stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sinilobelia

| Sinilobelia |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit
Alakaari::  Koppisiemeniset
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Kellokasvit Campanulaceae
Suku::  Lobeliat Lobelia
Laji::  erinus
Kaksiosainen nimi
 Lobelia erinus  L. 
Katso myös
   Sinilobelia Wikispeciesissä   Sinilobelia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sinilobelia (Lobelia erinus) on yksivuotinen lobelialaji, jota esiintyy Etelä-Afrikassa. Sitä käytetään koristekasvina.
Sinilobelia kasvaa pystysti tai kohenevasti viidestä 20:een senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat vastapuikeita tai suikeita, lyhytruotisia, hammaslaitaisia. Kukintona on harvakukkainen terttu. Kukat ovat yhdestä kahteen senttimetriä, tavallisesti sinivioletteja, mutta joskus valkoisia tai vaaleanpunertavia.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Sinilobelia (Lobelia erinus)
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Sinilobelia (Lobelia erinus)
Puutarha.net: Sinilobelia (Lobelia erinus)
ITIS: Lobelia erinus (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Lobelia erinus (englanniksi)
Ruonanlampi (Vesilahti)

| Ruonanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Vesilahti
Koordinaatit:  61°22′27″N, 23°27′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue‎ (35.21)
Laskuoja:  oja Pyhäjärveen 
Järvinumero:  35.211.1.014 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  77,2 m 
Rantaviiva:  0,87 km 
Pinta-ala:  0,02003 km² 
 fiRuonanlampi 
Ruonanlampi  on Pirkanmaalla Vesilahden Hastian ja Palhon välissä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Ruonanlampi on osa Pyhäjärven lähialuetta. Järvi on voimakkaasti ruohottunut ja se on kasvamassa umpeen.
Maantietoa

Järven pituus on 450 metriä, leveys alle 100 metriä ja sen pinta-ala on muodollisesti 2,0 hehtaaria. Järvi on nykyään kasvanut lähes kokonaan umpeen. Siinä on paljon avovettä vain korkean veden aikana, mutta muutoin sitä on vain parin pienen lammen verran joten sitä voidaan pitää kosteikkona. Sen läpi kulkee etelästä pelloilta vettä tuova oja, joka on samalla sen laskuoja. Oja laskee Pyhäjärven Ruonanselkään. Rantaviivan pituus on 850 metriä. Molemmat pitkät rannat ovat pitkien mäkien alarinteitä. Koillisrinteillä on peltoja, mutta muuten rannat ovat pääosin metsämaata. Järvi on Lamminsivun maatilaa lukuun ottamatta autio. Sen itäpuolella kulkee yhdystie 13763.
Historiaa

Vuoden 1954 peruskarttaan järvi on piirretty suoreunaisena järvenä, joka on alkanut kasvaa umpeen. Vuosien 1964–1991 kartoissa näkyy umpeenkasvamisen nopea kehitys.
SEAT 1200 Sport

| SEAT 1200/1430 Sport |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Espanja
Valmistaja:  SEAT
Valmistusvuodet:  1975–1981
Korimalli:  2-ovinen coupé
Luokka:  B-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  SEAT 127
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,2–1,4 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  4-vaihteinen manuaali
SEAT 1200 Sport on SEATin vuosina 1975–1981 valmistama kaksiovinen coupé-korinen automalli. Se perustuu tekniikaltaan SEAT 127 -malliin.
Terävälinjaisen auton ilmanvastuskerroin on 0,37. Muotoilu perustuu vuoden 1970 Torinon autonäyttelyssä esillä olleeseen NSU Nergal -konseptiautoon. Saksalainen NSU ei kuitenkaan tuonut mallia markkinoille ja myi auton piirrustukset SEATille, joiden pohjalta syntyi 1200 Sport.
1200 Sport -mallissa oli SEAT 124:stä peräisin oleva 1,2-litrainen bensiinimoottori, teholtaan 67 hevosvoimaa. Vuonna 1977 esiteltiin 1430 Sport, jossa oli SEAT 1430 -mallin 1,4-litrainen 77-hevosvoimainen moottori. Vuosina 1975–1979 malleja valmistettiin yhteensä 19 329 kappaletta. Vuonna 1980 valmistui kaksi ja seuraavana vuonna vielä yksi auto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SEAT 1200 Sport Wikimedia Commonsissa
SEATin automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:   Arona  Ateca  Ibiza  León  Tarraco 
Entiset mallit:   124  124 Sport  127  128  131  132  133  600/800  850  1200 Sport  1400  1430  1500  Alhambra  Altea  Arosa  Córdoba  Exeo  Fura  Inca  Málaga  Marbella  Mii  Panda  Ritmo  Ronda  Toledo
Ruugit

Germaaniheimojen asuinalueita noin vuonna 50. Ruugien alue on Itämeren rannikolla langobardien ja goottien välissä.
Ruugit (lat. Rugii) olivat itägermaaninen heimo, joka asui ensimmäisellä vuosisadalla Itämeren etelärannoilla, nykyisen Puolan luoteisosissa. He olivat ilmeisesti muuttaneet sinne alun perin Norjasta, asuttaen ensiksi Rügenin saaren ja sen lähialueet. Heimon nimi on lähtöisin muinaisnorjan sanasta rugr, joka tarkoittaa ruista, ja Norjan Rogalandin lääni on saattanut olla heimon alkukoti, josta osa muutti liikakansoituksen vuoksi etelään.
Ruugit asuivat jonkin aikaa Pommerissa, missä heidän uskotaan antaneen nimensä Rügenille. 300-luvun alkupuolella he muuttivat etelään Tisza-joen yläjuoksulle nykyisessä Unkarissa. Myöhemmin Ruugit joutuivat hunnien valloittamiksi ja osallistuivat Attilan sotaretkeen vuonna 451. Attilan kuoltua ruugit nousivat kapinaan ja perustivat oman valtakunnan nykyisen Itävallan alueelle.
Joitakin ruugien kuninkaita vuosilta 451–487 tunnetaan nimeltä:
Flaccitheus (hallitsi vuoteen 475)
Feletheus, Flaccitheuksen poika (hallitsi 475–487, joutui Odovakarin vangiksi)
Fredericus, Feletheuksen poika
Tämän valtakunnan kukisti ja liitti omaan kuningaskuntaansa ostrogoottien kuningas Odovakar vuonna 487. Uusien isäntiensä alaisina ruugit ottivat osaa kuningas Teoderik Suuren hyökkäykseen Italiaan vuonna 489. Italiassa ruugit muodostivat yhden ostrogoottien haaroista ja katosivat Italiasta näiden mukana.
Latinankieliset kirjailijat sekoittavat toisinaan ruugit ja rusit.
Snooky Young

Eugene "Snooky" Young (3. helmikuuta 1919 – 11. toukokuuta 2011) oli yhdysvaltalainen jazz-trumpetisti.
Young oli pääasiallinen trumpetisti Jimmie Luncefordin yhtyeessä vuosina 1939-1942. Hän teki myös yhteistyötä Count Basien sekä Lionel Hamptonin kanssa ja kuului Thad Jones/Mel Lewis Big Bandin perustajajäseniin. Hänellä oli pitkään kiinnitys NBC:hen, ja hän oli Tonight Show Bandin studiotrumpetisti vuoteen 1992.
Young julkaisi ainoastaan kolme albumia omalla nimellään.
Sinijärv (Äntu)

| Sinijärv |
| --- | --- |

Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Länsi-Virumaa
Kunnat:  Väike-Maarjan kunta
Koordinaatit:  59°03′47″N, 26°14′29″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Pedja jõen valuma-alue
Laskuoja:  oja Vahejärveen
Järvinumero:  VEE2043600
Mittaustietoja
Rantaviiva:  1,315 km
Pinta-ala:  1,9  ha 
Keskisyvyys:  6 m
Suurin syvyys:  8 m
 fiSinijärv 
Sinijärv  on Virossa Väike-Maarjan kunnassa Äntun kylässä Länsi-Virumaalla Pandiveren ylängöllä sijaitseva luonnollinen lähdepohjainen järvi.
Maantietoa

Järvi kuuluu kolmen lähekkäisen järven joukkoon, jota kutsutaan Äntun järviksi (vir. Äntu järved). Niillä on pohjassaan lähteitä, joista pulppuaa kalkkipitoista ja kirkasta vettä värittäen veden siniseksi. Järven pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 430 metriä pitkä ja 120 metriä leveä. Sen muoto muistuttaa kaksoiskoukkua ja järven suurin leveys rannasta rantaan on vain 70 metriiä. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 6 metriä ja suurin syvyys 8 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00013 kuutiokilometriä eli 0,13 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä ja rannat ovat metsää. Lähin talo sijaitsee maantien varressa 80 metrin päässä.
Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 1) mukaan kovavetinen järvi (vir. kareda veega järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti alkalitrofiseksi järveksi  (vir. alkalitroofne tai allikatoiteline, AL). Tällaisiin järviin on veteen liuennut runsaasti kalkkikivestä irronnutta vetykarbonaattia, joka aiheuttaa veden emäksisen happamuustason (pH on yli 7). Vedessä on myös runsaasti mineraaleja, jotka muuttavat vedenvärin usein turkoosiksi tai sinertäväksi. Koska vesi on emäksistä ja sen sisältämät mineraalit ja ravinteet poikkeavat muista järvistä, on näihin järviin kehittynyt omanlainen levien muodostama ekosysteemi.  Vesi on erittäin kirkasta. Näkösyvyys voi olla jopa 15.
Pohjakasvillisuutta
Matalan lahden vedenväriä
Järven pää
Aiheesta muualla

YouTube: Sukeldumine Äntu Sinijärves
Ruuhijärven kulttuuripolku

Ruuhijärven kulttuuripolku
Ruuhijärven kulttuuripolku on noin kahden kilometrin mittainen reitti, jonka varrella on vanhaa hämäläistä ja rautakaudelta periytyvää kulttuurimaisemaa.
Polku sijaitsee Ruuhijärven kylässä Lahdessa. Reitin voi kävellä, pyöräillä tai ratsastaa, ja se sopii myös pyörätuolilla tai lastenvaunujen kanssa kuljettavaksi.
Reitin opastaulu sijaitsee Ruuhijärven nuorisoseurantalon lähellä paloaseman edessä.
Reitin varrella on Ristimäen kalmisto ja Leikkolan uhrikalliot. Harakkamäen kalmisto sijaitsee noin kilometrin päässä reitiltä luoteeseen.
Alueilta on löydetty muun muassa ristiretkiaikaisia koruja, tarve-esineiden jäänteitä ja pääkalloja.
Sabueso español

| Sabueso español |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Espanja
Määrä:  Suomessa ei yhtään
Rodun syntyaika:  1300-luku
Alkuperäinen käyttö:  ajava koira
Nykyinen käyttö:  ajokoira
Muita nimityksiä:  Spanish Hound, chien courant espagnol, Spanischer Laufhund, hispaania hagijas
FCI-luokitus:  ryhmä 6 Ajavat ja jäljestävät koirat alaryhmä 1.2 Keskikokoiset ajavat koirat #204
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  uros 52–57 cm; narttu 48–53 cm
Väritys:  oranssivalkoinen
Sabueso español ("espanjanajokoira") on FCI:n roturyhmään 6 kuuluva keskikokoinen ajava koira. Se on kotoisin Pyreneiden niemimaalta, missä sitä käytetään erityisesti metsästyskoirana.
Ulkonäkö

Sabueso españolin väri on valkoinen ja oranssi epäsäännöllisin merkein. Oranssi väri voi olla hyvin lähellä sitruunan keltaista ja vaalean ruskeaa. Rodun turkki on lyhytkarvainen ja tiheä. Urosten säkäkorkeus on 52–57 cm ja narttujen 48–53 cm.
Sabueso espãnolin pää on pitkänomainen kuonon ja kallon ollessa samanpituiset. Kallo on hieman kupera. Kuono on hieman tasainen eikä terävä. Ylähuuli peittää alaleuan. Kirsu on samanvärinen kuin ylähuuli ja musta. Korvat ovat pitkät ja osoittavat alaspäin. Sabueso españolin niska on vahva ja sen nahka on löysä. Keho on kulmikas selän ollessa pitkä ja leveä. Häntä on keskikokoinen ja suippo kärjestä.
Luonne ja käyttäytyminen

Sabueso españolilla on hyvin suuri metsästysvietti. Rodulle on tyypillistä käyttää erilaista haukuntaa metsästyksen aikana. Rodulle ei ole tyypillistä toimia ryhmissä, vaan metsästys tapahtuu joko yksinään tai korkeintaan kahden muun koiran kanssa. Sabueso español ei ole itsenäisen luonteensa takia kovinkaan hyvä seurakoira. Se on hyvin lojaali, rohkea, rauhallinen ja hellä. Sabueso españolit voivat juosta metsästyksen aikana jopa 4–5 tuntia.
Alkuperä

Jotkut uskovat rodun esi-isien saapuneen Espanjaan ensimmäisellä vuosisadalla eaa. foinikialaisten kauppiaiden laivoilla, toiset taas kelttien tuoneen ne mukanaan maahan. Kolmannen teorian mukaan sabueso polveutuisi Ardennien hubertuksenajokoirasta. Ensimmäiset maininnat rodusta ovat jo 1300-luvulta Alfonso XI:n metsästyskirjasta, ja myöhemmin siitä tuli yksi navarranseisojan esi-isistä.
Sabuesosta tunnettiin alun perin kaksi eri muunnosta: de monte (vuoristoajokoira) ja lebrero (jäniskoira). De monte polveutui kelttiläisestä ajokoirasta (mahdollisesti sama rotu kuin kelttienvinttikoira), ja sen nimityksen väitetään perustuvan Keski-Ranskan ensimmäisiin asukkaisiin. Lebrero oli de montea pienempi ja kevyempi, ja se erosi jälkimmäisestä myös lähes yksivärisen värityksensä (vain pienet valkoiset merkit kuonossa, niskassa ja rintakehässä) puolesta.
Siniliuske

Siniliuske, Ile de Groix, Ranska.
Mikrovalokuva siniliuskefasieksessa metamorfoituneesta basaltista (Sivrihisar, Turkki).
Siniliuske tai glaukofaaniliuske on metavulkaaninen kivi, jota syntyy basaltin ja vastaavien kivien metamorfoosin tuloksena korkeissa paineissa ja matalissa lämpötiloissa (200–500 °C), suunnilleen 15–30 kilometrin syvyydessä. Kiven sinertävä väri aiheutuu glaukofaani- (Na-amfiboli) ja lawsoniitti-mineraaleista.
Siniliuskeita löytyy tyypillisesti orogeenisilta vyöhykkeiltä siirroskontaktissa vihreäliuske- tai harvemmin eklogiittifasieksen kiviin.
Petrologia

Siniliuske määritellään basalttisen koostumuksen kiveksi, jossa esiintyy mineraaleina glaukofaania + (lawsoniittia tai epidoottia) ± jadeiittia ± albiittia tai kloriittia ± granaattia ± muskoviittia. Siniliuskeen mikrorakenteet ovat usein suomuisia, sälöisiä tai liuskeisia, ja niitä edustavat kloriitti, valkoinen kiille, glaukofaani ja muut pitkulaiset tai litteät mineraalit.
Siniliuskeet ovat usein hienorakeisia, sillä mineraalien kasvua hidastaa kiven nopea metamorfinen kehitys, alhaiset muuttumislämpötilat ja monissa tapauksessa veden puute. Porfyyrisiä muunnoksia on kuitenkin olemassa. Kalliopaljastumissa siniliuskeet voivat näyttää sinisiltä, mustilta, harmailta tai sinivihreiltä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Blueschist facies - Rock Library Glossary, Imperial College London (englanniksi)
Mikrovalokuva granaatti–lawsoniitti–glaukofaani-siniliuskeesta (Sivrihisar, Turkki). Kuvan leveys 3 mm.
Mikrovalokuva siniliuskefasieksen kvartsisedimenteistä (Sivrihisar, Turkki).
Ruonanlampi (Parkano)

| Ruonanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Parkano
Koordinaatit:  62°05′58″N, 23°02′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kuivasjärven valuma-alue (35.56)
Laskujoki:  Jarvanjoki 
Järvinumero:  35.561.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  125 m 
Rantaviiva:  0,825 km 
Pinta-ala:  0,03658 km² 
 fiRuonanlampi 
Ruonanlampi  on Pirkanmaalla Parkanossa Lamminkosken kylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma-alueeseen. Ruonanlampi on osa Kuivasjärven lähialuetta.
Maantietoa

Järven pituus on 550 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 3,7 hehtaaria. Se sijaitsee Kuivasjärven laskujoessa, jonka eri osuuksilla on eri nimiä. Joen alkuosaa kutsutaan Kuivasjoeksi, Niemenlammen ja Ruonanlammen väliä Ruonanjoeksi ja Ruonanlammesta eteenpäin eli joen alajuoksua Jarvanjoeksi. Jarvanjoki laskee Linnanjärveen kapean ja lopuksi koskisen osuuden jälkeen. Ruonanlammen pohjoisosa on metsää, mutta eteläosa rajautuu peltomaahan. Lokalammen laskuoja laskee Ruonanjokeen Ruonanlammen yläpuolelle. Lampeen laskee myös viisi pelto- tai metsäojaa. Linnanlahti, Ruonanlahti ja niiden väliin jäävä lampare ovat alkaneet matalina vesistöinä ruohottumaan. Ruonanlampea on hiljattainmilloin? ruopattu virtaaman säilyttämiseksi. Rantaviivan pituus on 850 metriä. Lammen lähiympäristössä sijaitsee viisi maatilaa. Rannalle ei ole rakennettu mitään eikä sinne johda myöskään tietä. Valtatie 3 ohittaa lammen 250 metrin etäisyydeltä.
Historiaa

Jokiuomaa on yli sadan vuoden aikana perattu ja joessa olevien lampien vedenpintaa on samalla alennettu. Kun joessa olevia lampia arvioidaan, tulisi Niemenlampea kohdella historiallisista syistä omana lampenaan ja Linnanlahti tulisi samasta syystä katsoa kuuluvan Ruonanlampeen. Vanhoista Parkanon ja Kihniön pitäjänkartoista näkee, kuinka Niemenlammen luusua on kapea ja kuinka Linnanlahden ja Ruonanlammen väli on lähes yhtä leveä kuin Ruonanlampi koko matkaltaan.
Vuoden 1959 painetussa peruskartassa tilanne on muuttunut selvästi. Linnanlahti on kuin oma lampensa, jonka vedenpinta on yhtä korkealla kuin viereisissä lammissa. Entinen pitkä Ruonanlampi käsittää nykyään kapean jokiuoman ja kolme perusuomaa leveämpää lampea.
Sinilumme

| Sinilumme |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Nymphaeales
Heimo::  Lummekasvit Nymphaeaceae
Suku::  Lumpeet Nymphaea
Laji::  caerulea
Kolmiosainen nimi
 Nymphaea caerulea  Savigny 
Synonyymit
 Nymphaea nouchali var. caerulea 
Katso myös
   Sinilumme Wikispeciesissä   Sinilumme Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sinilumme (Nymphaea caerulea, syn. Nymphaea nouchali var. caerulea) on lumpeiden (Nymphaea) sukuun kuuluva vesikasvi. Englanniksi sinilumpeesta käytetään nimeä blue lotus eli sininen lootus, mutta sinilummetta ei tule sekoittaa varsinaisiin lootuksiin (Nelumbo).
Sinilumpeen kukat ovat ulkonäöltään tähtimäisiä ja halkaisijaltaan 10–15 cm. Kukkien terälehdet ovat ylöspäin siirottavia, teräväkärkisiä ja väriltään vaaleansinisiä. Sinilumme kukkii tavallisesti heinäkuusta kesän lopulle. Sinilumpeen lehdet kasvavat suoraan juurakosta ja niissä on pitkät lehtiruodit.
Sinilumme on alun perin kotoisin Afrikan pohjois- ja keskiosista. Se on ollut aiemmin yleinen Niilin suistoalueella, mutta on nykyisin siellä uhanalainen ja lähes kadonnut sieltä. Sinilummetta kasvatetaan kuitenkin koristekasvina.
Koristekasvina sinilumme kasvaa parhaiten seisovassa vedessä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Laji kukkii yleensä parhaiten täydessä auringon valossa, mutta yleensä se kukkii hyvin puolivarjossakin. Kasvit tarvitsevat tuulensuojaa. Koska sinilumme on alkujaan trooppinen kasvi, tulee sitä pitää viileämmän ilmaston alueilla talvikauden ajan sisätiloissa, akvaariossa tai kasvihuoneessa. Kasvi tarvitsee vähintään noin +20°C lämmintä vettä ja päivittäin 14 tuntia valoa. Kasvin voi säilyttää talvikauden yli myös pelkkänä juurakkona kosteassa hiekassa tai turpeessa pimeässä paikassa +10°C – +15°C lämpötilassa ja istuttaa sitten taas keväällä, kun vesi on lämmennyt +20°C:een.
Muinaisessa Egyptissä sinilummetta on pidetty luomisen ja uudelleen syntymisen symbolina. Muinaiset egyptiläiset uskoivat, että maailma oli aluksi veden ja pimeyden valtaama, mutta sitten vedestä nousi sinilumme, jonka kukka avautui ja toi maailmaan valon lopettaen pimeyden. Sinilumpeen kukan keskeltä tulivat auringon jumalat Atum ja Ra, minkä myötä sinilumpeesta tuli elämän synnyn vertauskuva.
Sinilumpeen kukat ovat olleet läpi historian yleinen aihe egyptiläisessä taiteessa ja arkkitehtuurissa. Myös Tutankhamonin ruumis oli peitelty sinilumpeen terälehdillä, kun hänen hautansa avattiin vuonna 1922. Sinilumpeen kukissa on myös viettelevä tuoksu, ja kasvista on valmistettu erilaisia parfyymeja ja öljyjä. Sinilummetta on myös käytetty stimulanttina, seksuaalisen halukkuuden lisääjänä sekä lääkkeenä erilaisiin perussairauksiin. Sinilumpeesta valmistetun yrttiteen on sanottu vaikuttavan rauhoittavasti.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Sinilumme (Nymphaea caerulea)
JSTOR Global Plants: Nymphaea caerulea (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Nymphaea caerulea (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Nymphaea caerulea (englanniksi)
Sliver & Gold

| Sliver & Gold Backyard Babies |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. maaliskuuta 2019
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 55.26
 Levy-yhtiö: Gain Music Entertainment, Sony Music
Listasijoitukset
  31.
Backyard Babiesin muut julkaisut
| Four By Four 2015 | Sliver & Gold 2019 |   |
Sliver & Gold on Backyard Babiesin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 1. maaliskuuta 2019.
Kappaleet

Good Morning Midnight – 2.58
Simple being sold – 2.49
Shovin' rocks – 3.19
Ragged flag – 3.19
Yes to sll no – 3.08
Bad Seeds – 3.48
44 Undead – 3.23
Sliver and Gold – 3.14
A Day Late in My Dollar Shorts – 2.47
Laugh Now Cry Later – 6.15
Th1rt3en or Nothing (acoustic version - live studio) – 3.58
A Song for the Outcast (acoustic version - live studio) – 4.11
Highlights (acoustic version - live studio) – 3.27
Star War (acoustic version - live studio) – 3.20
Nomadic (acoustic version - live studio) – 4.21
Kokoonpano

Nicke Borg – laulu, kitara
Dregen – kitara, laulu
Johan Blomqvist – bassokitara
Peder Carlsson – rummut
Arvostelut

kaaoszine: 8/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Sliver & Gold discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Sofala

| Sofala |
| --- | --- |
 Púnguèjokea
 Sofalan maakunnan sijainti Mosambikissa.
 Koordinaatit: 19.4092°S, 34.7095°E 
Valtio:  Mosambik
Maakunta:  Sofala
Piirit:  Beiran kaupunki ja 12 piiriä: Buzin, Caian, Chemban, Cheringoman, Chibabavan, Dondon, Gorongosan, Marromeun, Machangan, Maringuén, Muanzan ja Nhamatandan piirit.
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Beira
 – kuvernööri:  Maria Helena Taipo
Pinta-ala:  68 018 km²
Väkiluku (2019):  2 388 902
Kielet:  portugali (virallinen); cisena ja cindau (paikallisia kieliä)
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  MZ-S
 
Governo da Província de Sofala
Sofala on maakunta Keski-Mosambikissa. Sen pinta-ala on 68 018 neliökilometriä ja asukasluku oli vuonna 2019 noin 2 388 900.   Sofalan pääkaupunki on Beira, jossa asuu noin neljäsosa koko maakunnan asukkaista.
Sofalan maakunnan kartta.
Sofalan maakunta OSM-karttana. Voit muuttaa mittakaavaa +/--painikkeilla tai voit avata kartan.
Virallisen kielen portugalin ohella maakunnassa puhuttuja paikallia kieliä ovat cisena ja cindau.
Lukutaidottumuus oli vielä vuonna 2017 korkea, sillä maakunnan väestöstä 43,6 prosenttia oli lukutaidottomia. Syntyvien lasten elinajanodote oli vain 50,2 vuotta ja lapsikuolleisuus varsin korkea: 83,3 tuhatta lasta kohden (2017). Lasten osuus väestöstä on suuri, sillä alle 15-vuotiaita oli 1 012 500 (koko väestö 2 221 800). Väestöstä kaupunkilaisia oli 40,1 prosenttia ja maaseutuväestöä 59,9 prosenttia.
Sofala on ollut maailman köyhimpiin maihin lukeutuvan Mosambikin vauraimpia provinsseja.[lähde? ] Se tuottaa puutavaraa, katkarapuja, puuvillaa ja sokeria. Vuonna 2017 tuonnin arvoltaan tärkein tuoteluokka olivat autot.
Maaliskuun 14.-15. päivien välisenä yönä 2019 maakuntakeskus Beiran lähellä rantautunut sykloni Idai vaurioitti myrskytuulineen, ukkossateineen ja tulvineen aluetta merkittävästi. Laajoja alavia alueita jäi päiväkausiksi tulvajärvien alle. Kymmeniä, mahdollisesti satoja ihmisiä kuoli maakunnassa ja esimerkiksi jopa 90 prosenttia maakunnan pääkaupunki Beiran rakennuskannasta tuhoutui tai vaurioitui jättäen satoja tuhansia ihmisiä vaille asuntoa. Monet sillat pyyhkiytyivät pois ja tieyhteydet vaurioituivat kulkukelvottomiksi.