stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Steckse

| Steckse> Ruhtinas |
| --- | --- |
Edeltäjä:  nimeämätön ruhtinas
Seuraaja:  ei tiedossa
Henkilötiedot
Kuollut: 1214
Steckse (liett. Stekšys tai Steksė) on Henrikin Liivinmaan kronikassa mainittu liettualainen ruhtinas, joka sai surmansa taistelussa Kalparitaristoa vastaan. Steckse oli historioitsija Tomas Baranauskasin mukaan suuriruhtinas ja samoin Henrikin kronikassa mainitun Lielvārdessa surmansa saaneen nimeämättömän ruhtinaan seuraaja.
Steckse Henrikin kronikassa

Henrikin Liivinmaan kronikassa Steckse mainitaan vuonna 1214. Hänen mainitaan johtaneen liettualaisten sotajoukkoa, joka hyökkäsi Liivinmaalle Väinäjoen yli. Kronikan mukaan Kalparitaristoon kuulunut Berthold johti ritariston joukkoja ja latvialaisia liettualaisia vastaan ja väijytti nämä tiellä. Steckse sai surmansa usean liettualaisen ohella. Osa liettualaisista pääsi kronikan mukaan pakoon.
Maggie Steffens

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten vesipallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten vesipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 2012 |  |  |
|  Kultaa | Rio 2016 |  |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kazan 2015 |  |  |
|  Kultaa | Budapest 2017 |  |  |
|  Kultaa | Gwangju 2019 |  |  |
|  Kultaa | Budapest 2022 |  |  |
|  Kultaa | Doha 2024 |  |  |
Margaret Ann ”Maggie” Steffens (s. 4. kesäkuuta 1993 San Ramon, Kalifornia) on yhdysvaltalainen vesipalloilija. Hän on voittanut Yhdysvaltain maajoukkueen pelaajana olympialaisissa kolme kultamitalia, Lontoossa 2012, Rio de Janeirossa 2016 ja vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Hän on Melissa Seidemannin ohella ainoa kolmeen vesipallon olympiavoittoon yltänyt nainen. Steffens on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2015, 2017, 2019, 2022 ja 2024. Hän kuului joukkueeseen myös vuosien 2013 ja 2023 MM-kilpailuissa, joissa Yhdysvallat jäi viidenneksi.
Maggie Steffensin isosisko Jessica Steffens kuului myös Lontoossa 2012 vesipallon olympiakultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Stefanus VII

| Stefanus VII |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: Rooma
Kuollut: 931 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  tammikuu 928
Paavius päättyi:  helmikuu 931
Edeltäjä:  Leo VI
Seuraaja:  Johannes XI
Stefanus VII oli paavina tammikuulta 928 helmikuulle 931. Hänen aikakauttaan kutsuttiin pornokratiseksi. Hän oli roomalaista syntyperää, ja hänet valittiin paaviksi harmittomana tilapäisratkaisuna, kun todellista valtaa käyttänyt Marusia odotti oman poikansa (myöhemmin Johannes XI) varttumista paaviksi kelvolliseen ikään. Stefanuksen hallintokaudesta ei ole juurikaan tietoja; hän vahvisti joidenkin uskonnollisten laitosten erivapauksia Ranskassa ja Italiassa. On mahdollista, että hän sai surmansa salamurhaajan käsissä.
Stefanuksen paaviuden aitous on hiukan kyseenalaista. Samoin kuin Leo VI, hän tuli valituksi, kun tätä edeltänyt Johannes X oli vielä elossa vankilassaan.
Spirit of St. Louis

Spirit of St. Louis näytteillä National Air and Space Museumissa.
Spirit of St. Louis on lentokone, jolla Charles Lindbergh teki kuuluisan ensimmäisen yksinlentona suoritetun Atlantin valtameren ylityksen 20.–21. toukokuuta 1927. Lento tapahtui ilman välilaskuja.
Spirit Of St. Louis

Ryan Airlinesin rakentama erikoisvalmisteinen kone on ylätasoinen ja yksimoottorinen, tyypiltään Ryan NYP (New York Paris). Kone pohjautuu Ryan M-2-koneeseen, eroten siitä moottorin ja joidenkin rakenteiden osalta. Koneen siipeä pidennettiin, siiven rakenteita vahvistettiin ja runkorakenteita jouduttiin suunnittelemaan uudestaan välilaskuttoman lennon vaatiman suuremman polttoainesäiliön aiheuttaman painonlisäyksen takia. Koneen polttoainesäiliö on sijoitettu rungon etuosaan, minkä seurauksena se estää näkyvyyden suoraan eteenpäin. Koneeseen asennettiin tämän takia periskooppi, joka mahdollistaa eteenpäin näkemisen. Lindbergh ei kuitenkaan pitänyt eteenpäin näkemistä oleellisena asiana lentämisen kannalta, koska hän oli täyteen pakattuja postikoneita lentäessään tottunut tarkastamaan menosuunnan lentokonetta kääntelemällä. Polttoainesäiliön ja tehokkaamman moottorin aiheuttaman painopisteen muutoksen takia myös runkoa jouduttiin pidentämään.
Kone oli lento-ominaisuuksiltaan äärimmäisen epävakaa, ja sillä oli aika ajoin taipumus kallistella, kaartaa ja pyörähtää pituusakselinsa ympäri. Lindberghin kerrotaan pyytäneen koneen sunnittelijalta Donald A. Hallilta, että kone rakennettaisiin tarkoituksella epävakaaksi, jotta hän ei nukahtaisi pitkän lennon aikana. Pääsyy koneen epävakauteen oli kuitenkin kiire saada se valmiiksi, joten aikaa ei tuhlattu peräsinten uudelleen suunnitteluun vaan käytettiin jo valmiiksi suunniteltua joskin liian pientä peräsintä. Kone rakennettiin San Diegossa, mutta nimettiin Spirit of St. Louisiksi St. Louisin kaupungin osallistuttua rakentamisen rahoitukseen.
Ennätyslento

Lindberghin ajatus Atlantin ylittämisestä sai alkunsa newyorkilaisen hotellinomistajan Raymond Orteigin vuonna 1919 julkistamasta palkinnosta (Orteig Prize), joka tarjosi ensimmäisen välilaskuttoman lennon Atlantin yli tehneelle 25 000 dollaria. Huolellisten valmistelujen jälkeen Lindbergh nousi koneellaan ilmaan Roosevelt Airfieldiltä New Yorkin Long Islandilta 20. toukokuuta 1927 kello 7.52, ja teki onnistuneen laskun Le Bourgetin kentälle Pariisiin, Ranskaan 21. toukokuuta kello 22.22. Lento kesti 33 tuntia, 30 minuuttia ja 29,8 sekuntia. Kesäkuussa 1927 Lindbergh koneineen palasi laivalla (USS Memphis) takaisin Yhdysvaltoihin.
Museointi

Ennätyslennon jälkeen Lindbergh kiersi Spirit of St. Louisilla eri puolilla Yhdysvaltoja ja Etelä-Amerikkaa. 30. huhtikuuta 1928 Lindbergh lensi koneen viimeisen lennon St. Louisista Washingtoniin, jossa hän lahjoitti sen Smithsonian-instituutille. Nykyään alkuperäinen Spirit of St. Louis on näytteillä National Air and Space Museumissa Washingtonissa.
Tekniset tiedot (Ryan NYP) > Yleiset ominaisuudet

Pituus: 8,4 m
Kärkiväli: 14,02 m
Korkeus: 3 m
Siipipinta-ala: 29,7 m2
Tyhjäpaino: 975 kg
Lentopaino: 1 310 kg
Suurin starttipaino: 2 381 kg
Voimalaite: Wright Whirlwind J-5C tähtimoottori, teho 223 hv
Tekniset tiedot (Ryan NYP) > Suorituskyky

Huippunopeus: 210 km/h
Matkalentonopeus: 180 km/h
Lentomatka: 6 775 km
Lakikorkeus: 5 000 m
Siipikuormitus: 44 kg/m2
Teho/paino-suhde: 10,4 kg/hv
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Spirit of St. Louis Wikimedia Commonsissa
National Air and Space Museumin esittely (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
The Spirit of St. Louis (englanniksi)
Spirit of St. Louis museoituna.
Koneen nokkaan on maalattu kaikkien niiden maiden liput, joissa Lindbergh koneellaan kävi.
Stebnyk

| Stebnyk (Стебник) |
| --- | --- |
 Stebnykin keskusaukiota.
 vaakuna
 Stebnyk
 Koordinaatit: 49.3006°N, 23.5541°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Lvivin alue
Piiri:  Drohobytšin piiri
maininta:  1433
Väkiluku (2021):  20 398
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stebnyk (ukr. Стебник, ven. Стебник, Stebnik, puol. Stebnik) on kaupunki Lvivin alueen Drohobytšin piirissä Länsi-Ukrainassa. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 20 398 (2021).
Stebnyk linnuntietä noin 69 kilometriä aluekeskus Lvivstä lounaaseen ja runsas 6 kilometriä piirikeskus Drohobytšistä kaakkoon. Kaupungin kautta kulkee rautatie ja siellä on rautatieasema.
Stebnykin keskustaa.
Kirkko Stebnykissä.
Paikallisjuna.
Jalkapallokenttä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stebnyk Wikimedia Commonsissa
Стебник, Дрогобицький район, Львівська область (ukrainaksi) (ukrssr.com.ua)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat
Stark (kauppaketju)

| Stark |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Reilusti rakentajan asialla
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  1858
Kotipaikka:   Suomi
Toimiala:  Rakennustarvikkeet
Emoyhtiö:  STARK Group / CVC Capital Partners
Kotisivu:  www.stark-suomi.fi/fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stark on Suomessa toimiva puu- ja rakennustarvikkeita myyvä myymäläketju, joka syntyi kun Starkki ja Puukeskus fuusioituivat 2014. Uusi nimi Stark otettiin käyttöön maaliskuussa 2015. Stark-ketjulla on 27 toimipistettä ympäri Suomen ja noin 1100 työntekijää. Starkin omistaa tanskalainen Stark Group, joka on puolestaan CVC Capital Partnersin omistuksessa.
Historia

Starkin historia juontaa Viipurissa 1868 perustettuun Starckjohann & Co -yhtiöön.  1990-luvun rakennuslaman seurauksena Starckjohann-Telkon Starkki-toimiala yhtiöitettiin ja myytiin tanskalaiselle Danske Traelast A/S:lle (DT) vuonna 2000. Vuonna 2003 Danske Traelast puolestaan myytiin sijoitusyhtiö CVC:lle sekä toimivalle johdolle. Brittiläinen Wolseley ltd  osti DT-yhtiön vuonna 2008. Vuonna 2014 DT Groupin omistama Starkki osti Puukeskuksen. 1.8. Starkki- ja Puukeskus-yhtiöt sulautuivat Puukeskus Holding Oy:hyn ja yhtiön nimi muutettiin:  DT Finland Oy. Starkki ja Puukeskus jatkoivat DT Finland Oy:n itsenäisinä toimialoina, kunnes maaliskuussa 2015 Puukeskus ja Starkki yhdistyivät Stark-brändin alle. Marraskuussa 2017 kerrottiin, että brittiläinen pörssiyhtiö Ferguson, entinen Wolseley, myy Stark Groupin amerikkalaiselle pääomasijoitusyhtiö Lone Star Fundsille.  CVC Capital Partners osti STARK Groupin 2021.
Aiheesta muualla

Yrityksen kotisivut
https://www.porssitieto.fi/poistuneet/starckjohann.shtml
Steeniläisyys

Steeniläisyys oli pieni lestadiolainen suuntaus, joka syntyi Ruotsin Lapissa leeviläisyyden hajaannuksessa vuonna 1977. Steeniläisyyten meni kaikki USA:n ja Norjan leeviläiset lukuun ottamatta yhtä naishenkilöä, sekä lisäksi pieni osa Ruotsin ja Suomen leeviläisistä. Steeniläisyys sai nimensä ruotsalaisen saarnaajan Sten Johanssonin mukaan. Kannattajia oli vuonna 2000 arviolta 20 lähinnä vain Suomessa. Steeniläisiä oli siis jo vuonna 2000 paljon vähemmän kuin mitä on "virallinen" uskonnollisen ryhmän minimijäsenmäärä eli 25 henkilöä. Steeniläisyyttä ei pidä sekoittaa sveeniläisyyteen (GALC), joka on töröläläisyydestä erkaantunut pieni lestadiolaisryhmä USA:ssa.
Steeniläisillä on ollut Suomessa yhdistys nimeltä Hämeenseudun Vanha-Laestadiolais-Kristillinen yhdistys.
Vuonna 1979 Steeniläisyydestä erkani niskalaisuus-niminen ryhmä, joka sai kannatusta USA:ssa ja Norjassa. Niskalaisuus sai nimensä USA:laisen saarnaajan Ralph Niskan mukaan. Norjassa niskalaisuuteen meni mm saarnaaja Thoralf Jensen. Niskalaisten määrä lienee nykyään alle 25 henkilöä tai ryhmä saattaa olla jopa kokonaan lakannut olemasta, sillä professori Jouko Talonen ei maininnut niskalaisuutta lainkaan tutkimuksessaan lestadiolaisryhmien luettelossa vuonna 2001.
Viitelista

1 2  Talonen 2001. s. 25
↑  Talonen 2001. s. 1 ja 25
↑  Talonen 2000. http://www.teolinst.fi/luennot/files/jt000308.html. Luettu 13.10.2012
Steiria

| Steiria> Στείρια.Sijainti |
| --- | --- |
 Steiria
Koordinaatit:  37°53′53″N, 24°0′39″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  lähellä Pórto Ráftia, Markópoulo Mesogaías, Itä-Attika, Attika
Historia
Tyyppi:  demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Pandionis
Trittys:  paralia
Demonyymi:  Steirieis (Στειριείς)
Bulen jäseniä:  3
 :  4 (vsta 224 eaa.)
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Steiria (m.kreik. Στείρια) oli antiikin aikainen Pandionis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen paralia-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Steiria sijaitsi Attikan itärannikolla Prasiain demoksen ja Brauronin välisellä alueella. Ateenasta kulki Steiriaan ja edelleen Prasiain satamaan tie, joka tunnettiin Steirian tienä (Steiriakē hodos). Demoksen sijaintipaikan oletetaan olevan jossakin nykyisen Pórto Ráftin kaupungin lähellä.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli alun perin kolme edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella demoksella oli neljä edustajaa. Steirian asukkaat perustivat Stiriksen eli Steiriksen kaupungin Fokiissa.
Steiriasta olivat kotoisin muun muassa Theramenes ja Thrasybulos. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Steirieis (Στειριείς).
Stefanus IX

| Stefanus IX |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Frederick Lorrainelainen
Syntynyt: n. 1020 Lorraine
Kuollut: 29. maaliskuuta 1058 Firenze
Paavi
Paavius alkoi:  2. elokuuta 1057
Paavius päättyi:  29. maaliskuuta 1058
Edeltäjä:  Victor II
Seuraaja:  Nikolaus II
Paavi Stefanus IX ( n. 1020–29. maaliskuuta 1058) oli paavina 2. elokuuta 1057 – 29. maaliskuuta 1058. Hänen oikea nimensä oli Frederick Lorrainelainen. Frederickin vanhempi veli oli Ylä-Lothringenin herttua ja Toscanan markiisi ja hänellä oli merkittävä rooli tuon ajan politiikassa.
Paavi Leo IX teki Frederickistä kardinaalin. Frederick toimi jonkin aikaa paavin lähettiläänä Konstantinopolissa. Hän oli myös paavi Leon mukana tämän epäonnistuneella sotaretkellä normanneja vastaan. Hänen asemansa oli sidoksissa hänen veljensä menestykseen, ja siksi hänen oli välttämätöntä paeta keisari Henrik II:ta Monte Cassinoon. Viisi päivää paavi Victor II:n (joka oli tehnyt Frederickistä kardinaalin ja Monte Cassinon apotin) kuoleman jälkeen hänet valittiin Victorin seuraajaksi.
Stefanus osoitti suurta tarmoa gregoriaanisen reformin toteuttamisessa selibaattilupauksen suhteen ja loi suurimittaisia suunnitelmia normannien häätämiseksi Italiasta ja veljensä nostamiseksi keisariksi. Tämä suunnitelma jäi toteutumatta, kun hän sairastui vakavasti eikä täysin toipunut sairaudesta. Hän kuoli Firenzessä 29. maaliskuuta 1058. Hänen jälkeensä paaviksi tuli Benedictus X, joka julistettiin vastapaaviksi ja jonka Nikolaus II pian syrjäytti.
Starman (kappale)

| ”Starman” David Bowie |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars
 Julkaistu: 14. huhtikuuta 1972
 Formaatti: 7"-single
 Tuottaja(t): Ken Scott
 Tyylilaji: glam rock
 Kesto: 04.16
 Levy-yhtiö: RCA Records
Listasijoitukset
  10. (24. kesäkuuta 1972)   18. (joulukuu 1972)   64. (24. kesäkuuta 1972)   65. (1972)
David Bowien muut singlet
| ”Changes” 1971 | ”Starman” 1972 | ”John, I'm Only Dancing” 1972 |
”Starman” on David Bowien vuonna 1972 julkaisema kappale ja single albumilta The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars. Se lisättiin albumille RCA:n Dennis Katzin toivomuksesta. Alun perin albumille oli tarkoitus tulla cover Chuck Berryn kappaleesta ”Round and Round”, jonka ”Starman” kuitenkin korvasi. Kappale äänitettiin Lontoossa ja singlen b-puolena oli samalle albumille sisältyvä kappale ”Suffragette City”.
”Starman” nousi Britannian singlelistalla kymmenennelle sijalle ja pysyi listoilla yksitoista viikkoa. Se pääsi myös Yhdysvaltain Billboard-listalla 65. sijalle. Singlen menestys toi David Bowielle esiintymisen Top of the Popsissa.
”Starmanin” kertosäe perustuu löyhästi Judy Garlandin lauluun ”Over the Rainbow” elokuvasta Ihmemaa Oz. Vaikutteita tuli myös T. Rexin kappaleista ”Telegram Sam” ja ”Hot Love” sekä The Supremesin ”You Keep Me Hangin’ Onista”.
Helmikuussa 1999 brittiläisen Q-lehden lukijat äänestivät ”Starmanin” yhdeksi kaikkien aikojen sadasta parhaasta singlestä. Cover-versioita kappaleesta ovat esittäneet muiden muassa 10,000 Maniacs, Culture Club, Leningrad Cowboys, Bob Downe, The Diamonds, Fredi ja Joe Dolan.
Kappaleet

A-puoli
Starman – 4.16 (säv. David Bowie)
B-puoli
Suffragette City – 3.25 (säv. Bowie)
Kokoonpano

David Bowie – laulu, kitara
Mick Ronson – kitara
Trevor Bolder – basso
Mick Woodmansey – rummut
Vláchos

| --- | --- |
Sijainti:  38°59′41″N, 20°55′15″E, Préveza Préveza, Epeiros Kreikka
Saariryhmä:  Korakonísia
Vesialue:  Amvrakikóslahti
Merialue:  Joonianmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,008 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Vláchos (kreik. Βλάχος) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Korakonísian saariryhmään ja sijaitsee Amvrakikóslahdessa. Saaren pinta-ala on noin 0,008 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Vláchos kuuluu Prévezan kuntaan, Prévezan alueyksikköön ja Epeiroksen alueeseen.
Hermann Staudinger

| Hermann Staudinger |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1881 Worms, Saksa
Kuollut: 8. syyskuuta 1965 (84 vuotta) Freiburg im Breisgau, Länsi-Saksa
Kansalaisuus:   saksalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Martin-Luther-Universität Halle-Wittenberg
Väitöstyön ohjaaja:  Daniel Vorländer
Instituutti:  Strasbourgin yliopisto Karlsruhen yliopisto  ETH Zürich   Freiburgin yliopisto
Oppilaat:   Lavoslav Ružička
Tutkimusalue:  kemia
Tunnetut työt:  polymeerikemia
Palkinnot:   Nobelin kemianpalkinto (1953)
Hermann Staudingerin hauta.
Hermann Staudinger (23. maaliskuuta 1881 Worms, Saksa – 8. syyskuuta 1965 Freiburg im Breisgau, Länsi-Saksa) oli kemisti. Hän oli makromolekyylikemian perustaja ja kehittäjä.
Jo 1800-luvulla oli todettu, että eräistä orgaanisista yhdisteistä voi tietyissä olosuhteissa muodostua tervamaisia, liukenemattomia aineita. Näiden aineiden kemiallista rakennetta ei kuitenkaan tunnettu, ennen kuin Staudinger 1930-luvulla osoitti niiden samoin kuin luonnonkuminkin muodostuvan erittäin pitkistä ketjumaisista molekyyleistä. Staudingerin tutkimukset vaikuttivat osaltaan siihen, että näitä aineita voitiin käyttää muovien raaka-aineina.
Vuonna 1953 Staudinger sai Nobelin kemianpalkinnon "for his discoveries in the field of macromolecular chemistry" ("löydöistään makromolekyylikemian saralla").
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nobel-palkinnon esittelypuhe professori A. Fredga
Biography The Nobel Foundation
| n k Nobelin kemianpalkinnon saajat |
| --- | --- |
1901–1925:  1901: van ’t Hoff  1902: H. E. Fischer  1903: Arrhenius  1904: Ramsay  1905: von Bayer  1906: Moissan  1907: Buchner  1908: Rutherford  1909: Ostwald  1910: Wallach  1911: M. Curie  1912: Grignard, Sabatier  1913: Werner  1914: Richards  1915: Willstätter  1918: Haber  1920: Nernst  1921: Soddy  1922: Aston  1923: Pregl  1925: Zsigmondy 
1926–1950:  1926: Svedberg  1927: Wieland  1928: Windaus  1929: Harden, von Euler-Chelpin  1930: H. Fischer  1931: Bosch, Bergius  1932: Langmuir  1934: Urey  1935: F. Joliot-Curie, I. Joliot-Curie  1936: Debye  1937: Haworth, Karrer  1938: Kuhn  1939: Butenandt, Ružička  1943: de Hevesy  1944: Hahn  1945: Virtanen  1946: Sumner, Northrop, Stanley  1947: Robinson  1948: Tiselius  1949: Giauque  1950: Alder, Diels 
1951–1975:  1951: McMillan, Seaborg  1952: Martin, Synge  1953: Staudinger  1954: Pauling  1955: du Vigneaud  1956: Hinshelwood, Semjonov  1957: Todd  1958: Sanger  1959: Heyrovský  1960: Libby  1961: Calvin  1962: Perutz, Kendrew  1963: Ziegler, Natta  1964: Hodgkin  1965: Woodward  1966: Mulliken  1967: Eigen, Norrish, Porter  1968: Onsager  1969: Barton, Hassel  1970: Leloir  1971: Herzberg  1972: Anfinsen, Moore, Stein  1973: E. O. Fischer, Wilkinson  1974: Flory  1975: Cornforth, Prelog 
1976–2000:  1976: Lipscomb  1977: Prigogine  1978: Mitchell  1979: Brown, Wittig  1980: Berg, Gilbert, Sanger  1981: Fukui, Hoffmann  1982: Klug  1983: Taube  1984: Merrifield  1985: Hauptman, Karle  1986: Herschbach, Lee, Polanyi  1987: Cram, Lehn, Pedersen  1988: Deisenhofer, Huber, Michel  1989: Altman, Cech  1990: Corey  1991: Ernst  1992: Marcus  1993: Mullis, Smith  1994: Olah  1995: Crutzen, Molina, Rowland  1996: Curl, Kroto, Smalley  1997: Boyer, Walker, Skou  1998: Kohn, Pople  1999: Zewail  2000: Heeger, MacDiarmid, Shirakawa 
2001–:  2001: Knowles, Noyori, Sharpless  2002: Fenn, Tanaka, Wüthrich  2003: Agre, MacKinnon  2004: Ciechanover, Hershko, Rose  2005: Grubbs, Schrock, Chauvin  2006: Kornberg  2007: Ertl  2008: Shimomura, Chalfie, Tsien  2009: Ramakrishnan, Steitz, Yonath  2010: Heck, Suzuki, Negishi  2011: Shechtman  2012: Lefkowitz, Kobilka  2013: Karplus, Levitt, Warshel  2014: Betzig, Hell, Moerner  2015: Lindahl, Modrich, Sancar  2016: Sauvage, Stoddart, Feringa  2017: Dubochet, Frank, Henderson  2018: Arnold, Smith, Winter  2019: Goodenough, Whittingham, Yoshino  2020: Charpentier, Doudna  2021: List, MacMillan  2022: Bertozzi, Meldal, Sharpless  2023: Bawendi, Brus, Jekimov  2024: Baker, Hassabis, Jumper 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Kroatia  Alankomaat 
Tieteilijät:  CiNii  Leopoldina 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Dictionnaire historique de la Suisse  IdRef
Bogdan Stelea

Bogdan Gheorghe Stelea (s. 5. joulukuuta 1967 Bukarest) on romanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi Romanian maajoukkueessa 91 ottelua vuosina 1988–2005 ja on vielä vuoden 2018 lopussa eniten maaotteluita pelannut romanialainen maalivahti.
Stelea edusti ammattilaisuransa alkuvuosina kotimaassaan Dinamo Bukarestia. Kesken kauden 1991–1992 hän siirtyi espanjalaisseura RCD Mallorcaan, jossa hän pelasi 1,5 kautta. Seuraavina kausina hän edusti belgialaista Standard Liègeä ja turkkilaista Samsunsporia sekä kotimaassaan Rapid Bukarestia ja Steaua Bukarestia. Kausina 1997–2004 hän edusti espanjalaista UD Salamancaa. Viimeiset aktiivivuotensa hän pelasi kreikkalaisseura Akratitosissa sekä kotimaassaan Oțelul Galațissa, Unirea Urzicenissa ja Brașovissa.
Stelea pelasi Romanian maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa marraskuussa 1988. Vielä vuoden 1990 MM-kilpailuissa hän jäi varamaalivahdiksi mutta vuoden 1994 MM-kilpailuissa hän pelasi kaksi, vuoden 1996 EM-kilpailuissa kaksi, vuoden 1998 MM-kilpailuissa neljä ja vuoden 2000 EM-kilpailuissa neljä ottelua. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi helmikuussa 2005.
Stamnos

Attikalainen punakuvio­tekniikalla koristeltu stamnos, n. 480–470 eaa. Kuvituksessa Odysseus ja seireenit. British Museum.
Stamnos (m.kreik. στάμνος) on antiikin aikainen keraaminen viinin säilytys- ja sekoitusastia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Historia ja käyttö

Stamnoksia käytettiin viinin sekoittamiseen krateereiden tavoin ja säilyttämiseen amforoiden tavoin. Niitä käytettiin ilmeisesti myös tarjoilussa. Stamnoksia valmistettiin erityisesti arkaaisen kauden lopulta 500-luvulta eaa. klassisen kauden alkupuolelle 400-luvulle eaa. Stamnoksia on löydetty erityisesti Etruriasta. Nimitys stamnos saattoi viitata antiikin aikana myös muunlaisiin vaaseihin kuin vain niihin, jotka nykyään luetaan stamnoksiksi. Vaasityypin nimi perustuu kreikan verbiin histēmi (ἵστημι), ’laittaa pystyyn’. Siihen liittyy myös verbi katastamnizō (κατασταμνίζω), ’siirtää viiniä pienempään astiaan’.
Muoto

Stamnos on muodoltaan pulleavartaloinen ja leveäharteinen pohjaa kohti kapeneva vaasi. Siinä on kaksi vaakasuoraa kädensijaa, lyhyt kaula, levenevä huuli ja matala jalka. Kädensijat kaareutuvat yleensä jonkin verran ylöspäin. Usein stamnoksissa on ollut kansi. Stamnokset on yleensä koristeltu punakuviotekniikalla, mutta myös mustakuviomaalattuja stamnoksia tunnetaan. Stamnos voidaan lukea erääksi amforoiden muodoksi.
Stamnoksen muoto ulkoa ja sisältä.
Korinttilainen stamnos, 600-luku eaa.
Stamnos, n. 450–440 eaa.
Stamnos, Menelaos-maalari, n. 440 eaa.
Stamnos, n. 440 eaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta stamnokset Wikimedia Commonsissa
St. Vincent -luokka (taistelulaiva)

St. Vincent -luokan taistelulaivat olivat Ison-Britannian Kuninkaallisen laivaston niin kutsuttuja Dreadnoughteja. Luokkaan kuului kolme alusta (HMS St. Vincent, HMS Collingwood ja HMS Vanguard), jotka laskettiin vesille 1908 ja otettiin käyttöön toukokuusta 1909 huhtikuuhun 1910. Alusten miehistöksi tarvittiin 758 miestä.
Luokka oli viimeinen, jossa tornit asetettiin symmetrisesti kannelle etutorni, jonka takana kaksi vierekkäin komentosillan kahtapuolta ja takana kaksi peräkkäin. Tällä tavalla aseteltuna täyslaidalliseen kykeni osallistumaan kymmenestä tykistä vain kahdeksan.