stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kurkijärvi (Mänttä-Vilppula)
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Elänteen valuma-alueella (35.37), jonka Kurkijärven alueeseen (35.372) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 104,8 metriä mpy.
Järvi saa pääosan vedestään Haapaojan valuma-alueelta (35.374) ja järven omalta lähialueelta. Kurkijärven alueella on seitsemän yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Haapalammi (8 ha), Ruohoslammi (8 ha), Kekälelammi (2 ha) ja Vuorislammi (9 ha), jotka laskevat järven luoteisosaan omia laskuojiaan myöten, Ruuhilammi (14 ha), joka laskee järven kaakkoispäähän, sekä Hokkaskylän Koukkujärvi (34 ha), joka laskee Hokkasenlahteen, Lillolammi (2 ha), joka laskee Koukkujärveen.
Järvi laskee lyhyttä Savikosken ojaa myöten 1,3 metriä alempana sijaitsevaan Elänteeseen, joka vuorostaan laskee Ruoveden Paloselkään.
Kurkijärvi (Luhanka)

| Kurkijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Luhanka, Joutsa, Jyväskylä (Korpilahti)
Koordinaatit:  61°53′24″N, 25°51′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  Kurkioja Hauhaan 
Järvinumero:  14.227.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  107,7 m  
Pituus:  410 m  
Leveys:  320 m  
Rantaviiva:  1,172 km  
Pinta-ala:  7,178 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKurkijärvi 
Kurkijärvi , tai joskus myös Kurkilampi , on Keski-Suomessa Luhangalla ja Joutsassa Hauhanpohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,2 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Tammijärven–Hauhajärven valuma-alueeseen (14.227) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 107,7 metriä mpy.
Kurkijärvi (Pihtipudas, Honkaranta)

| Kurkijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Pihtipudas
Koordinaatit:  63°22′18″N, 25°18′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Alvajärven valuma-alue (14.48)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.483.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  175,5 m  
Pituus:  410 m  
Leveys:  230 m  
Rantaviiva:  1 km  
Pinta-ala:  5,511 ha  
Tilavuus:  0,000264 km³ 
Keskisyvyys:  4,79 m  
Suurin syvyys:  8,6 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKurkijärvi 
Kurkijärvi  on Keski-Suomessa Pihtiputaalla  Honkarannan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 410 metriä pitkä, 230 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,5 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 264 000 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 4,8 metriä ja suurin syvyys on 8,6 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Alvajärven valuma-alueella (14.48), jonka Tervajoen valuma-alueeseen (14.483) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 175,5 metriä mpy.
Koira haudattuna

| Koira haudattuna> Jake and the Fatman |
| --- | --- |

Tyyli:  Rikosdraama
Kestoaika:  50 minuuttia
Luoja(t):  Dean Hargrove   Joel Steiger
Pääosissa:  William Conrad Joe Penny Alan Campbell
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   CBS  MTV, MTV3
Esitetty:  26. syyskuuta 1987 – 12. syyskuuta 1992 (Yhdysvallat)
Tuotantokausia:  5
Jaksoja:  106
Aiheesta muualla
IMDb 
Koira haudattuna (alkuperäiseltä nimeltä Jake and the Fatman) on vuosina 1987–1992 esitetty yhdysvaltalainen 106-osainen rikosdraamasarja. TV-sarjaa Diagnoosi: Murha (Diagnosis: Murder) pidetään tämän sarjan spin-offina.
Sarjan pääosissa näyttelevät William Conrad, Joe Penny ja Alan Campbell.
Sarjan alkuhetket

William Conrad näytteli Matlock-sarjan ensimmäisellä kaudella 1986 kaksiosaisessa jaksossa syyttäjä James L. McShanea. Tuottajat Dean Hargove ja Fred Silverman päättivät käyttää hahmoa esikuvana yhdelle päähahmoista uudessa tv-sarjassa, jota he tekivät CBS:lle. Joe Penny ja Alan Campbell näyttelivät myös kyseisissä jaksoissa.
Keskeisimmät hahmot > J.L. McCabe

Piirisyyttäjä Jason Lochinvar ”J.L.” McCabe (William Conrad) on havaijilaissyntyinen piirisyyttäjä. Häntä kutsutaan myös nimellä Fatman, paksukainen. McCabe taisteli muun muassa Korean sodassa lentäjänä, kuten myös näyttelijänsä William Conrad toisessa maailmansodassa. McCabe on ollut myös liikennelentäjänä ja lentokouluttajana. Ennen uraansa syyttäjänä, hän toimi poliisina.
McCabella on englanninbulldoggi-rotuinen koira, Max, ja hän harvoin menee minnekään ilman koiraansa. McCabe polttelee jatkuvasti sikaria. Hänellä on poika Daniel McCabe, johon hänellä on huonot välit. Daniel esiintyi sarjassa kahdessa jaksossa ja kuoli jälkimmäisessä.
Vaikka McCabe on varsin häijy murhasta epäiltyjä ja joskus myös työtovereitansa kohtaan, hänessä on myös kiltimpi puoli. Esimerkiksi joulun aikoihin hän käy jakamassa vähäosaisille ruokaa ja esiintyy lapsille joulupukkina.
Keskeisimmät hahmot > Jake Styles

Jake Styles (Joe Penny) on McCabelle työskentelevä rikostutkija. Hänellä ja McCabella on melko erilaiset persoonat, ja siksi heillä onkin aika usein erimielisyyksiä. Tästä huolimatta McCabe luottaa Stylesiin.
Styles eli suurimman osan lapsuudestaan ilman isäänsä, joka häipyi kertomatta siitä hänelle. Stylesin lapsuuden suurimpia esikuvia oli television lentäjä-ässä Skyhawk. Nuorempana hän harrasti nyrkkeilyä ja amerikkalaista jalkapalloa. Hänellä on siskot Gina ja Angie sekä veli Michael.
Keskeisimmät hahmot > Derek Mitchell

Derek Mitchell (Alan Campbell) on McCaben apulainen. Hän olisi nuorempana halunnut opiskella musiikkia mutta haki oikeustieteelliseen vanhempiensa tahdosta.
Näyttelijät > Pääosissa

William Conrad – piirisyyttäjä Jason Lochinvar "J.L" "Fatman" McCabe
Joe Penny – rikostutkija Jake Styles
Alan Campbell – apulaissyyttäjä Derek Mitchell
Näyttelijät > Sivunäyttelijöitä

Lu Leonard – Gertrude
Jack Hogan – tuomari Smithwood
George O'Hanlon Jr – ylikonstaapeli Rafferty
Melody Anderson – ylikonstaapeli Neely Capshaw
Jaksot

CBS esitti 106 Koira haudattuna -jaksoa viitenä tuotantokautena vuosina 1987–1992. Jaksot on nimetty melko tunnettujen swing-kappaleiden mukaan, kuten esimerkiksi ”They Can't Take That Away from Me” ja ”You Turned the Tables on me”. Sarjan ensimmäisen kauden tapahtumat sijoittuvat Los Angelesiin, mutta toinen, kolmas ja puolet neljännestä kaudesta sijoittuvat Havaijin Honoluluun. Neljännen kauden puolesta välistä sarjan loppuun asti tapahtumat sijoittuvat taas Los Angelesiin.
Sarja Suomessa

Suomessa sarjaa esitettiin ensimmäisen kerran vuosina 1989–1992 MTV:llä. Seuraavan kerran sarjan jaksoja esitettiin uusintana heinäkuusta 1997 maaliskuuhun 1998 MTV3-kanavalla. Viimeisimmän kerran sarjaa esitettiin uusintana vuonna 2010 MTV3 Sarja -kanavalla.
Aiheesta muualla

Sarjan jaksoluettelo (englanniksi)
Kovat kaulassa

| Kovat kaulassa> White Collar |
| --- | --- |

Tyyli:  poliisi Draama  Komedia
Kestoaika:  42 min
Luoja(t):  Jeff Eastin
Pääosissa:  Matt Bomer  Tim DeKay Willie Garson Marsha Thomason Tiffani Thiessen Hilarie Burton Sharif Atkins Natalie Morales
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   USA Network    MTV
Esitetty:   23. lokakuuta 2009 – 18. joulukuuta 2014
Tuotantokausia:  6
Jaksoja:  81
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Fox Television Studios
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Kovat kaulassa (White Collar) on USA Networkin televisiosarja, jonka loi Jeff Eastin. Sarjassa Matt Bomer näyttelee huijari Neal Caffreya ja Tim DeKay erikoisagentti Peter Burkea. Sarjan ensiesitys Yhdysvalloissa oli 23. lokakuuta 2009 ja joulukuussa 2009 vahvistettiin sarjan jatkuvan toiselle kaudelle, joka alkoi 13. heinäkuuta 2010. 16 jaksoa sisältävä kolmas tuotantokausi alkoi 7. kesäkuuta 2011.
Juoni

Neal Caffrey, huijari, väärentäjä ja varas jää kiinni kolmen vuoden kissa-hiiri-pelin jälkeen FBI:lle. Kun Caffreyn neljän vuoden tuomiosta on jäljellä vain neljä kuukautta, tämä pakenee tehokkaasti valvotusta vankilasta löytääkseen ex-tyttöystävänsä Kate Moreaun. Caffreyn kiinni saanut FBI-agentti, Peter Burke löytää tämän ja palauttaa vankilaan. Caffrey kuitenkin antaa uudelleen kiinni jäätyään Burkelle tietoa toisesta tapauksesta; tieto tulee tälle kuitenkin maksamaan: Burken täytyy suostua tapaamaan Caffrey. Tapaamisessa Caffrey ehdottaa diiliä: hän auttaa Burkea saamaan rikollisia kiinni, sen vastineeksi hän pääsee suorittamaan tuomionsa Burken kanssa, konsultoimassa FBI:lle. Lopulta Burke suostuu ehdotukseen, ja heistä tulee aseman paras kaksikko.
Näyttelijät > Sivuosat

Diahann Carroll - June – vanhahko leski, joka tapaa Caffreyn kirpputorilla. Pian June tarjoaakin Caffreylle kartanonsa vierashuonetta. Junen aviomies omisti vaatehuoneellisen arvokkaita merkkipukuja, jotka June lahjoittaa Caffreylle. June on Caffreyta kohtaan erittäin suojelevainen eikä välitä siitä, että tämä on rikollinen. June on myös Mozzien hyvä ystävä ja kaksikko pelaakin usein lautapelejä.
Alexandra Daddario - Kate Moreau – Caffreyn tyttöystävä, joka näyttää toimivan salaperäisen miehen ohjeiden alaisena, joka voidaan tunnistaa vain FBI-sormuksen kantajaksi. Kate erosi Caffreysta tämän ollessa yhä vankilassa, ajaen tämän vankilapakoon. Kate jättää Caffreylle sarjan kryptisiä johtolankoja ja lopulta valmistautuessaan Caffreyn tapaamiseen, lentokone jossa tämä on räjähtää.
Natalie Morales - Erikoisagentti Lauren Cruz  – nuorempi agentti, joka pyysi siirtoa Burken tiimiin ja palveli siinä hetkellisesti.
Gloria Votsis - Alexandra Hunter – Caffreyn ystävä ja entinen rakastajatar, joka työskentelee varastetun tavaran myyjänä ja välillä avustaa Burken ja Caffreyn tapauksissa.
Ross McCall - Matthew Keller – Varas sekä Caffreyn vihollinen, jonka Caffreyn ja Burke passittivat vankilaan ensimmäisellä kaudella ja joka toisella kaudella pakeni vankilasta.
Noah Emmerich - Erikoisagentti Garrett Fowler – huonomaineinen Office of Professional Responsibilityn agentti. Hänen arvovaltansa hyväksikäyttö Caffreyn ja Burken taustojen tutkimisessa ja varjostamisessa johtaa tämän irtisanoutumiseen. Caffrey uskoo tämän olevan vastuussa Katen kuolemasta; mutta Burke saa myöhemmin selville ettei tämä ole "mies verhon takana", vaan joutui tuntemattoman miehen kiristämäksi.
James Rebhorn - Erikoisagentti Reese Hughes – FBI:n Manhattanin valkokaulusrikollisten yksikön johtava agentti. Hughes on kannustava Burken Caffreyn käyttöä kohtaan, muttei kuitenkaan luota Caffreyhin. Hughes panee uransa riskialttiiksi varoitaessaan Burkea tähän kohdistuvista OPR:n tutkimuksista.
Andrew McCarthy - Vincent Adler – varakas rahoittaja, jota epäillään suuresta huijauksesta pian Caffreyn ja Mozzien ensitapaamisen jälkeen. Kate työskenteli Adlerin henkilökohtaisena assistenttina, Caffreyn otettua vastaan työn Adlerilta saadakseen tämän luottamuksen ja tiedot joita hän tarvitsi suunnittelemaansa huijaukseen. Adler opetti Caffreylle tyyliä ja kyvyn nauttia kalliista elämäntavasta. Adler katosi noin kaksi vuotta ennen kuin Caffrey joutui ensimmäisen kerran vankilaan, kun selvisi että Adler oli pyörittänyt biljoonien dollarien Ponzi-huijausta. Burke ampuu Adlerin tämän uhatessa Caffreyta toisen kauden lopussa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://whitecollar.wikia.com/wiki/White_Collar_Wiki
Kovat kaulassa -sarjan näyttelijäkokoonpano (vas.Sharif Atkins, Marsha Thomason, Tiffani Thiessen, Tim DeKay, Matt Bomer, käsikirjoittajat Jeff Eastin ja Jeff King sekä näyttelijä Willie Garson.
Korvatulppa

Korvatulpat
Korvatulppa on korvakäytävään asetettava väline, jonka tarkoitus on vaimentaa korvaan saapuvia ääniä. Osa korvatulpista on elastisia, kokoonpainuvia ja lähes kertakäyttöisiä. Näiden lisäksi on pitempikäyttöisiä pehmeitä kumitulppia ja jotkin korvatulpat ovat kestäviä, muotoonvalettuja kovamuovisia tulppia.
Korvatulppia käytetään muun muassa vähentämään äänekkäiden työkoneiden haittavaikutuksia tai estämään kuulemasta taustahälyä, kun halutaan keskittyä. Nämä tulpat vaimentavat korkeita ääniä enemmän kuin matalia. Musiikintekijät ja -harrastajat käyttävät eri taajuusalueita tasaisesti vaimentavia korvatulppia ehkäistäkseen korvien soimista eli tinnitusta, joka saattaa kehittyä meluisassa ympäristössä oleskelusta.
Tietyntyyppisen korvatulpan tarkoituksena on estää veden pääsyä korvaan joidenkin korvan häiriöiden aikana esimerkiksi uitaessa ja peseydyttäessä.
Korvatulppien kanssa saatetaan käyttää kuulosuojaimia.
Kuusitulpat
Anatomisesti muotoillut korvatulpat
Käyttö

Korvatulppa pyöritetään sormin ohuemmaksi, jolloin se mahtuu hyvin korvakäytävään, ja painetaan korvaan. Hetken kuluttua tulppa turpoaa ja muodostaa tiiviin tulpan korvakäytävään. Kun korvatulppaa käytetään useita kertoja, korvan vaha tekee tulpan pinnasta huonommin ääntä eristävää ja tulppa pyrkii siirtymään korvasta ulos.
Työntekijöiden suojelu oli hyvin epävakaa ja paljon heikompi kuin laboratoriossa.
Suojaustaso

Muun muassa Euroopan unionin maissa käytetty SNR-arvo (eng. Single Number Rating) kertoo desibeleinä kuinka paljon korvatulppa tai kuulosuojain vaimentaa ääntä. SNR vähennetään äänen todellisesta C-painotetusta voimakkuudesta desibeleinä (dBC), jolloin saadaan suojia oikein käyttävän A-painotettu äänialtistus (dBA). Painotuksesta kerrotaan alempana tarkemmin. Britannian Health and Safety Executive -järjestö (HSE) suosittelee lisäämään 4 dB lopulliseen arvoon tosimaailman tilannetta paremmin kuvaavan arvon saamiseksi, koska useimmat eivät käytä suojia täysin oikein. Eli
Jos melu on 100 dBC ja henkilöllä on SNR 28 dB -tulpat, on henkilön äänialtistus tulppia täysin oikein käytettäessä
Tähän voidaan lisätä HSE:n suosittelema 4 dB, jolloin altistus on 76 dBA. Suojaus riittää, sillä vasta noin yli 85 dB jatkuva melu voi aiheuttaa kuulovaurion. Tarpeettoman suuri suojaus voi estää kommunikoinnin, jolloin esimerkiksi työpaikalla suojien käyttäjä ei kuule jonkun varoitushuutoa häntä uhkaavasta vaarasta.
Myös SNR-arvoa todellisuutta paremmin vastaavaa HML-arvoa käytetään EU:ssa. Tällöin tulpille on annettu H (high), M (medium) ja L (low) arvot. Kuultu ääni lasketaan HML-kaavalla, joka on SNR-kaavaa hieman monimutkaisempi.
Asiantuntijat Yhdysvalloissa uskovat, että keskivertotyöntekijän suojaustaso on puolet laboratorion suojaustasosta. Näistä vihjeistä ei kuitenkaan käy ilmi tietyn työntekijän suojaustaso; se voi vaihdella 6-42 dB välillä; 0-35 dB. Tieteelliset tutkimukset ovat osoittaneet, että kuulovamman todennäköisyys ei ole merkittävästi vähentynyt. Asiantuntijat kehottavat sovittamaan suojavarusteet yksilöllisesti ja mittaamaan kunkin työntekijän todellisen melunvaimennuksen.
Suojaustaso > Äänenpainotus

C- ja A-painotukset ovat äänimittauksen standardeja. Vaikka desibelit sellaisenaan kertovat äänen todellisen voimakkuuden (ilmanpaineen), eivät ne kerro sitä, miltä ääni kuulostaa. Ihminen kuulee äänten ollessa hiljaisia parhaiten keskitaajuiset äänet: hyvin korkeat ja matalat äänet kuulostavat hiljaisemmilta kuin ne ovat. A-painotusta käytetään äänten ollessa hiljaisia, jolloin eri tajuuksisille äänille saadaan suunnilleen sama desibeliarvo näiden kuulostaessa samalta. Äänten ollessa kovia (yli 100 dB), ihmisen kuulokäyrä "litistyy" ja korkeat, keskikorkeat ja matalat äänet kuulostavat lähes yhtä voimakkailta. Tässä tilanteessa käytetään C-painotusta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Laskin HML (high medium low) -numeroiduille tulpille
Laskin SNR-numeroiduille tulpille
Yksittäinen tarkistus, "fit testing" (Australia).
Lasilättäkala

| Lasilättäkala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Sukasuukalat Stomiiformes
Heimo::  Lättäkalat Sternoptychidae
Suku::  Sternoptyx
Laji::  diaphana
Kaksiosainen nimi
 Sternoptyx diaphana  Hermann, 1781 
Katso myös
   Lasilättäkala Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Lasilättäkala (Sternoptyx diaphana) on lättäkalojen heimoon kuuluva syvänmeren kalalaji. Se on Sternoptyx-suvun tyyppilaji, ja sen kuvasi ensimmäisenä Johann Hermann vuonna 1781.
Lasilättäkala kasvaa harvoin yli viisisenttiseksi. Se on valtamerten laji, jota tavataan 500–800 metrin syvyydestä sekä päivisin että öisin. Se elää maailmanlaajuisesti trooppisissa ja lauhkeissa merissä.
Aiheesta muualla

ITIS: Sternoptyx diaphana (englanniksi)
IUCN: Sternoptyx diaphana (englanniksi)
Larissa (mytologia)

Larissa (m.kreik. Λάρισσα) oli kreikkalaisessa mytologiassa thessalialainen nymfi. Pausanias kertoo hänen olleen Pelasgoksen tytär, mutta Dionysios Halikarnassoslainen kertoo hänellä ollen Poseidonin kanssa pojat Akhaios, Fthios ja Pelasgos.
Strabon kertoo Larissan olleen Piasoksen, Pelasgian hallitsijan, tytär, johon tämän oma isä rakastui. Piasoksen häpäistyä oman tyttärensä, tämä myöhemmin huomattuaan isänsä kurottavan viinitynnyriin hukutti hänet nostamalla hänet nilkoista sen sisään.
Lasinegatiivi

Lasinegatiivi on lasilevylle valotettu valokuvan negatiivi, jota käytetään paperikuvan valmistukseen. Lasinegatiiveja käytettiin yleisesti ainakin 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa ennen filmin keksimistä. Tähtitieteessä lasinegatiiveja on käytetty viime aikoihin saakka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lasinegatiivi Wikimedia Commonsissa
Lasimaalaus (kirja)

| Lasimaalaus |
| --- | --- |
Kirjailija:  Aila Meriluoto
Kansitaiteilija:  Maarit Somersalo
Genre:  runokokoelma
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1946
Sivumäärä:  115
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Lasimaalaus on Aila Meriluodon runokokoelma ja hänen esikoisteoksensa, joka ilmestyi vuonna 1946 WSOY:n kustantamana. Teos nousi yli seitsemänkymmenen käsikirjoituksen joukosta WSOY:n järjestämän runokilpailun voittajaksi. Lasimaalaus sai heti ilmestyttyään valtavan suosion, ja syksyyn 1948 mennessä siitä oli otettu kahdeksan painosta ja myyty ennätysajassa 25 000 kappaletta. Runot ovat muodoltaan perinteisen loppusoinnullisia ja mitallisia. Alkuperäisen kansikuvan teki Maarit Somersalo.
Taustaa menestykselle antaa sodanjälkeinen suuri kulttuurinnälkä, jonka ansiosta nousi esiin useita runoilijoita. Lasimaalauksen ilmestyttyä kirjallinen jättiläinen V. A. Koskenniemi otti Meriluodon suojatikseen. Koskenniemi kirjoitti Uudessa Suomessa 17. tammikuuta 1947: ”Suuri runotapaus, harvinainen ilmestys. Niin itsenäistä lyyrillistä debyyttiä on suomalainen runous tuskin vielä kokenut.” Meriluoto on itse todennut, että esikoiskokoelman menestykseen vaikutti Koskenniemen ja Viljo Tarkiaisen tuki. Runotytöksi leimaaminen ja kriitikkojen ylistys nostivat kuitenkin rimaa niin, että Meriluodon seuraava teos, Sairas tyttö tanssii, ilmestyi vasta kuuden vuoden kuluttua.
Sisältö

Kokoelman runoa ”Kivinen jumala” jumalhahmo on mykkä, sokea, hengetön ja tunnoton. Rytmisessä tiukkuudessaan runoa on verrattu Lauri Viidan Betonimyllärin (1947) runoon ”Julku”.
Jumala, taon ja taon ja taon,

pyytäen, herjaten, rukoillen taon!

Avaa porttisi, avaa, avaa!

Avaa silmäsi, Liikkumaton!

Nää: tuhat äitiä rakastavaa

huutaen lastensa suojaksi heittyy

sortuissa seinäin ja vaipuissa katon.
Meriluoto on luonnehtinut tuon ajan nuorten tuntoja: ”Runoillamme oli sotavuosien kate, varhaisnuoruuden joka oli kokenut kuolemisen ennen elämistä. Kuulostaa pateettiselta, mutta aika oli pateettinen.”
Meriluodon nuoruusvuosien tärkein runoilija oli Rainer Maria Rilke. Rilkeltä periytyy runon ”Kahlaajatyttö” näkemisen motiivi, jolla on Eija Komun mukaan tärkeä osa koko hänen tuotannossaan. Vaikka teoksen naiskuva, unelmoivan runotytön imago, oli hyvin perinteinen, runominä oli toisaalta myös ehdoton, uhmakas ja kapinallinen.
Meriluodon tuotannossa on joskus erotettu alun kaksi runoteosta ja sen jälkeinen tuotanto, mutta Komun mukaan tosiasiassa sellaista pilkkomista ei ole syytä tehdä, vaan hänen tuotantonsa, myös proosa, on nähtävä jatkumona, sillä edes proosan ja lyriikan rajaa ei voi selvästi määrittää.
Komu tuo esiin  Meriluodon näkemyksen kielestä musiikkina. Unto Mononen on säveltänyt kokoelman runon ”Kakskymmentä suvea” tangoksi.
Laavajärvi (järvi)

| Laavajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Pello
Koordinaatit:  66°51′11″N, 24°44′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Laavaoja 
Järvinumero:  67.966.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  191,8 m  
Rantaviiva:  0,745 km  
Pinta-ala:  3,133 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLaavajärvi 
Laavajärvi  on Lapissa Pellossa Ruuhijärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,1 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Iso-Vietosen–Raanujärven alueella (67.96), jonka Pahtajoen valuma-alueeseen (67.966) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 191,8 metriä mpy.
Kuollut kulma – Hitlerin sihteeri

| Kuollut kulma – Hitlerin sihteeri> Im toten Winkel – Hitlers Sekretärin |
| --- | --- |

Ohjaaja:   André Heller  Othmar Schmiderer 
Käsikirjoittaja:   André Heller  Othmar Schmiderer 
Tuottaja:   Danny Krausz  Kurt Stocker 
Kuvaaja:  Othmar Schmiderer
Leikkaaja:  Daniel Pöhacker
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Itävalta
Tuotantoyhtiö:  Dor Film Produktionsgesellschaft GmbH
Levittäjä:  Fandango at Home (käännä suomeksi) iTunes
Ensi-ilta:  2002
Kesto:  91 min
Alkuperäiskieli:  saksa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuollut kulma – Hitlerin sihteeri (Im toten Winkel – Hitlers Sekretärin) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut André Hellerin ja Othmar Schmidererin ohjaama itävaltalainen dokumenttielokuva Adolf Hitlerin viimeisestä henkilökohtaisesta sihteeristä Traudl Jungesta.
Aiheesta muualla

Kuollut kulma – Hitlerin sihteeri Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Laodike III

Laodike III (m.kreik. Λαοδίκη; k. noin 176 eaa.) oli Seleukidien hallitsijasukuun kuulunut kuningatar ja kuningas Antiokhos III:n puoliso. Hän myös oli ensimmäinen naispuolinen henkilö, jonka ympärille kehittyi vastaavankaltainen hallitsijakultti kuin miespuolisille seleukidihallitsijoille oli tapana.
Kuningattarena

Laodike III:n asema Seleukidien valtakunnan poliittisessa elämässä oli naiseksi poikkeuksellisen merkittävä. Naituaan Antiokhoksen vuonna 222 eaa. hänestä tuli Seleukidien valtakunnan kuningatar. Vuonna 217 eaa. hän osallistui Antiokhos III:n rinnalla Rhaphian taisteluun, joka käytiin Ptolemaios IV:n joukkoja vastaan. Hän toimi näkyvästi hyväntekijänä myös erilaisissa Seleukidivaltakunnan ja paikallistason hallintojen välisissä hankkeissa. Julkisen toimintansa johdosta hän saavutti näkyvyyttä ja suosiota valtakunnan eri kaupungeissa.
Antiokhos III muodosti vuonna 193 eaa. puolisolleen hallitsijakultin. Kultilla oli virallisesti tunnustettu status ja esimerkiksi omat papittarensa. Laodike III:sta tuli näin ollen ensimmäinen naispuolinen seleukidihallitsija, jolle kyseisenkaltainen kultti perustettiin.
Vuonna 192 eaa. Antiokhos III vaihtoi puolisoaan. Laodike III:n asema valtakunnan politiikassa säilyi kuitenkin tämänkin jälkeen vaikutusvaltaisena, eikä Antiokhos III:n uusi puoliso saanut vastaavankaltaista laajasti vaikutusvaltaista asemaa. Myöhemmin Laodike III:n ja Antiokos III:n yhteisen pojan Seleukos IV Filopatorin perittyä Seleukidivaltakunnan kruunun, toimi Laodike III edelleen hovissa kuningataräidin asemassa.