stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen urheilu 2024
Pohjoismaiset hiihtolajit

Lentomäen maailmanmestaruuskilpailuissa 25.–28.1. Kulmin lentomäessä, Itävallassa Niko Kytösaho sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemänneksi. Joukkuekilpailussa Suomi sjoittui seitsemänneksi.
Tour de Skille 2023–2024 lähti Suomesta kuusi mies- ja viisi naishiihtäjää. Naisten kilpailussa kolmanneksi sijoittunut Kerttu Niskanen voitti kaksi osakilpailua ja Krista Pärmäkoski oli lopputuloksissa seitsemäs. Perttu Hyvärinen voitti yhden osakilpailun ja sijoittui miesten lopputuloksissa 17:nneksi.
Keski-Euroopan mäkiviikolle 2023–2024 osallistui Suomesta neljä hyppääjää. Parhaat suomalaissijoitukset olivat Kasperi Valton 26. sija Garmisch-Partenkirchenissä ja Antti Aallon 28. sija Bischofshofenissa.
Maastohiihdon maailmancupkaudella 2023–2024 suomalaishiihtäjät saavuttivat viisi voittoa, joista Kerttu Niskanen otti kolme sekä Perttu Hyvärinen ja Krista Pärmäkoski kumpikin yhden. Niskanen sijoittui naisten kokonaiskilpailussa viidenneksi ja Lauri Vuorinen miesten kokonaiskilpailussa 20:nneksi.
Mäkihypyn maailmancupkaudella 2023–2024 Jenny Rautionaho sijoittui naisten kokonaiskilpailussa 12:nneksi ja oli tammikuussa Sapporon kilpailussa toinen.
Yhdistetyn maailmancupkaudella 2023–2024 Eero Hirvonen sijoittui miesten kokonaiskilpailussa kymmenenneksi ja Ilkka Herola 13:nneksi. Minja Korhonen sijoittui naisten kokonaiskilpailussa 15:nneksi ja oli joulukuussa 2023 Ramsaun kilpailussa kolmas.
Sirpa Korkatti valittiin maaliskuussa Suomen Hiihtoliiton uudeksi puheenjohtajaksi. Hänestä tuli ensimmäinen tehtävään valittu nainen.
Purjehdus

Pariisin kesäolympialaisissa Sinem Kurtbay ja Akseli Keskinen sijoittuivat Nacra 17 -luokassa seitsemänneksi.
ILCA-luokkien Euroopan-mestaruuskilpailuissa 16.–23.2. Ateenassa, Kreikassa Valtteri Uusitalo voitti ILCA 7 -luokassa kultaa.
Ratsastus

Pariisin kesäolympialaisissa Emma Kanerva, Henri Ruoste ja Joanna Robinson sijoittuivat kouluratsastuksen joukkuekilpailussa kahdeksanneksi. Henkilökohtaisessa kilpailussa Kanerva sijoittui 12:nneksi.
Rullalautailu

Pariisin kesäolympialaisissa kilpaili ainoana suomalaisena rullalautailijana 13-vuotias Heili Sirviö, joka oli Suomen kaikkien aikojen nuorin olympiaedustaja. Hän sijoittui parkin loppukilpailussa viidenneksi.
Salibandy

Miesten maailmanmestaruuskilpailuissa 7.–15.12. Malmössä, Ruotsissa Esa Jussilan valmentama Suomi voitti kultaa voitettuaan välierissä Latvian 7–2 ja noustuaan loppuottelussa Ruotsia vastaan 0–4-tappioasemasta 5–4-voittoon. Miska Mäkinen teki loppuottelun voittomaalin. Suomi voitti Ruotsin jo alkulohkossa maalein 5–2.
Sulkapallo

Henkilökohtaisissa Euroopan-mestaruuskilpailuissa 8.–14.4. Saarbrückenissä, Saksassa Joakim Oldorff saavutti miesten kaksinpelissä pronssia. Tämä oli suomalaissulkapalloilijoiden toinen henkilökohtainen mitali aikuisten EM-kilpailuissa.
Taitoluistelu

Maailmanmestaruuskilpailuissa 18.–24.3. Montrealissa, Kanadassa suomalaisista menestyivät parhaiten jäätanssijat, joista pari Juulia Turkkila / Matthias Versluis sijoittui kymmenenneksi ja pari Yuka Orihara / Juho Pirinen 16:nneksi. Pariluistelussa Milania Väänänen ja Filippo Clerici sijoittuivat 18:nneksi. Naisten yksinluistelussa Nella Pelkonen sijoittui 24:nneksi. Miesten kilpailussa Valtter Virtanen karsiutui lyhytohjelman jälkeen.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa 8.–14.1. Kaunasissa, Liettuassa pari Juulia Turkkila / Matthias Versluis sijoittui jäätanssissa kuudenneksi ja pari Yuka Orihara / Juho Pirinen kymmenenneksi. Pariluistelussa Milania Väänänen ja Filippo Clerici sijoittuivat 14:nneksi. Naisten yksinluistelussa Emmi Peltonen oli 12:s ja Nella Pelkonen putosi lyhytohjelman seitsemänneltä sijalta 21:nneksi. Miesten kilpailussa Makar Suntsev sijoittui 20:nneksi.
Tennis

Harri Heliövaara aloitti nelinpelikautensa australialaisen John Peersin parina, ja he ylsivät Australian avoimissa toiselle kierrokselle. Huhtikuun alussa hän sai uudeksi parikseen britti Henry Pattenin. He voittivat heti ensimmäisen ATP-turnauksensa Marrakechissa. Toukokuussa he voittivat Lyonin turnauksen, ja Ranskan avoimissa he pääsivät kolmannelle kierrokselle saakka mutta joutuivat luovuttamaan Heliövaaran olkapäävamman vuoksi. Wimbledonin Grand Slam -turnauksessa he voittivat loppuottelussa australialaisparin Max Purcell – Jordan Thompson lukemin 6–7 (7), 7–6 (8), 7–6 (9). Yhdysvaltain avoimissa he ylsivät kolmannelle kierrokselle. Lokakuussa he ottivat Tukholmassa vuoden neljännen ATP-turnausvoittonsa.
Davis Cupissa Suomi eteni 16 parhaan joukkoon voittamalla 2.–3.2. Turussa pelatussa karsinnassa Portugalin 3–1. Syyskuussa Manchesterissa, Isossa-Britanniassa pelatussa jatkolohkossa Suomi pelasi ilman ykköspelaajaansa Emil Ruusuvuorta ja hävisi niin Isolle-Britannialle, Kanadalle kuin Argentiinallekin.
Uinti

Pitkän radan maailmanmestaruuskilpailuissa 11.–18.2. Dohassa, Qatarissa Ida Hulkko sijoittui viidenneksi ja Veera Kivirinta seitsemänneksi 50 metrin rintauinnissa. Matti Mattsson sijoittui kuudenneksi 200 metrin rintauinnissa.
Pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 10.–23.6. Belgradissa, Serbiassa Veera Kivirinta saavutti 50 metrin rintauinnissa hopeaa.
Yleisurheilu

Pariisin kesäolympialaisissa Suomea edusti 25 yleisurheilijaa, joista 18 oli naisia ja seitsemän miehiä. Moukarinheitossa Silja Kosonen sijoittui viidenneksi ja karsinnan ykkösenä Suomen-ennätyksellä ollut Krista Tervo kuudenneksi. Seiväshypyssä Wilma Murto oli kuudes ja keihäänheitossa Lassi Etelätalo kahdeksas.
Sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 1.–3.3. Glasgow'ssa, Isossa-Britanniassa Saga Vanninen saavutti hopeaa viisiottelussa Suomen-ennätyksellä 4 677 pistettä. Mitali oli Suomelle MM-hallikilpailuhistorian toinen (edellinen oli vuodelta 1995). Seiväshypyssä Wilma Murto sijoittui kahdeksanneksi jätettyään jalkavamman vuoksi kisan kesken.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa 7.–12.6. Roomassa, Italiassa Oliver Helander saavutti pronssia keihäänheitossa. Lisäksi suomalaiset saivat 11 muuta pistesijaa, joita toivat muun muassa neljänneksi sijoittuneet seiväshyppääjä Elina Lampela ja moukarinheittäjä Silja Kosonen. Seiväshypyssä hallitseva Euroopan-mestari Wilma Murto sijoittui kahdeksanneksi, ja EM-kilpailujen jälkeen hänen oikeassa jalassaan todettiin pieni jänteen repeämä.
Pariisin kesäparalympialaisissa Suomi saavutti pyörätuolikelauksessa neljä mitalia. Toni Piispanen sai T51-luokassa 200 metrillä hopeaa ja 100 metrillä pronssia. T54-luokan 100 metrillä Leo-Pekka Tähti sijoittui pronssille, kuten myös Amanda Kotaja.
Parayleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 17.–25.5. Kobessa, Japanissa Suomi saavutti neljä mitalia. Leo-Pekka Tähti voitti kultaa 100 metrin pyörätuolikelauksessa, ja Henry Manni ylsi pronssille 100 metrillä ja 400 metrillä. Teijo Kööpikkä saavutti pronssia kuulantyönnössä.
Saikkalanjoki

| Saikkalanjoki |
| --- | --- |
Alkulähde:  Mätikkö, Sastamala  61°30.298′N, 23°1.25′E 
Laskupaikka:  Tupurlanjärvi, Sastamala  61°29.658′N, 23°7.037′E 
Pituus:  6,129  km
Alkulähteen korkeus:  58,3  m
Virtaama:  2,2  m³/s
Valuma-alue:  211,67  km²
Saikkalanjoki on noin 6,1 kilometriä pitkä joki Sastamalassa Pirkanmaalla. Se on Mätikön laskujoki, joka virtaa Tupurlanjärven kautta Kuloveteen ja on antanut nimensä koko Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Saikkalanjoki on osa Kokemäenjoen vesistöä ja Kokemäenjoki laskee Selkämereen Porissa. Se kuuluu Kokemäenjoen alueella olevaan Kuloveden alueeseen.
Joen kulku

Saikkalanjoki on 5−15 metriä leveä. Joki virtaa vapaana ja ainoa koski on jo aiemmin perattu. Tupurlanjärvi on Kuloveden mukana säännöstely ja sen vedenpinnan korkeus seuraa Kuloveden pinnankorkeutta. Kuloveden keskikorkeus on 57,5 metriä merenpinnan yläpuolella ja kun Mätikön pinnankorkeus on 58,3 metriä, kertyy Saikkalanjoelle pudotusta vain 0,80 metriä. Joen rannat rajautuvat peltoon lähes koko matkan lukuun ottamatta Tiisalan lammen yläpuolista osaa, Saikkalankoskea ja joen suistoaluetta. Rannoille on rakennettu vain näissä kohdissa.
Mätikön luusua sijaitsee sen itärannalla kapenevan lahden pohjukassa. Joki virtaa verkkaisesti ja jo 350 metrin jälkeen se alittaa valtatien 11. Tien kohdalla joen pohjoisrannalla sijaitsee Uotsolan ja Suodenniemen vedenpuhdistamo, joka laskee vedet Saikkalanjokeen. Noin 2,4 kilometrin kohdalla aukeaa jokilaaksoon tasanne, jossa sijaitsee 140 metriä pitkä Tiisalanlampi. Joki virtaa lammen läpi ja jatkaa 1,8 kilometriä Myllylammille, joka on 180 metriä pitkä. Myllylammi on Saikkalankosken alapuolinen suvanto. Koski on perattu ja esimerkiksi melottavissa. Kosken niskan kohdalla joen ylittää korkealla sillalla seututie 249.
Joki virtaa Myllylammin jälkeen enää 1,6 kilometriä. Tällä matkalla se alittaa kylätien Teilinahteella  Reinilän kohdalla. Joki jatkaa matkaansa suistoon, joka on mataloitunut ja ruohottunut, mutta joella on silti vain yksi uoma suistossa.
Jokeen laskee joitakin ojia. Jänninoja, joka on  Jännin, Sorvijärven ja Matolammin yhteinen laskuoja, laskee vasemmalta Tiisalanlammin alapuolelle. Tästä 270 metriä alajuoksulle yhtyy oikealta  Ahvenusjärven ja Ujalammin yhteinen laskuoja. Teilinahteen alapuolella laskee vielä Särkijärven oja vasemmalta.
Virkistyskäyttö

Joki on osa pitkää melontareittiä.
Virkistyskäyttö > Vesiensuojelu

Jokea kuormittavat haja-asutus, joka vaikuttaa veden laatuun valuma-alueen eri kohdissa. Jokea reunustavat pellot lisäävät kuormitusta omalta osaltaan. Joen luusuassa sijaitseva jätevedenpuhdistuslaitos laskee puhdistetut vedet jokeen. Vuonna 2002 sai Mouhijärven kunta Länsi-Suomen ympäristölupavirastolta luvan joen kunnostukseen ja perkaukseen, joka toteutettiin vuonna 2003. Perkauksella tarkoitettiin lähinnä joen pohjan ruoppaamista.
Joki on jo Mätikön rehevyydestä johtuen luonnontilaa rehevämpi joki, jolla happipitoisuus laskee kesän alivirtaaman aikana. Joen vesi on sameaa ja sen tila tyydyttävä .
Virkistyskäyttö > Kalasto

Kalalajeista yleisin on särki. Sitte tavataan yleisenä myös hauki, ahven ja kuha. Tupurlanjärvellä elävä toutain saattaa lisääntyä Saikkalanjoessa. Vuosituhannen vaihteen rapurutto tuhosi kotimaisen jokiravun kannan lähes kokonaan. Lisäistutukset vuonna 2007 ja 2008 ei ole kasvattanut kantaa.
Historiaa > Joen syntyminen

Kallioperässä oleva pitkä murros on syynä siihen, että Saikkalanjoki kulkee pitkään lähes suoraan. Jääkauden loputtua mannerjäätikön sulamisvedet huuhtoivat pitkän itä-länsi-suuntaisen murroksen puhtaaksi ja näin murroksesta tuli keskimäärin 50 metriä syvä. Murroksessa sijaitsevat suorassa linjassa nykyiset Myllyoja, Mätikkö, Saikkalanjoki, Tupurlanjärvi, Otamusjoki ja Piikkilänjärvi. Jääkauden jälkeiset sedimentit kerrostuivat tähän murroslaaksoon ja se sai nykyisen savikerrostumansa.
Yoldianmeren aikana koko seutu makasi merenpohjassa, mutta seudun korkeimmat huiput nousivat pinnalle Ancylusjärven alkuaikana ja loputkin kauden loppuaikana. Kun Itämeri muuttui Litorinamereksi, oli merenpinta noin 66−67 metrin korkeudella. Saikkalanjoen laakso oli tuolloin itään aukeava merenlahti, joka ulottui pitkälle sisämaahan. Jokilaakso maatui seuraavien vuosisatojen aikana maankohoamisen takia.
Historiaa > Ihmistoimintaa

Joen muotoja piirrettiin tarkasti vuoden 1795 Isojaon karttoihin ja 1840−luvun pitäjänkarttoihin. Niistä voi päätellä, että jokea on perattu karttojen piirtämisen jälkeen. Jänninjärven laskuoja yhtyy kartoissa Saikkalanjokeen silloiseen Lammiin eli nykyiseen Tiisalanlammiin, joka oli tuolloin paljon nykyistä suurempi. Lammin pohjaa viljellään nykyään peltona, mutta tuolloin lammen ympäristö oli laidunnettavaa tulvaniittyä. Mätikön vedenpinnan lasku näkyy edellä mainituissa kartoissa siten, että sen pituus on lyhentynyt.
Rienilän kohdalla olevan sillan lähellä teilattiin ihmisiä niin sanotun Teilinkiven luonna. Myllylammi on saanut nimensä Saikkalankoskessa olleesta vesimyllystä, joka rakennettiin 1912. Tuolloin kosken putoamiskorkeus oli 3,1 metriä.
Aiheesta muualla

Hannuksela, Merja-Liisa & Valkolehto, Teemu & Juntunen, Merja: RANTARAKENTAMISEN MITOITUSPERIAATTEET (Arkistoitu – Internet Archive), 2013, Sastamalan kaupunki
Kokemäenjoen alue (35.1)
Naman kieli

| Nama |
| --- | --- |
 Naman puhuma-alue
Oma nimi:  Khoekhoegowab
Muu nimi:  khoekhoe
Tiedot
Alue:   Namibia  Etelä-Afrikka  Botswana
Virallinen kieli:   Namibia
Puhujia:  175 000
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Khoisankielet
Kieliryhmä:  Khoekielet
Kielikoodit
ISO 639-2:  khi
ISO 639-3:  naq
 Ohje 
Naman kielen opetusta
Nama, tai khoekhoe (omakielinen nimi: Khoekhoegowab), on khoisaneihin kuuluvien khoiden puhuma kieli enimmäkseen Namibiassa, mutta jonkin verran myös Etelä-Afrikassa ja Botswanassa.
Puhujamäärät ja status

Puhujia namalla on yhteensä noin 175 000. Kielen katsotaan välittyvän hyvin seuraavalle sukupolvelle, mutta asenteet kieltä kohtaan vaihtelevat puhujien keskuudessa. Muita naman puhujien keskuudessa käytettyjä kieliä ovat englanti, setswana, sekgalagadi ja afrikaans.
Nama on virallinen kieli Namibiassa, sitä voi opiskella Namibian yliopistossa tohtoritasolle asti ja sitä käytetään myös hallinnon kielenä. Naman kielestä on julkaistu sanakirja ja kielioppi ja sillä tehdään radio-ohjelmia.
Kielen katsotaan olevan uhanalainen. Se jakautuu kuuteen päämurteeseen.
Historia ja kirjakieli

Ensimmäinen länsimaalainen naman kieltä opiskellut henkilö oli tiettävästi filologiaa opiskellut Mauritiuksen kuvernööri Georg Friedricj Wreede, joka saapui nykyisen Kapkaupungin alueelle vuonna 1659. Hän kokosi namankielisen sanalistan ja kirjoitti kieltä kreikkalaisin aakkosin.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin kokonaisuudeksaan namaksi ensimmäistä kertaa vuonna 1966.
Fonologia > Konsonantit

|  |  | Bilabiaali | Alveolaari | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | Nasaali | m | n |  |  |
| Klusiili | Norm. | p | t | k | ʔ |
| Klusiili | Asp. |  |  | kʰ |  |
| Affrikaatta | Affrikaatta |  | ts |  |  |
| Frikatiivi | Frikatiivi |  | s |  | h |
| Avulsiivit | Norm. | kǀ | kǁ | k! | kǂ |
| Avulsiivit | Asp. | kǀʰ | kǁʰ | k!ʰ | kǂʰ |
| Avulsiivit | Nas. | ŋǀ | ŋǁ | ŋ! | ŋǂ |
| Avulsiivit | Nas. henk. | ŋǀʰ | ŋǁʰ | ŋ!ʰ | ŋǂʰ |
| Avulsiivit | Glott. | kǀʔ | kǁʔ | k!ʔ | kǂʔ |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | u |
| Puolisuppea | e |  | o |
| Avoin |  | a |  |
Kaikki vokaalit, paitsi puolisuppeat, voivat esiintyä myös nasaalisina. Lisäksi kielessä on kolme toonia: nouseva, laskeva ja neutraali.
Lähde:
Kielioppi ja sanasto

Naman kieli on agglutinoiva, eli kantasanaan lisätään runsaasti erilaisia liitteitä. Verbi taipuu kolmessa aikamuodossa.
Lukusanat 1–10 namaksi:
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ǀgui | ǀgam | !nona | haka | koro | !nani | hû | ǁkhaisa | khoese | disi |
Puolan presidentinvaalit 2025

Puolan vuoden 2025 presidentinvaalit on tarkoitus pitää ensimmäisen kierroksen osalta 18. toukokuuta ja mahdollisen toisen kierroksen osalta 1. kesäkuuta. Istuva presidentti Andrzej Duda ei voi enää tulla valituksi.
Tausta

Puolan perustuslain mukaan presidentiksi valittavan henkilön tulee olla vähintään 35-vuotias Puolan kansalainen, joka on vaalikelpoinen alahuoneen vaaleissa. Presidentin virkakauden pituus on viisi vuotta. Tullakseen valituksi ehdokkaan tulee saada yli 50 % äänistä. Mikäli näin ei käy ensimmäisellä kierroksella, kahden eniten ääniä saaneen ehdokkaan välillä järjestetään toinen kierros. Virkakausien määrä on rajattu kahteen. Ehdokkaaksi rekisteröitymiseen vaaditaan 100 000 äänioikeutetun allekirjoittama kannattajakorttia.
Vaalien päivämäärät ilmoitettiin julkisuuteen 8. tammikuuta 2025.
Ulkomailla pysyvästi oleskelevat puolalaiset voivat myös äänestää, mutteivät valtakirjalla tai kirjeitse.
Heterogeeninen katalyysi

Eteenin hydraaminen kiinteän katalyytin pinnalla. (1) Reagoivat aineet adsorboituvat katalyytin pintaan (2) Reaktio pinnan aktiivisessa kohdassa (3) Tuotteiden desorptio eli poistuminen pinnalta.
Heterogeeninen katalyysi on katalyysityyppi, jossa reaktion katalyytti on eri faasissa eli olomuodossa kuin reagoivat aineet. Tämä erottaa heterogeenisen katalyysin homogeenisesta katalyysistä, jossa katalyytti ja reagoivat aineet ovat puolestaan samassa faasissa. Heterogeeninen katalyysi tapahtuu katalyytin pinnalla. Yleensä heterogeenisessa katalyysissä kaasumaiset aineet reagoivat kiinteän katalyytin pinnassa. Tässä tapauksessa syntyy reaktiosarja, jossa tapahtuu molekulaarinen adsorptio, reaktio ja desorptio katalyytin pinnalla.
Teollisuudessa suositaan heterogeenista katalyysiä, koska siinä katalyytti on helppo erottaa lopputuotteista. Heterogeeninen katalyysi mahdollistaa lisäksi nopean ja ison mittakaavan tuotannon. Esimerkiksi kemikaali- ja energiateollisuus ovatkin voimakkaasti riippuvaisia heterogeenisesta katalyysista.
Adsorptio

Heterogeenisessä katalyysissä tapahtuu adsorptiota. Adsorptiossa kaasu- tai nestemolekyylit toimivat adsorbaatteina, jotka sitoutuvat adsorptioalustana toimivaan kiinteään katalyyttiin; kemiallinen reaktio katalysoituu adsorbaattien kiinnittyessä adsorptioalustaan. Adsorptio jaetaan fysisorptioon ja kemisorptioon.
Fysisorptiossa adsorbaattimolekyylit muodostavat sidoksia Van der Waalsin voimilla adsorptioalustan pinta-atomien kanssa. Nämä Van der Waalsin voimilla muodostuneet sidokset ovat heikkoja sidoksia, esimerkiksi dipoli-dipolisidoksia tai dispersiovoimia. Fysisorptioon vaadittava energiamäärä (adsorptiolämpö) on alle 20 kJ/mol. Fysisorptio on kaikista adsorbtion muodoista yleisin, eikä se esimerkiksi vaikuta adsorbtioalustan muotoon. Fysisorptiota tapahtuu kaikille pinnoille lämpötila- ja paineolosuhteiden ollessa sopivia. Fysisorptio tapahtuu useimmiten ennen kemisorptiota.
Kemisorptiossa adsorbaattien ja adsorbtioalustan molekyylien/atomien välille muodostuu vahvoja sidoksia, kuten esimerkiksi kovalenttisia sidoksia. Kemisorptiossa muodostuu myös hybridisoituneita orbitaaleja, sillä molekyylit/atomit adsorbaattien ja adsorptioalustan välillä jakavat elektronejaan. Kemisorption energiat ovat suuria n. 80-800 kJ/mol. Kemisorptiossa aktivoitumisenergia voi siis lähestyä nollaa, vaikkakin usein reaktio vaatii aktivoitumisenergiaa tapahtuakseen. Fysisorptiosta poiketen kemisorptiota voi tapahtua vain tietyille pinnoille. Näiden pintojen tulee lisäksi olla myös puhtaita.
Heterogeenisen katalyytin toiminta

Katalyyttien pinnalla on kohtia, johon adsorptoituvat atomit/molekyylit voivat kiinnittyä. Kemialliset reaktiot tapahtuvat näissä kohdissa ja niitä kutsutaankin siksi katalyytin aktiivisiksi kohdiksi. Kun reaktio on tapahtunut, atomit/molekyylit irtoavat katalyytistä eli tapahtuu adsorption käänteisreaktio desorptio.
Heterogeeninen katalyytti levitetään usein toisen tukevan materiaalin pinnalle, jolloin katalyytin vaikutuspinta-alaa saadaan kasvatettua ja aktiivisia kohtia lisättyä. Tämä myös lisää reaktion stabiilisuutta. Materiaalit, joiden päälle katalyytit levitetään ovat yleensä inerttejä, reagoimattomia aineita, joilla on korkeat sulamispisteet. Yleisesti käytettyjä materiaaleja ovat huokoiset aineet esimerkiksi piidioksidi (SiO2) ja zeoliitti.
Pinnalle voidaan lisätä myös yhdisteitä, jotka aktivoivat katalyyttiä. Näitä yhdisteitä kutsutaan promoottoreiksi. Esimerkiksi ammoniakin valmistuksessa käytetyssä Haber-Bosch-menetelmässä ammoniakin valmistuksessa alumiinioksidia lisäämällä saadaan aktivoitua katalyytin toiminta.
Katalyytin deaktivointi tarkoittaa katalyytin toiminnan heikentämistä tai estämistä. Katalyytin toimintaa heikentäviä yhdisteitä voi esimerkiksi kemisorptoitua katalyytin pintaan, jolloin aktiivisten alueiden määrä vähenee. Esimerkki tällaisestä yhdisteestä on rikki, joka metanolin tuotannossa heikentää kupari- tai sinkkikatalyytin toimintaa.
Käyttö teollisuudessa

Heterogeenistä katalyysia hyödynnetään lukuisissa teollisuuden prosesseissa. Heterogeenisen katalyysin suurin hyöty on se, että katalyytti voidaan helposti erottaa reagensseista ja tuotteista. Näin mahdollisesti kalliit katalyytit saadaan hyvin talteen seuraavia katalysoitavia reaktioita varten, mikä on tärkeätä teollisuudessa. Ongelmana heterogeenisessä katalyysissä on kuitenkin se, että jos kaikki katalyytin aktiiviset kohdat täytetään, reaktio ei voi jatkua ennen kuin tuotteet irtoavat katalyytistä.
Edellytyksenä heterogeenisen katalyytin käyttämiselle teollisuudessa on, että sen on nopeutettava reaktiota taloudellisesti järkevissä olosuhteissa kuten esimerkiksi mahdollisimman alhaisessa lämpötilassa ja paineessa. Katalyytin on myös oltava pitkäaikainen ja kestävä, eikä se saa aktivoida haitallisia sivureaktioita.
Mahdollisesti tunnetuin heterogeenistä katalyysia hyödyntävä teollisuuden prosessi on Haber-Bosch-menetelmä, jossa katalyyttinä toimii kiinteä rauta. Reagoivat aineet ovat kaasumaiset vety ja typpi, joista muodostuu ammoniakkia. Synteesikaasun tuotannossa katalyyttinä käytetään nikkeliä, jolloin metaanista ja vesihöyrystä muodostuu hiilimonoksidia ja vetykaasua. Heterogeenistä katalyysiä käytetään myös hyväksi rikkihapon tuotannossa vaiheessa, jossa rikkidioksidista muodostuu rikkitrioksidia sen reagoidessa hapen kanssa. Heterogeenistä katalyysiä käytetään myös esimerkiksi polymeroinnissa, alkyloinnissa ja dehydrauksessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heterogeeninen katalyysi Wikimedia Commonsissa
Seksuaalikasvatus

Seksuaalikasvatus on kasvatus- ja luonnontieteellinen poikkitieteellinen tutkimuksen ja opetuksen ala, jossa opitaan havaitsemaan ja ymmärtämään seksuaalisuuteen ja ihmisen lisääntymiseen liittyviä asioita. Seksuaalikasvatusta tutkitaan monilla tieteenaloilla eri tavoin. Koulussa seksuaalikasvatus koskee monia oppiaineita: sitä on sisällytetty biologian opetukseen, mutta myös liikuntaan sisältyvän terveyskasvatuksen ja kotitalouteen kuuluneen perhekasvatuksen yhteydessä. Joissakin kouluissa kouluterveydenhoitaja tai ulkopuoliset vierailijat käyvät antamassa seksuaalikasvatusoppitunteja. Nuoret etsivät tietoa myös omatoimisesti Internetistä sen yksityisyyden vuoksi.
Tyypillisiä seksuaalikasvatuksessa käsiteltäviä aiheita ovat murrosikä, kuukautiset, ehkäisy ja itsetyydytys.
Seksuaalikasvatus on ongelma voimakkaasti uskonnollisisissa piireissä. Yhdysvalloissa suositaan pidättyväisyysohjelmia, joissa ainoana keinona ehkäistä raskauksia ja sukupuolitauteja esitetään seksistä pidättäytyminen. Vastustajien mukaan tällaiset ohjelmat eivät jaa tietoa vaan pyrkivät vain edistämään kristillisiä konservatiivisia arvoja.
Kirjallisuutta

Aigner, Gertrude & Centerwall, Erik: Lapset ja seksuaalisuus.  ((Barnens kärleksliv: Om kärlek, sexualitet och mötet med vuxenvärlden: En bok för föräldrar och personal inom barnomsorgen, 1983.) Suomennos: Sexpo -säätiön työryhmä)  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1999.  ISBN 951-26-4472-X
Bildjuschkin, Katriina & Malmberg, Ari: Kerro meille seksistä: Nuoren seksuaalikasvatus.  Helsinki:  Tammi, 2000.  ISBN 951-26-4532-7
Bildjuschkin, Katriina & Ruuhilahti, Susanna: Seksiä vaatteet päällä.  Helsinki:  Tammi, 2008.  ISBN 978-951-26-5758-2
Kallio, Maaret: Sopivasti ihana: Q & A tyttöjen seksuaalisuudesta ja seksistä.  Helsinki:  WSOY, 2012.  ISBN 978-951-0-39295-9