stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Compagnie Internationale des Wagons-Lits
Historia > Monopoli

Ollessaan Yhdysvalloissa vuosina 1867–1868 Georges Nagelmackers sai idean Pullmanin kehittämistä makuuvaunuista. Palattuaan Belgiaan päätti Nagelmackers perustaa oman makuuvaunuyhtiön Eurooppaan. Hän ymmärsi, että junien pitäsi tarjota luksusluokan matkustamista ja olla helppo matkustustapa jopa valtioiden rajojen yli.
Vuonna 1874 Nagelmacker perusti Compagnie Internationale des Wagons-Lits'n. Lisäys et des Grands Express Européens (suomeksi: Euroopan Pikajunayhtiö) tuli yrityksen nimeen 10 vuotta myöhemmin. Vuonna 1886 yhtiö oli iso kansainvälinen kasvava yhtiö. Yhtiön logosta WL tuli pian tavaramerkki.
Ennen ensimmäistä maailmansotaa CIWL:ä oli monopolin kansainvälisessä junaliikenteessä Euroopassa. Yhtiö omisti lukuisia kuuluisia junia kuten Idän pikajunan, Pohjolan pikajunan, Le Train Bleun sekä Sud Express'n. Yhtiö laajeni myös Euroopan ulkopuolelle, ja sillä oli mm. Siperian radan oikeudet.
Historia > Kansainvälinen makuuvaunuyhtiö Suomen rautateillä

Kansainvälinen makuuvaunuyhtiö aloitti Suomessa toimintansa toukokuussa 1912, joskin muutamia vaunuja oli ollut liikenteessä Suomessa jo loppuvuodesta 1911 alkaen. Yhtiöllä oli Suomen rautateillä kalustona kahdeksan ravintolavaunua ja seitsemän makuuvaunua. Ravintola- ja makuuvaunuja käytettiin aluksi Helsingin ja Pietarin välillä kulkeneissa pikajunissa. Makuuvaunuista luovuttiin 1919 mutta ravintolavaunuja oli myöhemmin liikenteessä Helsingin ja Turun välillä sekä Helsingin ja Seinäjoen välillä. Kansainvälinen makuuvaunuyhtiö lopetti toimintansa kannattamattomana Suomessa vuonna 1959. Yhtiön ravintolavaunuja oli kuitenkin liikenteessä Suomen ravintolavaunu Oy:n omistuksessa vielä vuoteen 1964 saakka, jolloin ne poistettiin vanhentuneina.
Historia > Hotellit

Vuonna 1894 perustettiin Compagnie Internationale des Grands Hotels joka oli CIWL:n tytäryhtiö. Se omisti luksushotelleja suurkaupungeissa ympäri Eurooppaa. Kuuluisimpia niistä oli Hotel Terminus Bordeaux'ssa ja Marseillessa sekä Hotel Pera Palace Istanbulissa, Hotel de la Plage Ostendessa ja Grand Hotel des Wagons-Lits Pekingissä.
Historia > Kilpailija Mitropa

Kun ensimmäinen maailmansota alkoi oli CIWL:n junat sotilaskäytössä. Saksassa ja Itävalta-Unkarissa oltiin perustettu CIWL:n kilpaileva yhtiö nimeltään Mitropa (Mitteleuropäische Schlafwagen- und Speisewagen Aktiengesellschaft), joka sai liikennöidä vain Saksassa ja Itävallassa. Vuonna 1918 Venäjän kommunistihallinto takavarikoi CIWL:n omaisuuden. Maailmansodan jälkeen Euroopan reitit palautettiin siviilikäyttöön, ja CIWL sai ne kaikki paitsi Itävallan, Puolan, Tšekkoslovakian reitit joita hallitsi Reichsbahn ja Mitropa. Lopulta CIWL ja Mitropa allekirjoittivat sopimuksen 23. huhtikuuta vuonna 1925 jonka perustella CIWL saisi hoitaakseen Saksan ulkomaanliikenteen ja Mitropa sisäisen liikenteen. Mitropa sai myös Saksan ulkomaanliikenteestä Alankomaat, Danzigin vapaakaupungin sekä Skandinavian ja Itävallan. Niinpä CIWL kukoisti taas Euroopan junaliikenteessä. Yhtiön väriksi tuli sini-kulta. Vuoteen 1931 yhtiö omisti 2268 junanvaunua. Yhtiö omisti myös oikeuksia harjoittaa rautatieliikennettä Aleppoon, Bagdadiin, Kairoon sekä Teheraniin.
Historia > Alamäki

Kun Adolf Hitler tuli valtaan Saksassa vuonna 1933 hän sai purettua CIWL:n sopimukset ja antoi ne Mitropalle. Vuonna 1938 kun Itävalta miehitettiin (Anschluss) sai Mitropa kaikki rautatieoikeudet jotka palautettiin CIWL:lle vasta vuonna 1945. Toisen maailmansodan jälkeen CIWL menetti markkinoita kommunistisessa Itä-Euroopassa ja Keski-Euroopassa.
Sodan jälkeen CIWL keskittyi lähinnä matkatoimistoalaan. Yhtiön nimi muutettiin muotoon Compagnie Internationale des Wagons-Lits et du Tourisme (CIWLT) vuonna 1967 ja myöhemmin Wagons-Litsiksi.
Vuoteen 1971 CIWL oli myynyt kaikki vaunut ja oikeudet seuraaville Euroopan valtionomistamille rautatieyhtiöille kuten;
Ranskan SNCF, Italian FS, Sveitsin SBB, Saksan DB, Itävallan ÖBB, Belgian NMBS/SNCB, Hollannin NS, Tanskan DSB sekä Espanjan RENFE. Kansainvälinen makuuvaunuyhtiö nimeltään TEN (Trans Euro Night) perustettiin joka valvoi lähinnä CIWL:n liikennettä sekä Mitropan seuraajaa DSG:tä vuoteen 1995.
Nykytilanne

Wagons-Lits'n päämaja sijaitsee Pariisissa. CIWL järjestää yöjunayhteydet Itävallassa, Italiassa, Portugalissa, Espanjassa sekä ateriapalvelut päiväjuniin Ranskassa, Italiassa, Espanjassa, Portugalissa ja Eurostarissa Isossa-Britanniassa.
Yhteistyö

Yhtiö teki jo yhteistyötä Itävallassa, Ranskassa, Italiassa, Portugalissa,Espanjassa ja Isossa-Britanniassa jo ennen ensimmäistä maailmansotaa. Vuonna 1927 Thomas Cookin Thomas Cook plc -niminen matkatoimisto osti CIWL:n vaikean tuloksen aikana, mutta CIWL nousi myöhemmin taas itsenäiseksi yhtiöksi. Vuonna 1991 Wagon-Lits'stä tuli osa ranskalaista Accor-yhtiötä ja Leisure Groupia.
Kuuluisia Compagnie Internationale des Wagons-Lits'n liikennöimiä junia > Idän pikajuna

Idän pikajuna aloitti toiminnan vuonna 1882 Pariisista Istanbuliin kolmella makuuvaunujunilla kolme kertaa viikossa molempiin suuntiin. Idän pikajuna oli ensimmäinen makuu- ja ravintolavaunulla varustettu juna, joka liikennöi ympäri Eurooppaa. Vuonna 2003 yhtiö lisäsi seitsemän makuuvaunuja, ja se onkin nykyään suosittu turistikohde. Vuodesta 2007 yöjuna liikenne tuli taas käyttöön uudella reitillä Pariisi-Strasbourg ja Strasbourg-Wien.
Kuuluisia Compagnie Internationale des Wagons-Lits'n liikennöimiä junia > Pohjolan pikajuna

Pohjolan pikajuna liikennöi Pariisista Pietariin Puolan ja Baltian ja Saksan kautta. Liikenne alkoi vuonna 1884, ja nyt DB NachtZug liikennöi Pariisista vain Hampuriin ja Kööpenhaminaan.
Kuuluisia Compagnie Internationale des Wagons-Lits'n liikennöimiä junia > Sud Express

Sud Express oli junayhteys Pariisi–Lissabon välillä vuodesta 1887, joka oli Pohjolan pikajunan liitännäis-linja Pietarista Pariisin kautta Portugaliin. Monet Venäjältä ja Itä-Euroopasta tulleet matkustajat matkustivat Sud Expressillä ensin Pariisista Lissaboniin, josta he lähtivät laivoilla kohti Pohjois-Amerikkaan.
Kuuluisia Compagnie Internationale des Wagons-Lits'n liikennöimiä junia > Le Train Bleu

Le Train Bleu eli Sininen juna oli junayhteys Pariisista Cannesiin. Vaikka junan omisti Chemins de fer de Paris à Lyon et à la Méditerranée -niminen ranskalainen yhtiö, se käytti CIWL:n makuuvaunuja vuoteen 1938 kun yhtiö lakkautettiin.
Kuuluisia Compagnie Internationale des Wagons-Lits'n liikennöimiä junia > Transsibérien

Siperian rata oli CIWL:n ja Venäjän tsaarin välisen sopimuksen alaisena aina vuoteen 1917 vallankumoukseen asti. Linja alkoi Moskovasta ja päättyi Vladivostokiin ja Pekingiin.
Kuuluisia Compagnie Internationale des Wagons-Lits'n liikennöimiä junia > Kanaalin yli

Kanaalijuna, joka liikennöi Lontoo-Pariisi välillä, oli myös Wagons-Lits'n liikennöimä vuodesta 1936 aina vuoteen 1994, kun Eurostar-yhteys valmistui Doverin ja Calaisin välillä.
Compagnie Internationale des Wagons-Lits 1901
Wagons-Litsin makuuvaunu
CIWL:n ravintolavaunu
Orient-Express 1883-1914
Procountor

| Accountor Finago Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  1990
Toimitusjohtaja:  Mikko Soirola
Kotipaikka:  Espoo
Toimiala:  Ohjelmistojen suunnittelu ja valmistus
Tuotteet:  Procountor Taloushallinto - Täysin sähköisen taloushallinnon mahdollistava ohjelmisto Procountor Tallennus - Tilitoimiston moderni työkalu perinteisen kirjanpidon tekemiseen Procountor Solo - Laskutusohjelma ja kirjanpito pienyritykselle verkossa Procountor Allekirjoitus - Sähköinen allekirjoitus asiakirjoille helposti ja ilman kuukausimaksua Aika – ratkaisusi yksinkertaiseen työajanseurantaan
Liikevaihto:  57 187 000 € (2021) 
Henkilöstö:  239 (2021) 
Emoyhtiö:  Accountor
Kotisivu:  https://procountor.fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Procountor on kattava taloushallinnon ohjelmisto, jota yrittäjä voi käyttää yksin tai yhdessä tilitoimiston kanssa hoitaakseen yrityksen taloushallinnon toimintoja. Procountor-ohjelmisto on julkaistu vuonna 2001. Procountor on osa Accountor Finagon tuoteperhettä. Accountor Finago on johtava sähköisen taloushallinnon ohjelmistotalo Suomessa ja osa Accountoria. Accountor myi ohjelmistoliiketoimintansa Yhdysvaltalaiselle sijoitusyhtiölle KKR:lle kesällä 2024 ja toimii nykyään Accountor Software -kattotermin alla.
Procountor-ohjelmiston on hankkinut käyttöönsä yli 130 000 pk-yritystä ja 1 600 tilitoimistoa. Ensimmäisenälähde? alallaan Procountor on myös laajentanut Pohjoismaihin ja ohjelmisto on saatavilla Ruotsissa.
Ensimmäiset versiot Procountorista edellyttivät toimiakseen Java-ohjelmiston asentamista tietokoneelle. Toukokuussa 2014 tehdyssä suuressa versiopäivityksessä Java-liitännäisyys poistettiin, ja Procountoria on sen jälkeen voinut käyttää myös älypuhelimessa.
Procountor on saanutmilloin? ensimmäisen palkinnon Tietoyhteiskunnan parhaat käytännöt -kilpailun sarjassa "Sähköinen liiketoiminta".
Länsitoukki

Länsitoukki eli Länsi-Tonttu (ruots. Västra Tokan) on saari Helsingin edustan Itäsaarten osa-alueella, noin 13 kilometriä Kauppatorilta ja 7 km Santahaminasta kaakkoon. Saaren pinta-ala on 3,2 hehtaaria. Maasto on avokalliota, jonka notkopaikoissa kasvaa matalaa ulkoluotojen kasvillisuutta. Puita ei kasva ja harvat pensaatkin ovat matalia.  Aiemmin saarella oli vain ruotsinkielinen nimi. Sotien aikana se sai suomalaisen nimen Länsi-Tonttu. Jostain syystä nimi vuonna 1969 muutettiin Länsitoukiksi. Merikartoilla nimi Länsi-Tonttu on kuitenkin säilynyt niin, että uusimmissakin painoksissa se yhä on.
Historia

Nykyään saari on asumaton, mutta 1890-luvulta 1940-luvulle siellä asui vakituisesti kalastajia. Toisen maailmansodan aikana saaren korkeimmalle kohdalle rakennettiin merivartioparakki, joka sodan jälkeen luovutettiin metsästysseuran käyttöön. Parakki paloi 1970-luvulla. Kalastajien rakennukset olivat tuhoutuneet jo aikaisemmin. Nykyisin saaren ainoa rakennelma on tutkaheijastin.  Syksyisin saari on linnustajien suosiossa. Saaren omistaa Suomen valtio. Maihinnousu on retkeilijöille sallittu.
Rusalkan uppoaminen

20. syyskuuta 1893 venäläinen panssarilaiva Rusalka upposi jonkin matkan päähän Länsitoukista vieden koko miehistönsä, 177 henkeä, meren pohjaan. Saaressa tuolloin asunut kalastaja Poppo Sjöholm on kertonut kuulleensa myrskyn pauhun keskeltä huudon tapaista ääntä, mutta ”luuli aistiensa pettävän tai paholaisen olevan irti”. Vasta seuraavana päivänä hänelle selvisi, että huudot olivat olleet todellisia ihmisääniä.
Kaisarianí

| Kaisarianí Kaisarianín kunta Καισαριανή Δήμος Καισαριανής |
| --- | --- |
 Kaisarianín luostarin kirkko.
 Kunnan sijainti
 Kaisarianí
 Koordinaatit: 37°58.1′N, 23°45.5′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Keski-Ateena
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  4507
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7,841 km²
Väkiluku (2011):  26 458
 – Kaupunki:  26 370
 – Väestötiheys:  3 374,31 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  161 21
Suuntanumero(t):  210
Rekisterikilpi:  Z
 
 www.kessariani.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaisarianí (kreik. Καισαριανή) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Καισαριανής, Dímos Kaisarianís), joka sijaitsee Keski-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Koko kunnan pinta-ala on 7,841 neliökilometriä ja väkiluku 26 458. Varsinaisen Kaisarianín kaupungin väkiluku on 26 370 (vuonna 2011).
Kaisarianín kaupunki sijaitsee vain pari kilometriä Ateenan keskustasta itäkaakkoon. Kaupungissa sijaitsevat Ateenan metron asemat Kaisarianí ja Panepistimioúpoli. Kaisarianín kunnan nähtävyyksiin kuuluu muun muassa bysanttilaisaikainen Kaisarianín luostari, joka sijaitsee Ymittós-vuoren rinteessä.
Kunnan osat

Kaisarianín kunta muodostuu seuraavista asutuksista:
| Kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |  |
| --- | --- | --- |
| Kaisarianí | 26 370 |  |
| Vlitikós Stathmós | 88 |  |
Yhteensä: 26 458
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaisarianí Wikimedia Commonsissa
Δήμος Καισαριανής (Arkistoitu – Internet Archive). Kaisarianín kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Attikan alue
| --- | --- |
Keski-Ateenan alueyksikkö:  Ateena  Dáfni-Ymittós  Filadélfeia-Chalkidóna  Galátsi  Ilioúpoli  Kaisarianí  Výronas  Zográfou 
Pohjois-Ateenan alueyksikkö:  Agía Paraskeví  Amaroúsio  Chalándri  Filothéi-Psychikó  Irákleio  Kifisiá  Lykóvrysi-Péfki  Metamórfosi  Néa Ionía  Papágou-Cholargós  Pentéli  Vrilíssia 
Länsi-Ateenan alueyksikkö:  Agía Varvára  Ágioi Anárgyroi-Kamateró  Aigáleo  Chaïdári  Ílio  Peristéri  Petroúpoli 
Etelä-Ateenan alueyksikkö:  Ágios Dimítrios  Álimos  Ellinikó-Argyroúpoli  Glyfáda  Kallithéa  Moscháto-Távros  Néa Smýrni  Palaió Fáliro 
Pireuksen alueyksikkö:  Keratsíni-Drapetsóna  Korydallós  Níkaia-Ágios Ioánnis Rénti  Pérama  Pireus 
Itä-Attikan alueyksikkö:  Acharnés  Diónysos  Kropía  Lavreotikí  Marathónas  Markópoulo Mesogaías  Oropós  Paianía  Pallíni  Rafína-Pikérmi  Saronikós  Spáta-Artémida  Vári-Voúla-Vouliagméni 
Länsi-Attikan alueyksikkö:  Asprópyrgos  Elefsína  Fylí  Mándra-Eidyllía  Mégara 
Saarten alueyksikkö:  Agkístri  Aígina  Hydra  Kythera  Póros  Salamis  Spétses  Troizinía-Méthana
Claudia Jung

| Claudia Jung |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. huhtikuuta 1964 (ikä 60) Ratingen, Nordrhein-Westfalen, Saksa
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Claudia Jung 
Laulukielet:  saksa
Aktiivisena:  1988–
Tyylilajit:  pop
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Claudia Jung (keskellä) vuonna 2011.
Claudia Jung (s. Ute Krummenast, 12. huhtikuuta 1964 Ratingen, Nordrhein-Westfalen, Saksa) on saksalainen iskelmälaulaja ja poliitikko. Hän on työskennellyt myös näyttelijänä.
Elämä ja ura

Jo pienestä pitäen musiikki oli keskeinen osa Claudia Jungin elämää. Hän harrasti lapsuudessaan sekä kitaransoittoa että kuorolaulua. Ennen ammattimaista muusikonuraansa hän toimi muun muassa matkaoppaana Italiassa ja fotolaboranttina. Vuonna 1984 Jung tutustui tuottaja Adam Schaireriin ja yhteistyö tämän kanssa johti ensimmäiseen single-julkaisuun vuonna 1986. Claudia Jungin esikoisalbumi Halt' mich fest ilmestyi vuonna 1988. Alussa musiikista ja teksteistä vastasivat Schairerin lisäksi lähinnä Jean Frankfurter ja Erich Offierowski, myöhemmin muun muassa André Franke, Joachim Horn-Bernges ja Bernd Meinunger.
Suosion kasvettua Claudia Jungia on alettu kutsua "Saksalaisen iskelmän suureksi naiseksi" ("Die grosse Dame des deutschen Schlagers"). Jung on niittänyt mainetta vahvana balladien tulkitsijana, ja hänen repertuaarissaan on vankka sijansa myös pop-genren tanssimusiikille. Vuonna 2015 julkaistu Seitensprung puolestaan koostuu lähes yksinomaan käännöskappaleista, kuten "Durch Meine Finger Rinnt Die Zeit", joka on saksankielinen versio Abban sävellyksestä "Slipping Through My Fingers".
Jung on laulanut useita duettoja. Eräs hänen suosituimmista lauluistaan, Je t'aime mon amour, on yhteistyö Richard Claydermanin kanssa. Jung on levyttänyt lähinnä saksaksi. Lisäksi hän on tulkinnut muutamia ranskan-, englannin- ja italiankielisiä kappaleita. Vuonna 2001 julkaistiin VHS:nä ja DVD:nä Claudia Jungin juontama televisio-ohjelma Mein München - Auch wenn es nicht vernünftig ist. Jung on voittanut useita saksalaisia musiikkialan palkintoja.
Reininmaalla syntynyt Jung muutti Baijeriin 1994. Hän asuu maalaistalossa Pfaffenhofen an der Ilmissä Münchenin lähistöllä. Hän avioitui 1997 muusikko Hans Singerin kanssa, joka on tuottanut hänen levynsä vuodesta 1999. Pariskunnan tytär, Anna Charlotte, lauloi äitinsä kanssa dueton Heut' fliegt ein Engel durch die Nacht vuonna 2004.
Claudia Jung on näytellyt harrastuspohjalta muutamissa televisiotuotannoissa, kuten Das Musikhotel am Wolfgangsee (2008) ja Der Schatz im Silbersee (2015).
Claudia Jung - virallisesti Ute Singer - toimi paikallispoliitikkona 2008–2013.
Diskografia > Studioalbumit

| Vuosi | Nimeke | Listasijoitukset > Saksa | Listasijoitukset > Itävalta | Listasijoitukset > Sveitsi | Julkaisupäivä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988 | Halt’ mich fest | — | — | — | 2. syyskuuta 1988 |
| 1989 | Etwas für die Ewigkeit | — | — | — | 6. lokakuuta 1989 |
| 1990 | Spuren einer Nacht | 33  (10 viikkoa) | 15  (10 viikkoa) | — | 14. elokuuta 1990 |
| 1991 | Wo kommen die Träume her | — | 21  (6 viikkoa) | — | 20. elokuuta 1991 |
| 1992 | Du ich lieb’ dich | 53  (10 viikkoa) | 31  (5 viikkoa) | — | 28. syyskuuta 1992 |
| 1994 | Claudia Jung | 22  (29 viikkoa) | 6  (35 viikkoa) | — | 29. syyskuuta 1994 |
| 1995 | Sehnsucht | 27  (25 viikkoa) | 4  (19 viikkoa) | — | 9. marraskuuta 1995 |
| 1996 | Winterträume | 31  (5 viikkoa) | 3  (13 viikkoa) | — | 8. marraskuuta 1996 |
| 1999 | Für immer | 23  (6 viikkoa) | 2  (13 viikkoa) | 41  (2 viikkoa) | 12. huhtikuuta 1999 |
| 2001 | Auch wenn es nicht vernünftig ist | 39  (6 viikkoa) | 2  (15 viikkoa) | — | 17. syyskuuta 2001 |
| 2003 | Seelenfeuer | 47  (3 viikkoa) | 11  (12 viikkoa) | — | 14. huhtikuuta 2003 |
| 2004 | Herzzeiten | 30  (7 viikkoa) | 4  (17 viikkoa) | 82  (2 viikkoa) | 25. lokakuuta 2004 |
| 2006 | Träumen erlaubt | 35  (4 viikkoa) | 7  (12 viikkoa) | 75  (1 viikko) | 12. toukokuuta 2006 |
| 2007 | Unwiderstehlich | 33  (3 viikkoa) | 11  (9 viikkoa) | 59  (1 viikko) | 14. syyskuuta 2007 |
| 2008 | Hemmungslos Liebe | 28  (3 viikkoa) | 18  (6 viikkoa) | 85  (1 viikko) | 24. lokakuuta 2008 |
| 2009 | Geheime Zeichen | 50  (2 viikkoa) | 15  (5 viikkoa) | — | 23. lokakuuta 2009 |
| 2012 | Alles nach Plan? | 38  (2 viikkoa) | 10  (5 viikkoa) | — | 1. kesäkuuta 2012 |
| 2015 | Seitensprung | 30  (2 viikkoa) | 10  (6 viikkoa) | 71  (1 viikko) | 13. maaliskuuta 2015 |
| 2016 | Frauenherzen | 43  (2 viikkoa) | 8  (7 viikkoa) | 31  (3 viikkoa) | 8. heinäkuuta 2016 |
| 2018 | Schicksal, Zufall oder Glück | 14  (2 viikkoa) | 21  (4 viikkoa) | 40  (2 viikkoa) | 13. heinäkuuta 2018 |
| 2022 | Einfach Jung |   |   |   | 14. lokakuuta 2022 |
Diskografia > Kokoelma-albumit

| Vuosi | Nimeke | Listasijoitukset > Saksa | Listasijoitukset > Itävalta | Listasijoitukset > Sveitsi | Julkaisupäivä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992 | Nah bei Dir – Ausgewählte Lieder | 44  (9 viikkoa) | 31  (2 viikkoa) | — | Helmikuu 1992 |
| 1997 | Augenblicke | 20  (20 viikkoa) | 2  (20 viikkoa) | 26  (12 viikkoa) |  |
| 2002 | Best Of | 69  (2 viikkoa) | 7  (14 viikkoa) | — | 18. maaliskuuta 2002 |
| 2007 | Sommerwein – Meine schönsten Sommersongs | 85  (2 viikkoa) | 26  (12 viikkoa) | — | 8. kesäkuuta 2007 |
| 2010 | Geliebt, gelacht, geweint | 66  (2 viikkoa) | 21  (8 viikkoa) | — | 19. marraskuuta 2010 |
Muita kokoelmia:
Claudia Jung (1995)
Amore amore (1996)
Schlager & Stars (2003)
The Essential (2005)
Flieg’ mit mir – Die Collection (2009)
Geliebt, Gelacht, Geweint Mega Mix (2011)
All the Best (2011)
UnverwechselBar - Die ultimative Hitbox (2018)
DVD-julkaisut

Mein München - Auch wenn es nicht vernünftig ist (2001)
Hemmungslos Liebe (Limited-Edition) (2008)
Geliebt, gelacht, geweint (Limited-Edition) (2010)
Kulta- ja platinalevyt

| --- | --- |
 Kultalevyt  Saksa 1995: Albumista Claudia Jung  Itävalta 1991: Albumista Spuren einer Nacht  1996: Albumista Winterträume  1999: Albumista Für immer  2004: Albumista Auch wenn es nicht vernünftig ist  2005: Albumista Herzzeiten  2008: Albumista Unwiderstehlich  2009: Albumista Hemmungslos Liebe  Sveitsi 1995: Albumista Claudia Jung:  Platinalevyt  Itävalta 1996: Albumista Sehnsucht  1997: Albumista Augenblicke  1998: Albumista Du ich lieb’ dich Tuplaplatinalevy  Itävalta 1995: Albumista Claudia Jung
| Maa | Kulta | Platina |
| --- | --- | --- |
|  Saksa | 1 | 0 |
|  Itävalta | 7 | 5 |
|  Sveitsi | 1 | 0 |
| Yhteensä | 9 | 5 |
Aiheesta muualla

Claudia Jungin virallinen nettisivu
Ganz schön frech
Kochmusic.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Music-map.de
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  IdRef
Ahmasjärvi (Kodisjoki)

| Ahmasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:   Suomi
Paikkakunta:  Rauma (Kodisjoki)
Koordinaatit:  61°02′45″N, 21°40′46″E
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  16  m 
 fiAhmasjärvi 
Ahmasjärvi on pieni järvi Kodisjoen kylän pohjoispuolella.
Sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria ja rantaviivan pituus 0,9 kilometriä. Järvi on suurelta osin ruohottunut ja kasvillisuuden peitossa. Järvi laskee Kodisjokea pitkin Otajärveen.
Nigerian historia

Kartta Nigerian alueesta vuodelta 1909.
Nigerian historiaa voidaan tutkia tuhansien vuosien päähän, sillä maata on todistetusti asutettu jo 13 000 vuotta sitten. Maan vanhimmat fossiilit on ajoitettu 9 000 vuoden päähän ennen ajanlaskun alkua.
Esikoloniaalinen aika > Varhaisia kulttuureita

Varhaisia kulttuureja nykyisen Nigerian alueella olivat Nok ja Igbo Ukwu, sekä esikoloniaalisen ajan kuningaskunnat ja imperiumit, kuten Hausa-valtiot Kano, Katsina, Zaria ja Gobir pohjois-Nigeriassa. Kanem-Bornon historia alkoi 9. vuosisadalla. Joruba-valtio oli idässä ja Benin etelässä. Igbot olivat ei-sentralisoitu, itsenäisistä kyläkunnista koostuva alue kaakkois-Nigeriassa ja Niger-jokisuussa ja Cross-River alueella Kamerunin rajalla.
Esikoloniaalinen aika > Karavaanikaupan vaikutus

Pohjois-Nigerian alueen varhainen kehitys liittyi karavaanikaupan kasvuun. Muslimimaailma laajentui länteen, joka vauhditti yhteiskunnan poliittisen elämän elpymistä. Jo 1000-luvulla Kanon ja Katsinan kaupungit olivat Saharan ylittävän karavaaniliikenteen keskuksia. Nämä kaupungit olivat luonteeltaan kosmopoliittisia, ja ne yhdistivät sekä ihmisiä, että kulttuurivaikutteita Lähi-idästä ja Etelä-Afrikasta. Ulkomainen vaikutus johti yhteiskunnan kehitykseen. 1100-luvulle mennessä islamilainen sivilisaatio levisi Pohjois-Nigeriaan karavaanireittejä pitkin Sudanista Malin valtakunnan Timbuktuun.
Portugalilaiset merenkulkijat saapuivat Nigerian rannikolle vuonna 1472. Ei kestänyt kauaa, kunnes eurooppalaiset orjuuttivat nigerialaiset ja kuljettivat nigerialaisia miljoonittain orjiksi Amerikkoihin.
Islam sai konkreettisen jalansijan 1300-luvulla, joka vaikutti Hausa-kaupunkivaltioiden nousuun 1400-luvulle mennessä keski Afrikan kauppakeskuksiksi. Bornon valtakunta korvasi vähitellen Hausan alueellisena vallan ja vaikutusvallan keskuksena 1600- ja 1700-luvuilla.
Bilman keidaskaupungin hallinnan menettäminen vuonna 1759 ja pääsy Saharan halki ulottuvaan kauppaan merkitsi Bornon valtakunnan lopun alkua. Tämä huipentui alueen hajoamiseen autonomisiksi ryppäiksi vuoteen 1780 mennessä. Syntyneen tyhjiön täyttivät voimat, jotka syntyivät 1800-luvun alussa ja se loi tilanteen, joka hallitsee Pohjois-Nigeriaa nykyisinkin.
Esikoloniaalinen aika > Jihadit 1800-luvun alussa

1800-luvun vaihteessa Shehu Usman dan Fodio, kaupungistunut fulani-islamilainen tutkija yhdisti nomadifulanit, tyytymättömät Hausan talonpoikaisjoukot ja urbaanit gobirit, jotka pakenivat hänen kanssaan Guduun. He kaikki kärsivät Hausan kuninkaiden despotismista ja korruptiosta. Hän johti seuraajiensa armeijaa jihadissa, jonka tarkoituksena oli puhdistaa islamilaisia käytäntöjä alueella asettamalla uusi vanhurskas johto Hausan kaupunkivaltioihin.
Vuosina 1804–1808 dan Fodion jihad kaatoi neljätoista Hausan kuningasta ja korvasi heidät Fulani-emireillä. Nämä vannoivat uskollisuutta dan Fodiolle ja perustivat yhdessä kalifaatin nykyiseen Pohjois-Nigeriaan. Vuonna 1809 dan Fodion poika Muhammad Bello perusti Sokoton kaupungin, kunnes britit valloittivat sen vuonna 1903. Sokoton kalifaatti oli yksi Saharan eteläpuolisen Afrikan suurimmista ja tehokkaimmista valtakunnista.