stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dilleniaceae
Luokittelu > Suvut

Heimon suvut, synonyymit suluissa:
Acrotrema Jack
Curatella Loefl.
Davilla Vand.
Didesmandra Stapf
dilleniat (Dillenia L.) (Neowormia Hutch. & Summerh., Reifferscheidia C.Presl)
Doliocarpus Rol.
tuokiokukat (Hibbertia Andrews) (Adrastaea DC., Candollea Labill., Trimorphandra Brongn. & Gris, Trisema Hook.f.)
Pachynema R.Br. ex DC.
Pinzona Mart. & Zucc.
Schumacheria Vahl
Tetracera L. (Delima L.)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Dilleniaceae
Suomen Lajitietokeskus: Dilleniaceae
Voimistelu kesäolympialaisissa 2020 – miesten renkaat

Miesten renkaat Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 2. elokuuta 2021 Ariake Gymnastics Centressä.
Voimistelu kesäolympialaisissa 2020 – miesten permanto

Miesten permanto Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 1. elokuuta 2021 Ariake Gymnastics Centressä.
Vodkamartini

Vodkamartini jossa on paprikalla täytettyjä vihreitä oliiveja.
Vodkamartini on cocktail, joka valmistetaan sekoittamalla votkaa ja kuivaa valkoista vermuttia, ja tarjotaan cocktail-lasissa oliivin tai sitruunankuoren suikaleen kanssa.
Historia

Yhdysvalloissa 1800-luvun loppupuolella oli useita cocktaileja, joita kutsuttiin nimellä Martini mutta niiden ainesosia ei tiedetä. Vuonna 1904 ilmestyneessä Thomas Stuartin kirjassa Stuart's fancy drinks and how to mix them oli resepti Marguerite-nimiselle drinkille jossa oli giniä ja kuivaa vermuttia. Yhdysvaltain kieltolain aikana 1917–1933 ja sen jälkeen vodka yleistyi drinkeissä ja ensimmäisen kerran vodkamartini-nimi mainitaan Ted Saucierin vuonna 1951 ilmestyneessä kirjassa Bottoms up.
Elokuvien James Bond tilasi vodkamartininsa aina ”ravistettuna, ei sekoitettuna” (Shaken, not stirred). Hänen erityismieltymyksensä vodkamartiniin johtui pääosin siitä, että Smirnoff-tislaamo omisti elokuviin tuotesijoitteluoikeuden. Elokuvassa Kuolema saa odottaa (2002) Bond vaihtoi vodkamerkkinsä Absolut Vodkasta Finlandia Vodkaan. Ian Flemingin romaaneissa Bond joi nimeltä mainitsematonta venäläistä tai puolalaista vodkaa.
Ravistettuna jäiden kanssa juoma jäähtyy nopeammin, mutta jää murskaantuu pitkään ravistettaessa ja siivilöinnin jälkeen siinä on kuplia ja jäähilettä. Kun jäähile sulaa juomassa se laimenee. Sekoittamalla valmistetut juomaseokset eivät kylmene yhtä tehokkaasti kun ravistetut kylmenevät mutta ne ovat kirkkaampia.
Muunnoksia

Vodkamartinista on paljon muunnoksia joissa jokin aineosa on korvattu toisella tai juomaan on lisätty uusia aineksia. Yksi muunnos on Dirty Martini jonka kehitti vuonna 1901 baarimikko John O'Connor. Se on muuten samanlainen kuin vodkamartini vodkasta tai ginistä, kuivasta vermutista ja oliiveista, mutta siihen on lisätty oliivien suolavettä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vodkamartini Wikimedia Commonsissa
Vodka Martini BBC Food. Viitattu 20.7.2020. (englanniksi)
Frazier, Karen: How to Make the Perfect Vodka Martini Love to Know. Viitattu 20.7.2020. (englanniksi)
Vellijärvi (Jämsä)

| Vellijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°50′52″N, 25°23′08″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Onkimajärveen 
Järvinumero:  14.221.1.126
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  158,7 m  
Pituus:  200 m  
Leveys:  190 m  
Rantaviiva:  0,546 km  
Pinta-ala:  1,603 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVellijärvi 
Vellijärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Sammallahden kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 158,7 metriä mpy.
Voimistelu kesäolympialaisissa 2020 – miesten nojapuut

Miesten nojapuut Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 3. elokuuta 2021 Ariake Gymnastics Centressä.
Delo No...

Delo No... on kirgisialainen sanomalehti. Sen julkaisu aloitettiin Biškekissä vuonna 1991. Lehti ilmestyy viikoittain ja julkaistaan venäjän kielellä.
Delo No... -lehden päätoimittajana toimii Victor Zapolski, joka perusti sen yhdessä Svetlana Krasilnikovan kanssa. Lehden levikki on Kirgisian suurin. Se oli vuonna 2000 noin 56 000. Lehti on yksityisessä omistuksessa.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) [vanhentunut linkki]
Veikko Larjatie

Veikko Gersom Larjatie, sukunimi vuoteen 1941 Laaksonen (14. huhtikuuta 1918 Turku – 7. tammikuuta 2010 Turku) oli suomalainen taidehistorian opettaja ja kuvataiteen opettamisen kouluttaja. Hän julkaisi myös yhden runokokoelman.
Larjatie pääsi ylioppilaaksi Turun suomalaisesta lyseosta 1938 ja hän valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän kasvatusopillisesta korkeakoulusta 1943. Myöhemmin hän valmistui 1954 Turun yliopistosta filosofian maisteriksi ja lisensiaatiksi.
Larjate toimi 1944–1953 Turussa suomenkielisten kansakoulujen yläkansakoulun opettajana ja hän oli myös Kustannusosakeyhtiö Päivän kirjallisena johtajana ja vs. opettajana Santalan kristillisessä kansanopistossa. Larjatie toimi 1953–1956 Raahen opettajaseminaarin vt. kuvaamataidon ja miesten käsityön lehtorina ja tämän jälkeen hän oli Oulussa kuvataiteen ja kuvataiteen opettamisen kouluttajana opettajakorkeakoulussa, Oulun yliopiston opettajanvalmistuslaitoksessa ja myöhemmin opettajankoulutuslaitoksessa. Hän opetti Oulussa taidehistoriaa arkkitehtiopiskelijoille. Viimeksi Larjatie toimi 1978–1981 kuvaamataidon didaktiikan lehtorina Turun yliopiston opettajankoulutuslaitoksessa. Larjatie sai professorin arvon 1996.
Teoksia

Kyreneläinen : runoja. Päivä, Helsinki 1945
Kyberneettiset mallit taidekasvatuksessa – Cybernetical models in art education. Acta Universitatis Ouluensis. Series C, Technica no 14. Oulu 1979
Suomennoksia

Mark Guy Pearse : Onnellinen kristitty : piirteitä Billy Brayn elämästä ; suomentanut Veikko Larjatie. Nuorten todistus, Jyväskylä 1944
Delmer Daves

| Delmer Daves> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. heinäkuuta 1904 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat
Kuollut: 17. elokuuta 1977 (73 vuotta) La Jolla, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Delmer Lawrence Daves (24. heinäkuuta 1904 San Francisco, Kalifornia – 17. elokuuta 1977 La Jolla, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Delmer Daves aloitti uransa näyttelijänä ja käsikirjoittajana, kunnes alkoi vuodesta 1943 myös ohjata, useimmiten omia käsikirjoituksiaan. Hän ohjasi kaikkiaan 27 elokuvaa, etupäässä draamoja ja lännenelokuvia.
Filmografia

Tavoitteena Tokio (Destination Tokyo, 1943, myös käsikirjoitus)
The Very Thought of You (1944, myös käsikirjoitus)
Hollywood kanttiini (Hollywood Canteen, 1944, myös käsikirjoitus)
Punainen talo (The Red House, 1947, myös käsikirjoitus)
Pimeä käytävä (Dark Passage, 1947, myös käsikirjoitus)
Taivaanranta liekeissä (Task Force, 1949, myös käsikirjoitus)
Suukkoja hämärässä (A Kiss in the Dark, 1949)
Katkaistu nuoli (Broken Arrow, 1950)
Paratiisilintu (Bird of Paradise, 1951, myös käsikirjoitus)
Kultaisen kondorin aarre (Treasure of the Golden Condor, 1953, myös toinen käsikirjoittaja)
En jätä Sinua koskaan (Never Let Me Go, 1953)
Sotarummut (Drum Beat, 1954, myös käsikirjoitus ja tuotanto)
Gladiaattorit (Demetrius and the Gladiators, 1954)
Erämaan laki (The Last Wagon, 1956, myös käsikirjoitus)
Peloton mies (Jubal, 1956, myös käsikirjoitus)
Armoton ase (3:10 to Yuma, 1957)
Cowboy (Cowboy, 1958)
Kings Go Forth (1958)
Lainsuojattomat (The Badlanders, 1958)
Hirsipuu (The Hanging Tree, 1959)
Kesäpaikka (A Summer Place, 1959, myös käsikirjoitus ja tuotanto)
Unohtumaton kesä (Parrish, 1961, myös käsikirjoitus ja tuotanto)
Malttamaton rakkaus (Susan Slade, 1961, myös käsikirjoitus)
Seikkailu Roomassa (Rome Adventure, 1962, myös käsikirjoitus ja tuotanto)
Heidän kesänsä (Spencer's Mountain, 1963, myös käsikirjoitus ja tuotanto)
Synnin pauloissa (Youngblood Hawke, 1964, myös käsikirjoitus)
Italialainen intermezzo (The Battle of the Villa Fiorita, 1965, myös käsikirjoitus ja tuotanto)
Verkkomeloni

| Verkkomeloni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Cucurbitales
Heimo::  Kurkkukasvit Cucurbitaceae
Suku::  Kurkut Cucumis
Laji::  melo
Infobox OKNimi-testi OK: 
Verkkomeloni eli cantaloupe tai cantaloupenmeloni, on eräs melonin (Cucumis melo) lajike, tarkemmalta taksonomiselta nimeltään Cucumis melo var. cantalupensis/reticulata. Se on saanut nimensä pinnassaan näkyvästä verkkokuviosta. Verkkomeloni on pyöreä, sen kuori on ohut ja vihreä tai vihreänkeltainen. Aromaattisen makean hedelmälihan väri vaihtelee keltavihreästä ja oranssista lohenpunaiseen. Verkkomeloni sopii hyvin jälkiruokiin ja mehuihin.
Hunajameloni eroaa verkkomelonista siten, että sen pinta on sileä, se on muodoltaan puikeahko ja sen hedelmälihan väri vaihtelee vaaleanvihreästä valkoiseen. Se on yleensä myös kiinteälihaisempi.
Aiheesta muualla

Verkkomelonin ravintoarvo THL:n Fineli -tietopankin mukaan
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Cucumis melo (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Cantaloupe
Käännös suomeksi
Voimistelu kesäolympialaisissa 2020 – naisten eritasonojapuut

Naisten eritasonojapuut Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 1. elokuuta 2021 Ariake Gymnastics Centressä.
Ekologinen virhepäätelmä

Ekologinen virhepäätelmä on argumentaatiovirhe, joka merkitsee yksilötason päätelmien tekemistä kollektiivitason korrelaatiosta. Se on sukua väärälle kompositiolle sekä väärälle divisiolle. Ekologisen virhepäätelmän yleinen kaava on seuraava:
A:lla on korrelaatio X:ään
B on yksilötason osa A:ta
Siispä B:llä on korrelaatio X:ään
Esimerkki: Lämpimällä säällä tapahtuu paljon hukkumiskuolemia. Laimi aikoo mennä uimaan lämpimänä päivänä. Siispä Laimi on kuolemanvaarassa.
Vuoriston autonominen sosialistinen neuvostotasavalta

Vuoriston autonominen sosialistinen neuvostotasavalta (Vuoriston ASNT, myös Vuoriston neuvostotasavalta, ven. Го́рская АССР, Gorskaja ASSR) oli lyhytikäinen Venäjän SFNT:aan kuulunut autonominen sosialistinen neuvostotasavalta Pohjois-Kaukasiassa. Vuoriston neuvostotasavalta perustettiin 20. tammikuuta 1921. Se muodostettiin Pohjois-Kaukasuksen vuoristotasavallan alueesta, sen jälkeen kun Neuvosto-Venäjän joukot olivat valloittaneet alueen. Neuvostotasavaltaan liitettiin myös eräitä ympäröiviä alueita. Neuvostotasavallan pinta-ala oli 73 000 km² ja asukasluku noin 800 000. Vuoriston neuvostotasavalta käsitti kuusi kansallista piirikuntaa.
Vuoriston neuvostotasavalta lakkautettiin 7. heinäkuuta 1924, jolloin siihen kuuluneista kansallisista piirikunnista muodostettiin autonomisia alueita ja autonomisia neuvostotasavaltoja, joista myöhemmin tuli nykyiset Kabardino-Balkarian, Karatšai-Tšerkessian, Tšetšenian, Pohjois-Ossetia-Alanian ja Ingušian tasavallat.
Værøyn kirkko

| Værøyn kirkko Værøy kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Værøy, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Sør-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1939
Suunnittelija:  Harald Sund
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  313
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Værøyn kirkko (norj. Værøy kirke) on Værøyn kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1939.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Værøyn kirkko Wikimedia Commonsissa
Ekologinen ryhmä (Ranska)

Ekologinen ryhmä (ransk. Groupe écologiste) on ryhmä Ranskan kansalliskokouksessa sekä senaatissa ja johon kuuluu virheän liikkeen ja vasemmiston edustajia. Ryhmään kuuluu kaksi puoluetta, UDB ja EELV.
Værøyn vanha kirkko

| Værøyn vanha kirkko Værøy gamle kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Værøy, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Sør-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1714
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Værøyn vanha kirkko (norj. Værøy gamle kirke) on Værøyn kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1714.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Værøyn vanha kirkko Wikimedia Commonsissa
Edvard Drabløs

| Edvard Drabløs |
| --- | --- |
 Drabløs vuonna 1961.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. huhtikuuta 1883 Sykkylven, Norja
Kuollut: 27. huhtikuuta 1976 (93 vuotta) Oslo, Norja
Ammatti:  näyttelijä, teatteriohjaaja, teatterinjohtaja
Aiheesta muualla
IMDb
Edvard Drabløs (1. huhtikuuta 1883 Sykkylven – 27. huhtikuuta 1976 Oslo) oli norjalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja Det Norske Teatretin johtaja vuosina 1915–1916 sekä 1950–1951.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edvard Drabløs Wikimedia Commonsissa
Deplasmolyysi

Deplasmolyysi on tapahtuma, jossa solu palautuu entiselleen plasmolyysin jälkeen. Ilmiö syntyy kasvisoluissa, kun solu on ensin liuoksessa, joka on väkevämpää kuin solulima. Tällöin tapahtuu osmoosi, jossa solusta kulkeutuu vettä solukalvon läpi solusta ulos. Tämä tapahtuma on plasmolyysi. Sen jälkeen solu on liuoksessa, joka on laimeampaa kuin solun solulima. Tällöin solun ulkopuolelta kulkeutuu vettä solukalvon läpi soluun ja  solu turpoaa, kunnes se on saavuttanut alkuperäisen nestepitoisuutensa. Tämä tapahtuma on deplasmolyysi. Jos plasmolyysin jälkeen ei pian tapahdu deplasmolyysiä, solu todennäköisesti kuolee ja koko kasvi voi kuolla veden puutteeseen, jos tilanne kestää kauan.
Plasmolyysiä ja deplasmolyysiä tapahtuu juuria ympäröivän maan kuivuessa ja kosteuden palattua. Ilmiö syntyy myös talvella. Pohjoisten alueiden kasvit selviävät siten, että ne valmistautuvat talveen pitkin syksyä. Jos ilma kuitenkin kylmenee nopeasti, kasvit eivät välttämättä ehdi valmistautua tarpeeksi ja niille saattaa tulla paleltumia.
Aiheesta muualla

https://blogs.helsinki.fi/biopop-keskus/files/2015/11/biopop_plasmolyysi.pdf
https://biologyreader.com/difference-betveen-plasmolysis-and-deplasmolysis.html%5Bvanhentunut+linkki%5D
Einar Keinänen

Einar Keinänen (22. elokuuta 1891 Kuopio – 23. helmikuuta 1965) oli suomalainen vakuutusmatemaatikko ja vakuutusyhtiön toimitusjohtaja.
Keinäsen vanhemmat olivat kauppias Heikki Keinänen ja Anna Karoliina Ruotsalainen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1910 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1914.
Keinänen oli Henkivakuutusyhtiö Suomen apulaisaktuaarina 1915−1926, Jälleenvakuutus Oy Varman aktuaarina 1921−1926 ja Vakuutus oy Varman ylimatemaatikkona 1926−1932. Hän oli Vakuutus oy Varman toimitusjohtajana 1932−1947, Jälleenvakuutus oy Varman toimitusjohtajana 1947−1953 sekä Keskinäinen vakuutusyhtiö Eläke-Varman toimitusjohtajana vuodesta 1947 alkaen. Keinänen oli myös sosiaaliministeriön virallisena asiantuntijana henkivakuutuksia koskevissa asioissa 1936−1942. Hän oli Suomen aktuaariyhdistyksen hallituksen jäsenenä ja sihteerinä 1930−1932, Suomen vakuutusyhdistyksen hallituksen jäsenenä 1935−1943 ja Suomen vakuutusyhtiöiden keskusliiton hallituksen jäsenenä vuodesta 1949 alkaen.
Einar Keinänen oli naimisissa vuodesta 1915 Elli Katri Iipposen kanssa. Heidän poikansa Viljo Antero Keinänen (1916−1997) oli filosofian tohtori, vakuutusmatemaatikko ja Jälleenvakuutus oy Varman toimitusjohtaja.
Julkaisuja

Tilastollinen tutkimus kansakouluopettajain leski- ja orpokassan tilasta vuoden 1929 alussa. Helsinki 1930
Suomen maan ja Helsingin kaupungin väestön kuolleisuus vuosina 1921-1930. Suomen Vakuutusyhdistys, Helsinki 1934
Katsaus Suomen maan väestön kuolleisuuteen vuosina 1866-1935. Helsinki 1942
Eläketurvan järjestäminen kaupunkien ja kauppalain viranhaltijain ja työtekijäin leskille ja orvoille : P.M. Naantalissa elokuun 25 ja 26 päivinä 1943 pidettäville 10 kaupunkipäiville ; kirj. Einar Keinänen, Aarre E. Simonen. Suomen Kunnallinen Keskustoimisto, Helsinki 1943
Vakuutusosakeyhtiö Varma 1919-1944 : muistojulkaisu. Varma, Helsinki 1944
Jälleenvakuutusosakeyhtiö - Återförsäkringsaktiebolaget Varma 1919-1949 : muistojulkaisu ; kirj. Einar Keinänen, Viljo Keinänen, Gunnar Soininen. Varma, Helsinki 1950
30 vuotta ryhmäeläkevakuutustoimintaa. Keskinäinen vakuutusyhtiö Eläke-Varma, Helsinki 1956
Debye-Hückel-yhtälö

Debye-Hückel-yhtälö on fysikaaliseen kemiaan liittyvä käsite. Yhtälön avulla saadaan selville ionien aktiivisuus liuoksessa. Yhtälön suppea muoto pätee parhaiten laimeille liuoksille, joiden ionivahvuus on molaarisuutena likimain alle 0,001 mol/kg. Suppea yhtälö on
γ± on yksikötön keskimääräinen aktiivisuuskerroin
z+ ja z– ovat ionien yksiköttömiä varauksia itseisarvoina
A on yksikötön kerroin, joka on 25 °C liuoksille 0,509
I on yksikötön ionivahvuus
Suppea yhtälö ei päde suuressa ionivahvuudessa. Tällöin saatetaan käyttää Debye-Hückel-yhtälön laajennettua muotoa, joka on
B ja C ovat kokeellisesti määritettyjä yksiköttömiä kertoimia
Yhtälöt pohjautuvat Peter Debyen ja Erich Hückelin 1923 kehittämään malliin.
Ionivahvuus ja aktiivisuuskerroin

Ionivahvuus on
bi on ionin i molaalisuus
bθ on standardi molaalisuus. Tämä on aina 1 mol/kg ja muuntaa kaavasta saadut ionivahvuudet yksiköttömiksi (esim. 3 mol/kg / 1 mol/kg = 3)
zi on ionin varaus (esim. Ca2+ = +2, Cl– = –1)
Keskimääräinen aktiivisuuskerroin on
Tämä siis on yksittäisten ionien kertoimien geometrinen keskiarvo. Jos ionit ovat x2 ja y3–, niiden keskimääräinen aktiivisuuskerroin on
Teoria

Liuoksen ionit eivät täysin vaikuta liuoksen ominaisuuksiin eri tekijöiden takia. Osallistuvia ionipitoisuuksia kuvataan niiden aktiivisuuden avulla. Vahvin tekijä ovat ionien väliset sähköiset vuorovaikutukset. Nämä ovat tärkeimmät vaikutukset Debye-Hückel-teorian mukaan, johon teoriasta johdetut kaavat perustuvat. Yksittäiset ionit keräävät siksi ympärilleen satunnaista tilannetta enemmän vastakkaisesti varautuneita ioneita. Toisten ionien ympäröimien ionien kemiallinen potentiaali alenee suhteessa tilanteeseen, jossa vuorovaikutuksia ei ole.
Vaikutus on heikkoa ionipitoisuudeltaan laimeissa liuoksissa ja vahvoissa liuoksissa voimakasta. Vaikutuksia voidaan mallintaa verrattain tarkasti suppealla Debye-Hückel-yhtälöllä laimeissa liuoksissa, joissa on enintään noin 0,001 mol/kg ioneita, mutta raja riippuu muun muassa siitä, että kuinka monivarauksellisia ionit ovat. Laajennettua yhtälöä voidaan käyttää vahvemmissa liuoksissa, jolloin saadaan verrattain hyviä tuloksia.
Debye-Hückel-yhtälöissä on heikkoutensa. Niissä muun muassa oletetaan
elektrolyyttien liukenevan täysin, mutta kaikki elektrolyytit eivät liukene täysin.
ionien olevan pistevarauksia, mutta todellisuudessa ne vievät tilaa ja niiden sisäiset varaukset yleensä jakautuvat epätasaisesti dipoleita muodostaen – esimerkiksi NO3–-ionit ovat varaukseltaan epäsymmetrisiä.
liuottimen olevan ilman rakennetta ja ilman ionien ja liuosten välistä vuorovaikutusta. Todellisuudessa ionit vuorovaikuttavat liuoksen molekyylien kanssa ja liuotinmolekyylit vielä toistensa kanssa.
Esimerkkejä

25 °C liuoksessa on 0.005 mol/kg Ca2+-ioneita ja 0.001 mol/kg Cl–-ioneita. Liuoksen ionivahvuus on
Keskimääräinen aktiivisuuskerroin on
Kymmenkantainen logaritmi muunnetaan perusmuotoon
Ionien ympärille kertyy satunnaista tilannetta enemmän vastakkaismerkkisiä ioneita.
Liuottimena käytetyn veden vuorovaikutus natriumionin kanssa.
Depeche Mode 101 (elokuva)

| Depeche Mode 101 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  David Dawkins Chris Hegedus D. A. Pennebaker
Tuottaja:  Frazer Pennebaker
Pääosat:  Depeche Mode Andrew Fletcher David Gahan Martin Gore Alan Wilder Bussi Oliver Chesler (lopputeksteissä Oliver Chester) Mia Decaro Sandra Fergus Christopher Hardwick Jay Serken Liz Lazo (lopputeksteissä Elizabeth Lazlo) Chris Parziale Maggie Mouzakitis (lopputeksteissä Margaret Mouzakitis)
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Mute Film
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1989 
Kesto:  noin 120 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Depeche Mode 101 on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut dokumenttielokuva, jonka ohjasivat D. A. Pennebaker, Chris Hegedus ja David Dawkins.
Elokuvassa seurataan Depeche Moden maailmankiertueen Yhdysvaltain osuutta ja 18. kesäkuuta 1988 pidettyä Pasadenan päätöskonserttia, joka oli järjestyksessään kiertueen 101. Elokuva ei sisällä suoraa konserttivideota Pasadenasta kokonaisuudessaan, monet elokuvan musiikkiesityksistä on kuvattu eri iltoina matkalla Kaliforniaan.
Konsertista julkaistiin samanniminen livealbumi.
Depeche Moden kiertue-elämän lisäksi elokuvassa seurataan nuorten ihailijoiden bussimatkaa mantereen halki New Yorkista Kaliforniaan. Yhtyeen tuottajat ehdottivat kilpailua, jonka palkintona oli matka Pasadenan konserttiin ja tapaaminen yhtyeen jäsenten kanssa. Newyorkilainen radioasema WDRE järjesti tanssikilpailun Club Malibussa, josta valittiin kahdeksan nuorta henkilöä.
Yhtyeen jäsenten ohessa elokuvan pääosia esittävät bussinuoret, joiden ansiosta elokuvaa on pidetty varhaisena tositelevisio-ohjelmana.
DVD-versio julkaistiin vuonna 2003 ja digitaalisesti restauroitu HD-versio joulukuussa 2021.
Aiheesta muualla

Depeche Mode 101 (elokuva) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Depok

| Depok |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Depok
 Koordinaatit: 6°23′38″S, 106°49′21″E 
Valtio:  Indonesia
Provinssi:  Länsi-Jaava
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  200,29 km²
Korkeus:  84 m
Väkiluku (2020):  2 484 186
 – Väestötiheys:  12 400 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+7
 
 www.depok.go.id 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Depok on kaupunki Jaavan saarella Länsi-Jaavan provinssissa Indonesiassa. Se sijaitsee Jakartan eteläpuolella. Vuonna 2020 siellä asui 2 484 186 asukasta. Depokissa sijaitsee muun muassa Indonesian yliopisto (Universitas Indonesia).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Depok Wikimedia Commonsissa
Debyen ja Wallerin tekijä

Debyen ja Wallerin tekijä, B-tekijä tai lämpötilatekijä on parametri, jota käytetään röntgendiffraktiodatan laadun tarkkailussa ja kiteen epäjärjestyksen tutkimuksessa. B-tekijä kertoo atomien lämpöliikkeestä kiteessä sekä kiteen rakenteen järjestyneisyydestä. Kiteen B-tekijä ja atomien B-tekijät ovat eri arvoja, vaikka niitä kutsutaankin samalla nimellä. B-tekijän keksivät Peter Debye ja Ivar Waller. Sen laatu on pituuden neliö (tavallisesti Å2).
B-tekijä kiteen laadun mittarina

Mitä alempi B-tekijä on, sitä paremmin järjestäytynyt tutkimuksessa käytetty kide on ollut. Tyypillisestä proteiinikristallista saatava B-arvo on 15-20 Å2:ä. Röntgenkristallografiassa käytetty intensiivinen röntgensäteily vaurioittaa kidettä ja B-tekijän arvo kasvaa mittauksen jatkuessa. Alin mitattu yleinen B-tekijä makromolekyylille (vuoteen 2002 mennessä) on ollut krambiini-nimisestä kasvin tuottamasta myrkystä tehdyllä kiteellä. Kyseinen B-tekijän arvo oli 2.5 Å2 (Jelsch, C. ym. 2002).
B-tekijä ja resoluutio

B-tekijän arvo alenee resoluution parantuessa. Edellä mainitun krambiinin hyvin alhainen 2.5 Å2-arvo saatiin alimmalla makromolekyylille saavutetulla resoluutiolla 0.54 Å. Mikäli resoluutio on huono, voidaan laskea vain yleinen B-arvo koko molekyylille, tai esimerkiksi B-arvot proteiinin aminohappotähteiden sivu- ja pääketjulle. Mikäli mallin resoluutio on korkea, voidaan sen jokaiselle atomille laskea B-tekijä.