stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vihan ja ahdistuksen aika
Yleistä

Raamatussa, sekä Vanhassa että Uudessa testamentissa, mainitaan vertaansa vailla oleva ahdistuksen aika, joka on koittava maailman lopulla. Osa tähän aikaan liitetyistä Raamatun ennustuksista voidaan nähdä myös viittauksina oman aikansa tapahtumiin, mutta osa viittaa selvästi yleismaailmallisiin viimeisten aikojen tapahtumiin.
Vihan ja ahdistuksen aika kestää tulkinnasta riippuen seitsemän vuotta tai puolet tästä, kolme ja puoli vuotta. Seitsemän vuoden "vuosiviikko" mainitaan Danielin kirjassa. Jeesuksen mukaan ahdistuksen aika lyhennetään "valittujen tähden". Kolmen ja puolen vuoden ajanjakso mainitaan Raamatussa seitsemästi, ja ilmoitetaan erikseen vuosina, kuukausina ja päivinä.
Vihan ja ahdistuksen saavat Raamatun mukaan aikaan monet eri tekijät. Vihalla tarkoitetaan ensinnä ihmisten vihaa Jumalaa ja toisiaan kohtaan, toiseksi Jumalan vihan lankeamista ihmisten päälle, ja kolmanneksi Paholaisen vihaa sekä ihmisiä että Jumalaa kohtaan, kun hänet on syösty taivaasta maan päälle. Jumalan viha liittyy siihen, että Antikristus ottaa hänen paikkansa ihmisten palvonnan kohteena.
Vihan ja ahdistuksen aika ja ylöstempaus

Kristittyjen kesken on eri näkemyksiä siitä, onko kristillinen seurakunta vielä maan päällä Suuren ahdistuksen aikana vai tempaako Jeesus omansa pois sitä ennen. Raamatusta löytyy tukea molemmille näkemyksille: yhtäältä uskovia kehotetaan kestämään loppuun saakka, kunnes kaikki ennustettu on tapahtunut, toisaalta valvomaan, koska Jeesus voi tulla takaisin milloin tahansa. Ristiriitaa on yritetty ratkaista kahdella tavalla: yhtäältä jakamalla vaivan aika kahteen kolmen ja puolen vuoden jaksoon, jonka puolivälissä Jeesus tempaa seurakunnan ylös, toisaalta ajattelemalla osan seurakunnasta jäävän vaivan aikaan vain kaikkein uskollisimpien tullessa ylöstemmatuksi. Viimeksi mainitulle on teologien mukaan vaikeinta löytää tukea Raamatusta. Lisäksi osa kristillisistä teologeista tulkitsee Jeesuksen toisen tulemisen vain symbolisesti. Ylöstempauksen ajankohdasta onkin kiistelty lähinnä Raamatun arvovallan tunnustavien, enemmän tai vähemmän kirjaimellista tulkintaa kannattavien protestanttisten teologien kesken.
Kirjallisuutta

Sartola, Pekka: Seitsemän sinettiä.  Kaarina:  Ajanteos, 2011.  ISBN 978-952-99597-6-1
Hitchcock, Mark: Antikristus.  Kuva ja Sana, 2011.  ISBN 9789515852694
Maailmanloppu ja lopun ajat kristillisessä eskatologiassa
Antikristus | Apokalypsi | Eskatologia | Danielin kirja | Harmageddonin taistelu | Ilmestyskirja | Jeesuksen toinen tuleminen | Pedon luku | Tuhatvuotinen valtakunta | Tuomiopäivä | Vihan ja ahdistuksen aika | Väärä profeetta | Ylöstempaus
Noiduin

Noiduin on suomalainen dark folk -musiikkia esittävä yhtye. Yhtye sai alkunsa Kankaanpäässä vuonna 2020 sen perustajajäsenen Jemina Kärvin sooloprojektina, johon liittyi myöhemmin lisää jäseniä live-esiintymisiä varten. Yhtyeen musiikki ammentaa inspiraationsa suomalaisesta mytologiasta ja kansanperinteestä, ja kappaleet pohjautuvat usein muinaisiin suomalaisiin loitsurunoihin. Noiduinin ainutlaatuinen äänimaailma syntyy itse rakennetuilla perinnesoittimilla, kuten jouhikolla, kanteleella ja noitarummuilla, jotka luovat maagisen tunnelman. Yhtyeen kotipaikka on nykyisin Porissa.
Jäsenet

Jemina - laulu, jouhikko, munniharppu, perkussiot, sarvitorvet
Henri - (2022- ) laulu, (2023- ) kantele, jouhikko
Matilda - (2023- ) laulu, munniharppu, perkussiot
Mikko - (2023- ) lyömäsoittimet
Diskografia > EP:t

Alinen (2023)
Korven kolkon kainalossa (2022)
Qardaha

| Qardaha |
| --- | --- |
 Qardaha
 Koordinaatit: 35°27′26″N, 36°03′35″E 
Valtio:    Syyria
Maakunta:  Latakia
Piirikunta:  Qardaha
Väkiluku (2004):  8 671
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Qardaha (arab. القرداحة‎, al-Qardāḥa) on pikkukaupunki Syyriassa Latakian maakunnassa. Se tunnetaan Syyriassa erityisesti al-Assadien suvun kotipaikkakuntana. Syyrian vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan kaupungin asukasluku oli 8 671 ja sen asukkaat ovat alaviitteja.
Maantiede

Qardaha sijaitsee Syyrian Latakian maakunnassa Qardahan piirikunnassa Latakian kaupungin itäpuolella Jabal Ansariyan vuorilla. Kaupunki on rakentunut tasanteelle vuoriston länsirinteellä.
Historia

Qardaha on rakennettu helposti puolustettavalle paikalle. Sen asukkaat on tunnettu historiansa aikana sotaisuudestaan. Osmanien valtakunnanhallitsessa aluetta he tekivät hyökkäyksiä alueen rannikolle. Vuonna 1854 käydyssä yhteenotossa he surmasivat latakia osmanikuvernöörin, mikä lietsoi suurempaa kapinaa alueella.
Myöhemmin paikka on tullut tunnetuksi al-Assadien suvun kotipaikkakuntana. Leijonaan viittavan sukunimen otti presidentti Hafiz al-Assadin isä Ali Sulayman vuonna 1927. Hafiz al-Assadista tuli presidentti vallankaappauksessa vuonna 1970 ja myöhemmin vallan peri hänen poikansa Bašar al-Assad. Assadien sukuun liittyen paikalle on rakennettu useita monumentteja, kuten Basil al-Assadin ja Hafiz al-Assadin mausoleumit, sekä suuri moskeija, jonne Bašar al-Assadin äiti Anisa Makluf on haudattu.
Syyrian sisällissodan aikana kaupungissa on tehty itsemurhaiskuja ja Syyrian kapinalliset ovat tulittaneet sitä hallitsemiltaan alueilta käsin. Elokuussa 2013 kapinalliset etenivät yllätyshyökkäyksessä noin 20 kilometrin päähän Qardahasta, mutta heidät työnnettiin myöhemmin takaisin. Assadin hallinto romahti joulukuussa 2024 ja kapinalliset valtasivat Qardahan. Kapinalliset polittivat Hafiz al-Assadin haudan.
Väestö

Qardahan asukasluku oli Syyrian vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan 8 671. Paikalliset ovat alaviitteja.
Hafiz al-Assadin mausoleumin sisätiloja.
Vusselit

| Vusselit> The Wuzzles |
| --- | --- |

Tyyli:  animaatiosarja
Kestoaika:  30 minuuttia
Pääosissa:  Alan Oppenheimer Jo Anne Worley Henry Gibson Bill Scott Brian Cummings
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   CBS  Kolmoskanavalähde?
Esitetty:   14. syyskuuta 1985 –  7. joulukuuta 1985
Jaksoja:  13
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Michael Eisner
Tuotantoyhtiö(t):  The Walt Disney Company Walt Disney Television Animation
Aiheesta muualla
IMDb 
Vusselit (alkuperäiseltä nimeltään The Wuzzles) on yhdysvaltalainen The Walt Disney Companyn tuottama piirrossarja. Sarja valmistui vuonna 1985 ja sitä tehtiin 13 osaa.
Suomessa sarjan jaksoja julkaistiin 2 × 70 minuutin vuokrakasettitallenteina. Sarjasta on myös julkaistu muun muassa satukirjoja ja musiikkisatuja.
Sarja kertoo Vuslandiassa asuvista eläinhahmoista ja heidän elämästään. Vuslandian asukkailla on yhteistä se, että kaikkien ruumiinrakenne koostuu kahdesta eri eläimestä.
Hahmot

Lempiainen (Bumblelion) – oranssi: on sekä kimalainen että leijona. Hän on Vusseleiden johtajahahmo.
Karhonen (Butterbear) – keltainen: sekä karhu että perhonen.
Sarpanssi (Rhinokey) – vaaleanpunainen; sekoitus sarvikuonoa ja simpanssia.
Pupuhepo (Hoppopotamus) – vaaleansininen; jäniksen ja virtahevon sekamuoto.
Hylvi (Moosel) – sininen; on sekä hirvi että hylje.
Kengantti (Eleroo) – violetti; sekoitus norsua ja kengurua.
Römö (Croc) – vihreä; on sekä lohikäärme että krokotiili, ja Vusselien päävihollinen.
Artsakhin tasavalta

Artsakhin tasavalta (arm. Արցախի Հանրապետություն Arts'akhi Hanrapetut'yun) oli itsenäiseksi julistautunut armenialaisenemmistöinen alue Kaukasuksella Azerbaidžanin rajojen sisällä. Vuosina 1991–2017 sen nimi oli Vuoristo-Karabahin tasavalta, joka säilyi myös virallisessa käytössä.
YK:n päätöslausuman mukaan alue kuuluu Azerbaidžaniin. Pitkään jatkuneiden kahnausten jälkeen kiistanalainen alue irtautui Azerbaidžanista yksipuolisesti vuonna 1991, minkä jälkeen oli sota. Mikään ulkomaa ei tunnustanut Vuoristo-Karabahia itsenäiseksi. Azerbaidžan uhkasi silloin tällöin liittää alueen takaisin itseensä, ja vuonna 2020 se aloitti aseellisen hyökkäyksen valloittaakseen Artsakhin. Azerbaidžan liitti alueen itseensä vuonna 2023 tekemänsä lyhyen sotilasoperaation seurauksena. Artsakhin tasavalta presidentti allekirjoitti 28. syyskuuta 2023 asetuksen, jonka mukaan tasavalta lakkaa virallisesti olemasta 1. tammikuuta 2024 lähtien. Lähes koko alueen väestö oli jättänyt alueen 1. lokakuuta 2023 mennessä ja siirtynyt Armeniaan.
Artsakhin tasavalta ja Vuoristo-Karabahin alue ennen vuotta 2020.

Tasavallan pinta-ala oli 11 500 km², ja vuonna 2013 siellä asui arviolta oli 148 100 ihmistä. Heistä yli 95 prosenttia oli armenialaisia. Väestö kuului pääasiassa Armenian apostoliseen kirkkoon.
Tasavallan pääkaupunki oli Stepanakert.
Historia

Artsakhin historia alkaa vuodesta 95 eaa. Se on ollut vuoroin muslimien ja vuoroin kristittyjen hallinnoima, vuodesta 1822 venäläisten hallinnassa ja myöhemmin Neuvostoliiton osa. Neuvostoliiton hajottua vuonna 1991 kiistanalainen alue julistautui itsenäiseksi tasavallaksi, aluksi nimellä Vuoristo-Karabah. Aiempi emämaa Azerbaidžan ei ole kuitenkaan tunnustanut itsenäisyyttä, kuten ei mikään muukaan itsenäinen valtio.
Vuonna 2017 Vuoristo-Karabahin tasavalta muutti nimensä Artsakhin tasavallaksi.
Politiikka

Artsakhin tasavallan valtionpäämiehenä toimii presidentti. Syyskuusta 2023 lähtien virassa on toiminut Samvel Šahramanjan.
Lainsäädännöllistä valtaa käyttää kansankokous, jonka edustajien kauden pituus on viisi vuotta.
Kiistat Azerbaidžanin kanssa > Vuoden 2023 hyökkäys ja valtion purkautuminen

19. syyskuuta 2023 Azerbaidžan aloitti uudelleen täyden hyökkäyksen alueelle. Artsakhin joukot antautuivat seuraavana päivänä. Tämän seurauksena kymmeniä tuhansia alueen armenialaisia alkoi suunnata kohti Armeniaa. 25. syyskuuta 2023 Stepanakertin lähellä räjähti polttoainevarasto, jonka räjähdyksessä kuoli ainakin 170 henkeä. Armenian mukaan syyskuun loppuun mennessä 88 780 alueen 120 000 asukkaasta oli paennut.
28. syyskuuta 2023 Artsakhin presidentti Samvel Šahramanjan ilmoitti, että tasavalta, ja sen alaisuudessa toimivat valtionrakenteet, lakkaavat olemasta 1. tammikuuta 2024 mennessä ja tasavallan alueesta tulee normaali osa Azerbaidžania. Armenian pääministeri Nikol Pašinjan kutsui tätä etniseksi puhdistukseksi. Azerbaidžan on kiistänyt tämän ja sanonut, ettei se toivo kansanvaellusta, eikä aja armenialaisia pois Artsakhista.
Azerbaidžanin presidentti İlham Əliyev sanoi, ettei hänen maallaan ole mitään Artsakhin tavallisia ihmisiä vastaan, mutta separatistijohtajia hän kutsui sotilasjuntaksi. Entinen presidentti Ruben Vardanjan pidätettiin 27. syyskuuta, kun tämä yritti ylittää rajan Armeniaan. Separatistihallinnon entinen neuvonanatja David Babajanin kerrotaan antautuneen vapaaehtoisesti Azerbaidžanin viranomaisille.
3. lokakuuta 2023 Azerbaidžanin turvallisuusviranomaiset pidättivät Artsakhin presidentin Arajik Harutjunjan ja hänet vietiin Bakuun syytettynä hyökkäyssodasta Azerbaidžania vastaan ja sotarikoksista. Myös aiemmat Artsakhin presidentit Bako Sahakjan ja Arkadi Ghukasjan sekä parlamentin puhemies David Ishhanjan pidätettiin. Aiemmin pidätettiin myös valtioministeri Ruben Vardanjan, entinen ulkoministeri David Babajan, entinen armeijan komentaja Levon Mnatsakanjan ja hänen varamiehensä David Manukjan.
Suhteet Azerbaidžaniin

Azerbaidžan katsoi, että alue oli anastettu siltä sodassa. Siksi maa uhkasi moneen otteeseen palauttaa alueen itselleen. Vuodesta 2008 armenialaisten ja azerien väliset rajakahakat lisääntyivät.
Azerbadžanin kanta oli se, että Artsakhin alueen asukkaat saavat jäädä, mutta vain jos nämä ottavat vastaan Azerbaidžanin kansalaisuuden.
Suhteet Armeniaan

Artsakhin tasavallalla ja Armenialla oli hyvin läheiset suhteet. Artsakhin tasavallan entisestä presidentistä Robert Kotšarjanista tuli myöhemmin Armenian pääministeri ja myöhemmin presidentti. Artsakhin tasavallassa puhuttiin virallisena kielenä armeniaa ja käytettiin samaa valuuttaa kuin Armeniassa. Myös tasavallan lippu oli paljolti samankaltainen kuin Armenian lippu.
Armenia ei kuitenkaan koskaan tunnustanut Artsakhin itsenäisyyttä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Armenialaisia kohtaan myönteinen sivusto:
Armenica.org: Armenian historia
Paikallisen hallinnon englanninkielinen lehti (Arkistoitu – Internet Archive) "Azat Artsakh"
Artsakh International Airport - Kuvia rakenteilla olevasta Stepanakertin lentokentästä (englanniksi) (armeniansworld.com)
Eduard Abrahamyan, 28.11.2014: Russia’s Main Strategy for the Nagorno-Karabakh Issue (englanniksi) (foreignpolicyjournal.com)
Neil Melvin, 9.10.2014: Nagorno-Karabakh: the not-so-frozen conflict (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (opendemocracy.net)
Brenda Shaffer, 3.5.2014: Nagorno-Karabakh After Crimea (foreignaffairs.com) (englanniksi)
David Parker & Josh Wilson: Nagorno-Karabakh: The Volatile Core of the South Caucasus (englanniksi) (sras.org)
Vuoristo-Karabahin vuoden 2005 väestönlaskenta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi), myös (armeniaksi) ja (venäjäksi)
Ulkolinja/YLE: Sota joka jäätyi (toimittaja Vesa Toijonen, 22.1.2015) (Arkistoitu – Internet Archive) (areena.yle.fi)
| n k Euroopan valtiot |
| --- | --- | --- |
| Itsenäiset valtiot |  Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia1  Azerbaidžan1  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia1  Irlanti  Islanti  Italia  Itävalta  Kazakstan1  Kreikka  Kroatia  Kypros1  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki1  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Vatikaani  Venäjä1  Viro  Yhdistynyt kuningaskunta  |  |
| Kiistanalaiset valtiot |  Abhasia1  Artsakh1  Etelä-Ossetia1  Katalonia  Kosovo  Pohjois-Kypros1  Transnistria  |  |
1Lasketaan kuuluvaksi myös Aasiaan.
Absorptiospektri

Yleiskuvaus sähkö­magneettisen säteilyn absorptiosta.  Valkoinen valo, jossa on kaikkia aallon­pituuksia, kohdistetaan näytteeseen. Näytteessä fotonit, joiden energia vastaa molekyylin kahden energiatason erotusta, absor­boituvat ja saattavat molekyylit viritys­tiloihin. Muut fotonit kulkevat näytteen läpi, ja jos säteilyn aallon­pituus on näkyvän valon alueella, läpi kulkeneen säteilyn väri vastaa absor­boituneen valon värin komplementtiväriä.
Esimerkki absoprtio­spektrin käytöstä ekso­planeetan ja sen kemiallisen koostumuksen havaitsemiseen vuodelta 2001. Kun ekso­planeetta kulkee HD 209458-tähden editse, siinä oleva natrium absorboi osan tähden säteilystä. Kuvalähde: A. Feild, STScI, NASA.
Absorptiospektri on valon tai muun sähkö­magneettisen säteilyn spektri, joka on muuten jatkuva, mutta jossa  säteilyn absorption vuoksi tietyt aallon­pituudet omaavaa säteilyä on tavallista vähemmän.
Absorptiospektrejä käytetään hyväksi kemiallisessa analyysissa tiettyjen aineiden esiintymisen toteamiseen ja usein niiden pitoisuuk­sienkin mittaamiseen. Niillä on käyttöä myös molekyyli- ja atomi­fysiikan tutkimuksessa. Spektrit voidaan havaita spektro­skoopin avulla.
Absorptiospektri saadaan aikaan, jos tutkittavan näytteen lämpötila on alempi kuin sen takana olevan säteilylähteen, joka lähettää kaikkia taajuuksia sisältävää valkoista valoa.
Säteilyn absorboituminen

Väliaineen absorptio­spektri osoittaa, mikä osa sen läpi kulkeneesta säteilystä milläkin taajuudella tai aallon­pituudella on absorboitunut. Spektri riippuu siitä, mitä atomeja ja molekyylejä väliaine sisältää. Enimmäkseen absorboituu säteily, jonka taajuus vastaa atomin tai molekyylin kahden mahdollisen energiatason välistä kvantti­mekaanista energia­erotusta. Kutakin tällaista energia­eroa vastaa tietty spektriviiva, ja absorptio­spektrissä on tyypillisesti useita tällaisia viivoja.
Taajuudet, joiden kohdalla on absorptio­viiva, sekä niiden suhteelliset voimakkuudet, riippuvat pää­asiassa atomin tai molekyylin rakenteesta ja elektroni­rakenteesta. Jonkin verran niihin vaikuttavat myös molekyylien väliset vuoro­vaikutukset, kiinteissä aineissa niiden kiderakenne sekä eräät ympäristö­tekijät kuten lämpötila, paine ja ulkoinen sähkökenttä.
Absorptio- ja emissiospektri

Säteilyn emissio on ilmiö, jossa aine lähettää sähkö­magneettista säteilyä. Atomi voi lähettää säteilyä samoilla taajuuksilla kuin vastaan­ottaakin sitä, ja sen vuoksi saman aineen absorptio- ja emissiospektrien spektri­viivat vastaavat samoja taajuuksia. Niiden voimakkuudet emissio- ja absorptio­spektrissä voivat kuitenkin suuresti poiketa toisistaan.
Sovelluksia > Analyyttinen kemia

Absorptiospektrejä käytetään paljon hyväksi kemiallisessa analyysissä, koska niiden avulla voidaan tarkoin tunnistaa aineet ja niiden määrät seoksessa. Esimerkiksi infrapunasäteilyn absorption avulla voidaan mitata ilmansaasteiden pitoisuudet ilmasta, sillä niiden absorptio­spektrit eroavat selvästi typen, hapen ja vesihöyryn absorptiospektreistä.
Absorptiospektrien avulla voidaan tunnistaa näytteet vertaamalla spektriä tunnettujen aineiden taulukoituihin spektri­viivoihin. Monissa tapauksissa kemiallinen yhdiste voidaan tunnistaa, vaikka sen spektriä ei olisikaan taulukoitu. Infra­puna­säteilyn alueella on olemassa tyypillisiä absorptioviivoja, jotka osoittavat aineessa olevan esimerkiksi hiilen ja vedyn taikka hiilen ja hapen välisiä sidoksia.
Absorptiota aiheuttavan aineen määrä voidaan mitata Beerin ja Lambertin lain avulla. Tällöin on tunnettava kunkin aineen absorptiokerroin, jotka on taulukoitu.
Sovelluksia > Kaukokartoitus

Yksi spektroskopian erityinen etu on, että sen avulla aineiden läsnäolo näytteessä voidaan tunnistaa ilman, että näytteen ja havainto­laitteen on oltava kosketuksissa toisiinsa. Säteily, joka on kulkenut näytteen läpi, kuljettaa mukanaan spektri­viivoihin liittyvän informaation, mihin perustuu kaukokartoitus. Jos tutkittava aine on esimerkiksi myrkyllistä tai syövyttävää, mittaukset voidaan suorittaa väli­matkan päästä ilman, että niistä aiheutuu vahinkoa mittauksen suorittajalle tai laitteille.
Kaukokartoituksessa on kuitenkin otettava huomioon, että myös tutkittavan näytteen ja laitteen välissä oleva aine, esimerkiksi ilma, absorboi säteilyä joillakin taajuuksilla. Nämä absorptio­viivat saattavat olla vaikeasti erotettavissa tutkittavan näytteen aiheuttamista. Koska lisäksi kauko­kartoituksessa käytettävän säteilyn lähde usein on auringon valo tai jonkin lämpimän kappaleen lämpösäteily, on myös pystyttävä erottamaan toisistaan absorptio­spektri ja alku­peräisen säteilyn spektrin vaihtelut.
Sovelluksia > Tähtitiede

Absorptiospektreillä on erityisen suuri merkitys tähti­tieteessä, jossa niitä käytetään taivaankappaleiden koostumuksen selvittämiseen. Tällöin kohteen suuren etäisyyden vuoksi niiden lähettämä sähkö­magneettinen säteily onkin ainoa keino, jolla niiden koostumuksesta saadaan tietoa. Taivaan­kappaleiden säteily sisältää sekä absorptio- että emissio­spektreihin perustuvaa informaatiota.
Absorptiospektrien avulla on tutkittu myös tähtien­välistä ainetta  ja ekso­planeettoja.
Sovelluksia > Atomi- ja molekyylifysiikka

Teoreettisten, varsinkin kvantti­mekaanisten mallien perusteella atomien ja molekyylien absorptio­spektrit voidaan liittää niiden muihin fysikaalisiin ominaisuuksiin kuten elektroni­rakenteeseen, atomi- tai molekyylimassaan ja molekyylin geometriseen rakenteeseen. Näin ollen nämä voidaan selvittää mittaamalla absorptio­spektrejä. Esimerkiksi mikroaaltospektroskopian avulla voidaan atomien välisten sidosten pituudet ja niiden väliset kulmat mitata hyvin tarkasti.
Spektrimittauksien avulla on myös voitu selvittää, kuinka tarkkoja teoreettiset ennusteet ovat. Esimerkiksi vetyatomin absorptio­spektrissä esiintyvää Lambin siirtymää ei sen havaitsemisen aikaan tunnettu teoria voinut selittää. Sen löytyminen johtikin kvantti­elektro­dynamiikan kehittämiseen, ja sen avulla voidaan varsin tarkasti mitata myös hienorakennevakio.
Aiheesta muualla

Auringon absorptiospektri
Näkyvän absorptiospektrin simulaatio (Arkistoitu – Internet Archive)
HITRAN-tietokanta, joka sisältää tietoa monien molekyylien absorptiospektreistä (Arkistoitu – Internet Archive)
Auringon spektri, jossa näkyvät Fraunhoferin viivat.
Raudan emissio­spektri
NASA:n laboratoriossa tuotettu rikkidioksidijään absorptio­spektri verrattuna Jupiterin Io-kuun absorptio­spektriin.  Kuvalähde: NASA, Bernard Schmitt, UKIRT.
Hubble-avaruusteleskoopin havaitsema absorptiospekti
Margaret Mitchell

| Margaret Mitchell |
| --- | --- |
 Margaret Mitchell vuonna 1941.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. marraskuuta 1900 Atlanta, Georgia
Kuollut: 16. elokuuta 1949 (48 vuotta) Atlanta, Georgia
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  kirjailija, toimittaja
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Tyylilajit:  romantiikka, historiallinen kirjallisuus
Esikoisteos:  Tuulen viemää (1936)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Margaret Munnerlyn Mitchell (8. marraskuuta 1900 Atlanta, Georgia – 16. elokuuta 1949 Atlanta, Georgia) oli yhdysvaltalainen Pulitzer-palkittu kirjailija. Mitchell tunnetaan parhaiten Tuulen viemää -romaanin (1936) kirjoittajana. Tuulen viemää jäi hänen ainoaksi teoksekseen, mutta hänen kuolemansa jälkeen muun muassa hänen aikaisempia tekstejään, novellejaan ja kirjeitään on koottu kirjoiksi. Ennen uraansa kirjailijana Mitchell työskenteli toimittajana. Mitchell kuoli jäätyään auton alle 48-vuotiaana vuonna 1949 Atlantassa.
Elämäkerta > Nuoruus

Margaret Mitchell syntyi vuonna 1900 Georgian osavaltion Atlantassa. Hänen isänsä Eugene Muse Mitchell oli ammatiltaan asianajaja. Mitchellin äiti Mary Isabelle ”Maybelle” Stephens, joka toimi suffragettina, oli irlantilaista sukua ja hänen isänsä Eugene Mitchell puolestaan sekä irlantilaista, skotlantilaista että hugenotilaista sukua. Lapsuudessaan Mitchell kuuli usein tarinoita Yhdysvaltain sisällissodasta esimerkiksi sinä aikana eläneiltä sukulaisiltaan ja kirjoitti tarinoita jo pienestä pitäen. Hän kävi yksityiskoulua ja opiskeli myöhemmin Smith Collegessa. Hänen oli määrä avioitua Clifford Henry -nimisen sotilaan kanssa, mutta tämä kuoli Ranskassa taistellessaan ensimmäisessä maailmansodassa. Pian tämän jälkeen vuonna 1919 Mitchellin äiti Maybelle kuoli, ja tyttö keskeytti opintonsa hoitaakseen kotiaan äitinsä sijasta.
Elämäkerta > Ura toimittajana

Vuonna 1922 Mitchell tutustui aikoinaan työkseen amerikkalaista jalkapalloa pelanneeseen Berrien ”Red” Upshawiin. He alkoivat seurustella ja menivät naimisiin syyskuussa 1922. Koska hänen miehensä tulot olivat epäsäännöllisiä, Mitchell päätti etsiä itselleen työpaikan. Hän sai toimittajan paikan The Atlanta Journal Magazinessa. Samassa lehdessä työskenteli myös Mitchellin ystävä ja tuleva aviomies John R. Marsh, joka toimi Mitchellin mentorina lehdessä. Lehdessä Mitchell muun muassa teki haastatteluja sekä kirjoitti artikkeleita ja kirja-arvosteluja nimellä Peggy Mitchell. Mitchell ja Upshaw erosivat vuonna 1924 myrskyisän yhdessäelon jälkeen. Mitchell vihittiin pian John Marshin kanssa. He menivät naimisiin vuonna 1925.
Elämäkerta > Tuulen viemää ja sen jälkeen

Pian avioitumisen jälkeen Mitchell jätti toimittajan työnsä niveltulehduksen takia. Kertoman mukaan vuoteenoma Mitchell luki suurimman osan paikallisen kirjaston kirjoista, ja lopulta hänen aviomiehensä ehdotti, että Mitchell kirjoittaisi aikaa kuluttaakseen oman kirjan. Tuolloin hän alkoi kirjoittaa teosta, josta ajan myötä tuli Tuulen viemää. Hän kirjoitti teosta vuosina 1926–1929. Aluksi Mitchellillä ei ollut aikomustakaan julkaista kirjaa. Hän ei suostunut näyttämään teostaan kuin aviomiehelleen Marshille ja ystävälleen Louis Colelle, joka työskenteli Macmillan-kustannusyhtiössä. Cole sai vastahakoisen Mitchellin lähettämään teoksensa kustantamoonsa. Tuulen viemää julkaistiin vuonna 1936, ja se nosti Mitchellin lähes välittömästi kuuluisuuteen. Hän sai Pulitzer-palkinnon kirjastaan vuonna 1937. Vapaaehtoistyö täytti Mitchellin ajan 1940-luvulla. Hänellä oli useita hyväntekeväisyyskohteita.
Kirjoittamisen ohella Mitchell oli kiinnostunut afroamerikkalaisen väestön asemasta. Hän rahoitti vuosittaista stipendiä, jolla tuettiin afroamerikkalaisten opiskelijoiden lääketieteen opintoja. Hän tuki myös ensimmäisiä yrityksiä rotuerottelun poistamiseksi Atlantan poliisivoimissa. Mitchell kuitenkin salasi tämän toimintansa julkisuudelta koko elämänsä ajan.