stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maadoitus

Maahan johtavaan tankoon liitetty suojamaadoitusjohto.
SuojaMaadoitusjohtimen väri on kelta-vihreä.
Maadoitus eli maatto on sähkölaitteen tietyn osan (yleensä kuoren) tai muun esineen liittäminen maahan johtimella. Tällöin laitteen ja johtimen potentiaalit ovat yhtä suuret maan sähkökentän potentiaalin kanssa. Suojamaadoitus on osa sähkölaitteiden vikasuojausmenetelmää, joka perustuu syötön automaattiseen poiskytkentään. Sähkölaitteiden suojamaadoituksen tarkoituksena on rajoittaa vikatapauksissa esimerkiksi ukkosen aiheuttamat ylijännitteet tai ilmeneviä kosketus- ja askeljännitteitä. Myös metalliset vesi- ja ilmastointiputket on turvallisuussyistä yhdistetty rakennuksen PE-kiskoon ja sitä kautta maahan. Tätä kutsutaan pääpotentiaalin tasaukseksi. Maadoituksilla ja potentiaalintasauksilla voidaan myös parantaa häiriösuojausta.
Sähkölaitteen suojamaadoitus toteutetaan yleensä yhdistämällä laitteen kuori maahan pistorasiassa olevalla suojajohtimella, joka on sähköverkon kautta yhdistetty maahan. Laitteen vioittuminen voi johtaa jännitteen kytkeytymiseen laitteen runkoon, ja jos runko on maadoitettu, syntynyt vikavirta kytkeytyy suojajohtimen kautta maahan ja polttaa johdonsuojasulakkeen – tai jos piiriin on liitetty vikavirtakytkin se laukeaa ja katkaisee virran. Maadoittamattoman rungon potentiaalin kasvaessa sähkövirta voi purkautua esimerkiksi siihen koskevan ihmisen kautta maahan. Myös mikäli maadoituspiiri ei ole ehjä, vikatilanteessa sähköisku on todennäköinen.
Yleisesti luullaan virheellisesti, että laitteiden tulee olla kytkettynä fyysiseen maahan virheettömän toiminnan takaamiseksi. Esimerkiksi auto ja lentokone eivät ole kytkettynä fyysiseen maahan, vaan maadoitus on kytketty laitteen runkoon.
Maadoitukseen liittyvät käsitteet > Suojamaadoitusjohdin

Suojajohtimia käytetään jännitteelle alttiiden osien suojamaadoittamiseen. Normaalikäytössä johdin on jännitteetön, mutta se voi tulla jännitteiseksi eristysvian seurauksena. Johdin on myös virraton normaalikäytössä, mutta siinä voi kulkea sähkölaitteiden aiheuttamia pieniä vuotovirtoja. Vikatilanteessa johtimessa voi kulkea suuriakin virtoja. Suojajohdin on voitava selkeästi tunnistaa muista johtimista, joten sen täytyy olla väriltään kelta-vihreä koko pituudeltaan. Tätä väriyhdistelmää ei saa käyttää mihinkään muuhun tarkoitukseen.
Maadoitukseen liittyvät käsitteet > Maadoitusjohdin

Maadoitusjohdin muodostaa asennuksen, järjestelmän tai laitteen osan ja maan välille johtavan yhteyden tai osan siitä. Rakennusten sähköasennuksissa maadoituskisko tai -liitin kytketään maadoituselektrodiin maadoitusjohdon avulla. Maadoitusjohdin kulkee usein ainakin osittain maan sisällä, jolloin se on osa maadoituselektrodia ja sille on annettu mekaanista lujuutta ja korroosiosuojausta koskevat vaatimukset. Normaalitilanteessa maadoitusjohtimessa ei kulje virtaa ja vikatilanteessakin johtimessa kulkevat virrat ovat hyvin pieniä. Mitoituksessa virtakestoisuutta tärkeämpi kriteeri on johtimen mekaaninen kestoisuus ja korroosiokestoisuus. Joissakin erikoistapauksissa, esim. keskijänniteverkon kaksoismaasulkutilanteet, myös virtakestoisuudella on merkitystä. Maadoitusjohtimelle ei ole määrätty tunnusväriä.
Maadoitukseen liittyvät käsitteet > Päämaadoituskisko, päämaadoitusliitin

Päämaadoituskisko tai -liitin on maadoitusjärjestelmän osa, johon voidaan liittää maadoittamista varten useita johtimia. Päämaadoituskisko toimii maadoitusten ja potentiaalintasausten koontipisteenä. Jokainen kiskoon liitettävä johdin pitää voida irrottaa yksitellen. Kiskoa voidaan laajentaa koko rakennuksen kattavaksi, jolloin puhutaan maadoituksen liitäntäkiskosta. Näin tietoliikennelaitteiden maadoitusten liittäminen päämaadoituskiskoon on mahdollista lyhyellä yhdistysjohdolla. Päämaadoituskisko voidaan korvata maadoitusliittimellä monissa uusissa rakennuksissa, sillä niissä on hyvin vähän johtavia osia. Kisko asennetaan yleensä rakennuksen suurimman keskuksen lähelle, jotta kiskoon on helppo päästä käsiksi.
Maadoitukseen liittyvät käsitteet > Maadoituselektrodi

Maadoituselektrodi on johtava osa, joka on sähköisessä yhteydessä maahan. Elektrodi voi olla upotettu johtavaan väliaineeseen kuten betoniin. Elektrodin materiaalin ja rakenteen tulee olla sähköisesti ja mekaanisesti riittävästi mitoitettu ja korroosiokestävä. Normaalitilanteessa maadoituselektrodissa ei kulje virtaa. Elektrodin muodolla ja laajuudella on vaikutusta siihen, millainen potentiaalintasausvaikutus sillä on ja millainen maadoitusresistanssin arvo on. Maaperän johtavuudella on suuri vaikutus siihen, millainen maadoitusresistanssin arvo on saavutettavissa. Hyvä potentiaalintasausvaikutus on tärkeää rakennuksen sähkölaitteiston kannalta.
Maadoitukseen liittyvät käsitteet > Potentiaalintasaus

Potentiaalintasaus tarkoittaa johtavien osien välistä sähköistä liitäntää, jonka tarkoituksena on saavuttaa tasapotentiaali. Johtavia osia ovat sellaiset sähkölaitteiden rungot tai muut osat, jotka tulevat jännitteiseksi peruseristyksen pettäessä. Muita johtavia osia ovat sähköasennukseen kuulumattomat osat, putket, kanavat ja rakennuksen runkorakenteet, joissa voi olla maan potentiaali, joka poikkeaa maadoitusjärjestelmän potentiaalista. Osat liitetään potentiaalintasausjärjestelmään suojajohtimilla keskuksen suojakiskon kautta. Suojamaadoitus ja potentiaalintasaus tulee erottaa toisistaan, esim. metallisia vesijohtoputkia ei tule suojamaadoittaa, vaan liittää potentiaalintasaukseen. Sen sijaan jos metallisessa asennusputkessa on peruseristettyjä johtimia sisällä, täytyy se suojamaadoittaa.
Potentiaalintasaus voidaan jakaa toiminnalliseen potentiaalintasaukseen ja suojaavaan potentiaalintasaukseen, joka voidaan jakaa pääpotentiaalintasaukseen ja lisäpotentiaalintasaukseen. Pääpotentiaalintasaus on tehtävä jokaisessa rakennuksessa. Sen tarkoituksena on ehkäistä vaarallisten jännite-erojen ilmenemistä samanaikaisesti kosketeltavien osien välillä. Lisäpotentiaalintasausta käytetään erikoistiloissa, joissa halutaan parantaa turvallisuutta, kuten lääkintätiloissa ja ahtaissa johtavissa tiloissa. Lisäpotentiaalintasaukseen täytyy yhdistää kaikki samanaikaisesti kosketeltavat sähkölaitteiden jännitteelle alttiit osat ja muut johtavat osat. Toiminnallinen potentiaalintasaus on kyseessä kun potentiaalintasaus on tehty jonkin muun syyn takia kuin turvallisuus, esim. häiriönsuojaus.
Maadoitukseen liittyvät käsitteet > Suojamaadoitus ja toiminnallinen maadoitus

Suojamaadoitus tehdään turvallisuuden takia, esim. sähköiskulta suojaamista varten. Suojamaadoitus estää sähkölaitteen rungon varautumisen vikatilanteessa ja poistaa kuolettavan sähköiskun vaaran. Suojamaadoitus voi olla erillinen tai se voi olla yhdistetty toiminnalliseen maadoitukseen. Suomessa käytetään TN-järjestelmää, jossa suojamaadoitus yhdistetään järjestelmän maadoitukseen.
Toiminnallinen maadoitus tehdään muun syyn kuin turvallisuuden takia, yleensä häiriönsuojaus. Häiriönsuojaukseen liittyvissä maadoituksissa tulee käyttää kohdekohtaista harkintaa, kun taas sähköiskulta suojaamiseen on tarkat vaatimukset.
Maadoitukseen liittyvät käsitteet > PEN-johdin

PEN-johdin toimii samanaikaisesti suojamaadoitus- että nollajohtimena. Se tulee mitoittaa sekä suojamaadoitusjohtimen että nollajohtimen mitoitussääntöjen mukaan. Normaalitilanteessa PEN-johtimessa kulkee myös kuormituksen paluuvirta. PEN-johtimien on oltava kelta-vihreäraitaisia koko pituudeltaan ja johtimen päät on merkittävä sinisellä lisämerkinnällä. Nykyisin rakennustekniikassa suositaan kuitenkin  TN-S -järjestelmää, jossa suojamaadoitus ja nollajohdin asennetaan fyysisesti erilleen turvallisuuden parantamiseksi.
Maadoitukseen liittyvät käsitteet > ESD-maadoitus

ESD:ltä eli sähköstaattiselta purkaukselta pyritään suojautumaan esimerkiksi elektroniikka-alan työskentelyssä, koska sähköstaattinen purkaus voi vahingoittaa elektroniikan komponentteja. ESD:ltä suojautuminen tapahtuu pääasiassa johtamalla staattiset varaukset maadoitukseen. Näin staattinen varaus ei purkaudu laitteeseen, vaan se purkautuu hallitusti maahan eikä näin vahingoita laitteen herkkiä komponentteja.
Maadoituksen historiaa Suomessa

Sähkönkäytön alkuaikoina maadoitusta ei juuri käytetty. Vuonna 1930 määrättiin maadoitusta käytettäväksi vaarallisissa tiloissa, kuten pesuhuoneissa ja keittiöissä, sekä kiinteästi asennettavat sähköliedet oli maadoitettava kytkemällä niiden runko nollajohtimeen. Maadoituksena suosittiin TN-C-järjestelmää eli niin sanottua nollausta. Vuodesta 1989 edellytettiin erillistä maadoituskaapelia tai 10 mm² PEN-kaapelia. Vuonna 1997 maadoitus määrättiin pakolliseksi uusiin asennuksiin jokaisessa pistorasiassa. Vuonna 2007 kiellettiin TN-C-järjestelmä uusissa rakennuksissa sen aiheuttamien häiriöiden takia. Vikavirtasuojauksen pakollisuus jo sinänsä esti järjestelmän käytön.
Maadoitusjärjestelmien toteutukset

Säteittäinen maadoitus on yleisimmin käytetty. Maadoitus toteutetaan PE-johtimen kautta niin, ettei järjestelmään synny induktiivisesti kytkeytyviä häiriöitä aiheuttavia silmukoita. Käytännössä silmukoita on vaikea välttää ja niitä saattaa tulla järjestelmään, jos myöhemmin tarvitsee tehdä uusia asennustöitä. Näin ollen järjestelmät ovatkin yleensä sekajärjestelmiä, jotka ovat periaatteeltaan säteittäisiä, mutta silmukoita esiintyy paikoitellen.
Verkkomaisessa maadoituksessa rakennetaan tiheä maadoitusverkko, jonka eri pisteisiin yhdistetään maadoitettavat laitteet. Ideana on, että eri laitteiden välinen maadoitusimpedanssi olisi mahdollisimaan pieni. Tiheällä verkkorakenteella voidaan vähentää verkon silmukoihin indusoituvia häiriöitä. Verkkomaista maadoitusta käytetään suurtaajuuksisissa järjestelmissä, kuten radioasemilla.
Maadoituksen ongelmat

Maadoitus ei ole koskaan täydellinen, koska sillä on väistämättä impedanssia, sillä maadoituksessa on fyysisiä silmukoita. Maadoitusjohtimien muodostamat silmukat sisältävät induktanssia, joka vastustaa signaalin/häiriön kulkua ja impedanssi aiheuttaa jännitehäviöitä. Jos samaan maahan kytketään enemmän kuin kaksi laitetta, ovat ne vaikutuksessa toisiinsa maan kautta. Mitä enemmän laiteitta on samassa maassa, sitä enemmän häiriöitä muodostuu.
Häiriöt voivat siirtyä maasta piiriin, esimerkiksi maahan osuneen salaman kautta. Maajohdin voi toimia myös antennina ja poimia säteilemällä siirtyviä häiriösignaaleja ja siirtää ne galvaanisesti eli johtumisen avulla piirin muihin osiin. Häiriöt voivat sekoittaa tai jopa rikkoa sähkölaitteita.
EMC-maadoituksessa pyritään estämään yllä olevat häiriöt esimerkiksi tähtimäisellä maadoituksella, jossa jokaisella piirillä on oma maadoitusjohdin maahan. EMC:n kannalta on tärkeää pitää maadoituksen erityypit, kuten sähköinen maa, suojamaa, signaalimaa ja kotelomaa, erillään ongelmien välttämiseksi. Yhdistäminen tulee tarvittaessa tehdä vain sopivasta pisteestä.
Menachem Mendel Schneerson

Menachem Mendel Schneerson (18. huhtikuuta 1902 Mykolajiv, Hersonin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 12. kesäkuuta 1994) oli merkittävä ortodoksijuutalainen rabbi ja Chabad-Lubavitch -järjestön seitsemäs ja viimeinen rebbe (henkinen johtaja). Schneerson tunnettiin myös nimellä the Rebbe.
Schneerson ilmoitti maailman olevan pelastuksen ja Messiaan tulon kynnyksellä, ja monet hänen kannattajistaan juhlivat häntä hänen elinaikanaan kauan odotettuna juutalaisena Messiaana.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Rebbe chabad.org:ssa
Mariina Hallikainen

Mariina Hallikainen (s. 9. lokakuuta 1985) on suomalainen Colossal Order-pelifirman toimitusjohtaja ja yksi perustajista. Hän opiskeli nykyistä toimeaan ennen Tampereen teknillisessä yliopistossa säätötekniikan tutkintoa, mutta vuonna 2009, ollessaan 23-vuotias, hän sai työtarjouksen, ja asettui entisen pelitalo Universomon uuden yrityksen johtoon. Hän asuu Tampereella, ja harrastaa hevosia.
Masuria

| Masuria |
| --- | --- |

 Masuria Puolan kartalla.
 Koordinaatit: 54°00′0″N, 22°00′0″E 
Valtio:  Puola
Pinta-ala:  52 000 km²
Śniardwy on Puolan suurin järvi.
Masuria on alue Puolan koillisosassa. Se ulottuu noin 290 kilometriä Veikseljoelta itään Liettuan vastaiselle rajalle asti. Alueen pinta-ala on noin 52 000 km². Siellä on noin kaksituhatta järveä.
Alue on harvaan asuttua, ja siitä on tullut suosittu lomakohde. Ennen toista maailmansotaa Masuria oli osa Saksalle kuulunutta Itä-Preussia. Siellä käytiin ensimmäisen maailmansodan alussa kuuluisa Masurian järvien taistelu. Tällä alueella sijaitsi myös Adolf Hitlerin päämaja Sudenpesä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Masuria Wikimedia Commonsissa
Maaseudun Säätiö

| Maaseudun Säätiö |
| --- | --- |
Perustettu:  1950
Kotipaikka:  Helsinki
Tarkoitus:  Maaseudun yhteishengen kasvattaminen Maaseutuhenkisen sivistystoiminnan tukeminen ja vaaliminen puoluerahoitus
Johtaja:  Ossi Lantto
Hallitus:   Juha Korkeaoja  Eero Lankia  Markus Lohi  Eero Reijonen  Riikka Pirkkalainen  Martti Pura 
Säätiön sivut
Maaseudun Säätiö on vuonna 1950 rekisteröity säätiö, joka kytkeytyy läheisesti Suomen Keskustaan. Säätiön tarkoituksena on sääntöjen mukaisesti maaseudun yhteishengen kasvattaminen sekä maaseutuhenkisen sivistystoiminnan vaaliminen ja tukeminen. Säätiötä suunniteltiin aluksi jopa puolueen päärahoittajaksi, mutta rooli jäi vähäisemmäksi. Säätiö on ollut keskeinen toimija Keskustan toimitilajärjestelyissä. Säätiön säännöissä ei ole muodollista yhteyttä puolueeseen, mutta sen itseään täydentävä hallitus on koostunut ministeri- ja kansanedustajatason keskustavaikuttajista sekä puolueen talous- ja järjestöhallinnon ammattilaisista. Säätiön kiinteistöomaisuuteen pohjaavan taseen velaton arvo on vaihdellut kahden miljoonan euron molemmin puolin.
Säätiö on Maaseudun Terveys- ja Lomahuolto ry:n jäsenjärjestö.
Toiminta

Vuosituhannen taitteen toimintakertomuksissa säätiö kuvailee toimintaansa siten, että säätiö on toiminut yhteistyössä Keskustapuolueen, sen sisarjärjestöjen ja Alkio-opiston kanssa. Säätiön jakanut opistolle stipendejä ja toisinaan säätiö on ostanut taidetta puolueen vaaliehdokkaiden tukiyhdistyksiltä. Isommat avustukset on ohjatu joko omista varoista tai lahjoituksista Keskustapuolueelle. Lisäksi säätiön toiminta on keskittynyt pitkään Keskustan puoluetoimiston ympärille.
Historia

Maaseudun Säätiön tarkoitus oli alkujaan Arvo Korsimon suunnitelman mukaisesti koota varoja elinkeinoelämältä. Maalaisliiton tunnukset eivät näkyneet suoraan säätiön toiminnassa, jotta lahjoitusten tekeminen olisi säätiölle helpompaa. 1950-luvulla säätiön varoista huomattava osa sijoitettiin Maalaisliiton puoluetalon rakentamishankkeeseen ja sittemmin se on ollut keskeinen toimija myös Keskustan toimitilajärjestelyissä. Säätiö oli Keskustan välikäsi myös 1970-luvulla perustetussa Tarveasunnot Oy:ssä eli myöhemmässä TA-yhtymässä.
Myöhemmin säätiö luopui TA-Yhtymän omistuksista sekä puolueen äänenkannattajaa julkaisevan Joutsen Media Oy:n osakkeista. Toisaalta säätiö on laajentanut osuuttaan omistamissaan asunto-osakeyhtiöissä. Näiden toimenpitsieden jälkeen säätiön omistukset ovat olleet keskeisimmin kiinteistöomaisuutta.
Metodismi (tietoteoria)

Metodismi viittaa tietoteoriassa lähestymistapaan, joka kiinnittää huomion siihen, miten jokin tiedetään, sen sijasta mitä tiedetään. Metodisti kysyy siis ”kuinka tiedämme?” ennen kuin ”mitä tiedämme?”.
Metodismi on eräs vastaus ns. kriteerin ongelmaan. Sen mukaan on mahdollista esittää yleinen kriteeri, jonka perusteella voidaan arvioida yksittäistapauksia. Termi esiintyy Roderick Chisholmin kriteerin ongelmaa käsittelevässä artikkelissa "The Problem of the Criterion" (1973), sekä hänen oppilaallaan Ernest Sosalla ("The Raft and the Pyramid: Coherence versus Foundations in the Theory of Knowledge", 1980).
Koska metodismin lähestymistapa ”kuinka tiedämme?” ei oleta sitä, että tietäisimme mitään, se on yhteensopiva skeptisismin kanssa. Sosan mukaan esimerkiksi David Hume oli tietoteoreettinen metodisti.
Dialektiseen materialismiin liittyviä filosofisia suuntauksia ovat muun muassa strukturalismi, fenomenalismi ja hermeneutiikka. Metodismissa on tieteen tarkoitusperieen ja tavoitteiden suhteen kaksi vastakkaista suhtautumistapaa. Behavioralismi on ajattelutapa, jonka mukaan tärkeintä ei ole itse tieto, vaan tieteelliset toimintamenetelmät. Tieteen ongelmat nähdään tutkimuskäytännöllisinä ongelmina päätöksenteossa. Tämän näkemyksen mukaan tieteilijän on oltava aina joko pääöksentekijä tai hänen neuvonantajansa. Kognitivismi päin vastoin pitää tärkeänä tieteen tavoitteena tutkimuksesta saatua tietoa. Tieteilijää ei nähdä niinkään päätöksentekijänä tai neuvonantajana, vaan pikemminkin tietoa etsivänä henkilönä. Tieteen tarkoitukseksi nähdään olettamien etsiminen, jotta voidaan etsiä tietoa osaksi tieteen maailmankuvaa.
Maryja Bila

| Maryja Bila> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1995
Kansalaisuus:   Ukraina
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  2007–2016
Pituus:  170 cm
Paino:  62 kg
Painoluokka:  keskisarja
Vyöarvo:  1. dan
| Mitalit> Maa:   Ukraina.Naisten kyokushin.European Open  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Naisten kyokushin.European Open  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Naisten kyokushin.European Open  | Maa:   Ukraina> Naisten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sosnowiec 2014 | avoin |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Kiova 2013 | -65 kg |  |
| Ukrainan mestaruuskilpailut  | Ukrainan mestaruuskilpailut  | Ukrainan mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Kiova 2013 | avoin |  |
|  Kultaa | Odessa 2014 | -65 kg |  |
|  Kultaa | Simferopol 2014 | +65 kg |  |
| Galizia Cup  | Galizia Cup  | Galizia Cup  |  |
|  Kultaa | Lezajsk 2014 | +58 kg |  |
| Poltava Open  | Poltava Open  | Poltava Open  |  |
|  Kultaa | Poltava 2013 | avoin |  |
Nuorten kilpailut
| Ukrainan Cup  | Ukrainan Cup  | Ukrainan Cup  |  |
|  Kultaa | 2011 | -65 kg |  |
|  Kultaa | 2012 | -60 kg |  |
Maryja Bila (s. 1995) on ukrainalainen karateka. Hän voitti Kyokushinin Euroopan-mestaruuden 2014.
Varhaisvuodet

Bila aloitti karaten harjoittelemisen 7-vuotiaana ja päätyi kilpailemaan ollessaan 11–12-vuotias. Hän voitti muun muassa nuorten tasolla Ukrainan 16–17-vuotiaiden keskisarjan mestaruuden vuosina 2011 ja 2012.
Kilpaura

2013 maaliskuussa Bila saavutti Ukrainan keskisarjan mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Tatjjana Nemtsevan. Toukokuussa Bila saavutti kotikisoissaan Ukrainassa EM-hopeaa, kun hän hävisi loppuottelussa Katarzyna Moczdlowskalle. Hän voitti vielä syyskuussa Poltava Openin ja lokakuussa Ukrainan avoimensarjan mestaruuden.
2014 Bila voitti aluksi helmikuussa Ukrainan mestaruuden raskaassasarjassa ja myöhemmin syyskuussa hän voitti Galizia Cupin Puolassa yli 58-kiloisten sarjassa. Muutama kuukausi myöhemmin Bila saavutti ensimmäisen Euroopan mestaruuden voitettuaan avoimensarjan loppuottelussa Ksenija Zasorinan. Hänestä tuli samalla ensimmäinen ukrainan naisten avoimensarjan Euroopan mestari.
2015 hän oli mukana Berliinin EM-kisoissa, jossa Bila putosi jatkosta toisella kierroksella hävittyään Katarina Holjacille.
2016 Bila oli mukana huhtikuussa Tokion maailmanmestaruuskisoissa, jossa hänen kilpailu päättyi ensimmäiselle kierrokselle.
Miika Aulio

Miika Juha Ilmari Aulio (s. 19. marraskuuta 1975, Helsinki) on suomalainen jousiampuja. Hän osallistui kesäolympialaisin 2000. Urheilu-uransa jälkeen Aulio toimi kansainvälisen jousiammuntaliiton kehityspäällikkönä Oseanian alueella, ja osallistui kesäolympialaisiin 2004 Tongan ja Fidžin valmentajana. Aulio on toiminut vuodesta 2006 Suomen jousiampujain liiton  tähtäinjousen Olympiavalmentajana. Päävalmentajana Aulio osallistui Pekingin kesäolympialaisiin 2008, Rion kesäolympialaisiin 2016 sekä Tokion Kesäolympialaisiin 2020.  Jousiammunnan Aulio aloitti 14-vuotiaana riihimäkeläisessä Riihi-Jouset -jousiammuntaseurassa. Koulutukseltaan Aulio on eMBA Hankenilta.
Mehiläishaukat

| Mehiläishaukat |
| --- | --- |
 Mehiläishaukka (Pernis apivorus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Suku::  Mehiläishaukat Pernis  Cuvier, 1816
Katso myös
   Mehiläishaukat Wikispeciesissä   Mehiläishaukat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mehiläishaukat (Pernis) on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintusuku. Mehiläishaukkojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia.
Mehiläishaukkoihin kuuluvat lajit

Celebesinmehiläishaukka (Pernis celebensis)
Idänmehiläishaukka (Pernis ptilorhynchus)
Mehiläishaukka (Pernis apivorus)
Pernis steerei‎
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Pernis (englanniksi)
Matinkylän metroasema

Matinkylän metroasema (ruots. Mattby metrostation) on yksi vuonna 2017 valmistuneen Länsimetron metroasemista. Se on rakennettu maan alle kauppakeskus Ison Omenan eteläiseen päätyyn, ja asemalta on suora yhteys kauppakeskukseen ja bussiterminaaliin. Matinkylän metroasema oli Länsimetron ensimmäisen rakennusvaiheen pääteasema. Toisen vaiheen valmistuttua joulukuussa 2022 linja M1 on jatkunut Matinkylästä edelleen Kivenlahteen. Matinkylä on noin 20 700:lla päivittäisellä matkustajalla Länsimetron asemista vilkkain ja Helsingin metron asemista kuudenneksi vilkkain.
Aseman sisäänkäynti Ison Omenan bussiterminaalitasolla.
Asema sijoittui Helsingin seudun liikenteen vuoden 2019 maksuvyöhykeuudistuksessa Etelä-Espoon itäosat kattavalle B-maksuvyöhykkeelle.
Matinkylän metroaseman suunnittelusta vastasi arkkitehtitoimisto HKP. Aseman tunnusmerkki on vaihtelevista valkoisista alumiinilevyistä koostuva kaareva kattopinta.
Matthijs van Boxsel

Matthijs van Boxsel vuonna 2021.
Matthijs van Boxsel (s. 25. elokuuta 1957 Amsterdam) on alankomaalainen kirjailija ja tutkija. Boxsel on tutkinut tyhmyyttä 1980-luvulta lähtien, ja hän on kirjoittanut aiheesta useita kirjoja, muun muassa teoksen Tyhmyyden ensyklopedia (alkuteos De Encyclopedie van de Domheid, 1999), joka on käännetty useille kielille.
Tausta

Boxsel syntyi 25. elokuuta 1957. Hänen vanhempansa olivat taiteilija ja kuvittaja Pim Boxsel ja Janneke Laméris. Hän opiskeli Amsterdamin yliopistossa kirjallisuudentutkimusta vuosina 1975–1983 ja valmistui tutkimuksella tyhmyyden käsitteestä Robert Musilin ja Immanuel Kantin teoksissa.
Valmistumisen jälkeen Boxsel järjesti historioitsija Gijs van der Hamin kanssa näyttelyn Alankomaissa painetuista ranskalaisista kirjoista, toimi opettajana sekä julkaisi ensimmäiset tyhmyyttä käsittelevät kirjansa omakustanteina. Vuonna 1992 hän omien sanojensa mukaan saavutti oman tyhmyytensä pohjan. Löydettyään omasta mielestään vastauksen perimmäisiin tyhmyyttä koskeviin kysymyksiin hän testasi kaksi vuotta teoriaansa systemaattisesti. Palatessaan lopulta tutkimuksensa ensimmäiselle sivulle hän tajusi, ettei enää tavoittanut perimmäistä ideaansa. Häneltä meni vuosia saavuttaa taas usko projektiinsa. Hollantilainen kustantaja kuitenkin kiinnostui tutkimuksen materiaaleista, ja siitä lähtien hänen kirjojaan on julkaistu.
1990-luvun puolivälistä lähtien Boxsel on elättänyt itsensä tyhmyydellä. Hän on luennoinut aiheesta niin kotimaassaan kuin ulkomailla sekä kirjoittaa säännöllisesti alankomaalaiseen kirjallisuuslehteen tyhmyydestä. Hän opettaa Rietveldin akatemiassa ja Groningenin yliopistossa. Vuonna 1999 hän julkaisi teoksensa Tyhmyyden ensyklopedia, josta hän sai Jan Hanlo -kirjallisuuspalkinnon sekä Generale Bank -kirjallisuuspalkinnon. Kirja on käännetty 17 kielelle. Hän on julkaissut myöhemmin muitakin samaa aihetta sivuavia kirjoja.
Boxsel on myös ollut vuodesta 2005 lähtien jäsenenä Hollannin ’Patafysiikan akatemiassa ja vuodesta 2006 kyseisen järjestön lehden päätoimittajana ja julkaisijana. Samana vuonna hän myös järjesti Dr. Guislanin psykiatrisessa museossa näyttelyn morosofiasta.