Anwar Sadat
Presidenttinä > Jom kippur -sota ja Camp Davidin rauha

6. lokakuuta 1973 israelilaisten viettäessä jom kippur -juhlapäivää egyptiläiset joukot alkoivat ylittää Suezin kanavaa ja murtaa Bar-Lev-linjaa sen toisella puolella etukäteen tehdyn suunnitelman mukaisesti. Jom kippur -sota alkoi egyptiläisten voitolla. Israelilaiset yllätettiin ja egyptiläiset ottivat asemat kanavan toisella puolella edelleen ilmatorjuntaohjustensa kantaman sisäpuolella. Enempää etenemistä ei tarvittu. Israel oli jo näin saatettu tukalaan tilanteeseen. Se ei voinut pitää asevelvollisuusarmeijaansa liikekannalla pitkään ilman valtavaa taloudellista rasitetta. Lopulta israelilaisten onneksi ratkaisu tapahtui pohjoisessa. Syyria oli liittynyt sotaan samaan aikaan Egyptin kanssa. Se oli kuitenkin kärsinyt tappion Golanilla ja painosti nyt israelilaisten edetessä egyptiläisiä toimiin. Egyptiläiset taipuivat ja he alkoivat edetä asemistaan kanavalla syvemmälle Siinaille. Tällöin nousivat esiin heidän aikaisemmat heikkoutensa. Hyökkääjät lyötiin takaisin ja Israelin vastahyökkäys ulottui Suezin kanavalle ja sen toiselle puolelle saakka. Lopulta ulkovaltojen painostuksesta saatiin aikaan molempien osapuolien lopulta haluama tulitauko 22. lokakuuta.
Sota ei ollut päättynyt selvään voittoon, ja kansa oli jätetty pimentoon sodan varsinaisista tavoitteista. Joka tapauksessa monet egyptiläiset kokivat maan nyt kostaneen kuuden päivän sodan nöyryytyksen ja Sadatista tuli Suezin kanavan ”ylityksen sankari”. Sadatin asema oli nyt vielä vakaampi kuin aikaisemmin. Tämä mahdollisti entistä kattavampia uudistuksia. Sadatin uusi talouspolitiikka sai nimen infitah eli avautuminen. Tarkoitus oli avata markkinoita ja purkaa Nasserin kauden ankaria vienti- ja tuontirajoituksia. Niin sanottu ”avautuminen” ei kuitenkaan ollut menestys. Vapaiden markkinoiden sijaan voittoja käärivät etenkin verkostoituneet armeijan ja turvallisuuspalvelujen upseerit, jotka saivat rahakkaimmat julkisen sektorin ostosopimukset. Yhteiskuntarakenteet muuttuivat selvästi epätasa-arvoisemmiksi.
Suhde Israeliin oli edelleen avoin kysymys jom kippur -sodan jälkeen. Henry Kissinger aloitti niin sanotun sukkuladiplomatian Egyptin ja Israelin välillä yrittäen varmistaa maiden välille pysyvän rauhansopimuksen. Syksyllä 1975 Genevessä saatiin aikaan sopimus, jonka mukaan maat sopisivat kiistansa rauhanomaisesti. Tätä seurasi läpimurto. Sadat matkusti koko Lähi-itää kohauttaen henkilökohtaisesti Israeliin 19.–20. marraskuuta 1977. Sadat vieraili Jerusalemissa ja piti puheen knessetissä. Neuvottelut jatkuivat Camp Davidissä Yhdysvaltain presidentti Jimmy Carterin välittämänä. Syyskuussa 1978 saatiin viimein aikaan rauhansopimus Egyptin ja Israelin välillä. Egyptistä tuli ensimmäinen Israelin tunnustanut arabimaa ja se takasi Israelille kauttakulkuoikeuden Suezin kanavalla ja Punaisenmeren salmissa. Israel suostui vetäytymään Siinailta, josta tuli demilitarisoitu alue. Rauha oli käänteentekevä. Sadat sai tunnustuksena Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1978 yhdessä Israelin pääministeri Menachem Beginin kanssa. Arabimaailmassa Sadatin katsottiin kuitenkin yleisesti hylänneen palestiinalaiset Israelin armoille. Egypti erotettiin Arabiliitosta, ja se menetti vanhan arvovalta-asemansa arabimaiden keskuudessa.