stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Timo Sajavaara
Akateeminen ura > Suomen Akatemian tutkimusyksikkö

Sajavaara on toiminut reilun vuosikymmenen ajan Suomen Akatemian rahoittamassa fysiikan huippututkimusyksikössä. Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksella toimi vuosina 2006–2011 ja sen jälkeen vielä toisen kauden vuosina 2012–2017 Suomen Akatemian nimeämä ydin- ja kiihdytinfysiikan huippuyksikkö, jota johti professori Rauno Julin. Sajavaara on vuodesta 2012 lähtien johtanut kiihdytinpohjaisen materiaalifysiikan tutkimusryhmää, joka toimi aluksi kyseisen huippuyksikön osana. Ryhmä on jatkanut toimintaansa, vaikka huippuyksikön toiminta päättyi vuonna 2017. Sajavaara tutkimusryhmineen tutkii erilaisten materiaalien ominaisuuksia hiukkaskiihdyttimeltä tulevien ionisuihkujen avulla. Ryhmä tekee materiaalifysiikan perustutkimusta ja soveltavaa tutkimusta sekä nano- että mikromittakaavassa. Tutkimustyöhön sisältyy esimerkiksi erilaisten ohutkalvojen valmistamista. Ionisuihkujen avulla voidaan tutkia muun muassa valmistettujen ohutkalvojen ja laajemminkin erilaisten materiaalien syvyysprofiilia. Ohutkalvoja Sajavaara ryhmineen valmistaa niin sanotun atomikerroskasvatusmenetelmän (engl. Atomic Layer Deposition, ALD) avulla. Nanomittakaavassa tapahtuva tutkimus (muun muassa ohutkalvojen tutkiminen) voidaan lukea nanotieteen ja tarkemmin ottaen nanofysiikan alaan. Sajavaaran tutkimustyöstä osa tapahtuukin Jyväskylän yliopiston poikkitieteellisessä Nanotiedekeskuksessa (NSC). NSC:n tutkimuslaitteista Sajavaara ryhmineen käyttää lähinnä atomikerroskasvatukseen tarkoitettua ALD-laitteistoa ja heliumionimikroskooppia.
Tutkimustyön ohella Sajavaara on työskennellyt vastuullisissa tehtävissä erilaisissa tieteellisissä hankkeissa muun muassa Tekesin, Suomen Akatemian, EU:n ja kansainvälisen atomienergiajärjestö IAEA:n projekteissa.
Akateeminen ura > Professoriksi

Helmikuussa 2015 Sajavaara nimitettiin Jyväskylän yliopistoon määräaikaiseen fysiikan professuuriin. Fysiikan laitoksen vakinaisena professorina hän aloitti lokakuussa 2015. Professuuri keskittyy kiihdytinpohjaiseen materiaalitutkimukseen poikkitieteellisessä ympäristössä. Professorin tehtävien ohella Sajavaara on toiminut erilaisissa hallintotehtävissä fysiikan laitoksella ja tiedekunnassaan. Fysiikan laitoksen johtaja professori Markku Kataja nimitti Sajavaaran tammikuussa 2018 fysiikan laitoksen tutkimuksesta ja infrastruktuureista vastaavaksi varajohtajaksi toimikaudelle 1.1.2018 – 31.12.2021. Professori Kataja luopui vuoden 2020 jälkipuoliskolla yllättäen tehtävästään fysiikan laitoksen johtajana. Matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan dekaani Mikko Mönkkönen nimitti marraskuussa 2020 laitosjohtajan jäljellä olevan toimikauden ajaksi (1.12.2020 – 31.12.2021) fysiikan laitoksen johtajaksi professori Sajavaaran. Samalla Sajavaara nimitettiin tiedekunnan johtoryhmän jäseneksi Katajan tilalle.
Tutkijana

Tutkimuksessa Sajavaara on erikoistunut tutkimaan hiukkaskiihdyttimellä tuotettuja ionisuihkuja. Hän on käyttänyt niitä myös apuvälineenä tutkiessaan erilaisia materiaalifysiikan kysymyksiä. Pääosan ionisuihkukokeista hän on tehnyt Jyväskylän yliopiston kiihdytinlaboratoriossa. Laboratoriossa on raskasionikiihdyttimen lisäksi protoneille ja deuteronille tarkoitettu hiukkaskiihdytin sekä lisäksi erityisesti materiaalifysiikan tutkimukseen käytettävä pienempi tandemkiihdytin (Pelletron). Hiukkaskiihdyttimien lisäksi tutkimuksessa sovelletaan erilaisia ionilähteitä ja heliumionimikroskopiaa.
Sajavaaran tutkimusintresseihin kuuluu esimerkiksi ionisuihkupohjaisten materiaalitutkimusmenetelmien kehittäminen ja niiden soveltaminen erityisesti atomikerroskasvatuksella tehtyjen ohutkalvojen tutkimukseen. Uusiin menetelmiin ja rakenteisiin liittyvä perustutkimus luo pohjan ionien ja materiaalien välisen vuorovaikutuksen ymmärtämiselle. Tiedon avulla voidaan kehittää myös uusia tutkimuslaitteita.
Sajavaara on osallistunut atomikerroskasvatusmenetelmän (ALD) alalla eurooppalaiseen tiedeyhteistyöhön HERALD-ohjelman (Hooking together European research in Atomic Layer Deposition) puitteissa. Ohjelman tavoitteena on tiivistää eurooppalaista tutkimustyötä, edistää nuorten tutkijoiden uraa ja tehdä atomikerroskasvatusmenetelmää tunnetuksi.
Keskeinen osuus Sajavaaran tutkimuksissa on ollut tieteellisten sovelluksien kehittämisellä. Hänen johdollaan Jyväskylän yliopistossa rakennetuilla laitteistoilla tehdään monipuolista tutkimusta. Niiden avulla tehdään materiaalitutkimusta esimerkiksi aurinkokenno- ja akkumateriaaleista. Materiaalitutkimuksen avulla voidaan myös selvittää esimerkiksi taide-esineiden ja meteoriittien alkuperää. Sajavaaran tutkimusryhmän kehittämät laitteet auttavat näissä tutkimuksissa. Osa Sajavaaran työstä materiaalitekniikan tutkimuksessa sijoittuu perinteisen fysiikan lisäksi myös nanotieteen alueelle, kun tutkitaan aineen rakennetta nanomittakaavassa.
Sajavaara on julkaissut yli 160 vertaisarvioitua tieteellistä artikkelia.
Aiheesta muualla

Timo Sajavaaran tieteellisiä artikkeleita. ResearchGate.net-palvelussa (englanniksi)
Professori Sajavaaran sivu (Arkistoitu – Internet Archive) Jyväskylän yliopisto.
Kiihdytinpohjainen materiaalifysiikka[vanhentunut linkki]. Professori Sajavaaran tutkimusryhmän sivu.
Heart First

| Heart First Hazell Dean |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1984
 Julkaistu: 1984
 Tuottaja(t): Stock Aitken Waterman
 Tyylilaji: disko, Hi-NRG
 Kesto: 36.37
 Levy-yhtiö: Proto Records
Hazell Deanin muut julkaisut
| The Sound of Bacharach and David 1981 | Heart First 1984 | Always 1988 |
Heart First on brittiläisen Hazell Deanin studioalbumi vuodelta 1984. Albumilla on useita Hi-NRG -musiikkityylin klassikoita.
Lyhyt tuoteseloste

Heart First julkaistiin vinyylialbumina (12" LP) ja musiikkikasettina sekä vuonna 1997 CD-levynä (Infinity Records, IFTYCDL1). Musiikkikasetin Britanniassa julkaistussa versiossa on bonuskappale Evergreen. Heart First -albumilta nousivat singlehiteiksi kappaleet Back In My Arms (Once Again), Searching sekä Whatever I Do (Wherever I Go). Back In My Arms -sävelmästä on levyllä kaksi versiota. Albumin tuotti Stock Aitken Waterman lukuun ottamatta sävelmää Searchin', jonka tuotti Ian Anthony Stephens. Heart First tallennettiin Marquee-, Workhouse-, Sound Suite- ja C.S.W. -studioilla.
Kappaleet (Vinyylialbumin mukaisesti) > Side 1/A-puoli

Back in My Arms (Once Again) (3:10)
Stock - Aitken
Searchin' (3:38)
I. A. Stephens
Break the Rules (3:23)
Shelley - Woloshuk - Roth
Whatever I Do (Wherever I Go) (3:42)
Stock - Aitken
You're Too Good to Be True (4:20)
H. Dean
Back in My Arms (Once Again) Reprise (0:55)
Stock - Aitken
Kappaleet (Vinyylialbumin mukaisesti) > Side 2/B-puoli

Heart First (3:22)
Pickus - Thomas
No Fool (For Love) (3:35)
Stock - Aitken
Harmony (3:51)
Clift - Marsh
Devil in You (3:10)
H. Dean
Everything I Need (3:31)
Dean - Bradley
Aiheesta muualla

Hazelldean.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Riemun.huuto.net[vanhentunut linkki]
The Guardian

| The Guardian |
| --- | --- |


Lehtityyppi:  sanomalehti
Kustantaja:  Guardian News and Media
Julkaisija:  Guardian Media Group
ISSN:  ISSN 0261-3077
Levikki:  105 134 (heinäkuu 2021)
Perustettu:  1821
Päätoimittaja:  Katharine Viner (kesästä 2015 lähtien)
Sitoutuneisuus:  keskusta-vasemmistolainen
Kotimaa:  Britannia
Sivukoko:  tabloidi
Ilmestymistiheys:  päivittäin
Kieli:  englanti
Aiheesta muualla
OCLC
Kotisivu
The Guardian on vuonna 1821 perustettu brittiläinen sanomalehti, jonka omistaa Guardian Media Group -yhtymä. Maanantaista lauantaihin julkaistava lehti on poliittiselta kannaltaan keskustavasemmistolainen. Vuoteen 1959 asti lehden nimi oli The Manchester Guardian. Lehden toimitukset ovat Lontoossa ja Manchesterissa. Lehden levikin on arvioitu olevan vuoden 2023 puolivälissä noin 74 183.
Levikki

2005: 341 000
2017: 154 000
2016: 161 191
Heinäkuussa 2021 lehden levikki oli 105 134, ja sen jälkeen lehti on pitänyt levikkinsä omana tietonaan, mutta sen on arvioitu olevan vuoden 2023 puolivälissä noin 74 183.
Formaatti

Vuoden 2005 tienoilla kaupallinen paine sysi lehteä siirtymään broadsheetistä kohti tabloid-kokoa, mutta tabloidin sijaan The Guardian siirtyi vain puolimatkaan, berliner-kokoon. Berliner-formaattia ei ollut Yhdistynessä kuningaskunnassa aiemmin nähty. Siirtymä edellytti 80 miljoonan punnan panostusta uusiin painokoneisiin. The Observer siirtyi berlineriin seuraavana vuonna.
The Guardianin levikki vuonna 2005 oli 341 000, mutta vuoteen 2017 mennessä se oli laskenut 154 000:een. Rahan säästämiseksi The Guardian ja The Observer siirtyivät berlineristä tabloidiin vuonna 2018.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lehden verkkosivut. (englanniksi)
The Guardianin pääkonttori Lontoossa.
Lehden logo berliner-formaatin aikana 2005–2018
Herman Charles Bosman

| Herman Charles Bosman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. helmikuuta 1905
Kuollut: 14. lokakuuta 1951 (46 vuotta)
Kansalaisuus:  Etelä-Afrikka
Ammatti:  kirjailija
Herman Charles Bosman (5. helmikuuta 1905 – 14. lokakuuta 1951) oli eteläafrikkalainen kirjailija, joka on tunnettu afrikkalaista maaseutuelämää kuvaavista novelleista.
Bosman suoritti kasvatustieteen tutkinnon Witwatersrandin yliopistossa Johannesburgissa. Hänen opettajanuransa päättyi lopulta nopeasti, kun hänet tuomittiin kuolemaan veljensä ampumisesta. Tuomio muutettiin myöhemmin 10 vuodeksi, josta Bosman istui vain neljä. Hän kirjoitti ensimmäiset tarinansa vankilassa ja myöhemmin hän kirjoittikin Cold Stone Jug -kokoelman erilaisia sardonisia vankilapilapiirroksia. Bosman kirjoitti erityisesti runokirjoja, mutta myös kaksi romaania Jacaranda in the Night ja Willemsdorp.
Hilmar Thate

Hilmar Thate
Hilmar Thate (17. huhtikuuta 1931 Dölau – 14. syyskuuta 2016 Berliini) oli saksalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä.
Thate eli Saksojen jakautumisen jälkeen Itä-Saksassa. Hänet valittiin teatteriurallaan kaksi kertaa valtion vuoden näyttelijäksi. 1970-luvun lopussa hänen uransa koki kuitenkin äkkistopin, kun hän allekirjoitti protestin lauluntekijä Wolf Biermannin karkotusta vastaan. Thate ei luopunut kannastaan ja anoi pääsyä länteen. Thate muutti vaimonsa, näyttelijä Angelica Domrösen kanssa vuonna 1980 Länsi-Berliiniin, jossa pariskunta liittyi Schiller-teatteriin.
Teatterissa Thate esiintyi mm. Peter Zadekin ja Ingmar Bergmanin ohjauksessa. Vuonna 1982 hän esitti miespääosaa Rainer Werner Fassbinderin elokuvassa Veronika Vossin kaipuu.
Hilma ja täydellinen lemmikki

| Hilma ja täydellinen lemmikki |
| --- | --- |

Kirjailija:  Timo Parvela
Genre:  satu
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2004
Sivumäärä:  59
ISBN:  951-0-28920-5

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Hilma ja täydellinen lemmikki on vuonna 2004 ilmestynyt Hilma-kirja. Sen on kirjoittanut Timo Parvela ja kuvittanut Kristiina Louhi. Kirja kertoo Hilmasta, joka haluaa lemmikkieläimen ja hänen perheestään.
Henrik Solberg

| Henrik Solberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1987 (ikä 37) Trondheim, Norja
Kansalaisuus:   Norja
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  100 kg
Seura
Seura:  Stavanger Oilers
Sarja:  GET-ligaen
Pelinumero:  39
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  Lillehammer IK (Norja) Trondheim IK (Norja)
Henrik Sørgård Solberg (s. 15. huhtikuuta 1987 Trondheim, Norja) on norjalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa GET-ligaenin Stavanger Oilersissa.
Ura > Seuraura

Solberg debytoi Lillehammer IK:n miesten joukkueessa kaudella 2005–2006, jolloin hän opiskeli viimeistä vuottaan Norges Toppidrettsgymnasissa. Solberg pelasi UPC-ligaenissa kaksi runkosarjaottelua. Kaudeksi 2006–2007 hän palasi kotikaupunkiinsa Trondheimiin ja siirtyi Trondheim Black Panthersin joukkueeseen. Solbergin varsinainen tulokaskausi GET-ligaenissa (ent. UPC-ligaen) toi 41 runkosarjaottelussa tehot 2+9=11 ja kuudessa karsintasarjan ottelussa yhden syöttöpisteen. Kaudella 2007–2008 hän oli Trondheimin tehokkain puolustaja tehoilla 3+9=12. Kauden päätteeksi seura ajautui kuitenkin konkurssiin ja lopetti toimintansa.
Kaudeksi 2008–2009 Solberg siirtyi Stavanger Oilersiin. Kaudella 2009–2010 hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 4+16=20. Solberg voitti kauden päätteeksi Norjan-mestaruuden. Kausi 2010–2011 päättyi hopeaan. Kaudet 2011–2012, 2012–2013 ja 2013–2014 päättyivät jälleen mestaruuteen. Viimeisimpänä mainittuna kautena hän edusti Oilersia myös Continental Cupissa, jossa Solberg jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Dan Kisselin kanssa lukemalla +7. Turnaus päättyi Oilersin voittoon. Kaudella 2014–2015 hän voitti koko GET-ligaenin pudotuspelien tehotilaston lukemalla +16. Solberg voitti kauden päätteeksi Norjan-mestaruuden.
Solberg toimi kaudella 2015–2016 Oilersin varakapteenina. Hän voitti kauden päätteeksi Norjan-mestaruuden. Kauden 2016–2017 päätteeksi Solberg voitti jo uransa seitsemännen Norjan-mestaruuden, mikä oli lisäksi Oilersin kuudes peräkkäinen.
Ura > Maajoukkueura

Solberg edusti Norjaa Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä MM-kilpailuissa vuosina 2010, 2012 ja 2013. Yhteensä hän on pelannut 54 A-maaottelua tehopistein 2+7=9.
Solberg pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2007, jolloin hän jakoi Norjan sisäisen tehotilaston voiton Brede Frettem Csiszarin kanssa lukemalla +2. Solberg pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2005, jolloin hän voitti B-lohkon kultaa ja oli nostamassa Norjaa seuraavaksi vuodeksi pääsarjatasolle.
Hilário Moser

Hilário Moser (s. 2. joulukuuta 1931) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 15. elokuuta 1958 ja nimitettiin Olinda e Recifen arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Casae Calanaen titulaaripiispaksi 17. elokuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Furno, jota avustivat José Cardoso Sobrinho ja Luciano Pedro Mendes de Almeida.
27. toukokuuta 1992 Moser sai nimityksen Tubarãon hiippakunnan piispaksi, jonka tehtävistä hän erosi 15. kesäkuuta 2004.
Hiljaisuuden mestari

| Hiljaisuuden mestari |
| --- | --- |

Kirjailija:  Miki Liukkonen
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2019
Sivumäärä:  359 
ISBN:  978-951-0-43181-8

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Hiljaisuuden mestari on Miki Liukkosen huhtikuussa 2019 ilmestynyt romaani. Se on hänen kolmas romaaninsa.
Hiljaisuuden mestari sisältää runsaasti aineistoa, jolla on kosketuspintaa Liukkosen henkilökohtaiseen elämään. Kirjan kirjoittamisen aikana hän kärsi ahdistuneisuudesta ja masennuksesta, joiden vuoksi hän joutui olemaan useaan otteeseen hoidettavana Auroran sairaalassa. Liukkonen ei kuitenkaan pitänyt teostaan sairauskertomuksena vaan humoristisena tarinana, joka on pohjavireeltään melankolinen. Hän myös luonnehti Hiljaisuuden mestaria ”rauhattomimmaksi projektikseen”.
Monet Hiljaisuuden mestarin hahmot ovat mielenterveydeltään epävakaita ja asettavat kyseenalaiseksi oman elämänsä merkityksen. He myös näkevät yhteiskunnan siirtyvän yhä merkityksettömämmältä vaikuttavaan elämäntyyliin. Mielenterveysongelmien ohella romaanissa käsiteltyjä teemoja ovat muun muassa kommunikaatiovaikeudet ja yksinäisyys.
Hiljaisuuden mestarissa hyödynnetään monia kerrontamenetelmiä. Aamulehden kirja-arviossa Liukkosen kerrontatapaa verrattiin sellaiseen pyöritykseen ja kieputukseen, jota voidaan kokea huvipuiston laitteissa.
Aiheesta muualla

Miki Liukkonen kertoo kirjastaan Hiljaisuuden mestari (haastattelu vuodelta 2019)
Aamun kirja: Hiljaisuuden mestari (Yle Areena)
Hilmar Baunsgaard

| Hilmar Baunsgaard |
| --- | --- |

Tanskan pääministeri
 2.2.1968–11.10.1971  
Monarkki:  Fredrik IX
Edeltäjä:  Jens Otto Krag
Seuraaja:  Jens Otto Krag
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. helmikuuta 1920
Kuollut: 30. kesäkuuta 1989 (69 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Radikaali Venstre
Hilmar Baunsgaard (26. helmikuuta 1920 – 30. kesäkuuta 1989) oli tanskalainen poliitikko ja maansa pääministeri 1968–1971. Hän oli kauppaministerinä vuodet 1961–1964 Viggo Kampmannin ja Jens Otto Kragin hallituksissa.
Baunsgaard istui Tanskan parlamentissa vuodet 1957–1977. Hän edusti Radikaali Venstre -puoluetta.
Helmikuussa 1968 Baunsgaard teki Pohjoismaiden neuvoston kokouksessa Oslossa aloitteen pohjoismaiseen talousyhteistyöhön tähtäävän Nordek-hankkeen perustamisesta.
Heorhi Konyskyi

| Heorhi Konyskyi> Георгій Кониський |
| --- | --- |
 Heorhi Konyskyi, maalaus 1700-luvulta.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. marraskuuta 1717 Nižyn
Kuollut: 13. helmikuuta 1795 (77 vuotta) Mahiljou, Valko-Venäjä
Ammatti:  pappi, kirjailija
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Heorhi Konyskyi, ukr. Георгій Кониський maallinen nimi: Hryhori eli Juri, (20. marraskuuta 1717 Nižyn – 13. helmikuuta 1795 Mahiljou, Valko-Venäjä) oli ukrainalainen kirjailija, ortodoksinen piispa ja kirkollinen vaikuttaja.
Konyskyi valmistui Kiovan Mohyla-akatemiasta 1743 ja toimi sen jälkeen akatemiassa runouden, retoriikan, filosofian ja teologian professorina 1745–1755 ja rehtorina 1752–1755. Hänet vihittiin 1775 Mahiljoun ja Valko-Venäjän piispaksi ja 1783 arkkipiispaksi. Hän pyrki tehtävässään palauttamaan uniaattikirkot ortodoksisen kirkon yhteyteen. Hän perusti 1757 Mahiljouhun teologisen seminaarin.
Konyskyi oli tuottelias runoilija ja kirjoitti lisäksi näytelmän, filosofian oppikirjan, joka kuitenkin jäi julkaisematta, ja lähialueita käsitteleviä historiateoksia. Jotkut tutkijat arvelevat hänen kirjoittaneen teoksen Istorija Rusov (’Rusin kansan historia’). Kootut teokset on julkaistu 1835 (2. p. 1861) ja saarnat 1892.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heorhi Konyskyi Wikimedia Commonsissa
Heloniat

| Heloniat |
| --- | --- |
 Suohelonia (Helonias bullata)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Monocots
Lahko::  Liliales
Heimo::  Sudenmarjakasvit Melanthiaceae
Suku::  Heloniat Helonias  L.
Katso myös
   Heloniat Wikispeciesissä   Heloniat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Heloniat (Helonias) on sudenmarjakasvien (Melanthiaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Nykyisin sukuun luetaan kuuluvaksi vain yksi laji: suohelonia (Helonias bullata).
Aiheesta muualla

Kasvien suomenkieliset nimet (Kassu): Heloniat (Helonias)
ITIS: Helonias (englanniksi)
Helosoihdut

| Helosoihdut |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Soihtukasvit Asphodelaceae
Suku::  Helosoihdut Bulbinella  Kunth (1843)
Tyyppilaji
 Bulbinella triquetra (L.f.) Kunth 
Katso myös
   Helosoihdut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Helosoihdut (Bulbinella) on soihtukasveihin kuuluva kasvisuku. Siinä on 25 lajia. Helosoihduista 19 lajia esiintyy luonnonvaraisena Etelä-Afrikan Kapmaassa ja kuusi lajia Uudessa-Seelannissa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Helosoihdut – Bulbinella
Hilário

Hilário tai Hilario voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Hilário Rosário da Conceição (s. 1939), portugalilainen jalkapalloilija
Armi Kuusela-Hilario, nyk. Kuusela-Williams (s. 1934), suomalainen julkisuuden henkilö, Suomen Neito ja Miss Universum 1952
Henrique Hilário Meireles Alves Sampaio (s. 1975), portugalilainen jalkapalloilija
Nenê, synt. Maybyner Rodney Hilário (s. 1982), brasilialainen koripalloilija
Virgilio Hilario (1929–1975), filippiiniläinen liikemies, Armi Kuuselan ensimmäinen aviomies.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hilário”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Helokämmekät

| Helokämmekät |
| --- | --- |
 Lumikuningatar (Coelogyne cristata)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Alaheimo::  Epidendroideae
Suku::  Helokämmekät Coelogyne  Lindl. (1824)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Helokämmekät (Coelogyne) on kämmekkäkasvien heimoon kuuluva kasvisuku.
Helokämmeköillä on useimmiten soikeita varsimukuloita, joista lähtee yksi tai kaksi lehteä. Niitä tavataan luonnonvaraisina Kaakkois-Aasiassa, etenkin Borneolla, Sumatralla ja Himalajalla. Ne ovat suosittuja harrastajien parissa näyttävien, usein tuoksuvien kukkiensa takia. Suvusta tunnetaan yli kaksisataa lajia.
Lajeja

Suvun lajeihin kuuluvat esimerkiksi:
lumikuningatar (Coelogyne cristata)
kesähelokämmekkä (Coelogyne dayana)
syyshelokämmekkä (Coelogyne fimbriata)
raitahelokämmekkä (Coelogyne flaccida)
ruskohelokämmekkä (Coelogyne fuscescens)
riippakämmekkä (Coelogyne glumacea, syn. Dendrochilum glumaceum)
terttuhelokämmekkä (Coelogyne massangeana)
Herman Cedercreutz

Herman Cedercreutz
Herman Cedercreutzin kreivinvaakuna
Herman Cedercreutz (alun perin aateloimattomana Tersmeden) (13. helmikuuta 1684 – 24. marraskuuta 1754) oli ruotsalainen 1700-luvun alkupuolen diplomaatti, kreivi ja valtaneuvos. Hän toimi Ruotsin Pietarin-lähettiläänä vuosina 1722–1727,  nimitettiin kamarirevision presidentiksi vuonna 1736 ja valtaneuvokseksi 1742. Hän oli Ruotsin toinen neuvottelija Turun rauhan solmimisessa 1743, jonka jälkeen hän palasi uudelleen Pietarin-lähettilääksi. Kreivin arvon hän sai vuonna 1751. Hän osti Suomesta Köyliönkartanon,  joka on pysynyt suvun hallussa tähän päivään saakka. Cedercreutzin katsotaan rauhanneuvotteluissa 1743 saaneen Ruotsin rauhanehtoja lievennetyiksi niin, että Uusimaa jäi Ruotsille. Tämä oli mahdollista, koska hän tunsi Venäjän keisarinna Elisabetin ja saattoi vedota kirjeitse häneen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Herman Cedercreutz Wikimedia Commonsissa
Helokärsämö

| Helokärsämö |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Alaheimo::  Asteroideae
Suku::  Kärsämöt Achillea
Sektio::  Micranthae
Laji::  leptophylla
Kaksiosainen nimi
 Achillea leptophylla  M.Bieb. 
Katso myös
   Helokärsämö Wikispeciesissä   Helokärsämö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Helokärsämö (Achillea leptophylla) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon, kärsämöiden (Achillea) sukuun kuuluva kasvilaji.
Helokärsämö voi kasvaa 12–40 cm korkeaksi. Kasvi on yleisväritykseltään harmahtavanvihreä sekä pehmeäkarvainen tai hyvin harvoin lähes kalju. Juurakko on monihaarainen. Varret kasvavat yksittäin tai ryhmissä ja ovat poikkileikkaukseltaan pyöreitä. Varret ovat tavallisesti tyviltään haaroittuneita, harvoin haarattomia. Lehdet ovat yleismuodoltaan tasasoukkia tai suikeita ja pariliuskaisia. Kukintona on kerrannaishuiskiloksi järjestäytynyt mykeröstö, jossa on useita velttoperäisisiä, noin 1–3 cm halkaisijaltaan olevia muutaman mykerön ryhmiä. Mykeröiden kielimäiset laitakukat ovat muodoltaan pyöreitä tai munuaismaisia ja väriltään kirkkaankeltaisia. Helokärsämö kukkii touko–heinäkuussa ja tuottaa hedelmiä kesä–elokuussa. Hedelminä olevat pähkylät ovat pitkulaisia ja ruskeita, noin 1,3–1,5 mm pitkiä ja 0,4 mm leveitä. Helokärsämö on elomuodoltaan hemikryptofyytti.
Helokärsämö kasvaa tavallisesti kalkkikivirinteillä arokasvillisuuden joukossa tyypillisesti kallioisissa ja kivikkoisissa paikoissa. Lajia tavataan Kaakkois-Euroopassa Romaniassa, Moldovassa sekä Ukrainan kaakkoisosissa. Romaniassa laji on äärimmäisen uhanalainen (CR) laji.
Helokärsämöä on käytetty ravintokasvina, lääkekasvina sekä värikasvina.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Helokärsämö (Achillea leptophylla)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Achillea leptophylla (englanniksi)