stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oliver Hirschbiegel

| Oliver Hirschbiegel |
| --- | --- |
 Oliver Hirschbiegel vuonna 2009
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. maaliskuuta 1957 (ikä 67) Hampuri, Saksa
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Ohjaaja
Aktiivisena:  1986-
Tunnetuimmat ohjaukset:  Das Experiment Perikato Invasion – tunkeutujat Five Minutes of Heaven
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Oliver Hirschbiegel (s. 26. maaliskuuta 1957) on saksalainen elokuvaohjaaja. Hänen töidensä joukossa ovat Das Experiment (2001), Perikato (2004), Invasion – tunkeutujat (2007) ja Diana (2013).
Hirschbiegel on uransa aikana voittanut useita palkintoja eri maissa.
Aiheesta muualla

Oliver Hirschbiegel Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Oliver Hirschbiegelin ohjaamat elokuvat
Oliver Hardy

| Oliver Hardy |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Oliver Norvell Hardy
Syntynyt: 18. tammikuuta 1892 Harlem, Georgia, Yhdysvallat
Kuollut: 7. elokuuta 1957 (65 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, koomikko
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Paksukainen
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Oliver Hardy elokuvassa The Tree in a Test Tube.)
Oliver Norvell Hardy (18. tammikuuta 1892 Harlem, Georgia – 7. elokuuta 1957 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, tukevampi osapuoli kaksikosta Ohukainen ja Paksukainen (Laurel and Hardy). Hardy aloitti esiintymisuransa poikana laulamalla, ja esiintyi lyhytelokuvissa vuodesta 1913. Yhteistyö Stan Laurelin kanssa alkoi lyhytelokuvasta The Lucky Dog.  Vuosina 1927–1940 Laurel ja Hardy tekivät 16 pitkää elokuvaa ja yli 60 lyhytelokuvaa.
Oliver Hardy kuoli elokuussa 1957 oltuaan pitkään toipilaana sydänkohtauksen vuoksi. Hardy oli kuollessaan 65-vuotias.
Hardy esiintyi yli 400 filmissä näyttelijänä vuosina 1914–1951 ja ohjasi 12 elokuvaa.
Aiheesta muualla

Suomenkielinen Oliver Hardy -sivu
Oliver Hardy Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Paolo Valeri

Paolo Valeri (s. 16. toukokuuta 1978 Rooma) on italialainen jalkapallotuomari. Valeri tuomitsi ensimmäisen Serie A -ottelunsa joulukuussa 2007. Hän on tuominnut UEFAn sisäisiä otteluita vuodesta 2011 lähtien. FIFAn alaisia kansainvälisiä otteluita Valeri on tuominnut vuodesta 2012 lähtien. Valeri valittiin MM-kilpailujen 2018 videoerotuomariksi huhtikuussa 2018.
Eva Adamczyková

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Eva Samková vuonna 2019. |  Eva Samková vuonna 2019. |  Eva Samková vuonna 2019. |  |
Maa:  Tšekki
Naisten lumilautailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sotši 2014 | lumilautakrossi |  |
|  Pronssia | Pyeongchang 2018 | lumilautakrossi |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Park City 2019 | lumilautakrossi |  |
|  Pronssia | Idre Fjäll 2021 | lumilautakrossi |  |
Eva Adamczyková (o.s. Samková, s. 28. huhtikuuta 1993) on tšekkiläinen lumilautailija, joka kilpailee lumilautakrossissa.
Nuorten MM-kilpailuissa 2010 Samková saavutti kultaa lumilautakrossissa. Hän uusi mestaruutensa sekä vuonna 2011 että 2013. La Molinan MM-kilpailuissa 2011 Samková sijoittui lumilautakrossissa viidenneksi ja Stonehamin MM-kilpailuissa 2013 seitsemänneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 Samková voitti kultaa lumilautakrossissa. Hän sijoittui Kreischbergin MM-kilpailuissa 2015 samassa lajissa kuudenneksi. Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 2017 hän oli lumilautakrossissa kahdestoista ja joukkuekilpailussa viides. Hän saavutti olympiapronssia lumilautakrossissa Pyeongchangissa 2018. Hän voitti  lumilautakrossin henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Park Cityssä 2019. Idre Fjällin MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti lumilautakrossissa pronssia ja oli joukkuekilpailussa viides.
Lumilautailun maailmancupissa Samková kilpaili ensimmäisen kerran Valmalencossa maaliskuussa 2010 sijoittuen 12:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Stonehamissa helmikuussa 2011 oltuaan kuudes. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa hän saavutti Valmalencossa maaliskuussa 2011 oltuaan toinen. Ensimmäisen maailmancupin voittonsa Samková saavutti Blue Mountainilla helmikuussa 2013. Seuraavat voittonsa hän saavutti Montafonissa joulukuussa 2013 ja Vallnord-Arcalísissa tammikuussa 2014. Kaikkiaan hän on voittanut 18 maailmancupin osakilpailua (tilanne 23.2.2022). Hän voitti lumilautakrossin maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2016–2017, 2018–2019 ja 2020–2021 sekä sijoittui toiseksi kaudella 2015–2016.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Eva Adamczykován kotisivut
Etelä-Savon tuomiorovastikunta

| Etelä-Savon tuomiorovastikunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Mikkelin hiippakunta
Jäsenmäärä:  99 700 (2021)
– Osuus asukkaista:  75,6 %
Lääninrovasti:  Sirkka Pylkkänen
Mikkelin hiippakunta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Etelä-Savon tuomiorovastikunta on Etelä-Savossa sijaitseva Mikkelin hiippakunnan rovastikunta. Etelä-Savon tuomiorovastikunnan lääninrovastina toimii Juvan kirkkoherra Sirkka Pylkkänen.
Seurakunnat

Lista Etelä-Savon tuomiorovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Mikkelin tuomiokirkkoseurakunta
Hirvensalmen seurakunta
Juvan seurakunta
Kangasniemen seurakunta
Mäntyharjun seurakunta
Pieksämäen seurakunta
Savonlinnan seurakunta
Puumalan seurakunta
Sulkavan seurakunta
Frank Dochnal

| Frank Dochnal> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1963
Talli(t):  Cooper
Kilpailuja:  1 (0 lähtöä)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Meksikon Grand Prix 1963
Viimeinen kilpailu:  Meksikon Grand Prix 1963
Frank J. Dochnal (8. lokakuuta 1920 Saint Louis, Missouri – 7. heinäkuuta 2010 Saint Louis, Missouri) oli yhdysvaltalainen kilpa-autoilija. Hän osallistui yhteen Formula 1 -osakilpailuun kaudella 1963, Meksikon GP:hen. Kisaa edeltävissä harjoituksissa hänen Cooper-Climax T51 -autonsa vaurioitui pyörähdettyään ympäri sateisella radalla, eikä hän päässyt starttaamaan kilpailuun. Hän siirtyi kisamekaanikoksi tämän jälkeen.
Forum 18

Forum 18 on norjalainen ihmisoikeusjärjestö, joka pyrkii edistämään uskonnonvapautta. Järjestön nimi juontuu ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 18. artiklasta. Forum 18 tiivistää artiklan seuraavasti:
Oikeus uskoa, palvella Jumalaa ja todistaa uskosta
Oikeus vaihtaa uskoaan tai uskontoaan
Oikeus kokoontua yhteen ja ilmaista mielipiteensä
Järjestön vuonna 2003 perustama kristillinen uutispalvelu, Forum 18 News Service, pyrkii tiedottamaan puolueettomasti, totuudellisesti ja nopeasti uskonnonvapauteen kohdistuvista uhkista ja toimista uskonnosta riippumatta. Uutispalvelu keskittyy pääasiassa entisen Neuvostoliiton valtioihin, kuten Valkovenäjään, Keski-Aasiaan ja Itä-Eurooppaan, mutta se on julkaissut raportteja myös Kosovosta, Serbiasta, Turkista, Burmasta, Kiinasta (mukaan lukien Xinjiang), Laosista, Mongoliasta, Pohjois-Koreasta ja Vietnamista.
Uutisia julkaistaan lähes jokaisena arkipäivä sekä perjantaisin viikon koosteena. Uutisia voi tilata ilmaiseksi järjestön kotivuilta, missä on myös uutisarkisto, selvityksiä eri maiden ja alueiden uskonnollisesta vapaudesta sekä artikkeleita uskonnonvapauteen liittyvistä aiheista.
Elokuussa 2005 eräs järjestölle tiedottaneista pidätettiin ja karkotettiin Uzbekistanista, mutta järjestö jatkaa maan tilanteen tarkkailua.
Aiheesta muualla

Forum 18 News Service
Frank Egharevba

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Frank Egharevba
Syntymäaika: 15. joulukuuta 1985
Syntymäpaikka: Benin City, Nigeria
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 182 cm
Seura
Seura: SK Schawrdorf
Pelinumero: 22
Junioriseurat
: Rapid Wien
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003   2004-2005   2005   2005-2006   2006   2006-2007   2007- | FK Karpaty Lviv   Tomasovia   Widzew Łódź   Tomasovia   Śląsk Wrocław   FC Naters   SK Schawrdorf |     4(0)     9(2)   26(15) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 28. heinäkuuta 2008.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 28. heinäkuuta 2008.
Frank Egharevba (s. 15. joulukuuta 1985 Benin City) on itävaltalais-nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänen nykyinen seuransa on SK Schawrdorf.
Egharevba aloitti seurauransa Rapid Wienin riviessä, josta hän siirtyi Ukrainaan FK Karpaty Lviviin. Yhden vuoden jälkeen hän lähti kolmeksi vuodeksi Puolaan, jossa hän pelasi kolmessa eri seurassa. Tämän jälkeen Egharevba siirtyi sveitsiläisen FC Natersin joukkueeseen. Ympyrä sulkeutui vuonna 2007, kun hän palasi Itävaltaan SK Schawrdorfiin.
PZ Cussons

| PZ Cussons |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  LSE: PZC
Markkina-arvo:  1,06 miljardia GBP
Perustettu:  1879
Perustaja:  George Paterson ja George Zochonis
Puheenjohtaja:  Richard Harvey
Kotipaikka:  Manchester, Yhdistynyt kuningaskunta
Toiminta-alue:  maailma
Toimiala:  Kosmetiikka, hygieniatuotteet, muut kulutustavarat
Tuotteet:  Imperial Leather saippuat
Liikevaihto:   £587,2 miljoonaa (2020)
Liikevoitto:   £33,4 miljoonaa (2020)
Tilikauden tulos:   £19,6 miljoonaa (2020)
Henkilöstö:  3 571 (2020) 3 986 (2019)
Kotisivu:  www.pzcussons.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Imperial Leather -palasaippua
PZ Cussons on brittiläinen kosmetiikka- ja hygieniatuoteyritys, joka kehittää, tuottaa ja markkinoi saippuoita, pesuaineita ja muita hygieniatuotteita. Se on pörssiyhtiö, joka on listattu Lontoon pörssiin vuodesta 1953 alkaen ja jonka osake kuuluu FTSE 250 -indeksiin. PZ Cussons operoi maailmanlaajuisesti, mutta eritoten Afrikassa ja Kansainyhteisön maissa.
PZ Cussonsin tunnetuin tuote on Imperial Leather -tuotemerkillä myytävä saippua. Tätä myydään myös Suomessa. Imperial Leather -tuoteperheeseen kuuluu myös suihkusaippuoita (mm. Original Source), kylpyvaahtoja ja muita kylpyhuoneessa käytettäviä tuotteita. Näiden lisäksi yritys valmistaa mm. hammastahnoja, deodorantteja, astianpesuaineita ja hiustenhoitotuotteita useilla eri tuotemerkeillä. Supermalli Kate Moss on palkattu mainostamaan yhtiön St Tropez -tuotemerkin itseruskettavaa voidetta ja toimimaan tämän brändin keulakuvana.
Historia

PZ Cussons perustettiin vuonna 1879 Sierra Leonen siirtomaassa, mistä toiminta laajeni seuraavina vuosikymmeninä naapurimaihin Ghanaan, Nigeriaan ja Keniaan. Vuonna 1975 yritys osti Cussons Group -yhtiön, jonka oli perustanut Thomas Cussons. 1900-luvun loppupuolella tuotantoa siirrettiin Aasiaan.
Käännös suomeksi
Paolo Urso

Paolo Urso (s. 17. huhtikuuta 1940 Acireale) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Acirealen hiippakuntaan 7. lokakuuta 1962 ja nimitettiin Ragusan hiippakunnan johtoon 16. helmikuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Salvatore De Giorgi, jota avustivat Salvatore Gristina ja Paolo Romeo.
P niin kuin per...

P niin kuin per... (engl. F is for Family) on yhdysvaltalainen, Bill Burrin ja Michael Pricen luoma animoitu tilannekomediasarja, jota on julkaistu Netflixissä 18. joulukuuta 2015 lähtien. Sarjassa pääosia näyttelevät Bill Burr, Laura Dern, Justin Long, Haley Reinhart, Debi Derryberry ja Sam Rockwell.
Sarjaa on esitetty viiden tuotantokauden verran.
Luettelo jaksoista > Ensimmäinen tuotantokausi (2015)

The Bleedin’ in Sweden (julkaistu 18. joulukuuta 2015)
Saturday Bloody Saturday (julkaistu 18. joulukuuta 2015)
The Trough (julkaistu 18. joulukuuta 2015)
F is for Halloween (julkaistu 18. joulukuuta 2015)
Bill Murphy’s Day Off (julkaistu 18. joulukuuta 2015)
O Holy Moly Night (julkaistu 18. joulukuuta 2015)
Frank Emmelmann

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Frank Emmelmann 12.5.1984 |  Frank Emmelmann 12.5.1984 |  Frank Emmelmann 12.5.1984 |  |
Maa:  Itä-Saksa 
Miesten yleisurheilu
| EM-kisat  | EM-kisat  | EM-kisat  |  |
|  Kultaa | Ateena 1982 | 100 m |  |
|  Hopeaa | Ateena 1982 | 4 × 100 m viesti |  |
|  Hopeaa | Stuttgart 1986 | 4 × 100 m viesti |  |
|  Pronssia | Ateena 1982 | 200 m |  |
Frank Emmelmann (s. 15. syyskuuta 1961 Schneidlingen) on itäsaksalainen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän voitti urallaan neljä mitalia EM-kisoissa: yhden kultaa, kaksi hopeaa ja yhden pronssia.
Emmelmannin ennätys 100 metrin juoksussa on vuonna 1985 juostu 10,06 sekuntia ja 200 metrin juoksussa samana vuonna juostu 20,23 . Molemmat ajat olivat pitkään Saksan ennätyksiä. Sadan metrin ennätyksen rikkoi Julian Reus vuonna 2014 ajalla 10,05 s ja 200 metrillä Tobias Unger vuonna 2005 ajalla 20,20 s.
Emmelmann on naimisissa Kirsten Emmelmannin kanssa. Myös Kirsten oli pikajuoksija.
Frank Emond

Francis Leroy ”Frank” Emond (21. toukokuuta 1918 Pawtucket, Rhode Island – 10. tammikuuta 2023) oli yhdysvaltalainen sotilaskapellimestari ja käyrätorvensoittaja.
Emond värväytyi Yhdysvaltain laivaston palvelukseen vuonna 1938. Hän piti laivaston kanssa esiintymisiä Etelä-Amerikassa ja soitti New Yorkin maailmannäyttelyssä 1939 ennen tulemistaan lähetetyksi Havaijille. Emond soitti big bandissa swingmusiikkia. Hän osallistui eri laivojen yhtyeiden jäsenten kanssa konsertti- ja tanssitapahtumaan iltana ennen hyökkäystä Pearl Harboriin. Japanin hyökätessä 7. joulukuuta 1941 Emond oli USS Pennsylvania -aluksella hyökkäyksen todistajana. Tämän jälkeen hän esiintyi laivaston kanssa Välimeren alueella siviileille ja Italiassa olleille joukoille. Toisen maailmansodan päätyttyä Emond eteni kapellimestariksi. Hän jäi eläkkeelle laivastosta vuonna 1968 ja asettui Pensacolaan. Hän oli kymmenen vuoden ajan Naval Air Station Pensacolan siviilityöntekijä. Emond oli laivastosta eläkkeelle jäätyään myös musiikkijohtaja metodistisessa kirkossa.
Vuonna 2011 Emond pyydettiin takaisin johtamaan Pensacola Civic Bandia. Hän pääsi Guinnessin ennätystenkirjaan toukokuussa 2019 vanhimpana esiintyneenä kapellimestarina. Hän rikkoi oman edellisen ennätyksensä 5. marraskuuta 2022 pidetyllä esityksellä. Emond oli kolmesti naimisissa ja hänellä oli kaksi poikaa.
Opel GT

| Opel GT |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa
Valmistaja:  Opel
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  1968–1973
Tuotantomäärä:  103 463 kpl
Korimalli:  2-ovinen coupé
Luokka:  S-segmentti
Seuraaja:  Opel Manta
Tekniset tiedot
Iskutilavuus:  1078 cm3 1897 cm3
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  takaveto
Mitat
Massa:  845-940 kg
Pituus:  4113 mm
Leveys:  1580 mm
Korkeus:  1225 mm
Opel GT on Opelin ensimmäinen coupé-korinen henkilöauto. Se on kaksipaikkainen ja muistuttaa muotoilultaan hyvin paljon Chevrolet Corvettea, minkä vuoksi autosta käytetäänkin nimityksiä "Pikku Corvette" ja "Eurovette". GT:n prototyyppi esiteltiin vuonna 1963 jonka jälkeen suunnittelijat menivät Chevroletille suunnittelemaan toisen sukupolven Corvetten, joka ehti tuotantoon hieman ennen GT:tä. GT:ssä on ensimmäisenä eurooppalaisena autona esiin pyörähtävät ajovalot. Auton ovat muotoilleet Clare Mac Kichan ja Erhard Schnell. GT:tä ehdittiin valmistaa 103 463 kappaletta, kunnes Renault osti koreja valmistaneen ranskalaisfirman. Tuotannon lopettamiseen vaikuttaneiksi syiksi on lisäksi esitetty USA:n 1974 tiukentuneita turvapuskurimääräyksiä, joita GT ei olisi täyttänyt, heikentynyttä dollaria sekä myös liki saman hintaisen, mutta suorituskykyisemmän Datsun 240Z:n saavuttamaa suosiota.
Moottorivaihtoehtoja oli kaksi:
1.1 - 60 hv(5200 rpm), 85 Nm (3800-5000 rpm)
1.9 - 90 hv (5100 rpm), 149 Nm (2500-3100 rpm)
Pienemmällä moottorivaihtoehdolla autoja valmistettiin vain 3573 kpl ja sen valmistus loppui 1970. 1.9-litrainen oli ajan mittapuulla varsin suorituskykyinen, kestävä ja taloudellinen voimanlähde. Sen taakse sai valita 4-vaihteisen manuaalivaihteiston tai 3-vaihteisen automaatin. Päämarkkina-alueella Yhdysvalloissa moottorin tehoa jouduttiin laskemaan selvästi vuonna 1971 saastemääräysten vuoksi.
Mallit

Opel GT 1.1 (valmistettu 3573 kpl 1968-1970)
Opel GT 1.9
Opel GT/J (Junior) 1.9 (10 760kpl 1971-1973)
GT:n ja GT/J:n erona ovat lähinnä Juniorin mustiksi maalatut puskurit, puuttuvat kromilistat ja karsitumpi mittaristo. Kelloa Juniorista ei löydy.
Suomen GM:n kautta maahan tuli yksi auto 1968, 30 yksilöä 1969 ja yksittäinen GT vielä 1972. Ainakin suurin osa näistä, elleivät kaikki, oli varustettu muun muassa vakaajatangoilla sekä lukkoperällä, toisin kuin ylivoimaisesti suurin osa valmistetuista GT:istä. Jälkituonnin käynnistyttyä 1990-luvun puolivälin tienoolla Suomessa olevien yksilöiden lukumäärä on yli kaksinkertaistunut alkuperäisestä. Suomiautoja löytyy vielä ehjänä noin 20 kappaletta ja niistäkin suurin osa on perikuntien piiloissa unohdettuina. Nykyisistä noin 50 kappaleesta rekisterissä olevasta GT:stä on suurin osa tuontiautoja tai niin sanottuja korinvaihtoautoja.
Korinvaihtoja tehtiin muutamia 80-luvun alkupuolella Opel Kadett B Rallyen pohjalle. GT:n ja Rallyen alusta ja tekniikka ovat lähes identtiset.
Koeajo 1969

Ajo-ominaisuudet kestopäällysteisillä teillä ovat hyvät. Kaarreajossa GT ei juuri kallistele. Taka-akselilla on lukkoperä. Jousitus on kova.
Opel GT:n alusta on samantyyppinen kuin Opel Rekordissa. Tasaisen painonjakauman vuoksi moottori on GT:ssä etuakselin takana. Takaluukkua ei ole ja pieneen tavaratilaan pääsee käsiksi vain takaistuimen takaa. Istuinten verhoilu on epämiellyttävää keinonahkaa. Vaihteita on neljä, jotka kaikki ovat synkronoituja.
Opel GT 1900:n kiihtyi 0-50 km/h 3,5 sekunnissa, 0-80 km/t 7,4 sekunnissa, 0-100 km/t 11,4 sekunnissa, 0-120 km/t 15,7 sekunnissa ja 0-140 km/t 22,4 sekunnissa Tekniikan Maailman koeajossa. Koeajon keskimääräinen kulutus oli 10,7 litraa /100 km 100-oktaanista bensiiniä.
Opel GT 1900 maksoi Suomessa vuonna 1969 28 780 markkaa, eli auto oli erittäin kallis.
Mitat (1969)

| --- | --- |
Pituus: 4 113 mm
Leveys: 1 580 mm
Korkeus: 1 225 mm
Akseliväli: 2 431 mm
Raideleveys (edessä / takana): 1254 mm / 1284 mm
Omapaino: 945 kg
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Opel GT Wikimedia Commonsissa
Opelin automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:   Astra  Crossland  Corsa  Grandland  Insignia  Mokka 
Nykyiset pakettiautot:   Combo  Movano  Vivaro 
Konseptiautot:   Aero GT  Opel Antara GTC  CD  Diesel Rekordwagen  Eco Speedster  Frogster  Frua Diplomat  G90  GT 2  Insignia  Maxx  OPC X-Treme  Snowtrekker  Trixx 
Entiset mallit:   Adam  Admiral  Agila  Ampera  Ampera-e  Antara  Arena  Ascona  Blitz  Calais  Calibra  Campo  Captain  Cascada  Commodore  Darracq  Diplomat  Frontera  Gemini  GT  GT (2007)  Kadett  Kapitän  Karl  Laubfrosch  Lutzmann  Manta  Meriva  Monterey  Monza  Olympia  Omega  Rekord  Senator  Signum  Sintra  Speedster  Tigra  Vectra  Zafira
Paolo Tommasini

| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten ratamelonta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten ratamelonta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten ratamelonta.MM-kilpailut  | Maa:   Italia> Miesten ratamelonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Dartmouth 1997 | K-2, 200 m |  |
| Välimeren kilpailut  | Välimeren kilpailut  | Välimeren kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Bari 1997 | K-2, 500 m |  |
Paolo Tommasini (s. 5. syyskuuta 1968 Sanremo, Imperia) on italialainen ratameloja.
Tommasini kilpaili Barcelonan kesäolympialaisissa 1992, joissa Italia karsiutui 1 000 metrin kajakkinelosessa välierissä. Joukkueeseen kuuluivat Tommasinin lisäksi Matteo Bruscoli, Enrico Lupetti ja Iduino Santoni. MM-kilpailuissa Tommasini saavutti Beniamino Bonomin kanssa Dartmouthissa 1997 hopeaa 200 metrin kajakkikaksikossa. Välimeren kilpailuissa Tommasini voitti yhden hopeamitalin Barissa 1997.
Tommasini on pituudeltaan 187-senttimetrinen ja painaa 90 kilogrammaa.
Papuanharakkakyyhky

| Papuanharakkakyyhky |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kyyhkylinnut Columbiformes
Heimo::  Kyyhkyt Columbidae
Suku::  Harakkakyyhkyt Reinwardtoena
Laji::  reinwardtii
Kaksiosainen nimi
 Reinwardtoena reinwardtii  (Temminck), 1824 
Katso myös
   Papuanharakkakyyhky Wikispeciesissä   Papuanharakkakyyhky Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Papuanharakkakyyhky (Reinwardtoena reinwardtii) on Papua-Uudessa-Guineassa ja sitä ympäröivillä saarilla sekä Indonesian Molukkien saariryhmässä elävä kyyhkylintu. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Coenraad Jacob Temminck Ambonilta 1824.
Odessan sotilasakatemia

| Odessan sotilasakatemia> Військо́ва акаде́мія (м. Одеса) |
| --- | --- |
 Akatemian edustusryhmä vuoden 2016 Chișinăun itsenäisyyspäivän paraatissa.
 engl. Odesa Military Academy 
Perustettu:  30. kesäkuuta 2011
Tyyppi:  sotakorkeakoulu
Rahoitus:  Ukrainan hallitus
Rehtori:  kenraalimajuri Andri Kovaltšuk
Sijainti:  Odessa, Odessan alue  Ukraina (46.441°N 30.742°E)
Yhteistyö:  Ukrainan asevoimat
Sivusto:  https://vaodesa.mil.gov.ua
Odessan sotilasakatemia (ukr. Військова академія (Одеса), Vijskova akademija (Odesa)) on Ukrainan asevoimien sotakorkeakoulu. Akatemia järjestää Ukrainan asevoimien varusmiehille ja henkilöstölle kielikoulutusta, sotilashenkilöstön ja muun henkilöstön jatkokoulutusta sekä valmentavaa koulutusta reserviupseerikouluun osallistuville opiskelijoille.
Historia > Perustaminen

Akatemian edeltäjä oli Odessan jalkaväkikoulu, joka perustettiin vuonna 1865 Venäjän sotaministerin määräyksestä. Se oli tuolloin tarkoitettu jalkaväen upseerikoulutukseen valmentavaksi kouluksi. Koulun rakennuksen suunnitteli venäläinen arkkitehti Vasili F. Maas. Sotilasakatemiaa seurasi Kadettikunta, joka perustettiin 16. huhtikuuta 1899 suoraan Nikolai II:n käskystä. Ajatus kadettikunnan perustamisesta tuli Odessan sotilaspiirin komentajalta, joka 1890-luvun puolivälissä totesi, että Odessan kaupunkiin olisi tarpeen perustaa erillinen sotakoulu.
Historia > Neuvostoliiton aika

Heinäkuussa 1919 kurssit organisoitiin uudelleen itärintaman sotakouluksi. Venäjän sisällissodan aikana kursseja ja kouluja siirrettiin paikasta toiseen jatkuvasti, kun puna-armeija eteni Ukrainaan. Heinäkuussa 1941 koulu siirrettiin Saratovin alueelle. Heinäkuussa 1954 koulu nimettiin uudelleen Kiovan panssarikouluksi ja sen jälkeen Kiovan komento- ja teknilliseksi kouluksi. Vuosina 1943 ja 1968 koululle myönnettiin Punalipun kunniamerkki. Vuonna 1968 siitä tuli Neuvostoliiton asevoimien korkein oppilaitos sotilastiedusteluyksiköiden upseerien kouluttamiseksi.
Historia > Uudelleenjärjestely

Ukrainan hallituksen asetuksella 19. elokuuta 1992 koulu suljettiin. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen koulu pysyi suurelta osin käyttämättömänä, kunnes sotilasakatemia perustettiin uudelleen 30. kesäkuuta 2011.
Osaamisalat

Koulutusta järjestetään 12 osaamisalalla:
Mekanisoidut joukot
Ilmahyökkäys-, vuoristojalkaväki- ja merijalkaväen yksiköt
Erikoistiedustelu
Sotilastiedustelu
Erikoisyksiköt (pl. merivoimat)
Ukrainan merivoimien erikoisyksiköt
Viestiyksiköt
Välinehuolto
Ruokahuolto
Pioneerijoukot
Pienaseiden ja lähitaisteluaseiden kunnostus
Psykologia
Kadettitoiminta ja perinteet

14. heinäkuuta 2014 akatemian joukko osallistui Pariisissa ensimmäisen maailmansodan alkamisen 100-vuotispäivän kunniaksi järjestettyyn Ranskan kansallispäivän sotilasparaatiin. Everstiluutnantti Mykola Konovaljukin johtama kadettien ja sotilasmuusikoiden ryhmä osallistui paraatikoulutukseen Champs-Élysées’llä viikon ajan, ja toinen ukrainalainen edustusryhmä, joka koostui seitsemästä ranskaa ja englantia puhuvasta koulun oppilaasta, marssi lippukaartin kulkueessa ja osallistui muihin esityksiin.
Akatemian kadetit osallistuivat vuonna 2016 Chișinăun itsenäisyyspäivän paraatiin Suuren kansalliskokouksen aukiolla.