stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helvidius Priscus

Helvidius Priscus (ensimmäinen vuosisata jaa.) oli roomalainen poliitikko ja stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän eli keisarien Nero, Galba, Otho, Vitellius ja Vespasianus aikana.
Kuten appensa Thrasea Paetus, hänet tunnettiin kiihkeänä tasavaltalaisuuden kannattajana. Vaikka Helvidius Priscus ärsytti usein hallitsijoita, hän toimi useissa korkeissa viroissa. Neron kaudella hän toimi kvestorina Achaeassa sekä tribuunina (56 jaa.). Hän palautti rauhan ja järjestyksen Armeniassa ja sai provinssin asukkaiden luottamuksen. Hänen sympatiansa Brutusta ja Cassiusta kohtaan sai aikaan sen, että hänet tuomittiin vuonna 66 maanpakoon.
Galban kutsuttua Helvidius Priscuksen takaisiin Roomaan vuonna 68, hän nosti heti syytteen Eprius Marcellusta, Thrasea Paetuksen syyttäjää, vastaan. Hän kuitenkin luopui syytteestä, koska Marcelluksen tuomitseminen olisi vaikuttanut moneen senaattoreista. Preetorina toimiessaan hän vastusti senaatissa Vitelliusta; sekä Vespasianusta katsomalla, että julkisten varojen hallinnan tuli olla senaatilla. Hän ehdotti, että Vitelliuksen ja Flaviusten dynastian välisessä sisällissodassa vuonna 69 tuhoutunut Juppiterin temppeli rakennetteisiin uudestaan julkisin varoin. Hänen kerrotaan tervehtineen Vespasianusta tämän yksityisellä nimellä.
Lopulta Helvidius Priscus ajettiin maanpakoon toistamiseen, ja pian sen jälkeen hänet teloitettiin Vespasianuksen määräyksestä. Herennius Senecio kirjoitti Helvidiuksen lesken pyynnöstä hänen elämästään panegyyrin eli ylistyspuheen, jonka johdosta Domitianus määräsi Herenniuksen kuolemaan.
Jim Peterik

| Jim Peterik |
| --- | --- |
 Peterik esiintymässä vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. marraskuuta 1950 (ikä 73) Berwyn, Illinois
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1964–
Tyylilajit:  rock
Soittimet:  laulu, kosketinsoitin, kitara
Yhtyeet:  Survivor, The Ides of March, Pride of Lions
Levy-yhtiöt:  Frontiers Music 
Aiheesta muualla
www.jimpeterik.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jim Peterik (s. 11. marraskuuta 1950 Berwyn, Illinois) on yhdysvaltalainen muusikko ja lauluntekijä. Peterik tunnetaan parhaiten Survivorin jäsenenä. Hän myös sävelsi yhtyeen hittikappaleen ”Eye of the Tiger”, joka on Tiikerinsilmä – Rocky III -elokuvan tunnuskappale. Hän on tällä hetkellä yhtyeessä Pride of Lions.
Peterik on myös kirjoittanut kappaleita esimerkiksi Lynyrd Skynyrdille, Cheap Trickille, Sammy Hagarille, Brian Wilsonille ja REO Speedwagonille.
Ura > Ides of March

Peterik aloitti esiintymisen 14-vuotiaana vuonna 1964 koulukavereidensa kanssa Illinoisissa. Myöhemmin he antoivat yhtyeelle nimen Ides of March. Kappaleet "Vehicle", "You Wouldn't Listen" ja "L.A. Goodbye" olivat pieniä hittejä 1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alussa.
1970-luvulla Peterik kirjoitti myös useita lauluja jazz-rock-yhtye Chaselle.
Vuonna 1976 hän julkaisi sooloalbumin, Don't Fight the Feeling, ja konsertoi monien tunnettujen yhtyeiden, esimerkiksi Heartin ja Bostonin kanssa.
Ura > Survivor

Vuonna 1978 Peterik perusti Survivorin yhdessä Frankie Sullivanin kanssa. Pian yhtyeen tukirangaksi saapui Dave Bickler, Dennis Johnson ja Gary Smith.
Vuonna 1982 Sylvester Stallone pyysi Survivoria kirjoittamaan ja esittämään tunnusmusiikin elokuvaan Tiikerinsilmä – Rocky III. Peterik ja Frankie Sullivan sävelsivät kappaleen "Eye of the Tiger", joka pysyi kuuden viikon ajan listaykkösenä Billboard Hot 100 -listalla ja myi tuplaplatinaa. Lisäksi se toi Survivorille Grammy- ja Oscar-palkinnon. Tätä seurasi vuoden 1984 albumi Vital Signs, jossa olivat mukana Top 10 -hitit "High on You" (# 8), "The Search Is Over" (# 4) ja "I Can't Hold Back" (# 13).
Vuonna 1985 Peterik sävelsi tunnusmusiikin elokuvaan Rocky IV. Survivorin "Burning Heart" oli listakakkonen alkuvuodesta 1986.
Jim Peterik erosi Survivorista vuonna 1996.
Ura > Uusi Ides of March ja myöhemmät vuodet

Vuonna 1990 kaikki alkuperäiset Ides of Marchin jäsenet perustivat yhtyeen uudelleen. Peterikin säveltämä kappale "Vehicle" sai jälleen suosiota, kun Bo Bice esitti sen American Idol -ohjelmassa vuonna 2005.
Vuonna 2003 Peterik perusti Pride of Lions -nimisen yhtyeen Toby Hitchcockin kanssa, jatkaen kuitenkin samalla Ides of Marchissa. Peterikin uusin sooloalbumi, Above the Storm, julkaistiin vuonna 2006.
Diskografia > Ides of March

Vehicle (1970)
Common Bond (1971)
World Woven (1972)
Midnight Oil (1973)
Age Before Beaty (1997)
Ideology 11.0 (2000)
Beware - The Ides Of March Live (2002)
Ides Essentials (2005)
Diskografia > Survivor

Survivor (1979)
Premonition (1981)
Eye of the Tiger (1982)
Caught in the Game (1983)
Vital Signs (1984)
When Seconds Count (1986)
Too Hot to Sleep (1988)
Diskografia > Pride of Lions

Pride of Lions (2003)
The Destiny Stone (2004)
Live in Belgium (2006)
The Roaring of Dreams (2007)
Diskografia > Soolo

Don't Fight the Feeling (1976)
Above the Storm (2006)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Helvi Vasenius

Anna Helvi Vasenius, o.s. Wilska, (16. helmikuuta 1923 Parikkala – 18. toukokuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen professori, oppiarvoltaan eläinlääketieteen tohtori.
Vaseniuksen vanhemmat olivat maanviljelijä Juhana Wilska ja Anna Maria Saukkonen. Hän kirjoitti Ylioppilaaksi Parikkalan yhteislyseosta 1943. Hän valmistui eläinlääketieteen kandidaatiksi 1948 ja opiskeli sen jälkeen Helsingissä ja Tukholmassa. Eläinlääkärin laillistuksen hän sai 1951. Hänen väitöskirjansa Factors influencing the rapid multiplication of enteropathogenetic porcine Escherichia coli strains with special reference to their colicinogenic and fermentative properties  hyväksyttiin eläinlääketieteellisessä korkeakoulussa 1966. Kuusjärven kunnan elintarviketarkastajana Vasenius toimi 1953–1957, valtion eläintieteellisen laitoksen laboraattorina 1957–1959 ja osastonjohtajana 1959–1963 sekä eläinlääketieteellisen korkeakoulun mikrobiologian ja epizootologian yliassistenttina 1963–1969. Nimityksen mikrobiologian ja epizootologian dosentiksi Vasenius sai 1968. Hän siirtyi valtion eläinlääketieteelliselle laitokselle serobakteriologian osaston johtajaksi ja professoriksi 1969. Hän jäi eläkkeelle 1987.
Vasenius ja hänen puolisonsa vuodesta 1951, apulaisprofessori Lauri Vasenius, tekivät merkittävän lahjoituksen Suomen eläinlääketieteen säätiölle. Lahjoitusvaroista myönnetään apurahoja muun muassa genetiikan ja mikrobiologian tutkimukseen.
Helmut Mayer

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Helmut Mayer |  Helmut Mayer |  Helmut Mayer |  |
Maa:   Itävalta
Miesten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Calgary 1988 | supersuurpujottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Vail 1989 | suurpujottelu |  |
Helmut Mayer (s. 4. maaliskuuta 1966 Waiern, Kärnten) on itävaltalainen alppihiihtäjä, olympia- ja MM-mitalisti. Hän kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1986–1993.
Mayer saavutti Calgaryn olympialaisissa 1988 hopeaa supersuurpujottelussa 1,3 sekuntia Franck Piccardille hävinneenä. Suurpujottelussa hän sijoittui seitsemänneksi. Vailin MM-kilpailuissa 1989 hän sai suurpujottelussa hopeaa yli puolitoista sekuntia Rudolf Nierlichille hävinneenä.
Mayer sijoittui suurpujottelun maailmancupissa kolmanneksi kaudella 1987–1988. Hän voitti maailmancupin suurpujottelukilpailun Kranjska Gorassa 19. joulukuuta 1987 ja sijoittui samalla kaudella kolmanneksi Saas Feen ja Schladmingin suurpujotteluissa. Kaudella 1988–1989 hän oli kolmas Laaxin ja Aspenin supersuurpujotteluissa.
Helmut Mayerin vuonna 1990 syntynyt poika Matthias Mayer on alppihiihdon olympiavoittaja.
Hannu Rauhala

Hannu Tapani Rauhala (s. 1934) on suomalainen kasvatustieteen dosentti, joka herätti 1990-luvulla huomiota voodoo-harrastuksillaan.
Rauhala opiskeli psykologiaa ja kasvatustiedettä Jyväskylän yliopistossa. Hän väitteli tohtoriksi 1983 Greifswaldin yliopistossa DDR:ssä. Rauhala toimi Helsingin yliopiston erityispedagogiikan ja kuntouttavan kasvatuksen dosenttina 1985–1999.
Rauhala kertoi 1990-luvulla tv-haastattelussa olleensa Nigeriassa perehtymässä voodoon salaisuuksiin. Rauhala oli vihitty voodoohon seremoniassa, johon kuului kanan uhraaminen, ja lisäksi hän oli juonut vihkimisen tehneen nigerialaisen voodoopapittaren eli mambon virtsaa.
Vuonna 1999 Rauhala julkaisi Ultra-lehdessä ilmoituksen, jossa hän tarjosi "laser klitoris stimulaatiota" ja hypnoosia hoitomuodoksi frigiditeetistä kärsineille nuorille tytöille ja naisille.
Rauhala esiintyi 1990-luvun alussa Leo Mellerin videodokumentissa "Enkeliruhtinas nyt!". Dokumentissa Rauhala kertoi musiikin maagillisista vaikutuksista, muun muassa Pjotr Tšaikovskin Pateettisen sinfonian ja Richard Wagnerin musiikin negatiivisista vaikutuksista ihmisiin sekä esitteli myös lyhyesti voodoota. Rauhala kertoi voodoosta myös Keskisuomalainen-lehdessä 4. tammikuuta 1999 ilmestyneessä artkkelissa Kaikki lähtee voodoosta.
Kirjallista tuotantoa

Musiikin vaikutuksesta tunne-elämältään häiriintyneiden lasten vegetatiivisiin funktioihin, pro gradu-tutkielma. Jyväskylän yliopiston erityspedagogiikan laitos 1971
Musiikkiterapia : teoria ja metodinen mallisto. Gummerus 1973
Helmut Breuer, Walther Gehler : Leikistä todellisuuteen : esikouluikäisten sosiaalisen harjaannuttamisen perusteita ; käänt. ja suomal. oloihin soveltanut Hannu Rauhala. Gummerus 1976
Das finnische Arbeiterkampflied im Klassenkampf : eine inhaltsanalytische Untersuchung, väitöskirja. Universität Greifswald, Greifswald 1983
Voodoota käsitelleen tietokirjan käsikirjoitus, kirjaa ei tiettävästi julkaistu
Aiheesta muualla

Enkeliruhtinas Nyt! dokumentti heikkolaatuisena kopiona Youtubessa (4 osassa)
Hannu Lauerman Vaihtoehtoiset hoitomuodot - uskomuslääkintä sairaanhoidossa -luento Youtubessa, Lauerma kertoo Rauhalasta nimeä mainitsematta kohdasta 23:40 alkaen
Jouttijärvi (Virrat)

| Jouttijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Virrat
Koordinaatit:  62°11′40″N, 23°53′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarjanneveden alue (35.41)
Laskuoja:  oja Syväjärveen 
Järvinumero:  35.411.1.023
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  146,5 m  
Rantaviiva:  1,826 km  
Pinta-ala:  7,426 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiJouttijärvi 
Jouttijärvi  on Pirkanmaalla Virroilla Jähdyspohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,4 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Tarjanneveden lähialueeseen (35.411) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 146,5 metriä mpy.
Jouttijärvi (Orivesi, Myllykylä)

| Jouttijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°42′26″N, 24°16′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Venehjoen valuma-alue (35.74)
Laskujoki:  Jouttioja Myllyjärveen
Järvinumero:  35.743.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  134,4 m  
Rantaviiva:  1,173 km  
Pinta-ala:  6,458 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiJouttijärvi 
Jouttijärvi  on Pirkanmaalla Oriveden Myllykylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,5 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee matalien mäkien välisessä painanteessa kallioisen Kirkkovuoren lounaispuolella. Kirkkovuori kohoaa 35 metriä järven yläpuolelle. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rannalla on vain yksi vapaa-ajan asunto. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Taipaleenjoen alaosan alueeseen (35.743) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 134,4 metriä mpy. Siihen ei ole johdettu metsäojia, mutta sille on kaivettu laskuojan alku koneellisesti ja ojan jatkoa kutsutaan Jouttiojaksi. Jouttioja laskee 1,7 kilometrin päässä Myllyjärven luoteisrantaan saarta vastapäätä. Myllyojan laskujoki Taipaleenjoki laskee Nihuanjärveen.
Henryk Niedźwiedzki

| Mitalit> Maa:   Puola.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Puola.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Puola.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:   Puola> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Melbourne 1956 | höyhensarja |  |
Henryk Władysław Niedźwiedzki (6. huhtikuuta 1933 Niedźwiady – 9. helmikuuta 2018) oli puolalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa ja sai siellä pronssia höyhensarjassa. Hän osallistui myös Helsingin kesäolympialaisiin 1952 ja kilpaili siellä kääpiösarjassa.
Niedźwiedzki ottelee unkarilaista Kellneriä vastaan vuonna 1954.
Henryk Szeryng

Szeryng vuonna 1964.
Henryk Bolesław Szeryng (22. syyskuuta 1918 Żelazowa Wola, Puola – 8. maaliskuuta 1988 Kassel, Saksa) oli puolalais-meksikolainen viulisti.
Szeryng oli juutalainen. Hän opiskeli viulunsoittoa Puolassa ja Carl Fleschin johdolla Berliinissä. Ensiesiintymisensä hän teki vuonna 1933. Vuosina 1933–1939 Szeryng opiskeli säveltämistä Nadia Boulangerin oppilaana Pariisissa. Toisen maailmansodan aikana Szeryng - joka hallitsi sujuvasti seitsemää kieltä - toimi Puolan pakolaishallituksen tulkkina ja esiintyi liittoutuneiden joukoille eri puolella maailmaa. Erään Mexico Cityssä annetun konsertin yhteydessä hänelle tarjottiin virkaa yliopiston jousisoitinosaston johtajana. Hän hyväksyi tarjouksen ja tuli Meksikon kansalaiseksi vuonna 1946. Seuraavina vuosina Szeryng keskittyi opettamiseen, ja jatkoi soolouraansa vasta vuodesta 1954 alkaen jolloin hän saavutti suurmenestyksen konsertissaan New Yorkissa. Hänestä tuli eräs aikansa tunnetuimmista viulisteista, joka teki esiintymiskiertueita kaikkialla maailmassa.
Szeryngin viulutaidetta on luonnehdittu mietityksi, itsetehostusta välttäväksi ja säveltäjän tarkoitusta kunnioittavaksi. Hän on tehnyt runsaasti levytyksiä, joista mainittakoon varsinkin Artur Rubinsteinin kanssa tehdyt Beethovenin ja Brahmsin viulusonaattien äänitykset.
Jänönapila

| Jänönapila |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Alaheimo::  Faboideae
Suku::  Apilat Trifolium
Laji::  arvense
Kaksiosainen nimi
 Trifolium arvense  L. 
Katso myös
   Jänönapila Wikispeciesissä   Jänönapila Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jänönapila (Trifolium arvense) on yksivuotinen, punakukkainen, parikymmentä senttiä korkea apilalaji.
Ulkonäkö ja koko

Jänönapila kasvattaa 10–30 cm korkean hennon varren. Varsi on pysty, tavallisesti monihaarainen ja harmaakarvainen. Lyhytruotiset lehdet ovat kolmisormisia ja niiden korvakkeet ovat pitkälti ruodin kanssa yhdiskasvuisia. Lehdykät ovat 0,6–2 cm pitkiä, suikeita ja nirhalaitaisia. Kukinto on pitkänomainen ja harmahtava. Teriö on pienikokoinen ja tyveltä yhdislehtinen, verhiö on pitkäkarvainen, pitkä- ja kapealiuskainen ja teriötä pitempi. Kukan väri vaihtelee valkoisesta punertavaan. Jänönapila kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Siemenet kypsyvät verhiön sisään jäävässä palossa.
Levinneisyys

Jänönapilaa tavataan koko Euroopassa lukuun ottamatta Islantia sekä pohjoista Fennoskandiaa ja Venäjää. Lisäksi sitä tavataan Turkissa, Kaukasuksen alueella ja Pohjois-Afrikassa Marokosta Tunisiaan. Ihmisen mukana laji on levinnyt laajalle Pohjois-Amerikkaan, varsinkin mantereen itäosiin. Suomessa jänönapila on maan eteläosissa muinaistulokas, pohjoisempana satunnainen uustulokas. Se on yleinen Ahvenanmaalla ja lounaisimmassa Manner-Suomessa, mutta on harvinainen muualla Etelä- ja Keski-Suomessa. Satunnaisena jänönapilaa on tavattu Oulun ja Kemin korkeuksille saakka.
Elinympäristö

Jänönapila kasvaa kuivilla kedoilla, kallioilla, satamissa, ratapihoilla ja tien- ja pellonpientareilla.
Käyttö

Jänönapila on vanha lääkekasvi, jota on käytetty haavoihin. Virossa sitä on käytetty myös yskänlääkkeeksi.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Jänönapila (Trifolium arvense)
Kasviatlas 2022: Jänönapilan (Trifolium arvense) levinneisyys Suomessa.
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Jänönapila (Trifolium arvense)
Luontoportti: Jänönapila (Trifolium arvense)
JSTOR Global Plants: Trifolium arvense (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Trifolium arvense (englanniksi)
Jänönapilakasvusto.
Jännityskorroosio

Jännityskorroosion aiheuttamia halkeamia.
Jännityskorroosio (engl. stress corrosion cracking, SCC) aiheuttaa kappaleen murtumisen jännityksen ja korroosion yhteisvaikutuksesta. Pelkkä jännitys tai korroosio ei yksinään aiheuta särön syntymistä ja kasvamista materiaaliin. Ilmiötä voi olla vaikea havaita, koska särön kasvaminen ei tyypillisesti aiheuta ulkoisia muutoksia kappaleeseen ennen kuin lopullisen vaurioitumisen yhteydessä. Monet muutoin hyvin korroosiota kestävät materiaalit ovat herkkiä jännityskorroosiolle. Esimerkiksi austeniittinen ruostumaton teräs (AISI 304, EN 1.4301) ja luja alumiiniseos (AA 7075) kärsivät jännityskorroosiosta kloridipitoisessa ympäristössä.
Jännityskorroosio

Jännityskorroosiomurtuminen (stress corrosion cracking, SCC ) on staattisen jännityksen ja korroosion aiheuttama vaurio metalliin tai keraamimateriaaliin. Keraameilla jännityskorroosiota havaitaan alikriittisen murtuman kasvun (slow crack growth, SCG) seurauksena vakiokuormituksella. Termoplastisilla muoveilla jännityssäröilyä esiintyy jännityksen ja kemiallisen rasituksen yhteisvaikutuksesta. Jännityskorroosio ilmenee metallin haurastumisena tai murtumisena ilman havaittavia ulkoisia muutoksia materiaalin pinnalla. Jännityskorroosion aiheuttama haurastuminen voi johtaa metallin äkilliseen ja ennakoimattomaan murtumiseen. Repeämä etenee nopeasti jännityskorroosion haurastuttamassa metallissa.
Jännityskorroosion taustalla ovat metallin sisäiset ja ulkoiset jännitykset yhdistettynä korroosiota aiheuttaviin ympäristötekijöihin. Korroosioympäristö on materiaalikohtainen. Metalliseokset (hiiliteräkset, austeniittiset ruostumattomat teräkset, kuparisinkkiseokset, magnesiumseokset ja lyijyseokset) herkistyvät jännityskorroosiolle. Tietyt olosuhteet aiheuttavat jännityskorroosiovaurioita myös yleisesti korroosiota kestäviin metalleihin, esimerkiksi austeniittinen ruostumaton teräs (AISI 304, EN 1.4301) ja luja alumiiniseos (AA 7075) kärsivät jännityskorroosiosta kloridipitoisessa ympäristössä.
Erilaisia jännityskorroosion muotoja ovat esimerkiksi messingin varastorepeäminen (season cracking), niukkahiilisten terästen lipeähauraus (caustic embrittlement) ja vetyhaurastuminen (hydrogen embrittlement).
Korroosionesto

Jännityskorroosionestoon on eri menetelmiä riippuen metallityypistä ja ympäristön olosuhteista (katodinen suojaus, jännityksenpoistohehkutus, kuulapuhallus, rullaus, inhibiitit). Sähkökemiallisesta syöpymisestä johtuvaa jännityskorroosiota voidaan estää säätämällä metallin ja liuoksen välistä potentiaalia anodiseen tai katodiseen suuntaan.  Korroosiota aiheuttavien kemikaalien vaikutusta ehkäistään ympäristöolosuhteiden avulla (pH-arvo, lämpötila ja kaasut). Oikeilla muokkaustyövaiheiden  ja työstötyövaiheiden sekä rakenteeseen kohdistuvan kuormituksen suunnittelulla voidaan välttää metallikappaleiden sisäisiä jännityksiä.  Valitsemalla käyttöympäristön olosuhteissa varmuudella toimiva materiaali pienennetään jännityskorroosiomurtuman riskiä.
Sinkki ja magnesium altistavat alumiiniseokset jännityskorroosiolle. Alumiiniseosten jännityskorroosiota voidaan ehkäistä suojaamalla korroosiolle altis metalli katodisesti sähköjännitteen avulla.  
Austeniittiset ruostumattomat teräkset voidaan suojata jännityskorroosiota vastaan sammuttamalla kappale vesiastiaan 1 050 ˚C asteesta. Hapen poisto liuoksesta ehkäisee austeniittisen ruostumattoman teräksen korroosiota kloridipitoisissa olosuhteissa. Rasittavassa kloridiympäristössä ruostumattoman teräksen yli 42% nikkeliseokset ovat kestävä materiaali. Ferriittiset ruostumattomat teräkset tai ferriittis-austeniittiset teräkset eivät herkisty kloridien vaikutuksesta jännityskorroosiolle.
Niukkahiilinen teräs ja muut metalliseokset voidaan suojata jännityksenpoistohehkutuksen ja hitaan jäähdytyksen avulla. Hehkutuslämpötila muokkauksesta aiheutuneiden sisäisten jännitysten poistamiseksi on esimerkiksi alumiiniseoksille 230–260˚C, hiiliteräksille 500–600˚C ja ruostumattomalle teräkselle 730–870˚C.
Puristusjännityksen luominen kuulapuhalluksella tai rullauksen avulla metallikappaleen pinnalle estää jännityskorroosiota. Niukkahiilisten terästen lipeähaurautta voidaan ehkäistä inhibiittien, kuten natriumnitraatin avulla. Metallin jännityskorroosiota ehkäistään erilaisilla suojaavilla pintakäsittelyillä kuten messingin niklaaminen, alumiiniseosten pinnoitus puhtaalla alumiinilla tai magnesiumseosmetallien maalaaminen.
Testaaminen

Materiaalien alttiutta jännityskorroosiolle on perinteisesti tutkittu altistamalla koekappale aine suhteellisen vahvoille ainekohtaisille ominaisuuksille ja mittaamalla aika joka materiaalin murtumiseen kuluu. Tätä tietoa voidaan sitten käyttää hyväksi arvioidessa materiaalin vastustuskykyä jännityskorroosiolle alhaisemmissa pitoisuuksissa ja lievemmissä olosuhteissa.  Ruostumattomille teräksille on olemassa ASTM G 36 standardin mukainen testi, jossa kappale altistetaan kiehuvalle noin 155 ˚C asteiselle magnesiumkloridiliuokselle. Materiaalia voidaan testata myös standardin ASTM G 30 mukaisella u-taivutus kokeella.  Murtumien etenemisnopeuksien voidaan tarkkailla valmiiksi pieniä murtumia sisältävässä kappaleessa, joka altistetaan sopiville olosuhteille. Näin voidaan arvioida materiaalin vaurioitumisnopeutta eri murtumavaiheissa ja saadaan selville missä olosuhteissa murtumat jatkavat kasvuaan.
Judy Holliday

| Judy Holliday |
| --- | --- |
 Judy Holliday Aatamin kylkiluun trailerissa
Henkilötiedot
Koko nimi:  Judith Tuvim
Syntynyt: 21. kesäkuuta 1921 New York City, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 7. kesäkuuta 1965 (43 vuotta) New York City, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Dave Oppenheim (1948-1958)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1938-1963
Merkittävät roolit:  Eilen syntynyt Aatamin kylkiluu
Palkinnot
 naispääosan Oscar: Eilen syntynyt 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Judy Holliday (oik. Judith Tuvim, 21. kesäkuuta 1921 – 7. kesäkuuta 1965) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän voitti urallaan niin Oscarin kuin Tonynkin.
Ura

Hän voitti parhaan naispääosan Oscarin elokuvasta Eilen syntynyt (Born Yesterday, 1950). Muita Hollidayn tunnettuja elokuvia ovat mm. Aatamin kylkiluu (Adam's Rib, 1949), jossa vastanäyttelijöinä olivat Katharine Hepburn ja Spencer Tracy. Vaikka Judy Holliday ehti lyhyen elämänsä aikana näytellä vain noin kymmenkunnassa elokuvassa niin hänellä on tähti elokuvaurastaan Hollywood Walk of Famella.
Yksityiselämä

Holliday syntyi venäjänjuutalaiseen perheeseen. Vaikka hän näytteli usein tyhmien blondien rooleja oli hän todellisuudessa huippuälykäs (ÄO 172) ja hän usein sanoikin että "vaatii paljon älyä saada muut ihmiset vakuuttumaan että hänen hahmonsa ovat tyhmiä".  Judy Holliday kuoli syöpään vain kaksi viikkoa ennen 44-vuotissyntymäpäiviään.