stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Miklós Szabados

Miklós Szabados (7. maaliskuuta 1912 – 12. helmikuuta 1962) oli unkarilainen pöytätennispelaaja.
Szabados syntyi Budapestissa ja opiskeli insinööriksi Berliinin yliopistossa. Juutalaissukuisena hän pakeni vuonna 1933 ulkomaille, ja eri puolilla maailmaa kierrettyään hän asettui vakituisesti Australiaan.
Szabados oli aikansa menestyksekkäimpiä pöytätennispelaajia. Hän voitti urallaan 15 maailmanmestaruutta: kaksinpelissä vuonna 1931, miesten nelinpelissä Viktor Barnan parina vuosina 1929–1932 ja 1934–1935, sekanelinpelissä Mária Mednyánszkyn parina vuosina 1930, 1931 ja 1934 sekä joukkuekilpailussa vuosina 1929–31 ja 1934–1935. Hän kuoli 49-vuotiaana keuhkokuumeeseen. Hänet on kelpuutettu postuumisti International Jewish Sports Hall of Fameen.
Miklós Ungvári

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Miklós Ungvári vuonna 2016. |  Miklós Ungvári vuonna 2016. |  Miklós Ungvári vuonna 2016. |  |
Maa:   Unkari
Miesten judo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | 66 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Kairo 2005 | 66 kg |  |
|  Pronssia | Rio de Janeiro 2007 | 66 kg |  |
|  Pronssia | Rotterdam 2009 | 66 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Maribor 2002 | 66 kg |  |
|  Kultaa | Tbilisi 2009 | 66 kg |  |
|  Kultaa | Istanbul 2011 | 66 kg |  |
|  Hopeaa | Rotterdam 2005 | 66 kg |  |
|  Hopeaa | Lissabon 2008 | 66 kg |  |
|  Hopeaa | Wien 2010 | 66 kg |  |
|  Pronssia | Montpellier 2014 | 73 kg |  |
Miklós Ungvári (s. 15. lokakuuta 1980 Cegléd, Pest) on unkarilainen judon olympia- ja MM-mitalisti sekä Euroopan-mestari.
Ungvári saavutti Lontoon olympialaisissa 2012 hopeaa 66 kg:n sarjassa hävittyään loppuottelussa georgialaiselle Laša Šavdatuašvilille. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli 73-kiloisissa viides. MM-kilpailuissa hän on saanut 66 kg:n painoluokassa pronssia Kairossa 2005, Rio de Janeirossa 2007 ja Rotterdamissa 2009 sekä ollut seitsemäs Tokiossa 2010. 73-kiloisissa hän oli seitsemäs Astanassa 2015 ja Budapestissa 2021.
Ungvári on voittanut sarjassa 66 kg Euroopan-mestaruuden Mariborissa 2002, Tbilisissä 2009 ja Istanbulissa 2011, saanut EM-hopeaa Rotterdamissa 2005, Lissabonissa 2008 ja Wienissä 2010, sijoittunut viidenneksi Belgradissa 2007 ja Tšeljabinskissa 2012 sekä seitsemänneksi Düsseldorfissa 2003. Hän sai 73 kg:n sarjassa pronssia Montpellier’ssa 2014, sijoittui viidenneksi Varsovassa 2017 sekä seitsemänneksi Bakun Euroopan kisoissa 2015. EM-joukkuekilpailussa hän on saanut kultaa Miskolcissa 2009 ja hopeaa Debrecenissä 2005.
Ungvári on saanut ylioppilaiden MM-kilpailuissa 66-kiloisissa kultaa 2004 ja hopeaa 2006 sekä joukkuekilpailussa hopeaa 2004. Hän on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kaksi turnausvoittoa, kolme kakkossijaa ja yksitoista kolmossijaa sekä maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa kahdeksan voittoa, viisi kakkossijaa ja kahdeksan kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten sarjassa seitsemän Unkarin-mestaruutta.
Malesian Grand Prix 2007

|  Malesian Grand Prix 2007  |
| --- | --- |
 2. osakilpailu 17 osakilpailusta kaudella 2007. 

Päivämäärä:  8. huhtikuuta 2007
Sijainti:  Sepang International Circuit, Sepang, Malesia
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,543 km
Kilpailun pituus:  56 kierrosta, 310,408 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Felipe Massa   (Ferrari)
Paaluaika:  1.35,043
Palkintokoroke
Voittaja:   Fernando Alonso   (McLaren)
Toinen:   Lewis Hamilton   (McLaren)
Kolmas:   Kimi Räikkönen   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Lewis Hamilton   (McLaren)
Kierrosaika:  1.36,701 (kierroksella 22)
Malesian Grand Prix 2007 (virallisesti 2007 Formula 1 Petronas Malaysian Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2007 kauden toinen osakilpailu, joka ajettiin 8. huhtikuuta Sepangin moottoriradalla Malesiassa.
Kilpailun voitti McLaren-tallin Fernando Alonso, jolle voitto oli kauden ensimmäinen ja ensimmäinen myös hänen uudessa tallissaan.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Sää | Ilma | Rata | Kosteus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 6. huhtikuuta | 10:00–11:30 | 05:00–06:30 | 1. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 31–34 °C | 44–46 °C | 49–60 % |
| 6. huhtikuuta | 14:00–15:30 | 09:00–10:30 | 2. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 34–35 °C | 50–53 °C | 47–49 % |
| 7. huhtikuuta | 11:00–12:00 | 06:00–07:00 | 3. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 34–35 °C | 46–49 °C | 50–52 % |
| 7. huhtikuuta | 14:00–15:00 | 09:00–10:00 | Aika-ajot |  Aurinkoinen | 34 °C | 46–49 °C | 51–52 % |
| 8. huhtikuuta | 15:00–17:00 | 10:00–12:00 | Kilpailu |  Aurinkoinen | 34 °C | 49–56 °C | 58–60 % |
Lähde:
Viikonlopun tapahtumia > Ennen viikonloppua

Ennen Malesian GP-viikonloppua käydyissä testeissä Ferrari oli testiviikonlopun nopein. McLarenin taso puolestaan näytti hieman laskeneen Australian tapahtumiin verrattuna. Renault näytti päinvastoin olevan noususuunassa Australian GP:n pettymyksen jälkeen. Erityisesti Heikki Kovalaisen nopein aika viimeisen päivän harjoituksissa lämmitti tallia.
Viikonloppua kohautti myös Spyker-tallin tekemä protesti Toro Rosson F1-autosta, jota se väitti tämän emotallin Red Bullin kopioksi. Kisan tuomaristo kuitenkin hylkäsi protestin todeten, että asian käsittely kuuluu välimiesoikeuteen, johon Spyker oli vienyt asian jo aiemmin.
Viikonlopun tapahtumia > Perjantain vapaat harjoitukset

Perjantain vapaissa harjoituksissa Ferrari jatkoi siitä mihin Malesian testeissä jäi. Felipe Massa ajoi perjantain molemmissa vapaissa harjoituksissa pohja-ajan ja tallikaveri, MM-sarjaa johtanut Kimi Räikkönen oli molemmilla ajojaksoilla neljänneksi nopein.
McLarenien vauhti vaihteli harjoitusten välillä. Ensimmäisissä harjoituksissa tuli sijat kaksi ja kolme järjestyksessä Fernando Alonso ja Lewis Hamilton. Toisella kerralla sijoitukset tipahtivat melko paljon: Hamilton oli yhdeksäs ja Alonso 12. Renault'lla oli vaikeuksia avausharjoituksissa. Toinen tallin kilpakuljettajista, Heikki Kovalainen valitti auton aliohjautumista. Renaultit olivat harjoitusten 14. ja 15. järjestyksessä Kovalainen ja Giancarlo Fisichella. Toisissa harjoituksissa autojen säädöt saatiin jo paremmiksi, mikä nosti Renaultit harjoituksessa sijoille kaksi ja kolme (Fisichella ja Kovalainen).
Williamsit olivat Ferrarin jälkeen perjantain harjoitusten tasaisin talli. Nico Rosberg oli molemmilla harjoitussessioilla viides. Ensimmäisissä harjoituksissa ajanut tallin kolmoskuljettaja Kazuki Nakajima oli kahdeksas ja toisissa harjoituksissa Nakajiman korvannut tallin kilpailujettaja Alexander Wurz oli kuudes. Nakajima pyörähti ensimmäisellä sessiolla viimeisessä mutkassa täydet 180 astetta, jolloin auto jäi lojumaan radalle perä menosuuntaan. Virkailijat kuitenkin työnsivät auton pian pois paikaltaan radan syrjään.
Toisia vapaita harjoituksia värittivät Christijan Albersin Spykerin rengasrikko ja Mark Webberin Red Bullin hyytyminen radan varteen.
Viikonlopun tapahtumia > Lauantain vapaat harjoitukset

Lauantaiaamun vapaissa harjoituksissa kovinta vauhtia piti Lewis Hamilton ennen Felipe Massaa ja Fernando Alonsoa. Kimi Räikkönen oli harjoitusten viides ja Nico Rosberg kuudes. Heikki Kovalaisella oli ongelmia auton bensapumpun kanssa, minkä vuoksi hän pystyi ajamaan vain kuusi kierrosta. Paras aika riitti harjoituksissa vasta 18. sijalle. Bensapumpun hajottua Kovalaisen auton moottori ja vaihdelaatikko päätettiin siirtää vara-autoon, jolla ajettaisiin aika-ajo ja kilpailu.
Viikonlopun tapahtumia > Aika-ajot

Ensimmäisen aika-ajo-osion nopeimman ajan teki Alonso. Kaikki kolme suomalaista, Räikkönen, Rosberg ja Kovalainen pääsivät mukaan toiselle ajojaksolle, jossa jälleen nopein oli Alonso. Räikkönen ja Rosberg pääsivät mukaan aika-ajojen ratkaisevalle kolmannelle osuudelle, mutta Kovalainen putosi sieltä juuri ja juuri ollen 11., päihittäen kuitenkin tallikaverinsa Fisichellan. Kesken toisen aika-ajosession ennustettiin radalle sadekuuroa, jota ei kuitenkaan koskaan tullutkaan.
Viimeisellä ajojaksolla kolme kuljettajaa oli ajan perusteella aivan omaa luokkaansa: Massa, Alonso ja Räikkönen, jotka kaikki mahtuivat puolen sekunnin sisään. Neljänneksi jäänyt Hamilton jäi Massasta yli sekunnin ja kolmanneksi sijoittuneesta Räikkösestäkin yli puoli sekuntia. Nico Rosberg oli aika-ajoissa lopulta kuudes. Hondan Rubens Barrichello sijoittui aika-ajoissa sijalle 19. Hän sai kuitenkin kymmenen ruudun pudotuksen rangaistuksena moottorinvaihdosta, koska Barrichello vaihtoi vara-autoon hetkeä ennen aika-ajoa, mutta moottoria ei ehditty vaihtaa varsinaisesta kilpa-autosta vara-autoon.
Tulokset > Aika-ajo

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika (1>  erä) | Aika (2>  erä) | Aika (3>  erä) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 5 |  Felipe Massa | Ferrari | 1.35,340 | 1.34,454 | 1.35,043 |
| 2. | 1 |  Fernando Alonso | McLaren | 1.34,492 | 1.34,057 | 1.35,310 |
| 3. | 6 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 1.35,138 | 1.34,687 | 1.35,479 |
| 4. | 2 |  Lewis Hamilton | McLaren | 1.35,028 | 1.34,650 | 1.36,045 |
| 5. | 9 |  Nick Heidfeld | BMW Sauber | 1.35,617 | 1.35,203 | 1.36,543 |
| 6. | 16 |  Nico Rosberg | Williams | 1.35,755 | 1.35,380 | 1.36,829 |
| 7. | 10 |  Robert Kubica | BMW Sauber | 1.35,294 | 1.34,739 | 1.36,896 |
| 8. | 12 |  Jarno Trulli | Toyota | 1.35,666 | 1.35,255 | 1.36,902 |
| 9. | 11 |  Ralf Schumacher | Toyota | 1.35,736 | 1.35,595 | 1.37,078 |
| 10. | 15 |  Mark Webber | Red Bull | 1.35,727 | 1.35,579 | 1.37,345 |
| 11. | 4 |  Heikki Kovalainen | Renault | 1.36,092 | 1.35,630 | – |
| 12. | 3 |  Giancarlo Fisichella | Renault | 1.35,879 | 1.35,706 | – |
| 13. | 14 |  David Coulthard | Red Bull | 1.35,730 | 1.35,766 | – |
| 14. | 22 |  Takuma Satō | Super Aguri | 1.36,430 | 1.35,945 | – |
| 15. | 7 |  Jenson Button | Honda | 1.35,913 | 1.36,088 | – |
| 16. | 18 |  Vitantonio Liuzzi | Toro Rosso | 1.36,282 | 1.36,145 | – |
| 17. | 19 |  Scott Speed | Toro Rosso | 1.36,741 | – | – |
| 18. | 23 |  Anthony Davidson | Super Aguri | 1.36,816 | – | – |
| 19. | 8 |  Rubens Barrichello | Honda | 1.36,827 | – | – |
| 20. | 17 |  Alexander Wurz | Williams | 1.37,326 | – | – |
| 21. | 21 |  Christijan Albers | Spyker | 1.38,383 | – | – |
| 22. | 20 |  Adrian Sutil | Spyker | 1.38,415 | – | – |
Tulokset > Kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 1 |  Fernando Alonso | McLaren | 56 | 1:32.14,930 | 2. | 10 |
| 2. | 2 |  Lewis Hamilton | McLaren | 56 | +17,557 | 4. | 8 |
| 3. | 6 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 56 | +18,339 | 3. | 6 |
| 4. | 9 |  Nick Heidfeld | BMW Sauber | 56 | +33,777 | 5. | 5 |
| 5. | 5 |  Felipe Massa | Ferrari | 56 | +36,705 | 1. | 4 |
| 6. | 3 |  Giancarlo Fisichella | Renault | 56 | +1.05,638 | 12. | 3 |
| 7. | 12 |  Jarno Trulli | Toyota | 56 | +1.10,132 | 8. | 2 |
| 8. | 4 |  Heikki Kovalainen | Renault | 56 | +1.12,015 | 11. | 1 |
| 9. | 17 |  Alexander Wurz | Williams | 56 | +1.29,924 | 19. |  |
| 10. | 15 |  Mark Webber | Red Bull | 56 | +1.33,556 | 10. |  |
| 11. | 8 |  Rubens Barrichello | Honda | 55 | +1 krs. | 22. |  |
| 12. | 7 |  Jenson Button | Honda | 55 | +1 krs. | 15. |  |
| 13. | 22 |  Takuma Satō | Super Aguri | 55 | +1 krs. | 14. |  |
| 14. | 19 |  Scott Speed | Toro Rosso | 55 | +1 krs. | 17. |  |
| 15. | 11 |  Ralf Schumacher | Toyota | 55 | +1 krs. | 9. |  |
| 16. | 23 |  Anthony Davidson | Super Aguri | 55 | +1 krs. | 18. |  |
| 17. | 18 |  Vitantonio Liuzzi | Toro Rosso | 55 | +1 krs. | 16. |  |
| 18. | 10 |  Robert Kubica | BMW Sauber | 55 | +1 krs. | 7. |  |
| Kesk. | 16 |  Nico Rosberg | Williams | 42 | hydrauliikka | 6. |  |
| Kesk. | 14 |  David Coulthard | Red Bull | 36 | jarrut | 13. |  |
| Kesk. | 21 |  Christijan Albers | Spyker | 7 | moottori | 20. |  |
| Kesk. | 20 |  Adrian Sutil | Spyker | 0 | ulosajo | 21. |  |
Nopein kierros: Lewis Hamilton, McLaren: 1.36,701 (kierroksella 22)
Voittaja Alonson keskinopeus 201,893 km/h
Tulokset > Johtokierrokset

| Kuljettaja | Johtokierrokset | Yhteensä |
| --- | --- | --- |
|  Fernando Alonso | 1-18, 22-40, 45-56 | 52 |
|  Lewis Hamilton | 19-20 | 2 |
|  Nick Heidfeld | 21 | 1 |
|  Kimi Räikkönen | 41 | 1 |
Tilanne kuljettajien MM-sarjassa

|  | Sija | Kuljettaja | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1. |  Fernando Alonso | McLaren-Mercedes | 18 |
|  | 2. |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 16 |
|  | 3. |  Lewis Hamilton | McLaren-Mercedes | 14 |
|  | 4. |  Nick Heidfeld | BMW Sauber | 10 |
|  | 5. |  Giancarlo Fisichella | Renault | 7 |
|  | 6. |  Felipe Massa | Ferrari | 7 |
|  | 7. |  Jarno Trulli | Toyota | 2 |
|  | 8. |  Nico Rosberg | Williams-Toyota | 2 |
|  | 9. |  Heikki Kovalainen | Renault | 1 |
|  | 10. |  Ralf Schumacher | Toyota | 1 |
Muuta

Lewis Hamiltonin ensimmäinen nopein kierros.
Heikki Kovalaisen uran ensimmäinen MM-piste.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Malesian Grand Prix 2007 Wikimedia Commonsissa
Formula 1 -luokan Malesian Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
Radat: Sepang International Circuit (1999–2017)
Formula 1 -kausi 2007
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia |  Malesia |  Bahrain |  Espanja |  Monaco |  Kanada |
|  Yhdysvallat |  Ranska |  Britannia |  Eurooppa |  Unkari |  Turkki |
|  Italia |  Belgia |  Japani |  Kiina |  Brasilia |  |
Kilpailun voittaja Fernando Alonso.
Miklós Rózsa

Miklós Rózsa (18. huhtikuuta 1907 – 27. heinäkuuta 1995) oli unkarilaissyntyinen säveltäjä. Hänet muistetaan parhaiten elokuvamusiikista, kuten Ben-Hurista (1959), jolla hän voitti parhaan musiikin Oscar-palkinnon.
Rózsa syntyi Budapestissa ja tutustui jo lapsena vanhempiensa kautta unkarilaiseen perinne- ja taidemusiikkiin; isä oli hyvin toimeen tuleva tilanomistaja ja teollisuusmies sekä musiikin harrastaja ja äiti klassinen pianisti. Miklós alkoi 5-vuotiaana soittaa viulua, sitten alttoviulua ja pianoa.
Rózsa muutti Leipzigiin, Saksaan. Hänen oli tarkoitus opiskella kemiaa, mutta hän päätyi opiskelemaan täyspäiväisesti musiikkia Leipzigin konservatorioon Hermann Grabnerin johdolla. Rózsa sai pian julkaistuiksi ensimmäiset teoksensa, jousitrion op. 1 ja pianokvinteton op. 2. Hän sai vuonna 1929 diplominsa cum laude -arvosanoin. Marcel Duprén kehotuksesta Rózsa siirtyi Pariisiin, jossa häneltä valmistuivat muiden muassa Unkarilainen serenadi op. 10 pienelle orkesterille sekä Teema, muunnelmia ja finaali op. 13. Viimeksi mainittu otettiin vastaan huomattavan hyvin, ja sen esityksiä johtivat arvostetut kapellimestarit, kuten Charles Münch, Karl Böhm, Georg Solti, Eugene Ormandy ja Leonard Bernstein.
Rózsa kiinnostui ystävänsä, säveltäjä Arthur Honeggerin johdattamana elokuvamusiikista 1930-luvulla. Hän lähti Alexander Kordan kanssa Hollywoodiin, jossa valmistui Rózsan säveltämä elokuva Bagdadin varas (1940). Säveltäjä jäi Kaliforniaan loppuiäkseen ja ehti sinä aikana työstää musiikkia yli sataan elokuvaan. Uransa aikana hän oli kaikkiaan 17 kertaa ehdolla Oscarin saajaksi ja myös sai palkinnon kolme kertaa: Ben-Hurin lisäksi Noidutusta (Spellbound, 1945) ja Kaksoiselämästä (A Double Life, 1947).
Rózsan myöhempiä elokuvia olivat Sherlock Holmesin yksityiselämä (The Private Life of Sherlock Holmes, 1971), Sinbad, merten sankari (The Golden Voyage of Sinbad, 1974) ja Viimeinen kirja (Providence, 1977). Sherlock Holmesin yksityiselämän elokuvamusiikin materiaali pohjautui osin aiempaan viulukonserttoon, jonka hän oli omistanut Jascha Heifetzille vuonna 1956. Rózsan muuhun konserttimusiikin kuuluvat mm. Sinfonia Concertante (op. 29) viululle, sellolle ja orkesterille, sekä János Starkerin tilaama sellokonsertto (1969).
Säveltäjä kuoli Los Angelesissa 88-vuotiaana. Hän oli vuodesta 1943 naimisissa Margaret Finlasonin kanssa, ja he saivat kaksi lasta.
MeStarat Joulushow

MeStarat Joulushow oli Katri Helenan ja Jari Sillanpään vuonna 2007 yhdessä tekemä joulukonserttikiertue, joka kiersi Suomen isoimmat areenat.
Jari Sillanpää ja Katri Helena MeStarat Joulushow kiertueella 2007.
Kiertueen päivämäärät

23.11.Joensuu Areena
24.11 Lappeenrannan jäähalli
29.11. Kuopio-halli
30.11. Jyväskylän jäähalli
2.12. Lappi Areena, Rovaniemi
4.12. Botnia-halli, Vaasa
5.12. Seinäjoki Areena
7.12. Tampereen Messu- ja urheilukeskus Pirkkahalli
8.12. Turkuhalli
12.12. Lahti-halli
15.12. Hartwall Areena, Helsinki
Miika Lahti

| Miika Lahti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. helmikuuta 1987 (ikä 37) Konnevesi, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Rami, Rambo
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  100 kg
Seura
Seura:  Gladiators HT
Sarja:  II-divisioona
Pelinumero:  81
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  JYP SML) D Team (Mestis) Kunlun Red Star (KHL) Villacher SV (EBEL) Fehérvár AV19 (ICEHL)
Miika Lahti (s. 6. helmikuuta 1987 Konnevesi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa II-divisioonajoukkue Gladiators HT:ssä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Lahti on profiloitunut pelityyliltään puolustavaksi keskushyökkääjäksi.
Ura > Maajoukkueura

Lahti on pelannut myös yhteensä 16 A-maaottelua tehopistein 2+1=3. Hän debytoi Suomen A-maajoukkueessa Euro Hockey Tour -tasolla vuoden 2012 Channel One Cupin avausottelussa, joka pelattiin Hartwall Areenalla 13. joulukuuta 2012 Tšekkiä vastaan. Lahti merkittiin Suomen nelossentteriksi laidoilleen Kristian Kuusela ja Tommi Huhtala. Hänen ensimmäinen A-maajoukkuemaalinsa syntyi 11. huhtikuuta 2014 Euro Hockey Challengen ottelussa Kuopiossa Latviaa vastaan. Lahti valittiin vuoden 2013 alustavaan MM-joukkueeseen, mutta hänen kisapassinsa jätettiin lopulta kuitenkin leimaamatta, kun Mikael Granlund saapui vahvistamaan Suomen joukkuetta kesken turnauksen.
Lahti pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2004 ja 2005.
MeStarat

MeStarat on Katri Helenan ja Jari Sillanpään vuonna 2004 hetkellisesti muodostama "yhtye"selvennä. Parivaljakko teki saman nimisen massiivisen konserttikiertueen, joka kiersi loppuvuodesta läpi Suomen isojen esiintymislavojen. Konsertissa Sillanpää ja Katri Helena esittivät tunnetuimmat hittinsä. Konsertissa sirkustaiteilijat ja akrobaatit esiintyivät laulujen aikana. Kiertueen suuren suosion myötä järjestettiin vielä lisäkonsertteja vuoden 2005 puolella, joista Hartwall Areenan konsertti esitettiin Yle TV2:lla.
Vuonna 2007 kaksikko nousi jälleen yhteiselle esiintymislavalle MeStarat Joulushown muodossa.
Singlet

MeStarat (2004)
Vierellesi kaipaan / Odotetaan aikaa (myynyt kultaa) (2007)
Tietoa muualta

MeStarat areenalla (Arkistoitu – Internet Archive)
MeTalkPretty

MeTalkPretty on New Yorkista kotoisin oleva rock-yhtye joka perustettiin vuonna 2006. Yhtyeen kappaletta ”Wake Up” kuullaan NHL 10:ssä ja Sims 3 World Adventuressa.
Jäsenet > Nykyiset

Uliana Preotu – laulu
Leon Lyazidi – kitara, koskettimet
Guerin Blask – rummut
Kevin Coffrin – bassokitara
Jäsenet > Entiset

James Kluz – rummut
Nate Meng – bassokitara
Matti Oivanen

Matti Oivanen
Matti Oivanen (s. 26. toukokuuta 1986 Huittinen) on suomalainen uransa kauteen 2018–2019 lopettanut lentopalloilija. Suomen lisäksi hän pelasi ammattilaisena Ranskassa, Italiassa, Venäjällä ja Puolassa. Viimeiset vuotensa pelikentillä Oivanen vietti Hurrikaani-Loimaan paidassa kotimaisessa lentopalloliigassa.
Suomen miesten lentopallomaajoukkueessa Oivanen debytoi vuonna 2005 yhtä aikaa kaksoisveljensä (Mikko) kanssa. Hän pelasi kertaalleen MM-kisoissa ja useamman kerran EM-kisoissa. Maajoukkueura päättyi virallisesti vuonna 2015, kun Oivanen ilmoitti kroonisten selkäongelmien estävän ympärivuotisen pelaamisen huipputasolla. Kaikkiaan Oivanen esiintyi 242 A-maaottelua. Hän on yksi eniten A-maaotteluita Suomessa pelannut lentopalloilija. Oivasen maajoukkueuran tähtihetket koittivat Moskovan EM-kisoissa 2007, joissa Suomi selvitti tiensä mitalipeleihin saakka, sekä Puolan MM-kisoissa 2014, joissa Suomi oli 11.
Miesten lentopalloliigassa Oivanen pelasi yhteensä 390 ottelua. Hän teki hieman yli 3 700 pistettä, lähes 650 ässäsyöttöä ja yli 1 000 torjuntapistettä. Lentopalloliigan tähdistökentälliseen Oivanen valittiin vuosina 2008, 2013, 2015, 2017 ja 2019. Oivanen voitti kuusi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia sekä pelasi Hurrikaanin lisäksi VaLePassa, Raision Loimussa ja Pielaveden Sammossa.
Ura

Oivanen aloitti lentopallon 9-vuotiaana vuonna 1995 veljensä kanssa Lauttakylän Lujassa. Myös yleisurheilu kuului nuorena Oivasen lajeihin. Lentopallo kuitenkin kiinnosti enemmän, ja Oivanen lähti opiskelemaan ja harjoittelemaan nuorten maajoukkueen kanssa Kuortaneen urheilulukioon. Pelipaikaksi Kuortaneella vakiintui keskitorjujan pelirooli.
Ura > SM-liiga

Viimeisenä lukiovuotenaan Oivanen pelasi veljensä Mikon kanssa lentopallon 1-sarjassa nuorten maajoukkueen mukana. Loppukaudesta veljekset nähtiin muutamissa otteluissa myös Vammalan Lentopallon riveissä SM-liigassa. Lukion Oivanen suoritti loppuun Kuortaneella, minkä jälkeen hän siirtyi veljensä Mikon mukana SM-liigaan Raision Loimuun vuonna 2004. Loimussa Oivanen vakiinnutti paikkansa kentällä ja voitti ensimmäisellä kaudellaan Suomen Cupin. Oivanen valittiin ensimmäisenä liigakautenaan SM-liigan parhaaksi tulokkaaksi. Toinen kausi oli Loimulle vaikeampi loukkaantumisten vuoksi. Oivanen pelasi välillä hakkurin paikkaa loukkaantuneen veljensä tilalla.
Ura > SM-liiga > Pielaveden Sampo

Kahden Loimu-vuoden jälkeen Oivanen siirtyi Pielaveden Sampoon. Sampoon oli kerätty kova joukkue kaudeksi 2006–2007. Sammossa Oivanen voitti ensimmäisellä kaudellaan Suomen Cupin kultaa ja SM-hopeaa. Finaalissa hän kohtasi veljensä joukkueen Rovaniemen Santasportin. Sampo hävisi finaalisarjan tiukasti 3–2. Oivanen oli Sammolle tärkeä pelaaja koko kauden ajan, varsinkin finaaleissa Santasportia vastaan.
Kauden jälkeen Oivaselle kävi seuravalinnoissaan samoin kuin veljelleen. Oivanen oli tehnyt siirtyessään Sampoon kahden vuoden sopimuksen, joka ei sisältänyt sopimuksen aikana ulkomaille siirtymisen mahdollistavaa pykälää, eikä hän voinut näin ollen solmia sopimuksia ulkomaisten seurojen kanssa. Oivanen sai tarjouksia eurooppalaisista suurseuroista, mutta hänellä oli Sammon kanssa vielä vuosi sopimusta jäljellä.
Kaudella 2007–2008 Oivanen voitti ylivoimaisesti liigan ässäsyöttötilaston. Toiseksi sijoittunut latvialainen Normunds Veinbergs oli peräti 15 ässäsyötön päässä Oivasesta. Hyökkäysprosenttien vertailun Oivanen voitti myös juuri ennen Jukka Lehtosta. Oivanen pelasi elämänsä parhaan runkosarjan tilastojen valoissa. Pudotuspeleissä hän jatkoi vakuuttavaa työtään, ja Sampo etenikin odotetusti finaaleihin asti. Finaaleissa joukkue kohtasi Rovaniemen Santasportin, jolle Sampo lopulta hävisi otteluvoitoin 3–2 edellisvuoden tapaan. Kauden päätteeksi Oivaselle sateli tunnustuksia, joista merkittävin oli paikka SM-liigan All-Stars-seitsikkoon.