stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Volframi
Käyttökohteet > Elektroniikka- ja sähköteollisuus

Volframin hyvien sähköisten ominaisuuksien ansiosta sitä käytetään laajasti erilaisissa sovelluksissa. Volframia on käytetty pitkään hehkulamppujen hehkulankoina, koska sillä on korkea sulamispiste sekä matala höyrystymispaine, korkea lujuus ja hyvä virumisenkesto korkeissakin lämpötiloissa. Nykyisin hehkulamput on pitkälti korvattu energiansäästölampuilla, joissa voidaan käyttää volframia elektrodeina.
Volframia käytetään elektronilähteinä mm. elektronimikroskoopeissa. Alhainen höyrystymispaine korkeissakin lämpötiloissa tarjoaa lisäksi edellytykset moniin sovelluksiin. Teollisuudessa volframia käytetään muun muassa uuneissa kuumennuskäämeinä ja varauksenkuljettajina.
Aurinkokennoissa voidaan käyttää volframidiselenidi-ohutkalvopinnoitteita (WSe2). Volframia käytetään myös ns. älyikkunoissa. Ikkunassa on ohut volframikerros, joka aktivoituu, kun sähkövirta kytketään päälle. Ilman virtaa ikkuna näyttää kirkkaalta, mutta kun virta on päällä volframikerros tummentaa ikkunan. Älyikkunoilla voidaan saavuttaa huomattavia energiansäästöjä erityisesti lämpimissä maissa, joissa niitä voidaan käyttää ilmastointilaitteiden sijasta.
Käyttökohteet > Kemianteollisuus

Tyypillisin kemian alan käyttökohde volframille ovat katalyytit. Öljyteollisuudessa volframikatalyyttejä hyödynnetään useissa eri tuotantovaiheissa. Lisäksi volframia käytetään väri- ja voiteluaineissa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Volframin kansainvälinen kemikaalikortti
Periodictable: Technical data for Tungsten (englanniksi)
Webmineral: Mineral Species containing Tungsten (W) (englanniksi)
Mindat: The Mineralogy of Tungsten (englanniksi)
Luettelo volframin isotoopeista The Isotopes Project Home Page (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Tungsten (englanniksi)
The Royal Society of Chemistry (RSC): Tungsten (englanniksi)
PeriodicTable: Tungsten (W) (englanniksi)
PubChem: Tungsten (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Tungsten (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Tungsten (englanniksi)
Volframikuutio ja -kidetankoja
Kuva 2. Yksinkertaistettu malli volframin tuotantoprosessista. (Muokattu lähteestä 10)
Ksenonkaarilampun elektrodit ovat volframia.
Victoria (Labuan)

| Victoria |
| --- | --- |
 Victorian finanssikeskusta
 Victoria
 Koordinaatit: 5°17′0″N, 115°14′0″E 
Valtio:  Malesia
Territorio:  Labuan
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Victoria (Bandar Labuan) on Malesian liittovaltion territorion Labuanin pääkaupunki. Kaupunki sijaitsee Labuanin saaren kaakkoiskulmassa. Kaupungista on pyritty tekemään Labuanin erikoistalousalueen keskus, josta Malesia pyrki luomaan verovapaan pankki- ja investointikeskuksen ennen vuoden 1997 Aasian talouskriisiä.
Vuosien 1980–2016 tilastojen mukaan Kuchingissa on trooppinen ilmasto, lämpötilat ovat ympäri vuoden tasaisia ja pääasiassa välillä 25 °C–32 °C. Sademäärät vaihtelevat melko paljon vuodenajan mukaan, syys-joulukuussa keskimääräinen kuukausittainen sadanta on yli 200 millimetriä ja maaliskuussa alle 100 millimetriä kuukaudessa.
Järvenpään seurakunta

| Järvenpään seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Järvenpään kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Espoon hiippakunta
Rovastikunta:  Tuusulan rovastikunta
Pääkirkko:  Järvenpään kirkko
Perustettu:  1952
Jäsenmäärä:  27 683 (toukokuu 2024)
– Osuus asukkaista:  59,2 %
Kirkollisvero:  1,25 %
Kirkkoherra:  Vesa Koivisto
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Järvenpään seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Järvenpäässä. Järvenpään seurakunta on erotettu Tuusulan seurakunnasta omaksi seurakunnakseen vuonna 1952. Seurakunta sai oman kirkon, Järvenpään kirkon vuonna 1968. Seurakunta omistaa myös kaksi seurakuntakotia ja Elävän veden kappelina tunnetun vuonna 2012 valmistuneen pienen kappelin.
Järvenpään seurakuntaan kuului vuoden 2024 toukokuussa 27 683 jäsentä eli noin 59,2 prosenttia Järvenpään kaupungin väestöstä. Kirkkoon kuuluvien osuus on Järvenpäässä Suomen matalimpia.
Papisto

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Järvenpään seurakunnan kirkkoherroina:
1952–1954: Veikko Pohjanoksa
1954–1963: Väinö Mutru
1963–1972: Veikko Vallas
1973–1990: Mauno Airola
1991–2007: Jaakko Harjuvaara
2007→ Vesa Koivisto
Aiheesta muualla

Järvenpään seurakunnan kotisivut
Hyvinkään seurakunnan kotisivut
| n k Tuusulan rovastikunta |
| --- | --- | --- |
| Seurakunnat |  Hyvinkää  Järvenpää  Kerava  Mäntsälä  Nurmijärvi  Tuusula  |  |
| Entiset seurakunnat |  Kellokoski  |  |
Espoon hiippakunta
Hyvinkään seurakunta

| Hyvinkään seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Hyvinkään kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Espoon hiippakunta
Rovastikunta:  Tuusulan rovastikunta
Pääkirkko:  Hyvinkään kirkko
Perustettu:  1917
Jäsenmäärä:  29 217 (toukokuu 2024)
– Osuus asukkaista:  62,1 %
Kirkollisvero:  1,25 %
Kirkkoherra:  vt. Virpi Koivisto
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hyvinkään seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka kattaa Hyvinkään kaupungin alueen. Seurakunta aloitti toimintansa 1800-luvun lopussa Hyvinkään vanhan kirkon rakentamisen aikoihin ja se itsenäistyi omaksi seurakunnakseen vuonna 1917. Ensimmäisenä kirkkoherrana toimi Akseli Renvall. Seurakunta omistaa Puolimatkan, Rautatienrakentajien, Rauhannummen ja Kytäjän hautausmaat.
Seurakunnan pääkirkko, Hyvinkään kirkko, valmistui vuonna 1961. Hyvinkään kirkon ja vanhan kirkon lisäksi seurakunta omistaa Kytäjän kirkon ja Puolimatkan ja Rauhannummen siunauskappelit.
Hyvinkään seurakuntaan kuului toukokuun 2024 lopussa 29 217 jäsentä eli noin 62,1 prosenttia Hyvinkään kaupungin väestöstä. Jäsenmäärä on ollut 2000-luvulla laskussa: vuoden 2000 lopussa jäseniä oli 35 069, vuoden 2010 lopussa 34 375 ja vuoden 2020 lopussa 30 738.
Seurakunnan vt. kirkkoherrana toimii Virpi Koivisto.
Papisto

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Hyvinkään seurakunnan kirkkoherroina:
1917-1945: Akseli Renvall
1947–1948: Johan Viktor Edvard Varpio
1950–1954: Vilhelmi Laurila
1955–1962: Kalle Peltonen
1967–1970: Paavo Kiuru
1971–1979: Pentti Pirhonen
1981–1996: Hannu Pelkonen
2001–2021: Ilkka Järvinen
Aiheesta muualla

Hyvinkään seurakunnan kotisivut
Tietoja Suomen seurakunnista -tietokanta: Hyvinkää
| n k Tuusulan rovastikunta |
| --- | --- | --- |
| Seurakunnat |  Hyvinkää  Järvenpää  Kerava  Mäntsälä  Nurmijärvi  Tuusula  |  |
| Entiset seurakunnat |  Kellokoski  |  |
Espoon hiippakunta
Suomen ruotsinkielinen virsikirja

| Suomen ruotsinkielinen virsikirja> Finlandssvenska psalmboken |
| --- | --- |
 Vuoden 1886 Suomen ruotsinkielinen virsikirja.
Alkuperäisteos
Kieli:  ruotsi
Genre:  virsikirja
Julkaistu:  1986
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Suomen kirkon ruotsinkielinen virsikirja eli Finlandssvenska psalmboken (Svensk psalmbok för den evangelisk-lutherska kyrkan i Finland) on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virallinen ruotsinkielinen virsikirja. Virsikirjaa käytetään Suomessa ruotsinkielisissä yhteyksissä lähinnä Porvoon hiippakunnassa.
Historiaa

Kun Suomi vuonna 1809 erosi yhteydestä Ruotsiin, jäivät silloiset virsikirjat käyttöön Suomessa. Ruotsinkielinen virsikirja oli vuodelta 1695. Ruotsissa valmistui uusi virsikirja, ns. Wallinin virsikirja vuonna 1819, mutta sitä ei voitu Suomessa ottaa käyttöön, vaan vanhan virsikirjan käyttö jatkui. Kuitenkin jo vuonna 1817 oli herännyt ajatus sekä ruotsinkielisen että suomenkielisen virsikirjan uudistamiseksi. Komitea tätä varten nimitettiin vasta 1853. Sen työtä johti arkkipiispa Edward Bergenheim ja jäseninä olivat muun muassa rehtori Lars Stenbäck ja lehtori Johan Ludvig Runeberg.
Komitean kolme jäsentä sai valmistella kukin oman virsikirjaehdotuksensa, mutta vain Runeberg sai sen valmiiksi. Sen pohjalta valmistui lopullinen ehdotus, joka hyväksyttiin vuonna 1886 kirkolliskokouksessa  (Svensk Psalmbok för de evangelisk-lutherska församlingarne i Storfurestendömet Finland) samalla kertaa kuin uusi suomenkielinen virsikirja hyväksyttiin.
Kirjassa oli 500 virttä, joista noin 350 oli edellisestä virsikirjasta. Kirjaan tuli uusina virsinä muun muassa 45 Runebergin kirjoittamaa virttä ja 29 Zachris Topeliuksen kirjoittamaa virttä.
Vuonna 1943 kirkolliskokous hyväksyi uuden ruotsinkielisen virsikirjan ja vuonna 1948 uuden koraalikirjan. Virsikirjassa oli 631 virttä. Kirjassa oli 42 Runebergin kirjoittamaa virttä, 30 Topeliuksen virttä, 20 suomenruotsalaisen runoilijan Jacob Tegengrenin virttä sekä ruotsalaisten virsirunoilijoiden Johan Olof Wallinin 22 virttä, Franz Mikael Franzenin 10, Paul Nilssonin kahdeksan ja Lina Sandell Bergin kuusi virttä. Virsikirjassa oli noin 20 suomenkielisten runoilijoiden virttä, muun muassa kolme Elias Lönnrotin, kolme Simo Korpelan sekä kaksi Wilhelmi Malmivaaran ja Hilja Haahden kirjoittamaa virttä.
Nykyinen virsikirja

Vuonna 1986 valmistui nykyisin käytössä oleva virsikirja Svensk Psalmbok för den evangelisk-lutherska kyrkan i Finland. Kirjassa on 585 virttä.
Kirja hyväksyttiin samassa kirkolliskokouksessa kuin vuoden 1986 suomenkielinen virsikirja. Virsikirjan osastojako on pääosin sama kuin suomenkielisessä virsikirjassa. Noin 25 % kirjan virsistä edustaa suomenruotsalaista virsiperinnettä, ja niitä ei yleensä ole muissa virsikirjoissa. Yhteisiä virsiä Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjan kanssa on noin 57 % ja Suomen kirkon suomenkielisen virsikirjan kanssa yhteisiä virsiä on noin 45 %. Tosin useissa yhteisissä virsissä on eri määrä säkeistöjä ja erilaiset sävelmät. Joissakin alkutekstin mukaan yhteisissä virsissä on erilainen runomitta ruotsin- ja suomenkielissä teksteissä.
Kirkkokäsikirjan uudistuksen myötä virsikirjaan lisättiin kirkollisia toimituksia varten lauluja (virret 734–762). Lisävihko Sång i Guds värld  otettiin yhdessä suomenkielisen lisävihkon kanssa käyttöön adventtina 2016. Tällöin virsikirjaan tulivat virret 801–947.
Spar

Spar on maailmanlaajuinen, Alankomaissa vuonna 1932 perustettu päivittäistavaraketju, jolla on noin 15 000 liikettä 42 maassa. Ketjulla oli myymälöitä myös Suomessa 1962–1973 ja 1998–2005. Spar-tunnusta käytettiin Tukon yhtenäisen T-ketjutunnuksen rinnalla 1974–1998.
Sparin logo
Spar Eliel Helsingin rautatieaseman alapuolella, maan alla; sen tiloissa oli myöhemmin Alepa
Hollannin kielen sana spar tarkoittaa kuusta, siksi ketjun logossa onkin tyylitelty kuusi.
Euroopassa suurimpia Spar-maita ovat Itävalta, Norja, Britannia ja Italia.
Suomen Spar

Suomen Spar Oyj oli päivittäistavarakauppaketju, joka syntyi 1990-luvun lopulla vaikeuksiin ajautuneen T-ryhmän seuraajaksi Keskon ostettua Tukon.  Lisäksi Suomessa oli noin 500 Spar-kauppaa ennen Tukon kauppaketjujen (A&O, Spar ja TR) siirtymistä yhtenäiseen T-tunnukseen vuonna 1973. Vuoden 1998 alussa aloitti toimintansa valtakunnallinen tukku- ja vähittäiskauppaa harjoittava Suomen Spar Oyj, jonka suurimpana omistajana oli ruotsalainen Axfood.
Suomen Spar-ketjuun kuului syksyllä 2005 kaikkiaan 280 myymälää, joista Suomen Sparin omia myymälöitä oli 98 ja kauppiaiden hallinnassa olleita myymälöitä 182. Vuonna 2001 Suomen Spar Oyj keskitti liiketoimintansa kahteen ketjuun, jotka olivat Eurospar ja Spar. Tuolloin Spar Market, Superspar, Spar Express- ja Rabatti-ketjut yhdistettiin Spar-nimen alle. Suomen suurin Spar-kauppa, Espoon keskuksen Eurospar, avattiin huhtikuussa 1999; nykyisin tuo myymälä on osa kauppakeskus Entressessä toimivaa S-marketia.
S-ryhmän keskusliike Suomen Osuuskauppojen Keskuskunta (SOK) osti Suomen Sparin osakekannan 2005. Kilpailuvirasto hyväksyi kaupan ehdolla, että (vähintään) 30 Spar-myymälän liiketoiminta siirtyy S-ryhmän kilpailijoille. Järjestelyjen lopputuloksena S-ryhmän kauppaketjuihin (Alepa, Sale ja S-market) siirtyi 85 Spar-myymälää, uuteen M-ryhmään siirtyi 47 myymälää, Tradekan ketjuihin (Siwa, Valintatalo ja Euromarket) 38 myymälää ja K-ryhmään 24 myymälää. Päivittäistavarakauppa päättyi 85 entisessä Spar-toimipaikassa. Suomen viimeinen Spar-kauppa sijaitsi Kolarissa vuoteen 2007. Suomen Sparin toiminta lakkasi vuonna 2019 sen sulautuessa SOK:hon.
Vuoden 2025 alussa Tokmanni Oy allekirjoitti lisenssisopimuksen Spar Internationalin kanssa. Myönnetty lisenssi antaa Tokmannille yksinoikeuden myydä Spar-tuotteita ja käyttää Spar-brändiä Suomessa. Kesällä 2025 avataan ensimmäinen Spar-brändin mukainen ruokaosasto Tokmanni-myymälässä.
Muille siirtyneet Spar-myymälät

Spar Metro Riihimäki → K-Rauta Sinomo Riihimäki (nykyisin Konepajankatu 1 Rautian paikalla) → TH-Market Oy, Riihimäen vahinkotavarakeskus (nykyisin Voimalankatu 6 HopLopin paikalla)
Eurospar Laune → Fida Lähetystori Laune (nykyisin osoitteessa Launeenkatu 70 entisen K-Raudan paikalla/Jysk on suurimmassa osassa entisen K-Raudan liiketilaa)
Spar Eura → K-Supermarket Eura
Superspar Siilinjärvi → K-Supermarket Herkkupata
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Spar Oyj Poistuneet yhtiöt 1997-2007, Pörssitieto
Spar näyteikkuna Maunulassa  (1965)
Kolme tyttöä lukemassa jakokaapin päällä Meritullinkadulla Liisankadun kulmassa.
Pulau Pinang

Pulau Penang
Saaren sijainti (punaisella) Länsi-Malesian kartalla.
| --- | --- |
Muut nimet:  Prince of Wales Island
Sijainti:  Malakansalmi  Penang  Malesia
Vesialue:  Malakansalmi, Malakansalmi 
Korkein kohta:  Penang Hill, 735 m
Pinta-ala:  293 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  750 000
Suurin kaupunki:  George Town
Kieli:  kiina, malaiji
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Saaren pohjoisrantaa Tanjung Bungahissa.
Pulau Penang (malaijiksi Pulau Pinang) on saari Malakansalmessa, Malakan niemimaan länsirannikolla. Saari kuuluu Penangin osavaltioon Malesiassa. Penangin saari ja koko Penangin osavaltio ovat alun perin olleet osa Kedahia.
Kedahin sulttaani luovutti Pulau Penangin hallinnan Englannin Itä-Intian kauppakomppanialle vuonna 1786 vastineeksi suojelusta siamilaisia vastaan. Britit nimesivät saaren Prince of Wales Islandiksi ja saaren suurin kaupunki nimettiin kuningas Yrjö III:n mukaan George Towniksi.
Alueluovutuksesta huolimatta britit eivät avustaneet Kedahia, kun Siam hyökkäsi maahan vuonna 1821. Kedahin sulttaani katsoi brittien rikkoneen sopimuksen ja yritti valloittaa saaren takaisin, mutta valloitusyritys epäonnistui. Lopputuloksena brittien hallintaan liitettiin myös nykyisen Penangin osavaltion mantereen puolella sijaitseva osa, jonka britit nimesivät Wellesleyn provinssiksi (Seberang Perai).
Penangin saari ja mantereen puolella sijaitseva Wellesleyn provinssi yhdistettiin 13,5 kilometriä pitkällä Penangin sillalla vuonna 1985.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pulau Pinang Wikimedia Commonsissa
Poika ja ilves

| Poika ja ilves |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Rami Lindell, 1998.
Ohjaaja:  Raimo O. Niemi  Ville Suhonen
Käsikirjoittaja:  Martin Daniel   Matti Haapanen  Ville Suhonen
Tuottaja:  Hannu Tuomainen
Säveltäjä:  Søren Hyldgaard
Kuvaaja:  Kari Sohlberg
Leikkaaja:  Jukka Nykänen
Tuotantosuunnittelija:  Pertti Hilkamo
Lavastaja:  Pertti Hilkamo
Pääosat:  Konsta Hietanen Risto Tuorila Jarmo Mäkinen Antti Virmavirta Kristiina Halttu  Väinö-ilves (Isa- ja Bella-ilvekset)
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Wildcat Production
Levittäjä:  Nordisk Film Egmont-konserni
Ensi-ilta:  18. joulukuuta 1998
Kesto:  102 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi englanti
Budjetti:  13 103 151 mk
Tuotto:  21 103 151 mk
Katsojat:  400 000
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Poika ja ilves on suomalainen elokuva vuodelta 1998. Sen ohjasi Raimo O. Niemi. Elokuva kertoo ihmisen ja eläimen suhteesta toisiinsa.
Pojan ja ilveksen pääosan näyttelee Konsta Hietanen. Muita näyttelijöitä ovat muun muassa Jarmo Mäkinen, Risto Tuorila ja Antti Virmavirta.
Elokuva kuvattiin sekä suomeksi että englanniksi. Lopullinen englanninkielinen dialogi on jälkiäänitetty englanniksi näytellyn version päälle. Näin saatiin hahmot puhumaan sujuvaa englantia.
Elokuva sai ensi-iltansa Suomessa 18. joulukuuta 1998. Se keräsi yhteensä 400 000 katsojaa Suomessa, ja vuonna 2003 elokuva oli myyty jo 41 maahan.lähde? Elokuussa 2019 elokuva julkaistiin elokuvateattereissa uudestaan restauroituna versiona.
Elokuvassa Leevi-ilvestä esittää Ranuan eläinpuiston Väinö-ilves. Väinö syntyi 1996 ja kuoli toukokuussa 1998. Sen oletetaan kiivenneen verkkoaitaa ylös ja pudonneen terävään kiveen. Väinö oli pennusta tottunut ihmisiin, kun se oli emon hylättyä kasvanut kotihoidossa. Väinön stuntti-ilveksinä toimivat ruotsalaisen Parken Zoo -eläinpuiston ilvekset Isa ja Bella.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Konsta Hietanen  | … |  Tomi   |
|  Risto Tuorila  | … |  Jouko   |
|  Jarmo Mäkinen  | … |  Haapala   |
|  Antti Virmavirta  | … |  Tomin isä Olli Oksa   |
|  Kristiina Halttu  | … |  Helena   |
|  Rauno Ahonen  | … |  Jaska   |
|  Jussi Puhakka  | … |  Oula   |
|  Markku Huhtamo  | … |  Kalle Pokka   |
|  Mikko Kivinen  | … |  eläinpuiston johtaja   |
|  Aarno Sulkanen  | … |  nimismies   |
|  Ville Myllyrinne  | … |  poliisi   |
|  Katariina Kaitue  | … |  Tomin äiti   |
|  Tero Jartti  | … |  poromies   |
|  Juha Eteläinen  | … |  helikopterilentäjä   |
|  Esa Rintala  | … |  helikopterilentäjä   |
Aiheesta muualla

Poika ja ilves -elokuvan kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) käsikirjoittaja-ohjaaja Ville Suhosen sivustolla
Janne Hämäläinen

| Janne Hämäläinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. helmikuuta 1998 (ikä 26) Nurmijärvi, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Hämis, Spooner
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  176 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Kiekko-Espoo
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  28
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  HIFK (SML) Jokipojat (Mestis) SaPKo (Mestis) IPK (Mestis) SaiPa (SML)
Janne Olavi Hämäläinen (s. 12. helmikuuta 1998 Nurmijärvi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Kiekko-Espoossa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Hämäläinen on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura > Maajoukkueura

Hämäläinen on pelannut 14 nuorten ja kolme poikien maaottelua.
Muuta

Hämäläinen valmistui ylioppilaaksi Mäkelänrinteen lukiosta keväällä 2020.
Ipoh

| Ipoh |
| --- | --- |
 Kaupungintalo
 lippu
 Ipoh
 Koordinaatit: 4°36′0″N, 101°4′0″E 
Valtio:  Malesia
Osavaltio:  Perak
Hallintoalue:  Kinta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  643 km²
Väkiluku (2010):  704 572
 
 www.mbi.gov.my 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ipoh on kaupunki Malesiassa, Malakan niemimaalla. Se on Perakin osavaltion pääkaupunki ja Malesian kolmanneksi suurin kaupunki. Kaupungin asukasluku on 705 000. Ipoh sijaitsee Kuala Lumpurista noin 200 kilometriä pohjoiseen.
Kaupunki on syntynyt tinakaivosten ympärille ja sitä ympäröivät maailman rikkaimpiin kuuluvat tinaesiintymät. Ipoh perustettiin 1890-luvulla, kun Taipingin kaupungista siirrettiin kaivostoiminta Ipohiin. Tinakaivosten myötä alueelle muutti runsaasti kiinalaisväestöä ja nykyäänkin etnisesti kiinalaiset muodostavat väestön enemmistön. Ipohin asukkaista noin 40 % on Malesian kiinalaisia. Malaijeja on runsaat 35 % ja intialaisia noin 15 %.
Panoraama Ipohin keskustasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ipoh Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Ipoh Wikivoyagessa (englanniksi)
Yang di-Pertuan Besar

| Yang di-Pertuan Besar |
| --- | --- |
Maa:   Negeri Sembilan
Arvonimet:  Yang di-Pertuan Besar
Perustaja:  Raja Melewar
Nykyinen päämies:  Tuanku Muhriz (2008-)
Perustamisvuosi:  1773
Kansallisuus:  Malesia
Yang di-Pertuan Besar  (myös muodossa Yamtuan Besar) on Malesian Negeri Sembilanin osavaltion hallitsijan arvonimi. Yang di-Pertuan Besar on myös vuorollaan Yang di-Pertuan Agong, eli Malesian kuningas.
Negeri Sembilanin monarkia poikkeaa muista Malesian sulttaanikunnista siinä, että hallitsijan arvo ei ole perinnöllinen, vaan maan hallitsijan valitsevat neljä heimopäällikköä keskuudestaan.
Ensimmäinen Yang di-Pertuan Besar oli Raja Melewar, joka yhdisti yhdeksän pientä paikallisten päälliköiden hallitsemaa valtiota Negeri Sembilaniksi.
Negeri Sembilanin hallitsijat

| Nro | Hallitsija | Vallassa |
| --- | --- | --- |

| 1 | Raja Melewar | 1773 - 1795 |
| 2 | Raja Hitam | 1795 - 1808 |
| 3 | Raja Lenggang | 1808 - 1824 |
| 4 | Raja Radin | 1824 - 1861 |
| 5 | Yamtuan Imam | 1861 - 1869 |
| 6 | Tengku Ampuan Intan | 1869 - 1872 |
| 7 | Yamtuan Antah | 1872 - 1888 |
| 8 | Tuanku Muhammad | 1888 - 1933 |
| 9 | Tuanku Abdul Rahman | 1933 - 1960 |
| 10 | Tuanku Munawir | 1960 - 1967 |
| 11 | Tuanku Jaafar | 1967 - 2008 |
| 12 | Tuanku Muhriz | 2008- |
Petaling Jaya

| Petaling Jaya |
| --- | --- |

 Petaling Jaya
 Koordinaatit: 3°05′00″N, 101°39′00″E 
Valtio:  Malesia
Osavaltio:  Selangor
Piiri:  Petaling
Perustettu:  1954
Kaupunkistatus:  2006
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  97 km²
Väkiluku (2010):  638 516
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Petaling Jaya on 638 000 asukkaan kaupunki Malesiassa, Selangorin osavaltiossa, Kuala Lumpurin suurkaupunkialueella. Kaupungissa on enimmäkseen asuinalueita ja muutamia teollisuusalueita. Kaupungeilla on yhteinen Klang-laakson yhdistetty joukkoliikennejärjestelmä.
Kaupunki perustettiin vuonna 1952 Kuala Lumpurin ylikansoittumisen takia. Alkujaan kaupungin alue on ollut vanhaa kumipuuviljelmää, jotka raivattiin laajenevan kaupungin tieltä. Vuonna 1952 kaupunkiin rakennettiin 800 taloa ja nykyisin alue tunnetaan Petaling Jayan vanhanakaupunkina. Kaupunki on Malesian ensimmäinen jota on päästy järjestelmällisesti suunnittelemaan. Sittemmin kaupunki on kasvanut voimakkaasti maantieteellisen sijaintinsa takia ja se sai kaupunkistatuksen vuonna 2006. Kaupunki on nopeasti kehittynyt yhdeksi Malesian tärkeimmistä kaupungeista.
Shah Alam

| Shah Alam |
| --- | --- |
 Shah Alam
 Koordinaatit: 3°5′00″N, 101°32′0″E 
Valtio:  Malesia
Osavaltio:  Selangor
Väkiluku (2011):  671 890
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Shah Alam on Selangorin osavaltion pääkaupunki Länsi-Malesiassa, Malakan niemimaan itärannalla. Kaupungissa on asukkaita 671 000. Shah Alam sijaitsee Kuala Lumpurin suurkaupunkialueella, noin 15 kilometriä länteen kaupungin keskustasta. Vuonna 1978 Shah Alam korvasi Kuala Lumpurin Selangorin pääkaupunkina, kun Kuala Lumpur irrotettiin Selangorin osavaltiosta omaksi territoriokseen. Shah Alam on naapurikaupunki Petaling Jayan ohella keinotekoinen kaupunki, joka on rakennettu Kuala Lumpurin laajetessa. Ennen kaupungin rakentamista Shah Alamin alue oli täynnä kumipuu- ja öljypalmuviljelmiä.
Shah Alamin kaupunkikuvaa hallitsee suurikokoinen Sultan Salahuddin Abdul Azizin moskeija, jossa oli moskeijan valmistuttua maailman korkeimmat minareetit.
Sultan Salahuddin Abdul Azizin moskeija.
Taiping

| Taiping |
| --- | --- |
 Kota Road yöllä
 Taiping
 Koordinaatit: 4°51′00″N, 100°44′0″E 
Valtio:  Malesia
Osavaltio:  Perak
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  186 km²
Väkiluku (2010):  245 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Taiping on kaupunki Perakin osavaltiossa Malesiassa. Se on Perakin toiseksi suurin kaupunki, asukkaita kaupungissa on 245 000.
Taiping on vanha tinakaivoksen viereen syntynyt kaupunki. 1890-luvulla Taipingista siirrettiin kaivostoiminta Ipohiin, joka kasvoi Taipingin ohi. Taiping oli osavaltion pääkaupunki vuoteen 1937 asti, jolloin Ipohista tehtiin pääkaupunki.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Matkaopas aiheesta Taiping Wikivoyagessa (englanniksi)