stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Piotr Nowak

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 5. heinäkuuta 1964 (ikä 60)
Syntymäpaikka:  Pabianice, Puola
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 168 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1979–1983 1983–1984 1984–1985 1985–1986 1987–1990 1990–1992 1992–1993 1993–1994 1994–1998 1998–2002 |  Włókniarz Pabianice  GKS Bełchatów  Zawisza Bydgoszcz  Widzew Łódź  Zawisza Bydgoszcz  Bakırköyspor  BSC Young Boys  Dynamo Dresden  TSV 1860 München  Chicago Fire |   39 (8) 10 (2) 83 (18) 54 (16) 42 (4) 23 (2) 93 (15) 112 (23) |
Maajoukkue
| 1990–1997 |  Puola | 19 (3) |
Valmennusura
2004–2006 2007–2009 2007–2009 2010–2012 2014–2015 2016–2017 2021–2022:  D.C. United  Yhdysvallat U-23  Yhdysvallat (apuv.)  Philadelphia Union  Antigua ja Barbuda  Lechia Gdańsk  Jagiellonia Białystok
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Piotr Nowak (s. 5. heinäkuuta 1964 Pabianice, Puola) on puolalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän toimi viimeksi MLS-liigassa pelaavan Philadelphia Unionin päävalmentajana.
Ura

Pelaajaurallaan Nowak pelasi kotimaansa lisäksi Turkissa, Sveitsissä, Saksassa ja Yhdysvalloissa. Pelatessaan TSV 1860 Münchenissä hänet valittiin Bundesligan kauden pelintekijäksi kaudella 1995–1996 ja Puolan vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 1996. Maajoukkueessa Nowak edusti Puolaa 24 ottelussa ja teki 3 maalia. Hän toimi myös kolmen vuoden ajan maajoukkueen kapteenina.
Yhdysvaltoihin Nowak siirtyi vuonna 1998 juuri MLS:ään liittyneen Chicago Firen silloisen valmentajan Bob Bradleyn houkuttelemana. Heti ensimmäisellä kaudella Nowak auttoi joukkueen MLS Cupin ja U.S. Open Cupin tuplamestaruuteen. Toinen U.S. Open Cupin mestaruus seurasi kaudella 2000. Nowak nimettiin kolmesti MLS:n kauden kentälliseen, ja vuonna 2005 hänet nimettiin MLS:n kaikkien aikojen kentälliseen.
Nowak päätti pelaajauransa vuonna 2002. Vuonna 2004 hän aloitti D.C. Unitedin päävalmentajana MLS:ssä, ja johti joukkueen heti MLS Cupin mestaruuteen. Hän on ainoa henkilö, joka on voittanut MLS Cupin sekä pelaajana että valmentajana.
Valmennettuaan Unitedia kaksi kautta Nowak valittiin joulukuussa 2006 Bradleyn apulaisvalmentajaksi sekä Yhdysvaltain maajoukkueessa että Yhdysvaltain alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa. Kaksikko valmensi Yhdysvallat vuoden 2007 CONCACAF Gold Cupin mestaruuteen. Elokuusta 2007 lähtien Nowak toimi alle 23-vuotiaiden joukkueen päävalmentajana. Joukkue selvitti hänen valmennuksessaan Pohjois-Amerikan, Keski-Amerikan ja Karibianmeren alueen karsinnat, ja selviytyi Pekingin olympiaturnaukseen kesällä 2008. Yhdysvaltain kisaurakka jäi kuitenkin lyhyeksi joukkueen pudottua jo alkulohkovaiheessa jääden Nigerian ja Alankomaiden taakse.
Toukokuussa 2009 Nowak nimettiin kaudeksi 2010 MLS:ään liittyneen Philadelphia Unionin ensimmäiseksi päävalmentajaksi. Nowak johdatti Unionin MLS:n pudotuspeleihin jo toisella kaudellaan 2011, mutta hänet erotettiin kesäkuussa 2012 hänen ajauduttua erimielisyyksiin seurajohdon kanssa. Erottamista edelsivät joukkueen heikko kausi, jonka aikana se oli voittanut vain kaksi 11:stä ottelustaan, ja huhut Nowakin neuvotteluista skotlantilaisen Heartsin kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Piotr Nowak Wikimedia Commonsissa
Pentti Hyytiäinen

| Pentti Hyytiäinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. tammikuuta 1941 (ikä 83)  Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi  Itävalta
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pelinumero:  8, 13 (Tappara)
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1959–1981
Seurat:  Tappara (SMS) Husqvarna IF Västerås IK (Ruotsi I) Grasshoppers Zürich EV Krems (Itävalta II) Augsburger EV (Eishockey-Bundesliga) EV Krems Villacher SV (EBEL) VEU Feldkirch (EBEL) WAT Stadlau (EBEL)
Pentti Hyytiäinen (s. 20. tammikuuta 1941 Tampere) on suomalais-itävaltalainen entinen jääkiekkoilija.
Peliuran alku ja Tappara

Hyytiäinen vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Tampereen keskustassa olleessa perheen virka-asunnossa osoitteessa Hämeenkatu 16. Samassa osoitteessa toimi Tampereen kaupunginvankila, jonka johtaja hänen isänsä oli. Jääkiekon hän aloitti läheisellä Nalkalan kentällä. Ensimmäinen seura johon häntä pyydettiin, oli TBK:n keskustan joukkue. Kun TBK.n jääkiekkotoiminta siirtyi Tapparaan, niin samalla Hyytiäinenkin siirtyi Tapparaan. Siellä hänen pelipaikakseen vakiintui keskushyökkääjä. Samaan aikaan Tapparassa pelanneen Timo Ahlqvistin kanssa heistä tuli tutkapari, jossa Hyytiäinen syötti ja Ahlqvist teki maalit. Hän pelasi koko SM-sarjauransa kasvattajaseurassaan Tapparassa vuosina 1959–1967. Hyytiäinen voitti Suomenmestaruuden vuosina 1961 ja 1964. Vuosina 1960 ja 1963 tuli hopeaa ja vuonna 1962 pronssia. Kauden 1965–1966 Tappara kävi sarjatasoa alempana Suomen sarjassa.
Peliura ulkomailla

Tapparan jälkeen Hyytiäinen pelasi koko loppu-uransa ulkomailla. Hyytiäinen oli töissä Husqvarnalla, jolla oli Hämeenkadulla konttori. Sitä kautta hän päätyi pelaamaan Ruotsin Huskvarnaan vuonna 1967, missä hänen seuransa Husqvarna IF (nykyään HV 71) maksoi Tapparalle jopa siirtokorvauksen. Seuraavat vuodet 1967–1969 hän pelasi Ruotsin pääsarjaa Västerås IK:n joukkueessa.
Ruotsista Hyytiäinen siirtyi pelaamaan Keski-Eurooppaan, lähinnä Itävaltaan. Kaudella 1970-1971 hän pelasi ensimmäisenä suomalaisena Sveitsissä, missä hänen joukkueensa oli 1. divisioonan Grasshoppers Zürich. Seuraavan kauden 1971-1972 hän oli pelaajavalmentajana Itävallassa EV Kremsissä.  Kauden 1973–1974 hän pelasi Saksan Eishockey-Bundesligan Augsburger EV:ssä. Saksasta Hyytiäinen palasi EV Kremsiin kahden kauden ajaksi, mistä hänet värvättiin pahimman kilpailijan Itävallan liigan Villacher SV:hen. Seuraavat hänen seuransa olivat kauden 1979-1980 VEU Feldkirch ja 1981-1981 WAT Stadlau, jonka jälkeen hän lopetti uransa.
Hyytiäinen hankki Itävallassa pelatessaan maan kansalaisuuden. Peliuransa jälkeen hän piti Itävallassa yleistä saunaa, mutta se ei oikein lyönyt leiville. Hyytiäinen palasi 1990-luvun taitteessa Suomeen.
Maajoukkue

Hyytiäinen edusti Suomea MM-kilpailuissa vuosina 1961, 1962 ja 1963. Hankittuaan Itävallan kansalaisuuden hän edusti myös Itävallan maajoukkuetta yhdeksän ottelun verran. Hyytiäinen pelasi Itävallan väreissä vuoden 1978 C-sarjan maailmanmestaruuskilpailuissa Las Palmasissa. Itävalta sijoittui toiseksi, mutta kolmanneksi sijoittunut Tanska teki protestin Hyytiäisen pelaamisesta. Asiaa puitiin pitkään ja päädyttiin sellaiseen ratkaisuun, että voittaja Hollanti, kakkonen Itävalta, Tanska ja jopa neljänneksi sijoittunut Kiina nostettiin B-sarjaan.
Pitsídia

| Pitsídia Πιτσίδια |
| --- | --- |
 Pitsídian kylä.
 Pitsídia
 Koordinaatit: 35°00′56″N, 24°46′50″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Iraklion
Kunta:  Faistós
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7107030901
Väkiluku (2011):  666
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pitsídia (kreik. Πιτσίδια) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Faistóksen kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Tympákin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Faistóksen kunnan Tympákin kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 666 (vuonna 2011).
Pitsídiaan kuuluvan Mátalan kylä ja ranta.
Pitsídia sijaitsee Kreetan eteläosassa lähellä Messaránlahden rannikkoa, noin 65 kilometriä lounaaseen Iraklionista. Kylä on alueen vanhimpia ja se on ollut olemassa jo bysanttilaisella ajalla. Kylän nimen sanotaan tulevan Pisidian alueesta Vähässä-Aasiassa.
Pitsídia muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Πιτσιδίων, Topikí Koinótita Pitsidíon), johon kuuluvat varsinaisen Pitsídian kylän lisäksi rannastaan tunnettu Mátalan kylä sekä Néo Kalamákin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 760. Pitsídian lähellä rannikolla sijaitsee Kommóksen arkeologinen alue.
Minolainen huvila

Pitsídia on myös minolaisaikaisen huvilan arkeologinen kohde, joka sijaitsee kylän lähellä ja on saanut siitä nimensä. Huvila rakennettiin uudella palatsikaudella eli kausilla MM IIIB–LM IB noin ajalla 1750–1450 eaa. Rakennuksen koko on noin 20,75 x 13 metriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pitsídia Wikimedia Commonsissa
Preonitähti

Preonitähti on teoreettinen kompakti tähti, joka koostuu hypoteettisista alkeishiukkasista: preoneista. Preonien oletetaan olevan sitoutuneita   kvarkeiksi ja leptoneiksi (esim. elektroni) . Neutronitähden tai Kvarkkitähden  massan romahtamisesta painovoiman vaikutuksesta neutronit tai kvarkit hajoavat preoneiksi, jolloin preonitähti on syntyy.
Preoninovan tuloksena syntyvän tähden pinnalla on mahdollisesti vapaita preoneita. Preoninovat tuottavat valtavia määriä energiaa, ja ne saattavat olla yksi gammapurkausten aiheuttaja.
Preonit ovat kuitenkin hypoteettisia todistamattomia hiukkasia, joten preonitähtien olemassaolo on esimerkiksi kvarkkitähteen verrattuna epätodennäköistä. Preonitähdet voivat olla yksi pimeän aineen mahdollisista kandidaateista.
Tiheys preonitähdellä voisi olla yli 1023 kg/m3 ja näin ollen ylittää neutronitähden ja kvarkkitähden. Preonitähdet eivät kuitenkaan voi ylittää näiden massaa, koska jos massa ylittää noin 100 maan massan niin se luhistuisi mustaksi aukoksi.. Preonitähtien koko voi vaihdella ∼ 1 metrin säteestä (100 maan massaa) noin herneen kokoiseksi (karkeasti yhden kuun massa)
Tiheydessänsä tähdet olisivat toiseksi tihein aineen muoto mustan aukon jälkeen seuraavassa järjestyksessä, Osmium, (alkuaine), valkoinen kääpiö, neutronitähti, kvarkkitähti (teoreettinen), preonitähti (teoreettinen) ja musta aukko.
Havaintoja

Kaikki tähänastiset astronomian havainnot eivät ole löytäneet preonitähtiä Lisäksi hiukkaskiihdyttimissä ei ole havaittu hypoteettisia preoneita ja tutkimukset tukevat olettamusta, että  kvarkeilla ja elektroneilla ei ole sisäistä rakennetta.
Piina (yhtye)

PIINA on suomalainen yhtye. Sen takaa löytyy alun perin Lappeenrannasta kotoisin oleva kuvittaja Hans Eiskonen. Piinan tarina ulottuu 1990-luvun alkupuoliskolle Lappeenrantaan, mistä vastaperustettu yhtye nousi nopeasti pieneen kulttistatukseen. Yhtye soitti muun muassa Apulannan ja Karkkiautomaatin kanssa. Piinan lämppärinä toimi myös Kotiteollisuus.
Piina julkaisi debyyttialbuminsa Siskot 24. lokakuuta 2007. Yhtyeen levy-yhtiö oli tuolloin EMI Finland.
Yhtyeen jäsenet 1991–1996

Hans Eiskonen
Mikko Heikkonen
Tero Hurme
Marko Kaijanniemi
Jani Summanen
Harri Turku
Mikko Tuuliainen
Yhtyeen jäsenet 2007–2008

Hans Eiskonen
Anssi Hallio
Jyri Riikonen
Tuomo Räisänen
Juha Vironen
PIINA 2012–2019

Hans Eiskonen
Lauri Kero
Tuomas Pihnala
Martti Ronkainen
Jani Tanska
Aiheesta muualla

Piina discogs.com -sivustolla
Pirta

Mallikangaspuissa punainen, muovinen pirta (nro 10).
Pirta eli kaide pitää kangaspuiden loimilangat halutulla etäisyydellä toisistaan eli pirran avulla loimeen saadaan haluttu tiheys. Pirta on luhaan kiinnitettävä (yleensä metallinen) kehikko, jossa on tasavälein ohuita säleitä eli piitä. Loimilangat pujotellaan säleiden väliin.
Pirran numero ilmaisee, kuinka monta piinrakoa on kymmenellä senttimetrillä (esim. pirta nro 40 > 40 lankaa/10 cm). Jos loimen tiheydeksi halutaan esimerkiksi 4 lankaa/cm, valitaan pirta numero 40 ja pujotetaan kuhunkin rakoon yksi loimilanka. Vaihtoehtoisesti voidaan käyttää pirtaa numero 20 (kaksi loimilankaa/rako), pirtaa numero 80 (yksi loimilanka joka toiseen rakoon) jne.
Suomen kieleen on pirrasta juontunut sanonta ”sopia jonkun pirtaan”, joka tarkoittaa jonkin sopimista jollekulle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pirta Wikimedia Commonsissa
Mýrtos

Mýrtos (kreik. Μύρτος; myös Mírtos) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Mýrtos, ranta Kefalonián saarella
Mýrtoksenlahti, lahti Joonianmeressä Kefalonián saaren rannikolla
Mýrtos, kylä Ierápetran kunnassa Lasíthin alueyksikössä Kreetan saarella
Mýrtos Pýrgos, minolaisaikaisen asutuksen arkeologinen kohde Kreetan saarella lähellä Mýrtoksen kylää
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mýrtos”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
PlayStation Portable Go

| PlayStation Portable Go |
| --- | --- |


Valmistaja:  Sony
Muisti:  64 megatavua
Tallennusväline:  sisäinen flash-muisti ja Memory Stick Micro
Taaksepäin yhteensopivuus:  PlayStation Portable
Seuraaja:  PlayStation Vita
Lisää videopeliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
PlayStation Portable Go on Sonyn kehittämä käsikonsoli, joka on PlayStation Portablen vaihtoehtoinen malli.
Go-malli esiteltiin Electronic Entertainment Expo (E3) -tapahtumassa kesäkuussa 2009 ennen julkaisua lokakuussa. Go-malli on 50 prosenttia pienempi ja 40 prosenttia kevyempi kuin edeltäjänsä.
Go-mallissa UMD-aseman sijaan on 16 gigatavun sisäänrakennettu flash-muisti tallennustilana.
Konsolin näyttö liukuu paljastaen ohjaimen. Konsolissa on WLAN-tuki, Bluetooth-yhteys ja USB-liitäntä. Näyttö on 3,8-tuumainen ja kykenee 480 x 272 resoluutioon. Go-mallissa on lisäksi Memory Stick Micro -liitäntä. Konsolissa on 64 megatavua RAM-muistia.
Pelit konsolille julkaistaan ainoastaan digitaalisesti ladattavina.
Vastaanotto

Go-mallia sanottiin visuaalisesti kiinnostavaksi, mutta näytön ollessa avattuna kädellä pidettävä alue pienenee ja käyttäjällä on vähemmän pinta-alaa josta pitää kiinni. Liukas pinta vaikeuttaa myös otetta. Takapaneelissa on kumipinnoitetut pidikkeet, mutta keskivertokäyttäjän sormet ulottuvat näiden yli. Kiiltävässä pinnassa näkyy pöly ja sormenjäljet herkästi. Langattoman verkon käyttö laskee akun kestoa ja siten peliaika on hieman lyhyempi. Ohjaimet ovat hyvät vaikka asettelu aiheuttaa vaivaa.
Ennen julkaisua Sony selvitti vaihtoehtoja UMD-levyillä julkaistujen pelien siirtämiseen Go-konsolille, mutta ratkaisua ei lopulta tullut. UMD-levyillä ostettuja pelejä ei voinut siirtää konsoliin vaan ne oli hankittava uudestaan ladattavina versioina.
Kritiikkiä

Tämä muutos on huolestuttanut tiettyjä jälleenmyyjiä, jotka pelkäävät digitaalisen pelimyynnin vahingoittavan kivijalkaliikkeitä pysyvästi. Muutos on herättänyt huolestusta myös pelaajien keskuudessa, koska latauspalveluista hankittuja pelejä ei voi myydä edelleen tai vaihtaa kaverin kanssa keskenään, kuten UMD-levyllä julkaistujen pelien kohdalla on voinut tehdä.
UMD-aseman poistamisen lisäksi laitteen uudistettu ulkoasu on asettanut rajoituksia PSP-lisälaitteiden käyttämisellä, joiden käyttö onnistuu PSP Gon kanssa ainoastaan erillisen adapterin avulla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
peliplaneetta.net (Arkistoitu – Internet Archive)
Nagatinskajan metroasema

| Nagatinskaja (Нагатинская) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Serpuhovsko-Timirjazevskaja
Sijainti:  55.6830°N, 37.6224°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  8. marraskuuta 1983
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Nagatinskaja (ven. Нагатинская) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 8. marraskuuta 1983.
Pirskurassikaisla

| Pirskurassikaisla |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Rassikaislat Fimbristylis
Laji::  bisumbellata
Kaksiosainen nimi
 Fimbristylis bisumbellata  (Forssk.) Bubani 
Synonyymit
 Scirpus bisumbellatus 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pirskurassikaisla (Fimbristylis bisumbellata) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, rassikaislojen (Fimbristylis) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yksivuotinen, tiiviisti mätästävä kasvilaji, jonka varret voivat kasvaa 4–20 cm korkeiksi. Varret ovat sileitä ja kolmisärmäisiä. Varsien tyvellä on muutamia lehtiä. Lehdet ovat varsia lyhyempiä, ja lehtien lavat ovat 0,7–1,5 mm leveitä. Kukintona on useista tähkylämäisistä osakukinnoista koostuva rykelmä. Tähkylät sijaitsevat yksittäin ja kussakin tähkylässä on 10–20 kukkaa. Tähkylät ovat suurin piirtein munanmuotoisia, teräväkärkisiä, 2–7 mm pitkiä ja halkaisijaltaan 1–1,8 mm. Tähkylöiden uloimmat suojuslehdet ovat kalvomaisia, kolmisuonisia ja 1,2–2 mm pitkiä. Uloimmat suojuslehdet ovat väriltään ruskeita, mutta niiden alapinnoilla on vihreä kölimäinen selkä. Kukissa on yksi tai kaksi hedettä ja emi on kaksiluottinen. Hedelmänä oleva pähkylä on kellertävänvaalea, leveän munamainen ja noin 0,8 mm pitkä. Pirskurassikaisla kukkii ja tuottaa hedelmiä heinä–syyskuussa, mutta joskus marraskuulle asti.
Pirskurassikaisla kasvaa jokien ja purojen varsilla hiekkaisella maaperällä tai marskimaalla. Lisäksi lajia tavataan mäkien rinteiden märillä kasvupaikoilla. Pirskurassikaislaa tavataan Euroopassa, Afrikassa, suuressa osassa Aasiaa sekä Intian valtameren saarilla ja Australiassa.
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Fimbristylis bisumbellata
JSTOR Global Plants: Fimbristylis bisumbellata (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Fimbristylis bisumbellata (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Fimbristylis bisumbellata (englanniksi)
Placebo (albumi)

| Placebo Placebo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kevät 1996
 Julkaistu: 17. heinäkuuta 1996
 Tuottaja(t): Brad Wood
 Tyylilaji: alternative rock, indie rock
 Kesto: 60.30
 Levy-yhtiö: Virgin
Placebon muut julkaisut
|   | Placebo 1996 | Without You I'm Nothing 1998 |
Singlet albumilta Placebo
 ”Come Home” Julkaistu: 5. helmikuuta 1996  ”36 Degrees” Julkaistu: 3. kesäkuuta 1996  ”Teenage Angst” Julkaistu: 16. syyskuuta 1996  ”Nancy Boy” Julkaistu: 20. tammikuuta 1997  ”Bruise Pristine” Julkaistu: 12. toukokuuta 1997
Placebo on Placebon esikoisalbumi, joka julkaistiin 17. heinäkuuta 1996. Vuonna 1998 Q-lehden lukijat äänestivät albumin sijalle 87 listalla kaikkien aikojen parhaasta albumista. Albumi masteroitiin ja julkaistiin uudelleen 18. syyskuuta 2006 kymmenvuotispäivän kunniaksi.
Kappaleet

Come Home – 5.09
Teenage Angst – 2.42
Bionic – 5.00
36 Degrees – 3.05
Hang on to Your IQ – 5.13
Nancy Boy – 3.48
I Know – 4.44
Bruise Pristine – 3.35
Lady of the Flowers – 4.47
Swallow – 22.24 (sisältää piilotetun kappaleen "H. K. Farewell", joka alkaa kohdassa 14:52)
Kappaleet > Vuoden 2006 uusintapainos

Paycheck (demo)
Flesh Mechanic (demo)
Drowning by Numbers (B-puoli)
Slackerbitch (B-puoli)
H.K. Farewell
Kappaleet > Bonus DVD (2006)

Come Home – Alexandra Palace (2006)
Teenage Angst - The Big Breakfast (1996)
Nancy Boy – Top of the Pops (1997)
Lady of the Flowers – Glastonbury (1998)
Teenage Angst – The White Room (1997)
Bruise Pristine – Top of the Pops (1997)
36 Degrees – Wembley Arena (2004)
36 Degrees (promo)
Teenage Angst (promo)
Nancy Boy (promo)
Bruise Pristine (promo)
Arvostelut

AllMusic:
Listasijoitukset

5 - Britannia
50 - Ranska
Nabarangpurin piirikunta

Nabarangpurin piirikunta (orijaksi ନବରଙ୍ଗପୁର ଜିଲ୍ଲା, Nabaraṅgapura jillā) on yksi Intian Odishan osavaltion 30 piirikunnasta. Piirikunta rajautuu idästä Chhattisgarhin osavaltioon, lännestä Kalahandin piirikuntaan ja etelästä Koraputin piirikuntaan.
Piirikunnassa oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 1 220 946 asukasta.
Möykynmäen rautatietunneli

Möykynmäen tunnelin länsipää.
Möykynmäen tunneli on Jyväskylän Vesangassa sijaitseva rautatietunneli. Se sijaitsee keskeisellä paikalla, puolitoista kilometriä Vesangan asemalta itään, ja sen pituus on 350 metriä. Tunneli valmistui vuonna 1926 osana Haapamäki–Jyväskylä-rataosan perusparantamista. Se on rataosan ainoa tunneli.
Aiheesta muualla

Vaunut.org -sivuston kuvia Möykynmäen tunnelista
Maamme kolmas tunneli, Suomen Kuvalehti, 03.07.1926, nro 27, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Pocahontas II – matka uuteen maailmaan

| Pocahontas II – matka uuteen maailmaan> Pocahontas II: Journey to a New World |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Tom Ellery  Bradley Raymond 
Käsikirjoittaja:   Allen Estrin  Cindy Marcus  Flip Kobler 
Tuottaja:  Leslie Hough
Säveltäjä:   Lennie Niehaus  Blaise Tosti  Stacy Widelitz  Larry Grossman  Marty Panzer 
Pääosat:   Irene Bedard  Billy Zane  Jim Cummings  Donal Gibson  David Ogden Stiers  Linda Hunt  Jean Stapleton  Russell Means  Finola Hughes  Brad Garrett 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  DisneyToon Studios
Levittäjä:  Walt Disney Home Video
Ensi-ilta:  4. elokuuta 1998
Kesto:  72 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Pocahontas
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pocahontas II – matka uuteen maailmaan (engl. Pocahontas II: Journey to a New World) on Disneyn piirroselokuva vuodelta 1998. Elokuva on jatko-osa Disneyn klassikolle Pocahontas (1995). Pocahontasin suomenkielinen ääni on Arja Koriseva.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Alkuperäinen | Suomenkielinen | Rooli |
| Irene Bedard | Arja Koriseva | Pocahontas |
| Billy Zane | Markus Bäckman | John Rolfe |
| Donal Gibson | Santeri Kinnunen | John Smith |
| David Ogden Stiers | Veikko Honkanen (dialogi)   Markus Bäckman (laulu) | Ratcliffe |
| Russell Means | Tapani Perttu | Intiaanipäällikkö Powhatan |
| Jean Stapleton | Sinikka Sokka | rouva Jenkins |
| Linda Hunt | Rauha Rentola | Kaarnamuori |
| Michelle St. John | Mari Vainio | Nakoma |
| Jim Cummings | Tom Wentzel | Kuningas James I |
| Finola Hughes | Johanna Matila | Kuningatar Anne |
Muissa suomenkielisissä rooleissa: Petteri Halmela, Paavo Kerosuo, Pekka Lehtosaari, Antti Pääkkönen, Seppo Pääkkönen, Annimaria Rinne, Tarmo Ruubel, Esa Saario, Seela Sella ja Petteri Summanen
Suomenkielisen version ohjaaja: Pekka Lehtosaari
Naba Jabado

Naba Jabado on  kanadalainen pediatri ja onkologi.
Jabado sai lääketieteellisen oppiarvonsa Pierre ja Marie Curien yliopistosta Pariisista. Hän sai myös filosofian tohtorin oppiarvon immunologiassa Pariisin Institut national de la santé et de la recherche médicalesta. Jabado sai residenssin hematologiassa, immunologiassa sekä pediatriassa Hôpital Necker–Enfants malades'ssa ja tohtorityön jälkeisen tutkimusstipendin biokemiassa McGillin yliopistossa. Jabado aloitti uransa itsenäisenä tutkijana McGillin yliopiston Health Centren tutkimusinstituutissa (RI-MUHC) vuonna 2003. Tällöin hän kehitti lasten aivokasvainten tutkimusohjelman. Jabado nousi RI-MUHC:n päätutkijaksi. Hän on työskennellyt pediatrian ja ihmisen genetiikan professorina McGillin yliopistossa. Hän on myös toiminut Montreal Children's Hospitalin hematologian ja onkologian laitoksen lääkärinä.
Jabado on edennyt kansainvälisesti johtavaksi tutkijaksi neuro-onkologian alalla. Hän on saanut kutsuja puhujaksi keskeisiin symposiumeihin ja johtavien yliopistojen tilaisuuksiin. Jabadon vertaisarvioituja tutkimuksia on julkaistu muun muassa lehdissä Nature Genetics, Nature, Science, Cancer Cell International ja Cell. Jabado on Royal Society of Canadan Fellow. Vuonna 2021 hänelle myönnettiin Canadian Cancer Societyn Robert L. Noble -palkinto havainnoistaan lasten glioblastoomien geneettisestä pohjasta ja lasten glioblastoomien perustavanlaatuisesta eroavaisuudesta aikuisten vastaavista kasvaimista. Jabadon työ on vaikuttanut merkittävästi lapsuusiällä ilmenevien aivokasvainten ymmärrykseen. Muita hänen saamiaan palkintoja ovat olleet Rooman Fondazione Atena Onlusin myöntämä Atena-palkinto, Canadian Cancer Societyn William E. Rawls -palkinto, Canadian Gene Cure Foundationin Champions of Genetics -palkinto, McGillin Maude Abbott -palkinto, Aldo Research Award of Excellence ja Montreal Children's Hospitalin Prix Jean Coutu.