stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pohjois-Suomen Ryhmä
Sodan alkutilanne

Puna-armeija aiheutti suomalaiselle sodanjohdolle melkoisen yllätyksen etenemällä koko Laatokan ja Jäämeren välisellä alueella kaikkien merkittävien rajan yli johtavien teiden suunnissa 1–2 divisioonan vahvuisin voimin. Pohjois-Suomen ryhmän alueella aina Ilomantsista Jäämerelle ulottuvalla alueella tärkeimpien tiesuuntien alueilla eteni noin divisioonan vahvuisia voimia (paitsi Petsamon alueella, jossa neuvostojoukkoja oli vielä enemmän). Oulun–Kemin alueella oli kuitenkin päämajan reservinä 9. divisioona, jota suunniteltiin käytettäväksi lähinnä Karjalankannaksella. Päämajan suunnitelmiin oli kuitenkin tehtävä muutos ensimmäisen sotaviikon aikana kun sodanjohdolle selvisi ryhmän alueella etenevien puna-armeijan joukkojen todellinen määrä. Suomussalmen suunnassa eteni Neuvostoliiton 163. divisioona ja Kuhmon suunnassa 54. vuoristodivisioona. Neuvostoliitolla oli tällä rintamalla noin 140 000 miestä, noin 150 tankkia, 550 tykkiä ja 150–200 lentokonetta, jotka hyökkäsivät kaikissa tieyhteyssuunnissa 18 000 – 20 000 miehen vahvuisina muodostelmina. Heitä vastaan Suomella oli useinkin asettaa vain 800 miehen pataljoona.
Viivytysvaihe

Sodan alkupäivinä käytiin viivytystaistelua, jolloin suomalaiset rajajoukot vetäytyivät varsinaisiin puolustusasemiin. Kovimman paineen sai aluksi vastaanottaa Pohjois-Karjalan ryhmä, jota johti eversti Erkki Raappana. Lieksan taisteluissa hyökkääjä saatiin ensin pysähtymään ja 26.12. hyökkääjän oli peräännyttävä rajan taakse. Kuhmon alueella Neuvostoliiton valtava miesylivoima tuotti Suomelle vaikeuksia, ja hyökkäys uhkasi pian Kuhmon kirkonkylää. Oulusta tulleiden apujoukkojen avulla tilanne kuitenkin tasaantui. Suomussalmen puolustus perustui aluksi Raatteen tien puoliväliin rakennettuun puolustuslinjaan. Suomalaiset eivät tällöin tienneet, että pohjoisempana oli hyökkääjän käytössä tie Juntusrantaan, mikä muutti asetelman täysin toiseksi. Kahdeksan vuorokauden jälkeen Suomussalmen kirkonkylä oli jäämässä viholliselle, ja suomalaiset polttivat kylän. Apuvoimaksi komennettu prikaati Siilasvuo saapui alueelle 8.12. Sallan kirkonkylää puolustanut osasto Roininen joutui samaan aikaan luovuttamaan kirkonkylän vihollisen panssarivoimille. Petsamon puolustajat olivat noin 500 kilometrin päässä muista joukoista, ja ne aloittivat menestyksellisen sissisodan venäläisten raskaita muodostelmia vastaan. Lapin ryhmän komentajana oli aluksi kenraalimajuri K. M. Wallenius ja myöhemmin kenraali Ernst Linder.lähde?
Ratkaisutaistelut

Prikaati Siilasvuo valloitti Suomussalmen kirkonkylän 12.–28.12. kovan pakkasen vallitessa uskaliailla hyökkäyksillä. Joulun jälkeen vastustajan yhteydet Juntusrantaan katkaistiin, ja sen 163. divisioona jäi joulukuun lopussa saarroksiin. Samaan aikaan Raatteen tiellä saarrettiin 44. divisioona. Molemmat divisioonat tuhoutuivat vuodenvaihteessa (6. tammikuuta mennessä). Neuvostoliiton paine kohdistui joulukuun loppupuolella kohti Pelkosenniemeä. Suomalaisten vastaisku epäonnistui, ja koko Sallan aluetta uhkasi saarroksiin joutuminen. Tilanne kuitenkin laukesi, kun osasto Roinisen hyökkäys neuvostojoukkojen sivustaan johti suuriin vihollisen miehistö- ja kalustotappioihin. Kuhmon vastahyökkäys tammikuun lopussa paransi suomalaisten asemia, kun tärkeitä tienristeyksiä vallattiin 15.2. mennessä ja venäläinen hiihto-osasto jäi mottiin Luelahdessa.
Hackman (suku)

Hackman-suku on Suomessa alkuaan viipurilainen kauppiassuku, joka polveutuu Saksasta. Bremeniläinen Johan Friedrich Hackman (k. 1807) saapui 1780-luvulla Viipuriin, missä hän 1790 perusti oman kauppaliikkeen. Hänen leskensä Marie Hackman hoiti edelleen menestyksellä liikettä, jonka nimi vuodesta 1816 oli "Hackman & C:o".
Suku tunnetaan Saksasta 1600-luvun alusta saakka.
Edellisen poika Johan Fredrik Hackman aateloitiin 4.4.1874 ja hänen sukunsa otettiin Suomen Ritarihuoneeseen 15.11.1875 aatelisena sukuna numero 247.
Suvun jäseniä

Johan Friedrich Hackman (1755–1807), saksalais-suomalainen kauppias, Hackmanin kauppahuoneen (nyk. teollisuuskonsernin) perustaja; hänen puolisonsa oli Marie Hackman (1776–1865)
Johan Fredrik Hackman (1801–1879), kauppaneuvos, Johan Friedrich Hackmanin poika
Woldemar Hackman (1831–1871), liike- ja valtiopäivämies, Johan Fredrik Hackmanin poika
Alfred Hackman (1864–1942), arkeologi, Woldemar Hackmanin poika
Oskar Hackman (1868–1922), suomalainen valtiopäivämies, Woldemar Hackmanin poika
Victor Hackman (1866–1941), suomalainen geologi, Woldemar Hackmanin poika
Walter Leopold Victor Hackman (1916–2001), museonjohtaja ja hyönteistieteilijä, Victor Hackmanin poika
Julius Fredrik Hackman (1832–1933), Venäjän armeijan kenraaliluutnantti, Johan Fredrik Hackmanin poika
Wilhelm Hackman (1842–1925), kauppaneuvos, Hackman & Co:n pääjohtaja, Johan Fredrik Hackmanin poika
Fredrik Hackman (1874–1925), kauppaneuvos, Wilhelm Hackmanin poika
Henry Hackman (1876–1950), vuorineuvos, Wilhelm Hackmanin poika
Herrick Hackman (1902–1984), teollisuusneuvos, Henry Hackmanin poika
Stolberg (aatelissuku)

Stolbergin kreivien vaakuna ennen vuotta 1429
Stolberg on vanha saksalainen aatelissuku. Se esiintyy jo noin vuoden 1100 paikoilla ja otti nimensä 1200-luvulla Stolbergin sukulinnasta. Suku sai vuonna 1412 valtakunnankreivin arvon, jakaantui 1645 Wernigeroden ja Stolbergin haaroihin, jotka taas jakaantuivat useampiin alahaaroihin.
Wernigeroden haaraa olivat:
Eberhard zu Stolberg-Wernigerode (1810–1872), saksalainen poliitikko ja virkamies
Otto (1837-1896), Stolberg-Wernigeroden ruhtinas, preussilainen ylikamariherra
Udo (1840-1910), Stolberg-Wernigeroden kreivi, preussilainen valtiomies
Stolbergin haaraa olivat:
Christian Stolberg eli Christian zu Stolberg-Stolberg (1748–1821), saksalainen runoilija
Friedrich Stolberg eli Friedrich Leopold zu Stolberg-Stolberg (1850–1919), saksalainen kirjailija
Airakselan rautatieasema

Airakselan rautatieasema (lyh. Arl) on rautatieliikennepaikka Kuopiossa rataosalla Kouvola–Iisalmi.
Airaksela avattiin Kurkimäen alaisena laiturivaihteena rataosan valmistuessa 1889. Sen nimi oli 1910- ja 1920-lukujen vaihteeseen saakka Karttula sijaintikuntansa mukaan. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa paikalle rakennettiin Bruno Granholmin suunnittelema Platformskjul I -tyypin laiturirakennus, mutta tilanpuutteen takia Airakselaan rakennettiin uusi suurempi asemarakennus 1931. Molemmat rakennukset on sittemmin purettu. Myöhemmin Airakselaan rakennettiin pieni rakennus, joka toimii laitetilana. Henkilöliikenne lakkautettiin 2. kesäkuuta 2002.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Airakselan rautatieasema Wikimedia Commonsissa
Vaunut.org: Kuvia Airakselan rautatieasemalta
Finna.fi: Kuva Airakselan ensimmäisestä laiturirakennuksesta
Bobby Brown

Brown vuonna 2017
Bobby Brown (s.  Robert Barisford Brown, s. 5. helmikuuta 1969 Boston, Massachusetts) on yhdysvaltalainen R&B-laulaja.
Brown on ollut yksi kirkkaimmista R&B-tähdistä 1980-luvun lopulta 1990-alkuun saakka. Hänen parhaiten menestynyt albuminsa on Don't Be Cruel, joka yksin Yhdysvalloissa myi yli kymmenen miljoonaa kappaletta. Hänet tunnetaan My Prerogative -hitistä, josta Britney Spears levytti oman versionsa vuonna 2004. Brown teki tunnetuksi New Jack Swingin, joka yhdisteli klassista soulia, urban synth-funkia, ja hip-hop-rytmejä, joissa usein oli mukana rap-riimejä tavanomaisen melodisen säkeen ja kertosäkeen välissä.
Brown oli naimisissa laulaja Whitney Houstonin kanssa vuosina 1992–2007. Pariskunnalla oli yksi yhteinen lapsi, tytär Bobbi Kristina Brown (1993–2015).
Diskografia > Studioalbumit

King of Stage (1986)
Don't Be Cruel (1988)
Bobby (1992)
Forever (1997)
The Masterpiece (2012)
Diskografia > New Editionin kanssa

Candy Girl (1983)
New Edition (1984)
All for Love (1985)
Home Again (1996)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (englanniksi)
Bobby Brown Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz
A Mighty Heart – taipumaton

| A Mighty Heart – taipumaton> A Mighty Heart |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Winterbottom
Käsikirjoittaja:  John Orloff
Perustuu:  Mariane Pearlin muistelmiin A Mighty Heart (2003)
Tuottaja:  Andrew Eaton Dede Gardner Brad Pitt
Säveltäjä:  Harry Escott
Kuvaaja:  Marcel Zyskind
Pääosat:  Angelina Jolie
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Paramount Vantage Plan B Entertainment Revolution Films Kailash Picture Company
Levittäjä:  Paramount Vantage Netflix Fandango at Home
Ensi-ilta:   21. toukokuuta 2007 Cannesin elokuvajuhlat  22. kesäkuuta 2007  24. elokuuta 2007 Espoon elokuvajuhlat  21. syyskuuta 2007
Kesto:  108 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti (esiintyy myös ranskaa, arabiaa ja urdua)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
A Mighty Heart – taipumaton (myös pelkästään A Mighty Heart; engl. A Mighty Heart) on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut Michael Winterbottomin ohjaama yhdysvaltalais-brittiläinen jännitysdraamaelokuva, joka perustuu Mariane Pearlin muistelmiin A Mighty Heart (2003). Muistelmien pohjalta John Orloff laati elokuvan käsikirjoituksen. Elokuva sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 21. toukokuuta 2007. Elokuvan pääosaa näyttelee Angelina Jolie. Muissa rooleissa ovat muun muassa Dan Futterman, Will Patton, Alyy Khan, Archie Panjabi, Irrfan Khan ja Denis O’Hare.
Juoni

Toimittajapariskunta Daniel (Dan Futterman) ja Mariane Pearl (Angelina Jolie) ovat työskennelleet ääriryhmittymien terrorisoimassa, levottomuuksien repimässä Karachin kaupungissa muutaman kuukauden ajan. Mariane odottaa esikoislastaan, joten Pearlit aikovat lentää synnytyksen lähestyessä Yhdysvaltoihin. The Wall Street Journalille työskentelevä Daniel kuitenkin joutuu haastattelumatkalla terroristien sieppaamaksi. Epätoivoinen Mariane lähtee Yhdysvaltain ja Pakistanin viranomaisten kanssa etsimään johtolankoja, joiden avulla hän voisi löytää kadonneen aviomiehensä.
Tuotanto

A Mighty Heart – taipumaton -elokuvan kuvaukset alkoivat 7. elokuuta 2006. Elokuva kuvattiin lähinnä Ranskassa ja Intiassa; Ranskassa elokuvan kuvauspaikkoja olivat Marseillen kaupunki ja sen lähialueet, ja Intiassa elokuvaa kuvattiin Mumbaissa ja Punessa. Kohtauksia kuvattiin myös Pakistanin Karachissa ja Islamabadissa. Punessa kuvattiin osa Karachi-kohtauksista turvallisuussyiden takia. Elokuvaa kuvattiin lisäksi Texasin Austinissa. Elokuvan kuvaukset päättyivät 22. marraskuuta 2006. Uusintaotokset kuvattiin 5.-7. helmikuuta 2007. Elokuvan budjetti oli 15-16 miljoonaa dollaria.
Julkaisu ja vastaanotto

A Mighty Heart – taipumaton sai ensi-iltansa Ranskan Cannesin elokuvajuhlilla 21. toukokuuta 2007. Elokuvan kotimaan, Yhdysvaltain, ensi-ilta oli 22. kesäkuuta 2007, ja toisen valmistusmaan, Ison-Britannian, ensi-ilta oli 21. syyskuuta 2007. Suomessa elokuva esitettiin Espoon elokuvajuhlilla 24. elokuuta 2007. A Mighty Heart – taipumaton tuotti avausviikonloppunaan 1 355 elokuvateatterissa 3,9 miljoonaa dollaria. Elokuva tuotti yhteensä Yhdysvalloissa 9 176 787 dollaria ja ulkomailla 9 758 870 dollaria. Maailmanlaajuisesti elokuva tuotti ilmestymisvuonnaan yhteensä 18 935 657 dollarin lipputulot. Vuoteen 2015 mennessä elokuva on tuottanut Yhdysvaltain DVD-julkaisujen kautta lisäksi 5 524 956 dollaria. Paramount Vantage oli elokuvan levittäjänä Yhdysvalloissa ja Universal Pictures ulkomailla.
Vaikka A Mighty Heart – taipumaton ei saanut yleisömenestystä, elokuva sai myönteisen vastaanoton elokuvakriitikoilta ja yleisöltä. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 192 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 79 prosenttia oli positiivisia. Metacriticin mukaan 38 arvostelun perusteella elokuva on saanut 74 pistettä sadasta mahdollisesta. Angelina Jolien roolisuoritus sai laajalti ylistäviä arvosteluja. Eturivin elokuvakriitikot pitivät Jolien roolisuoritusta hänen siihen astisen uransa parhaimpana työnä.
Paramount Home Video julkaisi A Mighty Heart – taipumaton -elokuvan DVD:nä Yhdysvalloissa 16. lokakuuta 2007 ja Suomessa 27. helmikuuta 2008. Elokuva on saatavilla myös Blu-ray-versiona.
Kritiikkiä

Kun Angelina Jolien ilmoitettiin olevan kiinnitettynä Mariane Pearlin rooliin, se sai kritiikkiä afroamerikkalaisten keskuudessa. Kriitikko Orville Lloyd Douglas kritisoi näyttelijävalintaa sanoen ”Jolie on valkoinen ja Mariane Pearl on monirotuinen”. Pearlin isä on hollantilais-juutalainen ja äiti afro-kiinalais-kuubalainen, mikä tekee hänestä monirotuisen. Mariane Pearl oli henkilökohtaisesti pyytänyt Jolieta näyttelemään häntä elokuvassa.
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kenelle | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| Golden Globe | Paras naispääosa draamaelokuvassa | Angelina Jolie | Ehdokkuus |
| SAG-palkinto | Paras naispääosa | Angelina Jolie | Ehdokkuus |
| Critics’ Choice -elokuvapalkinto | Paras naispääosa | Angelina Jolie | Ehdokkuus |
| Chicago Film Critics Association -palkinto | Paras naispääosa | Angelina Jolie | Ehdokkuus |
| Dallas-Fort Worth Film Critics Association -palkinto | Paras naispääosa | Angelina Jolie | Ehdokkuus |
| Empire-palkinto | Paras naispääosa | Angelina Jolie | Ehdokkuus |
| Houston Film Critics Society -palkinto | Paras naispääosa | Angelina Jolie | Ehdokkuus |
| NAACP Image -palkinto | Paras naisnäyttelijä elokuvassa | Angelina Jolie | Ehdokkuus |
| NAACP Image -palkinto | Paras independent- tai ulkomaalainen elokuva | Andrew Eaton, Dede Gardner ja Brad Pitt | Ehdokkuus |
| Independent Spirit -palkinto | Paras elokuva | Andrew Eaton, Dede Gardner ja Brad Pitt | Ehdokkuus |
| Independent Spirit -palkinto | Paras käsikirjoitus | John Orloff | Ehdokkuus |
| Independent Spirit -palkinto | Paras naispääosa | Angelina Jolie | Ehdokkuus |
| London Film Critics’ Circle -palkinto | Vuoden naisnäyttelijä | Angelina Jolie | Ehdokkuus |
| Online Film & Television Association -palkinto | Paras naispääosa | Angelina Jolie | Ehdokkuus |
| Online Film Critics Society -palkinto | Paras naispääosa | Angelina Jolie | Ehdokkuus |
| Santa Barbaran elokuvajuhlat: Näyttelypalkinto | Erinomainen roolisuoritus | Angelina Jolie | Voitto |
| Satellite-palkinto | Paras naispääosa draamaelokuvassa | Angelina Jolie | Ehdokkuus |
| Teen Choice -palkinto | Paras naispääosa draamaelokuvassa | Angelina Jolie | Ehdokkuus |
| Cannesin elokuvajuhlat: François Chalais -palkinto | Paras ohjaaja | Michael Winterbottom | Voitto |
| Cannesin elokuvajuhlat: Trophée Chopard | Paras nuori näyttelijä | Archie Panjabi | Voitto |
| National Board of Review -palkinto | Paras independent-elokuva | Andrew Eaton, Dede Gardner ja Brad Pitt | Voitto |
| People’s Choice -palkinto | Paras independent-elokuva | Andrew Eaton, Dede Gardner ja Brad Pitt | Ehdokkuus |
| Women Film Critics Circle -palkinto: Karen Morley -palkinto |  |  | Voitto |
Aiheesta muualla

A Mighty Heart – taipumaton Internet Movie Databasessa (englanniksi)
A Mighty Heart – taipumaton Elonet.
A Mighty Heart – taipumaton AllMoviessa. (englanniksi)
A Mighty Heart – taipumaton Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
A Mighty Heart – taipumaton Box Office Mojossa (englanniksi)
A Mighty Heart – taipumaton Metacriticin sivuilla (englanniksi)
ENTSO-E

| ENTSO-E> European Network of Transmission System Operators for Electricity |
| --- | --- |

Perustettu:  2009
Toimiala:  eurooppalainen kantaverkkoyhtiöiden yhteistyöjärjestö
Päämaja:  Bryssel, Belgia
Jäsenet:  39 TSO:ta
Päätöksentekoelin:  Yleiskokous
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
ENTSO-E (engl. European Network of Transmission System Operators for Electricity) on 2009 toimintansa aloittanut eurooppalainen kantaverkkoyhtiöiden yhteistyöjärjestö. Sen tehtävänä on Euroopan unionin sähkömarkkinoiden kehittäminen ja kantaverkkoyhtiöiden yhteistyön parantaminen. Järjestö korvasi aiemmin Euroopassa toimineet yhteistyöjärjestöt, joita olivat NORDEL, UCTE, BALTSO, UKTSOA, ATSOI ja ETSO.
Kymmenen ensimmäisen toimintavuotensa aikana ENTSO-E:n piirissä jäsenmaasta toiseen siirretyn sähköenergian määrä on lisääntynyt merkittävästi. Kun 2009 sähköä siirrettiin 341,6 TWh, siirtyi sitä vuonna 2018 jo 458,3 TWh. EU:n mukaan vuosittain jo 15% sähköenergiasta siirretään valtiorajojen yli markkinatilanteen mukaan.
Järjestön jäsenmaat jakautui alkuvaiheessa viiteen alueelliseen alueeseen. Nämä vastasivat vanhoja järjestöjä:
Manner-Eurooppa (ent. UCTE): Alankomaat, Belgia, Bosnia-Herzegovina, Bulgaria, Espanja, Italia, Itävalta, Kreikka, Kroatia, Luxemburg, Pohjois-Makedonia, Montenegro, Portugali, Puola, Ranska, Romania, Saksa, Serbia, Slovakia, Slovenia, Sveitsi, Tanska (läntiset osat), Tšekki ja Unkari; liitännäisjäseninä Turkki ja Ukraina
Pohjoismaat (ent. NORDEL): Norja, Ruotsi, Suomi ja Tanska (itäiset osat)
Baltia (ent. BALTSO): Latvia, Liettua ja Viro
Iso-Britannia (ent. UKTSOA): Iso-Britannia; helmikuun 2021 jälkeen jäljellä enää Pohjois-Irlanti
Irlanti (ent. ATSOI): Irlanti ja Iso-Britannia
Tuoreempana alueellisia ryhmiä vastaavana rakenteena ovat ENTSO-E:ssä kuusi alueellisen koordinoinnin keskusta (RCC) vastuumaineen.
Jäsenet

Vuoden 2022 lopussa järjestöön kuului 39 kansallista kantaverkkoa hallinnoivaa jäsenyhtiötä kaikkiaan 35 maasta. Useimmissa maista mukana on yksi valtiollinen kantaverkkoyhtiö, mutta Itävallasta siirtoverkonhaltijoita (TSO) on mukana kaksi ja Saksasta neljä. Varsinaisten jäsenten ohella vuonna 2022 Ukrainan ja Turkin kantaverkkoyhtiöt olivat järjestön tarkkailijajäseniä. Brexitin myötä kolme Britannian neljästä kantaverkkoyhtiöstä poistui helmikuussa 2021 ENTSO-E:n energian sisämarkkinoilta; jäljelle jäi ainoastaan Pohjois-Irlannissa toimiva SONI (System Operator for Northern Ireland).
| ISO maatunnus | Maa | Siirtoverkon- haltija (TSO) | Lyhennys (verkkosivu) |
| --- | --- | --- | --- |
| NL | Alankomaat | TenneT | TTN |
| AL | Albania | Operatori i Sistemit te Transmetimit | OST |
| BE | Belgia | Elia Transmission Belgium | Elia |
| BA | Bosnia ja Herzegovina | BiH Independent System Operator | NOS BiH |
| GB | Britannia (vain  Pohjois-Irlanti) | System Operator for Northern Ireland | SONI |
| BG | Bulgaria | Electroenergien Sistemen Operator | ESO |
| ES | Espanja | Red Eléctrica de España | REE |
| IE | Irlanti | EirGrid | EirGrid |
| IS | Islanti | Landsnet | Landsnet |
| IT | Italia | Terna | Terna |
| AT | Itävalta | Austrian Power Grid AG | APG |
| AT | Itävalta | Vorarlberger Übertragungsnetz | VUEN (Arkistoitu – Internet Archive) |
| GR | Kreikka | Independent Power Transmission Operator | IPTO (tai ADMIE) |
| HR | Kroatia | Croatian Transmission System Operator | HOPS |
| CY | Kypros | Cyprus Transmission System Operator | Cyprus TSO |
| LV | Latvia | Augstsprieguma tīkls | AST |
| LT | Liettua | Litgrid | Litgrid |
| LU | Luxembourg | Creos Luxembourg | Creos (Arkistoitu – Internet Archive) |
| ME | Montenegro | Crnogorski elektroprenosni sistem AD | CGES |
| NO | Norja | Statnett | Statnett |
| MK | Pohjois-Makedonia | MEPSO | MEPSO |
| PT | Portugali | Redes Energéticas Nacionais | REN |
| PL | Puola | Polskie Sieci Elektroenergetyczne | PSE |
| FR | Ranska | Réseau de Transport d'Électricité | RTE |
| RO | Romania | Transelectrica | Transelectrica |
| SE | Ruotsi | Svenska kraftnät | SVK |
| DE | Saksa | TransnetBW | TNG |
| DE | Saksa | TenneT | TTG |
| DE | Saksa | Amprion | Amprion |
| DE | Saksa | 50Hertz Transmission | 50Hertz |
| RS | Serbia | Elektromreža Srbije | EMS |
| SK | Slovakia | Slovenská elektrizačná prenosová sústava | SEPS |
| SI | Slovenia | ELES, d.o.o. | ELES |
| FI | Suomi | Fingrid | Fingrid |
| CH | Sveitsi | Swissgrid | Swissgrid |
| DK | Tanska | Energinet | Energinet |
| CZ | Tšekin tasavalta | ČEPS | ČEPS |
| TR | Turkki (*) | Türkiye Elektrik İletim A. Ş. | TEİAŞ |
| HU | Unkari | MAVIR Zrt./MVM Zrt. | MAVIR |
| UA | Ukraina (*) | Ukrenerho | Ukrenerho |
| EE | Viro | Elering | Elering |
Aiheesta muualla

ENTSO-E
ENTSO-E Transmission System Map (Euroopan ja lähialueiden kantaverkkojen kartta) (englanniksi) (entsoe.eu)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:ENTSO-E
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Käännös suomeksi
Viantien seisake

Viantien seisake (lyh. Vnt) oli rautatieliikennepaikka Suomen rataverkolla rataosalla Oulu–Tornio. Pysäkki sijaitsi Viantienjoen varrella sijaitsevassa Simon kunnan Viantien kylässä joen itärannalla Kemin ja Simon rautatieasemien välillä. Liikennepaikka avattiin liikenteelle laiturivaihteena yhtä aikaa Tornion radan kanssa, ja lakkautettiin lättähattuliikenteen päättyessä, lopullisesti kuitenkin vuonna 1988.
Viantien liikennepaikkarakennus oli rautatiehallituksen arkkitehdin Bruno Granholmin suunnittelema platformskjul-tyyppinen rakennus, jossa oli kaksi poikkipäätyä, odotushuone ja pieni makasiiniosa. Rakennus tuhoutui Lapin sodassa.
Viantien pysäkkialueen rakennuksista ovat edelleen olemassa ratavartijan asunto piharakennuksineen.
Kangasperhonen

| Kangasperhonen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Sinisiipiset Lycaenidae
Alaheimo::  Nopsasiivet Theclinae
Suku::  Callophrys
Laji::  rubi
Kaksiosainen nimi
 Callophrys rubi  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Kangasperhonen Wikispeciesissä   Kangasperhonen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kangasperhonen, joissakin lähteissä vihernopsasiipi, (Callophrys rubi) on pieni sinisiipien (Lycaenidae) heimoon kuuluva päiväperhonen. Se on levinnyt laajalle palearktisella alueella.
Koko ja ulkonäkö

Kangasperhosen siipien yläpinta on tasaisen ruskea, mutta sen näkee luonnossa yleensä vain lentävällä yksilöllä, sillä perhonen lepää siivet tiukasti yhdessä. Siipien alapinta kauttaaltaan metallinkiiltoisen vihreä, joskin lennon loppupuolella väri voi olla lähes kokonaan poiskulunut. Takasiipien alapinnalla voi olla heikko valkoinen täplärivi. Perhosen otsa on vihreä ja verkkosilmien ympärys valkoinen. Siipien kärkiväli on 20–30 mm, naaras on koirasta suurempi.
Toukka on vihreä ja sillä on keltaisia merkkejä selässä.
Levinneisyys ja lentoaika

Levinneisyysalue käsittää Euroopan, Pohjois-Afrikan, Vähän-Aasian ja Siperian Amur-joelle ja Kamtšatkalle saakka. Suomessa sitä tavataan koko maassa, mutta Lapissa ja etenkin tunturiseuduilla esiintyminen on paikoittaisempaa.
Lentoaika alkaa levinneisyysalueen eteläisemmissä osissa jo maaliskuussa ja pohjoisessakin toukokuussa. Vuosittain on yleensä yksi sukupolvi, mutta Pohjois-Afrikassa, ja satunnaisesti muuallakin, on osittainen toinen sukupolvi. Suomessa kangasperhonen on kevään ensimmäisiä lentäjiä ja varhaisimmat yksilöt on tavattu huhtikuussa. Ensimmäisen sukupolven lentoaika jatkuu pohjoisimmassa Suomessa jopa heinäkuuhun.