stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Poltetun maan taktiikka
Esimerkkejä > Poltetun maan taktiikka Suomessa

Isovihan aikana 1714–1721 Pietari Suuri käytti poltetun maan taktiikkaa luodakseen sata kilometriä syvän aution alueen Pohjois-Pohjanmaalle Ruotsin vastaiselle rajalle.
Talvisodassa 1939–1940 suomalaisjoukot paikoitellen polttivat taloja, joista arveltiin olevan eteneville neuvostoliittolaisille hyötyä. Petsamosta vetäytymisen aikana rakennukset poltettiin järjestelmällisesti.lähde?
Laajasti poltetun maan taktiikkaa käyttivät saksalaiset vuonna 1944 Lapin sodan aikana turvatakseen vetäytymistään Pohjois-Suomesta. Saksalaisten tuhoamistaktiikka oli perusteellista ja järjestelmällistä. Rakennukset ja liikenneyhteydet hävitettiin tai miinoitettiin. Rautatiestä käyttökelvottomaksi tehtiin 471 kilometriä. Maantieverkostoa miinoitettiin tai räjäytettiin kulkukelvottomaksi 9 500 kilometriä. Kaikki lossit laitureineen, 675 siltaa ja noin 2 800 maantierumpua tuhottiin. Puhelin- ja lennätinlinjoja tuhottiin eri asteisesti 3 700 kilometriä. Lisäksi saksalaiset asettivat maastoon huomattavan määrän miinoja turvatessaan vetäytymistään miinasuluilla.
Lapin läänissä tuhottiin kaikkiaan noin 15 000 rakennusta, arvioilta 40–47 % koko läänin rakennuskannasta. Taajamista pahiten tuhoutui Savukoski, jonka rakennuksista hävitettiin 95 %. Rovaniemen ja Enontekiön rakennuksista tuhottiin 90 %. Sodankylän, Kolarin, Turtolan, Muonion ja Sallan tuhoprosentti vaihteli noin 60–75 % välillä. Rakennukset tuhottiin käyttötarkoituksesta välittämättä: esimerkiksi  Rovaniemen, Enontekiön, Kemijärven ja Turtolan kirkot poltettiin. Tuhoamatta jäi vain muutama kylä – Pelkosenniemen Suvanto säästyi kokonaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Poltetun maan taktiikka Wikimedia Commonsissa
Gramophone-palkinto

Gramophone-palkinto on Gramophone-lehden vuosittain jakama joukko palkintoja parhaille taidemusiikin levytyksille. Palkitut valitsevat Gramophone-lehden toimittajat ja joukko muita alan vaikuttajia muun muassa jälleenmyyjiä, radiotoimittajia ja muusikoita.  Palkinnot jaetaan Lontoossa.
Roomalainen riitus

Roomalaisen riituksen mukainen messukirja vuodelta 1962. Kyseinen versio on edelleen katolisessa kirkossa käytetyn tridentiinisen messun hyväksytty muoto.
Roomalainen riitus (lat. Ritus Romanus) on katolisen kirkon yleisin jumalanpalvelusjärjestys. Sen piiriin kuuluvat muodostavat ylivoimaisen enemmistön maailman katolilaisista. Riitus koskee jumalanpalveluksessa – ennen kaikkea messussa – käytettävää tekstiä, riittien toimitusta sekä kirkollista kalenteria. Historiansa aikana roomalainen riitus on laajentunut ja muuttunut jonkin verran muiden katolisten jumalanpalvelusjärjestysten tavoin.
Roomalaisen riituksen juuret ovat Rooman seurakunnassa ensimmäiseltä vuosisadalta eteenpäin kehittyneissä käytännöissä. Riituksen mukaisen messun ydinosat pysyivät melko muuttumattomina Gregorius I:n ajoilta (590–604) vuoteen 1570 asti, jolloin Pius V:n uudistettu jumalanpalvelusjärjestys astui voimaan. Uudistuksen yhteydessä roomalainen riitus standardisoitiin ja määrättiin käyttöön kaikissa latinalaisen kirkon hiippakunnissa ja sääntökunnissa, joiden oma jumalanpalveluskäyttö oli alle 200 vuotta vanha.
Riituksen liturginen kieli on perinteisesti ollut latina. Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen jälkeen Paavali VI kuitenkin julkisti vuonna 1969 uudistetun jumalanpalvelusmuodon, jossa katolinen messu saatettiin toimittaa latinan lisäksi myös kansankielisenä. Kansankielinen messu on tämän jälkeen yleistynyt katolisessa maailmassa, ja nykyisin valtaosa roomalaisen riituksen jumalanpalveluksista seuraa kansankielistä versiota latinankielisen sijaan. Vuonna 2007 Benedictus XIV:n Summorum Pontificum salli uudelleen vuoden 1962 messukirjan mukaisen tridentiinisen messun käytön Paavali VI:n messun rinnalla tietyin ehdoin. Tätä ennen paikalliset piispat olivat saaneet päättää tridentiinisen messun käytöstä, ja käytännöt kirkon sisällä olivat vaihdelleet. Benedictus määritteli messun molemmat muodot keskenään tasavertaisiksi, ja niiden täsmennettiin palvelevan eri tarkoitusta: Novus Ordo edustaa messun tavanomaista muotoa, kun taas tridentiininen messu edustaa sen erityislaatuista muotoa.
Suomessa roomalainen riitus on ollut käytössä keskiajalla vain rajallisesti. Turun hiippakunnassa käytettiin omaa dominikaaniseen riitukseen perustuvaa liturgista käytäntöä luultavasti 1200-luvun lopulta lähtien, joskin käytännössä yksityiskohdat ovat voineet poiketa seurakunnasta riippuen ainakin 1400-luvulle asti, jolloin käyttöä pyrittin yhdenmukaistamaan. Viipurin, Rauman ja Kökarin fransiskaanikonventeissa on sen sijaan ollut käytössä roomalaisen riituksen fransiskaaninen traditio, joka erosi varsinaisesta Rooman käytöstä muun muassa pyhimysten muistopäivien osalta.
Miku Kuuskorpi

| Miku Kuuskorpi |
| --- | --- |
 Miku Kuuskorpi
Henkilötiedot
Titteli:  Puheenjohtaja
Muut tiedot
Koulutus: TkK (biotekniikka, Turun yliopisto)
Järjestö:  Sosialidemokraattiset Opiskelijat
Aiheesta muualla
Kotisivu
    
Miku Juhani Kuuskorpi (s. 24. marraskuuta 2000, Turku) on turkulainen sosialidemokraattien poliitikko, joka toimii Sosialidemokraattisten Opiskelijoiden puheenjohtajana . Hän toimii myös SDP:n puoluevaltuutettuna kaudella 2023-2026 .
Kuuskorpi opiskelee Turun yliopistossa biotekniikan ja Lappeenrannan yliopistossa tuotantotalouden diplomi-insinööriksi. Koulutukseltaan hän on biotekniikan kandidaatti Turun yliopistosta (2024).
Kuuskorpi on toiminut entisessä kotikaupungissaan Raisiossa varavaltuutettuna sekä kaupunginhallituksen varajäsenenä ennen siirtymistään vuonna 2023 työskentelemään harjoittelijaksi Brysseliin entisen europarlamentaarikko Miapetra Kumpula-Natrin kabinettiin Euroopan parlamentissa .
Tausta

Kuuskorpi on syntynyt vuonna 2000 Turussa. Kuuskorpi on kirjoittanut ylioppilaaksi vuonna 2019 Turun Suomalaisen Yhteiskoulun luonnontiedepainotteisesta lukiosta .
Kuuskorpi opiskelee Turun yliopistossa biotekniikkaa ja Lappeenrannan yliopistossa tuotantotaloutta. Hän on lisäksi työskennellyt aiemmin muun muassa myymälätyöntekijänä Alkossa sekä Suomalaisessa Kirjakaupassa sekä lukio-opettajan sijaisena Turussa sekä Raisiossa.
Kuuskorven vanhemmat ovat kirjailija ja psykologi Taina Kuuskorpi (s. 1972) sekä rehtori Marko Kuuskorpi (s. 1970). Kuuskorven sisar on Miira Kuuskorpi (s. 2003).
Politiikka

Kuuskorpi kutsuu itseään vihreäksi sosialidemokraatiksi . Hän on nostanut vaaleissa esille muun muassa koulutukseen, talouteen ja vihreään siirtymään liittyviä kysymyksiä . Hän on puhunut yhteiskunnallisten uudistusten puolesta yhteiskunnan palveluiden turvaamiseksi .
Kuuskorpi ehdolla kuntavaaleissa aikaisemmassa kotikaupungissaan Raisiossa vuonna 2021, jossa tuli valituksi varavaltuutetuksi . Kuuskorpi toimi vaalien jälkeen Raisiossa kaupunginhallituksen varajäsenenä sekä lupalautakunnassa kaupunginhallituksen seuraajana .
Kuuskorpi oli ehdolla eduskuntavaaleissa Varsinais-Suomessa vuonna 2023.
Kuuskorpi valittiin syyskuussa 2024 Sosialidemokraattisten Opiskelijoiden (Demariopiskelijat) puheenjohtajaksi . Tehtävässään Kuuskorpi edustaa Demariopiskelijoita Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen puoluevaltuustossa, puoluehallituksessa sekä eduskuntaryhmässä.
Kuuskorpi on toiminut aikaisemmin Lounais-Suomen Sosialidemokraattisten Nuorten puheenjohtaja vuosina 2022-2023  sekä Sosialidemokraattisten Nuorten (Demarinuoret) liittohallituksessa kaudella 2022-2024 . Kuuskorpi on toiminut aikaisemmin myös Sosialidemokraattisten Opiskelijoiden liittohallituksessa .
Teksasinkirjoahven

| Teksasinkirjoahven |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Labroidei
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Alaheimo::  Astronotinae
Suku::  Herichthys
Laji::  cyanoguttatus
Kaksiosainen nimi
 Herichthys cyanoguttatus  Baird & Girard, 1854 
Synonyymit
 Cichlasoma cyanoguttatum  Cichlasoma pavonaceum  Herichthys cyanoguttatum  Heros pavonaceus  Parapetenia cyanostigma 
Katso myös
   Teksasinkirjoahven Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Teksasinkirjoahven  (Herichthys cyanoguttatus) on kirjoahveniin kuuluva kala, joka on suosittu akvaariokalana.
Koko ja ulkonäkö

Teksasinkirjoahven kasvaa noin 30 cm pitkäksi. Se on pohjaväriltään vaalean siniharmaa, vaaleampien pisteiden kuvioima, ja kyljessä on kolme mustaa täplää. Aikuisen uroksen otsaan kasvaa kyhmy. Teksasinkirjoahven saatetaan sekoittaa joskus meksikonkirjoahveneen (Herichthys carpinte), mutta sillä on meksikonkirjoahventa värikkäänsinisemmät evät.
Alkuperä

Teksasinkirjoahven on kotoisin Rio Granden vesistöstä Teksasista ja Meksikon pohjoisosasta. Se on Yhdysvaltojen ainoa luonnonvarainen kirjoahvenlaji.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Teksasinkirjoahven kaivelee pohjaa, joka kiskoo kaikki akvaarion kasvit juuriltaan. Sitä voi pitää seura-akvaariossa sopivassa seurassa varsinkin nuorena. Kutuikään tultuaan teksasinkirjoahvenpari alkaa kuitenkin puolustaa reviiriään voimakkaasti.
Vesiolot

Sopiva lämpötila on 22–33 °C, pH noin 7 ja kovuus 5–12 GH.
Paavin erehtymättömyys

Paavin erehtymättömyys on roomalaiskatolisen kirkon oppi, jonka mukaan paavi, toimiessaan kristittyjen ylimpänä opettajana ja tietyin edellytyksin, ei voi erehtyä opettaessaan uskoa tai moraalia koskevissa asioissa. Oppi on osa laajempaa katolisen kirkon erehtymättömyyttä, pysyvyyttä ja virheettömyyttä koskevaa itseymmärrystä. Katolinen kirkko katsoo, että sille on uskottu Jeesuksen Kristuksen opetustehtävä ja että se pysyy uskollisena tälle tehtävälle Pyhän Hengen avustuksella aikojen loppuun asti.
Läheskään kaikki paavin lausunnot eivät ole katolisen kirkon ymmärryksen mukaan erehtymättömiä, mutta katolisten on kuitenkin suhtauduttava niihin vakavasti, koska paavi on kirkon ymmärryksen mukaan Pyhän Pietarin seuraaja.
Opin historia

Paavin erehtymättömyyden käsitettä ei löydy antiikin teksteistä, mutta kristinuskon alusta alkaen kristityt ovat uskoneet, että kirkko ja sen opetukset säilyvät aina virheettöminä. Sydänkeskiajalla paaveilla oli suuri valta sekä hengellisissä että maallisissa asioissa. Ajatus paavin erehtymättömyydestä ei suoraan esiinny tuolloin teksteissä, mutta siitä on viitteitä. Selkeä ajatus paavin erehtymättömyydestä syntyy 1300-luvulla fransiskaanien kasvavan vaikutusvallan myötä ja eri sääntökuntien pyhimysten erehtymätöntä kanonisointia koskevien kiistojen yhteydessä. Paavin erehtymättömyys oli paavin suvereniteetin vastakohta, koska se sitoi paavin edeltäjiensä lausumiin. Se oli myös keino kamppailla suuren skisman (1378–1417) aikana vahvistunutta kirkolliskokousten auktoriteettia korostanutta liikettä vastaan. Paavin auktoriteettia haastoivat myöhemmin reformaatio, tieteellinen vallankumous, jansenismi ja gallikanismi.
Vasta 1800-luvulla ajatus paavin erehtymättömyydestä sai nykyisen muotonsa. Aikanaan hyvin kiistanalainen Vatikaanin ensimmäinen kirkolliskokous (1869–1870) määritteli, millä edellytyksillä paavin voidaan sanoa opettaneen erehtymättömästi eli ex cathedra ("piispanistuimelta", eli virallisesti). Edellytyksenä on, että paavi aikoo vaatia koko kirkon peruuttamatonta hyväksyntää uskoa tai moraalia käsittelevälle opetukselleen. Oppia kannattaneita kutsuttiin ultramontanisteiksi. Oppi vahvistettiin ja tarkennettiin Vatikaanin toisessa kirkolliskokouksessa (1962–1965).
Katolisten teologien kesken on kiistaa siitä, mitä paavin erehtymättömyyden oppi todella merkitsee kirkolle. Yleisesti hyväksyttyjä paavien ex cathedra-opetuksia on vain kaksi: Marian perisynnitön sikiäminen (1854) ja Marian taivaaseenottaminen (1950). Paavin erehtymättömyyden oppi on vaikeuttanut katolisen kirkon ekumeenisia pyrkimyksiä muiden kristillisten kirkkojen kanssa.
Ségolène Royal

| Ségolène Royal |
| --- | --- |
 Ségolène Royal vuonna 2010
Henkilötiedot
Koko nimi:  Marie-Ségolène Royal
Syntynyt: 22. syyskuuta 1953 (ikä 71) Dakar, Ranskan Länsi-Afrikka
Poliitikko
Puolue:  Ranskan sosialistinen puolue
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.desirsdavenir.org
Marie-Ségolène Royal  kuuntele ääntämys (ohje) (s. 22. syyskuuta 1953 Dakar, Ranskan Länsi-Afrikka) on ranskalainen Sosialistisen puolueen poliitikko. Hänet nimitettiin Manuel Vallsin hallituksen ympäristö- ja energiaministeriksi 2. huhtikuuta 2014. Hän oli ympäristöministerinä myös Pierre Bérégovoyn hallituksessa vuosina 1992–1993 ja varaopetusministeri ja varaperheministeri Lionel Jospinin hallituksissa 1997–2002. Royal oli vuoden 2007 presidentinvaalien toisella kierroksella Nicolas Sarkozyn vastaehdokkaana. Hänet valittiin 28. maaliskuuta 2004 Poitou-Charentesin hallintoalueen neuvoston presidentiksi. Konservatiivipääministeri Jean-Pierre Raffarin oli omalla kotiseudullaan hänen vastaehdokkaansa.
”Royalismi” korostaa politiikassaan työtä, turvallisuutta, perhettä ja koulua. Hän on myös arvostellut ”oikeistoon pesiytyneitä kiihkoilijoita” ja vertasi tiukempaa maahanmuuttopolitiikkaa ajavaa Sarkozya Napoleonin poliisiministeri Joseph Fouchéen. Toisaalta sosialistipuolueen vanha kaarti on pelännyt hänen olevan liian "blairiläinen".lähde?
Royal on valmistunut Kansallisesta hallintokoulusta (École nationale d’administration) ja toimi ennen valintaansa parlamenttiin tuomarina Deux-Sèvresn departementista.lähde? Hän oli aiemmin oli rekisteröidyssä avoliitossa (pacte civil de solidarité, PACS) sosialistipuolueen entisen johtajan François Hollanden kanssa, josta sittemmin tuli Ranskan presidentti. Heillä on neljä lasta. Pariskunta erosi vuonna 2007.
Presidentinvaalikampanja

d Parti Québécois head André Boisclair, Royal valittiin marraskuussa 2006 sosialistien puolueen presidenttiehdokkaaksi vuoden 2007 presidentinvaaleihin. Royalin kampanjan aloitusta pidettiin vaisuna ja passiivisena.
Ulkopolitiikassa Royalia pidettiin kokemattomana. Hän vieraili kampanjansa aikana muun muassa Lähi-idän maista Libanonissa, Israelissa ja Palestiinassa sekä Kiinassa ja Kanadassa ja hänelle tapahtui ulkomailla useita kömmähdyksiä. Libanonissa Hizbollahin kansanedustaja vertasi Israelin toimia Libanonissa natsien toimiin eikä Royal kieltänyt väitettä mutta väitti, ettei sitä käännetty hänelle. Oikeistolaisen UMP:n edustajat ja juutalaisjärjestöt syyttivät Royalia naiiviudesta Lähi-idän asioissa. Kiinassa Royalin kerrottiin pukeutuneen valkoiseen, joka on surun väri. Hän kehui kiinalaista oikeusjärjestelmää ranskalaista ”nopeammaksi ja tehokkaammaksi”. Kanadassa Royal kertoi  separistipuolueen Parti Québécoisin puheenjohtalle André Boisclairille tukevansa ranskankielisen maakunnan Quebecin ”vapautta ja suvereniteettiä”. Kanadan pääministeri Stephen Harper protestoi lausuntoa.
Ségolène Royal sai äänistä 47 prosenttia ja hävisi vaalit Sarkozylle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ségolène Royal Wikimedia Commonsissa
Ségolène Royal Ranskan parlamentin sivuilla (ranskaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Sycomore 
Muut:  IdRef 
Ségolène Royal
Pouilly-Fumé

Pouilly-Fumé-valkoviiniä
Pouilly-Fumé on ranskalainen valkoviinin tuotantoalue Loiren laaksossa. Pouilly-Fumé-valkoviini on suojattu alkuperänimitys, ja se tehdään Sauvignon Blanc -lajikkeesta. Sitä luonnehditaan aromeiltaan piikiviseksi/mineraaliseksi ja lievästi savuiseksi (ransk. fumée tarkoittaa savua). Kyseiselle viinille sopivia ruokia ovat muun muassa lohi, kana ja vasikka. Se sopii myös aperitiiviksi ja nautittavaksi juustojen kanssa.
Viinitarhat sijaitsevat alueen seitsemässä kylässä, joita ovat mm. Pouilly-sur-Loire, Saint-Andelain, Boisgibault ja Tracy-sur-Loire (Nièvre).
Alueelta katsottuna vastakkaisella puolella Loire-jokea sijaitsee Sancerre.
Alue

Alue: 850 ha
Maaperä: kalkkikivi, savi-kalkkikivi
Tuotanto: 6 miljoonaa pulloa
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pouilly-Fumé AOC -sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Antti Telenius

| Antti Telenius> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. elokuuta 1945 (ikä 79) Tampere
Vanhemmat:  äiti Vera Telenius
Antti Telenius (s. 20. elokuuta 1945 Tampere) on suomalainen pitkän linjan muusikko, laulaja, säveltäjä ja sanoittaja. Telenius on laulaja Vera Teleniuksen poika. Telenius keikkailee edelleenkin.
Teleniuksen muusikonura alkoi 17-vuotiaana, jolloin hän ryhtyi The Sharks yhtyeen laulaja-rumpaliksi. Hän ryhtyi ravintolamuusikoksi Matti Lepänhaaran yhtyeessä, joka noin vuoden kuluttua muuntui Juhana Quartetiksi. Teleniuksen lupaavasti alkanut ura keskeytyi rajun kolarin vuoksi vuonna 1971. Telenius selvisi ainoana viisihenkisestä seurueesta korarissa. Kuntouduttuaan onnettomuudesta Telenius perusti yhdessä kahden muusikon kanssa kokoonpanon nimeltä Trio Hämeen Hitaat. Hämeen Hitaiden tarkoituksena on tehdä kunnon perinteistä tanssimusiikkia sekä antaa tanssiyleisölle parhaansa. Pidettyään keikkailussa 10 vuotta taukoa, esiintyi Antti Telenius ja Hämeen Hitaat 10.10.2013.
Limbus

Domenico Beccafumin maalaus La descente du Christ dans les Limbes.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Limbus (lat. limbus, engl. limbo; reuna) on katolisen teologian mukaan välitila, jossa ovat kastamattomina menehtyneet lapset sekä Vanhan testamentin hurskaat henkilöt.
Kastamattomina kuolleille lapsille varattua paikkaa on kutsuttu limbus puerorumiksi ja Vanhan testamentin hurskaille puolestaan on varattu limbus patrum, isien limbus. Näistä ainoastaan jälkimmäinen on katolisen kirkon virallista oppia.
Historia

Keskiajalla uskottiin yleisesti kastamattomien lasten joutuvan kuollessaan helvettiin. Ongelmaksi alkoi muodostua ajatus viattomien lasten, joilla olisi vain perisynti taakkanaan, kohtalosta. Teologit, kuten Tuomas Akvinolainen, vastasivat ongelmaan kehittämällä käsitteen lasten limbuksesta.
Vuonna 2007 Vatikaanin kansainvälinen teologikomissio julkaisi raportin, jossa todettiin olevan "vakavia perusteita toivoa, että kastamattomina kuolleet lapset pääsevät taivaaseen". Paavi Benedictus XVI hyväksyi raportin. Raportin pohjalta italialainen lehti Corriere della Sera sekä ranskalainen Le Monde tulkitsivat Vatikaanin luopuvan limbus-opista. Oppi on jätetty pois katolisen kirkon katekismuksesta jo 1990-luvulla ja sen on kerrottu olleen hyvin epäsuosittu kirkon sisällä. Oppia on pidetty BBC:n mukaan rasitteena myös evankeliointityössä Aasiassa ja Afrikassa, jossa lapsikuolleisuus on suurta. Esimerkiksi islamin mukaan lapset pääsevät taivaaseen suoraan.
Teologikomissio korosti kuitenkin raportin puhuvan täyden varmuuden sijaan pelastuksen toivosta. Komission asema on Vatikaanissa myös enemmän neuvoa-antava, kuin virallinen. Paavin hyväksynnästä huolimatta raportti ei ole vielä virallinen julistus, vaan selvitys pelastusteologian perusteista. Paavi Benedictus XVI sanoi vielä kardinaalina ollessaan olevansa valmis luopumaan opista ja pitävänsä sitä pelkkänä teoriana.
NME Awards

| NME Awards |
| --- | --- |
Palkinnon antaja:  NME
Maa:  Iso-Britannia
Ensimmäinen palkinto:  1953
Virallinen internet-sivu
NME Awards on vuosittain järjestettävä musiikkialan palkintogaala. Palkinnot jakaa brittiläinen musiikkilehti NME parhaille brittiläisille ja kansainvälisille artisteille. Palkinnot jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1953.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta NME Awards Wikimedia Commonsissa
Palkinnon kotisivut
Juha Tella

Juha Pekka Tella (s. 9. lokakuuta 1960 Ruokolahti) on entinen suomalainen ampumahiihtäjä.
Tella sijoittui Calgaryn 1988 olympialaisissa 20 kilometrillä 38:nneksi ja viestissä 12:nneksi. MM-kilpailuissa hän sijoittui Ruhpoldingissa 1985 sekä 20 kilometrillä että viestissä seitsemänneksi, Oslossa 1986 20 kilometrillä 13:nneksi ja viestissä neljänneksi, Lake Placidissa 1987 20 kilometrillä 14:nneksi ja viestissä viidenneksi sekä Feistritz an der Draussa 1989 joukkuekilpailussa viidenneksi ja viestissä 11:nneksi.
Juha Tella edusti seuratasolla Imatran Hiihtäjiä ja Ruokolahden Rajua. Hän voitti Suomen mestaruuden 10 kilometrillä vuonna 1984, 20 kilometrillä vuosina 1984 ja 1986 sekä viestissä vuosina 1987. Hänen kaksosveljensä Ari Tella on myös ampumahiihdon moninkertainen SM-mitalisti.
Tekijäryhmä

Ryhmäteoriassa tekijäryhmä on tunnetusta ryhmästä  G ja sen normaalista aliryhmästä  N konstruoitu uusi ryhmä. Tekijäryhmälle käytetään yleensä merkintää  G/N\, ja tätä kutsutaan ryhmän  G tekijäryhmäksi modulo  N.
Tekijäryhmien merkitys ryhmäteoriassa perustuu siihen, että useat hyödylliset ryhmäteoreettiset ominaisuudet säilyvät siirryttäessä tarkastelemaan tekijäryhmiä. Toisaalta tekijäryhmän rakenne antaa myös tietoa alkuperäisen ryhmän rakenteesta. Esimerkiksi äärellisten ryhmien teoriassa usein käytetty todistustekniikka perustuu induktioon ryhmän kertaluvun suhteen. Tällöin tutkittavalle ryhmälle pyritään löytämään sopiva tekijäryhmä, johon induktio-oletusta voitaisiin soveltaa ja josta ominaisuus pyritään siirtämään takaisin alkuperäiseen ryhmään.
Konstruktio

Olkoon  (G,*)\, ryhmä ja  N sen aliryhmä. Määritellään aliryhmän  N vasempien sivuluokkien joukolle
relaatio  \star  seuraavasti:
Tutkitaan milloin kyseessä on funktio tarkastelemalla milloin kuva-alkio ei riipu sivuluokkien edustajien valinnasta. Olkoon  aN=xN\, ja  bN=yN\, mielivaltaisilla  a,b,x,y\in G.\, Tällöin
Nyt
jos ja vain jos
Yllä oleva yhtälö pätee täsmälleen silloin, kun  aN=Na.\, Koska alkio  a\in G\, oli mielivaltainen, niin relaatio  \star  on funktio täsmälleen silloin, kun aliryhmä  N on normaali eli  aN=Na\, kaikilla  a\in G\,. Tällöin aliryhmän vasemmat ja oikeat sivuluokat ovat samat, jolloin joukko  G/N\, on myös oikeiden sivuluokkien joukko. Suoraan määritelmästä nähdään, että joukko  N on binäärioperaation neutraalialkio, alkion  aN\in G/N\, käänteisalkio on alkio  a^{-1}N\, ja että operaatio on assosiatiivinen. Siis pari  (G/N,\star )\, on ryhmä.
Konstruktio > Toinen konstruktio

Olkoon joukot  X,Y ryhmän  G alkioiden ei-tyhjiä osajoukkoja. Määritellään joukkojen  X ja  Y tulo joukkona
Tämä tulo määrittelee nyt assosiatiivisen binäärioperaation ryhmän  G alkioiden ei-tyhjien osajoukkojen joukolle. Jos  N\vartriangleleft G\, ja  a,b\in G\,, niin
eli kahden vasemman sivuluokan tulo on vasen sivuluokka. Täten joukolle  G/N\, voidaan määritellä assosiatiivinen binäärioperaatio joukkojen tulon avulla. Kuten aikaisemmassakin esimerkissä, niin tämän binäärioperaation neutraalialkio on joukko  N ja alkion  aN\in G/N\, käänteisalkio on sivuluokka  a^{-1}N.\,
Esimerkki

Kokonaisluvut  \mathbb {Z} \, muodostavat ryhmän yhteenlaskun suhteen. Olkoon  n mielivaltainen kokonaisluku ja joukko
luvun  n monikertojen joukko. Tällöin aliryhmäkriteerin nojalla  n\mathbb {Z} \leq \mathbb {Z} \, ja koska kyseessä on Abelin ryhmä, niin  n\mathbb {Z} \vartriangleleft \mathbb {Z} .\, Nyt tekijäryhmä  \mathbb {Z} /n\mathbb {Z} \, on kertalukua  n oleva syklinen ryhmä, jota kutsutaan kokonaislukujen yhteenlaskuryhmäksi modulo  n.