stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
UR-100N

UR-100N/SS-19-ohjuksia.
UR-100N on Venäjän käytössä oleva mannertenvälinen ballistinen ohjus. Sen Nato-koodi on  SS-19 Stiletto.
Sen kehitystyö alkoi Neuvostoliitossa vuonna 1970 OKB-52-suunnittelutoimistossa. Ohjuksen lentokokeet tehtiin vuosina 1973-1975. UR-100N on neljännen sukupolven siilosta laukaistava nesteajoainetta käyttävä mannertenvälinen ballistinen ohjus. Sitä varten jouduttiin rakentamaan uudet siilot, koska se ei sopinut UR-100-ohjuksen siiloihin. UR-100N tuli Neuvostoliiton asearsenaaliin 1974 alkaen. Vuonna 1978 ohjuksia oli tuolloin siiloissa 180 kappaletta.
Vuonna 1976 alkoi siitä kehitetyn version UR-100NUTTH suunnittelu. Lentokokeet tapahtuivat viisi vuotta myöhemmin. Vuonna 1979 UR-100UTTH tuli palveluskäyttöön. Vuonna 1983 se oli korvannut vanhempia ohjuksia. Tuolloin UR-100UTTH-ohjuksia oli siiloissa 360 kappaletta. Tämä luku laski vuoteen 1991 mennessä 300:aan. Osa Ukrainan alueella olleista ohjuksista tuli Venäjän hallintaan.
Venäjä säilytti käytössä 170 ohjusta muutettuna vastaamaan aserajoitussopimusten sisältöä, jossa niihin sallittiin kuhunkin vain yksi ydinkärki. Ohjusten määrä laskee kohti 50:ntä vuoteen 2010 mennessä. Yhdysvaltain ohjuspuolustusaloitteen saadessa George W. Bushin hallinnolta enemmän rahoitusta kuin 1990-luvulla, Venäjä ainakin uhkasi 2000-luvun alussa muuntaa ohjukset takaisin monta ydinkärkeä kuljettaviksi.
Aiheesta muualla

http://www.missilethreat.com/missiles/ss-19-mod-1_russia.html (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
http://www.missilethreat.com/missiles/ss-19-mod-2_russia.html (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
http://www.fas.org/nuke/guide/russia/icbm/ur-100n.htm
http://www.globalsecurity.org/wmd/world/russia/ur-100n.htm
http://www.astronautix.com/lvs/ur100n.htm
http://www.russianspaceweb.com/rockot.html
http://www.military.cz/russia/icbm/rakety/ur100n/ur100n.htm
Venäjän ja aikaisemman Neuvostoliiton maasta maahan -ohjukset
SS-designaatio:

SS-1 Scunner |
SS-1 Scud |
SS-2 Sibling |
SS-3 Shyster |
SS-4 Sandal |
SS-5 Skean |
SS-6 Sapwood |
SS-7 Saddler |
SS-8 Sasin |
SS-9 Scarp |
SS-10 Scrag |
SS-11 Sego |
SS-12 Scaleboard |
SS-13 Savage |
SS-14 Scamp\Scapegoat |
SS-15 Scrooge |
SS-16 Sinner |
SS-17 Spanker |
SS-18 Satan |
SS-19 Stiletto |
SS-20 Saber |
SS-21 Scarab |
SS-22 Scaleboard |
SS-23 Spider |
SS-24 Scalpel |
SS-25 Sickle |
SS-26 Stone |
SS-27 Stalin/Sickle B |
RS-28 Sarmat |
RS-24 |
Urkurakentamo Tuomi

Urkurakentamo Tuomi oli suomalainen urkurakentamo, joka toimi Sotkamossa. Sen perustivat veljekset Juhani ja Matti Tuomi 1960-luvun lopulla. Tehdas toimi vuoteen 1994.
Kirjallisuutta

Maria Väinölä, pro gradu Sibelius-Akatemia käsittelee Urkurakentamo Tuomea
Vaalikaranteeni

Vaalikaranteeni on vaalien ennakkoäänestystä tai varsinaista vaalipäivää edeltävä ajanjakso, jonka aikana organisaatio pidättäytyy antamasta ehdokkaina oleville henkilöille julkisuutta. Muun muassa tiedotusvälineet käyttävät sitä säilyttääkseen itsestään puolueettoman kuvan.
Suomessa vaalikaranteeni on käytössä esimerkiksi Yleisradiossa. Muun muassa Uutisvuodon kapteeni Tommy Taberman ei saanut vaalikaranteenin takia jatkaa ohjelman kapteenina vuoden 2007 eduskuntavaalien alla, koska hän oli vaaleissa ehdokkaana.
Myös monissa julkisissa paikoissa, esimerkiksi yliopistoissa, on käytössä vaalikaranteeni.
Guinevere

Kuningatar Guinevere. William Morrisin maalaus
Guinevere (myös Guinever, Guenever tai Gwenhwyfar) oli kuningas Leondegrancen tytär ja Englannin legendaarisen suurkuninkaan Arthurin vaimo, joka rakastui Arthurin parhaaseen ystävään ja serkkuun sir Lancelotiin. Guineveren serkku Elaine onnistui kuitenkin valeasuisena viettelemään Lancelotin ja synnytti tälle pojan, Galahadin.
Guineveren ja Lancelotin suhde laukaisi myöhemmin tapahtumaketjun, joka johti Arthurin valtakunnan tuhoon.
Guineveren tarina

Myöhäisissä versioissa kuningas Arthurin taruista Guinevere on kuningas Leondegrancen tytär ja hänet kihlataan Arthurille nuorena, tämän vielä kootessa tukea itselleen. Kun Lancelot saapuu Arthurin hoviin, Guinevere ihastuu välittömästi ja pian he pettävät Arthuria, mikä osoittautuu myöhemmin tuhoisaksi. Arthur ei kuitenkaan saa tietää heidän romanssistaan ennen kuin huomaa juhla-aterialla heidän molempien puuttuvan pöydästä. Kuningas Lotin poika, Agravain ja Mordred, joka on lähteestä riippuen joko Arthurin tai Lotin poika,  paljastavat suhteen ja Lancelot joutuu pakenemaan suojellakseen henkeään. Arthur joutuu, vasten tahtoaan, tuomitsemaan vaimonsa poltettavaksi roviolla. Arthur aavistaa, että Lancelot ja tämän suku yrittävät estää Guineveren teloituksen ja lähettää useita ritareita vartioimaan roviota. Gawain kieltäytyy osallistumasta.
Lancelot pelastaa Guineveren, mutta taisteluissa kuolleiden Gaheriksen ja Garethin kohtalo saa heidän veljensä Gawainin suunnattoman raivon valtaan, ja hän painostaa Arthurin taistoon Lancelotia vastaan. Kun Arthur lähtee Ranskaan taistelemaan Lancelotia vastaan, hän jättää Guineveren Mordredin suojelukseen. Mordred suunnittelee naivansa kuningattaren saadakseen kuninkaan aseman. Joissain versioissa tarinasta Guinevere suostuu Mordredin kosintaan, mutta muissa versioissa hän piiloutuu Lontoon Toweriin ja etsii sen jälkeen turvapaikkaa nunnaluostarista.
Kuullessaan Mordredin petoksesta Arthur palaa Britanniaan ja surmaa Mordredin Cammlannin taistelussa, mutta hänen omat vammansa ovat niin vakavia, että hänet viedään mystiselle Avalonin saarelle, jonne hänet haudataan. Guinevere tapaa Lancelotin vielä kerran, mutta palaa sen jälkeen nunnaluostariin, jossa hän viettää koko loppuelämänsä.
Viittaukset Guinevereen viihdekulttuurissa > Elokuvat

Knights of the Round Table, 1953. Guineveren (Ava Gardner) ja Lancelotin (Robert Taylor) suhde rajoittui elokuvassa pelkkään suudelmaan.
Lancelot and Guinevere, joka tunnetaan myös nimellä Sword of Lancelot ilmestyi 1963. Jean Wallace esitti Guineverea, Cornel Wilde Lancelotia ja Brian Aherene kuningas Arthuria.
Camelot perustui 60-luvun musikaaliin (ks. "Musikaalit"). Elokuva ilmestyi vuonna 1967. Guineverea esitti Vanessa Redgrave ja Arthuria Richard Harris.
Lancelot du Lac, Robert Bressonin elokuva vuodelta 1974. Guineverea esitti Laura Duke Condominas.
Excalibur – sankarin miekka, joka valmistui vuonna 1981, perustui suurelta osin Sir Thomas Maloryn kokoamaan Le Morte d'Arthuriin, suomeksi Pyöreän pöydän ritarit. Guineverea esitti Cherie Lunghi, Lancelotia Nicholas Clay ja  Arthuria Nigel Terry.
Guinevere on tv-elokuva vuodelta 1994, jossa Morgan Le Fay kasvattaa Guineveren pakanana yhdessä Lancelotin kanssa.
First Knight vuodelta 1995 on elokuva, jossa Guineverea esittää Julia Ormond, Lancelotia Richard Gere ja Arthuria Sean Connery.
Kuningas Arthur, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2004 esitti Guineveren kelttiläisenä soturina, joka nai Arhurin tämän pelastettua hänet vankeudesta. Guineverea esitti Keira Knightley, Lancelotia Ioan Gruffudd ja Arthuria Clive Owen.
Viittaukset Guinevereen viihdekulttuurissa > Musikaalit

Camelot, 1960. Ohjaajat Alan Jay Lerner  ja Frederick Loewe. Camelotin pohjalta tehtiin myöhemmin elokuva.
Spamalot oli parodinen Monty Python -versio Arthur-legendoista. Se ilmestyi vuonna 1975 ja perustui ryhmän aiempaan teokseen, Monty Pythonin hullu maailma -elokuvaan.
Viittaukset Guinevereen viihdekulttuurissa > Romaanit

Marion Zimmer Bradleyn Avalon-sarja kuvaa Guineveren kiihkokristittynä, joka yrittää epätoivoisesti tuottaa Arthurille perijää. Romaanissa hän kieltää tunteensa Lancelotia kohtaan, kunnes Arthur kutsuu sekä hänet että Lancelotin vuoteeseensa Beltane-juhlan iltana täysin humalassa. Avalonin usvat -kirjasta on tehty myös minisarja, joka esitettiin amerikkalaisella TNT-kaapelikanavalla.
Persia Woolleyn Guinevere Trilogy on kolmiosainen teos, joka keskittyy Guineveren ympärille. Osien nimet ovat: Child of the Northern Spring, Queen of the Summer Stars ja Guinevere: the Legend in Autumn.
Rosalind Miles on kirjoittanut trilogian Guineveresta. Osien nimet ovat: Guinevere: Queen of the Summer Country, Knight of the Sacred Lake ja The Child of the Holy Grail.
Myös Sharan Newman on kirjoittanut trilogian Guineveresta. Osien nimet ovat: Guinevere, The Chessboard Queen ja Guinevere Evermore.
Nancy MacKenzie on kirjoittanut kirjan Queen of Camelot, joka on kooste hänen kahdesta aiemmasta kirjastaan The Child Queen ja The High Queen.
Marvin Borrowerin kirja The Queen's Knight kertoo Guineveren ja Lancelotin suhteesta.
Alice Borchardt on kirjoittanut kaksi Guineverea käsittelevää kirjaa: The Dragon Queen ja The Raven Warrior.
Robert Kingin kirjassa Lancelot du Lethe Lancelot menee salaa vihille Guineveren kanssa tämän ollessa kihloissa Arthurin kanssa.
Mary Stewartin kirja The Last Enchantment on kolmas hänen Merlin-sarjastaan. Kirjassa Arthur ottaa vaimoikseen kaksi Guinevere-nimistä naista, joista ensimmäinen kuolee synnytykseen ja toinen toteuttaa legendat ja ennen pitkää rakastuu Lancelotiin. Kirjassa on kuitenkin käänteitä, jotka eivät mukaile vanhoja legendoja.
Guy Gavriel Kayn sarjassa Fionavarin kuvakudos eräs päähenkilöistä paljastuu Guineveren reinkarnaatioksi. Myös Arthur ja Lancelot esiintyvät sarjassa sivuhahmoina.
Viittaukset Guinevereen viihdekulttuurissa > Televisio

Kanadalais-australialaisessa lasten tv-sarjassa teini-ikäinen päähenkilö Guinevere Jones saa tietää olevansa Guineveren reinkarnaatio. Sarja kertoo päähenkilön seikkailuista hänen taistellessaan pahaa vastaan taikavoimin.
90-luvun seikkailusarjassa The Legend of Prince Valiant Guinevere on yksi päähenkilöistä.
Mists of Avalon on Marion Zimmer Bradleyn romaaniin perustuva minisarja, jota esitettiin amerikkalaisella kaapelikanava TNT:llä. Sen juoni noudattelee alkuperäisteosta.
Mini-tv-sarja Merlin (1998), jossa Guineverea näyttelee Lena Headey. Lancelotin roolissa on Jeremy Sheffield ja Arthurina Paul Curran.
BBC:n sarjassa Merlin (2008) Guinevere on Lady Morganan palvelija ja velho Merlinin ystävä ennen kuin hänestä tulee kuningatar.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.lib.rochester.edu/camelot/guinmenu.htm Guinevere Rochesterin yliopiston Camelot Project -sivuilla (englanniksi)
http://www.timelessmyths.com/arthurian/women.html Timeless Myths - tietoa Arthur-legendojen naisista (englanniksi)
Guinevere ja Lancelot
Vaalilautakunta

Rantasalmen vaalilautakunta vuoden 1910 eduskuntavaaleissa.
Vaalilautakunta on lautakunta, jonka tehtävänä on järjestää äänestyspaikoilla vaalit. Suomessa kunnat asettavat oikeusministeriön johdolla vaalilautakunnat presidentinvaaliin, eduskuntavaaleihin sekä kunnallisvaaleihin. Kunnissa kunnanvaltuustot asettavat kunnallisvaalien jälkeen kunnallisen keskusvaalilautakunnan, joka järjestää vaalipäiviksi äänestyspaikkojen vaalilautakunnat.
Vaalilautakuntaan pitää kuulua puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja kolme muuta jäsentä sekä  vähintään kolme varajäsentä. Lautakunnanjäsenet edustavat eri puolueita ja muita ryhmittymiä, mutta eivät itse voi olla ehdokkaita. Esteellisyyssääntöä, jolla kielletään ehdokasta olemisen vaalilautakunnan varsinaisena tai varajäsenenä, kiristettiin vuonna 2016 ja alettiin soveltamaan vuoden 2017 kuntavaaleista lähtien. Uuden ohjeen mukaan ehdokas, hänen puolisonsa, lapsensa, sisaruksensa tai vanhempansa ei voi toimia ennakkoäänestyspaikassa tai kotiäänestyksessä vaalitoimitsijana eikä laitosäänestyksistä huolehtivan vaalitoimikunnan jäsenenä tai varajäsenenä. Ehdokas tai hänen lähisukulaisensa eivät myöskään saa toimia vaalilautakunnan nimeäminä äänestäjiä avustavina vaaliavustajina äänestettäessä.
Turkin vallankaappaus 1980

Turkin vallankaappaus 1980 (turk. 12 Eylül Darbesi) oli Turkissa 12. syyskuuta 1980 tapahtunut sotilasvallankaappaus, jossa pääministeri Süleyman Demirel syrjäytettiin ja maan johtoon nousi kenraali Kenan Evren. Kenraalit ilmoittivat, että Turkki oli eksynyt Kemal Atatürkin viitoittamalta polulta ja että he olivat kaapanneet vallan katkaistakseen väkivallan kierteen, rauhoittaakseen tulehtuneen poliittisen tilanteen ja palauttaakseen maan Atatürkin näkemysten mukaiseksi. Kaappauksen jälkeen maata johti kolmen vuoden ajan sotilasjuntta, joka käytti nimeä Kansallinen turvallisuusneuvosto (turk. Milli Güvenlik Kurulu, MGK).
Kuvaus

Kaappauksen taustana olivat poliittiset väkivaltaisuudet, jotka raivosivat Turkissa koko 1970-luvun ajan. Niissä sai surmansa yli 5 000 henkeä. Kansallinen turvallisuusneuvosto ryhtyi ankariin toimiin järjestyksen palauttamiseksi. Puolueet ja ammattiliitot kiellettiin ja parlamentti hajotettiin. Kuolemantuomion sai 50 ihmistä, jotka hirtettiin. Yli puoli miljoonaa ihmistä pidätettiin. Euroopan neuvosto, Euroopan yhteisöt, Amnesty International ja muut ihmisoikeusjärjestöt sekä ammattiliitot ja yksittäiset valtiot vaativat Turkkia palaamaan demokratiaan ja arvostelivat ihmisoikeusloukkauksia, joihin sotilasjuntta oli syyllistynyt. Uusi perustuslaki laadittiin vuonna 1982. Se takasi valtiolle laajat valtaoikeudet ja rajoitti kansalaisoikeuksia. Samana vuonna Evren valittiin siviilipresidentiksi ja Turkki palasi osittain demokratiaan. Vuonna 1983 Turkin armeija luovutti vallan vapaaehtoisesti siviilihallinnolle, ja Turkki siirtyi takaisin monipuoluejärjestelmään.
Seuraukset

Kaksi ja puoli vuotta kestäneen sotilasjuntan valtakauden seurauksena Turkki siirtyi tuontia korvaavan teollistumisen kehitysstrategiasta uusliberaaliin talouspolitiikkaan. Vuodesta 1980 lähtien Turkin taloutta liberalisoitiin Kansainvälisen valuuttarahaston ohjauksessa. Uusi talous perustui vientiin, ja sitä tukivat Istanbulissa toimineet yritykset, jotka olivat ajaneet talouden avaamista. Autoritäärinen ja vapaata markkinataloutta suosinut politiikka kasvatti sosiaalista eriarvoisuutta, koska palkat oli jäädytetty, lakot kielletty ja ammattiyhdistystoimintaa rajoitettu. Poliittisen osallistumisen rajoittamisen lisäksi armeijan poliittinen asema institutionalisoitiin. Sotilasjuntta otti tiukan kannan kurdinationalismiin, ja kurdin kielen käyttö kiellettiin. Islam sai aiempaa näkyvämmän aseman yhteiskunnassa, koska sen nähtiin toimivan vasemmistolaista ideologiaa vastaan ja vahvistavan turkkilaista kansallistunnetta. Uskonnosta tuli pakollinen oppiaine kouluissa. Sotilasjuntan luoman autoritäärisen poliittisen järjestelmän purkaminen on ollut hidasta. Toisaalta puoluepolitiikan rajoitukset ohjasivat poliittista aktiivisuutta uusille urille: islamista inspiroituneet liikkeet, naisasialiike ja vihreä liike saivat alkunsa.
Demirel oli syrjäytetty myös edellisessä, vuoden 1971 vallankaappauksessa. Vuonna 1980 Demireliltä kiellettiin politiikkaan osallistuminen 10 vuodeksi. Hän palasi vuoden 1991 vaalien jälkeen pääministeriksi ja vuonna 1993 presidentiksi. Kielletyn AP-puolueen tilalle Demirel muodosti Doğru Yol Partisi -nimisen konservatiivisen puolueen (DYP). Suomeksi se on oikea tie - puolue.
Kaappausta johtaneet kenraalit Evren ja Tahsin Sahinkaya tuomittiin vuonna 2014 elinkautiseen vankeuteen kaappauksen aikaisista rikoksista.
Valdeón (juusto)

Valdeón-juustoa.
Valdeón on espanjalainen pääasiassa lehmänmaidosta valmistettava sinihomejuusto.
Valdeón-juusto on peräisin nimensä mukaisesti Posada de Valdeónin alueelta Espanjan pohjoisosassa sijaitsevalta Picos de Europa-vuorilta. Vuoristo tunnetaan myös monista muista juustoistaan. Juustolla on Euroopan unionin suojattu alkuperänimitys.
Valdeón-juuston pääraaka-aine on lehmänmaito, mutta juuston valmistukseen käytetään noin 5 % vuohenmaitoa ja tiettyinä vuodenaikoina pieni määrä lampaanmaitoa. Vuohenmaito tekee juustosta hieman hapanta. Juuston valmistukseen käytettävä maito voi olla pastöroitua tai raakamaitoa. Lehmänmaito saadaan parda-rotuisesta karjasta ja vuohenmaito florida-rotuisista vuohista. Valmistuksen aikana juusto kuivasuolataan vuorisuolalla ja juusto kypsyy paikallisissa luolissa kahdesta neljään kuukautta. Juusto kääritään tavallisesti folioon tai perinteisemmän menetelmän mukaan joskus vaahteranlehtiin. Lehtien paikallinen nimi on plageru ja niiden tarkoitus on antaa kuoren hengittää kypsymisen aikana. Lisämakua niistä ei kuitenkaan varsinaisesti tule.
Valmiin juuston siniset tai vihertävät suonet aiheuttaa Penicillium roqueforti -lajin home. Juuston muu sisältö on norsunluunvalkoista ja sen rakenne on voin kaltainen. Juuston makua on kuvailtu miedosti mausteiseksi ja suolaiseksi. Juustoa voidaan tarjoilla sellaisenaan, tai sitä voidaan käyttää muussa ruuanlaitossa. Juuston kanssa voidaan tarjoilla makeaa valkoviiniä.
Ultzama

| Ultzama Ulzama |
| --- | --- |
 vaakuna
 Ultzama
 Koordinaatit: 43°0′0″N, 1°40′41″W 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Navarra
Maakunta:  Navarra
Comarca:  Ultzamaldea
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  María Urionabarrenechea
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  96,57 km²
Korkeus:  542 m
Väkiluku (2013):  1 692
 – Väestötiheys:  17,5 as./km²
 
 www.ultzama.es 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ultzama (esp. Ulzama) on kunta Navarran maakunnassa Baskimaan Espanjan puoleisessa osassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ultzama Wikimedia Commonsissa
Kunnan viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (baskiksi) (espanjaksi)
Urkuyö ja aaria

| Urkuyö ja Aaria -festivaali |
| --- | --- |

Tyyppi:  musiikkifestivaali
Alkaa:  3.6.2021
Loppuu:  28.8.2021
Järjestämistiheys:  Vuosittain torstai-iltaisin kesäkuun alusta elokuun loppuun
Tapahtumapaikka:  Espoon tuomiokirkko
Paikkakunta:  Espoo
Ensimmäisen kerran:  1986
Kotisivut
Urkuyö ja Aaria -festivaali on koko kesän kestävä läntiseen taidemusiikkiin painottuva tapahtuma Espoossa.
Urkuyö ja Aaria -festivaalin päätapahtumapaikka on Espoon tuomiokirkko. Kuvassa kirkon urut.
Tapahtumaa on järjestetty vuodesta 1986 Espoon tuomiokirkossa, keskiaikaisessa harmaakivikirkossa. Urkuyö ja Aarian konsertit pidetään aina torstai-iltaisin kesäkuun alusta elokuun loppuun. Suomen pisin[lähde? ] kesätapahtuma on kasvanut alkuvuosien urkumusiikkisarjasta monipuoliseksi musiikkifestivaaliksi, jonka ohjelman perustana on taidemusiikki liedeistä ja urkumusiikista kirkkomusiikin suurteoksiin. Konserteissa on voinut lisäksi kuulla esiintyjiä kansanmusiikista tangoon ja jazziin.
Urkuyö ja Aarian konserteissa on esiintynyt useita kansainvälisiä ja kotimaisia eturivin taiteilijoita ja kokoonpanoja. Festivaalilla ovat esiintyneet muun muassa oopperalaulajat Camilla Nylund, Soile Isokoski, Jorma Hynninen, Jaakko Ryhänen, Matti Salminen, Anu Komsi, Johanna Rusanen-Kartano, Tommi Hakala, Monica Groop, Lilli Paasikivi, Esa Ruuttunen, Tuomas Katajala, Dilbér ja Nicolai Gedda, urkurit Kalevi Kiviniemi, Ville Urponen, Jan Lehtola, Tapio Tiitu, Petur Sakari, Guy Bovet ja Simon Johnson sekä pianistit Ralf Gothoni, Ilkka Paananen, Ilmo Ranta, Paavali Jumppanen, Maija Weitz, Kristian Attila ja Tuula Hällström.
Kuoroista festivaalilla on kuultu mm. Tapiolan Kamarikuoroa, Cantores Minoresia, Musiikkitalon Kuoroa, Tapiolan kuoroa, Dominantea, Candominoa ja NFK Children's Choir, ja orkestereista Tapiola Sinfoniettaa, Suomen kansallisoopperan orkesteria, Suomalaista barokkiorkesteria, Helsingin Barokkiorkesteria ja Lohjan kaupunginorkesteria. Lisäksi konserteissa ovat esiintyneet muun muassa harmonikkataiteilija Maria Kalaniemi, pianisti Timo Alakotila, kitaristi Marzi Nyman, saksofonistit Juhani Aaltonen, Jukka Perko ja Sakari Kukko, tango-orkesteri Guardia Nueva ja Kaartin soittokunnan vaskiyhtye.
Festivaalia järjestää Urkuyö ja Aaria ry ja sen taiteellisena johtajana toimii pianisti ja kapellimestari Erkki Korhonen elokuun 2021 loppuun saakka. Uudeksi taiteelliseksi johtajaksi on nimitetty tenori Tuomas Katajala, jonka kolmivuotiskausi alkaa syyskuussa 2021. Urkuyö ja Aarian taiteellisena johtajana ovat aikaisemmin toimineet festivaalin perustaja, urkuri ja dir. mus. Matti Vainio (1986–2005), kapellimestari ja säveltäjä Kari Tikka (2005–2011) sekä kapellimestari ja kuoronjohtaja Hannu Norjanen (2011–2016).
Tapahtuma on Finland Festivals -organisaation jäsenfestivaali.
Aiheesta muualla

Urkuyö ja Aaria -festivaalin kotisivut
Urmaryn piiri

Urmaryn piiri Tšuvassian kartalla.
Urmaryn piiri (ven. Урма́рский райо́н, Urmarski raion, tšuvassiksi Вăрмар районӗ, Vărmar raionĕ) on paikallinen itsehallintoalue Tšuvassian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 598 neliökilometriä ja asukkaita on 28 800 henkeä (vuonna 2009).
Piiri sijaitsee Tšuvassian koillisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Kozlovkan piiriin, idässä Tatarstaniin, etelässä Jantikovon piiriin sekä lännessä Kanašin ja Tsivilskiin piireihin. Hallinnollinen keskus on Urmaryn taajama. Sen lisäksi piiriin kuuluu 15 maalaiskuntaa.
Seutu kuuluu Tšuvassian tasankoon. Huomattavimmat joet ovat Kubnja ja Aniš. Pinta-alasta 79 % on maatalousmaata. Etelä- ja kaakkoisosissa säilyneet metsät muodostavat 9 %.
Piirin kautta kulkee Moskovan ja Kazanin välinen rautatie. Urmarysta on maantieyhteys Kanašiin ja Tsivilskiin. Piirikeskuksesta on 77 kilometriä matkaa tasavallan pääkaupunkiin Tšeboksaryyn.
Väestöstä 97 % on tšuvasseja.
Tärkein elinkeino on maatalous, joka on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, perunan, vihannesten ja humalan viljelyyn. Teollisuus tuottaa huonekaluja, vaatteita, elintarvikkeita ym.
Piirissä toimii kolme kotiseutumuseota. Paikallislehtenä ilmestyy tšuvassin- ja venäjänkielinen Hĕrlĕ jalav.
Aiheesta muualla

Urmaryn piiri Tšuvassian tasavallan sivustolla (venäjäksi)
Alatyr •
Alatyr •
Alikovo •
Batyrevo •
Ibresi •
Jadrin •
Jaltšiki •
Jantikovo •
Kanaš •
Kanaš •
Komsomolskoje •
Kozlovka •
Krasnoarmeiskoje •
Krasnyje Tšetai •
Mariinski Posad •
Morgauši •
Novotšeboksarsk •
Poretskoje •
Šemurša •
Šumerlja •
Šumerlja •
Tšeboksary •
Tšeboksary •
Tsivilsk •
Urmary •
Vurnary
Turkin vallankaappausyritys 2016

Turkin vallankaappausyritys 2016 oli heinäkuun 15. ja 16. päivän välisenä yönä Turkin Ankarassa ja Istanbulissa Turkin armeijan tekemä sotilaallinen operaatio. Myöhemmin armeija tiedotti ottaneensa maassa vallan ja julisti maahan ulkonaliikkumiskiellon. Maan pääministeri Binali Yıldırım kertoi televisiolähetyksessä, että Ankarassa on meneillään armeijan johtama vallankaappaus. Presidentti Recep Tayyip Erdoğan kehotti televisiohaastattelussa myöhemmin kannattajiaan nousemaan armeijaa vastaan ja menemään kaduille. Ankaran kansainväliselle lentokentälle saapui panssarivaunuja. Sotilaita näkyi kaduilla liikekannalla ja Ankarassa kuului ammuskelun ääniä. Istanbulissa kaksi merkittävintä Bosporinsalmen ylittävää siltaa suljettiin. Armeijan keskustoimiston tiloissa otettiin panttivankeja.
Presidentti Recep Tayyip Erdoğan
Pääministeri Binali Yıldırım
Fethullah Gülen
Seuraavana aamuna Erdoğanin hallitus arvioi vallankaappauksen epäonnistuneen. Armeija ilmoitti jatkavansa vallankaappausta. Yöllisissä ammuskeluissa on arvioitu menehtyneen 60 ihmistä.
Erdoğan arvelee Yhdysvalloissa asuvan Turkin oppositiojohtajan Fethullah Gülen olleen kaappauksen organisaattori. Gülenin Hizmet-järjestönsä kielsi arvelun ja totesi järjestön kannattavan Turkin rauhanomaista kehittämistä. Hän on jopa väläyttänyt, että kyseessä saattaa olla lavastus. Turkin pääministeri Binali Yıldırım on uhannut Yhdysvaltoja Gülenin suojelemisen takia ainakin epäsuorasti jopa sodalla, ja Syyrian ja Irakin jihadisteja vastaan käytettyyn Incirlikin lentotukikohtaan on pääsy estetty.
Vallankaappauksen epäonnistuttua presidentti Erdoğan käski pidättää tuhansia tuomareita ja syyttäjiä mukaan lukien perustuslakituomioistuimen ja korkeimman oikeuden jäseniä. Myöhemmin kymmeniätuhansia opetusalan henkilöitä rehtoreista opettajiin irtisanottiin tehtävistään muuan muassa epäiltyinä terrorismista.
Mielenosoitus vallankaappausyritystä vastaan.