stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mia Berner

Mia Berner (13. kesäkuuta 1923 Stavanger, Norja – 9. joulukuuta 2009 Oslo, Norja) oli norjalainen yliopistonlehtori ja kirjailija. Suomessa hänet tunnetaan avioliitostaan 1975–1983 runoilija Pentti Saarikosken kanssa.
Berner syntyi varakkaaseen terästehtailijaperheeseen. Huono suhde äitiin jätti jälkensä Berneriin, ja hän kääntyi vanhempiensa ihanteita vastaan. Hän opiskeli Oslon yliopistossa, jossa hän liittyi filosofi Arne Næssin johtamaan vastarintaryhmään, mutta joutui 1943 pakenemaan Ruotsiin ja asui siellä 64 vuotta. Hän jatkoi yliopistouraansa sosiologina, mutta suoritti myös psykologin tutkinnon asosiaalisten lasten opettajakoulussa. Hän oli naimisissa ulkomaankirjeenvaihtaja Sven Östen kanssa 15 vuotta. Hän opetti 25 vuotta Göteborgin yhteiskunnallisessa korkeakoulussa.
Berner matkusti Suomeen tapaamaan Saarikoskea nähtyään tämän kuvan göteborgilaisen kirjakaupan ikkunassa. Saarikoski muutti hänen kanssaan Ruotsiin, jossa alkoi kirjailijan raitistuminen ja uran uusi nousu. Berneristä tuli suosittu ensin Suomessa, ja hänen teoksensa PS: merkintöjä suruvuodelta nosti hänet julkisuuteen myös Ruotsissa. Lisäksi hän julkaisi muistelmansa. Eläkkeellä ollessaan hän asui Tjörnin saarella, mutta väsyttyään iän myötä talonsa hoitoon hän muutti 2003 takaisin Norjaan. Klassekampen-lehden ympärille syntyi piiri, jonka keskushenkilö hän oli viimeiseen asti.
Aiheesta muualla

Amnesty Norge (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Alankomaat 
Taiteenala:  KulturNav 
Muut:  IdRef
Musta Leski (Yelena Belova)

| Yelena Belova |
| --- | --- |
Luoja(t):  Devin Grayson & J. G. Jones
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Inhumans #52 (maaliskuu 1999)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Yelena Belova
Status:  Aktiivinen
Ryhmäsidokset:  Venäjän federaatio, AIM, YPKVV, Hydra, Vanguard, Ukonnuolet
Henkilöllisyydet:  Musta Leski, Karmiinileski, Super-Adaptoidi
Voimat:  Olympiatason voimistelija, kokenut sotilas ja vakooja.
Yelena Belova on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä venäläinen vakooja ja toinen moderni Musta Leski. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisen Inhumans -lehden numerossa 5 maaliskuussa 1999. Hahmon loivat Devin Grayson ja J. G. Jones. Hän oli alun perin Natasha Romanoffin vihollinen ja lopulta liittolainen, joka työskenteli myöhemmin AIM:lle, YPKVV:lle ja Hydralle.
Fiktiivinen historia

Belova on moraaliton vakooja ja salamurhaaja, joka koulutettiin Punaisella huoneella, joka koulutti myös Natasha Romanoffin, edellisen Mustan Lesken. Kouluttajansa Pyotr Vasilievich Starkovskyn kuoleman jälkeen hänet lähetetään tappamaan tämän salamurhaaja, mutta tämä osoittautuikin vain keinoksi saada Belova omistautumaan kokonaan asemalleen uutena Mustana Leskenä. Uskoen olevansa arvoinen seuraaja ”Mustaksi Leskeksi”, Yelena ilmoittautuu oitis suorittamaan tehtävää, jonka aikana hän kohtaa Natashan. Natasha yrittää neuvoa Yelenaa muodostamaan oman identiteettinsä sen sijaan, että sokeasti uskoisi valtioonsa, ja myöhemmin julmasti manipuloi Yelenaa yrittäen saada tämän näkemään elämän vakoojana ja ”Mustan Leskenä” sen todellisessa valossa. Belova eroaa lopulta ja vetäytyy eläkkeelle Kuubaan, missä hän ryhtyy yrittäjäksi ja malliksi.
YPKVV kuitenkin houkuttelee hänet palaamaan takaisin vakoojaksi ja valvomaan vibraniumin louhintaa Antarktikselta Kadonneesta Valtakunnasta. Pian tämän jälkeen hän joutuu Sauronin hyökkäämäksi ja vakavien palovammojensa vuoksi liittyy Hydraan kostaakseen YPKVV:lle ja Uusille Kostajille.
Muissa medioissa > Marvel Cinematic Universe

Florence Pugh esittää Yelena Belovaa Marvel Cinematic Universessa.
Belova tekee ensiesiintymisensä vuonna 2021 elokuvassa Black Widow. Hän oli ensin elänyt kolme vuotta Ohiossa Natasha Romanoffin, Alexei Shostakovin ja Melina Vostokoffin kanssa osana Shostakovin ja Vostkoffin tehtävää. Sitten hänet oli viety koulutettavaksi Punaisella huoneella yhdeksi Mustista Leskistä ja aivopesty tottelevaiseksi, kunnes Captain America: Civil Warin tapahtumien jälkeen vapautui aivopesusta ja pyysi Natashan apua muiden aivopestyjen Leskien vapauttamiseen sekä Punaisen huoneen lopulliseen tuhoamiseen. Avengers: Endgamen tapahtumien hän oli saanut töitä salamurhaajana Valentina Allegra de Fontainelta, joka käskee häntä tappamaan seuraavaksi Clint Bartonin, jonka de Fontaine väittää tappaneen Romanoffin.
Belova tekee esiintymisen myös vuonna 2021 Disney+-sarjassa Hawkeye. Bartonin ja Kate Bishopin yrittäessä tunkeutua Maya Lopezin asuntoon, Eleanor Bishopilta vihjeen Bartonin olinpaikasta saanut Belova hyökkää Bartonin kimppuun, mutta päätyy taistelemaan myös Bishopia ja Lopezia vastaan. Epäonnistuneen yrityksensä jälkeen Belova yrittää tutustua lähemmin Bishopiin, toivoen saavansa käännettyä tämän Bartonia vastaan. Belova ei saa Bishopia muuttamaan mieltään, mutta hän paljastaa tälle Eleanorin tekevän salaa yhteistyötä Kingpinin, Lopezin toimeksiantajan kanssa. Myöhemmin Belova yritti tappaa Bartonin Eleanorin järjestämässä joulujuhlassa, Barton yritti kertoa Romanoffin itse uhranneen itsensä, mutta Belova ei aluksi uskonut. Vasta kun Barton paljasti tietävänsä Romanoffista ja Belovasta asioita, joita kukaan muu ei tiennyt, Belova luopui tehtävästään ja lähti.
Belova tullaan näkemään vuonna 2025 elokuvassa Thunderbolts*, jossa hänestä tulee yksi antisankariryhmä Ukonnuolten jäsenistä.
Tuulta purjeisiin (veistos)

Tuulta purjeisiin on taiteilija Kari Juvan vuonna 1982 tekemä pronssiveistos Raahen keskustassa pääkirjaston edessä.
Teos symbolisoi Raahen ja sen talousalueen kaupankäyntiä purjelaivakautena sekä alueen myöhempää kasvua ja kehitystä.
Juvan sanoin veistos on omistettu "kaikilla maailman merillä purjehtivien raahelaisten suojelussymboliksi".
Tämä julkinen patsas on ensimmäinen kokonaan kaupungin rahoittama.
Ammattinimike

Ammattinimike on työntekijän ammattitehtävää kuvaava titteli, jonka perusteella hänet sijoitetaan työehtosopimuksen palkkataulukkoon ja jonka perusteella häneen kohdistuu tietyt työnantajaa sitovat työehtosopimuksen määräykset. Ammattinimike määräytyy todellisen työtehtävän mukaan, ei sopimuksen tai direktio-oikeuden perusteella. Ammattinimikkeen määrääminen väärin perustein rikkoo työehtosopimusta vastaan.
Kaupan alan ammattinimikkeet

Vuonna 2008 kaupan alan työehtosopimukseen tehtiin uudistus, jossa kaupan alan yleiset ja perinteiset tehtävät sijoitettiin ryhmiin, jotka nimettiin ammattinimikkeiksi. Ammattinimikkeillä on palkkataulukot.
Perinteisten ja yleisten kaupan alan tehtävien ulkopuolelle jäävät tehtävät, jotka ovat ominaisia, yleisiä ja perinteisiä muille aloille, mutta joita kaupan alan yritys jostain syystä tarvitsee palvelukseensa. Näille on yhteisnimenä Vieraan Alan Tehtävät, eikä niille ole palkkataulukkoa. Esimerkkitehtävinä liitot ohjeistivat 1.5.2008 kokin, konsulentin, trukinhoitajan, laborantin, sähkömiehen, parkkipaikanhoitajan sekä vartiotehtävät. Ne tulee sijoittaa työtehtäviä keskenään vertaavaan nelitasoiseen Vaativuustasojen yleiskuvaus-taulukkoon. Ammattinimikkeet ovat vertailun tukena taulukon verrokkisarkkeessa.
Samapalkkaisuusperiaate määrää vaativammasta tehtävästä suuremman palkan. Mikäli tehtävä arvioidaan vaativammaksi kuin taulukon 4. ryhmä, se sijoittuu ammattinimikkeiden yläpuolelle. Työtehtävä ei kuulu työntekijäryhmään, eikä sitä voi sellaisena käsitellä. Työtehtävä on sijoitettava työntekijätehtävien yläpuolelle. A-D ryhmien yläpuolella palkka määräytyy sopimuksen mukaan ja on näin ollen suurempi kuin samassa työpaikassa työskentelevän vaativimman ammattinimikkeen omaavan työntekijän palkka.
Koska kaupan alalla ei ole yleissitovaa työehtosopimusta, joka nimeäisi toimihenkilötasot ja ylemmät toimihenkilöt, on käytettävä yleistä käytäntöä, joka on seuraavana pakollisena noudatettavien listalla, ennen työnantajan direktio-oikeutta. Kaupan alalla yleinen käytäntö, EK:n ja tilastokeskuksen palkkakyselyjen mukaan, ammattinimikkeiden yläpuolelle sijoittuvissa tehtävissä on käyttää toimihenkilö-tasoa. Toimihenkilötasot ovat asiantuntija-, esimies- ja johtotehtävät sekä ylemmät toimihenkilöt.
Vähittäiskaupan, varaston ja kuljetuksen esimiehille on omat yleissitovat työehtosopimuksensa. Tämä vahvistaa toimihenkilötasojen käyttöedellytystä.
Kaupan alalla toimii myös tarkastuslaitos-toimialan tehtävää suorittavia kuljetettavien painelaitteiden ja niiden kaltaisten painelaitteiden määräaikaistarkastuksia tekeviä tarkastajia. He ovat myös vieraan alan tehtävässä.
Vaikka vieraan alan työtehtävä, esimerkiksi trukinhoitaja, sähkömies, tai tarkastaja, olisi työnantajan puolelta sijoitettu kaupan alan ammattinimikkeen asentajan tai huoltomiehen kanssa samalle osastolle, heidän palkkaustansa koskee kaupan työehtosopimuksen 4. luku Palkka ja sen palkanmuodostusperiaatteet. Kaupan alan asentajia ja huoltomiehiä se ei koske. Myöskään tarkastustoiminnan vastuuhenkilö ei voi olla sama kuin huoltotoiminnan.
Anglia Ruskin University

| Anglia Ruskin University> The Cambridge School of Art |
| --- | --- |
  

Perustettu:  1858
Tyyppi:  yliopisto
Kansleri:  Bernard Ribeiro
Opiskelijoita:  35 195 (2022)
Sijainti:  Cambridge, Peterborough, Chelmsford, Writtle ja Lontoo,  Yhdistynyt kuningaskunta
Sivusto:  https://www.aru.ac.uk/
ARU Cambridge.
Chelmsfordin kampus.
ARU Lontoo.
Anglia Ruskin University (ARU) on englantilainen yliopisto, joka sijaitsee Cambridgessä, Chelmsfordissa, Writtlessä, Peterboroughssa ja Lontoossa.
Historia

Yliopiston historia juontaa vuoteen 1858, kun Oxfordin yliopiston professori John Ruskin piti avajaispuheen Cambridgen taidekoulun tiloissa (The Cambridge School of Art, CSA). Cambridgen yliopiston Trinity Collegen fellow William John Beaumont oli taidekoulun perustaja.
Kuningatar Elisabet II avasi yliopiston uuden kampuksen Chelmsfordissa vuonna 1995. Queen's Building on nimetty kuningattaren mukaan.
Wessexin jaarli Edward avasi uuden kauppakorkeakoulun rakennuksen Chelmsfordissa vuonna 2003.
Cambridgen ja Chelmsfordin kauppakorkeakoulujen päärakennukset nimettiin pankkiiri Michael Ashcroftin mukaan, joka lahjoitti suuria summia yliopistolle. Ashcroft toimi yliopiston kanslerina vuosina 2001-2021.
Kentin herttua Edward avasi lääketieteellisen tiedekunnan päärakennuksen Chelmsfordissa vuonna 2019.
Kampukset

Yliopiston kampukset sijaitsevat Cambridgeshiren ja Essexin kreivikunnissa sekä Lontoossa. Cambridgen ja Peterborough’n kampukset sijaitsevat Cambridgeshiressä. Chelmsfordin ja Writtlen kampukset sijaitsevat Essexissä. Chelmsfordista valmistuneet suorittavat valmistujaisseremonian Chelmsfordin tuomiokirkossa. Lontoon kampukset sijaitsevat Lontoon Cityn rajalla Holbornissa ja Tower Hamletsissä.
Vuonna 2022 yliopistossa opiskeli 35 195 opiskelijaa, joista naisia oli 21 775, miehiä 13 395 ja muunsukupuolisia 25.
Tiedekunnat

Taiteiden, humanististen tieteiden, kasvatustieteiden ja yhteiskuntatieteiden tiedekunta
Kauppatieteiden ja oikeustieteiden tiedekunta
Terveystieteiden, lääketieteen ja sosiaalityön tiedekunta
Luonnontieteiden ja tekniikan tiedekunta
Kanslerit

James Prior (1992-1999)
Michael Ashcroft (2001–2021)
Bernard Ribeiro (2021–)
Kunnianosoitukset ja palkinnot

Times Higher Education (THE) University of the Year 2023
The Queen's Anniversary Prize 2021
Duke of York Award for University Entrepreneurship - Lloyds Bank National Business Awards 2016
The Entrepreneurial University of the Year 2014 - Times Higher Education Awards
Kunniatohtorit

Yliopiston kunniatohtoreita ovat laulaja Kylie Minogue, näyttelijä Stephen Fry, Pink Floydin kitaristi David Gilmour, laulaja Suzi Quatro, kitaristi Wilko Johnsson, näyttelijä Griff Rhys Jones, muotisuunnittelija Anya Hindmarch ja kirjailija Germaine Greer.
Cambridgen taidekorkeakoulu.
Stockmann (sukunimi)

Stockmann on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Stockmann (suku)
G. F. Stockmann (1825–1906), suomalainen liikemies, Stockmannin tavaratalon perustaja
Edward Stockmann (1909–1990), Stockmannin johtaja, Frans Stockmannin poika
Frans Stockmann (1872–1920), Stockmannin johtaja, G. F. Stockmannin poika
Jaap Stockmann (s. 1984), hollantilainen maahockeyn pelaaja
Karl Stockmann (1865–1938), Stockmannin johtaja, G. F. Stockmannin poika
Nis-Momme Stockmann (s. 1981), saksalainen kirjailija
Paul Stockmann (1603–1636), saksalainen säveltäjä
Sten Stockmann (1902–1975), Stockmannin johtaja, Karl Stockmannin poika
Ulrich Stockmann (s. 1951), saksalainen poliitikko
Wilhelm Stockmann (1868–1932), suomalainen lääkäri, G. F. Stockmannin poika
Lars Hörmander

Lars Hörmander vuonna 1969.
Lars Valter Hörmander (24. tammikuuta 1931 – 25. marraskuuta 2012) oli ruotsalainen matemaatikko. Hän tuli tunnetuksi työstään lineaarista osittaisdifferentiaaliyhtälöä käsittelevän teorian parissa.
Hörmander syntyi Mjällbyn kylässä Etelä-Ruotsissa. Hän valmistui Lundin yliopistosta, jonka professorina hän toimi vuodesta 1968 lähtien. Vuonna 1996 hänestä tuli emeritusprofessori. Hörmander työskenteli myös Yhdysvalloissa, missä hänet nimitettiin Kansallisen tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1976. Vuosina 1987–1990 Hörmander toimi matemaatikkojen kansalaisjärjestön International Mathematical Unionin (IMU) varapuheenjohtajana.
Tärkeimpiä Hörmanderille vuosien varrella myönnettyjä tunnustuksia ovat Fieldsin mitali vuodelta 1962 ja Wolfin palkinto vuodelta 1988. Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1990.
Delete

| Delete Group Oyj |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Working for the future
Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Perustettu:  2010
Toimitusjohtaja:  Markku Salminen
Puheenjohtaja:  Martin Forss
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  ympäristöpalvelut
Liikevaihto:   125,8 milj. € (2019, jatkuvat toiminnot)
Liikevoitto:   –1,0 milj. € (2019, jatkuvat toiminnot)
Tilikauden tulos:   –42,1 milj. € (2019)
Henkilöstö:   739 (keskim. 2019, jatkuvat toiminnot)
Omistaja:  Remondis
Kotisivu:  deletegroup.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Delete Group Oyj  on suomalainen puhdistuspalveluita tarjoava yritys.
Delete on osa Remondis-konsernia, joka on perheyhtiö ja yksi maailman suurimmista kierrätys-, palvelu- ja vesiyhtiöistä. Remondis Maintenance & Services toimii yhteisenä palveluyrityksenä ja tukee sisäisillä palveluilla Deleten liiketoimintaa.lähde?
Historia

Delete sai alkunsa vuonna 2010, kun Toivonen Yhtiöt Oy ja Tehoc Oy yhdistyivät. Elokuuhun 2013 asti Delete oli pääomasijoitusyhtiö Intera Partnersin omistuksessa. Yhtiö kertoi elokuussa 2018 harkitsevansa listautumista Helsingin pörssiin. Yhtiö kertoi toukokuussa 2019 jatkavansa pörssilistautumisen selvittämistä.
Vuonna 2015 Delete osti ruotsalaisen teollisuussaneerausyhtiö Miljö & Industriteknik AB:n. Suomalaisten teollisuuspuhdistus- ja viemäripalvelualan yritysten suuret hankinnat tehtiin vuoden 2017 loppupuolella, jolloin hankittiin Uudenmaan Erikoispuhdistus Oy, T&K Karppanen Oy ja Kaivopumppu M Kulmala Oy sekä sen tytäryhtiöt Tekno Puhto Oy ja Sertech Oy. Lokakuussa 2018 Delete ilmoitti ostavansa Waterjet Stockholmin ja W-techin European Hydro Demolitionilta. Kesäkuussa 2018 Delete osti samalta yritykseltä Waterjet Karlstadin. Konserni on ostanut vuodesta 2011 alkaen yli 35 yritystä, jotka toimivat teollisuuspuhdistus- ja purkualoilla.
Lokakuussa 2020 Kauppalehti uutisoi, että Delete on vaikeuksissa suuren velkamäärän takia. Yhtiö oli velkaantunut yritysostojen takia, ja sen omavaraisuusaste oli pudonnut kriisiyhtiön tasolle, 11,7 prosenttiin. Yhtiö pyrki selviämään rahoitusvaikeuksista myymällä liiketoimintojaan ja pyytämällä pidennystä lainojensa maksuaikaan. Ruotsin tappiollinen purkupalvelut-liiketoiminta myytiin maaliskuussa 2020. Yhtiö korosti, että sen liiketoiminta tuottaa positiivista rahavirtaa.
Joulukuussa 2020 Delete ilmoitti myyvänsä purkupalveluita tarjoavan Delete Demolition Oy:n Lotus Maskin & Transport AB:lle.
Kesäkuussa 2022 Remeo Oy ilmoitti Delete Ympäristöpalvelut Oy:n koko osakekannan ostosta.
Remondis Maintenance & Services International GmbH:n tekemä Deleten osto vahvistettiin 29.11.2023 ja se kattaa Delete Group Oyj:n koko osakekannan.lähde?
Aiheesta muualla

Delete Group
Delete Finland
Ryhmäkanne

Ryhmäkanne on siviilioikeudellinen kanne, jota asianosainen ajaa omissa nimissään asianosaispiiriä laajemman tai kokonaan sen ulkopuolisen ryhmän eduksi siten, että asiassa annettava tuomio tulee kaikkia ryhmän jäseniä sitovaksi. Ryhmän jäsenet ovat tällöin muodollisesti asianosaispiirin ulkopuolella, mutta tuomion oikeusvaikutukset ulottuvat heihin. Ryhmäkanteen käyttöedellytyksenä on, että ryhmän jäsenten oikeudelliset vaatimukset kohdistuvat samaa tahoa vastaan ja perustuvat samoihin tai samankaltaisiin seikkoihin.
Tyypillisiä ryhmäkanteen aiheeksi soveltuvia tapahtumia ovat esimerkiksi vahingollisen tuotteen aiheuttama haitta sekä useiden maanomistajien rantoja tärvelevä öljypäästö. Maissa, joiden lainsäädäntö ei tunne ryhmäkannetta, joutuu jokainen vaatimuksia esittävä taho nostamaan erillisen kanteen, vaikka vaatimukset kohdistuisivat samaan vastaajaan ja nojautuisivat täysin samanlaisiin perusteisiin.
Ryhmäkanne voidaan toteuttaa lainsäädännössä joko siten, että ryhmään kuuluminen edellyttää nimenomaista ryhmään ilmoittautumista (opt-in), tai niin, että kaikki jäsenkriteerit täyttävät henkilöt kuuluvat ryhmään ilman eri ilmoittautumista ja ryhmästä irrottautuminen edellyttää erityistä toimenpidettä (opt-out). Sen mukaan, kuka kannetta ajaa ryhmän puolesta, kanteet jaetaan yksityisiin ryhmäkanteisiin (kanneoikeus on ryhmään kuuluvalla yksityisellä oikeussubjektilla), järjestöryhmäkanteisiin (kanneoikeus on ryhmän etuja valvovalla järjestöllä) ja julkisiin ryhmäkanteisiin (kanneoikeus on viranomaisella).
Ryhmäkanne on muotoutunut anglosaksista common law -oikeusjärjestelmää soveltavissa maissa. Laajimmin ryhmäkanne on käytössä Yhdysvalloissa, missä useimpia siviilioikeudellisia asioita voidaan ajaa ryhmäkanteina. Euroopassa ryhmäkanne on yleensä rajattu kuluttajansuojaan tai ympäristönsuojeluun liittyviin oikeudenkäynteihin. Useimmissa Euroopan maissa ei kuitenkaan ole ryhmäkanteen mahdollistavaa lainsäädäntöä.
Ryhmäkanne Suomessa

Suomen ryhmäkannelaki tuli voimaan vuonna 2007. Laki antaa mahdollisuuden vain kuluttajien ryhmäkanteeseen elinkeinonharjoittajaa vastaan kuluttaja-asiamiehen toimivallan puitteissa. Kanneoikeus on yksin kuluttaja-asiamiehellä ja ryhmään kuuluminen edellyttää kuluttajalta erillistä ilmoittautumista. Kyseessä on siis opt-in-tyyppinen julkinen ryhmäkanne. Elinkeinoharjoittajien väliset riita-asiat jäävät ryhmäkannelain ulkopuolelle, vaikka riita-asia muuten täyttäisi ryhmäkannelain vaatimukset.
Ryhmäkannelain 2 §:n mukaan asia voidaan käsitellä ryhmäkanteena, jos:
useilla henkilöillä on samaa vastaajaa vastaan vaatimuksia, jotka perustuvat samoihin tai samankaltaisiin seikkoihin;
asian käsittely ryhmäkanteena on tarkoituksenmukaista ottaen huomioon ryhmän koko, asiassa esitettävien vaatimusten sisältö ja asiassa esitettävä todistelu; sekä
ryhmä on riittävän täsmällisesti määritelty.
Ryhmäkanteiden käsittely on keskitetty Helsingin käräjäoikeuteen (3 §). Haastehakemuksen käsittely on ryhmäkanneasioissa kaksivaiheinen: tuomioistuin ottaa ensin kantaa ryhmäkanteen edellytyksiin ja ilmoittaa tästä kuluttaja-asiamiehelle, jonka tehtävänä on sen jälkeen ilmoittaa kanteen vireilletulosta ryhmän jäsenille (6 §), kerätä näiltä ilmoitukset ryhmään kuulumisesta (7 §) ja esittää yksilöidyt vaatimukset tuomioistuimelle täsmennetyssä haastehakemuksessa (9 §).
Ryhmään ilmoittautunut jäsen on muodollisesti asianosaispiirin ulkopuolella. Lain 11 §:n mukaan hänet kuitenkin rinnastetaan asianosaiseen sovellettaessa riidan kohteen luovuttamista, tuomarin esteellisyyttä, oikeudenkäynnin vireilläolovaikutuksia, kanteiden yhdistämistä ja kuulemista koskevia oikeudenkäymiskaaren säännöksiä. Ryhmäkanteen johdosta annettu tuomio sitoo asianosaisten (kantajan eli kuluttaja-asiamiehen sekä vastaajan) lisäksi niitä, jotka ovat ilmoittautuneet ryhmän jäseniksi (16 §). Ryhmän jäsenillä on lisäksi itsenäinen muutoksenhakuoikeus ratkaisuun siinä tapauksessa, ettei kuluttaja-asiamies hae muutosta (18 §).
Mahdollisia ryhmäkanteiden aiheita voisivat olla esimerkiksi kuluttajille myydyn tavaran virhettä, kuluttajille myydyn palvelun sopimuksen tulkintaa koskevat, rahasto-osuuksien tai vastaavien sijoitustuotteiden myyntiä tai markkinointia koskevat riita-asiat.
Suomessa ei ole nostettu ryhmäkanteita 31.12.2024 mennessä.
Ryhmäkanne Suomessa > Ryhmäkanteen laajentaminen

Ammattiyhdistysliike ajaa ryhmäkanneoikeutta työelämäänkin. Kansantaloustieteen emeritusprofessori Vesa Kanniaisen mukaan ryhmäkanteen tulisi ulottua laittomien lakkojen ulkopuolisille aiheuttamiin vahinkoihin, koska näissä usein vahingonkärsijöinä on jopa tuhansia tavallisia kansalaisia ja erillisten oikeudenkäyntien kulut olisivat kohtuuttoman suuret henkilöä kohden.
Aiheesta muualla

Ryhmäkannelaki (Finlex)
Niinivesi (täsmennyssivu)

Niinivesi tarkoittaa seuraavia:
Niinivesi eli Niinivedenpää Vesannolla Niiniveden rannassa
Niinivesi, Rautalammin reittiin kuuluva järvi Rautalammilla, Vesannolla ja Tervossa
Niinivesi, järvi Mikkelissä
Niinivesi, järvi Äänekoskella.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, jolla luetellaan useita samannimisiä järviä.
Sari Eero

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sari Eero Kalevan kisoissa 2008. |  Sari Eero Kalevan kisoissa 2008. |  Sari Eero Kalevan kisoissa 2008. |  |
Maa:   Suomi
Naisten yleisurheilu
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Kultaa | Bangkok 2007 | 4 x 100 m |  |
Sari Marketta Eero (o.s. Keskitalo, s. 6. huhtikuuta 1985 Tornio) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pikajuoksija, jonka kasvattajaseura on Pellon Ponsi. Hänen päälajejaan olivat 100 ja 200 metriä.
Eero oli mukana 2006 EM-kisoissa, joissa hän sijoittui 200 metrillä 16. sijalle ennätyksellään 23,55. Kalevan kisoissa Eero saavutti seitsemän Suomen mestaruutta vuosien 2006 (200 m: 23,85 s), 2007 (200 m: 23,71 s), 2008 (100 m: 11,49 s; 200 m: 23,59 s), 2009 (100 m: 11,90 s; ja 200 m: 24,34 s) ja 2010 (100 m: 12,02 s) kisoista. SM-hopeaa hän sai vuosien 2004 (100 m: 11,81 s), 2006 (100 m: 11,82 s), 2007 (100 m: 11,62 s) ja 2010 (200m: 24,50 s) kisoista. Sisäratojen Suomen-mestaruuden hän voitti 200 metrillä 2003, 2006, 2008 ja 2010 sekä sai hopeaa 2004 ja 2011. 60 metrin SM-kilpailussa hän sijoittui toiseksi 2006, 2007, 2008 ja 2009. Eero juoksi harvoin kilpaillun 150 metrin juoksun epävirallisen Suomen ennätyksen 17,47 s Rovaniemellä 29. heinäkuuta 2007. Ennätyksen rikkoi toukokuussa 2023 Aino Pulkkinen.
Eero lopetti uransa Lahden Kalevan kisoihin 2012, joissa hän karsiutui 100 metrin finaalista. Hänen valmentajanaan toimi hänen isänsä Aatos Keskitalo.
Ennätykset > Ulkoradat

60 m: 8,04 s (1998)
100 m: 11,44 s (2007)
150 m: 17,47 s (2007)
200 m: 23,43 s (2007)
Pituushyppy: 584 cm (2004)
Korkeushyppy: 155 cm (2001)
Ennätykset > Sisäradat

60 m: 7,37 s (2007)
80 m: 9,85 s (2005)
100 m: 11,84 s (2009)
200 m: 24,21 s (2006)