stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Łukasz Sarnacki
Aiheesta muualla

Łukasz Sarnacki Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Hermh
| --- | --- |
Studioalbumit:   Taran  Angeldemon  Eden's Fire  Cold Blood Messiah 
EP:t:   Before the Eden - Awaiting the Fire  After the Fire - Ashes 
Kokoelmat:  Echo
Demot:   Oremus peccatum (Refaim)  Crying Crowns of Trees 
Videografia:  The Spiritual Nation Born
Katso myös:   Asgaard  Dominium  Abused Majesty  Via Mistica  Sacriversum  Squash Bowels  Prophecy  Christ Agony 
Naumachia
| Soyak • Armand • VX • AstatYarpen • Luxas • Shock • Kulak • Got • Hord Beraht • Panzer • Marianek • Rob • Koshen • Mortifer • Icanraz |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Wrathorn • Callous Kagathos • Black Sun Rising • Machine of Creation
Katso myös:  Hate • Atrophia Red Sun
Via Mistica
| --- | --- |
Studioalbumit:   Testamentum (In Hora Mortis Nostre)  Fallen Angels  Under My Eyelids 
Split-albumit:   In Hora Mortis Nostre  Via Mistica 
Katso myös:   Abused Majesty  Hermh  Dead Infection  Devilish Impressions
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2012

Vuoden 2012 Yhdysvaltain avoin tennisturnaus pelattiin 27. elokuuta – 10. syyskuuta 2012 Queensissä, New Yorkissa. Se oli kaikkiaan 132. Yhdysvaltain avoin tennisturnaus ja vuoden neljäs Grand Slam -turnaus. Alun perin turnauksen piti päättyä sunnuntaina 9. syyskuuta, mutta miesten kaksinpeli jouduttiin jälleen siirtämään maanantaille.
Kaksinpelien puolustavat mestarit olivat miehissä Serbian Novak Đoković ja naisissa Australian Samantha Stosur. Nelinpelien puolustavat mestarit olivat miehissä Itävallan Jürgen Melzer ja Saksan Philipp Petzschner sekä naisissa Yhdysvaltain Liezel Huber ja Lisa Raymond. Sekanelinpelin puolustava mestaripari oli Yhdysvaltain Melanie Oudin ja Jack Sock.
Naisten kaksinpelin mestaruuden voitti Yhdysvaltain Serena Williams. Miesten kaksinpelin voitti Britannian Andy Murray, joka saavutti ensimmäisen Grand Slam -turnausvoittonsa voitettuaan lähes viisi tuntia kestäneessä loppuottelussa Novak Đokovićin. Ottelu päättyi Murrayn voittolukemiin 7–6(10), 7–5, 2–6, 3–6, 6–2.
Poisjäännit

Naisten puolella turnauksesta jäivät loukkaantumisten takia pois Svetlana Kuznetsova, Kaia Kanepi ja Flavia Pennetta. Myös virustaudista kärsivä Vera Zvonarjova joutui jäämään pois turnauksesta. Miehissä nimekkäin poisjäänti oli maailmanlistan kolmosen, Rafael Nadalin poisjäänti. Polvivammoista kärsivä Nadal pelasi viimeksi Wimbledonissa.
Tapahtumia

Belgialaisen Kim Clijstersin ura päättyi tähän turnaukseen. Kaksinpelissä hän putosi jatkosta toisella kierroksella hävittyään Laura Robsonille. Yhdysvaltalainen Andy Roddick ilmoitti 30-vuotissyntymäpäivänään 30. elokuuta 2012 lopettavansa uransa turnauksen jälkeen. Hänen viimeiseksi ottelukseen jäi neljännen kierroksen tappio Juan Martín del Potroa vastaan. Sveitsiläinen Roger Federer hävisi yllättäen puolivälierissä Tomáš Berdychille neljässä erässä. Tämä oli ensimmäinen kerta vuoden 2003 jälkeen, kun Federer ei päässyt Yhdysvaltain avoimissa välieriin. Super Saturday -päivä oli sateinen, ja naisten kaksinpeli jouduttiin siirtämään sunnuntaille. Välieränsä voittanut britti Andy Murray totesi olosuhteiden olleen vaikeimmat missä hän on koskaan pelannut. Miesten toinen välierä, serbialaisen Novak Đokovićin ja espanjalaisen David Ferrerin välillä jouduttiin keskeyttämään ensimmäisessä erässä Ferrerin johtaessa 5–2, kun alueelle annettiin tornadovaroitus. Turnauksen johto kertoi että pelaajat ja katsojat täytyy evakuoida. Ottelu pelattiin loppuun seuraavana päivänä, ja loppuottelu siirtyi jo viidentenä vuonna peräkkäin maanantaille.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (englanniksi)
Alfa Romeo 145 ja 146

| Alfa Romeo 145 / 146 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Valmistaja:  Alfa Romeo
Valmistusvuodet:  1994–2000
Korimalli:  3-ovinen hatchback 5-ovinen hatchback
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Alfa Romeo 33
Seuraaja:  Alfa Romeo 147
Teknisesti samankaltaisia:  Alfa Romeo 155 Alfa Romeo GTV Alfa Romeo Spider Fiat Coupé Fiat Tempra Fiat Tipo Lancia Dedra Lancia Delta II
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Fiat Tipo 2
Moottori:  R4 B4
Iskutilavuus:  1,4–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali
Alfa Romeo 145 ja 146 ovat Alfa Romeon vuosina 1994–2000 valmistamia alemman keskiluokan automalleja, jotka korvasivat Alfa Romeo 33:n. Niiden seuraajaksi tuli Alfa Romeo 147.
Alfa Romeo 145 ja 146 (1994–2000)

Kolmeovinen 145 esiteltiin Torinon autonäyttelyssä keväällä 1994, viisiovisen 146:n vuoro oli vuoden lopulla Bologan autonäyttelyssä. Autot pohjautuvat Fiat Tipon perusrakenteeseen. Bensiinimoottoreina olivat aluksi edeltäneestä Alfa Romeo 33:sta periytyvät 1,4- (89 hv), 1,6- (103 hv) ja 1,7-litraiset (129 hv) bokserimoottorit. Lisäksi oli dieselmoottori 1,9 TD (89 hv). Kaikkien moottorien yhteydessä voimansiirtona oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto.
Turvallisuuteen oli panostettu huomattavasti edeltävää mallia enemmän. Kaikkien mallien turvavarusteisiin kuului kuljettajan turvatyyny, turvavöiden esikiristimet ja ovien sivutörmäyssuojat. ABS-jarrut olivat vakiovarusteena kaikkein halvinta malliversiota lukuun ottamatta. Lisävarusteina sai matkustajan turvatyynyn ja sivuturvatyynyt.
Vuonna 1996 bokserimoottorien korvaajiksi esiteltiin uudet DOHC-tyyppiset 1,4- (103 hv), 1,6- (120 hv), 1,8- (144 hv) ja 2,0-litraiset (155 hv) Twin Spark -bensiinimoottorit, joissa oli kaksoissytytys. Samalla myös auton alustaan ja ohjaukseen tehtiin ajettavuutta parantavia uudistuksia. Sisällä kojelautaa oli uudistettu, mutta oikeanpuoleisella ohjauksella varustetuissa autoissa säilyi alkuperäinen kojelauta.
2,0-litraisella moottorilla varustetut huippumallit olivat 145 Quadrifoglio ja 146 ti. Niissä oli urheilullisempi korimuotoilu, johon kuului muun muassa helmalevikkeet.
Geneven autonäyttelyssä keväällä 1999 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokeneet mallit. Huomattavin ulkonäöllinen muutos oli uudet täysin korinväriset puskurit, joissa oli pyöreät sumuvalot. Turvavarusteisiin lisättiin sivuturvatyynyt vakiovarusteeksi. Aiemman dieselmoottorin korvasi 1,9 JTD (105 hv).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alfa Romeo 145 Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alfa Romeo 146 Wikimedia Commonsissa
Alfa Romeon (Alfa Romeo Automobiles S.p.A.) automallit
| --- | --- |
Nykyiset mallit:  Giulia · Stelvio · Tonale
Entiset mallit (esittelyvuoden mukaan):  1910–1919: 24 HP · 40–60HP 1920–1945: 20–30HP · 6C · 8C · G1/G2 · RL · RM 1945–1959: 1900 · 2000 · Giulietta · Gran Sport Quattroruote 1960–1969: 1750/2000 · 2600 · Giulia · Spider · Montreal · 105/115-sarja · GTA · 33 Stradale 1970–1979: 2300 · Alfa 6 · Alfasud · Alfetta · Alfetta GTV · Giulietta (1977) · Sprint  1980–1989: 164 · 33 · 75 · 90 · Arna · SZ/RZ 1990–1999: 145/146 · 155 · 156 ·  166 ·  GTV · Spider (1994) 2000–2009: 147 · GT · 159 · MiTo · Brera · Spider (2006) · 8C Competizione  2010–: Giulietta ·  4C
Tulevat mallit:  Junior
Konseptimallit:  33.2 ·  2000 Sportiva ·  BAT 5/7/9 ·  Bella ·  Caimano ·  Canguro ·  Capsula ·  Carabo ·  Centauri ·  Cuneo ·  Dardo ·  Delfino ·  Diva ·  Disco Volante ·  Giulietta Bertone Spider ·  Iguana ·  Kamal ·  Monoposto ·  Navajo ·  Nuvola ·  Progetto Cinque ·  Protéo ·  Scarabeo ·  Scighera ·  Sportut ·  Visconti ·  Vivace ·  Vola ·  Zeta 6
Hyötyajoneuvot:  Pakettiautot: Romeo · Romeo 2 · Romeo 3 · A11/F11A12/F12 · AR6 · AR8  Kuorma-autot: 430 · 500 · 800 · 900 · 950 · Mille (1000) · A19n Linja-autot: 140 A. · 900 A. · 950. · Mille (1000) · 110AF · 140AF · 900
Alfa Romeo 146
Facelift-mallin Alfa Romeo 145.
Ahmattiankeriaskalat

| Ahmattiankeriaskalat |
| --- | --- |
 Pelikaaniankerias (Eurypharynx pelecanoides)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahmattiankeriaskalat Saccopharyngiformes  C.R. Robins, 1989
Heimot
 Nuoliankeriaat Cyematidae  Pelikaaniankeriaat Eurypharyngidae  Kita-ankeriaat Monognathidae  Ahmattiankeriaat Saccopharyngidae 
Katso myös
   Ahmattiankeriaskalat Wikispeciesissä   Ahmattiankeriaskalat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ahmattiankeriaskalat (Saccopharyngiformes) on viuhkaeväisten kalojen lahko, johon kuuluu neljä heimoa ja 28 lajia.  Ne muistuttavat  ulkoisesti ankeriaskaloja, mutta sisuskalut ovat hyvin erilaiset. Niiltä puuttuu monia luita, esimerkiksi kylkiluut. Niillä ei ole myöskään parillisia eviä eikä uimarakkoa. Kita on suhteettoman suuri kalan kokoon verrattuna.
Useimmat ahmattiankeriaskalat elävät merten syvyyksissä. Joillakin lajeilla on pyrstössään valoa säteilevä elin, jolla ne houkuttelevat saalista.
Luokittelu

Ahmattiankeriaat jaetaan neljään heimoon kahdessa alalahkossa:
Alalahko Cyematoidei
Cyematidae (nuoliankeriaat)
Alalahko Saccopharyngoidei
Eurypharyngidae (pelikaaniankeriaat)
Monognathidae (kita-ankeriaat)
Saccopharyngidae (ahmattiankeriaat)
Aiheesta muualla

Order Summary for  Saccopharyngiformes (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Alex Guerci

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Alex Guerci
Syntymäaika: 31. heinäkuuta 1989
Syntymäpaikka: Soresina, Cremonan maakunta, Italia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Seura
Seura: AC Milan
Pelinumero: 28
Junioriseurat
200?-: AC Milan
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2006- | AC Milan | 0 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 20. marraskuuta.
Alex Guerci (s. 31. heinäkuuta 1989 Soresina, Cremonan maakunta, Italia) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A'ssa pelaavaa AC Milania. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
AC Milanin oma kasvatti Guerci valittiin ensimmäistä kertaa Milanin ykkösjoukkueeseen 17. lokakuuta 2006 mestarien liiga -ottelussa Anderlechtia vastaan. Hän on istunut penkillä myös Italian Cupin ottelussa Bresciaa ja mestarien liigassa kreikkalaista AEK Ateenaa vastaan.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2024 – naisten 20 kilometrin kävely

Naisten 20 kilometrin kävely Pariisin 2024 kesäolympialaisissa kilpailtiin 1. elokuuta 2024 Trocadéron alueella Pariisissa. Kilpailuun osallistui 45 urheilijaa 22 maasta.
Kilpailun voitti maailmanennätyksen haltija ja vuoden 2017 maailmanmestari, Kiinan Yang Jiayu. Se oli Kiinan neljäs olympiakulta naisten 20 kilometrin kävelystä, vaikka matka oli olympialaisten ohjelmassa vasta seitsemännen kerran. Yang karkasi kärkijoukosta viiden kilometrin jälkeen, ja toiseksi tullut Espanjan kaksinkertainen maailmanmestari María Pérez jäi hänestä 25 sekuntia. MM-hopeamitalisti Jemima Montag Australiasta oli kilpailun kolmas uudella Oseanian ennätysajalla.
Reitti

20 kilometrin kilpailu järjestettiin Pont d’Iénan sillalla Trocadéron ja Eiffel-tornin välillä Pariisissa. Se kilpailtiin kilometrin mittaisella radalla, joka kierrettiin 20 kertaa.
Tapahtumat

Kilpailun oli tarkoitus alkaa kello 9.20 paikallista aikaa, mutta lähtöä myöhästettiin puolella tunnilla. Samalla radalla aiemmin aamulla käydyn miesten kilpailun lähtö siirtyi niin ikään puolella tunnilla myöhemmäksi ukkosen vuoksi.
Jo kilpailun alkuvaiheessa pääjoukosta erottui yhdeksän urheilijan kärkiryhmä, joka viiden kilometrin kohdalla oli muutaman sekunnin edellä pääjoukkoa. Yang teki viiden kilometrin jälkeen irtioton kärkiryhmästä. Kuuden kilometrin väliajassa hänellä oli kuuden sekunnin johto takaa-ajajiin, joihin kuuluivat muun muassa Pérez, Montag, hallitsevat olympiavoittaja ja hopeamitalisti Antonella Palmisano ja Lorena Arenas sekä kaksinkertainen maailmanmestari Kimberly García. Yang kasvatti johtoaan tasaisesti, ja kymmeneen kilometriin tultaessa hän johti takaa-ajajia jo 33 sekunnilla. Hänen väliaikansa puolimatkassa oli 43.06. Takaa-ajoryhmä oli kasvanut 11 urheilijaan.
13 kilometrin kohdalla Yangin johto oli 44 sekuntia. 15 kilometrissä takaa-ajajien joukko alkoi hajota: Yangin takana toisella sijalla 30 sekunnin päässä oli Pérez, hänen takanaan muutaman sekunnin päässä Ma Zhenxia ja hänen takanaan Arenas, Montag ja Alegna González. Pérez onnistui kaventamaan Yangin etumatkan 15 sekuntiin kaksi kilometriä ennen maalia, mutta Yang otti loppukirin ja voitti Pérezin 25 sekunnilla. Yangin voittoaika oli 1.25.54. Kolmanneksi sijoittui Montag uudella Oseanian ennätysajalla 1.26.25. Seuraavina maaliin tulivat Arenas ja González. Palmisano keskeytti kilpailun 13 kilometrin jälkeen.
Tulokset

| Sija | Urheilija | Maa | Aika | Ero | Huomiot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01  | Yang Jiayu |  Kiina | 1.25.54 |  | ~ SB |
| 02  | María Pérez |  Espanja | 1.26.19 | +0.25 | ~ SB |
| 03  | Jemima Montag |  Australia | 1.26.25 | +0.31 | ~ AR |
| 4 | Sandra Arenas |  Kolumbia | 1.27.03 | +1.09 | ~~ NR |
| 5 | Alegna González |  Meksiko | 1.27.14 | +1.20 |  |
| 6 | Glenda Morejón |  Ecuador | 1.27.37 | +1.43 |  |
| 7 | Laura García-Caro |  Espanja | 1.28.12 | +2.18 | ~~ |
| 8 | Evelyn Inga |  Peru | 1.28.16 | +2.22 |  |
| 9 | Paula Milena Torres |  Ecuador | 1.28.48 | +2.54 | PB |
| 10 | Cristina Montesinos |  Espanja | 1.29.11 | +3.17 |  |
| 11 | Ma Zhenxia |  Kiina | 1.29.15 | +3.21 | ~~~ |
| 12 | Mary Luz Andía |  Peru | 1.29.24 | +3.30 |  |
| 13 | Érica de Sena |  Brasilia | 1.29.32 | +3.38 |  |
| 14 | Ljudmila Oljanovska |  Ukraina | 1.29.55 | +4.01 |  |
| 15 | Clemence Beretta |  Ranska | 1.29.55 | +4.01 |  |
| 16 | Kimberly García |  Peru | 1.30.10 | +4.16 |  |
| 17 | Marija Sah’aruk |  Ukraina | 1.30.12 | +4.18 |  |
| 18 | Viviane Lyra |  Brasilia | 1.30.31 | +4.37 | ~~~ |
| 19 | Magaly Bonilla |  Ecuador | 1.30.33 | +4.39 | ~~ |
| 20 | Olena Sobtšuk |  Ukraina | 1.31.12 | +5.18 | SB |
| 21 | Liu Hong |  Kiina | 1.31.24 | +5.30 |  |
| 22 | Antigóni Ntrismpióti |  Kreikka | 1.31.33 | +5.39 | SB |
| 23 | Eleonora Giorgi |  Italia | 1.31.49 | +5.55 |  |
| 24 | Alejandra Ortega |  Meksiko | 1.31.58 | +6.04 | ~ |
| 25 | Camille Moutard |  Ranska | 1.31.58 | +6.04 |  |
| 26 | Pauline Stey |  Ranska | 1.31.59 | +6.05 |  |
| 27 | Eliška Martínková |  Tšekki | 1.32.30 | +6.36 |  |
| 28 | Saskia Feige |  Saksa | 1.33.23 | +7.29 | SB |
| 29 | Rachelle de Orbeta |  Puerto Rico | 1.33.33 | +7.39 |  |
| 30 | Katarzyna Zdziebło |  Puola | 1.33.52 | +7.58 |  |
| 31 | Rebecca Henderson |  Australia | 1.34.22 | +8.28 | ~~ |
| 32 | Nanako Fujii |  Japani | 1.34.26 | +8.32 | ~~~ |
| 33 | Rita Récsei |  Unkari | 1.34.39 | +8.45 | ~ |
| 34 | Mária Czaková |  Slovakia | 1.34.46 | +8.52 | ~ |
| 35 | Valentina Trapletti |  Italia | 1.35.39 | +9.45 |  |
| 36 | Gabriela de Sousa |  Brasilia | 1.35.50 | +9.56 | ~ |
| 37 | Hana Burzalová |  Slovakia | 1.36.12 | +10.18 |  |
| 38 | Vitoria Oliveira |  Portugali | 1.36.22 | +10.28 |  |
| 39 | Ilse Guerrero |  Meksiko | 1.37.10 | +11.16 |  |
| 40 | Meryem Bekmez |  Turkki | 1.38.06 | +12.12 |  |
| 41 | Priyanka Goswami |  Intia | 1.39.55 | +14.01 | >> |
| 42 | Viktória Madarász |  Unkari | 1.41.21 | +15.27 |  |
| 43 | Ana Cabecinha |  Portugali | 1.46.30 | +20.36 | > SB |
| — | Olivia Sandery |  Australia | DNF | DNF | > |
| — | Antonella Palmisano |  Italia | DNF | DNF |  |
| — | Kumiko Okada |  Japani | DNS | DNS |  |
| — | Ayane Yanai |  Japani | DNS | DNS |  |
| — | Kyriakí Filtisákou |  Kreikka | DNS | DNS |  |
Selite: AR – maanosan ennätys, NR – maan ennätys, PB – oma ennätys, SB – kauden paras, ~ – varoitus maakontaktin puuttumisesta, > – varoitus polvikulmasta
Ahmattiankeriaat

| Ahmattiankeriaat |
| --- | --- |
 Ahmattiankerias (Saccopharynx ampullaceus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahmattiankeriaskalat Saccopharyngiformes
Heimo::  Ahmattiankeriaat Saccopharyngidae  Bleeker, 1859
Katso myös
   Ahmattiankeriaat Wikispeciesissä   Ahmattiankeriaat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ahmattiankeriaat (Saccopharyngidae) on valtamerisen syvissä vesissä tavattava ahmattiankeriaskaloihin kuuluva heimo.
Lajit ja anatomia

Ahmattiankeriaisiin kuuluu noin 10 lajia yhdessä suvussa. Lajeja ovat muun muassa ahmattiankerias (Saccopharynx ampullaceus) ja siima-ahmattiankerias (Saccopharynx schmidti). Lajit voivat saavuttaa jopa kahden metrin pituuden, josta pitkän ja ohuen siimamaisen pyrstön osuus on suuri. Pyrstön päässä voi olla myös luminoivia elimiä. Pää ahmattiankeriaslajeilla on suurikokoinen ja kita ulottuu hyvin pitkälle pienten silmien taakse. Suussa on kolme tai neljä riviä teräviä kaartuvia hampaita. Koiraiden hajuaistielimet ovat hyvin kehittyneet ja ruuansulatuselimet ovat alkeelliset.
Levinneisyys ja elintavat

Ahmattiankeriaiden heimoon kuuluvia lajeja tavataan Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilta. Ne elävät syvissä vesissä 1 000–3 000 metrin syvyydessä merenpinnasta. Niiden ravintoa ovat pääasiassa kalat ja ne voivat syödä hyvin kookkaitakin saaliita suuren kitansa ja venyvän vatsalaukkunsa ansiosta.
Alex Hannum

Hannum vuonna 1969
Alexander Murray "Alex" Hannum (19. heinäkuuta 1923 – 18. tammikuuta 2002) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Hän syntyi Los Angelesissa ja opiskeli Hamilton High Schoolissa sekä Etelä-Kalifornian yliopistossa.
Hannum pelasi ammattilaistasolla vuosina 1949–1957 ja toimi sen jälkeen useiden joukkueiden, kuten St. Louis Hawksin ja Philadelphia 76ersin, päävalmentajana.
Vuodesta 1998 Hall of Fameen kuulunut Hannum oli 2,01 metriä pitkä. Hän kuoli 78-vuotiaana San Diegossa, synnyinosavaltiossaan Kaliforniassa.
Alex Groza

| Alex Groza |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Alexander John Groza
Syntynyt: 7. lokakuuta 1926 Martins Ferry, Ohio, Yhdysvallat
Kuollut: 21. tammikuuta 1995 (68 vuotta) San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Lempinimi:  Alex
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  201 cm
Paino:  99 kg
NBA-varaus:  1949 (Indianapolis Olympians)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1945–1949:  Kentuckyn yliopisto
Seurajoukkueet
1949–1951:  Indianapolis Olympians
Maajoukkueet
:   Yhdysvallat
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 1948 |  |  |
Alexander John ”Alex” Groza (7. lokakuuta 1926 Martins Ferry, Ohio – 21. tammikuuta 1995 San Diego, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja.
Groza voitti Kentuckyn yliopiston joukkueessa kaksi NCAA:n mestaruutta. Hän pelasi NBA:ssa vuodet 1949–1951 Indianapolis Olympiansissa. Kummallakin kaudella hän oli koko sarjan toiseksi paras korintekijä ja hänet valittiin NBA:n tähdistöjoukkueen ykkösviisikkoon. Vuonna 1951 hänet valittiin historian ensimmäiseen NBA:n tähdistöotteluun. Groza pelasi myös Yhdysvaltojen olympiakultaa Lontoon kesäolympialaisissa 1948 voittaneessa maajoukkueessa. Grozan pelaajaura loppui, kun hän sai elinikäisen pelikiellon NBA:han yliopistoaikaisesta sopupelistään. Groza kuoli 68-vuotiaana keuhkosyöpään San Diegossa 21. tammikuuta 1995.
Johannes Hedwig

| Johannes Hedwig |
| --- | --- |
 Johannes Hedwig.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1730
Kuollut: 1799 (68–69 vuotta) 
Kansalaisuus:  Saksa
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  kasvitiede ja sammalet
Johannes Hedwig (1730–1799) oli saksalainen kasvitieteilijä ja sammaltutkija. Hän oli lehtisammalten tutkimuksen uranuurtaja. Suuri osa Euroopan ja samalla Suomen lehtisammallajeista on Hedwigin ensimmäisenä tieteelle kuvaamia, kuten metsäkerrossammal Hylocomium splendens (Hedw.). Hedwig kunnostautui myös sammalkasvien anatomian tutkijana. Hän tutki muun muassa lehtisammalten siittiö- ja munapesäkkeitä.[lähde? ]
Hedwig oli vuodesta 1786 lääketieteen ja vuodesta 1789 kasvitieteen professori Leipzigin yliopistossa ja uudenaikaisen bryologian perustaja.
Hedwigin nimeämien kasvien tieteellisen nimen perään liitetään auktorilyhenne Hedw..
Teokset

Fundamentum historiæ naturalis muscorum frondosorum 2 osaa (1782, 2.p. 1882–1883)
Theoria generationis et fructificationis plantarum cryptogamicarum Linnaei (1798)
Abbildungen kryptogamischer Gewächse (1787–1797)
Filicum genera et species (1799–1803)
Species Muscorum Frondosorum (1801)
Sammlung meiner zerstreuten Abhandlungen (1793–1797)
Aiheesta muualla

International Association of Bryologists (IAB)
Kirjallisuutta

Duane Isely, One hundred and one botanists (Iowa State University Press, 1994), s. 101-103
Fundamentum historiæ naturalis muscorum frondosorum. Pars 1 (Archive.org)
Metsäkerrossammal (Hylocomium splendens).
Iranin ketjumurhat

Iranin ketjumurhat olivat vuonna 1998 julkisuuteen nousseita murhia, joiden uhreina olivat iranilaiset kulttuurivaikuttajat ja toisinajattelijat.
Vuosien 1996 ja 1998 tapaukset

Elokuussa 1996 ryhmä runoilijoita, kirjailijoita ja toimittajia sai kuljetuksen kirjallisuuskonferenssiin Armeniaan. Bussi yritettiin ajaa kahdesti vuoristossa alas kielekkeeltä. Kuski pääsi pakenemaan paikalta. Matkustajat, joita oli kaikkiaan 21, kuitenkin pidätettiin päiväksi. Heiltä vaadittiin allekirjoitukset asiakirjaan, jossa he suostuivat olemaan puhumatta välikohtauksesta kenellekään. Toimittaja Faraj Sarkohi oli yksi matkustajista. Pian tapauksen jälkeen Iranin salainen palvelu sieppasi hänet. Sarkohia uhkasi kuolemantuomio, jonka kuitenkin esti kansainvälisen yhteisön paine. Sarkohi muutti oma-aloitteiseen maanpakoon Saksaan.
22. marraskuuta 1998 kotonaan Teheranissa murhattiin kotiinsa sekularisti Dariush Forouhar ja tämän vaimo Parvaneh. Dariush oli joutunut yhdentoista ja vaimo 24:n puukoniskun uhriksi. Myös vaimo oli Iranin hallinnon kriitikko. 3. joulukuuta 1998 katosi lehdistön sensuuria vastustanut kirjailija, runoilija Mohammad Mokhtari. Hänet löydettiin kuoliaaksi kuristettuna sementtitehtaalta Teheranin laitamilta. Mokhtarin perhe sai tietää asiasta vasta viikko myöhemmin. 9. joulukuuta 1998 toimistonsa ulkopuolelta Teheranin keskustasta siepattiin kielenkääntäjä Mohammad-Ja’far Pouyandeh, joka löydettiin kuolleena kolme päivää myöhemmin. Hänen ruumiissaan oli kuristamisen jälkiä.
Osa tapauksista liittyi toisiinsa Iranin kirjailijaliiton kautta. Iranin kirjailijaliitto oli järjestänyt keskeytyneen matkan kohti Armeniaa vuonna 1996. Liiton 134 jäsentä oli vuonna 1994 allekirjoittanut avoimen kirjeen ilmaisunvapauden puolesta. Allekirjoittajien joukossa olivat Faraj Sarkohi, Mohammad Mokhtari ja Mohammad-Ja’far Pouyandeh. Viikkoja ennen murhatuiksi joutumista vuonna 1998 Mokhtari ja Pouyandeh oli neljän muun kirjailijan kanssa kutsuttu oikeuden eteen. Heitä kuulusteltiin ja heiltä vaadittiin luopumista suunnitelmasta järjestää Iranin kirjailijaliiton konferenssi.