stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Långsjö (Raasepori)
Maantiede

Långsjön pituus lännestä itään on noin kaksi kilometriä. Leveys etelästä pohjoiseen on 150–300 metriä. Järven länsiosassa sijaitsee noin 75 aarin laajuinen Långsjöholmen. Järven ympärillä on useita pienehköjä vakavesiä, kuten Kivijärvi eteläkaakossa, Flacksjö etelässä ja Horsmajärvi luoteessa. Långsjön ja Flacksjön välissä sijaitsee noin puolen hehtaarin laajuinen Potterhålet (50,9 metriä mpy). Långsjön itärannalta lähtee laskuoja Myllyjärveen, joka sijaitsee noin kilometrin koilliseen.
Långsjö (82.002.1.022) kuuluu Fiskarsinjoen valuma-alueeseen (82.002), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistössä (82). Långsjö on yhdeksänneksi laajin Fiskarsinjoen alueen 76:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Alueen laajimmat vakavedet ovat Määrjärvi, Degersjön ja Seljänalanen. Degersjönin itäpuolella sijaitsee niin ikään Långsjö-niminen järvi.
Maija Setälä

Maija Setälä (s. 1968) on valtio-opin professori Turun yliopistossa. Hänen keskeisiä tutkimusaiheitaan ovat demokratiateoria, deliberatiivinen demokratia, demokraattiset innovaatiot, suora demokratia ja poliittinen luottamus. Setälä johtaa Strategisen tutkimuksen neuvoston rahoittamaa tutkimushanketta nimeltä PALO – Participation in Long-Term Decision Making, jossa tarkastellaan kansalaisosallistumista ja pitkäjänteistä julkista päätöksentekoa.
Teoksia

Setälä, Maija (1999): Referendums and Democratic Government. Normative Theory and the Analysis of Institutions. Basingstoke: Macmillan Press.
Setälä, Maija (2003): Demokratian arvo: Teoriat, käytännöt ja mahdollisuudet. Helsinki: Gaudeamus.
Grönlund, Kimmo, Bächtiger, André & Setälä, Maija (2014): Deliberative Mini-Publics: Involving Citizens in the Democratic Process. Colchester: ECPR Press.
Luonnosta (Anaksagoras)

| Luonnosta> Περί φύσεως.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Anaksagoras
Kieli:  muinaiskreikka
Genre:  filosofia
Julkaistu:  n. 460–430 eaa.
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Luonnosta (m.kreik. Περί φύσεως, Peri fyseōs) oli Anaksagoraan kirjoittama luonnonfilosofiaa käsittelevä teos. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan myöhempien kirjailijoiden teoksissa säilyneitä katkelmia.
Luonnosta oli Anaksagoraan pääteos. Hän kirjoitti sen myöhemmällä iällään, mikä tarkoittaa, että se on todennäköisesti kirjoitettu Ateenassa. Teos on käsittänyt mahdollisesti ainakin kolme kirjaa. Teos on kirjoitettu joonialaisella kreikalla ja proosamuodossa Anaksimeneen mallin mukaan.
Platon viittaa teokseen Sokrateen puolustuspuheessa ja antaa ymmärtää, että Sokrates olisi lukenut sitä. Platonin ja muiden viittausten perusteella teos vaikuttaa olleen tunnettu ja suosittu Ateenassa 400-luvulla eaa.
Teoksesta on säilynyt nykyaikaan parikymmentä katkelmaa. Katkelmia on säilynyt ennen kaikkea Simplikioksen (kommentaari Aristoteleen Fysiikkaan) kautta; tämä tunsi teoksen vielä 500-luvulla ja lainasi siitä otteita. Muita merkittäviä lähteitä teoksen sisältöön ovat Platon, Aristoteles, Theofrastos, Aetios ja Hippolytos.
Kirjallisuutta

Mullach, F. W. A.: Fragmenta philosophorum graecorum.  (Osa I)  Didot, 1860.
Schaubach, Eduard (toim.): Anaxagoras: Fragmenta Quae Supersunt....  Nabu Press, 2011 (alkup. Leipzig: 1827).  ISBN 1272310612.
Schorn, Wilhelm: Anaxagorae Clazomerii et Diogenes Apolloniatae Fragmenta.  Bonn:  ?, 1829.
Maks Luburić

Maks Luburić
Vjekoslav ”Maks” Luburić (6. maaliskuuta 1911 – 20. huhtikuuta 1969) oli Kroatian toisen maailmansodan aikaisen Ustaša-hallinnon jäsen ja sotarikollinen.
Luburićin isä kuoli pian ensimmäisen maailmansodan jälkeen ja perhe joutui elämään äärimmäisessä köyhyydessä. Nuoruudessaan Luburić ajautui pikkurikollisuuteen. Hänet pidätettiin ja tuomittiin irtolaisuudesta lyhyeen vankeusrangaistukseen vuonna 1929. Kahta vuotta myöhemmin, vuonna 1931, häntä syytettiin kavalluksesta. Mostarilainen oikeusistuin tuomitsi hänet viideksi kuukaudeksi vankeuteen. Pian tuomionsa julistamisen jälkeen hän kuuli Ustaša-järjestöstä ja siirtyi sen koulutusleireille Unkariin ja Italiaan.
Unkarissa Luburić tutustui Jure Francetićin, elinikäiseen ystäväänsä. Francetić keksi ryhtyä kutsumaan Vjekoslavia nimellä Maks, joka jäi pysyvästi käyttöön.
Toisen maailmansodan aikana, huhtikuussa 1941, Jugoslavian alueelle perustettiin Itsenäinen Kroatian valtio, joka oli Saksan ja Italian nukkevaltio. Ustaša-järjestö muodosti Kroatiasta yksipuoluediktatuurin.
Luburić oli noussut Ustašan kenraaliksi ja toimi Kroatian salaisen poliisin III-osaston johtajana. Hän oli organisoimassa Jasenovacin keskitysleiriä ja myöhemmin komensi sitä. Leirillä säilytettiin ja murhattiin juutalaisia, romaneja, serbejä ja Ustašaa vastustaneita kroaatteja. Luburić kävi lokakuussa 1941 Saksassa saamassa Gestapolta oppia keskitysleirien rakentamisessa ja hallinnoimisessa.
Luburić kannatti äärimmäisiä otteita vastarintaa kohtaan. Vuonna 1942 eräissä juhlissa Luburić kerskui toiminnallaan saaneensa aikaan enemmän surmattuja kuin mihin ottomaanit olivat aikanaan kyenneet. Saksalainen Wehrmachtin kenraali Edmund Glaise von Horstenau tapasi Luburićin Jasenovacissa ja kuvaili tätä esimiehilleen monilla negatiivisilla adjektiiveilla. Titon joukoissa taistellut ja myöhemmin korkea-arvoinen jugoslavialainen poliitikko Milovan Djilas on kuvaillut muistelmissaan, miltä Bosnian serbikylissä näytti Luburićin joukkojen riehunnan jälkeen. Myös Luburićin sisar Nada Šakić oli sotarikollinen. Hän johti Jasenovacin keskitysleirin naisten osastoa.
Huhti–toukokuussa 1945 Kroatian valtio sortui. Luburić lähti kohti Itävallan rajaa mukanaan pakolaisjoukko, joka koostui paitsi Ustašan joukoista perheineen, myös monista kroaateista, joilla ei ollut mitään tekemistä Ustašan julmuuksien kanssa. Tapaus johti Bleiburgin murhenäytelmään, jossa tuhannet ihmiset saivat surmansa. Luburić pääsi kuitenkin yhdessä Ustašan johtajan Ante Pavelićin kanssa pakenemaan ulkomaille.
Pian sodan jälkeen Luburić yritti nostaa vastarintaa Kroatiassa ns. Krizari- eli ristiretkeläississien avulla. Hanke kuitenkin tyrehtyi. Hän oleskeli sodan jälkeen Saksassa, Espanjassa, Kanadassa ja Ruotsissa. Hän perusti HNO-järjestön (Hravatski narodni otpor, "Kroatian kansan vastarinta") ja koordinoi sen terroria ympäri Eurooppaa. Vuonna 1969 Luburić löytyi kuoliaaksi pahoinpideltynä huvilaltaan Espanjassa. Todennäköisesti hänet tappoi Jugoslavian tiedustelupalvelun UDBA:n agentti Ilija Stanić.
Åmålin kunta

| Åmålin kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Dalsland
Keskustaajama:  Åmål
Kuntakoodi:  1492
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  481,11 km²
Väkiluku (31.12.2021)  ():  12 318
 – Väestötiheys:  25,6 as./km²
 
 www.amal.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Entiset pitäjät Dalslandin maakunnassa sekä Vänersborgin ja Grästorpin kuntien alueella. Pitäjien nimet on kirjoitettu pienellä ja vuonna 1952 perustettujen kuntien nimet hieman suuremmalla. Näiden kuntien rajat on merkitty rosalla ja nykyiset rajat punaisella. Lääninrajat on merkitty tummanpunaisella ja maakuntarajat sinisellä. Valbo-Ryrin pitäjä kuuluu nykyään Munkedalin kuntaan.
Åmålin kunta (ruots. Åmåls kommun) on Länsi-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Dalslandiin. Kunnan keskustaajama on Åmål.
Kunnan maapinta-ala on 481,11 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 12 318 henkeä (31.12.2021).
Keskustaajaman Åmålin pinta-ala on 7,58 km² ja asukasluku 9 380.
Åmålin kunta sijaitsee Vänern-järven rannalla. Kunnan eteläpuolella sijaitsee noin 30 saaren saaristo, Tösse skärgård. Saaristo on luonnonsuojelualue, jolla elää lukuisia lintulajeja. Metsänhoidon lisäksi kalastus oli ennen tärkein elinkeino, jota symboloi kunnan vaakunan alaosassa oleva kala. Nykyään kunta saa tuloja myös erityisesti saaristoon kohdistuvasta turismista. Åmål oli tapahtumapaikkana elokuvassa Fucking Åmål, joka tosin kuvattiin Trollhättanissa. Åmål on Loimaan ystävyyskunta.
Vuonna 2007 kunnassa oli 50,30 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 10,4 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin Tössbon "suurkunta", johon kuuluivat entiset maalaiskunnat Edsleskog, Fröskog, Mo, Tydje, Tösse, Ånimskog ja Åmålin maalaiskunta. Åmålin kaupunkiin uudistus ei vaikuttanut. Vuonna 1971 muodostettiin nykyinen Åmålin kunta, johon tulivat kuulumaan Åmålin kaupunki ja Tössbon maalaiskunta.
Väestönkehitys

| Åmålin kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 13 840 | 13 840 |
| 1955 | 1955 |    | 14 015 | 14 015 |
| 1960 | 1960 |    | 14 038 | 14 038 |
| 1965 | 1965 |    | 13 788 | 13 788 |
| 1970 | 1970 |    | 13 437 | 13 437 |
| 1975 | 1975 |    | 13 349 | 13 349 |
| 1980 | 1980 |    | 13 564 | 13 564 |
| 1985 | 1985 |    | 13 215 | 13 215 |
| 1990 | 1990 |    | 13 421 | 13 421 |
| 1995 | 1995 |    | 13 385 | 13 385 |
| 2000 | 2000 |    | 12 840 | 12 840 |
| 2005 | 2005 |    | 12 737 | 12 737 |
| 2010 | 2010 |    | 12 295 | 12 295 |
| 2015 | 2015 |    | 12 601 | 12 601 |
| 2020 | 2020 |    | 12 441 | 12 441 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 1 836 | 14,6 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 248 | 2,0 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 751 | 6,0 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 9 766 | 77,5 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 120 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,0 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 3,7 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 108 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,8 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 164 054 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 71 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 18,3 %
18–64-vuotiaat: 56,2 %
65 vuotta täyttäneet: 25,5 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 3,8 | 3,4 |
|   | jalostus | 25,7 | 28,6 |
|   | palvelut | 69,3 | 66,9 |
|   | tuntematon | 1,3 | 1,1 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 4 683 | 5 095 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 91,9 |  |
Taajamat

Kunnassa on 3 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 79,0 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 2 580 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Åmål | 9 065 |
| 2 | Fengersfors | 345 |
| 3 | Tösse | 305 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Edsleskog
Fröskog
Kasenberg
Ånimskog
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Mo
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Åmålin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 4 | 4 | 5 | 7 | 6 | 5 | 6 | 6 | 4 | 2 | 3 | 5 | 4 | 4 | {{{m2022}}} |
|   | Keskustapuolue | 13 | 12 | 11 | 8 | 10 | 13 | 10 | 9 | 9 | 14 | 14 | 7 | 6 | 4 | {{{c2022}}} |
|   | Liberaalit | 4 | 3 | 3 | 2 | 4 | 3 | 3 | 2 | 1 | 1 | 1 | 2 | 3 | 1 | {{{fp2022}}} |
|   | Kristillisdemokraatit | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 1 | 2 | 2 | 1 | 2 | 1 | 2 | {{{kd2022}}} |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | 1 | {{{mp2022}}} |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 19 | 18 | 17 | 20 | 18 | 17 | 17 | 21 | 13 | 10 | 10 | 15 | 15 | 15 | {{{s2022}}} |
|   | Vasemmistopuolue | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | {{{v2022}}} |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 2 | 5 | {{{sd2022}}} |
|   | Muut | 0 | 3 | 4 | 3 | 1 | 0 | 2 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | {{{övr2022}}} |
|   | Yhteensä | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 31 | 31 | 31 | 35 | 35 | 35 | Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”{”. |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Edsleskogin piiri
Fröskogin piiri
Mon piiri (Dalsland)
Tösse-Tydjen piiri
Åmålin piiri
Ånimskogin piiri
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Åmål
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Edsleskog (Hässelskog)
Fröskog
Mo
Tydje*
Tösse med Tydje (Tösse)
Åmål (vuodesta 1643) (Åmåls stadsförsamling)
Åmåls landsförsamling* (Åmål vuoteen 1643)
Ånimskog
Seurakunnat > Kirkot

Edsleskogin kirkko
Fröskogin kirkko
Tydjen kappeli
Tössen kirkko
Tössen vanha kirkko
Ånimskogin kirkko
Ystävyyskaupungit

Åmålilla on seitsemän ystävyyskaupunkia:
| --- | --- |
: Loimaa, Suomi
: Türi, Viro
: Drøbak, Norja
: Grenaa, Tanska
: Gadebusch, Saksa
: De Pere, Wisconsin, Yhdysvallat
: Kubrat, Bulgaria
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Åmålin kunnan kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Åmåls kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä.
Länsi-Götanmaan läänin kunnat
Kartta Åmålin kunnan piireistä.
Käännös suomeksi
Makonde

| Makonde |
| --- | --- |
Muu nimi:  kimakonde, chimakonde
Tiedot
Alue:   Tansania  Mosambik
Puhujia:  1,340,000
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  atlantinkongolaiset kielet voltankongolaiset kielet benuenkongolaiset kielet bantukielet
ISO 639-3:  kde
 Ohje 
Makonde on Tansaniassa ja Mosambikissa puhuttu bantukieli. Sitä puhuu Tansaniassa 980,000 ihmistä pääasiassa Mtwaran alueella. Mosambikissa makondella on 360,000 puhujaa Cabo Delgadon maakunnassa maan koillisosassa. Makonden lähimmät sukukielet ovat jao, mwera ja machinga.
Makondet

Perinteisiä makondekansan puuveistoksia.
Makondet on afrikkalainen etninen ryhmä. Makondeja elää Tansaniassa runsaat miljoona ja Mosambikin pohjoisosassa noin 250 000.
Makondet ovat kyenneet elämään omissa oloissaan. Rannikon asukkaina heillä on ollut satoja vuosia kontakteja arabeihin, mutta makondet eivät ole silti kääntyneet islaminuskoon. Ensimmäiset kontaktit eurooppalaisiin tulivat luultavasti vasta 1910-luvulla.
Makondet tunnetaan taidokkaista puuta kaivertamalla luoduista veistoksistaan. Niiden raaka-aineena käytetään afrikanmustapuuta (Dalbergia melanoxylon).
Makondejen maanviljely on ollut perinteisesti kaskiviljelyä. Viljelykasveihin kuuluvat maissi, durra ja maniokki.
Luonnosta (Epikuros)

| Luonnosta> Περὶ φύσεως |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Epikuros
Kieli:  muinaiskreikka
Genre:  luonnonfilosofia
Julkaistu:  noin 301–295 eaa.
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Luonnosta (m.kreik. Περὶ φύσεως, Peri fyseōs; lat. De natura) oli Epikuroksen kirjoittama teos, jota voidaan pitää hänen pääteoksenaan. Teos käsitti 37 kirjaa ja koostui Epikuroksen pitämistä luennoista.
Teos on suurimmaksi osaksi kadonnut, mutta siitä on säilynyt joitakin katkelmia; niitä on saatu koottua erityisesti Herculaneumin Papyrusten huvilasta löytyneistä papyruksista. Suurinta osaa säilyneistä katkelmista säilytetään Napolin kansalliskirjastossa. British Museumissa säilytetään kirjan II merkittäviä osia. Laajasti tunnetaan kirjaa XXV: sen katkelmia ovat muun muassa papyrukset PHerc 697, 1056, 1191 ja 1420.
Epikuroksen luennot teoksessa olivat peräisin useiden vuosien ajalta. Tutkijoiden mukaan esimerkiksi kirja XIV oli kirjoitettu noin vuonna 301/300 eaa.; kirja XV noin vuonna 300/299 eaa.; kirja XXV hieman ennen vuotta 296 eaa.; ja kirja XXVIII noin vuonna 296/295 eaa.
Epikuroksen Kirje Herodotokselle vaikuttaa olevan lyhennelmä teoksesta Luonnosta tai ainakin sen kirjoista I-XIII. Samoin Lucretiuksen runoelma Maailmankaikkeudesta seuraa todennäköisesti monessa kohdin Epikuroksen esitystä teoksessa.
Kirjallisuutta

Laursen, Simon: “The Summary of Epicurus On Nature Book 25”. Teoksessa Capasso, Mario (toim.): Papiri letterari greci e latini, s. 141–154.  Galatina:  Congedo, 1992.  (englanniksi)
Laursen, Simon: The Early Parts of Epicurus, On Nature, 25th Book. Cronache Ercolanesi, 1995, 25. vsk.  (englanniksi)
Laursen, Simon: The Later Parts of Epicurus, On Nature, 25th Book. Cronache Ercolanesi, 1997, 27. vsk.  (englanniksi)
Sedley, David: Epicurus, On Nature Book XXVIII. Cronache Ercolanesi, 1973, 3. vsk.  (englanniksi)
Sedley, David: The structure of Epicurus’ On nature. Cronache Ercolanesi, 1974, 4. vsk.  (englanniksi)
Sedley, David: ”Epicurus, On nature”, Lucretius and the Transformation of Greek Wisdom, s. 94–133.  Cambridge:  University of Cambridge, 1998.  ISBN 9780511482380.  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Epikuroksen teoksen katkelmia: P.Herc 362 163.1.169.40., P.Herc 697 163.1.169.40., P.Herc 989 163.1.169.40., P.Herc 1042 163.1.169.40., P.Herc 1056 163.1.169.40., P.Herc 1148 163.1.169.40., P.Herc 1149 163.1.169.40., P.Herc 1151 163.1.169.40., P.Herc 1385 163.1.169.40., P.Herc 1479 163.1.169.40. P.Herc Image Database. The Imaging Papyri Project, University of Oxford.
Luksi

Työtilojen valaistusta mittaava luksimittari
Luksi (tunnus lx) on SI-järjestelmän mukainen yksikkö valaistus­voimakkuudelle. Kappale on luksin valaistuksessa, jos sille lankeaa neliömetrin pinta-alalle luumenin valovirta.
Fotometriassa lukseina mitataan tietylle pinnalle osuvan tai sen läpi kulkevan valon intensiteettiä sellaisena kuin ihmissilmä valon havaitsee. Vastaava radiometrinen yksikkö on watti neliömetriä kohti. Kun valon aistein havaittu voimakkuus kuitenkin riippuu myös sen aallon­pituudesta, ei myöskään fotometristen ja radiometristen yksiköiden suhde ole vakio vaan sekin riippuu valon aallonpituudesta tavalla, jonka osoittaa luminositeettifunktio, valon havaittua kirkkautta kuvaava standardoitu malli.
Valaistusvoimakkuus

Valaistusvoimakkuus on suure, joka kuvaa sitä, kuinka suuri valovirta osuu tietyn suuruiselle pinnalle. Valovirta, jonka yksikkö on luumen, voidaan käsittää mitaksi sille, kuinka suuri määrä valoa alueella kaiken kaikkiaan on, ja valaistusvoimakkuus on sen intensiteetti sen osuessa jollekin pinnalle. Sama määrä valoa valaisee pinnan sitä heikommin, mitä laajemmalle alueelle se on levinnyt, ja niinpä valaistusvoimakkuus (lukseina) on kääntäen verrannollinen pinta-alaan, mikäli valovirta (luumenenina) on vakio.
Yksi luksi on yhtä kuin yksi luumen neliömetriä kohti:
Jos 1 000 luumenin valovirta kohdistuu yhden neliömetrin pinnalle, valaistusvoimakkuus pinnalla on 1 000 lx. Jos kuitenkin sama 1 000 luumenin valovirta jakautuu 10 neliömetrin pinta-alalle, tuloksena on heikompi valaistus, jossa valaistusvoimakkuus on vain 100 lx.
Tavallisessa kotikeittiössä 500 luksin valaistus voidaan saada aikaan yhdellä loistelampulla, josta lähtevä valovirta on 12 000 luumenia. Suuressa tehdassalissa, jonka pinta-ala on kymmeniä kertoja suurempi, yhtä suuren valaistusvoimakkuuden aikaansaamiseksi tarvitaan kymmenittäin vastaavan kaltaisia lamppuja. Toisin sanoen suuremman pinta-alan valaiseminen samalla luksimäärällä edellyttää suurempaa valovirtaa luumeneina mitattuna.
Muiden SI-yksiköiden tavoin luksistakin voidaan käyttää SI-etuliitteillä muodostettuja kerrannaisyksiköitä. Esimerkiksi yksi kiloluksi (klx) on 1 000 lx.
Seuraavassa taulukossa on esimerkkejä eri tilanteissa tyypillisistä valaistusvoimakkuuksista:
| Valaistusvoimakkuus (lx) | Paikka ja valonlähde |
| --- | --- |
0,0001: Kuuton pilvinen yö (tähtien valo)
0,002: Ilmahehku selkeänä kuuttomana yönä
0,05–0,36: Täysikuu kirkkaana yönä
3,4: Valaistus illalla porvarillisen hämärän päättyessä
20–50: Keinovalaistut yleiset alueet pimeän aikana
50: Olohuone (Australia, 1998)
80: Toimistorakennuksen käytävä tai WC
100: Hyvin pilvinen päivä
320–500: Toimistovalaistus
400: Auringonnousu tai auringonlasku selkeällä säällä.
1 000: Pilvinen päivä; tyypillinen TV-studion valaistus
10 000–25 000: Täysi päivänvalo (ei suoraa auringonvaloa)
32 000–100 000: Suora auringonvalo
Valonlähteen aikaansaama valaistusvoimakkuus pinnalla, joka on kohtisuorassa valonlähteen suuntaan nähden, on samalla mitta sille, kuinka kirkkaana valonlähde havaitaan. Esimerkiksi tähti, jonka näennäinen magnitudi on 0, saa maan pinnalla aikaan 2,08 mikroluksin valaistuksen. Juuri ja juuri nähtävissä oleva tähti, jonka magnitudi on 6, saa aikaan 8 nanoluksia. Auringon paisteessa valaistusvoimakkuus voi olla jopa 100 000 luksia, joskin tarkka arvo riippuu ilmakehän olosuhteista. Tämä suora normaali valaistusvoimakkuus on verrannollinen auringon valaistusvakioon, jonka arvo on 128 000 luksia.
Pistemäisen valonlähteen aikaansaama valaistusvoimakkuus pinnalla, johon se kohdistuu, on edellä kuvailtu luksimäärä kerrottuna valonlähteen tulosuunnan ja pinnan välisen kulman kosinilla. Jos valonlähde peittää laajan avaruuskulman, valaistusvoimakkuus on verrannollinen pinnan normaalin ja valonlähteen painopisteen suunnan välisen kulman kosiniin, edellyttäen että koko valonlähde on pinnan yläpuolella.
Valaistusvoimakkuus > Valon emittanssi

Luksi on myös valaisevan pinnan emittanssin yksikkö.  Emittanssi on pinnalta lähtevä, luumeneina mitattava valovirta jaettuna sen pinnan alalla. Se on erotettava luminanssista, joka mitataan kandeloina neliömetriä kohti ja joka riippuu myös siitä, millä tavoin valo jakautuu eri suuntiin. Jos täysin valkoiselle pinnalle osuu yhden luksin valaistus, siitä heijastuvan valon emittanssi on myös yksi luksi.