stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Keski-Afrikan tasavalta
Politiikka

Vuonna 2004 uusitun perustuslain mukaan presidentti äänestetään viiden vuoden kaudelle, sama henkilö korkeintaan kahdelle kaudelle. Pääministerin nimittää se puolue joka saa enemmistön eduskunnassa. Eduskunta on yksikamarinen, sen 131 kansanedustajaa valitaan viiden vuoden kaudelle. Äänioikeus on 18 vuotta täyttäneillä.
Vuoden 2016 vaalien jälkeen parlamentin suurimmat ryhmät ovat UNDP ja URCA (molemmilla 13 paikkaa). Muut puolueet ovat RDC (10 paikkaa), MLPC (9 paikkaa) ja KNK (7 paikkaa). Sitoutumattomia edustajia on 56 ja muita 23.
Keski-Afrikan tasavallan puolustusvoimien palveluksessa on noin 2 000 sotilasta. Ne ovat toimineet tiiviissä yhteistyössä Ranskan kanssa.  Joulukuussa 2013 Ranska kasvatti maassa toimivien joukkojensa määrän 1 600:aan riisuakseen kapinalliset aseista.
YK:n rauhanturvaoperaatio Minurcat toimi Tšadin ja Keski-Afrikan tasavallan alueella vuosina 2007–2010. Sen tarkoituksena oli turvata Darfurin konfliktin pakolaisten asemaa ja estää konfliktin leviäminen naapurimaihin.
Politiikka > Vapauksien kehitys

Freedom Housen vuoden 2022 raportin mukaan Keski-Afrikan tasavalta ei ole vapaa maa. Se kärsii laajasta turvattomuudesta ja valtion vallan puutteesta suuressa osassa maata. Useat hallituksen ja eri aseellisten ryhmien väliset rauhansopimukset eivät ole parantaneet turvallisuustilannetta, ja molemmat osapuolet ovat rikkoneet niitä toistuvasti. Väkivaltaiset hyökkäykset siviileihin, mukaan lukien seksuaalinen väkivalta, ovat akuutti riski monilla alueilla. Riippumattomia toimittajia tuetaan vain vähän, ja kansalaisjärjestöjen työntekijät, erityisesti avustustyöntekijät, toimivat suuressa henkilökohtaisessa riskissä.
Prefektuurit

Keski-Afrikan tasavalta on jaettu 14:ään hallinnolliseen prefektuuriin, kahteen ekonomiseen prefektuuriin (Vakaga ja Sangha-Mbaéré) ja yhteen hallinnolliseen kaupunkialueeseen (Bangui).
| Hallintoalue | Pääkaupunki | Pinta-ala (km2) | Väkiluku (8> 12.2003) |
| --- | --- | --- | --- |
| Bamingui-Bangoran | Ndélé | 58 200 | 43 000 |
| Bangui | (kaupunkialue) | 67 | 623 000 |
| Basse-Kotto | Mobaye | 17 604 | 249 000 |
| Haute-Kotto | Bria | 86 650 | 90 000 |
| Haut-Mbomou | Obo | 55 530 | 58 000 |
| Kémo | Sibut | 17 204 | 118 000 |
| Lobaye | Mbaiki | 19 235 | 247 000 |
| Mambéré-Kadéï | Berbérati | 30 203 | 365 000 |
| Mbomou | Bangassou | 61 150 | 164 000 |
| Nana-Mambéré | Bouar | 26 600 | 234 000 |
| Ombella-M'Poko | Boali | 31 835 | 357 000 |
| Ouaka | Bambari | 49 900 | 277 000 |
| Ouham | Bossangoa | 50 250 | 369 000 |
| Ouham-Pendé | Bozoum | 32 100 | 430 000 |
| Vakaga | Birao | 46 500 | 52 000 |
| Nana-Grébizi | Kaga-Bandoro | 19 996 | 118 000 |
| Sangha-Mbaéré | Nola | 19 412 | 101 000 |
Talous

Keski-Afrikan tasavallan talous perustuu ennen kaikkea maanviljelyyn. Omavaraisviljely työllistää suuren osan väestöstä, ja vuonna 2006 maatalous toi 56 % bruttokansantuotteesta. Puuvilla, kahvi, tupakka, kassava, maapähkinä, maissi, seesami, durra, hirssi ja keittobanaani ovat tärkeimmät viljelykasvit. Tsetsekärpänen rajoittaa karjanhoitoa alueella.
Maalla on runsaat mineraalivarat, mutta niitä on hyödynnetty vain rajoitetusti. Kallioperässä on timantteja, kultaa, uraania ja muita mineraaleja. Kotimaisena energialähteenä ovat Boalin alueen vesivoimalat.
Huhtikuussa 2022 maa ilmoitti yllättäen, että se aikoo tehdä bitcoinista maan toisen laillisen valuutan Keski-Afrikan frangin rinnalle. Maan parlamentin päätös asiasta oli yksimielinen. Joulukuussa kerrottiin, että "markkinaolosuhteiden takia" bitcoinin käyttöönottoa siirretään tuonnemmas. Hanke kuopattiin maaliskuussa 2023, kun parlamentti kumosi aiemmin säätämän lakinsa.
Talous > Ulkomaankauppa

Keski-Afrikan tasavallan ulkomaankauppa on heikosti kehittynyt ja väkilukuun suhteutettuna määrällisesti pientä. Maailmanpankin maailmankauppaa seuraavan WITS-sovelluksen (engl. World Integrated Trade Solution) mukaan vuonna 2018 Keski-Afrikan tasavallan tavaraviennin määrä oli vain 54 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria (USD) ja tuonnin määrä 384 miljoonaa USD. Ulkomaankauppa on epätasapainossa: tuonti on useita kertoja vientiä suurempaa. Toisen lähteen mukaan vuonna 2019 tavaraviennin määrä oli 79,5 miljoonaa USD ja tuonnin 300 miljoonaa USD eli asukasta kohti laskien maa vei 16,8 dollarin ja toi 63,2 dollarin edestä tavaraa vuodessa. Palveluviennin ja -tuonnin määrä oli vastaavasti  50,6 miljoonaa USD ja 352 miljoonaa USD (2018). Tavara- ja palvelutuonnin suuruus oli köyhässä maassa kuitenkin 35,8 prosenttia maan bruttokansantuotteesta ja tuonnin 16,4 prosenttia BKT:stä (2019).
Määrällisesti pienen tavaraviennin tärkeimmät vientituotteet olivat (2019) raakapuu (47% ; 36,4 milj. USD), kulta (16,7%), sahatavara (14,3%) ja timantit (8,4%). Tärkeimmät vientimaat olivat Kiina (41,1%), Arabiemiraatit (18,9%), Ranska (6,6%) ja Yhdysvallat (4,3%). Ulkomaan tavaratuonnin tärkeimmät tavararyhmät olivat jalostetut polttoaineet (19,2%, 57,7 milj. USD), pakatut lääkkeet (8,4 %, 25,2 milj.), nestekaasu (6,7 %), lähetinlaitteet (2,9 %) ja autot (2,0 %). Tuontimaista tärkeimpiä olivat Intia (18,3 %, 55 milj. USD), Ranska (12,3 %), Kiina (8,6 %), Alankomaat (7,3 %), Belgia (7,2 %) ja Malta (6,4%).
Talous > Liikenne

Keski-Afrikan tasavallassa on 39 lentokenttää, joista vain kahdella on päällystetty kiitotie. Päällystettyjä maanteitä on 1 385 km eikä rautateitä ole lainkaan. Ubangi-jokea pitkin voi kulkea vain syyspuolella vuotta. Huonot kulkuyhteydet haittaavat sekä vientiä että tuontia; esimerkiksi polttoaineista on säännöllisesti pulaa.
Väestö

Keski-Afrikan tasavallan väestö on kolminkertaistunut vuonna 1960 tapahtuneen itsenäistymisen jälkeen. Vuonna 1961 maan väkiluku oli FAOn tilastojen mukaan 1 529 000 ja vuonna 2018 runsas 4,666 miljoonaa.
Väestö koostuu yli 80 etnisestä ryhmästä, joista lähes jokaisella on oma kieli. Kaikkiaan maassa puhuttuja kieliä on kirjattu 72. Siirtomaa-ajan perintönä harvalukuisen eliitin puhuma ranska on virallinen kieli. Lähes koko väestö osaa sangoa, joka on paikallinen yleiskieli ja vuodesta 1996 lähtien myös toinen virallinen kieli. Nykyisin sitä puhutaan lähes kaikkialla muualla paitsi Mbororossa. Sangoa puhuttiin alkujaan Ubangi-joen varrella, mutta kristityt lähetyssaarnaajat levittivät sen yksinkertaista muotoa kaikkialle maahan.
Suurimmat etniset ryhmät Keski-Afrikan tasavallassa ovat bajat (33 %), bandat (27 %), mandžiat (13 %), sarat (10 %), mbumit (7 %), mbakat (4 %) ja jakomat (4 %). 2 % väestöstä kuuluu muihin ryhmiin.
Väestö > Uskonto

Asukkaista 35 % tunnustaa paikallisia uskontoja, 25 % on protestanttisia kristittyjä, 25 % katolisia kristittyjä ja 15 % islaminuskoisia. Myös kristityiksi itsensä laskevat ovat usein saaneet vaikutteita animistisista perinteistä ja uskomuksista.
Väestö > Kansanterveys

Lapsikuolleisuus on erittäin korkea, sillä Maailman terveysjärjestön vuoden 2015 yhteenvedon mukaan 13,0 prosenttia Keski-Afrikan tasavallan lapsista kuoli ennen kuin saavutti viiden vuoden iän. Maa kuului myös äitiyskuolleisuudessa maailman mustimpiin alueisiin, sillä keskimääräinen äitiyskuolleisuus oli 882 menehtynyttä äitiä 100 000 synnytystä kohden (2015).
Vuoden 2015 arvion mukaan aikuisväestössä HIVin esiintyvyys on 3,7 %, noin 118 800 henkeä. Vuonna 2007 ARVT-lääkitystä olisi tarvinnut noin 45 000 henkeä, mutta sitä sai noin viidesosa heistä, alle 10 000 henkeä. Lääkitystilanne oli parantunut vaikkakin hitaasti: vuonna 2005 lääkettä sai alle 5 % tarvitsijoista.
Keski-Afrikan tasavalta on maailman pahimpia tsetsekärpäsen levittämän unitaudin esiintymisalueita. Vuosina 2008 ja 2009 se oli toinen kahdesta maasta, joissa oli yli tuhat uutta tapausta.
Kulttuuri

Ennen maan itsenäistymistä keskiafrikkalaisilla ei ollut yhteistä kulttuuri-identiteettiä, vaan ihmiset kokivat ensisijaisesti olevansa tietyn klaanin, kylän ja suvun jäseniä. Siirtomaavallan aikana, kun heimot joutuivat kosketukseen keskenään, syntyi jonkinlaisia ryhmittymiä jokivarren kansojen (sangot, tbanzilit ja ngbat), metsäläisten (mbatit ja isungut) ja ruohikkotasankojen asukkaiden (bajat ja bandat) kesken. Maan lounaisosan metsissä asuvilla pygmeillä on ollut oma metsästäjä-keräilijäkulttuurinsa.
Perinteinen perusruoka on kassavasta tai durrasta tehty paksu taikinamainen puuro. Sitä syödään kasviksista, kalasta tai lihasta tehdyn kastikkeen kanssa. Kylissä kasvatetaan kanoja ja vuohia, maaseudulla lihaa hankitaan metsästämällä. Metsäalueella durran kanssa syödään banaaneja, toukkia, öljypähkinöitä ja villivihanneksia. Proteiinin saanti on niukkaa koko maassa.
Keski-Afrikan tasavallassa useimmat radio- ja televisiokanavat ovat hallituksen valvonnassa. Pääkaupungissa toimii YK:n sponsoroima radiokanava, joka toistaa ulkomaalaisia uutisia. Maassa ilmestyy yksityisten omistamia sanomalehtiä, jotka kritisoivat hallitusta ja korruptiota. Niiden vaikutus on kuitenkin vähäinen, sillä vain harvoilla on varaa ostaa tai tilata sanomalehtiä ja lukutaitoisten osuus on melko pieni. Vuoden 2015 arvion mukaan vain 36,8 % aikuisväestöstä osasi lukea, miehistä 50,7 % ja naisista 24,4 %.
Kulttuuri > Koulutus

Maassa toimii vain yksi virallinen yliopisto, pääkaupungissa sijaitseva Banguin yliopisto. Se perustettiin vuonna 1969 entisen siirtomaavalta Ranskan lopetettua koulutukseen keskittyvän toimintansa alueella. Yliopistossa on neljä tiedekuntaa: humanistinen, kauppatieteellinen, luonnontieteellinen ja teologinen tiedekunta. Levottomuuksien aikana yliopiston toiminta on ollut katkonaista, sillä henkilökunta ei ole saanut palkkojaan ja sekä opettajat että opiskelijat ovat pelänneet turvallisuutensa puolesta.
Kulttuuri > Urheilu

Keski-Afrikan tasavalta on osallistunut olympialaisiin ensimmäisen kerran vuonna 1968 ja säännöllisesti vuodesta 1984 alkaen. Maa ei ole saanut mitaleita.
Maan jalkapallomaajoukkue on FIFAn rankingissa 111. sijalla. Seurajoukkueita toimii 140 kappaletta, ja niissä pelaa 8 400 rekisteröityä pelaajaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keski-Afrikan tasavalta Wikimedia Commonsissa
Globalis.fi - Keski-Afrikan tasavalta (suomeksi)
| n k Afrikan valtiot |
| --- | --- | --- |
|  Pohjois-Afrikka |  Algeria  Egypti  Libya  Marokko  Mauritania  Sudan  Tunisia  |  |
|  Länsi-Afrikka |  Benin  Burkina Faso  Gabon  Gambia  Ghana  Guinea  Guinea-Bissau  Kamerun  Kap Verde  Kongon tasavalta  Liberia  Mali  Norsunluurannikko  Niger  Nigeria  Päiväntasaajan Guinea  São Tomé ja Príncipe  Senegal  Sierra Leone  Togo  |  |
|  Keski-Afrikka |  Burundi  Keski-Afrikan tasavalta  Kongon demokraattinen tasavalta  Ruanda  Tšad  |  |
|  Itä-Afrikka |  Djibouti  Eritrea  Etelä-Sudan  Etiopia  Kenia  Seychellit  Somalia  Tansania  Uganda  |  |
|  Eteläinen Afrikka |  Angola  Botswana  Etelä-Afrikka  Komorit  Lesotho  Madagaskar  Malawi  Mauritius  Mosambik  Namibia  Swazimaa  Sambia  Zimbabwe  |  |
 Itsehallintoalueet: Länsi-Sahara kiistanalainen alue  Mayotte  Réunion  Saint Helena 
| n k Islamilainen yhteistyöjärjestö |
| --- | --- |
Jäsenet:  Afganistan  Albania  Algeria  Azerbaidžan  Bahrain  Bangladesh  Benin  Burkina Faso  Brunei  Djibouti  Egypti  Gabon  Gambia  Guinea  Guinea-Bissau  Guyana  Indonesia  Irak  Iran  Jemen  Jordania  Kamerun  Kazakstan  Kirgisia  Komorit  Kuwait  Libanon  Libya  Malediivit  Malesia  Mali  Marokko  Mauritania  Mosambik  Niger  Nigeria  Norsunluurannikko  Oman  Pakistan  Palestiina  Qatar  Saudi-Arabia  Senegal  Sierra Leone  Somalia  Sudan  Suriname  Tadžikistan  Togo  Turkki  Turkmenistan  Tunisia  Tšad  Uganda  Uzbekistan  Yhdistyneet arabiemiirikunnat 
Jäädytetty:  Syyria 
Tarkkailijat:  Bosnia ja Hertsegovina  Keski-Afrikka  Pohjois-Kypros  Venäjä  Thaimaa 
Keski-Afrikan tasavallan topografinen kartta.
Ubangijokea Banguin laitamilla.
Bouarin megaliitteja postimerkissä.
Valokuva Ubangi-Šarista vuodelta 1924
Jean-Bedel Bokassa.
Klikattava kartta Keski-Afrikan tasavallan prefektuureista.
Keski-Afrikan tasavallan viennin jakauma (2019) (englanniksi).
Fulaninaisia Paouassa.
Perinteinen kylä.
New Jersey Devils

| New Jersey Devils |
| --- | --- |

Historia:  Kansas City Scouts   1974–1976   Colorado Rockies   1976–1982   New Jersey Devils   1982–
Perustettu:  1974
Kaupunki:   Newark, New Jersey
Kotiareena:  Prudential Center
– kapasiteetti:  16 514
Sarja:  NHL
Konferenssi:  Itäinen
Divisioona:  Metropolien
Värit:                

Toimitusjohtaja:   Tom Fitzgerald
Päävalmentaja:   Sheldon Keefe
Kapteeni:   Nico Hischier
Omistaja:   David S. Blitzer  Joshua Harris  Marc Leder  Michael Rubin
Yhteistyöseurat:   Utica Comets (AHL)   Adirondack Thunder (ECHL)
Stanley Cupit:  3 (1995, 2000, 2003)
Konferenssin mestaruudet:  5 (1995, 2000, 2001, 2003, 2012)
Divisioonan mestaruudet:  9 (1997, 1998, 1999, 2001, 2003, 2006, 2007, 2008, 2009)
Infobox OKNimi-testi OK: 
New Jersey Devils on yhdysvaltalainen ammattilaistason jääkiekkoseura, jonka kotikaupunki on Newark New Jerseyn osavaltiossa. Seura kuuluu NHL-liigan Itäisen konferenssin Metropolien divisioonaan.
Devils on voittanut kolme Stanley Cup -mestaruutta vuosina 1995, 2000 ja 2003. Devils pelaa kotiottelunsa Prudential Centerissä, jonne mahtuu 16 514 katsojaa. Devils oli ensimmäistä kertaa nykyisellä nimellään mukana NHL-liigassa kaudella 1982–1983. Devilsin farmijoukkue on Utica Comets.
New Jersey Devilsin NHL-historia alkoi kaudella 1974–1975 Kansas Cityssä nimellä Kansas City Scouts. Kaudella 1976–1977 seura muutti Denveriin ja nimeksi vaihtui Colorado Rockies. Denverissä seura pelasi vuoteen 1982, kunnes eräs sijoittajaryhmä osti seuran ja siirsi sen New Jerseyhin. Seura on ottanut nykyisen nimensä Jerseyn paholaisen mukaan.
Logot > Kansas City Scouts

1974–1976
Logot > Colorado Rockies

1976–1982
Logot > New Jersey Devils

1982–1986
1986–1992
1992–1999
1999–
Maineikkaita Devilsissä pelanneita > Hockey Hall of Famen jäsenet

Vjatšeslav Fetisov, P, 1989–1995
Doug Gilmour, KH, 1997–1998
Igor Larionov, KH, 2003–2004
Lanny McDonald, OLH, 1979–1981 (Colorado Rockies)
Scott Niedermayer, P, 1991–2004
Joe Nieuwendyk, KH, 2002–2003
Brendan Shanahan, LH, 1987–1991, 2008–2009
Peter Šťastný, KH, 1990–1993
Scott Stevens, P, 1991–2004
Maineikkaita Devilsissä pelanneita > Jäädytetyt numerot

3  Ken Daneyko
4  Scott Stevens
26  Patrik Eliáš
27  Scott Niedermayer
30  Martin Brodeur
99  Wayne Gretzky (numero jäädytetty koko liigassa)
Maineikkaita Devilsissä pelanneita > Kapteenit

Don Lever, 1982–1984
Mel Bridgman, 1984–1987
Kirk Muller, 1987–1991
Bruce Driver, 1991–1992
Scott Stevens, 1992–2005
Scott Niedermayer, 2004 (väliaikainen)
ei kapteenia, 2005–2006
Patrik Eliáš, 2006–2007
Jamie Langenbrunner, 2007–2011
Zach Parise, 2011–2012
Bryce Salvador, 2013–2015
Andy Greene, 2015–2021
Nico Hischier, 2021–
Päävalmentajat

Billy MacMillan, 1982–1983
Tom McVie, 1983–1984
Doug Carpenter, 1984–1988
Jim Schoenfeld, 1988–1989
John Cunniff, 1989–1991
Tom McVie, 1991–1992
Herb Brooks, 1992–1993
Jacques Lemaire, 1993–1998
Robbie Ftorek, 1998–2000
Larry Robinson, 2000–2002
Kevin Constantine, 2002
Pat Burns, 2002–2005
Larry Robinson, 2005
Lou Lamoriello, 2005–2006
Claude Julien, 2006–2007
Lou Lamoriello, 2007
Brent Sutter, 2007–2009
Jacques Lemaire, 2009–2010
John MacLean, 2010
Jacques Lemaire, 2010–2011
Peter DeBoer, 2011–2014
Nykyinen joukkue

| New Jersey Devils kaudella 2024–2025> Kokoonpano | New Jersey Devils kaudella 2024–2025> Kokoonpano | New Jersey Devils kaudella 2024–2025> Kokoonpano | New Jersey Devils kaudella 2024–2025> Kokoonpano | New Jersey Devils kaudella 2024–2025> Valmentajat | New Jersey Devils kaudella 2024–2025>  | New Jersey Devils kaudella 2024–2025>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Maalivahdit  34   Jake Allen   25   Jacob Markström Puolustajat  24   Seamus Casey   44   Dennis Cholowski    5   Brenden Dillon    2   Brian Dumoulin    7   Dougie Hamilton   43   Luke Hughes    8   Johnny Kovacevic   17   Šimon Nemec   22   Brett Pesce   71   Jonas Siegenthaler |  |  Hyökkääjät  14   Nathan Bastian   63   Jesper Bratt   47   Paul Cotter   37   Justin Dowling   12   Cody Glass   56   Erik Haula   13   Nico Hischier (C)   86   Jack Hughes (A)   42   Curtis Lazar   23   Kurtis MacDermid   28   Timo Meier   91   Dawson Mercer   11   Stefan Noesen   18   Ondřej Palát (A)   10   Daniel Sprong   90   Tomáš Tatar |  |  Päävalmentaja Sheldon Keefe  Selitykset (C) Kapteeni  (A) Varakapteeni  Lähde: Eliteprospects eliteprospects.com. Päivitetty: 9. maaliskuuta 2025  |  |  |
Nykyinen joukkue > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Sheldon Keefe
Apuvalmentaja: Sergei Brylin
Apuvalmentaja: Jeremy Colliton
Apuvalmentaja: Ryan McGill
Apuvalmentaja: Chris Taylor
Maalivahtivalmentaja: Dave Rogalski
Videovalmentaja: Jerry Dineen
Videovalmentaja: Ian Greenwald
Fysiikkavalmentaja: Joe Lorincz
Fysiikkavalmentaja: Steve Nightingale
Kehitysvalmentaja: Manny Legace
Kehitysvalmentaja (Euroopassa pelaavat): Esa Pirnes
Kehitysvalmentaja: Mark Voakes
Luisteluvalmentaja: Angelo Serse
Taitovalmentaja: Ryan Murphy
Huoltopäällikkö: Chris Scoppetto
Puheenjohtaja: Jake Reynolds
Jääkiekkotoiminnanvarapuheenjohtaja: Martin Brodeur
Toimitusjohtaja: Tom Fitzgerald
Apulaistoimitusjohtaja: Dan MacKinnon
Apulaistoimitusjohtaja: Kate Madigan
Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Scott Litwack
Henkilöstöjohtaja: Al Santilli
Pelaajakehitysjohtaja: Meghan Duggan
Analytiikajohtaja: Matt Cane
Ammattilaisten kykyjenetsinnän johtaja: Ryan Breen
Amatöörien kykyjenetsinnän johtaja: Paul Castron
Euroopan kykyjenetsinnän johtaja: Niklas Evertsson
Vapaiden pelaajien kykyjenetsinnän johtaja: Jim Mill
Vanhempi neuvonantaja: Chuck Fletcher
Neuvonantaja: Andy Greene
Aiheesta muualla

New Jersey Devilsin virallinen sivusto
nhlfinns.com, New Jersey Devilsin suomalaiset pelaajat
Oulun yliopisto

| Oulun yliopisto |
| --- | --- |
  

 lat. Universitas Ouluensis 
 engl. University of Oulu 
Perustettu:  1958
Tyyppi:  Julkinen
Rehtori:  Arto Maaninen
Henkilökunta:  3 400 (2021)
Opiskelijoita:  13 500 (2021)
Sijainti:  Oulu,  Suomi (65°03′33″N, 025°27′58″E)
Osoite:  Pentti Kaiteran katu 1, 90570 Oulu PL 8000, 90014 Oulun yliopisto
Sivusto:  www.oulu.fi/yliopisto
Tieto- ja sähkötekniikan tiedekunta sijaitsee Tietotalo I:ssä, joka on osa Linnanmaan yliopistokampusta.
Linnanmaan kampusalueen kartta.
Oulun yliopiston rakennuksesta näkyy selvästi rakennusvaiheiden eri aikakaudet.
Osa Oulun ammattikorkeakoulun opetuksesta muutti Linnanmaan yliopistorakennuksen pohjoispäähän entisen Humanistisen tiedekunnan tiloihin syksyllä 2020.
Yliopiston yhteydessä olevista Paavo Havaksen tien opiskelija-asunnoista avautuu näkymä yliopiston yli.
Yliopiston ensimmäiset tilat sijaitsivat Oulun keskustassa Rantakadulla. Arkkitehtuurin tiedekunta toimi tiloissa vuoteen 2017 asti.
Oulun yliopisto (lyhenne OY) on Oulussa Linnanmaalla sijaitseva suomalainen yliopisto.
Yliopistossa oli vuonna 2021 noin 13 500 opiskelijaa ja siellä työskenteli noin 3 400 henkilökuntaan kuuluvaa. Tutkintoja suoritetaan noin 2 800 vuodessa. Nykyisin Oulun yliopistossa voi opiskella yli 20 tutkinto-ohjelmassa, jotka edustavat yhdeksää koulutusalaa. Tärkeimmissä kansainvälisissä yliopistovertailuissa Oulun yliopisto on sijoittunut vuosittain maailman 500 parhaan yliopiston joukkoon. Yliopiston rehtorina toimii vuodesta 2025 lähtien Arto Maaninen.
Historia

Yliopisto perustettiin vuonna 1958, ja sen varsinainen toiminta alkoi seuraavana vuonna. Oulun yliopisto oli ensimmäisiä sodan jälkeen perustettuja korkeakouluja, ja se oli saanut alkunsa vilkkaasta kesäyliopistosta. Presidentti Urho Kekkonen vihki Oulun yliopiston käyttöön.
Kampusalueet

Oulun yliopistoon kuuluu kaksi kampusaluetta. Arkkitehti Kari Virran suunnittelema yliopiston pääkampus sijaitsee Linnanmaalla noin viisi kilometriä Oulun keskustasta pohjoiseen. Linnanmaalla sijaitsee kuusi yliopiston kahdeksasta tiedekunnasta. Linnanmaalla sijaitsevat myös mm. Oulun yliopiston kirjasto Pegasus, Tellus Innovation Arena, kasvitieteellinen puutarha sekä Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiön toimipiste. Myös opettajaopiskelijoiden opetusharjoittelu tapahtuu Linnanmaalla Oulun normaalikoulussa. Vuonna 2011 Linnanmaalle perustettiin Ympäristötietotalo, luonnonvara- ja ympäristöalan keskittymä. Aikaisemmin Linnanmaalla on ollut toiminnassa myös Oulun yliopiston eläintarha, joka kuitenkin lakkautettiin vuonna 2010.
Lääketieteellinen tiedekunta ja Biokemian ja molekyylilääketieteen tiedekunta sijaitsevat Kontinkankaan kampusalueella Oulun yliopistollisen sairaalan yhteydessä. Kontinkankaalla sijaitsevat myös bioalan ja molekyylilääketieteen tutkimuskeskus Biocenter Oulu, koe-eläinkeskus sekä lääketieteen kirjasto.
Lisäksi yliopistoon kuuluu Kajaanin yliopistokeskus.
Yliopiston ensimmäiset tilat sijaitsivat aivan Oulun keskustassa vanhassa puutalokorttelissa Torinrannassa. Arkkitehtuurin tiedekunta jatkoi toimintaa keskustan tiloissa vuoteen 2017 asti, ennen siirtymistä Linnanmaan kampukselle. Nykyisin arkkitehtuurin yksikkö kuuluu teknilliseen tiedekuntaan.
Yliopistoa varten on rakennettu useampia ylioppilaskyliä ja asuntoloita. Ensimmäinen näistä oli 1950-luvulla Toivoniemeen valmistunut Domus Botnica. Tunnetuimpia asuntoloita ovat professori Seppo Valjuksen suunnittelema Välkkylän ylioppilaskylä ja Arkkitehtitoimisto Risto Harjun suunnittelema Linnanmaan ylioppilaskylä.
Tiedekunnat

Biokemian ja molekyylilääketieteen tiedekunta (BMTK)
Humanistinen tiedekunta (HuTK)
Kasvatustieteiden ja psykologian tiedekunta (KPTK)
Luonnontieteellinen tiedekunta (LuTK)
Lääketieteellinen tiedekunta (LTK)
Oulun yliopiston kauppakorkeakoulu (OyKKK)
Teknillinen tiedekunta (TTK)
Tieto- ja sähkötekniikan tiedekunta (TSTK)
Muut yksiköt

Oulun yliopiston alaisuudessa toimii myös muita yksiköitä. Oulussa, Linnanmaalla sijaitsevat mm.:
Avoin yliopisto
Giellagas-instituutti
Martti Ahtisaari Instituutti
Muualla Pohjois-Suomessa sijaitsevat:
Kajaanin yliopistokeskus
Oulangan tutkimusasema Kuusamossa
Kerttu Saalasti Instituutti Nivalassa
Perämeren tutkimusasema Hailuodon Marjaniemen majakka-alueella sekä Ulkokallan ja Ulkokrunnin saarissa
Sodankylän geofysiikan observatorio
Hallinto > Hallitus

Yliopiston hallitukseen kuuluu hallituksen puheenjohtajan lisäksi 12 edustajaa, neljä yliopiston sisältä, kuusi ulkopuolelta ja kaksi opiskelijajäsentä.
Hallituksen opiskelijajäsenten toimikausi on kaksi vuotta ja muiden jäsenten neljä vuotta.
Jäsenet:
Oulun yliopiston hallitus 2022–2025:
Mikko Ayub, toimitusjohtaja (2022–2025)
Tua Huomo, johtaja (2024-2025)
Pertti Korhonen, hallitusammattilainen (2024-2025)
Tiina Rajala, kehitysjohtaja (9/2023–2025)
Janne Saarikivi, kielitieteilijä, tietokirjailija (2024-2025)
Marko Huttula, professori (2025)
Terhi Ruuska-Loewald, professori (2025)
Jukka Hiltunen, lehtori (1/2023-2025)
Pauli Väisänen, tutkijatohtori (2025)
Lotta Pennala, kauppatieteiden kandidaatti (2024-2025)
Teemu Virtanen, luonnontieteiden kandidaatti
Hallinto > Rehtorit

|  | Vuosi |
| --- | --- |
Arto Maaninen: 2025–
Jouko Niinimäki: 2015–2024
Lauri Lajunen: 1993–2015
Juhani Oksman: 1990–1993
L. Kalevi Korhonen: 1987–1990
Markku Mannerkoski: 1968–1987
Erkki Koiso-Kanttila: 1965–1968
Niilo Söyrinki: 1963–1965
Pentti Kaitera: 1959–1962