stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kustaa Aadolf (Ruotsin perintöprinssi)
Elämäkerta

Kustaa Aadolfin vanhemmat olivat Ruotsin kruununprinssi Kustaa Aadolf (myöhemmin kuningas Kustaa VI Aadolf), kuningas Kustaa V:n poika, ja tämän vaimo Margareta. Hän meni naimisiin 19. lokakuuta 1932 prinsessa Sibyllan  kanssa, joka oli Kustaa Aadolfin tavoin kuningatar Viktorian lapsenlapsenlapsi; Sibylla ja Kustaa Aadolf olivat siis pikkuserkuksia. Heille syntyi neljä tytärtä, Margaretha (s. 1934), Birgitta (1937–2024), Désirée (s. 1938) ja Christina (s. 1943) sekä poika Carl Gustaf (s. 1946).
Perintöprinssi Kustaa Aadolfin suhtautumista natsi-Saksaan ja natseihin on joskus väitetty myönteiseksi. Perintöprinssi oli naimisissa saksalaisen Saksi-Coburg-Gothan prinsessan Sibyllan kanssa. Tämän isä, prinssi Charles Edward, oli Saksan kansallissosialistinen työväenpuolueen jäsen toimien lukuisissa natsi-Saksan tehtävissä, muun muassa Saksan Punaisen Ristin puheenjohtajana. Asia herätti muun muassa maaliskuussa 2006 paljon keskustelua ja sai jopa Ruotsin hovin kiistämään väitteet. Hovin edustajan mukaan Kustaa Aadolf hoiti natsi-Saksassa ainoastaan diplomaattisia asioita.
Kustaa Aadolf ilmaisi tukensa Suomelle jatkosodassa ja olisi jopa halunnut osallistua vapaaehtoisena talvisotaan, mutta suunnitelma kaatui Ruotsin kuninkaan vastustukseen. Välirauhan aikana syyskuussa 1940 perintöprinssi Kustaa Aadolf oli kunniavieraana aikansa merkittävässä urheilutapahtumassa yleisurheilun kolmimaaottelussa Suomi-Ruotsi-Saksa, koska hän oli Ruotsin urheilun valtakunnanliiton puheenjohtaja. Jatkosodan hyökkäysvaiheen aikaan syksyllä 1941 Kustaa Aadolf vieraili Suomessa Mikkelin päämajassa ja teki edelleen kiertomatkan rintamalle Itä-Karjalaan, muun muassa Pitkärantaan ja Kontupohjaan. Toisen kerran jatkosodan aikana hän vieraili Suomessa keväällä 1942.
Ruotsin urheilun valtakunnanliiton puheenjohtajuuden lisäksi perintöprinssi Kustaa Aadolf toimi myös Ruotsin olympiakomitean, Ruotsin metsästysliiton ja Kansainvälisen partiokomitean puheenjohtajana. Hän osallistui Berliinin olympialaisiin 1936 Ruotsin ratsastusjoukkueessa, mutta hänen suorituksensa hylättiin, koska hänen hevosensa kieltäytyi esteestä.
Kustaa Aadolf kuoli lento-onnettomuudessa Kööpenhaminassa 26. tammikuuta vuonna 1947. Prinssi ja kaksi seuralaista olivat palaamassa Tukholmaan metsästysretkeltä ja Hollannin vierailulta, missä hän oli ollut tapaamassa kruununprinsessa Julianaa ja prinssi Bernhardia. KLM:n Douglas DC-3 -lentokone PH-TCR Amsterdamista Tukholmaan teki välilaskun Kööpenhaminan lentoasemalle. Välilaskun jälkeen se nousi ja oli yltänyt 50 metriin, kun kone putosi nokalleen maahan ja räjähti. Kaikki 16 matkustajaa ja kuusi miehistön jäsentä saivat surmansa. Syynä onnettomuuteen oli paikalleen unohtunut korkeusvakaimen lukitussokka.
Kustaa Aadolfin kuoleman aikaan prinssi Carl Gustaf, tuleva kuningas Kaarle XVI Kustaa, oli vajaan vuoden ikäinen. Kustaa Aadolf oli kuollessaan toisena kruununperimysjärjestyksessä heti isänsä kruununprinssi Kustaa Aadolfin jälkeen.
Lapset

Prinsessa Margaretha (s. 1934)
Prinsessa Birgitta (1937–2024)
Prinsessa Désirée (s. 1938)
Prinsessa Christina (s. 1943)
Prinssi Carl Gustaf, kuninkaana Kaarle XVI Kustaa (s. 1946)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kustaa Aadolf (Ruotsin perintöprinssi) Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef 
Syyskuun 7.–8. päivänä 1940 Suomi, Ruotsi ja Saksa kävivät yleisurheilun kolmimaaottelun Helsingin olympiastadionilla, jonka piti olla olympianäyttämönä jo kesällä 1940. Tapahtuma nähtiin merkkinä ajan muuttumisena eli Saksan lähentymisenä Suomen suuntaan. Paikalla oli arvovaltainen kutsuvieraskatsomo. Kuvassa vasemmalta Suomen Urheiluliiton puheenjohtaja Urho Kekkonen, sotamarsalkka Mannerheim, Ruotsin perintöprinssi Kustaa Aadolf, pääministeri Risto Ryti ja Saksan urheilujohtaja Hans von Tschammer und Osten.
Birgitta

| Birgitta |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  7. lokakuuta
– ruotsinkielinen:  7. lokakuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Pirkko, Pirjo, Piritta
Vastineita eri kielissä:  Brigida
Nimen alkuperä:  kelttiläinen Brigit
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyhä Birgitta Salemin kirkossa Ruotsin Södermanlandissa.
Birgitta on naisen etunimi, ruotsalainen muoto kelttiläisperäisestä nimestä Brigit, joka merkitsee ylhäistä tai korotettua. Nimen latinalainen muoto on Brigida.  Suomessa nimestä ovat käytössä myös muunnelmat Pirkko, Pirjo ja Piritta.
Birgitta-nimen on tehnyt suosituksi tunnettu Pyhä Birgitta, tunnettu mystikko ja hengellisen sääntökunnan perustaja. Hänet julistettiin pyhimykseksi 7. lokakuuta 1391, minkä vuoksi hänen muistopäivänsä on vanhastaan 7. lokakuuta. Sama päivä on Suomessa ja Ruotsissa Birgitan nimipäivä.
Suomessa nimi Birgitta on 1800-luvun lopulta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 18 401 henkilölle.
Tunnettuja Birgittoja

Pyhä Birgitta (1303–1373), ruotsalainen mystikko, birgittalaisten luostarijärjestön perustaja, pyhimys
Birgitta (1937–2024), ruotsalainen prinsessa, Kaarle XVI Kustaan sisar
Birgitta Ara (s. 1934), suomalainen kuvanveistäjä
Birgitta Bengtsson (s. 1965), ruotsalainen purjehtija
Birgitta Boucht (s. 1940), suomalainen kirjailija, kääntäjä ja toimittaja
Birgitta Dahl (1937–2024), ruotsalainen poliitikko (sosiaalidemokraatti)
Birgitta Ivanoff (s. 1978), suomalainen seiväshyppääjä
Birgitta Kalander (s.1955), suomalainen kestävyysjuoksija
Birgitta Kantola (s. 1948), suomalainen varatuomari, useiden yhtiöiden hallituksen jäsen
Birgitta Kiviniemi-Cheremeteff (1934–1996), suomalainen balettitanssija ja balettipedagogi
Birgitta Knutintytär Kurck (n. 1500–1577), Naantalin luostarin abbedissa
Birgitta Lindström, Birgitta Warbach (s. 1948), suomalainen tennispelaaja
Birgitta Nordström, ruotsalainen tähtitieteilijä
Birgitta Odén (1921–2016), ruotsalainen historiantutkija
Birgitta Ohlsson (s. 1975), ruotsalainen poliitikko ja ministeri
Birgitta Rantakari (s. 1947), suomalainen ekonomi ja sosiaalineuvos
Birgitta Rantala (s. 1940), suomalainen keihäänheittäjä
Birgitta Recksén (1919–2004), suomalainen freskojen ja lasimaalausten tekijä
Birgitta Sarelin (s. 1952), suomalainen teologi ja hymnologian dosentti
Birgitta Stenberg (1932–2014), ruotsalainen kirjailija, toimittaja ja käsikirjoittaja
Birgitta Silander (1949/1950–2015?), suomalainen kadonneena kuolleeksi julistettu kampaaja
Birgitta Svendén (s. 1952), ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja
Birgitta Trotzig (1929–2011), ruotsalainen kirjailija, Ruotsin akatemian jäsen
Birgitta Ulfsson (1928–2017), suomalainen näyttelijä
Birgitta Valberg (1916–2014), ruotsalainen näyttelijä
Birgitta Wallvik (1937–2023), suomalainen viittomakielen kehittäjä, kirjallisuuden kääntäjä päätoimittaja, tietokirjailija ja kuurojen opettaja
Kuvitteellisia Birgittoja

Birgitta Vainio, tv-sarjassa Salatut elämät
Nimen muita käyttöyhteyksiä

Birgitta College, yksityinen lukio Ruotsin Vadstenassa
Birgitan polku, retkeilypolkuverkosto Lempäälässä
Birgitan yö, Naantalissa vuosittain järjestettävä taiteiden yö -tapahtuma
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Birgitta Wikimedia Commonsissa
Umpilisäketulehdus

Umpilisäketulehdus (lääketieteessä myös appendisiitti) on umpilisäkkeen tulehdus, jota kutsutaan arkikielessä umpisuolentulehdukseksi, vaikka umpisuoli on oikeasti eri asia kuin umpilisäke ja tulehtuu vain harvoin. Nykyään myös lääkärit ja Terveyskirjasto.fi kuitenkin toisinaan käyttävät tätä arkikielen termiä potilaiden kanssa, jotta potilaiden on helpompi ymmärtää diagnoosia.
Oireet

Umpilisäkkeentulehduksen yleisimpiä oireita ovat kuume, kylkikipu, oksentelu, pahoinvointi, ripuli, ruokahaluttomuus, ummetus, vatsakipu ja vatsan turvotus.
Syyt

Umpilisäketulehdus on umpilisäkkeen tukkeutumisesta johtuva tulehdussairaus, jota esiintyy noin 7 prosentilla ihmisistä ja useimmiten 10–30-vuotiailla. Tulehduksen aiheuttaja on hapenpuute umpilisäkkeessä tai umpilisäkkeen ontelon tukkeutuminen.
Hoito

Tulehdus lievenee useimmissa tapauksissa itsestään, mutta umpilisäke joudutaan joissain tapauksissa leikkaamaan. Leikkauksia tapahtuu Suomessa vuosittain noin 6 000.  Myös pelkkä antibioottihoito saattaa olla toimiva ratkaisu, joka voi riittää yksinään hoitamaan tulehdusta. Esimerkiksi koteloituneissa tapauksissa antibioottia käytetään valikoidusti ennen leikkausta. Nykytietämyksen mukaan useimmat umpilisäkkeen tulehdukset hoituvat leikkauksen sijaan antibioottihoidolla.
Komplikaatiot

Puhjennut ja tulehtunut umpilisäke johtaa hengenvaaralliseen vatsakalvontulehdukseen eli peritoniittiin, joten diagnoosi ja oikea hoito olisi hyvä saada mahdollisimman ajoissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Umpilisäketulehdus Wikimedia Commonsissa
Johanneksen evankeliumin 1. luku

Johannes 1 on Johanneksen evankeliumin ensimmäinen luku Uudessa testamentissa kristittyjen Raamatussa. Kirja, joka sisältää tämän luvun, on anonyymi, mutta varhainen kristillinen traditio on yhdenmukaisesti todistanut, että Johannes laati tämän evankeliumin.
Teksti

Alkuperäinen teksti on kirjoitettu koineen kreikaksi.
Eräitä vanhimpia käsikirjoituksia, jotka sisältävät tämän luvun, ovat:
Papyrus 75 (kirjoitettu n. 175–225 jKr.)
Papyrus 66 (200 jKr.; kokonainen)
Papyrus 5 (n. 250 jKr.)
Papyrus 119 (n. 250 jKr.; jäljellä: jakeet 21–28, 38–44)
Papyrus 106 (3. vuosisata)
Codex Vaticanus (n. 325–350)
Codex Sinaiticus (n. 350; kokonaan)
Papyrus 120 (4. vuosisata; jäljellä: jakeet 25–28,38–44)
Codex Bezae (n. 400)
Codex Washingtonianus (n. 400)
Codex Alexandrinus (n. 400–440; melkeinen kokonainen)
Codex Ephraemi Rescriptus (n. 450; jäljellä: jakeet 4–40)
Codex Borgianus (5. vuosisata; jäljellä: jakeet 24–32 kreikaksi; 16–23sahidin koptiksi)
Papyrus 55 (6. vuosisalta 7. vuosisadalle; jäljellä: jakeet 31–33, 35–38).
Papyrus 59 (7. vuosisata; jäljellä: jakeet 26, 28, 48, 51).
Papyrus 75, sivu sisältää Luukaksen evankeliumin (luvut 24:51–53) lopun sekä Johanneksen evankeliumin (luvut 1:1–16*) alun
Papyrus 120, Joh. 1:25–28
Codex Bezae, Joh. 1:1–16
Codex Alexandrinus, Joh. 1:1–7.
Analyysi

Johanneksen evankeliumin ensimmäisessä luvussa on 51 jaetta ja se voidaan jakaa kolmeen osaan:
Analyysi > Johannes Kastajan todistus (jakeet 19–34)

Toinen osa (jakeet 19–34) näyttää valmistelun, jota Johannes Kastaja oli tekemässä Messiaan tuloa varten, Messiaan saapumisen ja Messiaan ensimmäiset opetuslapset. Johannes on esitelty jakeessa 6 ("mies Jumalan lähettämä") ja hänen todistajansa, jo lukijan tuntema, on jo palautettu mieleen: "Tämä on se, josta kerroin sinulle". Kreikkalaisessa tekstissä on mennyt aikamuoto (εἶπον) mutta sekä Charles Ellicott että the Cambridge Bible for Schools and Colleges käyttää preesensiä käännöksessä kuten  "John bears witness" - Johannes todistaa. Jakeet 19–34 esittävät Johanneksen manifestin papeille ja leeviläisille, jotka fariseukset olivat lähettäneet tutkimaan hänen sanomaansa ja tarkoitustaan. Vastauksena heidän tiedusteluihinsa Johannes tunnustaa, että hän ei ole Messias, ei  uudelleen ilmestynyt profeetta Elias (kontrastina Matteus 11:14, jossa Jeesus sanoo, että Johannes on "Elias, joka pitää tulla"), eikä "profeettakaan".
Johannes paljastaa sitten, että kun tulee se, jonka sandaalien nauhojakaan hän ei kelpaa avaamaan - puhumattakaan kastamaan Häntä, niin kuin hän oli kastanut monet siihen mennessä. Jo Seuraavana päivänä Messias ilmestyy Johannes Kastajan eteen ja hän tunnistaa Jeesuksen Jumalan Karitsaksi, josta hän oli puhunut (jae 30).
Evankeliumin kirjoittaja jakaa tämän tapahtumasarjan neljään 'päivään': päivää (tai ajanjaksoa), jona Jerusalemin delegaatio tapasi Johanneksen tiedustellakseen hänen identiteettiään ja tarkoitustaan (jakeet 19–29), seuraa toinen päivä, jolloin Johannes näkee Jeesuksen tulevan häntä kohti (jae 29), ja "jälleen seuraavana päivänä" hän ohjaa omat opetuslapsensa seuraamaan Jeesusta (jakeet 35–37). Neljäntenä 'päivänä' (jae 43) Jeesus halusi mennä Galileaan ja kutsui Filippuksen seuraamaan häntä. Bengel kutsuu näitä "Suuriksi Päiviksi!"
Analyysi > Jeesuksen ensimmäiset opetuslapset (jakeet 35–51)

Kun luku etenee, evankeliumi kuvaa, miten Jeesus kutsuu ensimmäiset opetuslapsensa, Andreaksen ja yhden nimeämättömän opetuslapsen (jakeet 35–40). Nimeämätön opetuslapsi oli mahdollisesti Johannes, evankeliumin kirjoittaja. Andreas löytää veljensä Simonin (jakeet 41–42), ja Jeesus muuttaa Simonin nimen Keefaaksi (Pietari) (jae 42). Keefas, alun perin kreikkaa: Κηφᾶς (Kēphâs), tarkoittaa "kalliota" (Young's Literal Translation) tai "kiveä" (King James Version). Tämä tarjosi voimakkaan analogian siihen rooliin, joka Pietarilla olisi ristiinnaulitsemisen; johtaa kirkon kehittämistä. Nimimuutoksia esiintyy toisissa paikoissa Raamatussa ja ne tuovat esiin Jumalan auktoriteetin ja yhtä hyvin sen, mitä tuosta henkilöstä tulisi, mitä hän tekisi tai oli tehnyt, kuten Abram muuttui Abrahamiksi ja Jaakob Israeliksi. Jeesuksen ensimmäinen aktiivinen voiman osoitus oli Natanaelille, joka oli läpeensä vaikuttunut, kun Jeesus tiesi ennalta hänen luonteensa.
Näissä jakeissa Jeesukselle annetaan seuraavat nimet:
Jumalan Karitsa (jakeet 29, 35)
Jumalan Poika (jakeet 34, 49)
Rabbi, tarkoittaen Opettajaa tai Mestaria (jakeet 38, 49)
Messias, tai Kristus (jae 41)
se, josta Mooses kirjoitti laissa (jae 45, viitaten 5. Moos. 18:15: "Herra, teidän Jumalanne, antaa veljienne joukosta nousta profeetan, joka on minun kaltaiseni. Häntä teidän tulee kuunnella.")
Nasaretin Jeesus, Joosefin poika (jae 45)
Israelin Kuningas (jae 49)
Ihmisen Poika (jae 51).
Kronologia

Kohdat 1:19 - 2:1 sisältävät silminnäkijän kronologisen todistuksen:
Päivä 1: Juutalaiset lähettivät pappeja ja leeviläisiä Jerusalemista kysymään Johannes Kastajalta (Johannes 1:19–1:28).
Päivä 2: ("seuraava päivä"): Johannes näki Jeesuksen tulevan häntä kohti, ja sanoi, "Katsokaa: Jumalan Karitsa, joka ottaa pois maailman synnin!..."(Johannes 1:29–1:34).
Päivä 3: ("jälleen, seuraavana päivänä"): Johannes seisoi kahden opetuslapsensa kanssa, ja katsoessaan Jeesusta, kun tämä käveli, hän sanoi, "Katsokaa: Jumalan Karitsa!" Kun opetuslapset kuulivat hänen sanansa, he lähtivät seuraamaan Jeesusta. Yksi heistä mainitaan nimeltä "Andreas, Simon Pietarin veli"; toinen, jota ei nimetä, on silminnäkijä, evanliumin kirjoittaja Johannes (Johannes 1:35–1:40).
Päivä 4: (yksi päivä myöhemmin sen jälkeen, kun Andreas ja Johannes viettivät Jeesuksen kanssa lopun kolmatta päivää): Andreas toi Simon Pietarin Jeesuksen luo (Johannes 1:41–1:42).
Päivä 5: ("seuraava päivä"; Päivä 1 matkalla Kaanaan): Filippus ja Natanael seurasivat Jeesusta (Johannes 1:43–1:51).
Päivä 6: (Päivä 2 matkalla Kaanaan): Matka Galileaan (Johannes 1:43).
Päivä 7: ("kolmantena päivänä"): Häät Galilean Kaanassa (Johannes 2:1).
Liturginen käyttö

Latinalaisessa Katolisen kirkon riitissä ja läntisessä ortodoksisessa riitissä Johanneksen evankeliumin ensimmäiset 14 jaetta on tunnettu "Viimeisenä Evankeliumina", kun ne resitoidaan tridentiinimessun lopussa. Tämä eri kuin Evankeliumin julistus, joka esiintyy paljon aikaisemmin palveluksessa.
Lopetuskaavan Ite Missa est resitoimisen jälkeen pappi lukee Viimeisen Evankeliumin latinaksi vasemmalla puolellaan olevasta alttarikortista. Jakeen 14 alussa Et Verbum caro factum est ("Ja sana tuli lihaksi"), he polvistuvat. Läsnä olevat seurakuntalaiset, jotka jäävät seisomaan lukemisen ajaksi, polvistuvat tässä kohdassa, vastaten Deo gratias ("Kiitos Jumalalle") lopuksi.
Tämä rituaali alkoi papin yksityisenä hartautena messun jälkeen. Se ei ole mukana vuoden 1969 Paul VI:n messussa, joka tuli käyttöön Vatikaanin toisen konsiilin jälkeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johanneksen evankeliumin 1. luku Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:John 1
Johanneksen evankeliumin alku Westcot&Hortin laitoksessa.
Käännös suomeksi
Peurasuo

Peurasuo on Oulussa sijaitseva myöhäiskivikautinen löydös.
Sijainti ja ajoitus

Oulun Lapinkankaalta Peurasuon alueelta on löydetty Oulun yliopiston kaivauksissa vuonna 1997 kivikautista asutusta ja esineistöä. Alue sijaitsee Metelimäestä noin 1 km pohjoiseen. Löydös ajoittuu noin vuoteen 2050 eaa., joka lasketaan ajanjaksoltaan myöhäisneoliittiseksi kivikaudeksi. Mittausten mukaan alueella sijaitsi tuolloin merenranta.
Kuvaus löydöksestä

Kaivauksissa löytynyt esineistö koostui pääasiassa kiviveitsistä ja kaapimista. Alueelta löytyi myös siimanpaino, joka viittaa kalastukseen. Asuinrakennuksista löytyi painanteita sekä tulisijoissa käytettyjä palaneita kiviä. Asuinpainanteen mitaksi laskettiin 11 x 24 metriä. Tutkimuksessa päädyttiin oletukseen, että asumukset muistuttivat metsäsaamelaisten hirsikotaa. Katteena on todennäköisesti käytetty koivun tuohta ja eristekerroksena turvetta. Kyseiset kaivauksissa löytyneet materiaalit voivat liittyä myös lattian eristykseen. Eläinten nahkojen käytöstä katteena ei löytynyt viitteitä. Kaivauksessa löydettiin myös ihmisten ravintona käytettyjä eläinten luujäännöksiä.
Peurasuolta löydetyt kaapimet muistuttivat kuvan kaltaisia työkaluja
Peurasuon asutus muistutti paljon kuvan kaltaista kotaa
Nils-Anders Granvik

Nils-Anders Ingemar Granvik (2. toukokuuta 1944 Teerijärvi – 29. marraskuuta 2021) oli suomalainen poliitikko, joka toimi Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana vuosina 1999–2007.
Granvik oli toisen sukupolven kansanedustaja, isä Ragnar Granvik toimi kansanedustajana vuosina 1966–1978. Granvik oli myös Kruunupyyn kunnanvaltuutettu vuosina 1969–1992. Ammatiltaan Granvik oli maanviljelijä. Hän sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 2006.
Granvik avioitui Gerd Ulla-Maj Holmbäckin kanssa vuonna 1969. Heille syntyi kaksi lasta, Jonny (s. 1980) ja Frida (s. 1984).
Pankinjohtaja, rahoitusneuvos Carl-Johan Granvik on Nils-Anders Granvikin veli.
Syrjän rautatieasema

Syrjän rautatieasema (lyh. Syr, ratakm 452,9) on Heinäveden kunnassa rataosalla Pieksämäki–Joensuu sijaitseva rautatieliikennepaikka. Nykyään Syrjä on linjavaihde, joka toimii työkoneiden väistöraiteena. Ratapihan läpiajomahdollisuus eli Varkauden pään vaihde purettiin vuonna 2003. Paikka sijaitsee ratakilometrillä 452,6.
Aiemmin Syrjässä on kuormattu puuta, ja noin kolmen kilometrin päässä Kuvelammin pysäkiltä (lyh. Kue) on haarautunut satamaraide Sääksjärven rantaan. Asemalla on ollut kampiasetinlaite sekä siipiopastimet.
Malmin lentokenttä

| Malmin lentokenttä> Malms flygfält |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Malmin lentokenttä korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Koillinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  385
Pinta-ala:  2,5 km² 
Väkiluku:  2 374 (1.1.2015)
Väestötiheys:  996lähde? as./km²
Osa-alueet:  on itse osa-alue Malmin kaupunginosassa ja peruspiirissä
Postinumero(t):  00700, 00730
Lähialueet:  Ala-Malmi, Puistola, Tapanila, Tattariharju, Tattarisuo
Asuinrakennuksia Fallkullan alueella vuonna 2016. Fallkulla sijaitsee osa-alueen pohjoisosassa Puistolan vastaisella rajalla.
Malmin lentokenttä (ruots. Malms flygfält) on Malmin kaupunginosaan ja peruspiiriin kuuluva osa-alue Koillis-Helsingissä. Asuinalueen nimi tulee alueella olevasta 1936 valmistuneesta Malmin lentoasemasta. Alue sijaitsee pääradan varrella sijaitsevan Tapanilan itäpuolella ja Lahdenväylän pohjoispuolella. Lentoaseman lisäksi siihen kuuluvat myös sen länsipuolella olevat pientaloalue Sunnuntaipalstat sekä Fallkulla kartanoineen ja kerrostaloalueineen.
Alueen naapurikaupunginosia ovat Ala-Malmi kentän etelä- ja länsipuolella, Tapanila ja Puistola alueen pohjoispuolella sekä työpaikka-alueena toimivat Tattarisuo ja Tattariharju alueen itäsivustalla. Lisäksi vieressä on Kivikon kaupunginosa Lahdenväylän itäpuolella.
Malmin lentokenttä liitettiin muun Malmin yhteydessä Helsinkiin vuoden 1946 alueliitoksessa.
Väestö ja palvelut

Malmin lentokentän osa-alueen maapinta-ala on 2,25 neliökilometriä ja asukasluku on 2 374 henkeä (1.1.2015). Työpaikkoja alue tarjosi 254:lle (31. joulukuuta 2013). Malmin lentokentän palvelutarjonta kunnallisten peruspalvelujen osalta on vähäistä. Alueella sijaitsee lähinnä nuorisotila. Muiden palvelujen, kuten päiväkotien, koulujen, terveyspalvelujen ja kirjaston, osalta lentokenttäläiset joutuvat kääntymään erityisesti Tapanilan ja Ala-Malmin palvelutarjonnan puoleen.
Asuinrakentaminen

Alueen tulevaisuudesta, erityisesti alueen keskeisimmän toiminnan eli Helsinki-Malmin lentoaseman lentotoiminnan jatkumisesta ja vastaavasti asuntorakentamisen lisäämisestä, on käyty vuosien varrella kiivaita keskusteluja.
Alueen kaavoitus ja muu suunnittelu olivat jo pitkällä, kun Helsingissä ehdokkaana olleen toimitusministeri Kimmo Tiilikaisen johtama ympäristöministeriö palautti lentoaseman rakennussuojeluasian huhtikuussa 2019 viikkoa ennen vaaleja valmisteluun, ja suunnitelmat menivät jäihin. Helsingin Sanomien toimittaja Lari Malmberg pohtii artikkelin kommenttiosuudessaan, oliko kyseessä ”vaalitemppu, jolla kosiskellaan kentän puolustajia”. Nallenrinne-nimisen alueen katujen rakentaminen alkoi joulukuussa 2024 ja asuinrakentamisen siellä on tarkoitus alkaa vuoden 2025 loppupuolella. Nallenrinteeseen, joka sijaitsee Malminkentän eteläosassa Tattariharjuntien varrella, rakennetaan asuntoja noin 2 800 asukkaalle, lähipalveluja sekä päiväkoti.
Malmin lentokentän suunnittelualueesta käytetään suunnittelun aikana nimeä ”Malminkenttä”.