stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viper

Viper voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Viper (yhtye), brasilialainen metalliyhtye
Viper, yhdysvaltalainen televisiosarja.
Bell AH-1Z Viper, yhdysvaltalainen rynnäkköhelikopteri
Dodge Viper, DaimlerChryslerin vuodesta 1992 eteenpäin valmistama auto
HMS Viper (1899), Britannian Kuninkaallisen laivaston hävittäjä
ESP Viper, ESP:n valmistama sähkökitara.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Viper”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Uudenmaankatu (Helsinki)

Uudenmaankatu Erottajankadulta katsottuna. Etualalla oikealla entinen Kaleva-yhtiön, myöhemmin Tullihallituksen talo, vasemmalla Kolmikulman puiston puita.
Uudenmaankatu nähtynä lännestä itään. Kadun päässä näkyy Sanoma Osakeyhtiön tiilirakennus Erottajankadun ja Ludviginkadun kulmassa.
Mallaskadun tunnelin suuaukko Uudenmaankadun puolella. Taustalla Sinebrychoffin puiston puita.
Mallaskatu Hietalahden­rannasta katsottuna. Kadun päästä johtaa tunneli Sinebrychoffin puiston ali Uudenmaankadulle.
Uudenmaankatu (ruots. Nylandsgatan) on noin 800 metrin pituinen katu Helsingin kanta­kaupungissa, Kampin ja Punavuoren rajalla. Se johtaa Erottajan­kadulta Kolmikulman puiston pohjois­laidalta Sinebrychoffin puiston laidalle. Puiston alittaa Mallaskadun tunneli, joka yhdistää Hietalahdenrannasta alkavan lyhyen Mallaskadun Uudenmaankatuun.
Itäisintä, Kolmikulman puiston kohdalla olevaa osuuttaan lukuun ottamatta Uudenmaan­katu on yksisuuntainen lännestä itään päin. Ennen se oli hiljainen sivukatu, mutta Mallaskadun tunnelin valmistuttua sen länsipäähän vuonna 1969, siitä tuli osa vilkasta liikenne­väylää, joka johtaa Länsiväylältä ydin­keskustaan. Aikaisemmin pää­liikenne­väylänä toimi Bulevardi. Päin­vastaiseen suuntaan liikenne kulkee pohjoisempana sijaitsevaa Lönnrotinkatua pitkin.
Nimen alkuperä

Uudenmaankadun nimi johtuu Uudenmaan esikaupungista, joka on 1800-luvulla käytetty nimitys silloisen Helsingin Esplanadin etelä- ja länsipuolella olleesta osasta, pääosin nykyisestä Kaartin­kaupungista sekä osasta Kamppia ja Punavuorta. Nimi vahvistettiin vuonna 1820, aluksi vain ruotsiksi kirjoitettuna Nylands Gatan. Myös suomenkielinen nimi Uudenmaan­katu oli käytössä jo 1800-luvulla, mutta vahvistettiin virallisesti vasta vuonna 1909.
Rakennukset

Alun perin 1800-luvulla Uudenmaan­kadun varrelle rakennettiin pääasiassa yksi­kerroksisia puutaloja. Tontit kadun varrella olivat kuitenkin tuntuvasti pienempiä kuin viereisen Bulevardin varrella, ja katu, varsinkin sen länsipää, liittyikin luonteeltaan pikemminkin Punavuoren työläis­kaupungin­osaan kuin Bulevardin seutuun.
Yksi rapattu puutalo on kadun varrella edelleen jäljellä osoitteessa Uudenmaankatu 38. Muut puutalot on aikojen kuluessa purettu, ja tilalle on rakennettu asuinkerrostaloja, jonkin verran myös liike- ja toimisto­taloja. Osa niistä on 1800-luvun lopulla rakennettuja uusrenessanssityylisiä rakennuksia, osa 1900-luvun alun jugendtaloja. Myöhemmin muutamia kerrostalojakin Uudenmaan­kadun varrelta on jo purettu. Esimerkiksi Sanoma Oy osti 1960-luvulla rakennukset Uudenmaan­katu 16–22 tontteineen, purki ne ja rakennutti tilalle modernin liiketalon.
Myös Gabriel Andsténin suunnittelemat 1820- ja 1830-luvuilla valmistuneet puutalot Uudenmaankatu 19–21 säilyivät paikoillaan 1970-luvulle saakka. Kun samaan kortteliin Bulevardin puolelle myöhemmin rakennettiin Svenska flicklyséetin koulutalo, näistä taloista tuli sen rehtorin ja muun henkilökunnan asuintaloja. Puretut talot kuitenkin varastoitiin ja pystytettiin vuonna 1991 uudestaan Kaisaniemenrantaan, Kasvi­tieteellisen puutarhan laidalle.  Niiden alkuperäisellä paikalla on nykyisin moderni asuinkerrostalo.
Surullisen kuuluisiksi tulivat 1800-luvulla Uudenmaankatu 34–36:ssa olleet kauppias Mikael Antipoffin omistamat vuokrakasarmit, joita nimitettiin muun muassa Suureksi Bastiljiksi ja Ryysyhotelliksi. Ne edustivat köyhälistön asumis­kurjuutta pahimmillaan: niissä asui jopa 6–10 henkilöä huonetta kohti, ne olivat huonossa kunnossa ja asukkaiden juopottelun ja väki­valtaisuuden vuoksi ne olivat erittäin levottoman asuin­paikan maineessa. Lopulta kaupunki kuitenkin pakko­lunasti rakennukset ja purki ne, ja paikalle rakennettiin arvo­rakennukseksi luokiteltu asuintalo. Sittemmin Uudenmaankatu 36:ssa toteutettu julkisivun marmorointimaalaus antoi aivan uuden ilmeen jo muutoinkin arvokkaalle rakennukselle.
Huomattavimpia rakennuksia Uudenmaankadun varrella ovat:
Theodor Höijerin suunnittelema vuonna 1891 valmistunut toimisto­talo, alun perin Kaleva-yhtiön toimitalo, myöhemmin Tullihallitus (Uudenmaankatu 1)
Kustannusosakeyhtiö Otavan toimitalo, Karl Lindahlin ja Valter Thomén suunnittelema vuonna 1906 valmistunut jugendtyylinen rakennus (Uudenmaankatu 10)
Islam-talo, Armas Lahtisen suunnittelema, vuonna 1961 valmistunut Suomen islam-seurakunnan rakennus, jossa rukoushuoneen lisäksi on myös liiketiloja (Uudenmaankatu 20 / Fredrikinkatu 33).
Poikkikadut

Poikkikadut on tässä lueteltu kadun osoite­numeroiden kasvu­suunnasta, idästä (koillisesta) länteen (luoteeseen). Katu on kuitenkin yksi­suuntainen niin, että liikenne kulkee ainoastaan päinvastaiseen suuntaan.
Erottajankatu
Yrjönkatu
Annankatu
Fredrikinkatu
Albertinkatu
Sinebrychoffinkatu (yhteys Uudenmaankadulle vain tunnelin suuaukon molemmin puolin olevia jalkakäytäviä pitkin)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uudenmaankatu (Helsinki) Wikimedia Commonsissa
Otavan toimitalo, Uudenmaankatu 10.
Uudenmaankatu 19–21:n puutalot vuonna 1953.
Islam-talo Uudenmaankadun ja Fredrikinkadun kulmassa.
Uudenmaankatu 38, kadun viimeinen jäljellä oleva puutalo.
Vinny Golia

Vinny Golia (s. 1. maaliskuuta 1946 Bronx) on yhdysvaltalainen jazzin ja avantgardemusiikin multi-instrumentalisti ja säveltäjä.
Alun perin Golia myös maalasi, mutta vuodesta 1971 hän on omistautunut kokonaisvaltaisesti musiikkiuralle. Hänen musiikkiinsa ovat vaikuttaneet jazz, maailmanmusiikki ja nykytaidemusiikki. Hän on esiintynyt lukuisten kokoonpanojen kanssa Euroopassa, Japanissa, Pohjois-Amerikassa, Meksikossa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Hän soittaa kahtakymmentä eri puupuhallinta ja lisäksi eräitä maailmanmusiikissa käytettäviä aerofoneja. Golia on päässyt useita kertoja Down Beatin Critic's Polliin eri soittimilla, ja vuonna 1990 hän sai bassosaksofoninsoitollaan Jazz Times' Talent Deserving Wider Recognition -tunnustuksen. Vuonna 1998 hän saavutti ensimmäisen sijan Cadence Magazinen Writers & Readers Pollissa, ja vuonna 1999 LA Weekly palkitsi hänet parhaana jazzmuusikkona. Jazziz-lehti nimesi hänet yhdeksi sadasta 2000-luvun jazziin vaikuttaneesta henkilöstä. Stipendejä hän on saanut muun muassa National Endowment for the Artsista.
Vuonna 1982 Golia perusti 37-jäsenisen, mukaansa nimetyn suuren kokoonpanon sävellystensä esittämistä varten. Jazzissa ja improvisoinnissa tekemänsä työn ohella hän on säveltänyt balettia ja nykytanssiteoksia sekä musiikkia teatteriin, videoihin ja elokuviin. Hän perusti vuonna 1977 Nine Winds -levy-yhtiön. Golia on tehnyt yhteistyötä Anthony Braxtonin, Henry Grimesin, John Carterin, Bobby Bradfordin, Joelle Leandren, Leo Smithin, Horace Tapscottin, John Zornin, Tim Bernen, Bertram Turetzkyn, George Lewisin, Barre Phillipsin, Rova Saxophone Quartetin, Patti Smithin, Harry Gibsonin, Eugene Chadburnen, Kevin Ayersin, Peter Kowaldin, John Bergamon, George Gruntz Concert Jazz Bandin, Misha Mengelbergin, Han Bennickin, Lydia Lunchin, Harry Sparnaayn ja Los Angelesin filharmonikkojen kanssa.
Golia on opettanut CalArtsissa, toiminut luennoitsijana Kalifornian yliopistossa, San Diegossa ja käynyt luennoimassa myös eri paikoissa Yhdysvalloissa, Euroopassa ja Kanadassa.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Vintersaga

Vintersaga on ruotsalaisen Ted Strömin musiikkikappale vuodelta 1984. Se kertoo lumimyrskyn riepottelemasta Ruotsista. Kappaleen teki suosituksi Monica Törnellin laulama versio, ja myöhemmin sen ovat levyttäneet monet muutkin artistit.
Kappaleessa mainitaan seuraavat ruotsalaiset paikkakunnat tai paikat: Merenkurkku, Ullevin stadion, Tornion raja-asema, Landsortin majakka, Mariaberget Tukholman Södermalmilla, Härnösand, Kiiruna, Visbyn satama, Malmö, Tjörnin silta, Pajalan elokuvateatteri, Marstrand, Tukholma, Dockstan huoltoasema, Skärholmenin metroasema Tukholmassa, Österlenin alue Skånessa, Luulaja sekä Mommas krog -baari Kiirunassa.
Vertaus kahdesta pojasta

Vertaus kahdesta pojasta, A.N. Mironov, 2012
Vertaus kahdesta pojasta, joskus myös vertaus kahdesta veljestä, on Matteuksen evankeliumin mukaan Jeesuksen esittämä vertaus, jossa toinen pojista kieltäytyy tekemästä isänsä pyyntöä, mutta myöhemmin katuu sitä ja lopulta tekee kuten pyydetään. Toinen pojista puolestaan lupaa isälleen tehdä kuten pyydetään, mutta ei kuitenkaan sitä tee. Jeesus kysyy: kumpi teki isänsä tahdon?
Vanhimmissa käsikirjoituksissa esiintyy kolme hieman erilaista muotoa vertauksesta ja alkuperäisien tekstin selvittäminen on poikkeuksellisen vaikeaa. Vertausta kahdesta pojasta on pidetty vaikeimpana Uuden Testamentin tekstikritiikin ongelmana.
Vertaus vuoden 1938 suomennoksen mukaan (Matt 21:28-32)

»Mutta miten teistä on? Miehellä oli kaksi poikaa; ja hän meni ensimmäisen luo ja sanoi: 'Poikani, mene tänään tekemään työtä minun viinitarhaani'. Tämä vastasi ja sanoi: 'En tahdo'; mutta jäljestäpäin hän katui ja meni. Niin hän meni toisen luo ja sanoi samoin. Tämä taas vastasi ja sanoi: 'Minä menen, herra', mutta ei mennytkään. Kumpi näistä kahdesta teki isänsä tahdon?" He sanoivat: "Ensimmäinen". Jeesus sanoi heille: "Totisesti minä sanon teille: publikaanit ja portot menevät ennen teitä Jumalan valtakuntaan. Sillä Johannes tuli teidän tykönne vanhurskauden tietä, ja te ette uskoneet häntä, mutta publikaanit ja portot uskoivat häntä; ja vaikka te sen näitte, ette jäljestäpäinkään katuneet, niin että olisitte häntä uskoneet.»
Kristinuskon tulkintoja

Carl Kochin tulkinnan mukaan vertaus tarkoittaa sitä, että Jumalalle on enemmän iloa ihmisistä, jotka alkavat jumalattomina, mutta sitten katuvat ja palaavat hänen luokseen, kuin niistä, jotka jumalisuuden naamion alle kätkevät vain itsetyytyväisyyttä ja itsekkyyttä.
Klyne Snodgrassin tulkinnan mukaan pelkkä puhe tai usko ei riitä, vaan Jumalan tahdon mukaisesti toimiminen on se, millä on merkitystä.
Alkuperäinen teksti

Vertauksen kieli ja tyyli ovat tyypillisiä Matteukselle, joten Matteus on todennäköisesti vähintäänkin muokannut alkuperäistä kertomusta. Ei kuitenkaan ole selvyyttä siitä kuinka paljon tekstistä on peräisin Matteukselta ja kuinka paljon on säilynyt mahdollisesta alkuperäisestä Jeesuksen vertauksesta. Vertauksen aloittava kysymystä pidetään yleensä Matteuksen kirjoittamana. Useimmat tutkijat pitävät varsinaista vertauskohtaa (jakeet 28-31b) aitona Jeesuksen opetuksena. Loppuosa on enemmän kiistanalainen. Viimeistä selittävää virkettä (jakeet 31c-32) jotkut pitävät Matteuksen lisäämänä ja jotkut alkuperäisenä. Nykyisen lopun tilalla on saattanut olla alun perin myös toisenlainen selitys. On myös mahdollista, että vertaus on liikkunut ensin itsenäisenä tarinana ja vasta myöhemmin liitetty nykyiselle paikalleen, sillä kohdat ennen ja jälkeen vertausta sopivat hyvin yhteen, jos vertauksen ottaa välistä pois.
Varhaisimmissa käsikirjoituksissa esiintyy kolmea eri muotoa vertauksesta.
Ensimmäinen poika kieltäytyy, mutta menee siitä huolimatta. Toinen poika suostuu, muttei mene. Ensimmäisen kerrotaan tekevän isänsä tahdon. Tämä muoto esiintyy mm. Codex Sinaiticusissa, Codex Ephraemissa sekä useissa muissakin kreikankielisissä käsikirjoituksissa.
Ensimmäinen poika kieltäytyy, mutta menee siitä huolimatta. Toinen poika suostuu, muttei mene. Toisen kerrotaan tekevän isänsä tahdon. Tämä muoto esiintyy mm. Codex Bezaessa sekä monissa varhaisissa latinan ja syyriankielisissä käännöksissä.
Ensimmäinen poika suostuu, muttei mene. Toinen poika kieltäytyy, mutta menee siitä huolimatta. Toisen kerrotaan tekevän isänsä tahdon. Tämä muoto esiintyy mm. Codex Vaticanuksessa sekä muutamissa muissa teksteissä.
Tutkijat ovat erimielisiä siitä, mikä on alkuperäinen muoto, sillä kaikilla muodoilla on omat kannattajansa ja kaikki ovat hyvin perusteltavissa. Suomenkielisissä käännöksissä käytetään ensimmäistä muotoa, joka esiintyy useimmissa tärkeissä käsikirjoituksissa. Kolmas muoto on sisällöltään sama, mutta pojat on esitelty eri järjestyksessä. Tämä on mahdollisesti myöhempi kronologinen muutos, jotta voitiin selittää ensimmäisen pojan viittaavan juutalaisiin, jotka ensin lupasivat noudattaa Jumalan tahtoa, ja jälkimmäisen, oikein tekevän pojan viittaavan kristittyihin.
Toinen muoto on vaikeammin ymmärrettävissä, sillä vastaus siitä kumpi tekee isän tahdon ei kuulosta järkevältä. Selityksenä on esitetty mm. se, että vertausta kuunnelleet papit ja kansan vanhimmat (jae 23) ymmärsivät Jeesuksen kritisoivan heitä. Koska he eivät halunneet tunnustaa tehneensä väärin, niin he vastasivat jälkimmäisen pojan tehneen isänsä tahdon. Vaikka ristiriitatilanteissa Raamatun tutkijat yleensä pitävät vaikeimmin ymmärrettävintä vaihtoehtoa todennäköisimmin alkuperäisenä, niin tässä tapauksessa tulkinta on jo niin vaikea, että sitä pidetään epätodennäköisenä.
Vinny Testaverde

Testaverde ottelussa vuonna 2007
Vincent Frank "Vinny" Testaverde (s. 13. marraskuuta 1963, Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Ammattilaisurallaan Testaverde edusti urallaan seitsemää eri seuraa, ja hänet valittiin kahdesti NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin.
Testaverde on NFL:n varaustilaisuuden ensimmäinen varaus vuodelta 1987.
Ura

Miamin yliopiston joukkueessa yliopistojalkapalloa pelannut Testaverde voitti viimeisellä yliopistokaudellaan parhaalle yliopistopelaajalle jaettavan Heisman Trophyn. Tampa Bay Buccaneers varasi hänet seuraavan kevään varaustilaisuuden ykkösenä.
Testaverde pelasi 21 kautta kestäneellä urallaan yhteensä seitsemässä eri NFL-seurassa. Hän lopetti uransa Carolina Panthersin riveissä vasta 44-vuotiaana, jolloin hän oli NFL-historian toiseksi vanhin ottelun aloittanut pelinrakentaja.
Vierre

Vierre tarkoittaa oluenvalmistuksessa nestemäistä suodosta, joka saadaan mäskäyksen jälkeen lopputuotteen siilauksessa. Vierre sisältää kaikki vesiliukoiset komponentit ja käymiskelpoiset hiilihydraatit, koska jyvien itäessään maltaisiin tuottaneet entsyymit kuten diastaasi ovat vierteeseen päästyään hajottaneet viljan tärkkelyksen pääosin maltoosiksi, joka lämmitysvaiheessa käy alkoholiksi. Vierteen hiilihydraatit käytetään pääkäymisen aikana etanoliksi. Varastokäymisen aikana oluen lopullinen maku muotoutuu.[lähde? ]
Oluen kantavierreväkevyys tarkoittaa vierteen käymiskelpoisten hiilihydraattien prosenttiosuutta vierteestä. Nyrkkisääntö on, että etanoliprosentti on noin kolmasosa kantavierreväkevyydestä.[lähde? ]
Viorica Viscopoleanu

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Viorica Viscopoleanu |  Viorica Viscopoleanu |  Viorica Viscopoleanu |  |
Maa:   Romania
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | México 1968 | pituus |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ateena 1969 | pituus |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Wien 1970 | pituus |  |
|  Pronssia | Praha 1967 | pituus |  |
|  Pronssia | Madrid 1968 | pituus |  |
|  Pronssia | Sofia 1971 | pituus |  |
Viorica Viscopoleanu (o.s. Belmega; s. 8. elokuuta 1939 Budinet, Storojinet, Romanian kuningaskunta, kuuluu nykyisin Ukrainaan) on entinen romanialainen yleisurheilija, jonka päälajina oli pituushyppy.
Viscopoleanu osallistui olympialaisten pituushyppykilpailuun kolmasti. Tokiossa 1964 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 635 cm. Méxicossa 1968 hän voitti olympiakultaa uudella maailmanennätystuloksella 682 cm. Münchenissä 1972 hän hyppäsi tuloksen 648 cm ja sijoittui seitsemänneksi.
Vuonna 1969 Viscopoleanu saavutti Ateenan EM-kilpailuissa hopeaa tuloksella 645 cm häviten Puolan Miroslawa Sarnalle neljä senttiä. Sisäratojen EM-kisoissa 1970 Wienissä hän voitti kultamitalin tasaisessa kisassa, jossa neljän ensimmäisen tulokset olivat yhden sentin välein. Sisäratojen EM-pronssia hän sai vuosina 1967, 1968 ja 1971.
Vierreleipä

Vierreleipä on leivinhiivalla kohotettu, runsaasti maustettu olutvierteeseen tehdystä taikinasta leivottu maustelimppu, joka muistuttaa piimälimppua. Taikinan nesteenä käytetään maidon lisäksi vierrettä ja jauhoina ruis- ja vehnäjauhoja. Vierreleivän mausteeksi soveltuvat anis, fenkoli, kumina, pomeranssinkuori ja siirappi. Vierreleipää on käytetty muun muassa pitojen ruokaleipänä.
Valhalla Rising

| Valhalla Rising |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Nicolas Winding Refn
Käsikirjoittaja:   Nicolas Winding Refn  Roy Jacobsen 
Tuottaja:   Johnny Andersen  Henrik Danstrup  Bo Ehrhardt  Karen Smyth 
Säveltäjä:   Peter Kyed  Peter Peter 
Kuvaaja:  Morten Søborg
Leikkaaja:  Mat Newman
Pääosat:   Mads Mikkelsen  Jamie Sives  Gary Lewis  Ewan Stewart  Maarten Stevenson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Tanska  Iso-Britannia 
Levittäjä:  BiM Distribuzione Netflix
Ensi-ilta:  1. toukokuuta 2010 (Suomi)
Kesto:  88 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valhalla Rising on tanskalais-brittiläinen toiminnallinen, historiaan sijoittuva seikkailuelokuva.
Juoni

Jo vuosien ajan heimopäällikkö Barde on pitänyt voimakasta soturia, Yksisilmää, vangittuna. Tämän onnistuu paeta nuoren apurinsa Aren kanssa viikinkilaivalla. He rantautuvat tuntemattomaan maahan, jonka maaperästä huokuvat salaisuudet.
Arvioita

Ilta-Sanomien Tarmo Poussu piti elokuvaa piinallisen hidastempoisena ja rujon väkivaltaisena, joskin toisaalta myös visuaalisesti taidokkaana.
Aiheesta muualla

Valhalla Rising Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Vertaus kymmenestä neitsyestä

Viimeinen tuomio ja viisaat ja tyhmät neitsyet. Tuntemattoman taiteilijan maalaus 1400-luvulta
Vertaus kymmenestä neitsyestä, usein myös vertaus kymmenestä morsiusneidosta tai vertaus viisaista ja tyhmistä morsiusneidoista on tunnettu Jeesuksen vertaus, joka esiintyy Matteuksen evankeliumissa. Useimpien tulkintojen mukaan vertaus käsittelee eskatologiaa. Suomen evankelis-luterilaisissa kirkoissa vertaus luetaan joka kolmas vuosi valvomisen sunnuntain jumalanpalveluksessa.
Vertaus on ollut suosittu aihe myös taiteessa. Muun muassa Tove Jansson on maalannut Teuvan kirkkoon alttaritaulun nimeltä kymmenen neitsyttä.
Vertaus vuoden 1938 suomennoksen mukaan (Matt. 25:1-13)

»"Silloin on taivasten valtakunta oleva kymmenen neitsyen kaltainen, jotka ottivat lamppunsa ja lähtivät ylkää vastaan. Mutta viisi heistä oli tyhmää ja viisi ymmärtäväistä. Tyhmät ottivat lamppunsa, mutta eivät ottaneet öljyä mukaansa. Mutta ymmärtäväiset ottivat öljyä astioihinsa ynnä lamppunsa. Yljän viipyessä tuli heille kaikille uni, ja he nukkuivat. Mutta yösydännä kuului huuto: 'Katso, ylkä tulee! Menkää häntä vastaan.' Silloin kaikki nämä neitsyet nousivat ja laittoivat lamppunsa kuntoon. Ja tyhmät sanoivat ymmärtäväisille: 'Antakaa meille öljyänne, sillä meidän lamppumme sammuvat'. Mutta ymmärtäväiset vastasivat ja sanoivat: 'Emme voi, se ei riitä meille ja teille. Menkää ennemmin myyjäin luo ostamaan itsellenne.' Mutta heidän lähdettyään ostamaan ylkä tuli; ja ne, jotka olivat valmiit, menivät hänen kanssansa häihin, ja ovi suljettiin. Ja myöhemmin toisetkin neitsyet tulivat ja sanoivat: 'Herra, Herra, avaa meille!' Mutta hän vastasi ja sanoi: 'Totisesti minä sanon teille: minä en tunne teitä'. Valvokaa siis, sillä ette tiedä päivää ettekä hetkeä.»
Kulttuurinen tausta

Hääjuhlia ennen sulhanen lähti kulkueessa ystävineen, soittovälineineen ja lamppuineen hakemaan morsianta morsiamen kodista sulhasen kotiin, jossa juhlat yleensä pidettiin. Juhlapukeisiin pukeutuneet ja lampuin varustautuneet nuoret neidot saattoivat päästä häihin mukaan, jos he osallistuivat tähän juhlakulkueeseen. Neidot odottivat siis sulhasta jossain kohden tietä näiden kahden kodin välillä. Joissain vanhoissa käsikirjoituksissa on tekstivariaatio, jonka mukaan neidot lähtivät sulhasta ja morsianta vastaan, jolloin kyseessä olisi paluukulkue takaisin sulhasen kotiin.
Tekstin analyysi

Vertaus kuuluu yhteen sitä edeltävien ohjeiden ja varoitusten kanssa, jotka Jeesus kertoi vain opetuslapsilleen heidän ollessaan Öljymäellä. Nämä ovat Jeesuksen viimeisiä vertauksia ennen hänen kuolemaansa.
Vertauksessa ja sitä edeltävässä tekstissä on selkeitä teemoja. Tekstin ympäristössä toistuu viisi kertaa sanat ”kukaan ei tiedä päivää eikä hetkeä”, valvokaa (kreik. gregoreo), viisaat (phronimos) ja kahdesti sanat olla valmiina (hetoimos) sekä viipyä (chronizo).
Alkuperäistekstin tulkitseminen ei ole yksiselitteistä. Tutkijat ovat erimielisiä siitä, että oliko alkuperäistekstin mukaan tyhmillä neidoilla öljyä mukana ollenkaan vai loppuiko se vain heiltä kesken. Samoin väitellään siitä, että oliko kyse soihduista vai lampuista.
Kristinuskon tulkintoja

Vertausta tulkitaan monesti allegorisesti liittyen oppiin viimeisestä tuomiosta. Erään allegorisen tulkinnan mukaan sulhanen on Kristus, neitsyet ovat kristittyjä, öljy on joko usko tai rakkaus ja uni on kuolema. Tämän lisäksi on myös olemassa useita hieman erilaisia allegorisia tulkintoja.
Toinen yleinen tulkinta on se, että vertaus liittyy Jeesuksen toiseen tulemiseen, ja se varoittaa kuulijoita olemaan valmiina kun se tapahtuu.
Vertauksen tarkempi tulkinta riippuu yleensä siitä, mitä tulkitsija ajattelee Jeesuksen eskatologisista opetuksista.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vastu shastra

Vastu shastra (myös vastu veda ja vastuvidya) on muinainen intialainen oppi arkkitehtonisista periaatteista. Vastu-filosofian oppi ohjaa muun muassa hindulaisten temppelien arkkitehtuuria. Vastu shastra määrittelee esimerkiksi rakennuksen sijaintia ja rakennetta, joka ottaa huomioon esimerkiksi rakennuksen oikean suuntauksen asettaen sisäänkäynnin todellista itää kohti. Esimerkiksi rakennuksen itäpuolella on oltava tarpeeksi ikkunoita, jotta aamuauringon valo pääsisi sisään rakennukseen ja asukkaat saisivat kohdata aamuauringon.
Vastitas Borealis

Vastitas Borealis on sininen alue suorakeiteen muotoisen Marsin kartan Pohjois- eli yläreunassa.
Vastitas Borealis on Marsin valtava pohjoinen alanko, joka on halkaisijaltaan 2 002,91 kilometriä ja sijaitsee 4–5 km Marsin säteen alapuolella. Sen uskotaan olevan valtava muinainen törmäyskraatteri ja entinen merenpohja. Siellä sijaitsee Marsin pohjoisnapa-alue ja Utopia Planitia, jonne amerikkalainen avaruusluotain Viking 2 laskeutui. Erityisen syvä alangon kohta on paikassa 120 itäistä, 30 pohjoista ja 330 itäistä, 80 pohjoista.
Vienne (Isère)

| Vienne |
| --- | --- |
 Kaupungintalo
 vaakuna
 Vienne
 Koordinaatit: 45°31′31″N, 4°52′33″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Isère
Arrondissementti:  Vienne
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  22,7 km²
Väkiluku (2022):  29 983 
 – Väestötiheys:  1 284 as./km²
Kunnan numero:  38544
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vienne on kunta itäisessä Ranskassa Isèren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 35 kilometriä Lyonista etelään Rhônejoen varrella.
Kaupunki tunnettiin Rooman vallan aikaan nimellä Vienna Allobrogum, ja se oli yksi tärkeimmistä roomalaisten hallitsemista kaupungeista Galliassa. Viennessä on yhä jäljellä roomalaisen ajan muistomerkkejä kuten Augustuksen ja Livian temppeli.
Augustuksen ja Livian temppeli
Rooman ajan teatteri
Roomalaisten pyramidi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vienne (Isère) Wikimedia Commonsissa