stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Messerschmitt Me 264
Käyttö

Ensimmäinen prototyyppi, Me 264 V1, teki ensilentonsa 23. joulukuuta 1942. Prototyypissä oli alkuun neljä Jumo 211 -moottoria, jotka tosin vaihdettiin myöhemmin tehokkaampiin BMW 801G -moottoreihin. Koneessa havaittiin koelento-ohjelman aikana erilaisia pieniä ongelmia, joita olivat muun muassa huono ohjattavuus ja raskas siipikuormitus täydessä kuormassa. Korkea siipikuormitus johti useiden lento-ominaisuuksien huonontumiseen, Me 264:llä oli muun muassa erittäin hidas nousunopeus, heikko liikehtimiskyky ja tarve suurille nousu- ja laskunopeuksille. V1-prototyyppiin ei asennettu panssarointia, mutta seuraavat kaksi prototyyppiä (V2 ja V3) panssaroitiin moottorien, ampumoiden ja miehistötilojen kohdalta. Näihin prototyyppeihin asennettiin myös puolustusaseistus.
Kriegsmarine hylkäsi Me 264:n ja korvasi sen jo olemassa olevalla Ju 290:llä ja suunnitellulla Ju 390:llä Luftwaffen taas suosiessa vielä rakentamatonta Ta 400:aa ja He 277:ää Amerika Bomber -ohjelmassa niiden parempien suorituskykyarvioiden takia, keskeyttyäen lopulta Messerschmittin työt Me 264:n parissa. Lokakuussa 1943 Erhard Milch määräsi myös yhtiön keskeyttämään konetyypin kehittämisen ja keskittymään suihkumoottorikäyttöiseen Me 262 -hävittäjäpommittajaan. Ensimmäinen prototyyppi tuhoutui pommituksissa vuoden 1943 lopulla. Toinen (V2) vaurioitui ja keskeneräiseksi jäänyt kolmas (V3) tuhoutui pommituksessa 18. heinäkuuta 1944. Heinkelin kilpailevan He 277:n peruuttamisen jälkeen myös Me 264 peruutettiin lopulta virallisesti 23. syyskuuta 1944.
Tekniset tiedot (BMW 801G -moottorit)

Lähde: lähde?
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 8
Pituus: &&&&&&&&&&&&&021.030000021,3 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&043.&&&&0043 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&04.03000004,3 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&0127.0800000127,8 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&021150.&&&&0021 150 kg
Lentopaino: &&&&&&&&&&045540.&&&&0045 540 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&056000.&&&&0056 000 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&04.&&&&004 × BMW 801G -tähtimoottoria; &&&&&&&&&&&01290.&&&&001 290 kW (&&&&&&&&&&&01730.&&&&001 730 hv) per moottori
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0560.&&&&00560 km/h
Matkalentonopeus: &&&&&&&&&&&&0350.&&&&00350 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&015000.&&&&0015 000 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&08000.&&&&008 000 m
Nousukyky: &&&&&&&&&&&&0120.&&&&00120 m/min
Siipikuormitus: &&&&&&&&&&&&0356.&&&&00356 kg/m²
Teho-painosuhde: 0.11 kW/kg
Aseistus
4 × 13 mm MG 131 -konekivääriä
2 × 20 mm MG 151/20 -tykkiä
3 000 kg pommeja sisäisessä pommikuilussa
Kirjallisuutta

Griehl, Manfred & Dressel, Joachim. Heinkel He 177-277-274, Airlife Publishing, Shrewsbury, England 1998. ISBN 1-85310-364-0.
Duffy, James P. Target: America. Westport, Connecticut: Praeger Publishers, 2004. ISBN 0-275-96684-4.
Forsyth, Robert & Eddie J. Creek. Messerschmitt Me 264 Amerika Bomber: The Luftwaffe's Lost Transatlantic Bomber. Hinckley, UK: Classic Publications, 2007. ISBN 1-903223-65-2.
Griehl, Manfred. Luftwaffe Over America. London: Greenhill Books, 2004. ISBN 1-85367-608-X.
Messerschmitt-Me 264: Ein außergewöhnlicher Fernstaufklärer mit 15000 km Reichweite (Sonderdruck aus "Flugwelt")(in German). Wiesbaden, Germany: Flugwelt Verlag GmbH, 1960.
Neitzel, Söhnke. Der Einsatz der Deutschen Luftwaffe über der Nordsee und dem Atlanti, 1939–1945 (in German). Nordrhein-Westfalen, Germany: Bernard & Graefe, 1995. ISBN 978-3-7637-5938-5.
Smith, J. Richard. Messerschmitt: An Aircraft Album. New York: ARCO Publishing Company, Inc., 1971. ISBN 0-668-02505-0
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pilotfriend.com
luft46.com
miliavia.net
Me 264 V1 koelennolla
Röllin sydän

| Röllin sydän |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Pekka Lehtosaari
Käsikirjoittaja:  Pekka Lehtosaari
Tuottaja:  Marko Röhr
Säveltäjä:  Tuomas Kantelinen
Leikkaaja:  Aleksi Raij
Pääosat:   Allu Tuppurainen  Saija Lentonen  Aarre Karén  Jyrki Kovaleff  Matti Ranin 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi, Saksa, Venäjä, Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:  MRP Matila Röhr Productions Oy
Levittäjä:  TrustNordisk
Ensi-ilta:  14. joulukuuta 2007 
Kesto:  78 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  5 514 484 €
Katsojat:  149 715 (Suomessa)
Edeltäjä:  Rölli ja metsänhenki
Seuraaja:  Rölli ja kultainen avain
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Röllin sydän on vuonna 2007 valmistunut suomalais-saksalais-venäläis-brittiläinen animaatioelokuva, jossa Rölli esiintyy ensimmäisen kerran animoituna. Röllin sydän on järjestyksessä kolmas pitkä Rölli-elokuva. Edelliset elokuvat olivat Rölli – hirmuisia kertomuksia (1991) ja Rölli ja metsänhenki (2001).
Elokuvaa mainostettiin ensimmäisenä suomalaisena animaatioelokuvana, vaikka jo sitä ennen ilmestyi useita muita, kuten Seitsemän veljestä (1979), Joulupukki ja noitarumpu (1996), Turilas ja Jäärä (2001) ja Keisarin salaisuus (2006). Röllin sydäntä lähdettiin kuitenkin näistä ensimmäisenä suuntaamaan myös kansanvälisille markkinoille ja siitä äänitettiin jo tuotantovaiheessa sekä suomen- että englanninkieliset dubbausversiot. Elokuvan alkuperäisestä poikkeava englanninkielinen nimi on Quest for a Heart ("Sydämen etsintä").
Tarina

Rölli tapaa menninkäistyttö Millin, josta hän saa uuden ystävän. Menninkäisten metsä uhkaa kivettyä ja ainoa keino pysäyttää se on hankkia maaginen sydän Talvenmaasta. Vaikka menninkäiset ja röllit ovat toistensa vastakohtia, heidän on pakko tehdä yhteistyötä pelastaakseen itsensä.
Äänirooleissa

| Rooli | Suomenkielinen ääninäyttelijä | Englanninkielinen ääninäyttelijä |
| --- | --- | --- |
| Rölli | Allu Tuppurainen | Mackenzie Crook |
| Milli Menninkäinen | Saija Lentonen | Lisa Stansfield |
| Lakeija | Aarre Karén | William Vanderpuye |
| Riitasointu | Jyrki Kovaleff | Jim McManus |
| Rupeltaja | Matti Ranin | Ian Thompson |
Isorölli: Pekka Lehtosaari
| Kylänvanhin | Esa Saario | Roger Hammond |
| Löylynhenki | Esa Saario | Gary Martin |
| Lupus | Tom Pöysti |  |
| Sammakkoprinsessa | Maria Järvenhelmi | Jo Wyatt |
| Simo Sittiäinen | Antti Pääkkönen |  |
| Laiharölli | Antti Pääkkönen |  |
| Paksurölli | Jarmo Mäkinen |  |
| Kertoja | Esa Saario | James Greene |
| Sivuäänet | Aleksi Raij Ilkka Kiukas Janne Kopu Mikko Tenhunen Seppo Honkonen Samu Heikkilä Valtteri Rasmus |  |
Vastaanotto > Palkinnot

Elokuva voitti parhaan animaation palkinnon saksalaisella Schlingel-elokuvafestivaalilla lokakuussa 2008 ja Chicagon lastenelokuvafestivaaleilla marraskuussa 2008.
Aiheesta muualla

Elokuvan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
David James

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: David Benjamin James
Syntymäaika: 1. elokuuta 1970 (ikä 54)
Syntymäpaikka: Welwyn, Englanti
Pelipaikka: maalivahti
Junioriseurat
1986–1988: Watford
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1988–1992 | Watford | 89 | (0) |
| 1992–1999 | Liverpool | 214 | (0) |
| 1999–2001 | Aston Villa | 67 | (0) |
| 2001–2004 | West Ham | 91 | (0) |
| 2004–2006 | Manchester City | 93 | (0) |
| 2006–2010 | Portsmouth | 134 | (0) |
| 2010– | Bristol City | 50 | (0) |
Maajoukkue
| 1997–2010 | Englanti | 53 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 20. syyskuuta 2011.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. marraskuuta 2018.
David Benjamin James (s. 1. elokuuta 1970 Welwyn) on englantilainen jalkapallomaalivahti. Hän on edustanut useita englantilaisseuroja, muun muassa Liverpoolia ja Portsmouthia.
Seurajoukkueura

James aloitti uransa Watfordin juniorijoukkueissa, missä voitti nuorten FA Cupin 1988. Seuran edustusjoukkueessa hän pelasi 98 ottelua ennen siirtymistään vuonna 1992 Liverpooliin. Liverpoolissa Jamesin alku sujui heikosti ja hän istui Graeme Sounessin kaudella suurimman osan ajasta penkillä. James sai ailahtelevien otteidensa ja peleissä tehtyjen virheiden vuoksi lempinimen Calamity James. Sounessin seuraajan Roy Evansin aikana hän sai enemmän peliaikaa ja voitti joukkueessa Liigacupin vuonna 1995. Liverpoolin hankittua uuden maalivahdin Brad Friedelin James myytiin Aston Villaan 1999. Vuonna 2001 hän siirtyi West Hamiin, joka kauden 2002–2003 päätteeksi putosi Valioliigasta. Tammikuussa 2004 James palasi takaisin Valioliigaan siirtymällä Manchester Cityyn. Kesällä 2006 hän siirtyi Portsmouthiin, jota hän edusti neljä kautta. Kauden 2009–2010 päätteeksi Portsmouth putosi mestaruussarjaan ja James siirtyi kesällä 2010 yllättäen samalla sarjatasolla olleeseen Bristol Cityyn vaikka sai tarjouksia myös Valioliigaseuroilta.
James on eniten nollapelejä ja myös otteluita Valioliigassa pelannut maalivahti.
Maajoukkueura

Englannin maajoukkueessa James on pelannut 53 ottelua. Hän debytoi maajoukkueessa vuonna 1997 ystävyysottelussa Meksikoa vastaan. Hän oli mukana 2002 MM-kilpailuissa, mutta ei päässyt pelaamaan. James nousi kisojen jälkeen Englannin ykkösmaalivahdiksi David Seamanin lopetettua maajoukkueuransa, ja hän pelasi joukkueen kaikki ottelut 2004 EM-turnauksessa. Paul Robinson syrjäytti hänet maajoukkueen ykkösmaalivahdin paikalta. James oli mukana myös 2006 MM-kisoissa kakkosmaalivahtina, mutta ei pelannut yhtään ottelua. Hän palasi seuraavan kerran maajoukkueen maalille 2008 ja pelasi useita 2010 MM-kisojen karsintaotteluita. James valittiin lopputurnaukseen ja hän nousi kisoissa pelaavaksi maalivahdiksi ensimmäisessä ottelussa tapahtuneen Robert Greenin virheen jälkeen.
Aiheesta muualla

James Football databasessa
Tilastoja Football Heroes -sivustolla
Englannin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Seaman |
2 Mills |
3 A. Cole |
4 Sinclair |
5 Ferdinand |
6 Campbell |
7 Beckham |
8 Scholes |
9 Fowler |
10 Owen |
11 Heskey |
12 Brown |
13 Martyn |
14 Bridge |
15 Keown |
16 Southgate |
17 Sheringham |
18 Hargreaves |
19 J. Cole |
20 Vassell |
21 Butt |
22 James |
23 Dyer |
Valmentaja Eriksson
Englannin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2004
1 James |
2 G. Neville |
3 A. Cole |
4 Gerrard |
5 Terry |
6 Campbell |
7 Beckham |
8 Scholes |
9 Rooney |
10 Owen |
11 Lampard |
12 Bridge |
13 Robinson |
14 P. Neville |
15 King |
16 Carragher |
17 Butt |
18 Hargreaves |
19 J. Cole |
20 Dyer |
21 Heskey |
22 Walker |
23 Vassell |
Valmentaja Eriksson
Englannin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Robinson |
2 Neville |
3 A. Cole |
4 Gerrard |
5 Terry |
6 Ferdinand |
7 Beckham |
8 Lampard |
9 Rooney |
10 Owen |
11 J. Cole |
12 Campbell |
13 James |
14 Bridge |
15 Carragher |
16 Hargreaves |
17 Jenas |
18 Carrick |
19 Lennon |
20 Downing |
21 Crouch |
22 Carson |
23 Walcott |
Valmentaja Eriksson
Englannin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 James |
2 Johnson |
3 A. Cole |
4 Gerrard |
5 Dawson |
6 Terry |
7 Lennon |
8 Lampard |
9 Crouch |
10 Rooney |
11 J. Cole |
12 Green |
13 Warnock |
14 Barry |
15 Upson |
16 Milner |
17 Wright-Phillips |
18 Carragher |
19 Defoe |
20 King |
21 Heskey |
22 Carrick |
23 Hart |
Valmentaja Capello
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Taivas (uskonto)

Gustave Doré kuvituksessa Jumalaiseen näytelmään Dante ja Beatrice katsovat ylimpään taivaaseen.
Taivas on uskonnollinen käsite tuonpuoleisesta paikasta, joka esimerkiksi kristinuskossa on Jumalan ja enkelien olinpaikka ja autuaiden ihmisten kuolemanjälkeinen paikka. Taivaan on usein ajateltu ympäröivän maapalloa eräänlaisena kupolina. Vuoden 2015 kyselyssä vajaa viidennes suomalaisista uskoi, että kuoleman jälkeen ihminen menee joko taivaaseen tai helvettiin.
Kristinuskon taivas

Raamatussa taivaasta puhutaan eri merkityksissä. Näitä ovat ainakin seuraavat:
Näkyvä taivas, jossa kuu ja tähdet ynnä muu avaruuteen liittyvä on.
Paikka tai tila, jossa enkelit asustavat ja liikkuvat.
Jumalan läsnäolon paikka. Jumalaa sanotaan taivaalliseksi Isäksi.
Kristityn päämäärä, paratiisi, johon hän pääsee kuolemansa jälkeen.
Näkymätön maailma. Raamattu kertoo että Jumala luo aikojen lopussa sekä uuden taivaan ja uuden maan, toisin sanoen sekä näkyvä että näkymätön maailma uudistuu.
Ilmestyskirjassa puhutaan viimeisestä ylösnousemuksesta, jossa kaikki kuolleet herätetään ja tuomitaan tekojensa mukaan, ja henkilöt, joiden nimi on elämän kirjassa, pääsevät taivaaseen, kun taas muut tuomitaan helvettiin eli tuliseen järveen Saatanan ja hänen enkeliensä lailla. Eri tulkintojen mukaan vainaja joko siirtyy suoraan taivaaseen kuoleman jälkeen tai hänet herätetään kuolleista vasta maailmanlopussa.
Kristillisessä taivaassa ylistetään Jumalaa suuressa jumalanpalveluksessa. Ilmestyskirjan mukaan taivaassa ei ole itkua eikä mitään pahaa, ja se muodostaa näin täydellisen vastakohdan helvetille. Taivaan hyvyydellä ei viitata niinkään yltäkylläisyyteen maallisessa mielessä vaan Jumalan kirkkauteen ja läheisyyteen, josta taivaaseen päässeet tulevat osalliseksi ja saavat nauttia.
Jeesus puhui vertauksissaan usein taivasten valtakunnasta. Paavali kertoo, kuinka hänet temmattiin kolmanteen taivaaseen.
Jeesus sanoo oppilaileen, että mistä tahansa he luopuvat hänen takiaan, he saavat taivaassa satakertaisesti takaisin. Raamatussa puhutaan kruunusta, jonka saavat taivaassa ne, jotka ovat olleet uskollisia ja kestäneet koetuksen. Tuomas Akvinolaisen mukaan marttyyrit, uskon opettajat ja neitsyet saavat taivaassa kruunut päähänsä saavutuksistaan.
Monikkomuoto ”taivaat” esiintyy sekä heprean- että kreikankielisissä Raamatun alkuteksteissä. Se on kunnioittava kielellinen muoto, jollaista käytetään myös Jumalasta (Adonai, oik. ”Herrat”). Toisaalta Paavalin kertomus kolmannesta taivaasta viittaisi käsitykseen monista taivaista. Pisimmälle monien taivasten oppia on kehitetty mormonismissa. Kuitenkin esimerkiksi Isä meidän -rukouksessa yksikkö ja monikkomuoto esiintyvät rinnan.
Vuoden 2015 kyselyssä vajaa viidennes suomalaisista uskoi, että kuoleman jälkeen ihminen menee joko taivaaseen tai helvettiin. Vuonna 2011 suomalaisista 12 prosenttia yhtyi käsitykseen, että ihmiset herätetään kuolleista ja osalle seuraa ikuinen elämä ja toisille kadotus. Katolisen kirkon oppiin kuuluu ajatus kiirastulesta. Arvostelijoiden mukaan kiirastulioppi perustuu väärään tulkintaan Paavalin sanoista.
Islaminuskon Paratiisi

Islaminuskossa Helvetin tuskat ja Paratiisin (Janna) nautinnot kuvataan ruumiillisina. Islamin mukaan Helvetti ja Paratiisi liittyvät viimeisen tuomion jälkeisiin aikoihin. Islamissa ihmisen teot määräävät sen, joutuuko hän kuoltuaan Paratiisiin vai Helvettiin. Viimeinen tuomio tapahtuu, kun maailmanhistoria on lakannut ja kuolleet nousevat haudoistaan. Ylösnousemus koskee sekä sielua että ruumista.
Viimeisellä tuomiolla hyvät ja pahat teot punnitaan, ja jos hyvät ovat painavampia, ihminen voi päästä Paratiisiin. Mikään ei kuitenkaan ole varmaa, sillä Jumala ei ole luvannut mitään ehdotonta. Ainoa varma tapa päästä Paratiisiin on marttyyrikuolema. Hyviin tekoihin kuuluu islamilainen hurskaus, joka liittyy erityisesti niiden uskonnollisten rituaalien seuraamiseen, jotka luetellaan islamin viidessä pilarissa.
Pahat teot liittyvät erityisesti seksuaaliseen käyttäytymiseen, joka on islamissa tarkkaan säädeltyä maan päällä. Säännöt muuttuvat Paratiisissa, missä oman seksuaalisuuden toteuttaminen on tärkeä osa taivaan iloja. Koraanin mukaan Paratiisi on runsaudensarvi, jossa on tarjolla ihmeellisiä hedelmiä, viinivirtoja, jotka eivät kuitenkaan humalluta, hunajaa ja maitoa, kauniita tyttöjä ja poikia sekä seksuaalisia nautintoja (Koraani 76:5-9; 78: 31-33; 83: 22-28). Aistillisuutta korostava paratiisikuva näkyy etenkin puhuttaessa huureista eli Paratiisin neidoista. Sen sijaan kristinuskon käsitys ruumiillisuudesta pohjautuu pitkälti gnostilaiseen, dualistiseen ajatteluun, jossa liha eli ruumis kuvataan synnillisenä ja sielu vastaavasti puhtaana.
Islamilaisista teologeista eräät tulkitsevat kertomukset kuvaannollisesti – ylin Paratiisin nautinto on Jumalan näkeminen ja pahin Helvetin tuska on jääminen ikuisesti paitsi Jumalan läheisyydestä.
Islamilainen käsitys Paratiisista on ollut tärkeä kannustin muslimisotilaille. Heidän taistelutahtoaan on lisännyt näköala suorasta pääsystä Paratiisiin, jos sotilas kuolee marttyyrina uskonsodassa.
Taivaan jumalia

Useissa uskonnoissa ylijumala on se, joka hallitsee taivasta ja erityisesti ukkosta.
Tian kiinalaisissa uskonnoissa
Uranos ja Zeus kreikkalaisessa mytologiassa
Juppiter roomalaisessa mytologiassa
Ukko suomalaisessa mytologiassa
Thor skandinaavisessa mytologiassa
Horus ja Nut egyptiläisessä mytologiassa
Kulttuurissa

Taivas on ollut aiheena useassa kaunokirjallisessa teoksessa, esimerkiksi Dante Alighierin allegorisessa teoksessa Jumalainen näytelmä (1300-luku), John Miltonin runoelmassa Kadotettu paratiisi (1667) tai Mark Twainin satiirissa Kapteeni taivaassa (1909). Taivas on länsimaisessa taiteessa läsnä myös kristillisen taiteen kuvastossa tai William Blaken kaltaisten näkijöiden taiteessa.
Kirjallisuutta

Närhi, Jani: Paratiisien synty. Ihmismieli, evoluutio ja taivaalliset puutarhat.  Helsinki:  Art House, 2009.  ISBN 978-951-884-462-7
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ehrman, Bart D.: What Jesus Really Said About Heaven and Hell. Time 8.5.2020. (englanniksi)
Kvanvig, Jonathan: Heaven and Hell The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
| n k Genesis 1 |
| --- | --- |
Jumalalliset hahmot:  Jumala / Elohim Kristinuskon käsitys  Pyhä Henki 
Luominen:  Taivas  Taivaankansi  Tehom  Yom  Luominen 
Hahmot:  Aadam ja Eeva Aadam  Eeva 
”Voitte antaa minulle siivet, miten monta vain haluatte, mutta munimaan en rupea!” Thomas Theodor Heine, Simplicissimus, 1900.
Taj Mahal ja puutarha.
Aleksanteri Suuri

| Aleksanteri Suuri Μέγας Αλέξανδρος |
| --- | --- |
 Aleksanteri Suuren rintapatsas British Museumissa. Patsas on alkujaan Aleksandriasta ja se kuvaa Aleksanteria 20-vuotiaana.
Makedonian kuningas, Korintin liiton hegemoni
Valtakausi:  lokakuu 336 eaa. – 10. kesäkuuta 323 eaa.
Edeltäjä:  Filippos II
Seuraaja:  Filippos III Arridaios
Persian kuningas, Faarao
Valtakausi:  330 eaa. – 10. kesäkuuta 323 eaa.
Edeltäjä:  Dareios III
Seuraaja:  Filippos III Arridaios

Syntynyt:  noin 20. heinäkuuta 356 eaa. Pella, Makedonia
Kuollut:  10. kesäkuuta 323 eaa. (32 vuotta) Babylon
Puoliso:  Roksane   Statira   Parysatis
Lapset:  Aleksanteri IV   Herakles
Suku:  Argead
Isä:  Filippos II
Äiti:  Olympias
Aleksanteri Suuri eli Aleksanteri III (m.kreik. Ἀλέξανδρος Γ' ὁ Μακεδών, Aléksandros ho Trítos ho Makedōn; noin 20. heinäkuuta 356 eaa. –10. kesäkuuta 323 eaa.) oli Makedonian kuningas 336–323 eaa. Hän oli antiikin merkittävimpiä sotapäälliköitä; hän valloitti muun muassa Egyptin ja Persian valtakunnan ja eteni aina Intiaan asti.
Aleksanterin isä Filippos II yhdisti kreikkalaiset kaupunkivaltiot oman valtansa alle. Filippoksen kuoltua Aleksanteri peri isältään rikkaan valtakunnan ja aikansa parhaiten koulutetun armeijan. Kreikkalaisten kaupunkivaltioiden avustuksella Aleksanteri kukisti Persian kuninkaan Dareios III:n ja valtasi koko Persian valtakunnan. Valloitusretkiensä aikana hän perusti monia uusia kaupunkeja, muun muassa Aleksandrian Egyptiin, ja niihin muutti kreikkalaisia asukkaita. Hän kasvatti armeijaansa muiden kansojen sotilailla sekä kannusti kreikkalaisten ja persialaisten välisiä avioliittoja. Aleksanterin valloitukset aloittivat hellenistisen ajan, jolloin kreikkalainen kulttuuri levisi aina Intiaan ja Egyptiin saakka.
Nuoruus > Lapsuus

Aleksanteri oli kuningas Filippos II:n ja epeiroslaisen prinsessa Olympiaan poika. Aleksanteri väitti tosin myöhemmin, että hänen todellinen isänsä olisi ollut itse ylijumala Zeus. Olympiaan kautta Aleksanteri oli sukua Epeiroksen kuningashuoneelle, jonka sanottiin polveutuneen Akilleesta ja Andromakhesta. Isänsä kautta hänen sanottiin olevan sukua Herakleelle. Myöhemmin elämässään Aleksanteri yritti käytöksellään korostaa sukulaisuuttaan muinaisiin esi-isiinsä.
Vuodesta 342 eaa. Aleksanterin opettajana oli filosofi Aristoteles, jonka Filippos oli kutsunut Makedoniaan opettamaan poikaansa ja muita makedonialaisen ylimystön lapsia. Aristoteles opetti nuorelle prinssille retoriikkaa ja kirjallisuutta. Aristoteles teki suuren vaikutuksen nuoreen Aleksanteriin. Aristoteles perusti akatemian pienoismallin Miezan läheisyyteen. Ei ole tarkalleen tiedossa, mitä Aristoteles opetti nuorelle Aleksanterille ja muille oppilailleen. Plutarkhos kertoo Aristoteleen opettaneen ainakin politiikkaa ja etiikkaa. Erityisesti Homeroksen Ilias oli Aleksanterin suosikkikirja. Myös Pindaros kuului hänen suosikkeihinsa. Aleksanterin sanotaan osanneen Euripideen tuotannon ulkoa ja pitäneen historioitsija Filistosta suuressa arvossa. Lisäksi hänen kerrotaan pitäneen Telestoksen ja Filoksenoksen dityrambeista.
Aleksanterin kerrotaan saaneen jo lapsena hevosensa Bukefaloksen, joka seuraisi häntä kaukaiselle Hydaspesjoelle asti.
Nuoruus > Kruununperillinen

Jo nuorena miehenä Aleksanteri sai tutustua Makedonian kuninkaan tehtäviin. Historioitsija Plutarkhos kertoo, että kun Filippos oli sotimassa Traakiassa vuonna 340 eaa., Aleksanteri sai toimia isänsä sijaisena ja otti vastaan Persian valtakunnan lähettiläitä. Vuonna 338 eaa. Aleksanteri johti armeijan vasenta siipeä ja sen tärkeää raskasta ratsuväkeä Filippoksen lyödessä Ateenan ja Theban joukot Khaironeian taistelussa. Taistelun jälkeen Filippos pakotti kreikkalaiset kaupunkivaltiot mukaan perustamaansa Korintin liittoon, jonka johtajaksi hän valitutti itsensä. Selvästikin Filippos piti Aleksanteria kruununperillisenä, vaikka hänellä oli ainakin toinen poika, Arridaios, thessalialaisen vaimonsa Filinnan kanssa. Pian Filippoksen ja Aleksanterin äidin Olympiaan välille syntyi riita ja Olympias matkusti veljensä Epeiroksen kuninkaan Aleksanteri I:n luokse. Aleksanterinkaan suhde isäänsä ei ollut ongelmaton. Hän seurasi äitinsä mukana, mutta palasi pian Filippoksen toivomuksesta takaisin Makedoniaan. Mitä ilmeisimmin kruununperimys oli kuitenkin huolenaihe Aleksanterille.