stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaustinen
Historia > Asutuksen syntyminen > Isoviha

Ensimmäisen kerran Kaustinen sai kokea omakohtaisesti sodan kauhut, kun Ruotsi oli helmikuussa 1714 lopullisesti lyöty Napuen taistelussa. 1714 syksyllä venäläiset tulivat Kokkolan ylimaalle ja Kaustiselle. Venäläinen ratsuväkirykmentti majaili parin kuukauden ajan Kaustisen kedoilla ja sen poistuttua venäläisiä partioita kuljeskeli seudulla. Venäläisten käyttäytyminen oli raakaa ja armotonta. Säälimättä he ryöstivät ja murhasivat sekä polttivat rakennuksia. Osittain se oli pakkoverotusta. Ihmisiä kidutettiin ilmiantamaan kätkönsä. Murhattujen määrästä ei ole tarkkoja tietoja. Toisia kidutettiin ja osalle jäi pysyviä vammoja. Venäläiset eivät tyytyneet vain ryöstämään rahaa ja tavaraa, vaan he veivät myös lapsia mukanaan, jotka he myivät Venäjällä orjiksi.
Kaustislainen talollinen Hannu Känsä ja kokkolalainen kultaseppä Johan Corander, alkuaan Kaustisen Kuorikoskia, perustivat kaksi sissijoukkoa, jotka ottivat tehtäväkseen tuhota pieniä vihollispartioita, jotka ryöstivät ja murhasivat asukkaita. Kostoa välttääkseen sissit pidättyivät ahdistamasta vihollisia, elleivät tienneet varmasti pystyvänsä tuhoamaan koko partiota. Silloin venäläiset eivät saaneet tietää, mitä sotilaille oli tapahtunut, eivätkä siten osanneet arvata sissejä talonpojiksi, vaan luulivat Ruotsin armeijan rippeiksi, joita kierteli eri puolilla maata ahdistamassa venäläisiä. Ruudin vähennyttyä sissit turvautuivat keihäisiin ja pitkävartisiin pertuskoihin. Vasta ruudin loputtua heidän täytyi luopua taisteluista, mutta siihen mennessä he olivat ehtineet pelastamaan monen kyläläisen hengen ja omaisuuden.
Historia > Asutuksen syntyminen > Vapauden aika

1740-luvulla alkanut isojako nostatti seudun talolukua. 1700-luvun lopussa Kaustisella oli 35 taloa ja asukasmäärä oli noussut 1 340 asukkaaseen. Myös talojen peltoalat nousivat.
Kaustiselle oli puuhattu omaa kappelia jo 1600-luvun alussa ja kirkon peruskivetkin oli laskettu paikalleen, mutta 1639 hanke tyrmättiin. Kun uusi hanke käynnistettiin 1700-luvun lopulla, sitä vastustettiin voimakkaasti. Kokkolan emäseurakunnan kirkkoherra Antti Chydenius vastusti myös kirkon rakentamista Kaustiselle, mutta kaustislaiset eivät hellittäneet. Heillä oli hyvät perustelutkin. Taloja oli jo 69 ja asukkaita 800. Kun muuta keinoa ei näyttänyt enää olevan, kaustislaiset päättivät kääntyä Kuningas Kustaa III puoleen. Tukholmaan purjehtivat kyläkunnan valtuuttamina Matti Matinpoika Kuorikoski ja Erkki Matinpoika Kettu. Kaukoviisaat miehet olivat ottaneet mukaansa kuningattarelle lahjaksi Kuorikoskien nikkaroiman rukin. Lopulta kuningas suostui kaustislaisten anomukseen ja allekirjoitti 12. kesäkuuta 1776 suostumuksensa siihen, että kaustislaiset saivat rakentaa oman kirkon, jotta pääsisivät eroon pitkistä kirkkomatkoista ja saivat hankkia itselleen oman kappalaisen.
Syksyllä 1777 kappelinkankaalle valmistui kirkko, jonka rakensi Matti Matinpoika Kuorikoski. 1778 kirkon viereen valmistui kellotapuli. Kymmenisen vuotta Kaustisen kirkko ja kellotapuli saivat seistä alkuperäisessä hirsiseinäasussa. Vuonna 1787 ne laudoitettiin ja maalattiin punaisiksi. Perimätiedon mukaan kirkon kellot tilasivat samat miehet, jotka olivat hakeneet perustamislupaa Tukholmasta. Yhteen kelloon kaiverrettiin ”Parta-Ketun” kuvan peruna kourassa. Kellojen tilaus tapahtui tiettävästi 1776.
Historia > Asutuksen syntyminen > 1800-luku

1700-luvun loppu sujui rauhallisesti. Seuraavaksi Kaustisen rauhaa järkytti Suomen sota, jota käytiin vuosina 1808–1809. Kokkolassa olevat venäläiset sotajoukot pelästyivät majuri Otto von Fieandtin kaappausta Perhossa ja perääntyivät Etelä-Pohjanmaalle. Osa joukoista vetäytyi Kokkolasta Kaustisen, Vetelin ja Perhon kautta Kyyjärven Lintulahteen polttaen Tunkkarin sillan. Suomalaiset etenivät Himangalta Kokkolaan. Lintulahdessa kärsityn tappion vuoksi Fiendt vetäytyi ja saapui aluksi Tunkkarille sekä vähän myöhemmin Kaustiselle Lövbackaan ja lopulta Kokkolaan. Suomalaisten tiedustelupartio totesi vihollisen olevan Kaustisen kirkolla ja pian venäläiset piirittivät Lövbackassa olevaa suomalaisten komennuskuntaa. Pääosa siitä pääsi pakoon, mutta 45 miestä joutui vangiksi. Tämän jälkeen Kokkolan ylimaa oli uudelleen kokonaan venäläisten hallussa ja tällä kertaa lopullisesti. Suomi liitettiin Venäjään 1809 ja yhteys Ruotsiin katkesi.
Historia > Asutuksen syntyminen > Autonomian aika

Venäjän vallan aikana Kaustisen asukasluku alkoi kasvaa. 1800-luvun alussa Kaustisen asukasluku oli noin 1 340 asukasta. 1800-luvun puolenvälin aikoihin kylän asukasmäärä kasvoi 2 000:een. Kunnan asukasmäärä saavutti huippunsa 1890-luvulla, jolloin asukasmäärä saavutti 3 000 hengen rajan.
Kokkolan kolmen ja puolen vuosisadan ikäinen kirkkopitäjä hajosi, kun Kokkolassa 18. huhtikuuta 1860 pidetty pitäjänkokous asettui jaon kannalle. Tuomiokapituli suositti ja Suomen senaatti päätti 1. lokakuuta 1860, että perustetaan Vetelin kirkkoherrakunta, johon kuuluvat Vetelin, Kaustisen, Halsuan ja Perhon seurakunnat. Kaustinen itsenäistyi omaksi kirkkoherrakunnaksi 1866.
Historia > Asutuksen syntyminen > Tervatalous

Terva oli 1600-luvun alusta ja aina 1800-luvun lopulle kaustislaisille talonpojan tärkein tulonlähde. 1800-luvun loppu oli Kaustisella terva-ajan kultakautta. 1800-luvun viimeisinä vuosina tervatynnyristä maksettiin 15 markkaa. Kaustislaisen talollisen tervatulot olivat vuodessa noin 15 000 markkaa. Tervanpoltto väheni 1900-luvulle tultaessa, mutta vielä 1900 Kaustinen oli Perhonjokilaakson suurin tervantuottaja. Sen talolliset tuottivat peräti 1 000 tynnyriä, kun veteliläiset tuottivat 500, perholaiset 300 ja halsualaiset 200 tynnyriä.
Historia > Asutuksen syntyminen > Siirtolaisuus

Kunnan asukasmäärää laski 1800-luvun loppupuolella alkanut siirtolaisuus. Yhteensä vuosina 1860–1914 Kaustiselta muutti 1 663 ihmistä. Kaustislaiset asettuivat Pohjois-Amerikan havumetsävyöhykkeelle, Suurten järvien tienoille Michiganiin ja Minnesotaan. Myöhemmin siirtyneet asettuivat Oregonin Astoriaan, Massachusettsissa Fitchburgiin. Kaustislaiset työskentelivät pääasiassa kaivos- ja metsätöissä.
Historia > Asutuksen syntyminen > Itsenäisyyden aika

Suomen sisällissotaa ei Kaustisella pahemmin sodittu, vaikkakin Kaustisen miehet osallistuivat siihen muualla. Ensimmäinen sotatoimi oli Kokkolan valtaus, johon Perhonjokilaaksosta osallistui 60 kaustislaista. Muualla Suomessa käytyihin taisteluihin osallistui vapaaehtoisina helmikuussa 1918 ainakin 32 kaustislaista. Kaustislaiset osallistuivat Valkoisen armeijan sotatoimiin Virroilla ja taisteluihin Näsijärven kahta puolta. Tampere oli sisällissodan tärkein taistelupaikka. Tampereen valtaukseen osallistui yli nelisenkymmentä kaustislaista. Hauhon taistelu koitui murheen päiväksi Kaustisen miehille. Kolmisenkymmentä osallistui taisteluihin ja heistä kaatui viisi. Karjalassa kaustislaiset osallistuivat Raivolan, Kuokkalan, Ollilan, Terijoen ja Rajajoen taisteluihin. Viipurin valtauksessa oli ainakin kaksikymmentä kaustislaista.
Kaustislaiset olivat mukana talvisodassa. Keskipohjalaiset kuuluivat pääosin 8. divisioonan 24. jalkaväkirykmenttiin ja osin kevyt osasto 8:aan Karjalan Kannaksella. Myöhemmin kutsutut miehet ”Rauhalliset sotakarhut” sijoitettiin JR 64:n toiseen pataljoonaan ja alistettiin eversti Hjalmar Siilasvuon johtaman 9. divisioonan Suomussalmen-Raatteen alueelle. JR 64:n komentaja oli teerijärviläinen everstiluutnantti F. U. Fagernäs. Talvisodassa kaatui 13 kaustislaista.
Jatkosodan aikana Kaustisen, Perhon, Ullavan ja Kalajoen miehet kuuluivat 11. divisioonan jalkaväkirykmentti 20:n I pataljoonaan. Rykmentin komentajana toimi aluksi everstiluutnantti Paavo Susitaival. Kaustislaiset taistelivat Raja-Karjalassa ja Itä-Karjalassa. Asemasodan aikana kaustislaiset olivat samoilla alueilla. Vetäytymisvaiheessa kaustislaisten pataljoona siirrettiin Syvärin kautta Kannakselle. Jatkosodassa kaustislaiset osallistuivat Kärstilän, Karhumäen, Miinalanjoen, Juustilan, Nietjärven, Vuosalmen ja Vuoksenrannan taisteluihin. Jatkosodassa kaustislaisia kaatui 88.
Kaustislaiset osallistuivat JR 50:n joukoissa Lapin sotaan, jossa kaustislaiset taistelivat eri puolilla Lappia. Lapin sodassa kaustislaisia kaatui yhdeksän.
Kaustisen asukasluku kasvoi hitaasti 1900-luvun alkupuolella. Vuonna 1940 asukkaita oli jo 4 633. Tämän jälkeen poismuutto alkoi vähentää kunnan väestöä ja vuonna 1970 asukkaita oli enää 3 550. 1970-luvulla väkiluku kääntyi jälleen nousuun. Vuonna 1985 kaustislaisia oli 4 262. Kunnan väkiluku on ollut laskussa 1990-luvun puolesta välistä alkaen. Vuonna 2015 kunnan asukasmäärä oli 4 304.
Maantiede

Kaustinen sijaitsee Keski-Pohjanmaalla. Sen naapurikuntia ovat Halsua, Kokkola, Kruunupyy ja Veteli. Entisiä naapurikuntia olivat Kokkolaan liitetyt Kälviä ja Ullava sekä Kruunupyyhyn liitetyt Alaveteli ja Teerijärvi.
Kaustisen maisemia luonnehtivat vehmas Perhonjokilaakso, metsäiset kalliot, loivasti kumpuilevat kangasmaat ja laajat suot.
Kunnan keskiosan kallioperässä vallitsevina kivilajeina ovat pegmatiittigraniitti ja kiilleliuske, laitaosissa on yleisimmin gneissejä ja amfibolitteja. Gneissialueilla on magneettipitoista mustia liuskeita. Kallioperä on yleensä maaperän peitossa. Yleisin maalaji on moreeni, joka usein muodostaa drumliineita. Kuntaa halkoo kaakosta luoteeseen harjujakso, joka kulkee kaakossa Perhonjoen itälaitaa, mutta kääntyy Kaustisen kirkonkylän jälkeen pohjoisluoteeseen missä se kohoaa kauniina kapeana selänteenä. Maasto on alavaa, mutta kuitenkin mäkisempää kuin Keski-Pohjanmaalla yleensä. Jokilaaksojen reunoilla kohoaa loivakaartoisia kallioita. Kunnan korkein kohta on Lapinharju kunnan kaakkoisosassa.
Soita on runsaasti. Suot ovat pääasiassa karuja rämeitä, mutta myös karuja nevatyyppejä on paljon. Yksi kauneimmista rämeistä on Iivanaräme Jylhän eteläpuolella.
Kaustisen ainoa Natura-alue on Pilvineva, yksi maakunnan tärkeimmistä lintusoista.
Kunnan ainoa suurehko vesiallas on Vissaveden tekojärvi. Kaustisella on kaikkiaan 32 järveä. Vissaveden jälkeen suurimmat niistä ovat Iso-Miesvesi ja Nuolinen. Kuntaa halkovilla Perhonjoen ja Köyhäjoen jokilaaksoilla on sen sijaan merkittävä asema Kaustisen maisemakuvassa. Perhonjoki virtaa melko rauhallisena ja suoraviivaisena vehreässä laaksossaan. Ainoa suurehko joen laajentuma on luoteessa Salonkylän kohdalla. Perhonjoen sivujoki, Köyhäjoki, sen sijaan mutkittelee paikoin voimakkaasti. Köyhäjokeen laskee kirkonkylän pohjoispuolella koillisesta Näätinkioja.
Maantiede > Kylät

Känsälä
Paavola
Järvelä
Jylhä
Kola
Kirkonkylä
Köyhäjoki
Nikula
Puumala
Salonkylä
Tastula
Vintturi
Virkkala
Väestö

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Kaustisen väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 3 993 | 3 993 |
| 1985 | 1985 |    | 4 325 | 4 325 |
| 1990 | 1990 |    | 4 500 | 4 500 |
| 1995 | 1995 |    | 4 578 | 4 578 |
| 2000 | 2000 |    | 4 414 | 4 414 |
| 2005 | 2005 |    | 4 348 | 4 348 |
| 2010 | 2010 |    | 4 302 | 4 302 |
| 2015 | 2015 |    | 4 305 | 4 305 |
| 2020 | 2020 |    | 4 249 | 4 249 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestö > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Kaustisella oli 4 309 asukasta, joista 2 819 asui taajamassa, 1 458 haja-asutusalueilla ja 32:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kaustisen taajama-aste on 65,9 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Kaustisen kirkonkylä. Kaustisen kirkonkylän taajama ulottuu osittain myös Vetelin kunnan alueelle.
Talous

Kaustisen työpaikkarakenne, Tilastokeskus (2022)
Alkutuotanto (11.7%)
Jalostus (21.2%)
Palvelusektori (65.9%)
Muut sektorit (1.2%)
Talousalueena Kaustinen kuuluu Kaustisen seutukuntaan, jonka alueellinen bruttokansantuote oli 31 231 euroa asukasta kohden vuonna 2022. Alueellinen BKT on maan keskiarvoa pienempi ja seutukuntien keskinäisessä vertailussa 65. suurin. Alueellinen BKT on Manner-Suomen kolmanneksi pienin.
Kaustisella oli vuonna 2022 yhteensä 1 553 työpaikkaa ja kunnassa asui 1 788 työllistä työssäkäyvää. Asuinkunnassaan työssäkäyvien osuus työllisistä on 56,8 prosenttia. Kaustisen työpaikkojen suhde on palveluvaltainen. Palvelujen osuus työpaikoista on 65,9 prosenttia, jalostuksen 21,2 prosenttia ja alkutuotannon 11,7 prosenttia.
Kaustisen työpaikkaomavaraisuus on 86,9 prosenttia. Työikäisten työllisyysaste oli 80,4 prosenttia vuonna 2022 ja työttömien osuus työvoimasta 8,5 prosenttia. Taloudellisen huoltosuhteen mittarilla Kaustisella on 134,8 työvoiman ulkopuolella olevaa ja työtöntä sataa työllistä kohden.
Talous > Yritykset

Kaustisen elinkeinorakenteessa yhdistyvät alkutuotanto ja teknologia. Kaustisen suurimpia yrityksiä ovat teline- ja erityistöitä tekevä PEPT, kone- ja prosessisuunnittelua tekevä Sasken Finland sekä Kaustisen Turkisrehu. Kaustisen suurimpiin yritystuloverojen maksajiin kuuluivat vuonna 2021 myös rautakauppa Kaustisen kauppakeskus sekä viherrakentamista ja jätehuoltoa tekevä Kaustisen Monitoimi.
Kaustinen on vahvaa maidontuotantoaluetta ja kunnassa toimii paikallinen Kaustisen Osuusmeijeri. Kunnassa on myös muunlaista perustuotantoa.
Pienimuotoiseen teollisuuteen kuuluvat muun muassa muoviala, mekaaninen puuala sekä sähkötekninen suunnittelu. Palvelukeskuksena Kaustinen palvelee myös naapurikuntia tai niiden osia. Kunta osallistuu erilaisiin elinkeinohankkeisiin kiinteistönomistajana ja osakkaana Kaustisen Kehitys Oy:n kautta.
Kristinusko

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Kaustisella on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Kaustisen ja Ullavan seurakunta
Seurakunta kuuluu Kokkolan seurakuntayhtymään, ja se toimii myös Kokkolan kaupungin alueella.
Kristinusko > Entiset seurakunnat

Seuraavassa yksi (1) asiaa käsittävässä luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Kaustisen kunnan nykyisellä alueella.
Kaustisen seurakunta (yhdistetty Ullavan seurakunnan kanssa Kaustisen ja Ullavan seurakunnaksi 2006)
Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä toimii paikkakunnalla evankelisuus.
Muita kirkkokuntia edustaa helluntaiherätykseen kuuluva Kaustisen helluntaiseurakunta sekä baptismia edustava Kaustisen baptistiseurakunta. Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kaustisen alueella toimii Vaasan ortodoksinen seurakunta.
Kulttuuri

Kunta on tullut kuuluisaksi alun perin pelimanniperinteen pohjalle rakentuneista vuosittaisista Kaustisen kansanmusiikkijuhlista. Vuonna 2021 kaustislainen viulunsoitto hyväksyttiin Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon.
Kansantaiteenkeskus on Kaustisella toimiva tapahtuma- ja kulttuurikeskus sekä konserttitalo. Julkisien ja yksityisten juhlien ja tilaisuuksien, monialaisten konserttien ja esitysten, sekä kokousten ja seminaarien järjestämisen lisäksi keskuksessa esitellään kansanomaista suomalaista ja muuta kulttuuria. Talo toimii kansainvälisenä esittely-, tiedotus-, koulutus-, tallennus- ja tutkimuskeskuksena.
Vakituisia toimijoita ovat talon oman konsertti- ja tapahtumatuotannon lisäksi Kansanmusiikki-instituutti, Näppärit, Suomen Kansansoitinmuseo, Kaustinen Folk Music Festivalin järjestävä Pro Kaustinen, sekä kunnallinen elokuvateatteri Kino Kansantaiteenkeskus. Kaikenlaisissa tilaisuuksissa palvelee Kansantaiteenkeskuksen oma tilauskahvila/ravintola Fiuli.
Kunnassa toimii myös erikoislukio, Kaustisen musiikkilukio. Kaustisella järjestetään myös vuosittain alkuvuodesta Kaustisen kamarimusiikkiviikko. Kuninkuusravit on järjestetty Kaustisen raviradalla vuosina 1985 ja 2002. Evankelisuuden evankeliumijuhla järjestettiin Kaustisella vuonna 1989.
Kaustisen kunnankirjasto palvelee Kaustisen kunnantalon yhteydessä toimivan kirjastonsa kautta sekä Anders-kirjastokimpan tarjonnan välityksellä.
Kaustisella toimii Kyläsavut ry, joka on perinne- ja kotiseutuyhdistys. Se on muun muassa kunnostanut Puumalan kylässä sijaitsevan Lautamiehentalon.
Kaustisen pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla juustopaisti. Se on keitto, jossa on liha- ja leipäjuustokuutioita.
Hallinto ja politiikka

Vuosina 1991–2023 Kaustisen kunnanjohtaja oli Arto Alpia. Maaliskuussa 2023 Alpian jäädessä eläkkeelle uudeksi kunnanjohtajaksi valittiin Minna Nikander.
Kunnanvaltuustossa on 21 paikkaa, joista 14 on keskustan hallussa kaudella 2021–2025.
Hallinto ja politiikka > Vaakuna

Kaustisen kunnanvaakunan on suunnitellut kaustissyntyinen taiteilija Ilmari Wirkkala, ja se on vahvistettu 25. lokakuuta 1950.
Sinisessä kultaisin naularistein sirotellussa kentässä vastapalkeittain asetettu kultainen viulu. Viulu kuvaa paikkakunnan kansansoittajaperinnettä, ristit viittaavat tunnettuun Kuorikoskien kirkonrakentajasukuun.
Ystävyyskunta

Võrun maakunta, Viro, 1989–
Elinkeinot

Hotelli- ja ravintola-ala
Hotelli Kaustinen
Kappelin Grilli
Ravintola Pelimanni
Mekaaninen puu
Oy Esari Ab
Finnpellets
Finnmehl
Kaustisen Elementtivalmiste Oy
Penttilän Puusepäntehdas Oy
Virkkalan Puunjalostus
Metalliteollisuus
Metalli Järvelä Oy
Muoviteollisuus
FL Pipe
Perustuotanto
Keliber-kaivosprojekti
Sähkötekninen suunnittelu
Sasken Finland Oy (ent. Botnia Hightech Oy)
Teollisuuden palvelut
Pept Oy Ab
Tietoliikenneverkot
Oy Esari Ab
Terveys- ja hyvinvointipalvelut
Kaustisen Jäsenkorjaus Oy
Pajalan Korjaamo
Urheilu

Kaustisen Pohjan-Veikot on paikallinen yleisurheiluseura. Hevosurheilua harjoitetaan Kaustisen raviradalla.
Tunnettuja nykyisiä ja entisiä asukkaita

Eino Jylhä (1920–1981), yritysjohtaja, kauppaneuvos
Konsta Jylhä (1910–1984), mestaripelimanni
Arto Järvelä (s. 1964), kansanmuusikko
Esko Järvelä (s. 1982), viulisti ja kansanmuusikko
Mauno Järvelä (s. 1949), viulisti
Juha Kangas (s. 1945), kapellimestari ja pelimanni
Ville Kangas (s. 1977), muusikko
Kreeta-Maria Kentala (s. 1964), viulisti, barokkimuusikko
Kreeta-Maria Kivioja (s. 1986), toimittaja, uutisankkuri
Heikki Kuorikoski (1772–1846), rakennusmestari, kirkonrakentaja
Jaakko Kuorikoski (1807–1880), rakennusmestari, kirkonrakentaja
Heikki Laitinen (s. 1943), professori
Leena-Kaisa Mikkola, diplomaatti
Viljami Niittykoski (1895–1985), kansanmuusikko ja säveltäjä
Samuli Nordberg (s. 1976), näyttelijä
Pehr Henrik Nordgren (1944–2008), säveltäjä
Friiti Ojala (1892–1951), viulupelimanni
Lauri Ojala (1918–2002), trumpetisti
Matti Paasila (s. 1947), yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos
Mauri Peltokangas (s. 1966), kansanedustaja
Maarit Peltoniemi (s. 1969), laulaja
Richard Pesola (1888–1945), amerikansuomalainen päätoimittaja ja kirjailija
Tuomo Puumala (s. 1982), kansanedustaja
Irma Rewell (1929–2010), oopperalaulaja
Topi Saha (s. 1987), muusikko
Antti Timonen (s. 1977), näyttelijä
Jari Valo (s. 1961), viulisti
Timo-Jaakko Virkkala (1943–2015), pikajuoksija
Ilmari Wirkkala (1890–1973), taiteilija ja hautausmaa-arkkitehti
Merja Wirkkala (s. 1954), oopperalaulaja
Juho Ylikorpi (1964–1937), pelimanni ja kansanedustaja
Tunnettuja nykyisiä ja entisiä asukkaita > Fiktiivisiä asukkaita

Simpsa, Mikko Penttilän esittämä Putouksen 11. tuotantokauden sketsihahmo
Eevert ja Karri Palomäki, televisiosarjan Uusi päivä hahmot
Kirjallisuutta

Esko Toivonen: Viulujen ja naularistien Kaustinen.  E. Toivonen, 1995.  ISBN 952-90-6709-7
Finlandia, Otavan iso maammekirja 7: Etelä-Pohjanmaa. Helsinki, Otava, 1986. ISBN 951-1-08930-7
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaustisen kunnan kotisivut
Tilastokeskus – Kaustisen avainluvut
Kaustinen Folk Music Festival
Kamarimusiikkiviikon kotisivut
Urheiluseura Kaustisen Pohjan-Veikot
| n k Keski-Pohjanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Halsua  Kannus  Kaustinen  Kokkola  Lestijärvi  Perho  Toholampi  Veteli 
Entiset kunnat:  Kaarlela  Kälviä  Lohtaja  Ullava  Öja 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Kaustisen kirkonkylää kansanmusiikkifestivaalien aikaan 2007.
Pauanne kirkonkylän läheisyydessä rakennettiin aikanaan kansanparantajien kokoontumis- ja hoitopaikaksi. Paikan omistaa Aulis Junes.
Neurolingvistinen ohjelmointi

Neurolingvistinen ohjelmointi (NLP; engl. neuro-linguistic programming) on näennäistietede, jonka tavoitteena on parantaa muun muassa ajattelu- ja tunnetaitoja, vuorovaikutustaitoja, tapoja kehittää itseään ja ymmärtää muita. NLP:tä hyödynnetään yhtenä menetelmänä muun muassa kouluttamisessa, valmentamisessa, johtamisessa ja terapiatyössä.lähde?
NLP:llä ei ole yhtenäistä teoreettista pohjaa, vaan se koostuu useista eri tekniikoista ja malleista. NLP on saanut alkunsa menestyksekkäiden terapeuttien (Fritz Perls, Virginia Satir, Milton H. Erikcson) toimintaa mallittamallaselvennä. Se pohjautuu kalifornialaisten kielitieteen professori John Grinderin ja psykologi Richard Bandlerin 1970-luvun alussa tekemiin tutkimuksiin. Vuosien saatossa NLP:tä on kehitetty useiden asiantuntijoiden toimesta. Keskeisiä kehittäjiä ovat olleet esimerkiksi Robert Dilts, Leslie Cameron-Bandler, Judith DeLozier, Steve Andreas, Connirae Andreas ja Tad James.lähde?
NLP:tä sovelletaan Suomessa monin tavoin. Suomen NLP-yhdistys ry on perustettu 1990 ja se on toiminut aktiivisesti 30 vuotta. Yhdistyksen tavoitteena on lisätä tietoisuutta NLP:stä. Suomen NLP-yhdistyksessä on noin 1 000 jäsentä.lähde?
Kouluttautuminen

Suomessa NLP:tä voi opiskella kouluttajia ja valmentajia johdolla. Myös moni työväenopisto järjestää NLP-koulutuksia. Kansainvälisiä NLP-toimijoita ja yhteisöjä ovat esimerkiksi aselvennä Society of NLP, NLP University (NLPU), IANLP ja IANLPt.lähde?
Historia

NLP:n loivat alun perin radikaalina tunnettu kielitieteen professori John Grinder ja filosofian ja psykologian opiskelija Richard Bandler Kalifornian yliopistossa Santa Cruzissa. Bandler piti iltaisin terapiakoulutusta, jossa sovelsi vuokraemännältään, perheterapeutti Virginia Satirilta oppimiaan taitoja. Kuultuaan asiasta Grinder osallistui Bandlerin tilaisuuksiin, innostui ja sanoi Bandlerille ”Opeta minulle mitä sinä teet, minä sanon sitten mitä se on.” Myöhemmin NLP:tä alkoivat kehittää Leslie Cameron-Bandler, Judith DeLozier, Robert Dilts, Maryann ja Edward Reese, Todd Epstein ja Tad James. NLP:n kehitykseen ovat hyvin voimakkaasti vaikuttaneet myös hypnoterapeutti Milton H. Erickson ja antropologi Gregory Bateson.lähde?
Myöhemmin Bandlerin ja Grinderin polut erkanivat, ja Bandler alkoi kouluttaa 7 päivän NLP-koulutuksia, kun taas Grinderin tyylisuunnan koulutukset ovat kestoltaan vähintään 16-päiväisiä. Bandler perusti maailmanlaajuisen yhteisön The Society of NLP:n hallinnoimaan NLP-nimen käyttöä ja NLP-koulutuksen toteutumista. Samoin perustein muiden muassa Robert Dilts ja moni muu taho käyttää ja kehittää NLP:tä. NLP:lle ominaista on jatkuva kehittyminen ja kehittäminen: mikään uusi ei kumoa aiempaa, vaan syventää ja täydentää sitä.lähde?
Maailmalla ehkä tunnetuinlähde? NLP-menetelmiä käyttävä yritysvalmentaja on Anthony Robbins.lähde?