stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elektronikonfiguraatio

Yksinkertaistetun muistisäännön mukaan elektronit sijoittuvat atomien elektronikuorille kaaviossa alkaen oikealta ylhäältä edeten viistosti kohti vasenta alanurkkaa.
Elektronikonfiguraatiolla eli elektronirakenteella kuvataan elektronien sijoittumista atomiorbitaaleille kasvavan energian mukaisessa järjestyksessä.
Elektronikonfiguraation kirjoittamisessa noudatetaan molekyylien minimienergiaperiaatetta, jota voidaan havainnollistaa kuvan muistisäännöllä (joka on approksimaatio, ei aivan tarkka). Esimerkiksi bromiatomin elektronikonfiguraatio on 1s22s22p63s23p64s23d104p5, jossa elektronien määrät on ilmoitettu orbitaalin tunnuskirjaimen yläindekseinä.
Elektronikonfiguraation kirjoittamisessa noudatetaan minimienergiaperiaatetta, Paulin kieltosääntöä ja Hundin sääntöä.
Elektronikonfiguraatio, jossa jokainen orbitaali olisi täynnä, kirjoitettaisiin
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1s2 | 2s2 | 2p6 | 3s2 | 3p6 | 4s2 | 3d10 | 4p6 | 5s2 | 4d10 | 5p6 | 6s2 | 4f14 | 5d10 | 6p6 | 7s2 | 5f14 | 6d10 | 7p6 |
Tämä on oganessonin, järjestysluvultaan suurimman tunnetun alkuaineen, elektronikonfiguraatio.
Elektronikonfiguraation kirjoitusasua voi lyhentää käyttämällä jalokaasujen elektronikonfiguraatiota lähtökohtana. Alla klooriatomin elektronikonfiguratio kokonaisuudessaan sekä lyhennettynä.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1s2 | 2s2 | 2p6 | 3s2 | 3p5 |
| [Ne] | 3s2 | 3p5 |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elektronikonfiguraatio Wikimedia Commonsissa
Johannes VIII Palaiologos

| Johannes VIII Palaiologos |
| --- | --- |
 Benozzo Gozzoli: Johannes VIII Palaiologos Osa freskosta "Tietäjät itäisiltä mailta".
Bysantin keisari
Valtakausi:  21. heinäkuuta 1425–31. lokakuuta 1448
Edeltäjä:  Manuel II Palaiologos
Seuraaja:  Konstantinos XI Palaiologos

Syntynyt:  18. joulukuuta 1392 Konstantinopoli
Kuollut:  31. lokakuuta 1448 (55 vuotta) Konstantinopoli
Puoliso:  Anna Moskovalainen Monferratin Sofia Trebizondin Maria ?
Suku:  Palaiologos
Isä:  Manuel II Palaiologos
Äiti:  Helena Dragaš
Johannes VIII Palaiologos (18. joulukuuta 1392 – 31. lokakuuta 1448) oli Bysantin keisari 1425–1448. Hän oli isänsä keisari Manuel II:n vanhin elossa oleva poika, joka hallitsi isänsä rinnalla vuodesta 1408, käytännössä yksin vuodesta 1421. Virallisesti hänestä tuli yksinvaltias vuonna 1425.
Johannes oli naimisissa kolme kertaa. Hän solmi ensimmäisen avioliittonsa Moskovan suurruhtinaan Vasili I:n tyttären Annan kanssa vuonna 1414. Tämä kuoli ruttoon vuonna 1417. Seuraavaksi hän avioutui Montferratin Sofian kanssa vuonna 1421. Samana vuonna hänestä tehtiin myös isänsä kanssahallitsija. Kolmas puoliso oli Trebizondin Maria, joka myös kuoli ruttoon vuonna 1439. Kaikki kolme liittoa jäivät lapsettomiksi.
Vuonna 1422 osmanien sulttaani Murad II piiritti Konstantinopolia, mutta ei onnistunut valtaamaan kaupunkia. Bysantti menetti kuitenkin Thessalonikin. Yrittäessään hankkia apua osmaneja vastaan Johannes vieraili Venetsiassa ja Unkarissa sekä Ferrarassa ja yritti saada aikaan kirkkojen yhdistymisen (ks. suuri skisma). Kirkot yhdistettiinkin virallisesti Firenzen kirkolliskokouksessa vuonna 1439, johon Johannes osallistui mukanaan 700 hengen seurue. Lopulta suunnitelma kuitenkin kaatui idän kirkon vastustukseen.
Italian vierailu oli kuitenkin tärkeä Bysantin ja Italian kulttuurivaihdon kannalta. Italialaiset oppineet hankkivat kreikkalaisia käsikirjoituksia, joita Johanneksen seurue oli tuonut mukanaan. Benozzo Gozzoli maalasi Johanneksen kuvan yhdeksi kolmesta kuninkaasta suureen freskoonsa "Tietäjät itäisiltä mailta.
Johannes nimitti seuraajakseen veljensä Konstantinoksen, vaikka nuoremmat veljekset Demetrios ja Tuomas yrittivätkin juonitella vallan itselleen.
Kirjallisuutta

Georg Ostrogorsky: History of the Byzantine State.  Rutgers University Press, 1969.  ISBN 0-8135-1198-4
John Julius Norwich: Byzantium: The Decline and Fall.  Viking, 1991.  ISBN 0-679-41650-1
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johannes VIII Palaiologos Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Manuel II Palaiologos | Bysantin keisari | Seuraaja: Konstantinos XI Dragses |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef
Eleusis (Thera)

| Eleusis> Ἐλευσίς.Sijainti |
| --- | --- |
 Eleusis
Koordinaatit:  36°15′0″N, 25°15′0″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Vlycháda, Exomýtis, Thíra, Etelä-Egean saaret
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Thera, Kykladit
Kaupunki:  Thera
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eleusis (m.kreik. Ἐλευσίς) oli antiikin aikainen kaupunki Theran (nyk. Thíra) saarella Kykladeilla Kreikassa. Se sijoitetaan lähelle saaren eteläkärkeä ja nykyistä Exomýtisin kylän Vlychádan satamaa.
Antiikin aikaisia kallioon kaiverrettuja hautoja lähellä nykyistä Exomýtisia.
Eleusis oli saaren keskuksen Theran kaupungin satama Oian ohella. Sen mainitsee saaren kaupunkien joukossa Klaudios Ptolemaios. Kaupungin paikalta on löydetty kallioon kaiverrettuja hautoja ja muita syvennyksiä sekä muun muassa alttarin ja temppelin tai katakombin jäänteet. Löydöt ajoitetaan 400–200-luvuille eaa.
Elektroninsiirtoketju

Elektroninsiirtoketju
 I entsyymi on NADH-dehydrogenaasi, II on sukkinaattidehydrogenaasi, III on sytokromi b-c1 kompleksi ja IV entsyymi on sytokromi-c-oksidaasi.
Elektroninsiirtoketju on mitokondrion sisäkalvolla (eukaryootit) tai solukalvon kalvoproteiineissa (bakteerit) tapahtuva energiaa tuottava reaktiosarja, jossa sitruunahappokierrossa ja sitä edeltäneissä reaktioissa koentsyymeille NADH ja FADH2 siirtyneitä elektroneja siirrellään elektroninsiirtoketjun entsyymiltä toiselle, jolloin elektronit menettävät potentiaalienergiaansa vähitellen vapauttaen samalla energiaa. Vapautuvan energian avulla mitokondrion matriksista pumpataan protoneja mitokondrion kalvojen välitilaan, mikä aiheuttaa elektrokemiallisen gradientin eli potentiaali- ja protonikonsentraatioeron matriksin ja välitilan välille. Muodostunut gradientti purkautuu ATP-syntaasientsyymin kautta, jolloin muodostuu suurenergiaista fosfaattiyhdistettä, ATP:tä. Tätä reaktiota kutsutaan oksidatiiviseksi fosforylaatioksi. Lopulta pelkistys elektroninsiirtoketjussa päättyy, kun vety siirtyy molekulaariselle hapelle, joka pelkistyy vedeksi. Hapen pelkistymistä vedeksi katalysoi elektroninsiirtoketjun viimeinen entsyymi nimeltään sytokromi-c-oksidaasi. Eräillä mikrobeilla elektroninsiirtoketjun hapettimena voi olla jokin muukin kuin happi. Elektroninsiirtoketjun lopputuotteina tavallisissa soluissa ovat vesi ja 26 ATP-molekyyliä yhtä glukoosimolekyyliä kohti. Ennen sitruunahappokiertoa glukoosi on läpikäynyt glykolyysin kahdeksi pyruvaatiksi ja pyruvaatit on hapetettu asetyylikoentsyymi A:ksi, joka on vienyt asetyyliryhmän sitruunahappokiertoon. Jos otetaan huomioon glykolyysin (2) ja sitruunahappokierron (2, GTP-välivaiheen kautta) tuottamat ATP:t, niin glukoosimolekyylin hapetus tuottaa kaikkiaan 30 ATP:tä, jos saanto on sataprosenttinen.
Aiheesta muualla

Opetus.tv: Biologian etäopiskeluympäristö, Elektroninsiirtoketju (ja mitokondrio)
Ingemar Johansson (yleisurheilija)

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ingemar Johansson vuonna 1948. |  Ingemar Johansson vuonna 1948. |  Ingemar Johansson vuonna 1948. |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | 10 000 m kävely |  |
Ingemar Johansson (25. huhtikuuta 1924 – 18. huhtikuuta 2009) oli ruotsalainen kilpakävelijä ja olympiamitalisti.
Johansson saavutti 10 000 metrin kävelyn olympiahopeaa Lontoossa 1948. Hänen loppukilpailuaikansa oli 45.43,8 ja hänen maanmiehensä John Mikaelsson voitti hänet runsaalla puolella minuutilla. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 Johansson keskeytti.
Elaine

| Elaine |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  ‎Laine 
Nimen alkuperä:  Helena
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elaine on naisen etunimi. Se on englantilainen muunnelma Helena-nimestä.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Elaine on toukokuuhun 2020 mennessä ollut Suomessa etunimenä 180 naisella.
Tunnettuja Elaineja

Elaine Bennett (1951–1995), yhdysvaltalainen taloustieteilijä
Elaine Cassidy (s. 1979), irlantilainen näyttelijä
Elaine Chao (s. 1953), yhdysvaltalainen poliitikko
Elaine Cunningham (s. 1962), yhdysvaltalainen kirjailija
Elaine Esposito (1934–1978), kauan koomassa ollut yhdysvaltalainen
Elaine Hendrix (s. 1970), yhdysvaltalainen näyttelijä
Elaine Keillor (s. 1939), kanadalainen pianisti ja musiikkitieteilijä
Elaine Kellett-Bowman (1923–2014), brittiläinen poliitikko
Elaine T. Marshall (s. 1942), yhdysvaltalainen yritysjohtaja ja miljardööri
Elaine May (s. 1932), yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja
Elaine McCoy (1946–2020), kanadalainen poliitikko ja senaattori
Elaine Morgan (1920–2013), brittiläinen tietokirjailija
Elaine Pagels (s. 1943), yhdysvaltalainen uskontotieteilijä
Elaine Paige (s. 1948), brittiläinen laulaja ja musikaalinäyttelijä
Elaine Stewart (1930–2011), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
Elaine Stritch (1925–2014), yhdysvaltalainen näyttelijä
Elaine Tanner (s. 1951), kanadalainen uimari ja olympiamitalisti
Elaine Thompson (s. 1992), jamaikalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja
Kuvitteellisia Elaineja

Elaine Benes, yksi päähenkilöistä Seinfeld-televisiosarjassa
Elaine Marley, yksi päähahmoista Monkey Island -videopelisarjassa
Astolatin Elaine, kuningas Arthuriin liittyvien tarinoiden neito, joka kuolee suruun, koska jää vaille vastarakkautta.
Corbinin Elaine, pyöreän pöydän ritari Galahadin äiti
Nimi muissa yhteyksissä

”Muistan sua Elaine”, Allu Kososen säveltämä ja Matti Jurvan sanoittama kappale
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elaine Wikimedia Commonsissa
Ola Johansson

Ola Johansson (s. 2. huhtikuuta 1957) on ruotsalainen jääpalloilija. Hän pelasi 117 maaottelua tehden niissä 62 maalia ja kuului Ruotsin maajoukkueeseen sen voittaessa kolme ensimmäistä maailmanmestaruuttaan vuosina 1981, 1983 ja 1987. Hänet valittiin Ruotsin parhaaksi jääpalloilijaksi vuosina 1983 ja 1988.
Harald Elevuo

Harald Valdemar Elevuo (vuoteen 1943 saakka Belewicz, kirjoitusasuina myös Belevicz ja Belevitsch, s. 13. lokakuuta 1901 Hämeenlinna – 9. elokuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija, pikaluistelija ja uimari
Harald Belewicz edusti urallaan Helsingin Palloseuraa ainakin vuosina 1921–1926. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1921, 1922 ja 1926. Vuosina 1930 ja 1931 hän pelasi pääsarjassa Kiffenin maalilla. Lisäksi Elevuo pelasi Suomen maajoukkueessa 11 maaottelua.
Belewicz oli myös maailmanluokan pikaluistelija. Hän saavutti Euroopan-mestaruuskilpailuissa sijat 9. (1922) ja 10. (1924). Maailmanmestaruuskilpailuihin hän osallistui myös vuonna 1924 Helsingissä, muttei ottanut osaa päätösmatkalle. Paras matka oli hänelle pikamatka eli 500 metriä.
Harald Belewicz kilpaili uimarina SM-tasolla vuosina 1921-1926. Hän edusti Helsingfors Simsällskap (HSS)-seuraa. Belewicz oli vuoden 1924 SM-kisoissa HSS:n kultaa voittaneessa vapaauintiviestijoukkueessa.
Erkki Johansson

Erkki Johansson (27. heinäkuuta 1917 Viipuri – 7. lokakuuta 1984 Lahti) oli suomalainen vapaapainija, jonka huippuvuodet ajoittuivat 1940-luvun lopulle. Hänet tunnettiin lempinimellä "Pula-ajan atleetti", ja hän edusti Sunilan Sisua ja Myllykosken Kilpa-Veikkoja.
Saavutuksia

Olympiaedustaja Lontoon kisoissa 1948 (sarja 57 kg)
EM-pronssia 1946 (sarja 57 kg)
MM-kisojen neljäs sija 1950 (sarja 57 kg)
Suomen mestari 1945 (sarja 56 kg), 1947 ja 1949 (sarja 57 kg)
Bror Johansson

Bror Einar Johansson (15. lokakuuta 1921 Helsinki – 18. maaliskuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen kauppaneuvos, diplomi-insinööri, johtaja ja kilpapurjehtija.
Johansson kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1941 ja ilmoittautui heti vapaaehtoisena jatkosotaan.
Kilpapurjehduksessa Helsingfors Segelsällskapia ja Svartbäcks Segelsällskapia edustanut Johansson kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, missä hän sijoittui Louhi-veneluokassa 14:nneksi yhdessä Eric Fabriciuksen ja Leonid Nagornoffin kanssa. Hän saavutti palkintosijoja Hangon, Turun ja Helsingin regatoissa.
Diplomi-insinööriksi kouluttautunut Johansson työskenteli Hedengren-perheyrityksessä, jonka toimitusjohtajaksi hän nousi isänsä kuoltua vuonna 1961. Vuonna 1983 Johanssonile myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi. Hän jatkoi toimessa eläköitymiseensä, vuoteen 1987, asti. Johanssonin toimitusjohtaja-aikana Hedengren teki joka vuosi voitollisen tuloksen. Vuosina 1987–1999 hän toimi vielä Hedengrenin hallituksen puheenjohtajana.
Johansson kuoli Helsingissä 87-vuotiaana 18. maaliskuuta 2009.
Aiheesta muualla

Kauppaneuvos Bror Johansson (1921–2009). Suomen talouselämän vaikuttajat -verkkojulkaisu (maksullinen). Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Johannes XVII

| Johannes XVII |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Giovanni Sicco
Syntynyt: Rooma
Kuollut: 6. marraskuuta 1003 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  16. toukokuuta 1003
Paavius päättyi:  6. marraskuuta 1003
Edeltäjä:  Sylvester II
Seuraaja:  Johannes XVIII 
Johannes XVII (k. 6. marraskuuta 1003) oli paavina Sylvester II:n jälkeen 16. toukokuuta – 6. marraskuuta 1003 välisen lyhyen ajanjakson. Hänen oikea nimensä oli Giovanni Sicco.
Edellinen Johanneksen nimeä kantanut laillinen paavi oli Johannes XV. Johannes XVI oli vastapaavi, joten hänen järjestysnumeronsa olisi pitänyt käyttää uudelleen. Näin ei kuitenkaan tehty, eikä numerointia ole koskaan korjattu. Koskaan ei ole ollut myöskään paavi Johannes XX:ta, joten Johanneksen nimeä kantavia paaveja on ollut kaiken kaikkiaan vain 21 eikä 23, kuten paavi Johannes XXIII:n nimestä voisi päätellä.
Elementti

Elementti voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
elementti, klassismin alkuaine
perusosa, perusaines, perustekijä
sähköpari
virtapiirin osa: piirielementti, piirialkio
matemaattinen alkio
olotila, paikka
rakentamisessa käytettävä valmisosa: esimerkiksi pienelementti, suurelementti tai tilaelementti
Lähde

Kielitoimiston sanakirja.  (Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen julkaisuja 132)  Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus ja Kielikone Oy, 2004.  ISBN 952-5446-11-5  Internet-versio MOT Kielitoimiston sanakirja 1.0
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Elementti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Eliminativismi

Eliminativismi on filosofiassa jotakin tyyppiä olevia entiteettejä koskeva näkemys, jonka mukaan kyseistä tyyppiä olevia entiteettejä ei ole olemassa.
Esimerkiksi materialistit ovat eliminativisteja aineettoman sielun suhteen, nykyaikaiset kemistit ovat eliminativisteja flogistonin suhteen, ja nykyaikaiset fyysikot ovat eliminativisteja kalorikin ja valoeetterin suhteen. Filosofian historiassa esimerkiksi kovat deterministit, kuten paroni d'Holbach (1770), olivat eliminativisteja vapaan tahdon suhteen, ja David Hume oli eliminativisti minän suhteen.
Nykyään eliminativismilla viitataan useimmiten mielenfilosofiseen eliminatiiviseen materialismiin, jossa ajattelu pyritään redusoimaan aineeseen. Se edustaa materialistista mielenfilosofiaa, ja kieltää eräiden mieleen liitettyjen oletettujen entiteettien, kuten uskomukset tai kvaliat, olemassaolon.
Eliminativismi tulee erottaa skeptisismistä, jonka mukaan totuutta jonkin asian suhteen ei tunneta. Eliminativismi eroaa myös jotakin tyyppiä olevia ilmiöitä koskevasta reduktionismista, joka ei kiellä ilmiöiden olemassaoloa, mutta pyrkii redusoimaan eli palauttamaan ne jotakin toista tyyppiä oleviin osiin tai toista tyyppiä koskeviin kuvauksiin.lähde?
Johannes XVIII

| Johannes XVIII |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Giovanni Fasano
Syntynyt: Rooma
Kuollut: 1009 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  25. joulukuuta 1003
Paavius päättyi:  heinä-elokuu 1009
Edeltäjä:  Johannes XVII
Seuraaja:  Sergius IV
Paavi Johannes XVIII (k. 1009) hallitsi 25. joulukuuta 1003 – heinä-elokuulle 1009. Hänen oikea nimensä oli Giovanni Fasano. Hänet oli nostanut valtaan Johannes Crescentius III, joka oli vaikutusvaltaisen, Roomaa hallinneen suvun päämies. Hänen aikakautenaan käytiin monia sotia ja Rooma kärsi kulkutaudeista. Virassaan hän keskittyi kirkollisen hallinnon yksityiskohtiin.
Lopulta Johannes XVIII irtisanoutui virastaan ja vetäytyi luostariin, missä hän piakkoin kuoli.
Ekvipotentiaali

Ekvipotentiaaleja kahta vastakkaismerkkistä varausta ympäröivässä sähkökentässä.
Ekvipotentiaalikäyrät (punaiset) ja kenttäviivat (mustat) kahden samanmerkkisen pistemäisen varauksen ympärillä
Ekvipotentiaali eli isopotentiaali on matematiikassa ja fysiikassa avaruuden alue, jonka jokaisessa pisteessä jonkin vektori­kentän potentiaalilla on sama arvo. Tavallisimmin kyseessä on tällöin skalaaripotentiaali, mutta käsitettä voidaan soveltaa myös vektoripotentiaaleihin. Vektori­kentän skalaari­potentiaali on reaali­arvoinen funktio, jonka gradientin arvot avaruuden eri pisteissä muodostavat kyseisen vektori­kentän. Yleensä n-ulotteisessa avaruudessa skalaari­potentiaali­funktion ekvi­potentiaali on n-1 -ulotteinen. Jos kenttä kuitenkin on jollakin avaruuden n-ulotteisella alueella nolla, käsittää ekvi­potentiaali koko tämän alueen.
Ekvipotentiaalipinta

Kolmi­ulotteisessa avaruudessa määritellyn skalaari­potentiaalin ekvi­potentiaalit ovat normaalisti pintoja, ja niitä sanotaan usein ekvipotentiaali­pinnoiksi nivoo­pinnoiksi vaki­­opotentiaali­pinnoiksi. tai suomeksi myös tasa-arvopinnoiksi. Ekvipotentiaali saattaa kuitenkin olla myös kolmi­ulotteinen avaruuden alue, mikäli kentän arvo kyseisellä alueella on kaikkialla nolla.
Kun ekvipotentiaali on pinta, skalaari­potentiaalin gradientti on kaikkialla kohti­suorassa tätä pintaa vastaan.
 Kentän kenttäviivat ovat gradientin suuntaisia ja näin ollen ne leikkaavat ekvi­potentiaali­pinnat kaikkialla kohti­suorasti. Jos taas ekvi­potentiaali käsittää kokonaisen avaruuden alueen, on skalaari­potentiaali tällä alueella vakio, ja sen gradientti on koko alueella nolla.
Fysikaalisia esimerkkejä

Fysiikassa ekvi­potentiaalin käsitettä käytetään varsinkin sähkö­kentän yhteydessä, mutta sitä voidaan soveltaa muihinkin konservatiivisiin kenttiin, esimerkiksi gravitaatiokenttään. Tällaisissa kentissä työ, joka tehdään hiukkasen siirtyessä pisteessä toiseen, riippuu vain alku- ja loppupisteestä, ei kuljetusta tiestä. Kentässä liikkuvan kappaleen tai hiukkasen potentiaalienergia pysyy vakiona, jos se pysyy samalla ekvi­potentiaali­pinnalla, eikä pelkästään tällä pinnalla liikuttaessa tehdä työtä.
Fysikaalisia esimerkkejä > Sähkökentän ekvipotentiaalipinnat

Sähkökentän potentiaali on skalaarikenttä, joka määritellään siten, että sen gradientti kentän jokaisessa pisteessä on suuruudeltaan ja suunnaltaan sama kuin sähkökentän voimakkuus. Kentän kahden pisteen välinen jännite on sama kuin näiden pisteiden potentiaalien erotus. Sähkökentän ekvi­potentiaali­pinnat ovat siis pintoja, joiden pisteiden välinen jännite on nolla. Jos tarkastellaan vain kentän kaksi­ulotteista poikki­leikkausta, ekvipotentiaalit ovat käyriä, ja niitä voidaan verrata topografikarttaan merkittyihin korkeus­käyriin.
Pistemäistä varausta ympäröivän sähkökentän ekvipotentiaali­pinnat ovat samankeskisiä pallopintoja.
Jos varaus on tasaisesti jakautunut ohueen sauvaan, sitä ympäröivän kentään kenttä­viivat ovat muodoltaan hyperbelejä ja ekvi­potentiaali­pinnat pyörähdys­ellipsoideja, ja molempien poltto­pisteet ovat sauvan päätepisteissä. Kaukana varauksesta ekvi­potentiaali­pinnat lähestyvät muodoltaan pallo­pintaa, mikäli muita varauksia ei ole läsnä.
Fysikaalisia esimerkkejä > Gravitaatiokentän ekvipotentiaalipinnat

Gravitaatiokentässä ekvi­potentiaali­pinnan muodostavat ne pisteet, joissa saman kappaleen potentiaalienergia on yhtä suuri. Tällaiset pinnat ovat kaikkialla kohti­suorassa paino­voiman suuntaa vastaan. Maan paino­voima­kentän ekvi­potentiaali­pinnat ovat muodoltaan lähellä palloa, mutta riittävän pieni osa tällaista pintaa on likipitäen taso, joka määrittelee vaakasuoran suunnan kyseisellä alueella. Vaaka­suoralle tasolle asetettu pallo ei lähde vierimään tasoa pitkin, koska kyseessä on ekvipotentiaalipinta. Erään tärkeän ekvi­potentiaali­pinnan Maan paino­voima­kentässä muodostaa geoidi eli meren pinnan taso ja sen ajatellut jatkeet mantereiden alla.
Kaksois­tähden ympärillä pienin ekvi­potentiaali­pinta, jonka sisään molemmat tähdet jäävät, on kahdeksikon muotoinen Rochen raja. Jos jompi­kumpi tähdistä laajenee siinä määrin, että se ulottuu Rochen rajan ulkopuolelle, siitä vuotaa ainetta myös parin toiseen tähteen.
Fysikaalisia esimerkkejä > Ekvipotentiaalinen avaruuden alue

Esimerkin tapauksesta, jossa potentiaali on vakio kokonaisella kolmi­ulotteisella avaruuden alueella, muodostaa ontto pallo ja sen gravitaatio­kenttä. Tällaisen pallon sisäpuolella sen aiheuttama gravitaatio­kenttä on nimittäin kaikkialla nolla, joten sen potentiaali on vakio. Staattisessa sähkö­kentässä jokainen johdekappale muodostaa kolmiulotteisen ekvipotentiaalialueen, koska sen sisällä kentän arvo on kaikkialla nolla. Jos johde­kappale on ontto, kyseessä on Faradayn häkki, jolloin myös sen sisään jäävä alue kuuluu samaan ekvi­potentiaali­alueeseen.
Kirjallisuutta

Voipio, Erkki: Sähkö- ja magneettikentät.  (Moniste 381)  Espoo:  Otakustantamo, 1987.  ISBN 951-672-038-2
Johannes XXI

| Johannes XXI |
| --- | --- |
 Paavi Johannes XXI. Tuntemattoman tekijän piirtämä muotokuva 1800-luvulta.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Pedro Julião
Syntynyt: 1215 Lissabon, Portugali
Kuollut: 20. toukokuuta 1277 Viterbo, Kirkkovaltio
Paavi
Paavius alkoi:  16. syyskuuta 1276
Paavius päättyi:  20. toukokuuta 1277
Edeltäjä:  Hadrianus V
Seuraaja:  Nikolaus III
Paavi Johannes XXI:n vaakuna.
Johannes XXI, syntymänimeltään Pedro Julião, (1215 – 20. toukokuuta 1277) oli paavina 16. syyskuuta 1276 – 20. toukokuuta 1277. Häntä edelsi Hadrianus V ja seurasi Nikolaus III. Johannes XXI tunnettiin iberialaisen syntyperänsä vuoksi myös nimellä Pedro Hispano.
Johannes XXI syntyi Lissabonissa, Portugalissa. Hän opiskeli muun muassa Pariisin yliopistossa. Vuosina 1271–1276 hän toimi paavi Gregorius X:n lääkärinä. Johannes XXI valittiin paaviksi Hadrianus V:n kuoltua 18. elokuuta 1276. Hän ehti hallita kahdeksan kuukauden ajan ennen kuolemaansa vuonna 1277.
Oikeastaan hänen nimensä olisi pitänyt olla Johannes XX, mutta hän valitsi järjestysnumeron XXI, koska halusi korjata virheen, jonka tuolloin uskottiin tapahtuneen paavien Johannes XV–XIX numeroinnissa.
El Hierro

El Hierro
| --- | --- |
Sijainti:  Santa Cruz de Tenerife Espanja
Saariryhmä:  Kanariansaaret
Korkeimmat kohdat:  Pico de Malpaso (en) (käännä suomeksi), 1 501  m 
Pinta-ala:  278 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  10 753 (2008)
Suurin kaupunki:  Valverde
Kieli:  espanja
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
El Hierron lippu
El Hierron vaakuna
El Hierron kartta
El Hierro  tai Ferro  on yksi Kanariansaarista. Se kuuluu Santa Cruz de Tenerifen maakuntaan. El Hierron pinta-ala on 278 km² ja sen väkiluku oli 10 753 vuonna 2008. El Hierro on Graciosan jälkeen toiseksi pienin asutuista Kanariansaarista.
Saaren ainoat kunnat ovat El Pinar de El Hierro, La Frontera ja Valverde. Valverde on saaren hallinnollinen keskus, ja vuonna 2013 siellä oli 5 048 asukasta. El Pinar de El Hierro tuli omaksi kunnaksi La Fronterasta vuonna 2007.