Ludwig Wittgensteinin elämäkerta
Sukutausta ja perhe

Sukunimen ”Wittgenstein” otti käyttöön Ludwig Wittgensteinin isoisän isä Moses Maier. Hän asui Laasphen kylässä Wittgensteinin ruhtinaskunnassa Westfalenissa ja toimi läheisessä linnassa asuneen ruhtinasperheen tilanhoitajana. Kun Jérôme Bonaparte määräsi vuonna 1808, että kaikkien juutalaisten oli otettava sukunimi, Moses Maier otti nimensä ruhtinaskunnalta. Tuolloin hän oli kuitenkin jo muuttanut Korbachin kaupunkiin, jossa hänen poikansa Hermann Christian, Ludwig Wittgensteinin isoisä, syntyi vuonna 1802. Wittgensteinit eivät siis ole sukua linnassa asuneelle Sayn-Wittgensteinin aatelissuvulle, kuten joskus on väitetty.
Sekä Hermann Wittgenstein että hänen vaimonsa Fanny Figdor olivat syntyperältään juutalaisia, mutta molemmat olivat kääntyneet protestanttisuuteen ennen naimisiinmenoaan. Hermann Christian Wittgenstein oli ottanut toisen etunimensä etääntyäkseen juutalaisesta syntyperästään, ja hänellä oli myös antisemiitin maine. Wittgensteinit asuivat ensin Leipzigissa, mutta muuttivat vuonna 1850 Vösendorfiin, Itävalta-Unkariin ja vuonna 1860 Wieniin.
Ludwig Wittgensteinin isä Karl Wittgenstein syntyi Leipzigissa vuonna 1847. Hän oli voimakastahtoinen henkilö: hän muun muassa yritti karata kotoaan 11-vuotiaana ja tuli erotetuksi koulusta 17-vuotiaana, koska hän oli kirjoittanut aineen, jossa hän kielsi sielun kuolemattomuuden. Hän karkasi Yhdysvaltoihin vuonna 1865 ja työskenteli New Yorkissa muun muassa baarimikkona ja opettajana. Hän palasi kahden vuoden kuluttua Wieniin, ja opiskeltuaan vuoden teknillisessä korkeakoulussa hän meni töihin valssaamoon Tepliceen vuonna 1872. Vuonna 1877 hän kohosi yrityksen toimitusjohtajaksi, ja kymmenen vuoden sisällä Tepliceen siirtymisestään hän oli hankkinut suuren omaisuuden yhtenä Itävalta-Unkarin rauta- ja terästeollisuuden johtohahmona. Vuonna 1898 hän sanoutui irti kaikista viroistaan ja sijoitti omaisuutensa kiinteistöihin ja arvopapereihin, minkä ansiosta suvun omaisuus säilytti arvonsa maailmansotien aiheuttamasta inflaatiosta huolimatta.
Ludwig Wittgensteinin äiti Leopoldine Wittgenstein (o.s. Kalmus) syntyi Wienissä vuonna 1850. Hän oli isänsä puolelta juutalainen, mutta hänet oli kasvatettu katolilaiseksi. Leopoldine oli lahjakas pianisti, ja hänen ansiostaan Wittgensteinien koti oli yksi Wienin musiikkielämän keskuksista: Wittgensteinien iltamissa vierailivat muun muassa säveltäjät Johannes Brahms, Gustav Mahler ja Josef Labor. Lisäksi Karl Wittgenstein toimi kuvataiteilijoiden mesenaattina.
Karl ja Leopoldine Wittgenstein menivät naimisiin vuonna 1873. Heillä oli kahdeksan lasta: Hermine, Hans, Kurt, Rudolf, Margarete, Helene, Paul ja Ludwig. Lapset saivat katolisen kasteen. Pojista kolme teki itsemurhan: Hans, joka oli lahjakas säveltäjä, katosi laivaltaan Chesapeakenlahdella vuonna 1902, Rudolf otti syanidia berliiniläisessä pubissa vuonna 1904 ja Kurt ampui itsensä ensimmäisen maailmansodan loppupuolella, kun hänen joukkonsa kieltäytyivät noudattamasta hänen käskyjään. Ainakin osasyyllinen Hansin ja Rudolfin itsemurhiin oli Karl Wittgenstein, joka painosti poikiaan lähtemään kaupalliselle uralle. Paul Wittgensteinista tuli myöhemmin kuuluisa konserttipianisti, ja hän jatkoi uraansa, vaikka menetti oikean kätensä ensimmäisessä maailmansodassa. Vanhimmasta tyttärestä Herminestä tuli isänsä suosikki ja myöhemmällä iällä perheen johtohahmo. Sisarista Ludwigille läheisin oli Margarete, ja hän vaikuttikin merkittävästi veljensä kehitykseen.