stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kouvola
Koulutus

Yliopistotasoista tutkimusta liiketalouden ja logistiikan alalla tehdään LUT-yliopiston Kouvolan yksikössä.  LUT-yliopisto aloitti Kouvolassa yliopistotason tutkintokoulutuksen johtavan opetusohjelman vuonna 2022. Aiemmin kaupungissa toimi myös kääntäjiä kouluttanut Helsingin yliopiston käännöstieteen laitos (alkuaan Kouvolan kieli-instituutti, sittemmin Helsingin yliopiston kääntäjänkoulutuslaitos), mutta sen toiminta siirrettiin Helsinkiin vuonna 2009.
Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulu tarjoaa Kouvolassa liiketalouden sekä muotoilun ja median ammattikorkeakouluopetusta. Useiden alojen ammatillista koulutusta järjestää Kouvolan seudun ammattiopisto.
Koulutus > Perusopetus

Kouvolassa on 33 peruskoulua, jotka tarjoaa yleissivistävää opetusta kouvolalaisille 7–16-vuotiaille lapsille. Kouluista 22 on ala-asteita, viisi on yläasteita ja kuusi koulua on yhtenäiskouluja eli yhdistettyjä ala- ja yläasteita. Kouvolan peruskoulujen määrä on laskenut kuntaliitoksen jälkeen paljon, sillä vielä vuonna 2010 Kouvolassa oli 47 peruskoulua. Kouvolan kaupunki on lakkauttanut muun muassa paljon pieniä maalaiskylien kouluja, pääosin säästösyistä.
Vuonna 2017 Kouvolan kaupunki aloitti suuren kouluverkkoselvityksen, ja marraskuussa 2018 kaupunki tuli siihen lopputulokseen, että Kouvolaan jää 18 peruskoulua ja 16 koulua lakkautetaan. Kouvolaan rakennetaan seuraavan 10 vuoden aikanamilloin? yhdeksän uutta koulua, ja joitakin nykyisiä kouluja peruskorjataan. Kaupunki on perustellut kouluverkon supistamista säästöjen hakemisella ja sillä, että suurin osa nykyisistä koulurakennuksista on vanhoja ja hyvin huonossa kunnossa.
Koulutus > Perusopetus > Peruskoulut

Tässä on luettelo Kouvolan peruskouluista.
Koulutus > Perusopetus > Peruskoulut > Kouvolan suuralue

Eskolanmäen koulu (yhtenäiskoulu)
Kaunisnurmen koulu (ala-aste)
Mansikkamäen koulu (ala-aste)
Sarkolan koulu (ala-aste)
Vahteron koulu (ala-aste)
Kouvolan yhteiskoulu (yläaste)
Urheilupuiston koulu (yläaste)
Koulutus > Perusopetus > Peruskoulut > Kuusankoski

Naukion yhtenäiskoulu
Kymintehtaan koulu (yhtenäiskoulu)
Keskustan koulu (ala-aste)
Pilkan koulu (ala-aste)
Pilkanmaan koulu (ala-aste)
Tähteenkadun koulu (ala-aste)
Voikkaan koulu (ala-aste)
Hirvelän koulu (yläaste)
Svenska skolan (ruotsinkielinen yhtenäiskoulu)
Koulutus > Perusopetus > Peruskoulut > Anjalankoski

Inkeroisten yhteiskoulu (yhtenäiskoulu)
Anjalan koulu (ala-aste)
Kaipiaisten koulu (ala-aste)
Saviniemen koulu (ala-aste)
Sippolan koulu (ala-aste)
Tehtaanmäen koulu (ala-aste)
Viialan koulu (ala-aste)
Myllykosken yhteiskoulu (yläaste)
Koulutus > Perusopetus > Peruskoulut > Valkeala

Jokelan koulu (ala-aste)
Kirkonkylän koulu (ala-aste) (toimii väistötiloissa kesällä 2018 puretun vanhan koulun vieressä, uusi Valkealan yhtenäiskoulu valmistuu vuonna 2024 )
Kääpälän koulu (ala-aste)
Niinistön koulu (ala-aste)
Utin koulu (ala-aste)
Valkealan yläkoulu
Koulutus > Perusopetus > Peruskoulut > Elimäki

Elimäen yhtenäiskoulu
Korian koulu (ala-aste)
Koulutus > Perusopetus > Peruskoulut > Jaala

Jaalan koulu (ala-aste)
Koulutus > Lukiot

Kouvolan Yhteislyseo, jonka tiloissa toimii myös Kouvolan iltalukio.
Kuusankosken lukio
Nykyisen Kouvolan aikana kaupungissa on lakkautettu kolme lukiota. Entisen Anjalankosken kaupungin Inkeroisissa sijainnut Anjalankosken lukio suljettiin vuonna 2015. Valkealan lukio ja Elimäen lukio suljettiin lopullisesti kesäkuussa 2021.
Koulutus > Päiväkodit ja varhaiskasvatus

Kouvolassa on yhteensä 45 päiväkotia, joista 38 on kaupungin ja loput yksityisten yritysten päiväkoteja. Osassa päiväkodeista on myös esikoulupalvelut.
Koulutus > Kansalaisopistot

Kouvolassa toimii Kouvolan kansalaisopisto, jonka päätoimipiste sijaitsee Kouvolan Salpausselänkadulla. Sillä on toimintaa myös Elimäellä, Jaalassa, Kuusankoskella sekä Valkealassa.
Kulttuuri > Murre

Kouvolan alueella puhutun kielen perustana on kaakkoishämäläinen murre, joka kuuluu hämäläismurteisiin. Kouvolan alueella puhuttu murre on Iitin murretta, joka kuuluu kaakkoishämäläisen murteen Iitin ryhmään.
Kulttuuri > Kirjallisuus

Kaupunginkirjaston päärakennus valmistui vuonna 1971. Tuolloin, uuden kirjastorakennuksen myötä Kouvolan kaupunginkirjastosta tuli myös Kymenlaakson maakuntakirjasto. Maakunnan kirjastoilla on yhteinen kirjastojärjestelmä, ja sama kirjastokortti käy koko alueella. Kouvolan kaupunginkirjasto järjestää kesäisin suositut Kouvolan dekkaripäivät Kouvolan teatterin tiloissa. Kouvolan kaupungin kirjastolaitokseen kuuluu pääkirjaston lisäksi 8 lähikirjastoa ja kaksi kirjastoautoa. Kouvolan Sanomat on Kouvolan seudulla kuutena päivänä paperisena ja seitsemänä digitaalisena ilmestyvä sanomalehti.
Kulttuuri > Musiikki

Kouvolan kulttuuritarjontaa edustaa muun muassa Kymi Sinfonietta, joka on 29 päätoimisen ammattimuusikon muodostama, Kouvolan ja Kotkan yhteinen pieni sinfoniaorkesteri. Julkisia konsertteja on vuosittain lähes sata. Ohjelmisto on laaja: se ulottuu barokista ja wieniläisklassisesta musiikista viihteeseen ja rockiin. Lisäksi Pohjois-Kymen musiikkiopistossa voi opiskella lähes kaikkea musiikin alaan liittyvää. Musiikkiopiston suojissa toimii myös harrastajapohjainen Vox musicae -kamariorkesteri.
Kouvolan harmonikkatehdas (1932–1995).
Kulttuuri > Tapahtumat

Kouvolassa on järjestetty useita suuria kristillisiä kesätapahtumia. Herättäjäjuhlat on järjestetty Kouvolassa kaksi kertaa: 1963 sekä 1997.
Kulttuuri > Tunnettuja kouvolalaisia yhtyeitä

Aleksanteri Hakaniemi
Aste
Ikinä
Kivesveto Go Go
Kivimetsän Druidi
Lasten hautausmaa
Loose Prick
Maho Neitsyt
Mira Kunnasluoto
Mistreat
Norma John
Nost3 & Protro
Peer Günt
Raili Eronen & Twangers
Raivopäät
Rymäkkä
Session
The Barefoot Brothers
The Legends
The Souls
To/Die/For
Viikate
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Kouvolan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla silakkarullat, hernekeitto, etikkasienet ja talkkunahyve.
Kouvolan lakritsi on nimetty vuonna 1995 Suomen parhaaksi lakritsiksi sekä maailman parhaaksi lakritsiksi vuosina 2019, 2021 ja 2022.
Kouvolassa on 2010-luvun alkupuolelta saakka järjestetty Elimäen Lähiruokamessut, joilla käy vuosittain noin 5 000–8 000 kävijää ja näytteilleasettajia on 60–70..
Kulttuuri > Ystävyyskaupungit

Nykyisellä Kouvolalla on kolme ystävyyskaupunkia: Balatonfüred Unkarissa, Mülheim an der Ruhr Saksassa ja Vologda Venäjällä. Kouvolalla on yhteistoimintaa ystävyyskaupunkiensa kanssa hallinnon tasolla ja elinkeinoelämän, koulutuksen, liikunnan ja kulttuurin aloilla. Toiminta on ainakin toistaiseksi ollut kuitenkin varsin pienimuotoista. Vuonna 2024 Kouvola kaupunki aikoo solmia ystävyyskaupunkisuhteet Ukrainalaisen kaupungin kanssa. Kaupunki alkoi valmistella ystävyyskaupungin hakua yhdessä Ukrainan Suomen suurlähetystön kanssa. Tavoitteena on löytää Ukrainalainen kaupunki, joka muistuttaa Kouvolaa esimerkiksi asukasluvultaan, elinkeinorakenteeltaan tai opiskelumahdollisuuksiltaan. Valmistelutyön on määrä tulla päätökseen alkusyksystä 2024. Ukrainan Suomen-suurlähettiläs on ehdottanut Pultavaa. Kouvolan edustajat ovat tavanneet etäyhteydellä Pultavan kaupungin väkeä. Kaupunginhallitus päättää ystävyyskaupunkisopimuksen solmimisesta ja itse sopimuksesta päätetään vielä erikseen 2025 keväällä.
Urheilu

Kouvolalaiset urheilijat ja urheilujoukkueet ovat menestyneet useissa lajeissa. Viime vuosina kouvolalaiset seurat ovat menestyneet erityisesti koripallossa, jalkapallossa ja amerikkalaisessa jalkapallossa. Myös Kymenlaakson ylpeys KPL on päässyt takaisin Superpesiksen kirkkaimpaan kärkeen. Jääkiekko, jota edustaa KooKoo, kuuluu myös kestosuosikkeihin Kouvolassa.
Lumon Areena (Kouvolan jäähalli) Kouvolan keskustassa on yksi Suomen suurimmista areenamaisista jäähalleista. Kouvolan keskusurheilukenttä on toiminut pitopaikkana suurillekin yleisurheilukilpailuille. Näiden lisäksi Kouvolassa on lukuisia urheilukenttiä, useita liikuntahalleja, UEFA-määräykset täyttävä jalkapallokenttä, neljä jäähallia ja neljä uimahallia. Keskustan läheisyydessä sijaitsee Palomäen pururata.
Keskustan läheisyydessä Ravikylässä sijaitsee Kouvolan ravirata ja Tykkimäessä moottorirata. Lisäksi palolaitoksen vieressä sijaitsee mäkihyppymäki Palomäen mäkikeskus.
Urheilu > Urheiluseuroja

Kouvola Indians: amerikkalainen jalkapallo
Kouvolan Hiihtoseura
Kouvolan Pallonlyöjät: pesäpallo
Kouvolan Suunnistajat
Kouvolan Urheilijat
Kouvolan taitoluistelu
Kouvot: koripallo
Kouvottaret: koripallo
Sudet: salibandy ja jalkapallo
Kouvolan squash seura (KSQ)
KoLe: lentopallo
Kouvola Rock n Rollers: roller derby
KooKoo: jääkiekko
KooKoo Jäätaiturit
MYPA: jalkapallo
Kuusankosken Kumu: jalkapallo
Kuusankosken Urheiluseura
Kuusankosken Puhti
Kuusankosken Veto
Kuusankoski Cowboys: amerikkalainen jalkapallo
HC Kuusankoski: jääkiekko
Voikkaan Pallo-Peikot: jalkapallo
Jaalan Voima (JaVo): jalkapallo, salibandy
Kouvolan Tennisseura
Kouvolan Painijat
Kouvolan uimarit
Valkealan Kajo
Valkealan Kiekko: jääkiekko
Korian Ponsi
Korian Klubi: salibandy
Sippolan Kunto
Selänpään Jäykät
Anjalankosken Kiekko: jääkiekko
Inkeroisten Terho
Tykkimäen Moottorirata
Lumon Areena
Urheilupuiston uimahalli
Kouvolan pesäpallostadion
Saviniemen jalkapallostadion
Kouvolan keskusurheilukenttä
Kuusankosken urheilutalo
Kuusankosken jäähalli
Valkealan jäähalli
Inkeroisten jäähalli
Tutustumiskohteita > Nähtävyyksiä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kouvolan kaupunkialue Apteekkimuseo  Käpylän kirkko, Käpylä  Kouvolan Prismakeskus, Korjala  Kauppakeskus Hansa   Kauppakeskus Valtari  Kaunisnurmen museokortteli, rautatieläiskortteli  Kaupungintalo  Kasarminmäen vanha kasarmialue  Keskuskirkko  Kouvola-talo ja Kouvolan taidemuseo  Kouvolan kaupunginkirjasto  Kouvolan pienoisrautatiemuseo  Kouvolan rautatieasema  Kouvola RRT Kouvolan RR-terminaali (rautatie-maantieterminaali, Rail-Road)  Kouvolan teatteri  Käyrälammen leirintäalue (Tykkimäki Camping), Tykkimäki  Mielakan hiihtokeskus  Pohjolatalo  Ortodoksinen kirkko  Putkiradiomuseo  Ratamokeskus (sairaala)  Tykkimäen huvipuisto  Tykkimäen moottoriurheilukeskus  |  Ahvionkoski ja Kuovinkallio Anjala Anjalan kartano  Ankkapurha  Anjalan kirkko  Anjalan Kirkkovuori  Sippolan hovi (nykyään koulukoti), Suomen suurin puukartano  Sippolan kirkko, Sippola  Wreden suvun hautausmaa Anjalan kylässä Elimäki Arboretum Mustila  Elimäen kirkko  Elimäen kotiseutumuseo  Koulumuseo  Korian Pioneeripuisto  Korian silta  Moision kartano Inkeroinen Alvar Aallon suunnittelema Tehtaanmäen asuntoalue  Paperintekijän patsas  Inkeroisten tehtaankirkko (Tehtaanmäen kirkko)  |  Jaala Jaalan Myllysilta  Vuohijärvi  Verlan tehdasmuseoalue Kuusankoski Kauppakeskus Kuusaantori  Kauppakeskus Veturi, Tervaskangas  Kuusankoskitalo  Kuusankosken kirkko  UPM Kymi (Kymintehdas)  Kettumäen kotiseututalo  Voikkaan entinen ratasilta Myllykoski Keskikosken silta  Rauhalan museo ja matkustajakoti  Myllykosken kirkko Puolakan talomuseo Valkeala Elvingin torni  Utin vallit, Utti  Repoveden kansallispuisto  |
Tutustumiskohteita > Tapahtumia

Kouvola-päivää vietetään 7.5., jolloin linja-autolla matkustaminen on ilmaista koko kaupungin alueella.
Kasarminmäellä järjestetään kesäisin keskiajalle sijoittuvat Wiipurintien markkinat
Elovalkeat
Kymijoki beer festival
Elokuun loppupuolella vietetään Kouvola Pride -ihmisoikeustapahtumaa
Kiina-viikko
Kouvolan Dekkaripäivät
Kouvolan Komia -musiikkiviikko
Meduusa-festivaali
Taikapäivät
Taiteiden yö
Vappugospel
Löytty Open Air
Pioneerifestivaali (Koria-Roll)
Muodin yö
Vonteenin valssi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kouvola Wikimedia Commonsissa
Kouvolan kaupungin kotisivut
Tilastokeskus – Kouvolan avainluvut
Kouvolan Matkailun kotisivut
Kouvola 2009 -projektin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Kymenlaakson maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Hamina  Kotka  Kouvola  Miehikkälä  Pyhtää  Virolahti 
Entiset kunnat:  Anjala  Anjalankoski  Elimäki  Haapasaari  Jaala  Karhula  Kuusankoski  Kymi  Sippola  Valkeala  Vehkalahti 
Suomen 30 suurinta kuntaa väkiluvun mukaan (31. joulukuuta 2024)
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. Helsinki | 684 589 | 7. Jyväskylä | 149 269 | 13. Lappeenranta | 73 369 | 19. Porvoo | 51 753 | 25. Lohja | 45 693 |
| 2. Espoo | 321 031 | 8. Kuopio | 125 668 | 14. Vaasa | 70 374 | 20. Salo | 50 867 | 26. Nurmijärvi | 45 026 |
| 3. Tampere | 260 358 | 9. Lahti | 121 383 | 15. Hämeenlinna | 68 376 | 21. Kotka | 50 210 | 27. Tuusula | 42 238 |
| 4. Vantaa | 251 405 | 10. Pori | 83 316 | 16. Seinäjoki | 66 610 | 22. Kokkola | 48 368 | 28. Kirkkonummi | 41 660 |
| 5. Oulu | 216 194 | 11. Joensuu | 78 743 | 17. Rovaniemi | 65 738 | 23. Hyvinkää | 47 047 | 29. Rauma | 38 975 |
| 6. Turku | 206 035 | 12. Kouvola | 78 399 | 18. Mikkeli | 51 893 | 24. Järvenpää | 46 866 | 30. Kerava | 38 476 |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Suomi (KANTO) 2  Yhdysvallat 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Kouvolan keskustan Asemakadulla 1960-luvulla.
Kouvolan vaakuna (1952–2008)
Kartta Kouvolan ja Kuusankosken alueliitoksista ennen vuotta 2009. Pääosa vanhan Kouvolan alueesta erotettiin Valkealasta lukuun ottamatta kaupungin länsiosia, jotka erotettiin Kuusankoskesta.
Panoraamakuva Kouvolan keskustassa sijaitsevasta Hansatorista.
Repoveden kansallispuistoa Kouvolan pohjoisosissa Valkealassa.
Kouvolan suuralueet ja kaupunginosat.
Kouvolan aluetoimikunnat.
Kouvolan keskuskirkko
Kouvolan Käpylän kirkko
Kouvolan ortodoksinen Pyhän Ristin kirkko
Kouvolan kaupungintalo
Kouvolan rautatieasema
Kauppakeskus Veturi
Kymin paperitehdas
Eskolanmäen koulu (Yhtenäiskoulu) Kouvolan Eskolanmäellä
Mansikkamäen koulu Pikku-Palomäellä
Naukion yhtenäiskoulu Kuusankoskella
Kouvolan ammattiopisto (EduKo) Kouvolan Tornionmäellä
Ratatekninen oppimiskeskus (ROK)
Kouvolan Yhteislyseo
Jaakonpuiston päiväkoti
Kouvolan Kaupunginkirjasto
Kouvola-talo
Pohjolatalo ja Kauppahalli
Verlan tehdasmuseo entisen Jaalan kunnan alueella on Unescon maailmanperintökohde.
Tykkimäen huvipuisto.
Käyrälammen uimaranta
P. E. Svinhufvud

| Pehr Evind Svinhufvud |
| --- | --- |

Suomen tasavallan 3. presidentti
 2.3.1931–1.3.1937  
Pääministeri:   Juho Sunila  T. M. Kivimäki  Kyösti Kallio 
Edeltäjä:  Lauri Kristian Relander
Seuraaja:  Kyösti Kallio
Suomen valtionhoitaja
 27.5.1918–12.12.1918  
Seuraaja:  C. G. E. Mannerheim
Suomen pääministeri
 Svinhufvudin I hallitus 27.11.1917–27.5.1918  Svinhufvudin II hallitus 4.7.1930–18.2.1931  
Edeltäjä:  – Kallion III hallitus
Seuraaja:  Paasikiven I hallitus Sunilan II hallitus
Eduskunnan puhemies
 1907–1912  
Seuraaja:  Oskari Tokoi
Oikeuskansleri
 27.11.1918–17.12.1918  
Seuraaja:  Axel Fredrik Charpentier
Kansanedustaja
 22.5.1907–31.10.1917 21.10.1930–16.2.1931  
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. joulukuuta 1861 Sääksmäki, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 29. helmikuuta 1944 (82 vuotta) Luumäki, Suomi
Puoliso:  Ellen Svinhufvud
Tiedot
Puolue:  Kansallinen Kokoomuspuolue
Muut puolueet:  Nuorsuomalainen puolue (1907–1917)
Koulutus:  filosofian maisteri (1882) lakitieteen kandidaatti (1886) varatuomari (1888)
 Huomautukset  ↑  Vuoden 1919 hallitusmuodon 23 §:n 5. momentin mukaan määräpäivän sattuessa pyhäpäiväksi oli seuraavaa arkipäivää pidettävä määräpäivänä. Tätä oli sovellettava, koska 1.3.1931 sattui sunnuntaiksi.  
 Nimikirjoitus
Pehr Evind (P. E.) Svinhufvud (15. joulukuuta 1861 Sääksmäki – 29. helmikuuta 1944 Luumäki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi Suomen tasavallan kolmantena presidenttinä vuosina 1931–1937. Aiemmin hän oli toiminut ensimmäisenä eduskunnan puhemiehenä vuosina 1907–1912, sisällissodan aikaisena valkoisen senaatin päämiehenä vuonna 1918 ja sisällissodan jälkeen Suomen valtionhoitajana saman vuoden loppuun asti. Puoluetaustaltaan hän oli nuorsuomalainen. Vuonna 1918 hänestä tuli kokoomuslainen, kun puolue perustettiin.
Svinhufvud aloitti uransa tuomarina ja poliitikkona autonomian aikana ja nousi kansan tietoisuuteen Suomen laillisten oikeuksien jyrkkänä puolustajana. Kantansa takia hänet karkotettiin kahdeksi vuodeksi Siperiaan, kunnes hän vapautui muiden poliittisten vankien tapaan helmikuun vallankumouksen yhteydessä. Häntä arvostettiin kansallissankarina varsinkin itsenäisyyden alkumetreillä ja kansa kutsui häntä tuttavallisesti ”Ukko-Pekaksi”. Senaatin johtajana hän antoi Suomen itsenäisyysjulistuksen ja presidenttinä hän vaikutti Mäntsälän kapinan kukistamiseen. Toisen maailmansodan jälkeisinä vuosikymmeninä hänen arvostuksensa hiipui, mutta Neuvostoliiton romahduksesta lähtien se on jälleen kasvanut.
Varhainen elämä ja koulutus

Pehr Evind Svinhufvud syntyi Sääksmäen Rapolassa joulukuussa 1861. Hänen lapsuuttaan leimasi läheisten menetys, sillä hänen isänsä, merikapteeni Pehr Gustaf Svinhufvud, hukkui Välimerellä Kreikan saaristossa poikansa ollessa vasta kaksivuotias. Vuonna 1867 isoisä, vanha lääninkamreeri Pehr Gustaf Svinhufvud, ampui itsensä ja Rapola jouduttiin myymään. Sen jälkeen Pehr Evindin äiti Olga Svinhufvud (o.s. von Becker) muutti poikansa ja tämän sisaren Mathildan kanssa Helsinkiin. Olga joutui kasvattamaan lapsiaan yksinhuoltajana Hypoteekkiyhdistyksen konttoristin palkalla.
Svinhufvud aloitti opintiensä Helsingin normaalilyseossa kahdeksanvuotiaana. Kouluopetus tapahtui ruotsin kielellä, mutta kouluun kirjautuessaan Svinhufvud oli ilmoittanut äidinkielekseen suomen.
Yliopistossa Svinhufvud suoritti ensin tutkinnon Suomen ja Pohjoismaiden historiasta sivuaineena botaniikka valmistuen filosofian kandidaatiksi 1881. Maisterin arvon Svinhufvud sai vuonna 1882. Silloisen asevelvollisuuden hän suoritti lyhyinä reservinharjoituspätkinä kolmena kesänä. Varsinaisesti hän kunnostautui lakiopinnoissaan, minkä takia hän uransa alussa oli Turun hovioikeudessa. Hän sai varsin nuorena paikan senaatin lainvalmistelukunnasta, ja nuori perhe muutti isän työn perässä milloin Helsinkiin, milloin Turkuun hovioikeuteen tai Heinolaan kihlakunnantuomariksi, kunnes Svinhufvud pääsi Lappeen tuomiokunnan kihlakunnantuomariksi, ja perhe muutti vuonna 1908 Luumäelle Kotkaniemeen.
Itsenäisyyden aika

Sisällissodan puhjettua vuoden 1918 alussa Svinhufvud jäi aluksi Helsinkiin. Hänen onnistui kuitenkin maaliskuussa paeta jäänmurtaja Tarmolla Tallinnaan, mistä hän matkusti edelleen Saksaan ja takaisin Suomeen. Sodan päätyttyä Svinhufvud pyrki valtionhoitajan asemassaan vaikuttamaan siten, että Suomi vahvistaisi itsenäisyyttään Saksan avulla. Hän kannatti Hessenin prinssin Friedrich Karlin valintaa Suomen kuninkaaksi. Kanta oli kuitenkin reaalipoliittinen; Svinhufvud ei varsinaisesti ollut kuningasvallan kannattaja. Saksan tappio maailmansodassa johti Suomen asettumiseen tasavallan tielle ja Svinhufvudin valtionhoitajakauden päättymiseen.
Sisällissodan jälkeen Svinhufvud armahti 30. lokakuuta 1918 kaikki enintään neljän vuoden tuomion saaneet punaiset. Lisäksi yli 30 000 vankileireillä ollutta punavankia pääsi ehdonalaiseen vapauteen. Armahdus ei koskenut punaisten johtajia eikä esimerkiksi murhista epäiltyjä. Hieman myöhemmin 7. joulukuuta hän antoi toisen armahdusasetuksen, jonka nojalla enintään kuuden vuoden tuomion saaneet punaiset päästettiin ehdonalaiseen. Lisäksi tämä asetus vapautti rikosoikeudellisesta vastuusta kaikki sodan tai sen jälkiselvittelyjen aikana laittomiin teloituksiin ja muihin sotarikoksiin osallisina olleet valkoiset. 12. joulukuuta Svinhufvud erosi valtionhoitajan tehtävistä ja viisi päivää myöhemmin myös oikeuskanslerin virastaan.
Svinhufvudin perustuslaillinen idealismi muuttui voimakkaaksi maanpuolustushenkisyydeksi kaiketi juuri vuoden 1918 tapahtumien takia.lähde?
Suomen itsenäisyyden ensivuosina Svinhufvud toimi Suomen ensimmäisenä oikeuskanslerina muutaman viikon ajan vuonna 1918 sekä siviilitoimissa muun muassa pankkialalla. Hän oli ehdolla vuoden 1925 presidentinvaalissa kokoomuksen listalla saamatta kuitenkaan tarvittavaa kannatusta. Tuolloin valituksi tuli Maalaisliiton Lauri Kristian Relander.
Itsenäisyyden aika > Svinhufvudin presidenttikausi > Svinhufvudin nimittämät hallitukset

| Pääministeri | Kausi | Hallitus |
| --- | --- | --- |
| Juho Sunila | 1931–1932 | Sunila II |
| T. M. Kivimäki | 1932–1936 | Kivimäki |
| Kyösti Kallio | 1936–1937 | Kallio IV |
Viimeiset vuodet

Presidenttikauden päättyminen merkitsi Svinhufvudin aktiivisen yhteiskuntapoliittisen päivätyön päättymistä. Hän siirtyi viettämään vapaapäiviä kotitilalleen Luumäen Kotkaniemeen. Presidentti oli innokas tarkkuusammunnan harrastaja ja suojeluskuntamies. Ampujana hän oli vielä vanhuudenpäivinäänkin Suomen-mestaruustasoa, suojeluskunnissa hän yleni vääpeliksi.
Svinhufvud oli presidenttikautensa aikana saanut lahjaksi yksityiskäyttöä varten kaksi autoa, Chevroletin heti virkaan astuttuaan ja Studebakerin 75-vuotispäivänään vuonna 1936. Tämä herätti hänessä ajatuksen ajokortin hankkimisesta, ja jätettyään presidentin tehtävät hän ilmoittautui autokouluun Lappeenrannassa. Kesällä 1937 hän suoritti ajokortin kurssinsa vanhimpana oppilaana.
Talvisodan lopulla Svinhufvud matkusti Saksaan ja Italiaan pyytämään Suomelle apua sodassa, mutta maiden johtajat Adolf Hitler ja Benito Mussolini kieltäytyivät kumpikin tapaamisesta. Vain paavi Pius XII otti Svinhufvudin vastaan.
Presidentti Kallion jouduttua eroamaan terveyssyistä kesken kauden Svinhufvudin nimi nousi vielä esiin joulukuun 1940 presidentinvaalin alla. Hän oli kokoomuksen piirissä suosituin vaihtoehto ja kannatusta löytyi Maalaisliitossakin. Myös Saksa ilmoitti diplomaattikanavien kautta pitävänsä joko Svinhufvudia tai T. M. Kivimäkeä toivottavana valintana, kun taas Neuvostoliiton ulkoasiain kansankomissaari Vjatšeslav Molotov nimesi heidät 6. joulukuuta neljän suomalaisen joukossa, joiden valintaa Neuvostoliitto pitäisi vihamielisenä eleenä. Lopulta presidentiksi valittiin pääministeri Risto Ryti, jota myös Saksa oli siirtynyt kannattamaan. Svinhufvud sai vaalissa yhden äänen.
Jatkosodan aikana Svinhufvud tuki Suur-Suomi-ajattelua. Hän laati vuoden 1943 jälkipuoliskolla Martti Pihkalan avustuksella joukon muistioita, joissa vaadittiin Suomea sitoutumaan sodan jatkamiseen Saksan rinnalla voittoon saakka, vastustettiin erillisrauhaa Neuvostoliiton kanssa ja suositeltiin tulevaksi itärajaksi kolmen kannaksen rajaa. He laativat myös samanhenkisen ”Kansallisen ohjelman”, jota monistettiin 150 kappaletta ja joka toimitettiin muun muassa presidentti Rytille. Svinhufvudin kuoltua Pihkala julkaisi vuonna 1944 muistiot ja ohjelman Svinhufvudin nimissä kirjana Testamentti kansalleni, joka painettiin Saksassa. Se ei saanut painolupaa Suomessa, koska se oli ristiriidassa Suomen poliittisen johdon rauhanpyrkimysten kanssa.
Viimeiset vuodet > Hautajaiset

Svinhufvud kuoli kotonaan Kotkaniemessä 29. helmikuuta 1944, ja hänet siunattiin haudan lepoon Luumäen kirkossa. Svinhufvud on Suomessa kuolleista presidenteistä ainoa, joka kuoli Helsingin ulkopuolella.
Svinhufvudin hautajaisissa ruumissaarnan piti sotilaspastori Martti Nortia, joka kehotti Raamatun sanojen voimalla Suomea jatkamaan sotaa Saksan rinnalla. Viipurin piispa Ilmari Salomies puhui vainajan suuresta historiallisesta merkityksestä Suomelle sen kohtalon vuosikymmeninä. Pääministeri Edwin Linkomies, joka huolimatta omasta ateistisesta vakaumuksesta, kehotti kiittämään Korkeinta Svinhufvudin elämäntyöstä ja toivotti Jumalan siunausta synnyinmaalle.
Lempinimi Ukko-Pekka

Svinhufvud tunnettiin myös lempinimellä Ukko-Pekka. Tämä lempinimi kohotti huomattavasti Pekka-nimen suosiota. Ukko-Pekka-nimi on saanut muutakin käyttöä.
Artikkelissaan Svinhufvudista kirjassa Suomen tasavallan presidentit professori Matti Kuusi viittaa useasti Pekka Svinhufvudiin selostaessaan presidentin elämää ennen presidenttikautta.