Ovidius
Elämä

Ovidius syntyi noin 140 kilometrin etäisyydellä Roomasta Sulmon kaupungissa (nyk. Sulmona) varakkaaseen peligniläiseen maanomistajasukuun. Ovidiuksen isä oli hyvin koulutettu. Hän halusi kasvattaa poikansa ajan ihanteiden mukaan ja kouluttaa tämän haluamallaan tavalla. Isän haave oli, että hänen pojastaan tulisi lakimies ja Ovidius opiskeli lakia ja retoriikkaa. Ovidiuksella olisi ollut lahjoja hyväksi oikeuspuhujaksi, mutta hän laiminlöi opintojaan ja käytti aikansa runoiluun.
Ensimmäisen avioliittonsa Ovidius solmi 16-vuotiaana, mutta liitto ei kestänyt kovinkaan pitkään. Sen jälkeen hän matkaili Kreikassa, Vähä-Aasiassa ja Sisisiliassa. Kotiin palattuaan hän toimi jonkin aikaa pikkuvirkamiehenä.
Varsinaisen runoilun Ovidius aloitti kouluaikoinaan, ja hän piti ensimmäisen julkisen esiintymisensä jo murrosiässä. Reetorikouluaikana hänen kerrottiin pohdiskelleen taidokkaasti oikeusjuttuihin liittyviä eettisiä ja psykologisia ongelmia kielellä, joka oli kuin vapaamuotoista runoa.
Esikoisrunojen suuren menestyksen ansiosta Ovidius päätti jättää uransa 25 ikävuoden tienoilla ja alkaa isänsä kauhistukseksi täysipainotteisesti runoilijan työhön. Perheen toisen pojan kuolema mahdollisti taloudellisesti Ovidiuksen siirtymisen vakituiseksi runoilijaksi. Täysiaikaiseksi runoilijaksi ryhtyessään hän solmi myös toisen avioliittonsa. Liitto kesti vain kaksi vuotta, se päättyi todennäköisesti vaimon kuoltua synnytyksessä. Liitosta jäi yksi tytär.
Ovidius ryhtyi nyt kirjoittamaan mestariteostaan Rakastamisen taitoa. Enemmän kuin erotiikasta, se kertoo syrjähypyistä. Syrjähypyt olivat hyvin tavallisia niissä eleganteissa ylhäisissä roomalaispiireissä, joissa Ovidius liikkui. Niihin kuuluivat runoilijat Albius Tibullus ja Sextus Propertius. Hän tunsi myös Horatiuksen.
Rakastamisen taito herätti Ovidiuksen aikana pahennusta ylemmissä virkaelimissä. Keisari Augustuksen pyrkimyksenä oli palauttaa vanhan ajan avioliittohyveet, jotka olivat alkaneet Roomasta pikkuhiljaa hävitä. Ajan muut runoilijat pyrkivät pääasiassa tukemaan keisarin pyrkimyksiä, mutta Ovidius asettui teoksillaan niitä vastaan. Kirja sai suuren kannattajajoukon kansan keskuudesta.
Rakastamisen taidon jälkeen Ovidiuksen elämässä tapahtui käänteitä. Hänen vanhempansa kuolivat, mikä oli vahvistamassa hänen taloudellista asemaansa, ja hän solmi kolmannen, niin sanotun pidemmän avioliiton. Ovidius huomasi saaneensa teoksillaan kannattajien lisäksi myös paljon vihamiehiä. Ikään kuin heitä lepyttääkseen hän muutti tyyliään ja alkoi teoksillaan puhua paremminkin valtion parasta kuin kirjoittaa kapinamielistä runoutta. Ovidius alkoi tehdä pääteostaan, Muodonmuutoksia. Teos jäi kuitenkin viimeistelemättä, sillä hänet karkotettiin maasta vuonna 8 jaa. Tomikseen (nyk. Constanța) Mustanmeren rannikolle.
Ovidiuksen karkotustuomioon ei sisältynyt siihen usein liittynyttä omaisuuden takavarikointia. Hänen vaimonsa, joka oli yläluokkainen lienee vaikuttanut asiaan ja hoiti tämän omaisuutta loppuelämänsä.
Ovidius käsittelee toistuvasti karkotustaan maanpaonaikaisessa teoksessaan Tristia. Hän mainitsee tuotannossaan kaksi syytä karkotukseen: carmen et error, runo ja virhe. Runolla tarkoitetaan Rakastamisen taito -kokoelmaa, joka oli ristiriidassa keisari Augustuksen konservatiivisen politiikan kanssa, mutta Ovidiuksen toista virhettä ei ole saatu lopullisesti määriteltyä. On myös esitetty, että Ovidiuksella olisi ollut kytköksiä Augustuksen huonomaineiseen tyttäreen Juliaan ja että hän olisi todistanut Augustuksen vastaista salaliittoa. Ovidiuksen oman kertoman mukaan virhe on ollut pikemminkin sopimaton kuin laiton ja hän antaa vaikutelman siitä, että olisi nähnyt jotain mitä hänen ei olisi pitänyt.