stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jukka-Pekka Palo
Elokuvat

Jukka-Pekka Palon rooliluetteloon kuuluu teatterin ohella 48 tehtävää pitkissä ja lyhyissä elokuvissa. Palon ensimmäinen merkittävä elokuvaosa oli Riston rooli Lars G. Thelestamin ohjaamassa rikosdraamassa Tuntematon ystävä (1978). Hän mainitsee siihen liittyen, että mitä vähemmän sänkykohtauksissa on ”aitoa tunnetta sitä parempia niistä tulee”. Miespääosa Martti Antero Joenpäänä Palolla on Maunu Kurkvaaran ohjaamassa elokuvassa Menestyksen maku (1983). Vuonna 1985 valmistui Flucht in den Norden eli Pako pohjoiseen. Sen ohjasi Ingemo Engström ja Palon roolina on Ragnar. Johanna (Katharina Thalbach) pakenee Saksasta kansallissosialistien noustua valtaan ja tapaa eräässä kartanossa Ragnarin, joka pitää enemmän Ranskan kuin Saksan kirjallisuudesta.
Aki Kaurismäen draamakomediassa Varjoja paratiisissa (1986) Palolla on sivurooli myymälänhoitajana. Niin ikään 1986 valmistui Harmagedon, jossa Palo näyttelee Tarjan poikaystävää.
Palo näyttelee sivuosan Anssi Mänttärin ohjaamassa draamakomediassa Mestari (1992). Taru Mäkelän ohjaamassa historiallisessa draamassa Pikkusisar (1999) Palon roolina on Juhani Elomaa. Atro Lahtelan ohjaamassa kauhuelokuvassa Silmä silmästä (1999) Palo näyttelee Martti Saarta, joka on elokuvan pääparin isä. Elokuva sai 31 katsojaa. Janne Kuusen ohjaamassa komediassa Saippuaprinssi (2006) Palon roolina on kanavajohtaja Kalela.
Rikoselokuvassa Vares – Sheriffi (2015) Palolla on iso sivuosa Kalle Shostakovitshina. Pääroolin tekee Antti Reini. Elokuva sai noin 110 000 katsojaa. Yhteiskunnallisessa elokuvassa Jättiläinen (2016) Palon rooli on maineenhallintayhtiö Tekirin toimitusjohtaja. Historiallisessa musiikki- ja elämäkertaelokuvassa Love Records – Anna mulle Lovee (2016) Palo näyttelee Musiikki-Fazerin toimitusjohtajaa, roolia ei mainita elokuvan julisteessa.
Televisio

Teatterin ja elokuvien lisäksi Jukka-Pekka Palo on näytellyt televisiotuotannoissa. IMDb:n mukaan Palon ensimmäinen televisioesiintyminen oli jouluna 1961 ohjelmassa Jo taukos leikki alla joulupuun… Vuonna 1963 hän näytteli Tommi Rinteen ohjaamassa televisioelokuvassa Viktoria ja hänen husaarinsa. Yhdeksän vuotta myöhemmin varhaiseen aikuisuuteen ehtinyt Palo näytteli Oskua draamasarjassa Potilas X ja vuosina 1979–1980 hän oli mukana komediasarjassa Parempi myöhään…, jossa pääosat olivat Pentti Siimeksellä ja Ritva Valkamalla.
Keväällä 1982 Palolla oli Herman Geselliuksen rooli Ritva Nuutisen ohjaamassa televisioelokuvassa 18 valokuvaa. Hän sai tuolloin puhelun, jonka aiheena oli Tauno Palon lähestyvä kuolema. Vuonna 1987 Palo näytteli nimiroolin Nuutisen ohjaamassa televisioelokuvassa Insinööri Jalovaaran uskomaton seikkailu. Seuraavana vuonna Palo näytteli lääkäriä Raili Ruston ohjaamassa televisioelokuvassa Marjatta. Siinä nähtiin myös Hillevi Lagerstam.
Palon tunnettuus kasvoi 1990-luvun alkupuoliskolla, jolloin hän juonsi suosittua Megavisa-ohjelmaa. Palo ei kuitenkaan ollut ohjelmassa oma itsensä, vaan hän piiloutui roolin taakse.
Anssi Mänttärin ohjaamassa televisiosarjassa Petterin parempi elämä (1991) Palo näyttelee Seppo Lehtisalmea, yhtä päärooleista. Komediasarjassa Hynttyyt yhteen (1991–1995) hän on mukana muutamassa loppupään jaksossa. Ere Kokkosen ohjaamasta komediasta Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies muokattiin viisiosainen televisiosarja vuonna 1999. Palo näyttelee pastori Jussilaista yhdessä osassa. Hahmo ei ole mukana elokuvaversiossa. Saippuasarjassa Salatut elämät Palo näyttelee Heikki Ratilaa. Jaksoja oli kolmisenkymmentä ja ne esitettiin 2004–2005.
Palo piipahti Mänttärin roolissa Kari Väänäsen ohjaamassa komediallisia aineksia sisältävässä draamassa Taivaan tulet vuonna 2010. Nymfit-sarjassa Palon roolina on Pentti Koski. 2020-luvulla Palo on näytellyt yhden päärooleista draamakomediasarjassa Kämppikset.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva / Televisioelokuva / Lyhytelokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1961 | Tulipunainen kyyhkynen | aitaan nojaava pikkupoika |
| 1961 | Jo taukos leikki alla joulupuun... |  |
| 1963 | Viktoria ja hänen husaarinsa | Kamakuri O Miki |
| 1976 | Häkki |  |
| 1978 | Nuorallatanssijan kuolema eli kuinka Pete Q sai siivet | Primo di Capo |
| 1978 | Tuntematon ystävä | Risto Ahvenainen |
| 1979 | Herätkää ja riemuitkaa! | Ralph Berger |
| 1981 | Prinsessa joka nukkui 100 vuotta | Runner |
| 1981 | Läpimurto | poliisi |
| 1981 | Pedon merkki | luutnantti Valonen |
| 1981 | Armahda meitä | Rudolf |
| 1982 | Parveke |  |
| 1982 | 18 valokuvaa | Herman Gesellius |
| 1983 | Menestyksen maku | mainostoimittaja Martti Joenpää |
| 1983 | Jeesuksen pojat | poliisi |
| 1985 | Kepissä on kaksi päätä |  |
| 1986 | Huomenna | mies Laulajattaren pukuhuoneessa |
| 1986 | Pako pohjoiseen | Ragnar |
| 1986 | Harmagedon | Tarjan poikaystävä |
| 1986 | Varjoja paratiisissa | kolmas mies, vaatetusliikkeen myymälänjohtaja |
| 1988 | Marjatta | lääkäri |
| 1992 | Mestari | Torsten Erikson |
| 1994 | Let's play Zeus | Anis Murtovaara |
| 1999 | Silmä silmästä | saarjaana Martti Saari |
| 1999 | Pikkusisar | Juhani Elomaa |
| 2002 | Lupaus | Lauri Bergman |
| 2006 | Saippuaprinssi | kanavajohtaja  Kalela |
| 2010 | Huomisen muisto | tohtori – vuosi 2142 |
| 2010 | Kierre |  |
| 2011 | Boheemi elää |  |
| 2011 | Tarkastaja | talkkari |
| 2015 | Vares – Sheriffi | Kalle Shostakovitsh |
| 2016 | Jättiläinen | PR-konsultti |
| 2016 | Love Records – Anna mulle Lovee | Roger Lindberg |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1972 | Potilas X | Osku |
| 1979 | Parempi myöhään | monia rooleja |
| 1985 | Musta tuntuu | Stefan Träskman |
| 1988 | Vesku Show | monia rooleja |
| 1991 | Pakanamaan kartta | lääkäri |
| 1991 | Isänmaan kaikuja |  |
| 1991 | Petterin parempi elämä | isä |
| 1995 | Hynttyyt yhteen | Jaakko Aalto |
| 1996 | Maigret | Konrad Porola |
| 1996–2007 | Kotikatu | Aki Wasama |
| 2004–2005 | Salatut elämät | Heikki Ratila |
| 2010 | Helppo elämä | seurakunnan pappi |
| 2010 | Taivaan tulet | Mänttäri |
| 2014 | Nymfit | Pentti Koski |
| 2014 | Syke | Jukka |
| 2021 | Karkurit | Harri Lukki |
| 2022 | Kämppikset |  |
Filmografia > Juontajana

| Vuosi | Televisiosarja |
| --- | --- |
1991–1995: Megavisa
1995–1996: Noppapotti
2001–2002: Giljotiini
Aiheesta muualla

Jukka-Pekka Palo Elonetissä.
Jukka-Pekka Palo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet
Josif Stalin (laiva)

Uponnut Josif Stalin.
Josif Stalin oli neuvostoliittolainen 3. joulukuuta 1941 Viron rannikolla uponnut laiva.
Laivan tuho

Neuvostoliiton joukot olivat miehittäneet Hangon vuokra-alueen. Jatkosodan hyökkäysvaiheessa sieltä lähdettiin evakuoimaan lähes 5 600 sotilasta ja siviiliä. Laiva tuhoutui Viron rannikolla ajettuaan miinaan. Laivalla olleista 1 900 kuoli, ja venäläiset pelastivat noin 1 700. Rannikolle ajautuneessa laivassa elossa olleesta noin 1 800 henkilöstä suurin osa päätyi Saksaan ja 750 kuljetettiin sotavangiksi Suomeen.
Luettelo valtioista väkiluvun mukaan

Maailman kartta väkiluvun mukaan vuonna 2007. Tummilla merkityissä maissa eniten asukkaita.
Maailman väestöprosentti maittain
Tämä on luettelo valtioista  ja niiden erillisiksi katsottavista hallinnollisista alueista väkiluvun mukaan järjestettynä. Luettelo käsittää Yhdistyneiden kansakuntien 193 jäsenvaltiota, niiden hallinnoimia erillisiä alueita, Kiinan tasavallan (Taiwan) ja Vatikaanivaltion.
Koko maailmaa koskien lähteenä on käytetty YK:n Talous- ja sosiaaliasiain osaston väestöjaoston (United Nations Department of Economic and Social Affairs, Population Division) julkaisemaa dataa.
Maakohtaiset tiedot ovat Worldometerin, joka myös perustaa tietonsa YK:n tilastoihin ja arvioihin.
Taulukko sisältää myös tunnuslukuja, jotka liittyvät väestöön ja erityisesti sen kasvuun.

| 234 |  Tokelau | 1 | 1,27 % | - | - | - | 0,00 % |
| 235 |  Vatikaanivaltio | 0,6  |  | - | - | - | 0,00 % |
Maaliskuun kuudes

| Maaliskuun kuudes Kisu (Jernström) |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1976–77
 Studio : Mainos TV’n studiot
 Julkaistu: 1977
 Formaatti: LP-levy (9C 062-38232)   C-kasetti (9C 262-38232)
 Tuottaja(t): Chrisse Johansson
 Tyylilaji: iskelmä, pop
 Kesto: 41.26
 Levy-yhtiö: EMI Finland
 Levymerkki: EMI
Listasijoitukset
  Suomi: 10. (huhtikuu 1977)
Kisun muut julkaisut
| Tunteet 1976 | Maaliskuun kuudes 1977 | Luotan huomiseen 1978 |
Singlet albumilta Maaliskuun kuudes
 ”Onnestain on puolet sinun” / ”Maaliskuun kuudes” Julkaistu: 1977 (9C 006-38231)  ”Meidän on täysikuu” / ”Bye bye” Julkaistu: 1977 (9C 006-38252)
Maaliskuun kuudes on suomalaislaulaja Kisun eli Kisu Jernströmin viides, vuonna 1977 julkaistu studioalbumi.
Kappaleet

Kaikki sovitukset Veikko Samuli, ellei toisin mainita.
Onnestain on puolet sinun – 3.44 (alkup. ”¿Dónde están tus ojos negros?”, säv. Dave McRonald, suom. san. Chrisse Johansson)
Meidän on täysikuu – 2.50 (alkup. ”Under the Moon of Love”, säv. ja san. Tommy Boyce / Curtis Lee, suom. san. C. Johansson)
Mennyt kesä – 3.45 (alkup. ”The Summer of My Life”, säv. ja san. Simon May, suom. san. C. Johansson)
Mitä sitä suotta – 2.35 (säv. Kristian Jernström, san. C. Johansson)
Niin yksin oon – 3.56 (alkup. ”We're All Alone”, säv. ja san. Boz Scaggs, suom. san. C. Johansson)
Ilta on nuori – 3.50 (alkup. ”Festen har börjat”, säv. ja san. Tomas Ledin, suom. san. Pertti Reponen)
Muistathan – 3.00 (alkup. ”Har du glömt”, säv. Jan Askelind / Conny Modig, san. J. Askelind, suom. san. P. Reponen)
1.000.000 kyyneltä – 3.00 (alkup. ”9,999,999 Tears”, säv. ja san. Razzy Bailey, suom. san. P. Reponen)
Maaliskuun kuudes – 2.30 (alkup. ”Sjätte september”, säv. ja san. Peter Himmelstrand, suom. san. C. Johansson)
Bye bye – 2.30 (säv. V. Samuli, san. C. Johansson)
Rakkauden arvoitus – 3.45 (alkup. ”Kaleidoscope”, säv. Albert Hammond, san. Hal David, suom. san. Chrisse Johansson)
Heittää huulta – 3.06 (alkup. ”Let Your Love Flow”, säv. ja san. Larry E. Williams, suom. san. P. Reponen)
Oi voi – 2.55 (säv. Kari Kuuva, san. C. Johansson, sov. Nacke Johansson)
Lähteet:
Tekijät > Muusikoita

Kisu Jernström – laulu
Nacke Johansson – kapellimestari (13)
Veikko Samuli – kapellimestari (kaikki paitsi 13)
Ami Aspelund – taustalaulu (1, 2)
Aimo Jaara – taustalaulu (2–11)
Irma Tapio – taustalaulu (3, 7, 8, 10)
Heikki Laurila – kitarat (1–12)
Taisto Wesslin – kitarat
Häkä Virtanen – basso (1–11)
Heikki Hämäläinen – viulut (1, 3–5, 7, 9–12)
Lähteet:
Tekijät > Tuotanto

Chrisse Johansson – tuottaja
Per Wallenius / Mainos TV’n studiot – äänitys
Marja-Liisa Niemi ja Erik Uddström – kansitaide
Lähde:
Saarilammi (Rautajoki)

| Saarilammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Sastamala
Koordinaatit:  61°27′04″N, 22°52′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Rautajoen valuma−a (35.134)
Laskuoja:  oja Saarijärveen
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  113,7 m 
Saaria:  ei saaria
 fiSaarilammi 
Saarilammi on PirkanmaallaSastamalan Vammalassa Kylmäkoskenmaalla sijaitseva lampi.
Maantiede

Saarilammin pituus on 150 metriä ja leveys 90 metriä. Se sijaitsee metsäisen suon keskellä. Lammella on lyhyt oja Saarijärveen. Lampi on autio, mutta Saarijärvelle tulee sen ohi metsäautotie mökille
Vesistösuhteita

Saarilammi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Rautajoen valuma-alueeseen (35.134) se kuuluu. Lampeen laskee pari suo-oja, joista toinen tulee Saarijärvensuolta. Sen laskuoja on lyhyt kaivettu oja Saarijärveen. Lammen vedenpinnan korkeus on 113,7 metriä, joka on sama kuin Saarijärvelläkin.
Antonovin lentoaseman taistelu

Antonovin lentoaseman taistelu oli Venäjän maahanlaskujoukkojen Antonovin lentoasemalla Kiovan alueella toteuttama sotilasoperaatio, jonka päämäärä oli ilmasillan muodostaminen Venäjän hyökätessä Ukrainaan. Maailman suurin lentokone Antonov An-225 tuhoutui halliinsa taistelun aikana. Venäjän epäonnistuminen lentokentän nopeassa haltuunotossa pelasti pääkaupunki Kiovan taisteluilta.
Ukraina pystyi varautumaan lentokentälle suunnitteilla olleeseen operaatioon Yhdysvaltojen varoitettua siitä.
Antonovin lentoasema on entinen Neuvostoliiton aikainen sotilaslentotukikohta, jota puolusti sodan alkaessa yksi alle kahdensadan sotilaan vahvuinen komppania Ukrainan kansalliskaartin 4. nopean toiminnan prikaatista. Kevyesti varustetulla komppanialla oli panssariajoneuvoja, ainakin yksi ZU-23-2-ilmatorjuntatykki ja olalta laukaistavia 9K38 Igla-ohjuksia.
Taistelu

Aamulla kello 6 ja 7 välillä 24. helmikuuta lentokentälle ja sen viereiseen kansalliskaartin tukikohtaan osui neljä Kalibr-ohjusta, joista yksi räjähti läheisellä asuinalueella ja kaksi jäi suutareiksi. Hyökkäävään joukkoon kuului 200-300 maahanlaskujoukkojen sotilasta 31. kaartin ilmarynnäkköprikaatista ja 45. kaartin erikoistoimintaprikaatista. Sotilaita kuljettaneet noin 34 helikopteria lensivät matalalla ja tutkahäirinnän sekä pilvisen sään vuoksi ne onnistuivatkin pääsemään huomaamatta Ukrainan ilmatilaan. Paikalliset kuvasivat kotiensa yli lentäviä helikoptereita
Laskeuduttuaan kiitoradalle sotilaat joutuivat vaikeaan tilanteeseen, koska lähistöllä ei ollut riittävää suojaa tulitukselta. Tunnin kuluttua puolustajat vetäytyivät kentältä. Vetäytymisen aikana kiitorataa tulitettiin tykistöllä ja Ukrainan ilmavoimat pommitti sitä, jotta venäläiset eivät voisi käyttää sitä. Venäläiset saivat kentän haltuunsa noin kello 13.
Susan Harris

| Susan Harris |
| --- | --- |
 Susan Harris vuonna 1999.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. lokakuuta 1940 Mount Vernon (New York)
Ammatti:  tv-käsikirjoittaja ja tuottaja
Käsikirjoittaja
Merkittävät teokset:  Kupla Tyttökullat
Tyyli:  komedia
Aiheesta muualla
IMDb 
Susan Harris (o.s. Spivak, s. 28. lokakuuta 1940 Mount Vernon, New York) on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, joka tuli 1970-luvulta alkaen tunnetuksi komediasarjojen kuten Kupla (Soap), Tyttökullat (Golden Girls) ja Vihdoinkin yksin (Empty Nest) luojana. Vuosina 1975–1998 Harris oli yksi Yhdysvaltain televisiokanavien tuotteliaimmista käsikirjoittajista, joka oli luomassa toistakymmentä menestyssarjaa.
Kirjanpitäjäisän perheessä Westchesterin piirikunnassa Manhattanin koillispuolella varttunut Harris opiskeli englannin kieltä ja kirjallisuutta Cornellin ja New Yorkin yliopistossa suorittamatta tutkintoa. Ennen omien sarjojensa menestystä Harris oli mukana käsikirjoittamassa muun muassa sarjoja The Courtship of Eddie's Father ja The Partridge Family. 1970-luvun alussa Perhe on pahin -sarjan luoja Norman Lear kutsui Harrisin mukaan sen käsikirjoitustiimiin, johon siihen asti oli kuulunut vain miehiä. Pienen pojan yksinhuoltajana Harris kirjoitti sarjaa pääosin etätyönä kotoaan käsin tapaamatta kertomansa mukaan edes koskaan sen näyttelijöitä. Hän kirjoitti muutaman jakson sittemmin Tyttökullissa näytelleen Bea Arthurin tähdittämään sarjaan Maude, kunnes sarja Fay oli ensimmäinen josta hän sai maininnan yhtenä sarjan luojista. Sarjaa kuitenkin tuotettiin vain kymmenen jaksoa.
Saippuasarjoja parodioiva absurdi Kupla (1977–1981) oli vaikea myydä televisiojohtajille, mutta toteutuessaan ABC-verkossa mursi monia aiempia raja-aitoja tv-komedian alalla. Sitä seurasi Benson (1979–1986), spin-off-sarja Kuplan sarkastisesta afroamerikkalaisesta hovimestarista, jota näytteli Robert Guillaume.
Harrisin seuraava menestyssarja Tyttökullat (1985–1992) säilyi kuuden tuotantokauden ajan kymmenen katsotuimman joukossa Yhdysvalloissa, mutta viimeisellä seitsemännellä kaudella putosi sijalle 40. Harris ja muut loivat sarjan naishahmoille 24 jaksoa saaneen spin-offin The Golden Palace, jossa hahmot ovat alkaneet pyörittää miamilaista hotellia. Paremmin menestyi Vihdoinkin yksin (1988–1995), jonka pääosaa, leskeksi jäänyttä lääkärimiestä kaksine tyttärineen ja puhuvine koirineen näytteli Kuplasta tunnetuksi tullut Richard Mulligan.
Harrisin vuonna 1991 esitetty sarja Sokeria ja pippuria (Good & Evil) kertoo kosmetiikkayhtiön perijättären tyttäristä, joista toinen on kovapintainen bisnesnainen ja toinen epäitsekäs ja varovainen tutkija. Sarja sai 11 jaksoa.
Susan Harris vetäytyi tv-uralta noin 60-vuotiaana saatuaan käyntiin viimeisen sarjansa, vuonna 1998 esitetyn 13-jaksoisen Salaiset ansiot (The Secret Lives of Men).
Harris sai vuonna 2005 käsikirjoittaja Paddy Chayefskyn mukaan nimetyn Writers Guild of America -palkinnon. Hänet nimitettiin vuonna 2011 Yhdysvaltain televisioakatemian Hall of Famen jäseneksi.
Yksityiselämä

Susan Harrisin poika on kirjailija ja neurotieteilijä Sam Harris.
Aiheesta muualla

Susan Harris Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Susan Harris
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Saksa  Yhdysvallat 
Taiteenala:  Emmy Awards 
Käännös suomeksi
Pöllökehrääjät

| Pöllökehrääjät |
| --- | --- |
 Australianpöllökehrääjä (Podargus strigoides)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kehrääjälinnut Caprimulgiformes
Heimo::  Pöllökehrääjät Podargidae  Gray, 1840
Synonyymit
 Batrachostomidae  
Suvut
 Aasianpöllökehrääjät (Batrachostomus)  Australianpöllökehrääjät (Podargus)  Rigidipenna 
Katso myös
   Pöllökehrääjät Wikispeciesissä   Pöllökehrääjät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pöllökehrääjät (Podargidae) on kehrääjälintujen lahkoon kuuluva lintuheimo, johon kuuluu BirdLife Suomen mukaan 13 lajia kolmessa suvussa. Pöllökehrääjiä kutsutaan ammolleen avautuvan suunsa vuoksi englannin kielessä ”sammakkosuiksi” (Frogmouth).
Koko ja ulkonäkö

Eri pöllökehrääjälajien pituus vaihtelee 19–60 sentin välillä. Australianpöllökehrääjät ovat aasianpöllökehrääjiä suurempia.
Nimensä mukaisesti pöllökehrääjät muistuttavat pöllöjä sekä kooltaan, höyhenykseltään että väritykseltään. Niiden höyhenys on silkinpehmeä, väritykseltään harmahtava tai punaruskea ja sitä kirjovat raita- ja juovakuviot. Monista lajeista tunnetaan ruskea ja harmaa värimuoto. Koiraiden väritys on usein sameampi kuin naaraiden. Ero johtuu ilmeisesti siitä, että päiväsaikaan hautovat koiraat tarvitsevat paremmin maastoutuvan värityksen kuin naaraat, jotka puolustavat öisin parin reviiriä.
Vartalo on melko pitkä, kaula lyhyt ja pää suuri, leveä ja litteä. Höyhenys tekee päästä hyvin suuren näköisen. Isot silmät sijaitsevat pään etupuolella ja pöllökehrääjä voi katsoa kohdettaan molemmilla silmillään yhtä aikaa. Silmien väri on tavallisesti keltainen, oranssi tai punainen. Nokka on suuri, paksu ja koukkukärkinen. Nokan tyvessä kasvaa vahvoja karvamaisia höyheniä. Aasianpöllökehrääjillä niitä kasvaa usein myös muualla naamassa, jolloin ne saattavat suojata lintujen silmiä saalishyönteisiltä. Suupielet ulottuvat kauas silmien taakse, joten pöllökehrääjät pystyvät venyttämään kitansa erittäin suureksi. Lyhytjalkaisina lintuina pöllökehrääjät kävelevät vähän, yleensä vain muutaman askeleen kerrallaan. Siivet ovat leveät ja pyöreät, pyrstö on pitkä ja pyöreä. Pyrstörauhanen on hyvin pieni tai puuttuu kokonaan. Sen sijaan niillä on pyrstön kummallakin puolella useita puuterihöyheniä, joiden tuottamalla hienolla puuterilla pöllökehrääjät hoitavat höyheniään.
Levinneisyys ja elinympäristö

Pöllökehrääjiä tavataan Etelä-Aasiassa ja Australaasiassa. Kahden eri suvun levinneisyydet poikkeavat selvästi toisistaan. Aasianpöllökehrääjiä tavataan Etelä-Intiassa, Sri Lankassa ja Kaakkois-Aasiassa. Australianpöllökehrääjien levinneisyys kattaa Australian, Uuden-Guinean, Tasmanian ja Salomonsaaret.
Elinympäristöä ovat enimmäkseen metsät ja metsämaat, useimmiten trooppiset sademetsät. Heimon lajeja tavataan myös uudismetsissä, metsäisillä savanneilla ja kuivilla pensaikkomailla. Niitä liikkuu myös esikaupungeissa. Pöllökehrääjät elävät yleensä alavilla mailla, mutta jotkin lajit voivat nousta jopa 2 300 metrin korkeuteen. Neljä aasianpöllökehrääjälajia luokitellaan silmälläpidettäväksi, mutta yksikään laji ei ole varsinaisesti uhanalainen.
Elintavat

Eri pöllökehrääjälajien elintavat muistuttavat suuresti toisiaan. Kaikkien uskotaan olevan paikkalintuja, jotka elävät pareittain. Niitä ei ole missään runsaasti. Pöllökehrääjät liikkuvat pääasiassa ilta- ja aamuhämärän aikoihin, mutta niiden kutsuhuutoja voi kuulla läpi yön. Australianpöllökehrääjien suvun lajien ääntely on yleensä matalaa, toistuvaa pauketta; aasianpöllökehrääjien ääntely koostuu vaihtelevista lyhyistä vihellyksistä, liverryksistä tai nau'unnasta. Nukkaisten siipien ansiosta lento on äänetöntä. Pöllökehrääjät ovat kestäviä, mutta muutoin huonoja ja hitaita lentäjiä. Ne eivät ole yhtä ketteriä lentäjiä kuin kehrääjät. Huonon lentotaidon saalistustapojensa takia pöllökehrääjät joutuvat helposti petoeläinten ja petolintujen saaliiksi. Niitä jää usein myös autojen alle, koska ne saalistavat mielellään hyönteisiä teiden välittömässä läheisyydessä. Auringon päivällä lämmittämät tiet houkuttelevat yöllä paljon hyönteisiä, jotka puolestaan houkuttelevat niiden saalistajia. Huonoina ja hitaina lentäjinä auton sokaisema lintu ei välttämättä ehdi paeta vaan jää auton alle. Pesällään yöllä häiritty pöllökehrääjä lentää yleensä pois. Päivällä se voi sen sijaan jähmettyä paikalleen nokka ylöspäin suunnattuna. Tällöin se muistuttaa oksantynkää. Tämä on niille tärkeä tapa, koska ne nukkuvat päivällä avoimella oksalla. Oksan myötäisesti istuvaa pöllökehrääjää on suojavärin takia hankala huomata. Sateiden aikaan pöllökehrääjät levittävät pyrstönsä ja siipensä huojuen samalla puolelta toiselle. Sateen jälkeen ne kuivattavat siipensä merimetsojen tavoin pitäen siivet ja pyrstön levitettyinä.
Elintavat > Ravinto

Pöllökehrääjien pääravintoa ovat hyönteiset, mutta suuren nokkansa ja kitansa ansiosta ne voivat syödä myös kookkaampia eläimiä. Niille kelpaavat hyönteisten, tuhatjalkaisten ja hämähäkkien ohella myös kotilot, etanat, skorpionit, sammakot, liskot, pikkunisäkkäät ja linnut. Australianpöllökehrääjät syövät myös paksumaltoisia hedelmiä. Pöllökehrääjät eivät pyydystä kehrääjien tavoin hyönteisiä tai muuta saalista ilmasta, vaan nappaavat ne maasta tai puiden oksilta. Ne vaanivat saalistaan istuinoksaltaan ja syöksyvät sitten maahan sen kimppuun. Siivet ovat lyhyemmät ja pyöreäpäisemmät kuin sukulaisheimoilla, koska maasta saalistava lintu ei tarvitse kovin hyvää lentotaitoa. Toisaalta jotkin pöllökehrääjät lentelevät myös puiden ja pensaiden ympärillä napaten hyönteisiä lehdiltä ja oksilta. Pöllökehrääjiltä puuttuu herkkätuntoinen ja runsassuoninen kitalaki. Kitalakea peittää luutunut iho. Saaliin pyydystämistavan vuoksi herkkätuntoinen kitalaki ei ole tarpeellinen.
Pöllökehrääjien elintapojen tutkiminen on vaikeaa, eikä niitä aiemmin juuri tarkkailtu. Niiden ravinnonhankinnasta oli arvailuja. Suuren kidan takia niiden uskottiin pyydystävän hyönteisiä lentämällä suu ammollaan. Käsitystä tukivat pöllökehrääjien suun ympärillä olevat karvamaiset höyhenet, joiden uskottiin lisäävän "haavin" pinta-alaa. Pöllökehrääjien on uskottu myös saalistaneen niin, että ne istuvat oksalla suu ammollaan, vaaleanpunainen tai keltainen kita näkyvissä. Tämän arveltiin houkuttelevan hyönteisiä, jotka erehtyisivät luulemaan suuta kukaksi ja hakemaan sieltä mettä.