stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eric Heiden

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Eric Heiden |  Eric Heiden |  Eric Heiden |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lake Placid 1980 | 500 metriä |  |
|  Kultaa | Lake Placid 1980 | 1 000 metriä |  |
|  Kultaa | Lake Placid 1980 | 1 500 metriä |  |
|  Kultaa | Lake Placid 1980 | 5 000 metriä |  |
|  Kultaa | Lake Placid 1980 | 10 000 metriä |  |
| Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Heerenveen 1977 | yhteispisteet |  |
|  Kultaa | Göteborg 1978 | yhteispisteet |  |
|  Kultaa | Oslo 1979 | yhteispisteet |  |
|  Hopeaa | Heerenveen 1980 | yhteispisteet |  |
| sprinttereiden MM-kilpailut  | sprinttereiden MM-kilpailut  | sprinttereiden MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Alkmaar 1977 | sprintti |  |
|  Kultaa | Lake Placid 1978 | sprintti |  |
|  Kultaa | Inzell 1979 | sprintti |  |
|  Kultaa | West Allis 1980 | sprintti |  |
Eric Arthur Heiden (s. 14. kesäkuuta 1958) on yhdysvaltalainen pikaluistelun viisinkertainen olympiavoittaja Lake Placidin kisoista 1980. Nykyään Heiden toimii ortopedinä.
Heiden voitti Lake Placidissa kaikki viisi miesten luistelumatkaa (500, 1 000, 1 500, 5 000 ja 10 000 metriä). Hän oli ensimmäinen luistelija, joka sai yksissä kisoissa viisi kultamitalia. Hän oli myös ensimmäinen urheilija, joka voitti viisi kultaa henkilökohtaisista lajeista yksissä kisoissa. Kaiken lisäksi Heiden luisteli jokaisella matkalla uuden olympiaennätyksen ja paransi 10 000 metrin maailmanennätystä 6,2 sekunnilla.
Ericin sisko Beth Heiden oli myös Lake Placidin kisojen luistelumitalisti. Hän voitti pronssia, joten Heidenin sisarukset nappasivat puolet Yhdysvaltain mitalisaaliista.
Lyhyen pikaluistelu-uransa aikana Heiden ehti lisäksi voittaa kolme yleisluistelun maailmanmestaruutta ja neljä peräkkäistä sprinttereiden maailmanmestaruutta vuosina 1977–1980.
Luistelu-uransa jälkeen Heiden kilpaili pyöräilyssä ja osallistui Ranskan ympäriajoon vuonna 1986.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eric Heiden Wikimedia Commonsissa
Miesten 500 metrin pikaluistelun olympiavoittajat
Miesten 1 000 metrin pikaluistelun olympiavoittajat
Miesten 1 500 metrin pikaluistelun olympiavoittajat
Miesten 5 000 metrin pikaluistelun olympiavoittajat
Miesten 10 000 metrin pikaluistelun olympiavoittajat
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Alankomaat 
Muut:  SNAC
Kauko Korpela

Kauko Toivio Juhani Korpela (19. toukokuuta 1931 Kymi – 23. elokuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen jääpalloilija ja maahockeypelaaja. Korpela pelasi jääpallon mestaruussarjassa 1951–1968 edustaen Käpylän Urheilu-Veikkoja.
Kauko Korpela osallistui Oslon 1952 olympiakisoissa näytöslajina pelattuun jääpalloturnaukseen. Samassa lajissa hän sai MM-kisoissa hopeaa 1957 ja 1963 sekä pronssia 1961. Maaotteluissa hän pelasi hyökkääjänä 31 kertaa ja teki niissä 15 maalia.
Suomen A- ja B-maajoukkue pelasivat vastakkain 11. helmikuuta 1951, kun Norja-maaottelu oli ensin siirtynyt viikolla marsalkka Mannerheimin hautajaisten vuoksi ja sitten Norjan maajoukkue estyi saapumasta Suomeen sumun vuoksi. Tuossa ottelussa Korpela pelasi ensimmäisen jakson B-joukkueessa, joka johti tauolla 3–1, ja toisen jakson A-joukkueessa, joka tasoitti loppunumeroiksi 4–4. Korpela teki maalin molemmille joukkueille.
Korpela pelasi maaotteluita myös maahockeyssa ja jalkapallossa. Jalkapallossa Korpela pelasi mestaruussarjassa HJK:n riveissä. Yleisurheilussa hän voitti alle 18-vuotiaiden Suomen mestaruuden pituushypyssä ja 75 metrin aitajuoksussa 1948. Hän kilpaili myös golfissa ja keilailussa.
Jääpalloliitto kutsui Korpelan vuonna 2012 perustamaansa Kunniagalleriaan. Korpelalle on myönnetty Suomen Palloliiton kultainen ansiomerkki ja kultakello.
Saavutuksia > Jääpallossa

Olympiaedustaja 1952
MM-hopeaa 1957 ja 1963
MM-pronssia 1961
SM-kultaa 1958 (Käpylän Urheilu-Veikot)
SM-hopeaa 1956 ja 1961 (Käpylän Urheilu-Veikot)
SM-pronssia 1957, 1960 ja 1962 (Käpylän Urheilu-Veikot)
31 maaottelua (15 maalia)
Saavutuksia > Maahockeyssa

SM-kultaa 1955, 1957, 1961 ja 1963–65 (Nuijamiehet)
2 maaottelua
Saavutuksia > Jalkapallossa

2 maaottelua (1 maali)
Korkyra (kaupunki)

| Korkyra> Κόρκυρα |
| --- | --- |
 Kardákin temppelin rauniot Palaiópolin arkeologisella alueella.
Sijainti
 Korkyra
Koordinaatit:  39°36′27″N, 19°55′20″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Keski-Korfu ja Diapontiset saaret, Korfu, Jooniansaaret, Kreikka
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  734 eaa.–500-luku jaa.
Huippukausi:  600–500-luvut eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Korkyra, Akarnania
Aiheesta muualla
  Korkyra Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Korkyra (m.kreik. Κόρκυρα, lat. Corcyra) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Korkyran eli nykyisen Korfun saarella Kreikassa. Se oli alun perin Korintin siirtokunta, ja sen valtaan kuului koko saari. Korkyran arkeologinen alue sijaitsee nykyisen Korfun kaupungin eteläpuolella alueella, joka tunnetaan nimellä Palaiópoli (Παλαιόπολη).
Maantiede

Korkyran kaupunki sijaitsi koukunmuotoisella niemellä saaren itärannikon keskivaiheilla. Kaupungin ja niemen länsipuolella oli Hyllaia-satama, joka on nykyisin laguunimainen lahti. Se voitiin antiikin aikana sulkea ketjulla. Kaupunki ulottui lahdelta niemen itärannikolle, jossa sijaitsi toinen satama, jota kutsutaan Alkinooksen satamaksi mytologian Alkinooksen mukaan. Niemen eteläosassa oli kaupungin akropolis eli yläkaupunki. Alakaupunki levittäytyi koko niemen alueella satamien väliin.
Historia

Korfun saarella oli esikreikkalaista asutusta viimeistään mesoliittiselta tai neoliittiselta kaudelta lähtien. Pronssikautinen kulttuuri saarella vaikuttaa olleen samanlainen kuin eteläisessä Italiassa. Ensimmäiset kreikkalaiset saarella olivat ilmeisesti Euboialta tulleita eretrialaisia, jotka perustivat paikalle jonkinlaisen kaupan ja merenkulun tukikohdan. Korkyran kaupungin perustivat korinttilaiset siirtokuntanaan vuonna 734 eaa. Nämä olivat saaren ensimmäiset varsinaiset kreikkalaiset asuttajat.
Kreikkalaisessa mytologiassa Korkyra oli najadinymfi, joka oli Asopoksen tytär.
 Toisaalta Korkyran nimi saattaa olla myös peräisin Gorgonista eli Medusasta, kreikkalaisen mytologian hirviöstä.
Korkyrasta tuli merkittävä satama ja suuri merimahti, jolla oli merkittävä sotalaivasto. Saaren sijainti oli strateginen, sillä se hallitsi pääsyä Manner-Kreikasta ja Joonianmereltä Adrianmerelle ja kohti Italian etelärannikkoa. Korkyra kukoisti erityisesti Kreikan arkaaisella kaudella, mikä näkyi siinä, että se alkoi perustaa pian omia siirtokuntiaan. Yhdessä emäkaupunkinsa Korintin kanssa se perusti Epidamnoksen ja Apollonian nykyisen Albanian alueelle. Ennen pitkää Korintin ja Korkyran välille tuli kuitenkin kiistaa alueen hallinnasta, mikä johti niiden väliseen sotaan vuonna 664 eaa. Tämän sodan osana käytiin ensimmäinen historiallisesti tunnettu meritaistelu kreikkalaisten kaupunkivaltioiden välillä. Sen voitti Korkyra.
400-luvun eaa. alun persialaissotiin Korkyra ei osallistunut. Korkyra ja Korintti joutuivat sotaan uudelleen vuosina 435–431 eaa., mikä laukaisi peloponnesolaissodan Ateenan tultua Korkyran avuksi. Sodan kestäessä vuonna 427 eaa. Korkyra joutui sisällissotaan, jossa olivat vastakkain demokraatit ja oligarkit. Demokraatit hakivat tukea Ateenalta, oligarkit puolestaan Spartalta. Sisällissodan aiheuttaman heikentymisen seurauksena kaupunki menetti kuitenkin entisen asemansa. 400–200-lukujen eaa. aikana kaupunki oli liitossa vaihdellen Ateenan, Spartan ja Epeiroksen kanssa.
Roomalaiset valtasivat Korkyran vuonna 229 eaa., minkä jälkeen se toimi näiden laivastotukikohtana. Roomalaisella kaudella Korkyra sai pitää osan itsenäisyydestään. Kristinusko tuli Korkyraan 40-luvulla jaa., perimätiedon mukaan apostoli Paavalin oppilaiden Iasonin ja Sosipatroksen myötä. Gootit tuhosivat kaupungin 500-luvulla jaa., minkä jälkeen se hylättiin.
Korkyran alueen ensimmäiset löydöt tehtiin 1800-luvulla saaren brittivallan aikana. Arkeologiset tutkimukset alkoivat 1800-luvun lopulla, ja niihin osallistuivat muun muassa Heinrich Schliemann ja Wilhelm Dörpfeld. Järjestelmälliset arkeologiset kaivaukset alkoivat vuosina 1910–1914 kreikkalaisten ja Dörpfeldin johdolla. Kaivauksia jatkettiin vuosina 1919–1920 ja 1939 sekä vuodesta 1954. Alueella on suoritettu myös kunnostustöitä muun muassa roomalaisessa kylpylässä vuosina 1994–1995.
Rakennukset ja löydökset

Korkyran kaupungin arkeologinen alue, joka tunnetaan nykyisin nimellä Palaiópoli, sijaitsee noin kaksi kilometriä etelään nykyisen Korfun kaupungin keskustasta. Alueella on lukuisia raunioita. Osa niistä sijaitsee Mon Repón palatsin puutarhassa. Tunnetuin Korkyran löydöistä on Artemiin temppeli. Muihin kohteisiin lukeutuvat muun muassa Heran temppelin rauniot, agoran alue, kaupunginmuurit, antiikin aikaisen sataman alue, kylpylä ja muut roomalaisen ajan löydöt sekä varhaiskristillinen basilikakirkko.
Kaupungin rauniot ovat suhteellisen lähellä nykyistä maanpintaa. Suuri osa alueen rakennuskivistä on käytetty keskiajalla ja myöhemmin Korfun kaupungin ja sen linnoitusten rakentamiseen.
Agoran alue
Agora, joka oli saaren kaupallinen keskus, sijaitsi kaupungin keskustassa niemen keskellä. Se oli kauttaaltaan kivetty ja sen ympäristössä on jäänteitä useista rakennuksista. Agoran itäpuolella on varhaiskristillisen, viisilaivaisen 400-luvulta jaa. peräisin olevan basilikakirkon rauniot. Agoran kaakkoispuolella sijaitsi hypokaustilla varustettu roomalainen kylpylä, joka oli rakennettu noin 200 jaa. Se on nykyisin yksi alueen parhaiten säilyneitä rakennuksia basilikan ohella. Rauniot ovat Mon Repón puiston alueella.
Artemiin temppeli
Artemiille omistettu temppeli oli rakennettu arkaaisella kaudella noin 580 eaa. Se edusti doorilaista tyyliä ja oli tyylisuunnan varhaisimpia edustajia. Se tunnetaan ennen kaikkea gorgonkuvaisesta päätykolmiostaan. Rakennuksen koko oli noin 22,4 x 47,9 metriä ja siinä oli 8 x 17 pylvästä. Temppeli sijaitsi akropoliin pohjoisrinteessä lounaaseen kaupungin keskustasta ja agoralta.
Heran temppeli
Heralle omistetun temppelin rauniot ovat myös Mon Repón alueella. Temppeli rakennettiin 300-luvulla eaa. ja edusti myös doorilaista tyyliä. Se saattoi olla saaren suurin temppeli.
Kardákin temppeli
Kardákin temppeliksi kutsutaan kaupungin itälaidalla läheltä merenrantaa, myös Mon Repón alueelta, löydettyä temppeliä. Se oli rakennettu 500-luvun lopulla eaa. ja omistettu alun perin mahdollisesti Poseidonille, Apollonille tai Asklepiokselle. Temppeli edusti doorilaista tyyliä ja siinä oli 6 x 11 pylvästä. Nykyisin sen jäänteet ovat Korkyran temppeleistä parhaiten säilyneet.
Muut rakennukset ja rakennelmat
Roomalaisella kaudella Korkyraan rakennettiin kylpylän lisäksi myös muun muassa odeion. Kaupungin alueen länsilaidalla lähellä Korfun lentokenttää on jäänteitä kaupungin linnoitusmuurista, jotka tunnetaan nykyisin Nerantzíchan muurina.
Pohjoisempaa nykyisen Korfun kaupungin alueelta on löydetty Menekrateen hautana tunnettu pyöreä hauta.
Esinelöydöt
Korkyran esinelöydöt ja merkittävimmät rakennusten osat ovat Korfun arkeologisessa museossa Korfun kaupungissa, jossa ovat muun muassa Artemiin temppelin päätykolmiokoristelun jäänteet, sekä Mon Repón palatsissa toimivassa Palaiópolin arkeologisessa museossa arkeologisen alueen yhteydessä, jossa on muun muassa pylväiden osia ja lattiamosaiikkeja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Korkyra Wikimedia Commonsissa
Korkyran agoraa.
Korkyran lyömä stateeri, n. 475–450 eaa.
Artemiin temppelin gorgonkuvaista päätykolmiokoristelua, n. 580 eaa. Korfun arkeologinen museo.
Heran temppelin rauniot.
Roomalaisen kylpylän rauniot.
Varhaiskristillisen basilikan rauniot.
Kauko Heikkinen

Kauko Pertti Juhani Heikkinen (s. 3. maaliskuuta 1938 Pielisjärvi) on suomalainen telinevoimistelija. Hän edusti maataan 1960-luvulla kaksissa olympialaisissa sekä kerran MM-kilpailuissa.
Heikkinen sijoittui Rooman 1960 kesäolympialaisissa joukkuekilpailussa kuudenneksi, 12-ottelussa 40:nneksi sekä yksittäisillä telineillä parhaimmillaan Eugen Ekmanin voittamalla hevosella kahdeksanneksi. Vuoden 1962 MM-kilpailuihin hän osallistui ilman merkittävää menestystä. Tokion 1964 olympialaisissa hän sijoittui kahdeksanneksi joukkuekilpailussa, 64:nneksi 12-ottelussa sekä yksittäisillä telineillä parhaimmillaan 21:nneksi hevosella.
Heikkinen edusti kotimaassaan Kevätniemen Kehää, Helsingin Voimistelijoita ja Vasa Idrottssällskapia. Hän voitti Suomen mestaruuden hevosella vuosina 1958 ja 1959. Vuonna 1962 hän kuului Japania vastaan kilpailleeseen Euroopan joukkueeseen.
Kilpauransa jälkeen Heikkinen on toiminut muun muassa Suomen naisten maajoukkueen valmentajana. Hän perusti olympiavoittaja Eugen Ekmanin kanssa Vaasaan kirjapainoalan yrityksen Offset-Monistus Ekman & Heikkinen.
Teppo Heikkinen

Teppo Heikkinen (s. 12. marraskuuta 1950) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Keskikentällä pelannut Heikkinen edusti koko uransa ajan vuosina 1968–1982 Oulun Työväen Palloilijoita mestaruussarjassa ja 1. divisioonassa. Kaikkiaan Heikkinen pelasi 7 kauden aikana 112 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 18 maalia.
Maajoukkueessa Heikkinen pelasi vuosina 1976–1977 yhteensä 12 maaottelua, joissa hän teki yhden maalia.
Korson kirkko

| Korson kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Merikotkantie 4, Korso, Vantaa
Koordinaatit:  60°21′06″N, 025°04′31″E
Seurakunta:  Korson seurakunta
Rakentamisvuosi:  1962, uudistettu 2001
Suunnittelija:  Olli Kuusi (1962), Jari Frondelius ja Jaakko Keppo (2001)
Materiaali:  tiili, betoni
Istumapaikkoja:  355 ja kappeli 20
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Korson kirkko on Vantaan Korsossa sijaitseva muodoltaan epäsymmetrinen pitkäkirkko, joka rakennettiin vuonna 1962 kaksi vuotta aiemmin käydyn suunnittelukilpailun voittaneen Olli Kuusen ehdotuksen pohjalta. Itä-länsisuuntainen kirkkosali kapenee kohti länsipäässä olevaa alttaria, jonka aluetta korostaa taitteinen penkkirivistö. Matalampi siipirakennus, jossa on muun muassa seurakuntasali, liittyy rakennukseen.
Kirkon rakentaminen oli osa Helsingin pitäjän suomalaisen seurakunnan ja Kansallis-Osake-Pankin yhteishanketta aikana, jolloin Korso muuntui pienestä asemanseudusta uudenaikaiseksi liikekeskukseksi. Seurakunta tarvitsi itselleen kirkon, kellotapulin ja seurakuntakeskuksen ja pankki omat toimitilansa uuteen liikerakennukseen. Hankkeeseen kuului myös molempien käyttöön suunniteltu asuinrakennus. Rakennusten materiaalit olivat yhtenäisiä siten, että ulkopinnat olivat pääosin Kupittaan Saven tiiliä. Kellotapulin neonvalaistu risti näkyi kauas kaikkiin ilmansuuntiin, toinen valaistu risti sijaitsi kirkon pääoven yläpuolella ja valoaihe jatkui liikerakennuksen mainosvaloina. Vuosituhannen vaihteen uudistuksessa osa liikerakennuksesta ja alkuperäinen tapuli purettiin.
Kirkon uudistamiseksi ja uuden seurakuntakeskuksen suunnittelemiseksi käytiin 2000-luvun vaihteessa arkkitehtuurikilpailu, jonka voitti Jari Frondeliuksen ja Jaakko Kepon suunnitelma Puro. Uudistettu kirkko ja uusi seurakuntakeskus vihittiin käyttöön 2001. Aiemmin alttarilla ollut risti sijoitettiin kirkon parvelle, kirkkotekstiilit suunnitteli Katri Haahti ja keraamiset kastemaljat Irma Weckmann. Taiteilija Oili Mäen vanhaan kirkkoon suunnittelema alttaritaideteos Minun Herrani ja minun Jumalani sijoitettiin vanhaan seurakuntasaliin, uudessa seurakuntakeskuksessa sijaitsevan kappelin ja seurakuntasalin lasimaalaukset suunnitteli taiteilija Carolus Enckell.  Kirkon kellotorni uudistettiin muutostöiden yhteydessä, mutta kellot ovat entiset. Niihin on valettu lauseet "Tulkaa sillä kaikki on valmistettu", "Palvelkaa Herraa iloiten" ja "Kunnia Jumalalle korkeuksissa".
Korson kirkon hautausmaa

Korson kirkon yhteydessä sijaitsee kirkkoon rajoittuva pieni tuhkahautausmaa, joka tunnetaan nimellä Korson kirkon hautausmaa. Se on vihitty käyttöön 2. kesäkuuta 2002. Hautausmaan muistopuutarhassa tuhkauurna lasketaan maahan kokonaisuudessaan. Muistolehdossa vain tuhka kätketään maahan. Vitriini-ikkunassa olevaan, Elämän kirjaksi kutsuttuun kirjaan kirjoitetaan hautausmaalle haudattujen nimet.  Vuonna 2021 otettiin käyttöön 4 kpl:tta ns.holvihautoja, joihin vainajan tuhka kaadetaan. Tuhkahautausmaan on suunnitellut arkkitehtuuritoimisto Jari Frondelius - Jaakko Keppo.
Vuonna 2015 arvioitiin, että Korson kirkon uurnahautauspaikat loppuisivat ilman lisärakentamista vuonna 2022. Tämä lisätilantarve suunniteltiin ratkaistavan uuden tuhka- tai uurnaholvin avulla.
Hautausmaalla on kaksi kivistä yhteismuistomerkkiä. Näistä ensimmäinen (Taivaaseen ota tykösi) paljastettiin hautausmaan vihkimisen yhteydessä vuonna 2002 ja toinen (Tyhjän sylin muistokivi) vuonna 2008.
Korson kirkon hautausmaan portti.
Muistokivi Taivaaseen ota tykösi (2002).
Tyhjän sylin muistokivi (2008) Korson kirkon hautausmaalla marraskuussa 2018.
Korpraalikertut

| Korpraalikertut |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Korpraalikertut Hyliotidae
Suku::  Korpraalikertut Hyliota  Swainson, 1837
Katso myös
   Korpraalikertut Wikispeciesissä   Korpraalikertut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Korpraalikertut (Hyliotidae) on varpuslintuihin kuuluva heimo. Aiemmin heimon lajit on sijoitettu vaihtelevasti kerttujen, monarkkien, sieppojen tai afrikansieppojen heimoihin, mutta molekyylifylogeneettisten tutkimusten perusteella ne muodostavat oman heimonsa. Korpraalikerttuihin kuuluu BirdLifen mukaan vain yksi suku korpraalikertut (Hyliota) ja kolme lajia.
Korpraalikerttuja tavataan Saharan eteläpuolisen alueen metsistä. Selästään ne ovat väriltään usein tummia ja vatsastaan vaaleita. Lajien ravintoa ovat hyönteiset.
Lajit

Korpraalikerttu (Hyliota australis)
Rusokorpraalikerttu (Hyliota flavigaster)
Sinikorpraalikerttu (Hyliota violacea)
Aiheesta muualla

ITIS: Hyliota (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q431516  Wikispecies: Hyliota  Avibase: 536101C517E4CAB0  BioLib: 26527  BOLD: 117405  CoL: 522Z  GBIF: 2492985  iNaturalist: 71703  ITIS: 557760  NCBI: 343931  Open Tree of Life: 3599402
Kortkeros

Kortkeros (ven. Ко́рткерос, komiksi Кӧрткерӧс, Körtkerös) on kylä, maalaiskunta ja Kortkerosin piirin hallinnollinen keskus Komin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Vytšegdan rannalla 48 kilometriä Syktyvkarista koilliseen. Asukkaita on 4 700 henkeä (vuonna 2002).
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1646. Vuosina 1678–1685 siitä tuli kirkonkylä ja 1700-luvun alussa volostin keskus. Asukkaat harjoittivat maanviljelyä, karjanhoitoa, metsästystä ja kalastusta sekä kävivät metsätöissä. Vuonna 1939 muodostettiin Kortkerosin piiri. 1960-luvulta lähtien kylän väkiluku kasvoi huomattavasti, ja komien lisäksi sinne muutti myös muiden kansallisuuksien edustajia. Vuonna 1989 asukkaista 63 % oli komeja ja 29 % venäläisiä.
Seudun pääalinkeino on maatalous. Kylässä toimii maatalousyritys, tielaitos ja meijeri. Palveluihin kuuluvat keskikoulu, lasten taidekoulu, täydennyskoulutuskeskus, kulttuuritalo, kotiseutumuseo ja sairaala.
Gert Heidler

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Gert Heidler
Syntymäaika: 30. tammikuuta 1948 (ikä 76)
Syntymäpaikka: Drauschkowitz, Saksa
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1968–1982 |  Dynamo Dresden | 267 (49) |
Maajoukkue
| 1975–1978 |  DDR | 12 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Itä-Saksa> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Montreal 1976 | Jalkapallo |  |
Gert Heidler (s. 30. tammikuuta 1948 Drauschkowitz, Saksa) on saksalainen entinen jalkapalloilija.
Ura

Heidler aloitti jalkapallon Vorwärtz Bautzenissa vuonna 1958. Hän pelasi seurassa kahdeksan vuotta ennen siirtymistään FSV Budissa Bautzeniin, joka pelasi DDR-Ligassa. Heidler pelasi seurassa joulukuuhun 1967 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi Dynamo Dresdeniin. Dynamossa Heidler voitti viisi kertaa DDR-Oberligan mestaruuden, sekä pelasi 267 Oberliga-ottelua seurassa. Kaiken kaikkiaan Heidler edusti seuraa 699 pelissä. Pelaajauran jälkeen Heidler toimi Dynamossa valmentajaringissä, sekä valmensi seuran juniorijoukkueita. Lisäksi hän on toiminut FSV Lokomotive Dresdenin ja VfL Pirna-Copitzin valmentajana.
Heidler pelasi DDR:n juniorimaajoukkueissa lukuisia kertoja. DDR:n maajoukkuetta hän edusti kaksitoista kertaa. Heidler oli myös mukana voittamassa olympiakultaa Montrealissa 1976.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gert Heidler Wikimedia Commonsissa
Korpiselän ortodoksinen seurakunta

| Korpiselän ortodoksinen seurakunta |
| --- | --- | --- |
Lakkautettu seurakunta – pääosa luovutettu  Neuvostoliitolle ja jäljelle jäänyt alue, nykyisin osa  Joensuun seurakuntaa
|   Ägläjärven tsasouna ennen talvisotaa. |   Ägläjärven tsasouna ennen talvisotaa. |  |

Tiedot
| Toiminta-alue | Korpiselän kunta sekä Kuikan,  Harsuvaaran ja Havuvaaran  kylät Soanlahden kunnasta |  |
| Jäsenmäärä | noin 2 220 (1938) |  |
| Kirkkoherra | Ryttyläinen, Aleksanteri (1946–1949) |  |
Toimipaikat
Pääkirkko: Korpiselän kirkko
| Muut pyhäköt | Ägläjärven kirkko Kokkarin tsasouna Tolvajärven tsasouna Tšokin tsasouna Ägläjärven tsasouna Ägläjärven vanha tsasouna |  |
Hautaustoimi: Korpiselän hautausmaa Tolvajärven hautausmaa Kokkarin–Tšokin hautausmaa Ägläjärven hautausmaa Korpiselän sankarihautausmaa 
Hallinnollinen luokitus
| Kirkkokunta | Suomen ortodoksinen kirkko |  |
| Hiippakunta | Karjalan hiippakunta |  |
| Valvontapiiri | kolmas valvontapiiri |  |
Historia
| Muodostettu | Suojärvestä |  |
| Kappeliseurakunnaksi | 1799 |  |
| Itsenäistyi | 1815 |  |
| Lakkautettu | 1949 |  |
Korpiselän ortodoksinen seurakunta oli ortodoksinen seurakunta Raja-Karjalassa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Seurakunnan alueeseen kuului Korpiselän kunta sekä Harsuvaaran, Havuvaaran ja Kuikan kylät Soanlahden kunnasta. Seurakunta kuului Suomen ortodoksisen kirkon Karjalan hiippakunnan kolmanteen valvontapiiriin. Korpiselkä kuului keskiajalla Sortavalan seurakuntaan ja 1500-luvun lopulta lähtien Suojärven seurakuntaan. Korpiselkä perustettiin Suojärven kappeliksi vuonna 1799 ja seurakunta itsenäistyi vuonna 1815. Korpiselän seurakunta lakkautettiin vuonna 1949. Evakuoidut seurakuntalaiset sijoitettiin pääasiassa Iisalmen ja Sonkajärven ympäristöön, jonne perustettiin Iisalmen ortodoksinen seurakunta. Suomen puolelle jääneet Korpiselän seurakunnan läntisimmät kylät liitettiin Ilomantsin ortodoksiseen seurakuntaan, josta ne on sittemmin siirretty seurakuntajärjestelyissä Joensuun ortodoksiseen seurakuntaan. Korpiselän seurakunnan jäsenmäärä oli 1 867 vuonna 1900, 2 349 vuonna 1933 ja noin 2 220 vuonna 1938.