stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Landåsbygdan kirkko

| Landåsbygdan kirkko Landåsbygda kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2009.
Sijainti:  Søndre Land, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Hamarin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1965
Suunnittelija:  Per Nordan
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  190
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Landåsbygdan kirkko (norj. Landåsbygda kirke) on Søndre Landin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1965.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Landåsbygdan kirkko Wikimedia Commonsissa
Lauluja rakastamisen vaikeudesta (Freud Marx Engels & Jung)

| Lauluja rakastamisen vaikeudesta Freud Marx Engels & Jung |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1995
 Tyylilaji: kantri/rock
 Levy-yhtiö: Johanna Kustannus Oy
Freud Marx Engels & Jungin muut julkaisut
| Jäähyväiset laseille 1994 | Lauluja rakastamisen vaikeudesta 1995 | Helmet, hitit & hutit 1998 |
Lauluja rakastamisen vaikeudesta on suomalaisen Freud Marx Engels & Jung -yhtyeen kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1995.
Kappaleet

Hänen rakkautensa ( - All Her Lovers Want To Be The Hero - ) – 3.15
En koskaan mene sänkyyn ruman naisen kanssa ( - I've Never Gone To Bed With An Ugly Woman - ) – 2.50
Jotkut päivät on kultaa ( - Some Days Are Diamonds (Some Days Are Stone) - ) – 2.57
Rakkauden kirkas valo ( - Blinded By The Light Of Love - ) – 2.36
Soittoruokaloiden naiset ( - Country Honk - ) – 3.24
Mustasukkaisuus blues – 2.54
Mun vanha pannupää ( - Panheads Forever - ) – 3.48
Et ole nähnyt minun itkevän ( - You've Never Seen Me Cry - ) – 3.21
Kierros vielä ( - The Race Is On - ) – 2.07
Kaihoisa kantribiisi ( - A Sad Country Song - ) – 2.59
Rakkautta yltympäriinsä ( - Leaving Love All Over the Place - ) – 2.36
Kuljeta mua ( - Ride Me Down Easy - ) – 3.45
Aina ja iankaiken, aamen ( - Forever And Ever - ) – 3.10
Niin kauas kuin tunteet vie meidät ( - As Fas As This Feeling Will Take Us - ) – 2.42
Kylmä sää ( - Boissier City - ) – 3.34
Torstai ( - Thursday - ) – 2.26
Mihin sotkuun jouduinkaan – 3.20
Kipee ( - Psycho - ) – 4.10
Jäät kaipaamaan ( - Cry, Cry, Cry - ) – 2.24
Farewell – 3.59
Legenda (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Legenda voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
legenda, pyhimystarina tai siitä juontuva merkitys
legenda, peitehenkilöllisyyden turvin toimivan vakoilijan eli illegaalin keksitty elämäntarina
Legenda, Ridley Scottin ohjaama elokuva vuodelta 1985
Legenda, Yö-yhtyeen kokoelma-albumi vuodelta 2001
”Legenda”, Marcin Mrozińskin kappale, jolla hän edusti Puolaa Eurovision laulukilpailussa 2010.
Legenda, Pekka Jylhän Juha Miedon patsas Kurikassa.
Lauluja rakastamisen vaikeudesta (Marko Haavisto)

| Lauluja rakastamisen vaikeudesta Marko Haavisto |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2003
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 67.01
 Levy-yhtiö: Johanna Kustannus
Marko Haaviston muut julkaisut
| Lamppu palaa 2002 | Lauluja rakastamisen vaikeudesta 2003 | Kunpa tietäisitkin 2004 |
Lauluja rakastamisen vaikeudesta on Marko Haaviston kokoelmalevy vuodelta 2003. Se on osa samannimistä Johanna -levy-yhtiön kokoelmalevysarjaa.
Kappaleet

Sinun silmies loistossa – 3.26
Sua kioskilla odotan – 3.02
Paha vaanii – 3.53
Niin kuin lumi (joka sataa hiljalleen) – 4.00
Tuuli – 2.47
Myrskyn keskellä – 2.55
Monica – 1.54
Jäätynyt sade – 4.08
Hei kuski – 2.52
Piinaa en (vaikkei paistaiskaan) – 2.34
Jää (mun luo) – 3.55
Rock'n'roll keijukainen – 2.55
Pieni kukka – 2.56
Kulkuri – 2.52
Tummanpunainen pakettiauto – 3.03
Kaunis yö – 3.55
Vähän ennen vappua – 2.01
Hyvien enkeleitten maa – 4.03
Rantakallio – 3.00
Sata kelloa – 2.56
Ensimmäinen kesä – 3.53
Kuljetusvene K-8

Onnettomuuden pelastustöitä Rauman satamassa. Kuljetusvene K-8 vaijerien varassa.
Kuljetusvene K-8 oli Puolustusvoimien omistama yhteysalus, joka toimi Kuuskajaskarin linnakkeen yhteysveneenä. Vene on ollut vuodesta 1994 lähtien Jyväskylän Katulähetys ry:n omistuksessa ja käytössä nimenään Jemina.
Alus oli tuomassa yhteensä 38:aa nuorta naista linnakkeelle siellä järjestettäviin alokastanssiaisiin, kun siihen törmäsi 8. joulukuuta 1964 Rauman satamassa hinaaja Rauma II. Kuljetusvene upposi ja veneessä olleista 41 ihmisestä 28 hukkui.
Onnettomuus

Puolustusvoimien 12,4 metriä pitkä kuljetusvene K-8 lähti Rauman satamasta illalla kello 20 kohti Kuuskajaskarin linnaketta. Veneessä oli päällikkönä ylikersantti ja miehistönä kaksi varusmiestä. Mukana oli matkustajina 38 naista, jotka olivat matkalla linnakkeen alokastanssiaisiin.
Hinaaja Rauma II:n piti avustaa M/S Finnmerchantia, koska tehtävään alun perin määrätty Hollmingin hinaaja Kuutti ei yksinään jaksanut kääntää raskasta rahtilaivaa, mutta laivan lähtö siirrettiin kovan tuulen vuoksi seuraavaan aamuun. Hinaaja oli palaamassa laituriinsa pimeässä ja tihkusateessa näkyvyyden ollessa noin 500 metriä. Sadan metrin päässä Hakunin laiturista hinaajan valoihin ilmestyi vasemmalta kuuden solmun (11 km/h) nopeudella kulkenut kuljetusvene, johon hinaaja törmäsi. Vene kallistui hörpäten vettä, ja kaatui.
Vene painui nopeasti perä edellä pohjaan 9 metrin syvyyteen ja vain 13 ihmistä nousi pintaan. Hinaaja Rauma II ja paikalle tullut hinaaja Kuutti alkoivat pelastaa veteen joutuneita. Yksi matkustajista ui laituriin, ja 12 pelastettiin hinaajiin. Koko miehistö sekä 25 matkustajaa hukkuivat.
Monet matkustajista olivat veneen keulassa sijaitsevassa hytissä, josta oli hankala poistua kapeita portaita pitkin. Hytissä olleet saatiinkin pois vasta, kun vene oli nostettu pinnalle. K-8-veneen ohjaamossa olleista vainajista 12 nostettiin veneen vielä ollessa upoksissa. Kalervo ja Reino Koistinen tekivät tämän vapaaehtoisen pelastustoimen. Puolustusvoimien edustaja keskeytti heidän operaationsa, mistä syystä veneeseen jäi vielä ruumiita. (Lähdetiedot Ilta-Sanomista ja Aamulehdestä alhaalla sekä suoraan vielä elossa olevalta sammakkomieheltä Kalervo Koistiselta.)
Veneen kylkeen oli törmäyksessä tullut vain pieni painauma, muuten vene säilyi ehjänä, joten se upposi kallistumisen vuoksi. Molemmat veneet käyttivät valoja havaitsematta silti toisiaan, joten onnettomuuden perussyynä voi pitää tähystyksen laiminlyömistä.[lähde? ]
Onnettomuuden muistomerkki

Monnan hautausmaalla Raumalla on kuljetusveneen vuoden 1964 merionnettomuuden muistomerkki. Muistomerkissä on onnettomuudessa menehtyneiden tiedot. Muistokiven päällä on kuvattuna pintaan nousevat rukoilevat kädet. Kuva-aihe on saatu Turun Sanomien kuvaajan Matti Kivekkään ottamasta valokuvasta, jossa veneeseen loukkuun jääneen naisen kädet ovat yhteenliitetyt.
Aiheesta muualla

Haastatteluja verkossa 50 vuotta tapaturman jälkeen. Yleisradio.
Kuvaus onnettomuudesta.
Rauman merionnettomuus. (Arkistoitu – Internet Archive) YLE Satakunta.
Onnettomuuden muistomerkki Monnan hautausmaalla. Taideteos on Jussi Vikaisen.
Kyyhkysen ääni

| Kyyhkysen ääni> The Voice of the Turtle |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Irving Rapper
Käsikirjoittaja:  John Van Druten
Perustuu:  Van Drutenin näytelmään
Tuottaja:  Charles Hoffman
Säveltäjä:  Max Steiner
Kuvaaja:  Sol Polito
Tuotantosuunnittelija:  Robert M. Haas
Pukusuunnittelija:  Leah Rhodes
Pääosat:   Ronald Reagan  Eleanor Parker  Eve Arden  Wayne Morris  Kent Smith 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros.
Ensi-ilta:  1947, Suomessa 1948
Kesto:  103 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kyyhkysen ääni (The Voice of the Turtle) on Irving Rapperin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1947. Sen on oman Broadway-menestysnäytelmänsä pohjalta käsikirjoittanut John Van Druten. Pääosia näyttelevät Ronald Reagan ja Eleanor Parker.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Aiheesta muualla

Kyyhkysen ääni Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kulltorp

| Kulltorp |
| --- | --- |
 Kulltorp
 Koordinaatit: 57°15′46″N, 13°47′16″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Jönköpingin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Gnosjön kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,75 km²
Väkiluku:  334
 – Väestötiheys:  445,3 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kulltorpin entisen kunnan sijainti Västbon kihlakunnassa.
Lampi Store Mossen kansallispuistossa.
Kulltorp on taajama Ruotsissa nykyisen Gnosjön kunnan alueella Jönköpingin läänissä ja Smålandin maakunnassa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 334 asukasta.
Kulltorp on myös entinen kunta, joka sijaitsi Finnvedenin alueella Västbon kihlakunnassa. Vuodesta 1971 lähtien sen alue on ollut jaettuna Gnosjön kunnan ja Värnamon kunnan kesken. Entisen kunnan pinta-ala on 94,13 neliökilometriä, josta 90,11 neliökilometriä on maata. Vuonna 2000 siellä oli 1 659 asukasta, joista 1 262 asui Gnosjön kunnan puolella. Entisen kunnan alueella sijaitsevia taajamia ovat Kulltorpin lisäksi Lanna ja Törestorp.
Kulltorpissa sijaitsee Kulltorpin kirkko ja Villin lännen aiheinen huvipuisto High Chaparral. Alueen itäosassa on suuria soita, ja sinne on perustettu Store Mossen kansallispuisto.
Kuntajaon kehitys

Kulltorpin pitäjä on perustettu jo keskiajalla.
Vuoden 1862 kuntauudistuksessa pitäjän kirkolliset tehtävät siirrettiin Kulltorpin seurakunnalle ja maalliset tehtävät Kulltorpin kunnalle, joka oli kuntamuodoltaan maalaiskunta. Kunta jaettiin vuonna 1952, jolloin osa siitä liitettiin Gnosjöhön ja osa Bredarydin. Vuonna 1971 Bredaryd liitettiin Värnamon kuntaan. Kulltorpin seurakunta on edelleen olemassa ja se kuuluu osin Gnosjön ja osin Värnamon kuntaan.
Väestönkehitys

| Kulltorpin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 233 | 233 |
| 1965 | 1965 |    | 233 | 233 |
| 1970 | 1970 |    | 262 | 262 |
| 1975 | 1975 |    | 297 | 297 |
| 1980 | 1980 |    | 311 | 311 |
| 1990 | 1990 |    | 348 | 348 |
| 1995 | 1995 |    | 343 | 343 |
| 2000 | 2000 |    | 336 | 336 |
| 2005 | 2005 |    | 327 | 327 |
| 2010 | 2010 |    | 334 | 334 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Käännös suomeksi
Káre

Káre ja Gáre ovat naisen etunimiä. Ne ovat Katarina-nimen saamelaisia muunnoksia.
Marraskuuhun 2022 mennessä Káre on ollut Suomessa virallisena etunimenä alle 15 naisella. Gáre-nimisiä henkilöitä ei ole kirjattu Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon lainkaan.
Nimipäivä

Káre- ja Gáre-nimet sisältyvät pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin, jonka on laatinut Oulun yliopiston professori Pekka Sammallahti. Nimipäivä on 25. marraskuuta.
Konekieli

Konekieltä W65C816S -mikroprosessorin tietokoneen näytössä
Konekieli on tietokoneen suorittimen ymmärtämä formaali kieli, joka koostuu sarjasta konekielisiä käskyjä (käskysarja tai käskykanta, engl. Instruction set). Konekieli on sarja binäärisiä bittejä eli ykkösiä ja nollia, joita tietokone tulkitsee käskyiksi ja operandeiksi.
Kaikki, mitä tietokone lopulta tekee, muodostuu konekielisistä käskyistä. Konekieli, kuten kaikki mitä tietokone perimmiltään tekee, koostuu biteistä eli ykkösistä ja nollista. Konekieli on esitystapa tietokoneohjelmalle, joka on lähinnä bittitasoa.
Suorittimen käyttämä konekieli riippuu sen arkkitehtuurista, esimerkiksi x86-arkkitehtuurin suorittimella varustettu kone ajaa x86-konekieltä ja PowerPC-suorittimella PowerPC-konekieltä.
Historia

Ensimmäiset tietokoneet 1940-luvulla ohjelmoitiin konekielellä: ennen tallennetun ohjelman tietokonetta ohjelmointi tehtiin fyysisesti laitetta muuttamalla.
Myöhemmin kehitettiin ihmiselle havainnollisempia tapoja esittää konekieliset käskyt. Esimerkiksi symbolinen komento ADD voidaan tulkita konekieliseksi komennoksi 10110111. Syntyi symbolinen konekieli eli assembly. Havainnollisemmat ohjelmat oli sitten käännettävä erityisellä ohjelmalla, kääntäjällä, konekieliseksi koodiksi, joka voitiin syöttää tietokoneeseen sen ymmärtämässä muodossa, eli bitteinä.
Kullakin konekielellä on oma symbolinen vastineensa, esimerkiksi x86-arkkitehtuurin konekieltä vastaa x86-assembly.
Symbolisenkin konekielen käyttö on vaivalloista, joten yleensä ohjelmoinnissa käytetään korkean tason ohjelmointikieliä, esimerkiksi C:tä, joka käännetään konekieleksi tai tulkataan konekielisellä ohjelmalla. Korkean tason ohjelmointikielet mahdollistavat myös saman ohjelman käytön eri konekieltä käyttävissä tietokoneissa.
Konekieliset käskyt

Konekielinen käsky on bittikuvio, jolla on suorittimelle erityismerkitys. Suoritin hakee konekieliset käskyt yksi kerrallaan keskusmuistista ja toimii niiden ohjeiden perusteella. Konekielisen käskyn tulkinta riippuu suorittimen laitteistosta (elektroniikka) ja suorittimen sisäisestä ohjelmasta (mikrokoodi).
Konekielinen käsky koostuu kahdesta osasta:
operaatiokoodi (opcode) kertoo mitä tulee tehdä (esimerkiksi yhteenlasku)
osoitusmuoto, joka ilmoittaa, mille muistiosoitteille tai suorittimen sisäisille rekistereille operaatio tulee tehdä
Esimerkiksi konekielinen käsky 10110100 10110111 voi merkitä käskynä suorittimelle, että se laskee kahden sisäisen rekisterin sisällöt yhteen ja siirtää tuloksen kolmannen rekisterin osoittamaan muistipaikkaan. Symbolisella konekielellä käsky olisi esimerkiksi ADD A,B,@C
Lisäksi käskyissä voi olla etuliitteitä ja valinnaisia osia.
Käskykanta-arkkitehtuuri

Käskykanta-arkkitehtuuri (engl. instruction set architecture, ISA) sisältää osoittamismoodit, konekieliset käskyt, tietotyypit, rekisterit, muistiarkkitehtuurin, keskeytykset ja poikkeuskäsittelyn. Arkkitehtuuri voidaan toteuttaa myös erityislaatuisella mikrokoodilla, jolloin suoritin voidaan osioida aliosiin.
Käskykantalaajennus

Käskykantalaajennuksella tarkoitetaan suorittimen konekielen lisätoimintoja, jotka ovat valinnaisia suorittimen toteutuksessa tai muutoin eivät kuulu osana normaalia käskykantaa.
Yleisiä esimerkkitapauksia ovat SIMD-tyyppiset laajennukset kuten SSE tyypillisten suorittimien käskykantaan.
Kuljetuslentokone

Kuljetuslentokone eli rahtilentokone on lentokone, jonka kuljettama hyötykuorma on pääasiassa rahtia. Etenkin lentoliikenteen alkuvuosina useat kuljetuskoneet kuljettivat rahdin lisäksi myös matkustajia. Toisen maailmansodan jälkeen, matkustajaliikenteen elpyessä, useimmat uudet kuljetuskonetyypit suunniteltiin pelkästään rahdin kuljetukseen.
Historia

Lentoliikenteen historia alkaa pikemminkin rahdin kuljettamisesta kuin matkustajaliikenteestä. Lentoposti oli useissa suurvalloissa valtiovallan erityisen subvention kohde ainakin 1910–1920-luvuilla. Eräs syy oli pyrkimys nopeuttaa liike-elämän ja diplomatian kuriiripostia, joka oli ennen lentokonetta viipynyt matkallaan esimerkiksi Afrikasta Englantiin viikkoja. Toinen syy oli lentokoneteollisuuden ja reittilentoliikenteen yritysten ylläpito.
Lentorahti syntyi toden teolla toisen maailmansodan aikana, jolloin sen luonne oli sotilaallinen. Maahanlaskujoukkojen kuljetus oli eräänlainen rahdin ja matkustajien kuljettamisen välimuoto, joka kehitettiin 1920-luvun lopussa tai 1930-luvun alussa Neuvostoliitossa leviten sen Saksalle (sekä Weimarin tasavalta että Kolmas valtakunta) myymän salaisen sotilaslentäjäkoulutuksen kautta Länsi-Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin.
1950-luvulta alkaen toimi useita lentorahtiyhtiöitä, joista monet operoivat sodan ylijäämäksi jääneellä DC-3-kalustolla, mutta esimerkiksi englantilainen Bristol-lentokonetehdas suunnitteli erityisiä rahtikoneita.
1960-luvulta lähtien rahtilennot ovat kasvaneet etenkin Yhdysvaltain lentopostin korvautumisena yksityisten postitusyhtiöiden palveluilla. Muun muassa UPS, DHL, FedEx sekä TNT ovat alan suurimpia toimijoita 2000-luvun alussa.
Lentokoneet

Rahtilentokoneita eri aikakausina
Airbus A300-600ST Beluga, Airbusin erityiskone Airbusien siipien jne. kuljetuksiin
Boeing 747, 1980-luvulta lähtien
DC-3, 1940-1950-luvun loppu, Afrikassa ja Etelä-Amerikassa 1970-luvulle asti
Junkers Ju-52, 1930-luvun alusta 1940-luvun jälkipuolelle
ANT-9
Airspeed Horsa
Toisen maailmansodan sotilaskuljetuskoneita ovat esimerkiksi
Douglas DC-3
Focke-Wulf Fw 200 Condor
Lisunov Li-2
Messerschmitt Me 323
Savoia-Marchetti S.M.81
Junkers Ju 290
Junkers Ju 52
Junkers Ju 90
Kylmän sodan sotilaskuljetuskoneita ovat esimerkiksi
Antonov An-12
Antonov An-124
Antonov An-2
Antonov An-26
Antonov An-32
Antonov An-70
Antonov An-72
C-17 Globemaster III
C-5 Galaxy
Fokker F.27
Iljušin Il-76
Lockheed C-130 Hercules
MS-21
Boeing YC-14
2000-luvun kuljetuskoneita (uusia)
CASA C-295
Intian ja Venäjän kuljetuskoneprojekti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuljetuslentokone Wikimedia Commonsissa
Bristol Freighter 1960-luvun alussa
CASA C-295
Legenda (kappale)

| Legenda |
| --- | --- |
 Marcin Mroziński esittämässä kappaletta Euroviisujen semifinaalissa
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Marcin Mroziński
Kesto:  2.55
Tyylilaji:  pop
Julkaistu:  2010
Säveltäjä(t):  Marcin Nierubiec
Sanoittaja(t):  Marcin Mroziński
Euroviisutiedot
Vuosi:  2010
Maa:  Puola
Kieli:  puola, englanti
Sijoitus semifinaalissa:  13.
Pisteet semifinaalissa:  44
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Legenda on Marcin Mrozińskin esittämä kappale, jolla hän edusti Puolaa vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa Oslossa, Norjassa. Kappaleen on säveltänyt Marcin Nierubiec ja sanoittanut Mroziński itse. Sen kesto on kaksi minuuttia ja 55 sekuntia.
Legenda kilpaili euroviisuissa ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui sijalle 13 kerättyään 44 pistettä. Näin ollen kappale ei siis päässyt finaaliin.
Legenda lauletaan muuten pääosin englanniksi, mutta sen alussa ja keskellä on lyhyt intro, joka lauletaan puolan kielellä.
AKB48

| AKB48 |
| --- | --- |

 AKB48 J!-ENT LIVE-tapahtumassa kesällä 2010
Tiedot
Toiminnassa:  2005–
Tyylilaji:  J-pop, teini-pop, electropop, power pop, purukumipop, dancepop
Kotipaikka:   Akihabara, Tokio, Japani
Laulukieli:  japani
Jäsenet:  Team A Team K Team B
Levy-yhtiö:  AKS DefSTAR Records You, Be Cool!/King Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
AKB48 on japanilainen tyttöryhmä. Ryhmän on luonut japanilainen sanoittaja ja tuottaja Yasushi Akimoto vuonna 2005. Ryhmä on nimetty tokiolaisen Akihabaran kaupunginosan mukaan.
Ryhmän erikoispiirteenä on jäsenten suuri määrä – nimestään huolimatta ryhmällä on jäseniä harjoittelijat mukaan luettuna lähes sata. Yhtye on jaettu ryhmiin Team A, Team K, Team B, Team 4 ja Team 8. Jokaisessa ryhmässä on 21–23 jäsentä. AKB48:n jäsenet ovat 14–24-vuotiaita. Team A:n johtaja on Minami Takahashi, Team K:n Minami Minegishi, Team B:n Yuria Kizaki sekä Team 4:n Juri Takahashi.
Historia

AKB48:n teatteri avattiin 8. joulukuuta 2005, ja AKB48 teki debyyttinsä äänitemarkkinoilla indie-singlellä Sakura no hanabiratachi 1. helmikuuta 2006. Varsinaisen läpimurtonsa yhtye teki saman vuoden lokakuun 25. päivänä julkaistulla singlellä Aitakatta. Kuitenkin, vaikka yhtye osallistuikin suosittuun 58. NHK kōhaku utagassen -laulukilpailuun vuonna 2007, se nähtiin vielä ”otakuille suunnattuna idolijoukkona”, eikä yhtye vielä herättänyt juuri suuren yleisön kiinnostusta.
AKB48:n vuonna 2008 julkaistusta kymmenennestä singlestä Ōgoe diamond lähtien yhtyeen levymyynti alkoi vähitellen kasvaa, ja 14. single River saavutti Oriconin viikkolistan ensimmäisen sijan. Vuonna 2010 ryhmä julkaisi useita menestyssinglejä, jolloin Japanin valtamediakin alkoi jo puhua ”AKB48-ilmiöstä” ja ”kansallisista idoleista”. Vuonna 2011 julkaistu 22. single Flying Get sai Nihon Record -palkinnon. Saman vuoden 26. Nippon Gold Disk -palkintojuhlassa yhtye sai japanilaisen musiikin kategorian vuoden artisti -palkinnon. Tammikuuhun 2012 mennessä yhtye oli saavuttanut 11 Oriconin myyntilistan ensimmäistä sijaa ja myynyt 11,787 miljoonaa singleä, jolloin siitä tuli  Japanin menestynein naispuolinen ryhmä.
Yhtyeeltä on ilmestynyt 42 singleä ja 7 studioalbumia.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: ja:AKB48
Jäsenet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Team A Minami Takahashi (高橋 みなみ, Minami Takahashi) (8. huhtikuuta 1991, Tokio)  Yui Yokoyama (横山 由依, Yui Yokoyama) (8. joulukuuta 1992, Kioto)  Karen Iwata (岩田 華怜, Karen Iwata) (13. toukokuuta 1998, Miyagi)  Anna Iriyama (入山 杏奈, Anna Iriyama) (3. joulukuuta 1995, Chiba)  Yukari Sasaki (佐々木 優佳里, Yukari Sasaki) (28. elokuuta 1995, Saitama)  |  Team K Chisato Nakata (中田 ちさと, Chisato Nakata) (8. lokakuuta 1990, Saitama)  Haruka Shimada (島田 晴香, Haruka Shimada) (16. joulukuuta 1992, Shizuoka)  Mariya Nagao (永尾 まりや, Mariya Nagao) (10. maaliskuuta 1994, Kanagawa)  Maria Abe (阿部 マリア, Maria Abe) (29. marraskuuta 1995, Kanagawa)  Nana Fujita (藤田 奈那, Nana Fujita) (28. joulukuuta 1996, Tokio)  Tomu Mutō (武藤 十夢, Tomu Mutō) (25. marraskuuta 1994, Tokio)  Moe Aigasa (相笠 萌, Moe Aigasa) (6. huhtikuuta 1998, Kanagawa)  Haruka Ishida (石田 晴香, Haruka Ishida) (2. joulukuuta 1993, Saitama)  Manami Ichikawa (市川 愛美, Manami Ichikawa) (26. elokuuta 1999, Tokio)  Haruka Komada (兒玉 遥, Haruka Komada) (19. syyskuuta 1996, Fukuoka) (HKT48)  Ayana Shinozaki (篠崎 彩奈, Ayana Shinozaki) (8. tammikuuta 1996, Saitama)  Hinana Shimoguchi (下口 ひなな, Hinana Shimoguchi) (19. heinäkuuta 2001, Chiba)  Mariya Suzuki (鈴木 まりや, Mariya Suzuki) (29. huhtikuuta 1991, Saitama) (Team Kaigai-Team SII)  Aki Takajō (高城 亜樹, Aki Takajō) (3. lokakuuta 1991, Tokio)  Yuka Tano (田野 優花, Yuka Tano) (7. maaliskuuta 1997, Tokio)  Ikumi Nakano (中野 郁海, Ikumi Nakano) (20. elokuuta 2000, Tottori) (Team 8)  Minami Minegishi (峯岸 みなみ, Minami Minegishi) (15. marraskuuta 1992, Tokio)  Mion Mukaichi (向井地 美音, Mion Mukaichi) (29. tammikuuta 1998, Saitama)  Shinobu Mogi (茂木 忍, Shinobu Mogi) (16. helmikuuta 1997, Chiba)  Ami Yumoto (湯本 亜美, Ami Yumoto) (3. lokakuuta 1997, Saitama)  Sayaka Yamamoto (山本 彩, Sayaka Yamamoto) (14. heinäkuuta 1993, Osaka) (NMB48)     |  Team B Yuki Kashiwagi (柏木 由紀, Yuki Kashiwagi) (15. heinäkuuta 1991, Kagoshima)  Miyuki Watanabe (渡辺 美優紀, Miyuki Watanabe) (19. syyskuuta 1994, Nara)  Misaki Iwasa (岩佐 美咲, Misaki Iwasa) (30. tammikuuta 1995, Chiba)  Miku Tanabe (田名部 生来, Miku Tanabe) (2. joulukuuta 1992, Shiga)  Rena Katō (加藤 玲奈, Rena Katō) (10. heinäkuuta 1997, Chiba)  Miyu Takeuchi (竹内 美宥, Miyu Takeuchi) (12. tammikuuta 1996, Tokio)  |