stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Avaruussilta

Avaruussilta (engl. Space Bridge) on kuvitteellinen käsite tai laite Transformers-universumissa.
The Transformers > Animaatiosarja

The Transformersissa avaruussilta on Maahan rakennettu renkaanmuotoinen kone, jolla Megatron pyrki kuljettamaan energonkuutioita Cybertronille. Koneen vastaanotin Cybertronilla on Shockwaven aseman lähellä.
Unicron-trilogia > Transformers: Energon

Transformers: Energonissa avaruussilta on rampinkaltainen laite, jonka päähän päästyään Autobotit voivat teleporttautua muualle päin Maan Aurinkokuntaa.
Unicron-trilogia > Transformers: Cybertron

Transformers: Cybertronissa avaruussilta ovat muinainen transsiirtoväline, joka toimi lähinnä Omegalukon ja Cyberplaneetta-avainten kautta.
Transformers: Animated

Sarjassa Transformers: Animated nuoren Optimus Primen johtama ryhmä toimi alun perin avaruusiltojen korjausryhmänä. Sarjassa avaruussillat ovat haarukanmuotoisia laitteita. Ikikipinän ohella ne olivat Autobottien tärkein etu Decepticoneja vastaan. 2. kauden aikana Megatron pyrki rakentamaan oman avaruussillan, mutta se epäonnistuu ja hän ajautuu Starscreamin pään kanssa sen läpi keskelle avaruutta. Omega Supreme lopulta tuhosi avaruussillan joutuen itsekin kulkemaan sen läpi. 3. kaudella Bulkhead ja Isaac Sumdac rakentavat Sumdac Towerin huipulle toisen avaruussillan.
Elokuvasarja

Elokuvissa avaruussillat ovat portaaleja, joiden kautta voi matkustaa paikasta toiseen. Jotkut transformerit kykenevät avaamaan niitä tahdonvoimalla, mutta joskus niiden avaamiseen tarvitaan tietynlaisia koneita kuten "pilareita".
Elokuvasarja > Transformers: Kaatuneiden kosto

Transformers: Kaatuneiden kostossa seitsemän alkuperäistä Primea sekä ensimmäiset lentokykyiset transformerit, Etsijät, kykenivät avaamaan niitä omalla tahdonvoimallaan.
Elokuvassa Etsijöihin kuulunut Jetfire siirsi avaruusillan kautta itsensä mukana lähes onnistuneesti Sam Witwickyn, Mikaela Banesin, Leo Spitzin, Seymour Simmonsin, Bumblebeen, Skidsin, Mudflapin ja Wheelien Egyptiin. Myöhemmin Samin elvytettyä Megatronin tappama Optimus Prime Johtajuuden Matrixilla, Megatronin isäntä ja yksi alkuperäisestä Primeista, Fallen, ilmestyi avaruussillan kautta Egyptiin ja varasti Matrixin aktivoidakseen koneen, jolla tuottaa energonia tuhoamalla Maan Aurinko.
Elokuvasarja > Transformers: Kuun pimeä puoli

Elokuvassa Transformers: Kuun pimeä puoli esiintyi Sentinel Primen suunnittelemia "pilareiksi" kutsuttuja laitteita, joilla kykeni avaamaan avaruussiltoja.
Autobotit pettänyt Sentinel loi aluksi ohjauspilarilla sekä neljällä tavallisella pilarilla avaruussillan, jolla siirtää Kuussa piileskelleet Decepticonit Maahan. Myöhemmin kaikkien muiden pilareiden avustuksella hän pyrki siirtämään Cybertronin Maan kiertoradalle, jotta ihmiset voitaisiin orjuuttaa käyttämään Maan luonnonvarat Cybertronin korjaukseen. Suunnitelma kuitenkin epäonnistui Optimuksen kytkettyä ohjauspilarin pois päältä ja Bumblebeen myöhemmin tuhottua se.
Aligned-jatkumo > Transformers: Exodus

Kirjan Transformers: Exodus mukaan avaruussillat keksittiin Cybertronin Kultakaudella. Niiden kautta transformereita aikoinaan saapui mm. Velocitroniin, Junkioniin, Gigantioniin, Navalle (engl. the Hub) ja monille muille planeetoille. Mutta niiden toiminta lakkautettiin ja yhteys siirtokuntiin katkesi.
Aligned-jatkumo > Transformers: The Covenant of Primus

Kirjan Transformers: The Covenant of Primus mukaan avaruussiltojen avulla oli luotu yli 200 siirtokuntaa. Aiemmin mainittujen ohella niihin kuuluivat myös planeetat nimeltä Archon ja Neutronia. Kirjan mukaan avaruussillat jouduttiin tuhoamaan turvallisuussyistä, sillä joihinkin Cybertronin siirtokunnista oli leviämässä niiden kautta vaarallinen "ruostevitsaus". Avaruussiltojen tuhon myötä Cybertronin Kultakausi päättyi ja alkoi Ruostekausi.
Estääkseen edes vahingossa levittämästä vitsausta kotiplaneetalleen, cybertronilainen Bluestreak jäi avaruussiltojen tuhon jälkeen Archonille ystävänsä Prowlin suruksi. Neutronian asukkaat, Mutaconit, lähtivät vitsauksen takia maanpakoon ja etsivät alkuperäisiin Primeihin kuuluvaa esikuvaansa, Amalgamous Primea.
Aligned-jatkumo > Fall of Cybertron

Videopelissä Transformers: Fall of Cybertron kun Jazz ja Cliffjumper etsivät Grimlockia, he huomasivat Ruostemerellä toimintakykyisen avaruussillan, jolla Shockwave oli kerännyt tietoa Maan esihistoriasta. Dinobotit tuhosivat sillan, mutta sitä ennen Autobottien Arkki ja Decepticonien Nemesis ehtivät kulkea sen läpi.
Aligned-jatkumo > Transformers: Prime

Animaatiosarjassa Transformers: Prime Autoboteilla oli käytössään vain Ratchetin rakentama maasilta (engl. Ground Bridge), joka pystyy siirtämään vain toiseen paikkaan samalla planeetalla. Decepticoneilla on parempi tietämys avaruussiltateknologiasta.
Starscream rakensi sarjan alussa avaruussillan Maan kiertoradalle tuodakseen Megatronin Maahan. Myöhemmin Megatron päätti käyttää tätä päästäkseen Cybertronille ja luodakseen pimeällä energonilla armeijan Terrorconeja, zombimaisia transformereita. Autobotit räjäyttivät avaruussillan ja Megatron itse haavoittui räjähdyksessä vakavasti.
Aiheesta muualla

Lisätietoa Avaruussillasta TFWIKI.Netissä, Transformers-aiheisesta wikiassa
Transformers
Berri Txarrak

Gorka Urbizu
Berri Txarrak on Lekunberrin kunnassa Nafarroassa vuonna 1994 perustettu vaihtoehtorock-yhtye. Sen jäsenet ovat etniseltä taustaltaan baskeja ja esittävät musiikkinsa baskin kielellä.
Jäsenet

Gorka Urbizu - laulu, kitara
Galder Izagirre - rummut (2010-).
David González - basso (2008-).
Jäsenet > Entiset jäsenet

Aitor Goikoetxea - rummut (1994-2010).
Mikel López "Rubio" - basso (1994-2008).
Aitor Oreja - kitara (1994-2004).
Diskografia

Berri Txarrak (1997)
Ikasten (1999)
Eskuak/Ukabilak (2001)
Libre (2003)
Jaio. Musika. Hil (2005)
Zertarako Amestu DVD (2008)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (baskiksi), (espanjaksi), (katalaaniksi), (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bio Grand

| Bio Grand |
| --- | --- |

Osoite:  Kielotie 7, 01300 Vantaa
Kaupunginosa:  Tikkurila
Rakennus:  Grandin liiketalo (1938–1982), Kielotie 7 (1984–)
Perustettu:  16. syyskuuta 1939
Omistaja:  Kimmo Lohman
Elokuvasalit:  1
Istumapaikat:  184
Aiheesta muualla
 Wikimedia Commons 
Elokuvateatterin kotisivut
 Teatterin odotustila ja lippukassa-alue.
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bio Grand on Vantaan Tikkurilassa sijaitseva elokuvateatteri. Se on toiminut samalla paikalla vuodesta 1939 lähtien ja nykyisissä tiloissaan vuodesta 1984. Teatterin 184-paikkainen esityssali on varustettu 3D-esityslaitteistolla.
Teatteri sijaitsee Kielotien ja Tikkurilantien kulmassa lähellä Tikkurilan rautatieasemaa. Elokuvateatterin takana on pysäköintialue.
Historia > Varhaiset vaiheet ja kulta-aika

Ingrid Ekmanin rakennuttama Grandin funktionalistinen liiketalo, johon tuli myös tilat elokuvateatteria varten, rakennettiin Rajatien (nykyinen Kielotie) ja Valtatien (nykyinen Tikkurilantie) kulmaan vuonna 1938. Uudenaikaisen teatterin avajaisnäytös oli 16. syyskuuta 1939, ja ensimmäinen esitetty elokuva oli ranskalainen Isä vastoin tahtoaan. Teatterissa oli 320 paikkaa. Elokuvaprojektorit olivat Saksasta tuodut Ernemann IV -merkkiset laitteet, joita käytettiin aina 1970-luvun lopulle saakka. Äänilaitteista vastasi Suomen Philips. Samassa talossa toimi myös kahvila.
Toisen maailmansodan aikana kotimainen ja läntinen ohjelmisto olivat vallitsemassa asemassa, mutta esimerkiksi myös saksalaista ohjelmistoa esitettiin. Jatkosodan puhjettua puolustusvoimien katsauksista tuli teatterin vakio-ohjelmistoa. Bio Grandin kulta-aika sijoittui 1950-luvulle. 1960-luvulla se kuitenkin ajautui monien muiden elokuvateatterien tavoin taloudelliseen ahdinkoon ja teatteritoiminnan harjoittaja Bio Grandin tiloissa vaihtui usein.
Historia > Kohti nykypäivää

Vuosina 1963–1973 teatteritoimintaa Bio Grandissa harjoitti Osmo Rantanen. Teatteri ei saanut elokuvia yhtä nopeasti kuin muut maaseututeatterit. Vuonna 1973 toiminta siirtyi Jussi Puikkosen omistamalle Kent-Filmille, minkä jälkeen teatteritoiminta Grandissa piristyi. Samana vuonna Vantaan Kino aloitti teatterissa kunnallisen elokuvatoiminnan. Yhteistyö kaupungin ja teatterin välillä jatkui 1973–1982 ja sen jälkeen vuodesta 1984 nykypäivään.
Kaupunki osti huonoon kuntoon päässeen rakennuksen vuonna 1976 ja alkoi suunnitella vilkkaaseen risteykseen uutta rakentamista. Grandin liiketalo purettiin syksyllä 1982. Uusi liikekeskus Grandinkulma ja nykyinen teatteri valmistuivat vuonna 1984. Kent-Filmi jatkoi toimintaansa Bio Grandissa vuoteen 1989, jolloin Vantaan kaupunki osti yhtiön. Siirtymäkaudella 1988–1989 Vantaan kaupunki ylläpiti teatterin toimintaa. Vuonna 1989 teatteri siirtyi Kimmo Lohmanin omistamalle BG-Filmsille, joka vuokrasi tilat Vantaan kaupungilta ja kunnosti ne.
Historia > Bio Grand nykypäivänä

Bio Grandin 70-vuotispäivää vietettiin 14.–16. toukokuuta 2009. Juhlaelokuvasarjassa esitettiin neljä suomalaista merkkiteosta: Teuvo Tulion ohjaama Laulu tulipunaisesta kukasta (1938), Mikko Niskasen ohjaama Käpy selän alla (1966), Risto Jarvan ohjaama Jäniksen vuosi (1977) ja Aki Kaurismäen ohjaama Boheemielämää (1992). Paikalla oli myös Vantaan kaupunginhallituksen puheenjohtaja ja kansanedustaja Tapani Mäkinen.
Kimmo Lohman omistaa edelleen Bio Grandin. Teatterin vetovastuu on kuitenkin siirtynyt vuonna 2012 vuoropäällikkö Antto Kärkkäiselle ja edelleen toukokuussa 2017 Olli Saarelle O.S. Palvelut -toiminimellä.
Esityslaitteisto

Teatterissa on 184-paikkainen esityssali. Se on varustettu 3D-esityslaitteistolla, joka otettiin käyttöön teatterin 70-vuotisjuhlavuonna 2009. Projektorilaitteen on valmistanut Barco. Valkokankaan takana on kolme JBL:n valmistamaa pääkaiutinta ja kaksi 18-tuumaista subwooferia. Salin ympäri kiertävät surroundkaiuttimet ovat myös JBL:n valmistamia. Salin äänentoistoa parannettiin 2008 asentamalla Dolby Laboratoriesin kehittämä ääniprosessori.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bio Grand Wikimedia Commonsissa
Bio Grandin verkkosivut
Grandin liiketalo vuonna 1982.
Blaise Giezendanner

| Blaise Giezendanner |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. marraskuuta 1991 (ikä 32) Chamonix, Ranska
Uran tiedot
Seura:  CS Chamonix
Laji:  alppihiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2013–
Paras sijoitus:  3.
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  1
 Tietolaatikko päivitetty 21. tammikuuta 2022 
| Mitalit> Maa:  Ranska.Miesten alppihiihto.Universiadit  | Mitalit> Maa:  Ranska.Miesten alppihiihto.Universiadit  | Mitalit> Maa:  Ranska.Miesten alppihiihto.Universiadit  | Maa:  Ranska> Miesten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Trentino 2013 | supersuurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Trentino 2013 | syöksylasku |  |
Blaise Gienzendanner (s. 29. marraskuuta 1991 Chamonix) on ranskalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa kotikaupunkinsa CS Chamonix -seuraa.
Giezendanner debytoi maailmancupissa helmikuussa 2013 Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskussa sijoittuen sijalle 53. Avauspisteensä hän saavutti helmikuussa 2015 Saalbachin syöksylaskussa ollen 27:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Jeongseonin supersuurpujottelussa helmikuussa 2016. Ensimmäisen palkintopallisijansa hän saavutti sijoittumalla kolmanneksi Kitzbühelin ensimmäisessä syöksylaskussa tammikuussa 2022.
Giezendanner saavutti kultaa super G:stä ja hopeaa syöksylaskusta vuoden 2013 talviuniversiadeista Trentinosta. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui supersuurpujottelussa 14:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli supersuurpujottelussa neljäs. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui supersuurpujottelussa yhdeksänneksi ja syöksylaskussa 26:nneksi.
Brad Sucks

| Brad Turcotte |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muusikko
Taiteilijanimi:  Brad Sucks
Laulukielet:  englanti
Tyylilajit:  Pop rock
Soittimet:  kosketinsoitin 
Levy-yhtiöt:  Magnatune 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Brad Turcotte, taiteilijanimeltään Brad Sucks, on kanadalainen muusikko, joka tekee copyleft-lisensoitua musiikkia. Hänellä on levytyssopimus Magnatune-levy-yhtiön kanssa.
Turcotte perusti internet-sivustonsa vuonna 2002. Hänen ensimmäisen albuminsa oli vuonna 2003 verkossa julkaistu I Don’t Know What I’m Doing. Hänen toinen albuminsa julkaistiin 8. syyskuuta 2008 nimellä Out of It.
Vuonna 2003 Turcotte teki yhteistyössä muutaman muun muusikon kanssa konseptialbumin Outside the Inbox, jonka kappaleet saivat aiheensa roskapostien otsikoista.
Uusin albumi Guess Who's Mess julkaistiin 2012 loppupuolella.
Julkaisuhistoria

I Don’t Know What I’m Doing (2003)
Out of It (2008)
Guess Who's Mess (2012)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brad Sucks Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto
Brakilan kartano

Brakilan kartano on Haminan lähellä oleva kartano. Alkujaan se oli talonpoikaistila, joka autioitui Turun rauhan jälkeen.
Kesällä 2008 palanut päärakennus oli peräisin 1700-luvulta. Se rakennettiin osittain uudestaan 1836 ja keskiosaa korotettiin 1850-luvun alussa. Ulkonäkö muuttui klassiseksi 1920. Vuonna 1864 valmistuneeseen navettaan on käytetty savea ja kanervia. Tilalla on lisäksi muita rakennuksia, joita on rakennettu 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alkupuolella.
Braleva

| Braleva Kiinteistöpalvelut Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1968
Toimitusjohtaja:  Janne Keränen
Kotipaikka:  Espoo
Toiminta-alue:  pääkaupunkiseutu ja Kirkkonummi, Keski-Uusimaa
Toimiala:  isännöinti, kiinteistöhuolto, siivous-, remontti- ja viherpalvelut
Liikevaihto:  12,18 M€
Henkilöstö:  160
Kotisivu:  https://braleva.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Braleva Kiinteistöpalvelut Oy on suomalainen kiinteistöyritys. Se syntyi 30. syyskuuta 2019, kun Isännöintiverkko ja Soukan Huolto yhdistivät liiketoimintansa tytäryhtiösulautumisena.
Yrityksen juuret ulottuvat yli 50 vuoden taakse, jolloin alueellinen huoltoyhtiö Soukan Huolto perustettiin vuonna 1968. Nimi Braleva on ruotsia ja tarkoittaa hyvää asumista. Yrityksen nimi löytyi henkilökunnalle järjestetyn nimikilpailun tuloksena.
Braleva Kiinteistöpalvelut Oy toimii pääkaupunkiseudulla ja Kirkkonummella sekä Keski-Uudenmaan alueella. Bralevan palveluista (isännöinti, tekninen isännöinti, kiinteistöhuolto, siivous, remontointi, viherpalvelut) asiakkaat voivat valita tarpeidensa mukaan haluamansa kokonaisuuden. Yritys tarjoaa myös kotisiivous- ja remonttipalveluita kuluttajille.
Isännöintikohteita on noin 350 ja asiakassopimuksia on yhteensä noin 900. Yritys on läsnä noin 42 000 asukkaan arjessa. Yrityksen kotipaikka on Espoo. Yrityksen liikevaihto oli 6/2021 päättyneellä tilikaudella 12,18 miljoonaa euroa.
Bralevan toimitusjohtajana toimii Janne Keränen.
Yritys on asiakkaidensa, soukkalaisten taloyhtiöiden, omistama. Yrityksessä työskentelee noin 160 ihmistä.
Big Eyes

| Big Eyes |
| --- | --- |
 Elokuvan mainosjuliste.
Ohjaaja:  Tim Burton
Käsikirjoittaja:  Scott Alexander Larry Karaszewski
Tuottaja:  Tim Burton Scott Alexander Larry Karaszewski Lynette Howell
Säveltäjä:  Danny Elfman
Kuvaaja:  Bruno Delbonnel
Leikkaaja:  Joseph C. Bond IV
Tuotantosuunnittelija:  Rick Heinrichs
Pukusuunnittelija:  Colleen Atwood
Pääosat:  Amy Adams Christoph Waltz Danny Huston Krysten Ritter Jason Schwartzman Terence Stamp
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  The Weinstein Company
Levittäjä:  The Weinstein Company Fórum Hungary
Ensi-ilta:   25. joulukuuta 2014  13. maaliskuuta 2015
Kesto:  106 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Big Eyes on Tim Burtonin ohjaama elämäkerrallinen draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 2014. Se kertoo taiteilija Margaret Keanesta, joka tunnetaan 1950- ja 1960-luvuilla maalaamistaan suurisilmäisistä katulapsista sekä hänen miehestään Walter Keanesta. Pari erosi riitaisasti, ja Margaret syytti Walteria maalaustensa varastamisesta. Margaret Keanea näyttelee elokuvassa viisinkertainen Oscar-ehdokas Amy Adams, ja Walter Keanea kahdesti Oscarilla palkittu Christoph Waltz. Muissa pääosissa ovat Danny Huston, Krysten Ritter, Jason Schwartzman ja Terence Stamp. Elokuvan käsikirjoittivat Scott Alexander ja Larry Karaszewski.
Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 25. joulukuuta 2014 ja Suomessa 13. maaliskuuta 2015. Amy Adams palkittiin roolistaan parhaan naispääosan Golden Globella.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Amy Adams  | … |  Margaret Keane   |
|  Christoph Waltz  | … |  Walter Keane   |
|  Krysten Ritter  | … |  DeeAnn   |
|  Danny Huston  | … |  Dick Nolan   |
|  Terence Stamp  | … |  John Canaday   |
|  Jason Schwartzman  | … |  Ruben   |
|  Jon Polito  | … |  Enrico Banducci   |
|  Margaret Keane  | … |  nainen puistonpenkillä (cameo)   |
Vastaanotto > Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kenelle | Palkinnot ja ehdokkuudet> Voitto/Ehdokkuus |
| --- | --- | --- | --- |
| British Academy Film Awards | Paras naispääosa | Amy Adams | Ehdokkuus |
| British Academy Film Awards | Paras lavastus | Rick Heinrichs ja Shane Vieau | Ehdokkuus |
| Golden Globe | Paras miespääosa musikaali- tai komediaelokuvassa | Christoph Waltz | Ehdokkuus |
| Golden Globe | Paras naispääosa musikaali- tai komediaelokuvassa | Amy Adams | Voitto |
| Golden Globe | Paras kappale | Lana Del Rey | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Big Eyes Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tim Burtonin ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1980-luku: Pee-wee's Big Adventure (1985) · Beetlejuice (1988) · Batman (1989)
1990-luku: Saksikäsi Edward (1990) · Batman – paluu (1992) · Ed Wood (1994) · Mars hyökkää! (1996) · Päätön ratsumies (1999)
2000-luku: Apinoiden planeetta (2001) · Big Fish (2003) · Jali ja suklaatehdas (2005) · Corpse Bride (2005) · Sweeney Todd – Fleet Streetin paholaisparturi (2007)
2010-luku: Liisa Ihmemaassa (2010) · Dark Shadows (2012) · Frankenweenie (2012) · Big Eyes (2014) · Neiti Peregrinen koti eriskummallisille lapsille (2016) · Dumbo (2019)
Brad Henry

| Brad Henry |
| --- | --- |

Oklahoman 26. kuvernööri
 13. tammikuuta 2003 – 10. tammikuuta 2011  
Varakuvernööri:  Mary Fallin Jari Askins
Edeltäjä:  Frank Keating
Seuraaja:  Mary Fallin
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. heinäkuuta 1963 (ikä 61)  Shawnee, Oklahoma, Yhdysvallat
Ammatti:  poliitikko
Puoliso:  Kimberly Blaine
Tiedot
Puolue:  Demokraatit
Charles Bradford "Brad" Henry (s. 10. heinäkuuta 1963) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Oklahoman osavaltion kuvernöörinä vuodesta 2003 vuoteen 2011. Hänet valittiin ensimmäiselle kaudelleen marraskuun 2002 vaaleissa ja toiselle kaudelleen vuonna 2006.
Henryä edelsi kuvernöörinä Frank Keating ja seurasi Mary Fallin. Hänen aikanaan Oklahoman varakuvernööreinä toimivat Mary Fallin (2003–2007) ja Jari Askins (2007–2011).
Henry syntyi Shawneessä, Oklahomassa. Hän opiskeli taloustiedettä ja lakia. Ennen valintaansa kuvernööriksi hän istui jäsenenä Oklahoman osavaltiollisessa senaatissa. Hänen vaimonsa Kim on opettaja. Parilla on tyttäret Leah, Laynie ja Baylee.
Henry on baptisti.
Kuolemanrangaistus

Henryä vaadittiin armahtamaan alaikäisenä tehdystä murhasta kuolemaan tuomittu Scott Hain. Armahdusta ei myönnetty, sillä Hain teloitettiin 3. huhtikuuta 2003. Brad Henry myös laajensi kuolemanrangaistuksen käyttöä; hän hyväksyi lain, joka mahdollisti kuolemanrangaistuksen toistuviin tai törkeisiin lapsiin kohdistuneisiin seksuaalirikoksiin syyllistyneiden kohdalla.
Brakna

Braknan alue Mauritanian kartalla.
Braknan alueen departementit.
Brakna on hallintoalue eli wilaya Mauritanian eteläosassa. Sen keskus on Alegin kaupunki. Alueen pinta-ala on noin 33 800 neliökilometriä. Asukkaita on 312 300 henkeä (vuonna 2013).
Braknan alue rajoittuu koillisessa Tagantin, idässä Assaban, kaakossa Gorgolin ja lännessä Trarzan alueisiin sekä lounaassa Senegaliin. Alue on etupäässä kiinteiden hiekkadyynien ja aron muodostamaa tasankoa. Etelässä on Senegaljoen laakso. Seutu kuuluu Sahelin ilmastovyöhykkeeseen.
Alueeseen kuuluvat Alegin, Bababén, Boghén, Magtalahjarin ja M’Bagnen departementit eli moughataat. Kuntia on yhteensä 21. Maaseutuväestöä on 74, kaupunkiväestöä 23 ja nomadeja 3 prosenttia.
Alueen pääelinkeinot ovat sade-, tulva- ja keinokasteluun perustuva maanviljely sekä karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi ja maissi.
Brad Swaile

| Brad Swaile |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Bradley Swaile
Syntynyt: 26. joulukuuta 1976 (ikä 47)  Vancouver, Brittiläinen Kolumbia
Näyttelijä
Aktiivisena:  1992–
Merkittävät roolit:  Painajainen (X-Men: Evolution) Maxwell (Hamtaro) Light Yagami (Death Note) Jin Kazama (Street Fighter X Tekken)
Aiheesta muualla
IMDb 
Bradley Swaile (s. 26. joulukuuta 1976 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen ääninäyttelijä.
Elämäkerta

Swaile kiinnostui näyttelemisestä ala-asteella ja valmistuttuaan Sir Winston Churchill Secondarystä, hän liittyi Vancouverin nuoriso teatteriin. Samalla Swaile tuli asiakkaaksi Tarlington Talent Agencylle, jonka myötä hän sai ensimmäisen ääniroolinsa animaatiosarjasta My Little Pony Tales (1992). Sarjan jälkeen Swaile on tehnyt äänirooleja myös animesarjoihin ja videopeleihin. Myöhemmin hän valmistui Kwantlen yliopistosta graafisen- ja visuaalisen suunnittelun alalle.
Vuonna 2000 hän sai ensimmäisen merkittävän roolin, jossa Swailen piti puhua saksalaisaksentilla ollessaan Painajaisen äänenä X-Men: Evolutionissa. 2012 Swaile oli Jin Kazaman äänenä Street Fighter X Tekken -videopelissä.
Aiheesta muualla

Anime News Network
Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)
CrystalAcids
Birgit Nilsson

Birgit Nilsson
Birgit Nilsson, synt. Märta Birgit Svensson (17. toukokuuta 1918 Västra Karup, Ruotsi – 25. joulukuuta 2005 Bjärlöv) oli ruotsalainen sopraano. Nilsson oli aikansa merkittävin Wagner-sopraano ja seurasi norjalaista Kirsten Flagstadia varsinkin Brünnhilden esittäjänä. Hän esitti myös muita kuuluisia sopraano-osia, kuten Leonora, Aida, Turandot, Tosca, Elektra ja Salome. Nilsson levytti kaikki suurimmat roolinsa, mukaan lukien myös Brünnhilden roolin koko Ring-sarjassa.
Ura

Nilsson syntyi Västra Karupissa Skånen luoteisosassa. Hänen lahjakkuutensa huomattiin, kun hän alkoi laulaa kirkkokuorossa. Hän opiskeli laulua ensin Ragnar Blennowin johdolla Båstadissa ja sitten Tukholmassa Ruotsin kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa vuosina 1941–1946, jossa häntä opettivat Joseph Hislop ja Arne Sunnegård.
Nilsson debytoi Ruotsin Kuninkaallisessa Oopperassa 1946 Carl Maria von Weberin oopperassa Der Freischütz, jossa hän lauloi Agathen roolin vain kolmen päivän varoitusajalla. Seuraavana vuonna hän sai huomiota Lady Macbethin roolista Verdin oopperassa Macbeth. Hänen ensimmäinen tärkeä kansainvälinen esiintymisensä tapahtui Glyndebournen oopperafestivaaleilla vuonna 1951, jolloin hän esiintyi Mozartin oopperassa Idomeneo.
Bayreuthissa hän debytoi 1953. La Scalassa hän esiintyi ensi kertaa 1958. Nilssonin Metropolitan-ura kattoi vuodet 1958–1983.
Brünnhilden osan hän lauloi ensimmäisen kerran Münchenissä 1954.
Vuonna 1975 Elektran esityksessä Wienissä Birgit Nilsson taputettiin esiin ennätykselliset 72 kertaa, kun samassa näytöksessä kunnostautunut Plácido Domingo sai osakseen 70 lavallekutsua. Domingon saavutus on kuitenkin viety Nilssonin aplodien sijaan Guinnessin ennätysten kirjaan.
Nilssonin omaelämäkerta, Mina minnesbilder, julkaistiin Tukholmassa vuonna 1977. Nilsson vetäytyi esiintymislavoilta eläkkeelle vuonna 1984 annettuaan esiintymiskiertueen Länsi-Saksassa. Jo 1982 tuotettu Richard Straussin Elektra oli jäänyt hänen viimeiseksi oopperaroolikseen.