stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hank Williams, Jr.

| Hank Williams, Jr>  |
| --- | --- |
 Hank Williams, Jr. esiintymässä vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. toukokuuta 1949 (ikä 75)
Ammatti:  muusikko, laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Bocephus, Hank
Aktiivisena:  1957–
Tyylilajit:  Kantri, Outlaw country, southern rock, country rock
Soittimet:  laulu, kitara, banjo, kosketinsoittimet, huuliharppu, viulu, saksofoni, rummut
Levy-yhtiöt:  MCA, Warner Bros., Curb
Aiheesta muualla
www.hankjr.com/home
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Hank Williams, Jr. (oikea nimi Randall Hank Williams, 26. toukokuuta 1949) on palkittu yhdysvaltalainen countrylaulujen sanoittaja ja muusikko. Hänen musiikkityylinsä on southern rockia, bluesia ja countrya. Hän on edesmenneen countrymuusikon Hank Williamsin poika ja Hank Williams III:n, Holly Williamsin, Hillary Williamsin, Samuel Williamsin ja Katie Williamsin isä.
Albumit > Studioalbumit

Hank Williams, Jr. Sings the Songs of Hank Williams, 1964
Your Cheatin' Heart, 1965
Father & Son, 1965
Ballads of the Hills & Plains, 1965
Country Shadows, 1966
Hank Williams/Hank Williams, Jr. Again, 1966
My Own Way, 1967
A Time to Sing, 1967
Luke the Drifter, Jr., 1969
Songs My Father Left Me, 1969
Luke the Drifter, Jr. Vol. 2, 1969
Live at Cobo Hall, 1969
Hank Williams, Jr. Singing My Songs (Johnny Cash), 1970
Removing the Shadow, 1970
All for the Love of Sunshine, 1971
I've Got a Right to Cry, 1971
Eleven Roses, 1972
Send Me Lovin' and a Whole Lotta Loving, 1972
The Legend of Hank Williams in Song and Story, 1973
After You, Pride's Not Hard to Swallow, 1973
The Last Love Song, 1974
Living Proof, 1974
Insights into Hank Williams in Song and Story, 1975
Bocephus, 1975
Hank Williams, Jr. and Friends, 1976
One Night Stands, 1977
The New South, 1977
Family Tradition, 1978
Whiskey Bent and Hell Bound, 1979
Habits Old and New, 1980
Rowdy, 1981
The Pressure Is On, 1981
High Notes, 1982
Strong Stuff, 1983
Man of Steel, 1983
Major Moves, 1984
Five-O, 1985
Montana Cafe, 1986
Hank Live, 1987
Born to Boogie, 1987
Wild Streak, 1988
Lone Wolf, 1990
America, The Way I See It, 1990
Pure Hank, 1991
Maverick, 1992
Out of Left Field, 1993
Hog Wild, 1995
A.K.A. Wham Bam Sam, 1996
Three Hanks: Men with Broken Hearts, 1996
Stormy, 1999
The Almeria Club Recordings, 2002
I'm One of You, 2003
127 Rose Avenue, 2009
Albumit > Kokoelma-albumit

The Best of Hank Williams, Jr., 1968
Greatest Hits, 1970
Hank Williams, Jr.'s Greatest Hits Vol. II, 1972
Fourteen Greatest Hits, 1976
Hank Williams, Jr.'s Greatest Hits, 1982
Hank Williams, Jr.'s Greatest Hits, Vol. 2, 1985
Hank Williams, Jr.'s Greatest Hits, Vol. 3, 1989
The Best of Hank & Hank, 1992
Living Proof: The MGM Recordings 1963-1975, 1992
Those Tear Jerking Songs, 1992
Tribute to My Father, 1993
Hank Williams, Jr.'s Greatest Hits, 1994
The Complete Hank Williams, Jr., 1999
The Bocephus Box, 2000
That's How They Do It in Dixie: The Essential Collection, 2006
Hank Jr.: Collector's Edition, 2008
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Hasu (1921)

| Hasu / 蓮 |
| --- | --- |
 Hasu

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Uraga Dock Company
Kölinlasku:  2. maaliskuuta 1921
Laskettu vesille:  8. joulukuuta 1921
Palveluskäyttöön:  31. heinäkuuta 1922
Tekniset tiedot
Uppouma:  864 t (normaali) 1 036 t (kuormattu)
Pituus:  85,3 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,9 m
Syväys:  2,4 m
Koneteho:  21 500 ihp
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  148
Aseistus
Aseistus:  3 × 120 mm/45 type 3 4 × 533 mm torpedoputkea
Hasu (jap. 蓮) oli keisarillisen Japanin laivaston Momi-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Uraga Dock Companyltä, missä köli laskettiin 2. maaliskuuta 1921. Se laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 8. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 31. heinäkuuta 1922.
Palvelus

Tyynenmeren sodan alkaessa alus kuului Kiinan aluelaivaston Shanghain alueen tukikohtajoukkoihin sisaralustensa  Kurin ja Tsugan kanssa. Aluksen tehtävänä oli suojata meriliikennettä ja yhteyksiä Kiinan rannikolla ja Jangtsella, minkä joen matala syväys mahdollisti. Hasu ja tykkivene Toba upottivat 8. joulukuuta 1941 Britannian kuninkaallisen laivaston tykkivene HMS Peterelin Shanghaissa. Sodan alun tapahtumien jälkeen alus sisaraluksineen partioi vuoden 1943 Shanghain edustalla sekä suojasi saattueita Shanghain ja Makon välillä.
Vuonna 1944 alusten toiminta-alue laajeni käsittämään Formosan ja Filippiinit. Hasu osui miinaan 2. elokuuta Jangtsella, mikä jätti aluksen liikuntakyvyttömäksi. Alukselle tehtiin hätäkorjaukset Shanghaissa syyskuun loppuun mennessä, minkä jälkeen se siirrettiin Hongkongiin. Alus sai lisävaurioita Yhdysvaltain laivaston TF38:n lentokoneiden hyökätessä Hongkongiin. Alus palasi Shanghaihin, jossa sen vaurioiden korjaaminen saatiin päätökseen 20. maaliskuuta 1945.
Alus palasi Kurin kanssa suojaamaan saattueita Etelä-Kiinan merelle, kunnes etenevät liittoutuneiden joukot pakottivat luopumaan saattuereiteistä. Alukset vetäytyivät 25. kesäkuuta Tsingtaoon suojaamaan Pohjois-Kiinan rannikon liikennettä.
Heinz Berggruen

Heinz Berggruen kuvattuna Pablo Picasson teoksen Dora Maar ja vihreät kynnet edessä vuodelta 1936 (Berliini 2000).
Heinz Berggruen (5. tammikuuta 1914 Berliini – 23. helmikuuta 2007 Pariisi) oli saksalainen taidekauppias ja keräilijä, joka perusti Berggruenin museon Berliiniin.
Berggruen muutti natsien hallitsemasta Saksasta Yhdysvaltoihin vuonna 1936. Hän opiskeli Berkeleyn yliopistossa ja vuonna 1939 hänestä tuli San Franciscon modernin taiteen museon apulaisjohtaja. Valmistellessaan Diego Riveran näyttelyä museoon hän tutustui Frida Kahloon, jonka kanssa hänellä oli lyhyt romanssi.
Sodan jälkeen Berggruen tutustui Pablo Picassoon Pariisissa. Picasso piti Berggruenista, josta tuli hänen taidevälittäjänsä. Oltuaan 60 vuoden ajan maanpaossa Berggruen palasi Saksaan ja perusti Berliiniin taidemuseon, joka sijaitsee vastapäätä Charlottenburgin linnaa. Hän myi kallisarvoisen taidekokoelmansa nimelliseen hintaan Preussin kulttuuriperintöä vaalivalle säätiölle. Tästä hyvästä Berggruen palkittiin Berliinin kunniakansalaisuudella ja Saksan liittovaltion ansioristillä. Myös Charlottenburgissa sijaitseva aiemmin kenraali Erich Hoepnerin mukaan nimetty lukio nimettiin uudelleen Heinz Berggruenin kunniaksi.
Hauser

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Hauser (/ˈhaʊ̯zɐ/) on saksankielinen sukunimi. Se viittaa saksan sanaan Haus, "talo", ja tarkoittaa ihmistä, joka tarjoaa asumuksia muille ihmisille. Vuonna 2023 Suomen väestötietojärjestelmässä oli 51 elävää Hauser-nimistä henkilöä.
Tunnettuja Hauser-nimisiä

Cole Hauser (s. 1975), yhdysvaltalainen näyttelijä
Eduard Hauser (s. 1948), sveitsiläinen maastohiihtäjä
Hans Hauser (1911–?), itävaltalainen alppihiihtäjä
Kaspar Hauser (1812–1833), saksalainen löytölapsi
Lisa Hauser (s. 1993), itävaltalainen ampumahiihtäjä
Paul Walter Hauser (s. 1986), yhdysvaltalainen näyttelijä
Hakasvirnayökkönen

| Hakasvirnayökkönen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Yökkösmäiset Noctuoidea
Heimo::  Yökköset Noctuidae
Alaheimo::  Ritariyökköset Catocalinae
Suku::  Virnayökköset Lygephila
Laji::  pastinum
Kaksiosainen nimi
 Lygephila pastinum  (Treitschke, 1826) 
Katso myös
   Hakasvirnayökkönen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hakasvirnayökkönen (Lygephila pastinum) on Etelä- ja Keski-Suomessa yleinen, keskikokoinen yöperhoslaji. Se on sukunsa kolmesta Suomessa tavattavasta lajista selvästi yleisin.
Koko ja ulkonäkö

Keskikokoinen mutta hentorakenteinen, vaalean ruskeanharmaa yökkönen. Etusiivet ovat melko tasaväriset, ulkoreunastaan tummemman ruskeat. Siipisuonet eivät erotu. Sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat ruskeat ja himmeät. Sekä munuaistäplä että rengastäplä ovat pienet, yksivärisen suklaanruskeat ja munuaistäplän sisänurkan vierellä on yhdestä kahteen pientä suklaanruskeaa pistettä. Rengastäplä saattaa olla surkastunut pistemäiseksi. Takasiivet ovat ruskeanharmaat, ulospäin hieman tummenevat. Keskiruumis on heti pään takaa silmiinpistävän tumman suklaanruskea. Siipiväli 35–44 mm.
Lajin voi sekoittaa lähinnä kahteen harvinaisempaan virnayökköslajiin. Niiden etusiipien siipisuonet erottuvat kuitenkin selvästi ja munuaistäplä on jakaantunut useampaan osaan.
Levinneisyys ja lentoaika

Laji elää Euroopasta Japaniin saakka ulottuvalla alueella. Suomessa levinneisyys rajoittuu Vaasa-Lieksa-linjan eteläpuolelle. Keski-Euroopassa lajilla on kaksi sukupolvea, mutta pohjoisessa vain yksi. Lento Suomessa alkaa kesä-heinäkuun vaihteessa ja jatkuu elokuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat

Hakasvirnayökkönen viihtyy etenkin kosteilla niityillä, tienpientareilla ja metsien reunuksilla. Se on lajina varsin yleinen. Perhoset lentävät hämärän tullen ja tulevat hyvin valolle ja melko hyvin syötille. Toukka on yöaktiivinen ja oleskelee lehtien alapinnoilla ja talvehtii. Täysikasvuisena se koteloituu löyhän kotelokopan sisään maahan.
Ravintokasvi

Toukka syö hiirenvirnaa (Vicia cracca).
Aiheesta muualla

Mazzei, Paolo & Morel, Daniel & Panfili, Raniero: Lygephila pastinum (Treitschke, 1826) Moths and Butterflies of Europe and North Africa. Viitattu 24.2.2023. (englanniksi)
Toim. Helmut Diekmann, Jaana Ihme, Heikki Tabell ja Patrik Åberg: Hakasvirnayökkönen Suomen Perhoset. Viitattu 24.2.2023.
Hakasvirnayökkönen, Lygephila pastinum Perhoskokoelma.fi. Viitattu 24.2.2023.
17.35. Hakasvirnayökkönen Vanha perhoskokoelma. Viitattu 24.2.2023.
Toukka
Here Comes the Sun

| ”Here Comes the Sun” The Beatles |
| --- | --- | --- |

Kappaleen tiedot
 Albumilta: Abbey Road
 Julkaistu: 1. lokakuuta 1969
 Tekijä(t): George Harrison
 Tyylilaji: folkrock
 Kesto: 03.06
 Levy-yhtiö: Apple
Here Comes the Sun on George Harrisonin tekemä kappale, joka julkaistiin ensimmäistä kertaa The Beatlesin vuoden 1969 albumilla Abbey Road. Se on kappaleiden ”Something” ja ”While My Guitar Gently Weeps” ohella yksi Harrisonin tunnetuimmista sävellyksistä The Beatlesin ajalta.
Vuonna 2022 Helsingin Sanomat pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”Here Comes the Sun” ylsi kyselyn kokonaistuloksissa sijalle 69.
Hasuda

| Hasuda (蓮田市) |
| --- | --- |
 Hasudan kaupunkikuvaa
 lippu:  symboli
 Hasudan sijainti Saitaman prefektuurissa
 Hasuda
 Koordinaatit: 35°59′40″N, 139°39′45″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Saitaman prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  27,28 km²
Väkiluku (08/2020):  61 696
 – Väestötiheys:  2 261,6 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Lännenkukkakanukka
 – Kukka:  Lumme
 
 https://www.city.hasuda.saitama.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hasuda (jap. 蓮田市, Hasuda-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin itäosassa Ōmiyan ylängöllä. Motoarajoki virtaa kaupungin halki. Hasudassa on 61 696 asukasta (elokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 27,28 neliökilometriä.
Asutus Hasudan alueella on vanhaa: sieltä on löydetty muun muassa monia arkeologisia kohteita jōmon-kauden alkuvaiheilta. Edo-kaudella Hasuda oli viljavaa riisinviljelyaluetta. Paikkakunta tunnettiin alun perin nimellä Ayase (綾瀬), ja nimensä Hasudaksi se muutti saadessaan maaseutukaupungin oikeudet vuonna 1934. Kaupunkioikeudet Hasudalle myönnettiin vuonna 1972. Kaupunki on kasvanut yhtenä Suur-Tokion metropolialueen lukuisista esikaupungeista, ja sinne on sijoittunut metalli-, elektroniikka-, rakennustarvike-, elintarvike- ja kemianteollisuutta. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään riisin lisäksi etenkin omenapäärynöitä.
Hasudan nähtävyyksiin kuuluvat Nishijōnuman puisto, jossa kasvaa lootuksia, ja Kurohamanuman kosteikkoalue. Kaupunkia palvelee JR Higashi-Nihonin Tōhoku-päälinja eli Utsunomiya-linja.
Kuvia

Hasudan kaupungintalo
Suga-jinja
Motoarajoki
Hasudan rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hasuda Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Hans-Gert Pöttering

| Hans-Gert Pöttering |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin puhemies
 16. tammikuuta 2007 – 14. heinäkuuta 2009  
Edeltäjä:  Josep Borrell
Seuraaja:  Jerzy Buzek
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. syyskuuta 1945 (ikä 79) Bersenbrück, Saksa
Tiedot
Puolue:  CDU
 Nimikirjoitus
Hans-Gert Pöttering (s. 15. syyskuuta 1945, Bersenbrück, Ala-Saksi, Saksa) on saksalainen kristillisdemokraattista CDU-puoluetta edustava poliitikko, joka valittiin vuoden 2007 alussa Euroopan parlamentin puhemieheksi kesällä 2009 päättyvän vaalikauden loppuun asti. Hän on ollut Euroopan parlamentin jäsen ensimmäisistä suorista vaaleista eli vuodesta 1979. Vuosina 1999–2007 hän toimi Euroopan parlamentin konservatiiviryhmän (EPP-ED) puheenjohtajana.
Filosofian tohtoriksi vuonna 1974 väitellyt ja vuonna 1976 juristiksi valmistunut Pöttering asuu Bad Iburgissa, Ala-Saksin osavaltiossa. Uskonnoltaan katolinen Pöttering on eronnut kahden jo aikuisen pojan isä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hans-Gert Pöttering Wikimedia Commonsissa
Hans-Gert Pöttering Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Puhemiehen biografiasivu (englanniksi); myös suomeksi
Europarlamentti tyytyi Vanhasen anteeksipyyntöön (HS; 20.10.2005)
Heinäpuut

| Heinäpuut |
| --- | --- |
 Xanthorrhoea resinosa
Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Soihtukasvit Asphodelaceae
Suku::  Heinäpuut Xanthorrhoea  Sm. (1798)
Tyyppilaji
 Xanthorrhoea resinosa Pers. 
Katso myös
   Heinäpuut Wikispeciesissä   Heinäpuut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Heinäpuut (Xanthorrhoea) on soihtukasvien heimoon kuuluva kasvisuku. 2010-luvun luokittelussa se sijoitettiin heinäpuukasveihin, joka on sittemmin yhdistetty soihtukasveihin. Heinäpuita on 28 lajia, jotka kasvavat Australiassa. Niiden puutuneen varren päässä kasvaa tiheä mätäs pitkiä ja kapeita lehtiä. Kukinto on pysty ja tiheän tähkämäinen, jopa monen metrin pituinen.
Lajeja

Xanthorrhoea arborea
tasmanianheinäpuu (Xanthorrhoea australis)
Xanthorrhoea bracteata
siniheinäpuu (Xanthorrhoea glauca)
rautaheinäpuu eli queenslandinheinäpuu (Xanthorrhoea johnsonii)
Xanthorrhoea macronema
Xanthorrhoea media
Xanthorrhoea minor
Xanthorrhoea pumilio
kolkkaheinäpuu (Xanthorrhoea quadrangulata)
Xanthorrhoea resinosa
Xanthorrhoea semiplana
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Heinäpuut (Xanthorrhoea)
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Heinäpuut (Xanthorrhoea)
UniProt: Taxonomy - Xanthorrhoea (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Xanthorrhoea (englanniksi)
Flora of Victoria: Xanthorrhoea (englanniksi)
Halleluja (täsmennyssivu)

Halleluja on hepreaa ja tarkoittaa Kiittäkää Jahia. Siitä esiintyy myös variaatiot Hallelujaa ja Hallelujah. Se voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Halleluja

Halleluja, hepreankielinen huudahdus
Halleluja, Matti Eskon albumi
Halleluja!, suomalainen tv-sarja vuodelta 1998
Hallelujaa

Hallelujaa, Popeda-yhteen albumi
Hallelujah > Musiikki

Hallelujah-kuoro, tunnettu osa Georg Friedrich Händelin Messias-oratoriosta
”Hallelujah” (Leonard Cohenin kappale),  Leonard Cohenin kappale, usein coveroitu
”Hallelujah” (ThisGirlin kappale), ThisGirlin kappale
”Hallelujah” (Paramoren kappale), Paramoren kappale
”Hallelujah”, Clark Sistersin albumilta Bring It Back Home
"Hallelujah" (Gali Atarin ja Milk & Honeyn kappale), vuoden 1979 Eurovision laulukilpailun voittajakappale
”Halleluja”, kappale Rammsteinin albumilta Mutter
”Hallelujah” (Bamboon kappale), Bamboon kappale
”Halleluhwah”, Can'sin kappale vuoden 1971 albumilta Tago Mago
Hallelujah (albumi), Canned Heatin albumi
”Hallelujah”, vuoden 1969 single Deep Purplelta
Hallelujah (Happy Mondaysin kappale), Happy Mondaysin EP
”Sing Hallelujah”, Dr Albanin kappale
”Hum Hallelujah”, Fall Out Boyn kappale
”Hallelujah, I'm a Bum”, yhdysvaltalainen folk-kappale, jota ovat nauhoittaneet useat artistit
”Hard Rock Hallelujah”, Lordi-yhtyeen kappale
Hallelujah Rock'n'Rollah, The Flaming Sideburns -yhtyeen albumi
Hallelujah > Muuta

Hallelujah! (televisiosarja), brittiläinen tilannekomedia
Neekeriromantiikkaa (Hallelujah!), vuoden 1929 elokuva, jonka on ohjannut King Vidor
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Halleluja”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hasvik

Hasvik (kveeniksi Hasviika, saameksi Ákŋoluokta) on kunta Finnmarkin läänissä Pohjois-Norjassa. Kunnan kaksi taajamaa, kuntakeskus Breivikbotn ja Hasvik, sijaitsevat Norjan rannikolla Jäämerellä Sørøyan saarella, joka muodostaa suurimman osan kunnan pinta-alasta. Sørøyan saarella kunta rajoittuu idässä Hammerfestin kuntaan. Pieni osa kunnasta sijaitsee paljon etelämpänä sijaitsevan Stjernøyan (kveeniksi Siernöijä) saaren luoteiskulmassa. Stjernøyan saarella kunta rajoittuu idässä ja etelässä Alattion kuntaan, sekä lounaassa Lappean kunnan pieneen osaan.
Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 970 asukasta.
Kuvia

Hasvikin kirkko
Dønnesfjord
Hasvikin lentoasema
Kunnan kartta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hasvik Wikimedia Commonsissa
Tromssan ja Finnmarkin läänin kunnat
Alattio (Alta)
Bardu
Berlevåg
Båtsfjord
Dyrøy
Etelä-Varanki (Sør-Varanger)
Gamvik
Gratangen
Hammerfest
Harstad
Hasvik
Ibestad
Kaarasjoki (Karasjok)
Kaivuono (Kåfjord)
Kalsa (Karlsøy)
Koutokeino
Kierua (Skjervøy)
Kvæfjord
Lappea (Loppa)
Lavangen
Lebesby
Moseija (Måsøy)
Målselv
Naavuono (Kvænangen)
Nordkapp
Omasvuono (Storfjord)
Paatsivuono (Balsfjord)
Porsanki (Porsanger)
Raisi (Nordreisa)
Raisivuono (Sørreisa)
Salangen
Senja
Teno (Tana)
Tromssa
Uuniemi (Nesseby)
Vesisaari (Vadsø)
Vuoreija (Vardø)
Yykeä (Lyngen)
Norjan läänit | Norja
Hayim Katsman

Hayim Yeshurun Katsman (hepr. ‏חיים כצמן‎; 3. lokakuuta 1991 Israel – 7. lokakuuta 2023 Holit) oli Israelin tutkija ja rauhanaktivisti. Hän syntyi Israeliin muuttaneille yhdysvaltalaisille vanhemmille, ja hänellä oli myös Yhdysvaltain kansalaisuus.
Katsman sai Ben-Gurionin yliopistosta maisterin arvon politiikan tutkimuksessa. Vuonna 2021 hän sai Washingtonin yliopiston Henry M. Jackson School of International Studiesista filosofian tohtorin arvon. Väitöstyön ohjaajiin kuului Liora Halper. Katsmanille myönnettiin vuonna 2019 Association for Israel Studiesin Kimmerling-palkinto parhaasta valmistumistyöstä. Katsman keskittyi tutkimuksessaan uskonnollispohjaisiin sionistisiin yhteisöihin sekä uskonnollisen sionismin ajantasaiseen kehitykseen ja sen suhteeseen radikalismiin. Katsmanin kirjoituksia julkaistiin muun muassa lehdessä Israel Studies Review ja kirjassa Routledge Handbook of Religion and Political Parties. Katsman toimi luennoitsijana filosofian, politiikan ja israelilaisen yhteiskunnan aiheista. Hän toimi useissa paikallisissa rauhanjärjestöissä.
Katsman hahmotteli strategian Israelin vasemmistolle. Hän kannatti israelilaisten ja palestiinalaisväestön intressien ja huolenaiheiden yhdistämiseen kykenevää valtiota, joka ei olisi eksklusivistinen eikä etnonationalistinen. Katsman murhattiin Hamasin hyökätessä Holitin kibbutsiin. Hän suojasi naapuriaan Avital Alajemia hyökkääjien luodeilta. Katsman haudattiin Petah Tikvaan 12. lokakuuta 2023.
Hausjärven kirkko

| Hausjärven kirkko |
| --- | --- |
 Kirkko huhtikuussa 2014.
Sijainti:  Hikiäntie 2, Hausjärvi
Koordinaatit:  60°46′36″N, 024°55′58.8″E
Seurakunta:  Hausjärven seurakunta
Rakentamisvuosi:  1789
Suunnittelija:  Martti Tolpo
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hausjärven kirkko on Hausjärven seurakunnan kirkkorakennus Hausjärven kirkonkylässä. Kirkon rakensi Martti Tolpo ja se valmistui vuonna 1789. Kirkko sijaitsee vanhojen Helsingistä, Hämeenlinnasta ja Porvoosta tulevien maanteiden risteyksen tuntumassa. Kunnan suurimpaan taajamaan Oittiin on matkaa runsaat viisi kilometriä, Hikiälle pari kilometriä ja Ryttylään vajaat kymmenen kilometriä.
Kirkko on tyypiltään päätytornillinen pitkäkirkko, jossa on molemmilla sivuilla matalammat ja kapeammat kylkiäiset. Alttaripääty on ulkoviisteinen ja alttarin takana on omassa sakarassaan sakaristo.
Kirkkoa on korjattu monesti viimeisin suuri peruskorjaus tehtiin vuosina 2010–2011. Lämmönlähteeksi vaihdettiin maalämmitys, kirkko maalattiin ulkoa ja sisältä ja sen esteettömyyttä parannettiin. Kuorissa alttari otettiin irti seinästä, saarnastuoli sai katoksen ja alttaritaulun ympärille tuli pilasterit ja ornamentti taulun päälle. Kirkon alttaritaulu on taidemaalari Robert Wilhelm Ekmanin ”Jeesuksen ylösnousemus”.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hausjärven kirkko Wikimedia Commonsissa
Hausjärven kirkonkylä

Hausjärven kirkonkylä on Hausjärven kylä, jossa sijaitsee kunnan kirkko ja hautausmaa. Kirkonkylä sijaitsee Vanhan Hämeentien (nyk. seututie 290) varrella. Hausjärven kuntakeskukseen Oittiin on kirkonkylältä matkaa 6,7 kilometriä. Hikiälle matkaa on 2,7 kilometriä ja siellä sijaitsee lähin rautatieasema. Lähin kaupunki on Riihimäki.
Historia

Kirkonkylä oli jo vuonna 1539 iso kylä, jossa oli seitsemän taloa; Hinkkala, Pietilä, Seppälä, Heikkola, Ämmälä, Laskola ja Kolkkala. Näistä vaurain oli Hinkkala, joka suoritti ratsupalvelusta 1600-luvulla. Kolkkalan talosta puolet sai kappalaisen virkatalon oikeudet vuonna 1684 ja Ämmälästä tuli vuonna 1694 sotilasvirkatalo. Heikkolan talosta lohkottiin 1700-luvun lopulla Aapola ja Hinkkala jaettiin Ali- ja Yli-Hinkkalaksi. Isojaon aikana kirkonkylään muodostettiin neljä uudistaloa; Vainola, Vuorenalusta, Umpistenmaa ja Palkkimäki. Umpistenmaa jaettiin jo vuonna 1769 uudestaan Mattilan ja Mäkelän tiloiksi. Vuorenmaasta lohkottiin vuonna 1821 Kajanto. Pietilästä muodostettiin 1900-luvun alussa kirkkoherran virkatalo ja vaivaistalo. Laskola liitettiin osaksi kunnalliskodin tilaa vuonna 1919. Ämmälästä lohkottiin vuonna 1930 Äijälä-niminen kantatila. Ainoastaan Seppälän talo säilyi jakamattomana.
Kirkonkylästä muodostui vähitellen kunnan keskus ja siellä sijaitsi rukoushuone. Myöhemmin sinne rakennettiin kappelikirkko, joka vahvisti kirkonkylän asemaa. Nykyinen puukirkko on Martti Tolpon rakentama ja se valmistui 1789. Nykyinen hautausmaa otettiin käyttöön vuonna 1891.
Hausin kirkko

| Hausin kirkko Haus kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2013.
Sijainti:  Osterøy, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Bjørgvinin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1874
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  460
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hausin kirkko (norj. Haus kyrkje) on Osterøyn kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1874.
Alttaritaulu
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hausin kirkko Wikimedia Commonsissa