stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Perhonjärvi (Tammela)

| Perhonjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°43′33″N, 23°50′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Turpoonjoen valuma-alue (35.98)
Laskujoki:  oja Ruostejärveen 
Järvinumero:  35.987.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  123,2 m 
Rantaviiva:  2,395 km 
Pinta-ala:  0,2024 km² 
 fiPerhonjärvi 
Perhonjärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu  Turpoonjoen alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen, jossa Tapolan - Kyynärän valuma-alue sijaitsee.
Maantiede

Järven pinta-ala on 20 hehtaaria ja sen pituus on 950 metriä ja leveys 380 metriä. Siihen on yhdistetty kaksitoista ojaa. Niistä saa alkunsa noin 1,9 kilometriä pitkä oja Ruostejärveen.
Järven rantaviiva on 2,4 kilometriä pitkä ja sen eteläranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa ja muut rannat ovat suota. Keskellä perhonjärveä on pieni saari. Rannoille on rakennettu yksitoista loma-asuntoa, joille johtaa tiet Portaalta tai Liesjärveltä.
Historia

Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Pärrhujärvi".
Perunkirkupöllönen

| Bolivianpöllönen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Kirkupöllöset Megascops
Laji::  koepckeae
Kaksiosainen nimi
 Megascops koepckeae  Hekstra, 1982 
Katso myös
   Perunkirkupöllönen Wikispeciesissä   Perunkirkupöllönen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Perunkirkupöllönen (Megascops koepckeae eli Otus koepckeae) on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Perussa. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat vuoristoiset alueet 2 500–4 500 metrin korkeudessa.
Aiheesta muualla

The Owl Pages (englanniksi)
Peter Duesberg

Peter H. Duesberg (s. 2. joulukuuta 1936) on biologi. Hän on tullut tunnetuksi kyseenalaistamalla vakiintuneen käsityksen, jonka mukaan AIDSin aiheuttaja on HI-virus. Kyseistä näennäistieteellisenä pidettyä näkemystä kutsutaan AIDS-denialismiksi. Lukuisat ihmiset ovat sen seurauksena jättäneet ottamatta HIV-lääkkeet ja kuolleet. Duesberg on tutkinut myös syövän syntyä ja aneuploidioita.
Keski-Euroopassa syntynyt ja opiskellut Duesberg on  Berkeleyssä sijaitsevan Kalifornian yliopiston professori. Hän on ollut vuodesta 1986 Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsen.
Patrik Zackrisson

| Patrik Zackrisson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. maaliskuuta 1987 (ikä 37) Ekerö, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Zacke
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  87 kg
Seura
Seura:  Leksands IF
Sarja:  SHL
Pelinumero:  26
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  Skå IK (Ruotsi I) Frölunda HC (SEL) Rögle BK (Allsv.) Linköpings HC (SEL) Atlant (KHL) Lev Praha (KHL) Skellefteå AIK (SHL) HC Lugano (NLA) HK Sibir Novosibirsk (KHL) Dinamo Moskova (KHL)
NHL-varaus:  165. varaus, 2007 San Jose Sharks
Patrik Birger Zackrisson (s. 27. maaliskuuta 1987 Ekerö, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Leksands IF:ssä Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Zackrisson on pelityyliltään puolustava sentteri, jonka vahvuuksiin kuuluu pelikäsitys, aloittaminen, pelintekeminen, kädet ja nopeus. Hän laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tšekki 2005 | jääkiekko |  |
| U-18 Junior World Cup  | U-18 Junior World Cup  | U-18 Junior World Cup  |  |
|  Pronssia | Piešťany 2004 | jääkiekko |  |
Zackrisson nimettiin Ruotsin MM-joukkueeseen vuoden 2012 turnaukseen, mutta tämän jälkeen joukkueeseen liittyneiden NHL-vahvistusten myötä hän ja puolustaja Mattias Ekholm eivät mahtuneet joukkueen kokoonpanoon ja näin ollen jättivät kisat väliin.
Zackrisson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2005, jolloin hän oli Ruotsin toiseksi paras pistemies Nicklas Bäckströmin ja Niklas Hjalmarssonin kanssa. Zackrisson voitti turnauksesta pronssia. Hän pelasi myös U-18 Junior World Cupissa vuonna 2004 voittaen pronssia.
Perhonjärvi (Jämsä)

| Perhonjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°56′15″N, 24°45′58″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kertejoen valuma-alue (35.69)
Laskujoki:  oja Kuorikkajärveen 
Järvinumero:  35.691.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  109,9 m  
Rantaviiva:  3,012 km  
Pinta-ala:  20,404 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPerhonjärvi 
Perhonjärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Suinulan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 20 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kertejoen valuma-alueella (35.69), jonka Kertejoen alaosan alueeseen (35.691) se kuuluu.
Pessi ja Illusia (täsmennyssivu)

Pessi ja Illusia viittaa seuraaviin:
Pessi ja Illusia, Yrjö Kokon kirjoittama satu
Pessi ja Illusia, Ahti Sonnisen säveltämä baletti
Pessi ja Illusia, Jack Witikan ohjaama fantasiaelokuva vuodelta 1954
Pessi ja Illusia, Heikki Partasen ohjaama elokuva, joka valmistui 1984
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pessi ja Illusia”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Perunkoiso

| Perunkoiso |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit
Alakaari::  Koppisiemeniset
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Solanales
Heimo::  Koisokasvit Solanaceae
Suku::  Perunkoisot Nicandra
Laji::  physalodes
Kaksiosainen nimi
 Nicandra physalodes  (L.) Gaertn. 
Katso myös
   Perunkoiso Wikispeciesissä   Perunkoiso Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Perunkoiso eli tähtiperunkoiso (Nicandra physalodes) on Etelä-Amerikassa Perussa, Boliviassa ja Chilessä alkuperäisenä esiintyvä koisokasvi, joka on hyvin myrkyllinen. Perunkoisojen suvussa on kolme lajia, mutta aiemmin vain yksi. Lajin on ensimmäisenä kuvannut Carl von Linné belladonnien sukuun nimellä Atropa physalodes vuonna 1753 teoksessaan Species Plantarum.
Perunkoiso on yksivuotinen melko pahanhajuinen kaljuvartinen ruoho, joka kasvaa 20:stä jopa 150:een senttimetriä korkeaksi. Kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa. Niiden verhiö on kellomainen, lähes tyveen liuskainen, liuskojen kärki otamaiseksi suippeneva. Sininen teriö on kellomainen. Hedelmä on pallomainen ruskea marja.
Kasvia käytetään koristekasvina.
Hedelmiä ja siemeniä.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Perunkoiso (tähtiperunkoiso) – Nicandra physalodes
Peliportti

DA-15 -portti
Peliportti on 15-pinninen liitin, jota on käytetty peliohjaimen liittämiseksi IBM PC -yhteensopiviin tietokoneisiin. 
Monissa tietokoneissa samaan tarkoitukseen käytettiin niin sanottua Atari-liitintä.
USB on korvannut peliportin.
Historia

Noin vuodesta 1990 alkaen peliportti oli yleensä integroitu tietokoneen I/O- tai äänikorttiin. Joissain tietokoneissa portti on lisätty suoraan tietokoneen emolevylle. Microsoft lakkautti peliportin tuen Windows Vista -version myötä. Saatavilla on myös USB-porttiin liitettäviä adaptereita, joilla peliporttiin liitettävän laitteen voi yhdistää tietokoneeseen USB-väylän kautta.
Peliportti käyttää DA-15-liitäntää, johon voidaan myös liittää MIDI-laite.
Käännös suomeksi
Petas (Vantaa)

Korpitien bussibysäkki ja linjan 48 A pikkubussi, Vantaan Petas.
Korpitie Petaksen asuinalueella.
Petas on omakotitaloalue Länsi-Vantaalla Myllymäen kaupunginosassa. Petaksen omakotitaloalue rakennettiin Lapinkylän Petas-talon takamaille 1950-luvulla. Alueen päätie on Korpitie.
Petakseen on suunniteltu yksi Kehäradan asema, mutta se ei kuulu radan ensimmäiseen rakennusvaiheeseen (2009-2014). Aseman ympärille on suunniteltu rakennettavaksi yritysalueita. Asemalle tulisi myös liityntäpysäköintipaikkoja.
Patrik Åman

| Patrik Åman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1983 (ikä 41)
Salibandyn pelaaja
Pelipaikka:  maalivahti
Seura:   AIK
Pelinumero:  1
Pituus:  184 cm
Paino:  75 kg
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
1994–1999 1999–2002:  Sirius  Storvreta IBK
Seurat
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
| 2002–2007 2007–2008 2008– |  IBK Dalen  Sirius  AIK | 42 (0+0=0) 22 (0+3=3) 51 (0+1=1) | 42 (0+0=0) 22 (0+3=3) 51 (0+1=1) |
Maajoukkue
| 2000 2006– |  Ruotsi U-19  Ruotsi | 3 (0+0=0) 12 (0+1=1) | 3 (0+0=0) 12 (0+1=1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten salibandy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 2010 | Salibandy |  |
Patrik Åman (synt. Patrik Jansson)  (s. 18. heinäkuuta 1983) on ruotsalainen salibandymaalivahti. Hän edustaa Ruotsin Superliigassa AIK:ta. Åman on pelannut Ruotsin maajoukkueessa vuodesta 2006 lähtien.
Ura

Åman aloitti salibandyn pelaamisen Siriusin junioreissa 11-vuotiaana. Myöhemmin hän edusti Storvretan junioreita vuosina 1999–2005.
Aikuisten tasolla Åman pelasi ensimmäisen kerran kaudella 2002–2003. Hän edusti viisi kautta Dalenia, kunnes siirtyi kaudella 2007–2008 Ruotsin I-divisioonassa pelanneeseen Siriusiin. Åman pelasi joukkueen riveissä yhden kauden ja keräsi kolme syöttöpistettä.
Kaudella 2008–2009 Åman siirtyi takaisin Ruotsin pääsarjaan ja AIK:n riveihin. Hän saavutti joukkueen riveissä Ruotsin mestaruuden heti ensimmäisellä kaudellaan ja pronssia toisella kaudella.
Maajoukkueura

Åman pelasi ensimmäisen kerran Ruotsin maajoukkueessa vuonna 2006. Seuraavan kerran Åman palasi Ruotsin maajoukkueeseen vuonna 2010, kun hänet valittiin Ruotsin joukkueeseen vuoden 2010 MM-kisoihin.
Saavutukset

Ruotsin mestaruus: 2009
MM-kilpailut
Hopeaa: 2010
Kultaa: 2012
Kultaa: 2014
Pekka Helin (arkkitehti)

Pekka Juhani Helin (s. 1. toukokuuta 1947 Tampere) on suomalainen arkkitehti.
Helinin tuoreimpia töitä ovat kauppakeskus Sello Espoossa, Itämerentorni Ruoholahdessa Helsingissä ja Nokian pääkonttori, joka sai Vuoden teräspalkinnon 1997. Myös eduskuntatalon lisärakennus Pikkuparlamentti on hänen töitään, samoin Finnforestin pääkonttori Tapiolassa Espoossa. Helin on toiminut myös kauppakeskus Redin arkkitehtina.
Palkintoja

European Steel Structure 2001
Vuoden teräsrakenne 1997, 2000, 2004
Vuoden puupalkinto 2006
Rakennustaiteen valtionpalkinto 2006
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pekka Helin (arkkitehti) Wikimedia Commonsissa
Lisätietoja ja palkinnot
Arkkitehtitoimisto Helin & Co (englanniksi)
Pessi Levanto

Pessi Levanto (s. 6. syyskuuta 1973 Helsinki) on suomalainen muusikko ja säveltäjä. Hän valmistui Sibelius-Akatemian jazzmusiikin osastolta musiikin maisteriksi 1999. Levanto opiskeli lisäksi yksityisesti New Yorkissa ja Tukholmassa sekä klassista sävellystä Markus Fageruddin, Hannu Pohjannoron ja Tapani Länsiön johdolla. Orkesterinjohtoa hän on opiskellut Jorma Panulan ja Atso Almilan kursseilla.
Levanto toimi Uudenmaan säveltaiteen läänintaiteilijana vuosina 2000–2004. Hän sai Taiteen Keskustoimikunnan 5-vuotisen taiteilija-apurahan vuonna 2017.
Hän on toiminut Suomen Musiikintekijät ry:n hallituksen jäsenenä vuosina 2016-2020.
Pianistina, säveltäjänä, sovittajana ja tuottajana hänellä on ollut työtovereinaan muun muassa Manhattan Transfer, Egotrippi, Helsingin Kaupunginorkesteri, Tapiola Sinfonietta, Stratovarius ja Anna Puu.
Levannon sovitus- ja sävellystuotanto vaihtelee a cappella -sekstetistä sinfoniaorkesterin kautta big bandiin. Hän on ollut tuottajana, sovittajana, säveltäjänä sekä sessiomuusikkona kymmenillä levyillä ja julkaissut seitsemän omaa albumiaan. Hän on ollut kaksi kertaa JazzEmma-palkintoehdokkaana ja neljä kertaa Jussi-palkintoehdokkaana.
Vuonna 2005 hän voitti ensimmäisen palkinnon Esko Linnavalli -big band sävellyskilpailussa teoksella Golden House of Samarkand. Vuonna 2015 hän sai musiikin vientipalkinnon työstään Joanna Wangin levyllä "Midnight Cinema".
Levanto on julkaissut neljä lastenmusiikkilevyä, joista kolmessa viimeisimmässä Julia Vuoren Vuohi-hahmo matkustaa ympäri maailmaa tutustuen vieraisiin kansoihin ja kulttuureihin.
Hän on kirjoittanut musiikin muun muassa elokuviin Oma Maa, Swingers, Armi Elää!,  Havukka-ahon ajattelija Käsky, ja Päätalo.
Levanto on myös toiminut elokuvamusiikin orkestroijana muille säveltäjille muun muassa elokuvissa Heinähattu ja Vilttitossu, Kotikatu.
Tämän lisäksi Levanto on myös säveltänyt musiikkia lukuisiin mainosspotteihin, kanavatunnuksiin, näytelmiin sekä tanssiteoksiin. Levanto on sovittanut Classical Trancelations -konserttikokonaisuuden kappaleet tanssimusiikin klassikoista sifoniaorkesterille. Levanto on myös kirjoittanut pop-kappaleita aasian markkinoille muun muassa yhtyeille Arashi ja Kinki Kids. Hän on työskennellyt Espoon Teatterissa, Vierailuteatterissa, Svenska Teaternissa, KokoTeatterissa, Komediateatteri Arenassa (kapellimestarina) sekä Helsingin kaupunginteatterissa.
Levanto on toiminut myös kouluttajana Sibelius-Akatemiassa, Aalto-yliopistossa, Metropoliassa, Teatterikorkeakoulussa sekä Joensuun konservatoriossa ja järjestänyt itse elokuvamusiikkiseminaareja.
Pekka Hiltunen

Pekka Hiltunen (s. 1966 Oulu) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän työskentelee Mondon toimituspäällikkönä. Aiemmin hän on työskennellyt toimittajana Helsingin Sanomissa ja sen Kuukausiliitteessä, esimiehenä Me Naisissa ja Kodin Kuvalehdessä sekä Imagen toimituspäällikkönä. Hän sai aikakauslehtikilpailussa vuoden 2010 kirjoittavan toimittajan palkinnon lehtiartikkeleistaan, joita kuvailtiin syvällisiksi ja yhteiskunnallista keskustelua synnyttäviksi. 
Hiltunen on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri tiedotusopista Tampereen yliopistosta.
Kirjailijanuransa Hiltunen aloitti jännitysromaaneilla. Esikoisteos Vilpittömästi sinun (2011) on ensimmäinen kirja Hiltusen Studio-trillerisarjassa, joka kertoo Lontoossa elävien suomalaisnaisten salaperäisistä operaatioista rikosten ja yhteiskunnallisten ongelmien parissa. Kirja sai vuonna 2012 Vuoden johtolanka -palkinnon ja Kaarlen palkinnon sekä kirjakauppiaiden raadin myöntämän Laila Hirvisaaren rahaston apurahan. Palkintoperustelujen mukaan romaani on ”taitavasti rytmitetty, intensiivinen ja jännittävä psykotrilleri” ja ”aloittaa uuden kauden suomalaisessa rikos- ja dekkarikirjallisuudessa”. Teos oli myös ehdolla pohjoismaisen Lasiavain-dekkaripalkinnon, kansainvälisen Impac Dublin -kirjallisuuspalkinnon sekä Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkinnon saajaksi. Kirja on ilmestynyt käännöksenä Ranskassa, Puolassa, Tšekissä, Islannissa, Saksassa ja Britanniassa, ja sen käännösoikeudet on myyty myös Turkkiin. Kirjasta on myös tehty dramatisointi, tv-sarja Cold Courage.[lähde? ] Sen ensimmäistä kautta kuvattiin Britannian ja Suomen lisäksi Irlannissa sekä Belgiassa.
Hiltusen toinen teos Sysipimeä ilmestyi syksyllä 2012. Se on ilmestynyt käännöksenä Britanniassa, Saksassa, Tšekissä ja Ranskassa. Useita kiittäviä arvioita saanut teos valittiin myös Helsingin Sanomien Vuoden kirjat 2012 -listalle.
Elokuussa 2013 julkaistiin Hiltusen kolmas romaani ISO, joka on hänen ensimmäinen kirjansa muulla kuin jännityksen saralla. Kustantaja luonnehtii teosta ”polttavan ajankohtaiseksi” proosaksi sekä romaaniksi lihavuudesta, häpeästä ja terveystiedosta. Tarinan lihava päähenkilö kamppailee kohtaamiaan ennakkoluuloja vastaan ”arjen rohkeudella, joskus huumorillakin”.
Hiltusen neljäs teos, Studio-trillerisarjan kolmas kirja Varo minua, ilmestyi elokuussa 2015.
Viides romaani Onni ilmestyi loppukesällä 2016. Se on aikalaisromaani median ja toimittajantyön muutoksista sekä homojen oikeuksien edistymisestä Suomessa.
Studio-trillerien neljäs kirja Syvyys ilmestyi syksyllä 2019 ja viides, Susipiste, kesällä 2023.
Teokset

Vilpittömästi sinun.  Helsinki:  Gummerus, 2011.  ISBN 978-951-20-8510-1.
Sysipimeä.  Helsinki:  WSOY, 2012.  ISBN 978-951-0-39383-3.
ISO.  Helsinki:  WSOY, 2013.  ISBN 978-951-0-39964-4.
Varo minua.  Helsinki:  WSOY, 2015.  ISBN 978-951-0-41304-3.
Onni.  Helsinki:  WSOY, 2016.  ISBN 978-951-0-41996-0.
Syvyys.  Helsinki:  WSOY, 2019.  ISBN 978-951-0-44225-8.
Susipiste.  Helsinki:  WSOY, 2023.  ISBN 978-951-0-48733-4.
Aiheesta muualla

Pekka Hiltunen haastattelussa Prosak-proosaklubilla, Kirjastokaista-video
Pekka Hiltunen lukee Prosak-proosaklubilla teostaan Vilpittömästi sinun, Kirjastokaista-video
Perunkerttuli

| Perunkerttuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tangarat Thraupidae
Suku::  Nephelornis
Laji::  oneilli
Kaksiosainen nimi
 Nephelornis oneilli  Lowery & Tallman, 1976 
Katso myös
   Perunkerttuli Wikispeciesissä   Perunkerttuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Perunkerttuli (Nephelornis oneilli) on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan vain Perussa.
Koko ja ulkonäkö

Perunkerttuli kasvaa 13–14 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Yleisväriltään laji on ruskea. Sen pää, selkä ja siivet ovat tummat ja rinta ja vatsa vaaleammat ja kellertävämmät. Perunkerttulin väri on vaalein kurkussa.
Levinneisyys ja elintavat

Perunkerttulia esiintyy Perun Andeilla erityisesti itärinteillä. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät, metsien reunamaat ja ruohomaat 3 000–3 800 metrin korkeudella merenpinnasta. Lintu liikkuu enintään 15 yksilön ryhmissä ja voi liittyä sekaparviin. Perunkerttuli syö enimmäkseen hyönteisiä.
Persianparrotia

| Persianparrotia |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Saxifragales
Heimo::  Taikapähkinäkasvit Hamamelidaceae
Suku::  Parrotiat Parrotia
Laji::  persica
Kaksiosainen nimi
 Parrotia persica  (DC.) C.A.Mey. 
Katso myös
   Persianparrotia Wikispeciesissä   Persianparrotia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Persianparrotia eli parrotia eli rautapuu (Parrotia persica) on Pohjois-Iranissa kasvava erittäin kova puulaji. Se kasvaa myös muualla, mutta silloin se ei muodosta niin kovaa puuainesta. Puu kasvaa 15–25 metriä korkeaksi. Persianparrotian puumassan tiheys on noin 1,4 kg/dm³, eli se on vettä tiheämpää.
Persianparrotiaa kasvatetaan koristekasvina ennen kaikkea sen loisteliaan syysvärin takia.
Viime aikoina puulajin säilymisestä on oltu huolissaan. Hakkuiden takia se on luokiteltu alavilla mailla silmälläpidettäväksi lajiksi.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Persianparrotia – Parrotia persica
Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Parrotia (Parrotia persica)
ITIS: Parrotia persica (englanniksi)
Niko Vainio

| Niko Vainio |
| --- | --- |
 Lari Laurikkala Niko Vainion roolissa
Näyttelijä(t):  Okko Salminen (2002–2004) Risto Törhönen (2004–2007) Juha Karhu (2007–2008) Lari Laurikkala (2009–2011, 2014)
Kesto:  2002–2008, 2009–2011, 2014
Ensi- esiintyminen:  Osa 610: Keskeytynyt häävalssi (3. toukokuuta 2002)
Viimeinen esiintyminen:  Osa 2581: Jannen puhelimessa on uusi appi (17. helmikuuta 2014)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Niko Santeri Vainio
Ammatti:  opiskelija
Sukupuoli:  mies
Kotipaikka:  Helsinki
Asuinpaikka:  Oulu
Suhteet
Vanhemmat:  Jenni Vainio (kuollut) Toni Veijalainen (kuollut) Ami Vainio (adoptioisä)
Isovanhemmat:  Birgitta Vainio Iiro Vainio Eeva Harakka Helena Rasi (adoptioisoäiti, ei näytetty sarjassa) Amin isä (adoptioisoisä, ei näytetty sarjassa)
Tädit ja sedät:  Katja Vainio Petri Veijalainen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Niko Santeri Vainio on kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa Salatut elämät. Häntä näytteli vuosina 2002–2004 Okko Salminen, 2004–2007 Risto Törhönen ja 2007–2008 Juha Karhu. Syksystä 2009 marraskuuhun 2011 asti Nikoa esitti Lari Laurikkala. Laurikkalan esittämä Niko palasi sarjaan vierailulle 27. tammikuuta 2014 esitetyssä jaksossa, mutta poistui jälleen 17. helmikuuta 2014.
Perhe

Sarjassa Niko on Jenni Vainion ja Toni Veijalaisen ainoa lapsi. Hän syntyi saksalaisessa vankilassa, jossa hänen äitinsä Jenni, Tonin lavastamana kärsi rangaistusta sekaantumisestaan hämäriin bisneksiin. Oli myös syytä epäillä, että Nikon isä olisi Aki Nikkinen, koska Jenni oli suhteessa Akin kanssa ennen kuin joutui vankilaan ja huomasi olevansa raskaana. Jenni itse myös salaa toivoi Akin olevan Nikon isä ja väittikin asian olevan niin siskolleen Katjalle. Nikon syntymäajasta kuitenkin paljastui, että lapsi on Tonin. Vapauduttuaan Jenni ja Niko muuttivat takaisin Pihlajakadulle. Toni ei ehtinyt olla kauan osana poikansa elämää, koska hänet hukutettiin avantoon velkojen takia. Myöhemmin Jennin ja Ami Vainion alettua seurustella ja mentyä naimisiin Ami halusi adoptoida Nikon, jotta hän voisi olla oikea isä pojalle. Kun Niko kuuli Jennin kuolemasta, hän saapui Lempäälän hautausmaalle hyvästelemään Jennin.
Elämä Pihlajakadulla > Lapsuus

Pienenä lapsena Nikon juonikuviot liittyivät lähinnä hänen vanhempiensa juonikuvioihin, kuten siihen, että Jennin oli vaikea löytää vauva-Nikolle hoitopaikkaa. Nikolle merkittäviä juonenkäänteitä olivat kevään 2005 päätösjaksossa tapahtunut ampuminen Kivirannoilla, kun Nikon hyvä ystävä Oona ampui Jenniä jalkaan, mikä järkytti Nikoa. Myös Oonan tippuminen hissikuiluun oli Nikon elämässä merkittävä juonenkäänne.