Nick Cave and the Bad Seeds
Historia > Paluu Lontooseen ja menestyksen kasvu murha-levyllä

Välittömästi live-levyn julkaisun jälkeen yhtye lähti Townhouse III -studioon Lontooseen nauhoittamaan uutta levyä tuottajanaan Tony Cohen. Levyntekoa jatkettiin Melbournessa joulukuussa 1993. Tuottaja ja yhtye tavoittelivat levyllä edellistä albumia täyteläisempää soundia, missä onnistuttiin. Tuleva jäsen Warren Ellis vierailee levyllä soittaen viulua kahdessa kappaleessa. Let Love In ilmestyi 18 huhtikuuta 1994  ja nousi jälleen useiden maiden listoille. Kappale ”Red Right Hand” päätyi kahden vuoden päästä Yhdysvaltalaiseen Scream-televisiosarjaan,  ja siitä ovat tehneet cover-versioita mm. Artic Monkeys, PJ Harvey, Iggy Pop, Jarvis Cocker ja Snoop Dog. Metallica on puolestaan tehnyt cover-version kappaleesta ”Loverman”. Vuoteen 1996 mennessä levy oli myynyt 50 000 kappaletta Yhdysvalloissa ja vuoteen 2015 mennessä 60 000 Briteissä. Levyn jälkeisellä kiertueellä Jim Schlavunos liittyi mukaan toiseksi lyömäsoittajaksi.
Seuraavaksi Cave yhtyeineen päätti tehdä teemalevyn intohimomurhista. Caven mukaan idea lähti siitä, kun hän ei kokenut ”O’Malleys Bar” -nimisen laulun sopivan Henry’s Dream -albumille. Niinpä täytyi tehdä levyllinen muita lauluja, jotka liittyisivät tuon kappaleen kamalaan murhatarinaan. Levyn nauhoituksia aloiteltiin jo edellisen albumin sessioiden loppuvaiheessa, ja ne saatiin tehtyä loppuun vuoden 1995 aikana. 5. helmikuuta 1996 ilmestyneestä Murder Ballads -levystä tuli bändin siihenastisista myydyin ja myös arvostelumenestys. Se meni listaykköseksi Australiassa, Norjassa ja Ruotsissa. Briteissäkin se nousi sijalle 8. Levyn myyntiä auttoi varmastikin duetto Kylie Minoguen kanssa kappaleessa ”Where the Wild Roses Grow”, josta tehtiin paljon MTV:llä pyörinyt video. Cave duetoi myös PJ Harveyn kanssa kappaleessa ”Henry Lee”. Duetointi johti lyhyeen suhteeseen noiden kahden välillä. Ellis vieraili jälleen viulussa ja taustalaulussa, kuten myös yhtyeen entiset jäsenet Hugo Race kitarassa ja Anita Lane itkuäänissä ja laulussa. Ellis liittyi pian yhtyeeseen vakijäseneksi, jolloin siitä tuli kahdeksanjäseninen. Kaikki levyn naisvokalistit ovat mukana levyn lopettavassa Bob Dylan-coverissa ”Death Is Not the End”, jossa kuullaan myös Shane MacGowania.
Saman vuoden kesäkuussa Cave yhtyeineen aloitti uuden levyn nauhoitukset Sarm West -studiossa Lontoossa. Myöhemmin nauhoituksia jatkettiin Abbey Road -studioilla. 3 maaliskuuta 1997 julkaistiin The Boatman’s Call -niminen levy. Se oli jälleen suuri arvostelumenestys mutta ei myynyt yhtä hyvin kuin edeltäjänsä. Levyllä Cave yhtyeineen muutti tyyliään radikaalisti post-punkista kohti pianoballaadeja ja minimalistisempaa ilmaisua. Myöskin Caven tekstit muuttuivat henkilökeskeisestä tarinankerronnasta kohti tunnepitoisempaa ja henkilökohtaista. Cave on kertonut, että hän huomasi levynteon puolivälissä rakkauselämänsä ja siinä tapahtuneiden ikävien asioiden tulleen teksteihinsä. Ilmeisesti levyssä ei kuitenkaan ole kyse pelkästään vastikään päättyneestä suhteesta PJ Harveyhin, vaan Cave ruotii siinä myös aiemmin päättynyttä avioliittoaan Carneiron kanssa. Levyn ”Into My Arms” -nimisestä aloituskappaleesta tuli yksi Caven ja Bad Seedsien keskeisiä lauluja, jota yhtye on esittänyt konserteissaan vielä 2010-luvulla. Se myös julkaistiin singlenä ja nousi usean maan listoille. Cave esitti laulun samana vuonna ystävänsä INXS-yhtyeen laulusolisti Michael Hutchencen hautajaisissa. Cave pyysi hautajaisissa olevia kameroita lopettamaan filmauksen laulun ajaksi, koska halusi kunnioittaa Hutchencen muistoa. Levyä seuranneelta kiertueelta julkaistiin seuraavana vuonna promo-CD:nä livealbumi Live at the Royal Albert Hall, joka julkaistiin virallisesti vuonna 2008. Nick Cave and the Bad Seeds esiintyi myös Suomen Ruisrockissa 28. kesäkuuta 1997. Kiertueen jälkeen Cave jäi tauolle muutamaksi vuodeksi, jonka aikana hän avioitui muotisuunnittelija Susie Bickin kanssa. Hän myöskin sortui jälleen heroiiniin ja raskaaseen alkoholinkäyttöön. Tauon aikana julkaistiin Original Seeds -niminen kokoelma, joka sisältää Caveen ja Bad Seedsiin vaikuttaneiden artistien, kuten Gene Vincentin, Leonard Cohenin ja Alex Harveyn kappaleita. Vuonna 2004 julkaistiin levylle jatko-osa. Yllättäen kummallakaan levyllä ei ole the Pop Groupia, jonka Cave on myöntänyt vaikuttaneen suuresti hänen aiemman bändinsä the Birthday Partyn musiikkiin. Tauon aikana julkaistiin myös The Best Of Nick Cave and the Bad Seeds -kokoelma, jonka erikoispainos sisälsi lähes kokonaan myöhemmin julkaistun Royal Albert Hallin livelevyn.