stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koirien värit
M-lokus: merle

Merletekijä on koiran kromosomissa 10 sijaitsevan M-lokuksen SILV-mutaatio. Tekijä on kodominoiva.
Merlellä koiralla perusväri (B-lokuksen musta tai ruskea) on "särkynyt" tasavärisiin laikkuihin ja täpliin. Niiden välissä on valkoista ja perusväristä sekakarvaa.
E-lokuksen e-alleeli poistaa homotsygoottina koirasta B-lokuksen hallitseman mustan ja tummanruskean pigmentin, ja koira on väriltään keltainen tai vaalea punaruskea. Merle vaikuttaa vain mustaan ja ruskeaan pigmenttiin, joten ee-koira olla genotyypiltään merle, vaikka merletekijä ei koiran ulkomuotoon vaikutakaan.
A-lokuksen y-alleelin muuntamalla punaruskealla (soopelilla) koiralla voi säilyä hieman mustaa tai tummanruskeaa pigmenttiä, ja genotyypiltään merlen soopelin koiran värityksessä merlekuvio saattaa erottua heikkona.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| X | M | m |
| M | MM homotsygootti merle | Mm merle |
| d | Mm merle | mm ei-merle |
Merletekijää on pidetty homotsygoottina (MM) letaalina tai vähintään näkö- ja kuulo-ongelmia aiheuttavana. Tutkimuksissa on todettu homotsygootin merletekijän liittyvän kuurouteen, ja osa homotsygooteista merleistä kärsii mikroftalmiasta. Osa homotsygooteista merleistä kuitenkin kuulee normaalisti.
Merletekijää esiintyy muun muassa australianpaimenkoirassa, tanskandoggissa, shetlanninlammaskoirassa, colliessa, bordercolliessa, catahoulanleopardikoirassa, mäyräkoirassa,  welsh corgi cardiganissa, amerikanpitbullterrierissä, chihuahuassa, pien- tai toy-kokoisessa villakoirassa, pomeranianissa, beaucenpaimenkoirassa (nimellä harlekiini) ja pyreneittenpaimenkoirassa.
Merletekijälle on kehitetty DNA-testi, mutta testimenetelmä on patentoitu ja testi saattaa olla vaikeasti saatavissa.
Sinimerlenkirjava welsh corgi cardigan.
Homotsygootti merle tanskandoggi, jolla mikroftalmia.
S-lokus eli valkoisuusaste

Valkoisuusasteeseen vaikuttaja tekijä on nimeltään microphthalmia-associated transcription factor (MITF) ja sijaitsee koiran kromosomissa 20. Lokuksen alleelien määrästä ei ole vielä varmaa tietoa ja sen epäillään vaikuttavan epätäydellisen dominoivasti. Geenin vaikutus näkyy syntymästä lähtien.
S umpivärinen: voi olla pieniä valkoisia täpliä rinnassa, varpaissa tai hännänpäässä.
si irlanninkirjava: valkoista läsinä päässä, kaulan alapuolella ja rinnassa, usein täytenä tai vajaana renkaana kaulan ympäri, jaloissa, joskus hännänpäässä.
sp pinto (piebald) 30% – 80% valkoista: väriä korvien ympärillä ja päässä, laikkuina selässä ja lanteilla, joskus hännässä.
sw väriä alle 20% ("extreme white piebald'"): väriä korvien ympärillä ja usein laikku lanteilla.
Umpivärisillä koirilla esiintyy joskus vaikeasti poisjalostettavia pieniä merkkejä. Kuvassa tanskandoggi.
Irlanninkirjava bordercollie.
Kirjava amerikanbulldoggi. Rodulle tyypillisesti pään alueella on "ylimääräistä" epäsymmetristä valkoista.
Valkovoittoinen kirjava borzoi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Dog Genetics (harrastajan sivusto)
Suomenpystykorvat ovat aina soopeleita.
Riistanvärinen alaskanhusky.
Mustapohjainen ja maksapohjainen merkkivärinen puolanjahtikoira.
Satulakuvioinen airedalenterrieri.
Resessiivinen musta saksanpaimenkoira.
Mustalla koiralla on ainakin yksi B-alleeli ja maksanruskealla koiralla kaksi b-alleelia.
Ruskea gończy polski tan-merkein (ei diluutiovärinen).
Liila dobermanni tan-merkein (diluutiovärinen ruskea merkein).
Nuori harmaa isovillakoiran pentu. Harmaantumisen alku on ilmiselvä ajellun naaman alueella ja otsan karvojen tyvissä, sen voi erottaa heikompana myös jalkojen alaosissa.
Harlekiinivärinen tanskandoggi.
Kaikki labradorinnoutajat ovat K-lokuksessa genotyypiltään BB eli dominanttimustia.
Brindle-värinen eli tiikerinkirjava fila brasileiro.
Lapinkangas

Lapinkangas voi tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Lapinkangas, kylä Kauhavalla
Lapinkangas, kaupunginosa Oulussa
Lapinkangas, kylä Limingassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lapinkangas”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Krimin tataarien keittiö

Krimin tataarien keittiö on osa pääsääntöisesti Krimin tataarien ruokakulttuuri, joka on osa laajempaa ukrainalaista keittiötä, johon Krimin tataarien keittiö on vaikuttanut. Muita ruokakulttuureita, jotka ovat vaikuttaneet Krimin tataarien keittiöön, ovat mm. turkkilainen, venäläinen keittiöt.
Suurin osa Krimin tataareista on uskonnoltaan muslimeita, minkä johdosta nämä noudattavat halal-käytäntöjä.
Venäjän vallattua Krimin niemimaan vuonna 2014 Krimin tataarien ravintolat ovat levittäneet väestön ruokakulttuuria myös niemimaan ulkopuolelle. Lisäksi ravintoloista on tullut merkittäviä kohtaamispaikkoja kotinsa maanpakoon ajetuille Krimin tataareille. Krimin tataarien keittiö on melko huonosti dokumentoitu: vuonna 2019 julkaistu ruokakulttuureita tutkivan Olena Braitšnkon Krimin tataarien keittiö -kirja oli ensimmäinen kirja yli 20 vuoteen aiheen tiimoilta.
Raaka-aineita

Talven ruokapulan ja taloudellisten vaikeuksien takia Krimin tataarit ovat jo pitkään tottuneet uhraamaan merkittävän osan kesästä ruokavarastojen täyttämiseen, mistä johtuen säilykkeet, mehut, kuivakala ja -liha ovat olleet isossa osassa Krimin tataarien keittiössä. Yleisesti käytössä olevia raaka-aineita ovat mm. maitotuotteet, itsekasvatetut vihannetkset ja hedelmät sekä liha, jota on saatu kotona pidettävistä eläimistä.
Krimin maantieteestä johtuen kalaa ja muita mereneläviä syödään yleisesti.
Pekmez (krimintat. bekmez) on joko omenoista tai päärynöistä keittämällä valmistettu makeutusaine, joka muistuttaa koostumukseltaan hunajaa. Sitä käytetään levitteenä, leivonnassa ja juomien maustamisessa.
Ruokalajeja

| Ruokalaji | Kuvaus | Kuva | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
| Tseburek | Lihatäytettä joka on leivottu puoliympyrän muotoiseen taikinaan, ja sitten uppopaistetaan |  |  |
| Yantiq | Muuten sama kuin tseburek, mutta paistetaan pannulla eikä öljyssä |  |  |
| Burma | Lihapiirakka, joka on yleensä kääritty rullalle |  |  |
| Lahman | nuudeleita ja joko naudan tai lampaan lihaa sisältävä keitto. Alkujaan keskiaasialainen ruoka. |  |  |
| Imaami pyörtyi | Munakoiso, joka on täytetty esim. persilijalla, papsikalla ja valkosipulilla |  |  |
Juomia

Kahvi on suosittu seurustelujuoma. Sitä valmistetaan turkkilaiseen tapaan kuumentamalla hiekassa siten, ettei se kiehu. Kahviloissa kahvia tilattaessa saa myös yleensä lasin vettä. Myös vihreää teetä juodaan yleisesti.
Huolimatta siitä, että Krimin tataarit ovat pääsääntöisesti muslimeita, osa esim. näiden omistamista ravintoloista tarjoilee alkoholia.
Magneettikytkin

Magneettikytkin
Magneettikytkimen toiminta
Magneettikytkin on kytkin, joka toimii magneettikentän ohjaamana. Kytkinosa voi olla esimerkiksi kielirele. Tyypillisesti magneettikytkimeen kuuluu kestomagneetin sisältävä vastakappale, jonka läheisyydessä kytkimen asento muuttuu. Eräs sovellus on oven avautumisen tunnistus esimerkiksi murtohälytyslaitteessa. Liikehuoneistoissa taas voidaan oven karmiin liittää magneettikytkin ja oveen vastakappale. Kun asiakas avaa oven, kytkimen tila muuttuu, mikä aktivoi äänisignaalin kiinnittämään liikkeenharjoittajan huomion.
Magneettikytkimiä on saatavilla sekä pinta- että uppoasennettavina malleina.
Kosti Koskinen

Kosti Verner Koskinen (14. lokakuuta 1905 Rauma – 22. kesäkuuta 1983 Rauma) oli suomalainen taidemaalari joka kuvasi teoksissaan erityisesti Rauman vanhaakaupunkia. Koskisen tuotannossa johon kuului maisemia, muotokuvia ja asetelmia, oli vaikutteita impressionismista, ekspressionismista ja kubismista. Hän oli tunnettu myös rohkeana värien käyttäjänä.
Koskisen vanhemmat olivat räätäli Verner Koskinen ja Anna Charlotta o.s. Wahnlund. Koskinen kävi kuusi luokkaa Rauman yhteislyseota minkä jälkeen Koskisen perhe muutti Helsinkiin. Helsingissä Koskinen opiskeli vuoden verran Yhteiskunnallisen korkeakoulun sanomalehtimieslinjalla 1923-1924 mutta sitten hän siirtyi opiskelemaan Sibelius-akatemiaan 1924–1926 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskouluun 1924–1927. Koskisen töitä oli ensimmäisen kerran esillä vuonna 1926 pidetyssä Nuorten näyttelyssä.
Koskinen joutui keskeyttämään opintonsa perheen isän sairastuttua ja perheen muutettua takaisin Raumalle. Raumalla Koskinen jatkoi maalaamista, toimi ravintolamuusikkona ja elokuvateattereissa mykkäelokuvien säestäjänä sekä kirjoitti lehtiin kulttuuriarvosteluja. Koskinen maalasi Raumalla erityisesti maisemamaalauksia ja hän lähti usein maalausretkille varhain aamulla saadakseen maalata rauhassa. Koskinen piti oman näyttelynsä Raumalla 1932 ja hän osallistui myös vuoden 1931 Suomen Taiteilijain vuosinäyttelyyn ja 1945 Finlandia-näyttelyyn.Hän opiskeli Sam Vannin ja Yrjö Verhon johdolla ja oli kiinnostunut erityisesti impressionismista ja jälki-impressionismista.
Koskinen toimi Rauman kansalaisopiston piirustuksen ja maalauksen opettajana sekä oli mukana perustamassa 1945 Rauman Taiteilijaseuraa. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen 1975.
Maalauksia

Raumanjoen varrelta, 1930
Omakuva, 1946
Raitiovaunussa, 1953
Pohjankatu, 1957
Raumalaisaihe, 1958
Näyteikkunassa, 1961
Pohjankatua, 1961
Rauman kaupunginkirjaston seinämaalaus, 1963
Pohjankatua, 1968
Katse, kollaasi, 1970
Kummitustalo, kollaasi, 1970
Kirjallista tuotantoa

Ihmeellinen kuherruskuukausi : novellikokoelma. WSOY 1930
Lukemisen erityisvaikeus

Lukemisen erityisvaikeus (yhdessä kirjoittamisen erityisvaikeuden kanssa: lukivaikeus, lukihäiriö) eli dysleksia on todennäköisesti neurologinen tai neurobiologinen häiriö. Sen oireita voivat olla esimerkiksi lukemisen hitaus tai vaikeus sekä samankaltaisten äänteiden oikeinkuulemisen vaikeus; lukemisen ja kirjoittamisen erityisvaikeudessa myös kirjoittamisessa kirjainten tai niiden paikan sekoittuminen, kirjainten poisjäänti, ylimääräisten kirjainten lisääminen tai sanojen puuttuminen. Lukemisen erityisvaikeuden syynä olevia geenivirheitä on löydetty ainakin neljä ja sen vakavuutta kuvataan asteikolla yhdestä neljään. Lukihäiriö vaikeuttaa lukemista, kirjoittamista ja luetun ymmärtämistä. Arviolta 5–10 prosentilla maailman ihmisistä on lukihäiriö.
Yleistä

ICD-10-tautiluokituksen mukaan lukemisen erityisvaikeus (dysleksia) on eräs psyykkisen kehityksen häiriöistä. Se on oppimiskyvyn vaikeuksista yleisin, ja se ei johdu peruskoulutuksen tasosta, sairauksista tai vammoista, ja se saattaa ilmetä koko elämän ajan. Muita oppimiskyvyn vaikeuksia ovat laskemiskyvyn erityisvaikeus (dyskalkulia) ja kirjoittamisen erityisvaikeus (dysgrafia), ja ne voivat esiintyä samanaikaisesti. Lukemisen erityisvaikeuden oireita ovat kirjallisen ilmaisun niukkuus, kankeus ja virheiden suuri määrä, ja siihen liittyy aina vieraiden kielten oppimisvaikeus. Muita tähän sairauteen liittyviä oireita voivat olla muun muassa tilan, suuntien ja ajan hahmottamisvaikeudet, motoriset vaikeudet ja matemaattisen ajattelun vaikeudet. Lukemisen erityisvaikeutta ei luokitella kehitysvammaisuuteen kuuluvaksi. Sen taustalla oleva neurologinen poikkeama hermoston toiminnassa on pysyvä eikä sitä voida korjata käyttäytymisen uudelleenopetuksella, mutta siitä aiheutuvia haittoja voidaan pyrkiä vähentämään oppimiskyvyn muiden osa-alueiden käytön tehostamisella.
Lukemisen erityisvaikeudessa henkilön (lapsi tai aikuinen) luetun ymmärtäminen tai lukemistarkkuus on henkilön ikään, älykkyyteen tai koulutukseen suhteutettuna selvästi odotettua huonompaa. Lukemisen vaikeus voi ilmetä muun muassa vaikeutena erotella eri kirjaimia toisistaan tai yhdistää äänteitä (tai äänneyhdistelmiä) kirjoitettuihin merkkeihin. Lukemisen erityisvaikeus esiintyy yleisemmin pojilla ja miehillä kuin tytöillä ja naisilla. Oppimisen erityisvaikeuksien syy on keskushermoston näitä toimintoja säätelevien hermorakenteiden toiminnan poikkeaminen tavanomaisesta, ja joskus syynä voi olla neurologinen sairaus.
Lukemisen erityisvaikeuden perusta on se, että kokonaisen sanan merkitys ei hahmotu automaattisesti yhdellä silmäyksellä aivojen äänne- ja tavutietoisuuden sekä sanojen näkövasteen häiriön vuoksi. Lukivaikeus aiheuttaa sen, että kirjainmerkit muutetaan yksi kerrallaan äänteiksi ja koostetaan sanaksi ja tämä vie aivokapasiteettia muun muassa sanan mieleenpainamiselta ja sen liittämiseltä muihin yhteyksiin. Kirjoittamisen erityisvaikeus voi ilmetä esimerkiksi epäselvänä käsialana, kieliopillisina virheinä, tavutusvirheinä ja vaikeutena jäsentää kappaleita. Mitattuun älykkyyteen nähden seselvennä on heikompaa.
Aikaisemmin lukemisen erityisvaikeutta on saatettu pitää laiskuutena tai merkkinä tavanomaista heikommasta älykkyydestä, mutta nykyisin oppimisen vaikeuksien syynä tiedetään voivan olla jokin oppimisen erityisvaikeus. Oppimisen erityisvaikeus pyritään yleensä tunnistamaan varhaisessa iässä, jotta oppimisvaikeuksista aiheutuvia haittoja voidaan vähentää tehokkaasti. Lukemisen erityisvaikeus on spesifinen eikä yleensä ilmene puheessa. Poikkeuksena lukemalla opitut asiat saattavat puhutussa kielessä esiintyä totutusta poikkeavassa järjestyksessä. Lukemisen erityisvaikeus ei liity älykkyyden tai aistitoiminnan (näköaisti, kuulo) puutteisiin tai opetuksen laatuun.
Esiintyvyys

Suurin osa oireista on tasoltaan lieviä: lukeminen ja kirjoittaminen on tavallista hitaampaa ja vaikeampaa. Lukemisen häiriön arvioidaan eri maissa tehtyjen tutkimusten mukaan periytyvän 30–70 prosentissa tapauksista.[lähde? ] Professori Heikki Lyytisen johtaman suomalaistutkimuksen mukaan noin joka toisella vakavien lukemisen erityisvaikeuksien kanssa elävistä suomalaisista on samasta vaivasta kärsivä lähisukulainen.lähde tarkemmin?
Oireiden keholliset syyt

Aivojen takaraivo-ohimolohkossa on alue, joka reagoi hyvin varhain kirjainjonoihin. Reagointi tapahtuu jo paljon ennen kuin aivojen klassinen kielialue on ehtinyt aloittaa toimintansa. Lukemisen erityisvaikeuden omaavalla henkilöllä on viive reagoinnissa tai se puuttuu kokonaan alueella, joka tavanomaisesti aktivoituu aina sanojen aikana. Tämän takia kielen ymmärtämisen alueella aktivoituminen tapahtuu lukemisvaikeuksia omaavalla henkilöllä selvästi hitaammin kuin tavanomaisesti. Lisäksi lukemisvaikeuksisten henkilöiden eräs aivojen osa (planum temporale) on oikeassa ja vasemmassa aivopuoliskossa samankokoinen tai oikealla hieman suurempi, kun taas henkilöillä, joilla ei ole lukemisen erityisvaikeutta, vasen puoli kehittyy selvästi suuremmaksi.
Hoito ja itsehoito

Mahdollinen oppimisen erityisvaikeus tulisi diagnosoida mahdollisimman nuorena. Erityisvaikeuden varhainen toteaminen mahdollistaa häiriön hoidon (kuntoutuksen).
Lukivaikeuden hoitamiseen voidaan käyttää muun muassa neuropsykologista kuntoutusta ja puheterapiaa. Tavallisin ja tutkituin menetelmä on erityisopetus, jonka tavoitteena on fonologisen tietoisuuden (tietoisuuteen ottaa kieli tietoisen tarkastelun alle) kehittäminen. Kuntoutuksen ajankohta on yleensä lukemaan oppimisen yhteydessä. Sen tehoon vaikuttaa merkittävästi lapsen motivaatio ja lukuharrastus. Markkinoilla on myös lukuisia hoitokeinoja, joilla ei ole osoitettua tehoa. Näistä Suomessa tavallisimpia ovat sensomotorinen kuntoutus, asentohoito, aivojumppa, omega-3-rasvahapot sekä oppimistyylien mukainen opetus.
Lukemisen erityisvaikeuden aiheuttamia oppimisvaikeuksia voidaan pyrkiä korjaamaan muun muassa seuraavilla opiskelutekniikkaan liittyvillä asioilla:
Harjoitellaan muistamistekniikoita
Keskustellaan opittavasta asiasta ryhmässä
Käytetään oman oppimistyylin kannalta parasta tapaa oppia
Laaditaan käsitekarttoja (asioiden nimet ja niiden yhteydet)
Liitetään asia käytännön tilanteisiin
Muodostetaan jäsennelty yleiskuva muistettavasta asiasta
Muokataan esitetty aihe omien käsitteiden mukaiseksi
Tehdään asioita ja yhdistetään näin teoria käytäntöön
Tunnistetaan pääasiat (keskeiset asiat)
Vaihdetaan tietoja oppimisesta muiden opiskelijoiden kanssa.
Tunnettuja lukihäiriöisiä

Lähde:
Albert Einstein, fyysikko ja nobelisti
Thomas Alva Edison, keksijä
Graham Bell, puhelimen keksijä
Winston Churchill, brittiläinen poliitikko ja nobelisti
Hans Christian Andersen, satukirjailija
Walt Disney, Disney-imperiumin luoja
Anthony Hopkins, näyttelijä
John Lennon, muusikko
Leonardo da Vinci, taiteilija
Pablo Picasso, taiteilija
Alvar Aalto, arkkitehti
Hjallis Harkimo, monitoimimies
Arja Tiainen, kirjailija
Keanu Reeves, näyttelijä
Kaarle XVI Kustaa, Ruotsin kuningas
Dysleksia populaarikulttuurissa

Yhdysvaltalaisen televisiosarjan Will Trent päähenkilö, Georgian osavaltion tutkintaviraston GBI:n agentti Wilbur Trent (Ramón Rodríguez), on hyvin älykäs mutta samalla lukihäiriöinen. Hän peittelee tätä ominaisuutta sarjassa; kuitenkin hänen esihenkilönsä ja samalla suojelijansa Amanda Wenger (Sonja Sohn) on asiasta tietoinen. Will Trentin uusi työpari, kipakka Faith Mitchell (Iantha Richardson), pilkkaa Williä aluksi siitä, että tämä kirjoittaa raportteja vain kahdella sormella. Lukihäiriötä kuvataan visuaalisesti muun muassa niin, että sanojen kirjaimet väreilevät, vaihtavat paikkoja tai hämärtyvät. Väsyneenä on vaikeinta saada tekstistä selkoa, ja silloin Will turhautuu ja viskaa paperit kotonaan lattialle. Sijaiskodeissa varttunut Will on saanut kärsiä dysleksiasta myös fyysisesti: häntä saatettiin kohdella kaltoin, kun hän toi ruokakomerosta vääränlaisen soppapurkin. TV-sarja perustuu Karin Slaughterin luomaan hahmoon.
Enid Blytonin samannimiseen kirjasarjaan perustuu brittiläis-kanadalainen nuorille suunnattu tv-sarja Malory Towers. Sarjan päähenkilö Darrell Rivers (Ella Bright) saapuu uuteen tyttökouluun. Temperamenttinen tyttö koettaa tutustua uusiin tovereihin ja sopeutua sisäoppilaitoksen toisinaan liiankin tiukkoihin sääntöihin, vaihtelevalla menestyksellä. Opinnoissa hän tuntuu edistyvän hitaanlaisesti, ja siitä koituu hankaluuksia. Kestää oman aikansa, ennen kuin joku ymmärtää, ettei Darrell ole tyhmempi tai laiskempi vaan kärsii sanasokeudesta.
Kirjallisuutta

Erilaisen oppijan käsikirja. 2007. Erilaisten oppijoiden liitto ry
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lukemisen erityisvaikeus Wikimedia Commonsissa
Sieppi, Julia & Pietarinen, Eetu: Testaa, miten pärjäisit lukihäiriön kanssa – lukivaikeudet eivät liity älyyn, silti ne johtavat usein pilkkaan ja vähättelyyn Yle - Uutiset.  23.7.2018. Viitattu 23.7.2018.
LukiMat-verkkopalvelu: tietoa esi- ja alkuopetusikäisten lukemisen ja matematiikan oppimisvalmiuksista
Lukineuvola (Arkistoitu – Internet Archive)
Celia-kirjaston sivusto Lukihäiriö.fi
Lukihäiriötä voidaan hoitaa: Lukutaito paranee jo yhdellä hoitokerralla, vakuuttaa Kirkonkylän koulun väki (Arkistoitu – Internet Archive)
Magneettikolangiografia

Magneettikolangiografia (engl. magnetic resonance cholangiopancreatography, MRCP) on lääketieteellinen kuvantamismenetelmä, jossa magneettikuvauksen avulla kuvannetaan sappi- ja haimatiet. Magneettikolangiografiaa voidaan käyttää esimerkiksi epäiltäessä sappi- ja haimateiden tukoksia, kasvaimia, sappikiviä ja leikkausten jälkeisiä komplikaatioita.
Toisin kuin endoskooppinen retrogradinen kolangiopankreatikografia (ERCP), magneettikolangiografia ei ole tähystystutkimus. Siten se on ERCP:tä turvallisempi, mutta toisaalta sen avulla ei pystytä tekemään toimenpiteitä, kuten poistamaan sappikiviä tai ottamaan koepaloja. Magneettikolangiografian tarkkuus on todennäköisesti ERCP:n veroinen arvioitaessa muun muassa sappitietukoksia ja -kiviä, tiehyiden anatomisia poikkeavuuksia, leikkauksen jälkeisiä muutoksia ja primaaria sklerosoivaa kolangiittia. Tutkimuksen etuna on lisäksi koko sappitiepuuston, myös tukoksen yläpuolisen osan, hyvä näkyminen. Magneettikolangiografia onkin korvaamassa ERCP:n potilailla, joilla tarvitaan ainoastaan diagnostista sappi- ja haimateiden kuvausta.
Maia Tskhitišvili

| Maia Tskhitišvili |
| --- | --- |

Georgian pääministeri (vt.)
 18.–22. helmikuuta 2021  
Edeltäjä:  Giorgi Gakharia
Seuraaja:  Irakli Garibašvili
Georgian varapääministeri alueellisen kehityksen ministeri
 17. heinäkuuta 2018 – 18. helmikuuta 2021  
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. kesäkuuta 1974 (ikä 50) Tbilisi, Georgian SNT
Tiedot
Puolue:  Georgialainen unelma
Tutkinnot:  Prahan yliopisto
Maia Tskhitišvili (georg. მაია ცქიტიშვილი; s. 2. kesäkuuta 1974) on georgialainen ekonomi ja poliitikko, joka toimi maansa varapääministerinä ja alueellisen kehityksen ministerinä 2018–2021 ja muutaman päivän ajan virkaatekevänä pääministerinä.
Ennen poliittista uraansa hän ehti hankkia 20 vuoden kokemuksen johtotehtävistä rakennusalalla, logistiikan, kiinteistöjen ja ilmailun parissa yksityisellä sektorilla.
Käännös suomeksi
La Seyne-sur-Mer

| La Seyne-sur-Mer |
| --- | --- |
 Kaupungin maamerkki on telakan vanha nostosilta.
 La Seyne sijaitsee Toulonin lounaispuolen niemellä.
Valtio:  Ranska
Alue:  Provence-Alpit-Riviera
Departementti:  Var
Arrondissementti:  Toulon
Hallinto:  
 – Pormestari:  Marc Vuillemot
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  22,2 km²
Väkiluku (2012):  63 902 
 – Väestötiheys:  2 882 as./km²
Postinumero:  83500
 
 la-seyne.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
La Seyne-sur-Mer on Etelä-Ranskan kunta  ja Toulonin kaupungin esikaupunki Toulonin lounaispuolella olevalla niemellä. Se kuuluu Toulonin arrondissementtiin Varin departementissa Provence-Alpit-Rivieran hallintoalueella. Vuoden 2012 väestölaskennan mukaan La Seyne-sur-Merissä oli 63 902 asukasta.
La Seynen kaupunki kehittyi telakkayhtiö Société Nouvelle des Forges et Chantiers de la Méditerranéen laivatelakan (1855–1989) ympärille. Telakka työllisti parhaimmillaan kolmisen tuhatta henkilöä. Sittemmin perinteinen teollisuus La Seynen elinkeinorakenteessa on korvautunut yhä enemmän matkailupalveluilla.
Toulonista Marseille’hin kulkeva juna pysähtyy La Seynessä asemalla nimeltä Gare de La Seyne-Six-Fours.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: fr:La Seyne-sur-Mer & en:La Seyne-sur-Mer
Koston aika

| Koston aika> Straightheads |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Dan Reed
Käsikirjoittaja:  Dan Reed
Tuottaja:   Damian Jones  Kevin Loader 
Säveltäjä:  Ilan Eshkeri
Kuvaaja:  Chris Seager
Leikkaaja:  Ewa J. Lind
Koreografi:  Lynne Page
Pääosat:   Gillian Anderson  Danny Dyer 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Pathé
Levittäjä:  Sony Pictures Entertainment Netflix
Ensi-ilta:  2007
Kesto:  75 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Koston aika (Straightheads tai Closure) on brittiläinen rikos-/draamaelokuva, jonka ohjasi Dan Reed. Sen ensi-ilta oli vuonna 2007. Pääosissa nähdään Gillian Anderson ja Danny Dyer.
Madeleine Moreau

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Moreau vuonna 1948. |  Moreau vuonna 1948. |  Moreau vuonna 1948. |  |
Maa:   Ranska
Naisten uimahypyt
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | 3 m:n ponn. lauta |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Monte Carlo 1947 | 3 m:n ponn. lauta |  |
|  Kultaa | Wien 1950 | 3 m:n ponn. lauta |  |
Marie-Madeleine Cécile Moreau (1. toukokuuta 1928 Hanoi, Ranskan Indokiina – 10. kesäkuuta 1995 Chuelles) oli ranskalainen uimahypääjä, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
3 metrin ponnahduslaudoissa kilpaillut Moreau saavutti olympiahopeaa Helsingissä 1952 ollen vielä vuonna 2019 ainoa ranskalainen uimahyppyjen olympiamitalisti. Lontoon kesäolympialaisissa 1948 hän sijoittui seitsemänneksi. Vuosina 1947 ja 1950 Moreau voitti Euroopan mestaruuden.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Madeleine Moreau Wikimedia Commonsissa