stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dennis Rodman
Elämä > Ammattilaisura > Chicago Bulls 1995–1999

Rodman siirtyi kaudeksi 1995 Chicago Bullsiin vahvistamaan jo ennestään vahvaa joukkuetta, johon kuuluivat muun muassa Michael Jordan ja Scottie Pippen. Vaikka 34-vuotiaan Rodmanin hankkimista joukkueeseen pidettiin uhkapelinä, tuli hänestä yksi joukkueen avainpelaajista. Kaudella 1995–1996 Rodman valittiin seitsemättä kertaa NBA:n puolustustähdistöön. Bullsista tuli samalla ensimmäinen joukkue, joka on saanut kolme pelaajaa (Jordan, Pippen, Rodman) ykköspuolustustähdistöön. Bullsin joukkue teki kyseisellä kaudella historiaa voittamalla pudotuspelit mukaan lukien 87 sadasta kauden aikana ottelemastaan pelistä, mikä on NBA-ennätys. Myöhemmin joukkue valittiin yhdeksi kaikkien aikojen NBA-koripallojoukkueista.
Vaikka Rodman tunnettiin hankalana pelaajana ja hänen käytöksensä Bulls-vuosien aikana oli jopa aiempaa prameilevampaa, säästyi tähtiä vilissyt joukkue sisäisiltä riidoilta. Ongelmallinen luonne näkyi kuitenkin vuonna 1997, jolloin Rodman sai 11 ottelun pelikiellon potkaistuaan kameramies Eugene Amosia tahallisesti nivusille. Rodman oli hetkeä aiemmin törmännyt häneen yrittäessään estää pelipalloa lentämästä ulos kentältä. Pelikielto oli toiseksi pisin NBA:n historiassa.
Vuodet Chicagossa olivat seuratasolla Rodmanin menestyksekkäintä aikaa, sillä Bulls voitti kolme perättäistä NBA:n liigamestaruutta vuosien 1996–1998 välillä. Henkilökohtaisella tasolla menestys oli myös suurta, sillä Rodman kykeni dominoimaan liigan levypallotilastoja ensimmäisten kolmen Bulls-kautensa ajan. Kauden 1998 jälkeen seuraikoni Michael Jordan ilmoitti kuitenkin lopettavansa uransa ja joukkueen ensimmäinen kausi ilman häntä päättyikin pokaalittomana. Jordanin lopettamisen lisäksi Bulls-dynastia hajosi kun seuran jättivät muun muassa Scottie Pippen, Steve Kerr ja Jud Buechler.
Rodman itse vapautettiin sopimuksestaan 21. tammikuuta 1999, hieman ennen työsulun lyhentämän NBA-kauden alkua.
Elämä > Ammattilaisura > Los Angeles Lakers 1999

Rodman liittyi vapaana agenttina Los Angeles Lakersin vahvuuteen kauden 1998–1999 loppuun asti ulottuvalla sopimuksella. Rodman ennätti pelata Lakerissa 23 ottelua ennen kuin hänet vapautettiin sopimuksestaan.
Elämä > Ammattilaisura > Dallas Mavericks 2000

Vaikka Rodmanin visiitti Los Angelesissa jäi lyhyeeksi, hän ei ollut aikeissa lopettaa pelaamista. Kaudella 1999–2000, 38-vuotias Dennis Rodman teki sopimuksen Dallas Mavericksin kanssa. Visiitistä tuli vielä lyhyempi ja epäsuosiollisempi kuin edelliskauden Los Angelesin reissusta. Rodman pelasi 12 ottelua Dallasissa, minkä jälkeen hänet vapautettiin sopimuksestaan. Dallasin silloinen tähtipelaaja Steve Nash kommentoi että ”Dennis ei halunnut olla Maverickseissa, minkä vuoksi hän ei ollut tarpeeksi motivoitunut”.
Elämä > NBA-uran jälkeen > Long Beach Jam, Orange County Crush & Tijuana Dragons 2003–2005

Oltuaan poissa pari kautta koripallokentiltä Rodman alkoi harjoitella jälleen tosissaan ja tavoitella paikkaa NBA:ssa.
Rodman palasi koripallokentille vuonna 2003, kun hän teki sopimuksen vasta perustetussa ABA-liigassa pelaavan Long Beach Jam -joukkueen kanssa. Rodman tavoitteli ABA-pelien kautta sopimusta NBA:han, mutta sopimustarjouksia ei tullut.
Long Beachilla pelatun kauden jälkeen Rodman jatkoi pelejään kaudella 2004–2005 Orange County Crushin riveissä, jonka jälkeen matka jatkui Tijuana Dragonsiin.
Elämä > NBA-uran jälkeen > Torpan Pojat & Brighton Bears 2005–2006

ABA-uran ja tavoitellun NBA-paluun jälkeen Rodman jatkoi koripallon pelaamista ottelukohtaista korvausta vastaan eri puolilla maailmaa. Hän esimerkiksi pelasi vuonna 2004 pari ottelua Meksikossa ja myöhemmin muutaman näytösottelun Kiinassa. Vuonna 2005 hän pelasi huomattavaa rahallista korvausta (kokonaisbudjetti noin 130 000 €, arvioitu Rodmanin osuus noin 50 000 €) vastaan Suomessa liigaottelun Honkaa vastaan ToPon riveissä, ollen joukkueen paras pistemies 17 pisteellä ja 6 levypallolla. Urallaan heikkona kaukoheittäjänä tunnettu Rodman heitti ottelussa peräti viisi kolmosta, mikä oli hänen ammattilaisuransa ennätys pääsarjatasolla. Ottelussa rikottiin suomalaisen seurakoripallon katsojaennätys, kun Helsingin jäähalliin kokoontui yli 7 000 katsojaa.
Tammikuussa 2006 Rodman pelasi Britannian koripalloliigassa Brighton Bearsin riveissä voitokkaassa ottelussa Guldford Heatia vastaan. Hän teki neljä pistettä ja otti seitsemän levypalloa. Rodmanille maksettiin ottelusta 36 500 euroa. Aikaisemmin tammikuussa hän oli ehtinyt pudota kuuluisuuksille tarkoitetusta Big Brother -kilpailusta.
Elämä > Peliuran jälkeen

Rodman on myös osallistunut Yhdysvaltojen Julkkis-Diiliin (Celebrity Apprentice 2) vuonna 2009 sarjan 8. tuotantokaudella. Rodmanin esiintyminen ohjelmassa herätti kohua, kun hän esiintyi humalassa useissa kilpailutehtävissä. Rodman sai lopulta ”potkut” omassa johtajavuorossaan epäonnistuneen tehtävän päätteeksi. Jakson päätyttyä ruutuun tuli valistusteksti alkoholin vaaroista. Ohjelman finaalijaksossa, joka tuotettiin suorana kuukausia myöhemmin kuin muut jaksot (vaikka ne esitettiin tv:ssä peräkkäin), ohjelman isäntä Donald Trump antoi ymmärtää, että Rodman oli saanut hoitoa ongelmaansa ja kaiken olleen ok.
Rodman tunnetaan myös yhteyksistään Pohjois-Korean johtaja Kim Jong-unin kanssa. Rodman vieraili ensimmäisen kerran Pohjois-Koreassa Vice Median järjetettyä Harlem Globetrotters -joukkueen näytösottelun Pohjois-Koreassa vuonna 2013. Koripallo on suosittu laji Pohjois-Koreassa ja näytösottelua seuraamaan saapui maan nuorta poliittista johtoa. Rodman näyttäytyi ottelun katsomossa Kimin kanssa ja hän on sittemmin vieraillut maassa useampaan otteeseen. Rodmanin vierailuja on kutsuttu koripallodiplomatiaksi ja hänen vierailuistaan on uutisoitu näyttävästi Pohjois-Korean valtion televisiokanavilla. Rodman on itse kutsunut suhdettaan Kimiin ystävyydeksi.
Persoona

Rodman tunnettiin värikkäänä pelaajana – monena vuonna hän värjäsi hiuksensa joka otteluun eri tavalla. Hänen voidaan sanoa myös kiivastuneen helpohkosti kesken ottelun tuomarille tai vastapelaajalle. Hän oli naimisissa Baywatch-televisiosarjan tähden Carmen Electran kanssa, ja 1990-luvulla hänellä oli lyhyt kohusuhde poptähti Madonnaan. Rodman on muun muassa näytellyt elokuvissa, ollut mukana viihteellisillä showpainikiertueilla sekä pelannut erilaisia näytösotteluita.
Delhin piiritys

Delhin piiritys oli brittien toteuttama Delhin kaupungin piiritys ja valtaus Intian sepoy-kapinan aikana  8. kesäkuuta–21. syyskuuta 1857. Kapinalliset olivat kapinan alussa vallanneet kaupungin ja nimittäneet viimeisen suurmogulin Bahadur Šah II:n kapinan muodolliseksi johtajaksi. Brittien onnistui vallata kaupunki piirityksen ja ankarien taistelujen jälkeen.
Tausta

Intian brittivallan vastainen sepoy-kapina alkoi 10. elokuuta 1857. Kapinallisten yksi ensimmäisistä tavoitteista oli Delhin kaupungin valtaaminen. Delhi oli Suurmogulien valtakunnan pääkaupunki. Suurmoguli Bahadur Šah II hallitsi aikanaan laajalle alueelle levittäytyneen valtakunnan sijaan kapinan syttyessä kuitenkin käytännössä vain itse kaupunkia ja sen lähiympäristöä.
Kapinalliset marssivat Delhiin varhain aamulla 11. toukokuuta ja itse kaupungissa heihin liittyi intialaisia sotilaita. Kaupungissa kaikki kapinallisten käsiin joutuneet eurooppalaiset surmattiin. Kashmirin portilla muutama brittiupseeri ja sotilas puolustivat kaupungin asevarikkoa. Tilanteen käytyä epätoivoiseksi britit räjäyttivät varikon ja itsensä. Suurin osa Delhin eurooppalaisista asui hieman itse kaupungin ulkopuolella erityisellä alueella, josta he pakenivat kapinallisten saapuessa muualle Intiaan. Delhi oli menetetty 11. toukokuuta. Bahadur Šah II julistettiin kapinan nimelliseksi johtajaksi.
Britit pitivät Delhia kapinan keskuskena ja sen takaisinvaltauksesta tuli yksi heidän päätavoitteistaan. He keräsivät kokoon 3 000 miehen Delhi Field Force-nimisen sotilasosaston. Osastoa komensi ensin kenraali George Anson, mutta hänen kuoltua koleraan jo 27. toukokuuta hänet korvasi kenraali Henry W. Barnard. Heihin liittyi vielä vahvistuksia ja 8. kesäkuuta britit voittivat 30 000 kapinallista Badli-ki-Serain taistelussa. Taistelun jälkeen britit hallitsivat harjannetta Delhin liepeillä Itse kaupungissa kapinallisia oli edelleen noin 30 000. Delhin puolustusvarustuksiin kuului paksu kaupunginmuuri, vallihauta ja 114 tykkiä.
Piiritys

Delhin piiritys alkoi harjanteen valtauksesta 8. kesäkuuta. Brittijoukot olivat kuitenkin liian pienet suoraan hyökkäykseen kaupunkia vastaan. Barnard odotti vahvistuksia, mutta hän kuoli edeltäjänsä tapaan koleraan 5. heinäkuuta. Hänen seuraajansa oli prikaatinkenraali Archdale Wilson. Wilson sai vahvistuksina prikaatinkenraali John Nicholsonin johtamista punjabilaisista ja gurkhista 14. elokuuta 1857. Wilsonin Delhi Field Force käsitti nyt vahvistuksineen 4 200 miestä. Kolera ja punatauti olivat huomattavia ongelmia piirittävien brittien riveissä. 7. elokuuta saatiin kuitenkin aloitettua kaupungin tulitus tykistöllä.
Suora hyökkäys Delhiin alkoi 14. syyskuuta. Tykkituli oli avannut useita aukkoja Delhin kaupunginmuuriin. Hyökkäävät brittijoukot olivat kasvaneet vahvuudeltaan 9 000:n mieheen.Hiestä noin 3 000 oli brittejä ja loputa sikhejä, punjabilaisia ja gurkhia. Hyökkävät britit kohtasivat puolustajien muskettitulen ja tykkien raehauliammukset. Tappiot olivat korkeat, mutta brittien onnistui vallata alueita itse kaupungin sisällä iltaan mennessä. Brittien onnistui räjäyttää Kashmirin portti,, mikä oli luonut uuden suuren aukon kaupunginmuuriin. Ankarat taistelut kaupungin sisällä kestivät vielä kuusi päivää. Lopulta 21. syyskuuta britit olivat viimein vallanneet koko kaupungin.
Seuraukset

Britit olivat menettäneet valtauksen yhteydessä yhteensä 1 200 kaatunutta ja 4 600 haavoittunutta. Kapinallisten tappiot olivat noin 5 000 kaatunutta ja haavoittunutta. Viimeinen suurmoguli Bahadur Šah II jäi poikineen brittien vangiksi. Delhin valtaus merkitsi käännekohtaa kapinan kulussa. Haave Suurmogulien valtakunnan takaisintulosta murskautui ja brittijoukot vapautuivat piirityksestä toimimaan muualla Intiassa. Delhissä brittijoukot syyllistyivät valtauksen yhteydessä ryöstelyihin ja kapinallisten teloituksiin.
Delhi piirrustuksessa vuodelta 1858.
Taisteluissa vaurioitunut Delhin pankin rakennus.
Vaurioita kärsinyt Janta Mantarin observatorio.
Vangiksi otettu Bahadur Šah II.
Port Arthurin piiritys

Port Arthurin piiritys oli Japanin sotatoimi Venäjän–Japanin sodan aikana. Japanilaiset piirittivät Venäjän keisarikunnan laivaston tukikohtaa Port Arthuria vuodesta 1904 tammikuuhun 1905. Japanilaisten onnistui estää venäläisten laivojen pako ja tuhota satamassa olleet alukset, mutta he kärsivät myös suuria tappioita veristen ja hitaasti edenneiden maataistelujen aikana.
Tausta

Venäjän ja Japanin sodan sytyttyä japanilaiset kuljettivat kenraali Kuroki Tamemoton komentaman 1. armeijan Koreaan, josta se eteni edelleen Koreaa ja Mantšuriaa erottaneelle Jalujoelle. Joen toisella puolella heitä vastassa oli venäläisjoukkoja, jotka japanilaiset yrittivät saartaa vappuna alkaneessa hyökkäyksessä venäläisten selustaan. Puolustajien onnistui kuitenkin vetäytyä ja välttää saarrostus. Port Arthur saarrettiin lopulta kenraali Yasukata Okun johtamien japanilaisten noustua maihin Liaotungin niemimaalla. Venäläisten ylipäällikkö, varakuningas Jevgeni Aleksejev pakeni pohjoiseen, ja Port Arthuriin jäi Wilgelm Witthöftin (Vitgeft) komentama laivasto-osasto sekä linnoituksen komentaja Anatoli Stössel.
Seuraukset

Stössel päätyi sotavankeuteen ja Venäjällä hänet tuomittiin kuolemaan. Nikolai II muutti hänen tuomionsa myöhemmin kymmeneksi vuodeksi vankeutta. Japanilaiset olivat voittaneet, mutta he olivat menettäneet hyökkääjinä puolustajia huomattavasti enemmän joukkoja. Japanilaisten tappiot olivat noin 110 000 sotilasta. Etenkin piirityksen asemasotavaiheessa taistelut olivat edenneet hitaasti. Raskaat tappiot painoivat japanilaisia komentanutta Nogia, joka teki rituaalisen itsemurhan eli seppukun keisari Mutsuhiton kuoltua vuonna 1912.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Port Arthurin piiritys Wikimedia Commonsissa
Port Arthuria tulittava japanilainen 11-tuumainen mörssäri.
Palava öljyvarasto ja venäläinen risteilijä Pallada.
Tuhottuja venäläislaivoja Port Arthurissa.
Dubrovka

Dubrovka voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia paikkakuntia:
Dubrovka (ven. Ду́бровка), Venäjän Brjanskin alueen Dubrovkan piirin hallintokeskuksena toimiva kaupunkimainen taajama,
Tuprova (ven. Дубро́вка), Venäjän Leningradin alueen Seuloskoin piirissä sijaitseva kaupunkimainen taajama
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Dubrovka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Demonos Sova

| Janne Sova |
| --- | --- |
 Demonos Sova Jalometalli-festivaalilla, 2008
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. elokuuta 1971 (ikä 53)
Ammatti:  muusikko, tatuoija
Muusikko
Taiteilijanimi:  Demonos Sova
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1988–
Tyylilajit:  black metal
Soittimet:  bassokitara, laulu
Yhtyeet:  Barathrum (1990–) Morphosis (1988–2006) Demonos Jetblack
Levy-yhtiöt:  Primitive Reaction
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Demonos Sova (oik. Janne Markus Sova, s. 27. elokuuta 1971) on suomalainen metallimuusikko, joka tunnetaan black metal -yhtye Darkfeastin perustajana, joka myöhemmin muutti nimekseen Barathrum. Sova on myös soittanut yhtyeissä Demonos Jetblack ja Morphosis.
Musiikin tekemisen ohessa Sova maalaa, piirtää ja toimii tatuoijana. Hän on vakaumukseltaan satanisti. Sovaa on haastateltu vuonna 2011 julkaistussa suomalaista black metal -musiikkia käsittelevässä dokumenttielokuvassa Loputon Gehennan liekki.
Diskografia

Ange De La Mort (1991,  demo, omakustanne)
Necro Sodomy (1992,  demo, omakustanne)
Aiheesta muualla

Demonos Sova metal-archives.com -sivustolla
Demonos Sova discogs.com -sivustolla
Donna (yhtye)

Donna oli Virroilta kotoisin ollut suomalainen rock-yhtye, jonka alkumuotona voidaan pitää muun muassa Taste- ja Groundhogs-tyylistä musiikkia soittanutta heavytrioa, jonka muodostivat kitaristi Petteri Salminen, basisti Lasse Raja ja rumpali Paavo Kaihola. Myöhemmin mukaan liittyi kitaristi Jari Yliaho ja Salmisen lähdettyä opiskelemaan ja soittamaan Juice Leskisen yhtyeeseen hänen tilalleen tuli kitaristiksi Tapio Manninen. Syksyllä 1976 Rajan lähdettyä armeijaan tuuraajaksi otettiin Halipat Sui -yhtyeestä Vesa Reijonen. 1979 Yliaho siirtyi Juice Leskisen palvelukseen ja vuonna 1980 pianistina jonkin aikaa vuonna 1979 yhtyeessä soittanut Ila Loueranta siirtyi niin ikään Juice Leskisen Slam -kokoonpanoon. Kaihola soitti Donnassa vuoteen 1979, kunnes yhtye hajosi.
Yhtyeeseen kuului eri aikoina useitakin muun muassa Juice Leskisen ja Mikko Alatalon kanssa soittaneita muusikoita kuten mainitut Petteri Salminen, Jari Yliaho, Tapio Manninen ja Ila Loueranta. Yhtyettä nimitettiinkin joskus leikillisesti "Juicen farmibändiksi".
Yhtye tuli laajemmin tunnetuksi voitettuaan rockin SM-kilpailut Kulttuuritalolla Helsingissä 15. joulukuuta 1975. Kokoonpanossa soittivat tällöin Jari Yliaho (kitara ja laulu), Tapio Manninen (kitara), Lasse Raja (basso) ja Paavo Kaihola (rummut).
Yhtye sai voiton myötä levytyssopimuksen Love Recordsin kanssa. Se teki vain yhden singlen "Muinainen kaunotar" / "Epilogi" (Love Records LRS 2136) vuonna 1976, tuottajana toimi Måsse Groundstroem. Molemmat ovat omia sävellyksiä 29-vuotiaana kuolleen Kimmo Koskimaan runokokoelmasta Hukkaperän lauluja. "Muinaista kaunotarta" pidetään ensimmäisenä suomalaisena reggae -tyylisenä levytettynä kappaleena.
Kaihola ja Yliaho sekä basisti-laulaja Jari Loisa perustivat myöhemmin Siberia-yhtyeen.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Donna: Muinainen kaunotar (live 1976)
Dedoplistsqaro

Dedoplistsqaron sijainti Georgiassa.
Dedoplistsqaro (georg. დედოფლისწყარო) on kaupunki Dedoplistsqaron piirikunnassa Kakhetin hallintoalueella Georgiassa. Kaupungissa on 5 940 asukasta vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan.
Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran keskiaikaisissa aikakirjoissa kuningas Davit IV:n (hallitsi 1089–1125) perustamana sotilastukikohtana. Perinteen mukaan sen nimi, kirjaimellisesti "kuningattarenlähde", on peräisin kuningatar Tamarilta (hallitsi 1184–1213). Kun Venäjän keisarikunta oli liittänyt Georgian itseensä, se perusti paikalle linnoituksen vuonna 1803 ja antoi kylälle nimen Tsarskije Kolodtsy (ven. Царские Колодцы) eli "kuninkaalliset kaivot". Vuonna 1869 saksalaiset yrittäjät Carl Heinrich von Siemens ja Ernst Werner von Siemens perustivat kylän lähelle öljynjalostamon, joka toimi ainakin 1870-luvun puoliväliin saakka.
Neuvostohallinto muutti paikkakunnan nimen muotoon Tsiteltsqaro (georg. წითელწყარო, "punaiset lähteet") ja antoi sille kaupunginoikeudet vuonna 1963. Vuonna 1991 historiallinen nimi Dedoplistsqaro otettiin jälleen käyttöön. Khornabudžin keskiaikaisen linnoituksen rauniot sijaitsevat kaupungin lähistöllä.
Dunne

Dunne on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Dominique Dunne (1959–1982), yhdysvaltalainen näyttelijä
Finley Peter Dunne (1867–1936), yhdysvaltalainen humoristi ja kirjailija
Griffin Dunne (s. 1955), yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja
Irene Dunne (1898–1990), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
John Charles Dunne (s. 1937), yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa
Katy Dunne (s. 1995), brittiläinen tennispelaaja
Philip Dunne (1908–1992), yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja
Richard Dunne (s. 1979), irlantilainen jalkapalloilija,
Tony Dunne (1941–2020), irlantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Dubrovkan metroasema

Dubrovka (ven. Дубровка) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 11. joulukuuta 1999.
Damir Musin

| Damir Musin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. lokakuuta 1994 (ikä 30) Kazan, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  181 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Admiral Vladivostok
Sarja:  KHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Ak Bars Kazan (KHL) Bars Kazan (VHL) HK Sotši (KHL) Neftehimik Nižnekamsk (KHL) Spartak Moskova (KHL) Himik Voskresensk (VHL) Vitjaz Podolsk (KHL) Kärpät (SML)
KHL-varaus:  78. varaus, 2011 Ak Bars Kazan
Damir Maratovitš Musin (tat. Дамир Маратович Мусин; s. 5. lokakuuta 1994 Kazan, Venäjä) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-seura Admiral Vladivostokissa.
Ura > Seuraura

Musin on Ak Bars Kazanin kasvatti. Hän debytoi Bars Kazanin joukkueessa Venäjän nuorten sarja MHL:ssä kaudella 2010–2011. Ak Bars Kazan varasi Musinin kolmannella kierroksella 78. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2011. Kauden 2012–2013 hän pelasi Venäjän nuorten B-sarjan Irbis Kazanissa.
Kaudella 2014–2015 Musin debytoi Ak Bars Kazanin KHL-joukkueessa, jossa hän pelasi tulokaskautensa aikana 38 runkosarjaottelua tehden kolme syöttöpistettä ja 15 playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Musin teki KHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 4. syyskuuta 2014 Avtomobilist Jekaterinburgia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa kahdeksan minuuttia. Musin valittiin 7. joulukuuta 2014 KHL:n viikon tulokkaaksi ja hänet valittiin myös joulukuun kuukauden tulokkaaksi. Hän eteni Ak Barsin kanssa aina Gagarin Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin SKA Pietari otteluvoitoin 4–1. Musin pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua miesten VHL:ään siirtyneen Bars Kazanin joukkueessa. Kaudella 2015–2016 hän avasi maalitilinsä KHL:ssä, jossa Musin pelasi 33 runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3. Hän teki KHL-uransa avausmaalin 16. syyskuuta 2015 Dinamo Minskiä vastaan. Toukokuussa 2016 Musin teki Ak Barsin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Musinin teholukema +13 oli kaudella 2016–2017 Ak Bars Kazanin toiseksi paras Fjodor Malyhinin jälkeen. Pudotuspeleissä hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +4. Kaudella 2017–2018 Musinin teholukema +13 oli Ak Barsin puolustajista toiseksi paras Atte Ohtamaan jälkeen, mutta hänen kautensa päättyi kuitenkin jo joulukuussa 2018 loukkaantumisen vuoksi. Musin pelasi kuitenkin riittävän määrän runkosarjaotteluita, joiden ansiosta hän voitti kauden päätteeksi Gagarin Cupin.
Toukokuussa 2018 Musin teki Ak Bars Kazanin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Jo seuraavana päivänä seura kuitenkin kauppasi hänet HK Sotšiin. Kesken kauden 2018–2019 marraskuussa Musin kaupattiin Neftehimik Nižnekamskiin rahallista korvausta vastaan. Kauden jälkeen toukokuussa 2019 Neftehimik kauppasi hänet takaisin Ak Barsiin. Musin pelasi siellä alkukaudella 2019–2020 vain yhden ottelun ja hän vietti sen pääasiassa Bars Kazanin VHL-joukkueessa, kunnes marraskuussa Ak Bars kauppasi hänet Spartak Moskovaan vaihdossa hyökkääjä Vjatšeslav Leštšenkoon. Kauden 2020–2021 Musin pelasi suurimmaksi osaksi Spartakissa, mutta hän vahvisti kevätkaudella myös VHL-joukkue Himik Voskresenskia.
Kaudeksi 2021–2022 Musin siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Vitjaz Podolskiin. KHL:n runkosarjan ja näin ollen Vitjazin kauden päätyttyä ennenaikaisesti hän siirtyi helmikuussa 2022 loppukauden kattavalla sopimuksella SM-liigajoukkue Oulun Kärppiin. Kaudeksi 2022–2023 Musin palasi kotimaahansa ja hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Admiral Vladivostokin joukkueeseen.
Ura > Maajoukkueura

Musin pelasi World Junior A Challengessa vuonna 2011. Venäjän A-maajoukkueessa hän on pelannut kolme ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Musin teki A-maajoukkuedebyyttinsä Sweden Hockey Gamesin 9. helmikuuta 2017 Pietarin Jubileinyi-urheilukeskuksessa pelatussa avausottelussa Suomea vastaan. Hänet merkittiin Venäjän kakkospuolustajapariin Albert Jarullinin viereen. Musin keräsi ottelusta teholukeman –1.
Pelityyli

Kärppien urheilutoimenjohtaja Harri Ahon mukaan Musin on hyvin liikkuva puolustaja, jonka vahvuuksiin kuuluvat luotettava puolustuspeli, avauspelaaminen sekä alivoimaosaaminen.
Dejan Brđović

| Mitalit> Maa:   Jugoslavian liittotasavalta.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Jugoslavian liittotasavalta.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Jugoslavian liittotasavalta.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Maa:   Jugoslavian liittotasavalta> Miesten lentopallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Atlanta 1996 |  |  |
Dejan Brđović (serb. Дејан Брђовић, 21. helmikuuta 1966 Kraljevo, Serbian ST – 21. joulukuuta 2015) oli Jugoslaviaa edustanut lentopalloilija ja olympiamitalisti.
Brđović voitti Jugoslavian joukkueessa olympiapronssia Atlantassa 1996.
Brđović kuoli 49-vuotiaana 21. joulukuuta 2015.
E-Tower

E-Tower.
E-Tower on pilvenpiirtäjä São Paulossa Brasiliassa. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 2002 ja saatiin valmiiksi 2005. Rakennus on toimistokäytössä, mutta siellä on myös pysäköintitiloja, ravintola ja kuntosali.
37-kerroksinen pilvenpiirtäjä on 148 metriä korkea. Kokonaiskorkeus neljännestä maanalaisesta kerroksesta huipun helikopteritasanteelle asti on 161,9 metriä. Aluksi rakennuksesta suunniteltiin korkeampaa, mutta suunnitelmaa ei voitu toteuttaa vilkkaan helikopteriliikenteen ja Congonhasin lentokentän reittien vuoksi.
E-Rain Racing

E-Rain Racing on eteläkorealainen pikkuformulatalli. Talli perustettiin vuonna 2000. Vuonna 2001 talli voitti KMRC F-1800-sarjan mestaruuden. Seuraavana vuonna talli kilpaili Aasian F3-sarjassa ja Aasian Formula Renault-sarjoissa. Vuonna 2003 talli voitti Formula BMW Asia-sarjan mestaruuden. Talli on kilpaillut säännöllisesti Formula BMW Pacific ja JK Racing Asia Series-sarjassa. Talli järjestää myös ajokoulutusta nuorille kuljettajille.