stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Erg Chech

Erg Chech Pohjois-Afrikan kartalla.
Erg Chech on hiekka-aavikko Saharan länsiosassa Algerian ja Malin alueella. Se sijaitsee El Eglabin ja Tanezrouftin tasankojen välisessä painaumassa. Pohjoisessa hiekkadyynien korkeus jopa 300 metriä. Alue on äärimmäisen kuuma ja kuiva.
Epsilon Carinae

| Epsilon Carinae |
| --- | --- |

Nimen alkuperä:  ?
Bayerin designaatio:  Epsilon Carinae
HR-designaatio:  HR 3307
HD-designaatio:  HD 71129
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  1,95 mv
Absoluuttinen kirkkaus:  -4,58 Mv
Valovoima:  6000/11000 Lo Aurinkoa aurinkoa
Spektriluokka:  K3 III/B2 V
Väri-indeksi:  B-V 1,20 U-B 0,19
Lämpötila:  4100/24000 K
Massa:  4,6/16Mo M☉
Säde:  153/6 Ro R☉
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Köli
Rektaskensio (J2000):  08h 22m 30,8s
Deklinaatio (J2000):  −59° 30' 35"
Etäisyys:  630 valovuotta (190 parsekia)
Parallaksi:  5,16 ± 0,49 mas mas
Säteisnopeus:  2 km/s km/s
Ominaisliike:  RA: −25,34 dekl.: 22,72 mas/v
 Näkyy leveysasteiden 31° N  ja 90° S välillä. 
Epsilon Carinae on kaksoistähti Kölin tähdistössä. Se sijaitsee niin etelässä, ettei se näy Suomessa. Tähti tunnetaan myös nimellä Avior.
| --- | --- |
Tähdet:  Canopus, β Car, ε Car, ι Car, θ Car, υ Car A, ω Car, PP Car, 337 Car, V357 Car, χ Car, HD 84810, HD 94510, HD 90853, HD 76728, V382 Car, HD 79447, I Car, HD 83183, V343 Car, HD 80230, N Car, A Car, HD 91942, G Car, V344 Car, HD 83944, V520 Car, V533 Car, HD 96566, P Car, E Car, HD 92397, K Car, B Car, V518 Car, HD 81101, D Car, HD 73389, Q Car, V376 Car, L Car, HD 92063, V371 Car, 23 Car, V386 Car, M Car, C Car, HD 77370, V460 Car, V524 Car, HD 73390, H Car, O Car, V374 Car, T Car, R Car, η Car, υ Car B, QZ Car, HD 93131, S Car, AG Car, HD 65216, OGLE-TR-113, OGLE-TR-111, OGLE-TR-132
Eksoplaneetat:  HD 65216 b, OGLE-TR-113 b, OGLE-TR-111 b, OGLE-TR-132 b
Enne (Riuttan albumi)

| Enne Riutta |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 24. syyskuuta 2021
 Kesto: 44.56
 Levy-yhtiö: Gunkanjima
Riuttan muut julkaisut
| Sinun täytyy elää vielä kerran 2016 | Enne 2021 |   |
Enne on Riuttan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 26. helmikuuta 2021.
Kappaleet

Musta Sappi – 6.12
Kaksi Aaltoa – 11.40
Katarsis – 4.43
Musta Aurinko – 5.18
Jääpiikki – 6.37
Enne – 10.25
Kokoonpano

Henri Turunen – laulu, kitarat
Tomi Luimula – rummut
Antti Takalo – basso
Mikko Vuorela – kitara
Arvostelut

Inferno:
Englannintäysiverinen

| Englannintäysiverinen |
| --- | --- |

Tyyppi::  täysiverinen
Alkuperä ja nimet
Alkuperämaa::   Iso-Britannia
Polveutuminen::  paikalliset kannat, ahaltekhevonen, arabianhevonen, berberihevonen
Rodun syntyaika::  1600- ja 1700-luvut
Kantakirja perustettu::  1808
Esiintyminen ja käyttö
Käyttötarkoitus::  laukkaratsu;  este- ja kenttäratsu
Tärkeimmät alueet::  esiintyy maailmanlaajuisesti
Ominaisuudet
Värit::  ruunikko; myös musta, rautias ja kimo
Englannintäysiverisen nopeus pitkällä matkalla on taannut sille aseman laukkakilpailuja hallitsevana rotuna.
Englannintäysiverinen (engl. Thoroughbred) on Britanniassa 1600–1700-luvulla kehitetty täysiverinen hevosrotu, joka polveutuu lähinnä paikallisista hevosista ja itämaisista hevosista kuten ahaltekenhevosesta, arabiantäysiverisestä ja berberihevosesta. Rotu kuuluu maailman nopeimpiin, ja sitä käytetään laajalti laukkakilpailuissa. Tunnettuja englannintäysiverisiä laukkahevosia ovat muiden muassa 1700-luvulla elänyt Eclipse, 1910–20-luvulla vaikuttanut Man O'War sekä 1970-luvun kuuluisuus Secretariat.
Ominaisuudet

Englannintäysiverinen on atleettinen, nopea, hoikka ja pitkäjalkainen ja -selkäinen. Rodussa esiintyy kolmea tyyppiä: korkea ja hontelo kestävyysjuoksija (stayer), lyhytrunkoisempi sprintteri (sprinter) ja näiden kahden välimuoto, joka sopii keskipitkille matkoille. Englannintäysiverisen väri on yleensä ruunikko eri sävyineen, mutta rodussa esiintyy myös mustia, rautiaita ja kimoja. Kirjavat ovat harvinaisia, mutta mahdollisia. Säkäkorkeudeltaan englannintäysiverinen on yleensä 152–173 cm. Luonteeltaan englannintäysiveriset ovat usein niin kutsutusti kuumia eli hyvin herkkiä ja menohaluisia, ja niillä ratsastus vaatiikin taitoa.
Historia

Englannintäysiverisen sukulinjat voidaan jäljittää Englantiin 1600- ja 1700-lukujen vaihteessa tuotuun kolmeen itämaissukuiseen oriin (Byerley Turk, Darley Arabian ja Godolphin Arabian, joka tunnetaan myös nimellä Godolphin Barb). Nykyiset englannintäysiveriset polveutuvat niistä kunkin yhden suoraan alenevan polven jälkeläisen kautta: Herod (s. 1758, iiii. Byerley Turk), Eclipse (s. 1764, iiii. Darley Arabian) ja Matchem (s. 1748, ii. Godolphin Arabian). Englannintäysiveristen ensimmäinen kantakirja ilmestyi Britanniassa vuonna 1808. Yhdysvalloissa kantakirja ilmestyi vuonna 1873. Jalostuksen ja kantakirjan tavoitteena on luoda ylivoimainen laukkahevonen. Nykyiset englannintäysiveriset yltävätkin laukkaradalla noin 70 kilometrin tuntinopeuteen.
Käyttö

Englannintäysiveristä käytetään varsin paljon muiden ratsuhevosrotujen jalostuksessa, ja monien puoliverirotujen lähtökohtana ovatkin olleet kylmäverirotujen ja englannintäysiverisen suorat risteytykset. Myös amerikanravuri polveutuu pitkälti englannintäysiverisestä. Angloarabi on syntynyt englannintäysiverisen ja arabianhevosen risteytyksistä. Englannintäysiverijalostus jättää muihin rotuihin yleensä suurempaa kokoa, nopeutta ja kestävyyttä.
Paitsi erilaisiin laukkakilpailuihin, englannintäysiverisiä käytetään paljon myös este- ja kenttäratsastuksessa. Laukkauransa englannintäysiveriset aloittavat yleensä kaksivuotiaina, mutta laukkakilpailu-ura on tavallisesti lyhyt ja moni hevonen päätyy sen jälkeen vaikkapa kenttäratsuksi. Esimerkiksi suomalaisen kenttäratsastaja Piia Pantsun menestyksekäs Uppercut-ratsu oli englannintäysiverinen.
Englannintäysiverisen nimeen liitetään yläviitteenä tunnus xx.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Englannintäysiverinen Hevosmaailma.netissä (Arkistoitu – Internet Archive)
[vanhentunut linkki]
Eluru

| Eluru ఏలూరు |
| --- | --- |
 Eluru
 Koordinaatit: 16.7°N, 81.1°E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Andhra Pradesh
Piirikunta:  Länsi-Godavari
Korkeus:  22 m
Väkiluku (2011):  
 – Metropolialue:  250 693
Aikavyöhyke:  UTC+5:30
 
 Kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Elurun rautatieasema.
Eluru (teluguksi ఏలూరు) on Intiassa Andhra Pradeshin osavaltiossa sijaitsevan Länsi-Godavarin piirikunnan pääkaupunki. Vuonna 2011 kaupunkialueella asui 250 693 henkeä.
Aiheesta muualla

Elurun kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eluru Wikimedia Commonsissa
Elsa Könönen

Elsa Helena Könönen (13. marraskuuta 1899 – 13. maaliskuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen järjestötyöntekijä sekä sairaan- ja sosiaalihoitaja, opettaja, kirjailija ja kääntäjä.
Henkilöhistoria

Elsa Könösen vanhemmat olivat Juhana Könönen ja Julia Alexandra Tamelander. Filosofian maisteriksi valmistunut Könönen toimi sihteerinä Suomen Punaisen Ristin keskushallituksessa 1920-luvun lopulta 1930-luvun lopulle, kun järjestö oli Mannerheimin johtama. Hän kirjoitti muistelmateoksen näistä työvuosistaan, mutta toimitti myös Pelastusarmeijan historiikin Suomessa. Suomen Punaisen Ristin keskushallituksen palveluksen jätettyään Könönen työskenteli vuoden 1940 kesäolympialaisten valmistelussa ja talvisodan alettua yhteensä viisitoista vuotta Punaisen Ristin Sairaalan palveluksessa sairaan- ja sosiaalihoitajana. Myöhemmin hän toimi oppikoulun historian ja ranskan kielen opettajana.
Julkaisuja

Hengen miekka – auttava käsi: Pelastusarmeijan vaiheet Suomessa, 1964
Kutsu pyhitykseen, 1965, Frederick Coutts, kääntänyt Elsa Könönen
Vuosikymmen Mannerheimin sihteerinä Suomen Punaisessa Ristissä 1928–38, 1966
Elokuvavuosi 1943

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1943 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Tapahtumat

20. helmikuuta – Amerikkalaisten elokuvastudioiden johtajat suostuvat siihen, että Yhdysvaltain sotatiedotustoimisto saa sensuroida elokuvia.
1. kesäkuuta – Englantilainen näyttelijä Leslie Howard kuolee 50-vuotiaana BOAC:n lennon 777 maahansyöksyssä Galician rannikolla Espanjassa.
Uudet elokuvat

Bernadetten laulu
Cry ‘Havoc’
Der Fuehrer's Face
Education for Death
Epäilyksen varjo
Katariina ja Munkkiniemen kreivi
Kenelle kellot soivat
Korppi
Lainsuojaton
Lassie palaa kotiin
Leopardimies
Madame Curie
Matka kauhuun
Minun majesteettini
Onnen tähti
Oppitunti
Poikamiesansa
Pyövelitkin kuolevat
Riivaajat
Sahara
Seitsemäs uhri
Suomisen taiteilijat
Suuren oopperan kummitus
Synnin enkelit
Tanssikoulu
The Bells Go Down
The Human Comedy
Tie Kairoon
Titanic
Tivolin kaunotar
Usko huomispäivään
Valkoiset ruusut
Victory Through Air Power
Ystävykset
Yö voodoo-saarella
Aiheesta muualla

Elokuvavuosi 1943 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eddy Merckx
Saavutuksia > Yhden päivän kilpailut

Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut:
Amatöörien maantieajo: 1964 kultaa
Ammattilaisten maantieajo: 1966 kahdestoista, 1967 kultaa, 1968 kahdeksas, 1971 kultaa, 1972 neljäs, 1973 neljäs, 1974 kultaa, 1975 kahdeksas, 1976 viides
Milano–San Remo: 1966 voitto, 1967 voitto, 1969 voitto, 1970 kahdeksas, 1971 voitto, 1972 voitto, 1975 voitto, 1976 voitto
Flanderin ympäriajo: 1967 kolmas, 1969 voitto, 1970 kolmas, 1972 seitsemäs, 1973 kolmas, 1974 neljäs, 1975 voitto
Pariisi-Roubaix: 1967 kahdeksas, 1968 voitto, 1969 toinen, 1970 voitto, 1971 viides, 1972 seitsemäs, 1973 voitto, 1974 neljäs, 1975 toinen, 1976 kuudes
Liège-Bastogne-Liège: 1966 kahdeksas, 1967 toinen, 1969 voitto, 1970 kolmas, 1971 voitto, 1972 voitto, 1973 voitto, 1975 voitto, 1976 kuudes, 1977 kuudes
Lombardian ympäriajo: 1966 toinen, 1967 seitsemäs, 1968 kolmas, 1970 neljäs, 1971 voitto, 1972 voitto, 1974 toinen, 1975 kuudes
La Flèche Wallonne: 1967 voitto, 1969 viides, 1970 voitto, 1972 voitto, 1973 toinen, 1975 kolmas, 1976 neljäs
Gent-Wevelgem: 1967 voitto, 1970 voitto, 1972 kolmas, 1973 voitto, 1974 toinen, 1975 kuudes
Amstel Gold Race: 1969 kolmas, 1973 voitto, 1975 voitto
Züri-Metzgete: 1969 neljäs, 1975 toinen, 1977 neljäs
Pariisi-Tours: 1973 kuudes
Omloop Het Volk: 1966 kolmas, 1971 voitto, 1972 kolmas, 1973 voitto
Rund um den Henninger Turm: 1971 voitto, 1972 toinen, 1974 toinen
Pariisi-Bryssel: 1973 voitto, 1975 toinen
Grand Prix des Nations: 1966 kolmas, 1973 voitto
E3 Prijs Vlaanderen: 1971 kolmas, 1972 toinen
Giro del Piemonte: 1972 voitto
Giro dell'Emilia: 1972 voitto
Grote Scheldeprijs: 1972 voitto
Brabantse Pijl: 1971 toinen, 1972 voitto, 1976 toinen
Coppa Placci: 1974 kolmas
Giro del Lazio: 1976 kolmas
Grand Prix d’Isbergues: 1977 toinen
Escalada ciclista a Montjuic: 1966 voitto, 1970 voitto, 1971 voitto, 1972 voitto, 1974 voitto, 1975 voitto
Circuit de l'Aulne: 1966 voitto, 1969 voitto, 1975 voitto
Critérium des As: 1967 voitto, 1970 voitto, 1974 voitto
Trofeo Baracchi: 1967 (parina Ferdi Bracke) voitto, 1972 (parina Roger Swerts) voitto
Tre Valli Varesine: 1968 voitto
GP de Lugano: 1968 voitto
Coppa Agostoni: 1970 voitto
Trofeo Laigueglia: 1973 voitto, 1974 voitto
Belgian maantiepyöräilymestari: 1970
Tunninajon maailmanennätys: México 25. lokakuuta 1972 49 431 m
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Eddy Merckxin polkupyörät
Pyöräilyn Hall of Fame
Miesten maantiepyöräilyn maantieajon maailmanmestarit
Eternal Decision

| Eternal Decision> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1996–
Tyylilaji:  heavy metal, thrash metal, kristillinen metalli
Kotipaikka:  Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Joe Chambless   Cory Boatright   Tommy Torres   Kirk Campbell  
Levy-yhtiö:  Godfather Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eternal Decision on yhdysvaltalainen kristillistä metallimusiikkia soittava yhtye. Vuonna 1996 perustettu yhtye on julkaissut kolme levyä. Vuonna 1997 yhtye julkaisi kriitikoiden arvostustakin saaneen esikoisalbuminsa Yhdysvalloissa ja 16 muussa maassa. Kaksi kappaletta yhtyeen toiselta albumilta, vuoden 1999 Ghost in the Machinelta, saavutti sijan Pure Rock Reportin listan kärkiviisikossa. Yhtye on ilmoittanut työstävänsä uutta albumia nimeltä Revived, jonka nauhoitukset ovat viivästyneet, sillä laivastossa palveleva kitaristi Tommy Torres ilmoitti kesäkuussa 2009 joutuvansa yhdeksäksi kuukaudeksi komennukselle muun muassa Kuwaitiin ja Afganistaniin.
Eternal Decision sekoittaa Panteran tyylisiä kitarariffejä James Hetfieldin tai Phil Anselmon tyyliseen lauluun. Yhtye sekoitetaankin usein Metallicaan laulun samanlaisuuden takia. Encyclopedia Metallica -sivuston mukaan monet latasivat Eternal Decisionin kappaleita P2P-ohjelmilla kuten Ares Galaxyllä tai LimeWirellä uskoen niiden olevan singlejä tai demoja Metallican vuoden 2008 albumilta Death Magnetic. Toisessa tapauksessa esikoisalbumin kappaletta ”Hunger” ladattiin huomattavissa määrin Napsterilla, koska monet luulivat sen olevan ennen julkaisematon Metallica-kappale tai Megadethin ja Metallican yhteistyössä tekemä kappale. Guitar World -lehden syyskuun 2008 numerossa Eternal Desicion mainittiin yhtenä viidestä ”potentiaalisesta seuraavasta Metallicasta”. Yhtyeen musiikkia kuvailtiin myönteisesti ja sanoituksia ”saarnaaviksi”, jota yhtye piti kohteliaisuutena, koska ”nykyisin monet kristilliset yhtyeet piilottavat sanomansa saadakseen jalansijaa valtavirran markkinoilla”. Vertailuista huolimatta Allmusic kuvailee Eternal Desicionin musiikkia omaperäiseksi.
Diskografia

Eternal Decision (1996)
Ghost in the Machine (1999)
E.D. III (2002)
Aiheesta muualla

Eternal Decision Last.fm:ssä (englanniksi)
Eternal Decision Myspacessa (englanniksi)
Eternal Desicion Allmusic-sicustolla
Erkki Lahti (eräkirjailija)

Erkki Lahti (s. 1946, Kuorevesi) on suomalainen Kuopiossa asuva eräkirjailija.
Lahti on väitellyt tohtoriksi biologian alalta, ja hänen väitöskirjansa aiheena oli muikku. Lahti on soveltavan eläintieteen dosentti. Hän toimi Kuopion yliopistossa 1973–1990 tutkijana ja opettajana, kalataloushallinnossa 1990–2009 kalastusbiologina ja viimeksi kalatalouspäällikkönä Pohjois-Savon TE-keskuksessa,.
Teokset

Sadeaamun apajat.  Otava 1982
Suurilla jäljillä.  Karisto 1988
Suomen sisävesien kalatalous (yhdessä Ossi V. Lindqvistin, Jouni Vielman ja Ossi Ritolan kanssa). SVY 1988
Jäähanhi.  Karisto 1994
Lintusyksyjä ja karhukeväitä.  Myllylahti 2000
Tilausriekko.  Myllylahti 2003
Hullut metsot.   Myllylahti 2005
Kutumuikku ja latvateeri.  Myllylahti 2010
Riistaveikkojen erätaival. Talluskylän Riistaveikot 1960-2010. Historiikki
Isoja lintuja.  Myllylahti 2012
Muikun viemänä. Myllylahti 2015
Eränkäynnin perinnesanastoa. Kustannus HD 2017
Pyhillä pyyntipaikoilla. Myllylahti 2019
Vain koira kaverina. Myllylahti 2023
Lahti on ollut mukana monissa kokoomateoksissa. Lisäksi hän toimi Pellervo-lehden eräsivujen toimittajana 1986–1989, Suomen Kalastuslehden toimituskunnan jäsenenä 1998–2007 ja Savon Sanomien kolumnistina 2011–2019.
Fanny Nyström

Fanny Matilda Nyström (30. syyskuuta 1878 – 31. elokuuta 1989) oli eräs Suomen vanhimmista ihmisistä. Nyström asui suurimman osan elämästään Naantalissa.  Hänen elämäntapansa olivat terveelliset, eikä hän tarvinnut lääkkeitä kuin vasta ylitettyään sadan vuoden iän.
Eri pöydissä

| Eri pöydissä> Separate Tables |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Delbert Mann
Käsikirjoittaja:  Terence Rattigan John Gay John Michael Hayes
Perustuu:  Terence Rattiganin näytelmiin
Tuottaja:  Harold Hecht
Säveltäjä:  David Raksin
Kuvaaja:  Charles Lang
Leikkaaja:  Marjorie Fowler
Tuotantosuunnittelija:  Harry Horner
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Hecht-Hill-Lancaster Productions
Levittäjä:  United Artists
Kesto:  100 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eri pöydissä (Separate Tables) on Delbert Mannin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1958. Kahteen Terence Rattiganin yksinäytöksiseen näytelmään perustuvan mustavalkoisen elokuvan pääosissa näyttelevät Deborah Kerr, Rita Hayworth, David Niven ja Burt Lancaster. Elokuva sai seitsemän Oscar-ehdokkuutta, joista se toi parhaan miespääosan palkinnon David Nivenille ja parhaan naissivuosan palkinnon Wendy Hillerille. Niven palkittiin myös Golden Globe -gaalassa, jossa elokuvalla oli neljä muutakin ehdokkuutta.
Juoni

Etelä-Englannin rannikolla sijaitsevan lomahotellin asukeiksi on kertynyt joukko elämässään kärsineitä, yksinäisiä ihmisiä, joiden keskusteluihin elokuva keskittyy varsinaisen tapahtumajuonen sijasta. David Niven on ikääntynyt ja kaidalta tieltä horjahtanut majuri, Deborah Kerrin hahmo on äitinsä (Gladys Cooper) vallan alla elävä hermoherkkä ikäneito. Burt Lancaster esittää alkoholisoitunutta kirjailijaa, jonka ex-vaimo (Rita Hayworth) ilmestyy yllättäen hotelliin. Lopputilanteen viimeiseen istumajärjestykseen hotelliravintolan pöydissä päädytään kunkin henkilöhahmon kertoman elämäntarinan myötä. Hotellin johtajatarta näyttelee Wendy Hiller, joka palkittiin Nivenin tavoin Oscarilla.
Vastaanotto

Elokuva on esitetty Suomen televisiossa heinäkuussa 1967 ja syyskuussa 1978, jolloin Helsingin Sanomissa Mauri Taviola piti sitä kohtalaisen toimivana huoneteatterisovituksena, jota hyvät näyttelijäsuoritukset kantavat.
Uusintaversio

Rattiganin teksteistä ohjasi John Schlesinger vuonna 1983 oman elokuvaversionsa, jossa näyttelevät muiden muassa Julie Christie, Alan Bates ja Claire Bloom.
Aiheesta muualla

Eri pöydissä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eric A. Boe

| Eric A>  Boe |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. lokakuuta 1964 (ikä 60) Miami, Florida
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  lentäjä (ilmavoimat)
Ura
Tyyppi:  NASAn astronautti
Sotilasarvo:  everstiluutnantti (USAF)
Aika avaruudessa:  28 vrk. 15 h 43 min.
Lennot

:  STS-126
 
:  STS-133
 
Eric A. Boe (s. 1. lokakuuta 1964) on yhdysvaltalainen astronautti. Hän syntyi Miamissa Floridassa mutta vietti nuoruusvuotensa Atlantassa Georgiassa.
Koulutus

Boe valmistui vuonna 1983 Henderson High Schoolista Chambleessa Georgiassa. Vuonna 1987 hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon United States Air Force Academyssa. Vuonna 1997 hän jatkoi opintojaan Georgia Institute of Technologyssä, josta hän valmistui sähkölaitetekniikasta.
Sotilasura

Boe aloitti lentosotakoulussa vuonna 1987. Seuraavana vuonna hän suoritti Euro-NATO-yhteiskoulutuksen Sheppard Air Force Basessa Teksasissa. Valmistuttuaan hän sai siirron Clark Air Baseen Filippiineille 3. lentolaivueeseen taisteluvalmiiksi F-4E-lentäjäksi. Vuonna 1991 hän toimi lennonopettajana 49. ja 50. lentolaivueessa Columbus Air Force Basessa Mississipissä. Vuonna 1994 Boe sai siirron 60. lentolaivueeseen Eglin Air Force Baseen Floridaan, missä hän toimi F-15C lentokomentajana. Tuolloin hänelle kertyi kaikkiaan 55 taistelutehtävää Irakissa. Vuonna 1997 hän liittyi USAF:n koelentäjäkouluun (Edwards AFB, California). Valmistuttuaan hän sai komennuksen ilmaan suuntautuvien ohjusten kehitystyön valvojaksi (46. koelentolaivue, Eglin Air Force Base, Florida), missä toimessa ollessaan hän lensi kaikilla eri F-15:n malleilla ja UH-1N-helikopterilla. Hänelle kertyi yli 3 000 lentotuntia 40:ssä eri lentokoneessaselvennä.
Ura NASAssa

Eric A. Boe valittiin lentäjäksi NASAan heinäkuussa vuonna 2000. Hän aloitti Lyndon B. Johnson Space Centerissä elokuussa 2000, ja kahden vuoden koulutusjakson jälkeen hän toimi kehittyneiden ajoneuvojen ja avaruusasematoimintojen osastoissa. Hänen tämänhetkinen tehtävänsä on tulevien avaruusalusten hallintalaitteiden ja näyttölaitteiden kehittäminen.[lähde? ] Boe suoritti teknisiä tehtäviä, kunnes hänet nimettiin avaruuslennolle. Hän osallistui pilottina avaruussukkula Endeavourin lennolle STS-126 14. marraskuuta 2008 ja Discoveryn viimeiselle lennolle STS-133 helmi-maaliskuussa vuonna 2011.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
NASA bio
Spacefacts biography of Eric A. Boe
Boen avaruussukkulalentoa STS-133 edeltänyt haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (7.10.2010) (myös YouTube-videona, 27 min 59 s) (englanniksi)
Boen avaruussukkulalentoa STS-126 edeltänyt haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (31.10.2008) (englanniksi)
Entoto

| Entoto |
| --- | --- |
 Näkymää vuorella.
Korkeus:  yli 3 100 m
Sijaintitiedot
 Entoto
 Koordinaatit: 9°6′56″N, 38°46′20″E 
Sijainti:  Addis Abeba,  Etiopia
Entoto on vuori Etiopian pääkaupunki Addis Abeban pohjoislaidalla. Aikanaan se oli Menelik II:n valtakeskus ennen pääkaupungin siirtämistä nykyisen Addis Abeban keskustaan. Osa vuoresta on nykyisin luonnonpuistoa.
Maantiede

Entoto sijaitsee Etiopian pääkaupunki Addis Abeban pohjoisreunalla. Vuori on yksi kaupungin korkeimmista kohdista. Vuorenharjanne nousee yli 3 100 metrin korkeuteen merenpinnasta. Vuori on peruskalliota. Sen rinteet pohjoisesta ovat jyrkkiä ja maaperättömiä. Etelässä rinteet ovat loivempia ja niiden päällä on maaperää. Vuoren koillisrinteet ovat osa luonnonpuistoa.
Alueen kasvillisuus käsittää metsikköä, pensaikkoja, niittyjä ja viljelymaata. Metsiköiden tyypillisin luonnollinen laji on afrikankataja. Muita harvempia lajeja ovat esimerkiksi kosso ja oliivi. Nykyisin suurin osa vuoresta on kuitenkin muutettu eukalyptusviljelmiksi. Pienempiä kasvilajeja on runsaasti. Vuorella tavataan joitakin Etiopian kotoperäisiä lintulajeja, kuten etiopiantikkanen ja etiopiankissatimali. Alueella on myös useita petolintuja, joiden lajeja ovat esimerkiksi partakorppikotka, suomukorppikotka, vuorihiirihaukka, sirokotka ja ruostelintuhaukka.
Historia

Nykyisen Entoton paikalla oli jonkinlainen valtakeskus jo ennen 1500-lukua. Tiettävästi paikalla oli keisari Lebna Dengelin asuinpaikka. Paikkakunta kuitenkin tuhoutui Ahmad ibn Ibrahim al-Ghazin johtamien muslimien sotaretkillä. 1800-luvun loppupuoliskolla Lebna Dengelin päivien loistoa jäljitellyt Menelik II päätti siirtää oman valtakeskuksensa Entotoon. Menelik II uskoi myös profetiaan, jonka mukaan Lebna Dengelin jälkeläinen jälleenrakennuttaisi Entoton jonakin päivänä. Menelik II rakennutti itselleen palatsin ja naituaan vuonna 1883 Taytu Betulin myös Marialle (Maryam) pyhitetyn kirkon. Vuonna 1885 rakennettiin vielä toinen arkkienkeli Raguelille pyhitetty kirkko. Entoton valinta valtakeskukseksi osoittautui kuitenkin ongelmalliseksi. Paikka oli valittu etenkin sen puolustamisen kannalta, mutta rauhan ajan hallinnolliseksi keskukseksi siitä ei ollut. Paikka oli sitä paitsi kylmä ja tuulinen, eikä luonnollisia juomavedenlähteitä ollut. Polttopuun loppuessa alueelta Menelik II päätti viimein siirtää pääkaupunkinsa vuorenrinnettä alas nykyisen Addis Abeban keskustaan. Hän palasi tosin vuorelle vielä vuonna 1899, kun hänet kruunattiin Etiopian keisariksi Marian kirkolla. Menelikin kuoltua 1913 leskikuningatar Taytu muutti taloon kirkon vieressä.
Marian kirkko.
Entoton palatsi.
Keisarinna Taytun kellotorni.
Näkymä Entotolta Addis Abebaan.
Fanny Lindholm

Fanny Lindholm (s. 2002) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi juniorina Kokkolan Pallo-Veikoissa. Hän edusti IK Myrania kausina 2018–2020, joista kauden 2019 joukkue pelasi Liigassa. Lindholm pelasi tuolla kaudella 15 liigaottelua. Kaudeksi 2021 hän siirtyi Liigassa pelaavaan Jyväskylän Pallokerhoon.
Erakkonapsija

| Erakkonapsija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tyrannit Tyrannidae
Suku::  Tyrannulus
Laji::  elatus
Kaksiosainen nimi
 Tyrannulus elatus  (Latham, 1790) 
Katso myös
   Erakkonapsija Wikispeciesissä   Erakkonapsija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Erakkonapsija  (Tyrannulus elatus) on tyranneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Keski- ja Etelä-Amerikassa.