stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Henryk Siemiradzki

Henryk Siemiradzki noin vuonna 1875.
Henryk Siemiradzki (15. marraskuuta 1843 lähellä Harkovaa, Venäjän keisarikunta – 23. elokuuta 1902 Strzałków, lähellä Częstochowaa, Kongressi-Puola, Venäjän keisarikunta) oli puolalainen taidemaalari ja merkittävä akateemisen taiteen edustaja. Hänet tunnetaan erityisesti antiikin aikaan sijoittuvista ja Raamatun tapahtumia kuvaavista maalauksistaan.
Elämä ja ura

Siemiradzki syntyi vuonna 1843 Pieczeniegi-nimisellä tilalla lähellä Harkovaa nykyisessä Ukrainassa. Hän kuului aatelissukuun, joka oli elänyt Liettuassa 1600-luvun lopulta alkaen, ja hänen isänsä oli kenraalin arvon saanut upseeri Venäjän armeijassa. Siemiradzki piti itseään puolalaisena, mutta myös Venäjällä ja Ukrainassa häntä on pidetty kotimaisena taiteilijana.
Siemiradzki kävi kymnaasin Harkovassa, jossa hänen piirustuksenopettajanaan oli Dmytro Bezpertšyi. Siemiradzki valmistui vuonna 1864 luonnontieteiden kandidaatiksi Harkovan yliopistosta ja opiskeli sen jälkeen Pietarin taideakatemiassa, ensin kaksi vuotta kirjautumattomana ja vuosina 1866–1871 varsinaisena oppilaana. Akatemiassa häntä opettivat Bogdan Willewalde ja Karl Wenig. Valmistuessaan vuonna 1871 Siemiradzki voitti lopputyöllään Aleksanteri Suuri ja hänen lääkärinsä Filippos akatemian suuren kultamitalin ja sai kuuden vuoden stipendin jatko-opintoihin ulkomailla.
Siemiradzki asui vuosina 1871–1872 Münchenissä ja tutustui muihin puolalaisiin taiteilijoihin. Hän ei kirjautunut Münchenin taideakatemiaan, mutta sai mahdollisesti yksityisopetusta akatemian professorilta Carl von Pilotylta. Tänä aikana syntyi maalaus Roomalainen orgia. Asuessaan keväällä 1872 Dresdenissä Siemiradzki tutustui kirjailija Józef Ignacy Kraszewskiin. Vuodesta 1872 Siemiradzki asui Roomassa. Hän sai Pietarin taideakatemian akateemikon arvon vuonna 1873 ja professorin viran vuonna 1877, mutta jäi asumaan Roomaan. Hänet kutsuttiin myös useiden ulkomaisten taideakatemioiden jäseneksi.
Siemiradzkin kodista tuli Roomassa vierailevien puolalaisten kulttuurihenkilöiden kohtaamispaikka. Muun muassa kirjailija Henryk Sienkiewicz sai Siemiradzkin maalauksista innoitusta historialliseen romaaniinsa Quo vadis. Vuodesta 1884 Siemiradzki oleskeli lisäksi ajoittain tiluksillaan Puolan Strzałkowossa, missä hän myös kuoli vuonna 1902. Hänet haudattiin Krakovan Pyhän arkkienkeli Mikaelin kirkkoon muiden puolalaisten merkkihenkilöiden joukkoon.
Taide

Siemiradzkin tunnetuimmat historiamaalaukset sijoittuvat pääosin antiikin Roomaan sekä harvemmin antiikin Kreikkaan. Hän maalasi myös paljon raamatullisia aiheita, erityisesti Jeesusta esittäviä maalauksia. Siemiradzki maalasi lisäksi muotokuvia, maisemamaalauksia ja italialaisen luostarielämän kuvauksia.
Siemiradzkin eniten huomiota herättänyt työ on vuonna 1876 valmistunut kristittyjen vainoja kuvaava monumentaaliteos Neron soihdut, joka palkittiin vuoden 1878 Pariisin maailmannäyttelyssä kunniamitalilla. Siemiradzki lahjoitti maalauksen vuonna 1879 vastaperustetulle Krakovan kansallismuseolle. Hänen toinen merkittävä työnsä Krakovassa on vuonna 1894 valmistunut Juliusz Słowacki -teatterin maalattu esirippu. Siemiradzkin ainoa Puolan historiaan liittyvä maalaus on Frederic Chopin ruhtinas Antoni Radziwiłłin luona vuonna 1829 (1887). Hänen muita tunnettuja maalauksiaan ovat muun muassa Kristus ja syntinen nainen (1872), Nainen vai vaasi? (1878), Miekkatanssi (1879–1880) ja Kristitty Dirke (1897).
Siemiradzkin teokset ovat usein asetelmallisia ja koristeellisia. Hän pyrki historiamaalaustensa yksityiskohdissa autenttisuuteen, mutta toisaalta jo aikalaiskriitikot, mukaan lukien hänen aiempi ystävävsä Stanisław Witkiewicz, arvostelivat häntä omistautumisesta pelkälle yksityiskohtia pursuavalle esteettiselle näyttävyydelle tunteiden välittämisen ja historiallisen uskottavuuden sijaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henryk Siemiradzki Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Puola  Portugali 
Taiteenala:  ADK  Musée d'Orsay  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  EUTA 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Neron soihdut (1876).
Kristitty Dirke (1897).
Verderio

| Verderio |
| --- | --- |

 vaakuna
 Verderio
 Koordinaatit: 45°40′N, 9°26′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Lombardia
Maakunta:  Lecco
Perustettu:  4.2.2014
Pinta-ala:  
 – Maa:  6,47 km² km²
Väkiluku (2012):  5 698 
 – Väestötiheys:  880  as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Verderio on kunta Pohjois-Italiassa Leccon maakunnassa Lombardian alueella. Kunta perustettiin vuonna 2014, kun kaksi kuntaa, Verderio Inferiore (2 952 asukasta) ja Verderio Superiore (2 707 asukasta), yhdistyivät muodostaen Verderion kunnan.
Kifisiá

| Kifisiá Kifisián kunta Κηφισιά Δήμος Κηφισιάς |
| --- | --- |
 Kifisián huviloita.
 Kunnan sijainti
 Kifisiá
 Koordinaatit: 38°5′N, 23°49′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Pohjois-Ateena
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  4605
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  34,03 km²
Väkiluku (2011):  70 600
 – Kunnallis­yksikkö:  47 332
 – Kaupunki:  47 332
 – Väestötiheys:  2 074,64 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  145 xx
Suuntanumero(t):  210
Rekisterikilpi:  Z
 
 www.kifissia.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kifisiá (kreik. Κηφισιά) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Κηφισιάς, Dímos Kifisiás), joka sijaitsee Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Koko kunnan pinta-ala on 34,03 neliökilometriä ja väkiluku 70 600. Varsinaisen Kifisián kaupungin väkiluku on 47 332 (vuonna 2011).
Kifisiá sijaitsee noin seitsemän kilometriä Ateenan keskustasta koilliseen. Se on Pohjois-Ateenan alueyksikön hallinnollinen keskus. Kaupunki on saanut nimensä sen alueella sijainneesta antiikin aikaisesta Kefisian demoksesta sekä Kifisós-joesta, jonka alkulähteiden lähellä se sijaitsee. Kaupungissa sijaitsevat Ateenan metron asemat Kifisiá ja KAT.
Nykyinen Kifisián kunta muodostui, kun Kifisiá, Ekáli ja Néa Erythraía yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Kifisián kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
| Kunnallis­yksikkö | Kaupunki­yhdys­kunta | Kaupunki | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- | --- |
| Ekáli | Ekáli | Ekáli | 5 889 |
Ekáli: Yhteensä: 5 889
| Kifisiá | Kifisiá | Kifisiá | 47 332 |
Kifisiá: Yhteensä: 47 332
| Néa Erythraía | Néa Erythraía | Néa Erythraía | 17 379 |
Néa Erythraía: Yhteensä: 17 379
Yhteensä: 70 600
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kifisiá Wikimedia Commonsissa
Δήμος Κηφισιάς. Kifisián kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Attikan alue
| --- | --- |
Keski-Ateenan alueyksikkö:  Ateena  Dáfni-Ymittós  Filadélfeia-Chalkidóna  Galátsi  Ilioúpoli  Kaisarianí  Výronas  Zográfou 
Pohjois-Ateenan alueyksikkö:  Agía Paraskeví  Amaroúsio  Chalándri  Filothéi-Psychikó  Irákleio  Kifisiá  Lykóvrysi-Péfki  Metamórfosi  Néa Ionía  Papágou-Cholargós  Pentéli  Vrilíssia 
Länsi-Ateenan alueyksikkö:  Agía Varvára  Ágioi Anárgyroi-Kamateró  Aigáleo  Chaïdári  Ílio  Peristéri  Petroúpoli 
Etelä-Ateenan alueyksikkö:  Ágios Dimítrios  Álimos  Ellinikó-Argyroúpoli  Glyfáda  Kallithéa  Moscháto-Távros  Néa Smýrni  Palaió Fáliro 
Pireuksen alueyksikkö:  Keratsíni-Drapetsóna  Korydallós  Níkaia-Ágios Ioánnis Rénti  Pérama  Pireus 
Itä-Attikan alueyksikkö:  Acharnés  Diónysos  Kropía  Lavreotikí  Marathónas  Markópoulo Mesogaías  Oropós  Paianía  Pallíni  Rafína-Pikérmi  Saronikós  Spáta-Artémida  Vári-Voúla-Vouliagméni 
Länsi-Attikan alueyksikkö:  Asprópyrgos  Elefsína  Fylí  Mándra-Eidyllía  Mégara 
Saarten alueyksikkö:  Agkístri  Aígina  Hydra  Kythera  Póros  Salamis  Spétses  Troizinía-Méthana
Met-gaala

| Met-gaala |
| --- | --- |

Järjestämistiheys:  Vuosittainen, pidetään toukokuun ensimmäisenä maanantaina
Tapahtumapaikka:  Metropolitan Museum of Art, New York City
Viimeisen kerran:  1. toukokuuta 2023
Seuraavan kerran:  6. toukokuuta 2024
Järjestäjä:  Vogue
Kotisivut
Met-gaala tai Met Ball, viralliselta nimeltään Costume Institute Gala tai Costume institute Benefit on vuotuinen hyväntekeväisyystapahtuma, joka järjestetään Metropolitan Museum of Artissa New Yorkissa. Gaallalla kerätään varoja museon pukuinstituutille. Yli 35 000 asua ja asustetta kattava kokoelma on Metropolitan Museumin ainoa, jonka rahoitus perustuu täysin yksityiseen varainkeruuseen.
Tapahtuma on järjestetty vuodesta 2005 lähtien toukokuun ensimmäisen maanantaina, ja siihen liittyy aina teema, jonka tarkoituksena on ohjata osallistujien pukeutumista. Jokainen vuosi on omistettu tietylle teemalle tai muotisuunnittelijan perinnölle. Teema on usein pukuinstituutin näyttelyyn liittyvä ja gaala toimii pukuinstituutin vuotuisen näyttelyn avajaisgaalana. Takavuosina gaalan teeman innoittajina ovat toimineet muun muassa Comme des Garçons merkin perustaja ja suunnittelija Rei Kawakubo sekä Susan Sontagin Notes on "Camp" esssee.
Tilaisuutta pidetään yhtenä maailman ekskluusivisimmista tapahtumista, gaalaan kutsutut vieraat ovat kulttuurisesti relevantteja henkilöitä muodin, elokuvan, musiikin, teatterin, urheilun ja liike-elämän aloilta.
Vuodesta 1995 lähtien Met-gaalan puheenjohtajana on toiminut muotilehti Voguen päätoimittaja Anna Wintour.
Historia

Gaalan aloitti vuonna 1948 Eleanor Lambert varainkeruu tapahtumana Metropolitan Museum of Artisin pukuinstituutille. Gaala oli pitkään pelkästään hyväntekeväisyystapahtuma johon osallistuivat lähinnä muotiteollisuuden ammattilaisia ja New Yorkin seurapiirien jäseniä.
Voguen entinen päätoimittaja Diana Vreeland muutti tapahtumaa kun hänet valittiin pukuinstituutin konsultiksi vuonna 1972. Gaalan paikaksi vakiintui Vreelandin ansiosta Metropolitan Museum of Art jossa pukuinsituutin näyttelykin järjestetään.
Tapahtumaan alkoi 70-luvun jälkeen osallistua useita julkisuuden henkilöitä ja se alkoi tämän takia saamaan yhä enemmän huomiota lehdistöltä. Vieraiden asuja kommentoidaan ja jaetaan nykyään laajasti internetissä. Vogue lähettää omilla kotisivuillaan verkkoon tapahtuman punaiselta matolta suoraa kuvaa.
Vuoden 2020 Met Gala peruutettiin covid-19-pandemian vuoksi. Gaala järjestettiin uudelleen vuonna 2021, mutta se pidettiin syyskuussa toukokuun sijaan. Vuonna 2022 gaala järjestettiin normaalisti toukokuussa teemalla "In America: An Anthology of Fashion".
Vuoden 2024 näyttelyn teemaksi julkaistiin "Sleeping Beauties: Reawakening Fashion". Pukuinstituutin näyttely esitteli 50 historiallisesti merkittävää vaatetta arkistoistaan, jotka ovat liian hauraita päälle puettaviksi. Wintourin lisäksi tapahtuman isäntöinä toimivat Zendaya, Jennifer Lopez, Chris Hemsworth ja Bad Bunny.
Vuoden 2025 näyttelyn teemaksi julkaistiin "Superfine: Tailoring Black Style". Pukuinstituutin näyttely perustuu Monica L. Millerin kirjaan Slaves to Fashion: Black Dandyism and the Styling of Black Diasporic Identity (2009) ja tulee esittelemään vaatteita, maalauksia, valokuvia jotka tutkivat mustien miesten tyyliä 1700-luvulta nykypäivään.
Senni Salminen

| Senni Salminen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Senni Marjaana Salminen
Syntynyt: 29. tammikuuta 1996 (ikä 29) Helsinki, Suomi
Yleisurheilija
Pituus:  175 cm
Paino:  58 kg
Laji:  kolmiloikka
Seura:  Imatran Urheilijat
Valmentaja:  Matti Mononen
Ennätykset:  14,63 (ulkona), 14,22 (halli)
 Tietolaatikko päivitetty 19. kesäkuuta 2021 
| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen EM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Apeldoorn 2025 | kolmiloikka |  |
Senni Marjaana Salminen (s. 29. tammikuuta 1996 Helsinki) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji on kolmiloikka. Hän on sisäratojen EM-mitalisti. Hän edustaa Imatran Urheilijoita, ja häntä valmentaa Matti Mononen. Salmisen ennätys kolmiloikassa on ulkoradoilla 14,63 metriä (2021) ja sisäradoilla 14,22 m (2021). Pituudessa hän on hypännyt ulkona 656 cm (2020) ja hallissa 649 cm (2021).
Ura

Helsingissä syntynyt Salminen muutti perheineen kahdeksanvuotiaana Simpeleelle, jossa hän pian lähti mukaan Simpeleen Urheilijoiden yleisurheiluharjoituksiin. Imatralle muuton jälkeen Salminen liittyi Imatran Urheilijoihin ja hänen päälajeikseen tulivat pituushyppy ja kolmiloikka.
Salminen oli viides alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa Eskilstunassa 2015. Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 11:nneksi. Hän sijoittui seitsemänneksi Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021. Karsinnassa hän hyppäsi ennätyksensä 14,22 m.
Salminen edusti Suomea Tokion olympiakisoissa vuonna 2021. Hän karsiutui loppukilpailusta sentin erolla hypättyään 14,20. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän jäi karsintaan tuloksella 14,21, joka oli kuusi senttimetriä heikompi kuin viimeinen loppukilpailuun riittänyt tulos. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 14,13. Hän karsiutui loppukilpailusta Budapestin MM-kilpailuissa 2023 ja Rooman EM-kilpailuissa 2024.
Salminen saavutti pronssia Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa vuonna 2025 viimeisen kierroksen hypyllään 13,99.
Kesäkuussa 2021 Salminen hyppäsi kolmiloikassa uuden Suomen ennätyksen 14,51 Turussa pidetyssä Paavo Nurmi Gamesissa. Edellinen Suomen ennätys oli Heli Koivula-Krugerilla (14,39 m).
Hän paransi Suomen ennätystä myöhemmin samassa kuussa Romaniassa lukemiin 14,63 m.
Salminen on saavuttanut kolmiloikassa Kalevan kisoissa SM-kultaa vuonna 2023, SM-hopeaa vuonna 2022 sekä SM-pronssia  vuosina 2015, 2017 ja 2019. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut kultaa 2020, 2021, 2022 ja 2025 sekä pronssia 2015 ja 2024. Salminen voitti kolmiloikkakilpailun ensimmäisessä aikuisten Suomi–Ruotsi-maaottelussaan 2019 ja sittemmin 2021 ja 2022. Pohjoismaisen hallimaaottelun kolmiloikan hän voitti 2020. Pituudessa Salminen on voittanut Suomen-mestaruuden vuonna 2020 ja sisäratojen Suomen-mestaruuden vuonna 2021.
Yksityiselämä

Salminen on julkisesti kertonut olevansa homoseksuaali ja hän on ollut parisuhteessa naisen kanssa vuodesta 2017 lähtien. Hän on kertonut julkisesti myös sairastuneensa masennukseen vuonna 2019 ja käyvänsä säännöllisesti psykoterapiassa. Pituushyppääjä Kalle Salminen on hänen kaksoisveljensä.
Pratibha Patil

| Pratibha Patil |
| --- | --- |
 Virallinen muotokuva (2007).
Intian presidentti
 25. heinäkuuta 2007–25. heinäkuuta 2012  
Pääministeri:  Manmohan Singh
Varapresidentti:  Mohammad Hamid Ansari
Edeltäjä:  Abdul Kalam
Seuraaja:  Pranab Mukherjee
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. joulukuuta 1934 (ikä 90) Nadgaon, Maharashtra
Ammatti:  asianajaja
Puoliso:  Devisingh Ransingh Shekhawat
Tiedot
Puolue:  Intian kongressipuolue
Uskonto:  hindulaisuus
Aiheesta muualla
www.pratibhapatil.info
Pratibha Devisingh Patil (marathiksi प्रतिभा देवीसिंह पाटिल, Pratibhā Devīsiṃh Paṭil; s. 19. joulukuuta 1934 Nadgaon, Maharashtra) on intialainen poliitikko ja maan 12. presidentti. Hän seurasi virassa edeltäjäänsä A. P. J. Abdul Kalamia Intian ensimmäisenä naispuolisena presidenttinä heinäkuussa 2007.
Patil kuuluu kongressipuolueeseen ja oli valtaapitävän United Progressive Alliance -puoluekoalition ja Intian vasemmiston ehdokas vuoden 2007 presidentinvaaleissa.
Ura

Patil toimi Rajasthanin kahdeksantenatoista kuvernöörinä 8. marraskuuta 2004 – 23. kesäkuuta 2007 ja oli osavaltion ensimmäinen naiskuvernööri. Hän toimi parlamentin alaneuvostossa ja osavaltioneuvostossa vuodet 1985–1996, sekä ministerinä useaan otteeseen.
Siviiliammatiltaan Patil on sosiaalityöntekijä. Hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi (LL.B.) Mumbain valtion lakikoulusta (Law College) sekä taiteen maisteriksi Mooljee Jaitha College in Jalgaonista (M.J. College).
Perhe

Patil on ollut naimisissa opettaja Devisingh Ransingh Shekhawatin kanssa 7. heinäkuuta 1965 lähtien. Heillä on poika ja tytär.
Kritiikkiä

Presidentin asemaa pidetään Intiassa lähinnä seremoniallisena. Vaalikampanjoinnin kerrotaan olleen analyytikkojen mukaan likaisinta sitten Intian itsenäistymisen, sillä Patilia syytettiin vaalien alla muun muassa veljensä suojelemisesta murhatutkimusten yhteydessä, sekä lukuisista talousepäselvyyksistä.
Myös uudelleen esille nostettu, Patilin vuonna 1975 toimiessaan Maharashtran terveysministerinä antama lausunto perinnöllisiä sairauksia sairastavien pakkosteriloinnista herätti huomiota.
Taika Koilahti

Taika Koilahti Kalevan Kisoissa heinäkuussa 2018.
Taika Koilahti (s. 4. joulukuuta 1998) on suomalainen pituushyppääjä. Koilahti edustaa Turun Weikkoja. Häntä valmensi vuoteen 2022 asti Tanja Nirkkonen ja sen jälkeen Johan Meriluoto.
Ura

Kalevan kisoissa Koilahti on voittanut kultaa Lappeenrannassa 2019 ennätystuloksellaan 669 cm ja Tampereella 2021 tuloksella 618 cm, hopeaa vuosina 2018 Jyväskylässä tuloksella 613 cm ja Vaasassa 2024 tuloksella 627 sekä pronssia Joensuussa 2022 tuloksella 617. Hän voitti sisäratojen Suomen-mestaruuden Kuopiossa 2019 tuloksella 644 cm sekä sai hopeaa Jyväskylässä 2021 tuloksella 622 cm ja pronssia Kuortaneella 2025 tuloksella 631. Viestijuoksun SM-kilpailuissa Koilahti on saanut pronssia 4×100 metrin viestissä vuonna 2020.
Suomi–Ruotsi-maaottelussa Koilahti edusti Suomea ensimmäisen kerran vuonna 2018 sijoittuen viidenneksi tuloksella 616 cm. Seuraavana vuonna hän voitti maaottelun pituuskisan tuloksella 618. Hän voitti Pohjoismaisen hallimaaottelun pituuskilpailun Bærumissa 2019 tuloksella 638 ja Espoossa 2025 tuloksella 631. Alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa Grossetossa 2017 Koilahti sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 614 cm. Hän jäi loppukilpailussa ilman tulosta Gävlen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019. Dohan MM-kilpailujen karsinnassa 5. lokakuuta 2019 Koilahti oli 27:s tuloksella 635 cm eikä selviytynyt loppukilpailuun.
Koilahden ulkoratojen ennätys on 2. elokuuta 2019 Lappeenrannassa hypätty 669 cm. Sisäratojen ennätys on 7. helmikuuta 2021 Turussa hypätty 646 cm. Ulkoratojen tulos on Suomen kaikkien aikojen tilastossa kolmantena ja hallitulos Suomen kaikkien aikojen sisäratojen tuloksissa kuudennella sijalla.
Ura > Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradoilla

pituushyppy: 669 cm (Lappeenranta 2019)
Ura > Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradoilla

pituushyppy: 646 cm (Turku 2021)
Yksityiselämä

Koilahti seurustelee frisbeegolfaaja Väinö Mäkelän kanssa.
Doja Cat

| Doja Cat> Amala Ratna Zandile Dlamini |
| --- | --- |
 Doja Cat tammikuussa 2020.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Amala Ratna Zandile Dlamini
Syntynyt: 21. lokakuuta 1995 (ikä 29) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Doja Cat
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2013–
Tyylilajit:  rap, R&B
Levy-yhtiöt:  RCA Records ja Kemosabe Records 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Doja Cat (oik. Amala Ratna Zandile Dlamini, s. 21. lokakuuta 1995 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen rap-artisti, joka tunnetaan viraaleista ”Mooo!” ja ”Say So” -kappaleista. Hän on myös tehnyt Birds of Prey -elokuvaan kappaleen ”Boss Bitch”. Doja Catin esikoisalbumi Amala julkaistiin vuonna 2018 ja toinen albumi Hot Pink seuraavana vuonna.
Lapsuus

Doja Cat syntyi Kaliforniassa, Los Angelesin Tarzanassa. Hänen isänsä on eteläafrikkalainen näyttelijä ja tuottaja Dumisani Dlamini, joka työskenteli muun muassa Sarafina!-elokuvassa. Hänen amerikanjuutalainen äitinsä Deborah Elizabeth Sawyer on taiteilija. Perhe muutti monesti Yhdysvaltojen rannikoiden välillä. Tarzanan lisäksi Doja Cat asui New Yorkin Bronxissa ja Los Angelesissa myös Oak Parkissa.
Ura

Taiteilijanimensä Doja Cat valitsi, koska pitää kannabiksesta (engl. doja, slangisana) ja kissoista (engl. cat). Hän on kertonut olleensa pahasti riippuvainen kannabiksesta aloittaessaan räppäämisen ja piti siitä, kuinka sana doja kuulosti myös nimeltä.
Doja Cat julkaisi ensimmäisen EP-levynsä Purrr! vuonna 2014. Levylle kuuluu muun muassa ”So High” -kappale, joka oli osa Empire-televisiosarjan ensimmäistä tuotantokautta.
Ensimmäisenä singlenään pidetyn ”Roll with Us” -kappaleen Doja Cat julkaisi helmikuussa 2018. Maaliskuun alussa julkaistiin toinen single ”Go to Town” ja hänen esikoisalbuminsa Amala ilmestyi 30. maaliskuuta 2018. Albumista julkaistiin myöhemmin deluxe-versio, joka sisältää myös elokuussa 2018 singlenä julkaistun ”Mooo!”-kappaleen. Doja Cat teki kappaleen yhdessä päivässä tarkoituksenaan luoda meemi ja sen lehmäteemaisesta musiikkivideosta tulikin viraalihitti. Kappaletta ylistivät monet julkisuuden henkilöt, kuten Katy Perry, Chance the Rapper ja Chris Brown. Deluxe-albumilta julkaistiin myös singlet ”Tia Tamera”, jolla vierailee Rico Nasty, ja ”Juicy”, josta tuli Doja Catin siihen asti parhaiten menestynyt single sen noustua Billboard Hot 100 -listan sijalle 41.  ”Juicy”-kappaleesta julkaistiin myös versio, jolla esiintyy rap-artisti Tyga.
Doja Catin toinen albumi Hot Pink julkaistiin 7. marraskuuta 2019. Seuraavan vuoden toukokuussa se nousi Billboard 200 -listalla siihen mennessä korkeimmalle sijalleen yhdeksän. Suomen virallisella albumilistalla se saavutti sijan 11. Albumin menestynein single on ”Say So”, joka saavutti suurta suosiota TikTokissa tanssihaasteen takia. Sovelluksen käyttäjä, Haley Sharpe, kehitti kappaleen kertosäkeeseen tanssin, josta hän latasi videon palveluun. Tanssista on tullut sen jälkeen yksi sovelluksen suosituimmista. Doja Cat esittää tanssin itse kappaleen musiikkivideolla, jossa on mukana myös sen alkuperäinen koreografi. Toukokuussa 2020 hän julkaisi singlestä uuden version, jolla on mukana myös Nicki Minaj. Remix nousi Billboard Hot 100 -listan kärkeen ja siitä tuli näin Doja Catin ensimmäinen listaykkönen Yhdysvalloissa.
Toisen albuminsa jälkeen Doja Cat julkaisi ”Boss Bitch” -singlen, joka kuuluu Birds of Prey -elokuvan soundtrackiin. Kappale soitetaan myös elokuvassa. Single debytoi Billboard Hot 100 -listan viimeisellä sijalla huhtikuussa 2020. Suomessa se sijoittui virallisen singlelistan kuudennelle sijalle.
Doja Catin kolmas albumi, Planet Her, julkaistiin 25. kesäkuuta 2021. Albumilla vierailevat muun muassa Ariana Grande, The Weeknd ja SZA.
Diskografia > Studioalbumit

Amala (2018)
Hot Pink (2019)
Planet Her (2021)
Scarlet (2023)
Diskografia > EP:t

Purrr! (2014)
Diskografia > Singlet

”So High” (2014)
”Roll with Us” (2018)
”Go to Town” (2018)
”Candy” (2018)
”Mooo!” (2018)
”Tia Tamera” (mukana Rico Nasty, 2019)
”Juicy” (mukana Tyga, 2019)
”Bottom Bitch” (2019)
”Rules” (2019)
”Cyber Sex” (2019)
”Boss Bitch” (2020)
”Say So” (remixillä mukana Nicki Minaj, 2020)
”Like That” (mukana Gucci Mane, 2020)
”Del Mar” (mukana Ozuna ja Sia, 2020)
”Streets” (2021)
”Kiss Me More” (mukana SZA, 2021)
”Need to Know” (2021)
”You Right” (The Weekndin kanssa, 2021)
”Woman” (2021)
"Freaky Deaky" (mukana Tyga, 2022)
"Vegas" (2022)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Doja Cat Wikimedia Commonsissa
Doja Cat Discogsissa. (englanniksi)
Doja Cat Last.fm:ssä (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Korea 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei
Luettelo Jamie Lee Curtisin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Palkinnot ja ehdokkuudet
| Palkinto | Voitto | Ehdokkuus |
Oscar: 1
| Golden Globe | 2 | 8 |
| Bafta | 1 | 4 |
| SAG | 2 | 4 |
| Critics’ Choice | 0 | 3 |
| Grammy | 0 | 1 |
| Primetime Emmy | 1 | 2 |
| Saturn | 2 | 6 |
Voitot ja ehdokkuudet yhteensä
| Yhteensä | 9 | 29 |
Viitteet
Tämä on luettelo Jamie Lee Curtisin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista.