stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Siperian historia

Tobolsk Sergei Mihailovitš Prokudin-Gorskin kuvaamana 1909–1915.
Esihistoriallisena aikana Siperiaa asuttivat metsästäjä-keräilijäheimot, jotka puhuivat ilmeisesti paleoaasialaiseen kieliryhmään kuuluvia kieliä. Jossakin vaiheessa kivikaudella jokin länsisiperialainen kansa Ural-vuoriston lähistöllä omaksui uralilaiseen kielikuntaan kuuluvan kielen. Tästä kielenvaihdoksesta syntyivät samojedikielet. Uralilainen kielikunta ei nimestään huolimatta oli peräisin Uralilta vaan sen länsipuolelta Euroopasta. Itä-Siperiaan saapui etelästä turkkilaiskieliä puhuvaa paimentolaisväestöä tai ainakin siellä omaksuttiin näiden kieli. Näin syntyivät jakuutit. Siperiaan on tullut myöhemminkin turkkilaiskielisiä, muun muassa tataarit. Siperiaan saapui paimentolaisten mukana muitakin kieliä, muun muassa tunguusikielet ja myöhemmin 1200-luvulla sotaisasti mongolikielet.
1200-luvulla mongolit valloittivat vielä nimettömän alueen Uralin itäpuolelta. Mongolien ote alueeseen kuitenkin heikkeni, ja erillisestä Sibirin (Siperia) valtakunnasta mainitaan vuonna 1406. 1440-luvulla Siperia itsenäistyi lopullisesti mongolien Kultaisen ordan hajotessa, ja muodostui Siperian kaanikunta.
Pian syntyi kuitenkin ristiriitoja Venäjän kanssa, joka pyrki innokkaasti hankkimaan lisäalueita idästä 1500-luvulla (Kazan 1552, Astrahan 1554, Sibirin kaupunki 1583 ja vähitellen koko tataarivaltakunta). Venäläiset tunkeutuivat seudulle 1600-luvulla jokia pitkin, perustivat useita kaupunkeja (Tomsk 1604, Jenisejsk 1619, Jakutsk 1632) ja pääsivät 1619 Ohotanmerelle. Vuoden 1680 rajajärjestelyissä Kiinan ja Venäjän väliseksi rajaksi määrättiin Jablonovyivuoret, mikä rajasi Siperian alueen etelästä. Nykyisin Siperian kielellinen kirjo on laaja, kun alueelle on tunkeutunut Venäjän vallan aikana ja neuvostoaikana myös slaavilaisten kielten puhujia.
Siperiaa on käytetty vuodesta 1593 karkotusalueena, jonne aluksi lähetettiin törkeistä rikoksista tuomittuja sotavankeja ja 1700-luvulta lähtien sotavankeja ja poliittisia vankeja. 1900-luvulla alueelle alettiin perustaa myös pakkotyöleirejä. Neuvostoliitossa 1930-luvun lopulla alkaneet Josif Stalinin poliittisista syistä toimeenpannut vainot vaativat n. 1,5 miljoonaa ihmishenkeä.
Siperian radan rakentaminen 1891–1904 pani alulle muuttoliikkeen Siperiaan ja merkitsi alkua sen luonnonvarojen merkittävälle hyödyntämiselle sekä laajalle teollistamiselle.
Pertti Kultalahti

Pertti Pekka Tapani Kultalahti (12. joulukuuta 1949 Lappajärvi – 24. kesäkuuta 2019 Hyvinkää) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Kultalahti työskenteli toimittajana 1970-luvun puolivälistä lähtien muun muassa Keski-Uusimaa- ja Tuusulanjärven Viikkouutiset -lehdissä. 2000-luvun alusta lähtien Kultalahti toimi vapaana kirjailijana. Hän on julkaissut muun muassa sukulaisensa runoilija ja kirjailija Santeri Mäkelän elämään pohjautuvan romaanitrilogian.
Teokset

Isien varjot.  Tampere:  Pilot-kustannus, 2005.  ISBN 952-464-321-9
Lumikki.  Tampere:  Pilot-kustannus, 2007.  ISBN 978-952-464-705-2
VinoKas.  Tampere:  Pilot-kustannus, 2007.  ISBN 978-952-464-586-7
Matkalla jonnekin.  Kemi:  Nordbooks, 2010.  ISBN 978-952-5782-61-5
Kuilun partaalla.  Kemi:  Nordbooks, 2011.  ISBN 978-952-5908-32-9
Pesänjakajat.  Helsinki:  Kesuura, 2012.  ISBN 978-951-812-189-6
Lammas suden turkissa.  Helsinki:  Kesuura, 2013.  ISBN 978-951-812-196-4
Juudaksen suudelma.  Helsinki:  Kesuura, 2015.  ISBN 978-951-812-211-4
Kaikessa soi blues.  Helsinki:  Kesuura, 2016.  ISBN 978-951-812-219-0
Lähellä taivasta.  Helsinki:  Kesuura, 2018.  ISBN 978-951-812-228-2
Miitopia

| Miitopia |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo EPD
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Bergsala
Julkaistu:  21. toukokuuta 2021
Lajityyppi:  seikkailupeli roolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 7 ESRB: S  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  Nintendo 3DS Nintendo Switch
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Miitopia on Nintendo EPD:n kehittämä seikkailuroolipeli. Se julkaistiin 28. heinäkuuta 2017 (21. toukokuuta 2021 Nintendo Switchille). Pelin kaikki hahmot ovat Mii-hahmoja. Pelissä voi käyttää omia tai pelin tekemiä hahmoja.
Juoni

Pelissä paha Dark Lord varastaa henkilöiden kasvoja ja pelaaja tiiminsä kanssa yrittää palauttaa ne takaisin omistajilleen ja päihittää Dark Lordin.
Salomón Nazar

Salomón Nazar (s. 7. syyskuuta 1953 Tegucigalpa, Honduras) on hondurasilainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapallomaalivahti.
Nazar edusti seurajoukkuetasolla Olimpiaa, Motaguaa ja Pumas UNAH:ia. Hän edusti Hondurasin maajoukkuetta MM-kilpailuissa 1982.
Reijo Lantto

| Reijo Johannes Lantto |
| --- | --- |
 Reijo Lantto
Henkilötiedot
Syntynyt: 1949 (ikä 74–75)
Kansalaisuus:  Suomi
Siviilisääty:  naimisissa
Puoliso:  Helvi Lantto
Reijo Johannes Lantto (s.1949) on suomalainen yritysjohtaja, joka meni töihin Saloraan vuonna 1971. Siellä eri tehtävien jälkeen Lantto nimitettiin Salora Oy:n toimitusjohtajaksi vuonna 1988.
Lantto toimi Nokia Display Production toimitusjohtajana.
Nykyisin Lantto johtaa matkailuyritystä Posiolla.
Perhe

Reijon lisäksi perheeseen kuuluvat vaimo Helvi ja lapset. Helvi Lantto muistetaan pitkästä opettajan urasta Ollikkalan koulussa Salossa.
Julio Murat

Julio Murat (s. 18. elokuuta 1961) on turkkilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Izmirin (Smirne) arkkihiippakuntaan paavi Johannes Paavali II 25. toukokuuta 1986. Hänet nimitettiin apostoliseksi nutiukseksi Sambiaan ja Orangen titulaariarkkipiispaksi 27. tammikuuta 2012, ja piispaksi vihkiminen seurasi 3. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Tarcisio Bertone, jota avustivat Dominique François Joseph Mamberti ja Savio Hon Tai-Fai.
6. kesäkuuta 2012 Murat sai nimityksen lisäksi apostoliseksi nuntiukseksi Malawiin.
Hereford (nautarotu)

| Hereford |
| --- | --- |

Käyttötarkoitus::  Lihantuotanto
Alkuperä ja nimet
Alkuperämaa::  Englanti, Herefordshiren maakunta
Esiintyminen
Merkitys Suomessa::  Suosituin rotu, noin 1/3 emololehmistä
Ominaisuudet
Sarvet::  nupouja ja sarvellisia kantoja
Paino::  sonnit 1000–1300 kg,   lehmät 600–850 kg
Hereford on laajalle levinnyt alun perin Herefordshiren kreivikunnassa Englannissa jalostettu lihakarjarotu. Herefordshiren kreivikunnan ravintorikkaat laitumet mahdollistivat nautarodun kasvattamisen. 1800-luvulla nautarodulla oli neljä erilaista kuviota. Nykyään herefordin naudalla on vain yksi värikuvio. Se on sarvellinen ja sen värityksessä esiintyvät ruskean eri sävyt. Pää, rinta ja vatsanalus ovat valkoiset. Rotu soveltuu erityisesti laajoille laitumille, jonka takia se on levinnyt Yhdysvaltain länsiosiin, Argentiinaan ja Australiaan. Vuonna 2022 herefordnautoja oli lähes kymmenen miljoonaa ja nautoja kasvatettiin 120 maassa. Lehmä painaa aikuisena noin 600 kilogrammaa ja sonni 900 kilogrammaa.
Herefordrodun alkujuuri juontaa roomalaisen Britannian aikoihin. Nautarodusta on historiallisia mainintoja 1500-luvulta lähtien. Nautarodun suosio kasvoi 1700- ja 1800-luvun taitteessa. Englantilaista Richard Tomkinsia pidetään karjarodun perustajana. Herefordrodun taival Suomessa alkoi vuonna 1961, kun ensimmäiset herefordeläimet tuotiin Norjasta Toivo T. Pohjolan tilalle Harjavaltaan. 1960-luvun edetessä herefordeja ryhdyttiin kasvattamaan muillakin tiloilla, ja 1970-luvun aikana Suomeen tuotiin jo yli 500 herefordeläintä. Suomessa tehtyjen selvitysten mukaan rodun lisäkasvu on keskitasoa, karkearehun käyttö erinomainen, saavuttaa teuraskypsyyden alhaisessa iässä, helposti rasvoittuva ja lihanlaatu keskitasoa suhteessa muihin lihakarjarotuihin. Sillä on hyvät poikimaominaisuudet ja vasikkakuolleisuus jää vähäiseksi.
The World Hereford Council, Englannissa toimiva Hereford Cattle Society ja Suomen Hereford ry edistävät karjarodun jalostusta ja jakavat ajankohtaista tietoa karjarodusta. Vuonna 1878 perustettu Hereford Cattle Society on maailman vanhin herefordyhdistys, jonka suojelijaksi tuli Britannian kuningatar Viktoria. Suomen Hereford ry perustettiin vuonna 1979.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hereford (nautarotu) Wikimedia Commonsissa
Luettelo Formula 1 -radoista

Tämä on luettelo moottoriradoista, joilla on ajettu Formula 1 -sarjan MM-osakilpailuja kaudesta 1950 eteenpäin. Kaiken kaikkiaan 65 rataa on isännöinyt maailmanmestaruussarjan kilpailuja, joista ensimmäinen pidettiin Silverstonessa. Kuuluisin radoista on Nürburgringin vanha Nordschleife, jolla ajettiin 1951–1976.
Nykyiset radat ovat lihavoituna ja tulevaisuudessa ajettavien kilpailujen radat ovat kursivoituna.
Tilastot on päivitetty Abu Dhabin GP:n 2024 jälkeen.
| --- | --- |
Sisältö:: A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z
A

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kilpailujen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Adelaiden katurata | Adelaide | Australian Grand Prix | 1985–1995 | 11 |  |
| Ain-Diab | Casablanca | Marokon Grand Prix | 1958 | 1 |  |
| Aintree | Liverpool | Britannian Grand Prix | 1955, 1957, 1959, 1961–1962 | 5 |  |
| Albert Park | Melbourne | Australian Grand Prix | 1996–2019, 2022– | 27 |  |
| Autódromo Internacional do Algarve | Portimão | Portugalin Grand Prix | 2020–2021 | 2 |  |
| AVUS | Berliini | Saksan Grand Prix | 1959 | 1 |  |
B

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kisojen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Bahrain International Circuit | Sakhir | Bahrainin Grand Prix, Sakhirin Grand Prix | 2004–2010, 2012– | 21 |  |
| Bakun katurata | Baku | Euroopan Grand Prix, Azerbaidžanin Grand Prix | 2016–2019, 2021– | 8 |  |
| Circuito da Boavista | Porto | Portugalin Grand Prix | 1958, 1960 | 2 |  |
| Brands Hatch | Kent | Britannian Grand Prix, Euroopan Grand Prix | 1964, '66, '68, '70, '72, '74, '76, '78, '80, '82–'86 | 14 |  |
| Circuit Bremgarten | Bern | Sveitsin Grand Prix | 1950–1954 | 5 |  |
| Buddh International Circuit | Greater Noida | Intian Grand Prix | 2011–2013 | 3 |  |
| Bugatti Circuit | Le Mans | Ranskan Grand Prix | 1967 | 1 |  |
C

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kisojen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Caesar's Palace | Paradise | Las Vegasin Grand Prix | 1981–1982 | 2 |  |
| Circuit de Catalunya | Montmeló | Espanjan Grand Prix | 1991– | 34 |  |
| Circuit de Charade | Clermont-Ferrand | Ranskan Grand Prix | 1965, 1969–70, 1972 | 4 |  |
| Circuit of the Americas | Austin | Yhdysvaltain Grand Prix | 2012–19, 2021– | 12 |  |
D

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kisojen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Detroitin katurata | Detroit | Itä-Yhdysvaltain Grand Prix | 1982–88 | 7 |  |
| Dijon-Prenois | Dijon | Ranskan Grand Prix, Sveitsin Grand Prix | 1974, 1977, 1979, 1981–82, 1984 | 6 |  |
| Donington Park | Leicestershire | Euroopan Grand Prix | 1993 | 1 |  |
E

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kisojen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Autodromo Enzo e Dino Ferrari | Imola | Italian Grand Prix, San Marinon Grand Prix, Emilia-Romagnan Grand Prix | 1980–2006, 2020–2022, 2024 | 31 |  |
| Autódromo do Estoril | Estoril | Portugalin Grand Prix | 1984–96 | 13 |  |
F

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kisojen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Fair Park | Dallas | Yhdysvaltain Grand Prix | 1984 | 1 |  |
| Fuji Speedway | Shizuoka | Japanin Grand Prix | 1976–77, 2007–08 | 4 |  |
G

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kisojen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Circuit Gilles Villeneuve | Montréal | Kanadan Grand Prix | 1978–86, 1988–2008, 2010–19, 2022– | 43 |  |
H

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kisojen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Autódromo Hermanos Rodríguez | México | Meksikon Grand Prix | 1963–70, 1986–92, 2015–19, 2021– | 24 |  |
| Hockenheimring | Baden-Württemberg | Saksan Grand Prix | 1970, 1977–2006, 2008, 2010, 2012, 2014, 2016, 2018–19 | 37 |  |
| Hungaroring | Budapest | Unkarin Grand Prix | 1986– | 39 |  |
I

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kisojen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Indianapolis Motor Speedway | Indianapolis | Indianapolis 500, Yhdysvaltain Grand Prix | 1950–60, 2000–07 | 19 |  |
| İstanbul Park | Istanbul | Turkin Grand Prix | 2005–11, 2020–2021 | 9 |  |
J

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kisojen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Autódromo Internacional Nelson Piquet, Jacarepagua | Rio de Janeiro | Brasilian Grand Prix | 1978, 1981–89 | 10 |  |
| Circuito del Jarama | Jarama | Espanjan Grand Prix | 1968, 1970, 1972, 1974, 1976–1979, 1981 | 9 |  |
| Jeddah Corniche Circuit | Jedda | Saudi-Arabian Grand Prix | 2021– | 4 |  |
| Circuito de Jerez | Jerez de la Frontera | Espanjan Grand Prix, Euroopan Grand Prix | 1986–1990, 1994, 1997 | 7 |  |
| Autódromo José Carlos Pace, Interlagos | São Paulo | Brasilian Grand Prix São Paulon Grand Prix | 1973–1977, 1979–1980, 1990–2019, 2021– | 41 |  |
K

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kisojen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kyalami Circuit | Kyalami | Etelä-Afrikan Grand Prix | 1967–80, 1982–85, 1992–93 | 20 |  |
| Korean International Circuit | Yeongam | Korean Grand Prix | 2010–13 | 4 |  |
L

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kisojen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Las Vegas Strip Circuit | Paradise | Las Vegasin Grand Prix | 2023– | 2 |  |
| Long Beachin katurata | Long Beach | Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix | 1976–83 | 8 |  |
| Lusail International Circuit | Al-Dayyan | Qatarin Grand Prix | 2021, 2023– | 3 |  |
M

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kisojen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Circuit de Nevers Magny-Cours | Nevers | Ranskan Grand Prix | 1991–2008 | 18 |  |
| Marina Bay Street Circuit | Singapore | Singaporen Grand Prix | 2008–19, 2022– | 15 |  |
| Miami International Autodrome | Miami Gardens | Miamin Grand Prix | 2022– | 3 |  |
| Monsanto Park | Lissabon | Portugalin Grand Prix | 1959 | 1 |  |
| Monte Carlo | Monaco | Monacon Grand Prix | 1950, 1955–2019, 2021– | 70 |  |
| Circuit de Montjuïc | Barcelona | Espanjan Grand Prix | 1969, 1971, 1973, 1975 | 4 |  |
| Circuit Mont-Tremblant | Saint-Jovite | Kanadan Grand Prix | 1968, 1970 | 2 |  |
| Autodromo Nazionale Monza | Monza | Italian Grand Prix | 1950–79, 1981– | 74 |  |
| Mosport International Raceway | Bowmanville | Kanadan Grand Prix | 1967, 1969, 1971–77 | 8 |  |
| Autodromo Internazionale di Mugello | Scarperia e San Piero | Toscanan Grand Prix | 2020 | 1 |  |
N

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kisojen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nivelles-Baulers Circuit | Nivelles | Belgian Grand Prix | 1972, 1974 | 2 |  |
| Nürburgring | Adenau | Saksan Grand Prix, Euroopan Grand Prix, Luxemburgin Grand Prix, Eifelin Grand Prix | 1951–54, 1956–58, 1961–69, 1971–76, 1984–85, 1995–2007, 2009, 2011, 2013, 2020 | 41 |  |
O

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kisojen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Okayama International Circuit | Aida | Tyynenmeren Grand Prix | 1994–95 | 2 |  |
| Autódromo Oscar Alfredo Gálvez | Buenos Aires | Argentiinan Grand Prix | 1953–58, 1960, 1972–75, 1977–81, 1995–98 | 20 |  |
P

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kisojen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Circuit Paul Ricard | Le Castellet | Ranskan Grand Prix | 1971, 1973, 1975–76, 1978, 1980, 1982–83, 1985–90, 2018–19, 2021–2022 | 18 |  |
| Circuit de Pedralbes | Barcelona | Espanjan Grand Prix | 1951, 1954 | 2 |  |
| Pescara Circuit | Pescara | Pescaran Grand Prix | 1957 | 1 |  |
| Phoenixin katurata | Phoenix | Yhdysvaltain Grand Prix | 1989–91 | 3 |  |
| Prince George Circuit | East London | Etelä-Afrikan Grand Prix | 1962–63, 1965 | 3 |  |
R

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kisojen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Red Bull Ring | Spielberg | Itävallan Grand Prix Steiermarkin Grand Prix | 1970–87, 1997–2003, 2014– | 38 |  |
| Reims-Gueux | Reims | Ranskan Grand Prix | 1950–51, 1953–54, 1956, 1958–61, 1963, 1966 | 11 |  |
| Riverside International Raceway | Riverside | Yhdysvaltain Grand Prix | 1960 | 1 |  |
| Rouen-Les-Essarts | Rouen | Ranskan Grand Prix | 1952, 1957, 1962, 1964, 1968 | 5 |  |
S

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kisojen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Scandinavian Raceway | Anderstorp | Ruotsin Grand Prix | 1973–1978 | 6 |  |
| Sebring International Raceway | Sebring | Yhdysvaltain Grand Prix | 1959 | 1 |  |
| Sepang International Circuit | Kuala Lumpur | Malesian Grand Prix | 1999–2017 | 19 |  |
| Shanghai International Circuit | Shanghai | Kiinan Grand Prix | 2004–19, 2024 | 17 |  |
| Silverstone Circuit | Silverstone | Britannian Grand Prix 70. juhlavuoden Grand Prix | 1950–54, '56, '58, '60, '63, '65, '67, '69, '71, '73, '75, '77, '79, '81, '83, '85, 1987– | 59 |  |
| Sotši Autodrom | Sotši | Venäjän Grand Prix | 2014–2021 | 8 |  |
| Spa-Francorchamps | Spa | Belgian Grand Prix | 1950–70, 1983, 1985–2002, 2004–05, 2007– | 57 |  |
| Suzuka Circuit | Suzuka | Japanin Grand Prix | 1987–2006, 2009–19, 2022– | 34 |  |
V

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kisojen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Valencian katurata | Valencia, Espanja | Euroopan Grand Prix | 2008–2012 | 5 |  |
W

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kisojen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Watkins Glen International | Watkins Glen | Yhdysvaltain Grand Prix, Itä-Yhdysvaltain Grand Prix | 1961–75, 1976–80 | 20 |  |
Y

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kisojen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Yas Marina Circuit | Yas Island | Abu Dhabin Grand Prix | 2009– | 16 |  |
Z

| Radan nimi | Sijainti | Kilpailun nimi | Kaudet | Kisojen lukumäärä | Ratakartta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Circuit Zandvoort | Zandvoort | Hollannin Grand Prix | 1952–53, 1955, 1958–71, 1973–85, 2021– | 34 |  |
| Zeltweg Airfield | Zeltweg | Itävallan Grand Prix | 1964 | 1 |  |
| Circuit Zolder | Heusden-Zolder | Belgian Grand Prix | 1973, 1975–82, 1984 | 10 |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luettelo Formula 1 -radoista Wikimedia Commonsissa
Formula 1 -radat
| --- | --- |
Kaudella 2024:    Sakhir   Jedda   Melbourne   Suzuka   Shanghai   Miami   Imola   Monaco   Montréal   Barcelona   Spielberg   Silverstone   Budapest   Spa   Zandvoort   Monza   Baku   Singapore   Austin   México   Interlagos   Las Vegas   Lusail   Abu Dhabi 
Aikaisemmilla kausilla:    Adelaide   Ain-Diab   Aintree   Anderstorp   AVUS   Brands Hatch   Bremgarten   Buddh   Buenos Aires   Caesars Palace   Clermont-Ferrand   Dallas   Detroit   Dijon   Donington Park   East London   Estoril   Fuji   Hockenheim   Indianapolis   Istanbul   Jacarepaguá   Jarama   Jerez   Kyalami   Le Mans   Long Beach   Magny-Cours   Monsanto   Mont-Tremblant   Montjuïc   Mosport Park   Mugello   Nivelles-Baulers   Nürburgring   Paul Ricard   Pedralbes   Pescara   Phoenix   Portimão   Porto   Reims   Riverside   Rouen   Sebring   Sepang   Sotši   TI   Valencia   Watkins Glen   Yeongam   Zeltweg   Zolder
Suomen Vallankumousliikkeen Tutkijakunta

Suomen Vallankumousliikkeen Tutkijakunta (myös Suomen Vallankumouksen Tutkijakunta, SVT) oli vuosina 1927–1938 Neuvostoliitossa toiminut Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) alainen historiantutkimuselin, joka keräsi aineistoa ja julkaisi kirjallisuutta vuoden 1918 Suomen sisällissodan punakaartilaisten kokemuksista luokkasotatulkinnan näkökulmasta. Oman ilmoituksensa mukaan se asetti tehtäväkseen "koota aineistoa Suomen työväen ja talonpoikain taisteluista sortoa ja riistoa vastaan sekä saattaa näiden taisteluiden kokemuksia julkisuuteen opetukseksi vastaisia taisteluja varten". Julkaisujen kustantaja oli Leningradissa toiminut Kustannusliike Kirja.
Historia

Suomen Vallankumouksen Tutkijakunta perustettiin Yrjö Sirolan aloitteesta vuonna 1927 valmistauduttaessa sisällissodan 10-vuotismuistojuhliin. Sen perustamisen yhtenä syynä oli halu keskittää Neuvostoliitossa harjoitettu Suomen vallankumoushistorian tutkimus SKP:n keskuskomitean alaisuuteen. Noihin aikoihin kaikkien kommunististen puolueiden tuli perustaa virallisia puoluehistorian tutkimuskomissioita eli Istparteja. SVT sai rahoitusta Neuvostoliiton valtiolta ja myöhemmin Marx–Engels–Lenin-instituutilta, keskimäärin 5000 ruplaa vuodessa. Tutkijakunnan puheenjohtajana oli Yrjö Sirola ja muina alkuperäisinä jäseninä O. W. Kuusinen, Kullervo Manner, Kustaa Rovio, J. A. Komu, Kalle Lepola, Aleksanteri Vasten, Aura Kiiskinen sekä Otto Vilmi. Johto oleskeli Moskovassa, mutta pääosa varsinaisesta tutkimustyöstä tehtiin Leningradissa SKP:n paikallisen toimiston alaisuudessa. SVT:llä oli siellä oma arkisto ja kirjasto. Vuosina 1927–1931 vakituisena työntekijänä toimi Tyyne Tokoi. Vuonna 1932 SVT:n johtoon määrättiin Sirola (puheenjohtaja), Kuusinen, Manner, Jukka Lehtosaari, Toivo Antikainen ja Lauri Gustafsson (sihteeri), ja Leningradin-arkiston hoitajaksi Erkki Nissinen. Nissisen seuraajaksi tuli vuonna 1935 Saima Hellman.
SVT keräsi aktiivisesti muistitietoa Neuvostoliittoon paenneilta entisiltä suomalaisilta punaisilta ja julkaisi vuosittain artikkelikokoelmia, jotka tosin koottiin pääosin jo aiemmin julkaistuista teksteistä. Tutkimuskohteeksi laajeni koko Suomen vanha työväenliike. Julkaisuja pyrittiin levittämään oppikirjoiksi Neuvosto-Karjalan ja Inkerin suomenkielisiin kouluihin. Asiateosten ohella SVT julkaisi vuonna 1933 myös muutamia luokkasotaromaaneja ja romaanina markkinoidun Pentti Kontion muistelmateoksen Kimmon komppania. Vuonna 1935 käynnistettiin aikakauskirjasarja Proletaarisen vallankumouksen rintamilta, jota ehti kuitenkin ilmestyä vain yksi osa. SVT oli vuoteen 1936 säännöllisessä kirjeenvaihdossa Helsingissä toimineen sosiaalidemokraattisen Työväen Arkiston kanssa, koska se oli helpoin tapa hankkia Suomessa julkaistua tutkimuskirjallisuutta. Vastaavasti Työväen Arkistolle toimitettiin Neuvostoliitossa julkaistua suomenkielistä kirjallisuutta. Stalinin puhdistusten käynnistyttyä valkoisen vapaussotakirjallisuuden tilaaminen Suomesta asetettiin epäilyttävään valoon ja SVT:n kirjasto jouduttiin sulkemaan yleisöltä.
SVT:n julkaisutoiminta kuihtui vuoden 1936 aikana, sillä kiihtyvien vainojen vuoksi uusia suomenkielisiä historiateoksia ei enää uskallettu julkaista. SVT:n toimistot Leningradissa ja Petroskoissa lakkautettiin ja toiminta keskitettiin Moskovaan, jossa siitä tuli SKP:n keskuskomitean historiajaosto. Arkisto jäi yhä Leningradiin. SVT:n toiminta päättyi kokonaan, kun NKVD kokosi tammi–helmikuussa 1938 ”todisteet”, joiden mukaan se oli neuvostovaltaa vastaan tähdätty salainen järjestö. Lähes kaikki tutkijakunnan toimintaan osalliset henkilöt joutuivat puhdistusten uhreiksi.
Myös Petroskoissa toimineella Karjalan Tieteellisellä Tutkimus-Instituutilla oli 1930-luvulla samaa aihepiiriä tutkinut kilpaileva tutkimusjaosto.