stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kalle Kultala

| Kalle Kultala |
| --- | --- |
 Kalle Kultala Puolassa vuonna 1964.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. elokuuta 1924 Helsinki
Kuollut: 2. marraskuuta 1991 (67 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  valokuvaaja
Kaarlo Erik (Kalle) Kultala (18. elokuuta 1924 Helsinki – 2. marraskuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen lehtivalokuvaaja.
Kultala siirtyi vuonna 1963 freelancerkuvaajaksi. Hän keskittyi urallaan erityisesti poliittisiin aiheisiin, ja monet hänen presidentti Urho Kekkosta esittävät kuvansa ovat jääneet pysyvästi lehtikuvauksen klassikoiksi. Kultala kokosi laajan, yli 200 000 negatiivia sisältävän arkiston, joka on Suomen valokuvataiteen museon hallinnassa.
Teokset

Kohtalona Kekkonen: Valokuvakirja Urho Kekkosesta.  Helsinki:  Tammi, 1980.  ISBN 951-30414-7-6.
Jännittävä Koivisto.  Helsinki:  Tammi, 1983.  ISBN 951-30587-3-5.
Kuvien palvelija.  Helsinki:  Tammi, 1985.  ISBN 951-30624-1-4.
Näyttelyitä

Jokapäiväisiä lehtikuvia, 1975
Poliittisia valokuvia, 1976
Palkinnot ja tunnustukset

Suomen Kuvalehden journalistipalkinto 1980
Pro Finlandia -mitali 1988
Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto 1988 teoksesta Idänkauppa 1944–1987 yhdessä toimittaja Tuomas Keskisen ja taittaja Matti Lukkarin kanssa.
Kirjallisuutta

Heikka, Elina: ”Kultala, Kalle (1924–1991)”, Suomen kansallisbiografia, osa 5, s. 503–504.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005.  ISBN 951-746-446-0.  / Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Kalle Kultalan elämäkerta. Suomen valokuvataiteen museo.
Kalle Kultala: Äidit mustavalkovalokuvissa.[vanhentunut linkki] YLE Olotila.
Kultala, Kalle hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Keinusaari

| Keinusaari |
| --- | --- |
 Uutta rakentamista Keinusaaressa Vanajanranta II:n alueella elokuussa 2017.
 Kaupungin kartta, jossa Keinusaari korostettuna.  Luettelo Hämeenlinnan kaupunginosista
Kaupunki:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  60°59′52″N, 24°28′48″E
Kaupunginosa nro:  5
Postinumero(t):  13200
Keinusaari on Hämeenlinnan 5. kaupunginosa. Länsipuolella sijaitsevasta keskustasta sitä erottaa Vanajavesi ja idässä kaupunginosan rajana on rautatie ja Hätilä. Kaupunginosan nimi on peräisin ajalta, jolloin alue todella muodosti veden ympäröimän saaren; sittemmin se on kasvanut itälaidastaan kiinni mantereeseen vedenpinnan laskun ja maatäyttöjen myötä. Tällä hetkellä Keinusaari on Hämeenlinnan kantakaupungin nopeimmin kehittyvää aluetta.
Keinusaaressa on runsaasti palvelutarjontaa; kaupunginosassa sijaitsevat kulttuurikeskus Verkatehdas, Hämeenlinnan maakunta-arkisto, Hämeenlinnan rautatieasema, Viipurintien terveysasema, Hämeenlinnan taidemuseo, Sokos Hotel Vaakuna sekä palvelutalo Keinukamari. Lisäksi Keinusaaressa on useita pieniä liikkeitä ja ravintoloita. Alueella sijaitsevat myös Keinusaaren kaukolämpölaitos sekä pysäköintitalo Keinuparkki.
Liikenneyhteydet Keinusaaressa ovat hyvät, sillä sen kautta kulkevat kaikki kaupunkiliikenteen linjat kaupunginosassa sijaitsevan rautatieaseman vuoksi. Kaupunginosan halki kulkee nelikaistainen Viipurintie, joka on Hämeenlinnan vilkasliikenteisin katu. Keinusaarta yhdistää keskustaan myös Paasikiventie ja Kantolaan Vanajantie. Tieyhteys Vanajantien ja valtatien 10 välille rautatien ali on suunnitteilla. Lisäksi jotkin vesibussit pysähtyvät ajoittain Vanajaveden rannalla sijaitsevalla laivalaiturilla.
Historia

Keinusaaren pohjoisosan Varikonniemessä on tiettävästi ollut rautakaudella asutusta, joka tunnetaan nimellä Vanain kaupunki. Alueelta on löydetty puolustusvallien jäänteitä sekä merkkejä metallinkäsittelystä.
Alkujaan Keinusaarella tarkoitettiin Vanajavedestä erillistä saarta, joka sijaitsi nykykaupunginosan länsiosassa niin kutsutulla Mahlianmäellä. Kyseinen alue liitettiin Hämeenlinnan kaupunkiin vuonna 1819 maanvaihtojen yhteydessä. Hämeenlinnan lääninsairaala, nykyinen Viipurintien terveysasema, rakennettiin Keinusaareen vuosina 1840-1844. Suomen ensimmäisen rautatien valmistuttua vuonna 1862 Hämeenlinnan asema sijaitsi Keinusaaressa, tuolloin vielä kaupungin rajojen ulkopuolella. Alueen ensimmäinen saha perustettiin 1870-luvulla ja vuonna 1895 aloitti toimintansa Hämeenlinnan verkatehdas, josta kehittyi aikanaan eräs kaupungin merkittävimmistä teollisuusyrityksistä.
Keinusaaren keskustaan yhdistävä Pitkäsilta valmistui vuonna 1909 ja se uusittiin 1963. Vuonna 1915 rautatieaseman alue siirrettiin Hämeenlinnan maalaiskunnasta Hämeenlinnaan, ja maalaiskunnan lakkauttamisen yhteydessä 1948 loputkin nykyisen Keinusaaren alueista liitettiin kaupunkiin. Hämeenlinnan taidemuseo perustettiin vuonna 1952 entiseen kruununmakasiiniin. Varsinaisen saaren mantereeseen yhdistymisen jälkeenkin alueen keskellä säilyi lampimainen Pikkujärvi, joka kuivatettiin lopullisesti 1960-luvulla.
Keinusaari on kasvanut nopeasti, sillä se on ollut 2000-luvulla kaupungin keskustan päälaajenemissuunta. Se onkin merkitty yleiskaavassa keskustatoimintojen alueeksi, jollainen se tällä hetkellä on vasta osittain. Keinusaareen on toteutettu laajoja kerrostaloalueita, Vanajanranta I ja Keinusaari I, ja tällä hetkellä on rakenteilla kolme uutta aluetta (Vanaranranta II, Keinusaari II ja Asemanranta). Näiden hankkeiden myötä kaupunginosan asukasluku nousee tuhansilla ja sinne syntyy tavoiteltua keskustamaisuutta. Ennen 2000-luvun rakennushankkeita Keinusaaren kerrostalokanta koostui kolmesta korttelista rautatieaseman läheisyydessä.
Aiheesta muualla

Keinusaari Häme-Wikissä (Arkistoitu – Internet Archive)
Hämeenlinna noin 1890, näkymä Keinusaareen tulvan aikana. Sillan jälkeen oikealla kruununmakasiinit ja vasemmalla lääninlasaretti.
Kemiallinen torjunta

Kemiallisessa torjunnassa torjunta-aine ruiskutetaan pellolle, missä se tuhoaa nuoret rikkakasvit, tuholaisten toukat tai estää kasvitautien esiintymistä. Vaikka torjunta-aineet on kehitetty hävittämään rikkakasveja ja tuholaisia, kulkeutuu niitä myös pellolla kasvatettaviin viljelykasveihin. Torjunta-aineet ovat terveydelle haitallisia ja siksi niiden käyttöä rajoitetaan.
Kasvitauteihin käytettävät torjunta-aineet ovat fungisidejä, rikkakasvien torjunta-aineet herbisidejä ja tuhohyönteisiin käytettävät torjunta-aineet hyönteismyrkkyjä.
Kemiallinen rapautuminen

Kemiallinen rapautuminen on kallioperän rikkoutumista veteen liuenneiden happojen vaikutuksesta. Näitä happoja liukenee veteen ilmasta, maasta ja eloperäisestä aineksesta. Kalkkikiveä sisältävillä alueilla kemiallista rapautumista tapahtuu usein ja paljolti rapautuneesta kalkkikivialueesta käytetään nimitystä karstimaa. Karstimaan muotoja ovat tippukiviluolat ja romahtaneet entiset tippukiviluolat eli doliinit ja poljeet. Mineraalit rapautuvat sitä helpommin, mitä enemmän olot, joissa ne ovat syntyneet, poikkeavat niiden nykyisestä ympäristöstä. Esimerkiksi syvällä maan sisällä kovassa paineessa syntyneet syväkivet rapautuvat pintakiviä helpommin. Sellaisissa paikoissa, missä kallio on veden huuhtoma ja kallioperä sisältää suurirakeisia mineraaleja, syntyy joskus kuopanmuotoisia rapautumismuodostumia.
Kaikenlaisia vieraita

| Kaikenlaisia vieraita |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Yrjö Norta Toivo Särkkä
Perustuu:  Agapetuksen näytelmään Kaikenlaisia vieraita. Kolminäytöksinen hupailu. Helsinki: Otava, 1934. (kantaesitys: Suomen Kansallisteatteri 16.5.1934)
Tuottaja:  Toivo Särkkä
Säveltäjä:  Tapio Ilomäki
Kuvaaja:  Eino Kari
Leikkaaja:  Yrjö Norta
Lavastaja:  Karl Fager
Pääosat:  Ester Toivonen Toivo Palomurto Jorma Nortimo Kaija Suonio
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus
Ensi-ilta:  27. syyskuuta 1936
Kesto:  99 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaikenlaisia vieraita on Toivo Särkän ja Yrjö Nortan yhteistyössä ohjaama romanttinen komedia vuodelta 1936. Se perustuu Agapetuksen samannimiseen näytelmään.
Taustaa

Kuvausryhmän jäsen Aarne Kajontera kertoi marraskuussa 1973 haastattelussa, että Särkän ohjaus oli lähinnä nimellistä ja hän vasta opetteli ohjausta.
Pienissä sivurooleissa näyttelevät muun muassa Erkki Karun poika Olavi sekä elokuvasta Miehen tie tunnettu Gunnar Hiilloskorpi.
Elokuvan liikennevälineitä ovat höyryveturi Hr1 n:o 570, reittiä Elimäki–Kausala–Lahti liikennöivä Lahden lähiliikenteen uusi Volvo-merkkinen linja-auto sekä ruotsalainen liikennevesitaso Junkers JU-52/3m (SE-ADR).
Juoni

Elokuvan tarinassa kaunis kartanonomistaja Irma Karitie lähtee matkoille. Sillä välin hänen sisarenpoikansa ryhtyy taiteilijaystävänsä Maurin avustamana pitämään taloa täysihoitolana rahaa ansaitakseen.
Arviot

Aikalaisarvioissa kiitosta ja kritiikkiä tuli tasaisesti. Vilho Toivari (Suomen Sosialidemokraatti) toteaa arviossaan, että suomalainen elokuva menee eteenpäin, ja tunnustaa sen "ensiluokkaiseksi". Hufvudstadsbladetin kriitikon mukaan elokuvassa on huumoria ja vauhtia, mutta näyttelijätyö on epätasaista ja ohjaus usein taitamatonta. Teatterimaisuudesta moittii nimimerkki L-i (Ilta-Sanomat). Näyttelijöistä kiitosta saivat Jorma Nortimo ja Aku Korhonen, sen sijaan Toivo Palomurron ja Ester Toivosen ansioiksi nähtiin lähinnä ulkonäkö.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ester Toivonen  | … |  Irma Karitie   |
|  Toivo Palomurto  | … |  kuvanveistäjä Mauri Kontio   |
|  Jorma Nortimo  | … |  Erkki Horma   |
|  Kaija Suonio  | … |  rva Palho   |
|  Aku Korhonen  | … |  eversti Sora   |
|  Yrjö Tuominen  | … |  tuomari Pelmula   |
|  Laila Rihte  | … |  Hilkka Kokko / Elli Salo   |
|  Emmi Jurkka  | … |  leskirouva Salo   |
|  Kaarlo Kartio  | … |  Paavo Kokko   |
|  Eija Hiltunen  | … |  Edla   |
|  Reino Volanen  | … |  johtaja Rinkinen   |
|  Uuno Montonen  | … |  saksalainen   |
|  Eine Laine  | … |  saksalaisen rouva   |
|  Turo Kartto  | … |  englantilainen   |
|  Elsa Virtanen  | … |  keittäjätär   |
|  Martti Sileen  | … |  traktorinajaja   |
|  Paavo Pätiälä  | … |  mies pellolla   |
|  Matti Berg  | … |  poliisi asemalla   |
|  Sulo Oksanen  | … |  pikku-Heikki   |
|  Eila Pätiälä  | … |  pikkutyttö   |
|  Gunnar Hiilloskorpi  | … |  pirssikuski   |
|  Oskari Puukko  | … |  avoauton kuljettaja   |
|  Hellä Laiho  | … |  matkustaja linja-autossa   |
|  Margarita Särkkä  | … |  englantilaisen rouva   |
|  Lea Rihte  | … |  Elli Salo kaksossisarkohtauksissa   |
|  Olavi Suominen  | … |  laulaja veneessä   |
|  Olavi Karu  | … |  laulaja veneessä   |
Kazimierz Deyna

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 23. lokakuuta 1947
Syntymäpaikka: Starogard Gdański, Puola
Kuolinaika: 1. syyskuuta 1989
Kuolinpaikka: San Diego, Yhdysvallat
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 180 cm
Lempinimi: Kaka
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1966 1966–1978 1978–1981 1981–1984 | ŁKS Łódź Legia Varsova Manchester City San Diego Sockers | 1 (0) 390 (141) 39 (13) 256 (152) |
Maajoukkue
| 1968–1978 | Puola | 97 (41) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Kazimierz Deyna (23. lokakuuta 1947 Starogard Gdański, Puola – 1. syyskuuta 1989 San Diego, Yhdysvallat) oli puolalainen jalkapalloilija.
Kazimierz Deynalle omistettu tähti Władysławowon Aleja Gwiazd Sportu -kadulla.
Hän pelasi seurajoukkuetasolla muun muassa Legia Varsovassa sekä Manchester Cityssä.
Puolan maajoukkueessa Deyna pelasi 97 ottelua ja teki niissä keskikenttäpelaajalle huomattavat 41 maalia. Hän saavutti maajoukkueessa muun muassa olympiakullan vuonna 1972 ollen myös turnauksen paras maalintekijä yhdeksällä maalilla. Lisäksi hän saavutti olympiahopeaa 1976 olympiakisoista.
MM-turnauksia Deyna pelasi kaksi: 1974, joissa Puola tuli kolmanneksi, sekä 1978, joissa hän toimi joukkueen kapteenina.
Deyna kuoli auto-onnettomuudessa San Diegossa vuonna 1989.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kazimierz Deyna (90minut.pl)
Kazimierz Deyna (youtube.com)
Kazimierz Deyna - 1947-1989 (youtube.com)
Puolan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1974
1 Fischer |
2 Tomaszewski |
3 Kalinowski |
4 Szymanowski |
5 Gut |
6 Gorgón |
7 Wieczorek |
8 Bulzacki |
9 Żmuda |
10 Musiał |
11 Ćmikiewicz |
12 Deyna |
13 Kasperczak |
14 Maszczyk |
15 Jakóbczak |
16 Lato |
17 Szarmach |
18 Gadocha |
19 Domarski |
20 Kapka |
21 Kmiecik |
22 Kusto |
Valmentaja Górski
Puolan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1978
1 Tomaszewski |
2 Mazur |
3 Maculewicz |
4 Szymanowski |
5 Nawałka |
6 Gorgón |
7 Iwan |
8 Kasperczak |
9 Żmuda |
10 Rudy |
11 Masztaler |
12 Deyna |
13 Kupcewicz |
14 Justek |
15 Kusto |
16 Lato |
17 Szarmach |
18 Boniek |
19 Lubánski |
20 Wójcicki |
21 Kukla |
22 Kostrzewa |
Valmentaja Gmoch
Kefalonián kansainvälinen lentoasema

Kefalonián kansainvälinen lentoasema (kreik. Κρατικός Αερολιμένας Κεφαλονιάς, Kratikós Aeroliménas Kefaloniás, IATA: EFL, ICAO: LGKF, YPA: ΚΑΚΦ) on kansainvälinen lentoasema Kefalonián saarella Kreikassa.
Kefalonián lentoaseman terminaalirakennus.
Lentoasema otettiin käyttöön vuonna 1971. Sitä on laajennettu usein tämän jälkeen.
Lentoasema sijaitsee noin kahdeksan kilometriä saaren keskuksesta Argostólista etelään lähellä Mínian ja Svoronátan kyliä. Lentokentän kiitotien pituus on 2 346 metriä ja leveys 45 metriä, ja se on rakennettu noin 18 metrin korkeudelle merenpinnasta.
Aegean Airlines ja Olympic Air lentävät kentälle Ateenasta. Turistikaudella kentälle on suoria tilauslentoja monista maista, sekä myös muiden saarten kentiltä, kuten Korfulta ja Zákynthokselta. Kenttää käyttää noin 400 000 matkustajaa vuodessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kefalonián kansainvälinen lentoasema  Wikimedia Commonsissa
Kreikan lentoasemat ja lentokentät
| --- | --- |
Kansainväliset lentoasemat:  Alexandroúpolin kansainvälinen lentoasema · Ateenan kansainvälinen lentoasema · Chanián kansainvälinen lentoasema · Iraklionin kansainvälinen lentoasema · Kalamátan kansainvälinen lentoasema · Kaválan kansainvälinen lentoasema · Kefalonián kansainvälinen lentoasema · Korfun kansainvälinen lentoasema · Kosin kansainvälinen lentoasema · Límnoksen kansainvälinen lentoasema · Mytilínin kansainvälinen lentoasema · Ródoksen kansainvälinen lentoasema · Sámoksen kansainvälinen lentoasema · Thessalonikin kansainvälinen lentoasema · Zákynthoksen kansainvälinen lentoasema
Kansalliset lentoasemat:  Áktion lentoasema · Áraxoksen lentoasema · Astypálaian lentoasema · Chíoksen lentoasema · Ikarían lentoasema · Ioánninan lentoasema · Kálymnoksen lentoasema · Kárpathoksen lentoasema · Kastorián lentoasema · Kozánin lentoasema · Kytheran lentoasema · Mégaran lentoasema · Míloksen lentoasema · Mýkonoksen lentoasema · Náxoksen lentoasema · Néa Anchíaloksen lentoasema · Pároksen lentoasema · Santorínin lentoasema · Skiáthoksen lentoasema · Skýroksen lentoasema · Sýroksen lentoasema
Kunnalliset lentoasemat:  Kásoksen lentoasema · Kastelórizon lentoasema · Léroksen lentoasema · Siteían lentoasema
Entiset lentoasemat ja lentokentät:  Agrínion lentoasema · Andravídan lentoasema · Ellinikón kansainvälinen lentoasema · Epitálion lentoasema · Kastéllin lentoasema · Portochélin lentokenttä · Spártin lentoasema · Tríodoksen lentokenttä
Sotilas- lentokentät:  Agrínion sotilaslentokenttä · Alexándreian sotilaslentokenttä · Amygdaleónaksen sotilaslentokenttä · Andravídan sotilaslentokenttä · Dekéleian sotilaslentokenttä · Elefsínan sotilaslentokenttä · Lamían sotilaslentokenttä · Lárisan sotilaslentokenttä · Marathónaksen sotilaslentokenttä · Maritsán sotilaslentokenttä · Sédeksen sotilaslentokenttä · Stefanovíkeion sotilaslentokenttä · Tanágran sotilaslentokenttä · Trípolin sotilaslentokenttä · Tympákin sotilaslentokenttä
Kevin Hofland

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 7. kesäkuuta 1979 (ikä 45) 
Syntymäpaikka: Brunssum, Alankomaat
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 185 senttimetriä
Seura
Seura: Feyenoord Rotterdam
Pelinumero: 3
Junioriseurat
: SV Limburgia
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997-2000 2000-2004 2004-2007 2007- | Fortuna Sittard PSV Eindhoven VfL Wolfsburg Feyenoord | 59 (1) 78 (4) 76 (2) 27 (1) |
Maajoukkue
| 2000-2004 2008- | Alankomaat Alankomaat B | 7 (0) 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. helmikuuta 2009.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 1. helmikuuta 2009.
Kevin Hofland (s. 7. kesäkuuta 1979 Brunssum, Limburg, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Eredivisien Feyenoordia. Hoflandin pelipaikka on puolustaja.
Hän aloitti uransa paikallisessa pikkuseurassa, Limburgia Brunssumissa. Ensimmäinen ammattilaisseura Hoflandilla oli Fortuna Sittard. Hofland on liitetty monissa siirtohuhuissa Manchester Unitediin, mutta vuonna 2004 hän kuitenkin siirtyi yllättäen Saksaan, VfL Wolfsburgin riveihin. Kolmen kauden jälkeen hän siirtyi hollantilaisseura Feyenoordiin vuonna 2007. Alankomaiden maajoukkueessa hän on pelannut 7 ottelua.
Ammattilaisuran tilastot

(kausi, seura, ottelut/maalit)
1997/98 - Fortuna Sittard (6/0)
1998/99 - Fortuna Sittard (29/1)
1999/00 - Fortuna Sittard (24/0)
2000/01 - PSV Eindhoven (29/2)
2001/02 - PSV Eindhoven (22/2)
2002/03 - PSV Eindhoven (7/0)
2003/04 - PSV Eindhoven (20/0)
2004/05 - VfL Wolfsburg (27/0)
2005/06 - VfL Wolfsburg (19/2)
2006/07 - VfL Wolfsburg (30/0)
2007/08 - Feyenoord (27/1)
Saavutukset

Alankomaiden mestari: 2001, 2003 (PSV)
Alankomaiden KNVB Cup-voittaja: 2008 (Feyenoord)
Baby Ariel

| Baby Ariel |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Ariel Rebecca Martin
Syntynyt: 22. marraskuuta 2000 (ikä 23) Pembroke Pines, Florida, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, laulaja, aktivisti
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Baby Ariel
Aktiivisena:  2015-
Aiheesta muualla
www.babyariel.com
IMDb
Ariel Rebecca Martin (s. 22. marraskuuta 2000 Pembroke Pines, Texas [lähde? ]), paremmin tunnettu nimellä Baby Ariel, on yhdysvaltalainen laulaja, näyttelijä ja aktivisti. Martin tunnetaan videoistaan sosiaalisen median alustalla TikTok.  Time-lehti listasi hänet yhdeksi Internetin vaikutusvaltaisimmista henkilöistä vuonna 2017 ja 2018, ja hänet mainittiin Forbesin 2017 viihteen parhaiden vaikuttajien listalla.
Martin tunnetaan sosiaalisen median työstään, erityisesti TikTokissa. Hän on myös näytellyt erilaisissa sarjoissa ja elokuvissa, kuten Wynter Barkowitzin roolissa Disney Channel -elokuvassa Zombies 2. Hänellä on yli 35,3 miljoonaa TikTok-seuraajaa, 9.6  miljoonaa Instagram-seuraajaa, 3,02 miljoonaa YouTube-tilaajaa ja 1,1 miljoonaa Twitter-seuraajaa. Martin voitti Teen Choice -palkinnon elokuvasta "Choice Muser" vuosina 2016 ja 2017.
Ura

Martin aloitti uransa TikToki:ssä vuonna 2015 lataamalla sovelluksen tylsyyden vuoksi.  Vuonna 2015 Martin käynnisti kiusaamisen vastaisen kampanjan nimeltä #ArielMovement, jota BlackBook kuvailee yhdeksi hänen tärkeimmistä saavutuksistaan.  People-lehti tunnusti Martinin hänen tuestaan ​​#HackHarassment-aloitteessa Internetin peikot ja negatiivisuuden lopettamiseksi.
Vuonna 2016 Ariel esiintyi Billboard-lehden kannessa yhdessä Musical.ly:n tähden Jacob Sartoriusksen kanssa. Hän on esiintynyt ohjelmissa 60 Minutes ja [[Good Morning America].Forbes People ja USA Today  ovat maininneet hänet parhaana vaikuttajana.  Martin teki sopimuksen Creative Artists Agencyn kanssa syyskuussa 2016 ja julkaisi debyyttisinglensä "Aww" 1. joulukuuta 2017.  Hän julkaisi toisen singlensä "Perf" 17. tammikuuta 2018.
30. maaliskuuta 2018 Ariel julkaisi kappaleen "Say It" Daniel Skyen kanssa. Hän teki yhteistyötä EA Games for The Sims 4:n kanssa ja esiintyi simina marraskuussa 2018 julkaistussa The Sims 4: Get Famous -laajennuspaketissa.  Vuoden 2018 lopulla Ariel näytteli Baby Doll Recordsissa, Bratin minisarjassa.  Vuonna 2019 hän näytteli Bixler High Private Eye -elokuvassa, Nickelodeonin televisioelokuvassa.  Myöhemmin samana vuonna ilmoitettiin, että hän esiintyy Disney Channel -elokuvassa Zombies 2 ja näyttelee Wynterin roolia.
Martinia esitettiin Fast CompanyssBusiness Insider ja Seventeen Magazinessa. Muita mainintoja ovat CNN, Rolling Stone, Huffington Post, Tubefilter,Paper Magazine, RAW, ja Wonderwall.
Ariel julkaisi debyytti-EP:nsä "blue" 9. heinäkuuta 2021.
Yksityiselämä

Martin on juutalainen ja syntyi Pembroke Pinesissa, Floridassa, panamalaiselle isälle ja kuubalais-israelilaiselle äidille. Hänellä on veli, Jacob Martin.
Martin on seurustellut TikTok-tähti Milo Murphyn kanssa vuodesta 2020 lähtien.
Kehite

Kehite on valokuvauksessa käytettävä kemikaali, joka muuttaa filmin, valokuvapaperin tms. valoherkälle pinnalle valotuksessa syntyneen piilevän eli latentin kuvan näkyväksi.
Mustavalkokehityksessä valottuneet, valoherkät hopeasuolakiteet muuttuvat metalliseksi hopeaksi, joka ei enää ole valoherkkää. Kehitetty filmi tai paperi vaatii vielä ns. kiinnityksen, jossa valottumattomat hopeasuolakiteet poistetaan kuvasta. Metallinen hopea näkyy valmiissa materiaalissa mustana, ja tästä syystä filmin kuva on negatiivi mutta sen läpi valotettu paperivedos on taas negatiivin negatiivi eli positiivi.
Väri- ja mustavalkonegatiivifilmille, diafilmeille, valokuvauspapereille jne. on kullekin omat kehitteensä. Vaikuttavana aineena kehitteessä on tavallisesti metoli, fenidoni tai hydrokinoni. Eräs tunnettu mv-filmikehite on Agfan markkinoille tuoma Rodinal, joka patentoitiin jo vuonna 1891, ja lienee vanhimpia edelleen käytössä olevia tuotteita valokuvauksen alalla.
Liian tiheän negatiivin korjaamiseen tarvitaan heikennettä.
Kauralammi (Ruovesi)

| Kauralammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  61°57′41″N, 24°18′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ruoveden alue (35.33)
Laskuoja:  oja Seppälänjärveen 
Järvinumero:  35.339.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  122,8 m  
Rantaviiva:  0,505 km  
Pinta-ala:  1,445 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKauralammi 
Kauralammi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Ylä-Väärin kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Enonjoen valuma-alueeseen (35.339) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 122,8 metriä mpy.
Karl Borsch

Karl Borsch (s. 1. elokuuta 1959 Krefeld) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Aachenin hiippakuntaan 26. syyskuuta 1992 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Crepedulan titulaaripiispaksi 21. marraskuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. tammikuuta 2004. Pääkonsekraattorina toimi Heinrich Mussinghoff, jota avustivat Ernst Franz Gerd Werner Dicke ja Karl Reger.
Borsch opiskeli ensin vuosina 1979–1985 oikeustiedettä Bonnissa ja sitten vuosina 1985–1990 teologiaa Frankfurtin Philosophisch-Theologische Hochschule Sankt Georgenissa sekä Freiburg im Breisgaussa. Hänen tunnuslauseensa on Quaerite primum regnum Dei ("Etsikää ennen kaikkea Jumalan valtakuntaa"; Matt. 6:33).
Aiheesta muualla

Karl Borschin esittely hiippakunnan sivuilla (saksaksi)
Kauhajoen kirjasto

Kauhajoen pääkirjaston sisäänkäynti.
Kauhajoen kaupunginkirjasto on Kauhajoen kaupungin kirjasto, johon kuuluu pääkirjaston lisäksi Kirjastoauto.
Kauhajoen kirjasto kuuluu Eepos-kirjastokimppaan ja kirjaston maakuntakirjastona toimii Vaasan kaupunginkirjasto.