stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
José Arribas
Ura

Bilbaossa Baskimaalla syntynyt Arribas joutui jättämään kotimaansa 14-vuotiaana sisällissodan vuoksi ja perhe pakeni Nantesiin Ranskaan. Lyhyellä peliurallaan Arribas edusti Le Mansia 1948–52. Parhaiten hänet kuitenkin muistetaan valmentajana. Hän aloitti uransa amatööriseuroissa luotsaten 1950-luvulla US Saint-Maloa ja Noyen-sur-Sarthea.
Vuonna 1960 hän sai todellisen mahdollisuutensa näyttää taitonsa, kun Division 2:ssa pelannut FC Nantes Atlantique palkkasi hänet päävalmentajakseen. Arribas kehitti Bill Shanklya esikuvanaan käyttäen Nantesin pelitavaksi modernin jeu à la nantaisen ja tulosta tuli. Kaudella 1962/63 seura juhli Division 2:n voittoa ja nousua pääsarjaan. Menestyskulku jatkui myös liigassa, kun Nantes voitti seurahistoriansa ensimmäisen mestaruuden 1965. Nantes pysyi hänen johdollaan Ranskan huipulla koko 16 vuoden mittaisen valmennusjakson ja voitti kolme mestaruutta sekä Coupe de la Liguen 1965. Ranskan cupissa voittoa ei irronnut, vaikka Arribas'n miehistö esiintyikin finaalissa kolme kertaa.
Nantes-pestinsä aikana Arribas toimi vuonna 1966 neljässä ottelussa Ranskan maajoukkueen valmentajana yhdessä Jean Snellan kanssa. Hän jätti Nantesin 1976 ja valmensi kaudella 1976/77 Olympique Marseillea, mutta menestys jäi vaatimattomammaksi. Vuotta myöhemmin hän siirtyi Lille OSC:n päävalmentajaksi. Hän luotsasi seuraa uransa viimeiset neljä kautta, mutta menestys jäi liigan alemman keskikastin sijoituksiin. Hän jätti valmentajantehtävät 61-vuotiaana 1982.
Arribas kuoli 28. syyskuuta 1989 pitkän sairauden murtamana 68-vuotiaana.
Meriitit

Ranskan mestaruus (3): 1965, 1966, 1973
Hopeaa (2): 1967, 1974
Coupe de France
Hopeaa (3): 1966, 1970, 1973
Coupe de la Ligue: 1965
Divison 2: 1963
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Karel Michlowski | FC Nantesin päävalmentaja 1960–1976 | Seuraaja: Jean Vincent |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jules Zvunka | Olympique de Marseillen päävalmentaja 1976–1977 | Seuraaja: Jules Zvunka |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Charles Samoy | Lille OSC:n päävalmentaja 1978–1982 | Seuraaja: Arnaud Dos Santos |
Ranskan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajat
Batteux (1955-62) • Guérin (1962–66) • Arribas ja Snella (1966) • Fontaine (1967) • Dugauguez (1967-68) 
 Boulogne (1969–73)  • Kovács (1973–75) • Hidalgo (1976–84) • Michel (1984-88) 
 Platini (1988–92) • Houllier (1992–93) • Jacquet (1993–98) • Lemerre (1998–2002) • Santini (2002–04) 
 Domenech (2004–2010) • Blanc (2010–2012) • Deschamps (2012–)
Leigh Lezark

Leigh Lezark vuonna 2008.
Leigh Lezark (s. 26. heinäkuuta 1984) on yhdysvaltalainen malli ja DJ. Hänet tunnetaan parhaiten newyorkilaisesta The Misshapes -nimisestä DJ-kolmikosta. Hänen kuvansa esiintyy ruotsalaisen The Sounds -yhtyeen toisen albumin, Dying to Say This to Youn kannessa vasemmalla puolella.
Aiheesta muualla

Leigh Lezark Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
John Walker Lindh

| John Walker Lindh |
| --- | --- |
 John Walker Lindh vankeudessa otetussa kuvassa vuonna 2002.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. helmikuuta 1981 Washington (DC), Yhdysvallat
Muut tiedot
Järjestö:  Taliban
John Walker Lindh (s. 9. helmikuuta 1981) oli islamiin kääntynyt yhdysvaltalainen, joka matkusti Afganistaniin taistellen Talibanin puolella Pohjoisen liiton joukkoja vastaan. Lindh jäi vangiksi Yhdysvaltojen hyökättyä Afganistaniin vuonna 2001. Tapaus "yhdysvaltalaisesta talibanista" sai laajaa mediahuomiota Yhdysvalloissa. Lindh sai syytteet terrorismiin al-Qaida-kytköksiin liittyen, mutta syyttäjän kanssa tehdyn sopimuksen perusteella syytteitä lievennettiin avunannoksi Talibanille. Lindh sai 20 vuoden vankeusrangaistuksen vuonna 2002 ja hänet vapautettiin hyvän käytöksen perusteella kolme vuotta ennen koko tuomionsa suorittamista vuonna 2019.
Elämäkerta > Nuoruus

John Walker Lindh syntyi Yhdysvaltain pääkaupunki Washingtonissa 9. helmikuuta 1981. Hänen isänsä oli Frank Lindh ja äiti Marilyn Walker. Perhe oli keskiluokkainen ja katolinen. Nuoruutensa Lindh kasvoi esikaupunkialueella Pohjois-Kaliforniassa. 16-vuotiaana Lindh kiinnostui islamista luettuaan Malcom X:n elämäkerran, 17-vuotiaana hän sai vanhemmiltaan luvan matkustaa Jemeniin opiskelemaan arabiaa. Hän palasi hetkeksi vielä kotimaahansa, mutta lähti nopeasti takaisin Jemeniin, josta hän matkusti edelleen jatko-opiskelemaan Pakistaniin. Pakistanissa hän opiskeli uskonnollisella koululla Bannussa Luoteisessa rajaprovinssissa.
Elämäkerta > Radikalisoituminen, Taliban ja Afganistanin sota

Pakistanissa Lindin uskonnolliset käsitykset saivat ilmeisesti jyrkempilinjaisemman muodon. Hän liittyi Harakat al-Mujahedin-nimiseen järjestöön, joka oli perustettu Intian vastaiseen taisteluun Kashmirissa. Hän sai innoitusta myös Taliban-järjestön uskonnollisista opeista. Toukokuussa 2001 Lindh matkusti Khaibarsolan kautta Afganistaniin, jossa hän osallistui taistelijoiden koulutukseen al-Faruqin koulutusleirillä. Leirin toimintaa rahoitti al-Qaidan johtaja Osama bin Laden. Lindhin myöhempien oikeustuomioiden mukaan al-Qaida oli pyytänyt häntä toteuttamaan terrori-iskun joko Yhdysvalloissa tai Israelissa, mutta Lindh oli kieltäytynyt pyynnöstä. Syyskuuhun mennessä hän oli liittynyt Talibanin puolella Pohjoisen liittoa vastaan taistelleeseen asejoukkoon.
Yhdysvallat hyökkäsi Afganistaniin marraskuussa 2001 syyskuun 11. päivän terrori-iskujen jälkimainingeissa. Lindh oli lähetetty osallistumaan taisteluihin Mazar-e Šarifissa. Hän joutui pian pakenemaan kohti Konduzia, jossa hän lopulta antautui eteneville Pohjoisen liiton joukoille. Lindh ja muita vankeja siirrettiin Qala-e Jangin linnoitukselle lähellä Mazar-e Šarifin kaupunkia. Linnoitusta hallitsivat Pohjoisen liittoon kuuluneen komentaja Abd al-Rašid Dostumin joukot. Linnoituksella vankien joukossa syttyi kapina, joka johti Qala-e Jangin taisteluun. Vangit valtasivat linnoituksen sen vartijoilta anastaen heidän aseitaan ja Pohjoisen liiton taistelijat pyrkivät valtaamaan linnoituksen takaisin kiivaissa yhteenotoissa. Lopulta Pohjoisen liiton joukkojen onnistui kukistaa kapinoitsijat. Lindh oli viimeisten vastarintaa tehneiden joukossa linnoituksen kellaritiloissa. Taistelujen aikana hän oli haavoittunut jalkaansa. Vangiksi lopulta jäätyään luovutettiin yhdysvaltalaisille 1. joulukuuta.
Elämäkerta > Kuulustelut ja oikeudenkäynti

Vangiksi otettua Lindhiä kuulusteltiin parin viikon ajan Afganistanissa Camp Rhinon tukikohdalla. Lopulta hänet kuljetettiin Yhdysvaltain laivaston alukselle Persianlahdella, jossa kuulustelut jatkuivat vielä parin viikon ajan. Lopulta tammikuussa 2002 hänet siirrettiin edelleen Yhdysvaltoihin, jossa häntä vastaan nostettiin syytteet salaliitosta Yhdysvaltain kansalaisten tappamiseksi, sekä avunannosta terroristijärjestölle. Tapaus yhdysvaltalaisesta Talibanin jäsenestä sai laajaa mediahuomiota Yhdysvalloissa. Tuolloinen oikeusministeri John Ashcroft kuvaili häntä al-Qaidan kouluttamaksi terroristiksi, joka Talibanin kanssa salaliitossa suunnitteli maanmiestensä tappamista. Lindhin puolustusasianajajat esittivät syytteitä Lindhin kidutuksesta hänen kuulustelujensa aikana. Heinäkuussa 2002 syyttäjät ja puolustus saivat aikaan sopimuksen, jolla syyttäjä luopui syytteistä koskien salaliittoa yhdysvaltalaisten tappamisesta ja terrorismista. Lindh joutui kuitenkin tunnustamaan tunnustamaan auttaneensa Talibania Yhdysvaltain asettamien pakotteiden vastaisella tavalla, sekä luopumaan väitteistä kuulustelujen aikaisesta kaltoinkohtelusta. Oikeudessa Lindh kertoi tehneensä virheen Talibaniin liittymisen suhteen. Lokakuussa 2002 hän sai tuomion ja 20 vuoden vankeusrangaistuksen.
Elämäkerta > Myöhemmät vaiheet

Lindh vietti vankeusaikansa erikoisyksikössä Terre Hautessa Yhdysvaltain Indianan osavaltiossa. Vuonna 2019 Lindhin tuomiota lyhennettiin hyvän käytöksen perusteella kolmella vuodella. Hänet vapautettiin saman vuoden toukokuussa. Viranomaiset eivät antaneet vapautuksen tarkoista yksityiskohdista tietoa julkisuuteen. Lindh sai kuitenkin tiukat ehdonalaissäännöt, jotka estävät esimerkiksi matkustamisen ulkomaille ja internetin käytön valvonnan. Vapautus oli kaikesta huolimatta hyvin kiistanalainen. Esimerkiksi tuolloinen Yhdysvaltain presidentti Donald Trump sanoi yrittäneensä estää vapautuksen, mutta että se ei lopulta ollut "laillisesti mahdollista".
Vangiksi jäänyt Lindh Camp Rhinon yhdysvaltalaisella tukikohdalla Afganistanissa.
Johan Vilhelm Ronimus

Johan Vilhelm Ronimus (3. syyskuuta 1865 Viipuri – 22. helmikuuta 1909 Viipuri) oli suomalainen lyseon lehtori, kirjailija ja päätoimittaja. Hän käytti myös nimimerkkiä J. V. R.
Ronimuksen vanhemmat olivat lukkari Filip Ronimus ja Maria Pullinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin ruotsalaisesta lyseosta vuonna 1884 ja opiskeli Helsingin yliopistossa pääaineinaan Suomen, Venäjän ja Pohjoismaiden historia. Ronimus valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1887 ja maisteriksi vuonna 1904. Vuonna 1889 hän teki opintomatkat Saksaan, Sveitsiin ja Pietariin, joiden tuloksena syntyi väitöskirja Voltairesta Pietari Suuren historioitsijana ja pieni tutkielma Maria Stuartista Viipurilaisen osakunnan albumissa. Hoidettuaan vähän aikaa latinan ja kreikan kielten opetusta Viipurin ruotsalaisessa tyttökoulussa Ronimus nimitettiin vuonna 1893 Joensuun lyseon historian, maantieteen ja suomen kielen lehtoriksi. Hän hoiti virkaa kuolemaansa saakka.
Ronimus julkaisi vuonna 1894 historiallisen romaanin Antonio Bröijer ja toimi sanomalehti Karjalattaren päätoimittajana vuosina 1898–1905. Hänen väitöskirjansa Novgorodin Vatjalaisen viidenneksen verokirja v. 1500 ja Karjalan silloinen asutus ilmestyi vuonna 1906. Samana vuonna Ronimus valmistui lisensiaatiksi ja sai tohtorin arvon.
Ronimus oli Joensuun kaupunginvaltuuston jäsen ja sen puheenjohtaja vuosina 1900–1901 ja 1909. Hän toimi kaupungin koulujen, kirjaston, työväenyhdistyksen ja monissa muissa luottamustehtävissä. Hänet tunnettiin myös etevänä juhlapuhujana.
Ronimus oli naimisissa vuodesta 1896 ruotsalaissyntyisen Matilda Nicolayn kanssa. Hän kuoli munuaistautiin. Ronimus haudattiin Viipuriin Sorvalin hautausmaalle.
Teoksia

Voltaire som Peter den stores historieskrifvare, väitöskirja. Wiborg, 1890.
Sininen torni Kyöpenhaminassa: kertomus eräästä vangitusta prinsessasta, suomentanut J. Ronimus. Viipuri: G. A. Ekholm, 1892.
Antonio Bröijer: historiallis-romantillinen kertomus vuodelta 1599. Porvoo: WSOY, 1894.
Novgorodin Vatjalaisen viidenneksen verokirja v. 1500 ja Karjalan silloinen asutus. Joensuu, Suomen Historiallinen seura, 1906 (Historiallinen arkisto, 20, 1).
Asiakirjoja, jotka valaisevat Suomen kameralisia oloja osa 6: Novgorodin vatjalaisen viidenneksen henki- ja verokirja v. 1500, suomentanut J. V. Ronimus. Helsinki: Suomen historiallinen seura, 1908.
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Johan Vilhelm Ronimuksen e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta
Jari Leskinen

Jari Juhani Leskinen (s. 11. huhtikuuta 1965 Helsinki) on suomalainen valtiotieteiden tohtori ja Helsingin yliopiston poliittisen historian dosentti sekä Maanpuolustuskorkeakoulun sotahistorian dosentti.
Leskinen väitteli tohtoriksi 1997, väitöskirja käsitteli Suomen ja Viron välistä salaista sotilaallista yhteistoimintaa 1930-luvulla. Leskinen on toiminut Maanpuolustuskorkeakoulussa sotahistorian tutkijana ja professorina. Hän on ollut myös vierailevana tutkijana Viron Tiedeakatemian Historian instituutissa. Leskinen on nykyisin Keskusrikospoliisin strategisen rikosanalyysin erikoistutkija.
Teoksia

Vaiettu Suomen silta : Suomen ja Viron salainen sotilaallinen yhteistoiminta Neuvostoliiton varalta vuosina 1930–1939, väitöskirja. Bibliotheca historica 20. Suomen historiallinen seura, Helsinki 1997
Taktisista voitoista strategiseen tappioon : Yhdysvalloissa käyty väittely Vietnamin sodan (1965–75) strategiasta, taktiikasta ja opetuksista. Julkaisusarja / Maanpuolustuskorkeakoulu, sotahistorian laitos 2 n:o 5. Maanpuolustuskorkeakoulu, Helsinki 1998
Veljien valtiosalaisuus : Suomen ja Viron salainen sotilaallinen yhteistyö Neuvostoliiton hyökkäyksen varalle vuosina 1918–1940. WSOY 1999
Suljettu aika : Porkkala Neuvostoliiton sotilaallisena tukikohtana vuosina 1944–1956 ; kirj. Jari Leskinen, Pekka Silvast. WSOY 2001
Tulevaisuuden turvaksi : Sotavahinkoyhdistyksen ja Irtaimiston sotavahinkoyhdistyksen sotavahinkovakuutustoiminta 1939–1954 : Sotavahinkoyhdistyksen säätiö ja Sotavahinkosäätiö 1954–2004. Sotavahinkosäätiö, Helsinki 2004
Kohti sosialismia : Pirkkalan peruskoulun marxilainen kokeilu 1973–75. Kustannusosakeyhtiö Siltala, Helsinki 2015
Toimitustöitä

Talvisodan pikkujättiläinen ; toimittaneet Jari Leskinen ja Antti Juutilainen ; kirjoittajat Sampo Ahto ym. WSOY 1999, 4. painos 2006
Jatkosodan pikkujättiläinen ; toimittaneet Jari Leskinen ja Antti Juutilainen ; kirjoittajat Sampo Ahto ym. WSOY 2005, 4. painos 2007
Palkinnot

P. E. Svinhufvudin muistosäätiön kirjallisuuspalkinto 2000
Tieto-Finlandia-palkinto 2005 (yhdessä Antti Juutilaisen kanssa)
Lotat (dokumenttielokuva)

| Lotat |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Liisa Kallio, 1995.
Ohjaaja:  Taru Mäkelä
Käsikirjoittaja:  Taru Mäkelä Irma Taina
Tuottaja:  Lasse Saarinen
Säveltäjä:  Pekka Laitinen
Kuvaaja:  Jouko Seppälä
Leikkaaja:  Irma Taina
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Kinotar
Ensi-ilta:  13. lokakuuta 1995
Kesto:  50 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lotat (myös Lotat - naiset kertovat) on Taru Mäkelän ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1995.
Elokuva on historiallinen dokumentti talvi- ja jatkosodan aikaisesta lottatoiminnasta. Elokuvassa haastatellaan viittä lottana toiminutta naista.
Javier Chica

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Francisco Javier Chica Torres
Syntymäaika: 17. toukokuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Barcelona, Espanja
Pelipaikka: laitapuolustaja
Pituus: 176 senttimetriä
Seura
Seura: Betis
Pelinumero: 2
Junioriseurat
1996–2004: Espanyol
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2004–2006 2006–2011 2011– | Espanyol B Espanyol Betis | 40 (0) 117 (0) 0 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. toukokuuta 2011.
Francisco Javier Chica Torres (s. 17. toukokuuta 1985 Barcelona, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Betisiä. Hän on pelipaikaltaan joko vasen tai oikea laitapuolustaja.
Chica tunnetaan erityisesti kovuudestaan kentällä. Hän nousi vuonna 2006 Espanyolin reservijoukkueesta edustusjoukkueeseen. Ensiesiintyminensä hän teki 15. lokakuuta 2006 Villarrealia vastaan. Chica siirtyi vuonna 2011 Betisiin.
Jeppe Bruus

| Jeppe Bruus |
| --- | --- |

Tanskan vihreämmän maatalouden ministeri
 Mette Frederiksenin II hallitus 29. elokuuta–  
Edeltäjä:  virka perustettu
Tanskan veroministeri
 Mette Frederiksenin I ja II hallitus 4. helmikuuta 2022 – 29. elokuta 2024  
Edeltäjä:  Morten Bødskov
Seuraaja:  Rasmus Stoklund
Kansankäräjäedustaja
 5.6.2019– 4.7.2015–30.9.2016 (väliaikainen) 1.1.2014–18.6.2015 5.11.2013–3.12.2013 (väliaikainen)  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jeppe Bruus Christensen
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1978 (ikä 46) Holbæk, Tanska
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Koulutus:  Kööpenhaminan yliopisto (valtio-oppi)
Aiheesta muualla
www.jeppebruus.dk
Jeppe Bruus Christensen (s. 20. huhtikuuta 1978 Holbæk) on tanskalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko ja Tanskan nykyinen vihreämmän maatalouden ministeri elokuusta 2024. Tätä ennen hän oli veroministeri 2022–2024. Hän on istunut kansankäräjillä vuodesta 2019 ja aiemmin vuonna 2013 sekä vuosina 2014–2016.
Aiheesta muualla

Jeppe Bruus Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Jari Leppänen

| Jari Leppänen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. syyskuuta 1957 (ikä 67) Turku
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Tuija Salama-Leppänen
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Valde Lindgren Lehmän vuosi
Aiheesta muualla
IMDb 
Jari Leppänen (s. 14. syyskuuta 1957 Turku) on suomalainen näyttelijä. Hän on tehnyt pitkän teatteriuran ja lisäksi näytellyt TV-tuotannoissa. Hänet tunnetaan muun muassa roolistaan Valde Lindgreninä draamasarjassa Lehmän vuosi.
Ura

Vuosina 1991–1992 Leppänen opiskeli Voionmaan opistossa.
Leppänen on näytellyt muun muassa Tampereen Teatterissa, Pyynikin kesäteatterissa, Helsingin kaupunginteatterissa, Lahden kaupunginteatterissa sekä Varkauden teatterissa. Vuodet 2005-2023 hän oli kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatteriin, josta hän jäi eläkkeelle.
Filmografia

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1992 | Pari sanaa lemmestä | koronkiskuri |
| 1993 | Metsolat | rakennusmestari |
| 1995 | Sattuman nimi | mielisairaanhoitaja |
| 1996 | Elämän suola | Veijo Saras |
| 2003 | Hiljaista on | Jouko Hinkkanen |
| 2003 | Vieraalla maalla |  |
| 2006–2010 | Lehmän vuosi | Valde Lindgren |
| 2011–2013 | Pirunpelto | autokauppias |
| 2013 | Sata lasissa | Jolkkonen |
Yksityiselämä

Leppäsen puoliso on erityisopettaja Tuija Salama-Leppänen, ja parilla on vuosina 1992, 1994 ja 1997 syntyneet lapset. Leppänen harrastaa joogaa.
Lempiäinen

Lempiäinen on tai on ollut muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Pekka Lempiäinen (1888–1939), näytelmäkirjailija
Pentti Lempiäinen (1932–2021), kristillinen tietokirjailija
Sari Lempiäinen (s. 1976), elokuva- ja televisiojuontaja
Ulla Lempiäinen myöh. Aartolahti (s. 1950), yleisurheilija, päälaji 100 metrin aidat
Esa Anttala, oik. Urpo Arhosuo, alk. Urpo Lempiäinen (1917–1977), sotakirjailija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Jonny Evans

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jonathan Grant Evans
Syntymäaika: 2. tammikuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Belfast, Pohjois-Irlanti
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Seura
Seura: Manchester United
Junioriseurat
2004–2006: Manchester United
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2015 | Manchester United | 131 | (4) |
| 2006 | → Royal Antwerp | 11 | (2) |
| 2006–2007 | → Sunderland | 18 | (1) |
| 2008 | → Sunderland | 15 | (0) |
| 2015–2018 | West Bromwich Albion | 89 | (5) |
| 2018–2023 | Leicester City | 121 | (5) |
| 2023– | Manchester United | 23 | (0) |
Maajoukkue
| 2006– | Pohjois-Irlanti | 104 | (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. toukokuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 29. toukokuuta 2024.
Jonathan Grant Evans (s. 2. tammikuuta 1988 Belfast, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Unitedia. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Pelaajaura > Maajoukkueura

Evans pelasi Pohjois-Irlannin maajoukkueessa ensimmäiset ottelunsa syksyllä 2006. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi joukkueensa kaikki neljä ottelua alusta loppuun. Hän on pelannut 28. toukokuuta 2024 mennessä kaikkiaan 104 maaottelua, joista 30 on ollut MM- ja 33 EM-karsintaotteluja. Hän on tehnyt maalin maaliskuussa 2009 MM-karsinnassa Puolaa vastaan, syyskuussa 2017 MM-karsinnassa Tšekkiä vastaan, maaliskuussa 2019 EM-karsinnassa Valko-Venäjää vastaan, lokakuussa 2019 ystävyysottelussa Tšekkiä vastaan, kesäkuussa 2022 Kansojen liigassa Kyprosta ja syyskuussa 2023 EM-karsinnassa Sloveniaa vastaan.
Yksityiselämä

Keskiviikkona 19. joulukuuta 2007 BBC uutisoi Jonny Evansin ilmoittautuneen vapaaehtoisesti poliisille liittyen 26-vuotiaan naisen raiskauksesta Great John Street -hotellissa Manchesterissa. Evans oli pidätettynä maanantain ja tiistain välisenä yönä tapahtuneesta raiskauksesta. Manchester United vietti kyseisenä iltana pikkujoulua hotellissa. Evans vapautui myöhemmin syytteistä.
Jonny Evansin 1990 syntynyt pikkuveli Corry on myös pelannut Manchester Unitedissa.
Aiheesta muualla

Profiili soccerbase.comissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Manchester United – Englannin Valioliiga
1 Bayındır
2 Lindelöf
3 Mazraoui
4 de Ligt
5 Maguire
6 Martínez
7 Mount
8 Fernandes
9 Højlund
10 Rashford
11 Zirkzee
12 Malacia
14 Eriksen
15 Yoro
16 Diallo
17 Garnacho
18 Casemiro
20 Dalot
21 Antony
22 Heaton
23 Shaw
24 Onana
35 Evans
36 Wheatley
37 Mainoo
41 Amass
43 Collyer
44 Gore
Ugarte
Manageri Ten Hag
Pohjois-Irlannin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 McGovern |
2 McLaughlin |
3 Ferguson |
4 McAuley |
5 J. Evans |
6 Baird |
7 McGinn |
8 Davis |
9 Grigg |
10 Lafferty |
11 Washington |
12 Carroll |
13 C. Evans |
14 Dallas |
15 McCullough |
16 Norwood |
17 McNair |
18 Hughes |
19 Ward |
20 Cathcart |
21 Magennis |
22 Hodson |
23 Mannus |
Valmentaja O’Neill
Liete

Lietettä
Liete on nesteen ja hienojakoisen aineksen muodostama seos. Liete näkyy nesteen sameutena, koska hiukkaset vajoavat pohjaan tai nousevat pintaan hyvin hitaasti.
Geologiassa liete tarkoittaa veden ja savi- tai silttiaineksen tai molempien juoksevaa tai puolijuoksevaa seosta. Kiinteistä mineraalihiukkasista koostuvan hienoaineksen rakeiden koko on alle 0,06 mm. Koska vettä tiheämmät kappaleet vajoavat pohjaan sitä hitaammin mitä pienempiä ne ovat, saattaa hienoin saviaines pysyä kuukausia veteen liettyneenä. Hiukkasten vajoamisnopeuteen vaikuttaa myös veden virtausten voimakkuus: vuolaat virtaukset pystyvät pitämään raskaammatkin hiukkaset liikkeessä.
Luonnonvesien pohjalle laskeutuva liete muodostaa kerrostumia, sedimenttejä, kuten savea, liejua tai hiesua. Miljoonien vuosien kuluessa kerrostuma kovettuu kiveksi (lutiitti), joka voi olla kivilajiltaan aineksen raekoosta riippuen esimerkiksi savikiveä, silttikiveä tai lietekiveä. Lietekivi on siltistä ja saviaineksesta muodostunut kivilaji.
Maataloudessa yleinen liete on lietelanta, joka on kotieläinten ulosteen ja virtsan muodostamaa seosta. Yhdyskuntien jätevesien käsittelyssä muodostuu puhdistamolietettä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Liete Wikimedia Commonsissa
Jinotega

| Jinotega |
| --- | --- |

 Jinotega
 Koordinaatit: 13°5′18″N, 85°59′57″W 
Valtio:  Nicaragua
Departementti:  Jinotega
Korkeus:  1 004 m
Väkiluku (2017)  (arvio):  53 265
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jinotega on kaupunki Nicaraguassa samannimisessä departementissa. Kaupungissa oli 53 265 asukasta vuoden 2017 arvioissa.
Ilmasto

Jinotegassa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan savanni-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 20 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 410 millimetriä. Toukokuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 22 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 19 °C. Sateisin kuukausi on syyskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 230 millimetriä. Maaliskuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 16 millimetriä.
Leóninpaimenkoira

| Leóninpaimenkoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:  León,  Espanja
Määrä:  Suomessa ei yhtään, Espanjassa uhanalainen
Alkuperäinen käyttö:  paimenkoira
Nykyinen käyttö:  paimen- ja seurakoira
Muita nimityksiä:  Perro de Pastor Leonés, Perro Leonés de Pastor, Carea Leonés, Carea, Perro de Aqueda, Leon Shepherd Dog
FCI-luokitus:  ei, RSCE: ryhmä 1 Paimenkoirat, alajaos 1 Lammaskoirat
Ulkonäkö
Paino:  uros 16–27 kg, narttu 15–25 kg
Säkäkorkeus:  uros 48–55 cm, narttu 45–52 cm
Väritys:  musta, black & tan, blue merle, red merle ja merle & tan
Leóninpaimenkoira (Perro de carea Leonés) on espanjalainen koirarotu, josta on kaksi karvamuunnosta. FCI ei ole tunnustanut sitä virallisesti roduksi, mutta Espanjan Kennelliitto Real Sociedad Canina de España on, ja viimeksi mainittu on myöskin julkaissut sille rotumääritelmän.