stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elliptinen käyrä
Elliptiset käyrät mielivaltaisessa kunnassa

Elliptiset käyrät voidaan määritellä missä tahansa kunnassa K. Elliptisen käyrän formaali määritelmä on, että elliptinen käyrä on epäsingulaarinen projektiivinen algebrallinen käyrä K:ssa, jonka genus on 1.
Qing Liu esittää kirjassaan elliptisen käyrän määritelmä seuraavasti:
Olkoon  k kunta. Tällöin elliptinen käyrä k:n suhteen on sileä projektiivinen käyrä  E yli  k:n, joka on isomorfinen  \mathbb {P} _{k}^{2}:n suljetun alivariston kanssa, jonka määrittelee homogeeninen polynomi  F(u,v,w) muotoa
yhdessä luottamuksellisen rationaalisen pisteen  o=(0,1,0) kanssa.
Vaikka lähteessä ei ole mainittu, on tässä  a_{i}\in k kun  i\in \{1,2,3,4,6\}.
Jos K:n karakteristika ei ole 2 eikä 3, voidaan jokainen elliptinen käyrä kirjoittaa muodossa
missä p ja q ovat K:n alkioita siten, että oikean puolen polynomilla x3 − px − q ei ole yhtään kaksoisjuurta. Jos K:n karakteristika on 2 tai 3, tarvitaan useampia termejä käyrää esittävään yhtälöön.
Yleensä elliptisten käyrien pisteet (x,y), jotka toteuttavat yllä olevan yhtälön ja jossa x ja y kuuluvat K:n algebralliseen sulkeumaan, ovat kiinnostavia. Näitä pisteitä kutsutaan käyrän  K-rationaalisiksi pisteiksi.
Yhteydet lukuteoriaan

Mordellin-Weilin lauseen mukaan rationaalilukujen kunnassa (tai yleisemmin lukukunnassa) määritellyn elliptisen käyrän K-rationaalipisteiden muodostama ryhmä on äärellisesti viritetty Abelin ryhmä. Tämä tarkoittaa, että ryhmä voidaan esittää suorana summana vapaasta Abelin ryhmästä ja äärellisestä torsioaliryhmästä. Vaikka on suhteellisen helppoa määrittää E(K);n torsioaliryhmä, vielä ei tiedetä yleistä algoritmia jolla laskea vapaan aliryhmän aste. Birchin ja Swinnerton-Dyerin konjektuuri antaa kuitenkin kaavan jolla aste voidaan laskea, mutta otaksumaa ei ole toistaiseksi kyetty osoittamaan todeksi.
Andrew Wilesin Fermat'n suuren lauseen todistus perustui erikoistapaukseen Taniyaman–Shimuran lauseesta, joka antaa syvällisen yhteyden elliptisten käyrien ja modulimuotojen välille. Taniyaman–Shimuran lause saatiin kokonaisuudessaan todistettua vuonna 1999.
Vaikka äärellisen kunnan Fp elliptisen käyrän E rationaalipisteiden tarkka lukumäärä on vaikea selvittää, Hassen lauseen mukaan elliptisille käyrille pätee : \left|\sharp E(\mathbb {F} )-p-1\right|<2{\sqrt {p}}.
Tämä fakta voidaan todistaa yleisemmän teorian avulla. Tähän tarvitaan paikallisten zeetafunktioiden teoriaa ja Étalen kohomologiaa. Annetun käyrän rationaalipisteiden lukumäärä voidaan laskea Schoofin algoritmin avulla.
Tämäntyyppisten ongelmien nykyinen tutkimus hyödyntää Abelin varistojen teoriaa.
Algoritmeja jotka hyödyntävät elliptisiä käyriä

Kryptografiassa ja kokonaislukujen tekijöihinjaossa hyödynnetään elliptisiä käyriä, jotka on määritelty äärellisissä kunnissa. Tyypillisesti äärellisessä kunnassa oleviin elliptisiin käyriin perustuvien ohjelmien idea on siinä, että niissä on algoritmit, jotka muuttavat tiettyjä äärellisiä ryhmiä elliptisten käyrien rationaalipisteiden muodostamaksi ryhmiksi. Esimerkkejä tämäntyyppisistä algoritmeista on muun muassa:
Elliptisen käyrän salaus
ECDSA, sähköisen allekirjoituksen menetelmä
Lenstran tekijöihinjakomenetelmä
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Mathematical Atlas: 14H52 Elliptic Curves (Arkistoitu – Internet Archive)
Wolfram Mathworld: Elliptic Curves
James Milnen elliptisiä käyriä koskevan kurssin luentomuistiinpanot. (Arkistoitu – Internet Archive)
Philip Rosseter

Sivu A Booke of Ayres -teoksesta (1601)
Philip Rosseter (1567/8 – 5. toukokuuta 1623 Lontoo) oli englantilainen säveltäjä, luutisti ja teatterinjohtaja.
Rosseterin tunnetuin teos on A Booke of Ayres (1601), jossa on 21 hänen lauluaan luuttu- ja viola da gamba -säestyksellä. Muut 21 laulua kokoelmassa ovat Thomas Campionin säveltämiä. Rosseter työskenteli vuodesta 1603 kuolemaansa luutistina Jaakko I:n hovissa. Vuonna 1609 hän perusti näyttelijäpoikia työllistäneen Whitefriars-teatterin. Hän toteutti ristiriitoja herättäneitä satiirisia tuotantoja. Teatteriyhtiö pysyi toiminnassa vuoteen 1617.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Paramic

Oy Paramic Ab oli paksukalvohybridipiirejä Oulussa valmistanut yritys, jonka perustivat vuonna 1971 kauppa- ja teollisuusministeriön tuella noin 30 piensijoittajaa Oulun yliopistosta, Teknillisestä korkeakoulusta ja VTT:n Puolijohdelaboratoriosta, joissa oli tehty tutkimusta ko. aiheesta.
Yritys patentoi Snapistor-kauppanimellä myytävän, mekaanisesti muutettavan/säädettävän vastuksen, jolla oli useita käyttökohteita elektroniikassa muun muassa televisioissa maailmanlaajuisesti. Lisäksi yritys kehitti kaksivuotisessa projektissa paksukalvotekniikkaa hyväksikäyttäen pienikokoisen mikroaaltotutkan, jonka se patentoi Snapistorin lisäksi vuonna 1975.  Pienikokoinen mikroaaltotutka oli avainkomponentti muun muassa murtohälytysjärjestemissä, joita Aspo Elektroniikka valmisti.
Aspo kiinnostui yrityksestä ja hankki vähitellen omistukseensa yrityksen osakkeet vuodesta 1972 alkaen. Yritys Oy Paramic Ab:n nimellä lakkasi v. 1976. Yrityksen tuotteita markkinoitiin Aspo Oy Paramic -nimellä useita vuosia, koska yritys oli jo saavuttanut markkinat kansainvälisesti ennen siirtymistään kokonaan Aspon omistukseen. Vuonna 1976 yrityksen tuotteita vietiin yli kahteenkymmeneen maahan.
Moduliliiketoiminto liitettiin Aspo Oy:ssä myöhemmin osaksi Aspocompia, josta se myytiin Selmic Oy:lle vuonna 2006. Myyntihetkellä moduliliiketoiminnoissa työskenteli 150 henkilöä.
Aiheesta lisää

https://www.youtube.com/watch?v=Ns8FWobISNA Englanniksi, kohdasta 40:20 eteenpäin: miltä Snapistor näytti ja miten se toimii
Paramount Global

| Paramount Global |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  NASDAQ: PARAA (luokka A) NASDAQ: PARA (luokka B)
ISIN:  US124857AK99
Perustettu:  4. joulukuuta 2019
Toimitusjohtaja:  Robert Bakish
Puheenjohtaja:  Shari Redstone
Kotipaikka:  New York City, Yhdysvallat
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  joukkoviestintä
Tuotteet:  elokuvat, televisio-ohjelmat, kirjat, internetsivustot
Emoyhtiö:  National Amusements
Tytäryhtiöt:  Paramount Pictures   CBS CBS Interactive   Bellator MMA   VidCon   Simon & Schuster   Viacom International
Kotisivu:  www.paramount.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Paramount Global, eli Paramount, on yhdysvaltalainen kansainvälisesti toimiva mediakonserni, jonka päämaja sijaitsee New Yorkissa.
Yhtiön toiminta käynnistyi 4. joulukuuta 2019, jolloin CBS Corporation ja Viacom fuusioituivat. Yhtiöllä on toimintaa elokuva-, televisio-, kirjakustannus- ja internetjulkaisualoilla.
Yhtiön omistuksiin kuuluvat muun muassa Paramount Pictures -elokuvastudio ja CBS-televisioverkko, useita kaapelikanavia (MTV, Nickelodeon, Comedy Central, Showtime jne.) sekä kirjakustantamo Simon & Schuster. Se omistaa myös Channel 5 -kanavan Britanniassa, Telefen Argentiinassa ja Network 10:n Australiassa.
Yrityksen nimi oli alun perin ViacomCBS, mutta se vaihtoi nimensä Paramount Globaliksi 16. helmikuuta 2022.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yhtiön kotisivut (englanniksi)
Piera Pistono

Piera Pistono (s. 15. heinäkuuta 1938 Bangkok, Thaimaa) on italialainen pianisti ja säveltäjä. Hän opiskeli Roomassa aineinaan pianonsoitto, kuoromusiikki ja kuoronjohto. Valmistuttuaan hän aloitti itse työskentelyn opetustehtävissä Santa Cecilian konservatoriossa. Hänen teoksiaan on julkaistu levytyksinä.
Pistono on säveltänyt musiikkia Duo Alternolle, jonka muodostavat sopraano Tiziana Scandaletti ja pianisti Riccardo Piacentini.
Käännös suomeksi
Paimenmatara

| Paimenmatara |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Gentianales
Heimo::  Matarakasvit Rubiaceae
Suku::  Matarat Galium
Laji::  album
Kaksiosainen nimi
 Galium album  Mill. 
Katso myös
   Paimenmatara Wikispeciesissä   Paimenmatara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paimenmatara (Galium album) on valkokukkainen voimakastuoksuinen monivuotinen kasvi.
Ulkonäkö ja koko

Paimenmataran varsi voi kasvaa metrin mittaiseksi ja kasvupaikoille muodostuu usein takkuinen, rönsyllinen kasvusto. Koheneva varsi on särmikäs, kalju ja tyvestä vankka. Lehdet ovat tasasoukan suikeita tai pitkulaisia ja ne kasvavat kiehkuroina 6–8 lehden ryhminä varren ympärillä. Leveimmillään lehdet ovat kärkiosastaan, ja ovat lyhytotaisia ja usein hieman nahkeita. Pienet, 3–5 mm leveät tuoksuttomat kukat sijaitsevat laajoina harsuina viuhkoina kasvin latvassa. Niissä on tyypillisesti neljä valkoista terälehteä. Paimenmatara kukkii kesä-elokuussa.
Paimenmatara risteytyy helposti keltamataran (G. verum) kanssa. Lajien risteymä tunnetaan nimellä piennarmatara (G. × pomeranicum). Risteytyminen on harvinaistanut merkittävästi keltamataran esiintymiä Suomessa. Paimenmataraa muistuttavat saksanmatara eli etelänpaimenmatara (Galium mollugo) ja Etelä-Suomessa lehtimetsässä hyvin harvinaisena kasvava harsomatara (Galium intermedium).
Levinneisyys

Paimenmataraa tavataan yleisenä koko Euroopassa ja paikoitellen myös Pohjois-Afrikassa. Ihmisen mukana laji on levinnyt vieraslajiksi myös muun muassa Pohjois-Amerikkaan. Suomessa paimenmatara on yleinen koko maassa pohjoista Lappia lukuun ottamatta.
Elinympäristö

Paimenmatara kasvaa tuoreilla ja kuivilla niityillä, laitumilla ja tienvierillä.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Paimenmataran levinneisyys Suomessa.
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Paimenmatara (Galium album)
LuontoPortti: Paimenmatara (Galium album)
ITIS: Galium album (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Galium album (englanniksi)
Piera Tizzoni

Piera Tizzoni (s. 14. helmikuuta 1940 Torino) on italialainen entinen yleisurheilija. Hän kilpaili vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa ja sijoittui naisten 4 x 100 metrin viestijuoksussa viidenneksi Letizia Bertonin, Sandra Valentin ja Giuseppina Leonen kanssa. Tizzoni osallistui myös pituushyppyyn, mutta ei päässyt finaaliin.
Paul Maurice

Paul Maurice (s. 30. tammikuuta 1967 Sault Ste. Marie, Ontario) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija ja nykyinen NHL-joukkue Florida Panthersin päävalmentaja.
Maurice on kautta aikojen nuorin 1  000 NHL-ottelua valmentanut valmentaja. Hän saavutti rajapyykin 28. marraskuuta 2010 ottelussa Washington Capitalsia vastaan 43 vuoden ja 302 päivän iässä. Maurice on kokenut eniten hävittyjä otteluita päävalmentajana NHL:n historiassa.
Ura

Philadelphia Flyers varasi puolustajana pelanneen Mauricen vuoden 1985 NHL:n varaustilaisuudessa Flyersin 12. varauksena numerolla 252. Hänen peliuransa päättyi kuitenkin samana vuonna OHL-ottelussa saatuun silmävammaan.
Maurice valmensi NHL:ssä Hartford Whalersia 1995–1997, minkä jälkeen seura muutettiin Carolina Hurricanesiksi. Maurice jatkoi uudistuneessa seurassa kauteen 2003–2004 asti, jolloin hän sai potkut 30 ottelun jälkeen. Seuraavan kerran Maurice toimi NHL:ssä päävalmentajana Toronto Maple Leafsissa kausilla 2006–2007 ja 2007–2008. Hän palasi samana vuonna Carolinaan, mutta irtisanottiin kun kautta 2011–2012 oli pelattu 25 ottelua.
Kesäkuussa 2012 KHL-seura Metallurg Magnitogorsk ilmoitti solmineensa sopimuksen Mauricen ja Carolinan entisen maalivahtivalmentajan Tom Barrasson kanssa. Kaudella 2012–2013 joukkue pääsi Mauricen alaisuudessa pudotuspeleihin, mutta hävisi Salavat Julajev Ufalle ensimmäisellä kierroksella seitsemässä ottelussa. Maurice muutti kauden jälkeen takaisin Pohjois-Amerikkaan ollakseen lähempänä perhettään.
12. tammikuuta 2014 Winnipeg Jets palkkasi Mauricen uudeksi päävalmentajakseen erotettuaan Claude Noëlin joukkueen huonojen peliesitysten vuoksi. Jetsin kauden päätyttyä runkosarjaan Maurice allekirjoitti neljän vuoden jatkosopimuksen seuran kanssa 16. huhtikuuta 2014. Helmikuussa 2020 Maurice allekirjoitti monivuotisen jatkosopimuksen Winnipeg Jetsin kanssa. Hän kuitenkin erosi tehtävästä omasta tahdostaan joulukuussa 2021. Kesäkuussa 2022 Maurice siirtyi Florida Panthersin uudeksi päävalmentajaksi.
Kaudella 2023–2024 Maurice valmensi Floridan Stanley Cup -mestaruuteen.
Käännös suomeksi
Pikajuna (lehti)

| Pikajuna |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  aikakauslehti
Aihealue:  yleisaikakauslehti
Kustantaja:  Lehtimiehet
Perustettu:  1981
Lakkautettu:  1982
Päätoimittaja:  Heikki Parkkonen
Kotikunta:  Tampere
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  joka toinen viikko
Kieli:  suomi
Pikajuna oli Urpo Lahtisen omistaman Lehtimiehet Oy:n vuonna 1981 perustama yleisaikakauslehti, joka yritti vallata markkinoita Apu- ja Seura-lehdiltä sekä Suomen Kuvalehdeltä siinä kuitenkaan onnistumatta. Lehti ilmestyi joka toinen viikko vain vuoden verran ja teki Lehtimiehille 12 miljoonan markan tappiot.
Pikajunan ensimmäistä numeroa painettiin Mikkelin syväpainossa 220 000 kappaletta pääosin irtonumeromyyntiin; tilaajia oli aluksi tuhatkunta. Lehden kohderyhmänä olivat kaupungeissa asuvat suomalaiset Etelä-Suomessa, ääripisteinä Kotka, Lappeenranta, Jyväskylä, Pori, Turku ja Helsinki. Lehden loppuessa vuotta myöhemmin tilauksia oli 20 000 ja levikki kaikkiaan 50–60 000.
Pikajunan keskeisinä tekijöinä olivat Heikki Parkkonen ja Reino Häyry, jotka palasivat lehden loputtua takaisin Yhtyneiden Kuvalehtien Seura-lehteen. Pikajunan toimituksesta jäi kaikkiaan työttömiksi 12 henkeä.
Ensimmäisessä numerossaan heinäkuussa 1981 Pikajuna kertoi ensimmäisenä presidentti Urho Kekkosen heikentyneestä terveydentilasta, jonka muu media oli siihen asti pitänyt tarkoin salassa. Kekkonen jäi sairauslomalle saman vuoden syyskuussa ja erosi presidentin tehtävästä lokakuussa.
Pesäpallon Ykkössarja 1981

Pesäpallon ykkössarja 1981 oli ensimmäinen nykyisin ykköspesiksenä tunnetun sarjan kausi. Sarja perustettiin mestaruussarjan ja suomensarjan väliin. Ensimmäiseksi ykkössarjan "mestariksi" palloili Vaasan Maila.

Sarja jaettiin maantieteellisesti kahteen lohkoon, ja kummankin lohkon kolme parasta jatkoi kamppailua noususta muiden jäädessä taistelemaan sarjapaikastaan. Alkulohkon sijoitusten perusteella loppusarjoihin annettiin joukkueille lähtöpisteitä 2-1-0.
Runkosarja > Pohjoislohko

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pts | VM | OuL | NJ | KoK | IiU | ITa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vaasan Maila | 10 | 7 | 1 | 2 | 76-46 | 15 |  | 6-4 | 1-9 | 9-2 | 9-2 | 6-3 |
| Oulun Lippo | 10 | 7 | 0 | 3 | 99-56 | 14 | 6-10 |  | 11-4 | 4-3 | 6-4 | 13-2 |
| Nurmon Jymy | 10 | 7 | 0 | 3 | 69-65 | 14 | 3-12 | 10-9 |  | 6-5 | 7-9 | 7-6 |
| Kokkolan Kiri | 10 | 4 | 1 | 5 | 56-60 | 9 | 5-5 | 3-10 | 3-6 |  | 9-4 | 11-4 |
| Iin Urheilijat | 10 | 3 | 0 | 7 | 66-85 | 6 | 10-4 | 6-15 | 4-7 | 4-6 |  | 16-7 |
| Ikaalisten Tarmo | 10 | 1 | 0 | 9 | 60-114 | 2 | 2-14 | 8-21 | 5-10 | 8-9 | 15-7 |  |
Runkosarja > Etelälohko

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pts | JLo | PKP | RPL | HNU | LP | LKV |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Jyväskylän Lohi | 10 | 7 | 2 | 1 | 82-34 | 16 |  | 10-2 | 6-6 | 8-3 | 12-2 | 12-2 |
| Puurtilan Kisa-Pojat | 10 | 6 | 1 | 3 | 109-74 | 13 | 4-8 |  | 14-9 | 14-7 | 22-8 | 17-0 |
| Riihimäen Pallonlyöjät | 10 | 5 | 3 | 2 | 83-57 | 13 | 9-2 | 6-6 |  | 2-7 | 11-3 | 16-5 |
| Hongikko | 10 | 5 | 1 | 4 | 98-62 | 11 | 2-2 | 20-8 | 5-8 |  | 15-2 | 26-6 |
| Loimaan Palloilijat | 10 | 2 | 0 | 8 | 47-116 | 4 | 1-10 | 1-6 | 4-11 | 7-6 |  | 11-9 |
| Lohjan Kisa-Veikot | 10 | 1 | 1 | 8 | 54-130 | 3 | 3-12 | 5-16 | 5-5 | 5-7 | 14-8 |  |
Loppusarja > Noususarja

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pts | VM | JLo | OuL | NJ | PKP | RPL | Lp>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vaasan Maila | 10 | 7 | 1 | 2 | 74-48 | 17 |  | 12-6 | 6-3 | 13-5 | 1-2 | 10-3 | 2 |
| Jyväskylän Lohi | 10 | 6 | 0 | 4 | 80-66 | 14 | 9-5 |  | 9-6 | 12-4 | 8-5 | 12-2 | 2 |
| Oulun Lippo | 10 | 6 | 0 | 4 | 93-62 | 13 | 7-11 | 9-4 |  | 11-4 | 14-3 | 9-6 | 1 |
| Nurmon Jymy | 10 | 5 | 1 | 4 | 82-81 | 11 | 7-7 | 12-9 | 14-9 |  | 10-5 | 9-6 | 0 |
| Puurtilan Kisa-Pojat | 10 | 4 | 0 | 6 | 46-65 | 9 | 3-5 | 4-6 | 3-11 | 7-5 |  | 8-4 | 1 |
| Riihimäen Pallonlyöjät | 10 | 1 | 0 | 9 | 36-89 | 2 | 3-4 | 7-5 | 2-14 | 2-12 | 1-6 |  | 0 |
Vaasan Maila, Jyväskylän Lohi ja Oulun Lippo nousivat mestaruussarjaan.
Loppusarja > Putoamissarja

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pts | HNU | ITa | KoK | IiU | LP | LKV | Lp>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hongikko | 10 | 8 | 0 | 2 | 96-63 | 18 |  | 9-5 | 2-12 | 12-3 | 17-8 | 22-4 | 2 |
| Ikaalisten Tarmo | 10 | 8 | 0 | 2 | 86-53 | 16 | 8-5 |  | 8-1 | 7-3 | 10-2 | 14-8 | 0 |
| Kokkolan Kiri | 10 | 6 | 0 | 4 | 76-61 | 14 | 7-1 | 5-7 |  | 3-1 | 18-5 | 5-2 | 2 |
| Iin Urheilijat | 10 | 3 | 1 | 6 | 69-73 | 8 | 5-7 | 6-11 | 20-13 |  | 14-6 | 6-6 | 1 |
| Loimaan Palloilijat | 10 | 3 | 0 | 7 | 63-108 | 7 | 6-12 | 10-9 | 5-7 | 3-8 |  | 12-8 | 1 |
| Lohjan Kisa-Veikot | 10 | 2 | 1 | 7 | 57-89 | 5 | 5-9 | 4-7 | 10-5 | 5-3 | 5-6 |  | 0 |
Sarjasta putosivat Iin Urheilijat, Loimaan Palloilijat ja Lohjan Kisa-Veikot. Sarjaan nousivat suomensarjan lohkovoittajat Ulvilan Pesä-Veikot, Sotkamon Jymy ja Imatran Pallo-Veikkojen kakkosjoukkue.
Pikku Pietarin piha

| Pikku Pietarin piha |
| --- | --- |
Kirjailija:  Aapeli
Kieli:  suomi
Genre:  romaani
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1958
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Pikku Pietarin piha on Simo Puupposen eli Aapelin kirjoittama romaani vuodelta 1958.
Tarinaan heijastuvat sisällissodan tapahtumat ja vankileirit, sillä tapahtumaympäristönä on puutalokortteli pikkukaupunki Kuopiossa 1920-luvulla. Alkoholiongelmat ovat mukana kuvassa. Surullinen tarina on kuitenkin samalla lohdullinen. Päähenkilönä, jonka kautta tapahtumat suodattuvat, on äitinsä vastikään menettänyt Pietari. Pietarin isä torikauppias Jormalainen löytää kuitenkin perheeseen uuden äitihahmon. Karoliina huolehtii perheestä, mutta hänkin häviää Pietarin elämästä. Silloin Pietari on kuitenkin jo kasvanut surusta vahvaksi.
Kirjan esikuvana on Puupposen oma lapsuuden asuinympäristö, myös henkilöhahmot ovat peräisin samasta ympäristöstä.
Kirjan pohjalta on tehty elokuva Pikku Pietarin piha (1961), jonka on ohjannut Jack Witikka. Siitä on tehty myös näytelmäsovitus, jota esitetään paljon kesäteattereissa. Valkeakosken kaupunginteatterissa esitettiin kaudella 2018–2019 romaanista muokattu näytelmä. Sen ohjasi Minna Kangas.[lähde? ]
Pianosonaatit (Beethoven)

Ludwig van Beethoven.
Ludwig van Beethovenin pianosonaatteja on 32 kappaletta, ja ne kuuluvat taidemusiikin historian merkittävimpiin teossarjoihin.
Ludwig van Beethoven oli ensimmäisiä, jotka rikkoivat kolmiosaista sonaattimuotoa. Beethoven kirjoitti sonaatteihinsa usein neljännen osan, mistä tuli romantiikan ajan vallitseva käytäntö. Beethoven tilasi pianonvalmistajilta suurempiäänialaisia soittimia Waldstein-sonaattia varten, mistä johtuu pianoihin vakiintunut lopullinen koskettimien määrä.
Sonaateissa musiikin sävyt vaihtelevat synkästä riemuisaan ja pisteliäästä kauniiseen. Beethovenin varhais- ja myöhäissonaattien välinen ero on kuitenkin selvästi havaittavissa. Beethovenin myöhäissonaatit viitoittivat tietä romantiikkaan, jonka katsotaan alkaneen viimeistään säveltäjän elämän loppuvaiheessa.
Sonaatit

op. 2 nro 1 f-molli
op. 2 nro 2 A-duuri
op. 2 nro 3 C-duuri
op. 7 Es-duuri
op. 10 nro 1 c-molli
op. 10 nro 2 F-duuri
op. 10 nro 3 D-duuri
op. 13 c-molli (Pateettinen sonaatti)
op. 14-1 E-duuri
op. 14-2 G-duuri
op. 22 B-duuri
op. 26 As-duuri (Surumarssi)
op. 27 nro 1 Es-duuri (Sonata quasi una fantasia)
op. 27 nro 2 cis-molli (Kuutamosonaatti)
op. 28 D-duuri (Pastoraalisonaatti)
op. 31 nro 1 G-duuri
op. 31 nro 2 d-molli (Myrsky)
op. 31 nro 3 Es-duuri Metsästys
op. 49 nro 1 B-duuri
op. 49 nro 2 G-duuri
op. 53 C-duuri (Waldstein-sonaatti)
op. 54 F-duuri
op. 57 f-molli (Appassionata)
op. 78 Fis-duuri
op. 79 G-duuri
op. 81a Es-duuri (Jäähyväissonaatti)
op. 90 e-molli
op. 101 A-duuri
op. 106 B-duuri (Hammerklavier-sonaatti)
op. 109 E-duuri
op. 110 As-duuri
op. 111 c-molli
Perijärvi

| Perijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°50′49″N, 23°36′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Jakaman valuma-alue (35.34)
Laskujoki:  Sikkilänjoki 
Järvinumero:  35.344.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  104,2 m  
Rantaviiva:  0,824 km  
Pinta-ala:  2,423 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPerijärvi 
Perijärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Parkkuun kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,4 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Sikkilänjoen alaosan alueeseen (35.344) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 104,2 metriä mpy.
Panic Channel

| PANIC☆ch / パニックちゃんねる> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2002–
Tyylilaji:  Visual kei, Oshare kei
Kotipaikka:  Japani
Laulukieli:  Japani, englanti
Jäsenet:  Meguru, laulu   Kana (華那), kitara   MAYO, kitara   kiri, basso   KYO～YA, Rummut  
Entiset jäsenet:  Toki (ex.Tsubasa), kitara   Tara, basso   Takumi, rummut   Yuusuke, rummut  
Aiheesta muualla
www.panic-ch.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
PANIC☆ch / パニックちゃんねる on japanilainen j-rock / visual kei-yhtye. Yhtye luokitellaan usein myös oshare keiksi, vaikka itse yhtye ei halua tulla luokitelluksi tähän alatyyliin. Panic Channelilla on ikään kuin kaksi puolta, PANIC☆ch eli iloisempi puoli, jonka kappaleet ovat kevyitä ja iloisia, sekä パニックちゃんねる (panikku channeru) eli raskaampi puoli, jonka kappaleet ovat aggressiivisia ja raskaita. Suurin osa yhtyeen musiikista julkaistaan PANIC☆ch-nimen alla niiden värikkyyden ja punk-tyylisyyden takia.
Biografia

Panic Channelin perustivat marraskuussa 2002 laulaja Meguru (ex-GARASU), kitaristi Kana ja basisti Tara. Tammikuussa 2003 yhtyeeseen liittyi toinen kitaristi Tsubasa ja rumpali Yuusuke, ja yhtye loi itselleen alter egon, johon kuului kaksi eri puolta. Ensimmäinen esiintyminen oli toukokuussa 2003, ja ensimmäinen oneman-keikka  oli 21. syyskuuta 2003. Yhtyeestä tuli nopeasti suosittu, ja se keikkaili ahkerasti myös twoman- tai useampi artisti-konserteissa mm. Kareninselvennä ja Luvien kanssa. Näiden konserttien jälkeen faneille oli luvassa ikäviä yllätyksiä: basisti Tara oli joutunut sairaalaan kuulonsa takia. Tämän ajan Taraa korvasi Giftin basisti Saburo.
Tara oli tervehtynyt helmikuussa 2005, ja yhtye pääsi jatkamaan normaaliin malliin. Tätä ei kuitenkaan kestänyt kauan, ja jo Osakassa järjestetyn Under Code 3 Day event final -konsertin jälkeen Tara oli taas sairaalassa samojen syiden takia. Hoidossa ollessaan hän kertoi jättävänsä yhtyeen korvaongelmiensa vuoksi.
Todellinen syy ei ilmeisesti ollutkaan korvaongelmat koska Tara perusti Never Crazyn Yuun kanssa Bettyn joka myöhemmin nimettiin 176BIZiksi. 
Muutaman keikan jälkeen myös yhtyeen toinen kitaristi Tsubasa ja rumpali Yuusuke olivat eroamassa, ja heidän jäähyväiskonsertti pidettiin 30. lokakuuta 2005. Meguru ja Kana päättivät kuitenkin jatkaa Panic Channelia ja tammikuussa 2006 yhtye esittelikin kolme uutta jäsentä: kitaristi Mayo, basisti Kiri ja rumpali KYO～YA. Yhtyeen kaksi eri puolta olivat yhä kohdillaan uusissa konserteissa, ja seuraavassa huhtikuussa yhtyeeltä ilmestyikin kaksi singleä.
Diskografia

Mahdollinen japanilainen nimike merkitty sulkeihin.