Korean tasavallan historia
Demokratisoituminen – kuudes tasavalta

Roh Tae-woo saavutti suosionsa vaalilupaustensa, mutta osasyynä oli myös opposition hajanaisuus. Presidenttinä Roh edusti maltillista linjaa ja hänen aikanaan politiikka alkoi avautua. Vapautuneessa poliittisessa ilmapiirissä Etelä-Korea isännöi myös vuoden 1988 kesäolympialaisia. Roh yritti vähentää armeijan valtaa maan hallinnossa ja uudistaa oikeuslaitosta. Poliittisen taistelun hillitsemiseksi Roh perusti merkittävimpien oppositiovoimien kanssa uuden Liberaalidemokraattisen puolueen (DLP). Uusi liittouma jätti kuitenkin keskusta-vasemmistolaiset oppositioon.
DJP:n johtoon nostettiin Kim Young-Sam, josta Roh teki myös seuraajaehdokkaansa. Kim voitti vuoden 1992 presidentinvaalit ja hänestä tuli maan ensimmäinen siviilipresidentti vuoden 1961 jälkeen. Hän yritti edelleen heikentää armeijan poliittista valtaa, vapautti monia poliittisia vankeja ja hän ryhtyi myös korruption vastaisiin toimiin. Muun muassa hänen kaksi edeltäjäänsä Roh Tae-woo ja Chun Doo-hwan pidätettiin korruption vuoksi. Heidän oli onnistunut koota itselleen suunnaton omaisuus ja käyttää omaisuuttaan vastustajien ostamiseksi puolelleen. Syytteeseen joutuivat myös useat suuryritysten johtajat. Entisiä presidenttejä syytettiin myös Gwangjun verilöylystä ja vuoden 1979 vallankaappauksen väkivaltaisuuksista. Roh tuomittiin 17 vuoden vankeuteen ja Chun tuomittiin kuolemaan, mutta heidät armahdettiin myöhemmin. Syytökset korruptiosta koituivat myös Kim Young-Samin hallinnon kohtaloksi. Myönteinen kehitys maan poliittisessa ilmapiirissä keskeytyi, kun hallinnon vastaiset mielenosoitukset tukahdutettiin ja hallitus yritti ohjailla tiedotusvälineiden toimintaa. Lisää ongelmia Kimin hallinnolle toi Aasian talouskriisi vuonna 1997.
Kriisien aikana käytiin myös presidentinvaalit, jotka voitti monivuotinen oppositiopoliitikko Kim Dae-jung. Pian virkaanastumisensa jälkeen hän armahti hyvän tahdon eleenä Rohin ja Chunin. Hänen hallintonsa joutui heti ryhtymään toimiin Aasian talouskriisin selvittämisessä, eivätkä leikkaukset ja vyönkiristysohjelmat olleet omiaan nostamaan hallinnon suosiota ammattiyhdistysliikkeiden silmissä. Ulkopoliittisesti Kim Dae-jungin yritykset parantaa suhteita Pohjois-Koreaan huomioitiin Nobelin rauhanpalkinnolla.
Vuonna 2003 presidentiksi valittiin Roh Moo-hyun. Hän tuki voimakkaasti demokraattisia uudistuksia ja hän oli vakiinnuttanut asemansa vasemmistolaisten mielenosoittajien puolustajana. Hän joutui kuitenkin epäsuosioon kansalliskokouksen konservatiivisemman siiven kanssa ja hänet syrjäytettiin vähäksi aikaa virastaan. Vuonna 2007 presidenttinä aloitti Lee Myung-Bak. Samana vuonna kasvoi myös Etelä-Korean painoarvo kansainvälisessä politiikassa, kun entisestä ulkoministeristä Ban Ki-Moonista tehtiin YK:n pääsihteeri.
Vuonna 2012 maan presidenttinä aloitti entisen presidentti Park Chung-heen tytär Park Geun-hye. Hänen hallintonsa joutui kritiikin kohteeksi vuonna 2014, kun Incheonin ja Jejun saaren välillä liikennöinyt matkustaja-alus Sewol upposi. Kriitikot syyttivät hallintoa siitä, että turvallisuusmääräyksiä ei oltu noudatettu, sillä teollisuuden ja lainsäädäntöelimen välit olivat liian läheiset. Myöskin maan hallinnon hidasta reagointia onnettomuuteen kritisoitiin. Park Geun-hyen kohtaloksi koitui myös sekaantuminen korruptiovyyhtiin, mikä johti hänen erottamiseensa vuonna 2017. Ennenaikaisten vaalien jälkeen presidentiksi valittiin Moon Jae-in.
Demokratian ongelmista ja poliittisista kriiseistä huolimatta Etelä-Korea on noussut yhdeksi Aasian johtavista talouksista.
Huhtikuussa 2018 Etelä-Korean ja Pohjois-Korean johtajien historiallinen huippukokous pidettiin demilitarisoidulla alueella Panjumnonin Etelä-Korean puoleisessa Rauhan talossa, jossa Pohjois-Korean Johtaja Kim Jong-un ja Etelä-Korean presidentti Moon Jae-in tapasivat. Samalla Pohjois-Korean johtaja Kim Jong-un otti historiallisen askeleen etelän puolelle. Tätä ennen maiden aiemmat johtajat olivat tavanneet aiemmin kaksi kertaa, mutta nämä tapaamiset oli järjestetty Pohjois-Korean pääkaupungissa Pjongjangissa.
Lokakuussa 2018 tuomittiin vuosina 2008–2013 maan presidenttinä toiminut Lee Myung-bak 15 vuodeksi vankeuteen korruptiosta. Tuomio tuli pian sen jälkeen, kun hänen seuraajansa, vuosina 2013–2017 maan presidenttinä toiminut Park Geun-hye oli vangittu korruption takia. Park kärsii puolestaan 25 vuoden vankeustuomiota. Tuomiot olivat kova isku maan konservatiiveille.