Thomas Gage (dominikaani)
Viranomaiset yrittivät estää Filippiineille matkaavien jäämisen Uuteen Espanjaan

Meksikossa kulkiessaan Filippiineille matkaavat olivat alttiina monille houkutuksille. Joita silmällä pitäen jo Filip II oli antanut munkkien harharetkiä estävän määräyksen:
”Määräämme Uuden Espanjan Varakuninkaitamme ja Kuvernöörejämme, ja pyydämme Sääntökuntien Prelaatteja, kutakin heistä, huolehtimaan kaikella tarmolla ja huolella siitä, että Filippiineille lähetetyt Munkit jatkavat matkaa viivyttelemättä, ja ettei heitä hyväksytä muihin Provinsseihin, eikä suostuta mihinkään poikkeuksiin heidän suhteensa.”
Ylellisyyttä kammoksuvan Thomas Gagen matka, sen sijaan, että olisi suuntautunut Acapulcosta alkuperäiseen kohteeseensa, Filippiineille, keskeytyi Oaxacan laaksossa, jatkuakseen sieltä jonkin ajan kuluttua Guatemalaan. Oaxacan seudusta kertoessaan hän sanoo, ettei hän missään muualla ole tavannut niin ihanteellisia olosuhteita kuin siellä, ja että hän olisi halunnut elää siellä, ellei eräs tapahtuma juuri heidän siellä ollessaan, olisi kumonnut hänen käsityksensä paikkakunnan ihanuudesta. Oaxacan dominikaanikirkon aarteiden Gage ilmoittaa olleen arvoltaan kaksi tai kolme miljoonaa pesoa.
Thomas Gage kertoo eräästä Oaxacan dominikaaniluostarin espanjalaisesta veljestä, joka oli kuoltuaan saanut hyvin kunniattoman hautauksen:
”Tämä  vanha mies kuoli minun ollessani siellä, ja koska häntä ei voinut hänen eläessään moittia mistään, etsittiin syitä moitteisiin vainajan sellistä. Sieltä löytyi arkku, jossa oli joitakin rahoja, joita hän ei ollut eläessään saattanut Superiorinsa tietoon. Hänen ilmoitettiin kuolleen kirkonkirouksen alaisena, joten hän ei voinut saada kristillistä hautausta eikä hautapaikkaa kirkossa tai luostarissa. Niinpä he hautasivat luostarin puutarhaan kaivettuun kuoppaan aiemmin niin kunnioitetun vanhurskaansa kunniattomasti, mukanaan menetetty arvonsa ja maineensa. Tämän he tekivät perusteenaan se, että tämä oli tehnyt syntiä antamaansa köyhyyslupausta vastaan, josta syystä hän oli kirkonkirouksen alainen. Tästä asiasta puhuttiin kaupungissa ja koko maassa paljon ja pidettiin sitä skandaalina, mutta ihmiset puolustautuivat sanomalla, että kyseessä oli kirkonkirous. Totuus oli, että vainaja oli espanjalainen, jolle voitiin tämän kuoltua osoittaa halveksuntaa. Sillä varmastikaan he eivät olisi voineet tehdä näin hänen elinaikanaan tekemänsä, omaisuudesta johtuvan synnin takia... 
Nähtyämme tämän omin silmin ja kuultuamme lisäksi paljon eripuraa ja riitoja heidän keskuudessaan, ajattelimme, ettei Oaxaca ole meille sopiva paikka elää. Niinpä me kolmen päivän jälkeen kiiruhdimme sieltä pois ja lähdimme kohden Chiapasia, joka on kolmensadan mailin päässä.”
Thomas Gagen kirjoittaman teoksen nykyisen laitoksen toimittanut maineikas mayatutkija J. Eric S. Thompson, lausuu mielipiteensä Gagen kuvailemasta munkkiveljen hautauksesta toimittamansa teoksen eräässä alaviitteessä:
”Historia, jonka Gage kertoo espanjalaisen munkin häpäisevästä hautaamisesta siunaamattomaan maahan, on sellaisena kuin se on kirjoitettu, uskomaton. Joko asiaan liittyneet tiedot olivat epäuskottavia, tai sitten tärkeitä tietoja on jäänyt huomiotta.”
Tärkeitä tietoja oli ilmeisesti jäänyt huomiotta, sillä kerjäläissääntökunnan luostarilupauksen pettänyttä munkkia odotti rangaistus, jonka täytäntöönpanosta Alonso Viisaan lakikokoelmassa on selvät määräykset, vaikkakin niitä ehkä sovellettiin harvoin.
Filippiinien ja Oaxacan sijasta Gage päätyi Guatemalaan, jossa hän toimi erilaisissa kirkollisissa tehtävissä vuoteen 1636. Gage anoi useaan otteeseen lupaa saada palata takaisin Espanjaan. Gagen anomukseen ei kuitenkaan suostuttu, joten hän päätti toimia omin avuin. Hän ratsasti palvelija mukanaan Costa Ricaan, jossa nousi Panaman Portobelloon lähtevään fregattiin. Sitä ennen häneltä olivat merirosvot vieneet kaikki, melkoisen runsaat rahavarat.