stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tiago Monteiro
Ura > Formula 1

Monteiro ajoi ensimmäisen F1-kautensa Jordan-tallissa 2005 Narain Karthikeyanin tallikaverina. Formula 1 -sarjassa Monteiron paras sijoitus oli kolmas sija Yhdysvaltain osakilpailussa kaudella 2005, johon osallistui vain kuusi autoa. Kauden toiseksi parhaan tuloksensa (kahdeksannen sijan) hän sai Belgian GP:ssä. Monteiro ajoi myös maaliin melkein jokaisessa kilpailussa, kunnes keskeytti Brasilian GP:ssä. Hänet palkittiin kauden lopussa suorituksistaan Vuoden tulokas -palkinnolla (engl. Rookie of the Year).
Vuonna 2006 Monteiro ajoi MF1-tallissa, joka perustettiin Midland-yhtiön ostettua Jordan-tallin ja joka muuttui kauden aikana Spykeriksi. Tallin auto oli kuitenkin kilpailukyvyltään heikko.
Ura > Muut sarjat

Kaudelle 2007 Monteiro ei saanut jatkopestiä Spykerin kanssa, minkä vuoksi kausi 2006 jäi portugalilaisen uran viimeiseksi F1:ssä.
Monteiro on ajanut vuodesta 2007 lähtien World Touring Car Championship -sarjassa. Hän on osallistunut urallaan myös Le Mansin 24 tunnin ajoon vuosina 1999, 2001, 2009, 2011 ja uudestaan vuonna 2015.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Jordan | AUS 16 | MAL 12 | BHR 10 | SMR 13 | ESP 12 | MON 13 | EUR 15 | CAN 10 | USA 3 | FRA 13 | GBR 17 | GER 17 | HUN 13 | TUR 15 | ITA 17 | BEL 8 | BRA Kesk. | JPN 13 | CHN 11 | 7 | 16. |
| 2006 | Midland | BHR 17 | MAL 13 | AUS Kesk. | SMR 16 | EUR 12 | ESP 16 | MON 15 | GBR 16 | CAN 14 | USA Kesk. | FRA Kesk. | GER DSQ | HUN 9 | TUR Kesk. | ITA Kesk. | CHN Kesk. | JPN 16 | BRA 15 |  | 0 | 21. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tiago Monteiro Wikimedia Commonsissa
Tiago Monteiro Kanadan GP:ssä kaudella 2005.
Sleipnir (selain)

| Sleipnir |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Fenrir Inc.
Kehityshistoria
Vakaa versio:  4.7.9 (2. maaliskuuta 2021), 4.14.2 (21. joulukuuta 2023), 6.5.5 (14. maaliskuuta 2024) ja 3.7.5 (15. huhtikuuta 2024)
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  verkkoselain
Alusta:  Windows
Lisenssi:  Ilmaisohjelma
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Sleipnir on japanilaisen Fenririn julkaisema verkkoselain. Gecko-selainmoottori on poistettu käytöstä, syynä on siinä ilmennyt haavoittuvuus.[lähde? ] Moniytimisyyteen liittynyt valinnaisuus oli plugin-liitännäinen, jonka viimeisin versio oli 1.7. Selaimen käytössä esiintyntyy sekä IE:n tyyppinen Trident, että Chromium eli WebKit selainmoottorina. (Viitattu 24.11.2012.)
Sleipnir-selaimen etuina ovat helppokäyttöisyys ja laajennettavuus sekä pieni muistikuormitus: sen käyttöliittymä on suhteellisen kevyehkö, joten se ei kuluta muistitilaa kovinkaan paljon. Lataustiedoston koko oli versiossa 2.97 alle 5 Mt.
Sleipnir ilmoittaa omilla kotisivuillaan tarjoavansa myös mobiililaitteisiin soveltuvaa selainta. Käyttöjärjestelmänä Android, sekä Windows-puhelimet.
Sleipniristä on julkaistu versio 3, jonka käyttöliittymä muistuttaa Microsoftin IE8-selaimen tyyliä. Artikkelin muokkauksen hetkellä, monimoottorisuus on käytettävissä. 2-versio on edelleen ladattavissa, sen versio on 2.99. Ohjelman toimivuus taataan Win 98 -käyttöjärjestelmästä alkaen. (Viitattu 19.4.2012.)
Ominaisuudet

Kaksi selainmoottoria (Microsoftin Trident sekä Chromium eli Webkit)
SmartSearch
SmartInstaller
Hiirieleet
Pikanäppäimet
Välilehdet
Thumbnail-näkymä (kirjanmerkit)
Hakupalkki
Muokattavat valikot ja skriptit
Lisäosat
Erilaiset ulkoasut
Kirjanmerkit
Sorsuanoja

| Sorsuanoja |
| --- | --- |
 Jokea Kapelon autiotalon lähellä
Alkulähde:  Saari-Sorsua
Laskupaikka:  Nuorittajoki, Sorsuanperä, Pudasjärvi
Maat:  Suomi
Pituus:  12 km
Alkulähteen korkeus:  115,8 m
Sorsuanoja on noin 12 kilometriä pitkä Kiiminkijoen vesistöön kuuluva joki Utajärven Juorkunassa ja Pudasjärven Autioperällä. Sen alkupiste on Saari-Sorsua ja se laskee Nuorittajokeen Sorsuanperällä. Joki alittaa Hetekyläntien juuri ennen kuin laskee Nuorittajokeen. Kapelon aution erämaatalon lisäksi jokivarressa on toinen vanha asuinpaikka, nykyisen kesäasuntona oleva Roitola.
Utajärvi
| --- | --- |
Kylät:  Ahmas | Alakylä | Ala-Naama | Ala-Niska | Autio | Juorkuna | Järvikylä | Kangaskylä | Kernilä | Kivijärvi | Kormunkylä | Marttisjärvi | Murronkylä | Naamankylä | Niska | Ojakylä | Potku | Sanginkylä | Sipolankylä | Sapilasmaa | Sotka | Särkijärvi | Tervolankylä | Utanen | Ylisuvanto | Yli-Utos
Järvet, lammikot ja lähteet:  Ahmasjärvi | Ahvenlampi (Sanginkylä) | Ahvenlampi (Juorkuna) | Hakojärvi | Iso Karvasjärvi | Iso Kivijärvi | Iso Olvasjärvi | Iso-Timonen | Juorkuna | Kaihlanen | Kirkaslampi | Kivi-Sorsua | Kivijärvi | Korpinen | Kärkkäänjärvi | Lauttalampi | Marttisjärvi | Matkalampi | Mustalampi | Nuanjärvi | Palonen | Penikkajärvi | Pieni Torvenjärvi | Pikku Karvasjärvi | Pikku Olvasjärvi | Pikku-Säynäjä |Pikku-Timonen | Pontema | Puutturinjärvi | Saari-Sorsua | Sanginjärvi | Siiralampi | Sotkajärvi | Särkijärvi | Säynäjä |Torvenjärvi | Vaaranlampi | Valkiaisjärvi | Vähä-Ruohonen
Joet ja purot:  Kiiminkijoki | Kivijoki | Koivujoki | Korpisenoja | Naamanjoki | Nuanjoki | Oilinginoja | Oulujoki | Piltuanjoki | Piltunginjoki | Poikajoki | Potkunjoki | Sanginjoki | Särkijoki | Säynäjäjoki | Tilanjoki | Timo-oja | Utosjoki
Luonnonsuojelualueet:  Olvassuon luonnonpuisto | Rokuan kansallispuisto
Rakennukset ja rakennelmat:  Ahmaksen kalevalainen perinnekylä | Ahmaskosken silta | Ala-Utoksen voimalaitos | Maijan kivi |  Utajärven kirkko | Utajärven kivipuisto | Utasen voimalaitos
Muistomerkit, laatat ja veistokset:  Sankarivainajien muistomerkki (1950) | Karjalaan jääneiden muistomerkki (1958) | Roomari-patsas (1985) | Veteraanikivi (1991) | Merilän suvun koskenlaskijoiden muistomerkki (2000) | Runonlaulajien muistomerkki (2003)
Museot:  Utajärven kotiseutumuseo | Ylisipolan kotiseutumuseo
Liikenne:  Ahmaksen rautatieasema | Niskan seisake | Oulu–Kontiomäki-rata | Rokuan rautatie | Seututie 836 | Seututie 837 | Sotkan seisake | Utajärven rautatieasema | Valtatie 22 | Yhdystie 8300
Stenmo

Stenmo on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee kunnan sisäosissa Kemiön eteläosassa.
Stenmon verrattain pieni kyläalue sijaitsee hieman syrjässä muista kylistä. Lähimmät naapurikylät ovat Bjensböle ja Kastkärr. Kylän läpi kulkee Vestlaxintie. Stenmo on lähinnä metsää asutuksen keskittyessä tiestön varrelle. Kylässä on kaksi laajaa peltoaluetta, toinen kylän länsilaidalla ja toinen itälaidalla.
Stenmo on mainittu ensimmäisen kerran vuonna 1540. Kylässä oli 1500-luvulla kaksi taloa, kuin myös isojaon aikaan 1700-luvun lopulla. 1900-luvun alkuvuosikymmeninä kylään syntyi useita uusia taloja torppien ja palstatilojen itsenäistyessä. Lisäksi sotien jälkeen siirtoväelle lohkottiin kaksi tilaa.
Spoleton festivaali

Vuoden 2013 festivaalien avajaiset.
Spoleton festivaali (engl. Spoleto Festival USA) on Yhdysvalloissa pidettävä vuotuinen, 17-päiväinen taidetapahtuma, jolla tuotetaan oopperaa ja esitetään tanssia, teatteria, klassista eurooppalaista musiikkia ja jazzia. Festivaali järjestetään Charlestonissa Etelä-Carolinassa touko-kesäkuun vaihteessa. Spoleton festivaalin perustivat 1977 Gian Carlo Menotti, Christopher Keene ja muutama muu yhdysvaltalaiseksi vastineeksi Italian Spoletossa pidettävälle Festival dei Due Mondi -festivaalille.
Charleston valittiin festivaalin pitopaikaksi siksi, että siellä on paljon teattereita ja muita esityspaikkoja. Yli sata esiintyjää eri maista pitää festivaalilla vuosittain eri alojen näytöksiä. Sen historian aikana siellä on pidetty sata ulkomaista ensi-iltaa ja 93 amerikkalaista ensi-iltaa,[lähde? ] joista merkittävimpiä ovat Tennessee Williamsin Creve Coeur ja  Arthur Millerin The American Clock. Maineikkaita uransa alkuaikoina Spoleton festivaalilla esiintyneitä taiteilijoita ovat Renée Fleming, Emanuel Ax, Joshua Bell, Joanna Simon ja Yo-Yo Ma.
Spoleton festivaalilla käy vuosittain yleisöä 70 000–80 000 henkeä.
Aiheesta muualla

Spoleto Festival USA:n virallinen sivusto (englanniksi)
Festivaaliopas (englanniksi)
Sirkkulampi (Saarijärvi, Kukko)

| Sirkkulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi
Koordinaatit:  62°38′05″N, 24°39′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pussijoen valuma-alue (35.64)
Laskujoki:  Sirkkupuro 
Järvinumero:  35.642.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  217,1 m  
Rantaviiva:  0,807 km  
Pinta-ala:  4,264 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSirkkulampi 
Sirkkulampi  on Keski-Suomessa Saarijärvellä Kukon kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,3 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä..
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Pussijoen valuma-alueella (35.64), jonka Iso Palojärven alueeseen (35.642) se kuuluu.
Sulo Karpio

Sulo Karpio (sukunimi vuoteen 1906 Glumerus;  6. tammikuuta 1890 Helsinki – 15. elokuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Teoksia

Kalle Koljosen seikkailut ; kirjoittanut ja kuvittanut Sulo Karpio. W.S.O.Y:n koululaiskirjasto n:o 46. WSOY 1927
Kalle Koljosen kultainen kolmio ; kirjoittanut ja kuvittanut Sulo Karpio. W.S.O.Y:n koululaiskirjasto n:o 47. WSOY 1928
Valloittajat : tämä kirja kertoo Kalle Koljosen seikkailujen ja Kalle Koljosen kultaisen kolmion lopulliset vaiheet, kirjoittanut ja kuvittanut Sulo Karpio. W.S.O.Y:n koululaiskirjasto n:o 48. WSOY 1930
Lehtisahausmalleja 1-2. WSOY 1932, 3. uudistettu laitos WSOY 1952
Kaksi mahtia. Suomen pyhäkouluyhdistys, Helsinki 1934
Mies nuorukaiselle. Raittiusjärjestöjen yhteistoiminta, Helsinki 1942
Noiduttu kehä. Raittiusjärjestöjen yhteistoimikunta, Helsinki 1948
Pojat, joukossanne on Teräsmies!. Agricola-seuran kinkerisarja 4. Tarmo, Helsinki 1949
Taistelu etumatkasta. Kuva ja sana, Helsinki 1950, 2. painos 1981
Lehtisahauksen opas. WSOY 1952
Masto-Jaakon seikkailut. Kuva ja sana, Helsinki 1953
Masto-Jaakon suurpaukku. Kuva ja sana, Helsinki 1955
Viisasten kivi : ohjeita nuorille, jotka etsivät aarteita. Kuva ja sana, Helsinki 1956
Masto-Jaakon tulikoe. Kuva ja sana, Helsinki 1957
Reino kyläkuntansa pelastajana : traktaatti varhaisnuorison pojille. Agricola-seura, Helsinki 1959
Masto-Jaakko aaveita ajamassa. Kuva ja sana, Helsinki 1959
Hyvässä seurassa : raamattutuntisarja. Poikien keskus, Helsinki 1960
Masto-Jaakon salaiset vartijat. Kuva ja sana, Helsinki 1961
Masto-Jaakko täräytti kymppiin. Kuva ja sana, Helsinki 1963
Masto-Jaakko nostaa isännän viirin. Kuva ja sana, Helsinki 1964
Jokaisen pojan kirja ; toimituskunta Sulo Karpio ym. ; toimitussihteeri Einari Kaskimies. 2. uus. painos Kirjapaino Savo, Kuopio 1964
Masto-Jaakko seuraa savumerkkiä. Kuva ja sana, Helsinki 1965
Jooseppi Luottamus. Kuva ja sana, Helsinki 1965
Puheenvuoro kullalla. Suomen lähetysseura, Helsinki 1965, 3. painos 1966
Matti tarkkasilmä. Suomen lähetysseura, Helsinki 1968
Kalle Koljosen vallankumous. Kirjaneliö, Helsinki 1971
Se alkoi lennokista ; piirrokset: Sulo Karpio. Suomen lähetysseura, Helsinki 1974
Ystävällinen murahdus : muistelmia Sulo Karpiosta ; työryhmä Pentti Laitinen ym. ; toim. Pentti Laitinen ja Sakari Salovuori ; julk. Kertojien kerho. Poikien keskus, Helsinki 1981
Palkinnot

SKR:n tunnustuspalkinto 1961
Sortavalan Kunto

| Sortavalan Kunto |
| --- | --- |
Perustettu:  1895
Entiset nimet:  Sortavalan Seminaarin voimistelu- ja urheiluseura,  Seminaarin Urheilijat
Paikkakunta:  Sortavala   alkaen 14.5.1940 ja uudestaan 23.3.1945 Helsinki
Lajit:  Urheilun yleisseura
Sortavalan Kunto, alkujaan Sortavalan Seminaarin voimistelu- ja urheiluseura (SSV&US) perustettiin 1895 Carl Poppiuksen johdolla. Jäsenmäärä oli 30. Lajeina olivat alusta alkaen voimistelu, yleisurheilu ja hiihto. Jalkapalloa Seminaarissa harrastettiin jo 1898. Myös seiväshyppyä kokeiltiin jo niinkin aikaisin kuin 1893. Seura liittyi SVUL:oon 1926 jolloin se myös otti viralliseksi nimekseen Seminaarin Urheilijat, Sortavala. Seminaarien välisissä kilpailuissa Sortavala pärjäsi yleensä kohtalaisesti. Ensimmäiset naisjäsenet liittyivät seuraan vuonna 1928. Vuonna 1929 seura liittyi jäseneksi SVUL:n urheilu-, voimistelu-, hiihto- ja pesäpallojaostoihin ja sen nimeksi muutettiin Sortavalan Kunto. Seura rekisteröitiin 14.6.1930.
Koska seuran jäsenistö oli seminaarinuorisoa, oli sen jäsenistössä ja samalla myös johtokunnassa runsasta vaihtuvuutta, koska oppilaat vaihtuivat koko ajan. Toivo Ahjopalo toimi seuran puheenjohtajana koko seminaarissa oloaikansa 1934-1939. Seuran arkisto paloi seminaarin rakennusten palon yhteydessä.
Aiheesta muualla

Toivo Ahjopalo: Me urheilimme Laatokan-Karjalassa ja Sortavalassa, 1966
Viipuri 2008 Sortavalan pesäpallo[vanhentunut linkki]
Traditionalistinen koulukunta

Traditionalistinen koulukunta (perennialismi, integraalinen traditionalismi) on uskonnollis-filosofinen liike, jonka juuret ovat ranskalaisen metafyysikon René Guénonin maailmansotien välisen kauden ajattelussa. Muita liikkeen edustajia ja edelleen kehittäjiä ovat srilankalainen filosofi Ananda Coomaraswamy ja sveitsiläinen mystikko Frithjof Schuon, Titus Burkhardt, Martin Lings, Huston Smith, James S. Cutsinger sekä Seyyed Hossein Nasr.
Perenniaalinen filosofia

Guénon katsoi, että kaikilla aidoilla perinteisillä uskonnoilla on yhteinen esoteerinen ydin, josta hän käytti käsitettä philosophia perennis, ”ikuinen filosofia”. Hän perusti työnsä pääosin hindulaisiin, taolaisiin, islamilaisiin, juutalaisiin ja kristillisiin lähteisiin. Esoteerinen tieto on "puhdasta metafysiikkaa", rationaalisuuden ylittävää tietoa jumalallisesta, jonka perimmäinen päämäärä on yksilön yhtyminen absoluuttiseen, ylipersoonalliseen olemukseen. Yksilö nähdään pohjimmiltaan absoluutista erottamattomana, missä kohtaa Guénon viittaa hindulaisen veda-uskonnon käsityksiin atmanista, brahmanista ja mokšasta. Guénonin mukaan hindulainen Sanatana Dharma "polveutuu suoremmin alkuperäisestä perinteestä". Hänestä idän uskonnot ylipäätään ilmensivät paremmin puhdasta metafysiikkaa, joka ei kuitenkaan itsessään ole kulttuurisidonnaista.
Suhde uskontoon

Guénon luopui jo hyvin varhaisessa vaiheessa tavoitteesta elvyttää länsimainen hengellisyys puhtaan kristilliseltä pohjalta. Hän myös suhtautui kriittisesti teosofiaan ja muuhun aikansa uushenkisyyteen. Vuonna 1912 Guénon initioitiin suufilaiseen Shadhiliyya-veljeskuntaan ja hän muutti Kairoon. Myös monet myöhemmät traditionalistisen koulukunnan edustajat, muun muassa Frithjof Schuon, Martin Lings ja Titus Burkhardt, on sen jälkeen initioitu sufilaisuuteen.
Liikkeellä on myös kristittyjä (esim. Jean Borella, Wolfgang Smith, James S. Cutsinger, Rama Coomaraswamy, Philip Sherrard), buddhalaisia (Marco Pallis) ja hindulaisia (Ananda Coomaraswamy) edustajia.
Pohjoismaiden vaikutusvaltaisimmat kannattajat (Kurt Almqvist, Tage Lindblom, Ashk Dahlén) ovat kaikki muslimikäännynnäisiä.
Modernismin kritiikki

Traditionalistinen koulukunta suhtautuu moderniin kehitysajatteluun kielteisesti, nähden sen ensisijaisesti hengellisenä rappiona. Guénonin mukaan moderni aika vastaa hindulaisen syklisen aikakäsityksen Kali Yugaa. Guénon kutsuu modernia aikakautta myös ”määrän valtakaudeksi”, jossa ihminen ja maailmankaikkeus ymmärretään ontologisessa mielessä entistä enemmän materian kautta. Guénon näkee länsimaiden suurena tragediana, että ne ovat renessanssista lähtien kadottaneet lähes täysin yhteytensä perenniaaliseen filosofiaan. Näin ollen henkisen etsijän on lännessä käytännössä mahdotonta ottaa vastaan pätevää initiaatiota ja seurata esoteerista polkua.
Vaikutus

Traditionalistiselta koulukunnalta ovat saaneet voimakkaita vaikutteita muun muassa uskontotieteilijä Mircea Eliade sekä italialainen okkultisti ja yhteiskunnallinen ajattelija Julius Evola.
Käännös suomeksi
Sleesian voivodikunta

| Sleesian voivodikunta Województwo śląskie |
| --- | --- |
 Karpaatteja voivodikunnan eteläosassa
 Lippu:  Vaakuna
 Voivodikunnan sijainti Puolassa
 Koordinaatit: 50°20′00″N, 19°00′00″E 
Valtio:  Puola
Piirivapaita kaupunkeja:  19
Piirikuntia:  17
Perustettu:  1999
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Katowice
Pinta-ala:  12 333,09 km²
Väkiluku (2015):  4 570 849
 – väestötiheys:  370,6 as./km²
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  S
 – ISO 3166:  PL-SL
 
Voivodikunnan internetsivut
Sleesian voivodikunta (puol. Województwo śląskie) on  yksi Puolan 16 voivodikunnasta eli läänistä. Se sijaitsee maan eteläosassa Sleesian historiallisella alueella ja rajautuu etelässä Tšekkiin ja Slovakiaan. Voivodikunnassa on arviolta 4 570 849 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 12 333,09 neliökilometriä. Sen pääkaupunki on Katowice.
Sleesian voivodikunnan kaupunkeja

Taulukossa on lueteltu voivodikunnan 10 suurinta kaupunkia väkiluvun mukaan.
| Kaupunki | Väkiluku | Pinta-ala |
| --- | --- | --- |
| Katowice | 315 996 | 164,6 km² |
| Częstochowa | 246 129 | 160 km² |
| Sosnowiec | 225 202 | 91,26 km² |
| Gliwice | 199 099 | 134,20 km² |
| Zabrze | 190 610 | 80,47 km² |
| Bytom | 188 234 | 69.43 km² |
| Bielsko-Biała | 176 678 | 124.51 km² |
| Ruda Śląska | 149 346 | 77.7 km² |
| Rybnik | 141 382 | 148 km² |
| Tychy | 131 547 | 81,72 km² |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sleesian voivodikunta Wikimedia Commonsissa
Voivodikunnan internetsivut
Puolan voivodikunnat
Ala-Karpatia
Ala-Sleesia
Kujavia-Pommeri
Łódź
Lublin
Lubusz
Länsi-Pommeri
Masovia
Opole
Podlasia
Pommeri
Sleesia
Iso-Puola
Świętokrzyskie
Vähä-Puola
Warmia-Masuria
Sunnuntain kahvikonsertti

Sunnuntain kahvikonsertti oli Mainostelevion ohjelmistossa vuosina 1959–1969 esitetty ohjelmasarja, jossa esiintyivät kapellimestari Toivo Lehtelä sekä hänen kaksi tytärtään, viulisti Helena (myöh. Helena Lehtelä-Mennander) ja pianisti Ritva Lehtelä-Relander. Isä Lehtelä soitti selloa. Tämän Trio Lehteläksi kutsutun kokoonpanon lisäksi ohjelmassa esiintyi vierailevia laulajia ja instrumenttisolisteja.
15 minuutin mittaiset kahvikonsertit lähetettiin sunnuntai-iltaisin MTV:n ohjelmapaikalla Suomen Televisiossa. Ensimmäinen Sunnuntain kahvikonsertti lähetettiin 6. syyskuuta 1959, jolloin televisiovastaanottimia oli Suomessa vielä varsin vähän. Viimeinen Trio Lehtelän kahvikonsertti lähetettiin joulukuun 19. päivänä 1969.
Ohjelma oli sponsoroitu. Alkuvuosina sponsorina oli Fazer tunnuslauseella ”Viulut maksoi Fazer”. Viimeiset kuusi vuotta 1965–1969 Sunnuntain kahvikonserttia sponsoroi Meira ja sen Kulta Katriina -kahvimerkki.
Trio Lehtelä teki myös äänilevyjä muun muassa Mauno Kuusiston ja Tapio Rautavaaran kanssa.
Helena Lehtelä esitti Mauno Kuusiston ohella pääosaa vuoden 1961 elokuvassa Kertokaa se hänelle.... Hän näytteli parissa muussakin musiikkiaiheisessa elokuvassa 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa.
Stewen

Stewen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Alexander Stewen-Steinheil (1783–1842), kreivi ja Venäjän armeijan kenraaliluutnantti
Fredrik Stewen (1798–1851), virkamies ja Viipurin läänin maaherra 1839–1844
Kaarle Stewen (1934–2019), toimittaja, kirjailija ja elokuva-alan vaikuttaja
M. K. Stewen (1896–1971), eversti ja Suomen sotilasasiamies Tukholmassa jatkosodan aikana, R. W. Stewenin isä
R. W. Stewen (1927–2012), upseeri ja kenttä- ja esteratsastaja, M. K. Stewenin poika
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Thiago Motta

Thiago Motta
Thiago Motta (s. 28. elokuuta 1982 São Bernardo do Campo, Brasilia) on brasilialais-italialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän pelasi Espanjassa ja Italiassa ja edusti pelaajauransa viimeiset kuusi vuotta Ranskan pääsarjassa pelaavaa Paris Saint-Germainia. Myös Italian kansalaisuuden omaavan Mottan pelipaikka oli puolustava keskikenttä. Nykyään hän toimii valmentajana Juventuksessa.
Peliura

187 senttimetriä pitkä Motta on Barcelonan kasvatti, joka pelasi ensimmäiset ottelunsa seuran ykkösjoukkueessa kaudella 2001–2002. Yhteensä hän on pelannut Espanjan pääsarjassa 79 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Hän on voittanut Espanjan-mestaruuden vuosina 2005 ja 2006, Espanjan supercupin vuonna 2005 ja Mestarien liigan vuonna 2006. Barcelonan voittoon päättyneessä kauden 2005–2006 Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua.
Elokuussa 2007 Motta siirtyi yhden kauden mittaisella sopimuksella Atlético Madridiin. Vaikean polvivamman vuoksi Motta pelasi vain kaksi kokonaista liigaottelua Atléticossa kaudella 2007–2008. Kauden päätyttyä Atlético päätti, ettei se tarjoa pelaajalle uutta sopimusta. Loppukesällä 2008 Motta vieraili valioliigaseura Portsmouthin testattavana mutta ei lopulta kuitenkaan saanuut sopimusta Englantiin. Syyskuun alussa Motta matkusti Racing Santanderin harjoitusleirille, mutta seuran lääkärien arvioiden mukaan pelaajan polvi ei kestäisi koko kauden pelejä eikä sopimusta täten solmittu. Uusi seura löytyi lopulta Italiasta Mottan tehtyä Genoan kanssa vuoden mittaisen sopimuksen.
Italiassa Mottan ura lähti uuteen nousuun. Hän vakiinnutti paikkansa Genoan aloituskokoonpanossa ja teki 27:ssä pelaamassaan ottelussa kuusi maalia. Kesällä 2009 Motta solmi nelivuotisen sopimuksen Interin kanssa. Motta teki ensimmäisen maalinsa uudessa seurassaan Milanon derbyssä Interin löylyttäessä paikallisvastustaja AC Milanin peräti 4–0.
Tammikuun lopussa 2012 Motta siirtyi ranskalaisseura Paris Saint-Germainiin 10 miljoonan euron siirtosummalla. Mottan sopimus on 3,5-vuotinen. . Hän lopetti pelaajauransa kauden 2017–2018 jälkeen ja ryhtyi valmentajaksi.
Motta on pelannut Brasilian maajoukkueessa kaksi ottelua ja Italian maajoukkueessa 30 ottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Valmennusura

Hän aloitti valmennusuransa kaudella 2018–2019 PSG:n junioreissa ja siirtyi sieltä kaudeksi 2019–2020 Genovaan, mutta sai potkut jo kahden kuukauden jälkeen. Sen jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2021–2022 Serie A:han Speziaan, jossa kuitenkin vaikutti vain vuoden. Speziasta hän siirtyi Bolognaan sairastumisen vuoksi eronneen Siniša Mihajlovićin tilalle.
Yksityiselämä

Motta töytäisi joukkueensa fania autolla 8. maaliskuuta 2017. Välikohtaus tapahtui Pariisissa lentokentällä kannattajien piiritettyä hänen autoaan hävityn Mestarien liigan ottelun jälkeen.. Mottaa pidettiin PSG:ssä hankalana pelaajana, joka halusi vaihtaa seuraa kesken sopimuksensa vaikka lopulta pelasikin sopimuksensa loppuun.
Motta on naimisissa.