stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tornion kirkko
Historiaa > Kellotapuli ja torni

Sekä kirkko että kellotapuli ovat tyrnäväläisen talonpojan ja kirkonrakentajan Matti Joosepinpoika Härmän rakentamat. Hän suunnitteli sisätilan kattamista goottilaisella puisella tynnyriholville, mutta välikatoksi rakennettiin kuitenkin neljä kupuholvia. Härmä käytti seinähirsien jäykistämisen Pohjanmaalla 1400-luvulla keksittyä tukipilarijärjestelmää, jota on pidettävä Pohjanmaan kirvesmiesten taidonnäytteen huipentumana. Vuonna 1688 rakennettu goottilaistyylinen kellotapuli on pohjalaisista tapuleista vanhin. Sen kellohuone oli vuoteen 1735 avoin. Tukholmalainen Jacob Bierman valoi kellot, joihin valettiin myös tulipalosta pelastetut Tornion ensimmäisen kirkon kellot.
Ruotsin kuningas Kaarle XI kävi Torniossa vuonna 1694 katsomassa keskiyön aurinkoa, jota oli tarkoitus seurata kirkon tornista. Hieman ennen keskiyötä auringon eteen lipui kuitenkin pilvi, eikä keskiyön aurinkoa sillä kertaa nähty. Kuningas halusi palata vielä seuraavana vuonna, ja sitä varten rakennettiin korkeampi torni ja torniin pyöreät "kuninkaan ikkunat", jotta aurinko näkyisi paremmin. Kuningas kuitenkin kuoli ennen kuin ehti nähdä keskiyön auringon. Kuninkaan käynnistä on kirkon alttarialueella tekstitaulu.
Kirkkotaide ja urut

1700-luvun alussa valmistuneet kuoriaita, saarnastuoli sekä sen viereisen ikkunan ja sakariston oven kehykset ovat Suomen barokkipuuveistotaiteen kohokohtia. Puuseppänä toimi torniolainen Nils Jacobsson Fluur, joka on tehnyt saarnatuolin myös Alaluulajan kirkkoon. Kirkon vanhimman alttaritaulun Ehtoollinen (76x215 cm öljymaalaus kankaalle) ja saarnastuolin on maalannut todennäköisesti tanskalaissyntyinen Didrik Möllerum vuonna 1701. Kirkon itäisen kattoholvin on maalannut oululainen Lars Gallenius. Penkkien ovet on maalattu vuonna 1748, työstä vastasi Erik Fellström. Vuodelta 1754 olevan kirkon nykyisen alttaritaulun Jeesus Getsemanessa (167x126 cm öljymaalaus kankaalle) on maalannut Johan Ollongren. Vuonna 1688 kirkkoherra Gabriel Tuderus lahjoitti vaimonsa kanssa kirkkoon kattoholvimaalauksen. Myös ison Pipliansa hän lahjoitti kirkkoon.
Kirkon urut ovat vuodelta 1892, ja ne on valmistanut saksalainen Walcker & Co. Urkuja on laajennettu alkuperäisestä 12 äänikerrasta 22-äänikertaisiksi. Työ valmistui loppiaiseksi 1978.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tornion kirkko Wikimedia Commonsissa
Tornion kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Tornion seurakunnan sivut kirkosta
Lothar Rendulic

| Lothar Rendulić |
| --- | --- |
 Lothar Rendulic tammikuussa 1945
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. marraskuuta 1887  Wiener Neustadt, Itävalta-Unkari
Kuollut: 18. tammikuuta 1971 (83 vuotta)  Eferding, Itävalta
Arvonimi: Tohtori
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Itävalta-Unkari  Itävalta  Saksa
Palvelusvuodet:  1910–1938 (Itävalta) 1938–1945 (Saksa)
Sotilasarvo:  Kenraalieversti
Kunniamerkit:  Rautaristin ritariristi
 Nimikirjoitus
Lothar Rendulić (kroatiaksi   [rěndulit͡ɕ]], 23. lokakuuta 1887 Wiener Neustadt, Itävalta-Unkari  – 18. tammikuuta 1971 Eferding) oli kroaattisukua ollut itävaltalainen lakitieteen tohtori ja kenraalieversti Saksan armeijassa. Toisessa maailmansodassa Rendulic komensi Suomen Lapista käsin Neuvostoliittoa vastaan hyökännyttä 20. vuoristoarmeijaa. Lapin sodassa 1944–1945 Rendulic komensi joukot tuhoamaan vetäytyessään kaikki rakennukset, sillat, tiet, rautatiet, lentokentät ja reitille osuneen yksityisomaisuuden. Samoin toimittiin Norjan Ruijassa väestön pakkosiirron jälkeen. Aikaisemmin Kroatiassa ollessaan Rendulic syyllistyi sotarikoksiin teloituttamalla siviilejä.
Sotilasura

Rendulic palveli ensimmäisessä maailmansodassa upseerina Itävalta-Unkarin armeijassa, ja sodan jälkeen Itävallan armeijassa.
Rendulic liittyi Itävallassa kansallissosialistiseen puolueeseen jo vuonna 1932. Hän toimi Itävallan sotilasasiamiehenä Lontoossa ja Pariisissa vuosina 1933–1934, ja Itävallan armeijassa motorisoidun prikaatin komentajana 1934–1936. Kansallissosialististen mielipiteidensä vuoksi Rendulic joutui vetäytymään eläkkeelle vuonna 1936, mutta hänet kutsuttiin uudelleen palvelukseen Anschlussin jälkeen 13. maaliskuuta 1938.
Rendulic palveli 1938–1940 XVII Armeijakunnan esikunnassa, 1940 14. Divisioonan vt. komentajana, 1940–1942 52. Divisioonan komentajana ja 1942–1943 XXXV Armeijakunnan ylipäällikkönä. Ennen Lapin-komennustaan hän toimi 2. Panssariarmeijan ylipäällikkönä Jugoslaviassa elokuusta 1943 kesäkuuhun 1944. Tämän jälkeen hänet siirrettiin Pohjois-Norjan ja -Suomen saksalaisjoukkojen komentajaksi.
Sotilasura > Suomen saksalaisjoukkojen komentaja

Lapissa Rendulic toimi 20. vuoristoarmeijan (20. Gebirgs-Armee) ylipäällikkönä lento-onnettomuudessa 23. kesäkuuta 1944 kuolleen kenraalieversti Eduard Dietlin jälkeen. 20. vuoristoarmeija vastasi Pohjois-Suomen puolustuksesta Kuusamosta Petsamoon ja Jäämerelle tavoitteenaan vallata Muurmansk ja katkaista Neuvostoliiton huoltoyhteydet. Joukkojen vahvuus oli runsaat 200 000 miestä.
Sotilasura > Suomen saksalaisjoukkojen komentaja > Toiminta Lapin sodassa: panttivanki- ja hävityskäskyt

Suomalaisten 1. lokakuuta 1944 tekemä Röytän maihinnousu yllätti saksalaiset ja uhkasi operaatio Birken mukaan tapahtuvaa turvattua vetäytymistä uusiin puolustusasemiin Lapissa. Tornionlaakson taisteluiden alkuvaiheessa suomalaiset olivat saaneet sata saksalaista sotavankia. Lisäksi suomalaisten hallussa oli kaksi sairaalaa saksalaispotilaineen. Kiristääkseen sotavangit vapaiksi Rendulic antoi käskyn vangita suomalaisia siviilejä. Vangitsemiset alkoivat 1. lokakuuta, ja kaiken kaikkiaan saksalaiset ottivat Kemissä 132 ja Rovaniemellä 130 panttivankia. Vangeiksi piti löytää mahdollisimman merkittäviä henkilöitä. Kenraalimajuri Mathias Kräutler toimitutti Jalkaväkirykmentti 11 komentajalle everstiluutnantti Wolf H. Halstille kirjeen, jonka mukaan vangitut ammuttaisiin jollei saksalaisia sotavankeja vapautettaisi. Suomalaisjoukkojen komentaja Siilasvuo kieltäytyi myönnytyksistä. Vastauksessaan saksalaisille Halsti ilmoitti, että yhdenkin siviilin teloitus aiheuttaisi kaikkien sadan sotavangin, sekä suomalaisten valtaamalla alueella olleen Tornion saksalaisen sotasairaalan henkilökunnan ja sen potilaiden ampumisen välittömästi. Saksalaiset eivät teloittaneet panttivankeja, vaan vapauttivat heidät myöhemmin Jaatilasta vetäytyessään.
Saksalaisten vetäytyessä kohti pohjoista Rendulic antoi käskyn poltetun maan taktiikasta. Komentaja Dietlin käskystä oli laadittu jo vuonna 1942 suunnitelma Pohjois-Suomen infrastruktuurin tuhoamisesta tarpeen vaatiessa. Tuhoamiskäsky annettiin useassa vaiheessa: 6. lokakuuta vain saksalaisten jälkeensä jättämä oma infrastruktuuri ja laitteistot tuli hävittää. 9. lokakuuta Rendulic määräsi tuhottavaksi Suomen valtion rakennukset Rovaniemellä, ja pari päivää myöhemmin kaikki julkiset rakennukset. Viimein 13. lokakuuta joukoilla oli määräys tuhota kaikki asumukseksi kelpaavat rakennukset, lukuun ottamatta kirkkoja, sairaaloita ja taloja joissa asukkaat olivat paikalla. Muun muassa Rovaniemen kauppala poltettiin täydellisesti. Tuho toistui muissa Lapin keskuksissa: Sodankylä, Savukoski, Muonio, Kittilä, Ivalo ja Inari tuhottiin, samoin pitkälti koko infrastruktuuri.
Sotilasura > Toiminta Norjassa ja sodan loppuvaihe

Rendulic komensi 20. vuoristoarmeijaa 20. tammikuuta 1945 asti. Maaliskuuhun 1945 asti hän oli Saksan koko pohjoisen armeijan komentaja (saks. Wehrmachtsbefehlshaber Nord). Tällöin hän Adolf Hitlerin käskystä muun muassa määräsi koko Ruijan pakkoevakuoinnin ja hävittämisen. Saksalaiset poistivat alueelta yli 50 000 siviiliä. Tyhjennetyn maakunnan rakennukset tuhottiin kuten Suomen Lapissakin. Hävitys aloitettiin lokakuun lopulla 1944 ja tuhopoltot jatkuivat tammikuulle 1945. 11 000 asunrakennusta ja vajaat 5 000 navetta- tai ulkorakennusta poltettiin, sekä muun muassa 21 sairaalaa ja 27 kirkkoa. Samaten poltettiin alueen kalastusveneet ja -laivat.
Maalis–huhtikuuksi Rendulic siirtyi piiritetyn armeijaryhmä Kuurinmaan komentajaksi Latvian Kuurinmaalle. Tämän jälkeen hän palveli kenraalisotamarsalkkana Armeijaryhmän Ostmarkin komentajana Itävallassa.  Hän antautui joukkoinensa yhdysvaltalaisille Itävallassa 8. toukokuuta 1945.
Sotavankeus ja tuomio sotarikoksista

Sodan päätösvaiheessa Rendulic joutui sotavankeuteen, jossa vietti kolme vuotta. Vuonna 1948 hän joutui sotarikoksista syytettynä oikeuteen Nürnbergissä. Rendulic vapautettiin syytteistä Suomen Lapin ja Norjan Ruijan rikollisesta tuhoamisesta. Hänet tuomittiin kuitenkin aikaisemmista teoistaan: Rendulic oli vuonna 1941 itärintamalla välittänyt alaisilleen komennon kaikkien vangiksi saatujen poliittisten upseerien ampumisesta. Vuonna 1943 Italian antauduttua liittoutuneille Rendulic vangitutti tuhansia italialaissotilaita ja teloitutti kymmeniä italialaisupseereita. Ollessaan Kroatiassa vuonna 1943 2. Panssariarmeijan ylipäällikkönä Rendulic antoi käskyn teloittaa 50 siviilipanttivankia jokaisesta surmatusta saksalaissotilaasta, ja 25 panttivankia jokaista haavoittunutta saksalaista kohden. Kostoksi iskuista saksalaisia vastaan kyliä tuli tuhota. Komentoja myös noudatettiin. Rendulic tuomittiin 20 vuodeksi vankeuteen. Tuomio lyhennettiin vuonna 1951 kymmeneen vuoteen vankeutta.
Rendulic vapautettiin vuonna 1951, oltuaan vangittuna kuusi vuotta. Vapautumisensa jälkeen hän toimi kirjailijana. Rendulic kuoli vuonna 1971.
Ansiomerkit > Rautaristit

2. luokan rautaristi
1. luokan rautaristi
Ritarinristi tammenlehvillä ja miekoilla (ko. ansiomerkkejä jaettiin yhteensä 159 kpl)
Kirjallinen työ

Lothar Rendulic: Gekämpft Gesiegt Geschlagen.  (384 sivua)  Welsermühl, 1952.  ISBN 0-289-12132-9
Lothar Rendulic: Glasenbach - Nürnberg - Landsberg.  Stocker, 1953.  ASIN: B0000BMR2I
Lothar Rendulic: Gefährliche Grenzen der Politik.  Pilgram, 1954.  ASIN: B0000BMR2J
Lothar Rendulic: Weder Krieg noch Frieden - eine Frage an die Macht.  Welsermüh, 1961.  ASIN: B0000BP2L2
Lothar Rendulic: Soldat in stürzenden Reichen.  Damm, 1965.  ASIN: B0000BMR2K
Lothar Rendulic: Grundlagen militärischer Führung.  Maximilian, 1967.  ASIN: B0000BT7KG
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Klinge, Matti (päätoim.): Suomen kansallisbiografia 8 (von Quanten - Sillanpää), s. 216–217.  Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006.  ISBN 951-746-449-5  (kirjoittanut Risto Marjomaa)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Kansallisbiografia  Biografiasampo 
Lothar Rendulic (oik.) ja kenraali Karl Weisenberger vuonna 1944.
Marcel Reymond

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Marcel Raymond vuonna 1935. |  Marcel Raymond vuonna 1935. |  Marcel Raymond vuonna 1935. |  |
Maa:   Sveitsi
Mäkihyppy
| MM-kisat  | MM-kisat  | MM-kisat  |  |
|  Kultaa | Innsbruck 1933 | Normaalimäki |  |
Marcel Alfred Reymond (7. heinäkuuta 1911 Sainte-Croix – 4. lokakuuta 2002 Sainte-Croix) oli sveitsiläinen mäkihyppääjä, joka kilpaili 1930-luvulla. Hän voitti maailmanmestaruuden vuoden 1933 MM-kisojen mäkikilpailussa 10,2 pisteen erolla seuraavaan 69 ja 70,5 metrin hypyillään.
Osborne Reynolds

| Osborne Reynolds |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. elokuuta 1842 Belfast, Pohjois-Irlanti
Kuollut: 21. helmikuuta 1912 (69 vuotta)
Koulutus ja ura
Oppilaat:  Joseph John Thomson
Tutkimusalue:  Virtausdynamiikka
Palkinnot:  Royal Medal
Osborne Reynolds (23. elokuuta 1842 – 21. helmikuuta 1912) oli pohjoisirlantilainen insinööri.
Reynolds valmistui Cambridgen yliopistosta vuonna 1867 opiskeltuaan matematiikkaa. Hänestä tuli insinööritieteiden professori Manchesterissä. Vuonna 1877 hänet hyväksyttiin Royal Societyyn ja vuonna 1888 hän sai Royal Medal -palkinnon. Eläkkeelle hän jäi 1905 ja kuoli Watchetin kaupungissa Somersetin kreivikunnassa Englannissa vuonna 1912.
Reynolds tunnetaan ennen muuta Reynoldsin luvusta. Reynolds tutki fluidien (eli nesteiden ja kaasujen) virtausta putkissa ja huomasi, että virtaukset voidaan karkeasti jakaa laminaareihin ja turbulentteihin dimensiottoman luvun perusteella, joka on inerttien ja viskoosien voimien osamäärä. Luku on tärkeässä asemassa virtausdynamiikassa nykyäänkin. Osborne Reynoldsin mukaan on nimetty myös Reynoldsin jännitys.
Eräs Marsin kraatteri on nimetty Reynoldsin mukaan.
Bruno Rezende

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Bruno Rezende  |  Bruno Rezende  |  Bruno Rezende  |  |
Maa:  Brasilia
Miesten lentopallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rio 2016 | lentopallo |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | lentopallo |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | lentopallo |  |
Bruno Mossa de Rezende (s. 2. heinäkuuta 1986 Rio de Janeiro) on brasilialainen lentopalloilija, olympiavoittaja ja kaksinkertainen olympiahopeamitalisti. Hän edustaa Italian A1-liigassa pelaavaa AS Volley Lubea, johon hän siirtyi vuonna 2018 Pallavolo Modenasta. Hän on Brasilian lentopallomaajoukkueen kapteeni.
Bruno Rezende on voittanut kerran lentopallon maailmanmestaruuden, vuonna 2010. Vuonna 2014 hän oli mukana saavuttamassa MM-hopeaa. Lisäksi hänellä on useita maailmanliigan ja maanosansa mestaruuksia. Olympiakultaa hän voitti Brasilian kotikisoissa Riossa 2016 kahden olympiahopean jatkoksi.
Rezende on 190 senttimetriä pitkä ja painaa 76 kilogrammaa.
Rezenden isä Bernardo Rezende eli tutummin Bernardinho on menestynyt lentopalloilija (muun muassa olympiahopeamitalisti) ja toimi Brasilian maajoukkueen valmentajana vuosina 2001–2016 johdattaen joukkueen kahteen olympiakultaan ja kolmeen maailmanmestaruuteen.
Käännös suomeksi
HMS Resistance (1861)

| HMS Resistance |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Baillie Westwood, Poplar
Kölinlasku:  21. joulukuuta 1859
Laskettu vesille:  11. huhtikuuta 1861
Palveluskäyttöön:  5. lokakuuta 1862
Poistui palveluskäytöstä:  myyty romutettavaksi 11. marraskuuta 1898
Tekniset tiedot
Uppouma:  6 170 t
Pituus:  85,3 m
Leveys:  16,5 m
Syväys:  8,0 m
Koneteho:  2 328 ihp
Nopeus:  11 solmua
Miehistöä:  460
Aseistus
Aseistus:  2 x 32 naulan tykkiä 6 x 7" Armstrong BL -tykkiä 10 x 68 naulan tykkiä
HMS Resistance oli Britannian kuninkaallisen laivaston  vuonna 1861 vesillelaskettu Defence-luokan panssarifregatti. Vuonna 1862 valmistunut alus myytiin romutettavaksi 1898.
Valmistus

Alus tilattiin 14. joulukuuta 1859 Baillie Westwoodilta Poplarista ja sen köli laskettiin viikkoa myöhemmin 21. joulukuuta. Alus laskettiin vesille 11. huhtikuuta 1861 ja se valmistui 5. lokakuuta 1862.
Palvelus

Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Kanaalin laivastoon, kunnes se siirrettiin vuonna 1864 Välimeren laivastoon ollen laivaston ensimmäinen ironclad-taistelulaiva. Alus poistettiin palveluksesta 1867 Portsmouthissa huollettavaksi ja modernisoitavaksi. Se palasi palvelukseen 1869 Mersey-joelle vartioaluksena.
Se palasi vuonna 1873 Kanaalin laivastoon, mistä se palasi Mersey-joelle vuonna 1877. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1880 Devonportissa. Vuodesta 1885 alkaen alusta käytettiin maalilaivana testattessa panssaroinnin antamaa suojaa torpedoille ja erilaisille ammuksille. Alus myytiin romutettavaksi 11. marraskuuta 1898. Alus haaksirikkoutui hinauksessa 4. maaliskuuta 1899 Holyheadinlahdella. Hylky nostettiin ja se romutettiin Garstonilla Liverpoolissa.
Totuus palaa

| Totuus palaa Mana Mana |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Studio Equaliz, Helsinki, 1989 (äänittäjänä Ari Hämäläinen)
 Julkaistu: 1990
 Formaatti: 12" vinyyli-LP
 Tuottaja(t): Mana Mana ja Ari Hämäläinen
 Tyylilaji: heavy metal rock post-punk stoner rock
 Kesto: 36.18
 Levy-yhtiö: Gaga Goodies
Muut kannet
 Aiotun englanninkielisen version kansikuva.
Mana Manan muut julkaisut
|   | Totuus palaa 1990 | Complete... Kaikki 1996 |
Totuus palaa on Mana Manan vuonna 1990 julkaistu esikoisalbumi. Totuus palaa julkaistiin alun perin ainoastaan vinyylinä, mutta levyn kappaleet löytyvät CD-muodossa vuonna 1996 ilmestyneeltä kokoelmalevyltä Complete... Kaikki. Totuus palaa on ainoa Mana Manan levytys Jouni Mömmön elinaikana, jolla soittaa yhtyeen varsinainen kokoonpano. Levyllä on useita klassikoksi nousseita kappaleita, kuten "Maria Magdalena" ja "Kuolla elävänä", ja se sai ilmestyessään suurta arvostusta musiikkipiireissä, ja myöhemmin kulttimaineen. Soundi valitsi vuonna 2005 50 parasta suomalaista albumia, ja Totuus palaa sijoittui kuudenneksitoista.
Albumin saatua jonkin verran julkisuutta ulkomailla Mana Mana päätti tehdä siitä myös englanninkielisen version. Yhtyeen suuresti ihailema Jello Biafra tarjoutui julkaisemaan tämän version Yhdysvalloissa. Skitsofreniasta kärsinyt Mömmö oli kuitenkin englanninkielisten äänityssessioiden aikana jo niin pahasti sekaisin, että ne jätettiin julkaisematta. Englanniksi levytetyt kappaleet olivat "Totuus palaa" (The Truth is Burning), "Ilmestyskirjan peto" (The Beast), "Kuolla elävänä" (To Die Alive) ja "Ketä sä rakastat" (Who do you love). Myöhemmin nämä versiot julkaistiin Complete... Kaikki -kokoelmalla.
Kaikki albumin kappaleet sävelsi ja sanoitti Jouni Mömmö, ja sovitti Otra Romppanen. Sekä alkuperäisen Totuus palaa -kannen että aiotun englanninkielisen The Truth is Burning -albumin kannen piirsi Mana Manassa Mömmön kuoleman jälkeen laulanut Kimmo "Kaltsu" Kuosmanen.
Albumin tyyli on astetta melodisempi kuin yhtyeen ensimmäisellä julkaisulla, "Maria Magdalena / Vaarallista" -singlellä: mukana on runsaita kitaramelodioita ja useimmat kappaleet rakentuvat nimenomaan pitkien kitarasoolojen varaan. Totuus palaan äänimaailma on kuitenkin hyvin raskas, tempot hitaita tai keskitempoisia ja Jouni Mömmön laulaa matalalta ja vähällä melodialla. "Ketä sä rakastat" ja "Paniikki on ekstaasin veli" ovat albumin ainoat nopeatempoisemmat kappaleet. Hitaat ja psykedeeliset "Kuolla elävänä", "Valtatie" ja "Ilmestyskirjan peto" taas ovat albumin raskainta antia. Totuus palaan päättää yhtyeen tunnetuin kappale "Maria Magdalena", jonka versio ei ole sama kuin alkuperäinen singleversio. Albumin versio on pitempi, hitaampi ja toisin kuin singleversio, se alkaa kitarasoololla. Se onkin albumin ehkä melodisin kappale.
Miksausvaiheessa Otra tuplasi albumin bassoraidat syntetisaattorilla.
Kappaleet

Totuus palaa – 3:10
Ilmestyskirjan peto – 5:26
Mikä on sun taivas? – 4:09
Kuolla elävänä – 5:04
Kristinusko – 4:05
Valtatie – 3:27
Ketä sä rakastat? – 2:54
Paniikki on ekstaasin veli – 2:52
Maria Magdalena – 5:11
Kokoonpano

Jouni Mömmö - laulu ja kitara
Otra Romppanen - kitara
Tuomas Moilanen - basso
Timo Puukko - rummut
Kirjallisuutta

Dimery, Robert (toim.): 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.  ((1001 Albums You Must Hear Before You Die, 2006.) Suomalaisen laitoksen päätoimittaja Jake Nyman. Kääntäjät: Esa Kuloniemi ym)  Helsinki:  WSOY, 2010.  ISBN 978-951-0-36217-4
Topologia (matematiikka)

Kahvikupin muunnos torukseksi
Topologia on matematiikan alue, joka käsittelee topologisiksi avaruuksiksi kutsuttuja piste­joukkoja ja niiden sellaisia ominaisuuksia, jotka säilyvät homeo­morfis­meissa, toisin sanoen sellaisissa jatkuvissa bijektiivi­sissä kuvauksissa, joiden käänteis­kuvaukset ovat myös jatkuvia.
Tyypillisiä topologisia ominaisuuksia ovat kuvauksen jatkuvuus ja raja-arvo sekä alueen yhtenäisyys, samoin alueessa mahdollisesti olevien "reikien" lukumäärä. Sen sijaan monet tärkeät geo­metriset käsitteet kuten etäisyydet ja kulmat eivät ole topologisia käsitteitä, sillä ne eivät yleensä säily homeo­morfis­meissa.
Geometrisessa topologiassa kaksi oliota ovat samat eli homeo­morfiset, jos ne voidaan muuttaa toisikseen "jatkuvalla muunnoksella"
Avoimet joukot ja topologia

On osoittautunut, että kaikki topologiset käsitteet voidaan määritellä avoimen joukon käsitteen avulla. Tämän vuoksi tämä käsite on nykyisin otettu topologian perus­käsitteeksi.  Teknisenä terminä topo­logialla tarkoitetaan sellaista kokoelmaa  {\mathcal {T}}\subset {\mathcal {P}}(X) jonkin perus­joukon osajoukkoja, joka täyttää seuraavat ehdot:
Koko perusjoukko ja tyhjä joukko kuuluvat siihen,
Se sisältää joukkojensa mielivaltaiset yhdisteet, ja
Se sisältää joukkojensa äärelliset leikkaukset.
Tällöin kyseisen kokoelman  {\mathcal {T}}\subset {\mathcal {P}}(X) alkioita  U\in {\mathcal {T}} sanotaan (perusjoukon) avoimiksi joukoiksi ja perusjoukon ja sen topologian muodostamaa paria  (X,{\mathcal {T}}) topologiseksi avaruudeksi.
Diskreettitopologia ja minitopologia

Ensimmäisestä ehdosta nähdään, että avaruuden  X topologiaan kuuluvat ainakin alkiot  \emptyset  ja  X. Edelleen näiden joukkojen kokoelma toteuttaa myös kaksi muuta topologian ehtoa, jolloin kyseistä topologiaa kutsutaan minitopologiaksi tai indiskreetiksi topologiaksi. Myös  X:n potenssijoukko  {\mathcal {P}}(X) on eräs  X:n topologia, diskreetti topologia. Siten  X:n indiskreettitopologia on aina  X:n diskreetin topologian osajoukko.
Saman avaruuden topologiat

Yleisesti jos  T_{1} ja  T_{2} ovat joukon  X kaksi topologiaa ja  T_{1}\subset T_{2}, sanotaan että  T_{1} on karkeampi eli heikompi kuin  T_{2}. Vastaavasti topologia  T_{2} on hienompi eli vahvempi kuin  T_{1}. Jos on annettu kaksi saman avaruuden topologiaa joista kumpikaan ei ole toisen osajoukko, ei näiden kahden topologian karkeutta voida vertailla keskenään.
Metrisen avaruuden topologia

Jokainen metrinen avaruus eli joukko, jossa kahden pisteen välille on määritelty etäisyys, metriikka, on samalla topo­loginen avaruus.  Tällöin avoimia joukkoja eli perusjoukon topo­logiaan kuuluvia joukkoja ovat ne, joissa joukon jokaisella pisteellä on ympäristö, joka kokonaan kuuluu kyseiseen joukkoon, toisin sanoen jokaista joukon pistettä x kohti voidaan valita sellainen posi­tiivinen luku  \epsilon , että jos d (x, y) <  \epsilon , niin y kuuluu myös kyseiseen joukkoon. Tällaisten avointen joukkojen muodostamaa topo­logiaa sanotaan kyseisen metriikan määräämäksi topo­logiaksi.
Samassa joukossa voidaan kuitenkin määritellä useita täysin eri metriikkoja, jotka määräävät saman topo­logian.  Metriikka sinänsä ei olekaan avaruuden topo­loginen ominaisuus. Toisaalta on olemassa topo­logisia avaruuksia, joiden topologiaa ei voida määrätä minkään metriikan avulla; tällaiset avaruudet eivät ole metristyviä.
Metrisen avaruuden topologia > Esimerkkejä

Reaalilukujen joukossa  \mathbb {R}  nimitetään tavan­­omaiseksi topo­logiaksi metriikan
määräämää topo­logiaa. Tässä metriikassa siis lukujen tai niitä vastaavien lukusuoran pisteiden etäisyys on yksin­kertaisesti niiden erotuksen itseisarvo.  Tällöin avoimia joukkoja ovat muun muassa kaikki avoimet välit sekä joukot, jotka saadaan tällaisten yhdisteinä. Vastaavasti jokaisessa euklidisessa avaruudessa  \mathbb {R} ^{n} tavanomaiseksi topo­logiaksi nimitetään luonnollisen metriikan
määräämää topologiaa.
Näissä tapauksissa kaikki avointen joukkojen avulla määri­teltävät topo­logiset käsitteet kuten kuvauksen jatkuvuus ja raja-arvo osoittautuvat yhtä­pitäväksi sen kanssa, miten vastaavat käsitteet voidaan määritellä lukujen erotuksen tai avaruuden pisteiden etäisyyden avulla.
Historia

Topologian alaan kuuluvia käsitteitä käytettiin differentiaali- ja integraali­laskennassa jo 1600-luvulla. Seuraavalla vuosi­sadalla muun muassa Leonhard Euler käsitteli eräissä artikke­leissaan topo­logian alaan kuuluvia kysymyksiä.
Järjestelmällisesti topo­logiaa alettiin kuitenkin kehittää vasta 1800-luvun lopulla. Avoimen joukon käsitteen otti euklidisissa avaruuksissa käyttöön Georg Cantor 1880-luvulla.  Metrisen avaruuden käsitteen määritteli Fréchet vuonna 1906.   Topologisen avaruuden käsitteen määritteli peri­aatteessa ensimmäisenä Hausdorff vuonna 1914, joskin hänen antamaansa määritelmään sisältyi eräs lisäehto, jonka täyttäviä avaruuksia sanotaan nykyään Hausdorff-avaruuksiksi.  Yleisemmän topo­logisen avaruuden käsitteen, jossa tämä lisä­ehto ei välttämättä ole voimassa, määritteli Kazimierz Kuratowski vuonna 1922.