stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jani Savolainen
Ura > Seuraura

Savolainen on Kalevan Pallon kasvatti. Hän teki toukokuussa 2006 kaksivuotisen SM-liigasopimuksen joukkueen kanssa, muttei Savolainen debytoinut vielä SM-liigassa kaudella 2006–2007. Hän kuitenkin teki debyyttinsä miesten peleissä esiintyessään kuudessa Mestis-ottelussa alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Savolainen teki niissä yhden syöttöpisteen.
Kaudella 2007–2008 Savolainen pelasi viisi SM-liigaottelua antaen niissä yhden syöttöpisteen. Hän pelasi kauden lähinnä KalPan A-nuorissa, jotka voittivat mestaruuden keväällä 2008. Savolainen toimi joukkueen kapteenina. Hän siirtyi kaudeksi 2008–2009 Mestis-joukkue Jokipoikiin. Savolainen oli 13 maalillaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä Samu Pitkäsen kanssa. Hän voitti keväällä 2009 Mestiksen hopeaa. Savolainen teki samana keväänä jatkosopimuksen Jokipoikien kanssa kaudeksi 2009–2010. Hän teki 43 ottelussa tehot 16+19=35, joilla Savolainen oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies. Hän voitti keväällä 2010 Mestiksen mestaruuden. Jokipojat kohtasivat liigakarsinnoissa Tampereen Ilveksen, jolle joukkue kuitenkin hävisi otteluvoiton 4–1.
Savolainen siirtyi kaudeksi 2010–2011 Kajaanin Hokkiin, jossa häntä valmensi KalPan A-nuorten mestarijoukkueesta tuttu Sami Karppinen. Savolaisesta oli kysyntää useasta Mestis-seurasta ja parista SM-liigajoukkueestakin. Hän teki runkosarjassa tehot 10+18=28, joilla Savolainen sijoittui Hokin sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi Niko Saarenpään kanssa.
Toukokuussa 2011 Savolainen siirtyi yksivuotisella sopimuksella Mikkelin Jukureihin. Hän jakoi kolmella osumallaan kevään 2012 pudotuspeleissä joukkueen sisäisen maalipörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa. Toisen Jukurit-kautensa 2012–2013 päätteeksi Savolainen voitti Mestiksen-mestaruuden, mutta joukkue kuitenkin hävisi liigakarsinnat Tampereen Ilvekselle otteluvoitoin 4–1. Helmikuussa 2013 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Jukureiden kanssa. Kaudella 2013–2014 Savolainen voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +12. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Kausi 2014–2015 päättyi Mestiksen-mestaruuteen.
Lokakuussa 2015 Savolainen siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Ranskan Ligue Magnusin Lions de Lyoniin oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Hän pelasi siellä vain kolme ottelua ilman tehopisteitä, kunnes Savolainen siirtyi joulukuussa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Hockeyettanin Piteå HC:hen.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ruotsi 2006 | jääkiekko |  |
Savolainen edusti Suomea alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006, jolloin hän voitti hopeaa. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2005. Yhteensä Savolainen on pelannut 50 poikien maaottelua.
Ihon alla (televisiosarja)

| Ihon alla |
| --- | --- |

Tyyli:  draama
Pääosissa:   Taneli Mäkelä  Elena Leeve  Willehard Korander 
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Nelonen
Esitetty:  14. tammikuuta –  17. maaliskuuta 2016
Jaksoja:  12
Ikäraja:   
Tuotanto
Tuottaja(t):   Matti Halonen  Leila Lyytikäinen 
Ohjaaja(t):   Miikko Oikkonen  Jyri Kähönen  Jappe Päivinen 
Käsikirjoittaja(t):   Miikko Oikkonen  Paula Mononen  Sanna Reinumägi  Antti Pesonen 
Leikkaaja(t):   Otto Ikäheimonen  Katja Pällijeff  Antti Jääskeläinen 
Lavastaja(t):  Pirjo Rossi
Kuvaaja(t):   Mika Orasmaa  Anssi Leino 
Tuotantoyhtiö(t):  Fisher King Production Oy
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Ihon alla on suomalainen 12-osainen draamasarja, jonka tapahtumat sijoittuvat tutkimussairaalaan. Sarjan pääosissa näyttelevät Taneli Mäkelä, Elena Leeve ja Willehard Korander. Leeve esittää lääkäriksi opiskelevaa sairaanhoitajaa Sofia Siveniusta, jonka isä Hannu (Taneli Mäkelä) on ammatiltaan kantasolututkimukseen erikoistunut lääkäri. Sarja pohtii muun muassa lääketieteen etiikkaa.
Sarja alkoi Nelosella 14. tammikuuta 2016. Se oli katsottavissa ennakkoon kokonaisuudessaan joulukuun 2015 ajan Nelonen Median Ruutu+-palvelussa.
Sarja kuvattiin syksyn 2014 aikana Helsingissä ja Kajaanissa Kainuun keskussairaalassa.
Rooleissa > Pääosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Taneli Mäkelä  | … |  Hannu Sivenius   |
|  Elena Leeve  | … |  Sofia Sivenius   |
|  Willehard Korander  | … |  Henri Vaartama   |
|  Laura Malmivaara  | … |  Essi Salonen   |
|  Ilkka Villi  | … |  Timoteus Alanko   |
|  Tobias Zilliacus  | … |  Sakari Witikka   |
|  Kristiina Halttu  | … |  Elisabeth Ahlqvist   |
|  Pelle Heikkilä  | … |  Rasmus Rinne   |
|  Amira Khalifa  | … |  Krista Hulkko   |
|  Anna-Maija Tuokko  | … |  Lotta   |
Rooleissa > Sivuosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Saija Lentonen  | … |  Ansku Jaakkola   |
|  Joonas Saartamo  | … |  Tomi Jaakkola   |
|  Esko Roine  | … |  Taneli Sarkomaa   |
|  Liisa Mustonen  | … |  Taina Salo   |
|  Kristo Salminen  | … |  Teemu Vaahtera   |
|  Jasmin Voutilainen  | … |  Olivia Alanko   |
|  Susanna Mikkonen  | … |  Meri Alanko   |
|  Pekka Strang  | … |  Tobias Fagervik   |
|  Cecilia Paul  | … |  Johanna Fagervik   |
|  Tarja Heinula  | … |  Eveliina Sivenius   |
|  Kris Gummerus  | … |  Johannes Karola   |
|  Jessica Grabowsky  | … |  Stella Saari   |
|  Robert Enckell  | … |  Aarne Lindman   |
|  Rebecca Viitala  | … |  erityisavustaja   |
Jaksot

| Jakso | Nimi | Esityspäivä | Keskikatsojamäärä esityspäivänä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Tapaus Henri Vaartama | 14. tammikuuta 2016 | 381 000 |
| 2 | Tapaus Anneli Jaakkola | 14. tammikuuta 2016 | — |
| 3 | Tapaus Taina Salo | 21. tammikuuta 2016 | 177 000 |
| 4 | Tapaus Olivia Alanko | 28. tammikuuta 2016 | 242 000 |
| 5 | Tapaus Tobias Fagervik | 4. helmikuuta 2016 | 203 000 |
| 6 | Tapaus Elisabeth Ahlqvist | 11. helmikuuta 2016 | 110 000 |
| 7 | Tapaus Eveliina Sivenius | 18. helmikuuta 2016 | 118 000 |
| 8 | Tapaus Aarne Lindman | 25. helmikuuta 2016 | 162 000 |
| 9 | Tapaus Stella Saari | 3. maaliskuuta 2016 | 131 000 |
| 10 | Tapaus Vaartama & Vaartama | 10. maaliskuuta 2016 | 136 000 |
| 11 | Tapaus Sofia Sivenius 1/2 | 17. maaliskuuta 2016 | 138 000 |
| 12 | Tapaus Sofia Sivenius 2/2 | 17. maaliskuuta 2016 | — |
Aiheesta muualla

Ohjelma Nelosen verkkosivuilla
Ihon alla Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ohjelman esittely tuotantoyhtiön verkkosivuilla (englanniksi)
Jan Andersson (jalkapallovalmentaja)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Jan Andersson vuonna 2015.
Henkilötiedot
Koko nimi: Jan Olof Andersson
Syntymäaika: 29. syyskuuta 1962 (ikä 62)
Syntymäpaikka: Halmstad, Halland, Ruotsi
Lempinimi: Janne
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1979–1986 1987 1988–1989 |  Alets IK  IS Halmia  Alets IK |   |
Valmennusura
1988–1989 1990–1992 1993–1999 2000–2003 2004–2009 2010 2011–2016 2016–2023:  Alets IK  Halmstads BK (apuv.)  Laholms FK  Halmstads BK (apuv.)  Halmstads BK  Örgryte IS  IFK Norrköping  Ruotsi
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jan Olof "Janne" Andersson (s. 29. syyskuuta 1962) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. Vuosina 2016–2023 hän toimi Ruotsin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.
Meriitit valmentajana

Ruotsin mestaruus: 2015
Hopeaa: 2004
MM-puolivälierät: 2018
Ruotsin vuoden jalkapallovalmentaja (2): 2004, 2015
Korsunin motti

Korsunin motti oli talvella 1944 Saksan Etelän armeijaryhmän ja puna-armeijan 1. ja 2. Ukrainan rintaman välillä käyty taistelu. Puna-armeija onnistui motittamaan kuusi saksalaista divisioonaa Korsunin ja Tšerkasyn kaupunkien liepeille, mutta saksalaisten onnistui murtautua motista kärsien raskaita tappioita.
Korsunin mottiin tammikuussa 1944 johtanut puna-armeijan eteneminen.
Merkinnän syy: Ainoastaan heikko tasoinen määritelmä
Jack (Tekken)

| Jack |
| --- | --- |
Pelisarja:  Tekken
Ensimmäinen peli:  Tekken 1
Lisää peliartikkeleitavideopelien teemasivulla
Jack on Namco Bandai Gamesin pelihahmo Tekken-pelisarjassa.
Jack on robotti, jonka nuori nainen nimeltä Jane loi suojelijakseen. Sen ohella hän on myös The King of Iron Fist -turnauksessa taistelijana. Jack esiintyy kaikissa muissa paitsi sarjan neljännessä osassa
Esiintyminen

Jack esiintyi ensi kertaa vuonna 1994 Tekken-pelisarjan ensimmäisessä osassa. Jackin nimi vaihtuu pelistä toiseen, esimerkiksi Tekken 5:ssä se oli Jack-5 ja Tekken 6:ssa Jack-6. Tämän vuoksi Street Fighter X Tekken -pelissä hahmo esiintyy nimellä Jack-X.
Tekken: Jack
Tekken 2: Jack-2 & Prototype jack
Tekken 3: Gun jack
Tekken 4 (EI OLE)
Tekken 5: Jack-5
Tekken 6: Jack-6
Tekken 7: Jack-7
Tekken 6:ssa tavataan myös Jackin tapainen tappajarobotti nimeltä Nancy, jolla voi pelata tarinamoodissa.
Jason Rogers

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jason Rogers |  Jason Rogers |  Jason Rogers |  |
Maa:   Saint Kitts ja Nevis
Miesten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Daegu 2011 | 4 × 100 m |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Hopeaa | Guadalajara 2011 | 4 × 100 m |  |
Jason Rogers (s. 31. elokuuta 1991) on saintkittsnevisläinen pikajuoksija, 4 × 100 metrin viestin MM-mitalisti.
Rogers sai 2008 pronssia Calin Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailujen 4 × 100 metrin viestissä. Nuorten Kansainyhteisön mestaruuskilpailuissa Punessa hän oli samana vuonna alle 19-vuotiaiden sarjassa kolmas 100 metrin ja neljäs 200 metrin juoksussa. Hän sijoittui Port of Spainin alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa 2009 kuudenneksi 100 metrillä.
Rogers sijoittui seuraavana vuonna alle 20-vuotiaiden sarjassa 100 metrillä toiseksi Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa ja Carifta Gameseissa sekä kuudenneksi Monctonin MM-kilpailuissa. Delhin Kansainyhteisön kisoissa hän karsiutui 100 metrin alkuerissä.
Rogers juoksi Daegun MM-kilpailuissa 2011 avausosuuden Saint Kitts ja Nevisin 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka sai pronssia ajalla 38,49. Alkuerissä joukkue oli juossut maansa ennätyksen 38,47. Hän juoksi avausosuuden myös saman vuoden Guadalajaran Pan-Amerikan kisoissa, joissa Saint Kitts ja Nevis sai hopeaa sekä Mayagüezin Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa, joissa joukkue sijoittui kolmanneksi. Pan-Amerikan kisojen 100 metrillä hän karsiutui välierissä.
Rogers voitti Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian alle 23-vuotiaiden mestaruuskilpailuissa Irapuotossa 2012 kultaa 100 metrillä. Lontoon olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin alkuerissä. Seuraavana vuonna hän sijoittui Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa 100 metrillä viidenneksi ja karsiutui Moskovan MM-kilpailuissa saman matkan välierissä. Hän karsiutui 2014 välierissä sekä Sopotin MM-hallikilpailujen 60 metrillä että Glasgow'n Kansainyhteisön kisojen 100 metrillä.
Rogers kuului Saint Kitts ja Nevisin viestijoukkueeseen, joka sijoittui kuudenneksi IAAF World Relays -kilpailujen 4 × 100 metrin viestissä 2015. Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian mestaruuskilpailuissa hän oli samana vuonna 100 metrillä kuudes. Hän sijoittui 2018 Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 100 metrillä kuudenneksi ja saavutti samalla matkalla hopeaa Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa ajalla 10,15. Liman Pan-Amerikan kisoissa 2019 hän sijoittui 100 metrillä seitsemänneksi. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin välierissä.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 10,01 | Basseterre | 16. kesäkuuta 2013 |
| 200 m | 20,84 | México | 16. elokuuta 2014 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m | 6,52 | Toronto | 15. helmikuuta 2014 |
Japanin kendō-liitto

Japanin  kendō-liitto (jap. 全日本剣道連盟, Zen Nihon Kendōrenmei, ZNKR tai Zenkenren) perustettiin vuonna 1952. Japanin kendō-liitto on yksityinen organisaatio, joka toimii kendōn, iaidōn ja jōdōn harjoittelijoiden lisäämiseksi ja edistää edellä mainittujen lajien tunnetuksi tekemistä.
Japanin kendō-liiton toiminta

Japanin kendō-liitto toimii läheisessä yhteistyössä Kansainvälisen kendoliiton (engl. International Kendō Federation, FIK) kanssa. Japanin kendō-liitto määrittelee, kehittää ja päivittää kendōn, ZNKR iaidōn ja ZNKR jodōn kilpailusäännöt ja katojen sekä tekniikoiden sisällöt. Japanin kendoliitto myös julkaisee ja päivittää käsikirjoja, joissa on kulloinkin voimassa oleva kendōn, iaidōn ja jodōn katojen, harjoitteiden ja perustekniikoiden  sisällöt.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (japaniksi)
Merkittävät budōjärjestöt
Budolajien suomalaiset kattojärjestöt
Dai Nippon Butokukai
Euroopan kendoliitto EKF
Gaikokujin Nihon Budo Kyokai
Nihon Budō Gakkai
Nihon Budō Kyōgikai
Nihon Kobudo Kyokai
Zaidan Hojin Aikikai
Shōrinji Kempō Renmei (Japanin Shōrinji Kempō-liitto)
Zen Nihon Jūdō Renmei (Japanin judoliitto)
Zen Nihon Kendō Renmei (Japanin kendoliitto)
Zen Nihon Kyūdō Renmei (Japanin kyūdōliitto)
Nippon iaido Kyokai
Nippon Sogo Bujutsu
Zen Nippon Iaidō Renmei (Japanin iaidōliitto))
Zen Nihon Sumō Renmei (Japanin sumōliitto)
Zen Nihon Karatedō Renmei (Japanin karatedō-liitto)
Zen Nihon Naginata Renmei (Japanin naginataliitto)
Zen Nihon Jūkendō Renmei (Japanin jūkendōliitto)
Kotoa ja kaukaa

Lehden kansi 3. tammikuuta 1925
Kotoa ja kaukaa – kansan kirjallinen kuvalehti oli vuosina 1925–1926 ilmestynyt aikakauslehti. Se ilmestyi kerran viikossa sosiaalidemokraattisen Kustannus Oy Kansanvallan julkaisemana. Se painettiin Työväen kirjapaino Oy:ssä Helsingissä. Lehden näytenumero ilmestyi joulukuussa 1924 ja seuraavina kahtena vuonna julkaistiin viikoittain 20–30-sivuinen kuvalehti.  Sivuja oli ensimmäisenä vuonna 1 136 ja toisena vuonna 1 050. Lehden päätoimittajana toimi aluksi kansanedustaja Pekka Lönngren ja vuoden 1926 alusta kansanedustaja Heikki Välisalmi.
Koto (soitin)

Koto
Nainen soittaa kotoa
Michiyo Yagi soittaa 21-kielistä kotoa
Koto (jap. 箏) on perinteinen japanilainen kielisoitin. Se on tavallisesti pituudeltaan 180 ja leveydeltään 24 senttimetriä. Koton pohjassa on kaksi ääniaukkoa ja siinä on 13 perinteisesti silkistä, mutta nykyisin keinokuiduista valmistettua kieltä.
Kotolla on yli 1000-vuotinen historia. Se on kehittynyt kiinalaisesta gŭzhēng-soittimesta 600-luvulla. Aluksi kotoa käytettiin ainoastaan japanilaisessa hovimusiikissa, mutta 1600-luvulta lähtien muussakin japanilaisessa musiikissa. Perinteisesti Japanissa kotolla on ollut vastaava asema kuin pianolla länsimaissa. Nykyisin koton soittajat jakaantuvat kahteen koulukuntaan, Yamada- ja Ikuta-haaroihin.
Nykyään on olemassa myös 17- ja useampikielisiä kotoja sekä bassokotoja. Koton loivasti kaareva kaikukoppa on valmistettu keisaripuusta (Paulownia tomentosa). Kaikukopan pinta on polttokäsitelty ja kiillotettu, jolloin keisaripuun syykuvio tulee hyvin voimakkaasti esille soittimen pinnalla. Arvokkaiden soitinten syykuviointi on voimakkaasti aaltoileva. Kaikukopan yläpintaa kutsutaankin japaniksi sanalla "umi" eli meri. Soittimen pohjassa on kaksi pyöreää ääniaukkoa.
Legendan mukaan koton ulkonäön esikuvana on ollut kyyryasentoinen lohikäärme, joka on Kiinassa ja Japanissa onnen symboli. Soittimen osien nimissä lohikäärmeteema tuleekin hyvin esille. Soittimen osien nimiä ovat muun muassa lohikäärmeen kieli, sarvet ja häntä. Liikuteltavat kielisillat ovat perinteisesti norsunluuta, nykyisin muovia. Soitin viritetään siirtelemällä kielisiltoja haluttuun asemaan. Kotoa soitetaan kolmella oikean käden peukaloon, etu- ja keskisormeen kiinnitettävällä sormustinmaisella näppäimellä. Vasemmalla kädellä kielisillan vasemmalla puolella kieliä painelemalla saadaan aikaan sävelkorkeuden nousut ja laskut ja erilaiset glissando- ja vibratoäänet.
Yleisimmät koton viritystavat tunnetaan nimillä hirachōshi (平調子) ja kumoichōshi (雲井調子).
Jack Adams

Jack Adams
John James "Jack" Adams (14. kesäkuuta 1895 Fort William, Ontario, Kanada – 1. toukokuuta 1968 Detroit, Michigan, Yhdysvallat) oli kanadalainen ammattijääkiekkoilija, kykyjenetsijä ja manageri National Hockey Leaguessa ja Pacific Coast Hockey Associationissa. Hän toimi eri tehtävissä Detroit Red Wingsissä 36 vuoden ajan.
Saavutuksia ja palkintoja

Stanley Cup pelaajana: 1918 Toronto, 1927 Ottawa
Hockey Hall of Fameen 1959
Lester Patrick Trophy 1966
Jack Adams Award -palkinto perustettiin  1974
I’m So Tired

I'm So Tired on brittiläisen rock-yhtye The Beatlesin kappale, joka julkaistiin vuonna 1968 heidän tupla-albumillaan The Beatles (tunnetaan myös nimellä ”White Album”). Kappaleen sävelsi John Lennon, ja kuten useimmat Beatles-kappaleet, se on merkitty Lennon–McCartney-kaksikolle.
Tausta ja sävellys

"I'm So Tired" syntyi aikana, jolloin Lennon ja muut Beatlesin jäsenet olivat Intiassa Maharishi Mahesh Yogin ashramissa opiskelemassa transsendenttista meditaatiota. Lennon koki unettomuutta meditaatiosta huolimatta, ja hänen levoton olotilansa johti tämän kappaleen syntyyn. Kappaleen sanoitukset ilmentävät hänen turhautumistaan unettomuuteen sekä hänen kaipuutaan Yoko Onoa kohtaan, jonka kanssa Lennon alkoi muodostaa tiivistä suhdetta näihin aikoihin.
Sanoitukset ovat suoraviivaisia ja paljastavat Lennonin tunteet väsymyksestä ja henkisestä uupumuksesta. Lennon on myöhemmin todennut, että "I'm So Tired" oli yksi hänen rehellisimmistä kappaleistaan, ja sen melankolinen ja hieman aggressiivinen sävy kuvastaa hänen tuonaikaista henkistä tilaansa.
Äänitys ja tuotanto

Kappale äänitettiin Abbey Road -studioilla vuonna 1968. Lennon laulaa päävokaalit ja soittaa rytmikitaraa, kun taas Paul McCartney soittaa bassoa ja laulaa taustavokaaleja, ja Ringo Starr hoitaa rumpuosuudet. Kappaleen yksinkertainen mutta tehokas soitinarsenaali tukee sen voimakasta tunnetta ja surumielistä tunnelmaa.
Kappaleen äänitysprosessi oli suhteellisen suoraviivainen, mutta Lennonin laulun intensiteetti ja kappaleen kasvava dynamiikka tekevät siitä yhden albumin mieleenpainuvimmista ja henkilökohtaisimmista kappaleista. Sovituksessa yhdistyy hienovarainen kitarointi ja tasainen rytmi, jotka korostavat kappaleen uneliasta ja turhautunutta ilmapiiriä.
Vastaanotto

"I'm So Tired" sai julkaisunsa jälkeen laajalti kiitosta sen rehellisestä ja intiimistä sävellyksestä. Monien kriitikoiden mielestä kappale on yksi Lennonin parhaista väsymyksen ja emotionaalisen uupumuksen kuvauksista. Vaikka kappale ei ollut kaupallinen hitti, se on säilynyt fanien suosiossa ja sitä pidetään yhtenä ”White Albumin” kohokohdista.
Kappaleen intensiivinen, lähes raivokas tunnelma ja sen avoimen henkilökohtaiset sanoitukset tekevät siitä erottuvan osan Lennonin tuotannossa.
Vaikutus ja perintö

"I'm So Tired" on yksi niistä Beatles-kappaleista, joissa Lennonin henkilökohtaiset tuntemukset ovat vahvasti läsnä. Kappale kuvastaa hyvin hänen sisäisiä kamppailujaan ja hänen uupumustaan niin henkisesti kuin fyysisesti. Se on myös esimerkki siitä, miten Lennon kykeni muuttamaan omat kokemuksensa ja tunteensa vaikuttaviksi ja suorapuheisiksi sävellyksiksi.
Kappaleen syvä tunne ja sen yksinkertainen mutta tehokas toteutus ovat tehneet siitä ajan mittaan klassikon Beatlesin tuotannossa, ja monet fanit ja muusikot ovat ottaneet sen omakseen.
Kokoonpano

John Lennon – laulu, rytmikitara
Paul McCartney – bassokitara, taustalaulu
Ringo Starr – rummut
Koto

Koto voi tarkoittaa seuraavia asioita:
koto, perinteinen japanilainen kielisoitin
Koto, italialainen italodiskoryhmä
Kōtō, yksi Tokion erillisalueista
Koto, japanilainen ravintola Helsingissä
Koto, sukunimenä:
Joonas Koto, suomalainen kitaristi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Koto”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jacinto Quincoces

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jacinto Fernández de Quincoces y López de Arbina
Syntymäaika: 17. heinäkuuta 1905
Syntymäpaikka: Barakaldo, Vizcaya, Espanja
Kuolinaika: 10. toukokuuta 1997
Kuolinpaikka: Valencia, Valencia, Espanja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1920–1931 1931–1941 | Alavés Madrid | 18 (0) 132 (0) |
Maajoukkue
| 1928–1936 | Espanja | 25 (0) |
Valmennusura
1942–1943 1945 1945–1946 1947–1948 1948–1954 1954–1955 1956–1958 1959: Real Zaragoza Espanja Real Madrid Real Madrid Valencia Atlético Madrid Real Zaragoza Valencia
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jacinto Fernández de Quincoces y López de Arbina (17. heinäkuuta 1905 Barakaldo, Vizcayan maakunta, Espanja – 10. toukokuuta 1997 Valencia, Valencian maakunta, Espanja) oli espanjalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Quincoces oli yksi aikansa tunnetuimpia puolustajia. Hän edusti pelaajaurallaan Alavésia ja Madridia (nykyisin Real Madrid), joista jälkimmäisessä hän voitti kahdesti sekä Espanjan pääsarjamestaruuden että Espanjan cupin. Quincoces pelasi myös 25 maaottelua Espanjan maajoukkueessa vuosina 1928–1936, ja kuului joukkueen kokoonpanoon Italiassa järjestetyissä vuoden 1934 MM-kilpailuissa.
Valmentajaurallaan Quincoces valmensi neljää eri espanjalaista seurajoukkuetta. Hän myös valmensi maajoukkuetta kahden ottelun ajan vuonna 1945. Kaudella 1945–1946 hän voitti Real Madridin valmentajana kolmannen cup-mestaruutensa. Viimeksi Quincoces valmensi Valenciaa kaudella 1959–1960, ja Valenciassa hän myös kuoli vuonna 1997.
Aiheesta muualla

Quincoces Real Madridin virallisen sivuston Jugadores de Leyenda -osiossa (espanjaksi)
Quincocesin pelaajatilastot Espanjan maajoukkueessa (espanjaksi)
Quincocesin valmentajatilastot Espanjan maajoukkueessa (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Quincocesin pelaajatilastot Primera Divisiónissa (espanjaksi)
Quincocesin valmentajatilastot Primera Divisiónissa (espanjaksi)
Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1934
H Bosch |
H Campanal |
H Chacho |
KK Cilaurren |
P Ciriaco |
H Fede |
H Gorostiza |
P Hilario |
H Iraragorri |
H Lafuente |
H Lángara |
H Lecue |
KK Marculeta |
H Martín |
KK Muguerza |
MV Nogués |
P Quincoces |
H Regueiro |
H Solé |
H Ventolrá |
P Zabalo |
MV Zamora |
Valmentaja García
Iso Karvalampi (Äänekoski)

| Iso Karvalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°41′08″N, 25°42′40″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen eteläosan alue (14.41)
Laskuoja:  oja Petopuroon 
Järvinumero:  14.413.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  134,6 m  
Pituus:  200 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  0,575 km  
Pinta-ala:  2,113 ha  
Tilavuus:  0.000048 km³ 
Keskisyvyys:  2,3 m  
Suurin syvyys:  4 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Karvalampi 
Iso Karvalampi on Keski-Suomessa Äänekoskella Kevätlahden lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 200 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,1 hehtaaria. Sillä ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 48 500 kuutiometriä ja keskisyvyydeksi 2,3 metriä. Suurin syvyys on 4,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen eteläosan alueella (14.41), jonka Hakalammen valuma-alueeseen (14.413) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 134,6 metriä mpy.