stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fabbrico
Historia

Vuonna 772 Fabbricon kylä mainitaan ensimmäisen kerran  asiakirjassa.
Talous

Maatalouskoneiden valmistaja ARGO sijaitsee Fabriccossa. Kylässä valmistetaan Landini- ja McCormick- merkkisä traktoreita.
Liikenne

Rolo ja Novi di Modena kuntien kanssa on yhteinen rautatieasema Verona - Mantua - Modena -linjalla. Moottoritie A22 kulkee kohti Brenneriä.
Annie Famose

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Annie Famose |  Annie Famose |  Annie Famose |  |
Maa:   Ranska
Naisten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Grenoble 1968 | suurpujottelu |  |
|  Pronssia | Grenoble 1968 | pujottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Portillo 1966 | pujottelu |  |
|  Hopeaa | Portillo 1966 | alppiyhdistetty |  |
|  Pronssia | Portillo 1966 | syöksylasku |  |
|  Pronssia | Grenoble 1968 | alppiyhdistetty |  |
Annie Famose (s.  16. kesäkuuta 1944) on entinen ranskalainen alppihiihtäjä. Hän ylsi 1960-luvulla lajissaan maailmanmestaruuteen ja olympiamitaleille mutta joutui viimeisissä olympialaisissaan tiukkojen amatöörisääntöjen uhriksi.
Annie Famose voitti Portillon MM-kilpailuissa 1966 kultaa pujottelussa, hopeaa alppiyhdistetyssä edellään vain maannaisensa Marielle Goitschel ja pronssia syöksylaskussa edellään Goitschelin lisäksi sittemmin mieheksi todettu Erika Schinegger. Seuraavana talvena Famose sijoittui ensimmäisen kerran järjestetyn maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi ja jakoi Goitschelin kanssa pujottelucupin voiton.
Grenoblen 1968 talviolympialaisissa Famose saavutti suurpujottelussa hopeaa edellään vain ylivoimainen kanadalainen Nancy Greene ja pujottelussa pronssia edellään Marielle Goitschel ja Greene. Syöksylaskussa hän sijoittui viidenneksi ja saavutti viralliseen olympiaohjelmaan kuulumattomassa alppiyhdistetyssä MM-pronssia. Sapporon 1972 olympialaisten syöksylaskussa hän sijoittui kahdeksanneksi. Tämän jälkeen hänet suljettiin pois kisoista, koska hän oli tehnyt Ranskan radion kanssa sopimuksen kisojen selostamisesta, minkä katsottiin rikkovan silloisia amatöörisääntöjä.
Euran kirkonkylä

| Euran kirkonkylä ruots>  Kyrkeby |
| --- | --- |
 Euran kirkonkylä
 Koordinaatit: 61°8.0′N, 22°8.01′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Satakunta
Kunta:  Eura
Kulmakunta:  Euran aukea
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kirkonkylä
Postinumero:  27510
 Ikivanha kylätontti: 61.13242468°N, 22.13355331°E  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Euran kylät vuonna 1928:
1. Kauttua, 2. Vähävahe, 3. Isovahe, 4. Kirkonkylä, 5. Sorkkinen, 6. Lähteenoja, 7. Vaani, 8. Pappila, 9. Turajärvi, 10. Naarjoki, 11. Mestilä.
Huomaa, että sinisellä alueella oleva Vaaniin Neittamo on nykyään kuivatettu pelloksi.
Euran kirkonkylä on osa Satakunnassa Euran kunnassa sijaitsevaa Euran keskustaajamaa ja on Euran historiallinen kirkonkylä. Alkujaan Kirkonkylän alueella kehittynyt taajaman alue on levinnyt Isovaheen ja Vähävaheen puolelle ja kasvanut yhteen parin kilometrin päässä sijainneen Kauttuan taajaman kanssa ja levinnyt vielä edelleen Säkylän puolelle.
Euran kunta on laajentunut jo kolmella kuntainliitoksella ja Euran emäseurakunta on kasvanut samoissa yhteyksissä entisten kuntien seurakunnilla. Euran kirkko on sijainnut Kirkonkylällä samalla paikalla keskiajalta asti ja pysynee siinä jatkossakin. Vaikka Kirkonkylä sijaitsee nykyisen keskustaajaman pohjoisreunalla, on sen asema kirkonkylänä edelleen vahva. Kirkonkylän merkitys on Eurassa kuitenkin vähentynyt keskustaajaman merkityksen kasvaessa.
Kirkonkylä > Sijainti

Hallinnollisena kyläyksikkönä Kirkonkylä sijaitsee pääasiassa kapeana kaistaleena eteläisen Isovaheen kylän ja pohjoisten Pappilan- ja Sorkkisten kylien välissä. Länsipää rajautuu Naarjoen kylään ja itäpäässä kunnan rajan takana olevaan Säkylän Ehtamon kylään (entistä Köyliötä). Isojako ja muut tilusvaihdot ovat jättäneet kylän maatilojen ympärille ja muihin kyliin joitakin enklaaveja, jotka tulisi vielä huomioida alueen tarkemmassa selostuksessa.
Kirkonkylä sijaitsee laajalla historiallisen ajan peltoaukealla, jota kutsutaan myös Euran aukeaksi. Peltoalueen läpi virtaa Pyhäjärvestä lähtevä Eurajoki, jonka rannalla tai lähellä keskiaikaiset maatalot ovat sijainneet.
Kirkonkylä > Alkuperäinen kylätontti

Vielä 1700-luvulla kylän asukkaat asuivat lähellä toisiaan niin sanotulla kylätontilla. Kirkonkylän kylätonttia ympäröivät joka suunnalla pellot ja niityt. Jokainen pelloksi raivattu alue oli jaettuna sarkoihin, jollaisia osoitettiin kullekin talolle sama määrä. Vaikka kylätontin koko historiaa ei tunnetakaan, tiedetään kuitenkin sen sijainti Eurajoen rannalla Euran kirkon vieressä. Tontilla on asuttu todennäköisesti vähintään keskiajalta saakka.
Kirkonkylän maatalojen talousrakennukset sijaitsivat Eurajoen molemmilla vastarannoilla nykyisen kirkon, hautausmaan ja seurakuntakeskuksen itä- ja koillispuolella. Länsirannalla sijaitsi vuoden 1699 maakirjakartan mukaan neljän maatalon talouskeskukset. Ei tiedetä tarkkaan mitä alueella on sijainnut, sillä siellä ei ole tehty arkeologisia tutkimuksia. Sen sijaan maa-alueita on kaiveltu ahkerasti rakentamiseen, sähköistämiseen ja viemäröintiin liittyen, joten ehjiä maakerroksia ei enää ole olemassa. Paikalle on myös tuotu lisää maata muualta, mikä vaikeuttaisi alkuperäisen materiaalin tunnistamisen. Kylätontiksi rajattu alue on nykyään muinaismuistolakiin vedoten suojeltu.
Isojako oli kruunun järjestämä viljelymaan ja niittymaiden uudelleenjärjestely, jossa pienet sarat yhdistettiin suuremmiksi peltoaloiksi oikeudenmukaisella tavalla. Samalla suositeltiin, että kylätontti hävitettäisiin ja talot siirrettäisiin lähemmäksi omia viljelyalueita. Vaikka pellot ja niityt jaettiin uudestaan, pysyivät ainakin talot Eskola ja Luukkala vanhoilla paikoillaan.
Kirkonkylä > Kirkon ja hautausmaan tontti

Euran kirkko on sijainnut nykyisellä paikallaan ainakin keskiajalta asti. Hautausmaata kutsutaan nykyään vanhaksi hautausmaaksi, sillä uusi hautausmaa perustettiin vuonna 1891 kauempana sijaitsevalle Lauhianmäelle Pappilan lähelle. Nykyinen kivi- ja tiilikirkko on vuodelta 1898. Edellinen puinen kirkko, joka oli valmistunut vuonna 1728, purettiin tämän alta, ja samoin tapahtui edellisellä kerralla, kun vuonna 1640 rakennettu puukirkko purettiin vuonna 1727. Vanhin kirjallinen tieto Euran seurakunnasta on asiakirjamaininta vuodelta 1425, missä Eura olisi ollut emäseurakunta, johon Köyliö ja Säkylä olisivat myös kuuluneet. Siinä ei mainita mitään silloisesta kirkosta.
Juhana Laihiander kirjoitti 1700-luvun puolivälissä, että ihmiset muistelivat Euran kirkon maalatun paavillisena aikana eli ennen uskonpuhdistusta ja kun se purettiin vuonna 1727, oli se jo rappiolla. Unto Salo on kirjoissaan ehdottanut, että vanhojen seurakuntien ensimmäiset kirkot olisi rakennettu kylän muinaisille pakanallisille kalmistoille tai juhlapaikoille. Tämä saattaa olla syynäselvennä, että kirkko ja hautausmaa rakennettiin kylätontin viereen. Sitä ei tiedetä varmasti, oliko pitäjän ensimmäisen kirkon paikka juuri tässä kylässä. Tähän liittyen voidaan esittää kaksi myyttisluonteista tietoa, joilla ei mahdollisesti ole nykyisen kirkonpaikan kanssa mitään tekemistä. Ensimmäinen tieto on suullinen perinne Henrikin saarnatuvasta, jollainen olisi palanut Sorkkisten kylän kyläpalossa vuonna 1830. Toinen tieto on suullinen perinne 1400-luvun Lähteen kappelista Köyliönjärven Kirkkokarissa. Jos nämä tiedot pitävät paikkaansa, on myös muualla voinut olla kirkollista toimintaa. Pappila sijaitsee Kirkonkylän ja Sorkkisten kylien välissä ja on tullut käsiteltyä isojaossakin kummankin jakokuntaan kuuluvana. Ehkä se on sijoitettu siihen kahden merkittävän kylän väliin näiden yhteisymmärryksessä.
Kirkonkylän palvelut, liikenne ja nähtävyydet

Euran keskustaajaman nykyasioita esitellään edellisessä pääartikkelissa. Tämän alla keskitytään lähinnä Kirkonkylän historiaan.
Historia > Rautakausi

Euran aukealla kiinteä asutus ja maatalous alkoi jo pronssikaudella, mistä on monia löytöjä. Monet rikkaatkin euralaiset rautakautiset kalmistot ovat sijainneet talojen yhteydessä tai talojen lähellä olevilla hiekkaisilla mäillä. Nämä kohteet sijaitsevat Eurajoen lähellä ja muodostavat Kauttualta Pappilaan ulottuvan hautapaikkojen ketjun. Voidaan aiheellisesti olettaa, että Kirkonkylän tontti kuului tällaiseen jatkumoon. Kirkonkylän tonttia tai lähiympäristöä ei ole vielä tutkittu, joten asia jää tässä auki. Historioitsijoilla ei ole edes tarkkaa käsitystä Euran rautakauden pitäjänlaitoksesta.
Historia > Keskiaika

Kirkonkylän talot maksoivat veroa suomalaisen oikeuden mukaan viljana. Historiankirjoituksen vallitsevan käsityksen mukaan kylä olisi siten syntynyt jo ennen 1300-lukua. Muita Euran pitäjän suomalaisen oikeuden kyliä olivat Kauttua, Vahe, Nuoranne, Soupas, Sorkkinen ja Vaani, joista Soupas ja Vaani olivat yksinäistaloja. Ne sijaitsivat kaikki Euran aukealla.
Historia > Ruotsin vallan loppuaika

Aikakausi alkaa Kalmarin unionin hajottua Kustaa Vaasan aikakaudella vuonna 1523 ja loppuu Venäjän voittamaan Suomen sotaan 1809. Kirkonkylään oli merkitty vuoden 1540 maakirjan veroluetteloon kymmenen taloa. Tilanne kuitenkin vaihteli ja esimerkiksi Kolmikymmenvuotisen sodan aikana Kirkonkylällä oli yleensä autiona 2–4 taloa. Kun kylässä oli 1600-luvun puolivälistä 1700-luvun alkuun kolme autiotaloa, jäi valtakunnalta saamatta veroa juuri silloin, kun se sitä kipeämmin tarvitsi. 1600-luvun lopulla veroluettelossa nimettiin seitsemän taloa ja niiden maksamat verot: Pekka (6 äyriä ja 12 penniä eli 6:12 äyriä), Lukkala (6 äyriä), Eskola (6 äyriä), Filppu (5 äyriä), Osma (4:12 äyriä), Krannila (4 äyriä) ja Krootila (1:16 äyriä). Krootila oli ollut 1500-luvulla lukkarintilana, mutta viimeistään vuonna 1606 sitä oli viljellyt kappalainen.
Isojako tuli lain mukaan käynnistää, jos yksikin kylän isäntä sitä vaati. Anomuksen jätti Kirkonkylän puolesta Juhana Laihiander vuonna 1765 ja jaon sai valmiiksi H. Widenius vuonna 1774. Kirkonkylän jakokuntaan kuului Kirkonkylä, Soupas ja osa Pappilasta, mikä käsitti 3 955 tynnyrinalaa peltomaata. Toinen osa Pappilasta jaettiin Sorkkisten jakokunnassa. Muutkin kylät halusivat mukaan Isojakoon, joka suoritettiin Euran pitäjässä 1770–1780-luvuilla ja sitä jatkettiin osittain vielä 1800-luvun lopulla. Vuonna 1743 maatalot saivat oikeuden perustaa torppia, mutta vasta isojako ja tilojen lunastus omaan omistukseen mahdollistivat niiden perustamisen Kirkonkylälle. Kirkonkylän itäosassa Kirkonkylänmäessä tiedetään olleen torpparien, käsityöläisten, pieneläjien ja itsellisten asuntoja. Kattavan torppariselvityksen puuttuessa niiden varhaisvaiheista tiedetään vähän.
Historia > Autonomian ja itsenäisyyden aika

Kirkonkylä osallistui myös sitä vaivaavien Eurajoen tulvien ehkäisyyn. Pitkäaikainen hanke alkoi jo vuonna 1821, jolloin asiaa käsiteltiin Euran pitäjänkokouksessa. Asiaa myös epäiltiin ja vastustettiin, mutta kolmannella kerralla vuonna 1824 kokous päätti ryhtyä toimeen. Kirkonkylä osallistui euralaisten mukana Eurakoskesta ylävirtaan päin tapahtuvaan perkaukseen. Hanke, joka osoittautui vaikeaksi, edistyi hitaasti ja aiheutti lukuisia riitoja maatalojen, kylien ja pitäjien välillä. Se keskeyi aina välillä ja jatkui uudestaan. Viimeiset perkaustyöt suoritettiin koneellisesti loppuun 1920-luvun alussa. Silti joki tulvi tämänkin jälkeen voimakkaasti.
Kirkkoa vastapäätä rakennettiin hirsistä Vanha Kansakoulu 1880-luvulla. Samaan pihapiiriin rakennettiin vuonna 1958 kivinen koulurakennus. Koulualueen pohjoispuolella sijaitsee Eurapirtti, joka Jalmari Karhulan piirtämänä valmistui vuonna 1908.
Kirkonkylän maatiloja, jossa viljeltiin 1930-luvulla yli 25 hehtaaria peltoa, olivat Eskola, Filppula, Kylä-Pekka, Lukkala, Osma ja Vainio-Pekka.
Aiheesta muualla

Arkistolaitos: Euran pitäjänkartta (Arkistoitu – Internet Archive) (1134 07 Ia.* -/- -), 1870-luvun jälkeen
Arkistolaitos: Euran pitäjänkartta (Arkistoitu – Internet Archive) (1134 05+02 Ia.* -/- -), 1870-luvun jälkeen
Arkistolaitos: Euran pitäjänkartta (Arkistoitu – Internet Archive) (1134 04 Ia.* -/- -), 1870-luvun jälkeen
Arkistolaitos: Sarja: Eura (Arkistoitu – Internet Archive), lista linkkejä
Fagervik

Fagervikin kartanon päärakennus
Fagervikin kirkko Bruksträsketin rannalla. Fagervikin kartano taustalla.
Fagervik Zacharias Topeliuksen kirjasarjassa Finland framstäldt i teckningar 1800-luvun puolivälissä.
Fagervik on kylä Inkoossa.
Fagervikissa toimi 1646–1902 Suomen vanhimpiin kuulunut rautaruukki, jonka historiallinen alue on säilynyt nykypäiviin asti. Fagervikissa on myös kyläkirkko ja sen ympärillä matalia puisia työväenasuntoja. Fagervikin kartano valmistui 1773, ja sen suunnitteli arkkitehti C. F. Schröder. Kartanon pohjoispuolella on laaja, englantilaistyyppinen maisemapuisto ja kartanon eteläpuolella puisto on hoidetumpi, lähinnä barokkityylinen muotopuutarha.
Fagervikin–Snappertunanjoen alue on maisemallisesti vaihtelevaa ja pienipiirteistä. Murroslaaksojen pohjilla virtaavat joet ja ravinteikkaat järvet luhtineen ja ympäryssoineen ovat alueen arvokkainta luontoa. Alue on yksi Suomen kansallismaisemista.
Kirjallisuutta

(sv) Irma Lounatvuori, Nina Edgren-Henrichson ja Nike Parland, Fagervik : trädgårdskonst i bruksmiljö / redaktör: Irma Lounatvuori ; översättning från finskan: Nina Edgren-Henrichson ; översättning från franskan: Nike Parland., Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland, Helsinki, 2004 (ISBN 951-583-110-5, ISSN 0039-6842 ja 2490-1547)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fagervik Wikimedia Commonsissa
Fagervikin kartano Fagervik Gård. (suomeksi)
Kartanokeitoksia Fagervikissa YLE Elävä arkisto.[vanhentunut linkki]
Fagervikin ruukinalue Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY. Museovirasto.
| n k Inkoo |
| --- | --- | --- |
 Uusimaa  Raaseporin seutukunta 
| Kylät |  Barösund  Degerby  Degerö  Elisaari  Fagervik  Hirdal  Inkoon asema  Kirkonkylä  Kämpbacka  Mustion asema  Päivölä  Tähtelä  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 2 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki
Fairfax (1653)

| Fairfax |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Chathamin telakka
Laskettu vesille:  syyskuu 1653
Palveluskäyttöön:  1654
Poistui palveluskäytöstä:  haaksirikkoutunut 1682
Tekniset tiedot
Uppouma:  755 bm
Pituus:  36,58 m (köli)
Leveys:  10,72 m
Syväys:  4,42 m
Miehistöä:  220
Aseistus
Aseistus:  52 tykkiä
Fairfax oli Englannin tasavallan laivaston vuonna 1653 vesillelaskettu 52-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Edellinen Fairfax paloi Chathamissa vesirajaan 21. maaliskuuta 1653 ja vain kahdeksan päivää myöhemmin valtiopäivät määräsi rakennettavaksi korvaavan uuden aluksen. Alus tilattiin 29. maaliskuuta 1653 Chathamin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi John Taylor. Tilausta kuitenkin täsmennettiin 6. huhtikuuta siten, että valmistajaa velvoitettiin käyttämään käyttökelpoiset osat palaneesta aluksesta uudisrakennukseen. Alus laskettiin vesille syyskuussa ja sen valmistuskustannukset olivat 7 065 puntaa.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen 1654 päällikkönään Edward Blagg, joka luovutti päällikkyyden vielä saman vuoden lopulla John Lawsonille. Alus vietti talven St. Helenalla. Vuonna 1656 alus oli jälleen Blaggin alaisuudessa osana Blaken laivastoa.
Alus haaksirikkoutui 1682.
Faqih

Faqih (arab. فقهاء‎) on varsinkin islamin šiialaisessa suuntauksessa käytetty nimitys islamilaisen lain eli šarian tuntijasta, joka pystyy lain tulkintaan (fiqh).
Iranin vuoden 1979 islamilaisen vallankumouksen jälkeen ylin valta annettiin šarian hallitsevalle lainoppinneelle eli ylimmälle uskonnolliselle johtajalle. Hän on vastuussa, yhdessä valvovan neuvoston kanssa, että kaikki säädetyt lait ovat islamin mukaisia.
Falásarna

| Falásarna Φαλάσαρνα |
| --- | --- |
 Falásarnan lahti.
 Falásarna
 Koordinaatit: 35°30′08″N, 23°34′47″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Chaniá
Kunta:  Kíssamos
Kunnallisyksikkö:  Kíssamos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7405010706
Väkiluku (2011):  21
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Falásarna (kreik. Φαλάσαρνα) on Kreikan kylä ja ranta-alue, joka sijaitsee Kreetan saaren luoteisosassa. Se kuuluu hallinnollisesti Kíssamoksen kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylä on osa Plátanoksen kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 21 (vuonna 2011).
Antiikin Falasarnan raunioita.
Falásarnan kylä sijaitsee Kreetan luoteisosassa noin 16 kilometriä länteen Kíssamoksen kaupungista. Kylä on saanut nimensä antiikin ajan Falasarnan kaupungista, joka sijaitsi nykyisen kylän lähellä. Se oli merkittävä satamakaupunki, ja kukoisti erityisesti hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa.
Kíssamoksesta ja Chaniásta kulkee linja-autoja Falásarnaan. Antiikin Falasarnan arkeologinen alue sijaitsee niemessä noin 1,3 kilometriä nykyisestä Falásarnan kylästä luoteeseen noin sadan metrin päässä nykyisestä merenrannasta. Tämä johtuu siitä, että mannerlaattojen liikkeiden seurauksena Kreetan itärannikkoa on vajonnut mereen ja vastaavasti länsirannikko on noussut ylemmäksi. Alueelta on löydetty muun muassa linnoitteiden ja sataman jäänteet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Falásarna Wikimedia Commonsissa
Wolfgang Falck

| Wolfgang Falck |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. elokuuta 1910  Berliini, Saksa
Kuollut: 13. maaliskuuta 2007 (96 vuotta)  Sankt Ulrich am Pillersee, Tiroli, Itävalta
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Saksa
Palvelusvuodet:  1932–1945
Taistelut ja sodat:  Toinen maailmansota
Sotilasarvo:  Eversti
Kunniamerkit:  Rautaristin ritariristi
Joukko-osasto:  Luftwaffe
Wolfgang Falck (19. elokuuta 1910 – 13. maaliskuuta 2007) oli saksalainen lentäjä-ässä toisessa maailmansodassa. Häntä on pidetty Saksan yöhävittäjätoiminnan luojana.
Elämä

Falck syntyi 19. elokuuta 1910 Berliinissä. Hän meni lentäjäkoulutukseen vuonna 1932. Hänen lentäjätovereihinsa koulutuksessa kuuluivat tulevat lentäjä-ässät Hannes Trautloft ja Günther Lützow. Vuonna 1933 Falck siirrettiin upseerikouluun, josta valmistuttuaan hänet ylennettiin luutnantiksi lokakuussa 1934. Vuonna 1936 hänestä tuli lentueenjohtaja ja yliluutnantti. Hän oli Claus von Stauffenbergin hyvä ystävä ja joutui tarkkailuun heinäkuun 20. päivän salaliiton jälkeen.
Falck otti osaa toisessa maailmansodassa ensin Puolan offensiiviin ja sitten Tanskan valtaukseen. Falck saavutti Puolassa Bf 110:llä kolme ilmavoittoa lentäessään Rynnäkköhävittäjärykmentti 76:n I lennostossa (I/ZG 76). . Viimeisen seitsemännen ilmavoittonsa hän saavutti Tanskassa. Sen jälkeen kenraali Albert Kesselring komensi hänen yksikkönsä Saksaan muodostamaan yöhävittäjälentueen. Falckista tuli yöhävittäjärykmentti 1:n saks. Nachtjagdgeschwader 1 komentaja kesäkuussa 1940 ja saman vuoden lokakuussa hän ansaitsi ritariristin. Heinäkuussa 1943 hänet ylennettiin everstiksi ja siirrettiin ilmavoimien esikuntaan (saks. Oberkommando der Luftwaffe) Berliiniin, jossa hän vastasi Saksan ilmapuolustuksesta. Seuraavaksi hänet sijoitettiin Jagdfliegerführer Balkaniin Pancevoon kesäkuussa 1944 ja hänestä tuli ilmavoimien koulutuskeskusten johtaja. Maaliskuussa 1945 hän sai komentoonsa hävittäjiä Reininmaalla. Hän antautui yhdysvaltalaisille Baijerissa 3. toukokuuta 1945.
Sodan jälkeen Falck työskenteli liikemiehenä, maanviljelijänä ja Britannian armeijan siviiliupseerina. Hän myös työskenteli McDonnell Douglasille Yhdysvalloissa. Eläkevuotensa hän vietti Itävallassa. Hän kuoli vuonna 2007.
Farai (Boiotia)

| Farai> Φαραί.Sijainti |
| --- | --- |
 Farai
Koordinaatit:  38°21′56″N, 23°37′44″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Paralía Avlídos, Chalkída, Euboia, Keski-Kreikka
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Boiotia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Farai (m.kreik. Φαραί, lat. Pharae) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Boiotiassa Kreikassa.
Farai sijoitetaan yleensä nykyisen Chalkídan kunnan alueelle noin kaksi kilometriä etelään nykyisestä Paralía Avlídoksesta. Sijaintipaikka on kuitenkin epävarma. Farain kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.
Farain historiasta ei tiedetä paljoakaan. Kaupungin tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Kaupunki muun muassa löi omaa hopearahaa 400-luvulta eaa. ja pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien.
Exeter College

| Exeter College |
| --- | --- |
  

 lat. Collegium Exoniense 
Motto:  ”Floreat Exon” (”Exeter kukoistakoon”)
Perustettu:  1314
Rehtori:  Frances Cairncross
Sijainti:  Oxford, Englanti  Yhdistynyt kuningaskunta (51°45′14″N, 1°15′22″W)
Yhteistyö:  Emmanuel College (Cambridge)
Sivusto:  www.exeter.ox.ac.uk
Collegen julkisivu Turl Streetin varrella.
Vuonna 1858 valmistuneen kappelin lasimaalauksia.
Exeter College on yksi englantilaisen Oxfordin yliopiston collegeista. Se sijaitsee Oxfordin keskustassa Turl Streetin varrella, samoin kuin Jesus College ja Lincoln College. Exeterin sisarcollege Cambridgen yliopistossa on Emmanuel College.
Historia

Exeter Collegen perusti vuonna 1314 devonilainen Walter de Stapeldon, Exeterin piispa. Näin ollen college on Oxfordin neljänneksi vanhin University Collegen, Balliol Collegen ja Merton Collegen jälkeen. Walter de Stapeldonin tarkoituksena oli kouluttaa pappeja hiippakuntansa pitäjiin. Alkuaikoina koulun opiskelijat tulivatkin juuri lounaisista kreivikunnista, erityisesti Devonista ja Cornwallista. Ensimmäisen vuosisatansa ajan pieni ja jokseenkin köyhä college tunnettiin nimellä Stapeldon Hall. Vuonna 1432 rakennettu vanha porttirakennus, Palmer’s Tower, on ainoa nykypäiviin saakka säilynyt osa keskiaikaisesta collegesta. Se on nimetty erään 1400-luvun rehtorin mukaan.
Sir William Petren, collegen entisen oppilaan, avokätiset lahjoitukset auttoivat 1500-luvulla laajentamaan ja kehittämään oppilaitosta niin, että siitä tuli 1600-luvulle tultaessa yksi yliopiston johtavista collegeista. Nykyinen päärakennus valmistui vuonna 1618 ja muut rakennukset vuoteen 1710 mennessä. 1700-luvulla Exeterin, kuten muidenkin collegejen, suosio laski, mutta laskusuhdanne päättyi 1850-luvun yliopistouudistuksiin. Samalla vuosikymmenellä collegelle rakennettiin muun muassa vuonna 1858 käyttöön vihitty uusi kappeli, jonka suunnitteli arkkitehti sir George Gilbert Scott.
Yliopisto jatkoi 1900-luvulla kasvuaan. Toisen maailmansodan jälkeen opetushenkilökunta on kasvanut noin kahdestatoista likimain kolmeenkymmeneenkahdeksaan. Huomattava muutos tapahtui, kun vuonna 1978 Exeter Collegeen hyväksyttiin ensimmäiset naisopiskelijat. Vuonna 1993 Exeterissä valittiin ensimmäisenä Oxfordin ja Cambridgen vanhoista miesten collegeista rehtoriksi nainen, Marilyn Butler. Kun Butlerin kausi vuonna 2004 päättyi, hänen seuraajakseen valittiin Frances Cairncross.
Maineikkaita entisiä opiskelijoita

John Kufuor, Ghanan entinen presidentti
Martin Amis, kirjailija
Roger Bannister, ensimmäinen mailin juoksussa neljän minuutin haamurajan alittanut
Sydney Brenner, vuoden 2002 lääketieteen nobelisti
Edward Burne-Jones, taiteilija
Richard Burton, näyttelijä
Edgar F. Codd, tietojenkäsittelytieteen tutkija
Liaquat Ali Khan, Pakistanin ensimmäinen pääministeri
Charles Lyell, geologi
William Morris, monialainen taiteilija
Christopher Peacocke, filosofi
Philip Pullman, kirjailija
Will Self, kirjailija
J. R. R. Tolkien, kirjailija