stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ann Jäderlund
Suomennetut teokset

Syvä rakkaus ei ketään: runoja 1992–2015 (djupa kärlek ingen), suom. ja jälkisanat Jyrki Kiiskinen. Siltala 2022 ISBN 978-952-234-860-9
Jäderlundin runojen suomennoksia kokoelmasta Blomman och människobenet (2003) on julkaisussa Tuli & Savu 2005 ; nro 1. Suomentaja Annemari Heino.
Ihmistähtiä
Keltaiset iirikset
Kukassa mullassa
Missä on ystävän koti?
Vuokko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ann Jäderlund Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Yle 
Muut:  IdRef
Jyväskylän junaturma

| Jyväskylän junaturma |
| --- | --- |
Päivämäärä:  6. maaliskuuta 1998
Aika:  klo 13.49
Paikka:  Jyväskylän rautatieasema
Valtio:  Suomi
Rataosa:  Orivesi–Jyväskylä (lyh. ov-jy)
Liikennöitsijä(t):  VR
Sijainti:  62.237°N, 025.745°E
Turman kuvaus:  raiteilta suistuminen
Turman syy:  ylinopeus vaihteessa
Tiedot
Junia osallisena:  1
Juna(t):  pikajuna 105
Matkustajia yht.:  noin 300
Kuolleita:  10
Loukkaantuneita:  94
Kustannukset:  22 milj. mk
Jyväskylän junaturma sattui 6. maaliskuuta 1998 Jyväskylässä. Junaturmassa Turusta Pieksämäen kautta Joensuuhun matkalla ollut pikajuna P 105 veturinaan Sr1 3089 suistui kiskoilta.  Surmansa onnettomuudessa saivat toinen veturinkuljettaja ja yhdeksän matkustajaa. 94 matkustajaa loukkaantui. Junassa oli noin 300 matkustajaa. Aineelliset vahingot olivat 22 miljoonaa markkaa (6. milj. € muunnettuna vuoden 2024 valuuttaan).
Tapahtumien kulku

Juna oli lähtenyt Tampereelta 20 minuuttia myöhässä aikataulusta, mutta kuljettajat olivat onnistuneet kirimään eroa matkan aikana kymmenellä minuutilla. He olivat vaihtaneet paikkoja keskenään Jämsässä. Noin 750 metriä ennen Jyväskylän aseman esiopastinta toinen kuljettajista lähti etsimään kahvipakettia ojentaakseen sen toiselle kahvien keittämistä varten.
Pääosa lännestä Jyväskylään saapuneista junista oli tuolloin määrätty saapumaan raiteelle 1, mutta pikajuna P 105 oli poikkeus. Kyseinen vuoro oli määrätty tammikuusta 1998 alkaen saapumaan raiteelle 3, jonne mentiin tuolloin niin kutsuttujen lyhyiden vaihteiden kautta. Suurin sallittu nopeus lyhyillä vaihteilla on 35 kilometriä tunnissa. Mustasta laatikosta saadut tiedot paljastivat, että veturin kuljettaja oli ilmeisesti vanhasta tottumuksesta valmistautunut ohjaamaan junan Jyväskylän pitkille vaihteille, joiden sallittu nopeus oli 80 kilometriä tunnissa ja joiden kautta juna olisi päätynyt ykkösraiteelle. Vaikka kuljettaja ehtikin aktivoida hätäjarrut ennen kuolemaansa, ne ehtivät hidastaa junan vauhtia vain sadan metrin matkalla ja juna ajautui lyhyisiin vaihteisiin yli kaksi kertaa sallitulla nopeudella, mikä aiheutti suistumisen raiteilta.
Veturi lensi yli Rantaväylän ja osui siltatolppaan 90 kilometrin tuntivauhdilla. Kuljettajana ollut veturimies sai surmansa. Romuttunut veturi päätyi noin 50 metrin päähän radalta. Kaksi etummaista vaunua kierähti ympäri, ja loput kuusi suistui raiteilta pysyen kuitenkin pystyssä. Monet matkustajista lensivät kierähtäneistä vaunuista ulos, ja yhdeksän heistä sai surmansa murskaannuttuaan niiden alle.
Ensimmäiset pelastajat saapuivat paikalle vain neljä minuuttia onnettomuuden tapahduttua noin klo 13.55, sillä onnettomuuspaikka sijaitsi aivan Jyväskylän keskustassa. Lisäyksikköjä tarvittiin kuitenkin paikalle myös naapurikunnista turman vakavuuden käytyä ilmi. Junanvaunujen nostamiseksi hätiin kutsuttiin nostokalustoa, kun pelastushenkilökunta huomasi vaunujen alla jumissa olleet ihmiset. Kolmen loukkuun jääneen matkustajan henki pelastettiin nostotyynyjen avulla.
Onnettomuustutkinta

Tutkinta oli alkuun hidasta lukuisien tapahtumarekonstruktioiden myötä. Onnettomuuden syyt tulivat selville päiväkausia myöhemmin tutkijoiden selviteltyä mustan laatikon sisältöä ja kuultua henkiin jäänyttä veturinkuljettajaa.
Pääsyyksi todettiin lopulta inhimillinen erehdys opastinten tulkinnassa. Suomen rautateiden opastinjärjestelmä oli uusittu juuri 1990-luvulla, joten on oletettu, että onnettomuudessa kuollut veturimies tulkitsi uudistuneita opastimia väärin ja luuli, että junan oli tarkoitus saapua Jyväskylän rautatieaseman raiteelle 1. Nopeusrajoituksen määritelleeseen valo-opastimeen oli tuolloin lisätty numero-opastin, joka kumosi valojen määrittelemän rajoituksen ja salli suuremman nopeuden tietyille junille. P 105:n kuljettaja luuli numero-opastimen koskeneen hänen ohjaamaansa junaa ja suuntasi 80 kilometrin tuntivauhdilla kohti Jyväskylää, mutta tajusi virheensä liian myöhään ennen kohtalokasta vaihdetta.
Kaiken lisäksi turmajunaa kuljettanut veturimies oli väsynyt, sillä edeltäneenä aamuna hän oli päättänyt vuoronsa aamukuudelta ja nukkunut huonosti Tampereella VR:n taukotiloissa. Yksi vaikuttanut tekijä oli myös toisen veturinkuljettajan keskittyminen kahvinkeittoon apukuljettajana olemisen sijaan. Hän ei täten pystynyt varoittamaan kuljettajaa ylinopeudesta.
Turma toimi herätyksenä VR:n johdolle. Yhtiö ei ollut päivittänyt turvallisuusohjettaan pitkään aikaan, eivätkä kuljettajille jaetut muistiot olleet tarpeeksi selkeitä. Onnettomuustutkintalautakunta haastatteli sataa veturinkuljettajaa, joista 30 vastasi menneensä jossain vaiheessa uraansa sekaisin opastimissa ja yli puolet kertoi nähneensä rautatieliikenteen turvallisuutta uhanneita tilanteita edeltäneen vuoden aikana.
Vaikutukset

Jyväskylän junaturma – ja kaksi vuotta aikaisempi Jokelan junaturma – näyttivät automaattisen kulunvalvontajärjestelmän tärkeyden, sillä sen avulla molemmat onnettomuudet olisi voitu estää. Jyväskylässä järjestelmä olisi ensin varoittanut kuljettajaa ja vielä jarruttanut automaattisesti 1,5 kilometriä ennen vaihdetta hidastaen junan vauhdin nopeusrajoitusten mukaiseksi. Kulunvalvonnan automatisointi aloitettiin jo vuonna 1995, mutta sitä ei Oriveden ja Jyväskylän rataosuudella vielä ollut toteutettu. Kyseisen onnettomuuden vuoksi Ratahallintokeskus nopeuttikin automatisointiprojektia.
VR maksoi asianosaisille korvauksia, ja tavaraliikennejaosto VR Cargo peruutti juuri aloittamansa "Turvallisuus on rautaa" -kampanjan välttääkseen kielteisen julkisuuden. Turma aiheutti suurta haittaa Keski-Suomen raideliikenteelle ja Jyväskylän Rantaväylälle, johon onnettomuusjunan veturi iskeytyi.lähde?
Onnettomuustutkintalautakunta suositti turvavöiden asentamista junien istumapaikoille. VR asensikin kokeeksi kolmeen InterCity-vaunuun samanlaiset turvavyöt kuin lentokoneissa, mutta luopui kokeilusta ja laajemmasta käyttöönotosta lähinnä vöiden epäkäytännöllisyyden vuoksi.
Hengissä turmasta selvinnyt veturinkuljettaja haastettiin oikeuteen tammikuussa 2000 liikenneturvallisuuden vaarantamisesta, kymmenestä kuolemantuottamuksesta ja yhdestätoista vamman tuottamuksesta. Jyväskylän käräjäoikeus totesi hänet syyttömäksi samana vuonna, ja marraskuussa 2001 Vaasan hovioikeus piti tuomion voimassa ja vapautti veturinkuljettajan syytteistä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Onnettomuustutkintalautakunnan tutkimusraportti
Yle Elävä Arkisto: Jyväskylän junaturma
Yle Elävä arkisto: Satunnaiset sankarit
Turmajuna saapui ratapihalle kuvasta katsottuna vasemman­puoleiselta raiteelta. Keskimmäisen ja oikean­puoleisen raiteen välisessä vaihteessa se suistui radalta.
Numero-opastin esi­opastimen valojen alla.
Suistuneita vaunuja ratapihalla onnettomuuden jälkeen.
Kuvan Sr1-veturi, sarjanumeroltaan 3089, vaurioitui onnettomuudessa niin pahoin, että se poistettiin käytöstä.
Elton John

| Elton John |
| --- | --- |
 Elton John vuonna 2023.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Elton Hercules John (ent. Reginald Kenneth Dwight)
Syntynyt: 25. maaliskuuta 1947 (ikä 77) Pinner, Middlesex, Englanti
Ammatti:  laulaja, säveltäjä
Arvonimi: Sir
Muusikko
Taiteilijanimi:  Elton John 
Aktiivisena:  1962–
Tyylilajit:  pop, rock
Soittimet:  piano
Yhtyeet:  Bluesology n. 1965–1967
Levy-yhtiöt:  Uni Records (1969–1972)  MCA Records (1972–1980)  Geffen (1981–1987) MCA Records (1987–1993)  Rocket/Island (1995–1999)   Universal Records (US 2001–2004)   Interscope (US 2006 – nykyhetkeen)   Mercury (ei US 1995 – nykyhetkeen)
Aiheesta muualla
www.eltonjohn.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Elton Hercules John (synt. Reginald Kenneth Dwight, s. 25. maaliskuuta 1947 Pinner, Middlesex, Englanti) on englantilainen poplaulaja, pianisti ja lauluntekijä. Hän on myynyt yli 450 miljoonaa levyä urallaan, joka ulottuu seitsemälle vuosikymmenelle.
Johnin uran suurin kaupallinen menestys ajoittui 1970-luvulle, jolloin hän saavutti Yhdysvaltain albumilistan kärjen seitsemän kertaa peräkkäin. Kuusi kappaletta nousi ykköseksi, 16 pääsi Top 10:een ja 23 Top 40:een. Suurimman suosionsa aikaan hän teki albumejaan tiiviissä yhteistyössä sanoittaja Bernie Taupinin kanssa ja pukeutui huomiota herättävästi, mikä toi värikkyyttä hänen esiintymisiinsä.
1990-luvun alussa John myönsi kärsineensä uransa aikana huumeongelmista, alkoholismista ja bulimiasta. Hän on edelleen esillä julkisuudessa ja jatkaa AIDSin vastaista taistoa, jossa hän on ollut mukana 1980-luvun lopulta alkaen. Hän pääsi Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1994, ja hänet aateloitiin vuonna 1998.
Elämä ja ura > Lapsuus ja nuoruus

Reginald Kenneth Dwight syntyi 25. maaliskuuta 1947 isovanhempiensa talossa Pinnerissä. Hänen isänsä Stanley oli ilmavoimien lentokapteeni. Isä piti perheessään vanhanaikaista järjestystä ja kuria, mitä Elton on myöhemmin kaunaisesti muistellut. Stanley ja Sheila Dwightille ei syntynyt muita lapsia.
Reginald innostui pianonsoitosta jo kolmen vuoden iässä, kun hänen isoäitinsä rohkaisi häntä kokeilemaan perheen pianoa. Hän kehittyi pian niin taitavaksi, että pystyi soittamaan kappaleen virheettömästi yhden kuuntelukerran jälkeen. Reginald aloitti pianotunnit kuusivuotiaana ja alkoi jo lapsena haaveilla konserttipianistin urasta. Opiskellessaan Pinnerin lyseossa 11-vuotias Reginald sai osa-aikastipendin Lontoon Royal Academy of Musiciin. Siellä Reginald oli mallioppilas, joka tunnettiin poikkeuksellisen hyvästä sävelkorvastaan. Lyseossa häntä pidettiin keskinkertaisena ja sovinnaisena oppilaana. Reginald oli suuri rock and rollin ihailija, ja akatemiavuosiensa kuluessa hän pikku hiljaa menetti kiinnostuksensa klassiseen musiikkiin. Reginald käytti silmälaseja jo ennen tulemistaan likinäköiseksi, sillä hän halusi kunnioittaa lento-onnettomuudessa kuollutta laulaja Buddy Hollya. Hänen suosikkiurheilulajinsa oli jalkapallo, ja hän yritti katsoa kaikki Watfordin ottelut.
Elämä ja ura > Yhdysvaltain läpimurto

Ensimmäisen albumin julkaisun jälkeen Johnin ura jatkoi hiljaista linjaansa. Hän esiintyi nimettömänä halvoilla levyillä, joilla esitettiin uusia versioita isoista menestyskappaleista. Samalla hän yritti päästä eroon sopimuksestaan DJM:lla, sillä Dick James ei ollut onnistunut saamaan hänen uraansa nousuun lupauksista huolimatta. Sopimusta ei purettu, mutta Johnille annettiin vielä yksi mahdollisuus, ja hän sai levyttää albumin, jonka nimeksi tuli Elton John. Dick James piti tuloksesta ja alkoi mainostaa levyä kunnolla. John pääsi esittämään ensimmäisen singlen "Border Song" Top of the Pops -ohjelmaan, mutta kappale ei saavuttanut menestystä. James päätti kuitenkin tukea Johnin uraa, sillä albumi myi Britanniassa 10 000 kappaletta, mikä oli siihen aikaan hyvä saavutus.
Myös arvostelut olivat positiivisia: New Musical Express kutsui Johnia suureksi kyvyksi. Hänen ympärilleen palkattiin joukko ihmisiä, Ray Williams manageriksi, Nigel Olsson rumpaliksi ja Dee Murray basistiksi. Britanniassa suosio kasvoi hitaasti ja Yhdysvalloissa vieläkin vaivalloisemmin. Asiat kääntyivät kuitenkin parempaan suuntaan, kun Johnin työtoveri Roger Greenaway esitteli Johnin tuotantoa Uni Recordsin johtaja Russ Reganille Amerikan-matkallaan. Hän ei innostunut Empty Sky -levystä, mutta kuunneltuaan albumia Elton John, hän hyväksyi jälkimmäisen ja pyysi laulajaa tulemaan Yhdysvaltoihin markkinoimaan sitä. James päätti, että matkan hinnan vuoksi tulisi tehdä kunnon kiertue. Keikkoja ei kuitenkaan ollut mahdollista saada ilman suurta mainetta, joten hän pääsi lopulta viikoksi pääesiintyjäksi Los Angelesin folk-klubille, Troubadourille, jossa oli tilaa 300 ihmiselle. Ensimmäinen esiintyminen sai hyvät arvostelut, vaikka John oli hetkeä ennen sitä ollut vähällä palata Britanniaan hermostuksissaan.
Los Angeles Timesin Robert Hilburn omisti kolumninsa Johnin ensimmäiselle Troubadourin konsertille ja uskoi hänestä tulevan "yksi rockin suurimmista ja tärkeimmistä nimistä". Maine levisi ympäri Yhdysvaltoja ja kahdessa viikossa Elton John -albumia oli myyty 30 000 kappaletta. Kiertuetta pidennettiin ja se käsitti lopulta Bostonin, Philadelphian ja New Yorkin.
Elämä ja ura > 2000-luku

Albumi Songs from the West Coast (2001) on Johnin paluuta perusasioihin. Tyyliltään hänen 1970-luvun alun albumejaan muistuttavalla levyllä on riisuttu livemäinen soundi, ja sen kappaleet äänitettiin mahdollisimman yksinkertaisesti. Albumi sai hyvät arvostelut ja nousi brittilistan sijalle kaksi. Tästä albumista aina vuoteen 2009 John käytti niin lavalla kuin studiossakin samaa yhtyettä, josta tuli Johnin pitkäaikaisin yhtye kautta aikojen.
Hittikokoelma Greatest Hits 1970–2002 myi Yhdysvalloissa kuusi miljoonaa kappaletta. Sky Sports otti kokoelman kappaleen ”Are You Ready for Love” vuodelta 1979 Valioliigan televisiomainokseen, ja single nousi listaykköseksi.
John aloitti vakituiset esiintymiset Las Vegasin Caesars Palacessa helmikuussa 2004.
Albumi Peachtree Road (2004) oli edeltäjänsä tavoin paluuta Eltonin vanhaan tyyliin ja sisältää aineksia countrysta, southern rockista, bluesista ja gospelista. Albumin nimi tulee Johnin kotikadusta Atlantassa. Albumin listasijoitukset jäivät vaatimattomiksi.
John teki musiikin näytelmään Lontoon West Endin näytelmään Billy Elliot, joka sai kantaesityksensä vuonna 2005. Musikaalin albumilla John esittää itse kolme musikaaliin tekemistään 13 kappaleesta. Musikaalia esitettiin West Endissä 11 vuoden ajan, ja se teki Elton Johnista maailman menestyneimmän näyttämömusiikin tekijän.
Vuonna 2005 John esiintyi Live 8 -konsertissa Lontoossa. Johnin vanha kappale ”Indian Sunset” nousi Britannian singlekärkeen räppäri Eminemin kappaleeseen samplattuna vuonna 2005. Näinä vuosina John myös vieraili useiden artistien levyillä, ja muut artistit tekivät omia versioitaan hänen lauluistaan.
Elton John ja Bernie Taupin kirjoittivat vuonna 2006 musiikin vampyyrimusikaaliin Lestat. Johnin seuraava studioalbumi The Captain and the Kid julkaistiin samana vuonna. Se menestyi melko vaatimattomasti listoilla. Albumilla The Union (2010) kuullaan Johnin ja hänen vanhan innoittajansa Leon Russellin kappaleita.
Elämä ja ura > 2010-luku

Albumilla The Diving Board (2013) John käyttää aiempaa enemmän syvää alarekisteriään. Albumi myi erinomaisesti ja sai hyvät arvostelut. Johnin 32. studioalbumi Wonderful Crazy Night ilmestyi vuonna 2016. Albumi äänitettiin livenä. Albumiensa äänitysten välissä John konsertoi yhtä ahkerasti kuin aina ennenkin ja teki  laajoja ja pitkiä kiertueita.
Johnin elämästä kertova Rocketman-elokuva sai ensi-iltansa toukokuussa 2019. Kappale ”(I’m Gonna) Love Me Again” toi Johnille parhaan alkuperäiskappaleen Oscar-palkinnon.
Elämä ja ura > Viimeinen kiertue

John ilmoitti tammikuussa 2018, että syyskuussa 2018 Yhdysvalloista alkava, alun perin kolme vuotta kestäväksi suunniteltu ja Suomeenkin ulottuva Farewell Yellow Brick Road -maailmankiertue on hänen viimeinen konserttikiertueensa. Sen jälkeen hän keskittyy perheeseensä mutta jatkaa edelleen musiikin tekemistä ja saattaa vielä konsertoida Britanniassa. Kiertue käsitti yhteensä 333 keikkaa ja päättyi Tukholmaan 8. heinäkuuta 2023.
Yksityiselämä

John taisteli 1990-luvun alkuun saakka monenlaisten riippuvuuksien kanssa, ja hän on sairastanut bulimiaa. Selvittyään huume- ja alkoholiriippuvuuksistaan hän on edelleen shoppailuriippuvainen. Hän järjestääkin ajoittain huutokauppoja tyhjentääkseen varastojaan uusien ostosten tieltä.
John meni vuonna 1984 naimisiin Renate Blauel -nimisen naisen kanssa, mutta pari erosi pian.
John solmi rekisteröidyn parisuhteen vakituisen miesystävänsä David Furnishin kanssa joulukuussa 2005. Liitto sai paljon mediahuomiota, koska se oli ensimmäinen tunnetun henkilön homoliitto. Pariskunta yritti ensin adoptoida lasta Ukrainasta, mutta Johnin korkean iän vuoksi se ei onnistunut. Sen sijaan he hankkivat kaksi omaa poikaa sijaissynnyttäjän avulla (s. 2010 ja 2013). John on ainakin näistä vanhemman lapsen biologinen isä. John ja Furnish solmivat avioliiton maaliskuussa 2014 heti kun se tuli mahdolliseksi.
John on vuosia toiminut aktiivisesti AIDS-työn hyväksi ystäviensä Freddie Mercuryn ja Ryan Whiten kuoltua. Hän on perustanut nimeään kantavan hyväntekeväisyyssäätiön.
John on toiminut aktiivisesti kannattamansa jalkapalloseuran Watfordin taustalla nostaakseen talousvaikeuksista kärsineen seuran jälleen jaloilleen. Hän oli seuran pääomistaja ja puheenjohtaja, ja nykyään hän on seuran kunniapuheenjohtaja.
John on kunnioittanut kuuluisia edesmenneitä ystäviään lauluilla. "Empty Garden (Hey, Hey Johnny)" (1982) oli omistettu John Lennonille, ja uudelleensanoitettu "Candle in the Wind" prinsessa Dianalle.
Loppuvuodesta 2024 John ilmoitti olevansa silmätulehduksen seurauksena sokea toisesta silmästään ja näkevänsä toisellakin silmällään huonosti.
Listamenestys ja palkinnot

Elton John on yksi historian eniten levyjä myynyt artisti. Hänen kappaleistaan yli 60 on ollut Billboardin Hot 100 -listalla, ja hänellä on ollut listalla yhdeksän ykköshittiä, mikä tekee hänestä listan kolmanneksi menestyneimmän artistin. Johnille on myönnetty viisi Grammy-palkintoa, yksi Tony-palkinto ja kaksi Oscar-palkintoa. Grammy-ehdokkuuksia hänellä on vuoteen 2018 mennessä yhteensä 34 ja Oscar-ehdokkuuksia kolme. Hänet otettiin vuonna 1994 Rock and Roll Hall of Fameen.
Elton John Suomessa

Elton John on esiintynyt Suomessa yhdeksän kertaa:
1982 – Jump Up! -kiertue, Helsinki.
1998 – Face 2 Face -kiertue Billy Joelin kanssa (Elton John esiintyi yksin Billy Joelin sairastuttua), Olympiastadion, Helsinki.
2002 – Songs From The West Coast -kiertue, kaksi konserttia, Hartwall Areena, Helsinki.
2005 – Peachtree Road -kiertue, kaksi konserttia, Hartwall Areena, Helsinki ja Elysee Areena, Turku.
2009 – The Red Piano -Euroopan-kiertue, Hartwall Areena, Helsinki.
2011 – Euroopan-kiertue, Pori Jazz 2011: Kirjurinluoto Arena, Pori.
2014 – Follow the Yellow Brick Road -kiertue, Hartwall Areena, Helsinki.
Diskografia > Studioalbumit

1969 Empty Sky; #6 US (vuoden 1975 julkaisu)
1970 Elton John; #11 UK, #4 US
1971 Tumbleweed Connection; #6 UK, #5 US
1971 Madman Across the Water; #8 US
1972 Honky Chateau; #2 UK, #1 US
1973 Don't Shoot Me I'm Only the Piano Player; #1 UK, #1 US
1973 Goodbye Yellow Brick Road; #1 UK, #1 US
1974 Caribou; #1 UK, #1 US
1975 Captain Fantastic and the Brown Dirt Cowboy; #2 UK, #1 US
1975 Rock of the Westies; #5 UK, #1 US
1976 Blue Moves; #3 UK, #3 US
1978 A Single Man; #8 UK, #15 US
1979 Victim of Love; #35 US
1980 21 at 33; #12 UK, #13 US
1981 The Fox; #12 UK, #21 US
1982 Jump Up!; #13 UK, #17 US
1983 Too Low for Zero; #7 UK, #25 US
1984 Breaking Hearts; #2 UK, #20 US
1985 Ice on Fire; #3 UK, #48 US
1986 Leather Jackets; #24 UK, #91 US
1988 Reg Strikes Back; #18 UK, #16 US
1989 Sleeping with the Past; #1 UK, #23 US
1992 The One; #2 UK, #8 US
1993 Duets; #5 UK, #25 US
1995 Made in England; #3 UK, #13 US
1997 The Big Picture; #3 UK, #9 US
1999 Elton John and Tim Rice's Aida; #29 UK, #41 US
2001 Songs from the West Coast; #2 UK, #15 US
2004 Peachtree Road; #21 UK
2006 The Captain And The Kid; #6 UK, #18 US
2010 The Union (Leon Russellin kanssa)
2013 The Diving Board
2015: Wonderful Crazy Night
2021: The Lockdown Sessions
Diskografia > Soundtrackit

1971 Friends (soundtrack); #36 US
1994 The Lion King soundtrack; #4 UK
1999 The Muse – Soundtrack
2000 The Road To El Dorado soundtrack; #63 US
Diskografia > Livealbumit

1971 11-17-70 live; #20 UK, #11 US
1976 Here and There (live); #6 UK, #4 US
1987 Live in Australia; #24 US
2000 One Night Only; #7 UK, #65 US
Diskografia > Kokoelmia

1974 Elton John's Greatest Hits; #1 UK, #1 US
1977 Elton John's Greatest Hits – Volume II; #6 UK, #21 US
1980 The Very Best of Elton John; #24 UK
1982 Love Songs; #39 UK
1987 Greatest Hits Vol. 3 (1979–1987); #84 US
1990 The Very Best of Elton John; #1 UK
1990 To Be Continued... (box set); #82 US
1995 Love Songs; #4 UK, #24 US
2002 The Greatest Hits 1970–2002; #3 UK, #12 US
2007 Rocket Man – Definitive Hits; #2 UK, #9 US
Kirjallisuutta

John, Elton: Minä, Elton John. Johnny Kniga, 2019. ISBN 9510432598
Tenho Immonen: Elton John – musiikillinen elämäkerta. Pop-Kirja, 2002. ISBN 978-952-264-934-8
Tenho Immonen: Elton John – mestari. Into 2018, ISBN 978-952-264-934-8 nid.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (englanniksi)
Elton John Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Elton Johnin diskografia (englanniksi)
Elton John AIDS Foundation (EJAF)
Elton John
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Studioalbumit : Empty Sky ·  Elton John ·  Tumbleweed Connection ·  Madman Across the Water ·  Honky Château ·  Don’t Shoot Me I’m Only the Piano Player ·  Goodbye Yellow Brick Road ·  Caribou ·  Captain Fantastic and the Brown Dirt Cowboy ·  Rock of the Westies ·  Blue Moves ·  A Single Man ·  Victim of Love ·  21 at 33 ·  The Fox ·  Jump Up! ·  Too Low for Zero ·  Breaking Hearts ·  Ice on Fire ·  Leather Jackets ·  Reg Strikes Back ·  Sleeping with the Past ·  The One ·  Duets ·  Made in England ·  The Big Picture ·  Songs from the West Coast ·  Peachtree Road ·  The Captain and the Kid ·  The Union ·  The Diving Board ·  Wonderful Crazy Night ·  The Lockdown Sessions
Kokoelmat : Greatest Hits ·  Greatest Hits Volume II ·  The Thom Bell Sessions ·  Lady Samantha ·  Greatest Hits Vol. 3 ·  To Be Continued ·  The Very Best of Elton John ·  Rare Masters ·  Greatest Hits 1976–1986 ·  Love Songs ·  Greatest Hits 1970–2002 ·  Rocket Man: The Definitive Hits
Livealbumit : 17-11-70 ·  Here and There ·  Live in Australia with the Melbourne Symphony Orchestra ·  Elton John One Night Only – The Greatest Hits ·  Elton John 60 – Live at Madison Square Garden
Soundtrack : Friends ·  The Lion King ·  The Muse ·  Elton John and Tim Rice’s Aida ·  The Road to El Dorado ·  Gnomeo & Juliet
Muuta : Bernie Taupin ·  Gus Dudgeon ·  Paul Buckmaster
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea 2  Kroatia  Alankomaat  Puola 2  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  Grammy Awards  MusicBrainz  Museum of Modern Art 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Useimmat Elton Johnin hitit sanoittanut Bernie Taupin ja John vuonna 1971
Elton John vuonna 1971
Elton John esiintymässä vuonna 1975. John tuli 1970-luvulla tunnetuksi estottomasta lavaesiintymisestään, johon kuuluivat näyttävät vaatteet strutsinsulkineen ja artistin tavaramerkiksi muodostuneine silmälaseineen.
Elton John esiintymässä The Prince’s Trust Rock Gaalassa 20. kesäkuuta 1986.
Elton John esiintymässä Doncasterissa Englannissa vuonna 2008
Elisabeth Järnefelt

Elisabeth Järnefelt.
Elisabeth Järnefelt (o.s. Clodt von Jürgensburg; 11. tammikuuta 1839 Pietari – 3. helmikuuta 1929 Helsinki) oli suomalaisen taiteen ja kulttuurin innoittaja ja kannustaja.