stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Herman Daly

Herman Edward Daly (21. heinäkuuta 1938 Houston – 28. lokakuuta 2022 Richmond)  oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä.
Dalya innoittivat John Stuart Millin ajatukset pysyvästä talouden tilasta sekä Kenneth Boulding ja Nicholas Georgescu-Roegen, jotka käsittivät, että kasvavaan talouteen liittyy energian ja materiaalinkulutuksen kasvu. Daly oli ensimmäisiä taloustieteilijöitä, jotka julistivat siirtymisen fossiilisista energialähteistä uusiutuviin energialähteisiin talouspolitiikan tärkeimmäksi tehtäväksi.
Elinaikanaan Daly sai vain vähän huomiota taloustieteen valtavirrassa.
Kirjoja > Dalyn kirjoittamia kirjoja

Daly, Herman: Toward a Steady-state Economy. San Francisco, Cal.: Freeman, 1973. ISBN 0-7167-0793-4
Daly, Herman: Steady-state Economics: The Economics of Biophysical Equilibrium and Moral Growth. San Francisco, Calif.: Freeman, 1977. ISBN 0-7167-0186-3
Daly, Herman & Cobb, John B.: For the Common Good: Redirecting the Economy Toward Community, the Environment, and a Sustainable Future. Boston: Beacon Press, 1989. ISBN 0-8070-4702-3
Daly, Herman E. Beyond Growth: The Economics of Sustainable Development. Boston, MA: Beacon Press, 1996. ISBN 0-8070-4708-2
Kirjoja > Toisten kirjoja Dalysta

Peter A. Victor: Herman Daly’s Economics for a Full World: His Life and Ideas. Elämäkerta. Routledge, 2021. ISBN 978-0367556945
Palkintoja

Right Livelihood -palkinto, 1996
Tri A. H. Heinekenin ympäristötieteiden palkinto, 1996
Sophie-palkinto, 1999
Leontief-palkinto, 2001
Carl Deelsbo

Carl Deelsbo (omakuva)
Carl Nikolaus Persson Deelsbo (13. huhtikuuta 1892 Bollnäs – 14. toukokuuta 1990 Nacka) oli ruotsalainen taidemaalari, kuvataiteilija, graafikko ja kuvanveistäjä. Hän opiskeli Tukholman taideakatemiassa, Pariisissa, Münchenissä, Roomassa, Dresdenissä, Englannissa, Kreikassa ja Turkissa. Deelsbon taulujen aiheita olivat usein maisemat ja muotokuvat, joita hän maalasi öljyvärein. Deelsboon teoksia on nähtävillä Tukholman kansallismuseossa sekä Kööpenhaminassa, Berliinissä ja Dresdenissä.
Aiheesta muualla

Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 109, ISBN 91-87504-00-6
Svenskt konstnärslexikon del II sid 46–47 Allhems Förlag, Malmö
Dekadenssi (taidesuuntaus)

Symbolismi
Fernand Khnopff, , 1911.
Symbolismi
Fin de siècle | Romantiikka | Dekadenssi |  Symbolismi kirjallisuudessa | Venäläinen symbolismi
Symbolisteja
Léon Bakst | Charles Baudelaire | Aubrey Beardsley | Arnold Böcklin | Magnus Enckell | Gustav Klimt | Max Klinger | Stéphane Mallarmé | Gustave Moreau | Mihail Nesterov | Edgar Allan Poe |  Sully Prudhomme | Arthur Rimbaud | Konstantin Somov | Émile Verhaeren | Paul Verlaine
Symbolismia
Pahan kukat | Ad Astra | Haavoittunut enkeli | Halla | Kuoleman puutarha | Köynnöksenkantajat | Lemminkäisen äiti | Symposion | Terror Antiquus
Dekadenssi, myös dekadentit, (lat. decadentia > ransk. décadence > 'rappio', 'turmelus') oli erityisesti Ranskan kirjallisuudessa ja kuvataiteessa 1880-luvulla esiintynyt kirjallisuuden ja taiteen suuntaus, joka Charles Baudelairesta lähtien syntyi vastavaikutuksena naturalismin todellisuudenanalyysille ja kankealle ”parnassolaiselle” lyriikalle. Suuntauksen manifestina pidetään Baudelairen teosta Les Fleurs du mal (1857, Pahan kukkia) Suuntaukseen liittyy symbolismi.
Dekadentit tahtoivat esittää sitä, mikä on yksilöllistä, poikkeuksellista, vaistomaista. He myös etsivät rajoja uudessa tilanteessa ja valitsivat boheemin ja sovinnaisesta moraalista riippumattoman elämäntavan. Dekadenssin muita edustajia ovat muun muassa Paul Verlaine, Oscar Wilde ja Maurice Maeterlinck.
Kuvataiteessa dekadenssi kuvasi epätavallisia, naturalismin vastaisia ja usein neuroottisia ilmiöitä. Sen huomattavimmiksi edustajiksi on katsottu Edvard Munch, Aubrey Beardsley ja James Ensor. Dekadenssi joudutti symbolismin syntyä.
William Dayas

William Dayas Helsingin-aikanaan 1893.
William Humphreys Dayas [deis] (12. syyskuuta 1863 New York – 3. toukokuuta 1903 Manchester) oli yhdysvaltalainen pianisti, pedagogi ja säveltäjä, joka oli Franz Lisztin viimeisiä oppilaita. Suomen pianonsoiton opetukseen Dayas toi mannermaisia vaikutteita ja uussaksalaisen koulukunnan (edustajia esimerkiksi Liszt ja hänen oppilaansa Peter Cornelius) oppeja toimiessaan 1890–1893 Helsingin musiikkiopiston opettajana heti Ferruccio Busonin jälkeen. Helsingistä Dayas siirtyi opettamaan Saksaan, sitten New Yorkiin ja lopulta Manchesteriin. Hänen sävellystuotantonsa sisältää muun muassa pianokappaleita.
William Dayasin Helsingissä syntynyt tytär, pianisti Karin Elin Dayas (1892–1971) toimi pianonsoiton professorina Cincinnatin konservatoriossa ja yliopistossa vuodesta 1926 lähtien.
Oppilaita

Karl Ekman
Fanny Flodin-Gustafsson
Sigrid Sundgren-Schnéevoigt
Aiheesta muualla

McMaster University Libraries: Dayas, W. H. (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  RISM
DALY-arvo

DALY (disability-adjusted life years), tarkoittaa menetettyjä toimintakykyisiä elinvuosia eli elinvuosia, jotka eletään alhaisemmassa toimintakyvyssä sairauden vuoksi. Yhtä DALY-arvoa voidaan ajatella sairauden vuoksi menetettynä elinvuotena.
Jonkin sairauden maakohtainen DALY-arvo saadaan kun tätä sairautta potevan väestön osan lyhyempi keskimääräinen elinaika vähennetään koko maan väestön pidemmästä keskimääräisestä elinajasta. Tällöin saadaan sairauden aiheuttama elinvuosien menetys keskimäärin. Tähän lisätään se vuosien määrä, kuinka pitkään sairas väestö keskimäärin sairaudesta kärsii. DALY on siis summa sairaista vuosista ja sairauden aiheuttaman kuoleman vuoksi menetetyistä elinvuosista. Kahden eri sairauden DALY-arvo voi olla siksi samanlainen kun tarkastellaan hyvin pitkäaikaista sairautta, joka ei aiheuta kuolemaa nuorena, ja sairautta, joka aiheuttaa nopean kuoleman hyvin nuorena.
DALY-arvolla voidaan seurata väestön terveydentilaan vaikuttavia tekijöitä paremmin kuin seuraamalla pelkkää elinaikaa tai elinajan odotetta tai pelkkää kuolleisuutta eri syistä.
QALY (Quality adjusted life Year) eli laatupainotettu elinvuosi on samantapainen käsite kuin DALY, mutta kummallakin on hyvät ja huonot puolensa. DALY on uudempi ja WHO:n käyttämä.
Rikkaissa länsimaissa laatupainotteisen elinvuoden hinta on noin 40-50 000 euroa. Tämän perusteella voidaan esimerkiksi päättää uuden syöpähoidon käyttöönotosta. Näin resurssit saadaan kohdennettua toimenpiteisiin, jotka tuottavat mahdollisimman suuren terveyshyödyn.
DALYn käyttö

DALY mittaa väestötasolla sitä kokonaishaittaa eli tautitaakkaa, jonka sairaudet tai ennenaikaiseen kuolemaan tai invaliditeettiin johtavat tekijät aiheuttavat. Tyypillinen esimerkki on eri sairauksien riskitekijöiden keskinäiden merkityksen havainnollistaminen. Vakavakaan sairaus, esim. keuhkokuume, ei vaikuta väestötasolla kovin paljon DALY-arvoon, jos se tehokkaasti hoidettuna jää lyhyeksi eikä johda kuolemaan. Sen sijaan nuorena alkanut pysyvä toimintakyvyn väheneminen vaikuttaa siihen paljon. Samoin ennenaikainen kuolema parhaassa työiässä painottuu voimakkaammin kuin kuolema muutama vuosi ennenaikaisesti. Siten DALY mittaa ennen muuta eri sairauksien ja riskitekijöiden merkitystä koko väestölle aiheutuvan haitan kannalta. Tämän tietäminen auttaa priorisoinnissa, koska vähäisen tekijän poistaminen kokonaan saattaa tuottaa pienemmän hyödyn yhteiskunnalle, kuin merkittävässä tekijässä olevan tekijän vähentyminen muutamalla prosentilla.
DALY kehitettiin 1990-luvulla. Sen kehittäjä C. J. L. Murray esitti äskettäin ison työryhmän työstämän arvion siitä, mitkä tekijät ovat keskeisimpiä terveyttä vähentäviä tekijöitä maailmassa. Sen mukaan viisi suurinta terveyttä uhkaavaa ja ennenaikaista kuolleisuutta aiheuttavaa tekijää ovat korkea verenpaine, tupakointi, alkoholi, sisäilman saasteet ja liian vähäinen hedelmien ja vihannesten käyttö. Muutokset viimeisen 20 vuoden aikana ovat olleet merkittäviä: aliravitsemus on DALY-tekijänä pudonnut vuodesta 1990 ykkössijalta kahdeksanneksi, mutta korkea verenpaine, tupakointi ja alkoholi nousseet etenkin kehitysmaissa jyrkästi terveysriskien kärkeen. Siten kohonneen elintason myötä ihmisten omat elintapavalinnat ovat korostuneet terveyden uhkana. Terveyttä vähentävien keskeisten tekijöiden tietäminen on tärkeää, jos halutaan saada aikaan vaikuttavaa terveyspolitiikkaa. DALYa on käytetty myös ympäristön riskitekijöiden keskinäisen tärkeyden havainnollistamiseen.
Maailmanpankin globaali katsaus lasten terveyteen kehitysmaissa osoittaa, että hygienian puute ja sitä seuraavat aliravitsemukseen liittyvät ongelmat ovat valtavat. Raportti nostaa epähygieenisten olojen vaikutuksen aiheutetun aliravitsemuksen kautta aivan keskeiseksi tekijäksi alle 5-vuotiaiden ylikuolleisuuden syyksi. Esimerkiksi sisäilman saasteista aiheutunut tautitaakka ei olisi kehitysmaissa läheskään nykyisen suuruinen, jos aliravitsemusta ei olisi. Maailmassa on edelleen 800 aliravittuaselvennä. Epähygieeniset olot todennäköisesti heijastuvat myös voimakkaasti kroonisiin sairauksiin (syöpä ja sydän- ja verisuonitaudit) eikä tätä tautitaakkaa ole kunnolla kvantifioitu. Yllä oleva teksti ei kuvaa oikealla tavalla kansanterveyden tarpeita kehitysmaissa.selvennä Hygieenisten olojen parantaminen vesihuoltoa parantamalla tulee edelleen olla prioriteetti nro yksi, jos tavoitteita halutaan saavuttaa.
Elinvuoden hinta rahana

Yleensä yksityiset ja hallitusten terveysvakuutukset pitävät rajanaan 50 000:ttä dollaria kutakin toimintakykyistä elinvuotta kohti (DALY) arvioidessaan, mitkä hoidot terveysvakuutuksen tulisi kattaa, mutta Stefanos Zenios ym. totesivat vuonna 2008 munuaisdialyysihoidon valintojen arvottavan hinnaksi 129 000 dollaria/DALY.
Osmo Soininvaaran mukaan tällaisia mittareita tarvitaan siihen, että määrärahat saataisiin kohdennettua kaikkein hyödyllisimpiin hoitoihin. Ennalta ehkäisevässä toiminnassa kuten syöpäseulonnoissa kattona on Suomessa 60 000 euroa tervettä elinvuotta kohden.
Kehitysmaiden terveydenhoitoon resurssit ovat niin rajallisia, että monissa maissa voidaan pienelläkin lisäpanostuksella pelastaa asukkaille lisää toimintakykyisiä elinvuosia, esimerkiksi A-vitamiinilisillä 9 dollaria/DALY, akuuttien alahengityselinten tulehdusten hoito 20 dollaria/DALY tai tuhkarokkorokotus 30 dollaria/DALY.
Toimintakykyisen elinvuoden hinta ja ihmiselämän hinta

DALY-arvolle vaihtoehtoinen mittari on ihmiselämän hinta. Se on siitä huonompi mittari, että toimi, joka pelastaa kuoleman uhkaamalle ihmiselle 5 sairasta elinvuotta, ei ole yhtä arvokas kuin toimi, joka pelastaa ihmiselle 10 tervettä elinvuotta.
Ihmiset saattavat arvostaa elämän laatua enemmän kuin elämän jatkumista: ainakin joitain vuosia sitten sydämensiirtoleikkauksen riskit vastasivat eliniän lyhenemistä viidellä vuodella mutta silti moni valitsi itselleen leikkauksen.
Toimintakykyisen elinvuoden hinta ja ihmiselämän hinta > Nuoren vai vanhan hoito?

Onnistunut hoito tuottaa yleensä nuorelle enemmän elinvuosia kuin vanhalle. Tällöin terveillä elinvuosilla mitattuna nuorille annettu hoito on arvokkaampaa. Osmo Soininvaaran mukaan jokainen tätä arvostuseroa voi pohtia siitä näkökulmasta, osallistuisiko venäläiseen rulettiin mieluummin 20- vai 70-vuotiaana tai pitävätkö ihmiset koko elämäänsä arvokkaampana kuin sen viimeisiä vuosia.
Kirjallisuutta

A. P. Sihvonen, "Toimintakykyiset elinvuodet", kirjassa Aromaa A, Huttunen J, Koskinen S, Teperi J. Suomalaisten terveys. Duodecim, Kansanterveyslaitos, Helsinki 2005. ISBN 951-656-073-3.
Quantifying environmental health impacts. WHO.
Andrea De Carlo

| Andrea De Carlo |
| --- | --- |
 Andrea De Carlo
Henkilötiedot
Syntynyt: 1952 (ikä 72–73) Milano, Italia
Kansalaisuus:  Italia
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: italia
Tuotannon kieli: italia
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Andrea De Carlo (1952 Milano, Italia) on italialainen kirjailija. Hän on toiminut myös elokuva-alalla, ja se on vaikuttanut hänen kirjoihinsakin, jotka edustavat italialaista scuola dello sguardo -koulukuntaa (ransk. l’école du regard, 'katseen koulukunta'). Hän on tutkinut romaaneissaan vallan vaikutusta ihmiseen, esimerkiksi fantasiaromaanissaan Macno (1984).
Suomennetut romaannit

Macno (Macno); suomentanut Tuula Saarikoski, Helsinki: Tammi 1988 ISBN 951-30-6786-6
Tässä ja nyt (Nel momento); suomentanut Mirja Halonen, Helsinki: Tammi 2002 ISBN 951-31-2321-9
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andrea De Carlo Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Damagaramin sulttaanikunta

| Damagaramin sulttaanikunta > 1731–1899 |
| --- | --- |
   Saksalainen kartta vuodelta 1891. Kanem-Bornun ja Sokoton vasallien raja on merkitty keltaisella viivalla. Damagaramin pääkaupunki Zinder (kirjoitettu ”Sinder”) on aivan kartan keskellä ja merkitty Bornun vasalliksi. 
Valtiomuoto:  sulttaanikunta
Pääkaupunki:  Damagaram (1731 – noin 1800) Zinder (noin 1800 alkaen)
Pinta-ala:  
– yhteensä:  70 000 km² 
Väkiluku:  400 000
Kielet:  hausa, tuaregikielet
Seuraaja(t):  Nigerin siirtomaa
Damagaramin sulttaanikunta oli vuoden 1731 tienoilla perustettu valtio nykyisen Nigerin alueella Afrikassa. Valtio oli voimakkaimmillaan 1800-luvun puolivälissä, jolloin sillä oli iso, hyvin varustettu armeija ja se valvoi tärkeitä Saharan poikki kulkevia kauppareittejä. Hallintokaupunkinaan sulttaanit pitivät Zinderiä. Ranskan siirtomaa-armeija valtasi sulttaanikunnan vuonna 1899, minkä jälkeen sulttaani-instituutio on ollut lähinnä seremoniallinen. Vuosina 1906–1923 sulttaanikunta oli kokonaan lakkautettu.
Hallinto ja talous

Damagaramin sulttaanikunta ei koskaan kuulunut siirtomaa-aikaa edeltäneen Afrikan suurimpiin. Suurimmillaan se hallitsi noin 70 000 neliökilometrin eli nykyisen Sierra Leonen laajuista aluetta. Monet kauppareitit yhdistyivät Zinderin kaupungissa, mikä toi sulttaanikunnalle taloudellista vaikutusvaltaa.
Damagaramia hallittiin tehokkaasti. Jokaisen kylään nimitettiin virkamies, joka toimi suoraan sulttaanin alaisena. Hänen tehtävänään oli valvoa paikallisia päälliköitä ja varmistaa, että he noudattivat sulttaanin määräyksiä. Tuloja sulttaani sai kolmesta eri lähteestä. Yksi kolmasosa muodostui kansalaisten maksamista veroista ja toinen kolmasosa tuli karavaanikauppiaiden maksamista maksuista. Kolmasosa tuli orjakaupasta. Ihmisiä otettiin kiinni ja myytiin orjina eteenpäin.
Kehittynyt byrokratia osoittautui tärkeäksi, kun valvottiin luonnonvarojen käyttöä. Hallinto kiinnitti erityistä huomiota puiden ja metsien hakkuuseen. Eurooppalaisia matkailijoita hämmästytti, miten vähän maata oli viljeltynä. Alueella noudatettiin käytäntöä, missä osa maasta jätettiin viljelemättä joka kuudes vuosi. Käytäntö oli voimassa pitkälle 1900-luvulle. Osa puista kuului sulttaanille, ja niiden kaataminen oli kielletty ankarien rangaistusten uhalla. Esimerkiksi anapuu (Faidherbia albida) eli gao sisältää tärkeitä maaperän hedelmällisyyttä ylläpitäviä mineraaleja. Sen lehdet tarjoavat myös ravintoa lampaille ja vuohille huhtikuusta kesäkuuhun, jolloin niillä on muuten vähän ravintoa. Päätöksellä suojella anapuita on ollut vaikutuksia myös nykyaikaan. 1950-luvulla Damagaramin alueen pensaisto alkoi vähetä ja myös puut olivat vaarassa. Entiset ”sulttaanin puut” julistettiin ”kuvernöörin puiksi”, joiden kaataminen oli kiellettyä. Nykyään alueella voi nähdä anapuumetsikköjä, joissa on eri ikäisiä puita.
Sulttaanikunta nykyään

Sulttaanikunta on edelleen olemassa, ja sen virallinen kirjanpito pitää Ballama Ousmanin valtakautta sijaishallituksena. Nykyinen sulttaani Aboubacar Sanda Oumarou on hallinnut vuosina 1978–2000 ja jälleen vuodesta 2011. Hänen virkansa on lähinnä seremoniallinen. Yli 170 vuotta vanha palatsi on Zinderin suosituin turistikohde. Rakennuksen muuri on 10 metriä korkea ja 10 metriä paksu, ja sen julkisivuun on kuvattu sulttaanikunnan tunnukset: miekka, kilpi ja kaksi keihästä.
Luettelo sulttaaneista

Damagaramin sulttaanikuntaa ovat hallinneet seuraavat sulttaanit:
| --- | --- |
 Mallam Yunus dan Ibram (1731–1746)  Baba dan Mallam (1746–1757)  Tanimoun Babami (1757–1775)  Assafa dan Tanimoun (1775–1782)  Abaza dan Tanimoun (1782–1787)  Mallam dan Tanimoun Babou Tsaba (1787–1790)  Daouda dan Tanimoun (1790–1799)  Ahmadou dan Tanimoun Na Chanza (1799–1812)  Sulayman dan Tanimoun (1812–1822)  Ibrahim dan Suleyman (1822–1841)  Tanimoun dan Suleyman (1841–1843)  Ibrahim dan Suleyman (uudelleen 1843–1851)  Tanimoun dan Suleyman (uudelleen 1851–1884) :  Abba Gato (1884)  Suleyman dan Aisa (1884–1893)  Amadou dan Tanimoun Mai Roumji Kouran Daga (1893–1899)  Amadou dan Tanimoun dan Bassa (1899–1906)  Ballama Ousman (sijaishallitsija, 1906–1923)  Barma Moustapha (1923–1950)  Sanda Oumarou dan Amadou (1950–1978)  Aboubacar Sanda Oumarou (1978–2000)  Mamadou Moustafa (2000–2011)  Aboubacar Sanda Oumarou (uudelleen vuodesta 2011 lähtien)
Aiheesta muualla

Babagana Abubakar: Origin and Meaning of Damagaram. ResearchGate, heinäkuu 2020. Viitattu 9.6.2021. (englanniksi)
Alamy. Kuvia Zinderistä ja sulttaanin palatsista. (englanniksi)
Pääkaupunki Zinder vuonna 1906.
Sulttaanin palatsin pihaa Zinderissä.Kuva vuodelta 1906.
Sulttaanin palatsi nykyään.
Roald Dahl

| Roald Dahl |
| --- | --- |
 Roald Dahl vuonna 1954.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. syyskuuta 1916 Llandaff, Cardiff, Wales
Kuollut: 23. marraskuuta 1990 (74 vuotta) Oxford, Oxfordshire, Englanti
Kansalaisuus:  brittiläinen
Ammatti:  kirjailija
Puoliso:  Patricia Neal (1953–1983)  Felicity Ann d'Abreu Crosland (1983–1990)
Kirjailija
Aikakausi:  1942–1990
Tyylilajit:  lasten- ja aikuisten kirjat kauhu, fantasia, arvoitus, huumori
Palkinnot
 Edgar Allan Poe Awards (1954, 1959, 1980) Whitbread Children's Book Award (1983) 
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Patricia Neal ja Roald Dahl.
Roald Dahl (13. syyskuuta 1916 Llandaff, Wales – 23. marraskuuta 1990 Oxford, Englanti) oli brittiläinen kirjailija, runoilija, käsikirjoittaja ja hävittäjälentäjä. Dahl kirjoitti elämänsä aikana 19 lastenkirjaa, yhdeksän novellikokoelmaa ja useita elokuva- ja televisiokäsikirjoituksia. Dahlin tunnetuimpia kirjoja ovat Jali ja suklaatehdas sekä Matilda.
Dahl kirjoitti niin lapsille kuin aikuisillekin, ja hänen kirjallisen tyylinsä ominaispiirre oli musta huumori. Tyypillisimmillään Dahlin lastenkirjat kerrotaan yleensä tarinan protagonistina toimivan hyveellisen lapsen näkökulmasta, jolloin yleensä tarinan antagonistin roolin omaksuvat aikuiset, jotka joko vihaavat tai muuten vain kohtelevat huonosti lapsia, ja toisinaan tarinoissa voi löytyä vähintään yksi "hyvä" aikuinen puolustamassa nuorta päähenkilöä. Näiden perushahmojen on arveltu olevan viittaus Dahlin huonoihin kokemuksiin sisäoppilaitoksissa.
Dahlin tuotannosta on tehty elokuva-, televisio- ja näytelmäsovituksia. Esimerkiksi Alfred Hitchcock ohjasi Alfred Hitchcock esittää -sarjaan neljä Dahlin novelliin "Man from the South" perustuvaa jaksoa. Jali ja suklaatehdas on kahden elokuvan käsikirjoituksen pohjana: 1971 ja 2005. Dahl laati myös Ian Flemingin kirjojen pohjalta käsikirjoitukset elokuviin Chitty Chitty Bang Bang ja James Bond -elokuvaan Elät vain kahdesti.
Elämä ja ura

Roald Dahl syntyi Walesin Llandaffissa norjalaisille vanhemmille. Roald Dahlin isä Harald ja Roaldin vanhempi sisko Astri kuolivat, kun Roald oli kolmivuotias. Perheen piti myydä koruja, jotta Roaldin koulunkäynti saatiin maksettua; tosin nuorena vietetyt ajat Llandaffin katedraalikoulussa olivat Dahlin mukaan todella epämukavia. Täytettyään 18 vuotta Dahl lähti tutkimusmatkalle Newfoundlandiin. Hän pestautui Shellin palvelukseen ja työskenteli Lontoossa ja Dar es Salaamissa.
Dahl palveli toisessa maailmansodassa hävittäjälentäjänä. Hän osallistui taisteluihin Libyassa, Kreikassa ja Syyriassa ja saavutti Hawker Hurricane -hävittäjillä lentäessään hävittäjä-ässän nimitykseen tarvittavat viisi ilmavoittoa. Alle kuukauden kuluttua hänen lentäjän uransa alusta hänen koneensa putosi Libyan autiomaahan. Pakkolaskussa hän sai kallonmurtuman sekä vammoja selkärankaan ja lantioon, minkä lisäksi hän menetti näkökykynsä kuukaudeksi kasvojensa turpoamisen vuoksi. Hän aloitti kirjoittamisen toipilasaikanaan ja julkaisi novelleja lehdissä. Hänen ensimmäinen lastenkirjansa The Gremlins ilmestyi 1943.
Dahl oli 1953–1983 naimisissa yhdysvaltalaisen näyttelijän Patricia Nealin kanssa, ja he saivat viisi lasta. Roaldin vanhin tytär Olivia kuoli tuhkarokon aiheuttamaan aivotulehdukseen. Poika Theo sai aivovamman, kun taksi törmäsi lastenvaunuihin. Patricia sairastui vakavasti ja kertoi myöhemmin muistelmissaan, miten uhrautuvasti Roald hoiti häntä. Avioliitto kuitenkin päättyi, kun Patricia sai selville, että Roaldilla oli suhde Patrician 22 vuotta nuoremman ystävättären kanssa. Roald meni tämän kanssa naimisiin samana vuonna 1983.
Kirjailijanuransa ohella Dahl kasvatti karjaa ja vinttikoiria.
Dahlin tiedettiin suhtautuneen usein varauksella kirjojensa pohjalta tehtyihin elokuvasovituksiin, mikäli niissä otettiin liikaa taiteellisia vapauksia. Tunnetuin esimerkki näistä on Mel Stuartin ohjaama musikaalielokuva Jali ja suklaatehdas (1971), johon Dahl sanoi olevansa "hyvin pettynyt", koska hänen mielestään "elokuvan tarina painottui liikaa Villi Vonkka -hahmoon eikä niinkään päähahmoksi tarkoitettuun Jaliin".
Dahl kuoli vuonna 1990. Hänen kuolinsyykseen on mainittu leukemia ja määrittelemätön infektio.
Elämä ja ura > Kirjojen sensurointi

Vuonna 2023 Dahlin teosten uudet englanninkieliset painokset herättivät keskustelua kirjojen sensuroinnista. Brittikustantaja oli muokannut teosten loukkaavaksi katsottuja termejä neutraalimpaan muotoon. Asiaa kritisoivat muun muassa kirjailija Salman Rushdie ja Britannian pääministeri Rishi Sunak. Myös kuningatarpuoliso Camilla otti kantaa kirjailijoiden sananvapauden puolesta. Julkisen keskustelun myötä kustantamo ilmoitti julkaisevansa teokset myös alkuperäisessä muodossaan.
Suomennetut teokset > Aikuisille

Oswald-eno.  ((My Uncle Oswald, 1979.) Suom. Pentti Nieminen)  Otava, 1981.  ISBN 951-1-06435-5
Rakkaani, kyyhkyläiseni: Jännityskertomuksia.  (Sisältää puolet novelleista kokoelmista Kiss, Kiss (1960) ja Someone Like You (1953). Suom. Pentti Saarikoski)  Otava, 1961 (8. painos 2009).
Henry Sugarin ihmeellinen tarina ja kuusi muuta.  ((The Wonderful Story of Henry Sugar and Six More, 1977.) Suomentanut Jaana Kapari)  Helsinki:  Art House, 2003.  ISBN 951-884-356-2
Joku kaltaisesi.  (Sisältää puolet novelleista kokoelmista Kiss, kiss (1960) ja Someone like you (1953). Suom. Pentti Saarikoski)  Otava, 1970.
Helppo nakki ja muita kertomuksia.  ((Over to You: Ten Stories of Flyers and Flying, 1946 & Eight Further Tales of the Unexpected, 1992.) Suom. Erkki Haglund)  Otava, 1992.  ISBN 951-1-12306-8
Alahuuli.  ((Switch Bitch, 1974.) Suomentanut Raija Mattila)  Helsingissä:  Otava, 1975.  ISBN 951-1-01974-0
Poika; Yksinlentoon.  ((Boy, 1984: Going solo, 1986.) Suom. Seppo Sipilä)  Avain, 2004.  ISBN 952-5524-09-4
Nahka ja muita novelleja.  (Ilmestyneet aiemmin kokoelmissa Rakkaani, kyyhkyläiseni ja Joku kaltaisesi)  Otava, 2007.  ISBN 978-951-1-22184-5