stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo personaaliunioneista
Personaaliunioneja > Historialliset > Tanska

Personaaliunioni Norjan kuningaskunnan kanssa (986–995, 1000–1014, 1028–1035, 1042–1047, 1397–1523 (Kalmarin unionissa) ja 1524–1533 (Tanska–Norja).
Personaaliunioni Englannin  kanssa  (1013–1014,  1018–1035 ja 1040–1042).
Personaaliunioni Ruotsin  kanssa  (1397–1523) (Kalmarin Unionissa).
Personaaliunioni Schleswigin herttuakunnan ja   (1058–1866)  Holsteinin herttuakunnan (1474–1864) kanssa
Personaaliunioni Saksi-Lauenburgin herttuakunnan (1814–1864) kanssa
Personaaliunioni Islannin (1918–1944) kanssa
Personaaliunioneja > Historialliset > Unkari

Personaaliunioni Kroatian kanssa 1102–1918
Personaaliunioni Puolan ja Böömiin kanssa  1301–1305.
Personaaliunioni Puolan  kanssa vuosina 1370-1382  Ludvig I Suuren alaisuudessa.
Personaaliunioni  Puolan  kanssa vuosina 1440 -1444.
Personaaliunioni  Böömiin kanssa, 1419–1439 ja 1490–1918.
Personaaliunioni Pyhä saksalais-roomalaisen keisarikunnan kanssa , 1410–1439, 1556–1608, 1612–1740 ja 1780–1806.
Personaaliunioni Itävallan kanssa vuosina  1867–1918  (Itävalta-Unkari)  Frans Joosef II:n ja Kaarle IV:n alaisuudessa  .
Personaaliunioneja > Historialliset > Yhdistynyt kuningaskunta

Personaaliunionissa Hanoverin kuningaskunnan kanssa (1801–1837).
Personaaliunionissa  Irlannin vapaavaltion kanssa 1922-1937 (de jure)  1937 -1949;  sekä entisten dominioiden ja  Commonwealth realmien kanssa (Etelä-Afrikka (1931-1961), Intia (1947-1950); Pakistan (1947-1956), Ceylon (1948-1972), Ghana (1957-1960), Nigeria (1960-1963), Sierra Leone (1961-1971), Tanganjika (1961-1962), Trinidad ja Tobago (1962-1976), Uganda (1962-1963), Kenia (1963-1964), Malawi (1964-1966), Malta (1964-1974), Gambia (1965-1970), Guyana (1966-1970), Mauritius (1968-1992), Fidži (1970-1987) ja Barbados (1966-2021))
Espoon nuorisovaltuusto

| Espoon nuorisovaltuusto |
| --- | --- |
Perustettu:  1997
Kotipaikka:  Espoo
Jäsenmäärä:  40
Puheenjohtaja:  Pauli Rantatupa
Varapuheenjohtaja:  Patrik Lähdesmäki (1. varapuheenjohtaja) Kaisa Pohjanmaa (2. varapuheenjohtaja)
Hallitus:  Outi Ala-Kojola Aatos Caesar Sofia Denut Thomas Karppinen Elif Huttunen Kasperi Reunanen Iida Karjalainen
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Espoon nuorisovaltuusto on Espoon nuorten asioiden edunvalvojaelin, jonka jäseninä on espoolaisia nuoria. Se vaikuttaa Espoon kaupungin kunnallispolitiikassa. Nykyinen nuorisovaltuusto kaudelle 2024–2025 valittiin vuoden 2023 marraskuussa toimitetuissa vaaleissa.
Nuorisovaltuusto kokoontuu kerran kuussa Espoon valtuustotalolla järjestettävässä yleiskokouksessa (yk), jonne yleisö voi tulla lehterille. Kaikilla nuorisovaltuutetuilla on kokouksessa äänioikeus. Espoon nuorisovaltuustolla on jokaisessa kaupungin lautakunnassa pois lukien tarkastus- ja keskusvaalilautakunta ja pelastuslaitoksen johtokunta ja poikkihallinnollisessa kehitysohjelmassa oma edustajansa, joka raportoi lautakuntansa kokouksissa käsitellyistä asioista nuorisovaltuuston yleiskokoukselle sekä ottaa kantaa erityisesti nuoria koskeviin asioihin lautakunnan kokouksissa. Lisäksi Espoon nuorisovaltuustolla on oma edustajansa päihdeasiain neuvottelukunnassa ja nuorten liputus -hankkeessa.
Historia

Espoon nuorisovaltuusto perustettiin maaliskuussa vuonna 1997. Päätös nuorisovaltuuston perustamisesta ei sisältänyt tarkkoja ohjeita nuorisovaltuuston tehtävistä tai toimintatavoista, vaan näiden suunnittelu jätettiin valtuuston vastuulle. Ensimmäinen nuorisovaltuusto valittiin postivaaleilla, joissa 13–20 -vuotiaat nuoret saivat äänestää ja asettua ehdokkaaksi. 81 ehdokkaasta valittiin tällöin 30 nuorisovaltuutettua.
Espoon nuorisovaltuusto sai paikat Espoon kaupungin lautakunnista, kun Kai Mykkänen toimi puheenjohtajana.
Sittemmin ikärajoja on muutettu ja vaalitapa on vaihtunut. Nykyään ikäraja on 13–18 vuotta ja vaalit tapahtuvat syksyisin parittomina vuosina Espoossa yläkouluissa, lukioissa ja ammattikouluissa. Espoolaiset nuoret, jotka opiskelevat Espoon ulkopuolella voivat äänestää nuorten tieto- ja neuvontapiste yESBOxeissa kuvallista henkilötodistusta vastaan.
Vuonna 2012, Sampsa Pietilä ja nuorisovaltuusto saavutti puhe- ja läsnäolo oikeuden kaupunginvaltuustossa.
Espoon nuorisovaltuuston vaaleissa valitaan 40 edustajaa kaksivuotiskaudelle. Vuonna 2014 alkavalle kaudelle piti valita 40 valtuutettua, mutta hakijoita oli vain 42, joten Espoon kaupunginhallitus päätti päästää kaikki hakijat sisään.
Nuorisovaltuuston puheenjohtajistoon kuuluu puheenjohtajan lisäksi kaksi varapuheenjohtajaa. Puheenjohtajisto valitaan vuodeksi kerrallaan.
Joulukuussa 2019 Espoon Kaupunginhallitus päätti ensimmäisenä suurena kaupunkina Suomessa myöntää Nuorisovaltuustolle puhe- ja läsnäolo-oikeuden kokouksiinsa.  Nuorisovaltuusto pääsi käyttämään tätä oikeutta vasta seuraavan kauden aikana kun edellinen nuorisovaltuuston kausi loppui. Vuonna 2020 nuorisovaltuusto sai aloiteoikeuden kaupunginvaltuustossa.
Nuorisovaltuusto on järjestänyt vuodesta 2014 Vaikuttamo-tapahtuman, jossa 9.-luokkalaisille kerrotaan vaikuttamismahdollisuuksista.
Jäsenet > Jäsenet kaudella 2024–2025

| Nimi | Äänimäärä |
| --- | --- |
Hashim Abaas: 406
Kaisa Pohjanmaa: 290
Miko Manninen: 252
Ines Suominen: 232
Jusuf Al-Khafaji: 223
Outi Ala-Kojola: 191
Lahja Pietilä: 183
Zakaria Maadidi: 176
Ursula Makila: 176
Otso Kneckt: 173
Ilari Sell: 173
Ilmari Kangas: 169
Sofia Meng: 168
Matilda Levoranta: 165
Aaro Alppivuori: 163
Elif Huttunen: 160
Sirius Viinikka: 158
Elina Parviainen: 149
Patrik Lähdesmäki: 148
Thomas Karppinen: 145
Noora Suikkari: 137
Sofia Denut: 135
Kasperi Reunanen: 133
Asma Hussein: 127
Moritz Bergström: 114
Olli Tiihonen: 112
Aatos Caesar: 111
Nyemuoc Monykuany: 111
Pauli Rantatupa: 108
Laura Kivioja: 105
Severi Lybeck: 104
Aarush Vasudeva: 100
Iida Karjalainen: 91
Väinö Multamäki: 91
Isabel Saario: 91
Edwin Kivijärvi: 86
Max Höglund: 85
Jenni Koivula: 85
Alper Imanli: 84
Sebastian Nilsson: 81
Jäsenet > Hallituksen jäsenet (2025)

Pauli Rantatupa (puheenjohtaja)
Patrik Lähdesmäki (1. varapuheenjohtaja)
Kaisa Pohjanmaa (2. varapuheenjohtaja)
Iida Karjalainen (sihteeri)
Outi Ala-Kojola (2024 lähtien)
Aatos Caesar (2024 lähtien)
Sofia Denut (2024 lähtien)
Elif Huttunen (2025 lähtien)
Kasperi Reunanen (2024 lähtien)
Thomas Karppinen (2025 lähtien)
Historia > Puheenjohtajat (1997–)

| Nimi |  |
| --- | --- |
Kai Mykkänen: 1997-1998
Satu Tuomikorpi: 1999-2001
Maria Mehlem: 2002
Tuuli Valkama: 2003
Eveli Ess: 2004
Ira Hietanen (-Tanskanen): 2005-2006
Jarkko Nissinen: 2007
Hanna Järvisalo: 2008
Sampsa Pietilä: 2009-2010, 2012
Micke Lindholm: 2011
Walto Salonen: 2013
Nicholas Kujola: 2014
Paula Karhunen: 2015
Erin Melan: 2016
Nora Nevalainen: 2017
Joel Vanhanen: 2018-2019
Lauri Hietanen: 2020
Leevi Jantunen: 2021
Juho Virolainen: 2022
Aaron Komulainen: 2023
Severi Lybeck: 2024
Pauli Rantatupa: 2025
Aiheesta muualla

Nuorisovaltuusto Espoon kaupungin sivuilla
Uralsk

| Uralsk (Уральск) Oral, Орал |
| --- | --- |
 vaakuna
 Uralsk
 Koordinaatit: 51.233°N, 51.367°E 
Valtio:  Kazakstan
Alue:  Länsi-Kazakstanin alue
Perustettu:  1584
Nykypaikalla:  1613
Väkiluku (2012)  ():  218 136
Aikavyöhyke:  UTC+5
Suuntanumero(t):  +7 7112
 
 uralsk.gov.kz 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Uralsk eli Oral (kaz. Орал, Oral, ven. Уральск), on kaupunki Uraljoen varrella Länsi-Kazakstanin alueella Kazakstanin luoteisosassa lähellä Venäjän vastaista rajaa. Vuonna 2012 kaupungissa asui noin 218 000 asukasta.
Paikkakunta perustettiin ensin vuonna 1584, mutta se siirtyi nykypaikalleen vuonna 1613, kun Uralin kasakat rakensivat Uralin varrelle linnoituksen ja antoivat sille nimen Jaitsk Uraljoen silloisen nimen mukaan. Vuonna 1775 sekä joen että kaupungin nimi muutettiin Katariina II:n määräyksestä Uralskiksi.
Uralskissa on metalli-, elintarvike- ja pienteollisuutta sekä lämpövoimala. Kaupungin lähistöllä on öljy- ja kaasukenttiä. Kaupungissa toimii Länsi-Kazakstanin maatalous-tekninen yliopisto. Kaupungissa on teatteri.
Kaupungissa on jokisatama, rautatieasema ja kansainvälinen lentokenttä. Kaupunki on maanteiden risteyspaikkakunta.
Väestön kehitys

67 000 (1939)
99 000 (1959)
134 000 (1970)
199 522  (1989)
194 905 (1999)
202 161 (2009)
218 136 (2012, arvio)
Kaupungintalo.
Rautatieasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uralsk Wikimedia Commonsissa
Thorn

Thorn voi tarkoittaa seuraavia:
Abigail Thorn (s. 1993), brittiläinen näyttelijä, käsikirjoittaja ja YouTube-videoiden tekijä
Gaston Thorn (1928–2007), Luxemburgin pääministeri 1974–1979, Euroopan komission puheenjohtaja 1981–1985
Holger Thorn (s. 1980), suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija
Jessica Lagerblom, o.s. Thorn (s. 1981), suomalainen jalkapalloilija
Laura Thorn (s. 1999 tai 2000), luxemburgilainen laulaja, multi-instrumentalisti ja musiikinopettaja
Viktor Thorn (s. 1996), ruotsalainen maastohiihtäjä
Thorn, lohikäärme Christopher Paolinin kirjasarjassa Perillinen
Thorn, Rose Canton, DC Comicsin sarjakuvahahmo
Damien Thorn, The Omen -elokuvasarjan keskushenkilö
Thorn, Toruń, kaupunki Puolassa
Thorn (yhtye), norjalainen black metal -yhtye
Thorns (Thornsin albumi), 2001
Thorns (Beansin albumi), 2007
Thorns (Icon & The Black Rosesin albumi)
The Thorns, yhdysvaltalainen akustinen rockyhtye
Thorn (EP), Enslavedin vinyyli-EP
thorn, Þ, þ, islannissa sekä muinaisnorjassa ja -englannissa käytetty kirjain
HMS Thorn (1900), Britannian Kuninkaallisen laivaston alus.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Thorn”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Federico García Lorcan lentoasema

Federico García Lorcan lentoasema (myös Granada-Jaénin lentoasema; IATA: GRX, ICAO: LEGR) on lentoasema, joka sijaitsee Chauchinan kunnassa 17 kilometrin päässä Granadan kaupungista länteen. Sitä käytti hieman yli 900 000 matkustajaa vuonna 2017.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Air Europa: Palma de Mallorca
British Airways  BA CityFlyerin operoimana: Kausittainen: Lontoo-City
easyJet: Lontoo-Gatwick, Manchester, Milano-Malpensa
Iberia: Madrid-Barajas
Iberia  Air Nostrumin operoimana: Madrid-Barajas
Vueling Airlines: Barcelona, Bilbao, Gran Canaria, Pariisi-Charles de Gaulle, Palma de Mallorca, Teneriffa-eteläinen
Lähde: Aena. Kausittaiset kohteet kesäkauden 2017 mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Federico García Lorcan lentoasema Wikimedia Commonsissa
Federico García Lorcan lentoasema Aenan sivuilla (englanniksi, espanjaksi)
Espanjan lentoasemat
A Coruña
Albacete
Alicante
Almería
Asturia
Badajoz
Barcelona
Bilbao
Burgos
Castellón
Castellón-Costa Azahar
Ciudad Real
Córdoba
El Hierro
Fuerteventura
Girona
Granada
Huesca
Ibiza
Jerez
La Gomera
La Palma
La Seu d'Urgell
Lanzarote
Gran Canaria
León
Lleida
Logroño
Madrid-Barajas
Madrid-Cuatro Vientos
Madrid-Torrejón
Málaga
Melilla
Menorca
Murcia
Palma de Mallorca
Son Bonet
Pamplona
Reus
Sabadell
Salamanca
San Sebastián
Santander
Santiago de Compostela
Sevilla
Teneriffa pohjoinen
Teneriffa etelä
Valencia
Valladolid
Vigo
Vitoria
Zaragoza
Volta (joki)

| Volta |
| --- | --- |
 Adomi-silta Voltajoella.
Alkulähde:  Sahelin vyöhyke
Laskupaikka:  Guineanlahti, Atlantti
Maat:  Burkina Faso, Norsunluurannikko, Ghana
Pituus:  1 600 km
Virtaama:  1 106 m³/s
Valuma-alue:  noin 400 000 km²
 Voltan valuma-alue.
Akosombon voimalaitos.
Voltajärveä Akosombon luona.
Valkoinen-Volta kuivana aikana.
Volta on joki Länsi-Afrikassa. Se virtaa Ghanan läpi pohjoisesta etelään ja laskee Guineanlahteen. Voltan alkujoet ovat Akosombon padon muodostamaan Voltajärveen laskevat Musta-Volta eli Mouhoun ja Valkoinen-Volta eli Nakambé Burkina Fasossa sekä Pendjari eli Oti Beninissä ja Togossa. Joen pituus on Mustan-Voltan alkulähteiltä mitattuna 1 600 kilometriä. Valuma-alueen laajuus on noin 400 000 neliökilometriä.
Valuma-alue

Voltan valuma-alueesta 43 prosenttia kuuluu Burkina Fasoon, 42 prosenttia Ghanaan, 7 prosenttia Togoon, 4 prosenttia Beniniin, 3 prosenttia Norsunluurannikkoon ja 1 prosenttia Maliin. Se muodostaa 70 prosenttia Ghanan, 61 prosenttia Burkina Fason, 46 prosenttia Togon ja 13 prosenttia Beninin pinta-alasta. Valuma-alueen tarkka laajuus on eri laskelmien mukaan 394 123 tai 398 390 neliökilometriä. Sen rajojen määrittely on vaikeaa pohjoisessa, josta ei juurikaan tule virtausta.
Alue rajoittuu idässä Akwapimin harjanteeseen, Togo- ja Fazaovuoriin ja Beninissä Atacoran harjanteeseen. Etelässä Kwahun ylänkö erottaa sen Ghanan pienistä rannikkojoista. Pohjoisessa ainoa huomattavampi kohouma on Bobo-Dioulasson länsipuolella sijaitseva Banforan ylänkö. Muualla korkeuserot ovat vähäisiä. 95 % alueesta sijaitsee alle neljänsadan metrin korkeudessa merenpinnasta ja 87 % kahdensadan ja neljänsadan metrin välillä.
Joet

Mustan-Voltan nimenä on Burkina Fasossa Mouhoun. Sen pituus on 1 363 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 142 056 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Dienkoa-nimisenä 500 metrin korkeudesta Bobo-Dioulasson lounaispuolelta. Musta-Volta virtaa ensin koilliseen, missä sen vesi ohjataan padon avulla Souroun jokilaaksoon. Joki kääntyy sitten kaakkoon ja etelään, jossa se muodostaa ensin Burkina Fason ja Ghanan ja sitten Ghanan ja Norsunluurannikon välisen rajan.
Valkoinen-Volta on Burkina-Fasossa nimeltään Nakambé. Sen pituus on 1 137 kilometriä ja valuma-alue 106 742 neliökilometriä. Joki saa alkunsa sadekauden jälkeen kuivuvana rämeenä 335 metrin korkeudesta valuma-alueen pohjoisnurkasta. Se virtaa kohti kaakkoa ja muodostaa alempana Bagrén tekojärven, jota säännöstelemällä joen virtaus on muutettu jatkuvaksi. Valkoisen-Voltan tärkein sivujoki on Punainen-Volta, jonka burkinalainen nimi on Nazinon. Sen pituus on 393 kilometriä ja valuma-alue 11 370 neliökilometriä.
Pendjari saa alkunsa 600 metrin korkeudesta Beninistä Natitingoun itäpuolelta. Sen pituus on 937 kilometriä ja valuma-alue 72 778 neliökilometriä. Se virtaa aluksi koilliseen ja sitten länteen ja lounaaseen muodostaen Beninin ja Burkina Fason välisen rajan. Togossa joki muuttuu jatkuvasti virtaavaksi ja saa nimen Oti. Käännyttyään kohti etelää se muodostaa osan Togon ja Ghanan rajasta.
Voltan alajuoksun valuma-alue on 71 608 neliökilometriä. Akosombon padon alapuolella joki virtaa kohti kaakkoa ja laskee Guineanlahteen Ada Foahin kaupungin luona. Ennen merta se muodostaa noin viisi kilometriä leveän estuaarin, jonka kosteikot ulottuvat 20 kilometrin päähän rannikolla ja kahdeksan kilometriä sisämaahan.
Vesimäärä

Jokiallas kuuluu neljään ilmastovyöhykkeeseen. Pohjoisessa on Sahelin vyöhyke, jonka vuotuinen sademäärä on alle 500 millimetriä. Sen eteläpuolella sijaitsevat sudanilais-sahelilainen ja Sudanin vyöhyke, joiden sademäärät ovat 500–900 ja 900–1 100 millimetriä. Eteläisin osa kuuluu Guinean vyöhykkeeseen, jossa sademäärä on yli 1 100 millimetriä. Sateet kestävät Sudanin vyöhykkeellä maaliskuusta lokakuuhun, kun taas Guinean vyöhykkeellä ensimmäinen sadekausi on tammi-helmikuussa ja toinen elokuusta marras-joulukuuhun.
Voltan vuotuinen vesimäärä Akosombon padon alapuolella on 38,2 kuutiokilometriä. Siitä 30–40 prosenttia tulee Otijoesta. Keskimääräinen virtaama Senchin mittauspaikalla lähellä jokisuuta oli 1 106 kuutiometriä sekunnissa vuosina 1936–1979. Virtaus on suurimmillaan loka-marraskuussa ja pienimmillään tammi-toukokuussa.
Taloudellinen merkitys

Voltan alueen väestö oli 18,6 miljoonaa vuonna 2000 ja sen odotetaan kasvavan 33,9 miljoonaan vuonna 2025. Väestöstä 43 prosenttia asuu Burkina Fasossa ja 38 prosenttia Ghanassa.
Alueen suurimmat vedenkuluttajat ovat keinokasteltu maatalous (71,1 %), kaupunkien ja maaseudun vesihuolto (15,5 ja 7,8 %) ja karjanhoito (5,5 %). Keinokastelua varten on rakennettu lukuisia pieniä, keskisuuria ja suuria patoaltaita, joiden varastointikyky on yli kolme kuutiokilometriä vettä. Keinokasteltu peltoala on arvioitu 30 500 hehtaariksi.
Joessa elää 139 kalalajia, joista kahdeksan on kotoperäisiä. Kalastusta harjoitetaan varsinkin Voltan, Bagrén ja Kompiengan tekojärvillä sekä Mouhounin yläjuoksun ja Souroun tulva-alueilla. Arviot vuotuisesta kalasaaliista vaihtelevat 40 000:sta 250 000:een tonniin. Kymmenestä viiteentoista prosenttia menee omaan kulutukseen ja loput myydään lähiseudun markkinoilla.
Voltalla ja sen sivujoilla on useita vesivoimalaitoksia. Vuosina 1961–1965 rakennetun Akosombon padon muodostama Voltajärvi Ghanassa oli ennen Kiinan Kolmen rotkon padon valmistumista maailman suurin tekojärvi. Sen pinta-ala on enimmillään 8 502 neliökilometriä ja tilavuus 148 kuutiokilometriä. Akosombon voimalan alkuperäinen kapasiteetti oli 588 megawattia. Vuonna 1982 sen alapuolelle Kpongiin valmistui 160 megawatin vesivoimala. Useiden parannusten jälkeen niiden yhteiskapasiteetti on 1 180 megawattia (vuonna 2005) ja todellinen vuosituotanto 4 800 gigawattituntia. Voimaloiden tuottamaa sähköenergiaa käyttävät Ghanan ja naapurimaiden kotitaloudet sekä kulta- ja alumiiniteollisuus.
Vuonna 2013 valmistunut Buin pato Mustalla-Voltalla Ghanassa muodostaa 440 neliökilometrin laajuisen tekojärven, jonka tilavuus on 12,35 kuutiokilometriä. Sen alle jäi 20 prosenttia Buin kansallispuistosta. Buin voimalaitoksen kapasiteetti on 400 megawattia.
Burkina Fasossa on kaksi voimalaitosta: vuonna 1989 valmistunut Kompienga Otin sivujoella Oualella ja vuonna 1994 valmistunut Bagré Valkoisella-Voltalla. Niiden kapasiteetit ovat 14 ja 16 megawattia. Otijoella Beninissä sijaitsevan Batchangan voimalan kapasiteetti on 15 megawattia. Suunnitteilla on useita pieniä voimaloita.
Voltan alueen ympäristöongelmia ovat luonnonvaraisen kasvillisuuden väheneminen, jokien ja patoaltaiden liettyminen, Akosombon padon aiheuttama rannikon eroosio sekä vesihyasintin kaltaisten vieraslajien leviäminen. Ilmaston lämpeneminen ja 1970-luvulla alkanut sademäärän vähentyminen varsinkin alueen pohjoisosassa lisäävät vesivaroihin kohdistuvaa painetta. Niiden hyödyntämistä ohjaa vuonna 2009 perustettu yhteistyöelin Volta Basin Authority – Autorité du bassin de la Volta.
Nimi

Joen paikallisia nimiä sen alajuoksulla ovat Firao tai Frao ja Atirri. Eurooppalaiset ovat tunteneet Voltan alajuoksun jo 1400-luvun portugalilaisten tutkimusmatkailijoiden ajoista lähtien. He antoivat joelle sen mutkittelevan kulun vuoksi nimen Volta, joka tarkoittaa ’mutkaa’. Joesta otti nimensä Ylä-Voltan valtio, joka nimettiin uudelleen Burkina Fasoksi vuonna 1984.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volta (joki) Wikimedia Commonsissa
Alphabeta

Alphabeta oli ryhmä israelilaisia laulajia, jotka voittivat vuoden 1978 Eurovision laulukilpailun yhdessä Izhar Cohenin kanssa. Kappaleen nimi oli A-ba-ni-bi.
Israel sai viisi peräkkäistä 12 pistettä äänestyksen aikana, mikä on edelleen Euroviisujen ennätys. Kappaleen kokonaispistemäärä oli 157 pistettä. Kun kävi selväksi, että Israel voittaa kilpailun, Jordan lopetti suoran lähetyksensä teknisten vaikeuksien varjolla ja yleisölle näytettiin kuva narsisseista. Seuraavana päivänä Jordan esitteli toiseksi sijoittuneen belgialaisen kappaleen "L'amour ça fait chanter la vien" voittokappaleena.
Ryhmän jäsenet

Reuven Erez
Lisa Gold-Rubin
Nehama Shutan
Ester Tzuberi
Itzhak Okev
Kortelainen

Kortelainen on suomalainen sukunimi, Kortelainen-nimisiä henkilöitä:
Ahti Kortelainen, musiikkiäänittäjä
Aleksi Kortelainen (s. 1983), pesäpallotuomari
Anna Kortelainen (o.s. Tuovinen, s. 1968), taidehistorioitsija ja tietokirjailija
Ilmari Kortelainen (s. 1980), tutkija, filosofi ja Teatterikorkeakoulun opettaja
Jorma Kortelainen (1932–2012), hiihtäjä, soutaja ja olympiamitalisti
Jouni Kortelainen (s. 1957), kestävyysjuoksija
Kai Kortelainen (s. 1971), ohjelmajohtaja, toimittaja ja tietokirjailija
Kauko Kortelainen (s. 1933), kuvanveistäjä
Miikka Kortelainen (s. 1993), vasemmistoliittolainen poliitikko
Mika Kortelainen (s. 1967), entinen jääkiekkoilija
Mika Kortelainen (s. 1979), taloustieteilijä
Mikko Kortelainen (s. 1970), kokoomuslainen poliitikko
Olivia Kortelainen (s. 1997), salibandyn pelaaja
Petteri Kortelainen (s. 1994), pesäpalloilija
Teemu Kortelainen (s. 1990), salibandymaalivahti
Yrjö Kortelainen (1907–1996), opettaja, Enontekiön vanhan rakennus- ja kansankulttuurin tallentaja
Kuvitteellisia henkilöitä

Krista Kortelainen, televisiosarjassa Uusi päivä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Tammisunnuntai 1918

| Tammisunnuntai 1918 |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Ilkka Vanne
Käsikirjoittaja:  Antti Tuuri
Tuottaja:  Marko Röhr
Kuvaaja:  Teemu Liakka
Leikkaaja:  Altti Sjögren
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  MRP Matila Röhr Productions Oy
Ensi-ilta:  24.11.2017
Kesto:  50 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Katsojat:  4 192
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tammisunnuntai 1918 on vuodenvaihteessa 2017–2018 valmistunut suomalainen dokumenttielokuva. Sen ohjasi Ilkka Vanne ja tuotti MRP Matila Röhr Productions. Antti Tuurin käsikirjoitus kertoo Suomen itsenäisyyden alkuaikojen tapahtumista.
Elokuva kertoo miten suojeluskunnat järjestäytyivät  Etelä-Pohjanmaalla ja riisuivat venäläiset sotilaat aseista Ylistarossa tammikuussa 1918. Elokuva tuotettiin ja levitettiin ilman elokuvasäätiön tukea. Sen rahoittamiseen osallistui Vapaussodan ja itsenäisyyden Etelä-Pohjanmaan perinneyhdistys ja esittäminen aloitettiin kutsuvierasnäytännöillä Pohjanmaalla joulukuussa 2017.
Elokuva oli Suomen toiseksi katsotuin kotimainen dokumenttielokuva elokuvateattereissa vuonna 2018.
Luettelo televisiosarjan Rillit huurussa jaksoista

Tämä on luettelo yhdysvaltalaisen komediasarjan Rillit huurussa (The Big Bang Theory) jaksoista.
Sarjan yleiskatsaus

| Kausi | Jaksoja | Alkuperäinen esitys | DVD-julkaisu, Alue 1 | DVD-julkaisu, Alue 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 17 | 2007–2008 | 2. syyskuuta 2008 | 12. tammikuuta 2009 |
| 2 | 23 | 2008–2009 | 15. syyskuuta 2009 | 19. lokakuuta 2009 |
| 3 | 23 | 2009–2010 | 14. syyskuuta 2010 | 27. syyskuuta 2010 |
| 4 | 24 | 2010–2011 | 13. syyskuuta 2011 | 26. syyskuuta 2011 |
| 5 | 24 | 2011–2012 | 11. syyskuuta 2012 | 3. syyskuuta 2012 |
| 6 | 24 | 2012–2013 | 10. syyskuuta 2013 | 2. syyskuuta 2013 |
| 7 | 24 | 2013–2014 |  |  |
| 8 | 24 | 2014–2015 |  |  |
| 9 | 24 | 2015– |  |  |
Aiheesta muualla

CBS - The Big Bang Theory - Episode Recaps
Sub - TV-opas
Telvis - Sarjaopas - Rillit huurussa
Internet Movie Database - The Big Bang Theory - Episodes
Eve Hotti

Eveliina “Eve” Hotti (s. 1994/1995) on suomalainen näyttelijä ja laulaja.
Hotti tuli alun perin tunnetuksi The Voice of Finland -kilpailusta vuonna 2013. Hän teki sopimuksen Kaiku Entertainmentin kanssa vuonna 2015. Hotti esiintyi skitsofreenikko Satakielen roolissa sarjassa Sekasin. Sarjan ensimmäisen tuotantokauden jälkeen hän teki kouluvierailuja puhujana mielenterveysaiheista. Hotti on tehnyt esiintymisiä myös sarjoissa Donna ja Roba.
Hotti oli 5-vuotias vanhempiensa erotessa. Hän oli 9-vuotias isänsä tehdessä itsemurhan. Hotti sairastui parikymppisenä itse keskivaikeaan masennukseen.
Aiheesta muualla

Eve Hotti Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ohukainen ja Paksukainen

Ohukainen (Stan Laurel, vas.) ja Paksukainen (Oliver Hardy).
Ohukainen ja Paksukainen eli Stan Laurel (1890–1965) ja Oliver Hardy (1892–1957) olivat brittiläis-yhdysvaltalainen komediaparivaljakko. He aloittivat komediaparina mykkäelokuvissa vuonna 1926. Kolme vuotta myöhemmin he siirtyivät äänielokuvaan, ja pelkästään pitkiä elokuvia he alkoivat tehdä vuodesta 1935 alkaen.
Kaksikon komedia perustuu tyypillisesti siihen, että turhantärkeä Paksukainen joutuu toistuvasti Ohukaisen viattoman tunaroinnin uhriksi katastrofaalisin seurauksin.