stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Qızılordan alue
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Qızılordan alue Wikimedia Commonsissa
Alueen internetsivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kazakstanin alueellinen jako
| --- | --- |
Alueet:   Almaty  Aqmola  Aqtöbe  Atıraw  Etelä-Kazakstan  Itä-Kazakstan  Jambıl  Karaganda  Länsi-Kazakstan  Mañğıstaw  Pavlodar  Pohjois-Kazakstan  Qızılorda  Qostanay 
Kaupungit:   Almaty  Astana (pääkaupunki)  Baikonur
René Hake

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 18. joulukuuta 1971 (ikä 52)
Syntymäpaikka: Coevorden, Drenthe, Alankomaat
Seura
Seura:  Go Ahead Eagles
Tehtävä: päävalmentaja
Valmennusura
1994–2005:  Emmen (juniorit)
2005–2009:  Twente U19
2009–2010:  Twente U21
2010–2012:  Emmen
2012–2015:  Zwolle (apuv.)
2015:  Twente (apuv.)
2015–2017:  Twente
2018–2019:  Cambuur
2019–2020:  Jong Utrecht
2020–2022:  FC Utrecht
2022–:  Go Ahead Eagles

René Hake (s. 18. joulukuuta 1971) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Kesästä 2022 lähtien hän on toiminut Go Ahead Eaglesin päävalmentajana.
Ura

Haken pelaajaura jäi lyhyeksi. Hän pelasi juniorina SC Oranjessa ja FC Emmenissä, mutta ura aikuisten tasolla jäi tekemättä. Hän siirtyi valmennustehtäviin nuorena, 22-vuotiaana, kun hänestä tuli kesällä 1994 FC Emmenin juniorivalmentaja. Hän opiskeli Heerenveenin CIOS-urheiluinsituutissa valmennusta ja valmensi Emmenin juniorijoukkueita. Vuonna 2005 Hake siirtyi Emmenistä FC Twenten ja Heracles Almelon yhteisen junioriakatemian valmentajaksi. Hän valmensi Twenten A-juniorijoukkuetta, kunnes siirtyi vuonna 2009 Twenten reservijoukkue Jong Twenten peräsimeen.
Lokakuussa 2010 Hake jätti juniorivalmennuksen ja siirtyi FC Emmenin päävalmentajaksi. Hake valmensi Emmeniä kaksi kautta Eerste Divisiessä vailla suurempaa menestystä. Kauden 2011/12 jälkeen hän siirtyi FC Zwolleen Ron Jansin apuvalmentajaksi. Zwollessa Hake voitti Alankomaiden cupin mestaruuden kaudella 2013/14 ja oli finaalissa vuotta myöhemmin. Kolmen menestyskauden jälkeen Hake jätti seuran ja siirtyi FC Twenten apuvalmentajaksi.
Elokuun lopussa 2015 Hake nousi Twenten päävalmentajaksi Alfred Schreuderin saatua potkut. Twente nousi Haken alaisuudessa pois putoamiskamppailusta ja sijoittui lopulta Eredivisiessä sijalle 13. Toukokuussa Alankomaiden jalkapalloliitto pudotti kuitenkin Twenten liigasta joukkueen talousvaikeuksien vuoksi. Kesäkuussa liitto hyväksyi Twenten valituksen ja joukkue sai pitää liigalisenssinsä. Päätöksen jälkeen Hake teki Twenten kanssa jatkosopimuksen. Hake sai potkut Twentestä lokakuussa 2017.
Helmikuun alussa 2018 Hake palasi valmennustehtäviin SC Cambuurin päävalmentajana. Haken johdolla Cambuur sijoittui Eerste Divisie keskikastiin kahdella perättäisellä kaudella. Hän jätti seuran kauden 2018/19 jälkeen.
Kesällä 2019 Hake aloitti FC Utrechtin juniorijoukkueen valmentajana. Marraskuussa 2020 Hake nousi Utrechtin edustusjoukkueen päävalmentajaksi, kun John van den Brom siirtyi KRC Genkin päävalmentajaksi. Hake luotsasi Utrechtin kauden päätteeksi Eredivisiessä kuudenneksi. Hän sai potkut seurasta maaliskuussa 2022.
Kesällä 2022 Hake aloitti Go Ahead Eaglesin päävalmentajana.
Rahi

Nojatuolin edessä samalla tavalla verhoiltu rahi.
Rahi, jonka sisällä on säilytystilaa.
Rahi on käsi- ja selkänojaton jakkaran tapainen huonekalu, jota voidaan käyttää jalkajakkaran tavoin esimerkiksi jalkojen lepuuttamiseen sohvalla istuttaessa tai itsenäisenä istuimena. Rahia käytetään tyypillisesti sohvan tai nojatuolin kanssa. Huonekaluna rahi on matala, korkeudeltaan lähes poikkeuksetta enintään sohvan istumatason korkuinen ja muodoltaan usein kuutiomainen. Raheja on myös kannellisia, mikä mahdollistaa vaatteiden tai tavaroiden säilyttämisen rahin sisällä. Jotkut rahit voi myös avata ja levittää patjaksi.
Historia

Osmanien valtakunnassa suosittu huonekalu oli pehmustettu selkänojaton istuin, jota kutsuttiin "divaaniksi." Nämä istuimet olivat usein sijoitettu seinää vasten ja ne toimivat tärkeiden vieraiden istuimina. Istuimien tyynyt ja tekstiilit tarjosivat paitsi mukavuutta myös tyylikästä sisustusta ja olivat olennainen osa osmanien kotien ja hovien sisustusta. Rahimainen istuin oli osana osmanien kulttuuria ja on yksi monista esimerkeistä siitä, miten heidän kulttuurinsa ja perinteensä ovat vaikuttaneet maailmanhistoriaan.
1700-luvulle tullessaan rahin käsite oli levinnyt myös tavallisten varakkaampien ihmisten keskuuteen, erityisesti "kihtirahin" -muodossa. Tällöin kihti oli sairaus, joka yhdistettiin enemmän varakkaampiin miehiin. Kihtirahilla helpotettiin kihdin aiheuttamaa jalkakipua. Vaikka rahin omistamista säädeltiin epäoikeudenmukaisesti luokkajaoilla, jotka määrittelivät sen, kenelle rahi kuului ja kenelle ei, oli raheille tarvetta. Raheja pidettiin eksoottisina ja koristeellisina lisäyksinä kotiin, ja niitä käytettiin usein statussymboleina. Varhaiset shaker-siirtolaiset ja pyhiinvaeltajat käyttivät niitä, koska ne pitivät jalat erossa kylmistä ja vetoisista lattioista ja lähempänä lämpimiä takkoja, mikä oli tarpeellista selviytymisen kannalta.
1800-luvulla Euroopassa rahit muuttuivat käytännöllisemmiksi huonekaluiksi, kun ne loivat tiensä pelkistä ylellisyyden symboleista arjen kalusteiksi. Tämän aikakauden myötä rahien suunnitteluun lisättiin piilotettuja säilytyslokeroita, mikä teki niistä erityisen hyödyllisiä päivittäisessä elämässä. Rahien muoto alkoi vakiintua, ja ne saivat tyypillisesti pehmustetun päällisen sekä puusta tai metallista valmistetun jalustan.
1900-luvulla rahien muotoilu ja toiminnallisuus kokivat merkittäviä muutoksia. Tämä ajanjakso toi monipuolisuutta rahien käyttötarkoituksiin, ja monet uudet mallit toimivat sekä jalkatukina että säilytyskalusteina. Tämä monipuolisuus teki niistä erinomaisia vaihtoehtoja pienempiin asuntoihin, joissa tilansäästöratkaisuille oli suurta kysyntää. Lisäksi jotkut rahit olivat varustettu ulosvedettävillä lokerikoilla, mikä teki niistä käteviä myös sohvapöytinä. Tämä aikakausi merkitsi rahien sopeutumista moderniin elämäntyyliin tarjoten samalla lisäarvoa ja monikäyttöisyyttä huonekalujen suunnittelussa.
Rahien rooli kodin sisustuksessa heijastelee niiden ajatonta viehätystä. Alun perin Osmanien valtakunnassa ylellisyyden tunnuksina käytetyistä huonekaluista juurikin rahit ovat muuttuneet monikäyttöisiksi ihmeiksi moderneissa kodeissa. Niiden historiaan liittyy merkittäviä muutoksia ja sopeutumista ajan tarpeisiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rahi Wikimedia Commonsissa
Rakkaustarina (Paula Koivuniemen albumi)

| Rakkaustarina Paula Koivuniemi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1984
 Tuottaja(t): Esa Nieminen
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Tähtitorni (Musicmakers)
Paula Koivuniemen muut julkaisut
| Lähdetään 1983 | Rakkaustarina 1984 | Ilman minua 1986 |
Rakkaustarina on Paula Koivuniemen vuonna 1984 julkaistu studioalbumi. Se oli hänen toinen Esa Niemisen ja Kim Kuusen perustaman Musicmakers-yhtiön merkille Tähtitorni tehty albumi..
Kappaleet > A-puoli

Rakkaustarina – 3.17 (säv. Esa Nieminen, san. Juha Vainio)
Pienen hymy – 3.02 (säv. Olli Ahvenlahti, san. Juha Vainio, sov. Ahvenlahti, Nieminen)
Virtaava vuo – 3.58 (säv. Jori Sivonen, san. Pertti Reponen, sov. Esa Nieminen)
Tuultako tavoitan – 3.11 (säv. ja san. Eeva Kiviharju, sov. Esa Nieminen)
Hiljaisuuden äänet – 3.14 (La voce del silenzio, säv. Elio Isola, Paolo Limiti, Giulio Rapetti, san. Saukki)
Kappaleet > B-puoli

Tähtisumuna kannella taivaan – 2.51 (säv. Kim Kuusi, san. Kim Kuusi, Risto Lindstedt)
Tule lähellein – 3.02 (säv. Antti Hyvärinen, san. Pertti Reponen, sov. Esa Nieminen)
Merenranta ja toukokuu – 3.37 (säv. Jori Sivonen, san. Raul Reiman, sov. Esa Nieminen)
On ehkä helppo unohtaa – 3.44 (säv. Veikko Samuli, san. Juha Vainio, sov. Esa Nieminen)
Sä oot mun mies – 3.58 (säv. ja san. Maija Paavonen, sov. Esa Nieminen)
Građanski Glasnik

| Građanski Glasnik |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Julkaisija:  Herald LLC
Levikki:  1 500
Perustettu:  2006
Päätoimittaja:  Jelena Bjelica (2006–)
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Mitrovica
Kotimaa:  Kosovo
Ilmestymistiheys:  kerran kahdessa viikossa
Kieli:  serbia
Građanski Glasnik eli Civic Herald ("Kansalaissanansaattaja") on kosovolainen kerran kahdessa viikossa ilmestyvä serbiankielinen aikakauslehti. Se perustettiin maaliskuussa 2006. Päätoimittajana toimii Jelena Bjelica. Lehteä julkaisee Herald LLC ja sen omistaa KOHA Media Group.
Vuonna 2007 Građanski Glasnikilla oli 14 työntekijää ja sen levikki oli 1500 kappaletta. Sitä ei myyty Prištinassa, jossa painopaikka sijaitsi. Sittemmin lehden julkaisupaikka siirrettiin Mitrovicaan. Se on yksi harvoista serbiankielisistä lehdistä, joita Kosovossa julkaistaan. Päivittäisiä sanomalehtiä ei ilmesty. Građanski Glasnikinkaan painosmäärät eivät ole suuria.
Qəbələ

| Qəbələ |
| --- | --- |
 Qəbələn 1700-luvulla rakennettu moskeija.
 Qəbələ
 Koordinaatit: 40°58′53″N, 47°50′45″E 
Valtio:   Azerbaidžan
Piiri:  Qəbələ
Kaupungiksi:  1973
Väkiluku (2010):  12 800
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Qəbələ (ven. Габала́, Gabala; vuoteen 1991 saakka Qutqaşen tai Qutqaşın, ven. Куткаше́н, Kutkašen) on kaupunki Kaukasusvuoriston reuna-alueella Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Dəmiraparançay-joen rannalla 220 kilometriä Bakusta luoteeseen. Kaupunki on Qəbələn piirin keskus. Sen kautta kulkee İsmayıllın ja Şəkin välinen maantie. Asukkaita on 12 800 henkeä (vuonna 2010).
1700-luvulla Qutqaşen oli jonkin aikaa samannimisen sulttaanikunnan keskus. Myöhemmin se liitettiin Şəkin kaanikuntaan. Vuonna 1930 Qutqaşenista tuli piirikeskus ja vuonna 1973 kaupunki. Vuonna 1991 se nimettiin Qəbələksi 20 kilometrin päässä sijainneen Kaukasian Albanian muinaisen pääkaupungin mukaan.
Kaupunki on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarvike- ja jalostusteollisuutta. Nähtävyyksiin kuuluvat 1700-luvulla rakennettu moskeija ja historiallinen museo. Lähistöllä sijaitsee Venäjän armeijan käyttämä tutka-asema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Qəbələ Wikimedia Commonsissa
Qəbələn piirin sivusto (azeriksi), (englanniksi)
Azerb.com: Gabala (Qabala, Qebele, Kutkashen, Gutgashen) (englanniksi)
Grażyna Bacewicz

Grażyna Bacewicz.
Grażyna Bacewicz (5. helmikuuta 1909 Łódź – 17. tammikuuta 1969 Varsova) oli puolalainen säveltäjä ja viulisti. Hän kuului varhaisimpiin kansainvälistä huomiota saaneisiin puolalaisiin naissäveltäjiin.
Bacewicz aloitti pianon- ja viulunsoiton opiskelun isänsä Wincenty Bacewiczin (liett. Vincas Bacevičius) johdolla. Vuonna 1928 Grażyna Bacewicz pääsi Varsovan konservatorioon, josta hän valmistui vuonna 1932. Tämän jälkeen Bacewicz jatkoi opiskeluaan Pariisissa.
Monet Bacewiczin teoksista on sävelletty viululle. Tuotantoon kuuluu muun muassa seitsemän viulukonserttoa, kaksi pianokonserttoa, kuusi sinfoniaa, kamarimusiikkia (muun muassa seitsemän jousikvartettoa) ja pianoteoksia.
Quo vadis, Aida?

| Quo vadis, Aida? |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jasmila Žbanić
Käsikirjoittaja:  Jasmila Žbanić
Tuottaja:  Damir Ibrahimović Jasmila Žbanić
Säveltäjä:  Antoni Łazarkiewicz
Kuvaaja:  Christine A. Maier
Leikkaaja:  Jarosław Kamiński
Tuotantosuunnittelija:  Hannes Salat
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Bosnia ja Hertsegovina  Itävalta  Romania  Alankomaat  Saksa  Puola  Ranska  Turkki  Norja 
Tuotantoyhtiö:  Coop99 Deblokada Razor Film Tordenfilm Türkiye Radyo ve Televizyon Kurumu
Kesto:  101 minuuttia
Alkuperäiskieli:  kroatia englanti bosnia serbia hollanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
uniFrance
Infobox OKNimi-testi OK: 
Quo vadis, Aida? on Jasmila Žbanićin käsikirjoittama ja ohjaama draamaelokuva vuodelta 2021. Kansainvälisenä yhteistuotantona toteutettu tarina kertoo ihmiskohtaloista Srebrenican joukkomurhan yhteydessä Bosnian sodan aikana 1990-luvun puolivälissä.
Euroopan elokuva-akatemia palkitsi sen vuoden parhaana eurooppalaiselokuvana. Se oli myös ehdolla parhaan kansainvälisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi.
Juoni

YK-joukkojen tulkkina toimiva opettaja Aida yrittää saada perheensä turvaan serbiarmeijan lähestyessä Srebrenican kaupunkia Bosnian sodassa 1995.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jasna Djuricic  | … |  Aida Selmanagic   |
|  Izudin Bajrovic  | … |  Nihad Selmanagic   |
|  Boris Ler  | … |  Hamdija Selmanagic   |
|  Dino Bajrovic  | … |  Sejo Selmanagic   |
|  Johan Heldenbergh  | … |  eversti Karremans   |
Puikkolampi (Pihtipudas)

| Puikkolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Pihtipudas
Koordinaatit:  63°29′12″N, 25°10′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Alvajärven valuma-alue (14.48)
Laskujoki:  suo-oja 
Järvinumero:  14.486.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  178,6 m  
Pituus:  590 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  1,48 km  
Pinta-ala:  6,021 ha  
Tilavuus:  0,0001542 km³ 
Keskisyvyys:  2,56 m  
Suurin syvyys:  5,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPuikkolampi 
Puikkolampi  on Keski-Suomessa Pihtiputaalla  Untisperän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 590 metriä pitkä, 180 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 154 200 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,6 metriä ja suurin syvyys on 5,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Alvajärven valuma-alueella (14.48), jonka Karankajoen valuma-alueeseen (14.486) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 178,6 metriä mpy.
Gabdulla Tukai -palkinto

Gabdulla Tukai -palkinto (ven. Государственная премия Республики Татарстан имени Габдуллы Тукая, Gosudarstvennaja premija Respubliki Tatarstan imeni Gabdully Tukaja, tat. Татарстан Республикасының Габдулла Тукай исемендәге дәүләт премиясе, Tatarstan Respublikasınıñ Ğabdulla Tuqay isemendäge däwlät premiyäse) on Tatarstanin tasavallan johtajan myöntämä vuosittainen palkinto, joka on nimetty kansallisrunoilija Gabdulla Tukain mukaan. Palkinto myönnetään julkista tunnustusta saaneille taideteoksille, jotka ovat antaneet suuren panoksen kansallisen kulttuurin kehittämiseen, sekä merkittävästä tieteellisestä tutkimuksesta taide- ja kirjallisuuskritiikin alalla. Ensimmäisen kerran palkinto jaettiin vuonna 1958.
Gianni Stensness

Gianni Stensness (s. 7. helmikuuta 1999) on australialais-uusiseelantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 185-senttimetrinen. Hän edustaa Norjan Eliteserienissä pelaavaa Vikingiä.
Stensness on edustanut Australian A-Leaguessa uusiseelantilaista Wellington Phoenixiä ja Central Coast Marinersia. Hän siirtyi elokuussa 2021 Norjaan stavangerilaisseura Vikingiin. Hän pelasi kaudella 2021 Eliteserienissä 14 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2022 hän on pelannut liigassa 11 ottelua mutta joutui kesäkuussa loukkaantumisen vuoksi syrjään kentiltä.
Stensness edusti Uutta-Seelantia nuorisomaajoukkueissa. Kesällä 2021 kilpailluissa Tokion olympialaisissa hän pelasi täydet minuutit Uuden-Seelannin kaikissa neljässä ottelussa, kun joukkue eteni puolivälieriin ja hävisi niissä Japanille rangaistuspotkukilpailussa. Tämän jälkeen Stensness siirtyi edustamaan Australian A-maajoukkuetta. Hän pelasi maaliskuussa 2022 täyden peliajan MM-karsintaotteluissa Japania ja Saudi-Arabiaa vastaan.
Rautjärvi (järvi Rautjärvellä)

| Rautjärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Rautjärvi
Koordinaatit:  61°18′05″N, 29°08′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Järveen tulevat joet:  Hinkanoja Jaakkimajoki
Laskujoki:  Kuokkoski Helisevänjokeen
Järvinumero:  04.194.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  89,7 m 
Rantaviiva:  12,91 km 
Pinta-ala:  2,62 km² 
Tilavuus:  0,00724 km³ 
Keskisyvyys:  2,77 m 
Suurin syvyys:  8,5 m 
 fiRautjärvi 
Rautjärvi on osin kulttuurimaiseman reunustama järvi Rautjärven asemanseudun itäpuolella Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä. Etäisyys Lappeenrannasta on 56 kilometriä itäkoilliseen.
Maantiede

Rautjärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 3,7 kilometriä. Suurimmat lahdet ovat Silmäsillanlahti kaakossa ja Taipaleenlahti lännessä. Laajin niemi on itäisen rannan nimetön niemi. Rautjärvi on matala: vain noin 17 hehtaaria sen alasta on vähintään kuusi metriä syvä. Syvin alue sijaitsee järven itäosassa.
Kartan perusteella Taipaleenlahden eteläosassa Kuokkosken tuntumassa on muutama luoto. Rautjärven rannoilla on suhteellisen paljon pientaloja. Järven itäosan Viljakanlahden ja Järvenpäänlahden rannoilla ei kuitenkaan ole rakennuskantaa. Lahtien välissä on Suurivuori-niminen jyrkänne, jonka itäpuolisella Palomäellä maasto kohoaa yli 140 metriä merenpinnan yläpuolelle. Rautjärven eteläpuolitse kulkee yhdystie 3991.
Rautjärveen virtaa Hinkanoja Karssuon kautta pohjoisesta Untamojärveltä (95,9 metriä mpy). Untamojärven länsipuolella sijaitsevalta Pyöriälammelta (99,4 metriä mpy) virtaa runsaan kilometrin mittainen Jaakkimajoki Rautjärven luoteiskulmaan. Luoteesta Houkkalanlammelta (94,2 metriä mpy) virtaa nimetön tulouoma järven luoteisrannalle. Rautjärven luusua on Kuokkoski, joka laskee Helisevänjokeen.
Rautjärven vesitilavuus on 7 235 000 kuutiometriä.
Rautjärvi (04.194.1.001) kuuluu Rautjärven lähialueeseen (04.194), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Vuoksen alue (04.19) ja ensimmäinen jakovaihe on Suur-Saimaan alue (04.1). Rautjärven lähialueella on yksitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Rautjärvi ja Untamojärvi ovat laajimmat.
Rautjärvi on neljänneksi laajin Rautjärven kunnan yli sadasta vakavedestä. Se on myös neljänneksi laajin Suomen kahdeksasta Rautjärvestä.
Rakkauslauluja miehille

| Rakkauslauluja miehille Asa |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 30. marraskuuta 2018
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Tero Holopainen (vast.) Kalifornia-Keke, Pike, Pelan, Toneknee, Sipulijaska, Late Ampuja, Lauri Ainala sekä DJ Happymeal
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 36.00
 Levy-yhtiö: Roihis Musica
Asan muut julkaisut
| Avar uus 2016 | Rakkauslauluja miehille 2018 | Uni näkee unta meistä 2019 |
Singlet albumilta Rakkauslauluja miehille
 ”Love” Julkaistu: syksy 2018  ”Punainen härkä” Julkaistu: syksu 2018
Rakkauslauluja miehille on Asan 13. albumi, joka julkaistiin 30. marraskuuta 2018 yllätyksenä ilman minkäänlaista ennakkomainontaa. Albumi on samanhenkinen kuin vuonna 2015 julkaistu Love, ja sen jokainen kappale on omistettu jollekulle miehelle. Levy oli tarkoitus julkaista jo vuotta aiemmin.
Albumi valittiin 2. joulukuuta 2018 Radio Helsingin viikon levyksi.
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Keskisuomalainen : 
Soundi : 

Albumi sai hyvän vastaanoton. Keskisuomalaisen Aki Lehti antoi albumille neljä tähteä viidestä. Vanhaksi faniksi tunnustautuneena hän piti albumin moderneja soundeja erityisen haastavina, muttei epäselvänä puuronakaan, ja koki että sanottavaa olisi voinut olla enemmänkin. Soundin Jari Jokirinne antoi albumille niin ikään neljä tähteä, ja sanoi levyn tuntuvan alkuun silkalta improvisaatiolta, jossa podiumille eivät artistille epätyypillisesti nouse lyriikat vaan soinnilliset sävyt sekä rytmit. Hän komppasi Lehteä, ja kuvailia albumia haasteelliseksi, jossa Asa ei päästä kuulijaa helpolla.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Philia | 3.36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Love | 5.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Aikatauluseinät | 3.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Yorick | 6.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Polttopulloposti | 5.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Sirius | 3.36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Punainen härkä | 3.32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Kosketinsoittaja | 5.09 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 36.00 |  |  |  |  |  |  |  |
Gabero

| Gabero |
| --- | --- |
 Gabero
 Koordinaatit: 15°59′42″N, 0°7′53″E 
Valtio:  Mali
Alue:  Gao
Piiri:  Gao
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
Väkiluku (2009):  25 700
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gabero on maalaiskunta Gaon alueen Gaon piirissä Malissa. Sen pinta-ala on 3 500 neliökilometriä. Asukkaita on 25 700 henkeä (vuonna 2009).
Gaberon kunta rajoittuu lännessä Gaon piirin N’Tillitin, pohjoisessa Gounzoureyen, idässä Anchawadin sekä etelässä Ansongon piirin Baran kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Sen läpi virtaa Nigerjoki.
Kuntaan kuuluu 15 kylää ja yksi paimentolaisryhmä. Keskuspaikka on Haoussa Foulane, joka sijaitsee 45 kilometriä Gaosta etelään. Asukkaat ovat fulbeja, songhaita, tuaregeja, sorkoja, bozoja sekä arabeja. Vallitseva uskonto on islam.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja.
Kunnassa on yhdeksän ala- ja kolme yläkoulua sekä kolme koulutus- ja kehityskeskusta (CED). Terveyskeskuksia on kolme.
Quo vadis (romaani)

| Quo vadis: Kertomus Neron ajoilta> Quo vadis: Powieść z czasów Nerona |
| --- | --- |
 Quo vadiksen puolankielinen nimiösivu vuodelta 1896
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Henryk Sienkiewicz
Kieli:  puola
Genre:  historiallinen romaani
Kustantaja:  Austro-Węgry
Julkaistu:  1895–1896
Suomennos
Suomentaja:  Maila Talvio
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1901–1902
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Quo vadis: Kertomus Neron ajoilta (puol. Quo vadis: Powieść z czasów Nerona) on puolalaisen kirjailijan Henryk Sienkiewiczin historiallinen romaani. Tarina julkaistiin alun perin vuosina 1895–1896 moniosaisena jatkokertomuksena puolalaisessa Gazeta Polska -sanomalehdessä, kunnes kertomus koottiin vuonna 1896 julkaistuksi kirjaksi. Kirjan tarina sijoittuu Rooman keisarikunnan aikaan keisari Neron valtakaudelle ja kertoo rakkaustarinan kristityn Lygia-neidon ja patriisi Marcus Vinitiuksen välillä. Teoksen nimi viittaa latinankieliseen lauseeseen Quo vadis, Domine? (suom. Minne menet, Herrani?), jonka legendan mukaan apostoli Pietari sanoi Jeesukselle paetessaan kristittyihin kohdistuneita vainoja.
Maila Talvio suomensi teoksen suoraan puolan kielestä. Suomennos ilmestyi WSOY:n kustantamana kolmessa osassa vuosina 1901–1902 .
Vastaanotto

Quo vadis saavutti heti ilmestymisensä jälkeen erittäin suuren suosion ja se käännettiin pikapuoliin useille kielille. Nykyisin teos on käännetty yli neljällekymmenelle kielelle. Kirjan menestystä on pidetty hyvin merkityksellisenä tekijänä Henryk Sienkiewiczille vuonna 1905 myönnetyn Nobelin kirjallisuuspalkinnon taustalla.
Kirjasta on tehty lukuisia televisio- ja elokuvasovituksia. Vuonna 1951 ilmestynyt Mervyn LeRoyn ohjaama ja Robert Taylorin ja Deborah Kerrin tähdittämä Hollywood-tuotanto Quo Vadis oli seuraavan vuoden Oscar-gaalassa ehdolla kahdeksassa palkintosarjassa voittamatta kuitenkaan yhtään palkintoa.
Aiheesta muualla

Quo Vadis Project Gutenberg-sivustolla
Quo Vadis -äänikirja LibriVox-sivustolla
Quo Vadis Kirjasampo-sivustolla
Golden Gate

Golden Gate (”Kultainen portti”) voi viitata muun muassa:
Golden Gate, San Franciscon lahden Tyyneenmereen yhdistävä salmi
Golden Gate Bridge, samannimisen salmen ylittävä silta ja San Franciscon kaupungin tunnusmerkki
Golden Gate, John Maddenin ohjaama elokuva vuodelta 1994.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Golden Gate”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.