stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fred West
Rosemary Letts

artikkeli: Rosemary West
Fred West oli murhannut kaksi nuorta naista jo ennen 15-vuotiaan Rosemary Lettsin tapaamista, joten Rosella ei ollut osuutta näihin murhiin. Fred West murhasi myös ex-vaimonsa Rena Costellon vuonna 1971, jotta tämä ei pääsisi selville tyttärensä Charmainen murhasta. 17-vuotias Rose murhasi 8-vuotiaan Charmainen ja West hautasi ruumiin.
Rosemary toimi usein prostituoituna parin yhteisessä asunnossa Cromwell Street 25:ssä  Gloucesterissä, Fred Westin katsellessa vierestä. Yksi vakioasiakkaista oli Rosemaryn oma isä Bill Letts, joka oli käyttänyt Rosemarya seksuaalisesti hyväkseen 10-vuotiaasta asti. Rosemary oli usein raskaana ja lapsia oli kahdeksan: Heather Anne (lokakuussa 1970), Mae June (kesäkuussa 1972), Stephen Andrew (elokuussa 1973), Tara (joulukuussa 1977), Louise (marraskuussa 1978), Barry (kesäkuussa 1980), Rosemary junior (huhtikuussa 1982) and Lucyanna (heinäkuussa 1983). Viisi lapsista oli Fred Westin, mutta Tara, Rosemary junior ja Lucyanna olivat länsi-intialaisten asiakkaiden siittämiä. On myös mahdollista että Heather Ann oli joko Rosemaryn isän Billin tai Rosemaryn nuoremman veljen Grahamin siittämä.
Fred ja Rose pahoinpitelivät, kiduttivat ja raiskasivat lapsiaan. Vanhimman yhteisen tyttärensä Heatherin he myös murhasivat. Fredin vanhin tytär Anna Marie, avioliitosta Rena Costellon kanssa, joutui 8-vuotiaasta lähtien oman isänsä, isoisänsä Bill Lettsin ja setänsä John Westin raiskaamaksi sekä 13-vuotiaasta lähtien paritetuksi Rosen asiakkaille. Rosemary valvoi aina vieressä. Anne Marie tuli 15-vuotiaana raskaaksi isälleen, mutta kohdunulkoinen raskaus keskeytettiin. Fredin veli John West raiskasi veljentyttärensä Maen 5-vuotiaana, Rosemaryn katsellessa vieressä.
Tuttavilleen ja ystävilleen Westit kertoivat peitetarinan, jonka mukaan Heather oli lähtenyt töihin lomakylään. Muille lapsilleen Fred West vitsaili, että jos nämä eivät ole kunnolla, heidät pannaan terassin kiveyksen alle kuten Heather.
Kiinnijääminen, pidätys ja oikeudenkäynti

Elokuussa 1992 Fred West pidätettiin hänen raiskattuaan 13-vuotiaan tyttärensä Louisen kolmesti. Rosemary puolestaan pidätettiin lapseen kohdistuneesta väkivallasta epäiltynä. Syytteet kuitenkin hylättiin, kun tytär kieltäytyi todistamasta vanhempiaan vastaan oikeudessa.
Kun kaikki Westien lapset määrättiin sijaiskoteihin, heräsivät epäilyt Heather Westin (kadoksissa vuodesta 1987) kohtalosta. Westien tapausta alettiin tutkia perinpohjaisesti.
Kun helmikuussa 1994 ensimmäiset ihmisjäännökset löytyivät Cromwell Street 25:ssä sijaitsevan talon puutarhasta, Fred West pidätettiin. Hän tunnusti murhanneensa noin yhdeksän ihmistä, joista hän erikseen nimesi Heather Westin (16 vuotta), Shirley Robinsonin (18 vuotta), Catherine (Rena) Bernadette Costello Westin (27 vuotta) ja Charmaine Costello Westin (8 vuotta) sekä Linda Goughin (19 vuotta). West kertoi poliisille että kellarin lattian alta löytyisivät vielä kuuden ihmisen jäännökset.  Näiden ruumiinjäännösten tunnistettiin myöhemmin kuuluvan Carol Ann Cooperille (15 vuotta), Lucy Partingtonille (21 vuotta), Therésè Siegenthalerille (21 vuotta), Shirley Hubbardille (15 vuotta), Juanita Mottille (18 vuotta) ja Alison Chambersille (19 vuotta), jotka oli murhattu vuosina 1973—1979.
Rosemary West pidätettiin huhtikuussa 1994 syytettynä Linda Goughin murhasta. Fred West joutui Rosemary Westin kanssa oikeuteen kesäkuussa 1994. Fred Westiä syytettiin 11 murhasta ja Rosemaryä 9 murhasta.
Fred West onnistui tammikuun alussa 1995 hirttäytymään lakanaan sellissään Winson Greenin vankilassa, vaikka oli jatkuvan tarkkailun alaisena juuri itsemurhamahdollisuuden vuoksi.
Vaikka Rosemary West ei tunnustanut, todisteet häntä vastaan puhuivat puolestaan. Hän joutui oikeuteen lokakuussa 1995, yhdeksän kuukautta Fred Westin itsemurhan jälkeen. 
Valamiehistö oli yksimielinen Rosemary Westin syyllisyydestä. Hänet tuomittiin kymmenestä murhasta elinkautiseen eli 25 vuoden vankeusrangaistukseen 22. marraskuuta 1995. Tuomari Charles Mantell tuomitsi Rosemary Westin todeten: ”Jos minun mielipiteeni ratkaisisi, sinua ei koskaan vapautettaisi." Vuonna 1997 sisäministeri Jack Straw muutti tuomion elinkautiseksi, ilman mitään mahdollisuutta ehdonalaiseen tai armahdukseen.
Katariina Bröms

| Katariina Bröms> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1998 (ikä 26–27) Savonlinna
Ammatti:  podcastaaja ja kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: suomi
Esikoisteos:  Ikkunat auki itään – Rikoksia ja rangaistuksia Venäjältä (2023)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Katariina Bröms (s. 1998 Savonlinna) on suomalaisvenäläinen podcastaaja ja kirjailija. Hän on pitänyt venäläisiä rikoksia käsittelevää podcastia Ikkunat kii vuodesta 2021 alkaen. Bröms opiskelee Tampereen yliopistossa venäjän kieltä, kulttuuria ja kääntämistä.
Vuonna 2022 julkaistiin Brömsin esikoisteos Ikkunat auki itään – Rikoksia ja rangaistuksia Venäjältä. Kirjassa käsitellään viittä kuuluisaa venäläistä rikosta: Anna Politkovskajan salamurhaa, chanson-laulaja Mihail Krugin murhaa, Anastasija Meštšerjakovan murhaa, Vladislav Tornovoin vihamurhaa sekä lähisuhdeväkivallan uhrina kuolleen Vera Pehtelevan kohtaloa.
Sigurd Wenelius

Sigurd Alfred Wenelius (13. heinäkuuta 1895 Kokkola – 18. kesäkuuta 1953) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli sotilasoppinsa Saksassa saanut jääkäri, joka taisteli jo ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla ja myöhemmin Suomen sisällissodassa.
Perhetausta

Weneliuksen vanhemmat olivat rautatievirkamies Johan Alfred Wenelius ja Brita Johanna Björk. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Anna Maria Elisabet Knappilan kanssa.
Opinnot

Wenelius kävi kahdeksan luokkaa Kokkolan ruotsalaista yhteiskoulua vuosina 1907 - 1914 ja suoritti sähköttäjätutkinnon vuonna 1915. Ylioppilaaksi hän kirjoitti edellä mainitusta koulusta vuonna 1918.
Jääkärikausi

Wenelius työskenteli sähköttäjäharjoittelijana valtionrautateillä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 15. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan haupitsipatteriin 22. toukokuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Ekkau-Kekkaussa sekä Aa-joella.
Suomen sisällissota

Wenelius saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan patteriupseeriksi Jääkäritykistön 2. patteriin ja osallistui taisteluihin Länkipohjassa, Pitkäjärvellä, Orivedellä, Kangasalla ja Lempäälässä sekä Tampereella. Tampereen valtauksen jälkeen hänet siirrettiin tykistön uudelleen järjestelyn myötä patteriupseeriksi Jääkäritykistöprikaatiin 2. jääkäripatteriston 4. patteriin ja otti osaa taisteluihin Kämärän kylässä ja Hotakassa sekä Karjalankannaksella.
Sisällissodan jälkeinen aika

Wenelius palveli sodan jälkeen Suomen tykistökoulussa, josta hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1918 kenttätykistörykmentti 2:n III patteriston virkaatekeväksi komentajaksi, mistä tehtävästä hänet siirrettiin 1. kesäkuuta 1919 lähettiupseeriksi 2. divisioonan esikuntaan ja 17. syyskuuta 1919 alkaen patterinpäälliköksi Rannikkotykistörykmentti 3:een. Armeijasta hän erosi 19. marraskuuta 1919 ja siirtyi poliisivoimiin, missä hänet nimitettiin 1. kesäkuuta 1920 alkaen Kokkolan piirin virkaatekeväksi nimismieheksi. Vöyrin piirin nimismieheksi hänet nimitettiin 1. lokakuuta 1922  ja Uudenkaarlepyyn poliisikomissaariksi hänet nimitettiin 1. tammikuuta 1925 ja toimi samalla kaupunginviskaalina 2. syyskuuta 1926 alkaen. Hän toimi edellä mainituissa tehtävissä vuoteen 1951. Poliisityönsä ohella hän toimi Kokkolan suojeluskuntapatterin päällikkö vuosina 1919 – 1922 ja Säästöpankin kirjanpitäjänä vuosina 1925 - 1950. Hänet haudattiin Uuteenkaarlepyyhyn.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Hilfsgruppenführer 25. elokuuta 1917  Vänrikki 11. helmikuuta 1918  Luutnantti 24. joulukuuta 1918 |    |  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi |
Jääkäripataljoona 27:n haupitsijaoksen toinen tykki tuliasemassa miehistöineen Riianlahdella syksyllä 1916.
Luettelo Islannin nisäkkäistä

Tämä on luettelo Islannin alueella tavatuista nisäkäslajeista. Lajit on ryhmitelty lahkoittain ja heimottain. Mukaan ei ole otettu sellaisia tarhakarkulaisia, jotka eivät ole muodostaneet Islantiin pysyvää kantaa.
(I) Istutettu - istutettu tai tarhauksesta villiytynyt vieraslaji, ihmisen alueelle tuoma laji
(S) Satunnainen harhailija - lajilla ei ole pysyvää kantaa Islannin alueella
(H) Hävinnyt - laji luokitellaan Islannista hävinneeksi
Jyrsijät (Rodentia) > Rottaeläimet (Muridae)

Pikkumetsähiiri (Apodemus sylvaticus) (I)
Kotihiiri (Mus musculus) (I)
Isorotta (Rattus norvegicus) (I)
Mustarotta (Rattus rattus) (S)
Jäniseläimet (Lagomorpha) > Jänikset (Leporidae)

Metsäjänis (Lepus timidus) (I, H)
Kesykani (Oryctolagus cuniculus) (I)
Lepakot (Chiroptera) > Siipat (Vespertilionidae)

Amerikanserotiini (Eptesicus fuscus) (S)
Karvalepakko (Lasiurus cinereus) (S)
Pikkuruskosiippa (Myotis lucifugus) (S)
Myotis septentrionalis (S)
Metsälepakko (Nyctalus leisleri) (S)
Isolepakko (Nyctalus noctula) (S)
Pikkulepakko (Pipistrellus nathusii) (S)
Kimolepakko (Vespertilio murinus) (S)
Petoeläimet (Carnivora) > Koiraeläimet (Canidae)

Naali (Vulpes lagopus)
Petoeläimet (Carnivora) > Karhut (Ursidae)

Jääkarhu (Ursus maritimus) (S)
Petoeläimet (Carnivora) > Mursut (Odobenidae)

Mursu (Odobenus rosmarus) (S)
Petoeläimet (Carnivora) > Hylkeet (Phocidae)

Kuplahylje (Cystophora cristata) (S)
Partahylje (Erignathus barbatus) (S)
Halli eli harmaahylje (Halichoerus grypus)
Grönlanninhylje (Pagophilus groenlandicus) (S)
Kirjohylje (Phoca vitulina)
Norppa (Pusa hispida) (S)
Petoeläimet (Carnivora) > Näätäeläimet (Mustelidae)

Minkki (Neovison vison) (I)
Sorkkaeläimet (Artiodactyla) > Hirvieläimet (Cervidae)

Poro (Rangifer tarandus) (I)
Sorkkaeläimet (Artiodactyla) > Onttosarviset (Bovidae)

Myskihärkä (Ovibos moschatus) (I, H)
Valaat (Cetacea) > Silovalaat (Balaenidae)

Grönlanninvalas (Balaena mysticetus)
Mustavalas (Eubalaena glacialis) (S)
Valaat (Cetacea) > Uurteisvalaat (Balaenopteridae)

Lahtivalas (Balaenoptera acutorostrata)
Seitivalas (Balaenoptera borealis)
Sinivalas (Balaenoptera musculus)
Ryhävalas (Megaptera novaeangliae)
Sillivalas (Balaenoptera physalus)
Valaat (Cetacea) > Harmaavalaat (Eschrichtiidae)

Harmaavalas (Eschrichtius robustus) (H)
Valaat (Cetacea) > Delfiinit (Delphinidae)

Delfiini (Delphinus delphis) (S)
Pitkäeväpallopää (Globicephala melas)
Valkokuvedelfiini (Lagenorhynchus acutus)
Valkokuonodelfiini (Lagenorhynchus albirostris)
Miekkavalas (Orcinus orca)
Raitadelfiini (Stenella coeruleoalba) (S)
Pullokuonodelfiini (Tursiops truncatus) (S)
Valaat (Cetacea) > Sarvivalaat (Monodontidae)

Maitovalas (Delphinapterus leucas) (S)
Sarvivalas (Monodon monoceros) (S)
Valaat (Cetacea) > Pyöriäiset (Phocoenidae)

Pyöriäinen (Phocoena phocoena)
Valaat (Cetacea) > Kaskelotit (Physeteridae)

Kaskelotti (Physeter catodon)
Valaat (Cetacea) > Nokkavalaat (Ziphiidae)

Pohjoisenpullokuonovalas (Hyperoodon ampullatus)
Kaksihammasvalas (Mesoplodon bidens)
Kyhmyhammasvalas (Mesoplodon densirostris) (S)
Hanhennokkavalas (Ziphius cavirostris) (S)
Kädelliset (Primates) > Isot ihmisapinat (Hominidae)

Ihminen (Homo sapiens) (I)
Pikkumetsähiiren uskotaan saapuneen Islantiin uudisasukkaiden mukana.
Lepakoita kulkeutuu Islantiin satunnaisesti kovien tuulten ja laivojen mukana.
Naali on ainut Islantiin itsenäisesti levinnyt maanisäkäs. Sen uskotaan eläneen saarella viimeisimmästä jääkaudesta asti.
Jääkarhuja saapuu Islantiin silloin tällöin ajojäätä pitkin, mutta niille ei ole tarpeeksi merijäätä hylkeiden metsästykseen kannan vakiintumiseksi.
Poroja tuotiin Islantiin 1700-luvulla Norjasta.
Tavatuista hyljelajeista halli ja kirjohylje lisääntyvät Islannissa.
Ryhävalaita nähdään Islannin vesillä lähinnä kesällä, mutta jotkin yksilöt pysyvät alueella ympäri vuoden.
Valkokuonodelfiini on Islannin yleisin delfiinilaji.
Webometriikka

Webometriikka on infometrisen tutkimuksen alue, joka tutkii World Wide Webissä olevien verkkosivustojen ja -sivujen, hyperlinkkien ja hakukoneiden tulosten määrää, laatua ja käyttötarkoituksia. Painettuun julkaisuun kohdistuvaa tutkimusta kutsutaan bibliometriikaksi.
Björnebornin ja Ingwersenin (2004) mukaan webometriikan määritelmä on ”verkossa olevan informaation lähteiden, konstruktioiden ja teknologioiden rakenteen ja käytön kvantitatiivisten aspektien tutkiminen infometrisestä ja bibliometrisestä lähestymistavasta.” Mike Thelwall (2009) on kirjassaan sittemmin laajentanut käsitettä esittäen, että webometriikka on ”verkkopohjaisen sisällön tutkimusta pääasiassa kvantitatiivisin metodein yhteiskuntatieteellisen tutkimuksen tavoitteisiin käyttäen tekniikoita jotka eivät ole lajityypillisiä yhdelle tutkimusalueelle.” Tällä määritelmällä Thelwall pyrki vapauttamaan webometriikan informetriikan alaisuudesta kohti laajempaa yhteiskuntatieteellistä kuulijakuntaa.
Webometriikan historia

Webometrics- eli webometriikka-termi otettiin ensimmäisenä käyttöön Almindin ja Ingwersenin toimesta vuonna 1997. Sitä ennen webometriikkaa kuvaavaksi termiksi ehdotettiin käsitteitä netometrics (Bossy, 1995), webometry (Abraham, 1996), internetometrics (Almind & Ingwersen, 1996) ja cybermetrics (Aguillo, 1997). Joissain maissa termi cybermetrics on korvannut webometriikka-termin. Cybermetrics on terminä laajempi ja käsittää myös esimerkiksi sähköpostien ja erilaisten internetissä olevien keskusteluryhmien tutkimuksen.
Informetrisen tutkimuksen kohteet

Webometrinen tutkimus, kuten kaikki muukin informetrinen tutkimus, on kvantitatiivista eli määrällistä tutkimusta. Informetrisessä tutkimuksessa mitattavia suureita ovat:
Tuottajat: kirjoittajat, tutkimuslaitokset, valtiot jne.
Julkaisut: artikkelit, kirjat, verkkosivut, blogit jne.
Lähteet: julkaisujen lähdeluetteloissa mainitut teokset, viittaukset ja linkit
Termit: julkaisun sisältöä kuvaavat sanat, kuten otsikossa esiintyvät käsitteet ja sisällönkuvailutermit.
Webometrisiä analyysitekniikoita

Webometrisiä analyysitekniikoita ovat linkkianalyysi, verkkoviittausten analyysi, blogianalyysi sekä hakukonearviointi.
Webometrisiä analyysitekniikoita > Linkkianalyysi (engl. Link analysis)

Linkkianalyysissa tutkitaan verkkosivujen tai verkkosivustojen välisiä hyperlinkkejä. Useimmat webometrisistä tutkimuksista ovat linkkianalyyseja.
Hyperlinkit ovat paitsi apuvälineitä verkkosivuilla navigoimiseen, ne sisältävät myös epäsuoraa tietoa, jota voidaan käyttää tutkimuksessa. Näitä tietoja ovat muun muassa se, kuinka suosittu verkkosivusto on, mitkä sivut ovat suosituimpia sekä miksi tai missä sivusto on suosittu.
Yleisesti ottaen parhaimmille ja hyödyllisimmille verkkosivuille kohdistuu eniten hyperlinkkejä. Tietylle verkkosivulle tai –sivustolle linkittyvien verkkosivujen määrää, eli erilaisten hyperlinkkien määrää, kutsutaan sivulle tai sivustolle tulevien linkkien määräksi. Tätä tietoa käytetään hyödyksi esimerkiksi Googlen PageRank-järjestelmässä.
Sivulle tai sivustolle tulevien linkkien määrä ei kuitenkaan kerro kaikkea, koska monet linkit on tarkoitettu vain sivustolla navigointiin. Tällaiset linkit yleensä sivuutetaan webometrisissä linkkianalyyseissa. Lisäksi sama linkki joskus esiintyy verkkosivuston eri sivuilla moneen kertaan sivuston tekijän tietoisen valinnan seurauksena, mikä vääristää linkin merkityksellisyyttä. Tästä syystä webometrisissä laskelmissa lasketaan yleensä vain kahden verkkosivuston väliset linkit, ei kahden verkkosivun välisiä linkkejä.
Linkit linkittävät usein saman aihepiirin verkkosivut yhteen, joten ne voivat kertoa millaiset sisällöt ja sivut ovat keskenään samankaltaisia. Aina ei kuitenkaan näin ole, vaan linkkianalyyseissa toisiinsa liittymättömät, mutta silti linkitetyt sivut muodostavat usein tuloksiin hälyä.
Webometrisiä analyysitekniikoita > Verkkoviittausten analyysi (engl. Web mention analysis)

Verkkoviittausten analyysin tarkoituksena on selvittää, kuinka usein johonkin dokumenttiin tai käsitteeseen on viitattu verkossa. Perusideana on, että mitä useammin dokumenttiin tai käsitteeseen on viitattu, sitä merkityksellisempi se on.
Verkkoviittauskerroin (engl. Web impact factor) on tietylle sivustolle suuntautuvien linkkien ja sivustoon kuuluvien sivujen määrän suhde. Laskemiseen on useita erilaisia käytäntöjä.
Webometrisiä analyysitekniikoita > Blogianalyysi (engl. Blog analysis)

Blogianalyysissa tutkitaan blogien sisältöä. Blogit ovat yhteiskuntatieteellisille tutkimuksille tärkeitä tiedonlähteitä niiden sisältämien mielipiteiden, vapaamuotoisuuden ja suuren määrän ansiosta. Blogipostaukset myös arkistoituvat verkkoon, mikä mahdollistaa myös menneiden asioiden tutkimisen.
Yksinkertaisimpia tapoja tutkia blogeja on blogien etsimiseen tarkoitettujen hakukoneiden ja avainsanojen käyttäminen. Hyödyllistä blogeja tutkiessa on etsiä postauksia päivämäärän perusteella, mikä onkin mahdollista useissa hakukoneissa.
Blogien aineisto ei usein ole kovinkaan todistusvoimaista, koska bloggaajat eivät edusta koko väestöä ja blogien sisältö ei aina ole sellaista, jota väestö pitää yleisesti tärkeänä.
Webometrisiä analyysitekniikoita > Hakukonearviointi (engl. Search engine evaluation)

Kaupalliset hakukoneet ovat webometriikalle tärkeitä, koska ne tarjoavat paljon raakaa dataa tutkimuksille. Hakukoneiden antamien tulosten kattavuutta halutaan tutkia, koska Internetin käyttäjät käyttävät niitä tiedonhaussa paljon. Eri hakukoneiden palauttamat tulokset voivat vaihdella paljonkin. Erot voivat johtua esimerkiksi erilaisista sivustojen järjestelymenetelmistä tai hakurobottien kattavuusalueista.
Webometrisessä tutkimuksessa hakukoneiden palauttamia eriäviä tuloksia voidaan hyödyntää kahdella tavalla. Ensimmäinen tapa on verrata keskenään hakukoneiden palauttamien tulosten tuottamia tilastoja. Tämä vertailu voi kertoa kuinka luotettavia hakukoneiden antamat luvut ovat. Toinen tapa on käyttää useita hakukoneita ja yhdistää ja yleistää niiden antamia tuloksia kunkin hakukoneen tuloksiin tuottamien ominaispiirteiden minimoimiseksi.
Webometriikan haasteet

Webometriikalla on toistaiseksi omat haasteensa tutkimuksen relevanttiuteen verrattuna bibliometriikkaan. Aineistoihin pääsee helpommin käsiksi verkossa, mutta haasteita luovat aineistot jotka eivät ole käyneet läpi tieteellistä julkaisuprosessia , tiedostojen rajoitukset ja datan validius. Toisaalta verkossa koko tieto on saavutettavissa ja muokattavissa jälkeenpäin tarpeen vaatiessa.
Ruohometsäkerttunen

| Ruohometsäkerttunen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Sirkkalinnut Locustellidae
Suku::  Sirkkalinnut Locustella
Laji::  tacsanowskia
Kaksiosainen nimi
 Locustella tacsanowskia  (Swinhoe, 1871) 
Synonyymit
 Bradypterus tacsanowskius 
Katso myös
   Ruohometsäkerttunen Wikispeciesissä   Ruohometsäkerttunen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruohometsäkerttunen (Locustella tacsanowskia) on kerttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Ruohometsäkerttusta tavataan pesivänä Itä-Aasiassa ja talvehtivana etelämpänä Kaakkois-Aasiassa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sen on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Wendelin Werner

Wendelin Werner
Wendelin Werner (s. 23. syyskuuta 1968 Köln, Länsi-Saksa) on saksalaissyntyinen ranskalainen matemaatikko, joka tutkii satunnaiskulkua Schrammin–Loewnerin evoluutiota sekä aiheisiin liittyvää todennäköisyysteoriaa ja matemaattista fysiikkaa. Vuonna 2006 hän sai 25. Kansainvälisissä matemaatikkokongressissa Madridissa Fieldsin mitalin. Werner työskentelee professorina Pariisin yliopiston Paris-Sudissa Orsayssa ja osa-aikaisena École Normale Supérieuressa.
Werner sai Ranskan kansalaisuuden vuonna 1977. Hän opiskeli École Normale Supérieuressa vuosina 1987–1991. Hän teki väitöskirjansa vuonna 1993 Université Pierre-et-Marie-Curiessa, ja sen ohjasi Jean-François Le Gall. Werner oli tutkimusavustaja CNRSssa vuosina 1991–1997. Samaan aikaan hänelle myönnettiin kaksivuotinen Leibniz Fellowship Cambridgen yliopistoon.
Hänelle on myönnetty myös muita palkintoja, kuten vuonna 2006 SIAM George Pólya -palkinto. Palkinnon saaneeseen tutkimusryhmään kuuluivat myös Gregory Lawler ja Oded Schramm.
Hän on näytellyt vuonna 1982 ranskalaisessa elokuvassa La Passante du Sans-Souci.
Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 2008.
Aiheesta muualla

Henkilökohtainen kotisivu Orsayssa (Arkistoitu – Internet Archive)
Ansioluettelo (Arkistoitu – Internet Archive)
Haastattelu Pólya-palkinnosta 2006
Wendelin Werner, 2006 Fields Medal Winner CNRS lehdistöjulkaisu
Uutinen (ranskaksi)
BBC:n haastattelu
Wendelin Werner Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
näytä
keskustele
Fieldsin mitalin saajat()
1936: Ahlfors • Douglas | 1950: Schwartz • Selberg | 1954: Kodaira • Serre | 1958: Roth • Thom | 1962: Hörmander • Milnor | 1966: Atiyah • Cohen • Grothendieck • Smale | 1970: Baker • Hironaka • Novikov • Thompson | 1974: Bombieri • Mumford | 1978: Deligne • Fefferman • Margulis • Quillen | 1982: Connes • Thurston • Yau | 1986: Donaldson • Faltings • Freedman | 1990: Drinfeld • Jones • Mori • Witten | 1994: Zelmanov • Lions • Bourgain • Yoccoz | 1998: Borcherds • Gowers • Kontsevitš • McMullen | 2002: Lafforgue • Vojevodski | 2006: Okounkov • Perelman • Tao • Werner | 2010: Lindenstrauss • Châu • Smirnov • Villani | 2014: Avila • Bhargava • Hairer •  Mirzakhani | 2018: Birkar • Figalli • Scholze • Venkatesh | 2022: Duminil-Copin • Huh • Maynard • Vjazovska
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat 
Tieteilijät:  CiNii  DBLP  Leopoldina  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  Scopus  zbMATH 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Francis Wheen

Francis James Baird Wheen (s. 22. tammikuuta 1957) on brittiläinen kirjailija ja toimittaja, joka on julkaissut lukuisia kirjoja ja joka toimi The Guardian -lehdessä kolumnistina useita vuosia. Wheenin Karl Marxin elämäkerta on voittanut Isaac Deutscher -palkinnon.
Teoksia > Suomennetut teokset

Karl Marx.  ((Karl Marx, 1999.) Suomentanut Aarne T. K. Lahtinen)  Helsingissä:  Otava, 2000.  ISBN 951-1-16826-6
Kuinka humpuuki valloitti maailman: Nykyajan harhojen lyhyt historia.  ((How mumbo-jumbo conquered the world: A short history of modern delusions, 2004.) Suomentanut Seppo Hyrkäs)  Helsingissä:  Ajatus, 2006.  ISBN 951-20-7026-X
Marxin Pääoma.  ((Marx’s Das Kapital: A biography, 2007.) Suomentanut Kimmo Paukku)  Helsingissä:  Ajatus, 2007.  ISBN 978-951-20-7140-1