stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gutiérrez

Gutiérrez tai Gutierrez on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Alberto Díaz Gutiérrez, Alberto Korda (1928–2001), kuubalainen valokuvaaja
Alonso Gutiérrez, Alonso de la Veracruz (1507–1584), espanjalainen tomistinen filosofi ja augustiini
Antonio García Gutiérrez (1812–1884), espanjalainen näytelmäkirjailija
Armando Martín Gutiérrez (s. 1954), espanjalais-brasilialainen katolinen piispa
Carl T. C. Gutierrez (s. 1941), yhdysvaltalainen poliitikko, Guamin ent. kuvernööri
Carlos Ruiz Gutiérrez (s. 1979), guatemalalainen jalkapalloilija
Cristina Gutiérrez (s. 1991), espanjalainen erämaarallikuljettaja
Diego Gutiérrez (s. 1972), kolumbialais-yhdysvaltalainen jalkapalloilija
Erick Gutiérrez (s. 1995), meksikolainen jalkapalloilija
Esteban Gutiérrez (s. 1991), meksikolainen moottoriurheilija
Felipe Gutiérrez (s. 1990), chileläinen jalkapalloilija
Francisco Alejandro Gutierrez, Franky Gee (1962–2005), yhdysvaltalainen sotilas ja laulaja
Gustavo Gutiérrez (1928–2024), perulainen teologi, vapautuksen teologian perustaja
Héctor Luis Gutiérrez Pabón (1937–2024), kolumbialainen katolinen piispa
Horacio Gutiérrez (s. 1948), kuubalais-yhdysvaltalainen pianisti
Javier Gutiérrez (s. 1971), espanjalainen näyttelijä
Javier Gutiérrez Cuevas (s. 1985), espanjalainen maastohiihtäjä
Jonás Gutiérrez (s. 1983), argentiinalainen jalkapalloilija
Jorge Gutiérrez (s. 1975), kuubalainen nyrkkeilijä
Jorge Gutierrez (s. 1975), meksikolainen animaattori, maalaaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja
Jorge Gutiérrez (s. 1988), meksikolainen koripalloilija
José Elías Rauda Gutiérrez (s. 1962), elsalvadorilainen katolinen piispa
José Enrique Gutiérrez (s. 1974), espanjalainen maantiepyöräilijä
José Iván Gutiérrez (s. 1976), espanjalainen maantiepyöräilijä
José María Gutiérrez, Guti (s. 1976), espanjalainen jalkapalloilija
Juan Gutiérrez Moreno, Juanito (s. 1976), espanjalainen jalkapalloilija
Juan Jesús Gutiérrez (s. 1969), espanjalainen maastohiihtäjä
Juan Jesús Gutiérrez Robles, Juanito (s. 1980), espanjalainen jalkapalloilija
Julia Gutiérrez Caba (s. 1934), espanjalainen näyttelijä
Kenner Gutiérrez (s. 1989), costaricalainen jalkapalloilija
Leonardo Gutiérrez (s. 1978), argentiinalainen koripalloilija
Lucio Gutiérrez (s. 1957), Ecuadorin presidentti 2003–2005
Luis Gutiérrez Martín (1931–2016), espanjalainen katolinen piispa
Mireia Gutiérrez (s. 1988), andorralainen alppihiihtäjä
Oscar Gutierrez, Rey Mysterio (s. 1974), meksikolais-yhdysvaltalainen showpainija
Pedro Juan Gutiérrez (s. 1950), kuubalainen kirjailija
Rafael López Gutiérrez (1855–1924), Hondurasin presidentti 1920–1924
Teófilo Gutiérrez (s. 1985), kolumbialainen jalkapalloilija
Tomás Guardia Gutiérrez (1831–1882), Costa Rican presidentti 1870–1882
Tomás Gutiérrez Alea (1928–1996), kuubalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
Tulio Duque Gutiérrez (s. 1935), kolumbialainen katolinen piispa
Ulises Antonio Gutiérrez Reyes (s. 1951), venezuelalainen katolinen arkkipiispa.
Kuvitteellisia henkilöitä

Flora Gutiérrez, poliisi, toinen päähenkilöistä chileläisessä televisiosarjassa Helga y Flora.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Francesca Martinez

Francesca Martinez
Francesca Martinez (s. 1978 Lontoo) on englantilainen stand up -koomikko ja näyttelijä. Hän on esiintynyt kansainvälisillä näyttämöillä, kuten Edinburgh Festivalilla, Melbourne International Comedy Festivalilla ja Just for Laughs Festivalilla Montrealissa, joista kaikissa esitetty ohjelma oli loppuunmyyty. Hän on tehnyt 33 päivää kestäneen Britannian kiertueen ja esiintynyt Tricycle Theatressa ja Hackney Empiressa. Vuonna 2022 Martinez kutsuttiin Royal Society of Literaturen jäseneksi.
Martinezilla on CP-vamma, mutta kuvailee itseään mieluummin ”epävarmaksi” (”wobbly”).
Komedia

Vuonna 2003 The Observer -lehti listasi Martinezin brittikomedian 50 hauskimman esiintyjän joukkoon.
Martinez on järjestänyt hyväntekeväisyystapahtumia, joissa ovat esiintyneet muun muassa Jo Brand, Johnny Vegas ja Al Murray.
Martinez on esiintynyt useissa maissa, kuten Irlannissa, Etelä-Afrikassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa, jossa hän teki keikan Carolines on Broadwayssä. Vuonna 2008 hän esiintyi Emma Thompsonin rinnalla maailman talousfoorumissa Sveitsin Davosissa.
Martinez kehitteleemilloin? dokumenttiohjelmaa What The Hell Is Normal?!, jossa hän matkustelee etsien ”normaalia” henkilöä.
Televisio ja radio

Ennen stand up -uraa Martinez esiintyi useita vuosia BBC:n lasten draamasarjassa Grange Hill, sekä muissa draamasarjoissa, kuten sarjassa Casualty.
Hän on myös vieraillut The Frank Skinner Show’ssa ja Ricky Gervaisin ja Stephen Merchantin komediasarjassa Extras.
Huhtikuussa 2008 Martinez pääsi maailmalla otsikoihin, kun hänestä tuli ensimmäinen olympiasoihdun kantaja, joka on kieltäytyi Lontoon viestiosuudelta protestina Kiinan Tiibet-politiikalle.
Vuonna 2009 hän esiintyi BBC Radio 4:n stand up -komediashow’ssa 4 Stands Up.
Aiheesta muualla

Francesca Martinezin kotisivu (englanniksi)
Francesca Martinez Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Batmobile

1960-luvun Batmobile.
Batmobile tai Lepakkoauto on fiktiivisen supersankari Batmanin käyttämä auto. Se on Batmanin useimmin käyttämä ja tunnetuin kulkuneuvo, josta on lukuisia eri versioita sarjakuvissa, elokuvissa, tv–sarjoissa ja videopeleissä.
Sarjakuvan Batmobileita

Vuosikymmenten mittaan Batman–sarjakuvissa on esiintynyt yli 200 erilaista Batmobilea.
Ensimmäisen kerran Batmanin käyttämä auto esiintyy Detective Comics–lehden numerossa 27, Bob Kanen piirtämässä tarinassa The Case of the Chemical Syndicate. Kyseessä on Bruce Waynen punainen coupe, jossa ei ole mitään erityisominaisuuksia.
Detective Comics–lehden numerossa 30, Bob Kanen ja Sheldon Moldoffin piirtämässä tarinassa The Return of Doctor Death Batmanin käytössä on punainen, tilaustyönä rakennettu tehokas auto, joka muistuttaa muuten aiempaa, mutta siinä on hyvin pitkä keula.
Sarjakuvan Batmobileita > Batmobilen synty ja 1940–luku

Vuoden 1940 tarinoissa Batmanin ajoneuvona on tummansininen tehokas roadster-avoauto, jollainen myös tuhoutuu Batman–lehden numero 2 tarinassa Joker Meets Cat–Woman sytyttyään palamaan puuhun törmäyksen seurauksena.
Nimitystä Batmobile käytettiin ensi kerran vuonna 1941 Detective Comics–lehden numerossa 48, Bob Kanen piirtämässä tarinassa The Secret Cavern, jossa Batman käytti punaista, tehokkaalla ahdetulla moottorilla varustettua avoautoa. Ilmeisesti Cord 810/812-malliin perustuvassa autossa oli esteiden murtamista varten vahvistettu keula, jota koristi kullanvärinen lepakkoa esittävä figuuri.
Myöhemmin vuonna 1941 Jerry Robinsonin piirtämässä Batman–lehden numeron 5:n tarinassa The Riddle of the Missing Card, esiintyi ensimmäinen tehtäväänsä ulkoisestikin muokattu Batmobile. Mustan, tai tumman sinisen, sinisillä kylkiraidoilla koristetun, ahdetulla moottorilla varustetun auton keulassa oli sittemmin lukuisissa Batmobilen sarjakuvaversioissa käytetty lepakon päätä muistuttava suojakilpi, sivuiltaan umpinaiset aerodynaamiset lokasuojat ja katolla lepakonsiipimäinen pystyevä. Panssaroidussa autossa ei ollut näkyviä ajovaloja. Tarinassa se tuhoutui syöksyttyään takaa-ajon aikana rotkoon.
Tämä Batmobile-malli säilyi pienillä muutoksilla käytössä vuoteen 1950 saakka. Autoon lisättiin ajovalot ja sen koristeraitojen paikka ja väri vaihteli kulloisenkin piirtäjän mukaan. Vuonna 1943 Batman-lehden numerossa 20 Batmobile oli ensimmäisen kerran Jack Burnleyn piirtämässä lehden kansikuvassa, tällä kertaa punaisen koristeraitojen kanssa yleisemmin käytettyjen sinisten sijaan. Sanomalehtien mustavalkoisissa päivittäis-stripeissä ja värillisissä viikonlopun jatkosarjoissa kaappariovisen auton kattosiipi oli hiukan erilainen ja siinä oli etupuskuri.
Vuoden 1948 Detective Comicsin ja Batmanin joissain Dick Sprangin piirtämissä tarinoissa esiintyi auton ajanmukaistettu versio. Sotaa edeltäneen ajan erillisten lokasuojien ja niiden välisen astinlaudan sijaan auto oli uuden muotoilun mukaisesti sileäkylkinen, muistuttaen ehkä eniten kyseisen vuoden Hudsonia. Detective Comicsin numeron 147 tarinassa autossa oli vedessä kulkemista varten sisään vedettävät potkurit ja ilmalla täytetyt kelluntatankit.
Vuoden 1941 Batmobile esiintyy kahdesti Batman–lehden kannessa, numeroissa 20/1944 ja 47/1948, ja Detective Comicsin kannessa numerossa 105/1945.
Sarjakuvan Batmobileita > Batmobile 1950–luvulla

Vuoden 1950 Detective Comicsin numerossa 156, Dick Sprangin piirtämässä tarinassa The Batmobile of 1950!, Batman suunnittelee ja rakentaa uudistetun Batmobilen edellisen tuhouduttua takaa-ajossa.
Myös lehden kansikuvassa rakennekaavioineen esiintyvän kaksipaikkaisen auton muovikupuinen ohjaamo on varustettu takaosaan sijoitetulla rikoslaboratoriolla, televisioruudulla ja tutkanäytöllä. Katolla on lepakkoevän eteen sijoitettu etsintävalo, jolla voi myös heijastaa Bat-Signalin ja sen nokkakilvessä on esteiden murtamiseen tarkoitettu terä. Lisäksi auton molemmissa takalokasuojissa on hetkelliseen vauhdin kiihdytykseen tarkoitetut raketit.
Tämä Batmobile esiintyy Detective Comicsin kannessa numerossa 156/1950 ja Batman–lehden kannessa numerossa 92/1955.
Seuraava suurempi Batmobilen muodonmuutos tapahtui vuonna 1954 Detective Comicsin numerossa 204, Sheldon Moldoffin piirtämässä tarinassa The Man Who Could Live Forever. Edeltäjäänsä laatikkomaisemmassa autossa ei enää ollut rikoslaboratoriota, ainoastaan kaksipaikkainen muovikuvun peittämä ohjaamo.
Batman–lehden numeron 98/1956 tarinassa Secret of the Batmobile esitellään kolme Batmanin ja Robinin autolle tekemää tilanteen mukaista muutosta. Hurrikaanissa selviämiseksi he kiinnittävät sen kylkiin painoa lisäävät teräslevyt, tulvakäyttöön auto lasketaan amfibioalustalle ja lumessa kulkemiseksi etupyörät korvataan suksilla ja takapyörät telaketjuilla. Lehden numeron 96/1955 tarinassa The Third Alarm for Batman! he muuttavat tuhopolttoja selvittääkseen Batmobilen paloautoksi.
Tämä Batmobile esiintyy Detective Comicsin kannessa numeroissa 223/1955, 233/1956, 257/1958, 263/1959, 266/1959, 276/1960, 280/1960, 292/1961 ja 315/1963, ja Batman–lehden kannessa numeroissa 96/1955, 108/1957.
1950-luvun Batmobilet esiintyivät uudelleen The Brave and the Bold–lehden numerossa 182/1982 Jim Aparon piirtämissä kansikuvassa ja tarinassa Interlude on Earth-Two, sekä 200/1983 Jim Aparon  piirtämässä kansikuvassa ja Dave Gibbonsin piirtämässä tarinassa Smell of Brimstone, Stench of Death!.
Sarjakuvan Batmobileita > Batmobile 1960–luvulla

1960–luvun alussa Batman–sarjakuvien myynnin lasku johti niiden tyylin ajanmukaistamiseen.
Vuonna 1964 Batman–lehden numeron 164 tarinassa Two-way Gem Caper!, uusi piirtäjä Carmine Infantino esitteli muiden muutosten ohella uuden Batmobilen, kaksipaikkaisen avoauton, jonka takalokasuojissa oli lepakkosiivet ja konepeltiin oli maalattu lepakonpäämerkki. Pinnavanteisen auton kojelaudan lokerossa oli puhelin, jolla sai suoran yhteyden komisario Gordoniin. Tämä Batmobile esiintyy Detective Comicsin kannessa numerossa 
340/1965.
Vuoden 1966 lopulla Detective Comicsin numerossa 358, Sheldon Moldoffin piirtämässä tarinassa The Circle of Terror! esiteltiin edeltäjästään hiukan muokattu versio Batmobilesta. Näkyvimmät muutokset olivat aiemmista autoista tuttu keulan erillinen lepakonpää-kilpi maalatun kuvion sijaan ja tuulilasin muotoilu kahdeksi kuplalasiksi.
Tämä Batmobile esiintyy Batman–lehden kannessa numerossa 191/1967.
Vuoden 1966 The Brave and the Bold–lehden numeron 68 Mike Sekowskyn piirtämän tarinan Alias the Bat-Hulk, Batmobile perustuu Jaguar XKE/E-type roadsteriin. Auton konepeltiin on maalattu lepakonpää-tunnus ja takalokasuojiin on kiinnitetty peräsiivekkeet, erikoisvarusteena on televisioyhteys komisario Gordoniin. Auto tuhoutui Jokerin aiheuttamassa kolarissa.
Vuoden 1967 The Brave and the Bold–lehden numeron 70 Johnny Craigin piirtämässä Batman ja Hawkman-tarinassa Canceled: 2 Super-Heroes!, Batmobilen poliisiradiolla varustetun ohjaamon kattaa muovikupu ja sen renkaat ovat luodinkestävät.
Sama konepeltiin maalatulla lepakonpäällä ja takasiivekkeillä varustettu auto on käytössä myös lehden numeron 71 George Pappin piirtämässä tarinassa Wrath of the Thunderbird.
Vuoden 1967 huhtukuussa Detective Comicsin numerossa 362, Sheldon Moldoffin piirtämässä tarinassa The Night Batman Destroyed Gotham City esiintyi ensimmäinen Batman-tv-sarjan autosta vaikutteita saanut Batmobile. Edeltäjäänsä kookkaampi malli oli varustettu kahdeksi kuplalasiksi  muotoilulla tuulilasilla, suurilla korin vyötärölinjan ylä- ja alapuolisilla lepakkosiivillä ja sarjakuva-edeltäjistään tutulla nokan lepakonpää-kilvellä. Aikakauden muskeliautojen tapaan vuoteen 1969 asti käytetyssä autossa oli neljä etulyhtyä päällekkäin asetettuina.
Vuonna 1968 edellämainitun lisäksi, eri lehtien Batman-tarinoissa esiintyi neljä muuta versiota Batmobilesta. Kolme niistä perustui suurelta osin tv-sarjan autoon.
Sarjakuvan Batmobileita > Batmobile 1970–luvulla

Vuosikymmenen vaihteessa Batmobile koki jälleen suuren muutoksen. Bruce Wayne muutti kartanostaan penthouse-asuntoon Gotham Cityssä ja uudeksi huomaamattomaksi Batmobileksi tuli Detective Comicsin numeron 396 tarinassa The Brain Pickers! ajan superautoja muistuttanut auto. Lokinsiipi-ovisen auton erikoisvarusteita ovat luodinkestävä kori ja ikkunat, jotka ovat myös sisälle näkemisen estävää peililasia, nokan hydrauliset törmäyksenvaimentajat ja perän savuverhon kehittäjät, sekä Batmanin varustevyön mikro-ohjaimella toimiva kauko-ohjaus. Vuoden 1970 Batman-lehden tarinassa This Murder Has Been...Pre-Recorded! esiintyi etu- ja takalokasuojiltaan muokattu versio tästä Batmobilesta.
1970–luvulla eri lehtien Batman-tarinoissa oli käytössä 22 eri Batmobilea, joista suuri osa oli täysin tai lähes vakiomallisia autoja ilman erityisiä ulkonäkömuokkauksia.
Sarjakuvan Batmobileita > Batmobile 1980–luvulla

1980–luvulla eri lehtien Batman-tarinoissa oli käytössä 12 eri Batmobilea, joista osa oli täysin tai lähes vakiomallisia autoja ilman erityisiä ulkonäkömuokkauksia.
Sarjakuvan Batmobileita > Batmobile 1990–luvulla

1990–luvulla eri lehtien Batman-tarinoissa oli käytössä 39 eri Batmobilea, joista osa perustui 1950-luvun Batmobileihin.
Sarjakuvan Batmobileita > Batmobile 2000–luvulla

2000–luvulla eri lehtien Batman-tarinoissa oli käytössä 77 eri Batmobilea, joista osa perustui 1950-luvun Batmobileihin.
Sarjakuvan Batmobileita > Batmobile 2010–luvulla

2010–luvulla eri lehtien Batman-tarinoissa oli käytössä 42 eri Batmobilea.
Elokuvien ja tv-sarjojen Batmobileita > Batman (1943)

Vuoden 1943 15-osaisessa sarjaelokuvassa Batman käytti autonaan Bruce Waynen 1939 Cadillac Series 75 Convertible–avoautoa, joka toimi kuomu ylhäällä Batmobilena.
Elokuvien ja tv-sarjojen Batmobileita > New Adventures of Batman and Robin, the Boy Wonder (1949)

Vuoden 1949 15-osaisessa sarjaelokuvassa Batman käytti autonaan Bruce Waynen 1949 Mercury Convertible–avoautoa, joka toimi kuomu ylhäällä Batmobilena.
Elokuvien ja tv-sarjojen Batmobileita > Batman-elokuva ja tv-sarja (1966)

Vuoden 1966 Batman-elokuvaan ja sitä seuranneeseen tv-sarjaan Batmobilen suunnitteli erikoisautojen rakentaja George Barris.
Barris osti 1960-luvun alussa valmistajalleen tarpeettomaksi käyneen, huonokuntoisen Lincoln Futura-konseptiauton yhdellä dollarilla, sillä valmistaja ei ollut koskaan rekisteröinyt sitä, joten siihen ei voinut saada liikennevakuutusta.
Vuonna 1966 Barris sai tuottaja William Dozierilta tilauksen valmistaa Batmobile Batman-elokuvaan ja sitä seuranneeseen Lepakkomies-televisiosarjaan kolmessa viikossa, koska toimeksiannon aiemmin saanut automuotoilija Dean Jeffries ei pystynyt valmistamaan autoa televisioyhtiön toivomassa aikataulussa. Futura muokattiin Jeffriesin ideoiden mukaiseksi 15 päivässä 15 000 dollarin budjetilla, Bill Cushenberryn tehdessä muutoksessa tarvitut peltityöt.
Batmobile oli varustettu muun muassa autopuhelimella ja auton voimanlähteeksi kerrottiin atomivoima.
Barris valmisti myös kolme lasikuitukorista kopiota näyttely- ja mainoskäyttöön Ford Galaxien alustalle, ja hankki myöhemmin vielä neljännen, vuoden 1958 Ford Thunderbirdin alustalle rakennetun metallikorisen version. Myöhemmin on valmistettu lukuisia Batmobile-kopioita keräilijöille ja autoharrastajille.
Alkuperäinen Batmobile jäi Barrisin omistukseen ja oli esillä hänen museossaan, kunnes se huutokaupattiin vuonna 2013 4,62 miljoonalla dollarilla Scottsdalessa Arizonassa.
Vuonna 2016 auto siirtyi keräilijä David Andersonille Virginiaan, joka omistaa myös ensimmäisen Barrisin tekemän Batmobile-kopion (Batmobile #2).
Elokuvien ja tv-sarjojen Batmobileita > Batman (1989) ja Batman – paluu (1992)

Tim Burtonin Batman ja Batman – paluu -elokuvissa käytettiin niitä varten suunniteltua, 1967 Chevrolet Impalan alustalle rakennettua Batmobilea. Sen varustukseen kuuluivat muun muassa suojakilvet, kauko-ohjaus sekä jälkimmäisessä elokuvassa auton pohjasta laskeutuva pilari, jonka avulla auto pystyy tekemään 180 asteen käännöksen paikallaan.
Se esiintyi myös vuoden 2023 The Flash –elokuvassa.
Elokuvien ja tv-sarjojen Batmobileita > Batman Forever (1995)

Batman Forever–elokuvan Batmobile on tuotantosuunnittelija Barbara Lingin, ajoneuvojen suunnitteluun erikoistuneen Tim Flatteryn ja erikoistehostesuunnittelija Tommy Fisherin, sekä auton valmistaneen TFX–yhtiön Allen Piken ja Charley Zurianin yhteistyötä.
Lingin mukaan suunnittelun perustana oli tallenne tuulitunnelissa lentävästä lepakosta ja Batman–sarjakuvien vuoden 1941 Batmobile.
Hiilikuidusta ja epoksista valmistetun auton rakentaminen kesti kaikkiaan neljä kuukautta.
Elokuvien ja tv-sarjojen Batmobileita > Batman & Robin (1997)

Batman & Robin–elokuvan Batmobile oli jälleen tuotantosuunnittelija Barbara Lingin sekä auton valmistaneen TFX–yhtiön yhteistyötä. Lingin mukaan suunnittelun perustana oli tällä kertaa Jaguar D–tyyppi ja Delahane 165, sekä varhaisissa Batman–sarjakuvissa esiintyneet avomalliset Batmobilet.
Elokuvien ja tv-sarjojen Batmobileita > Batman Begins (2005), Yön ritari (2008), Yön ritarin paluu (2012)

Christopher Nolanin ohjaamassa trilogiassa Batman käyttää Tumbler–nimellä kutsuttua Wayne Enterprises-yhtiön valmistamaa sotilasajoneuvon prototyyppiä.
Yön ritari -elokuvassa Batmobilen tuhoutuessa sen eturenkaista muodostuu Batpod tai Batcycle nimillä tunnettu moottoripyörä.
Elokuvien ja tv-sarjojen Batmobileita > Batman v Superman: Dawn of Justice (2016), Justice League (2017), Zack Snyder’s Justice League (2021), Suicide Squad (2016)

Batman v Superman: Dawn of Justice, Justice League, Zack Snyder’s Justice League ja Suicide Squad elokuvissa käytettiin pääosin samaa niitä varten rakennettua, Patrick Tatopoulosin suunnittelemaa Batmobilea.
Elokuvien ja tv-sarjojen Batmobileita > The Batman (2022)

The Batman -elokuvassa käytettiin sitä varten suunniteltua ja rakennettua Batmobilea. Ash Thorpin suunnitteleman auton muotoilu perustuu muun muassa vuoden 1969 malliseen Dodge Chargeriin, jollaisesta sen katto on otettu.
Elokuvien ja tv-sarjojen Batmobileita > Batwoman-tv-sarja (2019)

Batwoman-tv-sarjassa Batmobilena on Chevrolet Corvetten C7–malli.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
1966batmobile.com
Ulkoisesti ensimmäistä Batmanin käyttämää autoa vastaava 1938 Chevrolet Master De Luxe Coupe.
Batmanin luoja Bob Kane ja piirros vuoden 1954 Batmobile-versiosta.
Cadillac Series 75 Convertible Sedan.
Mercury Eight Convertible.
1966 Batmobile.
Batmobile (1989).
Batmobile (1995).
Batmobile Tumbler.
Batmobile ja Batpod.
Batmobile elokuvista Batman v Superman: Dawn of Justice, Justice League, Zack Snyder’s Justice League ja Suicide Squad.
Batmobile (2022).
Wallace

Wallace viittaa muun muassa seuraaviin:
Wallacen linja, Indonesian saariston poikki kulkeva intialaisen ja australialaisen eläinmaantieteellisen alueen välinen rajalinja (saanut nimensä Alfred Russell Vallacen mukaan)
HMS Wallace (1855), rautainen siipiratasalus
HMS Wallace (D20), Shakespeare-luokan laivueenjohtaja
Sukunimi

Alun perin skotlantilainen sukunimi, joka on tai on ollut muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Alfred Russel Wallace (1823–1913), brittiläinen luonnontieteilijä, tutkimusmatkailija ja yhteiskuntakriitikko
Basil Wallace, yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä
Ben Wallace (s. 1970), brittiläinen poliitikko ja ministeri
Ben Wallace (s. 1974), yhdysvaltalainen koripalloilija
Bill Wallace (s. 1945), yhdysvaltalainen kamppailulajien taitaja, potkunyrkkeilijä ja näyttelijä
Christopher Wallace (1972–1997), yhdysvaltalainen hip hop-artisti ("The Notorious B.I.G")
David Foster Wallace (1962–2008), yhdysvaltalainen kirjailija
Dee Wallace (s. 1948), yhdysvaltalainen näyttelijä ja self help -kirjailija
Edgar Wallace (1875–1932), brittiläinen jännityskirjailija, lehtimies ja näytelmäkirjailija
George Wallace (1919–1998), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko
Gerald Wallace (s. 1982), yhdysvaltalainen koripalloilija
Harold Wallace (s. 1975), costaricalainen jalkapalloilija
Henry A. Wallace (1888–1965), yhdysvaltalainen poliitikko (alkujaan republikaani)
Irving Wallace (1916–1990), yhdysvaltalainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja
Isabelle Wallace (s. 1996), skotlantilais-australialainen tennispelaaja
Jock Wallace (1935–1996), skotlantilainen jalkapalloilija ja valmentaja
John Wallace (s. 1962), kanadalainen soutaja
Lew Wallace (1826–1905), yhdysvaltalainen kirjailija ja kenraali
Lurleen Wallace (1926–1968), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko
Maicel Malone-Wallace (s. 1969), yhdysvaltalainen yleisurheilija ja olympiavoittaja
Marcia Wallace (1942–2013), yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko
Mike Wallace (1918–2012), yhdysvaltalainen journalisti
Patricia Wallace, yhdysvaltalainen kauhu- ja jännityskirjailija
Rasheed Wallace (s. 1974), yhdysvaltalainen koripalloilija
Rodney Wallace (s. 1988), costaricalainen jalkapalloilija
Sanford Wallace (s. 1968?), yhdysvaltalainen huijari roskapostittaja
Seneca Wallace (s. 1980), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Tim Wallace (s. 1984), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
William Wallace (1276–1305), skotlantilainen vapaustaistelija
Kuvitteellisia Wallaceja

Barret Wallace, AVALANCHEn johtaja Squaren roolipelissä Final Fantasy VII
Wallace, hahmo Nick Parkin vaha-animaatiokaksikossa Wallace ja Gromit
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Wallace”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pirjo Kauppinen

Pirjo Helena Kauppinen (3. lokakuuta 1961 – 5. maaliskuuta 2018), tunnettu myös lempinimellä ”Kaustinen”, oli suomalainen toimittaja ja televisiojuontaja, joka tuli tunnetuksi muun muassa MTV3:n Ei koskaan sunnuntaisin- ja Divaani-ohjelmista. Hän oli myös yksi Timo T. A. Mikkosen Kolmoskanavalle tuottaman päivittäismakasiinin Tänään, tässä ja nyt (1987–1989) juontajista. Ennen televisiouraansa Kauppinen työskenteli muun muassa Jaana-lehden toimittajana. 1980-luvun puolivälissä Kauppinen oli mukana helsinkiläisen paikallisradioaseman Radio Ykkösen toiminnassa ja palasi 1990-luvun puolivälissä sen loppuaikojen päätoimittajaksi.
Kauppinen kaatui vuonna 1998 kotinsa kierreportaissa, minkä seurauksena hänen kaularangasta murtui nikamia ja selkäydin meni lähes kokonaan poikki. Tämä johti monta kuukautta kestäneeseen neliraajahalvaukseen sekä pysyviin kipuihin ja pyörätuolia vaativaan liikuntarajoitteeseen. Kauppinen palasi työelämään runsaan vuoden kuluttua ja alkoi juontamaan Naisten makasiini -nimistä ohjelmaa (myöhemmin Helmi). Lisäksi hän työskenteli luennoitsijana, kolumnistina ja tiedottajana. Kauppinen valittiin vuonna 2002 vuoden positiivisimmaksi suomalaiseksi.
Kauppinen oli naimisissa, ja hänellä oli kaksi aikuista lasta. Kauppisen yhdessä Anssi Järvisen kanssa kirjoittama omaelämäkerta Elämän polte ilmestyi vuonna 2003. Kauppinen kuoli vuonna 2018 vain 56-vuotiaana.