stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matkalla Perditioniin

| Matkalla Perditioniin> Road to Perdition |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sam Mendes
Käsikirjoittaja:  Max Allan Collins Richard Piers Rayner
Tuottaja:  Sam Mendes Dean Zanuck Richard D. Zanuck
Säveltäjä:  Thomas Newman
Kuvaaja:  Conrad L. Hall
Leikkaaja:  Jill Bilcock
Tuotantosuunnittelija:  Dennis Gassner
Pukusuunnittelija:  Albert Wolsky
Pääosat:  Tom Hanks Tyler Hoechlin Daniel Craig Jude Law
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  DreamWorks
Levittäjä:  InterCom Netflix Disney+
Ensi-ilta:  2002
Kesto:  117 minuuttia
Alkuperäiskieli:  Englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Matkalla Perditioniin (Road to Perdition) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva. Elokuvan on ohjannut Sam Mendes ja sen pääosaa näyttelee Tom Hanks.
Elokuva kertoo mafian palkkalistoilla toimivasta Michael Sullivanista, jonka toimenkuvaan kuuluu yleensä veloissa olevien ihmisten uhkailu. Eräällä kerralla hänen vanhin poikansa Michael Sullivan Jr piiloutuu isänsä autoon ja joutuu todistamaan, kuinka Michael tappaa erään miehen. Poika jää kiinni läsnäolostaan, eikä mafiapomon poika Connor Rooney pidä siitä lainkaan. Rooney tappaa Michaelin vaimon ja nuoremman pojan. Isä ja poika joutuvat lähtemään pakomatkalle kostoa suunnitellen.
Elokuva perustuu Max Allan Collinsin ja Richard Piers Raynerin tekemään samannimiseen sarjakuvaan vuodelta 1998. Sarjakuvan perusjuoni vastaa elokuvasovitusta, mutta sarjakuva on elokuvaa väkivaltaisempi ja sisältää joitakin elokuvassa näkemättä jääviä henkilöitä, kuten Al Caponen ja Eliot Nessin. Toisaalta Jude Law’n hahmo Harlen Maguire on luotu elokuvaa varten eikä esiinny sarjakuvassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Tom Hanks   | … |   Michael Sullivan   |
|   Tyler Hoechlin   | … |   Michael Sullivan Jr.   |
|   Paul Newman   | … |   John Rooney   |
|   Daniel Craig   | … |   Connor Rooney   |
|   Jude Law   | … |   Harlen Maguire   |
Sam Mendesin ohjaamat elokuvat
Marcel Leborgne

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Marcel Leborgne
Syntymäaika: 9. syyskuuta 1939
Syntymäpaikka: Carhaix-Plouguer, Finistère, Ranska
Kuolinaika: 6. joulukuuta 2007 (68 vuotta)
Kuolinpaikka: Givors, Rhône, Ranska
Pituus: 175 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1956–1969 |  Olympique Lyonnais |  |
Valmennusura
1988:  Olympique Lyonnais
Marcel Leborgne (9. syyskuuta 1939 – 6. joulukuuta 2007) oli ranskalainen jalkapallovalmentaja ja keskikenttäpelaaja. Hän loi uransa Olympique Lyonnais'n joukkueessa.
Ura

Leborgne aloitti jalkapallouransa Besançon Racing Clubin juniorijoukkueessa, mutta siirtyi jo 1956 Olympique Lyonnais'n organisaatioon. Keskikentällä pelannut Leborgne edusti Lyonia koko uransa ja oli voittamassa Coupe de Francen mestaruutta kahteen otteeseen. Hän oli mukana myös Lyonin edetessä Cup-voittajien Cupin välieriin kaudella 1963/64.
Pelaajauransa jälkeen Leborgne toimi myös lyhyenaikaa Lyonin päävalmentajana maaliskuusta kesäkuuhun 1988. Hän oli Jean-Michel Aulas'n kauden kolmas päävalmentaja Lyonissa. Hänen johdollaan Lyon sijoittui kauden päätteeksi Division 2:ssa A-lohkon kakkoseksi, mutta hävisi nousukarsinnoissa SM Caenille.
Leborgne kuoli 6. joulukuuta 2007 68-vuotiaana.
Meriitit

Coupe de France (2): 1964 , 1967
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Denis Papas | Olympique Lyonnais'n päävalmentaja 3–6/1988 | Seuraaja: Raymond Domenech |
Max Mercury

Max Mercury on kuvitteellinen DC Comicsin supersankari, joka on samanlainen kuin Quality Comicsin Quicksilver. Alun perin hämärä nopeusmies, Mark Waid loi hahmon uudelleen The Flash -lehden sivuilla ja hän muuttui Wally Westin ja Bart Allenin mentoriksi. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran National Comics #5 numerossa marraskuussa 1940 nimellä Quicksilver ja hänet loi Jack Cole. Hahmon uudeksi nimeksi tuli Max Mercury Flash (vol. 2) #76 numerossa toukokuussa 1993.
Martin-Baker

| Martin-Baker |
| --- | --- |
Perustettu:  1934
Perustaja:  James Martin, Valentine Baker
Toimiala:  lentokoneteollisuus
Omistaja:  Killinchy Aerospace Holdings
Kotisivu:  martin-baker.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Martin-Baker brittiläinen heittoistuimia valmistava yritys. Yrityksen perustivat vuonna 1934 James Martin ja Valentine Baker.
Vuodesta 1946 vuoteen 2017 mennessä yritys on tuottanut yli 75 000 heittoistuinta.
Lentokoneet

Yritys on valmistanut myös Experimental-lentokoneita:
Martin-Baker MB 1
Martin-Baker MB 2
Martin-Baker MB 3
Martin-Baker M.B.5‎
Matti Kaksonen

”Nokipojat” eli Matti Kaksonen (vas.) ja Viljo Korpela Peacock-teatterissa vuonna 1960.
Matti Kaksonen (8. helmikuuta 1914 Sortavalan maalaiskunta – 6. joulukuuta 1993 Vantaa) oli suomalainen voimistelija, akrobaatti ja varieteetaiteilija. Hän ylsi mitalisijoille Antwerpenin vuoden 1937 työläisolympialaisissa ja esiintyi akrobaattina muun muassa Viljo Korpelan kanssa Pariisin Moulin Rougessa 1955.
Sortavalan maalaiskunnassa syntynyt Kaksonen muutti jo lapsena perheensä kanssa Helsinkiin, opiskeli peltisepäksi ja työskenteli hissiyhtiö Koneen verstaalla. Voimisteluharrastuksesta kehittyi ensin permantovoimistelijan kilpailu-ura Helsingin Työväen Voimistelijoissa ja sitten pitkä ura sirkus- ja varieteeakrobaattina, joka alkoi seuratovereiden Eino Pajun ja Allan Raskin kanssa perustetusta akrobatiaryhmästä. Jatkosodassa Kaksonen palveli aluksi konekiväärikomppaniassa, mutta esiintyi sitten viihdytysjoukoissa Unto Sariolan perustamassa Karhumäen tivolissa. Sotien jälkeen Kaksonen kiersi Suomea Pajun ja Raskin sekä Viljo Korpelan kanssa eri kokoonpanoissa, joiden nimiä olivat Ramos, 3 Amigos, Nokipojat ja Iloiset Nokipojat. Muita vantterampi Matti Kaksonen oli monissa akrobaattitempuissa ryhmän alimmaisena ”kivijalkana”. Vakituisia esiintymispaikkoja olivat ravintola Fennia Rautatientorilla ja Linnanmäen Peacock-teatteri. 1950-luvun keskivaiheilla Kaksosen ja Korpelan muodostama Nokipojat-ryhmä esiintyi myös Tukholmassa, Oslossa, Moskovassa, Englannin Blackpoolissa ja Pariisin Moulin Rouge -varieteessa.
Matti Kaksonen lopetti akrobatiaesityksensä 1960-luvun keskivaiheilla ja toimi sitten ravintola Kaivohuoneen huoltomiehenä. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen muutamaa vuotta ennen kuolemaansa 79 vuoden iässä joulukuussa 1993.
Matkalla Alabamaan

| ”Matkalla Alabamaan” Popeda |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Harasoo
 Julkaistu: 30. huhtikuuta 1984
 Tuottaja(t): Costello Hautamäki Pate Mustajärvi Tapani Mikkonen   Mika Sundqvist
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 03.01
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
  2. (toukokuuta 1984)
Popedan muut singlet
| ”Kaasua, komisaario Peppone” 1983 | ”Matkalla Alabamaan” 1984 | ”Palle and The Boys” 1985 |
”Matkalla Alabamaan” on suomirockyhtye Popedan kappale, joka julkaistiin singlenä vuoden 1984 studioalbumilta Harasoo. Samalla singlellä julkaistiin myös kappale ”Nyrkki-Kyllikki”, joka julkaistiin myöhemmin Peetlehemin pesäveikot (nopein saa) -kokoelma-albumilla, jolle on koottu kaikki yhtyeen singlekappaleet, joita ei ole albumeilla.
”Matkalla Alabamaan” -kappaleesta tuli yksi yhtyeen tunnetuimmista hiteistä ja se onkin kuulunut jo monta vuotta yhtyeen vakiobiiseihin keikoilla. Kappaleesta on julkaistu samana vuonna myös remix-versio.
Kappale nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 3.
Kappaleet

Matkalla Alabamaan – 3.01 (säv. ja sov. Costello Hautamäki, san. Tapani Mikkonen)
Nyrkki-Kyllikki – 2.56 (säv. san. ja sov. Tapani Mikkonen)
Kokoonpano

Pate Mustajärvi – laulu
Tapani Mikkonen – kitara
Costello Hautamäki – kitara
Jyrki Melartin – basso
Eero ”Safka” Pekkonen – urut, piano, taustalaulu
Kari Holm – rummut
Puntti Valtonen - taustalaulu
Markku Koskenvuo

Markku Juhani Koskenvuo (s. 1945) on suomalainen lääkäri. Hän on ollut Turun yliopiston kansanterveystieteen professori vuosina 1989–2004. Hän on tutkinut sepelvaltimotaudin epidemiologiaa. Hän on ollut Helsingin yliopiston dosentti vuodesta 1983. ja vuodesta 2004 epidemiologian professori.
Koskenvuon veli on professori Kimmo Koskenvuo.
Abban diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 9 |  |
| ↙Livealbumit | 2 |  |
| ↙Kokoelmat | 13 |  |
| ↙Singlet | 37 |  |
| ↙Musiikkivideot | 39 |  |
Tämä on Abban diskografia.
Studioalbumit

Ring Ring (1973)
Waterloo (1974)
Abba (1975)
Arrival (1976)
The Album (1977)
Voulez-Vous (1979)
Super Trouper (1980)
Gracias Por La Música (1980)
The Visitors (1981)
Voyage (2021)
Livealbumit

Abba – Live (1986)
Abba Live At Wembley Arena (2014)
Viralliset kokoelmat

Greatest hits (1975)
Greatest hits vol. 2. (1979)
The Singles – The First Ten Years (1982)
Abba Gold – Greatest Hits (1992)
Oro – Grandes Exitos (1993)
More Gold: More Abba Hits (1993)
Thank You For The Music (4 cd box) (1994)
The Defintive Collection (2001)
The ABBA Story (2004)
The Complete Studio Recordings (2005)
18 Hits (2005)
Number Ones (2006)
The Albums (2008) (ABBAn kokoelmaboksi, josta löytyvät ABBAn kaikki studiolevyt)
Singlet

| --- | --- |
 People Need Love / Merry Go Round (1972)  He's Your Brother / Santa Rosa (1972)  Love Isn't Easy / I Am Just A Girl (1973)  Ring, Ring / Rock'n Roll Band (1973)  Waterloo / Watch Out (1974)  Honey, Honey / King Kong Song (1974)  So Long / I've Been Waiting For You (1974)  I Do, I Do, I Do, I Do, I Do / Rock Me (1975)  SOS / Man In Ihe Middle (1975)  Mamma Mia / Intermezzo No.1 (1975)  Fernando / Hey Hey Helen (1976)  Dancing Queen / That's Me (1976)  Money, Money, Money / Crazy World (1976)  Knowing Me, Knowing You / Happy Hawaii (1977)  The Name of The Game / I Wonder (1977)  Take A Chance On Me / I'm A Marionette (1977)  Eagle / Thank You For The Music (1977)  Summer Night City / Medley (1978) :  Chiquitita / Lovelight (1979)  Does Your Mother Know / Kisses of Fire (1979)  Voulez-Vous / Angel-eyes (1979)  Gimme! Gimme! Gimme! (A Man After Midnight) / The King Has Lost His Crown (1979)  I Have A Dream / Take A Chance On Me (Live) (1979)  The Winner Takes It All / Elaine (1980)  Super Trouper / The Piper (1980)  One Of Us / Should I laugh Or Cry (1981)  Head Over Heels / The Visitors (1982)  The Day Before You Came / Cassandra (1982)  Under Attack / You Owe Me one (1982)  Dancing Queen / Lay all Your Love On Me (1992)  Voulez-Vous / Summer Night City (1992)  Thank You For The Music / Happy New Year (1992)  Happy New Year (1999)  I Still Have Faith In You (2021)  Don’t Shut Me Down (2021)  Little Things 2021  Just a Notion (2021)
Musiikkivideot

| --- | --- |
 "Waterloo" (1974)  "Ring Ring" (1974)  "Mamma Mia" (1975)  "SOS" (1975)  "Bang-A-Boomerang" (1975)  "I Do, I Do, I Do, I Do, I Do" (1975)  "Fernando" (1976)  "Dancing Queen" (1976)  "When I Kissed the Teacher" (1976)  "Money, Money, Money" (1976)  "Knowing Me, Knowing You" (1977)  "That's Me" (1977)  "The Name of the Game" (1977)  "Take a Chance on Me" (1978)  "Eagle" (1978)  "One Man, One Woman" (1978)  "Thank You for the Music" (1978)  "Summer Night City" (1978)  "Chiquitita" (1979)  "Does Your Mother Know" (1979) :  "Voulez-Vous" (1979)  "Gimme! Gimme! Gimme! (A Man After Midnight)" (1979)  "Estoy Soñando" (1979)  "Conociéndome, Conociéndote" (1980)  "Gracias por la Música" (1980)  "On and On and On" (1980)  "The Winner Takes It All" (1980)  "Super Trouper" (1980)  "Happy New Year" (1980)  "Felicidad" (1980)  "When All Is Said and Done" (1981)  "One of Us" (1981)  "No Hay a Quien Culpar" (1981)  "Head over Heels" (1982)  "The Day Before You Came" (1982)  "Under Attack" (1982)  "The Last Video" (2004)  "I Still Have Faith in You" (2021)  "Little Things" (2021)
Maria Rolnikaite

Maria Rolnikaite (21. heinäkuuta 1927 Klaipeda - 7. huhtikuuta 2016 Pietari) oli liettuanjuutalainen kirjailija. Rolnikaite tunnetaan vuonna 1963 ilmestyneistä muistelmista, jotka kertovat hänet kokemuksistaan Natsi-Saksan keskitysleireillä.
Natsi-Saksan miehitettyä Liettuan vuonna 1941 Rolnikaiten isä liittyi vastarintaliikkeeseen ja muut perheenjäsenet joutuivat Vilnan ghettoon. Vuonna 1943 heidät siirrettiin Kaiserwaldin keskitysleirin kautta [[Stutthofin keskitysleirille. Rolnikaite huolehti leirillä surmattujen vainajien hävittämisestä, jonka vuoksi hän onnistui säilymään hengissä, kunnes puna-armeija vapautti leirin vuonna 1945. Sodan jälkeen Rolnikaite opiskeli Moskovassa Maxim Gorkin kirjallisuusinstituutissa ja asettui myöhemmin Leningradiin.
Rolnikaite piti keskitysleirillä salaista päiväkirjaa, jonka pohjalta hän kirjoitti muistelmansa vuonna 1946. Niiden otteita julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1962 Leningradissa ilmestyneessä jiddishinkielisessä Sovetish Heymland -kulttuurilehdessä. Valtiollinen jiddishinkielinen kustantamo oli kuitenkin jo päättänyt julkaista kuvanveistäjä Elmar Rivoshin muistelmat, eikä ollut kiinnostunut julkaisemaan kaksia holokaustimuistelmia peräkkäin. Sen sijaan muistelmat ilmestyivät liettuaksi 1963 ja kun Rolnikaitesta kertova dokumentti oli sai huomiota valtakunnallisessa televisiossa julkaistiin venäjänkielinen käännös 1965. Muistelmien suosio käynnisti Neuvostoliitossa holokaustikirjallisuuden buumin, sillä niitä seurasivat pian Anatoli Kuznetsovin, Ilja Konstantinovskin, Icchokas Merasin ja Perets Markišin romaanit. Vuonna 1966 muistelmat julkaistiin myös useilla muilla kielillä Neuvostoliiton ulkopuolella. Rolnikaitea on usein tituleerattu "Neuvostoliiton Anne Frankiksi", kun Anne Frankin päiväkirjat eivät juurikaan saanet maassa huomiota ennen 1970-lukua. Rolnikaiten kirjan saaman vastaanoton myötä hänet kutsuttiin myös Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi 1965.
Suomennetut teokset

En voi vaieta.  Suomentanut Marja Koskinen; Natasha Pienimäki. Porvoo; Helsinki:  WSOY, 1966.
Matti Kaikkonen

Matti Kaikkonen on toiminut fysiologian professorina Helsingin yliopiston eläinlääketieteellisessä tiedekunnassa. Hän on ollut mukana kirjoittamassa lääketieteellisen pääsykoekirjanakin käytettyjä Galenos-kirjasarjan kirjoja.
Masa

Masa on lyhenne nimestä Matti, Martti tai useista muista samankaltaisista miesten nimistä. Muun muassa seuraavat henkilöt tunnetaan nimellä Masa:
Masa (Martti) Jäppilä, suomalainen muusikko, säveltäjä ja orkesterinjohtaja
Masa (Veli-Matti) Maijanen, suomalainen basisti
Masa (Martti) Niemi, suomalainen näyttelijä
Masa (Matti-Juhani) Orpana, suomalainen muusikko
Masa (Matti) Perttilä, suomalainen painija
Martin Saarikangas, ”Iso-Masa”, suomalainen kansanedustajaja ja vuorineuvos, perusti Masa-Yards-nimisen telakkayrityksen
Kuvitteellisia

Masa Mainio (ruots. Mulle Meck), lastenkirjallisuuden hahmo
Masa, päähenkilö sarjakuvassa Masan arkki
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Masa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Alaskankleitonia

| Alaskankleitonia |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Hetekaalikasvit Montiaceae
Suku::  Kleitoniat Claytonia
Laji::  sibirica
Kaksiosainen nimi
 Claytonia sibirica  L. 
Katso myös
   Alaskankleitonia Wikispeciesissä   Alaskankleitonia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alaskankleitonia (Claytonia sibirica, syn. Montia sibirica) on pienikukkainen ruohokasvi hetekaalikasvien (Montiaceae) heimossa, aiemmin luokittelun mukaan portulakkakasvien (Portulacaceae) heimossa. Kasvia viljellään myös koristekasvina.
Ulkonäkö ja koko

Yksivuotinen alaskankleitonia kasvaa 15–30 senttimetriä korkeaksi. Koko kasvi on kalju. Ehyet, möyheät lehdet ovat korvakkeellisia, korvakkeet ovat kalvomaisia. Aluslehdet ovat pitkäruotisia. Lehtilapa on 2–5 cm pitkä, puikea tai suippo sekä suippotyvinen ja -kärkinen. Leveitä, ruodittomia varsilehtiä on tavallisesti kaksi kappaletta ja ne sijaitsevat varressa vastakkain. Alaskankleitonian kukinto on melko monikukkainen viuhko. Kukkaperät ovat 2–3 cm pitkiä, ja ne pitenevät hedelmävaiheessa. Aivan kukan alapuolella on kaksi verholehtimäistä ylälehteä. Kaksineuvoiset kukat ovat noin 15 mm leveitä. Kukan kehä on teriömäinen. Lanttokärkisiä kehälehtiä on viisi kappaletta ja ne ovat väriltään valkoisia tai vaaleanpunaisia ja punasuonisia. Emiö on yhdislehtinen. Suomessa alaskankleitonia kukkii kesä-syyskuussa. Hedelmä on pitkittäisraoilla avautuva kota. Siemeniä on kolme kappaletta.
Alaskankleitoniasta tavataan sekä itusilmullisia että itusilmuttomia rotuja. Kaikki Suomessa tavattavat kasvit kuuluvat itusilmuttomaan nimirotuun (var. sibirica).
Levinneisyys

Alkujaan alaskankleitonia on kotoisin Pohjois-Amerikan länsiosista ja Itä-Aasiasta. Koristekasvina laji on levinnyt luontoon monin paikoin Euroopassa. Suomessa alaskankleitoniaa voi satunnaisesti tavata viljelykarkulaisena eri puolilta maata. Suurin osa havainnoista keskittyy Etelä-Suomeen, mutta lajia on tavattu luonnosta Raahen korkeudelta saakka.
Elinympäristö

Alaskankleitonia suosii kosteita kasvupaikkoja. Suomessa alaskankleitonia kasvaa viljelykarkulaisena lehtomaisissa puistoissa ja pihojen lähipensaikoissa.
Käyttö

Alaskankleitonia viljellään puutarhojen koristekasvina.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Alaskankleitonian levinneisyys Suomessa.
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Alaskankleitonia (Claytonia sibirica)
United States Department of Agriculture (USDA): Claytonia sibirica (englanniksi)
Valkeakukkaista alaskankleitoniaa.
Alaskankleitonian alus- ja varsilehtiä.
Marko Maaninka

Marko Maaninka (s. 16. huhtikuuta 1971) on suomalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, joka edusti koko aktiiviuransa ajan Kuusamon Erä-Veikkoja.
Maaningan parhaat saavutukset ovat viestihiihdon Suomen mestaruudet vuosilta 2003 ja 2005. SM-hopeaa saavuttaneessa KEV:n joukkueessa hän hiihti vuonna 1993. Lisäksi Maaningalla on viestihiihdon SM-pronssit vuosilta 2002, 2006, 2008 ja 2009.
Henkilökohtaisella tasolla hän on sijoittunut neljänneksi Keravan SM-sprintissä vuonna 2000 ja kahdeksanneksi 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa Tampereella vuonna 2002.
Maaninka on esiintynyt edukseen myös hiihdon Scandinavia Cupissa, parhaana sijoituksenaan 12. sija Ruotsin Skellefteåssa käydyssä vapaan hiihtotavan 15 kilometrin kilpailussa tammikuussa 2006.
Maaninka lopetti uransa maastohiihtäjänä vuonna 2012.
Aiheesta muualla

Marko Maaninka FIS:n tietokannassa
Marko Maunula

Marko Maunula (s. 1966) on suomalainen historiantutkija, joka toimii Yhdysvaltojen historian professorina Claytonin osavaltionyliopistossa Yhdysvaltojen Atlantassa. Hän kirjoittaa juttuja Yhdysvalloista ja amerikkalaisesta populaarikulttuurista Suomen Kuvalehteen teemalla ”Americana”.
Nurmossa varttuneella Maunulalla oli vaikeuksia selviytyä peruskoulusta, kun tähtäimeksi tuli punk-muusikon ja kirjailijan ura. Armeijan jälkeen Maunula muutti Turkuun ja kävi iltalukion samalla kun avusti Turun City-lehteä. 24-vuotiaana Maunula sai Rotary-järjestön stipendin Georgian osavaltion Atlantaan, jonne hän jäi suorittamaan opintoja aina tohtorintutkintoon asti. Hänen väitöskirjansa Guten Tag Y´all käsittelee kansainvälisten suuryritysten etabloitumista Yhdysvaltojen eteläosiin. Atlantasta löytyi myös jatkoa akateemiselle uralle.
Yksityiselämä

Maunulan puoliso, ruotsalainen Johanna Luthman työskentelee Englannin historian professorina Pohjois-Georgian yliopistossa. Maunulalla on edellisestä avioliitostaan kolme poikaa.
Markku Koski

Markku Koski voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Markku Koski, kansanedustaja (kesk.)
Markku Koski, lumilautailija ja olympiamitalisti
Markku Koski, toimittaja ja kirjailija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Markku Koski”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Megalonísi

Megalonísi (kreik. Μεγαλονήσι, ”Suuri saari”) voi viitata seuraaviin:
Megalonísi eli Makronísi, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Sýmiä
Megalonísi eli Nisiópi, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä lähellä Lesbosta
Makronísi eli Megalonísi, pieni saari Kreetan etelärannikolla
Páchi eli Megálo Nisí, pieni saari Argo-Saronisten saarten saariryhmässä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Megalonísi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Markku Koski (lumilautailija)

| Markku Koski> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. lokakuuta 1981 (ikä 42) Sievi, Suomi
Uran tiedot
Seura:  Snowboard Junkies
Laji:  lumilautailu
Maailmancup
Kaudet:  2000–2009
Voitot:  2
Palkintokorokkeella:  4
 Tietolaatikko päivitetty 25.4.2017 
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten lumilautailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten lumilautailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten lumilautailu. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten lumilautailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Torino 2006 | lumikouru |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Gangwon 2009 | big air |  |
Markku Koski (s. 15. lokakuuta 1981 Sievi) on suomalainen uransa lopettanut lumilautailija. Torinon talviolympialaisissa 2006 hän saavutti pronssia lumikourussa (half-pipe) ja oli mukana samassa lajissa myös Vancouverin talviolympialaisissa 2010 (kuudes) ja Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002 (kahdeksas).
Koski voitti big airin maailmanmestaruuden Etelä-Korean Gangwonissa 2009. Lumikourun MM-kilpailussa hän on sijoittunut kuudenneksi 2009 (Gangwong, Etelä-Korea) ja yhdeksänneksi 2007 (Arosa, Sveitsi).
Koski aloitti lumilautailun Sievin Louekalliolla 1990-luvun alussa ja kilpailemisen Suomicupissa vuonna 1993. Hän on voittanut kaksi kertaa junioreiden maailmanmestaruuden lumikourussa, ensimmäisen Rukalla 1997 ja toisen Grindelwaldissa Sveitsissä 1998. Vuonna 1999 hän sijoittui kolmanneksi Yhdysvaltain Telluridessa (CO).
Koski on tehnyt myös lumilautailuhistoriaa tekemällä ensimmäisenä 1440 asteen pyörähdyksen kilpailutilanteessa (US Open 2002). Hän sijoittui toiseksi (2.) tuossa kilpailussa. Eräs toinen merkittävä saavutus hänen urallaan on X-Games pronssi 2003 (Aspen, CO). Lisäksi hän on voittanut useita kutsukilpailuja TTR-kiertueella ja FIS:n maailmancupissa.
Koski ei ole virallisesti ilmoittanut uransa päätöksestä mutta toistaiseksi hänen viimeinen kisansa on TTR-kiertueelta vuodelta 2014.
Koski valittiin vuoden 2006 suomalaiseksi lumilautailijaksi.
Matti Pohjola

Matti Pohjola -nimisiä henkilöitä ovat:
Matti Pohjola, sellisti
Matti Pohjola, kansantaloustieteen professori
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Matti Pohjola”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Marlene Favela

Marlene Favela vuonna 2008.
Marlene Favela (s. 5. elokuuta 1976 Santiago Papasquiaro, Durango) on meksikolainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa telenovelasta Zorro – miekka ja ruusu. Hän toimii myös mallina näyttelemisen ohessa.