stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lumihaarikko
Levinneisyys

Lumihaarikkoa tavataan lähinnä pohjoisen pallonpuoliskon arktisilla alueilla. Euroopassa lajia kasvaa Skotlannissa, Färsaarilla, Islannissa, Huippuvuorilla sekä Norjan, Ruotsin ja Suomen vuoristo- ja tunturialueilla ja Pohjois-Venäjän tundralla Jäämeren rannalla. Levinneisyysalue jatkuu Venäjällä itään seuraten Jäämeren arktista pohjoisrannikkoa aina Tyynelle valtamerelle saakka, ja edelleen Pohjois-Amerikan puolella Alaskaan, Pohjois-Kanadaan ja Grönlantiin. Suomessa lumihaarikkoa tavataan ainoastaan korkeimmilla tunturiseuduilla Käsivarren suurtuntureilla Enontekiöllä. Lisäksi lajista on vanha havainto Utsjoelta.
Elinympäristö

Lumihaarikko on arktisten alueiden kasvi, jota tavataan lietteisillä lumenviipymäpaikoilla, kosteilla kalliopenkereillä ja tunturipurojen sorarannoilla.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Lumihaarikon levinneisyys Suomessa.
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Lumihaarikko (Sagina nivalis)
ITIS: Sagina nivalis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Sagina nivalis (englanniksi)
Maailmankulttuurin museo

| Maailmankulttuurin museo |
| --- | --- |

Tyyppi:  Museo 
Sijainti:  Södra vägen 54, Göteborg, Ruotsi
Perustettu:  2004
Kotisivut:  www.varldskulturmuseet.se
Koordinaatit:  57°41′42″N, 11°59′20″E
 fiMaailmankulttuurin museo 
  
Maailmankulttuurin museo (ruots. Världskulturmuseet) on Göteborgissa Ruotsissa vuonna 2004 avattu museo. Museo sijaitsee Göteborgissa Tiedekeskus Universeumin ja Liseberg-huvipuiston vieressä. Museon suunnittelun takana olevat arkkitehdit, jotka valittiin kansainvälisen kilpailun jälkeen, ovat Lontoossa asuvat Cécile Brisac ja Edgar Gonzalez.
Museon sisustaa ja "ranskalaiset portaat".
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Maailmankulttuurin museo
Al-Zarqa

| Al-Zarqa |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin.
 Al-Zarqa
 Koordinaatit: 32°05′0″N, 36°6′0″E 
Valtio:  Jordania
Hallintoalue:  Az Zarqa
Väkiluku (2018):  685 941
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Al-Zarqa (arab. الزرقاء‎, al-Zarqāʾ) on kaupunki Jordaniassa maan pääkaupunki Ammanin koillispuolella. Vuonna 2018 kaupungin asukasluku oli 685 941.
Maantiede

Al-Zarqa sijaitsee noin 23 kilometrin päässä Jordanian pääkaupunki Ammanista koilliseen. Alue on aavikkoa reunustavaa tasankoa, jota halkovat pienet laaksot. Alueen läpi kulkeva Zarqajoki on yksi Jordanin sivuhaaroista. Joen lisäksi alueella on useita lähteitä ja pohjavesiesiintymiä.
Historia

Nykyisen al-Zarqan alueella ei tiettävästi ollut pysyvää asutusta vielä Egyptin mamelukkien hallitessa aluetta. Osmanien valtakunnan ajalla vuonna 1899 paikalle perustettiin ryösteleviä beduiineja vastaan rakennettu linnoitus. Vuonna 1903 paikalle muutti 66 tšetšeenipakolaisten perhettä, sekä joitakin tšerkessejä. Beduiinien uhan takia heidän perustamansa asutuskeskus suojattiin muurein. Sittemmin paikasta tuli yksi Hijazin rautatien asemista.
Ensimmäisen maailmansodan aikana al-Zarqa oli merkittävä huoltokeskus brittejä vastaan sotineille osmanijoukoille. Kaupunki menetettiin eteneville briteille vuonna 1917. Vuosien 1918 ja 1920 välillä al-Zarqa kuului emiiri Faisalin hallitsemaan emiraattiin, mutta vuonna 1921 siitä tuli osa uutta Transjordaniaa. Transjordanian hallitsijaksi oli noussut Faisalin veli Abdullah. Al-Zarqasta tuli jälleen merkittävä sotilastukikohta, jonne muutti sotilashenkilöstöä. Sittemmin ja etenkin vuoden 1948 jälkeen kaupunki on kasvanut nopeasti.
Väestö

Al-Zarqan asukasluku oli vuonna 2018 arviolta 685 941. Kaupungin asukkaiden enemmistö on palestiinalaisia. Zarqan vuonna 1949 perustetulla pakolaisleirillä asuu noin 20 000 palestiinalaispakolaista. Kaupunkiin on saapunut myös Syyrian sisällissodan pakolaisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Al-Zarqa Wikimedia Commonsissa
Arabiarmeijan aukio.
Algot Lange

Algot Lange vuonna 1880.
Algot Lange (17. huhtikuuta 1850 Kalmar, Ruotsi – 13. maaliskuuta 1904 Pariisi, Ranska) oli ruotsalainen oopperalaulaja (bassobaritoni) ja laulupedagogi. Hän toimi oopperalaulajana Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa, Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa ja Tanskan kuninkaallisessa teatterissa, jossa hän toimi myös laulunopettajana.
Lange oli naimisissa suomalaissyntyisen pianistin Ina Langen kanssa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Algot Lange
Alaska State Capitol

| Alaska State Capitol |
| --- | --- |

Sijainti:  Juneau, Alaska, Yhdysvallat
Rakennustyyppi:  hallintorakennus
Rakennustyöt aloitettu:  18. syyskuuta 1929
Avattu:  14. helmikuuta 1931
Rakennuskustannukset:  n. 1 miljoona dollaria (vuoden 1931 rahassa)
Suunnittelija:  James A. Wetmore
Runkorakenne:  teräsbetoni
Julkisivumateriaali:  tiili
Kerrosluku:  6
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alaska State Capitol (alun perin Federal and Territorial Building) on Yhdysvaltain osavaltion Alaskan parlamentti- ja hallintorakennus, joka sijaitsee osavaltion pääkaupungissa Juneaussa. Rakennus valmistui vuonna 1931 liittovaltion toimistokäyttöön. Rakennus sai nykyisen käyttötarkoituksensa vuonna 1959, kun Alaskasta tuli osavaltio.
Alaska State Capitol on Yhdysvaltain osavaltioiden hallintorakennuksista ainoa, jota ei alun perin rakennettu siihen käyttöön. Sen vuoksi se eroaa tyyliltään varsin paljon muiden osavaltioiden vastaavista, ja saattaakin vaikuttaa vain tavalliselta toimistotalolta kadun varrella.
Jo 1960-luvusta lähtien on ollut yrityksiä siirtää Alaskan pääkaupunki pois Juneausta, ja tämän myötä rakentaa uusi hallintorakennus. Näistä viimeisin tapahtui vuonna 2002. Vuonna 2012 Alaskan osavaltio käynnisti neljävuotisen 33 miljoonan dollarin hintaisen peruskorjauksen, jossa parannettiin rakennuksen kestävyyttä maanjäristyksille, ja palautettiin rakennuksen ilmettä alkuperäiseen 1930-luvun tyyliin.
Kuvia

Edustajainhuoneen istuntosali
Senaatin istuntosali
Alaskan kuvernöörin toimisto
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alaska State Capitol Wikimedia Commonsissa
M/S Brilliance of the Seas

| Brilliance of the Seas |
| --- | --- |
 Brilliance of the Seas
Tyyppi:  risteilyalus
Lippuvaltio:   Bahama
Kotipaikka:  Nassau
IMO-numero:  9195200
MMSI-numero:  8000459
Tunnuskirjaimet:  C6SJ5
Omistaja:  Brilliance of The Seas Inc (Royal Caribbean Cruises), Nassau, Bahama
Rakennustelakka:  Jos. L. Meyer Werft, Papenburg, Saksa
Rakennusnumero:  656
Hinta:  350 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria
Tilattu:  9. huhtikuuta 1998
Kölinlasku:  25. kesäkuuta 1998
Vesillelasku:  1. joulukuuta 2001
Luovutettu:  5. heinäkuuta 2002
Tekniset tiedot
Pituus:  293,20 m
Leveys:  32,20 m
Syväys:  8,10 m
Bruttovetoisuus (GT):  90 090
Koneisto:  2 × Marine-Fincantierin kaasuturbiinia
Koneteho:  57 400 kW
Nopeus:  24,0 kn
Hyttipaikkoja:  2 501
Matkustajia:  2 501
Sisaralukset:  Radiance of the Seas, Serenade of the Seas ja Jewel of the Seas
Lähteet:  
M/S Brilliance of the Seas on Meyer Werftin Saksassa vuonna 2002 Royal Caribbean International -varustamolle valmistama risteilyalus.
Rakentaminen

Alus tilattiin 9. huhtikuuta 1998 Jos. L. Meyer GmbH & Companylta Papenburgista Saksasta. Sen köli laskettiin 25. kesäkuuta 1998 telakkanumerolla 656 ja alus laskettiin vesille 1. joulukuuta 2001. Alus luovutettiin 5. heinäkuuta 2002 bahamalaiselle Brilliance of The Seas Inc:lle, joka luovutti aluksen operoitavaksi Royal Caribbean Cruises -varustamolle.
Tämän tyypin alukset ovat sopivat kulkemaan esimerkiksi Panaman kanavassa. Hytit ovat suurimmaksi osaksi ulkohyttejä omilla parvekkeillaan. Lasia on ulkoseinämateriaalina runsaasti. Keskusaula Centrum toimii laivan keskipisteenä. Se on yhdeksän kantta korkea ja monet palvelupisteet sijaitsevat sen lähettyvillä.
Käyttöhistoria

Alus aloitti 15. heinäkuuta 2002 ensimmäisen risteilynsä Harwichista Norjaan, josta se jatkoi maailman ympäri.
Aditya Roy Kapur

| Aditya Roy Kapur |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. marraskuuta 1985 (ikä 38) Bombay, Maharashtra, Intia
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2009–
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Aditya Roy Kapur (s. 16. marraskuuta 1985 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisissä elokuvissa. Hän teki näyttelijändebyyttinsä vuoden 2009 musikaalielokuvassa London Dreams, ja myöhemmin sai näkyvyyttä rooleillaan vuoden 2010 elokuvissa Action Replayy ja Guzaarish. Vuonna 2013 hän nousi kuuluisuuteen ja sai positiivista palautetta kriitikoilta suorituksestaan menestyselokuvassa Aashiqui 2. Samana vuonna hän näytteli sivuroolia toisessa peräkkäisessä menestyselokuvassaan Yeh Jawaani Hai Deewani.
Perhe

Aditya Roy Kapur syntyi Bombayssa punjabilaiselle hinduisälle ja juutalaisäidille nuorimpana kolmesta veljeksestä. Vanhin veli Siddharth Roy Kapur on elokuvatuottaja ja liikemies, joka on naimisissa näyttelijä Vidya Balanin kanssa, ja toinen veli Kunaal Roy Kapur on myös näyttelijä.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | London Dreams | Wasim Khan |  |
| 2010 | Action Replayy | Bunty |  |
| 2011 | Guzaarish | Omar Siddiqui |  |
| 2013 | Aashiqui 2 | Rahul Jaykar |  |
| 2013 | Yeh Jawaani Hai Deewani | Avinash ”Avi” Arora |  |
| 2014 | Daawat-e-Ishq | Tariq ”Taru” Haidar |  |
| 2016 | Fitoor | Noor Nizami |  |
| 2017 | Ok Jaanu | Aditya ”Adi” Gunjal |  |
| 2018 | Welcome to New York | Itsenään | Cameoesiintyminen |
| 2019 | Kalank | Dev Chaudhry |  |
| 2020 | Malang | Advait Thakur |  |
| 2020 | Sadak 2 | Vishal/Munna Chavan |  |
| 2020 | Ludo | Akash Chauhan |  |
| 2022 | Rashtra Kavach Om | Om Singh Rathore |  |
| 2023 | Gumraah | Arjun Sehgal, Sooraj Rana |  |
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Vuosi | Palkinto | Kategoria | Elokuva | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | BIG Star Entertainment Awards | Paras miesnäyttelijä romanttisessa roolissa | Aashiqui 2 | Voitto |
| 2013 | BIG Star Entertainment Awards | Romanttisin pari (Shraddha Kapoorin kanssa) | Aashiqui 2 | Voitto |
| 2014 | Screen Awards | Pari nro 1 (Shraddha Kapoorin kanssa) | Aashiqui 2 | Voitto |
| 2014 | Star Guild Awards | Vuoden pari (Shraddha Kapoorin kanssa) | Aashiqui 2 | Voitto |
| 2014 | Filmfare Awards | Paras miessivuosa | Yeh Jawaani Hai Deewani | Ehdokkuus |
| 2014 | International Indian Film Academy Awards | Paras miessivuosa | Yeh Jawaani Hai Deewani | Voitto |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aditya Roy Kapur Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Aditya Roy Kapur Allmoviessa (englanniksi)
Aleksandr Jašin

Aleksandr Jakovlevitš Jašin (ven. Алекса́ндр Я́ковлевич Я́шин, oikea sukunimi Popov, Попо́в; 27. maaliskuuta 1913 nykyisen Vologdan alueen Nikolskin piirin Bludnovon kylä – 11. heinäkuuta 1968 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Aleksandr Jašin syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui Nikolskin opettajateknikumista ja työskenteli kyläkoulun opettajana. Jašinin ensimmäinen runokirja Pesni Severu (”Lauluja pohjolalle”) ilmestyi vuonna 1934. Myöhemmin Jašin asui Moskovassa, jossa hän suoritti Maksim Gorkille nimetyn kirjallisuusinstituutin. Hänen 1930-luvun lyriikkansa kuvaa maaseudun elämässä tapahtuneita muutoksia. Se on sävyltään valoisaa ja sisältää runsaasti kansanrunouden ja paikallisen murteen aineksia.
Jašin osallistui toiseen maailmansotaan lehtimiehenä ja poliittisena työntekijänä. Sodan jälkeen hän matkusteli eri puolilla Neuvostoliittoa kirjoittaen sävyltään siloiteltua kansalaislyriikkaa. Runoelma Aljona Fomina (1949) sai Stalin-palkinnon vuonna 1950.
Neuvostoliiton kirjailijaliiton toisessa edustajainkokouksessa vuonna 1954 Jašin ilmoitti katuvansa rehellisyyden ja rohkeuden puutettaan Stalinin aikana ja vaati Sergei Jeseninin tuotannon palauttamista neuvostokirjallisuuteen. 1950-luvun puolivälistä lähtien Jašin kirjoitti etupäässä proosaa, jossa hän kuvasi kriittisesti maaseudun elämää. Erityisen tunnettu on yksilön alistamista kuvaava kertomus Rytšagi (”Vipusimet”, 1956). Runoudessaan Jašin keskittyi henkilökohtaisiin aiheisiin ja moraalisiin kysymyksiin.
Aiheesta muualla

Aleksandr Jašinin teoksia Lib.ru-sivustolla (venäjäksi)
Luominen (biologia)

Luominen eli (spontaani) abortti eli keskenmeno on nisäkkäillä tapahtuva tiineyden itsestään tapahtuva keskeytyminen, jolloin alkio tai sikiö poistuu kohdusta. Keskenmenossa syntyvä sikiö ei ole elinkelpoinen. Ihmislääketieteessä käytetään termiä keskenmeno.
Eräs useilla kotieläinlajeilla luomisia aiheuttava sairaus on luomistauti eli bruselloosi.
Luomihaikalat

| Luomihaikalat |
| --- | --- |
 Sumuhai
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Lahko::  Luomihaikalat Carcharhiniformes  Compagno, 1977
Heimot
 Korallikissahait Atelomycteridae  Härkähait Carcharhinidae  Tiikerihait Galeocerdonidae  Kärppähait Hemigaleidae  Hiirihait Leptochariidae  Syvännekissahait Pentanchidae  Nauhahait Proscylliidae  Okahammashait Pseudotriakidae  Kissahait Scyliorhinidae  Vasarahait Sphyrnidae  Koirahait Triakidae 
Katso myös
   Luomihaikalat Wikispeciesissä   Luomihaikalat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Luomihaikalat (Carcharhiniformes) on haiden suurin lahko. Niitä on kutsuttu myös ihmishaiksi. Lahkoon kuuluu 300 lajia. Niille on tyypillistä silmän päälle tuleva liikkuva vilkkuluomi, kaksi piikitöntä selkäevää, peräevä ja viisi kidusaukkoa.
Tähän lahkoon kuuluu tunnettuja hailajeja kuten härkähai, sumuhai ja muut tiikerihait.
Luomihaikalojen heimojakoa ollaan uudistamassa, sillä DNA-tutkimukset ovat osoittaneet, etteivät ne kaikki ole monofyleettisiä.
Albert Suho

Albert Suho (ennen vuotta 1390 – vuoden 1450 jälkeen) oli saksalainen pappi ja kirjailija. Hän toimi menestyksekkäästi kirkollisissa tehtävissä kotikaupungissaan Osnabrückissä, jota myös edusti Baselin kirkolliskokouksessa. Hän kirjoitti useita teologisia teoksia latinaksi ja laati maailmankronikan alasaksan kielellä.
Kronikkansa Suho aloittaa maailman luomisesta ja päättää vuoteen 1447 (toisen painoksen vuoteen 1452); loppuvaiheissa hän keskittyy käsittelemään Osnabrückin kaupunkia. Suurin osa sisällöstä oli yleisesti tiedossa (Petrus Riga, Martinus Troppaulainen), mutta loppuosa tarjoaa tärkeää lähdeaineistoa paikallisesta kirkkohistoriasta.
Pitkään luultiin, että kronikasta olisi vain yksi käsikirjoitus (Berliini/Krakova), mutta Warburgista 1990-luvulla ja Leidenista vuonna 2012 tehdyt löydöt ovat osoittaneet tiedon vääräksi.
Aiheesta muualla

Warburgin käsikirjoituksen lähdeluettelo (saksaksi)
Luusua (Rovaniemi)

Luusua on kylä Rovaniemellä, noin 53 kilometriä itään kaupungin keskustasta ja noin 50 kilometriä etelään Kemijärven keskustasta. Kylä sijaitsee Iso-Kaihua -järven rannalla Kaihuanvaaran länsipuolella paikallistien 19769 varrella. Kylä on levittäytynyt järven länsirannalle.
Ahti Kortelainen

Ahti Kortelainen (s. Kemi) on suomalainen musiikkituottaja, miksaaja sekä äänittäjä. Vuonna 1987 Kortelainen perusti Kemissä sijaitsevan Tico Tico Studion. Joulukuussa 2012 Kortelaisen studio muutti uusiin toimitiloihin Kemin Syväkankaalle.
Kortelainen on uransa aikana äänittänyt noin 200 albumia. Hänellä on myös useita hokemiin perustuvia lempinimiä, joita on käytetty albumeiden tekijätiedoissa.
Maailmankisat 1985

19. Maailmankisat järjestettiin vuonna 1985 Helsingissä 4. heinäkuuta. Kilpailupaikkana oli Olympiastadion. Kansainväliset yleisurheilukilpailut olivat Helsingin Kisa-Veikkojen järjestämät. Yleisömäärä oli yksipäiväisissä kisoissa lähes 20 000 katsojaa.
| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 200 m |  Mike Franks | 20,78 |  Leandro Penalver | 21,03 |  Marty Krulee | 21,04 |
| 400 m |  Mike Franks | 45,35 |  Mark Rowe | 45,77 |  Ray Armstead | 45,88 |
| 800 m |  Edwin Koech | 1.46,97 |  Marco Mayr | 1.47,09 |  Petre Drăgoescu | 1.47,21 |
| 1 000 m |  Dub Byers | 2.20,37 |  Han Kulker | 2.20,52 |  Niklas Rehula | 2.22,05 |
| 1 500 m |  Omar Khalifa | 3.38,02 |  Pierre Deleze | 3.38,03 |  Abderrahmane Morceli | 3.39,52 |
| 5 000 m |  Doug Padilla | 13.15,44 |  Markus Ryffel |  |  Sydney Maree |  |

| 110 m aidat |  Mark McKoy | 13,53 |  Sam Turner | 13,58 |  Arto Bryggare | 13,65 |
| 400 m aidat |  Ahmed Hamada | 50,58 |  David Patrick | 50,88 |  Reijo Kukkonen | 52,53 |

| Korkeushyppy |  Patrik Sjöberg | 2,30 m |  Jerome Carter | 2,30 m |  |  |
| Seiväshyppy |  Aleksandr Krupski | 5,60 m |  Atanas Tarev | 5,60 m |  Kimmo Pallonen | 5,40 m |
| Kolmiloikka |  Willie Banks | 17,44 m |  Jacek Pastusinski | 16,73 m |  Zdzisław Hoffmann | 16,71 m |

| Keihäänheitto |  David Ottley | 88,34 m |  Tom Petranoff | 86,48 m |  |  |
Naiset

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 400 m |  Tiina Pakkala | 55,08 |  Arja Viljanmaa | 55,30 |  Ruth Waithera | 55,69 |
| 800 m |  Doina Melinte | 1.59,40 |  Jarmila Kratochvílová | 1.59,53 |  Ella Kovacs | 1.59,88 |
| 5 000 m |  Maricica Puică | 15.06,04 |  Aurora Cunha | 15.06,96 |  Cathy Branta | 15.07,56 |
| Kilpailussa kahdeksanneksi sijoittunut Päivi Tikkanen teki Suomen ennätyksen ajalla 15.38,92. | Kilpailussa kahdeksanneksi sijoittunut Päivi Tikkanen teki Suomen ennätyksen ajalla 15.38,92. | Kilpailussa kahdeksanneksi sijoittunut Päivi Tikkanen teki Suomen ennätyksen ajalla 15.38,92. | Kilpailussa kahdeksanneksi sijoittunut Päivi Tikkanen teki Suomen ennätyksen ajalla 15.38,92. | Kilpailussa kahdeksanneksi sijoittunut Päivi Tikkanen teki Suomen ennätyksen ajalla 15.38,92. | Kilpailussa kahdeksanneksi sijoittunut Päivi Tikkanen teki Suomen ennätyksen ajalla 15.38,92. |  |

| 400 m aidat |  Genowefa Blaszak | 55,29 |  Judy Brown-King | 56,49 |  Tuija Helander | 56,96 |

| Korkeushyppy |  Stefka Kostadinova | 1,96 m |  Louis Ritter | 1,93 m |  Debbie Brill | 1,93 m |
| Pituushyppy |  Galina Tšistjakova | 7,00 m |  Nadine Fourcade | 6,41 m |  Arja Jussila | 6,09 m |

| Kuulantyöntö |  Natalja Lisovskaja | 20,63 m |  Judy Oakes | 17,56 m |  Sonja Vasickova | 17,38 m |
| Keihäänheitto |  María Colón | 65,16 m |  Dulce García | 64,34 m |  Tiina Lillak | 64,00 m |

Kisojen parhaalle urheilijalle jaettava Timo Sarpanevan suunnitteleman kiertopalkinnon sai kolmiloikkaaja Yhdysvaltain Willie Banks.
Alexander Clayhills

Alexander Clayhills (1815 – 17. lokakuuta 1894) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraaliluutnantti.
Alexander Clayhillsin isä oli Vehkalahdella syntynyt luutnantti Herman Johan Clayhills ja puoliso Maria Klimova (k. 1860). Clayhills suoritti todennäköisesti Pietarissa sekä insinöörikoulun että yli-insinööriopiston. Hän palveli vuodesta 1850 alikapteenina viimeksi mainitun konduktöörikomppaniassa. Kapteeniksi hänet ylennettiin 1850, majuriksi 1852 ja everstiluutnantiksi 1857. Sotapalveluksesta Clayhills erosi kenraaliluutnanttina.
Alexander Cudmore

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten jalkapallo | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten jalkapallo | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten jalkapallo | Maa:   Yhdysvallat> .Miesten jalkapallo |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | St. Louis 1904 | joukkuekilpailu |  |
Alexander Cudmore (10. helmikuuta 1888 Saint Louis, Missouri – 18. joulukuuta 1944 Saint Louis, Missouri) oli yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen Christian Brothers College -joukkueeseen.
Alexander Clayhills (1820)

Alexander Clayhills (10. huhtikuuta 1820 Jaroslavl – 31. toukokuuta 1882 Moskova) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Alexander Clayhillsin isä oli Vehkalahdella syntynyt valtioneuvos Carl Clayhills.  Hän palveli sotilasuransa alussa tykistön tiedusteluprikaatissa. Vuoden 1851 lopussa hänet ylennettiin alikapteeniksi ja siirrettiin 2. tykistödivisioonan 3. reservipatterin päälliköksi. Krimin sodassa Clayhills palveli kesästä 1854 alkaen 6. tykistöprikaatissa. Sodan jälkeen 1856 hänet ylennettiin kapteeniksi ja määrättiin seuraavana vuonna ensin patterin päälliköksi 2. kenttätykistörykmenttiin ja sitten everstiluutnanttina patteriston komentajaksi 3. kenttätykistöprikaatiin. Clayhillsin tiedetään eronneen sotapalveluksesta kenraalimajurina, mutta tarkempia tietoja hänen myöhemmästä sotilasurastaan ei tunneta.
Aleksandr Jakovlev (lentokonesuunnittelija)

Aleksandr Jakovlev
Aleksandr Sergejevitš Jakovlev (ven. Алекса́ндр Серге́евич Я́ковлев; 1. huhtikuuta (J: 19. maaliskuuta) 1906 Moskova – 20. elokuuta 1989 Moskova) oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija. Hän oli OKB Jakovlevin pääsuunnittelija.
Elämä ja toiminta

Aleksandr Jakovlev syntyi 1. huhtikuuta 1906 Moskovassa. Hän työskenteli lentokoneiden moottorimekaanikkona vuodesta 1924. Hän opiskeli Moskovassa N. J. Žukovskin Puna-armeijan sotilasilmailuakatemiassa, josta valmistui insinööriksi vuonna 1931. Opiskeluaikanaan hän suunnitteli AVF-10-liitokoneen vuonna 1924 ja ultrakeveän AIR-1-koneen vuonna 1927. Kumpikin otettiin käyttöön siviililentokoulutuksessa.
Hän alkoi työskennellä vuonna 1932 siinä OKB:ssä, joka myöhemmin sai hänen nimensä. Vuoteen 1937 mennessä hän oli edennyt sen pääinsinööriksi. Vuonna 1940 hänet nimettiin virkaatekeväksi lentokoneteollisuuden kansankomissaariksi, jona hän toimi vuoteen 1946 asti. Tässä roolissa hän pääsi matkustelemaan ulkomaille ennen toista maailmansotaa. Vieraillessaan muun muassa Italiassa, Saksassa ja Englannissa hän sai ideoita näiden tuotteista. Hän osallistui lentokonetehtaiden evakuointiin hyökkäävien Saksan joukkojen edestä vuosina 1941–1942. Hän toimi tällöin myös Jak-koneiden pääsuunnittelijana. Näissä rooleissa hän joutui neuvottelemaan Stalinin kanssa, jolla diktaattorina oli omia näkemyksiään muun muassa lentosodasta.
Sodan aikana Jakovlev johti Jak-1–Jak-15-hävittäjien suunnittelua. Näistä Jakovlev Jak-7 ja Jakovlev Jak-9 olivat tunnetuimmat. Vuonna 1945 Jak-15 oli Neuvostoliiton ensimmäinen suihkukone. Se, kuten MiG-9:kään, ei mennyt sarjatuotantoon.
Vuonna 1946 Jakovlev hän sai kenraalieverstin arvon. Vuonna 1948 hänestä tuli Neuvostoliiton ilmailuteollisuusministeri.
Jakovlev oli Jakovlevin pääinsinöörinä vuosina 1956–1984. Vuonna 1974 hänestä tuli Neuvostoliiton tiedeakatemian jäsen. Hän opetti Moskovan ilmailuinstituutissa.
Jakovlevin siviilikoneista tunnetuin on pieni Jakovlev Jak-42 -matkustajakone. Yhtiö on suunnitellut myös kuuluisia taitolentokoneita. Kaikkiaan Jakovlev osallistui noin sadan konetyypin suunnitteluun.
Jakovlev sai Lenin-palkinnon elämäntyöstään vuonna 1972. Hän sai Stalin-palkinnon vuosina 1941, 1942, 1943, 1946, 1947 ja 1948. Hän sai FAI:n kultamitalin ja Ranskan kunnialegioonan jäsenyyden.
Aleksandr Jakovlev oli avioliitossa Jekaterina Matvejevan kanssa. Heille syntyi kaksi poikaa Sergei ja Aleksandr.
Aiheesta muualla

Aleksandr S. Jakovlev: Ziel des Lebens. Verlag Progress, Moskau, Militärverlag der DDR, Berlin 1975, 1986 (3.Aufl.) (saksaksi)