stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
AppleGarden
Aiheesta muualla

AppleGarden – Aarreaitta vanhojen Macien keräilijöille (Arkistoitu – Internet Archive)
Andrei Lamov

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Andrei Lamov (vasemmalla) vuonna 2010 |  Andrei Lamov (vasemmalla) vuonna 2010 |  Andrei Lamov (vasemmalla) vuonna 2010 |  |
Maa:   Venäjä
Miesten hiihtosuunnistus
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Rusutsu 2009 | pitkä matka |  |
|  Kultaa | Rusutsu 2009 | sprintti |  |
|  Kultaa | Ridder 2013 | viesti |  |
|  Kultaa | Hamar 2015 | sprintti |  |
|  Kultaa | Hamar 2015 | viesti |  |
|  Kultaa | Krasnojarsk 2017 | viesti |  |
|  Kultaa | Piitime 2019 | pitkä matka |  |
|  Kultaa | Piitime 2019 | viesti |  |
|  Hopeaa | Rusutsu 2009 | viesti |  |
|  Hopeaa | Tänndalen 2011 | keskimatka |  |
|  Hopeaa | Ridder 2013 | sprintti |  |
|  Hopeaa | Ridder 2013 | keskimatka |  |
|  Hopeaa | Hamar 2015 | pitkä matka |  |
|  Hopeaa | Krasnojarsk 2017 | sprintti |  |
Andrei Lamov (ven. Андрей Ламов; s. 9. maaliskuuta 1986) on venäläinen hiihtosuunnistaja. Hän on lajin moninkertainen maailman- ja Euroopan-mestari.
Nuorten MM-kilpailuissa 2004 Vuokatissa Lamov voitti hopeaa pikamatkalta ja pronssia viestistä. Nuorten MM-kilpailuissa 2005 S-chanfissa hän voitti kultaa viestistä ja pronssia pitkältä matkalta. Vuotta myöhemmin nuorten MM-kilpailuissa Ivanovossa hän voitti kultaa kaikilta neljältä matkalta.
Ensimmäisiin aikuisten MM-kilpailuihinsa Lamov osallistui vuonna 2007 Moskovassa. Siellä hän sijoittui keskimatkalla viidenneksi. Kaksi vuotta myöhemmin Rusutsussa Lamov voitti kultaa pitkältä matkalta ja sprintistä. Viestissä hän sijoittui toiseksi joukkuetovereidensa Vladimir Bartšukovin ja Andrei Grigorjevin kanssa. Keskimatkalla hän sijoittui neljänneksi. Ridderin MM-kilpailuissa 2013 Lamov voitti kultaa viestissä sekä saavutti hopeaa sprintissä ja keskimatkalla.
Hiihtosuunnistuksen maailmancupin 2007–2008 kokonaiskilpailussa Lamov sijoittui kolmanneksi.
Anyang

| Anyang 安阳市, Ānyáng Shì |
| --- | --- |
 Anyangin sijainti Kiinan Henanin maakunnassa
 Anyang
 Koordinaatit: 36.0978°N, 114.3867°E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Henan
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7 355 km²
Väkiluku (2010):  5 173 188
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  455000
Suuntanumero(t):  +86 (0)372
 
 www.anyang.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Anyang (kiin. 安阳市, pinyin: Ānyáng Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Henanin maakunnan pohjoisosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 165 kilometriä maakunnan pääkaupunki Zhengzhousta pohjoiskoilliseen. Kaupungin väkiluku on 5,173 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 7 355 neliökilometriä.
Anyangin kaupunki rajoittuu etelässä Hebin ja Xinxiangin, lännessä Changzhin, pohjoisessa Handanin, ja idässä Puyangin prefektuuritason kaupunkeihin.
Piirikuntatasolla Anyang jakautuu yhdeksään osaan:
| --- | --- |
 Kaupunkipiirit (4) Beiguan  Long’an  Wenfeng  Yindu Piirikuntatason kaupungit (1) Linzhou :  Piirikunnat (4) Anyangin piirikunta  Huan piirikunta tai Huaxian  Neihuang  Tangyin 
Nähtävyyksistä mainittakoon esimerkiksi Shang-dynastian muinaisen Yinin (Yinxu) kaupungin raunioiden museo nykyisessä Xiaodun-kylässä, joka sijaitsee aivan Anyangin kaupunkitaajaman pohjoispuolella. Vuonna 1899 seudulta löydettiin kaiverrettuja luita ja kilpikonnankuoria, joissa on maailman vanhimmaksi mainittuja kiinalaisia kirjoitusmerkkejä. Löytöihin kuului runsas joukko vanhoja pronssi-, kivi-, luu- ja jade-esineitä. Yinxu on nykyään maailmanperintöluettelon kohde.
Kansallinen kiinankielen kirjoituksen museo.
Kirjoitusta härän lapaluussa (Shang-dynastian ajalta).
Kirjoitusta kilpikonnan kuorella (Shang-dynastian aika).
Tianning (Wenfengin) pyhäkkö ja pagodi Zhou-dynastian ajalta.
Temppeli Anyangissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anyang Wikimedia Commonsissa
Anyang City Information (erityisesti talouspainotus) (englanniksi) (chinaknowledge.com)
China Postal code Henan Province (prefektuuri ja piirikuntataso) (englanniksi) (youbianku.com)
Anya Seton

Anya Seton, oikealta nimeltään Ann Seton, (23. tammikuuta 1904 New York – 8. marraskuuta 1990 Old Greenwich, Connecticut) oli yhdysvaltalainen kirjailija.
Ann Setonin vanhemmat olivat luonnontutkija, kirjailija ja taiteilija Ernest Thompson Seton ja naisasialiikkeen aktiivi ja kirjailija Grace Gallatin Seton.
Anya Seton kirjoitti romanttisia historiallisia romaaneja, joissa historialliset tosiasiat olivat oikein. Kirjoista on suomennettu ainakin Pirunpyörre (1962), Vihreä hämärä (1974), Muistojen majatalo (1976) ja Menneisyyden liekit (Gummerus, 1978).
Katherine kertoo tarinan Katherine Swynfordista, joka jälkeläisineen muodostaa englantilaisten Tudor- ja Stuart-sukujen perustan. Devil Waters on kertomus onnettomasta Jamesistä Britanniaa repivissä sodissa 1700-luvun alkupuolella. Vihreä hämärä tapahtuu nykyajassa, jossa pariskunta kohtaa menneisyytensä inkarnaatioita. Dragonwyck ja Foxfire olivat bestsellereitä ja ne on filmatisoitu nimillä Turha oli unelmani (1946) ja Ole aina luonani (1955).
Anya Setonin hautamuistomerkki.
Anya Seton on haudattu Putnamin hautausmaalle Greenwichissä.
Suomennetut teokset

Miranda linnanrouvana.  ((Dragonwyck, 1944.) Suomentanut Vieno Ekman ja Arvi Nuormaa)  Aura, 1947.
Turkoosi.  ((The Turquoise, 1946.) Suomentanut Liisa Vesikansa-Saarinen)  Gummerus, 1953.
Katherine.  ((Katherine, 1954.) Suomentanut Maija-Liisa Virtanen)  WSOY, 1955.
Jumalan oma maa.  ((The Winthrop Woman, 1958.) Suomentanut Kai Kalla)  WSOY, 1959.
Pirunpyörre.  ((Devil Water, 1962.) Suomentanut Maija Westerlund)  WSOY, 1962.
Avalon.  ((Avalon, 1965.) Suomentanut Marja-Kaarina Renkonen)  WSOY, 1967.
Vihreä hämärä.  ((Green Darkness , 1973.) Suomentanut Irmeli Sallamo)  Gummerus, 1974.
Muistojen majatalo.  ((The Hearth and the Eagle, 1948.) Suomentanut Irmeli Sallamo)  Gummerus, 1976.
Menneisyyden liekit.  ((Smouldering Fires, 1975.) Suomentanut Irmeli Sallamo)  Gummerus, 1978.
Amasja

Amasja oli yksi Juudan kuninkaista ja kuningas Joasin poika. Hän tuli valtaan 25 vuoden ikäisenä ja hallitsi 29 vuotta, todennäköisesti vuodet 795–766 eaa. Amasja teki sitä, mikä oli oikein Herran silmissä, muttei ollut esi-isänsä Daavidin veroinen. Heti, kun hän oli lujittanut valtansa, hän surmautti isänsä murhaajat, mutta ei murhaajien lapsia, kuten aiemmin oli tehty vastaavissa tilanteissa. Amasja kävi menestyksekkään sodan Edomia vastaan vallaten pari kaupunkia. Sitten hän lähetti Israelin kuninkaalle Joasille viestin: "Selvittäkäämme välimme." Mutta Joas vastasi: Sinä olet ylpistynyt, kuin löit Edomin. Nauti nyt kunniastasi ja pysy aloillasi. Pitääkö sinun ehdoin tahdoin syöstä Juuda turmioon?" Mutta Amasja päätti taistella, kärsien tappion ja joutuen vangiksi. Hänet nöyryytettiin ja vapautettiin sitten. Tämän jälkeen Amasja hallitsi vielä useita vuosia, ennen kuin häntä vastaan tehtiin salaliitto. Hän pakeni Lakisiin, mutta sinne lähetettiin miehiä hänen peräänsä ja he tappoivat hänet siellä. Amasjan jälkeen kuninkaaksi tuli Asarja.
Amastris

Amastris (m.kreik. Ἄμαστρις) tai Amestris (Ἄμηστρις, Amēstris) voi viitata seuraaviin:
Amastris (500–400-luku eaa.), Persian kuningatar, Kserkses I:n vaimo
Amastris (k. 284 eaa.), Persian prinsessa, Herakleian tyranni
Amastris, antiikin aikainen kaupunki Paflagoniassa
Amastris, Artakserkses II:n tytär
Amastris, Dareios II:n tytär
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Amastris”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
American Film Institute Awards 2011

Yhdysvaltain elokuvainstituutin myöntämät American Film Institute Awards 2011 -palkinnot jaettiin vuoden parhaille elokuville ja televisio-ohjelmille.
Elokuvat

Morsiusneidot
The Descendants
The Girl with the Dragon Tattoo
Piiat
Hugo
J. Edgar
Midnight in Paris
Moneyball
The Tree of Life
Sotahevonen
Televisio-ohjelmat

Boardwalk Empire
Breaking Bad
Jäitä hattuun
Game of Thrones
Good Wife
Isänmaan puolesta
Justified
Louie
Moderni perhe
Puisto-osasto
Erikoispalkinnot

The Artist
Harry Potter -elokuvasarja
Aiheesta muualla

American Film Institute Awards 2011
Araki

Araki on japaninkielinen sukunimi. Joitain Araki-nimisiä ovat:
Gregg Araki (s. 1959), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja
Hirohiko Araki (s. 1960), japanilainen mangataiteilija
Kae Araki (s. 1966), japanilainen ääninäyttelijä
Araki Katsumochi (1578–1650), tunnetaan paremmin nimellä Iwasa Matabei, japanilainen taidemaalari
Araki Murashige (k. 1586), japanilainen linnanherra ja daimio
Nobuyoshi Araki (s. 1940), japanilainen valokuvaaja
Sadao Araki (1877–1966), japanilainen kenraali ja valtiomies.
Muita merkityksiä:
Araki-ryū, koryū kamppailulajikoulukunta
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Union Station (Toronto)

| Union Station |
| --- | --- |

Perustiedot
Sijainti:  43°38′42.68″N, 79°22′50.40″W
Osoite:  65–71 Front Street West Toronto, Ontario, M5J
Valtio:  Kanada
Avattu:  1927
Liikenne
Käyttäjiä:  250 000 (vrk)
Liikennöitsijä(t):  GO Transit, VIA Rail, TTC
Kansainvälinen:  Buffalo, New York
Kaukoliikenne:  Vancouver, Edmonton, Saskatoon, Winnipeg, Montreal, Ottawa, Kingston
Paikallisjunat:  Suur-Toronto
Vaihtoyhteydet:  
Asemarakennus
Tyyppi:  matkakeskus
Rakennettu:  1920
Ratapiha
Raiteisto:  16 raidetta 
Aiheesta muualla
 Wikimedia Commons 
Union Station on Toronton ja samalla koko Kanadan suurin rautatieasema, jolla vierailee päivittäin lähes 250 000 matkustajaa. Suurin osa aseman käyttäjistä on Suur-Toronton alueen työmatkalaisia. Paikallisliikenteen lisäksi asemalta liikennöidään kaukojunia Ottawaan, Montrealiin, Vancouveriin ja New Yorkiin. Sen kautta ei kulje mainittavasti tavaraliikennettä.
Vuonna 1927 avattu asema täyttää kokonaisen korttelin Toronton ydinkeskustassa Front Streetin varrella ja edustaa arkkitehtoniselta tyyliltään beaux-artsia. Se muodostaa City Beautiful -liikkeen periaatteiden mukaisen monumentaalikeskuksen yhdessä naapuritonteilla sijaitsevien Royal York Hotelin ja Dominion Public Buildingin kanssa. Kanadan valtio suojeli rakennuksen kansallishistoriallisesti merkittävänä kohteena 1975.
Historia

Ennen nykyistä asemaa Torontossa on ollut kaksi muutakin Union Stationia, joista ensimmäinen valmistui 1855 Front Streetin ja Bay Streetin kulmaukseen. Nimi Union Station tuli siitä, että asema oli usean rautatieyhtiön käytössä. Nykyinen asema rakennettiin ensimmäisen maailmansodan aikana tontille, joka oli ollut tyhjillään vuoden 1904 suurpalon jälkeen. Se korvasi vuosina 1872–1895 rakennetun ’toisen’ Union Stationin, joka sijaitsi York Streetin länsireunalla.
Aseman rakentamisen rahoittivat rautatieyhtiöt Canadian Pacific Railway ja Grand Trunk Railway, jotka perustivat vuonna 1906 yhteisyrityksen nimeltä Toronto Terminals Railway johtamaan rakennushanketta. Hanke toteutettiin kahdessa vaiheessa, ensin asemarakennus 1915–1920 ja myöhemmin ratapiha asemalaitureineen 1925–1930. Sodan aiheuttama tarvikepula ja Grand Trunk Railwayn hakeutuminen konkurssiin 1919 viivästyttivät rakennustöitä. Lisäksi rautatieyhtiöt ja viranomaiset kiistelivät pitkään ratakiskojen toteutuksesta. Lopulta kiskot päädyttiin rakentamaan maasillalle, joka ylittää kaupungin kadut viiden metrin korkeudella. Asemarakennuksen valmistuttua 1920 rautatieyhtiöt ja postilaitos avasivat sinne konttorit, vaikka junaliikenne ohjattiin vuoteen 1930 asti vanhalle Union Stationille York Streetin kulmauksessa.
Prinssi Edvard vihki aseman käyttöön keskeneräisenä elokuussa 1927, mutta lopullisesti se valmistui vasta 1930, suuren laman kynnyksellä. Matkustajaliikenne oli vähäistä 1930-luvulla mutta lisääntyi nopeasti toisen maailmansodan aikana. Sodan jälkeen matkustajamäärät supistuivat jälleen, kunnes GO Transit alkoi vuonna 1967 liikennöidä paikallisjunia Suur-Toronton alueella.
Vuonna 1968 rautatieyhtiöt julkistivat mittavan Metro Centre -hankkeen, jonka myötä Union Stationia uhkasi purkutuomio. Purkamista vastustavat aktivistit ja valveutuneet kansalaiset kampanjoivat onnistuneesti aseman säilyttämisen puolesta, ja se suojeltiin viranomaispäätöksellä 1975. Suojelupäätöksen jälkeisinä vuosina aseman suurin kehityshaaste on ollut jatkuvasti lisääntyvän paikallisliikenteen tukeminen kaukoliikenteen rinnalla.
Toronton kaupunki ja GO Transit ostivat Union Stationin vuonna 2000. Kaupunki omistaa asemarakennuksen ja GO Transit asemalaiturit ja ratakiskot sekä niitä suojaavat laiturikatokset. Vuonna 2010 käynnistyi 640 miljoonaa dollaria maksava peruskorjaus, jonka tavoitteena on modernisoida asema vuoteen 2016 mennessä säilyttäen samalla sen historiallisesti arvokkaat ominaispiirteet.
Arkkitehtuuri

Toronto Terminals Railway palkkasi Union Stationin suunnittelutyöhön joukon nimekkäitä kanadalaisia arkkitehteja, joihin lukeutuivat montrealilainen arkkitehtitoimisto Ross and Macdonald, Canadian Pacific Railwayn arkkitehti Hugh Jones ja kuuluisa torontolainen arkkitehti John Lyle. Yhdessä he suunnittelivat Kanadan suurimman ja taidokkaimman beaux-arts-tyylisen rautatieaseman, joka sisältää runsaasti klassisia yksityiskohtia.
Rakennuksen 229 metriä leveä julkisivu avautuu Front Streetille päin. Sen keskellä on 22 klassisesta kivipylväästä muodostuva portiikki, jonka palkiston takana kohoaa aseman pääsalin yläpuolinen attika. Kaksitoista metriä korkeat ja 75 tonnia painavat pylväät on valmistettu Bedfordin kalkkikivestä. Rakennuksen ulkoseinät ovat Indianan ja Queenstonin kalkkikiveä ja kattorakenteet kuparia. Sisäänkäynnin yläpuolella lukee muistona aseman alkuperästä Canadian Pacific Railway ja Grand Trunk Railway sekä vuosiluku Anno Domini MCMXIX (1929).
Pylväshallin molemmilla puolilla on kolmikerroksiset siivet, jotka jakaantuvat 14 selkeästi rajattuun ikkunasyvennykseen ja päättyvät kulmapaviljonkeihin. Molempien siipien edessä on kadussa aukko, josta näkyy asemalta metroon johtava yhdyskäytävä. Aukot peitetään lasikatolla aseman peruskorjauksen yhteydessä. Vallihautamaiset aukot ja levennetty jalkakäytävä aseman edustalla korostavat rakennuksen monumentaalisuutta.
Julkisivun mahtipontisuus jatkuu aseman pääsalissa, jossa on Tennesseen marmorista valmistetut kalanruotokuvioiset lattiat, harvinaisella Zumbron kivellä pinnoitetut seinät sekä kahden kerroksen korkuinen, kasetein koristeltu holvikatto. Salin pohjois- ja eteläseinällä on friisi, johon on kaiverrettu asemalta lähtevien junien kohdekaupungit idästä länteen. Roomalaisten kylpylöiden mallia mukailevat valtavat kaari-ikkunat valaisevat sisätilat pehmeällä hajavalolla. Pääsalista on kulkuyhteys maanalaiseen yhdyskäytävään asemalaiturien alla sekä pääsalin laidoilla sijaitseviin odotussaleihin ja toimistoihin.
Asemarakennuksen suuntaisesti kulkee 16 junaraidetta. Raiteita 1–13 palvelevat matkustajalaiturit on katettu suurilla, amerikkalaistyylisillä Bushin katoksilla, joiden yhteispinta-ala on 35 000 neliömetriä. Katokset suunnitteli Toronto Terminals Railwayn avustava siltainsinööri A. R. Ketterson. Union Pearson Express -lentokenttäjunaa varten on rakennettu oma pysäkkinsä aseman länsipuolelle, SkyWalk-kävelysillan yhteyteen.
Matkustajaliikenne

Union Station on Kanadan vilkkain matkustajaliikenteen solmukohta, kun otetaan huomioon myös aseman yhteydessä toimiva metroasema ja linja-autoterminaali. Asemaa käyttää vuosittain yhteensä 65 miljoonaa matkustajaa, joista 43 miljoonaa matkustaa GO Transitin lähijunissa ja -busseissa, 20 miljoonaa TTC:n metrojunissa ja 2,4 miljoonaa VIA Railin kaukojunissa. Matkustajien määrä on kaksi kertaa suurempi kuin Toronton kansainvälisellä lentoasemalla.
Union Stationin kautta on kulkenut vain vähän tavaraliikennettä 1950-luvun lopun jälkeen. GO Transit rakensi 1960-luvulla Toronton ympäristöön useita ratapihoja, jonne valtaosa kaupungin rahdista kuljetetaan.
Matkustajaliikenne > GO Transit

GO Transit liikennöi seuraavia paikallisliikenteen linjoja Union Stationilta Suur-Toronton ja Etelä-Ontarion alueelle:
Lakeshore West -linja Toronton lounaispuolelle Hamiltoniin
Milton-linja Toronton länsipuolelle Miltoniin
Kitchener-linja Toronton länsipuolelle Kitcheneriin
Barrie-linja Toronton pohjoispuolelle Barrieen
Richmond Hill -linja Toronton pohjoispuolelle Richmond Hilliin
Stouffville-linja Toronton pohjoispuolelle Whitchurch–Stouffvillen Lincolnvilleen
Lakeshore East -linja Toronton itäpuolelle Oshawaan
Niagara-linja kesäviikonloppuisin Yhdysvaltojen rajalle Niagara Fallsiin
GO Transitin junamatkustajista 91 prosenttia käyttää Union Stationia matkansa aikana. Junaliikenteen lisäksi yhtiö liikennöi päivittäin yli 600 linja-autovuoroa Suur-Toronton alueelle rautatieaseman yhteydessä toimivalta linja-autoterminaalilta. GO Transitin junia ja busseja käyttää päivittäin noin 165 000 matkustajaa. Määrän on arvioitu kaksinkertaistuvan vuoteen 2030 mennessä yhtiön laajentaessa toimintaansa.
Matkustajaliikenne > VIA Rail

Union Station on VIA Railin eniten käyttämä rautatieasema Kanadassa, ja arviolta puolet yhtiön kaikista asiakkaista matkustaa sen kautta. Aseman kautta kulkee päivittäin 50 VIA Railin junavuoroa, joilla matkustaa noin 5 000 matkustajaa. The Canadian kulkee 2–3 kertaa viikossa Vancouveriin Winnipegin, Saskatoonin, Edmontonin ja Jasperin kautta. Yhteistyössä yhdysvaltalaisen Amtrakin kanssa liikennöity Maple Leaf kulkee päivittäin New Yorkin Penn Stationille Niagara Fallsin ja Buffalon kautta. Buffalosta on myös jatkoyhteys Chicagoon.
Lisäksi VIA Railillä on päivittäin useita junavuoroja Torontosta Windsoriin, Londoniin ja Sarniaan lännessä sekä Montrealiin, Ottawaan ja Kingstoniin idässä. Montrealista on jatkoyhteyksiä useisiin kaupunkeihin Quebecissä, New Brunswickissa ja Nova Scotiassa.
Matkustajaliikenne > Toronto Transit Commission

Union Stationin yhteydessä toimii Toronto Transit Commissionin neljänneksi vilkkain metroasema, jota käyttää päivittäin noin 75 000 matkustajaa. Metroasemalta alkaa myös kaksi raitiovaunulinjaa, joista numero 509 kulkee lähelle Exhibition Placea Queens Quaytä pitkin ja numero 510 Spadinan metroasemalle Queens Quaytä ja Spadina Avenueta pitkin. Lisäksi TTC liikennöi asemarakennuksen edestä kahta linja-autovuoroa Yonge Streetiä pitkin pohjoiseen.
Matkustajaliikenne > Union Pearson Express

Metrolinx aloitti kesäkuussa 2015 uuden Union Pearson Express -junavuoron, jota liikennöidään Union Stationilta Toronton lentoaseman Terminaaliin 1 joka päivä klo 5.00–2.00 viidentoista minuutin vuorovälein. Junamatka kestää 25 minuuttia ja siihen sisältyy pysähdykset Bloorin ja Westonin GO-asemilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Union Station (Toronto) Wikimedia Commonsissa
Union Stationin perustuksia kaivetaan 1915. Taustalla vanha Union Station.
Prinssi Edward Union Stationin avajaisissa 1927.
Postikortti vuodelta 1927 esittää juuri avattua Union Stationia.
Asema nähtynä Royal York Hotelista.
Kaari-ikkunoiden valaisema pääsali.
Union Station CN Towerista katsottuna. Kuvassa näkyvät myös Royal York Hotel ja Dominion Public Building.
GO Transitin kaikki junat kulkevat Union Stationin kautta.
Torontosta New Yorkiin matkaava Maple Leaf, jota VIA Rail ja Amtrak liikennöivät yhteistyössä.
UP Express -lentokenttäjuna Union Stationilla.
Antti Harsu

Antero Edvard (Antti) Harsu (10. toukokuuta 1923 Keuruu – 10. huhtikuuta 2006) oli suomalainen rehtori, maanviljelijä ja pankinjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria

Harsun vanhemmat olivat maanviljelijä Eero Johannes Harsu ja Siiri Henriikka Nurmi ja puoliso vuodesta 1956 agronomi Anna Katariina (Kaija) Holmström. Harsu tuli ylioppilaaksi Tyrvään yhteiskoulusta 1945 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta 1950.
Harsu oli Koillis-Pohjanmaan maamieskoulun vs. johtaja 1952 ja johtaja 1953–1955, Satakunnan Osuuskassojen liiton toiminnanjohtaja 1955–1958 ja Porin Seudun Osuuskassan, vuodesta 1970 Osuuspankki, toimitusjohtaja 1958–1983. Harsu oli myös maanviljelijä Tyrväällä 1952–1983. Hänellä oli lisäksi useita luottamustehtäviä erityisesti osuuspankkijärjestöissä, kuten Osuuspankkien Keskusliiton hallintoneuvoston jäsenyys vuodesta 1968. Harsu toimi myös muun muassa Porin Diakonialaitoksen säätiön hallituksen puheenjohtajana vuodesta 1965, hallituksen jäsen hän oli ollut vuodesta 1960.
Tunnustukset

Kirkon diakoniatyön ansiomerkki 1979
Maanviljelysneuvs 1982.
Julkaisuja

Meijeri maatalouden tukena: Lopen-Salon osuusmeijeri 1903–1953, 1953
Huittisten osuuskassa 1925–1955, 1955
Kiikan osuuskassa vv. 1925–1955, 1956
Aiheesta muualla

Anna-Maria Vilkuna: Antti Harsu Biografiasampo.
Appingedam

| Appingedam |
| --- | --- |
 Roikkuvia keittiöitä Damsterdiepjoen yläpuolella
 lippu:  vaakuna
 Appingedam
 Koordinaatit: 53°19′00″N, 06°52′00″E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Groningen
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  24,62 km²
Väkiluku (2007):  12 165
 – Väestötiheys:  510 as./km²
 
 www.appingedam.nl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Appingedam on kunta ja kaupunki Groningenin provinssissa Alankomaissa. Kaupungissa on 12 165 asukasta (1. kesäkuuta 2007). Kunnan pinta-ala on 24,62 neliökilometriä, josta 0,78 neliökilometriä on vettä. Appingedam sai kaupunkioikeudet vuonna 1327.
Myöhäiskeskiajalla Appingedam oli tärkeä satamakaupunki, ja kilpakumppani Groningenin kaupungille. Myöhemmin kaupunki on jäänyt maankohoamisen vuoksi sisämaakaupungiksi. Kaupungin kuvatuimpia nähtävyyksiä ovat Damsterdiep-joen yläpuolelle rakennetut keittiöt. Kun varastorakennuksia otettiin asuinkäyttöön, asukkaat laajensivat niitä veden päälle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Appingedam Wikimedia Commonsissa
http://www.appingedam.nl/
Kartta Appingedamin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Anson Williams

| Anson Williams |
| --- | --- |
 Anson Williams TV-sarjassa Onnen päivät.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. syyskuuta 1949 Los Angeles
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Anson Williams (Anson William Heimlick; s. 25. syyskuuta 1949 Los Angeles) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten roolistaan Warren "Potsie" Weberinä sarjassa Onnen päivät.
Williamsin hahmo esiintyi Onnen päivissä sen koko historian ajan, joskin esiintymistiheys väheni sarjan loppua kohden. Williams on tehnyt myös ohjaajantöitä muiden muassa sarjoissa Sabrina, teininoita sekä Siskoni on noita ja Star Trekissä.
Williams oli vuonna 1983 ehdolla Golden Globen saajaksi. Hän on ollut kahdesti naimisissa, ja hänellä on viisi lasta; toinen avioliitto jatkuu yhä. Yhdysvaltalainen lääkäri Henry Heimlich on sukua hänelle.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.