stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Katherine Stephens

Katherine Stephens, s. Brown (s. noin 1853 Englanti - 1954 San Diego) oli englantilainen paleontologi ja luonnontieteilijä, joka muutti Yhdysvaltoihin 1890.
Katherine "Kate" Brownin kiinnostus luonnonhistoriaan alkoi vierailuista Lontoon museoissa. Jonkin aikaa hän työskenteli British Museumissa, kunnes muutti asumaan serkkunsa luokse San Diegoon. Hän toimi opettajana ja ryhtyi sitten tutkimaan San Diegon simpukoita. Hän tutki sekä maa- että merinilviäisiä. 1898 hän avioitui eläintieteilijä Frank Stephensin kanssa.
Vuonna 1910 San Diegon luonnonhistoriallinen museo palkkasi Kate Stephensin kuraattoriksi hoitamaan seuran kokoelmia. Yhdentoista vuoden ajan Kate ja Frank hoitivat ja kartuttivat seuran kokoelmia. Koska Frankin kuulo oli heikko ja ajotapansa holtiton, kielsi Kate häntä liikkumasta yksin luonnossa. He tekivätkin kaikki keräysmatkat kahdestaan ja Kate toimi Frankin sihteerinä. Vuosina 1927–1928 Kate tutki fossiilisia kotiloita.
Vuonna 1920 Kate sai museon nilviäisten ja selkärangattomien merieläinten osaston kuraattorin viran. Hän järjesti useita näyttelyitä ja opetti luonnonhistoriaa paikallisille lapsille, joiden joukossa oli muun muassa Laurence Markham Huey. Kate vetäytyi eläkkeelle 1936 työskenneltyään lähes 30 vuotta museossa. Hän jatkoi simpukankuorten tutkimista vielä yli 90-vuotiaana. Kate ja Frank Stephensin kokoelmat lahjoitettiin museolle postuumisti 1955.
Katrina Harjuhahto-Madetoja

Katrina Harjuhahto-Madetoja
Leila Kaija Katrina Harjuhahto-Madetoja (s. 12. joulukuuta 1962 Multia) on suomalainen johtaja ja yhteiskunnallinen vaikuttaja. Hän on työskennellyt julkisella, yksityisellä ja järjestösektorilla erilaisissa johtamis- ja kehittämistehtävissä.
Koulutus ja ura

Harjuhahto-Madetoja on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri (KTM). Hän valmistui vuonna 1992 Helsingin kauppakorkeakoulusta (nykyinen Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulu). Lisäksi hän opiskeli tietojenkäsittelyoppia Helsingin yliopistossa.
Harjuhahto-Madetoja oli vammaispalveluita tuottavan Etevan toimitusjohtajana 2014–2020. Vuosina 2003–2007 Harjuhahto-Madetoja työskenteli valtioneuvoston kansliassa hallituksen tietoyhteiskuntaohjelman ohjelmajohtajana sekä tietoyhteiskuntaneuvoston pääsihteerinä, 2001–2003 Talentumin tietohallintojohtajana ja vuosina 1999–2001 WM-data Consulting Oy:n liiketoimintayksikön johtajana. Hän on toiminut myös Tampereen kaupungilla kehittämispäällikkönä ja sosiaali- ja terveystoimen talouspäällikkönä. 1980-luvulla hän oli myös Nokia-konsernin palveluksessa systeemisuunnittelijana.  Hän työskenteli FCG Finnish Consulting Groupissa koulutus- ja konsulttiliiketoiminnan vetäjänä vuodesta 2011. Vuosina 2007–2011 hän oli Suomen Ekonomiliiton toimitusjohtaja.
Harjuhahto-Madetoja on toiminut kolumnistina lehdissä Tekniikka & talous ja Tietoviikko.[lähde? ] Lisäksi hän on kirjoittanut pääkirjoituksia ja kolumneja Ekonomi-lehteen.
Luottamustoimia

Harjuhahto-Madetoja toimi julkisen hallinnon tietohallinnon neuvottelukunta JUHTA:n ja sen työvaliokunnan jäsenenä vuodesta 2004 vuoteen 2007 sekä Aalto-yliopiston tietohallinnon johtoryhmän jäsenenä vuosina 2008–2010.
Akavassa hän toimi elinkeinopoliittisen toimikunnan puheenjohtajana vuosina 2008–2009 ja sosiaalipoliittisen toimikunnan puheenjohtajana vuonna 2010. Lisäksi hän oli Keskinäinen Vakuutusyhtiö Kalevan hallintoneuvoston jäsen vuosina 2008–2011, Säätiöiden ja rahastojen neuvottelukunnan hallituksen jäsen vuosina 2010–2011 sekä Kaupallisten ja teknillisten tieteiden tukisäätiö KAUTEn hallituksen puheenjohtaja vuosina 2008–2010. Hän on toiminut myös Dimes ry:n hallituksen asiantuntijajäsenenä sekä Suomen Standardisoimisliitto SFS:n tietotekniikan standardisoinnin ohjausryhmän puheenjohtajana.
Vuoden 2013 alussa Harjuhahto-Madetoja aloitti Helsingin Tietojenkäsittely-yhdistys ry Hetkyn puheenjohtajana.
Harjuhahto-Madetoja toimii Kokoomuksen Talouspoliittisen Seuran  ja Virtuaalikokoomuksen  hallituksen puheenjohtajana. Hän on myös Kokoomuksen puoluevaltuuston varajäsen.
Harjuhahto-Madetoja edustaa Kokoomusta Helsingin kaupungin liikelaitoksen Palmian johtokunnassa.
Tunnustuksia

Vuonna 2005 Harjuhahto-Madetoja valittiin vuoden vaikuttajaksi Vaikuttajaforum Kuntasektorin yhteydessä. Vuonna 2007 Tietotekniikan liitto nimesi hänet vuoden 2006 Tietotekniikkavaikuttajaksi. Harjuhahto-Madetoja on ollut useina vuosina myös Tietoviikko-lehden sadan TiVi-vaikuttajan listalla.[lähde? ]
Vuonna 2007 Harjuhahto-Madetojalle myönnettiin Suomen Leijonan I luokan ritarimerkki.
Rikossyytteet

Harjuhahto-Madetojalle on vuonna 2022 syytteessä törkeästä virka-aseman väärinkäyttämisestä sekä virkavelvollisuuden rikkomisesta ja hänelle vaaditaan vähintään yhden vuoden ehdollista vankeusrangaistusta. Hän järjesti syyttäjän mukaan perusteettomasti mittavia korvauksia kuntayhtymän palveluksesta poistuville henkilöille sekä hankki itselleen entisen työsuhdeautonsa alihintaan.
Syyteet kuitenkin pääosin hylättiin. Itä-Uudenmaan käräjäoikeus langetti sakkorangaistuksen Katrina Harjuhahto-Madetojalle (kok) virka-aseman väärinkäytöstä. Tuomio perustui kahteen virkasuhteen päättämissopimukseen, joilla toimitusjohtajan alaisille maksettiin palkkaa ilman työvelvollisuutta. Käräjäoikeus hylkäsi myös useita syytteitä. Harjuhahto-Madetojaa ei tuomittu rikoksesta, joka liittyi koko tutkinnan aloittaneeseen autokauppaan eikä myöskään kahteen muuhun hänen laatimaansa erosopimukseen.
Kenny MacAulay

| Kenny MacAulay |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1984 (ikä 40) Baddeck, Nova Scotia, Kanada
Kansalaisuus:   Kroatia  Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  179 cm
Paino:  88 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  Fresno Falcons (ECHL Rockford IceHogs (AHL) Stockton Thunder (ECHL) Portland Pirates (AHL) San Antonio Rampage (AHL) Norfolk Admirals (AHL) Medvescak Zagreb (EBEL) Ritten/Renon (Serie A)  HC Innsbruck (EBEL))
Kenneth "Kenny" MacAulay (s. 29. huhtikuuta 1984 Baddeck, Nova Scotia, Kanada) on kanadalaissyntyinen kroatialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on viimeksi edustanut EBEL-liigassa pelaavaa itävaltalaista HC Innsbruckia kaudella 2015-2016. MacAulay pelasi vielä 2016 Kroatian maajoukkueessa D1B MM-turnauksessa, vaikka ei pelannut kauden aikana missään seurajoukkueessa.
Ennen ammattilaisuraansa MacAulay pelasi yliopistokiekkoa Vermontin yliopiston joukkueessa Yhdysvalloissa.
Kathleen Agnes Kennedy

Kennedy vuonna 1944.
Kathleen Agnes Cavendish, o.s. Kennedy, (20. helmikuuta, 1920 – 13. toukokuuta, 1948) oli Joseph P. Kennedyn toinen tytär ja Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedyn sisar.
Isänsä ollessa 1930-luvun lopussa lähettiläänä Englannissa Kathleen tapasi Devonshiren herttuan vanhimman pojan ja perijän, Hartingonin markiisin William John Robert Cavendishin. Vuonna 1943 Kathleen palasi Englantiin Punaisen Ristin palveluksessa. Äiti Rose Kennedy vastusti avioliittoa, samaten Cavendishit, koska Kennedyt olivat katolisia, Cavendishit protestantteja. Koska kirkkovihkiminen ei ollut mahdollista, pari solmi siviiliavioliiton toukokuussa 1944 ja Kathleenista tuli Hartingtonin markiisitar. Pian tämän jälkeen aviomies osallistui Normandian maihinnousuun. Syyskuussa hän kaatui Belgiassa, joten Kathleen jäi leskeksi. Hän jäi asumaan Englantiin ja tapasi myöhemmin lordi Peter FitzWilliamin, joka oli myös protestantti ja lisäksi eronnut. Nyt myös isä Joe Kennedy vastusti avioliittoa peläten sen haittaavan poikansa Johnin uraa politiikassa.
Kathleen Kennedy ja FitzWilliam kuolivat lento-onnettomuudessa vuonna 1948.
Keltavatsakardinaali

| Keltavatsakardinaali |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kardinaalit Cardinalidae
Suku::  Kirjosiipikardinaalit Pheucticus
Laji::  chrysogaster
Kaksiosainen nimi
 Pheucticus chrysogaster  (Lesson, 1832) 
Katso myös
   Keltavatsakardinaali Wikispeciesissä   Keltavatsakardinaali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keltavatsakardinaali (Pheucticus chrysogaster) on kardinaalien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Keltavatsakardinaalia tavataan Venezuelassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Katrina Leskanich

| Katrina Leskanich |
| --- | --- |
 Katrina Leskanich vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. huhtikuuta 1960 (ikä 64) Topeka, Kansas, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja, näyttelijä, tiskijukka, televisiojuontaja
Muusikko
Aktiivisena:  1962 –
Tyylilajit:  Pop, rock, uusi aalto
Soittimet:  laulu, kitara
Yhtyeet:  Katrina and the Waves
Levy-yhtiöt:  Capitol Records 
Aiheesta muualla
katrinasweb.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Katrina Leskanich (s. 10. huhtikuuta 1960 Topeka, Kansas) on yhdysvaltalaissyntyinen Englannissa asuva laulaja-muusikko, joka tunnetaan parhaiten popyhtye Katrina and the Wavesin laulajana.
Leskanich syntyi Kansasissa kuusilapsiseen perheeseen. Hänen isänsä oli Yhdysvaltain ilmavoimien eversti ja perhe muutti useasti, ensin Yhdysvaltojen sisällä ja sitten Saksan Stuttgartin ja Alankomaiden kautta Norfolkiin, Englantiin vuonna 1976. Siitä lähtien Leskanich on asunut Englannissa. Hän muutti vuonna 1998 Lontooseen, jossa asuu nykyisin.
Ura Katrina and the Wavesissa

Vuonna 1978 Leskanich ja hänen silloinen poikaystävänsä Vince de la Cruz perustivat Feltwellissä coveryhtyeen nimeltä Mama’s Cooking. Vuonna 1981 jäsenistömuutosten jälkeen yhtye alkoi kutsuaan itseään nimellä The Waves ja alkoi soittaa omia kappaleitaan. Vuonna 1982 jälleen miehistövaihdosten jälkeen nyt cambridgeläinen yhtye muutti nimekseen Katrina and the Waves soololaulajansa Katrina Leskanichin mukaan.
Yhtye saavutti useita kansainvälisiä hittejä, joita tunnetuin on vuoden 1985 ”Walking on Sunshine”. ”Sun Street” oli pienempi hitti vuonna 1986. He saivat myös parhaan uuden artistin Grammy-ehdokkuuden. Yhtyeen muita menestyskappaleita olivat ”Do You Want Crying”, ”Que te Quiero”, ”Rock and Roll Girl” ja ”That’s The Way” (16. singlelistalla Yhdysvalloissa).
Vuonna 1997, menestyksen jo melko lailla hiivuttua, yhtye voitti Eurovision laulukilpailun Britannian edustajana kappaleellaan ”Love Shine a Light”. Voiton jälkeen Leskanich kommentoi sen olleen toinen maanvyörymävoitto viikossa: heidän laulunsa voitti ennätysmäisellä erolla ja Tony Blair oli voittanut Britanniassa yleiset vaalit kaksi päivää aiemmin. Kappale voitti ennätysmäisellä 70 pisteen erolla kakkoseksi tulleen Irlannin kappaleen. ”Love Shine a Light” nousi brittilistan kolmoseksi, mikä on yhtyeen kaikkien aikojen paras sijoitus.
Katrina and the Waves hajosi vuonna 1999.
Sooloura

Katrina and the Wavesin hajottua Leskanich siirtyi soolouralle. Aluksi hän toimi BBC Radio 2:n tiskijukkana ja sitten vuonna 2001 musikaali Leader of the Packin  pääroolissa. Vuonna 2004 ilmeistyi pienpainoksena albumi Turn The Tide. Seuraavana vuonna Universal Records julkaisi Katrina Leskanichin eponyymin sooloalbumin. Albumilta julkaistiin singlenä Kirsty MacColl -cover ”They Don’t Know”. Samana vuonna hän osallistui myös Ruotsin euroviisukarsintoihin (Melodifestivalen 2005) kappaleella ”As If Tomorrow Will Never Come”. 2005 Leskanich toimi myös Kööpenhaminassa Congratulations: 50 Years of the Eurovision Song Contest -tapahtuman juontajana yhdessä Renars Kaupersin kanssa.
Vuonna 2007 Leskanich oli mukana tribuuttialbumilla The Clash Sandinista! kappaleella ”Hitsville UK”. Samana vuonna hän kiersi alkukesästä Norjassa 1980-lukushow ”Gylne Tiderin” mukana. Show’ta esitettiin Oslon Christiana-teatterissa lokakuusta joulukuuhun. Show’sta tehty kokoelma-albumi myi platinaa. Sillä on mukana Leskanichin esittämänä ”They Don’t Know”.
Leskanich esiintyi myös Countdown Spectacular 2 -konserttisarjassa Australiassa elokuun lopusta syyskuun alkuun 2007. Hän esitti hittinsä ”Walking on Sunshine”. Alkuvuodesta 2008 hän oli Belgian euroviisukarsinnan tuomaristossa.
1. maaliskuuta 2008 Leskanich esitti BBC:n euroviisukarsintaohjelmassa remix-tanssiversion 1997 euroviisuvoittokappaleesta ”Love Shine A Light”. Syyskuussa 2010 sooloalbumi Turn The Tide julkaistiin uudelleen. Toukokuussa 2011 ilmestyi EP Spiritualize.
Vuonna 2012 Leskanich kiersi eurooppalaisia festivaaleja kokoonpanolla Darren Loveday (kitara), Trevor Newnham (basso), Ed Carlile (rummut), Steve Turner (koskettimet), Dave O’Higgins (saksofoni) ja Martin Shaw (trumpetti).
Toukokuussa 2013 ilmestyy Leskanichin ensimmäinen kirja. Peggy Lee Loves London – My London Guide on valokuvakirja Lontoosta.
Sooloura > Vierailuja

Leskanich on vieraillut useiden artistien levyillä laulajana. Näitä ovat:
”Don’t Follow Me” – Hanoi Rocks 1982
”Torn” – Natalie Imbruglia 1997
”I Quit” – Hepburn 1998
”Ride of Your Life” – Rick Wakeman 1999
”Help Me Help You” – Holly Valance 2003
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Kenny Kivikas

Kenny Kivikas (s. 1991) on virolainen suunnistaja. Tarton MM-kilpailuissa 2017 Kivikas oli mukana Viron neljänneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa. Samoissa kilpailuissa Kivikas oli henkilökohtaisen pitkän matkan kuudestoista. Kesällä 2018 Kivikas suunnisti viidennen osuuden KooVeen Jukolan Viestin voittaneessa joukkueessa.
Kenny Lynch

Kenny Lynch vuonna 2010.
Kenny Lynch (18. maaliskuuta 1938 Stepney, Lontoo – 18. joulukuuta 2019) oli brittiläinen laulaja, lauluntekijä, viihdyttäjä ja näyttelijä. Hän esiintyi 1960-luvulla monenlaisissa show-esiintymisissä. Tuolloin hän oli yksi Britannian muutamista tummaihoisista poplaulajista. Hänen suurimpia hittejään ovat Britannian top 10:een yltäneet ”Up on the Roof” (1962) ja ”You Can Never Stop Me Loving You” (1963).
Lynch oli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri (OBE).
Käännös suomeksi
Kauppakeskus Viiri

| Kauppakeskus Viiri |
| --- | --- |

Sijainti:  Klaukkalantie 55, Klaukkala, Nurmijärvi
Liikkeiden määrä:  18
Kerrosten määrä:  3 (parkkikerros mukaan lukien)
Kotisivu
Kauppakeskus Viiri on kauppakeskus Nurmijärven Klaukkalassa. Kauppakeskus jakautuu Isoviiriin ja Pikkuviiriin. Kauppakeskuksessa järjestetään vuosittain keväisin Viirin messut. Messuilla on yrityksiä kauppakeskuksesta, sekä muita sidosryhmiä ja urheiluseuroja.
Liikkeet > Isoviirin liikkeet

K-Citymarket
Alko
Kultajousi
Ararat ravintola
Klaukkalan apteekki
Yang's ravintola
Euronics/Klaukkalan Pörssi
Mandy Fashion
Huoltopulssi
HierontaLehto
Suutari
Valokuvaamo Vanhatalo
Lasten Kirppis Hattara Oy
Viirinhius
Pussukka
Fit24 Express
Silver Beauty
Blackhill Beauty
Tili-Viiri Oy/Tilitoimisto
Liikkeet > Pikkuviirin liikkeet

Team Sportia
UPS Access Point
Laajennus

Kauppakeskukseen oli suunnitteilla laajennus, joka sisälsi Prisman, ja uuden torin. Nämä oli tarkoitus toteuttaa Viirinlaakson rakentamisen myötä, mutta HOK-Elanto vetäytyi hankkeesta ja siirsi Klaukkalan vanhan S-Marketin läheiseen liiketilaan.
K-Citymarket kauppakeskuksen sisätiloissa.
Kim Lönnholm

Kim Lasse Lönnholm (s. 4. lokakuuta 1961 Helsinki) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan muun muassa Broadcast-yhtyeen laulusolistina Edu Kettusen kanssa sekä sooloartistina. Lönnholm on vieraillut myös muun muassa Kirkan levyillä. Hän on myös vieraillut parissa Kummeli-jaksossa. Kim otti osaa Suomen Euroviisukarsintoihin 1989 kappaleella ”Minä olen muistanut” ja sijoittui seitsemänneksi. ”Minä olen muistanut” oli vuoden 1989 soitetuin kappale ja samanniminen albumi myi tuplaplatinaa. Myös Lönnholmin toinen albumi Minulla on koti, joka julkaistiin seuraavana vuonna, menestyi hyvin. Tämän jälkeen hänen uransa kuitenkin hiipui vähitellen ja myöhemmin hänen ääntään on voinut kuulla lähinnä muiden artistien taustakuoroissa.
Lisäksi Kim Lönnholm on tehnyt mainosmusiikkia ja esiintynyt Jore Marjarannan kanssa.
Diskografia

Minä olen muistanut (1989)
Minulla on koti (1990)
Collections (2008) (kokoelma)
Aiheesta muualla

Kim Lönnholmin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Kim Lönnholmin sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Kim Lönnholm Discogs-sivustolla
Karl Troberg

Karl Anders Troberg (3. syyskuuta 1851 Lemland – 21. elokuuta 1925 Perniö) oli suomalainen lääninrovasti ja valtiopäivämies.
Henkilöhistoria

Karl Trobergin vanhemmat olivat  talollinen, laivuri Anders Troberg ja Maria Elisabet Melander ja puoliso vuodesta 1878 Ella Elisabet Roslin.  Troberg tuli ylioppilaaksi 1871 ja suoritti teologisen erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1877. Hän oli Dragsfjärdin kappalainen 1881 ja kirkkoherra Brandössä 1884–1892, Kortesjärvellä 1892–1897, Akaassa 1897–1902 ja Perniössä vuodesta 1905. Lääninrovastina Troberg toimi 1906–1911, rovastin arvon hän sai 1904. Troberg oli Kirkollisten Sanomain aputoimittaja vuodesta 1894 ja osallistui saarnakirjojen Terveellinen oppi julkaisemiseen. Hän oli kirkolliskokouksen jäsen 1898, 1903 ja 1908 ja pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1900.
Troberg oli nuoruudessaan Fredrik Gabriel Hedbergin työtovereita ja yksi evankelisen herätysliikkeen johtohenkilöistä.
Merikapteeni, laivanvarustaja ja merenkulkuneuvos August Troberg oli Karl Trobergin veli.
Teoksia

Terveellinen oppi 4: Epistola-saarnat kolmannen vuosikerran ehtoosaarnateksteihin. Osaksi Lutheruksen kirjoituksista suomalaisten osaksi tehnyt K. A. Troberg. Suomentanut Niilo E. Vainio. Lutherilainen Evankeliumi-yhdistys, Kuopio 1892
Jumalan virta on vettä täynnä: Vanhatestamentillinen saarnakokoelma. WSOY 1929
Puhu, Herra, palvelijasi kuulee: Vanhatestamentillinen saarnakokoelma. WSOY 1930
Kiinan–Japanin sota (1894–1895)

Kiinan–Japanin sota (1894–1895) tai Kiinan ja Japanin ensimmäinen sota (kiin.: 中日甲午戰爭; pinyin: zhōngrì jiǎwǔ zhànzhēng, jap. 日清戦争, nisshin sensō), käytiin Japanin ja Kiinan välillä vuosina 1894–1895 pääosin Korean niemimaan hallinnasta.
Korea (jossa vallitsi Joseon-dynastia) oli perinteisesti ollut Kiinan vasallivaltio. Vuonna 1875 Kiinan Qing-dynastia ei puuttunut asiaan kun Japani avasi Korean ulkomaalaisille. Vuonna 1882 Koreassa tapahtuneen vallankaappauksen ja samassa yhteydessä tapahtuneen Japanin lähetystön polttamisen jälkeen sekä Kiina että Japani lähettivät laivastonsa Koreaan. Kiinalaisia sotilaita jätettiin Koreaan, komentajana Yuan Shikai.
Korean hallituksessa kiinalaismieliset olivat enemmistönä. Kiinan sotiessa Ranskaa vastaan japanilaismieliset yrittivät vallankaappausta, mihin Yuan Shikai puuttui. Kiina ja Japani sopivat että molemmat pitävät joukkonsa poissa Koreasta, josta tulisi molempien maiden protektoraatti. Kuitenkin pian tämän jälkeen myös Venäjä ja Yhdistynyt kuningaskunta osoittivat mielenkiintoa Koreaa kohtaan, minkä seurauksena Japanikin kaipasi Kiinan läsnäoloa siellä ja Yuan Shikai lähetettiin takaisin.
Koreassa oli ulkovaltojen vaikutusta vastustava Tonghak-kapina 1894, minkä tukahduttamiseen Korean kuningas pyysi Kiinalta apua. Japani päätti tulla mukaan tapahtumiin kapinoitsijoiden puolelle ja valtasi Soulin kuninkaallisen palatsin 8. kesäkuuta 1894. 1. elokuuta 1894 julistettiin virallisesti sota Kiinan ja Japanin välillä, vaikkakin laivastot olivat ottaneet yhteen jo ennen sitä.
Kiinan osalta taisteluun osallistui vain Beiyangin laivasto muiden Kiinan laivastojen pysytellessä puolueettomina. Keltaisella merellä käydyssä meritaistelussa Japanin kevyet torpedoveneet ja hävittäjät voittivat Kiinan raskaista taistelulaivoista koostuneen taisteluosaston. Japanin taktiikka perustui enemmän liikkuvuuteen kuin tulivoimaan. Lisäksi Japanin laivaston alukset olivat uudempia kuin Kiinan laivaston.
Myös sodan johto kiinalaisten puolelta oli sekaisin, kun taas Japanin armeija oli huomattavasti uudenaikaisempi ja paremmin johdettu. Japanin maavoimat olivat aseistetut nykyaikaisilla kivääreillä, kun taas Kiinan armeijalla oli taisteluissa mukana jopa perinteisillä bambukeihäillä aseistautuneita osastoja. Niinpä Japani voitti helposti vallaten Port Arthurin, Dalianin ja Weihaiwein. Japanin sotamenestyksen taustalla olivat ennen kaikkea parempi aseistus, parempi sodanjohto ja paremmin koulutettu armeija kuin Kiinalla. Japani käytti armeijansa koulutukseen runsaasti ulkomaalaisia kouluttajia 1800-luvun lopulla. Maavoimia kouluttivat pääosin saksalaiset upseerit ja merivoimia brittiupseerit.
Kiina lähetti Li Hongzhangin Japanin Shimonosekiin neuvottelemaan rauhasta. Rauha saavutettiin, mutta Kiinan kannalta katastrofaalisella rauhansopimuksella. Japani sai Taiwanin ja joitakin muita alueita, Korea julistettiin itsenäiseksi, Weihaiwei jäi japanilaisille takuuksi sotakorvausten maksamisesta, Kiinan kaupunkeja avattiin ulkomaalaisille ja ulkomaalaiset saivat oikeuden perustaa tehtaita Kiinan sopimussatamiin. Kiinassa rauhansopimuksen solmiminen herättikin laajaa vastustusta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kiinan–Japanin sota (1894–1895) Wikimedia Commonsissa
Kirkevoll/Brekkeåsen

| Kirkevoll/Brekkeåsen |
| --- | --- |
 Vålen kirkko
 Kirkevoll/Brekkeåsen
 Koordinaatit: 59°25′02″N, 10°16′40″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Vestfold
Kunta:  Tønsberg
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,6 km²
Väkiluku (2023):  974
 – Väestötiheys:  1 623,3 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kirkevoll/Brekkeåsen on taajama Tønsbergin kunnassa Vestfoldin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,6 neliökilometriä ja asukasluku 974 vuonna 2023.
Kenny McLean

Kenny McLean vuonna 2021.
Kenneth "Kenny" McLean (s. 8. tammikuuta 1992 Ruthergien) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa Norwich Cityä.
McLean aloitti liigauransa Skotlannissa kaudella 2009–2010 Arbroathin joukkueessa lainalla St. Mirrenistä. Seuraavalla kaudella hän pääsi St. Mirrenin miehistöön ja pelasi Skotlannin Valioliigassa viiden kauden aikana 131 ottelua, joissa hän teki 20 maalia. Helmikuussa 2015 hän siirtyi saman sarjan Aberdeeniin, jossa hän pelasi Skotlannin Valioliigassa 126 ottelua ja teki 18 maalia. Tammikuussa 2018 englantilaisseura Norwich City osti McLeanin 203 000 punnalla mutta hän pelasi kauden loppuun lainalla Aberdeenissa.
Kaudella 2018–2019 McLean pelasi Norwich Cityn riveissä Englannin mestaruussarjassa 20 ottelua ja teki kolme maalia. Kaudella 2019–2020 Norwichin ollessa Valioliigassa McLean pelasi 37 valioliigaottelua, joista 32 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki ensimmäisen ja kauden ainoan valioliigamaalinsa neljännessä ottelussaan, kun Norwich voitti hallitsevan mestarin Manchester Cityn 3–2. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Norwichin joukkueessa mestaruussarjassa 38 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Seuraavalla kaudella Norwich pelasi Valioliigassa, jossa McLean pelasi 31 ottelua ja teki yhden maalin maaliskuussa vierasottelussa Leeds Unitedia vastaan. Kaudella 2022–2023 Norwich oli jälleen mestaruussarjassa, jossa McLean pelasi 35 ottelua ja teki yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän pelasi mestaruussarjassa kaikki 46 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän pelasi myös molemmat nousukarsintaottelut Leeds Unitedia vastaan.
McLean pelasi Skotlannin A-maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa maaliskuussa 2016 Tšekkiä vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki kuudennessa maaottelussaan maaliskuussa 2019 San Marinoa vastaan ja toisen kesäkuussa 2023 EM-karsintaottelussa Norjaa vastaan. Hän on kesäkuun 9. päivään 2024 mennessä pelannut 38 maaottelua, joissa hän on ollut 17 kertaa avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä kaksi maalia.