stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juusjärven kalliomaalaus
Maalaukset

Maalaukset sijaitsevat pääosin 1,30×2,50 m² alueella. Selkeimmin erottuvat kaksi pitkävartaloista ihmishahmoa, jotka ovat 50 senttimetriä pitkät. Niiden ympärille on keskittynyt tiivis kuvioryhmä. Niiden kädet ovat puolittain ylös kohotettuja ja kantapäät osuvat yhteen polvien ollessa taivutettuina. Jalkaterät on maalattu siten, että ne muodostavat säärien kanssa ristikuvion. Ihmishahmot vaikuttavat identtisiltä ja voidaan olettaakin, että ne maalattiin samanaikaisesti rinnakkain.
Edellisten "kaksosten" yläpuolella on 30 senttimetriä pitkä länkisäärinen ihmishahmo. Se on saatettu maalata ennen kaksosia, mutta jos se tehtiin jälkeenpäin, on sen vasemman jalan osuminen vasemmanpuolisen kaksosen päähän tarkoituksellista. Myös kaksosten oikealla puolelle, näiden rinnalla, on maalattu noin 40 senttimetriä pitkä ihmishahmo, johon yhtyy sik-sak-kuvio. Sen vieressä on vielä toinen sik-sak-kuvio. Kaksosen oikea käsi koskettaa tätä ihmishahmoa.
Vasemmanpuoleisen kaksosen viereen on painettuna kämmenen kuvio, joka vaikuttaa epätäydelliseltä kalliopinnan rapautumisen takia. Sen pituus on noin 30 senttimetriä. Kämmenen vasemmalla puolella ja alapuolella on haalistuneita punaväriläikkiä.
Erikoinen kuvioryhmä muodostuu 1,1 metrin matkalle allekkain maalatuista kuvioista, jotka ovat suttaantuneet epäselviksi. Ne esittänevät eläimiä, mutta ylin kuviojakso muistuttaa käärmettä tai vinosti ylöspäin seisovaa hirvieläintä.
Suuren kuvioryhmän alapuolella erottuu yksinäinen ja kulunut kuviopari. Siinä hauen näköinen kuvio "pökkii" vinosti 45 asteen kulmassa oikealle "kelluvaa" ihmishahmoa. Kala on noin 30 ja ihmishahmo noin 50 senttimetriä pitkä. Näiden vasemmalla alapuolella on mahdollisesti leveä punavärialue, josta on voitu erottaa kaksi kalaa ja osittainen ihmishahmo. Näistä hieman kauempana vasemmalla on vielä heikkokuntoinen ihmishahmo. Muut punaväriläikät eivät hahmotu.
Maalaukset > Erityispiirteitä

Salpausselän eteläpuolisissa kuvakentissä keskeisin hahmo on ihminen. Antti Lahelma ehdottaa "kaksosten" kohdalla, että ne olisi maalattu kallioon viimeisenä. Muut kuviot, kuten kämmenjäljet ja ihmishahmot sekä pitkä pystysuuntainen kuvioryhmä olisi maalattu ensimmäiseksi.
Suomalaisessa kalliomaalausperinteessä kaloilla on vähäinen meritys. Niitä on tavattu Juusjärven lisäksi varmoja tunnistuksia on myös Kapasaaressa ja Astuvansalmella. Kaloja saattaa olla muillakin maalauskohteilla, joskin ne ovat jääneet tunnistamatta. Merkittävin maalattu kala on hauki.
Kuvakentän oikeassa laidassa olevat usean kuvion 1,1 metriä korkea kuvarykelmä on vielä tunnistamatta. Samanlainen löytyy Pakanavuorella, mutta sekin on epäselvä. Sen vieressä oleva ihmishahmon ja sik-sak-kuvion yhdistelmälle löytyy Kolmiköytisienvuorella vastine. Siellä "putoavalla" ihmishahmolla on myös sik-sak-uloke alaruumiissaan ja käärmeeksi sopiva sik-sak-kuvio vieressään. Yhdessä Juusjärven kuvion kanssa voidaan tulkinta käärmeestä, ja Suomessa erityisesti kyystä, pitää melko varmana ja ihmiskäärmeen symboliikkaa verrata kansanperinteen shamanistiseen henkimaailman apueläimeen ja saamelaisrumpujen "noidan käärmeeseen".
Vain harvoissa suomalaisissa maalauksissa ihmishahmo kuvataan makaamassa, ylösalaisin tai vinossa asennossa. Silloin ihmishahmo esiintyy yhdessä jonkin eläimen kanssa. Juusjärvellä se on hauki, Värikalliolla se on hirvi tai peura ja Enonkoski Haukkavuorella sekä Mertakalliolla taas käärme (sik-sak-kuvio). Voidaan ajatella, että ihmishahmo ja eläin kuvataan kuvioparina meritsemässä esimerkiksi loveen lankeamista ja apueläimen tapaamista henkimaailman.
Aiheesta muualla

Kertomus kalliomaalauksen tutkimisesta 22.6.–27.6.1964, alkuperäinen muistio valokuvattuna kartta- ja valokuvaliitteineen.
Järviwiki: Juusjärvi
Dominique P.: View of Juusjärvi in early May 2013 (shot with Nexus 4), YouTube, 2013
Parkkinen, J.: Juusjärvi rock paintings (Arkistoitu – Internet Archive), valokuvia, Panoramio, 2010
Foter.com: Juusjärvi - Photos & Images[vanhentunut linkki], valokuvia
Ior Bock

| Ior Bock> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Muut nimet:  Bror Holger Bertil Svedlin
Syntynyt: 17. tammikuuta 1942 Porvoo
Kuollut: 23. lokakuuta 2010 (68 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  museo-opas, näyttelijä
Vanhemmat:  Bror Svedlin Rhea Boxström-Svedlin
Siviilisääty:  naimaton
Muut tiedot
Merkittävät teokset: Bockin perheen saaga
Tyyli:  historia, mytologia
Aiheesta muualla
Kotisivu
Ior Bock [ˈiːɔr ˈbɔkː] (ent. Bror Holger Bertil Svedlin;  17. tammikuuta 1942 Porvoo – 23. lokakuuta 2010 Helsinki) oli suomenruotsalainen pakanahenkinen eksentrikko ja taiteilija, joka tunnetaan julkaisemastaan Bockin perheen saagasta ja urastaan Suomenlinnan museolinnoituksen oppaana.
Elämä > Syntymä, lapsuus ja nuoruus

Ior Bock väitti saaneensa alkunsa insestistä: Knut Victor Boxström saattoi tyttärensä Rhean raskaaksi 22. huhtikuuta 1941. Knutin ainoa poika oli kuollut sisällissodassa 1918, ja tämä oli viimeinen keino jatkaa isänpuoleista sukulinjaa. Journalisti Magnus Londen on kuitenkin esittänyt, että Bock syntyi porvoolaiselle puutarhurille tuntemattoman, mahdollisesti espanjalaisen miehen siittämänä ja nainen luovutti pojan adoptoitavaksi. Todisteina Londen viittaa Kansallisarkistossa säilytettäviin adoptioasiakirjoihin. Londenin esittämälle tapahtumien kululle on anonyymi aikalaistodistaja, perheen silloinen naapuri, jonka mukaan ajatus Rhean raskaudesta on mahdoton. Bock itse on kertonut tavanneensa mainitun porvoolaisnaisen mutta kiistänyt mahdollisuuden, että tämä olisi hänen biologinen äitinsä. Bockin mukaan insestin salaamiseksi tarvittiin peitetarina, johon kyseinen nainen liittyi.
Kolme kuukautta Bockin syntymän jälkeen Knut Victor Boxström kuoli. Aviopari Bror Svedlin ja Rhea Boxström-Svedlin kasvatti pojan. Holger-pojalla eli tulevalla Ior Bockilla oli myös adoptoitu veli.
Käytöksensä takia Holger vietti osan lapsuudestaan poikakodissa. Holger, joka oli ottanut lempinimekseen ”Ior” Nalle Puhissa esiintyvän Ihaa-aasin ruotsinkielisen nimen mukaan, lopetti koulunkäynnin kansakoulun jälkeen. Tämän jälkeen hän meni töihin teatteriin ja toimi muun muassa valomiehenä Svenska Teaternissa. Holger ”Ior” Svedlin oli vuonna 1962 osallisena ampuma-aseonnettomuudessa, jossa hänen veljensä sai surmansa. Hänet tuomittiin kuolemantuottamuksesta neljäksi kuukaudeksi ehdolliseen vankeuteen.
Ior Svedlin valmistui näyttelijäksi vuonna 1963 Ruotsalaisen teatterin oppilaskoulusta.
Ior harrasti aktiivisesti tanssimista ja esiintyi 1960-luvun lopulla muun muassa televisiomainoksissa. Yksi tunnetuimmista oli Coral-pesuaineen mainos, jossa Ior ja tanssitaiteilija Tuulevi Mattila tanssivat värikkäissä vaihtuvissa vaatteissa.
Elämä > Eksentrikko > Ior Bockin synty

Holger "Ior" Svedlin oli 1970-luvulla ottanut tavakseen lomailla Intian Goassa, Chaporan kylässä, jossa hän tutustui intialaiseen mystiikkaan. Vuonna 1984 hän otti käyttöön uuden taiteilijanimensä Ior Bock. Magnus Londenin mukaan nimenvaihdos liittyi Iorin Intiassa 24. helmikuuta 1984 kokemaan mystiseen elämykseen. Londen kertoo edelleen, että Iorin palattua kotiin vanhat ystävät huomasivat hänen käytöksensä muuttuneen oudoksi.
Elämä > Eksentrikko > Rhea Boxströmin hautajaisjuhla

Kesäkuun 12. päivä 1984 Helsingin Sanomissa julkaistiin Bockin äidin Rhea Boxströmin kuolinilmoitus. Tämä oli kuollut 6. huhtikuuta Bockin ollessa Intiassa, ja ruumis oli sittemmin tuhkattu krematoriossa. Bockin palattua Suomeen järjestettiin hautajaiset juhannusaattona Snappertunan kirkossa ja niihin liittynyt juhannusjuhla Raaseporin linnan luona. Hautajaisilmoituksessa vieraita pyydettiin pukeutumaan kansallispukuun tai vaaleisiin vaatteisiin, ja tilaisuus päättyisi Snappertunan uhrilehdossa puolenyön aikaan sytytettäviin viiteen juhannustuleen ”Odenin, Ran, Torin, Frejn ja Frejan muistoksi”. Hautajaisilmoituksesta nousi kohu, ja kirkkoherra kielsi pakanallisuuteen viittaavien muistotulien polttamisen.
»Äiti oli antanut ohjeen, että minun piti ottaa yhteyttä Uudenmaan lääninhallitukseen, koska suvun vanha uhrilehto oli 1930-luvulla lahjoitettu kirkolle, ja siitä oli sittemmin tehty luonnonsuojelualue. Minun piti pyytää lupa polttaa viisi tulta tässä perheen vanhassa uhrilehdossa hautajaisyönä kello 12. Hautajaisten piti tapahtua kello 12 päivällä.» 
(Ior Bock, 1996)
Bock on sittemmin kertonut, että hautajaisilmoituksen teksti oli hänen äitinsä itsensä alun perin ruotsiksi laatima ja tarkoitettu julkaistavaksi Hufvudstadsbladetissa. Lehti kuitenkin kieltäytyi julkaisemasta ilmoitusta, minkä jälkeen se julkaistiin Helsingin Sanomissa.
»Kun hautajaisilmoitus jouduttiin laittamaan Helsingin Sanomiin, se herätti suurta huomiota. Pappi, joka oli halunnut lausua lehdossa muutaman sanan vainajien muistoksi tulien palaessa, pyysi, ettei tulia poltettaisi ollenkaan. Niiden piti olla vain pieniä tulia, mutta kun pappi näin pyysi, tulia ei poltettu. Muuten hautajaiset menivät ihan niinkuin oli suunniteltu, ja äidin toivomus täyttyi.» 
(Ior Bock, 1996)
Elämä > Eksentrikko > Bockin perheen saaga

Kesällä 1984 Svedlin-Bock otti Museoviraston ylijohtajan C. J. Gardbergin neuvosta yhteyttä Kansanrunousarkistoon ja Folkkultursarkivetiin. Bock oli kertonut Museovirastolle, että hänen perheensä oli säilyttänyt vanhaa perimätietoa suomalaisesta kulttuurista. Äänitearkistoista tultiin haastattelemaan Bockia. Näin syntyivät arkistoihin talletetut syksyn 1984 ääninauhat, joissa Bock kertoo pääkohdat kyseisistä tarinoista. Tästä alkoi sittemmin Bockin perheen saagana tunnetun tarinakokonaisuuden julkinen esittäminen. Samassa yhteydessä Bock siirtyi käyttämään sukunimen Svedlin-Bock sijaan nimeä Bock, joka tarinoiden mukaan oli Boxströmin suvun alkuperäinen nimi.
Elämä > Eksentrikko > Lemminkäisen temppeli

Vuonna 1987 joukko Bockin ulkomaalaisia ystäviä aloitti Sipoon Gumbostrandissa kaivaukset, joilla oli tarkoitus paljastaa Bockin perheen saagassa kerrottu Lemminkäisen temppeli. Hankkeen puuhamiehinä toimivat yhdysvaltalaiset Stuart Rice ja Jim Chesnar.
Bock antoi hankkeelle tiedotusvälineissä kasvot ja kaivauksien rahoittajiksi ryhtyivät Sipoon Säästöpankki ja Lemminkäinen Oy. Rahoittajat kuitenkin vetäytyivät vuonna 1990, kun Bockin tilalla majailleita vieraita pidätettiin hasiksen poltosta. Kaivuuhankkeen vetäjät tuomittiin vankeuteen ja karkotettiin maasta. Bock itse tuomittiin kolmen kuukauden ehdolliseen vankeuteen ja 15 000 markan korvauksiin.
Vuorella on suoritettu kaivauksia useassa vaiheessa vuosina 1987–1999, mutta merkkejä temppelistä ei ole löytynyt.
Elämä > Eksentrikko > Kirjan julkistaminen

Vuonna 1996 Bock julkaisi Juha Javanaisen toimittamana teoksensa Bockin perheen saaga: Väinämöisen mytologia. Kirjan julkistustilaisuudessa 1. lokakuuta Vanhan Ylioppilastalon musiikkisalissa Bock seisoi Robert Wilhelm Ekmanin neljä metriä korkean Väinämöisen soitto -maalauksen edessä alastomana ja esitteli laulaen kirjan – ja samalla maalauksen – keskeiset hahmot. Kirjan kustantajalle Bock esitti pyynnön, ettei hänelle koskaan maksettaisi teoksesta minkäänlaista tekijänpalkkiota. Hän perusteli pyynnön seuraavasti: ”Olen saanut sen [= tarinan] ilmaiseksi, haluan myös antaa sen eteenpäin ilmaiseksi.”
Elämä > Eksentrikko > Vastoinkäymisiä

Vuonna 1997 Suomenlinnan ryhmäopastusten tilausten väheneminen oli johtanut siihen, että Bockilla ei ollut enää lainkaan tuloja vaan hän joutui elämään naapurien ja ystävien ruoka-avun turvin. Samana vuonna Bock sai roolin Viaporista kertovassa kansainvälisessä dokumenttielokuvassa.  Osa hänen osuuksistaan ehdittiin jo kuvata, kunnes hankkeen suomalainen tuotantoyhtiö Bueno Pictures kaatui talousvaikeuksiin ja hanke haudattiin.
Vuonna 1999 Bockin Töölön asuntoon tunkeutui mies, joka iski asunnon eteisessä Bockia neljä kertaa puukolla selkään. Bock selvisi tapauksesta hengissä mutta jäi neliraajahalvaantuneeksi. Tiedotusvälineiden mukaan puukottaja oli Bockin ”seuraaja”. Mies tuomittiin teosta ehdottomaan vankeusrangaistukseen.
Bockin Sipoon-tontit myytiin vuonna 2000 oikeuden päätöksellä Lemminkäinen Oyj:n ja Heikki Hakulinen Ky:n saatavien kuittaamiseksi. Gumbostrandin rantatontin ja sillä olevan talon osti sipoolainen kalastaja. Viereisen ”temppelivuoren” tontin osti Helsingin Astanga Joogakoulu. Myös Bockin kaupunkiasunto Töölössä myytiin. Bock sai Helsingin kaupungilta vuokra-asunnon Munkkiniemestä.
Elämä > Eksentrikko > Uusi vuosituhat

Bock vaihtoi 2004 Helsingin maistraatissa viralliseksi nimekseen Ior Bock.lähde?
Bockin liikuntakyvyssä ei tapahtunut toipumista. Bockia hoitavan ylilääkärin mukaan liikuntarajoitteisuutta lukuun ottamatta hänen terveytensä oli kuitenkin erinomainen. Bockilla oli kaksi Helsingin kaupungin sosiaalitoimen kustantamaa henkilökohtaista avustajaa. Bockin luona kävi säännöllisesti vieraita eri puolilta maailmaa, ja hän jatkoi edelleen perheensä pakanatarinoista kertomista ja Suomen historiasta keskustelemista kaikkien halukkaiden kanssa.
Elämä > Kuolema

Bock kuoli 23. lokakuuta 2010 puukotuksen uhrina kotonaan Rakuunantiellä, Helsingin Munkkiniemessä. Tapauksen vuoksi vangittiin samassa asunnossa asuneet 19- ja 28-vuotiaat ulkomaalaiset miehet. He olivat poliisin mukaan olleet Bockin henkilökohtaisia avustajia ja kodinhoitajia, joiden apua Bock tarvitsi jäätyään liikuntarajoitteiseksi vuonna 1999 tapahtuneen puukotuksen takia. Tutkinnan edettyä 26. lokakuuta 2010 kerrottiin, että vangittuja henkilöitä epäillään murhasta. Seuraavana päivänä Helsingin käräjäoikeus määräsi vangittavaksi 19- ja 28-vuotiaat intialaiset kodinhoitajat todennäköisin syin murhasta epäiltyinä. Syytteen nostamisen määräajaksi asetettiin 27. tammikuuta 2011. Toinen epäillyistä, 1991 syntynyt intialaismies, vapautettiin 9. marraskuuta 2010.
Poliisi kohdisti tämän jälkeen epäilynsä enää vain toiseen, vuonna 1982 syntyneeseen intialaismieheen. Esitutkinnan selvityksen mukaan puukotuksesta epäilty henkilökohtainen avustaja oli kärsinyt jo jonkin aikaa mielenterveysongelmista ja oli puukotushetkellä sekavassa mielentilassa, piti mm. Bockia Paholaisena. Syyttäjän mukaan Bock oli ollut ennen puukotusta aikonut irtisanoa kyseisen avustajansa ja vaihtaa hänet toiseen avustajaan. Kuulusteluissa murhasta epäilty intialaismies tunnusti teon mutta väitti Bockin ohjailleen häntä voodoon sekä magian avulla ja saattaneen hänet riippuvaiseksi kannabiksen käytöstä.
Helsingin käräjäoikeus jätti 16. elokuuta 2011 tuomitsematta Bockin surmanneen intialaismiehen, koska hän oli tapon tehdessään syyntakeeton. Lääkäreiden mukaan mies oli mielentilatutkimuksen alkuun mennessä kuitenkin jo parantunut mielenterveydellisestä häiriöstä, ja oikeus määräsi miehen päästettäväksi heti vapaaksi. Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen ylilääkäri Irma Kotilainen sanoi olevan hyvin harvinaista että rikoksentekohetkellä mielisairaaksi todettu todetaan mielentilatutkimuksen loppuessa tervehtyneeksi. Rikos- ja prosessioikeuden professori Dan Frände ei ollut koko uransa aikana törmännyt vastaavanlaiseen tapaukseen. Myös tutkimusprofessori, Psykiatrisen vankisairaalan ylilääkäri Hannu Lauerma sanoi, ettei hänellä ollut tiedossa toista vastaavanlaista tapausta. Hän kuitenkin uskoi oikeuden päätöksen olleen vakavasti ja pitkään harkittu ja totesi näin nopean parantumisen olevan harvinaista muttei mahdotonta.
Viranomaiset karkottivat Bockin surmaajan kotimaahansa Intiaan. Poliisit saattoivat miehen reittilennolla Mumbaihin. Maahanmuuttovirasto antoi hänelle karkotuspäätöksen lisäksi toistaiseksi voimassa olevan maahantulokiellon Schengen-alueelle. Kihlakunnansyyttäjä Anssi Hiivala valitti käräjäoikeuden ratkaisusta hovioikeuteen. Maaliskuussa 2012 Helsingin hovioikeus pääsi aloittamaan jutun käsittelyn intialaismiehen vapaaehtoisesti palattua Suomeen oikeudenkäyntiä varten. 9. maaliskuuta julkistetussa päätöksessään hovioikeus piti käräjäoikeuden päätöksen voimassa.
Elämä > Hautajaiset

Kesäkuun 10. päivänä 2011 julkaistiin Helsingin Sanomissa ja Hufvudstadsbladetissa Bockin kuolinilmoitus. Ilmoitus oli samansisältöinen 27 vuotta aiemmin julkaistun Bockin äidin kuolinilmoituksen kanssa sillä erotuksella, että aikoinaan kohua herättänyttä, pakanallisuuteen viittaavaa muistotulien polttamista ei mainittu. Ne kuitenkin mainittiin Bockin omalla verkkosivustolla julkaistussa hautajaisilmoituksen verkkoversiossa. Ilmoituksen mukaan ”Bockin tuhka lasketaan suvun hautaan Snappertunan hautausmaalla juhannusaattona perjantaina 24.6.2011 klo 12. Tuhkan laskun jälkeen on Tunaborgin seurantalolla hautajaisohjelmaa. Hautajaisten jälkeen vierailla on mahdollisuus käydä Snappertunan uhrilehdossa, jossa klo 24 sytytetään kahdeksan pientä juhannustulta Helin, Bockin, i:n, Odenin, Ran, Torin, Frejn ja Frejan muistoksi”.
Aiheesta muualla

Ior Bockin virallinen kotisivu.
Ior Bock Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ior Bock Elonetissä.
Ior Bock och Lemminkäinens tempel. YLE Elävä arkisto/Arkivet 18.12.2008. (ruotsiksi)
Ior Bock och Bocks saga. YLE Elävä arkisto/Arkivet 06.03.2009. (ruotsiksi)
Ior Bock ja Lemminkäisen temppeli. YLE Elävä arkisto 11.03.2009.
Ihmiskunnan alkukoti löytyy Uudeltamaalta. YLE Elävä arkisto 16.06.2014.
Ior Bockin perintö suomalaisessa kulttuuri -ja hengenhistoriassa. Yle Puhe 25.2.2014.
Saari, Kari: Spermainen sunnuntai Sipoossa. Skeptikko 8, kesä 1990, s. 15–17.
Ior Bockin muistokirjoitus Helsingin Sanomat 23.10.2010.
Nyberg, Max: Ior Bocks släktsaga lever vidare Hufvudstadsbladet. 27.6.2015. (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  Europeana 
Ruotsalaisen teatterin oppilas­koululaisia vuonna 1963. Oikealta Holger Svedlin, Christina Indrenius-Zalewski, Berit Lundell ja Roger Nikkanen.
Rhea Boxströmin kuolinilmoitus Helsingin Sanomissa 12.6.1984.
Lemminkäisen temppelin ”sisäänkäynti” syyskuussa 2019.
Etelä-Sudanin punta

| Etelä-Sudanin punta |
| --- | --- |
 Yhden punnan seteli
ISO 4217 -koodi:  SSP
Keskuspankki:  Etelä-Sudanin keskuspankki
Esitelty:  18. heinäkuuta 2011
Käyttäjät:  Etelä-Sudan
Jaettava yksikkö:  piaster
Etelä-Sudanin punta (valuuttatunnus SSP) on Etelä-Sudanin rahayksikkö, joka on ollut käytössä vuodesta 2011 lähtien. Se jakaantuu 100 piasteriin.
Etelä-Sudanin punta luotiin korvaamaan Sudanin puntaa Etelä-Sudanin itsenäistyttyä vuonna 2011. Etelä-Sudanin punta otettiin käyttöön 18. heinäkuuta 2011. Tällöin yksi Sudanin punta vastasi yhtä Etelä-Sudanin puntaa.
Etelä-Sudanin punnan seteleissä on John Garangin kuva.
23. helmikuuta 2025 yksi Etelä-Sudanin punta vastasi 0,0073 euroa, eli yksi euro oli 136,24 puntaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Etelä-Sudanin punta Wikimedia Commonsissa
| Tämänhetkiset SSP-vaihtokurssit |
| --- | --- |
XE.com:sta:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD JPY USD
OANDA.com:sta:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD JPY USD
| n k Afrikan rahayksiköt |
| --- | --- |
Etelä:  Angolan kwanza  Botswanan pula  Etelä-Afrikan randi  Lesothon loti  Malawin kwacha  Namibian dollari  Saint Helenan punta  Swazimaan lilangeni 
Itä:  Burundin frangi  Djiboutin frangi  Eritrean nakfa  Euro (Mayotte, Réunion)  Etiopian birr  Kenian šillinki  Komorien frangi  Madagaskarin ariary  Mauritiuksen rupia  Mosambikin metical  Ruandan frangi  Sambian kwacha  Somalian šillinki  Tansanian šillinki  Yhdysvaltain dollari (Zimbabwe)  Zimbabwen kulta (Zimbabwe) 
Keski:  Keski-Afrikan CFA-frangi (Kamerun, Keski-Afrikan tasavalta, Tšad, Kongon tasavalta)  Kongon frangi  Ugandan šillinki 
Länsi:  Eco  Gambian dalasi  Ghanan cedi  Guinean frangi  Kap Verden escudo  Keski-Afrikan CFA-frangi (Päiväntasaajan Guinea ja Gabon)  Liberian dollari  Länsi-Afrikan CFA-frangi (Benin, Burkina Faso, Norsunluurannikko, Guinea-Bissau, Mali, Niger, Senegal ja Togo)  Nigerian naira  Mauritanian ouguiya  São Tomén ja Príncipen dobra  Sierra Leonen leone 
Pohjoinen:  Algerian dinaari  Egyptin punta  Euro (Kanariansaaret, Madeira, Plazas de soberanía)  Etelä-Sudanin punta  Libyan dinaari  Marokon dirhami  Seychellien rupia  Sudanin punta  Tunisian dinaari 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:South Sudanese pound
Käännös suomeksi
Abiy Ahmed Ali

| Abiy Ahmed Ali |
| --- | --- |

Etiopian pääministeri
 2. huhtikuuta 2018–  
Edeltäjä:  Hailemariam Desalegn
Henkilötiedot
Syntynyt: 1976 (ikä 48–49) Agaro, Etiopia
Tiedot
Puolue:  Paartii Badhaadhiinaa
Muut puolueet:  EPRDF
Etnisyys:  Oromot
Kunnianosoitukset:   Nobelin rauhanpalkinto (2019)
Sotilaspalvelus
Palvelusmaa(t):   Etiopia
Puolustushaara:  maavoimat
Palvelusvuodet:  1991–2010
Sotilasarvo:  everstiluutnantti
Aiheesta muualla
pmo.gov.et/pm
Abiy Ahmed Ali (amharaksi አብይ አህመድ አሊ; s. 1976 Agaro, Etiopia) on Etiopian pääministeri vuoden 2018 maaliskuusta lähtien. Hän on ensimmäinen Etiopian suurimmasta etnisestä ryhmästä, oromoista, lähtöisin oleva pääministeri. Uskonnolliselta vakaumukseltaan hän on helluntaikristitty ja kuuluu etiopialaiseen Ethiopian Full Gospel Believers' Church kirkkoon. 
Sitten marxilaisen Dergin kukistuttua 1991 valtaa maassa olivat pitäneet tigret, joita maan asukkaista on vain kuusi prosenttia.
Abiyn isä oli muslimi-oromo ja äiti kristitty amhara.
Edellinen pääministeri Hailemariam Desalegn erosi helmikuussa 2018.
Etiopian hallitseva liittouma Etiopian kansan vallankumouksellinen demokraattinen rintama (EPRDF) valitsi hänet johtajakseen, ja siten hänestä tuli myös pääministeri, koska EPRDF:lla on kaikki parlamenttipaikat.
Muutamassa kuukaudessa valtaannousunsa jälkeen Abiy oli purkanut suuria osia maan sortokoneistosta. Hän vapautti tuhansia poliittisia vankeja, aloitti neuvottelut aiemmin terroristeiksi leimattujen aseistettujen oppositioryhmien kanssa ja tunnusti turvallisuusjoukkojen syyllistyneen kidutukseen. Abiy sulki Addis Abeban Maekelawin pidätyskeskuksen, joka muutettiin museoksi.
Heinäkuussa 2018 Abiy solmi rauhan Eritrean johtaja Isaias Afwerkin kanssa. Abiylle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto vuonna 2019.
Abiyn vallan aikana on ollut etnisiä levottomuuksia. Niiden takia turvallisuusjoukot ovat jatkaneet kidutuksia ja väkivaltaa. Eri oppositiotahot ovat syyttäneet Abiyta itsevaltaisuudesta.
Lokakuussa 2021 Abiy Ahmed vannoi virallisesti valan toiselle viisivuotiskaudelle.
Etniset levottomuudet

Abiy ajaa aatetta, joka tunnetaan hänen kirjansa mukaan nimellä Medemer, joka ajaa etnisten ja uskonnollisten ryhmien harmoniaa.
Kovan linjan oromo-nationalistit uskovat Abiyn hylänneen juurensa suosimalla muita kansallisuuksia.
Kesäkuussa 2019 Amharan alueen turvallisuusjoukkojen prikaatikenraali Asaminew Tsige yritti kaapata vallan alueella. Kaappauksessa saivat surmansa alueen kuvernööri Ambachew Mekonnen ja maan asevoimien esikuntapäällikkö kenraali Se'are Mekonnen, jotka olivat Abiy Ahmedin tukijoita.
Seuranneissa puhdistuksissa pidätettiin Amharoiden kansallisen liikkeen tukijoita.
Lokakuussa 2019 pääministerin kotiseutua Oromiaa koittelivat levottomuudet, joissa kuoli 70.
Syynä oli aktivisti Jawar Mohammedin postaus Facebookiin, jossa hän väitti poliisien olevan tulossa pidättämään hänet. Mohammed johtaa myös TV-kanava Oromia Media Networkia. Hän käsittää Etiopian historian ja politiikan eri väestöryhmien kamppailuna.
Kesäkuussa 2020 tapettiin pääkaupungissa suosittu laulaja ja pääministerin tukija Hachalu Hundessa. Murhan teki oromoiden vapautusrintaman salamurhaaja.
Hundessan kuolema johti väkivallan aaltoon Oromian alueella, jossa tapettiin satoja vähemmistöjen edustajia. Kohteena oli kristityt oromot, amharat ja guraget.
Vuonna 2020 pohjoinen Tigrayn maakunta alkoi niskuroida Abiyn hallintoa vastaan. Abiy taas pyrki vähentämään Tigrayn paikallishallinnon valtaa. Tämän katsottiin olevan merkki Abiyn kasvavasta itsevaltaisuudesta. Etiopian hallitus kielsi Tigrayn paikallisvaalit koronaviruspandemiaan vedoten. Tigrayn kansan vapautusrintaman mielestä tämä oli pelkkä tekosyy sille, että Abiy hallitsee aluetta. Tigrayn vapautusrintama hyökkäsi Etiopian sotilastukikohtaan alueellaan. Abiy erotti hallituksestaan ministereitä, ja lähetti Tigrayhin marraskuussa 2020 sotajoukon. Näin alkoi taistelujen ja veritekojen sarja, jossa ainakin satoja siviilejä kuoli asejoukkojen surmaamina.