Thomas Hobbes
Elämä > Kiistoja > Hobbes ja Wallis

Bramhallin kanssa käytyjen kiistojen lisäksi Hobbes osallistui toiseen väittelyyn julkaistuaan teoksensa De Corpore vuonna 1655. Teoksessaan Hobbes pyrki muodostamaan matemaattisten tieteiden perusteet järkeilyn avulla. Leviathanissa hän oli hyökännyt yliopistoja vastaan. Vuonna 1654 piispa ja Oxfordin astronomian professori Seth Ward vastasi teoksessaan Vindiciae academiarum Hobbesin ja muiden, erityisesti John Websterin, hyökkäyksiin, jotka oli suunnattu yliopistojärjestelmää vastaan.
Varsinkin De Corporen matemaattisten osien virheet saattoivat Hobbesin alttiiksi Oxfordin geometrian professorin John Wallisin arvostelulle. Wallisin vuonna 1655 julkaistu Elenchus geometriae Hobbianae sisälsi huolellisesti valmisteltuja moitteita ja osoitti Hobbesin matemaattiset vajavuudet. Koska Hobbesilla ei ollut aksiomaattista menetelmää, hän ei ollut kyennyt ratkaisemaan ongelmia. Toisaalta Hobbes oli kiinnostunut ainoastaan geometriasta, eikä hänellä ollut käsitystä matemaattisten tieteiden koko alasta. Hän ei kyennyt työstämään johdonmukaisesti muutamia omaperäisiä ajatuksiaan, ja siksi häntä oli helppo kritisoida. Hobbes korjasi pahimmat Wallisin osoittamat virheet ennen kuin De Corpore julkaistiin englanniksi vuonna 1656. Hän kuitenkin hyökkäili edelleen Wallisia vastaan teoksessaan Six Lessons to the Professors of Mathematics vuonna 1656.
Wallis torjui Hobbesin arvostelun ja hyödynsi De Corporen englanninkielistä käännöstä arvostellessaan Hobbesin matemaattisia epäjohdonmukaisuuksia uudelleen. Hobbes vastasi teoksella Marks of the Absurd Geometry, Rural Language, Scottish Church Politics, and Barbarisms of John Wallis, Professor of Geometry and Doctor of Divinity. Wallis torjui hyökkäykset vastauksessaan Hobbiani puncti dispunctio vuonna 1657.
Hobbes julkaisi vuonna 1658 viimeisen osan filosofisesta järjestelmästään ja saattoi yli kaksikymmentä vuotta aiemmin laaditun suunnitelmansa päätökseen. De Homine sisälsi muun muassa yksityiskohtaisen näköaistiteorian, jonka merkitystä on usein ylenkatsottu hänen poliittisen filosofiansa rinnalla. Muu osa tutkielmasta sivusi ylimalkaisesti aiheita, joita käsiteltiin laajemmin teoksissa Human Nature ja Leviathan.
Sillä välin Wallis oli julkaissut muita teoksia, varsinkin laajan tutkielman kalkyylin yleisistä periaatteista (Mathesis universatis, 1657). Hobbes kiivaili sitä vastaan herättääkseen heidän kiistansa uudelleen henkiin. Hobbes päätti hyökätä uudestaan uusia matemaattisia analyysimenetelmiä vastaan, ja keväällä 1660 hän oli kirjoittanut arvostelunsa joukoksi dialogeja otsikolla Examinatio et emendatio mathematicae hodiernae qualls explicatur in libris Johannis Wallisii, joka käsitteli lähes yksinomaan ympyröitä ja sykloideja. Wallis ei kuitenkaan vastannut. Hobbes väitti tämän jälkeen ratkaisseensa toisen ikivanhan ongelman, kuution kaksinkertaistamisen. Arvostelijaansa eksyttääkseen hän julkaisi ratkaisun nimettömästi ranskaksi.
Kun Wallis oli julkisesti kumonnut ratkaisun, Hobbes ilmoittautui tekijäksi. Vuoden 1661 lopulla hän julkaisi ratkaisunsa muokattuna ja kommenteilla varustettuna dialoginsa Dialogus physicus, sive De natura aeris lopussa. Tämä latinankielinen dialogi oli kirjoitettu hänen filosofisen järjestelmänsä puolustukseksi ja siinä hän hyökkäsi Robert Boylea ja muita Wallisin ystäviä vastaan. Nämä olivat muodostamassa yhdistystä nimeltä Royal Society tieteellistä tutkimusta varten. Hobbes näki tämän olevan vastoin niitä fysiikantutkimuksen menetelmiä, joita hän oli kuvannut De Corporessa. Boylen teos New Experiments touching the Spring of the Air (1660), jota Hobbes piti uusien ”akatemialaisten” julistuksena, oli kuvannut huolellisia kokeita, joiden Hobbes puolestaan katsoi vahvistavan hänen vuosia aiemmin tekemänsä teoreettiset päätelmät. Hobbes varoitti, että jos he eivät jatkaneet siitä, mihin hän oli jäänyt, ei heidän työstään tulisi mitään. Boyle torjui Hobbesin syytökset, ja Wallis kirjoitti aiheesta satiirin Hobbius heauton-timorumenos (1662).
Vastaukseksi Wallisin henkilökohtaisin hyökkäyksiin Hobbes laati itseään kuvaavan kirjelmän kolmannessa persoonassa, Considerations upon the Reputation, Loyalty, Manners and Religion of Thomas Hobbes. Tässä elämäkerrallisessa kirjeessä hän kertoi oman näkemyksensä ja Wallisin ”pikkutarinat viimeaikaisesta kapinoinnista”. Wallis ei vastannut tähän.