stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Katetuottolaskenta
Tunnusluvut > Kriittinen piste

Kriittisellä pisteellä tarkoitetaan sitä myynnin määrää, jolla yritys pääsee nollatulokseen. Kriittinen piste voidaan laskea joko euro- tai kappalemääräisenä.
Tunnusluvut > Varmuusmarginaali

Varmuusmarginaali kuvaa sitä kuinka paljon myynti voi laskea ennen kuin ollaan kriittisessä pisteessä.
\mbox{Varmuusmarginaali (kpl)}= \mbox{Myyntivolyymi (kpl)}-\mbox{Kriittisen pisteen volyymi (kpl)}
Aiheesta muualla

Katetuottolaskenta (Arkistoitu – Internet Archive)
Katseen voima

| Katseen voima: Kohti visuaalista lukutaitoa |
| --- | --- |

Kirjailija:  Janne Seppänen
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Vastapaino
Julkaistu:  2001
ISBN:  951-768-085-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Katseen voima: Kohti visuaalista lukutaitoa on Janne Seppäsen kirja visuaalisesta kulttuurista. Teoksen julkaisi Vastapaino vuonna 2001.
Aiheesta muualla

Jukka Kortti: Apuja kuvatulvaan. Agricola 15.6.2001.
Putte Wilhelmsson: Mitä kuvantutkija näki silmät kiinni? Helsingin sanomat 8.8.2001.
Sawao Katō

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sawao Kato Arabiemiraateissa julkaistussa postimerkissä. |  Sawao Kato Arabiemiraateissa julkaistussa postimerkissä. |  Sawao Kato Arabiemiraateissa julkaistussa postimerkissä. |  |
Maa:   Japani
Miesten telinevoimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | México 1968 | moniottelu |  |
|  Kultaa | México 1968 | permanto |  |
|  Kultaa | México 1968 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | München 1972 | moniottelu |  |
|  Kultaa | München 1972 | nojapuut |  |
|  Kultaa | München 1972 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Montréal 1976 | nojapuut |  |
|  Kultaa | Montréal 1976 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | München 1972 | rekki |  |
|  Hopeaa | München 1972 | hevonen |  |
|  Hopeaa | Montréal 1976 | moniottelu |  |
|  Pronssia | México 1968 | renkaat |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ljubljana 1970 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Varna 1974 | joukkuekilpailu |  |
Sawao Katō (jap. 加藤 澤男, Katō Sawao, s. 11. lokakuuta 1946 Gosen, Niigatan prefektuuri) on japanilainen aktiiviuransa lopettanut telinevoimistelija ja yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä olympiaurheilijoista.
Katō on yksi yhdestätoista vähintään kahdeksan olympiakultaa voittaneista urheilijoista. Katō voitti vuosina 1968–1976 kahdeksan kultaa, kolme hopeaa ja yhden pronssin. Myös Katōn Takeshi-veli kuului Méxicon 1968 olympialaisten kultamitalijoukkueeseen.
Saavutukset > Kesäolympialaiset

México 1968
Kultaa moniottelussa, permannolla ja joukkuekilpailussa
Pronssia renkailla
München 1972
Kultaa moniottelussa, nojapuilla ja joukkuekilpailussa
Hopeaa hevosella ja rekillä
Montreal 1976
Kultaa nojapuilla ja joukkuekilpailussa
Hopeaa moniottelussa
Saavutukset > MM-kilpailut

Kultaa joukkuekilpailussa 1970 ja 1974
Aiheesta muualla

Katō (nojapuut)(English)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Japani 
Tieteilijät:  CiNii
Katō Kiyomasa

| Katō Kiyomasa> 加藤 清正 |
| --- | --- |
 Katō Kiyomasan muotokuva.
Higon daimio
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1562 Nakamura-ku
Kuollut: 2. elokuuta 1611
Katō Kiyomasa (jap. 加藤 清正, 25. heinäkuuta 1562 – 2. elokuuta 1611) oli Sengoku-kaudella elänyt japanilainen daimio eli lääninherra, joka hallitsi Higon provinssia Kyūshūn saarella. Hän palveli Japanin yhdistänyttä sotilasdiktaattoria Toyotomi Hideyoshia ja osallistui komentajana tämän molempiin hyökkäyksiin Koreaan. Hideyoshin kuoltua valta siirtyi Hideyoshin nimittämälle viiden vanhemman neuvostolle, jonka oli määrä hallita nuoren Toyotomi Hideyorin aikuistumiseen asti. Neuvosto kuitenkin hajosi pian Ishida Mitsunarin ja Tokugawa Ieyasun johtamiin leireihin, joista jälkimmäiseen myös Kiyomasa liittyi. Kun Ieyasun liittouma voitti vastustajansa Sekigaharan taistelussa vuonna 1600, Kiyomasa sai haltuunsa entistä suuremman läänin. Hän pysyi koko loppuelämänsä uskollisena Hideyorille ja menehtyi mahdollisesti shōguniksi nousseen Ieyasun myrkyttämänä.
Varhaisvaiheet

Kiyomasa syntyi Nakamuran kylässä, missä hänet tunnettiin nimellä Toranosuke. Kiyomasan isä oli seppä, joka kuoli Kiyomasan ollessa kolmevuotias. 18-vuotiaana Kiyomasa liittyi samasta kylästä nousseen sotilasjohtaja Toyotomi Hideyoshin joukkoihin. Hän taisteli Hideyoshin rinnalla Shizugataken taistelussa vuonna 1583 ja sai palkkioksi 3 000 kokun läänityksen. Taistelussa keräämänsä menestyksen johdosta hän sai nimityksen yhdeksi Shizugataken seitsemästä keihäästä.
Kiyomasa tunnettiin jo Shizugataken taistelun aikaan suurista sotakypäristään, joiden ansiosta hän erottui muista sotilaista. Kypärät muodostuivat kahdesta erillisestä kypärästä, joista tavallisen sotilaskypärän päälle oli asetettu pidennetty, koristeellisempi kypärä. Koristus saattoi esimerkiksi kuvata Kiyomasan tunnusta, monia. Kiyomasa tuli taistelussa tunnetuksi myös siitä, että hän perinteiden vastaisesti määräsi kaatuneiden vihollistensa päät sidottavaksi bambuun.
Kun Hideyoshista tuli kampaku kesällä 1585, Kiyomasalle myönnettiin hovititteli Kazue no Kami (jap. 主計頭) ja hänet nimitettiin Hideyoshin verotarkastajaksi. Lisäksi hänelle myönnettiin Hideyoshia vastustaneelle daimio Sasa Narimasalle kuulunut Kumamoton läänitys.
Sekigaharan taistelu

Ikääntynyt Hideyoshi nimitti vuonna 1598 viisi sijaishallitsijaa, viiden vanhemman neuvoston, joiden oli määrä hallita Japania, kunnes hänen poikansa Hideyori olisi tarpeeksi vanha. Hideyoshi kuoli samana vuonna, ja samalla päätettiin pitkäaikainen hanke Korean valtaamiseksi. Pian neuvoston jäsenten välillä syntyi erimielisyyksiä, ja lopulta se jakaantui kahteen leiriin Tokugawa Ieyasun ja Ishida Mitsunarin ympärille. Tämä hajotti myös suurimman osan Japanin daimioista kahteen leiriin. Suuri osa läntisen Japanin daimioista, mukaan lukien suurin osa kristityistä, liittyi kristinuskolle suopeamman Mitsunarin joukkoihin. Sen sijaan Ieyasun puolelle asettuivat muun muassa Daten, Mogamin ja Maedan klaanit, jotka olivat pääasiassa Itä-Japanista. Myös Kiyomasa liittyi Ieyasun riveihin, koska tämä oli ennen kaikkea sotilas, toisin kuin siviiliasioita hoitanut Mitsunari. Lisäksi hän uskoi Hideyorin pysyvän paremmassa turvassa, jos hänen ja Ieyasun välillä olisi rauha.
Lokakuussa 1600 osapuolet kohtasivat Sekigaharan taistelussa, joka päättyi Ieyasun voittoon ja Mitsunarin teloitukseen. Myös Konishi Yukinaga kuoli vangiksi jäätyään, niinpä Kiyomasa valtasi Yukinagalle kuuluneet alueet Higosta itselleen. Hän aloitti alueella laajat kristittyjen vainot. Kiyomasa oli myöhemmin paikalla Nijōn linnassa, kun Ieyasu keskusteli Hideyorin tulevaisuudesta. Hän oli varustautunut tikarilla aikomuksenaan käyttää sitä Ieyasuun, jos Hideyorin henki olisi uhattuna.
Koreassa käytyjen taistelujen innoittamana Kiyomasa päätti vahvistaa Kumamoton linnan voittamattomaksi. Linnan rakenteellisen vahvistamisen lisäksi hän muun muassa istutti linnan pihalle pähkinäpuita, joista saataisiin tarvittaessa syötävää. Kiyomasan rakennustyöt osoittautuivat onnistuneiksi vielä 1800-luvullakin, jolloin linna piiritettiin Satsuman kapinan aikaan. Vaikka linnan puolustus saatiin lopulta murrettua, se pärjäsi hyvin uudenaikaisempaa sodankäyntiä vastaan.
Kiyomasa otti ennen kuolemaansa nimekseen Seishō-kō. Hän kuoli vuonna 1611, ja hänen on arveltu kuolleen Ieyasun myrkyttämänä. Neljä vuotta myöhemmin Hideyori joutui tekemään seppukun hävittyään taistelun Ieyasua vastaan, minkä myötä Ieyasu varmisti sukunsa aseman Japanin johdossa.
Kategoria (filosofia)

Kategoria (entiteettiluokka, perusluokka) tarkoittaa filosofiassa (erityisesti ontologiassa) yleisimpiä todellisuuden olemuksia tai yleisimpiä käsitteitä, peruskäsitteitä.
Filosofeilla on ollut hyvin erilaisia näkemyksiä siitä, mitä kategorioita on olemassa. Olevan kategorioina on pidetty esimerkiksi fyysisiä kappaleita, mieliä, ominaisuuksia, relaatioita, aikaa ja avaruutta sekä tapahtumia.
Kategoriajärjestelmiä > Aristoteleen kategoriat

Aristoteelisessa perinteessä oleva on mitä tahansa, minkä voidaan sanoa olevan sanan 'oleminen' missä tahansa merkityksessä. Olevan kategorioita voidaan siis ajatella erilaisina olemisen tapoina. Täsmällisemmin kategoriat ovat asioiden kaikkein yleisimmän tason luokkia, eli luokkia joita ei voida enää palauttaa mihinkään muuhun yleisempään luokkaan.
Aristoteleen filosofiassa kategorialla (summum genus tai genus generalissimum) tarkoitetaan olemusta, joka ei ole minkään suvun (genus) laji (species), eli kaikkein ylimpänä hierarkiassa olevia käsitteitä. Hän esitteli teoksessaan Kategoriat seuraavat kymmenen kategoriaa:
Substanssi eli olio
Kvantiteetti (määrä)
Kvaliteetti (laatu)
Suhteessa oleva
Paikka
Aika
Asento
Jollakin oleminen
Tekeminen
Tekemisen kohteena oleminen
Substanssin käsitteen sisältö on edelleen filosofisen keskustelun aihe.
Kategoriajärjestelmiä > Stoalaiset kategoriat

Stoalaiset lukivat kategorioiksi seuraavat neljä:
Substanssi: ousia, josta kaikki oleva koostuu
Kvaliteetti: tapa jolla aine on järjestetty
Dispositio: piirteet jotka eivät ole oliossa itsessään, kuten koko, muoto, asento tai toiminta
Dispositio suhteessa johonkin: piirteet jotka ovat suhteessa muihin ilmiöihin, kuten olion sijainti suhteessa muihin olioihin
Kategoriajärjestelmiä > Kantin kategoriat

Immanuel Kant esitti teoksessaan Puhtaan järjen kritiikki seuraavan järjestelmän:
Määrä (kvantiteetti)
Ykseys
Moninaisuus (mitta)
Kaikkeus
Laatu (kvaliteetti)
Todellisuus (reaalisuus)
Negaatio
Rajallisuus (limiteetti)
Suhde (relaatio)
Substanssi: olennaiset/luontaiset (substanssi) ja ei-olennaiset (aksidenssi) ominaisuudet
Syy ja seuraus: kausaalisuus ja riippuvuus
Yhteisyys: vuorovaikutus olion ja muiden olioiden välillä
Modaliteetti
Mahdollisuus (mahdollinen - mahdoton)
Olemassaolo (olemassa - ei olemassa)
Välttämättömyys (välttämätön - satunnainen)
Kategoriajärjestelmiä > Muita järjestelmiä

Charles S. Peirce, joka oli tutkinut sekä Kantin että Aristoteleen teorioita, esitti kolmen kategorian järjestelmän: ensiys, toiseus ja kolmannuus, jota hän käytti usein myöhemmissä teoksissaan. Edmund Husserl kirjoitti laajalti kategoriajärjestelmistä osana fenomenologiaansa.
Nykyaikaisia kategoriajärjestelmiä ovat esittäneet Wilfrid Sellars (1974), Reinhardt Grossman (1983), Ingvar Johansson (1989), J. Hoffman ja G. S. Rosenkrantz (1994), Roderick Chisholm (1996), sekä Barry Smith (2003). Gilbert Rylelle (1949) kategoria (erityisesti kategoriavirhe) oli keskeinen semanttinen käsite, mutta sillä on vain vähän yhteyksiä ontologisiin kategorioihin.
Kirjallisuutta

Aristoteles: Metafysiikka.  ((Ta meta ta fusika.) Teokset 6. Suomentaneet Tuija Jatakari, Kati Näätsaari, Petri Pohjanlehto. Selitykset laatinut Simo Knuuttila)  Helsinki:  Gaudeamus, 1990.  ISBN 951-662-492-8
Aristoteles: Kategoriat.  ((Katēgoriai.) Teokset 1. Suomentanut ja selitykset laatinut Lauri Carlson)  Helsinki:  Gaudeamus, 1994.  ISBN 951-662-581-9
Chisholm, Roderick: A Realistic Theory of Categories. Cambridge Uni. Press, 1996.
Grossman, Reinhardt: The Categorial Structure of the World. Indiana Uni. Press, 1983.
Hoffman, J. & Rosenkrantz, G. S.: Substance among other Categories. Cambridge Uni. Press, 1994.
Husserl, Edmund: Ideas: General Introduction to Pure Phenomenology. Boyce Gibson, W. R., trans. Collier, 1962.
Husserl, Edmund: Logical Investigations, 2nd ed. Findlay, J. N., trans. Routledge, 2000.
Johansson, Ingvar: Ontological Investigations. Routledge, 1989; 2nd ed. Ontos Verlag 2004.
Kant, Immanuel: Puhtaan järjen kritiikki.  (Kritik der reinen Vernunft, 1781/1787)  Käännösryhmän johtaja Olli Koistinen, ilmestyy syksyllä 2008.
Peirce, Charles: The Essential Peirce, vols. 1,2. Houser, Nathan et al, eds. Indiana Uni. Press, 1992, 1998.
Ryle, Gilbert: The Concept of Mind. Uni. of Chicago Press, 1949.
Sellars, Wilfrid: "Toward a Theory of the Categories". Teoksessa Essays in Philosophy and Its History. Reidel, 1974.
Smith, Barry: "Ontology". Teoksessa Blackwell Guide to the Philosophy of Computing and Information. Blackwell, 2003.
Aiheesta muualla

Lowe, E. J.: Recent Advances in Metaphysics (englanniksi)
Studtmann, Paul: Aristotle's Categories The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Thomasson, Amie: Categories The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Thomasson, Amie: Ontological Categories and How to Use Them (englanniksi)
Luettelo pikkuplaneetoista: 213001–214000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
213001:stä ja päättyen 214000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 208001–209000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
208001:stä ja päättyen 209000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 203001–204000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
203001:stä ja päättyen 204000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Katinlieko

| Katinlieko |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Sanikkaiset Pteridophyta
Alakaari::  Liekomaiset Lycopodiophytina
Luokka::  Liekomaiset Lycopodiopsida
Lahko::  Lycopodiales
Heimo::  Liekokasvit Lycopodiaceae
Suku::  Tähkälieot Lycopodium
Laji::  clavatum
Kaksiosainen nimi
 Lycopodium clavatum  L. 
Katso myös
   Katinlieko Wikispeciesissä   Katinlieko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Katinlieon itiötähkiä.
Katinlieon lehdissä on lajille tunnusomaisia kärkikarvoja.
Katinlieko (Lycopodium clavatum) on liekokasveihin kuuluva maassa suikertava yhtäläisitiöinen sanikkainen. Katinlieon lajinimi clavatum periytyy latinan nuijaa merkitsevästä clava-sanasta ja viittaa itiötähkien nuijamaiseen muotoon.
Katinlieko kuuluu liekokasveihin (Lycopodiaceae), joita tunnetaan kaikkiaan 450 lajia. Muita heimoon kuuluvia Suomessa kasvavia lajeja ovat muun muassa keltalieko (Diphasiastrum complanatum), riidenlieko (Spinulum annotinum), ketunlieko (Huperzia selago) ja konnanlieko (Lycopodiella inundata). Liekokasvit kuuluvat sanikkaisiin (Pteridophyta), joita ovat myös kortteet (Equisetum) ja saniaiset (Pteridophytina).
Ulkonäkö ja koko

Katinlieon maassa suikerteleva vaaleanvihreä varsi kasvaa yli metrin pituiseksi. Päävarresta nousee pystyjä tai tyvestä kohenevia haarovia haaroja. Neulasmaiset lehdet ovat pitkäsuippuisia, karvakärkisiä, siirottavia tai varrenmyötäisiä ja sijaitsevat varressa ja haaroissa lähes kierteisesti. 1–4 cm pitkät itiötähkät sijaitsevat haarojen kärjissä yksittäin, pareittain tai kolmittain. Itiötähkän perä on harva- ja pienilehtinen, ja perän pituus on 0,5–12 cm. Katinlieon itiöiden kypsyminen osuu Suomessa kesä-syyskuuhun. Alkeisvarsikko on yksikotinen, mukulamainen, lehtivihreätön ja sijaitsee tavallisesti maan alla.
Suomessa katinlieosta tavataan kahta alalajia: metsäkatinlieko (subsp. clavatum) ja pohjankatinlieko (subsp. monostachyon). Kookkaammalla metsäkatinlieolla lehdet ovat siirottavia ja lehden kärkikarva on 2–4 mm pitkä, ja itiötähkät ovat pareittain tai kolmittain ja niiden perät ovat 3–12 cm pitkiä. Pohjankatinlieolla puolestaan lehdet ovat jokseenkin varrenmyötäisiä ja lehden kärkikarva on 1,5–3 mm pitkä, ja itiötähkät ovat yksittäin ja niiden perät ovat 0,5–3 cm pitkiä. Varsinkin Pohjois-Suomessa esiintyy alalajien välimuotoja.
Levinneisyys

Katinliekoa tavataan laajalti pohjoisen pallonpuoliskon havu- ja lehtimetsävyöhykkeellä. Lajia tavataan koko Euroopassa Islantia, Pyreneiden niemimaata, Etelä-Ranskaa ja -Italiaa, Kreikkaa, Itä-Balkania ja Etelä-Ukrainaa lukuun ottamatta. Levinneisyysalue jatkuu laikuttaisena läpi Siperian Tyynelle valtamerelle ja Japaniin saakka, sekä edelleen Alaskaan, Yhdysvaltojen pohjoisosiin ja Kanadan etelä- ja keskiosiin. Suomessa katinliekoa tavataan koko maassa. Alalajeista metsäkatinliekoa tavataan Etelä-Lapin korkeudelle ja pohjankatinliekoa noin Oulun korkeudelta pohjoiseen.
Elinympäristö

Katinlieko suosii valoisia kasvupaikkoja, jotka usein ovat muodostuneet ihmisen toiminnan seurauksena. Tyypillisesti lajia esiintyy tuoreissa, kuivahkoissa ja kuivissa kangasmetsissä, kaskikoivikoissa, tunturikankailla, hakamailla ja metsäpolkujen läheisyydessä.
Käyttö

Katinlieon itiöpöly on riidenlieon itiöpölyn tapaan hienojakoista, keltaista pulveria, jota on käytetty kansanlääkinnässä haavojen ja ihotautien hoitoon. Pölyä on käytetty myös apteekeissa pillereiden päällystämiseen, jotta ne eivät takertuisi rasioissa toisiinsa.
Myös katinlieon – samoin kuin riidenlieon – itiöpölyä on kutsuttu myös kärpäsruudiksi, koska se palaa räiskähdellen. Itiöt sisältävät runsaasti helposti syttyvää öljyä. Ilmaan heitetty kourallinen itiöpölyä syttyy humahdusmaisesti yhdestä tulitikusta, mitä ominaisuutta on aikoinaan hyödynnetty esimerkiksi valokuvauksessa ja teatteriesityksissä.
Kasvilla on myös muita käyttötarkoituksia. Ruotsissa riidenliekoa käytetään yhä joulukoristeina esimerkiksi seppeleissä, ja sen pitkistä varsista on aikaisemmin kudottu mattoja.
Katinlieon itiöt sisältävät mm. lykopodiinia (C16H25NO) ja annotiniinia (C16H21NO3). Itiöistä valmistettavaa tuotetta kutsutaan kasvirikiksi, jota käytetään ihojauheissa, ruudin lisäaineena ja peräpuikkojen päällysteenä.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2010: Katinlieon levinneisyys Suomessa
Species list (takes a broad view of the genus, including the species here separated in the genus Diphasiastrum)
Burning Lycopodium Powder: Simulating a Grain Elevator Explosion (Arkistoitu – Internet Archive) by Kevin A. Boudreaux
Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Katinlieko (Lycopodium clavatum) (Arkistoitu – Internet Archive)
Den virtuella floran: Katinlieko (Lycopodium clavatum) (ruotsiksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Lycopodium clavatum (englanniksi)
Flora of China: Lycopodium clavatum (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Lycopodium clavatum (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q466426  Wikispecies: Lycopodium clavatum  APDB: 216123  APNI: 116165  BioLib: 3044  Calflora: 5246  CoL: 3WMCR  CNPS: 1048  Ecocrop: 30919  EoL: 599072  EPPO: LYOCL  EUNIS: 150479  Euro+Med PlantBase: 435719d9-5acd-47a5-8c83-bcb2003dbddc  FNA: 200002751  FoC: 200002751  GBIF: 2688393  GRIN: 431024  iNaturalist: 77914  IPNI: 304307-2  IRMNG: 10200068  ITIS: 17024  MichiganFlora: 1653  NatureServe: 2.128541  NBN: NBNSYS0000002003  NCBI: 3252  NZOR: f41aee45-d2b8-4b7c-910f-04379793703b  Open Tree of Life: 719017  PFI: 3  Plant List: tro-26600197  PLANTS: LYCL  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:304307-2  SANBI: 2107-4  Species+: 14582  Tropicos: 26600197  uBio: 446472  VASCAN: 6595  WisFlora: 4148  WFO: wfo-0001107341  Laji.fi: MX.37694
Luettelo pikkuplaneetoista: 218001–219000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
218001:stä ja päättyen 219000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 202001–203000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
202001:stä ja päättyen 203000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 222001–223000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
222001:stä ja päättyen 223000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Katšan lentotukikohta

Katšan lentotukikohta Ukrainan Krimin autonomisen tasavallan kartalla. Tukikohta sijaitsee Katšan taajaman itälaidalla.
Katšan lentotukikohta (ven. Авиабаза Кача); Venäjän kansallinen lentopaikka-tunnus: ЬРФА) eli Katšan sotilaslentokenttä (ven. военный аэродром Кача, Vojennyi aerodrom Katša), on Ukrainalle (de jure) kuuluvalla Krimin niemimaalla, Katšan kaupunkityyppisen taajaman kyljessä, kaksi kilometriä taajamasta itään sijaitseva sotilastukikohta. Katšan lentotukikohta on linnuntietä noin 18 kilometriä Sevastopolista pohjoiseen. Vuodesta 2014 se on ollut osa Venäjän miehittämää Krimin niemimaata.
Venäjän laivaston Kamov Ka-29 -helikopteri.
Venäjän laivaston Kamov Ka-31 -tiedustelu- ja valvontahelikopteri. Kopterin alaosassa on aukikäännettävä tutka-antenni.
Katšan lentotukikohdassa toimi loppuvuonna 2021 Venäjän Mustanmeren laivastoon kuuluva 318. sekalentorykmentti (318 OSAP, joukko-osasto 49311) sekä laivaston 25. sukellusvenetorjunnan helikopterirykmentti (25 OKPVP). 318 OSAP:n lentokonekalustoa ovat Berijev Be-12 -amfibiolentokone sukellusvenetorjuntaan ja merivalvontaan, Antonov An-26 -kuljetuslentokone, Tupolev Tu-134A -lentokone, minkä lisäksi siihen kuului Forpost- drooneja käyttävä lentue. Helikopterirykmentin kalustoon kuului Kamov Ka-27 ja Kamov Ka-29 -helikoptereita, kaksi Kamov Ka-31R tiedustelu- ja valvontakopteria, sekä Mi-8 helikoptereita.
Aiheesta muualla

Kacha BSF naval airbase (Crimea) (englanniksi) (wikimapia.org)
Vojennyi vertolet priparkovalsja na allee tenistogo parka (Katša) (venäjäksi) (livejournal.com)
Venäjän lentotukikohdat Euroopassa
Kartta esittää Venäjän ilmavoimien lentopaikkojen ohella merivoimien ja maavoimien keskeisimmät lentotukikohdat ja -asemat. (Huom! Sisältö täydentyy, kesken.)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: ru:Кача (аэродром)
Käännös suomeksi
Kattaqoʻrgʻon

| Kattaqoʻrgʻon |
| --- | --- |
 Kattaqoʻrgʻonin torilla.
 Kattaqoʻrgʻon
 Koordinaatit: 39°54′9″N, 66°16′24″E 
Valtio:  Uzbekistan
Alue:  Samarkandin alue
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunki
Väkiluku (2024):  94 900
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kattaqoʻrgʻon (kyrill. Каттақўрғон, ven. Каттакурга́н, Kattakurgan) on kaupunki Samarkandin alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee Zarafshonin laaksossa Narpayn kanavan vasemmalla rannalla 88 kilometriä Samarkandista luoteeseen. Kaupungissa oli 94 900 asukasta vuonna 2024.
Aleksanteri Suuren hävitettyä Samarkandin Kattaqoʻrgʻon oli pitkään Sogdianan keskus. Sen rauniot sijaitsevat kaupungin länsipuolella Rabinjonissa. Nykyinen kaupunki on perustettu 1600-luvun lopussa. Venäläiset valtasivat Buharan emiirikuntaan kuuluneen Kattaqoʻrgʻonin vuonna 1868. Vuosisadan lopulla sen kautta rakennettiin Krasnovodskin ja Samarkandin välinen rautatie, joka toi mukanaan teollisuutta.
Kaupungissa toimii konepaja-, elintarvike- ja puuvillateollisuutta. Sen eteläpuolella on Kattaqoʻrgʻonin tekojärvi.
Katsina

| Katsina |
| --- | --- |
 Gobaraun minareetti on kaupungin symboli.
 Katsina
 Koordinaatit: 12°59′N, 7°36′E 
Valtio:  Nigeria
Osavaltio:  Katsina
Väkiluku (2016):  429 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Katsina on paikallishallintoalue ja Katsinan osavaltion pääkaupunki Nigerian pohjoisosassa. Paikallishallintoalueella on 429 400 asukasta (vuonna 2016, arvio).
Nigerian ja Nigerin alueella sijainnut Katsina oli yksi Keski-Sudanin hausavaltioista. Se lienee syntynyt viimeistään 1100–1200-luvulla. Katsina kuului 1500-luvun alussa Songhain valtapiiriin ja taisteli sen jälkeen Kanon kanssa hausamaan johtoasemasta. Sen mahti saavutti huippunsa 1700-luvulla.
Pyhää sotaa käynyt fulbe Umaru Dallaji valtasi Katsinan vuonna 1807 ja siitä tuli osa Sokoton kalifaattia. Britit liittivät alueen Katsinan emiraattina Pohjois-Nigerian protektoraattiin 1900-luvun alussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Katsina Wikimedia Commonsissa
Luettelo pikkuplaneetoista: 206001–207000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
206001:stä ja päättyen 207000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.