Aleksanteri III (Venäjä)
Suku ja koulutus

Aleksandr Aleksandrovitš Romanovin vanhemmat olivat keisari Aleksanteri II ja keisarinna Maria Aleksandrovna , saksalainen Hessen-Darmstadtin prinsessa Marie, hän oli toiseksi vanhin lapsi. Hänellä oli seitsemän sisarusta.
Hän vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Katariinan palatsissa. Hän leikki veljineen Lastensaarella tai Katariina II:n yksityispuutarhassa, jossa he istuttivat kukkia ja vihanneksia, kiipeilivät tikkailla ja köysillä verkossa, hyökkäsivät ja puolustivat vuorotellen leikkilinnoitusta. Vuonna 1848 koko keisariperhe vietti kesän keskeytyksettä Tsarskoje Selossa välttääkseen Pietarissa riehuneen koleraepidemian. Suuriruhtinaana hän vietti aina nimipäiväänsä 30. elokuuta, Aleksanterin päivää Katariinan palatsissa. Kun hän täytti kuusitoista vuotta, nimipäivää juhlittiin Kiinalaisessa salissa. Se oli Aleksandrin ensimmäinen aikuismainen vastaanotto.
Aleksandr ei ollut kruununperijä eli tsarevitš ensimmäisen 20 ikävuotensa aikana, joten hänen suuriruhtinaalle sopiva koulutuksensa ei sisältänyt kuin ranskaa, saksaa ja englantia sekä sotilaallisia opintoja. Kun hänen vanhempi veljensä, tsarevitš Nikolai Aleksandrovitš kuoli vuonna 1865, hän alkoi opiskella lakia ja poliittista filosofiaa. Hänen mentoriensa joukossa olivat Venäjän historian professori Sergei Solovjov, filologi ja akateemikko Jakov Groth sekä kenraali Mihail Dragomirov. Hänen opettajanaan toimi pääasiassa Konstantin Pobedonostsev, Pyhän synodin prokuraattori, joka oli yksinvaltiuden vannoutunut tukija.
Suuriruhtinas Aleksandr ei ollut yhtä vapaamielinen kuin isänsä. Hän oli venäläisen nationalismin ja ortodoksisuuden tukija. Hän oli ulkomaisia, erityisesti saksalaisia, vaikutteita vastaan, vaikkakin hänen omassa suvussaan oli lähinnä saksalaisia. Preussin–Ranskan sodan aikana hän vastusti julkisesti isäänsä, joka oli Preussin puolella. Turkin sodassa vuonna 1877–1878 tsarevitš Aleksandr komensi hyökkäävän armeijan vasenta sivustaa. Aleksandr oli pikkutarkka komentaja ja pettynyt kuten muutkin, kun Berliinin konferenssi 1884 vei suuren osan Venäjän voitoista.
Kruununperijä oli raivoissaan isälleen, kun tämä nai alle kaksi kuukautta äitinsä Maria Aleksandrovnan kuoleman jälkeen rakastajattarensa Jekaterina Dolgurukovan, jonka kanssa saadut aviottomat lapset laillistettiin. Aleksanteri II uhkasi tehdä pojastaan perinnöttömän, jos tämä muuttaisi pois Talvipalatsista protestina. Sisaruspuolten kanssa hän tuli kuitenkin hyvin toimeen ja jopa leikki näiden kanssa.
Veljensä Vladimir Aleksandrovitšin kanssa hän ei tullut lainkaan toimeen ja varsinkin tämän puoliso suuriruhtinatar Maria Pavlovna oli seuraelämässä keisarinna Maria Fjodorovnan kilpailija. Aleksanteri uhkasi jopa karkottaa veljensä vaimoineen Siperiaan, kun nämä aiheuttivat ravintolassa häiriötä niin että Pietarin poliisipäällikön oli ohjattava suuriruhtinas ulos. Ranskalainen näyttelijä Lucien Guitry oli juljennut suudella Maria Pavlovnaa ja tästä raivostunut suuriruhtinas Vladimir alkoi riidellä kovaäänisesti. Vuonna 1888 tapahtuneen junaonnettomuuden jälkeen keisari Aleksanteri III vitsaili, miten pettynyt suuriruhtinas Vladimirin täytyi olla kun hän jäikin henkiin.
Veljiensä Aleksein, Sergein ja Pavelin kanssa hän tuli hyvin toimeen. Hänen ainoa sisarensa oli Maria Aleksandrovna Romanova.