stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo vuonna 1994 kuolleista henkilöistä
Heinäkuu

3. heinäkuuta – Paul Fagerlund, suomalainen säveltäjä ja sovittaja (s. 1944)
8. heinäkuuta – Kim Il Sung, Korean demokraattisen kansantasavallan johtaja (s. 1912)
13. heinäkuuta – Iivo Antila, suomalainen maanviljelijä ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, maanviljelysneuvos (s. 1905)
16. heinäkuuta – Aili Kari, suomalainen elokuvanäyttelijä ja elokuva-alalla työskennellyt toimistopäällikkö ja tuotantosihteeri (s. 1899)
16. heinäkuuta – Dagfinn Mannsåker, norjalainen historioitsija (s. 1916)
16. heinäkuuta – Julian Schwinger, vuoden 1965 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut yhdysvaltalainen fyysikko (s. 1918)
19. heinäkuuta – Voitto Jalava, suomalainen pikajuoksija (s. 1924)
20. heinäkuuta – Aimo Huhtala, suomalainen ilmavoimien eversti ja lentäjä (s. 1920)
21. heinäkuuta – Heli Ojanperä, suomalainen taidemaalari ja kirjailija (s. 1921)
25. heinäkuuta – Onni Gideon Tervonen, suomalainen viihdetaiteilija (s. 1921)
29. heinäkuuta – Urpo Harva, suomalainen filosofi ja aikuiskasvatuksen professori (s. 1910)
29. heinäkuuta – Dorothy Crowfoot Hodgkin, vuoden 1964 Nobelin kemianpalkinnon saanut brittiläinen biokemisti (s. 1910)
30. heinäkuuta – Vilho Rantanen, suomalainen Uusi Aika -lehden päätoimittaja 1927–1967 ja Porin vt. kaupunginjohtaja 1962 (s. 1902)
Elokuu

2. elokuuta – Kelpo Gröndahl, suomalainen kansanedustaja ja painin olympiavoittaja (s. 1920)
2. elokuuta – Leo Jokela, suomalainen nyrkkeilyvalmentaja (s. 1932)
3. elokuuta – Annie Krokfors, suomalainen taidemaalari (s. 1901)
3. elokuuta – Sulo Penttilä, suomalainen ammattiyhdistysjohtaja (s. 1923)
11. elokuuta – Peter Cushing, englantilainen näyttelijä (s. 1913)
13. elokuuta – Manfred Wörner, saksalainen Naton pääsihteeri (s. 1934)
14. elokuuta – Elias Canetti, vuoden 1981 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut bulgarialaissyntyinen brittikirjailija (s. 1905)
15. elokuuta – Paul Anderson, yhdysvaltalainen painonnoston olympiavoittaja (s. 1932)
18. elokuuta – Richard Synge, vuoden 1952 Nobelin kemianpalkinnon saanut brittiläinen biokemisti (s. 1914)
19. elokuuta – Otto-Iivari Meurman, suomalainen arkkitehti ja asemakaavaopin professori (s. 1890)
19. elokuuta – Linus Pauling, vuoden 1954 Nobelin kemianpalkinnon ja vuoden 1962 rauhanpalkinnon saanut yhdysvaltalainen kemisti (s. 1901)
26. elokuuta – Mikko Plosila, suomalainen oopperalaulaja (s. 1914)
30. elokuuta – Olav Gjærevoll, norjalainen kasvitieteilijä ja poliitikko (s. 1994)
Syyskuu

4. syyskuuta – Harri Nevanlinna, suomalainen lääkäri ja professori (s. 1922)
5. syyskuuta – Aimo Mustonen, suomalainen säveltäjä (s. 1909)
6. syyskuuta – James Clavell, yhdysvaltalainen kirjailija (s. 1924)
10. syyskuuta – Jevgeni Dolmatovski, venäläinen neuvostorunoilija (s. 1915)
13. syyskuuta – Erich Buschenhagen, saksalainen jalkaväenkenraali (s. 1895)
16. syyskuuta – Irma Karvikko, suomalainen kansanedustaja ja ministeri (s. 1909)
17. syyskuuta – Sir Karl Popper, itävaltalais-englantilainen filosofi (s. 1902)
25. syyskuuta – Sašo Mirjanič, jugoslavialais-slovanialainen kilpasoutaja ja olympiamitalisti (s. 1968)
27. syyskuuta – Carlos Lleras Restrepo, Kolumbian presidentti 1966–1970 (s. 1908)
28. syyskuuta – Urmas Alender, virolainen laulaja ja säveltäjä, kuoli M/S Estonian upottua (s. 1953)
28. syyskuuta – Pierre Isacsson, ruotsalainen laulaja-lauluntekijä, kuoli M/S Estonian upottua (s. 1947)
30. syyskuuta – André Lwoff, vuoden 1965 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut ranskalainen mikrobiologi (s. 1902)
Lokakuu

1. lokakuuta – Erkki Hirvikallio, suomalainen näytelmäkirjailija (s. 1912)
7. lokakuuta – Niels K. Jerne, vuoden 1984 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut tanskalainen immunologi (s. 1911)
8. lokakuuta – Matti Bergström, suomalainen muusikko (s. 1938)
8. lokakuuta – Staffan Larsson, ruotsalainen kirjailija (s. 1927)
9. lokakuuta – Helvi Jokinen, suomalainen toimittaja ja kirjailija (s. 1910)
12. lokakuuta – Tapio M. Köykkä, suomalainen äänentoistoalan keksijä (s. 1911)
15. lokakuuta – Urpo Lahtinen, suomalainen lehdenkustantaja (s. 1931)
15. lokakuuta – Mauri Sainio, suomalainen kirjailija ja toimittaja (s. 1927)
19. lokakuuta – Oldřich Černík, Tšekkoslovakian pääministeri 1968–1970 (s. 1921)
20. lokakuuta – Burt Lancaster, yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1913)
20. lokakuuta – Matti Ruokola, suomalainen lääkäri, poliitikko ja pääjohtaja (s. 1932)
20. lokakuuta – Ester-Annikki Ylä-Soininmäki, suomalainen sairaanhoitaja ja runoilija (s. 1910)
21. lokakuuta – Yrjö Kivivirta, suomalainen mäkihyppääjä (s. 1906)
21. lokakuuta – Sulo Laine, suomalainen vankeinhoidon edelläkävijä (s. 1920)
25. lokakuuta – Keijo Alho, suomalainen historiantutkija ja taloustieteilijä (s. 1907)
26. lokakuuta – Tutta Rolf, norjalainen näyttelijä ja laulaja (s. 1907)
29. lokakuuta – Jalmari Kivenheimo, suomalainen olympiavoimistelija (s. 1889)
31. lokakuuta – Erling Stordahl, norjalainen muusikko ja vammaisaktivisti (s. 1923)
Marraskuu

3. marraskuuta – Rudolf Eisenmenger, itävaltalainen taiteilija ja olympiamitalisti (s. 1902)
4. marraskuuta – Sam Francis, yhdysvaltalainen taidemaalari ja taidegraafikko (s. 1923)
11. marraskuuta – Elizabeth Maconchy, brittiläinen säveltäjä (s. 1907)
12. marraskuuta – Wilma Rudolph, yhdysvaltalainen pikajuoksun olympiavoittaja (s. 1940)
15. marraskuuta – Jussi Ronkanen, suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, metsäneuvos (s. 1908)
16. marraskuuta – Ulla Tillander, ruotsalainen poliitikko (s. 1931)
18. marraskuuta – Cab Calloway, yhdysvaltalainen jazzmuusikko (s. 1907)
24. marraskuuta – Milton Shapp, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, insinööri, liikemies ja Pennsylvanian kuvernööri 1971–1979 (s. 1912)
28. marraskuuta – Jeffrey Dahmer, yhdysvaltalainen sarjamurhaaja ja henkirikoksen uhri (s. 1960)
Joulukuu

4. joulukuuta – István Timár, unkarilainen ratameloja ja olympiamitalisti (s. 1940)
5. joulukuuta – Elsa Myllykoski, suomalainen kirjailija (s. 1917)
6. joulukuuta – Aarre Haunia, suomalainen toimittaja ja rikoskirjailija (s. 1928)
8. joulukuuta – Antônio Carlos Jobim, brasilialainen säveltäjä, sovittaja, laulaja ja pianisti (s. 1927)
9. joulukuuta – Max Bill, sveitsiläinen arkkitehti, kuvataiteilija ja teollinen muotoilija (s. 1908)
9. joulukuuta – Alexander Wilson, kanadalainen pika- ja keskimatkojen juoksija (s. 1907)
11. joulukuuta – Magnus Andersen, norjalainen poliitikko (s. 1916)
13. joulukuuta – Antoine Pinay, Ranskan pääministeri (s. 1891)
17. joulukuuta – Leena Siukonen-Penttilä, suomalainen viulisti ja pianisti (s. 1924)
18. joulukuuta – Klaus Waris, suomalainen pankinjohtaja ja yliopiston kansleri (s. 1914)
19. joulukuuta – Vera Tšaplina, venäläinen lastenkirjailija (s. 1908)
20. joulukuuta – Dean Rusk, Yhdysvaltain ulkoministeri (s. 1909)
22. joulukuuta – Atte Pakkanen, suomalainen poliitikko (s. 1912)
23. joulukuuta – Walter Pektor, itävaltalainen keihäänheittäjä (s. 1945)
24. joulukuuta – John Osborne, englantilainen kirjailija (s. 1929)
24. joulukuuta – Lauri Rintala, suomalainen kirjailija ja toimittaja (s. 1916)
26. joulukuuta – Sylva Koscina, kroatialainen näyttelijä (s. 1933)
26. joulukuuta – Armas Raunio, suomalainen kuvataiteilija (s. 1911)
30. joulukuuta – Reino Saarinen, suomalainen yritysjohtaja ja kauppaneuvos (s. 1924)
31. joulukuuta – K. Axel Nielsen, tanskalainen poliitikko (s. 1904)
Tuntematon päivämäärä

Anne-Marie Adiaffi, norsunluurannikkolainen kirjailija (s. 1951)
Henrik Stenius

Henrik Tomas Einar Stenius (s. 19. kesäkuuta 1945 Vatikaani) on suomalainen historioitsija ja Helsingin yliopiston dosentti. Hänen isänsä oli kirjailija Göran Stenius.
Ura

Stenius opiskeli historiaa Helsingin yliopistossa, valmistui maisteriksi vuonna 1975 ja väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1988. Hän on työskennellyt tutkijana, assistenttina ja varajohtajana Renvall-instituutissa sekä professorina Helsingin yliopistossa.
Vuosina 1996–1999 Stenius toimi Suomen Lontoon-instituutin johtajana. Vuonna 2002 hänet valittiin Helsingin yliopiston Pohjoismaiden tutkimuksen keskuksen tutkimusjohtajaksi. Hän jäi eläkkeelle keväällä 2013.
Hänen tutkimuksensa on käsitellyt erityisesti yhdistyselämän sekä kansalaiskäsitteen kehitystä Suomessa. Hän on kansainvälisen käsitehistoriallisen tutkijakoulun Conceptan jäsen.
Julkaisuja

Frivilligt-jämlikt-samfällt: Föreningsväsendets utveckling i Finland fram till 1900-talets början med speciell hänsyn till massorganisationsprincipens genombrott (1987)
"Kansalainen”, Käsitteet liikkeessä. Suomen poliittisen kulttuurin käsitehistoria. Toimittaneet M. Hyvärinen ym. (2003).
Raimo Stenberg

Raimo Erkki Olavi Stenberg (3. syyskuuta 1938 – 18. heinäkuuta 2017) oli markkinointijohtaja ja kirjailija. Stenberg on julkaissut useita teoksia, jotka käsittelevät ihmisen olemassaoloon liittyviä kysymyksiä.
Stenberg on toiminut pitkään muun muassa rotaryjärjestössä.
Vapaamuurarifilosofia on tärkeä Raimo Stenbergin työskentelyn kohde. Joidenkin Suomen Suurloosia edustavien vapaamuurarien kanssa hän on kohdannut voimakkaita eriäviä mielipiteitä. lähde?
Raimo Stenbergin runsaassa kirjallisessa tuotannossa käsitellään olemassaolon peruskysymyksiä ja niiden selityksissä tukeudutaan vahvasti, ihmisymmärryksen ulkopuolella olevaan, esoteeriseen tietoon. lähde?
Yksi tärkeä ajatus Raimo Stenbergin filosofiassa on ihmiskunnan kehitystieltä heikentynyt; sukupolvelta sukupolvelle jatkuva perinneviisaus; koettu tieto Jumalan, Luojan olemassaolosta. lähde?
Julkaisuja

Ihminen toiminnan todellisuudessa ISBN 978-952-282-659-6
Tulevaisuuden tasamaa ISBN 978-952-282-660-2
Vaeltajat ISBN 978-952-282-661-9
Unohdettu viisaus - kadotetut maailmat ISBN 978-952-282-662-6
Arvoituksellinen seuralainen, hän - sinä - minä ISBN 978-952-282-663-3
Viisauden kutsu ISBN 978-952-282-664-0
Vapaamuurarina nykypäivän Suomessa ISBN 978-952-282-665-7
Vuosisadan kertomus ISBN 978-952-282-666-4
Mistä pitäisi aloittaa... Eurooppa? ISBN 978-952-282-667-1
Muinainen, vapaa ja hyväksytty muurarius. ISBN 978-952-282-668-8
Mitä meille on nyt tapahtunut ja mitä tapahtumassa? ISBN 978-952-282-669-5
Aiheesta muualla

https://kansalliskirjasto.finna.fi/AuthorityRecord/melinda.(FI-ASTERI-N)000110900
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Suomi (KANTO)
Helsinki-halli

| Helsinki-halli |
| --- | --- |
 Halli maaliskuussa 2022.
Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Areenankuja 1 00240 Helsinki
Koordinaatit:  60°12′20.66″N, 24°55′44.03″E
Rakennustyöt aloitettu:  2. huhtikuuta 1996
Avattu:  19. huhtikuuta 1997
Omistaja:  Trevian Kasvu LP Ky
Kenttä:  jää
Kustannukset:  300 miljoonaa mk
Aiemmat nimet:  Hartwall-areena Hartwall Arena
Käyttäjät
 Jokerit (1997–2022) Suomen jääkiekkomaajoukkue (1997–2022) 
Katsojakapasiteetti
 13 349 (jääkiekko) 7 500–15 500 (konsertit) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Hartwall-areena vuonna 2018. Vasemmalla vuonna 2012 valmistunut Niemi-Center.
Halli sisältä vuonna 2018.
Hartwall-areena auto- ja rautateiden välissä vuonna 2010.
Helsinki-halli (ruots. Helsingforsarenan, vuosina 1997–2014 Hartwall Areena, 2014–2022 Hartwall Arena, epävirallisesti Hartwall-areena) on Hjallis Harkimon ideoima monitoimihalli, joka valmistui 1997. Se sijaitsee Helsingin Keski-Pasilassa. Areena oli nimetty juomavalmistaja Hartwallin mukaan, joka toimi hallin nimisponsorina vuoteen 2022 saakka. Hallin määräysvaltaiset C-sarjan osakkeet olivat pitkään venäläisoligarkkien hallussa, kunnes nämä myivät osuutensa Trevian Kasvu LP -nimiselle suomalaisyritykselle.
Jääkiekkojoukkue Jokerit pelasi kotiottelunsa aiemmin Helsingin areenassa. Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuja on pelattu hallissa vuosina 1997, 2003, 2012 ja 2013. Suurimpiin areenalla järjestettyihin tapahtumiin kuuluu jääkiekon MM-kisojen lisäksi vuoden 2007 Eurovision laulukilpailut ja Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2017.
Hallista on käytetty joskus myös nimiä Helsinki-areena ja Helsingin areena.
Historia

Jääkiekon SM-liigaseura Jokereiden omistaja Harry Harkimo oli haaveillut omasta jäähallista jo vuodesta 1994. Tuolloin seura pelasi Helsingin jäähallissa yhdessä HIFK:n kanssa, ja Harkimo koki, ettei Jokerien toiminnalla olisi jatkuvuutta, mikäli se jatkaisi samassa hallissa.
»Mun haaveena on, että pystyisi saamaan uuden jäähallin. Pitäisi rakentaa 200 miljoonan markan jäähalli. Siinä olisi tekemistä. Mutta ei voi pitää poissuljettuna sitäkään, että jonakin päivänä rakentaisi yksityisellä rahoituksella hallin. Pitäisi löytää rahoittajat ja saada kaupunki jotenkin mukaan. Pystyisi myymään aitioita etukäteen ja saamaan siitä osarahoituksen.» 
(Harry Harkimo, Fakta 4.4.1994)
Samana vuonna 1994 Jääkiekkoliitto anoi Helsingin kaupungilta hallille tonttia ja pyysi Harkimoa hankkeen vetäjäksi. Tutkittuaan neljätoista eri sijoitusvaihtoehtoa Helsingin kaupunginvaltuusto hyväksyi 30. elokuuta 1995 asemakaavan, jossa uuden hallin sijainniksi määrättiin Keski-Pasilan Haarakallion alue. Hankkeen toteutumiseen vaikutti Suomen jääkiekkomaajoukkueen vuoden 1995 maailmanmestaruus.
Hanke kohtasi myös vastustusta. Esimerkiksi pääministeri Paavo Lipponen ilmoitti, ettei valtio maksa sen lupaamaa 20 miljoonan markan osuutta ennen kuin rahoitussuunnitelman yksityiskohdat tehdään tarkkaan selväksi. Useiden valitusten vuoksi hallin valmistuminen Suomessa järjestettäviin vuoden 1997 jääkiekon MM-kilpailuihin oli epävarmaa. Lopulta korkein hallinto-oikeus hylkäsi kaikki asemakaavasta tehdyt valitukset 1996. Hallin rakentaminen aloitettiin maaliskuussa 1996 ja se valmistui huhtikuussa 1997.
Areenan kustannukset nousivat lopulta 300 miljoonaan markkaan. Halli valmistui juuri ennen vuoden 1997 MM-kilpailuja. Se valmistui hyvin nopeasti, muun muassa siksi, että valtaosa tarvittavista betonielementeistä valmistettiin sillä uhalla, ettei niitä koskaan tarvittaisi. Muitakin riskejä otettiin.
Hallin ensimmäinen yleisötilaisuus oli 17. huhtikuuta 1997 järjestetty The Beach Boysin konsertti. Jääkiekossa areenan ensimmäisen SM-liigamaalin teki Jokerien Pasi Sormunen Tampereen Ilvestä vastaan.
Helsinki-hallille hankittiin uusi mediakuutio juuri ennen vuoden 2013 jääkiekon MM-kisoja. Uusi kuutio koostuu neljästä noin 27 neliömetrin LED-näytöstä, joiden yläreunassa on pelattavan ottelun tulospalvelu. Videokuvan lisäksi näytössä on sähköinen mainosbanneripaikka.
Tammikuussa 2014 Jokerit tiedotti, että Hartwall Areenan nimi on jatkossa Hartwall Arena. Hartwall Arenaa remontoitiin Jokereiden ensimmäistä KHL-kautta varten. Areenaan lisättiin NHL:stä tutut led-paneelit sekä Vancouver Canucksin kotihallista tutut kaukaloa kiertävät led-palkit. Hartwall Arenan sisätiloja remontoitiin myös kesän 2015 aikana.
Korona-aikana, vuoden 2021 keväästä syksyyn Hartwall Arena toimi kuuden kentän padelhallina, nimellä Billebeino Padel X Hartwall Arena.
Historia > Nimenmuutos

Oy Hartwall Ab ilmoitti 2. maaliskuuta 2022 irtisanoneensa markkinointiyhteistyösopimuksen Helsinki Halli Oy:n kanssa. Sopimuksen irtisanomisen syynä oli Venäjän hyökkäys Ukrainaan. Tätä ennen areenan omistaja Gennadi Timtšenko sekä Roman Rotenbergin isä Boris Rotenberg oli lisätty Yhdysvaltojen ja EU:n pakotelistoille. Hartwallin nimikyltit poistettiin areenan seinistä samana päivänä ja areenan uudeksi nimeksi tuli Helsinki-halli. Samana päivänä 2. maaliskuuta ilmoitettiin myös vuoden 2022 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen alkulohkon otteluiden siirtyvän hallista pois, Helsingin jäähalliin. Myös monet muut tällä areenalla Venäjän hyökkäyksen Ukrainaan jälkeen järjestää aiotut tapahtumat siirrettiin joko muualle tai peruttiin, koska Timtšenko ja Rotenberg olivat pakotelistoilla.
Historia > Hallin ostaminen tai haltuunotto venäläisomistuksesta

Helsingin kaupunginhallitus päätti 28. maaliskuuta 2024 ryhtyä toimenpiteisiin hallin ostamiseksi kaupungin omistukseen, jotta siellä voitaisiin tulevaisuudessa järjestää taas tapahtumia.
Elokuun puolivälissä 2024 hallista katkaistiin kaukolämpö ja 2. syyskuuta myös sähkö maksamattomien laskujen vuoksi.
Helsingin kaupunginhallitus teki marraskuussa 2024 periaatepäätöksen Helsinki-hallia koskevan lunastuslupahakemuksen jättämisestä.
12. marraskuuta 2024 uutisoitiin, että Gennadi Timtšenkon sekä Rotenbergien hallitsema Arena Events on myynyt osuutensa halliyhtiöstä Trevian Kasvu LP Ky:lle, jonka pääsijoittaja on suomalainen Heikki Viitikko. Kauppa virallistettiin 17. helmikuuta 2025. Samalla Helsingin kaupunki ilmoitti luopuvansa suunnittelemistaan toimista, kuten lunastuksesta.
Perustietoa

Areenalla järjestetään urheilutapahtumien lisäksi myös konsertteja, oopperoita, tanssiesityksiä ja esimerkiksi tietokonefestivaaleja. Hallissa esitetään myös joka syksy Monster Jam -näytös ja Apassionata-näytös. Vuoden 2007 Eurovision laulukilpailu pidettiin myös siellä.
Amerikkalainen showpaini-yhdistys World Wrestling Entertainment, lyhyeltä nimeltään WWE, on vieraillut Helsinki Arenalla vuosina 2002, 2004 ja 2005.
Yleisökapasiteetti jääkiekko-otteluissa oli alun perin 13 665, mutta nykyään uusien aitioiden myötä 13 349. Jääkiekkokäytössä areenaa käytti KHL-liigaa pelannut Helsingin Jokerit sekä Suomen jääkiekkomaajoukkue.
Harkimo on ollut mukana rakentamassa Helsingin areenan kaltaisia monitoimihalleja muuallekin Eurooppaan, esimerkiksi Saksaan toistaen Helsingin areenan konseptia. Pietarin uutta monitoimihallia, jossa järjestettiin vuoden 2000 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut, on luonnehdittukenen mukaan? Helsingin areenan ”piraattikopioksi”, koska areena on samankokoinen, samannäköinen ja saman yhtiön rakentama (Skanska). Harkimolla tai Harkimon hallikonseptien taustahenkilöillä ei kuitenkaan ollut osuutta asiaan.
Helsingin areenalla on Silver Star Cafe-ravintola, josta näkee pelikentälle.
Esiintyjiä

Tähän on lueteltu hallissa konsertoineita artisteja (artisti- tai sukunimen mukaan aakkosjärjestyksessä). Luettelossa ei ole mukana usean artistin tapahtumien, kuten Elämä lapselle -hyväntekeväisyyskonserttien esiintyjiä.
5 Seconds of Summer
50 Cent
Saara Aalto
AC/DC
Bryan Adams
Aerosmith
Anastacia
Apulanta
Avenged Sevenfold
Backstreet Boys
The Beach Boys
Justin Bieber
Black Label Society
Black Sabbath
Andrea Bocelli
Bon Jovi
Joe Bonamassa
David Bowie
Sarah Brightman
Michael Bublé
Cheek
Cher
Leonard Cohen
Phil Collins
Crosby, Stills & Nash
The Cure
Miley Cyrus
Danny
Lana Del Rey
Depeche Mode
Celine Dion
Disturbed
Plácido Domingo
Jeff Dunham
Bob Dylan
Eagles
Elastinen
Eppu Normaali
Evanescence
Five Finger Death Punch
John Fogerty
Freedom Call
The Game
Genesis
Ariana Grande
Guns N' Roses
Haloo Helsinki!
Hector
Sami Hedberg
The Hellacopters
Whitney Houston
Billy Idol
Enrique Iglesias
Il Divo
Imagine Dragons
Iron Maiden
Jean-Michel Jarre
Elton John
Tom Jones
Judas Priest
JVG
Kaija Koo
Tapani Kansa
Kari Tapio
Katri Helena
Kent
Kiss
Mark Knopfler
Korn
Lady Gaga
Lamb of God
Adam Lambert
Leidit Lavalla
Lenny Kravitz
Jennifer Lopez
Marilyn Manson
Bruno Mars
Ricky Martin
Matti ja Teppo
Paul McCartney
Megadeth
Mestarit
Metallica
George Michael
Kylie Minogue
Ennio Morricone
Muse
My Chemical Romance
Mötley Crüe
Nickelback
Nightwish
No Doubt
Ozzy Osbourne
P. Diddy
Papa Roach
Katy Perry
Pirkka-Pekka Petelius
Pink
Placebo
Popeda
Prince
The Prodigy
The Pussycat Dolls
Queen + Adam Lambert
Rammstein
Red Hot Chili Peppers
R.E.M.
Cliff Richard & The Shadows
Rihanna
Riverdance
Robin
Rush
Sabaton
Santana
Scorpions
Shakira
Slipknot
Smashing Pumpkins
Snoop Dogg
Soundgarden
Britney Spears
Spice Girls
Gwen Stefani
Sting
Sunrise Avenue
Swedish House Mafia
Juha Tapio
Tiktak
Justin Timberlake
Tokio Hotel
Tina Turner
Shania Twain
Lauri Tähkä
Ultra Bra
Vihdoinkin!
Volbeat
Roger Waters
The Who
Robbie Williams
WWE
Yes
Neil Young
Yö
Hans Zimmer
ZZ Top
Areenassa oteltiin Revenge of the Giant -nimellä tunnetun nyrkkeilyillan kamppailut 30. toukokuuta 2009.
Galleria

Halli vuonna 2006.
Halli  vuoden 2007 Euroviisujen aikaan.
Halli sisältä vuonna 2007.
Halli ulkoa vuonna 2013.
Tunnelmaa jääkiekko-ottelussa. Kuva SM-liigan finaalista 2007.
KISS konsertoi vuonna 2008.
Britney Spearsin konsertti vuonna 2009.
Jokerien KHL-ottelu Slovan Bratislavaa vastaan vuonna 2014.
Kirjallisuutta

Mennander, Ari (1997) Hartwall Areena – Miten mahdottomasta tehtiin mahdollinen?, Otava 1997 ISBN 951-1-14874-5
Sainio, Pentti: Kummolan kääntöpiiri. Urheiluviihteen kulissien takaista peliä.  Helsinki:  Into, 2014.  ISBN 978-952-264-279-0
Pentti Sainio, Harkimoiden hattutemppu : Lastenklinikalta Hartwall Areenalle, Pennmedia, 1999 ISBN 951-98224-0-2
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helsinki-halli Wikimedia Commonsissa
Helsinki Hallin verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Scandinavium 2002 | Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen finaaliareena 2003 | Seuraaja: Sazka Arena 2004 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Olympic Indoor Hall 2006 | Eurovision laulukilpailun isäntäareena 2007 | Seuraaja: Beogradska arena 2008 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Helsingin jäähalli 2008 | Idolsin finaaliareena 2011 | Seuraaja: Helsingin jäähalli 2012 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Orange Arena 2011 | Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen finaaliareena 2012 | Seuraaja: Ericsson Globe 2013 |
Jääkiekon SM-liigan areenat
| --- | --- |
Nykyiset:  HIFK  HPK  Ilves  Jukurit  JYP  KalPa  KooKoo  Kärpät  Lukko  Pelicans  SaiPa  Sport  Tappara  TPS  Ässät 
Entiset:  Blues  FoPS  Jokerit  JoKP  Koovee  Kiekko-Espoo  TuTo 
Helsinki-halli Assembly-demotapahtuman aikana vuonna 2002.
Maanviljelyn synty Lähi-idässä

Villiä viljaa ja ruohoa nykypäivän Israelissa.
Maanviljelyn synty Lähi-idässä  oli maatalouden historian se vaihe, jolloin Lähi-idässä siirryttiin villiviljan keräilystä sen viljelyyn. Tämä tapahtui noin 13 000 – 10 000 vuotta sitten. Ensimmäisiä viljeltyjä viljoja olivat vehnä ja ohra nykyisten Syyrian ja Israelin seuduilla. Jääkauden lopussa tapahtui ilmaston muutoksia. Riista ja kasvisto niukkenivat. Kuivuutta sietävät keräillyt viljat yleistyivät. Tämä helpotti sen huomaamista, että vilja itää siemenistä. Varhaisesta viljan käsittelystä kielivät muinaiset piikivisirpit, jauhinkivet, varastokuopat ja huhmareet. Samoihin aikoihin tajuttiin, että eläimiä voi käyttää karjana: lammas ja vuohi olivat varhaisimmat kotieläimet. Tästä historian vaiheesta käytetään myös nimitystä neoliittinen vallankumous.
Lähi-idästä maanviljely levisi maanviljelijöiden mukana niin Eurooppaan kuin Intiaan ja Pohjois-Afrikkaan. Lähi-idän kasveista ja eläimistä löytyi useita domestikaatioon sopivia lajeja, mikä suosi maanviljelyn kehitystä. Maanviljely syntyi itsenäisesti myös Väli-Amerikassa, Kiinassa ja Uudessa-Guineassa. Viljelyn alku aiheutti aikaa myöten väestönkasvua. Asutus kiinteytyi. Se loi uusia keksintöjä, kuten saviastiat ja metallinkäsittelytaidon. Tämä johti lopulta ensimmäisten sivilisaatioiden syntyyn noin 4500–3000 eaa.