stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kielisyrjintä
Muualla maailmassa > Kreolikielet

Kreolikieliin on historiallisesti liitetty negatiivinen leima. Kreolikielet ovat syntyneet siirtomaiden paikallisväestön ja siirtomaaisäntien kohtaamisesta. Esimerkiksi Haitin kreolia on pidetty vain huonona ranskana, vaikka kyseessä on aivan oma kielensä.
Nuori Aleksis -palkinto

Nuori Aleksis -palkinto on Äidinkielen opettajain liiton (ÄOL) organisoimien yläkoulun ja toisen asteen lukijaverkostojen myöntämä tunnustus edellisvuoden parhaalle kotimaiselle kauno- tai tietokirjalle. Toisen asteen ja yläkoulun raadit myöntävät omat palkintonsa, joiden arvo on 1 500 euroa. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1999.
Toisen asteen Nuori Aleksis

Toisen asteen Nuori Aleksis -palkinto myönnetään parhaalle edellisvuonna ilmestyneelle kotimaiselle kaunokirjalle. Palkinnon saajan valitsee ÄOL:n kokoama toisen asteen opiskelijoista koostuva raati. Palkittava teos voi olla romaani tai novelli- tai runokokoelma. Lasten- ja nuortenkirjallisuus, viihdekirjallisuus ja näytelmät jäävät kilpailun ulkopuolelle. Viisi suosituinta kirjaa etenee ahkerimmista lukijoista koostuvan viisihenkisen loppuraadin arvioitavaksi. Palkinnon saaja julkistetaan lokakuussa Helsingin kirjamessuilla.
Yläkoulun Nuori Aleksis

Vuonna 2020 myönnettiin ensimmäisen kerran yläkoulun Nuori Aleksis -palkinto. Yläkoulun lukijaverkostoon voivat osallisua 7.-9.-luokkalaiset, joista kootaan lukijaraati. Yläkoulun raati lukee kotimaista, nuorille suunnattua kauno- ja tietokirjallisuutta. Palkinnon saaja palkitaan Turun kirjamessuilla.
Palkitut > Toisen asteen Nuori Aleksis

| Vuosi | Kirjailija | Teos |
| --- | --- | --- |
| 1999 | Leena Krohn | Pereat mundus |
| 2000 | Pentti Saaritsa | Elävän mieli |
| 2001 | Jukka Heikkilä | Antigonos, jumalten poika |
| 2002 | Maria Peura | On rakkautes ääretön |
| 2003 | Reko Lundán | Ilman suuria suruja |
| 2004 | ei jaettu |  |
| 2005 | Maarit Verronen | Keihäslintu |
| 2006 | Tuomas Kyrö | Liitto |
| 2007 | Tina ja Reko Lundán | Viikkoja, kuukausia |
| 2008 | Juha Itkonen | Kohti |
| 2009 | Johanna Sinisalo | Linnunaivot |
| 2010 | Kari Hotakainen | Ihmisen osa |
| 2011 | ei jaettu |  |
| 2012 | Johanna Sinisalo | Enkelten verta |
| 2013 | Emmi Itäranta | Teemestarin kirja |
| 2014 | Marja Björk | Poika |
| 2015 | Tommi Kinnunen | Neljäntienristeys |
| 2016 | Elina Hirvonen | Kun aika loppuu |
| 2017 | Hanna Kauppinen | Kirja, jota kukaan ei koskaan lukenut |
| 2018 | Rosa Liksom | Everstinna |
| 2019 | Annamari Marttinen | Korsetti |
| 2020 | ei jaettu |  |
| 2021 | ei jaettu |  |
| 2022 | ei jaettu |  |
| 2023 | Maria Turtschaninoff | Suomaa |
| 2024 | Sara Al Husaini | Huono tyttö |
Lähde (1999–2019)
Palkitut > Yläkoulun Nuori Aleksis

| Vuosi | Kirjailija | Teos |
| --- | --- | --- |
| 2020 | Marisha Rasi-Koskinen | Auringon pimeä puoli |
| 2021 | Elisa Nieminen | Rikki revityt |
| 2022 | Anne-Maija Aalto | Mistä valo pääsee sisään |
| 2023 | Siiri Enoranta | Maailmantyttäret |
| 2024 | Leena Paasio | Bengtskär itä kahdeksan |
Lähde (2020–2022)
Boldt

Boldt on sukunimi, jota käytetään useissa maissa, muun muassa Suomessa. Nimen kantajia:
Alexander Boldt (1873–1956), suomalainen kirjailija, Johan Dietrich Boldtin poika
Barbro Boldt (1913–1992), suomalainen kirjastoneuvos
Georg Boldt (1862–1918), suomalainen opettaja, Johan Dietrich Boldtin poika
Gerhardt Boldt (1918–1981), saksalainen upseeri
Jean Boldt (1865–1920), suomalainen asianajaja, Johan Dietrich Boldtin poika
Joachim Boldt (s. 1954), saksalainen anestesiologi
Johan Dietrich Boldt (1831–1883), suomalainen kenraalimajuri
Konstantin Ferdinand Boldt (1829–1885), suomalainen kenraalimajuri, Johan Dietrich Boldtin veli
Lauri Boldt (1910–1982), suomalainen upseeri
Peter J. Boldt (1946–2017), suomalainen ekonomisti
Robert Boldt (1861–1923), suomalainen opettaja, Johan Dietrich Boldtin poika
Sidney Boldt-Christmas (1924–2016), ruotsalainen kilpapurjehtija
Theodor Hugo Fredrik Boldt (1827–1894), suomalainen kenraaliluutnantti, Johan Dietrich Boldtin veli
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Viasat

| Viasat |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Your Nr. 1 Home Entertainment
Perustettu:   1989 Ruotsissa  1996 Suomessa
Lakkautettu:  13. huhtikuuta 2021
Toiminta-alue:  Pohjoismaat, Baltian maat, Venäjä ja Ukraina
Toimiala:  Viestintä
Tytäryhtiöt:  Viaplay
Omistaja:  Nordic Entertainment Group
Kotisivu:  http://www.viasat.fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Viasat oli ruotsalaisen Nordic Entertainment Groupin omistama digitaalisia satelliitti-TV-kanavia välittänyt yritys, joka perustettiin vuonna 1989. Ruotsin, Suomen, Tanskan ja Norjan lisäksi se toimi Venäjällä, Baltian maissa ja Unkarissa. Nimi viasat tulee ruotsin kielen sanoista via satellit, (suom. satelliitin välityksellä)
Viasatin logo vuosina 1994–1999.
Viasat tarjosi noin 45 televisio- ja 13 radiokanavaa. Yritys teki yhteistyötä muun muassa Buena Vista Internationalin, Columbia Tristarin sekä pohjoismaisen tuotantoyhtiö Sonetin kanssa. Viasatin hyväksymiä digivirittimiä oli saatavissa vuodesta 2000. Suomessa Viasat toimi vuodesta 1996 lähtien vastaten kanavien myynnistä ja markkinoinnista. Viasat yhdistyi Canal Digitalin kanssa Allenteksi vuonna 2020. Sulautuminen saatiin päätökseen 13. huhtikuuta 2021.
Viasatin logo vuosina 1999–2009.
Viasatin omat kanavat

V Film
V Film Premiere
V Film Family
V Film Action
V Film Hits
V Sport
V Sport Urheilu HD
V Sport Jääkiekko HD
V Sport Jalkapallo HD
V Sport 1 HD
V Sport Golf HD
V Sport Hockey HD
V Sport Premium HD
V Sport Football HD
V Sport Ultra HD
Viasat History
Viasat Nature
Viasat Explorer
Viasat Crime
Viasat Film HD
TV3
TV6 (Ruotsi)
TV3+
Viasat Kulta ja Tuplaplatina

Viasat Kulta on kanavapaketti kaapeliverkkoon ja Viasat Tuplaplatina satelliitin kautta. Paketin kanavien katsomiseen tarvitsee Viasatin ohjelmakortin, digivirittimen sekä satelliitin kautta vastaanotettaessa myös lautasantennin. Kaapeliverkkoon ohjelmakortti hankitaan omalta kaapeli-tv-operaattorilta, ja satelliittivastaanottoon suoraan Viasatilta.
Viasat Kulta ja Tuplaplatina > Viasat Kultapaketin kanavat kaapeliverkossa

Viasat Film
Viasat Film Family
Viasat Film Action
Viasat Film Classic (lopetettu)
Viasat Sport
Viasat Hockey
Viasat Urheilu HD
Viasat Jääkiekko HD
Viasat Jalkapallo HD
Viasat Sport Xtra
Viasat Golf
Viasat History
Viasat Nature
Viasat Explorer
Viasat Crime
Disney Channel
Disney XD
Disney Junior
Boomerang
National Geographic
Spice
Playboy TV
Viasat Film HD
Viasat Sport HD
Viasat Hockey HD
Viasat Golf HD
Viasat Kulta ja Tuplaplatina > Viasat Tuplaplatina -kanavat satelliittiantennin välityksellä

Viasat Film
Viasat Film Family
Viasat Film Action
Viasat Film Classic
Viasat Film Comedy
Viasat Film Drama
Viasat Sport
Viasat Hockey
Viasat Urheilu HD
Viasat Jääkiekko HD
Viasat Jalkapallo HD
Viasat Sport Xtra
Viasat Golf
Viasat History
Viasat Nature
Viasat Explorer
Viasat Crime
Viasat Ticket
Private Spice
Disney Channel
Disney XD
Disney Junior
Cartoon Network
Nickelodeon (Ruotsi)
BBC World News
CNN
CNBC
TV3
TV3+
ZTV (Lopetettu)
TV6 (Ruotsi)
E! Entertainment
National Geographic Channel
National Geographic Channel Wild
National Geographic Channel HD
Zone Reality (Poistui, kun sopimus päättyi 31. elokuuta 2011)
VH1
MTV Sweden
Playboy TV
Spice
GOD TV
Nelonen Pro 1
Nelonen Pro 2
Nelonen Pro 3
Nelonen Pro 4
Nelonen Pro 5
Nelonen Pro 6
Nelonen Pro 7
Viasat NHL Xtra 1
Viasat NHL Xtra 2
Viasat NHL Xtra 3
Viasat NHL Xtra 4
Viasat NHL Xtra 5
Viasat NHL Xtra 6
Viasat NHL Xtra 7
Viasat NHL Xtra 8
Kanavat, jotka eivät kuulu tilaukseen, mutta näkyvät:
TV3 Tanska
TV3 Norja
Viasat 4 (Norja)
Russia Today
Kanal 10
Lisäksi Viasatin satelliittitarjonnassa olivat aiemmin kaikki Yleisradion digitaaliset televisiokanavat ja Nelonen. 28. maaliskuuta 2008 Viasat kuitenkin ilmoitti tiedotteessaan poistavansa nämä kanavat satelliittijakelusta, koska se tarvitsi lisää tilaa HD- ja maksu-tv-kanavilleen. Tämän vuoksi yhtiö tarjosi asiakkailleen toimitusmaksun hinnalla antenniverkon digiboksin, jotta asiakkaat voivat katsella Yleisradion ja Nelosen ohjelmia.
Viaplay

Viaplay on MTG:n omistama elokuvia, televisiosarjoja ja urheilua esittävä  suoratoistopalvelu, joka lanseerattiin 2007 Viasatin alaisuuteen.
Ja, vi elsker dette landet

| Ja, vi elsker dette landet |
| --- | --- |

Valtio:   Norja
Säveltäjä:  Rikard Nordraak
Sanoittaja:  Bjørnstjerne Bjørnson
Sävelletty:  1864
Suomenkielinen nimi:  Kyllä, me rakastamme tätä maata
  
Ja, vi elsker dette landet (suomeksi: Kyllä, me rakastamme tätä maata) on Norjan kansallislaulu. Sanat kirjoitti Bjørnstjerne Bjørnson vuosina 1859–1868 ja sävelen serkkunsa Rikard Nordraak vuonna 1864. Laulu esitettiin ensimmäisen kerran 17. toukokuuta 1864 Norjan perustuslain 50-vuotisjuhlallisuuksien yhteydessä. Yleensä vain laulun ensimmäinen ja viimeinen säkeistö lauletaan.
Kansallislaulun lisäksi Norjalla on myös oma kuningashymni, Kongesangen, joka on norjankielinen käännös Ison-Britannian kansallislaulusta God Save the Queen.
Ja, vi elsker dette landet

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
Ponyo rantakalliolla

| Ponyo rantakalliolla> 崖の上のポニョ Gake no ue no Ponyo |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Hayao Miyazaki
Käsikirjoittaja:  Hayao Miyazaki
Tuottaja:  Toshio Suzuki
Säveltäjä:  Joe Hisaishi
Kuvaaja:  Atsushi Okui
Leikkaaja:  Hayao Miyazaki Takeshi Seyama
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Tuotantoyhtiö:  Studio Ghibli
Levittäjä:  Tōhō Netflix HBO Max
Ensi-ilta:  19. heinäkuuta 2008
Kesto:  101 minuuttia
Alkuperäiskieli:  japani
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ponyo rantakalliolla (jap. 崖の上のポニョ, Gake no ue no Ponyo) on 19. heinäkuuta 2008 maailmanensi-iltansa saanut Tōhōn levittämä ja Studio Ghiblin tuottama japanilainen animaatioelokuva, jonka on ohjannut Hayao Miyazaki. Se on Henkien kätkemän jälkeen seitsemään vuoteen ensimmäinen elokuva, jossa Miyazaki on vastannut sekä alkuperäisideasta, ohjauksesta että käsikirjoituksesta. Elokuvan yksityiskohdat julkistettiin virallisesti 19. maaliskuuta 2007. Elokuvan Suomen-ensi-ilta oli 25. syyskuuta 2009.
Elokuva sijoittuu pieneen merenrantakaupunkiin ja kertoo ihmiseksi haluavan kalanpoikasen Ponyon ja kaupungissa asuvan viisivuotiaan Sōsuke-pojan tarinan. Elokuva muistuttaa tarinaltaan H. C. Andersenin satua Pienestä merenneidosta, mutta siinä on sanottu olevan paljon japanilaistyyppisiä aineksia.
Tuotanto

Ohjaaja Miyazakin työstettyä elokuvan ideoita parin vuoden ajan Liikkuvan linnan valmistumisen jälkeen Studio Ghiblin henkilöstö aloitti Ponyo rantakalliolla -elokuvan parissa työskentelyn lokakuussa 2006. Alun perin Miyazaki aikoi käyttää elokuvassa samaa tyyliä kuin sitä edeltävissäkin Ghibli-elokuvissa, mutta nähtyään John Everett Millais'n maalauksen Ofelia hän päätyi vaihtamaan työskentelytapaa. Miyazaki päätti, että uusi elokuva piirrettäisiin kokonaan käsin tietokoneita käyttämättä. Tarkoitus oli saada lopputulos näyttämään kuin lapsen värikynillä piirtämältä. Tuottaja Toshio Suzukin mukaan erityistä vaivaa nähtiin meren aaltojen piirtämiseen. Nimihenkilö Ponyon nimi pohjautuu Miyazakin mietteisiin hahmon olemuksesta luomisprosessin aikana, kun taas Sōsuken nimi on peräisin Sōseki Natsumen romaanista.
Miyazaki oli jo vuosia halunnut tehdä merelle sijoittuvan elokuvan, mutta lykkäsi ajatuksen toteutusta, koska aaltojen piirtäminen olisi niin työlästä. Toteuttaakseen haaveensa Miyazaki vietti kesällä 2006 yksin aikaa tuttavansa talossa Fukuyamassa Seton sisämeren rannalla.
Elokuvan teemakappaletta Gake no ue no Ponyo alettiin poikkeuksellisesti myydä jo joulukuussa 2007, puoli vuotta ennen elokuvan julkaisua. Kappaleen esittävät kahdeksanvuotias Nozomi Ōhashi ja Fujioka Fujimaki -duo. Kappale on Ghiblin vakiosäveltäjä Joe Hisaishin käsialaa.
Juoni

Ponyo pakenee isänsä vedenalaisesta laivasta, ja ui meduusan kyydissä meren pintaan. Ponyo on pieni ja juuttuu lasipulloon, joka ajautuu aaltojen mukana rantakalliolle. Viisivuotias Sosuke-poika löytää pullon ja irrottaa Ponyon siitä. Hän laittaa Ponyon muoviämpäriin ja vie tämän esikouluun. Sosuke pelästyy kuitenkin opettajan olevan vihainen, ja vie Ponyon ulos piiloon. Sosuke vie Ponyon rannalle, josta Ponyon isän Fujimoton vesikalat nappaavat Ponyon vieden tämän mereen. Sosuke on surullinen. Ponyo karkaa jälleen isänsä luota sisarustensa kanssa ja käyttää voimiaan muuttuakseen ihmiseksi, koska hän haluaa olla Sosuken kaltainen pieni lapsi. Ponyo voi muuttua ihmiseksi, koska maistoi Sosuken verta nuolaistessaan tämän sormessa olevaa haavaa ja sai samalla ihmisen DNA:ta itseensä. Ponyo aiheuttaa vahingossa hyökyaallon, jonka seurauksena koko kaupunki häviää veden alle. Sosuken äiti Lisa on lähtenyt vanhainkodille, ja Sosuke odottaa kotona Ponyon kanssa tämän paluuta. Kun vesi on noussut liikaa eikä Lisa voisi tulla kotiin, lähtevät Ponyo ja Sosuke etsimään häntä. Lopulta he löytävät tämän vedenalaisesta ilmakuplasta, mutta Ponyo on liian väsynyt matkasta ja muuttuu jälleen kalaksi. Ponyon äiti, merten haltijatar, kertoo, että jos Sosuken ja Ponyon rakkaus on aitoa ja vahvaa, voi Ponyo muuttua aivan tavalliseksi tytöksi. Sosuke vie Ponyon veden pinnalle, missä Sosuken on suudeltava kuplaa, jonka sisään Ponyo on laitettu. Näin käy ja Ponyo muuttuu normaaliksi tytöksi.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Englanninkielinen ääninäyttelijä | Suomenkielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| Yuria Nara | Noah Cyrus | Aada Kuoppa | Ponyo |
| Hiroki Doi | Frankie Jonas | Akira Takaki | Sōsuke |
| Tomoko Yamaguchi | Tina Fey | Elena Leeve | Lisa |
| Kazushige Nagashima | Matt Damon | Pertti Koivula | Kōichi |
| Yūki Amami | Cate Blanchett | Henna Hyttinen | Gran Manmare |
| George Tokoro | Liam Neeson | Ismo Alanko | Fujimoto |
| Akiko Yano | Akiko Yano | Akiko Yano | Ponyon sisarukset |
| Kazuko Yoshiyuki | Lily Tomlin |  ? | Toki |
| Tomoko Naraoka | Betty White | Titta Jokinen | Yoshie |
| Akiko Takeguchi | Cloris Leachman |  ? | Noriko |
| Tokie Hidari | Cloris Leachman |  ? | Kayo |
| Emi Hiraoka | Jennessa Rose |  ? | Kumiko |
| Nozomi Ōhashi | Colleen O'Shaughnessey |  ? | Karen |
| Rumi Hiiragi | Mona Marshall |  ? | nuori äiti |
| Shin’ichi Hatori | Kurt Knutsson |  ? | uutisankkuri |
Tekijät

Ohjaus, käsikirjoitus ja alkuperäisidea – Hayao Miyazaki
Tuottaja – Toshio Suzuki
Toteutus – Kōji Hoshino
Musiikki – Joe Hisaishi
Suomenkielisen dubbauksen ohjaus – Pekka Lehtosaari
Vastaanotto

Nyt-liitteen Leena Virtanen piti elokuvan loppuratkaisua kovin mahtipontisena ja maailmojasyleilevänä, mutta ”sekin näyttää menevän ihan täydestä lapsikatsojille.”
Aiheesta muualla

Salonen, Aleksi: Ponyo rantakalliolla (5/5)  23.8.2009. Filmgoer. Arkistoitu 7.11.2010. Viitattu 3.3.2010.
Karila, Minna: Ponyo rantakalliolla. MTV3 Uutiset 24.9.2009.
Studio Ghiblin tuotanto
Forth (ohjelmointikieli)

| Forth |
| --- | --- |
Tyypitys:  tyypitön
Julkaistu:  1970-luku
Kehittäjä:  Charles H. Moore
Merkittävimmät toteutukset:  gforth, 4th, RetroForth
Vaikutteet:  Lisp, APL
Vaikuttanut:  PostScript, RPL, Factor (ohjelmointikieli), 8th (ohjelmointikieli)
Murteet:  ColorForth
Käyttöjärjestelmä:  alustariippumaton
Verkkosivu:  https://forth-standard.org
Forth on tietokoneiden ohjelmointikieli ja interaktiivinen ohjelmointiympäristö, jonka kehitti alun perin Charles H. Moore 1970-luvun alkupuolella.
Forth on rakenteeltaan hyvin yksinkertainen pinokeskeinen kieli, joka on ollut suosittu etenkin laitteistoresursseiltaan vaatimattomissa ja tehokasta ohjelmointia vaativissa sulautetuissa järjestelmissä. On valmistettu jopa mikroprosessoreita, jotka suorittavat Forth-tavukoodia konekielenään.
Historia

Moore kehitti kielen vastajulkaistulla IBM 1130-minitietokoneella. Moore käytti Fortrania ensimmäisen Forthin toteutukseen.
Kieli on vaikuttanut RPL-kieleen, jonka Hewlett-Packard kehitti laskimiinsa 1980-luvulla.
Esimerkkejä > Yhteenlasku

5 7 + .
Sanat 5 ja 7 lisäävät asianomaiset luvut datapinoon. Sana + laskee yhteen datapinon kaksi päällimmäistä lukua ja jättää jäljelle summan eli tässä tapauksessa luvun 12. Sana . tulostaa pinon päällimmäisen luvun.
Pino on hyvin keskeisessä osassa Forth-ohjelmoinnissa, ja jopa ohjausrakenteet on toteutettu pinokeskeisesti. Tästä syystä Forth-ohjelmakoodin hahmottaminen vaatii jonkin verran harjoittelua.
Esimerkkejä > Aliohjelma

: FLOOR5 ( n -- n' )   DUP 5 < IF DROP 5 ELSE 1 - THEN ;
Tämä ohjelmakoodi määrittelee uuden sanan eli aliohjelman nimeltä FLOOR5, joka ottaa syötteenä yhden alkion (n) pinon päältä ja jättää tulosteenaan pinon päälle yhden alkion (n').
Aliohjelma itse vertaa syötteenään saamaansa lukua lukuun 5. Jos luku on pienempi kuin 5, niin palautetaan 5, muutoin vähennetään siitä 1 ja palautetaan erotus. Ohjelman suoritus etenee seuraavasti:
DUP-sana tuplaa pinon päällimmäisen alkion. Jos pinon huipulla on esimerkiksi 8, on DUP-sanan suorituksen jälkeen huipulla kaksi 8:aa (8 8).
<-sana vertailee pinon kahta päällimmäistä lukua (esimerkissä 8 ja 5) toisiinsa ja jättää niiden tilalle totuusarvon, joka ilmaisee, onko ensimmäinen luku pienempi kuin toinen.
IF-sana jatkaa suoritusta pinon päällimmäisenä olevan totuusarvon mukaan. Jos arvo on tosi, suoritetaan koodi IF- ja ELSE-sanojen välistä, muussa tapauksessa ELSE- ja THEN-sanojen välistä.
DROP-sana poistaa pinon päällimmäisen alkion. Tässä tapauksessa sitä tarvitaan, jotta päällimmäisen alkion voisi korvata luvulla 5.
Sanat 1 - vähentävät pinon päällimmäisenä olevasta luvusta (eli syötteestä) luvun 1.
Sana ; lopettaa sanan määrittelyn, joka alkoi sanoilla FLOOR5 (n -- n' ).
Esimerkkejä > Hello World

Kuuluisa Hello World -ohjelma toteutettaisiin Forthilla seuraavasti:
: HELLO ( -- )   ." Hello World!" ; HELLO
Aiheesta muualla

Forth Interest Group (englanniksi)
The evolution of Forth doi:10.1145/155360.155369 (englanniksi)
concatenative.org Wiki
| n k Yleisimmät ohjelmointikielet |
| --- | --- |
Tuotantokäytössä:  Ada  APL  Assembly  AWK  C  C++  C#  COBOL  Dart  Delphi  Eiffel  Erlang  Forth  Fortran  Go  Java  JavaScript  Kotlin  Lisp  Lua  Objective-C  Pascal  Perl  PHP  PostScript  Python  R  Ruby  Rust  Smalltalk  Swift  Tcl  TypeScript  Visual Basic 
Akateemiset:  CLU  Haskell  Logo  ML  OCaml  Prolog  Scheme 
Historialliset:  ALGOL  BASIC  Modula-3  MUMPS  Plankalkül  PL/I  Simula 
Luettelo yleisimmistä ohjelmointikielistä
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Saksa  Israel  Yhdysvallat
Poimukellussaniainen

| Poimukellussaniainen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Sanikkaiset Pteridophyta
Luokka::  Pteridopsida
Lahko::  Salviniales
Heimo::  Kellussaniaiskasvit Salviniaceae
Suku::  Kellusaniaiset Salvinia
Laji::  molesta
Kaksiosainen nimi
 Salvinia molesta  D.Mitch. 
Katso myös
   Poimukellussaniainen Wikispeciesissä   Poimukellussaniainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Poimukellussaniainen (Salvinia molesta) on kellusaniaisiin kuuluva vesisaniaislaji.
Ulkonäkö ja koko

Kasvin ulkonäkö muuttuu kolmessa vaiheessa, joita säätelee yksilön ikä ja veden virtausolosuhteet. Kasvilla ei ole juuria, mutta sen vedenalaiset lehdet haaroittuvat ja näyttävät juurakolta. Veden pinnalle nousee kaksi kelluvaa lehteä. Nuorella yksilöllä nämä lehdet ovat sileitä ja alle 1 cm läpimitaltaan. Myöhemmin lehtien puoliväliin muodostuu taite ja niiden läpimitta on noin 2,5 cm. Kolmannessa kehitysvaiheessa kelluttavat lehdet ovat lähes 4 cm leveitä, 2,5 cm pitkiä, ja kasvin keskelle syntyy pystysuuntaisia taittuneita lehtiä. Kolmannessa kasvuvaiheessaan kasvi muodostaa paksuja mattoja.
Poimukellussaniainen muistuttaa eurooppalaista sukulaislajiaan kellussaniaista eli parikellussaniaista (Salvinia natans). Lehdissä oleva taitos on selvä erottava tuntomerkki.
Levinneisyys ja elinympäristö

Poimukellussaniainen kasvaa luonnonvaraisena Kaakkois-Brasiliassa ja Pohjois-Argentiinassa. Se suosii ravinteikkaita, hitaasti virtaavia makean veden vesistöjä, kuten lampia, järviä ja jokia. Se leviää vesistössä virtauksen mukana ja vesistöstä toiseen ihmisten, eläinten ja kulkuneuvojen mukana. Sitä kasvatetaan akvaarioissa ja koristelammikoissa, joista se joskus leviää luontoon.
Kasvista on tullut haitallinen vieraslaji Australiassa, Kaakkois-Aasiassa, Tyynenmeren saarilla sekä Etelä-, Keski- ja Itä-Afrikassa.
Ongelmat ja torjunta

Suotuisissa kasvuolosuhteissa poimukellussaniainen lisääntyy todella nopeasti; sen kuivapaino voi kaksinkertaistua kahdessa ja puolessa päivässä. Se leviää paksuksi matoksi, joka haittaa vesialueiden käyttöä kasteluun, uimiseen tai liikkumiseen. Salviniamatto tuhoaa varjostamalla vedenpohjan kasvillisuuden ja näin vähentää kasvillisuuden monimuotoisuutta valtaamillaan alueilla. Se lisättiin Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton IUCN:n luetteloon sadasta haitallisimmasta vieraslajista vuonna 2013.
Kovakuoriainen Cyrtobagous salviniae on osoittautunut tehokkaaksi kasvin biologisessa torjunnassa. Australialainen Commonwealth Scientific and Industrial Research Organisation (CSIRO) sai sen käytöstä Unescon tiedepalkinnon vuonna 1985.
Alois (prinssi)

| Alois |
| --- | --- |
 
Liechtensteinin sijaishallitsija
Valtakausi:  15. elokuuta 2004 –

Syntynyt:  11. kesäkuuta 1968 (ikä 56) Zürich, Sveitsi
Puoliso:  Sophie
Lapset:  Joseph Wenzel  Marie Caroline  Georg  Nikolaus
Koko nimi:  Alois Philipp Maria von und zu Liechtenstein
Suku:  Liechtenstein
Isä:  Hans Adam II
Äiti:  Marie Kinsky von Wchinitz und Tettau
Uskonto:  roomalaiskatolilainen
Nimikirjoitus:  
Alois eli Hänen Korkeutensa prinssi Alois Philipp Maria von und zu Liechtenstein (s. 11. kesäkuuta 1968 Zürichissä) on Liechtensteinin ruhtinaan Hans Adam II:n ja ruhtinatar Marien vanhin poika ja siten maan kruununperijä. Hän on toiminut isänsä sijaishallitsijana vuodesta 2004.
Varhainen elämä

Alois aloitti koulunkäynnin isänsä tavoin Vaduzissa Vaduz-Ebenholzin peruskoulussa, josta siirtyi Liechtensteinin lukioon 1979–1987 kirjallisuushistoriaan painottaen. Lukion jälkeen hän oli sotilaskoulutuksessa Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja palveli brittiarmeijassa puoli vuotta, ja sen jälkeen lokakuussa 1988 siirtyi Salzburgin yliopistoon opiskelemaan lakia. Hän päätti yliopistossa opiskelun 1993 maisterintutkinnon suoritettuaan, minkä jälkeen hän meni töihin lontoolaiseen tilintarkastusfirmaan. Hän palasi kotimaahansa Liechtensteiniin 1996 valmistautumaan tulevaan ruhtinuuteensa.
Paluu Liechtensteiniin

Vuonna 2004 Aloisille annettiin hoitaakseen ruhtinaskunnan jokapäiväiset hallitsijan velvollisuudet, minkä johdosta hänestä tuli isänsä sijaishallitsija. Hans Adam II on kuitenkin edelleen maan valtionpäämies.
Elokuussa 2022 Alois sanoi, että samaa sukupuolta olevien avioliitto "ei ole iso ongelma".
Avioliitto ja lapset

3. heinäkuuta 1993 prinssi Alois meni naimisiin baijerilaisen herttuatar Sophien kanssa. Parilla on neljä lasta:
prinssi Joseph Wenzel (s. 24. toukokuuta 1995)
prinsessa Marie Caroline (s. 17. lokakuuta 1996)
prinssi Georg (s. 20. huhtikuuta 1999)
prinssi Nikolaus (s. 6. joulukuuta 2000)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alois (prinssi) Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie