stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Øyjarin kappeli
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Øyjarin kappeli Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  KulturNav
Fredi

| Fredi |
| --- | --- |
 Matti Siitonen esiintymässä elokuussa 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Matti Kalevi Siitonen
Syntynyt: 23. heinäkuuta 1942 Mikkeli
Kuollut: 23. huhtikuuta 2021 (78 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Muusikko
Taiteilijanimi:  Folk-Fredi, Fredi
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  iskelmä, folk, disko (1978)
Soittimet:  laulu
Yhtyeet:  Kivikasvot  Fredi ja Ystävät
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Matti Kalevi Siitonen, taiteilijanimeltään Fredi (23. heinäkuuta 1942 Mikkeli – 23. huhtikuuta 2021 Helsinki), oli suomalainen viihdetaiteilija ja muusikko.
Tenoriäänellä laulanut Fredi aloitti laulajanuransa 1960-luvun alussa, ja hän nousi Suomen tunnetuimpien kevyen musiikin esittäjien joukkoon vuosikymmenen loppupuolella. Fredin suurimman menestyksen aikaa levylaulajana oli 1970-luku. Neljää häneltä vuosina 1972–1975 julkaistua albumia myytiin yhteensä lähes 200 000 kappaletta. 1980-lukua lähestyttäessä Fredin suosio alkoi vähitellen hiipua, eikä hänen levyistään mikään noussut enää vuoden 1977 jälkeen Suomen albumilistalle. Fredi kuitenkin jatkoi levyttämistä uudelle vuosituhannelle asti. Hänen viimeisekseen jäänyt albumi julkaistiin vuonna 2007. Fredi edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa vuosina 1967 ja 1976.
Fredi esiintyi 1960-luvulta lähtien myös laulu- ja viihdekvartetti Kivikasvoissa, jonka tv-show’sta tuli yksi 1970-luvun katsotuimmista tv-ohjelmista Suomessa. Lisäksi Fredi sävelsi musiikkia sekä itsensä että toisten suomalaisartistien laulettavaksi.
Tunnetuimpia Fredin levyttämiä kappaleita ovat muun muassa ”Kolmatta linjaa takaisin”, ”Pieni nukke”, ”Milloinkaan en löydä samanlaista”, ”Vippaa mulle viitonen”, ”Puhu hiljaa rakkaudesta”, ”Avaa sydämesi mulle”, ”Niin paljon kuuluu rakkauteen” ja ”Pump pump”.
Ura > 1960-luku > Uran alkuvaiheet

Mikkelissä syntynyt Matti Siitonen asui 1950-luvun lopusta lähtien Hämeenlinnassa. Siellä hän tutustui muutamiin muihin rockmusiikkia harrastaneisiin nuoriin miehiin ja alkoi opetella kitaransoittoa. Hän myös kävi vuoden verran opiskelemassa kontrabasson soittamista musiikkiopistossa. Pian Hämeenlinnaan muuttamisensa jälkeen Siitonen kohtasi siellä tulevan levytuottajan, iskelmäsanoittajan ja yhteistyökumppaninsa Veikko ”Vexi” Salmen. Nuoruudessaan Siitosella ei ollut tarkoitusta lähteä musiikkiuralle, eikä hänellä ollut silloin muutenkaan suunnitelmia tulevaisuutensa varalle.
Vuonna 1960 Siitonen perusti Five Pennies -nimisen folkmusiikkiyhtyeen, joka esiintyi satunnaisesti Hämeenlinnassa ja sen lähiympäristössä saavuttamatta kuitenkaan merkittävää mainetta. Yhtye viihdytti yleisöä muun muassa Siitosen opiskelupaikan Hämeenlinnan lyseon useissa juhlissa. Hämeenlinnassa Siitonen myös soitti Kauko Viitamäen orkesterissa ja kävi erään kitaristikaverinsa kanssa säestämässä saksalaista pianistia ravintola Hälläpyörässä. Siitonen valmistui ylioppilaaksi keväällä 1964 ja ehti toimia lyhyen aikaa ravintolamuusikkona ennen kuin lähti saman vuoden syksyllä suorittamaan asevelvollisuuttaan.
Armeija-aikana Siitosta alettiin kutsua Frediksi, koska hänen koettiin muistuttavan vantteran ulkoisen olemuksensa perusteella Kiviset ja Soraset -piirrossarjan Retu Kivistä eli Fred Flintstonea. Siitonen otti lempinimekseen muodostuneen Fredin sittemmin myös taiteilijanimekseen. Siitonen tutustui reserviupseerikurssia suorittaessaan kolmeen muuhun musiikkia harrastavaan upseerikoulutettavaan: Georg Dolivoon, Ilkka Lähteenmäkeen ja Ismo Sajakorpeen. Nämä neljä kurssitoveria perustivat The Stone Faces -viihdyttäjäkvartetin, jonka nimi suomennettiin myöhemmin Kivikasvoiksi. Siitosen lyseotoveri Markku Veijalainen on kertonut pitävänsä eräänlaisena Kivikasvojen esiasteena Siitosen varhaisempaa, humoristisesti esiintynyttä Five Pennies -yhtyettä.
1960-luvun puolivälissä Siitonen keikkaili kotiseutunsa tanssilavoilla osana ”hämeenlinnalaiskoplaa”, johon kuuluivat hänen lisäkseen Vexi Salmi, Irwin Goodman, Markku Veijalainen, Kai Hyttinen ja Tapani Lehikoinen eli Eddy. Siitonen on kertonut, ettei hänen ja toisen hämeenlinnalaisen ”protestilaulajan” Irwin Goodmanin välille syntynyt minkäänlaista kilpailutilannetta.
Samoihin aikoihin Suomeen rantautui Yhdysvalloista liikkeelle lähtenyt folkmusiikin aalto. Tämän muoti-ilmiön innostamana Sajakorpi järjesti itselleen, Dolivolle, Lähteenmäelle ja Siitoselle koe-esiintymisen levy-yhtiö Musiikki-Fazerin silloisen tuotantopäällikön Toivo Kärjen luo. Koko yhtyeen sijasta Kärki kiinnostui kunnolla nimenomaan Siitosesta, joka lauloi korkealla tenoriäänellä. Kohtaaminen Kärjen kanssa johti siihen, että Siitosesta tuli taiteilijanimen Folk-Fredi saanut artisti. Kärki kuitenkin totesi Siitoselle, että tämän taiteilijanimestä jätettäisiin pois sen alkuosa siinä vaiheessa, kun folkmusiikki alkaisi mennä pois muodista.
Luonnehdintoja

Vexi Salmi kirjoitti Fredin 60-vuotisjuhlavuonna 2002 julkaistun Fredi – kaikki parhaat -CD-kokoelman kansivihkoseen tekstin, jossa hän hän muisteli Frediä:
»60-luku vakiinnutti Fredin aseman eturivin laulajana, mutta 70-luku teki hänestä levymyyntikuninkaan. [– –] Laaja-alaisella äänellään hän pystyi tulkitsemaan monenlaisia lauluja. Parhaiten Fredin musikaalisuus pääsi oikeuksiinsa taitoa ja herkkyyttä vaativissa kappaleissa [– –] Fredi ei milloinkaan janonnut julkisuutta – se tuli suosion sivutuotteena. Hän halusi vain laulaa. Jo 70-luvulla Fredi väisti turhia lehtijuttuja tai julkkisjuhlia. Hänet piti jopa houkutella levyttämään. Se jäi usein minun tehtäväkseni.»
Hannu Salmen mielestä Fredin vuoden 1972 albumin nimi Niin paljon kuuluu rakkauteen kertoo pitkälti siitä linjasta, joka hallitsi tämän tuotantoa seuraavien vuosien aikana. Fredi oli Salmen mukaan rakkauden ja tunteiden tulkki, joka vakiinnutti vuosien 1972 ja 1973 mittaan asemansa ”suomalaisen iskelmätaivaan ykköstenorina”. Salmi on sanonut kokevansa, että Fredin suosiota ja tähtikuvaa voidaan pitää lähestulkoon vastareaktona 1970-luvun poliittiselle kuohunnalle. Fredin laulama kappale ”Niin paljon kuuluu rakkauteen” symbolisoi Salmen mielestä suorastaan paluuta perinteeseen: esimerkiksi Harmony Sisters oli levyttänyt sen jo vuonna 1955.
Fredin vakavan ja tunteistaan laulavan miehen imago poikkesi Salmen mukaan selvästi muiden 1970-luvun alun mieslaulajien antamasta kuvasta. Vexi Salmen sanoittamissa kappaleissa Fredi lauloi esimerkiksi nostalgisesta lapsuuden muistelusta, nuoruuden rakkaudesta, kotiinpaluun kaipuusta ja lemmentuskista. Hannu Salmi näkee, että 1970-luvun alkuvuosina Fredi edusti laulajana täysin toisenlaista mieskuvaa kuin esimerkiksi Irwin Goodman, joka myös esitti Vexi Salmen sanoittamaa musiikkia.
Mari Koppinen kuvaili Frediä tämän muistokirjoituksessa Helsingin Sanomien verkkosivuilla 25. huhtikuuta 2021:
»Ilman minkäänlaista pyrkyryyttä ja yritystä Matti Siitosesta kehittyi yksi Suomen menestyneimmistä iskelmäartisteista, komean tenoriäänen omistaja, Finnhits-aikakauden tulkki. Rauhallinen ja mannermaisen tyylikäs laulutyyli tuli tutuksi niin käännösiskelmistä kuin lukuisista omistakin sävellyksistä itselle ja muille. [– –] Fredi oli lempeä ja itseään korostamaton persoona, mutta äänenkäyttäjänä ja tulkitsijana aivan muuta kuin vaatimaton. [– –] Klassista äänenmuodostusta lähentelevä laulutapa ja vähäeleinen, vakava esiintymistyyli olivat juuri sitä, mitä suomalaiset rakastavat.»
Diskografia > Albumit

| --- | --- |
 Folk-Fredi ja Kivikasvot (1966)  Fredi (1969)  Niin paljon kuuluu rakkauteen (1972)  Rakkauden sinfonia (1973)  Avaa sydämesi mulle (1974)  Rakkauslauluja (1975)  Laula kanssain (1976)  Parhaat päältä (1976)  Joulu, joulu on taas (1977)  Jokaiselle joku on kai rakkain (1977)  Tänään Fredi (1978) :  Elämä on ihanaa (1980)  Maan valitus (1987)  Tuuli kuvia kuljettaa (1995)  20 suosikkia – Kolmatta linjaa takaisin (1995)  20 suosikkia – Kun rakkaus voittaa (1997)  20 suosikkia – Laula kanssain (2001)  Kaikki parhaat (2002)  Muuttuvat laulut (2005)  Soittaja (2007)  Tähtisarja – 30 suosikkia (2011)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fredin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Fredin sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Fredin sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Fredi Ylen Elävässä arkistossa
Fredi hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| n k Fredi |
| --- | --- |
Albumit:  Folk-Fredi ja Kivikasvot  Fredi  Niin paljon kuuluu rakkauteen  Rakkauden sinfonia  Avaa sydämesi mulle  Rakkauslauluja  Laula kanssain  Parhaat päältä  Jokaiselle joku on kai rakkain  Joulu, joulu on taas  Tänään Fredi  Elämä on ihanaa  Maan valitus  Tuuli kuvia kuljettaa  20 suosikkia – Kolmatta linjaa takaisin  20 suosikkia – Kun rakkaus voittaa  20 suosikkia – Laula kanssain  Kaikki parhaat  Muuttuvat laulut  Soittaja  Tähtisarja – 30 suosikkia 
| n k Suomen euroviisuedustajat |
| --- | --- | --- |
| 1960-luku | Laila Kinnunen Marion Rung Laila Halme Lasse Mårtenson Viktor Klimenko Ann-Christine Fredi Kristina Hautala Jarkko ja Laura |  |
| 1970-luku | 1970 Markku Aro & Koivistolaiset Päivi Paunu & Kim Floor Marion Rung Carita Holmström Pihasoittajat Fredi & The Friends Monica Aspelund Seija Simola Katri Helena |  |
| 1980-luku | Vesa-Matti Loiri Riki Sorsa Kojo Ami Aspelund Kirka Sonja Lumme Kari Kuivalainen Vicky Rosti & Boulevard Boulevard Anneli Saaristo |  |
| 1990-luku | Beat Kaija Kärkinen Pave Maijanen Katri Helena CatCat 1995 Jasmine 1997 Edea 1999 |  |
| 2000-luku | Nina Åström 2001 Laura Voutilainen 2003 Jari Sillanpää Geir Rönning Lordi Hanna Pakarinen Teräsbetoni Waldo’s People |  |
| 2010-luku | Kuunkuiskaajat Paradise Oskar Pernilla Karlsson Krista Siegfrids Softengine Pertti Kurikan Nimipäivät Sandhja Norma John Saara Aalto Darude feat. Sebastian Rejman |  |
| 2020-luku | Aksel Kankaanranta Blind Channel The Rasmus Käärijä Windows95man feat. Henri Piispanen |  |
Yliviivattu vuosiluku tarkoittaa, että Suomi ei osallistunut kilpailuun kyseisenä vuonna.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 2 
Taiteenala:  MusicBrainz 2 
Henkilöt:  Ritva 2  3  Elonet  Yle  Uppslagsverket Finland 
Muut:  Europeana 
Fredi maaliskuussa 1967 valmiina Euroviisuihin.
Kivikasvot vuonna 1970. Vasemmalta Georg Dolivo, Ilkka Hemming, Fredi ja Ismo Sajakorpi.
Fredi ja Ystävät vuoden 1976 Eurovision laulukilpailussa.
Torsten Bjarre

| Torsten Bjarre |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Helge Torsten Bertil Bjarre
Syntynyt: 22. toukokuuta 1915 Madesjö, Ruotsi
Kuollut: 1. maaliskuuta 2001 (85 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  sarjakuvantekijä
    
Helge Torsten Bertil Bjarre (22. toukokuuta 1915 Madesjö – 1. maaliskuuta 2001 Tukholma) oli ruotsalainen sarjakuvantekijä. Hän loi sarjat Flygsoldat 113 Bom (1948–1971), Oskar (1952–1976) ja Lilla Fridolf (1956–, suomennettu nimellä Pikku Riku).
Bodyguard (vuoden 2011 elokuva)

| Bodyguard |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Siddique
Käsikirjoittaja:  Siddique
Tuottaja:  Atul Agnihotri
Säveltäjä:  Himesh Reshammiya Pritam
Kuvaaja:  Sejal Shah
Leikkaaja:  Sanjay Sankla
Pääosat:  Salman Khan Kareena Kapoor Raj Babbar Hazel Keech Mahesh Manjrekar
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  Reliance Entertainment Reel Life Production
Levittäjä:  Reliance Entertainment Netflix
Ensi-ilta:  31. elokuuta 2011
Kesto:  130 min
Alkuperäiskieli:  hindi
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bodyguard on Siddiquen ohjaama intialainen toimintaelokuva vuodelta 2011. Se on hindinkielinen versio saman ohjaajan vuonna 2010 ilmestyneestä malajalaminkielisestä Bodyguard-elokuvasta, josta on tehty uudelleenfilmatisointeja myös muilla intialaisilla kielillä. Elokuvan päärooleja näyttelevät Salman Khan ja Kareena Kapoor.
Bodyguard rikkoi ennätyksiä heti ilmestyessään. Se menestyi sekä Intiassa että ulkomailla.
Juoni

Balwant Singh on Sartaj Ranan (Raj Babbar) henkivartija. Eräänä iltana Balwant ja hänen raskaana oleva vaimonsa joutuvat onnettomuuteen. Balwant kuolee, mutta Sartaj onnistuu pelastamaan hänen vaimonsa, joka synnyttää pojan, Lovelyn. Aikuinen Lovely Singh (Salman Khan) työskentelee turvallisuuspalvelussa. Sartajin käskystä Lovely estää ihmiskaupan, jonka takana on Ranjan Mahatre (Mahesh Manjrekar) veljineen. Peläten kostoa Sartaj nimittää Lovelyn tyttärensä Divyan (Kareena Kapoor) henkivartijaksi.
Lovely on hyvin omistautunut velvollisuuksilleen, mutta ärsyttää Divyaa seuraamalla tätä joka paikkaan. Divya ja hänen ystävänsä Maya (Hazel Keech) alkavat soitella Lovelylle Chhaya-nimisenä tyttönä pitääkseen Lovelyn poissa heidän kimpustaan. Pikku hiljaa Lovely alkaa rakastua Chhayaan, eikä tiedä tämän olevan Divya. Lovely pelastaa Divyan useita kertoja Ranjan Mahatrelta, minkä seurauksena Divyakin alkaa rakastua Lovelyyn. Divya ei uskalla paljastaa olevansa Chhaya, koska Lovely on niin omistautunut hänelle ja hänen isälleen. Sartaj alkaa epäilemään, että Lovely ja Divya ovat rakastuneet toisiinsa ja aikovat karata. Hän lähettää miehensä tappamaan Lovelyn, jos Divya osoittautuu tämän rakastetuksi. Divya vakuuttaa isälleen, että Lovelyn tyttöystävä odottaa juna-asemalla. Divya aavistaa, että Lovely olisi murtunut, jos ei tapaisi rakastaan asemalla, joten hän lähettää ystävänsä Mayan kertomaan Chhayan olevan Divya. Kauan asemalla odottanut Lovely näkee Mayan ja halaa häntä. Hetken mielijohteesta Maya sanoo olevansa Chhaya. Divya yrittää soittaa hänelle, mutta hän heittää kännykkänsä ulos junasta. Maya ja Lovely menevät naimisiin, mutta Maya kuolee pian synnytettyään pojan. Ennen kuolemaansa hän alkaa kirjoittaa päiväkirjaa tekemästään petoksesta ja pyytää siinä poikaansa saattamaan Lovelyn ja Divyan yhteen.
Vuosia myöhemmin Sartaj kutsuu Lovelyn ja tämän pojan luokseen pyytääkseen anteeksi. Lovely luulee Divyan olevan onnellisesti naimisissa Lontoossa ja järkyttyy nähdessään hänet talossa, yhä naimattomana. Lovelyn poika lähentyy Divyan kanssa ja pyytää jopa anteeksi äitinsä puolesta. Ennen vierailunsa päättymistä poika pyytää Divyaa tulemaan heidän mukaansa hänen äidikseen. Vihainen Lovely käskee poikansa pyytää anteeksi, mutta tämä kieltäytyy. Sartaj sanoo olevansa samaa mieltä kuin poika ja pyytää Lovelya ottamaan Divyan mukaansa. Lovely suostuu ja Divya lähtee heidän mukaansa. Juna-asemalla poika heittää Mayan päiväkirjan pois, mutta Lovely saa sen käsiinsä. Lukiessaan sitä hänelle valkenee, että Divya oli hänen rakastettunsa Chhaya. Lovely soittaa hänelle ja sanoo häntä Chhayaksi. Divya on onnellinen henkilöllisyytensä selvittyä. He halaavat toisiaan Lovelyn pojan katsellessa heitä onnellisena.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Salman Khan  | … |  Lovely Singh   |
|  Kareena Kapoor  | … |  Divya Rana   |
|  Raj Babbar  | … |  Sartaj Rana   |
|  Rajat Rawail  | … |  Surindar Narindar Milka Singh (”Tsunami”)   |
|  Hazel Keech  | … |  Maya   |
|  Asrani  | … |  Shekhar   |
|  Mahesh Manjrekar  | … |  Ranjan Mahatre   |
|  Sharat Saxena  | … |  Bindra   |
|  Vidya Sinha  | … |  Rouva Rana   |
|  Aditya Pancholi  | … |  Vikrant   |
|  Karisma Kapoor  | … |  Chhaya (ääni)   |
|  Katrina Kaif  | … |  Itsenään (erikoisesiintyminen laulussa ”Bodyguard”)   |
Soundtrack

Elokuvan soundtrackin ovat säveltäneet Himesh Reshammiya ja Pritam. Sanoitukset ovat kirjoittaneet Neelesh Misra ja Shabbir Ahmed. Musiikin oikeudet myytiin T-Seriesille 60 miljoonalla rupialla.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Bodyguard” | Salman Khan, Band Of Power | 3.41 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”I Love You” | Ash King, Clinton Cerejo | 4.20 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Desi Beat” | Mika Singh, Amrita Kak | 4.12 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Teri Meri” | Rahat Fateh Ali Khan, Shreya Ghoshal | 5.27 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Desi Beat” (Remix)  | Mika Singh, Amrita Kak | 3.48 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Teri Meri” (Reprise)  | Rahat Fateh Ali Khan, Shreya Ghoshal | 3.41 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ”Teri Meri” (Remix)  | Rahat Fateh Ali Khan, Shreya Ghoshal | 5.27 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | ”Bodyguard” (Remix)  | Salman Khan, Band Of Power | 3.28 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | ”Desi Beat” (Punjabi Hip-Hop Mix)  | Alam Gir Khan, Amrita Kak | 3.58 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | ”I Love You” (Remix)  | Ash King, Clinton Cerejo | 4.20 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | ”I Love You” (Unplugged)  | Shaan, Clinton Cerejo | 4.11 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | ”Theme” (Instrumental)  | Instrumentaali | 2.30 |  |  |  |  |  |  |
Vastaanotto

Box Office India julisti Bodyguardin ”jymymenestykseksi”.
Palkinnot

Paras ensiohjaus – Siddique
Paras naislaulaja – Shreya Ghoshal (”Teri Meri”)
Paras naislaulaja – Shreya Ghoshal (”Teri Meri”)
Paras naislaulaja – Shreya Ghoshal (”Teri Meri”)
Paras naislaulaja – Shreya Ghoshal (”Teri Meri”)
Viihdyttävin valkokangaspari – Salman Khan & Kareena Kapoor
Paras toimintasankari – Salman Khan
Paras musiikki – Himesh Reshammiya & Pritam
Paras naislaulaja – Shreya Ghoshal (”Teri Meri”)
Paras toimintaelokuva – Atul Agnihotri
Paras naisnäyttelijä romanttisessa roolissa – Kareena Kapoor
Vuoden miestähti – Salman Khan
Paras mieslaulaja – Rahat Fateh Ali Khan (”Teri Meri”)
Aiheesta muualla

Bodyguard Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Bodyguard AllMoviessa. (englanniksi)
Tenho Salakka

Tenho Salakka 1962.
Tenho Pietari Salakka (18. kesäkuuta 1934 Jääski – 11. helmikuuta 2012 Imatra) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hänen päämatkansa oli maraton.
Tenho Salakka edusti uransa alussa Jääsken Kirijöitä lajeinaan hiihto ja sitten kestävyysjuoksu. Valmennustietoja hän sai sen ajan huippukestävyysjuoksijalta Hannu Postilta.
Vuonna 1959 Tenho Salakka siirtyi Kaukopään tehtaiden palvelukseen Imatralle ja siirtyi edustamaan Vuoksenniskan Urheilijoita. Ensimmäisen maratoninsa hän juoksi kesällä 1960. Kaikkiaan hänen urallaan kertyi maratoneja lähes 40, joista lähes puolet ulkomailla juostuna.
Ensimmäinen maratonmenestys oli matkan Pohjoismaiden mestaruus kesällä 1961 Oslossa. Vastaavassa kisassa Tenho Salakka sai toisen mestaruutensa 1965 Helsingissä. Lisäksi hän oli vuonna 1967 kolmas Kööpenhaminassa juoksemassaan PM-maratonilla. Vuonna 1963 juostussa Göteborgin maratonin PM-kisassa hän oli neljäs suomalaisten saadessa kuusi ensimmäistä sijaa.
Maratonin Suomen mestaruuksia Tenho Salakka saavutti kaksi kertaa eli vuosina 1962 ja 1965. SM-hopeaa tuli vuonna 1967 ja pronssia 1961 ja 1964. Vuonna 1964 juoksemallaan SM-maratonilla Oulussa hän juoksi ennätyksensä 2.20.02.
Tenho Salakka edusti Suomea Belgradin Euroopan mestaruuskisoissa 1962 sijoittuen parhaana suomalaisena yhdenneksitoista. Uransa parhaina juoksuina Tenho Salakka piti kahta juoksuaan ulkomailla. Joulukuussa 1962 hän oli Japanissa Fukuokan maratonilla kahdeksas ajalla 2.20.16, joka oli sen vuoden maailmantilaston kahdestoista ja Euroopan tilaston kolmas. Keväällä 1964 hän Tenho Salakka oli Bostonin maratonilla toinen ajalla 2.20.48.
Henkilökohtaiset ennätykset

5 000 metriä: 15.03,4 (vuonna 1968)
10 000 metriä: 30.53,0 (vuonna 1966)
Maraton: 2.20.02 (vuonna 1964)
Brasilian Grand Prix 1996

Brasilian Grand Prix 1996 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 31. maaliskuuta 1996 Interlagosin radalla. Kilpailu oli kauden 1996 toinen, ja sen voitti Damon Hill. Tämä oli seitsemäs kerta, kun Brasilian Grand Prix ajettiin Interlagosin lyhennetyllä lenkillä.
Tilanne ennen kilpailua > Kuljettajat

| Sija | Kuljettaja | AUS  | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Hill | 1 | 10 |
| 2 |  Villeneuve | 2 | 6 |
| 3 |  Irvine | 3 | 4 |
| 4 |  Berger | 4 | 3 |
| 5 |  Häkkinen | 5 | 2 |
| 6 |  Salo | 6 | 1 |

| Sija | Kuljettaja | AUS  | Pisteet |
Tilanne ennen kilpailua > Valmistajat

| Sija | Talli | Renkaat | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Williams-Renault | G | 16 |
| 2 |  Ferrari | G | 4 |
| 3 |  Benetton-Renault | G | 3 |
| 4 |  McLaren-Mercedes | G | 2 |
| 5 |  Tyrrell-Yamaha | G | 1 |

| Sija | Talli |  | Pisteet |
Kilpailun kulku

Aika-ajossa Damon Hill oli ylivoimainen. Hän nappasi paalupaikan lähes sekunnin erolla toiseksi nopeimpaan Rubens Barrichelloon. Kolmanneksi nopein Jacques Villeneuve jäikin Hillistä jo 1,1 sekuntia. Mika Häkkinen oli aika-ajon seitsemäs ja Mika Salo yhdestoista.
Sunnuntain kilpailu ajettiin rankkasateessa. Lähtö sujui ilman suurempia ongelmia, ja Hill veti letkaa. Seuraavina tulivat Villeneuve, Jean Alesi, Barrichello, Michael Schumacher ja Martin Brundle. Rata oli todella liukas. Ukyo Katayama ja Pedro Lamy spinnasivat menettäen monta sijaa. Molemmat pääsivät silti jatkamaan. David Coulthard kävi kokeilemassa vauhtiaan brasilialaisella nurmella. Hän menetti kahdeksan sijaa, ja ajoi sen jälkeen 14:ntenä. Myös Villeneuve pyörähti ja keskeytti. Kierroksella 32 Barrichello pääsi vihdoin pitkän yrittämisen jälkeen Alesin ohi toiseksi. Varikkopysähdysten aikana hän kuitenkin menetti paikkansa, ja kärjen järjestys oli: Hill, Alesi, Schumacher ja Barrichello. Kymmenen kierrosta ennen maalia Barrichello spinnasi hiekalle ja hän joutui keskeyttämään. Kärjen järjestys ei enää lopussa muuttunut. Hill otti kauden toisen voittonsa vankistaen samalla MM-johtoaan. Toinen oli Alesi ja kolmas Schumacher. Suomalaiset Häkkinen ja Salo keräsivät jälleen pisteitä.
Tulokset

| Sija | # | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Damon Hill | Williams-Renault | 71 | 1:49:52.976 | 1 | 10 |
| 2 | 3 |  Jean Alesi | Benetton-Renault | 71 | +17.982 | 5 | 6 |
| 3 | 1 |  Michael Schumacher | Ferrari | 70 | +1 krs. | 4 | 4 |
| 4 | 7 |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | 70 | +1 krs. | 7 | 3 |
| 5 | 19 |  Mika Salo | Tyrrell-Yamaha | 70 | +1 krs. | 11 | 2 |
| 6 | 9 |  Olivier Panis | Ligier-Mugen-Honda | 70 | +1 krs. | 15 | 1 |
| 7 | 2 |  Eddie Irvine | Ferrari | 70 | +1 krs. | 10 |   |
| 8 | 10 |  Pedro Diniz | Ligier-Mugen-Honda | 69 | +2 krs. | 22 |   |
| 9 | 18 |  Ukyo Katayama | Tyrrell-Yamaha | 69 | +2 krs. | 16 |   |
| 10 | 20 |  Pedro Lamy | Minardi-Ford | 68 | +3 krs. | 18 |   |
| 11 | 22 |  Luca Badoer | Forti-Ford | 67 | +4 krs. | 19 |   |
| 12 | 12 |  Martin Brundle | Jordan-Peugeot | 64 | Ulosajo | 6 |   |
| Kesk. | 11 |  Rubens Barrichello | Jordan-Peugeot | 59 | Ulosajo | 2 |   |
| Kesk. | 15 |  Heinz-Harald Frentzen | Sauber-Ford | 36 | Moottori | 9 |   |
| Kesk. | 8 |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 29 | Ulosajo | 14 |   |
| Kesk. | 14 |  Johnny Herbert | Sauber-Ford | 28 | Moottori | 12 |   |
| Kesk. | 6 |  Jacques Villeneuve | Williams-Renault | 26 | Ulosajo | 3 |   |
| Kesk. | 4 |  Gerhard Berger | Benetton-Renault | 26 | Hydrauliikka | 8 |   |
| Kesk. | 23 |  Andrea Montermini | Forti-Ford | 26 | Ulosajo | 20 |   |
| Kesk. | 16 |  Ricardo Rosset | Footwork-Hart | 24 | Ulosajo | 17 |   |
| Kesk. | 17 |  Jos Verstappen | Footwork-Hart | 19 | Moottori | 13 |   |
| Kesk. | 21 |  Tarso Marques | Minardi-Ford | 0 | Pyörähdys | 21 |   |
Matti Lepistön veistospuisto

Matti Lepistön veistospuisto on ITE-taiteilija Matti Lepistön töitä esittelevä puistoalue Raahessa. Puistossa on lähes 300 veistosta - esittäviä eläin- ja ihmisveistoksia sekä mytologiaa ja surrealistista taidetta.
Aiheesta muualla

Uskomaton näky metsän keskellä Patti­joella – veljesten vaalima puisto innostaa myös elo­kuvan­tekijöitä; IS 10.7.2022
Samuli Kivelä (muusikko)

| Samuli Kivelä (muusikko) |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1988 Kempele
Kansalaisuus:  suomi
Ammatti:  muusikko, äänisuunnittelija, tuottaja
Muusikko
Aktiivisena:  2000–
Soittimet:  kitara, syntetisaattori
Yhtyeet:  Ramy Essam band, Serot, Mechanic Membrane, Sepi Kumpulainen band, why so shy, Surrealiisa, Neljä Ässää
Aiheesta muualla
Kotisivut
   [ ohje ]  
Samuli Kivelä (s. 1988 Kempele) on suomalainen kitaristi, äänisuunnittelija ja tuottaja. Hän on toiminut tuottajana, sovittajana ja säveltäjänä useissa eri yhteyksissä. Kivelä on myös kitaransoitonopettaja.