stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Badrin taistelu
Taistelu

Mekkaan kulkenut karavaani pääsi vahvistuksiensa suojiin ennen kuin muslimit tavoittivat sen. Muslimit ja quraishilaiset joukot kohtasivat Badrin kaivolla, josta muslimit olivat ottaneet asemat ennen vihollistensa saapumista. Muhammed ei ottanut osaa tulevaan taisteluun, vaan hänelle rakennettiin maja, jossa hän oleskeli taistelun ajan. Taistelun ollessa aluillaan osa quraishilaisista ei olisi halunnut ryhtyä yhteenottoon muslimeja vastaan, joista osa oli heidän sukulaisiaan. Taistelu olisi myös saattanut johtaa verikoston kierteeseen. Muhammedin vannoutuneen vihollisen Abu Jahlin onnistui kuitenkin kääntää joukkojen mielipiteen taisteluun ryhtymisen puolelle.
Ajalle tyypillisesti varsinaista taistelua edelsi eri osapuolten kaksintaistelut, joihin osallistui muslimien puolelta Muhammedin setä Hamza ibn Abdalmuttalib ja Ali ibn abi Talib. Taistelu alkoi Muhammedin jaettua joukoille ohjeita ja luvattua kaikkien kaatuvien pääsevän Paratiisiin. Muhammed palasi majaansa ja varsinainen taistelu alkoi.
Alivoimaiset muslimit saivat vahvistuksia, kun arkkienkeli Gabriel osallistui Haizum-hevosellaan enkeliarmeijan johdossa mukaan taisteluun. Eri kuvausten mukaan enkeliarmeijan ratsastusta todistivat silminnäkijät. Enkelien tunnuksena olivat valkoiset turbaanit paitsi Gabrielilla, jonka turbaani oli keltainen. Vaihtoehtoisesti muslimien vihollisten sanottiin kaatuneen kuolleina maahan ilman, että heihin olisi vaikuttaneen osuneen mitään. Taistelu päättyi muslimien voittoon.
Seuraukset

Suuri joukko mekkalaisia oli saanut surmansa taistelussa ja heidän joukossaan oli Muhammedin vanha vihollinen Abu Jahl. Mekkalaisten kaatuneiden määrä oli noin 100 ja muslimien alle 20. Muslimien käsiin jäi suuri sotasaalis, josta voittajat alkoivat kiistellä keskenään. Muhammed päätti kiistan jakamalla saaliin tasan voittaneiden kesken ja kiistojen takia ilmoitettiin Koraanin kahdeksas, eli Sotasaaliiden suura. Suurassa voitto liitetään Jumalan toimintaan ja jae 17 mainitseekin "Kun sinä ammuit nuolen, et ampujana ollut sinä vaan Jumala".
Muhammedin elämäkerran mukaan taistelu oli vain alkua muslimien valloitusretkille. Muhammed palasi joukkoineen Medinaan, josta lähdettiin vain viikon levon jälkeen uusille sotaretkille. Myöhemmin muslimit  kärsivät tappion mekkalaisille Uhudin taistelussa, mutta sen jälkeen he voittivat niin sanotussa vallihautasodassa. Lopulta vuonna 630 muslimit valtasivat Mekan.
Islamilaisessa historiankirjoituksessa Badrin taistelua on perusteltu muslimeihin Mekassa suunnatulla vainolla. Mekan on katsottu olleen myös pyhä kaupunki, johon muslimeilla oli oikeus samaan tapaan, kuin juutalaisilla Pyhään maahan.
Badrin taistelun historiallisuus

Ensimmäisen kerran Badrin taistelusta kertoo vasta Ibn Ishaq yli sata vuotta myöhemmin Muhammed-elämäkerrassaan. Siksi onkin väitetty, ettei taistelua koskaan käyty. On myös esitetty teoria, että kyseessä on Koraanin käännösvirheen pohjalta syntynyt tarina. Yksityiskohtainen kuvaus itse taistelusta olisi kehittynyt aikaisempien kirjallisten esikuvien, etenkin Vanhan testamentin pohjalta.
Kuvaus Badrin taistelusta muistuttaa Vanhan testamentin kertomuksia. Erään muslimin kerrottiin nähneen ennen taistelua mekkalaisten tappiota ennustavan unen. Vastaavasti Gideonille kerrottiin enneuni midianilaisten tappiosta (Tuomarien kirja 7:2–8). Muhammedin armeijan koko (300 miestä) oli sama kuin Gideonilla. Toisinaan sen kooksi on esitetty 318. Tällöin se on sama kuin Abramin sotajoukon koko hänen sotiessaan kuninkaita vastaan (1.Moos. 14:14).
Ennen taistelua Muhammed tekee Abu Bakrin kanssa tiedusteluretken. Saman tekee Gideon palvelijansa Puuran kanssa (Tuomarien kirja 7: 10). Veden juominen lähteestä edeltää molempia taisteluita, ja sen avulla erotetaan uskovat muista. Koraani kertoo tarinan lähteestä juomisesta kuningas Saulin kohdatessa Goljatin (Koraani 2:249), mutta tämä on siirtymä Gideonia koskevasta tarinasta. Taistelua edeltää kaksintaistelu, joka vastaa Daavidin taistelua Goljatia vastaan (1. Sam. 17). Muhammedin kamelien lukumäärä (70) on saatu Raamatusta, missä muun muassa Elimin keitaalla kasvoi 70 palmua, ja Mooseksella oli heilutusuhrivaskea 70 talenttia (2.Moos, 15.27 ja 38:29).
Sana Badr esiintyy Koraanissa Imranin perheen suurassa (3:123). Muslimien hyväksymässä suomennoksessa (islamopas.com) kohta kuuluu seuraavasti:
Olihan Jumala auttanut teitä Bedrin taistelussa, kun olitte huonommassa asemassa; antakaa siis Jumalalle kunnia, jotta olisitte kiitollisia! Silloin sinä sanoit uskovaisille: »Eikö teille riitä, että Herranne tukee teitä kolmella tuhannella Ylhäältä lähetetyllä enkelillä?
Jaakko Hämeen-Anttilan suomennoksesta (samoin kuin Koraanista) taistelua merkitsevä sana puuttuu, ja kohta kuuluu: "Jumala auttoi teitä Badrissa". Christoph Luxenbergin mukaan ilmaisu "Jumala auttoi teitä Badrissa" on edelleen väärin ja oikea tulkinta olisi "Jumala auttoi teitä taivaallisella avulla" (bi-'idr). Tähän päästään, kun sanaan b-d-r joskus myöhemmin lisätty diakriittinen merkki (äännettä a tarkoittava fatha) poistetaan ja konsonanttiyhdistelmä luetaan syyriaksi eikä arabiaksi. Taivaallisesta avusta todella puhutaankin heti seuraavassa jakeessa: "Herranne lähettää teidän avuksenne 3000 enkeliä".
Käsitys Badrin taistelusta olisi siten saanut alkunsa Koraanin konsonanttikirjoituksen väärintulkinnasta. Imranin perheen suurassa mainittu b-d-r alettiin tulkita paikannimeksi, ja sen ympärille syntyi tarina "Badrin" taistelusta, jossa uskovia riensi auttamaan 3000 enkeliä. Luxenbergin tulkinnan mukaan kohdassa puhutaan vain uskovia kohdanneesta ahdingosta yleensä, jolloin heitä auttamaan tuli enkeleitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Badrin taistelu Wikimedia Commonsissa
Muslimeja auttamaan saapunut enkelien armeija historioitsija Muhammad Bal'amin teoksesta.
Badrin taistelun kartta
Aineias

Pompejin raunioista löytynyt terrakottaveistos Aineias pakenee Troijasta.
Federico Barocci: Aineiaan pako Troijasta (1598.)
Aineias (m.kreik. Αἰνείας, lat. Aeneas) oli troijalainen tarusankari, Ankhiseen ja Afroditen poika. Vergiliuksen mukaan Aineias onnistui pakenemaan Troijasta ja saapui monien vaiheiden jälkeen, käytyään mm. Afrikassa, lopuksi Italiaan, jonne perusti Laviniumin kaupungin. Mytologiassa hänestä polveutuivat Rooman perustajat Romulus ja Remus sekä Julius Caesar ja keisari Augustus.
Aineiaassa personoituvat Vergiliuksen mukaan roomalaisten hyveet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aineias Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 2 
Kansalliset:  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Puola 
Taiteenala:  FID 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Avoparikaija

| Avoparikaija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Kaijat Psittaculidae
Suku::  Eclectus
Laji::  roratus
Kaksiosainen nimi
 Eclectus roratus  (Müller, 1776) 
Katso myös
   Avoparikaija Wikispeciesissä   Avoparikaija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Avoparikaijoilla (Eclectus roratus) on suhteellisen suuri levinneisyysalue. Se ulottuu Sumbasta Molukkien ja Uuden-Guinean kautta Salomonsaarille ja Australian Cape Yorkin niemimaalle. Esiintymistiheys ei ole sama kaikkialla. Pääesiintymisalueeseen kuuluvat Uusi-Guinea ja ympäröivät saaret. Pieni populaatio elää Cape Yorkissa Australiassa. Avoparikaijat ovat alavien sademetsien ja mangrovemetsien asukkaita.
Koko ja ulkonäkö

Avoparikaijakoiras ja -naaras poikkeavat ulkonäöltään toisistaan niin paljon, että niitä on arveltu joskus jopa eri lajeiksi. Vanhin avoparikaija on vankeudessa elänyt 28,5-vuotiaaksi.
Koiras on melkein kokonaan vihreä. Siiven alla on punainen laikku ja siiven reuna on sininen. Pyrstön kärki on kellertävän valkeasta kirkkaan keltaiseen. Ylänokka on väriltään oranssi ja alanokka puolestaan musta. Naaras on puolestaan punaisen ja sinisen kirjava ja nokka on kokonaan musta. Varsinkin naaraan väritys vaihtelee eri alalajien kesken.
Poikasen silmät ovat tummat, eikä niissä ole näkyvissä iirisrengasta. Koiraspoikasen nokka on tumma ja joillakin alalajeilla pyrstön pää saattaa olla oranssi ennen ensimmäistä sulkasatoa. Avoparikaijan sukupuolen erottaa heti poikasuntuvan väristä. Naaraspoikaset ovat sysimustia koiraspoikaseten ollessa vaalean harmastaasta tumman harmaaseen. Lajilla ei ole esimerkiksi neitokakadun tapaan poikaspukua, vaan avoparikaijat ovat heti poikasesta lähtien sukupuolelleen ominaisen värisiä, vain nokan väri vaihtuu iän myötä.
Aikuinen avoparikaija on pituudeltaan 35–42 senttimetriä, sen siipiväli on noin 60 senttimetriä ja paino 350–600 grammaa.
Käyttäytyminen

Avoparikaijat eivät muodosta kiinteää parisuhdetta. Pesiminen poikkeaa melkoisesti monista muista papukaijalajeista, koska naaraalla saattaa olla monta koirasta ruokkimassa itseään sekä poikasia. Avoparikoiraalla on myös useita naaraita ruokittavanaan. Avoparikaijojen reviiri ei käsitä muuta kuin aivan pesäaukon lähiympäristön tai pikemminkin pelkästään pesäkolon. Avoparit ruokailevat usein sukupuolet eri ryhmissä. Naaras on useimmiten pariskunnissa määräävänä osapuolena.
Avoparikaijat eivät vaaran uhatessa heti ensimmäiseksi pakene, vaan jähmettyvät paikalleen ja vasta aivan viime hetkellä lähtevät lentoon. Yleensä lajin ääntely on hiljaista ja sisältää erikoisia ääniä. Ympäristön melutason noustessa nousee tosin myös linnun ääni. Varoitusääni on varista muistuttava rääkäisy.
Levinneisyys

Avoparikaijan pääesiintymisalue on Papua-Uudessa-Guineassa. Se elää myös laajalla alueella Indonesian itäisessä saaristossa sekä Salomonsaarilla. Alalaji E. r. macgillivray elää Cape Yorkin niemimaalla Koillis-Australiassa. Esiintymisalueen pinta-ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä ja luonnonpopulaation koko on yli 300 000 yksilöä. Metsästys ja kaupallinen lemmikkieläinpyynti on hävittänyt lajin Ambonin, Saparuan ja Harukun saarilta sekä saattanut Sumban populaation uhanalaiseksi.
Elinympäristö

Lajin elinympäristöä ovat rannikkoseudut ja vuoristometsät aina 1 900 metrin korkeudelle merenpinnasta; trooppiset sademetsät, suot ja mangrovealueet.
Lisääntyminen

Laji on sukukypsä kolmevuotiaana.lähde? Luonnossa pesä on hyvin korkealla metsänreunassa tai aukealla kasvavan vankan puun kolossa tai onkalossa. Lentoaukon halkaisija on 25–30 cm ja pesäkolon syvyys 30–600 cm. Naaras munii kaksi munaa, joita se hautoo keskimäärin 28 vuorokautta. Poikaset oppivat lentämään 11–12 viikkoa vanhoina.
Ravinto

Avoparikaijan ruokavalio koostuu hedelmistä, pähkinöistä, siemenistä, marjoista, silmuista, kukista ja medestä.
Alalajit

Avoparikaija jaetaan yhdeksään alalajiin:
Eclectus roratus aruensis
Eclectus roratus biaki
Eclectus roratus cornelia
Eclectus roratus macgillivrayi
Eclectus roratus polychloros
Eclectus roratus riedeli
Eclectus roratus roratus
Eclectus roratus solomonensis
Eclectus roratus vosmaeri
Jotkut lähteet tunnustavat useamman lajin. Birdlife Suomi tunnustaa tällä hetkellä yhden nykyään elossa olevan lajin, mutta esimerkiksi World Parrot Trustin lajiluetteloissa lajeja on neljä. Lajiehdotuksen teki Birdlife International vuonna 2019, ja lajit tunnustaa myös kansainvälisen luonnonsuojeluliiton Punainen kirja. Lajit ovat seuraavat englanninkielisine nimineen:
Moluccan Eclectus (Eclectus roratus) - mukaan lukien alalaji voesmaeri
Papuan Eclectus (Eclectus polychloros) - mukaan lukien alalajit aruensis, biaki, macgillivrayi ja solomonensis
Sumba Eclectus (Eclectus cornelia)
Tanimbar Eclectus (Eclectus riedeli)
Avoparikaija lemmikkinä

Avoparikaija on lemmikkinä melko samanlainen kuin muutkin papukaijalinnut: ne ovat perinteisiin lemmikeihin verrattuna äänekkäitä, sotkuisia, tuhoisia ja muutenkin vaativia. Ne vaativat paljon tilaa sekä omistajaltaan aikaa ja omistautumista. Avoparikaijan hoito ei eroa juuri lemmikkilintujen perushoidosta. Voidakseen hyvin se tarvitsee lajitoverin seuraa, runsaasti tilaa, lajityypillisiä tarpeita tyydyttävän ruokavalion, riittävästi virikkeitä, lintulähtöiset käsittely- ja koulutustavat sekä päivittäistä vapaanaoloa häkistä turvalliseksi tehdyssä sisätilassa.
Avoparikaijat eivät yleensä ole yhden ihmisen lintuja, vaan hyväksyvät yleensä kaikki perheenjäsenet. Ne eivät kuitenkaan erityisemmin pidä rapsuttelusta. Avoparikaijan kanssa on noudatettava erityistä varovaisuutta koulutuksen ja käsittelyn suhteen, sillä avoparikaijat eivät välttämättä ilmennä esimerkiksi pelkoa elekielellään tai pakenemalla, vaan jähmettymällä eleettömästi paikoilleen. Esimerkiksi lintu, joka ei nauti silityksistä tai rapsutuksista saattaa silti näennäisesti jännityksestä tai pelosta jähmettyneenä sietää niitä.
Avoparikaijat pitävät yleensä suihkuttelusta sumutepullolla tai itsenäisestä kylvystä sopivassa kylpyastiassa. Kosteus ja märäksi asti kastuminen sekä luonnollinen kuivaus ilman hiustenkuivaajaa on tärkeää sulkien hyvinvoinnille.
Lemmikkinä lajin pääasiallisia ravinnonlähteitä ovat vihannekset (erityisesti ravinteikkaat salaattilajikkeet), juurekset, pähkinät, marjat ja hedelmät. Siemeniä saa antaa pienissä määrin, mutta pelletit eivät ole terveellisiä. Avoparikaijan erityisen luonnollisen ruokavalion ja täten erikoisen ruoansulatusjärjestelmän vuoksi pelletit tai siemenet ruokavalion pääpilarina voivat olla niille jopa vaarallisia. Avoparikaijan ruokavalio vaatii omistajalta omistautumista sekä tutkimustyössä että päivittäisessä toteutuksessa. Avoparikaijat eivät yleensä ole nirsoja ruoan suhteen.
Laji kuuluu CITES II/B-liitteeseen, jonka vuoksi lajilla kauppaa käytäessä on yksilöllä oltava vähintään lintuun liitettävä alkuperätodistus. Myös lajia pesittäessä on molemmilla vanhemmilla oltava alkuperätodistukset.
Eclectus roratus muna
Nuori koiras avoparikaija.
Parthenios

Parthenios Nikaialainen (m.kreik. Παρθένιος ὁ Νικαεύς, Parthenios ho Nikaeus, lat. Parthenius Nicaenus, ensimmäinen vuosisata eaa.) oli kreikkalainen kieliopintutkija ja runoilija. Hän oli kotoisin Bithynian Nikaiasta.
Cinna otti hänet vangiksi ja vei hänet Roomaan vuonna 72 eaa. Hän kävi Neapoliissa, jossa hän opetti Vergiliukselle kreikkaa. Muuten hän eli Aleksandriassa.
Parthenios kirjoitti elegioita, erityisesti kuolleiden muistolle, sekä lyhyitä eeppisiä runoja. Hänen ainoa säilynyt teoksensa on Erotika Pathemata (Rakkauden suruista), jonka hän kirjoitti runoilija Cornelius Gallukselle. Se on kokoelma, joka sisältää 36 rakkaustarinaa, jotka kaikki päättyvät onnettomasti. Ne on lainattu eri historioitsijoilta ja runoilijoilta. Nämä tarinat ovat arvokkaita siksi, että niistä saa paljon tietoa aleksandrialaisista runoilijoista ja kieliopintutkijoista, sillä Parthenios mainitsi lähteensä runoissaan.
Parthenioksen sanotaan eläneen Tiberiuksen valtaannousuun vuonna 14 saakka. Häntä kutsutaan usein "viimeiseksi aleksandrialaiseksi".
Apollodoros Damaskolainen

Trajanuksen pylväs.
Apollodoros Damaskolainen (m.kreik. Ἀπολλόδωρος ὁ Δαμασκηνός, Apollodōros ho Damaskēnos; k. 129) oli syyrialainen arkkitehti ja insinööri, joka työskenteli roomalaisten palveluksessa ensimmäisellä ja toisella vuosisadalla. Hän suunnitteli Roomaan Trajanuksen forumin ja mahdollisesti Trajanuksen pylvään ja Basilica Ulpian, sekä sillan Tonavan yli Daakiaan. Oltuaan uransa huipulla Trajanuksen hovissa hän joutui Hadrianuksen epäsuosioon ilmeisesti väheksyttyään tämän suunnitelmia. Hänet karkotettiin Roomasta ja myöhemmin teloitettiin.
Apollodoros kirjoitti useita teoksia rakennustaiteesta ja -tekniikasta, joista Sotakoneet (Πολιορκητικά, Poliorkētika) on säilynyt jälkipolville.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Apollodoros Damaskolainen Wikimedia Commonsissa
Banksiat

| Banksiat |
| --- | --- |
 Banksia blechnifolia
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Proteales
Heimo::  Proteakasvit Proteaceae
Suku::  Banksiat Banksia  L.f.
Katso myös
   Banksiat Wikispeciesissä   Banksiat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Banksiat (Banksia) on proteakasvien (Proteaceae) heimoon kuuluva australialainen kasvisuku. Siihen kuuluu noin 170 eri lajia puita ja pensaita. Suku on nimetty englantilaisen kasvitieteilijän Joseph Banksin mukaan.
Lajeja

Banksia aemula
Banksia attenuata
Banksia baueri
Banksia blechnifolia
Banksia brownii
Banksia coccinea – punabanksia
Banksia dentata
Banksia ericifolia
Banksia hookeriana – tulibanksia
Banksia integrifolia
Banksia prionotes – terhobanksia
Banksia serrata
Banksia speciosa
Banksia spinulosa
Banksia verticiliata
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Banksia
Suomen Lajitietokeskus: Banksiat – Banksia
ASGAP:n sivustoja:
The Banksia Page (englanniksi)
Banksia Study Group (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q131258  Wikispecies: Banksia  APDB: 188532  APNI: 105919  BOLD: 464262  CoL: 37VB  eFloraSA: Banksia  EoL: 75772  EPPO: 1BANG  FloraBase: 21316  FoAO: 46089  FoAO2: Banksia  GBIF: 3026372  GRIN: 1268  iNaturalist: 64518  IPNI: 32869-1  ITIS: 894925  NCBI: 83698  NZOR: ed7bd867-e56e-4a69-99af-93ffe717e21b  Open Tree of Life: 947523  Paleobiology Database: 319966  PLANTS: BANKS  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:331384-2  Tropicos: 40024603  VicFlora: eac71775-0f64-4b0b-a201-2b529e9cf277  WFO: wfo-4000004025
Vapauden vanki

Vapauden vanki – Ryti, Risto nro 236/46 on suomalainen kamariooppera, joka kertoo presidentti Risto Rytin elämästä. Oopperan on säveltänyt Ilkka Kuusisto, ja libreton on kirjoittanut Markus Nummi. Ooppera alkaa vankilasta Rytin ollessa tuomittuna kuritushuoneeseen sotasyyllisyydestä. Hänen elämäänsä Gerda Rytin (o.s. Serlachius) kanssa sekä hänen sisäisiä taistelujaan käydään läpi takautumina.
Kantaesitys

Vapauden vangin ovat tuottaneet Suomalainen Kamariooppera ja Risto Hirvonen. Oopperan kantaesitys oli Risto Rytin synnyinpaikkakunnalla, Huittisissa, Risto Ryti -salissa 1. heinäkuuta 2007 ja pian sen jälkeen Helsingin Aleksanterinteatterissa. Nimiroolissa oli Jorma Hynninen, ja Gerda Rytin roolin tanssi Tiina Lindfors. Suomalaisen Kamarioopperan solistiensemblen kapellimestarina toimi Kristian Attila. Oopperan ohjasi Kalle Holmberg. Lavastuksen ja puvustuksen suunnitteli Markku Piri. Suomalainen Kamariooppera vei Vapauden vangin myös Saarenmaalle kesällä 2009.
Myynti-DVD

Suomalainen Kamariooppera ja Helsinki City-ooppera tuottivat Vapauden vangista myös myyntivideon. Sen toteutti Sunny Notes Oy ja ohjasi Erkki Pohjanheimo. Video kuvattiin Kansallisoopperan Almi-salissa 2009. Videollakin pääosia esittävät Jorma Hynninen ja Tiina Lindfors, ja kapellimestarina on Kristan Attila. Henkilöohjauksesta vastaa Kalle Holmberg, ja valaistuksen on suunnitellut ja toteuttanut Ilkka Volanen. 
Orkesterin muusikot videolla ovat:
Aale Lindgren – oboe/englannintorvi,
Ollitapio Lehtinen – viulu
Matti Hirvikangas – alttoviulu
Eeva Rysä – sello
Laura Hynninen – harppu
Kristian Attila – piano.
Myynti-DVD:n jakelusta vastaa Fuga Oy.
Athenodoros Kordylion

Athenodoros Kordylion (m.kreik. Ἀθηνόδωρος Κορδυλίων) oli varhaisella ensimmäisellä vuosisadalla eaa. vaikuttanut kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Tarsoksesta. Hän ylläpiti Pergamonissa sijainnutta kirjastoa. Hänen kerrottiin leikanneen stoalaista filosofiaa käsittelevistä kirjoista osia pois, jos ei ollut niiden kanssa samaa mieltä. Vanhalla iällä hän muutti Roomaan, jossa hän eli Cato nuoremman kanssa kuolemaansa saakka.
Antiikin filosofia  Stoalainen koulukunta
| --- | --- |
Varhaisstoa:  Zenon Kitionilainen  Dionysios  Ariston Khioslainen  Persaios  Kleanthes  Khrysippos  Herillos  Sfairos  Zenon Tarsoslainen  Diogenes Babylonialainen  Krates Malloslainen  Antipatros Tarsoslainen  Apollodoros 
Keskistoa:  Panaitios  Dardanos  Mnesarkhos  Hekaton  Polemon Ilionlainen  Poseidonios  Iason Nysalainen  Diodotos  Antipatros Tyroslainen, vanhempi  Antipatros Tyroslainen, nuorempi  Geminos  Athenodoros Kananalainen 
Myöhäisstoa:  Attalus  Seneca  Eufrates  Epiktetos  Lucius Annaeus Cornutus  Musonius Rufus  Athenodoros Kordylion  Junius Rusticus  Hierokles  Sekstos Khaironeialainen  Marcus Aurelius
Aulus Gellius

| Aulus Gellius |
| --- | --- |
 Aulus Gellius kirjan esiökuvassa, 1706.
Henkilötiedot
Syntynyt: noin 130
Kuollut: noin 180
Kansalaisuus:  antiikin roomalainen
Kirjailija
Tuotannon kieli: latina
Pääteokset:  Attikan öitä
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Aulus Gellius (noin 130–180) oli antiikin roomalainen kirjailija ja latinan kielen kieliopintutkija.
Gellius oli todennäköisimmin syntynyt Roomassa. Hän opiskeli Roomassa kielioppia ja retoriikkaa, ja Ateenassa filosofiaa. Tämän jälkeen hän palasi Roomaan, ja tarjosi siellä oikeuspalveluksia. Hänen opettajiinsa ja ystäviinsä kuuluivat muun muassa Sulpicius Apollinaris, Herodes Atticus ja Marcus Cornelius Fronto.
Hänen ainoa teoksensa Attikan öitä (Noctes Atticae) on saanut nimensä pitkistä talviöistä, jotka hän vietti Attikassa, jolloin teos sai alkunsa. Hän jatkoi sitä myöhemmin Roomassa. Se oli muodoltaan adversaria, muistikirja, johon hän oli nopeasti kirjoittanut muistiin kaikenlaisia vähänkin erikoisempia asioita, joita hän oli kuullut keskusteluissa tai lukenut kirjoista. Se sisältää muun muassa kieliopillisia huomautuksia, filosofiaa, geometriaa, historiaa ja lähes kaikkia muita tietämyksen aloja.
Teos on täysin vailla kaikkea järjestystä. Se on jaettu kahteenkymmeneen kirjaan. Niistä ovat säilyneet kaikki muut paitsi kahdeksas, josta on säilynyt ainoastaan sisällysluettelo. Teos on arvokas, koska se tarjoaa välähdyksiä tuon ajan yhteiskuntaan, tapoihin ja ihmisten päämääriin, sekä siksi, että se tarjoaa lukuisia katkelmia muutoin kadonneista antiikin ajan teoksista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Auli Gellii Noctes Atticae. (latinaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  4  5  6  7  8  9 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka 2  3  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 2  3 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Avaruustoiminnan aikajana

Tässä avaruustoiminnan aikajanassa listataan lajinsa ensimmäiset ja muut merkittävimmät tapahtumat avaruustoiminnan historiassa.