stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Perintä (ohjelmointi)
Tyypit > Hierarkkinen perintö

Yksi luokka toimii yläluokkana (perusluokka) useammalle alaluokalle.
Esimerkiksi vanhempi-luokka A voi olla kahden aliluokan B ja C perusluokka. Sekä B: n että C: n vanhempi-luokka on A, mutta B ja C ovat kaksi erillistä aliluokkaa.
Tyypit > Hybridi-perintö

Kahden tai useamman edellä mainitun perintätyypin ominaisuudet yhdistyvät.
Esimerkiksi, jos luokalla A on aliluokka B, jolla on kaksi aliluokkaa, C ja D, niin tämä on monitasoisen ja hierarkkisen perinnön sekoitus.
Esimerkki

Esimerkkinä yliluokka Vihannes Java-kielessä.
public interface Vihannes {

	private byte palautaPaino();
}
Aliluokka Kurkku, joka perii yliluokan ominaisuudet.
public class Kurkku implements Vihannes {

	private static final byte PAINO = 60;

	@Override
	private byte palautaPaino() {
		return PAINO;
	}
	
	public void tulostaPaino() {
		System.out.println("Kurkun paino on: "+paino+"g.");
	}
}
Periytyvän luokan jäsenten näkyvyys

Periytyvän luokan jäsenten näkyvyys määrittelee sen, missä laajuudessa ne ovat käytettävissä perivän luokan ja sen instanssien koodissa. Jäsenten näkyvyys vaikuttaa siis siihen, kuinka ne ovat käytettävissä perivässä luokassa ja sen instansseissa. Jäsenten näkyvyyttä määritellään käyttämällä C++ -kielen terminologian näkyvyysmääreitä, joita ovat private, protected ja public. Alla oleva taulukko näyttää, mitkä muuttujat ja metodit periytyvät riippuen luokassa annetusta näkyvyydestä.
| Kantaluokan näkyvyys>  | Perityn luokan näkyvyys> Private | Perityn luokan näkyvyys> Protected | Perityn luokan näkyvyys> Public |
| --- | --- | --- | --- |
|  Private →  Protected →  Public → |  Ei perintää  Private  Private |  Ei perintää  Protected  Protected |  Ei perintää  Protected  Public |
Private on kaikkein rajoittavin näkyvyysmääre. Jäsenet ovat näkyvissä vain luokan sisällä, eikä niitä voi käyttää sen instansseissa tai perivissä luokissa. Tämä tarkoittaa sitä, että private-jäsenet ovat siis piilossa muulta ohjelmakoodilta ja niihin pääsee käsiksi vain luokan omista jäsenistä. Esimerkiksi peritty luokka ei pääse käsiksi perivän luokan private-jäseniin. Luokan jäsenmuuttujat on yleisesti kannattavaa asettaa privaateiksi olioajattelun tiedon piilottamisen perusajatuksen myötä, jonka mukaan jäsenmuuttujat on tarkoitus pitää piilossa.
Protected-näkyvyydessä jäsenet ovat näkyvissä perivässä luokassa ja sen instansseissa, mutta eivät muussa ohjelmakoodissa. Näin ollen protected-liitettä käytetäänkin yleisesti perinnän yhteydessä. Protected-jäseniin pääsee siis käsiksi perivän luokan koodissa sekä sen instansseissa, mutta suojattuihin jäseniin ei pääse käsiksi perivän luokan käyttäjän koodista.
Public-näkyvyydessä jäsenet ovat näkyvissä kaikkialla ohjelmakoodissa ja public-jäseniin pääsee käsiksi sekä perivän luokan koodista, että sen instansseista, mutta myös perivän luokan käyttäjän koodista. Koska public määreellä määritellyt jäsenmuuttujat ja funktiot ovat kaikkien käytettävissä, luovat ne julkista rajapintaa. Täten niiden suunnittelussa on oltava huolellinen. Olio-ohjelmoinnin ajatukseen kuuluu, ettei ulospäin tarjota kaiken varalta ylimääräistä tavaraa. Jos jatkokehityksessä tulee tarve esimerkiksi muovata jäsenmuuttujia tai korvata niiden rakenne, ei tätä voi tehdä huolettomasti julkiseksi luotujen jäsenmuuttujien takia. Täten olioajattelun mukaisen ohjelmoinnin rajapinnan tulisi olla “minimaalista, mutta täydellistä” sekä oliolla olisi hyvä olla täysi kontrolli tietoonsa, joka saavutetaan ei-julkisilla muuttujilla.
Alaluokat ja superluokat

Alaluokat, johdetut luokat, perillisluokat tai aliluokat ovat modulaarisia johdannaisluokkia, jotka perivät yhden tai useamman kielientiteetin yhdestä tai useammasta muusta luokasta (kutsutaan superluokiksi, perusluokiksi tai yläluokiksi). Luokkaperinnön semantiikka vaihtelee kielittäin, mutta yleensä alaluokka perii automaattisesti superluokkiensa ilmentymämuuttujat ja jäsenfunktiot.
Jotkut kielet tukevat myös muiden konstruktien periytymistä. Esimerkiksi Eiffelissä sopimukset, jotka määrittelevät luokan määrittelyn, perivät myös perilliset. Suoperluokka muodostaa yhteisen rajapinnan ja perustoiminnallisuuden, joita erikoistuneet alaluokat voivat periä, muokata ja täydentää. Alaluokan perimä ohjelmisto katsotaan alaluokassa uudelleen käytettäväksi. Viittaus luokan ilmentymään voi itse asiassa viitata johonkin sen alaluokista. Viitattavan kohteen todellista luokkaa on mahdotonta ennustaa käännöshetkellä. Yhtenäistä käyttöliittymää käytetään useiden eri luokkien olioiden jäsenfunktioiden kutsumiseen. Alaluokat voivat korvata superluokan funktiot kokonaan uusilla funnktioilla, joilla on oltava sama menetelmän allekirjoitus.
Alaluokat ja superluokat > Ei-alaluokkaiset luokat

Joissakin kielissä luokka voidaan ilmoittaa ei-aliluokittelevaksi lisäämällä tiettyjä luokkamääritteitä luokkailmoitukseen. Esimerkkejä ovat avainsana final Javassa ja C++ 11:stä eteenpäin tai sealed avainsana C#:ssa). Tällaiset modifikaattorit lisätään luokan määrittelyyn ennen kuin luokka-avainsanaa ja luokan tunnisteavainta määritetään. Tällaiset ei-alaluokkaiset luokat rajoittavat uudelleen käytettävyyttä, erityisesti silloin kun kehittäjällä on pääsy ainoastaan käännettyyn binääritiedostoon eikä lähdekoodiin.
Ei-aliluokittelevalla luokalla ei ole alaluokkia, joten käännöshetkellä voidaan helposti päätellä, että viittaukset tai osoittimet kyseisen luokan objekteihin viittaavat itse asiassa kyseisen luokan esiintymiin eivätkä alaluokkien esiintymiin (niitä ei ole olemassa) tai superluokkien esiintymiä. Koska viitatun olion tarkka tyyppi tiedetään ennen suoritusta, varhaista sidontaa (kutsutaan myös staattiseksi lähetykseksi) voidaan käyttää myöhäisen sidoksen (kutsutaan myös dynaamiseksi lähetykseksi) sijasta, mikä vaatii yhden tai useamman virtuaalisen menetelmätaulukon haun riippuen siitä, onko useita perintöjä. Vain yksittäistä periytymistä tuetaan käytettävässä ohjelmointikielessä.
Alaluokat ja superluokat > Ei-ylikirjoitettavat metodit

Aivan kuin luokat voivat olla aliluokkaamattomia, voivat metodien määrittelyt sisältää metodi modifioija, mitkä estävät metodin ylikirjoittamisen (Eli korvataan uudella funktiolla, jolla on sama nimi ja tyyppiallekirjoitus aliluokassa).
Yksityistä metodia ei voida ylikirjoittaa siksi, että se ei ole saatavilla muille luokille kuin luokalle johon se kuuluu jäsenfunktiona. Tämä ei kuitenkaan pidä paikkaansa C++ kohdalla. Lopullinen (engl. final) metodi javassa, suljettu (engl. sealed) C# tai jäädytetty (engl. frozen) ominaisuus Eiffelissä eivät voi olla ylikirjoitettavissa.
Alaluokat ja superluokat > Virtuaaliset metodit

Jos superluokan metodi on virtuaalinen metodi, niin superluokan metodin kutsut ohjataan dynaamisesti. Jotkut kielet vaativat, että metodit on määritelty nimenomaan virtuaalisiksi (esim. C++), kun taas muiden kielien metodeissa ne ovat virtuaalisia (esim. Java). Ei-virtuaalisen metodin kutsu ohjautuu aina staattisesti (eli funktiokutsun osoite määritetään käännösaikana). Staattinen ohjaus on nopeampi kuin dynaaminen ohjaus ja se mahdollistaa optimointeja, kuten sisäisten laajennusten tekemisen.
Mihail Zemtsov

Mihail Zemtsovin suunnittelema Simeonin ja Annan kirkko Pietarissa.
Mihail Grigorjevitš Zemtsov (ven. Михаи́л Григо́рьевич Земцо́в); (1688 Moskova, Moskovan Venäjä – 28. syyskuuta 1743 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen arkkitehti. Hänen suunnittelemansa rakennukset edustavat barokkityyliä. Hän oli ensimmäinen koulutuksensa Venäjällä saanut arkkitehti.
Mihail Zemtsov opiskeli Moskovan Kremlin Asehuoneen kirjapainon yhteydessä toimineessa taidekoulussa. Vuonna 1709 hän muutti Pietariin, jossa hän aluksi työskenteli Domenico Trezzinin johdolla. 1720-luvun alusta lähtien Zemtsov osallistui Kesäpuiston, Pietarhovin ja Tallinnan Kadriorgin palatsin rakentamiseen (1718–1725).
Pietari Suuri asetti Zemtsovin vastuulle ulkomaisten arkkitehtien, kuten Trezzinin, jonka talossa Zemtsov asui ja Niccolo Michetin, joka toimi myös hänen tulkkina, suunnitelmien toteuttamisen. Hän osallistui laajasti Pietari-Paavalin linnoituksen ja Aleksanteri Nevskin luostarin suunnitteluun.
Vuonna 1723 hän matkusti hallitsijan määräämänä Tukholmaan palkatakseen tsaarille kaikkein taitavimmat muurarit. Hänen suunnittelemansa Italialainen palatsi Fontankan rantakadulla (1726–1728) on sittemmin purettu.
Hänen muita töitään ovat Simeonin ja Annan kirkko (1731–1734), Anitškovin palatsi (1741–1750, rakennettu myöhemmin uudelleen) ja Kunstkameran sisätilat Pietarissa. Hän työskenteli Pietro Antonio Trezzinin kanssa Kirkastumisen katedraalin suunnittelemisessa Pietariin.
Vuodesta 1737 lähtien Zemtsov toimi yhtenä Pietarin rakennuskomitean johtajista. Yhdessä Ivan Korobovin kanssa hän viimeisteli Pjotr Jeropkinin alulle paneman Venäjän rakennuslain vuonna 1741 kaksi vuotta ennen kuolemaansa. Hän oli ensimmäinen arkkitehti, joka aloitti Katariina I:n metsästyslinnan laajennuksen suunnittelun keisarinna Elisabetille toukokuussa 1743, joka sittemmin kasvoi valtavaksi Katariinan palatsiksi.
Aiheesta muualla

Mihail Zemtsov Pietari-tietosanakirjassa (venäjäksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Alankomaat 
Taiteenala:  ULAN
Veden kiertokulku

Veden kiertokulku
Veden kiertokulku  eli hydrologinen kierto  kuvaa Maapallon vesikehässä olevien vesivarastojen välistä jatkuvaa kiertoa, jossa vesi vaihtaa samalla olomuotoaan nesteestä vesihöyryksi ja jääksi tai niistä takaisin vedeksi. Vesikehän prosessit saavat energiansa pääasiassa auringon säteilystä, mutta kivikehässä oleva vesi purkautuu ilmakehään ja meriin maapallon sisäisen energian avulla.
Kuvaus kiertokulusta

| varasto | tilavuus tuhansia km³ | osuus (%) | viipymä |
| --- | --- | --- | --- |
| meri | 1 370 000 | 97,25 | 3 200 vuotta |
| jäätiköt | 29 000 | 2,05 | 20–100 vuotta |
| lumipeite | - | - | 2–6 kuukautta |
| pohjavesi (syvä) | 9 500 | 0,68 | 10 000 vuotta |
| pohjavesi (pinta) | ed. | - | 100–200 vuotta |
| maavesi | 65 | 0,005 | 1–2 kuukautta |
| vakavedet | 125 | 0,01 | 50–100 vuotta |
| virtavedet | 1,7 | 0,0001 | 2–6 kuukautta |
| ilmakehä | 13 | 0,001 | 9 päivää |
| biosfääri | 0,6 | 0,00004 | - |
Kuvaus kiertokulusta > Vesivarojen varastot

Vesikehän vesi muodostaa varastoja, jossa se viipyy eri mittaisia aikoja. Niitä ovat esimerkiksi meri, järvet, pohjavesi, lumi ja jäätiköt. Myös Maan kuoressa ja sen alaisessa vaipassa on merkittävä määrä vettä.
Veden kiertokulku voi olla paikallinen eli lyhyt kierto. Silloin vesi palaa melko pian sateena takaisin. Se voi olla myös pitkä kierto, kun vesi palaa useiden varastojen kautta takaisin. Veden varastot saavat alituiseen täydennystä lähinnä ilmakehän kautta sadantana. Maahan pudonnut vesi siirtyy pintavaluntana vesistöihin, jotka palauttavat vedet nopeasti meriin. Osa vedestä imeytyy maahan, josta osa virtaa maavetenä vesistöihin ja osa vajoaa pohjavedeksi. Noin kuudesosa sadannasta palautuu haihtumalla takaisin ilmakehään ja sataa uudelleen muualla. Sadanta voi päätyä maahan lumena, jossa vesi säilyy kevääseen asti kiinteässä muodossa. Lumisateet jäätiköille viivästyttävät kiertoa vuosikymmenien tai jopa satojen tuhansien vuosien verran.
Mannerlaattojen liike kuljettaa alityöntövyöhykkeissä merivettä vaippaan, josta se  vapautuu paljon myöhemmin tulivuorien purkauksissa vesihöyrynä.
Vesikehän vesi on suolaista merissä, osassa pohjavesiä ja suolajärvissä, jotka muodostavat yhteensä 97,4 % kaikesta vedestä. Makeaa vettä esiintyy jäätiköissä, vuorten huipuilla, lumessa, roudassa, maan kosteudessa, pohjavedessä, soilla ja kosteikoilla, järvissä, lammissa, virtavesissä ja ilmakehässä. Niiden yhteismäärä on vain 2,6 % vesikehän vedestä.
Kuvaus kiertokulusta > Kiertokulku 1960-luvun puolivälissä

Vettä oli merissä 1 360 000 000 km³, lumena ja jäänä 29 000 000 km³, joissa, jotka virtasivat maalta mereen, 30 000 km³ ja ilmakehässä 13 000 km³. Vedestä 97,2 % oli meressä, 2 % lumena ja jäänä pääosin napa-alueilla sekä loput makeana vetenä joissa, järvissä, virroissa ja pohjavedessä. Vesi peitti 70 % maapallon pinta-alasta. Meriin satoi 320 000 km³ vettä vuodessa. Merestä haihtui 350 000 km³ vettä vuodessa, josta määrästä 30 000 km³ vettä kulkeutui vuodessa mannerten ylle. Maasta haihtui 76 000 km³ vettä vuodessa. Maahan satoi 106 000 km³ vettä vuodessa.
Kuvaus kiertokulusta > Veden siirtymisen käsitteitä

Veden kiertokulussa voidaan havaita neljä pääprosessia :
Haihdunta on veden höyrystyminen tai haihtuminen eli sen siirtyminen maan, veden tai kasvillisuuden pinnoilta ilmakehään. Elottomilta pinnoilta tapahtuva haihtuminen tai sublimaatio on evaporaatiota ja kasvillisuuden pinnalta tapahtuva haihtuminen on transpiraatiota. Evapotranspiraatioksi kutsutaan haihdunnan, sublimaation ja transpiraation yhteismäärää.
Sadanta on ilmakehässä pilviksi tiivistynyttä vesihöyryä tai härmistynyttä lunta, joka putoaa satamalla maan pinnalle, vesistöihin tai mereen. Sitä osaa, joka sadannassa päätyy kasvillisuuden pinnalle ja imeytyy siihen, kutsutaan interseptioksi. Osa ilmankosteudesta ei muutu sateeksi tai sumuksi, mutta se voi silti tiivistyä tai härmistyä kasvien ja elottoman aineen pinnalle (kaste ja huurre).
Infiltraatio eli imeytyminen kuvaa pintaveden siirtymistä maaperään. Maahan imeytyneen veden tunkeutumista pohjavedeksi kutsutaan suodannaksi.
Valunta on maan pinnalla tai maassa tapahtuvien virtauksien kautta poistuva vesimäärä alueen pinta-alaa ja aikayksikköä kohden. Valunta tapahtuu pohjaveden pohjavesivaluntana tai purojen ja jokien pintavaluntana. Veden kuljetusta purojen ja jokien uomassa kutsutaan virtaamaksi.
Kuvaus kiertokulusta > Haihdunta

Veden kiertokululla ei ole alkua tai loppua, vaan sen luonteeseen kuuluu loputon kierto. Sen kuvaus voidaan kuitenkin aloittaa sen suurimmasta veden varastosta eli merestä. Auringon säteilyssä on aallonpituuksia, jotka imeytyvät veteen ja lämmittävät sitä . Osa energiasta aiheuttaa vedenpinnalla veden haihtumista, jolloin ilmankosteutta siirtyy ylöspäin kumpuavaan lämpimään ilmaan. Haihduntaa tapahtuu myös maalla, kun maahan satanut vesi kastelee maan ja imeytyy sen pintakerrokseen. Kastuneet pinnat kuivuvat haihduttaen veden takaisin ilmaan. Kasvillisuus imee maahan imeytynyttä vettä ja haihduttaa sitä ilmaan kasvinosiensa kautta. Myös lumi ja jäätikkö sublimoivat vettä ilmaan .
Kuvaus kiertokulusta > Sadanta

Ilman lämpötila laskee sen kohotessa korkeammalle ja lopulta ilmankosteus tiivistyy tiivistymisytimien ympärille pieniksi pisaroiksi ja niiden muodostamiksi suuriksi pilviksi. Maapallon ilmavirtaukset kuljettavat ilmankosteutta eri puolille maapalloa ja sen muuttuminen sateeksi riippuu paljolti ilmamassan reiteistä. Suurin osa sateista eli noin 75 % langeavat meriin (konvektiivinen sade). Maahan lankeava sade jakautuu epätasaisesti eri maanosien seutujen kesken. Ilmankosteus voi alkaa satamaan kohtaamiensa vuorten rinteille (ortografinen sade), mutta siitä aina riitä vuorten taakse, jonne muodostuu arideja alueita. Subtrooppisilla leveysasteilla sateet johtuvat lämpötilojen alhaisuudesta, joka takaa säännölliset rintamasateet sen alueille.
Osa vedestä sataa maahan lumena talvella maapallon pohjoisella pallonpuoliskolla ja kesällä sen eteläisellä pallonpuoliskolla. Maahan satanut lumi poistuu kierrosta yleensä muutamaksi kuukaudeksi, mutta suurille jäätiköille satanut lumi poistuu kierrosta pitkäksikin ajaksi. Suuriin jäätiköihin onkin varastoitunut 68,7 % kaikesta maailman makeasta vedestä.
Kuvaus kiertokulusta > Infiltraatio

Mantereille sataneesta vedestä osa päätyy pohjavedeksi, joka muodostaa 30,1 % kaikesta makeasta vedestä. Kasvillisuuden ja maaperän laatu vaikuttavat siihen, kuinka paljon tapahtuu pintavaluntaa ja kuinka paljon vajoaa alas pohjaveteen. Vajoamista edistää kasvillisuus, joka pitää juurillaan maan huokoisena. Osa vedestä tarttuu maa-ainekseen niin tiukasti, ettei kasvitkaan voi hyödyntää sitä. Loput vedestä imeytyy kasvillisuuden juuristoon tai vajoaa alemmaksi. Vajovesi virtaa maaperässä hitaasti maanpinnan suuntaisesti ja palautuu pintavesistöön. Loput vedestä vajoaa vieläkin alemmaksi pohjaveteen, josta veden palautuminen kiertoon kestää kauan. Nyrkkisääntönä on, että mitä syvemmälle maaperään ja kallioperään vesi joutuu, sitä kauemmin se siellä viipyy.
Kuvaus kiertokulusta > Valunta

Sateesta noin 25 % sataa mantereelle, jossa osa jää pintavedeksi ja osa pohjavedeksi. Sadannasta noin 15 % haihtuu pian takaisin ilmakehään. Pintaveden käyttäytyminen riippuu paljoltikin maa- ja kallioperän muodoista, maaperästä ja kasvillisuuden laadusta. Pintavalunta kerääntyy maaston mataliin kohtiin, joissa pintavesi muodostaa vesistöjä. Vesistöjen valuma-alueita kiertää vedenjakajat, joiden laskukynnyksen ylittävät vedet päätyvät osaksi uomaverkoston meriin laskevia uomia.
Meren suolapitoisuus on noin 3,5 %. Suolat ovat alun perin liuenneet veteen maaperästä ja päätyneet meriin jokien tuomina. Kun merivedestä haihtuu kosteutta ilmakehään, jäävät suolat meriveteen ja ne ovat väkevöityneet siellä miljardien vuosien aikana.
Aiheesta muualla

Water Cycle, NASA
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta veden kiertokulku Wikimedia Commonsissa
Nehtolampi

| Nehtolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Padasjoki
Koordinaatit:  61°23′52″N, 25°01′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Lummennen ja Vesijaon valuma-alue (14.25)
Laskuoja:  oja Vesijakoon 
Järvinumero:  14.252.1.039
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,3 m  
Pituus:  180 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,48 km  
Pinta-ala:  1,254 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiNehtolampi 
Nehtolampi  on Päijät-Hämeessä Padasjoella Romonkulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Miestämän–Vesijaon alueeseen (14.252) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,3 metriä mpy.
Kaitajärvi (Padasjoki, Arrakoski)

| Kaitajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Padasjoki
Koordinaatit:  61°22′12″N, 25°10′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Lummennen ja Vesijaon valuma-alue (14.25)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.253.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  134,6 m  
Pituus:  420 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  1,005 km  
Pinta-ala:  3,563 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaitajärvi 
Kaitajärvi  on Päijät-Hämeessä Padasjoella Arrakosken kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,6 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Pannijoen valuma-alueeseen (14.253) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 134,6 metriä mpy.
Vähä-Ahvenainen (Padasjoki)

| Vähä-Ahvenainen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Padasjoki
Koordinaatit:  61°22′24″N, 25°10′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Lummennen ja Vesijaon valuma-alue (14.25)
Laskuoja:  oja Kaitajärveen 
Järvinumero:  14.253.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  134,7 m  
Pituus:  580 m  
Leveys:  200 m  
Rantaviiva:  1,429 km  
Pinta-ala:  5,714 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVähä-Ahvenainen 
Vähä-Ahvenainen  on Päijät-Hämeessä Padasjoella Arrakosken kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,7 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Pannijoen valuma-alueeseen (14.253) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 134,7 metriä mpy.
Pykäläjärvi (Padasjoki)

| Pykäläjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Padasjoki
Koordinaatit:  61°20′49″N, 25°12′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Lummennen ja Vesijaon valuma-alue (14.25)
Laskujoki:  Pannijoki Aunettarhaan 
Järvinumero:  14.253.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  121,3 m  
Pituus:  160 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,414 km  
Pinta-ala:  1,151 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPykäläjärvi 
Pykäläjärvi  on Päijät-Hämeessä Padasjoella Syrjäntaustan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,2 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Pannijoen valuma-alueeseen (14.253) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 121,3 metriä mpy.
Jocka Träskbäck

| Jocka Träskbäck> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jori-Pekka Träskbäck
Syntynyt: 1974 (ikä 50–51) Vaasa
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  yrittäjä, päätoimittaja ja poliitikko
Poliitikko
Muut nimet:  Jocka
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Asema:  Lempäälän kunnanvaltuuston puheenjohtaja Pirkanmaan hyvinvointialueen aluevaltuutettu
Vaalipiiri:  Pirkanmaan vaalipiiri
Kotipaikka:  Lempäälä
Lapset:  2
Aiheesta muualla
www.jocka.fi
Jocka Träskbäck (s. 1974 Vaasa) on suomalainen toimittaja, media-alan yrittäjä ja kokoomuslainen poliitikko. Hän on vuonna 2003 perustamansa Stara.fi-viihdelehden päätoimittaja ja julkaisua kustantavan Stara Media Online Oy:n toimitusjohtaja. Hän toimii useiden yritysten hallitustehtävissä ja on ollut mukana perustamassa monia startup-yrityksiä. Träskbäck valittiin marraskuussa 2021 Ideapark Lempäälä alla sijaitsevaan luolaan rakennettavan uimahalli-kylpylän hallituksen puheenjohtajaksi, ja toukokuussa 2023 hänet valittiin icmt-palveluja tarjoavan Istekki Oy:n hallituksen varapuheenjohtajaksi.
Politiikassa Träskbäck on toiminut Lempäälän kunnanvaltuustossa vuodesta 2017 ja kunnanvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 2021. Vuodesta 2022 lähtien hän on ollut Pirkanmaan hyvinvointialueen aluevaltuutettu  sekä kokonaisturvallisuusvaliokunnan varapuheenjohtaja. Vuodesta 2023 lähtien hän on ollut kokoomuksen varakansanedustaja Pirkanmaalta.
Elämä

Träskbäck on työskennellyt toimittajana Radio Vaasassa, SBC Radiossa, MTV3-kanavan Hot Hit -ohjelmassa, Suosikki-lehdessä sekä Yle TV2 -kanavan Poliisi-tv- ja Matkalla Suomessa -ohjelmissa. Hän lauloi vuonna 1995 perustetussa 7.taivas-yhtyeessä, joka julkaisi kaksi levyä.
Träskbäck valittiin Tammelanpuiston yrittäjät ry:n Vuoden Yrittäjäksi 2011. Hän on Tampereen nuorkauppakamari ry:n puheenjohtaja vuonna 2013 ja kuuluu MARK Suomen markkinointiliiton Tampereen osaston johtoryhmään. Vuonna 2009 hän voitti Tampereen nuorkauppakamarin joukkueessa nuorkauppakamarien debatoinnin suomenmestaruuden. Seuraavana vuonna Träskbäck toimi Suomen edustusjoukkueen kapteenina nuorkauppakamarien debatoinnin EM-kllpailuissa nuorkauppakamarien eurooppakokouksessa Tanskassa. Vuonna 2014 Träskbäck sai nuorkauppakamarien senaattori-tunnustuksen numerolla #73060.