stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ben Elton

Ben Elton
Ben Elton (s. 3. toukokuuta 1959) on englantilainen koomikko, kirjailija ja käsikirjoittaja. Hän on esiintynyt standup-koomikkona ja kirjoittanut humoristisia televisiosarjoja (mm. Musta kyy TV-sarjan kaudet II,III ja IV yhdessä Rowan Atkinsonin kanssa) ja satiirisia romaaneja.
Suomennetut teokset

Eedenistä vikaan (1993)
Popcorn (1996)
Vauvahorkka (1999)
Tappavan kuuluisa (2001)
Aiheesta muualla

Kanerva, Erkki: Kaukana paratiisista. Turun sanomat. 26.8.2005. Arkistoitu 29.4.2013.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Trove  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Finnish Game Awards

Finnish Game Awards on Suomen pelialan järjestämä vuosittainen tapahtuma jossa jaetaan palkinnot vuoden parhaille peleille ja muita tunnustuksia. Tapahtumaa alkoi Pelit-lehden 1998 järjestämästä Kyöpelit-gaalasta ja lehti järjesti tapahtuman vuoteen 2007 asti. Vuosina 2008–2013 tapahtumaa järjesti Figma ry ja vuonna 2014 Suomen Pelinkehittäjät ry. Vuodesta 2015 alkaen Finnish Game Awards on järjestetty Suomen Pelinkehittäjät ry:n ja Neogamesin yhteistyönä.
Historia > Kyöpelit-gaala 1998–2007

Tapahtuma alkoi vuonna 1998  Pelit-lehden järjestämästä Kyöpelit-gaalasta. Alkujaan Kyöpelit-gaalassa julkistettiin lehden lukijoiden valitsemat parhaat pelit, mutta vuodesta 2003 lähtien Figma alkoi jakaa tapahtumassa kulta- ja platinapelipalkintonsa sekä julkistaa tilastotietoa pelialan kehittymisestä Suomessa. Vuonna 2006 Figma palkitsi myös vuoden pelikauppiaat. Viimeinen Kyöpelit-gaala järjestettiin 2007, ja se oli samalla Pelit-lehden 15-vuotisjuhla.
Historia > Figma-gaala 2008–2013

Vuoden 2008 gaalan järjesti Figma, ja samalla tapahtuman nimi muutettiin Figma-gaalaksi. Tapahtumassa alettiin myös jakaa Aapeli-palkintoja, jotka jaetaan vuosittain asiantuntijaraadin valitsemille parhaille peleille, sekä Pelimies-palkintoa, joka annetaan ”pelaamisellaan riemua itselleen ja kanssaihmisilleen tuottaneelle henkilölle”. Vuoden 2009 gaala oli samalla myös Figman 10-vuotisjuhlat, ja siihen osallistuivat myös kaksi muuta pelialan kattojärjestöä, Pelinkehittäjät ry ja Neogames. Vuonna 2009 tapahtumassa alettiin palkita henkilöitä Peliluola-palkinnoilla erityisistä ansioista pelialan kehittämisessä. Vuodesta 2010 tapahtuman nimi muuttui Finnish Game Awards -gaalaksi, ja Yle televisioi tapahtuman TV2:lla. Sittemmin gaala on televisioitu mm. Subilla ja MoonTV:llä.
Historia > Finnish Game Awards 2014–

Vuoden 2014 Finnish Game Awards -tapahtuman järjesti Suomen Pelinkehittäjät ry ja se oli teemaltaan keskittynyt suomalaisiin pelinkehittäjiin. Vuodesta 2015 alkaen Finnish Game Awards on järjestetty Suomen Pelinkehittäjät ry:n ja Neogamesin yhteistyönä.
Vuoden 2015 tapahtuma järjestettiin 21.huhtikuuta.
Vuoden 2016 tapahtuma järjestettiin 21.huhtikuuta.
Vuoden 2017 tapahtuma järjestettiin 27. huhtikuuta.
Vuoden 2018 tapahtuma järjestettiin 24. huhtikuuta.
Vuoden 2019 tapahtuma järjestettiin 25. huhtikuuta.
Vuoden 2020 tapahtuma järjestettiin 18. elokuuta.
Vuoden 2021 tapahtuma järjestettiin 10. marraskuuta.
Vuoden 2022 tapahtuma järjestettiin 25. toukokuuta.
Vuoden 2023 tapahtuma järjestettiin 4. toukokuuta.
Vuoden 2024 tapahtuma järjestettiin 16. toukokuuta.
Palkinnot > Peliluola-palkinnon saajat

Vesa Artman − Suomen peliteollisuuden pitkäaikainen ammattilainen. Figma ry:n entinen puheenjohtaja.
Petri Lehmuskoski − Toptronics Oy:n perustaja.
Tuija Lindén − Pelit-lehden päätoimittaja.
Sauli Numminen − Viihdepysäkki Oy:n toimitusjohtaja.
Thomas Puha − Pelaaja-lehden tuolloinen päätoimittaja, teki pitkään peliohjelmia eri televisiokanaville.
Ilari Kuittinen – Housemarque Oy:n toimitusjohtaja.
Jussi Laakkonen – Assembly-tapahtuman pääjärjestäjä
Pekka Aakko – Assembly-tapahtuman pääjärjestäjä
Markku Kormu – Anttilan pelimyynnin kehittäjä
Palkinnot > 2013 tapahtuma

Palkittuja olivat:
Vuoden ajopeli: Forza Horizon
Vuoden yhteisöllinen peli: Guild Wars 2
Vuoden perhepeli: Skylanders Giants
Vuoden seikkailu/tasoloikka: Assassin's Creed III
Vuoden käsikonsoli-/mobiilipeli: New Super Mario Bros. 2
Vuoden liikkeentunnistuspeli: Dance Central 3
Vuoden urheilupeli: NHL 13
Vuoden musiikkipeli: Rocksmith
Vuoden innovaatio: Wii U
Vuoden roolipeli: Mass Effect 3
Vuoden toimintapeli: Far Cry 3
Vuoden kotimainen peli: Legend of Grimrock
Vuoden peli: Clash of Clans
Palkinnot > 2014 tapahtuma

Palkittuja olivat:
Housemarque / Resogun - The Finnish Game of the Year 2013
Facepalm Games - The Finnish Rookie of the Year 2013
Theory Interactive / Reset - The Finnish Sensation of the Year 2013
Housemarque / Resogun - The Finnish Gamers’ Choice 2013, Kyöpeli-palkinto
Palkinnot > 2015 tapahtuma

Palkittuja olivat:
Seriously Digital Entertainment / Best Fiends - Small Screen Game of the Year 2014
Almost Human / Legend of Grimrock 2 - Big Screen Game of the Year 2014
Palkinnot > 2016 tapahtuma

Palkittuja olivat:
Afterlife Entertainment & RealMatch Invest // Money Flow Challenge - Vuoden 2015 hyötypeli
Frozenbyte / Trine 3: The Artifacts of Power - Vuoden 2015 luova saavutus
Colossal Order / Cities: Skylines - Vuoden 2015 tietokone- ja konsolipeli
ZORG Entertainment / AG Drive - Vuoden 2015 mobiilipeli
Colossal Order / Cities: Skylines - Vuoden 2015 kotimainen peli
Palkinnot > 2017 tapahtuma

Palkittuja olivat:
My Summer Car - Kyöpelit-palkinto
Augmented Climbing Wall / Valo Motion Oy - Vuoden 2016 hyötypeli (Applied Game Award 2016)
Kopla Games - Vuoden 2016 yritystulokas (Finnish Rookie of the Year 2016)
Suomen pelimuseo - Vuoden 2016 ilmiö (Sensation of the Year 2016)
Alienation / Housemarque - Vuoden 2016 luova saavutus (Best Creative Achievement of the Year 2016)
Quantum Break / Remedy Entertainment - Vuoden 2016 tietokone- ja konsolipeli (Big Screen Game of the Year 2016)
Clash Royale / Supercell - Vuoden 2016 mobiilipeli (Small Screen Game of the Year 2016)
Clash Royale / Supercell - Vuoden 2016 kotimainen peli (Finnish Game of the Year 2016)
Palkinnot > 2018 tapahtuma

Palkittuja olivat:
Antidote / Psyon Games - Vuoden 2017 hyötypeli (Applied Game Award 2017)
Team Ocmo - Vuoden 2017 yritystulokas (Finnish Rookie of the Year 2017)
Lydia / Platonic Partnership - Vuoden 2017 luova saavutus (Best Creative Achievement of the Year 2017)
Nex Machina / Housemarque - Vuoden 2017 tietokone- ja konsolipeli (Big Screen Game of the Year 2017)
Empires & Puzzles / Small Giant Games - Vuoden 2017 mobiilipeli (Small Screen Game of the Year 2017)
Nex Machina / Housemarque - Vuoden 2017 kotimainen peli (Finnish Game of the Year 2017)
Palkinnot > 2019 tapahtuma

Palkittuja olivat:
Wreckfest - Kyöpelit-palkinto
Lights On! / Turku Game Lab & Humak - Vuoden 2018 hyötypeli (Applied Game Award 2018)
Thief of Thieves / Rival Games - Vuoden 2018 luova saavutus (Best Creative Achievement of the Year 2018)
Wreckfest / Bugbear - Vuoden 2018 paluu (Comeback of the Year 2018)
Petri Hyökyranta / Rovio - Vuoden 2018 vaikuttaja (Power Player of the Year 2018)
Tesla v. Lovecraft / 10tons - Vuoden 2018 tietokone- ja konsolipeli (Big Screen Game of the Year 2018)
Brawl Stars / Supercell - Vuoden 2018 mobiilipeli (Small Screen Game of the Year 2018)
Brawl Stars / Supercell - Vuoden 2018 kotimainen peli (Finnish Game of the Year 2018)
Palkinnot > 2020 tapahtuma

Palkittuja olivat:
Sonja Ängeslevä / Zynga Finland - Vuoden 2019 vaikuttaja (Power Player of the 2019)
Resistance Games - Vuoden 2019 tulokas (Finnish Rookie of the Year 2019)
Pikku Kakkosen Eskari / Pikku Kakkosen sovellustiimi - Vuoden 2019 hyötypeli (Applied Game Award 2019)
Trine 4: The Nightmare Prince / Frozenbyte - Vuoden 2019 luova saavutus (Best Creative Achievement of the Year 2019)
Control / Remedy Entertainment - Vuoden 2019 tietokone- ja konsolipeli (Big Screen Game of the Year 2019)
Oceanhorn 2 / Cornfox & Brothers - Vuoden 2019 mobiilipeli (Small Screen Game of the Year 2019)
Control / Remedy Entertainment - Vuoden 2019 kotimainen peli (Finnish Game of the Year 2019)
Palkinnot > 2021 tapahtuma

Palkittuja olivat:
Boom Corp - Vuoden 2020 tulokas (Finnish Rookie of the Year 2020)
Iron Danger / Action Squad Studios - Vuoden 2020 luova saavutus (Best Creative Achievement of the Year 2020)
Noita / Nolla Games - Vuoden 2020 tietokone- ja konsolipeli (Big Screen Game of the Year 2020)
Merge Mansion / Metacore - Vuoden 2020 mobiilipeli (Small Screen Game of the Year 2020)
Noita / Nolla Games - Vuoden 2020 kotimainen peli (Finnish Game of the Year 2020)
Palkinnot > 2022 tapahtuma

Palkittuja olivat:
Jani Kahrama / Pelimetsä - Vuoden 2021 vaikuttaja (Power Player of the 2021)
Taina Myöhänen / We in Games - Vuoden 2021 vaikuttaja (Power Player of the 2021)
Kitka Games - Vuoden 2021 tulokas (Finnish Rookie of the Year 2021)
Full ADHD / Psyon Games - Vuoden 2021 hyötypeli (Applied Game Award 2021)
HypeHype / HypeHype - Vuoden 2021 luova saavutus (Best Creative Achievement of the Year 2021)
Returnal / Housemarque - Vuoden 2021 tietokone- ja konsolipeli (Big Screen Game of the Year 2021)
Pako 3 / Tree Men Games - Vuoden 2021 mobiilipeli (Small Screen Game of the Year 2021)
Returnal / Housemarque - Vuoden 2021 kotimainen peli (Finnish Game of the Year 2021)
Palkinnot > 2023 tapahtuma:

Palkittuja olivat:
KooPee Hiltunen / Neogames - Elämäntyöpalkinto (Lifetime Achievement Award)
Veli-Pekka Piirainen / Critical Force - Vuoden 2022 vaikuttaja (Power Player of the 2022)
One Trick Entertainment - Vuoden 2022 tulokas (Finnish Rookie of the Year 2022)
Skábma - Snowfall / Red Stage Entertainment - Vuoden 2022 luova saavutus (Best Creative Achievement of the Year 2022)
Undead Horde 2: Necropolis / 10tons - Vuoden 2022 tietokone- ja konsolipeli (Big Screen Game of the Year 2022)
Pako Highway / Tree Men Games - Vuoden 2022 mobiilipeli (Small Screen Game of the Year 2022)
Pako Highway / Tree Men Games - Vuoden 2022 kotimainen peli (Finnish Game of the Year 2022)
Palkinnot > 2024 tapahtuma

Palkittuja olivat:
Natasha Skult / MiTale ja IGDA - Vuoden 2023 vaikuttaja (Power Player of the 2023)
Notovia - Vuoden 2023 tulokas (Finnish Rookie of the Year 2023)
Road to Vostok / Road to Vostok - Vuoden 2023 luova saavutus (Best Creative Achievement of the Year 2023)
Alan Wake 2 / Remedy Entertainment - Vuoden 2023 kotimainen peli (Finnish Game of the Year 2023)
Aiheesta muualla

Moon.tv:n Gamer-ohjelman videoraportti vuoden 2010 Finnish Game Awards -gaalasta (13.4.2010)
Cities Skylines -pelin saama vuoden 2015 paras strategia-/simulaatiopelin Kyöpeli -patsas Suomen pelimuseossa.
Esra Yıldız

| Mitalit> Maa:   Turkki.Naisten nyrkkeily.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Turkki.Naisten nyrkkeily.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Turkki.Naisten nyrkkeily.EM-kilpailut  | Maa:   Turkki> Naisten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sofia 2016 | 60 kg |  |
Esra Yıldız (s. 4. heinäkuuta 1997 Nevşehir) on turkkilainen nyrkkeilijä.
60 kilogramman painoluokassa nyrkkeilevä Yıldız voitti EM-pronssia Sofiassa 2016. Hän kilpaili Tokion kesäolympialaisissa 2020 missä voitti neljännesvälierässä argentiinalaisvastustajansa yksimielisin tuomariäänin mutta hävisi mitalin ratkaisseen puolivälieräottelunsa hajaäänituomiolla Suomen Mira Potkoselle.
Aiheesta muualla

Esra Yıldız Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Esra Yıldız BoxRec.com. (englanniksi)
Häjyt (elokuva)

| Häjyt |
| --- | --- |
 DVD:n kansikuva.
Ohjaaja:  Aleksi Mäkelä
Käsikirjoittaja:  Aleksi Bardy
Tuottaja:  Markus Selin
Säveltäjä:  Kalle Chydenius
Kuvaaja:  Pini Hellstedt F.S.C.
Leikkaaja:  Kauko Lindfors
Lavastaja:  Risto Karhula
Erikoistehosteet:  Klaus Hedström
Pääosat:  Samuli Edelmann   Juha Veijonen   Teemu Lehtilä
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Solar Films
Ensi-ilta:   15. tammikuuta 1999    23. huhtikuuta 1999
Kesto:  105 min.
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  6 000 000 mk
Tuotto:  5 500 000 mk
Katsojat:  330 000
Seuraaja:  Häjyt 2
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Häjyt on Aleksi Mäkelän ohjaama elokuva vuodelta 1999. Elokuva on Mäkelän kolmas pitkä elokuva, sen käsikirjoittaja on Aleksi Bardy. Pääosissa elokuvassa ovat Samuli Edelmann ja Juha Veijonen.
Häjyt on eräänlainen puukkojunkkari-tarina sijoitettuna 1990-luvun Etelä-Pohjanmaalle.
Elokuva sai kaikkiaan seitsemän Jussi-ehdokkuutta: paras elokuva, miespääosa (Samuli Edelmann), miessivuosa (Kalevi Haapoja), naissivuosa (Sari Havas), käsikirjoitus, puku- ja äänisuunnittelu, joista se voittikin Paras miessivuosa -kategoriassa. Lisäksi Häjyt palkittiin yleisö-Jussilla.
Elokuva on julkaistu DVD:nä ja Blu-rayna.
Vuonna 2025 elokuvalle julkaistiin jatko-osa Häjyt 2.
Tarina

Jussi Murikka ja Antti Karhu pääsevät vankilasta, jossa istuivat ryöstettyään pankin. Miehet palaavat kotikulmilleen ja jatkavat samanlaista elämää kuin ennen vankilaa. Ryöstössä oli mukana myös nuori romanisyntyinen lakitieteen opiskelija Heikki Grönberg, jota ei ilmiannettu. Nyt Heikki toimii kylän nimismiehen kesälomasijaisena.
Heikki yrittää saada Jussin ja Antin kaidalle polulle, mutta se ei näytä onnistuvan. Antin lankomies, Stig Nenonen, yrittää tahollaan saada Jussin ja Antin kiikkiin. Hänen vaimonsa Sisko Nenonen on Jussin entinen heila. Vanha suola alkaa janottaa sekä Siskoa että Jussia. Jussin ja Antin alkaessa myymään laittomasti viinaa, kaksikon tilanne pahenee entisestään, jolloin Heikin on pakko tehdä asialle jotain.
Huomautuksia

Näyttelijäkaartiin kuuluneet Samuli Edelmann, Juha Veijonen ja Teemu Lehtilä sekä tuottaja Markus Selin lupasivat lopettaa tupakoinnin, jos elokuva ylittäisi teattereissa yli 200 000:n katsojan määrän. Kyseinen rajapyykki ylittyi jo 15. helmikuuta 1999 ja lopulta elokuvaa kävi katsomassa teatterissa n. 330 000 ihmistä.
Elokuvan ohjannut Aleksi Mäkelä on kertonut pitävänsä Häjyjä eräänlaisena suomalaisena westerninä.
»Olen pienestä pitäen ollut westernien suuri ihailija. Jos olisin tehnyt Häjyt heti kahden ensimmäisen elokuvani jatkoksi, niin olisin kolmen poikamaisen elokuvan isä. Vanhenin kuitenkin nopeasti ja vuosien odottelu kypsytti tarinasta toisenlaisen, draaman, joka alkaa komedian sävyillä ja kääntyy lopulta tragediaksi.
Toiminta kuljettaa tarinaa, mutta sen sisällä on paljon syviä tunteita: toivotonta rakkautta, tyhjää uhoa, väkivallaksi purkautuvaa epätoivoa. Nämä yli-ikäiset nuorisorikolliset ovat totisesti näköalattomia ja ihanteettomia paskiaisia. Mutta heilläkin on tunteet.
En odota katsojalta myötätuntoa heitä kohtaan, mutta tiedän että tällaisten ihmisten tekemiin kauheuksiin voi törmätä missä tahansa. Tämä tarina sijoittuu sattuneesta syystä Suomeen ja Kauhavalle. Minulle se on silti sielultaan aito western.
» 
(Aleksi Mäkelä.)
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Samuli Edelmann  | … |  Jussi Murikka   |
|  Juha Veijonen  | … |  Antti Karhu   |
|  Teemu Lehtilä  | … |  Heikki Grönberg   |
|  Kalevi Haapoja  | … |  isoisä Karhu   |
|  Arttu Kapulainen  | … |  Roope Karhu   |
|  Sari Havas  | … |  Sisko Nenonen, Antin ja Roopen sisar   |
|  Eero Aho  | … |  Stig Nenonen   |
|  Pia Latomäki  | … |  Paula   |
|  Kari Väänänen  | … |  Rikosylikomisario Törnqvist   |
|  Vesa Mäkelä  | … |  Poliisi Rahikainen   |
|  Oiva Lohtander  | … |  Romppainen   |
|  Jussi Lampi  | … |  "Silmäpuoli"-Paananen   |
|  Katariina Kaitue  | … |  Laura   |
|  Risto Salmi  | … |  Nimismies Markkula   |
Joey King

| Joey King> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Joey Lynn King
Syntynyt: 30. heinäkuuta 1999 (ikä 25) Los Angeles, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Sukulaiset:  Hunter King (sisko)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2006–
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Joey Lynn King (s. 30. heinäkuuta 1999 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli suuren yleisön tietoisuuteen Netflixin alkuperäiselokuvassa The Kissing Booth vuonna 2018.
King on näytellyt neljävuotiaasta lähtien ja esiintyi ensimmäisen kerran Life Cereal-mainoksessa. Hän teki sittemmin mainoksia brändeille kuten AT&T, Sterling Jewelers ja Eggo. King varttui Simi Valleyssa, jossa hän kävi Phoenix Ranch Schoolia. Hän lauloi kykykisoissa ja esiintyi lastenteatterissa. Kingillä on kaksi vanhempaa sisarta, Kelli ja myös näyttelijänä työskennellyt Hunter.
Kingin ensimmäinen merkittävä rooli oli elokuvassa Ramona ja Beezus (2010), jossa hänellä oli toinen pääosista. King oli ehdolla Golden Globe- ja Primetime Emmy -palkinnon saajaksi roolistaan The Act -televisiosarjassa vuonna 2020.
Martin Heidegger

| Martin Heidegger |
| --- | --- |
 Heidegger vuonna 1960.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. syyskuuta 1889 Meßkirch, Baden-Württemberg, Saksan keisarikunta
Kuollut: 26. toukokuuta 1976 (86 vuotta) Freiburg im Breisgau, Baden-Württemberg, Länsi-Saksa
Koulutus ja ura
Koulukunta:  fenomenologia, hermeneutiikka, eksistentialismi
Vaikutusalueet:  filosofia, taiteen tutkimus, psykologia, kulttuurintutkimus
Tunnetut työt:  Oleminen ja aika -teos, fundamentaaliontologian Daseinin ja Gestellin käsitteet, heideggeriläinen hermeneutiikka ja eksistentialistinen fenomenologia
Väitöstyön ohjaaja:  Heinrich Rickert
Opettaja:  Edmund Husserl, Heinrich Rickert ja Carl Braig
 Nimikirjoitus
Martin Heidegger (26. syyskuuta 1889 Meßkirch – 26. toukokuuta 1976 Freiburg im Breisgau) oli saksalainen filosofi, joka tunnetaan eksistentialistisesta ja fenomenologisesta ajattelustaan, joka koski ”olemiskysymystä”. Heideggerin vaikutus on ulottunut filosofiaan, dekonstruktioon, kirjallisuusteoriaan, teologiaan ja arkkitehtuurin teoriaan.
Heidegger on ollut kiistelty hahmo johtuen hänen jäsenyydestään kansallissosialistisessa puolueessa ja Hitleriä tukevista lausunnoistaan, joista hän ei ilmaissut katumusta.
Vaikutus

Martin Heidegger kirjoitti pitkän uransa aikana paljon, ja toisen maailmansodan jälkeisinä vuosinaan hän vaikutti laajasti tekniikan filosofiaan, kielifilosofiaan ja taidefilosofiaan. Heidegger katsoi, että löytääksemme filosofialle uuden ja ihmisen eksistentiaalista rakennetta paremmin vastaavan alun, filosofian ja tieteen luonteen olisi muututtava. Termien ”filosofia” ja ”tiede” asemasta Heidegger puhuukin omasta hankkeestaan mieluummin yksinkertaisesti ”ajatteluna” (Denken). Hänen erottelunsa ”laskevan ajattelun” ja ihmisen olemassaoloa paremmin vastaavan eli ilmiöt ”silleen jättävän” ajattelun välillä on vaikuttanut laajasti mannermaiseen filosofiaan.lähde?
Heideggerin lähestymistavoissa ja kielenkäytössä 1930-luvulla tapahtunutta muutosta kutsutaan toisinaan hieman harhaanjohtavasti ”käänteeksi” (Kehre) – Heidegger itse totesi ymmärtävänsä ”käänteen” laajempana ajattelun murroksena, jonka toteuttamiseen hänen työnsä tähtäsi alusta saakka.lähde?
1920-luvun alussa Heideggerin oppilaisiin kuului juutalaissyntyinen Hannah Arendt, josta Yhdysvaltoihin muutettuaan tuli merkittävä itsenäinen filosofi. Huolimatta natsismin aiheuttamasta pitkästä välirikosta erityisesti Heideggerin tulkinnat antiikin filosofiasta vaikuttivat ratkaisevasti Arendtin omaan työhön, jossa hän tosin arvostelee Heideggerin ajattelua. Ranskan vastarintaliike sai jo toisen maailmansodan aikana vaikutteita Heideggerilta. Heideggerin työn tärkeimpiä jatkajia ranskalaisessa filosofiassa oli Jean-Paul Sartre, jonka edustamasta eksistentialismista Heidegger tosin irtisanoutui Jean Beaufret’lle osoittamassaan ”Kirjeessä ’humanismista’” (Brief über den ”Humanismus”, 1946). Heideggerilta ovat ammentaneet vaikutteita niin postmodernistit kuin jälkistrukturalistitkin. Emmanuel Levinas, Jacques Derrida ja monet muut fenomenologista filosofiaa hyödyntäneet ajattelijat ovat velkaa Heideggerille, vaikka heidän suhteensa Heideggeriin onkin ollut myös arvosteleva. Wienin piiri ja sen työhön pohjautuva angloamerikkalainen analyyttinen filosofia suhtautui Heideggeriin jyrkän torjuvasti, mutta varsinkin viime vuosikymmeninä Heideggerin vaikutus Yhdysvalloissa on ollut huomattava, vaikka Heidegger itse katsoi ajattelemisen kotiutuneen parhaiten omaan kotikieleensä, saksan kieleen.lähde?
Suomessa tunnetuimpia heideggerilaisia ovat olleet Yrjö Reenpää, joka kirjoitti Heidegger-vaikutteisia tutkimuksia jo 1950-luvulla, sekä Lauri Rauhala, Lauri Routila ja Juha Varto. Matti Juntunen kirjoitti Heideggerista uraauurtavan pienoistutkimuksen vuonna 1967. Myöhempinä vuosikymmeninä Heideggerin ajattelu on ollut läsnä usean suomalaisfilosofin tutkimuksissa. Arto Haapala on toimittanut Heideggeria käsittelevän artikkelikokoelman, jossa on julkaistu kansainvälisten Heidegger-tutkijoiden kirjoituksia, ja Helsingissä vuonna 2004 järjestetyn Heidegger Suomessa -tutkijakollokvion pohjalta ilmestyi ensimmäinen kokoelma kotimaisten tutkijoiden Heidegger-aiheisia kirjoituksia (Heidegger – Ajattelun aiheita, 2006).lähde?
Teoksia

Die Kategorien- und Bedeutungslehre des Duns Scotus (habilitaatiotyö 1916).
Phänomenologische Interpretationen zu Aristoteles (Anzeige der hermeneutischen Situation) (kirjoitus 1922, julkaistu 1989).
Sein und Zeit (tutkielma 1927, suom. Oleminen ja aika).
Die Grundprobleme der Phänomenologie (luentoja 1927, julkaistu 1975).
Kant und das Problem der Metaphysik (tutkielma 1929).
Was ist Metaphysik? (virkaanastujaisluento 1929).
Vom Wesen des Grundes (kirjoitus 1929).
Die Grundbegriffe der Metaphysik: Welt – Endlichkeit – Einsamkeit (luentoja 1929–1930, julkaistu 1983).
Vom Wesen der Wahrheit (esitelmä 1930, julkaistu 1943).
Die Selbstbehauptung der deutschen Universität (virkaanastujaispuhe 1933, suom. Saksalainen yliopisto puoltaa itseään).
Einführung in die Metaphysik (luentoja 1935, julkaistu 1953).
Der Ursprung des Kunstwerkes (esitelmiä 1935–1936, julkaistu 1950, suom. Taideteoksen alkuperä).
Beiträge zur Philosophie (Vom Ereignis) (tutkielma 1936–1938, julkaistu 1989).
Nietzsche I–II (luentoja 1936–1946, julkaistu 1961).
Die Zeit des Weltbildes (esitelmä 1938, suom. Maailmankuvan aika).
Besinnung (tutkielma 1938–1939, julkaistu 1997).
Platons Lehre von der Wahrheit (kirjoitus 1940, julkaistu 1942).
Hölderlins Hymne ”Der Ister” (luentoja 1942, julkaistu 1984).
Erläuterungen zu Hölderlins Dichtung (kokoelma 1944).
Brief über den ”Humanismus” (kirje 1946, suom. Kirje ”humanismista”).
Das Ding (esitelmä 1950, Suomentanut Olio).
Holzwege (kokoelma 1950).
Bauen Wohnen Denken (esitelmä 1951, suom.Rakentaa asua ajatella).
Was heisst Denken? (luentoja 1951–1952).
Die Frage nach der Technik (esitelmä 1953, suom. Tekniikan kysyminen).
Vorträge und Aufsätze (kokoelma 1954, suom. Esitelmiä ja kirjoituksia. Osa II).
Gelassenheit (puhe 1955, suom. Silleen jättäminen).
Zur Seinsfrage (kirje 1955).
Der Satz vom Grund (luentoja 1955–1956).
Identität und Differenz (esitelmiä 1957).
Hegel und die Griechen (esitelmä 1958).
Unterwegs zur Sprache (kokoelma 1959).
Kant These über das Sein (esitelmä 1961).
Zeit und Sein (esitelmä 1962).
Das Ende der Philosophie und die Aufgabe des Denkens (esitelmä 1964).
Wegmarken (kokoelma 1967).
Zur Sache des Denkens (kokoelma 1969).
Kirjeenvaihtoa
Hannah Arendt & Martin Heidegger, Briefe 1925 bis 1975 und andere Zeugnisse. Frankfurt am Main: Klostermann, 1998. ISBN 3-465-02790-6.
Martin Heidegger & Karl Jaspers, Briefwechsel 1920–1963. Frankfurt am Main: Klostermann, 1990. ISBN 3-465-02218-1, ISBN 1-59102-060-3 (englanniksi)
Martin Heidegger & Edmund Husserl, Martin Heidegger / Edmund Husserl: Briefwechsel 1916–1933. Teoksessa Briefwechsel, 4: Die Freiburger Schüler. (Husserliana Dokumente, III/4.) Dordrecht: Kluwer, 1994. ISBN 0-7923-2176-6.
Martin Heidegger & Heinrich Rickert, Briefe 1912–1933. Frankfurt am Main: Klostermann, 2002. ISBN 3-465-03148-2.
Martin Heidegger, ”Mein liebes Seelchen!”: Briefe Martin Heideggers an seine Frau Elfride, 1915–1970. München: Deutsche Verlags-Anstalt, 2005. ISBN 3-421-05849-0.