stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ein bißchen Frieden
Aiheesta muualla

Kappaleen sanat
Eurovision laulukilpailun voittaneet kappaleet
| --- | --- |
1950-luku:   1956: ”Refrain”  1957: ”Net als toen”  1958: ”Dors, mon amour”  1959: ”Een beetje” 
1960-luku:   1960: ”Tom Pillibi”  1961: ”Nous les amoureux”  1962: ”Un premier amour”  1963: ”Dansevise”  1964: ”Non ho l’età”  1965: ”Poupée de cire, poupée de son”  1966: ”Merci, Chérie”  1967: ”Puppet on a String”  1968: ”La, la, la”  1969: ”Boom Bang-a-Bang”  ”De troubadour”  ”Un jour, un enfant”  ”Vivo cantando” 
1970-luku:   1970: ”All Kinds of Everything”  1971: ”Un banc, un arbre, une rue”  1972: ”Après toi”  1973: ”Tu te reconnaîtras”  1974: ”Waterloo”  1975: ”Ding-a-dong”  1976: ”Save Your Kisses for Me”  1977: ”L'oiseau et l'enfant”  1978: ”A-Ba-Ni-Bi”  1979: ”Hallelujah” 
1980-luku:   1980: ”What’s Another Year?”  1981: ”Making Your Mind Up”  1982: ”Ein bißchen Frieden”  1983: ”Si la vie est cadeau”  1984: ”Diggi-loo diggi-ley”  1985: ”La det swinge”  1986: ”J’aime la vie”  1987: ”Hold Me Now”  1988: ”Ne partez pas sans moi”  1989: ”Rock Me” 
1990-luku:   1990: ”Insieme: 1992”  1991: ”Fångad av en stormvind”  1992: ”Why Me?”  1993: ”In Your Eyes”  1994: ”Rock ’n’ Roll Kids”  1995: ”Nocturne”  1996: ”The Voice”  1997: ”Love Shine a Light”  1998: ”Diva”  1999: ”Take Me to Your Heaven” 
2000-luku:   2000: ”Fly on the Wings of Love”  2001: ”Everybody”  2002: ”I Wanna”  2003: ”Everyway That I Can”  2004: ”Wild Dances”  2005: ”My Number One”  2006: ”Hard Rock Hallelujah”  2007: ”Molitva”  2008: ”Believe”  2009: ”Fairytale” 
2010-luku:   2010: ”Satellite”  2011: ”Running Scared”  2012: ”Euphoria”  2013: ”Only Teardrops”  2014: ”Rise Like a Phoenix”  2015: ”Heroes”  2016: ”1944”  2017: ”Amar pelos dois”  2018: ”Toy”  2019: ”Arcade” 
2020-luku:   2020: Ei järjestetty  2021: ”Zitti e buoni”  2022: ”Stefania”  2023: "Tattoo"  2024: "The Code"
Egyptin 21. dynastia

Egyptin 21. dynastia hallitsi Egyptiä, osan ajastaan kuitenkin vain Niilin suiston aluetta kolmannen välikauden alkuvaiheessa vuosina 1069–945 eaa. Dynastian pääkaupunkina oli Tanis.
Dynastian ensimmäisen hallitsijan, Smendesin noustessa valtaan Egypti oli jakautunut Ylä- ja Ala-Egyptiin. Smendesin hallinnassa oli vain Ala-Egypti.
Amenemnisu oli Smendesin seuraaja. Hänen hallituskautensa jäi vain nelivuotiseksi.
Psusennes I oli 21. dynastian kolmas kuningas. Hän meni naimisiin siskonsa Mutnedjmetin kanssa. Psusennes I hallitsi joko 41 tai 46 vuotta.
Amenemope oli Psusennesin poika. Isänsä viimeisinä vuosina hän toimi isänsä apuhallitsijana.
Osorkon vanhempi oli Amenemopen seuraaja. Osorkon vanhemman valtakausi merkitsi alkua tulevalle libyalaisten 22. dynastialle.
Siamun oli 21. dynastian kuudes hallitsija. Häntä pidetään Psuennes I:n jälkeen tämän dynastian tehokkaimpana hallitsijana. Siamunin hallintokaudella Taniksessa sijaitsevan Amunin temppelin koko kaksinkertaistettiin. Myös Mesenissä sijainnutta Horuksen temppeliä laajennettiin merkittävästi. Siamunin aikana pystytettiin Heliopoliihin kivi, jossa on hänen nimensä.
Dynastian aikaa nimitetään usein harhaanjohtavasti myös pappisdynastian ajaksi. Tämä johtuu siitä, että jo edellisen, 20. dynastian aikana, Amonin pappeus oli tullut perinnölliseksi ja papit alkoivat nimittää itseään myös kuninkaiksi. Käytännössä heidän hallinnassaan oli Ylä-Egypti Faijumiin saakka, kun taas 21. dynastian heikot faaraot hallitsivat lähinnä vain suiston aluetta. Pappisdynastia ei kuitenkaan kuulu Egyptin järjestysnumeroilla merkittyihin dynastioihin.
Dynastian viimeinen faarao oli Psuennes II, jolla ei ollut jälkeläisiä. Hänen jälkeensä valtaan nousi libyalaissyntyinen Sheshonq, joka perusti 22. dynastian. Libyalaiset oli alkujaan kutsuttu Egyptiin sotilaallisiksi apujoukoiksi, mutta myöhemmin he olivat jääneet maahan pysyvästi asumaan.
21. dynastian faaraot

Smendes 1069–1043 eaa.
Amenemnisu 1043–1039
Psusennes I 1039–991
Amenemope 993–984
Osorkon vanhempi 984–978
Siamun 978–959
Psusennes II 959–944
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Egyptin 21. dynastia Wikimedia Commonsissa
Pauline Einstein

Pauline Einstein
Pauline Einstein (8. helmikuuta 1858 – 20. helmikuuta 1920) oli Albert Einsteinin äiti.
Elämä

Pauline Einstein (o.s. Koch) syntyi vuonna 1858 Cannstattissa Saksassa. Pauline oli juutalainen, ja hänellä oli isosisko Fanny sekä kaksi isoveljeä Jacob ja Caesar. Hänen isänsä Julius Derzbacher muutti sukunimen Kochiksi vuonna 1842 ja meni naimisiin Jette Bernheimerin kanssa vuonna 1847. Paulinen isä muutti Jebernhausenista Cannstattiin ja harjoitti siellä viljakauppaa veljensä kanssa. Kauppa oli menestys ja he kohosivat jopa "Württembergin kuninkaallisiksi hovihankkijoiksi."
18-vuotias Pauline meni naimisiin Hermann Einsteinin kanssa, joka asui Ulmissa ja oli töissä serkkujensa yrityksessä. Pauline synnytti Ulmissa vuonna 1879 Albert Einsteinin ja Berliinissä vuonna 1881 Maja Einsteinin.
Pauline oli hiljainen ja hyvin koulutettu. Hän tunsi intohimoa taidetta kohtaan ja soitti itse pianoa. Pojalleen hän piti välillä viulutunteja ja he soittivat yhdessä hyvin usein.
Vuonna 1910 Pauline muutti yhdessä siskonsa kanssa Berliiniin ja alkoi harjoittaa taloudenhoitajan ammattia. Ensimmäisen maailmansodan aikana Paulinen todettiin sairastavan syöpää. Paulinen käydessä vierailulla hänen tyttärensä luona vuonna 1918 hänet jouduttiin viemään hoitoon. Albert Einstein otti äitinsä kotiinsa Berliiniin ja hoiti häntä siellä. Muutaman kuukauden kuluttua Pauline kuoli.
Efesoksen agora

| Efesoksen agora Tetragonos> Τετράγωνος |
| --- | --- |
 Efesoksen agoraa.
Sijainti:  Efesoksen arkeologinen alue, Selçuk, İzmir, Turkki
Koordinaatit:  37°56′24″N, 27°20′26″E
Rakennustyyppi:  agora
Valmistumisvuosi:  200-luku eaa.–300-luku jaa.
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Efesos 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Efesoksen agora (Kaupallinen agora, Alempi agora) eli Tetragonos-agora (m.kreik. Τετράγωνος, Tetragōnos, ”Nelikulmainen”) oli antiikin aikainen agora Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Se oli kaupungin kaupallinen keskipiste hellenistisellä ja roomalaisella kaudella. Agoran jäänteet ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Efesoksen kaupallista agoraa ei tule sekoittaa Efesoksen hallinnolliseen agoraan.
Historia

Efesoksen agora perustettiin hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. heti kaupungin uudelleen perustamisen yhteydessä. Sen paikalla sijaitsi varhaisemmin arkaaisella kaudella 700–500-luvuilla eaa. Smyrna-niminen kylä, jota ei tule sekoittaa tunnetumpaan Smyrnan kaupunkiin. Se ilmeisesti hylättiin ajan kuluessa merenpinnan muutosten seurauksena, ja klassisella kaudella 400–300-luvuilla eaa. alueella oli käsityöläistoimintaa. Varhaisemmat rakennukset purettiin agoran rakentamisen yhteydessä. Aukion antiikin aikainen nimitys Tetragonos tunnetaan piirtokirjoituksista. Agoraa käytettiin pääasiassa kaupallisiin tarkoituksiin. Lisäksi siellä pidettiin ammattikiltojen kokouksia ja myös poliittisia kokouksia.
Agora uusittiin ensimmäisellä vuosisadalla eaa. ja uudestaan varhaisella Rooman keisarikaudella vuoden 23 jaa. maanjäristyksen jälkeen. Sitä rakennettiin uudelleen vielä myöhäisellä roomalaisella kaudella keisari Theodosiuksen aikana noin 379–395, jolloin rakentamisessa käytettiin paljon kiviä varhaisemmista rakennuksista, kuten temppeleistä. Agora säilyi käytössä varhaiselle bysanttilaiselle kaudelle 600-luvulle saakka.
Agoran arkeologiset kaivaukset suoritettiin pääosin vuosina 1901–1907. Alueen rakennuksia on ennallistettu 1960-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Efesoksen agora Wikimedia Commonsissa
Kaavakuva: Efesoksen kaupallisen agoran alue.
Efesoksen agoraa.
Agoralta lähtevä nk. Länsikatu.
Albumiini

Albumiinin rakenne
Albumiinit on ryhmä valkuaisaineita eli proteiineja, jotka liukenevat puhtaaseen veteen. Albumiinit on yksi vanhentuneista proteiinien luokitteluun tarkoitetuista ryhmistä.lähde? Albumiinin biosynteesi tapahtuu maksassa.
Keskimäärin noin 60 % plasman valkuaisaineista on albumiinia. Se kuljettaa monia siihen sitoutuneita aineita, kuten kalsiumia, rasvahappoja, monia hormoneja sekä lääkeaineita ja muita vierasaineita. Albumiinimolekyylit ovat pieniä, joten se sitoo painoonsa nähden runsaasti vettä. Veren osmoottinen paine johtuukin noin 80-prosenttisesti albumiinista.
Radioisotoopilla leimattua albumiinia voidaan käyttää plasman tilavuuden mittauksessa.lähde?
Egeanmeren laatta

Egeanmeren laatta (violetilla) ja ympäröiviä laattoja.
Egeanmeren laatta (myös Egean/Aigeian (meri)laatta, Helleeninen laatta) on pieni mannerlaatta Egeanmeren alueella Kreikan ja Turkin välissä. Laatalla sijaitsevat Egeanmeren ja Egeanmeren saarten pääosan lisäksi Peloponnesoksen niemimaa, Keski-Kreikka ja Kreeta sekä Vähän-Aasian länsiosa. Laatan pohjoispuolella sijaitsee Euraasian laatta, eteläpuolella Afrikan laatta, länsipuolella Adrianmeren laatta ja itäpuolella Anatolian laatta.
Egeanmeren laatan olemassaoloa esitti ensimmäisen kerran D. P. McKenzie (1970, 1972).
Laattatektoniikka

Egeanmeren laatan reunat ovat selvimmät laatan länsi-, lounais- ja etelälaidalla, missä reuna kulkee Jooniansaarten länsipuolelta, Peloponnesoksen lounaispuolelta ja Kreetan eteläpuolelta. Laatan raja Anatolian laatan kanssa on epäselvempi. Joskus Egeanmeren ja Anatolian laatat esitetään yhtenä laattana, sillä niiden liikkeet voidaan mallintaa yhdessä suhteellisen samansuuntaisina. Maanjäristysten ja laattojen nopeuden perusteella ne vaikuttaisivat kuitenkin olevan erillisiä laattoja. On mahdollista, että kyseessä on yksi laatta, joka on hiljalleen repeytymässä kahtia.
Egeanmeren laatta puristuu Euraasian laatan ja Afrikan laatan väliin, minkä seurauksena Egeanmeren alueella esiintyy paljon maanjäristyksiä erityisesti laatan reunoilla. Afrikan laatta liikkuu koilliseen ja työntyy Egeanmeren laatan alle Kreetan eteläpuolella, mikä aiheuttaa maanjäristyksiä Etelä-Kreikassa. Pohjois- ja Keski-Kreikassa maanjäristykset johtuvat Euraasian ja Egeanmeren laattojen suhteellisista liikkeistä. Matalat, alle 50 kilometrin syvyydessä tapahtuvat maanjäristykset sijoittuvat yleensä Egeanmeren laatan reunoille, ja syvemmät, yli 50 kilometrin syvyydessä tapahtuvat maanjäristykset keskemmälle laattaa. Pieniä, magnitudin 1–3 maanjäristyksiä tapahtuu Kreikassa päivittäin.
Egeanmeren laatta liikkuu noin 34–37 mm etelälounaaseen vuodessa. Anatolian laatta liikkuu puolestaan noin 21–40 mm länsilounaaseen vuodessa. Liikkeiden seurauksena Attikan alue Keski-Kreikassa on siirtynyt viimeisen sadan vuoden aikana noin 2 metriä ja Peloponnesos noin 4 metriä etelälounaaseen. Seurauksena ympäröivien mannerlaattojen liike repii Egeanmeren laattaa hitaasti kahtia koillis-lounaissuunnassa suurin piirtein laatan keskeltä. Tämä ilmiö on synnyttänyt Korintinlahden, kun Peloponnesos repeytyy hitaasti irti muusta Manner-Kreikasta, sekä laatan poikki kulkevan vulkaanisen niin kutsutun helleenisen kaaren, jonka alueella on eräitä aktiivisia sekä lukuisia sammuneita tulivuoria, kuten Méthana, Santorínin saaret sekä Nísyros. Laattojen liikkeen seurauksena on syntynyt myös laatan eteläreunan ei-vulkaaninen kaari, johon kuuluvat muun muassa Peloponnesoksen eteläreuna sekä Kreeta, Kárpathos ja Ródos.
Kirjallisuutta

Higgins, M. D. & Higgins, R.: A geological companion to Greece and the Aegean.  Cornell University Press, 1996.  ISBN 0801433371
McKenzie, D. P.: Plate tectonics of the Mediterranean region. Nature, 1970, 226. vsk, s. 239–243.
McKenzie, D. P.: Active tectonics of the Mediterranean region. Geophys. J.R. Astron. Sot., 1972, 30. vsk, s. 109–185.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Egeanmeren laatta Wikimedia Commonsissa
Mannerlaatat
| --- | --- |
Suuret laatat:   Afrikan laatta  Antarktiksen laatta  Etelä-Amerikan laatta  Euraasian laatta  Indo-Australian laatta  Pohjois-Amerikan laatta  Tyynenmeren laatta 
Pienempiä laattoja:   Adrianmeren laatta  Anatolian laatta  Arabian laatta  Egeanmeren laatta  Filippiinien laatta  Juan de Fucan laatta  Karibian laatta  Kookossaaren laatta  Nazcalaatta  Scotian laatta
Alcaicus

Alcaicus on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva lyyrinen runosäe, yksi niin kutsutuista aiolialaisista säkeistä. Se on saanut nimensä runoilija Alkaioksesta.
Alcaicus-säkeitä on useaa eri muotoa, jotka on nimetty niiden tavumäärän mukaan. Niiden kaavat ovat ( = lyhyt tavu,  = pitkä tavu,  = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):
Enneasyllabus alcaicus (alc9) eli yhdeksäntavuinen säe:
Decasyllabus alcaicus (alc10) eli kymmentavuinen säe:
Hendecasyllabus alcaicus (alc11) eli yksitoistatavuinen säe:
Alcaicus-säkeet yhdessä muodostavat niin kutsutun Alkaioksen säkeistön. Siinä on kaksi yksitoistatavuista, yksi yhdeksäntavuinen ja yksi kymmentavuinen alcaicus.
Charles D. Albury

Kuvassa Bockscarin miehistö C-15, johon kapteeni C.D. "Don" Albury kuului.
Charles Donald ”Don” Albury (12. lokakuuta 1920, Miami Florida – 23. toukokuuta 2009, Orlando Florida) oli Yhdysvaltain ilmavoimien kapteeni., joka osallistui Boeing B-29 -pommikoneiden testiohjelmiin ja toimi Charles Sweeneyn ohella koelentäjänä. Albury värvättiin myöhemmin operaatio Silverplateen, jossain mainittu myös Projekti Albertaan. Vuonna 2009 kuollut Albury oli viimeisiä elossa olleita Hiroshiman ja Nagasakin lentäjiä.
Albury oli Great Artistessa ja todisti Hiroshiman tuhoa. Hän kuvaili näkemisiään sekä vaarallisina, mutta myös hyvin kauniina - nähdessään kaikki sateenkaaren värit samassa.
Rekonstruoitu B-29, jossa The Great Artisten keulapiirros. Oikea alkuperäinen kone tuhoutui Kanadan Labradorissa.
Albury oli virallisesti Nagasakiin suuntautuneen atomipommituslennon apupilottina. Koneessa oli kolme lentäjää. Hiroshimaan suuntautuneella pommilennolla Lewis oli pitänyt lentolokia eikä juurikaan lentänyt konetta itse. 7–10 vuorokautta atomipommituksesta Albury vieraili Nagasakissa, mihin lensi C-54 kuljetuskoneella.
Nagasakiin kohdistuneella Erikoispommihyökkäyksellä nro 16 oli useita ongelmia, muun muassa koneen polttoainetalouteen liittyi vaikeuksia. Iwo Jiman yllä ollut valokuvauskoneen tapaaminen ei toteutunut. On esitetty Alburyn itse lentäneen konetta Bockscar, koska lennon johtaja, majuri Sweeney joutui keskittymään lentoa vaikeuttaneisiin tekijöihin: kuten vaikeisiin, pilvisiin (näkyvyyden peittäviin) sääolosuhteisin, polttoaineongelmiin ja pommin virtapiirien vikailmoitukseen. Koneessa oli lisäksi apupilotti Fred J. Olivi.
Sodan jälkeen Albury jatkoi siviilissä lentäjänä ja esimerkiksi Eastern Airlinesissa esimiehenä. Hän oli 65 vuotta avioliitossa Roberta Jean ent. Moweryn kanssa. He saivat tyttären ja pojan. Uudenvuodenpäivänä 1993 Alburyn tytär Sharon kuoli 47-vuotiaana rattijuopon yliajamana. Charles Donald Jr. "Skip" on toiminut suukirurgina. Albury kärsi elämänsä lopussa sydämen toimintaan liittyvästä sairaudesta.
Hermann Einstein

Hermann Einstein
Hermann Einstein (30. elokuuta 1847 – 10. lokakuuta 1902) oli Albert Einsteinin isä ja omisti Jakob Einstein & Co. -yrityksen yhdessä veljensä Jakob Einsteinin kanssa. Hermann Einstein oli naimisissa Pauline Kochin kanssa ja saivat kaksi lasta, Albert Einsteinin ja Maria Einsteinin.
Elämä

Hermann Einstein syntyi vuonna 1847 pienessä Bad Buchaun kylässä juutalaiseen perheeseen. Hänen äitinsä ja isänsä, Helene Moos ja Abraham Einstein, olivat menneet naimisiin kahdeksan vuotta aikaisemmin samassa kylässä. Hermann Einsteinilla oli kolme veljeä, August Ignaz Einstein, Heinrich Einstein ja Jakob Einstein sekä kaksi siskoa, Jette ja Friederike Einstein.
14-vuotiaana Hermann Einstein alkoi käydä reaalikoulua osavaltion pääkaupungissa Stuttgartissa. Einstein tunsi voimakasta vetoa matematiikkaan, mutta perheen taloudellisen tilan takia hän päätti ryhtyä kauppiaaksi ja opiskeli oppisopimuksella Stuttgartissa. Einstein päätti opiskelunsa reaalitutkintoon, joka mahdollisti tuolloin pääsyn ylempään säätyyn. Normaalin kolmivuotisen asepalveluksen sijasta reaalitutkinto oikeutti vain yhden vuoden pituiseen asepalvelukseen upseerikokelaana. Hermann Einsteinilla oli mahdollisuus ylentyä reservin upseeriksi, jos hän olisi käynyt kahdessa sotaharjoituksessa. Einstein ei kuitenkaan mennyt ja säästi paikallisen armeijan päänvaivalta, sillä tuolloin ei olisi ylennetty juutalaista upseeriksi kovinkaan mielellään.
Perheen perinteen mukaisesti Einstein alkoi kauppiaaksi, ja 1870-luvun alussa hän ryhtyi osakkaaksi serkkujensa Moses ja Hermann Levin yritykseen, joka sijaitsi Ulmissa. Yritys kauppasi untuvia ja höyheniä täkkeihin.
Juuri ennen kuin Hermann Einstein täytti 29 vuotta, hän meni naimisiin 18 vuotta vanhan Pauline Kochin kanssa, joka oli kotoisin Cannstattista. Vihkiminen suoritettiin 8. elokuuta 1876. Paria kuukautta aikaisemmin Paulinen sisar oli mennyt naimisiin Hermannin serkun kanssa. Hermannin serkun ja Paulinen siskon saamasta lapsesta tuli myöhemmin Einsteinin toinen vaimo. Ensimmäinen lapsi syntyi vuonna 1879 ja oli poika. Poika sai nimekseen Albert Einstein. Toinen lapsi syntyi vuonna 1881, joka sai nimekseen Maria "Maja" Einstein.
Hermann Einstein kuoli Milanossa sydämen vajaatoimintaan 10. lokakuuta 1902 55-vuotiaana.
Jakob Einstein & Co.

Hermann Einsteinin veli perusti pienen vesi- ja kaasujohtojen asennukseen keskittyneen yrityksen Müncheniin. Hermann Einstein kyllästyi nopeasti serkkujensa yrityksessä ja tuli osakkaaksi veljensä yritykseen. Hermann Einstein ja hänen perheensä elivät tuolloin samoissa tiloissa kuin he pitivät itse yritystäkin. Yrityksen toiminta oli menestys ja pian he laajensivat toimialaansa sähkötekniikkaan, joka oli ennen 1900-lukua uusi ala. Sähkötekniikan ala menestyi niin hyvin, että he pystyivät lopettamaan kokonaan vesi- ja kaasujohtojen asennukseen keskittyneen puolen.
Yrityksellä ei kuitenkaan mennyt niin hyvin kuin omistajansa olisivat tahtoneet. Vuonna 1893 he hävisivät Münchenin katuvalojen kunnostamiseen liittyvän kilpailun. Katuvalojen kunnostus olisi tuonut paljon rahaa, mutta häviö pudotti yrityksen tyhjän päälle. Häviön seurauksena yritys päätettiin siirtää Paviaan, Italiaan. Saksan osasto jätettiin selvitystilaan ja he keskittyivät Pavian yksikköön.
John Alcott

John Alcott (1931 Lontoo – 28. heinäkuuta 1986 Cannes, Ranska) oli brittiläinen elokuvaaja, joka tunnetaan erityisesti yhteistyöstään ohjaaja Stanley Kubrickin kanssa tämän neljässä elokuvassa: 2001: Avaruusseikkailu, Kellopeliappelsiini, Barry Lyndon ja Hohto.
John Alcott syntyi Gainsborough Studios -elokuvayhtiön tuotantopäällikön Arthur Alcottin poikana ja pääsi jo nuorena aloittamaan elokuvauransa klaffipoikana. Hänen suuri tilaisuutensa tuli kesken Kubrickin Avaruusseikkailun yli kaksi vuotta kestäneitä kuvauksia, kun pääkuvaaja Geoffrey Unsworth joutui jättämään hankkeen vuoden jälkeen muiden sitoutumusten vuoksi. Kubrick nosti apulaiskuvaaja Alcottin pääkuvaajaksi, ja heidän yhteistyönsä kesti läpi 1970-luvun ja yhteensä neljän elokuvan.
Alcott tunnetaan luonnonmukaiseen valaisuun pyrkineenä kuvaajana, mistä ääriesimerkkinä ovat pelkässä kynttilänvalossa erittäin valovoimaisella objektiivilla kuvatut kohtaukset Barry Lyndonissa. Myös Hohdon Sheppertonin studioille rakennettu suuri hotelli-interiööri valaistiin lähes pelkästään osana lavastusta näkyvillä sisustusvalaisimilla.
Kubrickin elokuvien ohella John Alcott toimi pääkuvaajana muun muassa elokuvissa Poliisipiiri Fort Apache (1981), Greystoke: Legenda Tarzanista, apinain kuninkaasta (1984), Ei pakotietä (1987) ja Kun rohkeus pettää (1987).
Alcott sai vuoden 1976 Oscar-gaalassa parhaan kuvauksen palkinnon elokuvasta Barry Lyndon. Hän kuoli sydänkohtaukseen 55-vuotiaana Ranskan Cannesissa.
Ekenäs Tidning

Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
Ekenäs Tidning oli Tammisaaressa vuosina 1892–1893 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Ekenäs Tidningin perusti Tammisaaressa ilmestyneen Västra Nylandin linjaan tyytymätön paikallinen liikemiespiiri. Lehtien välinen kilpailu oli kovaa ja levikkialue liian pieni molemmille. Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajana ja julkaisijana toimi Konstantin Elgh.
Aiheesta muualla

Ekenäs Tidning digitoituna kansalliskirjastossa
Edward the Great

| Edward the Great Iron Maiden |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1981–2000
 Julkaistu: 5. marraskuuta 2002
 Formaatti: CD, LP
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 74.04
 Levy-yhtiö: EMI
Listasijoitukset
  16. (14. marraskuuta 2002)   34. (tammikuu 2003)   46. (19. heinäkuuta 2003)
Iron Maidenin muut julkaisut
| Best of the ’B’ Sides 2002 | Edward the Great 2002 | Dance of Death 2003 |
Edward the Great: The Greatest Hits on Iron Maidenin toinen kokoelmalevy, joka julkaistiin vuonna 2002. Se sisältää kappaleita kaikilta paitsi kahdelta ensimmäiseltä albumilta. Levyn alkuperäinen tarkoitus oli esitellä yhtyettä uusille faneille.kenen mukaan?
Levystä tehtiin vuonna 2005 uusi painos, joka sisältää kappaleita myös vuoden 2003 albumilta Dance of Death. Kokoelmaa on kritisoitu siitä, ettei kumpikaan painos sisällä kappaleita vuosilta 1978–1981, jolloin yhtyeen laulajana oli Paul Di’Anno.
Kappaleet > Vuoden 2002 alkuperäisen version kappaleet

Run to the Hills – 3.57 (säv. Harris)
The Number of the Beast – 4.53 (säv. Harris)
Flight of Icarus – 3.52 (säv. Dickinson/Smith)
The Trooper – 4.12 (säv. Harris)
2 Minutes to Midnight – 6.01 (säv. Dickinson/Smith)
Wasted Years – 5.07 (säv. Smith)
Can I Play with Madness – 3.31 (säv. Smith/Dickinson/Harris)
The Evil That Men Do – 4.34 (säv. Smith/Dickinson/Harris)
The Clairvoyant – 4.27 (säv. Harris)
Infinite Dreams – 6.11 (säv. Harris)
Holy Smoke – 3.48 (säv. Harris/Dickinson)
Bring Your Daughter... to the Slaughter – 4.44 (säv. Dickinson)
Man on the Edge – 4.13 (säv. Bayley/Gers)
Futureal – 2.56 (säv. Harris/Bayley)
The Wicker Man – 4.34 (säv. Dickinson/Harris/Smith)
Fear of the Dark (Live) – 8.04 (säv. Harris)
Kappaleet > Vuoden 2005 version kappaleet

Run to the Hills – 3.57 (säv. Harris)
The Number of the Beast – 4.53 (säv. Harris)
The Trooper – 4.12 (säv. Harris)
Flight of Icarus – 3.52 (säv. Dickinson/Smith)
2 Minutes to Midnight – 6.01 (säv. Dickinson/Smith)
Wasted Years – 5.07 (säv. Smith)
Can I Play with Madness – 3.31 (säv. Smith/Dickinson/Harris)
The Evil That Men Do – 4.34 (säv. Smith/Dickinson/Harris)
Bring Your Daughter... to the Slaughter – 4.44 (säv. Dickinson)
Man on the Edge – 4.13 (säv. Bayley/Gers)
Futureal – 2.56 (säv. Harris/Bayley)
The Wicker Man – 4.34 (säv. Dickinson/Harris/Smith)
Brave New World – 6.18 (säv. Dickinson/Harris/Murray)
Wildest Dreams – 3.52 (säv. Smith/Harris)
Rainmaker – 3.48 (säv. Dickinson/Murray/Harris)
Fear of the Dark (Live) – 8.04 (säv. Harris)
Arvostelut

Imperiumi: 7/10
Soundi: