stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Naisten 4 × 400 metrin viestijuoksu yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2010
Tulokset > Alkuerät > 2. erä

| Sija | Rata | Maa | Juoksijat | Reaktioaika | Aika | Huomiot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Italia | Chiara Bazzoni, Marta Milani, Maria Enrica Spacca, Libania Grenot |  | 3.27,95 | Q |
| 2 | 3 |  Saksa | Janin Lindenberg, Esther Cremer, Jill Richards, Claudia Hoffmann | 0,240 | 3.28,67 | Q |
| 3 | 7 |  Romania | Angela Moroșanu, Anamaria Ioniță, Bianca Razor, Mirela Lavric | 0,250 | 3.29,46 | Q |
| 4 | 2 |  Ukraina | Daria Prystupa, Julija Krevsun, Natalija Lupu, Hanna Titimets | 0,211 | 3.29,50 | q |
| 5 | 6 |  Irlanti | Marian Andrews, Joanne Cuddihy, Brona Furlong, Michelle Carey | 0,173 | 3.30,11 |  |
| 6 | 4 |  Tšekki | Jana Slaninová, Zuzana Bergrová, Jitka Bartoničková, Denisa Rosolová | 0,356 | 3.31,91 |  |
| 7 | 1 |  Slovenia | Anja Puć, Liona Rebernik, Daša Bajec, Urška Klemen | 0,216 | 3.41,72 |  |
Tulokset > Alkuerät > Alkuerien yhteistulokset

| Sija | Erä | Rata | Maa | Juoksijat | Reaktioaika | Aika | Huomiot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | 6 |  Venäjä | Natalja Nazarova, Ksenija Zadorina, Antonina Krivošapka, Ksenija Ustalova | 0,212 | 3.26,89 | Q |
| 2 | 2 | 5 |  Italia | Chiara Bazzoni, Marta Milani, Maria Enrica Spacca, Libania Grenot |  | 3.27,95 | Q |
| 3 | 1 | 3 |  Iso-Britannia | Nicola Sanders, Victoria Barr, Marilyn Okoro, Lee McConnell | 0,204 | 3.28,01 | Q |
| 5 | 1 | 8 |  Ranska | Marie-Angélique Lacordelle, Thélia Sigère, Laetitia Denis, Floria Guei |  | 3.29,25 | Q |
| 4 | 2 | 3 |  Saksa | Janin Lindenberg, Esther Cremer, Jill Richards, Claudia Hoffmann | 0,240 | 3.28,67 | Q |
| 6 | 1 | 4 |  Valko-Venäjä | Katsiarina Mishina, Aljona Kievitš, Hanna Tašpulatava, Svjatlana Usovitš | 0,300 | 3.29,27 | q |
| 7 | 2 | 7 |  Romania | Angela Moroșanu, Anamaria Ioniță, Bianca Razor, Mirela Lavric | 0,250 | 3.29,46 | Q |
| 8 | 2 | 2 |  Ukraina | Daria Prystupa, Julija Krevsun, Natalija Lupu, Hanna Titimets | 0,211 | 3.29,50 | q |
| 9 | 2 | 6 |  Irlanti | Marian Andrews, Joanne Cuddihy, Brona Furlong, Michelle Carey | 0,173 | 3.30,11 |  |
| 10 | 2 | 4 |  Tšekki | Jana Slaninová, Zuzana Bergrová, Jitka Bartoničková, Denisa Rosolová | 0,356 | 3.31,91 |  |
| 11 | 1 | 5 |  Turkki | Özge Gürler, Birsen Engin, Meliz Redif, Pinar Saka | 0,229 | 3.33,13 | NR |
| 12 | 1 | 2 |  Puola | Agata Bednarek, Izabela Kostruba-Rój, Aneta Jakóbczak, Anna Jesień | 0,195 | 3.35,25 |  |
| 13 | 1 | 7 |  Belgia | Axelle Dauwens, Elke Bogemans, Wendy Den Haeze, Lindsy Cozijns | 0,214 | 3.37,56 |  |
| 14 | 2 | 1 |  Slovenia | Anja Puć, Liona Rebernik, Daša Bajec, Urška Klemen | 0,216 | 3.41,72 |  |
Tulokset > Finaali

| Sija | Rata | Maa | Juoksijat | Reaktioaika | Aika | Huomiot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 4 |  Venäjä | Anastasija Kapatšinskaja, Antonina Krivošapka, Ksenija Ustalova, Tatjana Firova | 0,285 | 3.21,26 | WL |
|  | 5 |  Saksa | Fabienne Kohlmann, Esther Cremer, Janin Lindenberg, Claudia Hoffmann | 0,194 | 3.24,07 |  |
|  | 6 |  Iso-Britannia | Nicola Sanders, Marilyn Okoro, Lee McConnell, Perri Shakes-Drayton | 0,246 | 3.24,32 |  |
| 4 | 3 |  Italia | Chiara Bazzoni, Marta Milani, Maria Enrica Spacca, Libania Grenot | 0,272 | 3.25,71 |  |
| 5 | 2 |  Ukraina | Daria Prystupa, Hanna Titimets, Alina Lohvytšenko, Antonina Jefremova | 0,283 | 3.28,03 |  |
| 6 | 7 |  Ranska | Marie-Angélique Lacordelle, Muriel Hurtis-Houairi, Thélia Sigère, Virginie Michanol |  | 3.28,11 |  |
| 7 | 1 |  Valko-Venäjä | Katsiarina Mishina, Aljona Kievitš, Hanna Tašpulatava, Svjatlana Usovitš | 0,232 | 3.28,74 |  |
| 8 | 8 |  Romania | Angela Moroșanu, Anamaria Ioniță, Bianca Razor, Mirela Lavric | 0,204 | 3.29,75 |  |
Microsoft Flight Simulator

| Microsoft Flight Simulator |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Sublogic Aces Game Studio Asobo Studio
Julkaisija:  Microsoft
Lajityyppi:  simulaatiopeli
Alusta:  DOS, Macintosh, NEC PC-9801, Windows
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Microsoft Flight Simulator 2.1 (1984)
Microsoft Flight Simulator on Microsoftin julkaisema lentosimulaattoripelisarja IBM PC -yhteensopiville tietokoneille.
Ohjelman ensimmäiset versiot kehitti 1970-luvun loppupuolella Sublogic-yhtiö, joka julkaisi sen nimellä FS1 Flight Simulator TRS-80:lle.
1980-luvun alussa Microsoft lisensoi oikeudet vastikään julkaistulle IBM PC:lle julkaistaviin versioihin, jolloin Sublogicin Bruce Artwick kehitti uuden version. Sublogic jatkoi pelin kehitystä ja julkaisi sitä myös muille alustoille.
Peli on suosittu viihdekäytössä ja keskittyy siviili-ilmailuun.
Microsoft Flight Simulator X (10.0), julkaistiin Suomessa lokakuussa 2006. Sen pelimaailma sisältää käytännössä koko maapallon kymmeninetuhansine lentokenttineen ja korkeuseroineen. Myös verkkolentäminen satojen muiden virtuaalipilottien kanssa on mahdollista, joidenkin pelaajien toimiessa lennonjohtajina.
Joulukuussa 2014 Dovetail Games julkaisi Steam-jakeluun uudelleenjulkaisun Flight Simulator X:stä, jonka nimeksi tuli Microsoft Flight Simulator X: Steam Edition. Versio on käytännössä vastaava kuin alkuperäinen Flight Simulator X Gold Edition sisältäen sekä Deluxe- että Acceleration-lisäosat. Päivitys toi mukanaan takaisin aiemmin suljetun moninpelimahdollisuuden sekä muun muassa parannetun tuen Windows 8.1 -käyttöjärjestelmälle. Flight Simulator X: Steam Edition on edelleen markkinoilla. Microsoft sulki 29. tammikuuta 2009 Flight Simulator -sarjasta vastanneen ACES Game Studio -yksikön johtamiseen liittyvien ongelmien vuoksi.
Vuoden 2019 pelialan E3-tapahtumassa Microsoft julkisti uuden Microsoft Flight Simulatorin, jonka maisemanpiirto perustuu muun muassa Bing Maps -palvelun dataan. Uudessa versiossa on myös mm. uudistetut ilmakehä- ja aerodynamiikkamallit. Uusi Flight Simulator julkaistiin 18. elokuuta 2020. Windows 10/11:n tapaan uusi Flight Simulator on jatkuvapäivitteinen Software as a Service-mallin mukainen tuote. Kesäkuussa 2023 julkistettiin Flight Simulator 2024, joka ilmestyy 2024.
Microsoft Flight Simulatorin versiot

Lista käsittää Microsoftin julkaisemat PC-versiot. Lisäksi kahdesta ensimmäisestä versiosta on olemassa lukuisia muita versioita eri tietokoneille, monet subLOGIC:n julkaisemina.
Microsoft Flight Simulator 1.0 (1982)
Microsoft Flight Simulator 2.1 (1984)
Microsoft Flight Simulator 3.0 (1988)
Microsoft Flight Simulator 4.0 (1989)
Microsoft Flight Simulator 5.0 (1993)
Microsoft Flight Simulator 5.1 (1995)
Microsoft Flight Simulator for Windows 95 (MFS 6.0) (1996)
Microsoft Flight Simulator 98 (MFS 6.1) (1997)
Microsoft Flight Simulator 2000 (MFS 7.0) (1999)
Microsoft Flight Simulator 2002 (MFS 8.0) (2001)
Microsoft Flight Simulator 2004 (MFS 9.0) (2003)
Microsoft Flight Simulator X (MFS 10.0) (2006)
Microsoft Flight
Microsoft Flight Simulator (vuoden 2020 videopeli)
Microsoft Flight Simulator 2024 (2024)
Aiheesta muualla

Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
subLOGIC/Microsoft Flight Simulator History Website
Meksikonvihervarpunen

| Meksikonvihervarpunen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Vihervarpuset Spinus
Laji::  atriceps
Kaksiosainen nimi
 Spinus atriceps  (Salvin, 1863) 
Synonyymit
 Carduelis atriceps 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Meksikonvihervarpunen (Spinus atriceps) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Meksikonvihervarpusta tavataan Meksikon kaakkoisosissa ja Guatemalassa. Sen populaatioksi arvioidaan 20 000–49 999 yksilöä. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Melanippos

Melanippos oli kreikkalaisessa mytologiassa miehen nimi, jota käyttivät seuraavat hahmot:
Melanippos, Agrioksen poika, osallistui veljiensä mukana Kalydonin kuninkaan Oineuksen syrjäyttämiseen, ja nosti isänsä valtaistuimelle. Hänet kuitenkin surmasi Diomedes, joka saapui salaa kaupunkiin ja nosti valtaan Oineuksen tyttären miehen, Andraimonin.
Melanippos, Perigunen ja  Theseuksen poika, joka sai alkunsa Theseuksen surmattua ensin Perigunen isän, Siniin, ja sen jälkeen tutustuttuaan tämän paenneeseen tyttäreen.
Melanippos, yksi Theban puolustajista kertomuksessa seitsemän Thebaa vastaan. Hän surmasi hyökkäävistä sankareista Mekisteuksen ja haavoitti kuolettavasti Tydeusta, ennen kuin tuli itse Tydeuksen tai Amfiaraoksen surmaamaksi. Tämän jälkeen Amfiaraos estääkseen Pallas Athenea muuttamasta Tydeusta kuolemattomaksi katkaisi Melanippoksen pään ja antoi sen Tydeukselle, joka söi siitä aivot.
Melanippos, Hiketaonin poika ja Troijan prinssi, jonka Antilokhos tappoi Troijan sodan aikana.
Melanippos, yksi Priamoksen viidestäkymmenestä pojasta
Melankolian riemut

| ”Melankolian riemut” Anna Puu |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 2009
 Tekijä(t): Knipi, Heimo Hatakka
 Tuottaja(t): Jukka Immonen, Lasse Kurki
 Tyylilaji: pop
 Levy-yhtiö: RCA, Sony
Anna Puun muut singlet
| ”Kaunis päivä” 2009 | ”Melankolian riemut” 2009 | ”Riko minut” 2010 |
Melankolian riemut on kolmas Anna Puun esikoisalbumilta Anna Puu julkaistu single. Se julkaistiin syyskuussa 2009.
Kappaleen on säveltänyt Knipi. Sen on sanoittanut Heimo Hatakka. Sen ovat sovittaneet Knipi, Jukka Immonen ja Lasse Kurki.
Maunu Sokea

| Maunu Sokea |
| --- | --- |
 Maunu Sokean kuolema
Norjan kuningas
Valtakausi:  1130 – 1135   vastahallitsijana Harald Gille
Edeltäjä:  Sigurd I Jerusaleminkävijä
Seuraaja:  Harald Gille
Valtakausi:  1137 – 12. marraskuuta 1139   vastahallitsijoina Sigurd II Munn ja Inge Koukkuselkä
Edeltäjä:  Sigurd II Munn   Inge Koukkuselkä
Seuraaja:  Sigurd II Munn   Inge Koukkuselkä

Syntynyt:  1115 Norja
Kuollut:  12. marraskuuta 1139 Hvaler
Puoliso:  Kristin Knutsdotter
Suku:  Hardrada
Isä:  Sigurd I Jerusaleminkävijä
Äiti:  Borghild Olavsdotter
Maunu Sokea (norjaksi Magnus IV tai Magnus Sigurdsson den blinde, 1115–1139) oli Norjan kuningas vuosina 1130–1135. Maunu oli kuningas Sigurd Jerusaleminkävijän ja Borghild Olavsdotterin poika. Isänsä kuoltua Maunusta tuli kuningas yhdessä setänsä Harald Gillen kanssa. Neljän vuoden näennäisen rauhallisen rinnakkainelon jälkeen Maunu aloitti sodan Haraldia vastaan. Maunun ja Harladin välinen valtataistelu aloitti Norjan sisällissotien aikakauden.
Maunu oli läsnä, kun hänen isänsä Sigurd Jerusaleminkävijä kuoli Oslossa vuonna 1130. Sigurd Jerusaleminkävijä nimitti Maunun vallanperijäkseen ja ainoaksi kuninkaaksi, mutta Maunu joutui kuitenkin jakamaan valtakunnan Harald Gillen kanssa, joka väitti olevansa kuningas Maunu Paljassäären poika ja siten Sigurdin veli ja Maunun setä. Monet aateliset kannattivat Haraldia, joka julistettiin kuninkaaksi Haugatingissa Tønsbergin lähellä. Harald sai Norjassa laajalti tukea, ja Maunu joutui neuvottelujen jälkeen hyväksymään Haraldin kanssakuninkaaksi.
Vuonna 1131 Maunu kihlattiin Tanskan herttuan tyttären Kristin Knutsdotterin kanssa. Kristin Knutsdotter oli Tanskan kuninkaan Eerik I Ejegodin lapsenlapsi ja Sigurd Jerusaleminkävijän puolison Malmfridin (Maunun äitipuoli) sisarentytär. Kristinin isä, prinssi Knud Lavard oli murhattu juuri ennen kihlausta. Avioliitto solmittiin vasta vuonna 1133 Kristinin nuoren iän vuoksi.
Sota Harald Gillea vastaan

Maunun ja Harald Gillen välinen viha puhkesi lopulta avoimeksi sodaksi. Heidän armeijansa kohtasivat toisensa Fyrileivissä Ranrikessa 9. elokuuta 1134. Maunun ylivoimainen armeija voitti Haraldin miehet. Harald pakeni Tanskaan, juuri kuninkaaksi noussen Erik II Emunen luo. Erik antoi Haraldille armeijan. Armeija nousi maihin Florvågin Askøyn saarella ja hyökkäsi jouluna kuningas Maunun kimppuun Bergenissä, jonne Maunu oli vetäytynyt talveksi. Maunu vangittiin 7. tammikuuta 1135 ja hänet syrjäytettiin. Harald Gillen palvelijat silpoivat Maunun julmasti, jotta hän ei enää koskaan voisi toimia kuninkaana. Toinen Maunun jaloista leikattiin irti, silmät kaivettiin ulos kuopistaan ja hänet kastroitiin. Silpomisen jälkeen Maunu sai lisänimensä Maunu Sokea. Maunu lähetettiin Nidarholmin luostariin Nidarosin lähelle.
Liitto Sigurd Slemben kanssa

Sigurd Slembe, joka väitti olevansa kungas Maunu Paljassäären poika, nousi puolestaan kapinaan Harald Gillea vastaan ja tapatti hänet joulukuussa 1136. Harald Gillen kannattajat julistivat Haraldin alaikäiset pojat Ingen ja Sigurdin kuninkaiksi. Vuoden 1137 alussa Sigurd Slembe nouti Maunun luostarista ja liittoutui hänen kanssaan Haraldin poikia vastaan. Sigurd Slembe joutui pakenemaan joksikin aikaa Pohjanmeren saarille, mutta Maunu Sokea onnistui sillä välin kokoamaan armeijan Ylämailla. Haraldin poikien joukot kukistivat kuitenkin Maunun armeijan Minneissä kesällä 1137. Maunu pakeni Gautlantiin ja sieltä Tanskaan. Tällä kertaa häntä auttoi Haraldin entinen tukija Erik II Emune.
Maunu Sokea varusti Tanskassa uuden tanskalais-norjalaisen armeijan, mutta Haraldin pojat, kuninkaat Inge ja Sigurd, kukistivat hänet 12. marraskuuta 1139 Holmengrassa Hvalerin eteläpuolella käydyssä taistelussa. Maunu sai surmansa, kun yksi hänen miehistään, Reidar Grjotgardsson, yritti kantaa hänet pois taistelukentältä.
Maunu Sokea haudattiin Hallvardskirkeniin Oslossa. Sigurd Slembe vangittiin taistelun jälkeen, häntä kidutettiin ja sen jälkeen surmattiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maunu Sokea Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Sigurd I Jerusaleminkävijä | Norjan kuningas 1130–1135 | Seuraaja: Harald Gille  |
Milne

Milne voi tarkoittaa seuraavia:
HMS Milne (22), Amiraliteetin M-luokan hävittäjä
HMS Milne (G14), M-luokan hävittäjä
Sukunimi

A. A. Milne (1882–1956), brittiläinen kirjailija, Nalle Puhin luoja
Alphonse Milne-Edwards (1835–1900), ranskalainen eläintieteilijä
Christopher Robin Milne (1920–1996), brittiläinen kirjakauppias ja kirjailija, Nalle Puh -kirjojen Risto Reippaan esikuva
David Milne (1882–1953), kanadalainen taidemaalari, taidegraafikko ja kirjailija
Edward Arthur Milne (1896–1950), englantilainen astrofyysikko
George Milne (1866–1948), brittiläinen sotamarsalkka
Gordon Milne (s. 1937), englantilainen jalkapalloilija
Henri Milne-Edwards (tai Milne Edwards; 1800–1885), ranskalainen eläintieteilijä
Tom Milne (1926–2005), brittiläinen teatteri- ja elokuva-arvostelija
William Milne (1852–1923), brittiläinen ampuja ja olympiamitalisti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Milne”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Michael Dibdin

Michael Dibdin  (21. maaliskuuta 1947, Wolverhampton, Englanti – 30. maaliskuuta, 2007, Seattle, Washington) oli englantilainen salapoliisikirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten italialaisen Aurelio Zenin dekkareista, jonka lisäksi häneltä ilmestyi seitsemän muutakin kirjaa. Dibdin sai Suomen dekkariseuran ulkomaisen jännityskirjallisuuden kunniakirjan vuonna 1997 "merkittävästä ja monipuolisesta tuitannosta".
Aurelio Zenin sarja

Ratking (Rottakuningas, 1988)
Vendetta (Verikosto, 1990)
Cabal (Salaseura, 1992)
Dead Lagoon (Kuollut laguuni, 1994)
Cosi Fan Tutti (Cosi Fan Tutti, 1996)
A Long Finish (Loppusilaus, 1998)
Blood Rain (Verisade, 1999)
And Then You Die (Ja sitten kuolet, 2002)
Medusa (ei vielä suomennettu, 2003)
Back to Bologna (ei vielä suomennettu, 2005)
End Games (ei vielä suomennettu, 2007 ilmestyi postuumisti kirjailijan kuoleman jälkeen)
Aiheesta muualla

Michael Dibdinin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Tietoja Dibdinistä suomeksi
Milly Tojkander

Emelie Fredrika (Milly) Tojkander (18. joulukuuta 1866 – 2. syyskuuta 1939) oli suomalainen rautatievirkamies ja ensimmäinen vakinaiseksi asemapäälliköksi Valtionrautateillä nimitetty nainen.
Milly Tojkanderin vanhemmat olivat Raudun Raasulin rajaviskaali Erik Jaakonpoika Tojkander (s. 1823) ja hänen neljäs puolisonsa Sofia Wilhelmiina Öhrstedt (s. 1828). Hän kävi 1877–1882 ruotsinkielistä Svenska fruntimmersskolan-tyttökoulua Viipurissa.
Tojkander oli rautateiden palveluksessa 48 vuotta. Hän aloitti 1885 harjoittelijana Viipurin asemalla ja hän suoritti sähköttäjätutkinnon 1886. Tojkander oli sähköttäjänä vuodesta 1889 Kouvolan asemalla ja vuodesta 1890 Mikkelin asemalla. Tojkander suoritti virkamiestutkinnon vuonna 1900 ja hän oli sitten ensin 2. luokan kirjurina Viipurin asemalla vuodesta 1901 alkaen ja kirjurina rautateiden kontrollikonttorissa Helsingissä 1906-1914. Hän teki opintomatkoja Suomeen ja Venäjälle ja hän osallistui naisammattiliittojen kansainvälisiin konferensseihin Tukholmassa, Wienissä ja Budapestissa.
Tojkander hoiti asemapäällikön virkaa tilapäisenä Muurolassa 1912 ja Kellon asemalla vuodesta 1914. Maaliskuussa 1916 hänet nimitettiin senaatin erivapaudella Kauppilanmäen asemapäälliköksi. Talin asemapäällikkönä ja aseman postinhoitajana Tojkander toimi vuodesta 1920 alkaen. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1933 ja asui sitten viimeiset vuotensa Urheilukadulla Helsingissä palvelijansa Lyydi Huuskon luona.
Henriette Meijer toimi vt.asemapäällikkönä marraskuussa 1869 Hikiän asemalla ja vuonna 1870 hän oli isänsä, Keravan asemapäällikkö Ferdinand Meijerin, sijaisena kymmenen viikon ajan tämän sairausloman aikana.
Aiheesta muualla

Viipurin rautatieaseman naisrautatievirkailijat ryhmäkuvassa vuonna 1902, 3. eturivissä vasemmalla  Emelie ”Milly” Tojkander, Suomen Rautatiemuseon kuvakokoelma
Talin aseman henkilökuntaa vuonna 1931. Keskellä Suomen ensimmäinen naisasemapäällikkö Milly Tojkander (vaunut.org)
Milly Alcock

| Amelia May Alcock |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. huhtikuuta 2000 (ikä 24) Sydney, Australia
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2014–
Merkittävät roolit:  House of the Dragon
Aiheesta muualla
IMDb
Amelia May Alcock (s. 11. huhtikuuta 2000 Sydney, Australia) on australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan esiintymisistään televisiosarjoissa Kotiin takaisin (2018), Upright (2019–2022) ja House of the Dragon (2022), jossa hän esittää nuorta prinsessa Rhaenyra Targaryenia. Hän tulee myös näyttelemään Terästyttöä DC Universen elokuvissa Superman (2025) sekä Supergirl: Woman of Tomorrow (2026).
Aiheesta muualla

Amelia May Alcock Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Milly Childers

| Milly Childers |
| --- | --- |
 Milly Childers maalaamassa teostaan 'The Terrace', Sir John Benjamin Stonen valokuva vuodelta 1909.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1866
Kuollut: 1922 (55–56 vuotta)
Ammatti:  taidemaalari
Taiteilija
Ala:  taidemaalaus
Milly Childers: Kirkko, Veules-les-Roses, Normandia, Ranska, vuodelta 1902
Milly Childers (1866–1922), alkuperäiseltä nimeltään Emily Maria Eardley Childers, oli englantilainen taidemaalari.
Childers syntyi parlamentin jäsenen, Hugh Childersin, tyttäreksi. Hänen elämänvaiheistaan ei ole säilynyt kovinkaan paljon tietoa. Hänen ensimmäinen näyttelynsä oli vuonna 1890 ja hän sai isänsä suhteiden avulla paljon muotokuvatilauksia.
Childersin töitä oli esillä Chicagon maailmannäyttelyssä vuonna 1893. Hänen omakuvansa on esillä Leedsin museossa.
Aiheesta muualla

http://en.wahooart.com/@@/AQUCD2-Milly-Childers-Girl-Praying-in-Church
http://www.invaluable.com/artist/childers-milly-c6w06vqn5p/
Neville Bowles Chamberlain

| Neville Bowles Chamberlain |
| --- | --- |
 Chamberlain piirroksessa vuodelta 1850
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. tammikuuta 1820 Rio de Janeiro, Brasilia
Kuollut: 18. helmikuuta 1902 (82 vuotta) Lordswood, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  sotilas
Sotilashenkilö
Palvelusvuodet:  1837–1881
Taistelut ja sodat:  ensimmäinen afgaanisota toinen sikhisota sepoy-kapina Ambelan sotaretki toinen afgaanisota
Sotilasarvo:  sotamarsalkka
Joukko-osasto:  Madrasin armeija (1876–1881)
Neville Bowles Chamberlain (10. tammikuuta 1820 – 18. helmikuuta 1902) oli brittiläinen Intiassa vaikuttanut upseeri. Hän osallistui vuonna 1837 alkaneella sotilasurallaan useisiin Brittiläisen Intian sotilaallisiin konflikteihin, kuten sepoy-kapinaan ja toiseen afgaanisotaan. Viimeisenä tehtävänään hän toimi Madrasin armeijan komentajana, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1881. Hänet ylennettiin eläkkeelle jääneenä sotamarsalkaksi vuonna 1900.
Elämäkerta

Chamberlain oli Yhdistyneen kuningaskunnan Rio de Janeiron konsulin Henry Orlando Chamberlainin toinen poika. Hänen veljiään olivat amiraali William Charles, kenraalit Thomas Hardy ja Crawford sekä eversti Charles Francis Falcon. Poikien äiti oli Anne Eugenia (k. 1867). Henry Chamberlain nimitettiin baronetiksi vuonna 1828, ja hän kuoli seuraavana vuonna. Perhe ei ollut sukua Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerinä vuosina 1937–1940 toimineelle Neville Chamberlainille.
Neville Bowles Chamberlain syntyi Rio de Janeirossa 10. tammikuuta 1820. Hän aloitti 13-vuotiaana opinnot kuninkaallisessa sotilasakatemiassa kadettina. Hän ei sopinut opiskelemaan, joten hänet otettiin pois akatemiasta hänen ensimmäisen vuotensa lopussa. Hänet nimitettiin sen sijaan helmikuussa 1837 Itä-Intian kauppakomppanian armeijan vänrikiksi.
Elämäkerta > Palvelusajan alku

Kesäkuussa 1837 Chamberlain saapui Intiaan ja päätyi veljensä Crawfordin kanssa Bengalin 16. paikalliseen rykmenttiin. Kenraali Henry Fane oli ollut veljesten isän ystävä, ja hän toivoi näiden ottavan osaa sotaretkeen Afganistaniin.
Sodassa Afganistanissa Chamberlain palveli kenraali William Nottin joukoissa. Hän otti osaa rynnäkköhyökkäykseen Ghaznin kaupungissa ja kaupungin myöhempään miehitykseen. Emiiri Dust Muhammad Khanin pojista osa tuotiin kaupunkiin vankeina syksyllä 1840, jolloin Chamberlain ystävystyi tulevan emiiri Šir Ali Khanin kanssa. Chamberlain haavoittui sodan aikana useita kertoja, ja lopulta hänen oli helmikuussa 1845 matkustettava Englantiin toipumaan loukattuaan jalkansa, mikä esti häntä osallistumasta ensimmäiseen sikhisotaan. Afganistanin sotaretken aikana Chamberlain oltiin kuitenkin ylennetty luutnantiksi.
Chamberlain palasi Intiaan loppuvuonna 1846, jolloin hän pystyi taas osittain käyttämään loukkaantunutta jalkaansa. Hän toimi Bombayn alueen kuvernöörin sotilaallisena sihteerinä toukokuuhun 1848 asti. Toisen sikhisodan alkaessa hän toivoi pääsevänsä jälleen aktiivipalvelukseen, ja hänet otettiin 4. ratsuväkiprikaatin riveihin. Brittijoukkojen ylipäällikkö Hugh Gough antoi Chamberlainille henkilökohtaiset kehunsa tämän rohkeudesta.
Majuriksi ylennetty Chamberlain toimi tammikuusta joulukuuhun 1851 Panjabin alueen sotilaspoliisien päällikkönä. Tämän jälkeen hän toimi Lahoressa sotilasvirkailijana, kunnes sairastui malariaan ja lähti helmikuussa 1853 toipilaaksi. Hän vietti toipilasaikansa Etelä-Afrikassa, missä metsästi leijonia, ja Uudessa Etelä-Walesissa Australiassa.