stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Grigorovitš
Lentokoneet

Grigorovitš M-1 lentovene, 1913
Grigorovitš M-2 lentovene
Grigorovitš M-3 lentovene
Grigorovitš M-4 lentovene
Stetinin M-5 eli Grigorovitš M-5 lentovene, 1914
Grigorovitš M-6 lentovene
Grigorovitš M-7 lentovene
Grigorovitš M-8 lentovene
Grigorovitš M-9 lentovene, aseistettu konekiväärillä vuonna 1915 ja tykillä vuonna 1916
Grigorovitš M-10 lentovene
Grigorovitš M-11 lentovene-hävittäjä, 1916
Grigorovitš M-12 lentovene
Grigorovitš M-13 lentovene
Grigorovitš M-14 lentovene
Grigorovitš M-15 lentovene
Grigorovitš M-16 lentovene talvivarustuksella
Grigorovitš M-17 lentovene
Grigorovitš M-18 lentovene
Grigorovitš M-19 lentovene
Grigorovitš M-20 lentovene
Grigorovitš M-21 lentovene
Grigorovitš M-22 lentovene
Grigorovitš M-23 lentovene
Grigorovitš M-24 lentovene
Grigorovitš ROM-1 lentovene
Grigorovitš ROM-2 lentovene
Grigorovitš MK-1 lentovene
Grigorovitš MRL-1 lentovene
Grigorovitš MR-2 lentovene
Grigorovitš MR-3 lentovene
Grigorovitš MR-5 lentovene
Grigorovitš MUR-1 lentovene
Grigorovitš MU-2 lentovene
Grigorovitš MUR-2 lentovene
Grigorovitš PI-1 (Pushechny Istrebitel) hävittäjä, 1930-1933
Grigorovitš SUVP matkustajalentokone
Grigorovitš TB-5 pommittaja
Grigorovitš TSh-1 maataistelukone
Grigorovitš TSh-2 maataistelukone
Grigorovitš DI-3 saattuesuojahävittäjä
Grigorovitš I-Z hävittäjä
Grigorovitš IP-1 maataistelukone
Grigorovitš I-1 hävittäjä
Grigorovitš I-2 ja I-2bis hävittäjä
Polikarpov I-5 hävittäjä
HMS Hyacinth

HMS Hyacinth voi tarkoittaa seuraavia Britannian kuninkaallisen laivaston aluksia:
HMS Hyacinth (1806) oli 18-tykkinen Cormorant-luokan sluuppi
HMS Hyacinth (1829) oli sluuppi
HMS Hyacinth (1881) oli Satellite-luokan korvetti
HMS Hyacinth (1898) oli Highflyer-luokan panssarikansiristeilijä
HMS Hyacinth (K84) oli Flower-luokan korvetti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”HMS Hyacinth”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
HMS Ulster (R83)

| HMS Ulster |
| --- | --- |
 HMS Ulster vuonna 1943

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Swan Hunter, Wallsend
Kölinlasku:  12. marraskuuta 1941
Laskettu vesille:  9. marraskuuta 1942
Palveluskäyttöön:  30. kesäkuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  romutettavaksi 1980
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 806 t (standardi) 2 091 t (max)
Pituus:  111 m
Leveys:  10,9 m
Syväys:  3 m
Koneteho:  40 000 hv
Nopeus:  37 solmua (69 km/h)
Miehistöä:  180
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 4,7" Mk XII CP Mk XXII -asennuksina 2 × Bofors 40 mm kaksiputkisena Mk IV asennuksena 2 × Oerlikon 20 mm kaksiputkisena Mk V asennuksena 2 × 20 mm Oerlikon yksiputkisina Mk III asennuksina 8 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Ulster (viirinumerot R83 ja F83) oli Britannian kuninkaallisen laivaston U-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa ja sen jälkeen tyypin 15 nopeaksi sukellusveneentorjuntafregatiksi muutettuna viirinumerolla F83.
Valmistus

Alus tilattiin 12. kesäkuuta 1941 sodan ajan hätäohjelmassa (engl. War Emergency Programme) Swan Hunterilta Wallsendistä, missä köli laskettiin 12. marraskuuta. Alus laskettiin vesille 9. marraskuuta 1942 ja valmistui 30. kesäkuuta 1943.
Palvelus

Alus saapui elokuussa 1945 Chathamiin, jossa se poistettiin palveluksesta. Alus siirrettiin lokakuussa Chathamin telakalle, mistä se palasi palvelukseen helmikuussa 1946 poikien koulutusalukseksi Kotilaivastoon. Alus siirrettiin toukokuussa 1950 Dartmouthin koulutuslaivueeseen kadettien ja alipäällystön kouluttamiseksi. Se siirrettiin tammikuussa 1951 edelleen Plymouthiin sijoitettuun hävittäjistä koottuun paikallislaivueeseen koulutukseen, koeajoihin ja valvontatehtäviin. Alus poistettiin joulukuussa 1952 palveluksesta ja sijoitettiin Devonportin reserviin.
Alus valittiin muutettavaksi tyypin 15 sukellusveneentorjuntafregatiksi. Se valmisteltiin muutostöitä varten ja hinattiin Chathamin telakalle, jossa muutostyöt aloitettiin 1954. Alus aloitti 1956 koeajot, joiden päätyttyä se määrättiin palvelukseen 8. fregattilaivueeseen. Alus palautettiin 7. maaliskuuta 1957 palvelukseen 8. fregattilaivueeseen. Se aloitti 19. elokuuta 1958 Länsi-Intian aseman vartioaluksena. Se määrättiin reserviin sijoitettavaksi 1963 ja poistettiin palveluksesta syyskuussa sijoitettuna Plymouthin reserviin.
Alus palasi 15. heinäkuuta 1965 palvelukseen sijoitettuna 2. fregattilaivueeseen. Syyskuussa 1966 alus siirrettiin Devonportin telakalle huollettavaksi, jolloin sille siirrettiin HMS Urchinin peräosa. Alus poistettiin 1967 palveluksesta sijoitettuna Portsmouthiin HMS Dryadin navigoinnin koulu- ja kokeilualuksena.
Alus poistettiin 1977 palveluksesta. Se hinattiin Plymouthiin alokkaiden koulualukseksi liitettynä HMS Raleighiin. Koulutus aluksella päättyi 1979 ja se sijoitettiin poistolistalle. Alus myytiin 4. elokuuta 1980 T. W. Wardille romutettavaksi ja hinattiin romuttamolle Inverkeithingiin, jonne se saapui 2. marraskuuta.
Grand Cru

| Grand Cru |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  yksityinen
Perustettu:  2011
Toimitusjohtaja:  Markus Pasula
Kotipaikka:   Helsinki, Suomi
Toimiala:  videopeliteollisuus
Kotisivu:  www.grandcrugames.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Grand Cru on vuonna 2011 perustettu suomalainen pelitalo, jonka kotipaikka on Helsingin Kallio.
Ennen ensimmäisen pelinsä julkaisemista Grand Cru sai kerättyä rahoitusta yhteensä yli 12 miljoonaa euroa, joista 8,3 miljoonaa euroa tuli vuoden 2013 rahoituskierroksella. Rahoituksen saamiseen vaikutti yrityksen kuuden perustajajäsenen kokemus: viisi jäsentä tuli lakkautetusta Mr. Goodlivingistä ja yksi Sulakkeesta.
Reaaliaikainen hiekkalaatikkopeli Supernauts julkaistiin Suomessa joulukuussa 2013, mutta se oli julkaistu jo aiemmin samana vuonna Kanadassa ja Uudessa-Seelannissa. Pitkään kestäneen testimarkkinavaiheen jälkeen peli julkaistiin kansainvälisesti Applen laitteille kesäkuussa 2014. Peli saavutti alle viikossa miljoonan latauksen rajan. Julkaisuviikolla pelillä oli yli 250 000 aktiivista pelaajaa, mutta määrä väheni pian vain kymmeniin tuhansiin, jolloin pelin päivittäminen ei enää ollut kannattavaa. Kehityskuluja ei saatu katettua, joten työntekijöitä vähennettiin 36:sta 20:een. Supernauts lopetettiin liian korkeiden ylläpitokustannusten vuoksi vuoden 2015 lopussa.
Yhtiö julkaisi vuonna 2017 korttipeli Battlejackin, mutta yhtiön blogia tai Twitter-tiliä ei ole päivitetty vuoden 2016 jälkeen.
Pelit

| Peli | Vuosi | Pelialusta |
| --- | --- | --- |
| Supernauts | 2013 | iOS |
| Battlejack | 2017 | iOS, Android |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Haapamäen yhteiskoulu

Haapamäen yhteiskoulu on vuonna 1907 perustettu, nykyään yhtenäiskouluna (luokka-asteet 0-9) toimiva oppilaitos Keuruulla. Koulu  vietti satavuotisjuhliaan 1. syyskuuta 2007. Haapamäen yhteiskoulussa oli syyslukukauden 2007 alussa 180 oppilasta.
Haapamäen yhteiskoulun aiempi, vuonna 1909 valmistunut koulurakennus.
Haapamäen yhteiskoulu toimi aluksi kansakoulun rakennuksessa, mutta vuonna 1909 yhteiskoululle valmistui jugendtyylistä vaikutteita saanut puinen koulurakennus (Riihontie 1, Haapamäki). Se oli koulukäytössä vuoteen 1966 saakka. Nyttemmin Keuruun museo järjestää tässä Haapamäen vanhassa yhteiskoulussa kesänäyttelytoimintaa yhteistyössä paikallisten yhteisöjen ja taiteilijoiden kanssa.
Haapamäen yhteiskoulu on Keuruun ensimmäinen keskikoulu ja lukio, ja se on eräs Suomen vanhimmista maaseutuoppikouluista. Koulu toimi aluksi viisiluokkaisena, mutta se sai laajentumisluvan kahdeksanluokkaiseksi jo 31. lokakuuta 1919.
Risteysasemapaikkakunnalle sijoitettu yhteiskoulu palveli Keuruun ohella myös Mäntän, Vilppulan, Ruoveden, Multian, Ähtärin, Virtain ja muidenkin kuntien oppikoulun käymisen tarvetta. Haapamäen yhteiskoulussa vuonna 1907–1919 käyneistä oppilaista 63,2 % oli nykyisen Keski-Suomen alueelta, Hämeen läänistä (pääasiassa Kolhosta) oli kotoisin 19 % oppilaista ja Turun ja Porin sekä Uudenmaan lääneistä tuli 2,7 % oppilaista. Laaja oppilasalue oli mahdollinen koulun edullisen sijainnin vuoksi. Haapamäelle päästiin vaivatta etelästä, pohjoisesta, lännestä ja idästä ajan tehokkaimmalla kulkuneuvolla, junalla.
Yhteiskoulun nykyrakennus sijaitsee osoitteessa Riihontie 15.
Keuruun kirkonkylässä alkoi lukiokoulutus vasta vuonna 1963. Kaupungissa oli kevääseen 2007 asti kaksi lukiota, joista Haapamäen yläasteella ja lukiossa oli noin 250 oppilasta ja 22 opettajaa. Haapamäen lukio yhdistettiin kesällä 2007 Keuruun lukioon.
Aiheesta muualla

Haapamäen yhteiskoulu (peda.net)
Heikkilä (Kuortane)

| Heikkilä |
| --- | --- |
 Heikkilä
 Koordinaatit: 62°44.075′N, 23°31.106′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaa
Kunta:  Kuortane
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Heikkilä on yksi Kuortaneen kylistä. Se sijaitsee kunnan eteläosissa Lapuanjoen molemmin puolin. Heikkilä rajoittuu pohjoisessa Mäyryyn ja Leppälänkylään, idässä Löyään ja Alavuden kaupunkiin, etelässä Ylipäähän sekä lännessä Luhtalaan ja Kivenmäkeen .
Heikkilässä on noin 200 asukasta. Kylässä oli aiemmin oma ala-aste, Heikkilän koulu, jonka tiloista osa on nykyään kyläläisten käytössä. Heikkilässä on myös pallokenttä, lentopallokenttä, uimaranta, pyöräilyreitti sekä luistinrata. Kylän alueella sijaitsee myös lounaskahvila Kuhapirtti.
Haapamäen rata

Haapamäen rautatieasema.
Haapamäen rata on yhteisnimitys niille Suomen rataverkon rataosuuksille, joiden toinen pääteasema on Haapamäki. [lähde? ] Näitä rataosuuksia ovat Haapamäki–Tampere, Haapamäki–Jyväskylä, Haapamäki–Seinäjoki sekä pääosin lakkautettu Haapamäki–Pori-rata.
Historia

Haapamäen radan ensimmäinen osuus, Tampere–Haapamäki–Seinäjoki, valmistui vuonna 1882. Tämä rataosuus oli osa Helsingistä Pohjanmaan kautta Kelloselkään johtavaa päärataa aina vuoteen 1971 saakka, jolloin oikorata Tampereelta Parkanon kautta Seinäjoelle otettiin käyttöön.
Haapamäki–Jyväskylä-rata valmistui vuonna 1897 ja heti seuraavana vuonna rataa jatkettiin Jyväskylästä Suolahteen. Viimeisenä Haapamäellä risteävistä rataosista valmistui rataosuus Haapamäki–Pori, 12. marraskuuta 1938.
Haapamäki oli strategisesti merkittävä rautatieasema Suomen sisällissodassa vuonna 1918. Valkoisten Etelä-Pohjanmaalla ja Vaasassa sijainneiden tukialueiden yhteys Karjalan rintamalla taistelleisiin joukko-osastoihin kulki Haapamäki - Pieksämäki -radan kautta. Jos punaiset olisivat saaneet Haapamäen vallattua, valkoinen Suomi olisi jaettua kahtia. Se olisi nopeasti johtanut punaisten voittoon Karjalan rintamalla.
Haapamäki oli 1970-luvun alkuun asti Suomen merkittävimpiä risteysasemia, mutta autoistuminen ja Parkanon kautta kulkevan oikoradan valmistuminen olivat alkusysäys liikenteen vähenemiselle. Liikenne väheni entisestään vuonna 1977, kun Tampereen ja Jyväskylän välinen liikenne siirtyi Jämsän kautta kulkevalle oikoradalle. Vuonna 1985 lakkautettiin liikenne Haapamäki–Pori-radalla lukuun ottamatta Niinisalon ja Kihniön sekä Porin ja Ruosniemen välisiä osuuksia.
Rataosilla sattuneet onnettomuudet
http://vaunut.org/kuva/139098?a=1#:~:text=https%3A//fi.wikipedia.org/wiki/%25C3%2584ht%25C%E2%80%8B3%25A4rin_junaturma
Dm12 4410 syttyi tuleen  27. kesäkuussa 2012 Asunnassa.
Dm12 4405:n moottoritilassa syttyi tulipalo Tuurissa 30. elokuuta 2013. Juna oli matkalla Jyväskylästä Seinäjoelle.
Dm12 4412 syttyi tuleen tasoristeysonnettomuudessa Mänttä-Vilppulassa 14. toukokuuta 2020 traktorin törmätessä junaan. Juna oli matkalla Tampereelta Jyväskylään. Junassa olleet kolme matkustajaa ja kuljettaja eivät loukkaantuneet, mutta traktorin kuljettaja loukkaantui lievästi.
Dm12 4406 oli osallisena tasoristeysonnettomuudessa, jossa henkilöauto törmäsi kiskobussin kylkeen Kulmalan tasoristeyksessä Kitusuontiellä Mänttä-Vilppulassa 18. elokuuta 2020.[25] Onnettomuudessa loukkaantui kolme henkilöauton matkustajaa, jotka toimitettiin sairaalaan.
Dm12 4404:ssä havaittiin savunmuodotusta generaattorin laakerista Alavudella 19. heinäkuuta 2021.
Dm12 4402 syttyi toistamiseen 6. lokakuuta 2022 Seinäjoen rautatieasemalla. Palo syttyi ilmeisesti kiskobussin vaihteistosta. Kiskobussin matkustamoa paloi noin neliömetrin verran, jonka lisäksi savu ja sammutusjauhe sotkivat sen. Palon jälkeen kaikki Dm12-moottorivaunut poistettiin liikenteestä kaluston tarkastuksen ajaksi mahdollisen paloalttiuden vuoksi, jonka seurauksena junavuorot korvattiin linja-autoilla sekä takseilla
HS Technik

HS Technik Motorsport on itävaltalainen pikkuformulatalli. Talli perustettiin vuonna 2002. Talli on kilpaillut mm Itävallan F3 Cup ja Formula 3 Euroseries-sarjoissa. Tallin kuljettaja Tom Dillmann voitti Saksan F3-sarjan mestaruuden vuonna 2010. Nykyään talli kilpailee Saksan F3-sarjassa HS Engineering nimellä.
Hannu Koivisto

Hannu Hermanni Koivisto (s. 17. helmikuuta 1995, Oulu) on suomalainen salibandymaalivahti. Hän on edustanut koko uransa ajan F-liigassa pelaavaa OLS Salibandya.
Koivisto on voittanut uransa aikana A-junioreiden suomenmestaruuden.
Koivisto oli yli kaksi vuotta sivussa loukkaantumisten takia, mutta palasi maalin suulle 7. lokakuuta 2018 KooVeeta vastaan. Kaudella 2020-2021 Koivisto ei ole enää OLS:n kokoonpanossa.
Glee
Tuotanto

Sarjan pilottijakso esitettiin Yhdysvalloissa American Idolin jälkeen 19. toukokuuta 2009. Varsinaisesti ohjelman ensimmäinen kausi käynnistyi 9. syyskuuta 2009. Saman vuoden joulukuussa sarja jäi neljän kuukauden tauolle ja palasi ohjelmistoon huhtikuussa 2010. Sarjan toinen tuotantokausi alkoi syksyllä 2010. Sarjaa esittävä televisiokanava Fox ilmoitti 23. toukokuuta 2010 – ennen kuin edes sarjan ensimmäinen tuotantokausi oli ehtinyt päättyä – että sarja jatkuu kolmannelle tuotantokaudelle.
Suomessa sarjaa ovat esittäneet Sub, AVA ja Kutonen. Sarjan esittäminen alkoi Suomessa 16. lokakuuta 2010. Sarja on tilattu kymmeniin eri maihin, muun muassa Isoon-Britanniaan, Ruotsiin, Italiaan, Japaniin, Uuteen-Seelantiin ja Turkkiin.
Sarja on kerännyt paljon positiivista palautetta kriitikoilta. Se on voittanut lukuisia palkintoja, muun muassa parhaan komediasarjan Golden Globe -palkinnon. Näyttelijä Jane Lynch on palkittu roolistaan Golden Globe ja Primetime Emmy -palkinnoilla. Chris Colfer on voittanut roolistaan Golden Globen. Neil Patrick Harris ja Gwyneth Paltrow ovat molemmat voittaneet vierailevan näyttelijän Primetime Emmy -palkinnot.
Musiikki

Sarjassa kuullaan ja esitetään paljon musiikkia. Suurin osa näyttelijöiden sarjassa esittämistä kappaleista on coverversioita tunnetuista popkappaleista ja musikaalisävelmistä. Sarjan musiikkia on julkaistu useilla albumeilla sekä ladattavassa muodossa nettikaupoissa.
Musiikki > Albumit

Glee: The Music, Volume 1 (2009)
Glee: The Music, Volume 2 (2009)
Glee: The Music, Volume 3 Showstoppers (2010)
Glee: The Music, The Christmas Album (2010)
Glee: The Music, Volume 4 (2010)
Glee: The Music, Volume 5 (2011)
Glee: The Music Presents the Warblers (2011)
Glee: The Music, Volume 6 (2011)
Glee: The 3D Concert Movie (2011)
Glee: The Music, The Christmas Album, Volume 2 (2011)
Glee: The Music, Volume 7 (2011)
Glee: The Music, The Graduation Album (2012)
Glee: The Music, Season 4, Volume 1 (2012)
Glee: The Music, The Christmas Album Volume 3 (2012)
Glee Sings the Beatles (2013)
Musiikki > EP:t

Glee: The Music, The Power of Madonna (2010)
Glee: The Music, Journey to Regionals (2010)
Glee: The Music, The Rocky Horror Glee Show (2010)
Glee: The Music, Love Songs (2010)
Glee: The Music, Dance Party (2011)
Britney 2.0 (2012)
Glee: The Music Presents Glease (2012)
The Quarterback (2013)
Tarina

Sarjan tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen William McKinley High Schooliin Liman kaupungissa Ohiossa. Koulun popmusiikkia ja musikaalisävelmiä esittävä glee-kuoro on ollut vaikeuksissa jo vuosien ajan. Kun kuoronvetäjän paikka vapautuu, kouluaikanaan kuorossa laulanut espanjanopettaja Will Schuester päättää nostaa kuoron takaisin huipulle. Kuorolaisia pidetään koulun pohjasakkana, joten kuoroon liittyy aluksi vain pieni joukko oppilaita. Kuoro alkaa kuitenkin harjoitella tulevia aluekilpailuja varten. Vaikeuksia heille aiheuttavat Willin ja kuorolaisten ajoittaiset erimielisyydet ja ongelmat sekä cheerleadingjoukkueen valmentaja Sue Sylvester, joka yrittää lakkauttaa kuoron.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sarjan virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Glee Subin sivustolla
Glee Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Glee TV.com-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
GleeKast-nettiradio
Great Artiste

Great Artisten keulatunnuksella varustettu rekonstruoitu B-29.
Great Artiste (suom. Suuri Taituri) oli B-29 -tyypin raskas amerikkalaisvalmisteinen pommituskone. Sen Victory-numeroselvennä oli #89. Konetta käytettiin tarkkailutehtäviin, sillä siitä pudotettiin havainnointilaitteita jotka muun muassa mittasivat räjähdysvoimaa sekä sen synnyttämää paineaaltoa. Koneen päällikkönä oli tuolloin toiminut kapteeni Frederick C. Bock, jonka vastuulla oli lentomiehistö C-13. Ennen Hiroshimaan suuntautunutta hyökkäystä, oli kapteeni Robert Lewis'in ryhmä, miehistö C-9 tehnyt pommituslennon konventionaalisella aseella, niin kutsutulla korttelipommilla (lempinimi Kurpitsa) varustettuna Maizurun ratapihaa vastaan tällä koneella.
Kone nimettiin sen pommittajan, tuolloisen ilmavoimien kapteenin Kermit K. Beahanin mukaan. Hänen väitettiin osuvan tarkasti korkealta pieneen kohteeseen, nimitys viittasi myös menestykseen hurmurina.
#89 Great Artisten, B-29 -pommikoneen keulapiirros.
Great Artiste oli ollut normaalisti lentomiehistö C-15.n vakiolentokone. Yksikön komentajana toimi 393. raskaan pommituslaivueen päällikkö, majuri Charles W. Sweeney. Nagasakiin suuntautuneella atomipommituslennolla, sen sisarkoneella Bockscar:illa oli kaikkiaan kolme ohjaajaa: Sweeneyn lisäksi Charles Donald "Don" Albury sekä Frederick "Fred" John Olivi. Kaksi apupilottia saattoi olla sen johdosta, että Robert A. Lewis oli pitänyt lentolokia eli päiväkirjaa Hiroshimaan suuntautuneella lennollaan (jonka sitten myöhemmin myi). Pommin tuhovoiman todettuaan, tämä oli ollut suuresti järkyttynyt. Sweeney oli toiminut erikoislentohyökkäys numero 16:n päällikkönä, jossa pudotettiin imploosio-tyyppinen plutoniumpommi Nagasakiin 9. elokuuta 1945.
509. raskas erityispommitusrykmentti siirrettiin Japanin antauduttua Yhdysvaltain länsirannikolle, Roswelliin New Mexicoon. Great Artiste siirrettiin tämän jälkeen vielä Bikinin atolleille, ottamaan osaa Operaatio Crossroadsiin (suom. Operaatio Tienristeys).
Nagasakin atomipommin räjähdyspilvi, 9. elokuuta 1945.
Myöhemmin Great Artiste vaurioitui pahoin Goose Bayssa, Kanadan Labradorissa tapahtuneessa lento-onnettomuudessa. Koneen jäännökset myytiin romuksi.
Koneen miehitys Nagasakin hyökkäystehtävään liittyen

Kapt. Frederick C. Bock, koneen ohjaaja ja koneen päällikkö
Ltn. Hugh C. Ferguson, apuohjaaja
Ltn. Leonard A. Godfrey, navigaattori eli koneen suunnistaja
Ltn. Charles Levy, koneen pommittaja
Ylik./Vääp. Roderick F. Arnold, lentomekaanikko
Kers. Ralph D. Belanger, koneen apumekaanikko
Kers. Ralph D. Curry, radisti, sähköttäjä
Kers. William C. Barney, tutkamies
Kers. Robert J. Stock, taka-ampuja, perän kk:t
Koneen tarkkailijat: [11]
Värv. kers. Walter Goodman
Lawrence H. Johnston (oli ainut kaikkien 3:n ydinräjähdyksen silminnäkijä)
William L. Laurence, New York Timesin reportteri, lehtimies (sai tästä myöhempänä Pulitzerin lehdistöpalkinnon)
Käännös suomeksi
Great Andamanese

| Great Andamanese |
| --- | --- |
 Kuva vuodelta 1876, kuvaaja Edward Horace Man.
Väkiluku:  53
Asuinalueet:  nykyisin Strait Island, Andamaanit
Kielet:  andamaanilaiset kielet
Uskonnot:  ?
Great Andamanese (kirjaimellisesti "suurandamaanit", hindiksi अण्डमानी) on englanninkielinen yhteisnimitys toisiinsa liittyville alkuperäisheimoille tai ryhmille, jotka elivät Great Andamanin saaristossa eli Andamaanien suurimmilla saarilla. Heimoja yhdisti samankaltainen heimokulttuuri ja toisilleen sukua olevat kielet. Kielitieteilijät jakavat Great Andamanesen kieliryhmän kymmeneen kieleen tai murteeseen: aka-bea, akar-bale, aka-kede, aka-kol, a-pucikwar, oko-juwoi, aka-cari, aka-kora, aka-jeru, aka-bo.
Brittien saapuessa Andamaaneille heimolaisia oli yli 5 000. Nykyään Great Andamanese -ryhmään kuuluu Survival Internationalin mukaan 53 ihmistä. VOGA:n raportissa (päivätty 13.1.2006) luetellaan 50 ihmistä ja neljä ulkopuolelta yhteisöön muuttanutta. Jäljelle jääneet heimolaiset asuvat nykyisin pienellä Strait Islandilla. Heimolaisista enää muutama osaa puhua Great Andamanese -heimon omaa kieltä.
Aiheesta muualla

Vanishing Voices of the Great Andamanese (VOGA) (Arkistoitu – Internet Archive), professori Anvita Abbin (Jawaharlal Nehrun yliopisto, New Delhi) johtaman projektin aineisto
HSV

HSV-värimallin graafinen esitys
HSV (lyhenne sanoista Hue, Saturation, Value) tai HSB (lyhenne sanoista Hue, Saturation, Brightness) on värimalli, jossa väri kuvataan sävyn, kylläisyyden ja kirkkauden arvoina. HSV-värimallia voidaan käyttää värien säätöön monissa kuvankäsittelyyn tarkoitetuissa ohjelmissa.
Gleb Uspenski

Nikolai Jarošenkon vuonna 1884 maalaama Gleb Uspenskin muotokuva.
Gleb Ivanovitš Uspenski (ven. Глеб Ива́нович Успе́нский, 25. lokakuuta 1843 Tula –  6. huhtikuuta 1902 Pietari) oli venäläinen kirjailija.
Gleb Uspenski syntyi virkamiesperheeseen. Hän opiskeli Pietarin ja Moskovan yliopistoissa, mutta ei varojen puutteen takia suorittanut loppututkintoa.
Uspenskin ensimmäiset teokset ilmestyivät vuonna 1862. Hänen kirjoituksiaan julkaistiin Russkoje slovo ja  Sovremennik -lehdissä, ja vuonna 1868 hänestä tuli yksi Otetšestvennyje zapiskin toimittajista. Kertomus- ja kuvauskokoelmissaan kuten Nravy Rasterjajevoi ulitsy (”Rasterjajevajakadun tapoja”, 1866) ja Razorenje (”Perikato”, 1869–1871) Uspenski kuvasi työläisten, porvariston ja aatelittoman sivistyneistön elämää.
1870-luvulla Uspenski matkusteli ulkomailla ja tutustui narodnikkien edustajiin herättäen epäilyksiä viranomaisissa. Tuotannossaan hän keskittyi kuvaamaan kriittisesti maaseudun elämää maaorjien vapauttamisen jälkeen. Tämän ajan kertomus- ja kuvauskokoelmia ovat Novyje vremena, novyje zaboty (”Uusi aika, uudet huolet”), Iz derevenskogo dnevnika (”Maaseudun päiväkirjasta”, 1877–1880), Krestjanin i krestjanski trud (”Talonpoika ja talonpojan työ”, 1880), Vlast zemli (”Maan valta”, 1882) ja Koi pro tšto (”Yhtä ja toista, 1886–1887). Venäläisen sivistyneistön henkisistä pyrinnöistä kertovat kokoelmat Bez opredeljonnyh zanjati (”Vailla vakituista ammattia”, 1881) ja Volei-nevolei (”Vastoin tahtoaan”, 1884). Myöhäisvaiheen kansankuvauksia ovat Živyje tsifry (”Elävät luvut, 1888) ja Pojezdki k pereselentsam (”Matkoja siirtolaisten luo”, 1888–1889). 1890-luvun alussa Uspenski sairastui henkisesti ja joutui luopumaan kirjoittamisesta.
Uspenskin tyyliltään realistinen tuotanto on luonteeltaan kantaa ottavaa ja taiteellisesti ansiokasta. Häntä on pidetty yhtenä merkittävimmistä venäläisistä kirjailijoista. Tšudovon lähellä, jossa Uspenski asui vuodesta 1880 lähtien, on hänelle omistettu museo.
Suomennettu tuotanto

Shekki-kirja (Knižka čekov), suom. L. Helo, antologiassa: Venäläistä klassillista kirjallisuutta, toimittanut Urho Ruhanen. Leningrad: Kirja 1934
Aiheesta muualla

Gleb Uspenskin teoksia Lib.ru-sivustolla (venäjäksi)