stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Second City Television

| Second City Television |
| --- | --- |

Tyyli:  sketsikomedia
Kestoaika:   30 minuuttia (1976−1981)  90 minuuttia (1981−1983)  45 minuuttia (1983−1984) 
Luoja(t):   Bernard Sahlins  Andrew Alexander 
Pääosissa:  ks. näyttelijät
Alkuperämaa:   Kanada
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:    Global (1976–1979)  CBC (1980–1983)  Superchannel (1983–1984) 
Esitetty:   21. syyskuuta 1976 – 17. heinäkuuta 1984
Tuotantokausia:  6
Jaksoja:  135 (luettelo jaksoista)
Tuotanto
Tuottaja(t):  useita
Vastaava(t) tuottaja(t):   Andrew Alexander  Len Stuart 
Ohjaaja(t):  useita
Käsikirjoittaja(t):  useita
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Second City Television (yleisemmin lyhennettynä SCTV) on kanadalainen, Global-televisiokanavalla ensiesityksensä saanut sketsikomediasarja, jota tuotettiin vuodesta 1976 vuoteen 1984 yhteensä kuusi kautta ja 135 jaksoa. Se sijoittuu kuvitteellisen Melonvillen kaupungin SCTV-televisioverkon tärkeimmälle Channel 109 -televisioasemalle ja kuvaa jokaisessa jaksossa aseman ”tyypillistä” jokapäiväistä lähetyspäivää.
Sarjassa näyttelijät esittävät jokaisessa jaksossa erilaisia sketsejä useissa eri rooleissa ja imitoinneissa. Televisioalaa henkilöstöineen, eri tyylilajien televisio-ohjelmia ja televisioaseman pyörittämistä satirisoiva SCTV on parodian ja komediallisen saippuaoopperan risteytys.
Yhdysvalloissa SCTV, jota esitettiin NBC-televisiokanavalla, oli ehdolla yhteensä 15 Primetime Emmyn saajaksi vuosien 1982−1983 gaaloissa. Sarja palkittiin kahdella parhaan käsikirjoituksen Primetime Emmyllä. Siitä muodostui tärkeä kanava sen näyttelijöille ja koomikoille yhdysvaltalaiseen valtavirran viihdeteollisuuteen.
Näyttelijät > Vakituiset näyttelijät

Joe Flaherty (kaudet 1–6)
Eugene Levy (kaudet 1–6)
Andrea Martin (kaudet 1–6)
John Candy (kaudet 1–2, 4–5; vieraana 6)
Dave Thomas (kaudet 1–4; vieraana 6)
Catherine O’Hara (kaudet 1–2, 4; vieraana 5–6)
Harold Ramis (kaudet 1–2; vieraana 5)
Rick Moranis (kaudet 3–4)
Robin Duke (kausi 3)
Tony Rosato (kausi 3)
Martin Short (kaudet 5–6)
John Hemphill (kaudet 5–6)
Mary Charlotte Wilcox (kaudet 5–6)
Näyttelijät > Toistuvat henkilöhahmot

SCTV:n näyttelijät näyttelivät useita toistuvia roolihahmoja eri sketseissä ja kausilla. Näihin toistuviin henkilöhahmoihin lukeutuvat muun muassa televisioaseman kiero argentiinalainen omistaja Guy Caballero (Joe Flaherty), kilpailuohjelman juontaja ja aseman johtaja Moe Green (Harold Ramis), joka sittemmin siepataan, ja hänet korvaa leopardikuvioisiin asuihin pukeutuva inhottava Edith Prickley (Andrea Martin), uutisankkurit Floyd Robertson ja Earl Camembert (Flaherty ja Eugene Levy), kauhuohjelman loppuunpalanut juontaja kreivi Floyd (Flaherty), keskusteluohjelman lipevä juontaja Sammy Maudlin (Flaherty), epähauska koomikko Bobby Bittman (Levy), englannin kielen opiskelija Perini Scleroso (Martin), itsekeskeinen juontaja Johnny LaRue (John Candy), laulaja Lola Heatherton (Catherine O’Hara), kriitikko Bill Needle (Dave Thomas) sekä näyttelijä Lin Ye Tang (Thomas). Lisäksi sarjan myöhemmillä kausilla uudemmiksi toistuviksi hahmoiksi tulivat hellyttävä huoltomies Ed Grimley (Martin Short), imarteleva australialainen supertähti Jackie Rogers Jr. (Short), itkuinen ja alkoholisoitunut lastenohjelman juontaja Happy Marsden (John Hemphill) sekä turha paikallisjulkkis Idella Voudry (Mary Charlotte Wilcox).
Näyttelijät > Julkkis- ja musiikkivieraat

Silloin tällöin SCTV:ssä vieraili julkisuuden henkilöitä ja artisteja. Perinne alkoi ensimmäisellä kaudella, kun sarjassa vierailleet Ralph Richardson ja John Gielgud esiintyivät sketsissä. Myöhemmillä kausilla ajatus julkkisvieraista laajeni huomattavasti, kun julkkis- ja musiikkivieraita alkoi esiintyä lähes jokaisessa jaksossa. Kun vakituisia näyttelijöitä alkoi lähteä sarjasta, moni heistä palasi julkkisvieraina myöhempiin jaksoihin. Sarjassa vieraili Richardsonin ja Gielgudin (1976) lisäksi muun muassa Roy Orbison (1981), Bill Murray (1982), Fred Willard (1982 ja 1984), Robin Williams (1982), Talking Heads (1982), Tony Bennett (1982), Carol Burnett (1983) ja Joe Walsh (1983).
Tuotanto > Taustaa

Sarjan kehitys alkoi yhdysvaltalaisen, vuonna 1975 NBC-kanavalla ensiesityksensä saaneen sketsikomediasarjan Saturday Night Liven menestyksen johdosta. The Second City on Bernard ”Bernie” Sahlinsin perustama improvisatorinen komediateatteriyhtiö, jolla on Chicagossa vuonna 1959 ja Torontossa vuonna 1973 perustetut komediateatterit, joiden näyttelijöistä koottiin ja ideoista luotiin Second City Television.
Tuotanto > Kuvaukset

SCTV:n kaksi ensimmäistä kautta kuvattiin Global-kanavan studioilla Torontossa. Kun sarja siirtyi CBC:lle, sitä alettiin kuvata ITV:n studioilla Edmontonissa, jossa kuvattiin sen kolmas kausi ja osa neljännestä kaudesta. Sarjan tuotanto siirtyi takaisin Torontoon neljännen kauden kuvausten aikana alkuvuonna 1982. Torontossa sitä alettiin kuvata Magder-studioilla.
Sarjan viimeiset jaksot kuvattiin huhtikuussa 1984. Vastaava tuottaja Andrew Alexander ilmoitti virallisesti sarjan lopullisesta päättymisestä saman vuoden heinäkuussa.
Tuotanto > Nimi ja kesto

Sarjaa on esitetty eri kanavilla ja eri kausien aikana myös nimillä Second City TV, SCTV Television Network, SCTV Network 90, SCTV Network ja SCTV Channel.
SCTV:n kolmen ensimmäisen kauden jaksot ovat kestoltaan 30 minuuttia. Sekä neljännen että viidennen kauden jaksojen kestoa pidennettiin 90 minuuttiin, mutta kuudennen kauden jaksojen kestoa lyhennettiin aiemmasta 45 minuuttiin.
Tuotantokaudet

| Kausi | Jaksot | Ensiesitys> Avausjakso | Ensiesitys> Päätösjakso | Kanava | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 26 | 21. syyskuuta 1976 | 12. joulukuuta 1977 | Global |  |
| 2 | 26 | 16. syyskuuta 1978 | 10. maaliskuuta 1979 | Global |  |
| 3 | 26 | 19. syyskuuta 1980 | 13. maaliskuuta 1981 | CBC |  |
| 4 | 27 | 15. toukokuuta 1981 | 22. lokakuuta 1982 | CBC |  |
| 5 | 12 | 5. marraskuuta 1982 | 18. maaliskuuta 1983 | CBC |  |
| 6 | 18 | 22. marraskuuta 1983 | 17. heinäkuuta 1984 | Superchannel |  |
Vastaanotto

Etenkin NBC-vuosiensa 1981−1983 aikana SCTV saavutti luovan ja kriittisen huippunsa. Tällöin televisiokriitikot kehuivat sen kuuluvan television parhaimmistoon. Vaikka sarja nauttikin kriitikoiden suosiosta, se ei kuitenkaan täysin saavuttanut suurta kaupallista menestystä samalla kanavalla esitetyn Saturday Night Liven vuoksi; kahden NBC-vuoden jälkeen kävi selväksi, että SCTV ei pysty kilpailemaan pitkäkestoisuudesta SNL:n kanssa.
Kirjallisuutta

Thomas, Dave: SCTV: Behind the Scenes.  Toronto:  McClelland & Stewart, 1997.  ISBN 978-0-7710-8568-0.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Tyler Blackburn

Blackburn vuonna 2016
Tyler Jordon Blackburn (s. 12. lokakuuta 1986 Burbank, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Caleb Riversinä nuorten draamasarjassa Valehtelevat viettelijät. Hän oli aluksi sarjassa vierailijana, mutta kolmannella tuotantokaudella Caleb on jo vakiohahmo. Lisäksi hän esiintyi sarjan spin-offissa Ravenswoodissa. Blackburn näytteli myös Iania Päivien viemää -sarjassa.
Aiheesta muualla

Tyler Blackburn Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tuhannen tilanteen mies

| Tuhannen tilanteen mies> Metro |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Thomas Carter
Käsikirjoittaja:  Randy Feldman
Tuottaja:  Roger Birnbaum
Säveltäjä:  Steve Porcaro
Kuvaaja:  Fred Murphy
Leikkaaja:  Peter E. Berger
Lavastaja:  Greg Papalia
Pääosat:   Eddie Murphy  Michael Rapaport  Carmen Ejogo  Denis Arndt  Michael Wincott 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Buena Vista International  Caravan Pictures 
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1997
Kesto:  117 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuhannen tilanteen mies (Metro) on vuonna 1997 ensi-iltaan tuotu toimintakomedia. Elokuvan pääosia näyttelevät Eddie Murphy, Michael Wincott, Donal Logue, Michael Rapaport, Carmen Ejogo ja Denis Arndt. Elokuvassa Murphy esittää panttivankineuvottelijaa, joka lähtee kostamaan parhaan ystävänsä kuolemaa. Elokuvan on ohjannut Thomas Carter.
Vastaanotto

Tv-maailma-lehdessä 2024 Pertti Avola kirjoitti, että vaatimattoman elokuvan viehätys riippuu siitä, miten katsoja suhtautuu Eddie Murphyn maneereihin. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä.
Aiheesta muualla

Tuhannen tilanteen mies Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tyler Bozak

| Tyler Bozak |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. maaliskuuta 1986 (ikä 38) Regina, Saskatchewan, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Bozie
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  88 kg
Pelinumero:  21
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–2022
Aik. seurat:  Toronto Marlies (AHL)   Toronto Maple Leafs (NHL)   St. Louis Blues (NHL)
Tyler Bozak (s. 19. maaliskuuta 1986 Regina, Saskatchewan) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa NHL-urallaan Toronto Maple Leafsia ja St. Louis Bluesia
Ura

Bozak pelasi ennen ammattilaisuraansa vuodet 2004–2007 juniorisarja BCHL:ssä ja vuodet 2007–2009 yliopistosarja WCHA:ssa. Hänet palkittiin vuonna 2007 Brett Hull Trophylla BCHA:n parhaana pistemiehenä ja hän oli voittamassa vuonna 2008 WCHA:n mestaruutta Denverin yliopiston joukkueessa.
Bozak ei saanut NHL-varausta, vaan hän siirtyi Toronto Maple Leafsiin vapaana pelaajana huhtikuussa 2009. Hän pelasi kauden 2009–2010 osaksi NHL:ssä, 37 ottelua, ja osaksi AHL:n Toronto Marliesissa, 32 ottelua. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 14. lokakuuta 2009, jolloin Maple Leafs kohtasi Colorado Avalanchen, ja teki NHL-uransa ensimmäisen maalin 14. tammikuuta 2010, jolloin Maple Leafs kohtasi Philadelphia Flyersin. Kausi 2010–2011 oli ensimmäinen, jonka hän pelasi kokonaan NHL:ssä.
Syyskuussa 2021 Bozak teki St. Louis Bluesin kanssa yksivuotisen ja 750 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Transsendentaalinen teologia

Transsendentaalinen teologia on Immanuel Kantin käyttämä käsite, jonka avulla hän jaotteli teologian aloja. Kantin ajattelussa ontologinen todistus ja kosmologinen todistus kuuluvat transsendentaaliseen teologiaan ontoteologiana ja kosmoteologiana, ja teleologinen todistus (fysiko-teologia) ja hänen kannattamansa moraaliteologia puolestaan luonnolliseen teologiaan.
Tunnusmajakka

Oulun edustalla sijaitsevan Laitakarin tunnusmajakan pienempi replika Oulunsalon Pitkäkankaalla. Rakenne on lähes samanlainen kuin Laitakarin pookissa.
Keskiniemen tunnusmajakka Hailuodossa.
Tunnusmajakka eli pooki (ruots. båk, känningsbåk) on merenkulun optinen apuväline. Tunnusmajakassa ei ole valolaitetta eli sektoriloistoa, vaan kyseessä on valaisematon, vain valoisana aikana selkeästi havaittava rakennelma. Tunnusmajakoita rakennettiin ohjaamaan aluksia väylälle, osoittamaan luotsin kohtauspaikkaa sekä paikantamisen helpottamiseksi.
Vuonna 1863 julkaistussa Suomalaisessa meri-sanakirjassa Albin Stjerncreutz määrittelee tunnusmajakan seuraavasti:
»Båk, pooki. Se on ulommaisiin meren saariin tahi niemiin, merenkulkijoille maitten tuntomerkiksi rakennettu torni. Nämät pookit ovat monenmuotoisia, puisia tahi kivisiä, korkiampia tahi alempia sen jälkeen, kuinka kauwas veden alaiset matalat maista pistävät ulos mereen.»
Suomen vanhin tunnusmajakka, Lyökin pooki, on rakennettu 1757, ja se valmistui heti Utön majakan jälkeen.
Tunnusmajakkaa ei pidä sekoittaa toiseen vesiliikenteen ohjauslaitteeseen, tarkemmin merimerkkiin, kummeliin.
Rakenne

Tunnusmajakat ovat yleensä korkeita, tornimaisia rakennelmia. Perinteisesti rakennusaineena on ollut puu. Alun perin tunnusmajakoista on rakennettu lähes umpinaisia tornimaisia rakennelmia, joiden korkeus on ollut jopa useita kymmeniä metrejä. Vanhat tunnusmajakat on yleensä tervattu ja maalattu punamullalla.
Tunnusmajakoiden rakennustyylit ovat vaihdelleet suuresti. Perämerellä yleisiä tunnusmajakan rakennustyylejä ovat olleet obeliskin malliset korkeat tornit, sekä pyöreät, leveät tornit.
Kevyempirakenteiset, niin kutsutut riukupookit, rakennettiin yleensä puunrungoista. Riukupookissa yksi pylväistä kohosi kohtisuoraan näköesteiden yläpuolelle, ja sitä tukivat alhaalta tukitangot harusten tavoin. Riukupookin edeltäjänä voidaan pitää kaasaa.
Uudemmat tunnusmajakat muodostuvat yleensä puu- tai teräsristikon huippuun kiinnitetyistä tunnuslevyistä.
Käyttötarkoitus

Kummelin tapaan tunnusmajakkaa voidaan käyttää paikantamiseen. Tunnusmajakoita käytetään myös väyläohjaukseen: muun muassa Oulun edustalla sijaitseva Laitakarin tunnusmajakka vuodelta 1851 ohjaa nykyäänkin pienveneitä veneväylälle ollessaan linjassa Oulun tuomiokirkon tornin kanssa.
Tomarin ydinvoimalaitos

| Tomarin ydinvoimalaitos |
| --- | --- |

Tyyppi:  Ydinvoimala
Polttoaine:  Uraani
Teho:  2 070 MW
Omistaja:  Hokkaidō denryoku
Sijainti:  Tomari, Hokkaidō, Japani
Koordinaatit:  35°32′18″N, 132°59′57″E
Tomarin ydinvoimalaitos (jap. 泊発電所, Tomari hatsudensho) on Japanissa Hokkaidōn prefektuurin Tomarissa sijaitseva ydinvoimalaitos.
Voimalan reaktorit 1 ja 2 eivät ole olleet tuotantokäytössä Fukushiman ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen.
Reaktori 3 oli käytössä syksystä 2011 kevääseen 2012, jonka jälkeen se on ollut huoltoseisokissa.
Reaktorit

Ydinvoimalassa on seuraavat reaktorit:
| Nimi | Reaktorityyppi | Teho | Käyttöönottovuosi | Käytöstäpoistovuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | PWR | 579 MW | 1989 | Käytössä |
| 2 | PWR | 579 MW | 1991 | Käytössä |
| 3 | PWR | 912 MW | 2009 | Käytössä |
The Eyes of Alice Cooper

| The Eyes of Alice Cooper Alice Cooper |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2003
 Julkaistu: 23.syyskuuta 2003
 Tuottaja(t): Alice Cooper
 Tyylilaji: Hard rock Shock rock Glam rock Garage rock
 Kesto: 44.17
 Levy-yhtiö: Eagle Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 40.
Alice Cooperin muut julkaisut
| Dragontown 2001 | The Eyes of Alice Cooper 2003 | Dirty Diamonds 2005 |
The Eyes of Alice Cooper on Alice Cooperin vuonna 2003 julkaistu albumi. Se on paluu kevyempään, ja Cooperille perinteisempään  garage rockiin kahden raskaamman levyn (Brutal Planet ja Dragontown) jälkeen.
Kappaleet

"What Do You Want From Me?" -  (Cooper/Dover/Reid) – 3.24
"Between High School & Old School" - (Cooper/Dover/Roxie) – 3.01
"Man Of The Year" - (Cooper/Dover/Roxie) – 2.51
"Novocaine" - (Cooper/Dover/Roxie) – 3.07
"Bye Bye, Baby" - (Cooper/Dover/Roxie) – 3.27
"Be With You Awhile" - (Cooper/Dover) – 4.17
"Detroit City" - (Cooper/Garric/Roxie) – 3.58
"Spirits Rebellious" - (Cooper/Dover/Roxie) – 3.35
"This House Is Haunted" - (Cooper/Dover/Roxie) – 3.30
"Love Should Never Feel Like This" - (Cooper/Dover/Roxie) – 3.32
"The Song That Didn't Rhyme" - (Cooper/Dover/Roxie) – 3.17
"I'm So Angry" - (Cooper/Dover/Roxie) – 3.36
"Backyard Brawl" - (Cooper/Dover/Roxie) – 2.36
Henkilöt

Alice Cooper - laulu
Eric Dover - kitara
Ryan Roxie - kitara, laulu kappaleessa "What Do You Want From Me?"
Chuck Garric - Basso
Eric Singer - rummut
Wayne Kramer - kitara kappaleessa "Detroit City"
Teddy "ZigZag" Andreadis - koskettimet, haitari, perkussiot
Scott Gilman - Saksofonit, klarinetti ja muut instrumentit
Calico Cooper - Theremin, taustalaulu
Arvostelut

Imperiumi: 6½/10
Soundi:
Tomaronísia

| Tomaronísia> Τομαρονήσια |
| --- | --- |
  Tomaronísia 
Maantiede
Muut nimet:  Tomária (Τομάρια), Tokmákia (Τοκμάκια)
Sijainti:  39°18′11″N, 26°26′17″E
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Suurin saari:  Barmpaliás
Muita saaria:  Asprónisos, Panagiá, Tsoukalás
Valtio
Valtio:  Kreikka
Alue:  Pohjois-Egean saaret
Alueyksikkö:  Lesbos
Kunta:  Länsi-Lesbos
Väestö
Väkiluku:  0
Tomaronísia (kreik. Τομαρονήσια) eli Tomária (Τομάρια) eli Tokmákia (Τοκμάκια) on pieni Kreikan saariryhmä, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Lesboksen saaren itäpuolella sen ja Turkin rannikon välissä. Saaret ovat asumattomia (vuonna 2011). Hallinnollisesti Tomaronísian saaret kuuluvat Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Ne ovat osa Mantamádoksen kyläyhdyskuntaa.
Saaret ovat yhdessä eräiden muiden Lesboksen rannikon kalliosaarten kanssa osa Natura 2000 -aluetta ”Lesboksen saaret” (GR4110009).
Saaret

|  | Nimi | Väkiluku (2011) | Pinta-ala (km²) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Barmpaliás | 0 | 0,548 |
| 2 | Asprónisos | 0 | 0,123 |
| 3 | Panagiá | 0 | 0,121 |
| 4 | Tsoukalás | 0 | 0,033 |
| 5 | Mávri Plakoúda | 0 | 0,001 |
| 6 | Áspri Plakoúda | 0 | 0,001 |
Sinop

| Sinop Σινώπη |
| --- | --- |
 Sinopin keskusta idästä nähtynä. Vanhakaupunki sijaitsee kannaksen kapeimmalla kohdalla.
 Sinop
 Koordinaatit: 42°02′0″N, 35°09′0″E 
Valtio:  Turkki
Maakunta:  Sinopin maakunta
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  keskuspiirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  439 km²
Väkiluku (2010):  55 686
 – Väestötiheys:  136,8 as./km²
 
 www.sinop.bel.tr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sinop on kaupunki Turkissa Mustanmeren rannalla. Se on Sinopin maakunnan pääkaupunki. Sen asukasluku on 37 000 ja sen muodostamassa piirikunnassa asuu yhteensä 55 000 asukasta.[lähde? ]
Historia > Esihistoria

Historiallisesti Sinop tunnetaan nimellä Sinope. Heettiläiset rakensivat Sinopen (heetiksi Sinuwa) satamakseen. Heettiläisvaltakunnan tuhouduttua kaupunki hylättiin pikkuhiljaa.
Historia > Antiikki

Miletoksesta tulleet kreikkalaiset asuttajat perustivat paikalle Sinopen siirtokunnan 600-luvulla eaa. Se oli Miletoksen ensimmäinen ja tärkeimpiä siirtokuntia Mustallamerellä. Antiikin aikana seutu oli Paflagonian maakuntaa. Sinope oli merkittävä satama, joka sijaitsi Eufrat-joen ja Mustanmeren yhdistäneen karavaanireitin päätepisteessä. Kaupungin kauppa kukoisti erityisesti 500–300-luvuilla eaa.
Kaupunki piti pitkään pintansa persialaisia vastaan, mutta vallattiin 300-luvulla eaa. Aleksanteri Suuren valtakauden jälkeen Mithridates I perusti Pontoksen valtakunnan Sinopen itäpuolelle. Vuonna 183 eaa. Pontoksen Farkanes I valloitti Sinopen ja teki siitä pääkaupunkinsa. Roomalaiset liittivät Sinopen valtakuntaansa vuonna 70 eaa., ja Julius Caesar perusti sinne roomalaisen siirtokunnan vuonna 47 eaa. Alue jäi Rooman hajottua osaksi Bysantin valtakuntaa.
Kaupungista olivat kotoisin muun muassa Pontoksen hallitsija Mithridates VI, kyynikkofilosofi Diogenes Sinopelainen ja gnostilainen opettaja Markion.
Historia > Myöhempi historia

Sinope pysyi Bysantin valtakunnan hallussa aina vuoteen 1204. Neljännen ristiretken jälkeen Paflagoniaan syntyi Trebizondin keisarikunta, jonka hallinto alueella kesti vain kymmenen vuotta, kun vuonna 1214 Rūmin seldžukit valloittivat Paflagonian. Sinopesta tuli itsenäinen emiraatti seldžukkien romahduttua 1301 (kts. Candaroglu). Osmanien hallintaan kaupunki siirtyi vuonna 1458.
Marraskuussa 1853 Krimin sodan alkuvaiheessa Sinopin edustalla käytiin merkittävä Sinopin meritaistelu, jossa venäläiset tuhosivat turkkilaisen frigattieskaaderin. Tämä sai Britannian ja Ranskan julistamaan sodan Venäjälle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sinop Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sinop, Turkey
Kyynikkofilosofi Diogeneen patsas ja Sinopin osmaniaikaisia linnoitteita.
Sinopin kaupunkia.
Käännös suomeksi
Tuulianna Tola

Tuulianna Maria Tola (s. 1979 Helsinki) on suomalainen tv-toimittaja ja juontaja. Tällä hetkellämilloin? hän työskentelee Ylen Puoli seitsemän -ohjelmassa toimittajana ja toimii perjantaisin ohjelman juontajana yhdessä Anniina Valtosen ja Olli-Pekka Kursin kanssa. Uransa hän aloitti Suuri kupla -sarjakuvatietokilpailun juontajana. Hän on juontanut myös ohjelmia Katso pois, Koiralle koti, Karamelli, Aamu-tv ja Strada. Lisäksi hän on toiminut juontajana Radio Novalla ja Radio Suomessa. Puoli seitsemän -ohjelmassa hän aloitti vuonna 2016.
Yksityiselämä

Tola on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Hänen vanhempansa ovat Olli Tola ja Heini Tola.
Näyttelijä-ohjaaja Pamela Tola ja kirjailija Joonatan Tola ovat Tuulianna Tolan serkkuja.
Tomas Bolme

Thomas Bolme Göteborgin kirjamessuilla 2010.
Tomas Robert Olof Bolme (s. 21. huhtikuuta 1945 Högalid, Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Hergén Tintti-hahmon ruotsalaisäänenä animaatioelokuvissa, mutta hän on näytellyt lisäksi useissa teattereissa sekä kymmenissä ruotsalaisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hän voitti parhaan miespääosan Guldbagge-palkinnon August Strindbergin näytelmään Velkojat perustuvasta elokuvasta Fordringsägare (1988).
Bolme opiskeli Tukholman Teaterhögskolanissa 1966–1969. Hänen teatteriuraansa kuuluu vapaa teatteriryhmä Fria Proteatern, Dramaten ja Riksteatern. Vuonna 1997 hän esitti Tevjen roolin Georg Malviuksen musikaaliohjauksessa Spelman på taket Tukholman kaupunginteatterissa. Hän on myös lukenut useita äänikirjoja, kuten Jan Guilloun Coq Rouge.
Bolme oli aiemmin Ruotsin kommunistisen puolueen jäsen (ruots. Kommunistiska förbundet marxist-leninisterna, KFML).
Elokuvia

1959: Mälarpirater
1961: Metsien hurjat
1963: Mordvapen till salu
1964: Sinitakit
1968: Freddy klarar biffen
1970: Onnelliset paskiaiset
1972: The Day the Clown Cried
1974: Viimeinen seikkailu
1975: Kahden kauppa
1977: Täytyyhän ihmisen elää
1980: Flygnivå 450
1988: Fordringsägare
1991: Hyvä tahto
2005: Wallander: Afrikkalainen
2006: Kun pimeys koittaa – när mörkret faller
2007: Arn – Temppeliritari
Käännös suomeksi
U + Ur Hand

| ”U + Ur Hand” Pink |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: I'm Not Dead
 Äänitetty : 2005
 Julkaistu: 28. elokuuta 2006 (UK) 31. lokakuuta 2006 (U.S. Radio)
 Formaatti: Digitaalinen lataus, CD single, maxi single
 Tekijä(t): Pink, Max Martin, Lukasz Gottwald, Rami Yacoub
 Tuottaja(t): Max Martin, Dr. Luke
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 03.33
 Levy-yhtiö: LaFace, Zomba
Pinkin muut singlet
| ”Who Knew” 2006 | ”U + Ur Hand” 2006 | ”Nobody Knows” 2006 |
U + Ur Hand on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Pinkin kappale. Se julkaistiin hänen neljännen, I'm Not Dead -studioalbuminsa kolmantena singlenä. Se julkaistiin elokuussa 2006, ja se aiheutti kiistelyä sen sanoituksen sisällöstä sekä rajusta kielenkäytöstä.
Kappaleen kirjoittivat Pink, Max Martin ja Dr. Luke, eli sama kolmikko, joka teki Pinkin aiemman menestyssinglen "Who Knewin", ja näiden lisäksi myös Rami Yacoub. Noista kahdesta kappaleesta tuli Pinkin ensimmäiset singlet, jotka RIAA on palkinnut platinalevyllä.
"U + Ur Handin" on sanottu antaneen uutta puhtia Pinkin uralle Yhdysvalloissa sekä I'm Not Deadin myynnille maassa, kun albumi pääsi takaisin Billboard 200 -listalle kappaleen menestyksen myötä oltuaan viikkoja poissa listalta. Kappale sijoittui Billboard Hot 100:n vuoden 2007 päätöslistan sijalle kaksikymmentäyhdeksän. Vuoden aikana se nousi parhaimmillaan listan sijalle yhdeksän, mikä teki siitä Pinkin seitsemännen kymmenen parhaan joukkoon päässeen singlen.
Käännös suomeksi
Tomas Alfredson

| Tomas Alfredson |
| --- | --- |
 Tomas Alfredson vuonna 2011.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Hans Christian Tomas Alfredson
Syntynyt: 1. huhtikuuta 1965 (ikä 59) Lidingö, Ruotsi
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Ohjaaja
Palkinnot
 useita Guldbagge-palkintoja 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Hans Christian Tomas Alfredson (s. 1. huhtikuuta 1965 Lidingö, Ruotsi) on ruotsalainen elokuvaohjaaja. Hän on Killinggängetin jäsen ja työskentelee sille. Hän on saanut ruotsalaisen Guldbagge-palkinnon elokuvista Fyra nyanser av brunt (2004) ja Ystävät hämärän jälkeen (2008).