stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eliel Sundström
Jäsenyydet ja kunniajäsenyydet

1931–1932 Suomen Ayrshire-yhdistyksen hallintoneuvosto.
Varsinais-Suomen Ayrshirekerhon (vuoteen 1930 asti Lounais-Suomen Ayrshirekerho) jäsen ja tilin- ja hallinnontarkastaja vuosina 1929–1939.
1929 Varsinais-Suomen hevoskasvatusyhdistyksen tilintarkastaja.
Suomen Lammas- ja Vuohenjalostusyhdistyksen jäsen ja johtokunta.
Varsinais-Suomen Hedelmänviljelijäin perustajajäsen.
Suomen Puutarhaviljelijäin liiton jäsen.
Palkintoja ja huomionosoituksia

1927 Suomen Ayrshire-yhdistyksen hopeamaljakko ayrshireosaston menestyksellisempänä näytteillepanijana Lahdessa
1931 Suomi-Yhtiön palkinto.
1932 Lounais-Suomen Osuusteurastamo r.l:n lahjapalkinto lampaille Viipurissa ”Paras talousryhmä”
1935 Lounais-Suomen Puutarhayhdistyksen 25-vuotisjuhlanäyttely hopeamitali Hovsta päärynälajikkeelle.
1936 Howien voittajamalja Mrs. Mott (10631 AAA).
Ala-Lemun kartano

Vava ja Eliel Sundström ostivat 1922 Ala-Lemun kartanon kreivi Filip Armfeltiltä. Kartanon maiden koko  oli noin 100 hehtaaria, jossa oli 27,5 hehtaaria peltoa, 3 hehtaaria niittyä ja  6 hehtaaria puutarhaa.
Kartanon aluetta uudistettiin ja sinne rakennettiin vuonna 1925 uusi talli, kotitarvikemylly, puutarhurin ja talonmiehen asunnot sekä rantasauna. Lampaanjalostuksella oli oma tilansa sekä myös sadan kanan kanala, ankkala ja hanhela. Kaikissa rakennuksissa oli toimiva vesijohto ja navetassa automaattiset juomakupit.
Ala-Lemun kartano > Karja

Ala-Lemun kartano tunnettiin parhaiten ayrshirekarjasta. Vuonna 1928 lehmiä kartanossa oli 14 ja sonneja kaksi, samana vuonna kartanoon hankittiin lypsykone ja Lounais-Suomen Ayrshirekerho asetti toimikunnan väkirehujen yhteisostamisesta. Eliel Sundström oli toimikunnassa mukana. Yli 20 kiloa päivässä tuottavat lehmät lypsettiin kolmesti päivän aikana. Voin kilomääräinen tuotanto oli karjan tulosten mittauksissa etusijalla verrattuna maidon kilomääräiseen tuotantoon.
Ala-Lemun kartano > Karja > Osallistuminen maatalousnäyttelyihin

1927 Yleinen kotitalousnäyttely Lahdessa 23.–26. kesäkuuta
1930 Lounais-Suomen maanviljelysseuran 20-vuotisjuhlanäyttely Turku 1.–3. elokuuta
1932 Suomen XIII yleinen maatalousnäyttely Viipuri (Ayrshire karja, hevoset ja lampaat) 23. kesäkuuta – 2. heinäkuuta 1932
1933 I kantakirjapiirin näyttely Turku
1934 Varsinais-Suomen Ayrshirekerhon 10-vuotisjuhlanäyttely Turku 7.–8. heinäkuuta
1935 I kantakirjapiirin näyttely Turku
1936 I kantakirjapiirin näyttely Turku
Ala-Lemun kartano > Karja > Ennätyksiä

Maanviljelysneuvos Eliel Sundströmin Ala-Lemun karjassa saavuttamat eivät olleet ainoastaan Suomen, vaan koko Pohjolan ennätyksiä.
Suomessa oli vuonna 1927 vain kolme karjaa, joissa koko karjan vuosittainen lypsytuotanto ylitti 5000 kg. Ala-Lemun kartanolla oli paras tilastoarvo (5286 kg maitoa – 233 kg rasvaa – 4,42 rasva-%) ja karja saavutti jatkuvasti 1920–1930 luvuilla Suomen parhaita vuosittaisia keskilypsytuloksia .
Tarkastusvuonna 1927–1928  Paarma (3311 AAA) oli Suomen tuottoisin ayrshirelehmä yli 250 rasvakiloa antaneista lehmistä. Se tuotti uuden vuosiennätyksen (7903 kg maitoa – 416 rasvaa kg – 5,3 rasva-%).  Kymmenen parhaan lehmän joukossa olivat Yrsa (6107 AAA) viidentenä, Vena (4627 AAA) ja Herdinna [5075 AAA).
Vuonna 1930 Suomen 12 tuottoisimman (yli 250 rasvakiloa) ayrshirelehmän joukossa oli 8 Ala-Lemun lehmää: (1.)Kerma-Viola (9409 AAA), (2.) Lady-Like ( 9410 AAA), (4.) Lady-Sun (9412 AAA), (6.) Ofelia (12499 A), (7.)  Nunna (10632 A), (8.) Mrs. Pancy (9415 A), (9.) Herdinna (5075 AAA), (11.)  Elegia (6108A) ja (12.) Mrs. Mott (10631A).
Neljällä Mrs. Runyn (9416 AAA) perheeseen kuuluvalla lehmällä  on ollut yli 300 voirasvakilon tuotanto kolmena peräkkäisenä seurantavuonna 1936–1939.
Vuonna 1940 Poppy 3 (16863 AAA) tuotti Suomen ennätyksen  (9339 kg maitoa – 464 rasvaa kg – 5,0 rasva%). Rasvantuotantoennätys pysyi vielä vuonna 1950
Ala-Lemun kartano > Karja > Palkinnot maatalousnäyttelyissä

1927 Lahden yleinen kotitalousnäyttely 23.–26. kesäkuuta 1927
Luokka 62: I palkinto Elegia (6108A), Herdinna [5075 AAA), Paarma (3311 AAA), Ursula (23195 A), Yrsa (6107 AAA), Merrily (2552 AAA)
Luokat 62 ja 69 (sonnit) Geordie 2 (AA 3861) ja Kallis Jörö Arvo (A 3983)
1932 XIII Viipurin yleinen maatalousnäyttely 23. kesäkuuta – 2. heinäkuuta 1932
Luokka 63: I palkinto Lehmäryhmät  Paarma-Lady Sun-Ofelia (lisäksi Helsingin Osakepankin kunniakirja) sekä Mrs. Mott-Nunna-Mrs. Pancy.
Luokka 67b (Sonnit): I palkinto Merrily Time (A 4590) ja Mimosas Talisman (A 4969)
Luokka 68: I palkinto  Lady-Chic (9413A),  Nunna (10632A), Mrs. Mott (10631A), Mrs. Pancy (9415 A)
Luokka 68b: I palkinto ja Suomen Ayrshireyhdistyksen kunniapalkinto Paarma (3311 AAA).
1934 Turun Ayrshirenäyttely 7.–8. heinäkuuta 1934
Korkein kahden vuoden keskituotanto Ofelia (12499 AAA), Opal (14600 AAA),  Mrs. Runy (9416 AAA) 5156-276-5,4
Luokka 2 siitoslehmä ja sen kaksi ensipolven jälkeläistä: I palkinto Mrs Mott-Lahja-Stintan
Luokka Kantakirjalehmät, joilla jälkeläinen elossa: I palkinto Ofelia (12499 AAA), Rara Saga (15180 A), Priorinnan (30/6788),  Mrs. Runy (9416 AAA), Lady-Chic (9413A), Mrs. Mott (10631 AAA).
Luokka Kantakirjaan tarjottavat sonnit: I palkinto Smörkung (A 7461) ja  Sonny Boy (A 7432)
Luokka Nuoret sonnit: I palkinto Sunset of Paarma (32-5680) ja Talbot (A 8079) ja
Luokka Kantakirjasonnit, joiden periyttämistä ei tunneta: I palkinto Lahja (A 6979)
Ala-Lemun kartano > Karja > Siitostoiminta

Vuonna 1930  Ala-Lemun Kartano hyväksyttiin Suomen Ayrshireyhdistyksen siitoskeskustaloksija kartanolla oli mm 13  valiosonnia. Samana vuonna 1930 Ala-Lemun siitoskeskuksesta lähetettiin sonnivasikat Ruotsiin ja Norjaan.
Ala-Lemun lehmäkantaa jalostettaessa päähuomio oli kiinnitettynä Perniön Ylikylän, Rymättylän poikon ja Vihdin Veikkolan kantoihin.  Rasvamaitoisimmat ja noin puolet lehmistä polveutui Ylikylän sonnista Merrily of Knockterrasta (A74)
Eliel Sundström keskittyi karjanjalostuksessa yksinomaan rotupuhtaisiin, täysverisiin skotlantilaisiin eläimiin. Vuonna 1931 Suomen Ayrshireyhdistyksessä kytenyt erimielisyys ayrshirekarjan jalostusohjelmasta puhkesi riidaksi. Puhtaaseen skotlantilaiseen tyyppiin perustuvan jalostusohjelman kannattajat arvostelivat johtokunnan ja hoitovaliokunnan toimintaa. Kirjelmän johdosta äänestyksen jälkeen johtokunta oli pakotettu eroamaan. Eliel oli yksi kirjelmän allekirjoittajista ja hänet valittiin Suomen Ayrshireyhdistyksen johtokuntaan
Ala-Lemun kartano > Lampaat

Elien Sundströn ja hänen tyttärensä Greta-Lisa (Margareta Elisa Charlotta) liittyivät vuonna 1928 Suomen Lammas- ja Vuohenhoitoyhdistykseen. Vuosina 1932–1937 Eliel toimi myös yhdistyksen johtokunnan jäsenenä.
Ala-Lemun kartano hyväksyttiin vuonna 1930 yhdistyksen maatiaissiitoskeskukseksi. Jo heti seuraavana vuonna Ala-Lemun kartanon lampaat saivat parhaan pistemäärän siirtoskeskusten välisissä vuosittaisessa arviointimittauksessa. Lampaiden sikiäväisyys oli hyvä, karitsojen syyspainot ja karitsatuotto emää kohti olivat harvinaisen hyvät. Lampaat olivat kesälaitumella Turun lentokentällä ja syksyllä karitsat olivat erittäin suuria ja painavia. Eliel Sundströmillä oli noin 200 suomalaista siitoslammasta ja hän oli myynyt niitä Itä- ja Pohjois-Karjalaan sekä Ruotsiin.
Eliel Sundström oli Lammas- ja Vuohenjalostusyhdistyksen ensimmäinen jäsen, joka kasvatti ja tilastoi eri villatyyppejä (talous, turkis, värilliset ja textil) ja jalosti lampaita tämän perusteella. Ruskea villa Suomessa oli hyvin harvinaista ja saadakseen luonnonvärisiä ruskeita käsityölankoja Eliel hankki Islannista ruskeita lampaita sekä osti niitä lisää Säkkijärveltä.
Ala-Lemun kartano > Hevoset ja raviurheilu

Kartano tarvitsi hyviä työhevosia. Vuonna 1928  kartanossa oli kantakirja suomenhevosia 12. Suomenhevosesta hän pyrki saamaan hyvän työ- ja ravihevosen. Hänen hevosjalostuslinjansa perustui ori Einon-Tähteen (1621) ja tammoihin Lippa (280-I) ja Jenny (1463).
Vuodesta 1924 alkaen Eliel osallistui ravikilpailuihin Viipurissa, Turussa ja Helsingissä kohtuullisin tuloksin.
Ala-Lemun kartano > Siipikarja

Vuonna 1928 kartanossa oli yli 100 kanaa. Kantakirjakana numero 770 muni vuodessa 297 munaa] ja kantakirjakana H178 oli muninut 20. tammikuuta 1928 – 20. elokuuta 1928 kaikkiaan 187 munaa.
Ala-Lemun kartano > Omenat ja hedelmäpuut

Ala-Lemun hedelmäpuutarhaa sanottiin Suomen suurimmaksi. Omenapuita oli 4000–5000 ja ne olivat kartanon erikoisuus. Kartanossa kasvatettiin myös luumu-, kirsikka- ja päärynäpuita. Puutarhanäyttelyihin osallistuttiin mm. vuonna 1935 Lounais-Suomen Puutarhayhdistyksen 25-vuotisjuhlanäyttely Turussa 19.–22. syyskuuta.
Lahjoitukset

Elielin isä merikapteeni John Edward Sundström hukkui Atlantilla vuonna 1905 ja kunnioittaakseen merikapteeni-isänsä ja muiden meren syliin jääneiden merimiesten muistoa, Eliel hankki Ruorimies-veistoksen kuvanveistäjä Emil Cedercreutzilta ja lahjoitti sen Maarianhaminan kaupungille. Ahvenanmaan posti julkaisi 26. huhtikuuta 2012 postimerkin Ruorimies-veistoksesta.
50-vuotissyntymäpäivänään Eliel Sundsrtöm lahjoitti 25 000 markkaa Sundin seurakunnalle.
Eliel Sundströmin hauta
Vava Sundström 1953
Suomen Ayrshire yhdistyksen palkinto
Mrs. Mott Howie maljan voittaja 1936
Omenatarhan ilmoitus
Eliel Sundström 1938
John Waite

| John Waite |
| --- | --- |
 John Waite Song and Surf -festivaaleilla
Henkilötiedot
Koko nimi:  John Charles Waite
Syntynyt: 4. heinäkuuta 1952 (ikä 72) Lancaster, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, muusikko
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1975–
Tyylilajit:  pop rock, hard rock, voimapop
Soittimet:  bassokitara ja kitara 
Levy-yhtiöt:  Chrysalis Records EMI Epic Records Gold Circle Records Rounder Records No Brakes Records Imago Records Frontiers Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
John Charles Waite (s. 4. heinäkuuta 1952) on brittiläinen muusikko. Hän oli The Babysin sekä Bad Englishin laulajana. Waiten sooloartistina julkaistu vuoden 1984 kappale ”Missing You” saavutti 1. sijan Billboard Hot 100 -listalla ja pääsi Britannian singlelistan top-10 parhaimman kappaleen joukkoon.
Diskografia > Studioalbumit

Ignition (1982)
No Brakes (1984)
Mask of Smiles (1985)
Rover’s Retun (1987)
Temple Bar (1995)
When You Were Mine (1997)
Figure in a Landscape (2001)
The Hard Way (2004)
Downtown: Journey of a Heart (2006)
Rough & Tumble (2011)
Diskografia > Livealbumit

Live & Rare Tracks (2001)
In Real Time (2010)
Diskografia > Kokoelma-albumit

The Essential John Waite (1992)
Complete (1996)
Georg August Wilhelm Leidenius

Leidenius noin vuonna 1900
Georg August Wilhelm Leidenius (10. lokakuuta 1837 Pomarkku – 5. lokakuuta 1914 Odessa Hersonin kuvernementti) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Leideniuksen isä oli komissionimaanmittari Gustaf Adolf Leidenius ja puolisot vuodesta 1865 Eugenia Vasiljevna Tortševa (k. 1908) ja vuodesta 1908 Varvara Antonovna Velikanova Duhanova.  Leidenius tuli sotapalvelukseen Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoonaan nuorempana aliupseerina Krimin sodan aikana vuonna 1855. Sodan jälkeen hän jatkoi palvelustaan pataljoonassa nuorempana aliupseerina vuodesta 1857, vuoden lopussa hänet korotettiin vanhemmaksi aliupseeriksi. Leidenius kävi Pietarin jalkaväen junkkarikoulun 1858–1859, minkä jälkeen hänet määrättiin vänrikkinä palvelukseen 9. tarkk’ampujapataljoonaan huhtikuussa 1859. Aliluutnantiksi hänet ylennettiin 1864, luutnantiksi 1865, alikapteeniksi 1870, kapteeniksi 1871 ja majuriksi 1877. Leidenius osallistui komppanian päällikkönä Turkin sotaan 1877–1878. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1880 ja komennettiin erityistehtäviin 1. Itä-Siperian tarkk’ampujapataljoonaan. Everstiksi hän yleni 1882. Vuonna 1886 Leidenius siirrettiin 96. reservijalkaväkipataljoonan komentajaksi ja vuonna 1890 62. Starobelskin reservijalkaväkipataljoonan komentajaksi. Vuonna 1893 hänestä tuli 193. Vavršin reservijalkaväkirykmentin komentaja ja vuonna 1895  143. Dorogobužin jalkaväkirykmentin komentaja. Kenraalimajuriksi hänet ylennettiin tammikuussa 1898, jolloin hänet myös määrättiin 44. jalkaväkidivisioonaan prikaatinkomentajaksi. Sotapalveluksesta Leidenius sai eron tammikuussa 1900, samalla hänelle myönnettiin perinnöllinen virka-aateluus Venäjällä.
John Kelly (amiraali)

John Kelly (1871–1936), amiraali, brittiläinen Kuninkaallisen laivaston upseeri, jonka maine perustuu lähinnä hänen ensimmäisen maailmansodan aikaiseen toimintaansa ja toimintaan Invergordonin kapinan yhteydessä 1931. Hän liittyi laivastoon 1884. Sodan puhjetessa hän oli HMS Dublinin kapteeni. Hänet ylennettiin amiraaliksi  1930 ja laivaston amiraaliksi 1936.
Jam Rock Band

Jam Rock Band 1980-luvun alussa. Kuvassa vasemmalta katsoen: Kalle Kähkönen, Jouko Nykter, Jorma Haataja, Hannu Nykter ja Petri Karttunen.
Jam Rock Band on suomalainen yhtye, joka perustettiin Lappeenrannassa vuonna 1977. Yhtye oli suomalaisen rock'n'roll- ja rockabilly-tyylin edelläkävijöitä. Yhtyeen perustaja- ja ydinjäseniin kuuluvat lappeenrantalaiset veljekset Jouko ja Hannu Nykter. Jam Rock Bandin tyyliä leimasivat yhtenäiset esiintymisasut, moniääninen doo-wop-laulu ja saksofonin käyttö.
Yhtyeen suosion suurimmat vuodet ajoittuivat 1970-luvun loppuun ja 1980-luvun alkuun. Jam Rock Bandin ensimmäiset singlet saavuttivatkin menestystä Suosikin listoilla.
Jam Rock Band hajosi vuonna 1984, mutta yhtye keikkailee kuitenkin yhä silloin tällöin. 1996 Megamania-levymerkki julkaisi Jam Rock Bandilta suomenkielisen albumin En liian vanha rokkaamaan. Yhtye on tehnyt myös yhteistyötä Hannu Palon kanssa.
Historia

Yhtye perustettiin vuonna 1977 alunperin cover-yhtyeeksi ja se soitti keikoillaan mm. Hurriganesia. Ensimmäinen keikka oli Lauritsalan koululla järjestetyssä iltatapahtumassa. Yhtyeen kokoonpanona oli Jouko Nykter (laulu ja kitara), Hannu Nykter (laulu ja kitara), Matti Hämäläinen (basso ja laulu) sekä Jimi Sumén (rummut). Jimi Sumén oli rumpalina vain yhtyeen ensimmäisenä vuotena, ja pian hänen tilalleen tuli rumpaliksi Kalle Kähkönen. Ennen Jam Rock Bandin perustamista osa yhtyeen jäsenistä oli soittanut progressiivista rockia Hamlet-nimisessä yhtyeessä. Ensimmäisen doo-wop-keikkansa Jam Rock Band teki Lappeenrannan VPK-talolla 1978.
Vuonna 1978 Jam Rock Band julkaisi ensimmäisen singlensä ”Come On Rock”, jossa oli kappaleet ”Come on rock” sekä ”Devil”. Singlen julkaisijana toimi juuri perustettu Poko Rekords. Yhtye esiintyi alkuaikoina paljon seurojentaloilla ja VPK-taloilla. Soittaminen oli yhtyeen jäsenille pääasiassa harrastus ja heillä kaikilla oli arkena omat päivätyönsä. Jam Rock Bandin ensimmäinen LP ”Wax” ilmestyi syyskuussa 1979. Tuolloin yhtyeessä oli mukana myös saksofonisti Rauno Paananen. 1980-luvun alkupuolella rockabilly- ja rock and roll -buumi alkoi hiipua, ja se näkyi myös Jam Rock Bandin suosiossa. Keikat vähenivät ja yhtye lopetti vuonna 1984. Yhtye palasi kuitenkin ajoittain soittamaan keikkoja ja julkaisi vielä Megamania-levymerkin kautta vuonna 1996 suomenkielisen levyn ”En liian vanha rokkaamaan”. Levy tehtiin suomenkielisenä Atte Blomin ehdoituksesta ja sanoitukset siihen teki Pasi Tanskanen.
2000-luvulla yhtye on tehnyt muutamia keikkoja vuosittain. Syyskuussa 2022 Jam Rock Band järjesti 45-vuotis juhlakonserttinsa Lappeenrannan kehruuhuoneella.
Jäsenet > Nykyinen kokoonpano

Jouko ”Joke” Nykter - laulu
Hannu ”Hanski” Nykter - kitara & laulu
Petri Karttunen - basso & laulu
Pasi Tanskanen - piano & laulu
Esa Niiva- saxofoni
Kari Eskelinen - rummut
Jäsenet > Entisiä jäseniä

Matti Hämäläinen - basso & laulu
Kalle Kähkönen (k. 2006) - rummut
Esa Niiva - laulu & saksofoni
Jorma Haataja - laulu & piano
Rauno ”Rane” Paananen - saksofoni
Juho Hurskainen - saksofoni
Kari Eskelinen - rummut
Diskografia > Albumit

Wax (1979, Poko Rekords)
En liian vanha rokkaamaan (1996, Megamania)
Diskografia > Kokoelmat

Come On Baby Rock - The Complete Masters Collection 1977-1990 (2017, Bluelight Records)
Diskografia > Singlet

"Come On Rock" (1978, Poko Rekords)
"Where Are You Now Buddy Holly / Get A Job" (1979, Poko Rekords)
"Loch Lomond Rock / I Go Ape" (1981, Poko Rekords)
"Jukebox / Rock'n'roll Car" (1990, omakustanne)
"Uskoin liikaa valheisiin / Bye bye bye näkemiin" (nimellä Hannu Palo & Jam Rock Band) (1992, AMT)
"Enkeli / V8-unelma / En liian vanha rokkaamaan" (1994, AMT)
Aiheesta muualla

Jam Rock Bandin tuotanto Suomen äänitearkistossa (Arkistoitu – Internet Archive)
Jam Rock Band finnmusic.net-sivustolla
Jam Rock Band discogs.com-sivustolla (englanniksi)
Jinpingmei

| Chin ping mei Hsi Menin ja hänen kuuden vaimonsa elämäntarina> Jinpingmei |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Lanling Xiaoxiaosheng (salanimi)
Kieli:  kiina
Genre:  romaani
Julkaistu:  1610
Suomennos
Suomentaja:  Jorma Partanen
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  1955
Sivumäärä:  775
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Jinpingmei (kiin. 金瓶梅, pinyin: Jīnpíngméi; ”Luumunkukka kultamaljassa”) on kiinalainen romaani Ming-dynastian ajalta. Sen alkuperäistä tekijää ei tunneta: kirjailija käytti salanimeä Lanling Xiaoxiaosheng (蘭陵笑笑生, pinyin: Lánlíng Xiàoxiàoshēng), joka tarkoittaa Shandongissa sijaitsevan Lanlingin nauravaa oppinutta. Kirjan syntyyn liitetään muun muassa nimi Xu Wei (1520–1593). Ensimmäiset kirjan kappaleet ovat käsikirjoituksia, ja kirjoitettu baihualla, joka on puhekielinen versio mandariinista. Ensimmäinen painettu versio on vuodelta 1610.
Kirja luokiteltiin Ming-dynastian aikana yhdeksi neljästä loistavasta romaanista (四大奇書 sì dà qíshū). Myöhemmin Punaisen huoneen uni syrjäytti sen yhtenä neljästä huomattavasta romaanista (四大名著 sì dà míngzhū). Se oli pitkään monissa maissa kielletty sen seksuaalisuutta kuvailevien kohtien vuoksi. Teos käännettiin englanniksi ensimmäisen kerran 1939. Sen jälkeen se on käännetty useille kielille. Kirjan tunnetuimpia englanninkielisiä käännöksiä on The Golden Lotus (Kultainen lootus), joka on yhden naispäähenkilön, Pan Jinlianin etunimen suora käännös. Kirjan nimi Jinpingmei tulee naispäähenkilöistä Pan Jinlian (潘金蓮 ”Kultainen lootus”), Li Pinger (李瓶兒 ”Pikku maljakko”) ja Pang Chunmei (龐春梅 ”Kevätluumunkukka”).
Kirjan tapahtumat kertovat eteläisen Song-dynastian ajasta 1100-luvulta. Poliittinen pyrkyri ja kauppias Ximen Qing pyrkii keräämään omaisuutta ja vaikutusvaltaa vaimoikseen ja jalkavaimoikseen ottamiensa naisten avulla. Naiset puolestaan kilpailevat keskenään saadakseen juoniteltua itselleen suuremman vaikutusvallan taloudessa.
Kirjan seksuaalinen lataus on runsas. Siinä on pornografiaksi luonnehdittuja osia sekä fetissien ja kaksimielisyyksien viljelyä.
Kirja on julkaistu suomeksi nimellä Chin ping mei. Hsi Menin ja hänen kuuden vaimonsa elämäntarina (suom. Jorma Partanen, Gummerus 1955).
Suomennos

Chin ping mei. Hsi Menin ja hänen kuuden vaimonsa elämäntarina.  ((Jinpingmei, 1610.) Tämän vanhan kiinalaisen romaanin on englantilaisen, ruotsalaisen ja saksalaisen käännöksen pohjalla suomentanut Jorma Partanen)  Jyväskylä:  Gummerus, 1955 (6. painos 1966).
Galvestoninlahti

Galvestoninlahti satelliittikuvassa vuonna 2000.
Galvestoninlahti (engl. Galveston Bay) on suuri estuaari Texasin ylärannikolla. Lahdessa on kuusi pienempää lahtea: Christmas Bay, West Bay, Lower Galveston Bay, Upper Galveston Bay, East Bay ja Trinity Bay.
Vuonna 1947 Galvestoninlahdella sattui Yhdysvaltojen siihen asti vakavin teollisuusonnettomuus, kun ranskalaiseen S.S. Grandcamp -laivaan lastattu ja Monsanton tuottama ammoniunitraattilannoitelasti räjähti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Galvestoninlahti Wikimedia Commonsissa
Jinsekin piirikunta

Jinsekin piirikunta (jap. 神石郡, Jinseki-gun) on piirikunta Japanin Hiroshiman prefektuurissa. Siellä asuu 8 259 asukasta, ja väestö on ollut jo pitkään laskussa. Vuosina 2015-2020 väestö laski yli kahdella prosentilla. Pinta-ala on 382 neliökilometriä ja väestötiheys on 21,62 asukasta nelikilometrillä. Sen ainoa kaupunki on Jinsekikōgen.
Väestönkehitys

Lähde:
| Vuosi | Väestö | Muutos |
| --- | --- | --- |
| 1995 | 13 218 |  |
| 2000 | 12 512 | -706 |
| 2005 | 11 590 | -922 |
| 2010 | 10 350 | -1 240 |
| 2015 | 9 217 | -1 133 |
| 2020 | 8 259 | -958 |
John Wall

| John Wall |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Johnathan Hildred Wall, Jr.
Syntynyt: 6. syyskuuta 1990 (ikä 34) Raleigh, Pohjois-Carolina
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  193 cm
Paino:  88 kg
NBA-varaus:  1. varaus 2010 Washington Wizards
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2009–2010:   Kentucky Wildcats
Seurajoukkueet
2010–2020 2020-2021 2022-2023:   Washington Wizards  Houston Rockets  Los Angeles Clippers
Johnathan Hildred "John" Wall, Jr. (s. 6. syyskuuta 1990 Raleigh, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän on pelannut lähes koko NBA-uransa ajan Washington Wizardsissa. Joulukuussa 2020 hän siirtyi vaihdossa Houston Rocketsiin.
Wall oli NBA:n vuoden 2010 varaustilaisuuden ensimmäinen varaus.
Ura > Ennen ammattilaisuraa

Wall pelasi lukiokoripalloa Word of God Christian Academyssa. Hän siirtyi yliopistopelaajaksi vuonna 2009. Wall oli antanut jo suullisen lupauksen pelaamisesta Miamin yliopistossa, mutta valmentaja John Caliparin siirryttyä Kentuckyn yliopistoon, päätti myös Wall siirtyä Kentuckyyn. Wall luotti Caliparin ammattitaitoon, sillä hän oli valmentanut ennestään muun muassa Derrick Rosea ja Tyreke Evansia. Wallin yliopistoura ei alkanut hyvin, sillä hänelle annettiin kahden ottelun pelikielto kesken kauden tehdyistä vierailuista kouluihin.
NCAA-koripallon I-divisioonassa Wall johdatti Kentuckyn itäisen alueen loppuotteluun, jossa joukkue hävisi West Virginian yliopistolle, eikä päässyt täten neljän parhaan joukkoon.
Ura > NBA-ura

Huhtikuussa 2010 Wall ilmoitti olevansa mukana vuoden 2010 varaustilaisuudessa. Washington Wizards varasi hänet tilaisuuden ensimmäisenä pelaajana. Hän osallistui kesällä 2010 NBA:n kesäliigaan, jossa hänet valittiin kesäliigan parhaaksi pelaajaksi. Ensimmäisen NBA-kauden aikana Wall valittiin tulokkaiden tähdistöotteluun ja hänet valittiin kyseisen ottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi. Wall ei pelannut alkukaudesta 2012–2013 otteluita loukkaantumisen takia.
Wall on pelannut NBA:n tähdistöottelussa viisi kertaa (2014–2018). Kaudella 2016–2017 hänet valittiin NBA:n kolmostähdistökentälliseen.
Aiheesta muualla

NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
Kentuckyn yliopisto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Blake Griffin (LAC) | NBA:n varaustilaisuuden ykkösvaraus 2010 | Seuraaja: Kyrie Irving (CLE) |
For the Revolution

| For the Revolution Kalmah |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 23. huhtikuuta 2008
 Tuottaja(t): Ahti Kortelainen
 Tyylilaji: melodinen death metal
 Kesto: 43.59
 Levy-yhtiö: Spinefarm
Listasijoitukset
  17.
Kalmahin muut julkaisut
| The Black Waltz 2006 | For the Revolution 2008 | 12 Gauge 2010 |
For The Revolution on Kalmahin viides studioalbumi, joka ilmestyi 23. huhtikuuta 2008. Itse yhtye arvelee albumin olevan heidän parhaansa tähän mennessä. Levyn kappaleita ovat säveltäneet Antti Kokko ja Pekka Kokko. Levyn julkaisi Spinefarm Records. Albumi äänitettiin kemiläisellä Tico Tico Studiolla, ja tuottajana oli Ahti Kortelainen. Albumi masteroitiin Ruotsissa, Cutting Roomissa. Äänite on seuraaja Kalmahin vuonna 2006 julkaisemalle The Black Waltz -albumille.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 17.
Kappaleet

For the Revolution – 5.07
Dead Man's Shadow – 5.01
Holy Symphony of War – 4.45
Wings of Blackening – 5.01
Ready for Salvation – 4.27
Towards the Sky – 5.09
Outremer – 4.40
Coward – 5.08
Like a Slave – 4.41
Kokoonpano

Pekka Kokko – laulu, kitara
Antti Kokko – kitara
Timo Lehtinen – basso
Janne Kusmin – rummut
Marco Sneck – kosketinsoitin
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Soundi:
Sputnikmusic: