stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Laura Tuomisalo
Ura keilaajana

Laura Tuomisalo valitsi isänsä Leif Tuomisalon tavoin keilailun harrastuksekseen. Hän aloitti keilailun 10-vuotiaana yhdessä Mikael-veljensä kanssa samaan aikaan, kun hänen vanhempansa ryhtyivät pitämään Kokkolan keilahallia. Sisarukset rekisteröityivät Monsters Bowling club -nimiseen keilaseuraan. Myöhemmin Laura Tuomisalo siirtyi Tiger Sharks -nimiseen seuraan, jota edustaen hän voitti kaksi Suomen-mestaruutta. Nykyään hän on Cps nimisessä seurassa.
Tuomisalo saavutti ensimmäisen epävirallisen SM-mitalinsa, hopeaa, alle 15-vuotiaitten sarjassa vuonna 2000. Seuraavana vuonna hän saavutti jälleen hopeaa ja vuonna 2002 pronssia.
Syksyllä 2002 Tuomisalo voitti kaksi maajoukkuekarsintaa ja oli kolmannessa karsinnassa toinen. Näillä näytöillä hän nousi maajoukkueeseen ja edusti Suomea junioreiden (alle 18-vuotiaat) PM-kisoissa, joissa hän saavutti joukkuekilpailussa hopeamitalin. Henkilökohtaisessa kilpailussa Tuomisalo oli 12:s kolmanneksi parhaana suomalaisena.
Ensimmäisen virallisen Suomen-mestaruuden junioreiden sarjassa Tuomisalo voitti keväällä 2003 Seinäjoella. Laura Tuomisalo pääsi välierien kautta loppuotteluun, jossa hän voitti vastustajansa, vantaalaisen Eeva Pullin tuloksella 164-164, 222-223. Voitto ratkesi viimeisessä ruudussa.
Myöhempinä vuosina Tuomisalo on edustanut Suomea kaksissa junioreiden EM-kisoissa, Saksan Augsburgissa 2004 ja Belgian Antwerpenissä 2005. Saksassa Tuomisalo oli 71:s tuloksella 2969 (keskiarvo 164,9) ja Belgiassa 38:s tuloksella 3297 (keskiarvo 183,2).
Vuonna 2004 Tuomisalo keilasi junioreiden SM-pronssille ja vuonna 2005 junioreiden SM-hopealle. Vuonna 2006 hän voitti kotikisoissaan ensimmäisen nuorten Suomen-mestaruuden ja sai SM-pronssia parikisassa Elina Kankaan kanssa.
Saavutukset

2003 PM-hopeaa, juniorit, joukkue
2003 SM-kultaa, juniorit (alle 18v.)
2004 SM-pronssia, juniorit
2005 SM-hopeaa, juniorit
2006 SM-kultaa, nuoret naiset (alle 23v.)
2006 SM-pronssia, nuoret ja juniorit (parikilpailu)
2007 SM-pronssia, nuoret ja juniorit (parikilpailu)
2008 SM-pronssia, naisen yleinen sarja
2008 EM-hopeaa, naiset, joukkue
2009 SM-pronssia, nuoret ja juniorit (parikilpailu)
2010 SM-liiga hopeaa
2011 SM-liiga kultaa
Köyhää väkeä

Köyhää väkeä (ven. Бедные люди, Bednyje ljudi) on Fjodor Dostojevskin vuonna 1846 ilmestynyt esikoisromaani. Kirjeromaani kertoo pietarilaisen pikkuvirkamiehen rakkaudesta naapurin ompelijattareen. Romaanin ensimmäisen suomennoksen on laatinut Ida Pekari Otavalle vuonna 1960. Uusin suomennos ilmestyi vuonna 2008, kääntäjänä Martti Anhava.
Arviot

Teppo Kulmala (Savon Sanomat) kirjoittaa arviossaan, että Dostojevski on jo tässä esikoisteoksessaan psykologi ja "sukeltaa päistikkaa  pietarilaisköyhyyden ytimeen". Ville Ropponen (Kiiltomato.net) sanoo arviossaan, että Dostojevski on suurromaaneissaan aika neutraali mutta tässä esikoisromaanissa tyyliniekka ja suomentaja Anhava on soveltanut taitavasti 1800-luvun suomen sanoja.
Aiheesta muualla

Teos Otavan sivuilla. (Archive.org)
Pesonen, Pekka: Houre ja tosi kohtaavat Pietarissa. Helsingin Sanomat [vanhentunut linkki] 18.5.2008. (Arkistolinkki)
Waarala, Hannu: Dostojevskin moniääninen ja syvään hengitetty romaanimaailma. (Arkistolinkki) Uutispäivä Demari 7.5.2008
Le Tourne

| Le Tourne |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 vaakuna
 Le Tourne
 Koordinaatit: 44°42′41″N, 0°23′59″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Gironde
Arrondissementti:  Bordeaux
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2,5 km²
Väkiluku (2020):  813 
 – Väestötiheys:  321 as./km²
Kunnan numero:  33534
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Le Tourne on kunta Lounais-Ranskassa Gironden departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Garonne-joen varrella, noin 24 kilometriä Bordeaux’n kaupungista kaakkoon.
Tramassetin telakat
Garonne-joen rannassa on vuonna 1837 valmistuneet Tramassetin telakat, joissa valmistettiin puuveneitä. Telakat lopettivat toimintansa vuonna 1983. Kompleksi on ollut historiallinen monumentti vuodesta 2008 lähtien.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Le Tourne Wikimedia Commonsissa
Köyhät syntiset

| Köyhät syntiset Tehosekoitin |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1996
 Julkaistu: 1997
 Tuottaja(t): Matti Mikkola
 Kesto: 44.28
 Levy-yhtiö: Levy-yhtiö
Listasijoitukset
  9.
Tehosekoittimen muut julkaisut
| Rock’n Roll 1994 | Köyhät syntiset 1997 | Varoittava esimerkki 1998 |
Köyhät syntiset on Tehosekoittimen toinen pitkäsoitto vuodelta 1997.
Albumi nousi toisella listaviikollaan Suomen virallisen listan yhdeksännelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä kahdeksan viikkoa.
Kappaleet

Syntynyt köyhänä – 3.05
Aamunkoin kulkijat – 4.03
Laiska laiska – 3.27
Veri vetää eteenpäin – 3.33
Itse valitsen tieni – 2.49
Hyvä karma – 3.45
C'mon Baby Yeah – 3.11
Hengataan Essolla – 2.54
Mä haluun rauhottua – 4.14
Tänään täällä huomenna toisaalla – 3.18
Kärpänen katossa – 4.58
Niin nuori niin kaunis – 5.11
Kokoonpano

Otto Grundström – laulu
Ari Tiainen – soolo,- rytmikitara, taustalaulu
Hannu Kilkki – basso, taustalaulu
Matti Mikkola – rummut, taustalaulu
Le Val-Saint-Germain

| Le Val-Saint-Germain |
| --- | --- |
 Kaupungintalo
 Le Val-Saint-Germain
 Koordinaatit: 48°33′56″N, 2°03′36″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Île-de-France
Departementti:  Essonne
Arrondissementti:  Étampes
Väkiluku:  1 448
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Le Val-Saint-Germain on kunta Ranskassa Essonnen departementissa Île-de-Francen alueella.  Se sijaitsee noin 50 kilometriä Pariisista lounaaseen. Kunnan nähtävyys on linna Château du Marais. Linnassa on Talleyrandille omistettu museo.
Château du Marais
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Le Val-Saint-Germain Wikimedia Commonsissa
Château du Marais (Arkistoitu – Internet Archive)
Lande

Lande voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Art Lande (s. 1947), yhdysvaltalainen jazzmuusikko
Jørn Lande (s. 1968), norjalainen laulaja
lande, maaseudun puhekielinen nimitys. Tähän liittyvät:
Pertti "Lande" Lindfors (1927–2007), suomalainen filosofi
Villa Lande, kulttuuritalo Kemiössä Kemiönsaarella
Landella, Pelle Miljoona & Rockers -yhtyeen musiikkialbumi vuodelta 1995
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lande”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Leinola

Leinola voi tarkoittaa seuraavia:
Leinola, kylä Laukaassa
Leinola, kaupunginosa Tampereella
Sukunimenä:
Antero Leinola (1872–1933), rakennusmestari, vakuutustarkastaja ja kansanedustaja (maalaisliitto)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Leinola”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lactobacillus bulgaricus

| Lactobacillus delbrueckii s> p. bulgaricus |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Bakteerit Bacteria
Kunta::  Bakteerit Eubacteria
Pääjakso::  Firmicutes
Luokka::  Basillit Bacilli
Lahko::  Lactobacillales
Heimo::  Lactobacillaceae
Suku::  Lactobacillus
Laji::  delbrueckii
Alalaji::  bulgaricus
Kolmiosainen nimi
 Lactobacillus delbrueckii s.p. bulgaricus  (Orla-Jensen, 1919) Weiss et al., 1984 
Katso myös
   Lactobacillus bulgaricus Wikispeciesissä   Lactobacillus bulgaricus Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lactobacillus bulgaricus (koko nimeltään Lactobacillus delbrueckii s.p. bulgaricus) on grampositiivinen, sauvamainen bakteeri, jota käytetään muun muassa jogurtin ja juustojen valmistuksessa. Se on tunnettu myös nimellä Thermobacterium bulgaricum.
Aineenvaihdunta

Lactobacillus bulgaricus lisääntyy 20–50 °C:n lämpötilassa. Se hajottaa maidon laktoosin glukoosiksi ja galaktoosiksi. Prosessissa syntyvä maitohappo juoksettaa maidossa olevan kaseiinin ja siten muuttaa maidon rakenteen paksummaksi. Valmiin jogurtin maitohappopitoisuus voi olla jopa 1,6 %.
Käyttö elintarvikkeiden tuotannossa

L. bulgaricus -bakteeria on käytetty vuosituhansien ajan hapatettujen maitotuotteiden valmistuksessa. Bakteerin tuottama maitohappo parantaa maidon säilyvyyttä. Hapan ympäristö heikentää muiden – ihmiselle mahdollisesti haitallisten – mikrobien elinolosuhteita maidossa.
Lactobacillus bulgaricus -bakteerit, kuten muutkin maitohappobakteerit, saattavat helpottaa laktoosi-intoleranssista kärsivien oireita. Ne pilkkovat maitosokerin helpommin sulaviksi sokereiksi.
Länsimaissa jogurteissa käytetään usein miedomman makuisen lopputuloksen antavaa Lactobacillus acidophilus -bakteeria.
Historia

Bulgarialaissyntyinen Stamen Grigorov keksi vuonna 1905 Genevessä, että tietty bakteerilaji aiheutti maidon muuttumisen luonnonjogurtiksi. Bakteeri sai nimekseen Lactobacillus bulgaricus. Myöhemmin sen on todettu olevan Lactobacillus delbrueckii -bakteerin alalaji.
Käännös suomeksi
Kultaköynnös

| Kultaköynnös |
| --- | --- |
 Kultaköynnöksen huonekasviksi jalostettu kirjavalehtinen lajike.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Vehkakasvit Araceae
Suku::  Kultaköynnökset Epipremnum
Laji::  aureum
Kaksiosainen nimi
 Epipremnum aureum  (Linden & André) G.S.Bunting 
Synonyymit
 Epipremnum mooreense Nadeaud  Pothos aureus Linden & André  Rhaphidophora aurea (Linden & André) Birdsey  Scindapsus aureus (Linden & André) Engl. 
Katso myös
   Kultaköynnös Wikispeciesissä   Kultaköynnös Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kultaköynnös eli herttakultaköynnös (Epipremnum aureum) on maailmalla hyvin yleisesti käytetty köynnöstävä huonekasvi. Kasvi kasvaa luontaisena Moorean saarella Ranskan Polynesiassa, mutta ihmisen tuomana se on levinnyt myös muille Tyynenmeren saarille, Kiinaan, Kaakkois-Aasiaan, Intiaan, Pakistaniin, Singaporeen, Keski- ja Etelä-Amerikkaan, Etelä-Floridaan sekä Karibialle. Havaijilla ja Sri Lankassa sitä pidetään erittäin haitallisena vieraslajina.
Kultaköynnöstä pidetään usein Epipremnum pinnatumin muunnoksena, mutta ne ovat tosiasiassa kaksi erillistä lajia, jotka eroavat toisistaan muun muassa lehden muodon, lehtilavan, lehtitupen ja kasvunopeuden perusteella. Syynä luokittelun epäselvyyteen on se, että kultaköynnös kukkii hyvin harvoin. Ainoa tunnettu kukkimiskerta oli vuonna 1962.
Lajikuvaus

Kultaköynnös on ainavihreä liaani, jonka vihertävänkeltainen varsi voi olla jopa 4 sentin paksuinen ja yli 10–12 metriä korkea. Luonnossa se viettää nuoruuden ajan aluskasvillisuudessa, mistä se pyrkii kiipeilemään parempiin valo-olosuhteisiin puun latvustoon. Lehtihankoihin muodostuu ilmajuuria, joiden avulla kasvi kiinnittyy puunrunkoon ja oksiin tai saatavilla olevaan alustaan.
Nuoren kultaköynnöksen lehdet ovat pienet, herttamaiset ja ehyet, kun taas vanhat lehdet ovat epäsäännöllisen liuskoittuneet, jopa 70–90 senttiä pitkät ja 40–45 senttiä leveät. Huonekasvioloissa kasvi harvoin kasvattaa suuria tai täysikasvuisia lehtiä. Kultaköynnöksen lehdet ovat tyypillisesti kiiltävän vihreät ja niissä on keltaisen tai kermanvärisen kirjavaa kuviointia.
Lisääminen

Kasvia on helppo lisätä kasvullisesti muutaman lehden mittaisesta latva- tai varsipistokkaasta. Latvapistokas lähtee nopeammin kasvuun, sillä siinä on jo valmiiksi muodostunut latvasilmu uuteen kasvuun. Uudet juuret lähtevät kasvamaan kultaköynnöksen ilmajuurista, juurruttaminen onnistuu parhaiten ja nopeiten vedessä muutaman viikon sisällä.
Myrkyllisyys

Kultaköynnös on kokonaan myrkyllinen ja vaikuttava aine kasvissa on saponiinit. Kasvin rikkoutuneista osista tuleva neste on lievästi myrkyllinen ja saattaa aiheuttaa tilapäistä ärsytystä iholla ja limakalvoilla, kuten silmissä ja suussa. Kasvinesteelle altistunut alue on syytä huuhdella kunnolla. Jos oireet jatkuvat pitempään, kannattaa ottaa yhteyttä lääkäriin.
Käyttö huonekasvina

Kultaköynnös on hyvin kestävä huonekasvi, joten se on hyvin suosittu erilaisissa julkisissa tiloissa. Kasvia näkee yleisesti joko seinälle kiipeilemään asetettuna, tai vapaana riippuen esimerkiksi amppelissa. Jos haluaa mahdollisimman näyttävän kultaköynnöksen, pitää ottaa mallia kasvin luontaisesta kasvutavasta. Kasvin tukeminen sammalpaaluun tai muuhun orgaanista ainetta sisältävään tukeen saa kultaköynnöksen kasvamaan paremmin ja tuuheammin, koska kasvin ei tarvitse etsiä tukea.
Huonekasvina suositaan nimenomaan kirjavalehtisiä lajikkeita, joita on saatu jalostuksella.
'Marble queen' on miltei valkoinen mutta osittain vihreä.
'Neon' on voimakkaan vaaleanvihreä ilman laikkuja.
Vanha kultaköynnös, jolla on liuskottuneita lehtiä
Kasvin tukeminen ylöspäin tuottaa parhaimman kasvutuloksen.
Landaun symboli

Landaun symboli kuvaa matematiikassa funktioiden kasvunopeutta. Symbolia käytetään vaikkapa raja-arvojen laskennassa ja tietojenkäsittelyssä aikavaativuuslaskuissa. Jos esimerkiksi funktio  f on neliöllinen pisteessä  x_{0}, niin merkitään  f\in O_{x_{0}}(n^{2}).
Kylämatkija

| Kylämatkija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Matkijat Mimidae
Suku::  Matkijat Mimus
Laji::  saturninus
Kaksiosainen nimi
 Mimus saturninus  (Lichtenstein, 1823) 
Katso myös
   Kylämatkija Wikispeciesissä   Kylämatkija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kylämatkija (Mimus saturninus) on matkijoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kylämatkijaa tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Paraguayssa, Surinamessa ja Uruguayssa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Leopold Ziegler

Leopold Ziegler.
Leopold Ziegler (30. huhtikuuta 1881 Karlsruhe – 25. marraskuuta 1958 Überlingen) oli saksalainen filosofi. Karlsruhen kaupungissa nykyisessä Baden-Württembergissä varttunut Ziegler opiskeli filosofiaa Heidelbergin ja Jenan yliopistoissa. Hänelle myönnettiin Frankfurtin kaupungin Goethe-palkinto vuonna 1929, Marburgin yliopiston kunniatohtoruus vuonna 1951 ja Saksan liittotasavallan Großes Verdienstkreuz sekä Überlingenin kaupungin Bodensee-kirjallisuuspalkinto vuonna 1956.
LUMA-keskus Suomi

| LUMA-keskus Suomi |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Yhdessä olemme enemmän!
Toimiala:  tiedekasvatus
Toiminta-alue:  Suomi
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yliopistojen LUMA-keskus Suomi -verkoston tavoitteena on innostaa ja kannustaa lapsia ja nuoria matematiikan, ympäristöopin, luonnontieteiden ja teknologian opiskeluun ja harrastamiseen uusien tiede- ja teknologiakasvatuksen avausten kautta, tukea opettajia elinikäiseen oppimiseen varhaiskasvatuksesta korkeakouluihin koko Suomessa, sekä vahvistaa tutkimuspohjaista opetuksen kehittämistyötä.
LUMA-keskus Suomella on opetus- ja kulttuuriministeriön asettama valtakunnallinen tehtävä kaudella 2021–2024.
Kaudella 1.1.2020–31.12.2022 johtajana toimii professori Maija Aksela Helsingin yliopistosta.
Ensimmäinen LUMA-keskus perustettiin Helsingin yliopiston yhteyteen 9.12.2003 ja sen avajaisia vietettiin Helsingissä 28.2.2004.
Organisaatio

LUMA-keskus Suomi on katto-organisaatio kansalliselle ja kansainväliselle LUMA-toiminnalle, ja se toimii johdettuna verkostona. Siihen kuuluu 13 suomalaisten yliopistojen tai yliopistokeskusten yhteydessä toimivaa LUMA-keskusta:
Aalto-yliopisto Junior, Espoo
Helsingin yliopiston tiedekasvatuskeskus, Helsinki
Itä-Suomen yliopiston LUMA-keskus, Joensuu
Keski-Pohjanmaan LUMA-keskus, Kokkola
Keski-Suomen LUMA-keskus, Jyväskylä
Lounais-Suomen LUMA-keskus, Turku
LUMA-keskus Lappi, Rovaniemi
LUMA-keskus Pohjanmaa, Vaasa
LUMA-keskus Saimaa, Lappeenranta
Oulun yliopiston LUMA-keskus, Oulu
Päijät-Hämeen LUMA-keskus, Lahti
Skolresurs, Åbo
Juniversity, Tampere
Toimintamalli

LUMA-keskus Suomi edistää matematiikan, luonnontieteiden ja teknologian alojen eri toimijoiden vuorovaikutusta ja pyrkii rakentamaan kestäviä yhteistyön malleja. Keskus saattaa yhteistyöhön oppilaat, opiskelijat ja opettajat eri koulutusasteilla varhaiskasvatuksesta yliopistoon, lapset ja nuoret koulun ulkopuolella, lasten ja nuorten huoltajat sekä muut tahot yhteiskunnassa, kuten yritysten ja muiden yhteisöjen henkilöstön.
Merkittävässä osassa monien LUMA-keskusten toimintaa ovat lastentarhan-, luokan- tai aineenopettajaksi opiskelevat opiskelijat. Opettajien elinikäisen oppimisen kasvuprosessia tuetaan opettajaopiskelijoiden yliopisto-opintojen alusta lähtien. Monia LUMA-toimintoja toteuttavat käytännössä matemaattis-luonnontieteellisten aineiden opiskelijat, lähinnä opettajaopiskelijat, sekä luokan- ja lastentarhanopettajaopiskelijat. Tieteenalasta tai oppiaineesta riippuen opiskelijoiden toiminta on joko integroitu tutkinto-opetukseen ja tutkimukseen tai he tekevät sitä palkallisesti opiskelun rinnalla hankkien samalla hyödyllistä työkokemusta.
Toimintamalli > Tutkimus

Kaikkeen toimintaan kytkeytyy tutkimus. Toimintamuotoja itsessään tutkitaan ja kehitetään sekä näin saatuun että muuhun alan uusimpaan tutkimustietoon perustuen. Useissa toimipisteissä toimintaa kehitetään etenkin kehittämistutkimuksen (design-based research, DBR) keinoin. Esimerkiksi moni LUMA SUOMI -ohjelman kehittämishanke liittyy myös tutkimushankkeeseen, ja kehittäminen tapahtuu kiinteässä yhteydessä tutkimukseen. Toiminnan vaikuttavuutta tutkitaan mm. keräämällä dataa toimintaan osallistuvilta lapsilta, nuorilta, huoltajilta ja opettajilta.
Käynnissä olevat hankkeet ja ohjelmat

Verkostolla on käynnissä kolme keskeistä kansallista/kansainvälistä kehittämishanketta/-ohjelmaa.
LUMATIKKA-ohjelmassa (2018–2022) toteutetaan matematiikan opettajille varhaiskasvatusasteelta toiselle asteelle tarkoitettu täydennyskoulutusohjelma (15 op), joka koostuu sekä lähi- että verkkokoulutuksesta. Ohjelma toteutetaan Opetushallituksen myöntämällä valtionavustuksella yhdessä usean yliopiston, ammattikorkeakoulun ja HY+ Oy:n kanssa.
StarT-ohjelmassa (2016–) kehitetään ja tarjotaan tukea oppimisyhteisöille – pääasiassa varhaiskasvatuksesta toiselle asteelle – uusien kasvatus- ja opetussuunnitelmien mukaisten monialaisten oppimiskokonaisuuksien ja teemaopintojen toteutuksen tueksi.
ZAU-hankkeessa (2018–2020) tarjotaan mm. peruskouluille mahdollisuus järjestää erityisesti tytöille suunnattuja ilmiöpohjaisia, matematiikan, luonnontieteiden ja teknologian harrastamisen ja opiskelun pariin innostavia kerhoja.
Näiden lisäksi verkoston toimipisteillä eli alueellisilla LUMA-keskuksilla on käynnissä erilaisia omia tutkimus- ja kehittämishankkeitaan.
Yhteistyössä

LUMA-keskus Suomi tekee yhteistyötä lukuisten eri tahojen kanssa kansallisesti ja kansainvälisesti.
Useiden kotimaisten yhteistyötahojen edustajia on kutsuttu Kansalliseen LUMA-neuvottelukuntaan. StarT-toiminnassa on mukana suuri joukko eri yhteistyötahoja.
Kansainvälistä yhteistyötä tehdään globaalisti muiden tiede- ja teknologiakasvatuksen akateemisten asiantuntijoiden ja organisaatioiden kanssa. LUMA-keskus Suomi kuuluu muun muassa Science on Stage Europe -verkostoon ja EU STEM Coalition -verkostoon.
Käsipallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2021

Käsipallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2021 pelattiin Espanjassa 1.–19. joulukuuta. Mukana oli 32 joukkuetta. Mitaliottelut pelattiin Granollersissa. Muut kisapaikat olivat Castellón de la Plana, Torrevieja ja Llíria.
Mestaruuden voitti neljännen kerran Norja, hopeaa saavutti loppuottelun maalein 29–22 hävinnyt Ranska ja pronssille sijoittui Tanska, joka voitti pronssiottelussa Espanjan maalein 35–28. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Norjan Kari Brattset Dale. Tähdistökentälliseen valittiin norjalaiset Henny Reistad ja Nora Mørk, ranskalaiset Coralie Lassource, Grâce Zaadi Deuna ja Pauletta Foppa, tanskalainen maalivahti Sandra Toft sekä espanjalainen Carmen Dolores Martín Berenguer. Turnauksen paras maalintekijä oli 71 maalia tehnyt Ruotsin Nathalie Hagman.
Loppusijoitukset

| Sijoitus | Maa  |
| --- | --- |
:  Norja
:  Ranska
:  Tanska
4.:  Espanja
5.:  Ruotsi
6.:  Brasilia
7.:  Saksa
8.:  Venäjä
9.:  Alankomaat
10.:  Unkari
11.:  Japani
12.:  Serbia
13.:  Romania
14.:  Etelä-Korea
15.:  Puola
16.:  Itävalta
17.:  Slovenia
18.:  Kroatia
19.:  Tšekki
20.:  Puerto Rico
21.:  Argentiina
22.:  Montenegro
23.:  Kongon tasavalta
24.:  Kazakstan
25.:  Angola
26.:  Slovakia
27.:  Tunisia
28.:  Kamerun
29.:  Paraguay
30.:  Uzbekistan
31.:  Iran
32.:  Kiina
Lancelot
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lancelot Wikimedia Commonsissa
Latinalaisen Amerikan musiikki

Tango on latinalaisamerikkalainen tanssi.
Latinalaisen Amerikan musiikkityylejä ovat muun muassa samba, bossa nova (Brasilia), merengue, bachata (Dominikaaninen tasavalta), rumba, cha cha cha, mambo (Kuuba), beguine, salsa (New York), cumbia, son, tango (Argentiina) ja paso doble.
Latinalaisen Amerikan musiikkia leimaavat monitahoiset vaikutteet. Eurooppalaiset toivat omat vaikutteensa mukanaan ja esimerkiksi brasilialainen musiikki on saanut runsaasti vaikutteita afrikkalaisesta musiikista. Sen sijaan esimerkiksi perulainen ja ecuadorilainen musiikki on saanut huomattavia vaikutteita alkuperäiskansojen musiikista.
Korupiispanhattu

| Korupiispanhattu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kaktuskasvit Cactaceae
Alaheimo::  Cactoideae
Tribus::  Cacteae
Suku::  Piispanhatut Astrophytum
Laji::  asterias
Kaksiosainen nimi
 Astrophytum asterias  (Zucc.) Lem. 
Katso myös
   Korupiispanhattu Wikispeciesissä   Korupiispanhattu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Korupiispanhattu (Astrophytum asterias) on piispanhattujen sukuun kuuluva kaktuslaji.
Ulkonäkö ja koko

Korupiispanhattu on muodoltaan litteän pallomainen, joka on 2–5 cm korkea ja 6–10 cm leveä. Sen varsi on jakaantunut kahdeksaan harjuun, väri on harmaanvihreä ja sen pinnalla on piikkien sijaan täplinä näkyviä karvatupsuja, areoleja. Uurteet ovat hyvin kapeita, ja niiden väliin jäävät alueet ovat hyvin matalia. Areolit ovat huomiota herättäviä, pyöreitä ja piikittömiä. Kukat ovat keltaisia ja kolmesta viiteen senttiä leveitä. Hedelmä ei avaudu tyven yläpuolelta.
Levinneisyys

Korupiispanhattu on kotoisin Etelä-Teksasista ja Nuevo León ja Tamaulipas -nimisistä Meksikon osavaltioista.
Elinympäristö

Laji kasvaa piikkipensaskasvillisuuden joukossa. Se on suuresti harvinaistunut sekä Yhdysvaltojen että Meksikon puolella kasvupaikkojen tuhoamisen ja keräilyn vuoksi.
Käyttö

Korupiispanhattua viljellään koristekasviksi. Se on hidaskasvuinen, minkä vuoksi sitä on joskus varrettu nopeakasvuisempiin lajeihin.
Hoito

Korupiispanhattu tarvitsee paljon valoa, mutta kesällä sille ei ole hyväksi kuumin auringonpaiste. Kastellaan perusteellisesti mutta kasteluiden välissä on annettava kuivua hyvin. Muiden kaktusten lailla on herkkä mätänemään liian kastelun seurauksena, siksi sen kastelu olisikin hyvä suorittaa lautasen kautta. Kasvukaudella lannoitetaan 3–4 viikon välein. Talvella, jos mahdollista, lepää viileämmässä lämpötilassa 7–10 °C jolloin sitä ei kastella. Multa vaihdetaan kahden vuoden välein ja multana käytetään hiekansekaista kukkamultaa.
Kuvia

Astrophytum asterias
Astrophytum asterias cv. 'superkabuto'
A. asterias.
Aiheesta muualla

Cacti Guide