stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Al-Šura
Sisältö > Tuomiopäivän ennustamista

Jakeet 17–22 keskittyvät erikseen tuomiopäivän käsittelyyn. Jumala on sitä varten lähettänyt Kirjan ja vaa'an. Hämeen-Anttila pitää mahdollisena, että tässä viitataan tavalliseen kaupankäyntiin, mutta Ignaz Goldziher ja St. Clair-Tisdall ovat todenneet, että vaa'alla on islamissa myös tuomiopäivään liittyvä käyttötarkoitus, jonka se on saanut zarathustralaisuudesta.
Jakeissa 32–35 esitetään suuret valtamerilaivat esimerkkinä Jumalan antamista merkeistä. Niitä ovat myös tuulen tyyntyminen, joka estää purjehduksen sekä laivan upottaminen. Ihminen ei valitse itse kohtaloaan, sillä "Jumala valitsee itselleen kenet tahtoo" ja "kenet Jumala eksyttää, sillä ei ole suojelijaa" (42:13, 44).
Jumala puhuttelee ihmisiä vain ilmestyksen kautta tai verhon takaa tai lähettää lähettilään, jolle Hän antaa luvallaan ilmestyksenä, mitä tahtoo (42:51).
Suura 42 arabiaksi resitoituna
Katkelma Neuvonpidon suuraa arabialaisella kalligrafialla.
Suomalaisen rannikkotykistön kalusto (talvi- ja jatkosota)

Suomalaisen rannikkotykistön kalusto talvi- ja jatkosodan aikana koostui pääasiallisesti venäläisten vetäytyessään (Suomen itsenäistymisen jälkeen vuonna 1917) jättämästä kalustosta, jonka poissiirtämiseen ei jäänyt aikaa tai sitä ei ollut mahdollista siirtää kuljetusvaikeuksien vuoksi.
Talvi- ja jatkosotien aikaista rannikkotykkikalustoa

152/45 C
254/45 D
305/52 O
Felix Otto

Felix Otto
Felix Otto (s. 19. toukokuuta 1966 München) on saksalainen matemaatikko. Otto opiskeli matematiikkaa Bonnin yliopistossa, josta hän väitteli tohtoriksi vuonna 1993. Väitöskirjansa jälkeen hän opiskeli New Yorkin yliopiston Courant-instituutissa ja Carnegie Mellon -yliopistossa. Vuonna 1997 hänet nimitettiin professoriksi Kalifornian yliopiston Santa Barbara -kampukseen. Vuonna 1999 hänet nimitettiin Bonnin yliopiston sovelletun matematiikan professoriksi. Vuonna 2006 Deutsche Forschungsgemeinschaft myönsi hänelle Gottfried Wilhelm Leibniz -palkinnon, joka on saksalaisen tutkimusalan korkein palkinto.
Vuodesta 2010 Otto on ollut johtaja Leipzigissa Max Planck -instituutissa ja Leipzigin yliopiston kunniaprofessori.
Oton johtama tutkimusryhmä kehittää matemaattisia malleja, joilla kuvataan etenkin materiaalitutkimuksen ja fluididynamiikan kohteita kuten mikromagnetismia, pisaroiden kasvua ja viskooseja ohuita kalvoja.
Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 2015.
Venceslaus Pyhän kirkko (Dejvice)

| Venceslaus Pyhän kirkko Kostel svatého Václava |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2012.
Sijainti:  Proboštská 4/3, Praha 6,  Praha, Tšekki
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Venceslaus Pyhän kirkko (Kostel svatého Václava) on roomalaiskatolinen kirkko Tšekin pääkaupungin Prahan Dejvicessä. Se on nimetty Venceslaus Pyhän mukaan.
Venceslaus Pyhän kirkko kuuluu Praha-Dejvicen Pyhän Mattiaksen seurakuntaan. Kirkkorakennus on suojeltu vuodesta 1958 kulttuurimonumenttina.
Sijainti ja luonne

Kirkko sijaitsee Dejvicen historiallisen kylän keskustassa, nykyisen Hadovka -puiston laidalla. Samalla paikalla oli aiemmin sijainnut muun muassa panimo. Kirkon yhteydessä sijaitsevat rakennukset ovat pääosin säilyttäneet 1800-luvulta peräisin olevan klassistisen luonteensa tähän päivään asti. 1950-luvulta lähtien sen yhteydessä on toiminut Prahan jätehuollon toimipiste, jota käytetään lähinnä roska-autojen parkkipaikkana.
Kirkon yhteydessä sijaitsee vuonna 1908 perustettu Jumalallisen rakkauden tyttärien kongregaatio.
Jumalanpalvelukset

| Viikonpäivä | Kellonaika |
| --- | --- |
Maanantai: 7:30
Tiistai: 7:30
Keskiviikko: 18:00
Torstai: 7:30
Perjantai: 18:00
Lauantai: 
Sunnuntai: 9:00, 18:00
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Venceslaus Pyhän kirkko (Dejvice) Wikimedia Commonsissa
Kotisivut
Suomalaisen kenttätykistön kalusto talvisodassa

Talvisodassa kenttätykistön pääkalustona oli venäläistä perua oleva 76 K 02
Suomalaisen kenttätykistön kalusto talvisodassa koostui mm. seuraavassa taulukossa esitetystä tykkikalustosta. Taulukossa esitetään kalusto mm. sen virallisen lyhenteen, tärkeimpien ominaisuuksien ja lukumäärän osalta.
Lyhenteen ensimmäinen numero viittaa tykin kaliiperiin millimetreinä. K ta H viittaa siihen onko kyseessä kanuuna vai haupitsi. Viimeinen numero vuosimalliin.
| Talvisodan tykistökalusto> Lyhenne | Talvisodan tykistökalusto> Valmistusmaa | Talvisodan tykistökalusto> Tuliasemapaino | Talvisodan tykistökalusto> Kantama | Talvisodan tykistökalusto> Ammuspaino | Talvisodan tykistökalusto> Lukumäärä | Talvisodan tykistökalusto> Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 75 K/02 | Ruotsi | 1000 kg | 9300 m | 6,4 kg | 12 |  |
| 76 K/00 | Venäjä | 1080 kg | 8300 m | 6,4 kg | 16 |  |
| 76 K/02 | Venäjä | 1080 kg | 10700 m | 6,4 kg | 208 |  |
| 76 LK/13 | Venäjä | 600 kg | 6900 m | 6,4 kg | 70 | Lyhennetty kanuuna |
| 76 K/22 | Ranska | 1200 kg | 12000 m | 6,4 kg | 4 |  |
| 76 K/23 | Ranska | 1200 kg | 10600 m | 6,4 kg | 4 |  |
| 107 K/13 | Venäjä | 2150 kg | 13600 m | 15,4 kg | 10 |  |
| 122 H/10 | Venäjä | 1330 kg | 7500 m | 21,8 kg | 72 | vastaava malli /09 |
| 150 H/14 | Japani | 3000 kg | 6500 m | 42,0 kg | 12 |  |
| 152 H/10 | Venäjä | 2500 kg | 7500 m | 40,9 kg | 8 |  |
| 152 H/15-17 | Ranska | 4450 kg | 11200 m | 40,9 kg | 12 |  |
| 87 K/95 | Venäjä | 1000 kg | 6500 m | 8,3 kg | 14 | jäykkälavettinen |
| 87 K/95-R | Venäjä | 900 kg | 6000 m | 8,3 kg | 2 | jäykkälavettinen |
| 107 K/77 | Venäjä | 2800 kg | 9000 m | 16,4 kg | 4 | jäykkälavettinen |
Pohjois-Amerikan Suurten järvien vanha kuparikulttuuri

Michiganin maaseudulta löydetty kuparikimpale.
Pohjois-Amerikan Suurten järvien vanha kuparikulttuuri oli vuosien 4000 eaa. - 1500 jaa. välillä kehittynyt perinne, joka alkoi arkaaisella kaudella ja jatkui ensimmäisten eurooppalaisten saapumiseen asti. Erityisen suuria kupariesiintymiä on löytynyt Yläjärven alueelta.
Suurten järvien ympärillä asuneet pohjoisten metsien intiaanit olivat tyypillisiä itäisen metsämaan kauden asukkaita. He metsästivät, kalastivat ja hyödynsivät ympäristöään keräämällä talteen hyvin erilaisten ravintolähteiden antimia. Työkalunsa he tekivät puista, kivistä, luista, simpukoista ja hirvensarvista. Muista mantereen intiaaneista poiketen nämä intiaanit louhivat puhdasta kuparia, jota esiintyi ohuina kerrostumina kallioissa ja erillisinä kimpaleina maaperässä. Aluksi intiaanit käyttivät kuparia kuin mitä tahansa kiveä kunnes huomasivat sen olevan materiaaliltaan muita pehmeämpää. Kuumentamalla ja takomalla he tekivät kuparista esineitä, koruja ja erilaisia työkaluja. Kuparin puhtaus mahdollisti esineiden valmistamisen ilman monimutkaisia kemiallisia prosesseja.
Kupariesineet levisivät laajoille alueelle ympäri mannerta Hopewellin perinteen kauppaverkoston mukana.  Eräänä kuparituotantoa harjoittaneista kansoista on mainittu ojibwat, joskin heidän tuotantonsa on  ollut melko  pienimuotoista.
Aiheesta muualla

http://copperculture.homestead.com/
Scottie Pippen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Scottie Pippen. |  Scottie Pippen. |  Scottie Pippen. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten koripallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Barcelona 1992 |  |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 |  |  |
Scottie Maurice Pippen (s. 25. syyskuuta 1965 Hamburg, Arkansas) on yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Pippen on 203 cm pitkä ja painaa 104 kiloa. Pippen pelasi uransa suurimmaksi osaksi Chicago Bullsissa mutta myös Houston Rocketsissa 1998–1999 sekä Portland Trail Blazersissä 1999–2003. Chicago Bullsissa Pippen tuli tunnetuksi Michael Jordanin luotettavana "adjutanttina". Huippuvuosinaan moni piti häntä maailman parhaana yleispelaajana. Hänen uransa kesti 18 vuotta.
Uran alku

Pippen pelasi Arkansas’n yliopistojoukkueessa.
Uran alku > Ura NBA:ssa

NBA:n vuoden 1987 varaustilaisuudessa Pippenin varasi viidennellä vuorolla Seattle SuperSonics. Bulls hankki samana päivänä Pippenin pelaajaoikeudet vaihdossa Olden Polyniceen ja muutamaan tulevien vuosien varausvuoroon: Bullsin manageri Jerry Krause kun oli huomannut yliopistollisen yleispelaajan kyvyt.
Pippen oli 1990-luvun parhaita pelaajia Michael Jordanin ja Dennis Rodmanin tähdittämässä Chicagossa saavuttaen huomattavaa menestystä. Kun Chicagon unelmajoukkue hajosi 90-luvun lopussa, Pippen myytiin Rocketsiin ja jo puoli vuotta myöhemmin Trail Blazersiin, missä hän oli mukana taistelemassa vielä kerran NBA-mestaruudesta sitä kuitenkaan saavuttamatta. Vuonna 2003 hän yritti vielä uudestaan Bullsissa, mutta ikääntynyt Pippen ei ollut enää nuoruutensa vedossa ja vetäytyi kauden loputtua pelikentiltä.
Ennätykset

Pippen on 40:nä kaikkien aikojen pisteissä sekä neljäntenä riistoissa. Hänet rankattiin ensimmäiseksi 664:n kolmen pisteen heiton hallitsijaksi Chicago Bullsissa.selvennä Hänen yhden ottelun piste-ennätyksensä on 47 pistettä.
Ura NBA:n jälkeen

Lopetettuaan uransa NBA:ssa Pippen toimi vähän aikaa Chicago Bullsin analysoijana. Hän on toiminut myös Los Angeles Lakersin apulaisvalmentajana.
Pippen pelasi 4.–5. tammikuuta 2008 Torpan Poikien paidassa Korisliigassa näytösluontoisesti kaksi ottelua: Porvoon Tarmoa vastaan kotona ja Honkaa vastaan vieraissa.
Perhesuhteet

Pippen oli naimisissa Larsa Pippenin (o.s. Younan) kanssa 19 vuotta, mutta he erosivat lokakuussa 2016. Heillä on neljä yhteistä lasta, Sophia-niminen tyttö ja pojat Justin, Scottie Jr. ja Preston. Hänellä on lisäksi kolme muuta lasta, Antron, Sierra ja Taylor aiemmista avioliitoista ja suhteista.
Muuta

Pippen on tehnyt myös lastenkirjan Reach Higher (Kurkota korkeammalle), joka julkaistiin vuonna 1997. Hän harrastaa golfia ja veneilyä.
Palkintoja ja saavutuksia

kuusi kertaa NBA-mestari 1991–1993 ja 1996–1998
seitsemän kertaa NBA:n tähdistöjoukkueessa
olympiakisoissa 1992 (kultaa) ja 1996 (kultaa)
valittu NBA:n kautta aikain 50 parhaan pelaajan joukkoon
Chicago Bulls on jäädyttänyt Pippenin pelipaidan numero 33
Viirus

Viirus muutti Jätkäsaareen vuonna 2017.
Viirus on suomalainen ruotsinkielinen ammattiteatteri. Sen perustivat vuonna 1987 Mats Långbacka, Johan Storgård, Robert Enckell ja Arn-Henrik Blomqvist. Viirus voitti vuonna 1996 Nuoren taiteen Suomi-palkinnon ja vuonna 2005 Nöjesguiden nimesi sen kaupungin parhaaksi teatteriksi. Teatterinjohtajana toimi elokuusta 2007 lähtien liettualaissyntyinen ohjaaja Cezaris noin vuoden ajan.
Aiemmin teatteri Viirus toimi Helsingin Rajasaaressa entisen pumppaamon tiloissa, mutta niistä jouduttiin luopumaan alkusyksyllä 2007 homevaurioiden vuoksi. Viirus toimi väliaikaisesti Sörnäisissä, Suvilahden entisessä kaasulaitoksessa ja sittemmin Teatterikulman tiloissa Kruununhaassa. Vuonna 2017 teatteri muutti Jätkäsaareen.
Esityksiä viime vuosilta

Diptyk (2025)
Premiär på fredag! (2024)
Doves and Bloods (2024)
Vem dödade bambi (2023)
Versailles (2022)
Pelikanen (2022)
Rocky (2021)
Fyra dagar av närhet (2021)
Familjen Bra (2020)
Hamlet All Inclusive (2020)
Roulettenburg (2019)
Den Stora Elden (2018)
Den Andra Naturen (2018)
Mästaren och Margarita (2017)
Allt som sägs (2016)
Lampedusa (2016)
Lucky (2015)
Caligula (2007)
Clockwork (2006)
No Return (2005)
Barnet med badvattnet (2005)
Jacques och hans mästare (2004)
Populistisk skit (2004)
Familjen Bladhs barn (2004)
Naiv. Super (2003)
Populärmusik från Vittula (2003)
Drakarna över Helsingfors (2000)
Aiheesta muualla

Viiruksen kotisivut
| n k Perustiedot Wikidatassa: Viirus (Q10691660)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: teatterirakennus
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Helsinki
Luettelo Suomen ilmatorjunnan kalustosta talvi- ja jatkosodassa

Suomalaisen ilmatorjunnan kalusto talvi- ja jatkosodassa käsitti mm. seuraavia aseita (joiden ominaisuuksia seuraavassa taulukossa esitellään):
| Talvi- ja jatkosodan suomalaiset ilmatorjunta-aseet   > Aseen lyhenne | Talvi- ja jatkosodan suomalaiset ilmatorjunta-aseet   > Alkuperä | Talvi- ja jatkosodan suomalaiset ilmatorjunta-aseet   > Paino ajokunnossa (kg) | Talvi- ja jatkosodan suomalaiset ilmatorjunta-aseet   > Lähtönopeus (m/s) | Talvi- ja jatkosodan suomalaiset ilmatorjunta-aseet   > Tehokas ampumaetäisyys (m) | Talvi- ja jatkosodan suomalaiset ilmatorjunta-aseet   > Käytönnöllinen tulinopeus(ls/min) | Talvi- ja jatkosodan suomalaiset ilmatorjunta-aseet   > Käytössä | Talvi- ja jatkosodan suomalaiset ilmatorjunta-aseet   > Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7,62 KK m/32-33 | Suomi |  | 810 | 600 | 400 | talvi- ja jatkosota | Maxim-konekivääri it-jalustalla |
| 7,62 ITKK 31 VKT | Suomi/VKT | 69 | 810 | 600 | 1000 | talvi- ja jatkosota | kaksoisase |
| 20 ItK/Oe | Sveitsi/Oerlikon |  |  |  |  | talvisota | vain 4 asetta, poistettu III/40 |
| 20 ItK m/38 | Saksa/BSW | 770 | 800 | 1200 | 120 | talvi- ja jatkosota | tilattiin Saksasta jo vuonna 1938 |
| 20 ItK 35 Br | Italia/Breda |  | 830-850 |  |  | III/1940 - |  |
| 20 ITK 40 VKT | Suomi/VKT | n.800 | 900 | 1200 | teor. 2x660 | jatkosota | kaksoisase |
| 40 ItK m/38 | Ruotsi/Bofors | 2150 | 850 | 3000 | 80 | talvi- ja jatkosota | Valmistettiin lisenssillä myös Suomessa |
| 76 ItK m/27 | Ruotsi/Bofors |  |  |  | 15 | talvi- ja jatkosota | kiinteä |
| 76 ItK m/28 | Ruotsi/Bofors | 3450 | 750 | 6000 | 15 | talvi- ja jatkosota |  |
| 76 ItK m/29 | Ruotsi/Bofors | 3450 | 750 | 6000 | 15 | talvi- ja jatkosota |  |
| 76 ItK m/34 | Englanti/Vickers |  |  | 6000 | 15 | talvi- ja jatkosota |  |
| 76 ItK m/14 | Englanti/ Vickers |  |  |  |  | III/40 - | vanhentunut jo tullessaan |
| 76 ItK m/16 | Italia/Breda |  |  |  |  | III/40 - | vanhentunut jo tullessaan |
| 75 ItK m/?? | Ruotsi/Bofors |  |  |  |  | III/40 - | hankittiin lahjoitusvaroin |
| 75 ItK 37 Škoda | Tšekk./Škoda | 4150 | 775 |  |  | jatkosota |  |
| 88 ItK m/37 | Saksa/RMB | 7000 | 825 | 10500 | 12 | 1943- |  |
Ryhmä Talvela

Ryhmä Talvelan taistelijoita Tolvajärvellä.
Ryhmä Talvela oli suomalainen sotatoimiyhtymä, joka taisteli talvisodan aikana Laatokan Karjalassa. Sitä komensi eversti Paavo Talvela. Ryhmä Talvelan käymistä taisteluista merkittävin oli Tolvajärven–Ägläjärven taistelu.
Perustaminen

Ryhmä Talvela perustettiin Päämajan käskystä 5. joulukuuta 1939. Ryhmän tehtävänä oli "Lyödä Korpiselän ja Ilomantsin suuntaan etenevät vihollisvoimat".
Eversti Paavo Talvela oli mennyt 2. joulukuuta ylipäällikkö C. G. E. Mannerheimin puheille kuultuaan Suojärven menetyksestä ja vaatinut päästä rintamalle pysäyttämään vihollisen eteneminen. Hän myös pyysi saada mukaansa rintamalle urhoolliseksi ja taitavaksi sotilaaksi tuntemansa everstiluutnantti Aaro Pajarin. 5. joulukuuta 1939 marsalkka määräsikin perustettavaksi Ryhmä Talvelan ja antoi sille edellä mainitun tehtävän. Talvela lähti valmistelujen jälkeen kohti Tolvajärveä ja saapui alueelle 7. joulukuuta. Pääesikunnan määräyksestä Talvelan komentopaikka perustettiin Värtsilään, josta käsin hän johti painopisteenä olevan Tolvajärven suunnan sekä pohjoisemman Ilomantsin suunnan taisteluita.
Ryhmä Talvelan joukot

Tulevalla toiminta-alueella oli taisteluissa mukana jo muun muassa seuraavia joukkoja:
Erillinen Pataljoona 9 (Er.P 9) Tolvajärven alueella
Erillinen Pataljoona 10 (Er.P 10) Tolvajärven alueella
Erillinen Pataljoona 12 (Er.P 12) Tolvajärven alueella
Erillinen Pataljoona 11 (Er.P 11) Ilomantsin alueella
Ilomantsin suunnalle koottiin kolmesta täydennyspataljoonasta sekä Er.P. 11:stä osasto A, jonka johtoon määrättiin eversti Per Olof Ekholm. Tolvajärven suuntaan muodostettiin osasto P, johon keskitettiin pääosa suomalaisten voimista. Ne olivat ym. erillispataljoonat sekä alueelle siirrettävä Jalkaväkirykmentti 16. Osasto P:n johtoon määrättiin everstiluutnantti A. Pajari.
1917

| --- | --- |
Vuosisadat: 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku · 2100-luku
Vuosikymmenet: 1890-luku · 1900-luku · 1910-luku · 1920-luku · 1930-luku · 1940-luku 1950-luku · 1960-luku · 1970-luku · 1980-luku · 1990-luku · 2000-luku
Vuodet: 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909 1910 · 1911 · 1912 · 1913 · 1914 · 1915 · 1916 · 1917 · 1918 · 1919 1920 · 1921 · 1922 · 1923 · 1924 · 1925 · 1926 · 1927 · 1928 · 1929 1930 · 1931 · 1932 · 1933 · 1934 · 1935 · 1936 · 1937 · 1938 · 1939 1940 · 1941 · 1942 · 1943 · 1944 · 1945 · 1946 · 1947 · 1948 · 1949 1950 · 1951 · 1952 · 1953 · 1954 · 1955 · 1956 · 1957 · 1958 · 1959 1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969 1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979 1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
Vuosi 1917 oli normaalivuosi, joka alkoi maanantaista.
Tapahtumia

Ensimmäinen maailmansota (1914–1918) jatkui.
Tapahtumia > Huhtikuu–kesäkuu

4. huhtikuuta – Suomen eduskunta kokoontui valtiopäiville ensimmäistä kertaa maailmansodan puhkeamisen jälkeen vuoden 1916 eduskuntavaalien tuloksen mukaisessa kokoonpanossa. Eduskunnan puhemieheksi valittiin 5. huhtikuuta sosialidemokraattien Kullervo Manner.
6. huhtikuuta – Yhdysvallat julisti sodan Saksalle.
16. huhtikuuta – Maanpaossa Sveitsissä ollut V. I. Lenin saapui Suomen asemalle Pietariin. Hän julkisti seuraavana päivänä ns. Huhtikuun teesinsä joissa vaadittiin muun muassa vallan siirtämistä työläisten muodostamille neuvostoille.
16. huhtikuuta – Ranskalaiset aloittivat länsirintamalla epäonnistuneen Nivellen offensiivin.
17. huhtikuuta – Suomen Ammattijärjestö SAJ vaati kahdeksan tunnin työaikaa. Metalliteollisuudessa tämä toteutui 18. huhtikuuta alkaneen metallityöläisten lakon tuloksena.
23. huhtikuuta – Leipä säännösteltiin Suomessa elintarviketilanteen vaikeuduttua.
1. toukokuuta – Suomessa pidetyissä vappupuheissa vaadittiin kahdeksan tunnin työaikaa, kunnallista demokratiaa ja elintarvikepulan ratkaisemista.
7. toukokuuta – Raumalla alkoi kaksi viikkoa kestänyt kunnallinen yleislakko, millä paikallinen työväenliike vaati kunnallista demokratiaa. Lakko päättyi 20. toukokuuta osapuolten hyväksyttyä senaatin sovintoehdotuksen, jolla työväestö sai lisäpaikkoja Rauman kaupunginvaltuustossa.
13. toukokuuta – Fatiman Neitsyt Maria ilmestyi kolmelle paimenessa olleelle lapselle Portugalissa Fátiman kaupungin lähistöllä.
17. toukokuuta – Yhdysvalloissa maanpaossa ollut Lev Trotski saapui Pietariin.
18. toukokuuta – Aleksandr Kerenskistä tuli Venäjän sota- ja meriministeri.
29. toukokuuta – Eduskunta hyväksyi kieltolain.
29. toukokuuta – Maataloustuottajain keskusliitto (MTK) perustettiin maanviljelijöiden etujärjestöksi.
2. kesäkuuta – Elintarvikepulan helpottamiseksi Suomen senaatti sai mahdollisuuden määrätä rajahintoja tärkeille elintarvikkeille sekä päättää elintarvikkeiden varastoinnista ja jakelusta. Suomessa siirryttiin viljan kulutusta säännelleeseen leipäkorttijärjestelmään henkilökohtaisten annosten perustuessa työn raskauteen, ja leipäviljan käyttö eläinten rehuna kiellettiin. Elintarvikehuoltoa hoitamaan perustettiin elintarvikekeskuskomitea, läänitasolla toimineet lääninkomiteat ja kuntatasolla toimineet elintarvikelautakunnat.
7. kesäkuuta – Viikon kestänyt Messinesin taistelu alkoi länsirintamalla, kun englantilaiset räjäyttivät saksalaisten asemien alle kaivettuihin tunneleihin sijoitetut miinat. Räjähdykset synnyttivät 19 suurta kraatteria.
29. kesäkuuta – Eduskunta hyväksyi lain, joka takasi täydet kansalaisoikeudet Suomessa asuville juutalaisille.
Kuolleita > Tammikuu–maaliskuu

2. tammikuuta – Léon Flameng, ranskalainen ratapyöräilijä ja olympiavoittaja (s. 1877)
2. tammikuuta – Anton Salakari, suomalainen työväenliikkeen aktiivi ja sosiaalidemokraatti (s. 1859)
2. tammikuuta – Edward Tylor, brittiläinen kansatieteilijä ja antropologi (s. 1832)
9. tammikuuta – K. J. Jalkanen, suomalainen lyseon lehtori ja historiantutkija (s. 1864)
10. tammikuuta – William F. Cody (”Buffalo Bill”), villin lännen biisoninmetsästäjä, sotilas ja sirkusjohtaja (s. 1846)
11. tammikuuta – Eliel Aspelin-Haapkylä, suomalainen historioitsija, professori ja valtioneuvos (s. 1847)
12. tammikuuta – Yrjö Koskinen Yrjö-Koskinen, suomalainen poliitikko, vapaaherra ja kouluhallituksen ylitirehtööri (s. 1854)
13. tammikuuta – Albert Niemann, saksalainen tenori (s. 1831)
16. tammikuuta – George Dewey, yhdysvaltalainen laivastoamiraali (s. 1837)
21. tammikuuta – Jakob Knudsen, tanskalainen pappi ja kirjailija (s. 1858)
24. tammikuuta – Sven Saarikoski, suomalainen jääkäri (s. 1890)
29. tammikuuta – Evelyn Baring Cromer, Ison-Britannian pääkonsuli Egyptissä (s. 1841)
31. tammikuuta – Hans Vilhelm Keilhau, norjalainen upseeri (s. 1845)
1. helmikuuta – Georg Andreas Bull, norjalainen arkkitehti (s. 1829)
8. helmikuuta – Anton Haus, itävaltalainen suuramiraali (s. 1851)
10. helmikuuta – John William Waterhouse, brittiläinen taidemaalari (s. 1849)
16. helmikuuta – Octave Mirbeau, ranskalainen journalisti, taidekriitikko ja kirjailija (s. 1848)
24. helmikuuta – Reguel Wolff, suomalainen liikemies ja toimitusjohtaja (s. 1862)
26. helmikuuta – Thorsten Waenerberg, suomalainen taidemaalari ja opettaja (s. 1846)
5. maaliskuuta – Manuel de Arriaga, Portugalin ensimmäinen presidentti (1911–1915) (s. 1840)
6. maaliskuuta – Valdemar Psilander, tanskalainen näyttelijä (s. 1884)
8. maaliskuuta – Wilho Sipilä, suomalainen lääninrovasti ja kansanedustaja (s. 1858)
8. maaliskuuta – Ferdinand von Zeppelin, saksalainen kenraali, kreivi ja ilmailun uranuurtaja (zeppeliini) (s. 1838)
14. maaliskuuta – Robert Wirén, suomalaissyntyinen Venäjän laivaston amiraali (s. 1857)
17. maaliskuuta – Franz Brentano, saksalainen filosofi (s. 1838)
17. maaliskuuta – Adrian Nepenin, venäläinen vara-amiraali (s. 1871)
23. maaliskuuta – Ranavalona III, Madagaskarin viimeinen kuningatar (s. 1861)
26. maaliskuuta – Hedvig Ståhlberg, suomalainen opettaja, myöhemmän presidentti K. J. Ståhlbergin ensimmäinen puoliso (s. 1869)
29. maaliskuuta – Edvin Bergroth, suomalainen insinööri, teollisuusjohtaja ja vuorineuvos (s. 1836)
31. maaliskuuta – Emil Adolf von Behring, vuonna 1901 ensimmäisen Nobelin lääketieteen palkinnon saanut saksalainen lääkäri ja bakteriologi (s. 1854)