stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iisalmen terveyskampus
Sairaalan historia

Iisalmen sairaalan alue rakennettiin silloiselle Iisalmen maalaiskunnan alueelle vuonna 1958. Sairaalaa alettiin suunnittelemaan ensimmäisen kerran jo 1930-luvun loppupuolella. 1950-luvun alussa Iisalmen maalaiskunta pani vireille useiden kuntien yhteisen sairaalan perustamishankkeen. Aluksi suunnitelmassa olivat mukana Iisalmen maalaiskunta, kaupunki, Vieremä ja Sonkajärvi. Sonkajärvi jättäytyi pois hankkeesta 1951. Iisalmen kunnallissairaalan kuntainliitto perustettiin vuonna 1954. Arkkitehdiksi pyydettiin Reino Koivula, joka palattuaan Amerikkaan tekemältään opintomatkaltaan oli Helsingin Sanomien haastattelussa sanonut olevansa valmis suunnittelemaan uutta sairaalaa näyttääkseen, että hyvä sairaala on mahdollista tehdä huomattavasti halvemmalla kuin sairaalat yleensä Suomessa rakennettiin. Johtokunta ohjeistikin arkkitehdin suunnittelemaan sairaalan siten, että kaikkia turhia kustannuksia ja ylellisyyttä oli vältettävä. Sairaalasta suunniteltiin ensin 60-paikkaista, mutta Sonkajärven tultua uudelleen mukaan hankkeeseen suunnitelmat tehtiin 90 paikkaiselle sairaalalle. Suunnitteluvaiheessa toivottiin, että 1957 tulisi voimaan uusi laki, joka mahdollistaisi aluesairaalan saamisen Iisalmeen. Silloin valtio maksaisi 50 prosenttia perustamis- ja 40 prosenttia käyttökustannuksista. Laki lykkääntyi vuodella, mutta uusi sairaala lopulta hyväksyttiin aluesairaalaksi ja se sai nimekseen Iisalmen aluesairaala. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1957, ja niihin saatiin 8 milj. markan työttömyyslaina. Kaupunki lakkautti oman sairaalansa ja synnytyslaitoksensa 1958 lopussa ja suurin osa niiden henkilökunnasta siirtyi uuden aluesairaalan palvelukseen. Aluesairaalan tilavuus oli suunnitelmien mukaan 22 000 m3 ja kustannusarvion loppusumma 270 milj. markkaa. Aluesairaalassa toimi sisätauti-, synnytys- ja naistentautien, sekä kirurginen osasto. Lääkäreitä oli sairaalan alkuvaiheessa neljä ja muuta hoitohenkilökuntaa 69 henkeä. Aluesairaalaan piiriin tulivat myöhemmin mukaan Lapinlahti, Pyhäjärvi ja Pielavesi 1960-luvun alkupuolella. Uusi sairaala palveli näin ollen laajalti Ylä-Savon kuntia. Myöhemmin 1960- ja 1970-luvuilla sairaalaa laajennettiin.
Nykyhetki ja tulevaisuus

Iisalmen sairaalassa toimii 24 h päivystys, sekä eri erikoisalojen vuodeosastoja. Iisalmen sairaalan leikkaustoiminta käsittää pienimuotoisia, ei-yleisanestesiassa tehtäviä kirurgisia toimenpiteitä. Suomen Terveystalo Oy tuotti toimenpidekirurgisia palveluja Iisalmen sairaalassa, mutta toiminta siirtyi takaisin Ylä-Savon sote-kuntayhtymälle vuonna 2020. Lisäksi sairaalassa on eri erikoisalojen poliklinikoita.
Mielenterveys- ja päihdepalvelujen osastot sekä selviämisasema siirtyivät entisestä vanhasta ja sisäilmaltaan huonosta Koljonvirran sairaalasta Iisalmen sairaalaan. Ylä-Savon sote-kuntayhtymässä toimii psykiatrinen osasto ja riippuvuusosasto Iisalmen sairaalan ensimmäisessä kerroksessa. Psykiatrian lääkäripäivystys loppui Iisalmessa vuonna 2018, ja mielenterveyslain mukainen, tahdosta riippumaton sairaalahoito keskittyi Pohjois-Savon sairaanhoitopiirissä kokonaan KYS:n Julkulan sairaalaan. Iisalmen sairaalan osastoilla psykiatrinen hoito on jatkunut vapaaehtoispohjalta.
Iisalmeen rakennetaan uutta terveyskampusta, jonka on määrä valmistua syksyllä 2021. Syksyllä 2021 valmistuvaan rakennukseen tulee tilat lääkäripäivystykselle, leikkaustoiminnalle sekä laboratoriolle ja röntgenille. Tämän jälkeen vuorossa on vanhan sairaalarakennuksen peruskorjaus ja osittainen purkaminen, ja viimeisenä rakennetaan uusi pysäköintialue, näillä näkymin vuosina 2023–2024.
Iisalmen terveyskeskus (vasemmalla) ja Iisalmen sairaalaa (oikealla) elokuussa 2020. Kuvan keskiosassa on nähtävissä terveyskampuksen rakenteilla olevan, vuonna 2021 valmistuvaksi suunnitellun uudisrakennuksen rakennustöiden suojarakenteita.
San Juanin maanjäristys

| San Juanin maanjäristys |
| --- | --- |
 Maanjäristyksen tuhoja San Juanin kaupungissa.
Päivämäärä:  15. tammikuuta 1944
Magnitudi:  7,4 (Mw)
Episentrumin sijainti:  31.5°S, 68.6°W
Maat, joihin vaikutukset ulottuivat:   Argentiina
Henkilövahingot:  8 000–10 000 kuollutta, ainakin 12 000 loukkaantunutta.
Järistyksessä loukkaantuneita hoidettiin taivasalla sairaalan romahdettua.
San Juanin maanjäristys, jota pidetään Argentiinan historian vakavimpana luonnonmullistuksena, tapahtui 15. tammikuuta 1944 San Juanin maakunnassa, joka sijaitsee maan länsiosassa.
Suuri osa San Juanin kaupungista tuhoutui, minkä lisäksi Mendozan maakunnassa kärsittiin aineellisia vahinkoja. Vaikutukset huomattiin myös Córdoban, La Riojan ja San Luisin maakunnissa.
World Youth Alliance

| World Youth Alliance |
| --- | --- |
Perustettu:  25. maaliskuuta 1999
Perustaja:  Anna Halpine
Tyyppi:  kansalaisjärjestö
Kotipaikka:  New York, Yhdysvallat
Aiheesta muualla
Sivusto
World Youth Alliance (lyh. WYA) on vuonna 1999 New Yorkissa sijaitseva kansainvälinen nuorten kansalaisjärjestö, joka pyrkii edistämään yksilön oikeuksiin, perheen yhteenkuuluvuuteen sekä henkilökohtaiseen kehitykseen perustuvaa elämäntapaa. Järjestön jäseneksi voi liittyä 10–30-vuotiaat nuoret. 2000-luvun alussa järjestöllä oli yli miljoona jäsentä yli sadassa maassa.
WYA työskentelee kansainvälisissä instituutioissa, kuten YK:ssa, Euroopan unionissa ja Amerikan valtioiden järjestöissä. World Youth Alliance kouluttaa nuoria ihmisoikeuksiin ja diplomatiaan liittyvissä kysymyksissä sekä tukee alueellisia koulutustapahtumia sekä vuosittaista kansainvälistä solidaarisuusfoorumia. Järjestö julkaisee myös Esperanza!-lehteä.
Historia

World Youth Alliance perustettiin vuonna 1999 kanadalaisen musiikinopiskelija Anna Halpinen toimesta. Halpine ja muutamat muut jakoivat vaaleanpunaisia lentolehtisiä YK:ssa ja Halpine piti puheen kansainvälisessä väestö- ja kehityskonferenssissa. Halpinen mielestä YK:n erityisistuntoa hallitsivat aktivistit, jotka pyrkivät heikentämään vanhempien oikeutta ohjata lastensa koulutusta sekä heidän moraalista ja uskonnollista kehitystään. WYA avasi Euroopan toimiston vuonna 2001.
Dallas (vuoden 2012 televisiosarja)

| Dallas |
| --- | --- |
 Dallas -televisiosarjan logo.
Tyyli:  saippua draama
Kestoaika:  45 min
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   TNT  MTV3  AVA
Esitetty:  2. marraskuuta 2012 –
Tuotantokausia:  3
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Dallas oli yhdysvaltalainen vuosina 2012–2014 tehty televisiosarja. Sarja oli jatkoa vuosina 1978–1991 esitetylle samannimiselle sarjalle. Sarjan ensiesitys Yhdysvalloissa nähtiin kesäkuussa 2012. Toinen tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa keväällä 2013. Kolmas ja viimeinen kausi alkoi Yhdysvalloissa 24. helmikuuta 2014.
Suomessa sarjan kymmenosaisen ensimmäisen tuotantokauden esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 2. marraskuuta 2012. Sarjan toisen tuotantokauden esittäminen alkoi MTV3-kanavalla syksyllä 29. marraskuuta 2013. Kolmas tuotantokausi alkoi 14. maaliskuuta 2014.
Ensimmäisen tuotantokauden ensimmäinen jakso keräsi Suomessa 502 000 katsojaa. Kauden muut jaksot eivät kuitenkaan enää yltäneet viikoittain MTV3-kanavan 20 katsotuimman ohjelman joukkoon.
Eräs sarjan tähdistä, Larry Hagman, joka näytteli J.R. Ewingiä, menehtyi syöpään kesken toisen tuotantokauden ja tätä pidettiin kuoliniskuna sarjalle.
Jaksot > Ensimmäinen tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Alkuperäinen nimi | Ensiesitys (Suomessa) | Katsojaluvut (Suomessa) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Uusi sukupolvi | Changing of the Guard | 2. marraskuuta 2012 | 502 000 |
| 2. | Kovat panokset | Hedging Your Bets | 9. marraskuuta 2012 | – |
| 3. | Kaikella on hintansa | The Price You Pay | 16. marraskuuta 2012 | – |
| 4. | Näyttävät jäähyväiset | The Last Hurrah | 23. marraskuuta 2012 | – |
| 5. | Juonittelun mestari | Truth and Consequences | 30. marraskuuta 2012 | – |
| 6. | Viholliseni vihollinen | The Enemy of My Enemy | 7. joulukuuta 2012 | – |
| 7. | Vaarallinen viettelijätär | Collateral Damage | 14. joulukuuta 2012 | – |
| 8. | Paha palkitaan | No Good Deed | 21. joulukuuta 2012 | – |
| 9. | Perhe palasina | Family Business | 28. joulukuuta 2012 | – |
| 10. | Tyyntä myrskyn edellä | Revelations | 11. tammikuuta 2013 | – |
Jaksot > Toinen tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Alkuperäinen nimi | Ensiesitys (Suomessa) |
| --- | --- | --- | --- |
| 11. | Petoksen jäljet | Battle Lines | 29. marraskuuta 2013 |
| 12. | Käärme keskuudessamme | Venomous Creatures | 6. joulukuuta 2013 |
| 13. | Valheiden verkko | Sins of the Father | 13. joulukuuta 2013 |
| 14. | Rikos ja tunnustus | False Confessions | 20. joulukuuta 2013 |
| 15. | Oikeuden aika | Trial and Error | 27. joulukuuta 2013 |
| 16. | Syytöksiä ja sovittelua | Blame Game | 3. tammikuuta 2014 |
| 17. | Vauhdin hurmaa | The Fast and the Furious | 10. tammikuuta 2014 |
| 18. | Lepää rauhassa, JR | J.R's Masterpiece | 17. tammikuuta 2014 |
| 19. | Viimeinen tahto | Ewings Unite! | 24. tammikuuta 2014 |
| 20. | Räjähdyksen jälkeen | Guilt & Innocence | 31. tammikuuta 2014 |
| 21. | Sabotaasia | Let Me In | 7. helmikuuta 2014 |
| 22. | Sotapolulla | A Call to Arms | 14. helmikuuta 2014 |
| 23. | Petollinen perhe | Love & Family | 21. helmikuuta 2014 |
| 24. | Koston aika | Guilt by Association | 28. helmikuuta 2014 |
| 25. | Verenperintöjä | Legacies | 7. maaliskuuta 2014 |
Henkilöt > J.R. Ewing

J.R. Ewing (es. Larry Hagman) on kiero, juonitteleva öljy-yhtiön pomo. Bobby Ewingin isoveli.
Henkilöt > John Ross Ewing

John Ross Ewing (es. Josh Henderson) on J.R:n ja Sue Ellenin poika.
Henkilöt > Christopher Ewing

Christopher Ewing (es. Jesse Metcalfe) on Bobby Ewingin ja tämän vaimon Pamelan adoptoitu poika.
Henkilöt > Bobby Ewing

Bobby Ewing (es. Patrick Duffy) on J.R. Ewingin pikkuveli.
Henkilöt > Sue Ellen Ewing

Sue Ellen Ewing (es. Linda Gray) on J.R. Ewingin ex-vaimo.
Henkilöt > Ann Ewing

Ann Ewing (es. Brenda Strong) on Bobby Ewingin kolmas vaimo.
Henkilöt > Rebecca Sutter

Rebecca Sutter (es. Julie Gonzalo) Christopher Ewingin morsian.
Henkilöt > Elena Ramos

Elena Ramos (es. Jordana Brewster) on Southforkin kokin tytär.
Eli Lilly

Eli Lilly
Eli Lilly (8. heinäkuuta 1838 Baltimore, Maryland – 6. kesäkuuta 1898) oli yhdysvaltalainen kemisti ja apteekkari.
Lilly syntyi vanhimpana yhdestätoista lapsesta. Hän kiinnostui kemiasta teini-ikäisenä Indianassa ja pääsi farmaseuttiharjoittelijaksi. Hän työskenteli sitten omissa apteekeissaan ja lääkkeiden tukkuliikkeiden kemistinä. Lilly meni 1860-luvun alussa naimisiin Emilyn (k. 1866) kanssa. Hän palveli Yhdysvaltain sisällissodan aikana Unionin armeijassa ja oli sotilasarvoltaan eversti. Lilly avasi 10. toukokuuta 1876 kemistin liikkeensä, josta myöhemmin tuli lääkeyhtiö Eli Lilly and Company. Lillyn kuoltua se tuli tunnetuksi ensimmäisenä lääkeyhtiönä, joka aloitti kehon ulkopuolelta pistettävän insuliinin massatuotannon diabeteksen hoitoon.
Lilly perusti Commercial Clubin, josta myöhemmin tuli Indianapolisin kauppakamari. Hän kuoli 59-vuotiaana lyhyesti sairastettuaan.
Daniil Medvedev

| Daniil Medvedev |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Venäjä
Tennispelaaja
Pituus:  198  cm
Paino:  83 kg
Kätisyys:  oikeakätisyys
Palkintorahat:  43 764 163 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  1. (28.2.2022)
Turnausvoittoja:  20
Voitot/tappiot:  379–157
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  loppuottelu (2021, 2022, 2024)
Ranskan avoimet:  puolivälierät (2021)
Wimbledon:  välierät (2023)
Yhdysvaltain avoimet:  voitto (2021)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  170. (19.8.2019)
Voitot/tappiot:  18–27
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Daniil Sergejevitš Medvedev (ven. Дании́л Серге́евич Медве́дев; s. 11. helmikuuta 1996 Moskova, Venäjä) on venäläinen tennispelaaja ja grand slam -voittaja. Medvedev on pelannut urallaan viidesti grand slam -finaalissa: hän on hävinnyt kerran Yhdysvaltain avoimissa ja kolmesti Australian avoimissa, mutta voitti Yhdysvaltain avointen 2021 loppuottelussa Novak Đokovićin erin 3–0. Medvedevistä tuli tennishistorian kolmas venäläinen mies, joka on voittanut grand slam -turnauksen.
Saavutukset

1 grand slam -mestaruus (Yhdysvaltain avoimet 2021)
5 grand slam -finaalipaikkaa (Yhdysvallat 2019 ja 2021, Australian avoimet 2021, 2022 ja 2024)
1 ATP Finals -mestaruus (Lontoo, 2020)
4 ATP 1000 -luokan mestaruutta
Pelityyli ja luonne

Pelityyliltään Medvedev on puolustava takarajan pelaaja. Hänen menestyksensä perustuu virheiden välttämiseen.
Medvedev tunnetaan paitsi saavutuksistaan myös kuumaverisestä käytöksestään. Wimbledonissa 2017 hän heitti tuomaria kolikoilla. Yhdysvaltain avoimissa 2019 Medvedev repi pyyhkeen pallopojan kädestä, heitti mailansa tuomarin penkkiä vasten ja näytti keskisormea. Yleisön buuauksen jälkeen Medvedev toivoi, että mennessään kyseisenä iltana nukkumaan katsojat muistavat, että hän voitti heidän reaktioidensa tähden.
Yksityiselämä

Medvedev syntyi keskosena, mistä aiheutuneiden terveysongelmien vuoksi häntä ei kelpuutettu Venäjän armeijaan. Medvedev avioitui vuonna 2018 pitkäaikaisen tyttöystävänsä, Darian, kanssa.
Barbara Washburn

Barbara Washburn (10. marraskuuta 1914 − 25. syyskuuta 2014 Lexington, Massachusetts, Yhdysvallat) valloitti Denalin (entinen Mount McKinley) kesäkuussa 1947 ensimmäisenä naisena ja muodosti aviomiehensä Bradford Washburnin kanssa merkittävän kartografikaksikon.
Sihteeristä tutkimuskumppaniksi

Barbara Washburn hakeutui New England Museum of Natural Historyn johtoon juuri nousseen nuoren vuorikiipeilijän sihteeriksi syksyllä 1939. He menivät naimisiin 27. huhtikuuta 1940 ja hänestä tuli Bradfordin tutkimusretkikuntakumppani.
Muistelma

Yksityiseksi tarkoitetuista muistiinpanoista muokattiin julkaistavaksi teos The Accidental Adventurer (2001).
Kunnianosoitukset

Alaskan yliopiston kunniatohtori
National Geographic Societyn Centennial Award
Ikoneista

| Ikoneista Kolme puhetta ikonien syyttäjiä vastaan> Περὶ εἰκόνων Λόγος ἀπολογητικὸς πρὸς τοὺς διαβάλλοντας τὰς ἁγίας εἰκόνας |
| --- | --- |
 Suomennoksen kansi
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Johannes Damaskolainen
Kieli:  kreikka
Genre:  teologia
Julkaistu:  726–740
Suomennos
Suomentaja:  Johannes Seppälä
Kustantaja:  Ortodoksisen kirjallisuuden julkaisuneuvosto
Julkaistu:  1986
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  142
ISBN:  951-9071-80-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ikoneista (m.kreik. Περὶ εἰκόνων, Peri eikonōn eli Λόγος ἀπολογητικὸς πρὸς τοὺς διαβάλλοντας τὰς ἁγίας εἰκόνας, Logos apologētikos pros tous diaballontas tas hagias eikonas; lat. Orationes de imaginibus tres) eli Kolme puhetta ikonien syyttäjiä vastaan on Johannes Damaskolaisen kirjoittama ortodoksinen teologinen teos, joka käsittelee ikoneiden kunnioittamista. Se pitää sisällään kolme puhetta ikonoklasteja eli ikonien syyttäjiä vastaan.
Historia

Johannes Damaskolainen kirjoitti 700-luvun alkupuolella. Hänen tuotantoonsa kuuluu useita teologisia teoksia. Niistä ensimmäiset olivat Ikoneista-teoksen kolme apologeettista puhetta, jotka hän kirjoitti ikonien ja samalla koko oikeaoppisen kristinuskon puolustukseksi. Ne oli suunnattu niitä vastaan, jotka olivat syyttäneet ikoneita ja niitä kunnioittavia ihmisiä. Teoksen synty liittyi Bysantin valtakunnassa tuohon aikaan vallinneeseen niin kutsuttuun ikonoklasmiin eli kuvainraastoon. Ikonien vastainen liike sai alkunsa keisari Leo III:n toimista ja perustui siihen, että keisarin lisäksi eräät Konstantinopolin piispat näkivät ikonit Vanhan testamentin kuvakiellon vastaisina.
Johannes kirjoitti teoksen puheet mahdollisesti Jerusalemissa noin vuosien 726–740 välillä. Ensimmäinen puheista on ajoitettu tarkemmin vuosien 726–730 välille ja kolmas 740-luvulle. On todennäköistä, että kaukana pääkaupunki Konstantinopolissa vallinneen ikonoklasmin ohella puheiden synty liittyy erityisesti johonkin paikalliseen ongelmaan Syyrian tai Palestiinan seurakunnissa, sillä kyseinen arabien valtaama alue ei ollut tuolloin enää osa keisarikuntaa eikä siten suoraan sen kirkkopolitiikan alainen. Tällaisen ongelman on voinut aiheuttaa kuvakielteisen islaminuskon aikaansaama paine. Toisessa puheessaan Johannes kuitenkin viittaa myös keisari Leon ikonoklastiseen politiikkaan sekä tämän viraltapanemaan ikonien kunnioittamista tukeneeseen patriarkka Germanokseen. Aiheen käsittely oli tarpeen, koska ikonoklastinen politiikka keisarikunnassa luonnollisesti vaaransi samalla koko kristillisen ikoneita tukevan apologetiikan islamin valtaan jääneellä alueella.
Teoksessaan Johannes kokosi ikoneita puolustavat argumentit yhteen ikoniteologiaa koskevaksi opiksi. Ikonoklastit tuomitsivat Johanneksen omassa kirkolliskokouksessaan vuonna 754. Seitsemäs ekumeeninen kirkolliskokous eli Nikean toinen kirkolliskokous kumosi ikonoklasmin vuonna 787. Tuolloin kirkon ikoniteologia perustettiin pitkälti Johanneksen opetuksiin ja hänen kunniansa palautettiin. Näin Johanneksen ikoniteologiasta tuli käytännössä kirkon virallinen kanta.
Ikoneista on paitsi varhaisin myös aikansa parhaiten tunnettu ikoneita puolustava teos. Johannes käsittelee ikoneita myös ortodoksisen teologian yhteenvetonsa Ortodoksisen uskon tarkka esitys neljännessä kirjassa.
Sisältö

»Jos kuvaisimme näkymättömän Jumalan, tekisimme totisesti syntiä. Onhan mahdotonta kuvata ruumiitonta ja näkymätöntä ja kuvaamatonta ja hahmotonta. Ja vielä: jos tekisimme ihmisten kuvia ja pitäisimme niitä jumalina, olisimme totisesti jumalattomia. Mutta mitään sellaista me emme tee. Mutta emme erehdy, kun teemme kuvan Hänestä, joka on lihaksi tullut Jumala ja ilmestyi lihassa maan päälle ja eli ihmisten keskuudessa sanomattomassa hyvyydessään ja otti lihan luonnon [...]»
Ikoneista-teoksen kolme puhetta ovat sisällöltään hyvin samanlaisia. Johannes pyrkii osoittamaan sekä Raamatun että kirkon vanhan perinteen avulla, että ikonien kunnioittaminen on oikein. Hän esittää, millainen kuvien kunnioittaminen on oikeaa ikonien kunnioittamista ja millainen väärää epäjumalien kuvien palvomista.
Johanneksen pääargumentti puheissaan on, että Vanhan testamentin kuvakielto oli kumoutunut, kun Jumala oli tullut Jeesuksessa ihmiseksi. Näin kuvaamaton oli samalla tullut kuvattavaksi ja kuvan (eikōn) eli ikonin tekeminen siitä oli sallittua. Ikoni korostaa sitä tosiasiaa, että Jumala tuli ihmiseksi ja kuvattavaksi. Ikonit ovat näin oikeaoppisen, ortodoksisen kristillisen teologian luonnollinen seuraus.
Johanneksen mukaan koko ikonografia saa alkunsa Pyhästä Kolminaisuudesta, jossa Poika on Isän kuva, ja Pyhä Henki on Pojan kuva. Myös ihminen on Jumalan kuva, ja vastaavasti kaikki aineellinen kuvastaa jotenkin jumalallista ja jumalallisia ideoita. Jopa puhutut sanat ovat äänellisiä kuvia. Aineelliset kuvat toimivat ikään kuin johdattajina, jotka herättävät tunteen jumalallisen läsnäolosta aineellisessa todellisuudessamme.
Jokaisen puheensa jälkeen Johannes esittää lähteensä eli "vanhojen ja koeteltujen pyhien isien todistuksia ikoneista", toisin sanoen joukon varhaisempien kirkkoisien teoksista koottuja katkelmia, jotka puhuvat ikoneista. Näin Johannes osoittaa perustavansa opetuksensa kokonaisuudessaan varhaisempaan kristilliseen opetukseen.
Sisältö > Ensimmäinen puhe ikonien syyttäjiä vastaan

Johannes aloittaa Vanhan testamentin kirjoissa annetusta kuvakiellosta, joka kieltää tekemästä kuvaa mistään taivaassa tai maan päällä olevasta. Johanneksen mukaan kiellon tarkoitus oli, ettei palveltaisi ja kumerrattaisi luotua luojan sijasta. Kuvakielto annettiin siis epäjumalanpalvonnan takia, koska juutalaiset olivat sellaiseen taipuvaisia. Nykyään ihmiset ovat sen sijaan kuin astuneet lapsuudesta aikuisuuteen ja tietävät, mitä voidaan kuvata ja mitä ei. Näkymätöntä Jumalaa ei voi kuvata, mutta kun Jumala tuli ihmiseksi, tällöin on luonnollista tehdä tämän ihmiseksi tulleen kuva.
Tämän jälkeen Johannes käsittelee laajemmin kuvia ja kuvan teologiaa sekä kumartamista. Kuva esittää ja muistuttaa alkukuvaa, mutta on siitä kuitenkin erillinen eikä ole kaikessa sen kaltainen. Kuvia on useaa eri lajia: esimerkin kaltaisia kuvia, kuten Jumalan muuttumaton tahto Jumalan kuvana; vertauskuvat muuten kuvaamattomista asioista, joita myös Raamatussa esiintyy; arvoituksenomaiset varjokuvat tulevista asioista; sekä muistot erilaisista tapahtumista ja ihmeistä. Kumartaminen on alistumisen ja kunnioituksen merkki. Se voidaan jakaa palvonnan kumarrukseen, joka on varattu Jumalalle, sekä kunnioituksen kumarrukseen, joka kohdistuu esimerkiksi Jumalan ystäviin ja palvelijoihin tai paikkoihin, Jumalalle pyhitettyihin asioihin tai Jumalan asettamiin hallitsijoihin.
Johannes esittää, kuinka Vanha testamenttikin on täynnä monenlaisia kuvia, kuten Jumalan armoistuimen päällä olleet kerubien kuvat; itse asiassa koko ilmestysmaja oli vertauskuva. Kuvaa kumarrettaessa ei kumarreta ainetta vaan aineen luojaa, joka tuli aineeksi meidän tähtemme.
Johannes nostaa esille myös syytöksen, jonka mukaan olisi tyydyttävä Kristuksen ja Jumalansynnyttäjän (Neitsyt Maria) kuviin. Johanneksen mukaan kuitenkin myös muista pyhistä voidaan ja tulee tehdä ikoneita, koska muuten kielletään pyhien arvo ja kunnia. Pyhät olivat eläessään täynnä Pyhää Henkeä ja Pyhän Hengen armo pysyy heissä ja heidän kuvissaan kuoleman jälkeenkin.
Lopuksi Johannes huomauttaa, että ikonien syyttäjät inhoavat vain kuvien sitä kumartamista, jota kuvia jumalina pitävät pakanat harjoittavat, eivätkä sitä, miten oikeaoppiset kristityt kumartavat ikoneita. Pakanoiden sopimattoman tavan takia ei tule lakkauttaa kristittyjen hurskasta käytäntöä. Vaikka jotkut isät, kuten Epifanios, mahdollisesti vastustivatkin kuvia, kirkon perimätieto ja sen kirjoitusten ja hengellisten tapojen enemmistö hyväksyy kuvat.
Sisältö > Toinen puhe ikonien syyttäjiä vastaan

Toisen puheen rakenne on sama kuin ensimmäisen. Johannes aloittaa toteamalla, että paholainen on usein eksyttänyt ei vain pakanat vaan myös juutalaiset tekemään katoavaisten kuvia ja kumartamaan niitä jumalina, ja yrittää nyt eksyttää kirkon samalla kysymyksellä. Paholainen ei tahdo, että sen tappio tehtäisiin tunnetuksi kuvaamalla Jumalan ja hänen pyhiensä kunnia. Tämän jälkeen Johannes käsittelee jälleen Vanhan testamentin kuvakieltoa ja toteaa, että jos kuvaisimme vain luotua ja kumartaisimme sitä, se olisi väärin; mutta nyt kun jumaluus on yhdistynyt meidän luontoomme, luontomme on kirkastunut. Ikoni on voiton merkki. Johannes toteaa myös, ettei kuninkaiden asia ole säätää kirkon lakeja, viitaten tällä selvästi keisarin sekaantumiseen kirkon teologiaan.
Johannes käsittelee myös syytettä, jonka mukaan aine olisi paha. Johanneksen mukaan tämä on muun muassa manikealaisten oppi; kristillisen opin mukaan aine sen sijaan on hyvä, sillä sekin on Jumalan luomaa. Kun Sana tuli lihaksi, pelastuksemme tapahtui aineen kautta. Voimme siis kunnioittaa ja kumartaa ainetta. Kumarramme ristiä sekä muita esineitä, joiden kautta Kristus surmattiin, joten voimme kumartaa ikoneita, jotka uskovat ovat tehneet hyvässä tarkoituksessa Kristuksen kärsimysten muistoksi.
Tämän jälkeen Johannes muistuttaa, että ikonit ja niiden kumartaminen eivät ole kirkossa uusia asioita vaan sen vanha perinne. Jeesus sanoi, että "autuaat ovat teidän silmänne, koska ne näkevät". Samoin mekin myöhemmin elävät, joille Jeesus ei ole enää läsnä, haluamme nähdä ja näemme ikonin kautta. Ensimmäiset ikonit teki Jumala itse: ihminen tehtiin Jumalan kuvaksi, ja palava pensas oli kuva Jumalan äidistä. Koko vanha liitto oli uuden liiton kuva, ja laki varjokuva tulevasta hyvästä.
Kirjallisuutta > Suomennos

Johannes Damaskolainen: Ikoneista.  (Kolme puhetta ikonien syyttäjiä vastaan. Suomentanut Johannes Seppälä)  Joensuu:  Ortoksisen kirjallisuuden julkaisuneuvosto, 1986.  ISBN 951-9071-80-6
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Migne, J. P. (toim.): Patrologia Graeca.  (675-749)  Migne.  Teoksen verkkoversio: Puhe I Puhe II (muinaiskreikaksi) (latinaksi) Käännös (englanniksi)