stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iktyoosi

Iktyoosi tarkoittaa eräiden perinnöllisten ja harvinaisten ihosairauksien ryhmälle. Iktyooseja on eri muotoja, mutta Suomessa tavatut iktyoosit kuuluvat pääosin seuraaviin ryhmiin:
Tavallinen iktyoosi: lieväoireinen, jossa iho on kuiva ja siihen liittyy vaalea, jauhomainen hilseily. Kuivuutta esiintyy lähinnä raajojen ulkosivuilla. Esiintyvyys 1:300–500.
X-kromosomeissa periytyvä iktyoosi: Lieväoireinen, erityisesti miehillä ja pojilla esiintyvä. Iho hilseilee erityisesti säärissä, reisissä ja olkavarsissa kookkaina ja väriltään ruskehtavina suomuina. Esiintyvyys 1:5 000.
Lamellaarinen iktyoosi: Vaikeaoireisia, hyvin eri tyyppisiä iktyoosimuotoja. Suurimmalla osalla iho on kasvoja ja hiuspohjaa myöten paksun, ajoittain punoittavan, hilseilevän ja halkeilevan sarveiskalvon peittämä. Silmien alaluomet kääntyvät ulospäin, ja silmät tulehtuvat helposti. Paksu ja kireä iho voi joskus aiheuttaa nivelten jäykistymistä. Esiintyvyys 1:50 000.
Erythodermia ichtyosisformis congenita bullosa: Vaikeaoireinen, iho rikkoutuu ja on altis bakteeri-infektioille. Iho hilseilee erityisesti taivealueilla ja kyljissä. Esiintyvyys 1:100 000.
Kun iholääkäri toteaa iktyoosin, pyritään sen muoto varmistamaan tutkimuksin koepalalla ja mahdollisella verikokeella geenitestejä varten.. Iktyoosin aiheuttavia geenejä on tunnistettu monia vuoden 2005 jälkeen.
Hoito

Iktyoosiin ei ole parannuskeinoa. Oireita lievitetään päivittäin erilaisilla voiteilla. Hoitoon käytetään myös ihon pehmentämistä kylvyillä ja suihkulla. Osalle potilaista apua saadaan sisäisesti käytettävästä A-vitamiinin johdannaisesta.
Aiheesta muualla

Iktyoosit, Allergia.fi
[vanhentunut linkki] Allergia-, Iho- ja Astmaliitto
[vanhentunut linkki] Terveyskylä
Harvinaiset.fi
Suomen Iktyoosiyhdistys ry
Om iktyos, iktyos.se (ruotsiksi)
The Foundation for Ichthyosis and Related Skin Types (F.I.R.S.T.) Yhdysvallat (englanniksi)
Aslaug Slotte

Annie Aslaug Margareta Slotte-Häggman, kirjailijanimi Aslaug Slotte (28. toukokuuta 1923 Övermark – 10. joulukuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen ekonomi, opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Slotten vanhemmat olivat isännöitsijä Karl Alexander Slotte (1896–1983) ja Anne Alice Wiik (1897–1968). Hän oli naimisissa Jarl Häggmanin (1923–1999) kanssa.
Slotte pääsi ylioppilaaksi 1942, kävi Helsingin ruotsalaisen kauppakorkeakoulun 1942–1944 ja valmistui vielä filosofian kandidaatiksi 1949. Hän toimi opettajana Helsingin ruotsalaisessa tyttölyseossa.
Hänet ja puolisonsa Jarl Häggman on haudattu Kulosaaren hautausmaalle.
Teoksia

I gryningen : romaani. Söderström, Helsingfors 1945
Som i ett sagoland ... : romaani. Söderström, Helsingfors 1946
Hnat H’otkevytš

| Hnat H’otkevytš> Гнат Мартинович Хоткевич |
| --- | --- |
 Hnat H’otkevytš 1900-luvun alussa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. joulukuuta 1877 Harkova, Harkovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 8. lokakuuta 1938
Ammatti:  kirjailija, tutkija, säveltäjä, teatterinjohtaja kansalaisvaikuttaja
Kirjailija
Salanimi: Hnat Halajda 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Hnat Martynovytš H’otkevytš (ukr. Гнат Мартинович Хоткевич; 31. joulukuuta 1877 Harkova, Harkovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 8. lokakuuta 1938) oli modernismia edustanut ukrainalainen kirjailija sekä tutkija, säveltäjä, teatterinjohtaja ja kansalaisvaikuttaja.
Elämä

H’otkevytš valmistui 1900 Harkovan teknillisestä oppilaitoksesta ja työskenteli rautatieinsinöörinä. Hän järjesti kobzarien ja lirnykien esityksen Harkovassa 11. arkeologisessa konferenssissa. Hän oli vuonna 1905 rautatieläisten lakon järjestäjiä ja joutui seuraavana vuonna lähtemään poliittisen vainon vuoksi maanpakoon Länsi-Ukrainaan Galitsiaan, missä hän asui ensin Lvivissä ja sitten 1906–1912 Kryvorivnjassa Kosivin piirissä. Hän kierteli esittämässä ukrainalaisia kansanlauluja ja perusti 1910 Krasnoiljaan hutsulien teatterin.
H’otkevytš palasi Harkovaan 1912 ja liittyi sikäläiseen kulttuurielämään. Hän piti julkisia luentoja, perusti työväen teatterin, jossa esitettiin kolmessa vuodessa 50 näytelmää, lähinnä ukrainalaisia klassikkoja. Hänestä tuli 1913 kirjallisuuslehden Visnyk kultury i žyttja päätoimittaja, mutta hän joutui jälleen vainon kohteeksi, ja vuonna 1915 hänet karkotettiin Ukrainasta. Vuoden 1917 helmikuun vallankumoukseen asti hän asui Voronežissa. Hän vastusti bolševikkien miehitystä Ukrainassa mutta osallistui vuodesta 1920 lähtien Neuvosto-Ukrainan kulttuurielämään. Hän opetti vuosina 1920–1928 Ukrainan kirjallisuutta ja ukrainan kieltä Derhatši Zootehnikumissa ja myöhemmin banduran soittoa Harkovan musiikki- ja teatteri-instituutissa. Hän kirjoitti banduransoiton oppikirjan ja kehitti soittotekniikkaa. Lisäksi hän sävelsi soittimelle lauluja.
Kirjailijanura

H’otkevytš aloitti kirjoittamisen 1897, ja hänen ensimmäinen novellinsa ”Hruzynka” (”Georgialainen tyttö”) ilmestyi lviviläisessä Zorjassa. Hänen runsas tuotantonsa ilmestyi suurelta osin juuri aikakauslehdissä. Kaikkein merkittävin kirjallinen teos on romanttinen hutsuliaiheinen pienoisromaani Kaminna duša (1911, ”Kivinen sielu”). Hän kirjoitti näytelmiä varta vasten hutsulien teatterille. Aikalaiskriitikot arvostivat suuresti hänen historiallisia näytelmiään.
H’otkevytšin taiteellinen kiinnostus oli monialaista. Hän kirjoitti myös tutkimuksia teatterista ja musiikista ja artikkelisarjan Taras Ševtšenkosta. Neuvostoaikana hän käänsi klassikkoja, esimerkiksi William Shakespearea, Molièrea, Friedrich Schilleriä ja Victor Hugota.
H’otkevytš oli poliittisesti epäilyttävä eikä osallistunut neuvostokirjallisuutta koskevaan keskusteluun, mutta hän oli silti Ukrainan suosituimpia kirjailijoita. Hänen onnensa hiipui 1930-luvulla, jolloin epäilyt nationalismista voimistuivat. Niinpä hänen viimeistä romaaniaan ei julkaistu, ja hänen 1928 aloittamansa Taras Ševtšenkoa käsittelevä neliosainen teoksensa jäi kesken. Ottamalla yhteyttä moniin instituutioihin ja jopa suoraan Josif Staliniin hän yritti saada vainoa hillityksi. Se oli turhaa, ja helmikuun lopulla 1938 hänet pidätettiin ja todettiin syylliseksi kuulumisesta maanalaiseen ukrainalaiseen vastavallankumoukselliseen ryhmään, minkä hän tunnusti. Ukrainan NKVD:n tribunaali tuomitsi hänet 29. maaliskuuta 1938 Harkovassa ammuttavaksi, ja hänen omaisuutensa takavarikoitiin. Hänet teloitettiin 8. lokakuuta 1938.
H’otkevytšin maine puhdistettiin hänen kuolemansa jälkeen suojasään aikana 1956. Romaani Dovbuš ilmestyi 1965 ja kaksiosainen teoskokoelma 1966, mutta vasta 1990-luvulla hänen elämäänsä ja perintöään voitiin käsitellä avoimesti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hnat H’otkevytš Wikimedia Commonsissa
Baxley

| Baxley |
| --- | --- |
 Piirikunnan oikeustalo.

Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Georgia
Piirikunta:  Appling
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  20,75 km²
 – Josta vettä:  0,02 km² 
Väkiluku (2010):  4 400
Aikavyöhyke:  UTC-5 (kesäaika UTC-4)
 
 Kaupungin kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Baxley on kaupunki Georgian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 4 400. Kaupunki perustettiin vuonna 1875. Baxley on Applingin piirikunnan hallintokeskus.
Kuvia kaupungista

Kaupungintalo.
Konfederaation sotilaiden patsas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Baxley Wikimedia Commonsissa
Arthur Wellesley Wellington

| Arthur Wellesley |
| --- | --- |

Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri
 22. tammikuuta 1828 – 16. marraskuuta 1830  
Monarkki:  Yrjö IV
Edeltäjä:  Frederick John Robinson
Seuraaja:  Charles Grey
 14. marraskuuta 1834 – 10. huhtikuuta 1834  
Monarkki:  Vilhelm IV
Edeltäjä:  William Lamb
Seuraaja:  Robert Peel
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. toukokuuta 1769 Dublin
Kuollut: 14. syyskuuta 1852 (83 vuotta) Walmer, Kent
Tiedot
Puolue:  Konservatiivipuolue
 Nimikirjoitus
Arthur Wellesley, Wellingtonin 1. herttua, KG, GCB, GCH, PC, FRS (synt. Wesley 1. toukokuuta 1769, Dublin – 14. syyskuuta 1852, Walmerin linna, Kent) oli brittiläinen sotilas ja valtiomies, joka johti brittijoukkoja Napoleonin sodissa ja kohosi sotamarsalkaksi, sai kutsumanimen Iron Duke, ajoi ranskalaiset Portugalista ja Espanjasta, löi Napoleonin Waterloossa 1815, oli brittien edustajana Wienin kongressissa ja toimi toryhallituksen pääministerinä 1828–1830, ulkoministerinä ja pääministerinä 1834 ja oli ylähuoneen johtava hahmo eläkkeelle jäämiseensä, vuoteen 1846 asti. Uuden-Seelannin pääkaupunki Wellington on nimetty hänen mukaansa. Hänen suunnittelemansa saapasmalli johti kumisaappaan kehittämiseen.
Elämäkerta

Kunnianarvoisa Arthur Wesley syntyi joko perheen huvilalla, Mornington Housella Dublinissa tai Danganin linnalla Meathissa. Hän oli Morningtonin jaarli Garret Wesleyn nuorempi poika. Todennäköisin päivämäärä on 1. toukokuuta. Perheen sukunimi muuttui muotoon Wellesley maaliskuussa 1798. Isä oli saanut ensimmäisen Morningtonin jaarlin arvonimen 1760. Äiti oli pankkiiri Arthur Hillin vanhin tytär Anne Hill. Vanhin veli Richard, joka sai myöhemmin Wellesleyn markiisin arvonimen, toimi Intian kuvernöörinä ja valtiovarainministerinä William Pitt nuoremman hallituksessa.
Wesley kävi Eton Collegea 1781–1785, mutta menestyi kehnosti ja varojen vähyyden vuoksi muutti Brysseliin käymään koulua. Wesley opiskeli Angersin sotilasakatemiassa Ranskassa. 18-vuotiaana, vuonna 1787 äiti ja veli Richard ostivat hänelle aliluutnantin paikan 73. jalkaväkirykmentissä. Hänestä tuli aide-de-camp kahdelle Irlannin lordiluutnantille 1787–1793. Luutnantiksi hänet ylennettiin 1788. Kaksi vuotta myöhemmin hänet valittiin perheen paikalta Trimistä Irlannin alahuoneeseen, jossa hän oli vuoteen 1797 asti. Wellesley yleni nopeasti ostettuaan uusia upseerinvirkoja, kuten tapana oli ja hänestä tuli everstiluutnantti 33. jalkaväkirykmenttiin 1793. Samana vuonna hän kosi Catherina (Kitty) Pakenhamia, mutta tuli hylätyksi ja jätti runsaan uhkapelaamisensa keskittyäkseen uraansa. Hän vie rykmenttinsä taisteluihin ranskalaisia vastaan Flanderissa 1794 ja 1795, muun muassa Boxtelissa.
Vuonna 1796, saatuaan everstin sotilasarvon, hän vei divisioonansa Intiaan. Seuraavana vuonna hänen veljensä Richard Wellesley nimitettiin Intian kuvernööriksi, ja neljäs anglo–mysorelainen sota puhkesi 1798 Tipū Sultānia vastaan. Arthur Wellesley komensi divisioonaansa ja nimitettiin Seringapatamin ja Mysoren kuvernööriksi (1799), jota virkaa hän piti 1805 asti. Hän löi Dhundia Waghin rosvopäällikön toisessa Marathan sodassa 1803 ja komensi brittiarmeijaa Assayenissa ja Argaumissa ja valtasi Gawilghurin linnoituksen. Intialaiset lyötiin joka taistelussa, ja Wellesley nimitettiin Deccanin joukkojen ylipäälliköksi. Vuonna 1804 hänet lyötiin Bathin ritarikunnan jäseneksi. Veljekset palasivat 1805 takaisin Englantiin, jossa he joutuivat puolustamaan brittien kallista imperialistista laajentumispolitiikkaa. Intian matkan tuloksena Wellesleylle jäi tavaksi kylpeä joka päivä, mikä oli tuolloin harvinaista.
Palattuaan Irlantiin hän nai Kittyn, jota ei ollut nähnyt kymmeneen vuoteen. Hääpäivänä hänen mainitaan mutisseen: "She has grown ugly, by Jove", ja avioliittoa seurasi joukko hienovaraisia suhteita. Wellesley meni alahuoneeseen vastaamaan veljeään vastaan osoitettuihin syytöksiin, aluksi Ryesta kuudeksi kuukaudeksi 1806, ja vuotta myöhemmin Newportista Isle of Wightilta, jota paikkaa hän piti kaksi vuotta. Tänä aikana hän toimi toryna ja huhtikuussa 1807 nimitettiin valtaneuvostoon. Wellesley toimi myös Irlannin pääsihteerinä kaksi vuotta, mutta jätti poliittisen uransa purjehtiessaan Eurooppaan viemään divisioonan sotiin Ranskan vallankumouksellisia ja Napoleonia vastaan.
Kirjallisuutta

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Muir, Rory: Wellington: The Path to Victory, 1769–1814.  New Haven:  Yale University Press, 2013.  ISBN 978-0-300-18665-9.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Fredrik, Yorkin ja Albanyn herttua | Britannian armeijan ylipäällikkö 1827–1852 | Seuraaja: Henry Hardinge |
Wellingtonin vaakuna.
Arthur Wellesley
AvtoVAZ

| AvtoVAZ АВТОВАЗ |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö (AO)
ISIN:  RU0009071187
Kotipaikka:  Južnoje šosse 36, 445024 Toljatti, Samaran alue, Venäjä
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  Lada-autot
Emoyhtiö:  OOO Lada Avto Holding
Tytäryhtiöt:  Iževskin autotehdas
Omistaja:  OOO Lada Avto Holding (FGUP NAMI 67,7%, Rosteh 32,3%)
Kotisivu:  www.avtovaz.ru (venäjäksi) www.lada.ru (venäjäksi)/(englanniksi)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
AvtoVAZ:in pääkonttori
AvtoVAZ:in tekninen keskus.
AvtoVAZ (ven. ПАО АВТОВАЗ) (1971–) tai pelkkä VAZ eli Volžki avtomobilnyi zavod (ВАЗ Во́лжский автомоби́льный заво́д, "Volgan autotehdas") (1966–1971) (RTS: AVAZ) on venäläinen autojen valmistaja. AvtoVAZ valmistaa vuodessa noin miljoona autoa. Useimmat autot myydään Ladan nimellä. Ladoilla on 17 prosentin markkinaosuus Venäjällä myytävistä henkilöautoista. Yhtiön päätehtaat ja kotipaikka ovat Toljattissa.
Vuonna 2009 Venäjän valtio pelasti AvtoVAZin maksamalla sen velat ja myöntämällä rahaa uuden tuotantolinjan rakentamiseen. Valtion tuki oli yhteensä 1,2 miljardia euroa. AvtoVAZ on nykyään osa holdingyhtiö OAO RT-Avtoa, joka on valtionkorporaatio Rostehin osa. Tätä aiemmin, joulukuussa 2007 Renault osti neljänneksen AvtoVAZin osakkeista. Omistusjärjestelyjen seurauksena vuonna 2014 Renault-Nissan -liittouma oli AvtoVAZin emoyhtiö RT-Avton omistajia noin 50 prosentin osuudella.
RIAraitingin sadan venäläisen suuryritysten vuoden 2014 vertailussa yhtymä sijoittui markkina-arvoltaan 87. sijalle. Yhtiön arvoksi arvioitiin 19,834 miljardia ruplaa vuoden 2013 lopussa (−31,8 % edellisvuoteen verrattuna).
VAZ eli Lada on ollut kotimaassaan arvostettu auto. Ladan ensimmäistä mallia kutsuttiin suurten nokkavalojen takia "kopeekaksi". Muuten niitä on nimitetty mallin mukaan: nelonen, kahdeksikko, yhdeksikkö, kymppi ja niin edelleen.
AvtoVAZ keskeyttää tuotantonsa lähes kuukaudeksi, 4.–24. huhtikuuta 2022. Yhtiön mukaan sulkeminen johtuu elektroniikkakomponenttien pulasta, koska monet maat ovat asettaneet vientikellon Venäjälle Ukrainan sodan vuoksi. Lopulta Renault-Nissan -liittouma möi osuutensa pois vuonna 2022.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vuosikertomukset (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (avtovaz.ru)
Virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
AvtoVAZ:n virallinen historia (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Bion Smyrnalainen

Bion (m.kreik. Βίων ὁ Σμυρναῖος, Biōn ho Smyrnaīos, lat. Bion Smyrnaeus; toimi n. 100 eaa.) oli antiikin kreikkalainen bukolinen runoilija. Hän oli kotoisin Smyrnasta ja näyttää eläneen toisen vuosisadan lopulla eaa. Sisiliassa. Bionilta on katkelmien ohella säilynyt laajahko eepillinen kuvaus Valitus Adoniin kuolemasta ynnä joukko pienempiä runoja, enimmäkseen eroottista laatua.
Beto

Beto-nimisiä henkilöitä:
Beto (Joubert Araújo Martins), brasilialainen jalkapalloilija (s. 1975)
Beto (Gilberto Galdino dos Santos), brasilialainen jalkapalloilija (s. 1976)
Beto (Roberto Luís Gaspar de Deus Severo), portugalilainen jalkapalloilija (s. 1976)
Beto (António Alberto Bastos Pimparel), portugalilainen jalkapallomaalivahti (s. 1982)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Beto”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Belleville (New Jersey)

| Belleville |
| --- | --- |

Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  New Jersey
Väkiluku:  36 181
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Belleville on kunta (township) New Jerseyssä, Yhdysvalloissa. Kunnassa asuu 36 181 asukasta, ja väestö nousi lähes kaksi prosenttia välillä 2010-2019.
Väestö

Bellevillen asukkaista 65 prosenttia on 18-64-vuotiaita, 13 prosenttia yli 65-vuotiaita ja 22 prosenttia alle 18-vuotiaita. Enemmistö (51 %) asukkaista on naisia. Kotitalouksia on 12 257, joissa jokaisessa asuu keskimäärin kolme ihmistä. Hieman yli 30 prosenttia asukkaista on syntynyt ulkomailla.
Banco de España

| Banco de España |
| --- | --- |

Perustettu:  1782
Toimitusjohtaja:  pääjohtaja: Pablo Hernández de Cos
Kotipaikka:  Cl Alcalá, 50, 28014, Madrid, Espanja
Toimiala:  Espanjan keskuspankki
Omistaja:  Espanjan valtio
Kotisivu:  www.bde.es/bde/es/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Banco de Españan pääkonttori Madridissa.
Banco de España on Espanjan keskuspankki. Se on jäsenenä Euroopan keskuspankin valvomassa Euroopan keskuspankkijärjestelmässä (EKPJ). Banco de España on perustettu vuonna 1782.
Kesäkuusta 2018 pankin kuvernöörinä on toiminut Pablo Hernández de Cos.
Pankki kuuluu maailman keskeisimpien, rahajärjestelmän vakautta turvaavien keskuspankkien ja on jäsen Financial Stability Boardissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Banco de España Wikimedia Commonsissa
Pankin kotisivu (englanniksi) (bde.es)
Baltimoren yliopisto

| Baltimoren yliopisto> University of Baltimore |
| --- | --- |

Motto:  Converti scientiam laborem
Perustettu:  1925
Tyyppi:  julkinen
Sijainti:  Baltimore, Maryland  Yhdysvallat
Maskotti:  Bee, nykyisin Eubie
Sivusto:  http://www.ubalt.edu
Baltimoren yliopisto (engl. University of Baltimore, joskus lyhenteillä UB tai Ubalt) on julkinen yliopisto Marylandin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se on osa Marylandin yliopistojärjestelmää. Yliopisto on perustettu vuonna 1925, ja se oli alun perin työläisille tarkoitettu yksityinen koulu.
Yliopistossa opiskelee noin 3 500 perustutkinto-opiskelijaa ja 3 000 jatko-opiskelijaa.
Kampuksella sijaitseva Edgar Allan Poen patsas.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yliopiston verkkosivut
Bohinjski sir

Pakattuja juustoja.
Bohinjski sir on slovenialainen lehmänmaitojuusto.
Bohinjski sir on nimensä mukaisesti peräisin Slovenian Alpeilla sijaitsevan Bohinjin alueelta. Sen tuotanto alkoi vuonna 1873, jolloin sveitsiläinen juustonvalmistaja Hitz perustutti alueelle useita pieniä meijereitä ja opetti paikallisille sveitsiläisen juustonvalmistuksen tapoja. Srednja Vasin kylän meijeri on ainut edelleen juustoa tuottavista meijereistä. Stara Fužinassa sijaitsee puolestaan Bohinjin alueen juustonbvalmistuksen museo.
Bohinjski sir on perinteisesti valmistettu joko lehmän raakamaidosta tai lämpökäsitellystä maidosta. Maitoon lisätään hapate ja juoksute. Syntyvä juustomassa pilkotaan pieniksi paloiksi ja lämmitetään 50 °C-asteen lämpötilaan. Seuraavassa vaiheessa juusto muotitetaan, puristetaan ja suolataan suolaliuoksessa. Juustolle tyypilliset juuston reiät syntyvät kypsymisvaiheessa. Kypsytys tehdään kahdessa vaihjeessa ensin hieman lämpimämmissä tiloissa ja maun kehittämiseksi sittemmin kylmemmässä.
Valmiit juustotahkot ovat painoltaan 45–55 kiloa, leveydeltään noin 60 cm ja korkeudeltaan 8–15 cm. Juuston kuori on keltainen ja sisältä norsunluunvalkoinen tai kellertävä. Juuston makua on kuvailtu miedoksi  ja pähkinäiseksi. Maku saattaa olla hieman voimakkaampi pidempään kypsyneissä juustoissa.
Bohodar Kotorovytš

Bohodar Antonovytš Kotorovytš (ukr. Богодар Антонович Которович; 1941–2009) oli ukrainalainen viulisti, kapellimestari ja musiikkipedagogi.
Kotorovytš opiskeli Lvivissä ja sitten Juri Jankelevitšin johdolla Moskovan konservatoriossa. Hän voitti vuonna 1967 kansainvälisen George Enescu -viulukilpailun Bukarestissa. Kotorovytš opetti Kiovan Pjotr Tšaikovski -musiikkiakatemiassa 1960-luvulta lähtien. Kotorovytšia on pidetty ukrainalaisen viulukoulun perustajana, ja monista hänen opiskelijoistaan tuli Ukrainan musiikkielämän tunnettuja vaikuttajia. Hän johti perustamaansa Kyjivski solisty -kokoonpanoa. Kotorovytš toimi usein tuomarina kansainvälisissä viulukilpailuissa, joihin kuuluivat Kansainvälinen ARD-musiikkikilpailu, Genovan Paganini-kilpailu ja kansainvälinen Tšaikovski-kilpailu. Kotorovytš soitti sellaisten kapellimestarien kuin Carlo Zecchin, Kurt Masurin, Saulius Sondeckiksen, Maksim Šostakovitšin, Ihor Blažkovin, Roman Kofmanin, Stefan Turtšakin, Volodymyr Kožuh’arin ja Volodymyr Sirenkon johdolla. Hän soitti muun muassa Il Cannone -viululla.
Kotorovytš opetti Sydney Conservatorium of Musicissa vuosina 1994–1999. Vuonna 1995 Harkovassa järjestettiin ensimmäisen kerran hänen mukaansa nimetty nuorten viulistien kilpailu. Kotorovytšille myönnettiin Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan kansantaiteilijan arvonimi vuonna 1979 ja Ševtšenkon palkinto vuonna 1985. Kotorovytš oli viulisti Myroslava Kotorovytšin isä.
Avtograf

| Avtograph> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1979–
Tyylilaji:  progressiivinen rock, AOR
Kotipaikka:   Moskova, Neuvostoliitto
Laulukieli:  venäjä, englanti
Levy-yhtiö:  Melodija
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Avtograf (ven. Aвтограф, engl. 'Autograph') oli venäläinen, alkujaan Neuvostoliitossa perustettu rock-yhtye. Sen tyylilajina on ns. progressiivinen rock. Yhtye levytti vielä 2000-luvulla. Se on ollut eräitä kaikkein ensimmäisistä, laajemmin tunnustusta saavuttaneista neuvostovenäläisistä musiikillisista nuorisoyhtyeistä. Avtografia pidetäänkin alan pioneerina.
Avtograf oli ensimmäinen Neuvostoliiton rock-yhtye, joka menestyi läntisillä musiikkimarkkinoilla. Se osallistui vuonna 1985 pidettyyn Live Aid -konserttiin satelliittiyhteydellä Moskovasta käsin.
Avtograf-yhteen perusti vuonna 1979 Aleksandr "Saša" Sitkovetski. Yhtye hajosi vuonna 1990, mutta muodostettiin uudelleen vuonna 2005.
Arthur Berkut alias Artur V. Mikhejev on vaikuttanut myös muissa yhtyeissä, kuten Aria.
Yhtyeen jäsenet (alkaen vuodesta 1982)

Kitara ja laulu: Aleksandr Sitkovetski
Laulu: Arthur Berkut
Basso: Leonid Goutkin
Koskettimet: Leonid Makarevitš
Rummut: Viktor Mihalin
Diskografia

Rok-Gruppa "Avtograf" (1984)
Avtograf (1986)
Kamenniy Kray (1989)
Tear Down the Border (1991)
Avtograf-1 (1996)
25 let spustja. Jubilejnji kontsert (2005)
Axel Heibergin jäätikkö

Ilmakuva Axel Heibergin jäätiköstä.
Axel Heibergin jäätikkö on Etelämantereella oleva laaksojäätikkö, joka ulottuu napaylängöltä Rossin lauttajäälle. Kuningatar Maudin vuorten läpi lounaasta koilliseen virtaava jäätikkö on 48 kilometriä pitkä. Jäätikön löysi vuonna 1911 norjalainen Roald Amundsen. Hän antoi jäätikölle nimen napa-alueiden retkikuntia rahoittaneen Axel Heibergin mukaan.
Aiheesta muualla

Axel Heiberg Glacier Map
Ohio Range, iso TIFF-kuvatiedosto[vanhentunut linkki] alakulmassa näkyy Axel Heibergin jäätikkö
Liv Glacier, missä näkyy oikealla Axel Heibergin jäätikön yläosa Amundsenin jääputouksineen
Mount Goodale, jossa näkyy vasemmalla Axel Heibergin jäätikön alasosa, mm. Bettyn huippu
Barzan Ibrahim al-Tikriti

Barzan Ibrahim Hassan al-Tikriti  (arab.  برزان إبراهيم الحسن التكريتي ‎   ,17. helmikuuta 1951 – 15. tammikuuta 2007) oli Irakin tiedustelupalvelu Mukhabaratin johtaja vuosina 1979–1983, Irakin YK-lähettiläs Genevessä vuosina 1988–1997 ja yksi Saddam Husseinin kolmesta velipuolesta. Al-Tikriti tuomittiin kuolemaan rikoksista ihmisyyttä vastaan Saddam Husseinin ja Irakin vallankumousoikeuden tuomarin Awad Hamad al-Bandarin tavoin vuonna 1982 tapahtuneesta al-Dujailin šiiakylän hävittämisestä ja 148 kyläläisen teloittamisesta. Kylään iskettiin sen jälkeen, kun Hussein oli joutunut siellä salamurhayrityksen kohteeksi. Yhdysvaltalaisjoukot vangitsivat al-Tikritin Bagdadissa huhtikuussa 2003.
Al-Tikriti oli määrä teloittaa Husseinin kanssa samana päivänä 30. joulukuuta 2006, mutta teloitusta lykättiin hieman yli kaksi viikkoa, kunnes hänet ja al-Bandar hirtettiin 15. tammikuuta 2007 kello kolmelta aamulla Camp Al-Adalan tukikohdassa. Teloituksessa Barzanin pää irtosi väärin mitoitetun hirttoköyden vuoksi, mikä raivostutti monia sunnimuslimeja.
Yhdysvaltain Irakin sodan aikana julkaisemissa etsintäkuulutuspelikorteissa Barzan Ibrahim al-Tikriti edustaa ristiviitosta.
Barão de Melgaço

| Barão de Melgaço |
| --- | --- |

Valtio:  Brasilia
Osavaltio:  Mato Grosso
perustettu:  13.3.1954
Väkiluku (2009):  7 851
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Barão de Melgaço on kunta Brasilian Mato Grossossa. Se perustettiin vuonna 1954. Kunnan väkiluku oli 7 851 vuonna 2009.