stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lavian kotiseutumuseo
Historia

Museotoiminta Laviassa alkoi vuonna 1949, jolloin perustettiin Lavian Museo- ja kotiseutuyhdistys. Kotiseutumuseolle löydettiin sopivat tilat vuonna 1954, jolloin kunta osoitti museoyhdistyksen käyttöön lainajyvästömakasiinin. Varsinaisesti museotoiminta ja kokoelmien kerääminen aloitettiin vuonna 1957, jolloin kunnanvaltuusto nimesi kunnallisen museotoimikunnan ja sen puheenjohtajaksi kunnanvaltuutettu Eljas Virtasen.
Vuoden 2015 kuntaliitoksen myötä Lavian kotiseutumuseo siirtyi Porin kaupungille ja osaksi Satakunnan museota.
Leonas Bistras

| Leonas Bistras |
| --- | --- |

Liettuan pääministeri
 25. syyskuuta 1925 – 31. toukokuuta 1926  
Edeltäjä:  Vytautas Petrulis
Seuraaja:  Mykolas Sleževičius
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. lokakuuta 1890 Liepāja, Kuurinmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 17. lokakuuta 1971 (80 vuotta) Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto
Tiedot
Puolue:  Liettuan kristillisdemokraattinen puolue
Leonas Bistras (20. lokakuuta 1890 Liepāja – 17. lokakuuta 1971 Kaunas) oli liettualainen poliitikko, toimittaja, kääntäjä, filosofi ja professori. Hän toimi Liettuan pääministerinä vuosina 1925–1926.
Bistras valittiin kansanedustajaksi Seimasiin Liettuan kristillisdemokraattien jäsenenä. Myöhemmin hän toimi Seimasin puhemiehenä, ja hän oli Liettuan 9. ja 10. hallituksen opetusministerinä. Vytautas Petrulisin hallituksen kaaduttua Bistrasista tuli lyhyeksi aikaa Liettuan pääministeri. Myöhemmin hän toimi ulkoministerinä.
Bistras karkotettiin Siperiaan sen jälkeen kun Neuvostoliitto oli miehittänyt maan 11. heinäkuuta 1940. Hän palasi Liettuaan vuonna 1945, mutta 1950 hänet pidätettiin ja karkotettiin uudelleen. 1956 hän palasi maahan toisen kerran. Koska Neuvostoliitto ei antanut hänelle eläkettä, hän joutui elämään lopun elämäänsä avustusten turvin Kaunasissa. Hän kuoli vuonna 1971 kolme päivää ennen 81-vuotissyntymäpäiväänsä.
Tarhaillakko

| Tarhaillakko |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Illakot Hesperis
Laji::  matronalis
Kaksiosainen nimi
 Hesperis matronalis  L. 
Katso myös
   Tarhaillakko Wikispeciesissä   Tarhaillakko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tarhaillakko eli illakko (Hesperis matronalis) on ristikukkaiskasvien heimoon ja illakoiden sukuun kuuluva kasvilaji. Suomessa se kasvaa vakiintuneena uustulokkaana.
Illakon tieteellinen sukunimi Hesperis viittaa iltaan, matronalis puolestaan tulee latinan sanasta matrona, aviovaimo. Kukkien tuoksu vivahtaa hieman orvokkiin ja 1600-luvulla Elias Tillandz luokittelikin kasvin orvokkeihin nimellä Viola matronalis. Ruotsissa lajia on aiemmin kutsuttu nimellä trädgårdsnattviol tai nattviol ("yöorvokki"), joka kuitenkin nykyisin tarkoittaa valkolehdokkia (Platanthera bifolia).
Ulkonäkö ja koko

Illakko on useimmiten monivuotinen, toisinaan kaksivuotinen ruohokasvi, jonka haaraton, karheakarvainen varsi saavuttaa 40–80 senttimetrin korkeuden. Kasvin lyhytruotiset lehdet sijaitsevat varrella kierteisesti; tyvilehtien lapa on puikea ja yleensä sahalaitainen, varsilehtien puikea–suikea, suippokärkinen, harvaan hammaslaitainen.
Illakon pölyttäjien suosimat hyväntuoksuiset, tertuissa kasvavat kukat ovat epätyypillisiä ristikukkaiselle: keltaisen tai valkoisen sijaan ne ovat useimmiten sini- tai punavioletteja. Kukkien tuoksu on voimakkaimmillaan illalla ja yöllä; pääasiallinen kukinta-aika on kesä-elokuussa. Säteittäisessä, 1,5 senttimetrin levyisessä teriössä on neljä noin 15 millimetrin mittaista terälehteä. Verholehtiä on neljä. Heteitä on kuusi; näistä kaksi on lyhyitä ja neljä pitkiä. Emiö on yhdislehtinen, yksivartaloinen ja yksiluottinen. Hedelmä on monisiemeninen, käyrähkö, lähes liereä, noin 7–10 senttimetrin mittainen litu. Siementuotanto on runsasta ja illakko valloittaakin varsin nopeasti puutarhan aukkopaikat.
Levinneisyys

Illakko on alkujaan kotoisin Etelä- ja Kaakkois-Euroopasta, Kaukasukselta ja Länsi-Siperiasta, mutta se on yleisesti villiytynyt. Suomessa se on vakiintunut uustulokas ja leviää nykyisin luonnonvaraisena; pohjoisimmat havainnot ovat Peräpohjolasta. Yleisin laji on etelässä Varsinais-Suomessa, Uudellamaalla ja Etelä-Hämeessä. Ruotsissa ensimmäiset havainnot luonnosta ovat vuodelta 1798.
Elinympäristö

Illakon tyypillisiä kasvupaikkoja ovat pihat, puistot, puutarhat, pensaiden alustat, kaupunkimetsiköt, lehdot, joutomaat ja kaatopaikat. Puutarhakarkulaisia löytyy eniten pientaloalueiden, siirtolapuutarhojen ja viljelypalstojen ympäristöstä.
Käyttö

Illakkoa on viljelty 1600-luvulta lähtien. 1700-luvun lopulla kasvi alkoi yleistyä, kun sen lehtiä ja siemeniä käytettiin rohtona ja siemenistä valmistettiin öljyä. Nykyisin illakkoa käytetään kuitenkin vain koristekasvina. Kasvista on saatavilla myös puna- ja valkokukkaisia lajikkeita. 1800-luvulla yleisimpiä olivat kerrannaiskukkaiset lajikkeet, joista jäljellä ovat vain keskieurooppalaiset 'Alba', 'Alba Plena', 'Flore Pleno', 'Luteo' ja 'Purpurea'. Kerrannaiskukkaisia illakoita voidaan lisätä vain kasvullisesti pistokkaista.
Koristekasvina illakko viihtyy parhaiten aurinkoisilla tai puolivarjoisilla kasvupaikoilla kuivassa tai tuoreessa maaperässä. Pitkinä poutakausina kasvia kannattaa kastella säännöllisesti. Siemenistä kasvatettaessa kylvö tehdään syys-lokakuussa tai esikasvatus toukokuussa; esikasvatetut taimet istutetaan ulos syksyllä tai seuraavana keväänä.
Kuvia

Valkoinen illakko.
Illakon lehtiruusuke
Varsilehtiä
Kukkia
Lituhedelmiä
Illakkokasvusto
Lastensairaala

Lastensairaalan potilas St. Louisissa
Lastensairaala on sairaala, joka keskittyy hoitamaan kasvuikäisiä. Erilliset lastensairaalat yleistyivät 1900-luvulla, kun lasten sairaanhoito erikoistui omaksi lääketieteen haarakseen. Tyypillisesti lastensairaalassa kiinnitetään enemmän huomiota potilaiden psykososiaaliseen puoleen: vanhempien vierailuja helpotetaan ja pitkäaikaispotilaat voivat saada kouluopetusta.
Lastensairaalat Suomessa

Suomen ensimmäinen lastensairaala, myöhempi Lastenklinikka, perustettiin Helsinkiin vuonna 1893. Se hoiti potilaita keskosista 16-vuotiaisiin, joskus 18-vuotiaisiin, asti. 1900-luvun alkupuolella lastensairaaloita perustettiin muihin suuriin kaupunkeihin, muun muassa Tampereelle. Tietyt hoidot, kuten syöpäpotilaiden kantasolusiirrot ja vaativa lasten sydänkirurgia, oli kuitenkin keskitetty koko maassa Helsingin Lastenklinikalle.
Uutta Lastensairaalaa jo vanhentuneeksi käyneen Lastenklinikan tilalle alettiin rakentaa 26. elokuuta 2014 Helsingin Meilahteen, ja sen valmistui syksyllä 2018. Lastensairaalan 160 miljoonan rakennuskustannuksista 30 miljoonaa euroa on kerätty lahjoituksin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lastensairaala Wikimedia Commonsissa
Leminen

Leminen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Erkki Leminen (1922–1992), evankelista ja kirjailija
Hannu Leminen oik. Hanno Leminen (1910–1997), elokuvaohjaaja ja -lavastaja ja Yleisradion johtaja
Ina Leminen (s. 1996), salibandyn pelaaja
Markus Leminen (s. 1975), taitoluistelija ja taitoluisteluvalmentaja
Sinikka Leminen (s. 1981), pikajuoksija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kōzō Arai

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Kōzō Arai
Syntymäaika: 24. lokakuuta 1950 (ikä 73)
Syntymäpaikka: Etajima, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1969–1978 | Furukawa Electric | 124 (17) |
Maajoukkue
| 1970–1977 | Japani | 47 (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Kōzō Arai (jap. 荒井 公三, Arai Kōzō; s. 24. lokakuuta 1950 Etajima) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Arai debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 1970. Hän on pelannut 47 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Lemin kunnankirjasto

| Lemin kunnankirjasto |
| --- | --- |
Sijainti:  Urheilutie 2, 54710 Lemi
Koordinaatit:  61.06130°N, 27.81100°E
Tyyppi:  kunnankirjasto
Perustettu:  1863
Kokoelman koko:   26 218 (2020)
Lainauksia vuodessa:   27 987 (2020)
Asiakkaita:   904 (lainaajat, 2020)
Budjetti:   137 407 euroa (2020)
Työntekijöitä:   2,59 (2020)
Lemin kunnankirjasto, Lemi: Kirjasto
Lemin kunnankirjasto on eteläkarjalaisen Lemin kunnankirjasto. Se palvelee erityisesti Lemin kirkonkylässä (Juvola) sijaitsevan kirjastorakennuksen ja verkkokirjaston välityksellä. Lemin kirjaston asiakkailla on käytössään myös muut Etelä-Karjalan seudullisen Heili-kirjastokimpan toimipisteet, ja näiden huomattavasti yhden kunnan tarjontaa suurempi aineistovalikoima.
Kirjastotoiminta Lemillä alkoi vuonna 1863.
Leena Noponen

Leena Sisko Maria Noponen (30. joulukuuta 1937 Äyräpää - 3. elokuuta 2006 Lieksa) oli suomalainen kielten opettaja ja runoilija.
Noponen pääsi ylioppilaaksi Lahden yhteiskoulusta 1957. Hän opiskeli kieliä ja kirjallisuutta Helsingin yliopistossa ja toimi sitten lähes 30 vuoden ajan kielten opettajana Lieksassa.
Teoksia

Nimellä Leena Mäkelä:
Eilisen rumpu : runoja. WSOY 1959
Lianne Nelson

| Mitalit> Naisten soutu.Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset  | Mitalit> Naisten soutu.Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset  | Mitalit> Naisten soutu.Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset  | Naisten soutu> Maa:   Yhdysvallat. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | kahdeksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tampere 1995 | nelonen i.p. |  |
|  Hopeaa | Köln 1998 | kahdeksikko |  |
Lianne Nelson (s. 15. kesäkuuta 1972 Houston) on yhdysvaltalainen kilpasoutaja. Hän saavutti olympiahopeaa ja voitti yhden maailmanmestaruuden.
Nelson kilpaili kaksissa olympialaisissa. Sydneyssä 2000 hän sijoittui kahdeksikossa kuudenneksi. Ateenan olympialaisissa 2004 hän saavutti samassa luokassa hopeaa. Yhdysvaltain venekunta hävisi kilpailun voittaneelle Romanian joukkueelle 1,86 sekuntia. Maailmanmestaruuskilpailuissa Nelson voitti perämiehettömässä nelosessa kultaa Tampereella 1995. Hän saavutti kahdeksikossa MM-hopeaa Kölnissä 1998.
Laukkakasvit

| Laukkakasvit |
| --- | --- |
 Karhunlaukka (Allium ursinum)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Laukkakasvit Alliaceae  Batsch
Katso myös
   Laukkakasvit Wikispeciesissä   Laukkakasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Laukkakasvit (Alliaceae) on yksisirkkaisten Asparagales-lahkoon kuuluva kasviheimo eräissä vanhentuneissa luokittelujärjestelmissä, nykyään sitä yleensä pidetään narsissikasvien alaheimona Allioideae. Siihen kuuluvat kasvit on aikaisemmin luettu liljakasvien heimoon kuuluviksi, APG II -luokittelussa ne määriteltiin omaksi heimokseen, ja APG III -luokittelussa ne sisällytettiin narsissikasveihin (Amaryllidaceae). Niitä tavataan lähes kaikkialla maapallolla; Australaasiassa ne ovat harvinaisia.
Heimon tärkein suku on laukkojen (Allium) suku, johon kuuluvat ruokasipuli ja muut syötävät sipulit.
Suvut

Laukkakasvien heimoon ovat kuuluneet seuraavat suvut:
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Laukkakasvit  (Alliaceae)
Alliaceae
Alliaceae in Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 7, May 2006.
Liliaceae in Flora of North America (englanniksi)
NCBI Taxonomy Browser [Alliaceae sensu stricto]
links at CSDL, Texas (Arkistoitu – Internet Archive)
Landser

Landser oli saksalainen rockyhtye. Yhtyeen nimi on otettu vanhasta saksankielisestä sanasta, joka tarkoittaa jalkaväkisotilasta. Yhtyettä on pidetty rikollisena järjestönä ja se onkin Saksassa virallisesti laiton organisaatio. Yhtyeen nimi oli ennen Endlösung (Lopullinen ratkaisu) ja sen perustivat uusnatsijärjestö Die Vandalen-Ariogermanische Kampfgemeinschaftin jäsenet. Kyseinen järjestö perustettiin vuonna 1982. Muihin äärioikeistoyhtyeisiin verrattuna Landserin musikaalisia kykyjä on pidetty korkeina. Yhtye esiintyi ainoastaan kerran avoimesti yleisölle ja silloinkin käyttäen maskeja. He pitivät kuitenkin useita yksityisiä konsertteja ravintoloissa Berliinissä.
Joulukuussa 2003 yhtyeen kolme jäsentä tuomittiin rikollisen jengiorganisaation perustamisesta. Heitä syytettiin myös muun muassa rotuvihan levittämisestä. Yhtyeen basisti Andre Moehricke ja rumpali Christian Wenndorff saivat molemmat 1 vuoden ja 9 kuukauden ehdollisen tuomion, kun taas yhtyeen johtaja, Michael Regener (alias "Lunikoff", tai "Luni") tuomittiin kolmeksi vuodeksi ja neljäksi kuukaudeksi vankeuteen. Yhtyeen jäsenet tuomittiin lisäksi sakkoihin ja yhdyskuntapalveluun. Tällöin yhtye julistettiin ensimmäistä kertaa laittomaksi Saksassa ja sen jäsenet suljettiin vankilaan. 10. maaliskuuta, 2005, Saksan korkein oikeusistuin hylkäsi Regenerin valituksen tuomiostaan.
Regener perusti uuden yhtyeen vuonna 2004, jonka nimeksi tuli Die Lunikoff Verschwörung (Lunikoff-salaliitto). Tähän mennessä Die Lunikoff Verschwörung on tehnyt lukuisia albumeita. Lakimiehet ovat tarkistaneet kappaleiden sanat, ettei niistä löydy mitään Saksan lain vastaista.
21. lokakuuta, 2006, arviolta 750 uusnatsia järjestivät protestin Regenerin vankilan ulkopuolella ja vaativat tämän vapauttamista. Protesti oli väkivallaton.
Diskografia

Landser: Lunikoff Demo '92, ~1992, MC/myöhemmin CD.
Landser: Das Reich kommt wieder, 1992, MC/myöhemmin CD - laiton Saksassa.
Landser: Republik der Strolche, 1995, MC/CD - laiton Saksassa.
Landser: Berlin bleibt deutsch, 1996, CD - laiton Saksassa.
Landser: Deutsche Wut, 1998, CD - laiton Saksassa.
Landser: Best of..., 2001, CD. kielletty lokakuusta 2005 lähtien.
Landser, Stahlgewitter, Hauptkampflinie (HKL): Amalek - laiton Saksassa.
Landser: Ran an den Feind, 2001, CD - laiton Saksassa.
Landser: Sampler, 2001, CD  - laiton Saksassa.
Landser: Endlösung - Final Solution: The Early Years, 2002, CD  - laiton Saksassa.
Tanzorchester Immervoll, 2002, CD.
Rock gegen ZOG - hepp, hepp..., 2003, CD.
Tribute to Landser, 2003, CD.
Lamminmäen rautatieasema

Lamminmäen rautatieasema (lyh. Lmä) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Savon radalla Pieksämäellä. Se avattiin liikenteelle 1. lokakuuta 1891. Asemarakennus rakennettiin 1920-luvulla, ja se on todennäköisesti Thure Hellströmin suunnittelema. Miehitys lopetettiin 30. toukokuuta 1965. Henkilö- ja tavaraliikenne lakkautettiin 29. toukokuuta 1983. Lamminmäki toimi kohtauspaikkana ja vaunujen säilytyspaikkana vuoteen 2001 asti, jolloin ratapiha purettiin. Liikennepaikka lakkautettiin kokonaan 22. marraskuuta 2001. Asemarakennus siirtyi Senaatti-kiinteistöille 2007 ja sitä kautta myyntiin.
Leonberg

| Leonberg |
| --- | --- |
 Leonbergin keskusaukio
 vaakuna
 Leonberg
 Koordinaatit: 48°48′N, 09°01′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baden-Württemberg
Hallintopiiri:  Stuttgart
Piirikunta:  Böblingen
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  48,72 km²
Korkeus:  348–481 m
Väkiluku (30.6.2022):  49 291
 – Väestötiheys:  1 012 as./km²
Postinumero:  71229
Suuntanumero(t):  07152
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Leonberg on Saksan kaupunki Baden-Württembergin osavaltion Böblingenin piirikunnassa. Se sijaitsee noin 13 kilometriä Stuttgartista länteen. Leonbergin pinta-ala on 48,7 neliökilometriä, ja siellä oli kesäkuun 2022 lopussa 49 291 asukasta.
Kaupunki tunnettaneen parhaiten siitä, että siellä kehitettiin aikoinaan uusi koirarotu, leonberginkoira.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leonberg Wikimedia Commonsissa
Kaupungin viralliset internetsivut (saksaksi)
Terminal Choice

Terminal Choice on vuonna 1993 perustettu saksalainen industrial metal -yhtye. Yhtye esittää musiikkinsa englanniksi ja saksaksi.
Jäsenet > Nykyiset

Chris Pohl
Jens Gärtner
Gordon Mocznay
Louis Manke
Jäsenet > Entiset

Manuel Selling
Julkaisut > Demot

1993: Terminal Choice
1994: Desiderius
1994: Facets of Pain
1994: Desiderius
1995: Degernerated Inclinations
Julkaisut > Listaamattomat

1994: In Equal Shares / Split Tape
1994: Demonstrate The Power / titled as demo II
Julkaisut > Albumit

1996: In the Shadow of Death
1998: Navigator
1999: Black Past (harvinainen, vain 1000 levyä)
2000: Ominous Future
2003: Buried a-Live (Live-albumi)
2003: Menschenbrecher
2003: Reloadead ("Best of"-albumi)
2006: New Born Enemies
2010: Übermacht
2011: Black Journey 1
2011: Black Journey 2
2011: Black Journey 3
Julkaisut > EP-albumit

1997: Khaosgott
1999: Venus
2002: Collective Suicide
2009: Keine Macht MCD
Julkaisut > Singlet

1995: Totes Fleisch
1998: Totes Fleisch Remixes
2000: No Chance
2000: Fading
2000: Animal
2003: Injustice
2006: Don't Go
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Sormiruokailu

Lapsi syömässä itsenäisesti
Sormiruokailu tai lapsentahtinen sormiruokailu tarkoittaa sitä, että lapsen annetaan syödä käsillään itse omaan tahtiinsa ja tyyliinsä. Lapselle asetetaan tarjolle ruokia, joista lapsi saa kiinni ja voi viedä suuhunsa itsenäisesti. Lapsi päättää itse mitä syö ja kuinka paljon. Sormiruokailu aloitetaan tavallisesti 5-7 kuukauden ikäisenä ja sopii kaikille terveinä syntyneille vauvoille. Lapsi syö yleensä samaa ruokaa kuin muutkin.
Ateriointi sormin

Perheen yhteistä ruokailua pidetään lapsen kehittymisen kannalta tärkeänä. Sormiruokailulla lapsi tai vauva pääsee osallistumaan yhteiseen ruokailuun ja on aktiivinen osallistuja ruokapöydässä. Tällöin vauva pääsee osalliseksi perheen ruokakulttuurista ja pystyy harjoittelemaan sosiaalisia taitoja.
Sormiruokailun tavoitteena on antaa lapselle miellyttävä ja positiivinen ateriointikokemus, jolloin aterioinnista tulee elämys. Sormiruokailussa vanhemman pääasiallinen tehtävä on laittaa lapselle tarjolle erilaisia ruokia, joista lapsi voi itse valita. Tarjolle laitetaan yleensä muutamia erilaisia ruokalajeja, jotka on pilkottu lapsen nyrkin kokoisiksi paloiksi.
Sormiruokailun nähdään lisäävän lapsen itseluottamusta. Lapsen annetaan leikkiä ruoalla pöydässä, mitä pidetään lapsen tapana tutustua ruokaan. Lapsen annetaan myös sylkeä ulos ruoka, jota hän ei halua syödä. Lasta ei pakoteta syömään ruokaa, eikä lapsen suuhun saa laittaa ruokaa.
Syödessä vanhempien suositellaan puhuvan lapselle ruoasta, esimerkiksi nimeämällä ruoka-aineita ja kuvailemalla niitä.
Joissain perheissä lapsi sormiruokailee kaikki ateriansa, toisissa perheissä lasta osittain myös syötetään. Varttuneempi lapsi voi käyttää sormien lisäksi myös esimerkiksi lusikkaa. Sormiruokailu on yhtä turvallista kuin soseiden syöttäminen.
Ateriointi sormin > Sormiruokailun aloittaminen

Vauvaa suositellaan täysimettämään 4-6 kuukauden ikään asti. Äidinmaitokorviketta saavat vauvat aloittavat kiinteän ruoan syömisen usein noin 4 kuukauden ikäisenä. Äidinmaito tai maitokorvike on lapsen ensisijainen ravinnon lähde ensimmäisen vuoden ajan, vaikka lapsi sormiruokailisikin. Sormiruokailua tarjotaan aluksi vauvalle vasta imetyksen jälkeen, vauvan ollessa kylläinen ja tyytyväinen.
Kiinteän ruoan tarjoaminen voidaan aloittaa vauvan ollessa 4-6 kuukauden ikäinen. Aluksi tarjotaan maisteluannoksia kiinteästä ruoasta. 7-9 kuukauden iässä voidaan siirtyä sormiruokailuun. Yli puolen vuoden ikäisille lapsille suositellaan sormiruokailua ja soseruokia.
Ennen aloittamista on otettava huomioon lapsen kehitystaso ja aikuisen on perehdyttävä syömisen turvallisuuteen. Sormiruokailun aloittaminen on tavallista 5-7 kuukauden ikäisenä. Sormiruokailun aloittamisesta voi keskustella neuvolassa. Sormiruokailu ei välttämättä sovellu niille vauvoille, jotka eivät syntyneet terveenä.
Lasta pidetään soveltuvana sormiruokailuun, jos hän osoittaa mielenkiintoa ruokiin ja yrittää tavoitella niitä itsenäisesti, pystyy tarttumaan ruokaan ja viemään sen suuhunsa, pystyy syömään sen sekä osaa kohdistaa katseensa ruokaan. Lapsen tulee osata istua itsenäisesti syöttötuolissa tai kevyellä tuella. Lapsi voi istua myös vanhempien sylissä. Nämä taidot kehittyvät yleensä noin kuuden kuukauden iässä.
Ensi kuukausina tarjotaan ruokaa, jota lapsen on helppoa ja turvallista viedä suuhun. Puolivuotias lapsi käyttää koko kämmentään tarttuessaan esineisiin, sama pätee myös ruokaan. Tässä iässä lapsen olisi siten pystyttävä sulkemaan käsi ruokapalan ympärille saadakseen siitä otteen. Palan tulee olla riittävän pitkä, jotta ruoka tulee nyrkistä ulos, sillä vauva ei osaa avata nyrkkiään syödessä. Lapsi saa aluksi maistella, eikä haittaa vaikka hän ei ensimmäisinä kertoina onnistu syömään mitään. Lapsi saa päättää mitä, kuinka paljon ja missä tahdissa hän syö.
Pinsettiote kehittyy noin 8 kk iässä, johon mennessä pureskelun taitokin on kehittynyt paremmaksi. Tällöin vauva osaa poimia pieniä esineitä etusormen ja peukalon otteella, joten hän osaa myös poimia pienempiä ruokapaloja. Puolivuotias syömistä harjoitteleva lapsi ei todennäköisesti osaa tarttua sellaisiin ruokiin, joita olisi vaikea liikutella kielellään, kuten herneitä.
Ateriointi sormin > Sormiruokailuun soveltuvat ruoka-aineet

Aloittamiseen parhaiten soveltuva ruoka-aine on kukka- tai paraskaalin varsi, sillä siinä on valmiina vauvaa varten varsi, josta pitää kiinni. Alkuun voi antaa myös höyrytettyjä tai uunissa kypsennettyjä vihannestikkuja tai –lohkoja. Ruokailuun soveltuu useat pehmeät hedelmät ja kasvikset, kuten banaani, mango, avocado, marjat ja tomaatti. Kypsä avokado leikattuna reilunkokoisiksi lohkoiksi on myös hyvä aloittamiseen ja siitä saa hyvän otteen.
Sormiruokailuun myöhemmin soveltuvat monenlaiset ruoka-aineet: keitettynä tarjolle sopivat perunat, parsakaali, porkkana, kananmuna ja sopivanmuotoiset pastat. Kurkut sopivat vauvan ruokailuun kuorittuna. Riisikakut ja suolattomat maissinaksut soveltuvat sormiruokailuun sellaisenaan.  Myös kypsää mureaa lihaa, ruodoton kalaa ja broileria voidaan tarjota ja kasviperäisistä proteiineista tofu soveltuu hyvin. Rintamaitoa ja maidonkorviketta voidaan käyttää ruoanlaittoon ja lapsen ruokiin. Kuitenkin maito- ja hapanmaitotuotteita lapselle saa antaa vasta 10 kuukauden iästä lähtien. Tällöin lapselle voidaan tarjota esimerkiksi raejuustoa.
Sormiruokailussa lapselle tarjottujen ruoka-aineiden tulee olla suolattomia ensimmäiseen ikävuoteen asti. Sokeria ei tule lisätä alle vuoden ikäisen lapsen ruokaan. Näin maut pysyvät puhtaina ja lapsi tutustuu erilaisiin makuihin. Ruoka-aineksia voidaan maustaa pienellä määrällä kuivattuja yrttejä.
Aluksi palojen on oltava riittävän suuria. Mitä pienempi lapsi on kyseessä, sitä suurempi palan tulisi olla.  Ruokapalojen tulisi olla sellaisia että vauva saa ne helposti otettua nyrkkiinsä.
Vauvalle tarjottavan ruoan tulee olla riittävän pehmeää, mutta se ei saa olla niin pehmeää että musertuu vauvan käsissä. Ruoan soveltumista voi testata puristamalla sitä kielellä kitalakeen: mikäli ruoka muussaantuu, se on tarpeeksi pehmeää. Soveltumattomia ruokia ovat mm. pähkinät, kokonaiset viinirypäleet ja kirsikkatomaatit tai kivelliset hedelmät kivineen, jotka aiheuttavat tukehtumisvaaran.