stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Daniil Kvjat

| Daniil Kvjat |
| --- | --- |
 Daniil Kvjat vuonna 2016.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Daniil Vjatšeslavovitš Kvjat
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1994 (ikä 30) Ufa, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Formula 1 -ura
Auton numero:  26
Aktiivivuodet:  2014–2017, 2019–2020
Talli(t):  Toro Rosso (2014, 2016–2017, 2019) Red Bull (2015–2016) AlphaTauri (2020)
Kilpailuja:  112 (110 starttia)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  3
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  1
MM-pisteitä:  202
Ensimmäinen kilpailu:  Australian GP 2014
Viimeinen kilpailu:  Abu Dhabin GP 2020
Sijoitus kaudella 2020:  14. (32 p.)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
en.kvyat.com
Daniil Vjatšeslavovitš Kvjat (ven. Дании́л Вячесла́вович Квят, s. 26. huhtikuuta 1994 Ufa, Baškortostan, Venäjä) on venäläinen rata-autoilija.
Kvjat on kuulunut Red Bullin nuorten kuljettajien kehitysohjelmaan. Vuonna 2013 Kvjat voitti GP3-sarjan mestaruuden. Vuonna 2014 Kvjat kilpaili Formula 1 -sarjassa Toro Rosso -tallissa. Vuonna 2015 hän siirtyi Red Bullille. Kauden 2016 hän aloitti Red Bullilla mutta hänet alennettiin kesken kauden takaisin Toro Rossolle, josta sai kauden 2017 lopulla potkut. Kaudeksi 2018 hän siirtyi Ferrarin testikuljettajaksi, mutta palasi kaudella 2019 takaisin Toro Rossolle, jossa jatkoi vielä kauden 2020.
Vapaa-ajallaan Kvjat harrastaa jalkapalloa ja hiihtoa. Hän asuu perheensä kanssa Roomassa, Italiassa. Hän puhuu sujuvasti venäjää, englantia, espanjaa ja italiaa.
Ura

Kvjat ajoi kartingia vuoteen 2009 asti ja sijoittui kolmanneksi KF3-luokan Euroopan-mestaruussarjassa ja toiseksi WSK International -sarjassa. Kvjat aloitti kilpauransa vuonna 2010 Formula BMW -sarjassa. Hän sijoittui Euroopan sarjassa kymmenenneksi ja oli kerran palkintokorokkeella. Kvjat ajoi samana vuonna Formula BMW Pacific -sarjassa vierailevana kuljettajana. Hän otti kaksi voittoa ja lähti kaksi kertaa paalupaikalta.
Vuonna 2011 Kvjat ajoi Toyota Racing Series -sarjassa yhden voiton, kuusi palkintokorokesijaa ja yhden paalupaikan. Hän sijoittui sarjan viidenneksi. Kvjat ajoi samana vuonna Eurocup Formula Renault -sarjassa suomalaisessa Koiranen Motorsport -tallissa. Hän otti kaksi voittoa, kaksi paalupaikkaa, kuusi palkintokorokesijaa ja sijoittui sarjan kolmanneksi. Hän ajoi myös Formula Renault 2.0 NEC -sarjassa, jossa hän saavutti seitsemän voittoa, kaksi paalupaikkaa, kolmetoista palkintokorokesijaa ja sijoittui sarjan toiseksi. Vuonna 2012 Kvjat jatkoi Formula Renault Eurocup -sarjassa sijoittuen sarjan toiseksi. Samana vuonna hän voitti Formula Renault Alps -sarjan mestaruuden.
Vuonna 2013 Kvjat ajoi GP3-sarjassa MW Arden -tallissa. Hän ajoi voittoon Belgian viikonlopun ensimmäisessä lähdössä. Hän ajoi voittoon myös Italian Monzan viikonlopun ensimmäisessä kilpailussa lähdettyään paalupaikalta. Hankalan alkukauden jälkeen Kvjat nousi lopulta sarjan mestaruustaisteluun mukaan yhdessä Facu Regalian kanssa. Hän ajoi paalulta voittoon Abu Dhabin ensimmäisessä kilpailussa ja varmisti GP3-sarjan mestaruuden.
Samana vuonna Kvjat ajoi muutamia kilpailuja Euroopan Formula 3 -sarjassa vierailevana kuljettajana ottaen kauden aikana yhden voiton.
Ura > Formula 1 -ura

Vuonna 2013 Kvjat testasi yhden päivän ajan Toro Rosson F1-autoa Silverstonen nuorten kuljettajien testeissä. Myöhemmin syksyllä vahvistettiin Kvjatin ajavan Toro Rossolla kaudella 2014. Hänestä tuli näin ollen Vitali Petrovin jälkeen kaikkien aikojen toinen venäläinen F1-kuljettaja. Vuoden 2013 lopulla hän pääsi ajamaan Yhdysvaltain ja Brasilian GP:n vapaissa harjoituksissa toista Toro Rosson autoa.
Ura > Formula 1 -ura > 2014

Kvjat ajoi heti kauden avauskilpailussa pisteille sijoituttuaan yhdeksänneksi. Hänestä tuli kaikkien aikojen nuorin MM-pisteille ajanut F1-kuljettaja. Aiempi ennätys oli Sebastian Vettelillä. Myöhemmin kaudella 2015 Max Verstappen rikkoi ennätyksen kahdella vuodella. Niinikään Malesiassa Kvjat ajoi pisteille, kymmenenneksi. Myös Kiinassa Kvjat oli kymmenes. Monacossa Kvjat keskeytti ensimmäistä kertaa. Kvjat saavutti seuraavat pisteensä Britanniassa yhdeksännellä sijalla. Myös Belgiassa hän ajoi yhdeksänneksi. Saksassa Kvjat kolaroi Sergio Pérezin kanssa pyörähtäen kolarin seurauksena. Myöhemmin kilpailussa Kvjat keskeytti auton sytyttyä liekkeihin. Venäjän aika-ajoissa Kvjat ajoi itsensä peräti viidenneksi, mutta putosi kilpailussa 14:nneksi. Kauden päätösosakilpailussa Kvjat keskeytti. Kvjat sijoittui kauden aikana parhaimmillaan kolmesti yhdeksännelle sijalle. Kvjat saavutti debyyttikaudellaan kahdeksan pistettä ollen MM-sarjan 15., hän jäi selvästi tallitoverinsa Jean-Éric Vergnen taakse, joka oli 22 pisteellään MM-sarjan 13.
Ura > Formula 1 -ura > 2015

Kaudella 2015 Kvjat ajoi Red Bull -tallissa tallikaverinaan Daniel Ricciardo, Sebastian Vettelin siirryttyä Ferrarille. Australiassa Kvjat keskeytti kilpailun lähtöruutuun-ajokierroksella. Malesiassa Kvjat ajoi ensimmäistä kertaa Red Bull -kuljettajana pisteille, yhdeksänneksi. Kiinassa Kvjat joutui keskeyttämään. Monacon osakilpailuun Kvjat lähti viidennestä ruudusta, mutta nousi jo startissa ohi Daniel Ricciardon, ja ajoi neljäntenä ruutulipulle. Unkarissa Kvjat ajoi urallaan ensimmäistä kertaa palkintokorokkeelle ollen toinen. Belgiassa Kvjat ajoi neljänneksi. Singaporessa Kvjat lähti ruudusta neljä, mutta putosi turva-autojen ja hitaan varikkopysähdyksen myötä kuudenneksi. Japanin aika-ajoissa Kvjat ajoi rajusti seinään. Kolarin seurauksena Kvjat joutui lähtemään kilpailuun varikkosuoralta. Kilpailussa Kvjat ajoi 13:nneksi. Kotikilpailussaan Venäjällä Kvjat sijoittui viidenneksi. Meksikossa Kvjat taisteli pitkään kolmannesta sijasta, mutta joutui kilpailun lopulla taipumaan Valtteri Bottakselle ollen maalissa neljäs. Kvjat päätti kautensa Abu Dhabissa kymmenenteen sijaan. Kvjat keräsi 95 pistettä, ja oli tallikaverinsa edellä maailmanmestaruuspisteissä.
Ura > Formula 1 -ura > 2016

Kvjatin osalta Australian osakilpailu jäi edellisen kauden tapaan ajamatta, kun Kvjatin Red Bulliin tuli sähkövika lämmittelykierroksella. Seuraavassa kilpailussa Bahrainissa Kvjat kuitenkin avasi pistetilinsä ollen seitsemäs. Kiinan osakilpailussa Kvjat oli kolmas. Venäjällä Kvjat törmäsi radan toisessa mutkassa Sebastian Vettelin auton perään. Mutkaa myöhemmin Kvjat törmäsi toistamiseen Vetteliin, kiilaten hänet ulos radalta. Kvjat sai 10 sekunnin aikarangaistuksen ja rangaistuspisteitä kolareista ja joutui luovuttamaan paikkansa Red Bullilla Max Verstappenille jo seuraavaan kilpailuun Espanjaan. Kvjat palasi takaisin Toro Rosson kilpakuljettajaksi. Kvjat oli Espanjan GP:ssä kymmenes ajaen samalla uransa ensimmäisen nopeimman kierroksen. Monacossa Kvjat kärsi kilpailun alussa teknisistä ongelmista ja kolaroi myöhemmässä vaiheessa Kevin Magnussenin kanssa keskeyttäen kilpailun. Itävallan GP:n aika-ajoissa Kvjat ajoi rajusti seinään ja joutui lähtemään kilpailuun varikkosuoralta. Itse kilpailu jäi kesken jo alkukierroksilla. Singaporessa Kvjat ajoi pisteille, yhdeksänneksi lähdettyään kilpailuun ruudusta seitsemän. Kvjat ei ajanut enää loppukauden kilpailuissa pisteille.
Ura > Formula 1 -ura > 2017

Kaudella 2017 Kvjat jatkoi Toro Rosson kilpakuljettajana. Kvjat joutui antamaan ajajapaikkansa Pierre Gaslylle Malesiassa ja Japanissa ja sai lopullisesti potkut tallista lokakuussa Yhdysvaltain osakilpailun jälkeen. Kvjat keräsi kauden aikana viisi pistettä ja sijoittui MM-sarjan 19:nneksi.
Ura > Formula 1 -ura > 2019

Kaudelle 2019 Kvjat palasi Toro Rosso -tallin kilpakuljettajaksi syyskuussa 2018 julkistetulla sopimuksella. Sateisessa Saksan GP:ssä Kvjat ajoi uransa kolmannen palkintosijan, kun hän sijoittui kilpailussa värikkäiden vaiheiden jälkeen kolmanneksi. Palkintosija oli myös Toro Rosson ensimmäinen sitten Sebastian Vettelin ja vuoden 2008 Italian GP:n voiton.
Ura > Formula 1 -ura > 2020

Kvjat jatkoi AlphaTauriksi nimensä vaihtaneessa tallissa kaudella 2020. Hän saavutti kauden aikana 32 pistettä parhaana tuloksenaan neljäs sija Emilia-Romagnan GP:stä. Kauden jälkeen talli ilmoitti, että Kvjat ei enää jatka tallin kuljettajana ja hänen tilallaan ajaa kaudesta 2021 lähtien Yuki Tsunoda.
Formula 1 -uran jälkeen

Kvjat teki paluun kilparadoille vuonna 2022 ja ajoi Yhdysvalloissa kolme NASCAR Cup Series -kilpailua ja yhden NASCAR Xfinity Series -kilpailun.
Vuonna 2023 Kvjat ajaa FIA World Endurance Championship -sarjassa Prema Racingillä LMP2-luokassa.
Yksityiselämä

Kvjat seurusteli ja eli avoliitossa vuoden 2017 tammikuusta vuoden 2019 joulukuuhun saakka entisen F1-kuljettaja Nelson Piquetin Kelly-tyttären kanssa. Pari sai tyttövauvan Hockenheimin kisaviikonloppuna 27. heinäkuuta 2019.
Formula 1 -tulokset > Tulokset kilpailuittain

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Toro Rosso | AUS   | MAL   | CHN   | BHR   | ESP   | MON   | CAN   | GBR   | GER   | HUN   | BEL   | ITA   | SIN   | KOR   | JPN   | IND   | ABU   | USA TD | BRA TD |  |  | – | – |
| 2014 | Toro Rosso | AUS 9 | MAL 10 | BHR 11 | CHN 10 | ESP 14 | MON Kesk. | CAN Kesk. | AUT Kesk. | GBR 9 | GER Kesk. | HUN 14 | BEL 9 | ITA 11 | SIN 14 | JPN 11 | RUS 14 | USA 15 | BRA 11 | ABU• Kesk. |  |  | 8 | 15. |
| 2015 | Red Bull Racing | AUS DNS | MAL 9 | CHN Kesk. | BHR 9 | ESP 10 | MON 4 | CAN 9 | AUT 12 | GBR 6 | HUN 2 | BEL 4 | ITA 10 | SIN 6 | JPN 13 | RUS 5 | USA Kesk. | MEX 4 | BRA 7 | ABU 10 |  |  | 95 | 7. |
| 2016 | Red Bull Racing | AUS DNS | BHR 7 | CHN 3 | RUS 15 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 25 | 14. |
| 2016 | Toro Rosso |  |  |  |  | ESP  10 | MON  Kesk. | CAN  12 | EUR  Kesk. | AUT  Kesk. | GBR  10 | HUN  16 | GER  15 | BEL  14 | ITA  Kesk. | SIN  9 | MAL  14 | JPN  13 | USA  11 | MEX  18 | BRA  13 | ABU  Kesk. | 25 | 14. |
| 2017 | Toro Rosso | AUS 9 | CHN Kesk. | BHR 12 | RUS 12 | ESP 9 | MON 14† | CAN Kesk. | AZE Kesk. | AUT 16 | GBR 15 | HUN 11 | BEL 12 | ITA 12 | SIN Kesk. | MAL   | JPN   | USA 10 | MEX   | BRA   | ABU   |  | 5 | 19. |
| 2019 | Scuderia Toro Rosso | AUS 10 | BHR 12 | CHN Kesk. | AZE Kesk. | ESP 9 | MON 7 | CAN 10 | FRA 14 | AUT 17 | GBR 9 | GER 3 | HUN 15 | BEL 7 | ITA Kesk. | SIN 15 | RUS 12 | JPN 10 | MEX 11 | USA 12 | BRA 10 | ABU 9 | 37 | 13. |
| 2020 | AlphaTauri | AUS C | AUT 12† | STY 10 | HUN 12 | GBR Kesk. | ANI 10 | ESP 12 | BEL 11 | ITA 9 | TUS 7 | RUS 8 | EIF 15 | POR 19 | EMI 4 | TUR 12 | BHR 11 | SKR 7 | ABU 11 |  |  |  | 32 | 14. |
• Abu Dhabin GP:ssä 2014 jaettiin tuplapisteet.
Formula 1 -tulokset > Kaudet numeroina

| Kausi | Talli | Sijoitus | Kilpailut | Pisteet | Voitot | Palkinto- pallisijat | Paalu- paikat | Nopeimmat kierrokset | Pistesijat | Keskeytykset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Toro Rosso-Renault | 15. | 19 | 8 | 0 | 0 | 0 | 0 | 5 | 5 |
| 2015 | Red Bull Racing-Renault | 7. | 19 | 95 | 0 | 1 | 0 | 0 | 14 | 2 |
| 2016 | Red Bull Racing-TAG Heuer | 14. | 4 | 25 | 0 | 1 | 0 | 0 | 2 | 0 |
| 2016 | Toro Rosso-Ferrari | 14. | 17 | 25 | 0 | 0 | 0 | 1 | 3 | 5 |
| 2017 | Toro Rosso-Renault | 19. | 15 | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 4 |
| 2019 | Scuderia Toro Rosso-Honda | 13. | 21 | 37 | 0 | 1 | 0 | 0 | 10 | 3 |
| 2020 | AlphaTauri-Honda | 14. | 17 | 32 | 0 | 0 | 0 | 0 | 7 | 1 |
| Yhteensä (6 kautta) | Yhteensä (6 kautta) | Yhteensä (6 kautta) | 112 | 202 | 0 | 3 | 0 | 1 | 44 | 20 |
Formula 1 -tulokset > Merkkipaalut

| Nro | Merkkipaalu | Ajetut GP:t | Osakilpailu |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ensimmäinen kilpailu | 1 | Australian GP 2014 |
| 2 | Ensimmäiset MM-pisteet | 1 | Australian GP 2014 |
| 3 | Ensimmäinen palkintosija | 29 | Unkarin GP 2015 |
| 4 | 100 MM-pistettä | 37 | Brasilian GP 2015 |
| 5 | Ensimmäinen kilpailun nopein kierros | 43 | Espanjan GP 2016 |
| 6 | 100 kilpailua | 102 | Belgian GP 2020 |
| 7 | 200 MM-pistettä | 111 | Sakhirin GP 2020 |
Formula 1 -tulokset > Ennätykset

Nuorin MM-pisteille ajanut kuljettaja: 19 vuotta, 324 päivää (Australian GP 2014). Max Verstappen rikkoi ennätyksen Malesian GP:ssä 2015.
GP3-tulokset

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | MW Arden | ESPFEA 20 | ESPSPR Kesk. | VALFEA 4 | VALSPR 5 | GBRFEA 4 | GBRSPR 4 | GERFEA Kesk. | GERSPR 16 | HUNFEA 3 | HUNSPR 7 | BELFEA 1 | BELSPR 6 | ITAFEA 1 | ITASPR 2 | ABUFEA 1 | ABUSPR 5 | 168 | 1. |
Henkilökohtaiset kuntovalmentajat

| Kaudet | Kuntovalmentaja | Talli |
| --- | --- | --- |
| 2014–2017 |  Pyry Salmela | Toro Rosso, Red Bull Racing |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Daniil Kvjat Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta Daniil Kvjat Wikisitaateissa
GP3-sarjan mestarit
Kvjat Formula BMW Pacific kilpailussa Sepangin radalla vuonna 2010.
Daniil Kvjat Kiinan GP:ssä kaudella 2014.
Kvjat Kanadan GP:ssä 2015.
Kvjat NASCAR-auton ratissa Indianapolis Motor Speedwayn radalla vuonna 2022.
Chaim Weizmann

| Chaim Weizmann> חיים ווייצמן |
| --- | --- |

Israelin 1. presidentti
 17. helmikuuta 1949 – 9. marraskuuta 1952  
Pääministeri:  David Ben-Gurion
Seuraaja:  Jitzhak Ben-Zvi
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. marraskuuta 1874 Motal, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 9. marraskuuta 1952 (77 vuotta) Rehovot, Israel
Puoliso:  Vera Weizmann
Tiedot
Puolue:  Yleiset sionistit
Uskonto:  Juutalaisuus
 Nimikirjoitus
Chaim Weizmann (hepr. ‏חיים ווייצמן‎, ven. Хаим Вейцман, 27. marraskuuta 1874 – 9. marraskuuta 1952) oli brittiläistynyt venäjänjuutalainen kemisti, sionisti sekä poliitikko. Hän oli Israelin ensimmäinen presidentti ja hän toimi virassaan vuodesta 1949 aina kuolemaansa saakka vuonna 1952.
Weizmann syntyi Motalin kylässä lähellä Pinskiä nykyisellä Valko-Venäjällä. Myöhemmin hän opiskeli Saksassa ja väitteli tohtoriksi Sveitsissä Fribourgin yliopistossa. Hän luennoi kemiaa Geneven yliopistossa 1901–1903 ja myöhemmin Manchesterin yliopistossa.  Britannian kansalaisuuden hän sai 1910.
Hänen merkittävin löytönsä oli Clostridium acetobutylicum -bakteerin eristäminen, joka mahdollisti sen teollisen käytön asetonin valmistukseen. Kemikaalia käytetään savuttoman ruudin valmistukseen. Ensimmäinen prosessia käyttänyt tehdas oli J&W Nicholson & Co Lontoon Bow'ssa vuonna 1915. Ensimmäisen maailmansodan aikana Weizmann oli Amiraliteetin laboratorioiden johdossa 1916–1919.
Vuonna 1917 Weizmannista tuli British Zionist Federationin puheenjohtaja. Hän sai ulkoministeri, entisen pääministerin ja Manchesterin parlamenttiedustajan, Arthur Balfourin antamaan lupauksen Palestiinaan perustettavasta juutalaisten kansallisesta kotimaasta.
Vuonna 1937 Weizmann tuki brittien ajatusta jakaa Palestiina kahtia, sanoen että puolet on enemmän kuin ei mitään. Tämä sai äärisionistit raivoihinsa. Kuitenkin 1947 sionistijohto lähetti Weizmannin neuvottelemaan Yhdysvaltojen presidentin Harry Trumanin kanssa. Yhdysvallat tunnusti Israelin valtion ja antoi sille huomattavaa taloudellista tukea. Seuraavana vuonna Weizmann äänestettiin Israelin presidentiksi.
Weizmannin veljenpoika Ezer Weizman oli myös Israelin presidentti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chaim Weizmann Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: – | Israelin presidentti 1949–1952 | Seuraaja: Jitzhak Ben-Zvi |
Cayo Lara

| Cayo Lara |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. tammikuuta 1952 (ikä 72) Argamasilla de Alba
Poliitikko
Puolue:  Yhdistynyt vasemmisto Espanjan kommunistinen puolue
Asema:  Yhdistyneen vasemmiston puheenjohtaja 2008–2016 Argamasilla de Alban pormestari 1987- 1999
 Nimikirjoitus
Cayo Lara (s. 29. tammikuuta 1952 Argamasilla de Alba) on espanjalainen kommunistipoliitikko. Hän oli Yhdistyneen vasemmiston puheenjohtaja 2008–2016. Ennen puheenjohtajuutta Lara toimi Argamasilla de Alban pormestarina 1987–1999.
Charlotta Säfvenberg

Charlotta Säfvenberg
Charlotta Säfvenberg (s. 7. lokakuuta 1994) on ruotsalainen alppihiihtäjä, joka edustaa UHSK Umeå Skidklubb -seuraa.
Säfvenberg voitti kultaa Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla pujottelussa vuonna 2011. Hän sai nuorten MM-kilpailuissa hopeaa pujottelussa 2014. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui pujottelussa 14:nneksi ja Pekingin olympialaisissa 2022 sijalle 24.
Alppihiihdon maailmancupissa Säfvenberg kilpaili ensimmäisen kerran Semmeringin pujottelussa joulukuussa 2012. Maailmancupin pisteille hän selviytyi ensimmäisen kerran 16. marraskuuta 2013 käydyssä Levin pujottelussa, jossa hän sijoittui 14:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Flachaun pujottelussa tammikuussa 2015.
British Touring Car Championship

| British Touring Car Championship |
| --- | --- |
  British Touring Car Championship 2024 

Luokka:  vakioautosarja
Maa:   Iso-Britannia
Ensimmäinen kausi:  1958
Kuljettajia:  41
Valmistajia:  4 (21 tallia)
Kuljettajien mestari:   Colin Turkington
Valmistajien mestari:   BMW (talli West Surrey Racing)
Virallinen kotisivu
Rob Collardin BMW-merkkinen BTCC-auto vuodelta 2008
British Touring Car Championship eli BTCC on brittiläinen vakioautosarja. Se perustettiin vuonna 1958 nimellä British Saloon Car Championship, ja nykyisen nimensä se sai vuonna 1987. Vaikka sarjan ensimmäinen kausi ajettiin vuonna 1958, sen ensimmäinen kilpailu ajettiin Tapaninpäivänä 1957. Sarjan hallitseva mestari (2016) on englantilainen Gordon Shedden.
Vuodesta 2004 alkaen autoille on käytetty Super 2000 -sääntöjä, mutta tästä on tullut toissijainen NGTC-luokituksen alla. Next Generation Touring Car (NGTC) -autossa jousitus, turvakaaret ja jarrut ovat identtisiä. Moottorin on perustuttava tuotantomalliin.
Pistejärjestelmä

Pisteitä jaetaan nykyään kilpailun päätteeksi kymmenelle ensimmäiselle seuraavasti: 15, 12, 10, 8, 6, 5, 4, 3, 2, 1. Lisäksi kilpailun nopeimman kierroksen ajaneelle annetaan yksi piste. Jokaiselle, joka on johtanut kilpailua vähintään yhden kierroksen ajan, saa yhden ylimääräisen pisteen (enimmillään yksi piste kuljettaja kohti per kilpailu). Näiden lisäksi aika-ajoissa paalupaikalle yltänyt kuljettaja saa yhden pisteen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sarjan viralliset sivut (englanniksi)
SuperTouring.co.uk (englanniksi)
SuperTouringRegister.com (englanniksi)
SuperTouringCars.net (englanniksi)
FIA STC Article 262 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Embraer

| Empresa Brasileira de Aeronáutica |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö (NYSE: ERJ)
ISIN:  BREMBRACNOR4, US29082A1079
Perustettu:  1969
Toimitusjohtaja:  Maurício Botelho
Kotipaikka:  São José dos Campos, São Paulo, Brasilia
Toimiala:  ilmaelektroniikka, puolustus
Tuotteet:  lentokoneet ja niiden komponentit
Liikevaihto:  3,680 mrd. USD (2005)
Henkilöstö:  17 046 (2005)
Kotisivu:  embraer.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Air Francen Embraer ERJ 145.
Embraer (port. Empresa Brasileira de Aeronáutica) on brasilialainen, vuonna 1969 perustettu lentokonetehdas.
Embraer on suurimpia syöttöliikenteen (engl. "regional aircraft") lentokoneita valmistavia yhtiöitä. Se oli Brasilian suurin vientiyritys 1999–2001 ja toiseksi suurin vuonna 2002. Vuonna 2002 yhtiössä työskenteli 12 160 ihmistä.
Embraer perustettiin 19. elokuuta 1969 ja se aloitti toimintansa 2. tammikuuta 1970. Lentokoneiden valmistuksen ohella se aloitti 1980-luvulla komposiittiosien valmistuksen Sikorsky S-70C -helikopteriin sekä McDonnell Douglas MD-11 -lentokoneeseen.
Yhtiön pääkonttorin sijaintipaikka on São José dos Campos, São Paulo, Brasiliassa. Embraer-yhtiötä omistavat Brasilian valtio (20 % osakkeista), EADSin, Dassault-Breguet'een ja SNECMAn sekä Thalesin konsortio (20 % osakkeista). Aérospatiale omisti osan Embraeria ja tämä osakkuus periytyi EADSille. Dassaultin osakkuus on peruja Embraerin tarkoituksesta valmistaa Rafale-konetta lisenssillä. Loput osakkeista on pörssin kautta myyty ympäri maailmaa.
Embraer on Euroopan alueellisten lentoyhtiöiden liiton jäsen ja edustettuna tämän johtokunnassa.
Yhtiön historia

Yhtiön Ipanema-koneen ensilento tapahtui vuonna 1970.
Vuonna 1971 tapahtui Xavante-koneen ensilento. Se oli koulutuskone sekä rynnäkkö- ja valokuvatiedustelukone, jota valmistettiin 1971–1982. Se oli italialaisen Aermacchin kone, jota valmistettiin Brasiliassa lisenssillä. Kaikkiaan tätä suihkukonetta (Rolls-Royce Viper-moottori) rakennettiin 182 kappaletta. 2-paikkaisen koneen maksiminopeus on 870 km/h.
1972 yhtiö toimitti ensimmäisen EMB 110 Bandeirante-koneen Brasilian ilmavoimille. Ranskalainen Max Holste toimi tämän lentokoneen pääsuunnittelijana.
1976 tapahtui EMB 121 Xingun ensilento.
1979 perustettiin EAC-yhtiö - Embraer Aircraft Corporation.
1980 oli EMB 312 Tucanon ensilento. Embraeriin liittyi Neiva-yhtiö (Indústria Aeronáutica Neiva S.A.).
1983 oli EMB 120 Brasilian ensilento.
1985 oli AMX:n ensilento.
1990 oli CBA 123 Vectorin ensilento.
1995 oli ERJ 145:n ensilento.
1998 oli ERJ 135:n ensilento.
1999 olivat seuraavat ensilennot: EMB 145 AEW&C (Airborne Early Warning & Control, ennakkovaroitus ja tulenjohtokone), EMB 145 RS/AGS (Remote Sensing, kaukokartoituskone), EMB 145 MP/ASW (P 99) (Maritime Patrol/Anti-Submarine Warfare, merivalvonta ja sukellusveneentorjuntakone) ja Super Tucano/ALX.
2000 Embraer perusti toimiston Kiinan kansantasavaltaan. Kesäkuussa 2000 tapahtui ERJ 140:n ensilento.
2001 Embraer aloitti F-5BR-koneen uudistamisen Brasilian ilmavoimille. Huhtikuussa oli Legacy-koneen ensilento. Tapahtui myös ERJ 145 XR:n ensilento. Lokakuussa oli EMBRAER 170 "roll out". Brasilian ilmavoimat tilasi 76 ALX-konetta (Super Tucano). Harbin Embraer tehtaalla tapahtui ERJ 145:n, ensimmäisen Kiinan kansantasavallassa valmistetun Embraer-lentokoneen roll out.
Helmikuussa 2003 oli Embraer 190-koneen ensilento. Vuoden lopulla etanolia käyttävä Ipanema sai CTA:n sertifikaatin. Neiva Ind. Aeronáutica täytti 50 vuotta. Joulukuussa oli EMBRAER 195:n ensilento.
Tuotanto

Embraerin liikennelentokoneita
EMB 110 Bandeirante
EMB 120 Brasilia
ERJ 135
ERJ 140
ERJ 145; Finncomm Airlinesin käytössä on ollut yksi ERJ 145 -kone.
E-Jets- sarja, jossa tyypit 170, 175, 190, ja 195. Finnairin käytössä on vuodesta 2005 alkaen ollut tyyppien E-170 ja E-190 lentokoneita.
E-Jets E2 -sarja, alkuperäisten E-Jetien jatkokehitelty mallisarja.
Embraer TPNG
Patria valmisti Embraer ERJ-145-koneen takarunkoja 1999, tuolloin tosin Finavitec-yhtiönä.
Sotilaskoneita
C-390
Super Tucano/ALX
AMX-T
R-99A ja R-99B, ennakkovaroituskoneet ja tiedustelukoneet
Lockheed Martin "Aerial Common Sensor", joka perustuu ERJ 145-koneeseen
Dassault Mirage 2000, jonka kokoonpanoa Brasiliassa on suunniteltu
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Embraer-yhtiön sivut
Embraer 110.
Finnairin Embraer 170 (OH-LEI) laskeutumassa Helsinki-Vantaalle.
Finnairin Embraer 190 laskeutumassa Manchesteriin.