stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Volkswagen Karmann Ghia
Karmann-tuotanto muualla

Vuosina 1957-1960 Sveitsin vuonna 1949 perustettu ja Chamissa (Zug-kantoni)) toimiva ajoneuvokaupan AMAG-yhtymä kokosi Schinznach-Badissa 1 098 kappaletta Typ 14-versiota Karmann-Ghiasta. AMAG-versioon oli lisävarusteena (n:o 780, Frontziergitter) tarjolla Alfa Romeon kapean-kilpimäisen jäähdytinsäleikön kaltainen kromikoriste, mikä sijaitsee merkkimitalin kera keskellä keulaa, "sierainten" välissä: lisävaruste jäi harvinaiseksi. AMAG (Automobil- und Motoren AG) harjoitti myös mm. yhdysvaltalaisten autojen "CKD"- eli Complete Knock Down Kit:en kokoamista ja myyntiä Sveitsissä.
Vuonna 1960 Volkswagen avasi Brasilian yhtiönsä tehtaan São Bernardo do Campossa, ja sen alayhtiö Karmann Ghia do Brasil aloitti 31.12.1960 Typ 14:n valmistuksen. Malli oli varustettu tehokkaammalla Volkswagen Kuplan vientiversion 34 hevosvoiman moottorilla. VW do Brasil valmisti vuodesta 1970 lähtien omintakeista, tuolloin Ghian palveluksessa olleen Giorgetto_Giugiaron suunnittelemaa Karmann Ghia TC-coupéta, minkä perustana ei kuitenkaan enää ollut Volkswagen Kuplan, vaan Typ 34:n tavoin Typ 3:n pohjalevy. Myös TC sai uusimman Kuplan 1302 S-version 1 600 cm³ ja 50 hevosvoiman moottorin. Uudistetun Kuplan etuakselisto ei sen sijaan mahtunut Karmann TC:n matalaan keularakenteeseen. Samaa pohjalevyä ja 1,6-litraista moottoria käyttivät myös VW do Brasilin johtaja Rudolf Leidingin aloitteesta syntyneet urheilucoupét SP 1 ja myöhempi vuosien 1972 - 1976 SP 2, mikä sai suuremman 75 hevosvoiman 1,7-litraisen moottorin. SP 2:nkin suorituskyky jätti toivomisen varaa, ja sen lempinimi olikin sem pôtencia port. vailla voimaa. 11 123 kappaleena valmistettu SP 2 sai nk. Leiding-maskin ajovalojen kehyksillä, samankaltaisen kuin myös vuosien 1972 - 1974 VW 412-päivitysmalli.
Vuonna 1976 Brasilian coupé-mallin Typ TC l. Touring Coupé-mallin (sisäinen malli Typ 145) valmistus päättyi 18 119 kappaleen jälkeen. Samana vuonna 1976 myös Karmannin teknistä kehitysosastoa johtanut Johannes Beeskow jäi eläkkeelle.
Karmann Ghian seuraajat

Vuonna 1974 Volkswagen esitteli Sciroccon korvaamaan iäkkään Karmann Ghian. Sen muotoilussa ei ollut enää jälkeäkään edeltäjänsä linjoista, vaan Giorgetto Giugiaron muotoilemana se muistutti muutamaa kuukautta myöhemmin esiteltyä ensimmäistä Golfia. Kun Volkswagen -konsernin omistama Audi esitteli oman Audi TT-mallinsa konseptina vuonna 1995 Frankfurtissa monet Volkswagen-harrastajat näkivät sen jatkavan Karmann Ghian perinteitä ja muotokieltä.
Osnabrück-tehdasmuseo

Lokakuun lopulla vuonna 2010 Volkswagen Osnabrück GmbH avasi museon toimipisteen tekdasrakennukseen 14. Kokoelman keräämisen aloitti jo Wilhelm Karmann, ja ensimmäistä kertaa sen aarteita esiteltiin vuonna 1980. Vuonna 2013 kokoelma sisälsi 137 tehtaan tuolloin 110-vuotiseen historiaan liittyvää ajoneuvoa (77 omaa tuotetta ja 60 muiden valmisteita), joskin museon tiloissa voitiin esitellä vain 40 ajoneuvoa kerrallaan. Kokoelmaan kuuluu VW-prototyyppejä kuten Karmann Ghia Typ 14 vuodelta 1953, sekä konsernin muotoilututkielmia. Museon ajoneuvot osallistuvat tapahtumiin niiden tekniikan vetreyden säilyttämiseksi, ja niitä käytetään myös henkilöstön sekä oppisopimus-nuorten koulutustarkoituksiin. Näyttelytilaa oli vuoden 2013 tiedoin tarkoitus laajentaa 80-100 ajoneuvon esillepanoa varten.
Gabriel Aspegren

| Gabriel Aspegren> Pietarsaaren kirkkoherra |
| --- | --- |
 1754–1783 
Edeltäjä:  Jakob Wikar
Seuraaja:  Erik Brunnius
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. joulukuuta 1708 Kristiinankaupunki
Kuollut: 13. huhtikuuta 1784 (75 vuotta) Pietarsaaren pitäjä
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  rovasti, rehtori, maatalouden edistäjä
Arvonimi: rovasti (1764)
Vanhemmat:  Anders Aspegren Margaretha Bachster
Puoliso:   Magdalena Uddmann (vih. –1755)  Sara Forbus (vih. ) 
Muut tiedot
Koulutus:  Filosofian maisteri (1737)
Tutkinnot:  Uppsalan yliopisto
Uskonto:  kristinusko
Tunnustuskunta:  luterilaisuus
Gabriel Aspegren vanhempi (9. joulukuuta 1708 Kristiinankaupunki – 13. huhtikuuta 1784 Pietarsaaren maalaiskunta) oli suomalainen kirkkoherra, rehtori ja rovasti.
Aspegrenin vanhemmat olivat Koivulahden kappalainen Anders Aspegren (1678–1751) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Margareta Bachster. Hän kävi Porin triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1730 ja Uppsalassa 1733. Aspegren valmistui filosofian maisteriksi Uppsalan yliopistosta 1737 ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1740.
Aspegren oli Vaasan triviaalikoulun vt. alempana kollegana 1732–1733 ja Turun akatemian historian ja siveysopin dosenttina vuodesta 1738. Hän oli Vaasan triviaalikoulussa ylempänä kollegana vuodesta 1740,  konrehtorina vuodesta 1747 ja rehtorina vuodesta 1749. Aspegrenista tuli Pietarsaaren pitäjän kirkkoherra 1754, hän sai rovastin arvon 1764 ja lääninrovastina hän oli vuodesta 1768. Aspegren tunnettiin maatalouden ja puutarhaviljelyn edistäjänä. Hn oli Vaasan maakuntakokouksen osanottajana ja pappissäädyn sihteerinä vuonna 1742 ja toimi puhujana pappeinkokouksessa Kokkolassa 1751.
Aspegren oli naimisissa 1740–1755 Magdalena Uddmanin (k. 1755) kanssa ja vuodesta 1756 Paltamon kirkkoherran Erik Munseliuksen lesken Sara Forbuksen (k. 1817) kanssa tämän toisessa avioliitossa. Hänen poikiaan olivat entinen varamaanmittari Hans Henrik Aspegren (1741–1790), Pietarsaaren pitäjän kirkkoherra Gabriel Aspegren (1747–1784) ja lääninviskaali, vänrikki Bror Vilhelm Aspegren (1764–1826).
Aspegren toi aikoinaan puutarhatietoa Pohjanmaalle. Hänellä oli suuri puutarha ja hän oli aikanaan puutarhan hoidon suhteen edelläkävijä.
Teoksia

Musernas fägne-liud uppå Parnassen, då promotoren, ... mag. Elias Frondin, histor. prof. reg. [et] ordin. utdelte wälförtienta äre-krantzar i Upsala, til herrar philosophia candidaterne herr Gabriel Mathesius, herr Gustaf Juslenius, herr Pet. Nic. Mathesius, den 18. junii åhr 1734. Så wälment som skyldigt framtedt af Gabriel A. Aspegren, österbotninge. Tryckt i Upsala, Johan Höjer, 1734
Swänsk lyck-önskan och fägnad, när med Hans Excellences riksrådets, praesidentens i Kongl. cancellie collegio, öfverste marschalkens, gouverneurens för Hans Kongl. Höghet cron-printzen Gustaf, Åbo Academie cancellerens, herrens, riddarens och commendeurens af Kongl. Maj:ts order, så ock riddarens afKongl. Preusiska Svarta Örnen, samt cancellerens af alla Kongl. Maj:ts order, högvälborne grefvens, herr Carl Gustaf Tessins, nådiga tilstädjelse, logices & metaphysices professoren och promotoren herr mag. Carl Mesterton, de på andra sidan upnämda höglärda herrar candidater, med högtidelig heder, i Åbo academies öfra sahl, tildelade sina magister-krantsar: den 30 julii 1751 af Gabriel And. s. Aspegren. Åbo, tryckt hos direct. och Kongl. boktr. i stor-förstendömet Finland, Jacob Merckell, 1751
Kärlekens wälde, förestält, då handels-mannen i Wasa stad, ... herr Michaël Blad, med ... jungfr. Catharina Töhlberg, underkastade sig inbördes ett ächta kärleks wälde, som stadfästes ... uti Wasa den 20. novembr. 1753. Af G. A. A. Åbo, tryckt hos direct. och kongl. boktr. i stor-furstendömet Finland, Jacob Merckell, 1753
En himla seger-färd, : då handelsmannens i Christina stad ... herr Hans Bergs andelösa lekamen fick sin hamn i Christinae stads kyrckio-mull sedan han på denna werldenes haf wandrat 69. åhr, och efter en christelig beredelse, förut sänt sin siähl til de ewiga salighets boningar i himmelen, förestäld den [ ] septembr. åhr 1756. af de sorgbundnas tilGifnAstA (Gabriel Andreae Aspegren). Åbo, tryckt hos Jacob Merckell, 1756
Aiheesta muualla

Gabriel Aspegrenin elämäkerta Kansallisbiografiassa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Ruotsi 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Biografiasampo
Isonakkeli

| Isonakkeli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Nakkelit Sittidae
Suku::  Nakkelit Sitta
Laji::  magna
Kaksiosainen nimi
 Sitta magna  Ramsay, 1876 
Katso myös
   Isonakkeli Wikispeciesissä   Isonakkeli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isonakkeli (Sitta magna) on nakkelien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Isonakkelia tavataan Kiinan lounaisosissa, Myanmarin keski- ja itäosissa ja Thaimaan luoteisosissa. Isonakkelin kokonaispopulaatioksi on karkeasti arvioitu 1 500–3 800 yksilöä. Laji on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska sen populaatio on hyvin pieni ja pienenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi.  Isonakkeli on päästään, selästään ja siivistään siniharmaa. Päässä on leveä musta silmäkulmajuova. Linnun rinta ja vatsa ovat valkoiset ja alaperä punaruskea. Isonakkelin elinympäristöä ovat mäntyvaltaiset metsät, joissa se liikkuu pareittain. Laji syö hyönteisiä.
Koirapilli (politiikka)

Koirapilli (engl. dog whistle), suomeksi ”piiloviesti” tai ”silmänisku”, on amerikkalaisessa politiikassa yleistynyt käsite, jolla tarkoitetaan omille kannattajille viestimistä rivien välistä. Poliitikko välittää tällöin yhden viestin muille ja toisen omille kannattajilleen, joiden hän olettaa ymmärtävän viestin piilomerkityksen. Koirapillin erottaminen puheesta voi olla vaikeaa ja ihmiset voivat löytää koirapillimäisiä merkityksiä sellaisista paikoista joissa niitä ei todellisuudessa ole. Esimerkki koirapillistä on se, että Yhdysvalloissa republikaanipoliitikko käyttää vähemmistöä avoimesti halventavan ilmaisun sijaan ilmaisuja kuten "welfare queen".
Kritiikki

Steven Pinkerin mukaan puhujan motiivien arvailu on vapaata, joten sanojen arvellut piilomerkitykset eli ”koirapillit” ovat kuulijoiden yksityisiä mielipiteitä.
Kirjallisuutta

López, Ian Haney: Dog Whistle Politics. How Coded Racial Appeals Have Reinvented Racism and Wrecked the Middle Class.  Oxford:  Oxford University Press, 2015.  ISBN 978-0-19-022925-2  (englanniksi)
Saul, Jennifer Mather: Dogwhistles and Figleaves. How Manipulative Language Spreads Racism and Falsehood.  Oxford:  Oxford University Press, ilmestyy helmikuussa 2024.  ISBN 978-0-19-287175-6  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Sinokki, Jani: Rasistien harjoittama manipulaatio on uhka demokratialle. Politiikasta.fi 27.9.2023.
Togo (täsmennyssivu)

Togo tarkoittaa seuraavia:
Togo, valtio Länsi-Afrikassa
Togoville, entinen Togo, kaupunki Togossa
Togo, kylä Kanadassa
Togo, kaupunki Aichissa, Japanissa
Togo, kaupunki Kagoshimassa, Japanissa
Togo, kaupunki Miyazakissa, Japanissa
Togo, kaupunki Tottorissa, Japanissa.
Togo, sankarikoira, huskyjen merkittävä kantaisä
Togo-nimisiä henkilöitä:
Tōgō Heihachirō (1848–1934), japanilainen amiraali
Tōgō Shigenori (1882–1950), japanilainen diplomaatti ja Japanin ulkoministeri 1941–1942 ja 1945
Jonathan Togo (s. 1977), yhdysvaltalainen näyttelijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Togo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Rakennustieto

| Rakennustieto Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  Rakennustietosäätiö 1972, Rakennustieto Oy 1974, RT-kortisto 1942
Toimitusjohtaja:  Laura Apilo
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toiminta-alue:  Suomi, Viro, Venäjä
Toimiala:  informaatio ja viestintä
Tuotteet:  tietopalvelut, kirjat, lehdet
Liikevaihto:  6,9 milj. € (2020)
Henkilöstö:  60
Omistaja:  Rakennustietosäätiö
Kotisivu:  Rakennustieto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rakennustieto Oy on Rakennustietosäätiö RTS:n omistama osakeyhtiö. Rakennustieto myy rakennusalan ammattilaisille hyvää suunnittelu-, rakennus- ja kiinteistönpitotapaa tukevia tietopalveluja.
Rakennustieto toimii talonrakentamisen, talotekniikan, kiinteistönpidon sekä maa- ja vesirakentamisen tiedon tuottajana ja toimittajana.
Rakennustiedo tunnettu tuote on RT-kortisto.
Historia

Rakennustiedon juuret juontavat Suomen Arkkitehtiliiton Jälleenrakennustoimiston perustamiseen vuonna 1942. Rakennustietokortisto syntyi samana vuonna tyydyttämään sodan aiheuttaman jälleenrakennuksen standardisoinnin ja ohjeistuksen tarvetta. RT-kortisto on saanut suuntaviivansa Alvar Aallolta, joka oli mukana perustamassa Rakennustietoa yhdessä toisen merkittävän arkkitehdin, Viljo Revellin kanssa. Järjestelmästä kehittyi ohjeistus palvelemaan myös rauhanajan tarpeita ja ensimmäisen kortiston perusta, 70 standardin sarja, valmistui 1943. Alvar Aalto määritteli uuden kortiston laatutavoitteiksi ajantasaisuuden, helppokäyttöisyyden, arvovaltaisuuden sekä sisällön täydellisen kattavuuden.
Rakennustietosäätiö RTS perustettiin vuonna 1972. Liiketoimintaansa varten säätiö perusti 1974 Rakennuskirja Oy:n, nykyiseltä nimeltään Rakennustieto Oy:n. Yhtiön tehtäväksi tuli Rakennustietosäätiön toiminta-ajatuksen mukaisesti kirjojen ja tietotuotteiden kustantaminen sekä rakennustarvikenäyttelyn toiminnasta vastaaminen.
Vuonna 2015 Rakennustieto osti Rasi-Tiedon liiketoiminnan sekä Suomen Rakennusmedian kirja-, lehti- ja sopimuslomakeliiketoiminnan. Rakennustieto on myös mukana omistajana ulkomaisissa rakennuskeskuksissa Tallinnassa ja Pietarissa.
Rakennustiedon tuotteet

Rakennustieto tuottaa tietoa ja ohjeita rakentamiseen sekä kustantaa kirjoja ja lehtiä rakentamisen kaikille osa-alueille. Lisäksi yhtiö tarjoaa palveluja rakennusmateriaali- ja tuoteteollisuudelle. Jo alusta alkaen Rakennustieto on toimikuntalaitoksensa myötä ainutlaatuinen sarjassaan maailmalla, sillä ohjeet tehdään alan eri tahojen yhteistyössä ja -ymmärryksessä.
Rakennustiedon tuotteet > Tietopalvelut

Nettipohjaiset palvelut kokoavat yhteen rakentamisen ohjeet, ajantasaiset rakentamista koskevat säännökset, rakennusalan yleiset laatuvaatimukset eli "RYLit" sekä alan yrittäjien tuotteet ja palvelut. Tietopalvelut on suunniteltu rakentamisen eri aloille: rakennus- ja rakennesuunnitteluun (RT-kortisto), sisustussuunnitteluun, talotekniikkaan, talonrakennusurakointiin ja kiinteistönpitoon (Ratu-kortisto) sekä infrarakentamiseen.
Rakennustiedon tuotteet > Kirjat ja lehdet

Rakennustieto kustantaa käytännön oppaita, käsikirjoja, tutkimusraportteja, oppikirjoja ja arkkitehtuurikirjoja sekä useita lehtiä pääasiassa ammattilaisille. Julkaisut opastavat hyvään suunnitteluun ja rakennustapaan - päämääränä teknisesti oikeat ratkaisut, kustannustietoinen toteutus ja lainmukainen ohjeistus.
Rakennustiedon tuotteet > Sopimuslomakkeet

Sopimuslomake Net on rakennus- ja kiinteistöalan lomakepalvelu, jossa voit täyttää ja tallentaa lomakkeita sekä tulostaa lomakkeisiin liittyviä sopimusehtoja, tehtäväluetteloita ja asiakirjamalleja. Alalla yhteisesti hyväksyttyjä sopimusasiakirjoja käytetään kaikissa ammattimaisesti hoidetuissa kohteissa.
Rakennustiedon tuotteet > Esteettömyystieto

RT esteettömyystieto -palvelu helpottaa ja nopeuttaa suunnittelijoiden työtä tilojen mitoituksessa ja materiaalien valinnassa, kun tavoitteena on esteettömyyden toteutuminen asuinympäristössä ja parempi suunnittelun laatu. Suunnittelija saa palvelusta kohdekohtaisen tarkistuslistan esteettömyysvaatimuksista ja suunnitteluohjeita. Palvelua voi käyttää maksutta.
Rakennustiedon tuotteet > Tuotetieto

RT tuotetieto -palvelussa julkaistaan alan materiaali- ja tarvikevalmistajien sekä palveluntarjoajien yritys- ja tuotetietoa. RT tuotekortit julkaistaan RT tuotetiedon hakupalvelussa sekä ammattilaisten tietopalveluissa ohjetiedon rinnalla.
RT kirjakauppa ja verkkokauppa

Rakennustieto omistaa RT kirjakauppa -nimisiä kirjakauppoja sekä verkkokaupan.
Aiheesta muualla

Rakennustieto
Elia (profeetta)

Profeetta Elia.
Elia (hepr. ‏אֱלִיָּהוּ‎, Elijahu, ’Jumalani on Jahve’) on sekä Vanhassa että Uudessa testamentissa ja Jeesuksen ajan juutalaisuudessa Mooseksen jälkeen ja hänen rinnallaan tärkein ja arvostetuin profeetta. Elia eli 800-luvulla eaa. Pohjois-Israelissa Gileadin Tisbessä. Elia vastusti epäjumalanpalvelusta ja sai kuningatar Isebelin ja Israelin kuninkaan Ahabin vihat niskoilleen. Kun kuningatar yritti surmauttaa hänet, hän nousi taivaaseen tulisissa vaunuissa.
Elian nimi esiintyy Uuden testamentin vanhassa suomennoksessa muodossa Elias. Suomessa ortodoksisessa kirkossa hänestä käytetään myös karjalaista nimeä Ilja.
Elia Raamatussa > Kertomukset Kuningasten kirjoissa

Vanhan testamentin profeetta­kirjojen joukossa ei ole Elian kirjaa. Hänestä kerrotaan pääasiassa Ensimmäisen kuningasten kirjan 17.-21. sekä toisen kuningasten kirjan kahdessa ensimmäisessä luvussa.  Hänen kerrotaan myös tehneen useita ihmeitä.
Näiden kirjojen mukaan Elia oli tisbeläinen, Gileadiin asettunut siirtolainen. Ensimmäisen kerran hänet mainitaan, kun hän ennusti kuningas Ahabille, että Israeliin on tulossa useita vuosia kestävä kuivuus.  Niin myös tapahtui.
Lausuttuaan tämän ennustuksen Elia vetäytyi Herran käskystä Keritin purolle. Siellä tapahtui sellainen ihme, että häntä ruokkivat korpit aamuin ja illoin. Mutta koska pitkään aikaan ei ollut satanut, puro kuivui. Silloin Elia lähti Sarpatiin, Sidonin alueelle, erään lesken luo. Vaikka ruoka aluksi oli vähissä, sitä syntyi ihmeellisellä tavalla lisää eikä se loppunut. Lesken poika sairastui ja lopulta kuoli, mutta Elia herätti hänet henkiin.
Kolmantena vuotena tämän jälkeen Elia palasi Herran käskystä kuningas Ahabin luo. Kuivuuden vuoksi maassa vallitsi tuolloin ankara nälänhätä. Elia haastoi Ahabin sekä Baalin ja Astarten profeetat voimain­mittelöön, joka suoritettiin Karmelin vuorella. Baalin profeetat yrittivät saada jumalansa sytyttämään uhraamansa vasikka tuleen, mutta eivät onnistuneet, kun taas Elian rukoillessa tuli syttyi. Kun paikalle kokoontunut kansa näki tämän, kaikki hämmästyivät ja tunnustivat Elian voittaneen. Elia otti Baalin profeetat kiinni ja tappoi heidät.  Pian tämän jälkeen seudulla alkoi ensimmäisen kerran vuosiin sataa.
Kun Ahab kertoi Iisebelille, mitä oli tapahtunut, tämä lähetti Elian luo sanan­saattajan, joka ilmoitti, että Iisebel aikoi tappaa hänet. Elia kuitenkin pakeni Hoorebin vuorelle. Nähtyään jumalallisen  ilmestyksen hän voiteli Elisan seuraajakseen profeettana.
Myöhemmin Elia kuitenkin vielä palasi Ahabin luo ja uhkasi, että koska tämä oli tehnyt pahaa, Herra oli hävittävä hänen kaikki miespuoliset jälkeläisensä ja että koirat tulisivat syömään Iisebelin. Nyt Ahab nöyrtyi katumukseen.
Toisen Kuningasten kirjan mukaan Elia nousi lopulta taivaaseen tulisissa vaunuissa. Hänen vaatteensa putosi, ja Elisa otti sen haltuunsa.
Elia oli niitä harvoja, joiden moni katsoo astuneen taivaaseen kuolematta ensin.
Elia Raamatussa > Maininnat muualla Raamatussa

Mainintoja profeetta Eliasta on Raamatussa muuallakin. Malakian kirjassa ennustetaan, että ennen Messiaan tuloa Jumala lähettää profeetta Elian takaisin maan päälle. Uudessa testamentissa tämän tulkitaan tarkoittavan Johannes Kastajaa.
Jeesus viittasi eräässä puheessaan Elian ennustamaan kuivuuteen ja nälänhätään, ja se mainitaan myös Jaakobin kirjeessä.
Koraanissa

Elias on yksi islamin kahdestakymmenestäviidestä Koraanissa mainitusta profeetasta (suurat 6:85 ja 37:123–132). On myös todisteltu, että Niiniköyden suurassa (111) esiintyvä Abu Lahab olisi Kuningasten kirjan Ahab. Suurassa mainitaan myös Ahabin syntinen vaimo, joka siten olisi Iisebel.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Profeetta Elia Tisbeläinen / Ortodoksi.net
Profeetta Elia tuomitsee Ahabin (1873)
Niklas Blomqvist

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 8. helmikuuta 1996 (ikä 28)
Syntymäpaikka: Turku, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 cm
Junioriseurat
2007–2013: KaaPo
2014–2015: TPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014 | ÅIFK | 19 | (0) |
| 2014–2018 | TPS | 113 | (7) |
| 2019–2021 | KaaPo | 51 | (4) |
| Yhteensä | Yhteensä | 183 | (11) |
Maajoukkue
| 2011 | Suomi U15 | 4 | (0) |
| 2013 | Suomi U17 | 1 | (0) |
| 2014 | Suomi U18 | 7 | (0) |
| 2015 | Suomi U19 | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 21. tammikuuta 2025.
Niklas Blomqvist (s. 8. helmikuuta 1996 Turku) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Blomqvist aloitti jalkapallon pelaamisen Turun Nappulapallossa.
Hänet valittiin vuoden 2011 Kai Pahlman -turnauksen parhaaksi pelaajaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Niklas Blomqvist Wikimedia Commonsissa
S'more

S'more
S'more on makea täytekeksiä muistuttava herkku, joka koostuu kahdesta keksistä, suklaasta ja paahdetusta vaahtokarkista. S'moret ovat suosittuja varsinkin Yhdysvalloissa ja Kanadassa, mutta ne ovat vuosien varrella levinneet myös muualle maailmaan. Perinteisesti s’moret valmistetaan leirinuotiolla.
Historia

S'moret ovat olleet suosittu leirinuotiolla valmistettava herkku Yhdysvalloissa ja Kanadassa vuosikymmeniä. S'moren ensiesiintyminen keittokirjassa oli 1920-luvun alussa, kun Campfire-karkkivalmistaja julkaisi keittokirjan, joka hyödyntää resepteissään vaahtokarkkeja. Keittokirjassa s’more esiintyy nimellä “Graham Cracker Sandwich”, eli grahamkeksi kerrosleipä. Myöhemmin käyttöön vakiintui termi s'more. Tämä nimitys tulee englannin kielen “some more” ilmauksen lyhentämisestä. Tällä viitataan siihen, että herkku olisi niin hyvää, että sen syöjä ei malta sanoa lausettaan loppuun, kun pyytää lisää herkkua.
S'morea on vuosien varrella kutsuttu muillakin nimillä, ja sillä on ollut eri kirjoitusasuja. 1950-luvulla jotkin keittokirjat käyttivät kirjoitusasua S’More. Vuonna 1958 julkaistu Intramural and Recreational Sports for High School and College käyttää samasta herkusta nimeä “marshamallow toasts”, eli paahdetut vaahtokarkit.
Valmistus

Alun perin partiolaisten suosima herkku valmistetaan perinteisesti leirinuotion tai muun avotulen ääressä. Nykyään valmistustapaa voi soveltaa, ja s’moreja voi valmistaa uunissa, mikrossa tai kaasuhellan liekissä.
S'moren yksinkertaisuus on merkittävä syy herkun suosioon. Perinteinen s'more valmistetaan paahtamalla vaahtokarkkia avotulella käyttämällä grillitikkua. Vaahtokarkkia suositellaan paahtamaan, kunnes se on lämmennyt ja saanut pintaansa sopivasti kultaisen ruskeaa väriä. Vaahtokarkin paahtoastetta on helppo muokata valmistajan tai syöjän mieltymysten mukaan hyvin kevyesti paahdetusta lähes palaneeseen. Kahden grahamkeksin tai muun kaurakeksin väliin laitetaan ohut viipale tummaa tai maitosuklaata ja sopivasti paahdettu vaahtokarkki. Keksejä voi kevyesti puristaa yhteen, jotta kaikki raaka-aineet tarttuisivat toisiinsa. Lämmin vaahtokarkki sulattaa suklaata hieman ja näin valmistuu helppo, nopea ja makea leirinuotioherkku. Vapaaehtoinen viimeinen vaihe on kääriä valmis s’more esimerkiksi folioon ja lämmittää sitä vielä lisää. Tämä on hyödyllinen vaihe, jos haluaa, että s’moren sisällä oleva suklaa sulaa kunnolla.
Yksinkertaisten raaka-aineidensa ansiosta s’moreja voi muunnella, ja niitä voi hyödyntää myös muissa leivonnaisissa, kuten kakuissa, brownieissa ja pikkuleivissä. Lisäksi s’more on nykyään yleinen maku muun muassa kekseissä tai suklaassa. Näin yhteen s’moren raaka-aineeseen yhdistetään jo valmistusvaiheessa kaksi muuta, ja tuttu makuyhdistelmä on valmis syötäväksi ilman herkkupinon rakentamista ja vaahtokarkin paahtamista.