stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juhlajätkät
Rooleissa

Andres Pass – Jammu
Matti Kuusniemi – Kipe
Aatto Paasonen – Alpo
Sami Saarinen – Pekkuli
Ville Lähde – Rantala
Antti Kiuru – Mr. Yokomuna
Toni Lapinlampi – Talkkari
Marko Suksi – Pizzamies
Antti Murtonen – Tope
Sabina – Saara
Tuotanto

Sarjan viisi protojaksoa kuvattiin Jammun esittäjän Andres Passin senaikaisessa kerrostaloasunnossa.
Sarjan ensimmäisen varsinaisen tuotantokauden kuvaamista varten Trash Video vuokrasi joulukuussa 2006 Hervannasta kerrostaloasunnon, joka lavastettiin ryhmän käyttöön. 13 jaksoa kuvattiin 65 kuvauspäivän aikana tässä asunnossa ja sen lähistöllä. Muutamia kuvauspäiviä ryhmä kuvasi Hervannan ulkopuolella ja muutamia inserttejä saatiin second unitilta mm. Jyväskylästä.
Sarjan vielä ollessa tekeillä Trash Video järjesti useita koeyleisöiltoja, joissa halukkaat pääsivät katsomaan uusia jaksoja, tosin vielä ilman lopullisia muutoksia. Sarjan tunnusmusiikin on tehnyt tamperelainen yhtye Ruaste.
Jaksot

Ensimmäiset viisi jaksoa, niin sanotut protojaksot, tehtiin vuosina 2000–2004. Vuonna 2006 näitä samoja jaksoja alettiin tehdä uudelleen samalla, kun täysin uusia jaksoja ruvettiin tekemään. Ensimmäisen varsinaisen tuotantokauden jaksot valmistuivat vuonna 2008, ja niistä neljällä on sama nimi kuin sitä vastaavalla protojaksolla. Osa jaksoista ajoittuu eri tapahtumajärjestykseen kuin protojaksot.
Tuparit
Serkkupoika
Juhlakalu
Juhannuskarkelot
Hervannan lohikäärme (protojakso: Tiikerinsilmä)
King'O'waR
Lastentarhan kyttääjä
Lunta tupaan!
Anna palaa, Alpo
Rantalan oma jakso
Zargonin haaste
Zargon nousee
Jouluyö, älä lyö
Jaksot > Protojaksot

Tuparit (2000)
Serkkupoika (2001)
Lunta tupaan (2002)
Tiikerinsilmä (2003)
Juhlakalu (2004)
Aiheesta muualla

Viralliset Juhlajätkät-Internet-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Juhlajätkät – Season 1 Trash Videon Internet-sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Findiepedia-artikkeli Juhlajätkistä (Arkistoitu – Internet Archive)
Pyykönen, Juha: Juhlajätkät – Season 1 -arvostelu. Elitisti, 21.10.2008.
Natalja Lavrova

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten rytminen voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten rytminen voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten rytminen voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Venäjä> Naisten rytminen voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sydney 2000 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 |  joukkuekilpailu |  |
Natalja Aleksandrovna Lavrova (ven. Наталья Александровна Лаврова, 4. elokuuta 1984 Penza – 23. huhtikuuta 2010) oli venäläinen rytminen voimistelija. Hän voitti olympiakultaa kesäolympialaisissa 2000 ja 2004. Myöhemmin hän toimi valmentajana seura- ja maajoukkuetasolla.
Lavrova kuoli 25-vuotiaana 23. huhtikuuta 2010 Penzan lähellä sattuneessa auto-onnettomuudessa, jossa hänen sisarensa ajama auto joutui kolariin toisen auton kanssa. Lavrova ja hänen sisarensa kuolivat onnettomuudessa heti.
Muumit ja Taikurin hattu

| Muumit ja Taikurin hattu |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Norsk Strek AS
Julkaisija:  WSOY Multimedia, myöhemmin Nordic Softsales
Julkaistu:  1997
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Windows / Macintosh
Jakelumuoto:  CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Muumit ja Taikurin hattu on vuonna 1997 julkaistu kolmas Muumi-tietokonepeli. Peli on grafiikaltaan paljon edellisiä muumipelejä kehittyneempi ja monimutkaisempi. Pelissä Muumihahmot puhuvat, ja Muumipappaa, Piisamirottaa, Taikuria sekä Mörköä lukuun ottamatta hahmojen suomenkielisinä ääninä on Muumilaakson tarinoista tutut äänet.
Muumilaakso nähtynä pelissä.
Taikuri on pulassa, sillä Kuningasrubiini on jälleen kadoksissa. Peli on vapaamuotoinen jatko Tove Janssonin Taikurin hattu -kirjalle. Pelin alussa kertoja kertoo Taikurin – sen jälkeen kun hän sai kuningasrubiinin Tiuhtin ja Viuhtin toivomuksen avulla – törmänneen matkalla pyrstötähteen. Hän selvisi muutamalla mustelmalla, mutta rubiini särkyi ympäri Muumilaaksoa yhdeksäksi palaseksi, ja tämän jälkeen Taikuri on ollut allapäin. Taikurin hattu kuitenkin tietää, että Muumilaakson asukkaat ovat löytäneet kaikki palaset, ja hattu on valmis kokoamaan pelaajan avustuksella rubiininpalaset kokoon erilaisissa tehtävissä ympäri Muumilaaksoa, josta palkkiona saa yhden rubiinin palasen per tehtävä.
Pelaaja auttaa taikuria tekemällä salaiset tehtävät, joiden avulla Kuningasrubiini saadaan takaisin. Rubiini on hajonnut yhdeksäksi palaksi ympäri Muumilaaksoa, ja laakson asukkaat ovat piilottaneet kukin löytämänsä kappaleen. He luovuttavat palasensa tehtävien ratkaisuja vastaan. Kun kaikki yhdeksän palasta ovat koossa Taikurin hatussa, ne yhdistyvät jälleen kokonaiseksi. Pelaajan oppaina toimivat Muumipeikko ja Niiskuneiti. Hauskat tehtävät opettavat muun muassa kellonajat, kasvien, marjojen ja jalokivien nimiä, aakkoset, sävelasteikon ja paljon muuta.
Ääninäyttelijät > Suomenkieliset äänet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Inkeri Wallenius  | … |  Kertoja   |
|  Rabbe Smedlund  | … |  Muumipeikko   |
|  Aila Svedberg  | … |  Niiskuneiti, Mymmeli   |
|  Elina Salo  | … |  Pikku Myy   |
|  Petteri Summanen  | … |  Muumipappa   |
|  Ulla Tapaninen  | … |  Muumimamma   |
|  Eero Ahre  | … |  Nipsu   |
|  Timo Torikka  | … |  Nuuskamuikkunen   |
|  Tapio Hämäläinen  | … |  Hemuli   |
|  Marja Packalén  | … |  Tuu-tikki, Tiuhti   |
|  Leena Uotila  | … |  Viuhti, rouva Vilijonkka   |
|  Jukka Rasila  | … |  Piisamirotta, Mörkö   |
|  Esa Saario  | … |  Taikuri   |
|  Kai Salomaa  | … |  Taikurin hattu   |
Tehtävät

Muutetaan Vilijonkan talo mopin avulla viidakoksi, jossa sen jälkeen pitää ottaa kiinni kymmenen apinaa.
Kerätään Muumipeikon ja Niiskuneidin kanssa Hemulin kadonneet kasvit.
Tehdään Hattivattien saarella taikasauvojen avulla sähköistä taidetta ja näin saadaan taivas selkeäksi.
Autetaan uimahuoneella Muumipappaa muistelmien teossa. (tapahtumat pohjautuvat Muumipapan urotyöt -kirjaan)
Opitaan Piisamirotan kanssa kellonaikoja ja onnenpyörällä jalokivien nimiä.
Koristellaan Pikku Myyn kanssa kakku Muumitalon keittiössä.
Kootaan Muumipapan sanakirja (jonka Nipsu heitti hattuun olettaen, että siitä tulisi kultaa ja jalokiviä) keräämällä kirjaimet, jotka ensin olivat hatusta tulleita ötököitä.
Opitaan Tiuhdin ja Viuhdin kanssa marjojen nimiä.
Opitaan Nuuskamuikkusen teltassa sävelasteikko ja soitetaan "musikordilla" kappale.
Edellisten pelien tapaan esineiden painaminen hiiren kohdistimella saa aikaan jotain, mutta vain muutamassa kohdassa. Muumitalon vieressä olevasta kristallipallosta kertoja kertoo erilaisista Muumilaakson asukkaista, kuten Möröstä ja hattivateista.
Pelin alkuvalikosta voi valita, meneekö Taikurin vuorelle kuuntelemaan tarinaa kuningasrubiinista, meneekö suoraan Muumilaaksoon, lukeeko Muumien luojasta, Tove Janssonista, vai lopettaako pelin.
Muumit
| --- | --- |
Hahmot:   Muumipeikko  Muumimamma  Muumipappa  Nuuskamuikkunen  Pikku Myy  Nipsu  Niiskuneiti  Niisku  Haisuli  Hattivatit  Mörkö  Hemuli  Vilijonkka  Mymmeli  Noita  Aliisa  Tuu-tikki  Surku  Poliisimestari  Tiuhti ja Viuhti  Piisamirotta  Hosuli  Juksu  Fredrikson 
Paikat:   Muumilaakso  Muumitalo 
Kirjat:   Muumit ja suuri tuhotulva  Muumipeikko ja pyrstötähti  Taikurin hattu  Muumipapan urotyöt  Vaarallinen juhannus  Taikatalvi  Näkymätön lapsi ja muita kertomuksia  Muumipappa ja meri  Muumilaakson marraskuu 
Kuvakirjat:   Kuinkas sitten kävikään?  Kuka lohduttaisi Nyytiä?  Vaarallinen matka  Outo vieras Muumitalossa 
Televisiosarjat:   Die Muminfamilie (1959) jaksot  Muumipeikko (1969) jaksot  Mūmin (1969) jaksot  Shin Mūmin (1972) jaksot  Mumindalen (1973) jaksot  Muumien maailma (1978) jaksot  Muumilaakson tarinoita (1990) hahmot  jaksot  Muumilaakso (2019) hahmot  jaksot 
Elokuvat:   Muumipeikko ja pyrstötähti (1992)  Muumi ja vaarallinen juhannus (2008)  Muumi ja punainen pyrstötähti (2010)  Muumit Rivieralla (2014)  Muumien taikatalvi (2017)  Muumipeikko ja pyrstötähti (2021)  Muumipapan urotyöt – Erään nuoren Muumin seikkailut (2021) 
Lyhytelokuvat:   Kuka lohduttaisi Nyytiä?  Kuinkas sitten kävikään? 
Sarjakuva:  Muumipeikko (sarjakuva)
Videopelit:   Muumit piilosilla  Muumit meren aalloilla  Suuri Muumijuhla  Muumit ja Taikurin hattu  Muumit ja Näkymätön lapsi  Moomin’s Tale  Muumit ja Taikatalvi  Muumit ja Taikalamppu  Muumipappa kalassa  Muumit ja Salaperäiset huudot  Muumit ja Suuri syysjuhla  Nuuskamuikkunen – Muumilaakson melodia 
Lautapelit:   Muumien hillojahti  Muumien purnukkajahti  Muumipeli 
Muuta:   Muumimaailma  Muumimuseo  muumimuki  Luettelo Muumimukeista
Mogens Camre

Camre vuonna 2011.
Mogens Niels Juel Camre (29. maaliskuuta 1936 Randers – 5. joulukuuta 2016) oli tanskalainen poliitikko, joka toimi Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 1999–2009 edustaen Tanskan kansanpuoluetta. Camre istui myös kansankäräjillä vuosina 1968–1987, jolloin hän oli Sosiaalidemokraattien edustajana.
Camre joutui vuonna 2009 useiden erimaalaisten poliitikkojen kritiikin kohteeksi väitettyään ranskalaisen radiokanavan haastattelussa, että itäeurooppalaiset ovat Pohjois-Euroopan asukkaita tyhmempiä. Tanskan kansanpuolueen puheenjohtajana toiminut Pia Kjærsgaard kuitenkin tuki Camren näkemystä.
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta Mogens Camre Wikisitaateissa
Mogens Camren kotisivut (tanskaksi)
Mogens Camre Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Ned Harkness

Ned Harkness (19. syyskuuta 1919 – 19. syyskuuta 2008) oli kanadalaissyntyinen, Yhdysvalloissa asunut jääkiekko- ja haavipallovalmentaja. Hän työskenteli yliopistoilla ja valmensi NHL-tasollakin Detroit Red Wings -seuraa. Hän kuuluu sekä United States Hockey Hall of Fameen että Lacrosse Museum and National Hall of Fameen.
Mélanie Disdier

| Mélanie Disdier |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 16.7.2024–  
Ryhmä:  Euroopan patriootit
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. tammikuuta 1974 (ikä 50) Cambrai, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Tiedot
Puolue:  Kansallinen liittouma
Mélanie Disdier (s. 27. tammikuuta 1974 Cambrai, Ranska) on ranskalainen poliitikko. Disdier edustaa Kansallinen liittouma -puoluetta. Disdier on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2024 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Euroopan patriootit -ryhmää.
Aiheesta muualla

Mélanie Disdier Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
NONONO

| NONONO |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2012–
Tyylilaji:  elektro, pop rock, indie rock, indie pop
Kotipaikka:   Tukholma, Ruotsi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Stina Wäppling   Tobias "Astma" Jimson   Michel "Rocwell" Flygare  
Levy-yhtiö:  Warner Music, 2012–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
NONONO on ruotsalainen vuonna 2012 perustettu kolmihenkinen yhtye, jonka muodostavat laulaja Stina Wäppling sekä kappaleiden tuotannoista vastaavat Astma ja Rocwell. Yhtye solmi levytyssopimuksen Ruotsin Warner Musicin kanssa vuonna 2012.
Yhtyeen esikoissingle ”Like The Wind” julkaistiin loppuvuodesta 2012, mutta kappale ei noussut listoille. Vasta yhtyeen seuraava single, huhtikuussa 2013 julkaistu ”Pumpin' Blood” sai huomiota. Kappale nousi Yhdysvalloissa Billboardin Alternative Songs-listan sijalle 22 sekä Billboardin rock-listan 23:nneksi. Kappale nousi singlelistoille myös Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä. Suomessa kappale sai tunnettavuutta syksyllä 2013, kun se soi MTV3-kanavalle siirtyvien Lotto-lähetyksien mainoksissa.
Esikoisalbuminsa We Are Only What We Feel yhtye julkaisi maaliskuussa 2014.
Yhtye soitti ensimmäisen Suomen keikkansa 27. kesäkuuta 2014 Provinssirockissa.
Diskografia > Albumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Listasijoitukset> FIN  | Listasijoitukset> SWE  | Listasijoitukset> AUT  | Listasijoitukset> GER  | Listasijoitukset> SWI  | Listasijoitukset> USA  | Myynti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| We Are Only What We Feel |  Julkaistu: 13. maaliskuuta 2014  Levy-yhtiö: Warner Music  Formaatti: CD, LP, digitaalinen | – | – | – | – | – | – |  |
| Undertones |  Julkaistu: 28. syyskuuta 2018  Levy-yhtiö: Warner Music  Formaatti: LP, digitaalinen | – | – | – | – | – | – |  |
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Single | Singlelista  | Singlelista  | Singlelista  | Singlelista  | Singlelista  | Singlelista  | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | ”Like The Wind” | – | – | – | – | – | – | We Are Only What We Feel |
| 2013 | ”Pumpin' Blood” | – | – | 16  | 30  | 55  | 119 | We Are Only What We Feel |
| 2014 | ”Hungry Eyes” | – | – | – | – | – | – | We Are Only What We Feel |
| 2014 | ”One Wish” | – | – | – | – | – | – | We Are Only What We Feel |
| 2017 | ”Masterpiece” | – | – | – | – | – | – | Undertones |
| 2018 | ”Lost Song” | – | – | – | – | – | – | Undertones |
| 2018 | ”Friends” | – | – | – | – | – | – | Undertones |
| 2018 | ”Ego” | – | – | – | – | – | – | Undertones |
| 2018 | ”Dancing (Mumbai Wedding)” | – | – | – | – | – | – | Undertones |
Diskografia > Musiikkivideot

Pumpin' Blood (2013 – ohj. Magnus Härdner)
Hungry Eyes (2014 – ohj. Amir Chamdin)
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Munkkiniemen kartano

Munkkiniemen kartanon päärakennus.
Munkkiniemen kartano (ruots. Munksnäs gård) on kartano Helsingin Munkkiniemessä. Kartanon maat ovat käytännössä kokonaisuudessaan jääneet kaupunginosan rakentamisen alle. 1800-luvun alkupuolella rakennettu päärakennus on nykyisin Kone Oyj:n omistuksessa.
Kartano on tullut tunnetuksi muun muassa sinne sijoittuvasta elokuvasta Katariina ja Munkkiniemen kreivi (1943), joka tosin kuvattiin Herttoniemen kartanossa.
Kirjallisuutta

Snellman, Alex –  Ripatti, Anna: Munkkiniemen kartano.  Helsinki:  Kone, 2015.  ISBN 978-952-93-5809-0.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Munkkiniemen kartano Wikimedia Commonsissa
Munkkiniemen kartano. Helsingin rakennusvirasto.
Päärakennus vuonna 1908.
Alakerran sali.
Musiq Soulchild

| Musiq Soulchild |
| --- | --- |
 Musiq Soulchild Chicagossa 27. helmikuuta 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. syyskuuta 1977 (ikä 47) Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2000–
Tyylilajit:  R&B, Neo soul
Levy-yhtiöt:  Def Soul (2000–2005) Atlantic (2006–)
Aiheesta muualla
www.musiqsoulchild.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Taalib Johnson (s. 16. syyskuuta 1977 Philadelphia, Pennsylvania), taiteilijanimeltään Musiq Soulchild, on yhdysvaltalainen neo soul- ja R&B-laulaja.
Musiq Soulchild aloitti uransa Def Soul -levymerkillä vuonna 2000. Hän omaksui jo kerran jättämänsä "Soulchild"-nimen uudelleen siirryttyään Atlantic Recordsille vuonna 2006.
Musiq Soulchild on ollut useaan otteeseen Grammy-ehdokkaana. Häneltä on ilmestynyt tähän mennessä neljä studioalbumia sekä useita singlejä, ja hän on tehnyt vierailevan esiintymisen muun muassa Santanan albumilla Shaman (2002).
Albumit

Aijuswanaseing
Julkaistu 14. marraskuuta 2000
Billboard 200: #24, R&B: #4
Singlet: "Just Friends (Sunny)", "Love", "Girl Next Door"
Juslisen
Julkaistu 7. toukokuuta 2002
Billboard 200: #1, R&B: #1
Singlet: "Halfcrazy", "Dontchange"
Soulstar
Julkaistu 9. joulukuuta 2003
Billboard 200: #13, R&B: #3
Singlet: "Forthenight", "Whoknows"
Luvanmusiq
Julkaistu 13. maaliskuuta 2007
Billboard 200: #1, R&B: #1
Singlet: "B.U.D.D.Y.", "Teachme"
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Mustjärvi (Heinola)

| Mustjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°10′30″N, 26°18′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Karijärven valuma-alue (14.94)
Laskuoja:  oja Konttilampeen 
Järvinumero:  14.946.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  89,5 m  
Pituus:  890 m  
Leveys:  260 m  
Rantaviiva:  2,209 km  
Pinta-ala:  14,085 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMustjärvi 
Mustjärvi  on Päijät-Hämeessä Heinolassa  Taipalen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 890 metriä pitkä, 260 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 14,1 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Karijärven valuma-alueella (14.94), jonka Rihunlammen valuma-alueeseen (14.946) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 89,5 metriä mpy.
Natalja Kuzjutina

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten judo. Olympialaiset  | Maa:   Venäjä> Naisten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Rio de Janeiro 2016 | 52 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Tokio 2019 | 52 kg |  |
|  Pronssia | Tokio 2010 | 52 kg |  |
|  Pronssia | Tšeljabinsk 2014 | 52 kg |  |
|  Pronssia | Budapest 2017 | 52 kg |  |
|  Pronssia | Tokio 2019 | joukkue |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Hopeaa | Minsk 2019 | 52 kg |  |
|  Pronssia | Baku 2015 | 52 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tbilisi 2009 | 52 kg |  |
|  Kultaa | Wien 2010 | 52 kg |  |
|  Kultaa | Budapest 2013 | 52 kg |  |
|  Kultaa | Tel Aviv 2018 | 52 kg |  |
|  Hopeaa | Tšeljabinsk 2012 | 52 kg |  |
|  Hopeaa | Montpellier 2014 | 52 kg |  |
Natalja Jurevna Kuzjutina (ven. Наталья Юрьевна Кузютина, s. 8. toukokuuta 1989 Brjansk) on venäläinen judoka, joka on saavuttanut kaikki aikuisten sarjan menestyksensä 52 kg:n painoluokassa.
Kuzjutina on voittanut Euroopan-mestaruuden Tbilisissä 2009, Wienissä 2010, Budapestissa 2013 ja Tel Avivissa 2018 sekä saanut hopeaa Tšeljabinskissa 2012 ja Montpellier’ssa 2014. Prahassa 2020 hän oli viides. Euroopan kisoissa hän on saavuttanut hopeaa Minskissä 2019 ja pronssia Bakussa 2015. EM-joukkuekilpailussa hän on saavuttanut kultaa Miskolcissa 2009 ja Tšeljabinskissa 2012 sekä pronssia Budapestissa 2013. MM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa Tokiossa 2019, pronssia Tokiossa 2010, Tšeljabinskissa 2014 ja Budapestissa 2017 sekä sijoittunut seitsemänneksi Pariisissa 2011 ja Bakussa 2018. Joukkuekilpailussa hän sai MM-pronssia 2019. Hän saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui ensimmäisen ottelun jälkeen. Hän voitti kultaa Kazanin universiadeissa 2013.
Kuzjutina voitti kadettien, eli alle 17-vuotiaiden, Euroopan-mestaruuden 44 kg:n painoluokassa Rotterdamissa 2004 ja alle 48-kiloisissa Salzburgissa 2005. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 52 kg:n sarjassa Prahassa 2007 ja alle 23-vuotiaiden EM-kultaa 52-kiloisissa Antalyassa 2009.
Kuzjutina on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa seitsemän turnausvoittoa, kolme kakkossijaa ja kymmenen kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on kahdeksan turnausvoittoa, kaksi kakkossijaa ja viisi kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kolme Venäjän-mestaruutta..
Nicolas Marroc

Marroc Formula 3 Euroseries, Hockenheim.
Nicolas Marroc (s. 5. joulukuuta, 1986 La-Roche-sur-Yon) on ranskalainen moottoriurheilija. Hän aloitti kilpa-uransa vuonna 2006 Formula Campus Renault-sarjassa keräten 44 pistettä ja saavuttaen yhden palkintokorokesijan. Vuonna 2007 Marroc kilpaili Ranskan Formula Renault 2.0-sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2008 Marroc ajoi Eurocup Formula Renault-sarjassa jääden niin ikään ilman pisteitä. Hän ajoi samana vuonna Formula Renault 2.0 WEC-sarjassa saavuttaen yhden pisteen. Vuonna 2009 hän ajoi Saksan Formula 3-sarjassa saavuttaen 14 pistettä. Vuonna 2010 Marroc ajoi Formula 3 Euroseries-sarjassa saavuttaen kaksi palkintokorokesijaa ja keräten yhdeensä 10 pistettä. Vuonna 2011 Marroc on ajanut Le Mansin 24 tunnin ajoa. Hän osallistui samana vuonna marraskuun lopussa ajettuun GP2-sarjan ulkopuolliseen GP2-finaaliin ajaen Ocean Racing Technology-tallissa.
Ned Luke

| Ned Luke |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. lokakuuta 1958 (ikä 66)  Danville, Illinois
Ammatti:  näyttelijä
Lapset:  1 lapsi
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Ned von Leuck
Aktiivisena:  1984–
Merkittävät roolit:  Michael De Santa (GTA V)
Aiheesta muualla
IMDb 
Ned Luke (syntymänimeltään Ned von Leuck; s. 4. lokakuuta 1958 Danville, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Luke tunnetaan parhaiten roolistaan Michael De Santana myyntiennätyksiä rikkoneessa Grand Theft Auto V -videopelissä. Hän vastusti alun perin agenttinsa ehdottamaa videopelirooliin koe-esiintymistä, mutta muutti mielensä luettuaan käsikirjoituksen.
Vuosina 2005–2009 Luke piti taukoa näyttelemisestä, ja avasi veljensä kanssa ravintolan kotikaupunkiinsa Danvilleen.
Mogausmehuu

| ”Mogausmehuu” Spekti mukana Tasis |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Diktaattorimies
 Julkaistu: 12. marraskuuta 2010
 Tuottaja(t): Elastinen
 Tyylilaji: rap, pop
 Kesto: 03.19
 Levy-yhtiö: Rähinä Records
Spektin muut singlet
| ”Pojat on poikii” 2010 | ”Mogausmehuu” 2010 | ”Kunnon mestaan vetää” 2011 |
"Mogausmehuu" on helsinkiläisen rap-artisti Spektin 12. marraskuuta 2010 julkaistu ensimmäinen single hänen ensimmäiseltä sooloalbumiltaan Diktaattorimies. Kappaleen tuotannosta vastaa Elastinen, ja sillä vierailee rap-artisti Tasis.
Kappaleet

Mogausmehuu (mukana Tasis)
Napalävistys

Napalävistys.
Napakoru lähikuvassa.
Napalävistys on navan ylä- tai alapuolen kielekkeeseen tehtävä lävistys. Tavallisimmin napa lävistetään sen yläosassa olevasta ihokielekkeestä, mutta lävistys navan ala- tai sivuosissa on myös mahdollinen. Varsinaista napaa ei voi lävistää, ellei se ole erittäin ulkoneva.
Napalävistyksen paranemisaika on noin 3-12 kuukautta, joka on keskimäärin pitempi aika kuin muissa lävistyksissä. Napalävistyksillä on myös joskus taipumus kasvaa ulos ihosta.
Napakoru

Napakoru on lävistyskoru, jonka tapin toisessa tai molemmissa päissä sijaitsee kierteellä kiinnitettävä pallo tai muu koriste. Korun pituus vaihtelee välillä 8–12 millimetriä, ja yleisin paksuus on 1,6 millimetriä. Napakorujen valikoima on nykyään suuri, ja niissä voi olla erilaisia roikkuvia koristeita, korukiviä tai ketjuja. Napalävistyksessä voi käyttää myös renkaita, "hevosenkenkiä" tai kaarevia koristeita (curved barbell) eli ns. banaaneja.
Napakorun lävistysmateriaalina, ensikoruna, voidaan käyttää EU:n nikkelidirektiivin mukaista materiaalia. Sen mukaan nikkeliä saa vapautua tuotteesta enintään 0,2 mikrogrammaa neliösenttiä kohti viikossa.
Käyttökoruna nikkelin vapautumisen enimmäismäärä on 0,5 mikrogrammaa neliösenttiä kohti viikossa.
Napalävistys voi tulehtua, jos sitä ei hoida hyvin. Lävistystä hoidetaan vain pelkällä juoksevalla vedellä tai ärtyneenä/tulehtuneena suolavedellä 1-2 kertaa vuorokaudessa. Suolavettä saa maksimissaan käyttää kaksi viikkoa, jotta vältettäisiin liiallista kuivumista, joka lisää korun uloskasvuriskiä. Suolavettä saa apteekista muutamalla eurolla, eikä sitä suositella tehtävän itse, koska ainesosia on vaikea mitata. Väärin tehty suolaliuos on enemmän haitaksi kuin hyödyksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.finlex.fi/fi/laki/alkup/2005/20050494
Nicolas M. Mondejar

Nicolas Mollenedo Mondejar (15. syyskuuta 1924 – 10. helmikuuta 2019) oli filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 4. huhtikuuta 1953 ja nimitettiin Cebun arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Grumentumin titulaaripiispaksi 17. heinäkuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat Antonio José Frondosa ja Manuel S. Salvador.
Mondejar sai 19. joulukuuta 1974 nimityksen Romblonin ja 21. marraskuuta 1987 San Carlosin piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 25. heinäkuuta 2001.