stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Liechtensteinin historia
Kumppanuus Sveitsin kanssa > Maailmansotien välinen aika

Vuodet maailmansotien välillä toivat lisää karvaita kokemuksia ja kärsimystä. Reinin pato romahti vuonna 1927 jättäen tulvaveden alle yli puolet maasta. Niin sanottu Sparkassa-skandaali ravisteli Liechtensteinia vuotta myöhemmin ajaen kaikki pankit ja lähes koko maan konkurssiin. 1930-luvun talouskriisi puhkesi myös Liechtensteinissa; hallitus yritti helpottaa sitä hätätilatyöprojekteilla. Talousongelmien lisäksi myös puolueiden väliset taistelut vavisuttivat nuorta demokratiaa. Itävallan joutuminen Saksan miehittämäksi vuonna 1938 kuitenkin pakotti puolueet ratkaisuun, ja paineet niin koti- kuin ulkomailtakin ajoivat ne yhteiseen koalitiohallitukseen. Vuoden kuluttua otettiin käyttöön suhteellinen vaalitapa, josta tuli maan politiikan tärkeä vakauttaja. Se vaikutti myös siihen, että ruhtinas Franz Josef II muutti vuonna 1938 asumaan Vaduzin linnaan tullen ensimmäiseksi ruhtinaaksi, jonka vakituinen asumus oli Liechtensteinin ruhtinaskunnan alueella. Hänestä tuli tärkeä kansaa yhdistävä maan keulakuva.
Liechtenstein pysyi toisessa maailmansodassa puolueettomana ja säästyi sodan suorilta vaikutuksilta. Kiitos läheisen kumppanuutensa Sveitsin kanssa, se selvisi myös taloudellisilta ja yhteiskunnallisilta ongelmilta suhteellisen hyvin. Kansallissosialistinen Liechtensteinin saksalaiskansallinen liike (Volksdeutsche Bewegung in Liechtenstein) oli hetken aikaa aktiivinen, mutta maaliskuun 1939 vallankaappausyritystä lukuun ottamatta se ei tuottanut valtiolle suurta uhkaa. Kaikki kansallissosialistisen Saksan viehätys liechtensteinilaisissa katosi sodan puhjettua.
Kumppanuus Sveitsin kanssa > Toisen maailmansodan jälkeinen nousukausi

Ensimmäiset uudenaikaiset teollisuuslaitokset perustettiin jo toisen maailmansodan aikana. Sodan jälkeen tuli noususuhdanne. Vain muutamassa vuosikymmenessä Liechtenstein kehittyi köyhästä agraarivaltiosta moderniksi yhteisöksi, jolla oli hämmästyttävän monipuolinen elinkeinoelämä. Tärkeimmät syyt kehitykselle olivat tulliliitto Sveitsin kanssa, Sveitsin frangin käyttöönotto rahayksiköksi, vakiintuneet poliittiset ja yhteiskunnalliset olot sekä liberaali talousjärjestelmä yhdessä kohtalaisen verotuksen kanssa.
Vuonna 1984 ruhtinas Franz Josef II luovutti toimeenpanovallan pojalleen Hans-Adam II:lle. Kansanäänestyksen jälkeen naiset saivat äänioikeuden. Franz Josef II kuoli vuonna 1989. Vuonna 2005 ruhtinas Hans-Adam puolestaan luovutti toimieenpanovallan pojalleen, mutta jatkoi muodollisena valtionpäämiehenä.
Liechtensteinin korkealle erikoistuneet teollisuusyritykset ovat kilpailukykyisiä kautta maailman, ja niillä on vahva asema ympäröivällä alueella. Kansainvälistä tunnustusta saatiin yhä enenevässä määrin erityisesti finanssipalveluiden, kuten pankkien kautta. Pian paikallinen väestö ei enää kyennyt itse tyydyttämään työntekijöiden tarvetta, joten Liechtensteinin talouden piti luottaa kasvavaan ulkomailla asuvien työläisten joukkoon.
Yhteiskunnalliset palvelut kehittyivät kiitos hyvän talouskehityksen ansiosta niin, että Liechtenstein on nykyisin hyvin kehittynyt hyvinvointivaltio.
Kumppanuus Sveitsin kanssa > Kasvava kansainvälinen yhteistyö

Liechtenstein on vuosikymmeniä työskennellyt ahkerasti vahvistaakseen kansainvälistä kanssakäymistä ja ylläpitääkseen ystävällisiä naapurisuhteita. 1950-luvun jälkeen Liechtenstein on liittynyt useisiin kansainvälisiin organisaatioihin, joista tärkeimpiä lienevät Haagin kansainvälinen tuomioistuin (1950), Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökonferenssi (1975), Euroopan neuvosto (1978), Yhdistyneet kansakunnat (1990), Euroopan vapaakauppajärjestö (1991), Euroopan talousalue (1995) ja Maailman kauppajärjestö (1995).
Vuonna 2000 G7-maiden rahanpesun vastainen työryhmä ja OECD ovat painostaneet maita, joiden ne katsovat olevan yhteistyöhaluttomia talousrikollisuuden vastaisessa toiminnassaan. Liechtenstein on tehnyt myönnytyksiä ja muuttanut lainsäädäntöään, ja pääsi pois OECD:n listalta vuonna 2008.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Liechtensteinin historia Wikimedia Commonsissa
Liechtensteinin alue joutui Rooman alaisuuteen keisari Augustuksen hallituskaudella.
Noitavainot raivosivat Liechtensteinissakin 1600-luvulla
Liechtensteinin ruhtinaiden alkukoti Ala-Itävallassa.
Napoléon Bonaparte
Kansallissosialismi sai Liechtensteinissakin kannatusta ennen toisen maailmansodan syttymistä.
Vaduzista on sotien jälkeen kehittynyt kukoistava eurooppalainen pääkaupunki.
Karl Gustaf Aminoff

Karl Gustaf Aminoff (11. lokakuuta 1874 Heinola – 2. joulukuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen kansakoulujen tarkastaja ja suomentaja.
Aminoffin vanhemmat olivat raatimies Karl Ferdinand Aminoff ja Hedvig Helene Zenaide von Otto. Hän pääsi ylioppilaaksi 1892 Hämeenlinnan lyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1895 ja maisteriksi 1897. Aminoff suoritti myös jatko-opintoja Saksassa.
Aminoff toimi kansakoulujen tarkastajana Porvoon piirissä 1903–1907 ja Helsingin piirissä 1908–1918.
Aminoff oli naimisissa vuodesta 1901 ylioppilas Alfhild Julia Magdalena Lindholmin kanssa.
Teoksia

Kansakouluasiain tietokirja : sisältää voimassa olevat asetukset, kiertokirjeet y.m., ennakkopäätöksiä, selityksiä ynnä kaavoja. Valistus 1904
Suomennoksia

Platon : Sokrateen puolustuspuhe. Otava, Kuopio 1898
Karl Gustaf Grahn

Karl Gustaf Grahn (9. helmikuuta 1868 – 28. elokuuta 1907) oli suomalainen arkkitehti.
Grahn oli vuonna 1892 perustetun helsinkiläisen arkkitehtitoimisto Grahn, Hedman & Wasastjernan osakkaana yhdessä Ernst Gustaf Hedmanin ja Knut Edgar Wasastjernan kanssa.
Grahn oli naimisissa Ella Leonida Ahlforsin (1872–1944) kanssa.
Grahn, Hedman & Wasastjernan suunnittelemia rakennuksia

Asuinkerrostalo Pohjoinen Makasiinikatu 9, Helsinki 1894, purettu 1967
Kotkan kauppahalli 1897
Fennian talo, Helsinki 1899
Wasa Aktiebankin talo, Helsinki 1899
Sumeliuksen talo, Tampere 1901
1. palkinto Riian kaupungintalon suunnittelukilpailussa 1904
Aiheesta muualla

Arkkitehtitoimisto Grahn, Hedman & Wasastjerna (Arkitekturbyrå), Aleksanterinkatu 46 (Central Passagen), Helsingin kaupunginmuseon kuvakokoelmat Finnassa
Länsilinkki (Helsinki)

Länsilinkin sillan alikulku. Taustalla Clarion Hotel ja Supercellin pääkonttori Jätkäsaaressa.
Näkymä sillan päältä.
Länsilinkki on aukio, liikennealue ja silta Helsingin Kampin ja Länsisataman kaupunginosissa. Katuverkossa se on alueellinen kokoojakatu Hietalahdenrannan ja Mechelininkadun välissä samassa kohdassa, jossa Helsingin satamarata ristesi Mechelininkadun kanssa vuoteen 2009 asti. 
Sillan ja alikulun rakennustyöt alkoivat vuonna 2009, ja ajoneuvoliikenne sillalla alkoi kesällä 2010.
Hietalahdenrannan ja Mechelininkadun yhdistävän Länsilinkin sillan alla on jalankulkijoille tarkoitettu alikulku. Silta on ympäristötaideteos, jonka suunnitteli kuvanveistäjä  Martti Aiha. Länsilinkki on myös jalankulun ja pyöräliikenteen solmukohta: se yhdistyy viereiseen Baanaan ja on nopea yhteys Jätkäsaaresta keskustaan ja Töölöön.
Länsilinkin kautta kulkee suuria liikennevirtoja, kuten kuorma-autoja Länsisatamasta Länsiväylälle. Kadulle sommiteltiin 2010-luvulla ruuhkia helpottavaa ramppirakennelmaa, mutta suunnitelmasta luovuttiin. Sataman raskaalle liikenteelle on sittemmin alettu suunnitella Länsiväylälle ulottuvaa Jätkäsaaren tunnelia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Länsilinkki (Helsinki) Wikimedia Commonsissa
Ruoholahden alueen liikennejärjestelyitä parannetaan: Länsilinkin yleissuunnitelman vaihtoehdot (PDF)
Kalliolammi (Hämeenlinna)

| Kalliolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  60°47′31″N, 24°25′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Hyvikkälänjoen valuma-alue (35.88)
Laskuoja:  oja Paloniitunjärveen 
Järvinumero:  35.886.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,9 m  
Rantaviiva:  0,795 km  
Pinta-ala:  2,682 ha  
 fiKalliolammi 
Kalliolammi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Kukkolankulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi sijaitsee Ylimmäislammin lähellä Palanutnummen eteläpuolella pienellä suolla. Sen pinta-ala on 2,7 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Lammen itärannassa sijaitsee korkea kallio. Lampi on autio eikä sinne johda tietä. Ojajärveltä Vehmaisiin johtava kylätie ohittaa järven läheltä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Kaartjoen alaosan alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 116,9 metriä mpy. Siihen laskee kuusi suon kuivatusojaa, joista yksi on Haukilammin laskuoja. Kalliolammin laskuoja yhtyy Ylimmäislammin laskuojaan ja se laskee 3,5 kilometrin päässä Paloniitunjärveen, joka on yli 25 metriä alempana. Haukilammin vedenpinta on vain 20 senttimetriä ylempänä.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lammen nimi kirjoitettiin ”Hauki lampi”. Tämä nimi on nykyään sen lähettyvillä sijaitsevalla pienellä lammella.
Kasasagi (1900)

| Kasasagi |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Chantiers et Ateliers Augustin Normand, Le Havre
Laskettu vesille:  1900
Palveluskäyttöön:  30. marraskuuta 1900
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1919
Tekniset tiedot
Uppouma:  152 t
Pituus:  45 m
Leveys:  4,9 m
Syväys:  1,5 m
Koneteho:  4 200 ihp
Nopeus:  30 solmua
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 6 naulan Hotchkiss -tykki 2 × 2,5 naulan -tykkiä 3 × 360 mm torpedoputkea
Kasasagi oli keisarillisen Japanin laivaston 1900 valmistunut Hayabusa-luokan torpedovene.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuoden 1896 hankintoja Ranskasta Le Havresta Chantiers et Ateliers Augustin Normandilta. Alus laskettiin vesille 1900 ja valmistui 30. marraskuuta.
Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1919.
Kasasagi (1935)

| Kasasagi/ 鵲 |
| --- | --- |
 Kasasagi

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Osaka Iron Works
Kölinlasku:  4. maaliskuuta 1935
Laskettu vesille:  18. lokakuuta 1935
Palveluskäyttöön:  15. tammikuuta 1937
Poistui palveluskäytöstä:  1. joulukuuta 1943
Loppuvaihe:  upotettu 26. syyskuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  840 t (standardi) 1 040 t (kuormattu)
Pituus:  86,8 m (vesiraja) 88,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,2 m
Syväys:  2,76 m
Koneteho:  19 000 shp
Nopeus:  30,5 solmua
Miehistöä:  113
Aseistus
Aseistus:  3 × 127 mm/50 type 11 1 × 40 mm ilmatorjuntatykki 3 × 533 mm torpedoputkea
Kasasagi (jap. 鵲) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1937 valmistunut Ōtori-luokan torpedovene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1934 hankinnoissa Osaka Iron Worksiltä, missä köli laskettiin 4. maaliskuuta 1935. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 18. lokakuuta ja valmistui 15. tammikuuta 1937.
Palvelus

Alus upposi 26. syyskuuta 1943 torpedoituna Uuden-Britannian rannikolla. Se poistettiin alusluettelosta 1. joulukuuta 1943.
Ma Yibo

| Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Kiina> Naisten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Peking 2008 | Maahockey |  |
| Champions Trophy  | Champions Trophy  | Champions Trophy  |  |
|  Hopeaa | Sydney 2003 | Maahockey |  |
Ma Yibo (kiin.: 马弋博; pinyin: Mǎ Yìbó; s. 5. elokuuta 1980 Dalian) on kiinalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän on osallistunut urallaan kolmeen olympiaturnaukseen, sillä hän on pelannut maahockeymaajoukkueen mukana olympialaisissa 2004, 2008 ja 2012.
Ateenassa 2004 Ma pelasi kaikki joukkueensa kuusi ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Neljä vuotta myöhemmin Pekingissä Kiina voitti hopeaa, ja Ma oli myös tuolloin kokoonpanossa. Hän on voittanut hopeaa myös Champions Trophy -kilpailusta vuodelta 2003.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1994

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1994 olivat järjestyksessään 17. nuorten MM-kisat. Ne järjestettiin Tšekin Frydek-Mistekissä ja Ostravassa. Kisat voitti Kanada ja hopeaa sai Ruotsi. Kisojen kolmas oli Venäjä. Suomen sijoitus oli kisoissa neljäs. Isäntämaa Tšekki peri Tšekkoslovakian paikan pääsarjassa, Slovakia puolestaan joutui aloittamaan C-sarjasta.
Palkinnot > IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat

Paras maalivahti:  Jamie Storr
Paras puolustaja:  Kenny Jönsson
Paras hyökkääjä  Niklas Sundström
Palkinnot > Turnauksen tähdistökentällinen

Maalivahti:  Evgeni Ryabchikov
Puolustajat:  Kenny Jönsson,  Kimmo Timonen
Hyökkääjät:  Niklas Sundström,  Valeri Bure,  David Výborný
Lemmings

| Lemmings |
| --- | --- |
Kehittäjä:  DMA Design
Julkaisija:  Psygnosis
Suunnittelija:  David Jones
Säveltäjä:  Tim Wright
Ohjelmoija:  David Jones ja Mike Dailly
Pelisarja:  Lemmings
Julkaistu:  1991
Lajityyppi:  pulmapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Lapsista aikuisille, kaikenikäisille, kaikenikäisille ja kaikenikäisille 
Alusta:  Amiga
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  Levyke
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Lemmings on DMA Designin kehittämä ja Psygnosisin julkaisema pulmapeli, joka on julkaistu alun perin Amigalle vuonna 1991. Peli on myöhemmin käännetty lukuisille eri laitteille.
Peli on Wiredin mukaan yksi kymmenestä merkittävimmistä pelistä Amigalla.
Lemmings aiheutti ilmestyessään varsinaisen ilmiön. Peli sai monissa Amiga-lehdissä arvostelijoilta maksimipisteet ja se käännettiin pian Atari ST:lle ja DOS:lle. Pelikonsolien käännökset seurasivat pian perässä, vaikka peliä on hankalampi pelata ilman hiirtä.
Pelille on julkaistu useita lisäkenttiä sisältäviä osia sekä jatko-osa Lemmings 2: The Tribes.
Pelaaminen

Pelissä on tarkoitus pelastaa ruudulla kävelevät sopulilaumat antamalla näille komentoja. Ilman komentoja sopulit vain kävelevät suoraan eteenpäin kunnes törmäävät seinään, jolloin ne kääntyvät takaisinpäin. Pelissä on noin 120 yksin pelattavaa tasoa ja eräissä versioissa on mukana kaksinpeli. Amigalla pystyi käyttämään kahta hiirtä, jolloin kaksi pelaajaa pystyi pelaamaan yhdessä samalla tietokoneella.
Pelin idea oli omaperäinen. Pelin alkaessa kuuluu huuto "Let's go!", ja ruudulla näkyvästä luukusta alkaa pudota tasaiseen tahtiin pieniä ihmismäisiä hahmoja. Sana "Lemmings" tarkoittaa suomeksi "sopulit". Hahmoilla ei kuitenkaan ole muuta yhteistä sopuleiden kanssa, paitsi että ne ajautuvat helposti suurissa joukoissa kuolemaan, kuten sopuleiden uskotaan (virheellisesti) käyttäytyvän. Pelialueelta löytyy aloituspaikan lisäksi maali (jonkinlainen suuaukko johonkin toiseen paikkaan), jonne sopulit pitää saada.
Pelaaminen > Komennot

Sopuleja komennetaan erilaisilla käskyillä, jotka ovat
kiipeäminen
sateenvarjo (toimii laskuvarjona)
itsensä räjäyttäminen
tien tukkiminen
sillan rakentaminen
sivuttain kaivautuminen
alaviistoon kaivautuminen hakulla
suoraan alaspäin kaivautuminen.
Komentoja on käytössä rajattu määrä, joka vaihtelee eri kentissä, ja yksi komento kohdistetaan aina yhdelle hahmolle kerrallaan. Kiipeämisen ja sateenvarjon komennot säilyvät hahmolla läpi kentän, mutta muut komennot ovat kertakäyttöisiä. Itsensä räjäyttäminen tappaa hahmon, mutta räjähdys toimii kaivamisen tavoin, mikä voi olla hyödyllistä. Tien tukkijat taas estävät muiden hahmojen kulun ja saavat ne kääntämään suuntaa seinän tavoin, joten tukkija laitetaan usein rotkon reunalle tai muuten vain kääntämään hahmojen suunta. Kiipeämiseen ja sateenvarjoon tarvittavia komentoja on käytössä yleensä vain muutamia, joten monissa kentissä lähetetään muutama yksilö kiipeämään jonnekin, mistä käsin sitten kaivetaan reitti muille hahmoille kuljettavaksi. Sopulit kuolevat, jos ne putoavat liian korkealta, kävelevät johonkin ansaan, putoavat veteen, vihreään myrkkyyn tai laavaan tai putoavat pelialueelta ulos.
Pelaaminen > Kentän läpäiseminen

Eri kentissä on annettu jokin tietty prosenttiluku, josta näkee kuinka monta sopulia kentässä pitää pelastaa kentän läpäisemiseksi. Sopulien kokonaismäärä on yleensä sata, ja ne putoilevat tasaiseen tahtiin yhdestä aukosta pelialueelle. Ohjauspaneelista voi myös räjäyttää kaikki sopulit kerralla, jos peli epäonnistuu. Pelissä on 120 kenttää, jotka on jaettu neljään vaikeustasoon. Kentät eivät mahdu näytölle, vaan ruutua voi vierittää eri suuntiin hiirellä.
Pelaaminen > Kaksinpeli

Pelissä on myös mahdollisuus kaksinpeliin, johon alkuperäisessä Amiga-versiossa vaaditaan kaksi hiirtä (ST-käännöksessä toisella pelaajalla on joystick, useimmista käännöksistä kaksinpeli puuttuu kokonaan). Kaksinpelissä ruudulle putoaa kahden värisiä hahmoja kahdesta luukusta. Ruutu on jaettu kahtia, ja kummillakin pelaajilla on oma ikkunansa kentälle sekä oma ohjauspaneelinsa. Kaksinpelissä kilpaillaan siitä, kumpi saa pelastettua enemmän hahmoja. Kummallakin pelaajalla on oma pelastuspaikkansa, jonne on tarkoitus ohjata sekä omat, että vastustajan hahmot. Toiselle pelaajalle voi tehdä jäynää sotkemalla hänen hahmojensa reitin omia hahmoja käyttämällä.
Pelaaminen > Kenttien tyypit

Lemmingsin kentät voidaan jakaa kolmeen erilaiseen arkkityyppiin: Endurance-tyyppiset kentät ovat pitkiä, mutteivat älyllisesti usein kovinkaan haastavia. Aikaa ja työkaluja on yleensä tarjolla runsaasti, eikä vaadittava pelastusprosentti ole korkea. Hyviä esimerkkejä endurance-tyypin kentästä on Lemmings 1; Taxing 14 'Hunt the nessy' ja Mayhem 1 'Steel works'. Toisena päätyyppinä voidaan pitää puzzle-kenttiä, jotka yleensä ovat lyhyitä, mutta älyllisesti haastavampia. Esimerkkinä Lemmings 1; Mayhem 20 'No added coulours lemming' ja 13 'The great lemming capers', sekä useat Oh No! More Lemmingsin tasot. Kolmanneksi tyypiksi voidaan laskea precision, eli tarkkuus-tyypin kenttiä, joissa työkaluvalikoima ja aika on yleensä erittäin rajoitettu ja vaadittava pelastusprosentti korkea. Kenttien läpäisyyn vaaditaan toisinaan mm. siltojen rakentamista pikselin tarkkuudella, tiettyjen toimintojen erittäin tarkkaa ajoittamista tai useiden lemmingsien kontrollointia yhtaikaisesti. Esimerkkejä tarkkuus-tyypin tasoista ovat Lemmings 1:n Mayhemin 16 'Just a minute', sekä 1994 Holiday lemmingsin Hail 5 'Get the point'.[lähde? ]
Kaikki kentät eivät kuitenkaan edusta jotakin tiettyä tyyppiä, vaan valtaosa tasapainottelee jossain niiden välillä.
Pelaaminen > Muuta

Omaperäisen idean lisäksi Lemmingsin valttina olivat söpöt pelihahmot. Vaikka hahmot ovat pieniä, ne on animoitu taidokkaasti hauskalla tavalla. Hilpeyttä aiheuttaa myös "Oh no!" -huuto, kun hahmo räjähtää. Jotkut pelialueen ansat vaikuttavat varsin julmilta, kuten myös korkealta putoavien hahmojen kuolinparkaisut. Alkuperäisessä Amigan ja Atari ST:n versioissa oli myös pelin alussa animaatio, jossa isot lemmings-hahmot seikkailivat vuoristossa. Ensimmäisen Lemmings-pelin Tim Wrightin tekemät musiikit lainasivat melodioita tunnetuista sävelmistä kuten lastenlauluista ja klassisesta musiikista.
Kehitys

Pelin hahmot eivät näytä sopuleilta, mutta ne ovat nimetty siten niiden käytöksen vuoksi. Peli sai innoituksen Mike Daillyn tekemästä animaatiosta, jonka tämä teki tehdessään kokeiluita Amigan Deluxe Paintilla. Dailly teki animaation, jossa joukko hahmoja käveli ylös mäkeä. DMA Designin perustaja Dave Jones näki animaation, josta syntyi ajatus peliin. Peliin tehtiin paljon eri tasoja, joista valittiin parhaat ja ne järjestettiin vaikeuden mukaan. Peli julkaistiin Amigalle helmikuussa 1991 ja se myi 55 000 kappaletta ensimmäisenä päivänä. Menestyksen myötä Psygnosis pyysi DMA Designia tekemään pelille jatkoa ja tekemään siitä käännökset muille alustoille. Pelin on arvioitu myyneen kaikille alustoille yhteensä 15 000 000 kappaletta.
Vastaanotto

Peli on saanut CU Amiga -lehden arvostelussa arvosanaksi 94%. Peli on saanut Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanaksi 92%.
Mikrobitin Jukka Tapanimäki antoi pelin Amiga- ja DOS-versioille 84 pistettä sadasta. Hän kehui pelin omaperäisyyttä mutta moitti sitä siitä, että se toisti itseään.
Lemmingsin käännökset

Lemmingsiä on epäilty jopa käännetyimmäksi tietokonepeliksi. Se on saatavilla ainakin seuraaville laitteille: 3DO, Acorn Archimedes, Amiga, Amiga CD32, Amstrad CPC, Atari Lynx, Atari ST, Commodore 64, Commodore CDTV, IBM PC (erikseen DOS-, Windows- ja OS/2-versiot), Hewlett-Packard HP-48, Apple Macintosh, NEC PC-9801, Nintendo Entertainment System, Super Nintendo Entertainment System, Game Boy, TI-83 plus, Palm, Philips CD-i, SAM Coupe, Sega Game Gear, Sega Master System, Sega Mega Drive, Sharp X68000, Sinclair ZX Spectrum, PlayStation, PlayStation 2, PlayStation 3, PlayStation Portable.
Lemmings on käännetty myös kolikkopeliksi sekä laitteistoriippumattomille DHTML:lle ja Javalle. Kaksinpelimahdollisuus on vain muutamissa käännöksissä (Atari ST, Super Nintendo Entertainment System, Sega Mega Drive ja kolikkopeli).
Lemmingsin jatko-osat

Oh No! More Lemmings (1991)
Lemmings 2: The Tribes (1993)
Xmas Lemmings (1991 - 1994), neljän jouluaiheisen Lemmings-pelin ja -demon sarja.
Lemmings 2: The Tribes (1993)
All New World of Lemmings, Lemmings 3 tai Lemmings Chronicles (1994)
3D Lemmings (1995)
Lemmings Paintball (1996)
The Adventures of Lomax (1996)
Lemmings Revolution (2000)
Lemmingsistä on tehty myös PlayStation Portablelle versio, jonka kehitti Team 17.
Lemmingsin tyylisiä pelejä

Peliä jäljitteleviä pelejä sekä erilaisia klooneja on tehty useita.
Humans, Gametekin vuonna 1992 Amigalle ja DOS:lle julkaisema peli
Creepers, Lemmings-klooni, jossa ohjataan toukkia
Pingus, avoimen lähdekoodin peli
Mormels, vapaasti levitettävä peli
Trade Wars, suomalainen The Games Factoryllä tehty peli
Pikmin, Nintendon peli, joka monien mielestä muistuttaa Lemmingsiä
Lamers, vapaasti levitettävä peli, jossa ammutaan Lemmings-hahmoja
Lemmings Ball Z, peli, jossa on yhdistetty Dragon Ball Z ja Lemmings
Chicks, Triniti Interactiven kehittämä Lemmings-klooni iOS-alustoille
Myös Worms-pelien sanotaan olevan Lemmingsin inspiroimia, vaikka pelityyppi on selvästi toinen. Hahmoissa ja animaatiossa on kuitenkin yhtäläisyyksiä.
Aiheesta muualla

Lemmings MobyGamesissa (englanniksi)
Lemmings Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Lemmings Universe - Lemming-sivut
Garjen Lemmings Website - Toinen Lemmings-sivu
Lemmings: Can You Dig It? (Full 2 Hour Documentary - 30th Anniversary Feature Retrospective) (YouTube) (englanniksi)
Pelin ensimmäinen versio (1991), 16-bittiset versiot näyttävät tältä.
Lemmingseiksi pukeutuneita cosplay-harrastajia.
Ma Thanegi

Ma Thanegi
Ma Thanegi (burmaksi မသိင်္ဂီ; s. 1946 Shwebo) on myanmarilainen kirjailija, toimittaja, kielenkääntäjä ja taidemaalari. Hän kirjoittaa englanniksi. Hänet tunnetaan lukuisista Myanmariin liittyvistä kirjoista, joiden joukossa on muistelmia, matkakertomuksia, kulttuurihistoriallisia teoksia ja keittokirja. Teoksiin kuuluvat Myanmar Architecture: Cities of Gold (2005) ja Defiled on the Ayeyarwaddy: One Woman's Mid-Life Travel Adventures on Myanmar's Great River (2010).
Thanegi on nimennyt suosikkikirjailijoikseen Ludu Daw Amarin, Journal Kyaw Ma Ma Layn, Hilary Mantelin ja Wesley Stacen. Hän käänsi Ma Ma Laylta englanniksi teoksen A Man Like Him. Hän on tehnyt toimitustyötä Myanmar Timesissa ja matkalehti Enchanting Myanmarissa. Hän osaa englannin lisäksi myös ranskaa ja saksaa.
Thanegi toimi 1980-luvulla Aung San Suu Kyin avustajana ja oli vuosina 1989–1992 Inseinin vankilassa. Vapautumisensa jälkeen hän jatkoi yhteistyötä Suu Kyin kanssa, mutta poliittiset erimielisyydet tekivät hänestä 1990-luvun aikana tämän kriitikon. Vankeuskokemuksistaan Thanegi on kirjoittanut teoksen Nor Iron Bars A Cage (2010).
Taidemaalarina Thanegi aloitti uransa vuonna 1967 ryhmänäyttelyllä Myanmarissa, ja vuonna 1998 hän piti toistaiseksi viimeiseksi jääneen seitsemännen oman näyttelynsä.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 2018 kokoonpanot

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin 2018 osallistuvien joukkueiden kokoonpanot.