stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andrei Melnitšenko (maastohiihtäjä)

| Andrei Melnitšenko> Андрей Мельниченко |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. toukokuuta 1992 (ikä 32)
Uran tiedot
Pituus:  174 cm
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2016–
Paras sijoitus:  3.
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  4
 Tietolaatikko päivitetty 14. joulukuuta 2020 
Andrei Melnitšenko (ven. Андрей Мельниченко, s. 21. toukokuuta 1992) on venäläinen maastohiihtäjä. Melnitšenko on 174 senttimetriä pitkä ja painaa 68 kilogrammaa.
Melnitšenko debytoi maailmancupissa tammikuussa 2016 Nové Měston 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sijoittuen sijalle 22. Näin ollen hän saavutti heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Tour de Skin 2017–2018 kokonaiskilpailussa hän oli 19:s. Lillehammerin Nordic opening -tapahtuman 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa hän sijoittui viidenneksi joulukuussa 2018. Melnitšenko saavutti ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa Beitostølenissä joulukuussa 2018 oltuaan kolmas 30 kilometrin vapaan hiihtotavan väliaikalähtökilpailussa. Tour de Skin 2018–2019 kokonaiskilpailussa hän sijoittui kuudenneksi ja loppunousuun päättyneen viimeisen etapin osuusajoissa kolmanneksi. Seuraavan vuoden Tour de Skillä hän oli kahdeksas.
Melnitšenko sijoittui kaudella 2020–2021 toiseksi Rukan Nordic Opening -tapahtuman 15 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun osuusajoissa sekä Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän oli seitsemäs ja maailmancupin loppupisteissä kahdeksas.
Melnitšenko kilpaili vuoden 2013 talviuniversiadeissa Trentinossa ollen parhaimmillaan 10 kilometrin kilpailussa seitsemäs. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa neljästoista. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa ja 50 kilometrin vapaan kilpailussa 13:nneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kahdestoista.
Almuth Schult

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Almuth Schult |  Almuth Schult |  Almuth Schult |  |
Maa:   Saksa
Naisten jalkapallo
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Englanti 2022 | Jalkapallo |  |
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2016 | Jalkapallo |  |
Almuth Schult (s. 9. helmikuuta 1991) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa syyskuun 2022 puoliväliin mennessä 65 maaottelua. Maajoukkueen ykkösmaalivahdiksi hän nousi vuonna 2015 Nadine Angererin lopetettua uransa. Schult voitti olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016. MM-kilpailuissa 2019 hän oli Saksan ykkösmaalivahti joukkueen yltäessä puolivälieriin. EM-kilpailuissa 2022 hän saavutti varamaalivahtina hopeaa.
Schult edustaa kotimaassaan VfL Wolfsburgia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Almuth Schult Wikimedia Commonsissa
Saksan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2011
1 Angerer |
2 Schmidt |
3 Bartusiak |
4 Peter |
5 Krahn |
6 Laudehr |
7 Behringer |
8 Grings |
9 Prinz |
10 Bresonik |
11 Popp |
12 Holl |
13 Šašić |
14 Kulig |
15 Faißt |
16 Müller |
17 Hingst |
18 Garefrekes |
19 Bajramaj |
20 Goeßling |
21 Schult |
Valmentaja Neid
Saksan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2013
1 Angerer |
2 Schmidt |
3 Bartusiak |
4 Maier |
5 Krahn |
6 Laudehr |
7 Behringer |
8 Keßler |
9 Lotzen |
10 Marozsán |
11 Mittag |
12 Schult |
13 Okoyino |
14 Linden |
15 Cramer |
16 Leupolz |
17 Henning |
18 Huth |
19 Bajramaj |
20 Goeßling |
21 Benkarth |
22 Wensing |
23 Däbritz |
Valmentaja Neid
Saksan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2015
1 Angerer |
2 Schmidt |
3 Bartusiak |
4 Maier |
5 Krahn |
6 Laudehr |
7 Behringer |
8 Bremer |
9 Lotzen |
10 Marozsán |
11 Mittag |
12 Schult |
13 Šašić |
14 Peter |
15 Cramer |
16 Leupolz |
17 Henning |
18 Popp |
19 Petermann |
20 Goeßling |
21 Benkarth |
22 Kemme |
23 Däbritz |
Valmentaja Neid
Saksan joukkue – Kesäolympialaiset 2016
1 Schult |
2 Henning |
3  Bartusiak |
4 Maier |
5 Krahn |
6 Laudehr |
7 Behringer |
8 Goeßling |
9 Popp |
10 Marozsán |
11 Mittag |
12 Kemme |
13 Däbritz |
14 Peter |
15 Islacker |
16 Leupolz |
17 Kerschowski |
18 Benkarth |
19 Huth |
Valmentaja Neid
Saksan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2017
1 Schult |
2 Henning |
3 Hendrich |
4 Maier |
5 Peter |
6 Demann |
7 Simon |
8 Goeßling |
9 Islacker |
10 Marozsán |
11 Mittag |
12 Benkarth |
13 Däbritz |
14 Blässe |
15 Doorsoun |
16 Dallmann |
17 Kerschowski |
18 Petermann |
19 Huth |
20 Magull |
21 Weiß |
22 Kemme |
23 Kayikci |
Valmentaja Jones
Saksan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2019
1 Schult |
2 Simon |
3 Hendrich |
4 Maier |
5 Hegering |
6 Oberdorf |
7 Schüller |
8 Goeßling |
9 Huth |
10 Marozsán |
11 Popp |
12 Benkarth |
13 Däbritz |
14 Elsig |
15 Gwinn |
16 Dallmann |
17 Schweers |
18 Leupolz |
19 Bühl |
20 Magull |
21 Frohms |
22 Knaak |
23 Doorsoun |
Valmentaja Voss-Tecklenburg
Saksan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2022
1 Frohms |
2 Kleinherne |
3 Hendrich |
4 Lattwein |
5 Hegering |
6 Oberdorf |
7 Schüller |
8 Lohmann |
9 Huth |
10 Freigang |
11 Popp |
12 Schult |
13 Däbritz |
14 Anyomi |
15 Gwinn |
16 Dallmann |
17 Rauch |
18 Waßmuth |
19 Bühl |
20 Magull |
21 Berger |
22 Brand |
23 Doorsoun |
Valmentaja Voss-Tecklenburg
Andrei Hržanovski

Andrei Hržanovski 2005.
Andrei Hržanovski (ven. Андрей Юрьевич Хржано́вский; s. 30. marraskuuta 1939 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen animaattori, dokumentaristi, kirjailija ja tuottaja. Hän on ohjaaja Ilja Hržanovskin isä. Hržanovski on saanut Venäjän kansantaiteilijan arvon vuonna 2011.
Filmografia (valikoima)

Lasihuuliharppu (1968, lyhytelokuva, ven. Стеклянная гармоника)
Fantastinen tarina (1978, ven. Чудеса в решете)
Pushkin-trilogia (1986)
Valkopartainen leijona (1995, ven. Лев с седой бородой)
Puolitoista kissaa (2002, ven. Полтора кота)
Puolitoista huonetta (2009, ven. Полторы комнаты)
Käännös suomeksi
Almyróksen arkeologinen museo

| Almyróksen arkeologinen museo Αρχαιολογικό Μουσείο Αλμυρού |
| --- | --- |
 Almyróksen arkeologinen museo.
Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Almyrós, Magnesia, Thessalia, Kreikka
Perustettu:  1930 / 1998
Koordinaatit:  39°10′45″N, 22°45′50″E
 fiAlmyróksen arkeologinen museo 
   
Almyróksen arkeologinen museo (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Αλμυρού, Archaiologikó Mouseío Almyroú, myös Γιαννοπούλειο Αρχαιολογικό Μουσείο, Giannopoúleio Archaiologikó Mouseío) on arkeologinen museo Almyróksen kaupungissa Kreikassa. Se esittelee erityisesti lounaisen Magnesian alueelta löydettyä esineistöä.
Historia ja rakennus

Museon perusti alun perin paikallinen antiikintutkimuksen seura Óthrys, joka perustettiin vuonna 1896. Sen vanha nimi viittaa seuran kantavana voimana toimineeseen Nikólaos Giannópoulokseen. Museo toimii uusklassisessa rakennuksessa, jonka rakennushanke alkoi vuonna 1910 ja joka valmistui lopulta vuonna 1930. Se kunnostettiin sodan ja vuosien 1955 ja 1956 maanjäristysten jälkeen vuosina 1956–1958.
Museo luovutettiin kulttuuriministeriölle vuonna 1960 ja uusittiin, mikä valmistui vuonna 1969. Museorakennus kärsi suuria vaurioita vuoden 1980 maanjäristyksessä, jonka jälkeen harkittiin sen purkamista. Kokoelmat siirrettiin Vóloksen arkeologiseen museoon. Rakennus päätettiin kuitenkin kunnostaa, mikä valmistui vuonna 1996. Museo avattiin uudelleen vuonna 1998. Museorakennuksessa on yksi pääsali ja kaksi sivusalia.
Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu esineistöä nykyisen Almyróksen kunnan alueelta lounaisesta Magnesiasta, joka oli antiikin aikana Akhaia Fthiotista, sekä myös muualta Thessaliasta. Ajallisesti kokoelma ulottuu neoliittiselta kaudelta bysanttilaiselle kaudelle.
Kokoelmiin kuuluu muun muassa löytöjä keskisen helladisen kauden asuinpaikasta Xenián Kastrákista, protogeometrisen kauden asuin- ja hautapaikasta Plátanoksen Voulokalývasta, sekä antiikin ajan Haloksen ja Thebain kaupungeista. Museoesineisiin lukeutuu muun muassa veistoksia, keramiikkaa, hautakiviä, työkaluja, aseita, koruja sekä bysanttilaisten kirkkojen koristeosia. Museossa on myös kirjasto, johon kuuluu tutkimuskirjallisuutta, käsikirjoituksia, sanomalehtiä sekä tietoja kokoelman löydöistä.
Andreas Hasselqvist

Anders (Andreas Benedicti) Hasselqvist (1646–1701) oli ruotsalaissyntyinen Suomessa ja Tallinnassa vaikuttanut hengellinen kirjailija, pappi ja professori.
Hasselqvist oli porvarin poika Kalmarista. Hän tuli 1667 ylioppilaaksi Turkuun, valmistui 1677 maisteriksi, tuli 1671 konrehtoriksi Tallinnan kouluun ja 1678 Turun kappalaiseksi. Hänet kutsuttiin 1683 professoriksi Lundiin mutta hän ei ottanut virkaa vastaan. Hänet nimitettiin 1688 ylimääräiseksi teologian professoriksi Turun akatemiaan, 1691 varakirkkoherraksi Paraisiin. Hasselqvist oli aikanaan tunnettu saarnaaja ja kirjailija, jyrkän oikeaoppisuuden edustaja, jonka lukuisista kirjateoksista mainittavia ovat esimerkiksi Rosa orbis arctoi (1682), parannussaarna vuonna 1680 nähdyn suuren pyrstötähden johdosta (aiheena: "yksikään komeetta ei ole ilmestynyt näkyville ilman tarkoitusta", 1681), Lumen de lumine sparsum, seu vera Christiana religio (1688–1692) ja Hengellinen Sydämen-Herättäjä (1706, viisitoista painosta).
Andreas Görlitz

Andreas Görlitz
Andreas Görlitz (s. 31. tammikuuta 1982 Weilheim, Baijeri, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, jolla ei tällä hetkellä ole seuraa. Hänen pelipaikkansa on oikea laitapuolustaja.
179 senttimetriä pitkä Görlitz siirtyi Bayern Müncheniin vuonna 2004. Aikaisemmin hän oli edustanut vain kasvattajaseuraansa 1860 Müncheniä, jonka riveissä hän pelasi 37 liigaottelua. Bayern Münchenissä hän pelasi kolmen vuoden aikana 18 liigaottelua. Marraskuussa 2004 tapahtuneen loukkaantumisen vuoksi hän oli sivussa Bundesliigan otteluista yli kaksi vuotta. Kaudeksi 2007/2008 hän siirtyi lainasopimuksella Karlsruher SC:n joukkueeseen. Vuonna 2010 hän siirtyi pelaamaan Ingolstadtiin. Vuonna 2014 Görlitz siirtyi San Jose Earthquakesiin.
Saksan maajoukkueessa Görlitz on pelannut kaksi ottelua.
Andreas Hartmann

Hartmann kesällä 2004
Andreas "Andy" Hartmann (s. 29. tammikuuta 1980) on sveitsiläinen entinen yhdistetyn kilpailija.
Naganon olympialaisissa 1998 hän sijoittui sprintissä kahdeksanneksi ja normaalikilpailussa yhdeksänneksi.
Ramsaun maailmanmestaruuskilpailuissa 1999 hän oli joukkuekilpailun yhdeksäs.
Vuonna 2001 Lahden MM-kilpailuissa hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa 24. ja joukkuekilpailussa kymmenes.
Vuoden 2002 Salt Lake Cityn olympialaisissa hän sijoittui normaalimatkalla yhdeksänneksi ja sprintissä kahdeksanneksi.
Val di Fiemmen MM-kilpailussa 2003 hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 30:nneksi ja joukkuekilpailussa kahdeksanneksi.
Maailmancupissa Hartmannin uran paras sijoitus on kolmas tila, jonka hän saavutti Oslossa vuonna 2007.
Afrikansatulahaikara

| Afrikansatulahaikara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Haikaralinnut Ciconiiformes
Heimo::  Kattohaikarat Ciconiidae
Suku::  Satulahaikarat Ephippiorhynchus
Laji::  senegalensis
Kaksiosainen nimi
 Ephippiorhynchus senegalensis  (Shaw, 1800) 
Katso myös
   Afrikansatulahaikara Wikispeciesissä   Afrikansatulahaikara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Afrikansatulahaikara (Ephippiorhynchus senegalensis) on lintu, jolta puuttuu kurkunpään lihakset eivätkä ne pysty juuri ääntelemään.
Koko ja ulkonäkö

Afrikansatulahaikaralla on valkoinen rinta, jossa paljas punainen iholaikku. Linnun kaula, pää, osa höyhenpeitteestä ja pyrstö ovat mustia. Nokka on pitkä punainen, jossa musta raita ja keltaiset heltat. Naaras on koirasta pienempi, ja sen iiris on keltainen.
Pituus koiras 145–150, naaras n. 130 cm, siipiväli 240–270 cm ja paino 5–7 kg.
Levinneisyys

Trooppinen Afrikka.
Elinympäristö

Järvet, joet, lammet, kosteikot ja suot.
Lisääntyminen

Sukukypsä aikaisintaan 3-vuotiaana. 2–3 munaa, joita emo hautoo 30–35 vrk. Pesä on veden äärelle puuhun tai pensaaseen oksista kyhätty risulautta.
Ravinto

Kalat, sammakkoeläimet, käärmeet, äyriäiset, pienet nisäkkäät, linnunpoikaset ja nilviäiset.
Anja Sirkiä

Anja-Leena Johanna Sirkiä o.s. Linkomies (20. toukokuuta 1920 Turku – 29. marraskuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen kotitalousopettaja, toimittaja ja kirjailija. Hän toimitti ja suomensi lukuisia ruoka-aiheisia kirjoja.
Amiraliteetin piiri

| Amiraliteetti |
| --- | --- |
 Amiraliteetin piiri Pietarin kartalla.
Kaupunki:  Pietari
Pinta-ala:  13,82 km² 
Väkiluku:  159 795 (1.1.2020)
Väestötiheys:  11 562,59 as./km²
Osa-alueet:   Kolomna  Sennoi  Amiraliteetti  Semenovski  Izmailovskoje  Jekateringofski 
Amiraliteetin piiri (ven. Адмиралте́йский райо́н, Admiralteiski raion) on hallintopiiri Pietarin kaupungin keskustassa Venäjällä. Koillisessa se rajoittuu Keskustan piiriin, kaakossa Moskovan piiriin, lounaassa Kirovin piiriin sekä luoteessa Nevaan ja Vasilinsaaren piiriin. Asukkaita on 154 900 henkeä (vuonna 2008).
Kunnat

Amiraliteetin piiri jakautuu kuuteen kuuteen kuntaan (kaupunginosaan):
Kolomna (Коло́мна)
Sennoi (Сенно́й)
Amiraliteetti (Адмиралте́йский)
Semenovski (Семёновский)
Izmailovskoje (Изма́йловское)
Jekateringofski (Екатеринго́фский), ent. 6. kunnallishallintoalue
Piirihallinnon päämies on Aleksandr Ljubimov.
Aiheesta muualla

Amiraliteetin piiri Pietarin virallisella sivustolla (venäjäksi)
Anja Tiilikainen-Piimies

Anja Tiilikainen vuonna 1967.
Anja Salli Kaarina Tiilikainen-Piimies, myös Anja S. Tiilikainen (6. toukokuuta 1934 Helsinki – 22. helmikuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Tiilikaisen vanhemmat olivat rakennusmestari Jaakko Tiilikainen ja Anna Eliina Lepistö. Hän tuli ylioppilaaksi Kallion yhteiskoulusta 1956 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1960. Tiilikainen väitteli reumaserologiasta 1963. Oltuaan Yhdysvalloissa Duken yliopistossa hän toi Suomeen munuaisten kudossopeutuvuustestit, ja sen jälkeen voitiin munuaissiirtoja tehdä muiltakin kuin lähisukulaisilta. Hän kartoitti 1970 Sevettijärven kolttien geeniperimää ja luennoi sen jälkeen aiheesta kansainvälisissä kongresseissa. Hän oli Medisiinari-lehden toimitussihteeri ja päätoimittaja. Tiilikainen oli Oulun yliopiston kliinisen mikrobiologian ja immunologian professori 1978–1998 ja oli viran ensimmäinen haltija. Tiilikainen tutki tukikudosten sairauksiin liittyvää immunologiaa ja veren perinnöllisiä ominaisuuksia. Hän aloitti kudossiirtoja valmistelevat immunologiset sopeutuvuuskokeet Suomessa.
Ammunta kesäolympialaisissa 1948

Ammunta
Lontoon kesäolympialaisissa 1948 ammunnassa kilpailtiin neljässä lajissa.
Mitalistit

| Laji: | Kultaa: | Kultaa: | Hopeaa: | Hopeaa: | Pronssia: | Pronssia: |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 50 m pienoiskivääri, makuu | Arthur Edwin Cook  Yhdysvallat | 599 | Walter Tomsen  Yhdysvallat | 599 | Jonas Jonsson  Ruotsi | 597 |
| 300 m vapaakivääri, asennot | Emil Grünig  Sveitsi | 1120 | Pauli Aapeli Janhonen  Suomi | 1114 | Willy Røgeberg  Norja | 1112 |
| 25 m kuvioammunta | Károly Takács  Unkari | 580 | Carlos Valiente Diaz Saez  Argentiina | 571 | Sven Lundquist  Ruotsi | 569 |
| 50 m vapaapistooli | Edwin Vásquez Cam  Peru | 545 | Rudolf Schnyder  Sveitsi | 539 | Torsten Ullman  Ruotsi | 539 |
Mitalitilasto

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Sveitsi | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 1. |  Yhdysvallat | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 3. |  Peru | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3. |  Unkari | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5. |  Argentiina | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5. |  Suomi | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7. |  Ruotsi | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 8. |  Norja | 0 | 0 | 1 | 1 |
Suomalaiset

| Nimi: | Laji: | Tulos: | Sijoitus: |
| --- | --- | --- | --- |
| Olavi Elo | 300 m vapaakivääri, asennot | 1095 | 6. |
| Väinö Heusala | 25 m kuvioammunta | 563 | 6. |
| Onni Hynninen | 50 m pienoiskivääri, makuu | 593 | 16. |
| Pauli Janhonen | 300 m vapaakivääri, asennot | 1114 | 2. |
| Veijo Kaakinen | 50 m pienoiskivääri, makuu | 594 | 14. |
| Klaus Lahti | 50 m vapaapistooli | 522 | 18. |
| Kullervo Leskinen | 300 m vapaakivääri asennot | 1103 | 5. |
| Albert Ravila | 50 m pienoiskivääri, makuu | 596 | 7. |
| Leonard Ravilo | 25 m kuvioammunta | 563 | 5. |
| Jaakko Rintanen | 25 m kuvioammunta |  | 29. |
| Eino Saarnikko | 50 m vapaapistooli | 527 | 9. |
| Väinö Skarp | 50 m vapaapistooli | 520 | 20. |
Afrikansivettikissa

| Afrikansivettikissa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Alalahko::  Feliformia
Heimo::  Sivettieläimet Viverridae
Alaheimo::  Sivettikissat Viverrinae
Suku::  Civettictis
Laji::  civetta
Kaksiosainen nimi
 Civettictis civetta  (Schreber, 1776) 
 Afrikansivettikissan levinneisyysalue
Katso myös
   Afrikansivettikissa Wikispeciesissä   Afrikansivettikissa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Afrikansivettikissa eli afrikansivetti (Civettictis civetta) on suurin Afrikassa esiintyvistä sivettikissoista. Afrikansivettejä esiintyy rannikolta rannikolle läpi Saharan eteläpuolisen Afrikan.
Ominaisuudet

Naaraat ovat uroksia suurempia, mutta huomattavia kokoeroja ei ole. Paino vaihtelee 7–20 kg välillä, mutta keskimääräinen paino on 12,5 kg. Ruumiin pituus 67–84 cm ja hännän pituus 34–47 cm. Säkäkorkeus on keskimäärin 40 cm.
Afrikansivettikissa on tanakka. Sillä on pitkä ruumis, lyhyet jalat, joista takajalat ovat huomattavasti suuremmat ja vahvemmat. Kaula on lyhyt ja leveä, kuono terävä. Korvat ovat pienet ja pyöreät, silmät pienet. Häntä on pitkä sekä tuuhea.
Afrikansivettikissalla on tassussaan viisi varvasta, joista yksi on kääntynyt hieman muista taaksepäin. Kynnet ovat pitkät ja kaarevat. Jalat eivät sovellu kaivamiseen tai kiipeämiseen. Jalkapohjat ovat karvattomat.
Kuten monilla nisäkkäillä, afrikansiveteillä on tiheä pohjakarva ja päällyskarva. Karva on useimmiten karkea, mutta vaihtelut ovat yksilöllisiä kuten ihmisen sormenjäljissä. Pohjaväri vaihtelee valkoisesta kermaan ja kermaisesta punertavaan. Raidat, täplät ja läiskät peittävät eläimen syvästä ruskeasta mustaan väritykseen. Vaakasuorat viivat näkyvät selvästi takajaloissa, täplät yleensä keskivartalossa ja pystyraidat näkyvät etujaloissa. Häntä on musta ja siinä on useita valkoisia viivoja, rinkuloita tai pantoja, ja tassut ovat täysin mustat. Päässä ja kaulassa on selkeä maski. Musta alue silmien ympäriltä ulottuu koko kaulan ympäri kaulukseksi samaan tapaan kuin pesukarhulla.
Käyttäytyminen

Afrikansivettikissa on pääasiassa yöeläin, joka viettää päivät tiheiköissä. Laji elää varsin  erilaisissa ympäristöissä, joihin lukeutuvat esimerkiksi metsät, pensaikko- ja ruohostoalueet sekä vettä sisältävät alueet.
Afrikansivettikissa on kaikkiruokainen ja se syö sekä kasveja että eläimiä. Sen ravintoa ovat esimerkiksi hedelmät, pienet selkärankaiset, munat, hyönteiset ja matelijat.
Nimi

Sivettikissat ovat saaneet nimensä niiden anaalirauhasista erittyvästä sivetistä. Sivettiä on käytetty jo vuosisatojen ajan esimerkiksi hajusteissa. Sivettikissa erittää kolmesta neljään grammaan sivettiä viikossa ja se maksaa noin neljäsataa dollaria kilolta. Nimi afrikansivettikissa on harhaanjohtava, sillä afrikkalaiset sivettikissat eivät kuulu kissojen sukuun.
Lisääntyminen

Keskimäärin afrikansivettien elinikä on 15–20 vuotta. Parittelu tapahtuu lämpiminä ja kosteina kesäkuukausina elokuusta tammikuulle, koska tällöin on tarjolla runsaasti hyönteisiä. Naaras rakentaa pesän yleensä tiheän kasvillisuuden sekaan ja yleensä pesäkolo on toisen eläimen aikaansaannos.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Afrikansivetti (Civettictis civetta)
Afrikkanet: Afrikansivetti (Civettictis civetta) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Civettictis civetta (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Civettictis civetta, the African civet cat (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:African civet
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Käännös suomeksi
Ammunta kesäolympialaisissa 1936

Berliinin kesäolympialaisissa 1936 kilpailtiin ammunnassa kolmessa eri lajissa.
Mitalistit

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 50 m pienoiskivääri, makuu | Willy Røgeberg  Norja | 300 | Ralph Berzsenyi  Unkari | 296 | Wladyslaw Karas  Puola | 296 |
| 50 m vapaapistooli | Torsten Ullman  Ruotsi | 559 | Erich Krempel  Saksa | 544 | Charles des Jammonieres  Ranska | 540 |
| 25 m kaksintaistelu | Cornelius van Oyen  Saksa | 36 | Heinz Hax  Saksa | 35 | Torsten Ullman  Ruotsi | 34 |
Mitalitilasto

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Saksa | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 2. |  Ruotsi | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 3. |  Norja | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4. |  Unkari | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5. |  Puola | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 5. |  Ranska | 0 | 0 | 1 | 1 |
Suomalaiset

| Nimi: | Laji | Tulos | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| Sulo Cederström | 25 m kaksintaistelu | 21 | 26. |
| Olavi Elo | 50 m pienoiskivääri makuu | 293 | 19. |
| Vilho Elo | 25 m kaksintaistelu | 23 | 21. |
| Bruno Frietsch | 50 m pienoiskivääri, makuu | 295 | 8. |
| Viljo Leskinen | 50 m pienoiskivääri makuu |  | 15. |
| Aatto Nuora | 50 m vapaapistooli | 532 | 8. |
| Jaakko Rintanen | 25 m kaksintaistelu | 32 | 13. |
| Jaakko Rintanen | 50 m vapaapistooli | 520 | 15. |
| Tapio Vartiovaara | 50 m vapaapistooli | 537 | 5. |
Anse-la-Raye (kunta)

Kunta keltaisella, sen keskustaajama punaisella.
Anse-la-Raye  on kunta Saint Lucian länsirannalla Karibialla. Sen pinta-ala on 31 km2  ja vuoden 2010 asukasluku 6 033.
Kunnan samanniminen keskustaajama sijaitsee Karibianmeren rannalla. Useimmat sen asukkaat ovat kalastajia. Kylässä rakennetaan edelleen myös perinteisiä yhdestä puusta kaiverrettuja kanootteja.
Arch Linux ARM

| Arch Linux ARM |
| --- | --- |

Tuoteperhe:  Linux
Toiminnallinen tila:  Aktiivinen
Ytimen tyyppi:  Monoliittinen
Suoritintuki:  ARM
Lähdekoodimalli:  Avoin lähdekoodi
Lisenssi:  Free Software GPLv2
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Arch Linux ARM on ARM-pohjaisille prosessoreille tehty versio Arch Linuxista. Se on suunniteltu mahdollisimman yksinkertaiseksi ja nopeaksi. Yksi tärkeimmistä Arch Linux ARM:n tavoitteista on, että käyttäjällä on käyttöjärjestelmäänsä täysi hallinta.
Ad Hoc Revolt

| ”Ad Hoc Revolt” Drottnar |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Welterwerk
 Äänitetty : 2005
 Julkaistu: helmikuu 2006
 Tuottaja(t): Lars Klokkerhaug & Drottnar
 Tyylilaji: tekninen death metal unblack metal
 Kesto: 10.07
 Levy-yhtiö: Endtime Productions
Drottnarin muut singlet
|   | ”Ad Hoc Revolt” 2006 | ”Lucid Stratum” 2011 |
Ad Hoc Revolt (2006) on norjalaisen Drottnar-yhtyeen 7"-vinyylisingle, jota julkaistiin rajoitettu sadan kappaleen painos ennen yhtyeen Welterwerk-albumin ilmestymistä. Levy sisältää kappaleet Ad Hoc Revolt ja Victor Comrade, jotka ovat myös Welterwerk-albumilla. Ad Hoc Revolt alkaa samplella vanhan filmiprojektorin käynnistymisestä, muutoin kappale on tyyliltään teknistä ja progressiivista extreme metalia. Victor Comrade on instrumentaalikappale, joka nojaa pääosin sessiomuusikko Jan-Espen S. Schildmannin trumpetin soittoon ja Ondřej Valenin tšekinkieliseen puheääniosuuteen.
Kappaleet

Ad Hoc Revolt – 5.52
Victor Comrade – 4.15
Kokoonpano

Sven-Erik Lind – laulu
Karl Fredrik Lind – kitara
Bengt Olsson – kitara
Håvar Wormdahl – bassokitara
Glenn-David Lind – rummut