stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tryptamiini

| Tryptamiini |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-(1H-indoli-3-yyli)etanamiini
CAS-numero:  61-54-1
PubChem CID:  1150
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C10H12N2
Moolimassa:  160,216 g/mol
Sulamispiste:  113–117 °C
Tryptamiini on aineenvaihduntatuote jota esiintyy pieninä pitoisuuksina eläimissä, kasveissa ja elintarvikkeissa. Tryptamiini on biogeeninen amiini, jollaisia voi muodostua elintarvikkeisiin pilaantumisen yhteydessä. Muiden muassa aivojen välittäjäaine serotoniini kuuluu tryptamiineihin. Tryptamiini nostaa verenpainetta ja aiheuttaa ruokamyrkytyksen. Tryptamiinia esiintyy nisäkkäiden aivoissa luontaisesti ja sillä uskotaan olevan rooli neuromodulaattorina tai välittäjäaineena. Tryptamiini toimii TAAR agonistina, serotoniinia vapauttavana aineena ja serotoniiniaktiivisuuden lisääjänä. Sen hajottaa elimistössä MAO-A ja MAO-B. Rottien aivojen tryptamiinipitoisuus on noin 3,5 pmol/g.
Tryptamiinin aiheuttamia oireita ovat migreenityyppinen päänsärky, ihon punoitus, nokkosihottuma, vatsakivut sekä ripuli. Mukana voi myös olla huimausta, huulten ja kielen turvotusta sekä sydämentykytystä.
Kasveissa tryptamiini toimii auksiini indoli-3-etikkahapon biosynteesin välivaiheena. Tryptamiinin kemiallisesti valmistettavia lukemattomia johdannaisia ja sukulaisaineita käytetään niin sanottuina muuntohuumeina. Myös luonnosta löytyviä tryptamiineja, kuten useissa sienilajeissa esiintyvää psilosybiiniä tai esimerkiksi shamaanikahvikki (Psychotria viridis) -kasvissa esiintyvää dimetyylitryptamiinia voidaan käyttää päihtymistarkoitukseen.
Aiheesta muualla

Elintarvikkeiden biogeeniset amiinit – Ruokavirasto (Arkistoitu – Internet Archive)
PubChem: Tryptamine (englanniksi)
KEGG: Tryptamine (englanniksi)
ChemBlink: Tryptamine  (englanniksi)
Tryptamiinit
5-MeO-DIPT
5-MeO-DMT
5-MeO-MIPT
AET
AMT
bufoteniini
DET
DMT
DPT
ibogaiini
johimbiini
LSD
melatoniini
psilosiini
psilosybiini
ritsatriptaani
serotoniini
sumatriptaani
tryptamiini
tryptofaani
Garth Snow

| Garth Snow> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. heinäkuuta 1969 (ikä 55) Wrentham, Massachusetts
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Snowman, Norm
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1994–2006
Seurat:  Quebec Nordiques Philadelphia Flyers Vancouver Canucks Pittsburgh Penguins New York Islanders
NHL-varaus:  114. varaus, 1987 Quebec Nordiques
Garth Snow (s. 28. heinäkuuta 1969 Wrentham, Massachusetts) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän toimii tällä hetkellä NHL-seura New York Islandersin toimitusjohtajana.
Aiheesta muualla

Garth Snow'n esittely sivustolla legendsofhockey.net
Lugnet (Siuntio)

| Lugnet |
| --- | --- |
 Lugnet kesällä 2021
Sijainti:  Siuntio, Uusimaa
Rakennustyyppi:  Äitiysneuvola
Rakennuttaja:  Fellingsbron kunta
Omistaja:  Siuntion seurakuntayhtymä
Kerrosluku:  2
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Muistolaatta Fellingsbron kunnan avusta. Laatta sijaitsee Lugnetin sisällä seinällä.
Lugnet on Siuntiossa, Uudellamaalla sijaitseva entinen kunnan äitiysneuvola. Rakennus on valmistunut sotien jälkeen Siuntion ruotsalaisen ystäväkunnan Fellingsbron taloudellisella tuella. Lugnet sijaitsee Kalansin kylässä lähellä Siuntion kirkonkylää.
Vuonna 1983 Siuntion seurakunta osti Lugnetin Siuntion kunnalta ja kaksikerroksinen puurakennus toimiikin nykyisin Siuntion suomalaisen seurakunnan ja Sjundeå svenska församlingin päiväkerhotilana.
Gleisdorf

| Gleisdorf |
| --- | --- |

 vaakuna
 Gleisdorf
 Koordinaatit: 47°6′14″N, 15°42′30″E 
Valtio:  Itävalta
Osavaltio:  Steiermark
Piiri:  Weiz
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Christoph Stark
Kunnanvaltuusto:  31 paikkaa
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  38,67 km²
Korkeus:  365 m
Väkiluku (2001):  5 224
 – Väestötiheys:  135 as./km²
 
 www.gleisdorf.at 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gleisdorf on kaupunki Steiermarkin osavaltiossa Itävallassa.
Aurinkopaneelipuu Gleisdorfin keskustassa
Gleisdorf sijaitsee Weizin piirissä, noin 25 kilometriä Grazista itään. Raab-joki virtaa kaupungin läpi. Kaupungin pinta-ala on 38,67 neliökilometriä ja sen korkeus merenpinnasta 365 metriä.
Gleisdorfin asukasluku vuonna 2001 oli 5 224. Asukkaista oli ulkomaalaisia 3,9 %, joista suurin osa entisen Jugoslavian alueelta.
Gleisdorfin rautatieasema sijaitsee Steiermarkin itäradan varrella ja sieltä lähtee säännöllisin väliajoin lähijunia Graziin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gleisdorf Wikimedia Commonsissa
Stadtgemeinde Gleisdorf
Astrafobia

Astrafobia on eräs fobian laji, ja se tarkoittaa ukkosta kohtaan tunnettua voimakasta ja neuroottista pelkoa.
Astrafobiasta kärsivä henkilö pelkää ukkosta, vaikka tietäisi olevansa turvallisessa tilassa. Ollessaan ulkona ukkosen aikana hän saattaa kärsiä voimakkaasta ahdistuksesta. Sisällä ollessaan hän saattaa piileskellä komeroissa tai ikkunattomissa huoneissa ja jopa pöytien ja sänkyjen alla.
Muut nimitykset

Brontofobia
Keraunofobia
Tonitrophobia
Thierry Escaich

Thierry Escaich (s. 8. toukokuuta 1965 Nogent-sur-Marne) on ranskalainen säveltäjä ja urkuri.
Escaich opiskeli Pariisin konservatoriossa urkujensoittoa, sävellystä ja improvisointia voittaen kahdeksan ensipalkintoa. Hänet nimitettiin vuonna 1996 Pariisin Saint-Étienne-du-Mont -kirkon urkuriksi. Urkurina hänet tunnetaan improvisointikyvyistään. Vuonna 1992 Escaich aloitti opettamisen Pariisin konservatoriossa.
Escaichin teoksia ovat esittäneet muiden muassa Trio Wanderer, Olivier Latry, Kun-woo Paik, Renaud ja Gautier Capuçon sekä lukuisat sinfoniaorkesterit eri maissa. Hänen keskeisten teostensa joukossa ovat muiden muassa sinfonia nro 1 ("Kyrie d'une messe imaginaire", 1992) sekä urkukonsertot nro 1 (1995) ja 2 (2006). Escaichin ensimmäinen ooppera Claude (libretto: Robert Badinter) kantaesitettiin maaliskuussa 2013 Lyonin oopperassa. Escaich sai Victoires de la musique -palkinnot vuosina 2003, 2006, 2011 ja 2017. Lisäksi hänelle on myönnetty muun muassa SACEM:n Grand Prix de la Musique Symphonique (2004). Vuonna 2013 Escaich valittiin Académie des Beaux-Arts'n jäseneksi.
Mustasch

| Mustasch |
| --- | --- |

 Mustasch Ilosaarirockissa heinäkuussa 2013.
Tiedot
Toiminnassa:  1998–
Tyylilaji:  heavy metal, stoner metal, speed metal
Kotipaikka:   Göteborg, Ruotsi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Ralf Gyllenhammar, laulu, kitara (1998–)  Markus Harrysson, kitara (2024-)  Johan Wendt, basso (2024-)  Niklas Matsson, rummut (2023–) 
Entiset jäsenet:  Hans Hansson, kitara (1998–2008)  Mats Hansson, rummut (1998–2009)  Danne McKenzie, rummut (2009–2011)  Jejo Perković, rummut (2011–2015)  Stam Johansson, basso (1998–2023)  David Johannesson, kitara (2008–2023)  Robban Bäck, rummut (2015–2023) 
Levy-yhtiö:  Regain Records, 2007–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mustasch (suom. viikset) on ruotsalainen, Göteborgissa vuonna 1998 perustettu stoner metal- ja heavy metal -yhtye.
Historia

Mustaschin perustivat Ralf Gyllenhammar, Hannes Hansson, Mats Hansson ja Mats Johansson syksyllä 1998 "Mustaschin maatilalla" Orustin saarella Göteborgin edustalla. Kaikki muusikot olivat aiemmin ruotsalaisen punk-yhtye Grindstonen jäseniä. Mustaschin idea tehdä musiikkia perustui sille, että yhtye soittaa sitä, mikä tuntuu heistä itsestään hyvältä, tarttuvia riffejä, jotka saavat vartalon liikkeelle ja ottamaan mielen hallintaan. Bändin nimi tuli sen mukaan että usealla heidän suosikkiartistillaan oli tuohon aikaan viikset.
Maatilalla äänitetyn demon biisejä päätyi erilaisille kokoelmille, joita julkaisivat pienet ja riippumattomat levy-yhtiöt. Yhtye alkoi myös tehdä keikkoja, joista yksi varhaisimmista oli pizzeriassa. Keikkailu tuotti suosiota, ja niin yhtye sai kiinnityksen levy-yhtiö EMI:lle, tuloksena EP The True Sound of the New West vuonna 2001.
EP-levyn suosio poiki vuonna 2002 ensimmäisen täyspitkän levyn Above All yhteistyössä tuottaja Roberto Laghin kanssa. Levy pysyi 17 viikkoa Ruotsin Top 40 listalla ja julkaistiin 15 Euroopan maassa. Mustaschin keikat ulottuivat nyt muualle Pohjoismaihin ja etenkin Saksaan.
Seuraava levy, Ratsafari, tehtiin tuottaja Jacob Hellnerin kanssa ja julkaistiin syyskuussa vuonna 2003. Ratsafari-kiertueen lisäksi Mustasch toimi lämmittelijänä Motörheadin Saksan kiertuella. Kesäkuussa vuonna 2005 ilmestyneen kolmannen albumin, Powerhousen, yhtye tuotti itse, taustatukenaan tuottaja Roberto Laghi.
Sopimus EMIn kanssa oli täytetty. Seuraavaksi Mustasch julkaisi vuoden 2006 toukokuussa tuottaja Tobias Lindellin kanssa kuusi kappaletta sisältävän mini-CD:n Parasite!. Jälleen uusi menestynyt levy johti levysopimukseen metallimusiikkia julkaisevan Regain Records -yhtiön kanssa. Ensimmäinen uudelle levy-yhtiölle tehty albumi oli Latest Version of the Truth vuonna 2007, jälleen tuottaja Tobias Lindellin ohjauksessa.
Kesäkuussa 2008 Mustasch ilmoitti kitaristi Hans Hanssonin jättävän yhtyeen perhesyiden takia. Hanssonin lähtö ei vaikuttanut keikkailuun  Bändi kokeili keikoilla eri kitaristeja, joista vakituisen kiinnityksen yhtyeeseen sai Sparzanzan David Johannesson. Yhtyeen keikalla Tavastialla lokakuussa 2008 Johannesson esiintyi paidassa, jossa luki "Suomi Finland", kun taas basisti Mats Johansson esiintyi Sparzanzan paidassa.
Vuonna 2008 Mustasch jatkoi yhteistyötä Regain Recordsin kanssa levyllä Lowlife Highlights. Kyseessä on kokoelmalevy, jolla on vuosina 2001–2005 julkaistuja kappaleita.
Huhtikuussa 2009 rumpali Mats "Dojan" Hansson jätti yhtyeen terveydellisten syiden vuoksi. Hänen tilalleen tuli Danne McKenzie, jonka toinen yhtye on mm. rivoja lyriikoita viljelevä punkhenkinen The Bandit Metalizers.
Helmikuussa 2023 Mustasch ilmoitti, että kitaristi David Johannesson, basisti Stam Johansson ja rumpali Robban Bäck jättävät yhtyeen. Seuraavalla viikolla Ralf ilmoitti että ruotsalaisen Bonafide -yhtyeen jäsenet korvaavat eronneet jäsenet Mustaschin kokoonpanossa. Lopulta kuitenkin ainoastaan rumpali Mattson jatkoi yhtyeessä ja vuonna 2024 mukaan tulivat kitaristi Markus Harrysson ja basisti Johan Wendt.
Jäsenet

Ralf Gyllenhammar – laulu, kitara (1998–)
Markus Harrysson - kitara (2024-)
Johan Wendt - basso (2024-)
Niklas Matsson - rummut (2023–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Hans Hansson – kitara (1998–2008)
Mats Hansson – rummut (1998–2009)
Danne McKenzie – rummut (2009–2011)
Jejo Perković – rummut (2012–2015)
Stam Johansson (Mats Johansson) – basso (1998–2023)
David Johannesson – kitara (2008–2023)
Robban Bäck – rummut (2015–2023)
Pontus Snibb - kitara (2023)
Martin Ekelund - basso (2023)
Diskografia

| --- | --- |
 Studioalbumit Above All (2002)  Ratsafari (2003)  Powerhouse (2005)  Latest Version of the Truth (2007)  Mustasch (2009)  Sounds Like Hell, Looks Like Heaven (2012)  Thank You for the Demon (2014)  Testosterone (2015)  Silent Killer (2018)  Killing It for Life (2019)  A final warning - Chapter one (2021) Demot ja kokoelmat Daredevil Magazine / Burn the Streets Vol.1 (1999)  Molten Universe – Volume One (1999)  Underdogma – Judge Not ... (2000)  Daredevil Magazine / Burned Down to Zero (2000) Kokoelma-albumit Lowlife Highlights (2008)  Singles A’s & B’s (2009)  The New Sound of the True Best (2011) EP:t The True Sound of the New West (2001)  Parasite! (2006) :  Singlet ”I Hunt Alone” (2002)  ”Down in Black” (2002)  ”Black City” (2003)  ”6:36” (2004)  ”Dogwash” (2005)  ”I’m Alright” (2005)  ”Double Nature” (2007)  ”Bring Me Everyone” (2007)  ”Spreading the Worst” (2008)  ”Mine” (2009)  ”The Challenger” (2012)  ”California Love” (2012)  ”Feared and Hated” (2013)  ”Alle Männer” (2014)  ”Be Like a Man” (2015)  ”Midnight Runner (2016)  ”Änglahund (2017)  ”Hound From Hell” (2017)  ”Lawbreaker” (2017)  ”Fire” (2018)  ”Winners” (2018)  ”Blood in Blood out” (2019)  ”What is Wrong” (2019)  ”Where Angels fear to tread” (2019)  ”Before a Grave” (2019)  ”You are killing me” (2020)  ”Contagious” (2021) (Ruotsin Melodifestivalen semifinalisti)  ”Powerman 2.0” (2023)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Mustasch Myspacessa (englanniksi)
Mustasch
| --- | --- |
Studioalbumit:  Above All  Ratsafari  Powerhouse  Latest Version of the Truth  Mustasch  Sounds Like Hell, Looks Like Heaven  Thank You for the Demon  Testosterone  Silent Killer  Killing It for Life  A final warning - Chapter one 
EP:t:  The True Sound of the New West  Parasite! 
Kokoelmat:  Lowlife Highlights  Singles A’s & B’s  The New Sound of the True Best 
Singlet:  ”I Hunt Alone”  ”Down in Black”  ”Black City”  ”6:36”  ”Dogwash”  ”I’m Alright”  ”Double Nature”  ”Bring Me Everyone”  ”Spreading the Worst”  ”Mine”  ”The Challenger”  ”California Love”  ”Feared and Hated”  ”Alle Männer”  ”Be Like a Man”  ”Midnight Runner”  ”Änglahund”  ”Hound From Hell”  ”Lawbreaker”  ”Fire”  ”Winners”  ”Blood in Blood out”  ”What is Wrong”  ”Where Angels fear to tread”  ”Before a Grave”  ”You are killing me”  ”Contagious”
Niulakita

Niulakita
Satelliittikuva Niulakitasta
| --- | --- |
Sijainti:  Niutao Island Council Tuvalu
Korkein kohta:  4,6  m 
Pinta-ala:  0,42 km² 
| --- | --- |
Asukasluku:  30
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Niulakita on eteläisin ja pienin saari Tuvalun saarivaltiossa. Sen pinta-ala on 0,42 neliökilometriä, ja siellä oli vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan 30 asukasta. Niulakitaa hallitaan Niutaon paikallishallinnon kautta.
Historia

Ensimmäinen Niulakitan löytänyt eurooppalainen oli espanjalainen Alvaro de Mendana, joka löysi saaren vuonna 29. elokuuta 1595. Hän nimesi saaren "La Solitaria"ksi. 6. marraskuuta 1821 kapteeni George Barrett löysi saaren uudelleen. Niulakita oli alun perin asumaton, mutta osa Niutaon saaren asukkaista muutti sinne vuonna 1949. Niutaota pidettiin tuolloin liikakansoitettuna.
Karvia

| Karvia |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  62°08′N, 022°33.5′E
Maakunta:  Satakunnan maakunta
Seutukunta:  Pohjois-Satakunnan seutukunta
Kuntanumero:  230
Hallinnollinen keskus:  Karvian kirkonkylä
Perustettu:  1865
Kokonaispinta-ala:  519,90 km² 216:nneksi suurin 2022 
– maa:  502,22 km²
– sisävesi:  17,68 km²
Väkiluku:  2 174 249:nneksi suurin 31.10.2024 
– väestötiheys:  4,33 as./km² (31.10.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  12,0 %
– 15–64-v.:  53,4 %
– yli 64-v.:  34,6 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  95,0 %
– muut:  4,9 %
Kunnallisvero:  8,90 % 136:nneksi suurin 2024 
Työttömyysaste:  9,9 % (2018) 
Kunnanjohtaja:  Tarja Hosiasluoma
Hallituksen puheenjohtaja:  Päivi Suominen
Kunnanvaltuusto:  21 paikkaa
– puheenjohtaja:  Voitto Raita-aho
  2021–2025   • Kesk.   • PS   • SDP   • Kok.   • Vas.:   9 5 3 3 1
www.karvia.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karvia (aik. Kyläkarvia) on Suomen kunta, joka sijaitsee Satakunnan maakunnassa. Karvia kuuluu Pohjois-Satakunnan seutukuntaan. Kunnassa asuu 2 174 ihmistä ja sen pinta-ala on 519,90 km2, josta 17,68 km2 on vesistöjä. Väestötiheys on 4,33 asukasta/km2.
Karvian naapurikuntia ovat Kankaanpää, Kauhajoki, Kurikka ja Parkano. Entisiä naapurikuntia ovat Kankaanpäähän liitetty Honkajoki ja Kurikkaan liitetty Jalasjärvi.
Asukkaat työllistyvät Karviassa pääosin maatalouden, palveluiden ja pienteollisuuden aloilla. Karvian ystävyyskuntana on vuodesta 1994 lähtien toiminut Viru-Nigula, kunta itäisessä Virossa.
Maantiede

Karvia sijaitsee Satakunnan maakunnan koilliskulmassa Etelä-Pohjanmaan ja Pirkanmaan maakuntien rajalla. Maasto on melko tasaista ja korkeuserot vähäisiä. Kunnan länsiosaa hallitsee Pohjankangas, jolla oleva Kauraharju ulottuu liki 170 metrin korkeuteen merenpinnasta. Kankaanpään Niinisalosta alkava Pohjankankaan ampuma-alue ulottuu osittain Karvian puolelle. Maisemakuvaa luonnehtivat myös laajat suot ja useat järvet, keskeisenä Karvianjärvi, josta saa alkunsa Karvianjoki. Osa Karviasta kuuluu Kyrösjärven ja siten Kokemäenjoen vesialueeseen. Kunnan itäosassa sijaitsee osittain Parkanoon kuuluva Häädetkeitaan luonnonpuisto. Kauraharjussa ja Elliharjussa on suuret hiekkateollisuusalueet ja niihin liittyvää teollisuutta.lähde?
Historia

Lukuisat kivikautiset esinelöydöt kertovat Karvian muinaisesta asutuksesta.
Pantin kivikautinen asuinpaikka on arvioiden mukaan ollut käytössä 9500–9700 vuotta sitten.lähde?
Karvia kuului 1500-luvulla ikaalislaisten eräomistuksiin. 1500-luvun lopulla Karvianjärven rannalla oli yksi uudistalo, mutta se autioitui nuijasodan aikoihin. Pysyvä asutus alueella alkoi 1620-luvulla. Maakirjaan Karvian ensimmäinen talo (Karfwia) merkittiin vuonna 1630.lähde?
1630-luvulla Karviaan perustettiin Kyrön skanssi -niminen linnake pitämään silmällä sotilaskarkureita. Linnake sijaitsi historiallisen, Hämeestä Pohjanmaalle Pohjankangasta pitkin kulkeneen maantien (Kyrönkankaantien) varrella. Kyrönkankaantien varrella oli Kantin kylässä Skanssin kestikievari; seuraavat kestikievarit sijaitsivat etelässä Kankaanpään Niinisalossa ja pohjoisessa Kauhajoen Nummijärvellä. Kestikievaritoiminnan aloittamiseen Kantissa oli saatu lupa kenraalikuvernööri Pietari Brahelta vuonna 1640.lähde?
Vuonna 1866 säädettiin kunnallislaki, joka erotti maallisen ja kirkollisen vallan, ja ensimmäinen kuntakokous Karviassa pidettiin 23. huhtikuuta 1866.lähde?
Karvian seurakunta muodostettiin Ikaalisten kappeli­seura­kunnaksi vuonna 1796, ja se siirrettiin Kankaanpään kappeliksi vuonna 1841. Seurakunta itsenäistyi vuonna 1891. Karvian kirkko on vuodelta 1798.
Karviassa toimi vuosina 1935–1960 varavankila, jossa pidettiin talvi- ja jatkosodan aikana aluksi neuvostoliittolaisia sotavankeja, myöhemmin suomalaisia poliittisia vankeja syksyyn 1944 saakka. Laitos toimi vielä 1960-luvun ajan sosiaaliministeriön alaisena ns. erityistyölaitoksena, johon koottiin asevelvollisuuden ja siviilipalveluksen suorittamisesta kieltäytyneitä henkilöitä, lähinnä Jehovan todistajia. Laitoksen toiminnan loputtua sen alueet siirtyivät pääosin Metsäntutkimuslaitoksen hallintaan.lähde?
Karviaan asutettiin jatkosodan jälkeen Hiitolan siirtoväkeä.lähde?
Karvian Kantinkylässä toimi Suomen ilmavoimien lentokenttä 1936-1941. Karvian Kantinkankaan lentokenttä sai muistomerkin vuonna 2019.
Liikenne

Karvian kautta kulkee seututie 273 Kankaanpään Niinisalosta Jalasjärvelle, jossa se yhtyy valtatie 3:een. Lähin rautatieasema on Tampere–Seinäjoki-radalla Parkanossa.lähde?
Liikenne > Etäisyyksiä Karviasta

Helsinki 300 km
Jyväskylä 205 km
Kankaanpää 40 km
Kauhajoki 40 km
Parkano 30 km
Pori 105 km
Seinäjoki 80 km
Tampere 110 km
Turku 215 km
Vaasa 145 km
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Karvian väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 3 728 | 3 728 |
| 1985 | 1985 |    | 3 559 | 3 559 |
| 1990 | 1990 |    | 3 342 | 3 342 |
| 1995 | 1995 |    | 3 272 | 3 272 |
| 2000 | 2000 |    | 3 008 | 3 008 |
| 2005 | 2005 |    | 2 825 | 2 825 |
| 2010 | 2010 |    | 2 643 | 2 643 |
| 2015 | 2015 |    | 2 475 | 2 475 |
| 2020 | 2020 |    | 2 342 | 2 342 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestönkehitys > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Karviassa oli 2 403 asukasta, joista 779 asui taajamassa, 1 597 haja-asutusalueilla ja 27:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Karvian taajama-aste on 32,8 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Karvian kirkonkylä.
Seurakunnat

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Karviassa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Karvian seurakunta
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Karviassa toimii Karvian helluntaiseurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Karvian alueella toimii Tampereen ortodoksinen seurakunta.
Karvian seurakunta liittyi Kankaanpään seurakuntaan vuoden 2023 alussa.
Kyliä

Alkava, Alkkia, Kantti, Karviankylä, Kauhakorpi, Urhoperä, Karvia, Mattila, Rannankylä, Sara, Sarvela, Saunaluoma, Suomijärvi, Tuulenkylä, Ämmälä.lähde?
Palveluja

Karvian kirkonkylässä, joka on kunnan keskus, on kaksi ruokakauppaa; kylän keskellä Sale ja Parkanontien vieressä K-Market Lastula. Salen yhteydessä on ABC:n kylmäasema ja vieressä St1, jossa on myös Time Out -kahvila ja myymälä. Kankaanpään- ja Parkanontien risteyksessä oli lisäksi Neste Truck -huoltoasema. Kyseisellä huoltoasemalla syttyi kuitenkin tulipalo 2. tammikuuta. Palo tuhosi koko rakennuksen. Palo saatiin rajattua kuitenkin itse rakennukseen, ja räjähdysvaaraa ei ollut. Huoltoasema oli suljettuna kun palo lähti leviämään.
Hallinto

Karvian kunnanjohtajana on toiminut Tarja Hosiasluoma vuodesta 2010.
Karvian kunnanvaltuustossa on 21 paikkaa. Kaudella 2021–2025 keskustan hallussa on yhdeksän paikkaa, perussuomalaisten hallussa viisi paikkaa, SDP:n hallussa kolme paikkaa, kokoomuksen hallussa kolme paikkaa ja vasemmistoliiton hallussa yksi paikka. Kunnanvaltuuston puheenjohtajana toimii perussuomalaisten Heikki Huhtaluoma.
Karvian kunnanhallituksessa on yhdeksän jäsentä, ja sen puheenjohtajana toimii keskustan Päivi Suominen.
Talous ja elinkeinot

Karvia on perinteinen maatalouspitäjä. Kunta, maatilat ja pienet yritykset työllistävät suurimman osan asukkaista. Suurimmat yksityiset työnantajat Karviassa ovat Skaala ikkunat Oy, Karvian Konepaja Oy ja Mustakosken Puutarhat.lähde?
Koulut

Karviassa aloitti elokuussa 2017 toimintansa yhtenäiskoulu Opinpolku. Kantin, Saran, Sarvelan ja Kirkonkylän kouluissa opetus päättyi keväällä 2017. Uusi yhtenäiskoulu perustettiin vanhaan yläkouluun. Yhtenäiskoulu Opinpolussa käyvät koulua kaikki Karvian koululaiset, joita oli elokuussa 2017 noin 200.
Matkailu

Karvian kunta sijaitsee Pohjois-Satakunnassa, ja sen luonnon erityispiirteistä voidaan mainita suot, laajat mäntykankaat ja sora-alueet sekä Karvianjoen vesistö. Kunnan alueella sijaitsee myös osa Kauhanevan–Pohjankankaan kansallispuistoa ja Häädetkeitaan luonnonsuojelualuetta.lähde?
Karviassa ja Kauhajoella sijaitseva Taiteiden reitti Kammista Skantziin sai virallisen matkailutiestatuksen helmikuussa 2021.
Vuosittain elokuun ensimmäisenä viikonloppuna Karvian Yrittäjät ry järjestää Karvia-Päivät.lähde?
Kulttuuri > Murre

Karvian alueella puhutun kielen perustana on yläsatakuntalainen murre, joka kuuluu hämäläismurteisiin. Karvian murre kuuluu yläsatakuntalaisen murteen pohjoisryhmään, joka on lähellä eteläpohjalaisia murteita.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Karvian pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla kääresyltty, Karvian kakko ja puolukkapöperö.
Tunnettuja karvialaisia

Armas Alvari, kirjailija
Aku Aittokallio, runoilija, tietokirjailija
Toivo Haapanen, kapellimestari ja musiikintutkija
Hannes Heikura, valokuvaaja
Pasi Heikura, kirjailija ja muusikko
Osmo Korhonen, yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos
Pauli Matalamäki, tubettaja
Anne Mattila, laulaja
Anneli Mattila, laulaja
Anniina Mattila, laulaja
Aulikki Oksanen, kirjailija
Juha Seppälä, kirjailija
Sanna Stellan, näyttelijä
Tyyni Tuulio, kirjailija
Ystävyyskunnat

Viru-Nigula, Viro
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Karvian kunnan kotisivut
Karvian kunnan matkailusivusto www.willikarvia.fi
Tilastokeskus – Karvian avainluvut
| n k Satakunnan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Eura  Eurajoki  Harjavalta  Huittinen  Jämijärvi  Kankaanpää  Karvia  Kokemäki  Merikarvia  Nakkila  Pomarkku  Pori  Rauma  Siikainen  Säkylä  Ulvila 
Entiset kunnat:  Ahlainen  Hinnerjoki  Honkajoki  Honkilahti  Kauvatsa  Kiukainen  Kodisjoki  Kullaa  Köyliö  Lappi  Lavia  Luvia  Noormarkku  Porin maalaiskunta  Rauman maalaiskunta  Vampula 
Siwa Karvian keskustassa, joka on nykyään lakkautettu.
Karvian kirkko.
Kattilajokea Tuulenkylässä.
Karvianjärveä.
Maurice Martenot

Martenot (istumassa) ja Pierre Vellones.
Maurice Martenot [moris martno] (1898 Pariisi – 10. lokakuuta 1980 Clichy) oli ranskalainen sellisti ja radiosähköttäjä.
Hän patentoi 2. huhtikuuta 1928 ondes Martenot -soittimen. Vuodesta 1948 lähtien Maurice Martenot opetti Pariisin konservatoriossa ondes Martenot'n soittoa ja hänen oppilaisiinsa lukeutui muun muassa säveltäjä Karel Goeyvaerts.