stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dania-vaihe
Kasvisto

Aivan kauden alussa saniaiset olivat yleisiä. Sen jälkeen oli palmujen valtakausi. Papukasvit ilmaantuivat samoihin aikoihin kuin suurehkot maanisäkkäät, noin 0,8 miljoonan vuoden kuluttua katastrofista.
Eläimistö

Kaudella eli enimmäkseen liitukauden lopun joukkotuhosta selvinneitä nisäkkäitä ja lintuja. Joitain uusia lajeja ilmaantui. Nisäkkäät ja muut maaeläimet olivat korkeintaan kotikissan kokoisia. Lajisto alkoi kasvaa ajan mukana, noin miljoonassa vuodessa kehittyi 6 kg painavista melkein 50-kiloisia nisäkkäitä. Jo 100 000 vuoden sisään nisäkkäiden koko kasvoi lähelle liitukautisia, ja nisäkäslajisto kaksinkertaistui. noin 300000 vuoden kuluttua oli ylitety liitukautisten nisäkkäiden koko, nisäkkäät olivat jopa 20 kg painavia. Suurehkot nisäkkäät, joista yksi oli 48-kiloinen Econodon, ilmaantuivat 0,7 miljoonassa vuodessa.
Nisäkkäät olivat pieniä istukallisia nisäkkäitä, pussieläimiä tai multituberkulaatteja.
Euroopan vanhin paleoseenikautinen nisäkäs oli vuoden 2000 tietojen mukaan Espanjasta löydetty Hainina-multituberkulaatti Hainina pyrenaica.
Pohjois-Amerikassa varhaisimpia paleoseenikauden petoja oli Protungulatum noin puoli miljoonaa vuotta kauden alun jälkeen. Samoihin aikoihin eli multituberkulaatti Catopsalis.
Hieman myöhemmin Puerco 2/3-vaiheessa yleistyi puupäästäismäinen Purgatorius, jonka hampaita on löydetty runsaasti, ja Periptychus. Vielä myöhemmin Amerikkaan luultavasti saapui Aasiasta jo liitukaudella kehittynyt päästäismäinen pussinisäkäs Deltatheriduim. Pohjois-Amerikassa eli kavioeläinten esi-isiin, Condylarthra-ryhmään kuuluva Periptychus ja Euroopassa muita saman ryhmän eläimiä ja pieniä kädellisten edeltäjiä. Amerikassa kehittyi noin 0,5 miljoonaa vuotta kauden alun jälkeen taeniodontteja, jotka olivat oravan ja koiran sulautuman näköisiä kärsäkkäitä, kädellisiä eläimiä. Wortmania oli noin 20 kg painava kehittynyt taeniodontti.
Linnut lajiutuivat nopeasti. Kaudelta tunnetaan muun muassa varhainen hiirilintuTsidiiyazhi abini, joka eli noin 62,5-62,2 miljoonaa vuotta sitten New Mexicossa. Kaudella eli Scaniornis-lintuja. Varhainen pingviini Kupoupou eli kauden lopuilla.
Jotkut tutkijat väittävät löytäneensä dinosaurusten jäänteitä vielä paleoseenikaudelta. Monet paleoseenikauden dinosauruslöydät selittyvän kerrostumien sekoittumisella  mullistuksissa. Jos dinosauruksia eli vielä tällöin, ne olivat joka tapauksessa hyvin harvinaisia. Vuonna 2009 amerikkalainen James Fasset julkaisi tulokset, joiden mukaan hadrosauruksia olisi elänyt vielä paleoseenin alussa Amerikassa nykyisen New Mexicon osavaltion pohjoisosissa..
Aiheesta muualla

Paleocene mammal faunas of Europe
GeoWhen Database - Danian
Kenotsooinen maailmankausi (66,0mvs – nykyään)
| --- | --- |
Paleogeenikausi (66,0–23,03 mvs): Paleoseeni (66,0–56 mvs) • Eoseeni (56–33,9 mvs) • Oligoseeni (33,9–23,03 mvs)
Neogeenikausi (23,03–2,588 mvs): Mioseeni (23,03–5,333 mvs) • Plioseeni (5,333–2,588 mvs)
Kvartäärikausi  (2,588 mvs – nykyään): Pleistoseeni (2,588 mvs – 11,7 tvs) • Holoseeni (11,7 tvs – nykyään)
Varhainen kavioeläinten edeltäjä Ectoconus eli Amerikassa varhaisella paleoseenilla.
Jarmo Berglöf

| Jarmo Berglöf> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jarmo Tapani Berglöf
Syntynyt: 8. joulukuuta 1941 Helsinki
Kuollut: 30. huhtikuuta 1994 (52 vuotta)
Kansalaisuus:  Suomi
Nyrkkeilijä
Ammattilaistilastot
Ottelut:  33
Voitot:  14
– tyrmäysvoitot:  3
Tappiot:  13
Ratkaisemattomat:  6
Ei tuomiota/ mitätöity:  0
Jarmo Tapani Berglöf (s. 8. joulukuuta 1941 Helsinki- 30. huhtikuuta 1994) oli suomalainen nyrkkeilijä, joka voitti 1960-luvun alkupuoliskolla yhteensä kolme Suomen-mestaruutta kevyessä välisarjassa ja välisarjassa ja siirtyi sitten ammattilaiseksi.
Viipurin Nyrkkeilijöitä edustanut "Jarkki" Berglöf voitti Suomen-mestaruuden kevyessä välisarjassa (alle 63,5 kg) vuosina 1960 ja 1963 sekä välisarjassa (alle 67 kg) vuonna 1962. Lisäksi hän saavutti SM-hopeaa kevyessä välisarjassa vuonna 1961 ja välisarjassa vuonna 1964. Moskovan EM-kilpailuissa 1963 hän hävisi kevyessä välisarjassa ainoan ottelunsa skotlantilaiselle Richard McTaggartille pistetuomiolla. Samana vuonna Berglöf voitti Pohjoismaiden-mestaruuden. Kaikkiaan Berglöf otteli kuudessa maaottelussa.
Jarmo Berglöf otteli ammattilaisena yli 30 ottelua. Ensimmäisen ammattilaistappionsa hän koki huhtikuussa 1965 välisarjan ottelussaan Conny Rudhofia vastaan, joka oli edellisenä vuonna kokenut tappion Olli Mäelle kevyen keskisarjan EM-ottelussa.  Vuonna 1966 Berglöf voitti seuraavana vuonna Euroopan-mestariksi nousseen itävaltalaisen Johann Orsolicsin ja otteli ratkaisemattoman kevyen sarjan maailmanmestaruutta aiemmin hallussaan pitäneen Joe "Old Bones" Brownin kanssa.
Aktiiviuran jälkeen Berglöf jatkoi nyrkkeilyharrastusta valmentajana. Aluksi hän ohjasi Viipurin Nyrkkeilijöiden poikanyrkkeilijöitä. Muutettuaan Kirkkonummelle hän osallistui Kirkkonummen Nyrkkeilykerhon valmennustoimintaan.
Jarmo Berglöf kuoli liikenneonnettomuudessa huhtikuun lopussa 1994.
Jarmo Berglöfin veli Harri Berglöf otteli nyrkkeilijänä maaotteluissa ja saavutti yhden SM-mitalin.
Ford Scorpio

Ford Scorpio Mk I
Ford Scorpio Mk II
Ford Scorpio on Fordin vuosina 1985–1998 Saksassa Kölnin tehtaallaan valmistama henkilöautomalli. Ford Sierran rakenteeseen perustuva Scorpio korvasi mallistossa Granadan, ja autoa myytiinkin Isossa-Britanniassa Granada-mallinimellä. Joskus käytetään myös merkintää Granada Mk III, jatkona Granadan kahdelle edeltävälle sukupolvelle.lähde?
Scorpio suunniteltiin alkujaan Fordin ”lippulaivaksi”. Perusmallissakin oli vakiovarusteena muun muassa lukkiutumattomat jarrut ja keskuslukitus. Ohjaustehostin, kattoluukku ja sähköikkunat sekä automaattivaihteisto olivat lisävarusteita.lähde?
Scorpio valittiin Vuoden Autoksi Euroopassa 1986.
Mark I 1985–1994 (1992 restyling)

Ensimmäisen sukupolven Scorpio rakennettiin jatketulle Sierran pohjalevylle, ja suunniteltiin ulkoisesti Sierran ja kolmannen sukupolven Escortin tyylisesti. Moottorivalikoimana oli 1,8 litrainen Pinto -moottori (ei tuotu Suomeen) ja 2,0 l tilavuuksina, V6 Cologne -moottori 2,8 l, sekä myöhemmin myös 2,4 ja 2,9 litran tilavuuksina ja diesel 2.5 D sekä myöhemmin 2.5 TD. Vuoteen 1989 mennessä valikoimasta poistettiin Pinto -moottorit. Nämä korvasi 2,0 l DOHC-moottori. Vuonna 1991 tuli saataville myös 2,9 litrainen 24 venttiilinen Cosworth-malli.
Ensimmäisen sukupolven Scorpio oli ensimmäinen eurooppalainen massatuotantoauto, jossa oli vakiona ABS-jarrut. Alkuun Scorpiota sai vain hatchback -mallisena. Sedan -malli esiteltiin vuonna 1990 ja farmari kaksi vuotta myöhemmin.lähde?
Vuonna 1994 tulivat 16 -venttiiliset 2,0 ja vuonna 1996 2,3 (147hv) DOHC moottorit.lähde?
Mark II  1995–1998

Täysin erilainen muotoilu edeltäjäänsä verrattuna ei saavuttanut suurta suosiota ostajien keskuudessalähde?. Huippumalleissa oli todella paljon varusteita, Cosworthin 2,9 l moottori ja automaattivaihteisto.
Helsingin Sanomien Matti Jansson kirjoitti hätkähtäneensä uudistuneen Scorpion isoa kromattua etusäleikköä, jota muualla oli haukuttu jopa rumaksi. Ajossa auto oli taajamissakin kokoisekseen ketterä, mutta parhaimmillaan maantieajossa rauhallisena matka-autona, jota ei tarvitse paimentaa. Huonoillakin teillä se käyttäytyi hyvin. Kaksilitrainen perusmoottori ei kuitenkaan ollut kovin tehokas kuljettamaan yli 1500 kilon painoista autoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ford Scorpio Wikimedia Commonsissa
Ford Scorpio Mk II Wagon
The Elders

Logo
The Elders (2013)
The Elders (myös Global Elders, suom. Maailman kylänvanhimmat) on Nelson Mandelan Johannesburgissa syntymäpäivänään 18. heinäkuuta 2007 julkistama neuvosto, jonka pyrkimyksenä on ratkoa maailman ongelmia tarjoamalla asiantuntemusta ja ohjausta. Neuvoston muodostaa ryhmä entisiä presidenttejä, valtiomiehiä, johtajia ja aktivisteja. Mandelan mukaan ryhmä tulee "puhumaan vapaasti ja rohkeasti, työskentelemään sekä julkisesti että kulissien takana, missä vain apua tarvitaan." Esimerkkeinä ongelmista, joihin neuvosto voisi puuttua, Mandela mainitsi ilmastonmuutoksen, pandemiat ja väkivaltaiset konfliktit. Ajatuksen neuvoston perustamisesta esittivät Mandelalle alun perin liikemies Richard Branson ja muusikko Peter Gabriel, jotka järjestivät sille myös rahoituksen.
Jäsenet

Lähde:
Gro Harlem Brundtland, Norjan entinen pääministeri
Hina Jilani, pakistanilainen ihmisoikeusaktivisti
Ban Ki-moon, Yhdistyneiden kansakuntien entinen pääsihteeri
Ricardo Lagos, Perun entinen presidentti
Graça Machel, Mosambikin entinen opetusministeri ja Nelson Mandelan leski
Mary Robinson, Irlannin entinen presidentti
Juan Manuel Santos, Kolumbian entinen presidentti, rauhannobelisti
Ellen Johnson Sirleaf, Liberian entinen presidentti, rauhannobelisti
Ernesto Zedillo, Meksikon entinen presidentti
Zeid Ra’ad Al Hussein, jordanialainen diplomaatti, Yhdistyneiden kansakuntien entinen ihmisoikeuskomissaari
Emeritusjäsenet
Lakhdar Brahimi, algerialainen diplomaatti
Fernando Henrique Cardoso, Brasilian entinen presidentti
Jimmy Carter, Yhdysvaltain entinen presidentti, rauhannobelisti
Entiset jäsenet
Li Zhaoxing, Kiinan entinen ulkoministeri
Muhammad Yunus, bangladeshilainen ekonomisti, rauhannobelisti
Aung San Suu Kyi, burmalainen rauhannobelisti
Nelson Mandela (perustaja), Etelä-Afrikan entinen presidentti, rauhannobelisti
Kofi Annan, ghanalainen diplomaatti ja Yhdistyneiden kansakuntien entinen pääsihteeri, rauhannobelisti
Desmond Tutu, eteläafrikkalainen anglikaanisen kirkon Kapkaupungin arkkipiispa, rauhannobelisti
Ela Bhatt, intialainen naisaktivisti
Martti Ahtisaari, Suomen 10. presidentti, rauhannobelisti
Aiheesta muualla

Ryhmän viralliset kotisivut
Sulo

| Sulo |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  13. helmikuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  20. maaliskuuta
Muunnelmia:  Sulho, Sulevi, Supi
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  suomalainen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sulo on suomalainen miehen nimi. Nimi on annettu helmikuuhun 2025 mennessä 18 777 suomalaiselle miehelle. Lisksi nimi on annettu noin 170–190 naiselle, joista suurin osa on syntynyt ennen vuotta 1930.
Kuvitteellisia Suloja

Sulo, Roald Dahlin kirjassa Sulo ja suklaatehdas
Sulo Kolkka, väitetty tarkka-ampuja talvisodassa
Sulo Sählä, Disneyn Ankronikka-piirrossarjassa
Sulo Vilén, päähenkilö televisiosarjassa Tankki täyteen.
Sulo, Sketsihahmo Putous -ohjelmassa
Sulo K. Rastas, sora-autoyrittäjä TV-sarjassa Pirunpelto
Sulo-eno, hahmo Miina ja Manu -lastenkirjasarjassa
Muuta

Sulo-pastilli, Merijalin tuotemerkki
Jean Pons

Jean Pons (s. 29. toukokuuta 1969 Toulouse, Haute-Garonne, Ranska) on entinen ranskalainen kiekonheittäjä.
Pons edusti maataan kaksissa arvokisoissa mutta karsiutui molemmilla kerroilla loppukilpailusta. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hänen karsintatuloksensa oli 59,46 m ja Budapestin EM-kilpailuissa 1998 hän heitti tuloksen 55,80 m.
Ranskan mestaruuden 194-senttinen ja aktiivivuosinaan 100 kiloa painanut Pons voitti vuosina 1995, 1996 ja 1997. Toukokuussa 1997 hän heitti Ranskan ennätyksen 64,74 m parantaen Patrick Journoudin lähes yhdeksän vuotta vanhaa ennätystä 1,72 metrillä. Heinäkuussa 2002 hän menetti ennätyksen Jean-Claude Retelille.
Luoma

Luoma tarkoittaa seuraavia:
Maastosana

luoma, pienen joen tai sen haaran  nimitys etenkin Etelä-Pohjanmaalla ja sen lähialueilla
luoma, lampea tarkoittava maastosana etenkin Kuusamon ympäristössä
luoma, nuotan vetopaikka lounaisrannikon murteissa
Paikannimi

Luoma, kylä Kirkkonummella
Luoman seisake, lyhyesti Luoma, lähijunien seisake Kirkkonummella
Luoma, kylä Lappajärvellä
Luomankylä, kylä Ilmajoella
Luomankylä, kylä Kauhajoella
Luomankylä, kylä Kauhavalla (entisessä Alahärmässä)
Luomankylä, lyhyesti Luoma, kylä Seinäjoella
Luomanperä, lyhyesti Luoma, kylä Ylihärmässä
Luoma-aho, kylä Alajärvellä
Pojanluoma, kylä Ilmajoella
Luoma, järvi Ruovedellä.
Olarinluoma, kaupunginosa Espoossa
Sukunimi

Luoma on suomalainen sukunimi. Se on seuraavilla henkilöillä:
Albert Luoma (1856–1913), juristi ja kansanedustaja
Aukusti Luoma (1888–1943), maanviljelijä, pankinjohtaja ja Kokoomuksen kansanedustaja
Ernesti Luoma (1956–1930), rovasti, kuurojen opettaja ja kuurojenkoulun johtaja
Heikki Luoma (1926–2013), hammaslääkäri, professori
Heikki Luoma (s. 1944), kirjailija
Helena Luoma, o.s. Ingelius (1853–1924), kuurojen opettaja ja kuurojenkoulun perustaja, Ernesti Luoman puoliso
Ilona Luoma, (s. 1964), lastenpsykiatrian professori
Jaakko Luoma (1897–1940), keskimatkojen juoksija
Jaakko Luoma (s. 1973), fagotisti
Jasperi Luoma (s. 2001), pesäpalloilija
Juha Luoma (s. 1981), jalkapalloilija
Juha Luoma (s. 1956), arkkitehti
Juho Heikki Luoma (1840–1887), lukkari, maanviljelijä, kunnallis- ja valtiopäivämies
Kalevi Luoma (s. 1950), pesäpalloilija
Kauko K. Luoma (1918–2000), metsänhoitaja ja virkamies, metsäneuvos
Köpi Luoma (1924–1992), poliitikko ja toimittaja, Suomen Pientalonpoikien Puolueen puoluesihteeri 1959–1960
Mari Luoma (s. 1993), kuvittaja ja sarjakuvantekijä
Marja Luoma, kirjallisuuden suomentaja
Markku Luoma, kunnanjohtaja
Masi Luoma (s. 1956), muusikko ja säveltäjä
Matti Luoma (1925–2007), filosofi, psykologi ja dosentti
Matti Luoma (s. 1980), suomalais-australialainen jääkiekkoilija
Mikko Luoma (s. 1976), jääkiekkoilija
Mikko Antero Luoma (s. 1966), johtamisasiantuntija ja toimitusjohtaja
Niko Luoma (s. 1970), valokuvataiteilija
Pauli Luoma (s. 1968), kirjailija
Raimo Luoma (s. 1959), työ- ja elinkeinoministeriön kansliapäällikkö
Rauni Luoma (1911–1996), näyttelijä
Sakari Luoma (s. 1966), kitaristi, toimittaja ja tietokirjailija
Sami Petri Luoma (1966–2000), muusikko
Samppa Luoma (1877–1940), runoilija
Sanna Luoma (s. 1986), pesäpalloilija
Tapio Luoma (s. 1962), arkkipiispa
Tiina Luoma, aik. Järvinen (s. 1959), äänisuunnittelija
Timo-Pekka Luoma (s. 1975), näyttelijä
Tricia Dunn-Luoma (s. 1975), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Tyyne Luoma (1893–1970), terveydenhuoltoneuvos
Valtteri Luoma (s. 1998), pesäpalloilija
Väinö Luoma (1887-1952), kirjakaupan johtaja, Albert Luoman poika.
Eden kristillinen ammattikorkeakoulu

| Eden kristillinen ammattikorkeakoulu> Christelijke Hogeschool Ede |
| --- | --- |
 Eden kristillisen ammattikorkeakoulun kampus vuonna 2017.
Motto:  Overtuigend anders
Perustettu:  1994
Tyyppi:  Yksityinen
Sijainti:  Ede,  Alankomaat
Yhteistyö:  CCCU MissieNederland
Sivusto:  https://www.che.nl
Eden kristillinen ammattikorkeakoulu (engl. Christelijke Hogeschool Ede, lyh. CHE) on alankomaalainen yksityinen korkeakoulu. Korkeakoulu on perustettu vuonna 1994, ja se sijaitsee Eden kaupungissa. Korkeakoulu on taustaltaan kristillinen ja protestanttinen.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Yhdessä

Yhdessä voi tarkoittaa seuraavia:
Yhdessä – Uuden aikakauden puolue, Együtt – A Korszakváltók Pártja, Unkarissa toimiva sosiaaliliberaalinen puolue
Yhdessä, Björn Weckströmin veistos Helsingin Kaivopihalla
Yhdessä, Robinin studioalbumi vuodelta 2015
Yhdessä, tšekkiläinen vaaliliitto
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Yhdessä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Evelyne Pinard

Evelyne Pinard (o.s. Osterhold, 15. toukokuuta 1923 Strasbourg, Bas-Rhin, Ranska – 4. syyskuuta 2014) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli keihäänheitto.
Pinard sijoittui Brysselin EM-kilpailuissa 1950 keihäänheitossa 11:nneksi tuloksella 37,22 m. Hän voitti Ranskan mestaruuden keihäänheitossa vuosina 1947–1953 ja 1955–1957 sekä viisiottelussa vuonna 1945. Hän heitti keihäänheitossa Ranskan ennätyksen 38,36 m vuonna 1948 sekä paransi sitä lukemiin 40,61 m vuonna 1950 ja lukemiin 42,38 m vuonna 1955. Hän on pituudeltaan 164-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 58 kiloa.
Henkilökohtaiset ennätykset

Keihäänheitto: 42,38 (1955)
Kuulantyöntö: 11,43 (1956)
Maastohiihto talviolympialaisissa 1924 – miesten 50 km

Miesten 50 kilometrin maastohiihtokilpailu vuoden 1924 talviolympialaisissa käytiin 30. tammikuuta. Kyseessä oli myös olympiahistorian ensimmäinen maastohiihtokilpailu. Hiihdon 50 kilometrin matkaa oli hallinnut Holmenkollenin kisoissa vuosina 1918-1923 norjalainen Thorleif Haug. Norjalaisten ylivallan matkalla olivat pystyneet kumoamaan vain Anton Collin ja Tapani Niku, jotka ottivat suomalaisille kaksoisvoiton vuonna 1922. Suomalaisten lisäksi norjalaisten hallitsemaa matkaa uhkasivat myös Ruotsin Torkel Persson ja Per-Erik Hedlund, jotka olivat menestyneet Vasaloppetissa, joka oli toinen ajan merkittävä hiihtotapahtuma.
50 km:n kilpailu käytiin vaativalla ladulla, jonka korkeuserot olivat 820 metriä. Kilpailun aikana sää oli kylmä ja tuulinen. Kilpailun loppusuora oli Chamonixin olympiastadionila. Kilpailun alusta asti oli kuitenkin selvää, että päivä olisi norjalaisten.kenen mukaan? Yksi ennakkosuosikeista, Suomen Anton Collin rikkoi suksensa ja hän joutui keskeyttämään kilpailun jo viiden kilometrin jälkeen. 20 kilometrin kohdalla Norjan Johan Grøttumsbråten oli ottanut puolentoista minuutin etumatkan Thorleif Haugiin. Heidän perässään tuli Suomen Matti Raivio. 30 kilometrin kohdalla Norjalla oli nelosjohto, kun Thoralf Strømstad ja Jon Mårdalen ohittivat Raivion, kärjessä Haug oli ohittanut Grøttumsbråtenin. Muista ennakkosuosikeista Tapani Niku ja Per-Erik Hedlund keskeyttivät kilpailun, kun he olivat yli 15 minuuttia Haugia jäljessä.
Thorleif Haug säilytti johtonsa maaliin asti. Hopealle sijoittui Thoralf Strømstad, joka ohitti hyvän viimeisen kolmanneksensa ansiosta pronssille sijoittuneen Johan Grøttumsbråtenin.
Kilpailu hiihdettiin päivää alkuperäistä aikataulua aikaisemmin. Suomalaiset hiihtäjät eivät olleet kotimaisen tasamaahiihdon takia sopeutuneet nousuihin ja laskuihin. Anton Collin ja Niku olivat ottaneet kaksi vuotta aikaisemmin kaksoisvoiton Holmenkollenilla.
Tulokset

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Thorleif Haug (NOR) | 3'44:32 |
| 2 |  Thoralf Strømstad (NOR) | 3'46:23 |
| 3 |  Johan Grøttumsbråten (NOR) | 3'47:46 |
| 4 |  Jon Mårdalen (NOR) | 3'49:48 |
| 5 |  Torkel Persson (SWE) | 4'05:59 |
| 6 |  Ernst Alm (SWE) | 4'06:31 |
| 7 |  Matti Raivio (FIN) | 4'06:50 |
| 8 |  Oskar Lindberg (SWE) | 4'07:44 |
| 9 |  Enrico Colli (ITA) | 4'10:50 |
| 10 |  Giuseppe Ghedina (ITA) | 4'27:48 |
| 11 |  Vincenzo Colli (ITA) | 4'31:34 |
| 12 |  Štefan Hevák (TCH) | 4'44:58 |
| 13 |  Benigno Ferrara (ITA) | 4'45:29 |
| 14 |  Antonín Gottstein (TCH) | 4'45:48 |
| 15 |  Edouard Pouteil-Noble (FRA) | 4'58:27 |
| 16 |  André Perrin (FRA) | 5'04:16 |
| 17 |  Josef Nemecký (TCH) | 5'05:06 |
| 18 |  André Médy (FRA) | 5'10:44 |
| 19 |  Oldrich Kolár (TCH) | 5'18:14 |
| 20 |  Ferenc Németh (HUN) | 6'16:32 |
| 21 |  Szczepan Witkowski (POL) | 6'25:58 |
| – |  Per-Erik Hedlund (SWE) | DNF |
| – |  Tapani Niku (FIN) | DNF |
| – |  André Bluffet (FRA) | DNF |
| – |  Erkki Kämäräinen (FIN) | DNF |
| – |  Simon Julen (SUI) | DNF |
| – |  Dušan Zinaja (YUG) | DNF |
| – |  Roberts Plume (LAT) | DNF |
| – |  Mirko Pandakovic (YUG) | DNF |
| – |  Hans Hermann (SUI) | DNF |
| – |  Zdenko Švigelj (YUG) | DNF |
| – |  Adolf Aufdenblatten (SUI) | DNF |
| – |  Anton Collin (FIN) | DNF |
Anne Piquereau

| Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Ranska> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pariisi 1985 | 60 metrin aidat |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Madrid 1986 | 60 metrin aidat |  |
|  Pronssia | Pireus 1985 | 60 metrin aidat |  |
|  Pronssia | Pariisi 1994 | 60 metrin aidat |  |
Anne Piquereau (s. 15. kesäkuuta 1964 Poitiers, Vienne, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pika-aitajuoksu.
Piquereau saavutti neljä sisäratojen arvokisamitalia 60 metrin aitajuoksussa. Pariisin MM-hallikilpailuissa 1985 hän saavutti pronssia ajalla 8,10 s; välierissä hän juoksi ajan 8,00 s. Sevillan MM-hallikilpailuissa 1991 hän sijoittui viidenneksi. EM-hallikilpailuissa hän sijoittui kahdeksanneksi Göteborgissa 1984 ajalla 8,76 s, saavutti pronssia Pireuksessa 1985 ajalla 8,03 s ja hopeaa Madridissa 1986 ajalla 7,89 s, sijoittui neljänneksi sekä Liévinissä 1987 ajalla 8,05 s että Glasgow'ssa 1990 ajalla 8,02 s ja saavutti vielä pronssia Pariisissa 1994 ajalla 7,91 s.
Ulkoratojen arvokilpailuissa Piquereau ylsi kahdesti 100 metrin aitajuoksussa loppukilpailuun. Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 hänet hylättiin välierissä; alkuerässään hän oli juossut ajan 12,96 s. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän sijoittui loppukilpailussa viidenneksi ajalla 12,82 s. Soulin 1988 olympialaisissa hän keskeytti toisissa alkuerissä. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän karsiutui välierissä ajalla 13,08 s ja välieriin hänen tiensä päättyi myös Tokion MM-kilpailuissa 1991 (loppuaika 13,02 s) ja Barcelonan 1992 olympialaisissa (loppuaika 13,22 s). Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän sijoittui loppukilpailussa kahdeksanneksi ajalla 13,25 s; välierissä hän oli juossut ajan 12,93 s. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän karsiutui välierissä ajalla 13,09 s. Maailmancupissa hän sijoittui 100 metrin aitajuoksussa toiseksi vuonna 1992.
Anne Piquereau voitti Ranskan mestaruuden 100 metrin aitajuoksussa vuosina 1988, 1992 ja 1994. Sisäradoilla hän voitti Ranskan mestaruuden 60 metrin aitajuoksussa vuosina 1985–1987 ja 1990.
Henkilökohtaiset ennätykset

60 metrin aitajuoksu (hallissa): 7,88 s (1990)
100 metrin aitajuoksu: 12,74 s (1991)
Pituushyppy: 652 cm (1991)
Premix

| Premix Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  1980
Toimitusjohtaja:  Jaakko Aho
Puheenjohtaja:  Hanna Ristola
Kotipaikka:   Nurmijärvi, Suomi
Toiminta-alue:  globaalisti
Tuotteet:  Sähköä johtavat muovit
Liikevaihto:  35,3 milj. euroa (2023)
Liikevoitto:  5,6 milj. euroa (2023)
Henkilöstö:  96 (2023)
Kotisivu:  www.premixgroup.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Premix Oy on vuonna 1980 perustettu suomalainen perheyritys, joka valmistaa sähköäjohtavia muovimateriaaleja staattisen sähkön hallintaan eli funktionaalista muovia) ja tarjoaa antimikrobista teknologiaa, jonka avulla voidaan torjua mikrobien aiheuttamia uhkia esimerkiksi ruokaketjussa ja terveydenhuollossa.
Yhtiö on Euroopan suurin sähköä johtavien muovien valmistaja ja koko maailmassa suurimpien joukossa. Yrityksellä oli vuonna 2023 yli 35 miljoonan euron liikevaihto ja lähes 100 työntekijää.
Historia > 1980–1999

Premixin historia sai alkunsa 1970-luvulla, jolloin Antti Kiikka työskenteli isänsä perustamassa Teknos Oy:ssä. Teknos aloitti masterbatchien eli muoviseosten valmistuksen vuonna 1972.lähde? Vuonna 1980 Antti Kiikka osti Teknoksen muovien väritiivisteliiketoiminnan, ja Premix Oy syntyi.
Yhtiöllä oli osaamista esimerkiksi muovien modifioinnista ja hiilimustan käsittelystä. 1980-luvun alussa Premixin loppuasiakas Salora oli huomannut, että staattisen sähkön purkaukset aiheuttivat pienentyneiden elektronisten komponenttien vaurioitumisen. Salora etsi vastausta, jolla vähentää tuotepalautuksia ja toivoi Premixiltä sähköä johtavaa muovia.
Ensimmäinen kaupallinen sähköä johtava kompaundi eli muoviyhdiste elektroniikkateollisuuden ESD-suojaukseen lanseerattiin vuonna 1983. Sähköä johtavien muovien valmistus alkoi Pre-Elec-tuotemerkillä. Seuraavana vuonna avattiin Saksan markkinat jälleenmyyjän kautta. Yritys toimi aluksi Teknoksen tiloissa, mutta vuonna 1985 se muutti omiin tiloihin Rajamäelle.lähde?
Seuraava vuosikymmen oli toimintojen ja liiketoiminnan kasvun aikaa. Rajamäen tehdas laajeni useassa vaiheessa, ja kansainvälinen jälleenmyyjäverkosto kasvoi.lähde? Yhtiö alkoi valmistaa sähköä johtavien pipetinkärkiin tarvittavaa muoviraaka-ainetta.