stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo vuoden 1968 miehittämättömistä avaruuslennoista
Epäonnistuneet laukaisuyritykset

7.2.1968 Luna (14) Molnija-M (Blok-MVL), Baikonurin kosmodromi
6.3.1968 Kosmos (206) (DS-U1-Ya #1) Kosmos-2, Kapustin Jar
22.4.1968 Zond (5a) (L1 7) Proton-K Blok-D, Baikonurin kosmodromi
6.5.1968 Kosmos (220) Kosmos-3M
18.5.1968 Nimbus B-sääsatelliitti ja SECOR 10 (EGRS 10, S68-2) Thorad-SLV2G Agena-D Vandenberg
04.6.1968 Kosmos (225) (Sfera #2) Kosmos-3M, Plesetsk
15.6.1968 Kosmos (227) (Strela-2 #4) tietoliikennesatelliitti, Kosmos-3, Baikonurin kosmodromi
16.8.1968 Orbiscal 1, OV5 8, Gridsphere 1, Gridsphere 2, MylarBalloon, Rigidsphere, LCS 3, LIDOS. SECOR 11, SECOR 12, Radcat, RM18, UVR (P68-1(a-j) Atlas-SLV3 Burner-2 Vandenberg
18.9.1968 Intelsat-3 1-tietoliikennesatelliitti, GEO-rata, Intelsat, Delta-M, Cape Canaveral
30.11.1968 STV 1-koesatelliitti, Europa-1-raketin koelaukaisu, Woomera
Aiheesta muualla

Güntherin avaruussivun Chronology-kohdasta laukaisujen historia (päälähde)
Kanadalainen avaruushistoriasivusto (toinen päälähde)
Russian Space Web
Jonathan McDowellin avaruussivusto
NASA Jet Propulsion Laboratoryn avaruuslennot
Miehittämättömien lentojen englanninkielinen keskustelusivu
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Vuosi 1967 | Miehittämätön avaruustoiminta 1968 | Seuraaja: Vuosi 1969 |
Marjut Helminen

Marjut Helminen (s. 1948) on suomalainen toimittaja ja kirjailija, oppiarvoltaan Ph.D.
Hän työskenteli vuosina 1975 -1979 Asukasliiton järjestösihteerinä, 1979 - 1982 Naisten kansainvälisen Demokraattisen Liiton (Die Internatisonale Demokratsche Frauenföderatsion) ohjelma-avustajana DDR:ssä, Berliinissä, Ihmisoikeusliiton osa-aikaisena pääsihteerinä 1982 –1987 ja samanaikaisesti vapaana toimittajana, 1990 –1993 Peace Courier-lehden päätoimittajana. 
Vuosina 1998 –1999 hän työskenteli Kansainvälisen Punaisen Ristin Federaation Kaukasuksen alueen tiedotusdelegaattina ja vuosien 1992 - 2002 välisenä aikana Suomen Punaisen Ristin ja Kansainvälisen Punaisen Ristin Federaation erilaisissa koulutustehtävissä mm. Keski-Aasian tasavalloissa, Venäjän Karjalassa, Murmanskin alueella, Kiinassa ja Mongoliassa.
Vuosina 2005 - 2007 hän työskenteli, Pelastakaa Lapset ry:n  tiedotuspäällikkönä ja vuosina 2007 - 2012 Viestintä- ja kehityssäätiön toiminnanjohtajana. Vuosina 2013 - 2014 hän työskenteli UNESCO Palestiinan journalistijärjestöjen kulutushankkeiden projektivastaavana.	
Vapaan toimittajan jaksojen aikana Helminen on suuntautunut aikakauslehtijournalismiin ja radiojournalismiin erityisalueinaan ihmisoikeudet, kansainvälinen politiikka sekä sosiaali- ja terveyspolitiikka.
Julkaisut

Kuningaslaulaja, Romaani. Kullttuuriosuuskunta Partuuna 2023.
Pilven piirtäjä, Romaani. Kulttuuriosuuskunta Partuuna 2020.
Appelsiinilehto Romaani. Minerva 2016.
Huumetalouden lonkerot (Huumeet ja kehitys) (toim.) Elämäntapaliitto ry.
Globaali hyrinä – oikeudenmukaisen ruokatalouden mahdollisuudet, Ruoka-aika kampanjaraportti Kepa 2003.
Muutoksen vuosikymmenet. Mielenterveys-lehden historiikki Yhdessä Kyllikki Kautun kanssa. Suomen Mielenterveysseura. 1997.
Etniset vähemmistöt – maahanmuuttajat - ulkomaalaiset. Käytännön aineistoa toimittajille.  Mediakriittinen Julkaisusarja 4. Suomen Journalistiliitto. 1996.
SAL:n Vuosikirja 1996. (Toim.) Suomen Aikakauslehdentoimittajien liitto.
Jorvin ensitietokokeilu 1993 – 1994 Raportti. Helsinki 1995.
Ensitiedosta evästä elämänhallintaan. (Toim.) Lastensuojelun keskusliitto. Helsinki 1995.
Journalismin sananvapaus ja etiikka. Suomen Journalistiliitto. (Toim.) Tampere 1992.
Journalismin vapaus ja rajat. Mediakriittinen Julkaisusarja 1. Suomen Journalistiliitto. Tampere 1991.
Kansainväliset ihmisoikeudet (Toim. yhdessä K.J. Långin kanssa) Lakimiesliiton Kustannus, 1987
Julkaisut > Radioateljee Yle1 radiofeatureja:

Vuorelle Nousu - Marina Tsvetajevan Praha 2016
Kolme ghettoa - Gaza, Beirut, Varsova.2014
Haida Gwaii – toteemeja maailman rajalla, 2013
Särktokko ja puuaura – paikan kuuntelua. 2012
Metsän peitossa - eksymisiä. 2011
Sokea jalatonta syyttää. 2010
Tunjinkhuu ja musta kissa. 2010
Äänten kantamat - siperialainen äänikalenteri. 2009
Huonotuulisten basaarissa 2009
Ratsu on rumpu 2008
Minäkin olin vakooja. 2008
Hiekkaan hautautuneet sanat. 2005
Satujen sillat. 2005
Runoilijaa etsimässä - Kurdistan. 2003
Mongolia: Takaisin kotiin. 2003
Oi juopunut jumalani! - viinin mytologiaa. 2002
Nauraako enkeli? – vakavasti huumorista. 2002
Minän hetki ja maailma – amerikkalaisten modernistien ääni. 2001
Georges Braquea etsimässä – akustista äänitaidetta. 2001
Melontakesä. 2000
Hautajaiset Mamulashvilin puutarhassa. 2000
Matkakirjeitä Kaukasiasta. 1999
Jalostaako kärsimys? - Georgia. 1999
Kaksi kohtaloa: Sayat Nova ja Sergei Pradzanov. 1999
Äiti Feiruz ja Pyhän maan arki. 1998
Kypros, rakkaani. 1998
Arktinen Kanada: Reikä maassa.  1997
Arktisen muisti ja omatunto, eurooppalainen, mestitsi ja dene. 1996
Maria Tschetschulin

Maria Tschetschulin. (Valokuva Eric Sundström.)
Maria Tschetschulin (myös Marie; 31. heinäkuuta 1852 Helsinki – 19. syyskuuta 1917 Helsinki) oli Suomen ja Pohjoismaiden ensimmäinen ylioppilastutkinnon suorittanut nainen. Hän suoritti sen vuonna 1870.
Henkilöhistoria

Maria Tschetschulin syntyi kesällä 1852 helsinkiläiseen kauppiasperheeseen. Hänen venäläissukuinen isänsä, kauppaneuvos Feodor Tschetschulin omisti höyrylaivoja ja menestyi kauppiaana kohtalaisesti. Maria Tschetschulinin äiti Hilda (o.s. Eckstein) oli ruotsalaista syntyperää, ja hänenkin suvussaan oli harrastettu kaupankäyntiä. Perheeseen kuului myös kolme nuorempaa sisarta: Mélanie, Agnes ja Eugénie.
Maria Tschetschulin pääsi perheen varakkuuden vuoksi opiskelemaan ja haki Helsingin yliopiston kanslerilta sukupuolensa vuoksi erikoislupaa suorittaa  ylioppilastutkinto. Hän sai luvan ja suoritti tutkinnon toukokuussa 1870, ensimmäisenä naisena Pohjoismaissa. Tosin samana vuonna Ruotsissa naiset saivat oikeuden suorittaa ylioppilastutkinnon, mutta ensimmäiset naisylioppilaat valmistuivat siellä vasta kaksi vuotta Tschetschulinin jälkeen.
Tschetschulin ei jatkanut opintoja yliopistossa, sillä isän kuolema ja perheen vararikko pakottivat hänet ryhtymään palkkatyöhön koti- ja ulkomaankaupan alalle. Hänen elätettävinään olivat äiti, isoäiti ja nuoremmat sisarukset. Kolme vuotta myöhemmin Suomen toisena naisylioppilaana valmistuneen Emma Irene Åströmin mukaan Tschetschulin ei ollut edes halukas osallistumaan luennoille, joilla oli vain miespuolisia kuuntelijoita. Tschetschulin erosi muodollisesti yliopistosta 4. lokakuuta 1873.
Vuonna 1889 Tschetschulin siirtyi Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiön palvelukseen yrityksen laajentaessa toimintaansa uusille reiteille. Hän hoiti yrityksen Helsingin-konttorissa kirjanpitoa ja kirjeenvaihtoa, ja siinä hänen opinnoistaan ja kielitaidostaan oli epäilemättä hyötyä.
Tschetschulin kuoli 65-vuotiaana Helsingissä syksyllä 1917. Vaikka Tschetschulin suoritti ylioppilastutkinnon Suomessa ensimmäisenä naisena, hän on jäänyt paljolti Emma Irene Åströmin varjoon, koska ei suorittanut maisterin tutkintoa vaan jäi pois julkisuudesta ylioppilastutkinnon suoritettuaan. Tschetschulin ei noussut enää vanhempanakaan parrasvaloihin, toisin kuin maisteriksi valmistunut, kunniatohtoriksi vihitty ja viimein riemumaisteriksi seppelöity Åström.
Luettelo vuoden 1966 miehittämättömistä avaruuslennoista

Vuonna 1966 tehtiin 117 onnistunutta satelliittien ja muiden miehittämättämien avaruusalusten laukaisua. Epäonnistuneita laukaisuja oli 13 eli yli 10% kaikista laukaisuyrityksistä. Avaruustoimijat olivat lähes ainoastaan Yhdysvallat ja Neuvostoliitto.
Epäonnistuneet kantorakettien laukaisut

6.1.66, DMSP-3B F5 (OPS 2394), sotilaallinen sääsatelliitti,  Thor-LV2D Burner-1 (2), Vandenberg
27.3.66, Molnija-1 (3), tietoliikennesatelliitti, Molnija-M (Blok-ML), Baikonurin kosmodromi
24.3.66, Proton (3) eli pelkkä raketin koelento?, Proton, Baikonurin kosmodromi
4.5.66, KH-4A 32 (OPS 1508), vakoilusatelliitti, Thor-SLV2A Agena-D, Vandenberg
17.5.66, Kosmos (119) (Zenit-4 #(18)), Voskhod, Baikonurin kosmodromi
17.5.66, GATV 9 (TDA 5), Atlas-SLV3 Agena-D, Cape Canaveral
26.8.67, IDCSP (8), IDCSP (9), |IDCSP (10), IDCSP (11), IDCSP (12), IDCSP (13), |IDCSP (14), GGTS 2, Titan-3C, Cape Canaveral
16.9.66, Kosmos (129) (Zenit-2 #(34)), vakoilusatelliitti, Vostok-2, Baikonurin kosmodromi
26.9.66, Ohsumi (#1), L-4S Ka, Japani
16.11.66, Kosmos (132) (Strela-2 #2), sotilaallinen tietoliikennesatelliitti, Kosmos-3, Baikonurin kosmodromi
14.12.66, Kosmos (136) (Sojuz-Test #(2)), miehitetyn aluksen testi tyhjänä, Sojuz, Baikonurin kosmodromi
19.12.66, Ohsumi (#2), tiedesatelliitti?, L-4S, Ka?, Japani
Aiheesta muualla

Güntherin avaruussivun Chronology-kohdasta laukaisujen historia (päälähde)
Kanadalainen avaruushistoriasivusto (toinen päälähde)
Russian Space Web
Jonathan McDowellin avaruussivusto
NASA Jet Propulsion Laboratoryn avaruuslennot
Miehittämättömien lentojen englanninkielinen keskustelusivu
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Vuosi 1965 | Miehittämätön avaruustoiminta | Seuraaja: Vuosi 1967 |
Marina Anisina

| Marina Anisina |
| --- | --- |
 Marina Anisina ja Gwendal Peizerat vuonna 2001
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. elokuuta 1975 (ikä 49) Moskova, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Ranska  Venäjä  Neuvostoliitto
Taitoluistelija
Pituus:  163 cm
Pari:  Gwendal Peizerat
Entiset parit:  Ilya Averbukh
Valmentaja(t):  Muriel Boucher-Zazoui
Koreografi(t):  Bruno Vandelli Antonio Najarro Pascal Gaona
Luisteluseura:  CSG Lyon
Aloittanut:  1979
Marina Vjatšeslavovna Anisina (ven. Марина Вячеславовна Анисина; s. 30. elokuuta 1975) on ranskalainen taitoluistelija. Hänen vanhempansa ovat venäläisiä; äiti on entinen taitoluistelija Irina Tšernjajeva ja isä entinen jääkiekkoilija Vjatšeslav Anisin. Molemmat työskentelevät nyttemmin valmentajina.
Anisina on voittanut jäätanssista pronssia talviolympialaisissa 1998 ja kultaa 2002. Lisäksi hän on voittanut maailmanmestaruuskilpailuissa kerran kultaa ja kolmesti hopeaa. Ranskan-mestari hän oli useina perättäisinä vuosina; lisäksi mestaruuksia tuli muun muassa Euroopan-mestaruuskilpailuissa.
Anisinan parina oli aktiiviuralla Gwendal Peizerat vuodesta 1993. Hän meni 23. helmikuuta 2008 naimisiin venäläisnäyttelijä Nikita Džigurdan kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marina Anisina Wikimedia Commonsissa
Jäätanssin olympiavoittajat
1976: Ljudmila Pahomova / Aleksandr Gorškov
–  1980: Natalja Linitšuk / Gennadi Karponosov
– 1984: Jayne Torvill / Christopher Dean
– 1988: Natalja Bestemjanova / Andrei Bukin
– 1992: Marina Klimova / Sergei Ponomarenko
– 1994: Oksana Grištšuk / Jevgeni Platov
– 1998: Oksana Grištšuk / Jevgeni Platov
– 2002: Marina Anisina / Gwendal Peizerat
– 2006: Tatjana Navka / Roman Kostomarov
– 2010: Tessa Virtue / Scott Moir
– 2014: Meryl Davis / Charlie White
– 2018: Tessa Virtue / Scott Moir
– 2022: Gabriella Papadakis / Guillaume Cizeron
Jäätanssin maailmanmestarit
Marg Helgenberger

| Marg Helgenberger |
| --- | --- |
 Helgenberger vuonna 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Mary Margaret Helgenberger
Syntynyt: 16. marraskuuta 1958 (ikä 65) Fremont, Nebraska
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  K. C. Koloski (China Beach)  Catherine Willows (C.S.I.) Lillian Strand (Intelligence)
Palkinnot
 Emmy (paras naissivuosa draamasarjassa, 1990) Screen Actors Guild Award Ryhmän erinomainen esitys draamasarjassa (CSI 2005) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Mary Margaret ”Marg” Helgenberger (s. 16. marraskuuta 1958 Fremont, Nebraska) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura

Helgenberger aloitti ammattinäyttelijän uransa vuonna 1982 saippuasarjassa Ryan's Hope, jossa hän esitti poliisi Siobhan Ryan Novakia. Sarjan kykyjenetsijä oli löytänyt hänet vuonna 1981, jolloin hän esitti Katen roolia Northwestern Universityn versiossa näytelmästä Kuinka äkäpussi kesytetään. Helgenberger oli kolmas näyttelijä Siobhanin roolissa. Pestinsä sarjassa Ryan's Hope päätyttyä Helgenberger vieraili muun muassa sarjoissa Kolkyt ja risat (thirtysomething) ja Matlock.
Vuodesta 1988 alkaen Helgenberger esitti Karen Charlene ”K. C.” Koloskia ABC-kanavan Vietnamin sotaan sijoittuvassa draamasarjassa China Beach. Hän sai roolista kolme Emmy-palkintoehdokkuutta kategoriassa paras naissivuosa draamasarjassa vuosina 1990–1992, ja hänet palkittiin Emmyllä kerran, vuonna 1990. Hän oli myös kerran ehdolla Golden Globen saajaksi, vuonna 1991. Hän näytteli sarjassa sen alusta loppuun asti, vuoteen 1991. China Beachin esittämisen aikaan ja sarjan päättymisen jälkeen Helgenberger esiintyi monissa teatteri- ja televisioelokuvissa, pääasiassa sivuosissa.
1990-luvun loppupuoliskolla Helgenberger esitti naispääosaa muun muassa televisioelokuvissa Conundrum (1996), Murder Live! (1997), Kultarannikko  (Gold Coast, 1997) ja Kunnes kuolema heidät erottaa (Lethal Vows, 1999) ja esiintyi myös muutamissa teatterielokuvissa, joihin lukeutuvat toimintaelokuva Tappava salaisuus (Fire Down Below, 1997) sekä scifi-elokuvat Peto (Species, 1995) ja Peto 2 (Species II, 1998). Vuonna 1996 hän vieraili Karen Hinesin roolissa viidessä jaksossa sarjan Teho-osasto (ER) toisella tuotantokaudella.
2000-luvulla Helgenbergerin tunnetuin roolityö on ollut tutkija Yolanda McClearyyn löyhästi perustuvan Catherine Willowsin rooli CBS-kanavan rikossarjassa C.S.I. (CSI: Crime Scene Investigation). Hän esiintyi sarjassa vakituisesti kahdentoista tuotantokauden ajan, vuodesta 2000 vuoteen 2012, ja sai roolistaan useita palkintoehdokkuuksia. Hän oli muun muassa kahdesti Emmy-ehdokkaana sarjassa paras naispääosa draamasarjassa, vuosina 2001 ja 2003, ja kahdesti ehdolla Golden Globen saajaksi samassa kategoriassa, vuosina 2002 ja 2003.
Helgenberger sai vuonna 2012 tähden Hollywood Walk of Famelle.
CSI-sarjan jälkeen Helgenbergerillä oli keskeinen rooli televisiosarjassa Intelligence, jota esitettiin CBS-kanavalla kaikkiaan 13 jaksoa vuonna 2014.
Vuonna 2022 Helgerberger teki paluun vanhaan rooliinsa sarjassa CSI: Vegas, jossa uuteen tutkijatiimiin liittyi mukaan myös Catherine Willows.
Yksityiselämä

Helgenbergerillä on näyttelijäntyön yliopistotutkinto Northwestern-yliopistosta.
Helgenberger oli vuodesta 1989 vuoteen 2010 naimisissa näyttelijä Alan Rosenbergin kanssa. Heillä on yksi lapsi, vuonna 1990 syntynyt Hugh Rosenberg, joka on nimetty äitinsä isän mukaan.
Osittainen filmografia

Kolkuttajat (The Tommyknockers, 1993), minisarja Stephen Kingin samannimisen romaanin pohjalta
Leijonien laakso (Lie Down with Lions, 1994), televisioelokuva
Peto (Species, 1995)
Bad Boys (1995)
CSI (2000–2012), televisiosarja
Perfect Murder, Perfect Town: JonBenét and the City of Boulder (2000), televisioelokuva
Erin Brockovich (2000)
In Good Company (2004)
Mr. Brooks (2007).
Maastohiihto talviolympialaisissa 2022

Maastohiihdossa kilpailtiin Pekingin talviolympialaisissa 5.–20. helmikuuta 2022 National Cross-Country Skiing Centressä, Zhangjiakoussa.
Pekingin olympialaiset erosivat aiemmista arvokisoista fyysisesti poikkeuksellisen vaativilla olosuhteilla. Kilpailijat hiihtivät erittäin korkeassa ilmanalassa, noin 1 800 metrissä. Sääolot olivat myös huomattavan ankarat. Pakkasen ja kovan tuulen takia muun muassa miesten 50 kilometrin yhteislähtökisa lyhennettiin 30 kilometrin mittaiseksi. Alusta oli hyvin hidasta keinolunta, jonka sekaan kulkeutui hiekkaa. Nousut olivat lähinnä pitkiä ja loivia, kun taas laskujen ja käännösten katsotaan olleen eliittihiihtäjille selkeitä ja yksinkertaisia, eli latuprofiilia ei pidetty teknisesti erityisen vaikeana. Kyseisillä radoilla ei kuitenkaan ollut aiemmin hiihdetty, ja koronaviruspandemialla oli kielteinen vaikutus monien joukkueiden valmistautumiseen.
Aikataulu

Lihavoidut tapahtumat ovat loppukilpailuja.
| Päiväys | Aika | Laji |
| --- | --- | --- |
| 5. helmikuuta | 15.45–16.35 | Naisten yhdistelmähiihto |
| 6. helmikuuta | 15.00–16.35 | Miesten yhdistelmähiihto |
| 8. helmikuuta | 16.00–17.35 | Miesten & naisten vapaan sprintin karsinta |
| 8. helmikuuta | 18.30–20.14 | Miesten & naisten vapaan sprintti |
| 10. helmikuuta | 15.00–16.30 | Naisten 10 km perinteinen hiihtotyyli |
| 11. helmikuuta | 15.00–16.35 | Miesten 15 km perinteinen hiihtotyyli |
| 12. helmikuuta | 15.30–16.45 | Naisten 4 x 5 km viesti |
| 13. helmikuuta | 15.00–16.40 | Miesten 4 x 10 km viesti |
| 16. helmikuuta | 17.00–19.20 | Naisten parisprintti perinteinen hiihtotyyli |
| 16. helmikuuta | 17.40–20.00 | Miesten parisprintti perinteinen hiihtotyyli |
| 19. helmikuuta | 14.00–16.45 | Miesten 50 km vapaa yhteislähtö |
| 20. helmikuuta | 14.30–16.30 | Naisten 30 km vapaa yhteislähtö |
Mitalitaulukko

|  Maastohiihto talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Sijoitus |  Maastohiihto talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Maa |  Maastohiihto talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Kulta |  Maastohiihto talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Hopea |  Maastohiihto talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Pronssi |  Maastohiihto talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Norja | 5 | 1 | 2 | 8 |
| 2 |  Venäjän olympiakomitea | 4 | 4 | 3 | 11 |
| 3 |  Suomi | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 4 |  Ruotsi | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 5 |  Saksa | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 6 |  Yhdysvallat | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 7 |  Italia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 |  Itävalta | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 |  Ranska | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 12 | 12 | 12 | 36 |
Tulokset > Miesten kilpailut

| Tapahtuma | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sprintti vapaa hiihtotyyli tiedot |  Johannes Høsflot Klæbo Norja (NOR) | 2.58,06 |  Federico Pellegrino Italia (ITA) | 2.58,32 |  Aleksandr Terentjev Venäjän olympiakomitea (ROC2) | 2.59,37 |
| Parisprintti perinteinen hiihtotyyli tiedot |  Norja (NOR) Erik Valnes Johannes Høsflot Klæbo | 19.22,99 |  Suomi (FIN) Iivo Niskanen Joni Mäki | 19.25,45 |  Venäjän olympiakomitea (ROC2) Aleksandr Bolšunov Aleksandr Terentjev | 19.27,28 |
| 15 km väliaikalähtö perinteinen hiihtotyyli tiedot |  Iivo Niskanen Suomi (FIN) | 37.54,8 |  Aleksandr Bolšunov Venäjän olympiakomitea (ROC2) | 38.18,0 |  Johannes Høsflot Klæbo Norja (NOR) | 38.32,3 |
| 30 km yhdistelmähiihto tiedot |  Aleksandr Bolšunov Venäjän olympiakomitea (ROC2) | 1.16.09,8 |  Denis Spitsov Venäjän olympiakomitea (ROC2) | 1.17.20,8 |  Iivo Niskanen Suomi (FIN) | 1.18.10,0 |
| 50 km yhteislähtö vapaa hiihtotyyli tiedot |  Aleksandr Bolšunov Venäjän olympiakomitea (ROC2) | 1.11.32,7 |  Ivan Jakimuškin Venäjän olympiakomitea (ROC2) | 1.11.38,2 |  Simen Hegstad Krüger Norja (NOR) | 1.11.39,7 |
| 4 × 10 km viesti tiedot |  Venäjän olympiakomitea (ROC2) Aleksei Tšervotkin Aleksandr Bolšunov Denis Spitsov Sergei Ustjugov | 1.54.50,7 |  Norja (NOR) Emil Iversen Pål Golberg Hans Christer Holund Johannes Høsflot Klæbo | 1.55.57,8 |  Ranska (FRA) Richard Jouve Hugo Lapalus Clément Parisse Maurice Manificat | 1.56.07,1 |
↑  Sääolojen takia kilpailu lyhennettiin 30 km pituiseksi.
Tulokset > Naisten kilpailut

| Tapahtuma | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sprintti vapaa hiihtotyyli tiedot |  Jonna Sundling Ruotsi (SWE) | 3.09,68 |  Maja Dahlqvist Ruotsi (SWE) | 3.12,56 |  Jessie Diggins Yhdysvallat (USA) | 3.12,84 |
| Parisprintti perinteinen hiihtotyyli tiedot |  Saksa (GER) Katharina Hennig Victoria Carl | 22.09,8 |  Ruotsi (SWE) Maja Dahlqvist Jonna Sundling | 22.10,0 |  Venäjän olympiakomitea (ROC2) Julija Stupak Natalja Neprjajeva | 22.10,5 |
| 10 km väliaikalähtö perinteinen hiihtotyyli tiedot |  Therese Johaug Norja (NOR) | 28.06,3 |  Kerttu Niskanen Suomi (FIN) | 28.06,7 |  Krista Pärmäkoski Suomi (FIN) | 28.37,8 |
| 15 km yhdistelmähiihto tiedot |  Therese Johaug Norja (NOR) | 44.13,7 |  Natalja Neprjajeva Venäjän olympiakomitea (ROC2) | 44.43,9 |  Teresa Stadlober Itävalta (AUT) | 44.44,2 |
| 30 km yhteislähtö vapaa hiihtotyyli tiedot |  Therese Johaug Norja (NOR) | 1.24.54,0 |  Jessie Diggins Yhdysvallat (USA) | 1.26.37,3 |  Kerttu Niskanen Suomi (FIN) | 1.27.27,3 |
| 4 × 5 km viesti tiedot |  Venäjän olympiakomitea (ROC2) Julija Stupak Natalja Neprjajeva Tatjana Sorina Veronika Stepanova | 53.41,0 |  Saksa (GER) Katherine Sauerbrey Katharina Hennig Victoria Carl Sofie Krehl | 53.59,2 |  Ruotsi (SWE) Maja Dahlqvist Ebba Andersson Frida Karlsson Jonna Sundling | 54.01,7 |
1230-luku

| --- | --- |
Vuosisadat: 1000-luku · 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku
Vuosikymmenet: 1190-luku · 1200-luku · 1210-luku · 1220-luku · 1230-luku · 1240-luku 1250-luku · 1260-luku · 1270-luku · 1280-luku · 1290-luku · 1300-luku
Vuodet: 1190 · 1191 · 1192 · 1193 · 1194 · 1195 · 1196 · 1197 · 1198 · 1199 1200 · 1201 · 1202 · 1203 · 1204 · 1205 · 1206 · 1207 · 1208 · 1209 1210 · 1211 · 1212 · 1213 · 1214 · 1215 · 1216 · 1217 · 1218 · 1219 1220 · 1221 · 1222 · 1223 · 1224 · 1225 · 1226 · 1227 · 1228 · 1229 1230 · 1231 · 1232 · 1233 · 1234 · 1235 · 1236 · 1237 · 1238 · 1239 1240 · 1241 · 1242 · 1243 · 1244 · 1245 · 1246 · 1247 · 1248 · 1249 1250 · 1251 · 1252 · 1253 · 1254 · 1255 · 1256 · 1257 · 1258 · 1259 1260 · 1261 · 1262 · 1263 · 1264 · 1265 · 1266 · 1267 · 1268 · 1269 1270 · 1271 · 1272 · 1273 · 1274 · 1275 · 1276 · 1277 · 1278 · 1279 1280 · 1281 · 1282 · 1283 · 1284 · 1285 · 1286 · 1287 · 1288 · 1289 1290 · 1291 · 1292 · 1293 · 1294 · 1295 · 1296 · 1297 · 1298 · 1299 1300 · 1301 · 1302 · 1303 · 1304 · 1305 · 1306 · 1307 · 1308 · 1309
Tapahtui vuosikymmenen aikana

1232 – Paavi Gregorius IX pakeni Roomasta Anagniin.
Maailman merenkulkuyliopisto

| World Maritime University |
| --- | --- |

 engl. World Maritime University 
Perustettu:  1983
Rehtori:  Cleopatra Doumbia-Henry
Henkilökunta:  29
Opiskelijoita:  350 (2017)
Sijainti:  Malmö, Skåne  Ruotsi
Sivusto:  www.wmu.se
World Maritime University tai Maailman merenkulkuyliopisto on Ruotsin Malmössä sijaitseva kansainvälinen merenkulkualan korkeakoulu.
YK:n alaisen Kansainvälisen merenkulkujärjestön perustama oppilaitos aloitti toimintansa vuonna 1983.
Vuonna 1992 kummasteltiin Suomessa rahoituskuviota, jossa Ruotsin valtion avustus Suomessa toimineelle Wider-instituutille ja Suomen avustus Maailman merenkulkuyliopistolle oli kytketty erikoisella tavalla yhteen.
Mark Lee (rap-artisti)

| Mark Lee |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. elokuuta 1999 (ikä 25) Vancouver, Kanada
Ammatti:  Rap-artisti
Muusikko
Laulukielet:  korea, englanti
Tyylilajit:  K-pop
Yhtyeet:  NCT U, NCT 127, NCT Dream
Levy-yhtiöt:  SM Entertainment
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mark Lee (s. 2. elokuuta 1999 Vancouver, Kanada) on kanadalainen rap-artisti. Hän on nuoresta asti ollut mukana levy-yhtiö SM Entertainmentin projektissa "SM Rookies". SM Rookieissa Lee oli neljä vuotta, kunnes hän debytoi räppärinä yhtyeessä NCT U (1. huhtikuuta 2016). Myöhemmin hän debytoi myös alaryhmässä NCT 127 (7. heinäkuuta 2016) ja viimeisimpänä hän debytoi johtajana kolmanteen alaryhmään NCT Dream (24. elokuuta 2016). Lee on NCT:n ainoa jäsen, joka on debytoinut kolmessa alaryhmässä jotka ovat NCT 127, NCT Dream ja NCT U. Hän oli yksi ensimmäisistä NCT:n ulkomaisista jäsenistä.
Ura

Lee valittiin SM Rookieihin Kanadassa pidettävässä koe-eesiintymisessä vuonna 2013. Kun Lee oli valittu yhdeksi SM Rookieista, hän muutti Etelä-Koreaan erittäin nuorena treenaamaan K-Idoliksi. Kolmen vuoden harjoittelun jälkeen Lee teki debyyttinsä ja on tähän mennessä debytoinut kolmessa eri sub-unitissa (NCT U, NCT 127 ja NCT Dream).
Lee on tehnyt myös yhteistyössä musiikkia EXO:n Xiumin:in ([STATION] 시우민 X 마크 'Young & Free') ja Park Jae-Jung:in ([STATION] 박재정 X 마크 'Lemonade Love' ) kanssa.
Mark on toiminut vuodesta 2019 lähtien K-pop ryhmä SuperM:n jäsenenä.
Aiheesta muualla

Kprofiles; Nct Members Profile
Miner8; Profile and Facts of Mark of Nct: Bio, Net worth, Fun facts etc. (Arkistoitu – Internet Archive)
Kprofiles; NCT Mark Lee