stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eurovision laulukilpailu 1981
Pistetaulukko

| Eurovision laulukilpailu 1981 | Eurovision laulukilpailu 1981 | Pisteet |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Maa | 1. Iso-Britannia | 136 | 4 | 8 | 4 | 5 | 12 | 10 | 10 | 3 | 7 | 8 | 12 | 10 | 3 | -- | 6 | 8 | 6 | 4 | 8 | 8 |
| Maa | 2. Saksan liittotasavalta | 132 | 5 | 12 | -- | 3 | 8 | 8 | 2 | 7 | 8 | 12 | 3 | 6 | 4 | 7 | 12 | 10 | 5 | 8 | 0 | 12 |
| Maa | 3. Ranska | 125 | 12 | 0 | 12 | 12 | 7 | 2 | 4 | 10 | -- | 0 | 6 | 4 | 5 | 1 | 10 | 3 | 8 | 7 | 12 	 | 10 |
| Maa | 4. Sveitsi | 121 | 2 | 2 | 7 | 0 | 0 | 4 | 12 | 12 | 10 | 4 | 1 | 12 | 12 | 12 | 8 | 0 | 4 | 10 | -- | 1 |
| Maa | 5. Irlanti | 105 | 7 | 3 | 6 | 10 | 10 | 12 | 5 | 0 | 6 | 5 | 10 | -- | 0 | 0 | 0 | 1 | 10 | 12 | 1 | 7 |
| Maa | 6. Kypros | 69 | 0 | 0 | 0 | 0 | 5 | 3 | 6 | 0 | 0 | 0 | 8 | 8 | 7 | 10 | 0 | 7 | 12 | -- | 3 | 0 |
| Maa | 7. Israel | 56 | 8 | 0 | 0 | 4 | -- | 0 | 0 | 6 | 0 | 0 | 7 | 7 | 8 | 4 | 5 | 0 | 0 | 0 | 4 | 3 |
| Maa | 8. Kreikka | 55 | 6 | 0 | 2 | 6 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 10 | 0 | 1 | 2 | 8 | 0 | 6 | -- | 6 | 7 | 0 |
| Maa | 9. Alankomaat | 51 | 3 | 5 | 3 | 0 | 4 | 7 | 0 | 0 | 2 | 7 | -- | 0 | 0 | 6 | 7 | 2 | 3 | 2 | 0 | 0 |
| Maa | 10. Ruotsi | 50 | 0 | 0 | 10 | 2 | 0 | 5 | 7 | 1 | 12 | 0 | 0 | 0 | 6 | 2 | 0 | 4 | 0 | 1 | 0 | -- |
| Maa | 11. Luxemburg | 41 | 10 | 0 | 5 | -- | 3 | 0 | 0 | 4 | 3 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 4 | 0 | 0 | 0 | 6 | 5 |
| Maa | 11. Tanska | 41 | 0 | 1 | 1 | 7 | 0 | -- | 0 | 0 | 4 | 3 | 2 | 0 | 0 | 5 | 2 | 12 | 0 | 0 | 0 | 4 |
| Maa | 13. Belgia | 40 | 1 | 7 | 0 | 0 | 1 | 6 | 8 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 | -- | 7 | 5 | 0 | 0 |
| Maa | 14. Espanja | 38 | 0 | 10 | 0 | 0 | 6 | 0 | 0 | 0 | 0 | -- | 4 | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 |
| Maa | 15. Jugoslavia | 35 | 0 | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | -- | 8 | 0 | 0 | 0 | 2 | 1 | 0 | 0 | 5 | 2 | 3 | 10 | 0 |
| Maa | 16. Suomi | 27 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | -- | 1 | 2 | 5 | 5 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 5 | 6 |
| Maa | 17. Itävalta | 20 | -- | 6 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 5 | 6 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 |
| Maa | 18. Turkki | 9 | 0 | -- | 0 | 1 | 0 | 0 | 3 | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Maa | 18. Portugali | 9 | 0 | 0 | 8 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | -- | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 |
| Maa | 20. Norja | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | -- | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
Aiheesta muualla

Eurovision laulukilpailu 1981 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eurovision laulukilpailu
Maat
| --- | --- |
Aktiiviset:  Alankomaat · Albania · Armenia · Australia · Azerbaidžan · Belgia · Espanja · Georgia · Irlanti · Islanti · Israel · Italia · Itävalta · Kreikka · Kroatia · Kypros · Latvia · Liettua · Luxemburg · Malta · Moldova · Montenegro · Norja · Portugali · Puola · Ranska · Ruotsi · Saksa · San Marino · Serbia · Slovenia · Suomi · Sveitsi · Tanska · Tšekki · Ukraina · Viro · Yhdistynyt kuningaskunta
Epäaktiiviset:  Andorra · Bosnia ja Hertsegovina · Bulgaria · Marokko · Monaco · Pohjois-Makedonia · Romania · Slovakia · Turkki · Unkari · Valko-Venäjä · Venäjä
Entiset:  Jugoslavia · Serbia ja Montenegro
Epäonnistuneet yritykset:  Kazakstan · Kosovo · Libanon  · Liechtenstein · Neuvostoliitto · Qatar · Tunisia
Kilpailut vuosittain
| --- | --- |
1950-luku:  1956 · 1957 · 1958 · 1959
1960-luku:  1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969
1970-luku:  1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979
1980-luku:  1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989
1990-luku:  1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999
2000-luku:  2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
2010-luku:  2010 · 2011 · 2012 · 2013 · 2014 · 2015 · 2016 · 2017 · 2018 · 2019
2020-luku:  2020 · 2021 · 2022 · 2023 · 2024 · 2025
Yliviivattu vuosiluku tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
Isäntäkaupungit
| --- | --- |
1950–:  Lugano · Frankfurt · Hilversum · Cannes
1960–:  Lontoo · Cannes · Luxemburg · Lontoo · Kööpenhamina · Napoli · Luxemburg · Wien · Lontoo · Madrid
1970–:  Amsterdam · Dublin · Edinburgh · Luxemburg · Brighton · Tukholma · Haag · Lontoo · Pariisi · Jerusalem
1980–:  Haag · Dublin · Harrogate · München · Luxemburg · Göteborg · Bergen · Bryssel · Dublin · Lausanne
1990–:  Zagreb · Rooma · Malmö · Millstreet · Dublin · Dublin · Oslo · Dublin · Birmingham · Jerusalem
2000–:  Tukholma · Kööpenhamina · Tallinna · Riika · Istanbul · Kiova · Ateena · Helsinki ·  Belgrad · Moskova
2010–:  Oslo · Düsseldorf · Baku · Malmö · Kööpenhamina · Wien · Tukholma · Kiova · Lissabon · Tel Aviv
2020–:  Rotterdam · Rotterdam · Torino · Liverpool · Malmö · Basel
Yliviivattu kaupunki tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
Santeri Alkio

| Santeri Alkio |
| --- | --- |
 Santeri Alkio
Suomen sosiaaliministeri
 Kaarlo Castrénin hallitus 17.4.1919–15.8.1919 Vennolan I hallitus 15.8.1919–15.3.1920  
Kansanedustaja
 22.5.1907–31.7.1908 1.6.1909–1.2.1914 4.4.1917–4.9.1922  
Ryhmä/puolue:  Maalaisliiton eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1862 Laihia, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 24. heinäkuuta 1930 (68 vuotta) Laihia, Suomi
Ammatti:  kirjailija
Puoliso:  Susanna Mannila (1884–1894) Anna Falenius (1896–1930)
Tiedot
Puolue:  Nuorsuomalainen Puolue (–1907) Maalaisliitto (1907–)
Topi Vikstedtin karikatyyri Alkiosta vuodelta 1918
Puukkojunkkarit vuodelta 1894.
Santeri Alkio (vuoteen 1898 Aleksander Filander, 17. kesäkuuta 1862 Laihia – 24. heinäkuuta 1930 Laihia)  oli 1900-luvun alun johtavia suomalaisia poliitikkoja, kirjailija ja toimittaja, joka muistetaan ennen kaikkea Maalaisliiton (nykyisen Suomen Keskustan) perustajana ja ideologina.
Alkio oli myös erittäin tuottelias kirjailija sekä sanomalehti Ilkan perustaja ja päätoimittaja vuodesta 1906 vuoteen 1929. Oman nimensä lisäksi hän kirjoitti salanimillä Etelä-Pohjalainen ja Iiska Heikkiläinen.
Poliittinen ura

Santeri Alkio aloitti toimintansa Nuorsuomalaisessa Puolueessa mutta erosi puolueesta. Myöhemmin välttääkseen maalaisväestön joutumisen sosialismin pauloihin hän perusti vuonna 1906 Etelä-Pohjanmaan Nuorsuomalaisen Maalaisliiton, joka vuonna 1908 yhdistyi vähemmän aatteelliseen Suomen maalaisväestön liittoon. Hänestä tuli Maalaisliiton eli nykyisen Keskustan pääideologi, ja häntä pidetään yhä Keskustan henkisenä isänä, minkä vuoksi puolueen piirissä edelleen puhutaan alkiolaisuudesta.
Alkio valittiin kansanedustajaksi ensimmäisissä eduskuntavaaleissa vuonna 1907 nuorsuomalaisten ja nuorsuomalaisen maalaisliiton vaaliliitosta. Eduskunnassa Alkio ryhtyi nopeasti yhteistoimintaan Maalaisliiton kanssa. Hän putosi eduskunnasta vaaleissa 1908 oltuaan Maalaisliiton ehdokkaana, mutta nousi takaisin 1909. Hän oli eduskunnassa vuosina 1909–1914 ja 1917–1922. Eduskunnan varapuhemiehenä hän oli vuodet 1917–1918, sekä sosiaaliministerinä 1919–1920. Toimiessaan sosiaaliministerinä Vennolan hallituksessa (15. elokuuta 1919 – 15. maaliskuuta 1920) hän oli raittiusmiehenä säätämässä Suomeen kieltolakia ja myös esitteli sen vastaavana ministerinä presidentti Ståhlbergin vahvistettavaksi.
Yksityiselämä

Alkion vanhemmat olivat maakauppias Juho Filander ja Maria Jakku. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1884–1894 oli Serafina Mannila tämän kuolemaan asti, toinen  vuodesta 1896 Anna Augusta Falenius. Vaasan hovioikeuden presidenttinä toiminut Paavo Alkio oli Alkion poika toisesta avioliitosta.
Muuta

Alkiota esittävä postimerkki julkaistiin vuonna 1962. Alkio-opisto on nimetty hänen mukaansa.
Teoksia

Teerelän perhe. Waasan Painoyhtiön kirjapaino, 1887.
Puukkojunkkarit – kuvauksia nyrkkivallan ajalta. WSOY, 1894.
Kylistä, kodeista ja vainioilta – kertomuksia ja kuvaelmia. Otava, 1894.
Murtavia voimia. WSOY, 1896.
Kansannuorison sivistystarve ja nuorisoseuraliike. WSOY, 1897.
Kuinka Möhönen Tuonella käytettiin. WSOY, 1899.
Tienhaarassa: kokoelma havaintoja ja kuvauksia. WSOY, 1900.
Koiwulahden emäntä ; Suuri palkka. WSOY, 1905.
Koti ja nuorisoseura. Pyrkijä, 1905.
Kirjotelmia maalaisliittokysymyksistä. Ilkka, 1907.
Kun Suomesta maahenki katosi. Ilkka, 1908.
Eeva. WSOY, 1912.
Jaakko Jaakonpoika : romaani. WSOY, 1913. Kansalliskirjasto, Digitointi- ja konservointikeskus, 2015
Uusi aika. WSOY, 1914.
Hutiloiva ja epäluuloinen : itsekasvatuskeskustelu. Kansanvalistusseura, 1916.
Patriarkka : kuvausjakso 1870-luvulta. WSOY, 1916.
Maalaisliitto : suuntaviivoja. Maalaisliiton kirjallisen yhdistys, 1916.
Maalaisliittolaista talous- ja yhteiskuntaoppia. Kustantaja tuntematon, 1917.
Maalaisliitto ja hallitusmuotokysymys. Sanomalehti-osuuskunta Ilkka, 1918.
Maalaispolitiikkaa 1. Edistysseurojen kustannusoy, 1919.
Maalaispolitiikkaa 2 : Itsenäisyyskysymys ja hallitusmuotokeskustelut vv. 1917-1919. Edistysseurojen kustannusoy, 1921.
Maalaisliittolaisesta näkökulmasta : nälkäisille leipää, työttömille työtä. Sanomalehti-osuuskunta Ilkka, 1919.
Ihminen ja kansalainen. Edistysseurojen kustannusoy, 1919.
Yhteiskunnallista ja valtiollista : Valikoima sanomalehtikirjoitelmia vuosilta 1906-1918. WSOY, 1919.
Juoppohullu : elämäntarina. Edistysseurojen kustannusoy, 1920. Kansalliskirjasto, Digitointi- ja konservointikeskus, 2015.
Kootut teokset I–XIII. WSOY ,1919–1928.
Keisaririkos : kuvausjakso 1890-luvulta. WSOY, 1923. Kansalliskirjasto, Digitointi- ja konservointikeskus, 2015.
Valitut teokset. WSOY, 1953.
Kirjallisuutta

Niemelä, Seppo: Ajankohtainen Alkio.  Helsinki:  Maahenki, 2012.  ISBN 978-952-5870-58-9
Sahlberg, Arja: Koivu sekä tähti: Ihminen, yhteiskunta, ihmiskunta Santeri Alkion tuotannossa ja poliittisessa toiminnassa.  (Väitöskirja)  Tampere:  Tampereen yliopisto, 1995.  ISBN 951-44-3803-5
Eurovision laulukilpailu 1994

| Eurovision laulukilpailu 1994 |
| --- | --- |

Päivämäärät
Päivämäärä(t):  30. huhtikuuta
Isäntä
Tapahtumapaikka:  Point Theatre, Dublin, Irlanti
Juontaja(t):  Cynthia ní Mhurchú ja Gerry Ryan
Isäntämaan toimittaja:  RTÉ
Väliaikanumero:  Riverdance
Osallistujat
Osallistujien määrä:  25
Uudet maat:   Liettua  Puola  Romania  Slovakia  Unkari  Venäjä  Viro
Vetäytyvät maat:   Belgia  Israel  Italia  Luxemburg  Slovenia  Tanska  Turkki
Äänestys- järjestelmä:  Jokainen maa antoi 12, 10 ja 8-1 pistettä kymmenelle kappaleelle.
Äänestys
Voittaja:   Rock 'n' Roll Kids
Nolla pistettä saaneet:   Liettua
Osallistujakartta

   Maat, jotka osallistuivat vuonna 1994   Maat, jotka eivät osallistuneet vuonna 1994  
Eurovision laulukilpailu · Teemasivu
 ◄ 1993  1995 ► 
Eurovision laulukilpailu 1994 järjestettiin 30. huhtikuuta 1994 Dublinissa Irlannissa. Kilpailun juonsivat Cynthia ní Mhurchú ja Gerry Ryan.
Kilpailun voitti Irlanti jo kolmannen kerran peräkkäin Paul Harringtonin & Charlie McGettiganin kappaleella "Rock ’n’ Roll kids". Suomea kilpailussa edusti CatCat kappaleella "Bye Bye Baby". Suomi sai 11 pistettä, sijoittui 22. sijalle ja karsiutui seuraavan vuoden kisasta ensimmäistä kertaa Euroviisujen historiassa. Kilpailuun osallistuivat ensimmäistä kertaa Venäjä, muista entisistä neuvostotasavalloista Viro ja Liettua sekä muut itäblokin maat eli Romania, Unkari, Puola ja Slovakia (Tšekin ensiesiintyminen tapahtui vasta 2007). Edellisenä vuonna viimeisille sijoille jääneet Tanska, Belgia, Israel, Turkki, Slovenia ja Luxemburg joutuivat jättämään kilpailun väliin EBU:n asettamien uusien sääntöjen takia. Italia jätti kilpailun väliin vapaaehtoisesti. Luxemburg teki paluun 2024.
Kilpailun sensaatioksi nousi väliaikanumero, jonka esitti Riverdance, joka aloitti maailmanvalloituksen juuri tästä tapahtumasta.
Kappaleet

| Järj>  | Maa | Esiintyjä | Kappale | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ruotsi | Marie Bergman & Roger Pontare | "Stjärnorna" | 13. | 48 |
| 2 |  Suomi | CatCat | "Bye Bye Baby" | 22. | 11 |
| 3 |  Irlanti | Paul Harrington & Charlie McGettigan | "Rock 'n' Roll Kids" | 1. | 226 |
| 4 |  Kypros | Evridiki | "Ime anthropos ki ego" | 11. | 51 |
| 5 |  Islanti | Sigga | "Nætur" | 12. | 49 |
| 6 |  Iso-Britannia | Frances Ruffelle | "We Will Be Free (Lonely Symphony)" | 10. | 63 |
| 7 |  Kroatia | Tony Cetinski | "Nek' ti bude ljubav sva" | 16. | 27 |
| 8 |  Portugali | Sara Tavares | "Chamar a música" | 8. | 73 |
| 9 |  Sveitsi | Duilio | "Sto pregando" | 19. | 15 |
| 10 |  Viro | Silvi Vrait | "Nagu merelaine" | 24. | 2 |
| 11 |  Romania | Dan Bittman | "Dincolo de nori" | 21. | 14 |
| 12 |  Malta | Chris & Moira | "More than Love" | 5. | 97 |
| 13 |  Alankomaat | Willeke Alberti | "Waar is de zon" | 23. | 4 |
| 14 |  Saksa | MeKaDo | "Wir geben ’ne Party" | 3. | 128 |
| 15 |  Slovakia | Tublatanka | "Nekonečná pieseň" | 19. | 15 |
| 16 |  Liettua | Ovidijus Vyšniauskas | "Lopšinė mylimai" | 25. | 0 |
| 17 |  Norja | Elisabeth Andreassen & Jan Werner Danielsen | "Duett" | 6. | 76 |
| 18 |  Bosnia ja Hertsegovina | Alma & Dejan | "Ostani kraj mene" | 15. | 39 |
| 19 |  Kreikka | Kostas Bigalis & The Sea Lovers | "To trehandiri" | 14. | 44 |
| 20 |  Itävalta | Petra Frey | "Für den Frieden der Welt" | 17. | 19 |
| 21 |  Espanja | Alejandro Abad | "Ella no es ella" | 18. | 17 |
| 22 |  Unkari | Friderika Bayer | "Kinek mondjam el vétkeimet?" | 4. | 122 |
| 23 |  Venäjä | Judif | "Vetšnyi strannik" | 9. | 70 |
| 24 |  Puola | Edyta Górniak | "To nie ja!" | 2. | 166 |
| 25 |  Ranska | Nina Morato | "Je suis un vrai garçon" | 7. | 74 |
Kappaleet > Kapellimestarit

Lähes jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kappale. Isäntämaan ylikapellimestari Noel Kelehan ei johtanut itse Irlannin viisua, mutta hän avusti Romanian, Kreikan ja Puolan delegaatioita.
Ruotsi - Anders Berglund
Suomi - Olli Ahvenlahti
Irlanti - esitettiin ilman orkesterisäestystä
Kypros - Giorgos Theophanous
Islanti - Frank McNamara
Iso-Britannia - Michael Reed
Kroatia - Miljenko Prohaska
Portugali - Thilo Krassman
Sveitsi - Valeriano Chiaravalle
Viro - Urmas Lattikas
Romania - Noel Kelehan
Malta - Anthony Chircop
Alankomaat - Harry van Hoof
Saksa - Norbert Daum
Slovakia - Vladimir Valović
Liettua - Tomas Leiburas
Norja - Pete Knutsen
BIH - Sinan Alimanović
Kreikka - Noel Kelehan
Itävalta - Herman Weindorf
Espanja - Josef Llobell
Unkari - Péter Wolf
Venäjä - Lev Zemlinski
Puola - Noel Kelehan
Ranska - Alain Goraguer
Aiheesta muualla

Eurovision laulukilpailu 1994 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eurovision laulukilpailu
Maat
| --- | --- |
Aktiiviset:  Alankomaat · Albania · Armenia · Australia · Azerbaidžan · Belgia · Espanja · Georgia · Irlanti · Islanti · Israel · Italia · Itävalta · Kreikka · Kroatia · Kypros · Latvia · Liettua · Luxemburg · Malta · Moldova · Montenegro · Norja · Portugali · Puola · Ranska · Ruotsi · Saksa · San Marino · Serbia · Slovenia · Suomi · Sveitsi · Tanska · Tšekki · Ukraina · Viro · Yhdistynyt kuningaskunta
Epäaktiiviset:  Andorra · Bosnia ja Hertsegovina · Bulgaria · Marokko · Monaco · Pohjois-Makedonia · Romania · Slovakia · Turkki · Unkari · Valko-Venäjä · Venäjä
Entiset:  Jugoslavia · Serbia ja Montenegro
Epäonnistuneet yritykset:  Kazakstan · Kosovo · Libanon  · Liechtenstein · Neuvostoliitto · Qatar · Tunisia
Kilpailut vuosittain
| --- | --- |
1950-luku:  1956 · 1957 · 1958 · 1959
1960-luku:  1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969
1970-luku:  1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979
1980-luku:  1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989
1990-luku:  1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999
2000-luku:  2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
2010-luku:  2010 · 2011 · 2012 · 2013 · 2014 · 2015 · 2016 · 2017 · 2018 · 2019
2020-luku:  2020 · 2021 · 2022 · 2023 · 2024 · 2025
Yliviivattu vuosiluku tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
Isäntäkaupungit
| --- | --- |
1950–:  Lugano · Frankfurt · Hilversum · Cannes
1960–:  Lontoo · Cannes · Luxemburg · Lontoo · Kööpenhamina · Napoli · Luxemburg · Wien · Lontoo · Madrid
1970–:  Amsterdam · Dublin · Edinburgh · Luxemburg · Brighton · Tukholma · Haag · Lontoo · Pariisi · Jerusalem
1980–:  Haag · Dublin · Harrogate · München · Luxemburg · Göteborg · Bergen · Bryssel · Dublin · Lausanne
1990–:  Zagreb · Rooma · Malmö · Millstreet · Dublin · Dublin · Oslo · Dublin · Birmingham · Jerusalem
2000–:  Tukholma · Kööpenhamina · Tallinna · Riika · Istanbul · Kiova · Ateena · Helsinki ·  Belgrad · Moskova
2010–:  Oslo · Düsseldorf · Baku · Malmö · Kööpenhamina · Wien · Tukholma · Kiova · Lissabon · Tel Aviv
2020–:  Rotterdam · Rotterdam · Torino · Liverpool · Malmö · Basel
Yliviivattu kaupunki tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
Ollisbackenin–Brantbackenin muinaisjäännösalue

| Ollisbackenin–Brantbackenin muinaisjäännösalue |
| --- | --- |
 Yksi Seljeksentien eteläpuolisista asumuspainanteista kuvattuna pituusakselinsa suuntaisesti
Sijainti
 Ollisbackenin–Brantbackenin muinaisjäännösalue
Koordinaatit:  63°42′21″N, 23°24′32″E
Valtio:  Suomi
Historia
Tyyppi:  Muinaisjäännösalue
Huippukausi:  kivikausi
Kaupunki:  Kruunupyy
Merkitys:  Kivikautinen muinaisjäännösalue
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ollisbackenin ja Brantbackenin muinaisjäännösalueet sijaitsevat Kruunupyyn kunnassa Seljeksentien varrella. Alueet muodostavat yhtenäisen kokonaisuuden, jolta löytyy lähteestä riippuen neljästä seitsemään asumuspainannetta, sekä muutamia kiviröykkiöitä. Alueen läpi kulkevan Seljeksentien ojaleikkauksesta on löydetty kivikautiseen toimintaan liittyvää kvartsikiveä. Yhden kiviröykkiön keskellä on suuri kallellaan oleva kivipaasi. Alueella olevia asumuspainanteita on nimitetty aiemmin myös jätinkirkoiksi, mutta vuosituhannen taitteessa niitä ei enää pidetty jätinkirkkoina. Arkeoastronomiaan erikoistunut tutkija Marianna Ridderstad nimitti kuitenkin vuonna 2009 muodostelmaa jätinkirkoksi.
Alueella ei ole tehty tarkempia arkeologisia tutkimuksia, mutta se on rauhoitettu muinaismuistolain nojalla. Seljeksentien eteläpuolinen Ollisbackenin alue on merkitty maastoon kuparisella Muinaismuisto-kyltillä, mutta alue jatkuu myös tien pohjoispuolelle.
Kaivellun kiviröykkien keskellä seisova kallellaan oleva kivipaasi
Wesley Newcomb Hohfeld

Wesley Newcomb Hohfeld (8. elokuuta 1879 Oakland, Kalifornia – 21. lokakuuta 1918 Alameda, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen oikeusteoreetikko. Hän toimi professorina Stanfordin yliopistossa ja Yalen yliopistossa.
Hohfeldin koko tuotanto käsittää vain kymmenen artikkelia vuosien 1909 ja 1917 välillä, mutta häntä on tästä huolimatta pidetty amerikkalaisen analyyttisen oikeusteorian merkittävimpänä hahmona. Hänet tunnetaan etenkin klassikon aseman saavuttaneesta oikeudellisiin peruskäsitteisiin nojaavasta oikeussuhdeanalyysista, josta on tullut olennainen osa länsimaista oikeusteoriaa ajatuksellisen kirkkautensa, yleispätevyytensä ja valtaisan selitysvoimansa ansiosta. Osoituksena Hohfeldin panoksesta tieteenalansa kehitykseen, hänen mukaansa on nimetty Yalen yliopiston oikeusfilosofian professuuri (Wesley Newcomb Hohfeld Professor of Jurisprudence).
Ura

Wesley Newcomb Hohfeld syntyi taiteelliseen älymystöperheeseen. Hänen isänsä oli saksalainen maahanmuuttaja, pianonsoiton opettaja Edward Hohfeld. Äiti oli nimeltään Rosalie Hillebrand. Hohfeld kävi high schoolin San Franciscossa, jossa hänet havaittiin erinomaiseksi oppilaaksi. Hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä, jossa hänet palkittiin kultamitalilla hänen saavutettuaan korkeimman arvosanan kaikista kursseista, ja Bachelor of Laws -tutkinnon Harvardin yliopistossa, jossa hän valmistui arvosanalla Cum laude vuonna 1904 ja toimi opiskelujen ohessa Harvard Law Review'n toimituskunnassa.
Valmistuttuaan Hohfeld avusti lyhyen aikaa Harvard Law Schoolin oikeustieteen professori John Chipman Grayta, kunnes sai 1904 luvan toimia asianajana Kalifornian osavaltion tuomioistuimissa. Hän aloitti juristina San Franciscossa Morrison, Cope and Brobeckilla, mutta vaihtoi jo 1905 akateemiseen uraan Stanfordin yliopistossa. Hohfeld toimi Stanfordin yliopiston Stanford Law Schoolissa opettajana vuosina 1905–1907, apulaisprofessorina vuosina 1907–1909 ja professorina vuosina 1909–1914. Vuonna 1914 hän siirtyi toimimaan professorina Yalen yliopiston Yale Law Schoolissa, jossa hän toimi kuolemaansa asti vuonna 1918.
Kuollessaan 21. lokakuuta 1918 Hohfeld oli 39-vuotias. Hän kuoli siskonsa kotona Alamedassa influenssan aiheuttamaan endokardiittiin.
Julkaisuja

Hohfeld, Wesley Newcomb & Cook, Walter Wheeler (toim.): Fundamental Legal Conceptions, As Applied in Judicial Reasoning and Other Legal Essays.  New Haven:  Yale University Press, 1919.  Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
Hohfeld, Wesley Newcomb: Some Fundamental Legal Conceptions: As Applied in Judicial Reasoning. Yale Law Review, marraskuu 1913.  Artikkelin verkkoversio. (pdf) (englanniksi)
Aiheesta muualla

Civil rights – Hohfeld's concept of right (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Alankomaat  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Eurovision laulukilpailu 1984

| Eurovision laulukilpailu 1984 |
| --- | --- |

Päivämäärät
Päivämäärä(t):  5. toukokuuta
Isäntä
Tapahtumapaikka:  Théâtre Municipal, Luxemburg, Luxemburg
Juontaja(t):  Désirée Nosbusch
Isäntämaan toimittaja:  NOS
Väliaikanumero:  Prague Theatre of Illuminated Drawings
Osallistujat
Osallistujien määrä:  19
Palaavat maat:   Irlanti
Vetäytyvät maat:   Israel  Kreikka
Äänestys
Voittaja:   Ruotsi ”Diggi-loo diggi-ley”
Nolla pistettä saaneet:  –
Osallistujakartta

   Maat, jotka osallistuivat vuonna 1984   Maat, jotka eivät osallistuneet vuonna 1984  
Eurovision laulukilpailu · Teemasivu
 ◄ 1983  1985 ► 
Eurovision laulukilpailu 1984 järjestettiin 5. toukokuuta 1984 RTL Théâtre Municipalissa Luxemburgissa. Kilpailun juonsi 19-vuotias Désirée Nosbusch, joka on kilpailun historian nuorin juontaja. Kilpailun voitti Ruotsi Herreysin esittämällä kappaleella ”Diggi-loo diggi-ley”.
Suomea edusti Kirka kappaleella ”Hengaillaan”. Se sijoittui 46 pisteellä yhdeksänneksi.
Kappaleet

| Järj>  | Maa | Esiintyjä | Kappale | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ruotsi | Herreys | "Diggi-Loo Diggi-Ley" | 1. | 145 |
| 2 |  Luxemburg | Sophie Carle | "100% d'amour" | 10. | 39 |
| 3 |  Ranska | Annick Thoumazeau | "Autant d'amoureux que d'étoiles" | 8. | 61 |
| 4 |  Espanja | Bravo | "Lady, Lady" | 3. | 106 |
| 5 |  Norja | Dollie de Luxe | "Lenge leve livet" | 17. | 29 |
| 6 |  Iso-Britannia | Belle & the Devotions | "Love Games" | 7. | 63 |
| 7 |  Kypros | Andy Paul | "Anna Maria Lena" | 15. | 31 |
| 8 |  Belgia | Jacques Zegers | "Avanti la vie" | 5. | 70 |
| 9 |  Irlanti | Linda Martin | "Terminal 3" | 2. | 137 |
| 10 |  Tanska | Hot Eyes | "Det' lige det" | 4. | 101 |
| 11 |  Alankomaat | Maribelle | "Ik hou van jou" | 13. | 34 |
| 12 |  Jugoslavia | Vlado & Isolda | "Ciao, amore" | 18. | 26 |
| 13 |  Itävalta | Anita | "Einfach weg" | 19. | 5 |
| 14 |  Saksan liittotasavalta | Mary Roos | "Aufrecht geh'n" | 13. | 34 |
| 15 |  Turkki | Beş Yıl Önce, On Yıl Sonra | "Halay" | 12. | 37 |
| 16 |  Suomi | Kirka | "Hengaillaan" | 9. | 46 |
| 17 |  Sveitsi | Rainy Day | "Welche Farbe hat der Sonnenschein?" | 16. | 30 |
| 18 |  Italia | Alice & Franco Battiato | "I treni di Tozeur" | 5. | 70 |
| 19 |  Portugali | Maria Guinot | "Silêncio e tanta gente" | 11. | 38 |