stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Assar Rönnlund

| Assar Rönnlund |
| --- | --- |
 Assar Rönnlund vuonna 1962
Henkilötiedot
Koko nimi:  Bernt Assar Rönnlund
Syntynyt: 3. syyskuuta 1935 Säven, Ruotsi
Kuollut: 5. tammikuuta 2011 (75 vuotta) Uumaja, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Uran tiedot
Pituus:  177 cm
Seura:  IFK Umeå
Laji:  maastohiihto
| Mitalit> Maa:  Ruotsi.Miesten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Ruotsi.Miesten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Ruotsi.Miesten maastohiihto. Olympialaiset  | Maa:  Ruotsi> Miesten maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Innsbruck 1964 | 4×10 km viesti |  |
|  Hopeaa | Innsbruck 1964 | 50 km |  |
|  Hopeaa | Grenoble 1968 | 4×10 km viesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Zakopane 1962 | 15 km |  |
|  Kultaa | Zakopane 1962 | 4×10 km viesti |  |
|  Hopeaa | Zakopane 1962 | 50 km |  |
Bernt Assar Rönnlund (3. syyskuuta 1935 Säven – 5. tammikuuta 2011 Uumaja) oli ruotsalainen maastohiihtäjä.
Rönnlund voitti Zakopanen MM-hiihdoista 1962 kultaa 15 kilometrillä ja viestissä ja sijoittui hopealle 50 kilometrillä. Samana vuonna hänet palkittiin Svenska Dagbladetin kultamitalilla. 1964 Innsbruckin olympiakisoissa hän voitti jälleen viestikultaa ja oli 50 kilometrillä hopealla. Vielä Grenoblessa 1968 hän hiihti Ruotsin joukkueessa viestihopeaa.
Ruotsin mestaruuksia Rönnlund voitti kaikkiaan 14. Vuonna 1967 hän voitti Vaasahiihdon.  Salpausselän kisojen 50 km:n hiihdon hän voitti vuosina 1961, 1965 ja 1968 sekä Holmenkollenin voittaja vuosina 1962 ja 1965.
Urheilu-uran jälkeen Rönnlund selosti hiihtokilpailuja Ruotsin radiossa. Rönnlundin vaimo, suomalaissyntyinen Toini Gustafsson (o.s. Karvonen) on myös maastohiihdon olympiavoittaja.
Yhteenveto saavutuksista

Squaw Valley 1960
50 kilometriä - 12.
Zakopane 1962
15 kilometriä - Kultaa
30 kilometriä - 6.
50 kilometriä - Hopeaa
Viesti 4 x 10 kilometer - Kultaa
Innsbruck 1964
15 kilometriä - 13.
30 kilometriä - 7.
50 kilometriä - Hopeaa
Viesti 4 x 10 kilometriä - Kultaa
Grenoble 1968
15 kilometriä - 11.
50 kilometriä - 10.
Viesti 4 x 10 kilometriä - Hopeaa
Ruotsin hiihtomestaruudet:
15 kilometriä - 1962, 1965, 1967
30 kilometriä - 1959, 1963, 1964, 1965, 1967
50 kilometriä - 1962, 1963, 1966, 1967, 1969
Viesti 3 x 10 kilometeriä - 1962 (IFK Umeån joukkueessa)
Vasaloppet - 1967
Svenska Dagbladetin kultamitali - 1962
Holmenkollen-mitali - 1968
Arvi Ilonen

Arvi Antero Ilonen (23. joulukuuta 1933 Helsinki – 8. huhtikuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Koulutus ja työura

Ilonen kirjoitti ylioppilaaksi Kallion yhteiskoulusta 1953 ja valmistui arkkitehdiksi teknillisestä korkeakoulusta 1961. Hän avioitui kurssikaverinsa arkkitehti Pirkko Peussan kanssa 1957 ja he työskentelivät tasavertaisina kumppaneina yhteisessä Arkkitehtitoimisto Pirkko ja Arvi Ilosessa vuodesta 1963.
Arkkitehtipariskunnan töissä näkyi tinkimätön modernismi, jota he toteuttivat voittamissaan arkkitehtuurikilpailuissa. Opiskeluaikana suunniteltu Esson tyyppihuoltoasema toi kilpailuvoiton ja varhainen menestystyö oli myös 1966 valmistunut veistoksellinen Järvenpään vesitorni. Arkkitehtuurikilpailun voiton perusteella toteutettiin heidän yhdessä Helsinkiin suunnittelemansa Vuosaaren kirkko, joka valmistui 1980.
Sivutoimenaan Ilonen työskenteli opetustehtävissä Taideteollisessa korkeakoulussa 1964–1971 ja Tampereen teknillisessä korkeakoulussa 1979–1985 sekä lisäksi Tampereella rakennussuunnittelun virkaa toimittavana professorina 1986–1988.
Kirjallinen tuotanto

Japanin arkkitehtuuriopas.  Helsinki:  Rakennuskirja, 1984.  ISBN 951-682-102-2.
Helsinki, Espoo, Kauniainen, Vantaa : arkkitehtuuriopas.  Helsinki:  Otava, 1990.  ISBN 951-1-10582-5.
Athanásios Voúros

Athanásios Voúros (kreik. Αθανάσιος Βούρος) oli kreikkalainen miekkailija, joka osallistui vuoden 1896 kesäolympialaisissa florettiturnaukseen. Voúroksen voitettua turnauksessa kaksi otteluansa kolmesta, hän sijoittui toiseksi omassa karsintaryhmässään. Hänen karsintaryhmässään oli yhteensä neljä miekkailijaa. Koko turnauksessa Voúros sijoittui neljännelle sijalle. Myös turnauksessa kolmanneksi sijoittunut Periklís Pierrákos-Mavromichális voitti kaksi otteluansa kolmesta, mutta koska yksi Voúroksen voitoista oli luovutusvoitto, lopputuloksissa Pierrákos-Mavromichális oli kolmas ja Voúros neljäs.
Arvi Jovero

| Arvi Jovero> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 1.9.1936–10.9.1937  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Turun läänin pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. maaliskuuta 1909 Pori
Kuollut: 8. huhtikuuta 1948 (39 vuotta) Vantaa
Ammatti:  puuseppä, luennoitsija
Arvi Oras Jovero (vuoteen 1935 Johansson, 25. maaliskuuta 1909 Pori – 8. huhtikuuta 1948 Vantaa) oli suomalainen puuseppä ja luennoitsija, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1936–1937.
Elämä

Jovero kävi kansakoulun ja ammattikoulun, jonka jälkeen hän työskenteli Porissa puuseppänä. Vuosina 1931–1932 hän suoritti Työväen Akatemian kurssin ja toimi 1935–1937 Sosialidemokraattisen työläisnuorisoliiton järjestäjänä.
Jovero valittiin kansanedustajaksi vuonna 1936, mutta erosi kesken kauden syyskuussa 1937, saatuaan paikan Kulutusosuuskuntien Keskusliiton matkapuhujana Helsingissä. Joveron seuraajaksi eduskuntaan tuli Jussi Malmivuori.
Jovero oli presidentin valitsijamies vuosien 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa. Hän työskenteli KK:n luennoitsijana kuolemaansa vuoteen 1948 saakka. Jovero on haudattu Helsinkiin Malmin hautausmaalle.
Perhe

Joveron vanhemmat olivat työmies Johan Gustaf Johansson (1875–1962) ja Hilda Emilia Bonnet (1875–1932). Hänen puolisonsa oli Sylvia Kaarin Kärki (1908–2001), jonka kanssa Jovero avioitui 1937.
Antonin Scalia

| Antonin Scalia |
| --- | --- |

Yhdysvaltain korkeimman oikeuden jäsen
 26. syyskuuta 1986 – 13. helmikuuta 2016  
Presidentti:  Ronald Reagan (nimittäjä)
Edeltäjä:  William Rehnquist
Seuraaja:  Neil Gorsuch
Yhdysvaltain liittovaltion Columbian piirin vetoomustuomioistuimen tuomari
 17. elokuuta 1982 – 26. syyskuuta 1986  
Presidentti:  Ronald Reagan (nimittäjä)
Edeltäjä:  Roger Robb
Seuraaja:  David B. Sentelle
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. maaliskuuta 1936 Trenton, New Jersey, Yhdysvallat
Kuollut: 13. helmikuuta 2016 (79 vuotta) Shafter, Texas, Yhdysvallat
Puoliso:  Maureen McCarthy (vih. 1960)
Lapset:  9, mukaan lukien Eugene
Tiedot
 Nimikirjoitus
Antonin Gregory Scalia (11. maaliskuuta 1936 Trenton, New Jersey – 12. tai 13. helmikuuta 2016 Texas) oli yhdysvaltalainen lakimies ja Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomari. Presidentti Ronald Reagan nimitti hänet William Rehnquistin seuraajaksi syyskuussa 1986, kun Rehnquist ylennettiin oikeuden puheenjohtajaksi.
Elämä > Ura

Scalia opiskeli Georgetownin yliopistossa Washingtonin kaupungissa sekä Fribourgin yliopistossa Sveitsissä ja valmistui lakiopinnoistaan Harvardin yliopistosta vuonna 1960. Hän työskenteli clevelandilaisessa lakitoimistossa, opetti Virginian yliopistossa, työskenteli presidentti Richard Nixonin hallinnossa ja opetti sitten Chicagon yliopistossa.
Vuonna 1982 presidentti Ronald Reagan nimitti hänet tuomariksi  valitustuomioistuimen Columbian piirikunnan tuomiopiiriin ja vuonna 1986 korkeimpaan oikeuteen.
Scalia kuului oikeuden konservatiivisiin jäseniin.
Elämä > Kuolema

Scalia kuoli yllättäen helmikuussa 2016. Scalia kuului oikeuden konservatiivisiin jäseniin, ja hänen kuolemansa pelättiin voivan halvaannuttaa oikeuden toiminnan, sillä kahdeksan tuomarin kokoonpanolla äänestys saattaa jäädä tasatilanteeseen, jolloin voimaan jää alemman oikeusasteen päätös.
Presidentti Barack Obama nimitti 16. maaliskuuta 2016 Scalian tilalle Kolumbian piirikunnan valitustuomioistuimen puheenjohtajan Merrick Garlandin, mutta republikaanienemmistöisen senaatin republikaaniryhmän johtaja Mitch McConnell ilmoitti, ettei senaatti aio käsitellä Garlandin valintaa lainkaan Obaman presidenttikauden aikana. Republikaanien poikkeuksellinen päätös kieltäytyä käsittelemästä presidentin asettamaa tuomariehdokasta herätti paljon kritiikkiä etenkin demokraattisenaattorien taholta. Garlandia on kuvattu poliitisesti maltilliseksi. Garlandin nimitys vanheni käsittelemättömänä 114. kongressikauden päätyttyä vuoden 2017 alussa.
Vuoden 2017 alussa presidentin virkaan astunut Donald Trump valitsi 31. tammikuuta 2017 ehdokkaakseen Scalialta vapaaksi jääneelle paikalle konservatiivisen vetoomustuomioistuimen tuomarin Neil Gorsuchin Denveristä. Senaatti vahvisti nimityksen 7. huhtikuuta äänin 54–45.
Yksityiselämä

Scalialla ja hänen vaimollaan Maureenilla oli yhdeksän lasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antonin Scalia Wikimedia Commonsissa
Scalia presidentti Ronald Reaganin kanssa.
Atari XEGS

| Atari XE Game System |
| --- | --- |


Valmistaja:  Atari
Sukupolvi:  Kolmas sukupolvi
Julkaisu:  1987
Laitteisto:  MOS 6502C
Muisti:  64 KB
Tallennusväline:  pelimoduuli
Taaksepäin yhteensopivuus:  Atarin 8-bittiset mikrotietokoneet
Edeltäjä:  Atari 7800
Seuraaja:  Atari Jaguar
Lisää videopeliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Atari XE Game System (lyhennettynä Atari XEGS) on Atarin vuonna 1987 julkaisema pelikonsoli. Konsoli perustuu Atari 65XE -tietokoneen tekniikkaan ja ohjelmat ovat yhteensopivia.
Konsoliin oli saatavilla myös irroitettava näppäimistö.
Kuvia

XEGS näppäimistö
XEGS peliohjain
XG-1 valopistooli
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Atari XEGS Wikimedia Commonsissa
http://videogamecritic.com/xeinfo.htm
Kolmannen sukupolven pelikonsolit
Action Max
Amstrad GX4000
Atari 7800
Atari XEGS
Casio PV-1000
Commodore 64 Games System
Nintendo Entertainment System (Famicom)
Sega SG-1000
Sega Master System
Supergame VG 3000
VTech Socrates
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Atari XEGS
Käännös suomeksi
Anton Anshelm Wirtanen

Anton Anshelm Wirtanen (11. toukokuuta 1863 Uusikirkko T.l. – 14. marraskuuta 1938 Karinainen) oli suomalainen kirkkoherra.
Wirtasen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Uusikartano ja Maria Nissilä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1888 Turun lyseosta ja suoritti teologisen erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1892. Wirtanen vihittiin papiksi samana vuonna.
Wirtanen oli merimieslähetyspappina Amerikassa 1901–1906, Karinaisten kappalaisena 1907–1912 sekä kirkkoherrana vuodesta 1912. Hän sai rovastin arvon 1924.
Wirtanen oli naimisissa vuodesta 1893 Hilma Olivia Palkosen kanssa. Heidän poikiaan olivat kirjastonhoitaja Niilo Paavo Virtanen ja professori Erik Anton Virtanen.
Teoksia

Armopäätös Raamatun mukaan. Turun suomalainen kirjapaino- ja sanomalehti-osakeyhtiö, Turku 1900
Kristillisiä perheopetuksia. Pääasiallisesti Leipzigin pastori L. Kaiserin esitystä seuraten kirjoitettu. WSOY 1901
Kristillinen kirkko ja keskusliike maailmassa apostolien ja marttyyrien aikakaudella. Professori Th. Zahn'in mukaan, lyhentäen ja helppotajuisempaan asuun asettaen kirjoitettu. Kansanvalistus-seuran toimituksia 122. Helsinki 1902
Asentajanpuisto

| Asentajanpuisto Montörsparken |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| Osoite | Asentajankatu, Helsinki |  |  |  |
| Perustamisvuosi | 2000 ja 2003 |  |  |  |
| Suunnittelija | 1. yleissuunnitelma  Mikko Vuorenhela, 1997. |  |  |  |
| Omistaja |  Helsingin kaupunki |  |  |  |
| Pinta-ala | 30 263 m2 |  |  |  |
Asentajanpuisto (ruots. Montörsparken) on yksi Helsingin Herttoniemen yritysalueen keskellä sijaitsevista puistoista. Kaistalemainen puisto sijaitsee Laivalahden-, Puusepän-, Mekaanikon-, ja Asentajankadun ympäröimänä. Asentajanpuisto ja Valurinpuisto muodostavat kapean, 850 metriä pitkän puistoakselin vanhan Herttoniemen satamaradan alueella. Kun Herttoniemen satama ja rautatie poistuivat, kaavoittajan visiona oli luoda teollisuusalueen keskelle puisto, joka parantaisi miljöötä ja toimisi työpaikka-alueen henkireikänä sekä kevyen liikenteen väylänä. Puisto on sommitelmallinen ja liikenteellinen jatke Herttoniemenrannan pääakselille.
Ympäröivissä kortteleissa toimii monenlaisia liike- ja teollisuusyrityksiä sekä laitoksia. Alueen kosteikot ja ojauomat palvelevat teollisuusalueen kuivatusta. Vilkkaan kevyen liikenteen raitin varteen on sijoitettu suurikokoisia veistoksia. Puistosuunnitelmassa on harkittu useampiakin paikkoja taideteoksille. Suunnittelijan tarkoituksena oli, että katsetta ohjaava veistosten viitoittama reitti herättää mielenkiinnon tutustua puistoon tarkemmin.
Puistossa on kaksi taideteosta, jotka ovat valmistuneet vuonna 1998.
Eino Ruutsalon vaikutus puistoon

Viestejä tuntemattomille (ruots. Signaler till okända, engl. Messages to the Unknown) on yksi puiston taideteoksista. Sen on suunnitellut taiteilija Eino Ruutsalo. Ruutsalon mukaan teoksen ympärille saa kokoontua istuskelemaan ja esittämään musiikkia. Teos koostuu kahdesta osasta: Obeliski ja Palkeet.
Ruutsalo on työstänyt teoksia 1970-luvulta lähtien. Eräs versio osallistui Tapiolan veistoskilpailuun, jossa se herätti kiinnostusta, mutta sitä ei toteutettu. Viestejä tuntemattomille on itse asiassa veistospari. Taiteilija valmisti teokset Temet Oy:n toimitusjohtajan teollisuusneuvos Launo Laakkosen sponsoroimana. Materiaalina on käytetty amerikkalaista COR-TEN-terästä 4 mm:n ja 5 mm:n levyinä, jotka on hitsattu muotoonsa. Teräksen ominaisuuksiin kuuluu, että sään vaihtelut aiheuttavat korroosion, joka muuttaa sen pinnan tummanruskeaksi. Pintoja viimeisteltiin vielä hiekkapuhaltamalla kesällä 1985. Teoksia säilytettiin teollisuuslaitoksen pihalla Herttoniemessä.
Saatuaan tarjouksen teoksista Temet Oy:ltä kaupunki päätti sijoittaa ne suunnitteilla olevaan Asentajanpuistoon. Teoskokonaisuus paljastettiin kesällä 1998. Taiteilijan toivomuksen mukaan teokset pystytettiin yhtenäiselle 5,5 m × 12 m:n sora-alustalle, jolle on sijoitettu myös betonisia istuintasoja. Eino Ruutsalo on halunnut luoda läheisesti koettavan veistostilan, johon ihmiset voivat kokoontua istuskelemaan, keskustelemaan, esittämään musiikkia, lukemaan runoja ja niin edelleen. Obeliskin maston kautta kutsuviestit lähtevät tavoittamaan ihmisiä: Viestejä tuntemattomille!
Jean-François Briantin vaikutus puistoon

Lehti (ruots. Lövet, engl. The Leaf) on toinen puistossa oleva taideteos. Teoksen taiteilija Jean-François Briant toimi opettajana Suomen Kuvataideakatemiassa, kun hän aloitti teoksen suunnittelun 1994 Ranskan kulttuurikeskuksen ja Helsingin kaupunginmuseon yhteisenä hankkeena.
Ruostuvasta erikoisteräksestä ja sinkitystä teräksestä valmistettu kasvin lehden tai ketun korvan muotoinen veistos paljastettiin taiteilijan läsnä ollessa 21.8.1998. Veistos valmistettiin Helsingin kaupungin rakennusviraston konepajalla taiteilijan piirustusten ja ohjeiden mukaan sekä hänen valvonnassaan. Taiteilijan veistokselle antama, sen orgaaniseen muotoon viittaava, nimi on L´Oreille végétale, joka on suomeksi Kasvin korva. Suomessa ollessaan Briantia kiinnosti ja kiehtoi Pohjolan valo. Hän halusi tehdä veistoksen, joka käy vuoropuhelua luonnon ja valon kanssa vuodenaikojen mukaan. Päivän pimetessä ja illan hämärtyessä veistos valaisee itsensä ja sen sisälle syttyy valo.
Lehti on sijoitettu pyöreälle punagraniittijalustalle, joka muodostaa samalla istuma- ja levähdyspaikan ja jonka ympäri kiertää kävelypolku. Jalustoineen teoksella on korkeutta n. 5 metriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Asentajanpuisto Wikimedia Commonsissa
Arkansas’n sinetti

Arkansas’n sinetti
Arkansas’n sinetti on Yhdysvaltoihin kuuluvan Arkansas’n osavaltion tunnus. Se hyväksyttiin vuonna 1864 ja nykyiseen muotoonsa se muokattiin 23. toukokuuta 1907. Sinetin ulommassa kehässä lukee ”Great Seal of the State of Arkansas”. Sisemmässä kehässä on valkopäämerikotka ympärillään Armon enkeli, oikeuden miekka ja Vapauden jumalatar. Kotka pitää suussaan sinistä nauhaa, johon on kirjoitettu osavaltion motto ”Regnat Populus” (”kansa hallitsee”). Kotkan päällä olevaan kilpeen on kuvattu höyrylaiva, aura, mehiläispesä ja viljalyhde, Arkansas’n teollisuuden ja maatalouden vaurautta.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Yhdysvaltain osavaltioiden sinetit
Alabama
Alaska
Arizona
Arkansas
Colorado
Connecticut
Delaware
Etelä-Carolina
Etelä-Dakota
Florida
Georgia
Havaiji
Idaho
Illinois
Indiana
Iowa
Kalifornia
Kansas
Kentucky
Louisiana
Länsi-Virginia
Maine
Maryland
Massachusetts
Michigan
Minnesota
Mississippi
Missouri
Montana
Nebraska
Nevada
New Hampshire
New Jersey
New York
New Mexico
Ohio
Oklahoma
Oregon
Pennsylvania
Pohjois-Carolina
Pohjois-Dakota
Rhode Island
Tennessee
Texas
Utah
Vermont
Virginia
Washington
Wisconsin
Wyoming
Anton Arenski

Anton Arenski
Anton Stepanovitš Arenski (ven. Антон Степанович Аренский; 12. heinäkuuta (J: 30. kesäkuuta) 1861 Novgorod – 25. helmikuuta (J:  12. helmikuuta) 1906 Terijoki) oli venäläinen säveltäjä.
Hän aloitti musiikinopiskelun Pietarissa Nikolai Rimski-Korsakovin johdolla. Valmistuttuaan vuonna 1882 hänestä tuli professori Moskovan konservatorioon. Hän opetti mm. Aleksandr Skrjabinia, Sergei Rahmaninovia ja Aleksandr Gretšaninovia. Arenski kuoli tuberkuloosiin suomalaisessa parantolassa vuonna 1906.
Arenski sävelsi kolme oopperaa ja muuta näyttämömusiikkia, kaksi sinfoniaa, viulukonserton, kamarimusiikkia, pianokappaleita ja kirkkomusiikkia sekä kirjoitti musiikin oppikirjoja. Tyyliltään Arenski on lähempänä Pjotr Tšaikovskia kuin niin kutsuttua nuorvenäläistä koulukuntaa.
Aiheesta muualla

Anton Arenski International Music Score Library Project (englanniksi)
Oiva Talvitie ja Kari Rydman (toim.): Sävelten maailma. Porvoo: WSOY, 1956.
Antti Korpi

| Antti Korpi |
| --- | --- |
Luoja(t):  Ilkka Remes
Ensi- esiintyminen:  romaani Ikiyö (2003)
Kustantaja:  WSOY
Henkilötiedot
Ammatti:  poliisi
Sukupuoli:  mies
Kotipaikka:  Porvoo
Asuinpaikka:  Bryssel
Suhteet
Puoliso(t):  Soile Korpi
Lapset:  Aaro Korpi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Antti Korpi on fiktiivinen henkilö, joka esiintyy useissa Ilkka Remeksen kirjoissa.
Työ

Antti Korpi on ammatiltaan poliisi. Hän työskentelee etsivänä Euroopan unionin terrorismin vastaiseen työhön keskittyvässä rikostiedusteluyksikössä Brysselissä. Työnsä takia hän matkustelee usein ympäri Eurooppaa ja joutuu vaarallisiin tilanteisiin. Aiemmin Korpi on työskennellyt Suomessa Keskusrikospoliisissa ja SUPO:ssa. Hänet tunnetaan töissä rehellisyydestään ja rohkeudestaan. Korpi joutuu kuitenkin usein töissä kiistoihin ja vaikeuksiin itsepäisyytensä ja suorapuheisuutensa takia.
Yksityiselämä

Antti Korpi asuu Brysselissä. Hänellä on murrosikäinen poika Aaro Korpi, joka on Remeksen nuortenkirjojen päähenkilö. Antin puoliso Soile Korpi työskentelee fyysikkona CERN:n tutkimuslaitoksessa. Antti Korven äiti asuu Porvoossa, jossa Korpi käy usein häntä tapaamassa. Korven isä on entinen SUPO:n agentti.
Kirjat

Ikiyö (2003)
Piraatit (2003)
Hiroshiman portti (2004)
Musta kobra (2004)
Nimessä ja veressä (2005)
6/12 (2006)
Isku ytimeen (2009)
Aiheesta muualla

Ilkka Remes
Avovaimo

| --- | --- |
:  Määritelmä: naiskumppani avoliitossa. 
: Wikipediassa ei tällä hetkellä ole varsinaista artikkelia aiheesta Avovaimo. Katso avovaimo Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.  Voit aloittaa aihetta käsittelevän artikkelin Wikipediaan , mutta kirjoita enemmän kuin vain sanakirjamääritelmä.
Anton Alexander von Auersperg

| Anastasius Grün> Anton Alexander von Auersperg |
| --- | --- |
 Anastasius Grün eli Anton Alexander von Auersperg Josef Kriehuberin litografiassa noin 1840.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1806
Kuollut: 1876 (69–70 vuotta)
Kansalaisuus:  Itävalta
Ammatti:  runoilija, poliitikko
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Anton Alexander von Auersperg, käytti nimeä Anastasius Grün, (1806−1876) kreivi, oli itävaltalainen runoilija ja poliitikko. Hän arvosteli vapaamielisissä poliittisissa runoissaan Spaziergänge eines Wiener Poeten (1831) Klemens von Metternichin hallitusta ja ennusti runossa "Schutt" vapauden koittoa.
Auersbergin runon "Mannesträne" suomennos "Miehen kyyneleet" on julkaistu Leimun kokoelmassa Kevät-unelmia, (WSOY 1888).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anton Alexander von Auersperg Wikimedia Commonsissa
Avotavu

Avotavu on vokaaliin päättyvä tavu. Myös vain yhdestä vokaalista muodostuva tavu on avotavu. Esimerkiksi sanassa asu on kaksi tavua (a ja su), jotka molemmat ovat avotavuja. Suomen kielessä on neljä erilaista avotavutyyppiä, minkä lisäksi vierasperäisissä sanoissa voi esiintyä kahta muuta avotavutyyppiä.
Atari TT030

Atari TT030 (alun perin Atari TT) oli Atari ST -sarjaan kuuluva tietokone, joka julkaistiin vuonna 1990. Atari suunnitteli koneesta Unix-työasemaa CAD-/CAE-käyttöön.
Tietokoneen korvasi 1992 Atari Falcon.
Käyttöjärjestelmä

Koneessa oli Atari TOS -käyttöjärjestelmä.
Koneeseen oli saatavilla Atarin version Unix System V -käyttöjärjestelmästä nimellä "Atari System V", joka oli "UniSoft System V".
Linux siirrettiin alustalle, samoin kuin NetBSD.
Tekniikka

CPU: Motorola 68030
FPU: Motorola 68882
Tietokoneessa oli VME-väylä, SCSI-tuki ja MIDI-portti.
Aiheesta muualla

Atari Document Archive (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Atari TT030
Käännös suomeksi
Atari TOS

TOS (The Operating System tai Tramiel Operating System) oli Atari ST -tietokoneiden käyttöjärjestelmä. Commodoren perustajana tunnettu Jack Tramiel, joka oli Atarin omistaja tuolloin aloitti sen kehityksen Commodoren jälkeen.
TOS-koneissa oli Digital Researchilta lisensoitu graafinen käyttöliittymä nimeltä GEM. Atari ST -koneista, joissa TOS:ia käytettiin, tuli suosittuja musiikintekijöiden keskuudessa.
Nimen alkuperä TOS (The Operating System) liitetään Jason Lovemaniin, joka työskenteli käyttöjärjestelmän parissa Digital Researchillä.
Julkaisuversiot

Merkittävimmät julkaisuversiot:
TOS 1.0 (ROM päiväys 20.11.1985), Atari ST
TOS 1.02, Atari ST
TOS 1.04, Atari ST
TOS 1.06, Atari STE
TOS 1.62, Atari STE
TOS 2.05, Mega STE
TOS 2.06, Atari ST/STE
TOS 3.01, Atari TT030
TOS 3.05, Atari TT030
MultiTOS

MultiTOS oli myöhempi kehitysvaihe Atari TT ja Atari Falcon -koneille, joka tuki moniajoa. Se perustuu MiNT-ytimeen.
MiNT

MiNT:n (engl. MiNT is Now TOS)) kehitys alkoi vuonna 1989, kun Eric Smith aloitti työn GNU kirjastojen siirtämiseksi Atari ST TOS-käyttöjärjestelmälle.
Aruna Asaf Ali

| Aruna Asaf Ali |
| --- | --- |
 Aruna Asaf Ali Intian postimerkissä vuodelta 1998.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Aruna Ganguly
Syntynyt: 16. heinäkuuta 1909 Kalka, Punjab, Brittiläinen Intia
Kuollut: 29. heinäkuuta 1996 (87 vuotta) New Delhi, Intia
Puoliso:  Asaf Ali (vih. 1928; k. 1953)
Tiedot
Puolue:  Intian kommunistinen puolue
Muut puolueet:  Intian kongressipuolue
Kunnianosoitukset:   Leninin kansainvälinen rauhanpalkinto  Jawaharlal Nehru -palkinto  Padma Vibhushan  Bharat Ratna 
Aruna Asaf Ali (bengaliksi অরুণা আসফ আলী, Ôruṇa Asôph Alī, o.s. Ganguly bengaliksi গাঙ্গুলি, Gaṅguli; 16. heinäkuuta 1909 Kalka, Punjab, Brittiläinen Intia – 29. heinäkuuta 1996 New Delhi, Intia) oli intialainen kouluttaja, poliittinen aktivisti ja kustantaja. Hän oli Intian itsenäisyysliikkeen aktiivinen osallistuja, ja hänet muistetaan laajalti Intian kansallislipun nostamisesta Gowalia Tank -puistossa Bombayssa Quit India -liikkeen aikana vuonna 1942. Itsenäistymisen jälkeen hän pysyi aktiivisena politiikassa, ja hänestä tuli Delhin ensimmäinen pormestari. Hänelle myönnettiin Padma Vibhushan vuonna 1992 ja Bharat Ratna postuumisti vuonna 1997.
Yksityiselämä

Hindutaustastaan ja perheensä vastustuksesta huolimatta Aruna meni naimisiin 23 vuotta vanhemman muslimilakimiehen Asaf Alin kanssa vuonna 1928. Hän jäi leskeksi 1950-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aruna Asaf Ali Wikimedia Commonsissa