stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
2C-I

| 2C-I |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-(4-jodi-3-metoksifenyyli)-2-metoksietanamiini
CAS-numero:  69587-11-7
PubChem CID:  10267191
SMILES:  COC1=C(C=CC(=C1)C(CN)OC)I
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C10H14INO2
Moolimassa:  307,128 g/mol
Sulamispiste:  246 °C
Animoitu 3D-rakenne
Tanskalaisia 2C-I tabletteja
2C-I jauhetta
2C-I on psykedeelinen fenetyyliamiini ja muuntohuume, jonka on kehittänyt amerikkalainen kemisti Alexander Shulgin. Kehittäjä esittelee kemikaalin kirjassaan PiHKAL (Phenethylaminines I Have Known And Loved).
Annostus ja vaikutusten kesto

Erowid-sivun mukaan tyypillinen annos on 40–60 mg syötynä. Täydet vaikutukset ilmenevät 45–75 minuutissa ja kestävät 5–8 tuntia.
Toimintamekanismi

Lääkeryhmän 5-HT2A-reseptorin antagonistitehon järjestys afrikankynsisammakossa on 2C-I > 2C-B > 2C-D > 2C-H.
Laki

2C-I on luokiteltu huumausaineeksi Suomessa.
Aiheesta muualla

Erowid-portaali (englanniksi)
PiHKAL-kirja osoitteessa Erowid (englanniksi)
isomerdesign.com (englanniksi)
Hannu Alho: Synteettisiin huumeisiin ja niiden käyttöön liittyviä erityispiirteitä
PubChem: (englanniksi)
ChemBlink: 4-Iodo-2,5-dimethoxyphenethylamine (englanniksi)
2C-sarjan kemikaalit
2C-B -
2C-C -
2C-D -
2C-E -
2C-F -
2C-G -
2C-G-3 -
2C-G-4 -
2C-G-5 -	
2C-G-N -
2C-H -
2C-I -
2C-N -
2C-O -
2C-O-4 -
2C-P -
2C-SE -
2C-T -
2C-T-2 -	
2C-T-4 -		
2C-T-7 -
2C-T-8 -
2C-T-9 -
2C-T-13 -
2C-T-15 -
2C-T-17 -
2C-T-21 -
2C-TFM
Fenetyyliamiinit eli fenyylietyyliamiinit
| --- | --- |
Amfetamiinit: 3C-E | 4-FMP | 4-MTA | Alfametyylidopamiini  | Amfetamiini  | Bentsfetamiini  | Bromo-DragonFLY | Deksamfetamiini | Dimetoksiamfetamiini | DOB | DOC | DOI | DOM | Efedriini | Fenfluramiini | Katiini | Levoamfetamiini | Levometamfetamiini | Lisdeksamfetamiini | MBDB | MDA | MDE | MDMA | Metamfetamiini | PMA | Pseudoefedriini | Tranyylisypromiini
Katekoliamiinit: Adrenaliini |  Dopamiini | Metyylidopa | Noradrenaliini
Katinonit: 4-bromimetkatinoni | Bupropioni | Katinoni | Mefedroni | Metkatinoni | Dimetyylikatinoni
Muut: 2C-B |  2C-B-FLY | 2CBFly-NBOMe | 2C-C | 2C-D | 2C-E | 2C-F | 2C-I | 2C-N | 2C-SE | 2C-T | 2C-T-2 | 2C-T-4 | 2C-T-7 | 2C-T-8 | 2C-T-21 | 2C-TFM | 25C-NBOMe | 25I-NB34MD | 25I-NBF | 25I-NBMD | 25I-NBOMe | 25P-NBOMe | 25TFM-NBOMe | Allyylieskaliini | Eskaliini | Fenformiini | Fentermiini |  HOT-7 | Meskaliini |  Metyylifenidaatti | Synefriini | Trifluorimeskaliini | Tyramiini
Kuuban valloittajat

| Kuuban valloittajat |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Arto Halonen
Käsikirjoittaja:  Arto Halonen
Tuottaja:  Arto Halonen
Säveltäjä:  Tuomas Kantelinen
Kuvaaja:  Jari Pollari, Arto Halonen
Leikkaaja:  Timo Peltola, Arto Halonen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Art Films Production AFP Oy Dschoint Ventschr Filmproduktion DRS Schweizer Fernsehen
Ensi-ilta:   28. tammikuuta 2005
Kesto:  87 min
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuuban valloittajat on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Arto Halosen ohjaama dokumenttielokuva. Se kertoo Kuuban lähihistoriasta vallanpitäjien käytössä olleiden vanhojen amerikkalaisten loistoautojen kautta. Mekaanikko Maximiliano saa tehtäväkseen kunnostaa Che Guevaran vuoden 1960 Chevroletin.
Esiintyjät

Maximiliano Fremiol Camba Artiguet
Josefina Aldanas
Carlos Reyes
Eduardo Mesejo Maestre
Niurka Corona
Jorge Jorge
Gilberto Smith Duquesne
Carmen Gladys Mesa de los Santos
Earl George McCatty Blackwood
Mario Borges
Osvaldo Fonts Hernandez
Gilberto Aldanas
Yolanda Acosta Garcia
Alejandro Urquizo
Aiheesta muualla

Kuuban valloittajat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
| n k Linkitetty data: Kuuban valloittajat (Q14956552) |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: elokuva
lajityyppi: dokumenttielokuva
ohjaaja: Arto Halonen
alkuperämaa: Suomi
 : SPARQLHaku löytää elokuvat, jotka täyttävät kaikki valitsemasi ehdot.  (hakuohje)Mallineen hakukäyttöliittymä vaatii toimiakseen asetuksista linkitetty data -pienoisohjelman.
Universal Migrator Part II: Flight of the Migrator

| Flight of the Migrator Ayreon |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2000
 Tuottaja(t): Arjen Anthony Lucassen
 Tyylilaji: Heavy metal, progressiivinen metalli
 Kesto: 65.36
 Levy-yhtiö: Transmission Records   InsideOut Music
Ayreonin muut julkaisut
| The Dream Sequencer 2000 | Flight of the Migrator 2000 | Ayreonauts Only 2000 |
Universal Migrator Part II: Flight of the Migrator on Ayreonin vuonna 2000 julkaistun Universal Migrator -kaksoisalbumin toinen osa. Flight of the Migrator on tyyliltään raskaampaa heavy metalia ja progressiivista metallia verrattuna ensimmäiseen osaan, The Dream Sequenceriin joka on pääasiassa progressiivista rockia.
Levyn kappaleet käsittelevät The Dream Sequencerista poiketen eri astronomian aiheita kuten kvasaareja ja mustia aukkoja.
Kappalelista

Kaikki sanat Arjen Lucassen/Robert Soeterboek/Ian Parry, kaikki sävellykset Arjen Lucassen.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Chaos (mukana Lana Lane)  | 5.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Dawn of a Million Souls (mukana Russell Allen/Damian Wilson)  | 7.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Journey on the Waves of Time (mukana Ralf Scheepers)  | 5.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | To the Quasar ”I. The Taurus Pulsar”  ”II. Quasar 3C273” (mukana Andi Deris/Lane) | 8.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Into the Black Hole I. "The Eye of the Universe"  II. "Halo of Darkness"  III. "The Final Door" (mukana Bruce Dickinson/Lane) | 10.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Through the Wormhole (mukana Fabio Lione/Lane)  | 6.05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Out of the White Hole I. "M31"  II. "Planet Y"  III. "The Search Continues" (mukana Timo Kotipelto) | 7.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | To the Solar System I. "Planet of Blue"  II. "System Alert" (mukana Robert Soeterboek) | 6.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | The New Migrator I. "Metamorphosis"  II. "Sleeper Awake" (mukana Ian Parry/Lane) | 8.17 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 65.36 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Arjen Anthony Lucassen – Sähkö- ja akustiset kitarat, bassokitara, analogisyntetisaattorit, Mellotron, Hammond-urut, kosketinsoittimet, kitarasoolot raidoilla 1, 4, 5, 7, 8 ja 9
Ed Warby – Rummut
Erik Norlander – Analogisyntetisaattorit, vokooderiääni, Taurus-pedaali, Hammond-urut, kosketinsoittimet, syntetisaattorisoolot raidoilla 1, 3 (Hammond), 4, 5 ja 7
Michael Romeo – Kitarasoolo raidalla 2
Oscar Holleman – Toinen kitarasoolo raidalla 4
Gary Wehrkamp – Kitara- ja syntetisaattorisoolot raidalla 6
Rene Merkelbach – Viimeinen syntetisaattorisoolo raidalla 4
Clive Nolan – Toinen syntetisaattorisoolo raidalla 5
Keiko Kumagai – Syntetisaattorisoolo raidalla 9, Hammond-urut
Sir Russell Allen – Laulu raidalla 2
Ralf Scheepers – Laulu raidalla 3
Andi Deris – Laulu raidalla 4
Bruce Dickinson – Laulu raidalla 5
Fabio Lione – Laulu raidalla 6
Timo Kotipelto – Laulu raidalla 7
Robert Soeterboek – Laulu raidalla 8
Ian Parry – Laulu raidalla 9
Damian Wilson – Taustalaulu raidalla 2
Lana Lane – Taustalaulu raidoilla 4, 5, 6 ja 9 sekä puhe raidalla 1
Peter Siedlach – Jousisoittimet
Aiheesta muualla

Universal Migrator Part II: Flight of the Migrator Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Universal Migrator Part II: Flight of the Migrator Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Alibori

Alibori
Kameli Beninin ja Nigerian rajalla.
| --- | --- |
Sijainti:  Benin 
Pääkaupunki:  Kandi 
Hallinnolliset osat:  Banikoara Gogounou Kandi Karimama Malanville Ségbana 
Perustettu:  1999 
Verkkosivusto:  www.gouv.bj/departements/le-departement-de-lalibori-et-ses-communes 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Alibori on Beninin pohjoisin ja pinta-alaltaan suurin departementti. Sen pinta-ala on 25 683 neliökilometriä. Asukkaita on 655 950 henkeä (vuonna 2009).
Aliborin departementti rajoittuu Burkina Fasoon, Nigeriin ja Nigeriaan sekä Beninin Atakoran ja Borgoun departementteihin. Se erotettiin Borgousta vuonna 1999 ja nimettiin Nigerin sivujoen Aliborin mukaan. Departementtiin kuuluu kuusi piirikuntaa: Banikoara, Gogounou, Kandi, Karimama, Malanville ja Ségbana. Pääkaupunkina on toiminut vuodesta 2008 lähtien Kandi.
Departementin asukkaat ovat etupäässä barboja, fulbeja ja dendejä. Se on tärkeää puuvillantuotantoaluetta ja Malanville on huomattava markkinapaikka. Matkailijoita houkuttelee W-kansallispuisto.
Aliborin piirikunnat.
Calvary Chapel

| Calvary Chapel |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  protestantismi evankelikaalisuus
Hallinto:  kongregationalismi
Toiminta-alue:  Yhdysvallat maailmanlaajuinen
Perustaja:  Chuck Smith
Perustettu:  1965
Irtautunut:  helluntaiherätys
Kirkosta irtautuneet:  Vineyard
Seurakuntia:  1 800
Aiheesta muualla
[calvarycca.org Sivusto]
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Calvary Chapel on evankelinen kristillisten kirkkojen yhteenliittymä, johon kuuluu maailmanlaajuisesti yli 1500 seurakuntaa. Calvary Chapel ei ole kristillinen kirkkokunta vaan samanmielisten itsenäisten kirkkojen muodostama uskonliike.
Oppi

Calvary Chapel asemoi itsensä opillisesti fundamentalismin ja helluntaiherätyksen väliin. Yksittäiset seurakunnat eivät käytä uskontunnustusta, mutta uskovat Jeesukseen Jumalan poikana. Uskovainen, joka tunnustaa syntinsä ja ottaa Jeesuksen henkilökohtaiseksi vapahtajakseen pääsee taivaaseen, Kristuksen hylkäävät joutuvat helvettiin. Papit opettavat Raamattua selittämällä sitä säe säkeeltä. Seurakunnissa on käytössä upotuskaste ja ehtoollinen.
Historia

Ensimmäinen Calvary Chapel -seurakunta syntyi 25 hengen raamattupiiristä Kalifornian Costa Mesassa vuonna 1965. Foursquare Church Denominationin silloinen pastori Chuck Smith aloitti pitämään hengellisiä tilaisuuksia hipeille, lainelautailijoille ja huumeongelmaisille ja seuraajien määrä kasvoi nopeasti. Seurakunnan suosio kasvoi nopeasti 1960-lopulla kun siitä tuli yksi Jeesus-liikkeen (”Jesus Movement”) ympärille liittyvistä yhteisöistä.
Calvary Chapel -seurakunnat noudattavat niin sanottua ”Mooses-mallia”, jossa seurakunnan kirkkoherralle on annettu suuri valta kirkon asioiden hoidossa. Seurakunnassa on vanhainneuvosto, joka päättää kirkon omaisuudesta ja liiketoiminnasta, mutta se ei anna määräyksiä kirkkoherralle. Sen lisäksi monissa seurakunnissa on erillinen hengellisten asioiden vanhainneuvosto, joka auttaa seurakunnan pappeja hengellisissä asioissa. Isoimmissa seurakunnissa on apulaispappeja ja diakoneja, mutta kirkkoherra (senior pastor) on aina johtaja.
Calvary Chapel Suomessa

Suomeen Calvary Chapel saapui keväällä 2005. Seurakunnilla on toimintaa Turussa ja Helsingissä. Calvary Chapel on rekisteröitynyt Suomessa uskonnolliseksi yhdyskunnaksi vuonna 2018.
Aiheesta muualla

Calvary Chapelin kotisivut
www.ccsuomi.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Helluntaiherätys Yhdysvalloissa |
| --- | --- |
Kirkkokunnat:  (Original) Church of God  Apostolic Faith Mission of Portland, Oregon  Assemblies of God International Fellowship  General Council of the Assemblies of God  Assemblies of the Lord Jesus Christ  Vineyard-liikeAssociation of Vineyard Churches  Bethel Ministerial Association  Bible Church of Christ, Inc.  Bible Way Church of Our Lord Jesus Christ World Wide, Inc.  Calvary Chapel  Christian Congregation in North America  Church of God (Cleveland, Tennessee)  Church of God Apostolic, Inc.  Church of God by Faith, Inc.  Church of God in Christ  Church of God of Prophecy  Church of God of the Apostolic Faith, Inc.  Church of God, Mountain Assembly, Inc.  Church of Our Lord Jesus Christ of the Apostolic Faith  Church of the Living God (Christian Workers for Fellowship)  Church of the Living God, the Pillar and Ground of the Truth, Inc.  Congregational Holiness Church  Elim Fellowship  Fellowship of Christian Assemblies  Full Gospel Assemblies International  Full Gospel Christian Assemblies International  Holiness Church of God  Independent, Charismatic Churches  International Church of the Foursquare Gospel  International Fellowship of Christian Assemblies  International Pentecostal Church of Christ  International Pentecostal Holiness Church  Open Bible Churches  Pentecostal Assemblies of the World  Pentecostal Church of God  Pentecostal Fire-Baptized Holiness Church  Pentecostal Free Will Baptist Church, Inc.  United Holy Church of America  United Pentecostal Church International  United Pentecostal Council of the Assemblies of God
Montanolaisuus

Montanolaisuus eli uusi profetia, kuten aikalaiset liikettä kutsuivat, oli kristillinen askeettis-eskatologinen herätysliike, joka syntyi noin vuonna 160 Vähässä-Aasiassa. Uutta profetiaa on pidetty ensimmäisenä karismaattisena uudistusliikkeenä kirkossa, joka pyrki saamaan aikaan herätyksen nopeasti kasvavaan kirkollistumiseen. Uusi profetia korosti Pyhän Hengen yliluonnollista toimintaa, askeetista elämäntapaa ja profetian lahjaa. Liike vaati kristityiltä tiukkaa moraalista elämäntapaa.
Uuden profetian keskeisiä vaikuttajia olivat Montanus sekä Prisca ja Maximilla. Montanus oli hedelmällisyyden jumalatar Kybelen kultin pappi, joka kääntyi kristinuskoon, koki ekstaattisia tiloja alkaen profetoida vuosien 172–173 aikoihin ja perusti nimeään kantaneen lahkon Vähässä Aasiassa, nykyisen Turkin alueella. Prisca ja Maximilla olivat saman kultin papittaria.
Liikkeen arvovaltainen puolustaja oli kirkkoisä Tertullianus. Liike asettui vastustamaan monarkkista piispuutta, mikä johti liikkeen kannattajien kirkosta erottamiseen ja nimittämiseen harhaopiksi. Uuden profetian viimeiset seurakunnat toimivat vielä 500-luvulla.
Oppi

Uusi profetia syntyi huolesta kirkon lisääntyvälle laitostumiseen ja jäsenten moraaliseen velttouteen. Montanus puolusti Pyhän Hengen yliluonnollisen toiminnan tärkeyttä. Samalla hän vaati kristityiltä tiukkaa moraalista elämäntyyliä. Montanus puhui Kristuksen toisesta tulemisesta, ja jopa uskoi sen voivan tapahtua jo hänen elinaikanaan. Montanuksen mukaan kirkon virkaan pätevöittää hengellisen lahjan omistaminen, ei virkaan nimittäminen. Hän korosti erityisesti profetian lahjaa.
Uusi profetia liittyy läheisesti Johanneksen evankeliumiin ja Johanneksen ilmestykseen. Montanolaisuuden korostus Pyhästä Hengestä puolustajana on peräisin ensimmäisestä ja Uuden Jerusalemin käsite jälkimmäisestä. Uusi profetia oli mitä ilmeisimmin ensimmäinen karismaattinen uudistusliike kirkossa, ja se pyrki saamaan aikaan herätyksen nopeasti kasvavaan kirkollistumiseen.
Historia

Montanolaisuus syntyi hieman toisen vuosisadan puolivälin jälkeen Vähässä-Aasiassa. Ilmeisesti noin vuonna 160 Montanus esiintyi ekstaattisena profeettana Ardabaussa läntisessä Fryygiassa. Montanus sai seuraa kahdesta naisprofeetasta Priscasta ja Maximillasta, ja yhdessä he väittivät, että Pyhä Henki luvattuna puolustajana (Joh. 15:26) oli astunut alas julistamaan heidän kauttaan Jumalan viimeistä ja lopullista ilmoitusta. Sen mukaan Kristus oli pian tuleva julistamaan maanilmantuomion ja perustamaan uuden Jerusalemin. Uskovien tuli valmistautua Kristuksen tulemiseen luopumalla maailmasta ja elämällä pyhää elämää seksuaalisessa pidättyvyydessä, jatkuvassa katumuksessa ja paastossa sekä etsien vapaaehtoisesti marttyyriutta.
Montanus loi heti alussa liikkeelle tietynlaisen organisaation. Hän oli suorittanut keräyksiä kannattajiensa keskuudessa voidakseen palkata lähetyssaarnaajia viemään uutta profetiaa koko kristikuntaan. Vähän-Aasian piispojen julistama pannatuomio aiheutti itsenäisen kirkon muodostumisen. Yksittäiset montanolaiset seurakunnat saivat piispat, vanhimmat ja diakonit. 300-luvulla montanolaista kirkkoa idässä johti patriarkka.
Liikkeen kannalta merkillepantavaa on, että Tertullianus liittyi liikkeseen. Tertullianus oli liikkeen voimakas ja arvovaltainen puolustaja. Hänelle uusi profetia merkitsi Jumalan pelastushistorian viimeistä vaihetta, sillä Pyhä Henki oli nyt tullut tekemään täydelliseksi pelastetun ihmiskunnan, samoin kuin se oli Raamatussa johdattanut sen täydelliseeen tietoon. 250-luvulla montanolaiset suljettiin seurakunnista lännessä, minkä jälkeen liike sammui nopeasti lännessä. Jotkin hajanaiset montanolaiset seurakunnat kykenivät pysymään hengissä seuraavina vuosisatoina mutta myöhemmin häviten.
300-luvulla organisaation ansiosta montanolaiset jatkoivat vahvana liikkeenä idässä, kunnes keisarin harhaoppien vastainen laki sattui heihinkin 300-luvun lopulla. Laki tehosti taistelua liikettä vastaan ja aiheutti sen, että 500-luvulla liike oli hävinnyt kokonaan.
Kannatus

Montalolaisuus sai paljon kannattajia. Liikkeen maailmankielteinen elämänasenne käsitettiin syystä uudelleen elpyneeksi varhaiskristilliseksi profetiaksi ja maailmanlopun odotukseksi. Liike levisi nopeasti Syyriaan ja Kreikkaan. 170-luvulla liike oli saapunut Etelä-Galliaan ja sieltä se tavoitti Rooman ja Pohjois-Afrikan. Liike sai melkoisesti kannattajia myös lännessä – jopa kirkon johtajista, heidän joukossaan Rooman piispa. Uutta profetiaa pidettiin ajan vaatimana herätysliikkeenä. 200-luvun alussa montanolaisuus saavutti lakipisteensä lännessä.
Vastustus

Montanolaisuuden julistus loi levottomuutta ja hajaannusta seurakunnissa, ja koska  montanolaiset herätyssaarnaajat vaikuttivat monarkkisesta episkopaatista riippumattomina, heidän ja Vähän-Aasian piispojen välille syntyi pian ristiriitoja. Piispat näkivät auktoriteettinsa ja johtoasemansa kirkossa uhatuksi ja pyrkivät vastustamaan montanolaisuutta ennen kaikkea väittämällä, ettei sillä ollut oikeaa profeetallista henkeä. Samoihin aikoihin he kokoontuivat synodeihin, jotka sulkivat montanolaiset Vähän-Aasian kirkon yhteydestä.
Lännessä montanolaisuus kohtasi vastustusta piispojen taholta, jotka näkivät johtajan asemaansa uhattavan. Ristiriidat syvenivät, kun montanolaiset asettuivat vastustamaan piispoja kieltäen kuolemansyntien katumisen mahdollisuuden. Sen vuoksi heidät torjuttiin suoraan. 250-luvun jälkeen montanolaiset erotettiin seurakunnista kaikkialla. 300-luvulla harhaoppien vastainen laki iski montanolaisiin myös idässä, mikä tehosti taistelua heitä vastaan.
Vastustus > Harhaopiksi nimittäminen

Montanolaisuus nimittäminen harhaopiksi johtuu viime kädessä siitä, että se asettui vastustamaan monarkkista piispuutta, johon hengellinen arvovalta oli kasaantunut. Karismaattista profetiaa, palavaa maailmanlopun odotusta ja askeettista elämänasennetta ei millään muotoa tuomittu. Taistelu montanolaisuutta vastaan vahvisti vanhan kirkon piispuutta ja kehitti synodi-instituutiota, jossa piispat saattoivat yhteisesti neuvotella ja tehdä päätöksiä kirkon asioista.
Pohjolan ydinaseeton vyöhyke

Pohjolan ydinaseeton vyöhyke oli Urho Kekkosen 28.5.1963 tekemä aloite, jonka mukaan Pohjoismaat olisi kansain­välisellä sopimuksella muodostettu pysyvästi ydinaseettomaksi vyöhykkeeksi.  Kekkonen esitti ehdotuksensa uudestaan vuonna 1978. Aiemmin vastaavanlaisia suunnitelmia olivat ehdottaneet Ruotsin ulkoministeri Östen Undén sekä Keski-Euroopan osalta Puolan ulkoministeri Adam Rapacki. Kekkonen sanoi oman ehdotuksensa olleen Undénin idean paikallinen sovellutus. Undénin suunnitelmasta äänestettiin Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksessa joulukuussa 1961, jolloin sitä vastustivat muut Naton jäsenvaltiot paitsi Kanada, Tanska, Islanti ja Norja.
Kekkosen aloitteen tarkoituksena oli osaltaan vahvistaa Suomen pysyminen suur­valtojen risti­riitojen ulkopuolella ja vähentää riskiä, että Neuvostoliitto vaatisi Suomelta YYA-sopimuksen mukaisia sotilaallisia konsultaatioita. Vuonna 1978 sen teki uudelleen ajan­kohtaiseksi ase­tekniikan, erityisesti matalalla lentävien risteilyohjusten kehitys.
Muissa Pohjoismaissa aloite sai osakseen vastustusta.  Käytännössä se olisi kuitenkin vain vahvistanut tuolloin jo vallinneen tilanteen, sillä Pohjois­maiden alueella ei ollut ydin­aseita eivätkä ne olleet aikeissa sellaista hankkia. Natoon kuuluneet Norja ja Tanska olivat lisäksi ilmoittaneet, etteivät ne halua niitä sijoitettavan alueelleen rauhan aikana. Tanskan pää­ministeri suositteli samaa Varsovan liiton maille. Ruotsin ulko­ministeri Hans Blix ehdotti, että vyöhykkeeseen sisällytettäisiin myös koko Itämeri, jolloin Neuvosto­liitto olisi joutunut poistamaan sieltä ydin­aseistetut sukellusveneensä.
Kesäkuussa 1981 Yhdysvaltain ulkoministeriö tuomitsi voimakkaasti ja julkisesti Kekkosen ehdotuksen ydinaseettoman vyöhykkeen perustamisesta. Ronald Reaganin hallituksen edustaja oli huolestunut siitä, että vyöhykkeestä jälleen puhuttiin.
Nykytila

Ulkopoliittisen instituutin johtava tutkija Matti Pesu katsoo, että vaikka Norjan ja Tanskan linja ydinaseisiin on paperilla tiukka, käytännössä Tanska on tukenut ydinasetoimintaa perinteisin kyvyin ja Norjassakin kiinnostus ydinaseisiin kasvaa. Nykypelote perustuu kylmän sodan jälkeisiin rauhallisiin vuosiin, ja nyt tilanne on muuttunut. Suomikin saattaa sertifioida F-35-hävittäjät kantamaan tarvittaessa ydinaseita.
Aiheesta muualla

Elävä arkisto: Ydinaseeton Pohjola Yleisradio. Viitattu 31.10.2011.
Transrasva
Hydraus (vedytys)

Yleensä kasvirasvat ovat nestemäisiä, koska ne koostuvat tyydyttymättömistä cis-rasvoista. Cis-rasvahapossa on cis-kaksoissidos, jonka takia molekyyli on aina mutkalla eikä kiteydy yhtä helposti kiinteäksi kuin suoraksi vedettävä tyydyttynyt rasva. Jos tyydyttymättömiin rasvoihin liitetään vetyä katalyytin avulla, niistä saadaan kiinteitä. Osittain kovetettu kasvirasva käsitellään kemiallisesti katalyytilla paineistetussa vetykaasussa. Prosessin tarkoitus on nostaa rasvan sulamispistettä muuttamalla tyydyttymättömiä rasvoja tyydyttyneiksi, mutta osa tyydyttymättömistä rasvoista muuttuu saman katalyytin vaikutuksesta trans-rasvoiksi. Trans-rasvat ovat tyydyttyneiden rasvojen tavoin suoraketjuisia ja huoneenlämpötilassa kiinteitä. Siksi niistä molemmista käytetään nimitystä kova rasva. Osittain kovetettu kasvirasva sisältää trans-rasvoja. Jos kovetus on täydellistä, rasva ei sisällä trans-rasvaa vaan tyydyttynyttä rasvaa.
Hydrogenointi tarkoittaa kaasumaisen vedyn lisäysreaktiota rasvaan katalyyttisesti niin, että kaksoissidokset pelkistyvät siten, että ketjuun liittyy vetyä, rasva ”tyydyttyy”. Samalla se muuttuu kiinteämmäksi ja sen sulamislämpötila nousee. Hydrogenointiprosessilla nestemäisiä (tyydyttymättömiä) kasvirasvoja prosessoidaan leipomo- ja elintarviketeollisuuden tarpeisiin, sillä nestemäiset rasvat soveltuvat huonosti leivontaan, ja kovetetun kasvirasvan hinta on murto-osa voin tai laardin hinnasta. Lisäksi kovetettuja kasvirasvoja sisältävien elintarvikkeiden myyntiaika pitenee, koska helpommin hapettuva kaksoissidos korvautuu vaikeammin reagoivalla tyydyttyneellä hiiliketjun osalla. Trans-rasvojen muodostuminen on siis sivureaktio, jota ei haluta.
Trans-rasvojen synty hydrogenointiprosessissa riippuu käytetystä paineesta: mitä alhaisempi paine, sitä enemmän trans-rasvoja syntyy. Yhdysvaltain maatalousministeriön tutkimusten mukaan yleensä prosessissa käytetyssä 150 kPa paineessa soijaöljyä hydraamalla syntyi 40 % trans-rasvoja; kun samaa prosessia yritettiin 1,5 MPa paineessa, trans-rasvoja syntyi vain 6 % saannosta.
Trans-rasvoja syntyy aina, kun hydrausta ei suoriteta loppuun eli täysin tyydyttyneeseen rasvaan asti. Syy on reaktion mekanismissa. Reaktio on alkeenin hydrogenaatio, jolle nykyään hyväksytty mekanismi perustuu siihen, että reaktio tapahtuu yksi vetyatomi kerrallaan: ensin kaksoissidokseen liittyy yksi vetyatomi, jolloin toinen hiiliatomi on kiinni katalyytissä, minkä jälkeen lisätään toinen vetyatomi toiseen (katalyytillä olleeseen) hiileen. Ensimmäinen vedyn lisäys on palautuva, toinen käytännössä palautumaton. Katalyytillä oleva välituote, jossa on vielä vain yksi lisätty vety, on periaatteessa tyydyttynyt yhdiste, jolloin hiili-hiilisidos voi pyöriä, ja koska trans-muoto on termodynaamisesti suositumpi, se todellakin pyörii trans-muotoon. Koska ensimmäinen vaihe on palautuva, katalyytiltä poistuu myös trans-rasvaa. Niinpä vain reaktion pakottaminen tyydyttyneeseen rasvaan asti estää trans-rasvan muodostumisen ja korkea vetypaine (jossa reaktio on nopea) vähentää sitä.