stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kolttasaamelaisten historia
Varhaishistoria ja kristillistyminen

Alkujaan kolttasaamelaiset ovat asuneet laajalla, Näätämöstä Petsamoon ja Tuuloman Lappiin ulottuneella alueella, jota kutsuttiin Koltanmaaksi. Seutu käsitti Suomen ja Norjan Lapin koillisimmat osat sekä Venäjällä Kuolan niemimaan luoteisosan ja jakautui seitsemään lapinkylään eli siitaan (Näätämö, Paatsjoki, Petsamo, Muotka, Suonikylä, Nuortijärvi ja Hirvas), joissa jokaisessa oli talvikylä. Perinteinen elämäntapa perustui vuotuismuuttojärjestelmään, jossa asuinpaikkaa vaihdettiin vuodenajan mukaan pääasiassa kalastusmahdollisuuksien perusteella. Talvisin asuttiin yhteisessä talvikylässä ja harjoitettiin yhteisesti suurriistan pyyntiä ja kalastusta. Keväisin perheet muuttivat omille sukualueilleen kalastamaan ja metsästämään. Poroja käytettiin ihmisten ja tavaroiden kuljettamiseen, mutta myös houkutuseläiminä peuranpyynnissä.
Ensimmäiset kristilliset vaikutteet saattoivat tulla Koltanmaalle niinkin varhain kuin 1000-luvulla. 1300-luvun alussa perustettiin Laatokalle Valamon luostari ja seuraavalla vuosisadalla Vienanmeren saareen Solovetskin luostari, josta munkki Feodorit lähti 1500-luvun alussa käännyttämään Kuolan saamelaisia. Lopullisesti koltat käännytettiin ortodoksisuuteen sittemmin kansan suojeluspyhimykseksi korotetun Trifon Petsamolaisen käskystä 1500-luvun puolivälissä, kauan ennen kuin läntisemmistä saamelaisista tuli luterilaisia. Samalla vanhat pakanalliset uskonnot joutuivat ahtaalle ja jopa joikaaminen kiellettiin. Trifon perusti Koltanmaan ensimmäisen ortodoksisen luostarin, Petsamon luostarin, jo 1500-luvun puolivälissä, ja vaikka suomalaiset tuhosivat sen vuosisadan lopussa Juho Vesaisen johdolla, ortodoksisesta uskonnosta ja kirkosta tuli olennainen osa kolttien ja muiden itäsaamelaisten yhteiskuntaa ja kulttuuria. Uudelleen Petsamon luostari perustettiin vasta 1880-luvulla.
Uskonnolliset ja hallinnolliset rajat hajottivat aiemmin yhtenäisen itäsaamelaisen kielialueen, kun inarinsaamen puhujat kääntyivät lännestä levinneeseen luterilaisuuteen, kun taas koltansaamen ja akkalansaamen puhujista tuli ortodokseja. Akkalansaame alkoi kehittyä omaan suuntaansa ilmeisesti siksi, että sen puhujat joutuivat Kantalahden luostarin piiriin, kun taas koltat olivat Petsamon luostarin alaisia. Nykyisin akkalansaamelaisia ei enää käsitetä koltiksi.
Sotien jälkeen

Petsamon alueella asuneet saamelaiset menettivät perinteiset sukualueensa toisen maailmansodan jälkeisissä alueluovutuksissa. Pohjanmaan evakkomatkan jälkeen koltat sijoitettiin tilapäisiin asuinpaikkoihin, osa lähelle entisiä kotiseutuja Luton kairaan, toiset korsuihin Nangujärven ja Tsarmijärven seuduille. Jotkut päätyivät Inarijärven pohjoispuolella säilyneisiin lapintaloihin tiettömien taipaleiden taakse.
Lopullisia asuinpaikkoja alettiin osoittaa 1940-luvun lopulla. Tällöin Petsamon alueen kolmen saamelaiskylän asukkaat sijoitettiin asumaan Inarin kuntaan niin, että Suonikylän asukkaat asettuivat Inarijärven pohjoispuolelle Sevettijärven alueelle, Petsamon asukkaat Mustolan-Nellimin alueelle Inarijärven kaakkoiskulmalle ja Paatsjoen asukkaat Keväjärvelle Inarijärven eteläpuolelle. Inarissa valtion maille määriteltiin vuoden 1955 kolttalaissa ns. koltta-alue, jolta Petsamossa syntyneellä koltalla oli oikeus saada kolttatila rakennuksineen. Lisäksi oli oikeus käyttää valtion maata ja vesialueita elinkeinoihin, rakennuspuiden otto-oikeus metsähallinnon osoituksesta, polttopuiden otto-oikeus sekä eräitä poronhoitoa ja kalastusta tukevia lisäetuuksia. Sevettijärven alueella koltat asutettiin yli 80 kilometrin pituiselle vyöhykkeelle, jolla talot olivat liian lähekkäin vastatakseen entistä kesäajan järviasutusta ja liian kaukana toisistaan vastatakseen talvikylää. Uusi asuinympäristö oli luonnonvaroiltaan köyhää verrattuna entisajan Suonikylään. Kiinteään asutukseen ei kuulunut enää vuotuismuuton piirteitä ja kolttatilojen vaatimattomat rakennukset rakennutti Suomen valtio.
Teiden varsilla sijainneiden, sodan loppuvaiheessa tuhottujen asutusten tilalle kasvoivat uudet kylät palveluineen. Suonikylän kolttien asuttaminen ennestään harvaanasutulle Sevettijärven alueelle synnytti kyläkeskuksen, jonne rakennettiin koulu asuntoloineen, terveystalo ja rukoushuone. Kylään perustettiin tällöin myös kauppaliike uutta asutusta palvelemaan. Keväjärvellä, Mustolassa ja Nellimissä kolttasaamelainen asutus sijoittui inarinsaamelaisen asutuksen lomaan. Jälleenrakennuksen myötä näille alueille rakentui yhteiskunnan ja liike-elämän palveluita, samalla palvelemaan myös alueelle sijoitettua kolttaväestöä.
1960-luvulla Neuvostoliiton puolelle rakennettiin pääasiassa suomalaisvoimin Ylä-Tuuloman vesivoimalaitos, jolloin Nuorttijärvi muutettiin samankaltaiseksi tekojärveksi kuin Suomen Lokka ja Porttipahta. Alueella asuneet koltat joutuivat siirtymään Tuulomajoen alajuoksulle Tuuloman sovhoosiin poronhoitajiksi ja perinteisestä elinkeinojen harjoittamisesta tuli mahdotonta.
James Gosling

James Gosling vuonna 2005
James Gosling (s. 19. toukokuuta 1955 Calgary, Kanada) on kanadalainen tietojenkäsittelytieteilijä ja insinööri, joka tunnetaan parhaiten Java-ohjelmointikielen kehittäjänä. Hän opiskeli tietojenkäsittelytiedettä Toronton yliopistossa ja väitteli tohtoriksi Carnegie Mellon -yliopistossa. Goslingilla on kolme tytärtä Katie, Kelsey ja Lorena Goslingin kahdesta avioliitosta.lähde?
Ura

Gosling työskenteli vuodesta 1984 lähtien Sun Microsystemsin palveluksessa.
Gosling jätti Sun Microsystemsin 2. huhtikuuta 2010lähde?, vähän sen jälkeen kun Oracle Corporation oli ostanut yrityksen. Eronsa syystä Gosling kirjoitti blogiinsa, että mitä tahansa paikkansapitävää ja vilpitöntä hän sanoisikin, se tekisi enemmän harmia kuin hyötyä.
Maaliskuussa 2011 Gosling aloitti Googlen palveluksessa.
Goslingin saavutukseksi sanotaan Java-ohjelmointikielen kehitys vuonna 1991. Hän teki Javan alkuperäisen arkkitehtuurin ja toteutti sen alkuperäisen ohjelmointikielen kääntäjän ja virtuaalikoneen. Tämän johdosta hänet on valittu Yhdysvaltojen National Academy of Engineeringin jäseneksi.
Gosling on työskennellyt muun muassa PostScript-kieleen perustuvan NeWS-ikkunointijärjestelmän (tuolloin nimellä SunDew) parissa. 20 vuotta myöhemmin hän julkaisi artikkelin, jossa hän kuvaili mitä tekisi toisin jos kehittäisi sen uudelleen.
Goslingin kehittämiin ohjelmiin kuuluu Gosling Emacs.
Ohjelmointityö

Hänen tiedetään tekevän pääosan suunnittelutyöstään omalla PowerBook-tietokoneellaan.
Kirjallisuutta

Lista kirjoista joissa James Gosling on ollut yksi kirjan kirjoittajista. Kaikki listan kirjat ovat englanninkielisiä.
Ken Arnold, James Gosling, David Holmes, The Java Programming Language, Fourth Edition, Addison-Wesley Professional, 2005, ISBN 0-321-34980-6
James Gosling, Bill Joy, Guy L. Steele Jr., Gilad Bracha, The Java Language Specification, Third Edition, Addison-Wesley Professional, 2005, ISBN 0-321-24678-0
Ken Arnold, James Gosling, David Holmes, The Java Programming Language, Third Edition, Addison-Wesley Professional, 2000, ISBN 0-201-70433-1
James Gosling, Bill Joy, Guy L. Steele Jr., Gilad Bracha, The Java Language Specification, Second Edition, Addison-Wesley, 2000, ISBN 0-201-31008-2
Gregory Bollella (Editor), Benjamin Brosgol, James Gosling, Peter Dibble, Steve Furr, David Hardin, Mark Turnbull, The Real-Time Specification for Java, Addison Wesley Longman, 2000, ISBN 0-201-70323-8
Ken Arnold, James Gosling, The Java programming language Second Edition, Addison-Wesley, 1997, ISBN 0-201-31006-6
Ken Arnold, James Gosling, The Java programming language, Addison-Wesley, 1996, ISBN 0-201-63455-4
James Gosling, Bill Joy, Guy L. Steele Jr., The Java Language Specification, Addison Wesley Publishing Company, 1996, ISBN 0-201-63451-1
James Gosling, Frank Yellin, The Java Team, The Java Application Programming Interface, Volume 2: Window Toolkit and Applets, Addison-Wesley, 1996, ISBN 0-201-63459-7
James Gosling, Frank Yellin, The Java Team, The Java Application Programming Interface, Volume 1: Core Packages, Addison-Wesley, 1996, ISBN 0-201-63453-8
James Gosling, Henry McGilton, The Java language Environment: A white paper, Sun Microsystems, 1996
James Gosling, David S. H. Rosenthal, Michelle J. Arden, The NeWS Book: An Introduction to the Network/Extensible Window System (Sun Technical Reference Library), Springer, 1989, ISBN 0-387-96915-2
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta James Gosling Wikimedia Commonsissa
James Goslingin weblog (englanninkielinen)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  Association for Computing Machinery  CiNii  DBLP  Mathematics Genealogy Project  Scopus  zbMATH 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  IdRef
Marek Belka

| Marek Belka |
| --- | --- |
 Marek Belka vuonna 2016.
Puolan pääministeri
 2. toukokuuta 2004 – 31 lokakuuta 2005  
Edeltäjä:  Leszek Miller
Seuraaja:  Kazimierz Marcinkiewicz
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. tammikuuta 1952 (ikä 73)
Ammatti:  ekonomisti
Tiedot
Puolue:  Demokraattisen vasemmiston liitto
Marek Belka (s. 9. tammikuuta 1952) on puolalainen poliitikko ja ekonomisti. Hän oli Puolan pääministeri 
2. toukokuuta 2004 - 31. lokakuuta 2005. Hän kuului Demokraattiseen vasemmiston liittoon (SLD, entiset kommunistit). Hän on Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 2019.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marek Belka Wikimedia Commonsissa
Puolan kolmannen tasavallan pääministerit (1989–)
Tadeusz Mazowiecki
Jan Krzysztof Bielecki
Jan Olszewski
Waldemar Pawlak
Hanna Suchocka
Waldemar Pawlak
Józef Oleksy
Włodzimierz Cimoszewicz
Jerzy Buzek
Leszek Miller
Marek Belka
Kazimierz Marcinkiewicz
Jarosław Kaczyński
Donald Tusk
Ewa Kopacz
Beata Szydło
Mateusz Morawiecki
Donald Tusk
| n k   Puolan Euroopan parlamentin jäsenet (2019–2024) |
| --- | --- |
EPP:  Adamowicz  Arłukowicz (2019–2023)  Brejza (2024–)  Buzek  Duda  Frankowski  Halicki  Hetman (2019–2023)  Hübner  Jarubas  Kalinowski  Karpiński (2023–)  Kopacz  Lewandowski  Łukacijewska  Ochojska  Olbrycht  Pahl (2023–)  Sikorski (2019–2023) 
Renew:  Thun 
S&D:  Bałt  Belka  Biedroń  Cimoszewicz  Kohut  Liberadzki  Miller 
ECR:  Bielan  Brudziński  Czarnecki  Fotyga  Jaki  Jurgiel  Karski  Kempa  Kloc  Kopcińska  Krasnodębski  Kruk  Kuźmiuk (2019–2023)  Legutko  Mazurek  Możdżanowska  Poręba  Rafalska  Romanowski (2023–)  Rzońca  Saryusz-Wolski  Szydło  Tarczyński (2020–)  Tobiszowski  Waszczykowski  Wiśniewska  Zalewska  Złotowski 
N/I:  Spurek 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Latvia  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB  MEP-hakemisto 
Muut:  SNAC  IdRef
Minas (juusto)

Tuorejuustoa.
Minas-juustoa hillon ja dulce de lechen kera.
Minas on brasilialainen lehmänmaitojuusto Minas Geraisin osavaltiosta. Juustoa valmsitetaan tuorejuustona  (frescal) ja kypsytettynä juustona (padrão).
Minas on lähtöisin Brasilian Minas Geraisin osavaltiosta. Se luotu käyttäen portugalilaisen Serra da Estrela -juuston reseptiä. Reseptissä on kuitenkin joitakin eroja. Minas juuston valmistuksessa käytetään kasviperäisen juksutteen sijaan eläinperäistä juoksutetta. Tämän takai se on rakenteeltaan kiinteämpää ja maultaan vähemmän maitomainen.
Juustoa myydään tuorejuustona (frescal) ja kypsytettynä (padrão). Tuorejuusto myydään parin päivän kuluessa sen valmsituksesta. Sitä käytetään etenkin aamiaisilla usein hedelmäsoseen kera. Se on myös ainesosa perinteisissä pao de queijo -leivonnaisissa. Kypsytetty Minas kypsyy noin 30 päivää ja kypsyessään juustosta tulee kiinteämpää ja kuivempaa. Minas -juuston valmistuksen perinteiset menetelmät lisättiin vuonna 2024 Unescon aineettoman kulttuuriperinteen luetteloon.
Antoinette Rijpma-de Jong
Henkilökohtaiset ennätykset

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 500 m | 38,22 | Heerenveen | 24. helmikuuta 2024 |
| 1 000 m  | 1.13,61 | Calgary | 18. joulukuuta 2022 |
| 1 500 m | 1.51,72 | Salt Lake City | 5. joulukuuta 2021 |
| 3 000 m | 3.55,19 | Salt Lake City | 3. joulukuuta 2021 |
| 5 000 m | 6.56,26 | Calgary | 3. maaliskuuta 2019 |
Lars Sund

Lars Sund Helsingin kirjamessuilla vuonna 2014.
Lars Evert Sund (s. 2. heinäkuuta 1953 Pietarsaari) on suomenruotsalainen kirjailija. Hän opiskeli englantia, ruotsia ja yleistä kirjallisuustiedettä Åbo Akademissa 1973–1978 ja hän toimi Upsala Nya Tidningin toimittajana 1979–1999. Hän asuu nykyään Uppsalassa.
Lars Sund on yhdistellyt fiktiivistä kaunokirjallista romaania ja faktoihin perustuvaa historiallista romaania. Etenkin hänen Pohjanmaa-eepoksensa (trilogia Colorado Avenue, Lanthandlerskans Son ja Eriks Bok) ottaa kantaa yhteiskunnalliseen keskusteluun, mikä ei kuitenkaan vähennä teosten kaunokirjallista arvoa.
Claes Olssonin  ohjaaman kokoillan elokuvan Colorado Avenue ensi-ilta oli syyskuussa 2007. Se perustuu romaaneihin Colorado Avenue ja Puodinpitäjän poika.
Teokset

Ögonblick.  Helsingfors:  Söderström, 1974.  ISBN 951-52-0200-0
Natten är ännu ung.  Helsingfors:  Söderström, 1975.  ISBN 951-52-0297-3
Vinterhamn.  Helsingfors:  Söderström, 1983.  ISBN 951-52-0878-5
Colorado Avenue.  (Colorado Avenue, 1991)  Suomentanut Kaarina Ripatti. Helsinki:  WSOY, 1992.  ISBN 951-0-18179-X
Puodinpitäjän poika.  (Lanthandlerskans son, 1997)  Suomentanut Kaarina Sonck. Helsinki:  WSOY, 1998.  ISBN 951-0-22778-1
Erikin kirja.  (Eriks bok, 2003)  Suomentanut Liisa Ryömä. Helsinki:  WSOY, 2004.  ISBN 951-0-29487-X
Onnellinen pieni saari.  (En lycklig liten ö, 2007)  Suomentanut Katriina Savolainen. Helsinki:  WSOY, 2007.  ISBN 978-951-0-33097-5
Aamu-unisen lintubongarin tunnustukset. Päiväkirjanlehtiä toukokuulta joulukuulle.  (En morgontrött fågelskådares bekännelser. Dagboksblad maj-december, 2010)  Suomentanut Jaana Nikula. Helsinki:  WSOY, 2011.  ISBN 978-951-0-36769-8
Kolme sisarta ja yksi kertoja (Tre systrar och en berättare, 2014). Suomentanut Helene Bützow. Porvoo: Schildts & Söderströms 2014. Virhe: Virheellinen ISBN
Missä musiikki alkoi (Där musiken började, 2018). Suomentanut Laura Jänisniemi. Teos & Förlaget. Virhe: Virheellinen ISBN
Prinsassan av Vasa (Förlaget, 2024)
Palkintoja ja ehdokkuuksia

Runeberg-palkinto 1992
Kiitos kirjasta -mitali 1993
Lars Widding -palkinto (Ruotsi) 1998
Finlandia-palkinto-ehdokkuus 1997 romaanilla Lanthandlerskans son
valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha 2001
kirjallisuuden valtionpalkinto 2004
Pro Finlandia -mitali 2014
taiteilijaeläke 2020
Karl Emil Tollanderin palkinto 2025
Aiheesta muualla

Totta, tarua vai narrinpeliä?: Lars Sundin Siklax-trilogian (meta)fiktiivinen historiankirjoitus (väitös)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi 
Henkilöt:  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
H. P. Baxxter

| Hans Peter Geerdes |
| --- | --- |
 H.P. Baxxter vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1964 (ikä 60) Leer, Saksa
Ammatti:  laulaja, MC
Muusikko
Taiteilijanimi:  H.P. Baxxter
Laulukielet:  englanti, saksa
Aktiivisena:  1985–
Tyylilajit:  tekno, rave, house, hardcore, trance, hardstyle, jumpstyle, dubstep
Soittimet:  laulu, kitara
Yhtyeet:  Celebrate the Nun, The Loop!, Scooter, Ratty
Levy-yhtiöt:  Sheffield Tunes, Kontor Records
Aiheesta muualla
www.scootertechno.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
H.P. Baxxter (oik. Hans Peter Geerdes, s. 16. maaliskuuta 1964 Leer, Länsi-Saksa) on elektronista musiikkia soittavan yhtyeen Scooterin laulaja.
Hänellä on monia kutsumanimiä, kuten "Chicksterminator", "Mic Enforcer", "Whistling Dave", "Ice" ja "Horseman". H.P. perusti Scooterin yhdessä serkkunsa Ferris Buellerin ja ystävänsä Rick J. Jordanin kanssa vuonna 1994. Ennen Scooterin syntyä Baxxterilla oli Rick J. Jordanin kanssa yhtye Celebrate the Nun (1986-1991), johon kuului myös sisko Britt Maxime.lähde?
H.P. ja  Rick perustivat studioprojektin The Loop!, joka teki remiksejä (1993–1998). H.P., Ferris ja Rick perustivat Cosmos-projektin vuonna 1994, ja sen tuotoksista julkaistiin yksi sinkku, Codo. Myöhemmin Axel, H.P. ja Rick perustivat Ratty yhtyeen vuonna 2000. Vuosina 2001–2003 on julkaistu kaksi sinkkua sekä remiksejä eri artisteille. Vuodesta 2003 yhtye on ollut toimimaton.
Baxxter opiskeli yhden lukukauden oikeustiedettä, mutta valmistui kuitenkin oppisopimuksella tukkukauppiaaksi ja maahantuojaksi. Sen jälkeen hän työskenteli levy-yhtiössä.lähde?
Yksityiselämä

Hän oli aikaisemmin naimisissa tyttöystävänsä Simonen kanssa.lähde? He kuitenkin erosivat vuonna 2011 The Stadium Techno Inferno -kiertueen alussa.lähde?
Baxxter harrastaa ja keräilee vanhoja englantilaisia ajoneuvoja, joita voi nähdä Scooterin musiikkivideoilla. Hän arvostaa Isoa-Britanniaa ja englannin kieltä.lähde?
Diskografia

Äänikirja 2004.
H.P. Baxxter - kaikkein Erzählungen von Thomas Bernhard
H.P. Baxxter Intros
2005 The Disco Boys 5
CD1
01. The Disco Boys Intro — by H.P. Baxxter
2005 Flashdance & Mixwell
01. Van Hallen & H.P. Baxxter — Intro
H.P. Baxxter Song
2007 VA — 80’s Flashback
8. Eisbar (Harris & H.P. Baxxter)
Tv ohjelma Ina’s Night (2010)
White Wedding (Live) H.P. Baxxter
Jan Delay & Disco No.1 - Hamburg brennt!!
12. Raveheart (feat. H.P. Baxxter) 4:55
Hysteria / Hysteria (H.P. Baxxter. Rick J. Jordan)
1993 VA - Electronic Dance Experience vol.1
4. Hyssteria - The Flood (4:06)
1994 VA - Tekkno Zone
12. Hysteria - The Flood (5:04)
2020 FiNCH ASOZiAL ‎ñ Finchi's Love Tape
5. Scootermann (Taustalaulu – H.P. Baxxter) 3:14
2013
How Much Is The Fish? (Media Markt Version) 1:38
Sinkkuja
«Who The Fuck Is H.P. Baxxter?» (25.01.13)
01. Who The Fuck Is H.P. Baxxter?
02. Who The Fuck Is H.P. Baxxter? (Extended)
Baxxter, Simon & DDY — Sweater Weather (28.06.2013)
01. Sweater Weather (Extended Mix)
02. Sweater Weather (Radio Edit)
03. Sweater Weather (Club Mix)
04. Sweater Weather (Club Edit)
| n k Scooter |
| --- | --- |
 Hans Peter Geerdes (H. P. Baxxter)  Michael Simon  Sebastian Schilde  Jens Thele (Manageri)   Sören Bühler (Ferris Bueller)  Axel Broszeit (Axel Coon)  Jürgen Frosch (Jay Frog)  Hendrik Stedler (Rick J. Jordan)  Phil Speiser 
Studioalbumit:  ...And the Beat Goes On!  Our Happy Hardcore  Wicked!  Age of Love  No Time to Chill  Back to the Heavyweight Jam  Sheffield  We Bring the Noise!  The Stadium Techno Experience  Mind the Gap  Who's Got the Last Laugh Now?  The Ultimate Aural Orgasm  Jumping All Over the World  Under the Radar Over the Top  The Big Mash Up  Music for a Big Night Out  The Fifth Chapter  Ace  Scooter Forever  God Save the Rave  Open Your Mind and Your Trousers 
Muuta:  diskografia 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2  VIAF 2 
Kansalliset:  Saksa  Latvia  Tšekki 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 2 
Muut:  Europeana
Ferdinand I (Portugali)

| Ferdinand I |
| --- | --- |
 Ferdinand I ratsailla. Chronique d' Angleterre (Volume III), 1400-luku
Portugalin kuningas
Valtakausi:  18. tammikuuta 1367 – 22. lokakuuta 1383
Edeltäjä:  Pietari I
Seuraaja:  Juhana I

Syntynyt:  Fernando 31. lokakuuta 1345 Lissabon, Portugali
Kuollut:  22. lokakuuta 1383 (37 vuotta) Lissabon, Portugali
Puoliso:  Leonor Telles de Meneses
Lapset:  Beatriz Afonso Constanza Isabella
Suku:  Burgundi
Isä:  Pietari I
Äiti:  Constanze Manuel
Uskonto:  roomalaiskatolilaisuus
Ferdinand I (port. Fernando I o Formoso, o Inconstante); (31. lokakuuta 1345 Lissabon – 22. lokakuuta 1383 Lissabon, Portugalin kuningaskunta) oli Portugalin kuningas vuosina 1367–1383.
Suku ja avioliitto

Ferdinandin vanhemmat olivat kuningas Pietari I ja Kastilian prinsessa Constanza de Castillo (1339–1345) tai toisten tietojen mukaan Constanza Manuel de Villena (n.  1318–1349), joka oli Peñafielin herttua Don Juan Manuel (1282–1348) ja tämän toisen puolison Aragonian infanta, Villenan prinsessa Constanza, joka oli Aragonian kuningas Jaime II:n tytär.
Hän oli heidän toiseksi vanhin ja ainoa eloonjäänyt poika. Hänellä oli kolme sisarusta, joista vanhin sisar María (1342–1377) avioitui Aragonian infante Tortosan markiisin Fernandon kanssa sekä kuusi aviotonta sisaruspuolta isän muista suhteista, joista kaksi velipuolta tavoitteli Portugalin kruunua vuosien 1383–1385 ilman hallitsijaa olleen interregnumin aikana. Nuorimmasta aviottomasta velipuolesta Joãosta (s. 11. huhtikuuta 1357) tuli hänen seuraajansa valtaistuimelle hallitsijanimellä Juhana I.
Avioliitto

Ferdinandin puoliso oli vuodesta 1372 lähtien Leonór Teles de Meneses (n. 1350–1386), joka oli aatelissukuisten Martim Afonso Telo de Menesesin ja Aldonça Eanes de Vasconcelosin tytär. Hän oli avioitunut vuonna 1365 João Lourenço da Cunhan (k. noin 1385), Pombeiron herran kanssa, ja heillä oli poika nimeltä Álvaro da Cunha, jonka sukulaisuus Leonóriin yritettiin myöhemmin salata.
Leonór oli vielä naimisissa tavatessaan kuningas Ferdinandin ja tämä yritti saada paavi Gregorius XI:tä avioliiton mitätoinnin liian läheisen sukulaisuuden perusteella. Vuonna 1379 Ferdinand takavarikoi aviopuolison omaisuuden ja tämän oli pakko lähteä maanpakoon. João Lourenço da Cunha palasi takaisin vasta kuninkaan kuoltua ja sai omaisuutensa takaisin sekä pystyi testamenttaamaan sen pojalleen.
Ferdinandille ja Leonórille syntyi kolme lasta:
infanta, kruununprinsessa Beatriz (1373–1420), Portugalin perijätär, avioitui vuonna 1383 Kastilian kuningas Juhana I:n kanssa
infante, kruununprinssi Afonso (1382), kuoli neljän päivän ikäisenä
infanta, prinsessa Constanza (1383), kuoli muutaman päivän ikäisenä
Lisäksi Ferdinandilla oli avioton tytär nimeltä tuntemattoman naisen kanssa:
Isabel (1364–1395), avioitui Gijónin ja Noreñan kreivi Alfonso Enríquezin, Henrik II Äpärän aviottoman pojan kanssa
Kuningas

Ferdinand I:n noustessa valtaistuimelle vuonna 1367 Portugalin talous oli huonolla tolalla, koska se ei ollut vieläkään toipunut vuosina 1348 ja 1349 riehuneen ruton vaikutuksista. Ferdinand määräsi vuonna 1375 viljelykelpoisen maan omistajat joko viljelemään maata itse tai myymään tai vuokraamaan sen jollekin viljelyhalukkaalle. Samalla hän määräsi kaikki toimettomat ryhtymään maanviljelijöiksi. Hän antoi laivanrakentajille luvan kaataa puutavaraa valtion metsistä ja vapautti kauppalaivat veroista ensimmäisellä matkallaan. Hän perusti myös laivanvakuutusyhtiön. Toimenpiteet kohensivat maan taloutta.
Ferdinandin valtakaudella Portugali kävi kolme sotaa Kastiliaa vastaan. Kastilian kuningas Pietari I Julman kuoltua vuonna 1369 Ferdinand tavoitteli Kastilian kruunua äitinsä, Kastilian prinsessa Constanzan perinnön perusteella. Henrik II Äpärä liittolaisineen löi Portugalin joukot vuosina 1371 ja 1373.
Perintö

Vuonna 1383 vain muutamaa kuukautta ennen Ferdinandin kuolemaa tehtiin sopimus, jolla Ferdinandin ainoa eloon jäänyt laillinen perillinen, kruununprinsessa Beatriz naitettiin Kastilian Juhana I:lle, ja tämä luopui oikeuksistaan Portugalin kruunuun. Avioliittosopimuksen mukaan pari hallitsisi Portugalin kuningaskuntaa yhdessä, kunnes parin (mahdollisesti syntyvä) poika täyttäisi 14 vuotta, jolloin tästä tulisi kuningas. Jos pari ei saisi poikalasta, Portugalin kuninkuus päätyisi Kastilian kuninkaalle. Beatrizin lähdettyä Kastiliaan Portugalin sijaishallitsijana toimi Beatrizin äiti, leskikuningatar Leonór Teles.lähde?
Ferdinandin velipuoli Juhana I löi kastilialaiset Aljubarrotan taistelussa elokuussa 1385 ja nousi Portugalin valtaistuimelle vuonna 1385.