stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Klokós
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Klokós Wikimedia Commonsissa
Kiuruveden helluntaiseurakunta

| Kiuruveden helluntaiseurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Kirkkokunta:  Suomen Helluntaikirkko
Perustettu:  1931
Pastori:  Ari Palmroth
Pääkirkko:  Rukoushuone Nivankatu 12 74700 Kiuruvesi
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kiuruveden helluntaiseurakunta on vuonna 1931 perustettu kiuruveteläinen helluntaiseurakunta. Seurakunnan pastori on Ari Palmroth. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Kiuruveden keskustassa Nivankadulla. Seurakunta kuuluu Suomen Helluntaikirkko -kirkkokuntaan.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja Sanan ja rukouksen iltojen lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, päihdetyö, musiikkitoiminta ja lähetystyö. Seurakunta pitää myös kahvilaa ja kirpputoria.
Historia

Seurakunnan perustamistilaisuus järjestettiin Herman Mähösen kodissa 1. helmikuuta 1931. Perustamistilaisuudessa seurakuntaan liittyi 19 uskoon tullutta ja kasteella käynyttä henkilöä. Seuraavina vuosina seurakunnan jäsenmäärä lisääntyi. Seurakunta kokoontui alkuun vuokratiloissa mutta myöhempinä vuosina hankittiin omat tilat. Seurakunnalla on ollut vuosikymmenten saatossa useampikin kokoontumistila. Nykyinen, arkkitehti Veikko Gröhnin suunnittelema rukoushuone vihittiin käyttöön 1983.
Toimitilat

Kiuruveden helluntaiseurakunnan rukoushuone on valmistunut vuonna 1982. Rukoushuoneen pinta-ala on 1 170 neliömetriä ja kirkkosalissa on istumapaikkoja 400 henkilölle. Rukoushuoneen suunnittelija on arkkitehti Veikko Gröhn.
Kaulin

Kaulin
Kaulin on keittiöväline, jota käytetään yleensä taikinan ohuemmaksi ja sileämmäksi saamiseen.
Tunnetuin kaulintyyppi on sellainen, jossa on kahvat välineen molemmissa päissä, mutta kaulimia valmistetaan myös ilman kahvoja. Kaulinten malli vaihtelee kuitenkin hieman maittain ja käyttötarkoituksen mukaan. Virossa kädensijaton malli on yleinen, ja sitä pyöritetään päältä painaen. Italiassa puolestaan käytetään myös pitkiä ja kapeita pastakaulimia ja Karjalassa molemmista päistä suippenevaa piirakkapulikkaa.
Kaulimet valmistetaan tavallisesti puusta, ja sopiva kaulinpuu on mieluiten kovaa ja tiivistä. Suomessa käytetään esimerkiksi koivua ja pyökkiä. Yhdysvalloissa suosittuja kaulinmateriaaleja ovat vaahtera ja saarni. Kaulimia valmistetaan kuitenkin myös esimerkiksi muovista ja marmorista. Muoviset kaulimet täytetään usein vedellä, sillä ne olisivat muuten liian kevyitä.
Kaulinta voi käyttää myös lyömäaseena astalon tapaan. Tätä on vanhastaan käytetty vitsinä sarja- ja elokuvissa (esim. Kissalan Pojat, Pekka Puupää jne.).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta kaulin Wikimedia Commonsissa
Kivisilta (Pietari)

| Kivisilta |
| --- | --- |

Ylittää:  Gribojedovin kanava
Sijainti:  Pietari, Venäjä
Siltatyyppi:  holvisilta
Pituus:  19,7 m
Leveys:  13,88 m
Avattu liikenteelle:  1778
Koordinaatit:  59°55′49.71″N, 030°19′08.56″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Kivisilta (ven. Каменный мост, Kamennyi most) on yksi Gribojedovin kanavan ylittävistä silloista Pietarissa Venäjällä. Silta rakennettiin vuosina 1774–1778. Graniittinen kiviholvisilta on 19 metriä pitkä ja 13,88 metriä leveä. Silta on valmistettu graniitista. Sillan suunnittelivat venäläiset insinöörit V. I. Nazimov ja I. N. Borisov. Kivisilta oli Pietarin kaupungin ensimmäisiä kivisiltoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kivisilta (Pietari) Wikimedia Commonsissa
Каменный мост opeterburge.ru
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Stone Bridge (Saint Petersburg)
Käännös suomeksi
Kaulusbarbi

| Kaulusbarbi> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Särkikalat Cyprinidae
Suku::  Pethia
Laji::  bandula
Kaksiosainen nimi
 Pethia bandula  (Kottelat ja Pethiyagoda, 1991) 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kaulusbarbi (Pethia bandula) on särkikalojen (Cyprinidae) heimoon kuuluva makean veden kalalaji. Lajia tavataan lähellä Sri Lankaa. Se kasvaa yleensä korkeintaan 4,1 senttimetrin mittaiseksi. Laji kuvattiin tieteelle vuonna 1991.  Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee lajin äärimmäisen uhanalaiseksi.
Aiheesta muualla

FishBase
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Bandula barb
Käännös suomeksi
Kaulurikolibrit

| Kaulurikolibrit |
| --- | --- |
 Liekkikaulurikolibri
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Kaulurikolibrit Threnetes  Gould, 1852
Katso myös
   Kaulurikolibrit Wikispeciesissä   Kaulurikolibrit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaulurikolibrit (Threnetes) on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kolme neotrooppisella alueella elävää lajia.
Kaulurikolibrilajit

Liekkikaulurikolibri (Threnetes ruckeri)
Nokikaulurikolibri (Threnetes niger)
Viiksikaulurikolibri (Threnetes leucurus)
Kommunistien liitto

Kommunistien liitto voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kommunistien liitto (1847)
Kommunistien liitto (Suomi).
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kommunistien liitto”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kivisilta

Kivisilta tarkoittaa luonnonkivestä rakennettua siltaa, mutta on myös usean sillan nimi ja sukunimi:
Kivisilta, silta Pietarissa
Kivisilta eli Kivisild, tuhottu silta Tartossa
Kaarlensilta, entiseltä nimeltään Kivisilta eli Kamenný most, silta Prahassa
Sukunimi

Hanna Markkula-Kivisilta (s. 1965), poliitikko, kansanedustaja (kok)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”kivisilta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kommunismin hävittämislaki

Kommunismin hävittämislaki (engl. Suppression of Communism Act) oli Etelä-Afrikassa vuonna 1950 voimaan tullut laki, jolla maan kommunistinen puolue kiellettiin. Laissa kommunismi määriteltiin "toiminnaksi, jonka tarkoituksena on aikaansaada minkä tahansa kaltainen poliittinen, teollinen, sosiaalinen tai taloudellinen muutos unionissa epäjärjestystä tai häiriötä edistämällä ... tai joka lisää vihamielisyyttä eurooppalaisten ja ei-eurooppalaisten rotujen välillä".
Laki oikeutti oikeusministeriön keräämään listoja edellä mainittujen järjestöjen jäsenistä ja antamaan näille, yleensä viideksi vuodeksi kerrallaan, "pannamääräyksen", joka kielsi henkilöiden kaikki julkiset esiintymiset ja asumisen määrätyillä alueilla. Oikeusministerille myönnettiin lisäksi oikeus tutkia mitä tahansa yhteisöä, julistaa se laittomaksi ja takavarikoida sen varat. Hänellä oli lisäksi oikeus kieltää mikä hyvänsä julkinen kokoontuminen, jonka katsoi "edistävän kommunismia". Johtuen lain kommunismin laajasta määritelmästä oikeusistuimet tuomitsivat yleensä syytetyt "lainmukaisesta kommunismista" (engl. statutory communism). Vuonna 1982 laki korvattiin uudella sisäisen turvallisuuden lailla, joka kuitenkin sisälsi kaikki sen keskeiset pykälät.
Lukuisia eteläafrikkalaisia järjestöjä, muun muassa ANC, PAC ja SAIC, kiellettiin kommunismin hävittämislain nojalla ja yli 2 000 ihmistä sai pannamääräyksen vuosien 1952 ja 1990 välisenä aikana.
Kathryn Hulme

Kathryn Hulme noin vuonna 1920.
Kathryn Cavalry Hulme (6. tammikuuta 1900 – 25. elokuuta 1981) oli yhdysvaltalainen journalisti ja kirjailija.
Elämä

San Franciscossa syntynyt Hulme opiskeli Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä ja muutti vuonna 1922 New Yorkiin, jossa hän opiskeli journalismia ja toimi muun muassa freelancer-toimittajana. 1930-luvulla hän matkusteli Euroopassa ja vuonna 1932 hän tapasi Pariisissa armenialais-kreikkalaisen mystikon G. I. Gurdjieffin ensimmäisen kerran. Hulme toivoi pääsevänsä Gurdjieffin henkilökohtaiseksi oppilaaksi, mutta vasta neljän vuoden jälkeen hänen ponnistelunsa palkittiin. Vuonna 1967 julkaistu kirja The Undiscovered Country: A Spiritual Adventure on Hulmen omaelämäkerrallinen teos, joka kertoo hänen kokemuksistaan Gurdjieffin muodostaman erityisen ”Köysi”-naisryhmän jäsenenä. Ryhmän jäsenet olivat kaikki perheettömiä, kirjallisesti suuntautuneita, sofistikoituneita avantgardisteja. Ryhmään kuuluivat muun muassa kustannustoimittaja Margaret Anderson, toimittaja Solita Solano ja ranskalainen sopraano, kirjailija Georgette Leblanc.
Toisen maailmansodan jälkeen Hulme työskenteli vuosina 1945–1947 kansainvälisen UNRRA-avustusjärjestön (United Nations Relief and Rehabilitation Administration / YK:n avustus- ja jälleenrakennuselin) leirin johtajana Wildfleckenissä, Saksassa. Hulme tapasi Wildfleckenissä belgialaisen entisen luostarisisaren nimeltä Marie-Louise Habets, josta tuli hänen elinikäinen kumppaninsa ja joka oli hänen pääteoksensa Nunnan tarinan innoittaja. Wildfleckenin ajan kokemuksistaan Hulme kirjoitti kirjan The Wild Place.
Suuri yleisö muistaa Kathryn Hulmen ehkä parhaiten hänen romaanistaan Nunnan tarina (engl. The Nun’s Story), joka lienee kuuluisimpia nunnista kertovia romaaneja. Vuonna 1959 romaanista tehtiin Fred Zinnemannin ohjaamana samanniminen Hollywood-elokuvaversio. Elokuvan päärooleja esittivät Audrey Hepburn ja Peter Finch; Hulme sekä hänen elämänkumppaninsa olivat mukana elokuvanteossa teknisinä asiantuntijoina. Romaani pohjautuu Hulmen elämänkumppanin Habetsin kokemuksiin sairaanhoitotyötä harjoittaneessa sisarkunnassa, ja tätä ”perustuu tositapahtumiin” -iskulausetta on käytetty hyödyksi teoksen markkinoinnissa. Hulmen romaanissa biografisuus on muun muassa päähenkilön uudelleen nimeämisen kautta niin häivytettyä, että se on täysin mahdollista lukea myös fiktiivisenä tekstinä ilman kysymystä historiallisesta autenttisuudesta. Habets ja Hulme tutustuivat Audrey Hepburniin tämän valmistellessa rooliaan. Elokuvan ja sen pohjana olevan kirjan taustoja sekä Hulmen, Hubartin ja Hepburnin keskinäisiä suhteita on käsitelty radio-ohjelmassa The Belgian Nurse, joka esitettiin ensi kertaa BBC:n Radio Four -kanavalla 13. tammikuuta 2007.
Vuodesta 1960 lähtien Hulme asui Kauain saarella Havaijilla elämänkumppaninsa Habetsin kanssa. Hulmen aikeena oli kirjoittaa Havaiji-taustainen romaani. Viimeisinä elinvuosina hänen terveydentilansa kuitenkin heikentyi ja tämä aie jäi toteutumatta.
Kathryn Hulme meni naimisiin Leonard D. Geldert’n kanssa New Yorkissa 25. elokuuta 1925. Pariskunta erosi vuonna 1928 lapsettomana. Hulme kuoli Lihuen kaupungissa Kauailla 25. elokuuta 1981.
Julkaistut kirjat

Arab Interlude
Desert Night
We lived as Children 1938
The Nun’s Story 1956 (suom. Nunnan tarina 1957)
Annie’s Captain 1961
Undiscovered Country 1967
Look a Lion In The Eye 1971
Aiheesta muualla

Gurdjieff ja Hulme
The Kathryn Hulme Papers (Arkistoitu – Internet Archive) Yalen yliopisto
Kathryn Hulmen työstä Wildfleckenin pakolaisleirissä 1945–1947 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Hulmen kirja The Wild Place voitti Atlantic Nonfictional Prize Award -tietokirjallisuuspalkinnon vuonna 1953.
Kirill Gerstein

Gerstein vuonna 2009.
Kirill Gerstein (s. 1979 Voronež Venäjä) on venäläinen pianisti, joka voitti ensimmäisen pianokilpailunsa 11-vuotiaana. Tämä kilpailu oli kansainvälinen Bach-kilpailu Gorzuwissa Puolassa. Gerstain aloitti 1994 opinnot Bostonissa Berklee College of Music -koulussa ja jatkoi opintojaan New Yorkin Manhattan School of Music -koulussa. Myöhemmin hän opiskeli Madridissa Dmitri Baškirovin ja Claudio Martinez Mehnerin oppilaana. Vuonna 2002 Gersteinille myönnettiin Gilmore Young Artist -palkinto. Hän oli myös yksi kuudesta pianistista, jotka valittiin opiskelemaan 2003–2004 Como-järven pianoakatemiaan Italiassa.
Syyskuussa 2000 Gerstein debytoi Zürichin Tonhalle orkesterin solistina David Zinmanin johtaessa. Hän sai välittömästi uusintakutsun seuraavalle kaudelle. Royal Philharmonic Orchestran solistina hän soitti orkesterin Saksan kiertueella Charles Dutoitin johtaessa. Gerstein on soittanut Chicagon ja San Franciscon sinfoniaorkesterien, Frankfurtin radion sinfoniaorkesterin ja Stuttgartin radion sinfoniaorkesterin solistina. Maaliskuussa 2006 Gerstein astui Boris Berezovskin tilalle tämän sairastuttua. Hän soitti Hongkongin filharmonisen orkesterin solistina Sergei Rahmaninovin kolmannen pianokonserton opus 30.
Lontoon Proms-festivaaleilla hän on esiintynyt yhdessä sellisti Steven Isserlisin kanssa. Resitaaleja hän on soittanut muun muassa vuonna 2002 Gilmoren pianofestivaaleilla, Ravinia-festivaalilla nouseva tähti -sarjassa ja Bostonin konservatorion pianon mestarit -sarjassa.
Kaudella 2007–2008 Gerstein soittaa Baltimoren, Dallasin ja Houstonin sinfoniaorkestereiden, Philadelphian orkesterin, Münchenin filharmonisen orkesterin sekä Ruotsin radion sinfoniaorkesterin solistina. Resitaaleja hän soittaa Budapestin Liszt Akatemiassa ja Lontoon Wigmore Hallissa. Kamarimusiikkia hän soittaa viulisti Kolja Blacherin, sellisti Clemens Hagenin ja sellisti Steven Isserlisin kanssa. Kauden huipentuma on debyytti Salzburgin musiikkijuhlilla András Schiffin kanssa.
Suomessa Kirill Gerstein soitti marraskuussa 2007 Radion sinfoniaorkesterin solistina Arnold Schönbergin pianokonserton opus 42 sekä Helsingissä että Tampereella.
Kaulinrannan rautatieasema

Kaulinrannan rautatieasema (lyh. Klr, vuoteen 1966 Kauliranta) on liikennepaikka Suomen rataverkolla rataosalla Tornio–Kolari. Se sijaitsee Kaulinrannan kylässä Ylitornion kunnassa, noin 80 kilometriä pohjoiseen Tornion rautatieasemalta. Nykyisin liikennepaikka toimii ainoastaan välisuojastuspaikkana. Uusi välisuojastuspiste sijaitsee noin 2,5 kilometriä pohjoiseen Kaulinrannan vanhalta asemalta.
Kaulinrannan rautatieasema avattiin liikenteelle 1. syyskuuta 1928 nimellä Kauliranta, kun rautatie Torniosta Kaulinrantaan valmistui. Kaulinranta oli rataosan pääteasema aina vuoteen 1964 saakka, jolloin rautatie Kaulinrannasta Pelloon valmistui. Kaulinrannan asemarakennus valmistui vuonna 1928, ja se on todennäköisesti Thure Hellströmin suunnittelema, kuten muutkin Tornion ja Kaulinrannan välisen rataosuuden asemien rakennukset. Vuonna 1966 aseman nimeksi tuli Kaulinranta, ja samana vuonna henkilöliikenne rataosalla päättyi.
Vuonna 1970 Kaulinranta muutettiin miehittämättömäksi. Tavaraliikenne lakkautettiin vuonna 1993 ja koko liikennepaikka 15. marraskuuta 1999. Vuonna 2003 perustettiin Kaulinrannan uusi välisuojastuspiste noin 2,5 kilometriä vanhalta asemalta pohjoiseen.
Aiheesta muualla

Finna.fi: Kuva Kaulinrannan asemarakennuksesta vuodelta 2020
Kibbutsi

Näkymä Kfar Masarykin kibbutsilta.
Ruokala kibbutsissa noin vuonna 1970.
Kibbutsi (hepr. ‏קיבוץ‎, kibutz) on israelilainen kollektiivitila. Maassa on nykyisin noin 250 kibbutsia.
Historiaa

Ensimmäiset kibbutsit perustettiin vuoden 1909 jälkeen vapaaehtoisiksi ja tasa-arvoisiksi kommuuneiksi, joiden asukkaat noudattavat tiettyä yhteiskuntasopimusta. Opetus, kulttuuri ja sosiaalinen elämä on kibbutsilla järjestetty kooperatiivisesti, ja omistus on kollektiivista. Kaikki kibbutsin ja sen asukkaiden tuotot käytetään yhteiseksi hyväksi kibbutsin pyörittämiseen, sijoituksiin sekä keskinäiseen apuun ja vastuuseen. Asukkaat saavat käyttöönsä perhekokoonsa suhteutetun rahamäärän, joka ei riipu heidän työstään tai asemastaan – muutama kibbutsi tosin tekee tähän poikkeuksen. Päätökset tehdään suoran demokratian keinoin, jossa jokainen yksilö on mukana vaikuttamassa asioihin.
Kaikki lapset saavat opetuksessa samat lähtökohdat. Lapset ovat perinteisesti asuneet omissa tiloissaan, ja heitä on hoidettu yhteisöllisesti. Suurin osa kibbutseista kuitenkin luopui lasten yhteisestä nukkumisesta 1990-luvun alusta lähtien.
Ensimmäiset kibbutsit olivat aina maatalousyhteisöjä, joissa asuttiin vaatimattomasti ja syötiin yhteisruokalassa. 1970- ja 1980-luvulla moni kibbutsi  yksityistettiin. Maatalouden rinnalle on tullut myös monipuolista valmistusteollisuutta. Israelin maataloustuotannosta kibbutsien osuus on noin 10 prosenttia. Joissakin kibbutseissa on hotelleja turisteille.
Kibbutsien merkitys on nykyisin selvästi pienempi Israelissa kuin alkuvuosikymmeninä. Maassa on 250 kibbutsia, joissa asuu noin 125 000 ihmistä. Kibbutsit vaihtelevat kooltaan, ja asukkaita niissä on sadan ja tuhannen väliltä. Useimmat kibbutseista ovat uskonnottomia; uskonnollisia kibbutseja on parikymmentä.
Kibbutsimatkailu

Erityisesti 1970-luvulla Israelin kibbutsit olivat suosittuja länsieurooppalaisen nuorison reppumatkailun ja vapaaehtoistyön kohteita. Niillä kävi jopa 50 000 ulkomaalaista vuodessa, yleisimpänä työmuotona hedelmäsadon poiminta. Suomesta kibbutsimatkoja järjesti Finkiv-, Ruotsista Svekiv-niminen organisaatio. Matkailuinto syntyi vuoden 1967 kuuden päivän sodan jälkeen ja jatkui 1990-luvulle asti. Vuosituhannen vaihteessa kibbutsimatkailu käytännössä loppui, kun kibbutsit yksityistettiin ja niiden prioriteetit muuttuivat sen myötä liiketaloudellisemmiksi. 2020-luvulla pari-kolmekymmentä kibbutsia ottaa yhä vapaaehtoisia tyypillisesti kuuden kuukauden vapaaehtoistöihin Kibbutz Volunteers -järjestön kautta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kibbutsi Wikimedia Commonsissa
Kirill Käro

Kirill Käro vuonna 2019.
Kirill Valerjevitš Käro (ven. Кирилл Валерьевич Кяро, vir. Kirill Valeri Käro) (s. 24. helmikuuta 1975 Tallinna, Viron SNT) on virolais-venäläinen näyttelijä, jolla on ollut sekä teatteri- että televisiorooleja.
Kirill Käro on kotoisin Tallinnan Lasnamäeltä, jossa hänen vanhempansa asuvat. Hän puhuu omien sanojensa mukaan viroa huonosti. Hänen isoisänsä oli siperianvirolainen Alfred Kärö, joka muutti Viroon neuvostomiehityksen aikoihin vuonna 1940 ja avioitui paikallisen vironvenäläisen naisen kanssa. Kirillin isä Valeri Käro oli merimies ja äiti työskenteli lastentarhassa. Virolainen näyttelijä Volli Käro on hänen isosetänsä. Kirill valmistui venäjänkielisestä Tallinnan 12. lukiosta (nyk. Lasnamäen lukio) vuonna 1992. Kirill Käron mukaan hän ei pidä itseään virolaisena, muttei koe itseään myöskään Venäjällä puhtaan venäläisenä. Tallinnassa häntä pidetään venäläisenä ja Moskovassa täysin virolaisena. Moskovaan palaamisesta huolimatta Kärö käy usein Virossa, Latviassa ja Ukrainassa.
Tämän jälkeen hän opiskeli Štšukinin teatterikoulussa Moskovassa, josta valmistui 1997. Vuosina 1997–1999 hän toimi Moskovassa armenialaisen Armen Džigarhanjanin johtamassa Moskovan draamateatterissa, ja palasi Viroon, jossa näytteli Viron venäläisessä teatterissa vuosina 1999–2004. Vuonna 2005 hän palasi takaisin Venäjälle.
Suomessa Käro tunnetaan ainakin Aleksein osasta Klaus Härön menestyselokuvasta Miekkailija sekä Ylellä 2016 esitetystä ukrainalaisesta dekkarista Nuuskija.
Kathryn Hire

| Kathryn P>  Hire |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. elokuuta 1959 (ikä 65) Mobile, Alabama, USA
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  insinööri
Ura
Tyyppi:  astronautti
Sotilasarvo:  kommodori (captain), Yhdysvaltain laivasto
Aika avaruudessa:  29 pv. 15 h 56 min.
Lennot

:  STS-90
 
:  STS-130
 
Kathryn Patricia "Kay" Hire (s. 26. elokuuta 1959 Mobile, Alabama) on yhdysvaltalainen astronautti. Hän osallistui tehtäväspesialistina avaruussukkulalennolle STS-90 Columbia (Spacelab-lento) 17. huhtikuuta – 3. toukokuuta 1998. Hire osallistui sukkulalennolle STS-130  tehtäväspesialistina.
Hire ei ole naimisissa  eikä hänellä ole lapsia.
Koulutus

Murphy High School, Mobile, Alabama, 1977.
Bachelor of Science,  Engineering and Management, Yhdysvaltain laivastoakatemia, 1981.
Master of Science, avaruusteknologia, Florida Institute of Technology, 1991.
Ura Yhdysvaltain laivastossa

Hire palveli vuodesta 1982 vuoteen 1989 Yhdysvaltain laivastossa lentoupseerina muun muassa valtamerentutkimuksessa ja lennonopettajana. Hire siirtyi laivaston reserviin vuonna 1989.  Hän osallistui ensimmäisenä amerikkalaisena naissotilaana taistelutehtävissä käytettävän lentokoneen miehistöön 13. toukokuuta 1993 liittyessään suunnistajana/viestimiehenä P-3 Orionin partiolennoille. Hire osallistui myöhemmin uudelleen aktiivipalvelukseen kutsuttana muun muassa operaatio Enduring Freedomiin ja Irakin sotaan esikuntatehtävissä. Hire ylennettiin nykyiseen asemaansa Yhdysvaltain laivaston kommodoriksi 1. joulukuuta 2002.
Ura NASAssa

Hire ryhtyi työskentelemään Kennedy Space Centerissä toukokuussa 1989 Lockheed Space Operations Companyn insinöörinä avaruussukkulan mekaanisten järjestelmien parissa. Vuonna 1991 hän sai kelpoisuuden avaruussukkulan testiprojekti-insinööriksi (Space Shuttle Test Project Engineer, TPE) ja vastasi avaruuspukujen tarkastamisesta ja venäläisten avaruusalusten telakoitumisjärjestelmistä.
Hire valittiin NASAn astronauttikoulutukseen joulukuussa 1994. Hän aloitti koulutuksen Johnson Space Centerissä maaliskuussa 1995. Vuoden koulutuksen jälkeen hän työskenteli lennonvalvonnassa avaruusaseman ja lennonvalvonnan yhteyshenkilönä (CAPCOM). Hire lensi tehtäväspesialisti 2:na sukkulalennolla STS-90 Neurolab (1998) viettäen 381 tuntia avaruudessa. Hän työskenteli astronauttitoimistossa sukkulan avioniikkaintegraatiolaboratorion (SAIL), hyötykuorman ja miehistön laitteiston johdossa. Hire nimitettiin astronauttien tukihenkilötiimiin (ASP) Kennedy Space Centeriin. Hän osallistui tehtäväspesialistina sukkulalennolle STS-130 helmikuussa 2010.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kathryn Hire Wikimedia Commonsissa
Elämäkerta NASAn sivulla (englanniksi)
Elämäkerta Spacefacts.de:n sivulla (englanniksi)
Sukkulalentoa STS-130 edeltävä haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (27.1.2010) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Kathryn P. Hire
Hire ja STS-130:n pilotti Terry Virts harjoittelevat avaruussukkulasimulaattorissa Johnson Space Centerissä 12.11.2009.
Käännös suomeksi
Knut Oskar Pihl

Knut Oskar Pihl (1860 Pohja – 1897) oli suomalainen jalokiviseppämestari, joka työskenteli Fabergén alaisuudessa Moskovassa. Pihlin pajassa valmistettiin erityisesti jalokivi- ja kultakoruja.
Nuoruus ja perhe

Oskar Pihl syntyi Pohjan pitäjässä. Kyläräätäli Johan Gustafin ja Lovisa Pihlin perheeseen syntyi kaikkian yksitoista lasta. Niistä kolme kuoli pieninä. Perheen toimeentulo oli vaikeata, minkä takia Oskar lähetettiin kuusivuotiaana Pietariin menestyneen kelloseppäsetänsä Anders Viktor Pihlin hoidettavaksi. Tämä adoptoi Oskarin mielellään, sillä hän oli itse lapseton ja toivoi pojasta seuraajaansa.
Oskar Pihlistä ei tullut ottoisänsä uran jatkajaa, vaan hänestä tuli jalokiviseppä. Hän pääsi August Holmströmin ja valmistui mestariksi vuonna 1887. Holmström suositteli vielä samana vuonna Pihliä Carl Fabergélle, joka tarvitsi lahjakasta ja taitavaa kultaseppää Moskovan työpajan mestariksi. Pihl sai paikan Fabergélta. Hän meni ennen muuttoansa naimisiin Holmströmin tyttären Fannyn Florentinan kanssa. He saivat liitostaan viisi lasta, joista Almasta ja Oskar Waldemarista tuli korutaiteilijoita.