stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Peltolinnunjalka
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Peltolinnunjalka (Ornithopus sativus)
Kasviatlas: Peltolinnunjalka (Ornithopus sativus)
ITIS: Ornithopus sativus (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Ornithopus sativus (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Ornithopus sativus (Bird's foot) (englanniksi)
Eurasier

| Eurasier |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Saksa
Määrä:  Suomessa rekisteröity 1 601 (2020)
Rodun syntyaika:  1960-luku
Alkuperäinen käyttö:  seurakoira
Nykyinen käyttö:  seurakoira
Elinikä:  12–15 vuotta
Muita nimityksiä:  eukku, Eurasian, eurásico
FCI-luokitus:  ryhmä 5 Pystykorvat ja alkukantaiset koirat alaryhmä 5 Aasialaiset pystykorvat ja sukulaisrodut #291
Ulkonäkö
Paino:  uros 23–32 kg (ihanne 26 kg) narttu 18–26 kg (ihanne 22 kg)
Säkäkorkeus:  uros 52–60 cm (ihanne 56 cm) narttu 48–56 cm (ihanne 52 cm)
Väritys:  mikä tahansa paitsi puhtaan valkoinen ja valkokirjava
Eurasier on saksalainen pystykorvainen koirarotu, joka on kehitetty roturisteytyksillä 1960-1970-luvuilla. Rodun nimi viittaa sen osin eurooppalaiseen ja osin aasialaiseen alkuperään. Eurasier on seurakoira, joka kuuluu pystykorvaisten ja alkukantaisten koirien FCI-roturyhmään 5.
Ulkonäkö

Eurasier on keskikokoinen ja tasapainoisesti rakentunut koira. Sillä on keskipitkä karhea karva ja tiheä pohjavilla. Urosten säkäkorkeus on 52–60 cm, ihanteellinen säkäkorkeus on 56 cm. Narttujen säkäkorkeus on 48–56 cm, kun ihanteellinen koko on 52 cm. Rungon pituus on hieman suurempi kuin säkäkorkeus.
Eurasier voi olla melkein minkä värinen tahansa. Vain valkoinen ja valkokirjava eivät ole rotumääritelmässä hyväksyttyjä. Yleisimpiä värejä ovat soopeli sekä punaisen sävyt. Suomessa harvinaisempia värejä ovat sudenharmaa, kokomusta ja riistavärinen.
Luonne ja käyttäytyminen

Eurasier on itsevarma, rauhallinen ja sillä on korkea ärsytyskynnys. Se on pidättyväinen vieraita kohtaan, mutta aggressiivisuus ei kuulu rodun luonteenpiirteisiin. Eurasier ei hauku turhaan. Se soveltuu hyvin seurakoiraksi kaupunkiasuntoon ja perheeseen jossa on lapsia.
Eurasier vaatii johdonmukaista ja ymmärtäväistä kasvatusta, eikä sillä ole usein kovin suurta miellyttämisenhalua. Se tarvitsee monipuolista liikuntaa.
Eurasier on suhteellisen helppo koulutettava. Niiden kanssa haarastetaan muun muassa näyttelyitä, tokoa, jäljestystä ja agilityä. Rotumääritelmän mukaan eurasierilla ei ole riistaviettiä, mutta sitä kuitenkin esiintyy joillain yksilöillä.
Rotu ei sovi pelkäksi ulkokoiraksi, vaan se vaatii jatkuvan kiinteän yhteyden perheeseensä kehittyäkseen luonteeltaan rodunomaiseksi. Toisin kuin esimerkiksi chow chow, eurasier tottelee kaikkia perheenjäseniä, eikä valitse vain yhtä isäntää.
Alkuperä

Rodun alkuperä juontuu Saksan Weinheimiin, jossa Julius Wipfel, Charlotte Baldamus ja pieni ryhmä muita innokkaita halusi luoda rodun, jossa yhdistyisivät chow chow'n ja wolfspitzin parhaat ominaisuudet. Vuonna 1960 syntyi ensimmäinen chow chow'n ja wolfspitzin risteytys. Tätä uutta rotua kutsuttiin wolfchowksi. Yhdistelmä haluttiin kuitenkin erottaa selvemmin alkuroduistaan. Se risteytettiin samojedinkoiran kanssa vuonna 1972. Lisäksi samana vuonna wolfspitz-uroksen kanssa risteytettiin punainen chow chow -narttu.
FCI ja saksalainen rotukoirajärjestö VDH (Verbrand für das Deutsche Hundewesen e.V. Sitz Dortmund) tunnustivat eurasierin omaksi rodukseen vuonna 1973, ja eurasier sai ensimmäisen virallisen rotumääritelmänsä. Ensimmäiset eurasierit tuotiin Suomeen vuonna 1989 Saksasta.
Terveys ja turkinhoito

Eurasierilla esiintyviin sairauksiin ja kasvuhäiriöihin kuuluvat muun muassa lonkka- ja kyynärnivelen kasvuhäiriöt, silmäsairaudet ja patellaluksaatio. Lisäksi rodulla on havaittu kilpirauhasen vajaatoimintaa (hypotyreoosi), haiman vajaatoimintaa sekä DWLM-häiriötä (Dandy-Walker-Like-Malformation).
Lonkkanivelen kasvuhäiriöiden ja perinnöllisten silmäsairauksien osalta eurasier kuuluu Pevisaan (Suomen Kennelliiton perinnöllisten vikojen ja sairauksien vastustamisohjelma).
Turkki harjataan noin kerran viikossa. Metallikampa on paras apuväline. Turkki pestään tarvittaessa, ja se kannattaa kuivata hiustenkuivaimella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eurasier Wikimedia Commonsissa
Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
Suomen Eurasier Kerho ry
The Origins and History of the Eurasier
IFEZ
International Eurasier Union - IEU2000
Eurasier voi olla lähes minkä värinen tahansa.
Femören luonnonsuojelualue

Femören luonnonsuojelualue on Ruotsissa Oxelösundin kunnassa sijaitseva luonnonsuojelualue. Se on perustettu vuonna 2006. Alue on 235 hehtaarin kokoinen, josta 22 hehtaaria on Natura 2000 -aluetta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Femöre naturreservat (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Kang Chae-rim

Kang Chae-rim (s. 23. maaliskuuta 1998) on eteläkorealainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa Etelä-Korean naisten maajoukkueessa huhtikuussa 2019 Islantia vastaan. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi Etelä-Korean kaikissa kolmessa ottelussa. Kisojen päättyessä hänen tilillään on neljä maaottelua.
Peter Wallenberg (vanhempi)

Peter Wallenberg (29. toukokuuta 1926 Tukholma, Ruotsi – 19. tammikuuta 2015 Tukholman lääni) oli ruotsalainen yritysjohtaja, joka toimi teollisuudessa ja rahoitusalalla. Hänestä tuli konsernin johtaja hänen isänsä kuoltua 1982. Hän Wallenberg-säätiön puheenjohtaja lähes kuolemaansa saakka. Hän oli oikeustieteen kandidaatti, Tukholman yliopiston kunniatohtori ja Investorin kunniapuheenjohtaja.
Tausta

Wallenberg kuului Wallenbergien pankkisukuun, jonka juuret ovat Itä-Götanmaalla. Hänen vanhempansa olivat Marcus Wallenberg nuorempi, (1899–1982) ja Dorothy Mackay.
Aiheesta muualla

Peter Wallenberg, Svenska Dagbladet
Peter Wallenbergin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Faustinen kaunis kesä

| Faustinen kaunis kesä> Faustine et le Bel Été |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Nina Companeez
Käsikirjoittaja:  Nina Companeez
Tuottaja:  Mag Bodard
Säveltäjä:  Bruno Rigutto
Kuvaaja:  Ghislain Cloquet
Leikkaaja:  Raymonde Guyot
Lavastaja:  Claude Pignot
Pääosat:  Muriel Catala
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:   Parc Film  Marianne Productions  Universal Productions France  Union générale cinématographique 
Levittäjä:  Cinema International Corporation
Ensi-ilta:   1972-1-1414. tammikuuta 1972 (Ranska)  
Kesto:  98 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Faustinen kaunis kesä (ransk. Faustine et le Bel Été) on vuonna 1972 ensi-iltansa saanut Nina Companeezin ohjaama ja käsikirjoittama ranskalainen romanttinen draamakomediaelokuva, jonka pääosaa näyttelee Muriel Catala. Elokuvan tuottajana oli Mag Bodard.
Juoni

16-vuotias Faustine (Muriel Catala) matkustaa maaseudulle isovanhempiensa luokse kesäksi, jonka aikana hän oppii paljon rakkauden niin hyvistä kuin huonoistakin puolista.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Muriel Catala  | … |  Faustine   |
|  Georges Marchal  | … |  Julien   |
|  Maurice Garrel  | … |  Jean   |
|  Claire Vernet  | … |  Claire   |
|  Isabelle Adjani  | … |  Camille   |
|  Jacques Spiesser  | … |  Florent   |
|  Francis Huster  | … |  Joachim   |
|  Marianne Eggerickx  | … |  Ariane   |
|  Jacques Weber  | … |  Haroun   |
|  Valentine Varela  | … |  Marie   |
|  Nathalie Baye  | … |  Giselle   |
|  Pierre Plessis  | … |  Henri   |
|  Andrée Tainsy  | … |  Faustinen isoäiti   |
|  Isabelle Huppert  | … |  Faustinen ystävätär   |
|  Virginie Thévenet  | … |  Faustinen ystävätär   |
Tuotanto

Faustinen kaunis kesä kuvattiin Val-d’Oisen ja Loiren departementeissa Ranskassa vuonna 1971. Val-d’Oisessa elokuvan kuvauspaikkana oli Montreuil-sur-Epten kunta, ja Loiressa elokuvaa kuvattiin Bonsonin, Saint-Just-Saint-Rambertin ja Sury-le-Comtalin kunnissa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Parc Film, Marianne Productions, Universal Productions France ja Union générale cinématographique.
Julkaisu

Faustinen kaunis kesä sai ensi-iltansa Ranskassa 14. tammikuuta 1972 ja oli Cinema International Corporationin (CIC) teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 433 892 katsojaa. Elokuva esitettiin vuoden 1972 Cannesin elokuvajuhlilla. Suomessa Faustinen kaunis kesä ei saanut teatteriensi-iltaa, mutta televisioensi-iltansa se sai Yle TV1 -kanavalla 25. toukokuuta 1976.
Faustinen kaunis kesä julkaistiin DVD:lle Ranskassa vuonna 2007.
Aiheesta muualla

Faustinen kaunis kesä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Faustinen kaunis kesä Elonet.
Faustinen kaunis kesä AllMoviessa. (englanniksi)
Faustinen kaunis kesä AlloCinéssä (ranskaksi)
Faustinen kaunis kesä UniFrancessa (ranskaksi)
Faustinen kaunis kesä JP’s Box-Officessa (ranskaksi)
Kaljaasi Georg

Kaljaasi Georg oli suomalainen kaljaasi, jonka saksalainen sukellusvene UC-57 upotti Selkämerellä Merikarvian Ouran lähistöllä 26. kesäkuuta 1917.
Sukellusvene oli 26. kesäkuuta noin kello 16 Kaijakarin pohjoispuolella, kun se kohtasi porilaisen F. A. Juseliuksen omistaman hinaaja Martinniemen ja taivassalolaisen Nestor Henrikssonin kaljaasi Georgin. Hinaaja oli hinaamassa kahta tyhjää proomua Merikarvialle hakeakseen haapatukkilastin Porin tulitikkutehtaalle. Kaljasi Georg oli matkalla Merikarvialta Turkuun lastinaan tervatynnyreitä ja tyhjiä silakkalaatikoita. Hinaajassa ja proomuissa olleet miehet pakotettiin poistumaan soutuveneellä kohti Merikarviaa ja sen jälkeen saksalaiset veivät hinaajasta kaiken irtaimen köysineen ja muonavaroineen sukellusveneeseen. Lopuksi hinaajaa ja proomuja tulitettiin sukellusveneen tykillä niin että hinaaja upposi.
Tämän jälkeen kaljaasi Georgin kaksihenkinen miehistö pakotettiin poistumaan veneellä laivasta ja saksalaiset ottivat haltuunsa laivan lipun, laivapäiväkirjan ja vesiämpärin. Lopuksi kaljaasi upotettiin yhdellä tykinlaukauksella. Georgin miehistö souti sitten veneellä Ouralle, josta heidät pelastettiin. Kaljaasin lastina olleet tervatynnyrit jäivät kellumaan pinnalle ja suurin osa niistä saatiin myöhemmin otettua talteen. Martinniemen hinaamat proomut olivat myös jääneet vesilastissa kellumaan pinnalle ja ne saatiin myös pelastettua. Sukellusvene oli poistunut paikalta kohti etelää pinnalla ajaen.
Kanfen

| Kanfen |
| --- | --- |
 Kanfenin kunnantalo
 vaakuna
 Kanfen
 Koordinaatit: 49°26′24″N, 06°06′37″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Moselle
Arrondissementti:  Thionville
Kantoni:  Yutz
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,5 km²
Väkiluku (2014):  1 130
 – Väestötiheys:  132,9 as./km²
Postinumero:  57330
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kanfen on Ranskan kunta Grand Estin alueella Mosellen departementissa. Se sijaitsee Thionvillen luoteispuolella Luxemburgin rajan lähellä. Kunnassa on arviolta 1 130 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 8,5 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kanfen Wikimedia Commonsissa
Kansanedustajien kongressi

Kansanedustajien kongressi voi tarkoittaa seuraavia historiallisia lainsäädäntöelimiä:
Neuvostoliiton kansanedustajien kongressi, Neuvostoliiton ylin valtioelin vuosina 1989–1991
Venäjän kansanedustajien kongressi, Venäjän ylin valtioelin vuosina 1990–1993
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kansanedustajien kongressi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kaarilan yläaste

Kaarilan koulutalo.
Kaarilan yläaste eli Kaarilan koulu on Tampereen Epilässä Vallerinkadulla sijaitseva peruskoulu. Koulussa opiskelee oppilaita viidennestä luokasta yhdeksänteen luokkaan. Rehtorina toimii Jari Ikola.
Kaarilan koulun historia alkoi vuonna 1956, jolloin perustettiin Epilän Vaakkolammen partaalle Harjun yhteiskoulu. Koulu toimi kyseisen nimisenä aina vuoteen 1976 asti, jolloin se jaettiin Kaarilan yläasteeksi ja Kaarilan lukioksi. Harjun yhteiskoulun rakennus valmistui vuonna 1958. Kun tilat alkoivat käydä ahtaaksi, sai Kaarilan koulu viimein kaivatun lisärakennuksen vuonna 1973. Vuonna 1995 koulua laajennettiin vielä lisää. Vuonna 2012 Kaarilan lukio poistui rakennuksesta yhdistyttyään Sampolaan muuttaneeseen Tammerkosken lukioon. Kaarilan kiinteistöön jäivät yläaste, alakoulun 5.–6. luokat sekä erityisopetusta.
Femørenin metroasema

Femøren on Kööpenhaminan metron linjan M2 asema Sundbyøsterin kaupunginosassa Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa. Asema sijaitsee Amagerin saarella joukkoliikenteen maksualueella 3.
Femørenin asema on avattu vuonna 2007. Asemalta on lyhyt matka vuonna 2005 valmistuneelle Amager Strandparkin uimarannalle. Metrojunia liikennöi Kööpenhaminan keskustan kautta Vanløseen sekä vastakkaiseen suuntaan Kööpenhaminan lentoasemalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Femørenin metroasema Wikimedia Commonsissa
Femørenin asema Kööpenhaminan metron verkkosivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (tanskaksi)
Farm

| Farm Dinosaur Jr>  |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syksy 2008 – kevät 2009
 Julkaistu: 24. kesäkuuta 2009
 Tuottaja(t): J Mascis
 Tyylilaji: alternative rock, indie Rock
 Kesto: 60.38
 Levy-yhtiö: PIAS (Eurooppa)   Jagjaguwar (USA)
Listasijoitukset
  Billboard 200: 29.
Dinosaur jr.:n muut julkaisut
| Beyond 2007 | Farm 2009 | I Bet on Sky 2012 |
Singlet albumilta Farm
 ”Over It” Julkaistu: 15. kesäkuuta 2009
Farm on 1980-luvun alussa perustetun yhdysvaltalaisen alternative rock -yhtye Dinosaur Jr.:n yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin Suomessa 24. kesäkuuta 2009. Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 29.
Nauhoitus

Albumi nauhoitettiin loppuvuoden 2008 ja alkuvuoden 2009 aikana. Studiona toimi kitaristi J Mascisin kotistudio Bisquiteen studios Amherstin kaupungissa Massachusettsin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Albumilla soittaa Dinosaur jr.:n alkuperäinen kokoonpano, johon kuuluvat J Mascis (kitara ja laulu), Lou Barlow (basso) ja Murph (rummut). Albumi on toinen kyseisellä kokoonpanolla nauhoitettu albumi yhtyeen vuonna 2005 tapahtuneen paluun jälkeen.
Albumin tuottajana toimi J Mascis, joka on myös säveltänyt ja sanoittanut albumin kappaleet kahta lukuun ottamatta. Nämä kaksi muuta kappaletta on säveltänyt ja sanoittanut Lou Barlow. Äänittäjinä toimivat Justin Pizzoferrato sekä John Agnello. Albumin on miksannut John Agnello ja masteroinut Greg Calbi.
Kappaleet

Pieces – 4.31 (säv. J Mascis, san. J Mascis)
I Want You To Know – 4.30 (säv. J Mascis, san. J Mascis)
Ocean In The Way – 4.20 (säv. J Mascis, san. J Mascis)
Plans – 6.41 (säv. J Mascis, san. J Mascis)
Your Weather – 3.06 (säv. Lou Barlow, san. Lou Barlow)
Over It – 3.47 (säv. J Mascis, san. J Mascis)
Friends – 4.32 (säv. J Mascis, san. J Mascis)
Said The People – 7.41 (säv. J Mascis, san. J Mascis)
There's No Here – 3.39 (säv. J Mascis, san. J Mascis)
See You – 5.47 (säv. J Mascis, san. J Mascis)
I Don't Wanna Go There – 8.43 (säv. J Mascis, san. J Mascis)
Imagination Blind – 3.21 (säv. Lou Barlow, san. Lou Barlow)
Kokoonpano

J Mascis – kitara, laulu
Lou Barlow – basso, laulu
Murph – rummut
Arvostelut

Metacritic: 76/100
Allmusic:
Pitchfork Media: 8.5/10
Rolling Stone:
Aiheesta muualla

Farm Last.fm:ssä (englanniksi)
Farm Myspacessa (englanniksi)
Kansaneläkelaitoksen juttu

Kansaneläkelaitoksen juttu eli Kansaneläkelaitoksen asuntojuttu on vuonna 1961 paljastunut oikeustapaus, jossa oli kyse Kansaneläkelaitoksen henkilökunnalleen rakentamien asuintalojen järjestelyjen lainmukaisuudesta. Kansaneläkelaitoksen hallituksen jäsenet tuomittiin virkavirheistä. Syytteet olivat vakavampia, sillä niissä puhuttiin virkarikoksista.
Kansaneläkelaitos oli jo 1940-luvulla varannut Helsingistä tontin toimitaloaan varten Töölönlahden tuntumasta, mutta lopulta talon paikka siirtyi Taka-Töölöön. Alvar Aallon suunnitteleman Kansaneläkelaitoksen päätoimitalon rakennustyöt alkoivat vuonna 1952. Kansan keskuudessa hanketta arvosteltiin kalliiksi. Kritisoijat rinnastivat rakennuskustannukset ja kansan saamat pienet ­eläkkeet. Huhujen mukaan taloon oli tulossa jopa uima-allas, mikä kuitenkin oli väärinkäsitys. Yleinen mielipide kuitenkin oli, että vaatimattomampikin olisi riittänyt. Kelan niukka tiedotuslinja oli omiaan lisäämään yleistä ärtymystä. Talo otettiin vaiheittain käyttöön kesäkuusta 1956 alkaen.
Syytteet ja tuomio liittyivät kuitenkin laitoksen henkilökunnalle rakennettujen asuntojen rahoitukseen. Asia nousi julkisuuteen, kun kansanedustajat Veikko Vennamo ja Arne Öhman vaativat syksyllä 1957 oikeuskansleri Olavi Honkaa tutkimaan Kansaneläkelaitoksen henkilökunnalleen rakentamien asuintalojen järjestelyjen lainmukaisuuden. Laitoksen hallitus avusti hankkeita myöntämällä niihin edullisia lainoja. Kelan koko hallitus joutui syytteeseen virkarikoksista ja virkavirheistä. Helsingin hovioikeus tuomitsi 28. kesäkuuta 1961 Kansaneläkelaitoksen kaikki hallituksen jäsenet erotettaviksi viroistaan. Nämä olivat Kansaneläkelaitoksen pääjohtaja V. J. Sukselainen sekä jäsenet Aku Sumu ja Kaarlo Hillilä, jotka olivat poliitikkoja. Sukselainen oli tuomion saadessaan maan pääministerinä, ja hallitus joutui 3. heinäkuuta eroamaan. Myös Korkeimman hallinto-oikeuden presidentti Reino Kuuskoski tuomittiin ensin viraltapantavaksi.
Korkein oikeus kumosi myöhemmin erottamiset katsoen asianomaisten menetelleen vain varomattomasti. Korkein oikeus katsoi, että kun "eräät valtionjohtoiset yhtiöt, julkiset laitokset ja valtiokin olivat myöntämällä edullisia lainoja avustaneet palveluksessaan olevia asuntojen hankkimisessa ja että ... tarkastajat ... olivat toukokuussa 1956 ilmoittaneet mielipiteenään, että koulutetun työvoiman pysyttämiseksi eläkelaitoksen palveluksessa asuntoedun järjestäminen henkilökunnalle oli tärkeätä, [Sukselainen, Hiltunen, Sumu ja Kuuskoski muun muassa] ovat saattaneet olla siinä käsityksessä, että heillä on oikeus menetellä kerrotun tavoin, mutta heidän ... olisi pitänyt käsittää, ettei heillä ollut oikeutta antaa selostettuja etuja eläkelaitoksen kustannuksella ..." .
Korkein oikeus korotti 23. lokakuuta 1965 huomattavasti Helsingin hovioikeuden langettamaa syyllisten korvausvelvollisuutta.
Eugen Sänger

| Eugen Sänger |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. syyskuuta 1905 Prisecnice, Böömi, Itävalta-Unkari
Kuollut: 10. kesäkuuta 1964 (58 vuotta) Berliini, Saksa
Ammatti:  lentokoneinsinööri
Eugen Sänger (22. syyskuuta 1905 Prisecnice – 10. helmikuuta 1964 Berliini) oli itävaltalaista sukua oleva lentokoneinsinööri, joka on tunnetuin panoksestaan sukkulatekniikan ja patopainemoottorin kehittämisessä.
Elämäkerta

Eugen Sänger syntyi Itävalta-Unkariin kuuluneessa Prisecnicen kaupungissa, joka on nykyisen Tšekin tasavallan alueella. Hän alkoi opiskella Grazin ja Wienin teknillisissä yliopistoissa rakennusinsinööriksi, mutta luettuaan Hermann Oberthin kirjan Die Rakete zu den Planetenräumen (Raketilla planeettojen väliseen avaruuteen) siirtyi opiskelemaan lentotekniikkaa. Hän liittyi Saksan amatöörirakettiharrastajiin (Verein für Raumschiffahrt eli VfR).
Sängerin diplomityöaiheeksi raketti ei kelvannut. Hän valmistui tehden diplomityönsä siiven tukipalkeista. Sänger julkaisi hylätyn diplomityönsä vuonna 1933 nimellä Raketenflugtechnik. 1935–1936 hän kirjoitti artikkeleita raketeista itävaltalaiseen Flug-lehteen, joka sai Saksan ilmailuministeriön (RML) kiinnostumaan hänestä, koska rakettilentokoneella voisi olla sotilaallista käyttöä.
Sänger alkoi johtaa rakettien kehitysryhmää Lüneburger Heide-alueella vuonna 1936, natsi-Saksan ilmavoimien Luftwaffen tutkimuskeskuksessa. Saksan armeijalla oli oma rakettitutkimuslaitoksensa Peenemündessä. Sänger suunnitteli tuolloin avaruussukkulan tai avaruuslentokoneen kaltaisen Silbervogel-aluksen. Sen aerodynaaminen nostovoima syntyisi osittain aluksen rungon eikä pelkästään siipien avulla. Sängeriä avusti matemaatikko Irene Bredt, josta tuli hänen vaimonsa. Sänger suunnitteli myös rakettimoottoreita, joiden työntövoima oli yli 1 MN.
Vuonna 1942 RLM siirsi Sängerin Deutschen Versuchsanstalt für Segelflug -organisaatioon tutkimaan patopainemoottoria. Silbervogel-suunnitelma julkaistiin pienenä salaisena painoksena, jota jaettiin korkeille upseereille ja virkamiehille. Toteutusvaiheeseen projektia ei saatu.
Sodan jälkeen Sänger kutsuttiin työskentelemään Ranskaan, jossa hän perusti vuonna 1949 Fédération Astronautique-järjestön. Neuvostoliitto pyrki tänä aikana rekrytoimaan hänet.
Vuonna 1954 Sänger palasi Saksaan ja johti Stuttgartissa rakettitutkimusinstituuttia. 1961–1963 hän toimi Junkersin lentokonetehtaalla konsulttina suunnitellen patopainemoottorilla toimivaa avaruuslentokonetta. Sänger tutki myös fotonityöntöjärjestelmiä, muun muassa aurinkopurjetta keinona matkustaa hyvin pitkiä matkoja avaruudessa.
Hänen Silbervogel-suunnitelmallaan oli ainakin esikuvan vaikutus X-15, Boeing X-20 Dyna-Soar ja STS-ohjelmiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eugen Sänger Wikimedia Commonsissa
Mallin käsite Sänger II - Technik Museum Speyer
Kansainvälinen ylioppilaidenpäivä

| Kansainvälinen ylioppilaidenpäivä |
| --- | --- |
Tyyppi:  kansainvälinen vuosipäivä
Vietetään:  17. marraskuuta
Järjestämistiheys:  vuosittain
Ensimmäisen kerran:  1940-luvulla
Liittyy:  ylioppilaihin
Kansainvälinen ylioppilaidenpäivä on vuosittain 17. marraskuuta Jan Opletalin hautajaisten jälkeisten mielenosoitusten muistoksi vietettävä vuosipäivä. Sen julisti vuonna 1941 International Students’ Council, joka sijaitsee Lontoossa.
Aiheesta muualla

IUS (Arkistoitu – Internet Archive)
Pohjola (Haaparanta)

Pohjola oli Ruotsin Haaparannalla vuosina 1896–1898 ilmestynyt sanomalehti.
Haaparannanlehden kilpailijaksi perustettu Pohjola, alaotsikoltaan Sanomalehti pohjoiskansoille oli ohjelmaltaan vapaamielinen ja raittiusystävällinen. Sen kieltä on kuvattu erikoislaatuiseksi yhdistelmäksi kalevalankieltä ja Tornionlaakson murretta. Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden julkaisijoina ja toimittajina työskentelivät kirjanpainaja Carl Johan Berg (1896–1897), entinen kansakoulunopettaja Per Anders Mörtberg (1897), vankilanjohtaja Arthur Burman (1897–1898) sekä Fr. E. Lindroth (1897) ja A. Nielmi (1898).
Pohjola (hotelli)

Hotelli Pohjolan pääsisäänkäynti Lenininkadun ja Engelsinkadun kulmassa.
Hotelli Pohjola (Severnaja) on hotelli Petroskoin keskustassa Lenininkadulla. Hotellin ensimmäinen vaihe valmistui vuonna 1939. Sodassa rakennus tuhoutui, ja hotellin valmistumisvuosi oli 1946.
Hotellia on peruskorjattu viimeksi vuosina 2000–2008 sekä vuosina 2012–2013. Huoneita on 168.
Neuvostoliiton aikana Pohjola oli Petroskoin ainoa hotelli, jossa ulkomaalaiset saivat majoittua. Hotellin valuuttabaari oli tunnettu suomalaisten ja heidän kanssaan kauppaa käyvien venäläisten kohtaamispaikka. Vuonna 2013 Venäjän kulttuuriministeriö lisäsi Pohjolan kulttuurihistoriallisesti merkittävien rakennusten luetteloon.
Hotellin omistaa yrittäjä Leonid Beluga, joka osti sen vuonna 2011 Petroskoin kaupungilta.
Evektor-Aerotechnik

| Evektor-Aerotechnik |
| --- | --- |
Toimiala:  ilmailu
Tuotteet:  Koulutuslentokoneet ultrakevyet lentokoneet koulutuslentokoneet
Kotisivu:  www.evektoraircraft.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Evektor Eurostar EV-97A.
Evektor-Aerotechnik on siviililentokoneita valmistava tehdas Tšekin tasavallassa. Se on perustettu vuonna 1970 nimellä Aerotechnik.