stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lotta Harala
Urheilu-ura

Harala sijoittui neljänneksi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailujen 100 metrin aitajuoksussa Bressanonessa 2009. Hän karsiutui samoissa kilpailuissa pituushypyn loppukilpailusta. Hän karsiutui 100 metrin aitajuoksun alkuerissä alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010 ja EM-kilpailuissa 2011. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tampereella 2013 hän sijoittui 100 metrin aitajuoksussa kahdeksanneksi.
Harala karsiutui sisäratojen EM-kilpailuissa 60 metrin aitajuoksun välierissä Belgradissa 2017 ja alkuerissä Göteborgissa 2013 ja Istanbulissa 2023. Harala selviytyi finaaliin  Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa 2025, mutta kaatui törmättyään ensimmäiseen aitaan. Harala karsiutui 100 metrin alkuerissä Budapestin MM-kilpailuissa 2023 ajalla 13,11. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän selviytyi alkueristä jatkoon ajalla 12,91, mutta karsiutui välierissä ajalla 12,98. Hän juoksi 100 metrin aitajuoksun Suomen ennätyksen 12,65 Sveitsin La Chaux-de-Fondsissa 14. heinäkuuta 2024. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän karsiutui välierissä ajalla 13,05. Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa 2025 hän juoksi 60 metrin aitajuoksun välierissä ennätyksensä 7,97, mutta keskeytti loppukilpailun kaatumisen seurauksena.
Kalevan kisoissa Harala on voittanut Suomen mestaruuden vuonna 2017 minkä lisäksi hän on saavuttanut pika-aitojen hopeaa vuosina 2023 ja 2024. Sisäratojen SM-kilpailuissa Harala on saavuttanut hopeaa 60 metrin aitajuoksussa vuosina 2013, 2015 ja 2020 ja pronssia 2018 sekä viestissä kultaa vuosina 2011, 2012 ja 2013 sekä pronssia 2017. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saanut 4 × 100 metrin viestissä kultaa vuonna 2018, hopeaa vuonna 2014 ja pronssia vuonna 2011.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Aika/Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 12,26 | Tampere | 10. kesäkuuta 2014 |
| 100 m aj | 12,65 SE | La Chaux-de-Fonds | 14. heinäkuuta 2024 |
| Pituus | 614 | Tampere | 24. heinäkuuta 2009 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Laji | Aika/Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m | 7,69 | Tampere | 12. helmikuuta 2013 |
| 60 m aj | 7,97 | Apeldoorn | 7. maaliskuuta 2025 |
| Pituus | 579 | Jyväskylä | 7. maaliskuuta 2010 |
Lähde: Tilastopaja
Dopingrikkomus

Harala sai tammikuussa 2021 kolmen kuukauden kilpailukiellon dopingrikkomuksesta. Hänen 5. elokuuta 2020 antamassaan dopingnäytteessä oli piristeeksi luokiteltavaa 5-metyyliheksaani-2-amiinia (1,4-dimetyylipentyyliamiinia). Hänen katsottiin todennäköisesti saaneen kiellettyä ainetta ravintolisästä, jonka tuoteselosteessa ainetta ei mainittu. Rikkomusta pidettiin tahattomana. Hän oli aloittanut vapaaehtoisen toimintakiellon jo lokakuussa 2020, jolloin kolmen kuukauden tuomio oli kärsitty 12. tammikuuta 2021 mennessä.
Yksityiselämä

Harala on kertonut julkisuudessa kärsineensä syömishäiriöistä. Hän on seurustellut vuodesta 2013 saakka jääkiekkoilija Matias Myttysen kanssa.
Leskinen

Leskinen on vanha, yleinen itäsuomalainen sukunimi. Nimi voi perustua sanan leski nykyiseen merkitykseen. Tämänhetkinen sukututkimus ei kuitenkaan tue tätä tulkintaa. Sukunimi Leskinen esiintyy vanhoissa teksteissä myös muodossa Leskin. In-päätteisiä sukuja on vuosisatojen saatossa tullut lähi-idästä Kreikan kautta Venäjän Karjalaan ja Suomeen.lähde? Matti Kuusi on laskenut verotustietojen perusteella Leskisen olleen vuonna 1571 Savon toiseksi yleisin sukunimi Leinosen jälkeen. Savon lisäksi Leskisiä oli tuolloin paljon Karjalassa. Heitä muutti sittemmin myös Pohjois-Pohjanmaalle, Kainuuseen ja Pohjois-Karjalaan, mutta nimi on edelleen varsin savolainen.
Maaliskuussa 2025 Suomessa oli Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 5 133 Leskistä. Vuonna 1985 luku oli 5 248.
Tunnettuja Leskisiä

Aarne K. Leskinen (1914–1989), kunnallispoliitikko ja urheiluvaikuttaja
Arttu Leskinen, rumpali ja muusikko
August Leskinen (1876–1952), kirvesmies ja kansanedustaja (SDP)
Auli Leskinen (s. 1960), Suomen Madridin-instituutin johtaja
Dana Leskinen (s. 2001), jalkapalloilija
Eino Leskinen (1904–1971), kielitieteilijä ja yliopistonlehtori
Esa Leskinen (s. 1970), teatteriohjaaja ja näytelmäkirjailija
Harri Leskinen (1964–2022), näyttelijä, säveltäjä, ohjaaja ja laulaja
Heikki Leskinen (1930–2021), kielentutkija, professori
Irmeli Leskinen (s. 1957), jalkapalloilija
Jaakko Leskinen (1886–1953), kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
Janne Leskinen (s. 1971), alppihiihdon lajijohtaja, alppihiihtäjä
Jari Leskinen (s. 1965), valtiotieteen tohtori, dosentti ja historiantutkija
Jouko K. Leskinen (s. 1943), varatuomari, yritysjohtaja ja hallitusammattilainen
Juice Leskinen (1950–2006), muusikko ja lauluntekijä
Jukka Leskinen (s. 1951), psykologi ja Maanpuolustuskorkeakoulun professori
Jussi Leskinen (1901–2010), aikoinaan Suomen vanhin henkilö
Kaarina Leskinen (s. 1944), kauneuskilpailujen voittaja
Kristi Leskinen (s. 1981), yhdysvaltalainen freestyle-hiihtäjä
Kullervo Leskinen (1908–1989), ampuja
Lauri Leskinen (1918–1979), opettaja ja kirjailija
Leena Leskinen (oik. Leena Myller, s. 1957), nuortenkirjailija
Lennart Leskinen (1921–2005), taidemaalari
Leri Leskinen (ent. Jari Johannes Leskinen, s. 1967), säveltäjä, muusikko ja yrittäjä
Liana Kaarina Leskinen (s. 1937), näyttelijä
Maiju Leskinen (sittemmin Growick, s. 1955), malli
Margit Leskinen (o.s. Hietamäki, 1915–2002), uimari
Martti Leskinen (1899–1985), kansanedustaja
Otto Leskinen (s. 1997), jääkiekkoilija
Paavo Leskinen (1895–1952), maalari ja SKDL:n kansanedustaja
Pekka Leskinen (s. 1954), koripalloilija
Petri Leskinen (s. 1966), kilpapurjehtija
Risto Leskinen (1915–1996), oikeuskansleri
Saara Leskinen (sittemmin Retulainen, s. 1993), painonnostaja
Saija Leskinen (1912–2003), taidemaalari
Sakari Leskinen (1923–2010), metsänhoitaja ja yritysjohtaja, metsäneuvos
Sirkka-Liisa Leskinen (1938–2018), näyttelijä
Tapio Leskinen (s. 1945), pääjohtaja
Veikko Leskinen (1920–1958), Mannerheim-ristin ritari
Veli Leskinen (1907–1989), jalkapalloilija
Viljo Leskinen (1909–1945), ampumaurheilija
Ville Leskinen (s. 1995), jääkiekkoilija
Ville-Valtteri Leskinen (s. 1994), jääkiekkoilija
Väinö Leskinen (1917–1972), ministeri ja kansanedustaja.
Big Wheel (kappale)

| ”Big Wheel” Tori Amos |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: American Doll Posse
 A-puoli: ”Big Wheel”
 B-puoli: ”Drive All Night”
 Äänitetty : 2006
 Studio : Martian Engineering   (Cornwall, Englanti)
 Julkaistu: 10. huhtikuuta 2007
 Formaatti: lataus
 Tekijä(t): Tori Amos
 Tuottaja(t): Tori Amos
 Tyylilaji: alternative
 Kesto: 03.16
 Levy-yhtiö: Epic, Sony BMG
Big Wheel on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tori Amosin kappale vuodelta 2007. Se julkaistiin ensimmäisenä singlenä albumilta American Doll Posse.
Julkaisu

Tori Amos on säveltänyt kappaleen ”Big Wheel” ja toimi sen tuottajana. ”Big Wheel” julkaistiin singlenä Yhdysvalloissa 10. huhtikuuta 2007. Se oli ensimmäinen single Amosin studioalbumilta American Doll Posse Yhdysvalloissa. Kappale ”Bouncing Off Clouds” julkaistiin ensimmäisenä singlenä Euroopassa.
”Big Wheel” oli saatavilla digitaalisena latauksena. Se on julkaistu sittemmin suoratoistopalveluissa. Digitaalisen singlen B-puolena julkaistiin kappale ”Drive All Night”. Kappaleelle julkaistiin musiikkivideo, joka on editoitu albumin promokuvausten still-kuvista.
Liveversio kappaleesta on mukana kaikilla Amosin livesarjan Legs and Boots (2008) julkaisuilla. Amos äänitti yhteensä 27 konserttia American Doll Posse -kiertueella ja julkaisi ne digitaalisina latauksina.
Kaupallinen menestys

Kappaleen radiosoittoa rajoitti se, että sanoituksissa on termi ”MILF” (”mother I’d like to fuck”). Useat radioasemat pitivät sopimattomana ”fuck”-sanaan viittaavan lyhenteen takia ja kieltäytyivät soittamasta kappaletta. Epic Records päätti tehdä kappaleesta sensuroidun version.
”Big Wheel” pääsi joiden asemien boikotista huolimatta Yhdysvaltain adult alternative -radiolistan sijalle 6. Kappale ei noussut Billboard Hot 100 -listalle, mutta oli Yhdysvalloissa Bubbling Under Hot 100 Singles -listan sijalla 12.
Singlen kappaleet

| Big Wheel |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Big Wheel | Tori Amos | 3.16 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Drive All Night | Amos | 4.06 |  |  |  |  |  |  |
Listasijoitukset

| Lista | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
 Yhdysvallat (Bubbling Under Hot 100 Singles): 12
 Yhdysvallat (Billboard, Adult Alternative Airplay): 6
Huomioita

↑  Bubbling Under listaa parhaiten menestyneet kappaleet, jotka eivät ole nouseet Billboard Hot 100 -listalle.
Aiheesta muualla

Kappaleen audio YouTubessa
| n k Tori Amos |
| --- | --- |
 Diskografia  Kappaleet 
Studioalbumit:  Little Earthquakes  Under the Pink  Boys for Pele  From the Choirgirl Hotel  To Venus and Back  Strange Little Girls  Scarlet's Walk  The Beekeeper  American Doll Posse  Abnormally Attracted to Sin  Midwinter Graces  Night of Hunters  Gold Dust  Unrepentant Geraldines  Native Invader  Ocean to Ocean 
Livealbumit:  To Venus and Back  The Original Bootlegs  Legs and Boots  Live at Montreux 1991/1992  From Russia With Love  Diving Deep Live 
Kokoelmat:  Tales of a Librarian  A Piano: The Collection  Little Earthquakes – The B-Sides 
EP:t:  Crucify  Hey Jupiter  Scarlet’s Hidden Treasures  Christmastide 
Singlet:  ”Me and a Gun”  ”Silent All These Years”  ”China”  ”Winter”  ”Crucify”  ”Cornflake Girl”  ”God”  ”Pretty Good Year”  ”Past the Mission”  ”Caught a Lite Sneeze”  ”Talula”  ”Professional Widow”  ”Hey Jupiter”  ”In the Springtime of His Voodoo”  ”Spark”  ”Raspberry Swirl”  ”Jackie’s Strength”  ”Cruel”  ”Bliss”  ”1000 Oceans”  ”Glory of the 80’s”  ”Concertina”  ”Strange Little Girl”  ”A Sorta Fairytale”  ”Flavor” 
Videojulkaisut:  Little Earthquakes  Live from New York  Complete Videos 1991–1998  Welcome to Sunny Florida  Fade to Red  Live at Montreux 1991/1992 
Muut artikkelit:  Y Kant Tori Read  Y Kant Tori Read (albumi)  Night of Hunters Tour
Joosefin hauta

Joosefin hauta
Joosefin hauta (hepr. ‏קבר יוסף‎, Qever Yosef, arab. قبر يوسف‎, Qabr Yūsuf) on tärkeä hautamuistomerkki Länsirannalla. Se sijaitsee Nablusin kaupungin liepeillä. Hautamuistomerkki on juutalaisten pyhä paikka, sillä he uskovat sen olevan Vanhan testamentin Joosefin hautapaikka. Monet muslimit uskovat sen olevan islamin oppineen Yussef Dawiqatin hauta. Haudasta on juutalaisten ja muslimien välillä ollut usein kiistaa, ja se on muun muassa yritetty polttaa.
Raamatullinen tausta

Nablus on muinainen Sikem. Raamatun mukaan Joosefin ruumis balsamoitiin ja pantiin arkkuun Egyptissä. Kun israelilaiset myöhemmin Mooseksen johdolla vaelsivat Egyptistä Kanaaniin, he kuljettivat Joosefin luut mukanaan ja hautasivat ne Sikemiin.
Bulgaria

Bulgaria (bulg. България, Bălgarija), virallisesti Bulgarian tasavalta (bulg. Република България, Republika Bălgarija) on valtio Balkanilla Kaakkois-Euroopassa. Se sijaitsee Mustanmeren rannalla, ja sen rajanaapureita ovat Kreikka ja Turkki etelässä, Serbia ja Pohjois-Makedonia lännessä ja Romania pohjoisessa. Bulgarian pääkaupunki on Sofia. Maassa on noin 7 miljoonaa asukasta ja sen pinta-ala on 110 879 neliökilometriä.
Turkinsukuisten bolgaarien, traakialaisten ja slaavien jälkeläiset omaksuivat kristinuskon Kyrilloksen ja Metodioksen lähetystyön ansiosta 800-luvulla. Maan kulttuuri kehittyi luostarien suojissa myös turkkilaisvallan aikana. Maailmansotien jälkeen maa kuului kommunistiblokkiin yli neljänkymmenen vuoden ajan. Monipuoluejärjestelmää ja markkinataloutta on harjoitettu vuodesta 1989. Bulgaria liittyi Natoon jo vuonna 2004 ja Euroopan unioniin vuonna 2007.
Maantiede

Bulgaria koostuu Traakian, Moesian ja Makedonian muinaisista alueista. Maan lounaisosa on vuoristoista, ja siellä sijaitsee Balkanin korkein kohta, Musala, 2 925 metriä merenpinnan yläpuolella. Rodopivuoret ulottuvat Traakian maakunnasta Kreikan puolelle, ja Balkanvuoret kulkevat lännestä itään maan keskellä. Kaakossa Mustanmeren rannikolla on kukkuloita ja tasankoa. Balkanvuorten pohjoispuolella on Tonavan ylänkö, jonka kukkulat ovat maan vilja-aitta. Tonava kulkee maan pohjoisrajalla. Muita suuria jokia ovat Struma, Mesta ja Maritsa etelässä.
Bulgarian kallioperä on altis maanjäristyksille, joita sattui vuosien 1900 ja 1986 välillä 16 kertaa.
Bulgarian rajanaapureita ovat Kreikka, jonka kanssa yhteistä rajaa on 494 kilometriä, Pohjois-Makedonia (148 kilometriä), Romania (608 kilometriä), Serbia (318 kilometriä) ja Turkki (240 kilometriä).
Maantiede > Ilmasto

Bulgariassa on pieneksi maaksi suuret ilmastoerot, sillä se sijaitsee mannerilmaston ja välimerenilmaston vaikutusalueiden välissä. Vuoret ja laaksot ohjaavat ilmamassojen liikkeitä ja saavat aikaan suuria eroja säässä pienillä etäisyyksillä. Mantereen vaikutus on suurin talvella, jolloin voi olla kylmää ja kovia lumipyryjä. Kesällä Bulgariassa on usein muun Välimeren alueen tapaan kuivaa ja kuumaa. Mustameri vaikuttaa vain kapean rannikkokaistaleen ilmastoon. Maan pohjoisosassa on kylmempää ja sateisempaa kuin etelässä. Keskimääräinen sademäärä on 630 mm vuodessa, mutta vuoristossa sataa paikoin yli 2 500 mm, kun taas Traakian tasangolla kärsitään kesäisin kuivuudesta ja vuoden sademäärä jää alle 500 millimetriin.
Maantiede > Luonto

Bulgarian kasvillisuus kukoistaa erityisen monimuotoisena vuoristoissa. Eniten kotoperäisiä lajeja kasvaa Balkanvuorilla, missä on yli 90 sellaista lajia ja alalajia, joita tavataan vain Bulgariassa, ja niistä noin 20 lajia on vain näillä vuorilla. Kaikkiaan Keski-Balkanin kansallispuistossa on tavattu noin 1 900 kasvilajia ja -alalajia. Myös Mustanmeren rannikolla lajien määrä on runsas, ja kasvillisuustyypit vaihtelevat suhteellisen pienellä alueella suuresti.
Bulgarian eläimistö on monipuolinen, ja maassa on tavattu noin sata nisäkäslajia ja yli 400 lintulajia. Suurista nisäkkäistä esiintyvät karhu, susi, kultasakaali, metsäkissa, saukko, tiikerihilleri ja gemssi. Lepakkolajien määrä on Euroopan suurimpia, sillä Euroopan 39 lajista 32 elää Bulgariassa. Lintuhavaintoja on tehty paljon, koska maa sijaitsee kahden suuren muuttoreitin varrella ja siellä pysähtyvät sekä Mustanmeren rannikkoa että Struman laaksoa pitkin kulkevat muuttolinnut. Sammakkoeläimiä on 17 lajia ja matelijoita 36 lajia.
Lähes 23 prosenttia maan pinta-alasta on suojeltu Euroopan unionin Natura 2000 -hankkeen puitteissa.
Historia > Varhaiset vaiheet ja osmanivalta

Bulgarian ensimmäiset asukkaat saapuivat todennäköisesti neoliittisella kaudella, viimeistään 6000 eaa. Traakialaiset asuttivat Bulgarian noin vuonna 2000 eaa. Heidän kulttuurinsa oli jo melko kehittynyt, ja he muun muassa kasvattivat viiniä ja osasivat työstää metalleja. Traakilaisten yhteiskunta kukoisti mahtavimmillaan 600-luvulla eaa. Seuraavien vuosisatojen aikana alueen valloittivat vuorotellen kreikkalaiset, persialaiset, makedonialaiset ja roomalaiset. Aleksanteri Suuren kukistuttua Traakian kuningaskunta nousi uudelleen 300-luvulla eaa., ja se pysyi aluksi omana kuningaskuntanaan roomalaisvallankin alla. Siitä tehtiin kuitenkin noin vuonna 46 Rooman provinssi. Länsi-Rooman hajottua se siirtyi Bysantille.
Alun perin turkinsukuiset bolgaarit saapuivat Tonavan alajuoksulle Asparuhin johtamana Azovanmeren pohjoispuolelta Suur-Bolgariasta. Vuonna 681 he perustivat ensimmäisen Bulgarian valtakunnan. Se saavutti laajimman kokonsa sen ensimmäisen tsaarin, vuosina 893–927 hallinneen Simeon I:n johdolla. Bulgaarit kääntyivät kristinuskoon 865 ja samaan aikaan kehitettiin kyrilliset aakkoset.
Bysantin valtakunnalla oli huomattava vaikutus Bulgarian hallintoon ja kulttuuriin. Bulgaarit olivat ajoittain myös bysanttilaisten vaarallisimpia vihollisia, etenkin kaani Krumin (hallitsi noin 803–814) ja tsaarien Simeonin ja Samuilin (hallitsi 997–1014) aikana. Vuonna 1014 Bysantin keisari Basileios II sai ratkaisevan voiton bulgaareista Kleidionin taistelussa, ja koko Bulgaria oli Bysantin vallassa vuoteen 1018 mennessä. Bulgaarit kuitenkin kapinoivat vuonna 1185 ja perustivat toisen Bulgarian valtakunnan. Bulgariasta tuli paikallinen mahti 1100- ja 1200-luvuilla etenkin Ivan Asen II:n aikana 1218–1241. Turkkilaiset valloittivat Bulgarian 1396, jolloin siitä tuli ensimmäisenä Euroopan maana osa Osmanien valtakuntaa. Monia luostareita tuhottiin ja ryöstettiin, mutta ne jotka säilyivät, muodostuivat kansallistunteen ja kulttuurin suojapaikoiksi.
Historia > Itsenäistyminen

Vuonna 1876 bulgarialaiset nationalistit kapinoivat Turkin valtaa vastaan, mutta osmanit kukistivat kapinan julmasti. Verilöylyt käänsivät Euroopan mielipiteen osmaneja vastaan, eivätkä suurvallat puuttuneet Venäjän aloittamaan Turkin sotaan. Bulgarialaiset taistelivat venäläisten rinnalla, ja sodan päättäneessä San Stefanon sopimuksessa Bulgaria sai itsenäisyyden. Euroopassa sopimuksen pelättiin johtavan Venäjän vallan kasvuun, joten vielä samana vuonna Berliinin kongressissa osa ruhtinaskunnan alueista palautettiin osmaneille. Vuonna 1885 Itä-Rumelia liitettiin ruhtinaskuntaan, joka löi Serbian noin kaksi viikkoa kestäneessä sodassa. Venäjä oli suhtautunut tsaari Aleksanteri II:n salamurhasta alkaen epäluuloisesti bulgarialaisten liberaaleihin ajatuksiin, ja vaati ruhtinas Alexander von Battenbergin eroa valtionjohdosta. Venäjällä koulutetut bulgarialaisupseerit syöksivät Battenbergin vallasta vuonna 1886, ja valtion johtoon nousi Saksi-Coburg-Gotha-suvun Ferdinand I.
Bulgaria liittoutui Kreikan, Montenegron ja Serbian kanssa Turkkia vastaan vuosina 1912–1913 käydyssä ensimmäisessä Balkanin sodassa ja sai haltuunsa yhteyden Egeanmerelle. Makedoniasta syntyneen kiistan vuoksi käyty toinen Balkanin sota Turkkia, Kreikkaa, Romaniaa ja Serbiaa vastaan päättyi Bulgarian tappioon, ja Bulgaria menetti suuren osan Makedoniaa ja eteläisen Dobrudžan. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa saksalaiset ja itävaltalaiset diplomaatit saivat suostuteltua Bulgarian liittymään 1915 hyökkäykseen Serbiaa vastaan. Keskusvaltojen kärsittyä tappion sodassa Bulgaria menetti Neuillyn rauhassa yhteytensä Aigeianmerelle. Kahden sotatappion jälkeen Ferdinand luopui kruunusta ja häntä seurasi hänen poikansa Boris III.
Vuonna 1919 valtaan tuli Bulgarian agraariunioni, jonka johtaja Aleksandăr Stambolijski nousi pääministeriksi ja jakoi maata köyhille talonpojille. Agraariunionin hallitus syöstiin vallasta oikeistolaisessa vallankaappauksessa 1923 ja Stambolijski murhattiin. 1930-luvun kuluessa tsaari Boris III julisti ”kuninkaallisen diktatuurin”, kieltäytyi perustuslain uudistuksesta ja lykkäsi vaaleja vuosien ajan.
Historia > Toinen maailmansota ja kommunistivalta

Toisessa maailmansodassa Bulgaria oli aluksi puolueeton. Venäläismielisyys oli vahvaa maassa ja bulgarialaiset kannattivat laajasti Molotov–Ribbentrop-sopimusta. Läheisempään "ystävyys- ja avunanto"-sopimukseen Bulgaria ei kuitenkaan lähtenyt. Bulgaria oli aiemminkin yrittänyt parantaa välejään esimerkiksi Jugoslaviaan ja Kreikkaan. Bulgarian alun pyrkimykset pysytellä puolueettomana tiivistyvät tsaari Boris III:n toteamukseen: "Armeijani on saksalaismielistä, vaimoni on italialainen ja kansani on venäläismielistä. Vain minä olen Bulgaria-mielinen!" Bulgaria oli kuitenkin asettanut itsensä taloudelliseen riippuvuuteen kolmannesta valtakunnasta ja lopulta liittyi Saksan puolelle toivoessaan saavansa menettämänsä alueet takaisin. Bulgaria saikin syyskuussa 1940 Craiovan sopimuksella Etelä-Dobrudzhan takaisin. Sodan aikana Bulgaria miehitti myös Kreikalle ja Jugoslavialle kuuluneita alueita.  Bulgaria otti saksalaismielisyydessään käyttöön rotulait ja luovutti valloittamiltaan alueilta noin 11 000 juutalaista Saksaan. Parlamentin, kirkon ja erilaisten ruohonjuuritason toimijoiden painostuksesta juutalaisten luovutukset keskeytettiin Saksan painostuksesta huolimatta. Tsaari Boris III kuoli äkillisesti vuonna 1943 palattuaan vierailulta Adolf Hitlerin luota. Valtaistuimelle astui hänen kuusivuotias poikansa nimellä Simeon II kolmen sijaishallitsijan kanssa, joista valta oli pääministeri Bogdan Filovilla.
Vuonna 1944 maailmansodan käännyttyä akselivaltojen tappioksi Bulgaria pyrki välttämään taistelut omalla maaperällään, julisti sodan Saksalle ja pyrki rauhansopimukseen länsiliittoutuneiden kanssa. Länsiliittoutuneet kuitenkin hylkäsi sopimusehdotukset, ja Neuvostoliitto julisti Bulgarialle sodan ja miehitti maan. Rauhansopimuksen ehdot velvoittivat Bulgarian palauttamaan Makedonian ja Traakian Jugoslavialle ja Kreikalle. Etelä-Dobrudzha kuitenkin jäi Bulgarialle. Bulgarian määrättiin maksamaan sotakorvauksia Kreikalle, Jugoslavialle ja Neuvostoliitolle, ja osia niistä se maksoikin. Neuvostoliiton tukema isänmaanrintama nousi valtaan vallan­kaappauksella. Monarkia lopetettiin 1946 ja maa julistettiin Bulgarian kansantasavallaksi. Kommunistipuolue voitti vaalit ja Georgi Dimitrov valittiin pääministeriksi. Natsit olivat aiemmin syyttäneet häntä valtiopäivätalon poltosta. Uuden perustuslain mukaan Bulgariasta tuli neuvostomallinen yksipuoluevaltio ja talous kansallistettiin. Dimitrov kuoli vuonna 1949 . Jotkut tahot ovat epäilleet, että hän olisi joutunut Stalinin myrkyttämäksi, joka pelkäsi, että Bulgaria olisi alkanut omapäiseksi Jugoslavian tavoin. Bulgarian asevoimat kytkettiin osaksi neuvostoarmeijaa. Länsivallat eivät olleet tuolloin kiinnostuneita Bulgarian ja muun Balkanin kohtaloista ja alue tunnustettiin pian osaksi Neuvostoliiton "etupiiriä".
Historia > Toinen maailmansota ja kommunistivalta > Todor Živkovin aika 1954–1989

Todor Živkovista tuli kommunistisen puolueen pääsihteeri 1954. Hänen johdollaan maasta tuli vankka Neuvostoliiton liittolainen. Maan joukot osallistuivat Tšekkoslovakian miehitykseen 1968. Vuonna 1971 otettiin käyttöön uusi perustuslaki ja sen avulla Živkov sai valtionpäämiehen (korkeimman neuvoston puheenjohtaja) aseman. Kommunistinen Bulgaria oli Neuvostoliiton uskollisimpia liittolaisia. Živkov jopa halusi liittää Bulgarian osaksi Neuvostoliittoa.
Vuosina 1985–1989 tehtiin Neuvostoliiton esimerkin mukaan hallinnollisia ja taloudellisia uudistuksia. Živkovin hallinto alkoi korostaa bulgarialaista nationalismia, ja 1984 maan turkkilainen vähemmistö määrättiin ottamaan slaavilaiset sukunimet. Bulgarialaistamisohjelma johti 1989 turkkilaisten joukkopakoon maasta. Marraskuussa 1989 kymmenettuhannet mielenosoittajat lähtivät Sofian kaduille, ja maltillinen Petăr Mladenov syrjäytti Živkovin, jonka aikakausi kommunistisen Bulgarian johdossa kesti 35 vuotta vuodesta 1954 vuoteen 1989.