stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Polis
Tutkimus

Ensimmäisenä poliksia tutki järjestelmällisesti Aristoteles. Hän kirjoitti aiheesta erityisesti teoksessaan Politiikka, sekä kokosi kaupunkivaltioiden valtiomuotoja kokoelmaansa 158 kaupungin valtiomuodot. Aristoteleen mukaan polisten synty oli luonnollisen kehityksen tulosta. Hän määritteli valtion (polis) olevan täydellisin ihmisen muodostamista yhteisöistä (koinōniā), ja katsoi, että ”kaupunkivaltio kuuluu luonnostaan olemassa oleviin asioihin ja että ihminen on luonnostaan kaupunkivaltiossa elävä olento”. Tämä oli seurausta siitä, että ihminen on luonnoltaan moraalinen olento, päin vastoin kuin eläimet, ja toisaalta vailla jumalten kaltaista itseriittoisuutta, ja tällaisten olentojen yhteisöistä tulee luonnostaan tilayhteisöjä ja kaupunkivaltioita. Näistä kaupunkivaltio on ensisijainen, sillä kokonaisuus on aina ensisijainen osiinsa nähden. Jos joku ihminen eli poliksen ulkopuolella, tämän täytyi olla joko peto tai itseriittoinen kuin jumala.
Nykyaikana poliksia on tutkinut erityisesti The Copenhagen Polis Centre -tutkimusyksikkö, joka on pyrkinyt selvittämään, mitä ilmaisu polis tarkkaan ottaen piti sisällään antiikin aikana, mitä eri tyyppejä poliksissa mahdollisesti on tunnistettavissa, ja mitkä kaupungit luettiin poliksiksi (näissä eri merkityksissä).
Eräs polis-tutkimuksen ongelmista on se, että suurin osa antiikin ajalta säilyneestä lähdeaineistosta käsittelee Ateenaa, joka oli kuitenkin väkilukunsa ja muun kokonsa puolesta harvinainen poikkeustapaus kreikkalaisten kaupunkien joukossa, eikä näin edusta tyypillistä polista.
Luettelo poliksista

Poliksia arvioidaan olleen laajimmillaan klassisen ja hellenistisen kauden taitteessa eri arvioissa 500–1 500. The Copenhagen Polis Centre on tunnistanut ja luetteloinut 1 035 arkaaisen ja klassisen kauden polista, mutta arvioi, että niitä on voinut olla jopa 1 500, sillä kaikista ei ole säilynyt mainintaa kirjallisissa lähteissä. Inventaario poliksista on julkaistu teoksessa An Inventory of Archaic and Classical Poleis (2004).
Kaikki tunnistetut polikset on luetteloitu luettelossa antiikin Kreikan poliksista sekä luettelossa antiikin Kreikan poliksista alueittain. Eräitä merkittäviä ja tunnettuja poliksia olivat muun muassa:
Abdera
Aigai
Aigina
Akragas
Amathus
Ambrakia
Amfipolis
Amfissa
Andros
Antissa
Apollonia
Argos
Asea
Ateena
Byzantion
Daulis
Delfoi
Dion
Dodona
Efesos
Elateia
Elea
Elis
Epidamnos
Epidauros
Eresos
Eretria
Ferai
Figaleia
Fleius
Gela
Gortyn
Gortys
Haliartos
Halieis
Halikarnassos
Herakleia Pontike
Hermione
Hierapytna
Himera
Histiaia
Ialysos
Itanos
Iulis
Kalydon
Kameiros
Karystos
Kassope
Katane
Khaironeia
Khalkis, Aitolia
Khalkis, Euboia
Khersonesos
Khios
Kios
Kleonai
Knidos
Knossos
Kolofon
Korkyra
Korintti
Koroneia
Kos
Kroton
Kydonia
Kyme, Aiolis
Kyme, Suur-Kreikka
Kyrene
Lampsakos
Lebadeia
Leontinoi
Lepreon
Leukas
Lindos
Lokroi Epizefyrioi
Lykosura
Mantineia
Maroneia
Massalia
Megalopolis
Megara
Megara Hyblaia
Melos
Messene
Metapontion
Methymna
Miletos
Mytilene
Naksos, Kykladit
Naksos, Sisilia
Naupaktos
Neapolis
Oiniadai
Olynthos
Opus
Orkhomenos, Arkadia
Orkhomenos, Boiotia
Pale
Pantikapaion
Paros
Pella
Pellene
Pergamon
Plataiai
Pleuron
Poseidonia
Priene
Pydna
Rhegion
Rhodos
Salamis, Attika
Salamis, Kypros
Samos
Same
Selinus
Sikyon
Skillus
Smyrna
Soloi, Kilikia
Soloi, Kypros
Sparta
Stratos
Stymfalos
Sybaris
Syrakusa
Tanagra
Taras
Tegea
Teos
Thasos
Theba
Thera
Thespiai
Thurioi
Troizen
Zankle
Jari Poutiainen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 29. elokuuta 1966 (ikä 58)
Syntymäpaikka: Kuopio, Suomi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 182 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1983–1987 | KPT | 82 | (0) |
| 1988 | KuPS | 27 | (0) |
| 1989–1990 | Hammarby IF | 29 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 138 | (0) |
Maajoukkue
| 1984 | Suomi U17 | 6 | (0) |
| 1985 | Suomi U18 | 2 | (0) |
| 1986–1987 | Suomi U21 | 6 | (0) |
| 1988 | Suomi | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jari Poutiainen (s. 29. elokuuta 1966 Kuopio) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Maalivahtina pelannut Poutiainen edusti urallaan Kuopion Pallotovereita 1983–1987, Kuopion Palloseuraa 1988 ja ruotsalaista Hammarby IF:iä 1989–1990. Kaikkiaan Poutiainen pelasi kuuden kauden aikana 109 Mestaruussarjan ottelua. Ruotsissa hän pelasi 29 ottelua, joista kahdeksan Allsvenskanissa.
Poutiainen pelasi maajoukkueessa yhden maaottelun 1988.
Poseidonin temppeli (Sunion)

| Poseidonin temppeli |
| --- | --- |
 Sunionin Poseidonin temppeli.
Sijainti:  Sunionin arkeologinen alue, Soúnio, Lavreotikí, Itä-Attika, Attika, Kreikka
Koordinaatit:  37°39′1″N, 24°1′29″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Valmistumisvuosi:  noin 444–440 eaa.
Rakennuttaja:  Perikles
Tyylisuunta:  doorilainen
Julkisivumateriaali:  marmori
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Poseidonin temppeli eli Sunionin temppeli (Sounionin temppeli) on antiikin aikainen Poseidonille omistettu kreikkalainen temppeli Sunionin (nyk. Soúnio) niemellä Attikassa Kreikassa. Antiikin aikana se sijaitsi Sunionin demoksessa. Temppelin arkeologinen kohde sijaitsee nykyisessä Lavreotikín kunnassa lähellä Káto Soúnion kylää, noin 70 kilometriä Ateenasta kaakkoon.
Historia

Temppeli rakennettiin klassisella kaudella noin vuonna 444–440 eaa. Sen rakensivat ateenalaiset Perikleen toimeksiannosta, ja sen suunnitteli mahdollisesti sama arkkitehti, joka suunnitteli myös Ateenan Agoralla olevan Hefaistoksen temppelin. Temppeli korvasi paikalla olleen vanhemman, keskeneräiseksi jääneen arkaaisen temppelin, jonka rakennustyöt olivat alkaneet noin vuonna 490 eaa. ja joka vaurioitui persialaissotien aikana vuonna 480 eaa. Välivuosina paikalla oli pieni, yksinkertainen temppeli, joka toimi väliaikaisesti Poseidonin kulttikuvan asuntona.
Temppelin paikka Sunionin niemellä oli ateenalaisille henkisesti tärkeä, sillä se oli viimeinen heidän kotiseutunsa Attikan alue, jonka he näkivät purjehtiessaan Egeanmerelle, ja ensimmäinen, jonka he näkivät palatessaan. Siksi paikka omistettiin Poseidonille, jonka muun muassa uskottiin turvaavan merimatkat. Kreikkalaisessa mytologiassa Menelaos pysähtyi niemellä Troijan sodasta palatessaan haudatakseen perämiehensä Frontiin. Temppelin paikka on myös sama, jossa  Theseuksen isän Aigeuksen kerrotaan heittäytyneen mereen väärinkäsityksen seurauksena. Paikalta on löydetty arkeologista aineistoa 700-luvulta eaa. Herodotoksen mukaan ateenalaiset viettivät paikalla uskonnollisia juhlia joka neljäs vuosi viimeistään 500-luvulla eaa.
Peloponnesolaissodan aikana temppeli ympäröitiin linnoituksella. Temppeli taantui ajanlaskun alun tienoilla ja sen merkitys väheni siinä määrin, että 100-luvulla Pausanias kuvasi sitä erehdyksessä Sunionin Athenen temppeliksi.
Uudella ajalla paikka sai jäljellä olleista pylväistä nimen Kavokolónes (Καβοκολώνες). Monet romanttisen ajan vierailijat kävivät paikalla ja alueella suoritettiin myös pienimuotoisia tutkimuksia jo 1700-luvun lopulla. Lordi Byron vieraili temppelillä vuonna 1810 ja kirjoitti nimensä yhteen pylvääseen. Alueen varsinaiset tutkimukset alkoivat vuonna 1884 Wilhelm Dörpfeldin johdolla. Järjestelmälliset arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1897–1913 Valérios Stáisin johdolla. Raunioiden kunnostus alkoi vuonna 1875. Sittemmin temppelin jäänteitä on kunnostettu laajalti 1950-luvulta alkaen. Nykyisin paikka on suosittu retkikohde Ateenasta, erityisesti auringonlaskun aikaan.
Rakennus

Sunionin Poseidonin temppeli sijaitsee muurin ympäröimällä pyhäkköalueella, jonka koko on noin 5 000 neliömetriä. Temppeli on peripteraalitemppeli ja edustaa doorilaista tyyliä. Se oli rakennettu paikallisesta, Attikan Olympos-vuoren marmorista. Temppelin naos eli cella avautuu itään. Sekä pronaoksen että opisthodomoksen edessä oli kaksi pylvästä. Temppelin stylobaatin koko on noin 31,12 × 13,47 metriä. Temppelissä on ollut 6 × 13 pylvästä, yhteensä 34 pylvästä. Niiden korkeus on ollut 6,12 metriä. Peristyylin pylväistä on säilynyt 15; lisäksi on säilynyt osa itäpään pronaoksen julkisivusta. Temppelin länsipää on tuhoutunut kokonaan.
Temppelissä oli viisi metriä korkea Poseidonin kulttikuva. Siitä säilynyt osa on Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa. Temppelin friisi oli tehty paroslaisesta marmorista ja esitti Theseuksen urotöitä sekä gigantomakhiaa ja kentauromakhiaa, jotka kreikkalaiset näkivät vertauskuvina persialaissodista. Temppelin metoopeissa ei ollut koristelua.
Paikalla aiemmin olleen temppelin perustuksia on nähtävissä temppelin eteläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Poseidonin temppeli Wikimedia Commonsissa
Poseidonin temppeli lännestä.
Poseidonin temppeli pohjoisesta.
Temppelin pohjapiirros, säilyneet osat merkitty tummemmalla.
Supistaminen

Supistaminen on matemaattinen toimenpide, joka suoritetaan erityisesti murtoluvuille, tavoitteena niiden yksinkertaisempi jatkokäsittely. Toimenpiteessä murtoluvun osoittaja ja nimittäjä jaetaan samalla luvulla (tai termillä), jotta liian suurista luvuista päästäisiin eroon. Supistettaessa etsitään osoittajan ja nimittäjän suurin yhteinen tekijä eli suurin luku jolla osoittaja ja nimittäjä voidaan jakaa. Pienillä luvuilla tämä on melko helppoa suorittaa päässä kertotaululla, mutta monimutkaisempiin murtolukuihin on helpompi löytää suurin yhteinen tekijä Eukleideen algoritmilla.
Yleensä supistamista ei kannata käyttää, jos osoittaja ja nimittäjä eivät ole jaollisia samalla luvulla.
Supistaminen ei muuta murtoluvun arvoa pienemmäksi tai isommaksi.
Posideion (Syyria)

| Posideion> Ποσιδήιον.Sijainti |
| --- | --- |
 Posideion
Koordinaatit:  35°50′51″N, 35°49′29″E
Valtio:  Syyria
Paikkakunta:  Ras al-Bassit (Ras el Bassit), Latakia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  700-luku eaa.–
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Kassiotis, Syyria
Infobox OKNimi-testi OK: 
Posideion (m.kreik. Ποσιδήιον, Posidēion, myös Ποσείδιον, Poseidion; lat. Posidium) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Syyriassa. Se sijaitsi lähellä nykyistä Latakian maakunnan Ras al-Bassitin kylää.
Maantiede

Posideion sijaitsi Kassiotiin alueella antiikin Syyrian rannikon pohjoisosassa lähellä Kilikian rajaa. Se oli rakennettu Välimeren rannikolla sijaitsevalle niemelle etelään Kasios-vuoresta (nyk. Jebel Aqra). Myös nykyisessä Syyrian valtiossa kaupungin paikka on maan rannikon pohjoisosassa. Posideionin kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.
Historia

Posideionia pidettiin kreikkalaisessa perinteessä jo pronssikaudella perustettuna kreikkalaisena siirtokuntana. Herodotos, jolta on peräisin varhaisin maininta kaupungista, sanoo, että sen olisi perustanut Amfilokhos, Amfiaraoksen poika. Myös Kallinos Efesoslainen viittaa Amfilokhoksen johtamien siirtokuntalaisten asutustoimintaan Välimeren itärannikolla. Tällaisesta ei ole kuitenkaan arkeologisia todisteita. Kreikkalaiset vaikuttavat asuttaneen paikan arkaaisen kauden alussa 700-luvulla eaa., ja kaupungin arvellaan olleen perustettu varhaisemmalle levanttilaiselle asutuspaikalle. Siksi on mahdollista, että myytti kaupungin synnystä on keksitty tuolloin oikeutukseksi kreikkalaisten läsnäololle seudulla.
Posideion luetaan nykytutkimuksessa arkaaisen ja klassisen kauden polisten eli kreikkalaisten kaupunkivaltioiden joukkoon. Sen väestö oli kuitenkin tuolloin sekoitus kreikkalaisia ja paikallista väestöä. Kaupunki löi omaa attikalaisen standardin mukaista hopea- ja pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien. Posideion säilyi olemassa läpi hellenistisen ja roomalaisen kauden.
Nykyisen Bassitin (Ras al-Bassit) nimi tulee oletettavasti Poseidoniasta.
Rakennukset ja löydökset

Posideionin paikalta on tehty kaupunkiin viittaavia arkeologisia löydöksiä, joihin lukeutuu muun muassa hellenistiselle kaudelle ajoitettuja linnoitteita mutta ei esimerkiksi julkisia rakennuksia tai kulttipaikkoja.
Nykyisen Ras al-Bassitin maisemia.
Henri Pouctal

Henri Pouctal
Henri Pouctal (1856 La Ferté-sous-Jouarre, Seine-et-Marne – 3. helmikuuta 1922 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Näyttelijäkoulutuksen saanut Pouctal työskenteli Pariisin Odéonissa ja André Antoinen Théâtre Libressä. Paul Gavault palkkasi hänet vuonna 1908 näyttelijäksi Le Film d’Art -elokuvayhtiöön. Pouctal esiintyi muun muassa André Calmettesin ja Henri Desfontainesin ohjaamissa elokuvissa Résurrection (1910) ja Jésus de Nazareth (1911) sekä Calmettesin elokuvissa L’Écharpe (1910), Le Chevalier d’Essex (1911) ja La Dame aux Camélias (1912), joissa hän toimi myös toisena ohjaajana.
Vuoteen 1912 mennessä Pouctal keskittyi kokonaan elokuvien ohjaamiseen ja vuonna 1913 hänestä tuli Le Film d’Artin taiteellinen johtaja. Hän teki yli 70 elokuvaa kuten Vitellius (1911), Werther (1911), Madame Sans-Gêne (1911), Camille Desmoulins (1911), Les Trois mousquetaires (1912), Le Saltimbanque (1912), Blanchette (1912), Le Trait d’union (1913), Frères ennemis (1913), Colette (1913), La Rose rouge (1914), Le Légionnaire (1914), L’Heure tragique (1914), Pêcheur d’islande (1915), L’Homme masqué (1916), Chantecoq (1916), Debout les morts! (1916), Le Roman d’un spahi (1917), Le Comte de Monte-Cristo (1918), Travail (1920) ja Gigolette (1921). Niistä suurin osa on ranskalaisen kirjallisuuden klassikkoteosten sovituksia. Louis Delluc piti Pouctalia yhtenä Ranskan parhaista mykkäelokuvien ohjaajista.
Aiheesta muualla

Henri Pouctal Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data
Pertti Pousi

| Pertti Pousi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Pertti Juhani Pousi
Syntynyt: 24. kesäkuuta 1946 (ikä 78) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  liikunnanopetaja  toiminnanjohtaja
Uran tiedot
Pituus:  185 cm
Laji:  pituushyppy, kolmiloikka
Seura:  Helsingin Kisa-Veikot Brigham Young Cougars (1967-1971)
Saavutukset
Paras sijoitus maailmanrankingissa:  Maailmantilastossa  pituushypyssä : 1966: 17. (787)  1968: 13. (804)  1969: 13. (800)  kolmiloikassa : 1966: 21. (16,17)  1968: 5. (17,00)  1969: 18. (16,33)
Ennätykset:  pituushyppy: 804 cm (1968) kolmiloikka: 17,00 m (1968)
| Mitalit> Universiadit  |
| --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tokio 1967 | Kolmiloikka |
|  Pronssia | Tokio 1967 | Pituushyppy |
Pertti Juhani Pousi (s. 24. kesäkuuta 1946 Helsinki) on entinen yleisurheilija ja toiminnanjohtaja. Hänen kolmiloikkaennätyksensä on 17,00 metriä, joka syntyi Kuortaneen juhannuskisoissa 1968. Tulos  oli Suomen ennätys ja jäi kolme senttimetriä maailmanennätyksestä. Hän paransi Kari Rahkamon nimissä ollutta Suomen ennätystä 60 sentillä. Ennätyksen ylitti vasta 16. heinäkuuta 2017 Simo Lipsanen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Puolan Bydgoszczissa. Pousi hyppäsi samoissa vuoden 1968 juhannuskilpailuissa pituutta 804 senttiä, jolla hän on Suomen kaikkien aikojen tilastossa yhä jaetulla yhdeksännellä sijalla. Hän jakoi pituusennätyksellään myös 22-vuotiaiden Suomen ennätystä, kunnes Roni Ollikainen hyppäsi 16. kesäkuuta 2012 sentin pidemmälle.
Pousi kilpaili Méxicon 1968 olympialaisissa mutta karsiutui loppukilpailusta molemmissa lajeissaan: kolmiloikassa tuloksella 15,84 m ja pituushypyssä tuloksella 763 cm. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän sijoittui pituushypyssä kahdeksanneksi ja karsiutui kolmiloikan loppukilpailusta. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän karsiutui pituushypyn loppukilpailusta. Vuonna 1965 hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden kolmiloikassa.Vuoden 1967 kesäuniversiadeissa hän sijoittui kolmiloikassa toiseksi ja pituushypyssä kolmanneksi.
Seuratasolla Pousi edusti Helsingin Kisa-Veikkoja. Hän voitti Suomen mestaruuden kolmiloikassa vuosina 1966, 1967, 1968 ja 1969, pituushypyssä vuosina 1967, 1968 ja 1969 sekä 4 × 100 metrin viestijuoksussa vuonna 1966.
Pertti Pousi opiskeli liikunnanopettajaksi Brigham Youngin yliopistossa Utahin Provossa. Siellä ollessaan hän edusti yliopiston urheiluseuraa Brigham Young Cougars. Sen edustajana hän voitti Yhdysvaltain yliopistojen eli NCAA-mestaruuden pituushypyssä vuonna 1968 ja kolmiloikassa vuonna 1969.
Pousi ylitti vuonna 1965 kaikkien aikojen kolmantena suomalaisena kolmiloikassa 16 metrin rajan ja vuonna 1968 kaikkien aikojen kolmantena suomalaisena pituushypyssä kahdeksan metrin rajan. Nilkkavamma lopetti Pousin uran jo 23-vuotiaana. Hän toimi Invalidien Urheiluliiton toiminnanjohtajana vuosina 1974–2010.
Potamós (Kythera)

| Potamós Ποταμός |
| --- | --- |
 Potamóksen kylää.
 Potamós
 Koordinaatit: 36°17′58″N, 22°57′44″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Saaret
Kunta:  Kythera
Kunnallisyksikkö:  Kythera
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  5205011101
Väkiluku (2011):  476
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Potamós (kreik. Ποταμός) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kytheran saarella ja kuuluu Kytheran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 476 (vuonna 2011).
Potamós (suomeksi ”Joki”) on Kytheran suurin kylä ja sijaitsee saaren keskiosissa. Se muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Ποταμού, Topikí Koinótita Potamoú), johon kuuluvat varsinaisen Potamóksen kylän lisäksi Agía Anastasía, Agía Pelagía, Kámpos ja Trifylliánika. Koko yhdyskunnan väkiluku on 961. Potamóksesta on matkaa koillisessa sijaitsevaan Agía Pelagíaan kymmenen kilometriä, lounaassa sijaitsevaan Mylopótamokseen 12 kilometriä ja saaren pääkylään Chóraan 19 kilometriä. Kaakossa sijaitsevalle Kytheran lentoasemalle on matkaa kahdeksan kilometriä.
Kylässä on joka sunnuntaiaamu markkinat, joille saaren maanviljelijät saapuvat myymään tuotteitaan. Potamóksessa on myös kahviloita, ravintoloita, kauppoja sekä esimerkiksi posti ja pankki. Trifýllis-säätiön (kreik. Τριφύλλειο Ίδρυμα) tuella Potamókseen saatiin 1970-luvulla vanhainkoti, joka toimii saaren asukkaiden, Ateenassa ja Pireuksessa asuvien kytheralaisten sekä ulkomailla asuvien kytheralaisten siirtolaisten lahjoituksilla. Kylässä on myös kulttuurikeskus, jossa esiintyy Potamóksen filharmoninen orkesteri. Kylän itäpuolella sijaitsee kunnallinen ulkoilmateatteri, jossa järjestetään kesäaikaan konsertteja ja teatteriesityksiä. Potamóksen pääaukiolla on kylässä syntyneen Pános Koronaíoksen rintakuva. Koronaíos toimi komentajana taisteluissa Kreetan saarella vuonna 1886.
Historia

Vuonna 1916 noin 200 sotilaan joukko kreetalaisesta pataljoonasta saapui Kytheralle ja miehitti saaren. He olivat Elefthérios Venizéloksen johtaman kuninkaan vastaisen "Kansallisen puolustuksen liikkeen" (kreik. Κίνημα της Εθνικής Αμύνης) asialla. Kythera asettui "Kansallinen puolustuksen liikkeen" puolelle kuningasta vastaan ja liike käytti Potamósta pääpaikkanaan. Myös Kreikan itsenäisyysarmeija toimi Potamóksesta käsin. Potamóksen kylässä Kytheran asukkaat myös päätyivät 17. helmikuuta 1917 vaatimaan autonomista hallintoa saarelleen. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset ja italialaiset miehittivät Kytheran. Potamóksen Leivadítis-kahvila toimi kapinallisten pääpaikkana ja siellä he tekivät päätöksen hyökätä miehittäjiä vastaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Potamós Wikimedia Commonsissa
Suppilohapero

| Suppilohapero |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Russulales
Heimo::  Haperot ja rouskut Russulaceae
Suku::  Haperot Russula
Laji::  delica
Kaksiosainen nimi
 Russula delica  Fr. 
 Euroopan maat, joissa lajia tavataan
Katso myös
   Suppilohapero Wikispeciesissä   Suppilohapero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suppilohapero (Russula delica) on maanalaisena kehittyvä suppilomainen haperolaji. Lakki on usein hyvin multainen. Lakki on väriltään likaisenvalkea ja ruskealaikkuinen. Heltat ovat sienellä valkeat ja nuorilla sienillä merenvihreät. Jalka on valkoinen ja vanhemmilla sienillä on siinä ruskeita laikkuja. Malto on valkea. Maku on mieto ja sieni tuoksuu lievästi anjovikselle. Suppilohapero kasvaa lehti- ja havumetsissä yleisenä koko Suomessa.
Porin läänin jalkaväkirykmentti

| Porin läänin jalkaväkirykmentti |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1626 - 1809
Valtio:   Ruotsi
Aselajit:  jalkaväki
Osa joukkoa:  Ruotsin armeija
Koko:  1 500 miestä
Sodat ja taistelut:  Puolan sota 30-vuotinen sota Suuri Pohjan sota Suomen sota
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Arvid Göransson Horn af Kanckas
Porin läänin jalkaväkirykmentti oli Ruotsin kuningaskunnan jalkaväkirykmentti Suomessa. Kustaa II Adolf perusti rykmentin Tallinnassa allekirjoittamallaan määräyksellä 16. helmikuuta 1626, ja se lakkautettiin Suomen sodan päättäneen rauhan ehtojen mukaisesti vuonna 1809. Rykmentin mukaan on saanut nimensä Porilaisten marssi.
Historia > Kokoaminen

Esimerkiksi Euran pitäjän talot oli jaettu ruotuihin, joista jokainen asetti yhden sotamiehen Euran komppaniaan. Ruodussa oli kahdesta neljään taloa, ja tavallisesti sotilaaksi palkattiin joku oman talonväen ulkopuolelta. Jos ruotusotamies kaatui tai vammautui pysyvästi oli ruodun asetettava uusi sotamies.
Historia > Sotaretket

Perustamisensa jälkeen rykmentti osallistui Puolan sotaan Baltiassa ja edelleen 30-vuotiseen sotaan Saksassa. Se palasi Suomeen marraskuussa 1649, jolloin sen riveissä oli saanut surmansa tai kadonnut kaikkiaan 15 000 miestä. Rykmentti osallistui tämän jälkeen sotiin Puolaa, Brandenburgia ja Venäjää vastaan, minkä lisäksi se vietti pitkiä aikoja Riian varuskunnassa varusväkenä, samoin Virossa Pärnussa.
Samassa kaupungissa oltiin vuosikymmeniä. Varusväki yleensä majoitettiin rauhan aikana kaupungin puolelle, ja niinpä sotilaat asuivat tavallisen kansan kodeissa alivuokralaisina. He menivät usein naimisiin paikallisten naisten kanssa ja opettelivat vuosien kuluessa sivuammatin, esimerkiksi jonkin käsityöläisen taidon, jota he saattoivat harjoittaa iltaisin majoituspaikassa. Rauhan aikana sotamiesten keski-ikä nousi nopeasti yli 30 vuoden, ja vuonna 1700 tuskin kukaan Porin rykmentin sotilaista oli koskaan ollut taistelussa.
Historia > Suuri Pohjan sota

Suuressa Pohjan sodassa 1700–1721 rykmentti osallistui muun muassa Narvan, Pultavan ja Napuen taisteluihin ja Norjan sotaretkeen. Se perustettiin sodan kuluessa useaan kertaan uudelleen tuhouduttuaan olemattomiin taisteluissa tai sairauksiin.
1700-luvulla rykmenttiin kuuluivat Euran, Kokemäen (myöhemmin nimeltään toisen majurin komppania), henki, majurin (myöhemmin nimeltään ensimmäisen majurin komppania), everstiluutnantin ja Vesilahden komppaniat. Hattujen sodassa ja Kustaa III:n sodassa rykmentti oli jälleen mukana ja kärsi tappioita. Tappiollisen Suomen sodan seurauksena Suomi liitettiin Venäjään ja Ruotsin vallan aikaiset joukko-osastot lakkautettiin 1809. Jälkeenpäin Porin rykmentti saavutti kuolemattoman maineen J. L. Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoiden ansiosta.