stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kotkan Työväen Palloilijat (jalkapallo)
Historia > Kotkan TP

Kaudella 1998 KTP nousi Veikkausliigaan. Saman vuoden päätteeksi KTP:n taustaorganisaatioksi perustettiin uusi tukielin Kotkan TP Oy hoitamaan edustusjalkapalloa, jolle KTP ry antoi liigalisenssinsä. Perus-KTP:lle jäivät nuoret. Kausina 1999–2000 KTP pelasi Veikkausliigassa käyttäen virallisesti nimimuotoa Kotkan TP. Valmentajana toimi Hannu Touru ja osakeyhtiön toimitusjohtajana Jukka Vakkila.
Toisena liigakautenaan Kotkan TP putosi konkurssikypsänä Ykköseen. Putoamiskaudellaan 2000 Kotkan TP selviytyi Cupin loppuotteluun, mutta hävisi HJK:lle.
Historia > FC KooTeePee

Kotkan TP:n reservijoukkueeksi perustettu FC KooTeePee pelasi kaudet 1999-2000 3. divisioonassa, jossa se myös voitti lohkonsa – mutta ei kuitenkaan noussut kakkoseen. Palloliiton säännöt estivät reservijoukkuetta pelaamasta kakkosessa tai sitä ylempänä. FC KooTeePee itsenäistyi omaksi seurakseen joulukuussa vuonna 2000 ja Palloliitto hyväksyi Kakkosen paikan siirron Kotkan Futis Oy:lle, joka oli perustettu pyörittämään uuden seuran toimintaa.
Kotkan TP:n konkurssin (2000) jälkeen FC KooTeePeestä tuli Kotkan menestynein seura kausina 2001–2013; seura pelasi mm. Veikkausliigassa 2003–2008.
Historia > 2000-luku

Kotkan TP:n toiminnan loputtua sen Ykkösen paikkaa tarjottiin KTP ry:lle, jota oli edustanut v. 2000 Kolmosessa FC KooTeePee. Sarjapaikka olisi tarkoittanut myös Kotkan TP Oy:n velkojen ottamista huolehdittaviksi, ja FC KooTeePee päätti itsenäistyä. Kaudeksi 2001 emoseura KTP oli tiputettu Neloseen, jossa se voitti lohkonsa ja nousi heti Kolmoseen, jossa se pelasi 2002 – 2007 (oli sijoilla 3-6-3-1-3-noususija). Kakkosessa KTP pelasi kaudet 2008–2009 , kaudella 2010 KTP käväisi Kolmosessa ja kaudet 2011–2013 KTP pelasi taas Kakkosessa. KTP:n peliasussa (2013) paita oli vihreävalkoraidallinen, housut mustat ja sukat vihreät; II-peliasussa paita oli keltainen, housut vihreät ja sukat keltaiset
Historia > FC KTP

9. joulukuuta 2013 FC KooTeePee ja KTP ilmoittavat sopimuksesta, jonka myötä seurat fuusioituvat yhteen FC KTP:ksi. FC KTP jatkoi kaudella 2014 FC KooTeePee:n sarjapaikalla Ykkösessä. Palloliiton sääntöjen edellyttämästi Kotkan Työväen Palloilijoiden (KTP) vanha jalkapallopuoli luopui Kakkosen sarjapaikastaan ja liittyi yhteen FC KooTeePeen kanssa. Sääntöjen mukaan sarjapaikasta luopumisen seurauksena kaikki KTP:n tekemät pelaajasopimukset lakkaavat olemasta voimassa. FC KooTeePeen pelaajien sopimukset sen sijaan pysyvät voimassa, sillä heidän kohdallaan kyse oli vain seuran nimen vaihtumisesta. FC KTP liittyi jäsenseurana Kotkan Työväen Palloilijoiden alaisuuteen. Seuran taloutta hoidetaan Kotkan Futis osakeyhtiön kautta. Seura käyttää peliasussaan Kotkan Työväen Palloilijoiden perinteistä vaakunalogoa. FC KTP Kotka ry rekisteröitiin viralliseksi yhdistykseksi 25. syyskuuta 2014. Ennen em. rekisteröimistä on FC KooTeePee ry lakannut olemasta 24.9.2014; se oli alkuaan rekisteröity 19.1.2001. FC KTP:n 2014 peliasussa paita on vihreävalkoraidallinen, housut mustat ja sukat vihreät; II-peliasussa paita on keltainen, housut vihreät ja sukat keltaiset .
Stadionit

Kotkan pääkentät ovat Puistolan kenttä ja Arto Tolsa Areena. Nykyistä Puistolan kenttää kutsuttiin aikaisemmin Katariinan kentäksi, jolla jalkapalloa alettiin pelata jo 1910-luvulla. Kotkaan valmistui v. 1931 uusi hiekkapintainen kenttä, jota kutsuttiin "Pallokentäksi". 1952 se remontoitiin katsomoineen olympiakisoja varten ja kentän nimi vaihtui "Urheilupuistoksi". Se nimettiin uudestaan Arto Tolsan mukaan vuonna 2000 tehdyn peruskorjauksen myötä.
Arto Tolsa Areena sijaitsee Kotkansaarella Katariinan kaupunginosassa. Stadionin istumapaikkojen yleisökapasiteetti on 4780. Seurapelien yleisöennätys on 6325 KTP – Koparit –ottelusta vuodelta 1982.
Pelaajat ja valmentajat > Entisiä pelaajia

Pelaajat ovat edustaneet KTP:tä virallisissa sarjaotteluissa esitettyinä vuosina. Tiedot ovat Pelimiehet-kirjasta.
Pelaajat ja valmentajat > Entisiä pelaajia > Tunnettuja suomalaispelaajia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Arto Tolsa 1962–69, 1979–82  Pertti Vanhanen 1950–54, 1957–66, 1969  Mauri Keskitalo 1999–2000  Jouko Alila 1973–74, 1977–84 |   |  Mika Pulkkinen 1989–96, 1998–99  Jokke Kangaskorpi 2000  Miika Juntunen 2000 |
Pelaajat ja valmentajat > Entisiä pelaajia > KTP:ssä esiintyneitä ulkomaalaispelaajia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Argo Arbeiter 1998–2000   Aleksei Gulo 1997–2000   Marcelo Houseman 1982   Oleg Ivanov 2000   Toomas Kallaste 1999–2000   Urmas Kirs 1999–2000   Sergei Leonov 2000   Meelis Lindmaa 1999 |   |   Augusto Palacios 1982   Zsolt Petry 2000   Piracaia 2000   Lembit Rajala 1999   Martin Reim 1999   Stanislaw Sobcynski 1982–1984   Sukru Uzuner 1999   Rain Vessenberg 1998 |
Pelaajat ja valmentajat > Edustusjoukkueen päävalmentajia > Valmentajia ajalta 1990–2011

1990–1991 Czeslaw Boguszewicz
1992 Pekka Ihonen
1993–1994 Heikki Immonen
1995–1996 Markku Wacklin
1997–1998 Olli-Pekka Smal
1999–2000 Hannu Touru (Kotkan TP)
2001 Risto Inkeroinen
2003–2004 Vesa Laurikainen
2005–2006 Jouko Alila
2008 Jouko Alila
2009 Marko Honkanen
2010 Tommi Keveri
2011 Risto Inkeroinen
2011 Petri Ihonen
Vuodet 1990 – 2000 tietolähde Jalkapallokirja.
2001 alkaen tietojen lähteet puuttuvat 2011 kahta nimeä lukuun ottamatta
KTP:n saavutuksia

KTP on voittanut useita TUL:n jalkapallomestaruuksia. SPL:n sarjapeleihin KTP osallistui ensimmäisen kerran kaudella 1943/44 ja jatkuvasti 1948 alkaen. Suomen mestaruuden KTP on voittanut kaksi kertaa. Suomen cupin voittoja seuralla on neljä.
KTP:n saavutuksia > TUL:n mestaruuskilpailut

TUL:n mestaruuskilpailuissa 1920 – 1955 KTP voitti mestaruudet vuosina: 1937, 1939, 1947, 1949, 1950, 1951 ja 1952.
KTP:n saavutuksia > TUL:n ja SPL:n yhteiset kilpailut SM:sta

Suomen mestaruus vuonna 1947 ratkaistiin neljän seuran välisenä yksinkertaisena sarjana, kummastakin liitosta (SPL ja TUL) osallistujina oli niiden kaksi parasta. KTP saavutti SM-pronssin.
KTP:n saavutuksia > SPL:n sarjat ja cup-kilpailut

(1943/44, 1948–2013)
| Saavutus | lkm>  | Kaudet |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Mestaruussarja/1990- Veikkausliiga: 1948-58, 63-69, 79-83, 99-2000
| Suomen mestari | 2 | 1951, 1952 |  |  |  |
| SM-pronssi | 1 | 1964 |  |  |  |

2-taso  1943/44, 1959-62, 1970-72, 1978, 1984, 1994-98 (Suomensarja, 1978- I div, Ykkönen)
| voitto | 1 | 1962(L) |  |  |  |
| toinen sija | 6 | 1959(L), 1961(L), 1995, 1996(L), 1998 |  |  |  |
| kolmas sija | 1 | 1960(L) |  |  |  |

3-taso  1973-77, 1985-93, 2008-09, 2011-13 (II divisioona, 2008- Kakkonen)
| voitto | 2 | 1977, 1993 |  |  |  |
| toinen sija | 1 | 1975 |  |  |  |
| kolmas sija | 3 | 1974, 1976, 1991 |  |  |  |

4-taso 2002- 07, 2010 (Kolmonen)
| voitto | 3 | 2005, 2007lähde?, 2010lähde? |  |  |  |
| toinen sija | - |  |  |  |  |

| kolmas sija | 3 | 2002, 2004, 2006 |  |  |  |

5-taso 2001 (Nelonen)
| voitto | 1 | 2001 |  |  |  |

Suomen Cup
| voitto | 4 | 1958, 1961, 1967, 1980 |  |  |  |
| häviäjä finalissa | 3 | 1966, 1968, 2000 |  |  |  |
Liigacup 
| häviäjä finaalissa | 1 | 1999 |  |  |  |

| Huomautukset: ↑  (L)-merkintä tarkoittaa sijoitusta omassa lohkossa, 3-taso ja alemmat kaikissa sarjoissa lohkot  1 2  1999 – 2000 seuran edustusjoukkue käytti nimeä Kotkan TP   | Huomautukset: ↑  (L)-merkintä tarkoittaa sijoitusta omassa lohkossa, 3-taso ja alemmat kaikissa sarjoissa lohkot  1 2  1999 – 2000 seuran edustusjoukkue käytti nimeä Kotkan TP   | Huomautukset: ↑  (L)-merkintä tarkoittaa sijoitusta omassa lohkossa, 3-taso ja alemmat kaikissa sarjoissa lohkot  1 2  1999 – 2000 seuran edustusjoukkue käytti nimeä Kotkan TP   |  |  |  |
KTP:n saavutuksia > KTP Eurocupeissa

KTP on saavuttanut paikan Eurocupeihin kaksi kertaa voittamalla Suomen Cupin vuosina 1967 ja 1980. Ensimmäisellä kerralla KTP luopui kilpailusta (tilanne Eurokauden 2013/14 jälkeen).
1R = ensimmäinen kierros
| Kausi | Kilpailu | Kierros | Maa | Vastustaja | Ottelutulokset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1981–1982 | Cup-voittajien cup | 1R |  | SC Bastia | 0–0, 0–5 |
Seuraennätyksiä

Eniten otteluita pääsarjassa: Arto Tolsa, 201 ottelua vuosina 1963–1982
Eniten maaleja pääsarjassa: Arto Tolsa, 125 maalia vuosina 1963–1982
Eniten maaleja yhdellä pääsarjakaudella: Arto Tolsa, 26 maalia kaudella 1964
Kotiottelun yleisöennätys: 6 325 katsojaa ottelussa Kopareita vastaan vuonna 1981
Suurin voitto pääsarjaottelussa: 8-0 kotiottelussa Valkeakosken Hakaa vastaa vuonna 1952lähde?
Suurin tappio pääsarjaottelussa: 1-8 vierasottelussa Turun Palloseuraa vastaan vuonna 1969lähde?
Arto Tolsan ennätysten lähde on Pelimiehet-kirja.
Naisten jalkapallo

Naisten jalkapallossa KTP saavutti pronssia kaudella 1981. Pääsarjatasolla joukkue pelasi myös kausina 1984–1986.
Aiheesta muualla

http://www.ktpjalkapallo.fi/ (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Jalkapallon Suomen-mestarit |
| --- | --- |
Voittajat:  1908: Unitas  1909: PUS  1910: ÅIFK  1911: HJK  1912: HJK  1913: KIF  1914: ei pelattu  1915: KIF  1916: KIF  1917: HJK  1918: HJK  1919: HJK  1920: ÅIFK  1921: HPS  1922: HPS  1923: HJK  1924: ÅIFK  1925: HJK  1926: HPS  1927: HPS  1928: TPS  1929: HPS  1930: HIFK  1931: HIFK  1932: HPS  1933: HIFK  1934: HPS  1935: HPS  1936: HJK  1937: HIFK  1938: HJK  1939: TPS  1940: järjestettiin cup-kilpailu  1941: TPS  1942: HT  1943: ei pelattu  1944: VIFK  1945: VPS  1946: VIFK  1947: HIFK  1948: VPS  1949: TPS  1950: I-Kissat  1951: KTP  1952: KTP  1953: VIFK  1954: Pyrkivä  1955: KIF  1956: KuPS  1957: HPS  1958: KuPS  1959: HIFK  1960: Haka  1961: HIFK  1962: Haka  1963: Reipas  1964: HJK  1965: Haka  1966: KuPS  1967: Reipas  1968: TPS  1969: KPV  1970: Reipas  1971: TPS  1972: TPS  1973: HJK  1974: KuPS  1975: TPS  1976: KuPS  1977: Haka  1978: HJK  1979: OPS  1980: OPS  1981: HJK  1982: Kuusysi  1983: Ilves  1984: Kuusysi  1985: HJK  1986: Kuusysi  1987: HJK  1988: HJK  1989: Kuusysi  1990: HJK  1991: Kuusysi  1992: HJK  1993: Jazz  1994: TPV  1995: Haka  1996: Jazz  1997: HJK  1998: Haka  1999: Haka  2000: Haka  2001: TamU  2002: HJK  2003: HJK  2004: Haka  2005: MyPa  2006: TamU  2007: TamU  2008: FC Inter  2009: HJK  2010: HJK  2011: HJK  2012: HJK  2013: HJK  2014: HJK  2015: SJK  2016: IFK Mariehamn  2017: HJK  2018: HJK  2019: KuPS  2020: HJK  2021: HJK  2022: HJK  2023: HJK  2024: KuPS 
| n k Miesten jalkapallon TUL:n mestarit |
| --- | --- |
TUL:n jalkapallomestaruus:  1920: Kullervo  1921: Kullervo  1922: Kullervo  1923: Kullervo  1924: Kullervo  1925: Kullervo  1926: Töölön Vesa  1927: Jyry  1928: Kullervo  1929: TuWe  1930: Vesa  1931: ViTo  1932: TP-V  1933: TaTo  1934: TP-V  1935: Töölön Vesa  1936: Töölön Vesa  1937: KTP  1938: TP-V  1939: KTP  1940: TP-V  1941: keskeytettiin  1942: ei pelattu  1943: TP-V  1944: ei pelattu  1945: Kullervo  1946: TP-V  1947: KTP  1948: RTU  1949: KTP  1950: KTP  1951: KTP  1952: KTP  1953: Turun Pyrkivä  1954: Turun Pyrkivä  1955: Karihaaran Tenho 
TUL Cup:  1973: Into  1974: Turun Pyrkivä  1975: Turun Pyrkivä  1976: Into  1977: MiPK  1978: Turun Pyrkivä  1979: JyPK  1980: OTP  1981: KTP  1982: PPT  1983: KTI  1984: Elo  1985: PPT  1986: OTP  1987: PPT  1988: Elo  1989: OTP  1990: PPT  1991: OTP  1992: VanPa  1993: FC Jazz  1994: TP-V  1995: Ponnistus  1996: FC Jazz  1997: TP-V  1998: FC Jazz  1999: Kajaanin Haka  2000: PP-70  2001: PP-70  2002: FC Jazz  2003: PP-70  2004: KooTeePee  2005: KooTeePee  2006: Kiisot  2007: TP-V  2008: KTP  2009: Warkaus JK  2010: KooTeePee  2011: JyPK  2012: KooTeePee  2013: ei pelattu  2014: Sisu-Pallo  2015: ei pelattu  2016: TP-V  2017: Toejoen Veikot  2018: MiPK  2019: MiPK  2020: ei pelattu  2021: ei pelattu  2022: ToTe  2023: TP-V  2024: TP-V 
Arto Tolsa Areena
Helsinki-mitali

Helsinki-mitalin etu- (vas.) ja kääntöpuoli.
Helsinki-mitalilla palkitaan ansioituneita kansalaisia. Mitalit jaetaan Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta. Kaupunginhallitus myöntää mitalin kaupungin hyväksi tehdyistä ansioista. Helsinki-mitalin saa myös 30 vuoden palveluksesta Helsingin kaupungilla.
Helsingin kaupungin myöntämä Helsinki-mitali on hyväksytty kannettavaksi virallisten kunniamerkkien ohella ja se lasketaan kuuluvaksi puolivirallisiin kunnia- ja ansiomerkkeihin. Kultaisen mitalin etupuolella on kuvattuna tammenlehdin koristeltu Helsingin vaakuna. Mitalin kääntöpuolella on pelkistetty kuvaelma Helsingin kaupungintalon pääsisäänkäynnistä ja tunnuslause acti labores ivcvndi (ahkeruus on ilomme).
kunniamerkin nauha
Päätöksen kaupungin oman ansiomitalin perustamisesta teki kaupunginvaltuusto 30.11.1955 seuraten Tukholman kaupungin Sankt Eriksmedaljenin esimerkkiä.
Palkitut > 1946

Martti Heiniö, taiteilija, Helsingin kaupungin kultainen ansiomerkki
Palkitut > 1956

Martti Heiniö, taiteilija, Helsinki-mitali
Palkitut > 1973

Paavo Johannes Nurmi, liikemies, yhdeksänkertainen olympiavoittaja (1897–1973)
Palkitut > 1974

Tauno Palo
Eric Tallberg, kauppaneuvos
Palkitut > 1975

kunnallismies Pentti "Pena" Kauhanen, Helsingin kaupunginvaltuutettu 1957–1968, -hallituksen jäsen 1969–1976. Pro Helsinki -mitali 1975.
Palkitut > 1980

Edvin Laine, teatteri- ja elokuvaohjaaja
Palkitut > 1983

Toivo Kärki
Palkitut > 1987

Peter Nygård
Palkitut > 1995

Veikko Hursti (kultainen Helsinki-mitali)
Martin Saarikangas
Palkitut > 2000

Kimmo Kaivanto, kuvanveistäjä, taidegraafikko, taidemaalari
Palkitut > 2002

Kjell Westö, runoilija
Palkitut > 2003 > Kultainen Helsinki-mitali

Linnainmaa, Tuula, maaherra
Pakkanen, Outi, päätoimittaja-kirjailija
Ruohonen, Markku, toimitusjohtaja
Sotamaa, Yrjö, rehtori
Sundbäck, Veli, Executive Vice President
Ahti Vartiainen, kenraalimajuri
Palkitut > 2003 > Hopeinen Helsinki-mitali

Martinsen, Rolf, toiminnanjohtaja
Samalla kaupunginhallitus päätti myöntää kultaisen Helsinki-mitalin tunnustuksena pitkäaikaisesta toiminnasta kaupungin hyväksi kaupungin luottamustehtävissä seuraavasti:
Rihtniemi, Suvi, diplomi-insinööri
Vermilä, Veikko, toimitusjohtaja
Palkitut > 2004

11.6.2004 luovutettiin Helsinki-mitalit 15 stadialaiselle kaupungintalon juhlasalissa.
Stadialaisista mitalin saivat:
Herrala, Liisa Helinä Kyllikki lehtori
Hytönen, Osmo laboratorioteknikko
Kuurne, Pirkko Liisa suunnittelija
Kyyrö, Antti-Jussi lehtori
Lahti, Leila Pirjo Annikki suunnittelija
Liukkonen, Tuula Irmeli lehtori
Napari, Pirjo Helena lehtori
Pahlman, Seppo Uolevi lehtori
Repo, Raija Sinikka lehtori
Reunama, Seija Maire Hannele lehtori
Rinne, Aino Kaarina lehtori
Savolainen, Marja-Liisa lehtori
Toivonen, Pertti Tapani yliopettaja
Viljanen, Tuula Helena taloussuunnittelija
Värilä, Risto Elis Syväri lehtori
Palkitut > 2005

Kaupunginhallitus myönsi seitsemälle kansalaiselle ja viidelle luottamusmiehelle mitalin heidän ansioistaan kaupungin hyväksi.
- lääkintöneuvos Liisa Elovainiolle hänen laajasta ja monipuolisesta ammatillisesta sekä yhteiskunnallisesta toiminnastaan erityisesti terveyden edistämisessä
- hopeinen Helsinki-mitali FM, kirjastonhoitaja Heikki Kaukorannalle.
FM, kirjastonhoitaja Heikki Kaukoranta on suomentanut ja toimittanut 1900-luvun alun Helsinkiin ja Helsingin yliopiston kirjastoon sijoittuvan kirjan Herra Corpwieth ja kaksoisolennon arvoitus. Heikki Kaukorannan tekemän laajan selvitystyön tuloksena lukijalle avautuu kuvien ja sanojen välityksellä tarkka ja mielenkiintoinen näkymä elämästä 1900-luvun alun Helsingissä. Herra Corpwieth ja kaksoisolennon arvoitus -kirja ilmestyi Helsingin yliopiston kirjaston julkaisusarjassa syksyllä 2003.
Palkitut > 2006

Kultaisen mitalin saivat 576 kaupungin työntekijää sekä päätoimittaja Eilina Gusatinsky, johtaja Ansa Holm, vuorineuvos Ilpo Kokkila, poliisikomentaja Jukka Riikonen, valtiosihteeri Raimo Sailas, lastenlääkäri Annlis Söderholm, toimitusjohtaja Marja Usvasalo ja keittiömestari Hans Välimäki.
[vanhentunut linkki]
Palkitut > 2007

Kultaisen mitalin saivat 503 kaupungin työntekijää sekä pääjohtaja Matti Halmesmäki, puolustusvoimain komentaja, amiraali Juhani Kaskeala, kansanedustaja Hannes Manninen, toimitusjohtaja Juhani Merimaa, toimitusjohtaja Lasse Murto, pääjohtaja Kari Neilimo, rehtori Ilkka Niiniluoto, ohjaaja Kristin Olsoni ja  poliisipappi Carita Pohjolan-Pirhonen. [vanhentunut linkki]
Palkitut > 2008

Matti Vanhanen, pääministeri
Keijo Himanen, päätoimittaja, HS
Sirkka Hämäläinen, kauppatieteiden tohtori
Olli-Pekka Kallasvuo, toimitusjohtaja Nokia Oyj
Jouko Komulainen, toiminnanjohtaja
Päivi Setälä, professori
Kirsti Sivén, arkkitehti
Anja Snellman, kirjailija
Lisäksi mitalin sai 511 Helsingin kaupungin työntekijää.
Palkitut > 2009

Pentti Arajärvi, oikeustieteen tohtori
Monica Groop, oopperalaulaja, professori
Pirkko Karjalainen, vanhustyön keskusliiton toiminnanjohtaja
Paula Koivuniemi, iskelmätaiteilija
Risto Nieminen, johtaja
Timo Nieminen, SRV Yhtiöt Oyj:n varatoimitusjohtaja
Riitta Nikula, professori emerita
Pekka Tuomola, Helsingin Diakonissalaitoksen huume- ja mielenterveystyön johtaja
Thomas Wilhelmsson, Helsingin yliopiston rehtori
Palkitut > 2016

Minna Haapkylä, näyttelijä
Marianne Heikkilä, Marttaliiton toiminnanjohtaja
Gretel Hemgård, Maisemasuunnittelu Hemgårdin maisema-arkkitehti
Kari Jordan, vuorineuvos, Metsä Groupin pääjohtaja
Kari Kauniskangas, YIT Oyj:n toimitusjohtaja
Päivi Kärkkäinen, Suomen Kansallisoopperan pääjohtaja
Ilkka Paananen, Supercell Oy:n toimitusjohtaja
Kirsti Partanen, Gymnaestrada 2015 -järjestelytoimikunnan puheenjohtaja
Juha Rintamäki, Lauttasaaren seurakunnan kirkkoherra
Matti Siitonen, taiteilija
Lisäksi mitalin sai 496 Helsingin kaupungin työntekijää tunnustuksena 30 vuoden ansiokkaasta palveluksesta Helsingin kaupungin hyväksi.
Palkitut > 2017

Lasse Aapio, poliisikomentaja
Jaakko Blomberg, kaupunkiaktivisti
Christina Bäcksbacka, filosofian tohtori
Geert Dancet, Euroopan kemikaaliviraston pääjohtaja
Heikki Harma, taiteilija
Pia Ilonen, arkkitehti
Susanna Pettersson, Ateneumin taidemuseon johtaja
Väinö Tirkkonen, eläkeläinen
Jaana Tuominen, Paulig-konsernin johtaja
Sari Väntänen, Kumpulan Kylätilan toiminnanjohtaja
Lisäksi mitalin sai 527 Helsingin kaupungin työntekijää tunnustuksena 30 vuoden ansiokkaasta palveluksesta Helsingin kaupungin hyväksi.
Palkitut > 2020

Maryan Abdulkarim, toimittaja ja kansalaisaktivisti
Penny Abeywardena, New Yorkin kaupungin kansainvälisten asioiden komissaari
Jyri Engeström, pääomasijoittaja ja kesäkahvila Siilin perustaja
Kirsi Kavanne, Helsinki Cupin toimitusjohtaja
Tarmo Kontunen, eläkeläinen
Virpi Suutari, elokuvaohjaaja
Paavo Teittinen, toimittaja
Heikki Turkka, hankepäällikkö
Merja Valo, yrittäjä
Olli Vapalahti, professori
Palkitut > 2022

Hassan Blasim, kirjailija
Erik Bruun, graafinen suunnittelija
Paula Eerola, Suomen Akatemian pääjohtaja
Elizabeth Harjunpää, Ukrainalaisten yhdistys suomessa ry:n pakolaiskoordinaation johtaja
Jyrki "Njassa" Jantunen, radiotoimittaja, DJ ja muusikko
Riitta Konkola, Metropolia Ammattikorkeakoulun rehtori
Artem Kuosti, projektipäällikkö, House of Helsinki ry:n puheenjohtaja
Virpi Mustila, Helsingin Montessori-yhdistyksen toiminnanjohtaja
Jari Taponen, Helsingin poliisilaitoksen ylikomisario
Palkitut > 2023

Ilona Anhava, galleristi
Elina Brotherus, valokuvaaja-videotaiteilija
Raoul Grünstein, yrittäjä
Kari Helin, kiinteistökehittäjä
Antti Kuronen, toimittaja
Timo Laitinen, Valtiokonttorin pääjohtaja
Marianne Miettinen, jalkapallovalmentaja
Miska Rantanen, toimittaja
Stepan Sarpaneva, kelloseppä
Pekka Sauri, entinen apulaiskaupunginjohtaja
Hannele Siro, perhetoiminnan koordinaattori
Palkitut > Tuntematon vuosi

Kauko-Kullervo Salmela
Sven Axel Kalenius
Kirsti Paakkanen (kultainen Helsinki-mitali)
Jauhenahkajäkälä

| Jauhenahkajäkälä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Alakaari::  Pezizomycotina
Luokka::  Lecanoromycetes
Alaluokka::  Lecanoromycetidae
Lahko::  Nahkajäkälät Peltigerales
Heimo::  Nahkajäkälät Peltigeraceae
Suku::  Nahkajäkälät Peltigera
Laji::  extenuata
Kaksiosainen nimi
 Peltigera extenuata  (Nyl. ex Vain.) Lojka 
Katso myös
   Jauhenahkajäkälä Wikispeciesissä   Jauhenahkajäkälä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jauhenahkajäkälä (Peltigera extenuata) on nahkajäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Yläpinta on harmaanrusehtava ja huopakarvainen. Alapinta on epäselvästi vaaleasuoninen. Liuskat ovat noin 1–1,5 senttimetriä leveitä. Jäkälä kasvaa sammaleilla, paljaalla maalla ja kallioilla. Jauhenahkajäkälä on yleinen koko Suomessa.
Jauhenahkajäkälän jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy runsaasti metyyligyroforaattia (C25H22O10) ja gyroforahappoa (C24H20O10).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Jauhenahkajäkälä (Peltigera extenuata)
Luopioisten kasvisto: Jauhenahkajäkälä (Peltigera extenuata)
UniProt: Taxonomy - Peltigera extenuata (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Peltigera extenuata (englanniksi)
Consortium of Lichen Herbaria: Peltigera extenuata (englanniksi)
Italic 7.0, The Information System on Italian Lichens: Peltigera extenuata (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Peltigera extenuata:  Wikidata: Q10622572  Wikispecies: Peltigera extenuata  AusLichen: 30018871  CoL: 76F9K  GBIF: 3424160  iNaturalist: 227386  IndexFungorum: 399305  MycoBank: 399305  NatureServe: 2.835233  NCBI: 238551  NZOR: bb1fdb55-42c9-4da8-a408-45f5e9a9c6db  Open Tree of Life: 758723  SpeciesFungorum: 399305  Laji.fi: MX.66305 
Peltigera canina var. extenuata:  Wikidata: Q59553731  IndexFungorum: 444223  MycoBank: 444223  NZOR: aa3bed14-b9bd-40cf-aad8-5efc8c3ed9c6  SpeciesFungorum: 444223
Anturanahkajäkälä

| Anturanahkajäkälä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Alakaari::  Pezizomycotina
Luokka::  Lecanoromycetes
Alaluokka::  Lecanoromycetidae
Lahko::  Nahkajäkälät Peltigerales
Heimo::  Nahkajäkälät Peltigeraceae
Suku::  Nahkajäkälät Peltigera
Laji::  malacea
Kaksiosainen nimi
 Peltigera malacea  (Ach.) Funck 
Katso myös
   Anturanahkajäkälä Wikispeciesissä   Anturanahkajäkälä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Anturanahkajäkälä (Peltigera malacea) on nahkajäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Sen yläpinta on harmaanvihreä tai ruskeanharmaa ja himmeä. Kosteana se on vihreänharmaa tai siniharmaa. Alapinta on jokseenkin suoneton, reunoilta vaalea ja keskeltä musta. Liuskat ovat noin 1–2 senttimetriä leveitä. Kasvustot voivat olla jopa 20 senttimetriä halkaisijaltaan. Kasvaa koko Suomessa kalliosammalikoissa, kangasmetsien sammalikoissa ja paljaalla maalla. Anturanahkajäkälä muistuttaa rakenteeltaan ja kasvupaikkavaatimuksiltaan suuresti pilkkunahkajäkälää (Peltigera aphthosa). Anturanahkajäkälän leväosakas on sinilevä (Nostoc).
Anturanahkajäkälä on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi lajiksi.
Anturanahkajäkälän jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy tenuioriinia (C26H24O10), metyyligyroforaattia (C25H22O10), gyroforahappoa (C24H20O10) ja triterpenoideja.