stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eagle-Eye Cherry
Diskografia > Singlet

Save Tonight (1997)
Falling In Love Again (1998)
Permanent Tears (1999)
Promises Made (2000)
Are You Still Having Fun? (2000)
Long Way Around (2001)
Feels So Right (2002)
Skull Tattoo (2003)
Don't Give Up (2003)
Aiheesta muualla

Eagle-Eye Cherry - virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Eagle-Eye Cherry Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Elisabeth Eybers

Elisabeth Eybers
Elisabeth Eybersin Taalles seinällä Leidenissä.
Elisabeth Françoise Eybers (16. helmikuuta 1915 – 1. joulukuuta 2007) oli eteläafrikkalainen runoilija. Hänen tuotantonsa on kirjoitettu alun perin afrikaansiksi, mutta sitä on käännetty myös muille kielille.
Eybers opiskeli Witwatersrandin yliopistossa. Valmistuttuaan hän ryhtyi journalistiksi. Eybers meni vuonna 1937 naimisiin liikemies Albert Wesselsin kanssa ja sai kolme tytärtä ja yhden pojan.
Eybers voitti Hertzog-palkinnon vuosina 1934 ja 1971. Hänelle myönnettiin myös muita kunnianosoituksia sekä Alankomaissa että Etelä-Afrikassa.
Avioeronsa jälkeen vuodesta 1961 Eybers asui Amsterdamissa, jossa hän kuoli 92 vuoden ikäisenä.
Tuotantoa

Belydenis in die Skemering (1936)
Die Stil Avontuur (1939)
Die Vrou en ander verse (1945)
Die Ander Dors (1946)
Tussensang (1950)
Helder Halfjaar (1956)
Versamelde Gedigte (1957)
Neerslag (1958)
Balans (1962)
Onderdak (1965)
Kruis of Munt (1973)
Verbruikersverse/Consumer's verse (1997)
Winter-surplus (1999)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Elisabeth Becker

Stutthof-oikeudenkäynti. Eturivissä syytetyt naisvartijat Elisabeth Becker, Gerda Steinhoff, Wanda Klaff; takarivissä Erna Beilhardt, Jenny-Wanda Barkmann.
Elisabeth Becker (20. heinäkuuta 1923 – 4. heinäkuuta 1946[lähde? ]) oli saksalainen keskitysleirivartija ja SS-nainen.
Becker oli syntynyt Neuteichissa (Nowy Staw) Puolassa saksalaisperheeseen. Vuonna 1936 hän liittyi kansallissosialistiseen BDM- (Saksan tyttöliitto) -järjestöön. Vuonna 1938 hän ryhtyi keittäjäksi Danzigissa. Vuonna 1939 saksalaiset saapuivat vapaakaupunkiin. Becker meni vuonna 1940 töihin Dokendorf-nimiseen yritykseen Neuteichiin, missä oli töissä vuoteen 1941, kunnes ryhtyi maatalousalan apulaiseksi Danzigissa seuraavana vuonna.
Becker saapui Stutthofiin 5. syyskuuta 1944 aloittaakseen koulutuksensa naisvartijaksi (Aufseherin}. Hän työskenteli myöhemmin Stutthofin naistenleiri SK-III:ssa. Siellä hän itse valitsi naisia ja lapsia kaasukammioihin lähetettäviksi. Becker pakeni leiristä 15. tammikuuta 1945 ja meni kotiinsa Neuteichiin. 13. huhtikuuta Puolan poliisi pidätti hänet ja hänet vangittiin odottamaan oikeudenkäyntiä. Stutthof-oikeudenkäynti, jossa vastaajina oli viisi entistä SS-naista ja useita kapoja, alkoi Danzigissa 31. toukokuuta 1946. Becker tuomittiin kuolemaan.
Becker lähetti useita kirjeitä Puolan presidentille Bolesław Bierutille ja anoi armoa väittäen etteivät hänen tekonsa olleet yhtä vakavia kuin Gerda Steinhoffin tai Jenny-Wanda Barkmannin. Armoa ei annettu, ja hänet hirtettiin julkisesti 4. heinäkuuta 1946 Biskupia Gorkan kukkulalla yhdessä eräiden muiden SS:n henkilökuntaan kuuluvien ja kapojen kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia Elisabeth Beckeristä (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Ellen Ochoa

| Ellen Ochoa |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. toukokuuta 1958 (ikä 66) Los Angeles, Kalifornia
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ura
Tyyppi:  astronautti
Lennot

:  STS-56
 
:  STS-66
 
:  STS-96
 
:  STS-110
 
Ellen Ochoa (s. 10. toukokuuta 1958, Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen astronautti. Ochoa valittiin Nasan astronautiksi tammikuussa 1990. Ochoa oli lennoilla STS-56, STS-66, STS-96 ja STS-110. Hänellä on yli 978 tuntia aikaa avaruudessa ja hän on Lyndon B. Johnsonin avaruuskeskuksen johtaja.
Hänellä on tohtorin arvo Stanfordin yliopistosta sähkötekniikasta. Ochoa on saanut Nasan korkeimman tunnustuksen Distinguished Service Medalin sekä Presidential Distinguished Rank Awardin.
EC Comics

Entertaining Comics, yleisesti tunnettu nimellä EC Comics, oli yhdysvaltalainen sarjakuvakustantamo. Se julkaisi 1950-luvulla sarjakuvamuotoista kauhua, rikosviihdettä, satiiria, sotafiktiota ja scifiä, kunnes sensuuri pakotti sen keskittymään huumorilehti Madiin. Kustantamon omisti alun perin Maxwell Gaines ja myöhemmin hänen poikansa William Gaines.
Vuonna 1944 perustetun kustantamon nimi oli aluksi Educational Comics. Sen oli tarkoitus julkaista sarjakuvamuotoista valistusmateriaalia tieteestä, historiasta ja Raamatusta kouluille ja kirkoille. Kun perustaja Max Gaines kuoli 1947, hänen poikansa William peri kustantamon. Kustantamon nimi muutettiin Entertaining Comicsiksi ja samalla sen linja muuttui: se julkaisi vuodesta 1949 alkaen kauhu-, sota-, scifi- ja dekkarisarjoja. Sarjoista tuli erittäin suosittuja.
1940-luvun loppupuolella julkinen mielipide oli alkanut kääntyä sarjakuvia vastaan, koska niiden epäiltiin antavan lapsille huonoja vaikutteita. Suuret kustantamot perustivat Comics Code Authority-nimisen liiton valvomaan sarjakuvien sisältöä. EC  joutui vaikeuksiin, sillä sen oli vaikea saada Comics Coden määrittelemää säännöstöä rikkovia sarjakuviaan levitettyä monien jälleenmyyjienkin liityttyä CCA:han. Vuoteen 1956 mennessä EC oli joutunut luopumaan kaikista lehdistään huumorilehti Madiä lukuun ottamatta. Nykyisin Madin jälkeen ehkä tunnetuin kustantamon julkaisemista lehdistä on Tales from the Crypt -kauhusarjakuva, josta on tehty tv-sarjoja ja elokuvia.
Elvis Forever

| Elvis Forever Elvis Presley |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1974
 Levy-yhtiö: RCA International
muut julkaisut
|   | Elvis Forever  |   |
Elvis Forever on Elvis Presleyn vuonna 1974 julkaistu kokoelmalevy, jolla kuullaan hänen tunnetuimpia kappaleitaan.
Kappaleet

Side 1
My Baby Left Me - (Crudup) - 2'10
Heartbreak Hotel - (Axton - Durden - Presley) - 2'06
Blue Suede Shoes - (Perkins) - 1'52
Hound Dog - (Leiber - Stoller) - 2'17
Love Me Tender - (Presley - Matson) - 2'40 (From the 20th Century Fox Cinemascope Production, Love Me Tender)
Got A Lot O'Livin' To Do! - (Schroeder - Weisman) - 2'34
(Let Me Be Your) Teddy Bear - (Mann - Lowe) - 1'43 (From the Hal Wallis Production, Loving You, a Paramount Pictures release)
I'm All Shook Up - (Blackwell - Presley) - 1'58
7,8 with The Jordanaires
Side 2
Don't - (Leiber - Stoller) - 2'48
Hard Headed Woman - (DeMetruis) - 1'52 (From the Hal Wallis Production, King Creole, a Paramount Pictures release)
King Creole - (Leiber - Stoller) - 2'09
Jailhouse Rock - (Leiber - Stoller) - 2'30 (From the Avon Production, Jailhouse Rock, an M-G-M release)
A Big Hunk O'Love - (Schroeder - Wyche) - 2'12
I Got Stung - (Schroeder - Hill) - 1'50
One Night - (Bartholomew - King) - 2'32
Stuck On You - (Schroeder - McFarland) - 2'17
1,2,3,5,8 with The Jordanaires
Side 3
Fever - (Davenport - Cooley) - 3'32
It's Now Or Never - (Schroeder - Gold) - 3'12
Are You Lonesome Tonight? - (Turk - Handman) - 3'07
Wooden Heart - (Wise -Weisman - Twomey - Kaempfert) - 1'58 (From the Hal Wallis Production, G.I. Blues, a Paramount Pictures release)
Surrender - (Pomus - Shuman) - 1'51
Wild In The Country - (Peretti - Creatore - Weiss) - 1'50 (From the Jerry Wald Production, Wild In The Country, a 20th Century Fox release)
Rock-A-Hula Baby - (Wise - Weisman - Fuller) - 1'58 (From the Hal Wallis Production, Blue Hawaii, a Paramount Pictures release)
Can't Help Falling In Love - (Peretti - Creatore - Weiss) - 2'59 (From the Hal Wallis Production, Blue Hawaii, a Paramount Pictures release)
2,3,5,7,8 with The Jordanaires
Side 4
Good Luck Charm - (Schroeder - Gold) - 2'23
Return To Sender - (Blackwell - Scott) - 2'05 (From the Paramount Pictures release, Girls! Girls! Girls!)
You're The Devil In Disguise - (Giant - Baum - Kaye) - 2'18
Crying In The Chapel - (Glenn) - 2'22
Guitar Man - (Hubbard) - 2'20 (From the Levy-Gardner-Laven Production, Clambake, a United Artists release)
In The Ghetto - (Scott - Davis) - 2'44
Suspicious Minds - (James) - 4'22
There Goes My Everything - (Frazier) - 2'55
1,2,3,4 with The Jordanaires
Elvis Has Left the Building (elokuva)

| Elvis Has Left the Building (elokuva)> Elvis Has Left the Building |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Edward Zwick
Käsikirjoittaja:   Mitchell Ganem  Adam-Michael Garber 
Tuottaja:   Tova Laiter  Sharon Harel 
Säveltäjä:  David Kitay
Kuvaaja:  Paul Elliott
Leikkaaja:  Heather Persons
Pääosat:   John Corbett  Kim Basinger  Annie Potts  Sean Astin  Mike Starr  Phill Lewis  Denise Richards  Philip Charles MacKenzie  Tom Hanks 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  2004
Kesto:  92 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Elvis Has Left the Building tai tv-esitysnimellä Matkalla Vegasiin (Elvis Has Left the Building) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Edward Zwickin ohjaama musta komediaelokuva. Siinä Kim Basinger esittää Elvis Presleyn konsertissa syntynyttä kosmetiikkamyyjää, jonka ympärillä Elvis-imitaattoreita alkaa oudosti kuolla matkalla näiden kokoontumiseen Las  Vegasissa.
Aiheesta muualla

Forsberg, Tiina: Elvis Has Left The Building Film-O-Holic.com.  11.8.2005. Viitattu 2.8.2021.
El Jem

El Jemin amfiteatteri
El Jem (El Djem) (arab. الجمّ‎) on kaupunki Tunisian itäosassa Mahdian kuvernoraatissa. Kaupungin väkiluku on 18 302 (vuonna 2004). Kaupunki sijaitsee laajojen oliivipuuviljelmien keskellä.
Historia

100-luvulla paikalla sijaitsi roomalainen Thysdruksen kaupunki. Se oli koko Rooman oliivituotannon keskus ja sieltä vietiin oliiviöljyä Rooman kauppiaille.
Roomalainen amfiteatteri

Kaupunkia lähestyttäessä erottuu jo kauas sitä hallitseva roomalainen amfiteatteri. Se oli Rooman valtakunnan suurimpia amfiteattereita. Siellä oli 35 000 istumapaikkaa ja se rakennettiin 200-luvulla. Nykyään jäljellä olevista amfiteattereista sitä suurempi on vain Rooman Colosseum. El Jemin amfiteatteri on nykyään Unescon maailmanperintökohde.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta El Jem Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Duncan James

Duncan James, 2011
Duncan Matthew James Inglis (s. 7. huhtikuuta 1978 Salisbury, Wiltshire, Englanti) on englantilainen laulaja, näyttelijä, televisiojuontaja ja poikabändi Bluen jäsen.
Musiikkiura

2000-luvun alussa James perusti ystävänsä Anthony Costan kanssa poikabändin nimeltä Blue, johon he pyysivät mukaan kaverinsa Lee Ryanin ja Simon Webben. Bluen R'n'B -vaikutteinen pop johti menestykseen Isossa-Britanniassa ja monissa muissa maissa, kuten Irlannissa, Portugalissa, Belgiassa, Italiassa, Ranskassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Menestys jatkui muutamia vuosia, kunnes vuonna 2005 yhtye hajosi ja kukin jäsen lähti luomaan omaa uraansa. Vuonna 2009 jäsenet kuitenkin palasivat yhteen ja ryhtyivät työstämään uutta musiikkia. Toukokuussa 2011 James edusti muiden Bluen jäsenten kanssa Isoa-Britanniaa Saksan Euroviisuissa. He sijoittuivat 11. sadalla pisteellä. Loppuvuodesta 2012 Blue aloittaa Kiinan kiertueen ja tekee samalla uutta albumia.
Musiikkiura > Sooloura

Lokakuussa 2004 James julkaisi singlen "I Believe My Heart" laulajatar Keedien kanssa. Kappale pääsi Ison-Britannian sinkkulistalla toiseksi. James jatkoi soolouraan toukokuussa 2006 singlensä "Sooner or Later" kanssa, joka ei menestynyt kovin hyvin. Samoin kävi seuraavien sikkujen "Can't Stop a River" ja "Amazed" kanssa. Huonon menestyksen takia James irtisanottiin levytyssopimuksestaan, ja sen jälkeen hän itse ilmoitti lopettaneensa soolouransa.
Diskografia > Albumit

Future Past (2006)
Diskografia > Singlet

"I Believe My Heart" (+ Keedie)
"Sooner or Later"
"Can't Stop a River"
"Amazed"
Yksityiselämä

James asuu tällä hetkellä Hatfieldissä, Hertfordshiressä. Jamesillä on tytär (s.2005) nimeltä Tianie-Finn entisen tyttöystävänsä Claire Graingerin kanssa. James kuuluu katoliseen kirkkoon. Heinäkuussa 2009 hän kertoi haastattelussa olevansa bi-seksuaali.
Aiheesta muualla

Duncan Jamesin kotisivut
Ellen Nisbeth

Ellen Nisbeth (2013)
Ellen Nisbeth (s. 16. kesäkuuta 1987) on ruotsalainen alttoviulisti.
Nisbeth opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa, Norjan valtiollisessa musiikkikorkeakoulussa ja Royal College of Musicissa. Hänen opettajiensa joukossa oli Peter Herresthal. Nisbeth sai vuonna 2012 ensimmäisenä alttoviulistina Ruotsin solistipalkinnon (Solistpriset) ja vuonna 2013 yksimieliseltä tuomaristolta Pohjoismaisen solistipalkinnon.
Nisbeth kantaesitti vuonna 2014 Daniel Blendulfin johtaman Ruotsin radion sinfoniaorkesterin kanssa alttoviulukonserton, jonka oli säveltänyt häntä varten Britta Byström. Jo vuonna 2013 Nisbeth oli kantaesittänyt Suomessa radiolähetyksenä Byströmin sooloalttoviulusävellyksen Dream Day. Vuonna 2014 hän lisäksi kantaesitti Thomas Rimulin johtaman Ensemble Ernstin kanssa Arne Nordheimin sellolle laatimasta Tenebrae-konsertosta alttoviulukonsertoksi muunnetun version. Tämän version olivat orkestroineet yhdessä Nisbeth ja Rimul. Byströmin lisäksi Nisbethin säveltäjäyhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet Andrea Tarrodi, Katarina Leyman, Susanna Risberg ja Outi Tarkiainen.
Kapellimestareita, joiden kanssa Nisbeth on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet muiden muassa Daniel Blendulf, Neeme Järvi, Peter Gülke ja Santtu-Matias Rouvali. Kaudella 2017/2018 Nisbeth tuli valituksi yhdeksi European Concert Hall Organisationin (ECHO) "nousevista tähdistä", jolloin hän pääsi konsertoimaan pitkin Eurooppaa pianisti Bengt Forsbergin kanssa. Muiden Nisbethin kanssa työskennelleiden muusikoiden joukossa ovat olleet Martin Fröst, Leif Ove Andsnes, Akiko Suwanai, Daniel Hope, Ray Chen, Natalie Clein, Truls Mørk, Martin Helmchen ja Aleksandr Melnikov. Poikkitaiteellista yhteistyötä Nisbethin kanssa ovat tehneet esimerkiksi Anita Wallin ja Maxida Märak.
Nisbeth pääsi Stavangerin yliopiston apulaisprofessoriksi vuonna 2015. Hän on opettanut myös Edsbergin musiikki-instituutissa, vieraillut luennoitsijana monissa yliopistoissa ja pitänyt mestarikursseja.
Eero Suutari

| Eero Suutari |
| --- | --- |
 Suutari vuonna 2011
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. joulukuuta 1956 (ikä 67) Sotkamo
Poliitikko
Puolue:  Kokoomus
Asema:  kansanedustaja ja kaupunginvaltuutettu
Vaalipiiri:  Oulun vaalipiiri
Kotipaikka:  Kajaani
Aiheesta muualla
eerosuutari.fi
Eero Johannes Suutari (s. 27. joulukuuta 1956 Sotkamo) on suomalainen yrittäjä ja poliitikko. Hän oli kokoomuksen kansanedustaja Oulun vaalipiiristä vuosina 2011–2019.
Elämä ja ura

Suutari valmistui insinööriksi Helsingin teknillisestä opistosta vuonna 1979. Hän on suorittanut yrittäjäkoulutuksen Oulun yliopistossa vuonna 1984, johtamiskoulutuksen Helsingin kauppakorkeakoulussa 1989 ja diplomi-insinööriopintoja Oulun yliopistossa 1997 ja eMBA-opintoja 2004.
Vuosina 1981–1983 Suutari työskenteli tuotantopäällikkönä Kvark Elektroniikka Oy:ssä ja vuosina 1982–1995 perustamansa Kajaani Automatiikka oy:n hallintojohtajana. Hän oli yrityksen toimitusjohtaja 1995–1996. Vuodesta 1996 Suutari työskenteli perustamansa Sunit Oy:n toimitusjohtajana. Yritys sai Tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinnon vuonna 2008. Suutari on myös opettanut elektroniikkaa Kajaanin ja Lappajärven ammattikouluissa (1984–1985) ja toiminut opettajana Kajaanin kansalaisopistossa (1984–1986). Hän oli Kajaanin yrittäjien puheenjohtaja 2009–2012.
Elämä ja ura > Politiikka

Suutari on ollut Kajaanin kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2005. Hän toimi kaupunginhallituksessa 2005–2009 ja on ollut kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 2009. Hän on Kainuun maakuntavaltuuston jäsen vuodesta 2005 ja sen ensimmäinen varapuheenjohtaja. Vuodesta 2009 Suutari on Kainuun Kokoomuksen puheenjohtaja ja kokoomuksen puoluehallituksen jäsen.
Suutari valittiin eduskuntaan ensimmäisen kerran vuoden 2011 vaaleissa 3 495 äänellä. Hänet valittiin jatkokaudelle vuoden 2015 eduskuntavaaleissa 3 303 äänellä. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Suutari sai 2 484 ääntä, mikä ei riittänyt valituksi tulemiseen.
Eduskunnassa Suutari on ollut vuodesta 2011 lähtien työelämä- ja tasa-arvovaliokunnan jäsen. Kaudella 2011–2015 hän oli myös puolustusvaliokunnan, ja Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan jäsen. Vuodesta 2015 Suutari on valtiovarainvaliokunnan verojaoston sekä työ- ja elinkeinojaoston jäsen ja Kelan valtuutettu.
Elämä ja ura > Yksityiselämä

Suutari on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Hän kuuluu vapaamuurareihin.
Aiheesta muualla

Eero Suutarin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
.aspx Eero Suutari Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Einar Winqvist

Einar Winqvist (1957)
Karl Einar Winqvist (30. elokuuta 1917 Helsinki – 9. marraskuuta 1968 Tuusula) oli suomalainen maanviljelijä, kunnanjohtaja ja järjestövaikuttaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Winqvistin vanhemmat olivat maanviljelijä Karl Paulus Winqvist ja Augusta Rosina Helenius ja puoliso vuodesta 1940 Anna Peuramo. Vanhemmistaan täysin orvoksi ja kotitilan isännäksi 18-vuotiaana jäänyt Winqvist tuli ylioppilaaksi vuonna 1937 ja valmistui agronomiksi vuonna 1950. Winqvist osallistui sekä talvisotaan että jatkosotaan. Tuusulan kunnanvaltuuston jäseneksi hän tuli vuonna 1946 ja kunnanhallituksen puheenjohtajaksi vuonna 1951. Vuonna 1963 hänestä tuli Tuusulan kunnanjohtaja. Winqvistillä oli koti- ja ulkomaisia luottamustehtäviä osuustoiminnallisten, maatalous- ja kunnallisten järjestöjen piirissä. Maalaiskuntien Liitossa hän oli liittovaltuuston jäsen ja vuodesta 1961 liittovaltuuston puheenjohtaja. Wickström oli myös Kunnallissäätiön valtuuskunnan puheenjohtaja. Hän oli perustamassa Suomen Kulttuurirahaston Uudenmaan rahastoa, jonne perustettiin hänen ja sittemmin hänen puolisonsakin nimeä kantava nimikkorahasto. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Wickström sai vuonna 1967.
Aiheesta muualla

Anna ja Einar Winqvistin rahasto
Elisabeth Blomqvist

Elisabeth Blomqvist: Hanna, 1854.
Anna Charlotta Elisabeth Blomqvist (17. helmikuuta 1827 Helsinki – 9. kesäkuuta 1901 Helsinki) oli suomalainen tyttökoulun johtajatar ja taidemaalari. Hän maalasi nuorena opiskellen Berndt Godenhjelmin johdolla, ja hänen teoksensa Hanna kangaspuilla kuuluu Ateneumin kokoelmiin.
Blomqvistin isä oli oppihistorian professori ja kirjastonhoitaja Alexander Blomqvist. Professori Blomqvistin ja hänen pietarinsaksalaisiin kuuluneen vaimonsa Christina Charlotta Harringin perheessä tyttärien kasvatukseen ja kielitaitoon kiinnitettiin suurta huomiota. Isän kuoltua perusteellisesta koulutuksesta oli suurta hyötyä, sillä se antoi tyttärille mahdollisuuden ansaita elantonsa opettajina. Niinpä Blomqvist ei ryhtynyt taiteilijan uralle vaan toimi opettajana äitinsä perustamassa yksityisessä tyttökoulussa. Vuodesta 1852 koulu oli hänen ja hänen sisarensa Anna Blomqvistin omistuksessa, ja sen toiminta laajeni. Hän oli Helsingin ruotsalaisen tyttökoulun johtajatar 1852–1898. Kouluun perustettiin opettajatarluokka, josta ajan myötä tuli ruotsalainen jatko-opisto 1886.
Suurimman vaikutuksen Elisabeth Blomqvist sai aikaan tyttökoulun johtajana, tyttöjen opetuksen uudistajana ja naisopettajien koulutuksen aloittajana. Hänen perustamiltaan jatkoluokilta tulivat pitkään sekä ruotsin- että suomenkielisten koulujen opettajattaret. Valtion tyttökoulujen opetus oli vielä tähän aikaan perinteistä säätyläistyttöjen kasvatusta. Blomqvistin kouluun pääsivät opiskelemaan kaikki tietoa ja sivistystä haluavat tytöt syntyperästä riippumatta. Yksityiskoulun käyminen vaati tosin varoja, mutta Blomqvist pyrki järjestämään varattomille vapaaoppilaspaikkoja ja kouluavustajan tehtäviä. Hänen yhtenä ansionaan onkin pidetty opintien avaamista myös alempien sosiaaliryhmien tytöille.
Kirjallisuutta

Westermarck, Helena: Elisabeth Blomqvist, hennes liv och gärning I–II. 1916–1917.
Aiheesta muualla

Blomqvist, Elisabeth hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Elisabeth Blomqvist.  Tiedenaisia.
Einar Wøhni

| Einar Wøhni> Norjan maatalousministeri |
| --- | --- |
 Gerhardsenin III hallitus 23. huhtikuuta 1960 – 28. elokuuta 1963  
Edeltäjä:  Harald Løbak
Seuraaja:  Hans Borgen
Suurkäräjäedustaja
 Tromssan vaalipiiri 1961–1965  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Einar Joachim Wøhni
Syntynyt: 7. toukokuuta 1920 Lebesby, Norja
Kuollut: 14. helmikuuta 1987 (66 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Einar Joachim Wøhni (7. toukokuuta 1920 Lebesby – 14. helmikuuta 1987) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1961–1965 ja toimi Norjan maatalousministerinä 1960–1963.
Aiheesta muualla

Einar Wøhni Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Elvis (vuoden 2022 elokuva)

| Elvis |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Baz Luhrmann
Käsikirjoittaja:   Baz Luhrmann  Sam Bromell  Craig Pearce  Jeremy Doner 
Tarina:   Baz Luhrmann  Jeremy Doner 
Tuottaja:   Baz Luhrmann  Gail Berman  Catherine Martin  Patrick McCormick  Schuyler Weiss 
Säveltäjä:  Elliott Wheeler
Kuvaaja:  Mandy Walker
Leikkaaja:   Matt Villa  Jonathan Redmond 
Pääosat:   Austin Butler  Tom Hanks  Olivia DeJonge  Helen Thomson  Richard Roxburgh  Kelvin Harrison Jr.  David Wenham  Kodi Smit-McPhee  Luke Bracey 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Australia Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Bazmark Films  The Jackal Group 
Levittäjä:  Warner Bros. Pictures
Ensi-ilta:   2022-5-2525. toukokuuta 2022 (Cannes)  2022-6-2929. kesäkuuta 2022 (Suomi)  
Kesto:  159 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  85 miljoonaa dollaria
Tuotto:  287,3 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elvis on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut australialais-yhdysvaltalainen elämäkerrallinen musikaali-draamaelokuva, jonka on ohjannut Baz Luhrmann. Elokuva kertoo laulaja ja näyttelijä Elvis Presleystä. Presleytä elokuvassa esittää Austin Butler. Muissa rooleissa ovat Tom Hanks, Olivia DeJonge, Helen Thomson, Richard Roxburgh, David Wenham, Kodi Smit-McPhee ja Luke Bracey.
Elvis sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla toukokuussa 2022. Suomen ensi-iltansa se sai 29. kesäkuuta 2022. Elokuva oli taloudellinen menestys tuottaen 286 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti. Se sai myös positiivisia arvosteluja: erityisesti Butlerin roolisuoritusta, puvustusta, lavastusta, leikkausta ja musikaalinumeroita ylistettiin. Elokuva on ehdolla kahdeksaan Oscar-palkintoon vuoden 2023 gaalassa, mukaan lukien paras elokuva ja paras miespääosa (Butler). Butler palkittiin myös parhaan draamaelokuvan miespääosan Golden Globella.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Elvis Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Emma-Sofia Hautala

Emma-Sofia Hautala (s. 9. tammikuuta 1991) on suomalainen näyttelijä ja laulaja.
Hautala on opiskellut Tampereen yliopiston teatterityön tutkinto-ohjelmassa Nätyssä vuosina 2011–2016. Hän on esiintynyt mm. Kouvolan Teatterissa, Tampereen Teatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa, Pesäkallion kesäteatterissa, Teatteri Vanhassa Jukossa ja Lahden kaupunginteatterissa.
Hautala tunnetaan parhaiten 2018 alkaneesta, Yle Areenalla esitetystä HasBeen-sarjasta, missä hän esitti Essiä. Vuonna 2016 Hautala esitti Vivecaa Uusi päivä -televisiosarjan spinoff-sarjassa Väärät bileet.