stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hallinnan loukkaus
Säännöksen soveltaminen

Säännös on ryhmitelty sen mukaan, millaisen omaisuuden hallintaan rikos kohdistuu. Ensimmäinen kohta käsittelee irtainta omaisuutta. Hallinnan loukkauksen kohteena on mahdollista olla myös rikoksen tekijän omistama esine, joka on annettu toisen hallintaan. Tällainen tilanne on vaikkapa pantiksi annetun esineen luvaton haltuunotto. Sen sijaan, jos heittää toisen hallitseman esineen mereen, jolloin sitä ei mitenkään saa takaisin, on kyseessä lievä, tavallinen tai törkeä vahingonteko.
Toinen kohta käsittelee kiinteää omaisuutta. Toisen pihamaan käyttäminen kulkutienä voi olla rangaistavaa myös kotirauhan rikkomisena. Tällöin hallinnan loukkaus on toissijainen rikos ja se syrjäytyy. Jotta pihamaan kautta kulkeminen olisi rangaistavaa, sen on oltava toistuvaa. Jos kulkija aikaansaa vahinkoa käyttämällä kulkutienään istutusta, niittyä tai peltoa, on kyseessä vahingonteko. Maaperän hallinnan loukkaamisesta rangaistaan tapauksissa, joissa sen alkuperäinen muoto muuttuu tilapäisesti tai pysyvästi toisenlaiseksi. Maa-aineksen anastaminen täyttää varkaus- tai kavallusrikosten tunnusmerkistön.
Kolmas kohta koskee valtauksia. Sellaisena ei kuitenkaan pidetä tilapäistä leiriytymistä toisen maalle, vaan lainkohdassa tarkoitetaan pitkäaikaista luvatonta oleskelua. Jokamiehenoikeuden mukaan muun muassa parin päivän telttailu on sallittua, kunhan siitä ei aiheudu vahinkoa eikä sillä rikota kotirauhaa. Säännöksessä mainittu rakennus tai sen osa voi olla oikeudellisesti irtainta tai kiinteää omaisuutta. Säännöksellä on käyttöä esimerkiksi talonvaltausten yhteydessä.
Tätä rikoslain pykälää ei voi soveltaa tapauksiin, joissa vuokralainen ei suostu muuttamaan pois kiinteistöstä tai asunnosta vuokraoikeuden päätyttyä. Lainsäätäjän mielestä se ei ole haltuunottoa. Tällaista tekoa ei ole säädetty rangaistavaksi missään muussakaan rikoslain säännöksessä, vaan vuokranantajan oikeussuojan takeena on häätömenettely.
Hallinnan loukkaukseen liittyy osittain oikeus lailliseen itseapuun. Kalastuslain mukaan vesialueen omistajalla, osakkaalla tai kalastusoikeuden haltijalla on oikeus ottaa talteen merkitsemätön pyydys ja siinä oleva saalis, jos pyydyksen omistajaa ei tavoiteta tai tämä ei kehotuksesta huolimatta poista pyydystä tai viranomaisilta ei ole saatavilla riittävää ja oikea-aikaista apua. Jokaisella on oikeus ottaa kiinni rikosta tekemässä tai pakenemasta tavattu epäilty, jos rikoksesta on mahdollista seurata vankeutta. Enimmäisrangaistus hallinnan loukkauksesta on kolme kuukautta vankeutta, joten tähän rikokseen syyllistyneeseen voidaan soveltaa yleistä kiinniotto-oikeutta.
Hallinnan loukkauksesta rangaistaan vain silloin, kun rikoksesta ei ole toisaalla lainsäädännössä säädetty ankarampaa rangaistusta. Säännöksen toissijaisuuslauseketta sovelletaan esimerkiksi kavallus-, vahingonteko- ja varkausrikosten yhteydessä. Hallinnan loukkausta käsittelevän säännöksen toinen momentti sisältää rajoitussäännöksen, jonka mukaan vähäistä haittaa aiheuttanutta tekoa ei pidetä hallinnan loukkauksena. Sillä karsitaan juttumäärää, jotta viranomaiset voivat keskittyä vain tarpeellisempina pidettyjen juttujen hoitamiseen.
Oikeuskäytäntö > Turkisten vastustaminen

Korkeimman oikeuden ratkaisussa KKO 2002:91 käsitellään tapausta, jossa virallinen syyttäjä vaati A:lle ja B:lle rangaistusta hallinnan loukkauksesta ja haitanteosta virkamiehelle. Vastaajat olivat turkistarhausta vastustaneen mielenosoituksen yhteydessä Helsingissä vuonna 1998 kytkeytyneet kaulastaan turkisliikkeen myymälän oveen polkupyörän U-lukkojen avulla. Näin sisään- ja uloskulku myymälään estyi ja liikkeen myyntitoiminta keskeytyi. A ja B eivät olleet kertoneet poliiseille lukkojen avainten sijaintia ja he olivat yrittäneet estää lukkojen murtamisen kulmahiomakoneen avulla. Lukkojen avaamisen jälkeen vastaajat jouduttiin kantamaan poliisiautoon, koska he eivät suostuneet itse kävelemään.
Helsingin käräjäoikeuden mukaan vastaajien menettely toteutti hallinnan loukkauksen ja haitantekoa virkamiehelle koskevan rikoksen tunnusmerkistön. A ja B olivat olleet teon tehdessään alle 18-vuotiaita ja tehneet suunnitelmallisen teon, joten kyse ei voinut olla ymmärtämättömyydestä tai harkitsemattomuudesta. Käräjäoikeus tuomitsi molemmat vastaajat nuorena henkilönä tehdyistä hallinnan loukkauksesta ja haitanteosta virkamiehelle yhteensä 25 päiväsakon sakkorangaistukseen. Helsingin hovioikeus ei muuttanut käräjäoikeuden tuomiota, ja korkein oikeus ei muuttanut hovioikeuden tuomiota.
Oikeuskäytäntö > Tien tukkiminen

Itä-Suomen hovioikeuden 9. marraskuuta 2004 antamassa ratkaisussa numero 1470 syyttäjä vaati vastaajalle rangaistusta hallinnan loukkauksesta ja kotirauhan rikkomisesta. Vastaaja oli Puolangalla 2003 kasannut asianomistajien käyttämälle mökkitielle useita kertoja puita kulkuesteeksi ja kiinnittänyt useita kertoja kulkuesteisiin lappuja, joissa esitti vaatimuksia ja uhkauksia. Ensimmäisten tapahtumien aikana asianomistajilla ei ollut tien käyttöön laillista oikeutta, vaan he saivat sen vasta myöhemmin.
Kajaanin käräjäoikeus katsoi, ettei vastaajan teko ollut hallinnan loukkaus, sillä siinä on kysymys kiinteän omaisuuden luvattomasta käytöstä. Sellaisesta olisi ollut kysymys tapauksissa, joissa haltijaa estetään käyttämästä omaisuuttaan esimerkiksi leiriytymällä tai muutoin pitkäaikaisesti oleskelemalla. Käräjäoikeus hylkäsi tämän syytteen ja siihen perustuvat asianomistajien korvausvaatimukset. Sen sijaan toisen syytekohdan osalta käräjäoikeus katsoi vastaajan syyllistyneen kotirauhan rikkomiseen ja tuomitsi vastaajalle 40 päiväsakkoa sekä kummallekin asianomistajalle 500 euron korvauksen henkisestä kärsimyksestä. Itä-Suomen hovioikeus katsoi, että vastaajan menettely oli rinnastettavissa toisen hallinnassa olevan maan haltuunottamiseen ja vastaaja näin ollen syyllistyi hallinnan loukkaukseen. Hovioikeus katsoi vastaajan syyllistyneen myös kotirauhan rikkomiseen ja tuomitsi teoista 50 päiväsakon yhteisen sakkorangaistuksen sekä pysytti henkisestä kärsimyksestä maksettavaksi tuomitun korvauksen ennallaan.
Säännöksen historiaa

Nykyistä hallinnan loukkausta vastaavat säännökset olivat aiemmin hajallaan rikoslaissa ja muissa säädöksissä. Hallinnan loukkausta koskevan yleissäännöksen puutteen korvasi eräiltä osin varkautta, luvatonta käyttöönottamista ja vahingontekoa koskevat säännökset. Alkuperäisessä vuoden 1889 rikoslaissa oli vanhastaan joihinkin yksittäistapauksiin sovellettavia säännöksiä. Tällainen oli esimerkiksi rikoslain 33 luvun 5 §, jossa säädettiin luvattomasta rakentamisesta toisen maalle sekä toisen maan kaivamisesta, kyntämisestä, siihen kylvämisestä ja istuttamisesta. Toinen oli saman luvun 11 §, jossa säädettiin pihamaan luvattomasta käyttämisestä kulkutienä.
Omaan omaisuuteen kohdistuva hallinnan loukkaamistapaus sisältyi rikoslain 38 luvun viidenteen pykälään. Kirjallisuudessa tämän pykälän sisältämästä säännöksestä käytettiin nimitystä hallinnan luvaton anastus (lat. furtum possessionis), vaikka tällainen rikosnimike ei sisältynytkään itse lakiin.
Hallinnan loukkaukseen liittyy osittain myös luvaton viljelys, joka tosin on hallinnan loukkausta laajempi käsite. Rikoslain ohella hallinnan loukkaamiseen liittyi toisissa säädöksissä olleita säännöksiä. Sellainen oli muun muassa vuoden 1734 lain maakaaren 18 luku.
Rikoslain 38 luvun 5 §:n kirjoitusasua modernisoitiin lainmuutoksella 1930 ja joitakin uusia momentteja pykäliin lisäiltiin, mutta muuten säännökset pysyivät vuosikymmeniä samanlaisina. Nykyinen säännös hallinnan loukkauksesta tuli voimaan vuoden 1991 alussa. Se sisältyi Suomen rikoslainsäädännön kokonaisuudistuksen ensimmäiseen vaiheeseen. Rikoslaissa ei ollut aiemmin pelkästään hallintaa suojaavaa yleissäännöstä, jollaisen puute tuli esille muun muassa rakennusten valtauksissa. Nimenomaisen säännöksen puuttuessa hallinnan loukkaukset rangaistiin joskus omankädenoikeutena, mutta sitä jouduttiin soveltamaan sellaisiinkin tapauksiin, joihin sitä ei alun perin ollut tarkoitettu. Vanhat rikoslain rangaistussäännökset oli luotu maatalousvaltaisen yhteiskunnan tarpeisiin, ja monia säännöksiä sovellettiin 1980-luvulla enää hyvin harvoin tai tuskin koskaan.
Adolf Hamilton

Kreivi Adolf Hamilton
Adolf Ludvig Knut Hamilton (30. lokakuuta 1882 – 22. helmikuuta 1919) oli ruotsalainen kreivi ja upseeri. Suomen sisällissodan aikana hän toimi Pietarsaaren tykistökoulun johtajana. Yhdessä V. P. Nenosen kanssa hänellä oli keskeinen rooli Suomen tykistön luomisessa.
Ura

Hamiltonin isä oli kreivi ja poliitikko Hugo Hamilton. Hänen puolisonsa oli Ebba Maria Augusta Mörner af Morland. Ruotsissa Adolf Hamilton oli kapteeni Svean tykistörykmentin (Svea artilleriregemente) reservissä. Helmikuussa 1918 hän matkusti Suomeen ottamaan osaa Suomen sisällissotaan. Hamilton toimi Pietarsaaressa toimineen valkoisten tykistökoulun päällikkönä. Hän osallistui myös Tampereen taisteluun.
Hamilton kuoli keuhkotulehdukseen 36-vuotiaana helmikuussa 1919.
Osallisuus Pietarsaaren tapahtumiin

Adolf Hamiltonin toimiessa Pietarsaaren tykistökoulun päällikkönä paikallinen suojeluskunta järjesti Pietarsaaren kaupunginhotellissa 28. helmikuuta ja 1. maaliskuuta 1918 juhlat kaupunkiin saapuneiden 97 tykistöjääkärin kunniaksi. Ennen juhlien alkua jääkärien edustajat olivat sopineet Adolf Hamiltonin kanssa tykistön tulevasta organisoimisesta.
Juhlien toisena päivänä niiden jatkuessa iltamyöhään humaltuneet osanottajat päättivät aloittaa oikeudenkäynnin kaupungin raatihuoneen putkassa sisällissodan alusta saakka vangittuina olleita kuutta suomenkielisen työväenyhdistyksen johtohenkilöä vastaan. Kun vangit oli haettu hotelliin ja "oikeudenkäyntiä" oltiin aloittamassa, paikalla ollut insinööri, varatuomari ja Vaasan läänin lääninsihteeri Johannes Jääskeläinen esitti vastalauseensa toteamalla, että oikeudenkäynti on vastoin Suomen lakia ja että seurue ei ole sopivassa kunnossa jakamaan oikeutta. Tämän seurauksena Jääskeläinen joutui itse syytettyjen joukkoon. Jääskeläistä ja työväenyhdistyksen johtohenkilöitä syytettiin siitä, että he olivat suunnitelleet tykistökoulun räjäyttämistä.
Yhteensä seitsemän henkilön kuolemantuomion allekirjoitti kreivi Adolf Hamilton, ja se pantiin täytäntöön heti samana yönä. Tuomitut, joita epäiltiin ammuttiin Strengbergin tupakkatehtaan seinää vasten, minkä jälkeen ruumiit vietiin kasaan työväentalon portaiden eteen.
Adolf Hamilton kirjoitti kirjeessä isälleen:
...kauan pelätty tihutyö ammusvarastoani vastaan oli kaikesta päättäen tulossa. Klo 1 kokoontui kenttäoikeus ja klo 3 oli kaikki ohi. En olisi koskaan uskonut, että pystyisin niin kepeällä kädellä allekirjoittamaan ja toteuttamaan elämäni ensimmäiset kuolemantuomiot.
Aiheesta muualla

Tuomioille heppoiset perusteet Pietarsaaren Sanomat. 28.2.2018.
Marjatta Cronvall: Seitsemäs mies, toimittaneet Emilia Cronvall ja Janne Mäkelä. Edita Prima Oy ISBN 978-951-37-4781-7
Ernst Hanfstaengl

Ernst Hanfstaengl
Ernst Franz Sedgwick (”Putzi”) Hanfstaengl (2. helmikuuta 1887 München – 6. marraskuuta 1975 München) oli Adolf Hitlerin taloudellinen ja henkinen tukija Saksan kansallissosialistinen työväenpuolueen varhaisina vuosina. Myöhemmin hänestä tuli puolueen lehdistöpäällikkö.
Elämä

Ernst Hanfstaengl oli varakkaan kustantajan Edgar Hanfstaenglin ja hänen amerikkalaisen vaimonsa poika. Ensimmäisen maailmansodan ajan hän vietti Yhdysvalloissa, josta hän palasi Saksaan vuonna 1919. Vierailtuaan eräässä Hitlerin varhaisista puhetilaisuuksista Hanfstaengl vaikuttui syvästi. Hän liittyi kansallissosialistisen puolueen jäseneksi ja järjesti varainkeräyksen, jonka avulla Völkischer Beobachter voitiin hankkia puolueen pää-äänenkannattajaksi. Hanfstaengl otti osaa epäonnistuneeseen oluttupavallankaappaukseen 8. marraskuuta 1923. Hän pakeni Itävaltaan, Salzburgiin. Hanfstaenglin vaimon Helene Hanfstaenglin (o.s. Niemeyer) kerrotaan kätkeneen Hitlerin kaappausyrityksen jälkeen vähäksi aikaan miehensä maatilalle Uffingiin. Hanfstaenglin oman kertomuksen mukaan hänen vaimonsa onnistui estää Hitlerin itsemurha ennen tämän pidättämistä. Kertomusta ei ole koskaan vahvistettu puolueettomasta lähteestä, mutta useat historioitsijat pitävät sitä silti uskottavana. Hanfstaenglin historian alan väitöskirja Europa und das belgisch-bairische Tauschprojekt im 18. Jahrhundert valmistui 1929.
Hanfstaengl säilytti läheiset suhteensa Hitleriin, ja vuonna 1931 hänestä tuli kansallissosialistisen puolueen ulkomaanosaston lehdistöpäällikkö. Syyskuussa 1932 hän valmisteli Hitlerin ja Winston Churchillin salaisen tapaamisen Müncheniin – hän oli ystävystynyt Churchillin pojan Randolph Churchillin kanssa. Hitlerin viime hetken kieltäytymisen takia tapaaminen jäi toteutumatta. Seuraavina vuosina Hanfstaengl käytti ulkomaisia yhteyksiään parantaakseen Hitlerin kuvaa ulkomailla. Vuonna 1934 natsien pitkien puukkojen yön aikana suorittama puhdistus järkytti Hanfstaenglia ja sai hänet kyseenalaistamaan natsijohdon arvoja, minkä johdosta hän alkoi vieraantua Hitleristä.
Maaliskuussa 1937 Hanfstaengl lähti yllättäen Saksasta. Hitler oli lähettänyt Hanfstaenglin Espanjaan hoitamaan salaista diplomaattitehtävää, kuten hänelle sanottiin, ja hänelle oli annettu käsitys, että onnistuminen tehtävässä parantaisi viilenneitä välejä Hitleriin. Hanfstaengl oli kuitenkin vakuuttunut, että Hitler aikoi salamurhata hänet ja hän matkusti Sveitsiin, kun kone oli tehnyt pakkolaskun. Hän tapasi poikansa Egonin Zürichissä ja matkusti hänen kanssaan Britanniaan. Hanfstaenglin vaimo Helene jäi Saksaan ja profiloitui Hitlerin kritiikittömänä tukijana. Myös Helene Hanfstaengl muutti Saksasta Yhdysvaltoihin ennen sodan alkua. Toisen maailmansodan alettua britit internoivat Ernst Hanfstaenglin. Vuonna 1940 hänet lähetettiin vankileirille Kanadaan. Helmikuussa 1941 hän kuuli poikansa liittyneen Yhdysvaltain armeijaan. Hän päätti siirtyä auttamaan liittoutuneita ja lupasi kirjoittaa Saksan vastaisia artikkeleita. Yhdysvaltain presidentti Franklin D. Roosevelt tunsi hänet Harvardin ajoilta, ja hänen pyynnöstään Hanfstaengl siirtyi vuonna 1942 Yhdysvaltoihin. Hän työskenteli salaisessa tiedusteluhankkeessa saksalaisen radioviestinnän tulkkina ja analyytikkona sekä avusti tutkijoita natsijohtajien psykologisessa profiloinnissa. Sodan jälkeen Hanfstaengl palasi Saksaan ja julkaisi muistelmansa Zwischen Braunem und Weissem Haus (Ruskean ja Valkoisen talon välissä).
Teokset

Hitler: The Missing Years; (ISBN 1-55970-272-9)
Zwischen Weißem und Braunem Haus: Memoiren eines politischen Aussenseiters; (ISBN 3-492-01833-5)
The Unknown Hitler: Notes from the Young Nazi Party; (ISBN 1-903933-24-2)
Ernst Hanfstaengl, John Toland (Designer), Hitler; (ISBN 1-55970-278-8)
Kimmo Hakola

Kimmo Hannu Tapio Hakola (s. 27. heinäkuuta 1958 Jyväskylä) on suomalainen taidemusiikin säveltäjä. Hän aloitti musiikinopiskelunsa ottamalla yksityisopetusta sävellyksessä Einojuhani Rautavaaralta. Hakola pääsi vuonna 1981 Sibelius-Akatemiaan, jossa häntä opettivat Magnus Lindberg ja Eero Hämeenniemi.
Hakola on säveltänyt useita konserttoja, muun muassa pianokonserton (1996), klarinettikonserton (2001) ja viulukonserton (2012). Hakola on myös säveltänyt kolme jousikvartettoa, useita muita teoksia yhtyeille, kuorolle ja soolosoittimille sekä oopperoita. Vuonna 2008 Noormarkun ruukissa kantaesitetty, Antti Tuurin librettoon kirjoitettu Vierivä kivi kertoo tehtailija Antti Ahlströmin elämästä. Opera buffa La Fenice esitettiin Savonlinnan oopperajuhlilla 2012.
Vuosina 1999–2006 Hakola toimi Helsingin Musica nova -nykymusiikkifestivaalin taiteellisena johtajana. Kimmo Hakolan musiikkia on levytetty Ondine- ja Innova-levymerkeille. Vuonna 2012 Kimmo Hakola oli Uuden Musiikin Lokakuu -nykymusiikkijuhlien fokussäveltäjä. lähde?
Hakolalle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2020.
Sävellyksiä > Oopperat

Marsin mestarilaulajat, koominen ooppera (libretto Matti Hagelberg ja Karla Loppi; kantaesitys Helsingin juhlaviikoilla 23. elokuuta 2000)
Sinapinsiemen, kamariooppera (libretto Antti Tuuri; kantaesitys Seinäjoen Eloserenadissa 2. elokuuta 2001)
Vierivä kivi (libretto Antti Tuuri; kantaesitys Noormarkussa 11. heinäkuuta 2008)
Mara ja Katti, lastenooppera (libretto Johanna Jokipaltio; kantaesitys oopperaseurue Taite, Helsinki, 23. elokuuta 2011)
La Fenice, 3-näytöksinen koominen ooppera (libretto Juha-Pekka Hotinen, italiankielinen käännös Nicola Rainò, Savonlinnan oopperajuhlien 100-vuotisjuhlavuoden tilausteos; kantaesitys 6. heinäkuuta 2012)
Akseli, monologiooppera (libretto Pekka Hako, Jorma Hynnisen tilausteos; kantaesitys Ateneumissa Helsingissä 28. helmikuuta 2013)
Sävellyksiä > Orkesteriteoksia

Sinfonietta (1999)
Solenne (Fanfare III) (1999)
Arara (2001)
Kamarikonsertto (2001)
Verdoyances crépuscules (2003)
Maro (2006)
KIMM (2008)
Le nuage d'Oort (2009)
Tukkijoella (musiikki mykkäelokuvaan, 2013)
Sinfonia nro 1 (2008–2018)
Sävellyksiä > Puhallinorkesteriteoksia

Juhlasoitto (Fanfare I) (1997)
Triumph (Fanfare II) (1997)
Fanfare Farara (2001)
Ouvert 2001 (2001)
Sävellyksiä > Konserttoja

Pianokonsertto (1991–1996)
Klarinettikonsertto (2001)
Kantelekonsertto Riite (2003)
Oboekonsertto (2005)
Huilukonsertto L'or de Azur (2007)
Kitarakonsertto (2008)
KAL sähköharpulle, elektroniikalle ja kamariyhtyeelle (2008)
Viulukonsertto (2012)
Kaksoiskonsertto viululle ja alttoviululle (2017)
Sävellyksiä > Kamarimusiikkia

Jousikvartetto nro 1 (1985–1986)
Jousikvartetto nro 2 (1997)
Jousikvartetto nro 3 (2002)
...la nuit n'est pas sellolle ja pianolle (1984)
sino soolohuilulle (1984–1985)
A même les échos sooloviululle (1988)
Thrust kontrabassolle ja elektroniikalle (1989/1992)
Capriole bassoklarinetille ja sellolle (1991)
...und höher, die Sterne huilulle ja pianolle (1995)
loco klarinetille ja bassorummulle (1995)
Valjoppi kontrabassolle ja lyömäsoittimille (1996)
Klarinettikvintetto (1997)
Teema, 11 muunnelmaa ja suuri kadenssi pianolle (1998)
Diamond Street sooloklarinetille (1999)
Ristipisto kahdelle pianolle (2000)
Arara zagrara huilulle, oboelle, klarinetille, lyömäsoittimille ja jousikvintetille (2001)
Accordi harmonikalle (2002)
Five Clips klarinetille ja marimballe (2003)
Arara lunaire huilulle, klarinetille, viululle, sellolle ja pianolle (2004)
Consolation sellolle ja pianolle (2004)
Leonardo Etudes kitaralle (2007)
Jousitrio Ein Engel hat mich angesehn (2008)
Appassionato sellolle ja pianolle (2009)
Solar sähköharpulle (2011)
Sävellyksiä > Vokaaliteoksia

Hymyilevä Apollo solisteille, kuorolle ja yhtyeelle (Eino Leino, 1997)
Tuskan saleissa sopraanolle, tenorille ja barokkiyhtyeelle (oma teksti, 2001)
Le Sacrifice, oratorio koloratuurisopraanolle, sooloviululle, kamariorkesterille ja elektroniikalle (pohjautuu Andrei Tarkovskin samannimiseen elokuvaan, teksti myös Rainer Maria Rilke, 2002/2005)
Valoa reunat mezzosopraanolle, jousille ja harpulle (Eeva-Liisa Manner, 2005)
Olen kulkenut sekakuorolle ja yhtyeelle (Eeva-Liisa Manner, 2006)
WAM! (Hommage à Wolfgang Amadeus Mozart) sekakuorolle (2006)
Je flambe (Omaggio à György Kurtág) sekakuorolle (2006)
Song of Songs, oratorio baritonille, sekakuorolle ja orkesterille (Raamattu/Laulujen laulu, 2006)
Kivi-laulut laululle ja pianolle tai orkesterille (Aleksis Kivi, 2007/2011)
De kaspiska tigrarnas gud, "seitsemän labyrinttia" sopraanolle, baritonille ja sekakuorolle (Stella Parland, 2013)
Aiheesta muualla

Kustantaja Fennica Gehrmanin Hakola-sivut. (Arkistoitu – Internet Archive)
Kimmo Hakola. Music Finland (englanniksi)
Hakola, Kimmo hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  BRAHMS  MusicBrainz 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Muut:  Europeana
Luettelo William Shakespearen näytelmien elokuvasovituksista

William Shakespearen näytelmistä on tehty yli 410 täyspitkää elokuva- ja televisioversiota, mikä tarkoittaa Shakespearen olevan maailman eniten filmatisoitu kirjailija. Tämä johtuu muun muassa siitä, että elokuvan alkuaikoina varakas keskiluokka halusi nähdä Shakespearen ja muiden suurten kirjailijoiden teosten klassikkosovituksia. Tunnettujen teatterinäyttelijöiden käyttö toi myös elokuvalle lisää arvovaltaa uutena kulttuurin muotona.
Osa elokuvasovituksista on uskollisia alkuperäiselle tekstille ja dialogille, kun taas osa hyödyntää vain tarinan juonta.
Komediat > Cymbeline

Cymbeline (Yhdysvallat, 1913)
Cymbeline (Saksa, 1925) mykkäelokuva
Cymbeline (Yhdysvallat, 1981) Tallenne Berkeley Shakespeare Festival -esityksestä.
BBC Television Shakespeare Cymbeline (TV, Iso-Britannia, 1982)
Cymbelin (TV, Saksa, 2000)
Cymbeline (Yhdysvallat, 2014)
Komediat > Erehdysten komedia

Majatalo Puuhevonen (USA, 1940) – musikaalisovitus
Festival The Comedy of Errors (TV, UK, 1967)
The Comedy of Errors (TV, UK, 1978)
Angoor (Intia, 1982) Bollywood-sovitus
BBC Television Shakespeare The Comedy of Errors (TV, UK, 1983)
The Comedy of Errors (TV, USA, 1987)
The Comedy of Errors (TV, Kanada, 1989)
Komediat > Kaksi nuorta veronalaista

BBC Television Shakespeare The Two Gentlemen of Verona (TV, UK, 1983)
Komediat > Kesäyön unelma > Teokset

A Midsummer Night's Dream (1909)
A Midsummer Night's Dream (1935)
A Midsummer Night's Dream (1968)
Shakespeare: The Animated Tales - A Midsummer Night's Dream (TV, Venäjä ja Iso-Britannia, 1992)
William Shakespearen Kesäyön unelma (1999)
Komediat > Kesäyön unelma > Sovitukset

El Sueño de una noche de San Juan (aka "Midsummer Dream", Espanja ja Portugali, 2005) on animaatiosovitus.
Älä jätä minua (2001) Moderni musikaalisovitus joka sijoittuu highschool-ympäristöön. Sisältää toisen version näytelmästä jota esitetään itse tarinan sisällä.
A Midsummer Night's Rave (USA, 2002) on moderni sovitus joka sijoittuu rave-juhliin.
ShakespeaRe-Told A Midsummer Night's Dream (TV, UK, 2005) Peter Bowkerin moderni sovitus.
Vuoden 2008 elokuva Were the World Mine on näytelmän inspiroima ja sijoittuu yksityiseen pikkukaupungin high schooliin. Musikaalin sanoitukset perustuvat pääosin Shakespearen alkuperäiseen tekstiin.
10ml LOVE (Intia, 2010) on romanttinen komedia ja moderni sovitus näytelmästä.
Komediat > Kuinka äkäpussi kesytetään > Teokset

The Taming of the Shrew (USA, 1929)
Kuinka äkäpussi kesytetään (Italia/USA, 1967)
BBC Television Shakespeare The Taming of the Shrew (TV, UK, 1980) (video)
Quantum Leap The Taming of the Shrew (aka "The Shakespeare Collection") (TV/video, USA, 19??)
Shakespeare: The Animated Tales - The Taming of the Shrew (TV, Venäjä ja Iso-Britannia, 1994)
Komediat > Kuinka äkäpussi kesytetään > Sovitukset

Anna suukko, äkäpussi (USA, 1953)
Konnankoukkuja kahdelle (TV, USA; 25. marraskuuta 1986 jakso Atomiajan Shakespeare) Jaksossa televisiosarjan nuori fani kuvittelee sarjan henkilöt osaksi Shakespearen näytelmää.
10 Things I Hate about You (USA, 1999)
Deliver Us from Eva (USA, 2003)
ShakespeaRe-Told The Taming of The Shrew (UK, TV, 2005) Sally Wainwrightin moderni sovitus.
Shrew in the Park (Kanada, TV, 2003)
Komediat > Loppiaisaatto > Teokset

Twelfth Night (USA, 1910)
Loppiaisaatto (aka Dvenadtsataya noch) (Neuvostoliitto, 1955)
Twelfth Night (TV, UK, 1969) (video)
BBC Television Shakespeare Twelfth Night (TV, UK, 1980) (video)
Twelfth Night (TV, UK, 1988) (video)
Shakespeare: The Animated Tales - Twelfth Night (TV, Venäjä ja Iso-Britannia, 1992)
Kohtalon yö (UK, 1996)
Twelfth Night, or What You Will (TV, UK, 2003) (video)
Komediat > Loppiaisaatto > Sovitukset

Piya behrupiya (Intia 2013) Sovittanut Amitosh Nagpal
She's the Man (US, 2006) sovitus jossa tarina siirretty yhdysvaltalaiseen high-schooliin.