stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lublin R-XIII
Tekniset tiedot (R-XIIID)

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 3
Pituus: &&&&&&&&&&&&&&08.04600008,46 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&013.020000013,20 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&02.07600002,76 m
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&&0887.&&&&00887 kg
Lentopaino: &&&&&&&&&&&01330.&&&&001 330 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Škodan lisenssivalmistama Wright Whirlwind J-5 -seitsemänsylinterinen tähtimoottori; &&&&&&&&&&&&0164.&&&&00164 kW (&&&&&&&&&&&&0220.&&&&00220 hv)
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0195.&&&&00195 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&&0600.&&&&00600 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&04450.&&&&004 450 m
Nousuaika: 15 min 50 s 3 000 metriin
Aseistus
1–2 × vapaasti suunnattavaa taakepäin ampuvaa 7,7 mm konekivääriä taka-ampumossa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lublin R-XIII Wikimedia Commonsissa
Maakoneesta meritoimintakäyttöön muunnettu R-XIII, jonka pohjalta kehitettiin myöhemmin vesikoneversio R-XIIIbis. Kuva on otettu koelentojen aikana.
Lublin R-XIIID -koneita tehtaan kentällä Lublinissa.
Mari Rantasilan filmografia ja esiintymiset

Mari Rantasila Helsingin kirja­messuilla 2013
Tämä on Mari Rantasilan filmografia ja esiintymiset.
Näyttelijänä > Elokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1983 | Apinan vuosi | luokkatoveri |
| 1985 | Calamari Union | hotelli­palvelija |
| 1986 | Varjoja paratiisissa | Nikanderin sisar |
| 1987 | Hamlet liikemaailmassa | Helena, palvelijatar |
| 1987 | Macbeth | laulajatar |
| 1988 | Lauran huone | Laura Silvennoinen |
| 1990 | Ameriikan raitti | Kaisu, Erkin vaimo |
| 1992 | Veturimiehet heiluttaa | Hapan vaimo |
| 1995 | Suolaista ja makeaa | Amorin ääni |
| 1998 | Säädyllinen murhe­näytelmä | Adan piika |
| 2000 | Sano Oili vaan | Oili Lumme |
| 2000 | Lakeuden kutsu | Kaisu Hakala |
| 2001 | Don’t Push the River | Kirsti |
| 2003 | Raid | Tarja |
| 2004 | Nyrölä 3 | Eija Sillan­pää |
| 2005 | Eläville ja kuolleille | Leena |
| 2007 | Aavan meren tällä puolen | Sirkka |
| 2008 | Suuri performanssi | Anastasia Ihalainen |
| 2013 | Ainoat oikeat | Sari Miettinen |
| 2015 | Lovemilla | Malla |
| 2015 | Henkesi edestä | Hanna Tirronen, ”Happo” |
| 2016 | Jättiläinen | Paula Lehtomäki |
| 2017 | Linnan juhlat | sairaan­hoitaja |
| 2017 | Joulu­maa | Ulli |
| 2020 | Nimby | Kaisa Hirvi |
Näyttelijänä > Televisio

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1987 | Tiikeri­hai | — |
| 1989 | Seitsemän veljestä | Venla |
| 1991 | Pakanamaan kartta | Helena |
| 1994 | Milk­shake | Elisa |
| 1994 | Kummeli | artisti­vieras |
| 1995–2001   2008, 2009 | Kotikatu | Seija Jaakkola |
| 1998 | Nahkiaiset | — |
| 1996 | Lihaksia ja luoteja | Ulrike |
| 1996 | Pimeän hehku | Riitta Salo-Belowsky |
| 2000 | Raid | Tarja Piirainen |
| 2001 | Mankeli | artisti­vieras |
| 2001 | Don’t Push the River | Kirsti |
| 2004 | Miehen sydän | Raija |
| 2007 | Jako kahteen | äiti |
| 2013 | #lovemilla | Millan äiti |
| 2015 | Syke | Jessen äiti |
| 2015 | Downshiftaajat | kirjan­pitäjä |
| 2016 | Kynsin hampain | toimittaja Kinnunen |
| 2019–2022 | Aikuiset | Oonan äiti |
| 2020– | Sunnuntailounas | Ansa |
| 2022 | Outo kesä | Jaana |
| 2022 | Helsinki-syndrooma | Minna Karo |
Näyttelijänä > Televisioelokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1984 | Yö saapuu kaupunkiin | tyttö |
| 1987 | Uusi Iloinen Teatteri: Maitoa, maitoa! | — |
| 1987 | Viimeinen ilta | Seija |
| 1988 | Me kaksi | Leena |
| 1991 | Kuolleita unelmia | Taina Salminen |
| 1993 | Sotapoika | Kaarina |
| 2000 | Sano Oili vaan | Oili Lumme |
Näyttelijänä > Lyhytelokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1986 | Enkelipeli | Kristiina Kinnunen, ”Krisi” |
| 1988 | Lauran huone | Laura Silvennoinen |
| 1992 | Kuvia kuolemasta | meikkaaja |
| 1997 | Skin Deep | vaimo |
| 2016 | Halko | — |
| 2016 | Luokka­kokouksen jälkeen | Ulla |
| 2020 | Lasti | synnytys­valmentaja |
Näyttelijänä > Dokumentit

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1990 | Aino Ackté | nuori Aino |
Näyttelijänä > Musiikkivideot

Mari Ranta­sila: Rakkaudesta (2015), sisältää kuva­materiaalia elo­kuvasta Henkesi edestä
Käsikirjoittajana

Katariinan koti (1987)
Ohjaajana > Elokuvat

Emmin koti (1997)
Greippi (1999)
Pieniä eroja (2002)
Kiltin yön lahjat (2004)
Risto Räppääjä (2008)
Risto Räppääjä ja polkupyörävaras (2010)
Risto Räppääjä ja viileä Venla (2012)
Puluboin ja Ponin leffa (2018)
Levoton Tuhkimo (2024)
Ohjaajana > Televisio

Pääroolissa (2005)
Teatteri

| Vuosi | Esitys | Rooli | Teatteri |
| --- | --- | --- | --- |
| 1991 | Oresteia | Orestes | Teatteri Raivoisat Ruusut |
| 1991 | Lintu vai kala | Iira, maalari Jiipeen vaimo | Kansallis­teatteri |
| 1996 | KOM-teatteri 25 v. juhlakonsertti | esiintyjä | KOM-teatteri |
| 2017 | Masennus­komedia | ohjaus, laulun Mädäntyvä kosteikko sävellys | Kansallis­teatteri |
| 2020 | Meno­paussi | — | Riihimäen Teatteri |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Mari Rantasila Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| n k Mari Rantasilan ohjaukset |
| --- | --- |
Elokuvat:  Pieniä eroja (2002)  Risto Räppääjä (2008)  Risto Räppääjä ja polkupyörävaras (2010)  Risto Räppääjä ja viileä Venla (2012)  Puluboin ja Ponin leffa (2018) 
TV-elokuvat ja -sarjat:  Kiltin yön lahjat (2004)  Pääroolissa (2005)  Runoraati (2010) 
Lyhytelokuvat:  Katariinan koti (1997)  Emmin koti (1997)  Greippi (1999)
Puskás Akadémia FC

| Puskás Akadémia FC |
| --- | --- |
Perustettu:  2007
Kenttä:  Pancho Aréna, Felcsút
– kapasiteetti:  3 865
Sarja:  OTP Bank Liga
Infobox OKNimi-testi OK: 
Puskás Akadémia FC on Felcsútin kaupungissa toimiva unkarilainen jalkapalloseura, joka pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla OTP Bank Ligassa. Vuonna 2007 Videoton FC:n junioriakatemiaksi perustettu seura on nimetty pelaajalegenda Ferenc Puskásin mukaan. Puskás Akadémian stadion Pancho Aréna on saanut nimensä Real Madridin kannattajien Puskásille antamasta lempinimestä.
Puskás Akadémian perustaja on Felcsútisssa lapsena asunut Unkarin pääministeri Viktor Orbán. Pienille yleisömäärille pelaavalla seuralla on eniten sponsoreita Unkarin pääsarjassa. Suurin osa on rakennusyhtiöitä, joiden on raportoitu saaneen julkisia rakennusurakoita vastineeksi sponsoroinnistaan. Seuran stadionia on luonnehdittu Orbánin propagandanäyttämöksi.
Aiheesta muualla

Puskás Akadémia FC:n kotisivut
Magdalan Maria

| Magdalan Maria |
| --- | --- |
 Maria Magdaleena mirhan tuojana. Andrea Solari, noin 1524.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Maria Magdaleena
Syntynyt: ehkä Magdala, Juudea
Kansalaisuus:  juutalainen
Magdalan Maria, vanhassa suomalaisessa kirkkoraamatussa Maria Magdaleena (m.kreik. Μαριὰμ ἡ Μαγδαληνή, Mariàm hē Magdalēnē), on Raamatun Uuden testamentin henkilöhahmo, joka kuvataan kristillisten kirkkojen virallisiksi julistamissa evankeliumeissa ja Uuden testamentin niin sanotuissa apokryfisissä kirjoituksissa Jeesuksen seuraajana sekä todistajana Jeesuksen ristiinnaulitsemisessa ja ylösnousemuksessa. Vanhentuneen latinalaisen perinteen mukaan Maria on mainittu Uudessa testamentissa myös kahdessa muussa yhteydessä: katuvana prostituoituna sekä Martan ja Lasaruksen siskona.
Magdalan Mariaa kunnioitetaan pyhimyksenä katolisessa kirkossa, vanhakatolisessa kirkossa, ortodoksisessa kirkossa, koptilaisessa kirkossa, anglikaanisessa kirkossa ja muissa protestanttisissa suuntauksissa.
Nimi ja tausta

Marian nimen suomennoksen osa ”Magdalan” perustuu tulkintaan, että kreikankielisellä lisänimellä Magdalene olisi tarkoitettu Magdalan kaupungista kotoisin olevaa henkilöä. Magdala-nimestä ei ole kuitenkaan löydetty mainintoja ajanlaskun ensimmäisiltä neljältä vuosisadalta. Sana magdal/migdal tarkoittaa tornia, ja sitä käytettiin vain paikannimen osana, kuten ”Nuniyan torni”. Tämän tulkinnan mukaan, jos nimi Magdala viittasi johonkin paikkaan, se saattoi viitata mihin tahansa monesta paikasta, jonka nimessä oli sana ’torni’. Onkin myös esitetty, että nimi olisi Marian lisänimi, joka viittasi Marian tärkeään asemaan Jeesuksen opetuslasten joukossa. Aramean kielellä sana magdala merkitsee ’korotettu, suuri, mahtava’, joten Jeesus saattoi antaa tämän lisänimen Marialle, koska hän oli tärkein nainen oppilaiden joukossa. Toisaalta Talmudissa nimitys viittaa naisen hiuksien kihartamiseen eli avionrikkojaan.
Maininnat myöhemmissä kirjoituksissa

Magdalan Maria mainitaan useissa apokryfisissä kirjoissa, jotka on kirjoitettu ajanlaskun ensimmäisinä vuosisatoina. Jotkut laittavat Magdalan Marian nimiin 100-luvulla kirjoitetun gnostilaisen Marian evankeliumin. Useissa gnostilaisissa kirjoituksissa Maria kuvataan Jeesukselle läheisenä ja yhtenä kristillisen yhteisön johtajista. Marian evankeliumissa Maria kuvataan Jeesuksen näkemysten uskollisena vastaanottajana ja Pietarin vastustamana. Myös Tuomaan evankeliumissa Pietari vastustaa Marian asemaa Jeesuksen seuraajien keskuudessa, mistä Jeesus nuhtelee häntä. Mariasta kerrotaan lisäksi esimerkiksi Filippuksen evankeliumissa, Keskustelussa Vapahtajan kanssa ja Pistis Sofiassa.
900-luvulla kirjoitetun Konstantinopolin liturgisen kalenterin Synaxarionin mukaan Maria oli vain Jeesuksen seuraaja sekä kuoleman ja ylösnousemuksen todistaja, mitä ennen Jeesus oli häätänyt hänestä seitsemän demonia. Jeesuksen kuoleman jälkeen Maria oli siirtynyt Efesokseen, joka oli tärkeä kristinuskon keskus. Efesoksessa Maria asui evankelista Johanneksen kanssa, kuoli ja haudattiin Seitsemän unikeon luolan sisäänkäynnille. Efesokseen hautaamisesta oli kirjoittanut jo 500-luvulla elänyt Gregorius Toursilainen.
Maria yhdistelmähahmona

Evankeliumikohtien monitulkintaisuuden vuoksi Magdalan Marian identiteetistä, roolista ja merkityksestä väiteltiin 500-luvulle saakka. Viimein vuonna 591 paavi Gregorius Suuri yhdisti Magdalan Marian, syntisen naisen ja Betanian Marian yhdeksi ja samaksi Magdalan Mariaksi. Tämän myötä Maria alettiin samalla nähdä entisenä prostituoituna. Läntisessä kirkossa Mariasta tuli näin yhdistelmähahmo aina 1900-luvun lopulle saakka. Itäisessä kirkossa nämä kolme naishahmoa säilyivät aina erillisinä.
Elämäkerrat

Marian elämää alettiin täydentää lännessä sen jälkeen, kun Gregorius I oli yhdistänyt Magdalan Mariaan Uudessa testamentissa mainitut syntisen naisen ja Betanian Marian. Laajempia Marian elämäkertoja alettiin kertoa 800-luvulla, ja niistä tuli seuraavina vuosisatoina osa keskiajalla yleisiä pyhimysten hagiografioita. Marian elämäkerroissa kuvattiin Marian elämänvaiheiden ja oletettujen elinpaikkojen ohella myös hänen tekemiään ihmeitä ja näkemiään näkyjä sekä hänen jäännöstensä vaiheita.
Marian elämäkertojen historian ensimmäisessä vaiheessa 800-luvulla Marialle kirjoitettiin erakkoelämä, jossa Maria vetäytyy erämaiden yksinäisyyteen Jeesuksen kuoltua. Toisessa vaiheessa 900-luvun alkupuolella Clunyn luostarin apotti Odo kirjoitti Marialle yhtenäisen elämäntarinan Jeesuksen kuolemaa edeltäneille vuosille. Kolmannessa vaiheessa 1000-luvun alussa Marialle kirjoitettiin Jeesuksen kuolemaa seuranneiden vaiheiden historia, jossa hän jättää Palestiinan ja siirtyy Ranskaan apostoliksi käännyttämään ihmisiä kristityiksi. Neljännessä vaiheessa 1100-luvun puolivälissä Marian elämänvaiheet ennen ja jälkeen Jeesuksen kuoleman yhdistettiin yksityiskohtaiseksi koko elämän kattavaksi elämäkerraksi. Viimeisessä vaiheessa 1200-luvulla Marian erakkoelämä ja apostolin elämä yhdistettiin dominikaani Jacobus de Voraginen Kultaisen legendan kertomuskokoelmassa.
Pyhäinjäännökset

Pyhimysten pyhäinjäännöksiä alettiin etsiä ja levitellä 300-luvun puolivälistä alkaen. Magdalan Marian jäännöksiksi uskottuja kappaleita otettiin viimeistään 700-luvulta alkaen säilytettäväksi useisiin Euroopan kirkkoihin ja luostareihin, kuten Saint-Maximin-la-Sainte-Baumeen ja Vézelayn apottiluostariin, missä niiden voiman uskottiin parantavan sairaita. Yleisin pyhäinjäännös oli Marian hiuskiehkura. Monessa paikassa oli Marian sormia, käsivarsia ja pääkalloja, ja Marian kokonainen ruumis löytyi jopa neljästä eri paikasta Euroopassa. Pyhäinjäännöksiin kuului myös Marian vaatekappaleita ja muita häneen liittyneiden esineiden tai kivien osia.
Idässä Marian uskottiin haudatun Efesokseen. Sieltä Marian jäännökset siirrettiin noin vuonna 900 Konstantinopoliin, missä ne haudattiin Pyhän Lasaruksen luostariin Lasaruksen pyhäinjäännösten viereen. Samassa luostarissa olivat myös Betanian Marian pyhäinjäännökset, koska häntä pidettiin idässä eri henkilönä kuin Magdalan Mariaa.
Konstantinopolissa Marian pyhäinjäännöksistä ei tullut merkittävää pyhiinvaelluskohdetta kuten lännessä oli tapahtunut. Idässä Maria nähtiin länttä kapeammin vain yhtenä mirhaa tuoneista naisista Jeesuksen kuoleman ja ylösnousemuksen hetkinä, ilman kertomukselle tärkeitä katuvan prostituoidun ja Jeesuksen jalan voitelijan ulottuvuuksia. Idässä Marian elämäkertaa alettiin laajentaa lännen mallin mukaan Ranskan-matkaan vasta 1300-luvulla, ja hänen merkityksensä kasvoi. Marian pyhäinjäännökset ryöstettiin Konstantinopolista länteen neljännellä ristiretkellä vuonna 1204. Marian päätön ruumis päätyi lopulta Roomaan San Giovanni in Lateranoon paavi Honorius III:n aikana. Hänen päänsä jäi piispa Konrad Halberstadtilaiselle. Konstantinopolissa Marian ryöstetty ruumis korvattiin uudella.
Kunnioitus ja muistaminen

Magdalan Mariaa kunnioitetaan pyhimyksenä katolisessa kirkossa, vanhakatolisessa kirkossa, ortodoksisessa kirkossa, koptilaisessa kirkossa, anglikaanisessa kirkossa ja muissa protestanttisissa suuntauksissa. Magdalan Maria tunnetaan muun muassa naisten, Italian, apteekkarien, kampaajien, parfymerioiden, parkitsijoiden, kontemplatiivisen elämän, seksuaalisten kiusausten, katuvien syntisten, katuvien naisten ja käännynnäisten suojeluspyhimyksenä. Pyhimyksen tunnuksia ovat esimerkiksi voidelaatikko, pääkallo, kirja, maustevaasi, krusifiksi ja laiva.
Magdalan Marian juhlaa vietetään 22. heinäkuuta.
Magdalan Marialle on laadittu novena ja katolisen kirkon messuissa ja hetkipalveluksessa Magdalan Mariaa on muistettu seuraavalla latinankielisellä kollehtarukouksella:
»Beátæ Maríæ Magdalénæ, quaesumus, Dómine, suffrágiis adiuvémur: cuius précibus exorátus, quatriduánum fratrem Lázarum vivum ab ínferis resuscitásti.»
Ortodoksisessa kirkossa Mariaa muistetaan yhtenä mirhaa tuoneista naisista toisena pääsiäisen jälkeisenä sunnuntaina vietettävän Mirhantuojien sunnuntain yhteydessä. Lisäksi Marialle on omistettu akatistos ja seuraava tropari:
»Oi pyhä Maria Magdaleena, sinä pidit Kristuksen käskyt » 
( ja seurasit Häntä, joka meidän tähtemme syntyi Neitseestä. )
Magdalan Marian mukaan nimettyjä muinaiskirkkoja on monessa maassa: esimerkiksi Englannissa 87 ja Ranskassa yli 100, kuten Pariisin La Madeleine.
Näkemyksiä Magdalan Mariasta > Identiteetti

Käsitys Magdalan Mariasta kolmena Uuden testamentin hahmona vallitsi lännen kirkossa Gregoriuksesta alkaen, ja kirkko piti siitä tiukasti kiinni. Jotkut kirkonmiehet ja humanistit arvostelivat 1500-luvulta alkaen tätä käsitystä ja esittivät, että syntinen nainen, Betanian Maria ja Magdalan Maria olivat kolme eri henkilöä. Protestanteista näin ajatteli muun muassa Jean Calvin, mutta esimerkiksi Martti Luther kannatti laajempaa Maria-kuvaa. Protestantit kuitenkin arvostelivat Marian kulttia ja pyhäinjäännösten epäilyttävän suurta määrää.
Katolisessa messussa Marian juhlapäivänä luettiin vuoteen 1969 asti Luukkaan evankeliumin kertomusta langenneesta naisesta. Siitä alkaen on luettu sen sijaan Johanneksen evankeliumin kohtaa, jossa Maria todistaa Jeesuksen ylösnousemusta. Vuonna 2021 paavi Franciscus julisti, että Betanian Mariaa aletaan juhlia sisarustensa Martan ja Lasaruksen päivänä 29. heinäkuuta. Näin katolinen kirkko oli virallisesti erottanut langenneen naisen ja Betanian Marian Magdalan Mariasta.
Näkemyksiä Magdalan Mariasta > Prostituoituna

Paavi Gregorius Suuri leimasi vuonna 590 Magdalan Marian entiseksi prostituoiduksi. Tämän jälkeen kirkko käytti parannuksen tehnyttä ja anteeksi saanutta entistä huoraa Magdalan Mariaa 1400 vuoden ajan moraalisena esimerkkinä, jonka avulla kirkko edisti asketismia. Hannele Koivusen (1995) mukaan kirkon Magdalan Mariasta tekemän katuvan huoran peruskuvan kautta miehet säätelevät naisen seksuaalisuutta. Kristinuskossa naisen oli oltava joko neitsyt (Jeesuksen äidin tapaan) tai huora.
Vasta 1900-luvun lopulla hylättiin käsitys Mariasta prostituoituna. Nykyisin Maria nähdään Jeesuksen läheisenä liittolaisena ja uskollisena oppilaana sekä kaikkien kristittyjen naisten esikuvana.
Näkemyksiä Magdalan Mariasta > Varakkaana naisena

Ortodoksisen kirkon perinteessä Magdalan Maria oli varakas neitsyt, joka pyrki elämään Herran pelossa noudattaen hänen käskyjään. Tuntemattomasta syystä hän kuitenkin aikanaan huomasi olevansa seitsemän hengen riivaama. Kun Jeesus ruokki 4 000 miestä lähellä Magdalaa, Marian kerrotaan hankkiutuneen hänen luokseen. Marian myös ajatellaan olleen se nainen, joka huusi Jeesukselle: ”Autuas se kohtu, joka on sinua kantanut! Autuaat ne rinnat, joita sinä olet imenyt!”
Näkemyksiä Magdalan Mariasta > Taiteessa

Magdalan Marian kuva länsimaisessa taiteessa on muuttunut vuosisatojen aikana. Keskiajalla taiteilijat kuvasivat Marian katumuksen ja itsensä rankaisemisen turmelemana. Renessanssitaiteilijat tekivät Mariasta klassisen kauniin ja etäisen pyhimyksen. Barokkitaiteilijat alkoivat nähdä Marian katuvana syntisenä. Sen jälkeen syntisyydestä tuli taiteessa Marian tärkein ominaisuus, ja hänet alettiin kuvata kauniina viettelijättärenä.
Suomen kirkoissa Magdalan Maria on kuvattu esimerkiksi Isojoen, Janakkalan ja Lapuan alttaritauluissa. Suomalaisissa 1800-luvun alttaritauluissa Maria kuvataan kauniina nuorena naisena polvistumassa tai kumartumassa Jeesuksen ristin juurelle tuskan ja kauhun lamaannuttamana.
Fra Angelico, noin 1437–1446.
Giovanni Bellini, noin 1490, yksityiskohta.
Piero di Cosimo, noin 1500–1510.
Luca Signorelli, 1505.
Lucas Cranach vanhempi, 1525.
Näkemyksiä Magdalan Mariasta > Taiteessa > Katuva Maria Magdaleena

Donatello, noin 1454.
Giampietrino, noin 1515.
El Greco, noin 1576–1577.
Caravaggio, 1594–1596.
Domenico Tintoretto, noin 1598–1602.
Artemisia Gentileschi, noin 1620.
Guido Reni, noin 1620.
Georges de La Tour, Maria Magdaleena lampun kanssa, 1640–1645.
Näkemyksiä Magdalan Mariasta > Populaarikulttuurissa

Magdalan Maria esiintyy useiden pop-kappaleiden sanoituksissa. Popyhtye PMMP on tehnyt kappaleen nimeltä ”Maria Magdalena”, jonka sanoituksen he ovat kertoneet olevan vastaus Mana Mana -yhtyeen samannimiselle kappaleelle. Sandra julkaisi 1980-luvulla kappaleen ”(I’ll Never Be) Maria Magdalena”, josta on tehty useita cover-versioita. Lady Gaga esittää Magdalan Mariaa kolmannen studioalbuminsa Born This Wayn ”Judas”-kappaleen musiikkivideossa.
Magdalan Maria esiintyy merkittävässä osassa esimerkiksi elokuvissa Kristuksen viimeinen kiusaus (1988), The Passion of the Christ (2004) ja Maria Magdaleena (2018).
Kirjallisuutta

Dunderberg, Ismo & Marjanen, Antti: Filippuksen evankeliumi. Teoksessa Dunderberg, Ismo & Marjanen, Antti (toim.): Nag Hammadin kätketty viisaus. Gnostilaisia ja muita varhaiskristillisiä tekstejä.  (2. täydennetty painos)  Helsinki:  WSOY, 2005.  ISBN 951-0-30859-5
Gardner, Laurence: Maria Magdaleenan arvoitus.  ((The Magdalene Legacy. The Jesus and Mary Bloodline Conspiracy.) Suomentanut Tarmo Haarala)  Bazar, 2006.  ISBN 951-910752-5
Koivunen, Hannele: Madonna ja huora.  (Pohjautuu tekijän väitöskirjaan The woman who understood completely)  Helsinki:  Otava, 1995.  ISBN 951-1-13525-2
Kirkkovuoden pyhät I–II, 2. painos; Ortodoksisen kirjallisuuden julkaisuneuvosto; Pohjois-Karjalan Kirjapaino, Joensuu 1980.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Raamattu, haku (Arkistoitu – Internet Archive) Evl.fi
Maria Magdaleenan kirkko (Arkistoitu – Internet Archive) Jerusalemissa (englanniksi)
MaryMagdalene.Com (englanniksi)
Mary Magdalen Research Guide (Arkistoitu – Internet Archive): About.com (englanniksi)
Convent of Saint Mary Magdalene (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Legends of Mary Magdalene (englanniksi)
The Pesher of Christ: The Marriage of Jesus (Arkistoitu – Internet Archive), tohtori Barbara Thiering (englanniksi)
Amy Wellborn, de-coding Mary Magdalene: Truth, Legend, and Lies (englanniksi)
Maria Magdaleena ristin juurella. Francesco Hayez, 1827.
Noli me tangere. Aleksandr Ivanov, Jeesuksen ilmestyminen Maria Magdaleenalle, 1835.
Legenda Maria Magdaleenan kääntymisestä temppelissä. Paolo Veronese, noin 1548.
Saint-Maximinin pyhäinjäännöslippaassa väitetään olevan Magdalan Marian pääkallo.
Carlo Marochetti, Maria Magdaleenan hurmio, 1843. La Madeleine.
Kristus ja Mataleena, Albert Edelfeltin suomalaishenkinen maalaus vuodelta 1890.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2012

Jää­kiekon maailman­mestaruus­kilpailut 2012 olivat 76. jääkiekon miesten maailman­mestaruus­kilpailut. Kisat järjestettiin Suomessa ja Ruotsissa 4.–20. toukokuuta 2012. Kilpailujen päävastuu oli Suomella. Pelipaikkoina toimivat Helsingissä Hartwall Areena ja Tukholmassa Ericsson Globe.
Suomi valittiin järjestäjämaaksi 11. toukokuuta 2007 Moskovassa, jossa se voitti vastaehdokkaana olleen Ruotsin äänin 64–35. Kisat olivat ensimmäiset kahden maan kesken jaetut, tosin vuoden 1930 kilpailut jouduttiin alkuperäisten suunnitelmien vastaisesti järjestämään kolmessa maassa; Ranskan Chamonix'ssa lämmin sää pehmitti ulkojäät, jolloin kolme viimeistä ottelua pelattiin tekojäällä Wienissä ja Berliinissä. Isännyys oli Suomelle järjestyksessään seitsemäs ja Ruotsille kymmenes.
Vuodeksi 2012 maailmanmestaruuskilpailuihin 1. divisioonasta nousseet Kazakstan ja Italia jäivät kumpikin lohkonsa viimeiseksi ja putosivat takaisin 1. divisioonaan seuraaviin kisoihin.
Kaavio

Vuoden 2012 maailmanmestaruuskilpailuissa otettiin käyttöön uusi ottelukaavio, jossa kisoihin osallistuvat 16 maata jaettiin kahteen kahdeksan joukkueen lohkoon. Niissä kummassakin pelattiin aluksi kaikkiaan 28 alkusarjan ottelua, joissa kaikki lohkon joukkueet kohtasivat toisensa kerran. Kummankin alkulohkon neljä parasta pelasivat keskenään puolivälierät, kun taas muiden joukkueiden turnaus päättyi alkulohkoon, ja kummastakin lohkosta viimeiseksi jäänyt joukkue putosi 1. divisioonaan. Välieriin selvisi siis kaksi joukkuetta kummastakin alkulohkosta. Semifinaalit ja mitalipelit käytiin Helsingissä.
Isäntämaista Suomi pelasi kaikki pelinsä Helsingin Hartwall Areenassa. Ruotsi pelasi alkusarjan ottelunsa sekä puolivälieränsä Tukholman Globenissa. Mikäli Ruotsi olisi selviytynyt semifinaaleihin ja mitalipeleihin, se olisi pelannut nämä ottelunsa Helsingissä. Muiden maiden osalta lohkojako selvisi heti vuoden 2011 MM-kisojen päätyttyä.
Kisojen ensimmäinen ottelu oli Helsingissä 4. toukokuuta pelattu Yhdysvallat vastaan Ranska. Myös isäntämaat aloittivat turnauksensa samana päivänä: Suomi kohtasi illalla Helsingissä Valko-Venäjän ja Ruotsi Tukholmassa Norjan.
Kaavio > Otteluareenat

| Hartwall Areena Kapasiteetti: 13 506 | Ericsson Globe Kapasiteetti: 13 850 |
| --- | --- |

 Suomi – Helsinki:  Ruotsi – Tukholma