Kielitoimiston sanakirja
Sanakirjan kehitys ja toimittaminen > Toimitusprosessi

Kielitoimiston sanakirjaa päivitetään säännöllisesti, jolloin uusia hakusanoja lisätään ja vanhoja sana-artikkeleita muokataan ajantasaisemmiksi. Harvinaisissa tapauksissa sanoja saatetaan myös poistaa. Päivityksiä tehdään ensisijaisesti nykysuomen sanatietokannan pohjalta, mutta niissä huomioidaan myös kielenhuollon suositukset ja eri alojen erikoissanasto. Korjauksia ja kokonaan uusia artikkeleita tehdään runsaasti myös käyttäjien antaman palautteen perusteella. Myös sanakirjan hakutilastoja seuraamalla saadaan tietoa sanoista, joita käyttäjät hakevat mutta jotka eivät vielä ole sanakirjassa. Hakutilastojen perusteella sanakirjaan on lisätty esimerkiksi sellaiset sanat kuin hammasraudat ja uunijäätelö.
Vain murto-osa nykysuomen sanatietokannan sanoista päätyy hakusanaksi Kielitoimiston sanakirjaan. Sanatietokannan sähköisiä sanalippuja käydään säännöllisesti läpi. Jos sanalipun sanan katsotaan toimitusperiaatteiden mukaisesti soveltuvan hakusanaksi, alkaa sana-artikkelin kirjoittaminen. Lähtökohtana kirjoittamiselle on tiedonhaku. Artikkelin kirjoittamisessa hyödynnetään monialaisesti eri lähteitä, kuten muita sanakirjoja, hakuteoksia ja verkkosivustoja. Hyötyä on myös oppikirjoista, sanastoista ja asiantuntijoista. Eri kielten asiantuntijat voivat auttaa esimerkiksi sanan kirjoitusasun määrittelyssä.
Hakusanan lisäksi sana-artikkelin tavanomaisia rakenneosasia ovat taivutustiedot, selite, esimerkit ja käyttöala. Lisäksi sanaan on voitu liittää sitä koskevia suosituksia ja ääntämisohjeet. Hakusana on tyypillisesti kirjoitettu perusmuodossa. Esimerkiksi nominin muoto sanakirjassa on nominatiivi ja verbin muoto a-infinitiivi. Sana-artikkeli sisältää myös taivutustiedot kaikille nomineille ja verbeille. Artikkelissa olevan selitteen tehtävänä on määritellä tiiviisti sanan merkitys. Käyttöala puolestaan ilmaisee erikoisalaa, sävyä tai tyyliä. Artikkelin yhteyteen liitetyt esimerkit taas havainnollistavat laajemmin sanan käyttöä, merkitystä ja tyypillisiä esiintymisyhteyksiä. Joillekin sanoille on olemassa paremmin soveltuvia vaihtoehtoisia ilmaisutapoja tai ne ovat muuten vältettäviä. Tällöin sanan yhteydessä on mainittu suosittavat ilmaukset viittaamalla niihin sanoilla “paremmin” ja “pitää olla”. Jos sana äännetään eri tavalla kuin se kirjoitetaan, on sanan yhteyteen liitetty myös ääntämisohjeet.
Kun sana-artikkeleita on riittävästi valmiina, toimittajat tutustuvat toistensa kirjoittamiin sana-artikkeleihin ja voivat esittää niihin kehitysehdotuksia. Sen jälkeen artikkelit tarkastaa kielenhuoltaja, joka varmistaa sanan taivutustietojen oikeellisuuden. Viimeisenä päätoimittaja tekee päätöksen siitä, päätyykö sana-artikkeli hakusanaksi, tuleeko sitä korjata vai jääkö sana niin sanotusti odotushuoneeseen. Sana voi jäädä päivityksestä pois esimerkiksi siinä tapauksessa, jos sen ei katsota olevan riittävän vakiintunut. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, etteikö se voisi tulla lisätyksi sanakirjaan myöhemmin. Vakiintuneisuus on keskeinen kriteeri sanan valikoitumiselle hakusanaksi Kielitoimiston sanakirjaan. Sen määrittelyssä käytetään apuna erilaisia verkko- ja arkistohakuja. Sanakirjaan päivityksissä lisättävät hakusanat eivät kuitenkaan välttämättä ole uudissanoja. Joskus vakiintuneiden sanojen puuttuminen sanakirjasta on vain jäänyt huomaamatta.
Hakusanoja lisättäessä tai vanhoja sana-artikkeleita päivittäessä on tärkeää huomioida, että sanat ja merkitykset asettuvat osaksi jo olemassa olevaa sanakirjakokonaisuutta. Sana-artikkeleiden väliset yhteydet voivat olla esimerkiksi synonymiaan, homonymiaan tai jaettuun perus- tai määriteosaan perustuvia. Uuden sanan lisääminen voi vaikuttaa aikaisempien hakusanojen sana-artikkeleihin tai edellyttää uusien hakusana-artikkeleiden kirjoittamista.
Myös olemassa olevia sana-artikkeleita ajantasaistetaan tarpeen mukaan. Sanat ovat voineet saada uusia merkityksiä, niiden käyttöala on muuttunut, tai artikkeli on jotenkin puutteellinen. Kielitoimiston sanakirjaan on esimerkiksi jäänyt muistona painetusta sanakirjasta yksittäisiä hakusanoja, joilta puuttuvat selitteet ja esimerkit – näitä kutsutaan sokeiksi sana-artikkeleiksi. Myös kielenhuollon muuttuneet suositukset voivat aiheuttaa kehitystarpeita. Tällöin jo olemassa olevasta sana-artikkelista tehdään muutosehdotus päätoimittajalle. Päätoimittaja käy läpi ehdotuksen, tarvittaessa tekee siihen muokkauksia ja vie sen sanakirjan tietokantaan. Tietokannan muutokset tarkistetaan vielä ennen uuden version julkaisemista.
Joidenkin sanojen tarkoite on lakannut olemasta, tai niillä ei ole käyttöä. Kielitoimiston sanakirjassa tällainen käsite tavallisesti merkitään käyttöalaltaan vanhentuneeksi. Harvinaisissa tapauksissa yksittäisiä sanoja myös poistetaan. Esimerkki poistetusta sanasta on “kanserogeeninen”, karsinogeeni-sanan synonyymi, jota ei käytetä yleiskielessä. Kertaalleen sanakirjasta poistettu sana voi myös palata sanakirjaan, jos sille alkaakin ilmaantua esiintyvyyttä.