stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Syntymäpäivävaikutus
Selityksiä

Mahdollisia hypoteeseja syntymäpäivävaikutuksen selittämiseksi on tarjottu monia. Ihmiset saattavat esimerkiksi juoda tavallista enemmän alkoholia syntymäpäiviä juhliessaan, mikä altistaa onnettomuuksille ja alkoholimyrkytykselle. Yhdysvalloissa, jossa alkoholin käytön ikäraja on 21 vuotta, onkin havaittu kohonnut kuolleisuus 21-vuotispäivää seuraavana päivänä. Syntymäpäivävaikutuksen taustalla on arveltu voivan olla myös psykologisia syitä, kuten eksistentiaalista ahdistusta; stressin tiedetään kuormittavan ihmisen elimistöä. Myös virheiden syntymä- tai kuolinpäivän merkinnässä on arvioitu voivan vaikuttaa tilastoihin.
Monissa tutkimuksissa havaittu matalampi kuolleisuus ennen merkittäviä yhteisöllisiä juhlapäiviä ja kasvanut kuolleisuus niiden jälkeen on yritetty selittää myös sillä hypoteesilla, että ennestään heikossa kunnossa olleet henkilöt saattaisivat "kerätä voimia" juhlapyhien viettämistä varten. Vuoden 1990 tutkimuksen perusteella yhteisöllisten juhlapäivien vaikutus niiden jälkeiseen kuolleisuuteen on ollut suurin juhlien järjestämisestä pääasiallisen vastuun kantaneilla. Olisi kuitenkin liioiteltua tämän pohjalta väittää, että ihminen voisi näin vaikuttaa kuolemansa ajankohtaan.
Ragna Árnadóttir

| Ragna Árnadóttir |
| --- | --- |

Islannin oikeus- ja ihmisoikeusministeri
 1. helmikuuta 2009 – 2. syyskuuta 2010 (10. toukokuuta 2009 asti oikeus- ja kirkollisministeri)  
Edeltäjä:  Björn Bjarnason
Seuraaja:  Ögmundur Jónasson
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. elokuuta 1966 (ikä 58) Reykjavík
Puoliso:  Magnús Jón Björnsson
Lapset:  2
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Ragna Árnadóttir (s. 30. elokuuta 1966) on islantilainen lakimies, joka toimi vuonna 2009 Islannin oikeus- ja kirkollisministerinä ja vuosina 2009–2010 oikeus- ja ihmisoikeusministerinä.
Ragna syntyi Reykjavíkissä. Hän valmistui lakimieheksi Islannin yliopistosta vuonna 1991 ja oikeustieteen maisterin tutkinnon pääaineenaan eurooppaoikeus Lundin yliopistosta vuonna 2000. Vuosina 1991–1995 hän toimi lakimiehenä Alltingin valiokuntaosastolla ja vuosina 1995–1999 asiantuntijana Pohjoismaiden neuvostolla Tukholmassa ja Kööpenhaminassa. Vuosina 2001–2002 hän toimi terveys- ja sosiaaliministeriössä osastonjohtajana ja vuosina 2002–2009 oikeus- ja kirkollisministeriön kansliapäällikkönä. Huhtikuusta lokakuuhun hän toimi oikeus- ja kirkollisministeriön johtajana. Vuosina 2006–2008 hän toimi opettajana Islannin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Tammikuussa 2009 hänet nimitettiin pääministerin kanslian kansliapäälliköksi ja varajohtajaksi. Helmikuusta toukokuuhun 2009 hän toimi oikeus- ja kirkollisministerinä ja sen jälkeen syyskuuhun 2010 asti oikeus- ja ihmisoikeusministerinä. Vuosina 2010–2012 hän oli Landsvirkjun-sähköyhtiön toimistopäällikkö ja vuosina 2012–2019 varatoimitusjohtaja. Vuodesta 2019 lähtien hän on toiminut Alltingin kansliapäällikkönä.
Ragna on naimisissa Magnús Jón Björnssonin kanssa. Heillä on vuosina 1993 ja 2000 syntyneet lapset.
Syksy ja muita lauluja

| Syksy ja muita lauluja Heikki Sarmanto   Maija Hapuoja, Harri Saksala, Károly Garam |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1976
 Studio : MTV-studiot
 Julkaistu: 1976
 Formaatti: LP-levy (HILP 123)   C-kasetti (HICAS 1023)
 Tuottaja(t): Mikael Wiik
 Tyylilaji: jazz, smooth jazz
 Kesto: 42.06
 Levy-yhtiö: Hi-Hat Records
 Levymerkki: Hi-Hat
Heikki Sarmannon muut julkaisut
| Onnen aika 1973 | Syksy ja muita lauluja 1976 | Open Ear 1975 |
Syksy ja muita lauluja on Heikki Sarmannon soolouran toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1976. Levyllä kuullaan Sarmannon sävellyksiä tunnettujen runoilijoiden, kuten Aaro Hellaakosken ja Eino Leinon runoihin säveltämiä lauluja, joita tulkitsevat Maija Hapuoja, Harri Saksala, Károly Garam sekä Sarmanto itse.
Albumi julkaistiin vinyylilevynä ja C-kasettina Hi-Hat -levymerkillä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Heikki Sarmanto.
Kaikkien kappaleiden sanoitukset Aaro Hellaakoski, ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

Syksy – 3.47 (san. Lauri Pohjanpää)
Satakielen ahdistus – 3.00
Satakieli laulaa – 3.00
Surviaisten tanssi – 3.30
Missä, milloin? – 4.13 (san. Pentti Saarikoski)
Laulu – 2.55
Kappaleet > B-puoli

Nocturne – 2.39 (san. Eino Leino)
Hauen laulu – 1.30
Kesäyö – 4.35
Satakieli herää – 4.14
Muurahaisten laulu – 2.30
Vapaa sana – 2.30 (san. Eino Leino)
Suvi-illan vieno tuuli – 3.56 (san. Eino Leino)
Kokoonpano > Laulajat

Maija Hapuoja - laulu (1, 2, 3, 5, 9, 10, 13)
Harri Saksala - laulu (4, 7, 8, 11, 12, Love Recordsin luvalla)
Károly Garam - laulu (6, 11, 13)
Heikki Sarmanto - laulu (11)
Kokoonpano > Muusikot

Heikki Sarmanto - piano
Tapani Tamminen - basso
Reino Laine - rummut ja bongot
Matti Koskiala - lyömäsoittimet ja rummut (4)
Juhani Aaltonen - huilu
Pekka Pöyry - saksofonit
Aale Lindgren - oboe
Esa Kamu - alttoviulu
Seppo Ristolainen - alttoviulu
Károly Garam - sello
Seppo Siirala - kitara
Kokoonpano > Tuotanto

Per Wallenius - äänitys ja miksaus (MTV-studiot 1976)
Mikael Wiik - tuottaja (Hi-Hat Records 1976)
Erik Uddström - kansi
Aiheesta muualla

Syksy ja muita lauluja discogs.com -sivustolla
Albumi Fono.fi:in tietokannassa
Team Qhubeka Assos

Team Qhubeka (UCI-tunnus TQA) on eteläafrikkalainen pyöräilytalli, joka kilpaili World Tour -kilpailusarjassa 2016–2021. Se aloitti toimintansa nimellä MTN vuonna 2007. Vuosina 2016−2019 joukkue tunnettiin nimellä Team Dimension Data for Qhubeka, vuonna 2020 nimellä NTT Pro Cycling ja 2021 Team Qhubeka Assos ja Team Qhubeka - NextHash. Talli ei onnistunut löytämään uutta sponsoria kaudelle 2022, ja jatkaa toimintaansa UCI Continental -tasolla.
Joukkue saavutti ensimmäisen suuren voittonsa kun Gerald Ciolek voitti vuoden 2013 Milano – San Remo -kilpailun, yhden viidestä monumentista. Joukkue osallistui ensi kertaa suureen ympäriajoon, kun se pääsi villin kortin avulla vuoden 2014 Espanjan ympäriajoon. Dimension Datasta tuli ensimmäinen afrikkalainen World Tour -sarjassa kilpaileva pyöräilytalli, kun sille myönnettiin lisenssi kaudelle 2016.
Aiheesta muualla

Tallin verkkosivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Dimension Data (cycling team)
Käännös suomeksi
Ramsey (Mansaari)

| Ramsey Rhumsaa |
| --- | --- |
 Näkymä Ramseyhin
 Ramsey
 Koordinaatit: 54°19′16″N, 4°23′04″W 
Kruunun alusmaa:  Mansaari
Sheading:  Ayre
Väkiluku (2021):  8 288
 
 www.ramsey.gov.im 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ramsey (manksiksi Rhumsaa) on Mansaaren kolmanneksi suurin kaupunki Douglasin ja Onchanin jälkeen. Vuoden 2021 väestönlaskennassa sen asukasluku oli noin 8 300. Kaupungissa on yksi Mansaaren suurimmista satamista.
Kaupungin nimi tulee muinaisnorjan "valkosipulisaarta" tai "valkosipulijokea" merkitsevästä sanasta.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ramsey (Mansaari) Wikimedia Commonsissa
Reetta Joronen

Reetta Elena Joronen (s. 19. toukokuuta 2000 Helsinki) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edustaa Joensuun Katajaa ja häntä valmentaa Tuomo Lehtinen. Vuoteen 2021 asti hän edusti Savonlinnan Rientoa.
Joronen saavutti Kalevan kisoissa 2021 hopeaa 1 500 metrin juoksussa. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran Tukholmassa 2019.
Jorosen ennätys 800 metrillä on 2.09,29 (2021) ja 1 500 metrillä 4.22,51 (2021).
Suomenlinnan hoitokunta

| Suomenlinnan hoitokunta Förvaltnings­nämnden för Sveaborg |
| --- | --- |
 Suomenlinnan hoitokunnan toimisto.
Perustettu:  1973
Tehtävä:  Suomenlinnan ylläpito, esittely, hallinnointi, restaurointi
Ministeriö:  Opetus- ja kulttuuriministeriö
Sijainti:  Iso Mustasaari, Helsinki
Valtio:  Suomi
Johtaja:  Ilari Kurri
Työntekijöitä:  78 (2023)
Vuosibudjetti:  5,4 milj. € (2023)
Aiheesta muualla
Sivusto
Suomenlinnan hoitokunta on opetus- ja kulttuuriministeriön alainen valtion virasto, joka restauroi, ylläpitää, esittelee ja hallinnoi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvaa Suomenlinnaa Helsingissä. Hoitokunta perustettiin vuonna 1973 Suomenlinnan siirryttyä puolustusvoimilta siviilihallintoon. Organisaatio on jaettu neljään yksikköön, jotka ovat hallinto-, kunnossapito-, maailmanperintö- sekä restaurointipalvelut.
Tarkemmin hoitokunnan tehtävistä

Hoitokunnan tehtäviin kuuluvat linnoituksen, rakennusten ja maiseman restaurointi ja ylläpito, asuntojen sekä kokous-, juhla- ja toimitilojen vuokraaminen, kohteen esittely kävijöille sekä Suomenlinnan hallinnointi. Työ pohjautuu vuoteen 2025 ulottuvaan strategiaan. Lisäksi työtä linjaavat muun muassa viimeisin eli vuosille 2020–2024 tehty hoito- ja käyttösuunnitelma sekä toimenpideohjelma.
Kaikkiaan Suomenlinnan hoitokunnassa työskentelee noin 70 vakituista työntekijää ja useita kausityöntekijöitä. Hoitokunnan henkilöstö koostuu esimerkiksi puutarhureista, arkkitehdeista, kiinteistönhoitajista, matkailuneuvojista, puusepistä, sähkömiehistä, maalareista ja monen alan hallinnon väestä.
Hallinnoitava omaisuus

Hoitokunnan hallinnoima kansallisomaisuus käsittää yli 200 rakennusta sekä 80 hehtaarin maa-alueen kahdeksalla saarella. Etelästä päin lueteltuina saaret ovat: Kustaanmiekka, Susisaari, Iso Mustasaari, Pikku Mustasaari, Länsi-Mustasaari, Särkkä, yksi Pormestarinluodoista ja Lonna.
Suomenlinnassa on noin 330 vuokra-asuntoa, joiden vuokraamisesta ja kunnossapidosta hoitokunta vastaa. Lisäksi Suomenlinnassa on 13 yksityistaloa, jotka ovat Venäjän keisarikunnan vallan aikana rakennettuja kauppiastaloja ja upseeriston puuhuviloita.
Päätöksenteko

Suomenlinnan hoitokunnan ylin päättävä elin on 3–4 kertaa vuodessa kokoontuva johtokunta, joka koostuu neljän ministeriön, Helsingin kaupungin, Museoviraston, Senaatti-kiinteistöjen, Helsingin seurakuntayhtymän, Suomenlinnan asukkaiden sekä hoitokunnan edustajista.
Suomenlinnan hoitokunta on maailmanperintökohteen isäntä, mutta kohdetta kehitetään yhdessä useiden toimijoiden ja yrittäjien sekä kansalaisyhteiskunnan kanssa.
Talous

Hoitokunnan tulot muodostuvat pääosin asuntojen ja toimitilojen vuokrista, maksullisena palvelutoimintana tehtävän maisemanhoidon sekä kokous- ja juhlatilojen vuokraamisen tuotoista.
Budjetista katetaan kaikki toiminta: muun muassa kaikkien Suomenlinnaan kuuluvien kahdeksan saaren ja niillä sijaitsevien rakennusten ja asuntojen restaurointi, Suomenlinnan ylläpito, isännöinti, linnoituksen esittely kävijöille, alueen ja viraston hallinnointi sekä noin 70 vakituisen sekä lukuisten kausityöntekijöiden palkat.
Hoitokunta tekee paljon yhteistyötä Suomenlinnan vankilan kanssa, ja vankityönä toteutettavien hankkeiden rahoitus tulee oikeusministeriöltä.
Toiminnan vastuullisuus

Vastuullinen toiminta on keskeistä Suomenlinnan hoitokunnan toiminnassa. Toiminta on taloudellisesti ja sosiaalisesti vastuullista sekä verkostoja ja sidosryhmiä osallistavaa. Suomenlinnan kävijäkohdetta kehitetään kestävän matkailun strategian pohjalta ja muun muassa huomioiden, että Suomenlinna on saavutettava niin fyysisesti kuin digitaalisesti.
Aiheesta muualla

Suomenlinnan hoitokunta Helsingin kaupunki. Arkistoitu 29.6.2020. Viitattu 29.6.2020.
Suomenlinnan hoitokunnan toiminta- ja taloussuunnitelma vuosille 2016 – 2019 (pdf) Suomenlinnan hoitokunta.  22.9.2014. Viitattu 29.6.2020.
Suomenlinnan hoitokunta on 40-vuotias Helsingin Sanomat.  17.9.2013. Viitattu 29.6.2020.
Sumatran historia

Sumatran saari Indonesiassa on ollut vuosisatojen ajan keskeisellä merireitillä Euroopan ja Kiinan välissä. Ensimmäinen Sumatralle syntynyt merkittävä kuningaskunta oli Srivijaya, joka kukoisti alueella 600-luvulta 1300-luvulle. Alueelle levisi 1400-luvulta lähtien islam ja voimakkaimmaksi valtioksi nousi saaren pohjoisosassa sijainnut Acehin sulttaanikunta. Hollantilaiset valloittivat nykyisen Indonesian alueen 1600-luvulta lähtien ja Sumatra oli osa Alankomaiden Itä-Intiaa Toiseen maailmansotaan asti.
Esihistoria

Ensimmäiset neandertalinihmiset saapuivat Sumatralle luultavasti noin miljoona vuotta sitten pleistoseenikaudella. Tuohon aikaan Sumatran ja Jaavan saaret olivat yhteydessä Malakan niemimaan mantereeseen, sillä suuri osa merivedestä oli sitoutunut mannerjäätikköihin. Sumatran saaren roolista ihmisen kehityksessä ei tiedetä paljoa. Päiväntasaajalla sijaitsevalla saarella kasvoi tiheästi sademetsää ja varhaiset asukkaat todennäköisesti välttelivät kosteita sademetsiä ja hakeutuivat hedelmällisiin jokilaaksoihin pitkin saaren vuorijonoa. Saarelta ei ole löytynyt toistaiseksi näkyviä todisteita neandertalinihmisen asuttamisesta. Mutta naapurisaarelta Jaavalta löydetty jaavanihmisen fossiili tukee teoriaa Sumatran varhaisista asuttajista. Ensimmäinen varhaisten ihmisfossiilien tutkija Sumatran ja Jaavan alueella oli alankomaalainen Eugène Dubois, joka löysi jaavanihmisen fossiilin.
Tunnetuimmat jäännökset ennen maatalouden kehittymistä ovat saaren itärannikolta, Medanin ja Lhokseumawen läheltä löydetyt vanhat kivityökalut ja luut. Nämä ihmiset olivat metsästäjä-keräilijöitä, mutta heistä tiedetään vain vähän. Kallojen muodon perusteella heidän on päätelty saapuneen Melanesiasta, Australian ja Uuden-Guinean suunnalta.
Varhaisimmat Sumatran asukkaat puhuivat austronesialaisia kieliä ja he saapuivat alueelle noin 13 000 vuotta sitten. Noin 2500 vuotta ennen ajanlaskun alkua alueelle saapui väestöä nykyisen Etelä-Kiinan alueelta. Sumatralla on tehty vain vähän arkeologisia tutkimuksia, eikä esihistoriallisten ihmisten elintavoista alueella ole paljoa tietoa. On kuitenkin todettu että Gunung Kerinci -vuoren ja Tobajärven ympäristöstä on kaadettu metsää luultavasti maatalouskäyttöä varten. Tämä on todettu alueella esiintyvän ja maaperään tallentuneen siitepölyn avulla.
Varhaishistoria

Vanhimmat tunnetut maininnat Sumatrasta ovat intialaisissa Ramajana-kertomuksissa kolmannelta vuosisadalta eaa. Ramajanassa Sumatraa kutsutaan Svarnadvipaksi eli Kultaiseksi saareksi, mikä johtuu kullan kaivamisesta antiikin ajoista alkaen. Kreikkalainen Ptolemaios mainitsi ihmissyöjien asuvan Intiasta itään sijaitsevilla Barusain saarilla. Tämän on uskottu tarkoittaneen Luoteis-Sumatraa. Acehin eteläpuolella, Pohjois-Sumatran länsirannikolla sijaitsevasta Baruksesta tuli satamapaikka, ja sen rannikolla tuotettiin kamferia. Aina 600-luvulle asti kirjalliset lähteet viittasivat Sumatraan kiellettynä villinä maana, jota asuttivat ihmissyöntiä harjoittavat heimot ja missä oli villejä petoeläimiä. Samoissa lähteissä mainittiin myös sen kasvillisuuden monipuolisuus ja mineraalirikkaudet.
Saarta yhdisti sivistyneeseen maailmaan Kaakkois-Sumatralla oleva satama, Kantoli, jonka kautta ylläpidettiin diplomaattisuhteita Kiinaan vuosina 441–563. Kantoli oli saaren ensimmäinen tunnettu poliittinen keskus, mutta siitä ei tiedetä paljoa, muuta kuin että se oli Srivijayan kuningaskunnan edeltäjä.
Islamin leviäminen

1400-luvulla islam alkoi levitä Malaijien saaristoon ja Malakan niemimaalle. Alueelle alkoi muodostua islamilaisia kuningaskuntia ja syntyi kulttuuri jonka kieli oli malaiji arabialaisilla kirjaimilla kirjoitettuna, ja islamista tuli yleinen uskonto.
Samudera Pasain sulttaanikunta Pohjois-Sumatralla oli ensimmäinen, jonka hallitsija kääntyi islaminuskoon. Intialaiset ja Keski-Aasiasta tulevat laivat alkoivat käyttää sen islamilaisia satamia kauppapaikkoinaan. Tähän asti Sumatraa oli kutsuttu Jaavaksi tai Vähäksi-Jaavaksi, mutta nyt koko saarta alettiin kutsua Sumatraksi Samudran mukaan. Samudra tarkoittaa sanskritissa valtamerta. Samudrassa viisi kuukautta monsuunisateen päättymistä Eurooppaan palatakseen odottanut Marco Polo kertoi vuonna 1292, että samudralaiset syövät ihmisiä ja että heidän on rakennettava suojakseen linnoitus. Marco Polo kuitenkin kertoi myös, että viereinen, nykyisen Langsan lähellä sijainnut Peurlakin kuningaskunta oli islamilainen ja piti yllä suhteita saraseenikauppiaisiin. Vuonna 1323 arabialainen Ibn Battula totesi Samudran tulleen islamilaiseksi ja kehittyneeksi sulttaanikunnaksi, joka kävi kauppaa Etelä-Intian ja Kiinan kanssa. Monet muslimikauppiaat pitivät Samudraa kotisatamanaan, he taas kutsuivat kaupunkia nimellä Pasai.
Samudera Pasain merkitys alueen kaupankäynnissä väheni 1400-luvulla, kun Malakan sulttaanikunnan valta kasvoi. 1500-luvulla monet Sumatran suuret asutuskeskukset olivat jo kääntyneet islamiin. 1500-luvun alussa portugalilaiset saapuivat Malaijien saaristoon. He valloittivat Malakan vuonna 1511 ja kymmenen vuotta myöhemmin Samudera Pasain. Samudera Pasain alueen jäänteet joutuivat Acehin sulttaanikunnan valtaan vuonna 1524.
Acehin nousu ja tuho

Acehin sulttaanikunta Sumatran pohjoisosassa nousi saaren voimakkaimmaksi kuningaskunnaksi 1500-luvulla. Aceh teki monta epäonnistunutta hyökkäystä Portugalin hallitsemaan Malakkaan 1500-luvulla. Mutta acehlaiset eivät kyenneet horjuttamaan eurooppalaisten valtaa Malakan niemimaalla. 1600-luvulle tultaessa Aceh kontrolloi koko saaren pohjoisinta osaa. Maan kuuluisin sulttaani oli Iskandar Muda, jonka valtakaudella 1607-1636 alussa Aceh teki useita sotaretkiä Malakan niemimaan sulttaanikuntiin, joilla Aceh vahvisti valta-asemaansa alueen vauraimpana ja voimakkaimpana valtiona. Maa hyötyi myös sijainnistaan Euroopan ja Kiinan välisellä keskeisellä merireitillä. Aceh vei maasta runsaasti mausteneilikkaa, pippuri ja muskottipähkinää, ja maa loi hyvät suhteet Osmanivaltakuntaan, jonka ansiosta sen ei tarvinnut käyttää Afrikan ympäri kiertävää merireittiä, jota portugalilaiset kontrolloivat.
Aceh ei onnistunut kuitenkaan valloittamaan Malakkaa portugalilaisilta Iskandar Mudan aikana. Hänen seuraajansa Iskandar Thani liittoutui hollantilaisten kanssa portugalilaisten pois ajamiseksi. Hollantilaiset valloittivat Malakan, mutta pian sen jälkeen Aceh joutui luovuttamaan kauppaoikeuksia hollantilaisille.
Hollantilaiset nousivat 1600-luvulla alueen taloudelliseksi ja sotilaalliseksi mahdiksi. Hollantilaiset pyrkivät alistamaan valtansa alle myös Acehin, ja maiden välillä käytiin täysimittainen sota. Hollantilaiset eivät kuitenkaan koskaan saaneet alistettua Acehia täysin siirtomaahallintonsa alaisuuteen. Vuonna 1824 hollantilaiset joutuivat tunnustamaan Acehin itsehallinnon, kun Hollanti ja Britannia jakoivat alueen omiin etupiireihinsä.
Hollantilaiset eivät kuitenkaan hyväksyneet Acehin uhmakasta asennetta siirtomaahallintoa kohtaan, ja hollantilaiset katsoivat että Sumatran pohjoisosa saattaisi joutua jonkun muun siirtomaavallan alaisuuteen. Vuonna 1873 maiden välillä alkoi Acehin sota, jonka jälkeen hollantilaiset lakkauttivat sulttaanikunnan ja alue liitettiin Alankomaiden Itä-Intiaan. Sota muuttui kuitenkin sissisodaksi, joka sitoi hollantilaisten armeijaa Sumatralle ja kalliiksi käyneen sodan vuoksi siirtomaahallinto joutui lähes vararikkoon. Hollantilaiset saivat vastarinnan nujerrettua vasta vuonna 1913, mutta Aceh ei kuitenkaan koskaan sulautunut täysin Hollannin Itä-Intiaan.
Siirtomaakausi

Acehlaisten lisäksi Sumatralla muutkaan eivät hyväksyneet hollantilaisvaltaa saarellaan. 1820-1830-luvuilla minangkabaut kapinoivat hollantilaisvaltaa vastaan. Kapina kärjistyi padrisodaksi kutsuttuun sotaan vuosina 1821-1838. Minangkabaut kukistettiin ja alue liitettiin Alankomaiden Itä-Intiaan, kuten kävi vääjäämättömästi koko Malaijien saaristolle.
Hollantilaiset saivat aika-ajoin rauhoitella Sumatran alkuperäiskansojen keskuudessa kytevää vihaa siirtomaahallintoa kohtaan. Sumatra pysyi osana Alankomaiden Itä-Intiaa toiseen maailmansotaan saakka, jolloin Japani valloitti saaren. Japanin miehitys aiheutti Sumatralla enemmän levottomuutta kuin Jaavalla. Aceh auttoi japanilaisia hollantilaisten kukistamisessa järjestämällä aseellisen kapinan hollantilaisia vastaan.
Sumatran ja Jaavan välissä sijaitseva Krakataun tulivuori purkautui vuonna 1883 aiheuttaen laajaa tuhoa.
Sumatra Indonesian osana

Toisen maailmansodan jälkeen ja Japanin antauduttua Indonesia julistautui itsenäiseksi. Valtioon tuli kuulumaan myös Sumatra. Alankomaat vaati saaria takaisin, mutta kansainvälisen painostuksen vuoksi se joutui tunnustamaan Indonesian itsenäisyyden vuonna 1949.
Sumatralla elettiin kuitenkin poliittisesti ja taloudellisesti erillään maan keskuksesta Jaavasta. Ensimmäinen kriisi nähtiin itsenäistymisen jälkeen, kun Acehin muslimit kieltäytyivät yhteistyöstä Pohjois-Sumatran batakien kanssa. Acehissa on kapinoitu Jakartan hallintoa vastaan maan itsenäistymisestä lähtien. Rauhansopimukseen Acehin ja Indonesian keskushallinnon välillä päästiin vasta vuonna 2005 Martti Ahtisaaren välityksellä.
Ramses VII

Ramses VII (tai Ramesses VII) oli muinaista Egyptiä 20. dynastian aikaan vuosina 1136–1129 eaa. hallinnut faarao.
Ramses VII:stä ei tiedetä nimeä ja hallitusaikaa lukuun ottamatta mitään. Ramseksen seitsemän hallitusvuoden voidaan kuitenkin olettaa olleen yhtä sekasortoisia kuin hänen edeltäjällään ja seuraajallaan.
Ramses VII haudattiin Kuninkaiden laaksoon hautaan KV1. Haudasta tai muualtakaan ei kuitenkaan ole löytynyt yhtään muumiota, joka voitaisiin tunnistaa häneksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ramses VII Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Ramses VI | Egyptin faarao 20. dynastia | Seuraaja: Ramses VIII |
Reetta Hämäläinen

Reetta Anna Inkeri Hämäläinen (s. 13. helmikuuta 1992) on suomalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli aiemmin seiväshyppy, jossa hän ei kuitenkaan ole kilpaillut vuoden 2012 jälkeen, vaan kilpailee nykyisin lähinnä pika- ja aitajuoksussa. Hän edusti Nastolan Nasevaa vuoteen 2003, Lahden Ahkeraa 2004–2011, Turun Urheiluliittoa 2012–2013 ja uudelleen Lahden Ahkeraa vuodesta 2014. Häntä valmentaa Mika Salminen, aiemmin myös Anukaisa Järvinen ja Kimmo Kantosalo.
Hämäläinen saavutti Euroopan nuorten kesäolympiafestivaaleilla Tampereella 2009 hopeaa seiväshypyssä tuloksella 385. Saman vuoden Bressanonen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Hän edusti Suomea alle 18-vuotiaiden maaottelussa 2008 ja 2009 sijoittuen kummallakin kerralla seiväskilpailussa kolmanneksi.
Hämäläinen saavutti seiväshypyssä sisäratojen SM-pronssia Mustasaaressa 2009 tuloksella 385. Kalevan kisoissa hän on sijoittunut seiväshypyssä parhaimmillaan viidenneksi Espoossa 2009. Nuorten sarjoissa hän voitti Suomen-mestaruuden ulkoradoilla 14-vuotiaiden 80 metrin aitajuoksussa 2006 ja alle 20-vuotiaiden 4 × 100 metrin viestissä 2009 sekä hallissa alle 18-vuotiaiden seiväshypyssä 2009.
Hämäläinen hyppäsi seiväsennätyksensä 400 cm Somerolla 25. kesäkuuta 2009. Hallissa hän on hypännyt parhaimmillaan 390 Helsingissä 25. tammikuuta 2009.
Ramsey

Ramsey tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Ramsey, pikkukaupunki Cambridgeshiressä, Englannissa
Ramsey, kaupunki Mansaarella
Ramsey, kylä Illinoisin osavaltiossa, Yhdysvalloissa
Ramsey, kaupunki Minnesotan osavaltiossa, Yhdysvalloissa
Ramsey, kunta New Jerseyn osavaltiossa, Yhdysvalloissa
Ramseyn piirikunta, piirikunta Minnesotan osavaltiossa, Yhdysvalloissa
Ramsey Island, saari Walesissa.