stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jennifer Sky
Ura

Sky syntyi Jensen Beach'ssa, Floridassa, josta hän muutti vuodeksi Japaniin voitettuaan 14-vuotiaana Seventeen aikakauslehden mallikilpailun. Palattuaan takaisin Sky muutti Miami Beachiin 16-vuotiaana pyrkiäkseen mallinuralle. Hän toimi mallina hetken aikaa esiintyen muun muassa Italiassa, Ranskassa ja Meksikossa ennen palaamistaan Yhdysvaltoihin ja New Yorkiin. 17-vuotiaana Sky palasi takaisin Floridaan opiskelemaan näyttelemistä ja sai heti ensimmäisen roolinsa The New Mickey Mouse Club’s sarjasta, jota esitettiin Emerald Cove ohjelman yhteydessä. Hän vieraili samalla televisiosarjassa SeaQuest DSV ennen kuin muutti takaisin New Yorkiin opiskelemaan lisää näyttelemistä. Muutama vuosi myöhemmin Sky pääsi esiintymään televisiosarjaan Buffy, vampyyrintappaja, jonka jälkeen hänellä oli pienirooli televisiosarjoissa General Hospital ja Xena: soturiprinsessa. Erityisesti Xenan myötä Sky sai pääroolin televisiosarjasta Cleopatra 2525 vuosien 2000–2001 ajaksi. Sittemmin hän on vieraillut eri televisiosarjoissa, kuten CSI, Fastline, Siskoni on noita ja CSI: Miami. Hän joutui lopettamaan näyttelijän työt vakavan sairastumisen myötä vuonna 2007 ja on keskittynyt sittemmin kirjoittamisen ja muotisuunnittelun liiketoimintaan. Sky toimii Vanitas of California yhtiössä yhdessä perustajan Taryn Bandin ja Skyn siskon Katie Wachan kanssa.
Ironic

| ”Ironic” Alanis Morissette |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Jagged Little Pill
 Äänitetty : 1994
 Julkaistu: 27. helmikuuta 1996
 Formaatti: CD-single, maxi single, kasetti
 Tekijä(t): Alanis Morissette  Glen Ballard
 Tuottaja(t): Glen Ballard
 Tyylilaji: pop rock, post-grunge
 Kesto: 03.49
 Levy-yhtiö: Maverick, Warner Brothers
Alanis Morissetten muut singlet
| ”Hand in My Pocket” 1995 | ”Ironic” 1996 | ”You Learn” 1996 |
Ironic on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten kappale hänen kolmannelta studioalbumiltaan, Jagged Little Pill ja on yksi hänen tunnetuimpia kappaleita. Kappale julkaistiin 27. helmikuuta 1996 kolmantena singlenä kyseiseltä albumilta. Kappaleen on tehnyt Alanis Morissette yhdessä kappaleen tuottajan, Glen Ballardin kanssa. Kappaleen sanoitukset esittävät monia eri tilanteita, joiden sanotaan olevan "ironisia". Se onkin johtanut väittelyihin, joissa on pohdittu, että sopiiko mikään näistä tilanteista ironian hyväksyttyyn merkitykseen.
Kappale pääsi kärkeen Canadian RPM Top Singles -listalla ja pysyi siellä kuusi viikkoa. Se pääsi myös top 5:een Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja Norjassa. Yhdysvalloissa kappale nousi neljänneksi 13. huhtikuuta 1996 ja on tällä hetkellä hänen parhaiten listasijoitettu singlensä US Billboard Hot 100 -listalla. Kappale voitti JUNO-palkinnon Vuoden singlestä ja sai kaksi Grammy-ehdokkuutta, jotka olivat "Vuoden levytys" ja "Vuoden lyhytmuotoinen musiikkivideo". Ranskalainen ohjaaja Stéphane Sednaoui kuvasi musiikkivideon. Videossa Morissette ajaa autoa talvisessa maisemassa. Hänellä on kyydissään kolme matkustajaa, joita hän myös itse esittää. MTV asetti videolle kuusi ehdokkuutta MTV Video Music Awardsissa vuonna 1996, joista se voitti kolme. Video on listattuna VH1:n "Greatest Music Videos" -listalla.
Musiikkivideo

Musiikkivideon on ohjannut  Stéphanie Sednaoui. Videon alussa Morissette on huoltoasemalla ja kävelee autoonsa kahvikuppi kädessään. Sitten hän alkaa ajamaan autoa talvimaisemassa ja aloittaa ensimmäisen säkeistön laulamisen. Kertosäkeeseen tultaessa toinen Morissette tulee kuvaan. Hän on vihreässä villapaidassa ja istuu takapenkillä. Kun ensimmäinen kertosäe loppuu, kolmas Morissette tulee kuvaan. Hän on keltaisessa villapaidassa ja on myös takapenkillä. "Keltainen" Morissette laulaa ja syö samaan aikaan. Toisessa säkeistössä neljäs ja viimeinen Morissette tulee kuvaan. Hän on punaisessa villapaidassa istuen etupenkillä. Hän kiipeää ulos ikkunasta toisessa kertosäkeessä ja osuu melkein siltaan mutta hymyilee silti palatessaan istumaan. Sitten kamera palaa takaisin ajavaan Morissetteen, hän ottaa hatun pois päästään ja heittää sen takapenkille. Kun Morissette laulaa kappaleen outroa hän ajaa yhä autoa talvimaisemassa, kunnes auto hajoaa (mahdollisesti bensan loputtua, joka voi olla itsessään ironista, koska video alkoi huoltoasemalta). Morissette (joka ajoi autoa) nousee ulos autosta ja kaikki hänen "matkustajansa" ovat kadonneet.
Kokoonpano

Alanis Morissette — laulu, tuottaja, lauluntekijä
Glen Ballard — tuottaja, lauluntekijä, piano
Chris Chaney — akustinen bassokitara
Chris Forgel — miksaus
Taylor Hawkings —rummut
Suzie Katayama — jouset
Nick Lashley — akustinen kitara
David Moncrieffe — apulaisteknikko
Renato Petruzziello — teknikko
Katia Popov — jouset
Karie Prescott — jouset
Michelle Richards — jouset
Jesse Tobias — akustinen kitara
Listasijoitukset > Viikoittaiset listat

| Listat (1996) | Paras  sijoitus |
| --- | --- |
Australia (ARIA): 3
Belgia (Ultratop 50 Flanders): 6
Belgia (Ultratop 50 Wallonia): 9
Canada Top Singles (RPM): 1
Canada Adult Contemporary: 6
Canada Alternative 30 (RPM): 1
Ranska (SNEP): 16
Saksa (Official German Charts): 8
Irlanti (IRMA): 8
Alankomaat (Dutch Top 40): 6
Uusi Seelanti (Recorded Music NZ): 3
Norja (VG-lista): 4
Ruotsi (Sverigetopplistan): 24
Sveitsi (Schweizer Hitparade): 9
UK Singles (The Official Charts Company): 11
US Billboard Hot 100: 4
US Billboard Adult Contemporary: 28
US Billboard Adult Top 40 Tracks: 5
US Billboard Modern Rock Tracks: 1
US Billboard Mainstream Rock Tracks: 18
US Billboard Mainstream Top 40 : 1
Listasijoitukset > Vuoden lopun listat

| Listat (1996) | Sijoitus |
| --- | --- |
Australian Singles Chart: 25
Belgian Singles Chart (Flanders): 31
Belgian Singles Chart (Wallonia) : 45
Canadian RPM Singles Chart: 2
Canadian RPM Adult Contempary: 37
Canadian RPM Alternative 30: 5
Dutch Top 40: 39
German Singles Charts: 40
Swiss Singles Chart: 51
US Billboard Hot 100: 13
Käännös suomeksi
Into – etsivä nuorisotyö ja työpajatoiminta

Into – etsivä nuorisotyö ja työpajatoiminta ry (entinen Valtakunnallinen työpajayhdistys ry (TPY)) on vuonna 1997 perustettu suomalainen valtakunnallinen järjestö, joka on erikoistunut työpajatoiminnan kehittämiseen ja sosiaaliseen työllistämiseen. Järjestöllä on yli 200 jäsenorganisaatiota (2014). Järjestö on ollut usein järjestämässä vuosittaisia työpajapäiviä. Työpajanuorille järjestö on järjestänyt Ihanko Pihalla? -taidetapahtumia.
Kesäkuussa 2020 Valtakunnallinen työpajayhdistys vaihtoi nimekseen Into – etsivä nuorisotyö ja työpajatoiminta ry.
Into – etsivä nuorisotyö ja työpajatoiminta ry on SOSTEn jäsenjärjestö.
Järjestön julkaisuja

Hannila-Niemelä, Mea: Työpajojen starttivalmennus sosiaalisen kuntoutuksen palveluna. Starttivalmennuksen juurruttaminen paikalliseen palveluverkostoon.; 2015
Huumonen, Soile (toim.): Työ- ja yksilövalmennus työpajalla; 2014
Hämäläinen, Tuija: Työpajapedagogiikka - Valmennuksen pedagogisia lähtökohtia työpajalla; 2014
Sosiaalisen Työllistämisen Laadunarviointimalli - STL
Maahanmuuttajien valmennus työpajoilla. Opaskirja.
Hilpinen, Kari ; Huumonen, Soile ; Kivirinta, Jari ; Välimaa, Anne: Startti parempaan elämään - Starttivalmennuksen perusteet; 2012
Valmennuksessa erilainen oppija. Opaskirja.
Aiheesta muualla

Järjestön kotisivut
Jan Jeník

| Jan Jeník> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. syyskuuta 2000 (ikä 24) Nymburk, Tšekki
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura (P):  Arizona Coyotes
Sarja:  NHL
Nyk. seura:  Tucson Roadrunners (AHL)
Pelinumero:  73 / 21
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  HC Benátky nad Jizerou (Tšekki I) HC Liberec (ČEL) Ketterä (Mestis)
NHL-varaus:  65. varaus, 2018 Arizona Coyotes
Jan Jeník (s. 15. syyskuuta 2000 Nymburk, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Arizona Coyotesin organisaatiossa. Hän pelannee lähinnä AHL-joukkue Tucson Roadrunnersissa. Jeník on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös keskellä.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Maa:   Tšekki> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Břeclav 2017 | jääkiekko |  |
Jeník pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2019 ja 2020, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Tšekin varakapteenina. Vuoden 2019 turnauksessa Jeník valittiin Kanadaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2020 turnaus hänellä päättyi polvivammaan kolmannessa alkulohkon ottelussa Yhdysvaltoja vastaan, kun Jeník törmäsi Jacob Pivonkan kanssa.
Jeník pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän oli kuudella syöttöpisteellään Tšekin paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Jakub Laukon kanssa. Valmennus valitsi Jeníkin joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös Venäjää vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Tšekin ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Jeník pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2017, jolloin hän voitti hopeaa. Jeník oli tehoilla 6+1=7 koko turnauksen paras maalintekijä sekä Tšekin paras pistemies. Hän jakoi myös koko turnauksen pistepörssin kolmannen sijan Suomen Rasmus Kuparin ja Kanadan Joe Velenon kanssa. Jeník jakoi myös Tšekin sisäisen tehotilaston voiton Vojtěch Střondalan kanssa. Yhteensä hän on pelannut 20 nuorten ja 43 poikien maaottelua.
Pelityyli

The Sports Forecaster -sivuston mukaan Jeník on taitava ja monipuolinen hyökkääjä, joka luistelee erinomaisesti ja löytää hyvin maalipaikat. Hän on myös arvaamaton ja luova kiekon kanssa sekä pelaa järkevästi hyökkäyspäässä. Jeník kykenee pelaamaan kaikkia kolmea hyökkääjän pelipaikkaa eli sekä keskellä että molemmissa laidoissa, mikä lisää hänen arvoaan. Jeníkillä on myös varsin hyvät raamit, mutta hänen tulee kuitenkin lisätä massaa ja voimaa merkittävästi ulosmitatakseen potentiaalinsa. Jeníkillä on todistettavaa myös urheilullisuudessa.
JR (rautatiekonserni)

JR:n yleisesti käyttämä logo
JR-ryhmän eri yhtiöiden suurpiirteiset toiminta-alueet. JR kamotsu toimii maanlaajuisesti.
JR (Japan Railways) on seitsemän japanilaisen rautatieyhtiön vuonna 1987 muodostama konserni sen jälkeen kun Japanin valtionrautatiet yksityistettiin ja pilkottiin. Niihin viitataan yhteisnimityksellä ”JR Group” (jap. JRグループ), mutta eri yhtiöillä on itsenäinen hallinto eikä niillä ole esimerkiksi osakkeiden ristiinomistusta eikä yhtä holdingyhtiötä.
JR-yhtymän yritykset hoitavat tavanomaista matkustajajunaliikennettä, Shinkansen-suurnopeusjunaliikennettä, tavaraliikennettä ja linja-autoliikennettä. Osa ryhmän yhtiöistä on täysin yksityisessä omistuksessa, mutta niiden linjat erotetaan tavallisesti mielikuvatasolla ja esimerkiksi kartoissa muista ”yksityisistä” rautatielinjoista, sillä JR jatkaa valtionrautateiden toimintaa.
JR-ryhmän yhtiöt kuljettivat vuonna 2012 lähes yhdeksän miljardia matkustajaa, ja niiden linjoilla suoritettiin noin 250 miljardia matkustajakilometriä. Yhtiöt omistavat noin 70 prosenttia Japanin rautatieverkosta.
Historia

Toisen maailmansodan jälkeen rautateiden osuus Japanin matkustajaliikenteestä alkoi autoistumisen ja lentoliikenteen kasvun myötä laskea. Vuonna 1950 rautateiden osuus matkustajaliikenteestä oli 90 prosenttia, vuonna 1980 enää 40 prosenttia. Japanin valtionrautatiet ei kyennyt vastaamaan kehitykseen tarpeeksi tehokkaasti ja alkoi tehdä tappiota vuonna 1964. Yritykset lisätä tuloja korottamalla lippujen hintoja laskivat matkustajamääriä entisestään. Ammattiyhdistysliike vastusti irtisanomisia, ja työkiistat johtivat pitkiin lakkoihin 1960–1980-luvuilla. Öljykriisin myötä valtion rahoitus väheni. Valtionrautateille kertyi valtava määrä velkaa, samalla kun yhtiön oli tehtävä suuria investointeja muun muassa Shinkansen-suurnopeusjunaratoihin. Vuonna 1987 velkaa oli jo 25 biljoonaa jeniä.
Vuonna 1983 muodostettu valtionrautateiden uudelleenjärjestelykomitea totesi vuoden 1985 raportissaan, että valtionrautateiden pelastaminen silloisessa muodossaan ei ollut enää mahdollista, ja suositti yhtiön yksityistämistä ja pilkkomista kuuteen alueelliseen rautatieyhtiöön, maanlaajuiseen tavaraliikenneyhtiöön ja muutamiin muihin pienempiin yrityksiin. Uusista yhtiöistä JR Higashi-Nihon, JR Nishi-Nihon ja JR Tōkai olisivat Shinkansen-linjojen ansiosta voitollisia, mutta JR Hokkaidō, JR Kyūshū ja JR Shikoku sekä tavaraliikenneyhtiö (JR kamotsu) tuottaisivat tappiota. Tämän vuoksi tappiota tuottavia yrityksiä varten muodostettiin 1,3 biljoonan jenin vakausrahasto. Valtionrautateiden vanhojen velkojen hoitoa varten perustettiin erillinen holdingyhtiö.
Uudet JR-yhtiöt aloittivat toimintansa 1. huhtikuuta 1987. Yhtiöiden tase parani tämän jälkeen huomattavasti: vuonna 1992 ne tuottivat yhteensä 900 miljardia jeniä voittoa. Syynä oli neljä tekijää: talouden yleinen nousu, yhtiöiden omat ponnistelut, pienentyneet työvoimakustannukset ja se, ettei yhtiöillä ollut enää taakkanaan vanhaa velkaa.
JR-ryhmän yhtiöt

| Liiketoiminta | Yhtiö | Logo / tunnusväri | Osake | Toiminta-alue | Japaniksi / englanniksi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Matkustaja | Hokkaidō ryokakutetsudō (JR Hokkaidō) |  vaaleanvihreä | ei pörssissä | Hokkaidō | 北海道旅客鉄道, ”JR Hokkaido” |
| Matkustaja | Higashi-Nihon ryokakutetsudō (JR Higashi-Nihon) |  vihreä | TYO: 9020 | Tōhoku, Kantō, Kōshin'etsu | 東日本旅客鉄道, ”JR East” |
| Matkustaja | Tōkai ryokakutetsudō (JR Tōkai) |  oranssi | TYO: 9022 | Tōkai | 東海旅客鉄道, ”JR Central” |
| Matkustaja | Nishi-Nihon ryokakutetsudō (JR Nishi-Nihon) |  sininen | TYO: 9021 | Hokuriku, Kansai, Chūgoku | 西日本旅客鉄道, ”JR West” |
| Matkustaja | Shikoku ryokakutetsudō (JR Shikoku) |  vaaleansininen | ei pörssissä | Shikoku | 四国旅客鉄道 |
| Matkustaja | Kyūshū ryokakutetsudō (JR Kyūshū) |  punainen | ei pörssissä | Kyūshū | 九州旅客鉄道 |
| Tavara | Nihon kamotsutetsudō (JR kamotsu) |  siniharmaa | ei pörssissä | maanlaajuinen | 日本貨物鉄道, ”JR Freight” |
| T&K | Tetsudō sōgō gijutsu kenkyūsho (JR sōken) |  violetti | ei pörssissä | maanlaajuinen | 鉄道総合技術研究所 |
| IT-palvelut | Tetsudō jōhō-system (JR System) |  tummanpunainen | ei pörssissä | maanlaajuinen | 鉄道情報システム |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta JR Wikimedia Commonsissa
JRグループ CIデザイン Nippon Design Center (japaniksi)
JR Group
JR Higashi-Nihon |  JR Hokkaidō |  JR Kyūshū |  JR Nishi-Nihon |  JR Shikoku |  JR Tōkai
JR kamotsu (tavaraliikenne) |  JR sōken (tutkimus) |  JR system (tietotekniikka)
James Rothman

| James Rothman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. marraskuuta 1950 (ikä 73) Haverhill, Massachusetts, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Yalen yliopisto,   Harvardin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Eugene Kennedy
Instituutti:  Massachusetts Institute of Technology,   Stanfordin yliopisto,   Princetonin yliopisto,   Memorial Sloan–Kettering Cancer Center,   Yalen yliopisto
Tutkimusalue:  solubiologia
Palkinnot:  Louisa Gross Horwitz -palkinto (2002)   Lasker-palkinto (2002)    Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto (2013)
Aiheesta muualla
medicine.yale.edu/profile/james-rothman
James E. Rothman (s. 3. marraskuuta 1950 Haverhill, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen solubiologi, joka on tutkinut muun muassa kalvorakkuloiden liikennettä soluissa. Hänet on palkittu työstään useilla palkinnoilla, ja vuonna 2013 hän jakoi Randy Schekmanin ja Thomas Südhofin kanssa Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon.
Elämäkerta

Rothman syntyi vuonna 1950 Massachusettsin Haverhillissa. Hän valmistui Yalen yliopistosta fysiikasta vuonna 1971, ja biokemiasta hän väitteli Harvardin yliopistosta tohtoriksi vuonna 1976. Vuodet 1971–1973 hän oli opiskellut Harvard Medical Schoolissa.
Rothman toimi 1976–1978 tutkijana Massachusetts Institute of Technologyn biologian laitoksella. Tämän jälkeen hän oli kymmenen vuoden ajan biokemian professorina Stanfordin yliopistossa. Tuona aikana Rothman alkoi tutkia kalvorakkuloita. Hän havaitsi 1980- ja 1990-luvuilla, että proteiinikompleksit mahdollistavat kalvorakkuloiden kiinnitymisen ja sulautumisen kohteeseensa. Rotman toimi vuosina 1988–1991 Princetonin yliopiston molekyylibiologian professorina ja oli perustamassa vuonna 1991 Memorial Sloan–Kettering Cancer Centerin solubiokemian ja biofysiikan osastoa, missä hän työskenteli vuoteen 2004. Vuonna 2008 hän siirtyi Yalen yliopiston solubiologian laitokselle.
Rothman on palkittu useaan kertaan työstään kalvorakkuloiden liikenteen tutkimisessa. Hän on saanut muun muassa vuonna 2002 Louisa Gross Horwitz- ja lääketieteellisen perustutkimustyön Lasker-palkinnon, jotka hän jakoi Randy Schekmanin kanssa. Vuonna 2013 Schekman ja Rothman olivat jakamassa Thomas Südhofin kanssa Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkintoa. Rothman on lisäksi Yhdysvaltain kansallinen tiedeakatemian ja American Academy of Arts and Sciencesin jäsen.
Iskelmä (EP)

| Iskelmä Maij' Karman Kauniit Kuvat |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : Cotton Studio, 1997
 Julkaistu: 1997
 Tyylilaji: alternative rock, heavy metal
 Kesto: 21.01
 Levy-yhtiö: Blomster (1997) Megamania (1998)
Muut kannet
 Megamanian kautta julkaistu uusintapainos.
Maij' Karman Kauniiden Kuvien muut julkaisut
| Kaukana puhelimista 1996 | Iskelmä 1997 | Kaakao 1998 |
Iskelmä on Maij' Karman Kauniit Kuvat -yhtyeen EP. Levy ilmestyi vuonna 1997 yhtyeen oman Blomster Records -levymerkin kautta ja myöhemmin vuonna 1998 Megamanian kautta hieman erilaisella kannella. Yhtyeen nimi vaihtui näiden julkaisuiden välillä ja myöhempi painos on julkaistu nimellä Maj Karman Kauniit Kuvat.
Kappaleet

Iskelmä – 4.30
Jäkätijäk – 3.51
Hyvää huomenta herra Perkele – 3.18
Korppi – 3.21
Kolmijalkaisuuden ongelma – 5.59
Kokoonpano

Herra Ylppö – laulu, layout
Häiriö Piirinen – kitara, taustalaulu
J. Savolainen – rummut
V.V.V. – basso
Paska Väyrynen – lisäraaja
Kokoonpano > Muut tekijät

Ahti Impola – äänittäjä, miksaaja
Mika Jussila – masteroija
Aiheesta muualla

Iskelmä discogs.com -sivustolla
Maj Karma
| --- | --- |
Studioalbumit:   Kaukana puhelimista  Kaakao  Ääri  Rautaneito  Metallisydän  Sodankylä  Ukkonen  Salama  Peltisydän  101 tapaa olla vapaa 
Muuta:  Diskografia
Jhonen Vasquez

Jhonen Vasquez
Jhonen Vasquez (s. 1. syyskuuta 1974 San José, Kalifornia) on Yhdysvalloissa asuva sarjakuvapiirtäjä. Jhonen Vasquezin luomia sarjakuvia ovat mm. Slave Labor Graphicsin kustantamat Johnny the Homicidal Maniac, I Feel Sick, Fillerbunny, Bad Art Collection ja Squee!, ja hänet tunnetaan animaatiosarja Invader Zimin luojana ja käsikirjoittajana. Jhonen Vasquez on myös ohjannut Mindless Self Indulgencen "Shut Me Up"-musiikkivideon.
Aiheesta muualla

Jhonen Vasquez Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Johann Friedrich Blumenbach

Johann Friedrich Blumenbach
Johann Friedrich Blumenbach (11. toukokuuta 1752 Gotha, Saksa – 22. tammikuuta 1840 Göttingen) oli saksalainen lääkäri, antropologi ja rotututkija. Häntä pidetään tieteellisen antropologian perustajana.
Blumenbach syntyi Gothassa, Saksassa 1752. Hän opiskeli Jenan ja Göttingenin yliopistoissa ja valmistui 1775. Hänen väitöskirjansa De generis humani varietate nativa liber julkaistiin ensimmäistä kertaa 1776. Kaksi vuotta myöhemmin 1778 Blumenbach nimitettiin Gottingenin yliopiston lääketieteen professoriksi. Blumenbachin myöhempiä teoksia olivat muun muassa Handbuch der Naturgeschichte (1779) sekä Handbuch der vergleichenden Anatomie (1804).
Yhtenä antropologian perusteoksista pidetyn De generis humani varietate nativa liberin ensimmäisessä versiossa Blumenbach esitteli neljä ihmisrotua, mutta lisäsi kirjan kolmanteen painokseen viidennen rodun, malaijin eli ruskean rodun. Blumenbachin aikaisemmat neljä ihmisrotua olivat kaukasialainen eli valkoinen rotu, mongolidi eli keltainen rotu, negridi eli musta rotu sekä intiaani eli punainen rotu.
John Daverio

John Daverio (1954 Sharon, Pennsylvania – 2003) oli yhdysvaltalainen musiikkitieteilijä.
Daverio opiskeli Bostonin yliopistossa. Hän valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi vuonna 1975, humanististen tieteiden maisteriksi 1976 ja filosofian tohtoriksi 1983. Hän työskenteli Bostonin yliopistossa yli kahdenkymmenen vuoden ajan ja oli vuosina 2001–2002 sen musiikkikoulun väliaikainen johtaja. Daverio erikoistui 1800-luvun musiikin, varsinkin saksalaisen romantiikan tutkimiseen. Daverio sai 1980-luvun loppupuolella American Musicological Societyn Alfred Einstein -palkinnon musiikkitieteellisestä julkaisusta Schumann’s ‘Im Legendenton’ and Friedrich Schlegel’s Arabeske. Vuonna 1997 hänelle myönnettiin Metcalf Award for Excellence in Teaching.
Daverio julkaisi kirjat Nineteenth-Century Music and the German Romantic Ideology (Schirmer Books, 1993), Robert Schumann: Herald of a New Poetic Age (Oxford Press, 1997) ja Crossing Paths: Schubert, Schumann and Brahms (Oxford Press, 2002). Vaikka hänet tunnettiin ensisijaisesti musiikkitieteilijänä, hän myös esiintyi säännöllisesti viulistina. Daverio katosi 48-vuotiaana maaliskuussa 2003. Hänet löydettiin 14. huhtikuuta 2003 hukkuneena Charlesjoesta. Hänen muistokseen perustettiin hänen mukaansa nimetty rahasto.
John David Crow

Crow vuonna 2012
John David Crow (8. heinäkuuta 1935 Marion, Louisiana – 17. kesäkuuta 2015) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän sai vuonna 1957 Heisman Trophyn Texas A&M Universityssa pelatessaan.
Crow siirtyi yliopistouransa jälkeen ammattilaisseuroihin, joissa hän pelasi aina vuoteen 1968. Sen jälkeen hän toimi valmennus- ja valvontatöissä.
Crow sai nimityksen NFL:n 1960-luvun ns. vuosikymmenjoukkueeseen (all-decade team). Hän on kuulunut College Football Hall of Fameen vuodesta 1976.
Juho Hurskainen

Juho Hurskainen on suomalainen muusikko. Hurskaisen pääinstrumentti on tenorisaksofoni, jota hän soitti muun muassa Esa Pulliaisen johtamassa Agents-yhtyeessä ja soittaa edelleen Whistle Bait -orkesterissa, jonka solistina on toinen Agents-kollegansa Vesa Haaja. Lisäksi Hurskainen on mukana Hustle Fuzz ja Vesa Snygg sekä Satelliitti-yhtyeessä.
Juho Hurskainen on kotoisin Imatralta, mutta asuu nykyään Helsingissä.
Aiheesta muualla

http://www.agents-sivut.com/ (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.hi-flyrangers.com/web_whistle_bait/ (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.vesasnygg.fi/juho.html (Arkistoitu – Internet Archive)
Johnny Lee Michaels

Johnny Lee Michaels (oik. Jouni Turpeinen , s. 1963 Helsinki) on suomalainen muusikko ja säveltäjä.
Johnny Lee Michaels aloitti uransa 1980-luvulla ja on tehnyt elokuva- ja televisiosarjamusiikkia sekä perinteistä hard rockia. Hän sijoittui toiseksi Suomen euro­viisu­karsinnassa vuonna 1987 kappaleellaan ”Kesätuuli”.
Sittemmin Johnny Lee Michaels on toiminut myös tuottajana. Hän on tuottanut muun muassa 22-Pistepirkon ja The 69 Eyesin (Blessed Be, Paris Kills, Devils, Angels, Universal Monsters) albumeita. Michaelsilla on avioliitosta Kata Kärkkäisen kanssa Kasimir-niminen poika.
Juice Leskinen teki "Turpeinen ja Kärkkäinen"-nimisen kappaleen Michaelsista ja Kata Kärkkäisestä, jotka olivat 80-luvulla julkkispari.