stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Musiikkivuosi 1979
Suomalainen konserttimusiikki

Suomalaisilla sinfoniaorkestereilla oli yhteensä 1 255 esiintymistä ja niissä oli 601 361 kuulijaa. Pianisti Olli Mustonen esitti 12-vuotiaana oman pianokonserttonsa. Asiaan vaikutti sekin, että lapsen käsi on liian pieni Mustosen lempisäveltäjien Beethovenin ja Ravelin pianokonserttojen soittamiseen. Säveltäjä Kalevi Ahon ooppera Avain kantaesitettiin syyskuussa. Aulis Sallisen oopperoista Punainen viiva tuli ohjelmistoon Göteborgissa ja Ratsumies Kielissä.
Tapahtumia

Yhdysvaltalainen uuden aallon / post-punkin yhtye Romeo Void perustettiin.
Maukka Perusjätkän "Säpinää"
Julkaisuja

AC/DC-yhtyeen albumi Highway to Hell julkaistiin
Lizzy Mercier Descloux’n esikoisalbumi Press Color julkaistiin
Dire Straits -yhtyeen albumi Communiqué julkaistiin
Joy Division -yhtyeen albumi Unknown Pleasures julkaistiin
Stiff Little Fingers -yhtyeen esikoisalbumi Inflammable Material julkaistiin
Tubeway Army -yhtyeen albumi Replicas julkaistiin
Pink Floyd -yhtyeen albumi The Wall julkaistiin
Kilpailuja

Eurovision laulukilpailu 1979
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Musiikkivuosi 1979 Wikimedia Commonsissa
Newcastle Eagles

| Newcastle Eagles |
| --- | --- |
Liiga:  BBL
Perustettu:  1976
Historia:  1976–1977 EBAB Washington 1977–1993 Sunderland Saints 1993–1995 Sunderland Scorpions 1995–1996 Newcastle Comets 1996– Newcastle Eagles
Areena:  Sport Central kapasiteetti 3 000
Kotipaikka:  Newcastle upon Tyne, Iso-Britannia
Värit:           
Päävalmentaja:  / Fabulous Flournoy
Mestaruudet:   Britannian mestaruus (5): 2005, 2006, 2007, 2009, 2012  BBL cup (2): 2006, 2012  BBL Trophy (3): 2006, 2010, 2012 
Kotisivu:  www.newcastle-eagles.com
Newcastle Eagles on koripalloseura Newcastle upon Tynesta.
Historia

Seura on tunnettu nimellä Newcastle Eagles vuodesta 1996 lähtien. Ensimmäisen Britannian mestaruuden seura voitti vuonna 2005. Vuotta myöhemmin Eagles saavutti tripla-mestaruuden voitettuaan sarjamestaruuden lisäksi BBL cupin ja BBL Trophyn. Eagles voitti maan mestaruuden kolmannen kerran perättäin vuonna 2007. Vuonna 2009 seura voitti neljännen BBL:n mestaruuden. Vuonna 2012 Eagles voitti jälleen Britannian-mestaruuden, BBL-cupin sekä BBL Trophyn.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (englanniksi)
BBL (englanniksi)
Mäkikärsämö

| Mäkikärsämö |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Alaheimo::  Asteroideae
Suku::  Kärsämöt Achillea
Laji::  collina
Kaksiosainen nimi
 Achillea collina  (Becker ex Wirtg.) Heimerl 
Katso myös
   Mäkikärsämö Wikispeciesissä   Mäkikärsämö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mäkikärsämön mykeröstö ylhäältä päin kuvattuna
Mäkikärsämö (Achillea collina) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon, kärsämöiden (Achillea) sukuun kuuluva kasvilaji, jota tavataan Euroopassa. Se muistuttaa muun muassa jalokärsämöä (Achillea nobilis), siankärsämöä (Achillea millefolium) sekä Achillea odorata -lajia.
Mäkikärsämö voi kasvaa 15–50 cm korkeaksi, ja koko kasvi on yleisväritykseltään harmahtava. Lehdet ovat pitkiä ja kapeita, vähintään neljä kertaa leveytensä pituisia, sekä voimakkaasti liuskoittuneita. Mäkikärsämön kukintona on tiivis ja kasvin kokoon nähden pieri mykeröstö, jossa on likaisenvalkoisia kukkia. Mäkikärsämö kukkii kesä–elokuussa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Mäkikärsämö (Achillea collina)
Kasviatlas 2022: Mäkikärsämön (Achillea collina) levinneisyys Suomessa.
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Achillea collina (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Achillea collina (englanniksi)
Nicolas Meloche

| Nicolas Meloche |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1997 (ikä 27) LaSalle, Quebec
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  190 cm
Paino:  96 kg
Seura
Seura:  Dinamo Minsk
Sarja:  KHL
Pelinumero:  53
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  Baie-Comeau Drakkar (QMJHL) Gatineau Olympiques (QMJHL) Charlottetown Islanders (QMJHL) San Antonio Rampage (AHL) Colorado Eagles (AHL/ECHL) San Jose Barracuda (AHL) San Jose Sharks (NHL) Calgary Wranglers (AHL) Salavat Julajev Ufa (KHL)
NHL-varaus:  40. varaus, 2015 Colorado Avalanche
Nicolas Meloche (s. 18. heinäkuuta 1997 Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Dinamo Minskissä. Colorado Avalanche varasi Melochen toisella kierroksella 40. varausvuorolla vuoden 2015 varaustilaisuudessa. Syyskuussa 2019 Avalanche kauppasi Melochen Sharksiin vaihdossa Antoine Bibeauhun. Hän on pelipaikaltaan puolustaja ja hänen kätisyytensä on oikea. Meloche on pelannut NHL-urallaan 27 runkosarjan ottelua. Näissä hän on tehnyt yhden maalin ja kolme syöttöä eli neljä tehopistettä. Tilastot päivitetty 23. helmikuuta 2022. Elokuussa 2023 Meloche siirtyi tryout-sopimuksella Columbus Blue Jacketsiin.
Mäkikylät

Mäkikylät on kolmen kylän kokonaisuus Ilomantsin Maukkulan talousalueella; siihen kuuluvat Maukkulan, Paavonvaaran ja Issakan kylät. Mäkikylät-nimi juontaa kylämaisemien kauniisiin vaaroihin.
Alueella on noin 130 taloutta ja noin 280 asukasta. Matkaa kirkonkylään on 10–20 kilometriä. Kylän koulu suljettiin vuonna 2007.
Aiheesta muualla

Mäkikylät ry Facebookissa
Nicolas Mahut

| Nicolas Mahut |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. tammikuuta 1982 (ikä 42)
Kansalaisuus:   Ranska
Tennispelaaja
Pituus:  190 cm
Paino:  80 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2000–
Palkintorahat:  12 683 430 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  37. (5.5.2014)
Turnausvoittoja:  4
Voitot/tappiot:  181–225
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  3. kierros (2012)
Ranskan avoimet:  3. kierros (2012, 2015)
Wimbledon:  4. kierros (2016)
Yhdysvaltain avoimet:  3. kierros (2016, 2017)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  1. (6.6.2016)
Turnausvoittoja:  25
Voitot/tappiot:  463–290
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  voitto (2019)
Ranskan avoimet:  voitto (2018)
Wimbledon:  voitto (2016)
Yhdysvaltain avoimet:  voitto (2015)
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Nicolas Pierre Armand Mahut (s. 21. tammikuuta 1982 Angers, Ranska) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 37 ja nelinpelissä sijalle 1. Nelinpelissä hän on voittanut 25 ATP-turnausta ja neljä. Hän on voittanut parinsa Pierre-Hugues Herbertin kanssa jokaisen Grand Slam -turnauksen kerran: Yhdysvaltain avoimet 2015, Wimbledonin 2016,  Ranskan avoimet 2018 ja Australian avoimet 2019.
Vuonna 2007 Mahut pääsi finaaliin Queen's Club Championships -turnauksessa voitettuaan viidenneksi sijoitetun Ivan Ljubičićin ja ykköseksi sijoitetun Rafael Nadalin. Finaalissa hän kuitenkin hävisi Andy Roddickille luvuin 6–4, 6–7, 6–7, vaikka hänellä oli ottelupallo toisen erän tiebreakissa.
Wimbledonissa 2010 ensimmäisen kierroksen ottelussa John Isneriä vastaan Mahut pelasi kaikkien aikojen pisimmän tennisottelun. Isner voitti viisieräisen, yli 11 tuntia kestäneen ottelun lopulta luvuin 6–4, 3–6, 6–7(7), 7–6(3), 70-68.
Musiikkivuosi 1980

Musiikkivuosi 1980 käsittelee vuoden 1980 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Suomalainen konserttimusiikki

Kuopion viulukilpailun voittajiksi selviytyivät Kaija Saarikettu ja Pyry Mikkola.
Suomalainen kevyt musiikki

Suomen eduskunta kumosi keväällä 1980 niin sanotun huviveron eli viihdetilaisuuksien pääsylipuista perityn veron vuoden 1981 alusta alkaen. Levymyynnissä yhä suuremman jalansijan ovat saaneet pienet äänitetuottajat (punk ja rockabilly) sekä ulkomaisten äänitteiden myynti huoltoasemilla ja market-myyntinä. Kotimaisista artisteista olivat vahvasti esillä Kojo, Maukka Perusjätkä, Tarja Ylitalo sekä Vesa-Matti Loirin albumit Eino Leino (levymerkillä Gold Disc, 1978) ja Eino Leino 2 (Gold Disc, 1980).
Julkaisuja

AC/DC-yhtyeen albumi Back in Black julkaistiin
Dire Straits-yhtyeen albumi Making Movies julkaistiin
Iron Maiden-yhtyeen ensimmäinen albumi Iron Maiden julkaistiin
Abban albumi Super Trouper julkaistiin
Kilpailuja

Eurovision laulukilpailu 1980
Jean Sibelius -viulukilpailu
Kuolleita

John Lennon
Pekka Pöyry
Bon Scott
Ronnie Österberg
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Musiikkivuosi 1980 Wikimedia Commonsissa
Mélanie Doutey

| Mélanie Doutey |
| --- | --- |
 Mélanie Doutey vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. marraskuuta 1978 (ikä 45) Pariisi
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Mélanie Doutey (s. 22. marraskuuta 1978, Pariisi) on  ranskalainen näyttelijä, joka tunnetaan muiden muassa rooleistaan Claude Chabrolin elokuvassa Aseveljet (Le Frère du guerrier) sekä Miguel Courtoisin elokuvasta El Lobo, joka on tositarinaan perustuva kertomus ETA:han soluttautuneesta miehestä.
Doutey oli ehdolla César-palkinnon saajaksi lupaavimman nuoren naisnäyttelijän sarjassa esiintymisistään vuonna 2003 Pierre Jolivet ohjaamasta Le frère du guerrier elokuvasta, ja lupaavimman naisnäyttelijän sarjassa vuonna 2006  Alfred de Mussetin näytelmän elokuvaversiossa Il ne faut jurer de rien!.
Valikoitu filmografia

Aseveljet (Le Frère du guerrier, 2002)
Le frère du guerrier (2002)
Il ne faut jurer de rien! (2004)
El Lobo (2004)
Le Bal des actrices (2009)
Lähde:
Aiheesta muualla

Mélanie Doutey Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mélanie Doutey Elonetissä.
kotisivu. Melanie Doutey Web. Arkistoitu 18.12.2020. (ranskaksi)
Neurotyypillinen

Neurotyypillinen (tai NT) on  neurodiversiteettisten ihmisten käyttämä neologistinen nimitys ihmisille, joilla ei ole neurologista poikkeavuutta. Vaikka termiä käyttivät alun perin autismikirjon ihmiset, sitä käyttävät nykyisin myös muut neurologisesti poikkeavat ihmiset, heidän läheisensä sekä koulutuksen ja lääketieteen ammattilaiset. Englannissa kansallinen autismijärjestö National Autistic Society suosittelee neurotypical -termiä käytettäväksi myös tiedotusvälineissä.
Neurotyypillinen ihminen vastaanottaa koko ajan informaatiota kaikkien aistikanaviensa kautta, prosessoi ja pystyy hoitamaan yhtä aikaa useita erilaisia asioita, tiedostaa omat tarpeensa ja huomioi lähistöllä olevien ihmisten toiveet kysymättäkin, sekä pystyy kommunikoimaan ympäristönsä kanssa pelkän katsekontaktin avulla. Neurotyypillisen ei tarvitse miettiä näitä sosiaalisen kanssakäymiseen liittyviä rutiineja, sillä ne sujuvat lähes automaattisesti toisin kuin autismikirjon ihmisellä, jonka vuorovaikutustaidot voivat olla vajavat.
Toisaalta myös autistisen yksikanavaisuudessa on usein vahvuuksia neurotyypillisyyteen verrattuna. Viistolla pinnalla -blogin mukaan "intohimoinen keskittyminen yhteen asiaan mahdollistaa hyvin perinpohjaisen erikoistumisen", jonka kautta moni on löytänyt ammatin, ystäväpiirin, puolison tai paikan maailmassa. Monella maailmanmaineeseen nousseella henkilöllä on todettu jokin autismikirjon "häiriö", etenkin tieteissä ja taiteissa. Erilaiseen synnynnäiseen temperamenttiin liittyvät ominaisuudet voivat olla heikkouksia tai vahvuuksia sen mukaan, miten niiden kanssa eletään.
Nikki Hudson

| Mitalit> Maa:   Australia.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Australia> Naisten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sydney 2000 | Maahockey |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Utrecht 1998 | Maahockey |  |
|  Hopeaa | Madrid 2006 | Maahockey |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Kultaa | Kuala Lumpur 1998 | Maahockey |  |
|  Kultaa | Melbourne 2006 | Maahockey |  |
|  Pronssia | Manchester 2002 | Maahockey |  |
Nicole Elaine "Nikki" Hudson (o.s. Mott, s. 6. heinäkuuta 1976 Rockhampton, Queensland, Australia) on australialainen maahockeypelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän voitti Australian maajoukkueen pelaajana olympiakultaa Sydneyssä 2000 ja kuului olympiajoukkueeseen myös Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008, joissa molemmissa Australia sijoittui viidenneksi. Sydneyn olympialaisissa hän teki kuusi maalia ja oli turnauksen paras maalintekijä. Hän voitti maailmanmestaruuden Utrechtissa 1998. Hän voitti Kansainyhteisön kisoissa kultaa vuosina 1998 ja 2006 sekä kuului Champions Trophyn voittajajoukkueeseen vuosina 1995, 1997 ja 1999.
Hudson pelasi vuonna 2009 päättyneellä maajoukkueurallaan Australian maajoukkueessa 303 ottelua ja teki niissä 99 maalia. Hänet nimettiin Australian maahockeyn kunniagalleriaan (Hockey Australia Hall of Fame) vuonna 2015.
Nikki Cox

| Nikki Cox |
| --- | --- |
 Nikki Cox vuonna 2000.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Nicole Avery Cox
Syntynyt: 2. kesäkuuta 1978 (ikä 46)  Los Angeles, Kalifornia
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Jay Mohr (2006–2018)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1988–
Merkittävät roolit:  Tiffany Malloy (Rakkaat viholliset) Nikki White (Nikki) Mary Connell (Las Vegas)
Aiheesta muualla
IMDb 
Nicole Avery "Nikki" Cox (s. 2. kesäkuuta 1978) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muiden muassa televisiosarjoista Rakkaat viholliset ja Las Vegas. Hän esitti myös Nikki Whitea kaksi kautta kestäneessä sarjassa Nikki.
Los Angelesissa, Kaliforniassa syntynyt Cox teki ammattilaisdebyyttinsä vuonna 1988. Hän meni 29. joulukuuta 2006 naimisiin näyttelijä Jay Mohrin kanssa.
Vieraileva esiintyminen Baywatchissa toi Coxille vuonna 1993 Young Artist -ehdokkuuden.
Nikki Keddie

| Nikki Keddie> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. elokuuta 1930 (ikä 94) New York, New York, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Radcliffe College   Stanfordin yliopisto   Kalifornian Berkeleyn yliopisto
Instituutti:  Arizonan yliopisto   Scripps College   Los Angelesin Kalifornian yliopiston
Tutkimusalue:  Lähi-idän ja islamin historia
Palkinnot:  Balzanin palkinto
Nikki Ragozin Keddie (30. elokuuta 1930 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen historioitsija, joka on erikoistunut Lähi-idän, Iranin ja islamin historiaan.
Nikki Keddie syntyi New Yorkissa vuonna 1930. Hänen molemmilla vanhemmillaan oli venäläisiä sukujuuria. Hän suoritti historiasta ja kirjallisuudesta vuonna 1951 alemman korkeakoulututkinnon Radcliffe Collegessa. Maisteriksi hän valmistui Stanfordin yliopistosta ja vuonna 1955 tohtoriksi Kalifornian Berkeleyn yliopistosta.
Keddie toimi vuoden tutkijana Etelä-Aasia, mutta sitten hänestä tuli ensin Arizonan yliopiston opettaja ja sitten Scripps Collegen dosentti. Keddie aloitti 1961 Los Angelesin Kalifornian yliopiston vierailevana dosenttina. Vuonna 1967 hänestä tuli kokoaikainen dosentti. Sitten Keddie pääsi apulaisprofessoriksi ja lopulta professoriksi.
Keddie on erikoistunut tutkimuksissaan erityisesti Iraniin ja toisaalta islamiin. Hän on kirjoittanut islamin ja lännen välisistä uskonollisista, tieteellisistä ja poliittisista kohtaamisista. Hän on tutkinut vuosien ajan muun muassa sekularismia, fundamentalismi ja naisen asemaa islamilaisissa kulttuureissa.
Natalja Kurakina

Natalja Kurakinan muotokuva
Natalja Ivanovna Kurakina (ven. Наталья Ивановна Куракина, o.s. Golovina; 16. elokuuta 1766 – 2. heinäkuuta 1831) oli venäläinen ruhtinatar ja harrastajasäveltäjä. Hänen tuotantoonsa kuuluu taidelauluja.
Kurakina oli Ivan Sergejevitš Golovinin ja tämän vaimon Jekaterina Aleksejevna Golitsynan tytär. Hän meni helmikuussa 1783 naimisiin ruhtinas Aleksei Kurakinin kanssa. Kurakina oli taitava laulaja, joka myös soitti harppua ja kitaraa. Hän asui miehensä kanssa ensin tulevan keisari Paavali I:n hovissa, jonka hovin musiikkielämässä hän oli aktiivinen. Kurakinan lauluja julkaistiin ja esitettiin usein aikansa eliitin piireissä. Myöhemmin hänen miehensä ajautui vastakkainasetteluun Paavali I:n kanssa, minkä jälkeen Kurakina vietti enemmän aikaa perheen Kurakino-kartanolla Orjolin provinssissa.
Kurakina emännöi salonkia Pariisissa vuonna 1815. Hän jatkoi ulkomailla matkustelua vuosina 1822–1824 ja 1829–1830. Hänen ranskaksi kirjoitettu matkapäiväkirjansa julkaistiin vuonna 1903. Kurakina vietti myös Pariisissa aikaa keskeisten poliittisten ja kulttuuristen vaikuttajien kanssa. Hän oli taidemaalari Élisabeth Vigée Le Brunin läheinen ystävä. Ivan Dmitrijev kirjoitti hänestä runon. Kurakinalle myönnettiin vuonna 1797 Pyhän Katariinan ritarikunnan pienempi risti, ja hänestä tuli hovinainen vuonna 1826.
Kurakina sai miehensä kanssa pojan ja kaksi tytärtä. Hän kuoli koleraan vuoden 1831 epidemiassa.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Nicolas Marin

Nicolas Marin
Nicolas Marin (s. 29. elokuuta 1980) on ranskalainen jalkapalloilija, joka pelaa keskikenttäpelaajana FC Sionissa.
Ura

Marin aloitti uransa AJ Auxerressa ennen siirtymistään AS Saint-Étienneen. Saint-Étiennen jälkeen hän pelasi CS Sedan Ardennesissa, josta hän siirtyi FC Lorientin riveihin vuonna 2007. Riitauduttuaan managerinsa Christian Gourcuffin kanssa Marin lainattiin englantilaiseen Plymouth Argyleen kauden 2008–2009 alussa. Lainasopimus purettiin talvella ja loppukauden hän vietti lainalla SC Bastiassa. Kesällä 2009 Marin siirtyi sveitsiläiseen FC Sioniin.
Mediakonvergenssi

Mediakonvergenssilla tarkoitetaan eri mediatyyppien eli viestimien, viestintäteknologioiden ja jakeluverkkojen sulautumista. Tämä muuttaa olemassa olevia toimialoja ja palveluita, sekä työtapoja ja uusia sisältömahdollisuuksia ilmestyy. Konvergenssiin liittyy omistuksien keskittyminen harvemille tahoille, joka on uhka eri ideoiden esittämiselle. Omistajuuden keskittymisen myötä isot konsernit kasvavat ja itsenäiset toimijat vähenevät.
Esimerkkinä konvergenssiin liittyy internet-sisällön käyttö televisiossa ja audiovisuaalisien medioiden esittäminen tietoteknisillä laitteilla.
Aiemmin televisio on ollut sekä sisällön toimitustapa (televisiolähetys) ja esitystapa (television näyttölaite) ja internet on ollut vain lähetystapa, jota käytetään erilaisilla laitteilla. Mediakonvergenssin myötä koko tuotanto-, jakelu- ja käyttötapaketju muuttuu. Mediataloille muutos näkyy kolmella tavalla: yhtiöiden suhteet muuttuvat ja harvemmat yhtiöt omistavat enemmän; sisällön digitalisaatio, jolloin sama sisältö voidaan sovittaa mille tahansa medialle; ja hallinnon sääntelyn muuttuminen, joka on sallinut media-alan konglomeraattien omistaa enemmän erilaisia medioita.
Mediakonvergenssi on käsitteenä moniulotteinen, ja sillä kuvataan monimutkaisia ja toisiinsa kietoutuvia mediakentän muutoksia. Yksinkertaistettuna mediakonvergenssi jaetaan useimmiten kolmeen eri alueeseen: sisältöjen, teknologian ja talouden tai omistuksen yhdentymiskehitykseen.
Konvergenssin alueita > Sisällöllinen konvergenssi

Sisällöllisellä konvergenssilla tarkoitetaan mediamuotojen lähentymistä, multimediaalistumista ja monimediasisältöä. Sisällöllistä konvergenssia löytyy esimerkiksi multimediatuotteista, joissa viestinnän eri ilmaisumuodot kuva, teksti ja ääni sisällytetään yhteen mediaan multimediaesityksiksi.
Esimerkiksi joistakin cd-romeista on vaikea hahmottaa, ovatko ne eniten sukua lehdelle, kuvataiteelle, romaanille, televisio-ohjelmalle vai tietokonepelille.
Konvergenssin alueita > Teknologinen konvergenssi

Teknologinen konvergenssi tarkoittaa sekä verkkokonvergenssia, eli digitalisoitumisen mahdollistamaa televerkkojen monipuolistumista että päätelaitteiden konvergenssia, eli kuluttajaviestimien monipuolistumista.
Teknologista konvergenssia on esimerkiksi netin käyttö tv:n kautta tai radio-ohjelmien sijoittaminen tietoverkkoon.
Konvergenssin alueita > Taloudellinen konvergenssi

Taloudellinen mediakonvergenssi viittaa media- ja teleyritysten lähentymiseen ja taloudelliseen yhdistymiseen fuusioiden, ristiinomistusten tai strategisten liittoutumien kautta. Taloudellinen yhdentyminen näkyy esimerkiksi suurina mediakonserneina, joihin kuuluu lehtiä, tv-kanavia ja nettisivustoja. Mediayhtiöt pyrkivät usein fuusioitumisella hallitsemaan viestinnän koko kenttää.
Konvergenssin alueita > Kulttuurinen konvergenssi

Kulttuurinen konvergenssi kuvaa sitä, kuinka yleisöt kommentoivat, kierrättävät ja kokoavat yhteen erilaisia mediatekstejä. Tätä yleisöjen toimintaa Henry Jenkins on kuvannut myös osallistuvan kulttuurin käsitteellä. Osallistuvasta kulttuurista on puhuttu populaarikulttuurin alalla erityisesti fanikulttuurin yhteydessä. Nykyään sitä käytetään monenlaisen tuotannon, niin journalistisen kuin aktivisminkin yhteydessä.
Konvergenssin alueita > Sosiaalinen konvergenssi

Sosiaalinen konvergenssi viittaa lisääntyvään sosiaaliseen vuorovaikutukseen ihmisten välillä. Vuorovaikutus tapahtuu halki yhteiskunnan eri alueiden, edellä kuvattujen muutosten seurauksena.
Eri konvergenssin alueiden välillä vallitsee jännite. Yhtäällä mediayhtiöt hyödyntävät teknologista ja taloudellista konvergenssia ja toisaalla osallistuva kulttuuri on valmiina muokkaamaan, työstämään ja kierrättämään mediateollisuuden tuotantoa - erityisesti verkon tarjoamien palveluiden kautta. Sosiaalinen konvergenssi edesauttaa konvergenssikulttuurin ytimen, median ja yleisön välisen suhteen uudelleenmuotoutumisen, toteutumista.
Mediakonvergenssi ja digitaalinen media

Tiedon, uutisten ja mediasisältöjen välittäminen on nykyjään usein monikanavaista ja hyödyntää uusia digitaalisia tekniikoita.
Mediakonvergenssin eri muodot ovat yhteydessä toisiinsa juuri digitalisoitumisen kautta. Tiedon digitalisoituminen onkin yksi tärkeimmistä mediakonvergenssin ajureista. Digitaaliseen muotoon koodattua tietoa voidaan helposti muokata ja levittää eri mediakanavissa ja digitaalisen tiedon käsittelystä on tullut helppoa ja edullista.
Tavalliset ”digilukutaitoiset” kuluttajat osallistuvat mediasisältöjen tuottamiseen ja levittämiseen. Puhutaan osallistavasta mediakulttuurista, jossa yleisöjen rooli on siirtynyt katsojista tai lukijoista tekijöiksi ja tuottajiksi, mikä hämärtää rajaa ammatillisesti ja amatöörivoimin tuotetun sisällön välillä.
Mediakonvergenssin ongelmia

Mediatuotantoon voi ryhtyä kuka tahansa ja tuottaa mitä tahansa, ja raja ammatillisesti ja amatöörivoimin tuotetun sisällön välillä on hämärtynyt. Lisäksi mediasisältöjen yhdentyminen viihteellisyyden nimissä sisältää ongelmia.
Mediasisällöt yhdentyvät muun muassa siksi, että eri mediat käyttävät samoja keinoja myydäkseen ja viihdyttääkseen enemmän. Kun tiedonvälitystä viihteellistetään, myös raja arvostetun ja esimerkiksi nin sanotun sensaatiomedian välillä kapenee.
Mediakonvergenssi on sidoksissa myös journalismin viihteellistymiseen ja kaupallistumiseen. Tässä kontekstissa sisällön ja muodon samankaltaistumisella voi olla laatujournalismia heikentäviä vaikutuksia.
Yksi mediakonvergenssin ilmentymä on mediaomistuksen keskittyminen. Isot mediatalot ovat ostaneet useita mediakanavia ja pyrkivät saavuttamaan fuusioitumiseta synergiaetuja levittäessään yhden konsernin sisällä samaa sisältöä eri mediakanavia pitkin. Niinpä saman omistajan eri julkaisukanavilla kierrätetään samoja uutisia ja juttuja. Kuluttaja luulee saavansa usean kanavan kautta enemmän tietoa, mutta tosiasiassa samat jutut vain tulevat näin vastaan eri paikoista. Valinnanvara ei siis suinkaan kasva, kun mediateollisuus keskittyy yhä harvemman toimijan käsiin. Vaarana onkin median tarjoamien näkökulmien kaventuminen.
Aiheesta muualla

Mitä median jatkuva keskittyminen tarkoittaa kuluttajan kannalta?
Median keskittyminen ja mediasisältöjen moninaisuus Suomessa