stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cristina Comencini
Elokuvia

Va' dove ti porta il cuore, elokuvaohjaus, käsikirjoitus yhdessä Roberta Mazzonin kanssa Susanna Tamaron romaanista Kulje sydämesi tietä, 1996.
Il Più bel giorno della mia vita, elokuvaohjaus, 2002.
La bestia del cuore, elokuvaohjaus, 2005.
Quando la notte, elokuvaohjaus omasta romaanista, 2011.
Latin Lover, elokuvaohjaus, käsikirjoitus yhdessä Giulia Calendan kanssa, 2015.
Isältä tyttärelle (Di padre in figlia), televisiosarja, luoja, 2017.
Sex Story, sekä ohjaus että käsikirjoitus yhdessä Roberto Moronin kanssa, 2018.
Tornare, elokuvaohjaus, käsikirjoitus yhdessä Giulia Calendan kanssa, 2019.
Aristandros

Aristandros Telmessoslainen (m.kreik. Αρίστανδρος ὁ Τελμησσεύς, Arístandros ho Telmēseýs; syntyi ennen vuotta 256 eaa. ja kuoli vuoden 323 eaa. jälkeen.) oli Aleksanteri Suuren suosikkitietäjä, jolla oli Aleksanteriin suuri vaikutus.
Antiikin lähteiden mukaan hän teki useita ennustuksia, joista ensimmäinen tapahtui ennen Aleksanterin syntymää ja viimeinen vasta Aleksanterin kuoleman jälkeen. Osa näistä tapahtumista on luultavasti keksittyjä. Aristandros kirjoitti tiettävästi myös teoksia, jotka esimerkiksi Plinius vanhempi mainitsee.
Anders Peter Nielsen

| Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Tanska> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | 300 m sotilaskivääri, pysty, joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1900 | 300 m sotilaskivääri, polvi |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1900 | 300 m sotilaskivääri, makuu |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1900 | 300 m sotilaskivääri, moniasentokilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Loosduinen 1899 | 300 m vapaakivääri, asennot, joukkuekilpailu |  |
Anders Peter Nielsen (25. toukokuuta 1867 – 16. huhtikuuta 1950) oli tanskalainen ampuja ja olympiavoittaja. Hän osallistui Pariisin, Tukholman, Antwerpenin ja Pariisin olympialaisiin. Nielsen voitti näistä mitaleita Pariisin ja Antwerpenin kisoissa. Pariisissa 1900 hän voitti kolme hopeamitalia, 300 metrin sotilaskiväärin polvi-, makuu- ja moniasentokilpailuissa. 20 vuotta myöhemmin Antwerpenissa hän oli vielä mukana Tanskan kultaa voittaneessa 300 metrin sotilaskiväärin pystyasentokilpailun joukkueessa.
Aiheesta muualla

Nielsenin profiili databaseolympics.com-sivustolla (englanniksi)
Käännös suomeksi
Aristaios

Aristaios (m.kreik. Ἀρισταῖος) oli kreikkalaisessa mytologiassa eräs Apollonin pojista, joka oli syyllinen Eurydiken kuolemaan.
Häneen liittyy myös eräs legenda: Aristaios oli keksinyt mehiläisten hoidon. Mutta koska hän oli ajanut Eurydiken kuolemaan, jumalat suuttuivat hänelle ja tappoivat kaikki hänen mehiläisensä. Hän kääntyi merenjumala Proteuksen puoleen, joka tosin oli vaikeasti tavoitettavissa, sillä hänellä oli tapana muuttaa muotoaan eläimeksi, tulenliekiksi, kiehuvaksi vedeksi; mikä milloinkin oli parasta. Aristaios kuitenkin sai hänet jollakin tavalla kiinni ja Proteus antoi hänelle neuvon: hänen tulisi lepyttää Eurydiken haamu uhraamalla tämän haudalla neljä härkää ja hiehoa. Niin teki Aristaios, ja pian uhrieläinten lihasta pöllähti mehiläisparvia.
Contradictions Collapse

| Contradictions Collapse Meshuggah |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Uumaja, Ruotsi
 Julkaistu: 1991
 Tyylilaji: thrash metal progressiivinen metalli
 Kesto: 56.38
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Meshuggahin muut julkaisut
| Meshuggah/Psykisk Testbild (EP) 1989 | Contradictions Collapse 1991 | None (EP) 1994 |
Contradictions Collapse on ruotsalaisen metalliyhtye Meshuggahin vuonna 1991 julkaistu debyyttialbumi. Levyn alkuperäinen nimi oli (All This Because of) Greed.
Albumi julkaistiin uudelleen vuonna 1998 Contradictions Collapse & None -nimellä None -EP:n kanssa, lukuun ottamatta EP:n viimeistä kappaletta. Albumi julkaistiin vielä toistamiseen Nuclear Blastin "Reloaded" - julkaisuna vuonna 2008, tosin ollen sisällöltään sama kuin vuoden 1998 julkaisu.
Kappaleet

Paralyzing Ignorance – 4.28
Erroneous Manipulation – 6.21
Abnegating Cecity – 6.31
Internal Evidence – 7.27
Qualms of Reality – 7.10
We'll Never See the Day – 6.03
Greed – 7.06
Choirs of Devastation – 4.00
Cadaverous Mastication – 7.32 (Bonuskappale)
Japanin bonuskappaleet
Sickening – 5.47
Gods of Rapture – 5.11
Aztec Two-Step – 3.36
Kokoonpano

Jens Kidman – laulu, rytmikitara
Fredrik Thordendal – soolokitara, laulu
Peter Nordin – basso, taustalaulu
Tomas Haake – rummut, laulu
Arvostelut

Allmusic:
Aiheesta muualla

Contradictions Collapse Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Contradictions Collapse Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Meshuggah
| --- | --- |
Studioalbumit:   Contradictions Collapse  Destroy Erase Improve  Chaosphere  Nothing  Catch Thirtythree  ObZen  Koloss  The Violent Sleep of Reason  Immutable 
EP:t:   Meshuggah  None  Selfcaged  The True Human Design  I  Pitch Black 
Kokoelmat:  Rare Trax
Livejulkaisut:  Alive
Katso myös:  Sol Niger Within
Ari Pulkkinen

Ari Pulkkinen -nimisiä henkilöitä ovat:
Ari Pulkkinen, säveltäjä ja äänisuunnittelija
Ari Pulkkinen, basisti ja lauluntekijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ari Pulkkinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ari Pinomäki

Ari Pinomäki (s. 1. marraskuuta 1965) on suomalainen entinen pikajuoksija.
Pinomäki voitti 400 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuosina 1990, 1991 ja 1994 . Hän oli hopealla vuosina 1988 ja 1992. Ennätyksekseen hän juoksi ajan 46,78 voittaessaan SM-kultaa vuonna 1990.
Seuratasolla Pinomäki edusti Lempäälän Kisaa.
Arvo Alfred Lieto

Arvo Alfred Lieto (vuoteen 1905 Lilius; (1891 Helsinki - 1973[lähde? ]) oli Suomen Joutsenen ensimmäinen kapteeni 23. marraskuuta 1931–11. maaliskuuta 1932. Hän joutui palaamaan kotimaahan eversti Väinö Valven käskystä tekemään selvitystä Färsaarilla tapahtuneesta onnettomuudesta. Lieto oli arvoltaan komentajakapteeni ja merikapteeni.
Liedon vanhemmat olivat Aron Alfred Lilius ja Amanda Bark.
Colledimezzo

| Colledimezzo |
| --- | --- |

Valtio:   Italia
Alue:  Abruzzo
Maakunta:  Chieti
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Christian Simonetti
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,05 km²
Väkiluku (31.12.2017):  482
 – Väestötiheys:  44 as./km²
Postinumero:  66040
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Colledimezzo on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 482 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 531 asukasta.
Cocteau Twins

Cocteau Twins oli skottilainen alternative rock -yhtye, joka oli toiminnassa vuodesta 1979 vuoteen 1997.
Historia

Simple Mindsin julkaisemattomaksi jääneestä kappaleesta nimensä ottanut Cocteau Twins perustettiin Grangemouthissa Skotlannissa vuonna 1980. Yhtyeen perustajajäseniä olivat kitaristi Robin Guthrie ja basisti Will Heggie. Pian perustamisen jälkeen yhtyeeseen liittyi Guthrien tyttöystävä Elizabeth Fraser, jonka persoonallisesta äänen käytöstä tuli myöhemmin Cocteau Twinsin tavaramerkki. Heggie irtaantui yhtyeestä vuonna 1983, minkä jälkeen uudeksi basistiksi löydettiin Simon Raymonde. Yhtyeen suurimpina vaikuttajina voidaan pitää Joy Divisionia, The Birthday Partya, Sex Pistolsia ja Siouxsie & The Bansheesia.
Kokoonpano

Elizabeth Fraser – laulu
Robin Guthrie – kitara
Will Heggie – basso (1980–1983)
Simon Raymonde – basso (1984–)
Diskografia > Albumit

Garlands (1982)
Head over Heels (1983)
Treasure (1984)
Victorialand (1986)
The Moon and the Melodies (1986)
Blue Bell Knoll (1988)
Heaven or Las Vegas (1990)
Four-Calendar café (1993)
Milk and Kisses  (1996)
Diskografia > EP:t ja Singlet

Lullabies (1982)
Peppermint Pig (1983)
Sunburst And Snowblind (1983)
The Spangle Maker (1984)
Aikea-Guinea (1985)
Tiny Dynamine (1985)
Echoes In A Shallow Bay (1985)
Love's Easy Tears (1986)
Iceblink Luck (1990)
Evangeline (1993)
Snow (1993)
Bluebeard (1994)
Twinlights (1995)
Otherness (1995)
Tishbite (1996)
Violaine (1996)
Diskografia > Kokoelmalevyt

The Pink Opaque (1985)
The Box Set (1991)
BBC Sessions (1999)
Stars And Topsoil (2000)
Lullabies to Violaine: Singles and Extended Plays 1982-1996  (2005)
Lullabies to Violaine, Volume 1: Singles and Extended Plays 1982-1990  (2006)
Lullabies to Violaine, Volume 2: Singles and Extended Plays 1993-1996  (2006)
Treasure Hiding: The Fontana Years (2018)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu, www.cocteautwins.com
The Cocteau Cafe, www.cocteautwins.org
Robin Guthrie Myspacessa (englanniksi)
ElizabethFraser.com, (Arkistoitu – Internet Archive), www.elizabethfraser.com
simonraymonde.com
cocteautwinsforums.com Virallinen keskustelufoorumi
«An appreciation of the Cocteau Twins» fanisivu
www.cocteautwinscn.com (Arkistoitu – Internet Archive) Kiinalainen fanisivu
Dallas Austin

Dallas Austin (s. 29. joulukuuta 1970 Columbia, Georgia) on yhdys­valtalainen musiikkituottaja, kitaristi ja kosketinsoittaja. Austin on tuottanut ja tehnyt yhteistyötä monien huippubändien ja artistien kanssa mm. Texas (yhtye), Boyz II Men, Monica, Madonna,Janet Jackson, For Real,Aretha Franklin, Stacie Orrico, Another Bad Creation, No Doubt, Sugababes, Michael Jackson, Anastacia ja Brand New Heavies.
19. tammikuuta 2006 Austin jäi kiinni Dubain lentokentällä huumeiden salakuljetuksesta kun hänen hallustaan löytyi 1,26 grammaa kokaiinia ja 5 kapselia. Austinia kerrottiin uhanneen jopa kuolemantuomio, mutta lopulta hän selvisi tapauksesta kovilla sakoilla.
Austinin tuottamat

"Push the Button" (Sugababes)
"Ugly" (Sugababes)
"Trick Me" (Kelis)
"Keep It Down" (Kelis)
"Secret" (Madonna)
"Sanctuary" Madonna
"Don't Stop" (Madonna)
"Survival" (Madonna)
"The Power of Good-Bye (Dallas' Low End Mix)" (Madonna)
"Your Honesty" (Madonna)
"In Demand" (Texas)
"Stuck" (Stacie Orrico)
"Secrets" (Eternal)
"Cool" (Gwen Stefani)
"Crash" (Gwen Stefani)
"Danger Zone" (Gwen Stefani)
"Hit 'Em Up Style (Oops) (Blu Cantrell)
"Don't Let Me Get Me" (P!nk)
"Just like a Pill" (P!nk)
"Left Outside Alone" (Anastacia)
"Sick and Tired" (Anastacia)
"Creep" (TLC)
"Case of the Fake People" (TLC)
"Unpretty" (TLC)
"Silly Ho" (TLC)
"If They Knew" (TLC)
"Shout" (TLC)
"Don't Pull out on Me Yet" (TLC)
"Ain't 2 Proud 2 Beg" (TLC)
"What about Your Friends" (TLC)
"Hat 2 Da Back" (TLC)
"Just a Little While" (Janet Jackson)
"They Don't Care about Us (Dallas Austin Main Mix)" (Michael Jackson)
"This Time Around" (Michael Jackson)
"Iesha" (Another Bad Creation)
"Playground" (Another Bad Creation)
"Motownphilly" (Boyz II Men)
"It's So Hard to Say Goodbye to Yesterday" (Boyz II Men)
"The Boy Is Mine" (Brandy ja Monica)
"Don't Take It Personal" (Monica)
"Touch Myself" (T-Boz)
"R U Freaky" (Highland Place Mobsters)
"Put 'Em Up" (Namie Amuro)
Aiheesta muualla

Dallas Austin on music.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Armas Tolonen

Armas Tolonen (30. heinäkuuta 1893 Kivennapa – 26. marraskuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Tolonen toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1949–1951 edustaen Kymen läänin vaalipiiriä. Tolonen nousi eduskuntaan kesken vaalikauden kuolleen Jere Juutilaisen tilalle. Tolonen toimi myös Kivennavan kunnanvaltuuston jäsenenä. Tolonen kävi kansakoulun ja kauppakoulun ja työskenteli politiikan ulkopuolella puutavaraliikemiehenä Kivennavalla vuoteen 1939 ja 1941–1944 ja Helsingissä 1944–1954. Tolonen toimi myös Kivennavan kansanhuollon johtajana ja Kivennavan kunnan rahastonhoitajana sotien aikana. Tolosen vanhemmat olivat mökkiläinen Juho Tolonen ja Ristina Käkönen. Tolosen puoliso vuodesta 1927 oli Eeva Lempinen.
Arctic Sunrise

Arctic Sunrise ankkurissa Mäntyluodon edustalla huhtikuussa 2007
Arctic Sunrise on norjalaisella AS Vaagen Verft –telakalla vuonna 1975 hylkeenpyyntialukseksi rakennettu laiva, jonka nykyään omistaa Greenpeace. Greenpeace otti aluksen käyttöönsä vuonna 1996.
Arctic Sunrise oli ensimmäinen alus, joka purjehti Etelänapamantereella sijaitsevan James Rossin saaren ympäri. Saaren Etelämantereeseen liittänyt 200 metriä paksu jääkieleke romahti irti vuonna 1997 ja avasi väylän saaren ympäri.
Alus pystyy murtamaan jäätä ja sillä on kolmisenkymmentä hyttipaikkaa. Huippunopeus on 13 solmua. Sen pituus on 49,62 m, leveys 11,5 m ja syväys 5,3 m. Aluksen kotisatama on Amsterdam, Alankomaat.
Arctic Sunrisea on sen jäänkestävyyden ansiosta käytetty paljon napa-alueilla, ja se on osallistunut mm. valaanpyynnin estämiseen Eteläisellä jäämerellä sekä dokumentoinut ilmaston lämpenemisen vaikutuksia Grönlannissa. Se on myös vieraillut Amazonilla ja Karibianmerellä. Suomessa alus on käynyt kolmasti, loppusyksystä 2006, alkukeväästä 2007 ja alkukeväästä 2015.
Syyskuussa 2013 Venäjän turvallisuusjoukot ottivat aluksen haltuunsa, kun alusta oli käytetty Venäjän öljynporauksen vastustamiseen arktisilla alueilla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Arctic Sunrisesta Greenpeacen sivuilla
Arctic Eagles

Ryhmän lentäjät Tapio Pitkänen, Raimo Nikkanen ja  Miikka Rautakoura Turku Airshow´ssa 2015.
Arctic Eagles Turku Air Show’ssa 2019.
Arctic Eagles on suomalainen taitolentoryhmä, joka aloitti toimintansa vuonna 2013 nimellä Saario Special. Nimi oli kunnianosoitus suomalaiselle taitolentäjälle Seppo Saariolle. Ryhmä myös lensi Saarion 1970- ja 1980-luvuilla rakentamilla taitolentokoneilla. Vuonna 2014 nimeksi vakiintui Arctic Eagles. Arctic Eaglesin jäsenet ovat kokeneita harraste- ja ammattilentäjiä, ja ryhmä on osallistunut useisiin lentonäytöksiin ja taitolentokilpailuihin.
Jäsenet

Raimo Nikkanen
Tapio Pitkänen
Miikka Rautakoura
Jyri Mattila
Seppo Tuovinen (valvoja)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arctic Eagles Wikimedia Commonsissa
Aura (lehti)

Aura on seuraavien lehtien niimi
Aura, vuonna 1880 perustettu turkulainen sanomalehti
Aura, Aura-seuran kirjallinen kalenteri
Uuden Ajan Aura, yhdistyi 1982 Kompostin kanssa Suomi-lehdeksi
Uusi Aura, turkulainen sanomalehti 1897-1964
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aura (lehti)”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Aquarium (albumi)

| Aquarium Aqua |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1996-1997
 Julkaistu: 9. syyskuuta 1997
 Tuottaja(t): Claus Norreen, Delgado, Jan Langhoff, Johnny Jam, Peter Hartman, Per Adebratt, Søren Rasted, Tommy Ekman
 Tyylilaji: eurodance, bubblegum dance, dancepop
 Kesto: 40.44
 Levy-yhtiö: Universal Music Denmark
Listasijoitukset
  2.
Aquan muut julkaisut
|   | Aquarium 1997 | Aquarius 2000 |
Aquarium on eurodance-yhtye Aquan ensimmäinen albumi vuodelta 1997.
Kappaleet

Happy Boys & Girls – 3.37
My Oh My – 3.22
Barbie Girl – 3.16
Good Morning Sunshine – 4.05
Doctor Jones – 3.22
Heat of the Night – 3.33
Be A Man – 4.22
Lollipop (Candyman) – 3.35
Roses Are Red – 3.43
Turn Back Time – 4.10
Calling You – 3.33
Didn't I – 3.22 (Bonuskappale)
Avalonin usvat

Avalonin usvat (engl. The Mists of Avalon) on Marion Zimmer Bradleyn vuonna 1983 julkaistu kuningas Arthurin ledendaa kuvaava teos naishahmojen näkökulmasta kirjoitettuna. Kirjan ensimmäinen painos tuli 1986, ja sen julkaisi WSOY. Kirjan suomensi Paula Herranen.
Aquarela do Brasil

Aquarela do Brasil ([akwaˈɾɛlɐ du bɾaˈziw], ”Akvarelli Brasiliasta”), paremmin tunnettu nimellä Brazil, on yksi brasilialaisen musiikin tunnetuimmista sambakappaleista, jonka on säveltänyt Ary Barroso vuonna 1939.
Jo monia hittejä Carmen Mirandalle kirjoittanut Barroso voitti iloisella sävelmällään ensimmäisen palkinnon eräässä sävellyskilpailussa. Brazil aloitti Brasiliassa uuden riemukkaiden ja kotimaata ylistävien sambasävelmien aallon, jonka sanottiin hyödyttäneen silloista yksinvaltaista presidenttiä Getúlio Vargasia. Vargas valitsi tietoisesti politiikkansa välineiksi kolme Brasilian suosituinta ilmiötä: samban, jalkapallon ja karnevaalit. Sävelmä on vuodesta toiseen yksi Rion sambakarnevaalin eniten soitettuja.
Walt Disney kuuli kappaleen erään brasilialaishotellin ravintolassa ja otti sen pari vuotta myöhemmin mukaan lyhyeen piirroselokuvaan Oppitunti (Saludos Amigos, 1942), mistä alkoi sävelmän suosio aluksi Yhdysvalloissa ja vähitellen ympäri maailmaa sekä laulettuna että erilaisina instrumentaalisovituksina.
Kappaleesta on satoja levytyksiä, tunnetuimpina esittäjinä Carmen Miranda, Xavier Cugat orkestereineen 1943, Frank Sinatra 1956 sekä myöhemmin muun muassa Bing Crosby, Ray Conniff, Django Reinhardt ja Paul Anka. Suomessa siitä tehtiin vuonna 1956 sekä Matti Viljasen yhtyeen instrumentaaliversio että Sacy Sandin laulettu versio Kari Tuomisaaren sanoin.
Sävelmää on käytetty yli 20 elokuvassa, muun muassa Rioon sijoittuvassa Alfred Hitchcockin jännityselokuvassa Kohtalon avain (1946) ja Terry Gilliamin dystopiassa Brazil – tämän hetken tuolla puolen (1985), joka sai nimensäkin kappaleesta.
Aiheesta muualla

Ary Barroson muistosivusto, taustamusiikkina lyhyt pianonäyte kappaleesta ”Brazil” (Arkistoitu – Internet Archive) (portugaliksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Aquarela do Brasil
Käännös suomeksi
Atlantin väylä

Mutkikasta matkantekoa. Taustalla Storseisundetin silta.
Atlantin väylä kartalla.
Atlantin väylä (norj. Atlanterhavsveien, uusnorjaksi Atlanterhavsvegen) on noin 8,3 kilometrin mittainen osuus Åndalsnesin ja Kristiansundin välistä läänintie 64:ää Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Tie on rakennettu saari- ja luotoketjulle ja se kulkee yli kahdeksan sillan ja pitkin pengerrettyjä osuuksia. Atlantin väylä avattiin liikenteelle 7. heinäkuuta 1989. Se suosittu matkailutie.
Tien pisin silta on Storseisundetin silta, betoninen ulokepalkkisilta, joka kokonaispituus on 260 metriä ja alituskorkeus 23 metriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Atlantin väylä Wikimedia Commonsissa
Atlanterhavsvegen  Statens vegvesenin palvelussa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
The Atlantic Road -sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)(englanniksi)
Armas Vallasvuo

Armas Eskil Vallasvuo (alk. Walén, 12. kesäkuuta 1907 Helsinki – 27. toukokuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen elokuvaleikkaaja. Hänen vaimonsa oli Kerttu Vallasvuo (o.s. Kilpinen).
Vallasvuon ura kattaa yli 150 elokuvaa. Hän oli Elmer Lahden ohella toinen T.J. Särkän johtaman Suomen Filmiteollisuuden vakioleikkaajista. Osmo Harkimon kanssa Vallasvuo leikkasi Edvin Laineen ohjaaman Tuntemattoman sotilaan (1955). He yhdistelivät aitoa TK-miesten ottamaa kuvaa jatkosodasta fiktiiviseen filmimateriaaliin niin taidokkaasti, että elokuvan katsojan on vieläkin vaikea erottaa nämä kaksi toisistaan. Kaksikko sai elokuvasta Jussi-palkinnon.
Edvin Laineen elokuvien lisäksi Vallasvuo toimi leikkaajana myös monille muille ohjaajille, kuten Matti Kassila, Ville Salminen, Aarne Tarkas ja maisteri Särkän itsensä ohjaamille elokuville.
Vallasvuo menehtyi pitkän sairauden uuvuttamana 87-vuotiaana. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle.
Aiheesta muualla

Armas Vallasvuo Elonetissä.
Armas Vartiainen

Armas Vihtori Vartiainen (19. maaliskuuta 1901 Helsinki – 10. elokuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Vartiaisen vanhemmat olivat työmestari Vihtori Vartiainen ja Edla Maria Hellstén ja puoliso vuodesta 1927 Kirsti Helvi Elisabeth Bernhard. Hänen veljiään olivat Ilmari Vartiainen ja Osmo Vartiainen. Vartiainen tuli ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1920 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1927. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1929. Hän oli Helsingin yliopiston farmakologian dosentti 1931–1945, ylimääräinen professori 1945–1950 ja professori vuodesta 1950 vuoteen 1966. Sotilasarvoltaan Vartiainen oli lääkintämajuri (1941).
Aiheesta muualla

Ihmiset: Emeritusprofessori Armas Vartiainen (HS 9.9.1990) (Viitattu 20.10.2017)
Carole King

| Carole King |
| --- | --- |
 Carole King vuonna 2012
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. helmikuuta 1942 (ikä 82) New York, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Carole King 
Aktiivisena:  1961– (lauluntekijä) 1971– (laulaja)
Tyylilajit:  pop, rock, jazz, blues
Soittimet:  laulu, piano, kitara
Levy-yhtiöt:  A&M Records Rockingale
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Carole King (oik. Carol Joan Klein, s. 9. helmikuuta 1942 New York) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja pianisti. Hänet tunnetaan 1960-luvun hiteistään, joita hän teki yhteistyössä silloisen aviomiehensä Gerry Goffinin kanssa. Vuodesta 1970 alkaen King on tehnyt soololevyjä, joista tunnetuin on hänen toinen albuminsa Tapestry vuodelta 1971. Hänen tuotteliainta aikaansa oli 1970-luvun alku, mutta laulunkirjoittajana King on ollut merkittävä myös ennen ja jälkeen tuon ajan.
Elämä ja ura > Varhainen elämä

Carole King syntyi juutalaiseen Kleinin perheeseen Brooklynissa 9. helmikuuta 1942. Hän oppi soittamaan pianoa neljän vuoden ikään mennessä. Teini-ikäisenä King kirjoitti jo omia lauluja, nauhoitti demoja, lauloi taustoja ja auttoi levytyssessioiden järjestelyissä. Hän kirjoitti ja julkaisi myös muutaman singlen, jotka eivät kuitenkaan menestyneet.
Elämä ja ura > Musiikkiura

Opiskellessaan Queens Collegessa King tapasi Gerry Goffinin, josta tuli hänen aviomiehensä ja lauluntekijäkumppaninsa. Kingin single ”Oh! Neil” (1960) teki vaikutuksen Don Kirshneriin, joka teki Kingin ja Goffinin kanssa sopimuksen Aldon Music Empirelle. Shirelles-lauluyhtye menestyi kaksikon tekemällä kappaleella ”Will You Love Me Tomorrow?”, jota seurasi seitsemän vuoden aikana useita muitakin listahittejä. Kingin oma laulajanura ei kuitenkaan ottanut tuulta alleen, sillä vain ”It Might As Well Rain Until September” (1962) nousi top-40:een.
King ja Goffin erosivat 1967 mutta tekivät senkin jälkeen toisinaan yhteistyötä. King muutti Los Angelesiin ja perusti rock-yhtyeen The City. Yhtyeen ainoa albumi oli Now That Everything’s Been Said.
King julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Writer vuonna 1970, mutta se ei menestynyt. King julkaisi menestysalbuminsa Tapestry vuonna 1971. Albumilla oli niin Kingin aiempia, muille tekemiään kappaleita kuin joitain uusiakin. Tapestry sai neljä Grammya, ja sitä on myyty yli 15 miljoonaa kappaletta. Tapestryn jälkeen King on jatkanut albumien tekemistä. Hän sai Oscar-ehdokkuuden kappaleestaan ”Now and Forever” elokuvassa Omaa luokkaansa (1992). King on myös näytellyt Broadwaylla.
King on kirjoittanut yli 400 laulua, joita on levyttänyt yli tuhat artistia.
Elämä ja ura > Yksityiselämä

King meni naimisiin Gerry Goffinin kanssa 1960 tultuaan raskaaksi 17-vuotiaana. Avioliitto kärsi 1960-luvun aikana Goffinin uskottomuudesta, ja pari erosi 1968. King oli naimisissa muusikko Charles Larkeyn kanssa 1970−1976 ja sen jälkeen Rick Eversin kanssa vuodesta 1977 vuoteen 1978, jolloin Evers kuoli huumeisiin. Kingin neljäs aviomies oli Rick Sorenson, josta hän on myös eronnut. Kingillä on kaksi tytärtä Goffinin kanssa sekä tytär ja poika Larkeyn kanssa.
King asuu nykyisin Idahossa ranchillaan ja konsertoi lähinnä ympäristön puolesta. Ympäristöaktivisminsa lisäksi King on kampanjoinut demokraattien John Kerryn ja Hillary Clintonin puolesta.
Tunnustukset

Kingin albumi Tapestry (1971) voitti neljä Grammya, joista yksi tuli Kingille vuoden parhaana naislaulajana. King nimettiin Songwriters Hall of Fameen 1987, ja 1988 hän ja Gerry Goffin saivat National Academy of Songwritersin elämäntyöpalkinnon. Kaksikko nimettiin Rock and Roll Hall of Fameen 1990. King sai Songwriters Hall of Famen Mercer Awardin 2002. King ja Goffin saivat Recording Academyn Trustee Awardin 2004. Kingille myönnettiin kongressin kirjaston Gershwin Award vuodelle 2013.