stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Whatever Happened to Benny Santini?
Kokoonpano

Chris Rea – laulu, kitara, kosketinsoitin
Robert Ahwai – kitara
Eddie Guy – kitara
Paul Keogh – kitara
Phil Curtis – basso
Pat Donaldson – basso
Dave Markee - basso
Eoghan O’Neill – basso
Rod Argent – kosketinsoitin, sähköpiano
Kevin Leach – kosketinsoitin
Max Middleton – kosketinsoitin
Pete Wingfield – kosketinsoitin, piano
Steve Gregory – saksofoni
Dave Mattacks – rummut
Norman Nosebait – rummut
Adrian Rea – rummut
Martin Ditcham – lyömäsoittimet
Gus Dudgeon – lyömäsoittimet, tamburiini, tuottaja
Frank Ricotti – lyömäsoittimet
George Woodhead – lyömäsoittimet
Doreen Chanter – taustalaulu
Irene Chanter – taustalaulu
Stuart Epps – taustalaulu
Pete Stanley – banjo
Arvostelut

Allmusic:
William Sadler

| William Sadler |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. huhtikuuta 1950 (ikä 74) Buffalo, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1977–
Merkittävät roolit:  Stuart (Die Hard 2 – vain kuolleen ruumiini yli) Heywood (Rita Hayworth – avain pakoon) Klaus Detterick (Vihreä maili) Presidentti Matthew Ellis (Iron Man 3 ja S.H.I.E.L.D. Agentit)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
William Thomas Sadler (s. 13. huhtikuuta 1950 Buffalo, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Pitkän uransa aikana hän on esiintynyt useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Kenties tunnetuin rooli on eversti Stuart elokuvassa Die Hard 2 – vain kuolleen ruumiini yli (1990). Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa Kauhua kryptasta, Roswell, C.S.I., Traveler ja The Pacific.
Valikoitu filmografia

Vaikeasti tapettava (1990) – Senaattori Vernon Trent
Die Hard 2 – vain kuolleen ruumiini yli (1990) – Eversti Stuart
Rita Hayworth – avain pakoon (1994) – Heywood
Vihreä maili (1999) – Klaus Detterick
The Mist – usva (2007) – Jim Grondin
Iron Man 3 (2013) – Presidentti Matthew Ellis
Aiheesta muualla

William Sadler Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Yrityssalaisuuden rikkominen

Yrityssalaisuuden rikkomiseen syyllistyy henkilö, joka pyrkii hankkimaan itselleen taloudellista hyötyä tai toista vahingoittaakseen oikeudettomasti paljastaa liikesalaisuuden tai käyttää sellaista hyväkseen. Henkilö on saanut edellä tarkoitetun liikesalaisuuden tietoon ollessa toisen palveluksessa, toimiessaan yhteisön hallituksen jäsenenä tai merkittävässä luottamustoimessa tai yrityssaneerausmenettelyn yhteydessä. Yrityssalaisuuden rikkomisesta voidaan Suomen rikoslain luvun 40 5§:n mukaan tuomita sakkoon tai vankeuteen enintään kahdeksi vuodeksi. Myös yritys on rangaistava.
Who’s That Chick?

| ”Who’s That Chick?” David Guetta ft>  Rihanna |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: One More Love
 Julkaistu: 22. marraskuuta 2010
 Tuottaja(t): David Guetta, Giorgio Tuinfort, Frédéric Riesterer
 Tyylilaji: dancepop
 Kesto: 02.46 (singleversio) 03.19 (albumiversio)
 Levy-yhtiö: Virgin
David Guettan muut singlet
| ”Club Can’t Handle Me” 2010 | ”Who’s That Chick?” 2010 | ”Sweat” 2011 |
Rihannan muut julkaisut
| ”What’s My Name?” 2010 | ”Who’s That Chick?” 2010 | ”All of the Lights” 2010 |
Who’s That Chick? on ranskalaisen DJ-tuottaja David Guettan kappale hänen neljännen, One Love-studioalbumin uusintapainokselta, nimeltään One More Love. Kappale sisältää barbadoslaisartisti Rihannan esittämiä sanoja. Kappaleen sanat ovat kirjoittaneet Kinda "Kee" Hamid, David Guetta, Giorgio Tuinfort sekä Frédéric Riesterer, joista Guetta, Tuinfort ja Riesterer vastasivat myös sen tuotannosta. Kappale julkaistiin digitaalisesti ladattavana singlenä kansainvälisesti 22. marraskuuta 2010 sekä myös CD singlenä ja EP-levynä. Näistä jälkimmäisin julkaistiin Yhdysvalloissa ja se sisältää kappaleen remix-versioita.
Guettaa oli pyydetty tuottamaan kappaleita Rihannan viidennelle, Loud-studioalbumille. Kun hän oli neroillut ideoita, Guetta konseptualisoi kappaleen "Who’s That Chick?" sekä soitti demonauhoitteen Rihannalle backstagellä hänen erään Last Girl on Eart-kiertueen konsertissa. MTV Newsin tekemässä haastattelussa Guetta kertoi ajattelleensa että Rihanna ei pitänyt kappaleesta ensivaikutelmilla, mutta mieltyi siihen kun tämä suostui nauhoittamaan sen. Myöhemmin Rihanna vahvisti tiedon siitä että kappale ei tulisi esiintymään Loudin lopullisella kappalelistalla ja että hän sen sijaan sisällyttäisi sen Guettan One Love-studioalbumin uudelleenjulkaisulle, jossa Rihanna esiintyisi mukanaolevana artistina. "Who’s That Chick?" on dancepop kappale, jossa instrumentaalit koostuisivat syntetisaattoreista.
"Who’s That Chick?" sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka yllättyivät Guettan ja Rihannan yhteisestä esiintymisestä sekä sävellyksestä. Sitä kuvailtiin yhdeksi vielä kiinnostavammista vuonna 2010 julkaistuista kappaleista johtuen sen yhteyksistä useisiin hankkeisiin, kuten Doritosin mainoskampanjaan sekä molempien artistien albumeihin. Kappale saavutti kohtalaisen listamenestyksen; se saavutti listan ensimmäisen sijan Belgian Valloniassa, Slovakiassa, Isossa-Britanniassa sekä Yhdysvaltain Hot Dance Club Songs -listalla. Kappale pääsi viiden parhaan joukkoon Itävallassa, Suomessa, Ranskassa, Irlannissa, Norjassa, Espanjassa sekä Sveitsissä. Kappale ei kuitenkaan menestynyt odotetusti Billboard Hot 100 -listalla, jossa se oli parhaimmillaan vain listan sijalla viisikymmentäyksi. Kappaleelle on julkaistu kaksi Jonas Åkerlundin ohjaamaa musiikkivideota. Kirkas ja värikäs päiväversio kuvattiin sekä sitä käytettiin mainostamaan Doritosin kampanjaa, kun taas vielä pimeämpi ja synkkä yöversio kuvattiin kappaleen viralliseksi musiikkivideoksi.
Käännös suomeksi
Yhdistetyn maailmancup 1994–1995

Yhdistetyn maailmancupin kaudella 1994–1995 järjestettiin kymmenen osakilpailua.
Osakilpailut ja voittajat

| Päivämäärä | Paikka | Kilpailu | Voittaja | Tulokset |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29. marraskuuta 1994 |  Steamboat Springs | Gundersen K120/15 km |  Knut Tore Apeland |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 10. joulukuuta |  Štrbské Pleso | Gundersen K88/15 km |  Fred Børre Lundberg |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 7. tammikuuta 1995 |  Schonach | Gundersen K120/15 km |  Fred Børre Lundberg |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 10. tammikuuta |  Val di Fiemme | Gundersen K120/15 km |  Kenji Ogiwara |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 14. tammikuuta |  Liberec | Gundersen K120/15 km |  Kenji Ogiwara |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 28. tammikuuta |  Vuokatti | Gundersen K120/15 km |  Knut Tore Apeland |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 3. helmikuuta |  Falun | Gundersen K120/15 km |  Kenji Ogiwara |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 9. helmikuuta |  Oslo | Gundersen K120/15 km |  Kenji Ogiwara |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 18. helmikuuta |  Bad Goisern | Gundersen K120/15 km |  Kenji Ogiwara |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 25. maaliskuuta |  Sapporo | Gundersen K120/15 km |  Kenji Ogiwara |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
Maailmancupin kokonaiskilpailun kymmenen parasta

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kenji Ogiwara |  Japani | 1285 |
| 2. | Bjarte Engen Vik |  Norja | 911 |
| 3. | Knut Tore Apeland |  Norja | 898 |
| 4. | Tsugiharu Ogiwara |  Japani | 825 |
| 5. | Takanori Kōno |  Japani | 710 |
| 6. | Fred Børre Lundberg |  Norja | 691 |
| 7. | Trond Einar Elden |  Norja | 642 |
| 8. | Halldor Skard |  Norja | 590 |
| 9. | Mario Stecher |  Itävalta | 550 |
| 10. | Masashi Abe |  Japani | 516 |

Täydellinen pistetaulukko FIS:n tietokannassa (Arkistoitu – Internet Archive)
Yhdistetyn maailmancupit
83–84 | 
84–85 | 
85–86 | 
86–87 | 
87–88 | 
88–89 | 
89–90 | 
90–91 | 
91–92 | 
92–93 | 
93–94 | 
94–95 | 
95–96 | 
96–97 | 
97–98 |  
98–99 | 
99–00 | 
00–01 | 
01–02 | 
02–03 | 
03–04 | 
04–05 | 
05–06 |
06–07 |
07–08 |
08–09 |
09–10 |
10–11 |
11–12 |
12–13 |
13–14 |
14–15 |
15–16 |
16–17 |
17–18 |
18–19 |
19–20 |
20–21 |
21–22 |
22–23 |
23–24
Valtioseuraanto

Valtioseuraanto on oikeudellinen tilanne, jossa suvereenisuus eli valta päättää tietyn maantieteellisen alueen kansainvälisistä suhteista siirtyy edeltäjävaltiolta seuraajavaltiolle. Valtioseuraannossa voi olla kyse kahden tai useamman valtion yhdistymisestä yhdeksi valtioksi, valtion hajoamisesta kahdeksi tai useammaksi valtioksi, valtion osan irtautumisesta omaksi valtiokseen tai valtion osan liittämisestä toiseen valtioon. Kokonaisseuraannossa edeltäjävaltio lakkaa olemasta ja osittaisseuraannossa se jatkaa olemassaoloaan. Valtioseuraannon perusteella ei voi olettaa kaikkien aluetta koskevien oikeuksien ja velvollisuuksien siirtyvän seuraajavaltiolle, vaan käsite kuvaa oikeusvaikutusten lähdettä. Valtioseuraanto on erotettava valtion nimen, hallituksen tai perustuslain muuttumisesta.
Valtioseuraantoa koskevat Wienin yleissopimukset

Kansainvälisen oikeuden toimikunnan valmistelutyön pohjalta solmittiin vuonna 1978 valtiosopimuksia koskevaa valtioseuraantoa koskeva Wienin yleissopimus ja vuonna 1983 omaisuutta, arkistoja ja velkoja koskevaa valtioseuraantoa koskeva Wienin yleissopimus. Taustalla oli lähes 80 valtion itsenäistymisen 1960- ja 1970-luvuilla luoma tarve kehittää valtioseuraantoa koskevia sääntöjä. Kumpikaan sopimus ei kuitenkaan saanut laaja kannatusta, sillä länsimaissa niiden on katsottu heijastavan liiaksi kehitysmaiden näkökantoja. Vuoden 1978 sopimus tuli voimaan vuonna 1991, mutta sen on ratifioinut vain pieni joukko valtioita pääasiassa Itä- ja Keski-Euroopassa, Afrikassa sekä Etelä-Amerikassa, ja vuoden 1983 sopimus ei ole vielä tullut kansainvälisesti voimaan. Vaikka sopimukset eivät ole saavuttaneet yleistä kannatusta, ne tarjoavat huomionarvoisia ratkaisuja sekä perinteisten että uusien näkemysten soveltamisesta erilaisiin tilanteisiin.
Sopimusten perusperiaatteita on seuraajavaltioiden jako ”äskettäin itsenäistyneisiin valtioihin” (eng. newly independent states) ja muihin valtioihin. Äskettäin itsenäistyneellä valtiolla tarkoitetaan seuraajavaltiota, joka ennen seuraantoa muodosti sellaisen epäitsenäisen alueen, jonka kansainvälisistä suhteista edeltäjävaltio oli vastuussa, mikä käytännössä viittaa entisiin siirtomaihin. Sopimusseuraannossa äskettäin itsenäistyneisiin valtioihin sovelletaan ”puhtaan pöydän” periaatetta, jonka mukaan edeltäjävaltion tekemät sopimukset eivät sido seuraajavaltiota lukuun ottamatta rajasopimuksia. Muita valtioita koskevat yksityiskohtaiset määräykset eri sopimusseuraantotilanteista, joissa pääsääntönä on edeltäjävaltiota koskeneen sopimuksen siirtyminen sitomaan seuraajavaltiota. Äskettäin itsenäistyneet valtiot eivät ole vastuussa edeltäjävaltion veloista, kun taas muissa tapauksissa velka siirtyy kohtuullisissa määrin seuraajavaltiolle, ja myös arkistoja koskevassa seuraannossa niiden edut on otettu erityisesti huomioon. Omaisuuden osalta säännökset ovat yhtenäisimpiä ja kaikkia tapauksia koskevana yleissääntönä on sellaisen valtionomaisuuden siirtyminen seuraajavaltiolle, jolla on riittävänä pidettäviä liittymäkohtia seuraannon kohteena olevaan alueeseen.
Esimerkkejä valtioseuraannosta > Saksojen yhdistyminen

Vuonna 1990 Saksan liittotasavalta eli Länsi-Saksa ja Saksan demokraattinen tasavalta eli Itä-Saksa yhdistyivät. Yhdistyminen toteutettiin liittämällä Itä-Saksan alue Länsi-Saksaan siten, että ei luotu uutta valtiota vaan laajennettiin Länsi-Saksan aluetta samalla, kun Itä-Saksa lakkasi olemasta. Suurin osa Itä-Saksan rajasopimuksista katsottiin poliittisluonteiseksi, eivätkä ne siten siirtyneet yhdistyneelle valtiolle, mutta jotkut säilyivät voimassa. Länsi-Saksan sopimukset säilyivät voimassa ja ne ulotettiin koskemaan koko yhdistynyttä valtiota. Itä-Saksan omaisuus ja velat siirtyivät yhdistyneelle valtiolla ilman ongelmia.
Esimerkkejä valtioseuraannosta > Neuvostoliiton hajoaminen

Vuonna 1991 Neuvostoliitto hajosi 15 itsenäiseksi valtioksi. Valtiot sopivat ottavansa vastatakseen Neuvostoliiton tekemistä sopimuksista johtuvat kansainväliset velvoitteet. Neuvostoliiton omaisuuden ja velkojen seuraanto osoittautui ongelmallisemmaksi johtuen valtioiden tosiasiallisen velanmaksukyvyn heikkoudesta. Valtiot sopivat aluksi, että ne olisivat yhteisesti ja solidaarisesti vastuussa Neuvostoliiton veloista, mutta sittemmin sovittiin, että Venäjä vastaa kyseisistä veloista muiden valtioiden alueella sijaitsevaa Neuvostoliiton omaisuutta vastaan. Itsenäistyneet neuvostotasavallat hakivat normaalissa järjestyksessä YK:n jäsenyyttä, lukuun ottamatta Venäjää, joka tuli välittömästi Neuvostoliiton tilalle YK:n jäsenenä, sekä Ukrainaa ja Valko-Venäjää, jotka jatkoivat entiseen tapaan YK:n jäseninä.
Seuraantotilanne oli poikkeuksellinen Venäjän ja Baltian maiden osalta. Venäjän kohdalla ei tapahtunut varsinaista valtioseuraantoa vaan sen katsottiin toimivan Neuvostoliiton jatkajavaltiona (eng. continuing state), joka tuli sen tilalle kaikkiin sen oikeussuhteisiin, kuten YK:n turvallisuusneuvoston pysyväksi jäseneksi. Baltian maiden ei myöskään katsottu olevan Neuvostoliiton seuraajavaltioita, vaan niiden kohdalla kyse oli vuonna 1940 Neuvostoliiton laittomana pidetyn miehityksen katkaiseman itsenäisyyden palauttamisesta. Baltian maat ovat pitäneet Neuvosto-Venäjän kanssa vuonna 1920 tekemäänsä Tarton rauhansopimusta Venäjän suhteittensa perussopimuksena, kun taas Venäjän kanta on ollut, että Baltian maiden itsenäisyys päättyi vuonna 1940 ja uusien suhteiden tulee rakentua vuoden 1991 lopulla vallinneen uuden tilanteen pohjalle.
Esimerkkejä valtioseuraannosta > Jugoslavian hajoaminen

Vuodesta 1991 alkaen Jugoslavia hajosi asteittain useisiksi valtioiksi. Serbiata ja Montenegrota muodostunut Jugoslavian liittotasavalta katsoi jatkavansa entisen Jugoslavian valtiollista olemassaoloa, mutta kansainvälinen yhteisö tulkitsi tilanteen kokonaisseuraannoksi, jossa entisen Jugoslavian seuraajavaltiot olivat keskenään kansainvälisoikeudellisesti tasa-arvoisia. YK:n yleiskokous päätti, ettei Jugoslavian liittotasavalta voinut jatkaa automaattisesti entisen Jugoslavian jäsenyyttä. Tästä seurasi erikoinen tilanne, jossa Jugoslavia säilyi muodollisesti YK:n jäsenenä. Sillä oli esimerkiksi paikka YK:n kokoushuoneissa, mutta Jugoslavian paikalla ei ollut toimivaltaista käyttäjää, koska ketään ei YK:ssa hyväksytty sen automaattiseksi seuraajaksi. Tilanne ratkesi lopulta, kun maassa vaihtui valta vuonna 2000 ja Jugoslavian liittotasavalta hyväksyttiin hakemuksesta YK:n jäseneksi.
Esimerkkejä valtioseuraannosta > Tšekkoslovakian hajoaminen

Tšekkoslovakia hajosi vuonna 1993 Tšekin ja Slovakian valtioiksi. Molemmat maat hakivat uusina valtioina YK:n jäsenyyttä, ja ne pyrkivät jakamaan keskinäisellä sopimuksella edeltäjävaltion paikat kansainvälisten järjestöjen päätöksentekoelimissä.
Vuoden 1978 sopimuksen   ratifioineet valtiot   allekirjoittaneet valtiot   ulkopuoliset valtiot
Yritysten sulautuminen

Yritysten sulautuminen (yritysten fuusioituminen, fuusio) tarkoittaa yritysjärjestelyä, jossa osia vähintään kahdesta yrityksestä yhdistetään yhdeksi yritykseksi joko omistuspohjaltaan (tytäryritys) tai organisaatioltaan. Absorptiofuusiossa toinen yhtiö sulautuu vastaanottavaan yhtiöön, tytäryhtiöfuusiossa vastaanottava yhtiö tulee omistamaan kaikki sulautuvan yhtiön osakkeet, ja kombinaatiofuusiossa sulautuvat yritykset lakkautetaan ja muodostetaan uusi yhtiö. Sulautumisen lähtökohta on useimmiten parantaa yrityksen edellytyksiä toimia taloudellisemmin tai hajauttaa omistajien sijoitusriskiä.
Fuusion tuloksena ja tavoitteina on usein liikevaihdon kasvu, markkinaosuuden kasvattaminen, toiminnan tehostaminen esimerkiksi skaalaetujen kautta. Usein puhutaan myös "synergiaeduista", joilla viitataan esimerkiksi siihen, että fuusiossa voidaan karsia päällekkäisiä toimintoja esimerkiksi hallinnossa (yhdistetään markkinointiosastot, ja seurauksena voidaan vähentää työntekijöitä ja saavuttaa säästöjä). Yhdistymisestä voi seurata myös dynaamisia synergioita, jotka tähtäävät esimerkiksi aikaisempaa suurempaan kasvuun.
Yritysfuusiot saattavat vähentää kilpailua joko tietyllä hyödykemarkkinalla tai maantieteellisellä markkinalla. Koska kilpailulainsäädäntö kieltää fuusiot, joiden voidaan olettaa johtavan taloudellisen tehokkuuden vähentymiseen (eli hintojen nousuun), kilpailuviranomaiset voivat estää tällaisen fuusioiden toteuttamisen.
Who’s Laughing Now

| ”Who’s Laughing Now” Ava Max |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Heaven & Hell
 Äänitetty : 2018
 Julkaistu: 30. heinäkuuta 2020
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tuottaja(t): Cirkut, Lotus IV
 Tyylilaji: tanssipop
 Kesto: 03.00
 Levy-yhtiö: Atlantic Records
Ava Maxin muut singlet
| ”Kings & Queens” 2020 | ”Who’s Laughing Now” 2020 | ”OMG What’s Happening” 2020 |
Who’s Laughing Now on yhdysvaltalaislaulaja Ava Maxin musiikkikappale. Sen julkaisi Atlantic Records hänen Heaven & Hell-studioalbumin kuudentena singlenä 30. heinäkuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Max, Madison Love, Måns Wredenberg, Noonie Bao, sekä sen tuottajat Cirkut ja Lotus IV. "Who’s Laughing Now" on tanssipop-kappale jonka sanat kertovat harhautetuksi joutuneesta tytöstä ja se toimii jatkumona Maxin vuonna 2018 julkaistulle kappaleelle "Sweet but Psycho". Kappaleen musiikkivideon ohjasi Isaac Rentz ja se julkaistiin 30. heinäkuuta 2020. Videolla Max pyrkii kostamaan hänen pomolleen sekä pettävälle poikaystävälleen.
"Who’s Laughing Now" oli kansainvälinen menestys, sen päästyä singlelistan viiden parhaan joukkoon Belgian Valloniassa ja Suomessa sekä kymmenen parhaan joukkoon Belgian Flanderissa, Islannissa, Norjassa ja Unkarissa. Kappale on myynyt Itävallassa sekä Norjassa kultaa ja Puolassa kaksinkertaista platinaa.
Käännös suomeksi
Yritysrahoitus

Yritysrahoitus on rahoituksen osa-alue joka tutkii yritysten rahoituksellisia päätöksiä ja analyysiä ja välineitä näiden päätösten tekemiseksi. Yritysrahoituksen ensisijainen tavoite on yrityksen markkina-arvon maksimoiminen taloudelliset riskit halliten.
Westerlund
Muita merkityksiä

Arvo Westerlund Oy, myöhemmin SRV Westerlund, Suomessa toiminut rakennusliike, nykyisin yhdistetty SRV-yhtiöihin
Oy R.E. Westerlund AB, Suomessa 1904–1971 toiminut musiikkialan suuryritys, nykyisin osa Musiikki-Fazeria
Westerlund 1-26, punainen yli- tai hyperjättiläistähti Alttarin tähdistössä
Westerlund 1 ja Westerlund 2, tähtijoukkoja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
WHA-kausi 1973–1974

| WHA-kausi 1973–1974 |
| --- | --- |
Laji:  jääkiekko
Järjestyksessä oleva kausi:  2.
Joukkueiden määrä:  12
Sarja alkoi:  6. lokakuuta 1973
Sarja päättyi:  19. toukokuuta 1974
Mestari:  Houston Aeros
Pistepörssin voittaja:  Mike Walton (Minnesota Fighting Saints)
  ← 1972–1973 :  1974–1975 → 
WHA-kausi 1973–1974 oli jääkiekon ammattilaisliiga World Hockey Associationin (WHA) toinen kausi. Runkosarjassa 12 joukkuetta pelasivat 78 ottelua kukin.
Mike Walton voitti runkosarjan pistepörssin 57 maalilla ja 60 maaliin johtaneella syötöllä. Houston Aeros voitti ensimmäisen Avco Cup -mestaruutensa, kun se voitti loppuotteluissa Chicago Cougarsin otteluvoitoin 4–0.
Runkosarja

| --- | --- |
 O = Ottelut  V = Voitot  H = Häviöt  T = Tasapelit  :  P = Pisteet  TM = Tehdyt maalit  PM = Päästetyt maalit  
Lihavoidut joukkueet etenivät pudotuspeleihin
Runkosarja > Itäinen divisioona

| Joukkue | O | V | H | T | P | TM | PM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| New England Whalers | 78 | 43 | 31 | 4 | 90 | 291 | 260 |
| Toronto Toros | 78 | 41 | 33 | 4 | 86 | 304 | 272 |
| Cleveland Crusaders | 78 | 37 | 32 | 9 | 83 | 266 | 264 |
| Chicago Cougars | 78 | 38 | 35 | 5 | 81 | 271 | 273 |
| Quebec Nordiques | 78 | 38 | 36 | 4 | 80 | 306 | 280 |
| New York Golden Blades / Jersey Knights | 78 | 32 | 42 | 4 | 68 | 268 | 313 |
Runkosarja > Läntinen divisioona

| Joukkue | O | V | H | T | P | TM | PM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Houston Aeros | 78 | 48 | 25 | 5 | 101 | 318 | 219 |
| Minnesota Fighting Saints | 78 | 44 | 32 | 2 | 90 | 332 | 275 |
| Edmonton Oilers | 78 | 38 | 37 | 3 | 79 | 268 | 269 |
| Winnipeg Jets | 78 | 34 | 39 | 5 | 73 | 264 | 296 |
| Vancouver Blazers | 78 | 27 | 50 | 1 | 55 | 278 | 345 |
| Los Angeles Sharks | 78 | 25 | 53 | 0 | 50 | 239 | 339 |
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
|   | I1 |  New England Whalers | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | I4 |  Chicago Cougars | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | I4 |  Chicago Cougars | 4 |   |   | I4 |  Chicago Cougars | 4 |   |  |  |  |  |
|  | Itäinen divisioona | Itäinen divisioona | Itäinen divisioona |   |   | I4 |  Chicago Cougars | 4 |   |  |  |  |  |
|  | Itäinen divisioona | Itäinen divisioona | Itäinen divisioona |   |   | I2 |  Toronto Toros | 3 |   |  |  |  |  |
|  | I2 |  Toronto Toros | 4 |   |   | I2 |  Toronto Toros | 3 |   |  |  |  |  |
|  | I2 |  Toronto Toros | 4 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|   | I3 |  Cleveland Crusaders | 1 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   | I4 |  Chicago Cougars | 0 |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   | L1 |  Houston Aeros | 4 |
|   | L1 |  Houston Aeros | 4 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  | L4 |  Winnipeg Jets | 0 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  | L4 |  Winnipeg Jets | 0 |   |   | L1 |  Houston Aeros | 4 |   |  |  |  |  |
|  | Läntinen divisioona | Läntinen divisioona | Läntinen divisioona |   |   | L1 |  Houston Aeros | 4 |   |  |  |  |  |
|  | Läntinen divisioona | Läntinen divisioona | Läntinen divisioona |   |   | L2 |  Minnesota Fighting Saints | 2 |   |  |  |  |  |
|  | L2 |  Minnesota Fighting Saints | 4 |   |   | L2 |  Minnesota Fighting Saints | 2 |   |  |  |  |  |
|  | L2 |  Minnesota Fighting Saints | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | L3 |  Edmonton Oilers | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Westermarck

Westermarck tai Westermark voi tarkoittaa seuraavia:
Henkilöitä

Albert Oskar Josef Westermarck (1823–1885), suomalainen kenraalimajuri
August Westermark (1834–1894), ruotsalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja
Bjarne Westermarck (1887–1945), suomalainen maanviljelysneuvos ja kansanedustaja
Edvard Westermarck (1862–1939), suomalainen filosofi, sosiologi ja sosiaaliantropologi
Emil Westermarck (1907–1985), suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
Felix Westermarck (s. 1995), suomalainen jääkiekkoilija
Hakon Westermarck (1912–1995), suomalainen eläinlääketieteen professori ja eläintensuojelija
Helena Westermarck (1857–1938), suomalainen taidemaalari, kirjailija ja naisasianainen
J. Mikael Westermarck (s. 1939), suomalainen yritysjohtaja ja kauppaneuvos, Hakon Westermarckin poika
Johan August Ulrik Westermarck (1818–1903), suomalainen kenraaliluutnantti, Albert Oskar Josef Westermarckin veli
Jukka Westermarck (s. 1969), syöpäbiologian professori ja tutkimusjohtaja
Nils Westermarck (1910–2002), suomalainen maataloustieteilijä, akateemikko ja ministeri, Bjarne Westermarckin poika
Victor Westermarck (s. 1994), suomalainen jääkiekkoilija
Muita

Westermarck-seura (engl. The Westermarck Society), suomalainen kansallinen tiedeseura sosiologian alalla
Westermarck-ilmiö, Edvard Westermarckin esittämä sosiologinen teoria
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Westermarck”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Yhdistetyn maailmancup 1988–1989

Yhdistetyn maailmancupin kaudella 1988–1989 järjestettiin yhdeksän osakilpailua.