stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Caesarea Philippi
Historia

Paneas sai nimensä sen Panin luolasta ja kulttipaikasta, joka tunnettiin nimellä Paneion. Nimi esiintyy ensimmäisen kerran Polybioksella 100-luvulla eaa., ja se viittasi alun perin paitsi luolaan ja kulttipaikkaan myös laajemmin koko lähiseutuun. Paneaan Pan yhdistettiin Zeukseen. Seudun alkuperäinen väestö oli arameankielisiä iturealaisia sekä syro-foinikialaisia eli ”kanaanilaista” väestöä, jotka hellenisoituivat eri määrissä hellenistisellä kaudella. Siellä asui jo varhain myös eri taustaisia juutalaisia ja juutalaisuuteen kääntyneitä. Seutua on pidettu Psalmin 42 syntypaikkana.
Herodes Suuri rakennutti Paneaan kaupunkia saatuaan alueen hallintaansa keisari Augustukselta vuonna 20 eaa. Tetrarkki Herodes Filippos rakennutti kaupungin uudelleen noin 2–1 eaa. sen jälkeen, kun nousi alueen hallitsijaksi. Hän nimesi sen Augustuksen kunniaksi nimelle Kaisareia eli latinalaisittain Caesarea, ja erotti sen Palestiinan toisesta Caesareasta eli Caesarea Maritimasta omaan nimeensä perustuneella lisänimellä Filippū (Philippi). Herodeksen suvun vallan aikana paikalle muutti suvun eri taustaisia tukijoita. Herodes Agrippa II antoi kaupungille lyhytaikaiseksi jääneen nimen Neronias keisari Neron kunniaksi. Kaupungin nimellä lyötiin omaa rahaa.
Jeesus oleskeli Uuden testamentin mukaan noin viikon ”Filippoksen Kesareassa” opetuslapsineen, ja sinne sijoittui tärkeä kohtaus, jossa Simon Pietari tunnusti Jeesuksen Jumalan pojaksi, ja Jeesus tunnusti olevansa messias ja vastasi kristillisen kirkon syntysanoilla: ”Sinä olet Pietari, ja tälle kalliolle minä rakennan kirkkoni. Sitä eivät tuonelan portit voita”. On ehdotettu, että ”kallio” olisi viitannut paikalla oleviin kallioihin ja ”tuonelan portit” Panin luolaan. Kirkollisessa perinteessä Paneasta pidettiin myös paikkana, jossa asui Uuden testamentin mainitsema verenvuototaudista kärsinyt nainen. Kirkastusvuoren tapahtumat sijoittuivat erään tulkinnan mukaan kaupungin lähelle Hermonvuoren rinteille.
Titus leirityi joukkoineen kaupungin lähellä ensimmäisen juutalaissodan aikaan 66–70 jaa. Varhaiskristillisellä ajalla Paneaasta tuli piispanistuin. Asutus paikalla säilyi jossakin muodossa läpi bysanttilaisen ja arabivallan ajan. Kaupungin nimi on säilynyt nykyaikaan paikalla nykyisin olevan asutuksen nimenä muodossa Baneas.
Rakennukset ja löydökset

Panille ja nymfeille omistettu luola oli Paneaan tärkein kulttipaikka. Sen seinissä on useita kallioon kaiverrettuja syvennyksiä. Ne oli tehty pienten pyhäköiden näköisiksi, ja niissä on ollut kulttipatsaita. Piirtokirjoitusten perusteella syvennyksissä on ollut ainakin Hermeen ja nymfi Ekhon patsaat.
Kanaanilaisten perua Paneaksessa oli myös Baalin pyhäkkö. Herodes Suuri rakennutti kaupunkiin Augusteionin (lat. Augusteum) eli Augustukselle omistetun temppelin vuonna 29 eaa. Aiemmin tutkijat sijoittivat sen usein Panin luolalle. Se sijaitsi kuitenkin ilmeisesti noin neljä kilometriä kaupungista lounaaseen.
Paneaksessa oli myös Herodes Filippoksen rakennuttama palatsi, joka sijaitsi Paneionin ja Augusteionin välillä. Paikalla ei kuitenkaan ollut ainakaan vielä tuolloin varsinaista kaupunkiasutusta, vaan palatsin ympärillä oli useita kyliä, joiden rakennusten jäänteitä on löydetty eri puolilta. Tämä näkyy myös Uudessa testamentissa, joka puhuu kaupungin sijasta ”Filippoksen Kesarean ympärillä olevista kylistä” ja ”Filippoksen Kesarean seudusta”. Palatsia laajennettiin ja kaunistettiin Herodes Agrippa II:n aikana, jolloin se muodosti suuren palatsikeskuksen.
Herodes Agrippa II:n kuoleman jälkeen Panin luolan ja joen alkulähteiden ympärille rakennettiin lukuisia pyhäköitä hellenistisille jumalille. Näihin kuuluivat muun muassa Zeuksen, Nemesiksen sekä Panin pyhien vuohien pyhäköt. Bysanttilaisella kaudella paikalle rakennettiin katedraalikirkko käyttäen muun muassa palatsin kiviä.
Kirjallisuutta

Wilson, John Francis: Caesarea Philippi: Banias, the Lost City of Pan.  Bloomsbury Academic, 2004.  ISBN 1850434409
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paneas eli Caesarea Philippi Wikimedia Commonsissa
Jordanin alkulähteet ja Paneion eli Panin luola.
Ilmakuva Paneaan arkeologisesta alueesta.
Paneaan raunioita.
Synagogan rauniot.
HMAS Canberra (FFG 02)

| HMAS Canberra |
| --- | --- |
 HMAS Canberra

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Todd Pacific Shipyards, Seattle, Washington
Kölinlasku:  1. maaliskuuta 1978
Laskettu vesille:  1. joulukuuta 1978
Palveluskäyttöön:  21. maaliskuuta 1981
Poistui palveluskäytöstä:  12. marraskuuta 2005
Loppuvaihe:  upotettu sukelluskohteeksi 2009
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 100 t
Pituus:  124 m (vesiraja) 139 m (kokonaispituus)
Leveys:  14 m
Syväys:  6,7 m
Koneteho:  41 000 hv
Nopeus:  29+ solmua
Miehistöä:  176–221
Aseistus
Aseistus:  1 × 3″ OTO Melara -tykkiä 1 × Mk13-ohjustenlaukaisualusta (Harpoon- ja SM1-ohjukset) 1 × 20 mm Mk15 Vulcan Phalanx -tykki 6 × 324 mm torpedoputkea 2 × helikopteria
HMAS Canberra (viirinumero FFG 02)  oli Australian laivaston vuonna 1981 palvelukseenotettu Adelaide-luokan ohjusfregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Todd Pacific Shipyardsilta Seattlesta Washingtonista ja sen köli laskettiin 1. maaliskuuta 1978. Alus laskettiin vesille 1. joulukuuta 1978 ja se valmistui 21. maaliskuuta 1981.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta ja se upotettiin sukelluskohteeksi vuonna 2009.
Lois Capps

Lois Capps vuonna 2011.
Lois Grimsrud Capps (s. 10. tammikuuta 1938) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Kaliforniasta vuodesta 1998 vuoteen 2017 saakka.
Cappsin vaalipiiri oli alun perin Kalifornian kahdeskymmenestoinen. Vuosina 2003–2013 se oli kahdeskymmeneskolmas ja vuodesta 2013 se on ollut kahdeskymmenesneljäs.
Capps on syntynyt Wisconsinissa ja asunut vuodesta 1960 Santa Barbarassa. Capps on luterilainen. Hän on ennen kongressiuraansa työskennellyt muun muassa sairaanhoitajana. Hän oli naimisissa poliitikko Walter Cappsin kanssa ja sai miehensä kanssa kolme yhteistä lasta. Lois sai paikkansa edustajainhuoneessa alun alkaen juuri miehensä kuoltua 28. lokakuuta 1997.
Camp

Campiksi (ransk. se camper, ’poseerata’, ’tehdä vaikutus’) kutsutaan erilaisia populaarikulttuurin ilmiöitä, jotka ovat tarkoituksella mauttomia, kummallisia, yliampuvia ja räikeitä.
Campia esiintyy muun muassa pukeutumisessa, kirjallisissa julkaisuissa, kuvataiteessa, näyttelyissä, näytelmissä, televisiosarjoissa ja elokuvissa.
Elokuvissa camp tarkoittaa lähinnä elokuvan tekijöiden viljelemiä viitteitä siitä, että he tajuavat sen olevan huono tai outo. Camp-elokuville on tyypillistä valtavirran tyylitajusta poikkeaminen.lähde?
1900-luvun alussa camp liitettiin lähinnä seksuaalivähemmistöjen erikoiseen pukeutumiseen. Myöhemmin käsite on laajentunut kuvaamaan myös muita tarkoituksella mauttomia, usein yliampuvia kulttuurin ilmioitä. Camp on monesti keskinkertaista, mautonta, ironista ja liioittelevaa. Kun korkeakulttuurinen taide on kaunista, tyydyttävää ja arvokasta, camp on elävää, nokkavaa, pinnallista, huomiota herättävää, röyhkeää ja haastavaa. Camp elää ylevän ja tavallisen välimaastossa. Camp palauttaa monesti vanhaa, muodista jäänyttä kulttuuria uudessa merkityksessä. Campista on sanottu, että ”se on niin hyvää, koska se on niin huonoa”.lähde?
Yhdysvaltalainen esseisti Susan Sontag liitti käsitteen camp populaarikulttuuriin vuonna 1964 julkaistussa esseessään Notes on ”Camp”. 1980-luvulla camp yleistyi kytkeytyen postmodernismiin.lähde?
”Camp” oli myös Met-gaalan teema vuonna 2019. Teema oli Sontagin esseen innoittama.
Campin ja kitschin ero

Myös kitsch edustaa huonoa makua. Kitsch esiintyy parempana kuin mitä on. Myös camp on kliseistä kitschin tavoin, mutta camp on tietoisesti huonoa; campissa on ironiaa. Kitchissä ei ole ironiaa.
Kirjallisuutta

Hokkanen, Jouni & Virolainen, Nalle: Roskaelokuvat.  (Täydennetty laitos (1. laitos 1990))  Helsinki:  Johnny Kniga, 2011.  ISBN 978-951-0-38140-3
Aiheesta muualla

It’s a Bad, Bad, Bad, Bad Movie. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Camp_(style)
Käännös suomeksi
Callinicumin taistelu

Rooman ja Persian välinen raja 500-luvulla.
Azarethes vahvistaa vasenta siipeään ja roomalaisten oikea siipi lyödään pakoon.
Roomalaisten ratsuväki pakenee, mutta joukko jalkaväkeä onnistuu suojaamaan armeijan perääntymistä, kunnes persialaiset vetäytyvät.
Callinicumin taistelu käytiin 19. huhtikuuta 531 Itä-Rooman ja sassanidien Persian joukkojen välillä lähellä Callinicumin kaupunkia (nykyinen Rakka Syyriassa) Eufratjoen varrella. Taistelussa Azarethesin johtamat persialaiset kukistivat itäroomalaisen sotapäällikkö Belisariuksen johtaman armeijan.
Itä-Rooman valtakunta ja sassanidien Persia olivat vuodesta 527 käyneet sotaa Iberian ja Mesopotamian hallinnasta. Persialaiset olivat voittaneet aluksi useita taisteluita, kunnes itäroomalainen sotapäällikkö Belisarius kukisti Persian armeijan Daran taistelussa. Vuoden 531 alussa persialaiset päättivät tehdä yllätyshyökkäyksen Eufratin eteläosaan. Persialaiset ryöstelivät roomalaisaluetta ja yrittivät sitten palata takaisin omalle puolelleen. Belisariuksen armeija sai kuitenkin heidät kiinni pääsiäisenä 531. Aikalaishistorioitsija Prokopioksen mukaan Belisarius ei olisi halunnut taistella, mutta taipui lopulta sotilaidensa painostuksesta.
Alivoimasta huolimatta persialaiset mursivat roomalaisten oikean siiven läpi ja ajoivat vihollisen pakosalle. Pieni joukko roomalaista jalkaväkeä onnistui kuitenkin suojaamaan armeijan vetäytymistä Eufratin yli persialaisten perääntymiseen asti. Taistelun jälkeen Itä-Rooman keisari Justinianus I nimitti Constantioluksen tutkimaan Belisariuksen toimintaa, mutta lopulta syytteistä luovuttiin. Belisarius joutui kuitenkin luopumaan virastaan, ja hänet kutsuttiin takaisin Konstantinopoliin. Itä-Rooma ja Persia solmivat rauhan vuonna 532.
Taistelun jälkeen

Taistelun jälkeen keisari Justinianus lähetti Constantioluksen itään tutkimaan Belisariuksen toimintaa. Belisarius syytti Callinicumin tappiosta joukkojen kurin puutetta ja liikaa innokkuutta, ja tätä tuki myös Hermogeneen keisarille antama lausunto. Lopulta syytteistä luovuttiin, mutta Belisarius joutui luopumaan magister militumin virastaan, ja hänet kutsuttiin takaisin Konstantinopoliin.
Prokopioksen mukaan myös Persian kuningas Kavadh oli tyytymätön Azarethesin toimintaan. Voitosta huolimatta yhtään linnoitusta ei ollut vallattu ja persialaisten tappiot olivat suuret. Azarethes joutui pian kuninkaan epäsuosioon. Persialaiset käyttivät kuitenkin pian voittoa hyväkseen ja valtasivat linnoituksen Osroenessa. Samaan aikaan roomalaiset yrittivät aloittaa neuvottelut persialaisten kanssa, mutta ilman menestystä. Kesällä 531 persialaiset hyökkäsivät roomalaisten hallitsemaan Armeniaan, mutta kärsivät tappion Martyropoliksen duxia Bessasta vastaan. Roomalaiset tekivät seuraavaksi ryöstöretken persialaisten alueelle Arzaneneen, ja tämän jälkeen Kavadh lähetti armeijan valtaamaan Martyropoliksen. Kavadh kuitenkin kuoli syyskuussa 531, ja hänen jälkeensä valtaan nousi hänen poikansa Khosrau I. Tämä halusi turvata valtansa ja oli siksi valmis rauhaan roomalaisten kanssa. Rauha valtakuntien välille solmittiin vuonna 532.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Aikalaishistorioitsija Prokopioksen selostus taistelun kulusta teoksessa Justinianuksen sotien historia on Wikiaineistossa (englanniksi)
Le calde notti di Poppea

| Le calde notti di Poppea |
| --- | --- |
 Elokuvan italialainen mainosjuliste.
Ohjaaja:  Guido Malatesta
Käsikirjoittaja:  Gianfranco Clerici, Guido Malatesta
Tuottaja:  Fortunato Misiano
Säveltäjä:  Angelo Francesco Lavagnino
Kuvaaja:  Augusto Tiezzi
Leikkaaja:  Jolanda Benvenuti
Pukusuunnittelija:  Walter Patriarca
Lavastaja:  Pier Vittorio Marchi
Pääosat:  Olinka Berova, Brad Harris
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Romana Film
Ensi-ilta:  16. lokakuuta 1969 (Italia)
Kesto:  94 min.
Alkuperäiskieli:  italia
Tuotto:  385 687 000 liiraa (Italia)
Aiheesta muualla
IMDb 
DBCult
Infobox OKNimi-testi OK: 
Le calde notti di Poppea (”Poppaean kuumat yöt”) on vuonna 1969 valmistunut italialainen elokuva. Seksikomediaa ja peplum-tyylilajia yhdistävän elokuvan on ohjannut Guido Malatesta alias James Reed. Sen pääosaa Poppaeaa esittää tšekkiläissyntyinen Olga Schoberová alias Olinka Berova.
Juoni

Pretoriaanikaartilaisten raiskaama kaunis Poppaea lähtee etsimään oikeutta Roomasta. Hänestä tulee prostituoitu, jonka konsuli Marcus Valeriuksen legioonalaiset kaappaavat juhliinsa. Ankaran moraalisen Marcus Valeriuksen saapuminen keskeyttää orgiat ja Poppaea pakenee kuvanveistäjän luokse, jolta keisari Nero on tilannut Venus-patsaan. Nero ihastuu patsaan mallina toimivaan Poppaeaan ja menee tämän kanssa naimisiin. Valtansa huipulla Poppaea päättää kostaa häntä loukanneelle Marcus Valeriukselle ja onnistuu lopulta viettelemään tämän.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Olga Schoberová  | … |  Poppaea   |
|  Brad Harris  | … |  Claudius Valerius   |
|  Gia Sandri  | … |  Lucretia   |
|  Renato Rossini  | … |  Marcus   |
|  Femi Benussi  | … |  Livia   |
|  Daniele Vargas  | … |  Drusus   |
|  Carla Calò  | … |  Calpurnia   |
|  Sandro Dori  | … |  Nero   |
|  Tullio Altamura  | … |  Seneca   |
|  Giovanni Pazzafini  | … |  isä Pollio   |
|  Silvio Bagolini  | … |  mestari Lepidus   |
|  Elisa Mainardi  | … |  Dionisia   |
|  Demeter Bitenc  | … |  Tigellinus   |
|  Albert Balsam  | … |  Tarquinius   |
|  Fortunato Arena  | … |     |
|  Marco Tulli  | … |  Scurcola Marsicanan konsulituomari   |
|  Antonietta Fiorito  | … |     |
|  Alberto Sorrentino  | … |  Drusillaa tavoitteleva kaupunkilainen   |
|  Peggy Cunningham  | … |  musta orjatar   |
|  Tony Corty  | … |     |
|  Franco Pasquetto  | … |     |
|  Francesco De Leone  | … |     |
|  Mimmo Poli  | … |  lihava kaupunkilainen paraatissa   |
|  Jimmy il Fenomeno  | … |  ”Kullanmuru”   |
Tuotanto ja teemat

Le calde notti di Poppea on kuvattu Eastmancolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa. Se on yksi ensimmäisistä muinaiseen Roomaan sijoittuvista seksikomedioista, joita tehtiin Italiassa 1980-luvun puoliväliin saakka. Tyypillistä peplum-kuvastoa ja -tilanteita hyödyntävän elokuvan huipentuma on tyylilajin kuolemaa symboloiva loppukohtaus, jossa peplum-elokuvien sankari Brad Harris riisuu sotisopansa antautuakseen alastoman viettelijättären syleilyyn. Olga Schoberová oli tuolloin naimisissa Claudius Valeriusta esittävän Harrisin kanssa, mutta erosi tästä pian elokuvan jälkeen.
Vastaanotto ja julkaisut

Elokuva tuotti Italiassa kohtalaiset 386 miljoonan liiran pääsylipputulot. Se on saatavilla vain saksalaisena VHS-julkaisuna Poppea – Die Kaiserin der Gladiatoren (”Poppaea – gladiaattorien keisarinna”). Televisiossa esitetty saksalainen versio leviää myös piraattina.
Aiheesta muualla

Le calde notti di Poppea Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Camden (New Jersey)

| Camden |
| --- | --- |
 Camdenin siluettia Delawarejoelta
 Camdenin sijainti New Jerseyn osavaltiossa ja Camdenin piirikunnassa
 Koordinaatit: 39°55′33″N, 75°7′11″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  New Jersey
Piirikunta:  Camdenin piirikunta
Asutettu:  1681
Kunnallishallinto:  1828
Hallinto:  
 – Pormestari:  Dana Redd
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  26,784 km²
 – Maa:  23,106 km²
 – Josta vettä:  3,677 km² (13,73 %)
Väkiluku (2010):  77 344
 – Väestötiheys:  8 669,6 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5
 – Kesäaika:  UTC-4
ZIP codes:  08102-08110
Suuntanumero(t):  856
Motto::  In a Dream, I Saw a City Invincible
 
 http://www.ci.camden.nj.us 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Camden on kaupunki Yhdysvalloissa, New Jerseyn osavaltiossa. Se on Camdenin piirikunnan hallintokeskus, ja siellä oli 77 344 asukasta vuonna 2010. Se sijaitsee Delawarejoen itärannalla vastapäätä Philadelphian miljoonakaupungin keskustaa. Se oli aikoinaan menestyvä teollisuuskaupunki, mutta on taantunut yhdeksi Yhdysvaltain köyhimmistä ja vaarallisimmista kaupungeista.
Historia

Camdenin alue asutettiin ensimmäisen kerran 1681. Camdenista tuli varsinainen asutuskeskus vasta 1773, kun ensimmäisen asukkaan William Cooperin jälkeläinen Jacob Cooper suunnitteli kaavan ja nimesi alueen Camdenin brittiläisen Camdenin jaarlin, Charles Prattin mukaan. Siitä tuli oma paikallishallinnollinen yksikkönsä 1828. Sen merkitys alkoi pian kasvaa, kun Camdenin–Amboyn rautatie valmistui. Kaupungista tuli 1844 piirikuntansa pääkaupunki.
Camden jäi Philadelphian varjoon, mutta sekin pystyi houkuttelemaan kaupunkiin huomattavasti teollisuutta. Vuonna 1891 parikymmentä vuotta aiemmin perustetusta pienestä yrityksestä tuli Campbell Soup Company, ja vuonna 1899 New York Shipbuilding Corporation aloitti toimintansa. Sen telakalla työskenteli pian 5 000 työläistä. Eldridge R. Johnson perusti 1901 Victor Talking Machine Companyn, joka yhdistyi myöhemmin RCA:n kanssa. Camden kehittyi klassiseksi teollisuuskaupungiksi. 1930-luvun lama vaikutti hieman Camdeniin, mutta kaupunki kukoisti jälleen toisen maailmansodan aikana. Tuolloin pelkästään New York Shipbuilding Corporationin palveluksessa oli 47 000 ihmistä.
Sodan jälkeen alueen kehitys alkoi keskittyä Camdenin esikaupunkeihin, kuten Cherry Hilliin. Monet kaupan ja teollisuuden toimijat jättivät kaupungin ja samalla väkiluku alkoi pienentyä. Vuonna 1950 Camdenin väkiluku oli 124 555, mutta se alkoi siitä laskea nopeasti. Myös väestön rakenne alkoi muuttua, kun kaupunkiin alkoi sodan jälkeen tulvia afroamerikkalaisia ja puertoricolaisia. Kaupungissa syttyivät vuonna 1971 neljä päivää kestäneet mellakat, kun poliisi oli ampunut puertoricolaisen miehen. Camden alkoi köyhtyä, ja sen tulotaso oli vuonna 1990 selvästi koko maan ja osavaltion keskitasoa matalampi. Jopa kolmannes asukkaista eli köyhyydessä. Samalla Camdenista tuli yksi Yhdysvaltojen vaarallisimmista kaupungeista: esimerkiksi vuonna 2003 FBI:n väkivalta- ja omaisuusrikostilastojen perusteella Camden oli Yhdysvaltain vaarallisin kaupunki.
Tunnettuja asukkaita

Runoilija Walt Whitman vietti elämänsä parikymmentä viimeistä vuotta Camdenissä. Hänen mukaansa on nimetty Camdenin eteläpuolelta Delawarejoen yli Philadelphiaan kulkeva silta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Camden (New Jersey) Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut (englanniksi)
New Jerseyn osavaltio
| --- | --- |
Alueet:   Central Jersey  Delaware Valley  Jersey Shore  Meadowlands  North Jersey  Pine Barrens  Shore Region  Skylands Region  South Jersey  New Yorkin metropolialue  Tri‑State Region 
Huomattavat kaupungit ja kunnat:   Atlantic City  Bayonne  Camden  Clifton  Edison  Elizabeth  Hackensack  Hoboken  Jersey City  Lakewood  Newark  New Brunswick  Ocean City  Paterson  Perth Amboy  Trenton (pääkaupunki)  Vineland  Woodbridge 
Piirikunnat:   Atlantic  Bergen  Burlington  Camden  Cape May  Cumberland  Essex  Gloucester  Hudson  Hunterdon  Mercer  Middlesex  Monmouth  Morris  Ocean  Passaic  Salem  Somerset  Sussex  Union  Warren 
USS Montpelier Camdenin New York Shipbuilding Corporationin telakalla.
Cannizzaro-reaktio

Yleinen esimerkki Cannizzaro-reaktiosta
Cannizzaro-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa aromaattinen aldehydi tai alifaattinen aldehydi, jonka rakenteessa ei ole protonia α-asemassa karbonyyliryhmään nähden, disproportioituu emäksisissä olosuhteissa muodostaen alkoholin ja karboksyylihapon. Reaktion raportoi ensimmäisenä italialainen kemisti Stanislao Cannizzaro vuonna 1853 ja se on nimetty hänen mukaansa. Cannizzaro-reaktio on hyödyllinen reaktio valmistettaessa moniarvoisia alkoholeja.
Reagenssit ja mekanismi

Cannizzaro-reaktio tapahtuu aromaattisille aldehydeille ja alifaattisista aldehydeistä niille, jotka eivät kykene muodostamaan enolaattia. Cannizzaro-reaktion mekanismin ensimmäinen vaihe on nukleofiilisen hydroksidi-ionin reaktio elektrofiilisen aldehydin karbonyylihiilen kanssa. Tuotteena muodostuu aldehydin hydraattianioni, josta vahva emäs poistaa protonin. Näin muodostuu aldehydin hydraatin dianioni. Usein reaktioissa käytetään dianionin muodostajana formaldehydiä. Dianioni on hyvin epästabiili ja siirtää hydridi-ionin toiselle aldehydimolekyylille, joka pelkistyy alkoholiksi. Samalla dianioni hapettuu karboksylaatti-ioniksi. α-Ketoaldehydit reagoivat molekyylinsisäisellä Cannizzaro-reaktiolla muodostaen α-hydroksikarboksyylihappoja.
Cannizzaro-reaktiota voidaan käyttää moniarvoisten alkoholien kuten pentaerytritolin synteesiin, mutta ongelmana on korkeintaan 50 % saanto ja sivutuotteena muodostuvan karboksylaattisuolan poistaminen vaatii useita kiteytyskertoja. Cannizzaro-reaktioissa käytetään usein liuottimena vettä tai etanolia, mutta myös liuottimettomia reaktioita tunnetaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cannizzaro-reaktio Wikimedia Commonsissa
Max Cannon

Raakaa lihaa. Kustantaja Like kustannus vuodelta 2000.
Max Cannon on yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä. Hänen kuuluisin työnsä on Raakaa lihaa (Red Meat). Cannonin töitä on myös julkaistu monissa lehdissä.
Raakaa lihaa alkoi ilmestyä vuonna 1989 Arizonan yliopiston opiskelijalehdessä Arizona Daily Wildcat. Pian paikallinen sanomalehti Tucson Weekly otti sarjakuvan sivuilleen, josta se löysi tiensä levitykseen syndikaatin kautta. Nykyään Raakaa lihaa voi lukea paitsi suomeksi niin myös ranskaksi, italiaksi, espanjaksi ja tanskaksi.
Suomeksi julkaistut

Raakaa lihaa (2000)
Lisää raakaa lihaa (2001)
Raakaa lihaa Kultapainos (2006)
Raakaa lihaa: Tuplapainos.  (Suom. Henrik Laine. Like-pokkari)  Like, 2007.  ISBN 978-952-471-929-2
Aiheesta muualla

Max Cannonin omat sivut
Cao Bằng (maakunta)

Maakunta vietnamin kartalla.
Cao Bằng on  maakunta Vietnamin koillisosassa,  Đông Bắcin alueella. Sen pääkaupunki on Cao Bằng. Huhtikuussa 2009 maakunnassa oli noin 511 tuhatta asukasta. Sen pinta-ala on 6 724,6 km².
Bản Giốc
Cao Bằngin suurimpia nähtävyyksiä ovat Pac Bon luola, jossa Ho Tši Minh piileskeli palattuaan Vietnamiin vuonna 1941, ja Bản Giốcin vesiputous, joka on Vietnamin suurin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cao Bằng (maakunta) Wikimedia Commonsissa
| n k Vietnamin suurkaupungit ja maakunnat |
| --- | --- | --- |
| Maakuntatasoiset kaupungit |  Cần Thơ  Đà Nẵng  Hải Phòng  Hà Nội  Hồ Chí Minhin kaupunki  Huế  |  |
| Maakunnat |  An Giang  Bắc Giang  Bắc Kạn  Bạc Liêu  Bắc Ninh  Bà Rịa-Vũng Tàu  Bến Tre  Bình Định  Bình Dương  Bình Phước  Bình Thuận  Cà Mau  Cao Bằng  Đắk Lắk  Đắk Nông  Điện Biên  Đồng Nai  Đồng Tháp  Gia Lai  Hà Giang  Hà Nam  Hà Tĩnh  Hải Dương  Hòa Bình  Hậu Giang  Hưng Yên  Khánh Hòa  Kiên Giang  Kon Tum  Lai Châu  Lâm Đồng  Lạng Sơn  Lào Cai  Long An  Nam Định  Nghệ An  Ninh Bình  Ninh Thuận  Phú Thọ  Phú Yên  Quảng Bình  Quảng Nam  Quảng Ngãi  Quảng Ninh  Quảng Trị  Sóc Trăng  Sơn La  Tây Ninh  Thái Bình  Thái Nguyên  Thanh Hóa  Thừa Thiên-Huế  Tiền Giang  Trà Vinh  Tuyên Quang  Vĩnh Long  Vĩnh Phúc  Yên Bái  |  |
Caquetaia

| Caquetaia |
| --- | --- |
 Kaksiraitakirjoahven (Caquetaia myersi)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Caquetaia  Fowler, 1945
Katso myös
   Caquetaia Wikispeciesissä   Caquetaia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Caquetaia on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kolme lajia, joita tavataan Etelä-Amerikasta:
| --- | --- |
 Caquetaia kraussii (Steindachner, 1878) – Variskirjoahven  Caquetaia myersi (Schultz, 1944) – Kaksiraitakirjoahven :  Caquetaia spectabilis (Steindachner, 1875) – Närhikirjoahven