stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hugo Lloris

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Hugo Hadrien Dominique Lloris
Syntymäaika: 26. joulukuuta 1986 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Nizza, Ranska
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 186 cm
Seura
Seura: Los Angeles FC
Junioriseurat
1993–1997: CEDAC Cimiez
1997–2005: Nice
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005–2008 | Nice B | 20 | (0) |
| 2005–2008 | Nice | 72 | (0) |
| 2008–2012 | Lyon | 146 | (0) |
| 2012–2023 | Tottenham Hotspur | 361 | (0) |
| 2024– | Los Angeles FC |  |  |
Maajoukkue
| 2004 | Ranska U18 | 3 | (0) |
| 2004–2005 | Ranska U19 | 14 | (0) |
| 2006 | Ranska U20 | 4 | (0) |
| 2006–2008 | Ranska U21 | 5 | (0) |
| 2008–2023 | Ranska | 145 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. tammikuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 23. joulukuuta 2022.
| Mitalit> Maa:  Ranska.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Ranska.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Ranska.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:  Ranska> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Venäjä 2018 | jalkapallo |  |
|  Hopeaa | Qatar 2022 | jalkapallo |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ranska 2016 | jalkapallo |  |
Hugo Hadrien Dominique Lloris (s. 26. joulukuuta 1986 Nizza, Provence-Alpit-Riviera, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa MLS-liigassa pelaavaa Los Angeles FC:tä. Hän on maailmanmestari vuodelta 2018.
Ura

Lloris aloitti ammattilaisuransa kasvattajaseurassaan OGC Nicessä vuonna 2005. Hän nousi seuran ykkösmaalivahdiksi kaudella 2006−2007 ja otti nopeasti paikkansa Ranskan maalivahtieliitissä. Llorisin siirtymisestä Euroopan huippuseuroihin liikkui useita huhuja. Lopulta hän siirtyi kauden 2007–2008 jälkeen Olympique Lyoniin. Lyonissa Lloris otti heti paikkansa seuran ykkösmaalivahtina ja pelasi runsaan neljän kautensa aikana 146 liigaottelua. Hän voitti 2012 Ranskan cupin ja Trophée des Championsin.
Elokuun lopussa 2012 Lloris siirtyi pitkän spekuloinnin jälkeen Lyonista Englannin Valioliigan Tottenham Hotspuriin ja teki seuran kanssa joulukuussa 2016 vuoteen 2022 asti kestävän jatkosopimuksen. Hän nousi ykkösmaalivahdiksi saman vuoden marraskuussa. Lloris pelasi seurassa vuoteen 2023 asti. Hän pelasi 361 valioliigaottelua ja päästi näissä 398 maalia ja pelasi 128 nollapeliä. Mestarien liigassa hän pelasi Tottenhamissa 34 ottelua mukaan lukien tappiollinen loppuottelu Liverpoolia vastaan 2019. Myös Eurooppa-liigassa hän pelasi 34 ottelua. Lokakuussa 2019 hän joutui noin kolmeksi kuukaudeksi syrjään peleistä olkapään loukkaantumisen vuoksi.
Joulukuussa 2023 Lloris teki sopimuksen MLS-liigassa pelaavan Los Angeles FC:n kanssa.
Ura > Maajoukkueura

Maajoukkuetasolla Lloris pelasi kaikki viisi ottelua Ranskan voittaessa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2005. Hän debytoi Ranskan A-maajoukkuepaidassa Uruguayta vastaan vuonna 2008. Läpimurtonsa Les Bleus'n ykkösmaalivahdiksi hän teki vuoden 2010 MM-karsinnoissa. Lopputurnauksessa Lloris oli joukkueen ykkösmaalivahti ja on säilyttänyt asemansa siitä lähtien. Hän kuului Ranskan joukkueeseen sen saavuttaessa EM-hopeaa 2016, maailmanmestaruuden 2018 ja MM-hopeaa 2022. Hän on pelannut Ranskan kaikki MM- ja EM-lopputurnausottelut 2010−2022 lukuun ottamatta MM-kisojen 2018 Tanska-ottelua ja vuoden 2022 MM-kisojen Tunisia-peliä. Hän on pelannut 20 ottelua MM-kisoissa ja 15 EM-kisoissa. Hänestä tuli vuonna 2018 seitsemäs ranskalaismies, joka on pelannut maajoukkueessa yli sata ottelua.
Tammikuussa 2023 Lloris ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa.
Yksityiselämä

Lloris oli teini-ikäisenä ikäluokkansa parhaita tennispelaajia Ranskassa, mutta lopetti tenniksen peluun. Hän avioitui teinirakkautensa Marinen kanssa vuonna 2012, ja heillä on kaksi tytärtä. Lloris tuomittiin vuoden 2018 syyskuussa rattijuopumuksesta 50 000 punnan sakkoihin ja 20 kuukauden ajokieltoon. Hän puhalsi 80 mikrogrammaa alkoholia sataa hengitysilmamillilitraa kohden, kun rattijuopumuksen raja on 35 mikrogrammaa.
Irene Bedard

| Irene Bedard |
| --- | --- |
 Irene Bedard vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. heinäkuuta 1967 (ikä 57) Anchorage, Alaska, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Irene Bedard (s. 22. heinäkuuta 1967 Anchorage) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä. Hän on vanhempiensa kautta taustaltaan inupiat sekä kanadanranskalaisen ja creen sekoitus, eli métis.
Bedard oli Pocahontasin englanninkielisenä äänenä Disneyn animaatioelokuvissa Pocahontas (1995) ja Pocahontas II – matka uuteen maailmaan (1998). Hän oli vuonna 1995 ehdolla Golden Globen saajaksi.
Bedard oli vuosina 1993–2012 naimisissa Denny Wilsonin kanssa. Vuonna 2003 he julkaisivat yhdessä Irene Bedard ja Deni nimellä musiikki-CD:n Warrior of Love.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Irene Bedard Wikimedia Commonsissa
Irene Bedard Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Seinäjoen Sanomat

| Seinäjoen Sanomat |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  kaupunkilehti
Kustantaja:  I-Mediat
Perustettu:  2008
Lakkautettu:  2023
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Seinäjoki
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  tabloid
Ilmestymistiheys:  kerran viikossa
Seinäjoen Sanomat oli Seinäjoen seudulla vuosina 2008–2023 keskiviikkoisin ilmestynyt kaupunkilehti.
Seinäjoen Sanomat perustettiin vuonna 2008. Lehti jäi huhtikuussa 2020 ilmestymistauolle koronavirustilanteesta aiheutuneiden taloudellisten syiden vuoksi. Tammikuussa 2021 tiedotettiin, että lehti jatkaisi ilmestymistään helmikuussa 2021. Samalla lehden uutena päätoimittajana aloitti Laura Kaski.
Tammikuussa 2023 Keskisuomalainen-konserni myi lehden Ilkka-konsernille, joka julkaisee Seinäjoella myös kilpailevaa kaupunkilehteä Eparia. Myyjäosapuoli perusteli kauppaa sillä, että se uskoi ”Ilkka-konsernin pystyvän parhaiten ylläpitämään uutismedian kehitystä alueella”. Helmikuussa 2023 Ilkka-konserni lakkautti Seinäjoen Sanomat, jonka viimeinen numero ilmestyi 1. helmikuuta 2023. Lehteä julkaisi sen viimeisen kuukauden ajan Ilkan omistama I-Mediat.
Päätoimittajat

Outi Rantala 2008
Krista Rintala 2008–2016
Tuomas Rauhala 2016–2017
Riina Haapala 2018–2021
Laura Kaski 2021
Riina Haapala 2018–2021
Laura Kaski 2021
Johanna Koskiahde vt. 2021–2023
Ilmajoki-lehti

| Ilmajoki-lehti |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  sanomalehti
Julkaisija:  Ilmajoki-lehti Oy
ISSN:  ISSN 0786-5511
Perustettu:  1956
Päätoimittaja:  Jussi Äärynen
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton (kokoomus- ja keskustamyönteinen)
Kotikunta:  Ilmajoki
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  tiistaisin ja torstaisin
Aiheesta muualla
www.ilmajoki-lehti.fi
Ilmajoki-lehti on vuonna 1956 perustettu Ilmajoella keskiviikkoisin ilmestyvä sitoutumaton paikallislehti. Lehden levikkialue on Ilmajoki. Lehden päätoimittajana toimi Terhi Pirilä-Porvali toukokuun 2020 loppuun.
Vuoden 2007 maaliskuun lopulla lehden levikki oli 5 041 kappaletta, vuoden 2015 maaliskuun lopulla 4 466 kappaletta. Julkaisuyhtiön toimitusjohtaja on Jussi Äärynen. Lehteä kustantaa Ilmajoki-lehti Oy ja painaminen tapahtuu I-Print Oy:n painossa Seinäjoella. Ilmajoki-lehti on Sanomalehtien Liiton jäsen.
Historia

Lehti syntyi 1956 kun Vilho Syrjän 1929 perustama kunnallinen uutis- ja tiedotuslehti Ilmajoki ja vuonna Kauko J. Koiviston ja Viljo Iisakki Äärysen 1952 perustama Ilmajoen Sanomat yhdistyivät.
Vuodesta 1974 lehden pitkäaikaisena päätoimittajana toimi Liisa Äärynen. Vuonna 2016 Liisa Äärynen siirtyi päätoimittajasta Ilmajoki-lehti Oy:n hallituksen puheenjohtajaksi.
Päätoimittajan painostus ja irtisanoutuminen

Lokakuussa 2018 päätoimittajaksi nimitetty, maaliskuusta 2020 lomautettuna ollut Terhi Pirilä-Porvali irtisanoutui 1. kesäkuuta 2020 alkaen. Hän sanoo, että Ilmajoki-lehden hallitus painosti häntä ja hänet lomautettiin kriittisen jutun jälkeen. Hän ei taipunut painostukseen olla julkaisematta uutista. Kysymys on maaliskuisesta uutisessa, jossa kerrottiin Espanjassa lomailleen kunnanvaltuutetun Timo Tuurin osallistumisesta valtuuston kokoukseen karanteeniajasta välittämättä. Tuuri ja kunnanjohtaja Seppo Pirttikoski olivat vaatineet, ettei juttua julkaista. Pirilä-Porvalin mukaan Tuuri oli uhannut lopettaa yrityksensä ilmoittelun lehdessä, jos juttu julkaistaan. Jutun julkaisua seuraavana päivänä Pirilä-Porvali lomautettiin.
Julkisen sanan neuvosto otti asiaan kantaa ja piti uutista erittäin merkittävänä yleisön tiedonsaannin kannalta. Kunnanjohtaja Pirttikoski vähättelee tapausta, ja hänen mielestään asiasta on "tehty suurempi asia, kuin mitä se onkaan". Julkaisuyhtiön hallitus myönsi toimineensa väärin ja pahoitteli sitä. Marraskuussa 2020 Pirilä-Porvali sai Paikallislehtien päätoimittajayhdistyksen journalistipalkinnon. Päätoimittajayhdistys perusteli palkintoa sillä, ettei  Pirilä-Porvali taipunut painostusyrityksiin. Maaliskuussa 2021 Pirilä-Porvalin ratkaisu palkittiin valtakunnallisessa Suuri journalistipalkinto -gaalassa vuoden journalistisena tekona.
Päätoimittajat

Vilho Syrjä (1930-1953 vastaava toimittaja)
Kauko J. Koivisto (1952)
Paavo Fossi (1953-1955)
Paavo Fossi (1956-1968)
Viljo Äärynen (1968-1973)
Liisa Äärynen (1974-2015)
Jussi Uusimäki (2015-2018)
Terhi Pirilä-Porvali (2019-2020)
Jussi Äärynen (2020 vt. päätoimittaja)
Aiheesta muualla

Ilmajoki-lehti
Santasport Lapin Urheiluopisto

| Santasport Lapin Urheiluopisto> Lapin urheiluopisto |
| --- | --- |

Sijainti:  Rovaniemi
Tyyppi:  urheiluopisto
Perustettu:  1972
Omistaja:  Lapin Urheiluopistosäätiö
Toimitusjohtaja:  Mika Kulmala
Rehtori:  Heikki Hannola
Aiheesta muualla
Sivusto
Santasport Lapin Urheiluopisto on suomalainen, Rovaniemellä sijaitseva liikunnan ja vapaa-ajan keskus. Santasport on aloittanut toimintansa vuonna 1972 nimellä Lapin Urheiluopisto, ja se on vapaan sivistystyön oppilaitos ja valtakunnallinen liikunnan koulutuskeskus. Se on Suomen urheiluopistoista uusin ja osa Lapin Urheiluakatemiaa. Nykyään nimellä Santasport Lapin Urheiluopisto toimiva yritys tarjoaa lisäksi kattavasti eri liikunnan ja vapaa-ajan palveluita.
Urheiluopiston ovat suunnitelleet arkkitehdit Marjatta ja Martti Jaatinen.
Tilat ja liikuntapaikat

Santasport Lapin Urheiluopiston tiloissa:
urheiluhalli
sauna- ja allasosasto
kuntosali
ryhmäliikuntatilat
keilahalli
majoitustilat (Sporthotel-huoneet, Kammi-huoneet ja apartment huoneistot)
eri kokoisia kokoustiloja
Lappset Funpark
CrossFit -sali
ravintolamaailma (Buusti, Puhti ja Leiripaikka)
Samassa pihapiirissä:
jalkapallokenttä
palloiluhalli Ounashalli
jäähalli Lappi Areena
Seikkailupuisto Huima
Keskuksen välittömässä läheisyydessä:
Frisbeegolf-rata
kattava pururata- ja hiihtolatuverkosto
Ounasvaaran Hiihtokeskus
Sky Hotel Ounasvaara
Tilat ja liikuntapaikat > Keilahalli

Santasportin keilahallissa on 12 rataa, hohtokeilausta sekä automaattinen pistelaskujärjestelmä. Keilahallin yhteydessä toimii Buusti Lounge & Deli, josta voi ostaa virvokkeita, välipaloja, keittolounaan, salaattiannoksia, burgereita sekä pientä purtavaa. Buustissa on A-oikeudet.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Lappi oppilaitokset
Studentum Santasport Lapin Urheiluopisto
Sasky Ammatti-instituutti Iisakki

Sasky Ammatti-instituutti Iisakki on ammatillinen oppilaitos ja osa SASKY koulutuskuntayhtymää. Oppilaitoksella on toimipisteet Hämeenkyrön Pappilanmetsässä ja Osaralla sekä Parkanossa. Oppilaitokseen haetaan pääsääntöisesti yhteishaussa tai jatkuvassa haussa.
Koulutusalat ja tutkinnot

Sasky Ammatti-instituutti Iisakki on toisen asteen oppilaitos, jossa voi suorittaa ammatillisia perustutkintoja seuraavilla aloilla:
Ajoneuvoalan perustutkinto (Hämeenkyrö)
Ravintola- ja cateringalan perustutkinto (Hämeenkyrö)
Kone- ja tuotantotekniikan perustutkinto (Hämeenkyrö ja Parkano)
Luonto- ja ympäristöalan perustutkinto (Osara)
Maatalousalan perustutkinto (Osara)
Prosessiteollisuuden perustutkinto (Hämeenkyrö)
Rakennusalan perustutkinto (Hämeenkyrö)
Sosiaali- ja terveysalan perustutkinto (Parkano)
Sähkö- ja automaatiotekniikan perustutkinto (Hämeenkyrö)
Ylioppilastutkinto (mahdollisuus kaikissa yksiköissä)
Aiheesta muualla

Sasky Ammatti-instituutti Iisakin kotisivut
Santtu Patova

| Santtu Patova> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. huhtikuuta 1998 (ikä 26) Hyvinkää, Suomi
Pesäpalloilija
Ulkopelipaikka:  polttolinja
Sisäpelirooli:  vaihtaja
Seura:  Hyvinkään Tahko
Pelaajaura
Junioriseurat
–2019:  Hyvinkään Tahko
Ammattilaisjoukkueet
2015–:  Hyvinkään Tahko
Santtu Patova (s. 1. huhtikuuta 1998 Hyvinkää) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-joukkue Hyvinkään Tahkoa. Patova on ulkopelissä polttolinjassa ja sisäpelissä vaihtaja. Patova on voittanut B-poikien SM-kultaa.
Irlantilaiset

Irlantilaiset voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Iiriläiset, kelttiläinen kansa
Irlannin väestöä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Irlantilaiset”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Irlantilaiset kaksoset

| --- | --- |
:  
: Wikipediassa ei tällä hetkellä ole varsinaista artikkelia aiheesta Irlantilaiset kaksoset. Katso irlantilaiset kaksoset Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.  Voit aloittaa aihetta käsittelevän artikkelin Wikipediaan , mutta kirjoita enemmän kuin vain sanakirjamääritelmä.
Secret Garden (täsmennyssivu)

Secret Garden tarkoittaa seuraavia:
Secret Garden, irlantilais-norjalainen duo
Secret Garden, talviurheilukeskus Zhangjiakoussa Kiinassa
”Secret Garden”, Bruce Springsteenin single vuodelta 1995
Secret Garden (suom. Salainen puutarha), eteläkorealainen TV-sarja
Salainen puutarha, usean Secret Garden -nimisen elokuvan ja kirjan suomennos.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Secret Garden”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hiilikondriitti

Hiilikondriitti, jossa näkyvät selkeästi jyvät.
Hiilikondriitti on tumma hiilipitoinen kivimeteoriitti, jossa on monesti jyväsiä. Jotkut hiilikondriitit koostuvat pelkästä tummasta aineesta, ja toisissa on jyvästen lisäksi myös kalsium-alumiinirikkaita sulkeumia. Vaikka ovatkin joskus hyvin huokoisia, hiilikondriiteissa on usein paljon metalleja. Hiilikondriitit liitetään yleensä tummiin C-asteroideihin tai näiden sukuisiin. Hiilikondriiteissa on joskus metallin ja kiven lisäksi myös vettä ja orgaanisia aineita. Hiilikondriitin tyyppisiä kappaleita on väitetty Maan veden lähteeksi. Niiden on myös arveltu liittyneen elämän syntyynkin. Hiilikondriittien koostumus  ja rakenne viittaavat siihen, että ne ovat syntyneet aivan Aurinkokunnan alkuvaiheessa. Vähävetiset hiilikondriitit ovat olleet kuumemmassa kuin runsasvetiset. Maasta löydetyistä meteoriiteista noin 3-4,5 % on hiilikondriitteja. Tunnetuimpia hiilikondriitteja ovat Allende, Murchison, Orgueil, Ivuna, Murray, Tagish Lake ja Sutter's Mill.
Mineraaleja

Hiilikondriitit koostuvat pääosin piiyhdisteistä, oksideista ja sulfideista.
Tyypillisiä mineraaleja ovat oliviini ja serpentiini.
Vettä ja orgaanisia yhdisteitä

Moniin hiilikondriitteihin on vaikuttanut vesi, joka on virrannut asteroidin läpi sen muodostumisen jälkeen.. Joistain hiilikondriiteista on löydetty jopa aminohappoja.
Luokittelu

Hiilikondriitit jaetaan yleensä kuuteen-kahdeksaan alaryhmään, ja lisäksi vielä luokittelemattomat.
Luokittelu > CI

CI-kondriitit muistuttavat muita hiilikondriitteja monilta ominaisuuksiltaan, mutta niistä puuttuvat yleensä jyvät. Niissä saattaa olla joitain kalsium-alumiinirikkaita sulkeumia. Ne ovat huokoisia, vesipitoisia ja sisältävät orgaanisia yhdisteitä. Näiden joukossa on mm. aminohappoja ja PAH-yhdisteitä. Mutta niissä on myös runsaasti rautaa lähinnä magnetiittina. Näiden kemiallinen koostumus muistuttaa Auringon koostumusta keveitä aineita lukuun ottamatta. Näiden katsotaan monesti olevan Aurinkokunnan alkuperäisintä kiinteää ainetta. CI-kondriitit ovat syntyneet asteroidivyöhykkeen ulko-osissa melko viilessä, koska ovat pystyneet pitämään haihtuvia aineita.
Luokittelu > CM

Mighein mukaan nimetty CM-tyyppi on myös rikas vedestä ja orgaanisista yhdisteistä, ja Murchinsonin meteoriittikin luokitellaan usein myös tähän CM-ryhmään. CM-ryhmässä kuitenkin näkyy jyväsiä, on vähemmän vettä ja alumiinirikkaita sulkeumia, kaikki korkeamman lämpötilan merkkejä.
Luokittelu > CV

Yleensä petrologista tyyppiä 3, eli vain hieman muokkautunut kuumassa ja paineessa.
Luokittelu > CK

CO, CV.
Luokittelu > CR

Emäkappale lienee asteroidi 2 Pallas.
Luokittelu > CH

Runsaasti nikkelirautaa, yli 40 %. Tällöin rautarikkaampia kuin muut kondriitit paitsi CB. patrologinen tyyppi 2-3.
Luokittelu > CO

Pieniä noin 0,15 mm jyviä, patrologinen tyyppi 3.
Luokittelu > CB

Yli 50 % rautanikkeliä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Carbonaceous Chondrites as Source of Earth’s Water (englanniksi)
Meteorite.fr: Carbonaceous Chondrites (englanniksi)
Encyclopedia of Science: carbonaceous chondrite (englanniksi)
Hustadin kirkko (Inderøy)

| Hustadin kirkko Hustad kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2013.
Sijainti:  Inderøy, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nidarosin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1100-luku
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  150
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hustadin kirkko (norj. Hustad kirke) on Inderøyn kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hustadin kirkko (Inderøy) Wikimedia Commonsissa
I Am the Empire – Live from the 013

| I Am the Empire - Live from the 013 Kamelot |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 14. Syyskuuta, 2018
 Julkaistu: 14. Elokuuta, 2020
 Kesto: 105.10
 Levy-yhtiö: Napalm
Kamelotin muut julkaisut
| The Shadow Theory 2018 | I Am the Empire – Live from the 013 2020 | The Awakening 2023 |
I Am the Empire – Live from the 013 on yhdysvaltalaisen power metal -yhtye Kamelotin kolmas livealbumi, joka julkaistiin 14. elokuuta 2020 Napalm Recordsin kautta. Se on yhtyeen kolmas livealbumi ja toinen live-DVD/Blu-ray.  Albumilla vierailevat Lauren Hart, Elize Ryd, Alissa White-Gluz ja Charlotte Wessels.
Se on ensimmäinen julkaisu, jossa Alex Landenburg esiintyy yhtyeen rumpalina.
Kappaleet

| Levy 1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Transcendence (Intro) | 2.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Phantom Divine (Shadow Empire) | 4.04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Rule the World | 3.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Insomnia | 3.49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | The Great Pandemonium | 4.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | When the Lights are Down | 4.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | My Confession | 7.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Veil of Elysium | 4.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Under Grey Skies | 5.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | RavenLight | 3.33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | End of Innocence | 4.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | March of Mephisto | 5.52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Amnesiac | 3.53 |  |  |  |  |  |  |  |
| Levy 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Manus Dei | 0.36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Sacrimony (Angel of Afterlife) | 4.19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Drum and Keys Solo | 4.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Here's to the Fall | 4.56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Forever | 14.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | Burns to Embrace | 8.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 20. | Liar Liar (Wasteland Monarchy) | 5.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 21. | Ministrium (Shadow Key) | 5.08 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Kamelot
Tommy Karevik - Laulu
Thomas Youngblood – kitara
Sean Tibbetts – bassokitara
Oliver Palotai – kosketinsoittimet
Alex Landenburg – rummut, lyömäsoittimet
Vierailevat muusikot
Lauren Hart (Once Human) – vieraileva laulu ("Phantom Divine (Shadow Empire)")
Charlotte Wessels – vieraileva laulu ("Under Grey Skies")
Alissa White-Gluz (Arch Enemy) – laulu ("March of Mephisto", "Sacrimony (Angel of Afterlife)", "Liar Liar (Wasteland Monarchy)")
Elize Ryd (Amaranthe) – laulu ("March of Mephisto", "My Confession" ja "Sacrimony (Angel of Afterlife)")
Eklipse – jousikvartetto kappaleessa "My Confession"
Scarlett – viulu
Neiti A. – Viulu
Alttoviulu – alttoviulu
Helena – sello
Tuotanto
Sascha Paeth – kitara ("RavenLight"), miksaus, masterointi
- Jens de Vos – ohjaaja
Tim Tronckoe – valokuvaus
Gustavo Sazes – kansitaide, taitto
Stefan Heilemann – lisäkuvitus
Ashley Oomen – valokuvaus
Listasijoitukset

| Albumilistat (2020) | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Belgian albumit (Ultratop Flanders): 137
Belgian albumit (Ultratop Wallonia): 51
Hollannin albumit (album Top 100): 29
Unkarin albumit (MAHASZ): 23
Sveitsin albumit (Schweizer Hitparade): 22
Saksan albumit (Offizielle Top 100): 17
Arvostelut

Imperiumi: 8½/10
Saskia Rosendahl

| Saskia Rosendahl |
| --- | --- |
 Rosendahl vuonna 2012.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Saskia-Sophie Rosendahl
Syntynyt: 1993 Halle, Saksa
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2008–
Palkinnot
 AACTA-palkinto, 2013 (Australia)  Shooting Star, 2013 (Berliinin elokuvajuhlat) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Saskia-Sophie Rosendahl (s. 1993 Halle) on saksalainen näyttelijä.
Ura

Saskia Rosendahl kävi Hallen oopperan balettikoulua vuosina 2001–2011 ja esiintyi Hallen Neuen Theaterin improvisaatioryhmässä vuodesta 2008. Elokuvadebyyttinsä hän teki pienessä roolissa Wolfgang Dinslagen elokuvassa Für Elise (2012). Enemmän huomiota hän sai pääroolistaan Cate Shortlandin elokuvassa Lore (2012), joka palkittiin muun muassa Locarnon ja Tukholman elokuvajuhlilla. Variety-lehti kehui Rosendahlin roolisuoritusta ja piti häntä lupaavana uutena näyttelijänä.
Vuonna 2013 Rosendahlille myönnettiin Berliinin elokuvajuhlilla Shooting Stars -tunnustus, jolla tuetaan nuoria eurooppalaisia näyttelijöitä ja heidän uraansa.
Elokuvat

Für Elise (2012)
Lore (2012)
Zum Geburtstag (2013)
Wir sind jung. Wir sind stark. (2014)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saskia Rosendahl Wikimedia Commonsissa
Saskia Rosendahl Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Videohaastattelu Toronton filmifestivaaleilla
Hurrikaani Danielle

| Hurrikaani Danielle |
| --- | --- |

Nimettiin::  24. elokuuta 1998
Rantautui::  8. syyskuuta 1998
Alin paine::  960 mbar
Tuhot::  50 000 USD
 Daniellen reitti ja kehitys Atlantin länsiosassa. Voimakkuus on väritettynä Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikon mukaan: keltainen 2, vaaleankeltainen 1. Sinisten pallukoiden kohdalla Danielle oli vain trooppinen myrsky.  Reittikartan pallot on väritetty Saffirin–Simpsonin asteikon mukaan. 012345
Hurrikaani Danielle oli vuoden 1998 Atlantin hurrikaanikauden neljänneksi voimakkain myrsky. Se eli harvinaisen pitkään, muuntui keskileveysasteiden matalapaineeksi ja aiheutti tuhoja vielä Isossa-Britanniassakin, varsinkin Cornwallissa. Saffirin–Simpsonin viisiportaisella hurrikaaniasteikolla se nousi voimakkaimmillaankin vain 2. luokkaan.