stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Demashita! Powerpuff Girls Z
Henkilöt > Viholliset

Mojo Jojo on koneita rakentava apinaroisto. Mojo on alun perin tavallinen apina mutta muuttuu pahaksi puhuvaksi keksijäksi kun kemikaali Z:tan musta säde osuu häneen. Mojon päässä on iso kypärä jonka sisällä ovat hänen suuret aivonsa. Mojo on koominen pahis, jonka hölmöt maailmanvalloitussuunnitelmat menevät aina mönkään. Hän loi Rowdyruff Boys -pojat.
Rowdyruff Boys (Brick, Boomer ja Butch)
Brick on Rodwyruff-jengin johtaja. Brickillä on Boomerin ja Butchin kanssa yhteinen isku nimeltä Snot Double Fun. Brickillä on aseenaan Blossomin sydänpilli, jolla hän tekee erilaisia iskuja esim: Spitball straw. Brick kaivaa nenäänsä yleensä Boomerin ja Butchin kanssa. Brickillä on oranssit hiukset ja punainen takki, mutta hänellä on myös punainen lippalakki päässä.
Boomer on Rodwyruffin poikajengissä. Boomerillä on Brickin ja Butchin kanssa yhteinen isku nimeltä Snot Double Fun. Boomerilla on aseena Bubblessin vanupuikko, jolla hän tekee eri iskuja yksi niistä on Earwax Q-tip. Boomer kaivaa nenäänsä yleensä Brickin ja Butchin kanssa. Boomerilla on keltaiset hiukset ja sininen takki.
Butch on Rodwyruffi poikajengissä. Butchilla on Brickin ja Boomerin kanssa yhteinen isku nimeltä Snot Double Fun. Butchilla on aseenaan Buttercupin haiseva sukka, jolla tekee erilaisia iskuja. Hänen yksi iskunsa on Stinky Sock Bumerange. Butch kaivaa nenäänsä yleensä Brickin ja Boomerin kanssa. Butchilla on mustat hiukset ja vihreä takki.
Kare (Him) on satoja vuosia vanha, yliluonnollisia kykyjä omaava hirviö, jonka tuhoamiseksi luotiin alkuperäiset tehotytöt, "Ooedo chakichaki musume". Karen voimat perustuvat lämpöön ja hän onkin erittäin herkkä kylmälle. Hän hallitsee mustaa tomua, joka paitsi muuttaa tavallisia ihmisiä, eläimiä ja esineitä hirviöiksi, myös kerää tietoa hänelle. Karessa on ristiinpukeutujan vikaa.
Tehotytöt
| --- | --- |
Hahmot:  Papu • Pipa • Poppana • Muut hahmot
Elokuva:  Powerpuff Girls – elokuva
Jaksot:  Luettelo Tehotyttöjen jaksoista
Videopelit:  Paint the Townsville Green • Mojo's Pet Project • Mojo Jojo A-Go-Go • Chemical X-Traction • Relish Rampage • Bad Mojo Jojo • Him and Seek • Battle Him!
Muuta:  Craig McCracken • Cathy Cavadini • Tara Charendoff •  E.G. Daily • Demashita! Powerpuff Girls Z
Diskos

| Diskos |
| --- | --- |

Perustettu:  1990
Entiset nimet:  Lohi-Kiekko   1990–1993   Diskos   1993–2004 ja 2010–2015   D-Kiekko    2004–2008 ja 2015– 
Kaupunki:  Jyväskylä, Suomi
Kotiareena:  LähiTapiola Areena
– kapasiteetti:  4 437
Sarjataso:  Suomi-sarja
Värit:                
Puheenjohtaja:  Pekka Vesterinen
Päävalmentaja:  Jari Tapper
Kapteeni:  Juho Nyman
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
D-Kiekko on jyväskyläläinen jääkiekkoseura, joka pelaa kaudella 2021–2022 Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Suomi-sarjassa.
Historia

Diskos-niminen jääkiekkoseura perustettiin Jyväskylässä keväällä 1948, ja seuran joukkue pelasi jo seuraavana talvena jääkiekon maakuntasarjassa. 1960-luvun loppupuolella Jyväskylän Pallokerho otti jääkiekon lajikseen. 1970-luvun alussa seura kuitenkin luopui jääkiekosta ja TUL:n jääkiekkotoiminta siirtyi Jyväskylän Tovereille eli JyTo:lle. Vuonna 1974 JyTo kuitenkin lakkautti jääkiekkojaostonsa ja toiminta jatkui Jyväskylän Lohen alaisuudessa. Vuonna 1990 Lohen kiekkoilijat erkanivat emoseurasta ja perustivat uuden jääkiekon erikoisseuran, joka sai nimen Lohi-Kiekko. Uusi seura pelasi Jääkiekon II-divisioonassa.
Historia > Diskos (vuodet 1993–2004, 2010–2015)

Vuonna 1993 Lohi-kiekon nimi vaihdettiin Diskokseksi. Joukkue nousi jääkiekon I-divisioonaan vuonna 1995. Ennen vuosituhannen vaihdetta Diskos saavutti parhaat tuloksensa ollen kaudella 1998–1999 runkosarjan neljäs ja kaudella 1999–2000 runkosarjan kolmas. Kyseisellä kaudella Diskos eteni jopa liigakarsintoihin asti. Joukkue kuitenkin heikkeni talousvaikeuksien takia nopeasti seuraavien vuosien aikana ja Diskos putosi Suomi-sarjaan kauden 2001–2002 päätteeksi. Kaudet 2002–2004 joukkue pelasi Suomi-sarjassa, kunnes alamäki huipentui seuran konkurssiin vuonna 2004.
2010 Diskoksen edustusjoukkue perustettiin uudelleen, aloittaen samana vuonna III divisioonasta. Joukkue nousi syyskaudella II divisioonaan ja pelasi kevätkaudella Suomi-sarjan jatkokarsinnassa, häviten kuitenkin Nokian Pyrylle. Seuraavalla kaudella (2011–2012) joukkue voitti syyskaudella II-divisioonalohkonsa, pelasi kevätkaudella Suomi-Sarjan karsintalohkossa ja lopulta nousi Suomi-Sarjaan voittamalla jatkokarsinnassa Peltosaaren Nikkarit. Visiitti Suomi-sarjassa jäi kuitenkin yhteen kauteen, kaksi seuraavaa kautta kuluivat jälleen II-divisioonassa. Kauden 2014–2015 päätteeksi joukkue nousi uudestaan Suomi-sarjaan.
Historia > D-Kiekko (vuodet 2004–2008, 2015–)

Vanhan Diskoksen raunioille syntyi vuonna 2004 D-Kiekko, jonka Suomen jääkiekkoliitto pudotti kaudeksi 2004–2005 Suomen viidenneksi korkeimmalle sarjatasolle eli III-divisioonaan. D-Kiekko nousi kauden päätteeksi ylemmälle sarjatasolle ja pelasi kaudella 2005–2006 II-divisioonassa. Nousujohdanne jatkui, ja seura nousi Suomen kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Suomi-sarjaan.
Seura pelasi Suomi-sarjassa kaksi seuraavaa kautta. Kaudella 2006–2007 D-Kiekko sijoittui etelälohkon kuudenneksi eli viimeistä edelliseksi, mutta ei pudonnut sarjan laajentumisen takia. Kaudella 2007–2008 joukkue pärjäsi selvästi paremmin ja oli lopulta Suomi-sarjan kahden parhaan joukkueen joukossa voittaen Suomi-sarjan mestaruuden.
Kauden päätteeksi seura selvisi yhdessä oululaisen Kiekko-Laserin kanssa Mestis-karsintoihin, joissa oli jaossa kaksi Mestis-paikkaa. Mestis-joukkue Kotkan Titaanit voitti sarjan selvästi ja säilytti paikkansa, K-Laser oli yhtä selvästi karsintojen viimeinen. Toisesta Mestis-paikasta käytiin tasaisempi taistelu, sillä D-Kiekko päätyi tasapisteisiin Kirkkonummen Salamoiden kanssa. 26. maaliskuuta 2008 pelattiin uusintaottelu Kirkkonummella. Uusintaottelu päättyi D-Kiekon jatkoaikavoittoon 3–4 joukkueen kapteenin Pirkka Lahtisen tehdessä voittomaalin ajassa 66.34. D-Kiekko nousi takaisin Mestikseen kaudeksi 2008–2009. Seura jatkoi JYPin omistuksessa nimellä D Team. Uudelleen perustetun Diskoksen noustua kaudeksi 2015–2016 Suomi-sarjaan eriytettiin joukkueen toiminta lisenssiehtojen mukaisesti omaksi yhdistyksekseen, joukkueen nimeksi vaihdettiin jälleen D-Kiekko.
Tunnettuja pelaajia > Kasvatit pääsarjatasolla

Listattuna on myös Lohi-Kiekon kasvatteja.
| --- | --- |
 Juhana Aho  Ari Ahonen  Sanni Hakala  Mikko Heiskanen  Aleksi Honka  Julius Honka  Valtteri Kemiläinen  Lauri Kinos :  Mikko Luoma  Jussi Passi  Petri Haimakainen  Matti-Pekka Pelkonen  Jani Pollari  Riku Tiainen  Jyrki Välivaara  Anttoni Honka
Tunnettuja pelaajia > Joukkueessa pelanneet NHL-pelaajat

Jukka Hentunen
Julius Honka (vain juniorina)
Mikko Luoma
Päävalmentajat 2000-luvulla

2000–2001  Pertti Rastela
2001–2008  Jukka Ahvenjärvi (jatkoi D-Kiekon Mestissarjapaikalle perustetun D Teamin (nyk. JYP-Akatemia) päävalmentajana)
2010–2013  Jari Paulasuo
2013–2014  Tuomo Yläinen
2014–12.11.2015  Tommi Nekkula
12.11.2015– Jari Tapper
Aiheesta muualla

Diskoksen sivut
Puolustaja Julius Honka on ensimmäinen NHL:ssä pelannut Diskos-kasvatti. Dallas Stars varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 15. pelaajana kesällä 2014. Honka siirtyi Diskoksesta 13-vuotiaana JYPiin.
Vigilio Federico Dalla Zuanna

Vigilio Federico Dalla Zuanna (24. joulukuuta 1880 Valstagna – 4. maaliskuuta 1956) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 25. heinäkuuta 1904 ja nimitettiin Carpin hiippakunnan johtoon 12. toukokuuta 1941. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gennaro Granito Pignatelli di Belmonte, jota avustivat Luca Ermenegildo Pasetto ja Cornelio Sebastiano Cuccarollo.
Dalla Zuanna erosi Carpin piispan tehtävistä 24. marraskuuta 1952, jolloin hän sai nimityksen Mocissuksen titulaariarkkipiispaksi.
Vivion de Valera

Vivion de Valera (13. joulukuuta 1910– 16. helmikuuta 1982) oli irlantilainen poliitikko Fianna Fáil -puolueessa. Hän toimi kansaneduatajana vuosina 1945-1981.
Vivion de Valera oli kuuluisan Éamon de Valeran poika. Eamon de Valera toimi 1930–1970-luvuilla mm. Irlannin taoiseachina ja presidenttinä.
Viikintie

| Viikintie> Viksvägen |
| --- | --- |
 Viikintie tiedepuistossa
Kaupunki:  Helsinki
Tieluokka:  pääkatu
Pituus:  noin 5,6 km
Alkupiste:  Vanhakaupunki
Päätepiste:  Länsi-Herttoniemi (noin 5,6 km)
Katso myös:  Viikintie Commonsissa
Viikintie on Helsingissä sijaitseva pääkatu, joka johtaa Vanhastakaupungista Viikin kautta Herttoniemeen. Sen pituus on noin 5,6 kilometriä. Tie alkaa aivan Lahdenväylän (valtatien 4) välittömästä läheisyydestä ja päättyy Itäväylälle  (seututielle 170).
Herttoniemen ja Viikin tiedepuiston väliselle suoralle osuudelle, jota kutsutaan myös Viikinsuoraksi, rakennettiin vuosina 2019–2022 pikaraitiotie Raide-Jokeri.
Historia

Historiallisesti nykyinen Viikintie jakautuu selvästi kahteen osaan. Sen länsiosa Vanhastakaupungista nykyisen Viikin tiedepuiston alueelle, Pihlajamäentien risteyksen paikkeille saakka on alkujaan osa vanhasta, jo 1600-luvulla rakennetusta Helsingin ja Hämeenlinnan välisestä maantiestä. Tien kantakaupungissa oleva osuus on nykyinen Hämeentie.  Tie jatkui Viikistä edelleen Malmille ja nykyistä Kirkonkyläntietä pitkin Helsingin pitäjän kirkonkylään, sieltä nykyistä Tuusulanväylää myöten Hyrylän sekä edelleen Hyvinkään kautta Hämeenlinnaan. Nykyinen Vantaanjoen ylittävä Viikintien holvisilta rakennettiin kuitenkin vasta vuonna 1926.
Viikintien itäosa Viikistä Herttoniemeen sen sijaan rakennettiin vasta 1930-luvulla osana Helsingistä Porvooseen johtanutta uutta päätietä, joka muodosti valtateiden 6 ja 7 yhteisen alkuosan. Herttoniemestä eteenpäin tie jatkui nykyisen Itäväylän kohdalla. Kun Kulosaaren kautta kulkenut Itäinen moottoritie eli nykyisen Itäväylän länsiosa 1950-luvulla valmistui, viitoitettiin valtatiet kulkemaan sitä kautta ja Viikintie jäi sivutieksi.
Nimi Viikintie vahvistettiin vuonna 1957. Sitä ennen nykyisen Viikintien nimenä oli Uusi Porvoontie (Nya Borgåvägen) tai lyhemmin Porvoontie (Borgåvägen), samoin kuin nykyisen Itäväylänkin itäosan nimenä Viikintien liittymästä itään.
Vuoteen 2012 asti Viikintie ylitti Herttoniemen satamaradan vartioimattomassa tasoristeyksessä nykyisen Viilarintien kiertoliittymän kohdalla. Junaliikenne radalla tosin oli Herttoniemen sataman lakkauttamisen jälkeen erittäin vähäistä.
Viikintiellä tapahtui tammikuussa 2012 vakava päälleajo, jossa rattijuoppo ajoi 11-vuotiaan tytön yli ja pakeni paikalta. Tyttö sai surmansa heti. Myöhemmin kuljettaja tuomittiin neljäksi vuodeksi ja kahdeksi kuukaudeksi vankeuteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viikintie Wikimedia Commonsissa
Herttoniemen satamarata kulki suorasti Viikintien eteläpuolella niin kutsutulla Viikinsuoralla. Radan tilalle on sittemmin rakennettu pikaraitiotie Raide-Jokeri.
Raide-Jokeri, Viikinbaana ja Viikintie kuvattuna Myllypuron suunnasta Viikkiin päin.
Dreadline

| Dreadline> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1982–
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Thomas "Tumba" Haldin   Stefan "Stipp" Fagerström   Peter Nylund   Keijo Karvonen   Fredrik "Frippe" Wenelius   Stefan "Feffe" Valsberg   Christian"Spyddi" Lunabba  
Entiset jäsenet:  Taru Huhtajärvi   Carl "Callu" Rönngård  
Levy-yhtiö:  House of Dread / Sony Music
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dreadline on vuonna 1982 Pietarsaaressa perustettu suomalainen reggae-yhtye.
Yleistä

Kosketinsoittajan Tumba Haldinin erottua Ragnar Hare -yhtyeestä 1982 hän perusti yhtyeen yhdessä laulaja Frippe Weneliuksen kanssa. Ensimmäisessä kokoonpanossa Stipp Fagerström soitti kitaraa, Keijo Karvosen soittaessa bassoa. Callu Rönngård oli ensimmäinen rumpali. Rönngårdin asuessa Malmössä, Ruotsissa, hän joutui harjoittelemaan kappaleet nauhalta. Ilona-yhtyeen Taru Huhtajärvi pestattiin kiertuerumpaliksi. Myöhemmin Feffe Valsberg otti rumpalin paikan.
Yhtye on tähän asti julkaisut viisi albumia ja seitsemän singleä. Yhtye on esiintynyt varsin paljon; yhtyeen historiasta löytyy muun muassa WOMAD-esiintymisiä, kiertueita ja festivaaleja Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa, Virossa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ranskassa.
Nykyään kaikki yhtyeen levyt ovat oman tuotantoyhtiön House of Dreadin tuottamia ja julkaisemia. Sony Music toimii jakelijana.
Kokoonpano

Thomas "Tumba" Haldin - koskettimet
Stefan "Stipp" Fagerström - kitara/basso
Keijo Karvonen - basso
Peter Nylund - kitara
Fredrik "Frippe" Wenelius - laulu
Stefan "Feffe" Valsberg - lyömäsoittimet
Christian "Spyddi" Lunabba - rummut
Julkaisut > Albumit

| Julkaisuvuosi | Nimi | Julkaisija |
| --- | --- | --- |
| 1988 | All the Land | M&M Productions |
| 1990 | Earth Poems | House of Dread |
| 1992 | Blood & Salvation | Revolution Squad |
| 1995 | No Cigar | House of Dread |
Julkaisut > Promot ja kokoelmat

| Julkaisuvuosi | Nimi | Julkaisija |
| --- | --- | --- |
| 1993 | Promotional Beat | House of Dread |
| 1994 | Bravedances 1988 - 1993 | Prestige Elite Records |
Julkaisut > Singlet ja EP:t

| Julkaisuvuosi | Nimi | Julkaisija |
| --- | --- | --- |
| 1985 | You | VLP-MUSIC |
| 1986 | The Dreadline | Revolution Squad |
| 1988 | Robinson Crusoe | M&M Productions |
| 1988 | Disarmament | House of Dread |
| 1990 | Rainbow Warriors | Revolution Squad |
| 1992 | Walking Man (EP) | House of Dread |
| 1995 | Corny Business (EP) | House of Dread |
Aiheesta muualla

Lyhyt esittely[vanhentunut linkki]
Dreadline Meteli.netissä
Dreadline faktat (Arkistoitu – Internet Archive)
El Migu

| El Migu> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Miguel Castellón
Ammatti:  artisti
Muusikko
Taiteilijanimi:  El Migu
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  2019–
Tyylilajit:  reggaeton
Levy-yhtiöt:  Monopoli
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Miguel Castellón eli El Migu on suomalainen reggaeton-artisti. Kuubalais-bolivialaiset juuret omaava artisti tunnetaan varsinkin menestyssinglestään Erilainen, joka on striimannut tuplaplatinaa.
Diskografia > EP:t

Uus visio (2021)
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Single | Vierailijat |
| --- | --- | --- |
2019: 
| 2019 | Mojito |  |
| 2019 | Criminaali |  |
| 2020 | Tsunami |  |
| 2020 | Cake |  |
| 2020 | Kiitollinen |  |
| 2020 | Caribbean flow |  |
| 2021 | Ei velkoi |  |
| 2022 | Holleil |  |
| 2022 | Erilainen |  |
| 2022 | Shake | Etta |
Diskografia > Vierailijana

| Vuosi | Single | Artisti | Muut vierailijat |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | LEGO | Ares |  |
| 2021 | Hyppää kyytii | M€GI |  |
| 2022 | Leffa | Tinze | ez, Risanaamio |
Virkatodistus

Virkatodistus on Suomessa virallinen, paperille laadittava todistus (asiakirja) henkilön väestötietojärjestelmässä (VTJ) olevista henkilötiedoista. Tiedot ovat viranomaisten itsensä hankkimia. Todistus varmennetaan yleensä sekä myöntäneen tahon leimalla että virkailijan allekirjoituksella – nykyisin myös sähköisesti.
Virkatodistusta tarvitaan nykyään harvemmin kuin ennen, koska viranomaiset, jotka todistusta ovat aiemmin vaatineet, saavat nykyään tiedot suoraan väestötietojärjestelmästä. Virkatodistusta tarvitaan kuitenkin yhä esimerkiksi perunkirjoitusta ja adoptiota varten tai pankille hoidettaessa kuolleen ihmisen raha-asioita. Passin tai ajokortin hankkimista varten sitä ei enää nykyään tarvita.
Virkatodistuksen voi tilata oman evankelis-luterilaisen seurakunnan aluekeskusrekisteristä tai Suomen ortodoksisen kirkon keskusrekisteristä tai mistä tahansa Digi- ja väestötietoviraston palvelupisteestä. Aikaisemmin virkatodistukset tilattiin seurakunnista suoraan, mutta vuonna 2010 Suomen ortodoksinen kirkko keskitti kaikki keskusrekisteri- ja sukuselvityspalvelut yhteisen palvelukeskuksen alaisuuteen Kuopioon. Myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat ovat siirtyneet aluekeskusteristereihin, jotka tarjoavat kirkonkirjapalveluita.
Virkatodistuksesta voi – käyttötarkoituksesta riippuen – käydä ilmi mm. seuraavat tiedot:
Täydellinen nimi (myös kutsuma- ja mahd. entiset nimet)
Henkilötunnus (nykyisin vain käyttötarkoituksen niin vaatiessa)
Perhesuhdetiedot (vanhemmat, sisarukset, lapset, puoliso)
Syntymäpaikka
Kuolinpaikka (mm. perunkirjoitusta varten)
Kotimaisten kielten lisäksi virkatodistuksen saa usein tilattua myös ainakin englanniksi, ranskaksi ja saksaksi.
Historia

Virkatodistus oli vuodesta 1886 lähtien käytössä ollut yhteisnimitys niille todistuksille, kaste- ja kuolinluettelo-otteille sekä kirkolliskokouksen pöytäkirjaotteille, jotka kirkkoherranvirasto tarvittaessa laati virkatodistusta hakevalle maksua vastaan. Vuodesta 1922 lähtien myös maksullinen ote kirkonkirjoista tai siviilirekisteristä.
Aiemmin kirkonkirjoihin perustunutta virkatodistusta kutsuttiin myös papinkirjaksi tai papintodistukseksi.
Nykyään virkatodistusta kutsutaan elossaolotodistukseksi ja sen antavaa viranomaista Digi- ja väestötietovirastoksi.
Viirutyrskynpolkija

| Viirutyrskynpolkija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Ulappalinnut Procellariiformes
Heimo::  Ulappakeijut Hydrobatidae
Suku::  Tyrskynpolkijat Fregetta
Laji::  maoriana
Kaksiosainen nimi
 Fregetta maoriana  (Mathews, 1932) 
Katso myös
   Viirutyrskynpolkija Wikispeciesissä   Viirutyrskynpolkija Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Viirutyrskynpolkija (Fregetta maoriana) on ulappakeijuihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Oseaniasta.
Koko ja ulkonäkö

Viirutyrskynpolkija voi kasvaa 17–18 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Viirutyrskynpolkijan pää on suuri. Pää, selkä ja siivet ovat väriltään hyvin tumman ruskeat, lähes mustat. Siipien alapinnalla on valkoinen juova. Myös vatsa ja perä ovat valkoiset. Linnun kyljissä on mustia viiruja.
Levinneisyys ja elinympäristö

Viirutyrskynpolkijaa tavataan Uuden-Seelannin pohjoisosista Haurakinlahdelta ja se voi vaeltaa Australian itärannikolle. Viirutyrskynpolkijat lentävät lähellä veden pintaa ja pyydystävät pieniä äyriäisiä ravinnokseen. Laji munii helmikuussa ja kätkee munansa metsien pohjakerrokseen.
Viirutyrskynpolkija luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Kannan kooksi arvioidaan alle 50 täysikasvuista yksilöä. Lajin arveltiin hävinneen 1800-luvulla mutta se löydettiin uudelleen vuonna 2003. Kantaa uhkaavat vieraslajit kuten kissat ja rotat.
Viirutupashaprakas

| Viirutupashaprakas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Psathyrellaceae
Suku::  Tupashaprakkaat Homophron
Laji::  cernuum
Kaksiosainen nimi
 Homophron cernuum  (Vahl) Örstadius & E. Larss. 
Synonyymit
 Psathyrella cernua (Vahl) G. Hirsch  Psathyrella papyracea (Pers.) Vašutová 
Katso myös
   Viirutupashaprakas Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Viirutupashaprakas eli viiruhaprakas (Homophron cernuum) on Psathyrellaceae-heimoon kuuluva sienilaji. Se kasvaa yleensä tuppaina elävällä lehtipuulla.
Kuvaus

Viirutupashaprakkaalla on kosteusmuuntuva lakki, joka on kosteana kalpeanruskea ja kuivana norsunluunvalkoinen. Lakin reunat ovat läpisäteiset. Helttojen väri vaihtelee kermanvärisestä punertavaan. Suojusjäänteitä ei ole.
Itiöt ovat keskikokoisia, 7–8 mikrometriä pitkiä ja 4–5 mikrometriä leveitä. Ituhuokonen erottuu enemmän tai vähemmän selkeästi. Itiöpöly on purppuranruskeaa. Kystidit ovat keilamaisia, paksuseinäisiä ja usein kidepäisiä.
Viirutupashaprakkaan voi sekoittaa saman suvun mattatupashaprakkaaseen (Homophron spadiceum). Mattatupashaprakas on kuitenkin kirkkaammanvärinen, ja sillä on suuremmat ja vaaleammat itiöt ja teräväkärkisemmät kystidit.
Levinneisyys ja elinympäristö

Viirutupashaprakasta tavataan Euroopan, Aasian ja Pohjois-Amerikan lehti- ja sekametsissä, puistoissa ja puutarhoissa. Laji on yleisehkö Etelä-Suomessa, missä sitä esiintyy lehdoissa ja puistoissa. Viirutupashaprakas kasvaa tyypillisesti tuppaina elävien lehtipuiden juurilla ja rungoilla, esimerkiksi pakkashalkeamissa. Isäntäpuu voi olla esimerkiksi pyökki, vaahtera, lehmus, poppeli, vuorijalava, hevoskastanja tai saarni. Viirutupashaprakasta tavataan kuitenkin myös lahoavilla kannoilla ja kaatuneilla puilla. Siten laji on oletettavasti saproparasiitti: se kasvaa sekä lois- että lahottajasienenä.
Elokuvavuosi 2010

Elokuvavuosi 2010 käsittelee vuoden 2010 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia. Vuoden katsotuin elokuva Suomessa oli Napapiirin sankarit 335 031 katsojalla ja koko maailman tuottoisin elokuva oli Toy Story 3.
Vuoden katsotuimmat elokuvat Suomessa

| --- | --- |
 Kotimaiset elokuvat Napapiirin sankarit (335 031)  Risto Räppääjä ja polkupyörävaras (328 596)  Prinsessa (279 002)  Havukka-ahon ajattelija (217 409)  Rare Exports (208 424)  Sisko tahtoisin jäädä (137 774)  Jos rakastat (84 769)  Täällä Pohjantähden alla II (67 187)  Reindeerspotting (65 587)  Täällä Pohjantähden alla (65 131)  Harjunpää ja pahan pappi (50 333)  Miesten vuoro (49 239)  Vesku (36 993)  Veijarit (36 751)  Kohtaamisia (30 606)  Paha perhe (15 818)  Vähän kunnioitusta (14 702)  Auf Wiedersehen Finnland (4 220)  Mitä meistä tuli (3 321)  ITO – Seitti – Kilvoittelijan päiväkirja (2 257)  Freetime Machos (2 111)  Sukunsa viimeinen (1 349)  Stadilaista tangoa etsimässä (626)  Rautaa rajan taa (305)  Sielunpelastajat (267) Yhteensä: 2 072 424  :  TOP-12 kaikki elokuvat Napapiirin sankarit (335 031)  Risto Räppääjä ja polkupyörävaras (328 596)  Sex and the City – Sinkkuelämää 2 (328 191)  Liisa Ihmemaassa (304 895)  Harry Potter ja kuoleman varjelukset osa 1  Avatar (283 980)  Prinsessa (279 002)  Inception (253 098)  Havukka-ahon ajattelija (217 409)  Toy Story 3 (213 303)  Shrek ja ikuinen onni (210 919)  Rare Exports (208 424)
Elokuvapalkinnot

| Kategoria/organisaatio | Golden Globe 2011 16>  tammikuuta 2011.Draama | Golden Globe 2011 16>  tammikuuta 2011.Musikaali tai komedia | Bafta-gaala 2011 13>  helmikuuta 2011.Bafta-gaala 2011 13. helmikuuta 2011 | Oscar-gaala 2011 27>  helmikuuta 2011.Oscar-gaala 2011 27. helmikuuta 2011 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Paras elokuva | The Social Network | The Kids Are All Right | Kuninkaan puhe | Kuninkaan puhe |
| Paras ohjaaja | David Fincher The Social Network | David Fincher The Social Network | David Fincher The Social Network | Tom Hooper Kuninkaan puhe |
| Paras miespääosa | Colin Firth Kuninkaan puhe | Paul Giamatti Barney’s Version | Colin Firth Kuninkaan puhe | Colin Firth Kuninkaan puhe |
| Paras naispääosa | Natalie Portman Black Swan | Annette Bening The Kids Are All Right | Natalie Portman Black Swan | Natalie Portman Black Swan |
| Paras miessivuosa | Christian Bale Taistelija | Christian Bale Taistelija | Geoffrey Rush Kuninkaan puhe | Christian Bale Taistelija |
| Paras naissivuosa | Melissa Leo Taistelija | Melissa Leo Taistelija | Helena Bonham Carter Kuninkaan puhe | Melissa Leo Taistelija |
Paras sovitettu käsikirjoitus: Aaron Sorkin The Social Network
| Paras alkuperäinen käsikirjoitus | Aaron Sorkin The Social Network | Aaron Sorkin The Social Network | David Seidler Kuninkaan puhe | David Seidler Kuninkaan puhe |
Paras animaatio: Toy Story 3
| Paras musiikki | Trent Reznor ja Atticus Ross The Social Network | Trent Reznor ja Atticus Ross The Social Network | Alexandre Desplat Kuninkaan puhe | Trent Reznor ja Atticus Ross The Social Network |
| Paras vieraskielinen elokuva | Kosto (Tanska) | Kosto (Tanska) | Miehet jotka vihaavat naisia (Ruotsi) | Kosto (Tanska) |