stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rachid Mekloufi
Ura

Hyökkääjänä pelannut Mekloufi pelasi suurimman osan urastaan Ranskassa. Hän aloitti pelaamisen Saint-Étiennessa vuonna 1954 ja nousi pian joukkueensa johtavaksi maalintekijäksi. Mekloufi pelasi joukkueessa neljä kautta kunnes palasi takaisin Algeriaan liittyäkseen kansalliseen vapautusrintamaan auttaakseen Algeriaa itsenäistymään Ranskan vallasta. Samalla hän pelasi puoleen jalkapallojoukkueessa kahden kauden ajan. Mekloufi ei tämän myötä voinut palata heti Ranskaan vaan pelasi yhden kauden Sveitsissä, Servettessä, jossa valmensi Saint-Étiennen entinen valmentaja Jean Snella.
Mekloufi palasi takaisin vanhaan seuraansa Saint-Étienneen, jossa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joulukuussa 1962. Hyökkääjän roolista keskikentän rooliin siirretty Mekloufi oli siitä huolimatta seuransa parhaimpia maalintekijöitä ja nosti seuran takaisin pääsarjaan kaudella 1962–1963. Sittemmin hän johdatti seuran Ranskan mestariksi vuosina 1964, 1967 ja 1968. Uransa viimeiset kaksi vuotta Mekloufi vietti Korsikassa toimiessaan pelaaja-valmentajana Bastiassa.
Ura > Maajoukkueura

Algerian ollessa Ranskan siirtomaa Mekloufi pelasi Ranskan maajoukkueessa vuosina 1956–1957 neljän ottelun verran. Sittemmin Algerian itsenäistyttyä vuonna 1962 Mekloufi edusti synnyinmaataan vuodet 1963–1965 kahdeksan ottelun verran, joissa syntyi viisi maalia.
Ura > Saavutukset

Coupe Charles Drago: 1955, 1958
Ranskan mestaruus: 1957, 1964, 1967, 1968
Ranskan cup: 1968
Valmennusura

Mekloufi aloitti valmentamisen vuonna 1969 pelaaja-valmentajana pelatessaan toista kauttaan Bastiassa. Kauden päätteeksi hän palasi takaisin Algeriaan ja otti valmennusvastuukseen Algerian maajoukkueen vuonna 1971. Hän ei kuitenkaan saanut johdatettua Algeriaa vuoden 1972 Afrikan kisoihin ja jätti tehtävät lokakuussa 1972. Seuraavan kerran Mekloufi toimi Algerian valmentajana vuosina 1975–1979, mutta ei kyennyt viemään maataan vieläkään Afrikan kisoihin, eikä MM-kisoihin. Sittemmin vuonna 1982 hänet valittiin kolmannen kerran Algerian päävalmentajaksi tällä kertaa yhdessä Mahieddine Khalefin kanssa Rabah Saâdanen tilalle, joka oli vienyt maan ensimmäistä kertaa MM-kisoihin karsinnoista. Kaksikko oli johdattaa maan historian ensimmäisissä MM-kisoissa toiselle kierrokselle, mutta se jäi alkulohkoon maalieron myötä. Mekloufi jätti maajoukkue tehtävät, mutta palasi vielä vuotta myöhemmin hetkellisesti Algerian valmentajaksi.
Châteauroux-les-Alpes

| Châteauroux-les-Alpes |
| --- | --- |
 Saint-Marcellinin kylä
 vaakuna
 Châteauroux-les-Alpes
 Koordinaatit: 44°36′55″N, 6°31′21″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Provence-Alpes-Côte d’Azur
Departementti:  Hautes-Alpes
Arrondissementti:  Gap
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  92,8 km²
Väkiluku (2021):  1 212 
 – Väestötiheys:  13 as./km²
Kunnan numero:  05036
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Châteauroux-les-Alpes on kunta eteläisessä Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Se sijaitsee Durancejoen varrella, noin 45 kilometriä Gapin kaupungista itään.
Saint-Marcellinin kirkko
Saint-Marcellinin kirkko Saint-Marcellinin kylässä on rakennettu uudelleen 1600-luvun alussa. Kirkossa tehtiin suuria kunnostustöitä 1800-luvun puolivälissä ja 1900-luvun alussa. Kirkon kellotorni listattiin historialliseksi muistomerkiksi helmikuussa 1981. Kirkon lähellä on vanhan linnan rauniot. Linna tuhottiin Embrunin arkkipiispan käskystä vuonna 1577.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Châteauroux-les-Alpes Wikimedia Commonsissa
Dévoluy

| Dévoluy |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 Dévoluy
 Koordinaatit: 44°41′36″N, 5°56′31″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Provence-Alpes-Côte d’Azur
Departementti:  Hautes-Alpes
Arrondissementti:  Gap
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  186,4 km²
Väkiluku (2021):  895 
 – Väestötiheys:  4 as./km²
Kunnan numero:  05139
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dévoluy on kunta eteläisessä Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Se sijaitsee noin 35 kilometriä Gapin kaupungista pohjoiseen.
Dévoluyn kunta perustettiin 1. tammikuuta 2013, jolloin neljä kuntaa Agnières-en-Dévoluy, La Cluse, Saint-Etienne-en-Dévoluy ja Saint-Disdier yhdistyivät.
SuperDévoluy
Kunnan alueella sijaitsee SuperDévoluyn hiihtokeskus. Se perustettiin vuonna 1966, ja se on Dévoluyn vuoriston ensimmäinen hiihtokeskus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dévoluy Wikimedia Commonsissa
Montmaur (Hautes-Alpes)

| Montmaur |
| --- | --- |

 vaakuna
 Montmaur
 Koordinaatit: 44°34′19″N, 5°52′29″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Provence-Alpit-Riviera
Departementti:  Hautes-Alpes
Arrondissementti:  Gap
Väkiluku:  310
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Montmaur on kunta Kaakkois-Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Se sijaitsee Dévoluyn vuoriston laidalla. Kylässä on 1300-luvulta peräisin oleva linna château de Montmaur. Se oli Ranskan vastarintaliikkeen linnoituksena toisen maailmansodan aikaan.
Montmaur’n linna
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Montmaur (Hautes-Alpes) Wikimedia Commonsissa
Islamin suhtautuminen muihin uskontoihin
Varhainen islam: "revisionistinen" tulkinta

Islamin on perinteisesti katsottu syntyneen 600-luvun alussa profeetta Muhammedin ilmestysten pohjalta. Joidenkin uusien näkemysten mukaan näin ei ollut, vaan arabikristillisyys olisi jatkanut vielä 600 -luvulla kehitystään yhtenä Lähi-idän kristillisistä lahkoista.
Irtautuminen kristillisestä yhteydestä olisi kuitenkin tapahtunut 600-luvun lopulla kalifi Abd al-Malikin aikana. Kristittyihin kohdistuneiden vainojen alkamisesta kirjoittaa Siinai-vuoren luostarin munkki Anastasius Siinailainen. Hän valittaa kirjassaan Viae dux, että saraseenit väittivät kristittyjen uskovan kahteen Jumalaan. Saraseenit olivat demoneja, jotka talloivat, pilkkasivat, polttivat ja tuhosivat Kristuksen mysteerejä, kuten ristejä, pyhäinjäännöksiä ja pyhimyksiä. Samanlaisia kuvauksia esiintyy ajan egyptiläisissä lähteissä.
Mahdollisesti myös Kaaban temppeli koki tällöin sen hävityksen, jonka myöhemmät muslimilähteet panivat profeetta Muhammedin tiliin. Arabilähteiden mukaan hävityksestä oli vuonna 692 vastuussa kuvernööri al-Hajjaj, jonka kerrotaan ”palauttaneen” Kaaban temppelin takaisin alkuperäiseen abrahamilaiseen asuun. Kyseessä on voinut kristillisen kirkon tuhoaminen, ja sen epäjumalankuvat ovat voineet olla pyhimyspatsaita.
Al-Malikin seuraaja oli hänen poikansa Al-Walid I (kalifina 705–715). Tämä purki Johannes Kastajan kirkon Damaskoksessa ja rakennutti tilalle uuden temppelin (masjid). Kristityt olivat tätä ennen saaneet melko rauhassa korjata kirkkojaan ja rakentaa myös uusia. Umaijadien kaudelta tiedetään vain kolme aikaisempaa tapausta, jossa kirkko oli suljettu.
Johannes Kastajan kirkon purkaminen osoitti avointa erottautumista kristillisestä perinteestä. Arabiuskonto otti näin uuden askeleen omaan suuntaansa. Damaskoksen uuden pyhäkön piirtokirjoitus on tullut kuuluisaksi, sillä se on saanut paikkansa myös Koraanissa,  jonne se on käännetty seuraavasti:
»”Uskonnossa [din] ei ole mitään pakkoa, oikea tie on selvästi erotettu harhateistä, ja se, joka hylkää Saatanan ja uskoo Jumalaan, hän pitää kiinni mitä lujimmasta kädensijasta, joka ei murru. Jumala on kuuleva, tietävä.” (2:256)»
Tekstiä on pidetty osoituksena islamin julistamasta uskonnonvapaudesta, mutta tällainen on anakronismia, nykyajan aatteiden heijastamista menneisyyteen. Christoph Luxenberg on tulkinnut kirjoituksen uudelleen alkuperäistekstistä ja katsoo sen ilmoittavan, että pyhien tekstien (din) sanomaa ei voi kieltää. Lause tulisi kääntää: ”Sitä mikä on oikein (tai totta), ei voi kieltää, oikea tie on erotettu väärästä.”
Varhainen islam: islamilainen tulkinta

Islamin varhaishistoria 800-luvun muslimilähteiden pohjalta kerrottuna on samalla osa islaminuskoa, sillä se kertoo, miten muslimit uskovat uskontonsa saaneen alkunsa. Islamilainen käsitys hyväksyttiin pitkään myös lännessä oikeaksi siitä huolimatta, että jo 1800-luvulla jotkut tutkijat katsoivat, ettei sen lähdepohja täyttänyt tieteellisen tiedon vaatimuksia. Vaikka tilalle on tullut myös uusia näkemyksiä, perinteinen kuva on ainakin toistaiseksi säilyttänyt hallitsevan asemansa. Seuraavassa sitä esitellään Jaakko Hämeen-Anttilan esittämän kuvauksen pohjalta.
Muhammadin elämän aikana Arabian niemimaalla asui 600-luvun alussa niin juutalaisia kuin kristittyjäkin. Hän oli epäilemättä tutustunut näihin monoteistisiin uskontoihin jo varhain. Muhammadin tehtävä ei ollut kumota näitä uskontoja, vaan puhdistaa ne alkuperäiseen muotoonsa. Hänelle oli vain ajan kysymys, koska juutalaiset ja kristityt kääntyisivät islaminuskoon. Mekassa ei asunut merkittävää juutalaista tai kristittyä väestöä.
Tilanne muuttui Medinaan muuton jälkeen, jossa asui merkittävä juutalaisväestö. Mekan ja Medinan kauden alussa ilmestykset suhtautuivat positiivisesti juutalaisuuteen ja kristinuskoon.
»Niitä uskovista sekä juutalaisista, kristityistä ja saabilaisista, jotka uskovat Jumalaan ja viimeiseen päivään ja tekevät hyviä töitä, odottaa palkka heidän Herransa luona. Ei heidän tarvitse pelätä, eivätkä he joudu suremaan.» 
(Koraani 2:62, suomennos Hämeen-Anttila, 1995)
Muhammadin pettymykseksi juutalaisväestö ei hyväksynyt uutta uskontoa, joten tuloksena oli välirikko. Tämä näkyi myös ilmestyksissä, joissa alettiin tehdä pesäeroa juutalaisiin ja kristittyihin.
»He sanovat: "Kääntykää juutalaisiksi!" – tai "kristityiksi" – "niin saatte johdatuksen!" Sano: Me olemme hanifeja Abrahamin uskossa; hän ei ollut monijumalainen.» 
(Koraani 2:135, suomennos Hämeen-Anttila, 1995)
Islamin puhdas monoteismi esitettiin ilmestyksissä vastakohtana kristinuskon kolminaisuusopille. Myös juutalaisia syytettiin Uzairin palvomisesta Jumalan poikana. Uzair tarkoitti mahdollisesti Esraa. Muhammedin kiistat juutalaisten kanssa etenivät Ibn Hishamin mukaan Medinassa lopulta joukkomurhaksi.
Koraanissa on samanlaisia aineksia kuin juutalaisuudessa ja kristinuskossa, ja muslimit uskovatkin että islam on ikään kuin uskontojen jatkumo, jossa Jumalan sana on saanut lopullisen ja viimeisen asunsa. Islam sääti erinäisiä rituaaleja sekä teki Kaaban temppelistä pyhiinvaelluspaikan. Islamin mukaan Kaaban temppelin ympärikiertäminen (tawaf) ja pyhiinvaellus (hadž) ovat uskonnollista perua, ja juontavat ajalta, jolloin Abraham perusti temppelin uudelleen yhdessä Ismaelin kanssa.
Koraani hyväksyy raamatullisten profeettojen lisäksi joitakin Arabian niemimaalla vaikuttaneita profeettoja. Perimätieto ei kerro näistä henkilöistä mitään luotettavaa tietoa ennen islamin aikaa. Muslimit toisaalta uskovat että Aadamin ja Muhammadin välillä on jopa 124 000 profeettaa, joista jokainen toi sanomansa omalle kansalleen ja näistä on lähtöisin osa maailman eri uskonnoista.
Islamin leviäminen ja vakiintuminen

800 -luvulla alkoi ilmestyä runsaasti islamilaista kirjallisuutta, joka perustui suullisen tarinatiedon muistiin kirjaamiseen. Niin sanottujen revisionistien mukaan islam syntyi vasta tässä vaiheessa, josta siitä alkaa olla myös ensimmäisiä historiallisia tietoja. 800-luvun alussa ilmestynyt Ibn Hishamin Muhammed-elämäkerta sisältää niin sanotun ”Medinan perustuslain”, jossa määritellään arabien suhde Medinan juutalaisiin.  Juutalaiset saivat harjoittaa uskontoaan, mutta heidän asemansa oli alistettu.
Islamin leviäminen ja vakiintuminen > Umarin sopimus

Tunnetuin dhimmien asemaa määrittelevä asiakirja on niin sanottu ”Umarin sopimus”. Tällä nimellä kulkevasta sopimuksesta oli 800-luvun alussa olemassa useita versioita, kuten Abu Yusufin tai Al-Shafin versiot.  Kanonisoitu ja klassinen versio, Shurūt Umar, vakiintui  kalifi al-Mutawakkilin aikana vuoden 850 tienoilla. Sen alkuperäisenä laatijana ei kuitenkaan pidetä myyttistä oikeaanjohdettua kalifi Umaria.
Al-Tabari 900-luvulla kirjoittaa Jerusalemin asukkaiden maksettavaksi määrätystä jizya – verosta vastineena suojelusta. Vero mainitaan myös Koraanissa: ”Taistelkaa heitä vastaan, kunnes he maksavat nöyrinä veronsa” (9:29).
Koraanin vaatimusta nöyryyden osoittamisesta sovellettiin myöhemmin eri tavoin. Keskiaikaisten lähteiden mukaan voitiin panna toimeen seremonioita, joiden tarkoitus oli nimenomaan nöyryyttää dhimmiä. Veron maksajaa lyötiin niskaan tai hänen kaulaansa sidottiin kuitti todisteena maksusta.
Professori Mark R. Cohen esittelee ”kaikkein luonteenomaisinta” Umarin sopimustekstin versiota, joka on peräisin 1100-luvulta. Se on muodoltaan kahdenvälinen sopimus, jossa dhimmit itse ehdottavat, että heitä syrjittäisiin korvauksena muslimien antamasta suojelusta. Cohenin mukaan sopimus sisälsi seuraavia ehtoja:
-   dhimmit eivät saa rakentaa uusia kirkkoja tai synagogia eivätkä korjata vanhoja;
-   dhimmit eivät saa pitää esillä uskonnollisia symbolejaan eivätkä harjoittaa uskontoaan äänekkäästi;
-   dhimmin pitää osoittaa kunnioitusta muslimia kohtaan: jos muslimi haluaa istua, dhimmin on annettava hänelle paikkansa;
-   muslimia ei saa yrittää käännyttää eikä islamiin kääntyvää saa estää;
-   dhimmi ei saa käyttää muslimeille ominaisia vaatteita; pukeutumisen pitää olla samanlaista: vyötäröllä on käytettävä zunar-vyötä, kristityt sinistä ja juutalaiset keltaista;
-   dhimmin on käytettävä otsatukkaa;
-   dhimmi ei saa ratsastaa hevosella tai käyttää satulaa;
-   dhimmi ei saa omistaa aseita;
-   dhimmi ei saa ottaa vastaan julkista virkaa;
-   dhimmin talo ei saa olla korkeampi kuin muslimin talo.
Islamilainen perinne sisältää suuren joukon muita samanlaisia säädöksiä, joiden kerrotaan sisältyvän ”Umarin sopimukseen”. Esimerkiksi fatimidikalifien aikana Egyptissä kristittyjen piti julkisessa kylpylässä kantaa kaulaan sidottua puista ristiä ja juutalaisten puista kultaisen vasikan kuvaa.
Cohen katsoo, että ehtojen tarkoituksena oli suojella arabivalloittajien haurasta identiteettiä ja tukea heidän epävarmaa asemaansa. Toisin kuin kristityssä maailmassa, pukeutumisohjeiden tarkoituksena ei Cohenin mukaan ollut syrjiä ketään, vaan ainoastaan helpottaa monikulttuuristen tapojen noudattamista.
Itään päin levitessään Islam hävitti Intiaan levitessään buddhalaisuuden Intiasta, mutta hyväksyi aluksi hindulaisuuden. Vasta suurmogulien aikana alettiin myös hindulaisuutta vainota.
Nykytilanne

Islam on levinnyt maailmanlaajuiseksi sivilisaatioksi. Islamin suhteella muihin uskontoihin on kolme rakenteellista ulottuvuutta: islam naapurina, islam enemmistöuskontona ja islam vähemmistöuskontona.
Nykytilanne > Islam naapurina

Samuel P. Huntington katsoo osoittaneensa, että sotaisat konfliktit ovat kaikkein yleisimpiä sivilisaatioiden raja-alueilla.
Nykytilanne > Islam enemmistöuskontona

Keskiajalta periytyvä "Umarin sopimus" on nykyisin jäänyt historiaan, mutta islamilaisissa maissa on edelleen muitakin uskontoja, ja näihin eri muslimimaissa suhtaudutaan eri tavoin. Open Doors-järjestön mukaan vuonna 2019 kristityt kohtasivat äärimmäistä vainoa 11 maassa, joista 9 oli islamilaisia. Erittäin vakavaa vainoa kristityt kohtasivat 29 maassa, joista 22 oli islamilaisia.
Kristittyjen ja juutalaisten määrät islamilaisissa maissa ovat olleet laskusuunnassa. Vuorovaikutusta voivat estää sekä islamiin että juutalaisuuteen kuuluvat puhtaussäädökset. Koraani myös suorasanaisesti kieltää ottamasta juutalaisia ja kristittyjä ystäväksi
»Te, jotka uskotte! Älkää lyöttäytykö juutalaisten ja kristittyjen ystäviksi, - he ovat ystäviä vain toisilleen, ja joka ottaa heidät liittolaisikseen, on yksi heistä. Jumala ei totisesti ulota johdatustaan väärämielisiin (Koraani 5:51).»
Nykytilanne > Islam vähemmistöuskontona

Euroopassa suuriksi kasvaneet muslimivähemmistöt ovat luoneet rinnakkaisyhteiskuntia länsimaiden sisälle. Tämä kehitys vastaa jo vanhalla ajalla nähtyä tapaa ratkaista kulttuurien yhteensovittamisen ongelmia. Esimerkiksi sassanidien Persiassa juutalaiset vähemmistöt keskittyivät omiin kaupunkeihinsa, ja Euroopassa he asuivat omia lakejaan noudattaen juutalaiskortteleissa.
Nykytilanne > Yhteisymmärryksen edistäminen

Yhdistyneet Kansakunnat perusti 2006 yhteistyöelimen (UNAOC) tavoitteena lisätä ymmärrystä ja yhteistoimintaa eri sivilisaatioiden välillä. Fred Farrokh, muslimitaustainen kristitty yhteistyön kehittäjä, katsoo, että ajatus yhteisestä Jumalasta on saanut kannatusta kristittyjen keskuudessa, mutta muslimit vierastavat sitä Muhammedin esimerkin johdosta, mikä on tehnyt uskontojen välisestä dialogista yksipuolista.
Muhammed ja Ali seuraavat juutalaisten joukkomurhaa Mekassa. Kirjan kuvitusta 1700-luvulta
L'Épine (Hautes-Alpes)

| L'Épine |
| --- | --- |
 Kunnan keskusta
 vaakuna
 L'Épine
 Koordinaatit: 44°25′05″N, 5°37′03″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Provence-Alpes-Côte d’Azur
Departementti:  Hautes-Alpes
Arrondissementti:  Gap
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  33,5 km²
Väkiluku (2021):  202 
 – Väestötiheys:  6 as./km²
Kunnan numero:  05048
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
L'Épine on kunta eteläisessä Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Se sijaitsee noin 51 kilometriä Gapin kaupungista länteen.
Keskiajalla 1100- ja 1200-luvuilla asukkaat rakensivat talonsa kukkulalla olleen linnan läheisyyteen. Kylä ympäröitiin aitauksella, jolloin siitä muodostui oppidum. Ranskan uskonsodissa vuosina 1562–1598 kylän rakennukset poltettiin ja linna tuhottiin. 1600-luvulla kylä jälleenrakennettiin, mutta linnaa ei rakennettu enää uudelleen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta L'Épine (Hautes-Alpes) Wikimedia Commonsissa
Vuodenaika

| --- | --- |
Talvella kasvit ovat levossa.: Keväällä kasvit alkavat jälleen kasvaa,
Kesä on kasvun aikaa.: Syksyllä puut kellastuvat ja pudottavat lehtensä.

Vuodenaika tarkoittaa kalenterivuoden osaa, jota määrittää tai johon liittyy yhtenäinen joukko ilmastollisia tapahtumia tai sääilmiöitä. Kalenterivuosi jaetaan perinteisesti neljään vuodenaikaan: talveen, kevääseen, kesään ja syksyyn.
Vuodenaikojen vaihtelu on seurausta Maan pyörimisakselin kallistumasta eli akselikulmasta suhteessa Maan ratatason kohtisuoraan ja siitä johtuvista muutoksista Auringon säteilyn jakautumisessa. Monilla on sellainen käsitys, että vuodenaikojen vaihtelu johtuu Maan ja Auringon etäisyyden vaihtelusta. Senkin vaikutus voidaan havaita, mutta se on paljon pienempi ja lähinnä Aurinkoa ollaan tammikuun alussa, jolloin pohjoisella pallonpuoliskolla on hyvin kylmää ja kauimpana heinäkuun alussa, jolloin pohjoisella pallonpuoliskolla on hyvin lämmintä. Nämä ajankohdat vaeltavat vähitellen eteenpäin.
Kallistuman vaikutukset ovat erilaisia eri puolilla maailmaa, ja siksi eri kulttuureissa on erilaisia tapoja jaotella vuosi osasiinsa. Esimerkiksi päiväntasaajan lähellä sijaitsevilla alueilla puhutaan vain sadekaudesta/monsuunikaudesta ja kuivasta kaudesta. Toisaalta Australian pohjoisosissa elävät alkuperäiskansat jakavat vuoden peräti kuuteen vuodenaikaan.
Vuodenaikojen syyt

Maa kiertää Auringon kerran vuodessa. Kiertäminen tapahtuu vastapäivään jos kuten yleensä, Maa esitetään asennossa jossa pohjoinen pallonpuolisko on kiertoradan yläpuolella. Kiertäessään Aurinkoa Maan pyörimisakseli pysyy suunnilleen vakiona: jos pyörimisakselin paikalle kuvitellaan nuoli, jonka kärki tulee ulos pohjoisella pallonpuoliskolla, niin nuoli osoittaa koko ajan suunnilleen kohti Pohjantähteä.
Maan vastaanottama Auringon säteily jakautuu vuoden mittaan eri lailla Maan kiertäessä radallaan Aurinkoa: pohjoisen pallonpuoliskon kesäisin eli eteläisen pallonpuoliskon talvisin Maan pohjoinen pallonpuolisko vastaanottaa enemmän säteilyä kuin eteläinen, ja pohjoisen pallonpuoliskon talvella eli eteläisen pallonpuoliskon kesällä eteläinen pallonpuolisko vastaanottaa enemmän säteilyä kuin pohjoinen. Keväällä ja syksyllä pallonpuoliskot vastaanottavat saman verran Auringon säteilyä.
Kesällä päivä on pitempi: Aurinko paistaa vuorokauden aikana enemmän kuin talvella. Myös Auringon säteilyn tulokulma Maan pintaan nähden vaihtelee vuodenajasta riippuen: kesäisin Aurinko paistaa korkeammalta ja talvisin matalalta. Matalalta paistava Aurinko lämmittää vähemmän Maata, koska säteily leviää isommalle alueelle. Lisäksi säteilyä absorboituu ilmakehään enemmän Auringon paistaessa matalalta.
Vuodenaikojen syyt > Maan radan soikeuden vaikutus vuodenaikoihin

Maa kiertää Aurinkoa hieman soikealla radalla. Tämä vaikuttaa vuodenaikoihin vain vähän, koska maapallon rata on vain hieman soikea. Itse asiassa Maa on nykyään lähimpänä Aurinkoa, kun pohjoisella pallonpuoliskolla on talvi.
Tammikuun alussa Maa on Aurinkoa lähinnä (radan periheli) ja heinäkuun alussa kauimpana (radan apheli). Keskimäärin koko Maan vastaanottaman Auringon säteilyn määrä on aphelissa noin 7 % pienempi kuin perihelissä.
Maa on kuitenkin lämpimämpi sen ollessa kauimpana aphelissa: koko Maan keskilämpötila on noin 2,3 °C astetta korkeampi kuin perihelissä. Tämä johtuu siitä, että Maan pohjoisella pallonpuoliskolla, joka on aphelissa kääntyneenä kohti Aurinkoa, on enemmän maata kuin merta. Mantereet lämpiävät helpommin kuin vesi, koska niillä on pienempi lämpökapasiteetti kuin vedellä. Tämä tarkoittaa sitä, että pohjoisella pallonpuoliskolla on lämpimämpi kesä kuin eteläisellä pallonpuoliskolla. Vastaavasti pohjoisessa on kylmempi talvi kuin etelässä, koska mantereet luovuttavat nopeammin lämpöä kuin meret. Tämän vuoksi pohjoispuoliskon lämpötilanvaihtelut ovat eteläpuoliskon lämpötilanvaihteluja suuremmat.
Pohjoisen pallonpuoliskon kesä on 2–3 päivää pidempi kuin eteläisen pallonpuoliskon kesä. Tämä johtuu Keplerin toisesta laista: planeetat liikkuvat radallaan hitaammin aphelissa.
Perihelin ja aphelin sijoittuminen vuodenaikoihin siirtyy hitaasti sekä akselin prekession että perihelin kiertymisen vuoksi. Näin syntyvät noin 20 000 vuoden mittaiset Milankovićin jaksot.
Leveysaste ja vuodenajat

Maan akselikallistuman (noin 23,5 astetta) takia vuodenajat ovat erilaisia eri leveysasteilla. Maa voidaan jakaa navan ja napapiirin väliseen kylmään vyöhykkeeseen, napapiirin ja kääntöpiirin väliseen lämpimään vyöhykkeeseen sekä kääntöpiirin ja päiväntasaajan väliseen kuumaan vyöhykkeeseen.
Pohjoisen napapiirin noin 66,5 astetta pohjoispuolella kesällä Aurinko voi paistaa läpi yön. Ilmiötä kutsutaan keskiyön auringoksi tai polaaripäiväksi. Kesäpäivänseisauksen aikana alue, jolla Auringon keskipiste ei laske horisontin alapuolelle, on suurimmillaan: Aurinko paistaa läpi yön kaikkialla napapiirin pohjoispuolella. Talvella napapiirin pohjoispuolella voi olla kaamos (polaariyö), jolloin aurinko ei nouse päivälläkään. Talvipäivänseisauksen aikana kaamosalue on suurimmillaan. Kaamoksen takia napaseutujen talvet ovat erittäin kylmiä. Tällöinkin ilmakehä saattaa sirottaa hämärää valoa joulukuisena yönä.  Kun pohjoisessa on polaaripäivä tai polaariyö, on eteläisen napapiirin ja etelänavan välisellä alueella samaan aikaan  vastaavasti polaariyö tai polaaripäivä.
Kravun ja Kauriin kääntöpiirien 23,5° P - 23,5° E välissä, varsinkin päiväntasaajalla, on aina lämmintä: päiväntasaajan lähettyvillä vuodenajat erottuvat toisistaan sateisuutensa perusteella. Päiväntasaajalla vuodessa on kaksi sadekautta ja kaksi kuivaa kautta; kääntöpiireillä on yksi sadekausi ja yksi kuiva kausi.