stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tero Kinnunen

Tero Kinnunen (s. 1. kesäkuuta 1973[lähde? ] Kitee) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Nightwish-yhtyeen tuottajana ja roudarina.
Kinnunen soittaa kitaraa sekä bassoa ja on kuulunut Demon, Metoyer sekä Bitch Driven -yhtyeisiin. Kinnunen tunnetaan myös nimillä Tero Cavemann ja Mr. TeeCee. Kinnunen tuotti kappaleen Eyes That Never Lie, jolla valkovenäläinen laulaja Pjotr Jelfimov edusti kotimaataan vuoden 2009 Eurovision laulukilpailussa.
Aiheesta muualla

Metal Archives
Te Atairangikaahu

| Te Atairangikaahu |
| --- | --- |
 Te Atairangikaahu vuonna 1975
Maorien kuningatar
 1966 – 2006  
Edeltäjä:  Koroki Mahuta
Seuraaja:  Tuheitia Paki
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. heinäkuuta 1931 Huntly, Uusi-Seelanti
Kuollut: 15. elokuuta 2006 (75 vuotta) Ngaruawahia, Uusi-Seelanti
Puoliso:  Whatumoana Paki
Te Atairangikaahu (koko nimi ja titteli: Te Arikinui Dame Te Atairangikaahu) (23. heinäkuuta 1931 – 15. elokuuta 2006) oli maorien kuningatar 40 vuoden ajan, pidempään kuin kukaan muu maorimonarkiassa. Hän oli ensimmäisen maorikuninkaan, Potataun, jälkeläinen ja seurasi isänsä Korokīn uraa.
Te Atairangikaahu kuoli kodissaan 15. elokuuta 2006 Ngaruawahiassa 75 vuoden iässä, sairastettuaan kuukautta aiemmin sydänkohtauksen. Häntä seurasi monarkkina Tuheitia Paki.
Aiheesta muualla

Biografia (Arkistoitu – Internet Archive)
Kingitanga - The Māori King Movement (NZHistory.net.nz)
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1991

Vuoden 1991 painin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin kreikkalais-roomalaisen painin osalta 25.-28. huhtikuuta Aschaffenburgissa, Saksassa. Vapaapainissa kisattiin Stuttgartissa, Saksassa 3.-5. toukokuuta.
Kreikkalais-roomalainen paini (Aschaffenburg) > Mitalistit

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 48 kg |  Jószef Farago |  Sergei Suvorov |  Nuran Pelikjan |
| 52 kg |  Bratan Tzenov |  Dariusz Piaskowski |  Alfred Ter-Mkrtytšjan |
| 57 kg |  Aleksandr Ignatenko |  Marian Sandu |  Rifat Yildiz |
| 62 kg |  Wlodzimierz Zawadski |  Mario Büttner |  Gennadi Atmakin |
| 68 kg |  Kamandar Madšisov |  Martin Kornbakk |  Attila Repka |
| 74 kg |  Mnatsakan Iskandrjan |  Tuomo Karila |  Torbjörn Kornbakk |
| 82 kg |  Péter Farkas |  Pavel Frinta |  Thomas Zander |
| 90 kg |  Pavel Potapov |  Ivailo Jordanov |  Tibor Komáromi |
| 100 kg |  Sergei Demjaškevitš |  Andreas Steinbach |  Sándor Major |
| 130 kg |  Aleksandr Karelin |  Tomas Johansson |  György Kekes |
Kreikkalais-roomalainen paini (Aschaffenburg) > Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Neuvostoliitto | 6 | 1 | 2 | 9 |
| 2 |  Unkari | 2 | 0 | 4 | 6 |
| 3 |  Bulgaria | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 4 |  Puola | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 5 |  Saksa | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 6 |  Ruotsi | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 7 |  Romania | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 |  Suomi | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 |  Tšekkoslovakia | 0 | 1 | 0 | 1 |
Vapaapaini (Stuttgart) > Mitalistit

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 48 kg |  Reiner Heugabel |  Stanislaw Szostecki |  Vugar Orudjev |
| 52 kg |  Vladimir Toguzov |  Stanislaw Kaczmarek |  Thierry Bourdin |
| 57 kg |  Bagudin Umakšanov |  Remzi Musaoglu |  Zoran Sorov |
| 62 kg |  Metin Kaplan |  Gadzhi Ratšidov |  Ralf Lyding |
| 68 kg |  Georg Schwabenland |  Maksim Geller |  Gerard Santoro |
| 74 kg |  Alexander Leipold |  Nasir Gadzyhanov |  Selahittin Yigit |
| 82 kg |  Elmadi Zhabrailov |  Hans Gstöttner |  Sebahattin Öeztürk |
| 90 kg |  Maharbek Hadartsev |  Gábor Tóth |  Efraim Kamberoglu |
| 100 kg |  Ali Kayali |  Andrei Golovko |  Heiko Balz |
| 130 kg |  Andreas Schröder |  Oleg Nanijev |  Tomasz Kupis |
Vapaapaini (Stuttgart) > Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Neuvostoliitto | 4 | 4 | 1 | 9 |
| 2 |  Saksa | 4 | 2 | 2 | 8 |
| 3 |  Turkki | 2 | 1 | 3 | 6 |
| 4 |  Puola | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 |  Israel | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 |  Unkari | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 |  Ranska | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 8 |  Jugoslavia | 0 | 0 | 1 | 1 |
Terrassa

| Terrassa |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Terrassa
 Koordinaatit: 41°33′40″N, 2°0′29″E 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Katalonia
Maakunta:  Barcelona
Hallinto:  
 – Pormestari:  Jordi Ballart
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  70,2 km²
Väkiluku (2015):  215 214
 – Väestötiheys:  3065 as./km²
 
 www.terrassa.cat 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Terrassa on kaupunki Espanjan Kataloniassa, noin 25 kilometrin päässä Barcelonasta. Vuonna 2015 siellä oli noin 215 000 asukasta.. Asukasluvultaan kunta on Katalonian neljänneksi ja Espanjan 25:nneksi suurin. Kaupunki oli vuoden 1992 Barcelonan olympialaisten maahockeyn pelipaikka; Espanjan naisten joukkue (joka oli suurelta osin Terrassan lähiseudulta kotoisin) voitti kotikisoissa kultamitalin. 1800- ja 1900-luvulla kaupunki oli merkittävä tekstiiliteollisuuskeskus.
Kuvia

Masia Freixa de Terrassa
Castell de Vallparadís Terrassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Terrassa Wikimedia Commonsissa
Teerijärvi (Karstula)

| Teerijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Karstula
Koordinaatit:  62°55′47″N, 24°34′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vankajoen va (14.67)
Laskujoki:  suo-oja 
Järvinumero:  14.671.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  188,3 m  
Pituus:  670 m  
Leveys:  450 m  
Rantaviiva:  2,033 km  
Pinta-ala:  18,255 ha  
Tilavuus:  0,0004802 km³ 
Keskisyvyys:  2,63 m  
Suurin syvyys:  6 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiTeerijärvi 
Teerijärvi  on Keski-Suomessa Karstulassa  Haapalahden lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 670 metriä pitkä, 450 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 18,3 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 480 200 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,6 metriä ja suurin syvyys on 6,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Vahankajoen valuma-alueella (14.67), jonka Vahankajoen alueeseen (14.671) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 188,3 metriä mpy.
Terveyskioski

Terveyskioski tai hyvinvointikioski on matalan kynnyksen terveydenhuollon palvelupiste. Terveyskioskista saa apua perusterveydenhoidon tarpeisiin sekä opastusta ja neuvontaa. Hoitajatasoisiin palveluihin pääsee ilman ajanvarausta ja maksua tavallisesti kauppa- ja ostoskeskuksissa. Terveyskioski toimii terveyskeskuksen alaisena yksikkönä osana kunnan perusterveydenhuollon palvelukokonaisuutta. Terveyskioski-konsepti sai Retail Awards Vuoden komeetta -palkinnon 2010.
Suomen ensimmäinen terveyskioski avattiin 2009 Ylöjärven kauppakeskus Elossa ja toinen maaliskuussa 2010 Lahden kauppakeskus Trioon. Toiminnan kaksivuotisia kokeilu- ja tutkimushankkeita on arvioinut Tampereen yliopisto. Suomen kolmas terveyskioski avattiin 1. syyskuuta 2011 Kotkan kauppakeskus Pasaatiin ja neljäs 29. syyskuuta 2011 Lahteen Launeen Prismaan.
Toiminnan aloitti Suomen itsenäisyyden juhlarahasto Sitran Kuntaohjelma.
Toimintamalli pohjautuu Yhdysvalloissa kehitettyyn Retail Clinic -palvelumalliin, jossa terveydenhoitopalveluita tarjotaan suurten asiakasvirtojen läheisyydessä ostoskeskuksissa tai kauppaketjujen yhteydessä.
Terveyskioskin palveluvalikoimaan voivat kuulua terveysneuvonta, pienimuotoinen vastaanottotoiminta (esimerkiksi verenpaine-, verensokeri- ja lihasvoimamittaukset), rokotukset, ompeleiden poistot, palvelunohjaus ja erilaiset teemapäivät (liikunta, hammashuolto, diabetes jne.).
Terveyskioski voi toimia myös joustavana lisäresurssina esim. rokotuskampanjoiden aikaan.
Aiheesta muualla

Sitra: Terveyskioski
YLE: Terveyskioskista saatu hyviä kokemuksia
Terrance Dicks

Terrance Dicks (10. toukokuuta 1935 East Ham, Essex – 29. elokuuta 2019) oli englantilainen kirjailija, joka tunnetaan parhaiten töistään televisioon sekä suosituista 1970- ja 1980-luvun lasten- ja nuortenkirjoistaan. Hän käsikirjoitti BBC:n sarjaa Doctor Who vuosina 1969–1983 ja toimi sarjan käsikirjoitusvastaavana 1968–1974. Dicks kirjoitti myös valtaosan Doctor Whon tv-tarinoihin pohjautuvista romaaniversioista.
Teokset > Doctor Who

Tohtori Kuka ja autonien hyökkäys (Weilin + Göös, 1976)
Teokset > Sherlock Holmes -jengi vauhdissa (The Baker Street Irregulars)

Varastetun maiseman tapaus (1978)
Minikoplan tapaus (1978)
Mestarismiehen tapaus (1979)
Esi-isän aaveen tapaus (1980)
Taustanauru

Taustanauru tai naururaita (engl. laugh track) on television viihdeohjelmissa käytetty tehokeino, jolla lisätään muussa yhteydessä äänitettyä yleisön naurua ohjelman hauskoiksi tarkoitettuihin kohtiin. Näin voidaan tehostaa tai jäljitellä vaikutelmaa yleisön edessä kuvatusta ohjelmasta ja lisätään televisiokatsojan mielihyvän ja yhteisöllisyyden kokemusta. Suomeksi menetelmää kutsutaan myös nimillä ”purkkinauru” (engl. canned laughter) ja ”valmiiksi naurettu tv-ohjelma”.
Jotkin monikameratuotantoina toteutetut televisio-ohjelmat kuvataan studiossa yleisön edessä ja studioyleisön aito nauru sisällytetään ohjelmaan taustanaurun tapaan.
Historiaa

Taustanaurun käyttö sai alkunsa ennen television tuloa radiotuotannossa, kun Bing Crosbyn show’ta alettiin lähettää etukäteen nauhoitettuna suoran lähetyksen sijasta. Nauhoituksen ansiosta yleisön naurun määrää voitiin vähentää tai lisätä jälkikäteen ennen ohjelman lähetystä. Naurun lisäämisen televisio-ohjelmiin keksi yhdysvaltalaisen CBS-yhtiön äänitysinsinööri Charley Douglass television varhaisvuosina. Hän oli tyytymätön studioyleisön edessä yleensä suorina lähetyksinä esitettyjen tilannekomedioiden ääniraitaan: yleisö nauroi milloin liian vähän, milloin liian pitkään ja milloin aivan väärissä kohdissa. Hän kokeili erilaisia tapoja, ensimmäisenä Hank McCunen tv-show’ssa vuonna 1950, ja rakensi lopulta nauhurilaitteen, jossa oli muun muassa Red Skeltonin ilman puhetta toteutettujen tv-sketsien yleisön naurukohtauksia.
Monikameratuotannon mahdollistaman studioyleisön aidon naurun käytön teki tunnetuksi yhdysvaltalainen tilannekomediasarja Lucy ja minä 1950-luvulla.
1950-luvun mittaan naururaidan käytöstä tuli vakiokäytäntö ensin amerikkalaisissa tilannekomedioissa, ja vähitellen tekniikka levisi muihinkin, etenkin englanninkielisiin maihin television yleistyessä. Naururaidan monipuolista käyttöä helpotti siirtyminen suorista lähetyksistä nauhoitettuihin, jolloin ohjelman ääniraitaa voitiin muokata monipuolisemmin kuin suorassa lähetyksessä. Naururaitaa käytettiin jopa monissa animaatiosarjoissa kuten Kiviset ja Soraset ja Jetsonit.
Taustanaurun käyttö oli pääsääntö esimerkiksi BBC:n viihdeohjelmissa vielä läpi 1970-luvun, muun muassa edistyksellisissä ja uusia ilmaisutapoja etsineissä Monty Python -ryhmän tuotannoissa. Vasta vuoden 1981 televisiosarjassa Linnunradan käsikirja liftareille naururaidasta luovuttiin. Vuosituhannen vaihdetta kohti tultaessa naururaidan käyttö väheni kaikkialla niin, että nykyisin sitä käytetään enää vain perinteisimmissä tilannekomediasarjoissa. Esimerkiksi vuonna 2016 Emmy-palkintoehdokkaana olleista komediasarjoista yksikään ei käyttänyt naururaitaa.
Suomessa

Suomessa taustanaurun käyttö kotimaisissa televisiosarjoissa on harvinaista. Vuonna 1999 esitetty tilannekomediasarja SunRadio kuvattiin studioyleisön edessä ja se sisälsi aidon taustanaurun.
Aiheesta muualla

PBS.org: Douglassin nauhurilaitteen esittely Antique Roadshow-ohjelmassa
Teataja

Teataja oli vuonna 1944 perustettu Tukholmassa ilmestynyt virolaisten pakolaisten sanomalehti. Se ilmestyi vuosina 1946–1953 nimellä Eesti Teataja.
Lehti lakkautettiin vuonna 2002.
Toimittajat

1944–1953 Bernhard Ingel
1945–1953 Oskar Mänd
1949–1953 ja 1960–1970 Adelaida Lemberg
1953–1954 Ilmar Talve
1954, 1971–1995 ja 2000–2002 Aksel Mark
1954–1956 Evald Uustalu
1956–2000 Harri Kiisk
1957–1958 Tõnis Kint
1958–1960 Raimond Kolk
1958–1970 Aleksander Warma
1971–1996 Arvo Horm
1995–2002 Aleksander Terras
2000–2002 Otto Paju
1986–2002 Ilmar Olesk, toimittaja ja valokuvaaja
Tampereen yliopiston informaatiotieteiden yksikkö

Informaatiotieteiden yksikkö oli yksi vuosina 2011-2016 Tampereen yliopistossa toimineista tieteenalayksiköistä. Yksikön englanninkielinen nimi oli School of Information Sciences ja siitä käytettiin lyhennettä SIS.
Opiskelu

Yksikössä oli kolme tutkinto-ohjelmaa:
Informaatiotutkimus ja interaktiivinen media
Matematiikka ja tilastotiede
Tietojenkäsittelytieteet
Yksikkö tarjosi viisi eri pääainevaihtoehtoa: informaatiotutkimus ja interaktiivinen media, matematiikka, tilastotiede, tietojenkäsittelyoppi sekä vuorovaikutteinen teknologia.
Historia

Informaatiotieteiden yksikköä edelsi vuonna 2001 perustettu informaatiotieteiden tiedekunta, johon kuuluivat nykyisiä tutkinto-ohjelmia edeltäneet laitokset. Informaatiotutkimus ja interaktiivinen media muodostettiin vuonna 2010 yhdistämällä informaatiotutkimuksen laitos ja aiemmin erillisenä toiminut hypermedialaboratorio. Ennen vuotta 2001 tiedekunnan tarjoamat oppiaineet kuuluivat joko yhteiskuntatieteelliseen tai taloudellis-hallinnolliseen (sittemmin kauppa- ja hallintotieteiden tiedekunta, nykyinen johtamiskorkeakoulu). Vuoden 2017 alusta informaatiotutkimus, interaktiivinen media sekä vuorovaikutteinen teknologia siirrettiin viestintätieteiden tiedekuntaan ja yksikkö nimettiin Luonnontieteiden tiedekunnaksi.
Aiheesta muualla

Tampereen yliopiston informaatiotieteiden yksikkö
Tears of a Clown

| ”Tears of a Clown” The Beat |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: I Just Can’t Stop It
 Julkaistu: 1979
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tuottaja(t): Bob Sargeant
 Tyylilaji: Ska
 Kesto: 02.41
 Levy-yhtiö: Chrysalis
Listasijoitukset
  Yhdistynyt kuningaskunta #6
The Beatin muut singlet
|   | ”Tears of a Clown” 1979 | ”Hands Off – She’s Mine” 1980 |
Tears of a Clown on alun perin soulyhtye  Smokey Robinson & The Miraclesin tunnetuksi tekemä kappale, ja sen on versioinut myös tässä esillä oleva toisen aallon brittiläinen ska-yhtye The Beat ensisinglellään vuonna 1979. Singlen molemmat kappaleet olivat myös yhtyeen debyyttialbumilla I Just Can't Stop It vuodelta 1980.
Tuottajana on ollut Bob Sargeant ja levy-yhtiönä Chrysalis Records. Singlejä on valmistanut Hampurissa toimiva Phonogram GmbH.
Singlen kappaleet

1. Tears of a Clown – 2:41
2. Ranking Full Stop – 2:47
The Tomb

The Tomb tarkoittaa seuraavia asioita:
”The Tomb”, H. P. Lovecraftin novelli
The Tomb, F. Paul Wilsonin romaani
Hautakammio (The Tomb), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1986
The Tomb, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2007.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”The Tomb”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Phalène

| Phalène |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Belgia,  Ranska
Määrä:  Suomessa rekisteröity 3 040
Rodun syntyaika:  n. 1100–1200-luku
Alkuperäinen käyttö:  Seurakoira
Nykyinen käyttö:  Seurakoira
Muita nimityksiä:  épagneul nain continental, Continental Toy Spaniel, kontinentaalne kääbusspanjel, perhoskoira
FCI-luokitus:  ryhmä 9 Seura- ja kääpiökoirat alaryhmä 9 Mannermaiset kääpiöspanielit ja vastaavat rodut #77.2
Ulkonäkö
Paino:  1,5–5 kg
Säkäkorkeus:  n. 28 cm
Väritys:  Pohjaväri valkoinen, laikuissa sallitaan kaikki värit.
Phalène on ranskalais-belgialainen koirarotu. Siitä on olemassa vain ulkonäöltään hieman poikkeava muunnos papillon. Rodun nimi tarkoittaa ranskan kielessä yöperhosta, joka juontuu siitä, että koiran korvat muistuttavat perhosen siipiä. Phalènea ja papillonia kutsutaan myös nimillä perhoskoira ja mannermainen kääpiöspanieli (ransk. épagneul nain continental). Niillä on sama rotumääritelmä ja ne voi erottaa pelkästään korvien asennon perusteella. Phalènelle voi syntyä papillonpentuja ja päinvastoin.
Alkuperä

Phalène-rotu syntyi jo keskiajalla ja on vuosisatoja ollut aatelisnaisten suosittu seurakoira. Taiteilijat ikuistivat niitä maalauksiin ja vanhimmissa taideteoksissa koirat olivatkin aina luppakorvaisia.
Satoja vuosia sitten Länsi-Euroopassa oli pieniä, luultavasti metsästysspanieleista kehittyneitä kääpiöspanieleita.
Phalènella saattaa olla yhteyksiä Aasian ja Amerikan pieniin rotuihin, mutta luotettavaa tietoa ei ole vielä pystytty selvittämään.
1990-luvun alkupuolella papillon ja phalène yleistyivät nopeasti.
Ulkonäkö

Phalène on siro kääpiörotu, joka on ilmeeltään valpas ja älykäs. Sillä on pitkäkarvaiset, perhosmaiset luppakorvat, joista juontuu rodun nimi, joka tarkoittaa ranskaksi yöperhosta (papillon, phalènen pystykorvainen muunnos sittemmin tarkoittaa päiväperhosta). Liikkeet ovat vapaat ja tyylikkäät. Pitkä karvapeite on korvissa, raajojen takaosassa, varpaiden välissä ja hännässä. Turkki on pohjaväriltään valkoinen. Laikuissa kaikki värit ovat sallittuja, mutta yleisimpiä ovat tummanruskea, musta ja punertava. Päässä valkoinen väri ei saisi olla vallitseva, mutta otsapiirto on toivottava.
Luonne ja käyttäytyminen

Phalène on iloinen, mutkaton ja vilkas. Hyvin seurallinen ja ystävällinen, suorastaan seuranhaluinen (yksilöstä tietenkin riippuen). Phalènen tulee olla luonteeltaan tasapainoinen, itsevarma ja leikkisä. Phalènet ovat lisäksi temperamenttisia. Pentuna ne ovat yleensä energisiä ja aina leikkimässä. Phalèneissa ei saa esiintyä arkuutta, eikä vihaisuutta. Tavoitteena on yhteiskuntakelpoinen seurakoira. Phalènet omaavat myös hyvin paljon omantahdon voimaa, joten omistajan on asetettava phalènelle selvät säännöt ja näyttää, että kuka määrää.
Phalène on helppo kouluttaa ja se oppii helposti ja nopeasti. Phalène ei sovi perheisiin joissa on pieniä lapsia, hennon rakenteensa vuoksi.
Terveys

Phalène on terve rotu sekä Suomessa että ulkomailla. Sillä esiintyy vain joitakin periytyviä sairauksia:
Luxatio Patellae eli polvilumpioden sijoiltaan meno on kääpiökoirille melko yleinen vika, joka voi olla synnynnäinen tai tapaturmainen.
PRA eli verkkokalvon etenevä surkastuma, joka on sokeuteen johtava sairaus.
Muutamia yksittäisiä harmaakaihitapauksia.
Rodun nykytilanne

Nykyään phalène soveltuu sekä seura- että harrastuskoiraksi. Muun muassa agilityn saralla menestystä on tullut. Rotu nousi Suomessa 1990-luvun alussa 20 yleisimmän joukkoon, mutta sittemmin penturekisteröinnit ovat pudonneet puoleen. Pentuja syntyy nykyään enää vain 300 ja koko kanta on noin 3 000.
Vuonna 2018 phalène oli Ranskassa papillonin kanssa yhteen laskettuna 13. suosituin paikallinen rotu - listauksessa se on 14. suosituin, mutta tämä johtuu ainoastaan siitä, että virallinen listaus laskee myös madagaskarilaisen coton de tuléarin ranskalaiseksi roduksi.
Aiheesta muualla

Kennelliiton rotumääritelmä (pdf)
Tatu Varmanen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 9. heinäkuuta 1998 (ikä 26)
Syntymäpaikka: Sundbyberg, Ruotsi
Pelipaikka: laitapuolustaja
Pituus: 177 cm
Seura
Seura: Östers IF
Junioriseurat
–2013: IF Brommapojkarna
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014–2016 | IF Brommapojkarna | 38 | (1) |
| 2017 | JJK (laina) | 1 | (0) |
| 2017–2018 | FC Inter | 31 | (0) |
| 2019–2020 | TPS | 38 | (0) |
| 2021– | Östers IF | 5 | (0) |
Maajoukkue
| 2016 | Suomi U18 | 7 | (0) |
| 2016–2017 | Suomi U19 | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. toukokuuta 2021.
Tatu Varmanen (s. 9. heinäkuuta 1998 Sundbyberg, Ruotsi) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ruotsin Superettanissa pelaavaa Östers IF:ää. Varmanen on ruotsalaisen IF Brommapojkarnan kasvatti. Hän on pelipaikaltaan laitapuolustaja.
Varmanen edusti kausina 2017–2018 turkulaisseura FC Interiä ja pelasi joukkueessa 31 veikkausliigaottelua, joista 28 ottelua avauskokoonpanossa. Hän siirtyi maaliskuussa 2019 tuolloin Ykkösessä pelanneen TPS:n riveihin yksivuotisella sopimuksella. Hän pelasi kauden 2019 aikana 18 sarjaottelua ja lisäksi täydet minuutit kahdessa liigakarsintaottelussa, joiden tuloksena TPS nousi takaisin Veikkausliigaan. Joulukuussa 2019 Varmanen teki TPS:n kanssa yhden vuoden jatkosopimuksen. Kaudella 2020 hän pelasi Veikkausliigassa 20 ottelua, joista 18 ottelua avauskokoonpanossa. Liigakarsinnassa KTP:tä vastaan hän loukkaantui ensimmäisessä ottelussa ja oli sivussa toisesta.
Varmanen siirtyi kaudeksi 2021 Ruotsin Superettanissa pelaavaan Östers IF:ään.
Saavutukset

Seurajoukkueessa:
Suomen Cup 2018
Aiheesta muualla

Varmanen Veikkausliigan sivuilla
The Chronicles of Life and Death

| The Chronicles of Life and Death Good Charlotte |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2004
 Julkaistu: 5. lokakuuta 2004
 Tuottaja(t): Eric Valentine
 Tyylilaji: pop-punk, vaihtoehtorock
 Kesto: 60.04
 Levy-yhtiö: Epic Records
Good Charlotten muut julkaisut
| The Young and the Hopeless 2002 | The Chronicles of Life and Death 2004 | Good Morning Revival 2007 |
The Chronicles of Life and Death on Good Charlotten kolmas levy. Se ilmestyi 5. lokakuuta 2004.  Siltä on julkaistu singlet "Predictable", "I Just Wanna Live", "The Chronicles of Life and Death" ja "We Believe". Levy alkaa introlla, jossa on japaninkielisellä laululla höystettyä fantasiahenkistä musiikkia.
Kappaleet

"Once Upon a Time: The Battle of Life and Death"
"The Chronicles of Life and Death"
"Walk Away (Maybe)"
"S.O.S"
"I Just Wanna Live"
"Ghost of You"
"Predictable"
"Secrets"
"The Truth"
"The World Is Black"
"Mountain"
"We Believe"
"It Wasn't Enough"
"In This World (Murder)"
"Meet My Maker (Bonus Track)"
TerreStar

TerreStar-satelliitit ovat yhdysvaltalaisen TerreStar Networks, Inc.-tietoliikenneyhtiön satelliitteja, joista ensimmäinen laukaistiin 1.7.2009. Yhtiö on aiemmin toiminut nimillä Motient Corp. (v. 2000-2007) ja American Mobile Satellite Corp. (v. 1988-2000).
Yhdysvaltain TerreStar Networks ja muutama muu yhtiö sai Yhdysvaltain liittovaltion FCC:n tarjoukilvassa lisenssin satelliittitietoliikennepalveluun, jossa päätelaitteet kommunikoivat sekä maanpäällisen 3G-verkon tutkiasemien että tietoliikennesatelliittien lähetinten kautta. Oululainen Elektrobit suunnitteli tämän IP-pohjaisen 4G-tietoliikennejärjestelmän päätelaitteet.  Keväällä 2010 Herbinger-rahoitusyhtiö sopi konfliktinsa Inmarsatin kanssa. Harbingerin lupaus panostaa TerreStarin kehittämiseen oli Yhdysvaltain liittovaltion FFC:n ehto sille, että Harbinger sai maaliskuussa 2010 ostaa TerreStarin. Vaatimukseen kuului, että verkko kehitetään niin nopeasti, että 100 miljoonaa yhdysvaltalaista olisi sen piirissä vuoteen 2013 mennessä ja 260 miljoonaa tammikuussa 2016.
Vastaava kilpailu on päättynyt myös Euroopan unionissa keväällä 2009 - sen voitti INMARSAT, joka kutsuu järjestelmäänsä EuropaSat'iksi.
Lokakuun lopulla 2010 TerreStar hakeutui Chapter 11:een eli yrittää välttää konkurssin saneerauksen kautta. Yrityksen velka suomalaiselle EB:lle on yli 25 miljoonaa dollaria.  Marraskuussa 2010 EB haastoi TerreStar Groupin New Yorkissa oikeuteen yhdysvaltalaisen yrityksen 25,8 miljoonan dollarin veloista suomalaiselle yritykselle. [vanhentunut linkki]