stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Existence is Futile

| Existence Is Futile Cradle of Filth |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 22. lokakuuta 2021
 Tuottaja(t): Scott Atkins
 Tyylilaji: extreme metal
 Kesto: 56.40
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Listasijoitukset
  4. (albumilista)    3. (fyysinen albumilista)
Cradle of Filthin muut julkaisut
| Cryptoriana – The Seductiveness of Decay 2017 | Existence Is Futile 2021 | Trouble and Their Double Lives 2023 |
Singlet albumilta Existence is Futile
 ”Crawling King Chaos” Julkaistu: 30. heinäkuuta 2021
Existence Is Futile on Cradle of Filthin kolmastoista studioalbumi, joka  julkaistiin 22. lokakuuta 2021 Nuclear Blastin kautta.
Kappaleet

"The Fate of the World on Our Shoulders" – 1.37
"Existential Terror" – 6.17
"Necromantic Fantasies" – 5.40
"Crawling King Chaos" – 5.27
"Here Comes a Candle... (Infernal Lullaby)"  – 1.28
"Black Smoke Curling from the Lips of War" – 5.21
"Discourse Between a Man and His Soul" – 5.30
"The Dying of the Embers" – 6.08
"Ashen Mortality" – 1.50
"How Many Tears to Nurture a Rose?"  – 4.34
"Suffer Our Dominion" – 6.22
"Us, Dark, Invincible" – 6.26
Kappaleet > Bonuskappaleet

"Sisters of the Mist" – 7.14
"Unleash the Hellion" – 6.23
Kokoonpano

Dani Filth - laulu
Richard Shaw - kitara
Marek Smerda - kitara
Daniel Firth - basso
Martin Skaroupka - rummut
Anabelle - Koskettimet, taustalaulu
Arvostelut

Imperiumi: 6/10
Kaaoszine: 7+/10
Metalliluola: 7½/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Existence is Futile Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Existence is Futile Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Käännös suomeksi
Suomen Kulttuuriperintökasvatuksen seura

Suomen Kulttuuriperintökasvatuksen seura ry. on kulttuuriperintökasvatuksen edistämiseen, kehittämiseen ja tukemiseen erikoistunut avoin kansalaisjärjestö. Se on perustettu vuonna 2006.  Seuran toiminta koostuu kasvattajien tukemisesta, aktiivisesta yhteiskunnallisesta vaikuttamisesta sekä tiedottamisesta.
Organisaatio

Suomen Kulttuuriperintökasvatuksen seura ry. on valtakunnallinen järjestö. Järjestöön voi liittyä sekä henkilö- tai yhteisöjäseniä. Seura aloitti toimintansa vuonna 2006.
Toiminta ja tavoitteet

Suomen Kulttuuriperintökasvatuksen seura edistää kulttuuriperintö- ja kulttuuriympäristökasvatusta. Toiminnan tavoitteena on tukea lasten ja nuorten kulttuurista osaamista ja osallisuutta sekä kulttuuristen oikeuksien toteutumista. Seura toteuttaa kehittämisprojekteja, antaa lausuntoja ja on jäsenenä useissa asiantuntijatyöryhmissä.
Kulttuuriperintö määrittyy pitkälti yhteiskunnassa vallitsevien arvojen perusteella. Seura edistää kulttuuriperinnön tuntemuksen yhteiskunnallista merkittävyyttä sekä tukee yksilöiden valmiuksia osallistua kulttuuriperintöön liittyvien arvojen tunnistamiseen ja määrittelyyn. Lisäksi seura on aloitteellinen ja osallistuu yhteiskunnalliseen keskusteluun.
Aiheesta muualla

Kulttuuriperintökasvatus.fi
Stebro

| Stebro |
| --- | --- |
Koko nimi:  Canadian Stebro Racing
Päämaja:   Kanada
Perustajat:  Stebro
Tunnetuimmat kuljettajat:   Peter Broeker
Moottorit:  Ford
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Yhdysvaltain Grand Prix 1963
Kilpailuja:  1
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Viimeinen kilpailu:  Yhdysvaltain GP 1963
Stebro oli kanadalainen Formula 1 -talli, joka osallistui ainoastaan Yhdysvaltain GP:hin kaudella 1963. Talli osallistui kilpailuun Formula Junior -autolla, joka oli selvästi muita hitaampi. Aika-ajoissa Peter Broeker oli muita yli 15 sekuntia hitaampi ja kilpailussa hän jäi voittajasta 22 kierrosta. Autossa oli Fordin nelisylinterinen moottori, joka kehitti noin 110 hevosvoimaa.
Formula 1 -tulokset

| Vuosi | Auto | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1963 | Stebro Mk IV (FJ) | Ford  S4 | D |  | MON | BEL | NED | FRA | GBR | GER | ITA | USA | MEX | RSA | 0 | - |
| 1963 | Stebro Mk IV (FJ) | Ford  S4 | D | Peter Broeker |  |  |  |  |  |  |  | 7 |  |  | 0 | - |
Suokanat

| Suokanat |
| --- | --- |
 Ojasuokana (Amaurornis phoenicurus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kurkilinnut Gruiformes
Heimo::  Rantakanat Rallidae
Suku::  Suokanat Amaurornis  Reichenbach, 1853
Katso myös
   Suokanat Wikispeciesissä   Suokanat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suokanat (Amaurornis) on rantakanojen heimoon kuuluva lintusuku.
Suokanalajit

Celebesinsuokana (Amaurornis isabellina)
Naukusuokana (Amaurornis olivacea)
Ojasuokana (Amaurornis phoenicurus)
Talaudinsuokana (Amaurornis magnirostris)
Ruosteperähuitti (Amaurornis moluccana)
Harmaarintahuitti (Amaurornis cinerea)
Viiruhuitti (Amaurornis marginalis)
Storgatan

Storgatan voi tarkoittaa ainakin seuraavia katuja:
Storgatan, Kokkola
Storgatan, Pietarsaari
Storgatan, Tukholma
Storgatan, Uumaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Storgatan”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Exiles in Mainstream

| Exiles In Mainstream Havana Black |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Track Recording Studios, Los Angeles; Music Grinder Studios, Hollywood, Ocean Way Recording
 Julkaistu: 1991
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Eddie Kramer
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 53.17
 Levy-yhtiö: Hollywood Records (HR-60995-2)
Havana Blackin muut julkaisut
| Indian Warrior 1988 | Exiles In Mainstream 1991 | Growing Wings 1993 |
Exiles in Mainstream on suomalaisen rockyhtye Havana Blackin albumi vuodelta 1991.
Kappaleet > Kappaleet

Faceless Days – 4.08 (säv. Hannu Leidén)
Trashtown – 4.39 (säv. Leiden, Kari Pakkanen, Markku Heiskanen, Risto Hankala)
Ain't No Love – 4.09 (säv. Leiden, Heiskanen, Hankala)
Cafe Interpol – 4.44 (säv. Leiden)
Make My Day – 7.07 (säv. Leiden, Heiskanen, Hankala)
Kill City Blues – 4.53 (säv. Leiden, Hankala)
Love Is a Lie – 5.02 (säv. Leiden, Hankala)
Love, Understanding & a Helping Hand – 4.35 (säv. Leidén)
Lowdown Man – 4.05 (säv. Leiden, Heiskanen)
Oh Well, a Young Man – 5.18 (säv. Peter Green, Mose Allison)
Freedom Child – 5.11 (säv. Leiden, Heiskanen, Hankala)
Havana Black

Hannu Leidén – kitara, laulu
Markku "Crazy" Heiskanen – kitara, taustalaulu
Anssi Nykänen – rummut, taustalaulu ("Kill City Blues" ja "Love, Understanding & a Helping Hand")
Risto "Rehti" Hankala – basso, kitara, taustalaulu
Havana Black > Sessiomuusikot

Davey Johnstone – taustalaulu ("Kill City Blues" ja "Love, Understanding & a Helping Hand")
Mickey Jones – taustalaulu ("Kill City Blues" ja "Love, Understanding & a Helping Hand")
Eddie Kramer – piano ("Make My Day")
Joe Szeibert – piano ("Ain't No Love", "Love, Understanding & a Helping Hand")
Joha, Mika, Rane – taputukset ("Love, Understanding & a Helping Hand")
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Exiles In Mainstream discogs.com -sivustolla
Albumi Fono.fi:in tietokannassa
Suomen alle 19-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue

Suomen alle 19-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue edustaa Suomea kansainvälisissä jalkapallon alle 19-vuotiaiden maajoukkuekilpailuissa. Se toimii Suomen Palloliiton alaisuudessa.
Suomi on osallistunut vuosina 1981–2023 (lukuun ottamatta vuoden 1994 kisoja) kaikkiin EM-karsintoihin. Suomessa järjestettiin vuonna 1982 U19 EM-kisat, jonne se pääsi automaattisesti isäntämaana.
Nykyhetket (2001–)

Suomessa järjestettiin alle 19-vuotiaiden EM-kilpailut vuonna 2001. Suomen ei tarvinnut Suomi jäi kuitenkin lohkossaan viimeiseksi yhdellä pisteellään. Suomi osallistui myös seuraavan vuoden U19-kisojen karsintoihin, mutta ei päässyt jatkoon lohkokssaan hävittyään Makedonialle ratkaisevassa ottelussa 3–2.
Vuoden 2003 U19 EM-kisojen karsinnassa Suomi jäi lohkossaan viimeiseksi yhdellä pistellään. Seuraavien kisojen karsinnat sujuivat paremmin, kun Suomi eteni toiselle kierrokselle, jossa maa ei edennyt pidemmälle jääden sarjassa kolmanneksi. Vuoden 2005 EM-kilpailujen karsinnoissa Suomi jäi karsintalohkossaan kolmanneksi. Yllättävää oli se, että Suomi voitti kisoihin päässeen lohkoykkösen Albanian peräti 7–1. Suomen voiton takuumies oli neljä maalia iskenyt Tomi Petrescu.
Vuoden 2006 EM-kilpailujen karsinnoissa Suomi jäi niin ikään kolmanneksi. Vuoden 2007 EM-kilpailujen karsinnoissa Suomi jäi lohkossaan viimeiseksi. Vuonna 2008 Suomi jäi karsintalohkon kolmanneksi. Joukkue oli vuoden 2009 alle 19-vuotiaiden EM-turnauksessa karsinassa ja joukkue jäi toiseksi 12. lohkossa, joten se eteni eliittikierrokselle. Siellä joukkue ei päässyt pitemmälle, kun Serbia eteni jatkoon lopputurnaukseen.
Taustahenkilöt

Päävalmentaja: Peter Lundberg
Valmentaja: Teemu Eskola
Valmentaja: Aleksi Lalli
Valmentaja: Michael Oliphant
Valmentaja: Hannu Patronen
Maalivahtivalmentaja: Kalle Heltonen
Fysioterapeutti: Ville Ranta-Aho
Huoltaja: Karo Brusiin
Huoltaja: Tomi Pyyhtiä
Lääkäri: Antti Kuhmola
Videoanalyytikko: Robert Nygård
Joukkueenjohtaja: Craig Ramsay
Steve Shutt

| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Montreal Canadiens | 1973  |
|  | Montreal Canadiens | 1976  |
|  | Montreal Canadiens | 1977  |
|  | Montreal Canadiens | 1978  |
|  | Montreal Canadiens | 1979  |
Steve Shutt
Steve Shutt (s. 1. heinäkuuta 1952 Willowdale, Ontario, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija.
Toronto Marlboros Ontario Hockey League -sarjassa (OHL) oli Shuttin ensimmäinen seura. 1971 Shutt nimettiin liigan kakkostähdistöön ja seuraavana vuonna sen ykköstähdistöön. NHL-seura Montreal Canadiensin varaama Shutt aloitti joukkueessa kaudella 1972–1973; hänestä tuli olennainen osa  viisi Stanley Cupia 1970-luvulla voittaneessa organisaatiossa. Kaudella 1976–1977 Shutt oli NHL:n paras maalintekijä, kun Canadiens teki NHL-historiaa häviämällä runkosarjassa vain 8 ottelua 80:stä. Jacques Lemairen ja Guy Lafleurin kanssa hän muodosti NHL:n tuolloisen huippuketjun ja hänen 60 maaliaan olivat liigan vasemman laitahyökkääjän paikan ennätys. Ennätyksen rikkoi Luc Robitaille tehtyään 63 maalia runkosarjakaudella 1992–1993.
Urallaan hän teki runkosarjassa 424 maalia ja antoi 393 syöttöä (= 817 tehopistettä) 930 ottelussa. 99 playoff-pelissä hän teki 50 maalia ja antoi 48 maalisyöttöä.
Saavutuksia

NHL:n ykköstähtikentässä 1977, 1978 ja 1980
kutsuttiin Hockey Hall of Fameen 1993
Aiheesta muualla

Steve Shutt The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Steve Shutt Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Reggie Leach | NHL:n maalipörssin voittaja 1977 | Seuraaja: Guy Lafleur |
Suomen Amiga-käyttäjät

Suomen Amiga-käyttäjät ry (Finnish Amiga Users Group, alkujaan Suomen Amiga-käyttäjien unioni eli Saku) on perustettu vuonna 1993. Yhdistyksen tarkoituksena on edistää Amiga-tietouden tuntemusta sekä ylläpitää ja kehittää tietokoneharrastusta. Suomen Amiga-käyttäjät ry ylläpitää kotisivuja ja keskustelufoorumia, järjestää laite- ja ohjelmistoesittelyitä, tietokonepelitapahtumia ja muita tapaamisia sekä harjoittaa tiedotus- ja julkaisutoimintaa.
Yhdistys on järjestänyt vuodesta 1997 alkaen Saku-nimisiä tietokonetapahtumia. Suomen Amiga-käyttäjät ry osallistuu säännöllisesti myös muihin kulttuuritapahtumiin, kuten Oulun taiteiden yöhön retropeliluolallaan. Vuosina 1993-2013 yhdistys julkaisi lisäksi Saku-nimistä sähköistä tietokonelehteä.
Aiheesta muualla

Yhdistyksen kotisivut
Suomen Maastohiihto

Suomen Maastohiihto ry on Suomen Hiihtoliittoon kuuluva lajiyhdistys. Yhdistyksen perusti 12 Suomen Hiihtoliiton piirijärjestöä 8.5.2009 Jyväskylässä. Sen ensimmäinen puheenjohtaja oli Reijo Alakoski. Nykyinen puheenjohtaja on Markku Haapasalmi.
Seitsemän piirijärjestöä jäi perustamisen yhteydessä ulkopuolelle, koska koki epäselväksi yhdistyksen tarpeellisuuden.
Muut Suomen Hiihtoliiton lajiyhdistykset ovat Ski Sport Finland (alppihiihto ja freestyle) ja Finnjumping (mäkihyppy ja yhdistetty)
Tarja Vesaluoma

Tarja Kaarina Vesaluoma (s. 26. tammikuuta 1976 Sievi) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edusti Turun Weikkoja ja hänen valmentajanaan toimi Sami Valtonen. Kalevan kisoista Vesaluoma voitti pronssia 1 500 metrin juoksusta ja hopeaa 5 000 metrin juoksusta. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kisoista kaksi pronssia 1 500 metrin juoksusta sekä kultaa ja kaksi pronssia 3 000 metrin juoksusta.
Faaraoitten maa

| Faaraoitten maa> Land of the Pharaohs |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Howard Hawks
Käsikirjoittaja:   Harold Jack Bloom  William Faulkner  Harry Kurnitz 
Tuottaja:  Howard Hawks
Säveltäjä:  Dimitri Tiomkin
Kuvaaja:   Lee Garmes  Russell Harlan 
Leikkaaja:  Vladimir Sagovsky
Pääosat:   Jack Hawkins  Joan Collins  James Robertson Justice 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Continental Company Ltd.
Levittäjä:  Warner Bros. AFEX (käännä suomeksi) Netflix
Ensi-ilta:   1955 Yhdysvallat  1956 Suomi 
Kesto:  106 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Faaraoitten maa (Land of the Pharaohs) on Howard Hawksin ohjaama historiallinen spektaakkelielokuva vuodelta 1955.
Juoni

Faarao Khufu rakennuttaa itselleen hautaa, jonka pitäisi kestää kaikki tulevat haudanryöstöyritykset. Khufu saa Kyprokselta lahjaksi Nelliferin, josta tulee hänen kakkosvaimonsa. Nellifer juonittelee murhatakseen faaraon saadakseen tämän rikkaudet ja valtaistuimen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jack Hawkins  | … |  faarao Khufu   |
|  Joan Collins  | … |  Nellifer   |
|  Dewey Martin  | … |  Senta   |
|  Alex Minotis  | … |  Hamar   |
|  James Robertson Justice  | … |  Vashtar   |
|  Luisella Boni  | … |  Kyra (nimellä Luisa Boni)   |
|  Sydney Chaplin  | … |  Treneh   |
|  James Hayter  | … |  Mikka   |
|  Kerima  | … |  Nailla   |
|  Piero Giagnoni  | … |  Xenon   |
Tuotanto

Joan Collinsin sijaisnäyttelijänä on kreditoimaton Dalida.
Vastaanotto

Television vallatessa Yhdysvalloissa katsojia elokuvalta katsojien houkuttelemiseksi tehtiin runsaasti mahtipontisia elokuvia, joista tämä kuuluu suurellisimpiin. Puutteineenkin ”elokuva on muinaisen Egyptin ja 1950-luvun Hollywoodin valheellista loistoa esittäessään riittävän hyvä onnistuakseen saamaan katsojan huomion”. (Mike Cummings, Allmovie.com).
Arto Pajukallio pitää arviossaan näyttelijöitä harmaina ja käsikirjoitusta vaatimattomana, vaikka miljööt ovat näyttäviä ja joukkokohtaukset lähes Sinuhe, egyptiläisen veroisia. Hän näkee mestariohjaaja Hawksin nostaneen esiin tyypillisiä teemojaan uhrautuvasta lojaaliudesta vallan, politiikan ja uskonnon arvosteluun.
Aiheesta muualla

Faaraoitten maa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Syväpaino

Painoväriä (A) syötetään syväpainosylinterille (B). Teräsraakeli (E) pyyhkii liian värin pois. Puristustela (C) puristaa paperiradan (D) syväpainosylinteriä vasten.
Syväpaino on kirjapainomenetelmä, jota käytetään suuripainoksisiin, paljon kuvia ja sivuja sisältäviin painotöihin, kuten suuriin aikakauslehtiin, tuoteluetteloihin ja pakkausmateriaaleihin. Syväpainomenetelmässä painopinnan painava osa on painamatonta pintaa alempana. Painoväri siirtyy painettavaan materiaaliin rasterikupeista eli painopinnan syvennyksistä, mistä menetelmä on saanut nimensä.
Syväpainossa ei käytetä offsetpainon tapaan painopintana sylinterin ympärille kiinnitettäviä painolevyjä, vaan sylintereihin uurretaan kaiverrustimantilla tai laserilla painettava sisältö joka kerta uudelleen. Yleensä syväpainosylinteri vielä kromataan painokestävyyden parantamiseksi.
Syväpainomenetelmässä kaikki väriä siirtävät pinnat muodostetaan noin 0,002–0,04 mm syvien rasterikuppien avulla. Syväpainokuvan tummuus vaihtelee rasterikupin tilavuuden mukaan: vaaleita sävyjä painavan rasterikupin tilavuus on pieni ja tummia sävyjä painava suuri. Syväpainojäljen tunnistaa helposti rasteripisteiden aiheuttamasta sahalaitaisuudesta myös tekstin kirjaimissa.
Yleisesti syväpainokoneet ovat raina- eli rotaatiopainokoneita, joissa painomateriaali tulee rullalta. Painoprosessissa syväpainosylinteri väritetään ensin nestemäisellä painovärillä, jolloin sylinterin pinnassa olevat rasterikupin täyttyvät. Heti värittämisen jälkeen ohut teräskaavin, eli raakeli, poistaa ylimääräisen värin rasterikuppien välisiltä kannasalueilta. Painettava materiaali kulkee puristustelan ja syväpainosylinterin välistä, jolloin painoväri siirtyy rasterikupeista painettavalle materiaalille suuren puristusvoiman avulla. Painamisen jälkeen painomateriaali kulkee kuivauslaitteen läpi, joka haihduttaa painoväristä liuotinaineen ja kuivattaa painovärin.
Koska painopinnan valmistuskustannukset ovat korkeat, on syväpaino vain suurten painosten painomenetelmä. Kannattavat painokset voivat vaihdella 80 000 kappaleesta miljooniin kappaleisiin. Yleisimmät syväpainolla painettavat tuotteet ovat aikakauslehtiä, mutta menetelmää käytetään paljon myös erilaisten pakkaustuotteiden painamiseen.
Suuren painonopeuden ja tarkan painolaadun lisäksi syväpainon etuna on se, että voidaan käyttää verrattain edullista mekaanista superkalanteroitua paperia.
Syväpainossa painetaan muun muassa huonekaluvalmistaja Ikean vuosittainen tuoteluettelo, jonka yhteispainos eri kieliversioineen on noin 160 miljoonaa kappaletta.
Syväpaino Suomessa

Suomen ensimmäisen syväpainon perusti Otava Helsingin Hietalahdenrantaan vuonna 1921 muun muassa Suomen Kuvalehden painamista varten. WSOY aloitti syväpainannan vuoden 1926 alussa, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjapaino 1937, Paasipaino 1956 ja seuraavana vuonna Hertso ja Tilgmann. Suomen Kuvalehti painettiin syväpainossa vuoteen 2008 saakka, jolloin se siirtyi offsetiin.
Suomen viimeinen syväpaino oli Helprintin Mikkelin syväpaino sen jälkeen, kun Acta Printin Espoossa sijaitseva Kivenlahden syväpaino lakkautettiin vuonna 2007. Helprint sanoi vuonna 2014 olevansa Pohjoismaiden suurin syväpainolaitos, joka teki painotöitä muiden Pohjoismaiden lisäksi myös Britannian ja Venäjän markkinoille. Helprint meni konkurssiin 2019.
Tarja Teva

Tarja Aulikki Teva (s. 18. helmikuuta 1967 Tampere) on suomentaja, joka on kääntänyt varsinkin norjalaista kirjallisuutta.
Tarja Teva syntyi liikenneopettaja Juhani Tevan ja terveydenhoitaja Leena Ruokostenpohjan perheeseen. Tevalla on humanististen tieteiden kandidaatin tutkinto Oslon yliopistosta vuodelta 1991 ja hän on opiskellut myös Tampereen yliopistossa. Aamulehden Norjan kirjeenvaihtajana hän toimi 1989–1992, suomentaja hän on ollut vuodesta 1993. Teva oli Suomen kääntäjien ja tulkkien ja liiton hallituksen jäsen 1997–2002 ja puheenjohtaja 2000–2002. Itämeren kirjailija- ja kääntäjäneuvoston johtokunnan jäsen hän oli 1999–2002. Teva on suomentanut useiden eri kirjailijoiden teoksia, kuten norjalaisilta Kjell Askildsenilta, Tove Nilseniltä, Karin Fossumilta, Levi Henrikseniltä, Anne B. Ragdelta, Linn Ullmannilta ja Hanne-Vibeke Holstilta, suomenruotsalaisilta Marianne Peltomaalta ja Hannele Mikaela Taivassalolta sekä intialaiselta Aravind Adigalta. Tampereen suomentajapalkinnon Teva sai vuonna 1998.
Vuonna 2009 Teva valittiin sitoutumattomana Kuhmoisten kunnanhallituksen puheenjohtajaksi.
Steve Shields (jääkiekkoilija)

| Steve Shields |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. heinäkuuta 1972 (ikä 52) North Bay, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  98 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1995–2006
Seurat:  Buffalo Sabres San Jose Sharks Mighty Ducks of Anaheim Boston Bruins Florida Panthers Atlanta Thrashers
NHL-varaus:  101. varaus, 1991 Buffalo Sabres
Steve Shields (s. 19. heinäkuuta 1972 North Bay, Ontario) on kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi NHL-sarjassa 246 ottelua vuosina 1995–2006. Hän pelasi myös Pohjois-Amerikan alasarjoissa.
Ura

Shields aloitti uransa kotikaupunkinsa juniorijoukkueessa. Hän edusti North Bay Trappersia 16-vuotiaana NOJHL-juniorisarjassa 1988–1989 ja seuraavalla kaudella St. Mary's Lincolnsia alemmassa GOJHL-junnusarjassa. 18-vuotiaana Shields meni Michiganin yliopistoon, jonka joukkueessa hän pelasi neljä vuotta. Jo ensimmäisen yliopistokauden jälkeen Buffalo Sabres varasi Shieldsin vuorolla 101 NHL:n varaustilaisuudessa 1991.
Kaudeksi 1994–1995 Shields siirtyi Buffalon organisaatioon. Hän vietti kauden farmijoukkueissa AHL-liigan Rochester Americansissa ja ECHL-liigan South Carolina Stingrays'ssä. Kaudella 1995–1996 Shields pelasi uransa ensimmäisen ottelun NHL-sarjassa. Kauden aikana hänelle kertyi vain kaksi ottelua Buffalossa, valtaosan kaudesta kuluessa Rochesterissa jossa Shields voitti kauden päätteeksi Calder Cupin.
Kaudella 1996–1997 Shields sai Buffalossa enemmän peliaikaa Dominik Hasekin varamaalivahtina. Pudotuspeleissä hän tuurasi menestyksekkäästi loukkaantunutta Hasekia, ja varmisti joukkueelleen voitot kahdesta ensimmäisestä pudotuspelikierroksesta. Buffalo putosi lopulta konferenssifinaaleissa. Shields jatkoi vielä kauden 1997–1998 Hasekin varamiehenä, mutta kauden jälkeen hänet myytiin San Jose Sharksiin vaihdossa Kay Whitmoreen.
San Josessa Shields sai selvästi aiempaa enemmän peliaikaa. Hän pelasi kolme kautta San Josessa, joista kahdella ensimmäisellä hän jakoi torjuntavastuun Mike Vernonin kanssa. Kaudella 2000–2001 nuori Jevgeni Nabokov syrjäytti Shieldsin ja tämä myytiin Jeff Friesenin kanssa Anaheim Mighty Ducksiin, josta San Jose sai Teemu Selänteen.
Shields pelasi vain kauden 2001–2002 Anaheimissa, josta hänet myytiin Boston Bruinsiin. Kauden 2002–2003 jälkeen Boston myi Shieldsin eteenpäin Florida Panthersiin. Hän joutui jakamaan peliaikansa kauden mittaisissa pesteissä muiden maalivahtien kanssa. Floridassa hän oli selvä Roberto Luongon varamaalivahti. Työsulkukaudella 2004–2005 Shields ei pelannut missään. Atlanta Thrashers solmi vapaana agenttina olleen Shieldsin kanssa sopimuksen kaudelle 2005–2006, mutta hän sai peliaikaa vain viiden ottelun verran ja seuran farmissakin Chicago Wolvesissa irtosi vain neljä ottelua.
Kaudella 2006–2007 pelasi yhden ottelun AHL-liigan Houston Aerosissa. Tämän jälkeen hän siirtyi kelkkajääkiekon pariin.[lähde? ]
Heinäkuussa 2011 Shields koetti tehdä paluun jääkiekon pariin. Hän oli yhteyksissä Ruotsin I-divisioonassa pelaavaan Asplöven HC:hen, joka ei kuitenkaan ollut kiinnostunut Shieldsistä.
Aiheesta muualla

Steve Shields The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Särkkäjärvi

| Särkkäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Ilomantsi
Koordinaatit:  62°35′27″N, 31°08′10″E
Järvinumero:  04.922.1.056
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  146,5 m 
Rantaviiva:  5,79 km 
Pinta-ala:  0,63 km² 
Tilavuus:  0,0057 km³ 
Keskisyvyys:  9,1 m 
Suurin syvyys:  20,8 m 
 fiSärkkäjärvi 
Särkkäjärvi on saareton metsäjärvi Ilomantsin eteläosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 63 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 70 kilometriä itään.