Solon
Elämä > Lakien säätäminen

Solon julkaisi joukon säädöksiä, seisakhtheia, jotka oli tarkoitettu kaupungissa esiintyneiden levottomuuksien ehkäisemiseksi. Heti aluksi Solon vähensi köyhien velkoja alentamalla rahan arvoa. Näin rikkaat eivät myöskään täysin menettäneet rahojaan. Silti rikkaat katsoivat joutuneensa uhraamaan liian paljon, köyhät puolestaan saaneensa liian vähän. Hän valitti: "Ennen kaikui minun ylistykseni joka taholta, vaan nyt näen kaikkialla vihaisia silmäyksiä." Kohta kuitenkin alkoi näkyä hänen toimiensa hyviä seurauksia. Keskinäinen luottamus palasi, ja häntä pyydettiin täydellisesti järjestämään valtion hallitusmuotoa.
Uusi valtiomuoto, jonka Solon antoi Ateenalle, oli varovainen siirtyminen vanhasta ylimysvallasta nyt alkavaan kansanvaltaan. Vaikuttavimmaksi valtiomahdiksi tuli tästedes kansankokous (ekklēsia), joka sääti lait, päätti sodasta ja rauhasta sekä asetti virkamiehet. Kansa jaettiin varallisuuden mukaan neljään luokkaan, joilla kaikilla oli yhtä suuri sananvalta kansankokouksessa:
Pentakosiomedimnoi
Hippeis
Zeugitai
Thetes
Ainoastaan kolmen korkeimman luokan jäsenet saattoivat päästä valtion virkoihin, joista ei ollut mitään palkkaa, vaan usein vain suuria menoja. Virkamiesten joukossa pysyivät edelleenkin yhdeksän joka vuosi valittua arkonttia merkittävimpinä. Estääkseen kansankokouksen mahdollista maltittomuutta asetettiin sen sivulle kaksi valvovaa neuvoskuntaa, nyt perustettu 400 miehen neuvosto heliaia ja ikivanha areiopagi. Viimeksi mainittu, jonka jäseninä olivat virasta eronneet arkontit, valvoi uskontoa ja tuomitsi henkirikoksista. 400 miehen neuvosto tarkasti kaikki asiat, ennen kuin ne esitettiin kansankokoukselle; kun taas areiopagi sai kumota kansan päätökset, jos katsoi tarpeelliseksi. Solon sanoi näitä neuvoskuntia kahdeksi ankkuriksi, jotka hän oli sitonut valtiolaivaan, etteivät aallot sitä viskelisi. Solonin kompromissia oligarkian ja demokratian välillä kutsutaan timokratiaksi, jossa oikeudet lisääntyvät varallisuuden myötä.
Kasvattaakseen ateenalaisia sivistyskansaksi koetti hän monella tavalla edistää kansalaisten monipuolista ja vapaata kehitystä. Maaomaisuuden myyntiä helpotettiin. Muukalaisille tarjottiin tilaisuus päästä Ateenan kansalaisiksi. Vanhemmat velvoitettiin opettamaan pojillensa jotakin ammattia, ja poika, joka oli saanut sellaisen opetuksen, oli velvollinen ylläpitämään isäänsä hänen vanhuudessaan. Kaikkien nuorukaisten piti saaman huolellinen kasvatus, johon kuului ensi sijassa uskonto, laulu ja soitto, sitten ruumiin harjoitukset ja viimeisenä laskento ja kirjoitus. Kaikki kansalaiset olivat velvolliset sotapalvelukseen, johon heitä 18. ikävuodella valmisteltiin. Kolmen ylemmän luokan jäsenten piti palvella hopliitteina eli raskaana jalkaväkenä tai ratsumiehinä. Varattomat palvelivat kevyenä jalkaväkenä ja sittemmin, kun Ateena tuli merivallaksi, laivastossa. Sisäisissä riidoissa täytyi jokaisen asettua jommallekummalle puolelle ja siten osoittaa, ettei hän ollut välinpitämätön yhteiskunnasta. Solon sääti lakeja myös verotuksesta, pituus- ja painomitoista sekä lasten hyväksikäyttöä vastaan, sekä uudisti kalenterin. Hänen lakinsa kirjoitettiin puisiin sylintereihin, joita säilytettiin Akropoliilla.