stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2003
Mitalistit > Avovesiuinti

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Miehet
| 5 km |  Jevgeni Koškarov | 53.11,9 |  Christian Hein | 53.13,9 |  Vladimir Djattšin | 53.14,8 |
| 10 km |  Vladimir Djattšin | 1.50.58,8 |  Christian Hein | 1.51.06,5 |  David Meca | 1.51.08,4 |
| 25 km |  Juri Kudinov | 5.02.20,0 |  David Meca | 5.02.20,4 |  Petăr Stoitšev | 5.02.20,6 |
Naiset
| 5 km |  Viola Valli | 57.01,2 |  Jana Pechanová | 57.03,9 |  Britta Kamrau | 59.06,4 |
| 10 km |  Viola Valli | 1.59.49,9 |  Angela Maurer | 1.59.51,1 |  Edith van Dijk | 1.59.53,0 |
| 25 km |  Edith van Dijk | 5.35.43,5 |  Britta Kamrau | 5.35.46,1 |  Angela Maurer | 5.35.46,5 |
Mitalistit > Uimahypyt

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Miehet
| 1 m ponnahduslauta |  Xu Xiang | 431,94 |  Wang Kenan | 412,41 |  Joona Puhakka | 391,26 |
| 3 m ponnahduslauta |  Aleksandr Dobroskok | 788,37 |  Peng Bo | 780,84 |  Dmitri Sautin | 776,64 |
| 10 m kerroshypyt |  Alexandre Despatie | 716,91 |  Mathew Helm | 697,74 |  Tian Liang | 696,06 |
| 3 m ponnahduslaudan parikilpailu |  Venäjä Aleksandr Dobroskok Dmitri Sautin | 369,18 |  Kiina Wang Feng Wang Tianling | 343,29 |  Saksa Tobias Schellenberg Andreas Wels | 334,44 |
| 10 m kerroshyppyjen parikilpailu |  Australia Mathew Helm Robert Newbery | 384,60 |  Ukraina Roman Volodkov Anton Zah’arov | 372,60 |  Kiina Hu Jia Tian Liang | 367,14 |
Naiset
| 1 m ponnahduslauta |  Irina Laško | 299,97 |  Conny Schmalfuß | 296,13 |  Blythe Hartley | 291,33 |
| 3 m ponnahduslauta |  Guo Jingjing | 617,94 |  Julija Pahalina | 611,58 |  Wu Minxia | 589,80 |
| 10 m kerroshypyt |  Émilie Heymans | 597,45 |  Lao Lishi | 595,56 |  Li Na | 563,43 |
| 3 m ponnahduslaudan parikilpailu |  Kiina Guo Jingjing Wu Minxia | 357,30 |  Venäjä Vera Iljina Julija Pahalina | 321,24 |  Meksiko Paola Espinosa Laura Sánchez | 299,64 |
| 10 m kerroshyppyjen parikilpailu |  Kiina Lao Lishi Li Ting | 344,58 |  Australia Lynda Dackiw Loudy Tourky | 323,34 |  Venäjä Jevgenija Olševskaja Svetlana Timošinina | 300,12 |
Mitalistit > Taitouinti

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Yksinuinti |  Virginie Dedieu | 99,251 |  Anastasija Jermakova | 97,417 |  Gemma Mengual | 97,334 |
| Pariuinti |  Venäjä Anastasija Davydova Anastasija Jermakova | 99,084 |  Japani Miya Tachibana Miho Takeda | 98,084 |  Espanja Gemma Mengual Paola Tirados | 96,667 |
| Joukkueuinti |  Venäjä Olga Brusnikina Anastasija Davydova Marija Gromova Elvira Hasjanova Anastasija Jermakova Marija Kiseljova Jelena Ovtšinnikova Anna Šorina | 99,500 |  Japani Michiyo Fujimaru Kanako Kitao Emiko Suzuki Miya Tachibana Miho Takeda Juri Tatsumi Chiaki Watanabe Yoko Yoneda | 98,333 |  Yhdysvallat Alison Bartosik Erin Dobratz Becky Jasontek Anna Kozlova Sara Lowe Lauren McFall Stephanie Nesbitt Kendra Zanotto | 97,500 |
| Yhdistetty vapaaohjelma |  Japani Michiyo Fujimaru Saho Harada Naoko Kawashima Kanako Kitao Emiko Suzuki Juri Tatsumi Chiaki Watanabe Yoko Yoneda | 98,500 |  Yhdysvallat Alison Bartosik Erin Dobratz Mary Hofer Becky Jasontek Anna Kozlova Sara Lowe Lauren McFall Stephanie Nesbitt Katie Norris Kendra Zanotto Espanja Raquel Corral Andrea Fuentes Tina Fuentes Gemma Mengual Ana Montero Gisela Morón Irina Rodríguez Alicia Sanz Ione Serrano Paola Tirados | 97,333 | – | – |
Mitalistit > Vesipallo

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Miehet |  Unkari Tibor Benedek Péter Biros Rajmund Fodor István Gergely Tamás Kásás Gergely Kiss Norbert Madaras Tamás Molnár Barnabás Steinmetz Zoltán Szécsi Tamás Varga Zsolt Varga Attila Vári |  Italia Alberto Angelini Fabio Bencivenga Fabrizio Buonocore Alessandro Calcaterra Roberto Calcaterra Maurizio Felugo Goran Fiorentini Marco Gerini Andrea Mangiante Francesco Postiglione Bogdan Rath Carlo Silipo Stefano Tempesti |  Serbia ja Montenegro Aleksandar Ćirić Vladimir Gojković Danilo Ikodinović Viktor Jelenić Predrag Jokić Nikola Kuljača Slobodan Nikić Aleksandar Šapić Dejan Savić Denis Šefik Vanja Udovičić Vladimir Vujasinović Boris Zloković |
| Naiset |  Yhdysvallat Robin Beauregard Margaret Dingeldein Gabrielle Domanic Ellen Estes Jacqueline Frank Natalie Golda Ericka Lorenz Heather Moody Thalia Munro Nicolle Payne Heather Petri Amber Stachowski Brenda Villa |  Italia Carmela Allucci Alexandra Araujo Silvia Bosurgi Francesca Conti Tania Di Mario Melania Greco Erika Lava Giusi Malato Martina Miceli Maddalena Musumeci Cinzia Ragusa Noémi Tóth Manuela Zanchi |  Venäjä Svetlana Bogdanova Marija Janina Sofja Konuh Veronika Linkova Tatjana Petrova Jekaterina Salimova Natalja Šepelina Jekaterina Šišova Jelena Smurova Olga Turova Valentina Voronisova Galina Zlotnikova Anastasija Zubkova |
| Sijoitusottelut |
| --- | --- | --- | --- |
Miehet
| Loppuottelu | Unkari   | 11–9 |  Italia |
| Pronssiottelu | Kreikka  | 3–5 |  Serbia ja Montenegro  |
| Sijat 5. ja 6. | Yhdysvallat  | 7–9 |  Espanja |
| Sijat 7. ja 8. | Slovakia  | 8–11 |  Australia  |
Naiset
| Loppuottelu | Italia  | 6–8 |  Yhdysvallat  |
| Pronssiottelu | Kanada  | 7–9 |  Venäjä  |
| Sijat 5. ja 6. | Alankomaat  | 7–8 |  Unkari  |
| Sijat 7. ja 8. | Espanja  | 3–7 |  Australia |
Mitalitaulukko

Isäntämaa
| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | 12 | 13 | 6 | 31 |
| 2 |  Venäjä | 10 | 5 | 6 | 21 |
| 3 |  Australia | 8 | 12 | 6 | 26 |
| 4 |  Kiina | 7 | 4 | 8 | 19 |
| 5 |  Saksa | 5 | 6 | 5 | 16 |
| 6 |  Japani | 3 | 3 | 3 | 9 |
| 7 |  Alankomaat | 3 | 2 | 2 | 7 |
| 8 |  Iso-Britannia | 2 | 3 | 3 | 8 |
| 9 |  Ukraina | 2 | 3 | 2 | 7 |
| 10 |  Italia | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 11 |  Kanada | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 12 |  Unkari | 1 | 4 | 1 | 6 |
| 13 |  Espanja | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 14 |  Puola | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 15 |  Ranska | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 16 |  Suomi | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 17 |  Valko-Venäjä | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 18 |  Tšekki | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 19 |  Slovakia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 20 |  Kroatia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 20 |  Tanska | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 22 |  Romania | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 23 |  Bulgaria | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 23 |  Etelä-Afrikka | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 23 |  Meksiko | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 23 |  Ruotsi | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 23 |  Serbia ja Montenegro | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 23 |  Tunisia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 62 | 65 | 59 | 186 |
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Hanski kauhoi maailmanmestariksi
Vochysiaceae

| Vochysiaceae |
| --- | --- |
 Vochysia alpestris
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Yläluokka::  Euphyllophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Ylälahko::  Rosanae
Lahko::  Myrtales
Heimo::  Vochysiaceae  A.St.-Hil., nom. cons.
Suvut
 Callisthene Mart.  Erisma Rudge  Erismadelphus Mildbr.  Qualea Aubl.  Ruizterania Marc.-Berti  Salvertia A.St.-Hil.  Vochysia Aubl. 
Katso myös
   Vochysiaceae Wikispeciesissä   Vochysiaceae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vochysiaceae on pieni trooppinen puuheimo koppisiemenisten Myrtales-lahkossa, johon muun muassa myrttikasvit (Myrtaceae) kuuluvat.
Tuntomerkit

Vochysiaceae-kasvit ovat puita, joihin kerääntyy alumiinia, ja joissa on kivi- ja limasoluja. Karvoitus on usein ruskea ja karvat ovat tavallisesti yksisoluisia, harvoin T:n muotoisia tai tähtikarvoja. Lehdet ovat vastakkaisia, ehyitä, nahkeita, korvakkeellisia; toisinaan korvakkeet ovat rauhasmaisia. Lehden sivusuonet muodostavat silmukoita lavan laitaan. Kukinto on pääasiassa varsipäätteinen ja koostuu viuhkoista. Kukat ovat melko kookkaita ja voimakkaasti vastakohtaisia tai epäsymmetrisiä. Verhiö on tyvestään yhdislehtinen ja yksi verholehti on muita kookkaampi ja siinä on mettä sisältävä kannus; suvussa Korupodendron on kolme terälehtimäistä verholehteä. Terälehtien lukumäärä on supistunut yhteen, harvemmin kolmeen, tai niitä on viisi; ne ovat erikokoisia. Heteitä on vain yksi lyhytpalhoinen ja pitkäpontinen, joskus on myös kaksi joutohedettä. Yhdislehtinen ja aluksi kehänalainen, kypsyneenä kehänpäällinen sikiäin koostuu kolmesta tai neljästä emilehdestä, ja luotti on pistemäinen tai lähes pallomainen. Hedelmä on samaramainen eli siivellinen pähkylä tai selkäluomainen kota. Siemenet ovat siivellisiä.
Levinneisyys

Heimo kasvaa trooppisen Amerikan alangoilla lukuun ottamatta Erismadelphus ja Korupodendron -sukuja, jotka kasvavat läntisessä Afrikassa.
Luokittelu

Heimon asema Myrtales-lahkon sukupuussa eli se haara, johon heimo kuuluu, voidaan ilmaista kaavalla (Vochysiaceae + Myrtaceae) + {Melastomataceae + [Crypteroniaceae + (Alzateaceae + Penaeaceae)]}. Kehityshaaran ominaisuus on vihkomainen kukinto tai ainakin osakukinnot ovat viuhkomaisia. Kaavasta näkyy, että lähin sukulaisheimo on myrttikasvit (Myrtaceae), jonka kanssa Vochysiaceae muodostaa pienemmän evoluutiohaaran, jota luonnehtivat yksi- tai kaksisoluiset karvat, verhiön ja teriön limittäisyys kukan ollessa sulkeutuneena, sikiäimen päähän painunut vartalo ja kotahedelmä.
Vochysiaceae käsittää seitsemän sukua ja 190 lajia. Runsaslajisimmat suvut ovat Vochysia (100 lajia) ja Qualea (60 lajia). Sukujen keskinäiset sukulaisuudet ovat epäselviä. Kaksi tribusta voidaan erottaa: Erismieae käsittää amerikkalaisen Erisma-suvun ja länsiafrikkalaiset suvut Erismadelphus ja Korupodendron ja on monofyleettinen. Loput suvut kuuluvat tribukseen Vochysieae, joka todennäköisesti ei ole kuitenkaan monofyleettinen.
Heimo on aiemmin vastakohtaisten ja kannuksellisten kukkiensa vuoksi yhdistetty sellaisten heimojen yhteyteen, joita ei enää pidetä sen sukulaisina. Takhtajanin (1997) Vochysiales-lahko käsitti mm. heimot Malpighiaceae (nykyään lahkossa Malpighiales), Tremandraceae (nykyään Oxalidales-lahkon heimossa Elaeocarpaceae) ja Krameriaceae (nykyään lahkossa Zygophyllales). Cronquistin (1981) Polygalales-lahko oli vielä epäyhtenäisempi.
Luokittelu > Suvut

Callisthene Mart.
Erisma Rudge
Erismadelphus Mildbr.
Qualea Aubl.
Ruizterania Marc.-Berti
Salvertia A.St.-Hil.
Vochysia Aubl.
Kuvia

Callisthene minor
Erisma calcaratum
Qualea dichotoma
Salvertia convallariodora
Aiheesta muualla

Levinneisyyskartta: Vochysiaceae
Varpaisjärven työväentalo

| Varpaisjärven työväentalo |
| --- | --- |
 Varpaisjärven työväenyhdistyksen työväentalo.
Sijainti:  Varpaisjärven kirkonkylä Varpaisjärvi
Valmistumisvuosi:  1916, 1952
Purkuvuosi:  1983, ?
Rakennuttaja:  Varpaisjärven Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
Korkeus:  6 metriä
Kerrosluku:  1,5
Kerrosala:  397 m²
Tilavuus:  2606 m³
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Varpaisjärven työväentalo oli Varpaisjärven kunnan (nykyään osa Lapinlahtea) kirkonkylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa

Varpaisjärvelle yritettiin perustaa työväenyhdistystä useaan otteeseen 1900-luvun alussa. Vuonna 1906 yhdistykseen liittyi agitaattorin pitämän esitelmän jälkeen 23 ihmistä, mutta toiminta tyrehtyi heti perustamiskokouksen jälkeen. Vuoden 1907 tammikuussa yritettiin uudelleen, ja jäseniä liittyi tällä kertaa mukaan 58. Toiminta lakkasi kesään mennessä. Yhdistystä yritettiin herätellä vielä vuosina 1909 ja 1912, ja yksi lähde mainitsee perustamisvuodeksi vuoden 1910.
Talo valmistui kirkonkylän keskustaan vuonna 1915, toisen lähteen mukaan 1916. Tuolloin yhdistyksessä oli noin 50 jäsentä. Yhden lähteen mukaan yhdistys rakensi toisen talon jo 1920-luvulla, ilmeisesti aiemman tilalle. Vuonna 1930 yhdistys lakkautettiin kommunistilakien nojalla, ja vuonna 1932 talo pakkohuutokaupattiin Ylä-Savon Osuusliikkeelle, joka myi sen edelleen Varpaisjärven Säästöpankille. Säästöpankki puolestaan myi puolet tontista kunnalle.
Lakkautetun yhdistyksen tilalle perustettiin Varpaisjärven Sosialidemokraattinen Työväenyhdistys vuonna 1930. Se rakennutti vuokratontille vuonna 1935 tanssilavan, joka purettiin vuonna 1952.
Vuonna 1947 sosialidemokraattinen yhdistys sai aiemmin pakkohuutokaupatun talon takaisin. Yhdistys päätti kuitenkin vuonna 1950 antaa talon kunnantoimistoksi, ja otti vaihdossa tontin, jälleen kirkonkylän keskustasta. Kunnantoimistoksi päätynyt entinen työväentalo purettiin vuonna 1983. Uusi talo valmistui vuonna 1952, samana vuonna, kun yhdistyksen omistama tanssilava purettiin. Yhdistyksen toiminta oli kuitenkin tappiollista, ja talo täytyi myydä vuoden 1970 alussa Kuopion Osuusliikkeelle. Kyseisen talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.
Varpaisjärven sosialidemokraattinen työväenyhdistys lakkasi toimimasta vuonna 2012 ja sulautui Lapinlahden sosialidemokraatteihin.
Rakennus

Ensimmäinen talo oli hirsirakenteinen, mansardikattoinen ja joko 1,5- tai 2-kerroksinen. Vuonna 1952 valmistunut talo oli runkorakenteinen, ja siinä oli lautavuoraus raakaponttilaudasta. Sen alapohja oli teräsbetonia ja välipohjat puuta. Talon pinta-ala oli 397 neliömetriä, tilavuus 2606 kuutiometriä ja korkeus 6 metriä. Kerrosluvuksi on mainittu 1,5. Talossa oli 50 neliömetriä ullakko- ja 40 neliömetriä kellaritilaa. Talo koostui juhlasalista, jossa istumapaikkoja oli 400, näyttämöstä ja ravintolasta. Vuonna 1966 taloon asennettiin sisävessa. Tontilla oli myös 5 x 9 metrin kokoinen ulkorakennus, jossa oli sauna.
Venezuelan ilmavoimat

| Venezuelan ilmavoimat |
| --- | --- |
  Konetunnus 

Venezuelan ilmavoimat eli Aviación Militar Venezolana (vuosina 1946–2006 Fuerza Aérea Venezolana eli FAV) on Venezuelan ilmapuolustuksen runko.
Historia

Venezuelan sotilaallinen lentokoulu aloitti toimintansa 10. joulukuuta 1920, mitä pidetään Venezuelan ilmavoimien syntyhetkenä. Sen lentokalustona oli Farman, Caudron G.3 ja Caudron G.4 -lentokoneita. Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvallat loi Venezuelan ilmavoimat antamalla maalle ylijäämäkalustoa ja koulutustukea. Virallisesti ilmavoimat syntyivät 22. kesäkuuta 1946. Nykyiset lentotukikohdat rakennettiin 1960-luvulla. Tuolloin hävittäjinä olivat De Havilland Venom, De Havilland Vampire ja F-86. Pommikoneina olivat vanhat B-25 Mitchell -koneet.
1970- ja 1980-luvulla öljyviennillä rikastunut maa uudisti ilmavoimiensa lentokoneita, pääkalustoksi tulivat Dassault Mirage III ja F-16. Ensimmäiset F-16-koneet vastaanotti 1983 El Libertador -tukikohtaan sijoitettu Grupo Aéreo de Caza 16.
Venezuelan F-16, F-5 ja Miraget osallistuivat 2006 Cruzex III -harjoitukseen, joka oli Brasilian, Perun, Chilen, Argentiinan, Uruguayn ja Venezuelan sekä Ranskan yhteinen harjoitus.
Modernisointi 2000-luvulla

Ilmavoimat osti heinäkuussa 2005 Venäjältä 24 Suhoi Su-30 -hävittäjää, kun Yhdysvallat oli asettanut vientikiellon F-16-lentokoneiden varaosille. Venezuela keskusteli Suhoi Su-35 -hävittäjien ostosta vuonna 2008.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sitio oficial de la Aviación Militar de Venezuela
Sitio no oficial de la Fuerza Armada de Venezuela
Wagashi

”Tulikärpäsmakeinen” toyamalaisessa teehuoneessa
Kuzumochi-makeisia Narassa
Wagashi-liike Kamakurassa
Wagashi (jap. 和菓子) tarkoittaa perinteisiä japanilaisia makeisia. Wagashi-tyyppejä on lukemattomia. Ne voidaan luokitella ”tuoreisiin makeisiin” (namagashi), jotka eivät säily hyvin, ja ”kuiviin makeisiin” (hoshigashi), joissa on vähemmän kosteutta. Tyypillisiä wagashi-makeisissa käytettyjä ainesosia ovat makeutetut azukipavut, kokonaisina tai tahnaksi jauhettuina (anko), ja tahmea mochi-riisikakku. Myös valmistustapoja on lukuisia, ja vaikka useimmiten makeiset syödään huoneenlämpöisinä, tunnetaan myös lämpimiä jälkiruokia, kuten keittona tarjottu oshiruko, ja kylmiä kesällä syötäviä wagasheja.
Alun perin sana kashi (菓子) viittasi lähinnä hedelmiin ja pähkinöihin. Wagashi-kulttuuri kehittyi etenkin Edo-kaudella. Siihen vaikuttivat kiinalaiset makeiset ja dim sum -ruokalajit, kasuteran tapaiset portugalilaiset makeiset ja kaakkoisaasialaiset makeiset, joissa käytetään paljon samantyyppisiä ainesosia.
Monet wagashi-makeiset ovat hyvin kauniita ja taidokkaasti muotoiltuja. Tähän on vaikuttanut erityisesti teeseremonia, jossa tarjottujen makeisten tulee olla tuoreita ja vuodenaikaan sidottuja. Monet hienoimmista makeisista ovat peräisin Kiotosta, joka on japanilaisen korkeakulttuurin keskus. Kiotossa valmistettuja kuivia makeisia kutsutaan nimellä kyōgashi.
Wagashi-tyyppejä

Anmitsu – viileitä hyytelökuutioita hedelmän kanssa.
Amanattō – haudutettuja azuki- tai muita papuja sokerin kanssa kuivatettuna. Amanattō ja nattō eivät ole sukua toisilleen.
Botamochi – makea riisipallo, joka on kiedottu anko-tahnaan.
Daifuku – yleisnimitys mochi-riisille, joka on täytetty ankolla.
Dango – pieni, tahmea ja makea mochi, joka on usein tikussa.
Hanabiramochi – litteä, punavalkoinen ja makea mochi, joka on kiedottu ankon ympärille ja jossa on karamelisoitua isotakiaista (gobō).
Ikinari dango – höyrytetty pulla, jonka taikinassa on bataatin paloja ja keskellä ankoa. Kumamoton prefektuurin paikallinen makeinen.
Imagawayaki (myös kaitenyaki) – ankoa ympäröitynä levyllä paistettua taikinaa.
Kusamochi – "ruoho-mochi", makea mochi, joka on haudutettu japanilaisen pujon kanssa, keskellä ankoa.
Kuri kinton – makeutettu sekoitus keitettyjä ja soseutettuja kastanjoita.
Manjū – höyrytettyjä anko-kakkuja, jotka on ympäröity jauhosekoituksella ja joita saa esimerkiksi persikan tai jäniksen muotoisina.
Matsunoyuki – "männynlumi", makeutettu männyn muotoinen mochi, jolle on siroteltu tomusokeria.
Monaka – anko-keskusta, joka on kahden hauraan, makean ja rapean riisikeksin välissä.
Oshiruko (myös zenzai) – kuuma jälkiruoka, joka on valmistettu ankosta nestemäisessä muodossa ja jossa kelluu pieniä mochi-palasia.
Rakugan – pieni, erittäin kiinteä ja makea kakku, joka tehdään riisijauhoista ja mizuamesta.
Sakuramochi – ankolla täytetty riisikakku, joka on kiedottu pikkelsöityyn kirsikkapuun lehteen.
Taiyaki – kuten kaitenyakissa, ydin anko-tahnaa ympäröitynä taikinalla mutta kalan muotoiseksi tehtynä.
Uirō – höyrytetty kakku riisijauhoista ja sokerista, samantapainen kuin mochi.
Yatsuhashi – ohuita gyūhi-viipaleita (makeutettua mochia), joita on saatavana eri makuisina, joskus taiteltuna kolmioksi punaisen anko-pallon ympärille.
Yōkan – yksi vanhimmista wagashi-tyypeistä, kuutio ankoa, joka on kovetettu agarilla ja johon on lisätty sokeria.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wagashi Wikimedia Commonsissa
Japanin wagashi-yhdistys (japaniksi)
Toraya, 1500-luvulta lähtien toiminut vanha wagashi-valmistaja (japaniksi) (englanniksi)
So What The Heck Is That: Wagashi The Japan Times (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Wagashi
Käännös suomeksi
Yasuoka

| Yasuoka |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna

Valtio:  Japani
Prefektuuri:  Naganon prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  64,59 km²
Väkiluku (2020):  1 542
 – Väestötiheys:  23,87 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yasuoka (jap. 泰阜村, Yasuoka-mura) on kyläkunta Japanin Naganon prefektuurissa. Siellä asuu 1 542 asukasta, sen väestötiheys on 23,87 asukasta neliökilometrillä ja pinta-ala 64,59 neliökilometriä. Vuosina 2015-2020 väkiluku laski lähes kahdella prosentilla eli 160 asukkaalla.
Väestönkehitys

Lähde:
| Vuosi | Väestö | Muutos |
| --- | --- | --- |
| 1995 | 2 270 |  |
| 2000 | 2 237 | -33 |
| 2005 | 2 062 | -175 |
| 2010 | 1 910 | -152 |
| 2015 | 1 702 | -208 |
| 2020 | 1 542 | -160 |
Who Is In Your Heart Now?

| ”Who Is In Your Heart Now?” Studio Killers |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Studio Killers
 Julkaistu: lokakuu 2013
 Kesto: 03.37 (Radio edit) 04.21 (Albumiversio)
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Muut kannet
 Cosmicolor 8bit -version kansikuva
Studio Killersin muut singlet
| ”Jenny” 2013 | ”Who Is In Your Heart Now?” 2013 | ”Grande Finale” 2014 |
”Who Is In Your Heart Now?” on englantilais-tanskalais-suomalaisyhtye Studio Killersin kappale yhtyeen nimeä kantavalta esikoisalbumiltaan. Kappale julkaistiin albumin neljäntenä singlenä lokakuussa 2013.
Kappale ei saavuttanut kovin suurta menestystä, sillä sen ainoaksi listamerkinnäksi jäi Suomen radiolistan 73. sija.
Kappaleet

Who Is In Your Heart Now? (Radio edit) – 3.37
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: –
Suomen virallinen latauslista: –
Suomen radiolista: 73
Zanina

| Zanina |
| --- | --- |
 Zanina
 Koordinaatit: 12°43′54″N, 5°40′8″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Sikasson alue
Piiri:  Koutialan piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  7 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zanina on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Debela sijaitsee 60 kilometriä Koutialasta luoteeseen. Kunnassa on 7 400 ja keskuskylässä 3 300 asukasta (vuonna 2009).
Zaninan kunta rajoittuu etelässä ja lännessä Koutialan piirin M’Pessoban, pohjoisessa Ségoun alueen Blan piirin Somasson ja idässä Samabogon kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu kolme kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja. Lisäksi on fulbeja.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Tidaholmin kunta

| Tidaholmin kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Keskustaajama:  Tidaholm
Kuntakoodi:  1498
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  517,98 km²
Väkiluku (31.12.2021)  ():  12 825
 – Väestötiheys:  24,8 as./km²
 
 www.tidaholm.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tidaholmin kunta (ruots. Tidaholms kommun) on Länsi-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Länsi-Götanmaahan. Kunnan keskustaajama on Tidaholm.
Kunnan maapinta-ala on 517,98 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 12 825 henkeä (31.12.2021).
Vuonna 2007 kunnassa oli 126,83 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 24,4 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Agnetorpin ja Baltakin maalaiskunnista erotettiin vuonna 1895 osa Tidaholmin kauppalaksi. Kauppala muutettiin vuonna 1910 Tidaholmin kaupungiksi. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin seuraavat "suurkunnat":
Hökensås (Agnetorp, Baltak, Daretorp, Härja ja Velinga)
Dimbo (Acklinga, Dimbo, Hångsdala, Hömb, Kungslena, Kymbo, Ottravad, Skörstorp, Suntak, Valstad, Varv, Vättak ja Östra Gerum)
Fröjered (Fröjered, Fridene ja Korsberga)
Tidaholmin kaupunkiin uudistus ei vaikuttanut. Vuonna 1971 Tidaholmin kaupunki muutettiin Tidaholmin kunnaksi Ruotsin siirtyessä yhtenäiseen kuntamuotoon. Vuonna 1974 suoritettiin kuntaliitos Tidaholmin kuntablokissa, ja tällöin Tidaholmin kuntaan liitettiin kokonaan Hökensåsin kunta sekä osia Dimbon ja Fröjeredin kunnista. Dimbon kunta liitettiin lähes kokonaan Tidaholmin kuntaan, mutta entisen Skörstorpin alue liitettiin Falköpingin kuntaan. Fröjeredin kunnasta liitettiin Tidaholmin kuntaan entisen Fröjeredin alue, kun taas Fridene ja Korsberga liitettiin Hjon kuntaan.
Vaakuna

Nykyinen vaakuna on entisen Tidaholmin kaupungin vaakuna. Myös Dimbon maalaiskunnalla oli oma vaakuna.
Dimbon maalaiskunta