stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Propagandamalli
Suodattimet > Lähteiden hankinta

Kolmas Hermanin ja Chomskyn suodatin liittyy massamedioiden tapaan hankkia uutisilleen lähteet: ”Massamediat ovat ajautuneet symbioosiin vaikuttavien tietolähteiden kanssa taloudellisen pakon ja vastavuoroisuusetujen takia”. Jopa suurilla mediayrityksillä, kuten BBC:llä, ei ole varaa sijoittaa toimittajia kaikkialle. He keskittävät resurssinsa sinne missä uutiset todennäköisesti tapahtuvat: Valkoiseen taloon, Pentagoniin, 10 Downing Streetiin ja muihin keskeisiin ”uutisterminaaleihin”. Liikeyritykset ja elinkeinoelämän järjestöt ovat myös luotettavia lähteitä uutisiin, joilla katsotaan olevan uutisarvoa. Toimittajia ja journalisteja, jotka loukkaavat näitä voimakkaita uutislähteitä, esimerkiksi kyseenalaistamalla uutislähteen totuudenmukaisuuden tai vinouman heidän antamassaan materiaalissa, voidaan uhata kieltämällä heiltä pääsy elintärkeisiin lähteisiin eli tuoreisiin uutisiin. Näin ollen mediasta on tullut haluton julkaisemaan artikkeleita, jotka vahingoittavat yritysten etuja, jotka samaan aikaan tarjoavat resurssit medialle joista he ovat riippuvaisia.
Tämä suhde myös synnyttää ”moraalisen työnjaon”, jossa ”virkamiehillä on faktat sekä virkamiehet antavat faktat” ja ”ainoastaan toimittajat saavat ne”. Tällöin journalistien tarkoitus on sopeutua kritiikittömään asenteeseen, jossa heidän on mahdollista hyväksyä yritysten arvot kokematta kognitiivista dissonanssia.
Suodattimet > Ryöpytys

Neljäs suodatin on ”ryöpytys” (engl. flaking). Herman ja Chomsky kuvaavat ryöpytystä negatiivisina vastauksina tv- tai radio-ohjelmaan. Vastaukset voivat olla eri valitusmuodoissa, kuten kirjeiden, sähkeiden, puheluiden, vetoomuksien, oikeusjuttujen, puheiden tai kongressien esityksien muodoissa. Vastaukset ovat usein uhkaavia ja niissä uhkaillaan ryhtymällä rangaistustoimiin.
Suuryritykset kokoontuvat usein yhdessä muodostamaan ”ryöpytyskoneita”. Yksi esimerkki on yhdysvaltalainen Global Climate Coalitio (GCC), johon kuuluu 50 auto- ja fossiilisten polttoaineiden yritystä, esimerkiksi Exxon, Texaco ja Ford. GCC:n perusti Burson-Marsteller, joka on yksi maailman suurimmista PR-yrityksistä. Sen tarkoitus on hyökätä ilmastotutkijoiden uskottavuutta vastaan ja levittää ”kauhutarinoita” ilmastonmuutoksesta.
Termiä ”ryöpytys” on käytetty kuvaamaan pyrkimyksiä horjuttaa organisaatioita tai henkilöitä, jotka ovat eri mieltä tai kyseenalaistavat vallitsevat oletukset, jotka ovat suotuisia valitulle ”establishmentille” (vallanpitäjille). Toisin kuin ensimmäiset kolme suodatinta, jotka ovat peräisin markkinamekanismien analyysistä, ryöpytykselle ominaista on yhteiset ponnistelut hallitsemaan julkista informaatiota.
Suodattimet > Antikommunismi ja pelko

Viides ja viimeinen suodatin on antikommunismi ja pelko. Manufacturing Consent kirjoitettiin kylmän sodan aikaan. Yleisesti pelkoa käytetään ”vihollisista” tai ”pahoista diktaattoreista” uutisoitaessa, kuten esimerkiksi länsimaissa tapaukset Muammar Gaddafi, Saddam Hussein tai Slobodan Milosevic (esim. brittiläisen iltapäivälehden otsikot ”Smash Saddam!” ja ”Clobba Sobba!”). Suodattimen sanotaan ulottuvan esimerkiksi myös ympäristösuojelijoiden uutisointiin valtavirtamediassa, jossa heitä pidetään ”ekoterroristeina”. Esimerkkinä The Sunday Times, joka kirjoitti useita artikkeleita vuonna 1999 syyttäen väkivallattomia suoran toiminnan aktivisteja kyynelkaasujen ja tainnutusaseiden varastoimisesta.
Anti-ideologistit käyttävät hyväkseen julkisen pelon ja viharyhmät, joiden uhka on potentiaalinen, oikea, liioiteltu tai kuviteltu. Mallin mukaan kommunismi aiheutti ensisijaisen uhan. Parjaajien toimesta kommunismi ja sosialismi esitettiin kansalaisille vaaraksi eri vapauksille, kuten sananvapaudelle, liikkumisvapaudelle, lehdistönvapaudelle ja niin edespäin. Malli väittää, että tämänkaltaisia kuvauksia käytettiin useasti keinona vaientaa eliitin etuja kritisoivat. Chomsky väittää, että kylmän sodan loppumisen jälkeen vuonna 1991, antikommunismi korvattiin ”terrorisminvastaisella sodalla”, joka on suuri yhteiskunnallinen kontrollointimekanismi. Syyskuun 11. päivän terroritekojen jälkeen jotkut tutkijat ovat yhtä mieltä siitä, että terrorisminvastainen sota (tai islamofobia) on korvannut antikommunismin pelon lähteenä.
Esimerkkitapaukset

Propagandamallin teoreettisen selityksen jälkeen kirja sisältää suuren osion, jossa Herman ja Chomsky pyrkivät testaamaan esittämiään hypoteeseja. Jos propagandamalli on oikeassa ja suodattimet vaikuttavat median sisältöön, tietynlaisia vinoumia olisi odotettavissa – sellaisia, jotka systemaattisesti suosivat yritysten etuja.
He myös käyvät läpi kontrolliryhmiä, jossa on kaksi historiallista tapahtumaa, jotka ovat samanlaisia keskenään, mutta poikkeavat odotetulta median suhtautumiselta. Näissä kontrolleissa tapahtumat ovat objektiivisesti vastakkain ja testeissä käytetään menetelmiä, kuten keskeisten tapahtumien tekstimääräinen mittaus tai kyseistä juttua suosivat pääkirjoitukset.
Esimerkkitapaukset > ”Vihollismaista” uutisointi

Yksi esimerkki vinoumasta oli miten mediassa epäonnistuttiin kyseenalaistamaan Yhdysvaltojen Vietnamin sodan laillisuus, kun taas Neuvostoliiton Afganistanin sodasta uutisoitiin merkittävästi hyökkäyksenä.
Toinen esimerkki vinoumasta oli miten mediassa oli taipumus korostaa väkivaltaisia tekoja – kuten kansanmurhia – enemmän vihollisten tai epäystävällisten maissa, kuten Kosovossa, samalla kun oli taipumus jättää huomioimatta kansanmurhia liittolaisvaltioissa, kuten Indonesian Itä-Timorissa. Tämä vinouma esiintyi myös ulkomaiden vaaleissa, jossa media antoi myönteistä näkyvyyttä liittolaisvaltioiden vaaleille – kuten El Salvadorin ja Guatemalan vilpillisille vaaleille – kun taas epäsuotuisaa näkyvyyttä laillisille vaaleille vihollismaissa kuten Nicaraguassa.
Chomsky toteaa myös, että media uutisoi tarkasti esimerkiksi Fallujan taistelujen tapahtumista, mutta ideologisten vinoumien takia se toimi hallitusmyönteisenä propagandana. The New York Times kuvasi tarkasti hyökkäystä Fallujan keskussairaalaan, mutta se oli meneillään olevien sotarikoksien juhlintaa. Geneven sopimuksien mukaan lääkintähuollon kiinteisiin laitoksiin ja liikkuviin lääkintämuodostelmiin ei saa missään olosuhteissa kohdistaa hyökkäystä, vaan selkkauksen osapuolten tulee niitä jokaisena ajankohtana pitää loukkaamattomina ja suojella.
Esimerkkitapaukset > Tietovuotojen skandaalit

Herman ja Chomsky osoittavat vinoumia skandaalien raportoinnissa. Ne skandaalit, jotka hyödyttävät vallanpitäjiä, raportoidaan, kun taas skandaalit, jotka satuttavat vallanpitäjiä, jätetään huomioimatta. Suurin esimerkki tästä on kuinka Yhdysvaltojen media uutisoi laajasti Watergate-skandaalista, mutta jätti huomioimatta Cointelpro-paljastukset. Vaikka Watergate-paljastukset olivat poliittinen uhka voimakkaille ihmisille (Demokraateille), Cointelpro vahingoitti keskivertokansalaisia ja meni niinkin pitkälle kuin poliittiset salamurhat. Muita esimerkkejä on esimerkiksi Iran-Contra-skandaali, jossa media keskittyi voimakkaisiin ihmisiin kuten Oliver Northiin mutta jätti pois uutisoinnin Nicaraguassa kuolleista siviileistä, kun Yhdysvallat avusti contria.
Haastattelussa vuonna 2010 Chomsky vertasi median uutisointia WikiLeaksin julkaisemista Afganistanin sodan (2001–) tietovuodoista median uutisointiin tutkimukseen, jossa tutkittiin Fallujan vakavia terveysongelmia. Vaikka mediassa oli runsaasti uutisointia WikiLeaksista, Yhdysvaltalaismedia ei uutisoinut Fallujan tutkimuksesta, jossa terveystilannetta kuvattiin brittiläisessä mediassa Hiroshimaa pahemmaksi.
Teorian sovellutukset

Manufacturing Consent -kirjan julkaisemisen jälkeen Herman ja Chomsky ovat käyttäneet teoriaa ja antaneet sille keskeisen roolin heidän kirjoituksissaan, luennoissaan ja teoreettisissa viitekehityksissään. Chomsky on käyttänyt runsaasti teorian selittävää voimaa tukeakseen hänen tulkintoja valtamedian suhtautumisesta monenlaisiin tapahtumiin, kuten:
Persianlahden sotaan, jossa media epäonnistui raportoimaan Saddamin rauhantarjoukset.
Irakin sotaan, jossa media epäonnistui raportoimaan sodan laillisuuden vaikka yleinen mielipide oli ylivoimaisesti sen puolella, että Irakiin hyökättäisiin vain YK:n valtuutuksella. Fairness & Accuracy In Reporting (FAIR) mukaan mediassa keskityttiin suhteettomasti sotamyönteisiin lähteisiin, kun taas sodanvastaisia lähteitä oli vain 10% (vain 3% yhdysvaltalaislähteistä oli sodanvastaisia).
Ilmastonmuutokseen, jossa media pitää ilmastonmuutoksen kieltäviä ihmisiä tasapuolisina, vaikka vain noin yhdellä prosentilla ilmastotutkijoista on sama näkemys. Jotkin uutislähteet käyttävät toistuvasti ilmastoskeptikkoja – joilla on tunnettuja yhteyksiä fossiilisten polttoaineiden yrityksiin – lähteinä heidän uutisiinsa ja määrittelemään miten ilmastonmuutoksesta uutisoidaan. Jossain tapauksissa tämänkaltaiset uutiset ovat levinneet eksponentiaalisesti kasvattaen mediassa olevaa väärää tietoa. Mediassa ilmastonmuutosta käsitelleissä uutisissa noin 62% perustui tieteelliseen tutkimukseen, jotka oli julkaistu vertaisarvioidussa lehdessä.
Vastaanotto

Niissä harvoissa tapauksissa, jolloin propagandamallista puhutaan valtamediassa, se aiheuttaa yleensä suuren reaktion. Vuonna 1988 Bill Moyers haastatteli Chomskya televisiossa PBS-kanavalla ja ohjelma sai tuhat kirjettä vastauksena, mikä oli yksi suurimmista reaktioista ohjelman historiassa. Kun Chomsky esiintyi TV-Ontariolla vuonna 1985, lähetyksessä näkyi puhelinnumero, johon katsojat pystyivät soittamaan. Tv-asema sai 31 321 soittoa. Kun Chomskya haastateltiin BBC:llä vuonna 1996, ohjelman tuottaja kertoi, että ”Yleisöreaktio oli hämmästyttävää. En ole koskaan työskennellyt ohjelmassa, joka on saanut niin paljon kirjeitä ja soittoja”. Tuottajan toimisto oli ”hukkunut” palautteeseen.
Vuonna 2007 Chomsky ja Herman puhuivat Windsorin yliopistossa mallin kehityksestä ja kritiikkiin vastaamisesta. Molemmat totesivat, että malli on silti soveltuva, vaikkakin he ehdottivat joihinkin mallin alueisiin päivitystä viimeaikaisten kehityksien varjossa.
Chomsky on painottanut, että vaikka propagandan rooli mediassa on tehostunut omistuksen ja mainonnan takia, ongelman juuret ovat ideologisissa-doktriinisissa sitoumuksissa – jotka ovat osa intellktuellia elämää – tai vallanpitäjien älyllisessä kulttuurissa. Hän vertaa mediaa tieteelliseen kirjallisuuteen, jossa esiintyy samoja ongelmia, vaikka propagandamalli ei niinkään rajoita sitä.
Windsorin puheessa Chomsky totesi, että Herman oli ensisijaisesti vastuussa teorian luomisesta vaikka Chomsky auttoi siinä. Chomskyn mukaan hän vaati Hermanin nimen esiintyvän ensimmäisenä Manufacturing Consent -kirjan kannessa, koska Herman oli ensisijaisessa teorian tutkijan ja kehittäjän roolissa.
Vastaanotto > Yhdysvaltalaiset painostusryhmät

Internetin tullessa halvaksi viestintävälineeksi useita riippumattomia sivustoja on syntynyt, jotka tarkkailevat mediaa tarkasti käyttäen hyödyksi propagandamallia. Esimerkkejä näistä ovat Free Press ja FAIR.
Vastaanotto > Harvardin mediatutkimus kidutuksesta

Vuonna 2010 Harvard Kennedy Schoolin tekemä tutkimus osoitti, että tiedotusvälineet, kuten The New York Times ja Los Angeles Times lopetti termin ”kidutus” käytön puhuttaessa vesikidutuksesta (engl. waterboarding), kun Yhdysvaltain hallitus harjoitti sitä vuodesta 2002 vuoteen 2008. Tutkimus myös totesi, että lehdistö kutsui vesikidutusta kidutukseksi paljon todennäköisemmin jos vesikidutusta harjoittava maa oli muu kuin Yhdysvallat. Tutkimus oli samankaltainen kuin Manufacturing Consent -kirjassa tehdyt mediatutkimukset aiheista, kuten miten termiä ”kansanmurha” käytettiin mediassa, kun sillä viitattiin liittolais- ja vihollismaihin.
Glenn Greenwald kommentoi tutkimusta ja sanoi, että ”emme tarvitse valtionjohtoista mediaa, koska tiedotusvälineemme ottavat vapaaehtoisesti sen tehtävän...”, koska media usein toimii valtion propagandana pakottamatta.
Vastaanotto > Mediatutkimukset Yhdysvaltojen ulkopuolella

Chomsky on kommentoinut propagandamallin soveltuvuutta muiden maiden mediaympäristössä:
»Tutkimusta on tehty vain harvoin järjestelmällisellä tavalla. Brittiläistä mediaa on tutkittu Glasgow’n yliopistossa. Mark Curtisin Ambiguities of Power -kirjassa on tehty mielenkiintoista tutkimusta Keski-Amerikan uutisoinnista brittiläisessä mediassa. Tutkimusta on tehty Ranskan mediasta, lähinnä Belgiassa, äskettäinen kirja Serge Halimilta (Le Monde Diplomatiquen päätoimittaja). Hollantilainen jatko-opiskelija on tutkinut erittäin huolellisesti neljäätoista suurta eurooppalaista sanomalehteä, käyttäen Ed Hermanin menetelmiä. Mielenkiintoisia tuloksia. Keskustelin näistä (ja muutamasta muusta) hieman kirjani Deterring Democracy kappaleen 5 alaviitteessä.»
Yli vuosikymmenen ajan brittiläis-pohjainen sivusto Media Lens on tutkinut heidän kotimaantoimitusta ja liberaalia lehdistöä. Media Lensin kritiikkiä esiteltiin Guardians of Power (2006)- ja Newspeak in the 21st Century (2009) -kirjoissa.
Tutkimuksissa propagandamallia on laajennettu myös Kiinan uutismedian tutkimiseen ja Hollywoodin elokuvatuotannon tutkimiseen.
Kritiikki > Eli Lehrer

American Enterprise Instituten Eli Lehrer kritisoi propagandamallin teoriaa kirjassaan The Anti-Chomsky Reader. Lehrerin mukaan erimielisyydet sanomalehdissä kuten The New York Timesissa ja The Wall Street Journalissa ovat todisteita siitä, että media ei ole yhtenäinen järjestelmä. Lehrer myös uskoo, että mediassa ei voi olla yritysten vinoumia, koska media raportoi ja paljastaa yritysten korruptiota. Lehrer väittää, että propagandamalli koostuu marxilaisesta käsityksestä oikeistolaisesta väärästä tietoisuudesta.
Herman ja Chomsky ovat todenneet, että media ei ole täysin yhtenäinen järjestelmä, vaan se edustaa voimakkaiden intressien välistä keskustelua jättäen näkökulmia huomioimatta, jotka haastavat näiden intressien "perustavaa laatua olevat edellytykset". Esimerkiksi Vietnamin sodan aikana mediassa oli erimielisyyksiä sodan taktiikoista, mutta laajempi näkökulma sodan laillisuudesta ja oikeutuksesta jätettiin huomioimatta. Lisäksi Chomsky on sanonut, että vaikka media vastustaa korruptiota, se ei vastusta sitä, että yhteiskunta voimaannuttaa laillisesti yritysten etuja. Tämä on osoitus voimakkaista intresseistä, jonka malli ennustaa. Herman ja Chomsky ovat todenneet myös, että malli ei pyri käsittelemään median vaikutuksia yhteiskuntaan. Herman on todennut, että kriitikot eivät ole ymmärtäneet, että propagandamalli ei selitä sitä kuinka tehokkaita tuloksia media tuottaa, vaan kuinka se toimii.
Kritiikki > Garet Morleyn kritiikki

Gareth Morley esittää artikkelissaan Inroads: A Journal of Opinion, että laajalti uutisoitu israelilaisten protestoijien kaltoinkohtelu verrattuna vähäiseen uutisointiin vastaavista (tai paljon pahemmista) tapahtumista Saharan eteläpuolisessa Afrikassa on selitetty huonosti mallissa. Chomsky vastasi, että kun mallia testataan, esimerkit tulisivat olla huolellisesti valittuja seurantaryhmien parivertailussa, jotta vältytään sellaisilta eroavaisuuksilta, jotka eivät liity poliittisiin vinoumiin. Esimerkiksi kahden alueen uutisoinnin tulisi olla samanlaista. Chomskyn mukaan näin ei kuitenkaan ole; uutisointi on huomattavasti yleisempää Israelista (missä tahansa muodossa) kuin uutiset Saharan eteläpuolisessa Afrikasta.lähde tarkemmin?
Tutkimuksessa todettiin, että Irakin sodan alussa useimmat lähteet olivat ylivoimaisesti hyökkäyksen puolella.
Sepeltrogoni

| Sepeltrogoni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Trogonilinnut Trogoniformes
Heimo::  Trogonit Trogonidae
Suku::  Aasiantrogonit Harpactes
Laji::  kasumba
Kaksiosainen nimi
 Harpactes kasumba  (Raffles, 1822) 
Katso myös
   Sepeltrogoni Wikispeciesissä   Sepeltrogoni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sepeltrogoni (Harpactes kasumba) on trogonien heimoon kuuluva kaakkoisaasialainen lintulaji. Sen esiintymisalue käsittää eteläisimmän Thaimaan, Malakan niemimaan, Borneon ja Sumatran. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Stamford Raffles kuvaili lajin holotyypin Sumatralta vuonna 1822.
Salvatore Quasimodo

| Salvatore Quasimodo |
| --- | --- |
 Salvatore Quasimodo vuonna 1959.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. elokuuta 1901
Kuollut: 14. kesäkuuta 1968 (66 vuotta) Napoli, Italia
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Palkinnot
  Nobelin kirjallisuuspalkinto 1959 
Aiheesta muualla
www.salvatorequasimodo.it
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Salvatore Quasimodo (20. elokuuta 1901 Modica, Sisilia, Italia – 14. kesäkuuta 1968 Napoli, Italia) oli italialainen kirjailija, joka sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon 1959. Hän on Italian tunnetuimpia 1900-luvun runoilijoita.
Quasimodo syntyi Modicassa lähellä Syrakusaa. Hän opis insinööriksi ja kävi teknillistä koulua Syrakusassa ja jatkoi korkeakoulussa Roomassa. Siellä hän luki samaan aikaan yliopistossa latinaa ja kreikkaa. Taloudellisista syistä hänen oli jätettävä opintonsa kesken ja pestauduttava pikkuvirkamieheksi. Ensimmäiset runonsa hän julkaisi vuonna 1930.
Quasimodo käänsi italiaksi sekä kreikkalaisia ja roomalaisia klassikoita että Shakespearea, Molièrea ja modernimpia runoilijoita, kuten Nerudaa.
Suomennetut teokset

Ja äkkiä on ilta.  (Suomennos ja esittely: Elli-Kaija Köngäs)  Kirjayhtymä, 1962 (2. painos 1988).  ISBN 951-26-3255-1.
Aiheesta muualla

Salvatore Quasimodo, (Arkistoitu – Internet Archive) Luettelo Quasimodon suomennetuista runoista. Lahden kaupunginkirjaston päivittyvä runotietokanta.
Siinain isku 2017

| Siinain isku |
| --- | --- |
  
Paikka:  Lähellä Bir al-Abedia, Siinai, Egypti  31.039458°N, 33.347830°E
Kohde:  moskeija
Ajankohta:  24. marraskuuta 2017
Kuolleita:  ainakin 305
Haavoittuneita:  128
Siinain isku tapahtui 24. marraskuuta 2017, kun Pohjois-Siinailla Egyptissä Bir al-Abedin kaupungissa militantit laukaisivat pommin ja alkoivat ampua moskeijassa kesken perjantairukoksen. Egyptin valtionsyyttäjän mukaan hyökkääjiä oli 25–30 ja heillä oli Isisin lippu. Iskussa kuoli ainakin 305 ihmistä ja 128 loukkaantui. Mikään järjestö ei ole toistaiseksi ilmoittautunut iskun tekijäksi.
Egyptin presidentti Abdel Fattah al-Sisi julisti maahan kolmen päivän suruajan.
Sarvipitta

| Sarvipitta |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Pitat Pittidae
Suku::  Pitat Pitta
Laji::  phayrei
Kaksiosainen nimi
 Pitta phayrei  (Blyth, 1863) 
Synonyymit
 Hydrornis phayrei 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sarvipitta (Pitta phayrei) eli aiemmalta nimeltään peruukkipitta on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Peruukkipittaa tavataan Kambodžassa, Kiinassa, Laosissa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 928 000 km². Lajin on raportoitu olevan yleensä harvinainen, mutta satunnaisesti paikallisesti yleinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Siinai (täsmennyssivu)

Siinai voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Siinain niemimaa
Siinaivuori Siinain niemimaalla
Siinain luostari eli Pyhän Katariinan luostari, kristillinen luostari Siinaivuoren juurella Siinain niemimaalla
Siinai, suomalainen yhtye.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Siinai”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Salibandyn alle 19-vuotiaiden tyttöjen maailmanmestaruuskilpailut 2014

Salibandyn alle 19-vuotiaiden tyttöjen maailmanmestaruuskilpailut 2014 olivat järjestyksessään kuudennet nuorten tyttöjen MM-kilpailut. Ne pelattiin Puolassa 30. huhtikuuta – 4. toukokuuta 2014.
Ukrainalle turnaus oli ensimmäinen MM-tasolla.
A-sarja > Lohkon A sarjataulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| 1 |  Suomi | 3 | 3 | 0 | 0 | 31 | 4 | 6 |
| 2 |  Tšekki | 3 | 2 | 0 | 1 | 20 | 9 | 4 |
| 3 |  Puola | 3 | 0 | 1 | 2 | 7 | 19 | 1 |
| 4 |  Latvia | 3 | 0 | 1 | 2 | 4 | 30 | 1 |
A-sarja > Lohkon B sarjataulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| 1 |  Ruotsi | 3 | 3 | 0 | 0 | 56 | 5 | 6 |
| 2 |  Sveitsi | 3 | 2 | 0 | 1 | 24 | 15 | 4 |
| 3 |  Slovakia | 3 | 1 | 0 | 2 | 20 | 26 | 2 |
| 4 |  Unkari | 3 | 0 | 0 | 3 | 6 | 60 | 0 |
A-sarja > Sijoitus- ja mitaliottelut

Sijat 7–8
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Unkari | 2 | – | 4 |  Latvia | 3.5.2014 |  |
Sijat 5–6
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Puola | 1 | – | 4 |  Slovakia | 3.5.2014 |  |
Välierät
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Suomi | 5 | – | 3 |  Sveitsi | 3.5.2014 |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Ruotsi | 7 | – | 3 |  Tšekki | 3.5.2014 |  |
Pronssiottelut
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Tšekki | 5 | – | 2 |  Sveitsi | 4.5.2014 |  |
Loppuottelu
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Ruotsi | 6 | – | 4 |  Suomi | 4.5.2014 |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Välieräpari A1-B2 | Välieräpari A1-B2 |  |  |  |  |
|  Suomi | 5 |  |  |  |  |
|  Sveitsi | 3 |  |  |  |  |

|  |  |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
|  |  |  |  |  Ruotsi | 6 |
|  |  |  |  |  Suomi | 4 |

| Välieräpari B1-A2 | Välieräpari B1-A2 |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|  Ruotsi | 7 |  |  |  Tšekki | 5 |
|  Tšekki | 3 |  |  |  Sveitsi | 2 |
B-sarja > Sarjataulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| 1 |  Norja | 4 | 4 | 0 | 0 | 56 | 4 | 8 |
| 2 |  Kanada | 4 | 3 | 0 | 1 | 31 | 14 | 6 |
| 3 |  Saksa | 4 | 2 | 0 | 2 | 36 | 10 | 4 |
| 4 |  Itävalta | 4 | 1 | 0 | 3 | 10 | 51 | 2 |
| 5 |  Unkari | 4 | 0 | 0 | 4 | 4 | 58 | 0 |
Lopputulokset > A-sarja

Ruotsi
Suomi
Tšekki
Sveitsi
Slovakia
Puola
Latvia
Unkari
Unkari putosi B-sarjaan vuoden 2016 kisoihin.
Lopputulokset > B-sarja

Norja
Kanada
Saksa
Itävalta
Ukraina
Norja nousi A-sarjaan vuoden 2016 kisoihin.
Aiheesta muualla

Virallinen kisasivusto (englanniksi) (arkistoitu versio)
Kisat kansainvälisen salibandyliiton sivuilla (englanniksi)
IFF Floorballn kanava YouTubessa (englanniksi)
Salibandyn maailmanmestaruuskilpailut
| --- | --- |
Miehet: 1996 • 1998 • 2000 • 2002 • 2004 • 2006 • 2008 • 2010 • 2012 • 2014 • 2016 • 2018 • 2020 • 2022 • 2024
Naiset: 1997 • 1999 • 2001 • 2003 • 2005 • 2007 • 2009 • 2011 • 2013 • 2015 • 2017 • 2019 • 2021 • 2023
Pojat U-19: 2001 • 2003 • 2005 • 2007 • 2009 • 2011 • 2013 • 2015 • 2017 • 2019 • 2021 • 2023
Tytöt U-19: 2004 • 2006 • 2008 • 2010 • 2012 • 2014 • 2016 • 2018 • 2020 • 2022 • 2024