stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Silvano Piovanelli

Silvano Piovanelli (21. helmikuuta 1924 Ronta di Mugello – 9. heinäkuuta 2016) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Hänet vihki papiksi Elia Dalla Costa Firenzen arkkihiippakuntaan 13. heinäkuuta 1947. Hän sai 28. toukokuuta 1982 nimityksen Firenzen vihkipiispaksi ja Tubunae in Mauretanian titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Benelli, jota avustivat Antonio Bagnoli ja Giovanni Bianchi.
18. maaliskuuta 1983 Piovanelli sai nimityksen Firenzen arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 21. maaliskuuta 2001. Hänestä ylennettiin kardinaaliksi 25. toukokuuta 1985, jolloin hänet nimitettiin Santa Maria delle Grazie a Via Trionfalen kardinaalipapiksi. Piovanelli oli liian iäkäs voidakseen osallistua uuden paavin valintaan vuoden 2005 konklaavissa.
Canadair Sabre

| Canadair Sabre |
| --- | --- |
 Kanadan ilmavoimien Canadair Sabre
Tyyppi:  hävittäjä
Alkuperämaa:   Kanada
Valmistaja:  Canadair
Ensilento:  9. elokuuta 1950
Esitelty:  1950
Pääkäyttäjät:  Kanadan kuninkaalliset ilmavoimat Yhdysvaltain ilmavoimat Britannian kuninkaalliset ilmavoimat Luftwaffe (Bundeswehr)
Valmistusmäärä:  1 815 
Valmistusvuodet:  1950–1958
Kehitetty mallista:  North American F-86 Sabre
Canadair Sabre oli Canadairin lisenssillä valmistama North American F-86 Sabre -suihkuhävittäjä, jota valmistettiin vuoteen 1958 pääasiassa Kanadan ilmavoimille, mutta myös ulkomaanvientiin. Tyyppi korvattiin vuonna 1962 Canadair CF-104 -koneilla.
Suuri osa ensimmäisten Canadairin valmistamien koneiden osista saapui Yhdysvalloista, mutta tuotannon päättyessä moottorit ja 85 prosenttia osista valmistettiin Kanadassa. Canadair valmisti Montrealissa kaikkiaan 1 815 CL-13 Sabrea vuosina 1950–1958.
Kehitys ja tuotanto > Tausta

Kanadalle tuli tarve uudistaa ja laajentaa ilmavoimiaan sen liityttyä Natoon vuonna 1949. Yhtenä aikakautensa parhaana läntisenä hävittäjänä pidetty F-86 Sabre valikoitui sopivaksi kone-ehdokkaaksi. Kanadalaiset olisivat halunneet ensisijaisesti hankkia Britanniassa valmistetun konetyypin, ja Yhdysvalloissa tuotetun Sabren tuonti sai voimakasta vastustusta. Ratkaisuna ongelmaan Kanadan hallitus päätti hankkia lisenssin Sabren valmistamiseksi Kanadassa. Lisenssiehtojen mukaisesti koneet valmistettiin Canadairin tehtaalla Cartiervillessä lähellä Montrealia.
Kehitys ja tuotanto > Sabre Mk.1

Kymmenen koneen esisarja tilattiin tuotannon käynnistämiseksi. Ensimmäinen kone valmistui heinäkuun alussa 1950 Cartiervillessä tunnuksella CL-13 Sabre Mk.1. Kanadan ilmavoimien sarjanumeron 19101 saanut kone oli liki suora kopio yhdysvaltalaisesta North American F-86A-5-NA:sta. Koneessa oli voimanlähteenä General Electric J47-GE-13 -suihkumoottori, joka tuotti 23 kilonewtonin työntövoiman.
Ainoaksi jäänyt Mk.1 jouduttiin kuljettamaan läheiseen Kanadan ilmavoimien Dorvalin lentotukikohtaan koelentoa varten, sillä Cartiervillen lentokentän kiitotie oli liian lyhyt suihkukoneille. Canadairin pääkoelentäjä Al J. Lilly teki koneen ensilennon 9. elokuuta 1950.
Kehitys ja tuotanto > Sabre Mk.2

North American tilasi Canadairia valmistamaan versiota mallista F-86E, mistä tuli tehtaan ensimmäinen menestystuote nimellä Sabre Mk.2. Kone oli periaatteessa sama kuin F-86E-1 ja siihen oli asennettu pyrstöön vakaimet, V:n muotoinen tuulilasi ja voimanlähteenä oli Mk.1:n kanssa sama GE J47-GE-13. Ensimmäisen koneen (sarjanumero 19102) ensilento oli 31. tammikuuta 1951 ja elokuuhun 1952 mennessä oli valmistettu 350 kappaletta Sabre Mk.2 -koneita (sarjanumerot 19102–19199 ja 19201–19452).
Kanadan kuninkaalliset ilmavoimat vastaanotti kaikkiaan 290 Mk.2 -konetta. Pääosa Kanadan Mk.2-koneista oli suojaamassa Eurooppaa Naton 1. lentodivisioonassa, jossa se osoittautui ilmataistelukykyiseksi koneeksi. Loput koneista sijoitettiin koulutustehtäviin Kanadaan. Koneet korvattiin Mk.5-mallilla vuodesta 1954 alkaen, jolloin hieman yli 210 jäljellä ollutta Mk.2-konetta huollettiin ja modernisoitiin Britanniassa.
Korean sodassa Yhdysvaltain ilmavoimat havaitsi, että North American ei kyennyt toimittamaan tarvittavaa määrää Sabre-hävittäjiä. Helmikuussa 1952 ilmavoimat tilasi 60 Sabre Mk.2 -konetta Kanadasta, mitkä saivat mallinimen F-86E-6-CAN. Koneet luovutettiin helmikuusta heinäkuuhun 1952 ja ne varustettiin yhdysvaltalaisin järjestelmin Kaliforniassa ennen Koreaan siirtoa (sarjanumerot 52-2833 – 52-2892).
Kanadan ilmavoimien saadessa käyttöönsä uudempia Sabren versioita niin pääosa käytöstä poistetuista koneista myytiin muualle. Heinäkuusta 1954 alkaen Kreikan ilmavoimat vastaanotti 104 Kanadan ilmavoimien käytössä ollutta Sabrea. Ensimmäiset koneet vastaanotti 112. lennoston 341. laivue. Vuonna 1955 varustettiin vielä saman lennoston 342. ja 343. laivueet Sabreilla. Sabret olivat käytössä 1960-luvun alkupuolelle.
Kreikan saamien koneiden vastapainoksi toimitettiin Turkille 105 Kanadasta poistettua Sabrea, jotka sijoitettiin 141., 142. ja 143. laivueisiin.
Kehitys ja tuotanto > Sabre Mk.3

Kanadan hallituksella oli tavoitteena käyttää kanadalaisvalmisteista Avro Orenda -moottoria Sabressa. North American Aviation aloitti 16. elokuuta 1949 sisäisen hankkeen NA-167, jonka tavoitteena oli asentaa Orenda-moottori 251. valmistuneeseen F-86A-5-NA-koneeseen (sarjanumero 49-1069). Koneesta käytetään toisinaan mallinimeä F-86J. Lokakuussa 1950 tehdyt testit olivat lupaavia ja Canadair päätti jatkaa hanketta asentamalla Orenda yhteen valmistamaansa Sabreen.
Sadas valmistunut Sabre Mk.2 -kone (sarjanumero 19200) muutettiin siten, että siihen voitiin asentaa Orenda 3 -moottori (27 kN). Moottorin halkaisija oli hieman suurempi kuin J47-moottorin, joten runkoon piti tehdä hieman muutoksia. Ainoastaan yksi Sabre Mk.3 -nimellä tunnettu kone valmistui.
Kehitys ja tuotanto > Sabre Mk.4

Orenda-moottorit piti ottaa käyttöön mallista Mk.4 alkaen. Koneisiin asennettiin kuitenkin moottorin kehitysohjelman viivästyessä aiemmissa malleissa käytetty GE J47-GE-13 -moottori, ja niissä oli vain joitakin pieniä rakenteellisia ja järjestelmämuutoksia kuten paranneltu ilmastointi, kompassi, paineistuksen hallinta ja kuomun vapautin ja tykkitähtäin. Sabre Mk.4:n valmistus käynnistyi vuoden 1952 puolivälissä, ja ensilento tehtiin 28. elokuuta 1952. Sitä valmistettiin kaikkiaan 438 kappaletta sarjanumeroilla 19453–19890. Monet koneista varustettiin myöhemmin uusitulla 6-3-siipiprofiilisella siivellä.
Kanadan ilmavoimissa oli tilapäisesti käytössä 70 valmistetuista 438 koneesta. Kanadan koneista säilyneet toimitettiin Britannian kuninkaallisille ilmavoimille. Muut koneet toimitettiin avustusohjelman mukaisesti suoraan Britannialle, jossa niillä varustettiin yksitoista laivuetta. Pääosa koneista palveli Länsi-Saksassa Naton alaisissa joukoissa ja kaksi laivuetta oli Britteinsaarilla hävittäjälennostossa. Sabre Mk.4 -koneet olivat käytössä vuoden 1956 puoliväliin, jolloin ne korvattiin Hawker Huntereilla. Jäljellä olevat koneet huollettiin Britanniassa ja niihin asennettiin 6-3-siipiprofiilit, minkä jälkeen ne luovutettiin koneet maksaneelle Yhdysvaltain ilmavoimille.
Vuonna 1957 RAF:n koneista 180 luovutettiin Italialle. Koneista yksi tuhoutui siirron aikana. Ensimmäiset F-86E(M) -koneet vastaanotti  Pratica di Maren lentotukikohtaan sijoitettu 4a Aerobrigata, johon kuului kolme gruppia 9o, 10o ja 12o. Myöhemmin koneita vastaanotti 2o Stormon (myöh. 2a Aerobrigata) 8o, 13o ja 14o Gruppi. Luovutukset päättyivät vielä samana vuonna. Italian ilmavoimien koneet olivat ilmapuolustustarkoituksiin ja niissä oli kokeiltu muun muassa HVAR-raketteja ja italialaisvalmisteisia SISPRE C-7 ilmasta-ilmaan ohjuksia. Kumpaakaan asejärjestelmää ei otettu käyttöön.
Viisi Italian ilmavoimien 4a Aerobrigatan Sabrea siirrettiin Belgian Kongoon vuonna 1963 tukemaan Kongon kriisiin liittyynyttä YK:n rauhanturvaoperaatiota. Koneiden käyttäjinä oli Filippiinien ilmavoimien henkilöstö helmikuusta kesäkuuhun 1963. Viimeinen F-86E(M) poistettiin Italian ilmavoimien käytöstä maaliskuussa 1965.
Jugoslavian ilmavoimat vastaanotti 122  RAF:lta poistettua Sabrea 1958-1959. Jugoslavian ilmavoimien Sabre ampui 1950-luvun lopulla rajakahakan seurauksena alas Unkarin ilmavoimien MiG-15-koneen. Kahdeksan Jugoslavialle luovutetuista koneista luovutettiin heinäkuussa 1976 Hondurasin ilmavoimille. Koneet lensivät häirintälentoja Salvadorin ilmatilassa jalkapallosodassa vuonna 1969. Osa koneista lensi edelleen 1990-luvulla, jolloin ne korvattiin ranskalaisella Dassault Super Mystèreillä.
Kehitys ja tuotanto > Sabre Mk.5

Seuraava valmistettu malli Sabre Mk.5 varustettiin Orenda 10 -moottorein, jotka tuottivat 29 kN työntövoiman. Mallin ensilento tapahtui 30. heinäkuuta 1953 (sarjanumero 23001). Uusi moottori paransi koneen nousunopeutta ja toimintamatkaa aiempiin versioihin nähden. Muina parannuksina olivat uusi happijärjestelmä sekä parempi liikehtimiskyky ja hidaslento-ominaisuudet, mitkä saavutettiin uudella siipiprofiililla. Canadair valmisti 370 Mk.5-konetta (sarjanumerot 23001 - 23370), joista pääosa toimitettiin Kanadan ilmavoimien lentodivisioonan laivueille Eurooppaan korvaamaan Mk.2-koneet.
Vastaperustetut Saksan ilmavoimat tilasi 225 Sabre Mk.6 konetta varustaakseen kolme hävittäjälennostoa. Kanadan ilmavoimat lahjoitti 75 Sabre Mk.5:ä Saksalle, jotta koulutus voitaisiin aloittaa, vuosina 1957-1958. Koneet sijoitettiin Waffenschule 10:een. Tammikuussa 1959 koneista oli käytössä 65 ja huhtikuussa 1960 enää 25. Viimeinen Sabre Mk.5 poistui maaliskuussa 1962.
Käyttäjät

Bangladesh
Kanada
410 Tactical Fighter Operational Training Squadron 1951-1956
400 Squadron
No. 411 Squadron RCAF -1958
438 Squadron RCAF 1956-1958
442 Auxiliary Fighter Squadron RCAF 1956-1958
444 Fighter Squadron 1953-1962
Kolumbia
Saksa
75 Sabre Mk.5 ja 225 Sabre Mk.6
JG 71, JG 72 ja JG 73
Kreikka
120 Sabre Mk.4
331 342, 343 Interceptor Squadron -1965
Honduras
Jugoslaviasta 10 Sabrea 1976
Italia
179 Sabre Mk.4 1956-1976
Pakistan
90 Sabrea
Etelä-Afrikka
Turkki
Britannia
3 Mk.2, 428 Mk.4 8. joulukuuta 1952 - 19. joulukuuta 1953
Yhdysvallat
Jugoslavia
46+78 Sabre Mk.4
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Canadair Sabre Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Canadair Sabre
Kreikan ilmavoimien Canadair Sabre Manchesterin lentoasemalla maaliskuussa 1955.
Italian ilmavoimien Sabre Mk.4 Italian ilmavoimamuseossa Vigna di Vallessa lokakuussa 2011.
RCAF:n Golden Hawks-taitolentoryhmän Sabre Mk.5 -koneita toukokuussa 1959.
Käännös suomeksi
Sibolga

| Sibolga |
| --- | --- |
 vaakuna
 Sibolgan sijainti Pohjois-Sumatralla
 Sibolga
 Koordinaatit: 1°44′24″N, 98°46′48″E 
Valtio:  Indonesia
Provinssi:  Pohjois-Sumatra
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6,4 km²
Väkiluku (2010):  84 481
 – Väestötiheys:  14 784 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sibolga on satamakaupunki Sumatran saaren länsirannikolla Indonesiassa. Sieltä on lauttayhteys lännessä sijaitseville saarille kuten Simeulueen ja Niasiin. Sibolgassa on historiallisia nähtävyyksiä, rantoja ja koralliriuttoja saarien rikkomalla rannikolla.
Vuoden 2010 laskennassa kaupungin väkiluku oli noin 84 500.
Poncan Ketek -saarella Sibolganlahdella sijaitsi aikaisemmin linnoitus, jossa brittiläiset, hollantilaiset, ranskalaiset ja amerikkalaiset kauppiaat pysähtyivät.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sibolga Wikimedia Commonsissa
Sanja Ilić

| Sanja Ilić |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. maaliskuuta 1951 Belgrad, Jugoslavia
Kuollut: 7. maaliskuuta 2021 (69 vuotta) Belgrad, Serbia
Ammatti:  lauluntekijä, kosketinsoittaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Sanya İliç, Sanja Ilić ja Сања Илић 
Aktiivisena:  1963–2021
Tyylilajit:  etno, folk, elektroninen musiikki, folktronica, keskiajan musiikki, bysanttilainen musiikki
Soittimet:  koskettimet
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Aleksandar "Sanja" Ilić (serb. Александар Сања Илић; 27. maaliskuuta 1951 – 7. maaliskuuta 2021) oli serbialainen lauluntekijä, kosketinsoittaja ja arkkitehti. Hän perusti serbialaisen yhtyeen nimeltä Balkanika vuonna 1998 ja edusti sen kanssa Serbiaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa, Lissabonissa kappaleella "Nova deca". Hän oli aiemmin vuosina 1971–1975 jugoslavialaisen bändin nimeltä San kosketinsoittaja.
Elämä ja ura

Ilić syntyi 27. maaliskuuta 1951 Belgradissa, silloisessa Jugoslaviassa. Hänen isänsä oli lauluntekijä ja hänen veljensä Dragan on muusikko ja Generacija 5 -nimisen bändin jäsen. Ilić oli naimisissa serbialaisen näyttelijän ja mallin Zlata Petkovićin kanssa tämän kuolemaan vuoteen 2012 asti. Heillä on yhteinen poika, joka syntyi vuonna 1984.
Ilić aloitti musiikkiuransa 12-vuotiaana, kun hän sävelsi serbialaisen laulajan Dragan Lakovićin kappaleen. 16-vuotiaana hän sävelsi kappaleen nimeltä "Baj baj baj", jonka myöhemmin esitti Bisera Veletanlić Jugovizija 1976 -kilpailussa, sijoittuen kolmanneksi. Ilić valmistui Belgradin arkkitehti-yliopistosta. Ilić jatkoi uraansa 70-luvulla, esiintyen lukuisten bändien, kuten Vragolanin ja Sanin kanssa.  Hän sävelsi myöhemmin Belgradin Punaisen tähden jalkapallojoukkueen hymnin. Vuonna 1982 hän sävelsi Askan kappaleen nimeltä "Halo, Halo", joka edusti Jugoslaviaa vuoden 1982 Eurovision laulukilpailussa. Hän sävelsi myöhemmin kappaleen nimeltä "Princeza", joka yritti edustaa Jugoslaviaa vuoden 1984 Eurovision laulukilpailussa.
Vuonna 1998 Ilić perusti musiikkiyhtyeen nimeltä Balkanika. He esittivät ensimmäisen konserttinsa yhdessä vuonna 2000. Yhdessä Balkanikan kanssa hän edusti Serbiaa kappaleella "Nova deca" vuoden 2018 Euroviisuissa.
Ilić kuoli koronaviruksen aiheuttamien komplikaatioiden vuoksi vuoden 2021 maaliskuussa.
Aiheesta muualla

Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Cmd.exe

| Komentorivi |
| --- | --- |
 Windows Vistan komentorivi.
Kehittäjä:  Microsoft
Kehityshistoria
Vakaa versio:  6.1 / 2009
Tiedot
Alusta:  Microsoft Windows
Lisenssi:  Microsoft EULA
cmd.exe eli komentorivi (engl. Command Prompt) on Windows-käyttöjärjestelmän komentotulkki. Se on tarkoitettu sellaisten tietokoneohjelmien ajamiseen, joilla ei ole graafista käyttöliittymää, tai joiden kuvaketta ei ole asennettu käynnistä-valikkoon, kuten Regedit tai MSconfig. Komentotulkissa voidaan suorittaa rutiininomaisia töitä, kuten varmuuskopiointeja tai ajaa skriptejä.
cmd.exe on DOSin COMMAND.COMin seuraaja, joka esiteltiin NT 3.1:ssa. Samanniminen ohjelma oli käytössä myös OS/2:ssa. Ennen kuin DOS integroitiin kiinteästi käyttöliittymään Windows 95:ssä, piti graafinen käyttöliittymä käynnistää komentoriviltä, mutta nykyään cmd.exe on graafisesta käyttöliittymästä ajettava apuohjelma. Komentotulkin käyttö on vähentynyt graafisten ohjelmien yleistyttyä.
Listan komentotulkin komennoista saa HELP-komennolla ja kunkin komennon käyttöohjeen, sekä valitsimet eli parametrit saa kirjoittamalla komennon perään valitsimen "/?" esim. DIR /? antaa dir-komennon ohjetekstin. Parametreina esim. dir-komenolla on /p ja /q ja cd-komennolla /d.
Komentoja

DIR – antaa tiedostolistauksen oletushakemistosta. Hakemisto voidaan myös antaa parametriksi.
CD hakemisto – vaihtaa työhakemistoa.
MD hakemisto – luo hakemiston.
RD hakemisto – poistaa hakemiston.
EXIT – poistuu komentotulkista.
TYPE tiedosto – näyttää tiedoston sisällön.
DEL tiedosto – poistaa tiedoston.
ECHO teksti – näyttää halutun tekstin.
COLOR väri - laittaa halutun tekstivärin
NET netti
Komentoriviohjelmia

ATTRIB.EXE – näyttää ja muuttaa tiedostojen määrebittejä.
DISM.exe – Windows Assessment and Deployment Kit, kykenee mm. korjaamaan sellaisia vikoja, joita SFC.exe ei pysty.
EDIT.COM – muokkaa ja luo tekstitiedostoja.
FINDSTR.exe – etsi merkkijono (on vähän niin kuin eräänlainen köyhän miehen grep)
ROBOCOPY.exe – tehokas ohjelma, joka (aina) kopioi kokonaisia hakemistoja
SFC.exe – System File Checker, etsii ja yrittää korjata rikkoutuneet järjestelmätiedostot
XCOPY.exe – ohjelma, joka kopioi tiedostoja ja hakemistoja. Eräänlainen paranneltu versio copy-komennosta.
Komentojen putkittaminen

Komentotulkissa on mahdollisuus putkittaa ohjelmia, jotka käyttävät tekstipohjaisista käyttöjärjestelmistä peräisin olevaa standard I/O -menetelmää. Siinä komennon tulostama teksti ohjataan toisen komennon syötteeksi putkimerkillä "|", (=pystyviiva, paina ALT GR ja <) 
Esim. HELP | MORE näyttää komentoluetteloa näytöllisen verran kerrallaan.
DIR *.* | FIND "MATTI" näyttää tiedostot, joiden nimissä on merkkijono "matti".
Graafisten ohjelmien käynnistäminen

Nykyään komentotulkista voidaan käynnistää myös graafisia ohjelmia, jos niiden .exe-tiedosto on ns. hakupolun varrella. Esim. WRITE-kommenolla käynnistyy WordPad-tekstinkäsittelyohjelma. Komentorivin käyttö myös lähentää eri käyttöjärjestelmiä toisiinsa. Esim. Linuxia ja Windowsia varten on käännetty omat versiot FTP, PING ja NETSTAT ohjelmista, joita käytetään internetissä.
Komentojonot

Komentotulkin komentoja voi koota ns. komentojonoihin. Kun komentojonoa kutsutaan, siinä olevat komennot suoritetaan yksi kerrallaan. Jokainen komento kirjoitetaan omalle rivilleen BASIC-kielen tapaan.
Komentojono aloitetaan yleensä @echo off -käskyllä, joka poistaa komentokaiutuksen. Kommentit aloitetaan sanalla rem, ja ne jatkuvat rivin loppuun asti.
Komentojonojen parametreihin viitataan kirjoittamalla %[parametrin numero]. Esimerkiksi %1.
Komentojonot > Esimerkki

rem Poistetaan komentokaiutus
@echo off
echo Hello world!
echo Ensimmäinen parametri on %1.
echo Toinen parametri on %2.
rem Näytetään tiedosto teksti.txt.
type teksti.txt
Sayyed Razi Mousavi

Sayyed Razi Mousavi (pers. ‏سید رضی موسوی‎, Seyyed Razi Musavi; k. 25/26. joulukuuta 2023) oli Iranin vallankumouskaartin prikaatikenraali, joka koordinoi Syyrian ja Iranin joukkojen yhteistoimintaa Syyriassa. Hänet tapettiin Damaskoksen ulkopuolella Israelin ohjusiskussa.
Iranin uutistoimisto IRNAn mukaan Mousavi oli Yhdysvaltain 2020 Irakissa drone-iskulla tappaman kenraali Qassim Soleimaniin läheinen kumppani.
Seututie 733

Seututie 733 on Kauhavan Pernaalta Lappajärven Karvalaan johtava seututie. Tie on koko matkalta päällystettyä kaksikaistaista tietä. Tiellä on lyhyt yhteinen osuus kantatien 63 kanssa Kauhavan pohjoispuolella. Osuus Pernaalta Kauhavalle on suoraa ja hyvälaatuista tietä. Osuus Kauhavalta Lappajärvelle on huomattavasti mutkaisempaa.
Reitti

Kauhava
Pernaa (valtatie 19)
Kauhava (kantatie 63)
Jylhä (yhdystie 7333)
Lappajärvi
Karvala (seututie 711)
Vaasa-Lappajärvi-poikkitie

Valtatiet 8 ja 19 sekä seututiet 725 ja 733 muodostavat poikkitieyhteyden Vaasan ja Lappajärven Karvalan välille. Tie käyttää seuraavia osuuksia eri teillä:
Valtatie 8: Vaasa-Kuni, Mustasaari
Seututie 725: Kuni, Mustasaari-Ylihärmä, Kauhava
Valtatie 19: Ylihärmä, Kauhava-Pernaa, Kauhava
Seututie 733: Pernaa, Kauhava-Karvala, Lappajärvi
Sayyid-dynastia

| Sayyid-dynastia > 1414–1451 |
| --- | --- |
  
Pääkaupunki:  Delhi
Edeltäjä(t):  Tughluq-dynastia
Seuraaja(t):  Lodi-dynastia
Sayyid-dynastia oli Delhin sulttaanikuntaa vuosina 1414-1451 hallinnut dynastia, joka seurasi vallassa Tughluq-dynastiaa. Ensimmäinen Sayyid-dynastian sulttaani oli Khirz Khan, joka toimi hallitsijana vuosina 1414-1421. Sayyid-dynastian valta-asema kesti vuoteen 1451 asti, jolloin Lodi-dynastia nousi valtaan.
Charles Maurice de Talleyrand

| Charles Maurice de Talleyrand-Périgord |
| --- | --- |

Ranskan pääministeri
 9. heinäkuuta 1815–26. syyskuuta 1815  
Monarkki:  Ludvig XVIII
Seuraaja:  Armand Emmanuel du Plessis de Richelieu
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. helmikuuta 1754 Pariisi, Ranska
Kuollut: 17. toukokuuta 1838 (84 vuotta) Pariisi, Ranska
Tiedot
 Nimikirjoitus
Charles Maurice de Talleyrand-Périgord (2. helmikuuta 1754 – 17. toukokuuta 1838) oli ranskalainen diplomaatti, joka toimi Ludvig XVI:n alaisuudessa, Ranskan Suuren vallankumouksen, direktoraatin, konsulaatin ja heinäkuun monarkian aikana. Hänet tunnettiin yleisesti vain nimellä Talleyrand.
Elämäkerta

Talleyrand syntyi aristokraattiseen perheeseen Pariisissa. Jalkavamman vuoksi hän ei voinut lähteä Talleyrandin herttuoiden perinteiselle sotilasuralle, vaan kirkolliselle uralle, johon häntä kannusti hänen setänsä, Reimsin arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 1779 ja 1780 hänestä tuli kirkon edustaja hoviin. Tässä tehtävässään hän oli laatimassa kirkon omaisuuden inventaariota 1785 ja puolusti kirkon ikiaikaisia oikeuksia. Vuonna 1789 maallisena tunnettu Talleyrand nimitettiin Autunin piispaksi suvun vaikutusvallan ansiosta.
Ranskan vallankumous

Vuoden 1789 valtiopäivillä hän edusti kirkkoa ja ensimmäistä säätyä. Talleyrand tuki vallankumousta ja toimi Mirabeaun kanssa kirkon omaisuuden maallistamiseksi. Hän osallistui ihmisoikeuksien julistuksen kirjoittamiseen ja ehdotti kirkon alistamista valtiolle (Constitution civile du clergé) ja otti vastaan valan kahdelta ensimmäiseltä perustuslailliselta piispalta, vaikka joutuikin itse eroamaan paavi Pius VI:n julistettua hänet kirkonkiroukseen.
Vuonna 1792 hänet lähetettiin epävirallisesti kahteen otteeseen Isoon-Britanniaan sodan välttämiseksi. Hän lähti Englantiin toisen kerran juuri syyskuun verilöylyjen alkaessa, mutta kieltäytyi émigrén statuksesta. Hänen aristokraattisen syntyperänsä vuoksi kansalliskokous julisti hänet pidätettäväksi joulukuussa 1792. Pitt puolestaan karkotti hänet Englannista maaliskuussa 1794 ja hänen täytyi matkustaa Yhdysvaltoihin, jossa hän pysyi kunnes palasi Ranskaan 1796.
9. termidoria vallankaappauksen ja Robespierren vallan kaatumisen jälkeen Talleyrand kampanjoi paluunsa puolesta ystäviensä välityksellä. Hänet poistettiin émigré-luettelosta ja hän palasi Ranskaan syyskuun 25. 1796. Vuonna 1797 hänet nimitettiin direktoraatin ulkoministeriksi. Hän näki Napoleonin uran etenemisen mahdollisuudet Italian 1796/1797 sotaretken aikana ja kirjoitti tälle kirjeitä ja ystävystyi hänen kanssaan. Hän vastusti Venetsian tasavallan lopettamista, mutta onnitteli silti Napoleonia kun rauha Itävallan kanssa saavutettiin.[lähde? ] Napoleonin veljen Lucien Bonaparten kanssa hän oli tärkeässä osassa 18. brumairen vallankaappauksessa 1799 ja Napoleon teki hänestä pian ulkoministerinsä, vaikka he olivatkin harvoin samaa mieltä ulkopolitiikasta.[lähde? ] Myös paavi vapautti hänet kirkonkirouksesta.
Direktoraatin aikana tapahtui ns. XYZ-skandaali Yhdysvaltain kanssa, kun maaliskuussa 1797 rauhaa neuvottelemaan saapuneet Yhdysvaltain edustajat kieltäytyivät maksamasta 250 000$ ulkoministerille ja 12 miljoonaa dollaria lainaa Ranskalle neuvottelujen jatkamiseksi. Tämä ajoi Ranskan ja Yhdysvallat lähes sodan partaalle ja laivastot taistelivatkin Karibialla ja Pohjois-Amerikan rannikolla. Ennen vuoden 1800 Mortefontainen sopimuksen allekirjoittamista.
Maaliskuussa 1804 Talleyrand oli mahdollisesti mukana Bourbon-suvun Louis Antoine de Bourbon-Condén kaappauksessa ja teloituksessa, mikä johti ulkomailla Napoleonin vallan oikeutuksen heikkenemiseen. Napoleon syytti häntä tapauksesta[lähde? ]ja syytöksiin yhtyi myös Chateaubriand.