stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ben O’Connor

| Ben O’Connor> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. joulukuuta 1988 (ikä 36) Durham, Englanti
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta  Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  Dundee Stars (2024–)
Sarja:  EIHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  Hull Thunder (BNL) Basingstoke Bison (EIHL) Edinburgh Capitals (EIHL) Coventry Blaze (EIHL) HC Morzine-Avoriaz (Ranska) Saryarka Karaganda (Kazakstan) Arlan Kokshetau (Kazakstan) Leksands IF (Allsv.) Sheffield Steelers (EIHL) Cardiff Devils (EIHL)   HSC Csíkszereda (EL/Romania)   Guildford Flames (EIHL)
Ben O’Connor (s. 21. joulukuuta 1988 Durham, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen jääkiekkopuolustaja. Hänellä on myös Kanadan kansalaisuus. O’Connor on pelannut urallaan Britannian EIHL-liigassa, Ranskan ja Kazakstanin pääsarjassa, Allsvenskanissa ja monikansallisessa Erste Ligassa. Hän on voittanut kahdesti EIHL:n mestaruuden sekä kerran Erste Ligan. Britanniaa hän on edustanut useissa MM-turnauksissa, muun muassa neljä kertaa maailmanmestaruuskilpailujen pääsarjassa.
Ura > Maajoukkueura

O’Connor edusti Britanniaa I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2009, 2010 ja 2011, joista vuoden 2009 turnaus päättyi pronssiin ja vuoden 2011 turnaus hopeaan. Vuoden 2011 turnauksessa hän jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton neljän muun pelaajan kanssa lukemalla +4. O’Connor pelasi myös IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2014, 2015, 2016 ja 2017. Vuosien 2015 ja 2016 turnaukset päättyivät hopeaan. Ensimmäisessä turnauksessa hän oli Britannian paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 3+2=5, joilla O’Connor jakoi turnauksen puolustajien pistepörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa. Hänet valittiin turnauksen parhaaksi puolustajaksi. O’Connor voitti pelipaikastaan huolimatta koko vuoden 2016 turnauksen syöttöpörssin sekä jakoi pistepörssin voiton Viron Robert Rooban kanssa tehoilla 1+7=8. Hänet valittiin turnauksen parhaaksi puolustajaksi. Vuoden 2017 turnaus päättyi kultaan ja sarjanousuun IA-divisioonaan. O’Connor jakoi turnauksen puolustajien pistepörssin voiton Liettuan Edgar Protčenkon kanssa tehoilla 1+4=5.
Noustuaan vuoden 2018 IA-divisioonan MM-kilpailuhin Britannia ylsi heti kultaan ja sarjanousuun pääsarjatason MM-kilpailuihin 25 vuoden tauon jälkeen. O’Connor jakoi joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin voiton Brett Perlinin kanssa tehoilla 4+2=6, joilla hän voitti myös turnauksen puolustajien piste- ja maalipörssin. O’Connor ratkaisi Britannialle sarjanousun, kun joukkue eteni turnauksen päätösottelussa Unkaria vastaan aina voittomaakilpailuihin asti, jossa hän teki Britannian 2–3-voittomaalin voittomaalikilpailun päätyttyä joukkueelle lukemin 2–1. O’Connor valittiin turnauksen parhaaksi puolustajaksi ja tähdistökentälliseen. Hän pelasi myös Vancouverin olympiakisojen 2010, Sotšin olympiakisojen 2014 ja Pyeongchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa. Viimeisimmän karsintaturnauksen esikarsintakierroksella O’Connor oli neljällä syöttöpisteellään Britannian paras syöttäjä David Phillipsin ja Stephen Leen kanssa.
O’Connor on edustanut Britanniaa jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa 2019, 2021, 2022 ja 2024. Monet Britannian pelaajat olivat olleet käytännössä pelaamatta koko kauden 2020–2021. O’Connorillakaan ei ollut takana yhtään ammattilaisottelua ennen MM-kilpailuja.
O’Connor pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2008 ja alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2005.
Perhe

O’Connorin kanadalaissyntyinen isä Mike on entinen jääkiekkopuolustaja, jonka NHL-joukkue Los Angeles Kings varasi vuonna 1980. Hän loi suurimman osan urastaan kuitenkin Britanniassa, jonka kansalaisuuden O’Connor hankki ja pelasi Britannian maajoukkueessa kolmet MM-kilpailut. Mike on pelaajauransa jälkeen toiminut eri seurajohtotehtävissä Britannian pääsarjatasolla.
Håkon Bleken

| Håkon Bleken |
| --- | --- |
 Bleken vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. tammikuuta 1929 Trondheim, Norja
Kuollut: 21. tammikuuta 2025 (96 vuotta) Trondheim, Norja
Ammatti:  taidemaalari
Taiteilija
Palkinnot
 Pyhän Olavin ritarikunta 
Aiheesta muualla
hakonbleken.no
Håkon Bleken (9. tammikuuta 1929 Trondheim – 21. tammikuuta 2025 Trondheim) oli norjalainen kuvataiteilija, joka tunnettiin erityisesti abstrakteista maalauksistaan. Niiden aiheena olivat usein inhimillinen kärsimys ja yhteiskunnallinen aktivismi. Blekenin ensimmäinen näyttely järjestettiin vuonna 1945, ja hän valmistui Norjan valtion taideakatemiasta vuonna 1953. Siellä häntä olivat opettaneet muun muassa Jean Heiberg ja Chrix Dahl. Bleken oli 1960-luvulla osa Gruppe 5 -taiteilijaryhmää. Saman vuosikymmenen aikana hänen tyylinsä alkoi muuttua figuratiivisemmaksi. Läpimurtonsa Bleken teki Fragmenter av et diktatur -hiilipiirustuksillaan, jotka olivat esillä ensimmäistä kertaa Kunstnernes Husissa vuonna 1970. Bleken käytti myös monia muita menetelmiä ja materiaaleja, kuten kollaasia, lasimaalausta ja vesivärejä. Hänen taidettaan on esillä monissa julkisissa rakennuksissa, muun muassa Spjelkavikin, Vålerengan ja Strindheimin kirkkojen lasimaalaukset ovat hänen luomuksiaan, ja Oslon keskusrautatieasemalla on hänen tekemänsä reliefi. Bleken myös kuvitti monia kirjoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Håkon Bleken Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat 
Taiteenala:  KulturNav  RKD Artists 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Magga

Magga on saamelainen sukunimi:
Eero Magga (s. 1953), iskelmälaulaja
Inga Magga (s. 1983), thainyrkkeilijä ja kirjailija
Lajla Mattsson Magga (s. 1942), eteläsaamenkielen opettaja, lastenkirjailija ja kielentutkija
Ole Henrik Magga (s. 1947), kielentutkija, poliitikko
Petra Magga-Vars, Saamelaisen lastenkulttuurikeskuksen toiminnanjohtaja
Rauni Magga Lukkari (s. 1943), saamelainen runoilija ja kääntäjä
Ristenrauna Magga (s. 1945), SámiSosterin perustaja ja toiminnanjohtaja
Siiri Magga-Miettunen (s. 1941), saamelainen kirjailija ja opettaja
Tuula-Maija Magga-Hetta (s. 1958), saamelainen taidekäsityöläinen
Ulla-Maarit Magga, luokanopettaja ja Saamelaiskäräjien jäsen.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2007

Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2007 pelattiin Suomessa. Ottelupaikkakuntina näissä historian yhdeksänsissä alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa olivat Rauma, jossa pelattiin A-lohkon pelit, yksi B-lohkon peli ja putoamissarja, sekä Tampere, jossa pelattiin muut B-lohkon pelit ja pudotuspelit. Mestaruuden voitti Venäjä joka voitti loppuottelussa Yhdysvallat maalein 6−5. Suomi ylsi 7. sijalle.
Lohkot

| --- | --- |
 A-lohko  Kanada   Venäjä   Yhdysvallat   Saksa   Latvia :  B-lohko  Ruotsi   Slovakia   Sveitsi   Tšekki   Suomi
Otteluareenat

| Hakametsä Kapasiteetti: 7 595 | Äijänsuo Kapasiteetti: 5 400 |
| --- | --- |

Tampere: Rauma
Karsintasarja

| Joukkue | O | V | JAV | JAH | H | TM | PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Suomi | 3 | 3 | 0 | 0 | 0 | 14 | 8 | 9 |
|  Saksa | 3 | 2 | 0 | 0 | 1 | 12 | 9 | 6 |
|  Tšekki | 3 | 1 | 0 | 0 | 2 | 9 | 11 | 3 |
|  Latvia | 3 | 0 | 0 | 0 | 3 | 6 | 13 | 0 |
Ottelujen alkamisajat ovat paikallisia aikoja.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 19.4. |  Tšekki | 4-1 |  Latvia | Rauma |  |
15:00: 
| 15:00 | (1-0, 2-0, 1-1)  | (1-0, 2-0, 1-1)  | (1-0, 2-0, 1-1)  | Yleisömäärä: 979 |  |
| 15:00 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 979 |  |
15:00: 
15:00: 
15:00: 
15:00: 
15:00: 
15:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 19.4. |  Saksa | 3-4 |  Suomi | Rauma |  |
188:30: 
| 188:30 | (1-2, 2-1, 0-1)  | (1-2, 2-1, 0-1)  | (1-2, 2-1, 0-1)  | Yleisömäärä: 1 405 |  |
| 188:30 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 1 405 |  |
188:30: 
188:30: 
188:30: 
188:30: 
188:30: 
188:30: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20.4. |  Saksa | 6-3 |  Tšekki | Rauma |  |
15:00: 
| 15:00 | (1-2, 2-1, 3-0)  | (1-2, 2-1, 3-0)  | (1-2, 2-1, 3-0)  | Yleisömäärä: 731 |  |
| 15:00 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 731 |  |
15:00: 
15:00: 
15:00: 
15:00: 
15:00: 
15:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20.4. |  Latvia | 3-6 |  Suomi | Rauma |  |
18:30: 
| 18:30 | (0-1, 2-2, 1-3)  | (0-1, 2-2, 1-3)  | (0-1, 2-2, 1-3)  | Yleisömäärä: 1 238 |  |
| 18:30 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 1 238 |  |
18:30: 
18:30: 
18:30: 
18:30: 
18:30: 
18:30:
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät |   |   | Välierät | Välierät | Välierät |   |   | Loppuottelu | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
|   |  |  |  |   |   | B1 |   Ruotsi | 4 |   |  |  |  |  |
|   | A2 |   Venäjä | 4 |   |   | QF1 |   Venäjä | 5 |   |   |  |  |  |
|   | B3 |   Sveitsi | 3 |   |   |   |   |   |   |   | SF1 |   Venäjä | 6 |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | SF2 |   Yhdysvallat | 5 |
|   |  |  |  |   |   | A1 |   Kanada | 3 |   |   |  |  |  |
|   | B2 |   Slovakia | 2 |   |   | QF2 |   Yhdysvallat | 4 |   |  |  |  |  |
|   | A3 |   Yhdysvallat | 7 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Ottelujen alkamisajat ovat paikallisia aikoja.
Pudotuspelit > Puolivälierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 19.4. |  Venäjä | 4-3 ja. |  Sveitsi | Tampere |  |
15:00: 
| 15:00 | (2-1, 0-0, 1-2, 1-0)  | (2-1, 0-0, 1-2, 1-0)  | (2-1, 0-0, 1-2, 1-0)  | Yleisömäärä: 724 |  |
| 15:00 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 724 |  |
15:00: 
15:00: 
15:00: 
15:00: 
15:00: 
15:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 19.4. |  Slovakia | 2-7 |  Yhdysvallat | Tampere |  |
18:30: 
| 18:30 | (1-2, 1-3, 0-2)  | (1-2, 1-3, 0-2)  | (1-2, 1-3, 0-2)  | Yleisömäärä: 1 204 |  |
| 18:30 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 1 204 |  |
18:30: 
18:30: 
18:30: 
18:30: 
18:30: 
18:30:
Pudotuspelit > Välierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20.4. |  Ruotsi | 4-5 |  Venäjä | Tampere |  |
15:00: 
| 15:00 | (0-0, 2-3, 2-2)  | (0-0, 2-3, 2-2)  | (0-0, 2-3, 2-2)  | Yleisömäärä: 955 |  |
| 15:00 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 955 |  |
15:00: 
15:00: 
15:00: 
15:00: 
15:00: 
15:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20.4. |  Kanada | 3-4 ja. |  Yhdysvallat | Tampere |  |
18:30: 
| 18:30 | (0-1, 3-1, 0-1, 0-0, 0-1)  | (0-1, 3-1, 0-1, 0-0, 0-1)  | (0-1, 3-1, 0-1, 0-0, 0-1)  | Yleisömäärä: 1 505 |  |
| 18:30 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 1 505 |  |
18:30: 
18:30: 
18:30: 
18:30: 
18:30: 
18:30:
Pudotuspelit > Sijoitusottelu 5. sijasta

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 21.4. |  Sveitsi | 1-4 |  Slovakia | Tampere |  |
18:30: 
| 18:30 | (0-0, 0-1, 1-3)  | (0-0, 0-1, 1-3)  | (0-0, 0-1, 1-3)  | Yleisömäärä: 416 |  |
| 18:30 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 416 |  |
18:30: 
18:30: 
18:30: 
18:30: 
18:30: 
18:30:
Pudotuspelit > Pronssiottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 22.4. |  Kanada | 3-8 |  Ruotsi | Tampere |  |
14:00: 
| 14:00 | (0-2, 2-1, 1-5)  | (0-2, 2-1, 1-5)  | (0-2, 2-1, 1-5)  | Yleisömäärä: 2 182 |  |
| 14:00 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 2 182 |  |
14:00: 
14:00: 
14:00: 
14:00: 
14:00: 
14:00:
Pudotuspelit > Loppuottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 22.4. |  Yhdysvallat | 5-6 |  Venäjä | Tampere |  |
18:00: 
| 18:00 | (3-2, 1-2, 1-2)  | (3-2, 1-2, 1-2)  | (3-2, 1-2, 1-2)  | Yleisömäärä: 2 279 |  |
| 18:00 |  C. J. Severyn − 01:31 Vinny Saponari − 06:13   Colin Wilson − 18:27   James van Riemsdyk − 30:37   Colin Wilson − 59:54 | IIHF:n raportti 1-0 2-0 2-1 2-2 3-2 3-3 3-4 4-4 4-5 4-6 5-6 |    07:44 − Andrei Loktionov 11:33 − Sergei Korostin  23:59 − Dmitri Kugryshev 28:00 − Nikita Kljukin  51:52 − Aleksei Tšerepanov 57:45 − Egor Averin     | Yleisömäärä: 2 279 |  |
18:00: 
18:00: 
18:00: 
18:00: 
18:00: 
18:00:
Lopputulokset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
:  Venäjä
:  Yhdysvallat
:  Ruotsi
4.:  Kanada
5.:  Slovakia
6.:  Sveitsi
7.:  Suomi
8.:  Saksa
9.:  Tšekki
10.:  Latvia
Tšekki ja Latvia putosivat 1. divisioonaan vuodeksi 2008.
Palkinnot > IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat

Paras maalivahti:  Josh Unice
Paras puolustaja:  Kevin Shattenkirk
Paras hyökkääjä:  James van Riemsdyk
Arvokkain pelaaja:  James van Riemsdyk
Palkinnot > Turnauksen tähdistökentällinen

Maalivahti:  Josh Unice
Puolustajat:  Victor Hedman,  Kevin Shattenkirk
Hyökkääjät:  Aleksei Tšerepanov,  Steven Stamkos,  James van Riemsdyk
Tyttö ja villihanhet

| Tyttö ja villihanhet> Fly Away Home |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Carroll Ballard
Käsikirjoittaja:   Robert Rodat  Vince McKewin 
Tuottaja:   John Veitch  Carol Baum 
Säveltäjä:  Mark Isham
Kuvaaja:  Caleb Deschanel
Leikkaaja:  Nicholas C. Smith
Pääosat:   Anna Paquin  Dana Delany  Jeff Daniels  Terry Kinney 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Columbia Pictures Corporation  Sandollar Productions  Sony Pictures 
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1996
Kesto:  106 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tyttö ja villihanhet (Fly Away Home) on Carroll Ballardin ohjaama tosipohjainen nuortenelokuva vuodelta 1996. Se kertoo 14-vuotiaasta Amysta ja tämän isästä, kun he lähtevät näyttämään tietä kohti etelää Amyn löytämille kanadanhanhille. Äitinsä kuoltua Amy on juuri muuttanut Uudesta-Seelannista isänsä luo Kanadaan. Elokuva on saanut innoituksensa kuvanveistäjä William Lishmanin elämästä. Caleb Deschanel oli elokuvasta ehdokkaana parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon saajaksi.
Vastaanotto

San Francisco Examinerin Barbara Shulgasserin mielestä tarinasta olisi huonomman ohjaajan ja kuvaajan käsissä voinut tulla Free Willyn kaltainen siirappisatu, mutta onneksi asialla ovat Ballard ja Deschanel. Hänestä Jeff Daniels tekee parhaan roolinsa pitkään aikaan ja Piano-elokuvasta Oscarilla palkittu kanadalais-uusiseelantilainen Anna Paquin on roolissaan paljon parempi kuin tyypilliset Hollywood-kliseisiin opetetut lapsinäyttelijät.
Chicago Sun-Timesin kriitikko Roger Ebert antoi elokuvalle kolme ja puoli tähteä neljästä ja harmitteli hieman juoneen kirjoitettuja keinotekoisia vastuksia, kuten vihaisia maanomistajia ja Pohjois-Carolinaan saapumisen määräaikoja. Hänestä jo muutamat huikeat kuvat ovat elokuvalipun arvoisia: tyttö opettamassa hanhia marssimaan päältäajettavan ruohonleikkurin perässä, isän lentoharjoitukset tai matkan loppupuolella sumusta ilmestyvät Baltimoren pilvenpiirtäjät.
Helena Ylänen kirjoitti Helsingin Sanomissa elokuvan olevan sitä sykähdyttävän puhdashenkistä ja optimistista viihdettä, jota amerikkalaiset parhaimmillaan tekevät tavattoman hyvin. Tommi Aitio arvosteli samassa lehdessä elokuvan ensi-illan aikoihin suomeksi julkaistun William Lishmanin teoksen Hanhien herra. Moittiessaan kirjaa liioista eläintieteellisistä ja ilmailullisista yksityiskohdista hän toisaalta kehui Carroll Ballardin elokuvasovitusta miehen elämäntarinasta ja totesi elokuvan löytävän kirjaa paremmin tarinan kiinnostavimman ytimen painottamalla ihmisen ja luonnon herkkää vuoropuhelua.
Topi Huhtala

| Topi Huhtala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. lokakuuta 1995 (ikä 29) Kauhava, Etelä-Pohjanmaa
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  sotilas, kattoasentaja
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi,  Ukraina
Palvelusvuodet:  2022−2023 (Ukraina)
Komentajuudet:  Team Wiking -yksikön ryhmänjohtaja
Taistelut ja sodat:  Ukrainan sota
Topi Huhtala (s. 11. lokakuuta 1995 Kauhava) on suomalainen sotilas.
Huhtala syntyi esikoisena nelilapsiseen perheeseen. Hän on lähtöisin Kauhavalta ja suoritti asepalveluksensa vuonna 2018 valmiusyksikössä Kainuun prikaatissa.
Ukrainan sota

Huhtala lähti maaliskuun alussa 2022 Ukrainaan osallistuakseen vapaaehtoisena Ukrainan puolustukseen helmikuussa 2022 alkaneessa täysimittaisessa sodassa. Alussa hän päätyi Rivneen sotilastukikohtaan kuukaudeksi, jossa koottiin kansainvälisisä joukkoja. Hän palveli pääasiallisesti Etelä-Ukrainassa taistellen ja kouluttaen upseereja. Huhtala taisteli noin vuoden aikana niin kansainvälisessä legioonassa, pohjoismaisessa Team Wiking -sotilasyksikössä kuin Ukrainan erikoisjoukkojenkin alaisuudessa.
Alun perin Huhtala palveli kolmevuotisella sopimuksella, mutta hänelle annettiin lupa kotiutua alkuvuonna 2023. Hän antoi monia haastatteluja Ukrainassa ja sieltä palattuaan.
Ukrainan sota > Kotiutumisen jälkeen

Suomeen palattuaan Huhtala asettui Seinäjoelle. Hän on saanut kutsuja puhujaksi eri tilaisuuksiin. Huhtalan mukaan Venäjän suoriutumista on aliarvioitu osassa sotauutisoinnista. Ukrainan suoriutumista ovat hänen arvionsa mukaan heikentäneet enemmän taistelutaktiikat kuin riittämätön aseapu. Helmikuussa 2024 Venäjän ilmoitettiin etsintäkuuluttaneen Huhtalan. Venäjä väitti Huhtalan komentaneen suomalaisista vapaaehtoisista koottua ryhmää maaliskuusta 2022 toukokuuhun 2024, mikä ei pitänyt paikkaansa. Heinäkuussa 2024 Venäjä tuomitsi Huhtalan poissaolevana 14 vuoden vankeusrangaistukseen.
Marraskuussa 2024 Huhtala tuomittiin Etelä-Pohjanmaan käräjäoikeudessa naisen pahoinpitelystä. Syyttäjän mukaan Huhtala pahoinpiteli naisen Seinäjoella yökerhossa vuoden 2023 syyskuussa. Huhtala oli kuristanut naista yllättäen yhdellä kädellä. Naiselle koitui kipua ja nirhaumia kaulalle. Huhtala tunnusti oikeudessa toimineensa syyttäjän kuvaamalla tavalla, mutta ei sanojensa mukaan muista tapahtunutta. Käräjäoikeus tuomitsi Huhtalan 40 päiväsakon suuruiseen rangaistukseen. Hänen tuloillaan maksettavaa kertyy 800 euroa. Lisäksi hänet määrättiin maksamaan uhrille satoja euroja korvauksia muun muassa kivusta, särystä ja muusta tilapäisestä haitasta. Hänet määrättiin maksamaan myös uhrin oikeudenkäyntikulut.
Nikolai Starostin

Nikolai Starostin (s. 26. helmikuuta 1902 Dreskenskyn alue, Moskova, Venäjä – 17. helmikuuta 1996) oli venäläinen jalkapalloilija ja jääkiekkoilija. Starostin oli urheiluseura FK Spartak Moskovan perustaja.
Starostin pelasi jalkapalloa kesäisin ja talvella jääkiekkoa Moskovan urheilukeskuksessa vuonna 1921. Joukkue kasvoi ja rakensi stadionin. Starostin hoiti seuran raha-asioita ja seura siirtyi 13 000 katsojan Tomski-stadionille. Starostin otti yhteyttä Alexander Kosareviin, joka oli Komsolin sihteeri. Kosarev palkitsi Starostinin ja hänen veljensä ja joukkue muutti nimensä Moskovan Spartakiksi vuonna 1934. Seura otti nimensä antiikin orjien ja työläisten mukaan. Päävastustajiksi muodostuivat urheiluseurat Dynamo Moskova (salaisen poliisin johtama) ja CSKA Moskova (armeijan johtama). Starostin pelasi ja valmensi joukkueessa.
Uusi liiga- ja sarjajärjestelmä oli muodostettu vuonna 1936. Moskovan Dynamo voitti liigan ja Spartak cupin 1937. Spartak voitti liigan ja cupin vuonna 1938 ja 1939. Lavrenti Berija, salaisen poliisin päällikkö ja Dynamon puheenjohtaja oli nuoruudessaan  pelannut jalkapalloa Starostin vastaan ja kärsinyt tappion 1920-luvulla. Starostin vangittiin 20. maaliskuuta 1942. Hän vietti seuraavat kaksi vuotta Lubjankan vankilassa. Starostin tuomittiin 10 vuodeksi työleireille Siperiaan. Starostin vapautui vuonna 1953. Starostin valittiin Neuvostoliiton jalkapallomaajoukkueen valmentajaksi. Hän toimi Spartakin puheenjohtajana vuosina 1955–1992.
Starostin julkaisi muistelmansa Football Through the Years vuonna 1989.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat
Antti Saarela (jääkiekkoilija)

| Antti Saarela |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. kesäkuuta 2001 (ikä 23) Laitila, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Ana
Pelipaikka:  keskushyökkääjä / laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura (P):  Chicago Blackhawks
Sarja:  NHL
Nyk. seura:  Lukko (SM-liiga)
Pelinumero:  25
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  Ilves (SML)
NHL-varaus:  123. varaus, 2019 Chicago Blackhawks
Antti Saarela (s. 27. kesäkuuta 2001 Laitila) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Rauman Lukossa lainalla NHL-seura Chicago Blackhawksista. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Saarela osaa pelata myös laidassa.
Ura > Maajoukkueura

Saarela pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2020 ja alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018 sekä World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017. Yhteensä hän on pelannut 16 nuorten ja 44 poikien maaottelua.
Saarela valittiin Pohjola-leirin tähdistökentälliseen vuonna 2016.
Pelityyli

Kykyjenetsijäpalvelu ISS Hockeyn mukaan Saarelan vahvuuksiin kuuluu peliäly, hyökkäyspään vaistot, mailankäsittelytaidot, energisyys, tasaisuus ja ylivoimapelaaminen.
Muuta

Saarelan isoveli Aleksi pelaa hyökkääjänä Sveitsin National Leaguen SCL Tigersissa. Hän on aiemmin pelannut myös 11 NHL-ottelua. Veljesten isä Pasi Saarela pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien yli 800 SM-liigaottelua ja hän toimi Lukon kapteenina kausina 2001–2002 ja 2008–2009. Hän valmensi kaudella 2016–2017 Lukon B-nuoria, jolloin Antti pelasi joukkueessa. Nykyään Pasi toimii Laitilan Jyskeen II-divisioonajoukkueen päävalmentajana. Antin setä Ilkka Saarela pelasi Lukossa hyökkääjänä kaksi SM-liigaottelua kaudella 2003–2004.
Barrett Hayton

| Barrett Hayton |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. kesäkuuta 2000 (ikä 24) Peterborough, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  Utah Hockey Club
Sarja:  NHL
Pelinumero:  27
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2019–
Aik. seurat:  Sault Ste. Marie Greyhounds (OHL) Tucson Roadrunners (AHL) Ilves (SML)
NHL-varaus:  5. varaus, 2018 Arizona Coyotes
Barrett Hayton (s. 9. kesäkuuta 2000 Peterborough, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Utah Hockey Clubin organisaatiossa. Arizona Coyotes varasi hänet ensimmäisellä kierroksella koko NHL:n varaustilaisuuden viidentenä pelaajana kesällä 2018. Hayton on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa.