stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dukezong
Historia

Kaupunki on yli 1300 vuotta vanha. Siellä syttyi tammikuussa 2014 kymmenen tuntia kestänyt tulipalo, joka tuhosi lähes koko kaupungin. Tiedossa ei ole loukkaantumisia eikä kuolemantapauksia, mutta kaupungista jouduttiin evakuoimaan yli 2 600 asukasta. Rakennuksia tuhoutui runsaasti ja myös 1600-luvulta peräisin oleva patsas.
Silkkitien varrelle rakennetusta suositusta matkailukohteesta tuhoutui tammikuussa 2014 lähes 300 arvokasta puurakennusta, noin viidennes Dukezongin suojellusta rakennuskannasta, toisen lähteen mukaan kaksi kolmasosaa kaupungin rakennuksista vaurioitui. Rakennuksia ryhdyttiin korjaamaan keväällä 2014. Uudelleenrakentamisen ja restaurointityön on suunniteltu valmistuvan vuonna 2016. Korjaushankkeen on arvioitu maksavan lähes 200 miljoonaa dollaria.
Suosittu matkailukohde kylästä tuli, kun James Hilton kirjoitti vuonna 1933 romaanin Sininen kuu tarunhohteisesta Shangri-lasta. Lähinnä tiibetiläisten asuttama Zhongdianin piirikunta uudelleennimettiin vuonna 2001 Shangri-La matkailijoiden määrän lisäämiseksi. Kirjassa kuvattu Shangri-la on kuitenkin mielikuvituskaupunki.
Aiheesta muualla

Turistien suosima ikivanha tiibetiläskylä tuhoutui pahoin tulipalossa, Yle.fi (Arkistoitu – Internet Archive), video
Kuva ennen tulipaloa.
Erik Koskenmaa

Erik Johan Koskenmaa (1. lokakuuta 1878 Hausjärvi – 8. maaliskuuta 1957) oli suomalainen diplomi-insinööri, metsäneuvos ja ministeri. Hän oli Kivimäen hallituksessa kulkulaitosten ja yleisten töiden apulaisministerinä 1932–1936 ja kahden viikon ajan kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä syksyllä 1936. Hän oli hallituksessa ammattiministerinä.
Koskenmaa pääsi ylioppilaaksi vuonna 1900 ja hän suoritti diplomi-insinööritutkinnon Polyteknillisen opiston tie- ja vesirakennusosastolla 1904. Hän teki myöhemmin opintomatkoja useisiin Euroopan maihin.
Koskenmaa oli 1905–1921 tie- ja vesirakennushallituksen palveluksessa aluksi ylimääräisenä insinöörinä ja sittemmin nuorempana ja vanhempana insinöörinä. Vuosina 1917–1921 Koskenmaa toimi lisäksi metsähallituksen tie- ja vesirakennusinsinöörinä. Hänet nimitettiin 1921 metsäneuvokseksi ja metsähallituksen insinööriosaston päälliköksi. Koskenmaa oli Teknillisessä korkeakoulussa uittotekniikan ylimääräisenä opettajana vuodesta 1934 alkaen.
Koskenmaa toimi asiantuntijana useissa valtion komiteoissa, muiden muassa eräissä kalastuskomiteoissa sekä neuvoteltaessa Venäjän ja Norjan kanssa puutavaran kuljetuksesta rajavesistöissä. Hän osallistui myös oman alansa yhdistystoimintaan ja oli muun muassa Suomen Uittajain Yhdistyksen ja Suomalaisten Tekniikkojen Seuran sihteerinä.
Eläköön nuoruus!

| Eläköön nuoruus! |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Jaakko Pakkasvirta
Käsikirjoittaja:  Jaakko Pakkasvirta
Kuvaaja:  Lasse Naukkarinen
Leikkaaja:  Lasse Naukkarinen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Filminor Oy
Kesto:  17
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eläköön nuoruus! on Jaakko Pakkasvirran Postisäästöpankille tekemä värillinen lyhytdokumentti vuodelta 1968. Dokumentissa esiintyy rockyhtye Blues Section.
Helsingin Sanomien Paula Talaskivi katsoi elokuvaa kiinnostuneena, mutta sanoi sen antavan varsin kapean ja keinotekoisen kuvan nuorisosta. Hän kirjoitti dokumentin tarpeellisuudesta: ”– – elokuva varmasti irroittaa kielenkannat, etenkin jos se esitetään alustuksena jossakin kerho- tai kokoustilaisuudessa, missä on läsnä myös sellaista kypsän iän väkeä, joka vielä uskaltaa sanoa joissakin asioissa nuorisoa vastaankin, olla säälittelemättä tai pitämättä heitä maailmanhistorian ainoana nuorisona, – –”.
Näyttelijät

Hannu Oravisto
Esiintyjät

Jim Pembroke
Hasse Walli
Eero Koivistoinen
Pekka Sarmanto
Ronnie Österberg
Blues Section
Epke Zonderland

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Zonderland vuonna 2008. |  Zonderland vuonna 2008. |  Zonderland vuonna 2008. |  |
Maa:   Alankomaat
Miesten telinevoimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | rekki |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Antwerpen 2013 | rekki |  |
|  Kultaa | Nanning 2014 | rekki |  |
|  Kultaa | Doha 2018 | rekki |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2009 | rekki |  |
|  Hopeaa | Rotterdam 2010 | rekki |  |
|  Hopeaa | Montreal 2017 | rekki |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Berliini 2011 | rekki |  |
|  Kultaa | Sofia 2014 | rekki |  |
|  Kultaa | Szczecin 2019 | rekki |  |
|  Hopeaa | Birmingham 2010 | rekki |  |
|  Hopeaa | Berliini 2011 | nojapuut |  |
|  Hopeaa | Glasgow 2018 | rekki |  |
|  Pronssia | Amsterdam 2007 | nojapuut |  |
|  Pronssia | Sofia 2014 | nojapuut |  |
Epke Jan Zonderland (s. 16. huhtikuuta 1986 Lemmer) on alankomaalainen telinevoimistelija. Hän on olympiavoittaja, kolminkertainen maailmanmestari ja kaksinkertainen Euroopan mestari.
Zonderland voitti rekin olympiakultaa Lontoossa 2012 saatuaan loppukilpailussa 16,533 pistettä, 0,133 enemmän kuin toiseksi sijoittunut Fabian Hambüchen ja 0,167 enemmän kuin kolmanneksi sijoittunut puolustava mestari Zou Kai. Kyseessä oli Alankomaiden ensimmäinen telinevoimistelun olympiakulta 84:ään vuoteen. Pekingin 2008 ja Rio de Janeiron  2016 olympialaisissa hän oli rekillä seitsemäs.
Zonderland voitti rekin maailmanmestaruuden Antwerpenissa 2013, Nanningissa 2014 ja Dohassa 2018. Hän on saavuttanut rekillä myös kolme MM-hopeaa, Euroopan mestaruuden Berliinissä 2011, Sofiassa 2014 ja Szczecinissä 2019 sekä kaksi EM-hopeaa. Nojapuilla hän on voittanut EM-tasolla yhden hopean ja kaksi pronssia.
Zonderland valittiin vuonna 2009 Alankomaiden Vuoden miesurheilijaksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut (hollanniksi)
Zonderland(Nojapuut) (englanniksi)
Miesten rekin olympiavoittajat
Duke Thomas

Duke Thomas on kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa sarjakuvissa. Hänet loivat Scott Snyder ja Greg Capullo ja hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2013 tarinassa Batman (vol. 2) #21 nimettömänä poikana, kunnes hänen nimensä paljastettin tarinassa Batman (vol. 2) #30 lokakuussa 2014. Hänestä tuli myöhemmin Batmanin apulainen ja BatFamilyn jäsen The Signal, joka toimii nykyisissä sarjakuvatarinoissa Gotham Cityn päiväaikaisena suojelijana.
Taustaa

Duke Thomas on teini-ikäinen metaihminen, jonka vanhemmat Elaine Thomas ja Doug Thomas menettivät järkensä Jokerin toimesta heidän jouduttua Jokerin vangeiksi ja altistuttua jokerimyrkylle. Batman onnistui pelastamaan Duken ja jätti hänet Julia Pennyworthin huomaan. Myöhemmin paljastui, että Duken oikea isä oli Gnomon niminen pahis ja Duke oli perinyt metageeninsä äidiltään. Tarinassa Batman: Zero Year takauma paljastaa, että Duken vanhemmat olivat pelastaneet Bruce Waynen Arvuuttajan aiheuttamalta hurrikaanilta. Varttuessaan Duke joutui usein tappeluihin viranomaisten kanssa ja kiersi sijaisperheestä toiseen yrittäen löytää oikeat vanhempansa. Duke onnistui myöhemmin löytämään heidät mielisairaalasta, mutta sai tietää heidän jääneen pysyvästi hulluiksi jokerimyrkyn aiheuttamien komplikaatioiden takia. Myöhemmin Duke liittyi väliaikaisesti We Are Robins ryhmään ja kohdattuaan Batmanin uudelleen hän sai tietää tämän salaisesta henkilöllisyydestään. Batman myöhemmin pelastettua Duken uudelleen alkoi kouluttaa tätä suojatikseen ja Duke otti itselleen nimen The Signal ja avusti Batmania useissa tilanteissa. Duke sai myöhemmin tietää voimistaan ja että hänen metageeninsä antoi hänelle kyvyn manipuloida valoja ja varjoja. Myöhemmin Duke liittyi Black Lightningin johtamaan Outsiders-ryhmään.
Dukella on kyky manipuloida, absorboida ja jakaa uudelleen sekä valoa että varjoa. Duken voimat ovat luonteeltaan pohjimmiltaan fotokineettisiä ja alun perin antoivat hänelle vain manipuloida tapaa, jolla hän käsittelee valoa. Ismaelin kosketuksen kokemisen jälkeen hänen voimansa ovat kuitenkin "kehittyneet" manipuloimaan valoa ja pimeyttä abstraktimmin. Duken metainhimilliset kyvyt tulevat metageenista, geneettisestä vaihtelusta, jonka aiheuttavat luonnossa esiintyvät yhdeksännen metallin jäämät verenkierrossa. Duke peri tämän geneettisen piirteen molemmilta biologisilta vanhemmiltaan: Elaine Thomasilta ja Gnomonilta. Duken fysiologia näyttää olevan ainutlaatuinen verrattuna muihin metaihmiin. Metaihmisten solut reagoivat hänen läsnäoloonsa ja niiden kyvyt voivat vahvistua. Gnomon väitti myös, että Duke hallitsee "äärettömän verensä", mikä viittaa siihen, että Duke saattaa olla kuolematon.
Batmanin kanssa harjoittelun jälkeen Duke sai päivitetyn version asustaan. Uusi puku on hieman raskaampi pinnoitettu versio hänen edellisestä puvusta, jossa on joitain uusia teknologiapäivityksiä. Puvussa on heijastava lepakkomerkki, joka voi sokeuttaa tai hämmentää vihollisen sekä muuttaa väriä valaistuksesta riippuen. Hänen puvussaan on myös sisäänrakennettu puolustava sähköverkko ja stealth-tila, joka tekee hänestä näkymättömän. Duke käyttää aseinaan muunneltuja Eskrima-keppejä, jotka yhdistyvät toimimaan myös nunchakuna. Niissä on myös jousikuormitetut kirvesterät, joiden avulla niitä voidaan käyttää koukkuna. Duke käyttää myös virtaviivaista keltaista moottoripyörää, joka kykenee yhdessä Duken puvun kanssa muuttumaan näkymättömäksi.
Duke Thomasilla oli merkittävä rooli tarinassa Tales from the Dark Multiverse: Dark Nights Metal, jossa hän oli viimeinen jäljellä oleva sankari vastustamaan Barbatosta.
Muussa mediassa

Duke Thomas esiintyi Robinina Batwheels animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäytteli AJ Hudson.
Duke Thomas teki cameo-roolin Titans -televisiosarjassa, jossa hänet nähtiin valokuvassa, jonka Dick Grayson löysi.
Duke Thomas esiintyy Batman: Wayne Family Adventures nettisarjassa.
Diamant

Diamant museossa
Diamant (ranskan timanttia merkitsevä sana) oli Ranskan ensimmäinen kantoraketti. Sen avulla Ranska pystyi kolmantena maana laukaisemaan avaruuteen oman Astérix-satelliitin 26. marraskuuta 1965.
Diamant perustui Pierres précieuses -teknologiaohjelmaan, jossa kehitettiin seuraavat raketit: Agathe, Topaze, Emeraude, Rubis ja Saphir. Diamant oli ohjelman viimeinen kantoraketti. Sen jälkeen CNES pyrki eurooppalaistamaan kantorakettiohjelmansa toteuttamalla sen Euroopan avaruusjärjestön kautta.
Diamantista oli kolme versiota: A, B ja BP4. Ne olivat kolmivaiheisia. Niiden hyötykuorman massa oli noin 150 kg, kun satelliitti laukaistiin 200 km korkealle kiertoradalle.
Diamant A

A-versiolla laukaistiin Astérix ja sen jälkeen kolme muuta piensatelliittia vuosina 1965–67. Laukaisut tehtiin Hammaguirista, Algeriasta. Vain toinen laukaisu oli osin epäonnistunut – siinä satelliitti joutui aiottua alemmalle kiertoradalle.
Diamant B

B-versiossa oli voimakkaampi ensimmäinen rakettivaihe. Viidestä vuosina 1970–73 tehdystä laukaisuyrityksestä kaksi viimeistä epäonnistui. Laukaisut tehtiin Kourousta, Etelä-Amerikasta.
Diamant BP4

BP4-versiossa oli uusi toinen rakettivaihe. Vuonna 1975 raketilla tehtiin kolme laukaisua.
Manifesti

| Päivämäärä | Tyyppi | Laukaisupaikka | Hyötykuorma | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26. marraskuuta, 1965 | Diamant A | Hammaguir | Asterix |  |
| 17. helmikuuta, 1966 | Diamant A | Hammaguir | Diapason |  |
| 8. helmikuuta, 1967 | Diamant A | Hammaguir | Diadème 1 | matala rata |
| 15. helmikuuta, 1967 | Diamant A | Hammaguir | Diadème 2 |  |
| 10. maaliskuuta, 1970 | Diamant B | Kourou | Mika/Wika |  |
| 12. joulukuuta, 1970 | Diamant B | Kourou | Péole |  |
| 15. huhtikuuta, 1971 | Diamant B | Kourou | Tournesol |  |
| 6. joulukuuta, 1971 | Diamant B | Kourou | Polaire | toinen vaihe ei toiminut |
| 21. toukokuuta, 1972 | Diamant B | Kourou | Castor/Pollux | nokkakartio ei irronnut |
| 6. helmikuuta, 1975 | Diamant BP4 | Kourou | Starlette |  |
| 17. toukokuuta, 1975 | Diamant BP4 | Kourou | Castor/Pollux |  |
| 27. syyskuuta, 1975 | Diamant BP4 | Kourou | Aura |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.univ-perp.fr/fuseurop/diaman_e.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.astronautix.com/lvfam/prestone.htm
Kantoraketit
| --- | --- |
Nykyiset::   Ariane 6  Atlas V  Athena  Delta IV  Dnepr  Electron  Falcon 9 9 B4  9 B5  Falcon Heavy  GSLV  H-IIA  Kosmos-3M  Pitkä marssi -rakettiperhe  Minotaur  Pegasus  Proton  PSLV  Rokot  Shavit  Štil  Start-1  UR-100  Space Launch System  Strela  Sojuz U  FG  2  Taurus  Tsyklon 3  Volna  Vega  Zenit 
Suunnitteilla::   Angara  BFR  GSLV III  GX  H-IIB  KSLV  New Glenn  Taurus II  Vulcan 
Entiset::   Ariane 1  2  3  4  5  Atlas SM-65 Atlas  I  II  III  Black Arrow  Delta  II  III  Diamant  Energija  Europa  Falcon 1  Falcon 9 9 v1.0  9 v1.1  9 v1.2  H-II  J-I  Juno I  Lambda  Mu (V)  Molnija M  N1  Poljot  R-7  Saturn I  IB  V  INT-21  Scout  Sparta  Thor  Thor-Agena  Thor-Burner  Thorad-Agena  Titan I  II  III  IIIB  IV  Tsiklon 2  Vanguard  Voshod  Vostok
Erkylän linkkitorni

Erkylän linkkitorni oli teräsbetoninen linkkitorni Hausjärven Erkylässä. 65 metriä korkea torni oli kylän maamerkki ja se oli rakennettu vuonna 1958. Betonitornin päällä oli vielä teräksinen kuusi metriä korkea radiomasto. Linkkitorni oli alun perin tärkeä osa televisiolähetysten ohjelmansiirtoketjua. Viime aikoinaan tornissa oli kuitenkin vain radiolähetyksiä palvelevaa laitteistoa. Teräsbetonitornin kunto heikkeni ja sen korjaamista ei pidetty kannattavana. Radiolähettimet siirrettiin lähistölle rakennettuun uuteen 90-metriseen mastoon.
Erkylän linkkitorni Hausjärvellä. Kuvaaja: Mauno Mannelin 21.6.1961.
Vanha masto purettiin kaatamalla 17. kesäkuuta 2015.
Vastaavanlainen televisiolähetysten alkuaikojen linkkimasto oli muun muassa Tammelan Liesjärven linkkitorni, joka purettiin 2000-luvun alussa. Edelleen on käytössä muun muassa Ylöjärven Soppeenmäen radiomasto, jossa betoniosan korkeus on 67,5 metriä maanpinnasta. Sen päällä oleva teräsmasto oli alun perin 150 metriä korkea. Teiskon maston valmistuttua Soppeenmäen mastoa madallutettiin noin 100 metriä, jolloin rakennelman yhteiskorkeudeksi jäi 124 metriä maanpinnasta ja 288 metriä merenpinnasta.
Aiheesta muualla

Delete Oy:n video vanhan tornin purkamisesta Youtubessa
Filetas Samoslainen

| Filetas Samoslainen> Φιλητᾶς ὁ Σάμιος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: ? Samos
Kuollut: ?
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka
Aikakausi:  antiikki
Kirjallinen suuntaus: epigrammirunous
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Filetas Samoslainen (m.kreik. Φιλητᾶς ὁ Σάμιος, Filētās ho Samios, lat. Philetas Samius) oli antiikin kreikkalainen runoilija, joka oli kotoisin Samoksesta.
Filetaalta tunnetaan kaksi epigrammia, jotka ovat mukana Kreikkalaisessa antologiassa. Vatikaanin käsikirjoituksessa ne ovat otsakkeen Filitā Samiū (Φιλιτᾶ Σαμίου) alla. Filetas Samoslainen on todennäköisesti eri henkilö kuin tunnetumpi runoilija Filetas Koslainen, sillä vaikka hänet mainitaan joskus rhodoslaisena kenties Kosin ja Rhodoksen läheisten yhteyksien vuoksi, häntä ei koskaan mainita samoslaisena.
Filfla

Filfla
Filfla ja Filfoletta
| --- | --- |
Sijainti:  35°47′15″N, 14°24′37″E, Żurrieq Malta
Korkein kohta:  60 m
Pinta-ala:  0,06 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Filfla on Maltalle kuuluva pieni, karu ja asumaton saari Välimeressä viisi kilometriä pääsaaren rannikolta etelään. Se on Maltan saarista eteläisin. Saaren pinta-ala on ainoastaan kuusi hehtaaria. Noin sadan metrin päässä Filflasta lounaaseen on Filfolettana tunnettu luoto, jolla sijaitsee Maltan maa-alueen eteläisin piste.
Filflan ainoa pysyvä rakennus oli vuonna 1343 rakennettu luolakappeli, kunnes sekin tuhoutui maanjäristyksessä vuonna 1856. Vuoteen 1971 asti Ison-Britannian meri- ja ilmavoimat käyttivät saarta ampumaharjoitusten kohteena, minkä seurauksena meripeninkulman levyinen alue saaren ympäriltä on nykyään kalastuskiellossa mahdollisten räjähtämättömien ammusten vuoksi. Vuonna 1980 Filfla julistettiin linnustonsuojelualueeksi, ja 1988 Filfla Natural Reserve Act tiukensi säädöksiä edelleen. Saarelle pääsy on rajoitettu vain tieteellisiin tarkoituksiin.[lähde? ] Saarella pesii merikeijuja, keltanokkaliitäjiä ja aroharmaalokkeja.
Maltan saaret
Malta
Gozo
Comino
Cominotto
Filfla
St. Paul’s Island
Manoel Island
Fungus Rock
Erkylän kartano

Erkylän kartano
Erkylän kartano on Hausjärvellä Erkylänjärven rannalla sijaitseva kartano. Se on puistoineen yksi Suomen merkittävimmistä 1800-luvun puolivälin kartanoarkkitehtuurin edustajista. Kartanon kaksikerroksisen vaaleaksi rapatun päärakennuksen on 1840-luvulla suunnitellut arkkitehti Anders Fredrik Granstedt. Kartanon alueella on myös työväen asuinrakennus ja erilaisia talousrakennuksia samalta ajalta, kuten esimerkiksi Granstedtin suunnitelma goottilaistyylinen tallirakennus. Nykyään Erkylän kartanon omistaa Ilkka Brotherus perheineen, ja siellä sijaitsee myös heidän perheyrityksensä Sinituote Oy:n pääkonttori.
Erkylänjärven toisella puolella on Hautaniemi, jossa on paroni Carl Otto Alexander Munckin hauta. Järven etelärannalla sijaitsevat Eskon koulu ja kartanon entinen torppa Saarentausta. Sen päärakennuksen vanhimmat osat ovat vuodelta 1879.
Historia

Erkylän kartanon kantatila oli Apolan ratsutila, jonka omistajat ovat tiedossa 1540-luvulta alkaen ja joka kehittyi suurtilaksi 1700-luvun loppupuolella. Kartanolla on ollut monia omistajasukuja ja omistajia. Nykyinen rakennuskanta on pääosin Johan Reinhold Munckin (1795–1865) ajalta. Päärakennusta ympäröivä puisto istutettiin 1850-luvulla. Eskon koulu aloitti toimintansa 1857 kartanon omistajan kustannuksella, ja se oli Suomen ensimmäinen kansakoulu.
Sisällissodan aikana kartanoon kuuluvan Ilonummen torpan lähistöllä käytiin saksalaisen karabinierirykmentin ja punakaartin välinen taistelu 21. huhtikuuta 1918. Erkylän taistelussa kaatui kuusi saksalaista, joista neljä on haudattu kartanon puistoon. Paikalla on myös muistomerkki. Kaatuneet punakaartilaiset on haudattu Iloniemeen.
1920-luvulla vapaaherra Carl Munckin omistamalla Erkylän kartanolla oli oma vanhainkoti kartanon vanhoille alustalaisillle.
Filetas

Filetas (m.kreik. Φιλητᾶς, Filētās, lat. Philetas) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:
Filetas Efesoslainen, proosakirjailija
Filetas Koslainen (300/200-luku eaa.), elegiarunoilija; tunnetuin samannimisistä
Filetas Samoslainen, epigrammirunoilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Filetes”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Eläköön, Jaska Jokunen!

| Eläköön, Jaska Jokunen!> A Boy Named Charlie Brown |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Bill Meléndez
Käsikirjoittaja:  Charles M. Schulz
Tuottaja:  Lee Mendelson
Säveltäjä:  Vince Guaraldi Rod McKuen John Scott Trotter
Pääosat:  Peter Robbins Pamelyn Ferdin Glenn Gilger
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Cinema Center Films Lee Mendelson Films National General Pictures (levitys)
Levittäjä:  National General Pictures Netflix
Ensi-ilta:   4. joulukuuta 1969  16. lokakuuta 1970
Kesto:  86 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  1,1 miljoonaa dollaria
Tuotto:  6 miljoonaa dollaria (vuokraus)
Seuraaja:  Ressu lähtee maailmalle
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eläköön, Jaska Jokunen! (engl. A Boy Named Charlie Brown) on vuonna 1969 valmistunut yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka perustuu Charles M. Schulzin luomaan Tenavat-sarjakuvaan. Kyseessä oli ensimmäinen Tenavista tehty pitkä elokuva. Aiempien lyhyiden televisiospesiaalien tavoin Schulz käsikirjoitti tarinan itse, Lee Mendelson toimi tuottajana ja ohjauksesta vastasi Bill Meléndez. Tuotantoyhtiönä oli CBS-televisioverkon omistama Cinema Center Films.
Tarinassa ikuisten vastoinkäymisten masentama Jaska Jokunen päättää osallistua koulun tavauskilpailuun ja kaikkien yllätykseksi menestyy, mistä kuitenkin seuraa uusia velvollisuuksia.
Eläköön, Jaska Jokunen! sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta alkuperäisestä musikaalisävellyksestä. Jazz-säveltäjä Vince Guaraldi sävelsi tähän elokuvaan vain osan musiikista, pääosin vain uusia sovituksia jo aiemmissa Tenavat-animaatioissa kuulluista kappaleista. Rod McKuen sävelsi ja sanoitti elokuvaan kolme laulua (”A Boy Named Charlie Brown”, ”Failure Face” ja ”Champion Charlie Brown”), joista hän myös esitti itse elokuvan alussa ja lopussa kuultavan nimikkolaulun ”A Boy Named Charlie Brown”. John Scott Trotter sävelsi laulun ”I Before E Except After C”. Suuri osa elokuvan musiikista on Trotterin tekemiä orkesterisovituksia Guaraldin sävellyksistä ja McKuenin laulujen melodioista.
Tässä elokuvassa Peter Robbins ääninäytteli viimeisen kerran Jaska Jokusta. Useat elokuvan kohtaukset sisältävät visuaalisia kokeiluja, joita ei käytetty muissa Tenavat-animaatioissa; esimerkiksi kohtaus, jossa Amadeus soittaa lelupianollaan Beethovenin pianosonaattia nro 8, muistuttaa tyyliltään Disneyn Fantasiaa. Elokuvan videojulkaisuissa ja televisioesityksissä käytettiin 2000-luvulle asti lyhennettyä versiota, josta oli leikattu pois noin kuusi minuuttia. Alkuperäinen versio julkaistiin DVD:llä vuonna 2006.
Elokuvaan perustuva samanniminen kuvakirja julkaistiin suomeksi vuonna 1970 (Tenavat-pokkarisarjassa nro 8).
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Peter Robbins  | … |  Jaska Jokunen   |
|  Pamelyn Ferdin  | … |  Tellu   |
|  Glenn Gilger  | … |  Eppu   |
|  Andy Pforsich  | … |  Amadeus   |
|  Bill Meléndez  | … |  Ressu   |
|  Erin Sullivan  | … |  Salli   |
|  Sally Dryer  | … |  Kielo   |
|  Ann Altieri  | … |  Lippe   |
|  Lynda Mendelson  | … |  Kutri   |
|  Christopher DeFaria  | … |  Rapa-Ripa   |
Aiheesta muualla

Eläköön, Jaska Jokunen! Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Lee Pfeiffer: A Boy Named Charlie Brown (englanniksi) Encyclopædia Britannica Online Academic Edition
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:A Boy Named Charlie Brown
Tenavat
| --- | --- |
Henkilöitä:  Charles M. Schulz • Bill Meléndez • Vince Guaraldi • Lee Mendelson • Robert L. Short
Hahmot:  Luettelo Tenavien hahmoista • Jaska Jokunen • Ressu • Tellu • Eppu • Amadeus • Salli • Piparminttu-Pipsa • Maisa • Kaustinen • Sami • Rapa-Ripa • Lippe • Kielo • Pave • Kutri • Toisto • Pieni punatukkainen tyttö • Suuri kurpitsa
Animaatiot:  Luettelo Tenavat-animaatioista • Jaska Jokusen joulu (1965) • Eläköön, Jaska Jokunen! (1969) • Ressu lähtee maailmalle (1972) • Kisa on kova, Jaska Jokunen (1977) • Hyvää matkaa Jaska Jokunen (1980) • Tenavat-elokuva (2015)
Muuta:  Li’l Folks • You’re A Good Man, Charlie Brown
Käännös suomeksi
Etenee Records

| Etenee Records |
| --- | --- |
Emoyhtiö:  Warner Music Finland
Perustettu:  2014
Perustajat:  Perttu Mäkelä
Tilanne:  aktiivinen
Tyylilajit:  popmusiikki, rap
Kotimaa:  Suomi
Sijainti:  Helsinki
Infobox OKNimi-testi OK: 
Etenee Records on vuonna 2014 perustettu suomalainen levy-yhtiö. Yhtiö on Warner Music Finlandin alalevymerkki, ja sitä johtaa DJPP-taiteilijanimellä tunnettu Perttu Mäkelä. Yhtiön kiinnittämiä artisteja ovat Aksel Kankaanranta, ANI, costee, Figaro, Isaac Sene, Mouhous, Överi, Raappana, Saimaa, STIG, Vesala, Vesta ja Yön Polte.
Dimple Kapadia

| Dimple Kapadia |
| --- | --- |
 Dimple Kapadia vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1957 (ikä 67) Bombay, Bombay, Intia
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Rajesh Khanna  (vih. 1973; k. 2012)
Lapset:  Twinkle Khanna Rinke Khanna
Näyttelijä
Aktiivisena:  1973, 1984–
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Dimple Kapadia (s. 8. kesäkuuta 1957 Bombay) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Bobby (1973), Saagar (1985), Rudaali (1993), Dil Chahta Hai (2001), Being Cyrus (2006) ja Tenet (2020). Hän on neljän Filmfare Awards -palkintonsa ohella voittanut parhaan naispääosan National Film Awards -palkinnon vuonna 1993.