stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uhrilampaat
Tuotanto > Kuvaaminen

Elokuvan kuvaaminen käynnistyi vuoden 1989 marraskuussa ja päättyi vuoden 1990 maaliskuussa. Suurin osa elokuvasta kuvattiin Pittsburghin kaupungissa Pennsylvanian osavaltiossa, mutta joitakin elokuvan kohtauksia kuvattiin myös Länsi-Virginian osavaltion pohjoisosassa. Elokuvan vankimielisairaalaan sijoittuvat kohtaukset kuvattiin Pennsylvanian Canonsburgin psykiatrisessa sairaalassa, Western Centerissä. Myös FBI osallistui harvinaisella tavalla elokuvan kuvaamiseen, sillä se salli kuvausryhmän taltioida materiaalia elokuvaan FBI-agenttien koulutuskeskuksesta Quanticossa. Osa FBI:n henkilöstöstä myös esiintyi elokuvassa pienissä rooleissa.
Erikoisagentti John E. Douglas jonka perusteella Jack Crawfordin hahmo kehitettiin, avusti auliisti näyttelijä Scott Glenniä mm. näyttämällä tälle niitä raakoja poliisivalokuvia joita erikoisagentit joutuvat tutkimaan päivittäin; Glenn sisäistikin rikostutkijan roolinsa todella hyvin.
Tuotanto > Juliste

Elokuvan julisteen suunnitteli ohjaaja Jonathan Demme itse. Julisteen keskiössä ovat Jodie Fosterin kasvot. Hänen silmänsä on värjätty punaisiksi, mikä viittaa elokuvan lähteenä olleeseen kirjaan, jossa Hannibal Lecterin silmien kerrottiin heijastavan punaista valoa. Fosterin suun peittää pääkallokiitäjä, jonka käyttö kuului Buffalo Billin tapoihin. Pääkallokiitäjälle ominainen, pääkalloa muistuttava selkäkuvio muodostuu alastomista naisvartaloista, jotka ovat peräisin Salvador Dalín ja Philippe Halsmanin yhteisteoksesta In Voluptas Mors (1951).
Vastaanotto

Uhrilampaat oli ilmestymisvuonnaan suuri menestys. Se keräsi avausviikonloppuna Yhdysvalloissa yli 13 ja yhteensä yli 130 miljoonaa dollaria. Maailmanlaajuisesti elokuva tuotti 272,7 miljoonaa dollaria. Uhrilampaat voitti kaikki merkittävimmät viisi Oscar-palkintoa: paras elokuva, paras miespääosa, paras naispääosa, paras ohjaus ja paras sovitettu käsikirjoitus. Se oli kolmas elokuva, joka voitti viisi tärkeintä kategoriaa (muut ovat Tapahtui eräänä yönä ja Yksi lensi yli käenpesän). Lisäksi Jodie Foster palkittiin roolistaan myös Baftalla ja Golden Globella, Anthony Hopkins Baftalla. Hopkins esiintyy elokuvassa vain 17 minuutin ajan, ja se on edelleen lyhin roolisuoritus, jolla on voitettu miespääosan Oscar.
Vastaanotto > Palkintoja > Oscarit

Paras elokuva
Paras miespääosa: Anthony Hopkins
Paras naispääosa: Jodie Foster
Paras ohjaus: Jonathan Demme
Paras sovitettu käsikirjoitus: Ted Tally
Ehdokkaana:
Paras leikkaus: Craig McKay
Paras äänitys: Tom Fleischman, Christopher Newman
Vastaanotto > Palkintoja > Baftat

Paras miespääosa: Anthony Hopkins
Paras naispääosa: Jodie Foster
Ehdokkaana:
Paras elokuva
Paras sovitettu käsikirjoitus: Ted Tally
Paras ohjaus: Jonathan Demme
Paras kuvaus: Tak Fujimoto
Paras leikkaus: Craig McKay
Paras elokuvamusiikki: Howard Shore
Paras äänitys: Skip Lievsay, Christopher Newman, Tom Fleischman
Vastaanotto > Palkintoja > Golden Globet

Paras naispääosa draamaelokuvassa: Jodie Foster
Ehdokkaana:
Paras draamaelokuva
Paras miespääosa draamaelokuvassa: Anthony Hopkins
Paras ohjaus: Jonathan Demme
Paras käsikirjoitus: Ted Tally
Jatko-osat

Elokuvalle on tehty kolme jatko-osaa, joista kahdessa ensimmäisessä Anthony Hopkins esittää Hannibal Lecteriä. Vuonna 2001 ilmestyi elokuva Hannibal, joka seuraa alkuperäisen elokuvan tapahtumia, ja vuonna 2002 Punainen lohikäärme, joka sijoittuu Uhrilampaita edeltävään aikaan. Vuonna 2006 ilmestyi Nuori Hannibal, joka kertoo Hannibal Lecterin elämäntarinan.
Aiheesta muualla

Uhrilampaat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Uhrilampaat Elonet.
Antti Selkokari: Uhrilampaat 26 vuotta myöhemmin
Thomas Harrisin  -sarja
| --- | --- |
Romaanit:  Punainen lohikäärme • Uhrilampaat • Hannibal • Nuori Hannibal
Elokuvat ja televisiosarja:  Psykopaatin jäljillä (1986) • Uhrilampaat (1991) • Hannibal (2001) • Punainen lohikäärme (2002) • Nuori Hannibal (2007) • Hannibal (2013–)
Hahmot:  Hannibal Lecter • Clarice Starling
Evi Sachenbacher-Stehle

| Evi Sachenbacher-Stehle |
| --- | --- |
 Evi Sachenbacher-Stehle Tukholmassa 2007
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. marraskuuta 1980 (ikä 43) Traunstein, Saksan Liittotasavalta
Kansalaisuus:   Saksa
Uran tiedot
Pituus:  162 cm
Seura:  WSV Reit im Winkl
Laji:  ampumahiihto ja maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  1999 – 2011
Voitot:  3
Palkintokorokkeella:  12
Aiheesta muualla
www.evi-sachenbacher.de
| Mitalit> Maa:   Saksa.Naisten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Naisten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Naisten maastohiihto. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Naisten maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Salt Lake City 2002 | 4×5 km |  |
|  Kultaa | Vancouver 2010 | joukkuesprintti |  |
|  Hopeaa | Salt Lake City 2002 | sprintti |  |
|  Hopeaa | Torino 2006 | 4×5 km |  |
|  Hopeaa | Vancouver 2010 | 4×5 km |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Val di Fiemme 2003 | 4×5 km |  |
|  Hopeaa | Val di Fiemme 2003 | yhdistelmäkilpailu |  |
|  Hopeaa | Sapporo 2007 | joukkuesprintti |  |
|  Hopeaa | Sapporo 2007 | 4×5 km |  |
|  Hopeaa | Liberec 2009 | 4×5 km |  |
|  Pronssia | Ramsau 1999 | 4×5 km |  |
Evi Sachenbacher-Stehle (s. 27. marraskuuta 1980 Traunstein) on saksalainen entinen maastohiihtäjä ja ampumahiihtäjä.
Maastohiihto

Sachenbacher-Stehle kiersi hiihdon maailmancupia kaudesta 1998–1999 lähtien. Maailmancupissa hän on saavuttanut kaksi henkilökohtaista osakilpailuvoittoa. Palkintopallisijoituksia hänellä on kaikkiaan kaksitoista. Maailmancupin kokonaispisteissä hän on sijoittunut neljänneksi kausilla 2002–2003 ja 2005–2006.
Ensimmäisen arvokisamitalinsa Sachenbacher-Stehle saavutti 1999 Ramsaun MM-kisoissa, missä hän saavutti viestistä pronssia. 2002 Salt Lake Cityn olympialaisista hän saavutti kultamitalin viestistä ja hopeaa sprintistä. Kymmenen kilometrin yhdistelmäkisassa hän oli 18:s ja 15 kilometrin vapaalla 12:s. Val di Fiemmen MM-hiihdoista 2003 hän saavutti jälleen viestikultaa ja saavutti takaa-ajokilpailusta hopeamitalin. Sprinttikisassa hän oli viides ja 30 kilometrin vapaalla kuudes.
2006 Torinon olympialaisista Sachenbacher-Stehle saavutti hopeaa viestistä, oli viides parisprintissä, 13:s 30 kilometrin vapaan kisassa ja 20:s 10 kilometrin perinteisellä. Kisojen aikana hän sai viiden vuorokauden kilpailukiellon korkeiden hemoglobiiniarvojen takia. Sachenbacher-Stehlen mukaan vaihtelevat veriarvot johtuvat geneettisistä syistä.
2007 Sapporon MM-hiihdoista Sachenbacher-Stehle saavutti hopeaa viestistä ja parisprintistä yhdessä Claudia Künzel-Nystadin kanssa. 15 km:n matkalla hän oli neljäs, 10 km:n matkalla kuudes ja 30 km:n matkalla kymmenes. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän hiihti toisen osuuden Saksan saadessa viestihopeaa. Sprintissä hän oli seitsemäs ja 15 km:n matkalla kymmenes.
Vancouverin olympialaisissa 2010 hän voitti Nystadin kanssa parisprintissä kultaa ja viestijoukkueen mukana hopeaa. 30 km:n perinteisellä hän sijoittui neljänneksi, yhdistelmäkilpailussa 11:nneksi ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 12:nneksi. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli sekä yhdistelmäkilpailussa että 30 kilometrillä kolmastoista.
Ampumahiihto

Ampumahiihdon maailmancupissa Sachenbacher-Stehle kilpaili ensimmäisen kerran Pokljukassa joulukuussa 2012. Hän kilpaili lajissa myös Sotšin talviolympialaisissa 2014. Sotšissa hänen paras sijoituksensa oli alun perin yhteislähdön neljäs sija, mutta hän antoi kisoissa metyyliheksamiinia sisältäneen dopingnäytteen ja hänen suorituksensa yhteislähtökilpailussa hylättiin. Sachenbacher-Stehle sai tapauksesta alun perin kahden vuoden kilpailukiellon, mutta hän valitti kilpailukiellostaan urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen, joka lyhensi kilpailukiellon kuuden kuukauden pituiseksi. Kiellon lyhentämistä perusteltiin näytteiden käsittelyvirheellä ja urheilijan syyllisyyden minimaalisuudella. Sachenbacher-Stehlen mukaan hän sai kiellettyä ainetta saastuneesta teestä.
Sachenbacher-Stehle ilmoitti uransa lopettamisesta marraskuussa 2014.
Aiheesta muualla

Evi Sachenbacher-Stehlen kotisivut
Platon

| Plátōn> Πλάτων |
| --- | --- |
 Platonin patsas
Henkilötiedot
Syntynyt: 427 eaa. Ateena tai Aigina
Kuollut: 347 eaa. (noin 80-vuotiaana) Ateena
Koulutus ja ura
Koulukunta:  Platonin Akatemia
Vaikutusalueet:  retoriikka, taide, kirjallisuus, tietoteoria, oikeus, hyve, politiikka, koulutus, militarismi
Tunnetut työt:  ideaoppi
Opettaja:  Sokrates
Oppilaat:  Aristoteles
Platon (m.kreik. Πλάτων, Platōn, lat. Plato; 427–347 eaa.) oli antiikin kreikkalainen filosofi ja Akatemian perustaja, jota pidetään yhtenä antiikin ja koko historian vaikutusvaltaisimmista filosofeista. Hän oli Sokrateen kuuluisin oppilas ja Aristoteleen opettaja.
Filosofina Platon oli rationalisti, realisti, idealisti ja dualisti, ja hän on ollut monien näihin liittyvien ajatusten innoittaja myöhemmässä filosofiassa. Hän kirjoitti lukuisista filosofisista aiheista ja käsitteli erityisesti etiikkaa, politiikkaa, metafysiikkaa ja tietoteoriaa. Platon tunnetaan erityisesti ideaopistaan, kirjoittamistaan dialogeista (muun muassa Pidot, Faidros ja Valtio) sekä Sokrateen puolustuspuheesta. Platonin dialogit ovat antiikin ainoina säilyneet todennäköisesti kokonaisuudessaan nykypäivään, mutta osaa hänen nimissään kulkevista teoksista pidetään epäperäisinä, myöhempien platonikkojen kirjoittamina.
Platon oli tyyliltään kaunokirjailija, joten hänen kirjoituksensa sisälsivät tarinoita, vertauskuvia ja myyttejä yhdistettynä käsitteiden tutkimiseen. Platon kirjoitti myös Sokrateen opetuksia muistiin, ja myös Platonin dialogeissa Sokrates on miltei poikkeuksetta pääosassa. On kuitenkin epäselvää, missä määrin Sokrateen hahmon mielipiteet dialogeissa ovat todellisen historiallisen Sokrateen ajatuksia, ja missä määrin Platonin omia ajatuksia, jotka on pantu Sokrateen nimiin (niin kutsuttu sokraattinen ongelma). Sokrates vaikutti joka tapauksessa merkittävästi Platonin ajatteluun ja todennäköisesti ainakin osa Platonin varhaisempien teosten käsittelemistä ajatuksista on lainattu tai sovellettu Sokrateelta.
Elämä

Tiedot Platonin elämästä ovat peräisin pääosin kuudesta antiikin ajalta nykyaikaan säilyneestä lähteestä. Näihin kuuluvat Filodemoksen Academicorum philosophorum index Herculanensis -teoksen säilyneet katkelmat ensimmäiseltä vuosisadalta eaa.; Apuleiuksen De Platone et eius dogmate -teoksen ensimmäiset luvut 100-luvulta jaa.; Diogenes Laertioksen Merkittävien filosofien elämät ja opit -teoksen kolmas luku, ”Platonin elämä”, 200-luvulta; Olympiodoroksen In Platonis Alcibiadem commentaria 500-luvulta; sekä Hesykhios Miletoslaisen Onomatologokseen (500-luku) perustuva maininta Sudassa (900-luku).
Elämä > Nuoruus

Platon oli kotoisin Ateenasta Kollytoksen demoksesta, ja hän syntyi joko siellä tai Aiginalla. Hänen isänsä oli Ariston, Aristokleen poika ja hänen äitinsä Periktione. Platon syntyi suhteellisen yläluokkaiseen perheeseen, sillä hän oli äitinsä puolelta sukua tunnetuille valtiomiehille Solonille ja Glaukonille. Myös hänen isänsä oli ylimyksellistä sukua. Platonilla oli kaksi veljeä, Adeimantos ja Glaukon, sekä sisar Potone, joka oli Platonin myöhemmän oppilaan ja seuraajan Speusippoksen äiti. Platon itse ei mennyt koskaan naimisiin, eikä vaikuta olleen paljonkaan tekemisissä naisten kanssa lapsuutensa jälkeen.
Diogenes Laertioksen mukaan Platonin oikea nimi oli isoisänsä mukaan Aristokles. Lempinimen Platon hänen kerrotaan saaneen painikumppaneiltaan. Se tarkoittaa kreikaksi leveää (platys). Ei tiedetä tarkoitettiinko sillä mahdollisesti hänen ulkoista olemustaan, kuten otsaa tai painin kehittämää rintakehää, vai hänen ”tyylinsä laveutta”. Joidenkin mukaan Platon olisi kuitenkin ollut hänen oikea nimensä. Tätä tukee se, että se oli tavallinen nimi tuohon aikaan. Dikaiarkhos kertoo Platonin osallistuneen painijana Isthmian kisoihin. Urheilun lisäksi nuorta Platonia kiinnostivat maalaus ja runous: hänen sanotaan kirjoittaneen dityrambeja eli hymnejä, laulurunoutta sekä tragedioita. Diogeneen mukaan Platon toimi Ateenassa koregina.
Elämä > Varhaiset dialogit

Sokrateen puolustuspuheen ajatellaan yleensä olevan Platonin varhaisin teos. Se on puhe, jonka Sokrates piti puolustuksekseen omassa oikeudenkäynnissään. Vaikka se ottaa antiikille tyypillisesti joitakin vapauksia taiteellisen vaikutelman nimissä, sen ajatellaan kuvaavan alkuperäisen puheen ytimen hyvin. Pian Sokrateen kuoleman jälkeen Platon kirjoitti myös ensimmäiset, niin sanotut varhaisvaiheen dialoginsa. Niihin lukeutuvat laajempi ja lyhyempi Hippias, Ion, Kriton, Kharmides, Lakhes, Lysis, Euthydemos, Euthyfron, Gorgias ja Protagoras sekä Valtion ensimmäinen kirja. Teokset valmistuivat mahdollisesti hyvin pian Sokrateen kuoleman jälkeen. Osa on periaatteessa saattanut valmistua jo Sokrateen eläessä. Tällaisiksi on epäilty erityisesti Ionia ja lyhyempää Hippiasta. Diogenes Laertioksen kertoman tarinan mukaan Platon olisi lukenut dialogiaan Lysis Sokrateelle, joka olisi suuttunut, koska Platon oli kirjoittanut siihen sellaista, mitä Sokrates ei ollut koskaan sanonut. Sokrateen puolustuspuhe ja Kriton ovat sisältönsäkin puolesta syntyneet luonnollisesti vasta Sokrateen kuoleman jälkeen.
Noin vuonna 389 eaa. Platon matkusti ensimmäisen kerran Suur-Kreikkaan ja Sisiliaan nykyisen Italian alueelle. Hän kävi sekä Taraksessa että Syrakusassa. Yhtenä matkan syynä saattoi olla halu tutustua pythagoralaiseen filosofiaan. Taraksessa hänen tiedetään olleen yhteydessä ainakin pythagoralaiseen Arkhytakseen. Diogeneen mukaan hän tapasi Italiassa myös samaan koulukuntaan kuuluneet Filolaoksen ja Eurytoksen.
Syrakusassa Platon tutustui kaupungin tyranniin Dionysios vanhempaan sekä tämän sukulaiseen Dioniin ja opetti näille filosofiaa. Dionysios itse ei suostunut hylkäämään väkivaltaisia hallintoperiaatteitaan, mutta Dionista tuli Platonin oppilas ja ystävä. Platon palasi Ateenaan vuonna 388 eaa., koska Dionysios ajoi hänet pois loukkaantuneena hänen opetuksistaan, joiden mukaan tyranni ei saa hallita pelkästään voimaa käyttäen vaan hänen olisi oltava myös erityisen hyveellinen. Erään kertomuksen mukaan Dionysios olisi myynyt Platonin orjaksi Spartan lähettiläälle Pollikselle ja kyreneläinen Annikeris olisi sitten vapauttanut tämän.
Platonin varhaisten dialogien kausi sijoittuu näin Sokrateen kuoleman ja Platonin ensimmäisen Sisilian matkan väliin, noin vuosille 399–387 eaa.
Elämä > Platonin Akatemia, keskivaiheen dialogit

Italiasta palattuaan Platon perusti tunnetun filosofikoulun Akatemian. Tämä tapahtui noin vuonna 385 eaa., jolloin Platon oli noin 40-vuotias. Akatemia sai nimensä siitä, että se toimi Ateenassa Akademeian lehdossa. Siellä sijaitsi puistomainen urheilupaikka, jossa Platon alkoi opettaa filosofiaa ympärilleen kerääntyneille filosofian harrastajille. Kuuluisimpiin oppilaisiin lukeutuu Aristoteles, joka opiskeli siellä monien muiden tunnettujen oppineiden tavoin useiden vuosien ajan. Muita Platonin oppilaita olivat muiden muassa Speusippos, Ksenokrates, Filippos, Dion, Herakleides, Lykurgos ja Demosthenes. Platonin oppilaina oli myös naisia. Akatemia oli yksi varhaisimmista järjestäytyneistä oppilaitoksista länsimaissa, ja opetuksen lisäksi sen toimintaan kuului tutkimusta kaikilta tieteen aloilta.
Platonille itselleen Akatemian perustaminen on todennäköisesti ollut hänen merkittävin saavutuksensa. Hän toimi Akatemian johdossa keskeytyksettä noin kaksikymmentä vuotta ja yhteensä noin neljäkymmentä vuotta. Hän luovutti koulun ainoastaan matkojensa ajaksi Herakleideen johtoon. Tänä kautena hänen filosofiansa kehittyi täyteen kypsyyteensä. Tuona aikana Platon kirjoitti myös keskivaiheen dialogit, joihin lukeutuvat hänen kuuluisimmat teoksensa Valtio ja Pidot. Muita keskivaiheen dialogeja ovat Faidon, Kratylos, Meneksenos ja Menon, joista kolmen viimeisen katsotaan joskus kuuluvan varhaisten ja keskivaiheen dialogien väliseen siirtymäkauteen. Siirtymävaiheeseen kohti myöhäisvaihetta kuuluvat lisäksi Parmenides, Theaitetos ja Faidros. Siirtymävaiheet mukaan lukien keskivaiheen dialogien kausi sijoittuu vuosille 387–355 eaa.
Elämä > Myöhäisvaiheen dialogit

Vuonna 366 eaa. Platon matkusti toisen kerran Sisiliaan Dionysios nuoremman ja tämän neuvonantajaksi nousseen Dionin kutsumana. Platonin tarkoituksena oli todennäköisesti opettaa nuorelle tyrannille Valtiossa määrittelemänsä filosofikuninkaan ihanteet. Diogenes Laertioksen mukaan hänen tarkoituksensa oli pyytää Dionysiokselta maata ja asukkaita, jotka ryhtyisivät elämään hänen suunnittelemansa valtiomuodon mukaan. On kuitenkin epävarmaa, haaveiliko hän todellisuudessa varsinaisen ihannevaltion perustamisesta Sisiliaan. Lopulta Dionysios ja Dion kuitenkin riitaantuivat, ja myös Platon joutui ennen pitkää poistumaan maasta. Hän palasi Ateenaan koulunsa johtoon vuonna 365 eaa. Vuonna 361 eaa. Platon palasi Sisiliaan kolmannen ja viimeisen kerran, sillä hänet kutsuttiin takaisin. Hänen tarkoituksenaan oli saada sovinto Dionysioksen ja Dionin välille. Sovun rakentaminen kuitenkin epäonnistui, ja Platon joutui panttivangiksi. Hän pääsi palaamaan Ateenaan vuonna 360 eaa.
Sisilian-matkoja lukuun ottamatta Platon toimi Akatemian johdossa elämänsä loppuun asti osoittamatta merkittävää vanhuudenheikkoutta. Palattuaan lopullisesti Ateenaan Platon kirjoitti myöhäisvaiheen dialoginsa. Niihin kuuluvat (mahdollisesti aikajärjestyksessä) Sofisti, Valtiomies, Filebos, Timaios, Kritias ja Lait.
Platon kuoli noin 80-vuotiaana vuonna 347 eaa. Diogenes Laertioksenkin välittämän luotettavamman tiedon mukaan hän kuoli kesken hääaterian, Ciceron mukaan puolestaan kesken kirjoittamisen. Platonin kuolema oli Ateenassa merkkitapaus. Hänet haudattiin Akatemian alueelle koko koulun osallistuessa hautajaissaattoon, ja myös Filippos II:n kerrotaan osallistuneen hautajaisiin. Platonin muistolle omistettiin kulttimenot, joihin kuului vuotuinen juhla. Lait, joka oli Platonin kuollessa kesken ja kirjoitettuna pelkästään vahatauluille, julkaistiin vasta kuoleman jälkeen.selvennä
Myöhäisvaiheen dialogien kausi sijoittuu siis vuosille 355–347 eaa.
Filosofia

Platon, kuten Sokrateskin, ajatteli että viisaudessa oli jotakin jumalallista, että filosofia, joka sai alkunsa tiedonhalusta, oli älylliselle ihmiselle välttämätöntä toimintaa ja suurimpia siunauksia, joista ihminen pääsee osalliseksi. Kun ihminen tavoittelee viisautta rakastajan intohimolla, siitä tulee sielun puhdistaja, joka ohjaa häntä yönkaltaisesta pimeydestä valoon. Tällainen viisauden tavoittelu vaatii kuitenkin sitä, että ihminen on ollut jo alun perinkin yhteydessä jumaluuteen, ja tämä yhteys merkitsee puolestaan sitä, että sielu on luonteeltaan jumalallinen ja kuolematon ja että sillä on synnynnäinen tarve tulla ikuisen kaltaiseksi. Filosofian kautta saa alkunsa paitsi tieto, myös oikea toiminta.
Sokrateen ajatus, että hyve on käytännöllistä tietoa, tulee esille dialogissa Protagoras ja siihen liittyvissä pienemmissä dialogeissa. Ne luovat Platonin etiikan perustan kumoamalla yleisiä näkemyksiä, joita moraaliin ja hyveisiin liitettiin. Vaikka sanoja etiikka ja fysiikka ei edes esiinny Platonin teoksissa eikä dialektiikkaakaan esitetä erillisenä alana, Platonia voidaan silti pitää filosofian klassisen kolmijaon – dialektiikka (ja logiikka), fysiikka ja etiikka – alullepanijana. Hänellä oli todennäköisesti tavoitteenaan kehittää sokraattinen menetelmä johdonmukaiseksi järjestelmäksi, joka tarjoaisi perustan sekä inhimilliselle tiedolle (fysiikka) että toiminnalle (etiikka). Tämän vuoksi hän erotti yleisen tietoon tähtäävän tutkimuksen ja ymmärryksen ainakin jossain määrin fysiikkaan ja etiikkaan liittyvistä asioista. Dialogeista Theaitetos, Sofisti, Parmenides ja Kratylos ovat etupäässä dialektisia, Protagoras, Gorgias, Valtiomies ja Filebos etupäässä eettisiä, ja Timaios käsittelee etupäässä fysiikkaa. Platonin voidaan kuitenkin nähdä olleen menestyksekkäämpi dialektiikassa ja etiikassa kuin fysiikassaan.
Platonin ajattelua on tulkittu lähinnä kahdella tavalla. Antiikin aikana hänen teostensa katsottiin muodostavan yhtenäisen kokonaisuuden. Nykyaikana Platonin ajattelun sen sijaan useimmiten katsotaan kehittyneen ja muuttuneen ajan kuluessa. Vastaavasti siinä, missä aiemmat tutkijat pyrkivät järjestämään Platonin dialogit aiheiden mukaan niin, että ne muodostaisivat mahdollisimman järkevän kokonaisuuden, nykyajan tutkijat ovat pyrkineet ennen kaikkea selvittämään sitä, missä järjestyksessä dialogit on kirjoitettu.
Dialogien saamasta arvostuksesta huolimatta Platon itse piti suullista opetusta huomattavasti arvokkaampana. Platonin suullisista opetuksista, kuten luennosta ”Hyvästä”, on säilynyt jonkin verran tietoa.
Platonin omaan ajatteluun pohjautuvaa myöhempää filosofiaa kutsutaan platonismiksi.
Filosofia > Todellisuuden kaksi tasoa

Platonin varhaisemmat dialogit käsittelivät lähinnä niitä menetelmiä, joilla voidaan saavuttaa tietoa, ja myöhäisemmät dialogit oikeudenmukaisuutta ja käytännöllistä etiikkaa. Perustavana ajatuksena Platonilla oli kaikessa filosofiassaan aina se, että aistien avulla saavutettu tieto on epävarmaa ja epäpuhdasta ja että ainoastaan mietiskelevä sielu voi saavuttaa todellista tietoa. Ainoastaan tällaisella tiedolla on tieteellistä ja eettistä merkitystä. Todellisuuden jakaminen tällä tavalla kahteen tasoon, ymmärrettävissä ja ajateltavissa olevaan korkeampaan todellisuuteen ja aistittavissa olevaan alempaan todellisuuteen eli aineelliseen maailmaan, oli Platonin filosofian keskeisin piirre. Tästä mallista voidaan lähes jokaisen Platonin teoksen nähdä olevan riippuvainen. Dialogeissaan Platon esittää tähän jakoon perustuvia näkemyksiään niin metafysiikasta, järjestä, tiedosta ja tiedon hankkimisesta, sielusta, etiikasta, ihmiselämästä kuin ihanteellisen valtion toiminnastakin.
Platonin filosofian voidaan katsoa perustuvan paitsi Sokrateen, myös Herakleitoksen, Parmenideen ja Pythagoraan ajatuksiin. Erään näkemyksen mukaan hänen eettinen ja poliittinen oppinsa vastasi Sokrateen opetuksia, oppi aistittavista asioista Herakleitosta ja oppi ajateltavista asioista Parmenidesta ja Pythagorasta. Herakleitos oli nähnyt maailman jatkuvassa muutoksen tilassa, Parmenides taas tavoitteli maailmassa olevaa muuttumatonta tosiolevaista. Platonin voidaan katsoa yhdistäneen Herakleitoksen ja Parmenideen ajattelun jakamalla todellisuuden kahteen tasoon, joista toinen edusti muuttuvuutta ja toinen muuttumattomuutta. Hän nimittäin katsoi, että toiset asiat ovat aistittavissa ruumiin avulla ja toiset puolestaan ajateltavissa ruumista käyttämättä. Muuttuvan maailman asiat olivat niitä, jotka aistitaan ruumiilla, kun taas muuttumattomia asioita voidaan ajatella pelkällä järjellä. Pythagoralaisuus vaikutti Platonin ajatuksiin muuttumattomien asioiden taustalla olevasta matemaattisesta perustasta.