stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ekologiset vihreät

| Ekologiset vihreät> Οικολόγοι Πράσινοι |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  2002
Poliittinen kirjo:  vihreä
Värit:      
Parlamentti:  0 / 300
Euroopan parlamentti:  0 / 21
Kansainväliset jäsenyydet:  Greens/EFA
Kotisivu:  ecogreens.gr
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ekologiset vihreät (kreik. Οικολόγοι Πράσινοι, Oikológoi Prásinoi) (lyh. ΟΠ, OP) on kreikkalainen vihreä puolue. Se on perustettu vuonna 2002. Vuodesta 2015 puolue tekee yhteistyötä Syrizan kanssa.
Puolueella on ollut Syrizan osana 1–2 edustajaa Kreikan parlamentissa vuosina 2015–2019 ja yksi edustaja Euroopan parlamentissa kaudella 2009–2014.
Vaalitulokset

Puolueen tulokset parlamentti- ja europarlamenttivaaleissa ovat:
| Vuosi | Vaalit | Johtaja | Äänet> Määrä | Äänet>  % | Paikkamäärä | Asema / Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Europarlamenttivaalit 2004 |  | 40 873 | 0,67 | 0 / 24 | ei parlamentissa |
| 2007 | Parlamenttivaalit 2007 |  | 75 502 | 1,05 | 0 / 300 | ei parlamentissa |
| 2009 | Europarlamenttivaalit 2009 |  | 173 589 | 3,49 | 1 / 22 | osa Greens/EFA-ryhmää |
| 2009 | Parlamenttivaalit 2009 |  | 173 589 | 2,53 | 0 / 300 | ei parlamentissa |
| 2012 | Parlamenttivaalit 2012 I | Ioánna Kontoúli | 185 366 | 2,93 | 0 / 300 | ei parlamentissa |
| 2012 | Parlamenttivaalit 2012 II | Ioánna Kontoúli | 54 420 | 0,88 | 0 / 300 | ei parlamentissa |
| 2014 | Europarlamenttivaalit 2014 |  | 51,703 | 0,90 | 0 / 21 | ei parlamentissa |
| 2015 | Parlamenttivaalit 2015 I |  | 2 245 978 | 36,34 | 1 / 300 | osa Syrizaa |
| 2015 | Parlamenttivaalit 2015 II |  | 1 925 904 | 35,46 | 2 / 300 | osa Syrizaa |
| 2019 | Europarlamenttivaalit 2019 |  | 49 111 | 0,87 | 0 / 21 | vaaliliitossa (Ekologiset vihreät – Kreikan piraattipuolue) ei parlamentissa |
| 2019 | Parlamenttivaalit 2019 |  | 2 251 426 | 39,85 | 0 / 300 | osa Syrizaa ei parlamentissa |
| 2023 | Parlamenttivaalit 2023 I |  | 35 201 | 0,60 | 0 / 300 | vaaliliitossa (Ekologiset vihreät – Vihreä yhtenäisyys) ei parlamentissa |
| 2023 | Parlamenttivaalit 2023 II |  | 21 188 | 0,40 | 0 / 300 | vaaliliitossa (Ekologiset vihreät – Vihreä yhtenäisyys) ei parlamentissa |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ekologiset vihreät Wikimedia Commonsissa
Οικολόγοι Πράσινοι. Puolueen verkkosivut. (kreikaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: el:Οικολόγοι Πράσινοι
Käännös suomeksi
Edvard Elenius

Edvard Elenius opettaa Taide­teollisuus­keskus­koulussa 1920-luvulla.
Edvard Elenius (1. kesäkuuta 1881 Valkeala – 27. heinäkuuta 1957 Turku) oli suomalainen ammattiopiston rehtori ja tietokirjailija.
Ura

Eleniuksen vanhemmat olivat metsätyönjohtaja Anton Elenius ja Maria Hartonen. Hän kävi ylemmän taideteollisuuskoulun 1905–1908 ja opiskeli sitten ulkomailla ensin Münchenissä ja Wienissä 1908–1909 sekä uudelleen Münchenissä 1912–1913.
Elenius oli yksityisen piirustustoimiston palveluksessa 1908–1917, toimi taideteollisuuskoulun piirustuksen ja tyyliopin opettajana 1917–1929 ja oli vuonna 1929 perustetun Turun Ammattiopiston (myöhemmin Turun maalariammattikoulu ja Turun maalariammattioppilaitos) johtajana ja rehtorina vuoteen 1956 saakka. Hän oli lisäksi Helsingin kirjapainokoulun piirustuksen ja tyyliopin opettajana 1921–1929, Helsingin työväenopiston suomenkielisen osaston piirustuksen opettajana 1919–1929, ammattienedistämislaitoksella tyyliopin luennoitsijana 1921–1928 sekä Maalarilehden päätoimittajana 1917–1950 ja Uusi Aura-lehden taidearvostelijana vuodesta 1943 alkaen. Elenius toimi Suomen maalarityönantajain liiton sihteerinä 1918–1928 ja oli Turun taiteilijaseuran johtokunnan jäsen 1940–1951.
Edvard Eleniuksen veli oli opettaja ja taiteilija Oskar Elenius. Edvard Elenius oli naimisissa vuodesta 1912 Elsa Helena Kyanderin (1884–1973) kanssa.
Julkaisuja > Kaunokirjallisuutta

Inhimilliset heikkoudet: Kuvauksia ja arvostelmia ihmisluonteen ominaisuuksista. Otava 1921.
Bileam ja hänen aasinsa: Erään kirjanpitäjän muistelmia. Otava 1922.
Julkaisuja > Tietokirjallisuutta

Koristesommittelu. Kansanvalistusseuran käsiteollisuuskirjasto N:o 11. Kansanvalistusseura, Helsinki 1913.
Kotiemme kauneus: Asuinrakennukset, huoneiden sisustus, puutarha. Kansanvalistusseuran käsiteollisuuskirjasto N:o 17. Kansanvalistusseura, Helsinki 1915.
Piirustusoppi: Havainnolliseen kokeiluun perustuva johdatus perspektiivi- ja projektiooniopin lakien sekä ammattipiirustuksen sääntöjen tuntemiseen. Kansanvalistusseuran käsiteollisuuskirjasto N:o 22. Kansanvalistusseura, Helsinki 1917.
Koristeoppi: Johdatus koristeellisen työskentelyn lakien ja menettelytapojen tuntemiseen. Koristesommittelu-kirjan tarkistettu ja lisätty painos. Käsiteollisuuskirjasto n:o 25. Tietosanakirja, Helsinki 1921.
Koristetyylien kehitys: Järjestetty pitäen silmällä erikoisosana kirjapainoalaa. Osuuskunta Kirjapainotaito, Helsinki 1923.
Helsingin maalausliikkeenharjoittajain 30-vuotinen yhdistystoiminta v. 1898–1928: Suomen maalarintyönantajain liiton Helsingin osaston johtokunnan myötävaikutuksella v. 1927. Suomen maalarintyönantajain liiton Helsingin osasto, Helsinki 1928.
Maalauttakaa ottamalla huomioon tehtävän syyt ja tarkoitukset. Koonnut Edv. Elenius. Suomen maalarintyönantajain liitto, Helsinki 1937.
Suomen maalarintyöantajain liitto vv. 1912–1936 ja suomalaisia maalausliikkeen harjoittajia vuodesta 1785. Julkaisua varten asetetun toimikunnan myötävaikutuksella järjestänyt ja kirjoittanut Edv. Elenius. Suomen maalarintyönantajain liitto, Turku 1937.
Turun ammattiopisto vv. 1929–1939: 10-vuotiskertomus ja työvuosi 1938–1939. Toimittanut opiston johtaja. Turun ammattiopisto, Turku 1939.
T:mi S. Wuorio 1890–1940: 50. Helsingissä 16 pnä marraskuuta 1940. T:mi S. Wuorio, Helsinki 1940.
Turun käsityöläisyhdistys vuosina 1923–1943. Julkaisua varten asetetun toimikunnan myötävaikutuksella kirjoittanut E. Elenius. Turun käsityöläisyhdistys, Turku 1943.
Turun ammattiopisto vv. 1929–1949: katsauksia menneisiin vuosiin: V:n 1949 toimintakertomus. Turun ammattiopisto, Turku 1949.
Turun ammattiopisto: Vuodet 1929–54 ja vuosikertomus vuodelta 1953–54. Toimittanut opiston rehtori. Turun ammattiopisto, Turku 1954.
Djurö

| Djurö |
| --- | --- |
 Djurö helmikuussa 2013.
 Djurö
 Koordinaatit: 59°18′42″N, 18°42′13″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Uplanti
Kunta:  Värmdön kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,92 km²
Väkiluku:  967
 – Väestötiheys:  1 051,1 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Djurö on saari, entinen kunta ja taajama Ruotsissa. Alue kuuluu Tukholman lääniin, Uplannin maakuntaan ja Värmdön kuntaan. Entisen kunnan alueella sijaitsevat myös Stavsnäsin taajama ja Sandhamnin pientaajama. Vuoden 2010 lopussa Djurön taajamassa oli 967 asukasta.
Djurön pitäjä erotettiin Värmdön pitäjästä vuonna 1683. Vuoden 1862 kuntauudistuksessa pitäjät kirkolliset tehtävät siirrettiin Djurön seurakunnalle ja maalliset tehtävät Djurön maalaiskunnalle. Vindö ja sen lähisaaret liitettiin Värmdöstä osaksi kuntaa vuonna 1926. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa kuntaan liitettiin läheiset Möjan ja Nämdön kunnat. Vuonna 1974 Djuröstä tuli osa Värmdön kuntaa. Seurakunta liitettiin vuonna 2002 Djurön, Möjan ja Nämdön seurakuntaan.
Djurössä sijaitsee Djurön kirkko.
Väestönkehitys

| Djurön taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 0 | 0 |
| 1965 | 1965 |    | 0 | 0 |
| 1970 | 1970 |    | 352 | 352 |
| 1975 | 1975 |    | 780 | 780 |
| 1980 | 1980 |    | 728 | 728 |
| 1990 | 1990 |    | 972 | 972 |
| 1995 | 1995 |    | 922 | 922 |
| 2000 | 2000 |    | 996 | 996 |
| 2005 | 2005 |    | 958 | 958 |
| 2010 | 2010 |    | 967 | 967 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Djurö on ollut taajama vuodesta 1970 lähtien.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Djurö socken
Käännös suomeksi
Waldon piirikunta

Waldon piirikunta (engl. Waldo County) on Yhdysvaltojen Mainen osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 39 715 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Belfastin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1827.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Waldon piirikunta Wikimedia Commonsissa
Waldo’s People (albumi)

| Waldo's People Waldo’s People |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1998
 Tyylilaji: eurodance
 Levy-yhtiö: RCA
Listasijoitukset
  6.
Waldo’s Peoplen muut julkaisut
|   | Waldo's People 1998 | No Man’s Land 2000 |
Waldo's People on saman nimisen yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin 1998.
Kappaleet

U Drive Me Crazy – 3.15
I Dream – 3.13
Let's Get Busy – 3.08
Watcha Gonna Do – 3.48
Remind Me – 3.33
Rain – 3.32
Runaway – 3.27
Don't Stop Movin – 3.22
Give it Up – 3.31
Pray – 3.49
Viikon luontoääni

Viikon luontoääni on Radio Suomen viikoittainen viiden minuutin pituinen radio-ohjelma, jossa kuuluu luonnosta äänitettyjä eläinten ääniä ja samalla lyhyesti esitellään kyseinen eläin. Ohjelma aloitti 1970-luvun alkuvuosina nimellä Viikon lintu ja on alun jälkeen jatkanut vuosittain keväästä syksyyn. Tavallisin viikon luontoääni on vuodenaikaan sopiva linnun laulu. Viikon luontoääntä soitetaan Radio Suomessa ja YLE Radio 1:ssä myös pitkin viikkoa sopivissa väleissä.
Aiheesta muualla

Yle Areena - Viikon luontoääni (Arkistoitu – Internet Archive) Podcastit.
Talvinen retkivinkki: purojen varsilla voit nähdä koskikaran Luontoäänen oheisartikkeli.
Dong Yi

| Dong Yi> 동이 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  60 min
Pääosissa:   Han Hyo-joo  Ji Jin-hee  Lee So-yeon  Bae Soo-bin 
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   Munhwa Broadcasting Corporation
Esitetty:  22. maaliskuuta 2010 – 12. lokakuuta 2010
Jaksoja:  60
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Dong Yi (alun perin kor. 동이) on televisioyhtiö MBC:n esittämä eteläkorealainen TV-sarja. Sen päärooleissa ovat Han Hyo-joo, Ji Jin-hee, Lee So-yeon ja Bae Soo-bin.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Vilhelm II Villehardouin

Vilhelm II Villehardouinin aikana lyötyjä kolikoita.
Vilhelm II Villehardouin (k. 1. toukokuuta 1278) oli Akhaian ruhtinaskunnan viimeinen Villehardouin-suvun hallitsija. Hänen aikanaan Akhaia oli voimansa huipulla.
Vilhelm nousi Akhaian hallitsijaksi vuonna 1246 veljensä Geoffrey II:n kuoltua. Prinssinä Vilhelm valloitti Peloponnesoksen niemimaan loppuosan ja rakennutti linnoituksen Mystraan. Vuonna 1249 hän liittyi Ranskan Ludvig IX:n mukaan seitsemännelle ristiretkelle Kyproksella. Ludvig antoi Vilhelmille luvan ranskalaistyylisten rahojen painamiseen.
Vuonna 1259 Vilhelm liittoutui Epeiroksen despootin Mikael II:n kanssa Nikaian keisarikuntaa vastaan. Saman vuoden syyskuussa Vilhelm johdatti joukkonsa Pelagonian taisteluun. Epeiroslaiset kuitenkin hylkäsivät hänet ja Nikaian armeija löi Vilhelmin joukot. Tämä joutui itse vangiksi ja kuljetettiin Nikaiaan, josta pääsi vapaaksi vasta vuonna 1262 alueluovutuksia vastaan. Vilhelm joutui tunnustamaan Sisilian Kaarle I:n Akhaian hallitsijaksi.
Dragonfly (hakukone)

Dragonfly oli Googlen hakukoneprojekti, joka olisi ollut yhteensopiva Kiinan internet-sensuurin kanssa. Maailma sai tietää Dragonflyn olemassaolosta elokuussa 2018, kun The Intercept julkaisi yrityksen sisällä liikkuvan luottamuksellisen muistion, jonka Googlen-työntekijä oli kirjoittanut projektista. Google ilmoitti heinäkuussa 2019, että Dragonfly-projekti on lopetettu.
Kehitys

Dragonfly-hakukoneen on ilmoitettu yhdistävän käyttäjien puhelinnumerot heidän hakulausekkeisiinsa ja puhelimen sovellukset paljastavat kuka olet ja missä olet. Google kerää hyvin paljon enemmän tietoa, ja Kiina voisi pyytää Googlea luovuttamaan tiedot hallitukselle. Hakukone suodattaisi Wikipedian kaltaisia sivustoja ja tietoja aiheista, kuten sananvapaudesta, ihmisoikeuksista, demokratiasta, uskonnosta ja muista asioista, jota Kiinan hallitus pitää arkaluontoisina.
Googlen toimitusjohtaja Sundar Pichai sanoi vuonna 2018, että hakukone olisi parempi kuin muut hakukoneet Kiinassa sillä hetkellä.
Heinäkuussa 2019 Googlen yleisen järjestyksen varapuheenjohtaja ilmoitti, että Dragonfly-projekti on lopetettu. Google ei kuitenkaan luvannut, että kaikki Kiinan sensuuriin liittyvät työt olisivat poissuljettuja.[lähde? ]
Weierstrassin rengas

Matematiikassa Weierstrassin rengas, nimetty Karl Weierstrassin mukaan, on kommutatiivinen paikallinen rengas, joka lisäksi on Henselin rengas ja pseudogeometrinen ja niin, että jokaisen alkuideaalin tekijärengas on säännöllisen paikallisen renkaan äärellinen laajennus.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Weierstrass ring
Douglas Souza

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Douglas Souza kesäolympialaisissa 2016. |  Douglas Souza kesäolympialaisissa 2016. |  Douglas Souza kesäolympialaisissa 2016. |  |
Maa:  Brasilia
Miesten lentopallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rio 2016 | lentopallo |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Italia-Bulgaria 2018 | lentopallo |  |
Douglas Correia de Souza (s. 20. elokuuta 1995 Santa Bárbara d'Oeste, Brasilia) on brasilialainen lentopalloilija, joka on voittanut olympiakultaa ja saavuttanut MM-hopeaa. Hän on pituudeltaan 199-senttinen.
Souza on voittanut olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016 ja saavuttanut MM-hopeaa Italian ja Bulgarian kisoissa vuonna 2018.
Vuoriston rosvot

| Vuoriston rosvot> Banditi a Orgosolo |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Vittorio De Seta
Käsikirjoittaja:   Vittorio De Seta  Vera Gherarducci 
Tuottaja:  Vittorio De Seta
Säveltäjä:  Valentino Bucchi
Kuvaaja:  Vittorio De Seta Luciano Tovoli
Leikkaaja:  Jolanda Benvenuti
Pääosat:   Vittorina Pisano  Michele Cossu  Peppeddu Cuccu 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Titanus
Ensi-ilta:  1961
Kesto:  98 minuuttia
Alkuperäiskieli:  italia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vuoriston rosvot (Banditi a Orgosolo) on Vittorio De Setan ohjaama italialainen draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1961. Se oli De Setan ensimmäinen fiktioelokuva. Hän oli tehnyt aiemmin joitakin dokumenttielokuvia, mikä näkyy myös Vuoristojen rosvojen dokumentaarisessa tyylissä. Elokuvan näyttelijät olivat kaikki paikallisia paimemia.
Juoni

Vuoriston rosvot kertoo hiljaisesta paimenesta, joka sekoitetaan karabinieerien tekemään karjavarkauteen. Paimen joutuu pakenemaan nuoremman veljensä ja lammaslaumansa kanssa vuoristoon. Lauma tuhoutuu pakomatkalla, joten paimenen on ryhdyttävä rosvoksi ja hankkittava elantonsa toisilta ihmisiltä varastamalla.
Tuotanto ja vastaanotto

Vuoriston rosvot on De Setan ensimmäinen fiktioelokuva. Hän oli tehnyt aiemmin dokumenttielokuvia. De Seta käytti elokuvassa pelkästään sardinialaisia paimenia, ja sen pääosassa oli Peppeddu Cosso. Näyttelijät puhuivat elokuvassa omaa murrettaan, joten elokuva dubattiin italiaksi. Elokuvan alkuperäisessä nimessä viitataan pieneen Orgosolon kaupunkiin, joka on tunnettu sardinialaisen rikollisuuden keskuksena. Kyläläiset eivät ikinä puhu viereille, eivätkä ikänä paljasta mitään karabinieereille ja pitävät italialaisia ulkomaalaisina.
Elokuva sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 1961 ja oli ehdolla elokuvajuhlien pääpalkintoon Kultaiseen leijonaan. Seuraavana vuonna elokuva palkittiin parhaan kuvauksen Nastro d’argento -palkinnolla mustavalkoelokuvien sarjassa.
Tyyli ja teemat

De Seta olikin 1950-luvulla ennen Vuoriston rosvoja kuvannut dokumenteissaan Sisilian kalastuskylien elämää, ja kokemukset tuolta ajalta vaikuttivat myös Vuoristojen rosvojen tekemiseen. Elokuvan onkin tyyliltään dokumentaarinen, sen juoni on yksinkertainen ja kerronta epäsentimentaalista. De Seta käytti elokuvassa lähes liikkumatonta kameraa, suosi vain hidasta liikettä ja käytti vain muutamia erilaisia kamerakulmia.
De Seta kuvaa elokuvassaan, jonka päärooleja näyttelevät oikeat sardinialaiset paimenet, kuinka taloudelliset olosuhteet saattavat määrätä ihmisten sosiaalista käyttäytymistä. Elokuvassa rehelliset miehet joutuivat suorittamaan epätoivoisia tekoja hengissä pysyäkseen.
Vilhelm IV

| Vilhelm IV |
| --- | --- |
 
Luxemburgin suurherttua
Valtakausi:  17. marraskuuta 1905 – 25. helmikuuta 1912
Edeltäjä:  Aadolf
Seuraaja:  Marie-Adélaïde
Sijaishallitsija:  Marie Anne  (1908–1912)

Syntynyt:  22. huhtikuuta 1852 Biebrichin linna, Wiesbaden, Nassaun herttuakunta
Kuollut:  25. helmikuuta 1912 (59 vuotta) Bergin linna, Colmar-Berg, Luxemburg
Puoliso:  Maria Anna Portugalilainen
Lapset:  Marie-Adélaïde Charlotte  Hilda Antonia Elisabet Sofia
Suku:  Nassau-Weilburg
Isä:  Aadolf
Äiti:  Adelheid
Uskonto:  protestantti
Vilhelm IV (22. huhtikuuta 1852 – 25. helmikuuta 1912) oli Luxemburgin suurherttuakunnan suurherttua. Hän käytti myös jonkin aikaa Nassaun herttuan arvonimeä, vaikka Preussi oli vallannut sen aiemmin. Hänen isänsä oli Aadolf, Luxemburgin suurherttua ja Nassaun viimeinen varsinainen herttua.
Vilhelm oli protestantti, mutta avioitui katolisen Maria Anna Portugalilaisen kanssa, koska oli sitä mieltä, että katolisessa maassa pitäisi olla katolinen hallitsija. Kaikki myöhemmät Luxemburgin suurherttuat ovatkin olleet katolisia.
Vilhelm nousi valtaan isänsä kuoltua 17. marraskuuta 1905. Hän hallitsi kuolemaansa saakka, ja seuraajakseen hän nimitti vanhimman tyttärensä Marie-Adélaïden. Lähin miesperillinen olisi ollut Vilhelmin serkku.
Eelis Matilainen

Eelis Matilainen (11. lokakuuta 1901 Kangasniemi – 5. tammikuuta 1982 Lieto) oli suomalainen kirjailija.
Teoksia

Naisen tie : romaani.    Aura, Turku 1946
Douglas Stewart

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Esteratsastus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Esteratsastus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Esteratsastus. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Esteratsastus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | joukkuekilpailu |  |
Douglas Norman ”Duggie” Stewart (24. kesäkuuta 1913 Doonholm, Skotlanti – 25. heinäkuuta 1991 Midlem, Skotlanti) oli brittiläinen esteratsastaja, kenttäratsastaja ja olympiavoittaja.
Stewart voitti esteratsastuksessa joukkuekilpailussa olympiakultaa Helsingissä 1952. Yksilökilpailussa hän sijoittui 12:nneksi. Helsingin kisojen kultamitali oli Ison-Britannian joukkueen ainoa. Stewart kilpaili myös Lontoon kesäolympialaisissa 1948 kenttäratsastuksessa. Hänen velipuolensa Alec Scott oli myös ratsastuksen olympiamitalisti.
Weisse

Weisse, myös Weiße, on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Christian Hermann Weisse (1801–1866), saksalainen filosofi
Irina Müller, myöhemmin Weiße, (s. 1951), saksalainen, Itä-Saksaa edustanut soutaja
Michael Weisse (Weiss, Wiss, Wegs, Weys, Weyss) (n. 1488–1534), saksalainen luterilainen, Böömiläisten veljien pappi ja virsirunoilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Warendorf

| Warendorf |
| --- | --- |
 Warendorf Markt
 vaakuna
 Warendorf
 Koordinaatit: 51°57′N, 7°59′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Nordrhein-Westfalen
Hallintopiiri:  Münster
Piirikunta:  Warendorf
Hallinto:  
 – Pormestari:  Peter Horstmann
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  176,76 km²
Korkeus:  63 m
Väkiluku (31.12.2022):  37 616
 – Väestötiheys:  213 as./km²
 
 www.warendorf.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Warendorf on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se kuuluu Münsterin hallintopiiriin ja toimii Warendorfin piirikunnan hallintokaupunkina. Kaupunki sijaitsee Emsjoen varrella noin 28 kilometriä itään Münsterin kaupungista. Warendorfin asukasluku oli 37 616 vuoden 2022 lopussa.
Historia

Warendorfista muodostui kaupunki 1100- ja 1200-lukujen vaihteessa. Suuri osa siitä tuhoutui vuoden 1404 suuressa tulipalossa.[lähde? ] Tulipalo runteli kaupunkia jälleen pahoin vuonna 1741. Kaupunki siirtyi Preussin hallintaan vuonna 1803. Rautatieyhteys Münsterin, Warendorfin ja Rhedan välillä avattiin vuonna 1887. Vuosina 1937–1938 Waredndorfista tuli varuskuntakaupunki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Warendorf Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivusto (saksaksi)
Ekomodernismi

Ekomodernismi on ympäristöliike, joka pyrkii parantamaan ympäristön hyvinvointia samalla, kun lisätään mahdollisuuksia ihmisten hyvinvoinnille. Ekomodernismin perusajatus on, että samalla kun kaikille maailman ihmisille on annettava mahdollisuus hyvään elämään, tämä on tehtävä tavalla joka jättää tilaa myös luonnolle. Ihmiskunnan hyvinvoinnin kasvun irtikytkentä luonnonvarojen kulutuksesta saavutetaan tehokkaalla resurssien käytöllä, johon kuuluu niin kaupungistuminen, puhdas energiantuotanto kuin tehokas ruoantuotantokin.
Ekomodernistinen manifesti

Ekomodernismi käsitteenä lanseerattiin huhtikuussa 2015 kun 18 ympäristötutkijaa, aktivistia ja mielipidevaikuttajaa julkaisi Ekomodernistisen manifestin. Manifestin pääsanoma yhden sen kirjoittajista mukaan on:
» Ihmiskunnan vauraus yhdessä ekologisesti hyvinvoivan planeetan kanssa ei ole vain mahdollista vaan erottamatonta. Sitoutumalla todellisiin, jo käynnissä oleviin, kehityskulkuihin jotka ovat alkaneet eriyttää ihmisten hyvinvointia ympäristön tuhoamisesta uskomme sellaisen tulevaisuuden olevan saavutettavissa. Täten omaksumme optimistisen näkökannan ihmiskunnan kykyihin ja tulevaisuuteen.» 
(Barry Brook)
Hyvinvoinnin irtikytkentä luonnon tuhoamisesta

Ekomodernismin ajatuksena on luontaisten irtikytkentää edistävien kehityskulkujen tukeminen. Tällaisia ovat muun muassa tehokas ruoantuotanto, kaupungistuminen sekä ympäristöä vähän kuluttava energiantuotanto.
Tehokas ruoantuotanto on mahdollistanut ravinnon tuottamisen sekä pienemmällä pinta-alalla ruokittua ihmistä kohden että vähemmällä työvoimalla. Tämä on puolestaan edesauttanut kaupungistumista, joka mahdollistaa aiempaa pienemmän ekologisen jalanjäljen ihmistä kohden. Sekä tehokas maatalous että kaupungistuminen vaativat energiaa, joka on tuotettava puhtaasti. Ekomodernistinen manifesti listaa maapallon tasolle skaalautuvista mahdollisista energianlähteistä tulevaisuuden aurinkoenergiateknologian, hyötöreaktorit sekä fuusion.
Ekomodernismin kritiikki

Ekomodernismia kuten se manifestissa on kuvattu on kritisoitu muun muassa sen idealistisesta oletuksesta että ihmiskunta voi toimia viisauden ohjaamana, degrowth-liikkeen väheksymisestä sekä siitä että se ei aseta selviä tavoitteita hiilidioksidirajoiksi.
Eira Käär

Eira Eeva-Liisa Käär (o.s. Virtanen; 28. kesäkuuta 1918 Tampere – 27. kesäkuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen keramiikkataiteilija. Hän työskenteli Arabian tehtaalla vuosina 1946–1957, ensin taideosastolla 1946–1947, jossa hän teki uskonnollisaiheisia seinälaattoja, sitten koristesuunnittelijana taideteollisuusosastolla, jossa hän teki seinälautasten koristeita sekä myös tunnetun sarjatuotteena yhdessä Leena Vuorisen ja Olga Osolin kanssa tehdyn "Tarina"-sarjan.