stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Konseptitodistus

Konseptitodistus on tietyn menetelmän tai idean osoittaminen toteuttamiskelpoiseksi, tai havainnollistaa periaatetta, jonka tarkoituksena on todentaa, että jotain käsitettä tai teoriaa on mahdollista käyttää. Konseptitodistus on yleensä pieni, mutta voi joskus olla perusteellinen. Vuonna 2017 termiä soveltuvuusselvitys  oli ehdotettu synonyymiksi konseptitodistukselle.
Käyttöhistoria

Termin englanninkielisen vastineen käytön yleisyys näkyy siinä, että se esiintyy uutisarkistoissa yleisessä käytössä niinkin varhain kuin vuonna 1967.
Yksi ensimmäisiä määritelmiä termille proof-of-concept oli Bruce Carsten kolumnissa ”Carsten's Corner” mainittu prototyyppi. Kolumnissa määriteltiin myös aiheeseen liittyviä erillisiä termejä 'koekytkentälevy', 'prototyyppi', 'tekninen prototyyppi ja 'koelaite'.
Esimerkkejä > Tekniikan alalla

Tekniikan ja teknologian alalla uutta ideaa rakennetaan usein konseptin validointina karkeana prototyyppinä. Esimerkiksi sähkölaitteen luonnosta voidaan rakentaa käyttämällä koekytkentälevyä. Patenttihakemukset usein vaativat laitteen toimivuuden osoittamista ennen hakemuksen kirjaamista. Joillain yliopistoilla on keskuksia, joilla pyritään helpottamaan alkiotasolla olevien keksintöjen tekemistä ja ”kiihdyttämään yliopistokeksintöjen kaupallistamista”. Keskukset tarjoavat ”siemenrahoitusta uudenlaisille alkutekijöissään oleville tutkimuksille, joita ei useimmiten kustannettaisi  mistään muista tavanomaisista rahoituskanavista”.
Konseptikuva ja konseptikuvitus

Konseptikuva ja konseptikuvitus (engl. concept image, concept illustration, concept art, concept drawing) on erilaisten produktioidenselvennä kuvallinen luonnos tai suunnitelma. Se on kuvitusta ja visualisointia.
Sana konsepti (lat. conceptum < concipere = sommitella, kirjoittaa) tarkoittaa kirjallisen työn luonnosta, puhtaaksikirjoittamatonta työtä tai suullista esitystä varten tehtyä käsikirjoitusta, sekä yleensä suunnitelmia, piirustuksia tai ennakkolaskelmia. Konsepti voi olla myös kolmiulotteinen esine, kuten konseptiauto tai konseptitalo. Tällöin konsepti on tuote, joka ei ole vielä sarjatuotannossa, eli prototyyppi.
Englanninkielistä sanaa concept art (konseptitaide) on käytetty alun perin 1930-luvulta animaatioteollisuuden piirissä, jossa se tarkoitti piirrettyjä tai maalattuja kuvia, jotka kuvittavat tehtävän animaatioelokuvan ilmettä, tunnelmaa, muotoilua, värejä jne. Sana omaksuttiin myöhemmin peliteollisuuteen, jossa konseptikuvat tulivat tarpeellisiksi pelien kehittyneille visuaalisille ominaisuuksille.
Konseptikuva voi olla piirustus tai maalaus paperilla tai digitaalinen piirustus tai maalaus tai molempia.
Se voi olla matematiikassa ja lääketieteessä käytettävä havainnollistava kuva tai kuvitus tai yleensä 
skeema, kaava, graafi, kaavio tai reaali kolmiulotteinen hahmo.selvennä Laajassa mielessä konseptikuva on sama asia kuin synopsis, luonnos tai suunnitelma.
Konseptikuva ja konseptikuvitus on tavallisesti peli- ja animaatiotuotantojen hahmojen, esineiden tai tapahtumamiljöiden previsualisointia eli kuvallista ennakkosuunnittelua.
Konseptikuva on luonteeltaan strateginen.selvennä Se on yleensä suhteellisen avoin eli neuvoteltavissa oleva kuva. Konseptikuvan täytyy olla siirrettävissä tuotannon muille kuvantekijöille (3D kuvittajat, animaattorit, tasosuunnittelijat, kuvaajat jne.)
Konseptikuvia

Eiffelin tornin konseptikuva, Maurice Koechlin, noin 1884.
Spitzer avaruusteleskooppi.
Ohio-luokan sukellusvene laukaisee Trident-ohjuksia, 2003.
Simon alias Sympho -nimisen Manga-sarjakuvataiteilijan suunnitelmia kasvojen ilmeistä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Konseptitaiteilija James Zhang
Dan Milligan
Heimot -roolipelifoorumi, konseptitaidetta verkossa (Arkistoitu – Internet Archive)
Kylmälä (täsmennyssivu)

Kylmälä tarkoittaa seuraavia:
Kylmälä, kylä Kirkkonummella
Kylmälä, lampi Jämsässä
Kylmälänkylä, kylä Muhoksella
Kylmälänlammi, lampi Tampereella
Sukunimenä

Aleksi Kylmälä (s. 1999), suomalainen futsalpelaaja
Juho Kylmälä (1812–1898), suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies
Timo Kylmälä (1922–2004), suomalainen toimittaja ja kirjailija
Yrjö Kylmälä (1911–1982), suomalainen jalkapalloilija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kylmälä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kroatian naisten käsipallomaajoukkue

Kroatian naisten käsipallomaajoukkue edustaa Kroatiaa naisten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Se on saavuttanut EM-kilpailuissa pronssia vuonna 2020 sekä sijoittunut parhaimmillaan olympialaisissa seitsemänneksi ja MM-kilpailuissa kuudenneksi.
Arvokilpailut > Olympialaiset

Seitsemäs: 2012
Arvokilpailut > MM-kilpailut

Kuudes: 1997
Seitsemäs: 2011
Yhdeksäs: 2007
Kymmenes: 1995
Yhdestoista: 2005
Neljästoista: 2003
Kahdeksastoista: 2021
Arvokilpailut > EM-kilpailut

Pronssia: 2020
Viides: 1994
Kuudes: 1996, 2008
Seitsemäs: 2006
Yhdeksäs: 2010
Kymmenes: 2022
Kolmastoista: 2004, 2012, 2014
Kuudestoista: 2016, 2018
Aiheesta muualla

Kroatian käsipalloliiton kotisivut (kroatiaksi)
Konneksiini

Konneksiinit ovat joukko solujen väliseen viestintään osallistuvia proteiineja, jotka muodostavat aukkoliitoksia solukalvolle. Näiden aukkoliitosten kautta pienet metaboliitit ja ionit pääsevät kulkemaan solusta soluun. Aukkoliitosten kautta tapahtuva viestintä on tärkeää muun muassa yksilönkehityksessä, homeostasian ylläpidossa, solujen erilaistumisessa ja kasvun säätelyssä. Sähköisesti ärtyvissä kudoksissa, kuten sydänlihaskudoksessa, sileässä lihaskudoksessa ja hermostossa, aukkoliitokset muodostavat solujen välille matalan resistanssin omaavia reittejä joiden avulla solut voivat toimia synkronoidusti esimerkiksi lihassupistuksen aikana. Konneksiinit nimetään yleensä arvioidun molekyylipainon perusteella: siten esimerkiksi Cx32 on konneksiini, jonka molekyylimassa on arviolta 32 kDa. Vaikka konneksiinien rakenne selkärankaisissa on hyvinkin samanlainen verrattuna selkärangattomien eliöiden konneksiinien (”inneksiinien”) kanssa, kuuluvat ne täysin eri proteiiniperheeseen. Tämä korostaa osaltaan konneksiinirakenteiden tärkeyttä eliöille.
Konneksiinien ja konneksonien rakenne

Konneksiinien rakenteen tutkiminen on ollut haastavaa. Ihmisellä on tähän mennessä löydetty 20 erityyppistä konneksiinia joiden fysiologiset ja säätelyominaisuudet poikkeavat toisistaan. Kaikilla konneksiineilla on kuitenkin yhteisenä piirteenä neljä solumembraanin lävistävää -helixrakennetta, jotka ovat sijoittuneet solukalvolle niin, että aminohappoketjun aminopää ja karboksyylipää jäävät solun sisäpuolelle. Soluliman sisäpuolelle jäävissä rakenteissa (eli N-terminuksessa, -helixien 2 ja 3 väliin jäävässä luupissa ja C-terminaalisessa ”hännässä”) on havaittu lyhyitä-helixjaksoja, joiden välissä on hyvin taipuisia ”random coil”-rakenteita. Tämä rakennemalli saattaa olla tärkeä konneksonin toiminnan säätelyssä. Suurin variaatio konneksiinien välillä onkin juuri solunsisäisissä osissa.
Konneksiinit syntetisoidaan solulimakalvostolla. Ne oligomerisoituvat kehämäisesti kuuden konneksiinin heksameereiksi tyypistä riippuen joko solulimakalvostolla tai Golgin laitteessa. Heksameeria kutsutaan konneksoniksi ja se muodostaa toisen puolen aukkoliitoksesta. Konneksonit kuljetetaan kalvorakkulassa solukalvolle, jossa ne limittyvät toisen solun konneksonin kanssa muodostaen tiiviin aukkoliitoksen.
Erityyppisetkin konneksiinit voivat muodostaa konneksoneja; konneksoni jossa on vain yhdentyyppistä konneksiinia on homomeerinen, kun taas erityyppisistä konneksoneista koostuvat konneksonit ovat heteromeerejä. Samoin aukkoliitokseen osallistuvat konneksonit voivat olla identtisiä tai erilaisia, jolloin ne jaetaan samoin homotyyppisiin ja heterotyyppisiin.
Konneksonit toimivat, vaikkakin harvoin, myös itsenäisesti kanavina solukalvolla. Tällaisen kanavan permeabiliteetti- ja konduktanssiominaisuuksien on todettu vastaavan läheisesti vastaavaa aukkoliitosta, joten konneksonit ovatkin toimineet tutkimusmalleina aukkoliitoksille.
Aukkoliitoksen rakenne

Solukalvolla konneksonit liittyvät soluadheesion avustamana toisen solun konneksoniin. Kahden konneksonin kahdenkymmenenneljän solunulkoisen luupin uskotaan muodostavan kaksi antiparalleelista-tynnyrirakennetta jotka rakentuvat konneksiiniproteiinien solun ulkopuolelle jäävistä luupeista. Tätä rakennetta stabiloivat yksittäisten konneksiinien luuppirakenteiden väliin syntyvät rikkisillat ja todennäköisesti myös konneksiinien väliset ioniset vuorovaikutukset. Muihin kanavarakenteisiin verrattuna aukkoliitoksen rakenteesta tekee poikkeavan se, että noin kolmasosa kanavasta on solukalvon ulkopuolella. Rakenne on varsin erikoinen, sillä siinä proteiinit ilman lipidikerroksen apua muodostavat eristetyn alueen kahden vesipitoisen faasin välille. 
Muodostuneet aukkoliitokset pakataan tiiviisiin plakkeihin, joissa voi olla 10–10 000 aukkoliitosta.
Kulkeutumisen spesifisyys

Aukkoliitosten kautta tapahtuva solujenvälinen viestintä on pienten (alle 1000 Da), hydrofiilisten molekyylien passiivista diffuusiota liitosten kautta. Tällaisia molekyylejä ovat muun muassa metaboliitit (esimerkiksi ATP), ravintoaineet (esimerkiksi glukoosi) ja toisiolähetit (esimerkiksi Ca2+, IP3 ja cAMP). Aiemmin aukkoliitosten kuviteltiin olevan täysin epäspesifejä huokosia solun seinässä, mutta jo erilaisten konneksiinien lukuisa määrä on osoittanut ajatuksen vääräksi. Aukkoliitosten spesifisyyden ajatellaan perustuvan konneksonien erilaisiin konneksiiniyhdestelmiin. Kulkeutumistutkimuksiin käytetään yleensä leimattuja tai värillisiä molekyylejä. Tutkimuksissa on saatu tuloksia, joiden mukaan eri konneksiineista muodostuneiden konneksonien läpäisemien molekyylien läpimitta vaihtelee välillä 8Å–12Å.
Väriaineilla tehtyjen tutkimusten perusteella arvellaan, että kulkeutuvan molekyylin ja huokosen seinämän välillä on heikkoja vuorovaikutuksia, jotka kasvattavat molekyylin todennäköisyyttä siirtyä kanavaan ja sitä kautta toiseen soluun. Ei vielä tiedetä tarkkaan, mikä osa konneksiinien rakenteessa säätelee spesifisyyttä. Mutaatiotutkimusten perusteella on esitetty, että myös solunsisäisten osien rakenteella voisi olla vaikutusta aukkoliitoksen permeabiliteettiin, mutta todennäköisemmin solunulkoisten luuppien aminohapot rajaavat huokosen seinämiä vaikuttaen huokosen selektiivisyyteen.
Aukkoliitosten toiminnan säätely

Aukkoliitoskanavan toimintaan vaikuttavat monenlaiset muutokset kummassa tahansa aukkoliitokseen osallistuvassa solussa. Muuttuvia tekijöitä ovat muun muassa jännite pH, Ca2+- konsentraatio, konneksiinien fosforylaatio ja muutokset soluliman redox-ominaisuuksissa. Muutosten laatu ja nopeus riippuvat aukkoliitoksen konneksiinikoostumuksesta. Muutokset vaikuttavat usein solunsisäisiin domeeneihin, jotka taipuisien rakenteidensa avulla voivat muuttaa konformaatiotaan niin, että huokonen sulkeutuu.
Tärkein säätelymekanismeista on C-terminaalisen hännän fosforylaatio, tosin kaikkia konneksiinityyppejä ei fosforyloida. Esimerkiksi v-src, ERK, PKC, PKA ja MAPK- kinaasijärjestelmien on todettu osallistuvan kanavien toiminnan säätelyyn. Fosforylaatio vaikuttaa joko suoraan aukkoliitoksen sulkemiseen tai kanavan konduktanssiin. Fosforylaatio voi myös toimia merkkinä jonka perusteella koko aukkoliitos poistetaan solukalvolta lysosomiin tai proteasomiin tuhottavaksi. Yleensä konneksiinit ovat varsin lyhytikäisiä, puoliintumisaikojen ollessa muutamia tunteja. Pitkäaikaisempi säätely tapahtuu konneksiinien transkription säätelyllä. Konneksiinien esiintymisessä on niin kudos- kuin solujenvälisiäkin eroja. Säätelytekijöitä on lukuisia, joista mainittakoon erilaiset hormonit ja retinoidit.
Esimerkkinä konneksiini 43

Cx43 on yksi yleisimmistä konneksiineista ihmisessä. Sen läpi kulkee muun muassa ATP:tä, glutamaattia, NAD+:ta. Cx43:n tuotetaan eri soluissa mRNA:ta silmikoimalla hieman eri tyyppejä. IRES (internal ribosome entry site)-sekvenssinsä vuoksi Cx43-mRNA:ta transloidaan myös sellaisissa stressitilanteissa, joissa normaali translaatio on vähentynyt. Cx43:lla on tärkeä tehtävä homeostasian ylläpidossa, lihastoiminnan synkronoinnissa, solukasvun säätelyssä ja apoptoosissa. Sen C-terminalisella osalla oletetaan olevan funktioita myös geeninsäätelijänä ja proteiinin arvellaan vaikuttavan solun morfologian ylläpitoon vuorovaikuttamalla solutukirangan kanssa.
Cx43:n toimintaa säädellään lähinnä fosforyloimalla, ja fosforylointikohtia onkin C-terminaalisessa hännässä 12 joiden tiedetään olevan viiden eri kinaasiproteiinin kohde. Fosforylaatiota on tutkittu käyttäen hyväksi vasta-aineita, jotka sitoutuvat spesifisesti fosforyloituneeseen Cx43-proteiiniin. Kinaasiproteiinista riippuen fosforylaatio voi edistää Cx43-konneksiinien liittymistä aukkoliitoksiin tai edistää aukkoliitoksen poistoa solukalvolta. Cx43 reagoi myös hyperosmolaarisuuteen vielä tuntemattomalla mekanismilla. Solun redox-potentiaalin on todettu vaikuttavan Cx43-konneksonin avautumistodennäköisyyteen mahdollisesti aminohappojen kovalenttisella muokkauksella hapettavissa olosuhteissa.
Aiheesta muualla

Solunetti: Konneksiinit
Kuolio

Kuolio (nekroosi, necrosis) tarkoittaa jonkin kudoksen tai raajan kuolemista niin, että muut ruumiinosat eivät kuole. Yleensä se on valtimokovettumataudin, diabeteksen, tulehduksen, myrkytyksen, palovamman, paleltuman, verenkierron tukoksen, luunmurtuman tai muun vakavan vaurion seuraus. Kuolioon ei ole parannuskeinoa, vaan kuollut osa joudutaan poistamaan eli amputoimaan. Jos amputaatiota ei tehdä, kuolio jatkaa leviämistä, mistä on lopulta seurauksena kuolema. Verimyrkyt aiheuttavat yleensä nopeasti kuolioita. Kaasukuolio on tyypillisesti Clostridium perfringens -bakteerin aiheuttama nopeasti leviävä kuolio.
Suomessa vuonna 1995 raajan amputaation johtavista kuolioista 50 % johtui diabeteksesta ja 30 % valtimokovettumataudista. Tämän jälkeen seuraavaksi yleisin syy oli vamma, josta johtui noin 4 % amputaatioista. Amputaatiopotilaiden keski-ikä oli 71 vuotta.
Kuvia

Kuolio vasemmassa jalassa.
Vakava infektio ja kuolio jalassa
Kuolleen miehen käsi

Kuolleen miehen käsi.
Kuolleen miehen käsi on kaksi paria sisältävä pokerikäsi, jossa on kaksi ässää ja kaksi kahdeksikkoa. Nimityksen väitetään tulevan legendasta, jonka mukaan Wild Bill Hickok piti kuollessaan 2. elokuuta 1876 kädessään tällaista kättä viiden kortin ostopokerissa. Hickokin elämäkerran kirjoittajan Joseph Rosan mukaan kiistatonta todistetta käden sisällöstä ei ole löytynyt, mutta yleisesti hyväksytyssä versiossa kortit olivat pataässä (♠ A), ristiässä (♣ A), kaksi mustaa kahdeksikkoa (risti (♣ 8) ja pata (♠ 8) sekä joko ruutusotilas tai ruuturouva viidentenä.
Sanonta ”kuolleen miehen kädestä” oli kuitenkin tunnettu jo ennen Hickokin murhaa.
Viittauksia populaarikulttuurissa

”Ässät ja kasit” oli käsi, jolla Liberty Valance (Lee Marvin) voitti John Fordin ohjaamassa vuoden 1962 elokuvassa Mies joka ampui Liberty Valancen juuri ennen kuolemaansa tulitaistelussa.
Elokuvassa Lännen sankarit Gary Cooperilla Hickokina oli patakuningas viidentenä korttina.
Kirjassa Yksi lensi yli käenpesän McMurphylla on ”kuolleen miehen käsi” -tatuointi
Atari on julkaissut ensimmäisen persoonan ammuntapelin Dead Man’s Hand.
Kädestä tehtyjä musiikkikappaleita ovat: ”Aces & 8’s” (Uncle Kracker), ”Eights and Aces” (Bill Caddick), ”Aces & Eights” (Lita Ford), ”Aces and Eights” (Michael McDermott), ”Ace of Spades” (Motörhead), ja ''Dead man's Hand'' (Dezperadoz).
Kylmäluoma

| Kylmäluoma |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Taivalkoski
Koordinaatit:  65°33′50″N, 28°43′30″E
Järvinumero:  61.315.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  243,8 m 
Rantaviiva:  23,62 km 
Pinta-ala:  3,84 km² 
Tilavuus:  0,0253 km³
Keskisyvyys:  6,6 m
Suurin syvyys:  23,7 m
 fiKylmäluoma 
Kylmäluoma on järvi Kylmäluoman retkeilyalueella Taivalkosken itäosassa Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa. Sen pinta-ala on 3,8 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 160 kilometriä itäkoilliseen.
Maantiede

Kylmäluoman pituus lännestä itään on 7,5 kilometriä. Leveimmät kohdat etelästä pohjoiseen ovat noin kilometrin. Järven osat lännestä itään ovat Pääselkä, Torinsalmi, Isoselkä, Rouvastinsalmi, Kotaselkä, Porolahti, Kotasalmi, Kotiselkä ja Konttiperä järven koilliskolkassa. Yli viidesosa Kylmäluomasta on vähintään 10 metriä syvä ja kymmenesosa vähintään 15 metriä syvä. Kylmäluoman syvimmät alueet sijaitsevat Torinsalmen ja Rouvastinsalmen välisellä järvenselällä. Syvin kohta on 24-metrinen Kirkkolaonhauta. Kotaselkä on rannoiltaan polveileva ja melko matala. Kotiselän eteläosa on matala, selän pohjoisosassa on 20 metriä syvä alue. Kylmäluoman länsipuoliskolla ei ole karttaan piirretty lainkaan 1,5 metrin syvyyskäyrää. Pääselällä 3 metrin syvyyskäyrä kulkee paikoin vain muutaman metrin etäisyydellä rannasta.
Kylmäluomassa ei ole saaria eikä mainittavia matalikkoja. Kotiselän itäpuolisko ei kuuluu retkeilyalueeseen, ja sen itärannalla sijaitsee Kylmäluoman kylä. Kylmäluomaan virtaa laskuojia läheisiltä pikkujärviltä ja suoalueilta. Kylmäluoma lähtee alavirtaan Kotiselän lounaisrannalta, josta alkaa Kylmäluomanoja, joka virtaa soiden halki etelään Turpeiseen (224,0 metriä mpy). Turpeinen laskee melko leveää Murhijokea länteen Jokijärveen (223,7 metriä mpy).
Kylmäluoman vesitilavuus on 25 330 000 kuutiometriä.
Kylmäluoma (61.315.1.001) kuuluu Kylmäluomanojan valuma-alueeseen (61.315), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Jokijärven alue (61.31) ja ensimmäinen Iijoen yläosan valuma-alue (61.3). Kylmäluoma on laajin Kylmäluomanojan valuma-alueen 20:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraa 18 hehtaaria laaja Saarijärvi.
Kylmäluoma on seitsemänneksi laajin Taivalkosken 588:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraa Kurtinjärvi.
Kuka nauttii eniten

| Kuka nauttii eniten |
| --- | --- |

Kirjailija:  Tommi Melender
Kieli:  suomi
Genre:  esseekokoelma
Kustantaja:  Savukeidas
Julkaistu:  2010
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  252
ISBN:  978-952-5500-69-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kuka nauttii eniten on Tommi Melenderin vuonna 2010 ilmestynyt seitsemän esseen kokoelma. Teoksen julkaisi Savukeidas. Melender käsittelee esseissään muun muassa jääkiekkoa, Gustave Flaubertia, Michel Houellebecqia ja Don DeLilloa.
Vastaanotto

Maija-Liisa Mattila sanoi Kp24.fi-verkkosivun artikkelissaan, että kirja on hyvin kirjoitettu. Melender on Mattilan mukaan parhaimmillaan postmodernin kirjallisuuden parissa.
Tekijän taustaa

Vuonna 2009 Melender oli Finlandia-palkintoehdokkaana teoksellaan Ranskalainen ystävä.
Aiheesta muualla

Quinlan, Eija: Kirjoittaminen elämästä selviämisen keinona (Arkistoitu – Internet Archive). Uusimaa 13.1.2011.
Rantama, Vesa: Totuuden ja kauneuden konservatiivi. Kiiltomato.net 2.10.2010.
Waarala, Hannu: Kuka nauttii eniten (Arkistoitu – Internet Archive). Keskisuomalainen 16.5.2011.
Hallsteinin oppi

Hallsteinin oppi oli Walter Hallsteinin mukaan nimetty Saksan liittotasavallan (Länsi-Saksan) pääasiallinen ulkopoliittinen suuntaus vuosina 1955−1969. Sitä tuki kristillisdemokraattinen puolue (CDU).
CDU:n piirissä kehittyneen ulkoministeriön, Auswärtiges Amtin, valtiosihteeri Hallsteinin (virassa 1951−1958) näkemyksen mukaan Saksan liittotasavallalla oli yksinoikeus edustaa koko saksalaista kansakuntaa valtiona maailmassa eikä sillä tämän mukaisesti ollut diplomaattisuhteita valtioihin, jotka tunnustivat Saksan demokraattisen tasavallan (Itä-Saksan) lukuun ottamatta Neuvostoliittoa, johon solmittiin diplomaattisuhteet jo 1955. Diplomaattisuhteet Jugoslaviaan katkaistiin vuonna 1957.
Hallsteinin oppi oli Saksassa osa virallista ulkopoliittista linjaa 1957−1969, kunnes sosiaalidemokraattinen liittokansleri Willy Brandt aloitti idänpolitiikkansa (Ostpolitik). Hallsteinin oppi ei koskaan ollut suosittu liittotasavallan länsiliittoutuneidenkaan keskuudessa. Saksan demokraattinen tasavalta yritti murtaa Hallsteinin oppia pyrkimällä hankkimaan mahdollisimman monta tunnustusta 1960-luvulla itsenäistyvien siirtomaiden keskuudesta.
21. joulukuuta 1972 solmitussa Saksojen välisessä sopimuksessa, Saksan liittotasavalta ja Saksan demokraattinen tasavalta tunnustivat toisensa yhden kansakunnan edustajiksi kahtena valtiona. Tämä oli merkittävä osa Brandtin idänpolitiikkaa.
Suomi solmi diplomaattisuhteet Saksoihin 7. tammikuuta 1973.
Hallstein Mørk

Hallstein Mørk (s. 26. syyskuuta 1953 Halden, Norja) on Nokia Oyj:n entinen henkilöstöjohtaja ja Nokian johtoryhmän jäsen 2004–2010. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2010.
Mørk valmistui diplomiekonomiksi Handelshøyskolen BI:stä. Hän työskenteli Hewlett-Packardilla 1977–1999 ja jonkin aikaa Texas Instrumentsin palveluksessa. Nokialle hän tuli vuonna 1999.
Mørk käynnisti Nokian henkilöstötoimintojen uudistamisprosessin. Lähes koko henkilöstöjohto vaihtui konsernissa seuraavien lähivuosien aikana. Muutokset olivat osa 'vanhan Nokian' katoamista. Nokian henkilöstöpolitiikassa hän kertoi panostavansa ihmisiin ja katsoi menestymisen vaativan erilaisten kulttuurien ja erikielisten toimintaympäristöjen ymmärtämistä, samoin eri maiden lainsäädäntöjen huomioonottamista.
Mørk on myös arvostettu luennoitsija kansainvälisessä liike-elämässä.
Kongon kieli

| kongo |
| --- | --- |
 Kongon kielen puhuma-alue.
Oma nimi:  kikongo
Tiedot
Alue:   Angola    Kongon dem. tasavalta    Kongon tasavalta    Gabon
Virallinen kieli:   Kongon dem. tasavalta
Puhujia:  noin 12 miljoonaa
Kirjaimisto:  latinalainen kirjaimisto
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläiskongolaiset kielet
Kieliryhmä:  bantukielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  kg
ISO 639-2:  kon
ISO 639-3:  kng
 Ohje 
Kongo (omakielinen nimi: kikongo) on joukko keskenään läheistä sukua olevia bantukieliä, joita puhutaan Kongon demokraattisessa tasavallassa, Kongon tasavallassa ja Angolassa Atlantin rannikolla ja Kongo-joen varrella. Kieli on erittäin läheistä sukua kituballe.
Kongoa puhuu äidinkielenään noin 12 miljoonaa ihmistä ja toisena kielenään noin kaksi miljoonaa. Kongon puhujat jakaantuvat valtioiden kesken seuraavasti
Kongon tasavalta: 48 % väestöstä eli noin kaksi miljoonaa ihmistä
Kongon demokraattinen tasavalta: 16 % väestöstä eli noin yhdeksän miljoonaa ihmistä
Angola: 6 % väestöstä eli noin miljoona ihmistä
Gabon: joitakin tuhansia ihmisiä
Kongolla on virallisen kielen asema Kongon demokraattisessa tasavallassa.
Murteet

Kongon kielirypäs koostuu useasta toisilleen läheistä sukua olevasta kielestä, jotka eivät ole täysin ymmärrettäviä keskenään.
Koongoa puhutaan Kongo-joen eteläpuolella Maniangan maakunnassa
Mbanzan kongoa puhutaan Angolan pohjoisosassa sekä Maniangan maakunnassa. Kielen nimi tulee Mbanza Kongon kaupungista, joka tunnettiin siirtomaa-ajalla nimellä São Salvador.
Yombe on Atlantin rannikon kieli, jota puhutaan Etelä-Gabonissa, Kongon tasavallassa ja Kabindassa. Vili ja fioti ovat sen murteita.
Laaria eli laadia puhutaan Brazzavillen ympäristössä.
Kituba on kreolikieli, jota käytetään hallinnon ja kaupan kielenä molempien Kongojen länsiosissa. Se on yhdistelmä kongon kielen murteista sekä muista paikallisista bantukielistä. Kituban puhuma-alue ulottuu varsinaisten etnisten kongojen aluetta laajemmalle, koska naapuriheimot ovat ottaneet sen myös käyttöönsä. Näin siitä on tullut Länsi-Afrikan välikieli eli lingua franca ja virallinen kieli sekä Kongon tasavallassa että Kongon demokraattisessa tasavallassa.