stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
McDonnell Douglas MD-90
Suunnittelu ja kehitys > MD-90

MD-90 lanseerattiin 14. marraskuuta 1989, kun Delta Air Lines teki tilauksen viidestäkymmenestä MD-90:stä, ja lisäksi option 110 koneeseen lisää. Koneen ensilento oli 22. helmikuuta 1993, ja ensimmäinen MD-90 toimitettiin Deltalle helmikuussa 1995. MD-90 valmistettiin Long Beachin lentoaseman lähellä Long Beachissa Kaliforniassa (joitakin koneita valmistettiin Jiangwanin lentokentällä Shanghaissa, Kiinassa).
MD-90 on keskikokoinen, keskipitkän kone joka kehitettiin MD-80-sarjasta. Se on 1,5 metriä pidempi, päivitetty versio MD-88:sta. Uutta koneessa aiempiin versioihin nähden on elektroninen lennonvalvontamittaristo (EFIS, sekä hiljaisemmat IAE V2500 -moottorit JT8D -moottoreiden sijaan) Tyypillisesti MD-90:een mahtui 153-172 matkustajaa, riippuen lentoyhtiöstä, ja matkustamon sisustuksesta.
MD-90:stä valmistettiin kahta versiota: MD-90-30 ja MD-90-30ER. MD-90-30:n kantomatka on 3 860 km. MD-90-30ER:ssä on suurempi lentoonlähtöpaino, ja pidempi, 4 426 km kantama. Koneesta oli tarjolla vieläkin pidempi versio, MD-90-50, mutta sitä ei ikinä tilattu.
Alkuperäinen MD-90:n ominaisuus, EFIS-ohjaamo on samanlainen MD-88:n ohjaamon kanssa. 29 MD-90:tä toimitettiin Saudi Arabian Airlinesille täydellä lasiohjaamolla, jossa kaikki avioniikat ja yläpaneeli olivat lähes samanlaiset kuin McDonnell Douglas MD-11:n ohjaamossa, jotta konetyypin vaihtaminen olisi helpompaa.
Boeingin ja McDonnell Douglasin yhdistymisen jälkeen vuonna 1997 MD-90:ä ei tilattu ollenkaan, syynä kilpailu Boeingin 737:n kanssa. Delta Air Lines oli alun perin tehnyt suuren tilauksen MD-90:stä korvatakseen ikääntyviä Boeing 727:jaan. Boeing-McDonnell Douglas-yhdistymisen jälkeen Delta peruutti jäljelle jääneet 19 MD-90-tilaustaan ja vaihtoi ne Boeing 737-800-koneiksi. Yhteensä 40 konetta piti kasata sopimuksen mukaisesti Shanghaissa, Kiinassa Trunkliner-ohjelman alaisuudessa, mutta Boeingin päätettyä lopettaa MD-90:n tuotanto ainoastaan kaksi konetta rakennettiin Shanghaissa.
MD-90 -tuotanto Long Beachissa Kaliforniassa päättyi vuonna 2000, kun viimeinen kone toimitettiin Saudi Arabian Airlinesille ja MD-90 -tuotanto Shanghaissa päättyi vuonna 2000. Vain 116 toimitetun koneen myötä MD-90 oli DC-9/MD-80-perheen vähiten tuotettu kone.
MD-90:n seuraaja oli MD-95, joka uudelleennimettiin Boeing 717:ksi McDonnell Douglasin ja Boeingin yhdistymisen seurauksena vuonna 1997. MD-90:n suurimmat kilpailijat ovat Airbus A320 ja Boeing 737-800.
Konetyypin viimeinen käyttäjä oli Delta Air Lines, joka lensi viimeisen kaupallisen MD-90-lennon 2. kesäkuuta 2020.
Operaattorit

Suurista lentoyhtiöistä MD-90:llä ovat operoineet Delta Air Lines, Saudi Arabian Airlines, Japan Airlines ja Scandinavian Airlines. Kaupallinen lentotoiminta konetyypillä on päättynyt.
Entiset operaattorit:
| Maa | Lentoyhtiö | Laivastossa |
| --- | --- | --- |
|  | Air Aruba | 3 |
|  | American Airlines | 5 |
|  | Blue1 | 5 |
|  | Delta Air Lines | 65 |
|  | EVA Air | 7 |
|  | Hello | 6 |
|  | Lion Air | 5 |
|  | Japan Airlines | 16 |
|  | Japan Air System | 16 |
|  | Nordic Airways | 1 |
|  | Saudia | 29 |
|  | Saudi Royal Flight | 1 |
|  | Scandinavian Airlines | 8 |
|  | UNI Air | 4 |
|  | Yhteensä | 171 |
Operaattorit > Toimitukset

| Versio | Yhteensä | 2000 | 1999 | 1998 | 1997 | 1996 | 1995 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| MD-90-30 | 115 | 5 | 13 | 34 | 25 | 25 | 13 |
| MD-90-30ER | 1 |  |  |  | 1 |  |  |
| Yhteensä | 116 | 5 | 13 | 34 | 26 | 25 | 13 |
Onnettomuudet ja vaaratilanteet

Elokuussa 2010 MD-90 oli ollut osallisena kolmessa vaaratilanteessa mukaan lukien yksi onnettomuus, joissa tuli yksi kuolonuhri.
24. elokuuta 1999 UNI Airin MD-90 syttyi tuleen, kun matkustajan käsimatkatavaroissa ollut bensiini syttyi. Yksi henkilö kuoli ja 28 loukkaantui. Kone vaurioitui pahasti.
Tekniset tiedot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | MD-90-30 | MD-90-30ER |
Matkustajia: 153 (kaksi luokkaa)   172 (yksi luokka)
| Suurin lentoonlähtöpaino | 70 760 kg | 76 204 kg |
Kiitotien minimipituus: 2 270 m
| Kantomatka | 3 860 km | 4 424 km |
Tyypillinen matkalentonopeus: Mach 0,76 (811 km/h)
Pituus: 46,5 m
Siipien kärkiväli: 32,87 m
Pyrstön korkeus: 9,4 m
Moottorit (2×): IAE V2525-D5   111,21 kN   Vaihtoehto: IAE V2528-D5   124,55 kN
Lähteet: Boeing, Airlines.net
MD-90:n International Aero Engines V2500 -moottorit
Nordic Leisuren MD-90
Saudi Arabian Airlinesin MD-90:n lasiohjaamo
Menesjärvi

| Menesjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:   Suomi
Paikkakunta:  Inari
Koordinaatit:  68°46′16″N, 26°25′28″E
Laskujoki:  Menesjoki (d) 
Järvinumero:  71.711.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  202,3  m 
Rantaviiva:  21,6  km 
Pinta-ala:  632,27  ha 
 fiMenesjärvi 
Menesjärvi (inarinsaameksi Menišjävri, pohjoissaameksi Menešjávri) on järvi Inarissa Lemmenjoen itäpuolella. Järven läpi virtaa Menesjoki, joka laskee Paatariin. Sen laajuus on vanhempien tietojen mukaan 7,5 km². Järviwikin mukaan sen laajuus on 6,323 km². Se kuuluu Paatsjoen vesistöön.
Järven rannalla sijaitsee Menesjärven kylä.
Melqart

Melqart tai Milk-quart ("kaupungin kuningas") oli foinikialaisen Tyroksen pää- ja suojelusjumala, jota palvottiin myös Karthagossa. Melqart yhdistetään mereen ja purjehdukseen, ja hänet kuvataan kolikoissa ratsastamassa merihevosella. Myöhemmin häntä pidettiin myös auringonjumalana, ja hänet rinnastettiin myös Heraklekseen.
Nimellä Malku Melqart samaistettiin babylonialaiseen Nergaliin, kuoleman ja alamaailman jumalaan. Melqart kuvattiin yleensä parrakkaana hahmona, jolla oli korkea ja pyöreä päähine sekä lannevaate. Hän kantoi egyptiläistä elämän symbolia ankhia ja rei'itettyä kirvestä, kuoleman symbolia. Herodotoksen kuvauksen mukaan Melqartin – Herodotos kutsuu jumalaa  kreikkalaisittain Heraklekseksi – Tyroksen pyhäkössä pidettiin vuosittain talvi- ja kevätjuhlat, ja pyhäkön uskotaan olleen Jerusalemin Salomon temppelin esikuva.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Melqart Wikimedia Commonsissa
Mentaliteetti

Mentaliteetti (ransk. mentalité) tarkoittaa yksilön, ihmisryhmän tai kansan henkistä kokonaisasennetta ja mielenlaatua. Mentaliteetin käsitettä käytetään ajoittain sosiologiassa, sosiaalihistoriassa, historiassa ja sosiaalipsykologiassa kuvaamaan jonkin ihmisryhmän ajattelutapaa ja kollektiivisia pyrkimyksiä, vaikka se on käsitteenä kiistanalainen.
Melfalaani

| --- | --- |

Melfalaani
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(2S)-2-amino-3-[4-[bis(2-kloorietyyli)amino]fenyyli]propaanihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 148-82-3
ATC-koodi: L01AA03
PubChem CID: 460612
DrugBank: DB01042
Kemialliset tiedot
Kaava: C13H18N2Cl2O2 
Moolimassa: 305,2 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 182,5 °C
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 25–89 %
Proteiinisitoutuminen: 60–90 %
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: 1,5 (±0,83) tuntia
Ekskreetio: Renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen, intravenoosi
Melfalaani on syöpälääke, sytostaatti. Alkeran -tuotenimellä valmistettu lääke on alkyloiviin aineisiin kutsuttava aine, jota voidaan antaa sekä tabletteina suun kautta että tiputuksena verisuoneen eli iv. -muodossa.
Melfalaanin erityinen käyttöaihe on ollut multippelin myelooman hoidossa. Lääkeaineen vaikutus perustuu luuytimen toiminnan lamaamiseen, käytetty annostus vaikuttaa suhteelliseen suuruuteen. Melfalaanin sivuvaikutuksina esiintyy leuko- ja trombosytopeniaa.
Aiheesta muualla

Medicina.fi: Kasvainten kemoterapia, Melfalaani (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf)
Onki: Melfalaani
PubChem: Melphalan (englanniksi)
DrugBank: Melphalan (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Melphalan (englanniksi)
ChemBlink: Melphalan (englanniksi)
Suomen metsätalous

Aurattua metsää Karstulassa.
Suomen metsätalous käsittelee Suomen valtion alueella harjoitettavaa metsätaloutta. Suomessa on metsää noin 230 000 neliökilometriä eli 78 prosenttia pinta-alasta. Metsien osuus pinta-alaan suhteutettuna on Euroopan valtioista suurin ja maailman valtioista kymmenes.
Suomen metsien lajimäärä ei ole suuri. Yleisimmät puut ovat mänty (50 %), ja metsäkuusi (30 %). Muita yleisiä lajeja ovat hieskoivu, rauduskoivu, kotipihlaja, haapa, harmaaleppä, tervaleppä, raita ja kataja. Etelä-Suomessa esiintyy myös jaloja lehtipuita (metsävaahtera, metsälehmus, tammi, saarni, vuorijalava ja kynäjalava).
Metsänhoitoyhdistyksien pakkojäsenyys poistui vuoden 2014 alussa ja metsänhoitomaksun kerääminen veromuotoisena poistui vuoden 2015 alusta.
Kasvaneet puut myydään puunostajille, joita ovat muun muassa metsäyhtiöt. Puuta käytetään yleisimmin sellun- ja paperinvalmistuksen raaka-aineena sekä puutavaran tuotannossa. Puusta voi tehdä myös puupolttoaineita, kuten polttopuita ja pellettejä. Tähän tarkoitukseen käytetään yleensä puuta, joka ei käy teollisuuden käyttöön esimerkiksi pienen läpimitan tai huonon runkomuodon vuoksi. Myös hakkuutähteet, eli oksat ja kapeat latvukset, kannot kootaan usein energiakäyttöön.
Rahatalous

Metsätalous on sanansa mukaisesti taloudellista toimintaa, jolla tuotetaan uusiutuvaa raaka-ainetta metsäteollisuuden ja energiateollisuuden käyttöön. Hyvä metsänhoito takaa omistajalle parhaan puunmyyntitulon, koska sen ansiosta taloudellinen tulos on paras mahdollinen. Investointien kannattavuuslaskennassa käytetään yleisesti investointikustannusten diskonttausta eli tulevaisuudessa saatavien tulojen siirtämistä nykyaikaan.
Sadat tuhannet suomalaiset metsänomistajat saavat metsätaloudesta merkittäviä tuloja. Vuonna 2018 bruttokantorahatuloja laskettiin saatavan 2,66 miljardia euroa, mistä yksaityisten metsänomistajien osuus oli yli 2,3 miljardia euroa.
Suunnittelu

Metsänhoidon järjestelmällisyyttä helpottaa metsäsuunnitelma. Se sisältää kartan metsäalueesta, metsäalueen jaon kuvioihin, käsittelyehdotukset kullekin kuviolle sekä ennusteen metsikön tulevasta kasvusta, kehityksestä sekä tuotoksesta. Kuviolla tarkoitetaan metsikköä, joka on iältään, puulajiltaan ja kasvupaikkatyypiltään samankaltaista, eli jolle voidaan ehdottaa yhtä ja samaa käsittelyvaihtoehtoa. Kuviot on numeroitu. Metsänhoidolliset toimenpiteet tehdään aina koko kuviolle ja kuvioittain. Metsäsuunnitelma ei ole pakollinen. Se tehdään yleensä noin kymmeneksi vuodeksi kerrallaan, mutta suositellaan päivitettäväksi tätä lyhyemmällä aikavälillä.lähde?
Uudistaminen

Metsänhoitoon kuuluu maanmuokkaus ja puiden istutus, kylvö tai luontaisen uudistumisen odottaminen, taimikon perkaus ja hoito, ensiharvennus, harvennus ja lopuksi päätehakkuu. Päätehakkuun jälkeen huolehditaan uuden puuston syntymisestä joko istuttamalla taimia tai jättämällä siemenpuita hakkuualueelle. Uusien taimien nousu siemenistä tehostuu, jos metsämaan pintarakenne rikotaan, jotta siemenpuiksi jätetyistä puista karisevat siemenet päätyisivät suoraan kivennäismaahan. Metsälaki (1093/1996) määrittelee, kuinka tiheäksi taimikko tulee perustaa ja missä ajassa uusi metsä on saatava kasvamaan hakkuun jälkeen.
Ojitus ja metsäautotiet

Metsätalouteen kuuluvat myös soistuvien metsien ja soiden ojitus ja kunnostusojitus, sekä metsäautoteiden rakentaminen ja niiden kunnossapito. Metsäautotieverkosto on Suomessa maailman tiheimpiä, ja sen rakentamista on tuettu ja tuetaan verovaroin metsätalouden kannattavuuden parantamiseksi. Ojituksia Suomessa on tehty runsaimmin 1970-luvulla. Suometsien kasvatuksen ekologinen kestävyys on viime aikoina asetettu kyseenalaiseksi, sillä turpeen ravinnevarat hiipuvat karuimmilla suotyypeillä nopeasti. Tuhkalannoitus on todettu tehokkaaksi tavaksi lisätä ravinteita turvemaille.
Neuvonta

Metsänomistajan neuvojaksi ja toimenpiteiden tekijäksi on perustettu metsänhoitoyhdistyksiä. Samoja tehtäviä suorittavat myös monet yritykset. Valtion viranomaisina toimivat alueelliset metsäkeskukset neuvovat, ohjaavat ja valvovat metsissä tapahtuvaa taloudellista toimintaa.
Metsän rinnakkaiskäyttö

Suomessa on yleisenä tavoitteena, että metsätalouden harjoittaminen ei estäisi metsien rinnakkaiskäyttöä. Metsän rinnakkaiskäyttö tarkoittaa sitä, että metsää voidaan hyödyntää yhtä aikaa monella eri tavalla. Samaa metsää voi olla mahdollista hyödyntää yhtä aikaa esimerkiksi puuntuotantoon, marjastukseen ja virkistykseen. Virkistyskäyttäjät suosivat talousmetsiä, koska niihin pääseminen on suhteellisen helppoa kattavan metsäautotieverkoston ansiosta. Talousmetsissä on sallittu kattavammin erilaiset käyttömuodot, kuin suojelualueilla. Matkailualueilla matkailuyritykset tekevät usein metsänomistajan kanssa yhteistyötä matkailureittien suunnittelussa ja sopivat lumipeitteisten metsäautoteiden käytöstä esimerkiksi safarien järjestämiseen. Rinnakkaiskäytön monipuolisuuden vuoksi valtion talousmetsiä kutsutaan monikäyttömetsiksi.
Metsätalouden kestävä kehitys

Suomen metsätaloudessa tapahtui raju käänne 1990 -luvulla, kun metsäluonnon monimuotoisuuden vähenemiseen herättiin. Tästä alkoi monimuotoisuustyö, joka jatkuu edelleen. Metsälaki, luonnonsuojelulaki, sertifiointi, luonnonhoidon koulutukset, uudet toimintamallit ja kevyemmät hakkuutavat ja maanmuokkaukset ovat saaneet talousmetsien monimuotoisuuden hyvään kehitykseen. 2019 julkaistu uhanalaisarviointi (punainen kirja) paljasti, että talousmetsien osalta uhanalaisella lajistolla menee paremmin, kuin millään muulla alueella. Metsälajien määrä oli vähentynyt vuodesta 2010 yli 5 % kaikista uhanalaisista. Suomen metsätaloudessa otetaan laajasti huomioon kaikki kestävän kehityksen osa-alueet.lähde?
Metsätalouden kestävä kehitys > Ekologinen kestävyys

Ekologinen kestävyyden huomioiminen on tullut metsätalouteen viime vuosikymmeninä. Nykyisissä metsänhoidon suosituksissa on 1990-luvulta lähtien pyritty ohjaamaan metsänomistajia käsittelymenetelmiin, joista koituisi vähemmän haittaa metsäluonnolle ja sen monimuotoisuudelle. Nykyiset suositukset sisältävät monipuolisesti erilaisia käsittelytapoja, joilla voidaan muun muassa parantaa monimuotoisuudelle tärkeitä rakennepiirteitä hakkuiden yhteydessä. Suosituksia on tehty erilaisiin olosuhteisiin ja eri lajeja ajatellen. Esimerkiksi riistametsänhoidolle on omat suosituksensa. Tätä kutsutaan talousmetsien luonnonhoidoksi. Metsälaki ja -asetus (1200/1996) sekä Luonnonsuojelulaki (1096/1996) ja -asetus (160/1997) määrittelevät vaaditun luonnonhoidon minimitason.
Talousmetsä on puuntuotannollista aluetta, jossa ihmisen toiminta vaikuttaa myös metsän lajistoon. Muutokset metsäelinympäristöissä arvioidaan ensisijaiseksi uhanalaisuuden syyksi 733 lajille ja uhanalaisista lajeista lähes kolmasosa elää metsissä. Yleisimpiä muutosten syitä ovat metsien uudistamis- ja hoitotoimet sekä vanhojen metsien, kookkaiden puiden ja lahopuun väheneminen. Metsien elinympäristöistä uhanalaisia lajeja löytyy etenkin erilaisista lehtometsistä ja vanhoista metsistä.
Metsälajistolle arvokasta lahopuuta ei talousmetsissä juuri esiintynyt aiemmin, mutta nykyään metsätaloustoimissa pyritään lisätään lahopuuta aktiivisesti mm. säästöpuuryhmien, kuolleiden puiden jättämisellä metsään sekä tekopökkelöiden tekemisellä. Lahopuun määrä toimii hyvin luonnon monimuotoisuutta kuvaavana indikaattorina, sillä kaikista metsälajeista joka neljäs on lahopuusta riippuvaisia ja uhanalaisista metsälajeista joka kolmas. Lahopuun määrän väheneminen on merkittävin metsissä elävien lajien uhanalaisuuden aiheuttaja. Etelä-Suomen oloissa luonnonmetsien lahopuun määräksi on arvioitu 60–120 m³/ha ja koko maan suojelualueiden metsä- ja kitumaalla on lahopuuta keskimäärin 13 m³/ha. Talousmetsässä on lahopuuta vain 2–10 m³ hehtaarilla.
Luonnonhoidon laadun seurannan tulosten valossa talousmetsien luonnonhoito on 20 vuoden aikana heijastellut sille lainsäädännössä ja sertifioinnissa asetettuja kriteereitä. Toisaalta luonnonhoidon taso ei suosituksista ja neuvonnasta huolimatta ole 2000-luvun alusta lähtien parantunut, vaan taso on päinvastoin laskenut 2010-luvulla. Tarkastelujakson viimeisten viiden vuoden (2014–2018) aikana luonnonhoidon taso on määrällisissä muuttujissa keskimäärin noin 20 prosenttia heikompi kuin se oli 2000-luvulla, ja lähes 30 prosenttia heikompi kuin se on ollut parhaalla viisivuotisjaksolla aikavälillä 1998–2009.
Suomessa on käytössä kaksi metsätalouden sertifiointijärjestelmää: ympäristöjärjestöjen luoman Forest Stewardship Councilin FSC ja yleisempi PEFC, joka kattaa lähes kaikki Suomen metsät.
Metsätalouden kestävä kehitys > Taloudellinen kestävyys

Metsätalouden harjoittamisen taloudellinen kestävyys on pyritty ottamaan Suomessa huomioon jo 1900-luvun alkupuolelta alkaen. Tämä tarkoittaa, että metsiä on pyritty käsittelemään siten, että tulevaisuuden hakkuumahdollisuudet eivät kärsi nykyhetken toiminnasta, vaan seuraavan kiertoajan päätyttyä puustoa olisi jälleen sama määrä hakattavaksi. Tavoitteena on voinut olla myös tasaiset hakkuutulot, mikäli metsämaata on omistettu niin paljon, että puustoa on voitu hakata ja uudistaa esimerkiksi viiden vuoden välein. Tällöin on käytetty normaalimetsän käsitettä, jolloin vuotuinen hakkuumäärä ei ylitä vuotuista kasvua, ja kaikkia ikäluokkia edustavia metsiköitä on tilalla yhtä paljon.lähde?
Metsätalouden kestävä kehitys > Sosiaalinen kestävyys

Sosiaalinen kestävyys on ensisijaisesti paikallisen väestön työmahdollisuuksien lisäämistä ja kunnan tulojen muodostumista yhteiskunnallisten palveluiden järjestämiseksi. Metsien virkistyskäyttö kuuluu metsätalouden sosiaaliseen kestävyyteen. Monissa maissa metsien käyttö virkistykseen on kiellettyä ilman maanomistajien lupaa, mutta Suomessa on voimassa jokamiehen oikeudet, jotka takaavat kaikille oikeuden liikkua metsissä.lähde?
Metsätalouden kestävä kehitys > Kulttuurinen kestävyys

Metsätalouden kulttuuriseen kestävyyteen on määritelty kuuluvaksi muun muassa uskonnon harjoittaminen. Monilla alkuperäiskansoilla on metsissä pyhiä paikkoja ja rituaaleja, jotka suoritetaan metsissä. Metsistä saadaan myös monia perinteisiä lääkeaineita sekä rituaalimenoissa käytettäviä kasveja. Metsän katoaminen tai rakenteen muuttuminen voi uhata kulttuurin olemassaoloa, mikäli sen harjoittamisen edellytykset katoaisivat. Kulttuuriperintökohteiden suojeleminen metsätalouden toimenpiteiden yhteydessä on yleisin tapa suojella kulttuuriperintöä. Pyyntikuoppien, tervahautojen ja rakennusten raunioiden päältä poistetaan puusto juuriston aiheuttamien vahinkojen minimoimiseksi ja kohteen ympäriltä katkaistaan puut noin kahden metrin korkeudelta merkiksi kulttuuriperintökohteesta.lähde?
Metsälaki

Uusi metsälaki tuli voimaan 2014. Ympäristöjärjestöjen voimakkaan painostuksen vuoksi aiemmin voimassa olleet uudistamisrajat poistuivat laista. Uudistuksen tarkoitus oli antaa mahdollisuus ns. jatkuvan kasvatuksen hakkuiden tekemiseen laillisesti. Seurauksena oli myös ennenaikaiset hakkuut, koska Metsälaki ei enää rajoita avohakkuita keskenkasvuisissa metsissä.
Kirjallisuutta

Outi Rantala: Metsä matkailukäytössä - Etnografinen tutkimus luonnossa opastamisesta. Acta Universitatis Lapponiensis 217. Lapin yliopistokustannus: Rovaniemi 2011. ISBN 978-952-484-492-5 ISSN 0788-7604
Hyvämäki, Touko (toim.) (2002): Tapion Taskukirja. Helsinki: Metsälehti Kustannus Oy. ISBN 952-5118-32-0
Huikari, Olavi: Arktisten metsien kasvun ihme.  Helsinki:  Terra cognita, 1998.  ISBN 952-5202-21-6
Anssi Niskanen (toim.): Menestyvä metsäala ja tulevaisuuden haasteet ISBN 952-5118-71-1
Ari Lehtinen ja Pertti Rannikko (toim.): Leipäpuusta arvopaperia ISBN 952-5118-62-2
Jari Hynynen, Sauli Valkonen ja Satu Rantala (toim.): Tuottava metsänkasvatus ISBN 952-5118-72-X
Tyrväinen, Liisa ym. (toim.): Hyvinvointia metsästä.  Helsinki:  Suomalaisen kirjallisuuden seura, 2014.  ISBN 978-952-222-587-0
Aiheesta muualla

Luonnonvarakeskus (Luke): Suomen metsät 2012 -raportti
Menrva

Menrva roomalaisessa kolikossa.
Menrva (myös Menerva) oli etruskien jumalatar, joka vastasi kreikkalaisten Athenea. Menrvan tunnusmerkejä olivat kypärä, peitsi ja kilpi. Myös Menrvan synty muistutti Athenen syntyä: Menrvan sanottiin syntyneen Tinian otsasta.
Menrva muodosti yhdessä Tinian ja Unin kanssa etruskien jumalten ylimmän kolmikon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Menrva Wikimedia Commonsissa
Elina Melgin

Elina Irmeli Melgin (o.s. Papunen, s. 7. elokuuta 1961 Kemi) on filosofian tohtori ja Turun yliopiston dosentti. Hän toimi ProCom – Viestinnän ammattilaiset ry:n ja koulutus- ja kustannusyhtiö ProCom Oy:n toimitusjohtajana 2005-2022. Nykyisin hän toimii vanhempana neuvonantajana erilaisille organisaatioille.
Melgin valmistui ylioppilaaksi vuonna 1980. Hän opiskeli kulttuurihistoriaa Turun yliopistossa, josta valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1985. Melgin väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2014. Hänen väitöskirjansa käsitteli propagandan ja julkisuusdiplomatian olemusta sekä kulttuurin käyttöä Suomen maakuvaviestinnässä ja ulkopoliittisissa suhteissa poikkeuksellisina vuosina 1937–1952. Hänen muita tutkimuskohteitaan ovat toisaalta viestintään liittyvät aiheet, kuten johtaminen, viestijän ammattikuvan kehitys ja vaikuttajaviestintä sekä toisaalta taide, muotoilu ja kulttuuri hyvinvointiyhteiskunnan arvoina ja maabrändin elementteinä.
Melgin työskenteli vuoteen 2000 asti erilaisissa viestintään, suhde- ja julkaisutoimintaan liittyvissä tehtävissä Taideteollisessa korkeakoulussa. Sen jälkeen hän toimi Nokia Oyj:n toimituspäällikkönä ja tiimiesimiehenä vastaten yhtiön erikielisistä medioista, kuten Nokia People -henkilöstölehdestä, Nokia News Service -palvelusta sekä Nokian brändiin liittyvistä tehtävistä, muun muassa Connect to Art -hankkeesta.
Uransa alkuvaiheessa Melgin toimi toimittajana ja tiedottajana. Melginin käsikirjoittamia ja toimittamia teoksia on palkittu erilaisilla koti- ja ulkomaisilla palkinnoilla. Hän toimi 2010-luvulla maailman PR- ja viestintäjärjestöjen kattojärjestö Global Alliance for Public Relations and Communication Managementin hallituksessa. Melginillä on hyväksytty hallituksen jäsen -tutkinto (HHJ) ja yli 10 vuoden kokemus hallitustyöstä erilaisissa organisaatioissa.
Artikkeleita, teoksia

Melgin, Elina, 2022: Profeetaksi omalle maalleen. Alvar Aallon maineen rakentuminen 1920- 1930 -luvulla Suomessa. Ennen ja Nyt 3/2022.(ed. Olli Kleemola)
Melgin, Elina, 2022: “The Thin Essence of Public Diplomacy Concept in Communication and PR in Finland.” Prologi – Viestinnän ja vuorovaikutuksen tieteellinen aikakauslehti 1/2022.
Aki-Mauri Huhtinen & Elina Melgin (ed), 2020 Hallitsematon viestintä ProComma Academic, Helsinki. ProCom
Elina Melgin & Hannu Nieminen (ed), 2018 Diplomaattinen viestintä ProComma Academic. Helsinki. ProCom
Melgin, Elina, 2014: Propagandaa vai julkisuusdiplomatiaa? Taide ja kulttuuri Suomen maakuvan viestinnässä 1937-52. Helsingin yliopisto (väitöskirja). ISBN 978-952-10-9779-9.
Melgin, Elina, 2016: "Tiedottajien ammattikunnan synty Suomessa", s. 61–73, Historiallinen aikakauskirja 1/2016. Suomen Historiallinen Seura ja Historian Ystäväin Liitto
Melgin, Elina, 2015: “Finland”, s. 19–31, teoksessa Watson, Tom (toim.): Western European Perspectives on the Development of Public Relations. Other Voices. UK: Palgrave MacMillan. ISBN 978-1-137-42751-9 (eBook).
Melgin, Elina, 2015, ”Tiedottajan ammattikuvan synty ja maakuvaviestintä”, s. 154–184,  Kivioja, Kleemola, Clerc (toim.): Sotapropagandasta brändäämiseen: Miten Suomikuvaa on rakennettu. Turun yliopisto, Poliittisen historian julkaisuja 5. Docendo.
”Tapaus Guggenheim Helsinki. Voidaanko vaikuttajaviestinnällä lisätä yleistä hyväksyntää”. ProComma Academic 2015 ja online versio Viestijat.fi –mediassa.
Pirjo von Hertzen, Elina Melgin & Leif Åberg 2012: Vuosisata suhdetoimintaa. Suomen yhteisöviestinnän historia. Otava. ISBN 978-951-1-26547-4.
Aiheesta muualla

Elina Melginin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  VIAF  WorldCat