stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Edvard Merikari

Edvard (Eetu) Merikari (sukunimi aik. Asp; 2. huhtikuuta 1869 Puolanka – 8. toukokuuta 1953 Ii) oli suomalainen runoilija, toimittaja, kirjanpitäjä ja kirjailija.
Merikarin vanhemmat olivat ruukin kirjanpitäjä, kunnankirjuri Jaakko Asp ja Liisa Puhakka. Hänen sisarensa oli runoilija Isa Asp.
Merikari pääsi ylioppilaaksi Oulun Suomalaisesta Yksityislyseosta 1890 ja työskenteli aluksi maanviljelijänä Puolangalla. Hän oli 1895–1901 opettajana useilla paikkakunnilla eri puolilla Suomea. Vuosina 1901–1903 Merikari opiskeli Helsingissä Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa. Hän oli sitten taloudenhoitajana ja kauppaosaston toimittajana Uusi Suometar-lehdessä 1904–1906 ja vuosina 1906–1912 hän asui Yhdysvalloissa toimien Amerikan Päivälehden toimittajana 1906–1909 ja Pohjan Tähti-lehden toimittajana 1910–1912.
Suomeen palattuaan Merikari oli Suomen Lähetysseuran kustannusliikkeen päätoimisena hoitajana 1912–1917 ja valtioneuvoston kirjapainon kirjanpitäjänä 1917–1936. Hän avusti myös Oulussa ilmestyvää Kaleva-lehteä. Eläkkeelle jäätyään kamreerin arvonimen saanut Merikari muutti 1938 Iin Asemakylään asumaan. Eläkevuosinaan hän kirjoitti runsaasti tilapäisrunoja merkkipäiviä ja juhlia varten sekä laati paikallishistoriaan ja kotiseutuaiheisiin liittyneitä kirjoituksia joita julkaistiin muun muassa Kalevassa.
Merikari julkaisi hengellisiä kirjoja ja hän kirjoitti myös paljon hengellistä ja isänmaallisaiheista runoutta. Tunnetuin Merikarin runoista on 1952 Kaltio-lehdessä ilmestynyt Wanahan Oulun kuva. Merikari sävelsi myös joitain runojaan ja hän sävelsi myös sisarensa Isa Aspin Aallon kehtolaulu-runon.
Teoksia

Valkoista orjuutta vastaan.
Kuvauksia Suomesta.
Kaksi kukkaa.     Suomen lähetysseura, Helsinki 1916
Pahantekijästä oppia saamassa.     Suomen lähetysseura, Helsinki 1917
Pieni todistaja eli miten Metsälän lähetysompeluseura syntyi.     Suomen lähetysseura, Helsinki 1918
Suuri usko toisten hyväksi.      Suomen lähetysseura, Helsinki 1927
Perintöosasi.     Suomen lähetysseura, Helsinki 1928
Tie on auki.   Suomen lähetysseura, Helsinki 1930
Herrassa on pelastukseni.   Suomen lähetysseura, Helsinki 1932
Eero Paatero

Eero-Sakari (Eero) Paatero  (1. heinäkuuta 1920 Pirkkala – 2. maaliskuuta 2018 Kuopio) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies, koulunjohtaja ja metsätalouden asiantuntija, joka sai ylimetsänhoitajan ja metsäneuvoksen arvonimet.
Paateron vanhemmat olivat sahanisännöitsijä Aarne Paatero ja Impi Hankomäki ja puolisot 1948–1992 Alli Maria Anttila ja sitten Hilkka Tellervo Nuotio. Paatero tuli ylioppilaaksi Lohjan yhteiskoulusta 1939 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1946. Hän oli metsänhoitaja Metsähallituksen Muonion hoitoalueella 1946–1948, piirimetsänhoitaja Pohjois-Savon metsähoitolautakunnassa 1948–1953, Pohjois-Savon metsänhoitokoulun johtaja 1953–1963 ja Pohjois-Savon piirimetsälautakunnan päämetsänhoitaja 1964–1987. Paaterolla oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Ylimetsänhoitajan arvonimen hän sai 1970 ja metsäneuvoksen arvonimen 1978.
Palmusunnuntai

Kristuksen saapuminen Jerusalemiin, mosaiikki Cappalli Palatinassa Palermossa (peräisin Bysantista, lahjoittanut Roger II n. 1150).
Palmusunnuntai on  kristillisen kirkkovuoden juhla, joka on viikkoa ennen pääsiäissunnuntaita. Palmusunnuntain ajankohta vaihtelee vuosittain, sillä pääsiäinen on kevätpäiväntasausta seuraavan täydenkuun jälkeinen sunnuntai ja palmusunnuntai viikkoa ennen sitä. Aikaisintaan palmusunnuntai voi olla 15. maaliskuuta ja myöhäisimmillään 18. huhtikuuta. Palmusunnuntai aloittaa niin sanotun hiljaisen viikon, jolloin muistellaan Jeesuksen kärsimyksiä.
Palmusunnuntaita vietetään sen tapauksen muistoksi, kun Jeesus saapui aasilla ratsastaen Jerusalemiin. Tapauksesta kerrotaan kaikissa evankeliumeissa (Matt. 21:1–11, Mark. 11:1–10, Luuk. 19:29–40, Joh. 12:12–19). Palmusunnuntai on saanut nimensä palmunlehvistä, joita kansa levitti vaatteiden ohella Jeesuksen eteen. Ihmiset huusivat ja lauloivat ”Hoosianna”. Hoosianna on suoraan käännettynä ”oi, auta”, ”oi, pelasta”, mutta ajanlaskun alun aikoihin sitä käytettiin riemuhuutona.
Pohjoisessa ainoa elävä oksa pääsiäisen aikaan on paju, ja päivä tunnetaan  myös virpa- tai virpomasunnuntain nimellä. Vanhastaan Karjalassa, nykyisin yleisesti koko Suomessa Pohjanmaata lukuun ottamatta päivän perinteisiin kuuluu virpominen.
Ajankohdat lähivuosina

2019: 14. huhtikuuta
2020: 5. huhtikuuta
2021: 28. maaliskuuta
2022: 10. huhtikuuta
2023: 2. huhtikuuta
2024: 24. maaliskuuta
2025: 13. huhtikuuta
2026: 29. maaliskuuta
2027: 21. maaliskuuta
2028: 9. huhtikuuta
2029: 25. maaliskuuta
2030: 14. huhtikuuta
Aiheesta muualla

Palmusunnuntai / Ortodoksi.net
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon evankeliumikirja: Palmusunnuntai (Arkistoitu – Internet Archive)
Yle Elävä arkisto: Ortodoksikirkko toi virpomaperinteen Venäjältä Suomeen
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkkovuosi
adventti | 
joulu | 
uusivuosi |
loppiainen |
kynttilänpäivä |
laskiainen |
Marian ilmestyspäivä |
palmusunnuntai |
kiirastorstai |
pitkäperjantai |
pääsiäinen |
helatorstai

helluntai |
Pyhän Kolminaisuuden päivä |
juhannus |
apostolien päivä |
kirkastussunnuntai |
mikkelinpäivä |
reformaation päivä |
pyhäinpäivä |
tuomiosunnuntai
Ortodoksisen kirkon kirkkovuosi
Jumalansynnyttäjän Neitseen Marian syntymä | 
Kunniallisen ja eläväksi tekevän Ristin ylentäminen | 
Jumalansynnyttäjän Neitseen Marian temppeliin tuominen |
Herramme Jeesuksen Kristuksen syntymä |
Teofania (loppiainen) |
Herramme Jeesuksen Kristuksen temppeliin tuominen |
Jumalansynnyttäjän Neitseen Marian ilmestys |
Herran ratsastus Jerusalemiin |
Herran Pääsiäinen, Kristuksen ylösnouseminen |
Herran taivaaseen astuminen |
Pyhän Kolminaisuuden päivä |
Herramme Jeesuksen Kristuksen kirkastuminen |
Jumalansynnyttäjän Neitseen Marian kuolonuneen nukkuminen
Edvard Liljedahl

| Edvard Liljedahl |
| --- | --- |

Norjan kirkko- ja opetusministeri
 Bratlien hallitus 20. helmikuuta 1912 – 31. tammikuuta 1913  
Edeltäjä:  Just Qvigstad
Seuraaja:  Aasulv Bryggesaa
Henkilötiedot
Koko nimi:  Edvard Apolloniussen Liljedahl
Syntynyt: 6. elokuuta 1845 Vik, Norja
Kuollut: 10. lokakuuta 1924 (79 vuotta) Vik, Norja
Ammatti:  opettaja, poliitikko
Edvard Apolloniussen Liljedahl (6. elokuuta 1845 Vik – 10. lokakuuta 1924 Vik) oli norjalainen opettaja ja poliitikko. Hän istui suurkäräjillä yhdeksäntoista vuotta vuosien 1880–1909 välisenä aikana sekä toimi Norjan kirkko- ja opetusministerinä 1912–1913.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edvard Liljedahl Wikimedia Commonsissa
Plýtra

| Plýtra Πλύτρα |
| --- | --- |
 Plýtra
 Koordinaatit: 36°41′20″N, 22°50′18″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Lakonia
Kunta:  Monemvasiá
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  4305020103
Väkiluku (2021):  254
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Plýtra (kreik. Πλύτρα) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Monemvasián kuntaan, Lakonian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 254 (2021).
Plýtran kylä sijaitsee Lakonianlahden rannalla noin 74 kilometriä kaakkoon Spártista. Se on osa Papadiánikan kyläyhdyskuntaa. Antiikin aikana nykyisen kylän paikalla sijaitsi Asopoksen kaupunki, jonka mukaan on nimetty sisämaassa viisi kilometriä Plýtrasta sijaitseva nykyinen Asopóksen kylä. Kylän rannalla ja meressä sen edustalla on antiikin aikaisen kaupungin jäänteitä.
Within Temptation

| Within Temptation |
| --- | --- |

 Within Temptation vuonna 2008.
Tiedot
Toiminnassa:  (1996 nimellä The Portal) 1996–
Tyylilaji:  sinfoninen metalli sinfoninen rock goottimetalli (varhaistuotanto) doom metal (varhaistuotanto)
Kotipaikka:   Alankomaat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Sharon den Adel, laulu   Robert Westerholt, kitara   Stefan Helleblad, kitara   Ruud Adrianus Jolie, kitara   Jeroen van Veen, basso   Martijn Spierenburg, koskettimet   Mike Coolen, rummut  
Entiset jäsenet:  Michiel Papenhove, kitara (1996–2001)  Jelle Bakker, kitara (2001)  Martijn Westerholt, koskettimet (1996–2001)  Dennis Leeflang, rummut (1996)  Richard Willemse, rummut (1996)  Marius van Pyreen, rummut (1998)  Ivar de Graaf, rummut (1996–1998, 1999–2001)  Ciro Palma, rummut (1998–1999)  Stephen van Haestregt, rummut (2002–2010) 
Levy-yhtiö:  DSFA, (1997–2001)   Season of Mist, (1997–1998)   BMG, (2002–)   GUN, (2004)   Roadrunner, (2004–)   Nuclear Blast, (2014–)   Dramatico, (2014–)   Universal Music, (2014–)  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Robert Westerholt, yhtyeen kitaristi
Within Temptation on vuonna 1996 perustettu alankomaalainen metalliyhtye. Yhtye on ollut toiminnassa vuodesta 1996 asti. Uransa aikana Within Temptation on esiintynyt lukuisilla isoilla metalli- ja rockfestivaaleilla. Heidän musiikkiaan on kuvailtu sinfoniseksi metalliksi, sinfoniseksi rockiksi, goottimetalliksi sekä myös doom metalliksi.
Historia

Kitaristi Robert Westerholt perusti Within Temptationin vuonna 1996. Muutama kuukausi perustamisen jälkeen yhtye allekirjoitti levytyssopimuksen DSFA Recordsin kanssa. Huhtikuussa 1997 ilmestyi yhtyeen ensimmäinen albumi Enter. Lokakuussa yhtye kiersi kaksi viikkoa Saksassa ja Itävallassa. The Dance -EP julkaistiin vuosi myöhemmin.
Vuosi 1999 oli Within Temptationin osalta hiljaista aikaa. Seuraava albumi julkaistiin vuonna 2000 yhtyeen jäsenten saatua opintonsa päätökseen. Joulukuussa julkaistu albumi oli nimeltään Mother Earth, ja siitä tuli suuri menestys. Yhtye soitti suurilla festivaaleilla ja loppuunmyydyille konserttisaleille. Albumilta julkaistiin myöhemmin singlet ”Our Farewell” ja ”Ice Queen”.
Yhtyeen lopullinen läpimurto tapahtui vuonna 2002, kun ”Ice Queen” -single saavutti ensimmäisen sijan Alankomaiden ja Belgian singlelistoilla. ”Mother Earth” myi Euroopassa yli 350 000 kappaletta, muun muassa triplaplatinaa Alankomaissa ja kultaa Belgiassa. Yhtye keikkaili ympäri Eurooppaa ja soitti monilla  suurilla festivaaleilla, muun muassa Benelux-maissa (Ozzfest, Lowlands, Dynamo, Rock Werchter, Pukkelpop ja Parkpop), Saksassa (Rock im Park, Bizarre ja Summerbreeze) ja Ranskassa (Pariisissa, Lyonissa, Lillessä, Bordeaux’ssa ja Toulonissa).
Within Temptationin kolmas albumi The Silent Force julkaistiin 15. lokakuuta 2004. Se menestyi useissa maissa. Kaikkia albumin kolmea singleä, ”Stand My Ground”, ”Memories” ja ”Angels” saivat paljon soittoaikaa radiossa. Itse albumi myi kultaa Alankomaissa kolmessa viikossa.
Within Temptation julkaisi neljännen albuminsa The Heart of Everything 12. maaliskuuta 2007. Ensimmäinen single albumilta oli duetto ”What Have You Done”, jolla kuullaan myös Life of Agony -yhtyeen laulajaa Keith Caputoa. Toinen single oli ”Frozen”, jonka tuoton yhtye lahjoitti hyväntekeväisyyteen lastensuojelutyöhön. Kolmanneksi singlekseen yhtye valitsi kappaleen ”All I Need”. Kappaleeseen kuvattiin myös video.
Within Temptation julkaisi live-abumin Black Symphony syksyllä 2008. Albumilla yhtye soittaa Metropolitan Orchestra -orkesterin kanssa. The Black Symphony julkaistiin myös DVD:nä. Within Temptation julkaisi toisen live-albumin An Acoustic Night At The Theatre 30. lokakuuta 2009. Albumi sisältää akustisia versioita yhtyeen vanhemmista kappaleista sekä uuden kappaleen ”Utopia”, joka julkaistiin myös singlenä.
Yhtye julkaisi joulukuussa 2010 kappaleen ”Where Is the Edge”, joka oli ensimmäinen kappale yhtyeen seuraavalta albumilta. Albumin ensimmäinen single ”Faster” julkaistiin 21. tammikuuta 2011. Albumi The Unforgiving julkaistiin maaliskuussa 2011. Albumi on konseptialbumi, jonka kappaleet muodostavat yhtenäisen tarinan. Tarina pohjautuu Steve O’Connolin ja Romano Morenaarin samannimiseen sarjakuvaan.
Kokoonpano > Nykyiset jäsenet

Sharon den Adel – laulu
Robert Westerholt – kitara, yhtyeen varhaisilla kappaleilla myös örinä
Stefan Helleblad – kitara (konserttikitaristina Robert Westerholtin sijaan vuodesta 2011 alkaen)
Ruud Jolie – kitara
Martijn Spierenburg – kosketinsoitin
Jeroen van Veen – basso
Mike Coolen – rummut
Kokoonpano > Entiset jäsenet

Ivar de Graaf – rummut (1996–1998, 1999–2001)
Martijn Westerholt – kosketinsoitin (1996–2001)
Michiel Papenhove – kitara (1996–2001)
Jelle Bakker – kitara (2001)
Ciro Palma – rummut (1998–1999)
Marius van Pyreen – rummut (1998)
Dennis Leeflang – rummut (1996)
Richard Willemse – rummut (1996)
Stephen van Haestregt – rummut (2002–2010)
Diskografia > Studioalbumit

Enter (1997)
Mother Earth (2000)
The Silent Force (2004)
The Heart of Everything (2007)
The Unforgiving (2011)
Hydra (2014)
Resist (2019)
Bleed Out (2023)
Diskografia > Livealbumit

Black Symphony (CD/DVD, 2008)
An Acoustic Night at the Theatre (2009)
Let Us Burn – Elements & Hydra Live in Concert (2014)
Diskografia > EP:t

The Dance (1998)
Running Up That Hill (2003)
The Howling (2007, vain Yhdysvallat)
Sinéad, the Remixes (2011)
Paradise (What About Us?) (2013)
And We Run (2014)
The Artone Sessions (Acoustic) (2024)
Diskografia > Singlet

”Restless” (1997)
”Our Farewell” (2001)
”Ice Queen” (2001)
”Mother Earth” (2002)
”Stand My Ground” (2004)
”Memories” (2005)
”Angels” (2005)
”What Have You Done” (ft. Keith Caputo, 2007)
”Frozen” (2007)
”The Howling” (2007)
”All I Need” (2007)
”Forgiven” (2008)
”Utopia” (ft. Chris Jones, 2009)
”Faster” (2011)
”Sinéad" (2011)
”Shot in the Dark” (2011)
”Paradise (What About Us?)” (ft. Tarja Turunen, 2013)
”Dangerous” (2013)
”Whole World Is Watching” (ft. Dave Pirner, 2014)
”And We Run” (ft. Xzibit, 2014)
"The Reckoning" (ft. Jacoby Shaddix, 2018)
"Raise your banner" (2018)
"Firelight" (2018)
"In vain" (2019)
''Entertain You'' (2020)
''The Purge'' (2020)
"Shed My Skin" (2021)
"Don’t Pray For Me" (2022)
"The Fire Within" (2022)
"Wireless" (2023)
"A Fool’s Parade" (2024)
"The Reckoning" (feat. Amy Lee) [Live in Amsterdam] (2024)
"Labyrinth" (2024)
Diskografia > DVD:t

Mother Earth (DVD-single, 2002)
Mother Earth Tour (2002)
The Silent Force Tour (CD/DVD, 2005)
Black Symphony (CD/DVD/BD, 2008)
Let Us Burn – Elements & Hydra Live in Concert (2014)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Within Temptationin virallinen sivusto (englanniksi) (hollanniksi) (saksaksi)
Within Temptation Myspacessa (englanniksi)
Within Temptation Last.fm:ssä (englanniksi)
Within Temptation
| --- | --- |
Studioalbumit::  Enter ·  Mother Earth ·  The Silent Force ·  The Heart of Everything ·  The Unforgiving ·  Hydra ·  Resist  ·  Bleed Out
Livealbumit::  Mother Earth Tour ·  The Silent Force Tour ·  Black Symphony ·  An Acoustic Night at the Theatre
EP:t::  The Dance ·  The Howling
Singlet::  Restless ·  Our Farewell ·  Ice Queen ·  Mother Earth ·  Running Up That Hill ·  Stand My Ground ·  Memories ·  Angels ·  What Have You Done ·  Frozen ·  All I Need ·  Forgiven ·  Utopia ·  Faster  ·  Sinéad ·  Shot in the Dark ·  Paradise (What About Us?) ·  Dangerous ·  Whole World Is Watching ·  And We Run ·  The Reckoning ·  Raise your banner ·  Firelight ·  In vain ·  Entertain You ·  The Purge ·  Shed My Skin ·  Don’t Pray For Me ·  The Fire Within ·  Wireless ·  Bleed Out ·  Ritual
Muut kappaleet::  Enter ·  Never Ending Story ·  Jillian (I'd Give My Heart) ·  Hand of Sorrow ·  Where Is The Edge
Pantera

| Pantera |
| --- | --- |

 Panteran vuosina 1987–2003 toiminut klassinen kokoonpano. Ylhäällä vasemmalta: Dimebag Darrell ja Phil Anselmo. Alhaalla vasemmalta Vinnie Paul ja Rex Brown.
Tiedot
Toiminnassa:  1981–2003, 2022–
Tyylilaji:  heavy metal, groove metal, thrash metal, glam metal (1981–1988)
Kotipaikka:   Arlington, Texas, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Phil Anselmo, laulu   Rex Brown, basso  
Entiset jäsenet:  Dimebag Darrell, kitara   Vinnie Paul, rummut   Donnie Hart, laulu   Tommy Bradford, basso)   Terry Glaze, laulu   David Peacock, laulu   Matt L'Amour, laulu)  
Levy-yhtiö:  Eastwest, (1991–2003)   Atlantic, (1989–1990)   Metal Magic, (1983–1988)  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pantera on vuonna 1981 perustettu metalliyhtye Arlingtonista Texasista, Yhdysvalloista. Sitä pidetään yhtenä 1990-luvun merkittävimmistä post thrash/groove metal  -yhtyeistä, joka on ottanut paljon vaikutteita muun muassa thrash metallista.
Pantera erottui muista metalliyhtyeistä varsinkin kitaristi Dimebag Darrellin moottorisahamaisilla, nopeilla ja raskailla pudotetuilla vireillä soitetuilla kitarariffeillä ja hard rock -vaikutteisilla kitarasooloilla. Yhtye tunnetaan myös laulajan Phil Anselmon aggressiivisesta, karjunnan ja laulun yhdistävästä vokalisointitekniikasta. Yhtye oli suosituimmillaan vuosina 1992-1996, jolloin  se julkaisi albumit Vulgar Display of Power (1992) ja Far Beyond Driven (1994). Far Beyond Driven oli ensimmäisiä ja raskaimpia metallialbumeja, joka on noussut Yhdysvaltojen albumilistan ykköseksi. Panteran ja sen jäsenten musiikillisia vaikuttajia olivat muun muassa Black Sabbath, Megadeth, Kiss, Metallica, Slayer ja Van Halen.
Pantera lopetti toimintansa yhtyeenä 2003 jälkeen, koska laulaja Philip Anselmo lähti yhtyeestä viimeiseksi jääneen Reinventing the Steel (2000) albumin jälkeen. Sen jälkeen Pantera hajosikin kokonaan. Yhtyeen comeback-mahdollisuudet pienenivät ratkaisevasti, kun kitaristi Dimebag Darrell ammuttiin 8. joulukuuta 2004 klubin lavalle kesken yhtyeensä Damageplanin konsertin. Rumpali Vinnie Paul kuoli sydänlihassairauteen kesäkuussa 2018. Kuitenkin heinäkuussa 2022 ilmoitettiin Phil Anselmon ja Rex Brownin palaavan lavoille Panteran nimellä seuraavana vuonna 2023.
Historia > Alkuajat (1981-1989)

Darrell ja Vincent Abbot perustivat Panteran Arlingtonissa, Texasin osavaltiossa vuonna 1981. Darrell otti käyttöön lempinimen Diamond, jonka hän myöhemmin muutti Dimebagiksi, ja Vincent otti käyttöön lempinimen Vinnie Paul. Vinnie soitti rumpuja ja Dimebag luonnollisesti otti kitaristin roolin. Myöhemmin vakituiseksi basistiksi tuli Rex Rocker ja laulajaksi Terry Glaze. Vuosina 1983-1985 yhtye julkaisi albumit Metal Magic, Projects in the Jungle ja I Am the Night, jolloin yhtye soitti glam- ja hard rock -vaikutteista metallia; varsinkin Dimebagin suosima rock-yhtye Kiss oli suuri vaikuttaja musiikkiin.
Vuoden 1987 lopulla yhtyeen laulaja Matt L'Amour päätti jättäytyä laulajan pestistään, vaikka oli ehtinyt laulaa vasta vuoden Panterassa. Hänen tilalleen tuli Phil Anselmo, jonka vokalisointityylin ansiosta yhtye pystyi työstämään raskaampaa materiaalia. Tuolloin yhtye julkaisi albumin Power Metal. Vuoden 1989 aikana yhtye sai levytyssopimuksen ATCO:lta, joka nykyisin tunnetaan nimellä Eastwest Records. Myöhemmin Panteran jäsenet ovat eri yhteyksissä sanoneet, etteivät tunnusta näitä levyjä omiksi teoksikseen ja että häpeävät varhaista musiikkityyliään.
Historia > Nousu suosioon (1990-1995)

Yhtyeen varsinaisena post thrash -debyyttinä ja läpimurtona pidetty albumi Cowboys From Hell julkaistiin vuonna 1990 ja se myi Yhdysvalloissa platinaa. Albumin kappaleita "Cowboys From Hell" ja "Cemetery Gates" pidetään nykyisin heavy metal -klassikkoina. Yhtyeen aikaisemmat  glam- ja power metal -vaikutteet olivat nyt täysin poissa. Ulkomusiikillinen tyyli ja yhtyeen soundi olivat täysin uudistuneet. Kokoonpanon musiikki oli menossa suuntaan jota on kutsuttu post-thrash tai groove metal- tyyliksi. Pantera huomattiin sekä metallimusiikin valtavirran että hardcore-suunnan kannattajien joukossa. Vuonna 1991 yhtye pääsi esiintymään muun muassa Metallican ja AC/DCn kanssa "Monsters of Rock" -festivaaleilla Moskovassa 1,6 miljoonalle katsojalle ja sai näin paljon mainetta aggressiivisena esiintyjänä.
Vuonna 1992 yhtye Pantera julkaisi albumin Vulgar Display of Power, josta tuli menestys. Albumin ensimmäinen single "Mouth for War" nousi Yhdysvalloissa listaykköseksi.  Albumin kappaleista "Mouth for War", "This Love" ja "Walk" tehtiin musiikkivideot, jotka nousivat suuriksi hiteiksi. Myös albumin kappale "Fucking Hostile" on yksi yhtyeen tunnetuimmista kappaleista. Samana vuonna Pantera oli jo Doningtonin "Monsters of Rock"-festivaalin pääesiintyjä yhdessä Iron Maidenin kanssa.
Vuonna 1994 julkaistiin yhtyeen albumi Far Beyond Driven, joka meni suoraan Australian ja Yhdysvaltojen ykköseksi. Albumilla yhtye siirtyi vielä brutaalimpaan suuntaan. Albumilta kappaleet "I'm Broken" ja "5 Minutes Alone" nousivat hiteiksi.  Muita Far Beyond Driven -albumin tunnettuja kappaleita ovat "Becoming" ja Black Sabbath -cover "Planet Caravan". Tämän albumin yhteydessä Diamond Darrell otti kutsumanimekseen Dimebag Darrell.
Yhtye oli vuosina 1994-1995 suosionsa huipulla. Selkäkipujensa takia laulaja Phil Anselmo ei pystynyt tekemään pitkiä kiertueita, mikä vähensi Panteran esiintymisiä. Anselmolla oli myös huumeongelmia ja vuoden 1995 aikana Anselmon riippuvuus haittasi yhtyeen yhteishenkeä ja hänen omaa mielenterveyttään. Anselmo aloitti monia sivuprojekteja, joista tunnetuin on Down.
Historia > Albumeita ja sivuprojekteja (1996-2003)

Maaliskuussa 1996 Pantera julkaisi albumin The Great Southern Trendkill, joka oli kenties yhtyeen odotetuin. Albumin tunnetuin kappale on "Drag the Waters". Myös kappale "Floods" ja albumin nimikappale ovat tunnettuja, ja albumin tunnelma oli huomattavasti synkempi aiempiin verrattuna. Vuosina 1995-1996 Dimebag teki sopimuksen Washburn-kitarayhtiön kanssa. Sopimuksen myötä Dimebag pystyi vaikuttamaan kitaroidensa valmistukseen enemmän ja hän tavoittelikin entistä synkempää, alavireistä kitarasoundia.
Phil Anselmo otti yliannostuksen heroiinia 13. heinäkuuta 1996 vain tunti Pantera-konsertin jälkeen. Hänen sydämensä pysähtyi välittömästi ja oli pysähdyksissä jopa 5 minuuttia, mutta lääkärit saivat adrenaliinin avulla hänet elvytettyä. Tämän jälkeen Anselmo hairahtui heroiinin muutaman kerran, kunnes päätti yhtyeen takia vieroittaa itsensä  aineista. Vuonna 1997 julkaistiin Panteran ensimmäinen livealbumi Official Live: 101 Proof, johon yhtye nauhoitti kaksi studiokappaletta "Where You Come From" ja "I Can't Hide". Albumi sisälsi aikaisempien studioalbumien kiertuemateriaalia.
Vuonna 1999 yhtye alkoi nauhoittaa uutta pitkäsoittoa, Reinventing the Steeliä, joka julkaistiin vuoden 2000 puolella. Kappaleesta "Revolution Is My Name" tehtiin musiikkivideo, joka nousi suureksi hitiksi. Syksyllä 2001 yhtye esiintyi viimeistä kertaa, jolloin Anselmo ilmoitti yhtyeelle pitävänsä taukoa ja ottavansa yhteyttä jäseniin myöhemmin. Anselmo ei kuitenkaan ottanut yhteyttä, mutta jatkoi laulamista Downissa ja perusti yhtyeen Superjoint Ritual. Turhautuneina Dimebag Darrell ja Vinnie Paul päättivät lopettaa Panteran ja perustaa oman yhtyeen nimeltä Damageplan.