stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mäkihypyn maailmancup 2006–2007
Suomalaisten sijoitukset ja palkintosijoitukset osakilpailuista

| # | Hyppääjä | Pisteet | 1>  | 2>  | 3>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8. | Janne Ahonen | 539 |  |  |  |
| 9. | Matti Hautamäki | 526 |  | 1 | 3 |
| 15. | Arttu Lappi | 466 | 1 |  |  |
| 28. | Harri Olli | 176 |  |  |  |
| 34. | Veli-Matti Lindström | 130 |  |  |  |
| 40. | Tami Kiuru | 74 |  |  |  |
| 41. | Janne Happonen | 68 |  |  |  |
| 54. | Lauri Hakola | 35 |  |  |  |
| 55. | Jussi Hautamäki | 34 |  |  |  |
| 58. | Kalle Keituri | 29 |  |  |  |
Mäkihypyn maailmancup 2007–2008

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Mäkihypyn maailmancup 2007–2008 | Mäkihypyn maailmancup 2007–2008 |  |
Voittaja
| Kokonaiscup |  Thomas Morgenstern |  |
| Keski-Euroopan mäkiviikko |  Janne Ahonen |  |
| Maiden välinen cup |  Itävalta |  |
| Nordic Tournament |  Gregor Schlierenzauer |  |
Kilpailut
| Kilpailupaikat | 18 |  |
| Henkilökohtaiset kilpailut | 27 |  |
| Joukkuekilpailut | 3 |  |
| Perutut kilpailut | 7 (joista 5 siirretty) |  |
| ← 2006–2007 | 2008–2009 → |  |
Mäkihypyn maailmancup 2007–2008 alkoi Kuusamosta Suomessa 30. marraskuuta 2007. Kauden aikana järjestettiin 28 henkilökohtaista osakilpailua, joista yksi peruttiin ja 4 joukkuekilpailua, joista yksi peruttiin. Viimeinen osakilpailu hypättiin Planicassa Sloveniassa 16. maaliskuuta 2008. Thomas Morgenstern varmisti kokonaisvoiton 21. kisan jälkeen Willingenissä, kun kuusi kilpailua oli käymättä.
Maailmancupin loppupisteet

| # | Hyppääjä | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | Pist>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Thomas Morgenstern | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 60 | 100 | 40 | 80 | 60 | 50 | 80 | 45 | 60 | 80 | 100 | 100 | 100 | 32 | 45 | 22 | 32 | 32 | 50 | 12 | 14 | 1794 |
| 2. |  Gregor Schlierenzauer | 50 | 80 | 29 | 60 | 80 | 50 | 80 | 80 | 100 | 45 |  | 13 | 40 |  | 100 | 32 |  |  | 80 | 80 | 32 | 80 | 50 | 100 | 100 | 100 | 100 | 1561 |
| 3. |  Janne Ahonen | 18 | 50 | 36 | 80 | 60 | 15 | 16 | 60 | 80 | 100 | 100 | 45 | 50 | 100 | 20 | 15 |  |  | 50 | 45 | 29 | 29 | 100 | 50 | 18 | 80 | 45 | 1291 |
| 4. |  Tom Hilde | 60 | 60 | 40 | 36 |  | 60 | 24 | 50 | 32 | 40 |  | 100 | 100 | 80 | 40 | 36 | 45 | 22 | 32 | 24 | 36 | 50 | 60 | 45 | 80 | 40 | 36 | 1228 |
| 5. |  Anders Bardal | 11 | 26 | 22 | 8 | 22 | 16 | 11 | 13 | 24 | 12 | 80 | 29 | 36 | 15 | 36 | 100 | 26 | 60 | 45 | 16 | 60 | 40 | 80 | 40 | 29 | 45 | 40 | 942 |
| 6. |  Anders Jacobsen | 40 |  |  |  |  |  | 26 | 32 | 15 | 8 | 32 | 10 | 60 | 60 | 80 | 40 | 50 | 15 | 15 | 100 | 26 | 60 | 16 | 20 | 40 | 50 | 32 | 827 |
| 7. |  Andreas Küttel | 12 | 29 | 18 | 22 | 10 | 36 | 100 | 26 | 36 | 29 | 6 | 36 | 11 | 14 | 29 | 45 | 29 | 36 | 60 | 40 | 16 | 9 | 10 | 80 |  | 26 | 13 | 778 |
| 8. |  Janne Happonen | 2 |  |  | 18 | 6 |  |  | 22 | 13 | 18 | 22 | 6 | 8 | 36 | 26 | 4 | 80 | 80 | 26 | 22 | 20 | 100 | 45 | 60 | 45 | 36 | 60 | 755 |
| 9. |  Simon Ammann | 32 | 32 | 24 | 16 | 40 | 22 | 7 | 45 | 29 | 60 |  | 5 | 26 | 18 | 32 | 60 | 24 | 26 | 22 | 50 | 24 | 45 | 20 | 20 |  | 20 | 29 | 728 |
| 10. |  Wolfgang Loitzl | 10 | 40 | 60 | 45 | 50 | 45 | 50 | 40 | 26 | 32 |  | 60 | 29 | 20 | 50 | 11 | 36 | 14 | 20 | 18 | 3 | 12 | 9 | 13 | 7 | 6 | 9 | 715 |
Suomalaisten sijoitukset ja palkintosijoitukset osakilpailuista

| # | Hyppääjä | Pisteet | 1>  | 2>  | 3>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3. | Janne Ahonen | 1291 | 4 | 3 | 2 |
| 8. | Janne Happonen | 755 | 1 | 2 | 2 |
| 19. | Matti Hautamäki | 273 |  |  |  |
| 26. | Harri Olli | 210 |  |  |  |
| 49. | Kalle Keituri | 29 |  |  |  |
| 52. | Arttu Lappi | 27 |  |  |  |
| 58. | Veli-Matti Lindström | 18 |  |  |  |
| 68. | Jussi Hautamäki | 12 |  |  |  |
| 72. | Sami Niemi | 10 |  |  |  |
| 82. | Ville Larinto | 2 |  |  |  |
Mäkihypyn maailmancup 2010–2011

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Mäkihypyn maailmancup 2010–2011 | Mäkihypyn maailmancup 2010–2011 |  |
Voittaja
| Kokonaiscup |  Thomas Morgenstern |  |
| Keski-Euroopan mäkiviikko |  Thomas Morgenstern |  |
| Lentomäkicup |  Gregor Schlierenzauer |  |
| Maiden välinen cup |  Itävalta |  |
| Team Tour |  Itävalta |  |
Kilpailut
| Kilpailupaikat | 17 |  |
| Henkilökohtaiset kilpailut | 26 |  |
| Joukkuekilpailut | 5 |  |
| Perutut kilpailut | 2 (joista 2 siirretty) |  |
| ← 2009–2010 | 2011–2012 → |  |
Mäkihypyn maailmancup 2010–2011 alkoi Kuusamosta Suomessa 27. marraskuuta 2010. Kauden aikana hypättiin 26 henkilökohtaista osakilpailua, joista kaksi siirrettiin, sekä viisi joukkuekilpailua. Viimeinen osakilpailu hypättiin Planicassa Sloveniassa 20. maaliskuuta 2011. Itävallan Thomas Morgenstern varmisti kokonaiskilpailun voiton kauden neljänneksi viimeisessä kilpailussa Vikersundissa.
Edellisistä vuosista poiketen kaudella 2010–2011 ei järjestetty Nordic Tournamentia.
Maailmancupin loppupisteet

| # | Hyppääjä | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | Pist>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Thomas Morgenstern | 80 | 45 | 100 | 100 | 100 | 100 | 80 | 100 | 18 | 100 | 80 | 80 | 100 | 80 | 60 | 45 | 80 | 36 | 50 | 80 | 15 | 22 | 45 | 45 | 80 | 36 | 1757 |
| 2. |  Simon Ammann | 60 | 60 | 40 | 60 | 40 | 29 | 22 | 50 | 100 | 50 | 50 | 40 | 80 | 40 | 32 | 50 | 100 | 50 | 60 | 60 | 16 | 60 | 50 | 100 | 40 | 15 | 1364 |
| 3. |  Adam Małysz | 29 | 29 | 45 | 29 | 18 | 80 | 60 | 24 | 60 | 80 | 26 | 60 | 50 | 60 | 45 | 100 | 40 | 0 | 29 | 36 | 40 | 45 | 60 | 16 | 32 | 60 | 1153 |
| 4. |  Andreas Kofler | 100 | 50 | 50 | 50 | 80 | 50 | 100 | 45 | 0 | 36 | 60 |   |   | 50 | 100 | 80 | 50 | 14 | 15 | 50 | 36 |   |   | 80 | 24 | 8 | 1128 |
| 5. |  Tom Hilde | 36 | 36 | 60 | 20 | 16 | 32 | 0 | 26 | 0 | 60 | 100 | 36 | 36 |   |   | 36 | 60 | 80 | 26 | 32 | 80 | 50 | 32 | 20 | 18 | 11 | 903 |
| 6. |  Martin Koch | 6 | 22 | 13 | 13 | 45 | 10 | 13 | 36 | 26 | 20 | 45 | 100 | 29 |   |   | 29 | 8 | 29 | 80 | 18 | 100 | 36 | 36 | 40 | 60 | 26 | 840 |
| 7. |  Severin Freund | 1 | 20 | 10 | 20 | 20 | 13 | 32 | 40 | 0 | 7 | 20 |   |   | 100 | 80 | 60 | 16 | 40 | 100 | 26 | 50 |   |   | 60 | 14 | 40 | 769 |
| 8. |  Matti Hautamäki | 45 | 80 | 36 | 40 | 50 | 60 | 40 | 80 | 0 | 45 | 9 | 8 | 2 |   |   | 32 | 20 | 16 | 36 | 3 | 29 | 26 | 29 | 26 | 50 | 2 | 764 |
| 9. |  Gregor Schlierenzauer | 18 | 15 | 18 | 11 |   |   |   |   |   | 13 | 8 | 45 | 20 |   |   | 40 | 29 | 12 | 45 | 45 | 60 | 100 | 100 | 32 | 100 | 50 | 761 |
| 10. |  Kamil Stoch | 15 | 5 | 15 | 24 | 60 | 36 | 24 | 29 | 7 | 29 | 12 | 22 | 45 |   |   | 20 | 15 | 100 | 40 | 100 | 24 | 24 | 24 | 29 | 36 | 100 | 739 |
Suomalaisten sijoitukset ja palkintosijoitukset

| # | Hyppääjä | Pisteet | 1>  | 2>  | 3>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8. | Matti Hautamäki | 764 |  | 2 | 1 |
| 20. | Ville Larinto | 342 | 1 | 1 |  |
| 32. | Janne Happonen | 125 |  |  |  |
| 40. | Anssi Koivuranta | 90 |  |  |  |
| 43. | Olli Muotka | 76 |  |  |  |
| 44. | Janne Ahonen | 74 |  |  |  |
| 61. | Kalle Keituri | 14 |  |  |  |
| 67. | Juha-Matti Ruuskanen | 6 |  |  |  |
| 82. | Jarkko Määttä Harri Olli | 1 |  |  |  |
Nataraja

Tanssiva Shiva Nataraja-asennossa. Metropolitan Museum of Art, NYC.
Nataraja (Naṭarāja) on eräs nimitys, jota hindujumala Shivasta käytetään. Sanskritinkielinen sana tarkoittaa 'tanssin kuningas'. Shiva kuvataan usein Natarajan muodossa tanssimassa kosmista ikuisen tuhon ja luomisen tanssiaan vasen jalka nostettuna ilmaan. Tanssivaa Shivaa kuvaavat pronssiset pienoisveistokset ovat hyvin yleisiä Intiassa. Nataraja-patsaaseen sisältyy runsaasti hindulaista uskonnollista symboliikkaa. Tanssivan Shivan patsasta pidetään myös Intian kulttuurin symbolina.
Symboliikka

Shivan alemmalla oikealla kädellä on kobra, ja hänen hiuksissaan on kuunsirppi sekä pääkallo. Hän tanssii liekkikehässä Hurmion tanssia (ananda tandava).
Ylempi oikea käsi pitelee pientä tiimalasin muotoista rumpua (ḍamaru). Käden eleellä on nimi ḍamaru-hasta (ḍamaru-käsi). Rumpu kuvaa luomisen ääntä.
Ylempi vasen käsi pitelee Agnia, tuhon tulta. Vastakkaiset ylemmät kädet ovat toistensa vastakohtia: luominen ja tuhoaminen.
Toinen oikean käden ele on Abhaya mudra (tarkoittaa pelottomuutta), suoden suojelusta sekä pahuutta että tietämättömyyttä vastaan niille, jotka seuraavat dharman tietä.
Toinen vasen käsi osoittaa nostettua jalkaa kuvaten ylentämistä ja vapautumista.
Kääpiö, jonka päällä Nataraja tanssii, on demoni Apasmara, kuvaten Shivan voittoa tietämättömyydestä (egosta).
Tanssin herrana, Natarajana, Shiva muodostaa tandavan, tanssin jossa maailmankaikkeus luodaan, säilytetään ja tuhotaan. Shivan hiukset, jotka tavallisesti ovat nutturalla, vapautuvat tanssin aikana törmäten taivaan olevaisiin tuhoten ne täysin.
Liekkikehä kuvaa maailmankaikkeutta. Liekkien kehä kuvaa myös kärsimysten kehää, jotka ego joutuu käymään läpi uudestisyntymisten kierrossa ennen pelastusta.
Vyötäisillä oleva käärme on kundalini, Shakti tai jumalallinen voima, joka kulkee kaiken läpi.
Shivan rauhallinen ilme kuvaa hänen tasapainoaan kaiken kanssa.
Night Flights

| Night Flights |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Philip Reeve
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia, lasten- ja nuortenkirjallisuus
Kustantaja:  Scholastic Press
Julkaistu:  5. heinäkuuta 2018
Sivumäärä:  130
Suomennos
Julkaistu:  28. elokuuta 2018
Sivumäärä:  181
ISBN:  978-133-831-616-2
Sarja: Kävelevät koneet -sarja
Edeltävä:  Scrivener's Moon
Seuraava:  Kävelevät koneet
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Night Flights on unkarilaisen kirjailijan Philip Reeven novellikokoelma.
Nasu-Shiobara

| Nasu-Shiobara (那須塩原市) |
| --- | --- |
 Shiobaran onsen-kylää
 lippu:  symboli
 Nasu-Shiobaran sijainti Tochigin prefektuurissa
 Nasu-Shiobara
 Koordinaatit: 36°57′42″N, 140°02′46″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Tochigin prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  592,74 km²
Väkiluku (09/2020):  115 786
 – Väestötiheys:  195 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Mänty
 – Kukka:  Yashiotsutsuji-alppiruusu
 
 http://www.city.nasushiobara.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nasu-Shiobara (jap. 那須塩原市, Nasu-Shiobara-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tochigin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Nasunogaharan alluviaalikeilan alueella. Kaupungin pohjoisosissa virtaa Nakajoki, eteläosissa Hōkijoki. Lännessä kaupunki käsittää vuoristoalueita muun muassa Nasu- ja Takaharavuorilta. Nasu-Shiobarassa on 115 786 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 592,74 neliökilometriä.
Nasu-Shiobaraa palvelevat JR Higashi-Nihonin Utsunomiya-linja eli Tōhoku-päälinja ja suurnopeusjunayhteys Tōhoku Shinkansen.
Kuvia

Shiobara-onsenin rakennuksia
Miyaman patojärvi
Nasu-Shiobaran rautatieasema
Nakajoen rantapuistoa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nasu-Shiobara Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Night Nurse

| ”Night Nurse” Cascada ft>  R.I.O. |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Original Me
 Äänitetty : 2010
 Julkaistu: 16. joulukuuta 2011
 Tuottaja(t): Manuel "Manian" Reuter Yann "Yanou" Peifer
 Tyylilaji: Electropop, eurodance
 Kesto: 03.24
 Levy-yhtiö: Zooland
Cascadan muut singlet
| ”Au Revoir” 2011 | ”Night Nurse” 2011 | ”Summer of Love” 2012 |
R.I.O.:n muut julkaisut
| ”Animal” 2011 | ”Night Nurse” 2011 | ”Party Shaker” 2012 |
Night Nurse on saksalaisen eurodance-kolmikko Cascadan kappale heidän neljänneltä, Original Me-studioalbumilta. Kappaleen sanoittivat Tony Cornelissen, Manuel Reuter sekä Yann Peifer, samalla kun tuotannosta vastasivat DJ Manian ja Yanou. "Night Nurse" julkaistiin internetissä loppukesästä 2010 ja "Clubland 18"-kokoelma-albumille sisällytettynä se julkaistiin 7. marraskuuta 2010. "Night Nurse" on tyyliltään electropop-kappale, joka käyttää Auto-Tunea vierailevan saksalaisartisti R.I.O.:n esittämillä vokaaliosuuksilla. Sanoituksellisesti kappale kertoo kuumeisena tanssilattialla olemisesta. Musiikkivideo julkaistiin All Around the Worldin YouTube-kanavalla sekä Clubland TV:llä marraskuussa 2010 ja se sisältää Horlerin sekä muutamia miespuolisia taustatanssijoita varastohallijuhlissa. Horler esiintyy joissakin kohtauksissa lukuisilla väreillä sekä valtavalla hämähäkin verkolla maalattuna.
Käännös suomeksi
Naton lippu

Naton lippu
Naton lippu Helsingissä Suomen liityttyä Natoon 4. huhtikuuta 2023.
Naton lippu koostuu valkoisesta kompassiruususta, josta leviää neljä valkoista viivaa sivuille tummansinisellä taustalla. Naton neuvosto hyväksyi lipun viralliseksi lipukseen 14. lokakuuta 1953. Sininen väri kuvaa Atlanttia, kompassineulat jäsenvaltioiden yhteistä pyrkimystä rauhaan ja ympyrä yhtenäisyyttä. Tähdestä tulevat viivat tulee sisällyttää lippuun, mutta niiden pituus voi vaihdella lipun koon mukaan.
| Mitat |
| --- | --- |
Pituus: 400
Leveys: 300
Tähti: 150
Ympyrän halkaisija: 115
Tähden pisteiden ja viivojen välinen tila: 10
Viivojen ja lipun ulkoreunojen välinen tila: 30
Lipun sivujen suhde: 3:4
Lipun pohjaväri: Tumman sininen Pantone 280
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Naton lippu Wikimedia Commonsissa
Nasty Nasty

| Nasty Nasty Black 'n Blue |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1985
 Julkaistu: 1986
 Tuottaja(t): Gene Simmons, Jonathan Cain kappaleessa I'll Be There For You
 Tyylilaji: Hard rock
 Kesto: 38.29
 Levy-yhtiö: Geffen Records
Black 'n Bluen muut julkaisut
| Without Love 1985 | Nasty Nasty 1986 | In Heat 1988 |
Nasty Nasty on yhdysvaltalaisen heavy metal-yhtye Black 'n Bluen studioalbumi vuodelta 1986. Albumin tuottajaksi palkattiin Kiss-yhtyeen toinen perustajajäsen ja bassokitaristi Gene Simmons, koska bändi halusi rankemman soundin. Geffen Records -levy-yhtiö ei pitänyt kappaleesta radio ja vaihtoi tilalle Jonathan Cainin tekemän ja tuottaman kappaleen I'll Be There For You, jota suunniteltiin jonkin elokuvan ääniraidalle.
Kappalelista

Nasty Nasty – 4.29
I Want It All (I Want It Now) – 4.25
Does She Or Doesn't She – 4.18
Kiss Of Death – 5.04
Twelve O' Clock High – 3.41
Do What You Wanna Do – 4.14
I'll Be There For You – 3.47
Rules – 3.40
Best In The West – 4.47
Kokoonpano

Jaime St. James - laulu
Tommy Thayer - soolo- ja rytmikitarat, taustalaulu
Jeff Warner - rytmikitarat, taustalaulu
Patrick Young - basso, taustalaulu
Pete Holmes - rummut, taustalaulu
sekä
Kappaleessa Kiss of Death
kosketinsoitin - John Purdell
Kappaleessa Best Of The West :
Laulu - Peter Criss ja Ron Keel
Kitara - Marc Ferrari
Torvet - Brad Silwood, John Liotine, John Bonine ja Steve Madaio
Nenän ja ylähuulen nostajalihas

Nenän ja ylähuulen nostajalihas (lat. musculus levator nasolabialis) on eläimillä oleva pään lihas. Se lähtee orbitan nenänpuoleisesta reunasta ja se haarautuu kulmahammaslihaksen kohdalla kahdeksi haaraksi, jotka kulkevat kulmahammaslihaksen molemmin puolin sireaimiin ja ylähuuleen. Nenän ja ylähuulen nostajalihas nostaa ylähuulta yhdessä ylemmän etuhammaslihaksen kanssa ja laajentaa sieraimia.
Nocturne (runo)

Nocturne on runoilija Eino Leinon kirjoittama runo. Sitä sanotaan Suomen tunnetuimmaksi runoksi, ja Turun yliopiston kotimaisen kirjallisuuden dosentin Siru Kainulaisen mukaan syynä on se, että se on kaunis, rytminen ja monitasoinen. Runon suosiota ovat lisänneet laulaja Vesa-Matti Loirin tulkinnat. Laulun melodian ovat säveltäneet Perttu Hietanen ja Taisto Wesslin. Yksi Loirin tulkinta on julkaistu levyllä Vesku Suomesta – Kaikki parhaat.
Leino kirjoitti Nocturnea Otto Mannisen kotona Rasinkankaalla Kangasniemen Hokan kylässä kesä-heinäkuussa 1903. Tutkija Reijo Heikkisen mukaan Leino olisi kuvannut runossa lapsuutensa kotimaisemia Paltaniemellä Oulujärven rannalla. Timo Kallion mukaan Nocturne kuvaisi kuitenkin Kangasniemeä sen kirjoitusajankohtana. Leinon alkuperäinen käsikirjoitus runosta on nykyään Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kokoelmissa, ja siihen sisältyy kolme säkeistöä, joista keskimmäinen on jätetty pois julkaistuista versioista. Leino omisti Nocturnen rakastetulleen ja tulevalle vaimolleen Freya Schoultzille ja lähetti sen hänelle Helsinkiin kirjeenä 3. heinäkuuta 1903. Runo julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1905 Leinon runokokoelmassa Talviyö. Kertoman mukaan Leino olisi poistanut puuttuvan säkeistön Schoultzin pyynnöstä.
Nocturnen sanat kuvaavat suomalaiseen kesäyöhön liittyvää luonnonmystiikkaa. Runon ensimmäisessä säkeessä mainittu ruislintu tarkoittaa ruisrääkkää.
Runon sanat on piilotettu Suomen passiin turvallisuustekijäksi.
Helsingin Sanomat pyysi kevään 2009 juttusarjassa lukijoita nimeämään oman ”onnen laulunsa”, ja yli 800 ehdotetun kappaleen joukosta ”Nocturne” tuli äänestyksessä kymmenenneksi 142 äänellä. Lukuun sisältyvät ilmeisesti kaikki runoon pohjautuvat sävellykset ja laulutulkinnat.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Nocturne on Wikiaineistossa
PlayStation VR

PlayStation VR (lyhyesti PSVR) on Sony Interactive Entertainmentin kehittämät virtuaalitodellisuuslasit, jotka julkaistiin 13. lokakuuta 2016. Virtuaalilasit tunnettiin kehitysvaiheessa koodinimellä Project Morpheus.
Laite suunniteltiin yhteensopivaksi PlayStation 4 -pelikonsolin kanssa. PlayStation VR kykenee näyttämään kuvan sekä virtuaalilaseissa että televisiossa yhtäaikaisesti joko peilaamalla virtuaalilaseihin välitetyn näkymän televisioon tai näyttämällä täysin eri kuvan jota voidaan käyttää kaksinpeliin. PlayStation VR:ää voidaan käyttää joko DualShock 4 -ohjaimella tai PlayStation Move -liikeohjaimilla.
Lenovo on lisensoinut laitteen teollisen muotoilun käyttöönsä.
Helmikuussa 2022 Sony paljasti kuvia tulevasta PlayStation VR2 -versiosta. Uudempi versio käyttää "sisältä-ulos" seurantaa ja poistaa tarpeen ulkoisille kameroille (aiemmin PlayStation Camera ja PlayStation Move).
Historia

Sonyn kiinnostus virtuaalilaseihin juontaa juurensa 1990-luvulle. Sonyn ensimmäinen virtuaalitodellisuuskypärä Glasstron julkaistiin vuonna 1997. Teknologiaa käytettiin muun muassa MechWarrior 2 -pelissä jossa oli mahdollista käyttää Glasstronia tai Virtual I/O:n iGlasses -virtuaalilaseja.
Vuoden 2014 alkupuolella Sonyn tutkimus- ja tuotekehitysinsinööri Anton Mikhailov kertoi työskennelleensä kehitysryhmänsä kanssa Project Morpheuksen parissa yli kolmen vuoden ajan. Mikhailovin mukaan vuonna 2009 julkaistu PlayStation Move -lisälaite suunniteltiin virtuaalilasien kanssa käytettäväksi liikeohjaimeksi vaikka Sonylla ei tuolloin ollut suunnitelmia kehittää kuluttajille myytäviä virtuaalilaseja.  Sony Worldwide Studiosin johtaja Shuhei Yoshida kertoi projektin alkaneen "ruohonjuuritason" toimintana insinöörien ja ohjelmoijien tasolla ja projektin saaneen huomiota Move-ohjainten julkaisun jälkeen vuonna 2010. Sony totesi myös että PlayStation VR -pelit eivät saa alittaa 60:n FPS:n kuvanopeutta.
Project Morpheus julkistettiin 18. maaliskuuta vuoden 2014 GDC-konferensissa. Shuhei Yoshida totesi Project Morpheuksen olevan "PlayStationin seuraava pelien tulevaisuutta muokkaava innovaatio."
15. syyskuuta 2015 Sony tiedotti että Project Morpheuksen virallinen nimi tulisi olemaan PlayStation VR. Myöhemmin samana vuonna Sony osti visuaaliseen liiketunnistukseen erikoistuneen SoftKinetic-teknologiayrityksen.
Sony julkaisi virtuaalilasit 13. lokakuuta 2016.
Laseista julkaistiin  lokakuussa 2017 Japanin markkinoille päivitetty versio, jossa on sisäänrakennettu kuulokemikrofoni, visiiriin menevää kaapelointia on muutettu yksittäiseksi ja kapeammaksi kaapeliksi, sekä laitteen mukana tulevaa suoritinta on päivitetty HDR-tuelle.
Mark Cerny kertoi huhtikuussa 2019 PlayStation 5 -konsolin tukevan PlayStation VR -laseja.
Laitteisto

Laitteessa on 5,7 tuuman OLED-näyttö jonka resoluutio on 1920 × 1080. Laitteen mukana on myös laatikon muotoinen suoritinyksikkö joka ohjaa peilatun kuvan televisioon, käsittelee 3D-ääniefektit ja sisältää 3,5 mm ääniliitännän kuulokkeita varten. Laitteessa on yhdeksän LED-valoa joiden avulla PlayStation Camera jäljittää kypärän liikettä.
Vuoden 2015 GDC-messuilla julkaistun prototyypin OLED-näyttö oli resoluutioltaan 1920x1080 (960x1080 kummallekin silmälle), käytti RGB-alipikselimatriisia ja kykeni näyttämään 120 kuvaa sekunnissa.
Vuoden 2015 syyskuussa Sony julkisti että virtuaalilaseille pelejä kehittävät voisivat valita kolmesta eri virkistystaajuudesta: natiivi 90 hertsiä, natiivi 120 hertsiä ja tila jossa pelit toimivat 60 hertsin kuvataajuudella mutta ne muunnettaisiin 120 hertsin taajuuteen liikeinterpolaatiota käyttäen. Interpolaatio ei vaatisi suurta laskentatehoa ja se saavutettaisiin alle kahdeksantoista millisekunnin viiveellä. Tätä tekniikkaa käytettäisiin myös natiivissa 120:n hertsin tilassa varmistamaan tasainen kuvanopeus. Sonyn edustajan mukaan yhtiö odottaa interpoloidun 120:n hertsin tilan olevan suosittu valinta pelien kehittäjien keskuudessa.
Ominaisuudet > Sosiaalinen näyttötila

PlayStation VR kykenee renderöimään kaksi eri kuvaa samanaikaisesti: yksi virtuaalilaseille ja toinen kuva televisiolle. Sonyn mukaan tämän tarkoituksena on välttää pelien muuntuminen pelkästään yhden pelaajan kokemuksiksi.
"Japan Studio teki meille Monster Escape -nimisen uuden demon. Se on viiden pelaajan peli; yksi vastaan neljä. Yksi pelaaja käyttää Morpheusta [PlayStation VR:ää]. Loput neljä pelaajaa käyttävät DualShock-ohjaimia, katsovat TV-ruutua ja pelaavat hirviötä vastaan aivan kuin tavallisessa pelissä tehtäisiin. [– –] Ja itse asiassa kolmannen osapuolen kehittäjät olivat tässä suhteessa meitä edellä tehdessään pelin nimeltä Keep Talking and Nobody Explodes. [– –] Yksi pelaaja käyttää Morpheusta ja tämä henkilö katso pommia, aikapommia. Pommin purkamiseksi toisella [televisiota katsovalla] henkilöllä on ohjekirja. Tämän henkilön pitää kertoa Morpheusta käyttävälle henkilölle miten homma hoidetaan. Mutta tämä henkilö ei näe Morpheusta käyttävä pelaaja näkee. Joten heidän pitää kommunikoita. [– –] Se on sosiaalinen kokemus.
Ominaisuudet > Elokuvatila

Kaikkia tavallisia PlayStation 4 -pelejä voi pelata "elokuvatilassa" joka simuloi viisimetristä näyttöä virtuaalimaailman sisällä. Käyttäjät voivat myös katsella 360 asteen kuvia ja videoita mediasoittimen avulla. Myös muut ominaisuudet kuten Share Play ja Live from PlayStation toimivat virtuaalilasien kanssa.
Pelit

Vuoden 2016 maaliskuussa Sony kertoi yli 230:n kehittäjän työskentelevän PSVR-sisällön parissa ja että vuoden loppuun mennessä sille olisi saatavilla 50 peliä.
Resident Evil 7: Biohazard tukee PlayStation VR -laitetta.
Markkinointi

Ennen julkaisua Sony ennusti virtuaalilaseihin kohdistuvan kiinnostuksen nousevan tasaisesti ajan mittaan ihmisten suositellessa sitä muille.
PlayStation VR:ää esiteltiin ensimmäisenä Jimmy Fallonin keskusteluohjelmassa The Tonight Show Starring Jimmy Fallon ja myöhemmin vuoden 2014 E3-messuilla. Laite oli esillä myös Sonyn PlayStation Experience -pelitapahtumassa joulukuussa 2014. Sony julkisti uutta tietoa Project Morpheuksesta vuoden 2015 GDC-konferensissa ja julkaisi virtuaalilasien päivitetyt tekniset tiedot.
Sony mainitsi japanilaisen Nikkei-sanomalehden haastattelussa että yhtiö saattaisi mahdollistaa virtuaalilasiensa käytön PC-tietokoneilla. Tämä mahdollistaisi laitteen käytön muillakin alustoilla kuin PlayStation 4:llä.
Shuhei Yoshida on sanonut että Sony on hillinnyt markkinointia valmiiden laitteiden puutteen vuoksi ja että laitteen myynti on ylittänyt miljoonan kappaleen myynnin. Maaliskuussa 2019 Sony kertoi laitteen myyneen yli 4,2 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut
Mies testaa Sonyn Project Morpheusta Game Developers Conference -tapahtumassa vuonna 2014.