stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johanna Peiponen
Ura > 2019–

Peiponen voitti Lappeenrannan Kalevan kisoissa 2019 kultaa 10 000 metrillä. Sisäratojen SM-kilpailuissa 2020 hän saavutti 3 000 metrillä hopeaa. Turun Kalevan kisoissa 2020 Peiponen oli 5 000 metrillä sekä 10 000 metrillä toinen. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän voitti pitkän matkan ja SM-puolimaratonilla hän oli toinen. Vuonna 2021 hän voitti pitkän matkan maastojuoksun SM-kilpailuissa. Tampereen Kalevan kisoissa 2021 hän oli 10 000 metrillä toinen. Hän saavutti maastojuoksun SM-kilpailuissa 2022 hopeaa pitkällä matkalla. Saman vuoden Kalevan kisoissa hän oli toinen 10 000 metrillä. Vuoden 2022 maastojuoksun EM-kilpailuissa hän sijoittui 36:nneksi.
Sisäratojen SM-kilpailuissa 2023 Peiponen voitti kultaa 3 000 metrillä. Puolimaratonin SM-kilpailuissa huhtikuussa 2023 hän sai hopeaa. Hän voitti samana vuonna maastojuoksun pitkän matkan Suomen-mestaruuden. Lahden Kalevan kisoissa 2023 Peiponen saavutti hopeaa 10 000 metrin juoksussa. Maastojuoksun SM-kilpailuissa 2024 hän saavutti hopeaa pitkällä matkalla.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 500 m | 4.33,91 | Kemi | 4.8.2012 |
| 3 000 m | 9.14,82 | Saarijärvi | 26.6.2016 |
| 5 000 m | 15.43,84 | Lapinlahti | 19.6.2016 |
| 10 000 m | 31.42,9 | Kempele | 21.5.2016 |
| 10 km | 31.59 SE | Oulu | 28.5.2016 |
| Puolimaraton | 1.13.39 | Pyhtää | 15.4.2023 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 500 m | 4.41,13 | Jyväskylä | 1.3.2008 |
| 3 000 m | 9.31,53 | Helsinki | 19.2.2023 |
Jonna Miettinen

Jonna Sofia Adalmiina Miettinen  (s. 7. joulukuuta 1990 Maaninka) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edustaa Maaningan Mahtia. Miettinen saavutti pronssia moukarinheitossa Kuopion Kalevan kisoissa 2014 ennätystuloksellaan 62,28.
Sevillan Alcázar

Palacio de Pedro I Alcázarissa.
Sevillan Alcázar on kuninkaallinen palatsi Espanjan Sevillassa. Se on alun perin maurien linnoitus, jota on laajennettu useita kertoja. Ensimmäisenä tälle paikalle rakensivat linnan almohadit. Suurin osa nykyisin jälkellä olevasta linnasta on maurien kuninkaan vuodesta 1364 alkaen rakennuttamaa linnaa. Se on yksi parhaista mudéjar-arkkitehtuurin esimerkeistä. Keisari Kaarle V:n goottilaiset lisäykset luovat kontrastia islamilaiselle tyylille.
Alcazar muodostaa Unescon maailmanperintöluettelon kohteen yhdessä Sevillan katedraalin ja Archivo de Indiasin kanssa..
Jesper Swedberg

| Jesper Swedberg |
| --- | --- |

Skaran hiippakunnan piispa
 1702–1735 
Edeltäjä:  Petrus Johannis Rudbeckius 
Seuraaja:  Petrus Schyllberg
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. elokuuta 1653 Falun, Ruotsi
Kuollut: 26. heinäkuuta 1735 (81 vuotta) Skara, Ruotsi
Jesper Swedberg (28. elokuuta 1653 Falun – 26. heinäkuuta 1735 Skara) oli omana aikanaan mer­kittävä ruotsalainen kirkonmies, virsirunoilija, professori ja teologi.
Aluk­si Swedberg toimi sotilaspappina ja teki matkan Englantiin, Hol­lantiin, Ranskaan ja Saksaan 1684–1685. Kuningas Kaarle XI nimitti hänet hovisaarnaajaksi, hän oli Vingåkerin kirkkoherra ja lääninrovasti, sittemmin vielä professori ja tuomiorovasti Uppsalassa ja lopulta vuodesta 1703 kuole­maansa saakka Skaran piispa. Piispana hän osallistui Kaarle XI:n kirkolliseen uudistustyöhön.
Vuodesta 1696 hän oli myös Amerikassa olevien ruotsalaisten seurakuntien valvoja. Tätä tehtäväänsä hän on kuvannut teoksessaan America Illuminata (1732). Hän oli myös kiinnostunut ruotsin kielen historiasta ja kehityksestä. Hän julkaisi 1716 teoksen Schibboleth. Swenska språkets rycht och richtighet, joka oli yhdistetty sanakirja, kielioppi ja oikeinkirjoitusopas. Hänen  Swensk Ordabok -kirjansa, joka oli ensimmäinen ruotsin kielen sanavaraston kehitystä kuvaava teos ilmestyi vasta hänen kuolemansa jälkeen.
Vuoden 1695 ruotsinkielinen virsikirja tunnetaan myös Swedbergin virsikirjan nimellä. Hän valmisteli virsikirja­ehdotusta yhdessä muun muassa Haqvin Spegelin ja Israel Kolmo­dinin kanssa. Hänen ehdotuksensa valmistui vuonna 1693 ja se sai aluksi suopean vastaanoton. Kun virsikirja tuli painosta, sitä alettiin arvostella lähes kaikesta, muun muassa siitä, että se sisälsi väärää oppia. Jossain määrin kritiikin sanotaan olleen oikeutettua. Tästä seurasi Swedbergille tuntuvia taloudellisia menetyksiä, koska hän oli itse kustantanut kirjan painatuksen ja nyt kirjat jouduttiin hävittämään. Hän teki kuitenkin muutoksia ehdotukseensa siten, että se valmistui 1695 ja hyväksyttiin. Se oli vuo­den 1701 suomenkielisen virsikirjan, niin sanotun  Vanhan virsikirjan esikuva. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on viisi hänen kirjoittamaansa virttä, joista tunnetuin lienee virsi ”Herraa hyvää kiittäkää” (332) sekä viisi, jotka hän joko kääntänyt tai muokannut. Ruotsin kirkon virsikirjassa on viisi hänen kirjoittamaansa ja yhdeksän hänen kääntämäänsä tai muokkaamaansa virttä.
Hän oli tiedemies Emanuel Swedenborgin isä.
Swedbergin kirjoittamat virret Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa

83 On työsi, Jeesus, päätetty  (Det är fillkomnadt, Jesu kär, suom. virsikirjaan 1701, uud. komitea 1984)
209 Herra, siunaa, auta meitä (Herre! signe du och råde, suom. virsikirjaan 1696)
252 Oi Paimen lammasten  (O gode Herde, du, suom. virsikirjaan 1701)
332 Herraa hyvää kiittäkää (Lova Gud i himmelshöjd, suom. 1700, uud. Julius Krohn 1880)
491 Oi Jumala, et hylkää pientä lasta O Gudǃ, som ej de spädas röst föraktar, suom. Bengt Jakob Ignatius 1824, uud. Julius Krohn 1880, uud. komitea 1937, 1984)
Swedbergin kirjoittamat virret Ruotsin kirkon virsikirjassa

6 Herraa hyvää kiittäkää (Lova Gud i himmelshöjd, suom. v: n 1701 virsikirjaan, uud. Julius Krohn 1880)
77: Herra, siunaa, auta meitä (Hör, hur tempelsången/Herre! signe du och råde, 5. säk. 4. Moos. 6: 24-26 pohjalta, suom. 1696 uud. suom. Niilo Rauhala 1996)
419 Soit, Herra, meille tehtävän (Du själv förordnat, store Gud, suom. William Snell 1968, uud. suom. Anna-Mari Kaskinen 1998)
458 On ennustus jo täyttynyt (Så är fullkomnat, Jesus kär suom. v: n 1701 virsikirjaan,  uud. suom. Anna-Mari Kaskinen 1999)
633 On verrattu kymmeneen neitsyehen (Med himlen det blir som för tio jungfrur, suom.Carl G. v. Essen v: n 1867 virsikirjaehdotukseen, uud. suom. Niilo Rauhala 1997)
Käännös suomeksi
Sega LaserDisc

Sega Laserdisc on Segan valmistama kolikkopelialusta, joka käytti LaserDisc-teknologiaa. Alusta on julkaistu vuonna 1983 ja sille julkaistiin pelejä kuten Astron Belt. Viimeinen laitteelle julkaistu peli Time Traveler käytti holografista efektiä kaarevan peilin avulla.
Laite pystyi näyttämään videokuvaa 580x480 näyttötilassa, jonka päällä pystyi esittämään 256x256 pikselin 2D-grafiikkaa.
Tekniset tiedot

Suoritin: Zilog Z80
RAM-muisti: 8,5 KB
LaserDisc-soitin: Hitachi-Sega VIP-9500SG, tai Hitachi VIP-9550, tai Pioneer LD-V1000, tai Pioneer LD-V1001
Pelit

Luettelo peleistä:
Astron Belt (1983)
Cobra Command (1983)
Galaxy Ranger / Star Blazer (1983)
Albegas / Cybernaut (1983)
GP World (1984)
Time Traveler (1991)
Savikivi

Savikiveä
Savikivi on sedimenttikivilaji, joka on syntynyt savikerroksen vähitellen puristuessa kiveksi. Savikivi muuttuu (metamorfoituu) kovan paineen alaisena kiilleliuskeeksi. Savikivi on sileää, eikä esiinny yleensä suurina lohkareina. Se voi olla punaista, vihreää tai (ruskean)harmaata, ja se murenee suhteellisen helposti.
Savikiven raekoko on alle 0,002 mm ja se koostuu erilaisista savimineraaleista.
Suomessa sitä esiintyy muun muassa Taivalkoskella sekä Satakunnassa ja Muhoksella. Savikiveä muodostui Suomeen myöhäisprekambrisen jotunikauden aikana 1400–1200 miljoonaa vuotta sitten.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Savikivi Wikimedia Commonsissa
Sega Master System

| Sega Master System |
| --- | --- |

 Pohjois-Amerikan/Euroopan Master System
 Japanin Sega Mark III
 PAL Master System II
Kehittäjä:  Sega
Sukupolvi:  Kolmas sukupolvi
Julkaisu:  EU 1987JP 20. lokakuuta 1985NA heinäkuu 1986
Valmistusmaa:  Kiina
Laitteisto:  8-bittinen Zilog Z80 -suoritin, VDP-grafiikkapiiri
Muisti:  8 kt keskusmuistia
Tallennusväline:  Pelimoduuli, "Sega-kortti"
Lisälaitteet:  Light Phaser -valopyssy, Sega Scope 3D -lasit
Pelit:  Luettelo Sega Master System -peleistä
Edeltäjä:  Sega SG-1000
Seuraaja:  Sega Mega Drive
Kotisivut:  sega-europe.com
Lisää videopeliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Sega Master System on videopeliyhtiö Segan 8-bittinen pelikonsoli. Se kilpaili Nintendon 8-bittisen konsolin kanssa videopelimarkkinoiden valtiaan asemasta 1980-luvulla.
Master System ilmestyi Japanissa vuonna 1985 (tuotiin Eurooppaan 1987). Teknisiltä ominaisuuksiltaan Master Systemissä oli kovinta kilpailijaansa 8-bittistä Nintendoa nopeampi prosessori ja hieman kehittyneempi grafiikka, mutta sen äänipiiri (Texas Instruments SN76489) oli yksinkertaisempi. Japanissa laitetta myytiin aluksi nimellä Sega Mark III, myöhemmin samalla nimellä kuin muualla eli Master System. Tässä Japanin versiossa oli myös toinen äänipiiri, Yamaha YM2413 (OPLL), joka oli riisuttu malli AdLib- ja Sound Blaster- äänikorteissa käytetystä FM-piiristä. Sega Mark III:ssa  FM-piiri oli lisälaite, mutta Japanin Master Systemissä se oli valmiiksi mukana.
Tallenusmediana oli pelimoduulin lisäksi ohut "Sega-kortti" (Sega Card), jolle oli oma paikkansa. Näille ei kuitenkaan mahtunut kovin isoja pelejä, joten niiden käytöstä luovuttiin varhain. Lisäksi laitteissa oli usein jokin sisäänrakennettu peli (Suomessa myydyissä laitteissa Hang-On, Safari Hunt tai Alex Kidd in Miracle World).
Master System epäonnistui kilpailussa Nintendoa vastaan selvemmin Pohjois-Amerikassa ja kotimaassaan Japanissa. Sen sijaan se onnistui voittamaan Nintendon myyntiluvuissa joissakin Euroopan maissa, Etelä-Koreassa ja Australiassa. Suomessakin se oli varteenotettava vaihtoehto 8-bittiselle Nintendolle. Pitkäaikaisimman suosionsa laite saavutti Brasiliassa, jossa paikallisia versioita ja pelejä tehtiin vielä 1990-luvun lopulla. Menestyneillä alueilla myös laitteelle saatavilla oleva pelikirjasto oli laajempi.
Master Systemistä luotiin paranneltuja malleja 1990-luvulla. Master System II toi hiukan lisää rahaa Segan kassaan Japanissa ja Euroopassa mutta Yhdysvalloissa se ei kuluttajia kiinnostanut. Sen on sanottu kärsineen Nintendon lisensiointi-strategiasta, jossa yhtiöille annettiin lupa tehdä Nintendon pelejä sillä ehdolla, että he eivät käännä peliään Segan laitteelle. Tällaiset sopimukset myöhemmin kiellettiin Yhdysvaltain Liittovaltion oikeudessa.
Pelit

Osa Master Systemin peleistä, kuten Alex Kidd, ovat saaneet klassikon maineen. Varhaisempina aikoina isokorvainen Alex Kidd toimi Segan maskottina mutta siitä ei ollut Marion haastajaksi ja se sai myöhemmin väistyä Sonicin tieltä. Tunnetuin Alex Kidd -peli oli Alex Kidd in Miracle World. Suosituimpiin Master System pelehin kuuluivat esimerkiksi tasohyppelyt Wonderboy: The Dragon's Trap, Wonderboy in Monster World, Ninja Gaiden, Psycho Fox, Land of Illusion, Castle of Illusion, Sonic the Hedgehogit, Asterix-pelit; roolipelit Phantasy Star, Golvellius, Ys: Vanished Omens; ja ammuskelupelit R-Type, Fantasy Zone II, Powerstrike II.
Tekniset tiedot

Prosessori: 3.58 Mhz Zilog Z80 ja apuprosessori VDP
Ääni: Texas Instruments SN76489, nelikanavainen PSG-piiri (sama kuin BBC Micro tietokoneessa)
Ääni (2): Japanin versioissa mukana myös kehittyneempi Yamaha YM2413 (OPLL) FM-äänipiiri.
Kuvan resoluutio: 256x240 (PAL-alue)
Keskusmuisti (RAM): 8 kilotavua
Videomuisti (RAM): 16 kilotavua
Värimuisti (RAM): 8 tavua
Värejä näytöllä: 32 (kaksi 16 värin palettia)
Värejä yhteensä: 64
Spritejen maksimimäärä ja koot: 64 (8x8, 8x16, 16x16, 16x32)
Tallennusmedia: Pelimoduuli (korkeintaan puoli megatavua, pienimmät 0,125 megatavua), "Sega-kortti" (32 kilotavua)
Shingū

Shingū voi tarkoittaa:
Shingū, Japanin kaupunki Wakayaman prefektuurissa
Shingū, Japanin maaseutukaupunki Fukuokan prefektuurissa
Shingū, Japanin entinen maaseutukaupunki Hyōgon prefektuurissa
Shingū, Japanin entinen kyläkunta Ehimen prefektuurissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Shingū”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
San Andrés

San Andrés on usean paikan nimi:
San Andrés, kunta Boliviassa
San Andrés, arkeologinen kohde El Salvadorissa
San Andres, kunta Filippiinien Catanduanesissa
San Andres, kunta Filippiinien Quezonissa
San Andres, kunta Filippiinien Romblonissa
San Andrés, kunta Guatemalassa
San Andrés, kunta Hondurasissa
San Andrés, kaupunki Kolumbiassa
San Andrés, kunta Kolumbian Antioquiassa
San Andrés, pikkukaupunki Meksikossa
San Andrés de Giles, kaupunki Argentiinassa
San Andrés y Sauces, kunta Espanjan Teneriffalla
San Andrés Itzapa, kunta Guatemalassa
San Andrés Sajcabajá, kunta Guatemalassa
San Andrés Semetabaj, kunta Guatemalassa
San Andrés Villa Seca, kunta Guatemalassa
San Andrés Xecul, kunta Guatemalassa
San Andrés Cholula, kunta Meksikossa
San Andrés Duraznal, kaupunki Meksikossa
San Andrés Larráinzar, kaupunki Meksikossa
San Andrés Tuxtla, kaupunki Meksikossa
San Andrés Cabecera Nueva, kunta Meksikossa
San Andrés Dinicuiti, kunta Meksikossa
San Andrés Huaxpaltepec, kunta Meksikossa
San Andrés Huayapam, kunta Meksikossa
San Andrés Ixtlahuaca, kunta Meksikossa
San Andrés Lagunas, kunta Meksikossa
San Andrés Nuxiño, kunta Meksikossa
San Andrés Paxtlan, kunta Meksikossa
San Andrés Sinaxtla, kunta Meksikossa
San Andrés Solaga, kunta Meksikossa
San Andrés Teotilalpam, kunta Meksikossa
San Andrés Tepetlapa, kunta Meksikossa
San Andrés Yaá, kunta Meksikossa
San Andrés Yutatío, kunta Meksikossa
San Andrés Zabache, kunta Meksikossa
San Andrés Zautla, kunta Meksikossa
San Andrés, Providencia y Santa Catalina, saariryhmä ja departementti Kolumbiassa
San Andrés, saariryhmän saari
San Andrésin piirikunta, Perussa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”San Andrés”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jordi Sargatal

Jordi Sargatal (s. 29. heinäkuuta 1957 Figueres) on espanjalainen lintutieteilijä, luonnonsuojelija ja kirjailija.
Sargatalin intohimo lintujen tarkkailuun heräsi 14-vuotiaana hänen käydessään katalonialaisella Aiguamolls de l'Empordàn kosteikkoalueella. Myöhemmin alue aiottiin kaavoittaa rakennusmaaksi, jolloin Sargatal perusti kansalaisliikkeen puolustamaan alueen luontoarvoja. Työn tuloksena alueesta muodostettiin kansallispuisto. Sargatal toimi kansallispuiston johtajana 14 vuotta 1984–1998.
Vuodesta 1983 lähtien Sargatal matkusti lintujen perässä ympäri Espanjaa ja monissa muissa maissa. Vuonna 1988 hän oli perustamassa yhdessä Josep del Hoyon ja Ramón Mascortin kanssa lintukirjoihin erikoistunutta Lynx Edicions -kustantamoa. Hän oli toimittamassa seitsemää ensimmäistä osaa yhtiön 16-osaisesta Handbook of the Birds of the World -teossarjasta.
Sargatal toimii Espanjan Greenpeacen neuvonantajana.
Johnnies

Johnnies
Johnnies (bretoniksi Johnniged tai Joniged, englanniksi Onion Johnny, kymriksi Sioni Winwns) oli kutsumanimi bretonilaisille sipulikauppiaille, jotka myivät sipuleita  Britteinsaarilla.
Makea vaaleanpunainen sipuli on alun perin kotoisin Portugalista. 1600-luvulla kapusiini-munkit toivat sen Ranskan Bretagnen satamakaupunki Roscoffin seudulle, missä sitä ruvettiin myös viljelemään. Roscoffista käytiin kauppaa yli Englannin kanaalin, ja myös sipuleita alettiin viedä Britteinsaarille 1800-luvun alussa.
Sipulipunoksien tekoa Walesissa
Sipulit punottiin 3 tai 4 kilon punoksiin, jotka ripustettiin olkapäällä kannettavaan sauvaan. Myyjät olivat usein nuoria poikia, jotka sitten myivät sipuleita ovelta ovelle. Englantilaiset alkoivat kutsua heitä nimellä Johnny. 1900-luvun alussa sipuleiden myynti peitti koko Ison-Britannian Walesia ja Skotlantia myöten. Suurimmillaan kauppa oli vuosina 1920-1931. Vuonna 1929 Johnnies-myyjien määrä oli korkeimmillaan, jolloin heitä oli noin 1 400. Myynti kehittyi, ja 1930-luvulla myyjät saivat apuvälineekseen polkupyörän. Toisen maailmansodan jälkeen britit rajoittivat sipulien tuontia ja pakottivat Johnnies-myyjät perustamaan kaupallisia yrityksiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johnnies Wikimedia Commonsissa
Shorty Rogers

Shorty Rogers (14. huhtikuuta 1924 Great Barrington, Massachusetts – 7. marraskuuta 1994 Van Nuys, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazztrumpetisti ja -flyygelitorvensoittaja. Hän toimi myös sovittajana jazzissa ja elokuvastudioilla. Hän teki yhteistyötä Will Bradleyn, Red Norvon, Woody Hermanin ja Stan Kentonin kanssa. Hän johti myös Giants-kokoonpanoaan, jonka laajuus vaihteli kvintetistä nonettiin ja big bandiin. Tämän kokoonpanon kanssa Rogers teki useita West Coast jazz -tyylisiä levytyksiä.
Vuodesta 1962 lähtien Rogers sävelsi melkein yksinomaan televisioon ja elokuviin, mutta vuonna 1982 hän teki comebackin jazzmuusikkona. Hän organisoi uudelleen Lighthouse All-Starsin ja johti sitä.
Aiheesta muualla

Shorty Rogers Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Shingo Yamamoto

Shingo Yamamoto (jap. 山本進悟, s. 1974) tunnetaan parhaiten Kahjot ninjat-kilpailusta, jossa hän on tähdistön jäsen eli siinä joukossa, jotka katsojien mielestä todennäköisemmin voittavat koko kilpailun. Ammatiltaan hän on huoltoaseman päällikkö. Hän ei ole voittanut kisaa kertaakaan, mutta on ainoa henkilö joka on osallistunut jokaiseen Kahjot Ninjat -kilpailuun. Katsumi Yamada on osallistunut myös lähes jokaiseen kilpailuun, ainoa kerta jolloin hän ei ole ollut mukana oli 13. kisa. Shingo Yamamoto on myös ainoa henkilö joka on päässyt ensimmäisen ja toisen version finaaliin, jotka tapahtuivat 3. kisassa ja 7. kisassa. Hän on yksi niistä kuudesta(muut ovat Akira Omori, Ryo Matachi, Yuuji Urushihara, Yusuke Morimoto ja Makoto Nagano) jotka ovat päässet finaalin useammin kuin kerran. Tällä hetkelläselvennä Shingo Yamamoto on läpäissyt ensimmäisen tason 16 kertaa, toisen tason 11 kertaa ja kolmannen tason kahdesti.
Tulokset
Alla taulukko Shingo Yamamoton tuloksista Kahjot Ninjat -kilpailuissa.
| Kilpailu | Kilpailunumero | Este | Taso  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | 7 | Vasaraväistö | Toinen |
| 2. | 20 | Putkiliuku | Kolmas |
| 3. | 13 | Köysikiipeily | Viimeinen |
| 4. | 98 | Tasapainosilta | Ensimmäinen |
| 5. | 98 | Putkiliuku | Kolmas |
| 6. | 96 | Pyörivä tukki | Ensimmäinen |
| 7. | 97 | Hämähäkinnousu | Viimeinen |
| 8. | 98 | Köysikiipeily | Ensimmäinen |
| 9. | 98 | Kulmarulla† | Kolmas |
| 10. | 981 | Köysikiipeily | Ensimmäinen |
| 11. | 98 | Kalliokiipeily | Kolmas |
| 12. | 96 | Kalliokiipeily | Kolmas |
| 13. | 76 | Seinännosto | Toinen |
| 14. | 98 | Verhovääntö | Kolmas |
| 15. | 95 | Vartalonoja | Kolmas |
| 16. | 97 | Verkkohyppy | Ensimmäinen |
| 17. | 98 | Vartalonoja | Kolmas |
| 18. | 61 | Lentoränni | Ensimmäinen |
| 19. | 81 | Hämähäkkihyppy | Ensimmäinen |
| 20. | 1901 | Puolikouru | Ensimmäinen |
| 21. | 71 | Lentoränni | Ensimmäinen |
| 22. | 31 | Puolikouru | Ensimmäinen |
| 23. | 93 | Arm Rings | Kolmas |
| 24. | 96 | Tarzan-köysi | Ensimmäinen |
| 25. | 90 | Tasapainotynnyri | Toinen |
| 26. | 94 | Rolling Escargot | Ensimmäinen |
| 27. | 81 | Spin Bridge | Ensimmäinen |
| 28. | 98 | Spin Bridge | Ensimmäinen |
| 29. | 36 | Backstream | Toinen |
| 30. | 2992 | Backstream | Toinen |
| 31. | 92 | Rolling Hill | Ensimmäinen |
| 32. | 99 | Double Pendulum | Ensimmäinen |
| 33. | 91 | Double Pendulum | Ensimmäinen |
| 34 | 92 | Double Pendulum | Ensimmäinen |
| 35. | 74 | Fish Bone | Ensimmäinen |
| 36. | 81 | Wing Slider | Ensimmäinen |
| 37. | 84 | Dragon Glider | Ensimmäinen |

1) Suomenkielinen nimi ei tiedossa
† Yamamoto läpäisi esteen, mutta putosi alas laskeutumisalustalta.
Jalkaväenkenraali Adolf Ehrnroothin muistomerkki

Jalkaväenkenraali Adolf Ehrnroothin muistokivi Turun Itsenäisyydenaukiolla.
Jalkaväenkenraali Adolf Ehrnroothin muistomerkki on kuvanveistäjä Herman Joutsenen teos. Kyseessä on pronssireliefi, joka on kiinnitetty punagraniittikiveen. Reliefin aiheena on Ehrnrooth tarkastamassa rykmenttiään JR 7:ää Karjalan kannaksella 4. kesäkuuta 1944. Teos kuvaa todellista tapahtumaa, ja vain muutama päivä myöhemmin tapahtui Karjalan kannaksella suurhyökkäys.
Veistos paljastettiin yleisölle Turussa Itsenäisyyden aukiolla 27. toukokuuta 2005. Muistomerkkitoimikunta halusi muistomerkin ensin Tuomiokirkon läheisyyteen, mutta museovirasto oli eri mieltä. Itsenäisyyden aukio sijaitsee Aurajoen rannan tuntumassa Turun kaupunginteatterin vieressä. Muistomerkin julkistamistilaisuuteen osallistuivat muun muassa kunniaosastot Saaristomeren Meripuolustusalueelta, Satakunnan Lennostosta, Porin Prikaatista sekä Laivaston soittokunta ja Maanpuolustusjärjestöjen lippulinna.
Sidney Cross

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tukholma 1912 | joukkuekilpailu |  |
Sidney Cross (5. tammikuuta 1891 Hoxton – 7. lokakuuta 1964 Chichester) oli brittiläinen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kuului moniottelussa pronssia saaneeseen joukkueeseen vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa. Hän kilpaili myös Antwerpenin vuoden 1920 kesäolympialaisissa ja jäi moniottelussa joukkueineen viidennelle sijalle.
Santtu Manner

| Santtu Manner> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. lokakuuta 1978 (ikä 46)
Salibandyn pelaaja
Lempinimi:  Ding dong, Hämeenlinnan härkä
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten salibandy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Praha 2008 | Salibandy |  |
|  Hopeaa | Ruotsi 2006 | Salibandy |  |
Santtu Manner (s. 11. lokakuuta 1978) on suomalainen entinen salibandyn pelaaja. Viimeisellä kaudellaan 2011–2012 hän pelasi Salibandyliigaa SSVssä.
Manner nousi 14. marraskuuta 2009 Suomen Salibandyliigan kaikkien aikojen pistetilaston ensimmäiseksi tehoin 308+226=534, ja ohitti siihen asti kärkisijaa pitäneen Tero Karppasen. Hän on aikaisemmin voittanut salibandyliigan runkosarjan pistepörssin kaudella 2006–2007. Salibandyliigassa Manner on pelannut kasvattajaseurassaan Ruunien Ruunissa kausina 1998–2000 ja kausina 2000–2010 sekä 2011-2012 SSV:ssä, jossa on voittanut seitsemän Suomen-mestaruutta. Kauden 2009–2010 jälkeen Manner siirtyi Ruotsin Superliigassa pelaavaan FC Helsingborgiin.
Manner pelasi 43 maaottelua ja teki niissä tehot 16+18=34. Vuoden 2008 MM-kilpailuissa hän pelasi maailmanmestaruuden voittaneessa Suomen joukkueessa ja valittiin kisojen tähdistökentälliseen.
Saavutukset > Maailmanmestaruuskilpailut

Kultaa: 2008
Hopeaa: 2006
Saavutukset > Salibandyliiga

Kultaa: 2001, 2004, 2005, 2007, 2008, 2009 ja 2010
Hopeaa: 2006 ja 2012
Pronssia: 2002
Aiheesta muualla

Santtu Manner UrheiluSuomi.comin sivuilla
Suomen joukkue – Salibandyn MM-kilpailut 2006
3 Kavekari |
7 Vehkaoja |
8 Kivilehto |
9 Salminen |
10 Manner |
12 Bollström |
13 Nyman |
15 Jussila |
16 Lehtonen |
17 Mikko Kohonen |
18 Kirjonen |
19 Punkari |
20 Väänänen |
21 Laine |
23 Järvi |
24 Vänttinen |
26 Sandström |
27 Hintikka |
29 Mika Kohonen |
31 Toivoniemi |
32 Isomäki |
33 Nieminen |
50 Tiitu |
Valmentaja Nykky
Suomen joukkue – Salibandyn MM-kilpailut 2008
6 Järvinen |
7 Vehkaoja |
8 Kivilehto |
9 Forsten |
15 Jussila |
17 Mikko Kohonen |
18 Kirjonen |
19 Punkari |
22 Kukkola |
23 Järvi |
24 Koskelainen |
25 Savolainen |
26 Lehti |
27 Hyvärinen |
29 Mika Kohonen |
31 Toivoniemi |
33 Kavekari |
40 Vänttinen |
46 Naumanen |
50 Tiitu |
52 Manner |
Valmentaja Nykky