stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koskenlaskija

Koskenlaskija voi viitata seuraaviin asioihin:
koskenlaskija, koskenlaskua esimerkiksi veneellä, lautalla tai tukilla harjoittava henkilö
Koskenlaskija, juustomerkki
Koskenlaskija eli Tukinuittaja, Emil Wikströmin veistos
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Koskenlaskija”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kastelórizon arkeologinen museo

| Kastelórizon arkeologinen museo Αρχαιολογικό Μουσείο Καστελλόριζου |
| --- | --- |
Tyyppi:  arkeologinen ja kansatieteellinen museo
Sijainti:  Megísti, Ródos, Etelä-Egean saaret, Kreikka
Perustettu:  1984
Koordinaatit:  36°9′5″N, 29°35′36″E
 fiKastelórizon arkeologinen museo 
   
Kastelórizon arkeologinen museo (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Καστελ(λ)όριζου, Archaiologikó Mouseío Kastel(l)órizou), myös Kastelórizon arkeologinen ja kansatieteellinen museo (kreik. Αρχαιολογικό και Λαογραφικό Μουσείο Καστελ(λ)όριζου, Archaiologikó kai Laografikó Mouseío Kastel(l)órizou), on arkeologinen ja kansatieteellinen museo Megístin kylässä Kastelórizon saarella Kreikassa. Se esittelee saaren historiaa antiikin ajalta uudelle ajalle.
Historia ja rakennus

Museo toimii kaksikerroksisessa rakennuksessa, jonka alempi kerros on ollut osa Johannittain ritarikunnan aikaista Pyhän Nikolaoksen (Ágios Nikólaos) linnaa, ja jonka ylempi kerros on rakennettu osmanivallan aikana 1800-luvulla ja oli saaren turkkilaisen komentajan käytössä. Rakennuksen kunnostaminen alkoi vuonna 1975 ja se toimii museona vuodesta 1984. Megístin kylässä toimii myös Kastelórizon historiallinen kokoelma.
Kokoelmat

Museon kokoelmat jakaantuvat antiikin ajan löydöksiin, bysanttilaisen ja frankkivallan ajan esineistöön sekä jälkibysanttilaisen uuden ajan esineistöön. Antiikin ajan kokoelmiin kuuluu muun muassa veistoksia, keramiikkaa, piirtokirjoituksia, hautakiviä sekä lyykialaista tyyliä olevia reliefejä. Maininnan arvoisia ovat esimerkiksi Hygieian patsaan osa, roomalaisaikaisen sarkofagin osa sekä merestä löydetyt amforat ja kiviankkurit. Keskiajalta näytteillä on muun muassa veistoksia varhaiselta kristilliseltä kaudelta sekä ikoneita ja muuta bysanttilaisaikaista taidetta. Museon yksi sali on omistettu kansatieteelle ja esittelee perinteisiä asuja, käsitöitä ja kansantaidetta.
Ki Hong Lee

| Ki Hong Lee |
| --- | --- |
 Ki Hong Lee San Diegon Comic-Conissa 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. syyskuuta 1986 (ikä 38) Soul, Etelä-Korea
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2010–
Merkittävät roolit:  Minho (Labyrintti)
Aiheesta muualla
esaram.co.kr/en/leekihong
IMDb 
Elonet
Ki Hong Lee (s. 30. syyskuuta 1986) on korealaissyntyinen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan elokuvassa Labyrintti.
Lee syntyi Soulissa, Etelä-Koreassa. Hänen ollessaan kuusivuotias perhe muutti Uuteen-Seelantiin, jossa hän oppi puhumaan englantia. Kaksi vuotta myöhemmin Leen ollessa kahdeksanvuotias he muuttivat Los Angelesiin.
Lee opiskeli opettajaksi Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Näyttelemiseen hän alkoi perehtyä vakavammin viimeisenä yliopistovuotenaan. Yliopiston jälkeen hän työskenteli vanhempiensa ravintolassa.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2013 | Yellow Face | BD Wong |
| 2014 | Labyrintti | Minho |
| 2015 | The Stanford Prison Experiment | Gavin Chang |
| 2015 | Labyrintti – Aavikkokokeet | Minho |
| 2015 | Everything Before Us | Jay |
| 2017 | Labyrintti – Tappava lääke | Minho |
| 2018 | The Public | Chip |
| 2020 | Looks That Kill | Dan |
Filmografia > Lyhytelokuvat

| Vuosi | Lyhytelokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2011 | All in All | Jeremy |
| 2012 | Take It Slow | Brian |
| 2012 | Fratervention: The End of Bro'ing Ou | Keith |
| 2013 | Away We Happened | Ben |
| 2013 | The Master Chef | John Suh |
| 2013 | This Is How We Never Met | Boy |
| 2013 | Somewhere Like This | Boyfriend |
| 2013 | To Those Nights | Elijahin kaveri |
| 2013 | She Has a Boyfriend | Frank |
| 2014 | This Time | Manny Park |
Filmografia > Televisio

| Vuosi | Sarja | Rooli | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Victorious | Clayton | 1 jakso: "Robarazzi" |
| 2010 | Salattu teinielämä | Student #2 | 1 jakso: "Which Way Did She Go?" |
| 2010 | Moderni perhe | Busboy | 1 jakso: "Mother Tucker" |
| 2011 | The Nine Lives of Chloe King | Paul | 10 jaksoa |
| 2011 | Kolme miestä ja tyttö | Hector | 1 jakso: "Bells" |
| 2012 | The Client List | Delivery Guy | 1 jakso: "Turn the Page" |
| 2012 | Always You | James | minisarja |
| 2012 | MotherLover | Chaz Seong | 6 jaksoa |
| 2013 | Blue Bloods | David Lin | 1 jakso: "The Truth About Lying" |
| 2014 | NCIS Rikostutkijat | Chris Hoffman | 1 jakso: "Bulletproof" |
| 2014 | The Whispers | Peter Kim | 1 jakso: "Pilot" |
| 2015 | Unbreakable Kimmy Schmidt | Dong Nguyen | 6 jaksoa |
Filmografia > Teatteri

| Vuosi | Esitys | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2011 | Wrinkles | Jason |
Käännös suomeksi
King Kongin poika

| King Kongin poika> Son of Kong |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ernest B. Schoedsack
Käsikirjoittaja:  Ruth Rose
Tuottaja:   Ernest B. Schoedsack  Merian C. Cooper 
Säveltäjä:  Max Steiner
Kuvaaja:   Eddie Linden  J. O. Taylor  Vernon Walker 
Leikkaaja:  Ted Cheesman
Pääosat:   Robert Armstrong  Helen Mack  Frank Reicher 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  RKO Radio Pictures, Inc.
Levittäjä:  RKO Pictures
Ensi-ilta:   22. joulukuuta 1933 (USA)  9. joulukuuta 1934 (Suomi) 
Kesto:  70 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  King Kong
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
King Kongin poika (The Son of Kong; Suomessa televisioesityksessä nimellä Kongin poika) on Ernest B. Schoedsackin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1933. Se on jatko-osa samana vuonna valmistuneelle King Kong -elokuvalle.
Juoni

Elokuvan tapahtumat alkavat kuukauden kuluttua edellisen elokuvan dramaattisesta finaalista ja seuraavat elokuvantekijä Carl Denhamin (näyttelijänä edelleen Robert Armstrong) uusia seikkailuita. Denham on haastettu oikeuteen Kongin aiheuttamista tuhoista. Denham lähtee New Yorkista kapteeni Englehornin Venture-laivalla. Da Kangin satamassa he törmäävät Nils Helstromiin, norjalaiseen kapteeniin joka myi heille aikaisemmin kartan King Kongin kotisaarelle, Pääkallosaarelle. Helstrom kertoo saarella olevasta aarteesta. Huonon taloudellisen tilanteensa sokaisemana he uskovat Helströmiä, joka valehteli heille sillä hän halusi paeta oikeutta tapettuaan miehen. Pääkallosaarella he tapaavat King Kongin albiinopojan. Poika kuvataan isäänsä paljon pienemmäksi, kuitenkin kaksi kertaa ihmisten korkuiseksi. Aarrekin löytyy kaikesta huolimatta saarelta. King Kongin poika kuolee Denhamia pelastaessaan, kuten kuolee jokainen saaren eläin maanjäristyksen upottaessa saaren mereen.
Juoni > Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robert Armstrong  | … |  Carl Denham   |
|  Helen Mack  | … |  Hilda    |
|  Frank Reicher  | … |  kapteeni Englehorn   |
|  John Marston  | … |  Nils Helstrom   |
|  Victor Wong  | … |  Charlie   |
|  Edward Brady  | … |  Red   |
Tuotanto

Elokuva tuotettiin ja julkaistiin vuonna 1933, heti King Kongin menestyksen jälkeen, ja oli kohtalainen menestys. Käsikirjoittaja Ruth Rose ei halunnut tehdä vakavaa elokuvaa perustellen tätä sillä, että jatko-osa ei voisi ylittää esikuvaansa. Hänen mukaansa "Jos et voi tehdä siitä suurempaa, niin tee se hauskemmaksi."  Denhamia näyttelevä Robert Armstrong piti jatko-osasta enemmän, sillä se tarjosi hänen mielestään enemmän mahdollisuuksia henkilöhahmon kehittämiseen.
Käsikirjoituksessa kuvattiin heimosotaa ja dinosaurusten joukkopakoa massiivisen syklonin/maanjäristyksen aikana joka upottaa Pääkallosaaren elokuvan lopussa. Elokuvassa uudelleenkäytettiin useita King Kongia varten rakennettuja pienoismalleja. Elokuvassa käytetyn alkuperäisen Styracosauruksen mallin omistaa nykyään ohjaaja Peter Jackson, joka ohjasi King Kongin uusintafilmatisoinnin vuonna 2005.
Nostalgia Merchant julkaisi elokuvan VHS:llä 1980-luvulla. Turner Home Entertainment julkaisi elokuvan uudelleen vuonna 1991. Vuonna 2005 elokuva julkaistiin DVD:llä. Se oli saatavilla erillisenä tai osana keräilijän kolmen elokuvan boxia yhdessä King Kongin ja Mighty Joe Youngin kanssa. Elokuvasta on saatavilla myös DVD-versio, jossa on sekä alkuperäinen King Kong että Kongin poika.
Aiheesta muualla

King Kongin poika Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Son of Kong (1933) Culture Crypt. Viitattu 9.5.2022. (englanniksi)
Brayton, Tim: Son of Kong (1933) – Sins of the son Alternate Ending.  12.3.2017. Viitattu 9.5.2022. (englanniksi)
Fukushiman ydinvoimalaonnettomuus

| Fukushiman ydinvoimalaonnettomuus |
| --- | --- |
 Satelliittikuva tuhoutuneista reaktorirakennuksista 16. maaliskuuta 2011.
Päivämäärä:  11. maaliskuuta 2011
Tapahtumapaikka:  Fukushiman prefektuuri, Japani (37°25′17″N, 141°01′57″E)
Syy:  maanjäristystä ja tsunamia seurasi INES-luokan 7 onnettomuus ydinvoimalassa
Loukkaantuneita:  16 työntekijää loukkaantui vetyräjähdyksissä
Fukushiman ydinvoimalan sijainti Japanissa
Fukushiman ydinvoimalaonnettomuus (jap. 福島第一原子力発電所事故, Fukushima daiichi genshiryokuhatsudensho jiko) oli sydämen sulamisonnettomuus kolmessa ydinreaktorissa Japanin itärannikolla, 250 kilometriä Tokiosta pohjoiseen. Onnettomuuden aiheutti 11. maaliskuuta 2011 tapahtunut Tōhokun maanjäristys ja sitä seurannut tsunami. Fukushima Daiichi -ydinvoimalan reaktorit 1, 2 ja 3 olivat pysähtyneet automaattisesti maanjäristyksen seurauksena. Maanjäristys vahingoitti sähkölinjoja, ja voimalaitos menetti yhteyden Japanin sähköverkkoon. Sen jälkeen laitos tuotti sähköä jäähdytysjärjestelmille dieselgeneraattoreilla. Noin 50 minuuttia myöhemmin tsunami tuhosi dieselgeneraattorit, ja voimalaitos jäi yli viikoksi kokonaan ilman sähköä. Yksi kerrallaan laitoksen jäähdytysjärjestelmät pysähtyivät. Kolmen reaktorin sydämessä polttoaine ylikuumeni ja lopulta suli. Radioaktiivisia aineita vapautui reaktorin polttoaineesta suojarakennukseen ja myöhemmin sieltä ympäristöön.
Onnettomuus luokiteltiin seitsenportaisella INES-asteikolla korkeimpaan luokkaan 7. Se oli maailman toiseksi pahin ydinonnettomuus Tšernobylin onnettomuuden jälkeen. Noin 30 kilometrin säteeltä voimalaitoksen ympäriltä evakuoitiin noin 163 000 henkilöä. Suojelutoimenpiteiden ansiosta ihmisten saamat säteilyannokset jäivät vähäisiksi. Toisaalta itse evakuointi aiheutti kuolemantapauksia. Suoria säteilyn haittavaikutuksia ei ole havaittu. WHO:n arvion mukaan säteilyaltistus saattaa hieman lisätä eniten altistuneiden ihmisten ja laitoksen työntekijöiden syöpäriskiä. Riskin kasvu on kuitenkin niin pieni, että sitä ei voida tilastollisesti havaita syöpään sairastuneiden lukumäärässä.
Fukushima Daiichi -voimala

Daiichi tarkoittaa japanin kielellä ensimmäistä, joten Fukushima I -voimalasta käytetään nimeä Fukushima Daiichi. 11 kilometriä etelämpänä sijaitsee Fukushima II -voimala eli Fukushima Daini. Siellä ei tapahtunut onnettomuutta.
Fukushima Daiichi -voimalassa oli kuusi kiehutusvesireaktoria, jotka oli suunnitellut yhdysvaltalainen General Electric. Onnettomuuden aikaan reaktorit 1–3 olivat käytössä ja reaktorit 4–6 olivat pysäytetty vuosihuoltoa varten. Laitoksen omistaa Tepco (Tokyo Electric Power Company). Samantyyppisiä reaktoreita on Yhdysvalloissa 23 kappaletta. Espanjan Burgosissa oli myös samantyyppinen reaktori, mutta se suljettiin joulukuussa 2012. 1960-luvulla suunniteltujen reaktoreiden heikkouksia ja jäähdytysjärjestelmiä oli kritisoitu jo vuonna 1972.
|  | Daiichi 1 | Daiichi 2 | Daiichi 3 | Daiichi 4 | Daiichi 5 | Daiichi 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kaupallisen toiminnan aloitusvuosi | 1971 | 1974 | 1976 | 1978 | 1978 | 1979 |
| Nettosähköteho (megawattia) | 439 | 760 | 760 | 760 | 760 | 1067 |
Tapahtumien kulku > Maanjäristys ja tsunami

11. maaliskuuta 2011 kello 14.46 Japanin aikaa tapahtui suuri, magnitudin 9,0 maanjäristys meren alla Japanin itärannikolla. Maanjäristys laukaisi reaktoreissa automaattisen pikasulun, joka pysäytti ketjureaktion. Ydinreaktori tarvitsee kuitenkin jäähdytystä vielä sammuttamisen jälkeen, koska reaktorissa olevat radioaktiiviset fissiotuotteet hajoavat ja tuottavat jälkilämpöä.
Maanjäristys vahingoitti sähkölinjoja, ja voimalaitos menetti yhteyden Japanin sähköverkkoon. Laitoksella oli tällaista tilannetta varten 13 dieselgeneraattoria, jotka käynnistyivät automaattisesti ja tuottivat sähköä jäähdytysjärjestelmille. Tässä vaiheessa tilanne oli vielä hallinnassa.
Maanjäristys aiheutti suuren, korkeudeltaan 14–15-metrisen tsunamin, joka osui Fukushiman laitosalueelle noin 50 minuuttia järistyksen jälkeen. Maanpinta oli laitosalueella kymmenen metriä merenpinnan yläpuolella, joten tsunami hukutti alueen yli neljä metriä veden alle ja tuhosi dieselgeneraattorit, jotka oli sijoitettu turbiinirakennusten kellareihin. Kuutosyksiköllä yksi generaattori pysyi toiminnassa, koska se oli sijoitettu korkeammalle. Vesi tuhosi myös laitosten sähköjärjestelmät, joten myöhemmin paikalle tuotuja siirrettäviä generaattoreita ei saatu yhdistettyä hätäjäähdytysjärjestelmiin.
Tapahtumien kulku > Fukushima Daiichi 1

Ykkösyksikkö oli varustettu kahdella eristyslauhduttimella, joilla voidaan jäähdyttää reaktoria passiivisesti ilman sähkövirtaa. Lauhduttimessa on vesiallas, johon on upotettu lämmönvaihdin. Kun venttiilit avataan, kuuma höyry virtaa reaktorista putkea pitkin lämmönvaihtimeen, jossa se jäähtyy ja lauhtuu vedeksi. Vesi virtaa toista putkea takaisin reaktoriin ja jäähdyttää sitä. Maanjäristyksen jälkeen Fukushiman työntekijät avasivat ja sulkivat eristyslauhduttimien venttiilejä ja siten säätelivät reaktorin jäähdytystä. Tsunamin saapuessa lauhduttimen venttiilit sattuivat olemaan kiinni. Venttiilien avaamiseen tarvitaan sähköä, joten sähkökatkoksen jälkeen eristyslauhdutinta ei saatu enää toimimaan, koska venttiilien avaaminen ei onnistunut.
Kun eristyslauhdutin lakkasi toimimasta, ykkösreaktoria ei enää saatu jäähdytettyä. Jälkilämpö alkoi kiehuttaa vettä pois reaktorista. Noin kolme tuntia maanjäristyksen jälkeen vedenpinnan korkeus reaktorissa oli laskenut polttoainesauvojen yläosan tasolle, ja reaktorin sydän alkoi ylikuumentua. Polttoainesauvojen suojakuoret oli tehty zirkoniumista, joka reagoi kuumentuneena kemiallisesti vesihöyryn kanssa tuottaen vetyä ja lämpöä. Tämä kiihdytti reaktorin sydämen kuumenemista, kunnes se alkoi sulaa. Reaktoria yritettiin jäähdyttää pumppaamalla vettä paloautoilla, mutta työ keskeytyi monta kertaa, koska veden kuljettaminen rakennuksen lähelle oli vaikeaa tsunamin ja maanjäristyksen jälkeisissä olosuhteissa.
Reaktori oli sijoitettu paineenkestävään suojarakennukseen, jonka tehtävä oli estää radioaktiivisten aineiden pääsy ympäristöön onnettomuustilanteissa. Kun vesi kiehui reaktorissa, höyry purkautui suojarakennukseen, jolloin sen sisäinen paine alkoi kasvaa. Estääkseen suojarakennuksen rikkoutumisen ylipaineen takia työntekijät avasivat paineenalennusventtiilit iltapäivällä 12. maaliskuuta, noin vuorokausi maanjäristyksen jälkeen. Venttiilien kautta päästettiin höyryä ulos suojarakennuksesta ja sen painetta saatiin alennettua. Samalla ympäristöön pääsi kuitenkin radioaktiivisia fissiotuotteita, jotka olivat vapautuneet sulaneista polttoainesauvoista.
Noin 25 tuntia maanjäristyksen jälkeen, 12. maaliskuuta kello 15.36 tapahtui suojarakennuksen ulkopuolella ykkösyksikön reaktorirakennuksessa vetyräjähdys. Räjähdyksen taustalla oli suojarakennuksen korkean paineen takia sen ulkopuolelle vuotanut vety, joka oli sekoittunut reaktorirakennuksen ilman kanssa muodostaen räjähtävän seoksen. Vetyräjähdys ei vahingoittanut suojarakennusta, mutta se tuhosi reaktorirakennuksen ylimmän kerroksen. Räjähdyksessä loukkaantui viisi työntekijää.
Vuonna 2015 ykkösyksikön tilannetta tutkittiin myoniradiografialla. Kuvien perusteella näytti, että suurin osa reaktorin polttoaineesta oli sulanut ja valunut joko paineastian pohjalle tai, jos paineastia on sulanut puhki, suojarakennuksen lattialle.
Tapahtumien kulku > Fukushima Daiichi 3

Kolmosyksikön jäähdytys maanjäristyksen jälkeen hoidettiin samanlaisella turbiinikäyttöisellä RCIC-järjestelmällä kuin kakkosreaktorilla. Erona oli, että kolmannella akut ja niihin liitetty sähköjärjestelmä säilyivät tsunamista huolimatta toiminnassa, joten tasavirtaa oli käytettävissä, vaikka dieselgeneraattorien kastuttua vaihtovirtaa ei enää ollut. Akuista saatavalla sähköllä valvomon mittausjärjestelmät toimivat, ja työntekijät pystyivät seuraamaan reaktorin painetta ja vedenpinnan korkeutta sekä säätämään RCIC-järjestelmän venttiilejä.
Kolmosyksikön RCIC-jäähdytysjärjestelmä lakkasi toimimasta 12. maaliskuuta kello 11.36, noin 21 tuntia maanjäristyksen jälkeen. Toinen samantyyppinen turbiinikäyttöinen jäähdytysjärjestelmä (HPCI, High Pressure Coolant Injection) käynnistyi noin tuntia myöhemmin, ja reaktoriin saatiin taas pumpattua vettä. Noin 36 tuntia maanjäristyksen jälkeen HPCI-järjestelmä pysäytettiin, koska reaktorin paine oli laskenut liian alas eikä järjestelmä enää toiminut kunnolla. Kolmosyksikön jäähdytys lakkasi siis toimimasta aamuyöllä 13. maaliskuuta.
Reaktoriin saatiin pumpattua jäähdytysvettä paloautoilla saman päivän aamulla noin kello 9, yli 42 tuntia maanjäristyksen jälkeen. Samoihin aikoihin käynnistyi suojarakennuksen paineenalennus, eli höyryä ja sulaneesta polttoaineesta vapautuneita radioaktiivisia fissiotuotteita vapautui suojarakennuksesta ympäristöön ilmastointipiipun kautta. Työntekijöillä oli vaikeuksia pitää suojarakennuksen paineenalennusventtiilejä auki, koska siihen tarvittiin paineilmaa. Venttiilit sulkeutuivat ja avattiin uudelleen monta kertaa, ja rakennuksen paine nousi ja laski. Myös jäähdytysveden pumppaus reaktoriin paloautoilla keskeytyi useita kertoja.
Kolmosyksikön reaktorirakennuksessa tapahtui vetyräjähdys 14. maaliskuuta kello 11.01 eli noin 68 tuntia maanjäristyksen jälkeen. Ykkösyksiköllä kaksi päivää aikaisemmin tapahtuneen räjähdyksen tapaan vety oli muodostunut höyryn ja zirkoniumin kemiallisessa reaktiossa reaktorin sydämen ylikuumentuessa. Vety oli vapautunut reaktorista suojarakennukseen, vuotanut sieltä korkean paineen takia ulos reaktorirakennukseen ja muodostanut ilman kanssa räjähtävän seoksen. Räjähdyksessä tuhoutui reaktorirakennuksen ylin kerros, ja 11 työntekijää loukkaantui.
Vuonna 2017 kolmosyksikön tilannetta tutkittiin muiden yksiköiden tapaan myoniradiografialla. Kuvien perusteella näytti siltä, että suurin osa reaktorin polttoaineesta oli sulanut. Jonkin verran polttoainetta oli todennäköisesti jähmettynyt paineastian pohjalle, ja osa polttoaineesta on valunut rikkoutuneesta paineastiasta suojarakennuksen lattialle.
Tapahtumien kulku > Fukushima Daiichi 4

Maanjäristyksen aikaan nelosreaktori oli sammutettu huoltoseisokkia varten ja kaikki polttoaine oli siirretty reaktorista käytetyn polttoaineen varastoaltaaseen, joka sijaitsee suojarakennuksen ulkopuolella reaktorirakennuksessa. Altaassa oli noin 12 metriä vettä, joka toimi säteilysuojana. Polttoaineessa syntyvä jälkilämpö poistettiin jäähdyttämällä altaassa olevaa vettä. Kun tsunami katkaisi laitokselta sähköt, käytetyn polttoaineen varastoaltaan jäähdytys ei enää toiminut. Veden lämpötila alkoi nousta, ja lopulta vesi alkoi kiehua. Myöskään yksiköiden 1–3 käytetyn polttoaineen altaiden jäähdytys ei enää toiminut, mutta niissä oli paljon vähemmän polttoainetta ja siten matalampi jälkilämpöteho kuin nelosyksiköllä. Sen takia nelosyksikön polttoaineallas kuumeni paljon nopeammin.
Sähkökatkoksen takia käytetyn polttoaineen altaan lämpötilamittaus ja vedenpinnan korkeusmittaus lakkasivat toimimasta. Työntekijät eivät tienneet, mikä tilanne altaassa on. Nelosyksikön reaktorirakennuksessa tapahtui vetyräjähdys kuuden aikaan aamulla 15. maaliskuuta, noin 87 tuntia maanjäristyksen jälkeen. Aluksi luultiin, että yksikön käytetty polttoaine olisi ylikuumentunut ja vety olisi syntynyt siellä höyryn ja zirkoniumin reagoidessa kemiallisesti. Jopa Yhdysvaltain ydinturvallisuusviranomaisen johtaja Gregory Jaczko sanoi julkisuudessa, että polttoainealtaasta olisi loppunut vesi. Altaaseen yritettiin pudottaa vettä helikoptereilla ja suihkuttaa palokunnan vesitykeillä, mutta altaisiin päätyi vain vähän vettä. Vasta 22. maaliskuuta, 11 päivää maanjäristyksen jälkeen, saatiin polttoainealtaaseen runsaammin vettä autoilla, joilla normaalisti pumpataan betonia korkeiden rakennusten työmailla.
Nelosyksikön käytetyn polttoaineen altaan tilannetta päästiin tutkimaan veteen upotetulla kameralla 7. toukokuuta 2011. Kuvista havaittiin, että polttoaine ei ollutkaan vaurioitunut. Joulukuussa 2014 kaikki polttoaine saatiin poistettua altaasta. Myöhemmin selvisi, että nelosyksikön räjähdys johtui vedystä, joka tuli kolmosyksiköstä yhteisen ilmanvaihtojärjestelmän kautta.
Tapahtumien kulku > Fukushima Daiichi 5 ja 6

Viitos- ja kuutosreaktorit oli maanjäristyksen aikaan sammutettu huoltoseisokkia varten. Kuudennella yksi dieselgeneraattori oli sijoitettu korkeammalle, eikä tsunami vahingoittanut sitä. Viitos- ja kuutosreaktoreiden sähköjärjestelmät oli liitetty toisiinsa, ja yhdellä toimivalla generaattorilla saatiin tuotettua sähköä molempien reaktorien jäähdytykseen. Siksi näillä reaktoreilla vältyttiin onnettomuudelta.
Väestönsuojelu > Joditabletit

Radioaktiiviselta jodilta voi suojautua joditableteilla. Niiden jakaminen kangerteli, koska järjestelyä ei ollut suunniteltu etukäteen. Vasta 14. maaliskuuta, kolme päivää onnettomuuden alkamisesta, prefektuurin hallitus päätti jakaa kaksi joditablettia kaikille alle 40-vuotiaille 50 kilometrin säteellä ydinvoimalasta. 20. maaliskuuta mennessä tabletteja oli jaettu miljoona kappaletta.
Suomi ei suositellut joditablettien syöntiä Japanissa oleskeleville kansalaisilleen, koska Tokion seudulla jodipitoisuudet eivät nousseet niin suuriksi, että se olisi tarpeellista. Ruotsi suositteli joditabletteja kansalaisilleen 250 kilometrin säteellä Fukushiman voimalasta.
Väestönsuojelu > Evakuointimääräysten purkaminen

Kolme vuotta onnettomuuden jälkeen, huhtikuussa 2014, Japanin hallitus alkoi purkaa evakuointimääräyksiä niiltä alueilta, joissa säteilyannos jää alle 20 millisievertin vuodessa ja infrastruktuuri, kuten sähkö, vesi ja liikenneyhteydet, on saatu kuntoon. Kouluissa säteilyannos halutaan kuitenkin saada alle yhden millisievertin vuodessa, ennen kuin niiden avaaminen sallitaan. Vertailun vuoksi, suomalaisten keskimääräinen säteilyannos on 5,9 millisievertiä vuodessa. Ristiriitoja aiheutti hallituksen tavoite, että pitkällä aikavälillä kaikkien asukkaiden vuosiannos pitäisi saada alle yhden millisievertin. Monet asukkaat alkoivatkin vaatia, että asuntoalueet pitäisi puhdistaa yhden millisievertin tasolle jo ennen kotiin palaamista. Osa evakuoiduista asukkaista ei halua palata vanhaan kotiinsa, koska eivät luota hallinnon arvioihin paluun turvallisuudesta tai koska ovat jo ehtineet hankkia uuden työpaikan ja asunnon muualta.
Helpottaakseen asukkaiden palaamista Japanin hallitus maksaa avustusta evakuoiduilla alueilla toimiville yrityksille ja uudelleenrakennusprojekteille. Niille asukkaille, joiden koti jäi kaikkein pahimmin saastuneille alueille, hallitus maksaa avustusta uuden talon rakentamiseen.
Suurimmillaan evakuoitujen määrä oli kesäkuussa 2012, jolloin noin 163 000 henkilöä oli onnettomuuden takia evakossa. Lukuun sisältyy kymmeniätuhansia ihmisiä, jotka lähtivät kodistaan säteilyn pelon takia, vaikka he asuivat määrättyjen evakuointialueiden ulkopuolella. Tammikuussa 2015 evakkojen määrä oli laskenut 119 000:een. Seitsemän vuotta onnettomuuden jälkeen, helmikuussa 2018, 50 000 henkilöä oli vielä evakossa.