stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
If-talo
Suunnittelu ja rakennusvaihe

Ifillä oli tarve keskittää Turun toimintojaan yhteen paikkaan ja se päätyi uuden toimistorakennuksen rakennutamiseen Itäharjulle tyhjälle tontille, johon Hartela Oy ja Arkkitehtityöhuone Artto Palo Rossi Tikka Oy oli jo aloittanut toimistokorttelin kokonaissuunnittelun. If-talon suunnittelu aloitettiin vuoden 2004 alussa ja koska tontilla oli jo kaava, rakennustyöt alkoivat kesäkuussa 2004. Pääurakoinnin teki Hartela. Arkkitehtityöhuone Artto Palo Rossi Tikka teki kuuden arkkitehdin ryhmällä suunnittelun jossa pääsuunnittelijana Aaro Artto ja projektin vetäjänä Juhani Suikki. Rakennussuunnitelusta vastasi Narmplan Oy.
Kaava olisi mahdollistanut päädymmäisen eli kahdeksan kerroksisen tornin korkeammaksikin, mutta paloturvallisuuden ja muiden seikkojen takia päädyttiin matalampaan. Seitsemän kerroksiset rakennettiin maksimikorkeuteen.
Julkisivun tiilet ovat suomalaisia suhteellisen puhdassävyisiä ja liittyvät alueen historian tiili- ja keramiikkateollisuuteen. Alumiinisesta julkisivuelementtijärjestelmästä vastaa PPTH-Solutions Oy.
Perustukset tehtiin porapaaluina tornien kohdalla ja muualla suoraan kalliolle tai teräsbetonisina tukipaaluina. Rakennuksen runko valettiin paikalla pilarilaatastona. 40-metriset porrastornit tehtiin etukäteen liukuvaluna. Aikataulu ja kustannussyistä porrashuoneet tehtiin liukuvaluna jatkuvana kolmivuorotyönä. Työntekijöitä oli rakentamassa samanaikaisesti 100–200.
Rakennuksen peruskivi muurattiin 20. lokakuuta 2004 ja harjannostajaiset olivat 31. elokuuta 2005.
Ensimmäinen torneista luovutettiin tammikuun 2006 alussa, keskimmäinen helmikuun puolivälissä ja torneista viimeinen 24. maaliskuuta 2006. Korttelialueelle jäi vielä rakennusoikeutta 32 000 kerrosneliötä ja If-talon suunnittelun lisäksi suunniteltiin koko kortteli. If on talossa 15 vuoden vuokrasopimuksella.
Julkisivu

Rakennuksen torneista kaksi on seitsemän kerroksisia ja yksi kahdeksan kerroksinen. Kaksi alimmaista kerrosta yhdistää tornit toisiinsa. Tornit, niiden porrashuoneet ja runko ovat identtiset. Tornien päälle on sijoitettu ilmanvaihdon konehuoneet. Kuudennessa kerroksessa on tornien väliset teräsrunkoiset yhdyssillat. Kaksikerroksinen kellarikerros on yhtenäinen koko tontin mittaisena.
Korkein torneista, A-torni, on tiilijulkisivultaan ruskea, keskimmäinen B-torni punainen ja C-torni valkoinen. Väreillä haluttiin korostaa muuten ulkoisesti samankaltaisia rakennuksia. Julkisivussa on myös kevytrakenteisia alumiinirunkoisia ikkunaseiniä. Jokaisen tornin päädyssä on korkea teräsrakenteinen varapoistumisportaikko. Helsingintien ja Kalevanrampin puoleisilla sivuilla on melko korkea betonielementtinen vaakauritettu suojamuuri.
Rakennuksen sisätilat

Rakennuksen huoneisto-ala on 16 459 m² josta Ifin käytössä on 13 094 m². Sisätilat ovat identtiset toisesta kerroksesta ylöspäin.
Sisätiloja hallitsee harmaan sävyt, osittain Ifin brändivärit, mutta tehostevärejä käytetään seinillä siellä täällä, esimerkiksi taukotilassa on sitruunankeltainen seinä ja tummanharmaassa korkeassa sisääntuloaulassa on tiilenpunainen seinä. Aulassa on myös rakennuksen ainoa kivilattia. Neuvotteluhuoneissa lattia on öljyttyä parkettia. Aulan vieressä on henkilökunnan ravintola ja 180-paikkainen luentosali. Aulakerroksessa on myös neuvotteluhuoneita. A-tornin ylimmässä yhdeksännessä ullakkokerroksessa sijaitsee kokoustiloja, takkahuonetila ja saunaosasto josta on käynti kattoterassille. Rakennuksessa on yksi sauna.
Työtilat ovat valoisia avokonttoreita, joissa on neuvotteluhuoneet, tauko- ja sosiaalitilat. Toimistoissa on kaksi hiljaista huonetta. Avokonttoreissa kaappien ovissa on reiät, jotka toimivat akustisena materiaalina vähentäen ääntä. Äänen vaimennuksena toimivat myös tekstiilimatto ja akustoivat sermit. Meleerattu harmaa tekstiilimatto koostuu neliön mallisista paloista, jotka voidaan helposti vaihtaa. Sisustuksessa on pyritty kestävyyteen ja ajattomuuteen, kalustus on skandinaavista. Rakennuksen sisätilojen sisutuksesta ja kalustuksesta vastasi pääosin arkkitehti Pia Sabelström. Sisäänkäyntiaulan ja ravintolan värit valitsi arkkitehtisuunnitelijat.
Talon 290 pysäköintipaikkaa sijaitsee kahdessa kellarikerroksessa, minkä lisäksi vuokrataan viereisen pysäköintitalon pysäköintipaikkoja. Vieraspaikkoja on vain yhdeksän, koska asiakaspalvelu ja pienyritysten palvelut sijaitsevat Turun keskustassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta If-talo Wikimedia Commonsissa
Tommila, Mauri: If-talo harjakorkeudessa. Teräsrakenne, 2006, 29. vsk, nro 4, s. 26–29.  Teräsrakenneyhdistys ry. ISSN 0782-0941
Rannikko, Tomi: Uuden työympäristön mahdollisuudet ja haasteet.  (Liiketalouden Rauman yksikkö, Organisaatiot ja henkilöstöjohtaminen)  Satakunnan ammattikorkeakoulu, 2006.  Teoksen verkkoversio (pdf).
Iisalmen rovastikunta

| Iisalmen rovastikunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Kuopion hiippakunta
Jäsenmäärä:  41 219 (2021)
– Osuus asukkaista:  77,6 %
Lääninrovasti:  Arto Penttinen
Kuopion hiippakunta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iisalmen rovastikunta on Pohjois-Savossa sijaitseva Kuopion hiippakunnan rovastikunta. Iisalmen rovastikunnan lääninrovastina toimii Nilakan kirkkoherra Arto Penttinen.
Seurakunnat

Iisalmen rovastikuntaan kuuluvat seuraavat seurakunnat:
Iisalmen seurakunta
Lapinlahden–Varpaisjärven seurakunta
Sonkajärven seurakunta
Nilakan seurakunta
Rautavaaran seurakunta
Kiuruveden seurakunta
Vieremän seurakunta
Saksankielinen Sveitsi

Sveitsin kielet kartalla:  saksa
  ranska
  italia
  retoromaani
Saksankielinen Sveitsi (saks. Deutschschweiz, ransk. Suisse alémanique, ital. Svizzera tedesca) käsittää Sveitsin koillis-, itä-, etelä- ja keskiosat sekä suurimman osan Mittellandista ja Sveitsin Alpeista. Se on yhteensä noin 65 prosenttia koko maan pinta-alasta. Sveitsissä puhutaan sveitsinsaksaa.
Saksa on ainoa virallinen kieli 17 kantonissa (Aargau, Appenzell Ausserrhoden, Appenzell Innerrhoden, Basel-Stadt, Basel-Landschaft, Glarus, Luzern, Nidwalden, Obwalden, Schaffhausen, Schwyz, Solothurn, St. Gallen, Thurgau, Uri, Zug ja Zürich). Sekä ranska että saksa ovat kumpikin virallisia kieliä kolmessa kantonissa (Bern, Fribourg ja Valais). Graubündenin kantonissa on kolme virallista kieltä, mutta enemmistö väestöstä puhuu saksaa, muiden virallisten kielten ollessa italia ja retoromaani.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:German-speaking Switzerland
Adalmiina

| Adalmiina, Adalmina |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  puhuttelumuodot Aada, Aata, Miina, Minna 
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  yhdysnimi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Adalmiina on Suomessa käytetty naisen etunimi, josta tunnetaan myös kirjoitusasu Adalmina. Nimen alkuosa adal (adel) on muinaissaksaa ja merkitsee ’jaloa’; se esiintyy useissa saksalaisissa naisennimissä (esim. Adelgunde, Adelheid, Adelhilde). Loppuosa on Miina-nimen tavoin lähtöisin Vilhelmi(i)nasta. Adalmiina-niminen prinsessa tunnetaan Sakari Topeliuksen sadusta Adalmiinan helmi.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on joulukuun 2024 loppuun mennessä tilastoitu noin 2 290–2 320 Adalmiina- ja noin 390–420 Adalmina-nimistä naista. Suurin osa heistä on syntynyt 2000- tai 2010-luvulla.
Adalmiinalla ei ole virallista nimipäivää almanakassa.
Tunnettuja Adalmiinoja

Adalmiina Pelli, suomalainen lapsinäyttelijä
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Adalmiina ja Adalmina (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Joakim Henrikinpoika Fleming

| Joakim Henriksson Fleming> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1400-luku Ruotsi
Kuollut: 1495
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  Valtaneuvos
Joakim Henrikinpoika Fleming (kuollut 1495 tai 1496) oli ruotsalainen aatelismies ja valtaneuvos, joka kuului Fleming-sukuun. Hänestä tehtiin valtaneuvos vuonna 1488. Hän toimi myös Vehmaan kihlakunnan kihlakunnantuomarina vuodesta 1476 ja Turun linnan voutina vuodesta 1491. Fleming omisti suuria maa-alueita niin Varsinais-Suomessa kuin Uudellamaallakin. Hänen omistuksiinsa kuuluivat Paraisilla Kuitian kartanolinna, Mynämäellä Lepistön kartano, Siuntion Suitian kartanolinna ja Uudenkaupungin Arvasalon Gammelgårdin kartano, jonka hän peri isältään ja nimesi uudelleen Sundholmiksi.
Fleming osallistui esimerkiksi Viipurin läänin puolustukseen vuonna 1495, mutta hänet mainitaan kuolleena 14. tammikuuta 1496. Fleming haudattiin Naantalin luostariin.
Joakim Fleming oli aseenkantaja Henrik Flemingin ja Valborg Jönsdotter Tawastin poika sekä ritari Claus Flemingin pojanpoika. Fleming oli naimisissa kahdesti; ensimmäisen kerran Elin Björnsdotter Stjärnkorsin kanssa ja toisen kerran Elin Eriksdotter Ge(e)tin kanssa. Flemingin lapsista ehkä kuuluisimmat ovat ritari Ivar Fleming ja valtaneuvos Erik Fleming.
Bohemians 1905

Bohemians Praha 1905 (aiemmalta nimeltään FC Bohemians Praha) on jalkapalloseura Prahan kaupungista. Seura pelaa kaudella 2020–2021 Tšekin korkeimmalla sarjatasolla Fortuna ligassa. Bohemians on voittanut Tšekkoslovakian mestaruuden yhden kerran, tämä tapahtui kaudella 1982–1983. Joukkueen värit ovat vihreä ja valkoinen.
Bohemiansin historian tunnetuin pelaaja on Antonín Panenka, joka toimii nykyisin seuran puheenjohtajana. Bohemiansin maskotti on kenguru, joka on perua vuoden 1927 Australian kiertueelta. Kiertueen päätteeksi joukkueelle lahjoitettiin kaksi kengurua, jotka se lahjoitti edelleen Prahan eläintarhalle.
Historia

Seura perustettiin vuonna 1905 nimellä AFK Vršovice. Joukkue pelasi Tšekkoslovakian jalkapallon korkeimmalla tasolla Tšekkoslovakian ensimmäisessä liigassa vuosien 1925 ja 1935 välillä. Tämän jälkeen joukkueella oli vaikeuksia vakiinnuttaa paikkaansa korkeimmalla tasolla seuraavan 40 vuoden ajan ennen vuotta 1973, jonka jälkeen he säilyttivät paikkansa pääsarjassa vuoteen 1995 asti. Kaudella 1982-1983 joukkue voitti Tšekkoslovakian ensimmäisen liigan ja eteni UEFA Cupin välieriin asti.
Vuonna 2005 Bohemians selvisi huonosta hallinnosta johtuneesta kriisistä. Joukkue pudotettiin Tšekin kolmanteen divisioonaan taloudellisten syiden takia, mutta joukkueen kannattajat pelastivat joukkueen maksamalla osan seuran veloista järjestämällä varainkeruun. Joukkue nousi takaisin korkeimmalle sarjatasolle vuonna 2007.
Historia > Aiemmat nimet

1905: AFK Vršovice
1927: Bohemians AFK Vršovice
1941: Bohemia AFK Vršovice
1945: Bohemians AFK Vršovice
1948: Sokol Vršovice Bohemians
1949: Sokol Železničaři Bohemians Praha
1950: Sokol Železničaři Praha
1951: Sokol ČKD Stalingrad Praha
1953: Spartak Praha Stalingrad
1962: ČKD Praha
1965: Bohemians ČKD Praha
1993: Bohemians Praha
1999: CU Bohemians Praha
2001: FC Bohemians Praha
2005: Bohemians 1905
2013: Bohemians Praha 1905
Stadion

Bohemians pelaa kotiottelunsa Prahan Vršovicen kaupunginosassa sijaitsevalla Ďolíček-stadionilla. Stadionin katsojakapasiteetti on 7500 katsojaa. Ďolíček valmistui vuonna 1932 ja se on peruskorjattu vuosina 1971 ja 2007. Vuosina 1932-1960 stadionin nimi oli Dannerův.
Kannattajat ja vastustajat

Bohemians on yksi suosituimmista joukkueista Tšekin tasavallassa. Se on yksi harvoista joukkueista Tšekissä, jonka kannattajat ovat ajatusmaailmaltaan vasemmistolaisia, vaikka osa faniryhmistä julistautuukin epäpoliittisiksi. Joukkueen ultra-ryhmän tifot ovat maan tunnetuimpia. Heillä on ystävälliset suhteet dublinilaisen Bohemians FC:n kanssa. Joukkueen vasemmistolaisilla kannattajilla on hyvät suhteet FC St. Paulin ja AS Trenčínin kannattajien kanssa.
Bohemiansin ja Slavia Prahan välinen "Vršovicen derby" on kiihkeä paikallisottelu, sillä Slavia on kotoisin samasta kaupunginosasta kuin Bohemians. Muita Bohemiansin prahalaisia paikallisvastustajia ovat Sparta Praha ja Viktoria Žižkov.
Valmentajat

Karel Meduna (1934–35)
Ladislav Ženíšek (1940–44)
Antonín Lanhaus (1945–51)
Bohumil Musil (1972–77)
Tomáš Pospíchal (1977–83)
Josef Zadina (1983)
Jiří Rubáš (1983)
Tomáš Pospíchal (1983–87)
Michal Jelínek (1987)
Dušan Uhrin (1987–88)
Josef Zadina (1988–89)
Josef Ledecký (1989–91)
Josef Hloušek (1991–92)
Petr Packert (1993)
Mario Buzek (1994)
František Barát (1994–95)
Svatopluk Bouška (1995)
Dalibor Lacina (1995)
Josef Hloušek (1996)
Miloš Beznoska and Antonín Panenka (1996)
Vladimír Borovička (1996)
Vlastimil Petržela (1996–2002)
Vladimír Borovička (2002)
Dušan Uhrin, Jr. (2002-2004)
Zbyněk Busta (2005–2008)
Pavel Hoftych (2008–2011)
Pavel Medynský (2011-2012)
Jozef Weber (2012–2014)
Luděk Klusáček (2014)
Roman Pivarník (2014-2016)
Miroslav Koubek (2016–2017)
Martin Hašek (2017–2019)
Luděk Klusáček (2019-)
Saavutukset

Tšekkoslovakian 1. liiga (korkein sarjataso)
Mestari (1): 1982–83
2.sija (1): 1984–85
Tšekkoslovakian Cup
2.sija (1): 1982
Tšekin 2. Liiga (toiseksi korkein sarjataso)
Mestari (2): 1998–99, 2008–09
2.sija (2): 2006–07, 2012–13
Seuran ennätykset > Tšekin 1. liigan ennätykset

Paras sijoitus: 4. (2001–2002)
Huonoin sijoitus: 16. (1996–1997)
Suurin kotivoitto: Bohemians 4–0 Blšany (2000–2001), Bohemians 4–0 Teplice (2019–2020), Bohemians 4–0 Mladá Boleslav (2020–2021)
Suurin vierasvoitto: Příbram 1–5 Bohemians (2001–2002)
Suurin kotitappio: Bohemians 0–4 Žižkov (1994–1995), Bohemians 0–4 Ostrava (2001–2002), Bohemians 0–4 Sparta Prague (2011–2012)
Suurin vierastappio: Drnovice 6–0 Bohemians (1996–1997)
Heksoli

Heksoli on koboltin yhdiste, jonka ensimmäisen kerran valmisti Nobelin kemianpalkinnon saanut Alfred Werner vuonna 1914. Heksoli oli ensimmäinen hiiltä sisältämätön optisesti aktiivinen yhdiste. Suolan kaava on [Co((OH)2Co(NH3)4)3](SO4)3 ja yksi sen lähtöaineista oli koboltti(II)sulfaatti.

Yhdiste valmistettiin käsittelemällä heksolikloridia hopea-d(+)-bromokamferisulfonaatin etaanihappoliuoksella. d-heksolisuola saostui ja heksoli voitiin kerätä. Werner julkaisi tiedon myös niin sanotusta toisesta heksolista, jonka rakenteen hän virheellisesti ajatteli olevan lineaarinen. Toista heksolia syntyy pieniä määriä Fremyn suolan valmistuksessa.

Vuonna 2004 toista heksolia tutkittiin uudelleen ja sen havaittiin olevan kuusikeskuksinen yhdiste.
Aiheesta muualla

Heksoli Länsi-Intian yliopiston sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Celtic FC

Celtic Football Club on vuonna 1888 perustettu jalkapalloseura, jonka kotipaikka on Skotlannin Glasgow. Joukkue pelaa Skotlannin korkeimmalla sarjatasolla Skotlannin valioliigassa. Celtic on yksi Skotlannin menestyneimmistä seuroista. Se on voittanut maan mestaruuden 53 kertaa, mikä on toiseksi eniten Rangersin jälkeen. Lisäksi Celtic on saavuttanut myös 41 Skotlannin cupin ja 21 Skotlannin liigacupin voittoa. Celtic voitti Euroopan cupin 1967 ensimmäisenä brittiseurana ja pääsi loppuotteluun Euroopan cupissa myös 1970 sekä UEFA-cupissa 2003.
Celtic pelaa kotiottelunsa Celtic Parkilla, mihin mahtuu yli 60 000 katsojaa. Seuran peliasussa on ollut lähes koko sen historian ajan vihreitä ja valkoisia vaakaraitoja. Celtic on perinteisesti ollut Glasgow’n katolilaisten seura, kun taas paikallisvastustaja Rangersin kannattajat ovat pääasiassa protestantteja. Old Firm -nimellä tunnettujen seurojen välinen kilpailu on usein kiivasta.
Historia

Celtic Football Club perustettiin virallisesti Caltonissa Glasgow’ssa 6. marraskuuta 1887 hyväntekeväisyysjärjestöksi alueen köyhille irlantilaismaahanmuuttajille. Ensimmäisessä virallisessa ottelussa toukokuussa 1888 Celtic voitti Rangersin 5–2. Celtic saavutti ensimmäisen Skotlannin cupin voiton 1892, ja vuotta myöhemmin se voitti ensimmäisen liigamestaruutensa. Vuonna 1897 Celticistä tuli yksityinen osakeyhtiö. Willie Maley nimitettiin seuran sihteeriksi ja päävalmentajaksi samana vuonna, ja hän valmensi seuraa aina vuoteen 1940 asti.
Vuosina 1905–1910 Celtic voitti liigan kuudesti peräkkäin, ja 1907 se saavutti ensimmäisenä Skotlannissa ”tuplan” voittamalla myös cupin. Celticin neljän mestaruuden jakso oli 1914–1917. Vuosina 1915–1917 Celtic pelasi kansallisissa kilpailuissa 62 peräkkäistä ottelua ilman tappiota, mikä säilyi Britannian ennätyksenä sata vuotta. Sotien välisinä vuosina Celtic sen sijaan voitti vain viisi mestaruutta. Vuonna 1937 Celtic voitti Aberdeenin Hampden Parkilla pelatussa Skotlannin cupin loppuottelussa, jossa oli 146 433 katsojaa. Lukema on edelleen seurajalkapalloilun Euroopan-ennätys.
Celtic eteni vuonna 1964 Cup-voittajien cupissa välieriin asti. Liigassa ja cupissa seura ei ollut kuitenkaan voittanut kymmeneen vuoteen, joten Jock Stein korvasi Jimmy McGroryn päävalmentajana maaliskuussa 1965. Hän johdatti Celticin heti cupin voittoon ja seuraavalla kaudella liigamestaruuteen ja jälleen Cup-voittajien cupin välieriin. Kausi 1966–1967 oli Celticille loistava. Se voitti liigan, cupin, liigacupin ja Glasgow cupin sekä ensimmäisenä brittiseurana Euroopan cupin kaadettuaan finaalissa Internazionalen 2–1. Steinin johdolla Celtic voitti yhdeksän perättäistä liigamestaruutta 1966–1974. Menestysvuosina se pääsi Euroopan cupin loppuotteluun myös 1970 ja välieriin 1972.
Vuoteen 1994 mennessä Celticin talous oli painunut surkeaan kuntoon. Seura oli hyvin lähellä konkurssia, mutta liikemies Fergus McCann pelasti lopulta seuran, ja samalla Celticistä tuli julkinen osakeyhtiö. Samana vuonna aloitettiin Celtic Parkin uudelleenrakentaminen. 1990-luku oli Rangersin hallitsema, mutta vuonna 1998 Celtic onnistui katkaisemaan Rangersin yhdeksän vuotta kestäneen mestaruusputken alankomaalaisen Wim Jansenin valmentamana.
Martin O’Neill tuli Celticin valmentajaksi kesällä 2000. Hänen johdollaan seura voitti vuosina 2000–2005 kolme mestaruutta. Kaudella 2000–2001 Celtic voitti myös cupin ja liigacupin. Vuonna 2003 seura pääsi UEFA-cupin loppuotteluun, jonka se hävisi jatkoajalla FC Portolle 3–2. O’Neillin seuraajaksi palkattiin Gordon Strachan, jonka valmentamana Celtic voitti kolme perättäistä mestaruutta 2006–2008 ja eteni kahdesti Mestarien liigan pudotuspeleihin. Strachan lähti seurasta kesällä 2009. Hänen seuraajansa Tony Mowbray sai potkut syksyllä 2010, ja tilalle palkattiin Neil Lennon. Lennon palautti Celticin mestariksi kauden 2011–2012 päätteeksi.
Hävittyään toukokuussa 2016 St. Johnstonelle Celtic pelasi kansallisissa kilpailuissa ennätyksellisesti 69 peräkkäistä tappiotonta ottelua. Putki päättyi joulukuussa 2017 tappioon Heartsille.
Seura > Värit ja logo

Celtic on lähes koko historiansa ajan pelannut peliasussa, jossa on vihreitä ja valkoisia vaakaraitoja. Perustettaessa peliasuna oli valkoinen paita, jossa oli vihreät kaulukset. Vuosina 1889–1903 seuran paidassa oli pystyraidat, ja nykyinen pelipaita otettiin käyttöön 1903.
Ensimmäisissä pelipaidoissa Celtic käytti tunnuksenaan kelttiläistä ristiä. Varsinaisen seuratunnuksen Celtic otti paitoihinsa vasta 1977. Ympyrän muotoisessa logossa oli keskellä neliapila, jonka yläpuolta kiersi teksti ”The Celtic Football & Athletic Coy. Ltd.” ja alapuolella oli perustamisvuosi 1888. Kaudella 1988–1989 Celtic pelasi satavuotisjuhliensa kunniaksi tunnuksella, jossa keskellä oli alkuperäinen kelttiläinen risti, mutta seuraavalla kaudella se palasi taas vuoden 1977 versioon. Vuonna 1995 teksti logossa muuttui nykyiseen muotoonsa ”The Celtic Football Club”. Kaudella 2007–2008 Celtic pelasi Euroopan cup -voittonsa 40-vuotisjuhlien kunniaksi erikoistunnuksella, joka oli väritykseltään mustavalkoinen ja jossa oli logon päällä tähti voiton merkiksi. Seuraavalla kaudella palattiin vanhaan väritykseen, mutta tähti jäi.
Seura > Stadion

Celtic pelaa kotiottelunsa Celtic Parkilla, jonka katsojakapasiteetti on 60 832. Alkuperäinen Celtic Park valmistui 1892, mutta se rakennettiin suurelta osin uudelleen vuosina 1994–1998. Alkuperäisen stadionin yleisöennätys on 83 500 vuodelta 1938, mutta Hillsborough’n onnettomuuden jälkeisten turvallisuusmääräysten jälkeen sinne olisi enää mahtunut vain noin 35 000 katsojaa.
Ennen nykyiselle paikalle siirtymistä Celtic pelasi 1888–1892 toisella, niin ikään Celtic Parkiksi nimetyllä, stadionilla. Nykymuotoisen stadionin rakentamisen alkuvaiheessa, kaudella 1994–1995, Celtic pelasi ottelunsa Hampden Parkilla.
Vuonna 2002 Celtic Park valittiin BBC:n äänestyksessä Britannian parhaaksi jalkapallostadioniksi.
Seura > Talous

Celtic on toiminut osakeyhtiönä vuodesta 1897 lähtien. Aluksi Celtic oli yksityinen osakeyhtiö, mutta vuonna 1994 siitä tuli julkinen osakeyhtiö sen jälkeen, kun Fergus McCann osti sen ja järjesti julkisen osakeannin, jolla kerättiin lisää rahaa konkurssikypsälle seuralle.
Vuonna 2011 Celticin liikevaihto oli 52,6 miljoonaa puntaa. Vuosina 2007–2009 liikevaihto oli noin 75 miljoonaa puntaa. Brand Finance arvioi 2012 Celticin brandin arvolla mitattuna Euroopan 37. suurimmaksi seuraksi. Deloitten tutkimuksen mukaan seura yltää lipputuloissa Euroopan 10. suurimmaksi.
Seura > Joukkueet

Edustusjoukkueen ohella Celticillä oli aiemmin reservijoukkue, joka pelasi erillisessä reserviliigassa, mutta se lopetettiin 2009. Seuran alle 20-vuotiaiden joukkue pelaa ikäluokkansa valioliigassa.
Celticillä on myös naisten edustusjoukkue, joka perustettiin 2007, ja tyttöjen joukkueita eri ikäluokissa. Edustusjoukkue pelaa naisten valioliigassa.
Kannattajat

Vuonna 2003 Celticillä arvioitiin olevan noin yhdeksän miljoonaa kannattajaa, joista miljoona Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Vuonna 2009 markkinointiyhtiö SportsRevolution arvioi, että Celticillä on Japanissa seitsemän miljoonaa kannattajaa, jotka se oli pitkälti saanut Celticissä vuosina 2005–2009 Shunsuke Nakamuran ansiosta.
Kaudella 2011–2012 Celticin kotiotteluiden yleisökeskiarvo oli 50 904, mikä oli Skotlannin suurin. Edellisellä kaudella sen yleisökeskiarvo oli Euroopan 12. suurin.
Celtic FC:llä on 1990-luvulta asti ollut tiivis ystävyyssuhde Hampurin FC St. Paulin kanssa. Syitä tähän ovat muun muassa molempien vasemmistolaisuus ja se, että Celticin vastustajalla Rangersillä on ystävyyssuhde HSV:n kanssa, joka on St. Paulin päävastustaja.
Kannattajat > Old Firm

Celticin perinteinen kilpailija on niin ikään Glasgow’sta kotoisin oleva Rangers. Seuroista käytetään yhteistä nimitystä Old Firm. Celtic ja Rangers ovat Skotlannin menestyneimmät seurat, ja niiden välinen kilpailu on ankaraa.
Seurojen välinen kilpailu juontaa juurensa myös uskonnosta ja Pohjois-Irlantiin liittyvästä politiikasta. Celticin kannattajat ovat perinteisesti olleet Skotlannin irlantilaisyhteisön katolilaisia ja Rangersin kannattajat puolestaan protestantteja. Vuoteen 1989 saakka Rangers ei suostunut palkkaamaan katolilaisia, mutta sen jälkeen uskonnolliset jännitteet ovat lieventyneet.
Vaikka uskonnolliset ja poliittiset jännitteet ovat aiempaa pienemmät, ne eivät ole hävinneet. Otteluissa lauletaan edelleen usein IRA:n kannatuslauluja ja katolilaisten vastaisia lauluja. Old Firm -otteluiden aikaan sairaalakäynnit yhdeksänkertaistuvat, ja vuosina 1999–2004 on kuollut ainakin kahdeksan ihmistä.
Pelaajat ja valmentajat > Päävalmentajat

Celticin päävalmentajina ovat toimineet:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Willie Maley (1897–1940)   Jimmy McStay (1940–1945)   Jimmy McGrory (1945–1965)   Jock Stein (1965–1978)   Billy McNeill (1978–1983)   David Hay (1983–1987)   Billy McNeill (1987–1991)   Liam Brady (1991–1993)   Lou Macari (1993–1994)   Tommy Burns (1994–1997)  |   Wim Jansen (1997–1998)   Jozef Vengloš (1998–1999)   John Barnes (1999–2000)   Kenny Dalglish (2000)   Martin O'Neill (2000–2005)   Gordon Strachan (2005–2009)   Tony Mowbray (2009–2010)   Neil Lennon (2010–2014)   Ronny Deila (2014–2016)   Brendan Rodgers (2016–2019)  |   Neil Lennon (2019–2021)   Ange Postecoglou (2021–2023)  |