stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pohjan Pojat
Pohjan Poikien perustaminen

Heti, kun Viron Avustamisen Päätoimikunta oli päättänyt vapaaehtoisjoukkojen muodostamisista ja niiden komentajista, Hans Kalm aloitti vapaaehtoisten värväyksen. I Suomalainen Vapaajoukko kuitenkin värvättiin jo kaksi viikkoa ennen kuin Kalmin joukko. Kalm julkaisi sanomalehdissä 23. joulukuuta 1918 suorasanaisia ja tunteisiin vetoavia värväysilmoituksia, joissa hän vetosi sisällissodan aikaisiin asetovereihinsa. Ilmoituksissa kutsuttiin suomalaisia taisteluun ihmisyyden, oikeuden, isänmaan ja veljeskansan vapauden puolesta.
Viron Avustamisen Päätoimikunta oli päättänyt, ettei Viroon saisi viedä sopimuksen mukaista tuhatta miestä enempää. Kalm ei kuitenkaan virolaisena tästä välittänyt, vaan kokosi noin 2 300 miestä. Kalm halusi luoda tulivoimaisen ja vahvan rykmentin eli pienen prikaatin, joka olisi kykeneväinen itsenäisiin operaatioihin. Prikaatiin kuului kaksi jalkaväkipataljoonaa, kolmipatterinen tykistöosasto, tiedonanto-, ratsu- ja hiihto-osastot sekä myöhemmin muodostettu soittokunta. Joukko sai nimensä hakkapeliittojen tunnuslauseen ”Hakkaa päälle, pohjan poika!” mukaan. Rykmentin lippuna oli jääkarhunpäälippu, jonka pohjana oli Suomen kielekkeinen valtiolippu. Everstiluutnantti Kalm antoi ensimmäisen päiväkäskynsä joukoilleen 7. tammikuuta 1919.
Pohjan Poikien päällystö koostui poikkeuksellisesti jääkäreistä, toisin kuin I Suomalaisessa Vapaajoukossa. Virossa oli yhteensä 80 suomalaista jääkäriä, ja heistä suurin osa oli juuri Pohjan Pojissa. Tämän lisäksi Viroon lähtijät saivat automaattisesti ylennyksen. Pohjan Poikien ensimmäisen pataljoonan komentajaksi nimitettiin jääkäriluutnantti Erkki Hannula. Toisen pataljoonan johtajaksi valittiin jääkärikapteeni Gustav Svinhufvud. Pohjan Poikien rykmentin esikuntapäälliköksi ja kapteeniksi nimitettiin Kajaanin sissirykmentin päällikkönä kunnostautunut Elja Rihtniemi.
Siirtyminen Viroon

Pohjan Pojat kärsivät alussa varuste- ja rahoitusongelmista, joiden takia Ensimmäinen pataljoona yhdessä viestiosaston kanssa pääsi lähtemään Wäinämöisellä Tallinnaan vasta 12. tammikuuta 1919. Vastaanotto Tallinnassa oli lämpimämpi kuin aikaisemmin kaupunkiin saapuneelle I Suomalaiselle Vapaajoukolle, koska suomalaiset ja virolaiset olivat jo menestyneet taisteluissa. Vastassa oli Viron valtiojohdosta mm. Viron armeijan ylipäällikkö eversti Johan Laidoner, Suomen Viron vapaaehtoisarmeijan ylipäällikkö kenraalimajuri Martin Wetzer ja pää- ja sotaministeri Konstantin Päts, joka piti sotilaille heimohenkisen ja isänmaallisen puheen.
Seuraavina päivinä rintamalle siirtymisen edellyttämää varustautumista jatkettiin. Joukkojen oli iltalomilla mahdollista tutustua Tallinnaan, jonka suurkaupunkimainen yöelämä poikkesi monen vapaaehtoisen kotipitäjän illanvietosta. Halpaa viinaa ja maksullisia naisia oli tarjolla niitä kaipaaville. Juopottelu saatiin kuriin tiukalla kurilla, vaikka jääkärivääpeli Ville Kuhmun hengen suomalaisten keskinäinen riitely ehti vaatiakin. Sukupuolitaudit levisivät kenraali Wetzerin mielestä myös siihen tapaan, että viiden päivän Tallinnassa olon jälkeen joukot päätettiin siirtää terveydellisistä syistä Tapan kauppalaan, jonka virolaiset olivat vallanneet aiemmin takaisin.
Taistelut

Pohjan Pojat siirrettiin Tallinnasta etelärintamalle, jonka merkitys oli kasvanut I Suomalaisen Vapaajoukon 18. tammikuuta suorittaman Narvan valtauksen jälkeen. Joukko siirtyi 27. tammikuuta Tarttoon, jonka virolaiset olivat vallanneet takaisin 14. tammikuuta. Parin päivän viimeistelyn jälkeen joukko oli valmis etulinjaan 54 upseerin, 272 aliupseerin, 1 788 sotamiehen ja 223 hevosen vahvuisena.
Taistelut > Pajun kartanon taistelu

Pohjan Poikien ensimmäinen operaatio tähtäsi Viron ja Latvian rajalla sijaitsevan Valkin valtaukseen yhdessä virolaisen Julius Kuperjanovin johtaman Kuperjanovin pataljoonan, kahdella tykillä varustetun Tarton suojeluspataljoonan sekä neljän panssarijunan kanssa. Kaupunki oli sotilaallisesti tärkeä liikenteen solmukohta jossa yhdistyivät viideltä suunnalta tulevat rautatiet. Matkalla Valkiin sijaitsi Pajun (saks. Luhde Großhof) kartano, jota puolusti Leninin janitsaareiksi kutsuttu 500–600 miehen ja 20 konekiväärin vahvuinen valio-osasto sekä latvialainen tarkka-ampujapataljoona.
31. tammikuuta pakkasta oli kymmenen astetta ja kevyt lumi peitti maan. Ensimmäistä hyökkäystä yritti Kuperjanovin pataljoona keskellä kirkasta päivää, mutta se torjuttiin. Yhdessä 13 kaatuneen ja 42 haavoittuneen virolaisen lisäksi myös joukkoja johtanut Kuperjanov haavoittui kuolettavasti. Hän menehtyi muutamaa päivää myöhemmin. Virolaisten epäonnistuneen hyökkäyksen jälkeen Pohjan Pojat aloittivat oman yrityksensä Erkki Hannulan johdolla. Kahdelta suunnalta aloitettu hyökkäys johti sekavaan tilanteeseen, jossa omia ja vihollisia ei pystynyt erottamaan ja eteneminen pysähtyi. Illan hämärtäessä Hannula ryhtyi uudelleen hyökkäykseen viimeisen reservinsä turvin ja kartano saatiin lopulta vallattua puoli viiden aikaan pistimin, kiväärinperin ja puukoin käydyssä lähitaistelussa. Pohjan Poikien taisteluista vastannut Hannulan ensimmäinen pataljoona koki raskaat tappiot menettäen yhden upseerin, kaksi aliupseeria ja 21 sotilasta, haavoittuneita oli 39. Latvialaisia kaatui noin 100, sotavankeja ei ollut, koska suomalaiset eivät käskyn mukaan saaneet ottaa vankeja vaan teloittivat kaikki kiinni saamansa. Joukossa oli myös muutama kiinalainen palkkasoturi. Suomalaiset teloittivat vahingossa myös 12 kartanon työläistä, jotka olivat piilotelleet taistelun aikana kartanon kellarissa.
Taistelut > Valkin valtaus ja Koikylän taistelu

Pohjan Pojat valtasivat Valkin 1. helmikuuta ilman vastarintaa. Punaisten harjoittaman terrorin johdosta kaupungissa olleista joukkohaudoista löytyi kymmeniä murhattuja ja kidutettuja kaupunkilaisia. Virolaiset ottivat alueella rintamavastuun ja Pohjan Pojat jäivät reserviin. Kenraalimajuri Wetzer saapui Valkiin 10. helmikuuta ja ilmoitti pitävänsä Pohjan Pojat reservissä. Tämä ei sopinut Kalmille, joka vaati tehtävää mikä sopisi "paremmin rykmentin henkeen". Wetzer päätyi määräämään Pohjan Poikien ensimmäisen pataljoonan taisteluun Koikylän (Koikküla) ympäristöön, siksi kunnes Marienburgin alueella rautatie olisi katkaistu ja eteneminen turvatumpaa. Rykmentin esikunta ja toinen pataljoona jäivät Valkiin reserviksi. Jääkäriluutnantti Erkki Hannula lähetti Einar Marttisen komppanian valtaamaan Koikylää, jossa vastassa oli sama latvialainen tarkka-ampuja pataljoona kuin Pajun kartanolla. Saarrostettu suoritettu hyökkäys onnistui täydellisesti ja vihollinen pakeni niin kauas, että taistelukosketus sen kanssa katosi. Tämän jälkeen joukot jäivät odottamaan uutta tehtävää.
Pohjan Poikien loppu

Suomesta palannut Kalm tarjosi vielä Petserin taisteluiden jälkeen Pohjan Pojille uutta sitoumustarjousta Inkerin valtaukseen. Kalm suunnitteli inkeriläisten, virolaisten, Pohjan Poikien ja muiden suomalaisten hyökkäystä Inkerinmaalle alueen suomalaisväestön auttamiseksi ja Pietarin valtaamiseksi. Hanke olisi toteutettu Virosta, Karjalankannakselta ja Aunuksesta käsin. Enemmistö kuitenkin halusi takaisin kotiin eikä allekirjoittanut uutta sopimusta.
Pohjan Pojista suurin osa kotiutettiin takaisin Suomeen huhtikuun 1919 alussa. Kotiinlähdön tunnelma oli kireä suomalaisten humalapäisen riehumisen ja vanhan Valkissa tapahtuneen 16-vuotiaan suomalaissotilaan surman takia. Viroon jäi 200 Pohjan Poikaa rungoksi Kalmin toivomaan Inkerin vapaaehtoisarmeijaan. Joukko osallistui vielä huhti-toukokuun vaihteessa taisteluihin Mustjoen rintamalla saaden tappioikseen kolme haavoittunutta.
Kun Pohjan Poikien komentaja Kalm ei saanut koottua miehiä Inkerin retkelle ja Viron Avustamisen Päätoimikunta irtisanoi välit häneen, Kalm antoi rykmentin hajottamispäiväkäskyn 29. toukokuuta 1919. Hajottamisen jälkeen osa Pohjan Pojista jäi palvelemaan inkeriläisiin vapaajoukkoihin ja osa Viron armeijaan. Pohjan Poikien vahvennetun rykmentin kokonaistappiot olivat 116 miestä eli noin neljä prosenttia kokonaismäärästä. Pohjan Poikien tappioprosentti oli kaksi kertaa suurempi kuin I Suomalaisen Vapaajoukon.
Jälkinäytös

Virolaiset viranomaiset suorittivat Juutilaisen kuolemasta tutkimuksen, jonka mukaan Juutilainen oli hyökännyt puukko aseenaan virolaisen vänrikki Kriisan kimppuun ja Kriisa oli ampunut Juutilaista päähän. Kriisa oli toiminut kaupungin komendanttina ja ampuminen oli tapahtunut päävartiossa. Suomalaiset saivat Juutilaisen ruumiin haltuunsa ja Suomessa tehtiin ruumiinavaus, jossa osoittautui, että Juutilaista oli ammuttu takaraivoon. Surmatyö herätti Suomessa huomiota. Juutilaisen opettaja rehtori Hall paheksui tapahtunutta sanomalehtikirjoituksessa, jossa hän vakuutti, ettei Juutilainen sivistyneenä nuorukaisena olisi koskaan sortunut väitettyyn käytökseen.
Aiheesta muualla

Marienburgin retki ja kaupungin valloitus kaukana bolshevikirintaman takana, Aamulehti, 24.02.1929, nro 54, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kalervo Reponen : Jääkärivänrikki Ragnar Oivo "Viipurilainen Zidén", Hakkapeliitta, 30.05.1939, nro 22, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| n k Heimosodat 1918–1922 |
| --- | --- |
Viron vapaussota (1918–1920):  Viron Avustamisen Päätoimikunta  Pohjan Pojat  I Suomalainen Vapaajoukko 
Vienan retket (1918):  Muurmannin legioona  Karjalan rykmentti 
Aunuksen retkikunta (1919):    
Petsamon retket (1918 ja 1920):    
Inkeriläisten kansannousu (1918–1920):  Inkerin Väliaikainen Hoitokunta  Pohjois-Inkerin Hoitokunta  Kirjasalon tasavalta  Inkerin Pataljoona  Pohjois-Inkerin Rykmentti 
Itäkarjalaisten kansannousu (1921–1922):  Karjalan metsäsissit  Läskikapina 
 Heimoaate  Itä-Karjalan kysymys  Suur-Suomi-aate  Suomen sisällissota  Venäjän sisällissota  Tarton rauha 
Pohjan poikien komentaja Hans Kalm vuonna 1919.
Viron vapaussodan sankarihauta Helsingin Vanhassa kirkkopuistossa, jossa lepäävistä 31 miehestä 17 kaatui Pohjan Poikien riveissä.
Atšinsk

| Atšinsk Ачинск |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Krasnojarskin aluepiiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kaupunkipiiri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  103,2 km²
Korkeus:  220 m
Väkiluku (2009):  110 300
 – Väestötiheys:  1 069 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+7 (MSK+4)
 
 www.adm-achinsk.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Atšinsk (ven. А́чинск) on kaupunki Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tšulymjoen rannalla 184 kilometriä Krasnojarskista länteen. Kaupunki on Atšinskin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Atšinskin kautta kulkee Novosibirskin ja Irkutskin välinen M53-valtatie sekä Siperian rautatie, josta haarautuvat sivuradat Abakaniin ja Lesosibirskiin. Asukkaita on 110 300 henkeä (vuonna 2009).
Vuonna 1641 Belyi Ijus -joen rannalle rakennettiin Atšinskin linnake. Vuoden 1683 tulipalon jälkeen se siirrettiin Tšulymin rannalle. Vuonna 1782 Atšinskista tuli kaupunki ja Tomskin alueeseen kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuodesta 1822 se oli Jenisein lääniin piirikuntakeskus.
Atšinskissa toimii suuri RUSALin kaivos ja alumiinitehdas, siellä on rakennus- ja elintarviketeollisuutta, öljynjalostamo ym. Kaupungissa on teatteri ja kotiseutumuseo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Atšinsk Wikimedia Commonsissa
Atšinskin kaupungin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Hallinnollinen keskus: Krasnojarsk

Artjomovsk |
Atšinsk |
Bogotol |
Borodino |
Divnogorsk |
Dudinka |
Igarka |
Ilanski |
Jeniseisk |
Kansk |
Kodinsk |
Lesosibirsk |
Minusinsk |
Nazarovo |
Norilsk |
Šarypovo |
Sosnovoborsk |
Ujar |
Užur |
Zaozjornyi |
Zelenogorsk |
Železnogorsk
Krasnojarskin aluepiirin piirijako
Kaupunkipiirit:


Atšinsk •
Bogotol
Borodino •
Divnogorsk •
Jeniseisk •
Kansk •
Kedrovyi •
Krasnojarsk •
Lesosibirsk •
Minusinsk •
Nazarovo •
Norilsk •
Šarypovo •
Solnetšnyi •
Sosnovoborsk •
Zelenogorsk •
Železnogorsk
Piirit:


Aban •
Atšinsk •
Balahta •
Berjozovka •
Biriljussy •
Bogotol •
Bogutšany •
Bolšaja Murta •
Bolšoi Upui •
Dzeržinskoje •
Evenkia •
Idrinskoje •
Ilanski •
Irbeiskojen •
Jemeljanovo •
Jeniseisk •
Jermakovskoje •
Kansk •
Kazatšinskojen piiri •
Karatuzkoje •
Kežma •
Kozulka •
Krasnoturansk •
Kuragino •
Mana •
Minusinsk •
Motygino •
Nazarovo •
Nižni Ingaš •
Novosjolovo •
Partizanskoje •
Pirovskoje •
Rybnoje •
Sajan •
Šarypovo •
Severo-Jeniseiski •
Suhobuzimskoje •
Šušenskoje •
Taimyr •
Tasejevo •
Turuhansk •
Tjuhtet •
Ujar •
Užur
Titans (vuoden 2018 televisiosarja)

| Titans |
| --- | --- |
Tyyli:   supersankarifiktio  draama  toiminta 
Kestoaika:  40-50 minuuttia
Kehittäjä(t):   Akiva Goldsman  Geoff Johns  Greg Berlanti 
Perustuu:  DC Comicsin sarjakuvissa esiintyviin hahmoihin
Pääosissa:   Brenton Thwaites  Anna Diop  Teagan Croft  Ryan Potter  Curran Walters  Conor Leslie  Minka Kelly  Alan Ritchson  Esai Morales  Chelsea Zhang  Joshua Orpin  Savannah Welch  Vincent Kartheiser  Damaris Lewis  Jay Lycurgo  Franka Potente  Joseph Morgan  Lisa Ambalavanar 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   HBO Max  Netflix
Esitetty:  12. lokakuuta 2018 – 2023
Tuotantokausia:  4
Jaksoja:  49 (luettelo jaksoista)
Ikäraja:  
Tunnuskappale:  DC Titans Main Theme
Tuotanto
Tuottaja(t):   Robert Ortiz  Carol Banker  Jennifer Lence  Carl Ogawa  Michael Wray 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Akiva Goldsman  Geoff Johns  Greg Berlanti  Sarah Schechter  Greg Walker  John Fawcett  Richard Hatem 
Leikkaaja(t):   Tirsa Hackshaw  Brian Wessel  Sara Mineo  Andrew Kasch  Carol Stutz  Brandon Hwang  JD Dawson  Christina Sophia Castro 
Tuotantoyhtiö(t):   Weed Road Pictures  Berlanti Productions  DC Entertainment  Warner Bros. Television 
Seuraaja:  Doom Patrol
Aiheesta muualla
IMDb
Titans tai DC's Titans on yhdysvaltalainen supersankaritelevisiosarja, jonka ovat luoneet Akiva Goldsman, Geoff Johns ja Greg Berlanti. Sarja perustuu DC Comicsin luomaan supersankariryhmään Teen Titans ja se kuvaa nuoria sankareita, jotka yhdistävät voimansa taistelussa pahaa vastaan.
Teen Titansiin perustuvaa live-action-sarjaa kehitettiin syyskuussa 2014. Alun perin TNT:lle tarkoitettu Goldsmanin ja Marc Haimesin kirjoittama pilotti tilattiin joulukuussa 2014, mutta TNT poistui projektista vuonna 2016 ennen kuvaamista.  Huhtikuussa 2017 ilmoitettiin, että Goldsman, Johns ja Berlanti kehittivät sarjaa uudelleen DC Universen ensimmäiseksi alkuperäiseksi käsikirjoitukseksi.  Brenton Thwaites valittiin Dick Graysoniksi syyskuussa 2017 ja muita sarjan vakituisia näyttelijöitä elo-lokakuussa 2017.
Titans sai ensi-iltansa 12. lokakuuta 2018. Ensimmäinen ja toinen tuotantokausi julkaistiin DC Universessa; kolmas tuotantokausi sai ensi-iltansa HBO Maxissa.
Neljäs tuotantokausi julkaistaan The CW Television Networkilla 4. marraskuuta 2022.
Juoni

Titans seuraa samannimisen joukkueen nuoria supersankareita heidän taisteluaab pahaa ja muita vaaroja vastaan. Tarinan alkaessa hajotettu sarja näkee joukkueen palaavan, kun alkuperäiset ja uudet jäsenet uudistavat Titaaneja. Titaanit taistelevat rikollisuutta vastaan ​​eri paikoissa, kuten Detroitissa, San Franciscossa ja Gotham Cityssä.
Ensimmäiset sarjassa esiintyvät tiimin jäsenet ovat Batmanin entinen kumppani Dick Grayson, maan ulkopuolinen Tähtituli/Kory Anders, empaatti Raven/Rachel Roth ja muodonmuuttaja Petopoika/Gar Logan. Dick paljastetaan myöhemmin yhdeksi alkuperäisistä titaaneista puoli-Amazon Donna Troyn ja rikollisuutta taistelevan duon Dawn Grangerin ja Hank Hallin rinnalla. Uudistetun Titans-ryhmän jälkeen tiimiin liittyy Batmanin uusi kumppani Jason Todd, salamurhaaja Rose Wilson ja Supermanin geneettinen klooni Conner.
Ensimmäisellä kaudella Rachel tulee Dickin luokse etsimään suojaa häntä takaavia vaarallisia voimia vastaan, mikä johtaa siihen, että he tapaavat Koryn ja Garin ja tekevät yhteistyötä. Sankarit saavat lopulta tietää, että Rachel on hänen demoni-isänsä Trigonin kohteena, joka yrittää orjuuttaa maailman. Kausi kuvaa myös Dickin pyrkimyksiä etääntyä mentoristaan ​​ja Robin-persoonallisuudestaan, kun taas Kory kamppailee muistinmenetyksen kanssa, joka jättää hänet tietämättä todellisesta henkilöllisyydestään.
Toinen kausi keskittyy Titaanien viralliseen uudistamiseen, kun Dick kouluttaa uutta joukkuetta, joka koostuu Rachelista, Garista ja Jasonista. Titaanien paluu johtaa kuitenkin pelätyn salamurhaajan Deathstroken ilmaantumiseen, jonka aiempi konflikti alkuperäisen joukkueen kanssa johti heidän hajoamiseensa. Kun Deathstroke yrittää eliminoida sankarit, alkuperäiset titaanit joutuvat kohtaamaan hänet uudelleen, kun taas muita uhkia nousevat pahansuopa Cadmus Laboratories ja Koryn sisar Mustatuli.
Kolmannella kaudella titaanit matkustavat Gotham Cityyn Jasonin murhan jälkeen, missä Dick ryhtyy suojelemaan kaupunkia poliisikomentaja Barbara Gordonin kanssa. Kun Jason palaa pahamaineisen rikollisen Jonathan Cranen hallinnassa, titaanit huomaavat taistelevansa entisen joukkuetoveriaan vastaan estääkseen Crania tuhoamasta Gothamia. Kuvassa on myös Koryn jännittynyt jälleennäkeminen mustatulen kanssa, joka etsii lunastusta menneille teoille, sekä Donnan paluu kuolemanjälkeisestä elämästä edellisen kauden kuoleman jälkeen.
Neljännellä kaudella pelastettuaan Gothamin titaanit lähtivät tielle palatakseen San Franciscoon. Mutta pysähdyttyään Metropolisissa he joutuvat yliluonnollisen kultin risteykseen, jolla on voimavaroja, jotka eivät vastaa mitään, mitä he ovat kohdanneet ennen.
Muu media > Spin-Off

Toukokuussa 2018 DC Universe ilmoitti live-action-sarjan Doom Patrol saaneen suoran sarjan tilauksen suunniteltuna lisäosa Titansille. Huolimatta alkuperäisestä järjestyksestä ja hahmojen ja näyttelijöiden jakamisesta Doom Patrolilla on kuitenkin erillinen jatkuvuus. Jeremy Carverin (joka kirjoitti pilotin) Warner Bros. Televisionille ja Berlanti Productionsille kehittämässä sarjassa ovat päähenkilöinä päällikkö, Cliff Steele, Larry Trainor, Vic Stone, Rita Farr ja Jane samannimisen Doom Patrolin jäseninä. April Bowlby, Matt Bomer ja Brendan Fraser toistavat roolinsa Ritana, Larryn äänenä ja Cliffin äänenä, kun taas Matthew Zuk ja Riley Shanahan korvaavat Dwain Murphyn ja Jake Michaelsin Larryn ja Cliffin fyysisissä kuvauksissa ja  Timothy Dalton korvaa Bruno Bichirin päällikkönä. Näyttelijöihin liittyivät Diane Guerrero Janena ja Joivan Wade Vicinä. Tuotanto alkoi elokuussa 2018 ja sarjan ensi-ilta oli 15. helmikuuta 2019.
Doom Patrolin Ritan, Larryn ja Cliffin inkarnaatioiden oli tarkoitus esiintyä Titansin alkuperäisessä kauden 1 finaalissa.  Kun alkuperäinen finaali oli vedetty pois kaudesta, esiintymiset poistettiin.
Muu media > Arrowverse

Hank Hallin, Jason Toddin, Rachel Rothin, Kory Andersin ja Dawn Grangerin Titans-inkarnaatiot esiintyvät Arrowverse-crossover-tapahtumassa "Crisis on Infinite Earths" näyttelijöinään Alan Ritchson, Curran Walters, Teagan Croft, Anna Diop ja Minka Kelly. esiintyvät omissa rooleissaan arkistomateriaalin kautta. Tapahtumassa Titaanit sijoittuvat Earth-9:n maailmaan.
Tuotanto > Kehitys

Syyskuussa 2014 julkistettiin mahdollinen live-action Titans -projekti TNT-kaapelikanavalle.  Joulukuuhun 2014 mennessä oli tilattu Akiva Goldsmanin ja Marc Haimesin kirjoittama pilotti, jossa Dick Grayson nousi Batmanin varjoista Robiniksi, sankarijoukon johtajaksi, johon kuuluvat Tähtituli, Raven ja Petopoika.  Pilotin kuvaukset tapahtuivat Torontossa vuoden 2015 puolivälissä.  Toukokuussa 2015 TNT:n presidentti Kevin Reilly sanoi, että he toivoivat saavansa roolituksen lukkoon kuvausten alkaessa ja että esitys olisi "erittäin totta" sarjakuvalle ja "uraauurtavaa".  Titanssun kuvaukset oli tarkoitus aloittaa Torontossa vuoden 2015 puolivälissä.  Tuotanto siirrettiin sitten lokakuulle.  Tammikuussa 2016 ilmoitettiin, että TNT ei enää etene projektissa.  Helmikuussa 2016 Geoff Johns sanoi: "Me [[DC:llä] olemme tienneet [TNT nixing Titansista] kuukausia ja kuukausia ja kuukausia. Se ei ole meille uusi uutinen. Meillä on suunnitelmia Titansille. Se on valtava pala DC:tä ja meillä on  suunnitelmia." Johns, joka oli käyttänyt seitsemän vuotta materiaalin kehittämiseen Goldsmanin kanssa, sanoi lokakuussa 2018, että projekti riippui oikeuksien varmistamisesta Dick Graysonille. Hän sanoi: "Et voisi tehdä Titansia ilman Robinia... Joten siihen tehtiin paljon kulissien takana tehtävää työtä." Aiempia Titans-projekteja vaikeutti oikeudet Batmanin lukitsemiseen.
Huhtikuussa 2017 Warner Bros. ilmoitti, että Titans debytoisi vuonna 2018 DC Comicsin omassa suoraan kuluttajille suunnatussa digitaalipalvelussa.  Sarjan ovat kehittäneet Goldsman, Johns, Greg Berlanti ja Sarah Schechter. Goldsman, Johns ja Berlanti kirjoittavat pilottijakson.  Showrunner-tehtävät annettiin Greg Walkerille. Kaikki ovat myös päätuottajia sarjoille Weed Road Picturesille ja Berlanti Productionsille yhteistyössä Warner Bros Televisionin kanssa.  Vaikka alun perin ilmoitettiin kauden sisältävän 12 jaksoa, yhdestoista jakso laskettiin ensimmäisen kauden finaaliksi joulukuussa 2018.
Ennen sarjan ensi-iltaa New York Comic Conissa lokakuussa 2018, Titans uusittiin toiseksi tuotantokaudeksi ja ensimmäisen kauden kahdennentoista jakson elementit siirrettiin toisen kauden ensi-iltaan.  13 jaksoinen toinen tuotantokausi sai ensi-iltansa 6. syyskuuta 2019.  Kauden 2 tuotanto keskeytettiin väliaikaisesti heinäkuussa 2019 erikoistehostekoordinaattorin Warren Applebyn vahingossa tapahtuneen kuoleman vuoksi;  kauden 2 ensi-ilta on omistettu hänen muistolleen.
DC vahvisti kolmannen kauden marraskuussa 2019, jonka oli määrä saada ensi-ilta vuoden 2020 neljännellä neljänneksellä, mutta se viivästyi COVID-19-pandemian vuoksi. Kolmannen kauden ajan DC:n luova johtaja Jim Lee ilmoitti, että sarja siirtyy HBO Maxiin.  DC FanDome -tapahtumassa elokuussa 2020 Walker paljasti, että kolmas kausi sijoittuu Gotham Cityyn, ja siinä esiintyvät Punahuppu, Jonathan Crane ja Barbara Gordon.
Neljäs kausi julkistettiin DC FanDomessa lokakuussa 2021.
Tuotanto > Käsikirjoitus

Johns huomautti, että sarja on saanut inspiraationsa enimmäkseen 1980-luvun Teen Titans -sarjakuvista, koska sarjakuvassa "oli niin paljon draamaa" ja "oli aikansa vallankumouksellinen".  Hän lisäsi: "Halusimme todella nojautua ajatukseen, että näiden titaanien jokainen titaani on portti toiseen genreen. Rachelin [Raven] kanssa se on yliluonnollista ja kauhua, ja ensimmäinen kausi todella keskittyy siihen, kuka Raven on ja  kuinka titaanit yhdistyvät hänen ympärillään." Johns katsoi myös, että sarja olisi "hieman aikuisempi" kuin televisiosarja Riverdale, ja kutsui sitä "ei välttämättä teinidraamaksi, [mutta] enemmän seikkailukappaleeksi". Hän sanoi, että totaalisesti: "Halusimme tehdä jotain erilaista kuin kaikki muu. Halusimme saavuttaa sävyn, joka ei ollut niin kutsuva kuin jotkut DC-ohjelmat ovat olleet, eikä niin nihilistinen kuin jotkut elokuvat ovat olleet."  Goldsman sanoi, että sarjan jatkuessa se kysyy "Kuinka nämä rikkinäiset ihmiset pysyvät yhtenäisinä? Vai pysyvätkö he?" Johns huomautti, että Robinin surullisen kuuluisa linja pilotissa - "Fuck Batman" - oli  myöhäinen lisäys käsikirjoitukseen. Thwaites sanoi linjasta: "Minusta se oli täydellinen... Tämä ei ole esitys Batmanista. Se on esitys Dickistä."