stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Identity Evropa

Identity Evropan logo
Identity Evropa (IE) oli vuonna 2016 perustettu yhdysvaltalainen valkoisen ylivallan kannattajien järjestö. Se katsoi edustavansa identitaarista liikettä ja omaksui sekä ideologisia että tyylillisiä vaikutteita Euroopan identitaareilta. Identity Evropa pyrki kasvattamaan valkoista "rotutietoisuutta" ja rakentamaan jaettuun rotuidentiteettiin perustuvan yhteisön. Southern Poverty Law Center luokitteli Identity Evropan viharyhmäksi.
Identity Evropa sai nopeasti laajaa kielteistä huomiota yhtenä väkivaltaisen Unite the Right Rallyn suunnittelijoista. Maaliskuussa 2019 järjestö muodollisesti lakkautettiin ja korvattiin uudella "American Identity Movement" -järjestöllä (AIM), joka lakkautettiin marraskuussa 2020. Identity Evropa oli yksi aktiivisimmista valkoista ylivaltaa ajaneista alt-right-ryhmistä. Se käytti alkuperäisessä logossaan lohikäärmeen silmää, jolla haluttiin symboloida valintaa hyvän ja pahan välillä.
Historia > Nathan Damigon johtajuus

Identity Evropan perusti maaliskuussa 2016 Nathan Damigo, joka oli ryöstöstä vankeuteen tuomittu Irakin sodan veteraani. Hän oli aiemmin perustanut American Freedom Partyn nuorisojärjestön ja kertoi saaneensa vaikutteita David Duken kirjasta My Awakening: A Path to Racial Understanding. Identity Evropa pyrki vetoamaan nuoriin ihmisiin, joita kannustettiin aktivismiin yliopistoiden kampuksilla. Järjestö piti yliopistoja kulttuurimarxismin keskittyminä ja syytti niitä valkoisiin kohdistuvasta vihanlietsonnasta sekä amerikkalaisten arvojen vääristelystä. Järjestö piti Yhdysvaltoja valkoisille, eurooppalaista syntyperää oleville ihmisille perustettuna maana. Ensimmäisinä kuukausina Identity Evropassa oli vain noin viisitoista jäsentä, mutta Donald Trumpin tultua valituksi presidentiksi vuonna 2016 Damigo piti liikettään yhtenä Trumpin voiton mahdollistajista. Trumpin voiton jälkeen Identity Evropan jäsenmäärä alkoikin kasvaa. Syyskuussa 2016 kampuksilla aloitettiin #ProjectSiege-mainoskampanja, jossa järjestöä markkinoitiin klassisten eurooppalaisten veistosten kuvilla ja perintöä tai perimää korostavilla iskulauseilla. Identity Evropa alkoi pitää mielenosoituksia ja ripustaa eri puolilla Yhdysvaltoja dramaattisia bannereita julkisiin rakennuksiin.
Identity Evropa oli yksi tärkeimmistä osallistujista Andrew Anglinin "vihan kesäksi" nimeämässä kampanjassa, jossa valkoista ylivaltaa kannattaneet ryhmät pitivät mielenosoituksia eri puolilla Yhdysvaltoja. Tämä ilmensi aiemmin nettiin keskittyneen alt-rightin aktivoitumista netin ulkopuolella. Heinäkuun lopussa 2017 Damigo kertoi, että Identity Evropalla oli eri puolilla Yhdysvaltoja 700 jäsentä. Elokuussa Identity Evropan jäsenet kokoontuivat muiden äärioikeistolaisten kanssa Unite the Right Rallyyn Charlottesvilleen. Väkivaltaiseksi kääntyneen tapahtuman jälkeen Richard B. Spencer piti olohuoneessaan lehdistötilaisuuden Damigon seistessä vaitonaisena hänen vierellään. Spencer syytti tapahtumien kulusta Charlottesvillen kaupunkia. Monia Identity Evropan jäseniä doxxattiin Unite the Right Rallyn jälkeen.
Historia > Elliott Klinen johtajuus

Unite the Right Rallyn jälkeen Damigo luopui liikkeen johtajan asemasta "henkilökohtaisiin syihin" vedoten. Johtajaksi astui entinen libertaari Elliott Kline ("Eli Mosley"), joka myös oli ollut mukana järjestämässä Unite the Right Rallya. Osa Identity Evropan jäsenistä harkitsi liikkeen jättämistä pidätyksen välttämiseksi, mutta Kline raivostui näille. Hän soitti Charlottesvillen poliisille ja uhkasi lähettää vähintään kaksisataa aseistautunutta henkilöä vapauttamaan vangitut aatetoverit, ellei poliisi vapauttaisi vankeja välittömästi. Kline väitti olevansa Irakin sodan veteraani Damigon tavoin. Hän erosi johtotehtävistään 27. marraskuuta 2017 ja perusteli tätä yhteensovittamattomilla näkemyseroilla siitä, millaisia suhteita muuhun alt-right-liikkeeseen tulisi vaalia. Helmikuussa 2018 uutisoitiin Klinen valehdelleen: hän ei tosiasiallisesti ollutkaan Irakin sodan veteraani.
Historia > Patrick Caseyn johtajuus, uusi järjestö ja toiminnan loppu

Elliott Klinen jälkeen Identity Evropan johtoon nousi Patrick Casey, joka oli liittynyt järjestöön sen alkuaikoina. Hän painotti identitaarisuutta ja halusi etäännyttää liikettä alt-rightista. Sen sijaan hän kannatti yhteistyötä alt-liten kanssa. Casey pyrki valtavirtaistamaan identitaarien ajattelun ja halusi vedota henkilöihin, joilla ei ollut yhteyksiä valkoiseen nationalismiin. Identity Evropa alkoi suunnitella yksityisiä tapahtumia, joihin pääsy oli varattu kutsutuille henkilöille. Tämä johtui siitä, että Unite the Right Rallyn kaltaisissa suuremmissa julkisissa tapahtumissa oli vaikea hallita sitä, mitä ryhmittymiä ilmaantuisi paikalle. Identity Evropa jatkoi aatteensa markkinointia. Vuonna 2018 järjestö oli edustettuna lähempänä konservatismin valtavirtaa olevassa CPAC-tapahtumassa. Casey kirjoitti blogiinsa jälkikäteen, että monet osallistujat olivat suhtautuneet suopeasti hänen ajatuksiinsa. Casey pyrki tapahtumassa edistämään valkoista nationalismia laajemman yleisön keskuudessa.
Identity Evropa otti etäisyyttä Richard B. Spenceriin, ja tämän kaoottiseen puheeseen Michiganin osavaltionyliopistossa osallistuneita jäseniä erotettiin järjestöstä. Tammikuussa 2018 Identity Evropassa oli Caseyn mukaan noin tuhat jäsentä. Identity Evropan ideologiassa painottui näkemys etnisen diversiteetin haitallisuudesta. Casey pyrki sanojensa mukaan "valloittamaan" republikaanipuolueesta niin suuren osan kuin mahdollista. Hän tavoitteli kaikkien ei-valkoisten maahanmuuton kieltämistä. Järjestön jäsenille asetettiin pukeutumissäännöt, joissa korostettiin huoliteltua, konservatiivista pukeutumista. Näkyvien tatuointien ottaminen kiellettiin.
Maaliskuussa 2019 Casey ilmoitti, että Identity Evropa lakkautettaisiin ja uusi American Identity Movement (AIM) perustettaisiin. AIM esitettiin kokonaan erillisenä ryhmänä, mutta Casey kutsui siihen kaikki Identity Evropan jäsenet. Identity Evropan käyttämästä logosta luovuttiin tässä yhteydessä. Osittain uuden järjestön perustamiseen vaikutti Identity Evropan laajan kielteisen julkisuuden tuoma mainehaitta. Marraskuussa 2019 Casey siirtyi tekemään yhteistyötä Nick Fuentesin ja tämän Groyper Armyn kanssa. American Identity Movementin toiminta hiipui, ja marraskuussa 2020 ilmoitettiin järjestön lakkauttamisesta.
Dom Sportova

Dom Sportova
Dom Sportova on Zagrebissa sijaitseva monitoimiareena. Se toimii KHL-seura Medveščak Zagrebin kotiareenana.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Bodrovin divisioona | Tarasovin divisioona | Harlamovin divisioona | Keskinen divisioona |
| Ufa-Arena | Arena-Metallurg | Arena-Omsk | Tatneft-Arena |
| Minsk-Arena | Podmoskovje-urheilupalatsi | Arena 2000 | Kazakstan-urheilupalatsi |
| Sokolniki-urheilupalatsi | Junost-urheilupalatsi | Volgar-urheilupalatsi | Ammattiyhdistysten urheilupalatsi |
| Kuznetsin metallurgien urheilupalatsi | Balašiha-Arena | Konsertti- ja urheilupalatsi Sibir | Vitjaz-jääpalatsi |
| Tšerepovetsin jääpalatsi | Pietarin jääpalatsi | Platinum Arena | Urheilullis-kulttuurinen kompleksi Neftehimik |
| Arena Mytištši | TsSKA-jääurheilupalatsi | Riika-areena | Lužniki |
Dhangadhi

| Dhangadhi (धनगढी, Dhangaḍhī) |
| --- | --- |
 Dhangadhin kantakaupunkia.
 Dhangadhi
 Koordinaatit:  
Valtio:  Nepal
Kehitysalue:  Kaukolännen
Vyöhyke:  Seti
Piirikunta:  Kailali
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  103,7 km²
Korkeus:  176 (167-184) m
Väkiluku (2011)  ():  101 970
 – Väestötiheys:  1 003 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+5:45
 
 www.dhangadhi.gov.np 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dhangadhi (nepaliksi धनगढी, Dhangaḍhī, Dhangarhī) on kaupunki Nepalin Kaukoidän kehitysalueen Setin vyöhykkeellä. Se sijaitsee Kathmandusta linnuntietä noin 480 kilometriä länteen-länsiluoteeseen.
Dhangadhin kaupunki Kailalin piirikunnan kartalla, kaupungin alue merkitty sinisellä kartan vasempaan osaan (numero 6).
Vuonna 2011 kaupungin väkiluku oli 101 970 ja se oli tuolloin Setin vyöhykkeen suurin kaupunki. Dhangadhi on 775 709 asukkaan Kailalin piirikunnan hallintokeskus.
Kaupungin pinta-ala on 103,7 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dhangadhi Wikimedia Commonsissa
Ilkka Mäntylä

Ilkka Antti Elias Mäntylä (21. marraskuuta 1939 Kitee – 10. joulukuuta 2000 Vantaa) oli suomalainen historioitsija, dosentti ja apulaisprofessori. Hän tutki erityisesti 1700-luvun historiaa, esimerkiksi kaupunkien hallintoa.
Mäntylä työskenteli Yleisradio Radio 1:n toimittajana 1963–1979 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1977. Hän oli Helsingin yliopiston Skandinavian historian dosenttina 1978–1996 ja Turun yliopiston Suomen historian apulaisprofessorina 1997–2000.
Mäntylän vanhemmat olivat kansliapäällikkö Eero Kustaa Mäntylä ja kirjailija Kyllikki Mäntylä, o.s. Wanninen.
Teoksia

Yksimielisyydestä kauppiaiden valtaan. Raatimiesten vaalit 12 kaupungissa 1722–1808 (1977) (myös käännös saksaksi: Von der Eintracht zur Herrschaft der Kaufleute : die Ratsherren-wahlen in zwölf Städten 1722-1808 (1977))
Valitut, ehdolle pannut ja nimitetyt. Pormestarien vaalit 20 kaupungissa 1720–1808 (1981)  (myös käännös saksaksi: Auswahl, Ernennungsvorschlag und Ernennung : die Bürgermeisterwahlen in 20 städten 1720-1808 (1981))
Suomalaisen juoppouden juuret. Viinanpoltto vapaudenaikana (1985)
Suomalaisen juoppouden kasvu. Kustavilaisen kauden alkoholipolitiikka (1995)
Porvoon kaupungin historia II 1602-1809 (1994)
Tornion kaupungin historia. 1. osa : 1621-1809 (1971)
Ja yhteinen rahvas todisti (1969)
Aiheesta muualla

Pekka Ahtiainen: ”Opettaja, tutkija ja persoona : Ilkka Mäntylä 60 vuotta”, Ihmiset ovat kaupunki.  (Turun historiallinen arkisto 0085-7440; n:o 53)  WSOY, 1999.  ISBN 951-29-1558-8.
Kuisma, Markku: Ilkka Mäntylä 1939-2000. Historiallinen aikakauskirja, 2001, 99. vsk, s. 111–113.  Historian ystäväin Liitto. ISBN 951-0-22044-2.
Dhanbad

| Dhanbad |
| --- | --- |
 Dhanbad
 Koordinaatit: 23.8°N, 86.45°E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Jharkhand
Väkiluku (2011):  1 162 472
 
 www.dhanbad.nic.in 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dhanbad on kaupunki Jharkhandin osavaltiossa Intiassa, noin 280 kilometriä Kalkutasta luoteeseen. Kaupungin asukasluku oli 1 064 357 vuonna 2011. Se on Intian suurimpia hiilikaivoskaupunkeja. Se kutsuu itseään "Intian hiilipääkaupungiksi" . Suurella intialaisyrityksellä Tata Steelillä on siellä kaivoksia, ja niiden ympärille rakennettuja lähiöitä työläisasuntoineen ja palveluineen. Hiiltä jalostetaan kaupungissa koksiksi.
Syyskuussa 2006 Dhanbadissa tapahtui tuhoisa onnettomuus, kun yli 50 työläistä jäi loukkuun romahtaneeseen kaivokseen, ja vain kolme saatiin pelastettua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dhanbad Wikimedia Commonsissa
Dhala

| Dhala |
| --- | --- |
 Dhala
 Koordinaatit: 13°41′48″N, 44°43′51″E 
Valtio:   Jemen
Maakunta:  Dhala
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dhala on kaupunki Jemenin eteläosassa Dhalan maakunnassa.
Maantiede

Dhala sijaitsee Jemenin eteläosassa Dhalan maakunnassa vuoristoisella alueella.
Historia

Nykyistä Dhalaa hallitsi aikanaan Dhalan emiraatti. 1800-luvun loppupuolella Dhalan emiraatista tuli brittienalainen protektoraatti. Kaupungissa oli juutalainen yhteisö. Brittivallan loppupuolella emiraatista tuli osa Etelä-Arabian federaatiota, josta luhistuttuaan tuli puolestaan osa Etelä-Jemeniä.
Osana Etelä-Jemeniä Dhala oli lähellä Pohjois-Jemenin rajaa. Etelä- ja Pohjois-Jemen ottivat alueella toistuvasti yhteen etenkin 1970- ja 1980-luvuilla. Jemenin sisällissodan aikana kaupunkiin ovat hyökänneet puolestaan huthit.
Dhalan moskeija vuonna 1937.
Hwange

| Hwange |
| --- | --- |

 Hwange
 Koordinaatit: 18°21′30″S, 26°30′30″E 
Valtio:  Zimbabwe
Maakunta:  Pohjois-Matabelemaa
Piiri:  Hwangen piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
Väkiluku:  42 000
Aikavyöhyke:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hwange on kaupunki Zimbabwen länsiosassa. Se sijaitsee Pohjois-Matabelemaan provinssissa. Kaupungissa on noin 42 000 asukasta.[lähde? ] Siirtomaa-aikana Hwange tunnettiin nimellä Wankie.
Kaupungin lähellä on Hwangen kansallispuisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hwange Wikimedia Commonsissa
Domagoj Bradarić

Domagoj Bradarić (s. 10. joulukuuta 1999 Split) on kroatialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja ja pituudeltaan 178-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Salernitanaa.
Bradarić pelasi kotimaassaan Hajduk Splitin junioreissa ja nousi edustusjoukkueeseen kaudella 2018–2019, jolloin hän pelasi Kroatian pääsarjassa 22 ottelua. Hän siirtyi kesällä 2019 Ranskan pääsarjajoukkue Lilleen. Ensimmäisellä kaudella hän pelasi Lillessä 18 Ligue 1 -ottelua. Mestarien liigassa hän pelasi kolme ottelua. Kaudella 2020–2021 Lille voitti Ranskan-mestaruuden ja Bradarić pelasi 26 liigaottelua sekä teki maalin helmikuussa Lorientia vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi seitsemän ottelua.
Bradarić pelasi Kroatian nuorisomaajoukkueissa. Hän edusti maataan alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 ja 2021. Jälkimmäisellä kerralla hän teki maalin alkulohko-ottelussa Englantia vastaan. Hän pelasi Kroatian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2020 ystävyysottelussa Sveitsiä vastaan. Hän kuului Kroatian joukkueeseen kesän 2021 EM-kilpailuissa mutta ei päässyt turnauksessa kentälle. Bradarić on EM-kilpailujen päättyessä pelannut neljä maaottelua, joista kaksi ottelua avauskokoonpanossa.
Inga Nyman

Inga Maria Nyman (3. marraskuuta 1910 Helsinki – 23. heinäkuuta 2002) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Inga Nymanin vanhemmat olivat apteekkari Max Theodor Nyman (1875–1939) ja Astrid Maria Roos (1878–1939).
Teoksia

Ny vardag : dikter. Söderström, Helsingfors 1945
Passage : dikter. Söderström, Helsingfors 1949
Mörka villkor : en resa genom hösten : dikter. Söderström, Helsingfors 1950
Palkinnot

Ariadne-palkinto 1950
India Allen

| India Allen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. kesäkuuta 1965 (ikä 59) Portsmouth, Virginia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, valokuvamalli
India Allen (s. 1. kesäkuuta 1965 Portsmouth, Virginia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja valokuvamalli. Hän oli joulukuussa 1987 Playboyn keskiaukeamatyttö (Playmate of the Month) ja vuonna 1988 Playmate of the Year.
Eräs Allenin näyttelijäntöistä oli kauhuelokuva Wild Cactus (1993), jossa hänen vastanäyttelijänään toimi David Naughton. Myöhemmin hänellä on ollut rooli muiden muassa elokuvassa Tattoo, a Love Story (2002).
Allen todisti vuonna 1996 O. J. Simpsonia vastaan: hän väitti nähneensä tämän pahoinpitelevän puolisoaan Nicole Brown-Simpsonia vuonna 1983.
Indiaca

Indiacan peliväline
Indiaca on nopea ja dynaaminen pallopeli, joka on peräisin Etelä-Amerikasta. Peli on joukkuepeli, jota pelataan lentopallokentää pienemmällä kentällä, ja missä kaksi verkon erottamaa viisihenkistä joukkuetta lyövät Indiaca-palloa puolelta toiselle. Pelivälineenä käytetään indiaca-sulkapalloa, jota pitää lyödä kädellä. Pisteitä saa, jos Indiaca-pallo koskettaa vastustajan kenttää. Indiacaa pelataan muun muassa Virossa, Saksassa, Japanissa, Belgiassa ja Luxemburgissa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Turun Indiaca Seura
International Indiaca Association
Viron Indiaca Liitto
Den ljusnande framtid är vår

| Den ljusnande framtid är vår Magnus Uggla |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: kesäkuussa 1980
 Tyylilaji: pop/rock
 Kesto: 39.54
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Magnus Ugglan muut julkaisut
| Vittring 1978 | Den ljusnande framtid är vår 1980 | Godkänd pirat 1981 |
Den ljusnande framtid är vår on ruotsalaisen Magnus Ugglan viides albumi vuodelta 1980. Levyn kappaleista hitiksi nousi "Centrumhets", joka on yksi Ugglan tunnetuimmista kappaleista. Kaikki levyn kappaleet ovat Magnus Ugglan käsialaa.
Levy on äänitetty Marcus Music Studiossa, Europa Film Studiossa, KMH Studiossa, Polar Studiossa ja Park Studiossa.
Kappalelista > A-puoli

Mitt liv? – 4.42
Skandal bjotis – Det är inte kärlek, det är kramp – 4.06
Centrumhets – 4.02
Trendit, trendit – 3.49
Vi möttes bara för en kväll – 4.26
Kappalelista > B-puoli

Just den där – 5.18
Jag vill inte tillbaks – 4.08
Panik – 5.25
Någon som dej (Någon som du är) – 3.53
Muusikot

Magnus Uggla (laulu)
Lasse Jonsson (kitara)
Anders Nordh (kitara)
Chino Marino (kitara kappaleessa "Vi möttes bara för en kväll")
Kjell Johansson (basso)
Magnus Perrson (rummut, paitsi kappaleessa "Just den där")
Per Allsing (rummut kappaleessa "Just den där)
Anders Eljas (koskettimet)
Dunc Munro

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Munro vuonna 1921 tai 1922 |  Munro vuonna 1921 tai 1922 |  Munro vuonna 1921 tai 1922 |  |
Maa:   Kanada
Miesten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Chamonix 1924 | Jääkiekko |  |
Duncan Brown Munro (19. tammikuuta 1901 Moray, Skotlanti – 3. tammikuuta 1958 Montreal) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja.
Munro aloitti pelaajauansa Toronton yliopistojen joukkueessa kaudella 1918–19. Hän siirtyi Toronto Granitesiin kaudeksi 1920–21 ja saavutti joukkueen kanssa olympiakultaa Chamonix'n olympialaisissa 1924. Kaudeksi 1924–25 hän siirtyi pelaamaan NHL-seura Montreal Maroonsiin, jonka kanssa voitti Stanley Cupin kaudella 1925–26. Hän pelasi Maroonsissa vuoteen 1931 saakka. Hän toimi samalla Maroonsin valmentajana kaksi viimeistä kauttaan. Kaudeksi 1931–32 Munro siirtyi Montreal Canadiensiin, jossa pelasi yhden kauden lopettaen pelaajauransa.
Munro pelasi NHL:ssä 239 ottelua tehden niissä 28 maalia ja antaen 18 syöttöä.
Dom na naberežnoi

Dom na naberežnoi, ”talo rantakadulla”.
Dom na naberežnoi eli talo rantakadulla (Дом на набережной, myös Dom pravitelstva, Дом правительства, ”hallituksen talo”) on Moskovan keskustassa sijaitseva asuinkerrostalo, joka tunnettiin Neuvostoliiton aikana tärkeiden puoluejohtajien asuinpaikkana. Se sijaitsee Moskvajoen etelärannalla vinottain Kremliä vastapäätä osoitteessa Ulitsa Serafimovitša 2. Talo on 11-kerroksinen ja käsittää kokonaisen korttelin. Nimi viittaa talon edessä kulkevaan Bersenevskaja-rantakatuun.
Talo on rakennettu vuosina 1928–1931 ja sen on suunnitellut arkkitehti Boris Iofan. Se edustaa konstruktivistista arkkitehtuuria. Asuntoja on 505. Talo rakennettiin Neuvostoliiton johdon päätöksestä, koska vuonna 1918 pääkaupungiksi tulleessa Moskovassa ei ollut tarpeeksi keskushallinnon korkeille virkailijoille sopivia asuntoja ja myös kaupungin hotelleista alkoi loppua tila. Se oli aikaansa nähden ylellisesti varusteltu talo, jossa oli oma elokuvateatteri, terveysasema, kirjasto, pankki ja tilausravintola. Siellä saivat asua NKP:n ansioituneet puoluevirkailijat, puna-armeijan kenraalit, Kominternin työntekijät ja tärkeät kulttuurihenkilöt. Myös arkkitehti Iofan itse asui talossa. Vuonna 1932 asukkaita oli 2 745.
Talossa ovat asuneet muun muassa neuvostojohtajat Nikita Hruštšov, Nikolai Buharin, Aleksei Rykov, Karl Radek, Aleksei Kosygin ja Jelena Stasova, marsalkat Mihail Tuhatševski, Georgi Žukov, Ivan Konev, Rodion Malinovski ja Ivan Bagramjan, amiraali Nikolai Kuznetsov, kirjailijat Anatoli Rybakov, Aleksandr Serafimovitš, Boris Lavrenjov ja Julian Semjonov, mallityöläinen Aleksei Stahanov, insinöörit Artjom Mikojan ja Valentin Gluško sekä diktaattori Josif Stalinin lapset Svetlana Allilujeva ja Vasili Stalin. Stalinin vainojen aikana 1930-luvun lopulla asukkaista lähes 800 vangittiin ja yli 300 teloitettiin. Yksi teloitetuista oli Valentin Trifonov, jonka poika, talossa lapsuutensa viettänyt kirjailija Juri Trifonov, kuvasi sen elämää tuona aikana romaanissaan Talo rantakadulla (1976). Myös itse talo on siitä alkaen tunnettu samalla nimellä. Suomalaisista talossa ovat asuneet ainakin Otto Wille Kuusinen, hänen toinen vaimonsa Aino Kuusinen sekä Arvo ”Poika” Tuominen, joka on myös kuvannut elämää talossa muistelmakirjassaan Kremlin kellot (1956).
Dom na naberežnoin asunnot muutettiin Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen omistusasunnoiksi ja se on nykyään keskeisen sijaintinsa vuoksi haluttu osoite. Juri Trifonovin leski Olga Trifonova perusti taloon vuonna 1989 pienen museon, joka esittelee sen tunnettuja asukkaita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dom na naberežnoi Wikimedia Commonsissa
Inga Thommessen

Inga Caroline Thommessen (13. kesäkuuta 1956 Lontoo, Englanti – 3. joulukuuta 2020 Odense, Tanska) oli iskelmälaulaja, joka osallistui Suomen eurovisiokarsintoihin 1976 kappaleella "Tillsammans med barn". Thommessen teki Suomessa yhden pitkäsoiton Love Records -levymerkille 19-vuotiaana.
Thommessen asui Yhdysvalloissa, Brasiliassa, Japanissa, Suomessa, Irlannissa, Norjassa ja Tanskassa. Hän oli Norjan entisen Suomen suurlähettilään Knut Thommessenin tytär.
Diskografia

Stay for a while (1976)
Journeys (2009)
Kouma (2016)
Aiheesta muualla

Kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Inga Thommessenin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Die Sektor

| Die Sektor> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2002–
Tyylilaji:  Darkwave, Industrial, EBM
Kotipaikka:  Atlanta, Georgia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Scott Denman Daniel Gant Alan Smith John Gerteisen
Levy-yhtiö:  NoiTekk  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Die Sektor on vuonna 2002 Atlantassa, Yhdysvalloissa perustettu darkwave-yhtye.
Historia

Die Sektor sai alkunsa Atlantassa vuonna 2002, kun parhaat kaverukset Scott Denman ja Daniel Gant kokeilivat tehdä elektronista musiikkia eri soittimilla. He tekivät yhdessä useita raitoja ja lähettivät niitä ystävilleen. Tuolloin Auspexiin kuuluneet Alan Smith ja John Gerteisen kuuntelivat heidän demojaan ja vakuuttivat Denmanin ja Gantin siitä, että Die Sektor voisi saada paremman äänen jos he tuottaisivat demonsa Auspexin studiossa.
2. tammikuuta 2004 Denman ja Gant lähtivät Starkeen tekemään uutta musiikkia sen jälkeen, kun he olivat julkaisseet ensimmäisen singlensä ”Scraping Flesh”. Maraton-tallennuksessa, joka kesti hieman yli 48 tuntia, he tallensivat neljä kappaletta: ”Motionless”, ”Lust Angel”, ”Scraping Flesh” ja ”Electronic Saviour”. Smith, Gerteisen ja Denman hoitivat tallentamisen ja miksauksen, kun Gant hoiti sanoitukset ja laulamisen.
Kuukautta myöhemmin Gant ja Denman palasivat Starkeen toiseen maratoni-tallennukseen. Tällä kertaa he tallensivat kappaleet ”Painkiller” ja ”Your Deception”. Gerteisen ja Smith olivat kiinnostuneita saksalaisesta NoiTekk-levy-yhtiöstä ja kehottivat Denmania ja Gantia lähettämään NoiTekille kopion ”Scraping Flesh”:stä.
Diskografia > Albumit

To Be Fed Upon (2006)
Applied Structure in a Void (2011)
The Final Electro Solution (2012)
(-)existence(+) (2013)
From Out Of The Void (2015)
Death My Darling (2019)
Aiheesta muualla

Die Sektor Discogsissa. (englanniksi)
India Summer

| India Summer |
| --- | --- |
 India Summer vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1975 (ikä 49) Des Moines, Iowa, Yhdysvallat
Näyttelijä
Aktiivisena:  2006–
Aiheesta muualla
IMDb
India Summer (s. 26. huhtikuuta 1975) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä, joka on esiintynyt yli 300 pornoelokuvassa. Hän on toiminut myös Penthousen mallina.
Elämäkerta

Summer syntyi Des Moinesissa, Iowan osavaltiossa. Hän aloitti uransa aikuisviihteen parissa vuonna 2006, jolloin hän oli 31-vuotias. Heinäkuussa 2009 Summer päätti siirtyä esiintymään ainoastaan naistenvälisissä kohtauksissa Girlfriends Films -studiolle.
Marraskuussa 2011 Summer ilmoitti ohjaavansa ensimmäisen pornoelokuvansa nimeltä Perfect Fit. Aikuisviihteen ulkopuolella Summer on esiintynyt pienessä rooleissa televisiosarjoissa Sons of Anarchy ja Dexter.
Käännös suomeksi