stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kiovan rusien kaste
Seuraukset

Vladimirin määräyksestä Kiovan rusit omaksuivat bysanttilaisen ortodoksisuuden, mutta kreikan sijaan käyttivät liturgisena kielenään muinaiskirkkoslaavia. Vladimir myös tunnusti papiston erityisoikeudet ja määräsi, että kymmenes kaikista valtion maista kuuluu kirkolle.
Kristinuskon levitessä Kiovan Rusiin, alue lujitti myös suhteitaan Bysantin valtakuntaan. Kun osmaanit valtasivat Konstantinopolin vuonna 1453, Moskovan suurruhtinaskunta, yksi Kiovan Rusin seuraajavaltioista, alkoi katsoa olevansa ortodoksisen uskon puolustaja ja sitä kautta myös Rooman valtakunnan seuraaja. Tästä syystä Venäjällä on viitattu kautta historia valtioon kolmantena Roomana. Tämä ajatus on kantanut Venäjän keisarikunnasta Neuvostoliiton yli myös nyky-Venäjälle, jossa Vladimir Putinilla on erittäin vahva side maan ortodoksiseen kirkkoon. Kirkkoa käytetään Putinin poliittisiin tarkoituksiin. Kiova nähdään myös tästä syystä uskonnollisesti merkittävänä kaupunkina Venäjän historian kannalta.
Vladimirin kaste, Viktor Vasnetsovin freskomaalaus
Kirkniemen lasitehdas

Kirkniemen lasitehdas toimi Lohjalla Virkkalan lahden rannalla Jönsbölen kylässä vuosina 1908–1925. Tehdas kamppaili koko toiminta-aikansa taloudellisissa vaikeuksissa, ja se oli useaan otteeseen pysähdyksissä.
Historia

Kirkniemen lasitehtaan perusti joukko apteekkareita Tammisaaren apteekkarin Erik Mikael Eklundin johdolla. Apteekkarit olivat tyytymättömiä siihen, että suomalaisten lasitehtaiden vuonna 1905 solmima hintakartelli oli kesäkuussa 1908 laajennettu koskemaan myös apteekkilasia. Tehtaan sijaintipaikaksi valittiin Lohja, koska lähistön sahoilta oli saatavissa halpaa jätepuuta lasitehtaan polttoaineeksi. Kirkniemen tehdas rakennettiin nopeasti, ja se aloitti tuotannon jo elokuussa 1908. Tehdas joutui kuitenkin heti vaikeuksiin, sillä sen toimintaa jouduttiin alusta lähtien rahoittamaan luotoilla osakepääoman tultua käytettyä tehtaan perustamiseen. Tämä johti muun muassa halvemman lapsityövoiman käyttöönottoon palkkakulujen säästämiseksi. Myös valmistetun lasin hinta jouduttiin pian nostamaan kartellin hintojen tasalle. Tehdas teki näistä toimista huolimatta konkurssin jo vajaan vuoden kuluttua kesäkuussa 1909.
Lasitehdas sai kuitenkin jo pian uusiksi omistajikseen sahanomistajat Carl Henrik Norrmanin ja Arvid Sundbergin. Tehtaan toiminta alkoi taas keväällä 1910. Tehdas toimi nyt muutamia vuosia, mutta ensimmäisen maailmansodan puhjettua syntyi pula lasin raaka-aineena käytetystä soodasta, ja tehdas joutui sulkemaan ovensa vuoden 1914 lopulla. Lasitehtaan uudeksi omistajaksi perustettiin 1915 Aktiebolaget Vitrum Osakeyhtiö. Tehtaan tuotanto alkoi uudelleen kesällä 1915. Vuonna 1916 tehtaan johtajaksi tullut Kaarlo Vesamaa onnistui vielä laajentamaankin tuotantoa. Vesamaa surmattiin Suomen sisällissodan aikana, ja sen jälkeen lasitehdas suljettiin.
Vuonna 1919 tehtyjen järjestelyjen seurauksena tehtaan suurimmaksi omistajaksi tuli turkulainen Åströmin teknillinen tehdas. Tuotanto alkoi samana vuonna, ja myös työntekijämäärä kaksinkertaistui. Tehtaan uudeksi isännöitsijäksi tuli 1921 koneinsinööri John Le Bell (1883–1949). Tehtaan puinen hyttirakennus paloi helluntaina 1922, mutta uusi kivinen hyttirakennus saatiin käyttöön jo samana vuonna. Tässä yhteydessä myös tehtaan vuosituotanto kaksinkertaistettiin 180:stä 334:ään tonniin. Tuotannosta valtaosa meni Åströmin tehtaille Turkuun. Tehtaan kannattavuus oli kuitenkin edelleen huono, ja sen parantamiseksi päätettiin aloittaa kristallilasin valmistus.
Vuoden 1924 pahasti tappiollinen tilinpäätös johti siihen, että tehdas päätettiin lopettaa ja henkilökunta irtisanoa 1. helmikuuta 1925. Toiminta päättyi kuitenkin jo 19. tammikuuta 1925, kun uudessa hyttirakennuksessa sattunut kaasuräjähdys sytytti tehtaalla tuhoisan tulipalon.
Lohjan Kalkkitehdas Oy osti entisen lasitehtaan rakennuksineen ja perusti sinne 1927 konepajakoulun. Lasitehtaan konttorista tehtiin oppilasasuntola, ja entisissä tuotantorakennuksissa oli opetustiloja. Tarpeettomiksi jääneitä asuin- ja tuotantorakennuksia purettiin ajan myötä. Koulu jatkoi toimintaansa eri nimillä vuoteen 1993 saakka. Rakennuksissa toimi sitten pari vuotta ravintola ja majoitusalan yritys, mutta nekin lopettivat kannattamattomina. Vuonna 1998 entisen lasitehtaan vielä jäljellä olleet rakennukset purettiin, ja alue on nykyisin omakotitaloaluetta.
Aiheesta muualla

Annala, Vilho: Suomen lasiteollisuus vuodesta 1681 nykyaikaan. II osa. Kehitys vuoden 1809 jälkeen. Ensimmäinen nide, s. 403–408.  Helsinki:  Suomen lasiteollisuusliitto, 1948.
Kirst

Kirst on muun muassa seuraavien saksalaisten henkilöiden sukunimi:
Hans Hellmut Kirst (1914–1989), kirjailija
Joachim Kirst (s. 1947), kymmenottelija
Jutta Kirst (s. 1954), korkeushyppääjä
Rita Kirst (s. 1950), korkeushyppääjä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Klaani (televisiosarja)

| Klaani> The Tribe |
| --- | --- |

Tyyli:  Draama, tieteisfiktio
Kestoaika:  25 min
Luoja(t):  Raymond Thompson Harry Duffin
Pääosissa:  Caleb Ross Meryl Cassie Antonia Prebble Victoria Spence Beth Allen Michael Wesley-Smith Jennyfer Jewell Dwayne Cameron (1999–2001) Jaimee Kaire-Gataulu (1999–2002) Michelle Ang (1999–2002) Ari Boyland Laura Wilson (2000–2003) Ryan Runciman (1999–2001) Sarah Major (1999–2001) Ashwath Sundarasen (1999–2000) Nick Miller (2000–2003)
Alkuperämaa:  Uusi-Seelanti
Alkuperäiskieli:  englanti
Esitetty:  24. huhtikuuta 1999 – 6. syyskuuta 2003
Jaksoja:  260
Tuotanto
Ohjaaja(t):  John Reid  Costa Botes  Julian McSwiney  Laurence Wilson  Janet Stubbings  Colin McColl  Danny Mulheron  Murray Keane  Wayne Tourell  John Callen  Andrew Merrifield  Sally-Anne Kerr  Duncan Smith  Damon Andrews  Geoff Husson  Simon Murray  Peter T. Nathan
Käsikirjoittaja(t):  Harry Duffin  Raymond Thompson  David Fox  Joe Boyle  Tony Osborn  Charles Hodges  Anthony Read  Carrie Rose  Nick Doughty  James Wyllie  Mike Kenny  Mary Macneill  Dan Wicksman  Robyn Charteris  Lon Wright  Andy Smith  Valerie Georgeson  Wendy Lee  Samara McDowell  Saranne James  Ben Robbins
Tuotantoyhtiö(t):  Cloud 9
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Klaani (The Tribe) on post-apocalyptinen uusiseelantilainen nuorten televisiosarja, jota tehtiin viisi tuotantokautta vuosina 1999–2003. Sarjan loivat Raymond Thompson ja Harry Duffin, ja sen tuotti Cloud 9 -tuotantoyhtiö.
Juoni

Sarja sijoittuu kuvitteelliseen lähitulevaisuuteen lasten ja nuorten asuttamaan kaupunkiin ja sen ympäristöön, josta aikuiset ovat tyystin kadonneet aikuisikäisiin kohdistuvan tappavan viruksen vuoksi. Eloonjääneet nuoret joutuvat ilman aikuisten opastusta ja neuvoja luomaan oman uuden maailman, jossa he voivat elää. Selviytyäkseen nuoret ovat muodostaneet klaaneja, joilla on omat nimet sekä koodit niin pukeutumiseen kuin aatteisiin. Sarja keskittyy lähinnä Ostarin rotat -klaaniin.
Jatko-osat

Sarja sai spin-off-jatko-osan nimeltä The New Tomorrow, jossa käytettiin Klaanin kuudennelle tuotantokaudelle suunniteltuja juonikuvioita. Klaani-sarjan varsinaista tarinaa jatkaa myös sarja kirjoja, joista ensimmäinen on A. J. Pennin The Tribe: A New World. Klaanista on lisäksi suunnitteilla elokuva.
Aiheesta muualla

Sarjan kotisivut
Sarjan suomalainen fanisivusto
Koripallon naisten SM-sarjakausi 1952

Koripallon naisten SM-sarjakaudella 1952 Lahden Koripalloilijat voitti seuran ensimmäisen Suomen mestaruuden. Hopeaa voitti Porin Veto.
Kaudella pelattiin erilliset Suomen Koripalloliiton sekä Työväen Urheiluliiton mestaruussarjat. Molempien sarjojen voittajat kohtasivat toisensa ottelussa, jonka voittaja nousi Suomen mestariksi. Lahden Koripalloilijat voitti Porin Vedon luvuin 44:28. Edellisellä kaudella samojen joukkueiden kohtaaminen oli päättynyt porilaisten voittoon. Veto pelasi neljättä kertaa perättäin loppuottelussa.
Kolumbusplatzin metroasema

| Kolumbusplatz |
| --- | --- |

 Münchenin metro 
Perustiedot
Lyhenne:  KO
Metrolinjat:  U1, U2
Osoite:  Au-Haidhausen
Paikkakunta:  München
Avattu:  18. lokakuuta 1980
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Laitureita:  2
Laituriraiteita:  3
Liukuportaita:  kyllä
Hissejä:  kyllä
Kolumbusplatz on Münchenin metron U1 ja U2-linjojen asema, se avattiin 18. lokakuuta 1980.
Kissimmee

| Kissimmee |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 28°18′14″N, 81°24′46″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Florida
Piirikunta:  Osceola
Hallinto:  
 – Pormestari:  Jim Swan
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  44,8 km²
 – Josta vettä:  1,6 km² (3,7 %)
Korkeus:  15 m
Väkiluku (2007):  60 894
 – Väestötiheys:  1 359,2 as./km²
 – Metropolialue:  2 032 496
Aikavyöhyke:  UTC-5
 
 http://www.kissimmee.org/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kissimmee on kaupunki Floridassa, Yhdysvalloissa. Asukkaita kaupungissa on 62 632 (2009).
Kissimmee sai kaupunkioikeudet vuonna 1883. Se on ollut maanviljely- ja karjatalousaluetta, mutta kun 1800-luvun loppupuolella Kissimmee-jokea ruopattiin läheisten peltoalueiden kuivattamiseksi, kaupungista tuli höyrylaivaliikenteen keskus. Samalla kaupunki sai höyrylaivatelakan. Vuonna 1916 valmistui maantieyhteys Floridasta muualle Yhdysvaltoihin, ja höyrylaivojen merkitys hiipui.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kissimmee Wikimedia Commonsissa
Kategoria superioren kausi 2016–2017

Kategoria superioren kausi 2016–2017 on Albanian seurajalkapalloilun korkeimman sarjatason 78. virallinen kausi ja 17. kausi nimellä Kategoria superiore. Skënderbeu Korçë on kauden hallitseva mestari.
Sarjataulukko

| Sij>  | Joukkuen • k •  | O | V | T | H | TM | PM | ME | P | Karsinta tai putoaminen |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kukësi (M) | 36 | 20 | 15 | 1 | 51 | 18 | +33 | 75 | Pääsee Mestarien liigan toiselle karsintakierrokselle. |
| 2 | Partizani Tirana | 36 | 19 | 15 | 2 | 46 | 17 | +29 | 72 | Pääsee Eurooppa-liigan ensimmäiselle karsintakierrokselle. |
| 3 | Skënderbeu Korçë | 36 | 21 | 9 | 6 | 45 | 22 | +23 | 72 | Pääsee Eurooppa-liigan ensimmäiselle karsintakierrokselle. |
| 4 | Luftëtari Gjirokastër | 36 | 11 | 11 | 14 | 37 | 45 | −8 | 44 |  |
| 5 | Teuta Durrës | 36 | 10 | 10 | 16 | 27 | 34 | −7 | 40 |  |
| 6 | Laçi | 36 | 10 | 10 | 16 | 23 | 35 | −12 | 40 |  |
| 7 | Vllaznia Shkodër | 36 | 8 | 16 | 12 | 29 | 35 | −6 | 40 |  |
| 8 | Flamurtari Vlorë | 36 | 12 | 10 | 14 | 42 | 34 | +8 | 40 |  |
| 9 | Tirana (P) | 36 | 8 | 15 | 13 | 29 | 32 | −3 | 39 | Putoaa 1. divisioonaan ja  etenee Eurooppa-liigan ensimmäiselle karsintakierrokselle |
| 10 | Korabi Peshkopi (P) | 36 | 2 | 7 | 27 | 11 | 68 | −57 | 13 | Putoaa 1. divisioonaan. |
1 2  Partizani Tirana voitti Skënderbeu Korçën keskinäisissä otteluissa; Partizani–Skënderbeu 0–0, Skënderbeu–Partizani 1–2, Partizani–Skënderbeu 1–0, Skënderbeu–Partizani 2–2.
↑  Flamurtari Vlorëlta vähennettiin kuusi pistettä, koska se ei selviytynyt taloudellisista velvoitteista.
↑  Tirana eteni Eurooppa-liigan ensimmäiselle karsintakierrokselle voittamalla Albanian Cupin.
Jelena Isinbajeva

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Isinbajeva Dohassa 2010 |  Isinbajeva Dohassa 2010 |  Isinbajeva Dohassa 2010 |  |
Maa:   Venäjä
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | seiväshyppy |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | seiväshyppy |  |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | seiväshyppy |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Helsinki 2005 | seiväshyppy |  |
|  Kultaa | Osaka 2007 | seiväshyppy |  |
|  Kultaa | Moskova 2013 | seiväshyppy |  |
|  Pronssia | Pariisi 2003 | seiväshyppy |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 2004 | seiväshyppy |  |
|  Kultaa | Moskova 2006 | seiväshyppy |  |
|  Kultaa | Valencia 2008 | seiväshyppy |  |
|  Kultaa | Istanbul 2012 | seiväshyppy |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Göteborg 2006 | seiväshyppy |  |
|  Hopeaa | München 2002 | seiväshyppy |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Madrid 2005 | seiväshyppy |  |
Jelena Gadžijevna Isinbajeva (ven. Елена Гаджиевна Исинбаева, s. 3. kesäkuuta 1982 Volgograd) on venäläinen seiväshyppääjä, kaksinkertainen olympiavoittaja, nelinkertainen sisäratojen ja kolminkertainen ulkoratojen maailmanmestari sekä Euroopan-mestari niin sisä- kuin ulkoradoilla. Hän pitää hallussaan naisten seiväshypyn maailmanennätystä 506 cm.
Olympiakultaa Isinbajeva voitti Ateenan olympialaisissa 2004 maailmanennätystuloksella 491 cm ja Pekingin olympialaisissa 2008 maailmanennätystuloksella 505 cm. Ulkoratojen maailmanmestaruuden hän on voittanut Helsingissä 2005 ja Osakassa 2007 ja Moskovassa 2013. Ulkoratojen Euroopan mestariksi hän hyppäsi Göteborgin EM-kilpailuissa 2006.
Isinbajeva ylitti ensimmäisenä naisena seiväshypyssä viisi metriä Lontoossa 22. heinäkuuta 2005. Hän on hypännyt urallaan 28 maailmanennätystä, joista viimeisin on Tukholmassa Ruotsissa helmikuussa 2012 hypätty sisäratojen ennätys 501 cm.
Vuosina 2004, 2005 ja 2008 IAAF valitsi Isinbajevan vuoden naisyleisurheilijaksi.
Ura > Uran alku ja ensimmäiset arvokilpailut

Isinbajevan isä on tabasarani ja äiti venäläinen. Lapsuutensa hän on viettänyt Volgogradissa. Isinbajeva on aloittanut urheiluharrastuksensa telinevoimistelulla, josta hän siirtyi 15-vuotiaana seiväshyppyyn. 174-senttinen Isinbajeva oli omien sanojensa mukaan jo liian pitkä telinevoimisteluun, joten lajinvaihto oli edessä. Isinbajeva ylitti seiväshypyssä neljä metriä ensimmäisen kerran 16-vuotiaana.
Ensimmäiset arvokilpailut, joihin Isinbajeva osallistui olivat alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut Ranskan Annecyssa vuonna 1998, joissa hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 390 cm. Vuonna 1999 hän voitti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden tuloksella 410 cm. Seuraavana vuonna olivat jälleen vuorossa alle 20-vuotiaiden MM-kisat, joista tuomisina oli mestaruus tuloksella 420 cm. Vuonna 2001 hänen voittoputkensa sai jatkoa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa, joissa voittotulos oli 440 cm.
Vuonna 2002 olivat vuorossa ensimmäiset aikuisten arvokilpailut, EM-kilpailut Münchenissä Saksassa. Sieltä irtosi hopeaa maannaisen Svetlana Feofanovan takana tuloksella 455 cm.
Ura > Nousu huipulle

Vuonna 2003 Isinbajeva nousi lopullisesti seiväshypyn huipulle. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuista voitto irtosi tuloksella 465 cm. Englannin Gatesheadissa 13. heinäkuuta Jelena korotti riman jo uuteen maailmanennätyskorkeuteen 482 cm parantaen Stacy Dragilan nimissä ollutta ME:tä yhdellä senttimetrillä. Pariisin MM-kilpailuissa Isinbajeva oli ME:nsä johdosta yksi suosikeista, mutta jäi kolmanneksi Feofanovan ja Saksan Annika Beckerin jälkeen.
Ura > Olympiavuosi 2004 & olympiakultaa

Alkuvuodesta 2004 Jelena Isinbajeva paransi halli-ME:tä kahdesti, ensin Ukrainassa 483 cm ja maaliskuussa halli-MM-kilpailuissa hänen voittotuloksensa oli 486 cm (edellinen ME oli Feofanovan 485).
27. heinäkuuta Jelena kilpaili jälleen Gatesheadissa ja jälleen oli vuorossa uusi ME 487 cm. Muutamaa viikkoa aikaisemmin USA:n Stacy Dragila oli parantanut ulkoratojen ME:tä tulokseen 483 cm. Nykysäännöillä kuitenkin ME on aina sisä- ja ulkoratojen tuloksista parempi, joten virallinen ME oli koko ajan ollut Isinbajevalla.
Heinäkuussa Feofavona nappasi ME:n itselleen, mutta heinäkuun lopussa Jelena otti ME:n takaisin itselleen ja tästä lähtien sekä sisä- että ulkoratojen ME on ollut Isinbajevan hallussa. Kauden päätteeksi ME kirjattiin 492 cm.
Ateenan olympialaisissa Isinbajeva nappasi voiton itselleen, ME-tuloksella 491 cm.
Ura > Menestysvuodet 2005 & 2006

Hallikaudella 2005 Isinbajeva korotti ME:tä neljästi, aina sentin kerrallaan. Hallikauden päätteeksi halli-ME oli Isinbajevan halli-EM-kilpailujen voittotulos 490 cm.
Kesäkautensa Isinbajeva aloitti heinäkuussa heti uudella maailmanennätyksellä 493 cm. Toisessa kilpailussaan hän yllättäen ei onnistunutkaan parantamaan ME:tä. Kolmannessa kilpailussaan Madridissa hän yllättäen paransi ennätystä kahdella sentillä aikaisempien yhden sentin parannusten sijaan.
22. heinäkuuta oli vuorossa Lontoon GP, jossa Isinbajeva paransi ME:tä kahdesti illan aikana. Ensin 496 cm ja heti perään 500 cm. Näin Jelena Isinbajeva oli ensimmäinen nainen, joka ylitti seiväshypyssä viisi metriä.
12. elokuuta yleisurheilun MM-kisoissa Helsingissä hän voitti ensimmäisen aikuisten maailmanmestaruutensa tuloksella 501 cm. Mestaruudesta ja uudesta ME-tuloksesta hän kuittasi yhteensä 160 000 dollarin palkkion.
Kauden 2005 päätteeksi Isinbajeva vaihtoi pitkäaikaisen valmentajansa Jevgeni Trofimovin Vitali Petroviin. Hallikauden 2006 Isinbajeva aloitti hyppäämällä heti ensimmäisessä kilpailussaan Ukrainan Donetskissa uuden halli-ME:n 491 cm. Tämä oli Isinbajevan jo 19. maailmanennätys. Moskovan MM-hallikisoissa hän voitti kultaa tuloksella 480 cm.
Heinäkuussa Tukholman DN-Gaalassa Isinbajeva sijoittui toiseksi häviten Puolan Monika Pyrekille. Tämä oli Isinbajevan ensimmäinen tappio sitten heinäkuun 2004. Göteborgin EM-kilpailuissa Isinbajeva voitti kultaa tuloksella 480 cm. Voittonsa varmistuttua hän yritti kolmesti uudesta ME-korkeudesta 502 cm.
Ura > MM-kultaa 2007

Hallikauden 2007 toisessa kilpailussaan Ukrainan Donetskissa Isinbajeva hyppäsi uransa 20. maailmanennätyksen 493 cm. Osakan MM-kisoissa Isinbajeva voitti uransa toisen ulkoratojen maailmanmestaruuden tuloksella 480 cm. Voittonsa jälkeen hän yritti uudesta ME-korkeudesta 502 cm.
Isinbajeva voitti lajinsa jokaisessa Kultaisen liigan kilpailussa ja jakoi miljoonan dollarin palkintopotin yhdessä Sanya Richardsin kanssa.
Ura > Olympiavuosi 2008 & uran toinen olympiakulta

Maaliskuussa 2008 Isinbajeva voitti Valenciassa uransa kolmannen sisäratojen maailmanmestaruuden tuloksella 475 cm. Ulkoratakautensa Isinbajeva aloitti Rooman kultaisen liigan kilpailussa, jossa paransi omaa maailmanennätystään kahdella sentillä hypättyään 503 cm. Hän paransi ennätyksen lukemiin 504 cm Monacossa heinäkuun lopulla. Elokuussa hän voitti olympiakultaa Pekingissä parantaen maailmanennätystään jälleen sentillä lukemaan 505 cm.
Ura > Vaikeat vuodet 2009-2011

Kauden 2009 Isinbajeva aloitti jälleen Ukrainan Donetskissa parantaen omissa nimissään ollutta hallimaailmanennätystä 495 cm kahteen kertaan. Hän hyppäsi ensin 497 cm ja sitten 500 cm, joka oli hänen uransa 26. maailmanennätys.
Isinbajeva hävisi pitkästä aikaa Lontoossa heinäkuussa, kun hän jäi tulokseen 468 cm ja saman korkeuden ylittänyt Puolan Anna Rogowska voitti hänet. Isinbajeva oli voittanut 18 edellistä kilpailuaan. Edellisen kerran hän oli hävinnyt helmikuussa 2008 maannaiselleen Svetlana Feofanovalle. Toinen tappio tuli Berliinin maailmanmestaruuskilpailuissa, joiden loppukilpailussa Isinbajeva jäi ilman tulosta. Hän aloitti korkeudesta 475 cm ja epäonnistuneen yrityksen jälkeen yritti kahdesti korkeudesta 480 cm. Rogowskan voittotulos oli 475 cm.
Ensimmäisessä kilpailussaan Berliinin MM-kilpailuiden jälkeen Zürichissa Isinbajeva hyppäsi uuden maailmanennätyksen 506 cm.
Isinbajeva sijoittui Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa neljänneksi tuloksella 460 cm. Dohan MM-kilpailuiden jälkeen hän piti taukoa harjoittelusta eikä kilpaillut kesäkaudella ollenkaan. Maaliskuussa 2011 Isinbajeva palasi alkuperäiseen valmentajaansa Jevgeni Trofimoviin. Heinäkuussa 2011 hän kilpaili ensimmäisen kerran ulkoradoilla sitten syyskuun 2009. Hän voitti Heusdenissa käydyn kilpailun tuloksella 460 cm. Daegun MM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 465 cm.
Ura > Paluu huipulle ja olympiapronssia 2012

23. helmikuuta 2012 Tukholmassa Isinbajeva hyppäsi uuden sisäratojen maailmanennätyksen 501 cm. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän voitti kultaa tuloksella 480 cm. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli kolmas tuloksella 470 cm ja saavutti olympiapronssia.
Ura > Moskovan MM-kisat ja MM-kultaa 2013

Vuoden 2013 ensimmäiset kilpailut eivät sujuneet Isinbajevalta odotetusti eikä hän lähtenyt kotimaassaan Venäjällä, Moskovassa järjestettyihin yleisurheilun MM-kilpailuihin suurimpana voittajasuosikkina. Ennen kisoja Isinbajeva kertoi lopettavansa uransa näihin kisoihin. MM-kilpailujen finaalissa Isinbajeva ylitti korkeuden 489 cm ensimmäisellä yrityksellä ja kovimmat kilpailijat, Yhdysvaltain Jennifer Suhr ja Kuuban Yarisley Silva pudottivat kolmesti. Näin Isinbajeva voitti MM-kultaa kotiyleisönsä edessä. Hän yritti voiton varmistuttua vielä maailmanennätyskorkeutta 507 cm mutta epäonnistui kolmesti.
Isinbajeva ilmoitti keväällä 2014 pyörtäneensä lopettamispäätöksensä ja tähtäävänsä vuoden 2016 olympialaisiin. Syksyllä 2014 hän kuitenkin ilmoitti keskittyvänsä seuraavan kauden ajan perheeseensä eikä kilpaile vuonna 2015.
Ura > EM-kisat ja Rion olympialaiset 2016

Venäläiset urheilijat asetettiin kilpailukieltoon kummissakin kisoissa aiemmin paljastuneen laajamittaisen dopinginkäytön vuoksi, mutta yksittäisillä urheilijoilla on mahdollisuus hakea erityislupaa Rioon. Ensin ilmoitettiin, että nämä urheilijat eivät kuitenkaan voisi kilpailla Venäjän lipun alla, ja Isinbajeva ilmoitti lopettavansa uransa. IAAF hylkäsi Isinbajevan erityislupahakemuksen ja lopulta venäläisistä yleisurheilijoista Rion olympialaisiin saa osallistua ainostaan Darja Klišina, koska hän on harjoitellut ja tullut testatuksi useaan otteeseen ulkomailla (Venäjän ulkopuolella) viime vuosina.
Urheilu-uran jälkeen

Rion olympialaisten aikana Jelena Isinbajeva valittiin urheilijakomissioon ja sen myötä Kansainvälisen olympiakomitean jäseneksi 8 vuoden ajanjaksolle 2017–2024. Isinbajeva oli myös hetken Venäjän antidoping-organisaatio Rusadan puheenjohtaja mutta joutui eroamaan tehtävästä 2017, jotta Venäjä saisi osallistua kansainvälisiin yleisurheilukisoihin. Vuonna 2020 Vladimir Putin nimesi Isibajevan työryhmään valmistelemaan hänen suunnittelemaansa perustuslakiuudistusta.
Isinbajeva perheineen asuu Teneriffalla Espanjassa, jossa hän omistaa kolme kiinteistöä, joiden arvo on yhteensä yli 2,5 miljoonaa euroa.
Saavutuksia

| Vuosi | Kilpailu | Paikka | Sijoitus | Tulos | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 | alle 18-vuotiaiden MM-kilpailut | Bydgoszcz, Puola |  kultaa | 410 | 17-v. ME |
| 2000 | alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut | Santiago, Chile |  kultaa | 420 | 19-v. ME |
| 2001 | alle 20-vuotiaiden EM-kilpailut | Grosseto, Italia |  kultaa | 440 |  |
| 2002 | EM-kilpailut | München, Saksa |  hopeaa | 455 |  |
| 2003 | MM-kilpailut | Pariisi, Ranska |  pronssia | 465 |  |
| 2003 | alle 23-vuotiaiden EM-kilpailut | Bydgoszcz, Puola |  kultaa | 465 |  |
| 2004 | Sisäratojen MM-kilpailut | Budapest, Unkari |  kultaa | 486 | halli-ME |
| 2004 | Olympialaiset | Ateena, Kreikka |  kultaa | 491 | ME |
| 2005 | Sisäratojen EM-kilpailut | Madrid, Espanja |  kultaa | 490 | halli-ME |
| 2005 | MM-kilpailut | Helsinki, Suomi |  kultaa | 501 | ME |
| 2006 | Sisäratojen MM-kilpailut | Moskova, Venäjä |  kultaa | 480 |  |
| 2006 | EM-kilpailut | Göteborg, Ruotsi |  kultaa | 480 |  |
| 2007 | MM-kilpailut | Osaka, Japani |  kultaa | 480 |  |
| 2008 | Sisäratojen MM-kilpailut | Valencia, Espanja |  kultaa | 475 |  |
| 2008 | Olympialaiset | Peking, Kiina |  kultaa | 505 | ME |
| 2010 | Sisäratojen MM-kilpailut | Doha, Qatar | neljäs | 460 |  |
| 2011 | MM-kilpailut | Daegu, Etelä-Korea | kuudes | 465 |  |
| 2012 | Sisäratojen MM-kilpailut | Istanbul, Turkki |  kultaa | 480 |  |
| 2012 | Olympialaiset | Lontoo, Iso-Britannia |  pronssia | 470 |  |
| 2013 | MM-kilpailut | Moskova, Venäjä |  kultaa | 489 |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jelena Isinbajeva Wikimedia Commonsissa
Naisten seiväshypyn olympiavoittajat
Naisten seiväshypyn maailmanmestarit
Isinbajeva haastattelussa Osakan MM-kullan jälkimainingeissa 2007.
Isinbajeva Venäjän puolustusministeri Shoigun kanssa urheilujoukkojen sotilasvalatilaisuudessa Sotšissa 2015.