stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fiat Ducato
Fiat Ducato II (1994–2006)

| Fiat Ducato II |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Brasilia  Italia  Venäjä
Valmistaja:  Fiat
Valmistusvuodet:  1994–2006
Korimalli:  pakettiauto pikkubussi lava-auto
Edeltäjä:  Fiat Ducato I
Seuraaja:  Fiat Ducato III
Teknisesti samankaltaisia:  Citroën Jumper I Peugeot Boxer I
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,9–2,8 l
Teho:  68–144 hv
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti
Toisen sukupolven Ducato esiteltiin keväällä 1994 täysin uudistuneena. Citroën vaihtoi mallinsa nimeksi Citroën Jumper (Isossa-Britanniassa Relay) ja Peugeot’n versiosta puolestaan tuli Peugeot Boxer. Kolmikko valittiin Vuoden pakettiautoksi 1994.
Valikoiman ainoa bensiinimoottori oli PSA:n 2,0-litrainen (108 hv) kahdeksanventtilinen SOHC, jossa oli monipisteruiskutus. Kaikki dieselmoottorit olivat nyt SOHC-tyyppisiä. Ducaton valikoiman muodostivat Fiatin 1,9 D (68 hv) ja TD (79/81 hv) sekä Ivecon valmistamat 2,5 D (83 hv) ja TDI (108/114 hv). 79- ja 108-hevosvoimaisissa oli katalysaattori ja 2,5-litraiset olivat suorasuihkutteisia. Ensimmäistä kertaa saatavana oli viisivaihteisen manuaalivaihteiston lisäksi myös nelivaihteinen automaatti.
Lisävarusteina Ducatoon oli saatavilla muun muassa kuljettajan turvatyyny, ABS-jarrut ja ilmastointi.
2,5-litraiset dieselmoottorit korvattiin vuonna 1998 uusilla Ivecon 2,8 D- (86 hv) ja 2,8 TD (120 hv) -moottoreilla, joista suurempitehoisessa oli suorasuihkutus.
Suurempia moottoriuudistuksia tehtiin vuonna 2000. Silloin kaikkiin moottoreihin tuli katalysaattorit ja 1,9 TD:n teho nousi 89 hevosvoimaan. Ivecon 2,5-litraiset korvattiin PSA:n 12-venttiilisillä, jolloin uudessa 2,5 D:ssä oli tehoa 85 ja TD:ssä 106 hevosvoimaa. Täysin uusia moottoreita olivat yhteispaineruiskutteiset 2,0 JTD (83 hv) ja 2,8 JTD (126 hv). 2,8 D poistettiin sisarmerkkien valikoimasta, mutta Ducatoon se edelleen oli saatavana.
Kuljettajan turvatyyny oli vakiovarusteena alkuvuodesta 2001 lähtien.
Keväällä 2002 kaikki kolme sisarmallia kävivät läpi perusteellisen kasvojenkohotuksen. Ducaton alkuperäisen umpinaisen keulan paikalle tuli etusäleikkö, jossa oli uusi pyöreä Fiatin logo. Myös puskurit vaihtuivat uudenmallisiin ja ajovalot olivat aikaisempaa suuremmat ja kirkaslasiset. Ajovalot oli nyt toteutettu nelivalojärjestelmällä eli lähi- ja kaukovaloille oli omat erilliset valaisimet. Sivuvilkuista tuli kolmionmuotoiset ja peräosassa takavaloja muutettiin hieman. Ulkopuolen tavoin myös ohjaamoa nykyaikaistettiin uudistamalla kojelauta ja ohjauspyörä täysin.
ABS-jarrut olivat moottorista riippuen vakio- tai lisävarusteena. Uusia lisävarusteita olivat matkustajan turvatyyny ja suurempitehoisten moottorien yhteydessä luistonestojärjestelmä. 2,0-litraisen bensiinimoottorin teho nousi 110 hevosvoimaan. Kaikki dieselmoottorit olivat nyt yhteispaineruiskutteisia. Valikoiman muodostivat 2,0 JTD (83 hv), 2,3 JTD (110 hv) ja 2,8 JTD (126 hv). Näistä 2,3-litrainen oli DOHC-tyyppinen ja 16-venttiilinen. 2,8-litraisesta tuli vuonna 2004 tarjolle myös 144-hevosvoimainen versio.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fiat Ducato Wikimedia Commonsissa
Ducato Fiat Professionalin kotisivuilla
Fiatin automallit
Fiat Talento (facelift)
Fiat Ducato -matkailuauto.
Ensimmäisen sukupolven facelift-malli.
Toisen sukupolven facelift-malli.
Fiat Ducato -matkailuauto.
Avolavallinen Fiat Ducato.
Fiat Ducato -matkailuauto.
Kolmannen sukupolven facelift-malli (2014).
Audi S8

Audi S8 on Audin vuodesta 1996 lähtien valmistama loistoluokan automalli, joka on urheilullisempi versio Audi A8 -mallisarjasta.
Audi S8 D2 (1996–2002)

| Audi S8 D2 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa
Valmistaja:  Audi
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  1996–2002
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  F-segmentti
Seuraaja:  Audi S8 (D3)
Teknisesti samankaltaisia:  Audi A8 (D2)
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group D2
Moottori:  V8
Iskutilavuus:  4,2 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  neliveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen automaatti
Audi A8 (D2) -malliin perustuva S8 esiteltiin vuonna 1996. Sen moottorina oli aluksi 4,2-litrainen V8 teholtaan 340 hevosvoimaa. Voimansiirtona on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto tai viisiportainen automaattivaihteisto ja vetotapana neliveto.
Vuonna 1999 moottorin venttiilien määrä sylinteriä kohden nousi neljästä viiteen, ja samalla teho kasvoi 360 hevosvoimaan.
Audi S8 D3 (2006–2010)

| Audi S8 D3 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa
Valmistaja:  Audi
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2006–2010
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  F-segmentti
Edeltäjä:  Audi S8 (D2)
Seuraaja:  Audi S8 (D4)
Teknisesti samankaltaisia:  Audi A8 (D3) Bentley Continental Flying Spur Bentley Continental GT Volkswagen Phaeton
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group D3
Moottori:  V10
Iskutilavuus:  5,2 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  neliveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen automaatti
Audi A8 (D3) -malliin perustuva S8 esiteltiin vuonna 2006. Autossa käytettiin 5,2-litraista V10-moottoria, jonka teho on 450 hevosvoimaa. Voimansiirtona on kuusiportainen automaattivaihteisto ja vetotapana neliveto.
Vuonna 2008 tehtiin muutoksia muun muassa etupuskuriin. Takavalot muuttuivat LED-tyyppisiksi.
Audi S8 D4 (2011–2017)

| Audi S8 D4 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa
Valmistaja:  Audi
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2011–2017
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  F-segmentti
Edeltäjä:  Audi S8 (D3)
Seuraaja:  Audi S8 (D5)
Teknisesti samankaltaisia:  Audi A4 (B8) Audi A5 (B8) Audi A6 (C7) Audi A7 (C7) Audi A8 (D4) Audi Q5 (Typ 8R) Porsche Macan Volkswagen Phideon
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group MLB
Moottori:  V8
Iskutilavuus:  4,0 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  neliveto
Vaihteisto:  8-vaihteinen automaatti
Audi A8 (D4) -malliin perustuva S8 esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2011. Sen voimanlähteenä on kaksoisturboahdettu 4,0-litrainen V8-moottori teholtaan 520 hevosvoimaa. Voimansiirtona on kahdeksanportainen automaattivaihteisto ja neliveto.
Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2013 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli. Uudistuksia tehtiin muun muassa puskureihin ja etusäleikköön.
Vuonna 2015 esiteltiin S8 plus, jossa moottorin teho on nostettu 605 hevosvoimaan.
Audi S8 D5 (2019–)

| Audi S8 D5 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa
Valmistaja:  Audi
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2019–
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  F-segmentti
Edeltäjä:  Audi S8 (D4)
Teknisesti samankaltaisia:  Audi A4 (B9) Audi A5 (B9) Audi A6 (C8) Audi A7 (C8) Audi A8 (D5) Audi e-tron Audi Q5 (Typ FY) Audi Q7 (Typ 4M) Audi Q8 Bentley Bentayga Lamborghini Urus Porsche Cayenne (Typ PO536) Volkswagen Touareg III
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group MLB Evo
Moottori:  V8
Iskutilavuus:  4,0 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  neliveto
Vaihteisto:  8-vaihteinen automaatti
Audi A8 (D5) -malliin perustuva S8 esiteltiin vuonna 2019. Siinä on kaksoisturboahdettu 4,0-litrainen V8-moottori teholtaan 571 hevosvoimaa ja 48 voltin kevythybridijärjestelmä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Audi S8 Wikimedia Commonsissa
Facelift-mallin Audi S8 D3.
Facelift-mallin Audi S8 D4.
Lenovo

| Lenovo Group Limited 联想集团有限公司 |
| --- | --- |

Tunnuslause:  For Those Who Do.
Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  SEHK: 0992 OTCBB: LNVGY
ISIN:  HK0992009065
Perustettu:  1984
Toimitusjohtaja:  Yang Yuanqing
Kotipaikka:  Peking,  Kiina Morrisville,  Yhdysvallat
Toimiala:  tietokonetekniikka
Tuotteet:  tietokoneet, älypuhelimet
Liikevaihto:   50,7 miljardia $ (2020)
Henkilöstö:  63 000 (2020)
Tytäryhtiöt:  Motorola Mobility
Kotisivu:  www.lenovo.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lenovon Pekingin tutkimus- ja tuotekehityskeskuksen tiloja.
Lenovon myymälä Kiinassa.
Lenovo Group Limited (kiin. 联想集团有限公司), ennen tunnettu nimillä Legend Group Ltd ja New Technology Developer Incorporated, on tietokoneiden valmistaja. Yhtiö on suurin henkilökohtaisten tietokoneiden valmistaja maailmassa Gartnerin mukaan (2019). Lenovo on maailman kolmanneksi suurin älypuhelinten valmistaja (2015). Yhtiön kotipaikka on Peking. Yrityksellä on kolme päätoimipaikkaa, jotka sijaitsevat Morrisvillessä Yhdysvalloissa, Pekingissä Kiinassa ja Singaporessa. Lenovo on vuorotellut Hewlett-Packardin kanssa suurimpana henkilökohtaisten tietokoneiden valmistajana. Lenovo omistaa IBM:ltä periytyvän yrityskannettavien ThinkPad-brändin, jonka Lenovo sai yrityskaupassa vuonna 2005. Lenovo valmistaa myös älypuhelimia Motorola-brändillä ostettuaan Motorola Mobilityn Googlelta vuonna 2014.
Historia

Lenovo on perustettu vuonna 1984. Vuonna 2005 Lenovo osti IBM:n PC-liiketoiminnan, ja vuonna 2014 Lenovo sopi ostavansa IBM:n Intel-suoritinpohjaisen palvelinliiketoiminnan. Vuonna 2014 Lenovo sopi ostavansa Motorola Mobility -älypuhelinliiketoiminnan Googlelta.
Vuoden 2015 Forbes Global 2000 -maailmanlistalla Lenovo Group sijoittui 447. suurimmaksi yritykseksi. Vuonna 2014 yhtiö teki 44,32 miljardin dollarin myynnistä 887 miljoonan USD:n nettotuloksen.
Liiketoiminta

Pöytätietokoneiden ja kannettavien tietokoneiden lisäksi Lenovo myy muun muassa palvelimia, kämmentietokoneita, matkapuhelimia ja projektoreita.
Vuonna 2020 yhtiö kertoi Fedora Linuxin olevan saatavilla esiasennettuna yhtiön kannettavissa tietokoneissa. Ensimmäinen malli Fedoralla tuli saataville syyskuussa 2020.
Lenovo on ilmoittanut Legion Go -käsikonsolien valmistuksesta, jotka käyttävät SteamOS-käyttöjärjestelmää. Käsikonsoleista julkaistaan useita eri vaihtoehtoja. Lenovon ensimmäiset Legion Go -käsikonsolit käyttivät Windows-käyttöjärjestelmää.
Tuotesarjoja > Nykyisiä sarjoja

Lenovo ThinkCentre -pöytätietokoneet
Lenovo ThinkStation -pöytätietokoneet
Lenovo ThinkPad -kannettavat tietokoneet
Lenovo IdeaPad -kannettavat tietokoneet
Lenovo Yoga -kannettavat tietokoneet
Lenovo Chromebook -kannettavat tietokoneet
Tuotesarjoja > Vanhoja sarjoja

Lenovo 3000 J -pöytätietokoneet
Lenovo 3000 C-, N- ja V -kannettavat tietokoneet
Tietoturva

Vuonna 2021 Bloombergin artikkelissa kerrottiin, että Yhdysvaltain armeijalle oli toimitettu vuonna 2008 Lenovon valmistamia kannettavia tietokoneita, joissa oli asennettuna kiinalainen vakoilulaitteisto. Lenovon laitteiden käyttö estettiin tietyissä tarkoituksissa, mutta yhtiötä ei poistettu hyväksyttyjen toimittajien listalta.
Vuonna 2015 kerrottiin yhtiön toimittamissa kannettavissa tietokoneissa olleesta haittaohjelmasta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto
Tiedotus IBM PC ja Lenovon yhdistymisestä
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa
Haltiain verta

| Haltiain verta> Krew elfów |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Andrzej Sapkowski
Kieli:  puola
Genre:  fantasia
Julkaistu:  1994
Suomennos
Suomentaja:  Tapani Kärkkäinen
Kansitaiteilija:  Kai Toivonen (kuva: CD Projekt RED)
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2012
Ulkoasu:  sidottu
ISBN:  978-951-0-39023-8
Sarja: The Witcher – Noituri
Edeltävä:  Kohtalon miekka
Seuraava:  Halveksunnan aika
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Haltiain verta (puol. Krew elfów) on Andrzej Sapkowskin vuonna 1994 ilmestynyt fantasiakirja. Teos on Noituri-sarjan ensimmäinen romaanimittainen kertomus.
Aiheesta muualla

Alice Wybrew: Blood of Elves (Arkistoitu – Internet Archive). Total Scifi Online 18.8.2008. (englanniksi)
Noituri
| --- | --- |
Kirjat:  Haltiain verta  Kohtalon miekka  Viimeinen toivomus 
Videopelit:  The Witcher  The Witcher 2: Assassins of Kings  The Witcher 3: Wild Hunt  The Witcher 4 
Televisio:  The Witcher – Noituri
Kirjallisuusvuosi 2025

Kirjallisuusvuosi 2025 käsittelee vuoden 2025 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Turun kansainväliset kirjamessut
Julkaisuja

Suzanne Collins: Nälkäpeli: Elonkorjuun sarastus
Rebecca Yarros: Myrskynsilmä
J. V. Snellmanin patsaat ja muistomerkit

J. V. Snellmanin patsaita ja muistomerkkejä aikajärjestyksessä ovat:
| Teoksen nimi | Paikka, alue | Paikkakunta | Kartalla | Tekijä | Paljastusvuosi | Kuva | WD |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| J. V. Snellmanin rintakuva | Snellmaninpuisto, Maaherrankatu 8-10 | Kuopio | 62.8914°N, 27.6864°E | Johannes Takanen | 1884/1896 |  |  |
| J. V. Snellmanin patsas | Suomen Pankin edusta | Helsinki | 60.1712°N, 24.953°E | Emil Wikström | 1923 |  |  |
| Runeberg, Lönnrot, Snellman | Yliopistonmäki | Turku | 60.4539°N, 22.2845°E | Harry Kivijärvi | 1968 |  |  |
| Lukeva poika | Sandelsintie 1, Rantsila | Siikalatva | 64.5064°N, 25.6502°E | Martti Väänänen ja kansalaisopiston ryhmä | 1993 |  |  |
| J. V. Snellmanin muistomerkki | Kokkokivi | Kokkola | 63.8393°N, 23.1374°E | Pekka Jylhä | 2006 |  |  |
| J. V. Snellmanin muistolaatta (kesäkodin muistolaatta) | Långvikin kylpylä, Tanskarlantie 9 | Kirkkonummi | 60.1083°N, 24.5739°E |  | 2006 |  |  |
Big Show

| Big Show |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. helmikuuta 1972 (ikä 52) Aiken, Etelä-Carolina
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Showpainija
Kehänimet:  Big Show The Giant Paul Wight
Aktiivisena:  1995–
Pituus:  213 cm
Paino:  174 kg
Kouluttajat:  Al Snow, Triple H, Glenn Ruth
Paul Donald Wight II  (s. 8. helmikuuta 1972), paremmin tunnettu nimellä The Big Show, on yhdysvaltalainen showpainija, joka on saanut huomiota suuren kokonsa vuoksi. Hänen pituutensa on 213 senttiä ja painoa on reilut 170 kiloa. Hänen lopetusliikkeitänsä ovat Chokeslam, Cobra Clutch Backbreaker ja WMD.
Big Show on myös saanut lempinimen "World's Largest Athlete", mikä tarkoittaa  Maailman kookkain urheilija.
Big Show on ainoana historiassa hallinnut vuorotellen WWE-mestaruutta, WCW-mestaruutta sekä ECW-mestaruutta.
Showpainiura

Hänen uransa on esitetty alla oleviin otsikoihin jaoteltuna aikajärjestyksessä
Showpainiura > World Championship Wrestling: The Giant

Paul Wight päätyi showpainin pariin tavattuaan suosikkinsa Hulk Hoganin. Hoganin ensimmäinen ajatus oli saada Wight painikehään, koska tämä muistutti suuresti Hoganin edesmennyttä ystävää, André the Giantia. Wight sai nimen The Giant, ja hänet esiteltiin yleisölle Andrén kadonneena poikana (André ja Big Show eivät oikeasti ole sukulaisia). Ensimmäisessä ottelussaan vuonna 1995 hän kohtasi Halloween Havoc-PPV:ssä Hulk Hoganin, ja voitti tältä WCW World titlen. The Giant murskasi tämän jälkeen WCW:n suuria tähtiä, kuten Ric Flairin ja Stingin. Hogan voitti mestaruuden takaisin The Giantilta vuoden 1996 Hog Wild-tapahtumassa, käännyttyään heeliksi. The Giant taisteli ensin Hoganin new World orderia vastaan, mutta liittyi lopulta nWo:n riveihin.
Showpainiura > World Wrestling Federation: Paul Wight

Paul Wight jätti vuonna 1999 WCW:n, sillä WWF tarjosi hänelle rahakasta kymmenen vuoden sopimusta.  
Wight esiintyi ensi kertaa World Wrestling Federationissa sekaantuessaan Vince McMahonin ja Stone Cold Steve Austinin väliseen teräshäkki-otteluun McMahonin hyväksi. Wight liittyi McMahonin Corporation-ryhmittymään ja hänelle annettiin nimi Big Show. Myöhemmin hän liittyi Unioniin, jotka olivat Corporationia vastaan, ja myöhemmin Corporate Ministryiä vastaan.
Showpainiura > World Wrestling Federation: Big Show & The Undertaker

Big Show liittoutui The Undertakerin kanssa, ja voitti tämän kanssa joukkuemestaruudenkin kaksi kertaa. Ensimmäisen kerran Undertaker ja Big Show voittivat vyöt X-Pacilta ja Kanelta, ja myöhemmin Buried Alive-ottelussa The Rockilta ja Mick Foleylta.
Showpainiura > World Wrestling Federation: 1999-2000

Big Show voitti jopa Royal Rumble-ottelun, mutta tulos muutettiin myöhemmin. Lopulta Big Show onnistui voittamaan The Rockin, joka painaa 118 kg ja ansaitsi paikkansa WrestleManian mestaruusotteluun, joka monen mutkan kautta päätyi 4 miehen otteluksi. Otteluun ottivat osaa Show’n lisäksi Triple H, Mick Foley ja The Rock. Big Show päätyi kuitenkin ensimmäiseksi eliminoiduksi kyseisessä ottelussa. Tämän jälkeen Big Show otteli Backlash-PPV:ssä Kurt Anglea vastaan pukeutuneena kuten Hulk Hogan, ja kutsui itseään The Showsteriksi. Tämän jälkeen Big Show lähetettiin Ohio Valley Wrestlingiin treenaamaan itseään parempaan kuntoon ja kehittämään taitojaan.
Showpainiura > World Wrestling Federation

Big Show palasi vuonna 2001 Royal Rumble-PPV:ssä ottaen osaa 30 miehen Royal Rumble eliminointiotteluun. Big Show oli huomattavasti paremmassa kunnossa kuin aiemmin, ja hänestä oli tullut taidokkaampi kehässä, joten hän teki moniin vaikutuksen.
Big Show saavutti kultaa vyötärölleen, kun voitti Ravenilta WWF Hardcore-mestaruuden, ja puolusti sitä muun muassa Rhynoa vastaan. Alliancen hyökätessä World Wrestling Federationiin Big Show pysyi WWF:n puolella, ja osallistui Survivor Seriesin viiden miehen eliminointijoukkueotteluun, jossa team WWF kohtasi team Alliancen. Team WWF:ään kuului Show’n lisäksi WCW:n mestari The Rock, Kane, Undertaker ja Chris Jericho. Alliancea taas edustivat Booker T, Rob Van Dam, Kurt Angle, Shane McMahon ja WWF:n mestari Stone Cold Steve Austin. Big Show eliminointiin ensimmäisenä ottelussa, kun jokainen Alliancea edustava teki hänelle lopetusliikkeensä.
Showpainiura > World Wrestling Entertainment: RAW

Kun vuonna 2002 rosterit jaettiin, WWE:n co-owner Ric Flair valitsi Big Show’n RAW:hon. Big Show liittyi muun muassa WWF:hen tulleeseen nWo:hon käännettyään selkänsä Stone Coldille. Big Show feudasi Booker T:n kanssa, kun Booker potkittiin ulos nWo:sta, ja otteli monta ottelua tätä vastaan.
Hän kävi myös vuonna 2006 RAW:ssa ottelemassa Vince McMahonin ja Shane McMahonin kanssa D-Generation X:ää vastaan, mutta kolmikko hävisi ja Vince laitettiin pussaamaan Big Show’n takapuolta.
Showpainiura > World Wrestling Entertainment: SmackDown!

24. lokakuuta Big Show siirtyi SmackDown!-ohjelman riveihin, paiskaten Undertakerin sisääntulorampin läpi ja lähettäen tämän sairauslomalle. Big Show pääsi ykköshaastajaksi Brock Lesnarin WWE mestaruuteen, ja voitti sen Brockilta Survivor Seriesissä, mutta kuukauden jälkeen menetti vyön Kurt Anglelle.
Big Show voitti WWE United States mestaruuden 19. lokakuuta 2003 No Mercy-PPV:ssä Eddie Guerrerolta, ja nosti vyön arvoa monissa kunniakkaissa puolustuksissa, kunnes hävisi vyön John Cenalle Wrestlemania XX-PPV:ssä.
Kun Smackdownin! toimitusjohtaja Kurt Angle nimesi John Bradshaw Layfieldin ykköshaastajaksi, bookkasi eräässä Smackdownissa Angle silloisen WWE mestari Eddie Guerreron ottelemaan Big Show’ta vastaan, sillä tämä halusi Eddien olevan mahdollisimman lyöty JBL:lle. Backstagelle Big Show kysyi Anglelta, onko hänen ottelunsa mestaruudesta, mutta koska se ei ollut, Big Show sanoi lopettavansa työskentelyn, mikäli häviää Eddielle, ja myöhemmin illalla Eddie onnistuikin selättämään Show’n, ja tuohtunut Big Show aloitti itkemisen kehässä. Backstagella hän uhkasi Torrie Wilsonia väkivallalla, sillä luuli Torrien nauraneen hänelle. Big Show tuhosi Torrien auton ja vei Torrien mukanaan lähes katon rajaan, jolloin Kurt Angle käski Show’ta päästämään Torrien pois, mutta Big Show heitti Anglen alas. Angle joutui tämän takia pyörätuoliin.
Showpainiura > Sairausloma

Big Show joutui olemaan muutaman kuukauden sivussa, sillä hänen loukkaantunut polvensa operoitiin. Tämä ei kuitenkaan näkynyt käsikirjoituksessa vaan Big Show’n sanottiin lopettaneen uransa.
Showpainiura > World Wrestling Entertainment: RAW

Big Show siirtyi "rosteriarvonnassa" RAW:n leipiin 27. kesäkuuta 2005, ja tuhosi siirtymisottelussaan Gene Snitskyn.
Seuraavalla viikolla Big Show otteli joukkueena Kanen kanssa Snitskya ja Edgeä vastaan. Show ja Kane korjasivat voiton kotiin.
Unforgiven-PPV:ssä Big Show kohtasi jälleen Snitskyn, tuhoten tämän uudelleen.
Showpainiura > Extreme Championship Wrestling

Kun WWE herätti ECWn henkiin, järjestettiin ennen ECW One Night Stand-PPV:tä WWE vs ECW head to head-erikoistapahtuma. Eräs tapahtuman otteluista oli ECW vs WWE Battle Royal. Ottelun lopussa Randy Orton eliminoi Kurt Anglen, ja luuli näin hankkineensa WWE:lle voiton, mutta hänen lisäkseen kehässä yhä oleva Big Show repi RAW-paitansa pois, ja alta paljastui ECW-paita. Show heitti Ortonin ulos ja toi näin ECW:lle voiton.
12. kesäkuuta 2006 pidetyssä uuden ECW:n debyytti TV-show’ssa Big Show osallistui jälleen Battle Royaliin, ollen dominoiva, mutta lopussa Sabu kuitenkin hyppäsi tuolin kanssa Show’n selkään ja onnistui eliminoimaan tämän.
Big Show voitti Rob Van Damilta ECW-mestaruuden Paul Heymanin avustuksella, ja on säilyttänyt vyönsä monia painijoita vastaan. Big Show on myös ainoa painija, joka on voittanut sekä ECW:n, WCW:n, että WWE:n päämestaruudet. Heidän seuraavan kohtaamisensa Rob Van Dam voitti.
Hän hävisi Triple Threat-kolminottelun King Bookerille tämän selätettyä John Cenan ulkopuolisen häirinnän turvin. Hän menetti ECW:n mestaruuden Elimination Chamber-ottelussa, jonka voitti Bobby Lashley.Elimination chamberin jälkeen Big Show oli Bobby Lashleyta vastaan ECW:n mestaruudesta, mutta hävisi sen. Pian Lashleyta vastaan käydyn ottelun jälkeen Big Show katosi WWE:stä kunnes palasi vuoden 2008 No Way Outissa haastaen nyrkkeilijä Floyd "Money" Mayweatherin
Showpainiura > RAW (2009)

13. huhtikuuta Big Show siirtyi takaisin RAW:n WWE Draftissa. Backlashissä Big Show sekaantui John Cenan ja Edgen väliseen World Heavyweight mestaruusotteluun ja heitti Cenan Chokeslamilla valospotin läpi. Big Show kohtasi Cenan Judgment Dayssä ja Extreme Rulesissa. Hän kuitenkin hävisi kummatkin ottelut.
Night of Championsissa hän korvasi Edgen Chris Jerichon Tag Team parina ja tuli näin ollen yhdistetyksi Tag Team mestariksi. Jericho ja Big Show voittivat Cody Rhodesin ja Ted DiBiasen. Summerslamissa kaatui Cryme Tyme, Breaking Pointissa MVP ja Mark Henry ja Hell In A Cellissä Batista ja Rey Mysterio. Bragging Rightsissa Show osallistui Team RAW vs. Team Smackdown otteluun. Ottelussa Big Show petti Team Rawin ja iski Kofi Kingstonille KO Punchin. Seuraavassa Rawissa hän kertoi että Smackdownin GM Theodore Long oli luvannut hänelle World Heavyweight mestaruusmatsin, jos Show auttaisi Team Smackdownin voittoon. Hän kohtasi Survivor Seriesissä silloisen mestarin Undertakerin ja Tag Team parinsa Chris Jerichon. Undertaker vei voiton, kun hän sai Big Show’n luovuttamaan Hell's Gateen. WWE TLC:ssä JeriShow menetti Unified Tag Team mestaruudet D-Generation X:lle. 8. helmikuuta 2010 Big Show voitti jälleen Unified Tag Team mestaruudet tällä kertaa The Mizin kanssa triple threat elimination tag team matsissa, jossa olivat mukana myös mestarijoukkue DX ja Straightedge Society(CM Punk ja Luke Gallows). Wrestlemaniassa ShoMiz puolusti mestaruuksiaan John Morrisonia ja R-Truthia vastaan. He voittivat, kun Big Show iski KO Punchin Morrisonille.
Showpainiura > Paluu Smackdowniin (2010-nykyinen)

Draft 2010 tapahtuman alussa Big Show ja The Miz hävisivät Tag team vyöt Hart Dynastylle. Ottelun jälkeen Show hyökkäsi Mizin kimppuun syyttäen tätä häviöstä jolloin Big Show kääntyi faceksi (hyvis). Seuraavassa Smackdownissa Theodore Long sopi Big Show’n ja Jack Swaggerin välille mestaruusmatsin World Heavyweight Championshipista WWE Over the Limittiin. 7. toukokuuta Show hyökkäsi Swaggerin ja Kanen välisen ottelun jälkeen tekemällä Swaggerille chokeslamin kuulutus pöydälle. Seuraavan viikon SmackDownissa hän tuhosi Swaggerin kaikki palkinnot, mitkä hän oli vuosien varrella saavuttanut. Over The Limitissä Big Show voitti Swaggerin diskauksen takia, mikä tarkoittaa sitä että Swagger säilytti World Mestaruuden. 27. toukokuuta SmackDown jaksossa Teddy Long ilmoitti Big Show’n olevan automaattisesti jatkossa WWE:n uudessa PPV:ssä WWE Fatal 4-Way:ssä Swaggeria vastaan 4 miehen matsissa, koska Swagger hävisi diskauksella Over The Limitissä. Muut miehet olivat Rey Mysterio ja CM Punk.