Katana
Katana eri aikoina > Shinsakutō

Vuoden 1945 jälkeen käsityönä Japanissa taottua miekkaa kutsutaan nimellä shinsakutō (新作刀, kirj. ”uusi miekka”). Jotta miekkaa voisi kutsua shinsakutoksi, sen tulee olla valmistettu Tatara-nimisestä malmista, josta jatkojalostetaan tamahagane-niminen metalli, ja perinteisellä metodilla Japanissa taottu. Japanissa on tällä hetkellä 250 seppää (tōshō), joilla on oikeus tehdä shinsakutō-miekkoja (maksimissaan 24 kpl/vuosi).lähde? Shinsakutōt ovat hyvin kalliita, ja iaidō-harrastajien keskuudessa ne ovat eräänlaisen statussymbolin asemassa.
Joidenkin lähteiden mukaan voidaan kaikkia jälkeen 1877 valmistettuja japanilaisia miekkoja kutsua gendai-ajan miekoiksi.
Shinken
Japanin ulkopuolella valmistettuja kopioita katanasta kutsutaan shinkeniksi riippumasta valmistettavasta materiaalista, kunhan terä on terävä.
Kaukoidässä paikallisten, enimmäkseen kiinalaisten, seppien japanilaisten perinteisillä metodeilla valmistamat miekat ovat kasvattamassa suosiotaan budō- ja iaidoharrastajien sekä miekalla leikkaus- eli tameshigiri-harjoittelijoiden keskuudessa hyvän hinta–laatu-suhteensa takia. Japanin ulkopuolella valmistetut terät ovat poikkeuksetta huonompaa laatua kuin japanilaisten valmistamat versiot.lähde? Tämän aiheuttaa se, että esim. Kiinassa toimivat työpajat työllistävät ihmisiä, joilla ei ole minkäänlaista kokemusta miekkojen valmistamisesta tai yleensäkään metallitöistä. Yleensä miekat myydään jonkun mestarisepän nimellä, vaikka miekan olisi valmistanut tavallinen pajatyöläinen, mutta Kiinassa valmistetaan myös erittäin laadukkaita miekkoja aivan oikeiden mestariseppien toimesta, mm. Longquanin kaupungissa on valmistettu jo ainakin vuodesta 544 eaa. erittäin laadukkaita miekkoja. Kyseisellä kaupungilla on ollut jo noin 2500 vuotta  Kiinassa, ellei koko Aasiassa, maine yhtenä paikoista, joista tulevat laadukkaimmat miekat. Suurin osa kiinalaisista perinteisten kungfu -tarinoiden mestareista omistaa Longquonissa valmistetun miekan. Kaupungin lempinimi on pitkään ollut "Miekkojen ja posliinin kaupunki" ja nykypäivänäkin kaupungissa valmistetaan laadultaan erinomaisia katanoita, wakizasheja, tantoja sekä alkuperäisiä kiinalaisia miekkamalleja kuten jianeita, daoja sekä dadaoiota.
Seppien sertifiointi on Kiinassa ainakin Ming-dynastiasta nykypäivään saakka ollut kolmitasoinen. Ensimmäinen mestarisepän arvo on ns. kaupunkimestari. Jo tämän tason suorittaminen edellyttää monen vuoden oppipoikana toimimista. Suurimmalla osalla miekkojen isoimmista valmistajista on ainakin yksi tämän tason seppä laadunvalvojana, vaikka oppipojat valmistavat suuren osan itse miekoista. Toinen taso on ns. maakuntamestari. Nämä valmistavat ison osan mm. kiinalaisen elokuvateollisuuden käytetyistä miekoista. Kolmas taso on ns. koko maan mestari. Nämä valmistavat parhaimmat kiinalaiset kopiot japanilaisista miekoista sekä myös perinteisistä oman maansa malleista. Varmaa on, että ainakin kahdella isolla miekkavalmistajalla on tällainen kolmannen tason mestariseppä palveluksessaan.
Toinen näistä on ehkä alan suurin toimija Hanwei, jonka perusti Chao-Po Chen (Paul Chen) vuonna 1991. Alun perin hänen pajansa toimi Taiwanissa, mutta on sittemmin siirtynyt Dalianin kaupunkiin Pohjois-Kiinaan. Paul sai idean Hanwein perustamiseen kyllästyttyään tuotantomiekkojen heikkoon laatuun ja kalliiseen hintaan. Hanwei valmistaa miekkoja joka aikakaudelta ja malleja on ympäri maailman kattaen antiikin Rooman, Euroopan keskiajan ja vielä 1900-luvulla kummassakin maailmansodassa käytetyt ratsuväen sapelit. Pääosin Hanwein miekkoihin ovat tyytyväisiä useat kymmenettuhannet keräilijät ja kamppailulajien harrastajat. Miekkoja käytetään monella dojolla (Iaitoja) tameshigiri-näytöksissä. Hanwein miekat ovat monelle alan harrastajalle autenttisin vaihtoehto aidon japanilaisen shinsakuton korvaamiseksi, joista kalleimmatkin maksavat vain noin kolmasosan aidon japanilaisen miekan hinnasta. Paul Chenin poika Ron Chen on myös saanut American Blade Smith Society-sepän sertifikaatin (ABS-lisenssin) oltuaan maailmankuulun seppä Yoshindo Yoshiharan opissa.
Toinen valmistaja, jonka perustaja itse on kolmannen tason mestariseppä on JS Sword and Zhengs, joka työskentelee myös päivittäin pajallaan. Nämäkin ovat erittäin korkeatasoisia miekkoja. Hyvin harvat Japanin ulkopuoliset sepät ovat perehtyneet Japanissa henkilökohtaisesti miekkavalmistuksen perinteisiin, tekniikoihin ja harjoitelleet miekanvalmistuksen perinteisiä metodeja. Japanin ulkopuolella valmistetut terät on melkein poikkeuksetta valmistettu ja kiillotettu koneellisesti. Myös miekkojen sovitteiden laatu on yleensä ns. yhden koon tyyppiä eli valmistettuun terään laitetaan yleismallisesti valmistettu kahva, joka sattuu sopimaan kyseiseen terään parhaiten. Aitoihin nihontō-miekkoihin valmistetaan aina varta vasten siihen terään tehty kahva ja tuppi. Tosin poikkeuksiakin löytyy, ja muun muassa Kiinassa, Etelä-Koreassa ja Thaimaassa tehdään myös varsin laadukkaita shinkeneitä, joissa ei ole aitoon nihontō-miekkaan muuta eroa kuin valmistusmaa ja hinta. Nyrkkisääntönä voitaneen pitää, että hyvin tehdyn shinkenin hinta saattaa olla 800–2500€, kun taas aidon shinsakuton hinnat ovat 5000 eurosta ylöspäin.
Miekka voidaan valmistaa myös nykyaikaisen metallurgian keinoin valmistetusta teräksestä, mutta sitä ei silloin ole lupa kutsua shinsakutoksi. Monet nykyaikaiset teräkset ovat kuitenkin ominaisuuksiltaan jopa parempia kuin legendaarinen tamahagane, josta aidot nihontō-miekat valmistetaan. Esim: T-10 highspeed tungsten tool steel ja ASSAB KC-120 powder steel ovat ominaisuuksiltaan lähes täydellisiä käytettäviksi juuri nimenomaan differentiaalisesti karkaistavissa miekoissa.