stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Art Garfunkel
Soololevyt

Angel Clare (1973)
Second Avenue (singlelevy)
Breakaway (1975)
Watermark (1977 & 1978, kaksi versiota)
Fate For Breakfast (1979)
Scissors Cut (1981)
The Art Garfunkel Album (kokoomalevy) (1984)
The Animals Christmas Album (yhdessä Amy Grantin kanssa) (1986)
Lefty (1988)
Garfunkel (kokoomalevy) (1989)
Up 'Til Now (1993)
Across America (konserttitaltiointi) (1996)
Songs From A Parent To A Child (1997)
Simply The Best (kokoomalevy) (1998)
Everything Waits To Be Noticed (2002)
Some Enchanted Evening (2007)
Elokuvanäyttelijänä

Me sotasankarit (Catch-22, 1970)
Miehuusvuodet (Carnal Knowledge, 1971, Golden Globe -ehdokkuus parhaasta sivuosasta)
Bad Timing (1980)
Suurkaupungin sykkeessä (Good To Go, 1986)
Boxing Helena – häkkilintu (Boxing Helena, 1993)
54 (1998)
Longshot (2000)
The Rebound (2010)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Art Garfunkel Wikimedia Commonsissa
The Life and Music, Thus Far, Of Art Garfunkel – haastattelu (englanniksi)
Simon & Garfunkel
| --- | --- |
Studioalbumit:   Wednesday Morning, 3 A.M. (1964)  Sounds of Silence (1966)  Parsley, Sage, Rosemary and Thyme (1966)  The Graduate (1967)  Bookends (1968)  Bridge over Troubled Water (1970) 
Konserttitallenteet:   Live from New York City, 1967 (1967)  Live 1969 (1969)  The Concert in Central Park (1981)  Old Friends: Live on Stage (2004) 
Kokoelmat:   Simon and Garfunkel’s Greatest Hits (1972)  The Definitive Simon & Garfunkel (1991)  Old Friends (1997)  The Best of Simon & Garfunkel (1999)  The Columbia Studio Recordings (1964–1970) (2001)  The Essential Simon & Garfunkel (2003) 
Kappaleita:   Simon & Garfunkelin kappaleet 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Trove  Elonet 
Muut:  Europeana  IdRef
Gardner Dozois

Gardner Dozois vuonna 1998.
Gardner Dozois (23. heinäkuuta 1947 – 27. toukokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija ja tieteiskirjallisuustoimittaja. Hän oli Asimov's Science Fiction -lehden päätoimittaja 1980-luvulta aina vuoteen 2004.
Dozoisin oma tuotanto koostuu suurimmilta osin novelleista. Hän on voittanut useita Hugo- ja Nebula-palkintoja. Hän loukkaantui vuonna 2004 pahoin liikenneonnettomuudessa ollessaan palaamassa taksilla Philadelphia Philliesin ottelusta.
Dozois kasvoi Salemissa, Massachusettsissa, ja asui Philadelphiassa, Pennsylvaniassa. Dozoisin vanha yhteistyökumppani Michael Swanwick julkaisi vuonna 2001 hänen uraansa käsittelevän teoksen Being Gardner Dozois.
Toimituksia

Martin, George R. R. & Dozois, Gardner (toim.): Songs of the Dying Earth.  (Illustrated by Tom Kidd)  Burton, Michigan:  Subterranean Press, 2008.  ISBN 978-1-59606-213-9  (englanniksi)
Punainen pyramidi (kirja)

| Punainen pyramidi> The Red Pyramid |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Rick Riordan
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia, nuortenkirjallisuus
Kustantaja:  Hyperion Books
Julkaistu:  2010
Sivumäärä:  516
ISBN:  9781423113386
Suomennos
Suomentaja:  Ilkka Rekiaro
Kuvittaja:  Michelle Gengaro-Kokmen
Kansitaiteilija:  John Rocco
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2011
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  508
ISBN:  978-951-1-24984-9
Sarja: Kanen aikakirjat
Seuraava:  Liekehtivä valtaistuin
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Punainen pyramidi (engl. The Red Pyramid) on Rick Riordanin vuonna 2010 julkaistu nuorten fantasiaromaani, joka aloittaa Kanen aikakirjat -sarjan. Kirja on kahden eri henkilön – Carterin ja Sadien – vuoroin kertoma. Kirja on ilmestynyt suomeksi Otavan kustantamana ja Ilkka Rekiaron kääntämänä vuonna 2011.
Vastaanotto

Teos sai ilmestyessään pääasiallisesti hyvän vastaanoton.
Yhdysvalloissa Washington Postin arvostelija totesi Riordanin tietävän, mistä lapset pitävät, ja esittävän sen hyvin. The New York Timesin Bruce Handy uskoo, että niin nuoret kuin vanhatkin lukijat ahmivat kirjan, jossa on niin rakkautta kuin roistojakin. Kirkus Reviewsin kirjoittajan mielestä tarina muistuttaa Riordanin muita kirjoja, esimerkiksi Salamavarasta lukujen, henkilöhahmojen ja juonen suhteen, mutta toteaa silti, että ”aika hyvä se on kuitenkin”.
School Library Journal valitsi kirjan vuoden 2010 parhaaksi. Se on ollut  myös  Red House Children’s Book -palkinnon ehdokkaana vuonna 2011.
Aiheesta muualla

Risingshadow.fi
Tad Williams

Tad Williams Kölnissä 2004
Robert Paul ”Tad” Williams (s. 14. maaliskuuta 1957 Kalifornia) on yhdysvaltalainen tieteis- ja fantasiakirjailija.
Tad Williams ehti toimia useassa ammatissa ennen kuin päätyi kirjailijaksi. Shadowmarch on hänen viimeisin kirjasarjansa. Sarjan ensimmäinen osa Shadowmarch julkaistiin marraskuussa 2004 ja toinen osa Shadowplay maaliskuussa 2007. Williams aikoo myös jatkaa Taru kolmesta miekasta -kirjasarjaa. Nykyään hän asuu vaimonsa kanssa San Franciscossa.
Taru kolmesta miekasta (1988–1993) on alun perin trilogia. Suomalainen kustantaja kuitenkin jakoi aina yhden kirjan kolmeksi suomenkieliseksi. Laaja viimeinen kirja suomennettiin kuusiosaisena. Täten koko suomennetun kirjasarjan koko on 12 nidettä.
Varjojen marssi (2004, suomeksi kahdessa osassa) avaa Williamsin uusimman trilogian.
Teoksia > Suomennetut teokset

Taru kolmesta miekasta. (Memory, Sorrow and Thorn -trilogia; 3 osaa englanniksi) Suomennettu 12-osaisena, alkuperäisen kirjan luvut suomenkielisessä versiossa suluissa.
The Dragonbone Chair (1988), suomennettu kolmessa osassa:
1. Velhon oppipoika (luvut 1–14). Suom. Leena Peltonen & Auli Hurme-Keränen, 1996, Karisto.
2. Kruununperillinen (luvut 15–29). Suom. Auli Hurme-Keränen, 1997, Karisto.
3. Miekan mahti (luvut 30–44). Suom. Auli Hurme-Keränen, 1997, Karisto.
The Stone of Farewell (1991), suomennettu kolmessa osassa:
4. Myrskyn silmä (luvut 1–10). Suom. Auli Hurme-Keränen, 1998, Karisto.
5. Pimeyden käsi (luvut 11–17). Suom. Auli Hurme-Keränen, 1998, Karisto.
6. Jäähyväisten kivi (18–28). Suom. Auli Hurme-Keränen, 1998, Karisto.
To Green Angel Tower (1993) (taskukirjana 2 osassa: Siege ja Storm ), suomennettu kuudessa osassa:
7. Piiritetty kivi (1. osan luvut 1–8). Suom. Auli Hurme-Keränen, 1999, Karisto.
8. Korppien tanssi (1. osan luvut 9–16). Suom. Auli Hurme-Keränen, 1999, Karisto.
9. Torven taika (1. osan luvut 17–26). Suom. Auli Hurme-Keränen, 1999, Karisto.
10. Liekkien loimu (2. osan luvut 1–10). Suom. Auli Hurme-Keränen, 2000, Karisto.
11. Varjojen vanki (2. osan luvut 11–20). Suom. Auli Hurme-Keränen, 2000, Karisto.
12. Vihreän enkelin torni (2. osan luvut 21–34). Suom. Auli Hurme-Keränen, 2000, Karisto.
Varjojen marssi-trilogian kaksi ensimmäistä osaa (Shadowmarch-trilogy, Shadowmarch 2004, Shadowplay 2007), jaettu kahteen osaan suomennettaessa:
Varjojen marssi. 1, Lauluja kuusta ja tähdistä.  ((Shadowmarch, volume one, 2004.) Suomentanut Auli Hurme-Keränen. Suomennos sisältää alkuteoksen luvut 1–20)  Karisto, 2006.  ISBN 951-23-4782-2
Varjojen marssi. 2, Pimeä kaupunki.  ((Shadowmarch, volume one, 2004.) Suomentanut Auli Hurme-Keränen. Suomennos sisältää alkuteoksen luvut 21–40)  Karisto, 2006.  ISBN 951-23-4783-0
Varjojen leikki 1: Ääniä metsässä. Suom. Auli Hurme-Keränen, 2008, Karisto.
Varjojen leikki 2: Mustan maan salaisuudet. Suom. Auli Hurme-Keränen, 2008, Karisto.
Teoksia > Suomentamattomat teokset

Otherland-sarja:
City of Golden Shadow (1996)
River of Blue Fire (1998)
Mountain of Black Glass (1999)
Sea of Silver Light (2001)
Shadowmarch-trilogian kolmas osa:
Shadowrise (2011)
Muut teokset:
Tailchaser's Song (1985).
Child of an Ancient City (yhdessä Nina Kiriki Hoffmanin kanssa, 1992).
Caliban's Hour (1994).
The War of the Flowers (2003).
Rite, (novellikokoelma, 2007).
Kirjallisuutta

Sisättö, Vesa (toim.): Ulkomaisia fantasiakirjailijoita.  BTJ Kirjastopalvelu Oy, 2003.  ISBN 951-692-539-1
Aiheesta muualla

Tad Williamsin kotisivu. (englanniksi)
Shadowmarch-sivusto (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Tad Williamsin teoksia. (englanniksi)
Cheryl Morgan: On the Border. Emerald City, marraskuu 2004. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef
Burtzin talo

| Burtzin talo |
| --- | --- |
 Burtzin talo iltavalaistuksessa
Osoite:  Aleksanterinkatu 22, 00100 Helsinki
Sijainti:  Kruununhaka, Helsinki
Koordinaatit:  60°10′8.56″N, 24°57′10.33″E
Valmistumisvuosi:  1775
Omistaja:  Helsingin kaupunki
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oikealla Burtzin talo ja sen vasemmalla puolella Bockin talo joonialaisine pylväineen.
Burtzin talo Helsingin Senaatintorin etelälaidalla sijaitseva historiallinen rakennus, joka valmistui vuonna 1775. Osoitteessa Aleksanterinkatu 22 sijaitseva rakennus kuuluu Torikortteleiden alueeseen, tarkemmin Leijonan kortteliin ja on yksi kaupungin vanhimmista taloista. Bockin talo eli Vanha raatihuone on Burtzin talon itäpuolella ja Helleniuksen talo länsipuolella. Talo on kolmikerroksinen ja vaaleankeltainen.
Taloa alkoi rakennuttaa Helsingin pormestari ja kauppias Nils Burtz vuonna 1762 silloiselle Isokadulle. Se lienee ollut kaupungin ensimmäinen kolmikerroksinen rakennus. Burtz kuoli ennen talon valmistumista ja hänen leskensä Elisabet saatti rakennustyöt loppuun. Talo valmistui lopulta vuonna 1775. Se oli alun perin satulakattoinen ja edusti kustavilaista klassismia, mutta muutettiin empiretyyliseksi Jean Wikin suunnitelmien mukaan vuonna 1836. Talo siirtyi poliisilaitoksen haltuun vuonna 1892, mutta talossa oli kauppa- ja asuinhuoneistoja vielä 1900-luvun alkuun saakka. Rakennus peruskorjattiin vuosina 1985–1987 ja sen pohjakerroksessa on nykyään liikehuoneistoja ja ylemmissä kerroksissa kaupunginkanslian tiloja. Viimeisin remontti katutason liiketilassa valmistui vuonna 2016, jolloin tila remontoitiin ravintolakäyttöön.
Brändi

Brändi on tuote tai tuotemerkki, yritys, henkilö tai muu vastaava, jolle on syntynyt tai esimerkiksi markkinoinnin avulla luotu laaja, yleensä myönteinen, tunnettuus. Brändin arvo muodostuu nimen tai logon tunnettuudesta, asiakkaiden merkkiuskollisuudesta, brändin mukanaan tuomasta laadun tunteesta ja brändiin liitetyistä mielikuvista. Brändi on tuotteen tai palvelun sisällön tai identiteetin eräänlainen yhteenveto, joka voi luoda tuotteelle lisäarvoa ja vahvistaa käyttäjänsä identiteettiä.
Brändin identiteetti ovat ne mielleyhtymät, joita brändin luoja pyrkii vahvistamaan brändinhallinnan avulla. Nämä mielleyhtymät ovat lupaus yritykseltä asiakkaalle, ja niiden tulisi auttaa asiakkaan ja brändin suhteen vahvistamisessa. Yleensä brändin identiteetti koostuu kuudesta kahteentoista mielleyhtymästä, jotka on jaoteltu ydinidentiteettiin ja laajennettuun identiteettiin. Mielleyhtymiä voivat olla esimerkiksi innovatiivisuus, korkea palvelutaso tai hyvä hinta-laatusuhde.
Brändin on sanottu voivan liittyä myös yritykseen, julkiseen laitokseen, yhtyeeseen tai henkilöön, kuten vaikka poliitikkoon. Brändin luomista ja tarkoituksellista ylläpitoa kutsutaan brändinhallinnaksi. Brändi voi vahingoittua, kun tehdään brändimoka.
Brändi, imago ja maine

Brändi, imago ja maine ovat kaikki kohderyhmän mielikuvia tai mielipiteitä yrityksestä. Usein imago määritellään visuaalisemmaksi mielikuvaksi, kun taas esimerkiksi maine käsitetään kokemukseen perustuvammaksi. Imagon on myös sanottu olevan aina ihmisten mielissä oleva käsitys, johon yritys pystyy vain rajallisesti vaikuttamaan. Esimerkiksi arvot, asenteet, ennakkoluulot ja uskomukset ovat asioita, joihin yrityksen tiedottamisella ja toiminnalla ei välttämättä pystytä vaikuttamaan. Brändin ja imagon eron on sanottu näkyvän ainakin niiden käyttöyhteyksien perusteella kohderyhmissä: brändistä puhutaan usein asiakkaille suuntautuvien toimenpiteiden yhteydessä, ja imagosta taas muille sidosryhmille, kuten sijoittajille.
Historiaa

Brändien historian markkinoinnin saralla on väitetty alkavan 1800-luvulta, jolloin ensimmäisiä massavalmistettuja tuotteita alkoi saapua kauppoihin. Teollistuminen mahdollisti tuotannon siirtämisen suuriin tehtaisiin, ja tällöin vakiintui tapa polttomerkitä tuotantoyhtiöiden logot valmistettuihin tuotteisiin. Termin synty liittyykin englannin kielen verbiin 'brand', joka tarkoittaa polttomerkitsemistä. Massatuotannon alkuaikoina suuret tehtaat olivat kuitenkin vaikeuksissa, koska kuluttajat eivät luottaneet teollisesti valmistettuihin tuotteisiin vaan suosivat paikallisia ja tutumpia valmisteita. Brändejä lähdettiin kehittämään, koska tuotteista haluttiin tehdä tutumpia ja luotettavampia kuluttajien silmissä. Myöhemmin brändien rakentamisessa on siirrytty yhä enemmän positiointiin, jonka tavoitteena ei ole enää pelkästään luotettavuuden ja tuttuuden lisääminen vaan oman brändin tavoitteellinen erottelu kilpailijoista.
Pohjola (2003) on myös esittänyt, että Suomessa brändit alkoivat korostua erityisesti 1980-luvulla, jolloin tuotteita tuli kauppojen hyllyille yhä enemmän.
Brändipääoma

Brändipääoma mittaa brändin kokonaisarvoa omistajalleen. Se vastaa sitä osaa yrityksen tuotoista, joka johtuu brändistä. Yleensä se voidaan arvioida vain epätarkasti esimerkiksi 30 prosentin virhemarginaalilla. Tämän takia brändipääomaa ei voida käyttää markkinointikampanjoiden onnistumisen mittarina, mutta niitä voidaan käyttää apuna, kun päätetään brändinhallinnan budjetista.
Brändipääoma voidaan jaotella kuluttajan kokemaan brändin arvoon tai yrityksen omistamaan taloudellisesti mitattavassa olevaan brändipääomaan.
Brändipääoma koostuu kuluttajan näkökulmasta neljästä eri osa-alueesta:
Brändin tunnettuus eli se, miten hyvin ihmiset tunnistavat brändin, autettuna tai ilman.
Tuotteen laatu verrattuna muihin tuotteisiin. Brändipääoman tapauksessa kyseessä on se, miten laadukkaaksi asiakkaat kokevat tuotteen.
Brändin mielleyhtymät eli ne asiat, mitkä asiakas yhdistää brändiin ja tuotteeseen.
Brändiuskollisuus on brändipääoman keskeisin osa-alue, ja yleensä brändinhallinta pyrkii lisäämään brändille uskollisten asiakkaiden määrää.
Kritiikkiä brändejä kohtaan

Brändien kriitikot yleensä esittävät useiden brändien olevan valheellisia, irrottavan yhtiön tuotteesta ja lisäävään turhaa kulutusta. Vasta-argumenttina on esitetty, että markkinoinnin teoriassa brändien pitää pohjautua todellisiin tuotteen ja yhtiön ominaisuuksiin. Tunnettu brändien vastustaja on esimerkiksi kirjailija Naomi Klein.
Brändin arvo

Jokaiselle brändille on laskettavissa brändin rahallinen arvo. Brändiarvon laskenta perustuu kansainvälisiin standardeihin ISO 10668 ja ISO 20671-1. Laskennassa otetaan huomioon standardin mukaiset elementit ja indikaattorit, joiden pohjalta brändin arvo pystytään arvioimaan. Elementit ja indikaattorit vaihtelevat toimialoittain ja esimerkiksi maille ja alueille käytetään eri indikaattoreita kuin yrityksille. Brändiarvoa voidaan hyödyntää yrityskaupassa, lisensointimaksuissa, omistetun mediatilan hinnoittelussa sekä toiminnan mittarina.
Arvokkaimmat brändit

Ohessa maailman kymmenen arvokkainta brändiä 2016 Forbes-lehden julkaiseman listan mukaan.
Apple
Google
Microsoft
Coca-Cola
Facebook
Toyota
IBM
Disney
McDonald's
General Electric
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Don't Shout, Listen (FastCompany.com artikkeli P&G:n brändien rakentamisesta verkossa)
Corporate Identity Portal
Maailmankaikkeuden muoto

Yleistä
Maailmankaikkeus
Kaikkeuden ikä
Kaikkeuden muoto
Kosmologian aikajana
Varhainen kaikkeus
Alkuräjähdys
Alkuräjähdyksen aikajana
Inflaatio
Ydinsynteesi
GWB
Neutriinotausta
Kosminen mikroaaltotausta
Laajeneva kaikkeus
Punasiirtymä
Hubblen laki
Kaikkeuden metrinen laajeneminen
Kaikkeuden kiihtyvä laajeneminen
Fridmanin yhtälöt
FLRW-metriikka
Rakenteen muodostuminen
Kaikkeuden muoto
Rakenteen muodostuminen
Galaksien muodostuminen
Galaksimuuri
Suuren mittakaavan rakenne
Kaikkeuden tulevaisuus
Lämpökuolema
Kaikkeuden lopullinen kohtalo
Osatekijät
Lambda-CDM-malli
Pimeä aine
Pimeä energia
Pimeä virtaus
Kosmologian kokeita
Havaitseva kosmologia
CoBE
BOOMERanG
Planck
WMAP
n
k
Kaikkeuden yleinen muoto riippuu kosmologisen omegaparametrin arvosta. Mikäli se on enemmän kuin yksi kaikkeus on pallon muotoinen, mikäli vähemmän kuin 1 kaikkeus on hyperbolinen ja mikäli se on tasan 1 kaikkeus on laakea
Maailmankaikkeuden muoto on epämuodollinen nimitys kosmologian osa-alueelle, joka tutkii kaikkeuden geometriaa. Osa-alue voidaan jakaa paikalliseen ja globaaliin tasoon. Paikallinen geometria liittyy havaittavan kaikkeuden kaarevuuteen ja globaali geometria liittyy koko kaikkeuden topologiaan, jota saattaa olla mahdotonta mitata.
Robert Jordan

| Robert Jordan |
| --- | --- |
 Robert Jordan vuonna 2005.
Henkilötiedot
Koko nimi:  James Oliver Rigney, Jr.
Syntynyt: 17. lokakuuta 1948 Charleston, Etelä-Carolina, Yhdysvallat
Kuollut: 16. syyskuuta 2007 (58 vuotta)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Kirjailija
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Robert Jordan (oikealta nimeltään James Oliver Rigney, Jr., 17. lokakuuta 1948 Charleston, Etelä-Carolina – 16. syyskuuta 2007) oli yhdysvaltalainen fantasiakirjailija. Muita hänen käyttämiään salanimiä olivat Reagan O’Neal (Fallon-sarja, historiallisia romaaneja) Jackson O’Reilly (Cheyenne Raiders, western) ja Chang Lung.
Fantasiakirjallisuuden lisäksi Jordan kirjoitti tanssi- ja teatteriarvioita.
Elämäkerta

Jordan palveli Yhdysvaltain armeijassa Vietnamin sodassa vuosina 1968–1970, ja hänet palkittiin kahdesti urhoollisuusristillä. Palvelusaikansa jälkeen Jordan luki collegessa fysiikkaa ja valmistuttuaan värväytyi Yhdysvaltain laivastoon ydinteknikoksi.
Loukkaannuttuaan palveluksessa Jordanilla oli aikaa lukea runsaasti, mikä oli alkusysäyksenä hänen kirjailijan uralleen. Jordan alkoi kirjoittaa vuonna 1977.
Jordan sairastui vuonna 2006 harvinaiseen amyloidoosisairauteen ja kuoli syyskuussa 2007.
Tuotanto

Robert Jordanin tunnetuimpia teoksia ovat Ajan pyörä -sarjan (Wheel of Time) kirjat, joita on toistaiseksi julkaistu suomeksi kaksikymmentäviisi kappaletta, sekä yksi kirja ajalta ennen varsinaisia Ajan pyörän tapahtumia. Suomennokset on tehty siten, että yksi englanninkielinen kirja on jaettu kahdeksi tai kolmeksi suomenkieliseksi kirjaksi, joten suomenkielisiä on enemmän.
Yhdessä Teresa Pattersonin kanssa Jordan on kirjoittanut Ajan pyörä -sarjaa käsittelevän hakuteoksen The World of Robert Jordan's The Wheel of Time (1997). Kirjassa esitellään Ajan pyörän keskeisimmät paikat, henkilöt, rodut ja tapahtumat sekä jonkin verran kirjasarjassa sivuosaan jääviä asioita. Kirjan kuvitus sisältää karttoja, henkilö- ja esinekuvia sekä kohtauksia sarjan tapahtumista.
Jordan suunnitteli kirjoittavansa Ajan Pyörän maailmasta myös kaksi esijaksoa lisää, tietosanakirjan sekä mahdollisesti kaksi tai kolme sarjan sivujuonia valottavaa romaania.
Jordanin kuoltua vuonna 2007 julkaisija Tor and Forge books ilmoitti, että Ajan pyörä -sarjan kirjoittaa loppuun Usvasyntyinen-sarjan kirjoittanut Brandon Sanderson Jordanin muistiinpanojen pohjalta. Kirjailijan valitsi Jordanin leski. Karisto päätti lopettaa Ajan pyörän suomentamisen Jordanin itsensä kirjoittamiin teoksiin, joten kolmea viimeistä osaa ei suomenneta.
Jordan kirjoitti lisäksi muun muassa seitsemän kirjaa Conan-sarjaan.
Teokset > Suomentamattomia teoksia

Ajan Pyörä -aiheiset kirjat:
The World of Robert Jordan's The Wheel of Time (yhdessä Teresa Pattersonin kanssa), 1997.
The Gathering Storm (Ajan pyörä, osa 12, kirjoittanut Brandon Sanderson Jordanin muistiinpanojen pohjalta), 2009.
Towers of Midnight (Ajan pyörä, osa 13, kirjoittanut Brandon Sanderson Jordanin muistiinpanojen pohjalta), 2010.
A Memory of Light (Ajan Pyörä -sarjan päätösosa).
Conan-sarja:
Conan the Triumphant, 1983.
Conan the Destroyer, 1984.
Conan the Magnificent, 1984.
Conan the Victorious, 1984.
King of Thieves, 1984.
Fallon sarja (nimellä Reagan O'Neal):
The Fallon Pride, 1981.
The Fallon Legacy, 1982.
The Fallon Blood, 1995.
Muut romaanit:
Cheyenne Raiders (nimellä Jackson O’Reilly), 1982.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ajan pyörästä kertova Wikia-sivusto (englanniksi)
Suurin Ajan pyörän faniyhteisöistä (englanniksi)
Kustantajan sivusto Jordanista (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki 2  3  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB  Trove 2 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Dean Koontz

Dean Ray Koontz (s. 1945 Pennsylvania,  Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kauhukirjailija. Dean Koontzin kirjoja on julkaistu 38 eri kielellä ja myyty yli 200 miljoonaa kappaletta.
Koontz on käyttänyt useita salanimiä, muun muassa David Axton, Brian Coffey, Deanne Dwyer, K. R. Dwyer, John Hill, Leigh Nichols, Anthony North, Richard Paige, Owen West ja Aaron Wolfe. Osa nimellä Brian Coffey julkaistuista kirjoista on suomennettu myös Koontzin omalla nimellä. Koontzin kirjoja on julkaissut Suomessa Book Studio ja yhtiön sulautumisen jälkeen Gummerus.
Suomennetut teokset

| --- | --- |
 Varjostaja (1973)  Kiveen hakattu kuolema (1975) nimellä Brian Coffey  Pelon kasvot (1977)  Näkijä (1977)  Ääni pimeydestä (1980)  Kuiskauksia (1980)  Naamio.  (The Mask, 1981 salanimellä Owen West)  Suomentanut Heikki Sarkkila. Book Studio, 1992.  ISBN 951-611-539-X   Pimeyden silmät.  (The Eyes of Darkness, 1981, nimellä Leigh Nichols)  Suomentanut Heikki Ruster. Viihdeviikarit, 1988.  ISBN 951-611-156-4   Pelko tulee hiipimällä.  (The House of Thunder, 1982, nimellä Leigh Nichols)  Suomentanut Reijo Kalvas. Book Studio, 1991.  ISBN 951-611-273-0   Aaveet (1983)  Pelon kasvot (The face of fear) tekijänimellä: Brian Coffey, suom. M. Nopanen, Hki: Winther, 1984  Pimeän pelko (1984)  Pimeyden palvelijat.  (Servants of twilight, 1984)  Suomentanut Kari Salminen. Book Studio, 1993.  ISBN 951-611-621-3   Salama (1988)  Vieraat (1986)  Ääniä yössä (1987)  Kuulustelu (1987)  Ääni pimeydestä (The voice of the night) tekijänimellä Brian Coffey, suom. Heikki Sarkkila. Hyvinkää: Viihdeviikarit, 1988 (Book Studio -sarja)  Keskiyö.  (Midnight, 1989)  Suomentanut Kari Salminen. Viihdeviikarit, 1989.  ISBN 951-611-288-9   Painajainen (1990)  Kylmä tuli (1991)  Pakopaikka (1992) :  Pedon merkki.  (Dragon tears, 1993)  Suomentanut Heikki Sarkkila. Book Studio, 1993.  ISBN 951-611-579-9   Mr. Murha (1993)  Kylmä kuu (1994)  Sydämen tummat virrat (1994)  Kaiken keskellä yksin (1996)  Tiktak (1996)  Jään kahleissa (1995)  Pelastus (1997)  Ilman pelkoa (1998)  Pimeyden vanki (1998)  Salainen muisti (1999)  Pimeyden enkeli (2000)  Taivaan porteilla (2002)  Kuun valo (2002)  Odd Thomas – Hiljaisten kaupunki (2003, Odd Thomas)  Odd Thomas: Kuolleiden kasino.  (Forever Odd, 2005)  Suomentanut Kari Salminen. Gummerus, 2007.  ISBN 978-951-20-7404-4   Odd Thomas – Luostarin kirous (2006, Brother Odd)  60 tuntia (2009, The Husband)  Pako (2010, The Good Guy)  Pienempi paha (2011, Velocity)
Kirjallisuutta

Ulkomaisia kauhukirjailijoita. Toimittaneet Jukka Halme ja Juri Nummelin. BTJ Kirjastopalvelu, 2005.
Aiheesta muualla

Sami Myllymäki: Painajainen. Aikakone 1/1991.
Leena Peltonen: Näkijä. Aikakone 3/1995.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF 2  3  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka 2  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Venäjä 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef