stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Timoniemi
Kylälehti Timoniemen Netti

Timoniemen kylälehti Timoniemen Netti on ilmestynyt 10. joulukuuta 2000 alkaen neljä kertaa vuodessa. Lehden jutut on luettavissa kylän Internet-sivuilla numerosta 10 alkaen.
Alkuun lehden päätoimittajana toimi sen perustaja, Maija Tähkävuori. Tällä hetkellä lehden päätoimittajana toimii Teija Haverinen.
Tekniikan tulo Timoniemelle

Timoniemen ensimmäinen puhelin oli Onnelan talossa 1930-luvulla. Timoniemenvaaran ensimmäinen puhelin oli Tulisalmessa, lossissa 1960-luvulla. Ensimmäiset sähköt tulivat Timoniemelle koulun läheisyyteen ja Timoniemenvaaralle 1949.
Tällä hetkellä kylällä on Kaisanet Oy:n WiMax laajakaista ja alkuvuodesta 2011 Soneran avaama 3G-verkko.
Aiheesta muualla

Kylän Internet-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Trond Kverno

Trond Hans Farner Kverno (s. 20. lokakuuta 1945, Oslo, Norja) on norjalainen säveltäjä ja kirkkomuusikko.
Elämänvaiheet ja työ

Kverno suoritti urkurin ja kanttorintutkinnon 1967, sekä kuoronjohtajan tutkinnon 1968. Hän on toiminut kirkkomuusikkona eri puolilla Norjaa, Tanumissa, Rjukanissa, Fagerborgissa, Risissä ja Oslon Margaretetakyrkan-kirkossa, joka on Ruotsin kirkon kirkko Norjassa. Vuodesta 1970 hän toimi Oslon Musiikkikonservatorion lehtorina ja professorina vuodesta 1994.
Hän on ollut keskeinen hahmo Norjan kirkkomusiikkielämän kehityksessä 1970 luvulta alkaen. Hän oli jäsen Norjan kirkon liturgisessa toimikunnassa ja on säveltänyt runsaasti liturgista musiikkia. Norjan kirkon virsikirjassa on lähes 27 hänen sävelmäänsä, Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa kuusi ja Suomen ev. lut. kirkon ruotsinkielisessä virsikirjassa kaksi.
Hän erosi Norjan kirkosta ja vihittiin papiksi Norjan ortodoksisessa kirkossa (Den norske ortodokse kirke) 1996 ja 1998 hänet vihittiin piispaksi Christ Catholic Church International (CCCI) nimiseen kirkkoon, sen Norjassa toimivaan hiippakuntaan ”Den Hellige Oppstandelses Stift”, joka kuuluu Apostolic Orthodox Catholic Church in Europe -nimiseen kirkkoon.
Kvernon sävellyksiä (valikoima)

Kuoroteoksia ja kirkkomusiikkia
Livets tre (1972)
Deus noster refugium (1972)
Jesu Kristi syv ord på korset (1973)  Jeesuksen seitsemän sanaa ristillä
Tu solus Dominus (1974)
Rydd vei for Herren (1975)
Jesus satt i båten, Pieni koraalikantaatti lapsikuorolle ja soittimille (1976)
Nunc dimittis  (1976)
Ave maris stella (1976)
Missa fidei mysterii (1983)
Missa orbis factor (1985)
Passio secundum Matthaeum (Matteuspassio) (1986)
Markuspasjonen, liturginen, kuusiosainen kuoroteos kuorolle ja solisteille	(2004)
Judica me Deus (2014)
Myrra og røykelse angar (2014)
Completorium In Noctibus (1989)
Missa Simplex (1990).
Virsisävelmät Ruotsin kirkon virsikirjassa
Virret
413 Jonkun on jäätävä valvomaan Noen må våke i verdens natt (Svein Ellingsen 1975, suom. Anna-Maija Raittila 1982)
610 Veneen kokkaan Jeesus Jesus satt i båten (Anders Frostenson 1957, suom. Anna-Mari Kaskinen 1999)
651 Kun luova tahto kaikkeuden Herran En dag skal Herrens skaperdrømmer (Eyvind Skeie 1978,  suom. Anna-Maija Raittila 1982, 2000)
Kertosäkeiset psalmivirret
659 Kuin peura janoissaan Som hjorten trängtar till (Kertosäe Ps. 42: 2 Teksti Ps. 42 Muok. suom. Jarmo Kainulainen 1999,)
660 Herra on kuningas Herren är nu konung (Kertosäe Ps. 97: 1 Teksti Ps. 47 Muok. suom.Jarmo Kainulainen 1999)
661 Valvokaa ja rukoilkaa sillä Herra tulee Vaka och bed, ty dagen är nära (Kertosäe Matt. 24: 42 muk. Teksti Ps. 50, muok. suom. Jarmo Kainulainen 1999)
671 Nyt sieluni odottaa Herraa Min själ väntar efter Herren (Kertosäe Ps. 130: 6a Teksti Ps. 134 muk. muok, suom. Sirpa Lampinen 1999)
675 Marian kiitosvirsi (Kertosäe Ps. 103: 1 Teksti Luuk. 1: 46‑55. Säv. VIII psalmisävelmä)
677 Simeonin kiitosvirsi (Kertosäe Rukoushetkistä, Teksti Luuk. 2: 29‑32 )
Tyscon

Tyscon on Motorpowerin oma mönkijämerkki, jonka mönkijöitä on usealla eri nimellä. Tysconin mallien kuutiotilavuus on 50cc-400cc. Suurin osa malleista on 250cc. Tyscon valmistaa myös crossipyöriä ja skoottereita
Tuulikki Karjalainen

Pirkko-Liisa Tuulikki Karjalainen (o.s. Kaprio; 6. tammikuuta 1939 Tampere – 1. helmikuuta 2012 Kajaani) oli suomalainen kulttuurivaikuttaja ja kamarineuvos. Hän oli Kuhmon kamarimusiikin perustajia vuonna 1970.
Karjalainen olisi nuorena tahtonut pianistiksi mutta isänsä vaikutuksesta hän lähti opiskelemaan kieliä. Koulutukseltaan hän oli filosofian kandidaatti. Hän muutti Kuhmoon 1966 ruotsin kielen opettajaksi. Kuhmon kamarimusiikin perustamisen jälkeen hän toimi sen keskeisenä vaikuttajana kuolemaansa saakka ja oli vuosina 1985–2009 päätoiminen toiminnanjohtaja lukuun ottamatta neljää vuotta taiteen keskustoimikunnan puheenjohtajana.
Karjalainen kuoli kaatumisen jälkiseurauksiin.
Tiefenbach

| Tiefenbach |
| --- | --- |
 vaakuna
 Tiefenbach
 Koordinaatit: 48°37.4′N, 13°23.9′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Hallintopiiri:  Ala-Baijeri
Piirikunta:  Passau
Hallinto:  
 – Pormestari:  Christian Fürst
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  49,67 km²
Korkeus:  370 m
Väkiluku (31.12.2020):  6 778
 – Väestötiheys:  136,5 as./km²
 
 www.gemeinde-tiefenbach.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tiefenbach on kunta Passaun piirikunnassa Ala-Baijerissa Saksassa. Se sijaitsee 9 kilometriä Passausta pohjoiseen. Pinta-alaa kunnalla on 49,67 neliökilometriä ja asukasluku oli vuoden 2020 lopussa 6 887. Väentiheys oli 137 asukasta/km2. Kunnan pormestarina toimii Christian Fürst.
Tiefenbachin asukasluku on kehittynyt viime vuosikymmeninä seuraavasti:
1970: 4 509 asukasta
1987: 5 930 asukasta
2000: 6 725 asukasta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tiefenbach Wikimedia Commonsissa
Kunnan verkkosivut (saksaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Tiefenbach_(bei_Passau)
Käännös suomeksi
Puolisuora

Suora, puolisuora ja jana.
Puolisuora eli säde on geometriassa suoran puolikas. Se voidaan määritellä esimerkiksi niin, että valitaan ensin kaksi pistettä  A ja  B, josta  A valitaan alkupisteeksi ja  B kauttakulkupisteeksi. Puolisuora piirretään asettamalla viivain kulkemaan pisteiden kautta ja vetämällä viiva aloittaen pisteestä  A ja jatkaen pisteen  B kautta eteenpäin. Toinen tapa määritellä se on valita suora ja siltä haluttu piste A. Suora katkaistaan pisteen kohdalta, jolloin syntyy kaksi puolisuoraa. Puolisuora merkitään usein  {\overline {AB}}, jos alkupiste on sovittu  A:ksi, tai  {\overrightarrow {AB}}, jos halutaan korostaa suuntaa. Merkinnät luetaan silloin "puolisuora AB".
Ominaisuuksia

Puolisuoralla on lähes kaikki suoran ominaisuudet, mutta suoralta puuttuu alkupiste. Puolisuoraa käytetäänkin tilanteissa, jossa halutaan aloittaa suora tietystä pisteestä ja osoittaa suoralle suunta siitä eteenpäin. Alkupiste saattaa olla origo, josta leviää ympärille säteitä, tai kolmion kärki, josta sivujen jatkeet erkanevat.
Ominaisuuksia > Puolisuora lukusuoralla

Lukusuoralla puolisuoraa voidaan pitää puoliavoimena välinä. Puolisuoran pisteet voidaan ilmaista samanlaisella yhtälöllä kuin janalla ja suoralla. Silloin puolisuoran pisteen  x-koordinaatti ilmaistaan alkupisteen   x_{1}-koordinaatin ja kauttakulkupisteen  x_{2}-koordinaatin avulla
missä  0\leq \lambda . Janalla  \lambda :n suurin arvo on 1, ja suoralla  \lambda  saa kaikki reaalilukuarvot.
Ominaisuuksia > Puolisuora tasolla

Tasolla oleva puolisuora
missä  0\leq \lambda .
Ominaisuuksia > Puolisuora avaruudessa

Avaruudessa eli tilassa käytetään yleisesti kolmea koordinaattia  (x,y,z) pisteiden paikan esittämisessä. Janan pisteet voidaan esittää vastaavasti
missä  0\leq \lambda .
Kirjallisuutta

Kivelä, Simo K.: Algebra ja geometria.  Espoo:  Otatieto, 1989.  ISBN 951-672-103-6.
The Blind Boys of Alabama

| The Blind Boys of Alabama |
| --- | --- |
 2018
Tiedot
Toiminnassa:  1939–
Tyylilaji:  gospel
Kotipaikka:  Alabama, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Jimmy Carter, laulu (perustajajäs.)   Bishop Billy Bowers, laulu   Ben Moore, laulu   Eric "Ricky" McKinnie, rummut, perkussiot, laulu   Joey Williams, kitara, laulu   Tracy Pierce, bassokitara   Peter Levin, koskettimet  
Entiset jäsenet:  Clarence Fountain, laulu, johtaja (perustajajäs.) (1940-luku– vuoden 2006 jälkeen mukana terveyden salliessa)  Johnny Fields, laulu (perustajajäs.) (1940-luku–2009)  JT Hutton, laulu (perustajajäs.)   George Scott, laulu (perustajajäs.) (1940-luku–2005)  Ollice Thomas, laulu (perustajajäs.)   Vel Bozman Traylor, laulu (perustajajäs.)   Caleb Butler, rytmikitara   Samuel Butler Jr, rytmikitara, lauluntekijä, sovittaja, manageri, laulu   Lamont Blount, manageri  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Blind Boys of Alabama on yhdysvaltalainen gospel-yhtye. Se perustettiin vuonna 1939 Alabama Institute for the Negro Blind -koulussa, joka oli tarkoitettu sokeille mustaihoisille lapsille Alabaman Talladegassa. Yli 70-vuotisen uransa aikana yhtye on voittanut muun muassa viisi Grammy-palkintoa ja valittu the Gospel Music Hall of Fame -listalle. Yhtye on tehnyt yhteistyötä muun muassa Curtis Mayfieldin, Ben Harperin, Eric Claptonin, Princen ja Tom Waitsin kanssa sekä esiintynyt useissa yhdysvaltalaisissa televisio-ohjelmissa ja kansainvälisillä konserttikiertueilla.
Historia

The Blind Boys of Alabama perustettiin sokeille mustaihoisille lapsille tarkoitetussa the Alabama Institute for the Negro Blind -koulussa Alabaman Talladegassa vuonna 1939. Perustamisen jälkeen yhtye esiintyi 40 vuoden ajan lähes yksinomaan mustalle gospel-yleisölle soittaen kirkoissa, konserttisaleissa ja jopa joillakin stadioneilla Yhdysvalloissa. Yhtyeen ensilevytys, hitiksikin noussut I Can See Everybody's Mother But Mine, levytettiin Veejay-levymerkille vuonna 1948.
1960-luvulla yhtye tuki Martin Luther Kingin kansalaisoikeusliikettä. Yhtye koki uuden nousun suosioon vuonna 1983 hitillään The Gospel at Colonus, jolla se alkoi tavoittaa myös laajempaa yleisöä. 1990-luvulla yhtye oli kahdesti ehdolla Grammy-palkinnon saajiksi ja esiintyi myös Valkoisessa talossa. Sittemmin se on saavuttanut viisi Grammy-palkintoa ja omien levytystensä lisäksi tehnyt yhteistyötä lukuisten yhdysvaltalaisten tunnettujen artistien kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta The Blind Boys of Alabama Wikimedia Commonsissa
Raging Silence

| Raging Silence Uriah Heep |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : joulukuu 1988–  helmikuu 1989
 Julkaistu: toukokuu 1989
 Formaatti: LP, CD, C-kasetti
 Tuottaja(t): Richard Dodd
 Tyylilaji: hard rock, stadionrock, heavy metal
 Kesto: 44.34
 Levy-yhtiö: Legacy Records
Listasijoitukset
  26. (18. kesäkuuta 1989)
Uriah Heepin muut studioalbumit
| Equator 1985 | Raging Silence 1989 | Different World 1991 |
Raging Silence on hard rock -yhtye Uriah Heepin seitsemästoista studioalbumi vuodelta 1989. Levy oli ensimmäinen studioalbumi nykyisen laulusolistin Bernie Shaw’n kanssa. Toinen uusi jäsen albumilla on kosketinsoittaja Phil Lanzon, joka siirtyi Uriah Heepiin Sweet-yhtyeestä. Molemmat tosin olivat tehneet debyyttinsä yhtyeen riveissä jo vuoden 1988 livealbumilla Live in Moscow. Raging Silencella esiintyvä kokoonpano pysyi koossa aina vuoteen 2007 asti.
Kappaleen ”Blood Red Roses” sävelsi yhtyeen aikaisempi laulaja Peter Goalby. Lisäksi yhtye versioi kolme eri esittäjien aiemmin levyttämää kappaletta. Esimerkiksi avausraita ”Hold Your Head Up” on cover Argent-yhtyeen hitistä. Albumin julkaisun jälkeisellä kiertueella Uriah Heep esiintyi 38:ssa maassa.
Basisti Trevor Bolder on myöhemmin kuvaillut Raging Silencea albumiksi, joka palautti Uriah Heepin maanpinnalle, eivätkä ihmiset enää pitäneet yhtyettä kuolleena. Albumi sai myös hyvää palautetta kriitikoilta.
Kappaleet

A-puoli
Hold Your Head Up – 4.33 (säv. Argent/White)
Blood Red Roses – 4.10 (säv. Peter Goalby)
Voice on My TV – 4.20 (säv. Mick Box/Phil Lanzon)
Rich Kid – 4.49 (säv. Trevor Bolder)
Cry Freedom – 4.34 (säv. Box/Lanzon)
B-puoli
Bad Bad Man – 4.11 (säv. Lanzon)
More Fool You – 3.34 (säv. Box/Lanzon)
When the War Is Over – 5.09 (säv. Preswich)
Lifeline – 4.53 (säv. Roddy/Medica/Fredrikson/Haselden)
Rough Justice – 4.21 (säv. Box/Lanzon/Bolder/Bernie Shaw)
Kappaleet > Expanded De-Luxe Edition -bonuskappaleet (Sanctuary 2006)

Miracle Child – 4.10 (singlen b-puoli, säv. Bolder/Box/Lanzon)
Corina – 3.47 (alkuperäinen demoversio, säv. Box/Lanzon/Shaw)
Mr. Majestic – 4.58 (alkuperäinen demoversio, säv. Lanzon)
Pacific Highway – 4.49 (alkuperäinen demoversio, säv. Lanzon/Shaw)
Blood Red Roses – 5.49 (ennenjulkaisematon versio, säv. Goalby)
Hold Your Head Up – 6.15 (ennenjulkaisematon versio, säv. Argent/White)
Corina – 4.42 (live, säv. Box/Lanzon/Shaw)
Kokoonpano > Uriah Heep

Mick Box – kitarat
Lee Kerslake – rummut, laulu
Trevor Bolder – bassokitara, laulu
Phil Lanzon – kosketinsoittimet, laulu
Bernie Shaw – laulu
Kokoonpano > Vierailijat

Brett Morgan – rummut
Frank Ricotti – lyömäsoittimet
Jouset kappaleessa ”When the War Is Over” sovittanut ja soittanut Phil Lanzon
Venäjänkieliset sanat kappaleessa ”Cry Freedom” puhuu Marie Zackojiva
Arvostelut

Allmusic () linkki
Teppo Hauta-aho

Teppo Hauta-aho vuonna 2017.
Teppo Olavi Hauta-aho (27. toukokuuta 1941 Janakkala – 26. marraskuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen kontrabasisti ja säveltäjä.
Ura

Hauta-ahon muusikon ura alkoi Helsingin maalaiskunnan Korsossa, jossa vastapäiseen taloon muuttanut Seppo ”Paroni” Paakkunainen innosti hänet jazzmusiikkiin. Basson hankkiessaan Hauta-aho oli melko iäkäs, mutta soittotaito kehittyi nopeasti. Hän soitti Paakkunaisen kanssa jazzin ohella tanssimusiikkia. Hauta-aho oli 1960-luvulla keskittynyt paljolti moderniin jazziin, mutta opiskeli Sibelius-Akatemiassa myös muuta. Hänen bassonsoitonopettajansa Oiva Nummelin kehotti kerran hakeutumaan Helsingin kaupunginorkesterin koesoittoon.
Orkesterimuusikon uransa Hauta-aho aloitti Helsingin kaupunginorkesterissa vuonna 1965, ja päätettyään opintonsa Sibelius-Akatemiassa hän jatkoi František Poštan opissa Prahassa. Jätettyään kaupunginorkesterin vuonna 1972 hän siirtyi Suomen Kansallisoopperan orkesteriin kolme vuotta myöhemmin vuonna 1975, josta hän 1999 siirtyi vapaaksi taiteilijaksi.
Hauta-aho sävelsi paljon orkesteri- ja kamarimusiikkia. Hänen tuotantonsa kontrabassolle on huomattavan laaja, esimerkiksi soolobassoteos Kadenza on monien kansainvälisten kontrabassokilpailuiden pakollinen kappale. Vuonna 1986 hän voitti Reine Marie-José -palkinnon teoksellaan Fantasy for Trumpet and Orchestra.
Myös jazzpiireissä Hauta-aho oli tunnustettu muusikko. Hän teki yhteistyötä monien merkittävien kansainvälisten muusikkojen kanssa; heitä ovat Cecil Taylor, Anthony Braxton, Evan Parker, Marilyn Crispell ja Yoko Miura. Suomalaismuusikoista Hauta-aho työskenteli muun muassa Eero Ojasen, Pekka Pöyryn, Seppo ”Paroni” Paakkunaisen ja Heikki Sarmannon kanssa. Kolmen viimeksi mainitun kanssa perustettu Tuohi Quartet voitti EBU:n jazzyhtyekilpailun vuonna 1971 Montreux’ssä.
Kuolema

Hauta-aho menehtyi syöpään 80-vuotiaana kotonaan Helsingissä. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Teppo Hauta-ahon yhtyeitä

Tuohi Quartet
Kalmisto-kvartetti
Ensemble Braxtonia
Helsinki Express
Quintet Moderne
Trio Nueva Finlandia
Harri Sjöström Quartet
Cecil Taylor Quartet
Töölö Bass Trio
Kellari trio
Olavi trio
Kalle Kalima & K-18
Aiheesta muualla

Teppo Hauta-aho livenä 1970. Ylen Elävä arkisto.
http://jazzfinland.fi/artisti/teppo-hauta-aho/biografia
https://www.liben.com/teppo.html
http://www.spartanpress.co.uk/spweb/creators.php?creatorid=30690 (Arkistoitu – Internet Archive)
Teppo Hauta-ahon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Toyota Prius+

| Toyota Prius+ |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistaja:  Toyota
Valmistusvuodet:  2011–
Muut nimet:  Toyota Prius α Toyota Prius v Toyota Grand Prius+ Toyota Prius Wagon
Korimalli:  5-ovinen tila-auto
Luokka:  M-segmentti
Muotoilija:  Kousuke Kubo Mineo Imaiida Masanori Kinoshita
Edeltäjä:  Toyota Caldina Toyota Ipsum
Teknisesti samankaltaisia:  Toyota Prius (XW30)
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Toyota New MC
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  CVT-automaatti
Mitat
Pituus:  4 615 mm
Akseliväli:  2 780 mm
Leveys:  1 775 mm
Korkeus:  1 575–1 600 mm
Toyota Prius+ on Toyotan vuodesta 2011 lähtien valmistama hybridiauto, koriltaan viisiovinen tila-auto. Malli esiteltiin Japanissa toukokuussa 2011, Yhdysvalloissa saman vuoden lokakuussa ja Euroopassa kesäkuussa 2012. Prius+ perustuu Prius-malliin. Prius+ on mallinimi suurimmassa osassa Eurooppaa. Aasiassa mallin nimenä on Toyota Prius α, Pohjois-Amerikassa Toyota Prius v, Belgiassa Toyota Grand Prius+ ja Alankomaissa Toyota Prius Wagon.
Tekniset tiedot

Prius+ on kompakti tila-auto. Sen ilmanvastuskerroin on kokoluokassaan alhainen 0,29. Suomessa mallistossa on tarjolla kolme varustelutasoa: Life, Active ja Premium. Kaikissa Suomeen tuotavissa malleissa on 136-hevosvoimainen poltto- ja sähkömoottorista koostuva hybridivoimanlähde portaattomalla CVT-automaattivaihteistolla. Suomessa myytävään Toyota Prius+ -malliin kuuluu vakiona useita samoja ominaisuuksia kuin vuoden 2010 Priuksessa, kuten esimerkiksi neljä ajotilaa (normaali, power, eco ja EV), älyavain ja avaimeton käynnistys, kosketusnäytöllinen multimediajärjestelmä, mäkilähtöavustin sekä LED-ajovalot. Premium-varustetasoon sisältyy lisäksi muun muassa Pre-Collision-järjestelmä, pleksilasinen panoraamakatto ja mukautuva vakionopeudensäädin.
Toyota Prius ja Prius+ (oikealla).
Facelift-mallin Toyota Prius α.
Toyota Proace City

| Toyota Proace City |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Espanja
Valmistaja:  Toyota
Valmistusvuodet:  2019–
Korimalli:  pakettiauto tila-auto
Teknisesti samankaltaisia:   EMP2-pohjalevyn mallit  Citroën Berlingo III  Citroën C4 Picasso II  Citroën C5 Aircross  Citroën C5 X  Citroën C6 (2016)  Citroën Jumpy III  Dongfeng Fengshen A9  DS 7 Crossback  DS 9  Fiat Doblò III  Fiat Scudo III  Opel Astra L  Opel Combo D  Opel Grandland  Opel Vivaro C  Peugeot 308 II  Peugeot 308 III  Peugeot 3008 II  Peugeot 408 II  Peugeot 508 II  Peugeot 5008 II  Peugeot Expert III  Peugeot Partner III  Toyota Proace II 
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  PSA EMP2
Moottori:  R3 R4
Iskutilavuus:  1,2–1,5 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 8-vaihteinen automaatti
Toyota Proace City on Toyotan vuodesta 2019 lähtien valmistama pieni pakettiautomalli. Auto on kehitetty suuremman Toyota Proacen tavoin yhteistyössä PSA-konsernin kanssa, ja sen lähes identtiset sisarmallit ovat Citroën Berlingo, Peugeot Partner, Opel Combo sekä Fiat Doblò. Mallista on saatavana myös viisi- tai seitsemänpaikkainen tila-autoversio nimeltään Proace City Verso.
Proace City esiteltiin Birminghamin hyötyajoneuvonäyttelyssä huhtikuussa 2019. Sisarmalliensa tavoin siitä on valittavana kaksi koripituutta. Moottorivalikoimassa ovat 1,2-litrainen (110 hv) bensiinimoottori sekä 1,5-litrainen (100/130 hv) dieselmoottori.
Toyota Proace City Verso
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toyota Proace City Wikimedia Commonsissa
Treimani

| Treimani |
| --- | --- |

 Treimani
 Koordinaatit: 57°55′15″N, 24°23′18″E 
Valtio:  Viro
Maakunta:  Pärnumaa
Kunta:  Häädemeeste
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
Väkiluku:  250
Postinumero:  86003
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Treimani on kylä Häädemeesten kunnassa, Lounais-Virossa. Se tunnettiin alun perin nimellä Dreimannsdorf (saksaa, suom. kolmen miehen kylä), ja kertomuksen mukaan sai tämän nimen suuren Pohjan sodan jälkeen, kun sodanaikaisista koettelemuksista henkiin jääneet kolme miestä perustivat maatilansa alueelle. Ensimmäinen maininta kylästä on peräisin vuodelta 1797.
Treimanissa on luterilainen kirkko, joka rakennettiin kulkutautien uhrien muistolle. Se vihittiin apostoli Mattiaksen nimellä vuonna 1867. Kylään perustettiin myös ortodoksinen kirkko vuonna 1940.
Kylän elinkeino on historiassa pitkälti painottunut meren hyödyntämiseen. Vuosina 1870–1927 kylän rannikolla rakennettiin noin 20 alusta, kun taas toisen maailmansodan jälkeen kylässä toimi kalastuskolhoosi.
Treidaaja

Treidaaja tarkoittaa henkilöä, joka ostaa ja myy finanssi-instrumentteja kuten esimerkiksi osakkeita, joukkovelkakirjoja, raaka-aineita ja johdannaisia.
Meklari joka yksinkertaisesti täyttää osto- ja myyntimääräyksiä sekä toimeenpanee annettuja ohjeita, ei ole treidaaja.
Käännös suomeksi
Rannikkosavikka

| Rannikkosavikka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Revonhäntäkasvit Amaranthaceae
Alaheimo::  Chenopodioideae
Suku::  Savikat Chenopodium
Laji::  striatiforme
Kaksiosainen nimi
 Chenopodium striatiforme  Murr 
Katso myös
   Rannikkosavikka Wikispeciesissä   Rannikkosavikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rannikkosavikka (Chenopodium striatiforme) on savikkakasveihin kuuluva kasvilaji. Aikaisemmin laji luokiteltiin intiansavikan alalajiksi: C. strictum subsp. striatiforme.
Ulkonäkö ja koko

Rannikkosavikka on yksivuotinen, väriltään vaihtelevan vihreä kasvi, joka kasvaa 10–50 cm korkeaksi. Ainoastaan kasvin nuoret osat ovat jauhoisia. Varsi on kova, koheneva ja tyviosasta runsashaarainen. Väriltään varsi vaihtelee oliivinvihreästä sinertävänvihreään sekä on puna- tai vihreäraitainen. Lehtihangat ovat tavallisesti punaisia. Lehdet ovat varressa kierteisesti ja vaihtelevat väriltään sinivihreistä vihreisiin. Varren keskiosissa lehtilapa on tavallisesti muodoltaan puikeahko ja ehyt- tai hammaslaitainen sekä kooltaan 2–3 cm pitkä. Kukinto on muodoltaan tähkämäinen ja lähes lehdetön. Kukinnon sykeröt ovat tiheitä ja melko pieniä. Heteitä on tavallisesti viisi kappaletta. Suomessa rannikkosavikka kukkii elo-lokakuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Musta siemen on vaaka-asennossa, 1–1,2 mm pitkä, ympärykseltään soikeahko, tylppäreunainen ja pinnaltaan sileä tai hieman säteen suuntaan uurteinen.
Levinneisyys

Rannikkosavikka on kotoisin Kaakkois-Euroopasta ja Itämeren alueelta. Suomen lähialueilla lajia kasvaa vakituisena muun muassa Ruotsin Öölannissa. Suomessa rannikkosavikkaa ei esiinny vakituisena lajina, mutta sitä on tavattu muutamista Suomenlahden sekä Perämeren satamakaupungeista.
Elinympäristö

Rannikkosavikka kasvaa hiekkaisilla pelloilla, merenrannoilla, satamissa, ratapihoilla sekä joutomailla. Suomessa laji on hyvin harvinainen uustulokas, jota on tavattu tulokkaana satamissa.
Käyttö

Rannikkosavikka kelpaa muiden savikkalajien tapaan ihmisravinnoksi.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2021: Rannikkosavikan levinneisyys Suomessa.