stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Chōkai (1887)
Palvelus

Alus osallistui ensimmäiseen Kiinan–Japanin sotaan partioiden Korean, Dairenin ja Weihaiwein välistä aluetta liitettynä Japanin 2. laivaston reserviksi. Se luokiteltiin 2. luokan tykkiveneeksi 21. maaliskuuta 1898, minkä jälkeen alus oli rannikkovesien tutkimus- ja partioaluksena. boksarikapinan aikana alus liitettiin Takun linnaketta valvovaan osastoon. Venäjän–Japanin sodassa alus avusti Port Arthurin piirityksessä sekä sodan lopulla Sahalinin maihinnousussa.
Alus siirrettiin reserviin 1. huhtikuuta 1908, minkä jälkeen se oli koululaivana Sasebon laivastoalueella. Alus poistettiin alusluettelosta ja siirrettiin sisäasianministeriölle 1. joulukuuta 1911 poliisialukseksi Kōben satamaan. Aluksen aseistus riisuttiin, ja se myytiin romutettavaksi vuonna 1912.
Cilicium

Metallinen cilicium.
Cilicium eli piikkivyö eli katumusnauha on vuosisatoja vanha itsekidutusväline, jota käytetään uskonnollisissa katumusharjoituksissa. Ciliciumilla voidaan tarkoittaa sekä katumusnauhaa että samantapaista jouhipaitaa. Ciliciumia on käytetty varsinkin erilaisten uskonnollisten ryhmien parissa. Esimerkiksi katolisen kirkon piirissä muun muassa Franciscus Assisilainen, Ignatius Loyola ja Äiti Teresa ovat käyttäneet katumusnauhaa. Myös paavi Paavali VI:n tiedetään käyttäneen jouhipaitaa.
Nykyisistä uskonnollisista yhteisöistä etenkin osan Opus Dein jäsenistä tiedetään käyttävän katumusnauhaa muiden ruumiillisten katumustekojen lisäksi. Katumusnauhaa käyttävät etenkin nuoret numeraarijäsenet ja papit, kaksi tuntia muutamana päivänä viikossa paitsi ei sunnuntaisin eikä kirkollisina juhlapäivinä. Iäkkäät ja sairaat jäsenet eivät harjoita ruumiillisia katumustekoja. Opus Dein ohjeiden mukaan katumusnauhan kuuluu tuntua epämukavalta mutta se ei saa aiheuttaa verenvuotoa, eikä jättää ihoon pysyviä merkkejä. Tarkoituksena on pientä epämukavuutta tuntemalla jollain tapaa samaistua Kristuksen kärsimykseen ristillä.  Kritiikkiin sen käytöstä on vastattu esimerkiksi vertaamalla katumusnauhan käyttöä "nykyaikaisiin kehonrääkkäysmuotoihin" – esimerkiksi lävistyksiin, plastiikkakirurgiaan ja aerobiciin. Lisäksi väitteitä ciliciumin aiheuttamasta kivusta on pidetty liioiteltuina. On myös kiistetty, että ciliciumin käyttö vuodattaisi verta.
Anthony Hopkins

| Anthony Hopkins |
| --- | --- |
 Anthony Hopkins Toronton elokuvajuhlilla vuonna 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Philip Anthony Hopkins
Syntynyt: 31. joulukuuta 1937 (ikä 86) Margam, Wales, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä, säveltäjä, taidemaalari, ohjaaja, elokuvatuottaja
Puoliso:   Petronella Barker  (vih. 1966; ero 1972)  Jennifer Lynton  (vih. 1973; ero 2002)  Stella Arroyave (vih. 2003) 
Lapset:  1
Näyttelijä
Aktiivisena:  1960–
Merkittävät roolit:   Elefanttimies  Uhrilampaat  Pitkän päivän ilta  Nixon  Amistad  Marvel Cinematic Universe  Hitchcock  Kaksi paavia  Isä 
Palkinnot
 Parhaan miespääosan Oscar  1991 Uhrilampaat  2020 Isä 
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Philip Anthony Hopkins (s. 31. joulukuuta 1937 Margam, Wales, Yhdistynyt kuningaskunta) on walesilais-yhdysvaltalainen näyttelijä, säveltäjä, taidemaalari, ohjaaja ja elokuvatuottaja. Hänet tunnetaan muun muassa Hannibal Lecterin roolista, josta hän sai Oscar-palkinnon parhaasta miespääosasta elokuvassa Uhrilampaat (1991). Vuonna 2021 Hopkins palkittiin toisen kerran miespääosan Oscarilla, tällä kertaa elokuvasta Isä (2020). Hän on saanut urallaan lisäksi kolme BAFTA-, kaksi Emmy-palkintoa ja yhden Golden Globen.
Anthony Hopkins vuonna 2009.
Nuoruus

Hopkins syntyi Margamissa, Port Talbotissa. Hänen vanhempansa olivat Muriel Anne Yeats ja Richard Arthur Hopkins, jotka lähettivät hänet kouluun Pontypooliin. Sen jälkeen hän kävi Cowbridge Grammar Schoolia. 15-vuotiaana hän tapasi Richard Burtonin, jonka innoittamana päätti ryhtyä näyttelijäksi. Hopkins lähti opiskelemaan Cardiffiin Royal Welsh College of Music & Dramaan, josta valmistui vuonna 1957. Tämän jälkeen hän oli kaksi vuotta armeijassa ja sen jälkeen muutti Lontooseen opiskelemaan Royal Academy of Dramatic Artsiin.
Ura > Uran alku

Hopkins aloitti uransa teatteriseurueessa, ja teki debyyttinsä The Quare Fellow -näytelmässä 1960. Hänen ensimmäiset vuotensa meni teatteriseurueessa, mutta Laurence Olivier pyysi vuonna 1965 häntä liittymään Kansallisteatteriin, jossa Hopkins aloitti varamiehenä. Hän pääsi esiintymään muun muassa Julius Caesarissa. Vaikka Hopkins saikin jo mainetta teatterissa, hän halusi esiintyä myös elokuvissa. Vuonna 1968 hän sai roolin elokuvasta Leijona talvella, jossa hän esitti Rikhard I Leijonamieltä. Hopkins oli roolistaan BAFTA-palkintoehdokkaana. Hopkins jatkoi samaan aikaan uraansa myös teatterissa ja esiintyi muun muassa Broadway-näytelmässä Equus vuonna 1974.
Hopkins esiintyi vielä 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa enemmän televisiotuotannoissa kuin elokuvissa. Hän oli mukana muun muassa sellaisissa palkituissa tuotannoissa kuin minisarjassa QB VII – Natsilääkäri ja Lindberghin kidnappauksessa sekä Bunkkerissa, jossa hän esitti Adolf Hitleriä. Viimeksi mainituista Hopkins voitti Emmy-palkinnon. Yhdysvaltalaisen QB VII – Natsilääkärin ansiosta Hopkins sai nimeä myös Yhdysvalloissa. Seuraavien vuosien aikana hänet liitettiin usein neuroottisiin ja intensiivisiin rooleihin, joita hän esitti elokuvissa Henkimaailman kahleissa, Lumous, jossa hän oli outo vatsastapuhuja, ja Bounty – kapina laivalla, jossa hän oli kapteeni William Bligh.
Yksityiselämä

Hopkins meni ensimmäisen kerran naimisiin 30-vuotiaana Petronella Barkerin kanssa. He saivat liitostaan yhden lapsen, näyttelijä Abigail Hopkinsin. 1970-luvun alussa Hopkins erosi ensimmäisestä vaimostaan ja oli jo kihloissa Jennifer Lyntonin kanssa. Hopkinsin ja Lyntonin liitto kesti lähes 30 vuotta. Hopkins avioitui kolmannen kerran, kun hän nai kolumbialaisnäyttelijä Stella Arroyaven 2003.
Hopkins sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 2000. Vuonna 1993 kuningatar oli aateloinut Hopkinsin, mikä antoi hänelle kunnian käyttää Sir-liitettä nimensä edessä. Poikkeuksellisesti Hopkins sai luvan käyttää sitä vielä saatuaan Yhdysvaltain kansalaisuuden. Hopkinsilla on diagnosoitu Aspergerin oireyhtymä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anthony Hopkins Wikimedia Commonsissa
Anthony Hopkins Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Anthony Hopkins Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Emmy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef 
Hopkins ja Isabella Rossellini kuvaamassa vuonna 1992 Berliinissä elokuvaa Muurin takana.
Chorus Sanctae Ceciliae

Chorus Sanctae Ceciliae on helsinkiläinen kuoro, joka teki albumin Finnlevy-levymerkille. 
Kuoroa ovat johtaneet mm. Kaj-Erik Gustafsson ja Sixten Enlund.
Diskografia

Suomalaista kuoromusiikkia, Finnlevy (1973)
Aiheesta muualla

Kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Chorus Sanctae Ceciliaen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Clementine Churchill

Clementine Churchill vuonna 1915
Clementine Ogilvy Spencer-Churchill (omaa sukua Hozier, 1. huhtikuuta 1885 Lontoo, Englanti - 12. joulukuuta 1977 Lontoo, Englanti) oli pääministeri Winston Churchillin vaimo, Pariskunnalle syntyi viisi lasta, joista Randolphista tuli kansanedustaja ja Sarahista näyttelijä. Toinen tytär Mary Soames on kuvannut äitinsä elämää kirjassa  Clementine Churchill the biography of a marriage.
Clementine Hozier tapasi kymmenen vuotta vanhemman kansanedustaja Winston Churchillin vuonna 1908 Dundeessa, mihin Churchill oli tullut tekemään vaalikampanjaansa. Clementine oli paitsi kaunis, myös älykäs, nokkela ja kiinnostunut politiikasta, ja Churchill rakastui häneen heti. Clementine Hozier matkusti äitinsä kanssa Eurooppaan, ja aloitti Winstonin kanssa kirjeenvaihdon. Palattuaan Britanniaan hän tapaili Winstonia sosiaalisissa tilaisuuksissa. Kesän seurustelun jälkeen Churchill kosi Clementineä jo elokuussa. Häitä vietettiin syyskuussa St. Margaret's-kirkossa Westminsterissä, ja niihin osallistui korkea-arvoisia vieraita, kuten tuleva pääministeri David Lloyd George. Avioliitto kesti yli 50 vuotta, Winston Churchillin kuolemaan asti.
Clementine Churchillin elämä keskittyi politiikkaan ja aviomiehen poikkeuksellisen uran tukemiseen. Nuorin tytär Mary sanoi haastattelussa, että "Äidin elämässä tärkein, toiseksi tärkein ja kolmanneksi tärkein asia oli isä."
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Clementine Churchill Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Ciamician–Dennstedt-toisiintuminen

Esimerkki Ciamician–Dennstedt-toisiintumisesta
Ciamician–Dennstedt-toisiintuminen on kemiallinen reaktio, jossa pyrroli- tai indolijohdannainen reagoi emäksisissä olosuhteissa organohalogeeniyhdisteiden kanssa muodostaen pyridiini- tai kinoliinijohdannaisen. Reaktion raportoivat ensimmäisen kerran Giacomo Luigi Ciamician ja M. Dennstedt vuonna 1881 ja se on nimetty heidän mukaansa.
Reagenssit ja mekanismi

Ciamician–Dennstedt-toisiintumisella reagoivat pyridiini- ja indolijohdannaiset. Reaktio tapahtuu voimakkaasti emäksisissä olosuhteissa, ja emäksenä voidaan käyttää esimerkiksi alkoksideja. Reaktiossa dikloorimetaanista, dibromimetaanista tai dijodimetaanista muodostuu halogenoitu karbeeni. Karbeenin lähteenä voidaan käyttää myös natriumtriklooriasetaattia. Muodostuva dihalokarbeeni reagoi sykloadditiolla pyrrolin tai indolin hiili-hiili kaksoissidoksen kanssa. Näin muodostuu syklopropyylirakenne. Tämä rakenne ei kuitenkaan ole stabiili vaan toisiintuu halopyridiiniksi. Ciamician–Dennstedt-toisiintumista on käytetty erityisesti makrosyklisten yhdisteiden, esimerkiksi syklofaanien synteesiin.
Cissé Inna Sissoko

Cissé Moussoumakan ”Inna” Sissoko (s. 11. joulukuuta 1933 Ké-Macina) on malilainen yhteiskuntatieteilijä ja hallintovirkailija. Hän oli ensimmäinen nainen maan hallituksessa vuosina 1968–1972.
Inna Sissoko syntyi opettajan perheeseen. Hän kävi koulunsa Ségoussa ja Bamakossa ja työskenteli vuodesta 1953 lähtien apuopettajana. Sissoko opiskeli sairaanhoitajaksi Dakarissa vuosina 1957–1959 ja sosiaalityöntekijäksi Pariisissa vuosina 1959–1962. Hän työskenteli sosiaalityön opettajana ja suoritti yhteiskuntatieteen tutkinnon Pariisin yliopistossa vuonna 1967.
Sissoko, joka ei ollut koskaan kuulunut Malia hallineeseen Sudanin liittoon, nimitettiin vuoden 1968 vallankaappauksen jälkeen sosiaaliasioiden valtiosihteeriksi. Hän oli ensimmäinen nainen Malin hallituksessa. Sissoko toimi tehtävässä vuoteen 1972 saakka, jolloin sosiaaliasioiden valtiosihteeristö sulautettiin terveysministeriöön. Vuodesta 1985 lähtien hän työskenteli työvoima- ja julkisen palvelun ministeriön neuvonantajana.
Sissoko aloitti Malin ensimmäisen seksuaalivalistus- ja perhesuunnittelukampanjan vuonna 1971. Moussa Traorén johtama sotilaskomitea kumosi sitä varten siirtomaa-ajalta periytyneen ehkäisyn kieltävän lain ensimmäisenä ranskankielisen Afrikan maana. Sissoko elvytti myös naisjärjestöjen toiminnan, mikä johti Malin kansallisen naisliiton perustamiseen vuonna 1974.
Sissoko on kansallisuudeltaan mandinka ja uskonnoltaan muslimi. Hän on eronnut opettajamiehestään Django Cisséstä. Sissoko ei saanut omia lapsia, mutta hänellä on adoptiolapsia. Hän on ensimmäinen nainen, joka on nimitetty Malin ritarikunnan komentajaksi ja suurupseeriksi.
Citykäytävä

| Citykäytävä |
| --- | --- |
 Citykäytävä tammikuussa 2024.
Sijainti:  Aleksanterinkatu 21, Kluuvi, Helsinki
Avattu:  1899
Arkkitehti:  useita
Omistaja:  Oy Julius Tallberg Ab
Liikkeiden määrä:  n. 10
Kerrospinta-ala:  8 200 m²
Verkkosivut
Tallbergin talo, Aleksanterinkatu 21, jonka porttikäytävästä City-käytävä alkaa.
Citykäytävä (tai City-käytävä) on katettu liikekeskus Helsingin keskustassa Aleksanterinkatu 21:n ja laajemmin Soopelin korttelin sisäpihalla. Citykäytävässä toimii muun muassa useita ravintoloita ja erikoisliikkeitä. Kiinteistössä on liiketilaa noin 4 000 m² ja lisäksi toimistotilaa 2 700 m². Sen läpi kulkee vuosittain noin kuusi miljoonaa ihmistä, sillä se toimii läpikulkureittinä Aleksanterinkadulta ja Citycenteriin ja sen kautta edelleen päärautatieasemalle.
Aleksanterinkatu 21:n tontin osti ja rakennutti 1800-luvun lopulla liikemies ja kauppaneuvos Julius Tallberg. Talon suunnittelivat Elia Heikel ja Stefan Michailow. Myöhemmin Tallberg osti myös samassa korttelissa sijainneet Keskuskatu 6:n ja Kaivokatu 8:n tontit rakennuksineen. Hänen aloitteestaan näiden kiinteistöjen porttikäytävien ja sisäpihojen läpi avattiin vuonna 1910 Aleksanterinkadulta Kaivokadulle johtanut kulkureitti, jonka suunnitteli tarkemmin Eliel Saarinen ja jonka varrelle sijoitettiin liikehuoneistoja. Reitti sai myöhemmin nykyisen nimensä. Vuonna 1915 kiinteistön pihasiivet korotettiin nelikerroksisiksi Selim A.  Lindqvistin piirustusten mukaan.  Keskuskatu 6:n ja Kaivokatu 8:n kadunvarsirakennukset kuitenkin purettiin 1960-luvulla, samoin kuin katujen kulmassa sijainnut Skohan talo, minkä jälkeen paikalle rakennettiin nykyinen City-Center, joka tunnetaan myös nimellä Makkaratalo. Suunnitelmissa oli tuolloin, että myöhemmin myös korttelissa Aleksanterinkadun puolella olevat rakennukset olisi purettu ja City-Center -rakennuskompleksia laajennettu niiden paikalle, mutta tältä osin suunnitelmaa ei koskaan toteutettu. Niinpä alkuperäisestä City-käytävästä jäi edelleen jäljelle Aleksanterinkadulta korttelin sisäpihalle johtanut osuus, jonka jatkeena City Centerin läpi johti Kaivokadulle alun perin kaksi katettua käytävää.
Sisäpiha katettiin 1980-luvulla lasikatolla.  1990-luvun alussa Citykäytävällä havaittiin levotonta käytöstä ja ilkivaltaa, minkä vuoksi sitä alettiin pitää öisin suljettuna.
Chishima (1890)

| Chishima / 千島 |
| --- | --- |
 Chishima

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ateliers et Chantiers de la Loire, Ranska
Kölinlasku:  29. tammikuuta 1890
Laskettu vesille:  26. marraskuuta 1890
Palveluskäyttöön:  24. marraskuuta 1892
Poistui palveluskäytöstä:  upposi törmättyään toiseen alukseen 30. marraskuuta 1892
Tekniset tiedot
Uppouma:  753 t
Pituus:  71 m
Leveys:  7,7 m
Syväys:  2,97 m
Koneteho:  5 000 ihp
Nopeus:  19 solmua
Miehistöä:  90
Aseistus
Aseistus:  5 × 3″ tykkiä 6 × 1 naulan tykkiä 3 × 15″ torpedoputkea
Chishima (jap. 千島) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1892 valmistunut panssaroimaton risteilijä. Se upposi törmättyään toiseen alukseen 30. marraskuuta 1892.
Valmistus

Chishiman suunnitteli ranskalaisen sotilasneuvonantaja Emile Bertin osana vuoden 1887 hankintoja. Alus valmistettiin Ateliers et Chantiers de la Loiren telakalla Saint-Nazairessa Ranskassa, missä köli laskettiin 29. tammikuuta 1890. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 26. marraskuuta ja valmistui 1. huhtikuuta 1892.
Chishiman kylkikaaret ja -levyt olivat terästä. Alus oli varustettu kolmella mastolla, joissa oli parkkitakilointi avustamaan risteilemistä. Aluksen kahteen akseliin oli kytketty kumpaankin oma höyrykone. Pääaseistuksena oli viisi kolmen tuuman tykkiä ja apuaseina kuusi yhden naulan tykkiä. Lisäksi aluksella oli kolme kannelle asennettua torpedoputkea, joihin oli viisi torpedoa.
Palvelus

Chishiman palvelukseen otto viivästyi reilulla vuodella, koska se ei kyennyt saavuttamaan asetettua tavoitenopeuttaan. Alus ei ylittänyt 19 solmun nopeutta, vaikka sopimukseen oli kirjattu 22 solmun vaade. Ranskan hallitus lupasi maksaa kompensaatioita Japanin hallitukselle asian hyvittämiseksi. Alus suoritti koeajot matkalla Japaniin, jolloin sen miehistönä oli 80 japanilaista ja 11 ranskalaista teknikkoa. Alus teki matkan Aleksandrian, Suezin kanavan ja Singaporen kautta. Matkan aikana ennen Nagasakiin saapumista aluksella todettiin lukuisia vikoja, kuten kattiloiden vuotamista ja höyrylinjojen pettämistä.
Alus liitettiin virallisesti keisarillisen Japanin laivastoon 24. marraskuuta 1892. Ainoastaan viikkoa myöhemmin 30. marraskuuta se tuhoutui Matsuyaman edustalla yöllisessä törmäyksessa brittiläisen P&O:n kauppa-alus Ravennan kanssa. Kauppa-alus törmäsi aluksen kylkeen leikaten Chishiman kahtia kärsien itse vain vähäisiä vaurioita. Onnettomuudessa aluksen kapteeni ja 74 miehistönjäsentä hukkuivat.
Yksi aluksen tykeistä on museoitu Aoyaman hautausmaalle Tokiossa ja toinen buddhalaiseen temppeliin jokufu-jihin Matsuyamassa.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Japanese cruiser Chishima
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chishima (1890) Wikimedia Commonsissa
Käännös suomeksi
Christel

| Christel |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Kristel
Vastineita eri kielissä:  Chris, Kersti, Kerstin, Kirsi, Kirsti, Krista 
Nimen alkuperä:  Christine, Kristiina
Infobox OKNimi-testi OK: 
Christel on naisen etunimi. Se on Kristiina-nimen saksalaisperäinen muunnos.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Christel on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa etunimenä noin 870–880 naisella. Suomenruotsalaiseen nimipäiväkalenteriin on otettu Christelin sijaan nimiasu Kristel.
Tunnettuja Christelejä

Christel Alsos (s. 1984), norjalainen muusikko
Christel Goltz (1912–2008), saksalainen oopperalaulaja
Christel Holch (1886–1969), tanskalainen näyttelijä
Christel Lee (s. 1990), yhdysvaltalainen viulisti
Christel Liljeström (s. 1960), suomalainen poliitikko
Christel Pascal (s. 1973), ranskalainen alppihiihtäjä
Christel Raunio (s. 1969), suomalainen poliitikko
Christel Roosberg, Chisu (s. 1982), suomalainen muusikko
Christel Rönns (s. 1960), suomalainen kirjailija ja kuvittaja
Christel Sundqvist (s. 1970), suomalainen kirjailija
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Christel (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Layshia Clarendon

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Clarendon vuonna 2019 |  Clarendon vuonna 2019 |  Clarendon vuonna 2019 |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten koripallo
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Espanja 2018 |  |  |
Layshia Clarendon (s. 2. toukokuuta 1991) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän on maailmanmestari vuodelta 2018.
Clarendon voitti Yhdysvaltain maajoukkueen pelaajana maailmanmestaruuden Espanjassa 2018. Vuonna 2009 hän voitti kultaa alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Clarendon edusti yliopistosarja NCAA:ssa Kalifornian yliopistoa ja pelasi Final Fourissa 2013, kun yliopiston Golden Bears -joukkue ylsi ensi kertaa historiansa aikana lopputurnaukseen. Indiana Fever varasi Clarendonin yhdeksännellä varausvuorolla vuonna 2013. Hän on edustanut WNBA:ssa Indiana Feveriä kausina 2013–2015, Atlanta Dreamiä 2016–2018 ja Connecticut Sunia heinäkuusta 2018.
Louis Clarke

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1924 | 4 × 100 m |  |
Louis Alfred ”Pinky” Clarke (23. marraskuuta 1901 Statesville, Pohjois-Carolina – 24. helmikuuta 1977 Fishkill, New York) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija. Vuonna 1923 hän voitti Johns Hopkinsin yliopiston riveissä sadalla jaardilla Yhdysvaltain yliopistomestaruuden. Kesäolympialaisissa 1924 hän juoksi toisen osuuden olympiakultaa maailmanennätysajalla 41,0 voittaneessa 4 x 100 metrin viestijoukkueessa. Clarke kuoli 75-vuotiaana.
Emily Clark

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Emily Clark |  Emily Clark |  Emily Clark |  |
Maa:  Kanada
Naisten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2022 |  |  |
|  Hopeaa | Pyeongchang 2018 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kanada 2021 |  |  |
|  Kultaa | Tanska 2022 |  |  |
|  Hopeaa | Ruotsi 2015 |  |  |
|  Hopeaa | Kanada 2016 |  |  |
|  Hopeaa | Yhdysvallat 2017 |  |  |
|  Hopeaa | Kanada 2023 |  |  |
|  Pronssia | Suomi 2019 |  |  |
Emily Clark (s. 28. marraskuuta 1995 Saskatoon, Saskatchewan) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana saavuttanut olympialaisissa yhden kulta- ja yhden hopeamitalin sekä MM-kilpailuissa kaksi kultaa, neljä hopeaa ja yhden pronssin. Seuratasolla hän edustaa Wisconsinin yliopistoa.
Clark voitti olympiakultaa Pekingin olympialaisissa 2022 ja saavutti olympiahopeaa Pyeongchangissa 2018. MM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 2021 ja 2022 ja saavutti hopeaa vuosina 2015, 2016, 2017 ja 2023 sekä pronssia vuonna 2019. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 2012 ja 2013.
Cherchell

| Cherchell شرشال, Šaršal |
| --- | --- |
 Antiikin ajan patsaita Cherchellin museossa.
 Cherchell
 Koordinaatit: 36°36′28″N, 2°11′27″E 
Valtio:  Algeria
Maakunta:  Tipaza
Piirikunta:  Cherchell
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  130 km²
Väkiluku (2008):  48 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cherchell (arab. شرشال‎, Šaršal) on satamakaupunki ja piirikunnan keskus Tipazan maakunnassa Algeriassa. Se sijaitsee Välimeren rannikolla 25 kilometriä Tipazasta länteen. Cherchellin kunnassa oli vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 48 100 asukasta.
Maantiede

Cherchellin kunnan pinta-ala on 130 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Tipazan ja Nadorin, etelässä Sidi Amarin ja Menaceurin ja lännessä Sidi Semianen ja Sidi Ghilesin kuntiin. Kaupunki on rakennettu kapealla rannikkovyöhykkelle, jonka eteläpuolella kohoavat Tell-Atlaksen vuoret.
Historia

Kaupunki on saanut alkunsa foinikialaisten perustamasta Iolin kauppapaikasta, joka sittemmin kuului Karthagolle. Toisen puunilaissodan jälkeen siitä tuli Mauretanian pääkaupunki. Kuningas Juba II antoi kaupungille nimen Caesarea ja koristeli sen monumentaalirakennuksin ja taideteoksin.
Roomalaisaikana kaupunki oli Mauretania Caesariensiksen provinssin pääkaupunki. Siellä oli 100-luvulla ehkä 40 000 asukasta. Diocletianuksen aikana provinssista erotettiin Mauretania Sitifensis. Caesarea poltettiin Firmuksen kapinan aikana vuonna 371, ja seuraavan vuosisadan alussa sen hävittivät vandaalit. Bysanttilaiset miehittivät kaupungin vuonna 585, mutta se enää koskaan saanut takaisin entistä asemaansa.
Kaupunki säilyi asuttuna arabivalloituksen jälkeenkin, mutta sen satama rappeutui ja beduiinit asettuivat ympäröivälle maaseudulle. 1400-luvulla sinne muutti Espanjassa asuneita maureja, jotka harjoittivat maanviljelyä, käsityöammatteja, kaupankäyntiä ja merirosvousta. Turkkilaisaikana Cherchell taantui, ja paikalliset suvut taistelivat vaikutusvallasta.
Ranskalaiset miehittivät Cherchellin vuonna 1840 ja perustivat sinne eurooppalaisen siirtokunnan. Kaupungin väkiluku on kasvanut Algerian itsenäisyyden aikana voimakkaasti, mutta se kärsii yhä syrjäisestä sijannistaan.
Liikenne ja talous

Cherchellin kautta kulkee maantie RN11. Kaupungissa on kalastussatama, lääketehdas ja sotilasakatemia.
Nähtävyydet

Cherchell on huomattava matkailukohde. Antiikin ajalta ovat säilyneet forumin, amfiteatterin, teatterin ja termien rauniot. Kaupungin itäpuolella sijaitsee kaksi akveduktia. Kaupunginmuseossa ja mosaiikkipuistossa on esillä kuvapatsaita, mosaiikkeja ja piirtokirjoituksia. Muita nähtävyyksiä ovat Marttyyrien aukio suihkulähteineen, moskeijaksi muutettu kreikkalaista temppeliä muistuttava kirkko, Ksiban kaupunginosan maurilaistyyliset rakennukset ja vuosina 1571–1572 pystytetty suuri moskeija sekä satama mantereeseen yhdistettyine majakkasaarineen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .