stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Parler

Parlerin logo
Parler on sosiaalisen median palvelu, jonka perustivat John Matze ja Jared Thomson elokuussa 2018.
Palvelua on markkinoitu sananvapauteen keskittyvänä.
Se saavutti pian maineen Twitterin vaihtoehtona, joka on ollut erityisesti oikeiston, äärioikeiston, konservatiivien ja alt-right-liikkeen suosiossa.
Kesällä 2019 palveluun liittyi jopa 200 000 saudiarabialaista käyttäjää, mikä tuplasi sen käyttäjämäärän. 
Saudiarabialaiset olivat lähinnä nationalisteja ja prinssi Mohammed bin Salmanin tukijoita, jotka katsoivat tulleensa Twitterissä aiheettomasti sensuroiduiksi. Twitter oli samoihin aikoihin kertonut sulkeneensa jopa satoja Saudi-Arabian hallituksen tukijoiden tunnuksia, jotka se katsoi "epäaidoiksi".
Yhdysvaltain vuoden 2020 presidentinvaalien yhteydessä Yhdysvaltain presidentti Donald Trumpin kannattajat siirtyivät aiempaa enemmän Parleriin. Yleinen kiinnostus palvelua kohtaan kasvoi, kun Twitter vuonna 2020 aloitti huomautusten merkitsemisen Trumpin väitteiden kiistanalaisuudesta, mitä Trumpin kannattajien keskuudessa pidettiin sensuurina.
New York Timesin mukaan Parlerissa suunniteltiin tammikuussa 2021 tehtyä Yhdysvaltain kongressitalon valtausta. Toimitusjohtaja John Matze ilmoitti, ettei Parlerilla ole vastuuta tapahtuneesta. Hänen mukaansa Parler on neutraali ja sitoutuu vain lakiin.
Tapahtuneen jälkeen Google poisti Parleriin sovelluskaupastaan ja Apple ilmoitti poistavansa sovelluksen vuorokauden varoitusajalla, ellei yksityiskohtaista suunnitelmaa keskustelujen moderoinnista esitetä. Apple katsoi, ettei Parler puutu laittomuuteen yllyttävään sisältöön.
10. tammikuuta Amazon poisti Parlerin palvelun Amazon Web Services -pilvipalvelustaan.
Suuri määrä Parlerin käyttäjien dataa vuodettiin verkkoon 10.1.2021.
Marraskuussa 2020 Parlerin ilmoitettu käyttäjämäärä oli kahdeksan miljoonaa; esimerkiksi Twitterissä käyttäjätilejä oli tällöin noin 340 miljoonaa ja Facebookissa yli 2,7 miljardia.
Tammikuun 2021 alussa, sen jälkeen Trump oli estetty Facebookista ja Twitteristä, Parlerin sovellus nousi Applen App Storen ladatuimmaksi sovellukseksi.
Sananvapautta korostanut toimitusjohtaja John Matze erotettiin tammikuussa 2021. Hän haastoi myöhemmin Parlerin oikeuteen väittäen että hänen 40% omistusosuutensa oli varastettu.
Konservatiivirahoittaja Rebekah Mercer pyrki elvyttämään sivuston.
Parler avattiin uudelleen helmikuussa 2021.
Maaliskuussa 2021 se otti käyttöön "trollivaroitukset" sisällöille.
Myös alt-right-kirjoittaja Milo Yiannopoulos oli poistettu sivustolta postaamiensa loukkaavien vitsien vuoksi.
Sivuston sovellus palautettiin toukokuussa 2021 Applen sovelluskauppaan kun se otti käyttöön Hive-yhtiön tekoälysuodatuksen sisällöille.
Sivuston suosio näyttää kuitenkin jääneen vähäisemmäksi kuin ennen Googlen, Applen ja Amazonin toimia.
Lokakuussa 2022 Parlement Technologies ilmoitti että sivusto myydään Yelle (ent. Kanye West). Omistajanvaihdoksen jälkeen suurin osa työntekijöistä sai potkut, ja alkuvuodesta 2023 kerrottiin että sivustoa ja sen takana olevaa pilvipalvelua pyöritetään parikymmenen hengen voimin.
Paleontologia

Paleontologia on geotieteiksi kutsuttujen luonnontieteiden osa-alue, joka tutkii Maan muinaisaikojen elämää ja sen kehitystä. Tutkimuskohteena ovat erityisesti fossiilit, joiden perusteella voidaan rekonstruoida yksittäisiä eliöitä, niiden edustamien lajien evolutiivisia kehityslinjoja ja joskus jopa kokonaisia ekosysteemejä. Paleontologian lähitieteitä ovat geologia ja biologia. Termi tulee kreikan kielestä: παλαιός (palaios) tarkoittaen "vanha, muinainen", ὄν, ὀντ- (on, ont-), tarkoittaen "olento" ja λόγος (logos), tarkoittaen "tutkimus".
Määritelmä

Paleontologia tutkii elämän historiaa erityisesti fossiilien avulla. Vaikka se tutkiikin elämää, se luokitellaan yleensä geologian haaraksi. Muinaista elämää ei pysty kunnolla tutkimaan, ellei tunne myös kivien ikää ja rakennetta.
Paleontologia voidaan jakaa useisiin osa-alueisiin. Paleozoologia tutkii muinaisia eläimiä, paleobotaniikka kasveja ja palynologia muinaisia itiöitä, siitepölyä ja mikrobeja. Mikropaleontologian tutkimusaiheena puolestaan ovat mikroskooppiset fossiilit. Paleontologian avulla voidaan myös selvittää muinaisina aikoina tapahtuneita muutoksia maapallon ilmastossa. Tätä paleontologian osa-aluetta kutsutaan paleoklimatologiaksi.
Historia

Fossiileja on käytetty, tutkittu ja ymmärretty eri tavoin ihmiskunnan historian aikana. Vaikka jotkin antiikin kreikkalaiset ja roomalaiset tutkijat pitivätkin niitä eläinten jäänteinä, ne liitettiin pitkään mytologisiin eläimiin, kuten lohikäärmeisiin, tai yliluonnollisiin tapahtumiin. Paleontologia tieteenä alkoi käytännössä 1700-luvulla, kun tutkijat alkoivat määritellä ja kartoittaa kivimuodostelmia ja luokitella fossiileja. 1800-luvun alussa vaikuttaneita Georges Cuvier’ta ja William Smithiä pidetään paleontologian pioneereina.
Charles Lyell ja Charles Darwin vaikuttivat 1800-luvulla siihen, miten maapallon ja elämän historia käsitettiin. Lyellin Principles of Geology osoitti, että eri mantereilta löytyneillä fossiileilla voi olla enemmän yhtäläisyyksiä kuin lähekkäisiltä paikoilta löytyneillä fossiileilla. Hänen mukaansa samasta kerrostumasta löytyneet fossiilit olivat samanlaisia mutta kerrostumien välillä on eroja. Darwin puolestaan osoitti Lajien synnyssä sen, miten eliöt kehittyivät. Tämän ansiosta palentologit pystyivät ymmärtämään paremmin fossiileja tutkimalla nykyisiä eläimiä.
Kivikerrosten ja fossiilien iänmäärittäminen mullistui 1800-luvun lopulla, kun radioaktiivisuus löydettiin. Radiometrisen iänmäärityksen avulla paleontologit pystyvät määrittämään kerrostumien ikää ja samalla kerrostumasta löydettyjen fossiilien iän.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Society of Vertebrate Paleontology
Teaching Palaeontology and Palaeoecology (Arkistoitu – Internet Archive)
Paavo Tiilikainen

| Paavo Tiilikainen> Sisäasiainministeri |
| --- | --- |
 Miettusen II hallitus  30.11.1975 − 29.9.1976  
Edeltäjä:  Heikki Koski 
Seuraaja:  Eino Uusitalo
Kansanedustaja
 23.03.1970–23.03.1979  
Ryhmä/puolue:  Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Kymen läänin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. heinäkuuta 1923 Ruokolahti
Kuollut: 15. huhtikuuta 2007 (83 vuotta) Imatra
Tiedot
Puolue:  SDP
Paavo Herman Tiilikainen (12. heinäkuuta 1923 Ruokolahti – 15. huhtikuuta 2007 Imatra) oli suomalainen SDP:tä edustanut poliitikko. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1970–1979. Hän oli Miettusen II hallituksen sisäasiainministeri vuosina 1975–1976.
Tiilikainen sai kaupunkineuvoksen arvonimen vuonna 1983.
Ura

Tiilikainen työskenteli lautatarhatyömiehenä Ruokolahdella ja Imatralla vuosina 1944–1956, minkä jälkeen hän toimi vuoteen 1968 asti Kansaneläkelaitoksen piiriasiamiehenä Imatralla. Vuosina 1948–1950 ja 1954–1984 Tiilikainen oli Imatran kauppalan- ja kaupunginvaltuuston jäsen sekä jäsen kauppalan- ja kaupunginhallituksessa. Vuosina 1963–1969 hän oli SDP:n puoluetoimikunnan jäsen. Vuonna 1996 hänestä tuli SDP:n kunniajäsen.
Eduskuntaan Tiilikainen valittiin ensimmäisen kerran vuoden 1970 vaaleissa Kymen vaalipiiristä. Hänet valittiin jatkokausille vuosien 1972 ja 1975 vaaleissa. Tiilikainen toimi eduskunnassa yhteensä yhdeksän vuotta vuoteen 1979 saakka. Vuosina 1973–1975 hän oli SDP:n eduskuntaryhmän puheenjohtajana. Marraskuusta 1975 syyskuuhun 1976 Tiilikainen toimi sisäasiainministerinä Martti Miettusen II hallituksessa, niin sanotussa hätätilahallituksessa. Tiilikainen oli presidentin valitsijamies vuoden 1978 vaalissa.
Vuodesta 1977 vuoteen 1983, jolloin hän siirtyi eläkkeelle, hänellä oli henkilöstöpalvelupäällikön virka Enso-Gutzeitin Kaukopään tehtailla Imatralla.
Tiilikainen oli sotilasarvoltaan alikersantti. Jatkosodan aikana hän palveli Rukajärven rintamalla.
Yksityiselämä

Tiilikainen oli naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

.aspx Paavo Tiilikainen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Heikki Koski | Suomen sisäasiainministeri 1975−1976 | Seuraaja: Eino Uusitalo |
Paula Mollenhauer

| Mitalit> Maa:   Saksa.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Berliini 1936 | Kiekonheitto |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Wien 1938 | Kiekonheitto |  |
Paula Mollenhauer (22. joulukuuta 1908 Hampuri – 7. heinäkuuta 1988 Hampuri) oli saksalainen yleisurheilija. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1928 Amsterdamissa ja sijoittui kiekonheitossa kahdenneksitoista. Vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä hän sai kiekonheitossa pronssia.
Mollenhauer sai pronssia myös yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1938.
Pargasiitti

| Pargasiitti |
| --- | --- |
 1,5 cm pitkä pargasiittikide valkoisen marmorin päällä
Luokka:  silikaattimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  NaCa2(Mg,Fe2+)4Al(Si6Al2)O22(OH)2
Molekyylipaino:  151,99 g/mol
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  sinivihreä, harmaanmusta tai vaaleanruskea
Asu:  prismaattinen, levymäinen
Kidejärjestelmä:  monokliininen
Lohkeavuus:  etevä {110}
Murros:  epätasainen
Taottavuus:  murenee taottaessa
Kovuus Mohsin asteikolla:  5–6
Ominaispaino:  3,04–3,17
Tiheys:  3,069–3,181 g/cm3
Optiset ominaisuudet
Optiset ominaisuudet:  kaksiakselinen (-)
Kiilto:  lasikiilto
Taitekerroin:  nα = 1,630, nβ = 1,640, nγ = 1,650
Kahtaistaitto:  δ = 0,020 max.
Viiru:  vaaleanvihreä, rusehtavanvihreä
Läpinäkyvyys:  läpikuultava
Lähteet
  
Aiheesta muualla
  Pargasiitti Commonsissa 
Pargasiitti on inosilikaattien ryhmään kuuluva mineraali. Se on löydetty ensimmäisen kerran Paraisilta, jonka mukaan se on saanut nimensä.
Pargasiittia esiintyy korkean lämpötilan metamorfisissa kivissä ja karsikivien kontaktiaureoleissa syväkivi-intruusioiden ympärillä. Sitä esiintyy myös andesiittisissa vulkaniiteissa ja muuttuneissa ultramafisissa kivissä.
Paula Meehan

Paula Meehan (s. 1955 Dublin) on irlantilainen runoilija ja näytelmäkirjailija.
Meehan syntyi työväenluokkaisen perheen kuudesta lapsesta vanhimpana. Lapsuudessaan hän vietti aikaa sekä Dublinissa että Isossa-Britanniassa. Meehan sai humanististen tieteiden kandidaatin arvon englannin kielessä, historiassa ja klassisen sivilisaation tutkimuksessa Trinity Collegesta. Taiteiden maisterin oppiarvon hän suoritti Eastern Washington Universityssa, jossa hän omaksui kirjallisia vaikutteita Gary Snyderilta ja Carolyn Kizerilta. Meehan asettui jälleen Dubliniin vuonna 1983. Hän alkoi pitää kirjoitusworkshopeja vangeille ja matalan tulotason yhteisöille Dublinin kantakaupungissa. Meehan onkin kirjoitustyönsä ohella ajanut sosiaalista oikeudenmukaisuutta ja heikossa asemassa olevien asioita. Hänen ensimmäinen runokokoelmansa oli Return and No Blame (1984). Sitä seurasivat Reading the Sky (1986), The Man Who Was Marked by Winter (1991), Pillow Talk (1994) ja Mysteries of the Home (1996). Meehanin runokokoelma Dharmakaya (2001) sai Denis Devlin -palkinnon. Hänen myöhempiä runoteoksiaan ovat Painting Rain (2009), Geomantic (2016) ja As If By Magic (2020). Geomantic palkittiin Cholmondeley Award for Poetrylla. Meehan on usein tehnyt poikkitaiteellista työtä. Hän on muun muassa laatinut runoja elokuviin ja tanssiesityksiin. Lauluntekijät ovat myös tehneet musiikkia hänen sanoihinsa. Meehan teki yhteistyössä kuvataiteilija Marie Foleyn kanssa kirjan Six Sycamores (2004). 14 Henrietta Street -museon innoittaman teoksen Museum (2019) hän teki yhteistyöhankkeena valokuvaaja Dragana Jurišićin kanssa.
Meehanin näytelmien joukossa ovat Mrs Sweeney (1997) ja Cell (1999). Hän on tehnyt myös monia näytelmiä lapsille. Hänen draamateoksiaan on esitetty sekä laajalti näyttämöillä että radiossa kuunnelmamuodossa. Meehanin tuotantoa on käännetty muun muassa iirin, ranskan, saksan, kreikan, viron ja japanin kielille. Meehanille on myönnetty Marten Toonder Award, Butler Literary Award, Lawrence O'Shaughnessy Award ja PPI Award for Radio Drama. Meehan on valittu Aosdánan jäseneksi, ja vuonna 2013 hän sai nimityksen Ireland Professor of Poetry -asemaan toisena naisena sen historiassa. Vuonna 2015 hänet otettiin Hennessy Hall of Fameen saavutuksistaan runoudessa. Meehanin elämänkumppani on runoilija, kirjailija Theo Dorgan.
Parhaan animaatiosarjan Annie-palkinto

Parhaan animaatiosarjan Annie-palkinto on Los Angelesin kansainvälisen animaatiofilmiyhdistyksen vuodesta 1992 lähtien vuosittain jakama palkinto edellisvuoden parhaalle animaatiosarjalle. Poikkeuksellisesti vuonna 2002 Annie-palkintoja ei jaettu ollenkaan. Vuosina 1998, 2000 ja 2001 palkintoa jaettiin useiden ehdokkaiden vuoksi kahdessa osassa parhaasta päiväsaikaisesta- ja iltapäiväsarjasta. Myös vuosina 2004 ja 2008 palkintoa jaettiin lisäksi parhaasta lasten televisiosarjasta.
Voittajat

| Vuosi | Televisiosarja |
| --- | --- |
2011: Simpsonit Jake and the Never Land Pirates♠ The Amazing World of Gumball♥
2010: Kung Fu Panda Holiday Paavo Pesusieni♥
2009: Prep and Landing The Penguins of Madagascar♥
2008: Robot Chicken Avatar♥
2007: Creature Comforts America El Tigre♥
2006: Foster's Home for Imaginary Friends
2005: Star Wars: Clone Wars
2004: Paavo Pesusieni
2003: Simpsonit Roni Neutroni♥
2002: Simpsonit
2001: Batman of the Future♦ Simpsonit♣
2000: Akun tehdas♦ Simpsonit♣
1999: Simpsonit
1998: The New Batman Adventures♦ Simpsonit♣
1997: Simpsonit
1996: Simpsonit
1995: Simpsonit
1994: Simpsonit
1993: Simpsonit
1992: Simpsonit

♦ Paras päiväsaikainen sarja
♣ Paras pääaikainen sarja
♥ Paras lastensarja
♠ esikouluikäisten televisiosarja
Aiheesta muualla

The Annie Awards-virallinen sivusto
IMDB.com
Pasilan urheiluhalli

| UH Pasila (Pasilan urheiluhalli) |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Helsinki
Koordinaatit:  60°12′15″N, 24°55′00″E
Omistaja:  Urheiluhallit Oy
Käyttäjät
 Salibandy:   M-Team Salibandy 
Katsojakapasiteetti
 1 700-2 400 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Pasilan urheiluhalli on Länsi-Pasilassa Helsingissä sijaitseva urheilurakennus. Salibandyliiga-seura M-Team Salibandy käyttää monitoimitaloa kotihallinaan. Pasilan Urheiluhallin tilat ovat muunneltavissa asiakkaan tarpeen ja käyttötarkoituksen mukaan. Katsomopaikkoja saadaan kahdelletuhannelle henkilölle. Hallin pääkenttä (1 260 m², 42 m × 30 m) voidaan jakaa kolmeen osaan. Yhtä aikaa voi pelata esimerkiksi lentopalloa, koripalloa, sählyä tai sulkapalloa sekä ohjattua kuntoliikuntaa.
Rakennuksessa on myös kuntosali, testiasema, vuokrattava tilaussaunatila ja kokoustilat.
Lounaskahvila (Garam & Vermiglio catering) toimii kiinteistön 2. kerroksessa.
Aiheesta muualla

UH Pasila (Arkistoitu – Internet Archive)
Garam & Vermiglio
Patricia Seppälä

Patricia Seppälä vuonna 1995.
Patricia Maria Katie Seppälä (o.s. Erkko, 1945–1951 Langenskiöld; 30. kesäkuuta 1924 Helsinki – 3. tammikuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen kuvajournalismin uranuurtaja.
Seppälä valmistui ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta. Uransa alkuvuosina hän toimi Sanoma Osakeyhtiön ja Helsingin Sanomien palveluksessa eri tehtävissä, ja vuosina 1951–1952 hän oli Helsingin olympialaisten lehdistökeskuksen lehdistösihteeri.
Seppälä siirtyi vuonna 1952 Lehtikuva Oy:n palvelukseen ja ulkomailla viettämiänsä vuosia 1956–1972 lukuun ottamatta pysyi yhtiön palveluksessa vuoteen 1989 asti. Hän asui suurlähettiläsmiehensä Rafael Seppälän mukana Pariisissa ja Yhdysvalloissa, mutta toimi samaan aikaan Lehtikuvan hallituksessa. Lisäksi Seppälä oli Sanoma Osakeyhtiön hallituksessa 1951–1994.
Lehtikuvan hallituksen puheenjohtajana Seppälä toimi 1966–1977, ja toimitusjohtajaksi hän nousi vuonna 1977. Seppälä oli toimitusjohtajana eläköitymiseensä 1989 asti.
Seppälä vaikutti kansainvälisestikin, sillä hän johti Euroopan kuvatoimistojen liittoa vuosina 1977–1983, ja oli liiton kordinaattorina talviolympialaisissa 1980 sekä kesäolympialaisissa 1980 ja 1984. Hän oli 1982 ja 1983 World Press Photo -kilpailun päätuomari ja useita vuosia sen hallituksen neuvonantajana. Seppälä oli myös perustamassa Suomen Ateenan-instituuttia.
Seppälälle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 2000.
Seppälän perustama säätiö Patricia Seppälän säätiö myöntää apurahoja ja joka toinen vuosi kuvajournalismin palkinnon.
Suku

Seppälän isä oli sanomalehtimies Eljas Erkko, Aatos Erkko oli hänen veljensä. Ensimmäisen avioliittonsa Seppälä solmi vuonna 1945 vapaaherra Lars Langenskiöldin kanssa. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1951. Tästä avioliitosta hänellä on poika, Robin Langenskiöld. Seppälä oli myöhemmin naimisissa suurlähettiläs Rafael Seppälän kanssa. Vuodet 1956–1972 Seppälä vietti suurlähettilään puolisona Washingtonissa ja Pariisissa. Avioliitosta syntyi tytär Rafaela Seppälä.
Parlok

| Oy Parlok Ab |
| --- | --- |
Tunnuslause:  We improve road safety with cost effective solutions
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1985
Toimitusjohtaja:  Jari Salminen
Kotipaikka:  Parainen, Suomi
Toimiala:  Muoviteollisuus
Tuotteet:  Lokasuojat, roiskeenestojärjestelmät, työkalulaatikot, muut raskaan kuljetuskaluston tuotteet, muovilevyt sekä muut muovituotteet
Liikevaihto:  9,4 M€ (2018)
Omistaja:  Toimiva johto
Kotisivu:  www.parlok.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oy Parlok Ab on suomalainen lokasuojia ja roiskeenestojärjestelmiä valmistava yritys. Sen tuotteita ovat mm. White Line –lokasuojat ja Supra-roiskeenestojärjestelmä. Muita Parlokin tuotteita ovat mm. työkalulaatikot ja kannakkeet sekä muovilevyt ja muut muovituotteet .
Parlok Supra roiskeenestojärjestelmä täyttää EU-direktiivien vaatimukset ja sille on myönnetty tyyppihyväksyntänumero e1*109/2011*109/2011*0018*00 Kraftfahrt-Bundesamtin toimesta.kenen mukaan?
Oy Parlok Ab on laatu- ja ympäristösertifioitu yritys (ISO 9001:2008, ISO 14001:2004).
Aiheesta muualla

Oy Parlok Ab
Paavo Nurmi -tapahtumaviikko

Paavo Nurmi -tapahtumaviikko on juoksijalegenda Paavo Nurmen mukaan nimetty kesäisin Turussa järjestettävä liikuntatapahtuma. Tapahtumaviikko on järjestetty vuodesta 1997 lähtien, mutta sen päätapahtumat ovat huomattavasti vanhempia.
Paavo Nurmi -tapahtumaviikon päätapahtumat ovat Paavo Nurmi Marathon -juoksukilpailu ja Paavo Nurmi Games -yleisurheilukilpailu.
Ortografinen projektio

Kuvattava kappale ja projektiotasot.
Ensimmäisen kulman projektiot.
Taitetaan projektiot auki.
Projektiot piirustustasolla.
Ortografinen projektio on menetelmä kolmiulotteisen kappaleen esittämiseksi kaksiulotteisena. Se näyttää kappaleen 90° välein käännetyistä kuvakulmista.
Projisointitavat

Projisointitapoja on kaksi päätyyppiä, ensimmäisen ja kolmannen kulman projektio. Ensin mainittu on yleinen Euroopassa ja Aasiassa, jälkimmäistä käytetään Pohjois-Amerikassa. Kummassakin projektiotyypissä kukin näkymä kappaleesta ikään kuin heijastetaan kappaleen ympärillä olevan kuvitteellisen laatikon sisäpinnoille. Tästä saadaan kaksi pohjapiirrosta (ylä- ja alanäkymät) sekä neljä sivunäkymää. Kaksiulotteinen esitys saadaan, kun laatikko "taitetaan auki", jolloin sisäpintojen projektiot saadaan näkyviin.
Projisointitavat > Ensimmäisen kulman projektio

Ensimmäisen kulman projektiossa (yhden käännön menetelmä) kukin näkymä kappaleesta heijastetaan katselusuunnassa kappaleen takana olevalle pinnalle.
Projisointitavat > Kolmannen kulman projektio

Kolmannen kulman projektiossa (kolmen käännön menetelmä) kukin näkymä esineestä heijastetaan kappaleen etupuolella olevalle pinnalle.
Palokki (Pieksämäki)

| Palokki |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°16′39″N, 27°01′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskupuro:  puro Naarajokeen 
Järvinumero:  14.934.1.031
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110,8 m  
Pituus:  2,5 km  
Leveys:  610 m  
Rantaviiva:  7,424 km  
Pinta-ala:  60,468 ha  
Saaria:  1 
 fiPalokki 
Palokki tai Palokki-Hako-Palokki on Etelä-Savossa Pieksämäellä  Naarajärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 2,5 kilometriä pitkä, 610 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 60 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 7,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Nykälänjoen–Naarajoen alueeseen (14.934) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 110,8 metriä mpy.
Patricia St. John

| Patricia St>  John.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Patricia Mary St. John
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1919 Southampton, Englanti
Kuollut: 15. elokuuta 1993
Kansalaisuus:   Englanti
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Aiheet:  lastenkirjallisuus
Esikoisteos:  Tanglewoodin salaisuus, 1948
Aiheesta muualla
patriciastjohn.org.uk
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Patricia Mary St. John (5. huhtikuuta 1919 – 15. elokuuta 1993) oli englantilainen kirjailija. Hän on kirjoittanut monia kristillisiä lastenkirjoja, joista tunnetuimmat ovat Lumen aarteet (1950) ja Tanglewoodin salaisuus (1948). Kolmesta hänen kirjoittamastaan kirjasta on tehty elokuva.
Patricia St. John on myös työskennellyt lähetyssaarnaaja-sairaalanhoitajana Marokossa.
Teoksia

Kinzan pakomatka. Suomentanut Helvi Lönblad. Päivä, 1963.
Lumen aarteet. Suomentanut Rauno Luoto. RV-kirjat, 1966.
Sateenkaaripuutarha. Suomentanut Rauno Luoto. Päivä, 1967.
Meren arvoitus. Kuvittanut Robert G. Doares, suomentanut Rauno Luoto. Päivä, 1969.
Neljä kynttilää. Suomentanut Anja Waismaa. Päivä, 1970.
Kahdesti vapautettu: romaani. Suomentanut Liisa Nironen. Päivä, 1973.
Susanna selvittää salaisuuden. Suomentanut Eine Rossi. Päivä, 1979.
Tanglewoodin salaisuus. Suomentanut Helvi Lönblad. Päivä, 1981.
Millään ei ole enää väliä: Romaani. Suomentanut Marja Helanen-Ahtola. Päivä, 1983.
Tahdotko uskoa?: kasva tuntemaan Jumala. Suomentanut Outi Toivari. Päivä, 1984.
Voittaja. Suomentanut Maija Roinila. Päivä, 1984.
Kirjava kissanpentu. Suomentanut Merja Pitkänen. Päivä, 1985.
Seikkailujen joki: nuorisoromaani. Suomentanut Maija Roinila. Päivä, 1985.
Raamatun Jeesus. Kuvittanut Richard Scott, suomentanut Marvi Jalo. Uusi tie, 1991.
Aavikon lapset. Suomentanut Salme Moksunen. Päivä, 1992.
Turvapaikka. Kuvittanut Jeff Anderson, suomentanut Sanna Myllärinen. Uusi tie, 2003.
Lumen aarteet. Suomentanut Rauno Luoto, uudistanut Oili Räsänen. Päivä, 2004.
Rukous on seikkailu. Kuvittanut Stewart Mingham, suomentanut Marja Sevón. Päivä, 2010.
Paras miessivuosa sarjassa, minisarjassa tai televisioelokuvassa (Golden Globe)

Paras miessivuosa sarjassa, minisarjassa tai televisioelokuvassa on yksi Golden Globe -palkinnoista, joita Hollywood Foreign Press Association jakaa vuosittain. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1970.