stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Idriss Carlos Kameni

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Idriss Carlos Kameni
Syntymäaika: 18. helmikuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Douala, Kamerun
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 186 senttimetriä
Seura
Seura:  Fenerbahçe
Junioriseurat
1995–2000: Kadji Sports
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000–2004 | Le Havre | 2 | (0) |
| 2002–2003 | → Saint-Étienne (laina) | 0 | (0) |
| 2004–2012 | Espanyol | 222 | (0) |
| 2012–2017 | Málaga | 113 | (0) |
| 2017– | Fenerbahçe |  |  |
Maajoukkue
| 2001– | Kamerun | 71 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. kesäkuuta 2017.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 10. tammikuuta 2019.
| Mitalit> Maa:   Kamerun.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kamerun.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kamerun.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Kamerun> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sydney 2000 |  |  |
| AM-kilpailut  | AM-kilpailut  | AM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Mali 2002 |  |  |
|  Hopeaa | Ghana 2008 |  |  |
| Maanosaliittojen cup  | Maanosaliittojen cup  | Maanosaliittojen cup  |  |
|  Hopeaa | Ranska 2003 |  |  |
Idriss Carlos Kameni (s. 18. helmikuuta 1984 Douala, Kamerun) on kamerunilainen jalkapallomaalivahti. Hän on pelannut seuratasolla Ranskassa, Espanjassa ja Turkissa.
Myös hänen veljensä Mathurin Kameni pelaa maalivahtina egyptiläisessä Haras El Hodood-seurassa.
Ura

Loistavista reflekseistä ja rangaistuspotkutorjunnoista tunnettu Kameni aloitti uransa Le Havressa, josta hänet lainattiin muihin seuroihin hänen turhauduttuaan vähäiseen peliaikaan. Kameni lainattiin Saint-Etienneen kaudeksi 2003, mutta hän ei pelannut siellä yhtään ottelua. Kamenin oli tarkoitus siirtyä lainaan Wolverhamptoniin kaudeksi 2004, mutta siirto kariutui, koska Kameni ei saanut työlupaa. Espanyol kiinnitti huomionsa häneen, ja Kameni allekirjoitti sopimuksen seuran kanssa 28. elokuuta 2004. Siirtosumma oli $600 000.
Toistaiseksi Kamenin suurin saavutus on se, että hän on maailman nuorin jalkapallon olympiakullan voittanut pelaaja. Olympiakullan hän voitti Sydneyn olympialaisissa 2000, kun hän oli vasta 16-vuotias. Kameni oli mukana MM-kisoissa Etelä-Koreassa/Japanissa 2002 ja Etelä-Afrikassa 2010, sekä Afrikan mestaruuskilpailussa vuosina 2002, 2004, 2006, 2008 ja 2010.
Saavutukset

Olympiakultaa: 2000
Afrikan paras maalivahti: 2003
Espanjan Cupin voitto: 2006
Ismo Kanerva

Ismo Olavi Kanerva (s. 2. kesäkuuta 1942 Turku) on entinen suomalainen kilpasoutaja.
Kanerva edusti Suomea Tokion 1964 olympialaisissa perämiehellisen nelosen perämiehenä. Joukkue karsiutui keräilyerissä. EM-kilpailuissa Kanerva sijoittui kahdeksanneksi vuonna 1963 ja yhdeksänneksi vuonna 1964.
Wärtsilän Soutajia edustanut "Iska" Kanerva voitti nelosessa ja kahdeksikossa viisi Suomen mestaruutta vuosina 1960–1964.
Arto Laukkanen
Aiheesta muualla

Arto Laukkanen imDb Elonet
Helsingin Sanomat
Selibaattishow
Ammattina jääkiekko
Ammattina tennis
Ammattina jalkapallo
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ritva  Elonet
Finnhits 4

| Finnhits 4 Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1970–1976
 Julkaistu: 1976   1996 (CD)
 Formaatti: LP-levy (FTV 5)   C-kasetti (FMK 5)   CD-levy (0630–14179–2)
 Tyylilaji: iskelmä, suomirock, suomipop, folk, folkrock, country rock, poprock
 Kesto: 52.49
 Levy-yhtiö: Finnlevy
 Levymerkki: Finnlevy   Fazer Records (CD)
Listasijoitukset
  Suomi: 1. (syys-lokakuu 1976)
Finnhits-sarjan muut julkaisut
| Finnhits 3 1976 | Finnhits 4 1976 | Finnhits 5 1977 |
Finnhits 4 on suomalaista iskelmämusiikkia sisältävän Finnhits-kokoelmalevysarjan neljäs osa vuodelta 1976. Levyn kappaleet ovat vuosilta 1970–1976.
Albumi menestyi erinomaisesti edellisten osien tapaan ja oli Mitä Suomi soittaa -listan ensimmäisellä sijalla syys- ja lokakuussa 1976. Levyä on myyty noin 51 000 kappaletta vuoteen 2013 mennessä.
Kappaleet > A-puoli

Virve ”Vicky” Rosti: Tuolta saapuu Charlie Brown – 3.20 (alkup. ”Charlie Brown” säv. B. Di Paula, san. Pertti Reponen, sov. Veikko Samuli)
Pepe Willberg: Hermes – 3.28 (alkup. ”Pandora’s Box”, säv. G. Brooker – K. Reid, san. Hector, sov. Markku Johansson)
Fredi ja ystävät: Pump pump – 2.57 (säv. Matti Siitonen, san. Vexi Salmi, sov. Antti Hyvärinen)
Taiska: Mombasa – 4.09 (alkup. ”Ibo-lele”, säv. F. Frizzi, san. Jyrki Lindström, sov. Paul Fagerlund)
Esa Pakarinen: Hullu mies hullu – 2.16 (alkup. ”Crazy Man Crazy”, säv. B. Haley, san. Vexi Salmi, sov. Kalevi Nyqvist)
Pasi Kaunisto: Ihminen on tehnyt sen – 3.58 (alkup. ”The Elephant Song”, säv. H. van Hemert, san. Juha Vainio, sov. Paul Fagerlund)
Kai Hyttinen: Naiset – 3.01 (alkup. ”Girls, Girls, Girls”, säv. G. Kajanus, san. Vexi Salmi, sov. Paul Fagerlund)
Erkki Junkkarinen: Keinumorsian – 3.22 (säv. ja san. Arvo Koskimaa, sov. Pauli Granfelt)
B-puoli
Friends: Säästä suukkosi vain – 3.07 (alkup. ”Save Your Kisses for Me”, säv. T. Hiller – M. Lee – L. Sheridan, san. Vexi Salmi, sov. Antti Hyvärinen)
Mikko Alatalo: Hasardi – 3.14 (säv. ja san. Mikko Alatalo, sov. Mikko Alatalo – Tabula Rasa)
Katri Helena: Niin se käy – 2.27 (alkup. ”1, 2, 3” säv. J. P. Cara – T. Rallo, san. Vexi Salmi, sov. tuntematon)
Karma: Hyvää huomenta Suomi – 4.50 (alkup. ”City of New Orleans”, säv. S. Goodman, san. Juha Vainio, sov. Karma)
Tapani Kansa: Hafanana – 2.41 (säv. A. Simone – S. Regal, san. Juha Vainio, sov. Kaj Kuittinen)
Jukka Raitanen: Vangin toive – 3.22 (säv. ja san. Jukka Raitanen, sov. Jaakko Salo)
Danny: Pelkkää tulta – 2.55 (alkup. ”I’m on Fire”, säv. T. Eyers, san. Chrisse Johansson)
Juha Vainio: Mä uskon huomispäivään – 3.45 (alkup. ”Always Laughing”, säv. Arnold – Martin – Morrow, säv. , san. Juha Vainio, sov. J. Brown – Jaakko Borg)
Kokoonpano > Muusikoita

Kari Alajuuma – kitarat (13)
Arto Alaspää – taustalaulu (6, 14)
Mikko Alatalo – steel-kitara (10)
Juke Aronen – rummut, lyömäsoittimet ja kellot (10)
Ami Aspelund – taustalaulu (1, 13)
Kaj Backlund – trumpetit (4)
Jaakko Borg – kapellimestari ja jousikone (16)
Vesa Enne – tumbat (12)
Paul Fagerlund – kapellimestari (4, 6–7), piano (16)
Pauli Granfelt – kapellimestari (8), viulu ja mandoliini (16)
Jari Heikkinen – rummut (13)
Sointu Huuskonen – pasuuna (16)
Antti Hyvärinen – kapellimestari (9)
Heikki Hämäläinen – viulu (3, 6, 9)
Tapani Ikonen – rummut ja lyömäsoittimet (2)
Aimo Jaara – taustalaulu (1, 15)
Antero Jakoila – kitarat (3–5, 10, 12); akustinen kitara (10)
Markku Johansson – kapellimestari (2), trumpetit (4)
Heikki Jäntti – huuliharppu (14)
Ilpo Kallio – rummut (2–5, 7, 9, 16), lyömäsoittimet (2–4, 7, 9)
Seppo Keurulainen – kitarat (14)
Roope Koistinen – rummut ja lyömäsoittimet (1, 13)
Kaj Kuittinen – kosketinsoittimet (13)
Aaro Kurkela – harmonikka (5)
Heikki Laurila – kitarat (1–3, 5, 7, 9, 14, 16), busuki (16)
Heikki Liikanen – basso (12)
Kai Lind – taustalaulu (4)
Eero Lupari – kitarat (1)
Jari Metsberg – kitara ja banjo (12)
Martti Metsäketo – basso (4, 5, 16), taustalaulu (16)
Kalevi Nyqvist – kapellimestari (5)
Risto Pelli – piano ja kosketinsoittimet (12)
Jaakko Raulamo – sello (6)
Raimo Roiha – kosketinsoittimet (4)
Esko Rosnell – rummut ja lyömäsoittimet (1, 4)
Jaakko Salo – kapellimestari (14)
Veikko Samuli – kapellimestari (1), kosketinsoittimet (1, 14)
Lasse Seppänen – basso (13)
Heikki Silvennoinen – kitarat (10)
Jarno Sinisalo – kosketinsoittimet; piano ja urut (10)
Tapio Suominen – basso (10)
Arno ”Nono” Söderberg – kitarat (4)
Irma Tapio – taustalaulu (4, 6, 13)
Timo Tervo – lyömäsoittimet (12)
Matti Tyni – bassokitara (1)
Erkki Valaste – rummut ja lyömäsoittimet (14)
Heikki ”Häkä” Virtanen – bassokitara (2, 6)
Kaj Westerlund – piano (5)
Aiheesta muualla

Finnhits 4 -mainos Elonetissä
Shōgo Kamo

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 12. joulukuuta 1915
Syntymäpaikka: Shizuoka, Japani
Kuolinaika: 14. syyskuuta 1977 (61 vuotta)
Pelipaikka: Hyökkääjä
Maajoukkue
| 1936 | Japani | 2 (0) |
Shōgo Kamo (jap. 加茂 正五; 12. joulukuuta 1915 Shizuoka, Japani – 14. syyskuuta 1977) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Kamo osallistui muun muassa kesäolympialaisiin 1936.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1936 | 2 | 0 |
| Yhteensä | 2 | 0 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1936
Fuwa |
Horie |
S. Kamo |
T. Kamo |
Kawamoto |
Kim |
Matsunaga |
Nishimura |
Oita |
Sano |
Sasano |
Y. Suzuki |
Takahashi |
Takenokoshi |
Takeuchi |
Tatsuhara |
Ukon |
Valmentaja S. Suzuki
Kanerva (nimi)

| Kanerva |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  14. elokuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Heather
Nimen alkuperä:  kanerva, kasvi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kanerva on Suomessa käytössä sekä sukunimenä että naisen etunimenä. Nimi johtuu kasvin nimestä kanerva. Vastaava suomalainen luontoaiheinen nimi on Onerva.
Kanerva on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu etunimeksi 1748 naiselle ja ainakin 46 miehelle. Henkilöitä, joiden nykyinen sukunimi elokuussa 2021 oli Kanerva, on 3011.
Tunnettuja Kanervia

Henkilöitä, joiden sukunimi on Kanerva, on lueteltu sivulla Kanerva (täsmennyssivu).
Kanerva Cederström (s. 1949), elokuvaohjaaja
Kanerva Kartano (s. 1974), kuvataiteilija ja yhteisötaiteilija
Kanerva Pasanen (s. 1982), laulaja ja lauluntekijä
Kari Kangasaho

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 10. kesäkuuta 1957 (ikä 67)
Syntymäpaikka: Lahti, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 174 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1975–1977 |  Kuusysi | 13 | (2) |
| 1980–1981 |  Kuusysi | 34 | (3) |
| 1981 |  Seiskat | – | (5) |
| 1984 |  LTP | – | (11) |
Valmennusura
1990–1991:  Kuusysi (A-jun.)
1992:  Kumu
1993–1994:  Kuusysi (A-jun.)
1995:  Reipas
1996:  Kuusysi
1997–1998:  Pallo-Lahti
1999:  FC Mikkeli
2001–2002:  TP-Lahti
2003–2005:  Kuusysi (A-jun.)
2006–2008:  City Stars
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Kari Kangasaho (s. 10. kesäkuuta 1957 Lahti) on suomalainen jalkapallovalmentaja.
Kauden 1996 Kangasaho toimi FC Kuusysin valmentajana. Hän toimi valmentajaurallaan myös FC Mikkelin, FC Kuusankosken ja Lahden Reippaan päävalmentajana. Vuonna 2002 Kangasaho siirtyi Kuusysin juniorivalmentajaksi ja valmensi seuran A-nuoret Suomen-mestareiksi. Vuonna 2006 Kangasaho siirtyi FC City Starsin päävalmentajaksi, mutta sai potkut kaksi vuotta myöhemmin.
Pelaajaurallaan Kangasaho edusti muun muassa Kuusysiä 1. divisioonassa 1975–1977 ja 1980–1981.
Emma Kanerva

Emma Kanerva vuonna 2014.
Emma Kanerva (s. 13. heinäkuuta 1985 Mikkeli) on  suomalainen kouluratsastaja.  Hän edusti Suomea kesäolympialaisissa Lontoossa 2012 ja Pariisissa 2024.
Kanerva aloitti ratsastuksen 8-vuotiaana. Vuonna 2006 hän valmistui hevosvalmentajaksi Ypäjän Hevosopistolta.
Kanerva saavutti junioreiden EM-pronssia vuonna 2004. Senioreiden MM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui Sini Spirit -ratsullaan Grand Prix Freestylessa 22:nneksi ja Grand Prix Specialissa 24:nneksi. Vuonna 2011 hän oli EM-kilpailujen Grand Prix Specialissa 30:s ja joukkuekilpailussa seitsemäs.
Kanerva sijoittui Lontoon olympialaisissa 2012 henkilökohtaisessa kilpailussa 22:nneksi. Hän sijoittui Pariisin olympialaisissa 2024 Greek Air -ratsullaan joukkuekilpailussa kahdeksanneksi ja ylsi henkilökohtaisessa kilpailussa loppukilpailuun, jossa hän sijoittui 12:nneksi.
Kanerva asuu nykyisin Saksassa ja on työskennellyt muun muassa olympiavoittaja Hubertus Schmidtin tallilla. Hän kilpaili tuolloin Sini Spiritin ohella myös Schmidtin entisellä kilparatsulla Donnellylla. Schmidtin tallilla Kanerva suoritti myös saksalaisen ratsuttajatutkinnon. Vuonna 2019 Kanerva alkoi työskennellä Reitstall Haddorfissa kilparatsastajana, valmentajana ja ratsuttajana.
Suomessa Kanerva edustaa Hyvinkään Urheiluratsastajia.
Arvokilpailut

2004 Nuorten EM Aarhus, Tanska, 3., joukkue 8., Atoftens Volanti
2010 MM Lexington, USA, 22. GP ja 24. GP Special, Sini Spirit
2011 EM Rotterdam, Alankomaat, 20. GP, joukkue 7., Sini Spirit
2012 Olympialaiset, Lontoo, Iso-Britannia, 22., Spirit
2013 EM Herning, Tanska, 50. Sini Spirit, joukkue 10.
2015 EM Aachen, Saksa 65., joukkue 13., Sini Solina
2018 MM Tryon, USA, 48. sija, Heartbreaker
2018 Nuorten hevosten MM, Ermelo, Alankomaat, 15. sija, Greek Air
2021 EM Hagen, Saksa, 26. sija, joukkue 6. sija, Greek Air
2022 MM Herning, Tanska, 22. (GP) ja 26. (GPS), joukkue 11. sija, Greek Air
2023 EM Riesenbeck, Saksa, 34. sija, joukkue 14. sija, Greek Air
2024 Olympialaiset, Pariisi, Ranska, 12. sija, joukkue 8. sija, Greek Air
Takeshi Kamo

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 8. helmikuuta 1915
Syntymäpaikka: Shizuoka, Japani
Kuolinaika: 26. maaliskuuta 2004 (89 vuotta)
Pelipaikka: Hyökkääjä
Maajoukkue
| 1936 | Japani | 2 (0) |
Takeshi Kamo (jap. 加茂 健; 8. helmikuuta 1915 Shizuoka, Japani – 26. maaliskuuta 2004) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Kamo osallistui muun muassa kesäolympialaisiin 1936.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1936 | 2 | 0 |
| Yhteensä | 2 | 0 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1936
Fuwa |
Horie |
S. Kamo |
T. Kamo |
Kawamoto |
Kim |
Matsunaga |
Nishimura |
Oita |
Sano |
Sasano |
Y. Suzuki |
Takahashi |
Takenokoshi |
Takeuchi |
Tatsuhara |
Ukon |
Valmentaja S. Suzuki
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Kanadanhemlokki

| Kanadanhemlokki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Havupuut Pinophytina
Luokka::  Havupuut Pinopsida
Lahko::  Pinales
Heimo::  Mäntykasvit Pinaceae
Suku::  Hemlokit Tsuga
Laji::  canadensis
Kaksiosainen nimi
 Tsuga canadensis  (L.) Carrière 

Katso myös
   Kanadanhemlokki Wikispeciesissä   Kanadanhemlokki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kanadanhemlokki (Tsuga canadensis) on mäntykasvien (Pinaceae) heimoon kuuluva havupuu. Se kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Amerikan itäosissa, missä se saavuttaa 20–35 metrin pituuden.
Käyttö

Kanadanhemlokista on jalostettu koristekasvikäyttöön runsaasti erilaisia lajikkeita. Sitä käytetään Suomessakin koristekasvina, mutta talvenarkuutensa vuoksi se menestyy vain eteläisimmässä Suomessa ja jää sielläkin pienikokoiseksi.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kanadanhemlokki – Tsuga canadensis
Metla: Kanadanhemlokki (Tsuga canadensis) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Tsuga canadensis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Tsuga canadensis (englanniksi)
USDA Forest Service: Eastern Hemlock (Tsuga canadensis) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Tsuga canadensis:  Wikidata: Q1137143  Wikispecies: Tsuga canadensis  APA: 219  ARKive: tsuga-canadensis  BioLib: 2391  CoL: 59HM6  EoL: 1033654  EPPO: TSUCA  EUNIS: 150566  FEIS: tsucan  FNA: 233501320  GBIF: 2687182  GRIN: 40698  iNaturalist: 48734  IPNI: 264005-1  IRMNG: 10586135  ITIS: 183397  IUCN: 42431  MichiganFlora: 1927  MoBotPF: 285010  NatureServe: 2.131718  NBN: NHMSYS0000464649  NCBI: 66173  NZOR: ed2625e1-8b1b-4666-80ed-3d0480fd85b8  Observation.org: 7587  Open Tree of Life: 117276  PalDat: Tsuga_canadensis  PPE: tsuga-canadensis  Plant List: kew-2516507  PLANTS: TSCA  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:264005-1  RHS: 18463  Tropicos: 24900236  VASCAN: 7202  WisFlora: 5291  WFO: wfo-0000456302 
Pinus canadensis:  Wikidata: Q17359215  CoL: 4J242  GBIF: 5285847  GRIN: 28424  IPNI: 325665-2  IRMNG: 10872510  ITIS: 183398  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:325665-2  Tropicos: 24900561  VASCAN: 22101 
Kanadanhemlokki Łazienkowskin puistossa Varsovassa.
John Kander

John Harold Kander (s. 18. maaliskuuta 1927 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen säveltäjä. Hänet tunnetaan ennen kaikkea pitkästä yhteistyöstään Broadwaylla sanoittaja Fred Ebbin kanssa. Kanderin ja Ebbin tunnetuimpiin näytelmiin kuuluvat Cabaret, Woman of the Year ja Chicago. Hän sävelsi tunnuskappaleen ”New York, New York” Martin Scorsesen ohjaamaan samannimiseen elokuvaan.
Elämä ja ura

Kander opiskeli musiikkia Columbian yliopistossa New Yorkissa. Broadway-uransa hän aloitti 1950-luvun jälkipuoliskolla harjoituspianistina ja sovittajana. Hän toimi kapellimestarina ja kuoronjohtajana Rhode Islandilla sijaitsevassa Warwick Musical Theatressa. Hänen ensimmäinen itse säveltämänsä näytelmä oli James ja William Goldmanin kanssa yhteistyössä tehty A Family Affair vuonna 1962.
Kander tutustui vuonna 1964 sanoittaja Fred Ebbiin, josta tuli hänen uransa merkittävin musiikillinen yhteistyökumppani. Heidän ensimenestyksensä oli Barbra Streisandin tunnetuksi tekemä kappale ”My Coloring Book”. Kander ja Ebb tekivät yhdessä kokonaisen teatterimusikaalin Golden Gate, mutta näytelmää ei koskaan otettu tuotantoon. Liza Minnelli näytteli heidän ensimmäisessä näyttämölle asti päätyneessä musikaalissaan Flora, the Red Menace.
Vuonna 1966 sai ensi-iltansa Cabaret, joka oli Kanderin ja Ebbin musikaaliversio John Van Drutenin näytelmästä I Am a Camera. Näytelmä palkittiin seitsemällä Tonylla ja siitä tehtiin vuonna 1972 elokuvaversio (myös nimeltään Cabaret). Liza Minnelli voitti parhaan naisnäyttelijän Oscarin roolistaan elokuvassa.
Vuoden 1975 musikaali Chicago ei saavuttanut aluksi suurta suosiota. Vuonna 1996 se otettiin uudelleen ohjelmistoon ja sitä on esitetty Broadwaylla siitä lähtien, mikä tekee Chicagosta Broadwayn historian kolmanneksi pisimpään esitetyn näytelmän. Musikaalin pohjalta tehtiin vuonna 2002 elokuva Chicago, jonka pääosia esittivät Renée Zellweger, Catherine Zeta-Jones ja Richard Gere. Musikaalielokuvalle harvinaisena saavutuksena elokuva palkittiin parhaan elokuvan Oscarilla.
Kander ja Ebb tekivät musiikin Martin Scorsesen elokuvaan New York, New York. Elokuvan menestyneimmäksi kappaleeksi tuli Liza Minnellin laulama ”New York, New York”, josta Frank Sinatra teki hitin vuoden 1980 nauhoituksellaan. Vuonna 1981 Kanderin ja Ebbin Broadway-musikaali Woman of the Year palkittiin viidellä Tony-palkinnolla. Kander teki uransa jälkipuoliskolla musiikkia lukuisiin elokuviin, mukaan lukien Kramer vastaan Kramer (1979), Yön hiljaisuudessa (1982) ja Tilaa sydämessä (1984).
Fred Ebb kuoli vuonna 2004. Hänellä ja Kanderilla oli yhä kesken useita teatteriprojekteja, mukaan lukien musikaalit Curtains, The Visit ja All About Us.
Kangaslammin vaakuna

Kangaslammin vaakuna (1965–2004)
Kangaslammin vaakuna oli Kangaslammin kunnan tunnus. Vaakunan aiheen lumpeen lehti viittaa kunnan nimen jälkiosaan.
Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä kultainen vesilehti.” Vaakunan on suunnitellut Kaj Kajander, ja Kangaslammin kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 29. kesäkuuta 1965. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 4. marraskuuta samana vuonna.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2005, kun Kangaslampi liittettiin Varkauden kaupunkiin.
Filmi

Filmikamera
Valokuvafilmi
mustavalkofilmi
värifilmi
dia
filmiherkkyys
Digitaalikamera
Valokuvakenno
CMOS
CCD
rajauskerroin
kohina
ISO-luku
Digitaalinen tallennusmedia
Muistikortti
CF
SD
xD
Memory Stick
Valokuvien tiedostomuoto
JPEG
RAW:t
TIFF
Objektiivi
laajakulma
normaali
kauko
bokeh
tynnyri
tyyny
vinjetointi
Kuvankäsittely
Kuvankäsittelyohjelma
Photoshop
Photo-Paint
GIMP
Krita
PaintShop Pro
Pixel32
Paint.NET
RawTherapee
Teemasivu
n
k
Kehittämätön Aristan mustavalkokinofilmi, ISO 125.
Filmi on valoherkkä kalvo, jota käytetään sekä valo- että elokuvauksessa. Filmi voi olla joko negatiivia, kuten kuvattaessa paperille vedostettavia kuvia tai positiivia kuten diakuvia kuvattaessa.
Sana filmi tarkoittaa myös yleisemmin mitä tahansa ohutta kalvoa, esimerkiksi biofilmiä. Puhekielessä se voi tarkoittaa myös valmista elokuvaa.
Filmin rakenne

Perinteinen mustavalkoinen valokuvausfilmi on hopeasuolojen (AgBr, AgCl) ja sideaineen muodostama emulsioksi kutsuttu valoherkkä kerros muovikalvon (triasetaattia) pinnalla. Muovikalvon toisella puolella on valopihasuojaksi kutsuttu kerros, jonka tehtävänä on estää valoa heijastumasta takaisin kalvon takapinnasta ja vääristämästä kuvaa. Värifilmissä on kolme vastaavaa valoherkkää kerrosta. Niistä jokainen on herkkä vain tietyn väriselle valolle, siniselle, vihreälle tai punaiselle. Yhdessä nämä kolme kerrosta muodostavat kaikki silmän havaitsemat värit.
Kuvan valottuminen filmille

Valon kulkiessa kameran läpi filmin pinnalle se reagoi emulsion kanssa ja filmille muodostuu kuva, jonka myöhemmin saa näkyväksi kehittämällä. Teknisemmin ilmaistuna valokvantin (fotonin) osuessa hopeahalidikiteeseen se rikkoo jonkin hopea-atomin ja halogeenin välisen sidoksen. Näin valotus synnyttää filmiin latentin kuvan, joka ei sellaisenaan ole mitenkään havaittava.
Filmin kehittäminen

Filmiä kehitettäessä sitä pidetään kehiteliuoksessa, jossa aikaisemmin valon synnyttämä atomien välinen rikkinäinen sidos aiheuttaa kemiallisen reaktion, joka puolestaan hajottaa vieressä olevien atomien sidoksia. Näin kehitys muuttaa koko hopeahalidirakeen (kiteen) suolasta hopeametalliksi. Tämä näkyy filmissä mustana alueena. Täten filmistä tulee negatiivi, jossa kuvatun kohteen vaaleimmat kohdat näkyvät tummina ja päinvastoin. Filmin suuri valoherkkyys johtuu siis tästä kemiallisen reaktion aiheuttamasta rikkoutuneen sidoksen moninkertaistumisesta.
Kehityksen jälkeen filmi kiinnitetään kiinniteliuoksessa, johon valottumatta jäänyt hopeahalidi liukenee. Näin filmin valonherkkyys katoaa. Kiinnitetty ja hyvin huuhdeltu mustavalkofilmi säilyy ainakin sata vuotta normaalissa huoneilmassa.lähde? Värifilmissä väri syntyy orgaanisista väriaineista, joiden säilyvyys on suhteellisen heikko.
Negatiivista valmistetaan positiivisia kopioita samaan tapaan kuin negatiivikin on syntynyt. Paperi, jolle kopioit tehdään, on päällystetty samoilla hopeahalideilla, ja kun valon annetaan hetken kulkea negatiivin ja linssin läpi, se valottuu. Sen jälkeen kuva kehitetään ja kiinnitetään samaan tapaan kuin alkuperäinen negatiivikin. Vaaleat ja tummat kohdat vaihtuvat jälleen päinvastaisiksi kuin ne ovat negatiivisissa, jolloin ne tulevat yhdenmukaisiksi alkuperäisen kuvattavan kohteen vaaleiden ja tummien kohtien kanssa.
Filmin valoherkkyys

Valoherkkyydellä tarkoitetaan sitä, kuinka paljon valoa tarvitaan kuvan muodostumiseen filmille. Valoherkkyyttä ilmaistaan ISO-arvolla, jossa suurempi luku tarkoittaa suurempaa herkkyyttä. Valoherkästä filmistä käytetään myös nimitystä nopea filmi ja vastaavasti vähemmän valoherkastä nimitystä hidas filmi. Valoherkkyys liittyy filmin rakenteeseen. Sitä voidaan lisätä suurentamalla hopeahalidirakeiden kokoa, jolloin fotonin aiheuttama mustuma kasvaa kehityksessä suuremmaksi. Suuret rakeet kuitenkin näkyvät kuvassa epätasaisuutena ja hyvään kuvanlaatuun pyrittäessä on käytettävä niin pieniä rakeita kuin mahdollista. Tämä tarkoittaa siis valolle vähemmän herkän filmin käyttämistä.
Erilaisia filmejä

Eri kokoisia filmejä ja negatiivilevyjä on ollut käytössä lukuisia. Useimmiten käytetään ns. kinokoon filmejä, joilla kovakoko on 36 x 24 mm. Kinokoon lisäksi ovat edelleen käytössä myös suurempikokoiset rullafilmi ja laakafilmi. Myös kirjapainoissa käytettävä rasterifilmi, arkistojen mikrofilmit ja röntgenkuvauksessa käytettävät röntgenfilmit toimivat samalla periaatteella kuin tavallinen valokuvafilmi.
Ennen muovipohjaisten materiaalien käyttöä negatiivin pohjana käytettiin pääasiassa lasilevyjä, joille valoherkkä emulsio siveltiin. Valokuvaajan oli mahdollista valmistaa omat negatiivinsa ja kierrättää niitä pesemällä aikaisemmin otettu valokuva pois.
Varsinkin elokuvafilmin pohjana käytettiin aina 1950-luvulle saakka erittäin tulenarkaa selluloidia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Filmi Wikimedia Commonsissa