stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arkadia
Historia > Antiikki

Arkadia on yksi Kreikan historiallisista maakunnista. Se on saanut nimensä mytologisesta Arkaasta, joka oli yksi Zeuksen pojista. Antiikin aikana Arkadian väestö vaikuttaa olleen akhaijalaista alkuperää ja puhui arkadokyproslaista murretta. Arkadian väestön kuvataan eläneen vuorillaan alkuperäistä paimenelämää. Klassisena aikana Arkadian merkittäviä kaupunkeja olivat Tegea, Mantineia ja Orkhomenos. Alue oli pitkään Spartan vaikutuspiirissä, mutta vapautui siitä Leuktran taistelun jälkeen vuonna 371 eaa., jonka jälkeen syntyneen lyhytaikaisen Arkadian liiton keskukseksi perustettiin Megalopolis.
Myöhempien aikojen bukolisessa runoudessa Arkadiasta tehtiin idyllisen paimenelämän kotimaa, Arkadia-utopia, vastakohtanaan kaupunkilaiselämä. Tätä mainetta oli synnyttämässä muun muassa Vergilius. Arkadia esiintyi usein myös maalaustaiteessa ihannoidussa valossa. Todellisuudessa Arkadia on kuitenkin verraten karua seutua.
Arkadian maineeseen idyllinä liittyy myös tunnettu memento mori -tyyppinen lausahdus Et in Arcadia ego ("Arkadiassakin minä olen"), jossa "minän" voidaan nähdä viittaavaan kuolemaan ja "Arkadian" yleisesti utooppiseen paikkaan – kuolema on siis läsnä myös paratiisissa.
Historia > Myöhempi historia

Nyky-Kreikan aiemmassa prefektuurijaossa Arkadia muodosti Arkadian prefektuurin (Νομός Αρκαδίας, Nomós Arkadías). Nykyinen Arkadian alueyksikkö perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä, ja se korvasi tuolloin lakkautetun prefektuurin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arkadia Wikimedia Commonsissa
Peloponnesoksen alue
| --- | --- |
Arkadian alueyksikkö:   Gortynía  Megalópoli  Nótia Kynouría  Trípoli  Vóreia Kynouría 
Argoliin alueyksikkö:   Árgos-Mykínes  Epídavros  Ermionída  Náfplio 
Korinthian alueyksikkö:   Kórinthos  Loutráki-Perachóra-Ágioi Theódoroi  Neméa  Sikyóna  Vélo-Vócha  Xylókastro-Evrostína 
Lakonian alueyksikkö:   Anatolikí Máni  Elafónisos  Evrótas  Monemvasiá  Spárti 
Messenian alueyksikkö:   Dytikí Máni  Kalamáta  Messíni  Oichalía  Pýlos-Néstoras  Trifylía 
Nicolas Poussinin maalaus Et in Arcadia ego eli Arkadian paimenet, n. 1650-1655.
Benjamin Williams

| Ben Williams |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Benjamin Jon Williams
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1977 (ikä 47) Canberra, Australia
| Urheilijan ura> Tuomariura |
| --- | --- | --- | --- |
| Kaudet | Sarja | Ott    | Ott    |
| 2005- 2005- | A-League FIFA |  |  |

Benjamin Jon "Ben" Williams (s. 14. huhtikuuta 1977 Canberra) on australialainen jalkapallotuomari. Hän on ollut kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n virallinen tuomari vuodesta 2005 asti. A-Leaguessa eli Australian pääsarjassa Williams on tuominnut samasta vuodesta lähtien.
Williams tuomitsi neljä ottelua vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Vuonna 2013 Williams valittiin Aasian jalkapalloliiton AFC:n vuoden tuomariksi. Vuonna 2014 hänet valittiin yhdeksi 25 tuomarista tuomitsemaan jalkapallon MM-kisoja. Itse kisoissa Williams tuomitsi kolme ottelua, joista kaksi oli alkulohko-ottelua ja yksi neljännesvälierä Costa Rican ja Kreikan välillä. Näin Williamsista tuli ensimmäinen australialainen tuomari, joka tuomitsee MM-kisoissa toisen kierroksen ottelun.
Siviilissä Williams työskentelee canberralaisen koulun liikunnanopettajana.
Käännös suomeksi
Australiantylli

| Australiantylli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurmitsat Charadriidae
Suku::  Erythrogonys
Laji::  cinctus
Kaksiosainen nimi
 Erythrogonys cinctus  (Gould, 1838) 
Katso myös
   Australiantylli Wikispeciesissä   Australiantylli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Australiantylli (Erythrogonys cinctus) on australialainen kahlaajalintu. Sen esiintymisalue käsittää Australian lisäksi Papua-Uuden-Guinean eteläisimmän kolkan. Lajin holotyypin kuvaili John Gould Uudesta Etelä-Walesista vuonna 1838.
Antonín Novotný

| Antonín Novotný |
| --- | --- |

Tšekkoslovakian 7. presidentti
 19. marraskuuta 1957 − 22. maaliskuuta 1968  
Pääministeri:  Viliam Široký Jozef Lenárt
Edeltäjä:  Antonín Zápotocký
Seuraaja:  Ludvík Svoboda
Tšekkoslovakian kommunistipuolueen ensimmäinen sihteeri
 14. maaliskuuta 1953 − 5. tammikuuta 1968  
Edeltäjä:  Klement Gottwald
Seuraaja:  Alexander Dubček
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. joulukuuta 1904 Praha, Itävalta-Unkari
Kuollut: 28. tammikuuta 1975 (70 vuotta) Praha, Tšekkoslovakia
Puoliso:  Božena Novotná
Tiedot
Puolue:  Tšekkoslovakian kommunistinen puolue
 Nimikirjoitus
Antonín Novotný (10. joulukuuta 1904 Letňany, Itävalta-Unkari – 28. tammikuuta 1975 Praha, Tšekkoslovakia) oli Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen ensimmäinen sihteeri vuodesta 1953–1968  ja maan presidentti 1957–1968.
Novotný kasvoi ensimmäisen tasavallan aikana. Ammatiltaan hän oli mekaanikko ja työskenteli eri yrityksissä vuoteen 1935. Hän liittyi kommunistiseen puolueeseen 1921 pian sen perustamisen jälkeen ja nousi sen johtoportaaseen vuoden 1929 bolševisaation jälkeen. Kun puolue kiellettiin 1938, hän meni jälleen töihin osuuskunta Včelaan Praha-Vysočanyssa ja jatkoi salaisesti kommunistien toiminnassa. Vuonna 1941 hänet vangittiin ja kuljetettiin keskitysleirille Mauthauseniin.
Puoluejohtajaksi

Välittömästi sodan ja vapauttamisensa jälkeen Novotný nousi kommunistipuolueen Prahan komitean pääsihteeriksi, jossa toimessa hän oli vuoteen 1951. Vuonna 1946 hänet valittiin ensi kertaa puolueen keskuskomiteaan. Prahan puoluejohtajana hän otti merkittävästi osaa helmikuun 1948 kommunistiseen vallankaappaukseen, jota puolue kutsui nimellä Voittoisa helmikuu. Puolueen puhdistukset ja varapääministeri Slánskýn näytösoikeudenkäynti ja likvidointi vahvistivat hänen asemiaan; syyskuussa 1951 hänet valittiin toimeenpanevaan komiteaan ja joulukuussa 1951 sihteeristöön ja keskuskomitean presidiumiin. Syyskuussa 1953 hänestä tuli puolueen keskuskomitean ensimmäinen sihteeri.
Presidentiksi

Stalinin ja Gottwaldin kuolema 1953 merkitsi jännityksen ja pahimman terrorin päättymistä. Gottwaldin jälkeen puolueen puhemiehen paikka jäi avoimeksi ja Tšekkoslovakian omaksui muun leirin tavan, että puolueen koneiston ylin mies on puolueen johtaja ja valtionpäämies (presidentti). Tämä toteutui kun presidentti Antonín Zápotocký kuoli 1957 ja Novotný valittiin presidentiksi.
Huhtikuussa 1954 Husák tuomittiin porvarillisesta nationalismista (koska hän oli šlovakki) ja hiukan myöhemmin järjestettiin sosiaalidemokraatteihin kohdistuneita oikeudenkäyntejä. Painetta järjestelmän muuttamisen tuli kuitenkin viimeistään 1956, kun Neuvostoliiton johtaja Hruštšov tuomitsi Stalinin salaisessa puheessaan.
Uudistusten paine kasvaa

Novotný julisti 1960 maan saavuttaneen sosialismin ja tämän tulisi kuvastua maan nimessä, joka muutettiin Tšekkoslovakian sosialistiseksi tasavallaksi (ČSSR). Tuolloin hän myös myönsi laajan armahduksen 1950-luvulla poliittisista rikoksista tuomituille. Tämänkin seurauksena kulttuurin alalla alkoi esiintyä jonkinlaista pluralismia. Talouden jatkuva alamäki vaati toimia suunnan muuttamiseksi ja 1963 uudistusmielisempi J. Lenárt nimitettiin pääministeriksi stalinisti V. Širokýn sijaan. Vuonna 1965 omaksuttiin myös taloustieteilijä Ota Šikin uudistusehdotukset.
Novotný valittiin uudelleen Tšekkoslovakian kommunistipuolueen ensimmäiseksi sihteeriksi 4. kesäkuuta 1966. Hän menetti otettaan valtaan vuodesta 1967 lähtien kasvavan tyytymättömyyden vuoksi ja opiskelijamielenosoitusten epäonnistuneen hoidon vuoksi. Hän pyrki vielä ajamaan kovaa linjaa, mikä ei enää ollut mahdollista. Toukokuun 1. mielenosoituksen jälkeen hän lupasi lihaa saapuvan kauppoihin "pian", mihin vastattiin pilkallisesti.
Hän erosi tammikuussa 1968 ensimmäisen sihteerin asemasta. Hänen seuraajakseen nousi Alexander Dubček. Prahan kevään aikana Novotný pakotettiin eroon presidentin asemasta maaliskuussa ja erotettiin toukokuussa keskuskomiteasta ja koko puolueesta. Hänen jäsenyytensä palautettiin Neuvostoliitolle uskollisten saatua puolueen otteeseensa vuonna 1971 keskuskomitean salaisella päätöksellä. Paluuseen huipulle hän ei kuitenkaan pystynyt. Novotný kuoli 1975 Prahassa.
Astrid (Belgian kuningatar)

| Prinsessa Lilian |
| --- | --- |
 Hallandin herttuatar
 Kuningatar Astrid vuonna 1926.
Syntynyt:  17. marraskuuta 1905 Tukholma, Ruotsi
Kuollut:  29. elokuuta 1935 (29 vuotta) Küssnacht am Rigi, Schwyzin kantoni, Sveitsi
Puoliso:  kuningas Leopold III
Lapset:  Joséphine-Charlotte Ingeborg Elisbeth Marie-José Marguerite Astrid (1927–2005), Belgian prinsessa, Luxemburgin suurherttuatar mentyään vuonna 1953 naimisiin prinssi Jeanin (myöhemmin Luxemburgin suurherttua) kanssa.   Baudouin Albert Charles Léopold Axel Marie Gustave (1930–1993), Belgian kruununprinssi ja kuningas Baudouin I isänsä jälkeen.   Albert Félix Humbert Théodore Christian Eugène Marie (synt. 1934), Belgian ja Liègen prinssi, kuningas Albert II veljensä jälkeen.
Isä:  Ruotsin prinssi Carl
Äiti:  Tanskan prinsessa Ingeborg
Astrid Sofia Lovisa Thyra Bernadotte (17. marraskuuta 1905 Tukholma – 29. elokuuta 1935 Küssnacht am Rigi, Schwyzin kantoni, Sveitsi) oli Ruotsin prinsessa, josta tuli Leopold III:n puolisona Belgian kuningatar.
Prinsessa Astrid syntyi Ruotsin prinssi Carlin ja Tanskan prinsessa Ingeborgin nuorimpana tyttärenä.
Hän avioitui Belgian kruununprinssi Leopoldin kanssa marraskuussa 1926. Ensin oli siviilivihkiminen Tukholmassa. Sitä seurasivat kirkkohäät Brysselin katolisessa katedraalissa. Avioliitosta syntyi kolme lasta:
Joséphine-Charlotte Ingeborg Elisbeth Marie-José Marguerite Astrid (1927–2005), Belgian prinsessa, Luxemburgin suurherttuatar mentyään vuonna 1953 naimisiin prinssi Jeanin (myöhemmin Luxemburgin suurherttua) kanssa.
Baudouin Albert Charles Léopold Axel Marie Gustave (1930–1993), Belgian kruununprinssi ja kuningas Baudouin I isänsä jälkeen.
Albert Félix Humbert Théodore Christian Eugène Marie (synt. 1934), Belgian ja Liègen prinssi, kuningas Albert II veljensä jälkeen.
Kuningas Albert kuoli vuonna 1934, ja Leopoldista ja Astridista tuli Belgian uusi kuningaspari.
Kuningasparin lomaillessa vuonna 1935 Sveitsissä kuningas menetti autonsa hallinnan kapealla maantiellä Küssnacht am Rigissä lähellä Luzernia ja kuningatar menehtyi auton suistuttua tieltä. Küssnachtiin on rakennettu kappeli Astridin muistoksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuningatar Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta  Muistokappeli Wikimedia Commonsissa
Kuinka se tapahtui? Kuningatar Astridin kuolonajon yksityiskohtia, Suomen Kuvalehti, 14.09.1935, nro 37, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Legendan hohdetta Küssnachtin yllä, Kuva, 30.08.1939, nro 18, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Anonymous (albumi)

| Anonymous Tomahawk |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2006
 Julkaistu: 19. kesäkuuta 2007
 Tuottaja(t): Mike Patton, Tomahawk
 Tyylilaji: kokeellinen rock
 Kesto: 41.32
 Levy-yhtiö: Ipecac
Listasijoitukset
  158.
Tomahawkin muut julkaisut
| Mit Gas 2003 | Anonymous 2007 | Oddfellows 2013 |
Anonymous on superyhtyeen Tomahawk kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2007. Albumi sisältää pääosin "intiaani-musiikkia", jota yhtyeen kitaristi Duane Denison tutki yhteistyössä Hank Williams III:n kanssa. Albumin nimi tulee Denisonin tutkimuksissa ilmenneestä ongelmasta, että hän ei löytänyt monenkaan intiaanilaulujen tekijää, ja laulut oli merkitty nimettömäksi (anonymous = tuntematon, nimetön). Albumin teon aikana yhtyeen basisti Kevin Rutmanis lähti yhtyeestä. Hänen lähtöönsä ei ole kerrottu syytä.[lähde? ]
Kappaleet

War Song – 3.25
Mescal Rite 1 – 2.53
Ghost Dance – 3.44
Red Fox – 3.04
Cradle Song – 4.11
Antelope Ceremony – 4.00
Song of Victory – 1.13
Omaha Dance – 3.57
Sun Dance – 3.02
Mescal Rite 2 – 5.51
Totem – 3.04
Crow Dance – 3.45
Long, Long Weary Day – 1.23
Kokoonpano

Mike Patton – laulu, samplet, kosketinsoittimet, tuottaja, äänityöskentely, miksaus, kansi- ja välilehtitaide
Duane Denison – kitara, basso
John Stanier – rummut
Kokoonpano > Tuotanto

John Baldwin – äänittäjä
Jason Bullock – äänitäjä
Gavin Lurssen – masteroija
Martin Kvamme – kansi- ja välilehtitaide
Elizabeth Gregory – lakimies
Arvostelut

Allmusic:
Alternative Press: [lähde? ]
Pitchfork: 5.9/10
Sputnikmusic:
Listasijoitukset > Albumi

| Lista | Sijoitus |
| --- | --- |
 Billboard top 200: 158
 Billboard Heatseekers: 2
 Australia ARIA Chart: 32
Athamaniká

| Athamaniká> Αθαμανικά |
| --- | --- |
 Athamaniká-vuoristoa.
Maantiede
Sijainti:  Epeiros ja Thessalia, Kreikka
Päävuoristo:  Píndos
Koordinaatit:  39°29′00″N, 21°12′00″E
Korkein kohta
Nimi:  Kakardítsa
Korkeus meren-pinnan tasosta:  2 429 m
Koordinaatit:  39°29′00″N, 21°12′00″E
Athamaniká (kreik. Αθαμανικά, myös Αθαμανικά Όρη, Athamaniká Óri) eli Tzoumérka (Τζουμέρκα) on eteläiseen Píndos-vuoristoon kuuluva vuorijono Manner-Kreikassa. Sen korkein huippu on Kakardítsa, jonka korkeus on 2 429 metriä.
Athamaniká-vuoristoa.
Athamaniká sijaitsee Epeiroksen ja Thessalian rajalla Ártan, Ioánninan, Kardítsan ja Tríkalan alueyksiköiden alueella.   Vuoriston pituus pohjois-eteläsuunnassa on noin 40 kilometriä ja leveys itä-länsisuunnassa noin 15–20 kilometriä. Vuoristosta ovat saaneet nimensä sen alueella sijaitsevat kunnat Vóreia Tzoumérka (”Pohjoinen Tzoumérka”) ja Kentriká Tzoumérka (”Keskinen Tzoumérka”). Vuoriston kylät, joita on noin 50, tunnetaan yhteisnimellä Tzoumerkochória (Τζουμερκοχώρια). Vuorilla on lukuisia luonnonsuojelualueita, kuten Natura 2000 -alueita.
Kreikkalaisessa mytologiassa vuoristo sai nimensä Orkhomenoksen kuninkaasta Athamaksesta, joka pakeni vuorille surmattuaan oman poikansa. Vuoriston toisen nimen uskotaan olevan peräisin valakkien kielestä, jossa tzoumas tarkoittaa terävää huippua.
Vuorenhuiput

Athamaniká-vuoriston korkeimpiin huippuihin kuuluvat muun muassa:
Kakardítsa (Κακαρδίτσα), 2 429 m
Katafýdi tai Katafídi (Καταφύδι/Καταφίδι), 2 393 m
Agkáthi (Αγκάθι), 2 392 m
Tsoúma Plastári (Τσούμα Πλαστάρι), 2 299 m
Chília Exínta (Χίλια Εξήντα), 2 253 m
Katarachiás (Καταραχιάς), 2 232 m
Gerakovoúni (Γερακοβούνι), 2 211 m
Kryákouras (Κρυάκουρας), 2 120 m
Strongoúla (Στρογγούλα), 2 107 m
Foúrka (Φούρκα), 2 100 m
Katafýgi (Καταφύγι), 2 098 m
Skláva (Σκλάβα), 2 067 m
Varikó (Βαρικό), 2 007 m
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Athamaniká Wikimedia Commonsissa
Kreikan vuoret ja vuoristot
| --- | --- |
Korkeimmat vuoret (yli 2 000 m):   Ólympos  Smólikas  Vóras  Grámmos  Gkióna  Týmfi  Vardoúsia  Parnassós  Ída eli Psiloreítis  Páchnes  Kakardítsa  Taÿ́getos  Kyllíni  Aroánia  Varnoúntas  Tymfristós  Lákmos  Katarachiás  Vasilítsa  Falakró  Erýmanthos  Órvilos  Tringía  Doúsko  Piéria  Karáva  Tzéna  Lýgkos  Kakoplévri  Mavrovoúni  Pínovo  Oíti  Díkti  Avgó  Aféntis Christós  Vérno  Áskio  Kaliakoúda  Vérmio  Chatzí  Áthos  Bélles  Trapezítsa 
Vuoristot:   Ágrafa  Akarnaniká  Asteroúsia  Athamaniká  Bélles  Koúla  Kroússia  Lasíthi  Lefká Óri  Óri Kyparissías  Píndos  Rodópi  Thryptí 
Athamaniká-vuoristo lännestä nähtynä.
Arina

Kiinteä arina
Arina on tulisijan osa, joka erottaa toisistaan tulipesän ja tuhkalaatikon. Aukot arinassa päästävät polttoaineesta syntyvän tuhkan putoamaan tuhkalaatikkoon, ja ilman virtaamaan tuhkaluukun aukoista tulipesään. Arinapoltto on vanhin tapa polttaa kiinteitä polttoaineita kattilassa.  Arinat voivat olla kiinteitä tai mekaanisia. Kiinteä arina (taso-, viisto- tai porrasarina) on ilmajäähdytteinen ja se sopii pienitehoisiin kiinteistökohtaisiin tulisijoihin. Yleisin kiinteä arinatyyppi on valuraudasta valmistettu rakoarina, jossa arinan pituuden suuntaisesti kulkee 10–12 mm rakoja.
Solu-arina valmistetaan tulenkestävistä solun muotoon muokatuista terästangoista hitsaamalla. Tankojen väliin jäävät raot ovat kolmiulotteisia, 30 mm syviä ja 45 asteen kulmassa arinan pintaan nähden ja rakenne tehostaa palamista ja vähentää tuhkan muodostumista. Solu-arina sopii useiden kiinteiden polttoaineiden, mm. puupilkkeiden, hakkeen, turpeen, oljen, viljan, hiilen ja pellettien polttoon.
Soluarina ylhäältä
Ensiöilma ja sen käyttö

Arinan kautta tulipesään tulevaa ilmaa kutsutaan ensiöilmaksi erotuksena suuluukkujen aukkojen kautta tulevaan ilmaan (toisioilma). Arinan kautta tuleva ilma lämpiää ennen tulipesään joutumista. Toisen pesällisen palaessa arinan läpi johdettavaa ensiöilmaa on syytä rajoittaa. Tulen hiipuessa toisioilman saantia tulee vähentää reilusti. Kun tulipesässä palaa vain hiiliä, ilmaa johdetaan vain arinan kautta. Tulen hiipuessa myös ensiöilman tuloa rajoitetaan.
Arinapoltolla toimivia kattiloita ja tulisijoja ovat mm.
Yläpalokattilat
Alapalokattilat
Käänteispalokattilat
Kiukaat, liedet, muurit, muuripadat, uunit, hellat.
Benjamin Vulliamy

Vlliamyn takanreunuskello Derbyn kaupunginmuseossa.
Benjamin Vulliamy (1747–1811) oli englantilainen kelloseppä. Hän seurasi ammatissa sveitsiläissyntyistä isäänsä. Benjamin Vulliamy pääsi kuningas Yrjö III:n suosioon ja sai vuonna 1773 nimityksen Kuninkaalliseksi kellojen hovihankkijaksi.
Vulliamyn valmistama kello valittiin mittaamaan virallista Lontoon aikaa kuninkaallisessa observatoriossa, joka sijaitsi siihen aikaan Kew’ssa, 
Tämän Vulliamyn tarkkuuskellon pyöräkoneisto oli ripustettu herkkien kuulalaakerien ja heinäsirkkamaisten tukirakenteen varaan, mikä vähensi voitelun tarvetta. Siinä käytettiin gridiron-heiluria, jonka pituus ei muuttunut lämpölaajenemisen takia, joten kello pysyi hyvin ajassa, vaikka observatorion lämpötila vaihteli.
Vulliamy tuli kuuluisaksi takanreunuksella pidettävien koristeellisten kellojen valmistajana. Kellot koristeltiin posliinisin pienoispatsain, jotka valmistettiin Royal Crown Derbyn posliinitehtaalla. Kellojen koristeosat tehtiin polttamattomasta posliinista. Niitä hankittiin moniin Englannin merkittäviin kartanoihin.
August Fridolf Peltonen

August Fridolf Peltonen (23. lokakuuta 1870 Vesilahti – 20. elokuuta 1952 Nurmijärvi) oli suomalainen teologian tohtori, kirkkoherra ja professori.
Peltosen vanhemmat olivat maanviljelijä Johan August Peltonen ja Emma Susanna Hietaniemi. Hän pääsi ylioppilaaksi 1889 Hämeenlinnan lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1892 sekä suoritti teologisen erotutkinnon 1894. Peltonen vihittiin papiksi 1894. Hän valmistui vielä teologian kandidaatiksi 1899, teologian lisensiaatiksi 1906 ja teologian tohtoriksi 1907. Peltonen opiskeli teologiaa Uppsalassa 1897 sekä Berliinissä ja Hallessa vuonna 1900.
Peltonen oli Suomen lähetyskoulun opettajana 1901–1906, Helsingin yliopiston raamatun alkukielten apulaisena 1907–1917 ja 1931–1936, Mikkelin maaseurakunnan kirkkoherrana 1917–1931 sekä toimi Savonlinnan tuomiokapitulin asessorina 1920-1923, Viipurin tuomiokapitulin asessorina 1927–1930 ja Mikkelin rovastikunnan lääninrovastina 1924–1931. Hän sai professorin arvon 1940.
Peltonen oli naimisissa vuodesta 1904 voimistelunopettaja Tyyne Pohjalan kanssa. Peltosen veli oli oikeusneuvos, kansanedustaja Johannes Peltonen. August ja Johannes Peltonen omistivat vuodesta 1910 alkaen Raalan kartanon Nurmijärvellä.
Julkaisuja

Lutherin katekismuksien wuosisataismuisto 1529-1929; kirj. Jaakko Gummerus, Aug. F. Peltonen, J. W. Wallinheimo. Otava 1929
Atlantin orjakauppa

François-Auguste Biard, Orjakauppa, 1833.
Atlantin orjakauppa tapahtui Atlantin valtamerellä 1400-luvulta 1800-luvulle saakka. Suurin osa heistä, jotka orjuutettiin ja kuljetettiin Uuteen maailmaan, olivat afrikkalaisia Keski- ja Länsi-Afrikasta. Muut afrikkalaiset myivät heidät eurooppalaisille orjakauppiaille. Orjia vietiin Afrikasta Amerikkoihin yhteensä kymmenestä miljoonasta kahteentoista miljoonaan.
Jotkut afroamerikkalaiset ja panafrikkalaiset aktivistit käyttävät Atlantin orjakaupasta nimitystä Maafa. Sana on peräisin swahilin kielestä ja tarkoittaa ”hirmutekoa” tai ”katastrofia”, ja sen teki tunnetuksi tutkija ja aktivisti Marimba Ani 1990-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Atlantin orjakauppa Wikimedia Commonsissa
Benson Koech

| Benson Koech> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. marraskuuta 1974 (ikä 49) Kenia
Yleisurheilija
Laji:  keskimatkan juoksu
Ennätykset:  800 metrin juoksu: 1:43,17 (1994) 1000 metrin juoksu: 2:14,96 (1997) 1 500 metrin juoksu: 3:32,09 (1999) mailin juoksu: 3:58,59 (2001) 2000 metrin juoksu: 5:00,92 (1999) 2000 metrin estejuoksu: 5:21,26 (2001)
| Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Kenia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Barcelona 1995 | 800 metrin juoksu |  |
Benson Koech (s. 10. marraskuuta 1974) on kenialainen keskimatkojen juoksija. Hän saavutti vuoden 1995 sisäratojen MM-kisoista hopeaa 800 metrin juoksusta. Ennätyksikseen Koech on juossut 800 metrillä ajan 1:43,17 vuonna 1994, 1 000 metrillä ajan 2:14,96 vuonna 1997, 1 500 metrillä ajan 3:32,09 vuonna 1999, maililla ajan 3:58,59 vuonna 2001, 2 000 metrillä ajan 5:00:92 ja 2 000 metrin esteissä ajan 5:21,26 vuonna 2001.
Astrid (Norjan prinsessa)

| Prinsessa Astrid |
| --- | --- |
 
Syntynyt:  12. helmikuuta 1932 (ikä 92) Oslo, Norja
Puoliso:  Johan Ferner (1961-2015†)
Lapset:  Cathrine Ferner  Benedikte Ferner Alexander Ferner Elisabeth Ferner Carl-Christian Ferner
Suku:  Glücksburg
Isä:  Kuningas Olavi V
Äiti:  Prinsessa Märtha
Uskonto:  Norjan kirkko
Prinsessa Astrid (s. 12. helmikuuta 1932) on Norjan kuningasperheen jäsen. Hän on Olavi V:n ja tämän puolison prinsessa Märthan tytär, sekä kuningas Harald V:n ja prinsessa Ragnhildin sisko.
Prinsessa Astrid meni 12. tammikuuta 1961 naimisiin puolisonsa Johan Fernerin kanssa. Parille syntyi viisi lasta. Ferner kuoli 24. tammikuuta 2015.
Prinsessa Astridin monogrammi.
Astrid (kesk.), Ragnhild ja Harald Skaugumissa 1939.
Astrid vuonna 1950.
Lapset

Cathrine Ferner (s. 1962)
Benedikte Ferner (s. 1963)
Alexander Ferner (s. 1965)
Elisabeth Ferner (s. 1969)
Carl-Christian Ferner (s. 1972)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Astrid (Norjan prinsessa) Wikimedia Commonsissa
Antithesis

| Antithesis Origin |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Visceral Sound, Bethesda, Maryland
 Julkaistu: 1. huhtikuuta 2008
 Formaatti: CD, LP
 Tyylilaji: tekninen death metal
 Kesto: 42.10
 Levy-yhtiö: Relapse Records
Originin muut julkaisut
| Echoes of Decimation 2005 | Antithesis 2008 | Entity 2011 |
Antithesis on yhdysvaltalaisen teknisen death metal -yhtyeen Originin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Relapse Records.
Kappaleesta ”Finite” kuvattiin musiikkivideo.
Kappaleet

The Aftermath – 4.39
Algorithm – 3.32
Consuming Misery – 4.06
Wrath of Vishnu – 4.44
Finite – 3.08
The Appalling – 2.55
Void – 0.40 (instrumentaali)
Ubiquitous – 5.34
The Beyond Within – 3.20
Antithesis – 9.32
Kokoonpano

James Lee – laulu
Jeremy Turner – kitara
Paul Ryan – kitara
Mike Flores – bassokitara
John Longstreth – rummut
Kokoonpano > Tuotanto

Rob Rebeck – äänittäjä
Scott Hull – masteroija
Orion Landau – grafiikka
Arvostelut

Allmusic:
Blabbermouth: 9/10
Chronicles of Chaos: 9/10
Imperiumi: 9/10
Aiheesta muualla

Albumi Antithesis Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Antithesis discogs.com -sivustolla
Axel Wallgren

Axel Leonard Wallgren (28. syyskuuta 1869 Porvoo – 16. heinäkuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen lääkäri. Hän oli Helsingin yliopiston patologisen anatomian ylimääräinen professori 1911–1917 ja professori 1917–1937. Hän sai kansainvälistä mainetta tuberkuloosia ja veren valkosolujen rakennetta ja liikeilmiöitä käsittelevillä julkaisuillaan.
Axel Wallgrenin isä oli valtiopäivämies, lääkäri Georg Wallgren. Hänen veljensä oli kuvanveistäjä Ville Vallgren.