stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bibiana Fernández
Ura

Fernández on yksi harvoista transsukupuolisista näyttelijöistä. Hän syntyi poikana ja sai nimen Manuel, mutta kävi myöhemmin läpi sukupuolenkorjausprosessin. Lapsuutensa ja nuoruutensa hän vietti Málagassa, josta hän muutti Barcelonaan toteuttaakseen unelmansa ryhtyä esiintyväksi taiteilijaksi. Barcelonassa Fernández esiintyi useissa vaudevilleissä ennen ensiesiintymistään valkokankaalla transsukupuolisuutta käsittelevässä Vicente Arandan elokuvassa Cambio de sexo (1977), jossa näytteli myös nuori Victoria Abril. Elokuvan menestyksen myötä hän nousi nopeasti kuuluisuudeksi Espanjassa.
Vuonna 1980 Fernández levytti albumin Bibí Andersen, jolta ilmestyi singlenä kappaleet ”Call Me Lady Champagne”, ”Sálvame”, ”I Wanna Be Loved by You” ja ”Canto”. Samalla hän vieraili erinäisissä televisio-ohjelmissa ja jatkoi esiintymistä teatterissa. Fernández on toiminut 1980-luvun alusta lähtien myös televisiojuontajana. Suurta suosiota sai musiikkiohjelma Sábado noche (1988–1989), jossa katsojia miellytti erityisesti Fernándezin ja hänen juontajaparinsa Carlos Herreran luonnollinen esiintyminen ja keskinäinen kemia.
Vuonna 1984 Fernández esiintyi Manuel Gutiérrez Aragónin draamassa La noche más hermosa, jonka pääosissa olivat Victoria Abril ja José Sacristán, ja vuonna 1985 Fernando Trueban komediassa Sé infiel y no mires con quién muun muassa Ana Belénin, Carmen Mauran ja Antonio Resinesin rinnalla. Vuonna 1985 hän oli mukana myös Pedro Almodóvarin televisioelokuvassa Tráiler para amantes de lo prohibido, josta alkoi 1990-luvulle ulottunut elokuvat Matador, Intohimon laki, Korkeat korot ja Kika kattanut yhteistyö ohjaajan kanssa.
Sittemmin Fernández on esiintynyt muutamissa elokuvissa ja vieraillut televisiosarjoissa. Hän on ollut myös suosittu vieras erilaisissa keskustelu- ja visailuohjelmissa. Hänen edellinen elokuvansa Rojo sangre on vuodelta 2004.
Aiheesta muualla

Bibiana Fernández Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Konservatiivinen kansanpuolue

| Konservatiivinen kansanpuolue> Det Konservative Folkeparti |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  1915
Puheenjohtaja:  Mona Juul
Puoluesihteeri:  Søren Vandsø
Ideologia:   konservatismi   liberaalikonservatismi 
Poliittinen kirjo:  keskusta-oikeisto
Kansankäräjät:  10 / 179 (2022)
Euroopan parlamentti:  1 / 14 (2019)
Alueet:  31 / 205 (2021)
Kunnat:  404 / 2 436 (2021)
Kansainväliset jäsenyydet:  – EPP – IDU
Nuorisojärjestö:  Konservativ Ungdom
Opiskelijajärjestö:  Konservative Studerende
Kotisivu:  www.konservative.dk
Infobox OKNimi-testi OK: 
Konservatiivinen kansanpuolue (tansk. Det Konservative Folkeparti, lyh. KF)  on tanskalainen keskusta-oikeistolainen konservatiivipuolue. Puolueen puheenjohtajana toimi 2014–2024 Søren Pape Poulsen. Puolue sai vuoden 2019 kansankäräjävaaleissa 12 edustajaa kansankäräjille. Konservatiiveilla on Euroopan parlamentissa yksi edustaja: Pernille Weiss.
Konservatiivinen kansanpuolue kuvaa itsensä konservatiivisiin perusarvoihin nojaavana puolueena. Puolueen korostamia arvoja ovat huolenpito heikoimmista, yksilön roolin ja ahkeruuden korostaminen, ylisukupolvisuus, liberaalikonservatiivisuus, perheiden hyvinvointi, vapaus ja vastuu sekä Jumala, kuningas ja isänmaa-ajattelu.
Konservatiivinen kansanpuolueen ohjelma muodostettiin vuonna 1915 ja puolue perustettiin virallisesti helmikuussa 1916. Puolue on osallistunut useisiin Venstren johtamiin hallituksiin ja on ollut osa sinistä, eli oikeistolaista blokkia. Konservatiivien ainoa oma pääministeri on ollut Poul Schlüter vuosina 1982–1993.
Puolueen nuorisojärjestöä, vuonna 1905 perustettua Konservativ Ungdomia, pidetään maailman vanhimpana poliittisena nuorisojärjestönä. Konservatiivinen kansanpuolue on vuodesta 1999 lähtien ollut Euroopan kansanpuolueen (EPP) jäsen. Puolue on myös konservatiivisen internationaalin jäsen.
Arvot ja lähestymistapa

Konservatiivinen kansanpuolue on sosiaalikonservatiivinen puolue. Puolueohjelmassaan (2012) puolue korostaa perhettä yhteiskunnan perustana sekä yhteiskunnan historian muistamista osana tulevaisuustyötä. Puolueen ensimmäinen puolueohjelma on vuodelta 1916 ja tuolloin politiikan painopisteitä olivat maanpuolustus sekä tanskalaisen liiketoiminnan ja yrittäjyyden edistäminen. Puolueen sosiaalilainsäädännön ajatus on perustunut pääasiassa itsensä auttamisen periaatteeseen. Puolue on ollut suurten maanomistajien puolue ja on pyrkinyt toimimaan julkisen sektorin pienentämisen eteen.
2010-luvulla puolue on tuonut esiin vihreää politiikkaa mm. Connie Hedegaardin kautta, joka toimi ensin suosittuna ympäristöministerinä ja sittemmin ilmastokomissaarina Euroopan unionissa. Puolue on tullut tunnetuksi myös välienselvittelystä kulttuuriradikaalien kanssa.
Historiallisesti konservatiivit ovat kilpailleet keskusta-oikeiston johtoasemasta ja samasta äänestäjäkunnasta Venstren kanssa. Sosiaalidemokraattien nousun myötä puolueet ovat kuitenkin toimineet yhteistyössä keskenään. Venstreen verrattuna Konservatiivinen kansanpuolue on nähty enemmän urbaanina ja talousliberaalina puolueena. Konservatiivisen kansanpuolueen ongelmana on yleisesti pidetty sitä, ettei se ole kyennyt erottautumaan tarpeeksi muista sinisen blokin puolueista.
Historia > Puolueen perustaminen

Konservatiivinen kansanpuolue muodostui äänioikeuden laajentamisen jälkeen Højren (suom. Oikeisto) pohjalle. Puolueen perustava kokous pidettiin 22. helmikuuta 1916.
Historia > Osallistuminen hallitukseen

Ensimmäisen kerran puolue oli yhdessä Venstren kanssa hallituksessa vuosina 1950–1953. Vuoteen 1971 Konservatiivinen kansanpuolue keräsi kansankäräjien vaaleissa noin 16-21 prosenttia äänistä, lukuun ottamatta vuoden 1947 kannatusromahdusta. Vuosina 1968-1971 puolue oli osa Hilmar Baunsgaardin johtamaa VKR-hallitusta.
Vuonna 1973 puolueen kannatus romahti muiden vakiintuneiden puolueiden tavoin. Poul Schlüterin tultua puheenjohtajaksi puolueen kannatus nousi jälleen. Vuonna 1979, Tanskan ensimmäisissä eurovaaleissa puolue sai kaksi paikkaa Euroopan parlamenttiin. Vuoden 1984 vaaleissa puolue keräsi yli 23 prosentin kannatuksen ja oli toiseksi suurin puolue sosiaalidemokraattien jälkeen. Schlüter vahvisti puoluetta ja muodosti neliapilahallitukset vuosina 1982-1988 yhdessä Venstren, Keskusta-Demokraattien ja Kristillisen kansanpuolueen kanssa, sitten kolmen lehden hallituksen Venstren ja Radikaali Venstren kanssa vuosina 1988–1990 ja yksin Venstren kanssa 1990–1993. Tammikuun 1993 "tamiliasia" teki lopun Schlüterin hallituksille ja konservatiivsen kansanpuolueen kukoistuskaudelle.
Tämän jälkeen puolueen kannatus on laskenut huomaattavasti. Erityisesti Hans Engellin rattijuopumus ja ulosajo 1997 vaikutti puolueen kannatukseen merkittävästi. Bendt Bendtsenin johdolla kannatus parantui hieman ja puolue osallistui Venstren kanssa vähemmistöhallitukseen vuonna 2001. Hallituskaudella puolue oli useita kertoja törmäyskurssilla Tanskan kansanpuolueen kanssa.
Puolueen kannatus laski uudelleen vuosina 2011 ja 2015. Lars Barfoed nousi konservatiivien puheenjohtajaksi tammikuussa 2011 Lene Espersenin jätettyä tehtävän. Barfoedin johdolla puolue menestyi kuitenkin heikosti niin vaaleissa kuin mielipidemittauksissa: vuoden 2011 vaaleissa konservatiivit saivat vain 4,9 prosenttia äänistä ja kahdeksan paikkaa kansankäräjille. Barfoed jätti yllättäen paikkansa puheenjohtajana elokuussa 2014, minkä jälkeen hänen tilalleen nousi Viborgin pormestari Søren Pape Poulsen. Eronsa taustalla Barfoed kertoi olevan puolueen tarve sukupolvenvaihdokselle.
Marraskuussa 2016 puolue osallistui jälleen Venstren johtamaan Lars Løkke Rasmussenin hallitukseen. Vuoden 2019 vaaleissa puolue nosti jälleen kannatustaan.
Organisaatio

Konservatiivinen kansanpuolue muodostuu jäsenjärjestöistä, jossa jäsenmaksunsa maksaneilla jäsenillä on mahdollisuus asettaa ehdokkaita julkisiin vaaleihin sekä osallistua puolueen korkeimpaan päättävään kokoukseen, maakäräjille. Konservatiivisen kansanpuolueen jäsenmäärä on pienempi kuin sosiaalidemokraateilla ja Venstrellä ja saavutti huippunsa 1960-luvulla. 1980-luvulta lähtien jäsenmäärä on laskenut tasaisesti. Konservatiivisella kansanpuolueella on läheiset siteet liike-elämään. Puolue on saanut lahjoituksia mm. teollisuudelta, työnantajajärjestöiltä, kauppakamareilta sekä useilta yrityksiltä.
Vaalimenestys

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Tulokset 
Kansankäräjävaalit
| Vuosi | Edustajat | Äänet | Äänet |
| 1979 | 22 / 179  | 395 653 | 12,5 % |
| 1981 | 26 / 179  | 451 478 | 14,5 % |
| 1984 | 42 / 179  | 788 224 | 23,4 % |
| 1987 | 38 / 179  | 700 886 | 20,8 % |
| 1988 | 35 / 179  | 642 048 | 19,3 % |
| 1990 | 30 / 179  | 517 293 | 16,0 % |
| 1994 | 27 / 179  | 499 845 | 15,0 % |
| 1998 | 16 / 179  | 303 965 | 8,9 % |
| 2001 | 16 / 179  | 312 770 | 9,1 % |
| 2005 | 18 / 179  | 344 886 | 10,3 % |
| 2007 | 18 / 179  | 359 404 | 10,4 % |
| 2011 | 8 / 179  | 175 047 | 4,9 % |
| 2015 | 6 / 179  | 118 003 | 3,4 % |
| 2019 | 12 / 179  | 233 865 | 6,6 % |
Merkittäviä henkilöitä > Puheenjohtajat

Emil Piper 1916–1928
Charles Tvede 1928–1932
John Christmas Møller 1932–1939
Vilhelm Fibiger 1939–1948
Halfdan Hendriksen 1948–1957
Einar Foss 1957–1965
Knud Thestrup 1965–1972
Erik Haunstrup Clemmensen 1972–1974
Poul Schlüter 1974–1977
Ib Stetter 1977–1981
Poul Schlüter 1981–1993
Torben Rechendorff / Hans Engell 1993–1995
Hans Engell 1995–1997
Per Stig Møller 1997–1998
Poul Andreassen 1998–2000
Bendt Bendtsen 2000–2008
Lene Espersen 2008–2011
Finn Poulsen 2011–2011
Lars Barfoed 2011–2014
Søren Pape Poulsen 2014–2024
Mona Juul 2024→
Merkittäviä henkilöitä > Puoluesihteerit

Lemvigh-Müller 1920–1921
Christian Strøm 1921–1923
John Christmas Møller 1923–1941
Poul Sørensen 1941–1950
Sven Jørgensen 1950–1961
Mogens Olsen 1961–1967
Kai Aage Ørnskov 1967–1974
Jens Karoli 1974–1981
Torben Rechendorff 1981–1988
John Wagner 1988–1991
Peter Sterup 1991–1998
Jan Høgskilde 1998–2002
Morten Bangsgaard 2002–2009
Martin Dahl 2009–2015
Søren Vandsø 2015–
Merkittäviä henkilöitä > Nykyiset kansanedustajat (2022–2026)

Mette Abildgaard
Lise Bertelsen
Helle Bonnesen
Niels Flemming Hansen
Rasmus Jarlov
Brigitte Klintskov Jerkel
Mona Juul
Per Larsen
Mai Mercado
Søren Pape Poulsen
Merkittäviä henkilöitä > Europarlamentaarikot

Kent Kirk (1979–1984)
Poul Møller (1979–1989)
Marie Jepsen (1984–1994)
Jeanette Oppenheim (1984–1989)
Claus Toksvig (1984–1989)
Christian Rovsing (1989–2004)
Frode Kristoffersen (1994–1999)
Poul Schlüter (1994–1999)
Gitte Seeberg (2004–2009)
Bendt Bendtsen (2009–2019)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Konservatiivinen kansanpuolue (tanskaksi)
Konservativ Ungdom (tanskaksi)
Konservatiivien vaalijuliste vuodelta 1939
Bojana Stamenov

| Bojana Stamenov> Бојана Стаменов |
| --- | --- |
 Bojana Stamenov vuonna 2015
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. kesäkuuta 1986 (ikä 38) Belgrad, Jugoslavia
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Tyylilajit:  soul, jazz, R&B, funk, elektropop
Soittimet:  laulu, kitara, luuttu
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Bojana Stamenov (serb. Бојана Стаменов; s. 24. kesäkuuta[lähde? ] 1986 Belgrad, Jugoslavia[lähde? ]) on serbialainen laulaja. Hän edusti Serbiaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan Beauty Never Lies, joka sijoittui finaalissa kymmenenneksi.
Stamenov sijoittui finaalin neljänneksi vuonna 2012 serbialaisessa kykykilpailussa Ja imam talenat!, joka vastaa Got Talent -kilpailua. Stamenov soittaa kitaraa ja luuttua.
Baya

| Baya |
| --- | --- |
 Kalastajia Sélinguéjärvellä.
 Baya
 Koordinaatit: 11°38′35″N, 8°11′38″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Sikasson alue
Piiri:  Yanfolilan piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  24 500
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Baya on maalaiskunta Sikasson alueen Yanfolilan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kangaré sijaitsee Sélinguén tekojärven rannalla 115 kilometriä Yanfolilasta maanteitse pohjoiseen. Kunnassa on 24 500 ja keskuskylässä 8 700 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede, ilmasto ja luonto

Bayan kunta rajoittuu etelässä Yanfolilan piirin Séré Moussa Ani Samou De Siékorolén, lännessä Tagandougoun, idässä Bougounin piirin Syen Toulan ja pohjoisessa Koulikoron alueen Kangaban piirin Séléfougoun sekä Katin piirin Tiakadougou-Dialakoron kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa. Sankaranijoen pato muodosta Sélinguéjärven.
Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen. Kuiva ja viileä kausi kestää marraskuusta helmikuuhun, kuiva ja kuuma kausi maaliskuusta huhtikuuhun ja sadekausi toukokuusta lokakuuhun. Vuotuinen sademäärä kohoaa 1 200 millimetriin. Kasvillisuus on heinä- ja pensassavannia. Vesistöjen varsilla on galleriametsiä.
Asutus

Kuntaan kuuluu viisi kylää. Kangarén ja Dalabalan kylät siirrettiin Sélinguén padon rakentamisen yhteydessä uudelle paikalle.
Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on bambaroita, bozoja, fulbeja, dogoneja, songhaita, soninkeja ja somonoita. Vallitseva uskonto on islam. Kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.
Liikenne, elinkeinot ja palvelut

Kangarésta on päällystetty tieyhteys RN7-maantien kautta Bamakoon (135 kilometriä). Sieltä pääsee myös veneellä Sankarania ja Nigerjokea pitkin Yanfolilaan, Kangabaan ja Bamakoon.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, maissi, hirssi ja durra. Lisäksi kasvatetaan hedelmäpuita ja puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Sélinguéjärvesta saadaan vuosittain noin 4 000 tonnia kalaa. Kunnassa on neljä torialuetta ja joukko kauppoja. Pienteollisuus jalostaa maataloustuotteita. Sélinguén vesivoimalaitos tuottaa sähköä.
Bayan kunnassa toimii lastentarha, viisi julkista alakoulua, viisi kyläkoulua, kaksi yläkoulua, kuusi koraanikoulua, yksityinen lyseo ja terveydenhoito-oppilaitos. Terveyspalvelut käsittävät poliklinikan, kaksi terveyskeskusta, tutkimuslaboratorion ja viisi apteekkia. Vesihuoltoon kuuluu kaivoja, porakaivoja ja neljän kylän vesijohtoverkot. Kunnassa on sähköverkko, Sotelman ja Orangen lanka- ja matkapuhelinverkot, posti ja kaksi paikallisradioasemaa.
Nähtävyydet ja matkailu

Paikallisia nähtävyyksiä ovat Sélinguén pato ja tekojärvi, luontokohteet ja asukkaiden kulttuuriperintö. Kunnassa on hotelleja sekä muita majoitus- ja matkailupalveluja. Maalis-huhtikuussa järjestetään vuosittainen kulttuuritapahtuma Festival de Sélingué.
Brian Dzingai

Brian Dzingai Berliinin MM-kisoissa 2009
Brian Dzingai (s. 29. huhtikuuta 1981) on zimbabwelainen pikajuoksija. Hän kilpailee pääasiassa 200 metrin juoksussa.
Dzingai osallistui 200 metrille Pariisin MM-kilpailuissa 2003, jossa hän karsiutui jatkosta juostuaan ajan 20,96. Hän putosi 200 metrillä jatkosta Ateenan olympialaisissa 2004 sekä Helsingin MM-kisoissa 2005. Afrikan mestaruuskilpailuissa 2006 hän sijoittui finaalissa kuudenneksi ajalla 21,24. Vuonna 2007 hän putosi semifinaaleissa Osakan MM-kisoissa sekä sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa seitsemänneksi. Pekingin olympialaisissa 2008 hän juoksi neljänneksi ajalla 20,22.
200 metrillä hän juoksi ennätyksensä 20,12 Austinissa vuonna 2004. Sivulajissaan 100 metrillä hänen ennätys on 10,19, jonka hän juoksi vuonna 2008.
Bert Grabsch

| Bert Grabsch |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1975 (ikä 49)
Kansalaisuus:   Saksa
Pyöräilijä
Pituus:  179 cm
Paino:  78 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  aika-ajon erikoismies
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
1997–1998 1999–2000 2001–2006 2007 2008–2011 2012–2013:  Agro-Adler Brandenburg Team Cologne Phonak Hearing Systems T-Mobile Team Team HTC Omega Pharma-Quick Step
Suurimmat voitot
 Maantieaika-ajon maailmanmestari 2008 Espanjan ympäriajo, etappi  Saksan aika-ajomestaruus 2007, 2008, 2009, 2011 
 Tiedot päivitetty: 8. tammikuuta 2014 
Aiheesta muualla
www.bertgrabsch.de
Bert Grabcsh (s. 19. kesäkuuta 1975 Wittenberg) on saksalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1997–2013. Hänen suurimmat saavutuksensa ovat Espanjan ympäriajon kahdeksannen etapin voitto 2007 ja maantieaika-ajon maailmanmestaruus 2008.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bert Grabsch Wikimedia Commonsissa
Binary space partitioning

Binary space partitioning (BSP), suomeksi binäärinen avaruuden osiointi, on tietokonegrafiikassa binääripuinen kuvausmenetelmä avaruuden sisältämistä objekteista. Kuvausta kutsutaan BSP-puuksi. Puu saadaan jakamalla avaruus konvekseihin joukkoihin hypertason avulla.
BSP:n avulla on mahdollista nopeuttaa 3D-grafiikan renderöintiä eliminoimalla z-puskuroinnin tarve. Tunnetuksi menetelmän teki vuonna 1993 tietokonepeli Doom, vaikka menetelmä kehiteltiin jo 1970-luvulla.
1. A on alkuperäinen polygoni
2. A jaetaan kahtia, tuloksena on polygonit B ja C
3. B jaetaan D- ja E-polygoneihin
4. D jaetaan F- ja G-polygoneihin, jotka ovat konvekseja ja siten ovat lehtisolmuja.
BSP-puu saadaan osioimalla avaruus rekursiivisesti. Ensin avaruus jaetaan hypertason mukaisesti kahtia. Toiminto toistetaan syntyville osioille niin kauan kunnes osiot ovat konvekseja.
Bruno Visintin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Bruno Visintin |  Bruno Visintin |  Bruno Visintin |  |
Maa:   Italia
Miesten nyrkkeily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | 63,5 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Milano 1951 | 60 kg |  |
Bruno Visintin (23. marraskuuta 1932 La Spezia – 11. tammikuuta 2015 La Spezia) oli italialainen nyrkkeilijä, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Visintin voitti sarjan 63,5 kg olympiapronssia Helsingissä 1952. Vuotta aikaisemmin hän voitti sarjassa 60 kg Euroopan mestaruuden. Myöhemmin Visintin otteli ammattilaisena.
Visintin kuoli La Speziassa sairaalassa 11. tammikuuta 2015, 82-vuotiaana.
Bobby Riggs

Bobby Riggs Wimbledonissa vuonna 1939.
Bobby Riggs (s. 25. helmikuuta 1918 Los Angeles – 25. lokakuuta 1995 Encinitas) oli yhdysvaltalainen tennispelaaja.
Riggs voitti Wimbledonin tennisturnauksen kaksinpelin, nelinpelin ja sekanelinpelin vuonna 1939. Yhdysvaltain avointen kaksinpelin hän voitti vuosina 1939 ja 1941 sekä sekanelinpelin vuonna 1940.
Riggs valittiin International Tennis Hall of Fameen vuonna 1967.
Sovinistiksi tunnustautunut Riggs hävisi itseään parikymmentä vuotta nuoremmalle Billie Jean Kingille kuuluisan ottelun vuonna 1973 rehenneltyään, ettei nainen voita häntä tenniksessä. Ottelusta on tehty palkittu televisioelokuva When Billie Beat Bobby 2001, jonka pääosia näyttelevät Holly Hunter ja Ron Silver. Elokuvassa Battle of the Sexes (2017) on ottelusta jaksoja.
Grand Slam -turnausvoitot > Kaksinpeli (3)

| Vuosi | Turnaus | Vastustaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1939 | Wimbledon |  Elwood Cooke | 2–6, 8–6, 3–6, 6–3, 6–2 |
| 1939 | Yhdysvaltain avoimet |  Welby Van Horn | 6–1, 7–9, 6–1, 3–6, 6–1 |
| 1941 | Yhdysvaltain avoimet |  Frank Kovacs | 5–7, 6–1, 6–3, 6–3 |
Aiheesta muualla

When Billie Beat Bobby Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Batman: Caped Crusader (2024)

| Batman: Caped Crusader |
| --- | --- |
Tyyli:  Animaatio, seikkailu, toiminta
Kestoaika:  25 min
Luoja(t):  Bruce Timm
Pääosissa:  Hamish Linklater Jason Watkins Eric Morgan Stuart Krystal Joy Brown
Alkuperämaa:  
Alkuperäiskieli:  englanti
Esitetty:  1. elokuuta 2024 –
Tuotantokausia:  1
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Bad Robot Productions 6th & Idaho Motion Picture Company Warner Bros. Animation DC Studios
Aiheesta muualla
IMDb 
Batman: Caped Crusader on yhdysvaltalainen DC Comicsin Batman-hahmoon perustuva animaatiosarja.
Sarjan on luonut Bruce Timm ja tuottaneet Bad Robot Productions, 6th & Idaho Motion Picture Company, Warner Bros. Animation ja DC Studios. Amazon Prime Video julkaisi sarjan 10 jaksoisen ensimmäisen kauden 1. elokuuta 2024.
Sarja on saanut inspiraationsa 1940 - 1960–lukujen Batman–sarjakuvista ja on noir-tyylinen versio Batmanin tarinasta. Se kertoo nuoren Bruce Waynen rikosten vastaisen taistelun alkuajoista korruptoituneessa Gotham Cityssä.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hamish Linklater  | … |  Bruce Wayne / Batman   |
|  Jason Watkins  | … |  Alfred Pennyworth   |
|  Eric Morgan Stuart  | … |  James Gordon   |
|  Krystal Joy Brown  | … |  Barbara Gordon   |
|  Jamie Chung  | … |  Harley Quinn   |
|  Christina Ricci  | … |  Selina Kyle / Kissanainen   |
|  Diedrich Bader  | … |  Harvey Dent / Kaksinaama   |
|  Michelle C. Bonilla  | … |  Renee Montoya   |
|  Bumper Robinson  | … |  Lucius Fox   |
|  John DiMaggio  | … |  Harvey Bullock   |
|  Tom Kenny  | … |  Joe Rigger / Tulikärpänen, Eel O'Brien / Muovimies   |
|  Cedric Yarbrough  | … |  Rupert Thorne, Waylon Jones / Killer Croc, Papa Midnite   |
|  Gary Anthony Williams  | … |  Arnold Flass   |
|  Roger Craig Smith  | … |  Jim Corrigan, Floyd Lawton / Deadshot   |
|  Grey DeLisle  | … |  Julie Madison   |
|  William Salyers  | … |  pormestari Jessop   |
|  Yuri Lowenthal  | … |  etsivä Cohen   |
|  Corey Burton  | … |  Jack Ryder / Creeper   |
|  Vincent Piazza  | … |  Tony Zito   |
|  Jason Marsden  | … |  Gorman   |
|  Santino Barnard  | … |  nuori Bruce Wayne   |
|  James Arnold Taylor  | … |  Marcus Driver   |
|  Reid Scott  | … |  Onomatopoeia   |
|  Dan Donohue  | … |  Basil Karlo / Savinaama   |
|  Mckenna Grace  | … |  Natalia Night / Nocturna   |
|  Toby Stephens  | … |  Jim Craddock / Herrasmiesaave   |
|  Minnie Driver  | … |  Oswalda Cobblepot / Pingviini   |
|  David Krumholtz  | … |  Fletcher Demming / King Tut   |
|  Haley Joel Osment  | … |  Anton Night   |
|  Paul Scheer  | … |  Aaron ja Ronald Cobblepot   |
|  Jackie Hoffman  | … |  Greta   |
|  David Kaye  | … |  William Hastings   |
|  Jim Pirri  | … |  Emerson Collins   |
|  Peter Jessop  | … |  Muller   |
|  Kimberly Brooks  | … |  Romy Chandler   |
|  Jeff Bennett  | … |  Jack Ellman   |
|  Lacey Chabert  | … |  Yvonne Frances   |
|  Donna Lynne Champlin  | … |  Leslie Thompkins   |
|  Juliet Donenfield  | … |  Carrie Kelley   |
|  Amari McCoy  | … |  Stephanie Brown   |
|  Carter Rockwood  | … |  Dick Grayson   |
|  Henry Witchter  | … |  Jason Todd   |
Käännös suomeksi
Blindness

| Blindness Kertomus sokeudesta> Blindness |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Fernando Meirelles
Käsikirjoittaja:  Don McKellar
Perustuu:  Kertomus sokeudesta
Tuottaja:  Niv Fichman
Säveltäjä:  Marco Antônio Guimarães
Kuvaaja:  César Charlone
Leikkaaja:  Daniel Rezende
Pukusuunnittelija:  Renée April
Pääosat:   Julianne Moore  Mark Ruffalo 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Brasilia  Japani  Kanada 
Levittäjä:  Focus Features Budapest Film Netflix
Ensi-ilta:  2008
Kesto:  121 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Blindness, tai televisiossa Kertomus sokeudesta on vuonna 2008 valmistunut Fernando Meirellesin ohjaama elokuva, joka perustuu Nobel-palkitun portugalilaisen kirjailijan José Saramagon vuonna 1995 ilmestyneeseen romaaniin Kertomus sokeudesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Blindness Wikimedia Commonsissa
Veli-Pekka Lehtonen: José Saramagon romaaniin perustuva Blindness avasi Cannesin (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin Sanomat 14.5.2008.
Niina Holm: Blindness[vanhentunut linkki]. Episodi 11/2008.
Olli Sulopuisto: Blindness[vanhentunut linkki] Plaza.fi 14.11.2008.
Atso Suopanki: Blindness. MTVuutiset.fi 23.2.2009.
Heidi Horila: Ihmisyyden reunamilla. Film-O-Holic.com 14.11.2008.