stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matīss Kivlenieks
Ura > Seuraura

Kivlenieks on Prizma Riian kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa Latvian pääsarjassa vain 15-vuotiaana kaudella 2011–2012, jolloin Kivlenieks pelasi siellä yhden runkosarjaottelun. Kaudella 2012–2013 hän sai otteluita ainoastaan Prizman B-nuorissa. Kaudeksi 2013–2014 Kivlenieks siirtyi Yhdysvaltoihin MNJHL-junioriliigan Edina Lakersiin. Texas Jr. Brahmas varasi hänet 80. pelaajana NA3HL:n varaustilaisuudessa 2014. Kivlenieks jatkoi kaudella 2014–2015 kuitenkin uraansa MNJHL:n Forest Lake Lakersissa. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan toiseen tähdistökentälliseen. Kivlenieks pelasi myös yhden ottelun NAHL-junioriliigan Coulee Region Chillissä, jossa hän pelasi koko seuraavan kauden 2015–2016.
Sioux City Musketeers varasi Kivlenieksin koko USHL:n varaustilaisuuden viidentenä pelaajana sekä ensimmäisenä maalivahtina ja eurooppalaispelaajana kesällä 2016. Hänestä tuli kaikkien aikojen pienimmällä numerolla liigaan varattu eurooppalaismaalivahti ja latvialaispelaaja. Kaikista eurooppalaispelaajista Kivlenieksiä pienemmällä numerolla USHL:ään on varattu vain suomalainen Thomas Nykopp (2. varaus) vuonna 2011. Kivlenieks siirtyi Musketeersiin kaudeksi 2016–2017. Hänen pelaamastaan 49 runkosarjaottelusta peräti 36 päättyi voittoon. Kivlenieksillä oli koko USHL:n paras torjuntaprosentti (93,2%) ja päästettyjen maalien keskiarvo (1.85). Hän torjui neljän muun maalivahdin ohella myös eniten nollapelejä (5) liigassa. Kivlenieks eteni Musketeersin kanssa aina Clark Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin Chicago Steel otteluvoitoin 3–2. Hänet valittiin kauden päätteeksi USHL:n vuoden pelaajaksi, parhaaksi maalivahdiksi ja ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Toukokuussa 2017 NHL-varaamaton Kivlenieks teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Seura lähetti hänet syksyn 2017 harjoitusleirin päätteeksi AHL-joukkue Cleveland Monstersiin.
Kivlenieks pelasi koko kauden 2017–2018 AHL:n Clevelandissa. NHL-debyyttinsä hän teki kaudella 2019–2020, jolloin hän aloitti neljä ottelua Blue Jacketissa. Samalla kaudella hän pelasi 20 ottelua Clevelandissa. Kauden jälkeen Kivlenieks teki kahden vuoden jatkosopimuksen Blue Jacketsin kanssa.
Ura > Maajoukkueura

Kivlenieks pelasi alle 20-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2015 ja 2016, joista jälkimmäinen turnaus päättyi kultaan ja ensimmäinen pronssiin. Hänet valittiin molempien turnauksien parhaaksi maalivahdiksi. Kivlenieksillä oli myös vuoden 2016 turnauksen paras torjuntaprosentti (94,1%) ja päästettyjen maalien keskiarvo (1.71). Hänet valittiin myös tähdistökentälliseen ja Latvian
turnauksen parhaaksi pelaajaksi. Kivlenieks pelasi myös alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän voitti kultaa.
Aikuisten MM-tasolla Kivlenieks edusti Latviaa MM-kilpailuissa 2021. Siellä hän pelasi neljä ottelua ja piti kerran nollapelin.
Kuolema

Kivlenieks kuoli onnettomuudessa Yhdysvaltojen itsenäisyyspäivänä 4. heinäkuuta 2021. Hän oli juhlimassa Blue Jacketsin maalivahtivalmentajan Manny Legacen tyttären häitä Legacen asunnolla, missä viallinen ilotulite laukaistiin. Oaklandin piirikunnan oikeuslääkärin viraston mukaan Kivlenieksin kuolinsyy on rintaan kohdistunut vamma, jonka aiheutti rintaan osunut ilotulite. Hän kuoli melkein heti tapahtumapaikalla. Aiemmin kerrottiin Kivlenieksin kuolleen kaaduttuaan ja lyötyään päänsä betoniin. Päävamma ei kuitenkaan ollut kuolinsyy.
Tilastot > Maajoukkuetilastot

| Vuosi | Turnaus | O | V | H | MIN | PM | NP | PMK | TP% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | U18d1 A | 4 | 3 | 1 | 203 | 8 | 0 | 2.37 | 89,9 |
| 2015 | JMMd1 A | 4 | 2 | 2 | 241 | 7 | 0 | 2.29 | 92,3 |
| 2016 | JMMd1 A | 4 | 4 | 0 | 245 | 7 | 0 | 2.29 | 92,3 |
Apollodoros Ateenalainen

Apollodoros Ateenalainen (m.kreik. Ἀπολλόδωρος ὁ Ἀθηναῖος, Apollodōros ho Athēnaios, s. noin 180 eaa.) oli antiikin kreikkalainen grammaatikko, joka tunnetaan ennen kaikkea Kreikan historiasta kertovasta runokronikastaan (Χρονικοῖς, Khronikois, ”Aikakirjat”), joka ulottuu aina Troijan kaatumisesta 12. vuosisadalla eaa. ainakin vuoteen 119 eaa. asti.
Hän oli Aristarkhos Samothrakelaisen ja Panaitios Stoalaisen oppilas. Hän lähti Aleksandriasta vuoden 146 eaa. paikkeilla Pergamoniin ja asettui lopulta Ateenaan.
Apollodoroksen kronikka asettaa tapahtumat aikajanalle viittaamalla Ateenan arkontteihin. Koska useimmat arkontit valittiin virkaansa vuoden ajaksi, tutkijat ovat pystyneet määrittelemään Apollodoroksen kertomuksille tapahtumavuoden tehtävää hoitaneen virkamiehen perusteella.
Kreikkalaisen mytologian tietosanakirjaa Kirjasto (Bibliotheke) pidettiin perinteisesti hänen kirjoittamanaan, mutta teos viittaa vuosisatoja myöhempiin lähteisiin. Tekijää kutsutaankin nykyään Pseudo-Apollodorokseksi.
Aiheesta muualla

Apollodoroksen Aikakirjat, katkelmia (englanniksi)
Apollodoros-fragmentteja Oxyrhynchus Online. The Imaging Papyri Project, University of Oxford. (englanniksi) (muinaiskreikaksi)
The Horrors

| The Horrors |
| --- | --- |
 The Horrors FIB-festivaalilla Espanjassa 20. heinäkuuta 2007
Tiedot
Toiminnassa:  2005–
Tyylilaji:  garage rock, indie rock, horror punk, goottirock
Kotipaikka:   Southend-on-Sea, Englanti
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Faris Badwan, laulu   Joshua Hayward, kitara   Tom Cowan, basso   Rhys Webb, combourut   Joe Spurgeon, rummut  
Levy-yhtiö:  Loog  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Horrors on lontoolainen vuonna 2005 perustettu garage rock -yhtye. The Horrorsin debyyttilevy Strange House julkaistiin maaliskuussa 2007.
Yhtye esiintyi Ruisrockissa kesällä 2007.
Diskografia > Studioalbumit

| Nimi | Tiedot | Sijoitukset> UK | Sijoitukset> BEL(Vl) | Sijoitukset> BEL(Wa) | Sijoitukset> FRA | Sijoitukset> MEX | Sijoitukset> NZ | Sijoitukset> US | sertifikaatit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Strange House |  Julkaistu: . maaliskuuta 2007  Levy-yhtiö: Loog Records  Formaatit: LP, CD, digitaalinen lataus | 37 | - | - | - | - | - | - |  |
| Primary Colours |  Julkaistu: 5. toukokuuta 2009  Levy-yhtiö: XL Recordings  Formaatit: 2LP, CD, digitaalinen lataus | 25 | 40 | - | 141 | - | - | - |  |
| Skying |  Julkaistu: 11. heinäkuuta 2011  Levy-yhtiö: XL Recordings  Formaatit: 2LP, CD, digitaalinen lataus | 5 | 31 | 64 | - | 91 | 30 | 97 |  UK: Hopeaa |
| Luminous |  Julkaistu: 5. huhtikuuta 2014  Levy-yhtiö: XL Recordings  Formaatit: digitaalinen lataus | 6 | - | - | - | - | - | 147 |  |

| V |  Julkaistu: 22. syyskuuta 2017  Levy-yhtiö: XL Recordings  Formaatit: digitaalinen lataus | - | - | - | - | - | - | - |  |
| Night Life |  Julkaistu: 21. maaliskuuta 2025  Levy-yhtiö: Fiction Records  Formaatit: |  |  |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
The Horrors Myspacessa (englanniksi)
Iridium

Iridium (lat. iridium, sanasta iris, ’sateenkaari’) on raskas, hauras valkoinen metalli, jonka kemiallinen merkki on Ir. Iridium on huoneenlämpötilassa lähes yhtä tiheää kuin osmium; ne ovat tiheimpiä metalleja, kumpikin on lähes kaksi kertaa niin tiheää kuin lyijy.  Iridium on platinaa muistuttava jalometalli. Se kestää kaikista metalleista parhaiten korroosiota, eikä se liukene happoihin, ei edes kuningasveteen. Kemiallisesti se reagoi vain halogeenien ja eräiden sulien suolojen kanssa.
Iridiumia
Iridiumia käytetään lejeerinkinä standardipainojen ja -mittojen sekä lämmönkestävien kappaleiden valmistamiseen ja platinan seostamiseen. Sitä käytetään jonkin verran myös elektroniikassa sekä autojen sytytystulppien kärkien päällysteenä.
Brittiläinen Smithson Tennant löysi iridiumin vuonna 1803 ranskalaisten kemistien Antoine de Fourcroyn, Louis Nicolas Vauquelinin ja Hippolyte-Victor Collet-Descotilsin tutkimusten perusteella. Se on kaikista alkuaineista harvinaisimpia, ja sitä on maankuoressa keskimäärin vain 0,001 ppm. Sitä tuotetaan maailmassa noin 3 000 kg vuodessa.
Tavallista suurempina pitoisuuksina iridiumia on kuitenkin niissä maaperän kerrostumissa, jotka ovat syntyneet liitu- ja tertiäärikauden vaihteessa noin 65 miljoonaa vuotta sitten. Tätä on pidetty ratkaisevana todisteena sille, että tuohon aikaan Maahan törmäsi avaruudesta tullut asteroidi, joka sai aikaan laajaa tuhoa ja johti muun muassa dinosaurusten sukupuuttoon. Monissa meteoriiteissa iridiumpitoisuus on selvästi suurempi kuin maankuoressa. Samoin on ilmeisesti ollut tuon asteroidin laita ja sen iridiumpitoisten ainesten oletetaan levinneen hienojakoisena pölynä eri puolille maapalloa. On arveltu myös että Maan sisäosissa iridiumia olisi selvästi suurempana pitoisuutena kuin pintaosissa, sillä Maan muodostuessa se on suuren tiheytensä vuoksi päätynyt suurilta osin sinne.
Isotoopit

Luonnon iridium on seos kahdesta pysyvästä isotoopista: 191Ir (37,3 %) ja 193Ir (62,7 %). Iridiumille tunnetaan yli 30 radioisotooppia, joiden massaluvut ovat välillä 165–203. Niistä pitkäikäisin on pysyvien isotooppien väliin jäävä, vuonna 1937 löydetty 192Ir, jonka puoliintumisaika on hieman alle 74 päivää. Isotoopit, joiden massat ovat alle 191, hajoavat β+-hajoamisella, α-hajoamisella ja harvoin protonin emissiolla, poikkeuksena 189Ir, joka hajoaa elektronisieppauksella. Raskaammat radioisotoopit massaluvun 191 jälkeen hajoavat pääasiallisesti β--hajoamisella.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Periodictable: Technical data for Iridium (englanniksi)
Luettelo iridiumin isotoopeista The Isotopes Project Home Page (englanniksi)
Americanelements: Iridium Technical and Safety Data (englanniksi)
Argonne National Laboratory: Radiological and Chemical Fact Sheets to Support Health Risk Analyses for Contaminated Areas, Iridium s. 26–27 (englanniksi) (pdf)
Mindat: Iridium (englanniksi)
Webmineral: Iridium Mineral Data (englanniksi)
The Royal Society of Chemistry (RSC): Iridium (englanniksi)
PeriodicTable: Iridium (Ir) (englanniksi)
PubChem: Iridium (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Iridium (englanniksi)
Hawramanin kulttuurimaisema

| Hawramanin kulttuurimaisema |
| --- | --- |

Maailmanperintökohde
Sijainti:  Kordestān ja Kermanshah, Iran  35°6′26.49″N, 46°28′40.26″E
Tyyppi:  kulttuurikohde
Kriteerit:  (iii)(v)
Tunnusnumero:  1647
Valintahistoria
Valintavuosi:  2021
 
Hawramanin kulttuurimaisema on hawrami-kansan asuttama alue Iranin länsirajalla. Se koostuu kahdesta Zagrosvuorten laaksosta ja niiden 12 kylästä. Alue on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2021.
Puolinomadista elämää viettävien hawramien asumismuoto näissä kahdessa laaksossa on sopeutunut vuosituhansien ajan vuoristoiseen ympäristöön. Jyrkille rinteille on pengerretty terasseja viljelymaiksi, ja asutus siirtyy karjan mukana ylärinteiltä laaksoihin vuodenaikojen mukaan.
Anna Lilja

Anna Vilhelmina Lilja (9. maaliskuuta 1876 Tampere – 6. heinäkuuta 1951 Tampere) oli tamperelaisen naisliikunnan ja -urheilun uranuurtaja. Vuonna 1909 hän perusti Tampereelle naisten voimistelukodin (nyk. Varalan urheiluopisto) yhdessä Anna Schreckin kanssa.
Lilja ja Schreck olivat ammatiltaan opettajia, ja heidän varsinainen työpaikkansa oli Aleksanterin kansakoulu. Kesäkaudet he asuivat Varalan opistossa ja emännöivät ja isännöivät sitä yhdessä. Liljan tehtäviin ”Varalan emäntänä” kuului esimerkiksi varainhankinta ja toiminnan kehittäminen. Schreck oli puolestaan ”Varalan isäntä”, joka hoiti muun muassa kirjanpidon.
Anna Lilja oli suorittanut Jyväskylän seminaarin, mutta hän ei ollut saanut liikunta-alan koulutusta. Hänellä oli kuitenkin vahva näkemys siitä, että liikunta oli tärkeää virkistyksen, terveydenhuollon, kulttuurin ja nuorison siveellisen kasvatuksen kannalta. Hänen ajatuksenaan oli, että koko kansa – myös tehdastyöläiset – pitäisi tutustuttaa voimisteluun. Varalan voimisteluhallin seinälle merkittiin ohjenuoraksi teksti ”Vaikka näytämmekin leikkivän, isänmaan hyväksi sen teemme”.
Lilja uurasti Varalan parissa vuosikymmenien ajan, vielä eläkkeelle jäätyäänkin. Hän otti aikoinaan osaa myös Tampereen kunnalliselämään: Lilja toimi kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosina 1922–1924, minkä lisäksi hän oli mukana useissa lauta- ja toimikunnissa.
Tampereen kaupunki on huomioinut Liljan elämäntyön nimeämällä Varalan urheiluopiston luona sijaitsevan kadun Anna Liljan kaduksi. Nimi on ollut asemakaavassa vuodesta 1978 alkaen.
Sports Illustrated

| Sports Illustrated |
| --- | --- |

Julkaisija:  The Arena Group
ISSN:  ISSN 0038-822X ja 2169-1649
Perustettu:  1954
Kotimaa:  Yhdysvallat
Kieli:  englanti
Aiheesta muualla
Kotisivu
Sports Illustrated on urheilua käsittelevä yhdysvaltalainen viikkolehti. Sen painetulla ja sähköisellä julkaisulla on noin 20 miljoonaa lukijaa.. Pääosa lehden lukijoista on miehiä. Eniten kansikuva-esiintymisiä on koripalloilija Michael Jordanilla ja toiseksi eniten nyrkkeilijä Muhammad Alilla.
Sports Illustrated on ilmestynyt vuodesta 1954 asti, ja se on ollut vuodesta 2019 asti Authentic Brands Groupin omistuksessa.
Authentic Brands Group -yhtiö osti Sports Illustrated -brändin Meredith Corporationilta 110 miljoonalla dollarilla.
Lehden julkaisija on The Arena Group (ennen vuotta 2021 nimellä theMaven Inc.), joka lisensoi Sports Illustrated -brändin 2019. Yhtiö julkaisee myös The Street, History.com ja Parade -medioita.
Alkuvuodesta 2024 Arena on joutunut vaikeuksiin, eikä sillä ollut varaa maksaa 3,75 miljoonan dollarin neljännesvuosittaista lisenssimaksua.
Tämän jälkeen Authentic peruutti lehden lisenssiin ja Arena irtisanoi sen koko toimituskunnan 19. tammikuuta 2024.
Uimapuku-numero

Vuosittain helmikuussa lehti julkaisee huippumallien ja eksoottisten kuvauspaikkojen avulla toteutetun, kauden uima-asumuotia esittelevän Sports Illustrated Swimsuit -numeron, joka on ollut useana vuonna maailman luetuin lehdennumero 60 miljoonalla lukijallaan. Vuonna 2016 numerosta tehtiin tuhatkunta radio- ja televisiojuttua ja yli 3 400 verkkoartikkelia, jotka keräsivät 13 miljardia sivunäyttöä. Pelkästään paperiversiolla oli 60 miljoonaa lukijaa.
2020-luvulta lähtien lehti sai syytöksiä woke-kulttuurista.
Vuodesta 2021 lähtien kannessa oli "inklusiivisia" uimapukumalleja "pluskokoisista" viisikymppisiin.
Vuodesta 2020 lähtien uimapukumalleina oli transsukupuolisia. Ensimmäisen transsukupuolisena kannessa oli Leyna Bloom vuonna 2021.
Vuonna 2023 uimapukunumeron kannessa oli yhtenä transsukupuolinen Kim Petras, jonka syytettiin olevan "tekotissinen mies."
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivu
Jussi Nikkilä

Jussi Nikkilä (s. 28. kesäkuuta 1982 Lahti) on suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2008. Suuri yleisö muistaa hänet ehkä parhaiten elokuvista Hulluna Saraan ja Ganes, jossa hän esittää Albert Järvistä. Nikkilä on myös näytellyt Q-teatterissa, KOM-teatterissa, KokoTeatterissa ja Kansallisteatterissa. Nikkilä on ohjannut Q-teatteriin yhdessä Elena Leeven ja Pihla Penttisen kanssa kirjoittamansa näytelmän Täydellinen päivä ja Juha Itkosen kirjoittaman näytelmän Hämeenlinna. Keväällä 2014 hän toimi Teatteri & Tanssi -lehden kolumnistina. Vuonna 2013 Nikkilä opiskeli Shakespearea Lontoossa London Academy of Music and Dramatic Art -oppilaitoksessa. Nikkilä on Kuninkaiden Laakson laulaja-kitaristi.  [lähde? ] Syksyllä 2019 ilmestyi hänen esikoisromaaninsa Näyttelijä Tammen kustantamana.
Yksityiselämä

Nikkilä oli parisuhteessa ja myöhemmin naimisissa näyttelijä Elena Leeven kanssa lähes 20 vuotta vuoteen 2020 saakka.
Ulkomaantoimittaja ja dokumentaristi Reijo Nikkilä on Jussi Nikkilän isä.
Valikoitu filmografia

Juulian totuudet (2002) – Myllylä
Menolippu Mombasaan (2002) – Cover Boys -basisti
Hymypoika (2003) – Taavi
Tyttö sinä olet tähti (2005) – Mikko
Rakastuin mä luuseriin (2005) – nuori mies
Ganes (2007) – Albert Järvinen
Tali-Ihantala 1944 (2007) – sotamies Talissa
Suojelijat (2008) – Tuomo
Morsian (2008) – Niko
Kukkulan kuningas (2009) – Samu
Pussikaljaelokuva (2011) – Marsalkka
Big Finn Hall (2011)
Under the Red Star (2011) – A. T. Hill
Hulluna Saraan (2012) – Ville
Elämää suurempaa (2012) – Anssi Mäki
Mieletön elokuu (2013) – nuori johtaja
Koukussa (2015) – Julius Ahlberg
Jättiläinen (2016) – Kalle
Onnela (2017) – Tommi
Linnan juhlat (2017) – Sami
Viulisti (2018) – taidesäätiön mies
Suomen hauskin mies (2018) – Aulis
Maria Kallio (2021) – Toffe Sulonen
Estonia (2023) – Henri Peltonen
Aiheesta muualla

Jussi Nikkilä Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Antipatros

Antipatros Iolaoksen poika (399/398–319 eaa.) oli makedonialainen sotilas ja Makedonian hallitsija vuosina 334–323 eaa. ja uudelleen vuosina 321–319 eaa. Hän hallitsi Makedoniaa Aleksanteri Suuren ollessa valloittamassa Persiaa. Hän oli yksi Aleksanteri Suuren seuraajista eli diadokeista. Antipatroksen poika Kassandros hallitsi Makedonian kuninkaana vuosina 306–297 eaa.
Elämä > Filippoksen ja Aleksanterin aika

Antipatroksen isä oli nimeltään Iolaos. Hän saattoi olla samaa sukua kun eräs Iolaos, joka toimi sotapäällikkönä Perdikkas II:n aikana. Antipatros syntyi Paliourassa, jonka tarkkaa sijaintia ei tiedetä.
Sudan mukaan Antipatros aloitti uransa jo Filippos II:n edeltäjän Perdikkas III:n aikana. Antipatros otti osaa Perdikkaan Illyrian sotiin ja oli aktiivinen hovissa. Antipatros olisi tuolloin ollut 40-vuotias Filippoksen noustessa valtaistuimelle. Antipatroksesta tuli Filippoksen tärkein hetairoi eli lähipiirin jäsen.
Antipatros ja Parmenion, hänkin Filippoksen tärkeimpiä kenraaleja, solmivat rauhan Ateenan kanssa vuonna 346 eaa. Antipatros ystävystyi tuolloin Isokrateen kanssa. Antipatros tunsi myös Fokionin, mutta tämä tapahtui ehkä vasta Khaironeian taistelun jälkeen. Antipatroksen tiedetään aikaisemmin sotineen Traakiassa Kersobleptesta vastaan. Vuonna 342 eaa. Antipatros edusti Filipposta Python kisoissa. Samana vuonna Antipatros toimi Makedonian hallitsijana Filippoksen ollessa muualla. Vuonna 340 eaa. Antipatros toimi taas hallitsijana, mutta joutui lähtemään Traakiaan sotimaan Perinthosta vastaan. Antipatros antoi tuolloin maan 16-vuotiaan Aleksanterin hallittavaksi.
Khaironeian taistelun vuonna 338 eaa. jälkeen Antipatros lähetettiin taas solmimaan rauha Ateenan kanssa. Antipatros nimitettiin muun muassa Ateenan kansalaiseksi.
Filippoksen salamurhan jälkeen hän asettui Aleksanterin puolelle. Kun Aleksanteri lähti valloittamaan Persiaa, Antipatros jäi Makedoniaan hallitsijaksi. Aleksanteri otti mukaansa parhaat joukkonsa ja Antipatroksella oli kova työ puolustaa Makedoniaa ja pitää Korintin liitto kasassa. Vuonna 332 eaa. Traakia kapinoi ja seuraavana vuonna Antipatros joutui taistelemaan Spartan kuningasta Agis III:a vastaan. Agis sai tukea persialaisilta ja oli palkannut Issoksen taistelusta selvinneet kreikkalaiset palkkasoturit. Antipatros kukisti spartalaiset Megalopoliksen taistelussa vuonna 330 eaa. (tai 331 eaa.).
Elämä > Aleksanterin kuoleman jälkeinen aika

Aleksanterin kuoltua alkoi Lamian sota jossa Antipatros kukisti kapinoita Ateenassa, Aitoliassa ja Thessaliassa. Antipatros vaati, että ateenalaiset luovuttaisivat makedonialaisia vastustaneen Demostheneen, mutta hän teki mieluimmin itsemurhan kuin antautui.
Vuonna 321 eaa. alkoi ensimmäinen diadokkisota. Antipatros vastusti muiden Aleksanterin kenraalien kanssa Perdikkasta, ja hänet valittiin hallitsijaksi tämän kuoleman jälkeen. Antipatros kuoli pian tämän jälkeen vuonna 319 eaa. Ennen kuolemaansa Antipatros teki Polyperkhonista seuraajaansa.
Antipatroksen vanhimmasta pojasta Kassandroksesta tuli myös Makedonian hallitsija ja myöhemmin sen kuningas.
Perhe

Antipatroksella oli ainakin kymmenen lasta:
Fila
Nikaia
Eurydike, Ptolemaios I:n vaimo
eräs tytär joka oli naimisissa Aleksandros Lynkestisläisen kanssa
Kassandros
Filippos
Aleksarkhos
Iolaos
Pleistarkhos
Nikanor
Anglesey

| Isle of Anglesey Ynys Môn |
| --- | --- |
 Lippu
 Angleseyn sijainti Walesissa
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Maa:  Wales
Preserved county:  Gwynedd
Perustettu:  1995
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Llangefni
Väkiluku (2017):  69 300
 – väestötiheys:  98 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  GB-AGY
 – NUTS:  UKL11
 
Hallintoalueen internetsivut
Anglesey (kymriksi Môn) on Irlanninmeren saari Walesin luoteisrannikolla. Anglesey on suurin kokonaan Walesissa sijaitseva saari ja sen pinta-ala on 676 km². Hallinnollisesti Anglesey muodostaa Isle of Angleseyn (kymriksi Ynys Môn) kreivikunnan, johon kuuluu myös läheinen Holy Island. Koko hallinnollisella alueella oli vuonna 2017 arviolta 69 300 asukasta.
Nimi

Kansanomaisen etymologian mukaan nimi Anglesey ([ˈæŋ.ɡəl.siː]) viittaisi anglien saareen. Saaren nimi on kuitenkin mahdollisesti peräisin sen muinaisnorjankielisestä nimityksestä Öngulsey, jossa öngull tarkoitti kulmaa tai koukkua ja ey saarta. Saaren kymrinkielinen nimi on Môn. Antiikin aikaisissa ja keskiaikaisissa lähteissä saareen viitataan usein latinalaisella nimellä Mona tai kreikaksi Μονα. Nimellä on todennäköisesti sama alkuperä, kuin Mansaarella (kymriksi Manaw, muinaisiiriksi Mano). Nimet sekoitetaankin usein toisiinsa historiallisissa lähteissä, joista ei aina selviä kummasta saaresta on kyse.
Maantiede

Anglesey on saari ja sitä erottaa Walesin Ison-Britannian pääsaaren puoleisesta osasta Menaisalmi. Angleseyn pinta-ala on noin 676 km² ja se on näin suurin kokonaan Walesissa sijaitseva saari. Angleseyn kreivikuntaan kuuluu myös Holy Island hieman Angleseyn saaresta länteen. Saaren korkein kohta on Holyhead Mountain noin 219 metrin korkeudella merenpinnasta. Saaren hallinnollinen keskus on Llangefni.
Eräällä saaren kylällä on Britannian pisin paikannimi: Llanfairpwllgwyngyllgogerychwyrndrobwllllantysiliogogogoch.
Historia

Angleseyn saarelta löydetyt megaliitit viittaavat asutukseen jo ehkä neoliittisella kivikaudella tai pronssikauden alussa. Kelttiläiset kielet levisivät alueella noin 100-luvulla eaa. Rooman valtakunnan valloittaessa Britanniaa 60-luvulla jaa. Anglesey oli ensimmäinen hyökkäyksen kohteeksi päätynyt alue Pohjois-Walesissa. Tacituksen mukaan saaren valloituksella oli erityistä strategista arvoa, koska se oli druidien tärkeä tukialue ja druideja pidettiin puolestaan erityisenä uhkana roomalaisvallalle alueella. Tacitus kuvailee roomalaisten hyökkäystä saarelle, jonka aikana sen pyhät lehdot tuhottiin. Tacituksen mukaan lehtoja käytettiin ihmisuhrauksissa. Joitakin todisteita druidien huomattavasta asemasta saarella on löydetty arkeologian kautta. Esimerkiksi Llyn Cerrig Bach -järveltä on tehty huomattavia esinelöytöjä, joista on päätelty alueella olleen myös läheiset yhteydet Irlantiin.
Rooman valtakunnan luhistuttua Angleseystä tuli osa walesilaista Gwyneddin kuningaskuntaa. Kuninkaallinen hovi sijaitsi Aberffrawissa. Saaren omistuksesta kiinnostuivat myöhemmin myös englantilaiset hallitsijat. Northumbrian hallitsija Eadwine (k. 632/3) keräsi jonkin aikaa suojelurahaa saarelta. Gwyneddin kuningas Cadwallon ap Cadfan kukisti Eadwinen ja Gwynedd päätyi lopullisesti englantilaisvallan alle vasta Edvard I:n aikakaudella vuonna 1282. Angleseystä tehtiin oma kreivikuntansa vuonna 1284. Walesilaisella Tudor-suvulla oli merkittäviä maaomistuksia Angleseyllä ja suvun edustaja Henrik VII:stä tuli Englannin kuningas. Gwyneddin kreivikunta perustettiin vuonna 1974 ja se käsitti suurin piirtein vanhojen Angleseyn, Caernarfonin ja Merionethin kreivikuntien alueet. Anglesey erotettiin jälleen omaksi kreivikunnakseen vuonna 1995.
Väestö

Vuoden 2017 puolivälillä koko Angleseyn hallinnollisella alueella asui arviolta 69 300 henkilöä. Heistä noin 42 100 eli 60,8 % koko väestöstä osasi kymriä. Kymrin kielen osaajien suhteellinen määrä Angleseyllä on Gwyneddin jälkeen Walesin toiseksi suurin ja koko Walesin sama luku on vain 27,9 %.