Positiivinen disintegraatio
Persoonallisuuden kehityksen tasot > Taso III: Spontaani monitasoinen disintegraatio

Kolmas taso kuvailee uudentyyppisen ristiriidan: vertikaalinen ristiriita kahden vaihtoehdon välillä, jotka eivät ole vain erilaisia, vaan jotka sijaitsevat myös eri tasoilla. Toinen vaihtoehdoista on ikään kuin korkeammalla ja toinen sitä matalammalla tasolla. Tällaiset pystysuuntaiset ristiriidat syntyvät, kun henkilö tarkastelee ja havainnoi ylempiä valintoja elämässään vasten alempia valintoja. Henkilö ikään kuin katsoo asioita ”tuhannetta kertaa”, mutta huomaakin yhtäkkiä tarkastelevansa asiaa eri tavalla kuin aikaisemmin – kuin uusin silmin, mikä saa aikaan muutoksen. Henkilö ei voi enää vain palata taaksepäin elämässä ja nähdä asioita samalla tavalla kuin aikaisemmin. Dąbrowski kutsui tätä tarkastelun pystysuuntaista ulottuvuutta monitasoisuudeksi. Monitasoisuus kuvastaa henkilön tulemista vähittäin tietoiseksi ”ylempien valintojen mahdollisuudesta” ja sitä seuraavasta kontrastista ylemmän ja alemman välillä elämässä. Tällaiset pystysuuntaiset vertailut usein havainnollistavat alemmalla tasolla sijaitsevan henkilön varsinaisen käytöksen kontrastia kuviteltuihin ideaaleihin ja tavoitteisiin ja niiden vaihtoehtoihin.[lähde? ]
Dąbrowski oli vakuuttunut, että aidot henkilöt pitäisivät selvänä juuri ylempien valintojen polun seuraamista, joka taas johtaa edellisellä tasolla vallinneiden sekoittuneiden tunteiden ja päättämättömyyden tilan raukeamiseen, koska valinnan vaikeus vaihtoehtojen välillä häviää. Jos henkilön sitä seuraava varsinainen käytös ei saavuta tavoiteltua tasoa, sitä seuraa usein sisäinen epäharmonia ja tarve tarkastella ja uudelleenjäsentää elämää, joka johtaa lopulta ideaalin tason saavuttamiseen. Siksi monitasoisuus kuvaa uudentyyppistä ja voimakasta ristiriitaa – ristiriitaa, joka johtaa kehitykseen.[lähde? ]
Pystysuuntaiset ristiriidat ovat kriittisessä osassa prosessissa, joka johtaa ympäristön vaikutteista vapaaseen persoonallisuuteen ja sen huomattavaan kehittymiseen. Jos henkilö aikoo saavuttaa korkeamman henkisen tason, muutoksen monitasoisuuteen (ja sen myötä pystysuuntaisiin ristiriitoihin) täytyy tapahtua. Jos taas henkilöllä ei ole riittävästi kehityksellistä potentiaalia siirtyä monitasoiselle asteelle, hän palaa lopulta kriiseistä edelliselle tasolle, josta hän palaa edelleen ensimmäiselle tasolle ja uudelleenintegroituu ympäristöönsä. Kun henkilö siirtyy monitasoiselle asteelle, vaakasuuntainen (yksitasoinen), ärsyke-vaste-tyyppinen malli elämästä korvautuu pystysuuntaisella ja hierarkkisella analyysillä. Vähitellen syntyvä yksilöllinen arvopohja ankkuroi pystysuuntaisen näkökulman ja analyysin eri tasoilla sijaitsevien vaihtoehtojen välillä kiinteäksi osaksi henkilön persoonallisuutta, jonka seurauksena hän alkaa kokea kaikki tapahtumat suhteessa omiin ihanteisiinsa, joita kohti hän pyrkii. Nämä henkilökohtaiset ihanteet muodostavat yhdessä ihannepersoonallisuuden: sen, miten henkilö haluaa elää elämäänsä. Koska henkilö suhteuttaa ja vertailee kokemuksiaan monitasoiseen, pystysuuntaiseen näkökulmaan, alempien valintojen suosimisesta tulee mahdotonta, kun ylempi vaihtoehto on saatavilla tai kun se on kuviteltavissa.[lähde? ]