stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuna

Kuna voi tarkoittaa seuraavia:
kuna, Kroatian entinen rahayksikkö
Kuna, joki Pihkovan alueella luoteis-Venäjällä
kunat, alkuperäiskansa Panamassa
kuna, Panaman kuna-kansan puhuma kieli
Kuna de Madugandí, comarca Panamassa
Kuna de Wargandí, comarca Panamassa
Kuna Yala, ent. San Blas, comarca Panamassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kuna”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Käsiristi

Siunausristi, 1743
Käsiristi eli siunausristi (ven. напрестольный крест) on ortodoksisen kirkon papin liturginen toimitusväline. Risti on tavallisesti noin 20–25 cm:n pituinen puinen tai metallinen, koristeltu risti, jolla pappi siunaa kirkossa ja muissa palveluksissa kirkkokansaa. Käsiristiä käytetään myös vedenpyhityksessä.
Käsiristi, evankeliumikirja sekä kolme palavaa lampukkaa tai tuohusta on vähimmäisvarustus joka tarvitaan kaikkien pyhien toimitusten suorittamiseen.
Käsiristit tehdään yleensä yksilökappaleina.  Käsiristi on myös hyvin suosittu lahjoitus kansainvälisillä piispallisilla vierailuilla.kenen mukaan?
Myös luostareissa munkiksi tai nunnaksi vihkimisen yhteydessä jokaiselle vihitylle annetaan oma perinteisesti puinen käsiristi.  Vihitty pitelee sitä kädessään koko toimituksen ja sitä seuranneen yön aikana, jonka hän viettää yksinään kirkossa.  Tämä risti sekä vihittäessä annettu erityinen tuohus asetetaan myös käsiin kun kyseinen luostarin asukas puetaan arkkuun hautausta varten.
Kungsbackaånin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Kungsbackaån lähellä merenrannikkoa.
Kungsbackaånin vesistö (ruots. Kungsbackaåns avrinningsområde, vesistöaluetunnus 107) muodostuu Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin laskevan Kungsbackaånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 302 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Kungsbackaån. Pääuoman kokonaispituus on 45 kilometriä ja se laskee Kattegatiin alle 0,2 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Kungsbackaånin vesistö sijaitsee Viskanin vesistön (tunnus 105) ja Götajoen vesistön (tunnus 108) välisessä taskussa, jossa sijaitsee myös Rolfsånin vesistö (tunnus 106). Kungsbackaånin vesistön luoteispuoli on kokonaan Götajoen vesistöä. Samaan merenlahteen laskevien purojen ja ojien pienet valuma-alueet ovat yhteensä Kungsbackaånin vesistöä pienempi.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (15,1 %), turve (12,9 %), kalliomaa (46,9 %), hiekka ja sora (2,9 %), multamaa (6,0 %), savimaa (6,4 %) ja jäätikköjokijäänteet (0,4 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (68,1 %), soita ja kosteikkoja (2,4 %), viljelymaita (8,9 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (9,4 %) sekä joutomaita (5,4 %). Näiden lisäksi on 5,8 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Kungsbackaånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 6,26 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 32,6 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,59 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 5 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 25 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 24,5 m³/s on mitattu marraskuussa 2006 ja pienin 0,2 m³/s elokuussa 1983. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot.
Käännös suomeksi
L-numero

Imumonni L-018
L-numero on imumonnien luokitteluun kehitetty järjestelmä. Sitä tarvitaan, koska akvaarioliikkeisiin tuodaan usein Etelä-Amerikasta sellaisia imumonneja, joiden taksonominen määrittely (kaksisanainen nimikkeistö) ei ole selvä.  Joskus käy niin, että kaksi tai useampia L-numeroita osoittautuu saman lajin eri alueilta kotoisin oleviksi populaatioksi, joskus taas samalla L-numerolle on luokiteltu kahta lajia. L-numeroita on annettu noin neljäsataa.
L-numeroinnin kehitti saksalainen akvaariolehti DATZ (Die Aquarien und Terrarienzeitschrift).  Se auttaa harrastajia keskustelemaan uusista lajeista. Juuri sellaisista lajeista halutaan hakea tietoa ja vaihtaa kokemuksia, joiden hoitamisesta ei ole vuosikymmenten kokemusta. Ilman L-numerointia kala voisi olla vuosia vajaalla taksonomisella nimellään kuten "eräs korumonni, Peckoltia sp.", tai saada eri kauppiailla eri tavalla käännettyjä ja keksittyjä nimiä (salamanterimonni, leopardisammakkoimumonni, keltapilkkupleko).
Kun ympäri käydään...

| Kun ympäri käydään> .. |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Aulis Ruostepuro (henkilöohjaus) Pekka Koskinen (tv-ohjaus)
Käsikirjoittaja:  Erkki Wessman
Perustuu:  O. Henryn novelliin The Whirligig of Life, suom. Yrjö Kivimies
Lavastaja:  Raimo Salo
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kun ympäri käydään… on suomalainen televisionäytelmä vuodelta 1967. Sen on dramatisoinut Erkki Wessman amerikkalaisen O. Henryn novellin pohjalta. Tarinassa toisiinsa kyllästyneet mies ja vaimo yrittävät saada eroa toisistaan, ja rauhantuomari alkaa järjestellä asiaa omintakeisella tavallaan.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Matti Brandt  | … |  Benaja Widdup   |
|  Olavi Tervahartiala  | … |  Ransie Bilbro   |
|  Maija-Liisa Peuhu  | … |  Ariela Bilbro   |
L-Innu Malti

L-Innu Malti on Maltan kansallislaulu. Sen sanoitukset kirjoitti Dun Karm Psaila ja musiikin sävelsi Robert Sammut. Kappale soitettiin ensimmäistä kertaa 3. helmikuuta 1923 ja se valittiin Maltan kansallislauluksi vuonna 1945. Sanoitukset ovat maltan kielellä.
Kulttuuriseura Vilkastus

Kulttuuriseura Vilkastus ry. on Hyvinkään koulujen kulttuuriyhdistys, jonka tavoitteena on saada kaikki lapset ja nuoret kulttuurin pariin.
"Punaisena lankana toiminnassa on, että kuka tahansa ”rivikoululainen” pääsee mukaan esiintymään tai tekemään muuta luovaa toimintaa vaikkapa vain yhdessä tapahtumassa, elokuvassa tai näytelmässä. Mitään erityistaitoja ei lapsella siis tarvitse olla – itse prosessi ja yhteisöllisyys ovat keskiössä." - Vilkastus
Vuodesta 2018 Vilkastus on järjestänyt yhteistyössä Red Carpet Film Festivalin kanssa Kässäriä kehiin! - Käsikirjoituskilpailun. Voittajien käsikirjoituksista on tehty lyhytelokuvia.
Vilkastus on tunnettu suosituista musikaaliproduktioistaan. Esim. Annie-musikaali ja Peter Pan-musikaali.
Tapahtumia

|  | 1997-2004 |  | 2005-2013 |  | 2014 - |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 | Tiikerin lapsi / nuorisoteatteri | 2005 | Yy-kaa-koo - suomalaisuus | 2014 | Rikkautta, rakkautta - kohtauksia Kalevalasta |
| 1998 | Sound of Music  - ensimäinen musikaali. | 2006 | Aprillikatrilli tanssi | 2015 | Annie-musikaali  Vilkastus peilistä - naistenpäivän tapahtuma |
| 1999 | Yhdessä maailmassa - kansainvälisyys, yhteistyö | 2007 | Runoralli | 2016 | Musikaalen murusia - draamallinen konsertti |
| 2000 | Ilta ystäville - ystävyyskoulujen vierailu | 2008 | Olipa kerran - satuaiheisia esityksiä  luonnon helmassa | 2017 | Sata mittaris - Suomi 100 v- ohjelmakokonaisuus, joka kiersi kyläkouluilla.  Pikku Prinssi - näytelmä. Suomi live - Made in Finland. |
| 2001 | Kulttuurikimara | 2009 | Kuvataidenäyttelykirjallisuus.  Ympäri mennään, yhteen tullaan   | 2018 | Kässäriä kehiin! - käsikirjoituskilpailu (Red Carpet) Tiitiäisen satupuu - poikkitaiteellinen runokavalkadi |
| 2002 | Teatterikimara Taikahuilu / Kymmenen pientä eskimotyttöä Sanny Kortmanin koulu | 2010 | Luonto laulaa - luontoaiheisia toimintapisteitä. Bianca Moralesin lastenkonsertti | 2019 | Peter Pan-musikaali Vilkastus 20-v-tapahtuma |
| 2003 | Kevätkonsertti | 2011 | Keikalla - bänditapahtuma |  |  |
| 2004 | Prinssi ja Paradulla - satunäytelmä | 2012 | Örkkien törkeä tempaus- lastennäytelmä |  |  |
|  |  | 2013 | Äidit rulettaa! - äitienpäivä.  Kielikimara vieraat kielet |  |  |
Aiheesta muualla

Vilkastuksen nettisivut
Kärkölän kirkko (Pusula)

| Kärkölän kirkko Kärkölä kyrka |
| --- | --- |

Sijainti:  Kärköläntie 1380, Kärkölän kylä, Pusula, Lohja, Uusimaa
Kirkkokunta:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Hiippakunta:  Espoon hiippakunta
Seurakunta:  Lohjan seurakunta, Pusulan alueseurakunta
Rakentamisvuosi:  1842
Materiaali:  Hirsi
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kärkölän kirkko (ruots. Kärkölä kyrka)on vuonna 1842 valmistunut puukirkko Pusulan Kärkölässä Lohjalla. Se on rakennettu kyläkirkoksi aikana, jolloin kylästä kulki pääkirkolle Pusulaan vain kinttupolku. Kirkon alttaritauluna on taiteilija Eeli Jaatisen maalaama Terijoen kirkon alttaritauluksi alkujaan maalattu Kristus asettaa myrskyn.
Eeli Jaatinen kuului Vallilan rykmenttiin (JR47), joka jatkosodan aikana oli sijoitettuna Terijoelle. Jaatinen maalasi taulun Terijoen kirkon sakastissa ja se ehti olla paikoillaan yhdessä jumalanpalveluksessa. Terijoki sijaitsi lähellä rintamaa ja taulua maalatessaan taiteilija joutui ajoittain pakenemaan kranaatteja kirkon kellariin. Sodan jälkeen maalaus päätyi takaisin Jaatiselle. Kärkölän asukkaat ja entiset kyläläiset järjestivät keräyksen, jonka tuotolla (33000mk) he ostivat taulun Jaatiselta. Keräyksen alkuunpanijana oli kylässä 1920-1930-luvuilla toiminut opettaja. Maalaus sijoitettiin kirkkoon vuonna 1948, kun sodan vuoksi pitämättä jäänyt 100-vuotisjuhla järjestettiin.
Kyläkirkkoa käytetään varsinaisiin jumalanpalveluksiin vain suurimpina kirkkopyhinä ja kesällä. Se on myös suosittu kaste- ja vihkikirkko ja siellä järjestetään kesäisin konsertteja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kärkölän kirkko (Pusula) Wikimedia Commonsissa
Kärkölän kirkko.Pusulan Kärkölän kyläyhdistyksen verkkosivut
Uudenmaan kirkot (pois lukien Espoo, Helsinki ja Vantaa)
Askola –
Bromarv –
Capella (Siuntio) –
Degerby –
Fagervik –
Haapajärvi –
Hanko –
Hyvinkää (ev.lut.) –
Hyvinkää (ortod.) -
Hyvinkää (vanha) –
Inkoo –
Järvenpää (ev.lut.) –
Järvenpää (ortod.) –
Karjaa –
Karkkila –
Karjalohja –
Kauniainen –
Kellokoski –
Kerava –
Kirkkonummi –
Klaukkala (ev.lut.) –
Klaukkala (ortod.) –
Kytäjä –
Kärkölä –
Lapinjärvi –
Lapinjärvi (pikku kirkko) –
Lappohja –
Liljendal –
Lohja –
Lohja (tsasouna) –
Loviisa –
Masala –
Merikappeli (Upinniemi) –
Mustio –
Myrskylä –
Mäntsälä –
Nummi –
Nurmijärvi –
Pernaja –
Pohja –
Porvoo –
Porvoon Kristuksen kirkastumisen kirkko –
Pornainen –
Pukkila –
Pusula -
Rajamäki –
Ruotsinpyhtää –
Sammatti –
Sipoo (uusi) –
Sipoo (vanha) –
Siuntio –
Snappertuna –
Söderkulla –
Tammisaari –
Tenhola –
Tuusula –
Täktom (kappeli) –
Vihti
Kärkölän kirkon sankarihauta.
Kärkölän kirkon alttaritaulu.
Jääpallon SM-sarja 1946

| SM-sarja 1946 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  20
Mestari:  Warkauden Pallo -35
Toinen sija:  Helsingin Jalkapalloklubi
Kolmas sija:  Helsingin IFK
Paras maalintekijä:  Pentti Immonen, LUM (14)
Alempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1945 :  1947 → 
Jääpallon Suomen mestaruudesta 1946 pelattiin 20 joukkueen nelilohkoinen sarja, jossa lohkovoittajat lopuksi ratkaisivat mitalien kohtalon. Palloliitto ja Työväen Urheiluliitto eivät jatkaneet enää yhteistyötään, ja TUL:n joukkueet oli pudotettu pois sarjasta. Uusina joukkueina niiden  tilalle oli Suomensarjasta noussut Porin Kärpät, Rauman Pallo-Iirot, Helsingin Palloseura ja Kuopion Pallotoverit. 
WP-35 voitti kolmannen mestaruutensa. Loppuottelussa se voitti HJK:n, jolle mitali on sen jääpallohistorian viimeisin.
Mestaruussarja > Etelälohko 1

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | HJK | Hukat | Kärpät | KIF | Iirot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsingin Jalkapalloklubi | 4 | 4 | 0 | 0 | 15-4 | 8 |  | 3-0 | 4-0 | 4-2 | 4-2 |
| Hukat, Helsinki | 4 | 3 | 0 | 1 | 26-7 | 6 |  |  | 9-0 | 10-2 | 7-2 |
| Porin Kärpät | 4 | 2 | 0 | 2 | 7-17 | 4 |  |  |  | 4-2 | 3-2 |
| Kronohagens IF | 4 | 1 | 0 | 3 | 9-18 | 2 |  |  |  |  | 3-0 |
| Rauman Iirot | 4 | 0 | 0 | 4 | 6-17 | 0 |  |  |  |  |  |
Mestaruussarja > Etelälohko 2

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | HIFK | Sudet | LUM | HPS | Iirot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsingin IFK | 4 | 4 | 0 | 0 | 21-7 | 8 |  | 3-1 | 8-2 | 5-2 | 5-2 |
| Viipurin Sudet, Helsinki | 4 | 2 | 1 | 1 | 8-7 | 5 |  |  | 4-2 | 2-2 | 1-0 |
| Lappeenrannan Urheilu-Miehet | 4 | 2 | 0 | 2 | 17-18 | 4 |  |  |  | 8-3 | 5-3 |
| Helsingin Palloseura | 4 | 0 | 2 | 2 | 12-20 | 2 |  |  |  |  | 5-5 |
| Porvoon Akilles | 4 | 0 | 1 | 3 | 10-16 | 1 |  |  |  |  |  |
Mestaruussarja > Itälohko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | WP35 | YVPS | JoPS | KPT | VPP |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Warkauden Pallo -35 | 4 | 4 | 0 | 0 | 19-2 | 8 |  | 8-0 | 3-0 | 5-0 | 3-2 |
| Ylä-Vuoksen Palloseura | 4 | 2 | 0 | 2 | 12-18 | 4 |  |  | 1-4 | 5-2 | 6-4 |
| Joensuun Palloseura | 4 | 1 | 1 | 2 | 8-9 | 3 |  |  |  | 2-3 | 2-2 |
| Kuopion Pallo-Toverit | 4 | 1 | 1 | 2 | 7-14 | 3 |  |  |  |  | 2-2 |
| Varkauden Pallo-Pojat | 4 | 0 | 2 | 2 | 10-13 | 2 |  |  |  |  |  |
Mestaruussarja > Pohjoislohko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | OLS | OPS | I-Kissat | VIFK | VPS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Oulun Luistinseura | 4 | 3 | 0 | 1 | 13-4 | 6 |  | 0-2 | 2-1 | 6-1 | 5-0 |
| Oulun Palloseura | 4 | 3 | 0 | 1 | 9-5 | 6 |  |  | 4-2 | 1-2 | 2-1 |
| Tampereen Ilves-Kissat | 4 | 2 | 0 | 2 | 20-9 | 4 |  |  |  | 5-3 | 12-0 |
| Vaasan IFK | 4 | 2 | 0 | 2 | 11-13 | 4 |  |  |  |  | 5-1 |
| Vaasan Palloseura | 4 | 0 | 0 | 4 | 2-24 | 0 |  |  |  |  |  |
Lohkojen viimeiset putosivat sarjasta. Tilalle nousivat Pargas IF, Hämeenlinnan Pallokerho, Vaasan Pallo-Veikot ja Mikkelin Palloilijat.
Mitaliottelut > Välierät

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 | Huom |
| --- | --- | --- | --- |
| Helsingin IFK | 2–4 | Warkauden Pallo -35 | jatkoajan jälkeen |
| Oulun Luistinseura | 2–5 | Helsingin Jalkapalloklubi | kahden jatkoajan jälkeen |
Mitaliottelut > Pronssiottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Oulun Luistinseura | 0–5 | Helsingin IFK |
Mitaliottelut > Loppuottelu

24.2.2012 Helsinki
| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Helsingin Jalkapalloklubi | 1–3 | Warkauden Pallo -35 |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Warkauden Pallo -35
2.: Helsingin Jalkapalloklubi
3.: Helsingin IFK
4.: Oulun Luistinseura
Lopulliset sijoitukset > Mestarijoukkue

WP-35:n joukkue: Pentti Antikainen (mv), Väinö Markkanen, Viljo Eronen, Arttu Jussila, Aarni Sutinen, Veikko Eronen, Martti Nyyssönen, Yrjö Jussila, Vilho Kantanen, Kauko Immonen, Martti Vepsäläinen, Veikko Tuomainen ja Arvo Heiskanen. Valmentajana oli Hugo Hirki.
TUL:n loppuottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Viipurin Toverit | 3–0 | Varkauden Työväen Palloilijat |
TUL:n loppuottelu > Mestarijoukkue

Leo Einesalo, Kalervo Tirri, Toivo Lievonen, Pentti Saares, Väinö Puhakka, Veikko Tarkiainen, Unto Rytkönen, Aarre Lievonen, Viljo Salakka, Niilo Miettinen, Eero Tuullas.
Kjetil André Aamodt

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kjetil André Aamodt |  Kjetil André Aamodt |  Kjetil André Aamodt |  |
Maa:   Norja
Miesten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Albertville 1992 | supersuurpujottelu |  |
|  Kultaa | Salt Lake City 2002 | alppiyhdistetty |  |
|  Kultaa | Salt Lake City 2002 | supersuurpujottelu |  |
|  Kultaa | Torino 2006 | supersuurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Lillehammer 1994 | syöksylasku |  |
|  Hopeaa | Lillehammer 1994 | alppiyhdistetty |  |
|  Pronssia | Albertville 1992 | suurpujottelu |  |
|  Pronssia | Lillehammer 1994 | supersuurpujottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Morioka 1993 | suurpujottelu |  |
|  Kultaa | Morioka 1993 | pujottelu |  |
|  Kultaa | Sestriere 1997 | alppiyhdistetty |  |
|  Kultaa | Vail / Beaver Creek 1999 | alppiyhdistetty |  |
|  Kultaa | St. Anton 2001 | alppiyhdistetty |  |
|  Hopeaa | Saalbach 1991 | supersuurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Morioka 1993 | alppiyhdistetty |  |
|  Hopeaa | St. Anton 2001 | suurpujottelu |  |
|  Hopeaa | St. Moritz 2003 | syöksylasku |  |
|  Pronssia | Sierra Nevada 1996 | supersuurpujottelu |  |
|  Pronssia | Vail / Beaver Creek 1999 | syöksylasku |  |
|  Pronssia | St. Moritz 2003 | alppiyhdistetty |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Zinal 1990 | syöksylasku |  |
|  Kultaa | Zinal 1990 | supersuurpujottelu |  |
|  Kultaa | Zinal 1990 | alppiyhdistetty |  |
|  Hopeaa | Zinal 1990 | suurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Zinal 1990 | pujottelu |  |
Kjetil André Aamodt (s. 2. syyskuuta 1971 Oslo, Norja) on norjalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä, nelinkertainen olympiavoittaja ja viisinkertainen maailmanmestari. Hänen seuransa oli Nordstrand IF.
Aamodt tunnetaan monipuolisena alppihiihtäjänä, ja hän onkin eräs harvoista, jotka ovat voittaneet maailmancupin osakilpailun kaikissa neljässä lajissa. Hän on alppihiihdon menestynein olympiaurheilija; hänellä on neljä olympiakultaa, kaksi hopeaa ja kaksi pronssia.
Aamodt ilmoitti lopettavansa uransa 6. tammikuuta 2007. Hän ei ollut kilpaillut tuolloin käynnissä olleella maailmancupkaudella yhtään kilpailua paranneltuaan Torinon olympialaisissa vajaa vuosi aikaisemmin vammautunutta polveaan, joka leikattiin saman vuoden keväänä.
Saavutuksia

Olympialaiset
1992: kultaa supersuurpujottelussa, pronssia suurpujottelussa
1994: hopeaa syöksystä ja alppiyhdistetystä, pronssia supersuurpujottelusta
2002: kultaa supersuurpujottelusta ja alppiyhdistetystä
2006: kultaa supersuurpujottelusta
Maailmanmestaruuskilpailut
1991: hopeaa supersuurpujottelussa
1993: kultaa pujottelussa ja suurpujottelussa, hopeaa alppiyhdistetyssä
1996: pronssia supersuurpujottelusta
1997: kultaa alppiyhdistetystä
1999: kultaa alppiyhdistetystä, pronssia syöksystä
2001: kultaa alppiyhdistetystä, hopeaa suurpujottelusta
2003: hopeaa syöksystä, pronssia alppiyhdistetystä
Alppihiihdon maailmancup
Sijoitukset
21 voittoa
64 palkintosijoitusta
233 kertaa 10 parhaan joukossa (ennätys)
Kokonaiskilpailu
voitto kaudella 1993–1994
toinen kausina 1992–1993, 1996–1997, 1998–1999, 1999–2000, 2001–2002
kolmas 2002–2003
Pujottelucupin voitto 1999–2000
Suurpujottelucup
voitto 1992–1993
toinen 1993–1994, 1996–1997
Supersuurpujottelucupin voitto 1992–1993
Alppiyhdistetty
voitto 1993–1994, 1996–1997, 1998–1999, 1999–2000, 2001–2002
toinen 1997–1998, 2002–2003
kolmas 1992–1993, 2000–2001
Kungsholmen (saari)

Kungsholmen
| --- | --- |
Sijainti:  Tukholma Tukholman läänissä, Uppland Ruotsi
Vesialue:  Ulvsundasjön, Riddarfjärden, Mälaren 
Korkein kohta:  47 m mpy. 
Pinta-ala:  3,91 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  61 824 (2019) 
Asutuskeskukset:  Kungsholmen (kaupunginosa-alue)
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kungsholmenin kaakkoispää
Klara sjö
Kartta saaresta vuodelta 1754, jolloin kaupunkirakentaminen levisi saarelle.
Kungsholmen tai Kungsholms on Mälarenin saari Ruotsissa Tukholman kunnassa, joka sijaitsee Tukholman läänissä.
Maantietoa

Kungsholmen sijaitsee Mälarenin itäosassa aivan Tukholman kaupunkitaajamassa. Saari jää Riddarfjärdenin ja Ulvsundasjönin väliin niin, että saaren pohjoispuolella näitä järvenosia yhditstää toisiinsa jokimainen kanava Karlbergskanalen–Karlbergssjön–Barnhusviken–Klarasjö. Saaren eteläpuolella saaren voi kiertää veneellä ajamalla Ulvsundasjönistä etelään Tranebergssundiin, kääntymällä sitten kaakkoon Lilla Essingenin salmista ja Långholmenin edustalta Riddarfjärdeniin. Kungsholmenin pituus on 3,6 kilometriä ja leveys on 1,6 kilometriä. Sen pinta-ala on 391 hehtaaria eli 3,9 neliökilometriä. Saaren ympärysmitta on noin 8,9 kilometriä ja saaren korkein kohta sijaitsee Stadshagsplanilla 47 metrin korkeudella mpy.  Mantereelta tulee saarelle 12 siltaa sekä eräitä metroyhteyksiä.
Kungsbron vuonna 2015
Barnhusviken huhtikuussa 2015
Karlbergskanalen vuonna 2016
Kaupunginosat

Saari ja viereiset kaksi pienempää saarta Lilla Essingen ja Stora Essingen muodostavat yhdessä Kungsholmenin kaupunginosa-alueen. Siihen kuuluu Kungsholmenin saarella sijaitsevat kaupunginosat Kungsholmen, Stadshagen, Kristineberg, Fredhäll ja Marieberg ja pienemmillä saarilla sijaitsevat niiden omat kaupunginosat. Kungsholmenin kaupunginosa on maa-alaltaan näistä suurin. Saaren asukasluku selviää vähentämällä kaupunginosa-alueen asukasluvusta Lilla- ja Stora Essingenin asukasluvut. Vuonna 2019 oli asukkaita 61 800 .
Näkymä saaren etelärannalle
Iltakuva kaupungista
Kronobergsparken
Historiaa

1400-luvulla Kungsholmenin saarta asuttivat fransiskaanit, ja tuohon aikaan luostari tunnettiin nimellä Munklägret tai Gråbrödraklostret. Munkit perustivat tiiliruukin, mutta elättivät itsensä myös viljelemällä ja kalastamalla. Vuonna 1527 saari otettiin  kruunulle osana uskonpuhdistuksen reformia. Munklägretiin rakennettiin vuonna 1645 ensimmäinen silta. Saaren nimeksi tuli Kungsholmen vuonna 1672 ja saarelle muodostettiin oma seurakunta. Saari oli vielä 1700-luvun alkupuoliskolla rakentamatonta aluetta, mutta vuosisadan loppupuoliskolla ilmaantuu kaakkoisosiin ruutukaava-aluetta. Niinkin myöhään kuin 1890-luvulla olivat saaren luoteisosat vielä peltomaata.
Piirustus Munkkisaarelta nähtynä vuonna 1725
Piirros Bolinderin konetehtaasta vuonna 1893
Ilmavalokuva kuumailmapallosta vuonna 1896
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kungsholmen Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Kungsholmen
Käännös suomeksi
Kuningatar Annan sota

Kuningatar Annan sota (1702–1713) oli toinen neljästä ranskalaisten ja intiaanien sodista, jotka sodittiin Ranskan ja Englannin (myöhemmin Iso-Britannia) välillä Pohjois-Amerikassa maanosan herruudesta. Se oli osa Espanjan perimyssotaa, joka sodittiin pääosin Euroopassa. Kahden päätaistelijan lisäksi sotaan liittyi useita intiaaniheimoja ja Espanja, joka oli Ranskan puolella. Sota tunnettiin kuningatar Annan sotana brittiläisissä siirtomassa. Muita nimiä sodalle olivat Kolmas intiaanisota ja Ranskassa Toinen mannertenvälinen sota.
Sotaa käytiin kolmella eri rintamalla: Espanjan Florida ja englantilainen Carolinan provinssi taistelivat toisiaan vastaan; Uuden-Englannin siirtomaat taistelivat ranskalaisia ja intiaaneja vastaan Acadiessa ja Kanadassa; Newfoundlandissä englantilaiset St. Johnin uudisasukkaat kyseenalaistivat saaren hallinnan Plaisancen ranskalaisia vastaan.
Vuonna 1712 solmitun alustavan rauhansopimuksen jälkeen Utrechtin rauha päätti sodan vuonna 1713. Ranska joutui luovuttamaan Hudsoninlahden, Acadien ja Newfoundlandin Britannialle, mutta sai pitää Cape Bretonin ja muut Saint Lawrencen lahden saaret. Jotkut rauhansopimuksen ehdot olivat epämääräisiä eikä niissä mainittu intiaaniheimoja, luoden perustan tuleville konflikteille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuningatar Annan sota Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Queen Anne's War
Käännös suomeksi