stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Shedrack Kibet Korir

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   Shedrack Kibet Korir |   Shedrack Kibet Korir |   Shedrack Kibet Korir |  |
Maa:   Kenia
Miesten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Osaka 2007 | 1 500 m |  |
Shedrack Kibet Korir (s. 12. huhtikuuta 1978) on kenialainen keskimatkojen juoksija.
Korir sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa 2005 3 000 metrin juoksussa kuudenneksi ajalla 7.40,97. Seuraavana vuonna hän oli Moskovan sisäratojen MM-kisoissa samalla matkalla viides. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Kenian mestaruuden 1 500 metrin juoksussa ja sijoittui Afrikan-mestaruuskisoissa 1 500 metrillä seitsemänneksi ajalla 3.48,16. Kauden lopussa hän juoksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa 1 500 metrillä seitsemänneksi ajalla 3.34,34 ja 3 000 metrillä viidenneksi ajalla 7.40,05. Osakan MM-kisoissa 2007 Korir voitti MM-pronssia 1 500 metrillä. Kauden lopussa hän oli samalla matkalla IAAF:n yleisurheilufinaalissa kymmenes.
Ennätykset > Ulkoradat

1 500 metrin juoksu: 3.31,18 (2007)
Mailin juoksu: 3.50,49 (2008)
2 000 metrin juoksu: 4.56,62 (2001)
3 000 metrin juoksu: 7.37,50 (2006)
Kahden mailin juoksu: 8.19,53 (2005)
5 000 metrin juoksu: 13.09,92 (2005)
Ennätykset > Sisäradat

1 500 metrin juoksu: 3.35,03 (2007)
2 000 metrin juoksu: 4.55,72 (2007)
3 000 metrin juoksu: 7.37,35 (2007)
Kahden mailin juoksu: 8.14,84 (2006)
Shani Tarashaj

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 7. helmikuuta 1995 (ikä 29)
Syntymäpaikka: Hausen am Albis, Sveitsi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 176 cm
Paino: 77 kg
Seura
Seura: Everton
Junioriseurat
: Grasshoppers
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014–2016 | Grasshoppers | 37 | (9) |
| 2016– | Everton | 0 | (0) |
| 2016 | → Grasshoppers (laina) | 15 | (3) |
| Yhteensä | Yhteensä | 52 | (12) |
Maajoukkue
| 2016– | Sveitsi | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. kesäkuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 8. kesäkuuta 2016.
Shani Tarashaj (s. 7. helmikuuta 1995 Hausen am Albis, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä. Tarashaj edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Evertonia.
Tarashaj pelasi ensimmäisen ottelunsa Sveitsin Superliigassa 2. elokuuta 2014, kun hänen edustamansa Grasshopper Club Zürich pelasi kotonaan maalittoman tasapelin FC Sionia vastaan. Yhteensä hän pelasi 19 sarjaottelua ja teki yhden maalin kaudella 2014–2015. Tammikuussa 2016 Englannin Valioliigassa pelaava Everton hankki hänet, mutta lainasi hänet saman tien loppukaudeksi takaisin Grasshoppersiin. Kaudella 2015–2016 Tarashaj pelasi seurassa yhteensä 33 liigaottelua ja teki 11 maalia.
Sveitsin A-maajoukkueessa Tarashaj pelasi ensimmäisen ottelunsa 25. maaliskuuta 2016, kun Sveitsi hävisi Irlannille 0–1. Hänet valittiin EM-kilpailuihin 2016. Ennen EM-kisoja Tarashaj oli pelannut A-maajoukkueessa vain neljä ystävyysottelua.
Satasen laina

| Satasen laina Nylon Beat |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1997
 Julkaistu: 1. huhtikuuta 1997
 Tuottaja(t): Risto Asikainen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 49.01
 Levy-yhtiö: MTV-Musiikki
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 7.
Nylon Beatin muut julkaisut
| Nylon Beat 1996 | Satasen laina 1997 | Nylon Moon 1998 |
Satasen laina on Nylon Beatin toinen albumi. Levy julkaistiin 1. huhtikuuta 1997 ja se on myynyt tuplaplatinaa. Albumilta on julkaistu singlet Satasen laina, Kuumalle hiekalle ja Jos. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Albumin kappaleet on säveltänyt ja sovittanut Risto Asikainen, sanoitukset ovat hänen ja Ilkka Vainion. Nimikkokappaleesta kuvattiin musiikkivideo.
Kappaleet

Orja – 3:31
NYPD Blue – 4:29
Huume – 3:42
Sukelletaan – 3:49
Kuumalle hiekalle – 3:24
Nylonkuu – 3:13
Satasen laina – 3:16
Veit multa frendin – 3:44
Faija päivystää – 3:04
Ne selviytyy – 3:52
Jos – 3:41
Senegalin yöt – 3:41
Satasen laina (Satasen remix) – 4:55
Satasen laina (Chorus accapella) – 0:21
Kokoonpano

Jonna Kosonen
Erin Anttila – laulu
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Juha Lanu – kitara (kappale ”Sukelletaan”)
Charles Salter – voices (”Ne selviytyy”)
Stiina Jean – kuorot
Risto Asikainen – koskettimet
Aiheesta muualla

Satasen laina Discogsissa (englanniksi)
Salvadoraceae

| Salvadoraceae |
| --- | --- |
 Persianhammastikkupuu (Salvadora persica)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Salvadoraceae  Lindl., nom. cons.
Synonyymit
 Azimaceae Wight & Gardner 
Suvut
 Azima Lam.  Dobera Juss.  Salvadora L. – hammastikkupuut 
Katso myös
   Salvadoraceae Wikispeciesissä   Salvadoraceae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Salvadoraceae on pieni kasviheimo koppisiemenisten Brassicales-lahkossa.
Tuntomerkit

Kasvit ovat melko rentokasvuisia, pienilehtisiä ja kaksikotisia, sekasopuisia (polygaamisia) tai kukiltaan kaksineuvoisia pensaita tai pieniä puita. Lehdet ovat vastakkaisesti ja melko nahkeita. Kukat ovat neljälukuisia, so. kukkalehtien perusluku on neljä. Niissä on silmuasennossaan kierteinen eli kontortti verhiö, joka koostuu tavallisesti kahdesta, kolmesta tai neljästä, harvoin viidestä verholehdestä ja on tyveltään kasvanut yhteen. Myös teriö voi olla kontortti, harvoin yhdislehtinen. Kukassa on toisinaan mesirauhasia. Heteet sijaitsevat kohdakkain verholehtien kanssa, ovat erillisiä paitsi tyveltään yhteen kasvaneita tai teriöön kiinnittyneitä. Sikiäin on joskus gynoforin päässä eli varrellinen ja yksi-, kaksi- tai nelilokeroinen, kahdesta emilehdestä muodostunut. Luotti on lyhyehkön vartalon päässä ja enintään hiukan liuskainen. Hedelmä on marja tai luumarja.
Salvadoraceae-kasvit ovat tanniinittomia, ja niiltä puuttuvat Brassicales-lahkolle ominaiset myrosiinisolut. Johtojänteissä on puusolukon ympäröimiä nilasaarekkeita. Kutikulan vaha on levymäisinä kiteinä. Siitepölyhiukkasessa on kolme pyöreää itureikää, ja sen pinta on verkkokuvioinen. Siemenaiheiden siitereikä eli mikropyle on joko ulomman, sisemmän tai molempien kalvojen muodostama. Ulkokalvo on 10–15 solukerroksen paksuinen, sisäkalvo kolmesta viiteen solukerrosta paksu. Siemenkuoren solukerroksista ulommaisin (eksotesta) on pylvästylppymäinen, ja sen soluseinät ovat hieman paksuuntuneet ja osittain limautuvia ja kiteitä sisältäviä; kuoren sisäosan eli tegmenin ulkokerroksen solut ovat syymäisiä mutteivät ligniinipitoisia. Alkion alkeislehdet ovat paksuja.
Levinneisyys

Heimo kasvaa Afrikassa, Madagaskarilla, Lähi-idässä ja Etelä-Aasiassa.
Elinympäristö

Salvadoraceae-heimon lajit ovat enimmäkseen kuivien kasvupaikkojen kasveja.
Luokittelu

Läheisin sukulaisheimo on Bataceae, jonka kanssa Salvadoraceae kuuluu yhteiseen kladiin Brassicales-lahkon evoluutiopuussa.
Salvadoraceae-heimossa on kolme sukua, joissa on yhteensä 11 lajia. Niistä viisi lajia on hammastikkupuita (Salvadora). Suvut ovat:
Azima Lam. (synonyymit: Actegeton Blume, Monebia L'Her.)
Dobera Juss. (synonyymit: Platymitium Warb. Schizocalyx Hochst. Tomex Forssk.)
Salvadora L. – hammastikkupuut
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Salvadoraceae
Sebastián Viera

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Diego Sebastián Viera Galaín
Syntymäaika: 7. maaliskuuta 1983
Syntymäpaikka: Florida, Uruguay
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 184 cm
Lempinimi: Super Rob
Junioriseurat
: Club Atlético de Florida
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2004–2005 2005–2009 2009–2010 2011–2023 | Nacional Villarreal AEL Junior | 58 (0) 76 (0) 20 (0) 487 (11) |
Maajoukkue
| 2004–2009 | Uruguay | 15 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. heinäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 4. heinäkuuta 2024.
Diego Sebastián Viera Galaín (s. 7. maaliskuuta 1983 Florida, Uruguay) on uruguaylainen jalkapallomaalivahti. Hänellä on myös Italian kansalaisuus. Hän pelasi Uruguayn lisäksi neljä kautta Espanjassa, runsaan vuoden Kreikassa ja yli kymmenen vuotta Kolumbiassa.
Liigauransa uruguaylaisseura Nacionalissa aloittanut Viera oli elokuussa 2005 lähellä siirtymistä Englannin Valioliigaan Arsenaliin, mutta koska hän ei läpäissyt terveystarkastusta, jäi sopimus syntymättä.
Kausina 2005–2009 Viera edusti espanjalaisseura Villarrealia. Hän pelasi Espanjan La Ligassa 76 ottelua. Mestarien liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua. Oltuaan muutaman kuukauden ajan vailla seuraa Viera teki marraskuussa 2009 sopimuksen kreikkalaisseura AEL:n kanssa. Hän pelasi Kreikan Superliigassa 20 ottelua. Tammikuussa 2011 Viera siirtyi kolumbialaiseen Junioriin, jossa hän pelasi uransa loppuun vuoteen 2023 saakka.
Viera pelasi Uruguayn A-maajoukkueessa 15 maaottelua. Copa Américassa 2004 hän pelasi puolivälierän ja välierän.
Vieran isä Mario Viera oli aikoinaan myös jalkapallomaalivahti.
Aiheesta muualla

UEFA.com/ Profiili UEFA:n sivustolla.
Shihan

Shihan on japanilainen arvonimi, joka japanilaisissa kamppailulajeissa myönnetään lajissa erittäin korkean tason saavuttaneelle henkilölle. Se eroaa myöntämisperusteiltaan Shōgō-arvo Hanshista, eikä näitä voi rinnastaa.
Eri kamppailulajien järjestöillä on erilaisia vaatimuksia arvonimen myöntämiselle, mutta lähtökohtaisesti shihan-arvonimen saadakseen tulee lajissa saavuttaa vähintään 6. danin vyöarvo. Esimerkiksi Bujinkan Budō Taijutsussa arvon saavuttaakseen on jonkin toisen shihanin alettava kutsua henkilöä kyseisellä arvonimellä. Judossa puolestaan japanilainen opettaja tulee automaattisesti shihaniksi saavutettuaan 6. danin vyöarvon. Aikikai aikidossa arvonimen voi myöntää vain lajiorganisaation päämaja Aikikai Hombu Dojo.
Joissakin tapauksissa oikeus myöntää musta vyö (dan-arvo) oman lajinsa organisaation nimissä on liitetty shihan-arvonimeen, mutta yleensä se ei ole suorassa yhteydessä dan-arvojen myöntöoikeuksiin.
Sean Lennon

| Sean Lennon |
| --- | --- |
 Lennon esiintymässä The Ghost of a Saber Tooth Tiger -yhtyeensä kanssa New Jerseyssä syyskuussa 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sean Taro Ono Lennon
Syntynyt: 9. lokakuuta 1975 (ikä 49) New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä, musiikkituottaja, kitaristi
Vanhemmat:  John Lennon Yoko Ono
Muusikko
Tyylilajit:  rock, avantgarde, psykedeelinen rock
Soittimet:  kitara, bassokitara, piano, rummut, syntetisaattori
Levy-yhtiöt:  Grand Royal, Capitol, Chimera
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Sean Taro Ono Lennon (s. 9. lokakuuta 1975 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, säveltäjä, tuottaja, näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän soittaa kitaraa, bassoa, koskettimia ja rumpuja sekä laulaa. Soolouransa ohella hän on soittanut yhtyeissä Cibo Matto, Plastic Ono Band ja The Ghost of a Saber Toothed Tiger, sekä vieraillut muun muassa Yoko Onon, Lenny Kravitzin, Rufus Wainwrightin ja Marianne Faithfullin levyillä. Tuottajana hän on toiminut muun muassa Soulflyn ja Irina Lazareanun levyillä.
Näyttelijänä Sean Lennon on esiintynyt Michael Jackson -elokuvassa Moonwalker (1988) sekä itse käsikirjoittamassaan musiikkielokuvassa Friendly Fire (2006). Hän on ollut kirjoittamassa myös elokuvia Smile for the Camera (2005) ja Coin Locker Babies. Lisäksi hän sävelsi musiikin elokuvaan Rosencrantz and Guildenstern Are Undead (2009).
Sean Lennon on John Lennonin ja Yoko Onon poika.
Diskografia > Albumit

Into the Sun (1998)
Friendly Fire (2006)
Diskografia > EP:t

Half Horse, Half Musician (1999)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sean Lennon Wikimedia Commonsissa
Sean Lennonin viralliset kotisivut (englanniksi)
Sean Lennonin MySpace-sivu (englanniksi)
Sean Lennon All Music Guidessa (englanniksi)
Sean Lennon Discogsissa (englanniksi)
Sean Lennon Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sean Lennon Elonetissä.
Shaun Wright-Phillips

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Shaun Cameron Wright-Phillips
Syntymäaika: 25. lokakuuta 1981 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Pelipaikka: oikea laitahyökkääjä
Pituus: 166 senttimetriä
Seura
Seura: New York Red Bulls
Pelinumero: 98
Junioriseurat
1993–1996 1996–1999: Nottingham Forest Manchester City
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2005 2005–2008 2008–2011 2011–2015 2015– | Manchester City Chelsea Manchester City Queens Park Rangers New York Red Bulls | 153 (26) 82 (4) 64 (9) 67 (1) 19 (1) |
Maajoukkue
| 2004–2010 | Englanti | 36 (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 28. lokakuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 28. lokakuuta 2016.
Shaun Cameron Wright-Phillips (s. 25. lokakuuta 1981 Lontoo, Englanti) on uransa lopettanut englantilainen jalkapalloilija, joka pelasi laitahyökkääjänä. Hän edusti kotimaassaan Manchester Cityä, Chelseaa, ja Queens Park Rangersiä ja siirtyi uransa viime vuosiksi pelaamaan Yhdysvaltain Major League Socceriin. Hän on pelannut myös Englannin maajoukkueessa. Hän on entisen huippupelaajan Ian Wrightin ottopoika ja Bradley Wright-Phillipsin velipuoli, hänen sukujuurensa ovat peräisin Grenadalta ja Jamaikalta. Hän on tunnettu nopeudestaan, kovista laukauksistaan, upeista keskityksistään ja nopeista ratkaisuistaan.
Peliura > Seurajoukkueura

15-vuotiaana Wright-Phillipsiä pidettiin liian pienikokoisena Nottingham Forestissa ja hän siirtyi Manchester Cityyn, jossa pelasi vuosina 1999–2005. Kaudella 2004–2005 hän teki 11 liigaosumaa. Hän pelasi Cityssä kuuden kauden aikana 153 liigaottelua, joissa teki 26 maalia. Heinäkuussa 2005 hän siirtyi 21 miljoonan punnan hinnalla Chelseaan viiden vuoden sopimuksella. 166 senttimetrin mittaista Wright-Phillipsiä käytettiin Chelseassa avauskaudella pääasiassa vaihtomiehenä. Hän pelasi Chelsean mestaruuteen päättyneellä kaudella kaikkiaan 27 valioliigaottelussa.
Myös Valioliigakaudella 2006–2007 Wright-Phillips joutui tyytymään pääosin vaihtomiehen rooliin. Kauden loppupuolella Chelsean tuolloinen manageri José Mourinho peluutti laituria useammin, ja tulosta alkoi syntyä. Wright-Phillipsin ensimmäiset valioliigamaalit Chelsean paidassa näkivät päivänvalon kotiottelussa West Ham Unitedia vastaan, kun hän onnistui kahdesti maalinteossa. Sitä ennen hän oli tehnyt maaleja niin Mestarien liigassa kuin muissakin cup-kilpailuissa. Chelsea voitti molemmat kansalliset cup-kilpailut 2007 ja Wright-Phillips pelasi kaikissa Chelsean FA Cupin otteluissa sekä kolmessa liigacupin ottelussa, ei kuitenkaan finaalissa.
Wright-Phillips oli useiden siirtohuhujen kohteena kesällä 2007. Englantilaislaiturin perässä olivat muun muassa Aston Villa, Tottenham ja West Ham. Wright-Phillips jäi lopulta Chelseaan. Valioliigakauden 2007–2008 käynnistyessä Wright-Phillips oli noussut Chelsean avauskokoonpanoon. Kausi alkoi hänen kannaltaan hyvin: hän jakoi maalisyöttöjä ja millintarkkoja keskityksiä. Mestarien liigassa hän pelasi viisi ottelua, viimeksi ensimmäisellä pudotuspelikierroksella, Chelsean matkalla hävinneeksi finalistiksi. Hän pelasi Liigacupin loppuottelussa, jonka Chelsea hävisi Tottenhamille, mutta sen jälkeen manageri Avram Grant ei enää valinnut häntä pelaavaan kokoonpanoon.
Elokuussa 2008 Wright-Phillips palasi Manchester Cityyn nelivuotisella sopimuksella . Hän nousi nopeasti vakiokokoonpanoon ja pelasi kauden aikana 27 valioliigaottelua Cityn avauskokoonpanossa. Keväällä 2009 hän putosi usean ottelun ajaksi kokoonpanon ulkopuolelle. Seuraavalla kaudella hän mahtui avauskokoonpanoon 19 valioliigaottelussa ja tuli vaihdosta kentälle 11 kertaa. Kaudella 2010–2011 hän pääsi vain kaksi kertaa Cityn avauskokoonpanoon valioliigaotteluissa. Lisäksi hän tuli viidesti vaihtopelaajana kentälle. Eurooppa-liigassa hän sai enemmän peliaikaa. FA Cupissa hän pelasi kolmessa ottelussa, ei kuitenkaan Cityn voittoisassa loppuottelussa.
Elokuussa 2011 Shaun Wright-Phillips teki sopimuksen lontoolaisseura Queens Park Rangersin kanssa. Hän pelasi kahden seuraavan kauden aikana Valioliigassa kaikkiaan 52 ottelua, joissa teki yhden maalin. Kaudella 2013–2014 hän pelasi mestaruussarjassa vain 11 ottelussa. Seuraavalla kaudella hän pääsi Valioliigassa kentälle neljässä ottelussa.
Wright-Phillips siirtyi MLS:n New York Red Bullsiin vapaalla siirrolla kesällä 2015. Avauskaudellaan hän pelasi sarjassa 12 ottelua ja teki yhden maalin.
Peliura > Maajoukkueura

Maajoukkuedebyyttinsä Wright-Phillips teki vuonna 2004 Ukrainaa vastaan tehden maalin heti avausottelussaan. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi MM-karsintaottelussa Azerbaidžania vastaan lokakuussa 2004. Vikkelä pallotaituri pelasi Englannin maajoukkueessa satunnaisesti. Syksyllä 2007 hän murtautui Englannin A-maajoukkueen avauskokoonpanoon viidessä EM-karsintaottelussa, joissa teki maalin Israelia ja Viroa vastaan. Ainoan arvoturnauksensa hän on pelannut MM-kilpailuissa 2010, jolloin hän tuli kolmessa ottelussa vaihtopelaajana kentälle. Viimeisimmän maaottelunsa hän pelasi saman vuoden lokakuussa. Kaikkiaan hän on pelannut 36 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt kuusi maalia.
Saavutuksia

Valioliigan mestaruus 2006
FA Cupin mestaruus 2007
Liigacupin mestaruus 2007
FA Community Shieldin voitto 2005
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Englannin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 James |
2 Johnson |
3 A. Cole |
4 Gerrard |
5 Dawson |
6 Terry |
7 Lennon |
8 Lampard |
9 Crouch |
10 Rooney |
11 J. Cole |
12 Green |
13 Warnock |
14 Barry |
15 Upson |
16 Milner |
17 Wright-Phillips |
18 Carragher |
19 Defoe |
20 King |
21 Heskey |
22 Carrick |
23 Hart |
Valmentaja Capello
Shanica Knowles

Shanica Channell Knowles (s. 17. marraskuuta 1990 Miami, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä, joka tunnetaan rooleistaan Disney Channelin sarjassa Hannah Montana sekä elokuvassa Jump in!. Myöhemmin Knowles on vieraillut muun muassa sarjoissa Melissa ja Joey ja Lähiöunelmia. Hän on laulaja Beyoncén serkku.[lähde? ]
Filmografia

| Vuosi | Nimi | Rooli | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005–2006 | Unfabulous | Vanessa/Cheerleader #2 | 3 jaksoa |
| 2006–2010 | Hannah Montana | Amber Addison | 15 jaksoa |
| 2007 | Jump in! | Shauna Keaton |  |
| 2007 | Super Sweet 16: The Movie | Sierra |  |
| 2011 | Harry's Law | Shonda | jakso: ”Bangers in the House” |
| 2011 | Awkward | Michelle | 3 jaksoa |
| 2011 | Melissa ja Joey | Sandra | jakso: ”Breaking Up Is Hard to Do” |
| 2012 | Sassy Pants | Amber |  |
| 2013 | Lähiöunelmia | Amantha | jakso: ”Body Talk” |
Salatut (keittiö)

| Salatut (keittiö) elämät |
| --- | --- |
 Salatut (keittiö) elämät -kirjan etukansi.
Kirjailija:  Piitu Uski, Susanna Laaksonen
Kieli:  suomi
Genre:  Ruoka ja kotitalous
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2001
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  128
Sarja: Salatut elämät
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Salatut (keittiö) elämät on keittokirja, jossa kerrotaan Salatut elämät -televisiosarjan vuonna 2001 mukana olleiden hahmojen lempireseptejä. Reseptejä kirja sisältää yli 50, yhteensä 19 hahmolta. Lisäksi jokaisesta hahmosta on teksti, jossa hahmosta saadaan esille uusia puolia keittiön kautta ja paljon kuvia hahmoista. Kirjan ovat kirjoittaneet sarjassa esiintyvän Laura Kivirannan näyttelijä Piitu Uski sekä Susanna Laaksonen, joka on yksi televisiosarjan käsikirjoittajista. Kirjan käsikirjoitusversio on nähty televisiossa, Salattujen elämien jaksossa 255.
Maurice Trintignant

| Maurice Trintignant |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. lokakuuta 1917 Sainte-Cécile-Les-Vignes
Kuollut: 13. helmikuuta 2005 (87 vuotta) Nîmes
Kansalaisuus:   Ranska
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1950–1964
Talli(t):  Simca-Gordini, Ferrari, Bugatti, Vanwall, BRM, Maserati, Cooper, Aston Martin, Lotus, Lola
Kilpailuja:  84
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  2
Palkintosijoja:  9
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  1
MM-pisteitä:  72,33
Ensimmäinen kilpailu:  Monacon Grand Prix 1950
Ensimmäinen voitto:  Monacon Grand Prix 1955
Viimeinen voitto:  Monacon Grand Prix 1958
Viimeinen kilpailu:  Italian Grand Prix 1964
Maurice Trintignant (30. lokakuuta 1917 Sainte-Cécile-Les-Vignes, Ranska – 13. helmikuuta 2005 Nîmes, Ranska) oli ranskalainen kilpa-ajaja ja Formula 1 -kuljettaja.Trintigant on ensimmäinen ranskalainen F1-kilpailun voittaja.
Uran alku

Varakkaan viinitilallisen nuorin poika Trintignant kasvoi viisipoikaisessa perheessä (hänen isoveljistään Renéstä ja Louisista tuli myös kilpa-ajajia, joille tämä toimi mekaanikkona). Kilpa-ajajan uransa hän aloitti jo vuonna 1938 Bugatilla Paun kilpailussa, viisi vuotta sen jälkeen kun hänen veljensä Louis oli saanut surmansa harjoituskierroksellaan niin ikään Bugattin ratissa väistäessään radalla liikkunutta poliisia. Debyyttikaudellaan Trintignant voitti Chimayn osakilpailun ja uusi voittonsa vuonna 1939. Toinen maailmansota kuitenkin keskeytti hänen kilp-ajonsa ja joutui kätkemään Bugattinsa sodan ajaksi, mutta rauhan koittaessa hän osallistui sillä vuoden 1945 Coupe de la Libération eli Prisoners' Cup -kilpailuun, mutta keskeytti polttoaineensyötön hajotessa sodan aikana autossa asuneiden rottien tuhotöiden vuoksi (kilpailun voittanut Jean-Pierre Wimille antoi tälle pitkään kestäneen lempinimen "Rotanpapana", ransk. Le Petoulet).
Trintignant siirtyi vuonna 1947 Grand Prix-ajoihin Delage-autolla, mutta vaihtoi jo 1948 Gordinin kalustoon. Formula 2-luokassa hän voitti Grand Prix du Roussillon -osakilpailun Perpignanissa vuonna samana vuonna. Vuoden 1948 Sveitsin osakilpailussa hänen onnensa kuitenkin kääntyi, kun joutui kolariin, missä sinkoutui keskelle ajorataa (muut kuljettajat kuitenkin väistivät häntä ajaessaan ohitse kolaripaikalta). Trintignant kärsi kallonmurtumista ja joutui viikoksi koomaan, mutta toipui vaurioista. Vuonna 1949 hän voitti paluukaudellaan Angoulêmen kilpailun.
Formula 1

F1-sarjassa Maurice Trintignant oli mukana sen alkuvuodesta 1950 lähtien aina vuoteen 1964. Ensimmäiset neljä kautta Gordinin ja sen Simca-yhteistyön aikaisen Simca-Gordinin kilpailut menivät suurelta osin keskeytysten merkeissä ollen parhaimmillaan kolmesti viidennellä sijalla. Hän voitti kuitenkin kyseisenä aikana muutamia F1-sarjan ulkopuolisia kilpailuja. Kaudella 1954 hän siirtyi Ferrarin talliin, jossa sijoittui ensimmäisessä kilpailussaan neljänneksi. Hän ajoi toiseksi Belgian GP:ssä ja kolmanneksi Saksan GP:ssä ollen kauden lopputuloksissa neljäs. Trintignant ajoi kaikkiaan 84 GP:tä saavuttaen kaksi voittoa (katuratoihin erikoistuneena kuljettajana molemmat legendaarisesta Monacon GP:stä kaudella 1955 Ferrarilla ja 1958 Cooperilla), kahdeksan muuta palkintosijaa ja keräten MM-pisteitä 72,33. Erikoisin palkintosija oli vuoden 1955 Argentiinan GP, jossa hän sijoittui jaetuilla autoilla sekä toiseksi että kolmanneksi läkähdyttävän helteen koetellessa kuljettajia. Sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa Trintignant voitti viimeisen kerran vuoden 1962 Paun osakilpailussa käytyään tiukan kamppailun Jim Clarkia vastaan. Viimeisellä kaudellaan 1964 hän ajoi kerran pisteille BRM:n autollaan ollen 47-vuotiaana veteraanina viides Saksan GP:ssä.
Urheiluautot

Trintignant kilpaili F1-uransa ohella myös urheiluautoluokissa voittaen Le Mansin 24 tunnin ajon argentiinalaisen José Froilán Gonzálezin kanssa 1954, ja Tourist Trophyn voitollaan hän varmisti Ferrarille urheiluautojen MM-sarjan mestaruuden. Le Mansin 24 tunnin ajot 1965 oli hänen viimeinen esiintymisensä kilparadoilla.
Loppuvaiheet

Kilpa-ajamisen jälkeen Trintignant ylläpiti isältään perinnöksi saatua viinitilaa Châteauneuf du Papea lisäten viinivalikoimaansa, mm. "Le Petoulet"-viinin. Hänet palkittiin saavutuksistaan Légion d'Honneur -mitalilla vuonna 1960 ja toimi myös Vergèzen kaupungin pormestarina. Hän kuoli Nimesissä vuonna 2005.