Metsästyskoira
Ajavat ja jäljestävät koirat

Vainun avulla metsästäviä koiria (Scenthounds = "ajokoirat"), jotka ajavat sitkeästi saaliinsa uupumuksen partaalle on David Hancockin mukaan ollut olemassa jo yli 10 000 vuoden ajan. Ajokoirien historia juontaa toisen lähteen mukaan juurensa noin vuoteen 4000 eaa., jolta ajalta löydetyissä egyptiläisten piirroksissa esiintyi luppakorvaisia, riistaa haukkuen ajavia koiria.
Segusiae-rodun väitetään olleen nykyisten ajokoirien kantarotu. Arrianoksen mukaan se metsästi samaan tapaan kuin kreetalaiset ja kaarialaiset metsästyskoirat.
1900-luvun alussa Lounais-Englannin West Country -alueella suosittuja olivat harrierit ja englanninhirvikoirat. Jotkin jäniksen metsästäjät suosivat basset houndia. Englanninkettukoiran jalostuksessa puolestaan alettiin tuolloin käyttää walesinkettukoiraa ja lakelandinkettukoiraa, ja erityisesti Belvoir-kennelin ajokoiria arvostettiin. Samoihin aikoihin myös ajavien koirien rakenne muuttui atleettisemmaksi, kevyemmäksi ja kevytluustoisemmaksi.
FCI luokittelee hajuaistinsa avulla metsästävät koirat "ajaviin ja jäljestäviin koiriin" erotuksena näön avulla metsästävistä vinttikoirista. Ajavat ja jäljestävät koirat kuuluvat sen mukaan ryhmään 6, joka jaetaan edelleen alajaostoihin ajavat koirat (6.1), jäljestävät koirat (6.2) ja ajokoirien sukuiset rodut (6.3). Ajavat koirat luokitellaan edelleen suuriin (6.1.1), keskikokoisiin (6.1.2) ja pieniin (6.1.3).
Rodut voidaan edelleen jakaa alaluokkiin esimerkiksi niiden pääasiallisesti ajaman riistan tai metsästystyylin mukaan. Ensiksi mainitusta jaosta esimerkkejä ovat Euroopassa jänis- ja kettukoirat, sekä Yhdysvalloissa pesukarhukoirat eli coonhoundit. Metsästystyyleihin perustuviin kategorioihin kuuluu Yhdysvalloissa vastaavasti mm. puuhun ajavien eli "treeing"-rotujen ryhmä, jotka tunnetaan yleisemmin cur-rotuina.
Toinen tapa jakaa ajokoirat eri luokkiin on niiden maantieteellinen alkuperä:
itäinen ryhmä:
harlekiiniajokoira
kiinanajokoira
tataarinajokoira
eteläinen ryhmä (Etelä-Eurooppa, Pohjois-Afrikka):
kreikkalaiset spartaanit ja kydonit
muinaisegyptiläiset ajokoirat
italialaiset ajokoirat (italianajokoira, maremmanajokoira yms) ja etelävenäläinen taurianajokoira
läntinen ryhmä (Ranska, Englanti, Sveitsi):
kettukoira
harrieri
beagle
bassetit
muut ranskalaiset ajokoirat
sveitsiläiset ajokoirat
pohjoinen ryhmä:
saksalaiset ajokoirat
eteläsaksalaiset ja itävaltalaiset ajokoirat
tirolinajokoira ja pohjoisitalialainen ajokoira
puolalaiset ja baltialaiset ajokoirat
suomalaiset, ruotsalaiset, norjalaiset ja tanskalaiset ajokoirat
Vaikka ajavat koirat voidaan jakaa alaluokkiin, monet rodut kuitenkin ajavat useampaa eri riistaa. Esimerkiksi 1900-luvun alussa harrierit Walesin Angleseyssä ja black-and-tan-väriset beaglet Irlannin Scarteenissa metsästivät sekä jänistä että kaurista.
Ranskassa myös muutamat eri ajokoiraristeytykset on nimetty "roduiksi", esim. anglo-poitevin (poitevin x englanninkettukoira) ja anglo-gascon-saintongeois (gascogne-saintongenajokoira x englanninkettukoira) - näitä ei kuitenkaan ole tunnustettu roduiksi niin kansainvälisellä kuin kansallisellakaan tasolla. Samalla moni aito ranskalainen ajokoirarotu on kuollut sukupuuttoon, kuten normandianajokoira, saintongenajokoira ja montemboeuf.