stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uskonto Pohjois-Pohjanmaalla
Yhteiskunnallinen vaikutus

1720-luvulla muodostettujen valtiosäätyjen osana perustettiin pappissääty. Pikkuvihan jälkeen myssyillä oli jatkuvasti vankka kannatus Pohjanmaan papistossa. 1800-luvun puolivälissä Pohjois-Pohjanmaalla levinnyttä lestadiolaisuutta pyrittiin estämään hallinnollisin estein. Kenraalikuvernööri Platon Rokassovski pyysi vuonna 1853 Oulun kuvernööriä ryhtymään toimiin herätysliikkeiden vaikutusten estämiseksi. Osa kenraalikuvernöörille tulleista valituksista oli peräisin alueen seurakuntapapeilta.
SRK:n Suviseurat Kuusamossa vuonna 1961.
Kalajoen kristillinen opisto.
Suviseurat järjestettiin Pyhäjoella vuonna 2014.
Caracalla

| Caracalla |
| --- | --- |
 Caracallan rintakuva
Rooman keisari
Valtakausi:  4. helmikuuta 211 – 8. huhtikuuta 217 (augustuksen arvonimi 19. lokakuuta 198)
Edeltäjä:  Septimius Severus
Seuraaja:  Macrinus

Syntynyt:  4. huhtikuuta 186 tai 188 Lugdunum, Gallia Lugdunensis
Kuollut:  8. huhtikuuta 217 lähellä Harrania
Puoliso:  Fulvia Plautilla
Suku:  Severa
Isä:  Septimius Severus
Äiti:  Julia Domna
Caracallan lyömä kolikko
Marcus Aurelius Antoninus (4. huhtikuuta 186 tai 188 – 8. huhtikuuta 217),  syntyjään Lucius Septimius Bassianus, yleensä Caracalla, oli Rooman keisari vuosina 211–217. Caracallan nimi tarkoittaa huppuviittaa, joka oli hänen suosimansa asuste.
Caracalla syntyi Gallian Lugdunumissa. Hänen isänsä oli tuleva keisari Septimius Severus ja äitinsä Julia Domna. Isänsä kuoltua Caracalla pääsi valtaan veljensä Getan kanssa, jonka hän otti ensi töikseen hengiltä. Samalla Getan nimi poistettiin muistomerkeistä (kuten riemukaaresta). Tätä kutsutaan nimellä damnatio memoriae.
Keisarina Caracalla nosti sotilaiden palkkaa ja vahvisti armeijan asemaa. Hänen isänsä olikin kertomuksen mukaan käskenyt häntä huolehtimaan armeijasta ja unohtamaan muun. Vuonna 212 hän antoi Rooman kansalaisuuden valtakunnan kaikille vapaille miehille verotulojen kasvattamiseksi. Hän vähensi rahojen hopeapitoisuutta armeijan korotettujen palkkojen maksamiseksi. Näistä Caracallan lyömistä kolikoista käytettiin nimitystä antoninianus.
Caracallaa on sanottu julmaksi keisariksi, ja hän olikin hyvin epäsuosittu muiden kuin sotilaiden piirissä. Hän oli matkalla sotaan Parthiaa vastaan, kun joku hänen seuralaisistaan murhasi hänet. Pretoriaanikaartin prefektistä Macrinuksesta tuli keisari.
Caracallasta muistuttavat Roomassa edelleen hänen mukaansa nimetyt Caracallan termit eli julkiset kylpylät. Hän korjautti myös rapistumaan päässeen Pantheonin.
Nuoruus

Caracalla syntyi Lugdunumissa, jossa hänen isänsä toimi Gallia Lugdunensiksen provinssin kuvernöörinä. Hänen syntymänimensä oli Bassianus, mutta Severus vaihtoi sen Marcus Aurelius Antoninukseksi kukistettuaan kilpailijansa Pescennius Nigerin. Näin Severus halusi yhdistää oman sukunsa menneisiin hyviin keisareihin. Samalla Severus nimitti Caracallan caesariksi eli apukeisariksi. 14-vuotiaana Caracalla meni naimisiin pretoriaaniprefektin Plautianuksen tyttären Publia Fulvia Plautillan kanssa. Caracalla inhosi vaimoaan, ja avioliitto päättyi kolme vuotta myöhemmin, kun Plautianus tuomittiin kuolemaan.
Britannian-retki

Severus nimitti Caracallan augustukseksi Parthian sodan jälkeen. Caracallan nuorempi veli Geta nimitettiin samaan aikaan caesariksi. Palattuaan Roomaan Caracalla ja Geta riitelivät usein. Severus epäili, että veljesten riidat johtuivat toimettomuudesta. Hän päätti, että koko perhe matkustaisi Britanniaan johtamaan siellä tapahtuvia sotatoimia. Caracalla johti Britanniassa armeijaa ja Geta sai tehtäviä siviilihallinnon parissa. Geta nostettiin myös kanssahallitsijaksi isänsä ja veljensä rinnalle. Severuksen kunto alkoi heiketä pari vuotta sen jälkeen, kun perhe oli saapunut Britanniaan, ja hän kuoli 4. helmikuuta 211. Caracalla oli tuolloin 22-vuotias.
Keisarina

Caracallan merkittävin hallintouudistus oli Constitutio Antonianan säätäminen vuonna 212. Sen mukaan kaikki vapaasyntyiset koko valtakunnassa saivat kansalaisoikeudet. Tämä paransi muukalaisten eli peregrinusten oikeusasemaa.
Roomassa on Via Appian varrella kylpylä Caracallan kylpylät, josta edelleen on jäljellä vaikuttavat rauniot. Sinne mahtui 1 600 kylpijää yhtä aikaa.
Caracalla murhattiin vuonna 217 hänen ollessaan lähdössä sotaretkelle parthialaisia vastaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Caracalla Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Septimius Severus | Rooman keisari Kanssahallitsija: Geta | Seuraaja: Macrinus |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Puola  Vatikaani 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  IdRef  Te Papa (New Zealand)
Forum boarium

| Forum boarium |
| --- | --- |
 Forum boariumin aluetta, vasemmalla Hercules Victorin temppeli, taustalla Portunuksen temppeli.
Koordinaatit:  41°53′19″N, 12°28′53″E
Valtio:  Italia
Paikkakunta:  Rooma, Latium
Historia
Tyyppi:  forum
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  Rooman valtakunta
Alue:  Latium, Regio I Latium et Campania, Italia
Kaupunki:  Rooma
Aiheesta muualla
  Forum boarium Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Forum boarium (myös Forum bovarium, ”Karjatori”; m.kreik. Βοαρία ἀγορά, Boaria agora, Βοῶν ἀγορά, Boōn agora) oli forum antiikin Rooman kaupungissa Italiassa. Se toimi nimensä mukaisesti kaupungin karjatorina, ja sijaitsi Velabrumin ja Tiberin välisellä alueella. Nykyisin sen ydinosan paikalla ovat Piazza della Bocca della Verità -aukio ja Via Luigi Petroselli -katu.
Forum boariumilla oli keskeinen sijainti Tiberin ja sen ensimmäisen sillan Pons subliciuksen risteyksessä ja lähellä jokisatamaa. Forumilla sijaitsi useita merkittäviä temppeleitä ja se oli kaupungin Herakleen eli Herculeen kultin keskus. Kuuluisin niistä oli Hercules Victorin temppeli, jonka vieressä oli Herculeen suuri alttari (Ara maxima). Alueella sijaitsi myös muun muassa Portunuksen temppeli.
Maantiede

Forum boarium sijaitsi Capitoliumin, Palatiumin ja Aventinuksen välisellä tasaisemmalla alueella Velabrumin ja Tiberin välissä. Se näyttää kattaneen koko alueen Velabrumin rajalta Aventinuksen rinteeseen saakka ja leveyssuunnassa koko alueen Palatiumilta ja Circus maximukselta idässä Tiberille lännessä. Sitä ei siis pidä käsittää tavalliseksi muurien tai pylväskäytävien ympäröimäksi toriksi tai markkinapaikaksi, vaan suurena epäsäännöllisenä alueena, jonka rajat määräytyivät joko luonnollisten maastonmuotojen tai muiden kaupunginosien rajojen mukaan.
Tiberin rannassa Forum boariumin kohdalla sijaitsi jokisatama Portus Tiberinus. Forum boariumin ja sen koillispuolisen Velabrumin rajaa merkitsivät myöhemmin Arcus argentariorum eli Septimius Severuksen kaari ja Januksen kaari (Janus Quadrifrons). Forum boariumin pohjoispuolella sijaitsi Forum holitorium eli vihannestori. Serviuksen muurin Porta flumentana sijaitsi Forum boariumin alueella. Siitä kulki olettavasti tie, joka johti Pons Aemiliukselle, ja näin se sijaitsi mitä ilmeisimmin lähellä sillan itäpäätä. Saman muurin Porta trigemina sijaitsi Forum boariumin eteläpuolella.
Historia

Forum boarium oli sen nimen mukaisesti Rooman karjamarkkina-alue. Se oli Rooman varhaisin forum, ja on ollut olemassa markkinapaikkana viimeistään etruskikuninkaiden ajasta lähtien. Tätä ennen alue oli viereisen Velabrumin tavoin soista.
Forumin paikka oli jo varhain merkittävä liikenteen solmukohta: sinne tuli pohjoisesta ja idästä myöhemmin Via Flaminiana ja Via Salariana tunnetuilta teiltä ikivanha reitti, joka kulki Velabrumin läpi Vicus jugariuksena ja Vicus Tuscuksena ja johti Tiberin ylitykseen juuri forumin kohdalla. Ylitys oli alun perin lauttayhteydellä, myöhemmin ensimmäisen sillan Pons subliciuksen välityksellä ja vielä myöhemmin Pons Aemiliuksen kautta.
Forum boariumissa kyseinen tie risteytyi Campus Martiukselta tulleen ja Capitoliumin ja joen välistä kulkeneen, Porta Carmentalikselta ja Porta flumentanalta Porta trigeminalle johtaneen tien kanssa. Myös Circus maximuksen laakson kautta kulkenut tie ja Aventinukselta laskeutunut Clivus publicius avautuivat tälle kapealle tasangolle, joka jäi kukkuloiden ja joen väliin.
Roomalaisessa mytologiassa Forum boariumin alue oli paikka, johon Romulus ja Remus rantautuivat tulvavesien tuomana. Alue kytkeytyi vahvasti myös Herakleen eli roomalaisittain Herculeen kulttiin ja tähän liittyvään mytologiaan. Herakles saapui paikalle Geryonin karjan kanssa ja surmasi Cacuksen, joka yritti varastaa häneltä osan häristä. Sen kunniaksi paikalliset korottivat Herakleen jumalaksi ja omistivat hänelle alttarin, Herculeen suuren alttarin (Herculis Invicti ara maxima). Paikkaan liittyvät ennen kaupungin perustamista myös Euandros arkadialaisineen sekä Aineias.
Forumin nimen alkuperästä on esitetty erilaisia teorioita. Sen yhdistäminen Herakleen karjaan on pelkkä runollinen tarina. Myös oletus, jonka mukaan nimi johtuisi Aiginasta tuodusta ja tänne pystytetystä pronssihärän patsaasta, vaikuttaa perusteettomalta, sillä nimi on kiistatta paljon makedonialaissotia vanhempi. Todennäköisintä lienee, kuten Varro toteaa, että nimi tuli yksinkertaisesti paikan käyttötarkoituksesta, eli siitä, että se toimi muinaisena karjamarkkinana. Arcus argentariorumissa oleva piirtokirjoitus osoittaa, että alueella käytiin karjakauppaa vielä 200-luvulla.
Forum boariumilla järjestettiin ensimmäiset gladiaattorinäytökset osana Marcus ja Decimus Brutuksen isän hautajaisia vuonna 264 eaa. Tori oli Heracleen kulttinsa vuoksi taisteluille soveltuva paikka, sillä Heracles oli kamppailuiden jumala. Myöhemmin gladiaattoriesitykset siirtyivät Forum Romanumille, joka oli tilavampi.
Forumin aktiivisin rakennuttamiskausi ajoittuu 200–100-luvuille eaa. Alueen kaupallinen merkitys oli suurin kuningasajalla ja tasavallan ajalla, mutta keisariajalla sen merkitys oli vähentynyt. Ajan myötä tämä laaja avoin tila täyttyi rakennuksilla, mutta alkuperäisen markkinapaikan nimi säilyi edelleen koko alueen tunnuksena. Tiheästi rakennettuna alue kärsi usein tuhoisista tulipaloista. Augustuksen tekemässä Rooman aluejaossa Forum boarium kuului enimmäkseen Regio XI Circus maximukseen, mutta osa siitä kuului Regio VIII Forum Romanumiin.
Rakennukset ja löydökset

Forum boariumin arkeologisiin kohteisiin kuuluu kauppaan liittyviä rakennuksia; porttikaaria; useita temppeleitä, joiden päälle on myöhemmin rakennettu kirkko; sekä myös kaksi poikkeuksellisen hyvin säilynyttä temppeliä.
Rakennukset ja löydökset > Muut kohteet

Forum boariumin muita merkittäviä rakennelmia olivat kaksi fornixia eli kaarta, jotka pystytti Lucius Stertinius. Forumilla saattoi sijaita Pudicitia Patrician pyhäkkö, jonka olemassaolo on kuitenkin myös kyseenalaistettu.
Doliola oli uskonnollisesti kunnioitettu paikka, jonka uskottiin kätkevän pyhiä jäännöksiä, jotka oli haudattu sinne joko gallialaisten hyökkäyksen aikana tai vielä varhaisemman uhan johdosta. Ad Busta Gallica oli paikka, jossa gallialaisten ruumiit sanotaan poltetun heidän kuoltuaan joko Capitoliumin piirityksen aikana tai sen jälkeen. Tämä oletus perustuu siihen, että Varro mainitsee Busta Gallican Aequimeliumin ja Doliolan välissä. Varro ei kuitenkaan nimeä paikkoja topografisessa järjestyksessä. On arveltu, että sekä Busta Gallica että Doliola olisivat olleet varhaisia hautoja, jotka löydettiin Rooman valtakunnan aikana, mutta joiden merkitys jäi väärinymmärretyksi.
Kaksi löydettyä rajakiveä, joista toinen ajoittuu Tiberiuksen ja toinen Claudiuksen aikaan, osoittavat, että forumin alue, joka oli julkista tilaa, tarvitsi rajaamista, jotta sen alue ei päätynyt rakennusmaaksi. Rajakivet määrittelivät alueen itärajan kulkeneeksi Hercules Pompeianuksen temppelin edustalla.
Notitia urbis Romaessa mainitaan kaksi patsasta, joiden arvellaan sijainneen Forum boariumilla: Apollo Coelispex ja Hercules Olivarius. Ne kuuluivat ilmeisesti patsaisiin, jotka Augustus omisti Rooman eri kaupunginosille (vicus). Olivarius-lisänimi liittynee Hercules Victorin käyttämään oliiviseppeleeseen ja näin Hercules Victorin temppeliin. Koska Forum boarium oli erityisesti omistettu Herakleen kultille, on todennäköistä, että siellä oli hänen patsaansa. Lisäksi sekä tämä patsas että Apollon patsas mainitaan Notitiassa Porta trigeminalta tultaessa ennen Velabrumia, mikä vahvistaa niiden sijoittumisen Forum boariumille.
Cloaca maximan suuaukko on nähtävissä nykyisen Ponte Palatinon itäpään eteläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Forum boarium Wikimedia Commonsissa
Rooman esihistorialliset tiet kohtasivat Forum boariumin kohdalla.
Forum boarium Franz Altin akvarellimaalauksessa vuodelta 1859.
Forum boariumin pohjakaava.
1. Hercules Victorin temppeli
2. Portunuksen temppeli
3. Hercules Pompeianuksen temppeli (?)
4. Aemilianuksen Herculeen temppeli (?)
5. Fortunan ja Mater Matutan temppelit
6. Ara Maxima
7. Arcus argentariorum
8. Januksen kaari
9. Horreumeita
10. Portus Tiberinus
11. Mithraeum
12. Statio Annonae (?)
Portunuksen temppeli.
Forum boariumin paikka nykyisin. Näkymä forumin ja Velabrumin välisenä porttina toimineelle Januksen kaarelle.
Cube 2

| Cube 2> Cube 2: Hypercube |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Andrzej Sekuła
Käsikirjoittaja:  Sean Hood
Tuottaja:   Ernie Barbarash  Peter Block  Suzanne Colvin 
Säveltäjä:  Norman Orenstein
Kuvaaja:  Andrzej Sekuła
Leikkaaja:  Mark Sanders
Pääosat:   Geraint Wyn Davies  Kari Matchett  Grace Lynn Kung 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Kanada
Tuotantoyhtiö:  Lions Gate Entertainment
Levittäjä:  Lionsgate Netflix
Ensi-ilta:  2002
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Kuutio
Seuraaja:  Cube Zero
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cube 2 (engl. Cube 2: Hypercube, televisioesityksessä suomeksi myös Cube 2 – hyperkuutio) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut kanadalainen tieteis- ja kauhuelokuva, joka on jatko-osa vuonna 1997 julkaistulle Kuutiolle. Cube 2:lla oli edeltäjäänsä suurempi budjetti ja uusi ohjaaja, Andrzej Sekuła.
Näyttelijöitä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kari Matchett  | … |  Kate   |
|  Geraint Wyn Davies  | … |  Simon   |
|  Grace Lynn Kung  | … |  Sasha   |
|  Matthew Ferguson  | … |  Max   |
|  Neil Crone  | … |  Jerry   |
|  Barbara Gordon  | … |  rouva Paley   |
|  Lindsey Connell  | … |  Julia   |
|  Greer Kent  | … |  Becky Young   |
|  Bruce Gray  | … |  eversti Thomas H. Maguire   |
|  Philip Akin  | … |  kenraali   |
Aiheesta muualla

Cube 2 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Abracadabra

Abracadabra voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Abracadabra, Steve Miller Bandin albumi vuodelta 1982
Abracadabra, Steve Miller Bandin kappale vuodelta 1982
Abracadabra, ABCn albumi vuodelta 1991
Abracadabra, Mayfair Gamesin julkaisema korttipeli vuodelta 2004.
Abracadabra, Lady Gagan kappale vuodelta 2025.
Dogmi

”Varokaa dogmia”. Yhdysvaltalaisen Freedom from Religion Foundationin mainos.
Dogmi (m.kreik. δόγμα, dógma; ’opinkappale’, ’oppilause’, ’uskonkappale’) on jonkin uskonnon, kirkkokunnan tai uskonnollisen auktoriteetin uskoa tai oppia koskeva – usein kodifioitu – väite. Filosofiassa dogmi merkitsee todistamatta päteväksi katsottua lausetta. Dogma tarkoittaa kristinuskon sisällöllistä kokonaisuutta.
Dogmeja voidaan löytää erityisesti kristinuskosta ja islamista. Tällaisissa uskonnoissa dogmi on uskon ydinkohta, jonka katsotaan olevan käytännössä pakollinen kaikille kyseisen uskonnon seuraajille. Dogmin katsotaan perustuvan asioihin, joista on niin paljon näyttöä, ettei niitä voida kiistää. Dogmin hylkäämisestä seuraa tällöin käytännössä uskonnon omakohtainen hylkääminen tai henkilökohtaiseen epäilyksen tilaan joutuminen. Dogmi voidaan näin erottaa teologisesta mielipiteestä, jotka koskevat sellaisia asioita, joita ei tunneta yhtä hyvin. Dogmin hylkääminen on harhaoppia eli kerettiläisyyttä. Tämä voi johtaa uskonnollisesta yhteisöstä pois sulkemiseen, vaikkakaan kaikki uskonnot ja uskonnolliset yhteisöt eivät valvo dogmien noudattamista yhtä tarkasti.lähde?
Dogmatiikka tarkoittaa akateemista oppialaa, joka käsittelee dogmeja ja dogmaa, etenkin kristinuskon opinkappaleita ja ajattelua. Dogmaatikko tarkoittaa dogmatiikan tutkijaa.
Sanoja dogmaatikko ja dogmaattinen voidaan käyttää myös kuvaannollisesti, usein pejoratiivisessa mielessä. Tällöin tarkoitetaan henkilöä tai asennetta, jossa oppilauseisiin suhtaudutaan ehdottoman tosina.
Aiheesta muualla

Ihmeellinen maailma: Dogmaatikko
Bellevillen kolmoset

| Bellevillen kolmoset> Les Triplettes de Belleville |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sylvain Chomet
Käsikirjoittaja:  Sylvain Chomet
Tuottaja:   Didier Brunner  Paul Cadieux  Regis Ghezelbash  Colin Rose  Viviane Vanfleteren 
Säveltäjä:  Benoît Charest
Pääosat:   Béatrice Bonifassi  Lina Boudreault 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska  Belgia  Kanada  Iso-Britannia 
Tuotantoyhtiö:   Diaphana Films (Ranska)  Sony Pictures Classics (USA)  Tartan Films (UK) 
Levittäjä:  Netflix Sandrew Metronome
Ensi-ilta:  11. kesäkuuta 2003
Kesto:  78 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Budjetti:  8 000 000 dollaria 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bellevillen kolmoset on belgialais-brittiläis-kanadalais-ranskalaisena yhteistuotantona vuonna 2003 ilmestynyt piirretty elokuva, jonka ohjasi ja käsikirjoitti Sylvain Chomet.
Elokuvan ääninäyttelijöitä ovat muiden muassa Michèle Caucheteux, Jean-Claude Donda, Michel Robin ja Monica Viegas. Piirretyssä on kuitenkin vuoropuhelua hyvin vähän, ja tarina rakentuu hahmojen toiminnan ja pantomiimimaisten kohtausten varaan.
Elokuva on ottanut vaikutteita muun muassa 1930-luvun Betty Boop -animaatioista, Disney-piirretystä 101 dalmatialaista (1961), Jacques Tatilta ja yhdysvaltalaiselta animaation uranuurtajalta Winsor McCaylta. Elokuvaa rytmittää kanadalaisen Benoît Charestin eklektinen musiikki.
Bellevillen kolmoset sai parhaan piirroselokuvan ja parhaan laulun Oscar-ehdokkuudet, Genie-palkinnon vuoden parhaana kanadalaiselokuvana sekä César-palkinnon ja Grammy-ehdokkuuden musiikistaan.
Aiheesta muualla

Bellevillen kolmoset Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Dukes of Hazzard (televisiosarja)

| The Dukes of Hazzard |
| --- | --- |

Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  CBS
Esitetty:  26. tammikuuta 1979 – 8. helmikuuta 1985
Tuotantokausia:  7
Jaksoja:  147
Aiheesta muualla
IMDb 
Dukes of Hazzard on yhdysvaltalainen toimintakomediatelevisiosarja, jota näytettiin CBS-kanavalla tammikuusta 1979 helmikuuhun 1985. Ohjelmaa esitettiin 147 jaksoa ja 7 tuotantokautta. Se oli jatkuvasti katsotuimpien tv-sarjojen joukossa 1970-luvun lopulla (jossain vaiheessa se oli toisena vain Dallasin jälkeen).
Sarja kertoo kahdesta nuoresta serkusta, Bo ja Luke Dukesta, jotka asuvat Georgiassa ja ovat ehdonalaisessa pontikan polton takia. Nuoret miehet, heidän ystävänsä sekä naispuolinen serkkunsa Daisy Duke ja muu perhe, kuten patriarkka Jesse-setä, asuvat syrjäisessä maalaistalossa, missä he suunnittelevat erilaisia vallattomuuksia, joiden avulla he onnistuvat välttämään korruptoitunutta piirikunnan asiamies Boss Hoggia ja seriffi Rosco P. Coltranea. Nuoret miehet ajavat kustomoitua vuoden 1969 Dodge Chargeria, jonka he ovat nimenneet Kenraali Leeksi, engl. (the) General Lee, josta tuli sarjan symboli.
Sarja sai inspiraatiota vuoden 1975 elokuvasta Moonrunners, joka käsitteli pontikankeittoperhettä, jonka luoja oli myös Gy Waldron ja jolla oli monia identtisiä tai samankaltaisia hahmojen nimiä ja käsitteitä. Sarja oli ideana samannimiselle elokuvalle vuonna 2005.
Juonen yleiskatsaus

The Dukes of Hazzard seuraa ”Duken poikien”, serkkujen Bo Duke (John Schneider) ja Luke Duke (Tom Wopat) seikkailuja. Coy Duke (Byron Cherry) ja Vance Duke (Christopher Mayer) ovat mukana suurimman osan 5. kaudesta 1982–1983 Schneiderin ja Wopatin tilapäisen poissaolon takia. He asuvat perhetilalla kuvitteellisessa Hazzardin piirikunnassa Georgiassa (jonka tarkkaa sijaintia ei koskaan määritellä, vaikka Atlanta mainitaan useita kertoja lähimpänä suurkaupunkina) heidän naispuolisen serkkunsa Daisyn (Catherine Bach) ja viisaan vanhan Jesse-setänsä (Denver Pyle) kanssa. Duken pojat ajavat kilpaa kustomoitua vuoden 1969 Dodge Charger -vakioautoa, Kenraali Leetä. He välttelevät kieroa ja korruptoitunutta Boss Hoggia (Sorrell Booke) ja hänen kömpelöä ja korruptoitunutta sheriffiään Rosco P. Coltranea (James Best) ja tämän apulaissheriffiä. Pojat jäävät aina keskelle erilaisia tapahtumia.
Bo ja Luke on aiemmin tuomittu pontikan salakuljetuksesta; heidän Jesse-setänsä solmi Yhdysvaltojen hallituksen kanssa sopimuksen pidättäytyä tislaamasta pontikkaa Bon ja Luken vapauden vastineeksi. Tämän seurauksena Bo ja Luke ovat viiden vuoden ehdonalaisella, eikä heillä ole oikeutta kuljettaa ampuma-aseita – sen sijaan he käyttävät usein yhdistelmäjousia, joskus nuolia, joissa on dynamiittia. He eivät saa lähteä Hazzardista, elleivät saa lupaa valvojaltaan Boss Hoggilta. Heidän ehdonalaisensa tarkat yksityiskohdat vaihtelevat jaksoittain. Joskus oletetaan, että heidät vangittaisiin pelkästään piirikunnan rajan ylityksen vuoksi; toisissa tapauksissa he voivat lähteä Hazzardista, kunhan he ovat palanneet tietyn ajan kuluessa.
Korruptoitunut piirikunnan asiamies Jefferson Davis (JD) ”Boss” Hogg joko pyörittää tai hänellä on näppinsä pelissä käytännössä kaikessa Hazzardin piirikunnassa. Hogg on ikuisesti vihainen Dukeille, varsinkin Bolle ja Lukelle, koska heillä on tapana pilata hänen kierot suunnitelmansa. Monet jaksot keskittyvät Hoggin yrityksiin tehdä jotain laitonta, joskus palkattujen rikollisten avulla.
Jaksot

Ohjelma kesti seitsemän tuotantokautta ja yhteensä 147 jaksoa. Monissa jaksoissa noudatettiin samanlaista rakennetta: piirikunnan ulkopuoliset roistot tekevät ryöstön tai rikoksen tai skandaalin, Duken pojat saavat syyn, viettävät lopputunnin puhdistaessaan nimensä, Kenraali Lee lentää ja poliisiautot törmäilevät.
Kenraali Lee > Kenraali Lee (eng. the General Lee) (Dodge Charger)

Kenraali Lee on Bon ja Luken omistama Dodge Charger. Sarja käytti eniten vuoden 1969 Chargereita; myöhemmin muutettiin myös 1968 Chargereita näyttämään 1969-luvun mallilta asentamalla 1969-tyyppiset takalamput, takalamppupaneelit ja ritilät. Auto oli oranssi, ja katolle oli maalattu konfederaation taistelulippu, katon päällä sanat GENERAL LEE ja molemmissa ovissa numerot 01. Alkuperäisissä viidessä Georgiassa kuvatuissa jaksoissa takalasin takana näkyi liittovaltion lippu sekä ruudullinen kilpalippu; tämä poistettiin, koska ylimääräistä tarraa oli mahdotonta asentaa uudestaan ja uudestaan. Nimi viittaa Yhdysvaltain sisällissodan konfederaation kenraaliin Robert E. Leehen. Televisiosarja perustui oikeista pontikankeittäjistä kertovaan elokuvaan Moonrunners, jotka käyttivät vuoden 1958 Chrysleria nimeltään Traveler, joka oli nimetty kenraali Leen hevosen mukaan. Duken serkusten auton nimen oli alun perin myös tarkoitus olla Traveler, mutta tuottajat päättivät, että Kenraali Lee oli iskevämpi.
Aiheesta muualla

Boone, Brian: The Untold Truth Of The Dukes Of Hazzard Looper. 28.9.2020. Viitattu 24.3.2021. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:The Dukes of Hazzard
Kenraali Lee (Dodge Charger)
Kenraali Lee näyttelyssä
Käännös suomeksi