stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pianokonsertto nro 5 (Beethoven)

Ensimmäisen osan alun viuluosuus.
Ludwig van Beethovenin pianokonsertto nro 5 Es-duuri op. 73 on Beethovenin viimeinen pianokonsertto. Konsertolla on myös lisänimi Keisari, joka ei ole Beethovenin itsensä antama. Teos on sävelletty pääosin syksyn 1809 ja talven 1810 aikana. Konserton julkaisi Breitkopf & Härtel vuonna 1811 ja se on omistettu Itävallan arkkiherttua Rudolphille.
Konsertto on ainoa Beethovenin pianokonsertoista, jota hän ei itse esittänyt julkisesti, johtuen hänen kuuroudestaan ja vetäytymisestään pianistin soolo-uralta. Konserton ensimmäinen julkinen esitys oli Leipzigin Gewandhausissa 28. marraskuuta 1811. Solistina oli Friedrich Schneider ja johtajana Johann Philipp Christian Schulz. Beethovenin oppilas Carl Czerny esitti teoksen julkisen Wienin kantaesityksen vuonna 1812. Beethoven johti itse orkesteria.
Osat

Äänityksessä pianisti Ursula Oppens ja DuPage Symphony Orchestra. Julkaisija Musopen.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Teoksessa on kolme osaa:
Allegro maestoso
Adagio un poco mosso
Rondo: Allegro
Aiheesta muualla

Piano Concerto No.5, Op.73 (Beethoven, Ludwig van) IMSLP / Petrucci Music Library
Pääilmansuunnat

Pääilmansuunnat ovat sovittuja suuntia, jotka pätevät kaikkialla maapallon pinnalla. Pohjoinen on pohjoisnavan suunta, etelä etelänavan. Tarkalleen niiden välissä sillä puolella, josta aurinko nousee, on itä, ja sille vastakkainen suunta on länsi. Kartalla pohjoinen on ylöspäin, itä oikeaan, etelä alaspäin, ja länsi vasempaan.
Pohjoinen

Pohjoinen on suunta meridiaania pitkin kohti maapallon pohjoisnapaa. Nykyisissä kartoissa se merkitään tyypillisesti yläreunaan. Kompassissa se on 0° kohdalla.
Pohjoinen > Sanan alkuperä

Sana pohjoinen on sukua sanalle pohja. Uskottiin mahdollisesti, että Manalaan, eli ikään kuin maailman pohjalle pääsi pohjoisen kautta. Eteläisempien suomalaisten näkökulmasta jotakuinkin Pohjoisessa olivat myös Pohjanlahti ja Pohjanmaa, kuten myös myyttinen Pohjola.
Pohjoisella voi sanana olla yhteys myös pohjaan, talon pohjaan, jonne ei tehty ikkunoita. Vrt. etelä.
Itä

Itä on se suunta, johon maapallo pyörii. Nykyisissä kartoissa se merkitään tyypillisesti oikeaan reunaan. Kompassissa se on 90° kohdalla.
Itä > Sanan alkuperä

Sana itä tulee luultavasti siitä, että aurinko nousee idästä, eli aurinko itää sieltä päin. Itää, eli aamun sarastusta ja auringonnousun ilmansuuntaa merkitsevä ikivanha suomalais-ugrilainen sana on koi.
Etelä

Etelä on suunta meridiaania pitkin kohti maapallon etelänapaa. Nykyisissä kartoissa se merkitään tyypillisesti alareunaan. Kompassissa se on 180° kohdalla.
Etelä > Sanan alkuperä

Sana etelä voi olla johdos kantasanasta esi, jolloin etelä tarkoittaisi suuntaa, joka on esimerkiksi asumuksen tai maankohouman etupuolella, eli lämpimällä ja valoisalla puolella, minne aurinko keskipäivällä paistaa. Eteinen on saanut nimensä siitä, että se tehdään talon tai kodan etu- eli eteläpuolelle. Etelä voi olla myös johdos kantasanasta etä, jolloin etelä olisi merkinnyt alun perin jotakuinkin samaa kuin etäinen suunta.
Muinaissuomalaiset uskoivat Lintukodon sijaitsevan äärimmäisessä etelässä. Kaukana etelässä oli käsitysten mukaan hyvin kuuma, ja taivaankansi niin lähellä, että kaikki sen alla kutistui.
Suomen sana etelä on sukua viron kielen sanalle edel, joka tarkoittaa lounas-ilmansuuntaa.
Länsi

Länsi on se suunta, johon taivaankappaleet näyttävät laskevan. Toisin sanoen se on vastakkainen suunta maan pyörimiselle. Nykyisissä kartoissa se merkitään tyypillisesti oikeaan reunaan. Kompassissa se on 270° kohdalla.
Länsi > Sanan alkuperä

Suomen kielen sanan länsi alkuperä on hyvin epävarma. Suomessa on paikoin sanottu illan tullessa, että päivä länttää. Länsi voisi erään tulkinnan mukaan tarkoittaa suuntaa, johon aurinko päivän jälkeen läntätään (litistetään, mätetään). Läntistynyt tarkoittaa samaa kuin litistynyt. Muitakin mahdollisia etymologioita on esitetty, muun muassa sukulaisuus sanaan lenseä ’leuto, lempeä’ tai sanaan lansi ’alava maa’.
Pianonopettaja

| Pianonopettaja> La Pianiste |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Haneke
Käsikirjoittaja:  Michael Haneke
Tuottaja:  Veit Heiduschka
Säveltäjä:  Francis Haines
Kuvaaja:  Christian Berger
Leikkaaja:   Nadine Muse  Monika Willi 
Pukusuunnittelija:  Annette Beaufaÿs
Pääosat:   Isabelle Huppert  Benoît Magimel 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska  Itävalta  Yhdysvallat 
Tuotantoyhtiö:   Arte France Cinéma  Wega-Filmverleih  MK2 Productions  Les Films Alain Sarde S.A. 
Levittäjä:  BiM Distribuzione
Ensi-ilta:  2001
Kesto:  130 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pianonopettaja on Michael Haneken ohjaama elokuva vuodelta 2001. Se perustuu Elfriede Jelinekin romaaniin ja kertoo nelikymppisestä äitinsä kanssa elävästä pianonsoiton opettajasta ja seitsemäntoistavuotiaasta tekniikan opiskelijasta. Elokuva palkittiin yli kymmenellä palkinnolla, joukossa Cannesin elokuvajuhlien grand prix ja palkinnot parhaille mies- ja naisnäyttelijöille.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Isabelle Huppert  | … |  Erika Kohut   |
|  Benoît Magimel  | … |  Walter Klemmer   |
|  Annie Girardot  | … |  äiti   |
|  Anna Sigalevitch  | … |  Anna Schober   |
|  Susanne Lothar  | … |  rouva Schober   |
|  Udo Samel  | … |  tohtori Blonskij   |
|  Cornelia Köndgen  | … |  rouva Blonskij   |
Aiheesta muualla

Pianonopettaja – La Pianiste. DVD Plaza. Arkistoitu 6.8.2014. Viitattu 28.6.2021.
Heiskanen, Outi: Pianonopettaja (La Pianiste) MTV3 Uutiset.  17.5.2002. Viitattu 28.6.2021.
Michael Haneken ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1980-luku: Seitsemäs manner (1989)
1990-luku: Bennyn video (1992) · 71 katkelmaa erään sattuman kronologiasta (1994) · Funny Games (1997)
2000-luku: Pianonopettaja (2001) · Suden aika (2003) · Kätketty (2005) · Funny Games (2007) · Valkoinen nauha (2009)
2010-luku: Rakkaus (2012) · Happy End (2017)
Pentti Pasuri

Pentti Pasuri (9. elokuuta 1935 Äyräpää – 22. maaliskuuta 2016 Helsinki) oli kauppaneuvos ja Helsingin Osuuskaupan (HOK) toimitusjohtaja. Sitä ennen hän oli SOK:n johtokunnan jäsen. Pasuri sai kauppaneuvoksen arvonimen 1987.
Pasuri oli karjalaisjärjestö Teollisuuden- ja liikkeenharjoittajan Seura Pamauksen puheenjohtaja 1999–2006.
Kirjallisuutta

Pertti Araviita: Pamauksen pojat, kustantaja Teollisuuden ja liikkeenharjoittajain Seura Pamaus, 2011 (sisältää muun muassa Pentti Pasurin haastattelun)
Pasi Kankkunen

| Pasi Kankkunen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Emperor Nattasett, Julma
Tyylilajit:  black metal
Soittimet:  bassokitara
Yhtyeet:  Darkwoods My Betrothed (1994–) Barathrum (1998) Furthest Shore Nattvindens Gråt (sessio) Hellboozer Union (2007–) 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Pasi Kankkunen on suomalainen muusikko. Hän on suomalaisen black metal -yhtye Darkwoods My Betrothedin laulaja.
Diskografia

Chronicles of Hethenesse Book 1: The Shadow Descends (1999,  Skaldic Art Productions)
Devilry (1998,  demo)
Legions of Perkele (1998,  Spinefarm Records)
The Awakening Of The Intolerant Overlord (2008,  demo)
Devouring Crucified Whores Servants (2012, demo)
Aiheesta muualla

Pasi Kankkunen metal-archives.com -sivustolla
Puppa J

| Janne Siro |
| --- | --- |
 Puppa J Eurofestivaleilla, Turussa syyskuussa 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1978 Jyväskylä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Puppa J Puppa Puppamies PJ
Laulukielet:  suomi, englanti
Tyylilajit:  reggae, rap, folk
Soittimet:  laulu, kitara
Yhtyeet:  Puppa J & Tasottavat Jätkäjätkät Liljan Loisto Laulurastas
Levy-yhtiöt:  Roihis Musica, Suomen Musiikki
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Puppa J esiintymässä Pori Jazzeilla vuonna 2010.
Puppa J (oikealta nimeltään Janne Siro, s. 1978, Jyväskylä) on suomalainen reggae-artisti.
Taustaa

Puppa J on asunut muun muassa Forssassa, Jämsänkoskella ja Jyväskylässä. Puppa J julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa, Morobless, Tasottavien kanssa vuonna 2006. Toinen julkaisu eli ensimmäinen sooloalbumi Oi aikoja!, joka julkaistiin helmikuussa 2009 ja sijoittui sijalle 19. Suomen virallisella listalla. Kesällä 2009 julkaistiin Suhinators-yhtyeen nimikkoalbumi. Puppa J kuuluu myös Jätkäjätkät -nimiseen yhtyeeseen, johon kuuluu myös mm. rap-artisti Asa. Jätkäjätkien debyyttialbumi Ykstoist ykstoist julkaistiin keväällä 2010.
Puppa J muodostaa myös iskelmäjazz-laulaja Yonan ja Punky Reggae Bandin kanssa Liljan Loisto -nimisen yhtyeen, jonka esikoisalbumi Takaisin Karjalan maille puolestaan julkaistiin syyskuussa 2010. Albumi nousi parhaimmillaan Suomen virallisen listan 19. sijalle julkaisuviikollaan (36/2010) ja pysyi siellä yhteensä kolme viikkoa.
20. helmikuuta 2012 Puppa J julkaisi singlen "Maailmankansalainen" tulevalta sooloalbumiltaan. Kappaleesta on kuvattu myös musiikkivideo. Puppa J:n toinen sooloalbumi Kiveliö kutsuu julkaistiin 28. maaliskuuta 2012. Se ylsi sijalle 34 Suomen virallisella listalla. Liljan Loisto -yhtye julkaisi toisen albuminsa Vapauden hurma 30. toukokuuta 2012, ja se nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 26. Albumin kappaleesta "Varkaat kulkurit" on julkaistu musiikkivideo.
Jätkäjätkät -yhtyeen kolmas pitkäsoitto Marian sairaala julkaistiin 11. tammikuuta 2013. Albumin kappaleista "Saan mä elää?!" ja "Levon helmi" on julkaistu musiikkivideot.
Kesäkuussa 2014 Puppa J julkaisi singlen "Menossa Mihkään" . Kappale on tulevalta albumilta jonka tuottajana toimii Tommi "Bommitommi" Tikkanen ja levyn taustoista vastaa Jukka Pojan sekä Raappanan taustalla soittava Sound Explosion Band.
Diskografia > Soolo

Oi aikoja! (2009)
Kiveliö kutsuu (2012)
Lasitimanttei (2014)
Diskografia > Puppa J & Tasottavat

Morobless (2006)
Diskografia > Jätkäjätkät

Ykstoist ykstoist (2010)
Jatkojatkot (2011)
Marian sairaala (2013)
Diskografia > Liljan Loisto

Takaisin Karjalan maille (2010)
Vapauden hurma (2012)
Diskografia > Suhinators

Suhinators (2009)
Diskografia > Vierailijana

| Artisti | Kappale | Albumilta | Muut vierailijat | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Paarma | "Yhteinen tehtävä" | Pidä liekkis | Nopsajalka | 2005 |
| Asa | "Varkaan laulu" | Terveisiä kaaoksesta |  | 2006 |
| The Flexatones | "Partypeople" | Originals |  | 2007 |
| Raappana | "Karuselli" | Päivä on nuori |  | 2007 |
| JMZ | "Loverweapons" | Gotcha!!! |  | 2008 |
| Giant Räbät | "Sarjamurhasarja" | 1. erä |  | 2008 |
| Asa | "Leipä lukkojen takana" | Loppuasukas |  | 2008 |
| Polarsoul | "Better Tomorrow (Dubplate)" | World Bump |  | 2008 |
| Jonde | "Kummituslaakso" | Täs o ollu kaikenlaista |  | 2008 |
| Jonde | "Herätyskellot soimaan" | Täs o ollu kaikenlaista |  | 2008 |
| Jonde | "Myrkytetty kansa" | Täs o ollu kaikenlaista |  | 2008 |
| Momo Cat | "Selecta" | Rocky Road |  | 2009 |
| Niko & Tapsa | "Talviunii" | Parhaita päiviä |  | 2009 |
| Bulle | "Raffit puffit" | Äidinkielel |  | 2010 |
| Poutatorvi | "Köyhän pojan kerjäys" | Poutatorvi |  | 2010 |
| Kymppilinja | "Postikortti" | Valmistaudu olemaan väärässä |  | 2010 |
| Raappana | "Lopussa kiitos seisoo" | Maapallo |  | 2010 |
| Lossi Turunen | "Huoleton nainen" | Mielimatkailuu |  | 2011 |
| Niko & Tapsa | "Neljäs ulottuvuus" | Yhtä |  | 2011 |
| Yona | "Maantien laitaa" | Vaikenen laulaen |  | 2011 |
| Saurus | "Selvispäin" | Elossa | Timi Lexikon & Ras Henry | 2011 |
| Sipuli Jaska | "Kokoomapiste kadonnut" | Flip Hop | Asa, Mindman, Hzä & Taiunta | 2012 |
| Poutatorvi | "Steppin' on the Freaky Zone" | Solarphonic Shock Waves |  | 2012 |
| Soul Valpio | "Terveisiä kotiin" | Metsän keskellä | Urbaanilegenda | 2012 |
| Ville Kalliosta | "Se mitä puhutaan lujaa 1" | Sano | Davo & Petos | 2012 |
| Ville Kalliosta | "Se mitä puhutaan lujaa 2" | Sano | Lempi-Joe, Pono & Paleface | 2012 |
| HKI Crates | "Lelu" | HKI Crates | Kemmuru | 2012 |
| Haamu | "Keskuksii" | Aikaa kalliimpi |  | 2012 |
| Asa | "Sisään ja ulos" | Foetida – Use Your Illusion III |  | 2012 |
| Kube | "Unelmist kiinni" | Lentokonetila |  | 2013 |
| Iisi-Ö | "Hämärästä aamunkoittoon" | Kosmiset häät |  | 2013 |
| Toinen Kadunpoika | "Nuori taimi" | Nuori |  | 2013 |
| Asa | "Yritän yritän" | Rapsodia | Jussi Kuoma, Kube, Lempi-Joe, Liigalaiska & Otto Martikainen | 2013 |
| Yhdentekevää | "Lapsuuden kallio" | Yhdentekemää | Asa | 2014 |
| Chebaleba | "Ootan" | Ottaa tyypit |  | 2014 |
| Kesken | "Iso jointti suus" | 1/0 | Kube | 2014 |
| Chydeone & Leo Luxxxus | "Pelkää!" | FORCE100 | Sattalite, K!rby, Klaus Kustaa, Jussi Kuoma, Killa Knatti, Are, JV, Jodarok, Tommishock & Haamu | 2015 |
| Aurora | "Annetaan tapahtuu" | Kadotaan kaupunkiin |  | 2015 |
Diskografia > Musiikkivideot

Original Misfit (2008)
Huolii (2009)
Joku saa tietää (Jätkäjätkät, 2010)
Flygareita (Jätkäjätkät, 2010)
Hutunkeitto (Jätkäjätkät, 2010)
Mammona (Jätkäjätkät, 2011)
Uusi moottoritie (Jätkäjätkät, 2011)
Maailmankansalainen (2012)
Varkaat kulkurit (Liljan Loisto, 2012)
Saan mä elää?! (Jätkäjätkät, 2012)
Lelu (HKI Crates mukana Kemmuru & Puppa J, 2012)
Levon helmi (Jätkäjätkät, 2012)
Nuori taimi (Toinen Kadunpoika mukana Puppa J, 2013)
Iso jointti suus (Kesken mukana Kube & Puppa J, 2014)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Puppa J Myspacessa (englanniksi)
Puppa J & Tasottavat Myspacessa (englanniksi)
Suhinators Myspacessa (englanniksi)
Puppa J lauluntekijänä
Pellervo Lukumies

Pellervo Lukumies maalaamassa vuonna 1972.
Pellervo Eljas Lukumies (9. huhtikuuta 1935 Toivakka – 28. elokuuta 2018 Toivakka) oli suomalainen taidemaalari, jonka kuuluisimpia töitä ovat vuosina 1972–1973 maalatut Toivakan kirkon kattomaalaukset.
Pellervo Lukumies syntyi Heiskan koululla Toivakassa, jossa hänen äitinsä oli opettajana. Lukumiehen isä oli Toivakan kirkkoherrana vuosina 1937–1967 toiminut Kalle Lukumies (1901–1980). Maalaaminen kiinnosti Pellervo Lukumiestä jo kansakoulussa. Myöhemmin hän lopetti lukion kesken huonon kielipään takia ja lähti kolmeksi vuodeksi, 1955–1958, opiskelemaan Helsingin Ateneumiin, jossa hänen opettajanaan oli Sam Vanni. Valmistuttuaan Ateneumista 1958 Lukumies palasi Toivakkaan ja ryhtyi vapaaksi taiteilijaksi.
Toivakan kirkkomaalaukset tekivät taiteilijan kuuluisaksi ympäri Suomen. Alkuperäisenä tehtävänä oli vain entistää Alvar Aallon suunnittelemat maalaukset, mutta Lukumies käsitti tarkoituksena olleen tehdä ”kuviot vanhalta pohjalta, muuten oman sielun ja persoonan mukaan”. Silloinen Toivakan kirkkoherra pahoitti mielensä töistä eikä hetkeen laskenut taiteilijaa kirkkoon.
Myös kirjailija Mauri Sariola esitti oman poikkeavan mielipiteensä näistä maalauksista kirjassaan Surma surutalossa, jonka juonenkehittelyyn kuuluu omaleimainen taiteilija maalaamassa erään maalaispitäjän kirkkoon uusia kirkkomaalauksia – tosin kuvaus on äärimmilleen kärjistetty ja liittymäkohtia on ehkä vain joissakin pikku yksityiskohdissa.
Nykyään poptaiteen, Raamatun ja Kalevalan pohjalta luodut maalaukset ovat Toivakan matkailuvaltti. Kirkko onkin tiekirkko, ja monet matkailijat vierailevat katsomassa Lukumiehen maalauksia.
Muu Lukumiehen tuotanto on monipuolista. Siihen on kuulunut öljyvärimaalauksia, piirroksia, puuleikkauksia, akvarelleja ja metallitöitä. Vaikutteita hän on saanut paljon Kalevalasta, Raamatusta ja egyptiläisestä taiteesta. Vuonna 1982 hän sai valmiiksi suurikokoisen Atlantis-maalauksen. Hän on tehnyt myös muotokuvia, mutta ei itse pidä niiden tasoa korkeana, vaan ne ovat olleet hänelle elinkeino.
Aiheesta muualla

Pellervo Lukumies Taiteilijamatrikkelissa.
Ihmeellinen Pellervo Lukumies. (Arkistoitu – Internet Archive) Retrospektiivinen näyttely 7.6.–24.8.2008 Keski-Suomen museossa.
Pellervo Lukumiehen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Pasi Kaunisto (albumi)

| Pasi Kaunisto Pasi Kaunisto |
| --- | --- | --- |

Sata kelloa.jpg
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1969
 Levy-yhtiö: Finnlevy
Pasi Kauniston muut julkaisut
|   | Pasi Kaunisto 1969 | Lakeuden kutsu 1972 |
Pasi Kaunisto on Finnlevyn vuonna 1969 julkaisema iskelmälaulaja Pasi Kauniston esikoisalbumi. Se sisältää muun muassa hänen alkuaikojensa kaksi suurta hittiä, ”Koskaan et muuttua saa” ja ”Sanat eivät riitä kertomaan”.
Kappaleet > A-puoli

Koskaan et muuttua saa – 3.18 (Adagio Cardinal, säv. Michael Vacquez, san. Juha Vainio, sov. Nacke Johansson)
Isadora – 2.52 (säv. Maurice Jarre, san. Tuula Valkama, sov. Nacke Johansson)
Mua älä hylkää – 3.20 (High Noon, säv. Dimitri Tiomkin, san. Kullervo, sov. Paroni Paakkunainen)
Kerran vielä kiellon päälle – 2.40 (Don't Forget To Catch Me, säv. Hank Marvin, san. Juha Vainio, sov. Nacke Johansson)
Saanhan mennä luotas pois – 2.00 (Release Me, säv. Dub Williams, Robert Yount, Eddie Miller, Robert Harris, san. Juha Vainio, sov. Antti Hyvärinen)
Jos mä laulaja oisin – 2.31 (säv. Karl Stein, san. Juha Vainio, sov. Toivo Kärki)
Kappaleet > B-puoli

Etkö kaipaa entisaikaa – 2.56 (Die vergangenen Zeiten, säv. Curd Lang, san. Juha Vainio, sov. Nacke Johansson)
Kirsikkapuisto – 3.12 (säv. Ossi Runne, san. Tuula Valkama, sov. Ossi Runne)
Sanat eivät riitä kertomaan – 2.48 (säv. Toivo Kärki, san. Juha Vainio, sov. Toivo Kärki)
Hiljaisuus – 2.54 (Adagio, säv. Tomaso Albinoni, san. Rauni Kouta, sov. Juan Castello)
Hetki vain – 3.11 (Please Don't Go, säv. Jackie Rae, Les Reed, san. Juha Vainio, sov. Paroni Paakkunainen)
Viimeinen valssi – 2.52 (The Last Waltz, säv. Barry Mason, Les Reed, san. Jyrki Lindström, sov. Antti Hyvärinen)
Pietarin Sanomat

| Pietarin Sanomat |
| --- | --- |
 Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
Lehtityyppi:  sanomalehti
Levikki:  700–1 000
Perustettu:  1870
Lakkautettu:  1873
Päätoimittaja:  August Hagman
Kotimaa:  Venäjä
Ilmestymistiheys:  kerran viikossa
Kieli:  suomi
Pietarin Sanomat oli Pietarissa vuosina 1870–1873 ilmestynyt sanomalehti.
Pietarin Sanomien perustaja ja toimittaja oli kaupungin suomalaisen Pyhän Marian seurakunnan kirkkokoulujen tarkastajana työskennellyt fennomaani August Hagman. Se oli ensimmäinen Suomen rajojen ulkopuolella ilmestynyt suomenkielinen sanomalehti. Pietarin ja Inkerinmaan suomalaisille tarkoitetun lehden tavoitteena oli kansallisen sivistyksen kehittäminen. Sen avustajina toimivat tyröläinen opettaja ja lukkari Abraham Tiisnekka, Marian seurakunnan kappalainen Aloys Jeremias Piispanen sekä aluksi myös seurakunnan kirkkokoulun johtaja Tuomas Friman. Kerran viikossa nelisivuisena ja kolmipalstaisena ilmestynyt lehti painettiin Pietarissa Ettingerin kirjapainossa. Sen levikiksi on arvioitu 700–1 000 kappaletta.
Lehden uutisaineisto oli pääosin lainattu Pietarin ja Suomen lehdistä. Suurimman osan siitä muodostivat Venäjän ja Pietarin tapahtumat. Ulkomaanuutiset liittyivät erityisesti Saksan–Ranskan sotaan. Venäjän suomalaisia koskeva aineisto oli suhteessa vähäisempää. Erityisesti lehteä kiinnosti koulujen, kirjastojen ja raittiusseurojen perustaminen Inkeriin. Se pyrki myös seuraamaan Inkerin suomalaisten seurakuntien tapahtumia sekä kertomaan alueen historiasta ja kansanperinteestä. Suomen uutiset jäivät melko vähälle huomiolle. Varsinaisia pääkirjoituksia lehti ei julkaissut.
Lehdessä oli runsaasti kaunokirjallista ainesta. Jatkokertomuksina julkaistiin muun muassa Tuomas Frimanin Tyhmenit ja Anninriuhta, K. J. Gummeruksen Otteita ihmissydämen salaisuuksista ja Nikolai Gogolin Nevan valtakatu. Runoista valtaosa oli A. J. Piispasen kirjoittamia tai kääntämiä. Lisäksi julkaistiin valkeasaarelaisen talonpojan Jaakko Räikkösen runoja. Lehdessä oli myös jonkin verran ilmoituksia ja pietarilaisten kauppaliikkeiden mainoksia. Uskonnollista aineistoa oli vähän.
Pietarin Sanomien kilpailijaksi perustettiin August Hagmanin ja Marian seurakunnan kirkkoherran Johannes Öhqvistin välisen konfliktin seurauksena Pietarin Sunnuntailehti. Kesällä 1872 Hagman siirtyi Helsinkiin Morgonbladet-lehden päätoimittajaksi, ja hänen tilalleen Pietariin tuli hänen veljensä Tyko Hagman. August Hagman pysyi kuitenkin muodollisesti Pietarin Sanomien päätoimittajana ja osallistui ilmeisesti Helsingistä käsin myös sen toimittamiseen. Hän lakkautti lehden huhtikuussa 1873 taloudellisesti kannattamattomana.
Aiheesta muualla

Pietarin Sanomat digitoituna kansalliskirjastossa
Peter Sundström

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Wien 1987 |  |  |
Peter Sundström (s. 14. joulukuuta 1961 Skellefteå) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta kahdessa Kanada-cupissa ja kolmissa MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden maailmanmestaruuden ja yhden Kanada-cupin hopean. Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 1981.
Sundström edusti kotimaansa pääsarjassa IF Björklöveniä kausina 1978–1983 ja 1986–1987 sekä Malmö IF:ää kausina 1990–1995. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1987, 1992 ja 1994. NHL-seura New York Rangers varasi hänet vuoden 1981 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella 50. varausvuorolla, ja hän pelasi NHL:ssä kuusi kautta. Hän edusti kaudet 1983–1986 New York Rangersia, kaudet 1987–1989 Washington Capitalsia ja kauden 1989–1990 New Jersey Devilsiä. Kahdella ensimmäisellä kaudellaan hän teki NHL:n runkosarjassa 44 tehopistettä, joihin ensimmäisellä kaudella sisältyi 22 maalia ja toisella 26 syöttöpistettä. Kaikkiaan Sundström pelasi NHL:ssä 335 runkosarjaottelua, joissa hän teki 61 maalia ja antoi 84 maalisyöttöä, sekä 23 pudotuspeliä, joissa hän teki kolme maalia ja sai kolme syöttöpistettä.
Peter Sundströmin kaksosveli Patrik Sundström on myös pelannut jääkiekkoa Ruotsin maajoukkueessa ja NHL:ssä. Kaudella 1989–1990 molemmat pelasivat New Jersey Devilsissä. Veljesten isä Elon Sundström pelasi jääkiekkoa Ruotsin pääsarjassa 1950- ja 1960-luvuilla sekä Ruotsin maajoukkueessa Suomea vastaan vuonna 1959.