stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mieczysław Tomaszewski

Mieczysław Tomaszewski
Mieczysław Tomaszewski (17. marraskuuta 1921 Poznań – 14. tammikuuta 2019 Krakova) oli puolalainen musiikkitieteilijä ja musiikinkustantaja.
Tomaszewski aloitti musiikin opiskelun lapsena Poznańissa ja opiskeli vuosina 1946–1948 Toruńin yliopistossa. Hän asettui vuonna 1952 Krakovaan, jossa johti PWM Edition -kustantamoa vuosina 1965–1988. Tomaszewski opiskeli musiikkitiedettä Stefania Łobaczewskan johdolla Jagiellonian yliopistossa vuosina 1954–1959. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1984 Poznańissa ja teki siellä habilitaatiotyönsä vuonna 1998. Tomaszewski oli Jagiellonian yliopiston musiikin teorian ja musiikin estetiikan luennoitsija vuosina 1960–1966, mutta työskenteli pääasiallisesti Krakovan musiikkiakatemiassa, jossa luennoi vuodesta 1959 ja oli professori vuodesta 1989. Hän johti Krakovan musiikkiakatemian musiikkikustannuksen laitosta vuosina 1967–1996 sekä teorian ja musiikkiteosten tulkinnan laitosta vuodesta 1996. Tomaszewski oli myös sävellyksen, orkesterinjohdon ja musiikinteorian tiedekunnan dekaani vuosina 1987–1990.
Tomaszewski luennoi myös ulkomailla puolalaisesta musiikista. Hän johti Puolan säveltäjäliiton musiikkitieteen osastoa vuosina 1979–1981. Hän johti kansainvälisiä symposiumeja Frédéric Chopinista, Ludwig van Beethovenista ja Krzysztof Pendereckistä. Hän oli myös musiikkiaiheisten radio-ohjelmien tekijä. Tomaszewski tutki romantiikan ajan musiikkia ja varsinkin Chopinia, josta kirjoitti useita kirjoja. Hän sai muun muassa Valkoisen Kotkan ritarikunnan nauhan ja Jälleensyntyneen Puolan ritarikunnan komentajanristin tähdellä. Tomaszewski nimitettiin Puolan säveltäjäliiton kunniajäseneksi vuonna 1997. Hänellä oli monia kunniatohtorin arvoja.
Mieczysław Batsch

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Mieczysław Józef Batsch
Syntymäaika: 1. tammikuuta 1900
Syntymäpaikka: Lviv
Kuolinaika: 28. syyskuuta 1977 (77 vuotta)
Kuolinpaikka: Przemyśl, Ala-Karpatia, Puola
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 172 cm
Paino: 170 kg
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1916–1929 | Pogoń Lwów |  |  |
| 1931–1935 | Oldboye Lwow |  |  |
Maajoukkue
| 1923–1926 |  Puola | 11 | (8) |

Mieczysław Józef Batsch (1. tammikuuta 1900 Lviv – 28. syyskuuta 1977 Przemyśl, Ala-Karpatia) oli puolalainen jalkapalloilija. Hän pelasi Puolan jalkapallomaajoukkueessa olympialaisten jalkapalloturnauksessa 1924 Pariisissa. Pelaamissaan 11 maaottelussa Batsch teki kahdeksan maalia, joista neljä tuli ystävyysotteluissa Suomea vastaan.
Mieczysław Rakowski

| Mieczysław Franciszek Rakowski |
| --- | --- |

Puolan kansantasavallan 10. pääministeri
 27. syyskuuta 1988 – 2. elokuuta 1989  
Edeltäjä:  Zbigniew Messner
Seuraaja:  Czesław Kiszczak
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. joulukuuta 1926 Kowalewko, Puola
Kuollut: 8. marraskuuta 2008 (81 vuotta) Varsova, Puola
Ammatti:  Historioitsija, Toimittaja
Tiedot
Puolue:  Puolan yhtynyt työväenpuolue (PZPR)
Mieczysław Franciszek Rakowski (1. joulukuuta  1926 Kowalewko – 8. marraskuuta 2008 Varsova) oli puolalainen historioitsija ja toimittaja sekä armeijan upseeri vuosina 1945–1948. Hän aloitti poliittisen uransa vuonna 1946 Puolan työväenpuolueessa, ja jatkoi vuodesta 1948 vuoteen 1990 Puolan yhtyneessä työväenpuolueessa, jonka keskuskomitean jäsen hän oli vuosina 1975–1990.
Rakowski suoritti tohtorin tutkinnon vuonna 1956 Varsovassa pääaineenaan historia. Hän on tullut tunnetuksi Puolan viimeistä edellisenä kommunistisena pääministerinä syyskuusta 1988 elokuuhun 1989. Hänen seuraajansa Czesław Kiszczak oli virassa vain alle kuukauden ennen Tadeusz Mazowieckia. Heinäkuusta 1989 tammikuuhun 1990 hän toimi puolueen pääsihteerinä eli käytännössä valtion korkeimman vallan käyttäjänä.
Rakowski oli viikkolehti Politykan perustaja vuonna 1958 ja jatkoi sen päätoimittajana aina vuoteen 1982. Lehti oli maan johtava ja suuresti arvostettu riippumattoman lehdistön edustaja.
Rakowskia pidetään yhtenä kommunistisen puolueen merkittävimmistä uudistajista ja maan demokratisoitumiskehityksen vauhdittajista 1980-luvulla.  Toisaalta hänet muistetaan myös Lech Wałęsan johtaman riippumattoman Solidaarisuus-ammattiliiton vastustajana ja kriitikkona.
Puolan kansantasavallan pääministerit (1944–1989)
Edward Osóbka-Morawski (1944–1947) | Józef Cyrankiewicz (1947-1952) | Bolesław Bierut (1952–1954) | Józef Cyrankiewicz (1954-1970) | Piotr Jaroszewicz (1970–1980) | Edward Babiuch (1980) | Józef Pińkowski (1980–1981) | Wojciech Jaruzelski (2/1981–1985) | Zbigniew Messner (1985–1988) | Mieczysław Rakowski (9/1988–8/1989) | Czesław Kiszczak (1989)
Mason Crosby

| Mason Crosby |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. syyskuuta 1984 (ikä 40) Lubbock, Texas
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  185 cm
Paino:  94 kg
Pelipaikka:  potkaisija
Seura
Pelinumero:  2
Seura:  Green Bay Packers
Sarja:  NFL
Pelaajaura
NFL-varaus:  193. varaus, 2007 Green Bay Packers
Pääsarjaura:  2007–
Mason Walker Crosby (s. 3. syyskuuta 1984 Lubbock, Texas) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan potkaisija.
Ura

Ennen ammattilaisuraansa Crosby pelasi neljä kautta Coloradon yliopiston Boulderin kampuksen amerikkalaisen jalkapallon joukkueessa. Hänen nimissään on monia Colorado Buffaloesin ennätyksiä. Hän on muun muassa joukkueen eniten pisteitä (307), kolmen pisteen potkumaaleja (66) ja touchdownin jälkeisiä lisäpisteitä (109) tehnyt pelaaja. Crosby opiskeli yliopistossa viestintää.
Crosby sai NFL-varauksen vuonna 2007, kun Green Bay Packers varasi hänet numerolla 193 NFL Draftin kuudennella kierroksella. Hän onnistui harjoitusleirillä ja syrjäytti edellisellä kaudella Packersin potkaisijana pelanneen Dave Raynerin. Crosby pelasi ensimmäisen NFL:n runkosarjaottelunsa 9. syyskuuta 2007, jolloin Packers voitti Philadelphia Eaglesin 16–13. Hän teki ottelussa kymmenen pistettä, kolme kolmen pisteen potkumaalia ja yhden touchdownin jälkeisen lisäpisteen. Hän teki kaksi sekuntia ennen loppua ottelun voittomaalin.
Crosby teki runkosarjakaudella 2007 141 pistettä 16:ssa ottelussa, eniten kaikista NFL-pelaajista. Hän oli ensimmäinen NFL:n pistepörssin voittanut tulokaspelaaja sitten Kevin Butlerin ja jäi vain kolmen pisteen päähän Butlerin nimissä olevasta tulokaspelaajien piste-ennätyksestä, joka on kaudelta 1985. Pisteistä 93 tuli 31:stä kolmen pisteen potkumaalista (jakoi kauden 2007 potkumaalitilaston toisen sijan kahden muun pelaajan kanssa) ja loput 48 onnistuneista touchdownin jälkeisistä lisäpisteyrityksistä. Crosbyn 141 pistettä on Packersin potkaisijoiden yhden kauden piste-ennätys.
Crosby on ollut voittamassa NFL:n mestaruutta Super Bowlia yhden kerran, helmikuussa 2011. Green Bay Packers voitti kauden 2010 loppuottelussa (Super Bowl XLV) Pittsburgh Steelersin 31–25. Crosby teki ottelussa seitsemän pistettä, yhden kolmen pisteen potkumaalin ja neljä touchdownin jälkeistä lisäpistettä.
Yksityiselämä

Crosby on ollut kesäkuusta 2008 naimisissa Molly Crosbyn (o.s. Ackerman) kanssa. Heillä on kaksi lasta, poika Nolan ja tytär Charlotte.
Aiheesta muualla

Mason Crosby sivustolla NFL.com (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mason Crosby Wikimedia Commonsissa
Crosby toimittajien keskellä yliopistopelaajana vuonna 2005.
Metroid: Zero Mission

| Metroid: Zero Mission |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo R&D1
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Ohjaaja:  Yoshio Sakamoto
Säveltäjä:  Kenji Yamamoto
Pelisarja:  Metroid
Julkaistu:  9. helmikuuta 2004 (Yhdysvallat)  8. huhtikuuta 2004 (Eurooppa)  27. toukokuuta 2004 (Japani)
Lajityyppi:  toimintaseikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: A (kaikenikäisille)  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 7  USK 6 
Alusta:  Game Boy Advance
Jakelumuoto:  64 megabitin pelimoduli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Metroid: Zero Mission on Metroid-sarjaan kuuluva videopeli, joka julkaistiin Game Boy Advancelle.
Peli on uudelleen tehty versio alkuperäisestä NES:n Metroid-pelistä (1986). Sen ulkoasu on kuitenkin muutettu perin pohjin; grafiikkatyyli on haettu Super Metroid- ja Metroid Fusion -peleistä, samoin kuin suurin osa pelattavuuteen ja ohjaukseen vaikuttavista tekijöistä. Huolimatta uudistuksista peli on kuitenkin monissa yksityiskohdissa uskollinen alkuperäiselle pelille.
Peli myös sisältää bonuksena alkuperäisen NES-pelin, joka on pelattavissa, kun pääpelin selvittää kerran.
Pelaaminen

Samus saa pelin edetessä suuren määrän eri aseita ja työkaluja helpottaakseen hänen matkaansa. Varusteet ja kyvyt ovat tuttuja sarjan aiemmista peleistä, ja ainoa uusi kerättävä kyky on Power Grip (voimatartunta, mahdollistaa tarrautumaan reunoista).
Juoni

Pelin alussa Samus Aran laskeutuu Zebes-planeetan pinnalle, tehtävänään tuhota kaikki Zebesillä olevat metroidit ja Zebesin avaruuspiraattien biologinen tietokone Äitiaivo (Mother Brain). Zebesin avaruuspiraatit ovat alkaneet tuottaa metroideja omiin tarkoituksiinsa.
Brinstaria tutkiessaan Samus löytää Äitiaivon päämajaan oven, joka ei aukea. Hän tutkii ympäristöä, kerää erilaisia varusteita, ja voittaa kaksi Zebesin avaruuspiraattien johtohahmoa, Kraidin ja Ridleyn. Lisäksi Samus kohtaa muutamia pienempiä vastuksia, kuten Brinstarissa olevan valtavan piikkimadon, jättimäisen happoaltaassa elävän madon Kraidin tukikohdan luolassa, ja jättikokoisen hyönteisen Ridleyn tukikohdan luolissa.
Tourianissa käy ilmi, että avaruuspiraattien metroidintuotto-ohjelma alkaa karata heidän käsistään. Samus tuhoaa kaikki alueella olevat metroidit. Lopulta hän saapuu Äitiaivon huoneeseen ja tuhoaa Äitiaivon.
Äitiaivon tuhoutuminen käynnistää aikapommin, ja Samus pääsee täpärästi pakoon omaan alukseensa.
Seuraavaksi seuraa osio, jota ei ole alkuperäisessä pelissä: Juuri hänen lähtiessään kiertoradalta, avaruuspiraattien alukset hyökkäävät Samuksen aluksen kimppuun. Alus putoaa avaruuspiraattien pääaluksen lähelle. Samuksella ei ole haarniskaansa ja aseena vain tainnutuspistooli.
Hiivittyään avaruuspiraattien aluksen halki Chozojen raunioihin Samus löytää jälleen Chozo-haarniskan.Hänen on kuitenkin kukistettava "haamu" joka yrittää estää Samusta saamasta Chozohaarniskaa. Lopulta hän joutuu taistelemaan avaruuspiraattien salaisen aseen, Ridleyn robottiversion kanssa. Jälleen kerran, aikapommi alkaa tikittää ja Samus joutuu pakenemaan avaruuspiraattien alushangaariin, josta hän ottaa yhden avaruuspiraattien aluksista ja pääsee pakenemaan.
Aiheesta muualla

Metroid: Zero Mission MobyGamesissa (englanniksi)
-pelisarja
| --- | --- |
Pääsarja:   Metroid  II: Return of Samus  Super Metroid  Fusion  Zero Mission  Other M  Samus Returns  Dread 
Prime-sarja:   Metroid Prime  Pinball  Hunters  Prime 2: Echoes  Prime 3: Corruption  Trilogy  Federation Force  Prime 4: Beyond 
Hahmot:   Samus Aran  Ridley  Kraid  Mother Brain  Adam Malkovich  Sylux 
Tapahtumapaikat:   Zebes  SR-388  Tallon IV 
Piikikäs mato hyökkää Samuksen kimppuun.
Mercy Cherono

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mercy Cherono Daegun MM-kilpailuissa 2011 |  Mercy Cherono Daegun MM-kilpailuissa 2011 |  Mercy Cherono Daegun MM-kilpailuissa 2011 |  |
Maa:   Kenia
Naisten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Moskova 2013 | 5 000 metriä |  |
Mercy Cherono (s. 7. toukokuuta 1991) on kenialainen kestävyysjuoksija. Cherono saavutti 5 000 metrillä hopeaa Moskovan MM-kilpailuissa 2013. Lisäksi Cherono on sijoittunut 5 000 metrillä viidenneksi sekä Daegun MM-kilpailuissa 2011 että Pekingin MM-kilpailuissa 2015. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän voitti kultaa ajalla 15.07,21. Hän sijoittui 5 000 metrillä toiseksi alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2009 ja saman ikäluokan MM-kilpailuissa 2010.
Cherono voitti 3 000 metrin juoksussa alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2007, alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2008 ja 2010 sekä saman ikäluokan Afrikan-mestaruuden 2009. Maastojuoksun MM-kilpailuissa hän saavutti alle 20-vuotiaiden sarjassa hopeaa sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa 2009 ja kultaa molemmissa sarjoissa 2010. Maastojuoksun Afrikan-mestaruuden hän voitti 2011.
Henkilökohtaiset ennätykset

1 500 metriä: 4.01,26 (2015)
3 000 metriä: 8.21,14 (2014)
5 000 metriä: 14.33,95 (2016)
Mariska Veres

| Mariska Veres |
| --- | --- |
 Mariska Veres vuonna 1970.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. lokakuuta 1947 Haag, Alankomaat
Kuollut: 2. joulukuuta 2006 (59 vuotta) Haag, Alankomaat
Muusikko
Taiteilijanimi:  Mariska Veres 
Aktiivisena:  1963–2006
Tyylilajit:  rock, psykedeelinen rock, jazz
Soittimet:  laulu, kosketinsoittimet
Yhtyeet:  Les Mysteres, The Bumble Bees, The Blue Fighters, Danny and his Favourites, The Motowns, Shocking Blue, The Shocking Jazz Quintet
Levy-yhtiöt:  Pink Elephant, Polydor
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mariska Veres (syntyjään Maria Elisabeth Ender, 1. lokakuuta 1947 Haag, Alankomaat – 2. joulukuuta 2006 Haag, Alankomaat) oli alankomaalainen laulaja, joka tunnettiin Shocking Blue -yhtyeen solistina. Shocking Bluen jälkeen hän loi soolouraa ja julkaisi jonkin verran singlejä ja albumeja.
Veresin lauluääni oli aikakautensa rockin tunnistettavimpia. Hän oli myös aikansa tyyli-ikoni sekä seksisymboli, mitä hän itse kuitenkin vierasti.
Lapsuus ja nuoruus

Maria Elisabeth Ender syntyi Haagissa 1. lokakuuta 1947 perheensä toiseksi tyttäreksi. Hänen isänsä oli Unkarin romani ja viulisti Lajos Veres. Äiti Maria Ender oli puolestaan syntynyt Saksassa ranskalaisille ja venäläisille vanhemmille. Varhaislapsuudessaan ”Mariska” soitti usein pianoa isänsä ja vanhemman sisarensa Ilonkan kanssa.
Ura > Alkuvaiheet: 1963–1968

Mariska Veres aloitti laulajanuransa vuonna 1963 kitarayhtyeessä Les Mystères, jonka kanssa hän levytti seuraavana vuonna Summertime-nimisen EP-levyn. Hänen seuraavien vuosien yhtyeitään olivat myös The Stagemen, The Bumble Bees, The Blue Fighters, Danny and his Favourites ja The Motowns.
Veres levytti 1960-luvulla kaksi hollanninkielistä soolosingleä, ”Topkapi” (1965) ja ”Dag en nacht” (1967), jotka eivät kuitenkaan menestyneet.
Ura > Shocking Bluen laulajana: 1968–1974

Bumble Beesin myöhempi kokoonpano esiintyi eräissä juhlissa, joissa Veresin lavaesiintyminen ja vahva lauluääni tekivät vaikutuksen Shocking Blue -yhtyeen manageriin. Hän ehdotti yhtyeen johtajalle Robbie van Leeuwenille, että Veres korvaisi yhtyeen alkuperäisen solistin Fred de Wilden, joka oli hiljattain lähtenyt armeijaan. Van Leeuwen itsekään ei ollut tyytyväinen yhtyeen silloiseen soundiin, vaan halusi viedä sitä ihailemansa Yhdysvaltain länsirannikon musiikin suuntaan ja kaipasi siihen Jefferson Airplanen Grace Slickin kaltaista naislaulajaa. Veres liittyi Shocking Bluehen lopulta 2. marraskuuta 1968. Hän ilmoitti samalla yhtyeen miespuolisille jäsenille, että suhteesta hänen kanssaan olisi turha haaveilla.
»Hänellä oli todella vaikuttava ääni, varsin erilainen kuin kaikilla muilla tyttölaulajilla. Hän oli pikemminkin kuin Jefferson Airplanen Grace Slick. Kun hän liittyi mukaan, niin kaikki tapahtui hyvin nopeasti.» 
(Robbie van Leeuwen)
Shocking Bluen ensimmäiset Veresin kanssa levytetyt singlet, ”Send Me a Postcard” ja ”Long and Lonesome Road”, olivat molemmat hittejä Alankomaissa.  Yhtye nousi pian maailmanlaajuiseen suosioon, kun seuraava single ”Venus” ylsi listaykköseksi muun muassa Yhdysvalloissa ja myi 7,5 miljoonaa kappaletta. Yhtyeen muita menestyskappaleita 1960- ja 70-lukujen vaihteessa olivat esimerkiksi “Mighty Joe” ja ”Never Marry a Railroad Man”. Shocking Bluen kappaleet tehnyt van Leeuwen antoi niiden työstövaiheessa Veresille hyvin tarkkoja lauluohjeita ja saattoi toisinaan käyttäytyä tylysti. Tämä loi heidän välilleen viha-rakkaussuhteen studiotyöskentelyssä.
Veres oli Shocking Bluen keulakuva, ja hänestä tuli aikansa tyyli-ikoni. Hänen tavaramerkkejään olivat voimakkaalla meikillä korostetut suuret silmät sekä pitkä musta tukka, joka oli useimmiten todellisuudessa peruukki. Veres oli tunnettu myös nahka- ja mokka-asuistaan, jotka yleensä olivat itse suunniteltuja ja tehtyjä. Hänen lauluäänensä oli aikakautensa rockin tunnistettavimpia.
Ura > Sooloura: 1974–1979

Shocking Blue hajosi 1. kesäkuuta 1974, jolloin Veres siirtyi soolouralle. Hän oli kertonut sooloaikeistaan jo helmikuussa. Veres osallistui saman vuoden marraskuussa järjestettyihin World Popular Song Festival -kilpailuun Tokiossa. Veresin kilpailukappale ensimmäisessä semifinaalissa oli ”Need You Near Me”, joka ei yltänyt finaaliin. Kappaleesta julkaistiin kesäkuussa 1975 rajoitettu singlepainos Japanissa.
Veresin ensimmäinen soolosingle Alankomaissa oli ”Take Me High”, joka oli pieni hitti ja nousi sijalle 27 Veronica-listalla. Single ilmestyi myös Japanissa, kuten myös sen seuraaja ”Tell It Like It Is”, joka oli Shocking Bluen kanssa äänitetty vanha ylijäämäkappale. Kappaleet eivät kuitenkaan saavuttaneet siellä listasijoituksia. Sen sijaan kolmas single ”Lovin’ You” ylsi Alankomaissa sijalle 16 kesällä 1976.
Veres saavutti jonkinasteista suosiota myös Länsi-Saksassa. Hän levytti myös saksankieliset versiot kappaleista ”Take Me High” (”Mach mich frei”) ja ”Lovin’ You” (”Liebe ist”). Ensin mainitun englanninkielinen versio voitti Deutscher Schallplattenpreis 1976 -palkinnon. Hän esitti kappaleita useissa saksalaisissa, alankomaalaisissa, belgialaisissa ja ranskalaisissa tv-ohjelmissa.
Soolourallaan Veres ei koskaan onnistunut saavuttamaan Shocking Bluen kaltaista suursuosiota. Edes Robbie van Leeuwenin vuonna 1977 hänelle kirjoittama ”Too Young” ei tuonut kunnollista läpimurtoa. Viimeisen kerran Veres ylsi listoille vuonna 1978, kun hän oli mukana van Leeuwenin Mistral-studioprojektissa. Kappale oli ”Neon City”, jonka Veres duetoi Marjan Schattelijnin kanssa.
Shocking Bluessa Veres oli noussut seksisymbolin asemaan, mitä hän itse vierasti. Siihen kyllästyneenä hän leikkautti 1970-luvun lopulla hiuksensa lyhyiksi ja ryhtyi esiintyessään pukeutumaan pitkiin mekkoihin. Vuonna 1979 hän väsyi myös taustanauhojen kanssa esiintymiseen ja päätti soolouransa.
Ura > Reunioneja ja albumeja: 1979–2006

Shocking Blue teki kaksi lyhytaikaista reunionia 1970- ja 80-lukujen vaihteessa. Niiden jälkeen Veres työskenteli Haagissa DJ:nä, esiintyi cover-yhtye Clarksin kanssa tv:ssä ja 1960-lukuteemaisilla festivaaleilla sekä lauloi hard rockia omassa Veres-yhtyeessään.
Veres perusti vuonna 1990 oman Mariska Veres Shocking Jazz Quintet -jazzyhtyeensä.Jazzmusiikki oli tullut Veresille tutuksi jo lapsena, kun hän kävi isänsä kanssa kuuntelemassa jazzyhtyeitä Haagissa. Hän myös kuunteli Sarah Vaughania ja Ella Fitzgeraldia ja oli ennen Shocking Blueta laulanut esimerkiksi kappaleita ”Summertime” ja ”Lullaby of Birdland”. Mariska Veres Shocking Jazz Quintet esitti pääasiassa balladeja, jazzstandardeja sekä jazz-tyylisiä sovituksia vanhoista popkappaleista, joiden joukossa Shocking Bluen ”Venus” ja Jefferson Airplanen ”Somebody to Love”. Jazzyhtyeensä kanssa Veres levytti vuonna 1993 albumin Shocking You, joka sisälsi jazz-versioita 1960- ja 70-lukujen popkappaleista. Hän myös piti esiintymisistä yhtyeensä kanssa, koska niissä yleisö ennen kaikkea kuunteli musiikkia.
Mariska Veres Shocking Jazz Quintetin jälkeen Veresillä oli muitakin projekteja, kuten nauhoitukset Carpentersn kappaleesta ”Close to You” ja Rolling Stonesin ”Paint It, Blackista”. Veres oli mukana Shocking Bluen myöhemmissä kokoonpanoissa vuosina 1993–2006. Vuonna 2003 hän levytti Andrei Serbanin kanssa romanimusiikkivaikutteisen albumin Gipsy Heart. Veres oli mukana kirjoittamassa ja tuottamassa suurinta osaa levyn kappaleista. Veresin viimeinen äänitys oli uusi versio kappaleesta ”Venus”, joka julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen vuonna 2007 Dolf de Vriesin albumilla Another Touch.
Yksityiselämä

Monien aikalaistensa vastaisesti Veres ei ollut kiinnostunut rock and roll -elämästä, vaan vietti aikaa kissojensa kanssa. Hän ei käyttänyt lainkaan huumeita tai alkoholia.
»Olin liian jäykkis. En juonut muuta kuin teetä ja appelsiinimehua, enkä koskenut huumeisiin tai tuhlannut lainkaan rahaa. En käynyt edes baareissa, eikä minulla ollut paljon ystäviä.» 
(Mariska Veres vuonna 1988)
Veresillä ei ollut lapsia, eikä hän ollut koskaan naimisissa.
Veres kuoli syöpään 59-vuotiaana 2. joulukuuta 2006.
Diskografia > Sooloalbumit

Mariska Veres Shocking Jazz Quintet: Shocking You (1993)
Mariska Veres & Ensemble Andrei Serban: Gipsy Heart (2003)
Diskografia > Soolosinglet

”Topkapi” / ”Is het waar” (1965)
”Dag en nacht” / ”Al wordt ’t nu winter” (1967)
”Take Me High” / ”I’m Loving You” (1975)
”Tell It Like It Is” / ”Wait till I Get Back to You” (1975)
”Lovin’ You” / ”You Showed Me How” (1976)
”Little by Little” / ”Help the Country” (1976)
”Mach mich frei” / ”Ich liebe doch nur dich” (1976)
”Too Young” / ”You Don’t Have to Know” (1977)
”Bye Bye to Romance” / ”It’s a Long Hard Road” (1978)
”Looking out for Number One” (1980)
”Wake Up City” / ”In the Name of Love” (1982)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ve­nus-hi­tin laulaja kuollut Kaleva, 5.12.2006.
Veres Shocking Bluen esiintymisessä helmikuussa 1970.
Mariska Veres 2000-luvulla.
Mittaustekniikka

Elektroniikka
Mittaustekniikka
Sähkövoimatekniikka
Säätötekniikka
Kolmivaihevirta
Tasavirta
Vaihtovirta
Virtapiiri
Pätöteho
Näennäisteho
Loisteho
Jännite
Resistanssi
Sähkövirta
Höyryturbiinin tarkkailupylväs.
Mittaustekniikka on yleiskäsitteenä minkä tahansa fysikaalisen suureen kvantitatiiviseen todentamiseen käytetty tekniikka. Kysymyksessä voi olla arkisten asioiden kuten kauppatavaran painon, oikeammin massan määritys. Jopa lukumääriä mitatessa tarvitaan tiettyä tekniikkaa, vaikka esimerkiksi ihminen kykenee havaitsemaan lukumäärän mittaamattakin suunnilleen seitsemään riippuen mitattavasta tavarasta. Uudella teknologialla pystytään mittaamaan kaukaisia kohteita avaruudessa, hyvin pieniä kohteita kuten alkeishiukkasia ja niiden ominaisuuksia.
Matkojen mittaaminen

Erityisesti mittaustekniikkaa pidetään silti soveltuvana ihmisen kannalta luontevien etäisyyksien, pituuksien, siis matkan mittaamista. Matkojen mittaus on jo antiikin aikainen, jopa esihistoriallinen keksintö. Se perustuu etupäässä yhdenmukaisten kolmioiden mittaamiseen. Koska viimeistään jo Pythagoras tiesi yhdenmuotoisten suorakulmaisten kolmioiden periaatteet, on matkojen, kuten etäisyyksien ja korkeuksien mittaaminen perustunut kolmionmittaukseen, joka on edelleen käytössä. Nykyään kuitenkin satelliittipaikannus antaa täsmällisempiä tuloksia, ja esimerkiksi kartoitus suoritetaan ilmakuvien ja satelliittien avulla.
Erityisesti sotateknologian käytössä on erityisiä optisia etäisyysmittareita, jotka perustuvat silmien hyvään koordinaatioon. Mittaajan toinen silmä katsoo asteikkoa ja toinen maisemaa. Lahjakkaimmilla mittaajilla asteikko ikään kuin tipahtaa maastoon, ja etäisyyksiä voidaan lukea näin suoraan numeerisesti.
MediaCroco Records

| MediaCroco Records |
| --- | --- |
Perustettu:  2012
Tyylilajit:  vaihtoehtorock, rap, indie rock
Kotimaa:   Suomi
Sijainti:  Oulu
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
MediaCroco Records  on vuonna 2012 perustettu oululainen itsenäinen levy-yhtiö. MediaCroco keskittyy oululaisen ja pohjois-suomalaisen musiikin julkaisemiseen. Pummiharmonian kappale "Mitä sie tehet" on valittu YleX:n vuoden tehokkaimmaksi kotimaiseksi biisiksi.  Stache ja The Groke ovat saaneet radiosoittoa myös ulkomailla.
Artistit

A-M
Collie Magnum
Funksons
KauhiaJuha
Koalia
Nelli Milan
Neondad
OPP
Pummiharmonia
Stache
The Groke
Julkaisut

Nelli Milan: Yli naapurin aitojen (04/2016)
OPP: Vimmalaloi (06/2015)
The Groke: Monstrorum Historia (10/2014)
Neondad: Off the Humdrum (10/2014)
Pummiharmonia: Bardo (5/2014)
A-M: Count To Ten & Rainy Day (4/2014)
Stache: The Reason We Get Nothing Done (10/2013)
Collie Magnum: Man on a mission (10/2013)
Funksons: 201NYT (3/2013)
Koalia: I See Wet People (10/2012)
Aiheesta muualla

MediaCroco Recordsin kotisivut