Sonic Youth
Historia > 2000-luku: NYC Ghosts & Flowers, Murray Street, Sonic Nurse, Rather Ripped ja the Eternal

Kaksi seuraavalle levylle tulevaa kappaletta esitettiin ensimmäisen kerran 13 kesäkuuta 1999 New Yorkissa. Muutaman viikon päästä seuraavalla keikalla Berkleyssä yhtye esitti ne jälleen, minkä jälkeen tapahtui jotakin hyvin odottamatonta: yhtyeen keikkabussi monine soittimineen varastettiin. Viittä seuraavaa konserttia ei kuitenkaan peruttu, vaan yhtye hoiti ne lainakamoilla. Keikkojen jälkeen yhtye kaiveli studiostaan vanhoja kitaroita, joilla ei ollut soittanut vuosikausiin ja jatkoi uusien biisien säveltämistä. Tilanne vaikutti luonnollisesti uuteen materiaaliin, koska varastetussa bussissa oli ollut aivan uniikeiksi modifoituja soittimia. Muutamien Yhdysvaltojen keikkojen jälkeen bändi alkoi nauhoittaa uuden levyn materiaalia omassa studiossaan yhdessä Wharton Tiersin kanssa. Pian mukaan tuli Jim O´Rourke, joka oli vieraillut kahdella aiemmin ilmestyneellä SYR-julkaisulla. O´Rourke liittyi yhtyeeseen pian levynteon jälkeen soittamaan bassoa. 8. huhtikuuta 2000 SY soitti ensimmäisillä All Tomorrow Parties -festivaaleilla Pontis Camber Sands Holiday Parkissa Ryen kaupungissa Englannissa. Se esitti setin alkuun 23-minuuttisen improvisaation, joka nimettiin vuonna 2008 ”J'Accuse Ted Hughesiksi” ja julkaistiin SYR7-levyllä. Muut keikan kappaleet olivat uuden levyn materiaalia. NYC Ghosts & Flowers julkaistiin 16. toukokuuta 2000.  Pitchforkin Brent DiCrescenzon mukaan yhtye raapi uudelle ison yhtiön levylleen kasaan Yoko Onon, Glenn Brancan ja Allen Ginsbergin.  Pian yhtye lähti jälleen Yhdysvaltojen kiertueelle, josta suunnattiin Eurooppaan. Elokuussa SY oli Pearl Jamin lämmittelijänä sen Binaural-kiertueella. Lokakuussa bändi osallistui Ruotsissa Ystadin taideteatterin ja gallerioiden viikon kestävään Kulturbro-tapahtumaan vierainaan mm. Mats Gustafsson ja Loren Mazzacane Connors. Se keikka nauhoitettiin, jolla vieraili Gustafsson, ja julkaistiin vuonna 2004 Hidros 3 (to Patti Smith) -nimellä. Tällä keikalla esiintyjät olivat omissa huoneissaan, joista vain oli otettu yksi seinä pois, jotta yleisö näkisi heidät. Loppuvuodesta yhtye suuntasi ensimmäistä kertaa Brasiliaan ja Argentiinaan.
Sonic Youthin aloittaessa uuden levyn teon syyskuussa 2001 jotakin odottamatonta jälleen tapahtui: WTC:n iskut. Yhtyeen piti esiintyä lokakuussa toisilla All Tomorrow Parties -festivaaleilla, mutta näitä siirrettiin seuraavan vuoden maaliskuulle. Yhtye sai uuden levyn nauhoitukset valmiiksi pian festivaalien jälkeen ja Murray Street -niminen levy julkaistiin kesäkuussa 2002.  Monet kriitikot sanoivat levyn olevan yhtyeen paluuta muotoon.  Välittömästi levyn julkaisun jälkeen lähdettiin jälleen kiertueelle Eurooppaan ja sieltä takaisin Yhdysvaltoihin. Vuonna 2003 bändi kiersi Japania ja Yhdysvaltoja. Samana vuonna yhtye esiintyi viimeisen kerran Suomessa 12. heinäkuuta Ilosaarirockissa. Jo Japanin kiertueella esitettiin uutta ”Mariah Carey & the Arthur Doyle Hand Cream” -nimistä kappaletta. Alkuvuodesta 2004 yhtye äänitti jälleen omassa studiossa uuden levyn. Koska levyn kannessa päätettin käyttää Richard Princen maalaamia hoitaja-maalauksia, sai levy nimekseen Sonic Nursen. Levy julkaistiin saman vuoden kesäkuussa.  Myös jo edellisenä vuonna esitetty Mariah Carey -kappale tuli mukaan levylle. Siinä kommentoitiin humoristisesti kyseisen naislaulajan elämää ja tämän suhdetta räppäri Eminemiin, mutta oikeustoimien pelossa kappaleen nimi muutettiin muotoon ”Kim Gordon & the Arthur Doyle Hand Cream”.  Jälleen lähdettiin kiertueelle Australiaan, Uuteen-Seelantiin, Yhdysvaltoihin ja Eurooppaan.
Vuonna 2005 tehtiin jälleen viiden keikan kiertue Japaniin. Saman vuoden kesällä yhtye kiersi Euroopan festivaaleja.   Tällä kiertueella yhtye alkoi esittää uuden levyn materiaalia. Lokakuussa Los Angeles CityBeat uutisoi, että yhtye sai takaisin osan vuonna 1999 varastetuista soittimista ja pystyi käyttämään niitä tulevalla levyllä. Työnimenä levyllä oli tuolloin Sonic Life Jim O`Rourke päätti saman vuoden joulukuussa muuttaa Japaniin ja erota yhtyeestä. Nelijäseninen yhtye päätti palata kolmatta kertaa Sear Soundiin tekemään uutta levyä. Lisä-äänityksia tehtiin omassa Echo Canyon- ja J Mascisin omistamassa Bisquiteen-studiossa. Uusi Rather Ripped -nimen saanut levy julkaistiin 13 kesäkuuta 2006. Levy jatkoi kahden edellisen levyn melodisilla linjoilla mutta sisälsi pitkästä aikaa varsin lyhyitä kappaleita. Levyn julkaisua seurasi Yhdysvaltojen kiertue sekä lyhyt kiertue Eurooppaan.  Kun yhtyeen Daydream Nation -levy pääsi vuonna 2006 osaksi Yhdysvaltojen kansalliskirjastoa, päätti bändi ryhtyä soittamaan levyä kokonaisuudessaan seuraavana vuonna Yhdysvalloissa ja Euroopassa.  Vuonna 2006 julkaistiin harvinaisuuskokoelma The Destroyed Room: B-Sides & Rarities, joka jäikin sitten bändin viimeiseksi Geffenille.
Vuonna 2008 Thurston Moore ilmoitti, että yhtye on joutunut tekemään suuren levy-yhtiön kanssa liikaa kompromisseja ja haluaa tästä johtuen palata indie-levymerkille.  Jäsenet olivat tyytymättämiä siihen, kuinka Geffen hoiti viimeisimpien levyjen julkaisemiset, bändin täytyi muun muassa julkaista levyjen vinyyliversiot omalla Goofin-levymerkillään.  Samana vuonna yhtye oli rakentanut Hobokeniin uuden Echo Canyon West -studion ja se aloitti uuden levyn nauhoitukset siellä yhdessä John Agnellon kanssa. Levynteon yhteydessä bändiin liittyi basistiksi Pavement-yhtyeestä tuttu Mark Ibold. Jo syyskuussa 2008 Matator Records ilmoitti, että se julkaisee tulevan The Eternal nimisen levyn keväällä 2009.  Levy ilmestyikin sitten 9. kesäkuuta 2009. Suoraan yhtiön sivuilta levyn tilanneet saivat mukana bonuslivelevyn nimeltään Live at The Battery Park `08. Vuosina 2009–2010 yhtye kiersi Yhdysvaltoja ja Eurooppaa.