944234 kertaa, mikä vastasi tuona aikana suurimpien kaupallisten suomalaisten internet-palveluiden kävijämääriä. Kävijämäärät laskivat kuitenkin pian, ja vuoden 2000 lopussa kuukausittaisia kävijöitä oli enää noin 45 000. Kymmenen vuotta myöhemmin kävijöitä oli palvelun perustajan mukaan noin sata päivässä.
Vuonna 2020 palvelusta julkaistiin sovelluskirjanmerkki ja alkuperäinen lomakeosa poistettiin, koska se ei toiminut enää suurella osaa nykysivuista.
Tekniikka

Palvelu on teknisesti hyvin yksinkertainen, lisäten sivun alkuun vain <BASE href-""> -tagin, muuttaen joitakin kirjainyhdistelmiä sekä lisäten valikoituja sanoja satunnaisiin tekstiväleihin. Sen ensimmäinen versio kehitettiin mod-dtcl-työvälineellä. Palvelu sijoitettiin aluksi 133 MHz Intel Pentium-prosessorilla ja 64 MB:n keskusmuistilla varustetulle Linux-palvelimelle, kehittäjän työnantajan tiloihin. Neljän megabitin yhteys ei alkuaikojen suurista käyttömääristä huolimatta juurikaan häiriytynyt palvelun käytöstä. Suurin osa internet-käyttäjistä käytti tuolloin modeemiyhteyksiä.
Kuormankestoa parannettiin koodaamalla palvelu uudestaan C-ohjelmointikielellä, minkä jälkeen palvelu hajautettiin kehittäjän ystävän kotikoneelle. Kyseinen kotikone oli 256 kbits/s -nopeuksisen tietoliikenneyhteyden päässä, prosessorinaan 266 MHz Intel Pentium II, Linux-käyttöjärjestelmällä. Alkuperäinen palvelin toimi ainoastaan etusivuna, joka ohjasi joka toinen sekunti "korsorointipyynnön" varsinaiselle palvelimelle. Kun palvelun suosio oli laantunut noin kahden kuukauden kuluttua, se palautettiin  alkuperäiselle palvelimelle. Kehittäjän mukaan palvelua on sittemmin siirretty monta kertaa, ja se on ollut "monenlaisissa koneissa monenlaisten yhteyksien takana". Vuonna 2010 päivitetyssä historiikissa kerrottiin palvelun olleen viime vuodet vanhalla Sun Ultra Enterprise -koneella.
Aiheesta muualla

Korsoraattori
Lehtileikkeitä Korsoraattorista
Kuningas K. Rool

| Kuningas K>  Rool |
| --- | --- |
 K.Rool pelissä Donkey Kong 64
Pelisarja:  Donkey Kong
Ensimmäinen peli:  Donkey Kong Country (1994)
Luoja:  Shigeru Miyamoto, Rare, Nintendo
Ääninäyttelijä  (englanti):  Kevin Bayliss Ben Campbell
Lisää peliartikkeleitavideopelien teemasivulla
Kuningas K. Rool (engl. King K. Rool), eli K. Rool on Nintendon Donkey Kong -pelisarjassa esiintyvä videopelihahmo, joka nähtiin ensimmäisen kerran Super Nintendon Donkey Kong Country-pelissä. K. Rool on Donkey Kong -pelien loppuvastus, joka ensimmäisissä Super Nintendon Donkey Kong -peleissä yritti varastaa Kong-perheen kultaiset banaanit, sekä sieppaili Kongien jäseniä. K. Rool esiintyi kaikissa Donkey Kong Country- sarjan peleissä, tosin hän oli pukeutunut eri tavoin pelien teemojen mukaisesti ja vaihtanut nimeään.
Kuningas K. Rool on esiintynyt lähes kaikissa Donkey Kong-sarjan peleissä Donkey Kong Countryn jälkeen. K. Rool on iso krokotiili ja fiktiivisen Kremling-krokotiilirodun kuningas. Hänellä on oma saari Donkey Kongin saaren lähettyvillä; Kremlingit ovat kotoisin sieltä. Hänellä on paljon kätyreitä, kuten Gnawty-majavat, Zinger-ampiaiset, sekä monet muut Kremling-krokotiilit, esim. Kritterit, Klaptrapit ja Klumpit. K. Roolin päätavoitteita on ollut Kongien kultaisten banaanien varastaminen, DK-saaren tuhoaminen ja myöhemmissä peleissä myös maailman valtaaminen. K. Roolilla on kruunu päässään sekä punainen viitta, joka on kiinnitetty vihreällä (myöhemmissä peleissä sinisellä) timantilla. Myös K. Roolin vasen silmä on jostain syystä hyvin turvonnut.
Kyvyt ja voimat

Donkey Kong Countryn lopputaistelussa K. Rool hyökkäsi Donkeyn ja Diddyn kimppuun alkuun yksinkertaisesti taklaamalla, ja kruunuaan bumerangin tavoin heittäen. Tämän jälkeen hän yritti murskata apinakaksikon kanuunankuulilla, ja lopulta hyppäämällä näiden päälle.
Donkey Kong Country 2:ssa K. Rool ampui väkipyssyllään kanuunankuulia sekä kolmenlaisia myrkkypilviä, jotka vahingoittivat pelaajia eri tavoilla. Rool kykeni myös muuttumaan näkymättömäksi ja siirtymään hetkessä paikasta toiseen. Donkey Kong Country 3:ssa hän ei käyttänyt minkäänlaisia kykyjä; hän yritti vain tuhota Kongit käyttämällä tiedettä hyväkseen.
Donkey Kong 64:ssä K. Rool pystyi heittämään nyrkkeilyhanskansa bumerangin lailla pelaajiin, iskeytymään maahan sähköshokin luoden, ja muuntautumaan näkymättömäksi. Ainoastaan hänen varjostaan pystyi päättelemään, missä hän liikkui.
DK King of Swing:ssä ja DK Jungle Climberissä Rool pystyi liikkumaan keinuissa ja tekemään hyökkäyksiä. Tuossa samassa pelissä hän lopussa muuntautui jättiläiseksi syödessään kristallibanaanin. Tuolloin hän pystyi hallitsemaan tuulta ja sinkoamaan meteoreja, ja jopa puhaltamaan tulta Bowserin tavoin.
Esiintymiset loppuvastuksena

Näissä pelissä Kuningas K. Rool on mm toiminut loppuvastuksena:
Donkey Kong Country
Donkey Kong Country 2: Diddy's Kong Quest
Donkey Kong Country 3: Dixie Kong's Double Trouble!
Donkey Kong Land
Donkey Kong Land 2
Donkey Kong Land 3
Donkey Kong 64
DK King Of Swing
DK Jungle Climber
Muut esiintymiset

Kuningas K. Rool-palkinnon voi nähdä pelissä Super Smash Bros. Brawl, mutta itse K. Rool ei ole pelattavana hahmona. K. Roolin voi valita pelattavaksi hahmoksi pelissä Mario Super Sluggers, jossa hän kuuluu DK:n tiimiin. Donkey Kong Barrel Blast-pelissä K. Roolin voi avata pelihahmoksi. Hän on hiukan huono käänteissä, mutta on hyvin nopea. Kuningas K. Rool esiintyi myös paljolti Nelvanan vuonna 1996 tuottamassa Donkey Kong Country-nimisessä televisiosarjassa englanninkielisenä äänenään Ben Campbell. Vuonna 2018 hän tuli pelattavaksi hahmoksi peliin Super Smash Bros. Ultimate.
Ksar-el-Kebir

| Ksar-el-Kebir |
| --- | --- |

 Ksar-el-Kebir
 Koordinaatit: 35°0′N, 5°54′W 
Valtio:  Marokko
Alue:  Tanger-Tetouan-Al Hoceima
Väkiluku (2014):  126 617
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ksar-el-Kebir (arab. القصر الكبير‎, Al-Qaṣr al-Kabīr) on kaupunki Pohjois-Marokossa. Vuonna 2014 kaupungin asukasluku oli 126 617.
Maantiede

Ksar-el-Kebir sijaitsee Marokon pohjoisosassa noin 80 kilometriä Tangerin kaupungista etelään Wadi Lukkus-joen varrella. Joki on aikanaan virrannut keskustan läpi, mutta nykyisin kaupunki on uoman muutosten takia sen oikealla rannalla. Ympäröivä alue on tasankoa, joka rajoittuu idässävuoriin. Kaupunki on perinteisesti jaettu kahteen osaan, al-Shari'aan pohjoisessa ja Bab al-Wadiin etelässä.
Historia

Nykyisen kaupungin paikalla on mahdollisesti sijainnut aikanaan roomalainen kaupunki Oppidum novum'', joka kuitenkin katosi jo ennen islamin saapumista alueelle. Sittemmin Kutama-berberiheimo alkoi rakennuttaa alueelle linnoituksia. Nykyiselle kaupungin paikalle sellainen rakennettiin mahdollisesti vuonna 720 tai 721. Paikka tunnettiin pitkään nimellä Kasr Abd al-Karim tai Kasr Kutama sen rakennuttajan mukaan. Nykyinen nimi tarkoittaa suurta linnaa (arab. Al-Qaṣr al-Kabīr‎). Historioitsijat mainitsevat sen sittemmin torikaupan keskuksena, joka ei kuitenkaan kasvanut Fèsin mittakaavoihin.
Kaupungin tärkeys kasvoi abbasidien valtakaudella ja Abu Yusuf Ya'qub al-Mansur rakennutti sille oman kaupunginmuurinsa. Leo Africanus mainitsee hänet ehkä tästä syystä virheellisesti kaupungin perustajana. Mansur perusti paikalle myös sairaalana nimeltä Harat al-Mudjarin. Sittemmät Marinidit perustivat vielä madrasan.
Jonkin aikaa myöhemmin kaupunkia alkoivat uhata portugalilaiset. Portugalilaisten vaikutusvalta oli lisääntynyty Marokon rannikolla ja vuonna 1503 Don Juan de Menecez teki epäonnistuneen valtausyrityksen kaupunkia vastaan. Portugalilaisten hallitessa rannikkoa muslimit käyttivät Ksar-el-Kebiriä tukikohtana heitä vastaan tehtyhin hyökkäyksiin. 4. elokuuta 1578 jonkin matkan päässä kaupungista käytiin portugalilaisten tappioon päättynyt Ksar el-Kebirin taistelu, jossa saivat surmansa Portugalin kuningas Sebastian I ja Marokon hallitsija Abd al-Malik.
Kaupunki tuhoutui Marokon 1800-luvun sisällissodissa. Espanjalaiset jälleenrakennuttivat sen vuonna 1912 ja vuodesta 1956 se on ollut jälleen osa itsenäistä Marokkoa.
Väestö ja talous

Ksar-el-Kebir on nykyisin oman alueensa kaupan keskus. Ympäröivä seutu on maatalousaluetta. Asukkaat ovat paitsi paikallisia heimoja, mutta myös muuttajia Rifin alueelta ja Algeriata. Kaupungissa on ollut myös juutalainen yhteisö.  Vuonna 2014 kaupungin asukasluku oli 126 617.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ksar-el-Kebir Wikimedia Commonsissa
Kaupunkia ympäröivää maisemaa.
Paikallista torikauppaa.
Kulotus

Kulotusta. Okefenokee National Wildlife Refuge, Yhdysvallat.
Kulotus on tulen tarkoituksellista hyödyntämistä luonnonhoidossa, maataloudessa ja metsänhoidossa.
Metsänhoidollisessa kulotuksessa hakkuualueen hakkuutähteet, jätepuusto ja osa maanpinnan humuskerrosta poltetaan metsän luontaista uudistamista varten. Metsän ennallistamisessa poltetaan myös alueen elävä puusto. Kaskeamisessa metsä poltetaan maanviljelyä varten.
Entisten luontaisesti uudistuneiden kaskimaiden havaittiin kasvavan erittäin hyvälaatuista metsää, jonka seurauksena kulotusta alettiin suosia metsän uudistamisessa.
Kulotuksen varsinaisena esitaistelijana toimi 1910- ja 1920-luvuilla Tuomarniemen metsäkoulun johtaja Arvid Borg.
Kulotusta harjoitettiin 1940-60 luvuilla laajamittaisesti Pohjois-Suomen metsissä, jossa poltettiin vuosittain 10 000 - 15 000 hehtaaria hakkuualueita. Myös Pohjois-Ruotsissa on harjoitettu metsän kulottamista.
Sanaa kulo on käytetty aikaisemmin yleisesti tarkoitettaessa metsäpaloa.
Kulotuksen vaikutukset

Kulotuksessa tuli polttaa kaiken palavan. Palon tuloksena metsään tulee paljon hiiltä sekä muita ravinteita, jotka lannoittavat kulotuksen jälkeen paikalle kasvavaa uutta kasvustoa. Kulotus lisää metsien monimuotoisuutta.
Kulotusmuodot > Metsänhoidollinen kulotus

Metsänhoidollisessa kulotuksessa tavoitteena on valmistella hakkuuala uuden metsän perustamiseksi tehtäviä metsänuudistamistoimia varten. Hakkuualueella kasvava pintakasvillisuus ja sille kertynyt karikekerros ja hakkuutähteet sytytetään palamaan kulotuksen johtajan ohjeiden mukaisesti. Kulotettava alue rajataan avaamalla kaivinkoneella tai puskutraktorilla alueen reunalle palokujat. Tulen pitämiseksi kulotettavalla alueella alueen reunoilla on kulotuksen aikana oltava sammuttajia ja sammutuskalustoa. Kulotuksen päätyttyä tehdään jälkisammutus ja aloitetaan alueen vartiointi, joka voi kuivana kesänä kestää useita viikkoja.
Metsänhoidolliselle kulotukselle voi saada tukea valtiolta. Vuoden 2009 lopulla voimaan astuvan kestävän metsätalouden rahoituslain mukaan kulotuksia rahoitetaan luonnonhoitohankkeina. Luonnonhoitohankkeena tehtävässä kulotuksessa tuki korvaa kaikki metsänomistajalle aiheutuvat kustannukset.
Kulotusmuodot > Kaskeaminen

Kaskeamisessa tulta käytetään raivatun alueen valmistelemiseksi maanviljelyä varten. Kaskiviljely oli Suomessa vielä 1800-luvun puolivälissä hyvin yleinen maankäyttömuoto, mutta se hävisi vähitellen 1900-luvulle mennessä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Metsien monimuotoisuutta edistävä kulotus
Karri Hakala

| Karri Hakala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. lokakuuta 1996 (ikä 28) Keminmaa, Suomi
Uran tiedot
Seura:  Ilmajoen Kisailijat
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2016–2020
Paras sijoitus:  28.
 Tietolaatikko päivitetty 17. heinäkuuta 2024 
Karri Hakala (s. 5. lokakuuta 1996 Keminmaa) on suomalainen maastohiihtäjä. Hakala edusti Ilmajoen Kisailijoita.
Hakala debytoi maailmancupissa tammikuussa 2016 Planican sprintissä, jossa sijoittui 28:nneksi. Se on hänen paras maailmancupsijoituksensa.
Hakala sijoittui nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2015 Almatyssä perinteisen sprintissä 28:nneksi ja 2016 Rasnovissa vapaan sprintissä 19:nneksi. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017 hän oli perinteisen sprintissä 45:s ja 15 kilometrin vapaalla 50:s.
Hakala saavutti vapaan hiihtotavan sprintissä SM-pronssia Vöyrillä 2020.
Hakala on kilpaillut viimeksi keväällä 2021.
Kiinankutrio

| Kiinankutrio |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Myrtales
Heimo::  Rantakukkakasvit Lythraceae
Suku::  Kutriot Lagerstroemia
Laji::  indica
Kaksiosainen nimi
 Lagerstroemia indica  L. 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kiinankutrio (Lagerstroemia indica) on rantakukkakasvien heimoon kuuluva punakukkainen lehtipuu.
Kiinankutrio kasvaa luonnonvaraisena Aasiassa Intiasta Keski-Himalajalta Indokiinaan. Se on levinnyt ihmisen mukana myös muualle Aasiaan sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikan lämpimiin osiin.
Kurki (tähdistö)

| Kurki |
| --- | --- |

Latinankielinen nimi:  Grus
Lyhenne:  Gru
Genetiivi:  Gruis
Symbologia:  Kurki
Rektaskensio:  22h
Deklinaatio:  -47°
Ala taivaasta:  366 neliöastetta
Tähtien määrä (magnitudi < 3):  2
Kirkkain tähti:  Alfa Gruis (1,73 mag.)
Meteoriparvet:  ei
Naapuri- tähdistöt:  Etelän kala  Mikroskooppi  Intiaani  Tukaani  Feeniks  Kuvanveistäjä
 Näkyy leveysasteiden +34° ja −90° välillä 
Kurki (lat. Grus, Grucus, Gru) on keskisuuri tähdistö eteläisellä taivaanpallolla. Kurki ei näy Suomessa. Kurjen (Grus) latinankielistä lyhennettä Gru ei tule sekoittaa Etelän ristin (Crux) lyhenteeseen Cru.
Tähdistön kirkkain tähti on α Gru eli Alfa Gruis (Al Na'ir), joka on kirkkaudeltaan 1,73. Ennen 1600-lukua tähdistö oli Etelän kalan osa, josta etelään tähdistö sijaitsee.
Kurjen tähdistön kirkkaita tähtiä

Tähtiä nimineen:
(α Gru) 1.73 Al Na'ir [ Al Nair, Alnair ]
< النائر an-na´ir Valaiseva
(γ Gru) 3.00 Al Dhanab
< الذنب að-ðanab Häntä
Bayerin nimiä:
β Gru 2.07; δ1 Gru 3.97; δ2 Gru 4.12; ε Gru 3.49; ζ Gru 4.11; η Gru 4.84; θ Gru 4.28; ι Gru 3.88; κ Gru 5.37; λ Gru 4.47; μ1 Gru 4.79; μ2 Gru 5.11; ν Gru 5.47; ξ Gru 5.29; ο Gru 5.53; π1 Gru 6.42; π2 Gru 5.62; ρ Gru 4.84; σ1 Gru 6.28; σ2 Gru 5.85; τ1 Gru 6.03 – eksoplaneetta; τ2 Gru – kaksoistähti 6.67, 7.22; τ3 Gru 5.72; υ Gru 5.62; φ Gru 5.54
| --- | --- |
Tähdet:  α Gru, β Gru, γ Gru, ε Gru, ι Gru, δ1 Gru, ζ Gru, δ2 Gru, θ Gru, λ Gru, μ1 Gru, ρ Gru, η Gru, μ2 Gru, ξ Gru, κ Gru, ν Gru, ο Gru, φ Gru, π2 Gru, υ Gru, τ3 Gru, σ2 Gru, τ1 Gru, σ1 Gru, π1 Gru, τ2 Gru, τ2 Gru, HD 213240, HD 208487
Eksoplaneetat:  τ1 Gru b, HD 213240 b, HD 208487 b
Tähdistöt
Ajokoirat
Ajomies
Alttari
Andromeda
Bereniken hiukset
Delfiini
Eridanus
Etelän kala
Etelän kolmio
Etelän kruunu
Etelän risti
Etelän vesikäärme
Feeniks
Harppi
Heilurikello
Herkules
Härkä
Ilmapumppu
Ilves
Intiaani
Iso karhu
Iso koira
Jousimies
Joutsen
Jänis
Kaksoset
Kalat
Kameleontti
Karhunvartija
Kassiopeia
Kaukoputki
Kauris
Kefeus
Kentauri
Kettu
Kilpi
Kirahvi
Kolmio
Kompassi
Korppi
Kotka
Krapu
Kulmaviivoitin
Kultakala
Kurki
Kuvanveistäjä
Kyyhkynen
Kärpänen
Käärme
Käärmeenkantaja
Köli
Leijona
Lentokala
Lohikäärme
Lyyra
Maalari
Malja
Mikroskooppi
Neitsyt
Nuoli
Oinas
Oktantti
Orion
Paratiisilintu
Pegasus
Perseus
Peräkeula
Pieni hevonen
Pieni karhu
Pieni koira
Pieni leijona
Pohjan kruunu
Purje
Pöytävuori
Riikinkukko
Sekstantti
Sisilisko
Skorpioni
Sulatusuuni
Susi
Tukaani
Vaaka
Valaskala
Veistotaltta
Verkko
Vesikäärme
Vesimies
Yksisarvinen
Karri Kaitue

Karri Kaitue
Karri Pekka Kaitue (s. 1964) on suomalainen yritysjohtaja ja hallitusammattilainen, joka toimi elokuusta 2015 alkaen Ekokemin toimitusjohtajana. Hän jätti yhtiön toimitusjohtajuuden syyskuun 2016 lopussa yhtiön siirryttyä Fortumille.
Kaitue teki pitkän uran Outokumpu Oyj:ssä. Hän eteni Outokummun organisaatiossa 1990–2011 lakimiehestä konsernin varatoimitusjohtajaksi ja toimitusjohtajan sijaiseksi.
Kaitue on toiminut useiden julkisesti noteerattujen yhtiöiden hallituksissa ja valtiosektorilla, kuten Taideyliopiston, Destian ja CapManin hallitusten puheenjohtajana sekä Outotecin ja Cargotecin hallitusten jäsenenä.
Luotsauspalveluja tarjoavan valtionyhtiö Finnpilotin hallituksesta Kaitue erosi elokuussa 2016 Itä-Uudenmaan käräjäoikeuden tuomittua hänet sakkoihin vesiliikennejuopumuksesta ja vesiliikennerikkomuksesta. Kaitue oli ohjannut venettä noin 1,45 promillen humalassa Kuggenin merialueella.
Kaitue nimitettiin vuoden 2020 alussa Alexandria Pankkiiriliikkeen hallituksen puheenjohtajaksi  ja Elcoline Group Oy:n hallitukseen.
Kaitue nimitettiin vuonna 2021 italialaisen asianajotoimisto Nunziante Magronen Of Councel tehtäviin.
Kaitue toimii puheenjohtajana lisäksi Filtra Oy:n ja vuoden 2022 alusta Marinetek Groupin hallituksissa. Vuonna 2022 Kaitue nimitettiin Teatteri Jurkan johtokuntaan.
Koulutukseltaan Kaitue on oikeustieteen lisensiaatti Helsingin yliopistosta. Hän on suorittanut lisäksi jatko-opintoja Yhdysvalloissa.
Kaitueelle on myönnetty vuonna 2018 Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1 luokan ritarimerkki.
Karri Kaitue on näyttelijä Katariina Kaitueen veli. Heidän äitinsä on käsikirjoittaja-näyttelijä Liisamaija Laaksonen ja isä varatuomari, yritysjohtaja Raimo Kaitue .
Karri Kaitue on nuorena esiintynyt Spede Pasasen ja Tapio Parkkisen tv-elokuvissa. Vuonna 1994 hän toimi juontajana Yle TV1:n keskusteluohjelmasarjassa Operaatio isänmaa.
Kiinan ilmailumuseo

Kiinan ilmailumuseo, sisäänkäynti lentokonehalliin

Kiinan ilmailumuseo (kiin.: 中国航空博物馆; pinyin: Zhōngguó hángkōng bówùguǎn) sijaitsee Xiao Tang -kukkulan ympärillä ja osittain sen sisällä noin 60 kilometriä pohjoiseen Pekingistä Kiinassa. Pekingissä Haidian kaupunginosassa sijaitsee pienempi Pekingin ilmailumuseo.
Kiinan ilmailumuseon ulkomaanyhteyksissä käytettävä nimi on Kiinan ilmailumuseo, kun taas Kiinan sisäisesti sen virallinen nimi on Ilmavoimien ilmailumuseo johtuen siitä, että museota ylläpitää Kansan vapautusarmeijan ilmavoimat. Kiinalaiset kutsuvat museota Datangshanin (tai Changpingin) ilmailumuseoksi. Museo avattiin yleisölle 11. marraskuuta 1989, koska Kansan vapautusarmeijan perustamisesta oli tuolloin kulunut 40 vuotta.
Museossa on runsaasti hävittäjälentokoneita ja pommittajia. Museon teema keskittyy pääasiassa Korean sodassa kiinalaisten vapaaehtoisten lentäjien MiG-15-hävittäjillä saavuttamaan menestykseen yhdysvaltalaisista vastustajistaan. Museon ulko-osastolla on suuria pommituskoneita sekä runsaasti Korean sodan aikaisia MiG-15-hävittäjiä, joita Korean demokraattisen kansantasavallan ilmavoimissa ohjasivat kiinalaiset vapaaehtoiset ilmavoittoja saavuttaen.
Mäen sisällä on suuri lentokonehalli, jossa on runsaasti vanhoja hävittäjätyyppejä, muun muassa Pakistanin ilmavoimien lahjoittama F-86 Sabre, jota yhdysvaltalaiset käyttivät MiG-15:ä vastaan todettuaan potkurikonetyypit tehottomiksi Korean sodassa. Mäen sisällä olevassa lentokonehallissa on myös lentokone, josta Zhou Enlain tuhka siroteltiin, minkä vuoksi lentokone ikään kuin on myös Kiinan kansantasavallan entisen pääministerin muistomerkki, jota muistetaan kukilla.
Näyttelyssä on myös runsaasti Kiinan kansantasavallan saamia tai lisenssillä valmistamia konetyyppejä, minkä vuoksi museo tarjoaa verrattain hyvän näkökulman 1940- ja 1950-luvun neuvostoliittolaisiin sotilaslentokoneisiin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Luettelo 2003 näytteillä olleista koneista (Arkistoitu – Internet Archive)
Bruce Kennedyn artikkeli CNN:ssä museosta
China Internet Information Centerin artikkeli museosta