stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo arkkitehdeista
1800-luvun arkkitehdit

| --- | --- |
A - L Dankmar Adler  Frank Shaver Allen  Sir Charles Barry  Charles Barry (nuorempi)  Edward Middleton Barry  Frederic Auguste Bartholdi  Carlo Bassi  Edward Blore  Ignatius Bonomi  Joseph Bonomi (vanhempi)  Carl Ludvig Engel  Gridley James Fox Bryant  Charles Bulfinch  William Burges  Decimus Burton  J. Cleaveland Cady  Sir Basil Champney  Edward Clark  Adolf Cluss  Thomas Cubitt  Pierre Cuypers  George Devey  John Dobson  Thomas Leverton Donaldson  Thomas Fuller  Charles Garnier  Philip Hardwick  Philip Charles Hardwick  William Alexander Harvey  Victor Horta  William Hosking FSA  Richard Hunt  Giuseppe Jappelli  William LeBaron Jenney  Sir Horace Jones  Leo von Klenze  Henri Labrouste  Barthelemy Lafon  Benjamin Henry Latrobe: M - Z  Charles Follen McKim  Frederick Marrable  Robert Mills (arkkitehti)  Josef Mocker  Auguste de Montferrand  William Morris  Alfred B. Mullett (1834-1890)  John Nash  Frederick Law Olmsted  Joseph Paxton  John Wornham Penfold (1828-1909)  Sir James Pennethorne  Albert Pretzinger  A. W. N. Pugin  James Renwick, Jr.  Henry Hobson Richardson  Antonio Rivas Mercado (1853-1927)  Robert S. Roeschlaub  (1843-1923)  Isaiah Rogers  (1834-1890)  John Root  Carlo Rossi (1775-1849)  Archimedes Russell (1840-1915)  George Gilbert Scott  George Gilbert Scott Junior  Karl Friedrich Schinkel  Gottfried Semper  Joseph Lyman Silsbee (1848-1913)  John Soane  Vasili Stasov  Louis Sullivan  Thomas Alexander Tefft (1826-1859)  Samuel Sanders Teulon  Konstantin Ton  Silvanus Trevail  William Tubby  Eugene Viollet-le-Duc  Thomas Ustick Walter  Alfred Waterhouse  Stanford White  William Wilkins  Thomas Worthington  Thomas Henry Wyatt  Kolyu Ficheto (1800-1881)
2000-luvun arkkitehdit

| --- | --- |
A  Luigi Accatino  Husaine Amri  Hidetsugu Aneha  Pierre Henri Argouarch  Asymptote B Shigeru Ban  Donald Bates  Frederic Bereder  Vivek Bhati  Saad Bin Nzir C Eugenne Cabatan  Santiago Calatrava  John Clancy  Preston Scott Cohen  Thomas Contegiacomo D Peter Davidson  Elizabeth Diller  Andreas Dilthey  Thomas Doerr  Philip Dowson  Catalin Dragomir F Terry Farrell  Eric Corey Freed  Tony Fretton G Robert Gallant  Mark Goulthorpe  Nicholas Grimshaw H Zaha Hadid  Jacques Herzog  H.R.Hiegel  Steven Holl  Michael Hopkins I Toyō Itō J E. Fay Jones  Khaled Bernard Jouby: K Justyna Karakiewicz  David Kitchens  Rem Koolhaas  Tom Kovac  Kengo Kuma L Greg Lynn M Michael Maltzan  Thom Mayne  William McDonough  Pierre de Meuron  Luis Moreno Mansilla N O P Joshua Prince-Ramus  Mihir Patel  Wolf Prix Q R Safa' Rahman  Hani Rashid  James Rees S Carl Stein T Ivan Taslimson  Jack Travis U V, W Ben Wauford  Peter L. Wilson  Gert Wingårdh  James Wines  Lebbeus Woods X, Y, Z  Ken Yeang Å, Ä, Ö
Kuuluisia suomalaisia arkkitehteja > Ennen vuotta 1850 syntyneet

Carl Ludvig Engel (1778–1840) – merkittävä saksalais-suomalainen arkkitehti, muun muassa Helsingin ja Turun asemakaavat, Helsingin Yliopiston päärakennus ja Helsingin tuomiokirkko
Axel Hampus Dahlström (1829–1882) – johtavia uusrenessanssityylin edustajia, muun muassa Helsingin Vanha ylioppilastalo
Theodor Höijer (1843–1910) – aikansa johtava suomalainen arkkitehti, muun muassa Ateneum
Kuuluisia suomalaisia arkkitehteja > 1850–1899 syntyneet

Aalto (Marsio), Aino (1894–1949)
Alvar Aalto (1898–1976) – Suomen eittämättä (myös kansainvälisesti) kuuluisin arkkitehti, muun muassa Finlandia-talo
Märta Blomstedt (1899–1982)
Elsi Borg (1893−1958)
Kaarlo Borg (1888−1939)
Erik Bryggman (1891–1955) – merkittävä funktionalismin uranuurtaja Suomessa
Hilding Ekelund (1893–1984)
Sigurd Frosterus (1876–1956) – muun muassa Tamminiemi ja Stockmannin Helsingin-tavaratalo
Herman Gesellius (1874–1916) – muun muassa Wuorion talo
Hilja Gestrin (1882–1963) – Tampereen taidemuseo (muutospiirustukset)
Valter Jung (1879–1946) – muun muassa Hotelli Torni Helsingissä
Armas Lindgren (1874–1929) – hyvin merkittävä suomalainen arkkitehti, tunnetuimpia töitä muun muassa Suomen kansallismuseo ja Hvitträsk
Selim A. Lindqvist (1867–1939) – merkittävimpiä jugend-arkkitehtuurin edustajia, muun muassa Aleksi 13 ja Hietalahden kauppahalli
Wivi Lönn (1872–1966) – ensimmäisiä suomalaisia naisarkkitehteja, tunnetuimpia töitä lukuisat koulut, Helsingin Uusi Ylioppilastalo ja Tampereen keskuspaloasema
Vietti Nykänen (1884–1951)
Gustaf Nyström (1858–1917) – johtavia uusrenessanssityylin edustajia, muun muassa Säätytalo
Otto-Iivari Meurman (1890–1994) – Suomen ensimmäinen asemakaavaopin professori
Eliel Saarinen (1873–1950) – jugendkauden merkittävimpiä arkkitehteja, muun muassa Helsingin rautatieasema
J. S. Sirén (1889–1961) – tunnettu arkkitehti, päätyö Eduskuntatalo
Lars Sonck (1870–1956) – merkittävä kirkkoarkkitehti, muun muassa Tampereen tuomiokirkko
Josef Stenbäck (1854–1926) – Suomen tuotteliain kirkkoarkkitehti, 35 kirkkoa, muun muassa Mikkelin tuomiokirkko ja Joensuun kirkko
Onni Törnqvist-Tarjanne (1864–1946) – merkittävimpiä jugendtyylin edustajia, muun muassa Suomen Kansallisteatteri
Tikkanen, Toivo Robert (1888–1947) – arkkitehti, Helsingin keskustan taloja
Kuuluisia suomalaisia arkkitehteja > 1900–1939 syntyneet

Aalto (Mäkiniemi), Elissa
Blomstedt, Aulis (1906–1979) – Teknillisen korkeakoulun professori ja huomattava suunnitteluarkkitehti
Blomstedt, Pauli (1900–1935)
Castrén, Heikki (1929–1980)
Castrén, Mirja (1930–2014)
Ervi, Aarne (1910–1977)
Gullichsen, Kristian (1932–2021)
Lappi-Seppälä, Jussi (1911–1977) – Rakennushallituksen pääjohtaja (1953–1973), yhteinen arkkitehtitoimisto Iikka Martaksen kanssa, ns. arkkitehtisodan (1950-luvulla) keskeinen henkilö
Leiviskä, Juha (1936–1923) – yksi tunnetuimmista ja arvostetuimmista suomalaisista arkkitehdeista, muun muassa Myyrmäen kirkko
Martas, Iikka (Igor) (1909–1965) asuintaloja Helsingissä ja muun muassa Kaartinhalli (1960)
Pallasmaa, Juhani
Pietilä, Raili (1926–) ja Reima (1923–1993) – erittäin tunnettu (myös kansainvälisesti) arkkitehtipari, muun muassa Kalevan kirkko, Dipoli ja Mäntyniemi
Pitkänen, Pekka (1927–) – merkittävä suomalainen modernisti, päätyönä pidetään Turun Pyhän Ristin siunauskappelia.
Revell, Viljo (1910–1964) – yksi tunnetuimmista suomalaisista arkkitehdeista, muun muassa Lasipalatsi, Makkaratalo sekä ulkomailla tunnetuimpana Toronton kaupungintalo
Ruusuvuori, Aarno (1925–1992) – kuuluisa julkisten rakennusten suunnittelija, muun muassa Hyvinkään kirkko
Saarinen, Eero (1910–1962) – New Yorkissa elämäntyönsä tehnyt merkittävä arkkitehti, muun muassa Gateway Arch
Siren, Heikki (1918–2013) – suunnitellut merkittäviä rakennuksia Kaija Sirenin kanssa
Siren, Jukka (1950–)
Siren, Kaija (1920–2001) – suunnitellut merkittäviä rakennuksia Heikki Sirenin kanssa
Suomalainen, Timo (1928–) – Temppeliaukion kirkko
Suomalainen, Tuomo (1931–1988) – Temppeliaukion kirkko
Valjakka, Ilmo (1934–) – suunnitellut mm. Yleisradion toimitalon Ison Pajan
Wickberg, Nils Erik
Vähäkallio, Väinö
Välikangas, Martti
Kuuluisia suomalaisia arkkitehteja > 1940 jälkeen syntyneet

Casagrande, Benito (1942–)
Casagrande, Marco
Harris, Trevor
Heikkinen, Mikko
Helin, Pekka (1945–)
Markku Komonen
Jyrki Lappalainen
Rainer Mahlamäki
Tuomo Siitonen
Tasa, Jyrki
Tommila, Mauri
Vormala, Timo (1942–2024)
Myyttiset tai kuvitteelliset arkkitehdit

Riley Sandberg
Daidalos
Nimrod
Vivasvat
Safety Sammy
Howard Roark
Bloody Stupid Johnson
Luettelo jääkäreistä Ä

Jääkärimerkki
Tämä on luettelo Suomen jääkäriliikkeeseen kuuluneista jääkäreistä. Kaiken kaikkiaan 1 895 vapaaehtoista aloitti jääkärikoulutuksen 1915–1918 Saksassa. Aluksi 200 suomalaista koulutettiin Lockstedtin leirillä Holsteinissä. Vuoden 1915 syksyllä Saksa päätti nostaa suomalaisosaston vahvuuden 2 000 mieheen. Suomessa aloitettiin koko maata kattava salainen värväys. Seuraavana keväänä joukosta muodostettiin Kuninkaallinen Preussin Jääkäripataljoona 27.
Ä

Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M
N O P R S T U
V W Y Z Å Ä Ö
Ä > Väinö Johannes Äärinen

(25. joulukuuta 1890 Urjala – 30. tammikuuta 1950) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat torppari Juho Äärinen ja Henriikka Niiles. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Helga Parantaisen kanssa. Tämä kansakoulun käynyt Urjalalainen liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 7. tammikuuta 1916 ja hänet sijoitettiin pataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet laskettiin sairauden takia siviilitöihin 15. maaliskuuta 1916. Suomeen hän palasi helmikuussa 1919 ja työskennellyt sen jälkeen metsätöissä Pohjois-Suomessa ja vuodesta 1923 Suolahdessa mm. Äänekoski oy:n palveluksessa. Hänet on haudattu Suolahteen.
12. kesäkuuta 1934 löydettiin Lappajärven Saunasaaresta noin 10 vuotta haudattuna ollut miehen luuranko, jonka solisluusta löytyi teräaseen jättämä jälki. Aluksi arveltiin kyseessä olisi ollut vuoden 1923 tienoilla Vimpelissä kadonnut "Pohjolan humuksi" kutsuttu uittomies. Sittemmin kuulusteluissa ilmeni tietoja että surmattu olisi ollut jääkäri Väinö Äärinen, jonka kerrottiin olleen 1923 uittotöissä Vimpelissä. Äärinen ei Jääkäriliiton mukaan ollut ilmoitellut itsestään vuoden 1919 jälkeen. Pian kuitenkin selvisi että Äärinen oli elossa, asui Suolahdessa ja oli työssä Äänekoski Oy:n lastaajana Suolahden rautatieasemalla. Hän ei oman kertomansa mukaan ollut Vimpelissä murhan tapahtuma-aikana 1923. Lappajärvellä murhatun henkilöllisyys jäi siten avoimeksi.
Luettelo Kiinan hallinnollisista alueista bruttokansantuotteen mukaan

Bruttokansantuote (miljardia renminbiä / USD) Kiinan hallinnollisilla alueilla. Harmaalla esitetty Taiwanin saari on käytännössä oma valtionsa, Kiinan tasavalta.
Tässä on luettelo Kiinan hallinnollisista alueista BKT:n mukaan.
Muut alueet

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Hongkongin  Macaon & Taiwanin hallinnolliset alueet 2000-2010 (miljoonaa)
| alue | Hongkong | Hongkong | Hongkong | Macao | Macao | Macao | Taiwan (Kiinan tasavalta) | Taiwan (Kiinan tasavalta) | Taiwan (Kiinan tasavalta) |
| vuosi | HKD | USD | PPP | MOP | USD | PPP | NTD | USD | PPP |
| 2010 | 1 743 858 | 224 458 | 324 966 | 217 324 | 27 157 | 39 320 | 13 614 415 | 430 451 | 821 781 |
| 2009 | 1 622 322 | 209 278 | 302 094 | 165 458 | 20 723 | 29 914 | 12 477 182 | 377 410 | 734 510 |
| 2008 | 1 677 011 | 215 360 | 307 555 | 161 669 | 20 157 | 28 784 | 12 620 150 | 400 132 | 742 132 |
| 2005 | 1 382 590 | 177 779 | 243 081 | 92 142 | 11 502 | 15 728 | 11 740 279 | 364 832 | 606 998 |
| 2000 | 1 317 650 | 169 125 | 176 111 | 50 579 | 6 302 | 6 563 | 10 187 394 | 326 205 | 451 763 |
Luettelo jääkäreistä F

Jääkärimerkki
Tämä on luettelo Suomen jääkäriliikkeeseen kuuluneista jääkäreistä. Kaiken kaikkiaan 1 895 vapaaehtoista aloitti jääkärikoulutuksen 1915–1918 Saksassa. Aluksi 200 suomalaista koulutettiin Lockstedtin leirillä Holsteinissä. Vuoden 1915 syksyllä Saksa päätti nostaa suomalaisosaston vahvuuden 2 000 mieheen. Suomessa aloitettiin koko maata kattava salainen värväys. Seuraavana keväänä joukosta muodostettiin Kuninkaallinen Preussin Jääkäripataljoona 27.
F

Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M
N O P R S T U
V W Y Z Å Ä Ö
Ernst Almar Ferdinand Fabritius
Frans Uno Fagernäs
Aksel Woldemar Falkenberg
Bertel Ragnar Fallenius
Edvard Finne
F > Johannes Flink

(16. tammikuuta 1897 Vöyri – 16. huhtikuuta 1931) oli suomalainen jääkärivääpeli ja työmies. Hänen vanhempansa olivat työmies Matts Henrik Flink ja Anna Lovisa Holmberg. Tämä Vöyriläinen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n konekiväärikomppaniaan 29. helmikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 21. toukokuuta 1916 pataljoonan haupitsipatteriin. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella, Ekkau-Kekkaussa ja Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 18. joulukuuta 1917 ja takaisin tykistöpatteriin 10. helmikuuta 1918. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana jefreitteriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan Jääkäritykistön 2. patteriin, jonka mukana osallistui taisteluihin Länkipohjassa, Pitkäjärvellä, Orivedellä, Kangasalla ja Lempäälässä sekä Tampereella. Tampereen valloituksen jälkeen toimitetussa tykistön uudelleen järjestelyssä hänet sijoitettiin Jääkäritykistöprikaatin 2. jääkäripatteriston 3. patteriin ja otti osaa sotatoimiin Karjalankannaksella, mm. Raivolan taisteluun ja Inon saartoon. Sisällissodan jälkeen hän palveli Suomen tykistökoulussa, josta hänet tykistön uudelleenjärjestelyn yhteydessä siirrettiin Kenttätykistörykmentti n:o 2:n 4. patteriin. Armeijasta hän erosi helmikuussa 1919. Sotilasuransa jälkeen hän työskenteli työmiehenä kotipitäjässään ja kuoli keuhkotautiin 16. huhtikuuta 1931 ja haudattiin Vöyrille. Ylennykset: Jefreitteri 11. helmikuuta 1918, Aliupseeri 17. huhtikuuta 1918, Vääpeli 1918. Kunniamerkit:  Vapaudenmitali 1. lk; Jääkärimerkki.
Mårten Isak Flink
F > Kaarlo Flygare

(2. tammikuuta 1893 Turtola – 6. huhtikuuta 1928) oli suomalainen jääkärivääpeli ja Viron armeijan vänrikki. Hänen vanhempansa olivat torppari Juho Flygare ja Sandra Johanna. Tämä Ylitorniolainen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 17. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 20. huhtikuuta 1916 ja takaisin 3. komppaniaan 5. joulukuuta 1916. Täydennysjoukkoon hänet komennettiin uudemman kerran 14. toukokuuta 1917, josta hänet laskettiin siviilitöihin 6. kesäkuuta 1917. Takaisin pataljoonan täydennysjoukkoon hän palasi 29. elokuuta 1917 ja siirrettiin pataljoonan haupitsipatteriin 3. joulukuuta 1917. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana jefreitteriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan Jääkäritykistön 3. patterin kuormastoon, josta hänet siirrettiin hiukan myöhemmin Jääkäritykistön 2. patteriin. Hän osallistui sisällissodassa taisteluihin Länkipohjassa, Pitkäjärvellä, Orivedellä, Kangasalla, Lempäälässä ja Tampereella. Hänet siirrettiin komppanianpäälliköksi Pohjois-Savon rykmentin 9. komppaniaan 14. huhtikuuta 1918, jonka mukana hän otti osaa Viipurin valloitukseen ja etenemiseen Haminaan. Sisällissodan jälkeen hän koulutusaliupseerina Pohjois-Savon rykmentistä muodostetussa Helsingin vartiopataljoonassa. Hän erosi armeijasta 8. lokakuuta 1918, osallistuakseen Viron vapaussotaan. Hän liittyi ensimmäiseen suomalaiseen vapaajoukkoon, jossa hän toimi 1. komppanian päällikkönä ja osallistui taisteluihin Kahalassa, Utrialla ja Narvassa. Sodasta saamiensa traumojen johdosta hän joutui sairaalahoitoon ja kuoli mielisairaana Turussa 6. huhtikuuta 1928. Ylennykset: Jefreitteri 11. huhtikuuta 1918, Vääpeli keväällä 1918, Vänrikki 1919 (Viron armeija). Kunniamerkit:  Vapaudenmitali 1.lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Viron Vapaussodan muistomitali.
F > Karl Edvard Forsander

(18. lokakuuta 1897 Nilsiä – 20. helmikuuta 1920 Lappeenranta) oli suomalainen jääkäri ja kauppias. Hänen äitinsä oli Ulla Forsander. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Eva Kristiina Kasurisen kanssa. Tämä räätälioppilas liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 27. maaliskuuta 1916, josta hänet laskettiin siviilitöihin 1. toukokuuta 1916. Oman kertomuksensa mukaan hän palasi Suomeen Hollannin, Norjan,ja Ruotsin kautta 1917 ja asettui Varkauteen kauppiaaksi. Sisällissodan jälkeen hän muutti Lappeenrantaan ja toimi silläkin kauppiaana. Hänet on haudattu Varkauteen.
F > Sven Emanuel Forsberg

(27. tammikuuta 1891 Oulu – 15. elokuuta 1950) oli suomalainen jääkäri ja työnjohtaja. Hänen vanhempansa olivat suutari Herman Forsberg ja Anna Tuohino. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Greta Maria Pyykkön kanssa. Tämä kansakoulun ja neljä luokkaa Oulun suomalaista yhteiskoulua käynyt sähköasentaja liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 28. helmikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän erosi pataljoonasta 12. helmikuuta 1918 ja siirrettiin siviilitöihin. Suomeen hän saapui 11. joulukuuta 1918 ja työskenteli aluksi sähköasentajana Oulussa ja Rovaniemellä, mutta varsinaisen elämäntyönsä hän teki Rovaniemeläisen sähkölaitoksen työnjohtajana. Kunniamerkit: Jääkärimerkki,  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.
Väinö Ilmari Forsberg
Adolf Herbert Alexander af Forselles
Irmer Forsius
F > Karl Oskar Forss

(11. elokuuta 1892 Oravainen – 17. joulukuuta 1933) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Karl Johan Bredfors ja Maja Greta Johansson. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1929 Signe Irene Rönnbackan kanssa. Tämä kansakoulun ja Vaasan teollisuuskoulua käynyt mekaanikko liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 17. helmikuuta 1916 ja sijoitettiin pataljoonan 4. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joen asemasodassa ja Riianlahden rannikkoasemissa sekä Aa-joen talvitaisteluissa. Hän osallistui Saksassa myös rautatierakennus- ja asemestarikursseille. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 varavääpeliksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi ja asemestariksi 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, missä joukko-osastossa otti osaa taisteluihin Lempäälässä, Säiniöllä ja Viipurissa. Sisällissodan jälkeen hän palveli edelleen edellä mainitussa pataljoonassa, jonka mukana siirtyi Valkoisen kaartin rykmenttiin, josta hänet siirrettiin 15. heinäkuuta 1918 Helsingin jalkaväkirykmenttiin, jonka nimi ensin muuttui Itämeren jalkaväkirykmentti n:o 1:ksi ja myöhemmin Porin rykmentiksi. Hän palveli sen 1. konekiväärikomppaniassa. Armeijasta hän erosi 24. huhtikuuta 1920 ja toimi sen jälkeen eri liikkeiden palveluksessa kauppamatkustajana vuoteen 1929 saakka, jolloin sairastui keuhkotautiin ja kuoli 17. joulukuuta 1933 ja haudattiin Pietarsaareen. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 31. toukokuuta 1917, Varavääpeli 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit:  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.
F > Ivar Julius Forssell

(11. helmikuuta 1890 Porvoo – 28. kesäkuuta 1943) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat sahanhoitaja Adolf Reinhold Forssell ja Hilda Emilia Löfgren. Hän kävi kahdeksan luokkaa Hämeenlinnan ruotsalaista yhteiskoulua ja jatkoi opintojaan Eisenachissa Saksassa opiskellen metsänhoitoa vuosina 1913–1914. Hän liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 25. marraskuuta 1916 ja sijoitettiin pataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joen asemasodassa ja Riianlahden rannikkoasemissa sekä Aa-joen talvitaisteluissa. Hän osallistui Saksassa myös rautatierakennus- ja asemestarikursseille. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 vänrikiksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan puhelinupseeriksi 5. Jääkärirykmentin 15. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 8. huhtikuuta 1918 2. Jääkäriprikaatin 3. jääkärirykmentin puhelinjoukkueen johtajaksi, Hän otti osaa taisteluihin Suomen sisällissodassa Viipurissa. Sisällissodan jälkeen hän toimi 3. Jääkärirykmentin esikunnassa, josta hänet siirrettiin 11. heinäkuuta 1918 Kenttälennätinosastoon Helsinkiin. 3. Divisioonan tiedonanto-osastoon hänet siirrettiin 18. elokuuta 1918, josta hänet siirrettiin 2. Divisioonan tiedonanto-osastoon 13.marraskuuta 1918 ja sen päälliköksi 1. tammikuuta 1919 alkaen. Kenttälennätinpataljoonaan hänet siirrettiin ase- ja tekniseksi upseeriksi 29. joulukuuta 1920. Armeijasta hän erosi 30. kesäkuuta 1922, jonka jälkeen hän muutti Kanadaan vuonna 1923 ja toimi siellä muun muassa Thos. Wooling of Englehart puutavarayrityksen palveluksessa Ontariossa. Hänet on haudattu Kirkland Lakeen, Bourkes, Ontario. Ylennykset: Vänrikki 11. helmikuuta 1918, Luutnantti 16. toukokuuta 1919. Kunniamerkit:  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.
F > Niilo Nikolai Forssell

(23. maaliskuuta 1894 Pori – 28. maaliskuuta 1918) oli suomalainen jääkärialiupseeri. Hänen vanhempansa olivat vaatturi Isak Ferdinand Forssell ja Josefina Nylund. Hän kävi kansakoulun ja ammattikoulun sekä Porin kauppakoulun. Opintojaan hän jatkoi Tampereen teknisessä opistossa, jonka hän lopetti kesken ja siirtyi Saksaan lähtijöiden joukkoon. Hän liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 5. helmikuuta 1916 ja sijoitettiin pataljoonan pioneerikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joen asemasodassa, Riianlahden rannikkoasemissa ja Schmardenissa sekä Aa-joen talvitaisteluissa. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 aliupseeriksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan puhelinupseeriksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 8. huhtikuuta 1918 2. Jääkäriprikaatin 3. jääkärirykmentin puhelinjoukkueen johtajaksi, Hän otti osaa taisteluihin Suomen sisällissodassa Kalevankankaalla, missä hän kaatui taisteluissa 28. maaliskuuta 1918 ja haudattiin Vaasan sankarihautaan. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918. Kunniamerkit:  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.
F > Walter Bruno Forsström

(7. lokakuuta 1884 Turku – 9. toukokuuta 1942) oli suomalainen jääkäri ja ylikonemestari. Hänen vanhempansa olivat asentaja Johan Robert Forsström ja Erika Sofia Sundström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1914 Emilia Katarina Karlssonin kanssa. Hän oli kansakoulun ja Turun teollisuuskoulun käynyt. Ylikonemestarin tutkinnon hän suoritti vuonna 1908. Hän toimi S/S Castorin ylikonemestarina maailmansodan syttyessä, jolloin hänet pidätettiin Bremenin satamasta laivastaan. Vapauduttuaan hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n konekiväärikomppaniaan 27. syyskuuta 1915, josta hänet komennettiin tammikuussa 1916 Ruotsiin ja Suomeen erikoistehtäviin S/S Cereksen ylikonemestarina, tällä komennuksella hän oli vuodet 1916–1918. Suomen sisällissotaankin hän osallistui samaisissa tehtävissä. Sisällissodan jälkeen hän toimi Helsingin kaasulaitoksen vuorokaasumestarina vuosina 1918–1927 ja siitä eteenpäin ylikaasumestarina. Hänet on haudattu Helsinkiin. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.