stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Erik Ågren
Teokset

Sårad (1973); Sårad = Haavoittunut, 2001 (ruotsiksi ja suomeksi)
Arbetslust (1975)
Modellfilaren (1982)
Sången om byn (1983)
Sivs äventyr (1984)
Bockfliken (1987)
Edvin (1991)
Lappil (1994)
Solvända. En drömd bok (1997)
Olga - Historien om en mor (2004)
Aiheesta muualla

Erik Ågren Uudenkaarlepyyn kirjaston sivuilla; tekstinäyte (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Bie

Bie voi tarkoittaa seuraavia:
Bié, maakunta Angolassa
Bie, taajama Ruotsissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Bie”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Niilo Patinen

| Niilo Patinen |
| --- | --- |
 Niilo Patinen vuonna 1919.
Kansanedustaja
 1.4.1919–14.2.1922  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Hämeen pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. tammikuuta 1886 Jyväskylän mlk
Kuollut: 13. syyskuuta 1947 (61 vuotta) Jämsä
Ammatti:  puuseppä
Niklas (Niilo) Patinen (14. tammikuuta 1886 Jyväskylän mlk − 13. syyskuuta 1947 Jämsä) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1922.
Elämä

Jyväskylän maalaiskunnan Heiskassa syntyneen Niilo Patisen vanhemmat olivat loinen Niklas Moosenpoika Patinen (1852-1902) ja Anna Leena Palonen (1859-1941). Hän oli jonkin aikaa merillä ja työskenteli Jyväskylän käsityöläiskoulun käytyään puuseppänä Tampereella, Helsingissä ja Jämsässä. Vuodesta 1912 lähtien Patisella oli Jämsässä oma puusepänliike, jota hän hoiti kuolemaansa saakka.
Patinen toimi Jämsän työväenyhdistyksen sekä sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön puheenjohtajana ja vaikutti urheiluseura Jämsän Tarmossa. Hän oli myös Jämsän kunnallislautakunnan ja myöhemmin kunnanvaltuuston jäsen. Patinen valittiin eduskuntaan vuonna 1919. Helmikuussa 1922 hän anoi vapautusta edustajantoimestaan heikentyneen terveyden perusteella. Kieltolakia kannattanut Patinen oli hieman aiemmin tavattu Helsingissä vahvasti juopuneena ja korjattu poliisin pahnoille selviämään. Hänet tuomittiin juopumuksestaan 30 päiväsakkooon. Patisen tilalle kansanedustajaksi nousi Nestori Nättinen.
Patinen kuoli kotonaan Jämsässä syyskuussa 1947. Hänet on haudattu Jämsän vanhalle hautausmaalle.
Perhe

Niilo Patisen puoliso oli jämsäläinen Hilma Lydia Lehtonen (1891-1941), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1911.
Taalintehdas

Taalintehtaan satama ja tehdasrakennus.
Taalintehdas (ruots. Dalsbruk) on noin 1 700 asukkaan taajama Lounais-Suomessa Kemiönsaaren kunnassa. Taalintehdas oli entisen Dragsfjärdin kunnan keskustaajama aina vuoteen 2009 asti, jolloin Kemiön, Västanfjärdin ja Dragsfjärdin kunnat yhdistyivät Kemiönsaareksi.
Taalintehtaan sataman empiretyyliset rantamakasiinit ovat valmistuneet 1830-luvulla.
Taalintehtaan kylän rakentumiseen on ennen kaikkea vaikuttanut teollistuminen ja Taalintehtaan ruukin yli 300-vuotinen toiminta. Ruukki perustettiin vuonna 1686, ja vuoteen 2012 asti Taalintehtaalla toimi rautatehdas. Myös Taalintehtaan kylän voidaan laskea syntyneen silloin, kun rautaruukki perustettiin Dahlsin kyläänlähde?.
Taajamassa on monta uudehkoa kerrostaloa, terveyskeskus, Kemiönsaaren toinen kunnantalo, suomen- ja ruotsinkieliset koulut, kaksi ruokakauppaa, vaatekauppoja, kotitarvikekauppoja, kaksi ravintolaa, rantahotelli, kaksi pankkia, apteekki, Alko ja posti sekä monipuolinen vierasvenesatama.lähde?
Taalintehtaalla järjestetään vuosittain heinäkuussa Baltic Jazz -festivaalit sekä elokuussa monitaidefestivaali Norpas. Kesäkuussa järjestetään Lövö broloppet -puolimaraton Taalintehtaalta Lövön sillan kautta Kasnäsiin.lähde?
Museovirasto on määritellyt Taalintehtaan historiallisen teollisuusalueen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Ruukin vanhat masuunit ja hiiliuunit on osin restauroitu 2000-luvun alussa. Taajaman erikoispiirre on, että useat sen rakennuksista on perustaltaan tai kokonaisuudessaan rakennettu kuonatiilestä eli raudan valmistuksen sivutuotteena syntyvästä kuona-aineesta muotoilluista tiilistä. Taalintehtaan alueen asuinrakennuksista vanhimmat ovat 1700-luvulta.lähde?
Vuonna 2016 Taalintehdas valittiin Varsinais-Suomen vuoden kyläksi.
Taalintehtaan tehtaan vaiheet

Taalintehdas perustettiin vuonna 1686 Dahlin kylään ruotsalaisen Daniel Faxellin toimesta. Tuohon aikaan kylä kuului kruunulle ja sitä asutti vain muutama talonpoika.
Taalintehtaan tehtaan työllistävä vaikutus on ollut merkittävä, mutta se on myös vaihdellut suuresti eri aikoina. Vuonna 2012 tehdas ajautui lopullisesti konkurssiin ja lopetti toimintansa.
Historiallinen rakennuskanta

Teollisuusyritykset ovat usein pitkälle 1900-lukua vastanneet alueensa yhdyskuntasuunnittelusta, asuntoihin ja vapaa-aikaan liittyvästä rakentamisesta. Tehdas omisti pitkään yhdyskunnan maapohjan, huolehti kaavoituksesta ja rakentamisesta. Toisen maailmansodan jälkeen tehtaan vaikutus yhdyskunnan rakentamiseen alkoi heiketä. 1970-luvulla kunnan keskus siirtyi Taalintehtaalle ja kunnasta tuli keskeinen kaavoittaja ja rakentaja. Taalintehtaan rakennuskanta koostuu eriaikaisista teollisuus-, tuotanto- ja varastorakennuksista sekä lisäksi työväenasuinrakennuksista ja -asuinalueista 1700-luvulta nykypäivään asti. Taalintehtaan hyvin säilynyt ja yhtenäinen rakennusperintö antaakin kiehtovan katsauksen ruukkiyhteiskunnan kehityksestä. Kylän rakennuskantaa elävöittää niiden yhä käytössä olevat erikoiset nimet, jotka kertovat talonluonteesta ja kyläläisten huumorintajusta.
Historiallinen rakennuskanta > Teollisuusrakennukset

Taalintehtaan tehtaan toiminnan siirtyminen omalle saarelle eriytti sen muusta kylärakenteesta. Sen sijaan tehtaan vanhimmat rakennukset ovat sulautuneet osaksi kylämiljöötä. Teollisuusrakennukset muodostavat kaksi erillistä ryhmää. Vanhan, kivestä rakennetun, mutta osittain uusitun ja vahvistetun kivipadon alapuolella on harmaakivestä ja tiilestä rakennetun masuunin raunio ja sen ympärillä raastuvan, pasutusuunin ja hiilihuoneen perustuksia. Ensimmäinen masuuni rakennettiin vuonna 1688. Masuunin ympäristö muodosti teollisen toiminnan keskuksen 1800-luvun lopulle asti, jonka jälkeen teollinen keskus siirtyi Skeppsholmenille. Nykyinen masuunin raunio on peräisin 1800-luvulta, ja se oli käytössä vuoteen 1928. Etelään masuunista on slagitiilestä ja punatiilestä rakennettu valimo sekä tiilinen konepaja sekä ruuvi- ja mutteritehdas.
Taalintehtaan masuuni on Suomen masuuniruukeista vanhin. Nykyään masuunin raunioilla järjestetään esimerkiksi konsertteja Baltic Jazzin ja Norpas-festivaalin aikaan. Kesällä 2013 raunioita käytettiin kesäteatterin esityspaikkana. Masuunin rauniota ympäröivät kivirakennukset ovat 1700-luvun takkirautavalimo ja mekaaninen verstas. Mekaanisessa verstaassa järjestetään vuosittain tunnelmallisia myyjäisiä, konsertteja ja muita tapahtumia. Verstaan käyttöä rajoittaa huono valaistus ja kylmyys: rakennuksessa on maalattia, eikä lämmitystä ole. Lisäksi rakennuksissa toimii pesula.lähde?
Uudempi tehdasalue, jonka vanhimmat osat ovat 1920-luvulta ja jota on rakennettu etenkin 1930-luvulla ja 1970-luvulla, on perustettu Skeppsholmenin saarelle. Skeppsholmen on liitetty penkereellä mantereeseen. Saaresta tuli uusi Taalintehtaan keskus, kun sinne rakennettiin putlauslaitos. Sinne tehtiin myös useita asuntoja, varastoja ja vesijohto. Saari toimi alun perin rahtilaivojen lastaussatamana. 1800-luvulla saari sai uuden luonteen, kun saareen perustettiin valssilaitos ja putlausuuneja, sitten höyryvoimalla käyviä kankirautavasaroita. 1900-luvulla saarelle siirtyi kaikki teollinen toiminta. Suurin osa saaren rakennuskannasta on uusiutunut nopeaan tahtiin teollisuuden kehityksen myötä, mutta joitakin 1920-luvun tiilirakennuksia on yhä jäljellä. Uudempaa tehdasaluetta on hyödynnetty veneidensäilytyspaikkana. Tehtaan tiilestä rakennettu vanhin osa on jäänyt puristuksiin uudempien hallien väliin.lähde?
Rannan hiiliuunit ovat ainutlaatuisia: Taalintehtaan 11 hiiliuunin kokonaisuus on suurin koko Euroopassa. Uuneja alettiin rakentaa 1830-luvulla masuunin polttoaineeksi tarvittavan hiilen polttoon. Uunit on rakennettu kuona- eli slagikivestä. Hiiliuuneja on ollut paikalla enemmänkin, mutta niitä purettiin uuden kunnantalon tieltä 1970-luvun alussa.lähde?
Historiallinen rakennuskanta > Torin ympäristö ja rantamakasiinit

Tori ja sitä ympäröivä rakennuskanta syntyivät 1800-luvun puolivälissä. Ensimmäisiä rakennuksia alueella olivat luultavasti rantamakasiinit, jotka koostuvat tallista, viljamakasiinista ja varastorakennuksesta sekä niiden vieressä sijaitseva toimistorakennus sekä vanha postitalo torin laidalla. Kaikki ovat empiretyylisiä rakennuksia. Rannan makasiineja kutsutaan ”Engelin makasiineiksi”, mutta ei ole todisteita, että makasiinit olisivat Carl Ludvig Engelin suunnittelemia. Makasiinien yhteydessä on aikanaan ollut lastauslaituri ja nosturi.. Rantamakasiineissa toimi pitkään tehtaan konttoritilat. Nykyisin rantamakasiineissa toimii muun muassa ravintola ja kesällä matkailuinfo. Lisäksi talli toimii elokuvateatterina, jossa pidetään myös erilaisia yleisötilaisuuksia. Tallin historiaa kunnioitetaan, sillä elokuvateatterin nimi on Bio Pony.lähde?
Torin ympärille sijoittuivat keskeiset toiminnot, kuten posti, lennätin ja 1900-luvulla leipomo ja teurastamo. Torin ympäristössä on eheitä osia 1800-luvun puolenvälin rakennetusta ympäristöstä: vanha postitalo kolmine kuisteineen, takana sijaitseva konttorirakennus ja mäen päällä oleva ”Kivikakolaksi” ristitty asuinrakennus. Taalintehtaalla on käyty torikauppaa ainakin 1880-luvulta lähtien. Edelleen torin ympärillä on keskeisiä palveluita, kuten kauppoja, kampaamo ja asiamiesposti. Toripäivät ovat keskiviikko ja lauantai. Lisäksi torilla järjestetään joka vuosi useita yleisötapahtumia ja iltatoreja.lähde?
Historiallinen rakennuskanta > Ruukinkartanot ja ruukinpuisto

Ruukinkartanoita Taalintehtaalla on kaksi. Vanhempi vuodelta 1762 sijaitsee puistoineen rantaan viettävässä rinteessä. Konttorirakennus, jossa on ollut virkailijoiden asuntoja, periytyy ilmeisesti 1700-luvulta tai 1800-luvun alusta. Empiretyylinen virkailijarakennus on 1800-luvun puolivälistä. Taalintehtaan ensimmäisen ruukinkartanon rakennutti Petersenin patruunasuku vuonna 1762. Rakennus on alun alkaen edustanut hyvin tyypillistä 1700-luvun kartanorakentamista. Vaikka kartanoon on tehty vuosien kuluessa laajennuksia ja uudistuksia, on vanhan päärakennuksen muodosta ja luonteesta säilynyt olennaisin. Kartano toimi näihin vuosiin asti tehtaan edustuskäytössä.
Uuden ruukinkartanon suunnitteli sveitsiläisarkkitehti A. Brünner 1870-luvulla. Se oli koristeellinen, ja siihen kuului kauas näkyvä torni. Muita niiden aikojen rakennuksia olivat tohtorin huvila, kerhohuone ja hotelli, joka toimi sekä edustustilana että väestön kokoontumis- ja juhlatilana. Näistä rakennuksista ainoastaan kerhotalo on säilyttänyt alkuperäisen tyylinsä. Stünzin kartanorakennus koki suuren muutoksen vuonna 1935–1936, kun kartano uudistettiin arkkitehti Gunnar Wahlroosin suunnitelmien mukaan. Koristeellinen sveitsiläistyyli vaihtui 1900-luvun kurinalaiseen, lähes moderniin klassismiin. Lahden puolella on lisää 1800-luvulta peräisin olevia rakennuksia, muun muassa nykyinen hotelli, jossa alun perin oli virkamiesten asuntoja.
Ruukinkartanon ympärille perustettiin jo 1700-luvulla suuri hedelmäpuutarha, joka muodosti alun ruukinpuistolle. Puiston luonne muuttui täysin 1870- ja 1880-luvuilla, kun sveitsiläissyntyinen patruuna Jacob Stünzi rakennutti puiston toisella laidalla olevalle mäelle uuden koristeellisen nikkarityylisen kartanon ja useita muita vastaavantyylisiä rakennuksia.
Historiallinen rakennuskanta > Kirkko, koulu ja saunat

Taalintehtaan monissa rakennuksissa on käytetty kuonakiveä eli slagitiiltä, ja nämä rakennukset ovat kylän miljöössä keskeisiä. Taalintehtaalle toivottiin pitkään omaa kirkkoa. Rautatehdas osti vuonna 1934 metodistiseurakunnan vuosina 1921–1922 rakentaman slagitiilisen kirkon ja luovutti sen seurakunnalle ehdolla, että se huolehtisi papin palkkaamisesta.
Taalintehtaan kansakoulu rakennettiin 1908, ja sitä on sittemmin laajennettu moneen otteeseen. Jugendtyylisen koulurakennuksen julkisivu saa vaihtelua muun muassa korkeasta slagitiilisestä kivijalasta ja ikkunoiden epäsymmetrisestä sijoittelusta ja ruutujaosta. Koulurakennus toimii yhä kouluna.
Ruukinpuiston pohjoisosassa sijaitsee kuonakivestä vuonna 1902 rakennettu sauna. Se oli ylempien toimihenkilöiden käytössä. Toinen sauna, joka oli työläisille tarkoitettu, sijaitsee Dammen-nimisen lammen rannalla. Saunakäytön loppumisen jälkeen se on toiminut viimepäiviin asti asuintalona.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taalintehdas Wikimedia Commonsissa
Taalintehtaan vierasvenesatama (Arkistoitu – Internet Archive)
Oy Taalintehtaan yhtiöhistoriaa Pörssitiedon nettisivuilla
| n k Dragsfjärd |
| --- | --- |
Taajamat:  Björkboda  Dragsfjärdin kirkonkylä  Taalintehdas 
Rekisterikyliä Dragsfjärdissä:  Björkboda  Genböle  Dalen  Hammarsboda  Hertsböle  Kivarnäs  Kråkvik  Kulla  Kärra  Labbnäs  Lillfinhova  Långnäs  Nordanå  Purunpää  Rosendal  Rövik  Skinnarvik  Smedskulla  Storfallan  Storfinhova  Stusnäs  Sunnanå  Söderby  Söderlångvik  Söglö  Tynglax  Ölmos 
Rekisterikyliä Hiittisissä:  Bergö  Biskopsö  Bolax  Böle  Hiittinen  Holma  Högsåra  Kasnäs  Kaxskäla  Rosala  Stubbnäs  Tunhamn  Vänoxa  Vänö 
Taalintehtaan hiiliuunit.
Taalintehtaan rantamakasiineja.
Saaristolaistori Taalintehtaan satamassa.
Brandsfjordin kappeli

| Brandsfjordin kappeli Brandsfjord kapell |
| --- | --- |
Sijainti:  Åfjord, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nidarosin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1964
Suunnittelija:  Arne Flaa & Ole Stjern
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Brandsfjordin kappeli (norj. Brandsfjord kapell) on Åfjordin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1964.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brandsfjordin kappeli Wikimedia Commonsissa
Naziq al-Abid

Naziq al-Abid
| --- | --- |
Syntynyt:  1898  
Kuollut:  1959  
Syntymänimi:  نازك مصطفى باشا العابد 
Ammatti:  toimittaja  
Puoliso:  Muḥammad Jamīl Bayyuhum  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Naziq al-Abid (arab. نازك العابد‎; 1887–1959) oli syyrialainen naisaktivisti ja Ottomaanien miehityksen vastustaja Syyriassa. Vuonna 1919 hän perusti Noor al-Fayha (Damaskoksen valo) -naisjärjestön. Hänet nimettiin Syyrian armeijan kapteeniksi Maysalunin taistelun jälkeen ja oli ensimmäinen naisupseeri Syyrian armeijassa. 1922 hän perusti Syyrian Punaista Puolikuuta edeltäneen Punainen tähti -yhteisön. Ranska karkotti Abidin miehitettyään Syyrian.
Langlet

Langlet on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Emil Victor Langlet (1824–1898), ruotsalainen arkkitehti
Mathilda Langlet (1832–1904), ruotsalainen kirjailija
Valdemar Langlet (1872–1960), ruotsalainen toimittaja ja kirjailija
Yoann Langlet (s. 1982), ranskalais-mauritanialainen jalkapalloilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Ellingsøyn kirkko

| Ellingsøyn kirkko Ellingsøy kyrkje |
| --- | --- |

Sijainti:  Ålesund, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Møren hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1998
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  380
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Ellingsøyn kirkko (norj. Ellingsøy kyrkje) on Ålesundin kunnassa Norjassa sijaitseva tiilikirkko vuodelta 1998.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ellingsøyn kirkko Wikimedia Commonsissa
Tahdon riemuvoitto

| Tahdon riemuvoitto> Triumph des Willens |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Leni Riefenstahl
Käsikirjoittaja:  Leni Riefenstahl Walter Ruttmann
Tuottaja:  Leni Riefenstahl
Säveltäjä:  Herbert Windt
Kuvaaja:  Franz Weihmayr Sepp Allgeier Karl Attenberger Werner Bohne Walter Frentz Hans Karl Gottschalk Franz Koch Paul Karl Lieberenz (käännä suomeksi) Walter Riml Károly Vass (käännä suomeksi)
Leikkaaja:  Leni Riefenstahl
Pääosat:  Adolf Hitler Hermann Göring
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa
Tuotantoyhtiö:  Leni Riefenstahl-Produktion Propagandaministerium Hauptabteilung Film
Levittäjä:  Universum Film AG Netflix
Ensi-ilta:  28. maaliskuuta 1935
Kesto:  114 minuuttia
Alkuperäiskieli:  saksa
Edeltäjä:  Der Sieg des Glaubens
Seuraaja:  Tag der Freiheit: Unsere Wehrmacht
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lapsia Leni Riefenstahlin ohjaamassa elokuvassa Tahdon riemuvoitto.
Tahdon riemuvoitto (Triumph des Willens) on Leni Riefenstahlin ohjaama dokumenttityyppinen propagandaelokuva, joka kuvaa Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen puoluekokousta Nürnbergissä vuonna 1934. Se sisältää univormupukuisten kansallissosialistien marssimista ja harjoittelua mahtipontisen klassisen musiikin soidessa ja katkelmia eri johtajien – myös Adolf Hitlerin – puheista kongressissa. Hitler tilasi filmin ja toimi sen epävirallisena tuottajana. Filmin teemana on Saksan nousu suurmahdiksi ja Hitlerin rooli saksalaisena messiaana, joka johdattaa valtion loistokkaaseen tulevaisuuteen. Propagandafilmin nimi on viittaus Friedrich Nietzschen käsitteeseen ”tahto valtaan” ("Der Wille zur Macht").
Tahdon riemuvoitto sai ensi-iltansa vuonna 1935, ja se nousi nopeasti yhdeksi elokuvahistorian tunnetuimmista propagandafilmeistä. Riefenstahlin kekseliäisyys näkyi liikkuvissa kameroissa, vääristetyn perspektiivin luovissa teleobjektiiveissa, ilmakuvissa ja uutta luovassa tavassa yhdistää musiikkia ja elokuvaa. Teknisesti mullistavana se onkin saanut maineen yhtenä elokuvahistorian klassikoista, joskin epäilyttävänä kolmannen valtakunnan ihannoimisessaan. Riefenstahl sai monia palkintoja, ei ainoastaan Saksassa vaan myös muun muassa Yhdysvalloissa, Ranskassa ja Ruotsissa. Elokuva palkittiin Pariisin maailmannäyttelyssä 1937.
Elokuvaa alettiin esittää Berliinissä elokuvateatteri Ufa-Palastissa vuonna 1935.
Aiheesta muualla

Sitaatteja (englanniksi)
Tahdon riemuvoitto Internet Archivessa
Spjelkavikin kirkko

| Spjelkavikin kirkko Spjelkavik kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2014.
Sijainti:  Ålesund, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Møren hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1987
Suunnittelija:  Alf Apelseth
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  500
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Spjelkavikin kirkko (norj. Spjelkavik kyrkje) on Ålesundin kunnassa Norjassa sijaitseva tiilikirkko vuodelta 1987.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Spjelkavikin kirkko Wikimedia Commonsissa
Libor Zábranský (nuorempi)

| Libor Zábranský |
| --- | --- |
 Libor Zábranský Euro Hockey Challengen ottelussa huhtikuussa 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. toukokuuta 2000 (ikä 24) Brno, Tšekki
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Zábrda
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  HC Kometa Brno
Sarja:  Tšekin Extraliga
Pelinumero:  8
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  HC Karlovy Vary (ČEL) Jukurit (SML) Ässät (SML) Pelicans (SML)
Libor Zábranský (s. 26. toukokuuta 2000 Brno, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa kotimaassaan Extraliga-joukkue HC Kometa Brnossa. Hän laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Maa:   Tšekki> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Břeclav 2017 | jääkiekko |  |
Zábranský pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2020, jolloin hän toimi Tšekin kapteenina. Zábranský oli neljällä osumallaan joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Michal Teplýn jälkeen. Hän voitti myös koko turnauksen puolustajien maalipörssin. Valmennus valitsi Zábranskýn Tšekin turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta.
Zábranský pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän toimi Tšekin kapteenina. Hänet valittiin myös Yhdysvaltoja vastaan pelatun välieräottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Zábranský pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2017, jolloin hän voitti hopeaa. Zábranský jakoi kolmella syöttöpisteellään Tšekin sisäisen syöttöpörssin voiton Vojtěch Střondalan kanssa. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016. Yhteensä Zábranský on pelannut 14 nuorten ja 43 poikien maaottelua.
Tšekin A-maajoukkueessa Zábranský on pelannut 29 ottelua tehopistein 1+3=4. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 24. huhtikuuta 2021 Jindřichův Hradecissa pelatussa harjoitusottelussa Itävaltaa vastaan. Zábranský merkittiin Tšekin kolmospuolustajapariin Radim Šaldan viereen. Zábranský keräsi joukkueensa 7–2-voittoon päättyneestä ottelusta teholukeman +2. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki 26. huhtikuuta 2024 Trenčínissa pelatussa harjoitusottelussa Slovakiaa vastaan. Zábranský putosi viimeisten joukossa Tšekin MM-leiriryhmästä vuoden 2024 turnaukseen.
Muuta

Zábranskýn isä Libor Sr. on entinen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi omalla urallaan pudotuspelit mukaan lukien yli 300 ottelua Extraligassa sekä myös 40 NHL-ottelua St. Louis Bluesissa. Hän on nykyään HC Kometa Brnon pääomistaja ja toimii myös seuran toimitusjohtajana. Vanhemman Liborin serkku Tomáš Vincour pelasi omalla urallaan hyökkääjänä yhteensä 95 NHL-ottelua Dallas Starsissa ja Colorado Avalanchessa.
Oberscharführer

SS-Oberscharführer Kurt Sametreiter.
Oberscharführer (lyh. Oscha, suom. yliryhmänjohtaja) oli Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen puolisotilaallisten järjestöjen käyttämä arvo. Se oli käytössä vuodesta 1932 toisen maailmansodan loppuun asti.
Arvo tuli ensimmäiseksi SA-joukkojen käyttöön. Arvo siirtyi samalla myös SS:lle, koska järjestöjen hierarkkinen järjestelmä oli vielä sama. Pitkien puukkojen yönä 1934 SS:n kukistaneen väitteiden mukaan vallankaappausta natsi-Saksassa suunnitelleen SA:n, jonka rivit harvenivat nopeasti poliittisen vaikutusvallan myötä. Koska SS jäi järjestöistä voitolle, sen arvojärjestelmää muutettiin. Aiemmin Truppführer oli ollut Oberscharführeria korkeampi arvo, mutta nyt SS-Oberscharführer vastasi SA-Truppführeria.
SA-joukoissa Oberscharführer toimi ryhmänjohtajana. SS:n riveissä tehtävät vaihtelivat riippuen siitä palveliko Oberscharführer Allgemeine SS:a, Waffen-SS:a vai SS-Totenkopfverbändessä.
SS-Oberscharführerin arvoon nousseita

Ernst Barkmann – panssarisotilas
Karl Frenzel – Sobiborin keskitysleirin sadistinen vartija.
Karl Silberbauer – Gestapon upseeri, Anne Frankin pidättäjä.
Volsdalenin kirkko

| Volsdalenin kirkko Volsdalen kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2009.
Sijainti:  Ålesund, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Møren hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1974
Suunnittelija:  Leif Olav Moen
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  500
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Volsdalenin kirkko (norj. Volsdalen kirke) on Ålesundin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1974.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volsdalenin kirkko Wikimedia Commonsissa
Jämsän kirkko

| Jämsän kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Jämsä
Koordinaatit:  61°52′30″N, 25°11′21″E
Seurakunta:  Jämsän seurakunta
Rakentamisvuosi:  1929
Suunnittelija:  Kauno S. Kallio
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  800
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jämsän kirkko on Jämsässä sijaitseva kivikirkko, joka on valmistunut vuonna 1929. Aikakautensa klassismia edustavan ristikirkon on suunnitellut arkkitehti Kauno S. Kallio. Kirkko ja sen pohjoispuolella olevalla uusklassillisella kellotapulilla on näyttävä sijainti korkean Kalliomäen kupeessa. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Kauno S. Kallio. Kirkko rakennettiin vuonna 1925 tulipalossa tuhoutuneen Jämsän vanhan kirkon paikalle.