stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kapellimestari (täsmennyssivu)

Kapellimestari voi tarkoittaa:
taidemusiikin kapellimestaria eli orkesterin johtajaa
viihdeorkesterin johtajaa tai viihdeyhtyeen pianistia
soittokuntaa paraatissa johtavaa marssikapellimestaria
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kapellimestari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Formula 1 -kausi 1985

Formula 1 -kausi 1985 oli järjestyksessään 36. Formula 1 -kausi. Se alkoi 7. huhtikuuta Brasiliassa ja päättyi 3. marraskuuta Australiassa 16 osakilpailun jälkeen. Kuljettajien mestaruuden voitti urallaan ensimmäistä kertaa ranskalainen Alain Prost ja valmistajien tittelin vei McLaren-TAG. Michele Alboreto oli pistejohdossa Portugalin GP:stä Saksan GP:n asti.
Kilpailukalenteri

| Nro | Kilpailu | Päivämäärä | Rata | Voittanut kuljettaja | Voittanut talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Brasilian Grand Prix | 7. huhtikuuta | Jacarepaguá |  Alain Prost |  McLaren-TAG | Raportti |
| 2 |  Portugalin Grand Prix | 21. huhtikuuta | Estoril |  Ayrton Senna |  Lotus-Renault | Raportti |
| 3 |  San Marinon Grand Prix | 5. toukokuuta | Imola |  Elio de Angelis |  Lotus-Renault | Raportti |
| 4 |  Monacon Grand Prix | 19. toukokuuta | Monaco |  Alain Prost |  McLaren-TAG | Raportti |
| 5 |  Kanadan Grand Prix | 16. kesäkuuta | Circuit Gilles Villeneuve |  Michele Alboreto |  Ferrari | Raportti |
| 6 |  Itä-Yhdysvaltain Grand Prix | 23. kesäkuuta | Detroit |  Keke Rosberg |  Williams-Honda | Raportti |
| 7 |  Ranskan Grand Prix | 7. heinäkuuta | Paul Ricard |  Nelson Piquet |  Brabham-BMW | Raportti |
| 8 |  Britannian Grand Prix | 21. heinäkuuta | Silverstone |  Alain Prost |  McLaren-TAG | Raportti |
| 9 |  Saksan Grand Prix | 4. elokuuta | Nürburgring |  Michele Alboreto |  Ferrari | Raportti |
| 10 |  Itävallan Grand Prix | 18. elokuuta | Österreichring |  Alain Prost |  McLaren-TAG | Raportti |
| 11 |  Hollannin Grand Prix | 25. elokuuta | Zandvoort |  Niki Lauda |  McLaren-TAG | Raportti |
| 12 |  Italian Grand Prix | 8. syyskuuta | Monza |  Alain Prost |  McLaren-TAG | Raportti |
| 13 |  Belgian Grand Prix | 15. syyskuuta | Spa-Francorchamps |  Ayrton Senna |  Lotus-Renault | Raportti |
| 14 |  Euroopan Grand Prix | 6. lokakuuta | Brands Hatch |  Nigel Mansell |  Williams-Honda | Raportti |
| 15 |  Etelä-Afrikan Grand Prix | 19. lokakuuta | Kyalami |  Nigel Mansell |  Williams-Honda | Raportti |
| 16 |  Australian Grand Prix | 3. marraskuuta | Adelaide |  Keke Rosberg |  Williams-Honda | Raportti |
MM-pisteet > Valmistajat

| Sija | Talli | Runko | Moottori | Renkaat | Pisteet | Voitot | Palkintosijat | Paalupaikat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  McLaren-TAG | MP4/2B | TAG Porsche P01 | G | 90 | 6 | 12 | 2 |
| 2 |  Ferrari | 156/85 | Ferrari 031 | G | 82 | 2 | 10 | 1 |
| 3 |  Williams-Honda | FW10 FW10B | Honda RA163E | G | 71 | 4 | 8 | 3 |
| 4 |  Lotus-Renault | 97T | Renault EF4B Renault EF15 | G | 71 | 3 | 9 | 8 |
| 5 |  Brabham-BMW | BT54 | BMW M12/13 | P | 26 | 1 | 2 | 1 |
| 6 |  Ligier-Renault | JS25 | Renault EF4B | P | 23 |  | 4 |  |
| 7 |  Renault | RE60 RE60B | Renault EF4B Renault EF15 | G | 16 |  | 2 |  |
| 8 |  Arrows-BMW | A8 | BMW M12/13 | G | 14 |  | 1 |  |
| 9 |  Tyrrell-Ford | 012 | Ford DFV | G | 4 |  |  |  |
| 10 |  Tyrrell-Renault | 014 | Renault EF4B Renault EF15 | G | 3 |  |  |  |
| 11 |  Minardi-Motori Moderni | M85B | Motori Moderni Tipo 615-90 | P |  |  |  |  |
| 12 |  Alfa Romeo | 184T 185T | Alfa Romeo 890T | G |  |  |  |  |
| 13 |  RAM-Hart | 03 | Hart 415T | P |  |  |  |  |
| 14 |  Osella-Alfa Romeo | FA1F FA1G | Alfa Romeo 890T | P |  |  |  |  |
| 15 |  Toleman-Hart | TG185 | Hart 415T | P |  |  |  | 1 |
| 16 |  Spirit-Hart | 101D | Hart 415T | P |  |  |  |  |
| 17 |  Lola-Hart | THL1 | Hart 415T | G |  |  |  |  |
| 18 |  Minardi-Ford | M85 | Ford DFV | P |  |  |  |  |
| 19 |  Zakspeed | 841 | Zakspeed 1500/4 | G |  |  |  |  |
Formula 1 -kausi 1985
Brasilia |  Portugali |  San Marino |  Monaco |  Kanada |  Yhdysvallat 
  Ranska |  Iso-Britannia |  Saksa |  Itävalta |  Hollanti |  Italia |  Belgia |  Eurooppa 
  Etelä-Afrikka |  Australia
Alain Prost voitti hänen ensimmäisen maailmanmestaruuden.
PulseAudio

| PulseAudio |
| --- | --- |
 PulseAudio Device Chooser (padevchooser) Ubuntussa.
Kehityshistoria
Vakaa versio:  17.0 (12. tammikuuta 2024)
Tiedot
Alusta:  Linux, Mac OS X, NetBSD, Solaris, Windows
Lisenssi:  GNU Lesser General Public License
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
PulseAudio on äänijärjestelmä POSIX-yhteensopiville käyttöjärjestelmille. PulseAudio on käytössä useimmissa Linux-jakeluissa.
PulseAudio toimii välittäjä ALSA-laiteajureille. PulseAudio tukee laajennusosia ja tietokoneverkon kautta välittämistä.
PulseAudion edeltäjiä olivat aRts, jota käytettiin KDE:n versioissa 2–3.
GNOME puolestaan käytti Enlightened Sound Daemon (esound, esd) -äänipalvelinta, joka on lähtöisin Enlightenmentista. Gnome luopui esoundista 2009 mennessä.
Ohjelmiston huonoiksi puoliksi on sanottu kaiken toimintalogiikan sisältyminen äänipalvelimeen rajatuilla konfigurointiominaisuuksilla. Ohjelmiston seuraajaksi on suunniteltu PipeWire, joka on JACK Audio Connection Kitin tavoin suunniteltu korkeaan suorituskykyyn ja alhaiselle latenssille.
Versiot

PulseAudio on otettu käyttöön Fedora versiossa 8.
Versio 13.0 on julkaistu syyskuussa 2019.
Versio 14.0 on julkaistu marraskuussa 2020. Mukana on muun muassa muutos GNOMEn kanssa yhteentoimivuuteen käyttäjän vaihtaessa audiolaitetta.
Aiheesta muualla

pulseaudio(1) - Linux man page (englanniksi)
PulseAudion kotisivut (englanniksi)
Kapelli

Kapelli (<ital. capella) on pieni kirkko, kirkon osa tai kappeli, myöhemmin kirkkokuoro ja sittemmin yleensä laulu- tai soittokunta, esimerkiksi hovikapelli. Suomen kielessä sana on käytössä enää yhdyssanassa kapellimestari.
Puolimieli

| Puolimieli Happoradio |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 13. lokakuuta 2010
 Tuottaja(t): AH Haapasalo ja Aki Tykki
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 40.37
 Levy-yhtiö: Sony Music
Listasijoitukset
  1.
Happoradion muut julkaisut
| Kaunis minä 2008 | Puolimieli 2010 | Jälkiä 2001–2011 2011 |
Singlet albumilta Puolimieli
 ”Ihmisenpyörä” Julkaistu: 2010  ”Pelastaja” Julkaistu: 2010  ”Ahmat tulevat” Julkaistu: 2011  ”Anna Anteeksi” Julkaistu: 2011
Puolimieli on Happoradion viides studioalbumi, joka julkaistiin 13. lokakuuta 2010.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 1.
Aki on sanonut että albumia on vaikea tehdä mutta kuitenkin syntyi melko onnistunut levy. Joitakin henkilökohtaisia kokemuksia päättyi lyriikoille kuten Pelastaja-singlen sanoihin jolla on yhteys Akin rippikouluaikoihin.
Kappaleet

Ahmat tulevat – 4.14
Ihmisenpyörä – 3.42
01:30 (elossa) – 4.31
Anna anteeksi – 4.05
Sahattu oksa, poltettu silta – 3.46
Pohtija – 3.17
Pelastaja – 3.34
Umpisolmu – 3.23
Häävalssi mollissa – 4.01
Ottaisitko silti minut – 6.04
Kokoonpano

Aki Tykki – laulu, kosketinsoittimet, piano
AH Haapasalo – kitara, laulu, kosketinsoittimet
Jatu Motti – basso
Markku DeFrost – rummut
Arvostelut

Nyt.fi:
Soundi:
V2.fi:
Ferenc Puskás

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ferenc Puskás Biró
Syntymäaika: 2. huhtikuuta 1927
Syntymäpaikka: Kispest, Unkari
Kuolinaika: 17. marraskuuta 2006 (79 vuotta)
Kuolinpaikka: Budapest, Unkari
Lempinimi: Laukkaava majuri
Junioriseurat
:  Kispest AC
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1943–1949 |  Kispest AC | 177 | (187) |
| 1949–1955 |  Budapest Honvéd | 164 | (165) |
| 1958–1966 |  Real Madrid | 180 | (156) |
| Yhteensä | Yhteensä | 531 | (514) |
Maajoukkue
| 1945–1956 |  Unkari | 85 | (84) |
| 1961–1962 |  Espanja | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 1952 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Sveitsi 1954 |  |  |
Ferenc Puskás Biró, alkujaan Ferenc Purczeld, (2. huhtikuuta 1927 Kispest – 17. marraskuuta 2006 Budapest) oli unkarilainen jalkapalloilija ja valmentaja. Hänellä oli myös Espanjan kansalaisuus. Puskásia pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista jalkapalloilijoista.
Puskás edusti Unkarin maajoukkuetta sen kulta-aikoina 1940-luvun lopussa ja 1950-luvun alussa. Hän pelasi 85 ottelua Unkarin paidassa ja teki niissä ennätykselliset 84 maalia. Hän oli myös mukana Unkarin voittaessa kultaa Helsingin olympialaisissa 1952 ja hävitessä MM-loppuottelun 1954.
Seuratasolla Puskás edusti Honvédia vuodesta 1943. Vuonna 1956 hän jäi maanpakoon Unkarin kansannousun jälkeen ja siirtyi 1958 Real Madridiin, jossa hän voitti viisi Espanjan-mestaruutta ja kolme Euroopan cupia. Puskás pelasi neljä ottelua myös Espanjan maajoukkueessa. Valmentajana Puskás johdatti kreikkalaisjoukkue Panathinaikosin vuoden 1971 Euroopan cupin finaaliin.
Pelaajaura > Unkarin vuodet

Puskás syntyi Budapestin laitamilla sijaitsevassa Kispestissä. Hänen isänsä oli myös aikanaan jalkapalloilija ja toimi valmentajana Kispest AC:ssa. Puskás liittyi seuraan 10-vuotiaana salanimellä Miklós Kovács, sillä liittymiseen vaadittiin 12 vuoden ikää. Uransa alusta asti vasempana välihyökkääjänä pelannut Puskás teki debyyttinsä Unkarin liigassa marraskuussa 1943. Kaksi vuotta myöhemmin hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa Unkarin paidassa. Vuonna 1949 Kispestistä tehtiin armeijan seura ja sen nimi vaihtui Honvéd FC:ksi. Honvédiin hankittiin asevelvollisuuden nimissä maan parhaat pelaajat kuten Zoltán Czibor ja Sándor Kocsis. Puskás sai majurin arvon, mistä juontuu yksi hänen lempinimistä – Laukkaava majuri. Honvédissa Puskás voitti kaikkiaan viisi mestaruutta ja teki pelaamissaan 340 ottelussa yhteensä 352 maalia.
Maajoukkueessa Puskás loisti samalla tavalla kuten seurajoukkueessakin. Unkari hallitsi kapteenina toimineen Puskásin johdolla eurooppalaista jalkapalloa 1950-luvun alussa. Se voitti kultaa Helsingin olympialaisissa 1952. Unkarista tuli myös ensimmäinen joukkue Ison-Britannian ulkopuolelta, joka voitti Englannin sen kotikentällä. Wembleyllä lukemat olivat 6–3 ja Unkarissa se ryöpytti Englantia numeroin 7–1. Unkari olikin selvä ennakkosuosikki 1954 MM-kisoissa, sillä se ei ollut hävinnyt otteluakaan yli neljään vuoteen. Puskás loukkaantui Länsi-Saksaa vastaan pelatussa alkusarjan ottelussa, jonka Unkari voitti 8–3. Puskás palasi kokoonpanoon puolikuntoisena vasta finaalissa, jossa vastassa oli jälleen Länsi-Saksa. Finaalin piti olla Unkarin näytöstä, mutta Länsi-Saksa onnistui kaatamaan Bernin ihmeeksi kutsutussa ottelussa ennakkosuosikin 3–2. Tappioon päättyi Kultaiseksi joukkueeksi nimitetyn Unkarin 33 ottelun mittainen tappioton putki.
Honvédin pelatessa vuoden 1956 Euroopan cupissa vierasottelua Athletic Bilbaoa vastaan, Unkarin kansannousu alkoi Budapestissa. Useat joukkueet jäsenet, myös Puskás, päättivät olla palaamatta takaisin Unkariin. Toinen osaottelu pelattiin Brysselissä ja Honvéd tippui jatkosta. Maanpaossa olleet pelaajat kiersivät Italiassa, Portugalissa, Espanjassa ja Brasiliassa keräämässä rahaa näytösotteluilla. Fifa ja Uefa eivät hyväksyneet näitä otteluita ja Puskás sai kahden vuoden pelikiellon kieltäydyttyään palaamasta Budapestiin.
Pelaajaura > Espanjan vuodet

Puskás vietti vuoden Itävallassa, mutta ei päässyt pelikiellon vuoksi pelaamaan. Puskás lihoi ja häntä pidettiinkin liian vanhana ja lihavana hänen yrittäessä saada sopimusta italialaisiin joukkueisiin. Lopulta hän päätyi pelikiellon päätyttyä 1958 Real Madridiin, joka oli valmis ottamaan riskin. Puskás vastasi tekemällä heti ensimmäisellä kaudella 21 maalia ja muodosti Alfredo Di Stéfanon kanssa hyökkäyskaksikon, joka oli aikansa tehokkaimpia. Hän ylsi yli 20 maaliin myös viidellä seuraavalla kaudella.
Puskás oli tehokas myös Euroopan cupissa. Vuoden 1960 finaalissa Eintracht Frankfurtia vastaan Puskás teki neljä maalia. Hän onnistui hattutempussa myös 1962 finaalissa vaikka Real Madrid hävisi ottelun. Puskás on ainoa pelaaja, joka on pystynyt hattutemppuun kahdessa finaalissa. Puskás pelasi Real Madridissa 40-vuotiaaksi asti ja lopetti uransa seuran voitettua Euroopan cupin 1966. Hän pelasi Madridissa yhteensä 182 ottelua ja teki niissä 157 maalia.
Maanpakonsa aikana Puskás sai Espanjan kansalaisuuden ja hän pääsi edustamaan myös Espanjan maajoukkuetta. Hän pelasi MM-kisoissa 1962, joissa Espanja ei kuitenkaan menestynyt. Puskás pelasi Espanjalle yhteensä neljä maaottelua tekemättä niissä yhtään maalia.
Valmennusura

Pelaajauransa päätyttyä Puskás lähti Kanadaan valmentajaksi. Vietettyään siellä muutaman vuoden hän palasi Eurooppaan ja päätyi Panathinaikosin valmentajaksi. Hänen johdollaan Panathinaikos voitti kaksi Kreikan mestaruutta ja pääsi Euroopan cupin finaaliin 1971, mutta hävisi sen Ajaxille. Panathinaikosissa vietetyn viiden vuoden jälkeen hän valmensi muun muassa Real Murciaa Espanjassa, Colo-Coloa Chilessä, AEK Ateenaa Kreikassa sekä seurajoukkueita Egyptissä, Paraguayssa ja Australiassa. Hän ei saavuttanut niissä mainittavaa menestystä. Vuonna 1993 Puskás valittiin Unkarin maajoukkueen väliaikaiseksi valmentajaksi 1994 MM-kisojen karsintojen aikana.
Viimeiset vaiheet

Puskás joutui sairaalaan vuonna 2000 ateroskleroosin takia, ja myöhemmin hänellä todettiin Alzheimerin tauti. Puskás menehtyi keuhkokuumeeseen pitkällisen sairastamisen jälkeen 17. marraskuuta 2006.
Puskásille järjestettiin valtiolliset hautajaiset 9. joulukuuta 2006 ja hänet haudattiin Budapestin Pyhän Tapanin kirkkoon.
Kunnianosoituksia

Puskásia pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista jalkapalloilijoista. Hänet on valittu kansainväliseen jalkapallon Hall of Fameen, ja vuonna 1999 hän sijoittui seitsemänneksi World Soccer -lehden äänestyksessä 1900-luvun parhaasta pelaajasta maailmassa. Puskás oli mukana myös parhaiden elävien jalkapalloilijoiden FIFA 100 -listalla vuonna 2004. Vuonna 2001 Unkarin kansallisstadion nimettiin hänen mukaansa.
Kansainvälinen jalkapalloliitto Fifa julkisti 2009 Puskásin mukaan nimetyn uuden palkinnon. Puskás-palkinto jaetaan vuosittain erityisen näyttävän maalin tehneelle pelaajalle.
Saavutukset > Pelaajana

Euroopan cup: 1959, 1960, 1966
Intercontinental Cup: 1960
Espanjan mestaruus: 1961, 1962, 1963, 1964, 1965
Espanjan cup: 1962
Unkarin mestaruus: 1950, 1952, 1954, 1955
Olympiakulta: 1952
MM-hopea: 1954
Saavutukset > Valmentajana

Kreikan mestaruus: 1971, 1972
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ferenc Puskás Wikimedia Commonsissa
Unkarin joukkue – Kesäolympialaiset 1952
MV Grosics |
P Bozsik |
P Buzánszky |
P Dalnoki |
P Lantos |
P Zakariás |
KK Kovács |
KK Lóránt |
H Budai |
H Csordás |
H Czibor |
H Hidegkuti |
H Kocsis |
H Palotás |
H Puskás |
Valmentaja Sebes
Unkarin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1954
1 Grosics |
2 Buzánszky |
3 Lóránt |
4 Lantos |
5 Bozsik |
P Dalnoki |
6 Zakariás |
7 J.Tóth |
8 Kocsis |
9 Hidegkuti |
10 Puskás |
11 Czibor |
12 Kárpáti |
13 Várhidi |
14 Kovács |
15 Szojka |
16 Budai |
17 Machos |
18 Csordás |
19 Palotás |
20 M.Tóth |
21 Gellér |
22 Gulyás |
Valmentaja Sebes
Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1962
1 Araquistáin |
2 Sadurní |
3 Carmelo |
4 Collar |
5 del Sol |
6 Di Stéfano |
7 Echeberría |
8 Garay |
9 Gento |
10 Gracia |
11 Rivilla |
12 Peiró |
13 Pachín |
14 Puskás |
15 Eulogio |
16 Reija |
17 Rodri |
18 Adelardo |
19 Santamaría |
20 Segarra |
21 Suárez |
22 Vergés |
Valmentaja Herrera
Ferenc Puskás (oikealla) ja Alfredo Di Stéfano.
Puskásin hauta Pyhän Tapanin kirkossa.
Formula 1 -kausi 1984

Formula 1 -kausi 1984 oli järjestyksessään 35. Formula 1 -kausi. Se alkoi 25. maaliskuuta 1984 ja päättyi 21. lokakuuta 16 kilpailun jälkeen.
Kausi oli pääasiassa McLaren -tallin hallintaa sen voittaessa 12 kauden 16 osakilpailusta ja varmistaen aikaisessa vaiheessa valmistajien mestaruutensa. Mestariksi nousi kolmatta kertaa Niki Lauda, joka voitti tittelin vain puolikkaalla pisteellä. Kausi oli samalla ensimmäinen modernin ajan kausi, jolloin kaikki ajettavat F1-kilpailut kuuluivat MM-sarjaan.
Niki Lauda voitti kauden mestaruuden ilman ainuttakaan paalupaikkaa. Ainoastaan Denny Hulme on pystynyt samaan vuonna 1967.
Kilpailut

| Nro | Kilpailu | Päivämäärä | Rata | Voittanut kuljettaja | Voittanut talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Brasilian Grand Prix | 25. maaliskuuta | Jacarepaguá |  Alain Prost |  McLaren-TAG | Raportti |
| 2 |  Etelä-Afrikan Grand Prix | 7. huhtikuuta | Kyalami |  Niki Lauda |  McLaren-TAG | Raportti |
| 3 |  Belgian Grand Prix | 29. huhtikuuta | Zolder |  Michele Alboreto |  Ferrari | Raportti |
| 4 |  San Marinon Grand Prix | 6. toukokuuta | Imola |  Alain Prost |  McLaren-TAG | Raportti |
| 5 |  Ranskan Grand Prix | 20. toukokuuta | Dijon |  Niki Lauda |  McLaren-TAG | Raportti |
| 6 |  Monacon Grand Prix | 3. kesäkuuta | Monaco |  Alain Prost |  McLaren-TAG | Raportti |
| 7 |  Kanadan Grand Prix | 17. kesäkuuta | Montréal |  Nelson Piquet |  Brabham-BMW | Raportti |
| 8 |  Itä-Yhdysvaltain Grand Prix | 24. kesäkuuta | Detroit |  Nelson Piquet |  Brabham-BMW | Raportti |
| 9 |  Yhdysvaltain Grand Prix | 8. heinäkuuta | Dallas |  Keke Rosberg |  Williams-Honda | Raportti |
| 10 |  Britannian Grand Prix | 22. heinäkuuta | Brands Hatch |  Niki Lauda |  McLaren-TAG | Raportti |
| 11 |  Saksan Grand Prix | 5. elokuuta | Hockenheimring |  Alain Prost |  McLaren-TAG | Raportti |
| 12 |  Itävallan Grand Prix | 19. elokuuta | Österreichring |  Niki Lauda |  McLaren-TAG | Raportti |
| 13 |  Hollannin Grand Prix | 26. elokuuta | Zandvoort |  Alain Prost |  McLaren-TAG | Raportti |
| 14 |  Italian Grand Prix | 9. syyskuuta | Monza |  Niki Lauda |  McLaren-TAG | Raportti |
| 15 |  Euroopan Grand Prix | 7. lokakuuta | Nürburgring |  Alain Prost |  McLaren-TAG | Raportti |
| 16 |  Portugalin Grand Prix | 21. lokakuuta | Estoril |  Alain Prost |  McLaren-TAG | Raportti |
MM-pisteet > Valmistajat

| Sija | Talli | Runko | Moottori | Renkaat | Pisteet | Voitot | Palkintosijat | Paalupaikat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  McLaren-TAG | MP4/2 | TAG Porsche P01 | M | 143,5 | 12 | 18 | 3 |
| 2. |  Ferrari | 126C4 | Ferrari 031 | G | 57,5 | 1 | 8 | 2 |
| 3. |  Lotus-Renault | 95T | Renault EF4B | G | 47 | 0 | 6 | 2 |
| 4. |  Brabham-BMW | BT53 | BMW M12/13 | M | 38 | 2 | 5 | 9 |
| 5. |  Renault | RE50 | Renault EF4 | M | 34 | 0 | 5 | 1 |
| 6. |  Williams-Honda | FW09 FW09B | Honda RA163E | G | 25,5 | 1 | 2 | 0 |
| 7. |  Toleman-Hart | TG183B TG184 | Hart 415T | P M | 16 | 0 | 3 | 0 |
| 8. |  Alfa Romeo | 184T | Alfa Romeo 890T | G | 11 | 0 | 1 | 0 |
| 9. |  Arrows-BMW | A7 | BMW M12/13 | G | 3 | 0 | 0 | 0 |
| 10. |  Ligier-Renault | JS23 JS23B | Renault EF4 | M | 3 | 0 | 0 | 0 |
| 11. |  Arrows-Ford | A6 | Ford Cosworth DFV | G | 3 | 0 | 0 | 0 |
| 12. |  Osella-Alfa Romeo | FA1E FA1F | Alfa Romeo 890T | P | 2 | 0 | 0 | 0 |
| 13. |  Spirit-Hart | 101 101B | Hart 415T | P | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 14. |  Spirit-Ford | 101C | Ford Cosworth DFV | P | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 15. |  ATS-BMW | D7 | BMW M12/13 | P | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 16. |  RAM-Hart | 01 02 | Hart 415T | P | 0 | 0 | 0 | 0 |
| DSQ  |  Tyrrell-Ford | 012 | Ford Cosworth DFY | G | 0 | 0 | 0 | 0 |
↑  18. heinäkuuta Tyrrellin kaikki kauden kilpailut hylättiin ja talli sai kilpailukiellon loppukauden kilpailuihin, koska talli oli käyttänyt laittomia autoja.
Plymouth (Montserrat)

Kaupungin sijainti Montserratissa
Heinäkuussa 1997 kaupunki oli jo peittynyt tuhkan alle.
Autioituneen Plymouthin raunioita ilmakuvassa vuodelta 2013.
Plymouth on itäisellä Karibianmerellä sijaitsevan Montserratin virallinen pääkaupunki. Kaupunki tuhoutui vuoden 1997 tulivuorenpurkauksissa ja on siitä asti ollut tyhjillään. Nykyään Montserratin tosiasiallinen pääkaupunki on Brades. Ennen kaupungin tuhoutumissa Plymouthissa asui noin 4 000 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Plymouth Wikimedia Commonsissa
Puolineitseitä

| Puolineitseitä> Our Modern Maidens |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jack Conway
Käsikirjoittaja:  Josephine Lovett Välitekstit: Marian Ainslee Ruth Cummings
Perustuu:  Josephine Lovettin tarinaan
Tuottaja:  Jack Conway Hunt Stromberg
Säveltäjä:  William Axt
Kuvaaja:  Oliver T. Marsh
Leikkaaja:  Sam Zimbalist
Tuotantosuunnittelija:  Cedric Gibbons
Pukusuunnittelija:  Adrian
Lavastaja:  Cedric Gibbons
Pääosat:  Joan Crawford Rod La Rocque Douglas Fairbanks Jr. Anita Page
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:   24. elokuuta 1929  3. marraskuuta 1930
Kesto:  76 minuuttia
Alkuperäiskieli:  mykkä (englanti)
Tuotto:  857 000 USD
Edeltäjä:  Tanssivat tyttäremme
Seuraaja:  Punastuvat morsiamemme
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Puolineitseitä (engl. Our Modern Maidens) on Jack Conwayn ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen mykkädraamaelokuva vuodelta 1929. Draaman pääosissa ovat Joan Crawford viimeisessä mykkäelokuvaroolissaan, Rod La Rocque, Douglas Fairbanks Jr. ja Anita Page. Metro-Goldwyn-Mayer oli elokuvan tuotantoyhtiö ja jakelija.
Puolineitseitä sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 24. elokuuta vuonna 1929. New Yorkin ensi-ilta oli 6. syyskuuta 1929 ja maanlaajuinen 8. syyskuuta. Suomen ensi-ilta oli 3. marraskuuta vuonna 1930. Puolineitseitä osoittautui menestykseksi; elokuva tuotti maailmanlaajuisesti 857 000 dollaria. Puolineitseitä julkaistiin VHS:lle 5. syyskuuta 2000 ja DVD:lle 21. syyskuuta 2010.
Päätähdet Joan Crawford ja Douglas Fairbanks Jr. menivät elokuvan kuvauksien aikana naimisiin 3. kesäkuuta 1929.
Juoni

Perijätär Billie Brown (Joan Crawford) on kihloissa pitkäaikaisen rakkaansa Gil Jordanin kanssa (Douglas Fairbanks Jr.), joka on aloitteleva diplomaatti. Kun Billie menee tapaamaan vanhempaa diplomaattia Glenn Abbottia (Rod La Rocque) varmistaakseen, että Gil saa suotuisan tehtävän, Billie ja Glenn kieltämättä molemmat viehättyvät toisistaan. Samoin Gil on ihastunut Kentucky Straffordiin (Anita Page), Billien parhaaseen ystävään, joka tulee raskaaksi Gilille. Gil tajuaa, että hän rakastaa Kentuckya, mutta menee kaikesta huolimatta naimisiin Billien kanssa. Kun Gil saa tietää, että Billie rakastaa oikeasti Glenniä ja samoin Billie saa tietää, että Gil rakastaa Kentuckya, he mitätöivät tuoreen avioliittonsa ja molemmat lähtevät oikeiden rakastettujensa luokse.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joan Crawford  | … |  Billie Brown   |
|  Rod La Rocque  | … |  Glenn Abbott alias "Dynamite"   |
|  Douglas Fairbanks Jr.  | … |  Gil Jordan   |
|  Anita Page  | … |  Kentucky Strafford   |
|  Josephine Dunn  | … |  Ginger   |
|  Edward Nugent  | … |  Reg   |
|  Albert Gran  | … |  B. Bickering Brown   |
Aiheesta muualla

Puolineitseitä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Puolineitseitä Elonet.
Puolineitseitä AllMoviessa. (englanniksi)
Plužine

| Plužine |
| --- | --- |

 vaakuna
 Plužinen sijainti Montenegron kartalla
 Koordinaatit: 43°9′0″N, 18°49′48″E 
Valtio:   Montenegro
Hallinto:  
 – Pormestari:  Mijuško Bajagić
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  854 km²
Väkiluku (2003):  3 246
Postinumero:  81435
Suuntanumero(t):  +382 40
 
 www.pluzine.cg.yu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Plužine on kaupunki ja kunta Montenegron vuoristoisessa luoteisosassa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väkiluvuksi saatiin 3 246 asukasta, sen kaupunkikeskuksessa heistä asui 1 494. Kunnan asukkaista 61 % oli tuolloin etnisiä serbejä.
Plužinen kaupunkikeskusta siirrettiin vuonna 1975 Piva-jokeen rakennetun padon luoman tekojärven tieltä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Plužine Wikimedia Commonsissa
Montenegron kunnat
Andrijevica
Bar
Berane
Bijelo Polje
Budva
Cetinje
Danilovgrad
Gusinje
Herceg Novi
Kolašin
Kotor
Mojkovac
Nikšić
Petnjica
Plav
Pljevlja
Plužine
Podgorica
Rožaje
Šavnik
Tivat
Tuzi
Ulcinj
Žabljak
Zeta