stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pratt

Pratt on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Awadagin Pratt (s. 1966), yhdysvaltalainen pianisti
Babe Pratt (1916–1988), kanadalainen jääkiekkoilija
Chris Pratt (s. 1979), yhdysvaltalainen näyttelijä
Daria Pratt (1859–1938), yhdysvaltalainen golfaaja
Francis Ashbury Pratt (1827–1902), yhdysvaltalainen mekaanikko, keksijä ja liikemies, toinen Pratt & Whitney -yhtiön perustajista
Geronimo Pratt (1947–2011), yhdysvaltalainen ihmisoikeusaktivisti, Mustien panttereiden johtohahmo
George Pratt (1799–1866), 2. markiisi, brittiläinen poliitikko
Hugo Pratt (1927–1995), italialainen sarjakuvataiteilija
John Pratt (1759–1840), 1. markiisi, brittiläinen poliitikko
Nolan Pratt (s. 1975), kanadalainen jääkiekkoilija ja valmentaja
Paul Pratt (1894–1967), kanadalainen klarinetisti, pianisti, kapellimestari, pedagogi ja säveltäjä
Roger Pratt (1947–2024), brittiläinen elokuvaaja
Silas G. Pratt (1846–1916), yhdysvaltalainen säveltäjä
Spencer Pratt (s. 1983), yhdysvaltalainen televisioesiintyjä
Stephanie Pratt (s. 1986), yhdysvaltalainen televisioesiintyjä
Susan May Pratt (s. 1974), yhdysvaltalainen näyttelijä.
Pratt & Whitney on yhdysvaltalais-kanadalainen lentokoneen moottorien valmistaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Bryant

Bryant on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aidy Bryant (s. 1987), yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko
Anita Bryant (1940–2024), yhdysvaltalainen laulaja, Miss Oklahoma 1958
Bonnie Bryant, yhdysvaltalainen lasten– ja nuortenkirjailija
Boudleaux Bryant (1920–1987), yhdysvaltalainen countrymusiikin lauluntekijä
Dez Bryant (s. 1988), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Dezerea Bryant (s. 1993), yhdysvaltalainen pikajuoksija
Felice Bryant (1925–2003), yhdysvaltalainen countrymusiikin lauluntekijä, Boudleaux Bryantin puoliso
George Bryant (1878–1938), yhdysvaltalainen jousiampuja
Gyude Bryant (1949–2014), Liberian vt. presidentti 2003–2006
Henry Bryant (1820–1887), yhdysvaltalainen lääkäri ja luonnontieteilijä
Kaylee Bryant (s. 1997), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
Kobe Bryant (1978–2020), yhdysvaltalainen koripalloilija ja kaksinkertainen olympiavoittaja
Kris Bryant (s. 1992), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
Louise Bryant (1885–1936), yhdysvaltalainen toimittaja, kirjailija ja feministi
Martin Bryant (s. 1967), australialainen joukkomurhaaja
Melissa Courtney-Bryant (s. 1993), brittiläinen keskimatkojen juoksija
Miriam Bryant (s. 1991), ruotsinsuomalainen laulaja ja lauluntekijä
Percy Bryant (1899–1960), yhdysvaltalainen rattikelkkailija
Ronnie Bryant, Baby Bash (s. 1975), yhdysvaltalainen rap-artisti
Sofia Bryant (s. 1999), suomalais-yhdysvaltalainen näyttelijä
Wallace Bryant (1863–1953), yhdysvaltalainen jousiampuja ja muotokuvataiteilija
Walter E. Bryant (1861–1905), yhdysvaltalainen lintutieteilijä
William Cullen Bryant (1794−1878), yhdysvaltalainen runoilija.
Bryant University on yksityinen yliopisto Smithfieldissä, Rhode Islandissa.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Sandra Bergqvist

| Sandra Bergqvist |
| --- | --- |
 Berqvist kesäkuussa 2023.
Suomen liikunta-, urheilu- ja nuorisoministeri
 Orpon hallitus 20.6.2023–  
Edeltäjä:  Virka luotu
Kansanedustaja
 17.4.2019–  
Ryhmä/puolue:  Ruotsalainen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Varsinais-Suomen vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1980 (ikä 44) Nauvo
Asuinpaikka:  Parainen
Tiedot
Puolue:  RKP
Koulutus:  valtiotieteiden maisteri
Tutkinnot:  Åbo Akademi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Sandra Ida Christina Bergqvist (s. 14. huhtikuuta 1980 Nauvo) on suomalainen poliitikko, joka on ollut RKP:n kansanedustaja Varsinais-Suomen vaalipiiristä vuodesta 2019 lähtien. Hän on toiminut Orpon hallituksen liikunta-, urheilu- ja nuorisoministerinä 20. kesäkuuta 2023 lähtien.
Bergqvist toimii eduskunnan lakivaliokunnan varapuheenjohtajana ja liikenne- ja viestintävaliokunnan jäsenenä. Hän oli ruotsalaisen eduskuntaryhmän 2. varapuheenjohtaja (7.6.2019–19.6.2023).
Bergqvist on ammatiltaan maatalousyrittäjä. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Pargas svenska gymnasiumista vuonna 2000 ja valmistui valtiotieteiden maisteriksi Åbo Akademista 2005. Hän on työskennellyt muun muassa Svensk Ungdomin Turunmaan piirin sihteerinä, Suomenruotsalaisten kansankäräjien tiedottajana, opetus- ja kulttuuriministeriön ylitarkastajana, Åbo Akademin projektikoordinaattorina sekä ennen kansanedustajaksi valintaansa Kuntaliiton palveluksessa vuodesta 2013 lähtien. Bergqvist on myös Suomenruotsalaisten kansankäräjien puheenjohtaja vuodesta 2019.
Poliittinen toiminta

Bergqvist oli Paraisten kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 2009–2013. Hänet valittiin kansanedustajaksi Varsinais-Suomen vaalipiiristä vuoden 2019 eduskuntavaaleissa 2 983 äänellä ja uudestaan vuoden 2023 eduskuntavaaleissa 6 771 äänellä.
Bergqvist nimitettiin Orpon hallituksen liikunta-, urheilu- ja nuorisoministeriksi. Hänen on tarkoitus toimia ministerinä vaalikauden ensimmäiset kaksi vuotta, minkä jälkeen tehtävä siirtyy kristillisdemokraattien edustajalle.
Marraskuussa 2023 Bergqvist tiedusteli sähköpostitse useilta Paraisten kaupungin päättäjiltä ja virkamiehiltä siitä, voisiko kaupunginvaltuusto ottaa käsittelyyn asian, jossa rakennus- ja ympäristölautakunta oli rajoittanut hänen osaomistuksessaan olevassa kiinteistössä toimivan ravintolan musiikkitapahtumia. Bergqvistin mukaan hän pyrki selvittämään, mitä vaihtoehtoja hänellä oli. Lisäksi kaupunginhallituksen puheenjohtaja Gilla Granberg, joka toimii myös Bergqvistin eduskunta-avustajana, yritti ottaa asian kaupunginhallituksen käsiteltäväksi. Asiaa ei kuitenkaan otettu käsittelyyn valtuustossa tai hallituksessa, sillä se olisi ollut kuntalain vastaista. Mediassa tapahtumasta katsottiin syntyvän kuva, että Bergqvist olisi yrittänyt vaikuttaa asiaan kiertoteitse.
Aiheesta muualla

.aspx Sandra Bergqvist Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Sandra Bergqvistin kotisivut
Yle: Seuraa kansanedustajaasi: Sandra Bergqvist (r.)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Virka luotu | Suomen liikunta-, urheilu- ja nuorisoministeri 2023− | Seuraaja: – |
| n k Orpon hallitus |
| --- | --- |
Orpo
 Adlercreutz  Bergqvist  Essayah  Grahn-Laasonen  Henriksson  Häkkänen  Ikonen  Junnila  Juuso  Meri  Multala  Mykkänen  Purra  Ranne  Rantanen  Rydman  Satonen  Strand  Talvitie  Tavio  Valtonen 
Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajat 2019–2023 |
| --- | --- |
RKP (9):  Adlercreutz  Bergqvist  Biaudet  Blomqvist  Henriksson  Norrback  Ollikainen  Rehn-Kivi  Strand 
Ahvenanmaa:  Löfström 
| n k Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajat 2023–2027 |
| --- | --- |
RKP (9):  Adlercreutz  Andersson  Bergqvist  Biaudet  Henriksson (2023–2024)1  Ingo (2024–)1  Norrback  Ollikainen  Strand  Wickström 
Ahvenanmaa:  Löfström 
1 Anna-Maja Henriksson siirtyi Euroopan parlamenttiin heinäkuussa 2024, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Christoffer Ingo.
Varsinais-Suomen vaalipiirin kansanedustajat
| n k Varsinais-Suomen vaalipiirin kansanedustajat 2019–2023 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (17):  Andersson  Bergqvist  Elomaa  Eloranta  Junnila  Kanerva (2019–2022†)  Kiviranta  Lindén  Lundén  Orpo  Saarikko  Sirén  Taimela  Tavio  Valkonen (2022–2023)  Virolainen  Virta  Yrttiaho 
| n k Varsinais-Suomen vaalipiirin kansanedustajat 2023–2027 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (17):  Aalto-Setälä  Andersson (2023–2024)  Bergqvist  Elomaa  Eloranta  Furuholm  Junnila  Lahdenperä  Lindén  Lundén  Nikkanen  Orpo  Saarikko  Sirén  Tavio  Valkonen  Virta  Yrttiaho (2024–) 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta  Yle
Rubik’s Clock

Rubik’s Clock
Rubik’s Clock on pulmapeli, joka julkaistiin 1980-luvulla ja on ollut virallinen World Cube Associationin laji vuosien ajan. Se poikkeaa merkittävästi kaikista muista World Cube Associationin virallisista lajeista erilaisella ratkaisuperiaatteellaan ja ulkonäöllään.
Clockissa on kaksi puolta, joissa molemmissa on yhdeksän kelloa. Ratkaisijan on pyrittävä saamaan kaikki kellot ylöspäin kääntämällä sivuilla olevia rullia. Lisäksi sivujen keskellä on neljä nappia, jotka määrittävät mitkä kellot pyörivät sivuja pyörittämällä.
Ennätykset

Päivitetty 26. tammikuuta 2025
Yksittäinen ratkaisu: 1,86 sekuntia (Brendyn Dunagan)
Viiden keskiarvo: 2,39 sekuntia (Volodymyr Kapustianskyi)
Jože Pučnikin kansainvälinen lentoasema

Jože Pučnikin kansainvälinen lentoasema (sloveeniksi Letališče Jožeta Pučnika Ljubljana) (IATA: LJU, ICAO: LJLJ) on Brnikin kylässä Sloveniassa, noin 19 kilometrin päässä maan pääkaupunki Ljubljanasta pohjoiseen sijaitseva kansainvälinen lentoasema.
Lentoasemalla on yksi 3 300 metriä pitkä ja 45 metriä leveä kiitotie. Jože Pučnikin kansainvälinen lentoasema palveli vuonna 2009 1 433 855 matkustajaa.
Historia

Jože Pučnikin kansainvälinen lentoasema avattiin 24. joulukuuta 1963 nimellä Brnikin kansainvälinen lentoasema. 1965 lentoliikenteen määrä kasvoi voimakkaasti. Lentoasemalle operoi tuolloin 15 ulkomaalaista yhtiötä kotimaisten lentoyhtiöiden lisäksi. Seuraavana vuonna ulkomaalaisia operaattoreita oli jo 26. Viisi vuotta myöhemmin 1971 saksalainen Lufthansa avasi säännöllisen rahtilentoreitin lentoasemalle. 1973 kiitotietä pidennettiin 2 200 metriin ja lentoasemalle laskeutui ensimmäistä kertaa Douglas DC-10 -laajarunkokone. Vuonna 1974 otettiin käyttöön uusi matkustajaterminaali ja 1976 otettiin käyttöön uusi 6 000 neliömetrin rahtiterminaali.
30. kesäkuuta 1978 lentoasema suljettiin keskiyöllä ja kiitotien laajennustyöt aloitettiin. Kiitotie valmistui nykyisiin mittoihinsa loppuvuoden aikana. JAT Airways aloitti säännöllisen reittiliikenteen Yhdysvaltoihin John F. Kennedyn kansainväliselle lentoasemalle Douglas DC-10 -konetyypillä. 1987 Jože Pučnikin kansainvälinen lentoasema teki uuden matkustajaennätyksen, 886 248 matkustajaa vuodessa. Tämä ennätys säilyi vuoteen 1999 asti.
2003 lentoasema juhlisti neljänvuosikymmenen mittaista taivaltaan. Lentoasema on jatkanut laajentamista 2000-luvulla. 2004 matkustajamäärät ylittivät miljoonan matkustajan rajan.
Vuonna 2007 lentoasema nimettiin slovenialaisen poliitikon Jože Pučnikin mukaan.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Air France ○ Régional:  Pariisi (Charles de Gaulle)
Czech Airlines ○ Central Connect Airlines: Praha Praha
easyJet: Lontoo (Stansted), Pariisi (Charles de Gaulle) [alkaa 2. joulukuuta]
Finnair: Helsinki [kausittainen]
Israir Airlines: Tel Aviv [kausittainen]
Jat Airways: Belgrad
Montenegro Airlines: Podgorica
Sun d'Or International Airlines: Tel Aviv [kausittainen]
Turkish Airlines: Istanbul (Atatürk)
Vueling Airlines: Barcelona
| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Adria Airways: Antalya, Akaba, Constanța, Dubrovnik, Heraklion, Hurghada, Ibiza, Kairo, Karpathos, Kavala, Kefalonia, Khios, Korfu, Kos, Las Palmas, Lefkas, Malta, Mykonos, Mytilini, Palma, Rodos, Samos, Santorini, Šarm al-Šaikh, Simferopol, Skiathos, Split, Teneriffa (Etelä), Thessaloniki, Zakynthos
BH Air: Burgas, Varna
Bulgaria Air: Burgas, Varna
Dubrovnik Airlines: Dubrovnik, Hurghada
Egypt Air: Kairo
Nouvelair: Djerba, Monastir, Tunis
SunExpress: Antalya
Tunisair: Djerba, Tunis
| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
DHL ○ Atlantic Airlines:  Leipzig/Halle
Farnair Switzerland: Bukarest (Henri Coandă)
Scorpion Air: Sofia
Solinair: Bergamo
TNT: Liège, München
Trade Air: Zagreb, Sarajevo
UPS ○ Farnair Hungary ○ Westair Luxembourg: Ateena, Köln/Bonn Köln/Bonn, Sofia Köln/Bonn
Liikennetilastot

Jože Pučnikin kansainvälisen lentoaseman liikennetilastoja.
| Vuosi | Matkustajia | Rahtia |
| --- | --- | --- |
| 2000 | 991 693 | 12 396 t |
| 2001 | 894 130 | 12 403 t |
| 2002 | 872 966 | 12 021 t |
| 2003 | 928 397 | 12 080 t |
| 2004 | 1 048 238 | 11 780 t |
| 2005 | 1 218 896 | 11 560 t |
| 2006 | 1 334 355 | 15 309 t |
| 2007 | 1 524 028 | 21 717 t |
| 2008 | 1 673 050 | 17 188 t |
| 2009 | 1 433 855 | 14 133 t |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lentoaseman viralliset kotisivut (sloveeniksi) (englanniksi)
Edeka

Edekan logo.
Edeka Group (alkuperäisnimeltään Einkaufsgenossenschaft der Kolonialwarenhändler im Halleschen Torbezirk zu Berlin - E.D.K) on 20,3 % markkinaosuudella (2017) Saksan suurin vähittäistavarakauppaketju. Edeka Groupiin kuuluu K-ryhmän tavoin itsenäisten kauppiaiden vetämiä ruokakauppoja. Yhteensä niitä on Saksassa 4 100 ja niiden koot vaihtelevat lähikaupasta hypermarketeihin.
Edekalla oli vuonna 2020 yhteensä 402 000 työntekijää ja sen liikevaihto oli 61 miljardia euroa. Edekan pääkonttori sijaitsee Hampurissa.  Edekaan kuuluu myös Netto Marken-Discount -päivittäistavarakauppaketju.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edeka Wikimedia Commonsissa
Aasianleijona

| Aasianleijona |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Kissaeläimet Felidae
Suku::  Suurkissat Panthera
Laji::  Leijona leo
Alalaji::  persica
Kolmiosainen nimi
 Panthera leo persica  Meyer, 1826 
Synonyymit
 P. l. asiaticus (Brehm, 1829)  P. l. bengalensis (Bennett, 1829)  P. l. goojratensis (Smee, 1833)  P. l. indica (de Blainville, 1843) 
 Leijonien elinalueet Aasiassa (vihreällä).
Katso myös
   Aasianleijona Wikispeciesissä   Aasianleijona Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Aasianleijona (Panthera leo persica) on maantieteellisesti eriytynyt leijonan alalaji. Se eroaa geneettisesti afrikkalaisista leijonista niin vähän, että populaatioiden arvioidaan eronneen toisistaan noin satatuhatta vuotta sitten. Aasianleijonat ja Afrikan leijonat voivat lisääntyä keskenään.
Ulkonäkö ja koko

Aasianleijona on pienempi kuin afrikkalaiset leijonat. Tyypillisesti naaras painaa 110–120 kilogrammaa ja uros 160–190 kilogrammaa. Aasianleijonan harja on keskimäärin pienempi kuin afrikkalaisilla lajitovereilla, joten sen korvat ovat koko ajan näkyvissä. Vatsapuolella on alalajille tyypillinen ihopoimu. Aasianleijonaurosten pituus on 170–250 senttimetriä ilman häntää, jonka pituus on sekä uroksilla että naarailla 70–105 senttimetriä. Naaraiden ruumiinpituus ilman häntää on 140–175 senttiä.
Ravinto ja elintavat

Aasianleijona saalistaa sambarhirviä, aksishirviä, antilooppeja, villisikoja ja muita suhteellisen suurikokoisia kasvinsyöjänisäkkäitä. Sillä on vahvat leuat ja erityisesti saaliin surmaamiseen ja raateluun soveltuvat kulmahampaat.
Yleensä naaraat saalistavat ravintoa ja urokset jäävät pitämään huolta reviiristä.
Levinneisyys

Aasianleijonia elää luonnossa enää Girin kansallispuiston alueella Intiassa. Vuonna 2015 Girissä laskettiin olevan yhteensä 523 leijonaa. Määrä oli kasvanut vuodesta 2010, jolloin leijonia laskettiin 411. Arviolta 40 prosenttia leijonista elää varsinaisen Girin metsäalueen ulkopuolella. Ihmisen toiminnan vuoksi sen elinalue on pienentynyt viimeisten 200 vuoden aikana huomattavasti. Aasianleijonan levinneisyys on aiemmin ulottunut Bulgariasta Intiaan ja Pakistaniin.lähde? Girin ulkopuolella leijonia eli vielä 1930-luvulla Iranissa. Turkissa eli leijonia vielä 1800-luvun lopulla. Viimeiset havainnot Iranista ovat vuodelta 1942, Irakista vuodelta 1918.
Suomessa aasianleijonia on Korkeasaaren eläintarhassa Helsingissä. Siellä niitä on kolme aikuista leijonaa. Leijonat ovat osa eurooppalaisten eläintarhojen suojeluohjelmaa lajille.
Spodek

| Spodek |
| --- | --- |
 Spodek on urheilu- ja tapahtuma-areena Puolan Katowicessa.
Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Katowice, Puola
Koordinaatit:  50.2660°N, 19.0252°E
Rakennustyöt aloitettu:  1964
Avattu:  1971
Arkkitehti:  Maciej Gintowt & Maciej Krasiński
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Spodek (suom. Lautanen) on urheilu- ja tapahtuma-areena Puolan Katowicen keskusta-alueella.
Urheiluareenan suunnittelivat arkkitehdit Maciej Gintowt ja Maciej Krasiński. He voittivat alustavalla suunnitelmallaan vuonna 1958 järjestetyn arkkitehtuurikilpailun. Rakennustyöt ajoittuivat vuosiin 1964-1971.
Pääareenan pohjoissivustalla sijaitsevat lisäksi voimistelusali (pienempi urheiluhalli), uimahalli, hotelli (Hotel Diament) ja katettu tekojäähalli. Urheiluareenan vieressä sijaitsee Katowicen kansainvälinen kongressikeskus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Spodek Wikimedia Commonsissa
Urheiluareenan sivusto (puolaksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Maantieteelliset :  MusicBrainz place
Dyyni (vuoden 2021 elokuva)

| Dyyni> Dune |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Denis Villeneuve
Käsikirjoittaja:   Denis Villeneuve  Jon Spaihts  Eric Roth 
Perustuu:  Frank Herbertin romaaniin Dyyni
Tuottaja:   Denis Villeneuve  Mary Parent  Cale Boyter  Joe Caracciolo Jr. 
Säveltäjä:  Hans Zimmer
Kuvaaja:  Greig Fraser
Leikkaaja:  Joe Walker
Tuotantosuunnittelija:  Patrice Vermette
Pukusuunnittelija:  Jacqueline West
Pääosat:   Timothée Chalamet  Rebecca Ferguson  Oscar Isaac  Josh Brolin  Stellan Skarsgård  Dave Bautista  Stephen McKinley Henderson  Zendaya  Chang Chen  Sharon Duncan-Brewster  Charlotte Rampling  Jason Momoa  Javier Bardem 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Legendary Pictures  Villeneuve Films 
Levittäjä:  Warner Bros. Pictures
Ensi-ilta:   2021-9-33. syyskuuta 2021 (Venetsia)  2021-9-1717. syyskuuta 2021 (Suomi)  2021-10-2222. lokakuuta 2021 (Yhdysvallat)  
Kesto:  156 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  165 miljoonaa dollaria
Tuotto:  393,4 miljoonaa dollaria
Seuraaja:  Dyyni: Osa kaksi
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dyyni (engl. Dune, myös nimellä Dyyni: Osa yksi) on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen eeppinen tieteiselokuva, jonka on ohjannut Denis Villeneuve. Se perustuu Frank Herbertin vuonna 1965 julkaistuun samannimiseen romaaniin, jonka ovat sovittaneet käsikirjoitukseksi Villeneuve, Jon Spaihts ja Eric Roth. Elokuvan pääosia esittävät Timothée Chalamet, Rebecca Ferguson, Oscar Isaac, Josh Brolin, Stellan Skarsgård, Dave Bautista, Stephen McKinley Henderson, Zendaya, Chang Chen, Sharon Duncan-Brewster, Charlotte Rampling, Jason Momoa ja Javier Bardem.
Dyyni sai maailmanensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 3. syyskuuta 2021 ja Suomen ensi-iltansa 17. syyskuuta 2021. Yhdysvaltain ensi-iltansa se sai 22. lokakuuta 2021. Elokuvan jatko-osan Dyyni: Osa kaksi ensi-iltaa suunniteltiin lokakuulle 2023, mutta elokuva julkaistiin lopulta vasta helmikuussa 2024.
Jatko-osan lisäksi elokuvalle on tuotettu esiosana toimiva Dune: Prophecy -televisiosarja, joka perustuu Brian Herbertin ja Kevin J. Andersonin Sisterhood of Dune -romaaniin ja sijoittuu 10 000 vuotta ennen Dyyni-elokuvan tapahtumia. Sarjaa alettiin esittää marraskuussa 2024, ja sen pääosissa esiintyvät Emily Watson, Shirley Henderson, Travis Fimmel, Sarah-Sofie Boussnina, Shalom Brune-Franklin, Faoileann Cunningham, Aoife Hinds ja Chloe Lea.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Timothée Chalamet  | … |  Paul Atreides, Atreidesin suvun perillinen   |
|  Rebecca Ferguson  | … |  lady Jessica, Paulin äiti ja herttua Leton jalkavaimo   |
|  Oscar Isaac  | … |  herttua Leto Atreides, Paulin isä ja aatelinen, joka hallitsee Arrakis-planeettaa   |
|  Josh Brolin  | … |  Gurney Halleck, Atreides-suvun asemestari   |
|  Stellan Skarsgård  | … |  paroni Vladimir Harkonnen, Leton vihamies ja entinen Arrakisin hallitsija   |
|  Dave Bautista  | … |  Glossu Rabban, Harkonnenin sisarenpoika   |
|  Stephen McKinley Henderson  | … |  Thufir Hawat, Atreides-suvulle lojaali mies   |
|  Zendaya  | … |  Chani, nuori nainen ja Paulin ihastus   |
|  David Dastmalchian  | … |  Piter De Vries, paronille lojaali kieroutunut mies   |
|  Chang Chen  | … |  tohtori Wellington Yueh, Atreides-suvun palkkaama lääkäri   |
|  Sharon Duncan-Brewster  | … |  tohtori Liet-Kynes, Chanin äiti, johtava ekologisti ja rauhanturvaaja Arrakisilla   |
|  Charlotte Rampling  | … |  Gaius Helen Mohiam, keisarin totuudenpuhuja   |
|  Jason Momoa  | … |  Duncan Idaho, Atreides-suvun miekkamestari   |
|  Javier Bardem  | … |  Stilgar, fremen-heimon johtaja   |
|  Babs Olusanmokun  | … |  Jamis, fremen-heimon jäsen   |
|  Benjamin Clementine  | … |  muutoksen sanansaattaja, Caladanin keisarillisen valtuuskunnan päämies   |
|  Golda Rosheuvel  | … |  Shadout Mapes, Atreidesin suvulle työskentelevä fremen   |
|  Roger Yuan  | … |  luutnantti Lanville, Gurney Halleckin varamies   |
Tuotanto > Pääkuvaukset

Elokuvan kuvaukset alkoivat maaliskuussa 2019. Aluksi kuvattiin sisäkohtauksia Budapestin Origo-studioiden lavasteissa viiden viikon ajan. Sitten siirryttiin neljäksi viikoksi Jordaniaan ulkokuvauksia varten, jonka jälkeen palattiin Unkariin. Kuvauspaikkoja oli myös Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa ja Norjassa. Norja edusti päähenkilö Paul Atreidesin kotiplaneetta Caladania, ja Arrakis-planeettaa eli Dyyniä kuvasivat Abu Dhabin Liwa ja Jordanian Wadi Rum. Kuvaukset päättyivät heinäkuussa, mutta elokuussa 2020 Unkarissa kuvattiin vielä lisämateriaalia.
Tuotanto > Kameratekniikka

Dyyni kuvattiin Arri-yhtiön valmistamilla digitaalisilla elokuvakameroilla. Sen jälkeen digitaalinen kuva tulostettiin 35 mm:n filmille, josta se skannattiin takaisin digitaaliseen muotoon. Elokuvaaja Greig Fraser päätyi tähän prosessiin testattuaan lukuisia erilaisia kameroita ja filmiformaatteja. Hänen mukaansa filmikameralla tallennettu kuva olisi vaikuttanut vanhanaikaiselta, kun taas digitaalisen kameran kuva olisi näyttänyt liian terävältä. Fraserin mukaan tämä poikkeuksellinen jälkikäsittelyprosessi antaa elokuvalle ajattoman vaikutelman.  Elokuva julkaistiin myös 3D-versiona.
Vastaanotto > Arvosteluja

Elokuva sai pääosin positiivisen vastaanoton kriitikoilta, jotka kehuivat sen laajuutta ja kunnianhimoisuutta. Elokuva sai kuitenkin osakseen myös kritiikkiä. Kritiikki kohdistui erityisesti elokuvan lähdemateriaalin käsittelyyn sekä Denis Villeneuven uraan ohjaajana.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 309 arvostelun perusteella kriitikoiden arvosteluista 83 prosenttia oli myönteisiä. Arvosteluja keräävän Metacritic-sivuston mukaan 58 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 75 prosenttia oli myönteisiä.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat Jussi Ahlroth: 
Katso Tuomas Riskala: 
Episodi Niko Ikonen: 
Muropaketti Helinä Laajalahti: 
Film-O-Holic Pauliina Savola: 
Iltalehti Juho Rissanen: 
Voima Jari Tamminen: 
Hufvudstadsbladet Sara Ehnholm Hielm: 
V2 Jari Tapani Peltonen: 
Keskipohjanmaa Hannu Björkbacka: 
Kulttuuritoimitus Antti Selkokari: 
Film-O-Holic Juuso Kilpeläinen: 
Turun Sanomat Kari Salminen:
Vastaanotto > Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Päiväys | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kenelle | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos | Palkinnot ja ehdokkuudet> Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Golden Globe | 9. tammikuuta 2022 | Paras draamaelokuva | Paras draamaelokuva | Odottaa |  |
| Golden Globe | 9. tammikuuta 2022 | Paras ohjaus | Denis Villeneuve | Odottaa |  |
| Golden Globe | 9. tammikuuta 2022 | Paras musiikki | Hans Zimmer | Odottaa |  |
Elokuva voitti Golden Globe-palkinnon musiikista.
Elokuva voitti Oscar-palkinnot parhaasta kuvauksesta, leikkauksesta, musiikista, lavastuksesta, äänestä ja erikoistehosteista. Se oli ehdokkaana lisäksi pukusuunnittelun, meikkauksen, käsikirjoituksen ja parhaan elokuvan kategorioissa.