stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Raamattu ja Koraani

Raamattu ja Koraani ovat kahden suurimman maailmanuskonnon, kristinuskon ja islamin pyhät kirjat. Ne ovat molemmat syntyneet Lähi-idässä ja sisältävät viittauksia samoihin henkilöihin ja tapahtumiin. Kristinusko ja islam ovat monoteistisia uskontoja, joilla kummallakin on yksi keskeinen historialliseksi katsottu keskushenkilö (Jeesus tai Muhammed) ja yksi pyhä kirja. Tämän symmetrian takia Koraani on usein rinnastettu Raamattuun. Todellisuudessa niiden asema uskonnoissaan on  erilainen, ja kirjat poikkeavat monin tavoin toisistaan.
Eroavuuksia

Koraani on Raamattua suppeampi, laajuudeltaan vähän yli puolet Uudesta Testamentista. Se ei kuitenkaan ole kirjojen  merkittävin ero.
Eroavuuksia > Suhde Jumalan sanaan

Islaminuskon mukaan Koraani on ikuista ja luomatonta Jumalan sanaa. Jumala ei siten ole luonut Koraania vaan se on yhtä alkuperäinen kuin Jumala itse. Oppi syntyi 800-luvulla ja tuo mieleen Johanneksen evankeliumin säkeet  "Alussa oli Sana, ja Sana oli Jumalan tykönä, ja Sana oli Jumala". Kristinuskossa Jeesus on Jumalan sanan inkarnaatio, islamissa sen sijaan Jumalan sana laskeutui alas Koraanina. Tämän takia on usein huomautettu (esim. Jaakko Hämeen-Anttila  tai Heikki Räisänen), että  Koraani rinnastuu oikeammin Kristukseen kuin Raamattuun. Raamatun lähin vastine islamissa olisivat hadith -kertomukset.
Kristillisen käsityksen mukaan Raamattu on Jumalan inspiroimaa tekstiä, mutta ei suoraan Jumalan puhetta, kuten Koraani.
Eroavuuksia > Kirjojen käyttö

Kirjojen teologinen ero näkyy  niiden käsittelyssä. Islamissa Koraania ei lueta samalla tavalla kuin kristityt Raamattua eli etsien kirjasta uskonnollisia opetuksia. Koraanin lukeminen on rituaali, joka tapahtuu puhtaussääntöjä noudattaen ja tekstiä kauniisti resitoiden. Vain pieni osa muslimeista pystyy lukemaan ja ymmärtämään arabiaa, jolla Koraanikin on kirjoitettu; lukemisen tai kuuntelemisen pääajatus on sen luomassa hartaassa tunnelmassa.
Koraanin ulkoa opettelua arvostetaan islamissa. Sitä opetellaan etenkin koraanikouluissa. Henkilö, joka osaa koko Koraanin ulkoa, on hafiz. Muslimien mukaan tällaisia henkilöitä on valtavasti. Taito on vaativa, sillä Koraanissa on 80 000 sanaa klassista arabiaa, jota lähes kaikkien muslimien, myös arabien, on mahdoton ymmärtää.
Eroavuuksia > Tiedot kanonisoinnista

Pyhien kirjojen kanonisointi on prosessi, jossa jotkut tekstit hyväksytään ja toiset hylätään. Raamatun kanonisoinnista tiedetään jotain, mutta Koraanin kokoamisesta ei ole säilynyt tietoja. Muslimit uskovat, että Koraani koottiin lopullisesti 650-luvulla Muhammedin ilmestyksistä. Eräät läntiset orientalistit arvelevat, että kirja olisi koottu vasta 800-luvun alkuun mennessä, koska Koraaniin ei esimerkiksi viitata missään ennen 800-lukua.
Eroavuuksia > Sisältöerot

Kirjojen yhteiset tarinat eroavat toisistaan siinä, että Koraanin kertomukset ovat typistettyjä ja katkelmallisia referaatteja Raamatusta. Raamattuun kuuluvien tekstien ohella Koraani lainaa sen ulkopuolelle jääneitä apokryfisiä evankeliumeja (Tuomaan lapsievankeliumi, Pseudo-Matteus ym.) Koraanin tarinoiden lähteenä on useimmiten Toora eli viisi Mooseksen kirjaa.
Yhteisten tarinoiden asiasisällöissä on sekä pieniä että suuria eroja. Pieniä eroja on esimerkiksi se, että Raamatussa Faaraon tytär Bitjan adoptoi Mooseksen, kun Koraanissa sen tekee Faaraon vaimo.  Molemmista löytyy kertomus Mooseksesta Midianin kaivolla, mutta kuvaukset poikkeavat toisistaan. Suuria eroja on muun muassa se, että Maria, Jeesuksen äiti, ymmärretään Koraanissa Mooseksen ja Aaronin sisareksi.
Koraani sisältää harvoin ehyttä kertomusta; yleensä teksti on katkelmallista ja epäselvää, kun taas Raamattu sisältää yhtenäisiä ja ymmärrettäviä kertomuksia. Raamattu koostuu laajasta kokoelmasta erityyppisiä tekstejä: juutalaisen kansan historiaa, profetioita, lakia, sananlaskuja, runoutta, ilmestyksiä, kirjeitä sekä kirkkohistoriaa. Koraanista sen sijaan suurin osa on lyhyitä tekstikatkelmia ja kommentaareja.
Teologisesti tärkein ero on suhtautumisessa Jeesukseen. Koraanissa hän ei ole Jumalan Poika vaan yksi profeetoista. Koraani ei tunne Uuden Testamentin neljää evankeliumia. Niiden tilalla on "Evankeliumi" (injil), joka saattaa viitata Lähi-idässä paremmin tunnettuun evankeliumiharmoniaan Diatessaron. Sen kirjoitti 160-luvulla Tatianos Assyrialainen. Myös Paavalin kirjeet ovat Koraanille tuntemattomia, ja ne liikkuivatkin lähinnä läntisen kristinuskon suunnalla. Käsitteet syntiinlankeemus, armo, pelastus, uskontunnustus ja temppeli ovat Koraanissa erilaisia kuin Raamatussa.
Eroavuuksia > Uskontojen käsitykset toistensa kirjoista

Kristittyjen ja muslimien näkemykset toistensa pyhistä kirjoista poikkeavat toisistaan. Kristityt eivät katso Koraanin olevan Jumalan sanaa. Islamissa sen sijaan katsotaan, että islam oli ihmiskunnan alkuperäinen uskonto. Myös Toora, Psalmit ja Evankeliumi (yksikössä) ovat Jumalan sanaa, joka alkuperäisessä muodossaan julisti islamia, mutta nykyisessä muodossaan kirjat ovat vääristyneet ja turmeltuneet.
Jotkut muslimit ovat kääntyneet Raamatun puoleen saadakseen lisätietoa asioista, joihin Koraanissa viitataan, vaikka perinteisesti muslimit eivät tällaista hyväksy. Jotkut pieniä vähemmistöjä edustavat muslimit, kuten mu'taziliitit ja ismailiitit, ovat katsoneet, että Jumala on antanut erilaiset ilmestykset eri aikojen ja paikkojen tarpeisiin. Tämä on selittänyt heille Raamatun ja Koraanin erot ilman, että kumpaakaan tarvitsee pitää turmeltuneena.
Yhtäläisyyksiä

Yhtäläisyydet Raamatussa ja Koraanissa liittyvät muun muassa maailman luomiseen sekä profeettoihin, pappeihin ja kuninkaisiin. Heihin kuuluvat Raamatun henkilöistä muun muassa Aadam, Nooa, Abraham, Mooses, Daavid ja Jeesus sekä islamin profeetat.  Monoteismi ja käsitys Jumalan absoluuttisesta pyhyydestä on juutalaisuutta, kristinuskoa ja islamia yhdistävä oppi. Sitä ilmentävät Šema Israel, Athanasioksen uskontunnustus, Nikaian uskontunnustus, Tauhid sekä Raamatussa  Mooseksen saamat kymmenen käskyä.
Eräät kristityt uskovat, että islam ja kristinusko palvovat samaa Jumalaa.
Yhtäläisyyksiä > Henkilöitä

Raamatussa esiintyvä nimi on annettu ensin, sen jälkeen arabiankielinen nimi.
Aabel (Habil/هابيل)
Aadam (ادم)
Aaron (Harun/هارون)
Abraham (Ibrahim/ابراهيم)
Apostolit (Al Hawaryyoon/الحواريون He olivat Jeesuksen opetuslapsia, Koraanissa heidät mainitaan sourat El maa'eda 5 ayah 111-115)
Daavid (Daud/داود)
Eeva (Hawa/حواء)
Egyptiläinen, jonka Mooses surmasi (häntä ei nimetä myöskään Koraanissa)
Elia (Ilyas/الياس)
Elisa (Al Yasa)
Elisabet (Elisabet/الصابات Hän on Neitsyt Marian täti eli äidinsisko, häntä ei varsinaisesti nimetä Koraanissa, häntä kutsutaan "Sakariaan vaimoksi")
Esra ('Uzayr/عزير)
Ester
Henok (Jaredin poika) (Idris/ادريس)
Hesekiel (Dhu al Kifl/ذو الكفل – on epäselvää, onko Koraanin Dhu al Kifl todellisuudessa Raamatun Hesekiel)
Faarao (Fir'awn/فرعون)
Gabriel, enkeli (Jibril/جبرائيل)
Goljat (Jalut/جالوط)
Iisak (Ishaq/اسحاق)
Ismael (Isma'il/اسماعيل)
Jaakob (Ya'qub/يعقوب tai Israel اسرائيل)
Jeesus (Isa/عيسى)
Job (Ayyub/ايوب)
Johannes Kastaja (Yahya/يحيى)
Jokebed (häntä ei varsinaisesti nimetä Koraanissa)
Joona (Yunus/يونس)
Joosef (Yusuf/يوسف)
Joosefin veljet (Koraani ei mainitse heitä nimeltä)
Joosefin palvelijat (heitä ei mainita nimeltä kummassakaan kirjassa)
Jumala (Allah/الله)
Kain (Qabil/قابيل)
Korah (Qarun/قارون hän oli Mooseksen ajalta)
Loot (Lut/لوط)
Lootin vaimo (hänen nimeään ei mainita kummassakaan kirjassa)
Maria (Mariam/مريم)
Mikael (Mikhail/مخائيل enkeli)
Mirjam
Mooses (Musa/موسى)
Mooseksen appi, Raamattu antaa hänelle kaksi nimeä – Reuel ja Jetro (Syu'ib/شعيب profeetta. Sourat Al A'raaf 7 ayah 90, 85)
Nooa (Nuh/نوح)
Nooan pojat: Seem, Haam ja Jafet (Koraani ei mainitse heitä nimeltä)
Nooan vaimo (kumpikaan kirja ei mainitse häntä nimeltä)
Faaraon leipuri (kumpikaan kirja ei mainitse häntä nimeltä, Koraani kutsuu häntä "nuoreksi mieheksi")
Faaraon juomanlaskija (kumpikaan kirja ei mainitse häntä nimeltä, Koraani kutsuu häntä "nuoreksi mieheksi")
Potifar (Aziz/عزيز مصر profeetta Yusufin kasvattaja Egyptissä)
Potifarin vaimo (kumpikaan kirja ei mainitse häntä nimeltä, perinteisesti häntä kutsutaan islamissa nimellä Zulaykha/زليخة)
Raakel (Koraani ei mainitse hänen nimeään)
Saatana (Iblis/ابليس, Shaytaan/شيطان)
Saban kuningatar ( Bilqis/بلقيس Koraanissa hänet mainitaan "امرأة" sourat Al Naml 27 ayah 23-24)
Sakarja (Zakariya/زكريا)
Salomo (Sulaiman/سليمان)
Samuel (Koraani ei mainitse hänen nimeään, häntä kutsutaan "profeetaksi" صموئيل Hän on Mooseksen jälkeen, sura 2 Al-Baqara ayah 246-248)
Sarah (Koraani ei mainitse hänen nimeään, häntä kutsutaan "Ibrahimin vaimoksi")
Saul (Talut/طالوط)
Sippora (Koraani ei mainitse hänen nimeään)
Terah (Koraani ei mainitse hänen nimeään)
Yhtäläisyyksiä > Paikkoja

Egypti
Israel
Siinain vuori
Sodoma ja Gomorra
Yhtäläisyyksiä > Tapahtumia

Kertomus Aadamista ja Eevasta
Kertomus Kainista ja Aabelista
Nooa ja vedenpaisumus
Abrahamille (Ibrahimille) luvataan poika
Loot (Lut) ja kertomus Sodomasta ja Gomorrasta
Abraham (Ibrahim) ja pojan uhraaminen
Mooses (Musa) ja egyptiläiset
Korahin (Qarunin) tuho
Samuel nimittää kuninkaan
Daavid ja Goljat (Dawud ja Jalut)
Kuningas Salomo ja Saban kuningatar (Sulayman ja Bilqis)
Joona (Yunus) ja valas
Jeesuksen (Isan) elämä
Teoria Koraanista varhaiskristillisenä lukemistona

Useimmat länsimaiset orientalistit luottavat islaminuskon omaan kertomukseen Koraanin synnystä profeetta Muhammedin ilmestyksinä. Jotkut tutkijat kuitenkin pitävät Koraanin vanhimpia osia Syyriassa vaikuttaneen kristillisen kirkon liturgisina teksteinä. Koraanin vanhimmat osat olisivat siten kristillistä kirjallisuutta ajalta ennen islamin syntymistä.
Koraani ei aina itse näytä tulkitsevan sanomaansa Jumalan sanaksi vaan ainoastaan selityskirjallisuudeksi, joka vahvistaa varsinaisten pyhien kirjoitusten sanoman. Jae 5:62 vaatii seuraamaan Tooraa ja Evankeliumia: Te, joilla on Kirja, teidän uskonne ei perustu mihinkään ennen kuin noudatatte Tooraa, Evankeliumia ja sitä, minkä olette saaneet Herraltanne.
Koraani myös painottaa, ettei se esitä mitään uutta asiaa, vaan kyse on selityksistä ja aikaisemmin annetun tiedon vahvistamisesta (10:37): Ei tätä Koraania ole sepitetty valheellisesti ilman Jumalan käskyä, vaan se on vahvistus sille, mitä oli ennen sitä, ja selvitys Kirjalle, jota ei voi epäillä. Kirja, ”jota ei voi epäillä” on Toora, ja Koraanissa useimmin mainittu profeetta on Mooses. Koraani liittää oman sanomansa perinteeseen ja julistaa islamin sijaan Aabrahamin uskoa (42:13): Hän on määrännyt teille uskonnoksi saman uskonnon, jonka Hän antoi Nooalle ja jonka olemme ilmoittaneet sinulle ja jonka olemme säätäneet Aabrahamille, Moosekselle ja Jeesukselle.
Koraani puhuttelee yleisöä, joka tunsi Raamatun, ja ohjaa sitä pois Raamatun virheellisestä ymmärtämisestä. Koraani vastustaa joidenkin syyrialaisten kirkkojen käsityksiä. Polemiikissa jakobiitti-monofysiitteja vastaan Koraani torjuu väitteen kolminaisuudesta, jonka muodostaisivat Jumala, Jeesus ja Maria (5:116). Toisaalta sille on yhteistä Syyrian kirkon kanssa käsitys Jumalasta, Jeesuksesta ja lopun ajoista. Jeesuksen ristiinnaulitsemisen kieltäminen (4:156) vastaa gnostilaisia ajatuksia.
Koraanista toisaalta puuttuvat islaminuskon monet keskeiset opetukset. Ohjeet, jotka koskevat uskontunnustusta, rukousta, pyhiinvaellusta, paastoa ja almuja joko puuttuvat  tai ovat epätarkkoja. Sana "Muhammed" esiintyy Koraanissa neljä kertaa. Profeetta Muhammedista kerrotaan varmuudella vain yksi, ottopoika Zaidiin liittyvä tarina (33:35-40). Joidenkin tutkijoiden mukaan Koraanissa on suuria, joiden sisältö on kristillinen. Tällaisiksi suuriksi on ehdotettu muun muassa:
Marian suura (19) – kertoo Johannes Kastajasta ja Jeesuksen syntymästä.
Alkion suura (96) – sisältää mahdollisesti ehtoolliskutsun.
Voiman suura (97) – kuvaus jouluyöstä?
Norsun suura (105) – kristillinen mieteruno Jumalan avusta?
Runsauden suura (108) – kristillinen completorium-rukous?
Niiniköyden suura (111) – kristillinen mieteruno 1. kuningasten kirjan pohjalta?
Vilpittömän uskon suura (112) – kristillinen runo?
Islamin ja kristinuskon vertailua

Koraanin ja Raamatun vertailun taustalla on laajempi kysymys islamin ja kristinuskon keskinäisistä eroista ja yhtäläisyyksistä. Islaminuskon oman käsityksen mukaan kristinusko on alun perin islamia, joka historian saatossa vain on vääristynyt. Jaakko Hämeen-Anttila pitää niitä läheisinä sukulaisina: Läntinen ja islamilainen kulttuuri ovat hyvin lähellä toisiaan, eikä ole mielekästä puhua suuresta vedenjakajasta näiden kulttuurien välillä, saati sitten ylittämättömästä kuilusta. Kahden erillisen kulttuurin sijasta pitäisikin puhua Välimeren alueen kulttuuripiiristä, joka jakautuu kahteen päähaaraan, islamilaiseen ja läntiseen kulttuuriin. Samuel P. Huntington taas katsoo islamin ja kristinuskon edustavan kokonaan eri sivilisaatioita.
Teologian professori Heikki Räisäsen mukaan uskontojen tärkein yhtäläisyys on usko Jumalaan, joka on luonut maailman ja vaatii ihmisiä tilille teoistaan. Tärkein erottava tekijä on suhde Jeesukseen, joka kristinuskossa on Jumalan poika mutta islamissa vain yksi Jumalan lähettiläistä. Antropologian professori Philip Carl Salzmanin mukaan uskontojen olennaisin ero löytyy niiden yhteiskunnallisesta taustasta. Kristinusko syntyi yhteiskunnassa, joka perustui hallitusvaltaan ja roomalaiseen oikeuteen, islam taas paimentolaisuuteen perustuvassa klaaniyhteiskunnassa. Kummatkin uskonnot muokkaantuivat palvelemaan omaa taustaansa vastaavia yhteiskuntia.
Adela (Flanderi)

Adela von Flandern (tansk. Edel); (1064 tai 1067–1115) oli saksalainen prinsessa, Tanskan kuningatar sekä Apulian herttuatar.
Suku

Hän oli Flanderin kreivi Robert I Friisiläinen (n. 1033–1093) ja Saksin prinsessa, Hollannin kreivitär Gertrud von Sachsenin (1028–1113) vanhin tytär.
Hänellä oli kuusi sisarustapuolta äitinsä ensimmäisestä avioliitosta, joista vanhin oli Hollannin kreivi Dietrich V, vanhin sisarpuoli oli Ranskan kuningatar Bertha Hollantilainen ja neljä sisarusta, joista vanhin veli oli Flanderin kreivi Robert II.
Avioliitot

Adela solmi ensimmäisen avioliittonsa noin vuonna 1080 Tanskan kuningas Knuut IV Pyhän kanssa. Tämän jouduttua kansankapinan yhteydessä murhatuksi Odensen katedraalissa vuonna 1096 Adela joutui pakenemaan poikansa Kaarlen kanssa veljensä Robert II:n luokse Flanderiin. Kaksostyttäret Ingerid ja Cæcilie jäivät kuningas Eerik I Ejegodin haltuun ja heidät naitettiin ruotsalaisten ylimysten kanssa.
Tämän jälkeen hän avioitui vuonna 1092 normannisyntyisen Apulian herttuan Roger Borsan kanssa. Kun Roger kuoli vuonna 1111, Adela hallitsi Apulian herttuakuntaa poikansa Guglielmo II:n alaikäisyyden ajan.
Kun hänen ensimmäinen miehensä Knuut Pyhä kanonisoitiin vuonna 1101, Adela lähetti Odensen katedraaliin upean Bysantista peräisin olevan seinävaatteen, joka on yhä nähtävänä kirkossa.
Jälkeläiset

Avioliitossa Knuut Pyhän kanssa heille syntyi kolme lasta:
Ingegerd Knudsdatter (1081/1085–1086), avioitui ruotsalaisen Folke den Tjocken, Folkunga-suvun esi-isän kanssa
Kaarle I (1083–1127), Flanderin kreivi, murhattiin Sankt Donatianin kirkossa Bruggessä 1127, julistettiin autuaaksi
Cæcilia Knudsdatter (1081/1085–1131), avioitui Erik-jaarlin kanssa
Avioliitossa Roger Borsan kanssa heille syntyi:
Guglielmo II (Vilhelm) de Hauteville (1095–1127), Apulian herttua; kuoli ilman jälkeläisiä ja häntä seurasi serkku Roger de Hauteville, Sisilian kuningas Roger II
Kevyt patteristo 11 (jatkosota)

| Kevyt patteristo 11 |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1941-1944
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  Kenttätykistö
Rooli:  Motorisoitu jääkärijoukkojen tykistö
Osa joukkoa:  1. Jääkäriprikaati, Osasto Lagus, 1. ja 6. divisioona sekä Osasto Wahren
Koko:  Patteristo
Kalusto:  76RK27-39, vuodesta 1942 lähtien 122H38 ja 152H38
Sodat ja taistelut:  Jatkosota
Vuosipäivät:  Perustettu 17.6.1941
Ansiomerkit:  Alik. P. Paajanen Mannerheim-ristin ritari (No.101)
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Majuri Uolevi K. H. Vesenterä
Kevyt patteristo 11 (Kev.Psto 11) oli Suomen maavoimien tykistöjoukko-osasto, joka perustettiin Hämeenlinnassa 17. kesäkuuta 1941 jatkosodan joukkoja perustettaessa. Patteristo oli 1. jääkäriprikaatin ja myöhemmin Osasto Laguksen osana näiden suorittaessa nopean ja menestyksellisen hyökkäyksen Karjalan armeijan kärkenä Tuulosjoelle sekä myöhemmin Aunukseen, Syvärille, Äänislinnaan (Petroskoihin) ja Karhumäen kautta Poventsaan. Patteriston kalustona oli 76 RK 27 sekä vuodesta 1942 lähtien 122 H 38 ja 152 H 38. Asemasodan ajan patteristo taisteli Maaselän kannaksella vuoroin alistettuna 1. ja 6. divisioonalle. Patteristo osallistui Itä-Karjalassa kesän 1944 viivytys- ja torjuntataisteluihin 1. divisioonan tykistönä Karhumäestä Tolvajärvelle ja Ilomantsiin. Patteristo kotiutettiin Hämeenlinnassa 14. marraskuuta 1944.
Kevyt patteristo 11:n perustamisen muistolaatta Hämeenlinnan lyseon juhlasalin aulan seinällä. Kevyt patteristo 11:n joukko-osastotunnus L11 tarkoittaa Osasto Lagukseen kuulumista ja V-muoto viittaa patteriston komentajaan majuri U. Vesenterään. Sodan aikana patteriston tunnuksena käytettiin punamustan kauluslaatan kärjestä leikattua kolmion muotoista hihamerkkiä (Heikinheimo 21.10.2014).
Perustaminen

Kevyt patteristo 11:n (peiteluku 2381) komentaja kapteeni Uolevi K. H. Vesenterä  ilmoittautui 17. kesäkuuta 1941 Kanta-Hämeen suojeluskuntapiirin (KantaHäm.Skp) esikunnassa ja ryhtyi johtamaan patteristonsa perustamista. Seuraavana päivänä alkoi perustamispaikkaan Hämeenlinnan lyseoon saapua patteristoon määrättyä henkilöstöä, joka koostui pääosin Hämeenlinnan ja sen ympäristökuntien suojeluskuntapiirin reserviläisistä. Suurimmalla osalla henkilöstöä oli talvisodasta saatua sotakokemusta. Patteristo perustettiin voimassa olevan organisaation mukaiseksi. Siihen kuului esikunta, kuljetus ja kolme patteria. Kuhunkin patteriin kuului tulipatteri, kaksi tulenjohtuetta kaksine tulenjohtoryhmineen sekä toimitusjaos. 1. patterin (peiteluku 2383) päällikkönä toimi luutnantti T. Hannula ja hänen kaatumisen jälkeen vänrikki I. Peltomäki. 2. patterin (peiteluku 2384) päällikkönä toimi luutnantti H. Vartia ja 3. patterissa (peiteluku 2385)  vänrikki P. Poutiainen. Patteristo sai aseistukseen kaksitoista lyhennettyä 76RK/27-39 -kanuunaa. Kevyet ja lyhytputkiset rykmentinkanuunat oli saatu sotasaaliiksi talvisodan aikana. Patteristo oli motorisoitu, mutta perustamisvaiheessa huolta oli tuottanut moottoriajoneuvojen puute.
Keskittäminen

Patteristo siirtyi 21. - 26. kesäkuuta marssien Riihimäelle. Kapteeni Vesenterä ilmoittautui 21.6. kahden patterin kanssa 1. jääkäriprikaatin (1.JPr) komentajalle eversti Ruben Lagukselle. Riihimäellä patteristo käytti päivät koulutukseen ja huoltoon taisteluvalmiuden parantamiseksi. Patteristo aloitti 28. kesäkuuta junakuljetukset Joensuuhun ja sieltä edelleen moottorimarssina varusmiesjoukoista kootun 1. jääkäriprikaatin keskitysalueelle Tuupovaaraan, jossa patteristo jatkoi koulutusta ja harjoitteli yhteistoimintaa jääkäripataljoonien kanssa. 1. jääkäriprikaati alistettiin 3. heinäkuuta Karjalan Armeijaan kuuluvalle VI armeijakunnalle, joka puolestaan määräsi 11. heinäkuuta jääkäriprikaatin 5. divisioonalle. Samalla eversti Lagus määrättiin 5. divisioonan komentajaksi ja hän sai käskyn ottaa johtoonsa Tolvajärven suunnassa taistelevat joukot.. Nyt everstiluutnantti V. L. Merikallion johtamaan 1. jääkäriprikaatiin kuului ennen rajan ylitystä seuraavat joukot 10.7. annetun marssijärjestyksen mukaisesti: JP4, 1.JPr.E, Tyk.K/1.JPr, JP3, JP2, Pans.JP ja Kev.Psto 11. 1. jääkäriprikaati ja sen patteristo taistelivat sodan ensimmäiset kaksi viikkoa vahvennetun 5. divisioonan joukkona Korpiselästä Tuulosjoelle. Heinäkuun 25. päivästä lähtien patteristo kuului 1. jääkäriprikaatin osana lähes divisioonan kokoiseen Osasto Lagukseen (Os.L). Taisteluosastoon alistettiin 26.7. lähtien myös everstiluutnantti S. Björkmanin Panssaripataljoona (Ps.P), jonka myötä käynnistyi tykistön yhteistyö panssareiden kanssa. Harjoitustoiminnan tuloksena sovittiin, että taistelussa kutakin komppanian komentovaunua seuraa yksi tykistön tulenjohtaja.
Taisteluvaiheet ja -paikat

Kevyt patteristo 11:n raskas ja monivaiheinen sotaretki on jaoteltavissa seuraaviin päävaiheisiin:
| Taisteluvaihe | Ajanjakso |
| --- | --- |
Perustaminen, yhteisharjoitustoiminta ja hyökkäykseen keskittämisvaihe: 17.6.–10.7. 1941
Ensimmäinen hyökkäysvaihe Korpiselkä–Tuulosjoki: 11.7.–24.7.1941
Asemasotavaihe Tuulosjoella: 24.7.–5.9.1941
Toinen hyökkäysvaihe Tuulosjoelta–Syvärille, Syväriltä–Syvärin aseman–Latvan kylän kautta Äänislinnan valtaukseen: 5.9.–1.10.1941
Lepovaihe Äänislinnassa: 1.10.–30.11.1941
Kolmas hyökkäysvaihe jatkui Karhumäen–Poventsan valtaamisella: 1.12.–6.12.1941
Asemasotavaihe Poventsan, Vansjärven ja Ahvenusjärven alueilla: 7.12.1941–20.6.1944
Vetäytymisvaihe Karhumäki-Porajärvi-Tolvajärvi-Ilomantsi alueitten kautta välirauhan tuloon: 20.6.–4.9.1944
Kotiuttamisvaihe: 1.10.–14.11.1944
Taisteluvaiheet ja -paikat > Hyökkäys

Jatkosodan hyökkäysvaiheessa Kevyt Patteristo 11 taisteli Laatokan Karjalassa, Aunuksessa ja Itä-Karjalassa 1. jääkäriprikaatin ja Osasto Laguksen orgaanisena osana seuraavissa paikoissa: Kokkari, Lehmivaara, Uuksujärvi, Jalovaara, Muuanto, Vilokki, Loimola, Kartohjärvi, Koirinoja, Käsnäselkä, Tulemajärvi, Palalahti, Pultsoila, Suurmäki, Vitele, Tuulos, Kotsila, Aunus, Syväri, Petäjäselkä, Derevjannoje, Uusiselkä, Petroskoi (Äänislinna), Karhumäki, Lumbus sekä  Poventsa ja sen läpi virtaava Stalinin kanava. Hyökkäysvaiheen päätteeksi Kevyt patteristo 11 osallistui  rajujen vastahyökkäyksien torjuntaan Poventsan Tapponiemessä, epäsuoran tulen lisäksi suorasuuntaustulella ja jalkaväen tapaan (toiselta nimeltään Matoniemi ja Suurniemi sekä  Turkistarhannimessä).
Taisteluvaiheet ja -paikat > Asemasota

Poventsan valtauksen jälkeen Kevyt patteristo 11 määrättiin JP3/1.JPr:n patteristoksi. Asemasodan aikana Kevyt patteristo 11 alistettiin ensin keväällä 1942 Maaselän kannaksen puolustuksesta vastaavalle Maaselän Ryhmälle (MaaR), jolloin jääkärikenraalimajuri F. U. Fagernäsin johtama 1. Divisioona ja siihen kuuluva JR35 otti rintamavastuun jääkäriprikaatilta sekä toiseksi 19.6.1943 lähtien rintamavastuun otti kenraalimajuri E. Vihman komentama 6. Divisioona, jonka jälkeen patteristo toimi JR33:n ja Er.P 21:n tykistönä. Asemasodan ajan patteristo taisteli etulinjassa Poventsassa, Maaselällä ja Hiisjärvellä.
Taisteluvaiheet ja -paikat > Vetäytyminen

Vetäytymisvaiheessa Kevyt patteristo 11 liitettiin takaisin II Armeijakuntaan kuuluvaan 1. Divisioonaan: 18.6. alkaen 21. Prikaatiin kuuluvan JR33:n patteristoksi ja 3.7. lähtien Osasto Wahreniin, jossa patteristo toimi 2./JR33:n ja Er.P 1:n tykistönä. Kevyt patteristo 11 osallistui Itä-Karjalassa viivytys- ja torjuntataisteluihin seuraavissa paikoissa: Poventsa, Karhumäki, Juustjärvi, Semsvaara, Vuohtajärvi, Onkamus, Ravanmäki, Varpakylä, Vuontele, Aittojoki ja Ägläjärvi. Viimein Kevyt Patteristo 11 osallistui U-asemassa Tolvajärven torjuntataisteluihin 1.D:n kaistalla liitettynä 16.7. alkaen eversti K. Inkalan johtamaan Rajajääkäriprikaatiin (RajaJPr). Vielä elokuun lopulla patteristo aloitti siirtymisen Ilomantsin itäpuoliselle alueelle 21. Prikaatin kaistalle. Kevyt patteristo 11 oli 3.9. ampumavalmiina uusissa tuliasemissa. Seuraavana päivänä ilmoitettiin rauhan tulevan voimaan klo 7.