stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eläintohtori 2

| Eläintohtori 2> Dr. Dolittle 2 |
| --- | --- |
 Virallinen elokuvateatterijuliste.
Ohjaaja:  Steve Carr
Käsikirjoittaja:  Larry Levin
Tuottaja:  Neil A. Machlis John David Heidi Santelli Michele Imperato Aldric La'Auli Porter
Säveltäjä:  David Newman
Kuvaaja:  Daryn Okada
Leikkaaja:  Craig Herring
Pääosat:  Eddie Murphy
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Twentieth Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix Fandango at Home (käännä suomeksi) Disney+
Ensi-ilta:   22. kesäkuuta 2001  20. heinäkuuta 2001
Kesto:  87 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  70 000 000 dollaria
Edeltäjä:  Eläintohtori
Seuraaja:  Eläintohtori 3
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eläintohtori 2 (engl. Dr. Dolittle 2) on Steve Carrin ohjaama komediaelokuva vuodelta 2001. Se on jatkoa Eläintohtori-elokuvalle. Elokuvassa esiintyy cameoroolissa eläintieteilijä Steve Irwin sekä ääniroolissa Arnold Schwarzenegger.
Juoni

John joutuu tällä kertaa käyttämään kykyään sirkuskarhun sopeuttamisessa luontoon ja rakastamaan uhanalaista villikarhua, jotta luonnon ekosysteemi säilyisi ja näin ollen metsää ei hakattaisi paljaaksi.
Erkki Makkonen

Erkki Pekka (Erik Petter) Makkonen (30. heinäkuuta 1882 Pietari – 9. maaliskuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi kauppa- ja teollisuusministerinä Vennolan II hallituksessa 1921–1922. Hän edusti edistyspuoluetta.
Makkosen vanhemmat olivat veturinkuljettaja Antti Makkonen ja Kristiina Lehikoinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1902 Sortavalan reaalilyseosta ja suoritti rakennusinsinöörin tutkinnon Chalmersin teknillisessä korkeakoulussa Göteborgissa 1905 ja tie- ja vesirakennusinsinöörin tutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1906.
Makkonen toimi aluksi tie- ja vesirakennusylihallituksen insinöörinä Hangon satamarakennustöiden johtajana ja Saimaan kanavan piiripäällikkönä. Hän oli Viipurin kaupungininsinöörinä 1912–1918 ja hän oli sitten eri liikeyritysten toimitusjohtajana. Hän oli Viipurin Sähkölaitos ja Raitiotiet sekä Kaasu- ja Sähkö Oy:n toimitusjohtajana 1917–1918, Veljekset Peusa & Kumpp. Oy:n johtajana 1919–1927 sekä Tehdas Oy Siron toimitusjohtajana vuodesta 1919 lähtien. Karismarkun Verkatehdas Oy:n toimitusjohtajana Makkonen oli 1915–1929. Vuonna 1923 hän toimi Suomen hallituksen valtuutettuna Suomen ja Puolan välisissä kauppasopimusneuvotteluissa. Viimeksi Makkonen oli Rauma Wood Ltd. Oy:n ja Repola Wood Ltd Oy:n johtokunnan puheenjohtajana 1924–1934.
Makkonen oli Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1918–1922, toimi puheenjohtajana Viipurin kaupungin yleisten töitten hallituksessa 1919–1922 sekä oli jäsenenä erinäisissä Viipurin kaupunginvaltuuston asettamissa toimi- ja valiokunnissa.
Erkki Makkonen oli naimisissa vuodesta 1909 Berta Gahnströmin kanssa.
Erkki Lähderanta

Erkki Lähderanta on Lappeenrannan teknillisen yliopiston fysiikan professori. Lähderannan erikoistumisen alaa ovat puolijohteet ja magnetismi, ja hän on perehtynyt syvällisesti nanohiileen. Edelleen Erkki Lähderannan tutkimuskohteita ovat spintroniikka, suprajohtavuus ja dendrimeerit. Erityistä painoa hän on Lappeenrannassa pannut akateemiselle Venäjä-yhteistyölle. Lähderanta saikin vuonna 2012 Venäjän teknillisten tieteiden akatemian korkeimman kunnianosoituksen, N. N. Semenov -mitalin.
Lähderanta on väitellyt filosofian tohtoriksi Turun yliopistosta vuonna 1993. Lappeenrannan teknillisen yliopiston professorina hän on työskennellyt vuodesta 2004 lähtien. Lähderanta on myös Turun ja Vaasan yliopiston dosentti.
Element Matrix Services

| Element Matrix Services |
| --- | --- |
Verkkosivusto:  element.io/matrix-services
Tyyppi:  isännöintipalvelu
Kielet:  monikielinen
Omistaja:  New Vector Ltd.
Element Matrix Services (EMS) on New Vectorin Matrix-isännöintipalvelu. Palvelu käyttää Matrix-palvelimissaan Synapse-ohjelmistoa.[lähde? ]
Tilausvaihtoehdot

Element Matrix Servicestä on saatavilla useita tilausvaihtoehtoja:
Element One
Element Home
Element for Enterprise
EMS
EMS Enterprise
Aiheesta muualla

Verkkosivusto
Dead Again (Type O Negativen albumi)

| Dead Again Type O Negative |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 13. marraskuuta 2007
 Tuottaja(t): Peter Steele, Josh Silver
 Tyylilaji: goottimetalli, doom metal, hardcore, progressiivinen metalli
 Kesto: 77.35
 Levy-yhtiö: SPV
Muut kannet
 Erikoispainoksen kansikuva
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 5.
Type O Negativen muut julkaisut
| Life Is Killing Me 2003 | Dead Again 2007 |   |
Singlet albumilta Dead Again
 ”The Profit of Doom” Julkaistu: helmikuu 2007  ”September Sun” Julkaistu: 14. tammikuuta 2008
Dead Again On Type O Negativen viimeinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007. Dead Again oli ensimmäinen Type O albumi sitten The Origin of the Fecesin, jolla rumpali Johnny Kelly soitti rumpukoneen sijaan.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 5.
Katsaus

Dead Againin lyriikka pohjautuu vahvasti Peter Steelen henkilökohtaisiin ongelmiin, kuten kokaiiniriippuvuuteen, vankilareissuihin ja sukulaisten kuolemaan. Hän olikin maininnut omistavansa albumin äidilleen, joka ennen kuolemaansa auttoi Steeleä kappaleiden sanoitusprosessissa. Albumi on hyvin moniulotteinen ja sisältää Type O Negativen koko linjan tuoden myös paljon uusia elementtejä mukanaan. Esimerkkeinä Life Is Killing Me-linjaa jatkavan nimikkoraidan, October Rust-henkisen September Sunin ja raskautta uhkuvan Profit of Doomin. Albumilla on myös yhtyeen uran toiseksi pisin studioäänite These Three Things, joka on yhtyeen mittapuulla hyvin progressiivinen. Type O Negativelle tyypillinen voimakkaasti särötetty kitara/basso-osasto on hieman laantunut, vaikka kakkosraita Tripping A Blind Man onkin hyvin lähellä Carnivoren soundia.
Kappaleet

Sävellys ja sanoitus Peter Steele, ellei toisin mainita.
Dead Again – 4.15
Tripping A Blind Man – 7.04
Profit of Doom – 10.47
September Sun – 9.46
Halloween in Heaven – 4.50
These Three Things – 14.21
She Burned Me Down – 7.54
Some Stupid Tomorrow – 4.20
An Ode To Locksmiths – 5.15
Hail and Farewell to Britain – 8.55
Kappaleet > Bonuskappaleet

Everything Dies (live)
My Girlfriend’s Girlfriend (live)
Are You Afraid / Gravitational Constant (live)
Black Sabbath (intro) / Christian Woman (live)
Love You To Death (live)
Black No. 1 (Little Miss Scare-All) (live)
Anesthesia (live at Wacken Open Air 2007)
Christian Woman (live at Wacken Open Air 2007)
Love You To Death (live at Wacken Open Air 2007)
Kill You Tonight (live at Wacken Open Air 2007)
Kokoonpano

Peter Steele – laulu, basso
Josh Silver – koskettimet, taustalaulu
Kenny Hickey – kitarat, laulu
Johnny Kelly – rummut, taustalaulu
Arvostelut

About.com:
Allmusic:
Blabbermouth: 8/10
Desibeli.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Dead Again discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Albumi Dead Again (Type O Negativen albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Egypt Central

| Egypt Central |
| --- | --- |
 Egypti Central vuonna 2008
Tiedot
Toiminnassa:  2001–2012, 2019-
Tyylilaji:  Alternative metal, nu metal, post-grunge, hard rock
Kotipaikka:   Memphis, Tennessee, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Entiset jäsenet:  John Falls Blake Allison Michael Spann Stephen “Worm” Williams Jeff James Joey Chicago Chris D'Abaldo Heath Hindman Don Wray Josie Cummings
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Egypt Central on yhdysvaltalainen Memphisin Tenneseesta kotoisin oleva alternative metal -yhtye. Yhtye hajosi vuonna 2012 jäsenien erimielisyyksiin, mutta teki paluun  vuonna 2019.
Jäsenet

John Falls – laulu, koskettimet (2002–2012)
Jeff James – kitara
Joey Chicago – bassokitara
Blake ”Black” Allison – rummut, perkussiot
Heath Hindman – kitara
Don Wray – kitara (2001–2004)
Stephen ”Worm” Williams – kitara
Chris D’Abaldo – kitara
Josie Cummings – rummut (2001–2003)
Diskografia > Studioalbumit

| Vuosi | Albumin tiedot | Listasijoitus> US | Listasijoitus> US Heat.  | Listasijoitus> USInd.  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Egypt Central Julkaistu: 15. tammikuuta 2008  Levy-yhtiö: Fat Lady Music/ILG  Formaatti: CD | — | 8 | 37 |
| 2011 | White Rabbit Julkaistu: 31. toukokuuta 2011  Levy-yhtiö: Fat Lady Music/ILG  Formaatti: CD | 78 | — | 12 |
"—" ilmoittaa ettei albumi sijoiuttunut listoille
Diskografia > EP:t

| Vuosi | Albumin tiedot | Listasijoitus> US | Listasijoitus> USHeat.  | Listasijoitus> USInd.  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Murder in the French Quarter: Rare & Unreleased Julkaistu: 19. elokuuta 2014  Levy-yhtiö: Independent  Formaatti: Digital CD | — | — | — |
"—" ilmoittaa ettei albumi sijoittunut listoille
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Kappale | Listasijotisu> USMain. | Listasijotisu> USRock | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | "You Make Me Sick" | 21 | — | Egypt Central |
| 2008 | "Taking You Down" | 37 | — | Egypt Central |
| 2011 | "White Rabbit" | 17 | 41 | White Rabbit |
| 2011 | "Kick Ass" | 23 | — | White Rabbit |
| 2012 | "Enemy Inside" | — | — | White Rabbit |
| 2019 | "Raise the Gates" | — | — |  |
| 2019 | "Dead Machine" | — | — |  |
| 2020 | "Over Soon" | — | — |  |
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Egypt Central MySpacessa
Egypt Central Purevolumessa[vanhentunut linkki]
Erkki M. Pekkinen

Erkki Matti Pekkinen (10. elokuuta 1923 Jaakkima – 19. marraskuuta 2008 Espoo) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Pekkisen vanhemmat olivat maanviljelijä Jaakko Pekkinen ja Anna Tyyne Pakkanen ja puoliso vuodesta  1949 Annaliisa Kanervikko. Pekkinen toimi kotitilallaan maanviljelijänä sotiin asti, mutta joutui evakkona Tornioon. Sotien jälkeen hän muutti Isoonkyröön, kävi talonrakentajakurssin ja toimi kirvesmiehenä. Rakennusmestariksi Pekkinen valmistui Vaasan teknillisestä koulusta vuonna 1947 ja meni sitten Helsinkiin Pellonraivaus-yhtiöön rakennusmestariksi.
Pellonraivaus Oy:ssä Pekkinen perehtyi maanrakennusalaan, mutta päätyi työntutkijaksi. Työskenneltyään  rakennusmestarina kahdessa eri rakennusyhtiössä hän perusti kumppanien kanssa maanrakennusalan yrityksen vuonna 1960. E. M. Pekkinen -yhtiöstä tuli alallaan huomattava, sen suurimpia urakoita 1970-luvulla oli Jorvin sairaalan perustustyöt, 1980-luvulla Puotilan metroasema ja 1990-luvulla Stockmannin Tapiolan tavaratalon laajennusurakka. Yrityksensä toimitusjohtajana Pekkinen työskenteli vuoteen 1987 asti. Pekkinen oli myös alansa merkittävä vaikuttaja. Hän oli perustamassa Maa- ja Vesirakennustyönantajain Liittoa, toimi Suomen Rakennusmestarien liiton puheenjohtajana ja Suomen Maanrakentajain Keskusliiton valtuuskunnan puheenjohtajana. Teollisuusneuvoksen arvonimen Pekkinen sai vuonna 1975 ja rakennusalan Rakeva-palkinnon vuonna 1989.
Eläintohtori 3

| Eläintohtori 3> Dr. Dolittle 3 |
| --- | --- |
 Elokuvan englanninkielinen kansi
Ohjaaja:  Rich Thorne
Käsikirjoittaja:  Nina Colman
Tuottaja:  John Davis
Säveltäjä:  Christopher Lennertz
Leikkaaja:  Tony Lombardo
Pääosat:  Kyla Pratt
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Twentieth Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Home Entertainment Netflix Disney+
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Eläintohtori 2
Seuraaja:  Eläintohtori 4
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eläintohtori 3 (engl. Dr. Dolittle 3) on Rich Thornen ohjaama komediaelokuva vuodelta 2006. Se on jatkoa Eläintohtori 2-elokuvalle.
Juoni

Elokuva kertoo Maya Dolittlestä (Kyla Pratt), joka haluaisi olla tavallinen teinityttö, mutta hänen kykynsä puhua eläimille pilaa yleensä kaiken. Maya joutuu kotiarestiin, mutta karkaa juhlimaan ystäviensä kanssa, ja hänen äitinsä Lisa (Kristen Wilson) lähettää hänet rangaistukseksi kesäksi Durangon ratsutilalle. Siellä Maya ihastuu tilanomistaja Judin (John Amos) Bo-poikaan (Walker Howard). Leirin lopuksi Maya saa kuulla, että Jud joutuu myymään tilan vararikon vuoksi. Maya, Bo ja muut leiriläiset päättävät osallistua rodeoon voittaakseen pääpalkinnon 50 000 dollaria pelastaakseen tilan. Rodeossa Bo kestää härän selässä kahdeksan sekuntia ja voittaa kilpailun, ja vaikka hän putoaakin sen selästä hän ei loukkaannu vakavasti. Lopussa Bo ja Maya suutelevat.
Element

| Element |
| --- | --- |


Kehittäjä:  New Vector Ltd.
Kehityshistoria
Kehitystilanne:  aktiivinen
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  pikaviestinasiakasohjelma
Alusta:  Android, iOS, iPadOS, Linux, macOS, Sailfish OS, Web, Windows
Ohjelmointikielet:  Linux, macOS, Web, Windows: JavaScript/TypeScript Android: Kotlin iOS, iPadOS: Objective-C, Swift
Lisenssi:  Apache License 2.0
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
Element on avoimen lähdekoodin pikaviestinasiakasohjelma, joka noudattaa Matrix-protokollaa.
Element tukee muun muassa päästä päähän -salausta, ryhmiä, kanavia ja tiedostojen jakamista käyttäjien kesken. Siitä on saatavana Web-, tietokone- sekä mobiilisovellukset.
Historia

Vector julkaistiin beetaversiona vuonna 2016. Sovellus nimettiin uudelleen Riotiksi saman vuoden syyskuussa.
Heinäkuussa 2020 nimi vaihdettiin Elementiksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Verkkosivusto
Elementin Git-arkistot New Vectorin Gitissä
Emilie Holmberg

Emilie (joskus Emelie) Augusta Christina Holmberg (6. toukokuuta 1821 Tukholma – 26. maaliskuuta 1854 Columbia, Etelä-Carolina) oli ruotsalaissyntyinen, Yhdysvaltoihin muuttanut laulaja, pianisti, urkuri ja säveltäjä.
Elämä

Holmbergia kasvatti Ulrica-vaimonsa kanssa säveltäjä Eduard Brendler. Hän sai opetusta harmoniassa Erik Drakelta ja laulamisessa Johan Peter Cronhamnilta. Hän julkaisi ensimmäisen laulukokoelmansa 14-vuotiaana. Hän esiintyi myös monissa konserteissa Tukholmassa ja saavutti varhain merkittävän aseman kaupungin musiikkipiireissä. Vuonna 1841 Holmberg valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi.
Holmberg piti Tukholmassa 1840-luvun alussa omaa musiikkikouluaan. Vuonna 1843 hän matkusti kirjailija Julia Nybergin kanssa Pariisiin, jossa hän pääsi Henri Herzin oppiin. Palattuaan vuonna 1844 Tukholmaan hän meni naimisiin Peder Hjalmar Hammarskjöldin kanssa. Pariskunta lähti pian Yhdysvaltoihin, jossa vaimo järjesti jo helmikuussa 1845 vokaali- ja soitinkonsertin Washingtonissa. Tapahtumassa esiintyi myös Ole Bull. Onnistunutta konserttia seurasivat esiintymiset muissa kaupungeissa, kuten New Orleansissa. Tämän jälkeen Holmberg otti vastaan urkurin toimen kirkossa Charlestonissa, Etelä-Carolinassa, jossa hän myös perusti filharmonisen seuran.
Holmberg sai miehensä kanssa neljä lasta, joista kaikki syntyivät Yhdysvalloissa. Kahdesta tyttärestä tuli muusikoita.
Tuotanto

Kaikki Holmbergilta säilyneet teokset ovat Ruotsissa julkaistuja: vuosina 1835–43 häneltä ilmestyi viisi pianolla säestettävien laulujen kirjaa. Merkittäviä ruotsalaisnaisia käsittelevä kirja Anteckningar om svenska qvinnor (1864–66) mainitsee Holmbergin teoksiksi kaksi muutakin laulukokoelmaa, mutta vain viisi on löydetty.
Eläkeputki

Eläkeputki eli työttömyyspäivärahan lisäpäivät tarkoittaa suomalaisen iäkkään pitkäaikaistyöttömän oikeutta työttömyyspäivärahan lisäpäiviin, joiden perusteella voidaan maksaa ansio- tai peruspäivärahaa tietyin edellytyksin siihen asti kunnes henkilö pääsee vanhuuseläkkeelle.
Edellytykset

Oikeus lisäpäiviin oli aikanaanselvennä jo niillä ennen vuotta 1950 syntyneillä henkilöillä, jotka olivat täyttäneet 57 vuotta ennen kuin 500 päivää työttömänä tuli täyteen. Tämän jälkeen henkilö sai 60 vuotta täytettyään työttömyyseläkkeen. Tämä suomalainen eläkelaji ei koske enää vuonna 1950 ja sen jälkeen syntyneitä.
Niille vuoden 1950 jälkeen syntyneille henkilöille, jotka ovat täyttäneet 59 vuotta (1950–1954 syntyneet), 60 vuotta (1955–1956 syntyneet) tai 61 vuotta (1957–) ennen kuin 500 päivää työttömänä tulee täyteen, voidaan maksaa ansiosidonnaista päivärahaa tietyin edellytyksin lisäpäivien perusteella siihen saakka kunnes henkilö jää vanhuuseläkkeelle tai täyttää 65 vuotta. Edellytykset täyttyvät, kun henkilö on ollut eläkkeeseen oikeuttavassa työssä vähintään viisi vuotta viimeisen 20 vuoden aikana ennen lisäpäivien alkamista. Työtön henkilö on myös lisäpäivien aikana työttömänä työnhakijana.
Muutokset lisäpäiväoikeuteen ja eläkeputken poistuminen käytöstä

Syksyllä 2019 neuvoteltiin kolmikantaisesti muutoksesta lisäpäiväoikeuteen. Työnantaja- ja työntekijäjärjestöt ehdottivat Suomen hallitukselle eläkeputken alarajan nostoa vuonna 1961 ja sen jälkeen 
syntyneille yhdellä vuodella.[lähde? ]
Loppuvuodesta 2020 hallitus kertoi eläkeputken poistuvan asteittain vuodesta 2023 alkaen. Tuolloin työttömyysturvan lisäpäivien alaikäraja nousee vuodella vuonna 1963 syntyneillä eli he ovat oikeutettuja lisäpäiviin aikaisintaan 63-vuotiaina. Vuonna 1964 syntyneillä lisäpäivien alaikäraja nousee 64 vuoteen. Nykyisin vuonna 1961 ja sen jälkeen syntyneillä oikeus lisäpäiviin alkaa 62-vuotiaana. Vuonna 1962 syntyneet ovat siis viimeinen ikäluokka, jolla on mahdollisuus nykymuotoiseen eläkeputkea ja vuonna 1965 syntyneet ovat ensimmäinen ikäluokka, jolta mahdollisuus eläkeputkeen poistuu.
Lisäpäivien poistolla halutaan edistää ikääntyvien työllisyyttä. Lisäpäiväoikeuden poistuessa on tarkoitus vastaavasti kompensoida 55 vuotta täyttäneiden muutosturvaa irtisanomistilanteissa ja parantaa mahdollisuutta osa-aikatyöhön.
Kritiikkiä ja vaikutus työllisyyteen

Sosiaalipolitiikan tutkija, Kelan ryhmäpäällikkö Minna Ylikännön mukaan työttömyysputken oikeudenmukaisuus on kyseenalainen, koska se kohdistuu vain yhteen ikäryhmään. Vatt:n tutkimukset ovat osoittaneet selvästi työttömyysputken heikentävän ikääntyvien työllisyyttä. Putken poistaminen parantaisi työllisyyttä. Eläkeputken poistaminen olisi professori Roope Uusitalon mukaan useimpien ekonomistien kärkiratkaisu työllisyyden ja julkisen talouden parantamiseen. 84 % ekonomisteista kannatti työttömyysputken poistamista, 3 % vastusti. Varmuuspainotetut luvut olivat 91 % ja 0 %.
Eläkeputken leikkaaminen kahdella vuodella pidensi työuria 7 kuukaudella ja tuotti 22 000 euron lisäansiot niille, joita uudistus koski. Professori Roope Uusitalon mukaan tämä Tomi Kyyrän ja Hanna Pesolan artikkelin (2020) tulos oli selkeä. Työttömyyseläkeputken poistaminen onkin harvoja työllisyysesityksiä, joiden vaikuttavuudesta on tieteelliset kriteerit täyttävä näyttö. Jo työttömyysputken alaikärajan noston 57 vuodesta 58 vuoteen laskettiin pienentävän 57–61-vuotiaiden työttömien väestöosuutta 0,8 %-yksiköllä ja nostavan heidän työllisyyttään 0,7 prosenttiyksiköllä. Ikärajan nosto useammalla vuodella vaikuttaisi enemmän.
Putken alaikärajan kohdalla työttömyysriski voi olla kolminkertainen. Putken on katsottu kannustavan ikäsyrjintään ja passivoivan työttömiä. Se saa irtisanomiset kohdistumaan iäkkäisiin työntekijöihin ja vähentää heidän kannustimiaan pysyä työpaikassaan tai hankkia uusia töitä.
Cluedo

Pelin logo
Cluedo (tunnetaan myös nimellä Clue) on vuonna 1949 ensimmäisen kerran Englannissa julkaistu murhamysteerilautapeli, jossa ratkaistaan Herra Mustapippurin murhaa. Murha tapahtui hänen kartanossaan kuuden vieraan ollessa siellä.
Historia

Pelin on suunnitellut englantilainen Anthony E. Pratt vaimonsa Elva Prattin kanssa.
Vuonna 1944 Anthony E. Pratt hankki patentin kehittämälleen murhamysteeripelille nimeltään Murder!, joka oli suunniteltu pitkien ilmatorjuntaharjoituksien viihteeksi maanalaisiin bunkkereihin.
Hieman patentin hankinnan jälkeen Anthony ja Elva esittelivät pelin Waddingtons -nimisen lautapeliyhtiön johtajalle Norman Watsonille, joka saman tien osti pelin ja antoi sille tavaramerkin Cluedo. Nimi on sanaleikki sanalla Clue (joka tarkoittaa suomeksi johtolankaa) ja latinan kielen sanalla "ludo" , joka tarkoittaa "minä pelaan".
Vaikka patentti myönnettiin jo vuonna 1947, toisen maailmansodan takia peli julkaistiin ensimmäisen kerran vasta 1949. Silloin peli myös lisensoitiin Parker Brothersille (yhdysvaltalaiselle lelu- ja pelivalmistajalle) Yhdysvalloissa. Siellä pelin nimi muutetiin Clueksi, sillä yhdysvaltalaiset eivät olisi ymmärtäneet sanaleikkiä. Pelin yhdysvaltalaiseen julkaisuun tehtiin myös muita muutoksia.
Pelin alkuperäisessä konseptissa ja vuonna 1949 julkaistussa versiossa oli monia eroavaisuuksia. Alkuperäisessä Prattin konseptissa pelihahmoja oli kymmenen, joista yksi valittiin sattumanvaraisesti korttipakasta olemaan uhri. Pelissä olisi pystynyt pelamaan lopuilla kahdeksalla hahmolla jättäen yhdeksän mahdollista syyllistä. Näistä kymmenestä hahmosta kuitenkin vain kuusi päätyi lopulliseen peliin. Poistetut hahmot olivat englanninkielisiltä nimiltään Mr. Brown, Mr. Gold, Miss Grey, Mrs. Silver, Nurse White ja Colonel Yellow. Nurse White nimettiin uudelleen pelissä olevaksi Rouva Valkopesuksi (Mrs White) ja Colonel Yellow nimettiin Everesti Keltanokaksi (Colonel Mustard).
Huoneita alkuperäisessä versiossa oli 11, joista kuitenkin poistettiin kellari ja asehuone. Lisäksi myös aseita muutettiin alkuperäisestä konseptista, joka sisälsi kirveen, pommin, ruiskun, kävelykepin ja makkaratikun.
Osa poistetuista aseista ja henkilöistä esiintyvät myös pelin myöhemmissä versioissa.
Vuonna 1994 Hasbro osti Waddingtons -yrityksen tehden näin Cluedosta Hasbron pelin.
Tarvikkeet > Pelilauta

Pelilauta on oheisen kaavion mukainen
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Keittiö | Tanssisali | Kasvihuone |
| Ruokasali | Kellari | Biljardihuone |
| Ruokasali | Kellari | Kirjasto |
| Lepohuone | Aula | Työhuone |
Tarvikkeet > Kortit > Murhasta epäillyt

Eversti Mikko Keltanokka (Colonel Mustard)
Professori Petteri Purppuravalo (Professor Plum)
Pastori Jussi Viherlevä (Rev. Green)
Rouva Diana Siniverinen (Mrs. Peacock)
Neiti Josefiina Punakulta (Miss Scarlett)
Rouva Leena Valkopesu (Mrs. White)
Tarvikkeet > Kortit > Mahdolliset murhavälineet

Revolveri (Revolver)
Tikari (Dagger)
Köysi (Rope)
Kynttilänjalka (Candlestick)
Lyijyputki (Lead Pipe)
Jakoavain (Spanner; Wrench)
Tarvikkeet > Kortit > Rikoksen mahdolliset tapahtumapaikat

Mustolan Kartano ja sen huoneet:
keittiö
tanssisali
kasvihuone
ruokasali
biljardihuone
kirjasto
lepohuone
aula
työhuone
(Kitchen, Ball Room, Conservatory, Dining Room, Billiard Room, Library, Lounge, Hall & Study.)