stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Identity Crisis
Painoksia

| Formaatti | Valtio | Levy-yhtiö ja tunnus | Julkaistu | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| LP |  | Polydor 2311 179 | 1982 |  |
| LP |  | Polydor LPR16443 | 1982 |  |
| CD |  | Repertoire REP 4204-WP | 1992 |  |
| CD |  | First Town 2132 | 1997 |  |
| CD |  | Repertoire 942 042 | 2002 |  |
| CD |  | 7T's GLAM CD 107 | 2010 |  |
Ihmisoikeudet Valko-Venäjällä

Tämä artikkeli kertoo Valko-Venäjän ihmisoikeustilanteesta.
Vaalit

Valko-Venäjällä oli vaalit syyskuussa 2008. Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (ETYJ; Organization for Security and Co-operation in Europe OSCE) tarkkailijoiden mukaan vaalit eivät täyttäneet OSCE:n standardeja. Äänestäjät eivät saaneet riittävästi tietoja ehdokkaiden valintaan. Valko-Venäjän lait eivät salli vapaata kokoontumisvapautta ja sananvapautta. Kansalaisjärjestöjen toiminta ja jäsenyys säädettiin laittomaksi ennen presidenttivaaleja maaliskuussa 2006.
Sananvapaus

Amnesty Internationalin mukaan laki rajoittaa Valko-Venäjällä sananvapautta.
Presidentti hyväksyi uuden lehdistölain 7.8.2008. Kritiikin mukaan se rajoittaa julkaisuvapautta entisestään. Vain 30 julkaisua jatkoi ilmestymistä. Puolet niistä on valtion omistaman jakelukanavan ulkopuolella. Laki antaa valtiolle oikeuden sulkea lehtien toimituksia ilman oikeusistuimen päätöstä yhden varoituksen jälkeen. Lehdistön ulkomainen rahoitus kiellettiin. Laki koskee myös nettijulkaisuja ulkomaisen ”disinformaation” rajoittamiseksi. Presidentin kanslian mukaan mallia otettiin Kiinasta.
Kokoontumisvapaus

Amnesty Internationalin mukaan Valko-Venäjä rajoittaa kokoontumisvapautta. Mielenosoitukset on kielletty tai hajotettu pakolla. Reporttereita ja kansalaisaktivisteja on ahdisteltu. Seksuaalivähemmistöjen, kuten homojen ja lesbojen,  katutapahtumien hakemukset hylätään Valko-Venäjällä.
Kuolemantuomio

Neljä ihmistä teloitettiin ampumalla vuonna 2008. Euroopan neuvoston pääsihteeri tuomitsi kuolemantuomiot ja syytti Valko-Venäjän viranomaisia ihmisarvojen peittelemättömästä hylkäämisestä.
Aiheesta muualla

Mäntyranta, N.: Menneisyyden vangit - Valko-Venäjän demokratian ja ihmisoikeuksien kehitys, s. 400-424.  (Artikkeli teoksessa Luukkanen A. (toim.), 2009: Tuntematon Valko-Venäjä)  Helsinki:  Edita Prima Oy, 2009.  ISBN 978-951-37-5445-7
Freedom House 2013 report: Belarus (englanniksi) (freedomhouse.org)
Amnesty International: Belarus (2013 report) (englanniksi) (amnesty.org)
Human Rights Watch
Human Rights Center «Viasna»: Situation of Human Rights in Belarus in 2012 (pdf) (englanniksi) (spring96.org)
Observatory condemns censorship of Viasna website (12/2013): Ihmisoikeusjärjestö Viasnan websivustot rajoitetun pääsyn eli sensuurin piiriin (englanniksi) (spring96.org)
Forced Labor and Pervasive Violations of Workers’ Rights in Belarus (pdf) (englanniksi) (spring96.org)
Patriz Ilg

| Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Länsi-Saksa> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 1983 | 3000 metrin esteet |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ateena 1982 | 3000 metrin esteet |  |
|  Hopeaa | Praha 1978 | 3000 metrin esteet |  |
|  Pronssia | Stuttgart 1986 | 3000 metrin esteet |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Milano 1982 | 3000 metriä |  |
Patriz Ilg (s. 5. joulukuuta 1957 Aalen) on entinen länsisaksalainen estejuoksija. Hän voitti lajin ensimmäisen maailmanmestaruuden vuonna 1983.
Patriz Ilg sijoittui vuonna 1975 nuorten Euroopan-mestaruuskilpailuissa hopealle sileällä 3 000 metrin matkalla. Vuonna 1978 hän kilpaili Prahan EM-kilpailuissa vastaavalla estematkalla ja saavutti hopeaa. Työ ja sairastelut häiritsivät hänen juoksu-uraansa seuraavat vuodet. Hän palasi arvokisoihin Ateenan EM-kilpailuissa 1982 voittaen estejuoksussa kultaa. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän juoksi ajan 8.15,06 ja voitti lajin ensimmäisen maailmanmestaruuden. Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 hän saavutti pronssia ja Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän sijoittui 12:nneksi.
Sisäratojen EM-kilpailuissa 1982 Ilg voitti kultaa 3 000 metrin juoksussa.
Ifigeneia Auliissa

| Ifigeneia Auliissa> Ἰφιγένεια ἐν Αὐλίδι |
| --- | --- |
 Ifigeneian uhraaminen. Fresko Pompejista, 1. vuosisata jaa. Napolin arkeologinen museo.
Kirjoittaja:  Euripides
Kirjoitettu:  408–406 eaa.
Alkuperäiskieli:  muinaiskreikka (klassinen)
Tyylilaji:  tragedia
Tapahtumapaikka ja -aika:  Auliin satama ennen Troijan sotaa
Kantaesitys:  405 eaa.
Kantaesityspaikka:  Dionysoksen teatteri, Ateena
Henkilöt
Henkilöt:  Agamemnon vanhus Menelaos Klytaimestra Ifigeneia Akhilleus
Kuoro:  kreikkalaisia naisia
Ifigeneia Auliissa (m.kreik. Ἰφιγένεια ἐν Αὐλίδι, Ifigeneia en Aulidi, lat. Iphigenia Aulidensis tai Iphigenia in Aulide) on Euripideen kirjoittama antiikin kreikkalainen tragedia. Sen aiheena on Ifigeneian uhraaminen Auliissa, jotta kreikkalaisten armeija voisi purjehtia Troijan sotaan.
Historia

Euripides kirjoitti Ifigeneia Auliissa -tragedian Orestes-näytelmän vuonna 408 eaa. ja kuolemansa vuonna 406 eaa. välisenä aikana. Se jäi Euripideen viimeiseksi näytelmäksi. Hänen poikansa (tai veljenpoikansa) Euripides nuorempi järjesti sen kantaesityksen Ateenan Dionysoksen teatterilla kaupunki-Dionysia-juhlilla vuonna 405 eaa. Näytelmä kuului trilogiaan, johon kuuluivat myös tragediat Bakkhantit ja Alkmaion Korintissa. Euripides nuorempi voitti tuolloin Euripideen näytelmillä ensimmäisen palkinnon.
Joidenkin tutkijoiden mukaan osa näytelmän tekstistä on alkuperältään epäaitoa. On mahdollista, että monet eri henkilöt ovat muokanneet tekstiä Euripideen kuoleman jälkeen.
Sisältö

Tragedia koostuu 1 629 runosäkeestä.
Sisältö > Tausta

Kreikkalaisten laivasto on Auliin satamassa Boiotian rannikolla valmiina purjehtimaan kohti Troijaa. Se ei kuitenkaan voi lähteä matkaan, koska jostakin syystä on täysin tyyntä. Kreikkalaisten sotapäälliköt pyytävät neuvoa näkijä Kalkhaalta, ja tämä kertoo, ettei kyseessä ole pelkkä sääoikku, vaan Artemiin tahto. Tämä pidättää tuulta, koska sotajoukon ylipäällikkö Agamemnon on loukannut häntä.
Kalkhas kertoo päälliköille, että jumalattaren lepyttämiseksi Agamemnonin on uhrattava vanhin tyttärensä Ifigeneia. Agamemnon on kauhuissaan, mutta hänen on otettava vaatimus vakavasti, sillä joukot alkavat jo olla levottomia ja saattavat kapinoida, jos eivät pian pääse sotaan. Agamemnon lähettää viestin puolisolleen Klytaimestralle, ja kehottaa tätä lähettämään Ifigeneian Auliiseen sillä verukkeella, että tämä naitettaisiin Akhilleukselle ennen tämän lähtöä sotaan.
Tulkintoja

Eräänä näytelmän teemana voidaan nähdä päättömättömyys ja jatkuvat mielenmuutokset. Mieltänsä muuttavat sekä Agamemnon, Menelaos, Ifigeneia että lopulta myös Artemis itse.
Näytelmä voidaan nähdä myös Euripideen kritiikkinä Ateenaa ja sen armeijavaltaa kohtaan. Näytelmän kirjoittamisaikaan oli selvää, että Ateena tulisi häviämään peloponnesolaissodan Spartan johtamaa liittoumaa vastaan, kun taas Euripides itse oli muuttanut suhteellisen rauhalliseen Makedoniaan. Näytelmä ilmaisee tavallaan Euripideen pessimismiä sitä kohtaan, osaavatko ateenalaiset enää elää oikeudenmukaisesti ja inhimillistä myötätuntoa tuntien.
Ajatus Ifigeneian uhraamisesta voi olla muistuma siitä, että mykeneläiseen uskontoon kuului ihmisuhreja.
Kirjallisuutta > Suomennokset

Euripides: Ifigeneia Auliissa. Teoksessa Euripides: Medeia. Ifigeneia Auliissa.  ((Medeia; Ifigeneia en Aulidi.) Suomentaneet Otto Manninen, K. V. L. Jalkanen. Johdannon kirjoittanut Päivö Oksala. Antiikin klassikot)  Porvoo Helsinki:  WSOY, 1966.
Euripides: Ifigeneia Auliissa. Teoksessa Euripides: Medeia. Ifigeneia Auliissa.  (Medeia; Ifigeneia en Aulidi.) Suomentaneet Otto Manninen, K. V. L. Jalkanen. Johdannon kirjoittanut Päivö Oksala. Antiikin klassikot. 2. painos (1. painos 1966)  Helsinki:  WSOY, 1998.  ISBN 951-0-01465-6
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Euripides: Iphigenia Aulidensis. Teoksessa Euripidis fabulae.  (Vol. III (Helena, Phoenissae, Orestes, Bacchae, Iphigenia Aulidensis, Rhesus) Toim. James Diggle. Oxford Classical Texts)  Oxford University Press, 1994.  ISBN 978-0-19-814595-0  Kreikankielinen alkuteksti.
Euripides: Iphigenia at Aulis. Teoksessa Bacchae. Iphigenia at Aulis. Rhesus.  (Euripides Volume VI. Loeb Classical Library 495)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 2003.  ISBN 9780674996014  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Michelakis, Pantelis: Euripides: Iphigenia at Aulis.  (Duckworth companions to Greek and Roman tragedy)  Duckworth, 2006.  ISBN 0715629948  Englanninkielinen käännös ja kommentaari.
Morwood, James & Collard, Christopher (toim.): Euripides: Iphigenia at Aulis.  (Aris and Phillips Classical Texts)  Liverpool University Press, 2017.  ISBN 1911226460  Englanninkielinen käännös ja kommentaari.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ifigeneia Auliissa Wikimedia Commonsissa
Εὐριπίδης: Ιφιγένεια εν Αυλίδι. Wikisource. (kreikaksi)
Euripides: Iphigeneia at Aulis. Wikisource. (englanniksi)
Euripides: Iphigeneia at Aulis. Perseus. (muinaiskreikaksi) (englanniksi)
Euripideen näytelmät
| --- | --- |
Säilyneet:  Alkestis · Andromakhe · Bakkhantit · Elektra · Foinikian naiset · Hekabe · Helena · Herakleen lapset · Herakles · Hippolytos · Ifigeneia Auliissa · Ifigeneia taurien mailla · Ion · Kyklooppi · Medeia · Orestes · Troijan naiset · Turvananojat · (Rhesos)
Kadonneita ja katkelmallisia:  Aiolos
Akhilleuksen viha. Jacques-Louis Davidin maalaus, 1819.
Näytelmän esitys Syrakusan teatterilla vuonna 2015 (videokatkelma).
Ilhéu Chão

Ilhéu Chão
Ilhéu Chãon kuvattuna Madeiraan saarelta
| --- | --- |
Muut nimet:  Chão
Sijainti:  Makaronesia  Madeira,  Portugali
Saariryhmä:  Desertassaaret
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ilhéu Chão on yksi Desertassaarista, jotka sijaitsevat alle 40 kilometriä Madeiran pääkaupunki Funchalista kaakkoon.  Chão on saarista pienin ja noin 1 600 metriä pitkä ja 500 metriä leveä ja nousee loivasti pohjoispäässä lähes 100 metrin korkeuteen.
Ihmisen mikrobisto

Ihmisen mikrobisto koostuu kaikista ihmisessä asuvista mikrobeista. Niihin kuuluu bakteereja, arkeoneja ja aitotumaisia sekä myös viruksia ja bakteriofageja. Suurimman ja monipuolisimman ryhmän ihmisen mikrobistossa muodostavat bakteerit. Arkeoneja on löydetty ainakin kolmea eri lajia. Aitotumaisia ja viruksia on lajimääräisesti ilmeisesti vain vähän. On myös arveltu, että bakteriofageja saattaa ihmisessä olla enemmän kuin bakteereja.
Suurin osa ihmisen mikrobistosta elää suolistossa. Nykyisen käsityksen mukaan keskikokoisessa ihmisessä on keskimäärin 200 grammaa bakteereita, lukumäärällisesti mitattuna yhtä paljon kuin ihmissoluja. Vanhemman arvion mukaan ihmisen suolistossa bakteereita elää peräti 1,5 kilogrammaa.
Merkitys

Ihmisen normaali mikrobisto suojaa häntä ympäristön haitallisilta patogeeneilta. Mikrobit tarjoavat ihmiselle myös useita tärkeitä ominaisuuksia, joita elimistöltä puuttuu. Mikrobit esimerkiksi muokkaavat ruoan sisältämiä ravintoaineita ihmiselle hyödylliseen muotoon, ja näin ihminen voi hyödyntää niiden ravintoaineiden sisältämää energiaa tehokkaammin. Ihminen tarvitsee mikrobien tuottamia entsyymejä esimerkiksi tiettyjen hiilihydraattien hajottamiseen.
Kehitys

Ihminen saa suurimman osan suolistonsa mikrobeista syntymässä ja sen jälkeen äidiltä ja muilta ihmisiltä, sillä monia suolistobakteerien fylotyyppejä ei löydetä ympäristöstä tai eläimistä. Mikrobiston koostumukseen vaikuttaa osaltaan yksilön geeniperimä, joka määrää tärkeimpien pääjaksojen suhteelliset osuudet. Ympäristö määrää sen, mitä lajeja ja kantoja näihin pääjaksoihin kuuluu. Syntymän jälkeen suolistossa on usein yhden lajin valtapopulaatioita. Parhaiten sopeutuneet lajit säilyvät, ja noin vuoden iässä lapsen mikrobiston koostumus alkaa muistuttaa aikuisen mikrobistoa. Lapsen varhaisesta mikrobistosta ei voi vielä päätellä sitä, millainen mikrobisto lapselle aikuisena on kehittynyt.
Kehon eri osissa > Ihossa

Ihmisen ihosta on löydetty bakteereita pääjaksoista Firmicutes, Proteobacteria, Actinobacteria, Acidobacteria, Deinococcus-Thermus, Thermomicrobia, Cyanobacteria, Bacteroidetes, Fusobacteria ja TM7. Yleisimpiä ovat kolme ensin mainittua. Iholta on löydetty kaikkiaan 182 erilaista fylotyyppiä, mikä perusteella bakteerien lajimääräksi on arvioitu 250. Yksilöiden välillä on suuria eroja.
Kehon eri osissa > Suussa

Ihmisen suussa on arvioitu olevan noin 500 erilaista bakteerilajia. Bakteerien pääjaksoja on suusta löydetty yhdeksän: Proteobacteria, Firmicutes, Actinobacteria, Bacteroidetes, Fusobacteria, TM7, Deferribacteres, Spirochaetes ja OP11. Näistä runsain ja monipuolisin on Firmicutes. Suun mikrobiston koostumus vaihtelee suun eri osissa sekä yksilöiden välillä. Kaikilta löytyvät kuitenkin tärkeimmät pääjaksot.
Kehon eri osissa > Ruokatorvessa ja mahassa

Ruokatorvesta on löydetty yhdessä tutkimuksessa 95 erilaista fylotyyppiä ja 140 erilaista bakteerilajia. Fylotyypit kuuluvat kuuteen pääjaksoon, joista eniten oli Firmicutes-pääjakson edustajia, 70 prosenttia. Ihmisen maha on bakteereille ja muille mikrobeille epäedullinen ympäristö sen alhaisen pH-arvon ja bakteerien pintaproteiineja hajottavien proteaasien takia. Mahasta on kuitenkin löydetty ainakin kymmenen bakteerien pääjaksoa, 128–262 erilaista fylotyyppiä ja noin 200 bakteerilajia. Suurin osa löytyneistä fylotyypeistä kuuluu pääjaksoihin Proteobacteria, Firmicutes, Actinobacteria, Bacteroidetes ja Fusobacteria. Monimuotoisimman ryhmän mahan limakalvoilla muodostavat Firmicutes-bakteerit. Yksilöiden välillä on suuria eroja mahan mikrobiston koostumuksen suhteen.
Kehon eri osissa > Suolistossa

Suurin osa ihmisen mikrobistosta elää suolistossa. Ihmisen suoliston mikrobit ovat etupäässä bakteereita. Niistä suurin osa on obligatorisia anaerobeja, joita on suhteellisesti eniten paksusuolessa. Mikrobiston koostumus vaihtelee suoliston eri osissa, ja suolen limakalvojen mikrobisto eroaa ulosteen mikrobistosta. Fylotyyppejä on löydetty vähintään 395 erilaista, minkä pohjalta on päätelty, että suolistossa olisi ainakin 400–1200 erilaista bakteerilajia. Eniten mikrobeja on paksusuolessa, jonka mikrobistosta on löydetty ainakin kymmenen bakteerien pääjakson edustajia: Firmicutes, Bacteroidetes, Actinobacteria, Fusobacteria, Proteobacteria, Verrucomicrobia, Cyanobacteria, Spirochaetes, Lentisphaerae ja TM7. Jopa yli 80 prosenttia kaikista paksusuolen fylotyypeistä kuuluu Firmicutes-pääjaksoon. Ohutsuolen mikrobisto on jakaantunut pääosin neljään bakteerien pääjaksoon: Firmicutes, Bacteroidetes, Proteobacteria ja Actinobacteria. Yksilöiden väliset erot ovat suuria.
Kehon eri osissa > Sukuelimissä

Vaginan ja vulvan mikrobiston tärkein ryhmä ovat Lactobacillus-bakteerilajit, jotka kuuluvat Firmicutes-pääjaksoon. Myös muut Firmicutes-lajit ovat yleisiä.
Aiheesta muualla

Ihon normaali mikrobikasvusto ja mikrobiomi Lääkärikirja Duodecim, 1.9.2017
Ihmisen ihon mikrobiston bakteereiden jakaumia.
A Day in the Life

| ”A Day in the Life” The Beatles |
| --- | --- | --- |

Yellowdog Recordsin vuoden 2005 bootleg-julkaisun kansikuva
Kappaleen tiedot
 Albumilta: Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band
 Julkaistu: 1. kesäkuuta 1967
 Tuottaja(t): George Martin
 Tyylilaji: psykedeelinen rock, progressiivinen rock
 Kesto: 05.08
 Levy-yhtiö:  Parlophone    Capitol Records
Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Bandin muut kappaleet
| ”Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band (Reprise)” 12. | ”A Day in the Life” 13. |   |
”A Day in the Life” on vuonna 1967 julkaistun The Beatles -albumin Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band kolmastoista ja samalla viimeinen kappale. Laulu toimi eräänlaisena encorena noudattaen normaalin konsertin kaavaa, jossa aplodien jälkeen seuraa vielä loppufinaali. Kappale on saanut osakseen eniten huomiota albumilla ja musiikkikriitikot ovat viidellä vuosikymmenellä pitäneet sitä yhtenä Beatlesien parhaista lauluista. Muun muassa verkkosivusto ”Acclaimed Musicin” tilastoimilla listoilla ”A Day in the Life” on menestynyt erinomaisesti.
BBC asetti aikoinaan ”A Day in the Lifen” soittokieltoon, koska osaa sen lyriikasta epäiltiin yllyttävän kuuntelijoita huumeiden käyttöön.
Tausta ja tuotanto

Laulun sanoitusaihe tuli John Lennonin lukemasta lehtiuutisesta, jossa kerrottiin Guinnessin olutpanimon rikkaan perijän Tara Brownen kuolemaan johtaneesta auto-onnettomuudesta. John Lennonin raakaversioon yhdistettiin Paul McCartneyn myös keskeneräinen laulu, sillä kaksikosta ne sopivat yhteen. McCartneyn säveltämä osuus alkaa herätyskellon äänellä ja sanoilla "Woke up, fell out the bed." Herätyskello oli alkujaan merkki, joka ilmoitti nauhoitukseen jätetyn kohdan päättymisen, jonka sekunnit yhtyeen avustaja Mal Evans laski nauhalle. McCartney hyödynsi kellon sanoituksessaan.
Lisäksi Lennon ja McCartney laativat tuottaja George Martinin avulla pienen orkesterisovituksen. Siinä orkesterille kerrottiin aloitusnuotiksi kunkin instrumentin matalin ääni sekä lopetukseksi korkein ääni. Orkesterin jäsenet saivat ohjeeksi siirtyä annetun ajan kuluessa mielivaltaisesti, samalla lisäten soiton voimakkuutta, korkeimpaan nuottiin. Tulos lisättiin laskettuun nauhoituksen kohtaan.
Laulu tehtiin muista albumin kappaleista poiketen 8-raita-äänityksenä. Kappaleessa soittaa suuri, mutta hyvin yksinkertaisesti jaoteltu orkesteri. Kappaleen lopusta vastasivat McCartney, Lennon ja Ringo Starr ja Beatlesien roudari Mel Evans soittamalla kolmella pianolla samanaikaisesti E-duuria. Tämä rysähdys oli lopetus itse kappaleelle kuten myös Sgt. Peppers Lonely Hearts Club Band -albumille. Mukaan laitettiin Lennonin toivomuksesta niin korkea ääni, että sen kykenevät erottamaan vain koirat. Kappale ei ole erityisen monimutkainen sävellys, mutta äänitys oli monimutkainen ja siitä huolimatta äänitykseen meni vain viisi päivää.
Lennonin toivoman korkean äänen jälkeen on vielä puheäänistä koostettu äänisilmukka, joka alkuperäisessä muodossaan oli tarkoitettu toistumaan loputtomiin levysoittimissa, joissa ei ollut automaattista katkaisua ja äänirasian palautusta.
»A Day in the Lifestä" tykkäsin.
Se oli kelpo urakkatyö Paulilta
ja minulta.»
De Broglien aallonpituus

De Broglien aallonpituus on hiukkasen aallonpituus kvanttimekaniikassa.
Louis de Broglie huomasi, ettei fotoni ole ainoa hiukkanen, jolla on sekä hiukkasluonne että aaltoluonne. Vuonna 1924 hän teki väitöskirjassaan hypoteesin, että myös ainehiukkasilla, kuten elektroneilla, on aaltoluonne. Hän esitti hiukkasten aallonpituuden laskemiseen kaavan :
jossa
h on Planckin vakio
p on hiukkasen liikemäärä
Hypoteesi hiukkasten aallonpituudesta liittyy aalto-hiukkasdualismiin, josta johtuen tietyt hiukkasiin ja sähkömagneettiseen säteilyyn liittyvät fysikaaliset ilmiöt voidaan selittää joko aaltoliike- tai hiukkaskuvassa. Aaltoliikekuvassa selittyviä ominaisuuksia ovat muun muassa interferenssi esimerkiksi diffraktion yhteydessä ja polarisaatio. Hiukkasluonne taas selittää valosähköisen ilmiön, mustan kappaleen säteilyn ja Comptonin sironnan.
Aiheesta muualla

Broglie, Louis de, The wave nature of the electron, Nobel Lecture, Dec 1929
Ilhéu das Cenouras

Ilhéu das Cenouras
Ilhéu das Cenouras sijaitsee Porto Santon edustalla
| --- | --- |
Sijainti:  Porto Santo, Madeira Portugali
Saariryhmä:  Makaronesia
Merialue:  Atlantti
Pinta-ala:  0,05 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ilhéu das Cenouras (Porkkanasaari) on yksi Madeiraan kuuluvan Porto Santon saaren edustalla sijaitsevista pikkusaarista.
Ihmisen pituus

Yhdysvaltalaisten poikien pituuksien jakautuminen aikuisuuteen saakka. Käyrien yhteydessä olevat P-luvut ovat persentiilejä.
Yhdysvaltalaisten tyttöjen pituusjakaumat aikuisuuteen saakka.
Ihmisen pituus vaihtelee yleisesti ottaen vähän verrattuna muihin ihmisen anatomisiin ominaisuuksiin. Yleensä pituus noudattaa normaalijakaumaa. Poikkeuksellinen pituus on usein jättikasvun tai lyhytkasvuisuuden aiheuttamaa. Pituuteen vaikuttavat perimä, ravinto ja ympäristötekijät.
Maailmanlaajuisesti miehet ovat keskimäärin arviolta noin 171 senttimetriä ja naiset 160 senttimetriä pitkiä. Keskiarvoisesti pisimmät ihmiset elävät 2010-luvulla Euroopan maissa, kuten Alankomaissa, Latviassa ja Virossa.
Pituuskasvu

Lopullinen aikuispituus saavutetaan 15–20-vuotiaana. Nainen kasvaa viimeiset millimetrinsä yleensä 15–17-vuotiaana ja mies 18–21-vuotiaana.
Aikuispituuden ennustaminen onnistuu parhaiten tutkimalla luustoikää.
Seuraukset

Lyhyiden ihmisten on useissa tutkimuksissa todettu elävän keskimäärin vanhemmiksi kuin pitkien. Pitkillä ihmisillä on esimerkiksi suurempi riski sairastua syöpään tai veritulppaan kuin lyhyiden, ja heillä myös loukkaantumisen riski on suurempi. Sardiniassa vuonna 2012 tehdyn tutkimuksen mukaan lyhyen miehen elinkaari on keskimäärin noin kaksi vuotta pitempi kuin muiden miesten.
Joissain urheilulajeissa urheilijan pituudella voi olla vaikutusta hänen menestymiseensä. Pitkillä urheilijoilla on etua lajeissa, joissa ulottuvuudesta on hyötyä, kuten nyrkkeily, uinti, koripallo ja lentopallo. Lyhyydestä on hyötyä lajeissa, joissa ketteryys ja nopeus ovat tärkeitä, kuten voimistelussa. Pikajuoksijat ovat usein pitkiä, koska he hyötyvät pitkästä askeleesta, mutta kestävyysjuoksijat ovat usein lyhyitä, sillä lyhyellä juoksijalla on pieni energiankulutus. Joissain lajeissa, kuten jalkapallossa ja baseballissa, korkeimmalla huipulla on nähty eripituisia pelaajia.
Ihmisten keskipituus eri maissa > Suomalaisten pituus

Vuonna 2011 julkaistujen uusien kasvukäyrien mukaan suomalaisten nuorten miesten keskipituus on 180,7 senttimetriä ja nuorten naisten keskipituus 167,5 senttimetriä. Vuonna 2013 tehtyjen mittausten mukaan 25–74-vuotiaiden suomalaisten miesten keskipituus oli 178 senttimetriä ja naisten 164 senttimetriä. 25–34-vuotiaiden suomalaisten miesten keskipituus oli 179 senttimetriä ja naisten 166 senttimetriä.
Suomalaisista nuorista miehistä alle 167-senttimetrisiä tai yli 195-senttimetrisiä on molempia yksi prosentti. Alle 155-senttimetristen ja yli 180-senttimetristen nuorten naisten osuus on myös prosentin verran ikäluokassaan.
Suomen pisimmät ihmiset ovat Lounais-Suomessa (Turku ja Loimaa), jossa 25–34-vuotiaiden miesten keskipituus oli 180 senttimetriä ja naisten 167 senttimetriä.
Suomalaiset lapset ovat nykyisin huomattavasti pidempiä kuin 1959–1971 syntyneet, ja lapset saavuttavat loppupituutensa aiempaa nopeammin. Vuonna 1922 suomalaisen 25-45-vuotiaan miehen keskipituus oli 171 senttimetriä.
Ennätyksiä

| Nimi | Pituus | Huomioita |
| --- | --- | --- |
| Robert Wadlow | 272 | kaikkien aikojen pisin ihminen |
| Sultan Kösen | 251 | pisin elävä mies |
| Zeng Jinlian | 249 | pisin nainen |
| Väinö Myllyrinne | 248 | pisin suomalainen |
| Sami Eerola | 218 | pisin elävä suomalainen |
| Brenden Adams | 225,1 | pisin lapsi |
| Chandra Bahadur Dangi | 54,6 | lyhin ihminen |
Ihmisen pituuskasvu on nopeimmillaan vauvaiässä. Sen jälkeen se hidastuu, kunnes se kiihtyy taas murrosiässä ja loppuu teini-iän jälkeen.
Maailman maat ihmisten keskipituuksien mukaan jaoteltuna.
Francesco De Piccoli

Franco De Piccoli
Francesco (Franco) De Piccoli (s. 29. marraskuuta 1937 Campalto) on entinen italialainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
De Piccoli voitti Rooman 1960 olympialaisissa kultaa raskaassa sarjassa eli yli 81-kiloisissa. Hän voitti loppuottelussa eteläafrikkalaisen Daniel Bekkerin tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä ajassa 1.30. Muita arvokisamitaleja hän ei urallaan saavuttanut.