stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Blah-Blah-Blah (albumi)
Muusikot

Iggy Pop: laulu, taustalaulu
Erdal Kizilcay: rummut, basso, syntetisaattori, taustalaulu, jousisovitukset
Kevin Armstrong: kitarat, taustalaulu
Steve Jones: kitara kappaleessa ”Cry For Love”
Itä–Länsi-ottelu 1940

| Tiedot |
| --- | --- | --- |
Päivämäärä: 22. heinäkuuta 1940
Kaupunki: Helsinki, Suomi
Kenttä: Olympiastadion
Tulokset
Miehet: 5–6 Länsi (voitot 3–5)
Vuoden 1940 Pesäpallon Itä–Länsi-ottelu pelattiin Helsingissä Olympiastadionilla 22. heinäkuuta. Ottelun yleisömääräksi ilmoitettiin 710. Ottelu käytiin talvisodassa kaatuneiden muistoksi aikana, jolloin Helsingin olympiakisat olisivat olleet käynnissä, elleivät ne toisen maailmansodan johdosta olisi tulleet peruutetuiksi. Ensimmäisen kerran Itä-Länsi-otteluun osallistui myös Työväen Urheiluliiton pelaajia.
Osallistujat

Idän joukkueenjohtajana toimi Osmo Kupiainen ja Lännen Erik Haru
| --- | --- |
Värien selitykset
    : 8. Itä-Länsi -ottelu
| ITÄ | Seura | Pelipaikka | LÄNSI | Seura |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kalervo Markkanen | KVeto | Lukkari | Väinö Soininen | Kullervo |
| Eero Salisma | HP | Ykkösvahti | Svante Helminen | TuTo |
| Osmo Leino | KVeto | Sieppari | Vilho Hänninen | TPU |
| Antti Saarinen | Puhti | Kolmosvahti | Tauno Vaahtera | TMP |
| Unto Liukkonen | KVeto | Polttaja | Eero Haukiala | HPL |
| Martti Kesto | Puhti | Kakkosvahti | Aarne Leivo | HPK |
| Niilo Toppila | Kiri | Kolmosvara | Onni Rantala | LP |
| Oiva Hyttinen | Kiri | Koppari | Kalevi Ihalainen | HPL |
| Erkki Alhava | KVeto | Kakkosvara | Toivo Sariola | KooPee |
| Uuno Käkönen | VM | Vaihtopelaaja | Onni Vainio | HPL |
| Tuure Valo | Puhti | Vaihtopelaaja | Ensio Vuorinen | HPL |
|  |  | Vaihtopelaaja | Aaro Jämsen | TPL |
|  |  | Poisjäänti | Jussi Kallio | TPV |
Ottelussa ei suoritettu perinteistä avausheittoa.
Osallistujat > Vaihdot

ei vaihtoja.
Juoksulista

Länsi aloitti sisällä.
| Joukkue |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Yht>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ITÄ | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 0 | 1 | 0 | 5 |
| LÄNSI | 2 | 0 | 1 | 0 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | 6 |
Hondurasin ilmavoimat

| Hondurasin ilmavoimat |
| --- | --- |

Hondurasin ilmavoimat on Hondurasin asevoimien ilmapuolustuksesta vastaava osa. Ne ovat toimineet lähes 80 vuotta. Ilmavoimilla on kolme tukikohtaa, jotka on nimetty varhaisten sotasankareiden mukaan: Armando Escalón Espinal (perustettu 1969), Héctor Caraccioli Moncada ja Hernan Acosta Mejia.
Ensimmäiset lentokoneet hankittiin 1920-luvulla. Kalustoa täydennettiin toisen maailmansodan aikana, kun Honduras oli julistanut sodan akselivalloille. Kalustoa uusittiin 1957 Nicaraguaa vastaan käydyn rajaselkkauksen jälkeen sekä vuoden 1969 jalkapallosodassa. 1970-luvulta alkaen uusia koneita on ostettu Yhdysvalloista ja Israelista.
Mayki Graff

Mayki Graff, oik. Maykelline Graciela Hernández Ortega (s. 1993 tai 1994 Tegucigalpa, Honduras) on keskiamerikkalainen feministi, rap-artisti ja tiettävästi maansa ensimmäinen naispuolinen graffititaiteilija. Graffitin tekemisen hän oppi veljeltään. Naisten tekemää katutaidetta hän oli nähnyt Hondurasin pääkaupungin kaduilla, mutta haluaa ottaa selkeämmin kantaa maansa ongelmiin. Hän haluaa irrottautua vahvasta traditiosta, machokulttuurista, jossa naisen paikka on kotitöissä. Maassa on vuosittain satoja naisiin kohdistuvia surmatöitä sekä suuret määrät katulapsia, joihin hän haluaa taiteellaan kiinnittää huomionsa. Hän haluaa tehostaa seksuaalivalistusta ja laskea teiniraskauksien määrää. Varsinaisesti graffiteja hän alkoi tehdä vuonna 2012, ja tavattuaan samaa harrastavan maannaisensa Suam Fonsecan he perustivat naisten graffitiryhmän nimeltä Dolls Clan helpottamaan turvattomuuden tunnetta, jonka nuoret naiset Tegucigalpassa kokevat. He pyrkivät vaikuttamaan maan tiukkaan aborttilainsäädäntöön ja toimivat lenca-alkuperäiskansaan kohdistumaa painostusta vastaan. Hip hop-musiikkia Mayki Graff on esittänyt Hondurasissa, mutta myös Yhdysvalloissa, Guatemalassa, El Salvadorissa ja Nicaraguassa. Häneltä on valmistumassa EP-levy. Mayki Graff opiskelee Tegucigalpan yliopistossa sosiaalityötä.
Nguyễn Tấn Dũng

| Nguyễn Tấn Dũng |
| --- | --- |

Vietnamin pääministeri
 27. kesäkuuta 2006 – 7. huhtikuuta 2016  
Presidentti:  Nguyễn Minh Triết Truong Tan Sang
Varapääministeri:  Nguyễn Sinh Hùng
Edeltäjä:  Phan Văn Khải
Seuraaja:  Nguyễn Xuân Phúc
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. marraskuuta 1949 (ikä 75) Cà Mau, Vietnam
Vanhemmat:  Nguyễn Tấn Thử (isä)  Nguyễn Thị Hường (Äiti)
Puoliso:  Trần Thanh Kiệm
Lapset:   Nguyễn Thanh Nghị (s.1976)  Nguyễn Thanh Phượng (s.1980)  Nguyễn Minh Triết (s.1988) 
Tiedot
Puolue:  Vietnamin kommunistinen puolue
Aiheesta muualla
nguyentandung.chinhphu.vn
Nguyễn Tấn Dũng (s. 17. marraskuuta 1949) toimi Vietnamin pääministerinä vuosina 2006–2016. Dũng astui pääministeriksi presidentti Nguyễn Minh Triếtin kaudella ja jatkoi tehtävässä myös Truong Tan Sangin aloitettua presidentin virassa heinäkuussa 2011. Hän toimi 29. syyskuusta 1997 kesäkuuhun 2006 varapääministerinä ja sai 92 % kansalliskokouksen äänistä ainoana ehdokkaana. Hän on nuorin pääministeri 20 vuoteen. Pääministerillä on rajoitetusti valtaa, ja eniten valtaa maassa omaa kommunistisen puolueen pääsihteeri Nông Ðức Mạnh.
Dũng on toiminut keskuspankin kuvernöörinä eteläisessä Cà Maun maakunnassa. Hänellä on sotilastausta, ja hän taisteli Etelä-Vietnamia vastaan Vietnamin sodassa. Hän on suorittanut oikeustieteellisen tutkinnon. Hänet valittiin keskuskomitean politbyrooseen kahdeksannessa, yhdeksännessä ja kymmenennessä puoluekokouksessa. Ennen pääministeriksi nimittämistään hän vastasi taloudesta, joka on viime vuosinamilloin? kasvanut 7,5 % vuosivauhtia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lockhart, Bruce M. & Duiker, William J.: The A to Z of Vietnam, s. 274.  Scarecrow Press, 14.4.2010.  ISBN 978-1-4617-3192-4  Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
Topic: Nguyen Tan Dung United Press International (UPI). Viitattu 16.11.2018 (englanniksi).
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Gizmondo

| Gizmondo |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Tiger Telematics
Julkaisu:  2005
Muisti:  128MB
Tallennusväline:  SD, MMC muistikortti
Lisää videopeliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Gizmondo on Tiger Telematicsin vuonna 2005 julkaisema käsikonsoli. Laite oli alun perin tarkoitus julkaista edellisenä vuonna, mutta julkaisu siirtyi vuoteen 2005. Laitteen kotimaassa Ruotsissa se julkaistiin vasta loppuvuodesta. Laitteesta julkaistiin myös edullisempi, osin mainosrahoitteinen, Smart Adds -malli, mutta mainoksia ei koskaan kytketty päälle.
Konsoli ei käynyt kaupaksi, minkä takia yhtiö ajautui konkurssiin helmikuussa 2006, ja Gizmondon valmistus lopetettiin.
Laitteisto

CPU: 400 MHz Samsung ARM9 S3C2440
GPU: Nvidia GoForce 3D 4500
RAM: 128MB
GPRS ja GPS -valmiudet.
Pelit

Konsolille on tehty myös muutama peli suomalaisen Fathammerin toimesta.
Aiheesta muualla

Gizmondo's Spectacular Crack-up (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| n k Käsikonsolit |
| --- | --- |
Varhaiset:  Microvision  elektroniikkapelit 
Nintendo:  Game & Watch  Game Boy (Pocket  ·  Light)  Game Boy Color  Game Boy Advance (SP  ·  Micro)  DS (Lite)  DSi  DSi XL  3DS  2DS  3DS XL  New 3DS  New 3DS XL  New 2DS XL  Switch Lite 
Bandai:  WonderSwan  WonderSwan Color  SwanCrystal 
GamePark/ GamePark Holdings:  GP32  GP2X  XGP  XGP Mini  XGP Kids 
SNK:  Neo Geo Pocket  Neo Geo Pocket Color  Neo Geo X 
Sega:  Game Gear  Nomad  Mega Jet 
Sony:  PocketStation  PlayStation Portable  PlayStation Vita 
Muut:  Atari Lynx  Gamate  Watara Supervision  Game.com  Gizmondo  N-Gage  Tapwave Zodiac  PC Engine GT / TurboExpress  Pandora  Pepper Pad  GameKing  iRiver G10  SHIELD Portable
Egyptin pörssi

| Egyptin pörssi> البورصة المصرية |
| --- | --- |

Paikka:  Kairo, Egypti
Perustettu:  1883
Avainhenkilöt:  Rami El-Dokany (Pj.)
Valuutta:  EGP
Listaukset:  176
Indeksit:   EGX 30  EGX 50  EGX 70  EGX 100 
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Egyptin pörssi (engl. The Egyptian Exchange, lyhennys EGX; arab. البورصة المصرية‎; kesäkuuhun 2008 saakka Cairo & Alexandria Stock Exchange) on egyptiläinen markkina-arvoltaan Afrikan toiseksi suurin arvopaperipörssi. Pörssin päätoimipiste sijaitsee Kairossa ja sivutoimipiste Aleksandriassa.
Toukokuussa 2018 Egyptin pörssissä oli listattu 255 yhtiötä, ja kotipaikaltaan egyptiläisten yhtiöiden osakkeiden markkina-arvo oli yhteensä 52,1 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Pörssissä käytiin arvopaperikauppaa toukokuussa 2018 yhteensä 1,4 miljardilla dollarilla. Vertailuna: Saman kuukauden aikana Nasdaq Nordicin osakevaihto oli arvoltaan 74,4 miljardia dollaria ja Johannesburgin pörssin 34,8 miljardia dollaria (Maailman pörssien yhteistyöjärjestö WFE:n 5/2018 tilasto).
Aiheesta muualla

Väkivaltaisuudet lamauttivat Egyptin – pankit ja pörssi kiinni (15.8.2013) (is.fi)
Egyptin pörssi avautuu vihdoin – romahdusta pelätään (22.3.2011) (is.fi)
Egyptin pörssi pysyy yhä kiinni (5.2.2011) (yle.fi)
Joni Puurula

| Joni Puurula |
| --- | --- |
 Puurula puolalaisen STS Sanokin harjoituksissa vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. elokuuta 1982 (ikä 42) Kalajoki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Huikea Jamppa
Pelipaikka:  maalivahti
Maila:  oikea
Hanska:  vasen
Pituus:  181 cm
Paino:  84 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–2017
Seurat:  FPS (Mestis)   Kokkolan Hermes (Mestis)   HPK (SM-liiga)   Salavat Julajev Ufa (RSL)   Amur Habarovsk (RSL)   TPS (SM-liiga)   Leksands IF (Allsvenskan)   SaiPa (SM-liiga)   Jokerit (SM-liiga)   AaB Ishockey (Superisligaen)   Vaasan Sport (Mestis)   Asplöven HC (Allsvenskan)   Arlan Kokshetau (KAZ)   Sterzing/Vipiteno (Elite.A)   STS Sanok (POL)   SG Cortina (Elite.A) Anglet Hormadi  (Ligue Magnus)
NHL-varaus:  243. varaus, 2000 Montreal Canadiens
Joni Puurula (s. 4. elokuuta 1982 Kalajoki) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti ja nykyinen maalivahtivalmentaja.
Puurula on saavuttanut urallaan muun muassa alle 18-vuotiaiden MM-kultaa 2000, liigassa SM-pronssia kolme kertaa (vuosina 2002, 2003, 2005 HPK:ssa) sekä kaksi Mestiksen mestaruutta kaudella 2010–2011 sekä 2011–2012 Vaasan Sportissa. Kaudella 2011–2012 hänet valittiin Mestiksen pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi Håkan Hjerpe MVP -pokaalilla.
Puurula on pelannut urallaan muun muassa Kalajoen Junkkareissa, Kokkolan Hermeksessä, HPK:ssa, Jokereissa, HK Salavat Julajev Ufassa, Amur Habarovskissa, TPS:ssä ja Asplöven HC:ssa.
Montreal Canadiens varasi hänet NHL:ään vuonna 2000 8. kierroksella numerolla 243.
Puurula siirtyi kaudeksi 2007–2008 SaiPaan, josta hänet kaupattiin Jokereihin loppukaudeksi. Kesällä 2008 Puurula teki sopimuksen kasvattajaseuransa Kalajoen Junkkareiden kanssa. Puurula siirtyi kaudeksi 2009–2010 Ruotsin Timrå IK:hon.
Puurula lopetti uransa 2010, mutta teki paluun pian keväällä 2011 Mestikseen Vaasan Sportiin. Hän voitti joukkueessa Mestiksen mestaruuden ja paikan liigakarsintaan Tampereen Ilvestä vastaan. Kaudella 2011–2012 Puurula voitti mestaruuden jälleen Sportissa. Kaudella 2012–2013 Puurula pelasi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa. Kaudella 2013–2014 Puurula siirtyi kesken kauden Asplövenista Kazakstanissa pelaavaan Arlan Kokshetau -joukkueeseen, jossa hän voitti hopeaa. Kesällä 2014 Puurula siirtyi pelaamaan Elite.A-liigassa WSV Sterzing/Vipiteno Broncos -joukkueeseen. Kauden jälkeen Puurula siirtyi Puolan liigaan josta kuitenkin palasi vain viiden pelatun ottelun jälkeen tammikuussa 2016 takaisin Italiaan.
Puurulan ura päättyi kesken kauden 2016-2017 vakavaan olkapäävammaan pelatessaan Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Anglet Hormadissa.
Uran päättymisen jälkeen Puurula on toiminut maalivahti- sekä apuvalmentajana mm. Sparta Sarpsborgissa vuosina 2020-2024. Kaudeksi 2024-2025 Puurula siirtyi valmentamaan Kalmar HC:hen Allsvenskaniin.
Lempo-Volley

| Lempo-Volley |
| --- | --- |
Perustettu:  2019
Kotipaikka:  Lempäälä
Kenttä:  Lempäälä-areena
– Kapasiteetti:  500 (Laajennettavissa 1500 katsojalle)
Puheenjohtaja:   Ossi Vesanen
Valmentaja:  Miehet:  Simo Puttonen Naiset:  Maria Laine
Sarja:  Lentopallon miesten 1-sarja Lentopallon naisten 1-sarja
Värit:                     
Kotisivu:  https://www.lempovolley.fi
Lempo-Volley on lempääläläinen lentopalloseura, joka on perustettu vuonna 2019. Seura perustettiin yhdistämään Lempäälän Jyryn ja Lempäälän Kisan lentopallotoiminnat saman seuran nimen alle. Samalla luotiin yhtenäinen pelaajapolku junioreista aikuisten sarjoihin. Pelipassien määrällä mitattuna Lempo-Volley on Suomen viidenneksi suurin lentopalloseura. Kaudella 2024-25 Lempo-Volleyn edustusjoukkueet pelaavat miesten 1-sarjassa ja naisten 1-sarjassa.
Saavutukset

Miesten 1-sarjan mestaruus kaudella 2022-2023
A-tyttöjen Suomen mestaruus kaudella 2022-2023
Miesten edustusjoukkue kaudella 2024-2025

2 Niko Montonen, yleispelaaja
7 Jyri Niemi, libero
9 Veeti Kosonen, yleispelaaja
10 Joel Itänen, yleispelaaja
12 Tuomas Sillanpää, hakkuri
13 Daniel Heinonen, yleispelaaja
14 Tino Vuori, hakkuri
15 Ville Tuki, passari
16 Arttu Lehtimäki, passari
17 Tatu Vuorenmaa, keskitorjuja
18 Aatu Pöllänen, keskitorjuja
22 Nico Nurmesniemi, yleispelaaja
25 Eetu Ahonen, keskitorjuja
27 Teemu Nyström, passari
39 Kasimir Vuorinen, yleispelaaja
47 Aaro Keisanen, keskitorjuja
77 Jami Törrö, libero
Päävalmentaja Simo Puttonen
Valmentaja Tomi Rumpunen
Valmentaja Anssi Vesanen
Naisten edustusjoukkue kaudella 2024-2025

2 Lotta Alatalo, keskitorjuja
3 Lotta Karppinen, yleispelaaja
4 Maija Lahtinen, yleispelaaja
6 Anna Kaisa Kerminen, libero
8 Roosa Päykkönen, yleispelaaja
9 Adelia Launonen, yleispelaaja
12 Tiia Virta, yleispelaaja
13 Karoliina Viitaniemi, hakkuri
14 Erika Kannisto, keskitorjuja
15 Emilia Kangassalo, passari
16 Senni Virtanen, libero
17 Riikka Vuorentausta, passari
22 Laura Liikanen, libero
24 Veera Saloranta, hakkuri
27 Olivia Nieminen, keskitorjuja
Päävalmentaja Maria Laine
Valmentaja Anni Mäkinen
Valmentaja Viivi Huurne
Valmentaja Jyri Niemi
Christopher Wegelius

| Christopher Wegelius |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. syyskuuta 1944 (ikä 80)
Ammatti:  pankinjohtaja, asianajaja
Arvonimi: varatuomari (1972)
Harald Christopher Wegelius (s. 13. syyskuuta 1944 Helsinki) on suomalainen asianajaja ja entinen esteratsastaja. Hän toimi Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin eli Skopin johtokunnan jäsenenä vuosina 1977–1984, toimitusjohtajana 1985–1988 ja pääjohtajana 1989–1991.
Pankkikriisi

Skopin jouduttua Suomen Pankin haltuun 1990-luvun alun pankkikriisin yhteydessä, Wegelius oli vahingonkorvausoikeudenkäynneissä syytettynä uhkarohkeista osakekaupoista, mutta hänet todettiin hovioikeudessa syyttömäksi. Wegelius oli syyttäjän todistajana valtakunnanoikeudessa, jossa kauppa- ja teollisuusministeri Kauko Juhantalo oli syytteessä niin sanotussa koplausjutussa; Juhantalo oli neuvottelussaan Wegeliuksen kanssa ehdottanut omien ja valtion asioiden käsittelyä yhdessä siten, että olisi saanut menettelystä henkilökohtaista etua.
Skop-uransa jälkeen Wegelius perusti Kirkkonummelle Eqvinox Oy -nimisen yrityksen alun perin venäläisten urheiluhevosten maahantuontiin, kouluttamiseen ja myyntiin ja sittemmin välitykseen. Eqvinoxilla oli Siuntion Lappersissa kauppatalli Gustafsbäck, joka myytiin vuonna 2001 Noora Pentille ja yrityksen toimenkuva muuttui lakiasiantoimistoksi.
Esteratsastus

Wegelius on Suomen historian menestynein esteratsastaja: Hän voitti urallaan kuusi Suomen mestaruutta ja saavutti useita kansainvälisiä GP-sijoituksia. Wegelius myös edusti Suomea vuoden 1980 Moskovan olympialaisissa ratsunaan Monday Morning. Hän päätti noin 40 vuotta kestäneen aktiivisen kilpailu-uransa vuonna 2001. Vuodesta 1992 lähtien Wegelius on toiminut hevoskauppiaana ja -välittäjänä.
Perhe

Wegelius oli naimisissa englantilaisen Elizabeth Jane Murrayn kanssa 1971–1981. He saivat kaksi lasta. Brittiläinen ammattipyöräilijä Charles Wegelius on Christopher Wegeliuksen poika.
Teoksia

Minä, Chistopher Wegelius : Päiväkirja pimeiden voimien vuosilta (toim. Mauno Saari, Gummerus, 1992)
Hevoskaupan käsikirja (Tietosanoma, 2005)
Aiheesta muualla

Arvopaperi-lehden artikkeli Wegeliuksesta: "Korkean riskin sijoituskohde" (Arkistoitu – Internet Archive)
Apu-lehden artikkeli Wegeliuksesta: "Hevosen voi helliä piloille" (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Baritoni

Naiset
sopraano
mezzosopraano
altto
kontra-altto
Miehet
sopranista
kontratenori
tenori
baritoni
bassobaritoni
basso
Baritoni on miesääni, joka sijoittuu basson ja tenorin väliin. Baritoni on keskikorkea miesääni ja miesten yleisin äänityyppi. Noin kaksi kolmasosaa miehistä on baritoneja. Tyypillinen baritoni pystyy laulamaan sävelet A2-F4, joskus G2-E4. Nimitystä baritenori käytetään baritonin ja tenorin väliin sijoittuvasta äänestä (A2–G4). Bassobaritoniksi taas kutsutaan baritonin ja basson väliin sijoittuvaa äänialaa (F2–F4). Baritoniääniä voidaan kuvata sanoilla syvä, taipuisa ja lämmin.lähde?
Raskasääniselle baritonille A4-sävelen laulaminen voi olla vaikeaa, ja belttaaminen voi olla ainoa tapa saavuttaa kyseinen sävel.
Baritoni-nimitystä – kuten muitakin äänialoja – käytetään yleensä oopperamaailmassa, mutta harvemmin pop- ja rockmusiikissa. Kuorossa baritoni yleensä laulaa basson äänialalle kuuluvia osuuksia, sillä basso on baritoniin verrattuna harvinainen äänityyppi. Monet rockmuusikot ovat baritoneja, ja baritoni on miespuolisten kantrilaulajien vallitseva äänityyppi.lähde?. Fender-sähkökitaramerkin kotisivuilla tunnetuiksi populäärimusiikin baritoneiksi on mainittu Bing Crosby, Johnny Cash, Frank Sinatra, Tom Jones, Neil Diamond, David Bowie, Bruce Springsteen, Peter Gabriel, Al Green, Rob Halford, Jimi Hendrix, Morrissey, Jim Morrison, Roy Orbison, Elvis Presley, David Lee Roth, Michael Stipe, Joe Strummer ja Eddie Vedder. Oopperoissa baritoniroolit vaihtelevat sankareista epäonnisiin häviäjiin ja kylmäverisiin roistoihinlähde?.
Baritoni äänialana tai laulajana sekoitetaan joskus soittimiin. 1600–1700-luvuilla eräät säveltäjät sävelsivät kappaleita baritoni-nimiselle sellon tapaiselle mutta useampikieliselle jousisoittimelle. Baritonitorveakin kutsutaan joskus baritoniksi, vaikka sen toinen nimi on euphonium. Myös baritonisaksofonia saatetaan kutsua lyhyemmin baritoniksi.lähde?
Oopperarooleja

W. A. Mozart: Kreivi Almaviva, Figaro (Figaron häät), Don Giovanni (Don Giovanni, Papegeno (Die Zauberflöte)
G. Rossini: Figaro (Sevillan parturi), Guillaume Tell (Wilhelm Tell)
G. Verdi: Rigoletto (Rigoletto), Rodrigo (Don Carlos), Germont (La Traviata)
R. Wagner: Wolfram (Tannhäuser)
G. Bizet: Escamillio (Carmen)
G. Puccini: Paroni Scarpia (Tosca)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Baritoni Wikimedia Commonsissa
Egeanmeren merenkulkumuseo

| Egeanmeren merenkulkumuseo Ναυτικό Μουσείο Αιγαίου |
| --- | --- |
 Egeanmeren merenkulkumuseo.
Tyyppi:  museo
Sijainti:  Chóra, Mýkonos, Etelä-Egean saaret, Kreikka
Perustettu:  1983 (1985)
Kotisivut:  aegean-maritime-museum.gr
Koordinaatit:  37°26′43″N, 25°19′42″E
 fiEgeanmeren merenkulkumuseo 
   
Egeanmeren merenkulkumuseo (kreik. Ναυτικό Μουσείο Αιγαίου, Naftikó Mouseío Aigaíou) on museo Mýkonoksen kaupungissa eli Chórassa Mýkonoksen saarella Kreikassa. Se esittelee Egeanmeren alueen merenkulkuhistoriaa ja erityisesti kauppalaivaston historiaa ja perinteitä.
Museo on perustettu vuonna 1983 ja avautui vuonna 1985. Se toimii Mýkonoksen kaupungin keskustassa perinteisessä 1800-luvulla rakennetussa talossa.
Kokoelmat

Museo esittelee Egeanmeren alueen merenkulkua antiikin ajoita nykypäiviin saakka. Sen kokoelmiin kuuluu merenkulkuun liittyvää esineistöä, navigointivälineitä, laivojen pienoismalleja ja karttoja sekä piirroksia, valokuvia ja muita dokumentteja. Museon puutarhassa on antiikin aikaisia hautakiviä, jotka ovat peräisin Mýkonokselta ja Delokselta ja kertovat haaksirikoista.
Antefiksi, 500-luku eaa.
Amforoita, roomalainen kausi.
Hautakivi, roomalainen kausi.
Satiirilehti Néos Aristofánisin kansi 1800-luvulta.
Laskarína Boumpoulína, laivaston komentajia Kreikan vapaussodassa.
Mantó Mavrogénous, laivaston komentajia Kreikan vapaussodassa.
Mantó Mavrogénouksen sateenvarjo.
Mýkonoslainen nainen.
Íoslainen nainen ja tyttöjä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Egeanmeren merenkulkumuseo Wikimedia Commonsissa
Ναυτικό Μουσείο Αιγαίου – Aegean Maritime Museum (Arkistoitu – Internet Archive). Museon verkkosivut. (kreikaksi) (englanniksi)
Ein Sommernachtstraum

Ein Sommernachtstraum (suom. Kesäyön unelma) on Carl Orffin säveltämä näyttämöteos.
Orff alkoi sävelsi Ein Sommernachtstraumin vuonna 1939, mutta teos sai ensiesityksensä vasta 1952. Sen lopullinen versio kuitenkin valmistui vasta vuonna 1962. Teoksen sävellystyö oli kuitenkin alkanut jo vuonna 1917. Ein Sommernachtstraum on yksi Orffin "unohdetuista oopperoista".
Aiheesta muualla

Carl Orff Schott. Viitattu 3.8.2018.
Cap Bon

Satelliittikuva Cap Bonin niemestä.
Cap Bon (arab. كاب بون‎ Ras at-Tib) on 80 kilometrin pituinen niemi Tunisian koillisnurkassa, Sisiliaa vastapäätä.
Maantiede

Cap Bon on niemimaa Tunisian koillisosassa Välimeren rannikolla Hammametinlahden ja Tunisianlahden välissä. Pituutta sillä on noin 80 kilometriä ja leveyttä noin 32 kilometriä. Pinta-alaa niemimaalla on noin 600 km². Se on osa Tunisian selännettä ja maastoltaan kukkulaista. Niemaan länsi- ja etenkin sen pohjoisosissa on myös leveitä tasnkoja. Niemimaan kärski on Afrikan läheisin osa Sisiliaa.
Ilmasto alueella on välimerellinen ja se saa kohtalaisesti sateita.
Niemimaalla on useita pieniä ja keskikokoisia kaupunkeja, joiden joukossa ovat esimerkiksi Grombalia, Tunisia, Soliman, Menzel Bouzelfa, Hammamet, Menzel Temime, Kélibia ja Nabeul. Nabeul on alueen hallinnollinen keskus. Kélibia ja Hammamet ovat satamia. Niemimaa tunnetaan puutarhoistaan, joilla kasvatetaan esimerkiksi sitrushedelmiä ja oliiveja. Niiden ohella alueella on kalasatamia, rantalomakohteita ja maakaasuesiintymiä.
Historia

500-luvulla eaa. niemimaalle muodostui Kerkuanen puunilainen satamakaupunki.
Arabit valtasivat niemaan Bysantin valtakunnalta Šarik al-Absin johdolla vuonna 647–648. Niemimaata on jutsuttu hänen mukaansa arabiaksi nimellä Jazirat Šarik. Bysanttilaiset pystyivät kuitenkin tuolloin valtaamaan sen takaisin vielä vuonna 649 edelleen hallitsemastaan Karthagosta käsin. Arabien sotaretket alueelle jatkuivat ja seutu oli vallattu lopulta vuoteen 681 mennessä, mikä vakiinnutti alueen muslimivallan ja loi edellytykset laajenemiselle Sisiliaan.
Niemimaa oli monien mereltä saapuvien valloittajien kohde. Normannit hallitsivat sitä vuosien 1148–1160 välillä. Myöhemmin seutu olie espanjalaisten ja osmanien välisen kamppailun näyttämö. Vieraiden valloittajien ohella niemimaa tuli tunnetuksi eri kapinallisien tukialueena. Niemaan kukkulat tarjosivat hyvän piilottelupaikan keskusvallalta. Etenkin 1300-luvulta lähtien aluetta käyttivät myös merirosvot, joiden iskut Välimerellä aiheuttivat tuhoisia kostoiskuja espanjalaisilta, venetsialaisilta, genovalaisilta ja muilta Euroopan valtioilta.
Toisen maailmansodan Tunisian taistelujen aikana niemimaa oli viimeinen akselivaltojen hallussaan pitämä osa Afrikkaa ja paikka, jossa noin 250,000 Afrikassa taistelutta saksalaista ja italialaista antautuivat vuonna 1943.
Cap Bonin kärki.