stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Somaani
Historia

Ensimmäinen hermoaineen löytäminen oli sattumaa, sillä se valmistui alun perin hyttysmyrkyn valmistamisessa.  Ensimmäinen vahingossa löydetty hermoaine oli Tabuuni, jonka syntentisoi saksalainen tohtori Gerhard Schrader (25. helmikuuta 1903 – 10. huhtikuuta 1990).  Löydös tapahtui 23. joulukuuta 1936.  Hän löysi myöhemmin myös sariinin, somaanin ja syklosariinin, jotka ovat kaikki organofosfaattiyhdisteitä.
Löydöksien jälkeen näitä yhdisteitä alettiin varastoida niiden myrkyllisyytensä vuoksi sota-aseiksi toisen maailmansodan aikana, mutta niitä ei sodan aikana käytetty.  Kemiallisten aseiden kansainvälinen kieltosopimus allekirjoitettiin 13.tammikuuta 1993 ja se astui voimaan 29.huhtikuuta 1997. Tämä kielsi somaanin valmistamisen sekä varastoimisen.
Terveyshaitat ja ensiapu

Hermokaasut ovat hengenvaarallisia monelle lajille, mukaan lukien ihmiselle. Jopa lyhyt altistumisaika voi olla kohtalokas. Aineen pitoisuudesta sekä imeytymistavasta riippuen, kuolema voi ilmetä nopeimmillaan jopa 1–10 minuutissa tai viivästyä 1–2 tuntiin. Altistuminen voi tapahtua joko sisäänhengityksen, nielemisen tai ihokosketuksen kautta. Jos aineelle altistuu ihokosketuksen kautta, voi aineen haittavaikutukset viivästyä. Somaani on ihon kautta tappavan myrkyllistä jo alle 10 milligramman annoksena.
Somaani vaikuttaa estämällä koliiniesteraasi-entsyymien toiminnan, mistä seuraa kolinergisen hermotoiminnan yliaktivoituminen, joka johtaa yleensä kuolemaan tai aivovaurioon.  Aivovauriot johtavat pitkäaikaisiin oireisiin, joita ovat muun muassa erilaiset kohtaukset sekä kognitiivinen heikkeneminen.
Yleisiä oireita altistumisen seurauksena on pahoinvointi, oksentelu, äärimmäinen lihaskipu sekä hermoston ongelmat.  Lihaksien nykiminen ja erinäköiset eritteet ovatkin suurin eroavaisuus hermoaineiden ja kemiallista tukehtumista aiheuttavien aineiden, kuten syanidin, välillä.
Ero hyönteismyrkkyjen ja hermoaineiden välillä on siinä, että hermoaineet estävät välittäjäaineen, koliiniesteraasi-entsyymin, toiminnan pysyvästi ja hyönteismyrkyt vain väliaikaisesti.
Nestemäisen somaanin kanssa kosketuksiin joutumisesta voi aiheutua vakavia palovammoja ja vaurioita iholle ja silmille.
Jos nestemäistä somaania joutuu silmiin, huuhtele silmiä varovasti ja hakeudu lääkäriin. Älä peitä silmiä.
Ihokontaktissa altistuneet vaatteet on hävitettävä asianmukaisesti ja iho on pestävä saippualla, jotta hermoainetta ei pääse imeytymään ihokontaktissa enempää.  Hoitohenkilökunnan on käytettävä asianmukaisia suojavarusteita, jotta toissijaisilta altistumisilta vältyttäisiin. Pesuvesiä ei saa valuttaa viemäriin tai luontoon.
Jos hermokaasulle altistunut ihminen on eloton, aloita tekohengitys. Vältä antamasta tekohengitystä suusta suuhun, vaan käytä esimerkiksi yhdensuuntaisia venttiileitä tai taskunaamaria, jotta toissijaisia altistumisia ei synny.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
PubChem: Soman (englanniksi)
National Institute for Occupational Safety and Health (NIOSH): Soman (englanniksi)
Kuva 2. Somaanin isomeerit.
Stanislau Drahun

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Stanislau Drahun
Syntymäaika: 4. kesäkuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 174 senttimetriä
Seura
Seura: Krylja Sovetov Samara
Pelinumero: 2
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005–2006 | Lokomotiv Minsk | 38 | (2) |
| 2007–2008 | Gomel | 39 | (4) |
| 2008–2012 | Dinamo Minsk | 129 | (25) |
| 2013– | Krylja Sovetov Samara | 8 | (0) |
Maajoukkue
| 2011– | Valko-Venäjä | 16 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. toukokuuta 2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 11. kesäkuuta 2013.
Stanislau Drahun (valkoven. Станіслаў Драгун, ven. Станислав Драгун, Stanislav Dragun; s. 4. kesäkuuta 1988 Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Venäjän valioliigassa pelaavaa Krylja Sovetov Samaraa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura

Drahun pelasi vuosina 2005–2006 valkovenäläisessä Lokomotiv Minskissä 38 ottelua, joissa teki kaksi maalia. Seuraavat kaksi vuotta hän vietti Gomelissa pelaten 39 ottelua ja tehden neljä maalia. Heinäkuussa 2008 Drahun siirtyi Dinamo Minskiin, jota edusti viiden kauden ja 129 ottelun ajan. Tammikuussa 2013 hän siirtyi venäläiseen Krylja Sovetov Samaraan.
Maajoukkueura

Drahun on pelannut vuodesta 2011 alkaen Valko-Venäjän maajoukkueessa ja tehnyt kolme maalia.
Maajoukkueura > Maajoukkuemaalit

| # | Päivämäärä | Paikka | Vastustaja | Tilanne | Tulos | Kilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 7. lokakuuta 2011 | Stadionul Național, Bukarest, Romania | Romania | 2 – 2 | 2–2 | EM2012-karsinnat |
| 2 | 7. kesäkuuta 2012 | Dinamo-stadion, Minsk, Valko-Venäjä | Liettua | 1 – 1 | 1–1 | Ystävyysottelu |
| 3 | 16. lokakuuta 2012 | Dinamo-stadion, Minsk, Valko-Venäjä | Georgia | 2 – 0 | 2–0 | MM2014-karsinnat |
Surenjav Suhbataar

| Mitalit> Maa:   Mongolia.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Mongolia.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Mongolia.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Maa:   Mongolia> Miesten vapaapaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | México 1968 | 52 kg |  |
Surenjav Suhbataar (s. 20. toukokuuta 1951) on entinen mongolialainen vapaapainija. Hän voitti pronssia Méxicon olympialaisissa 1968 52 kilon sarjasta.
Stahl House

| Stahl House> Case Study House #22 |
| --- | --- |

Osoite:  1635 Woods Drive, Los Angeles, Kalifornia
Koordinaatit:  34.100437°N, 118.370152°W
Valmistumisvuosi:  1960
Suunnittelija:  Pierre Koenig
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stahl House (tai Case Study House #22) on vuonna 1960 rakennettu modernistinen talo Hollywood Hillsin kaupunginosassa Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Talo on ollut National Register of Historic Places -rekisterissä vuodesta 2013 lähtien.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stahl House Wikimedia Commonsissa
Stahl House – About us (englanniksi)
Surusilmät

| Surusilmät Eero Aven |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1985
 Formaatti: LP
 Kesto: 33.06
 Levy-yhtiö: Aven Musiikki
Eero Avenin muut julkaisut
| Parhaat 1983 | Surusilmät 1985 | Laulava sydän 1987 |
Surusilmät on Eero Avenin studioalbumi vuodelta 1985.
Kappaleet

Vanhan veräjän luona
Surusilmät
Itkevä laulu
Erämaajärven mökki
Tunturikukkia
Unelmain tyttö
Kuihtuneet ruusut
Rakkaudenpaula
Kertokaa se hänelle
Vielä niitä honkia humisee laulunäytelmästä tukkijoella
Hopeahapset
Rakkaussuhde
Stortorget (Tukholma)

Stortorgetin rakennuksia, vasemmalla niin sanottu Schantzin talo vuodelta 1650.
Stortorget on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman aukioista. Se sijaitsee Tukholman vanhassakaupungissa, ja kuuluu Södermalmin kaupunginosa-alueeseen. Aukiota reunustavat muun muassa Tukholman pörssitalo Börshuset, Ruotsin akatemian talo sekä Nobel-museo. Parhaiten aukio kuitenkin tunnettaneen siellä vuonna 1520 tapahtuneesta Tukholman verilöylystä. Ensimmäinen tunnettu teloitus aukiolla tapahtui vuonna 1280, ja sen järjesti silloinen Ruotsin kuningas Maunu Ladonlukko.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suncheon

| Suncheon 순천 |
| --- | --- |
 Suncheonin sijainti Etelä-Pyeonganin maakunnassa
 Suncheon
 Koordinaatit: 39°25′N, 125°56′E 
Valtio:  Pohjois-Korea
Maakunta:  Etelä-Pyeongan
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  368 km²
Väkiluku (2008):  297 317
 – Väestötiheys:  808 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suncheon (kor. 순천, hanja 順天) on kaupunki Korean demokraattisen kansantasavallan Etelä-Pyeonganin maakunnassa. Vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui yhteensä 297 317 henkilöä.
Maantiede

Suncheon sijaitsee Kaechonin kaupungista etelään ja pohjoiseen Pyeongseongista. Kaupungin alue on kukkulaista ja sen läpi kulkee Daedongjoen keskijuoksu. Kaupungin keskusta on syvänteessä ja maan korkeus nousee kohti itää ja länttä. Kaupungin koillisosassa kohoavat Chǒngsǒngvuoriin kuuluvat Sakkat (878 m) ja Kama (414 m). Lännessä sijaitsevat puolestaan Sindǒk (388 m), Kuksa (344 m) ja Toun (441 m). Tammikuun keskilämpötila on -6,7 °C ja elokuun 24 °C. Keskimääräinen vuosittainen sadanta on 1 011,8 mm.
Historia

Vielä ennen Korean sotaa nykyinen Suncheonin alue oli pääasiassa maaseutua. Nykyinen kaupunki on rakennettu vasta suhteellisen hiljattain. Alueella on kalkkikivi ja hiilivarantoja ja niiden hyödyntäminen alkoi kaivoksilla, joita seurasivat tehtaat. Etenkin sementin tuotannosta tuli kaupungin kulmakivi. Hallinnollisesti Suncheonin kaupunki (si) on perustettu vuonna 1983. 1980-luvulla valmistui Suncheonin vinylontehdas, jonka myötä kaupunkiin muutti asukkaita ympäröivältä seudulta. 1980-luvun jälkeen kaupungin kasvu on ollut kuitenkin hidasta.
Talous

Suncheonin teollisuuden tärkein haara nykyisin on rakennusmateriaalien tuotanto, jonka lisäksi kemikaaliteollisuudella on pitkä historia kaupungissa. Suncheonin sementtikompleksi on Pohjois-Korean suurimpia yrityksiä tuotantokapasiteetissa mitattuna ja se sijaitsee noin 7 kilometriä kaupungin keskustasta itään. Suncheonin vinylonkompleksi yhdistyi mahdollisesti vuoden 2012 jälkeen Suncheonin kemikaalikompleksiksi ja vinylonin tuotanto on lopetettu. Lisäksi kaupungissa on lääke-, elintarvike- ja tekstiiliteollisuutta. Alueella on tärkeitä hiili- ja kalkkikivikaivoksia.
Suncheonissa toimivien teollisuuslaitosten on esitetty tuottavan kemiallisia aseita ja alueella on myös uraanikaivoksia. Pohjois-Korea on jalostanut uraania 1960-luvulta lähtien Suncheonin ja Pyongsanin lähistöllä.
Syvä etelä

Etelävaltiot Yhdysvaltain kartalla. Syvä etelä punaisella, osavaltiot, jotka joskus lasketaan syvään etelään oranssilla. Loput etelävaltioista keltaisella.
Syvä etelä (engl. Deep South) on kulttuurinen ja maantieteellinen alue Yhdysvaltain etelävaltioissa. Historiallisesti alueeseen laskettiin ne osavaltiot, jotka ennen sisällissotaa olivat eniten riippuvaisia puuvillatuotannosta, jossa käytettiin afroamerikkalaisia orjia. Usein alueen osavaltioita kutsutaan myös puuvillaosavaltioiksi (engl. Cotton States), sen takia, että puuvilla oli syvän etelän pääasiallinen rahakasvi.
Syvään etelään lasketaan yleensä kuuluvan Louisiana, Mississippi, Alabama, Georgia ja Etelä-Carolina.
Stortorget

Stortorget on Ruotsissa ainakin seuraavien torien nimenä:
Gävlessä: Stortorget (Gävle)
Göteborgissa: Gustaf Adolfs torg (Göteborg)
Helsingborgissa: Stortorget (Helsingborg)
Kalmarissa: Stortorget (Kalmar)
Karlskronassa: Stortorget (Karlskrona)
Karlstadissa: Stortorget (Karlstad)
Lundissa: Stortorget (Lund)
Malmössä: Stortorget (Malmö)
Norrköpingissä: Stortorget (Norrköping)
Tukholman vanhassa kaupungissa: Stortorget (Tukholma)
Södertäljessä: Stortorget (Södertälje)
Sölvesborgissa: Stortorget (Sölvesborg)
Vetlandassa: Stortorget (Vetlanda)
Växjössä: Stortorget (Växjö)
Örebrossa: Stortorget (Örebro)
Östersundissa: Stortorget (Östersund)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Stortorget”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sunblock

Sunblock on vuonna 2005 perustettu ruotsalainen tyttötrio. Yhtyeen jäseniä ovat Pernilla Lundberg, Rebecka Simonsson ja Oksana Andersson. Yhtyeen ensimmäinen singlejulkaisu oli "I'll Be Ready", joka pääsi ykkössijalle Ruotsissa ja Suomessa. Sunblock on esiintynyt muun muassa Tanskassa, Suomessa ja Englannissa. Toinen singlejulkaisu oli "First Time". Yhtyeen kolmas singlejulkaisu oli "Baby Baby".[lähde? ]
Albumit

"I'll Be Ready"
"First Time"
Singlet

"I'll Be Ready"
"First Time"
"Baby Baby"
Jäsenet

Pernilla Lundberg
Rebecka Simonsson
Oksana Andersson
Suomen Jalkinetyöntekijäin Liitto

Suomen Jalkinetyöntekijäin Liitto oli suomalainen suutareita edustanut ammattiliitto, joka kuului Suomen Ammattijärjestöön vuosina 1907–1910. Liitto julkaisi Jalkineseppä-lehteä, joka ilmestyi vuosina 1899 ja 1907–1909 Helsingissä.
Liitto perustettiin ensimmäisen kerran vuonna 1897 alan työntekijöiden yleisessä edustajakokouksessa. Järjestö kuitenkin lopetti toimintansa pian ja uusi Suomen Jalkinetyöntekijäin Liitto muodostettiin heinäkuussa 1905 Viipurissa pidetyssä suutarien neljännessä edustajakokouksessa. Liiton keskuspaikaksi valittiin Helsinki.
Vuonna 1906 liittoon kuului 9 osastoa ja 450 jäsentä. Liiton puheenjohtajaksi valittiin 1907 K. Hietanen.
Vuonna 1910 liitto yhdistyi Suomen Nahanjalostustyöntekijäin Liiton kanssa muodostaen Suomen Nahkatyöväen Liiton. Lakkautettaessa liittoon kuului 207 jäsentä ja 10 osastoa.
Aiheesta muualla

Jalkineseppä-lehdet Kansalliskirjaston digikirjastossa: 1899, 1907-1908
Suruaika (täsmennyssivu)

Suruajalla voidaan tarkoittaa:
Suruaika, lesken tai muun läheisen henkilön kuoleman jälkeistä ajanjaksoa.
Suruaika (yhtye)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Suruaika”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Stuttgartin yliopisto

| Stuttgartin yliopisto> Universität Stuttgart |
| --- | --- |
  

Perustettu:  1829
Tyyppi:  julkinen
Henkilökunta:  5 500
Opiskelijoita:  21 000
Sijainti:  Stuttgart, Baden-Württemberg  Saksa
Sivusto:  www.uni-stuttgart.de
Yliopiston opiskelija-asuntoja Vaihingenissa.
Stuttgartin yliopisto (saks. Universität Stuttgart) on teknillisesti suuntautunut julkinen yliopisto Baden-Württembergin pääkaupungissa Stuttgartissa. Yliopistossa on kymmenen tiedekuntaa. Siellä opiskeli vuonna 2021 noin 21 000 (25 000selvennä) opiskelijaa ja työskenteli 5 500 (4 800) työntekijää. Yliopiston vuosibudjetti oli 585 miljoonaa euroa (2021).
Oppilaitos perustettiin vuonna 1829 nimellä Vereinigte Real- und Gewerbeschule. Vuonna 1890 siitä tuli teknillinen korkeakoulu, Technische Hochschule. Nykyisellä nimellään se on ollut vuodesta 1967 lähtien.
Kiinalainen ARWU-yliopistoranking arvioi Stuttgartin yliopiston tieteellisten näyttöjen perusteella maailman huippuyliopistojen listalla 2021 sijaluokkaan 301–400.
Tiedekunnat

Arkkitehtuurin ja kaupunkisuunnittelun tiedekunta (Architektur und Stadtplanung)
Rakennus- ja ympäristötekniikan tiedekunta (Bau- und Umweltingenieurwissenschaften)
Kemian tiedekunta (Chemie)
Geo- ja biotieteiden tiedekunta (Geo- und Biowissenschaften)
Informatiikan, elektroniikan ja informaatiotekniikan tiedekunta (Informatik, Elektrotechnik und Informationstechnik)
Ilma- ja avaruustekniikan ja geodesian tiedekunta (Luft- und Raumfahrttechnik und Geodäsie)
Konetekniikan tiedekunta (Maschinenbau)
Matematiikan ja fysiikan tiedekunta (Mathematik und Physik)
Filosofis-historiallinen tiedekunta (Philosophisch-Historische Fakultät)
Talous- ja sosiaalitieteiden tiedekunta (Wirtschafts- und Sozialwissenschaften )
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stuttgartin yliopisto Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (saksaksi, englanniksi)
Suruadressi

Suruadressi on perinteinen adressi, jolla kunnioitetaan vainajan muistoa ja otetaan osaa omaisten suruun. Suruadressi on painettu kaksiosainen kaavake, joka pannaan kirjekuoreen. Siinä on kansilehti, välilehti ja silkkinyöri. Välilehteen kirjoitetaan muistosanat ja osanotot.
Suruadressin voi toimittaa vainajan tai omaisen kotiin tai muistotilaisuuden osoitteeseen, ja sen voi kirjoittaa yksin tai muiden ihmisten kanssa. Sen voi lähettää heti kuolintiedon tultua tai hautajaisten edellä, ja sitä käytetään yleensä silloin, kun lähettäjä ei itse osallistu hautajaisiin.
Suruadressit luetaan tavallisesti muistotilaisuudessa. Adressien luku aloitetaan sanoilla "N. N.:n muistoa ovat kunnioittaneet...", minkä jälkeen luetaan kustakin adressista muistovärssy ja osanottajien nimet.
Sult-palkinto

Sult-palkinto on norjalainen kirjallisuuspalkinto, jota on vuodesta 1998 myöntänyt vuosittain Gyldendal Norsk Forlag. Palkinnon sääntöjen mukaan se myönnetään nuorelle kirjailijalle riippumatta siitä, mikä kustantamo hänen teoksiaan on julkaissut.
Palkinnon suuruus on 200 000 Norjan kruunua.
Palkinnon voittajat

1998 – Jonny Halberg
1999 – Hanne Ørstavik
2000 – Thure Erik Lund
2001 – Øyvind Rimbereid
2002 – Trude Marstein
2003 – Tone Hødnebø
2004 – Nils-Øivind Haagensen
2005 – Pedro Carmona-Alvarez
2006 – Steinar Opstad
2007 – Kyrre Andreassen
2008 – Carl Frode Tiller
2009 – Gunnhild Øyehaug
2010 – Ingrid Storholmen
2011 – Gaute Heivoll
2012 – Ingvild H. Rishøi
2013 – Eirik Ingebrigtsen
2014 – Alfred Fidjestøl
2015 – Lars Petter Sveen
2017 – Johan Harstad
Aiheesta muualla

Gyldendalin palkinnot[vanhentunut linkki] (norjaksi)
Rieti (täsmennyssivu)

Rieti voi tarkoittaa seuraavia:
Rieti, kaupunki Italiassa
Rietin maakunta, maakunta Italiassa
Rieti, suomalainen miehen etunimi
Rieti, sukunimenä:
Vittorio Rieti (1898–1994), italialais-yhdysvaltalainen säveltäjä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rieti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Suomurintarastas

| Suomurintarastas |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Rastaat Turdidae
Suku::  Rastaat Turdus
Laji::  maranonicus
Kaksiosainen nimi
 Turdus maranonicus  Taczanowski, 1880 
Katso myös
   Suomurintarastas Wikispeciesissä   Suomurintarastas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Suomurintarastas (Turdus maranonicus) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Suomurintarastasta tavataan Ecuadorissa ja Perussa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Surusilmäinen kauneus

| Surusilmäinen kauneus Tuure Kilpeläinen & Kaihon Karavaani |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 21. lokakuuta 2016
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 39.27
 Levy-yhtiö: Universal Music
Listasijoitukset
  1. (albumilista)    10. (fyysinen albumilista)
Tuure Kilpeläisen & Kaihon Karavaanin muut julkaisut
| Käpälikkö 2014 | Surusilmäinen kauneus 2016 | Kaihon karnevaali 2017 |
Surusilmäinen kauneus on Tuure Kilpeläinen ja Kaihon Karavaani -yhtyeen viides studioalbumi. Se julkaistiin 21. lokakuuta 2016.
Kappaleet

Hengitän – 4.38
Kesken jää – 3.48
Autiosaari – 3.31
Ikuinen ihastus – 4.17
Henki puolellas on – 4.16
Katu rakkauden – 2.34
Surusilmäinen kauneus – 3.47
Mis min buutsit on – 3.38
Sinä yönä kun en saanut unta – 3.19
Tänään aiotaan elää – 5.36
Arvostelut

Soundi:
Revalvaatio

Revalvaatio on valuutan ulkoisen arvon korotus suhteessa muihin valuuttoihin. Termiä
revalvaatio käytetään, kun valuutan arvo on kiinnitetty. Jos arvo määräytyy vapaasti markkinoilla, puhutaan valuutan vahvistumisesta. Revalvaation vastakohta on devalvaatio.
Esimerkiksi Kiinan valuutta renminbi oli vuodesta 1994 vuoteen 2005 asti kiinnitetty Yhdysvaltain dollariin. Erityisesti Yhdysvallat vaati Kiinaa revalvoimaan, koska katsoi valuutan arvon olevan liian alhainen. Vuonna 2005 Kiina revalvoi renminbin 2,1 prosenttia Yhdysvaltain dollariin nähden ja sitoi yuanin myös muita valuuttoja sisältävään valuuttakoriin. Revalvaation katsottiin yleisestikenen mukaan? olleen liian vähäinen.
Rietu Heikkilä

Rietu Heikkilä (23. elokuuta 1875 Orivesi – 19. elokuuta 1929 Orivesi) oli suomalainen Orivedellä asunut rakennusmestari, sahanomistaja ja keksijä.
Rietu Heikkilä kävi kansakoulun ja 1897 Tampereella teollisuuskoulun. Hän oli sitten piirtäjänä eri rakennustoimistoissa, muun muassa Hämeenlinnassa arkkitehti Heikki Helinin toimistossa, aina vuoteen 1905 saakka. Tämän jälkeen Heikkilä laati ja suunnitteli maatalousrakennuksia, paitsi Orivedelle, myöskin useiden naapuripitäjien maatiloille. Vuonna 1903 Heikkilä perusti kahden veljensä kanssa saha- ja myllylaitoksen Oriveden pitäjän Pitkäjärven kylään. Hän sai sahalaitoksen omiin nimiinsä vuonna 1918. Koljonselän rannalla Heikkilän joen suussa sijainneen saha- ja myllylaitoksen yhteydessä oli myös pellavan puhdistamo sekä myöhemmin verstas, jossa rakennettiin Heikkilän kehittämiä viljankuivaustelineitä. Heikkilä tunnettiin myös keksijänä. Vuonna 1901 hän keksi patentoidun pellavan loukutus- ja lihtauskoneen ja vuonna 1910 Heikkilän viljankuivauslaitteiden nimellä tunnetut viljankuivauslaitteet. Heikkilän viljankuivauslaitteita myytiin paljon eri puolille Suomea ja niille haettiin myös patentti. Vuonna 1915 Heikkilä hankki patentin ryyninhöyryttäjälle ja vuonna 1920 hän keksi autojen talvikäyttöä varten autosukset.
Rietu Heikkilä suunnitteli joulukuussa 1908 Orivedelle valmistuneen Nuijan talon, jonka rakensi Suomalaisen puolueen eli Suomalaisen Nuijan Oriveden osasto. Talo oli valmistuessaan yksi Suomen suurimpia seurantaloja. Talossa oli iso juhlasali, kahvila- ja seurustelutilat, iso keittiö sekä kamareita. Talo vuokrattiin 1910 Keski-Hämeen kansanopistolle ja kansanopisto osti sen toimitalokseen 1912. Oriveden opiston käyttöön sittemmin tullutta taloa laajennettiin 1920-luvulla niin että sen mainittiin olleen Pohjoismaiden suurin asuttu puurakennus. Talo tuhoutui tulipalossa 1950.
Heikkilä oli useita vuosia Orivedellä kunnan luottamusmiehenä ja kuului jäsenenä kunnan rakennuslautakuntaan, jossa häntä käytettiin kunnan asiantuntijana. Hän toimi myös virkatalolautakunnan puheenjohtajana. Heikkilä oli vuonna 1920 perustamassa Putaan Sähkö Osakeyhtiötä ja toimi myöhemmin tämän yhtiön johtajana. Putaan Sähkö toimitti sähköä koko Eräjärven kuntaan sekä suureen osaan Oriveden ja Juupajoen kuntia.
Rietu Heikkilä kuoli elokuussa 1929 Orivedellä sydänkohtaukseen.
Surf

| Surf |
| --- | --- |
Alkuperä:  rock and roll
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Kehittymisen ajankohta:  1960-luku
Tyypillisiä soittimia:  sähkökitara, rummut, bassokitara, saksofoni
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  garage rock, punkrock, pop-punk, garage punk, skate punk
Surf tai surf rock on musiikkigenre, johon liittyy olennaisena osana 1950-luvun lopulla syntynyt kalifornialainen surffauskulttuuri. Surf-musiikki nousi suureen suosioon vuonna 1961, ja siitä muodostuikin eräs Yhdysvaltain suosituimmista tyylilajeista 1960-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Perinteiselle surf-musiikille on tyypillistä lyhyt kesto, iloinen melodia ja rock and roll -rytmi. Myös jousikaiun (engl. spring reverb) sekä tremolo-efektien käyttö on osa äänimaailmaa.
Surf-musiikin lähtölaukauksina on pidetty Dick Dalen singleä ”Let’s Go Trippin”. Dale on ollut vaikutusvaltaisin surf-kitaristi, ja juuri häneen liitetään kitaran jousikaiku-soundi sekä surf-musiikissa usein kuullut torviriffit ja melodioiden itämaiset vivahteet. 1960-luvun tunnettuihin surf-yhtyeisiin kuuluivat myös The Ventures ja The Chantays. 1990-luvun keskivaiheilla surf-musiikki koki jonkinlaista uutta tulemista useiden uusien yhtyeiden muodossa.
Kuuluisimpia surf-kappaleita ovat muun muassa Dick Dalen esittämä ”Misirlou”, jota on käytetty esimerkiksi Pulp Fiction -elokuvassa, sekä The Surfaris -yhtyeen kappale ”Wipeout”. The Chantaysin ”Pipeline” ja The Venturesin ”Walk, Don’t Run” kuuluvat niin ikään tunnetuimpiin surf-kappaleisiin. Samoin 1960-luvun James Bond -elokuvien ”James Bond Theme” -teeman alku muistuttaa surfia. Sen sijaan The Beach Boys -yhtyeen varhaisilla levyillä on hyvin vähän tekemistä varsinaisen surfin kanssa, vaikka yhtye usein liitetään surf-musiikkiin. The Beach Boys edusti ennemminkin surf pop -genreä.
Surf-musiikille sukua on Suomessa 1960-luvulla esitetty ”rautalankamusiikki”, mutta se otti runsaasti vaikutteita myös brittiläisestä instrumentaali-rockista ja suomalaisesta populaarimusiikista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Surf Wikimedia Commonsissa