stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Assosiaatio

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Assosiaatio (lat. a + sociare 'liittää') voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Vapaa assosiaatio, eräs psykoanalyysin menetelmä.
Liitto, ryhmä henkilöitä, organisaatioita tai valtioita, jotka tekevät vapaaehtoisen liittosopimuksen jonkin yhteiseen päämäärän saavuttamiseksi.
Yhdistys, luonnollisten henkilöiden, oikeuskelpoisten yhteisöjen tai molempien jotakin tarkoitusta varten perustama organisaatio.
Mielleyhtymä, sanojen ja asioiden yhdistyminen toisiinsa ihmisen mielessä.
Assosiaatio (ohjelmointi), olio-ohjelmoinnissa luokkien välinen relaatio.
Tähtiassosiaatio, joukko samalla alueella liikkuvia, todennäköisesti samaan aikaan syntyneitä tähtiä.
Konnotaatio ja denotaatio, semiotiikassa, logiikassa ja kielitieteessä käytettyjä käsitteitä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Assosiaatio”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Rock with You

| ”Rock with You” Michael Jackson |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Off the Wall
 Äänitetty : 1979
 Julkaistu: 3. marraskuuta 1979
 Tuottaja(t): Michael Jackson, Quincy Jones
 Tyylilaji: disko, pop, R&B
 Levy-yhtiö: Epic Records
Michael Jacksonin muut singlet
| ”Don’t Stop ’til You Get Enough” 1979 | ”Rock with You” 1979 | ”Off the Wall” 1980 |
Rock with You on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin toinen vuoden 1979 albumilta Off the Wall julkaistu single.
Kappaleet

Brittiversio:
”Rock with You” – 3:20
”Get on the Floor” – 4:57
Yhdysvaltalaisversio:
”Rock with You” – 3:20
”Workin’ Day and Night” – 5:04
Visionary single/CD-single:
”Rock with You” – 3:23
”Rock with You” (Masters at Work remix) – 5:33
”Rock with You” (musiikkivideo) – 3:23
Artemi Vedel

Artemi Vedel ( ukr. Артемій Ведель; 13. huhtikuuta 1767 Kiova – 26. heinäkuuta 1808 Kiova) oli ukrainalainen säveltäjä.
Vedel opiskeli Kiovan Mohyla-akatemiassa, minkä jälkeen hänet lähetettiin vuonna 1787 Moskovaan johtamaan kenraalikuvernööri P. Jeropkinin kuoroa. Vuonna 1792 hän palasi Kiovaan johtamaan kenraali Andrei Levanidovin komennuksessa ollutta sotilaskuoroa. Vuonna 1796 hän matkusti Levanidovin seurassa Harkovaan johtamaan korkeakoulun kuoroa. Suurin osa Vedelin kuorokonsertoista ja muista teoksista on peräisin vuosilta 1792–1797.
Vuonna 1797 tsaari Paavali I kielsi kuorokonserttojen ja muun liturgiaan kuulumattoman musiikin esittämisen kirkossa. Tämä kielto vahingoitti Ukrainan musiikkikulttuuria ja Vedelin uraa. Vuonna 1798 Paavali I poisti Levanidovin virasta, joten Vedel jäi vaille tukijaa. Hän palasi Kiovaan etsimään kuorotyötä ja liittyi lyhyesti Kiovan luolaluostariin, johon kuitenkin pettyi. Vuonna 1799 Vedel suljettiin mielisairaalaan, koska kirkon johto oli väittänyt asiattomia merkintöjä uskonnollisessa kirjassa hänen tekemikseen. Tämä päätti Vedelin luovan työn. Hänen teostensa julkaiseminen ja esittäminen oli kiellettyä sekä Paavali I:n että Aleksanteri I:n aikana. Oleksandr Košitš oli yksi ensimmäisistä kuoromestareista, jotka sisällyttivät Vedelin töitä kuoron ohjelmistoon.
Vedelin koko tuotanto koostuu hengellisestä a cappella -kuoromusiikista. Kuorokonserttoja häneltä tunnetaan 31. Tunnetuimpia teoksista ovat olleet kuorokonsertto Na rekah Vavilonskih ja trio Pokajanija otverzi mi dveri.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Ala-Tarhu

| Ala-Tarhu |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°34′52″N, 24°52′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pääskylänjoen valuma-alue (35.76)
Laskujoki:  oja Pitkäveteen 
Järvinumero:  35.761.1.021
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,4 m  
Rantaviiva:  0,579 km  
Pinta-ala:  2,196 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAla-Tarhu 
Ala-Tarhu  on Pirkanmaalla Oriveden Ottelessa sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,2 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Ottelen kylän peltojen itäpuolella ja siellä sijaitsevan harjujakson länsipuolella. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä ja sen rannat ovat metsämaata tai peltoja reunustamia soita. Järven ympäristön asutus on haja-asutusta. Sekä peltojen keskellä että harjun länsirinteillä on kiinteää asutusta. Rantaan on rakennettu muutama vapaa-ajan asunto. Niille tulee tiet yhdystieltä 16975 ja Otteleelta Liehunkulmalle menevältä kylätieltä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pääskylänjoen suualueeseen (35.761) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,4 metriä mpy. Lampi on yhdessä Ylä-Tarhun kanssa Passunojan läpivirtausjärvi, jonka laskuoja laskee Pitkäveteen.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Ottelen kylä muodostui kuudesta lähekkäin rakennetusta maatalosta. Lammet on merkitty omiksi lammiksi Ylä-Tarhun kanssa.
Anabaena cylindrica

| Anabaena cylindrica> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Bakteerit Bacteria
Kunta::  Eubakteerit Eubacteria
Pääjakso::  Syanobakteerit Cyanobacteria
Lahko::  Nostocales
Heimo::  Nostocaceae
Suku::  Anabaena
Laji::  cylindrica
Kaksiosainen nimi
 Anabaena cylindrica  E. Lemmermann, 1896 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Anabaena cylindrica on syanobakteerien jaksoon kuuluva bakteeri. A. cylindrica osaa louhia sekä tuottaa happea ja typpeä jopa kasveja tehokkaammin.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Anabaena cylindrica
UniProt, Taxonomy: Anabaena cylindrica (englanniksi)
Artemi Artsihovski

Artemi Vladimirovitš Artsihovski (ven. Артемий Владимирович Арциховский; 26. joulukuuta (J: 13. joulukuuta) 1902 Pietari – 17. helmikuuta 1978 Moskova) oli venäläinen arkeologi ja historioitsija. Hän oli Moskovan valtionyliopiston historian osaston puheenjohtaja vuodesta 1939 ja vuodesta 1960 Neuvostoliiton tiedeakatemian vastaava jäsen.
Artsihovski johti 40 vuoden ajan kaivauksia Novgorodissa, missä löydettiin muun muassa Novgorodin tuohikirjeet. Hänet palkittiin Neuvostoliiton valtionpalkinnolla vuosina 1970 ja kuolemansa jälkeen 1982.
Teokset

Курганы вятичей, М., 1930;
Древнерусские миниатюры как исторический источник, [М.], 1944
Введение в археологию, 3 изд., М., 1947
Основы археологии, 2 изд., М., 1955
Новые открытия в Новгороде, М., 1955 (venäjäksi ja ranskaksi)
Новгородские грамоты на бересте, т. 1—6, М., 1953—63.
Anton Friedrich Büsching

| Anton Friedrich Büsching |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. syyskuuta 1724 Stadthagen, Schaumburg-Lippe
Kuollut: 28. toukokuuta 1793 (68 vuotta) Berliini
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Maantiede
   
Anton Friedrich Büsching (27. syyskuuta 1724 Stadthagen, Schaumburg-Lippe – 28. toukokuuta 1793 Berliini) oli saksalainen teologi ja maantieteilijä. Hän oli maantieteen poliittis-tilastollisten esitysten tärkeä kehittäjä.
Elämä ja ura

Teologiaa Hallessa opiskellut Büsching nimitettiin vuonna 1748 kotiopettajaksi kreivi de Lynarsin perheeseen Köstritzissä. Kreivi oli tuolloin lähdössä suurlähettilääksi Pietariin, ja tällä matkalla Büsching päätti keskittyä maantieteeseen. Hän jätti kreivin perheen ja asettui Kööpenhaminaan. Vuonna 1754 hän muutti Göttingeniin, jossa hänet nimitettiin filosofian professoriksi vuonna 1757, mutta vuonna 1761 hän otti vastaan papin viran Pietarin luterilaisessa saksalaisessa seurakunnassa. Hän palasi Keski-Eurooppaan vuonna 1765. Ensin hän asui Altonassa, mutta seuraavana vuonna hänet kutsuttiin Berliiniin johtamaan kuuluisaa Gymnasium zum Grauen Kloster -koulua, jonka Fredrik Suuri oli perustanut. Büschingista tuli Saksan koulujärjestelmän uudelleenjärjestelyn auktoriteetti. Göttingenissä ollessaan hän avioitui runoilija Christiana Diltheyn kanssa.
Büschingin teoksia maantieteestä, historiasta, kasvatuksesta ja teologiasta on yli sata. Hänen pääteoksensa on seitsemässä osassa vuosina 1754–1792 julkaistu Neue Erdebeschreibung ("Uusi maapallon kuvaus"), uraauurtava tilastollisen ja poliittisen maantieteen esitys erittäin moniin lähteisiin ja valtavaan tutkimustyöhön perustuen. Teos käännettiin useille vieraille kielille. Büsching oli myös arvokkaiden julkaisusarjojen Magazin für die Historie und Geographie der neueren Zeit ja Wöchentlichen Nachrichten von neuen Landkarten toimittaja. Hän kirjoitti myös muun muassa perusteellisen elämäkerran Fredrik Suuresta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anton Friedrich Büsching Wikimedia Commonsissa
April Winchell

| April Winchell |
| --- | --- |
 April Winchell vuonna 2011.
Henkilötiedot
Koko nimi:  April Terri Winchell
Syntynyt: 4. tammikuuta 1960 (ikä 64)  New York, New York
Näyttelijä
Aktiivisena:  1972–
Merkittävät roolit:  Petra (Hopon poppoo) Cruella de Vil (101 dalmatialaista) Neiti Finster (Disneyn Välitunti) Heluna Ammu (Mikin klubi) Terk (Disneyn Tarzanin legenda)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
April Terri Winchell (s. 4. tammikuuta 1960 New York, New York) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja radiojuontaja. Hänen isänsä Paul Winchell oli tunnettu vatsastapuhuja.
Ura

April Winchell aloitti ääninäyttelemisen jo 1970-luvulla animaatioissa, mutta palasi takaisin animaatioiden pariin 1980-luvulla näyteltyään sillä välin teatterissa. Myöhemmin Winchell siirtyi myös radion pariin ja toimi muun muassa losangelesilaisen KFI-kanavalla keskusteluohjelman emäntänä vuoteen 2002. Hän tekee edelleen satunnaisia esiintymisiä radiossa ääninäyttelemisen ohella.
Winchellin ensimmäinen merkittävä rooli oli vuonna 1992 animaatiosarjassa Hopon poppoo, jossa hän ääninäytteli Pekan vaimoa Petraa. Ennen seuraavaa merkittävää rooliaan animaatiosarjassa 101 dalmatialaista Winchell teki useita vierasrooleja muun muassa Marsupilamissa, Timon ja Pumbassa, Jimi Matalassa ja Johnny Bravossa.
Winchell on muiden ääninäyttelijöiden tavoin kertonut epämieltymyksensä julkkisnäyttelijöihin, jotka eivät pelkästään vie animaatioelokuvien päärooleja vaan myös pienempiä rooleja. Hänen mukaansa 1990-luvulla ääninäyttelijä teki 3–4 roolia elokuvaan ja sai palkaksi muutama sata dollaria, kun 2000-luvulta lähtien muun muassa Renée Zellwegerille maksetaan 3 miljoonaa dollaria jopa vain kymmenen minuutin ääniroolista.
Aiheesta muualla

April Winchell Myspacessa (englanniksi)
Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Armas Palamaa

Urho Armas Palamaa (vuoteen 1936 Palmros) (31. lokakuuta 1893 Helsinki – 15. toukokuuta 1973 Helsinki) oli pesäpalloilija, hiihtourheilija ja merkittävä urheiluvaikuttaja, joka toimi aktiivisesti erityisesti pallonlyönnin kehittäjänä ja useiden lajiliittojen ja urheiluseurojen johtotehtävissä.
Hän oli Suomen ensimmäisen pallonlyöntiseuran, HPL:n perustaja ja puheenjohtaja. Palamaa saavutti kaikkiaan viisi Suomen mestaruutta pesäpallossa.
Palmros hyppäsi mäkihypyssä vuonna 1908 Alppilassa 28 metriä, joka sivusi pisintä Suomessa ikinä hypättyä hyppyä. Vuonna 1914 hän hyppäsi Papulassa 33 metriä, joka ylitti Sulo Jääskeläisen kotimaiden mäkien ennätyksen kahdella metrillä. Ennätys säilyi voimassa yhdeksän vuotta, ennen kuin Jääskeläinen rikkoi sen vuonna 1923.
Palmros oli aktiivinen pallonlyönnin kehittäjä, koska hän oli nuorena pelannut baseballia opiskellessaan Yhdysvalloissa. Pesäpallotoiminta siirtyi vuonna 1925 Palmrosin aloitteesta Suomen Palloliitosta SVUL:n alaisuuteen, jonne perustettiin vuonna 1925 oma pesäpallojaosto, josta muodostettiin vuonna 1931 Suomen Pesäpalloliitto.
Palmros toimi Chamonix´n talviolympiakisoissa 1924 Suomen joukkueen johtajana, valmentajana, huoltajana, rasvamestarina sekä lehtimiehenä. Hänen piti osallistua kisoihin myös kilpailijana yhdistetyn hiihtoon, mutta loukkaantumisen takia hän jäi katsomoon.
Palamaa toimi Suomen Hiihtoliittoa edeltäneen SVUL:n hiihtojaoston puheenjohtajana vuonna 1931 ja Hiihtoliiton puheenjohtajana vuonna 1942.
Hän toimi myös Kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n hallituksen jäsenenä sekä kansainvälisenä mäkituomarina. Hän toimi puheenjohtajana myös Helsingin Kisa-Veikoissa (HKV) ja Suomen Pyöräilyliitossa. Pohjoismaisen Pyöräilyliiton johtoon Palamaa valittiin 8.8.1953.
Saavutukset > Pelaajana

2 SM-kultaa: 1922, 1923
Antimakhos Kolofonlainen

| Antimakhos Kolofonlainen> Ἀντίμαχος ὁ Κολοφώνιος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 400-luku eaa. Klaros
Kuollut: 400/300-luku eaa.
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka (eeppinen)
Aikakausi:  antiikki
Kirjallinen suuntaus: eeppinen runous, elegiarunous
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Antimakhos Kolofonlainen (m.kreik. Ἀντίμαχος ὁ Κολοφώνιος, Antimakhos ho Kolofōnios, lat. Antimachus; 400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen eeppinen ja elegiarunoilija, joka oli kotoisin Klaroksesta läheltä Kolofonia.
Elämä

Antimakhos oli Hipparkhoksen poika ja kotoisin Kolofonin alueisiin kuuluneesta Klaroksesta. Siksi häntä kutsutaan useimmiten kolofonlaiseksi. Hän eli peloponnesolaissodan lopulla, toisin sanoen 400-luvun eaa. loppupuolella. Sudan mukaan Antimakhos olisi ollut Panyassiksen oppilas, jolloin hän olisi kuulunut jo varhaisempaan aikaan, mutta tätä vastaan puhuu se, että hänet mainitaan Lysandroksen ja Platonin yhteydessä. Hänen opettajakseen on arveltu myös Stesimbrotosta.
Plutarkhos kertoo, että Antimakhos kilpaili erästä Nikeratos Herakleialaista vastaan Samoksen Heraionissa Lysandreia-juhlassa, joka oli nimetty Lysandroksen kunniaksi. Tämän täytyy sijoittua ennen vuotta 395 eaa. Nikeratos vei voiton ja sai palkintonsa Lysandrokselta itseltään, kun taas epäonnistumiseensa pettynyt Antimakhos tuhosi oman runonsa. Platon, joka oli tuolloin vielä nuori, sattui olemaan paikalla ja lohdutti runoilijaa. Cicero kertoo Antimakhoksen ja Platonin kohtaamisesta eri tavalla ja sijoittaa sen selvästi eri aikaan ja todennäköisesti myös eri paikkaan. Ciceron mukaan Antimakhos nimittäin luki kerran suurelle yleisölle Thebais-runoelmaansa. Yleisö kyllästyi kuulemaansa, ja poistui yksi kerrallaan Platonia lukuun ottamatta. Antimakhoksen kerrotaan sanoneen: ”Jatkan silti lukemista, sillä yksi Platon vastaa tuhansia muita kuulijoita”. Samantapaisen anekdootin kertoo myös Antagoras. Saman aiheen toistuminen voi tarkoittaa sitä, että tarinat on keksitty joko kuvaamaan runoilijan teosten epäkiinnostavuutta tai sitä, että vaikka hänen runoutensa ei ollutkaan suuren yleisön mieleen, oppineet kuitenkin arvostivat sitä.
Muutoin Antimakhoksen elämästä tiedetään antiikin lähteistä vain hänen rakkautensa Lydeä kohtaan. Tämä oli joko Antimakhoksen vaimo tai rakastajatar. Antimakhos seurasi rakastaan Lyydiaan, mutta tämä vaikuttaa kuolleen melko pian tämän jälkeen. Antimakhos palasi Kolofoniin ja haki lohdutusta kirjoittamalla elegian nimeltä Lyde, jota kiitettiin antiikin aikana suuresti.
Teokset > Thebais

Antimakhoksen pääteos oli hänen eeppinen runoelmansa Thebais (Θηβαΐς, Thēbais). Sen aiheena oli seitsemän sotaretki Thebaa vastaan. Porfyrios sanoo Antimakhoksen kuvanneen aihettaan niin laveasti, että 24 kirjassa hänen seitsemän sankariaan eivät olleet vielä päässeet edes Thebaan asti. Näin loppuosassa hänen on täynyt kuvata varsinainen taistelu, ja lisäksi hän käsitteli todennäköisesti myös epigonien myöhemmän sodan. Näin eepoksen on täytynyt olla erittäin pitkä.
Eepos oli täynnä mytologisia kertomuksia, ja siihen oli sisällytetty kaikki mikä liittyi vähänkin sen aiheeseen. Näin laajan teoksen rakenteen hallitseminen oli vaikeaa, ja siksi Quintilianus arvosteli teoksen rakennetta huonoksi ja tunteidenilmaisua epäonnistuneeksi. Antimakhoksen tyyli poikkesi merkittävästi homeerisen runouden yksinkertaisesta ja helposta soljunnasta. Hän lainasi ilmaisuja tragediakirjailijoilta ja käytti usein doorilaisia muotoja.
Eepoksellaan Antimakhos näyttäytyy aleksandrialaisen koulukunnan runoilijoiden edelläkävijänä. Nämä kirjoittivat samaan tapaan enemmän toisille oppineille kuin suurelle yleisölle. Aleksandrialaiset grammaatikot sijoittivatkin Antimakhoksen toiselle sijalle eeppisten runoilijoiden joukossa, ja keisari Hadrianuksen kerrotaan suosineen hänen teoksiaan jopa ohi Homeroksen.
Teokset > Lyde

Elegia Lyde (Λὐδή, Lydē) oli varsin pitkä ja kertoi kaikkien niiden myyttisten sankareiden epäonnisista kohtaloista, jotka olivat Antimakhoksen itsensä tavoin joutuneet todistamaan rakkaansa varhaista kuolemaa. Näin se sisälsi suuren määrän mytologista ja muinaishistoriallista aineistoa. Tästä syystä, ennemmin kuin elegian runollisen arvon vuoksi, Agatharkhides teki siitä lyhennelmän.
Teokset > Muut teokset

Antimakhoksen nimiin on laitettu myös seuraavat teokset, mutta kaikissa näissä kirjailijaa ei täsmennetä tarkemmin, ja kyseessä voisi olla myös Antimakhos Teoslainen tai Antimakhos Heliopolislainen:
Artemis (Ἄρτεμις)
Delta (Δέλτα)
Iakhine (Ἰαχίνη, Iakhinē)
Kentauromakhia (Κενταυρομαχία) – mahdollisesti Antimakhoksen nimiin laitettu
Sudan mukaan Antimakhos olisi ollut myös grammaatikko, ja erään perinteen mukaan hän olisi tehnyt uudistetun tekstilaitoksen homeerisista eepoksista, mutta tähän liittyy paljon epäselvyyttä. Antimakhoksen teoksista on säilynyt nykyaikaan vain katkelmia.
Arwulf Arwulf

Arwulf Arwulf, oik Theodore Grenier (s. 1957 Palo Alto), on yhdysvaltalainen radiotoimittaja ja musiikkikriitikko.
Palo Altossa Kaliforniassa syntynyt Grenier muutti Michiganin osavaltiossa sijaitsevaan Ann Arborin kaupunkiin vuonna 1968. Hän on juontanut Face the Music -nimistä radio-ohjelmaa Michiganin yliopiston WCBN-kanavalla vuodesta 1980 lähtien. Lisäksi hän juontaa WEMU-kanavan sunnuntaiohjelmaa The Sunday Best ja kirjoittaa musiikkiarvosteluja Allmusic-sivustolle.
Arwulf-taiteilijanimen Grenier otti käyttöön vuonna 1971. Ennen pitkää hän vaihtoi nimen muotoon Arwulf Arwulf kyllästyttyään siihen, että ihmiset kysyivät jatkuvasti hänen etu- ja sukunimeään. Nimi kirjoitetaan usein kokonaan pienillä kirjaimilla. Hänen veljensä on elokuva- ja televisionäyttelijä Zach Grenier.
Aquila

Marcus Antoniuksen denaari, jonka taustapuolella on kolmannen legioonan sotamerkit.
Aquila (lat. kotka) oli roomalaisen legioonan sotamerkki eli standaari, jossa oli kuvattuna kotka. Aquila oli aluksi hopeinen tai kultainen, myöhemmin aina kultainen, siipensä levittänyt kotkapatsas puisen varren päässä. Usein kotka piteli kynsissään ylijumala Jupiterin salamoita ja kotkan avatut siivet oli ympäröity laakeriseppeleellä, voiton symbolilla. Ennen aquilan käyttöönottoa legioonan tärkeimpiä standaareja oli neljä erilaista; susi, hevonen, villisika ja härkä tai minotauros, mutta Mariuksen uudistusten yhteydessä niistä luovuttiin ja Marius otti kotkan legioonan symboliksi. Sotamerkkien menettäminen oli legioonalle suuri häpeä, ja roomalaiset näkivät usein suurta vaivaa hävittyjen sotamerkkien takaisin saamisessa. Kotkaa kantoi kotkankantaja (aquilifer).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aquila Wikimedia Commonsissa
Rock the Night

| ”Rock the Night” Europe |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: On the Loose
 B-puoli: ”Seven Doors Hotel (New Version)”
 Julkaistu: maaliskuu 1985
 Formaatti: 7"- ja 12" vinyyli
 Tekijä(t): Joey Tempest
 Tuottaja(t): Europe
 Tyylilaji: glam metal, heavy metal
 Kesto: 04.03
 Levy-yhtiö: Epic
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 17. (11/1986)
Europen muut singlet
| ”Open Your Heart” 1984 | ”Rock the Night” 1985 | ”The Final Countdown” 1986 |
”Rock the Night” on Europen menestyneimpiä kappaleita. Se on julkaistu albumilla The Final Countdown. ”Rock The Nightista” on kuvattu kaksi musiikkivideota, joista toinen John Norumin ja toinen Kee Marcellon kanssa. Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 17.
Kappaleet

Rock the Night – 4.15
Seven Doors Hotel (New Version) – 4.56
Aiheesta muualla

Discogs
Armstrong Gibbs

Cecil Armstrong Gibbs (10. elokuuta 1889 Great Baddow – 12. toukokuuta 1960 Chelmsford) oli brittiläinen säveltäjä ja kuoronjohtaja.
Elämä

Gibbs oli saippua- ja kemikaaliyrittäjä David Cecil Gibbsin ja Ida Gibbsin (o.s. Whitehead) ensimmäinen lapsi. Hän menetti äitinsä kaksivuotiaana, mutta sai kasvatusta tädeiltään. Gibbs opiskeli Winchester Collegessa ja sitten Cambridgen yliopistossa. Hän sai sävellys- ja harmoniaopetusta Edward Joseph Dentiltä ja Charles Woodilta. Lisäksi hänelle opetti urkujensoittoa Cyril Rootham.
Gibbs ei kyennyt elättämään itseään pelkällä säveltämisellä, joten hän aloitti opettamisen kouluissa. Häneltä pyydettiin näytelmää The Wick -koulun rehtorin eläkkeelle jäämistä varten (1919), ja hän otti yhteyttä Walter de la Mareen, joka laati näytelmän Crossings hänen sävellettäväkseen. Kantaesityksen johti Adrian Boult. Tämän jälkeen Gibbs sai vuodeksi rahoituksen Royal College of Musiciin opiskelemaan orkesterinjohtoa Boultin ja sävellystä Ralph Vaughan Williamsin johdolla. Tämän vuoden kuluttua hän otti vastaan osa-aikaisen opetustyön Royal College of Musicissa. Gibbs aloitti työskentelyn myös oman kuoronsa johtajana ja aktiivisena tuomariston jäsenenä Ison-Britannian musiikkifestivaaleissa. Hänestä tuli lopulta Kansallisen musiikkifestivaaliliiton (National Federation of Music Festivals) varapuheenjohtaja.
Toisen maailmansodan aikana Gibbsin asunto otettiin sairaalakäyttöön ja hän itse muutti Windermereen, jossa jatkoi työtään säveltäjänä ja kuoronjohtajana. Hänen poikansa David sai surmansa palveluksessa Italiassa. Vuonna 1945 Gibbs palasi Essexiin. Hän oli vuonna 1951 mukana järjestämässä Festival of Britainin musiikkitarjontaa. Gibbs kuoli toukokuussa 1960. Hänet on haudattu vaimonsa kanssa Danburyn kirkkomaahan.
Musiikki

Gibbs tunnetaan erityisesti yksinlauluistaan. Hän sävelsi myös näyttämömusiikkia, kuoroteoksia, kolme sinfoniaa ja kamarimusiikkia. Kamarimusiikista suuri osa on jäänyt julkaisemattomaksi. Sinfonioista ensimmäinen kantaesittiin vuonna 1932 ja toinen (kuorosinfonia Odysseus) vuonna 1946. Kolmannen sinfonian (Westmorland) Gibbs sävelsi vuonna 1944 poikansa kaaduttua sodassa. Gibbsin orkesteriteosten joukossa ovat myös Threnody jousikvartetille ja jousiorkesterille (1956) sekä Léon Goossensille omistettu oboekonsertto.
Gibbs sävelsi pienen määrän urkuteoksia ja useita pianoteoksia, joihin kuuluvat In the High Alps -sarja (1924) ja kahdeksan preludin kokonaisuus Lakeland Pictures (1940).
Rock ’n’ Roll (Elvis Presleyn albumi)

| Rock 'n' Roll Elvis Presley |
| --- | --- | --- |

Vuonna 1972 uudelleenjulkaistun LP-levyn kansikuva.
Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1956 Britanniassa
 Formaatti: LP-levy
 Tyylilaji: rock and roll
 Levy-yhtiö: RCA
Rock 'n' Roll on yhdysvaltalaisen laulaja Elvis Presleyn kokoelma-albumi, joka on julkaistu vuonna 1956 Britanniassa. Levymerkki on RCA Victor.
Kappaleet

Blue Suede Shoes (Perkins)
I Got a Sweetie (I Got a Woman) (Charles)
I'm Counting on You (Robertson)
I'm Left, You're Right, She's Gone (Kesler, Taylor)
That's All Right (Crudup)
Money Honey (Stone)
Mystery Train (Parker, Phillips)
I'm Gonna Sit Right Down and Cry Over You (Thomas Biggs)
Trying to Get to You (Singleton, McCoy)
One-Sided Love Affair (Campbell)
Lawdy Miss Clawdy (Price)
Shake Rattle and Roll (Calhoun)
Laulujen musiikkikustantaja on Carlin Music Corp. paitsi 1.2 ja 2.6 osalta Campbell Connelly, 2.2 Robert Mellin ja 2.4 United Artists.
Uudelleenjulkaisut

Vuonna 1972 Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiva RCA:n osasto (RCA Limited, Record Division, RCA House, Curzon Street, London W1) oli aloittanut Elvis Presleyn äänitteiden uudelleenjulkaisun. Ennen tätä albumia olivat ilmestyneet King Creole (RCA Victor SF 8231), A Date with Elvis (8235) ja Elvis for Everyone (8232). Rock 'n' Roll -albumi on muuten alkuperäisen kaltainen, mutta kansi on erilainen. Kansitekstin on laatinut Peter Aldersley. Kannessa kappale 2.3 on nimetty virheellisesti "Trying to Get You" ja LP-levyn etiketissä albumin nimenä on Rock n' Roll.