Esperanto
Sanasto

Esperanton 900 juurisanaa kattanut perussanasto määriteltiin Zamenhofin vuonna 1887 julkaisemassa Lingvo internacia -teoksessa. Kielen puhujien sallittiin kuitenkin lainata sanoja tarvittaessa muista kielistä, kunhan ne löytyisivät mahdollisimman useista kielistä. Vuonna 1894 Zamenhof julkaisi ensimmäisen esperanton sanakirjan, Universala Vortaron, joka sisälsi huomattavasti enemmän juurisanoja käännettynä viidelle eri kielelle.
Siitä lähtien esperantoon on lainattu useita sanoja muista kielistä, pääosin kuitenkin länsieurooppalaisista. Kaikki yhden puhujan lainaamat sanat eivät ole kuitenkaan tulleet yleiseen käyttöön. Viime vuosikymmeninä useimmat uusista lainasanoista ovat olleet teknisiä tai tieteellisiä termejä. Jokapäiväiset sanat ovat useimmiten syntyneet vanhojen sanojen yhdistelmistä – kuten komputilo (’tietokone), joka muodostuu sanoista komputi (’käsitellä tietoja’) ja ilo (’työkalu’, ’väline’) – tai niille annetuista uusista merkityksistä – kuten muso (’hiiri’), joka tarkoittaa nykyään myös tietokoneeseen kytkettyä laitetta. Esperantistien välillä on jatkuvia kiistelyitä siitä, onko tietty lainasana oikeutettu vai pitäisikö uusi sana luoda yhdistelemällä vanhojen sanojen merkityksiä.
Juurisanojen ja niiden säännöllisen yhdistelemisen sääntöjen lisäksi esperanton opiskelijan täytyy opetella myös muutamia idiomaattisia yhdistelmiä, kuten eldonejo (’pois antamisen paikka’ eli ’kustantamo’). Myös joillakin juurisanoilla on idiomaattisia merkityksiä niiden sananmukaisten merkityksien lisäksi. Esimerkiksi sanasta krokodilo (’krokotiili’) muodostuneella verbillä krokodili tarkoitetaan omalla äidinkielellä puhumista tilanteessa, jossa tulisi puhua esperantoa (esimerkiksi kansainvälisissä esperantokonferensseissa).
Esperantossa sanat muodostuvat vartalosta, siihen mahdollisesti liitettävistä etu- ja jälkiliitteistä, sekä päätteestä, joka ilmaisee sanaluokan tai verbin aika- ja tapamuodon. Yhdestä juurisanasta voi päätteillä ja sanaluokkia vaihtamalla muodostaa jopa kymmeniä eri sanoja.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| sana | ’terve’ | malsana | ’sairas’ |
| sano | ’terveys’ | malsano | ’sairaus’ |
| sanulo | ’terve’ (henkilö) | malsanulo | ’potilas’, ’sairas’ (henkilö) |
|  |  | malsanulejo | ’sairaala’ |
| (re)saniĝi | ’parantua’ | malsaniĝi | ’sairastua’ |
| sanigi | ’parantaa’ | malsanigi | ’tehdä sairaaksi’ |
Suurin osa esperanton kantasanastosta on lainattu indoeurooppalaisen kielikunnan eri kieliryhmistä.
romaanisista kielistä : facila ’helppo’, verda ’vihreä’
latinasta: abio ’kuusipuu’, facila ’helppo’, sed ’mutta’, tamen ’kuitenkin’, okulo ’silmä’, akvo ’vesi’
ranskasta: dimanĉo ’sunnuntai’, fermi ’sulkea’, ĉe ’luona’, frapi ’iskeä’, ĉevalo ’hevonen’, butiko ’kauppa’
italiasta: ĉielo ’taivas’, fari ’tehdä’
germaanisista kielistä : fremda ’ulkomaalainen’
saksasta: hundo ’koira’, jaro ’vuosi’, monato ’kuukausi’, vorto ’sana’, nur ’vain’, fiŝo ’kala’
englannista: suno ’aurinko’, birdo ’lintu’, fiŝo ’kala’, ŝipo ’laiva’, blua ’sininen’, ofta ’usein’
slaavilaisista kielistä: krom ’lisäksi’, ’paitsi’, raboti ’höylätä’
puolasta: barĉo ’borssikeitto’, celo ’päämäärä’, luti ’juottaa’, moŝto ’majesteetti’
venäjästä: vosto ’häntä’, barakti ’kiemurrella’
muista indoeurooppalaisista kielistä
kreikasta: kaj ’ja’, biologio ’biologia’, politiko ’politiikka’, hepato ’maksa’
latviasta: tuj ’heti’