stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gabriel Heinze
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gabriel Heinze Wikimedia Commonsissa
Gabriel Heinze Football Database -sivustolla (englanniksi)
Argentiinan joukkue – Kesäolympialaiset 2004
1 Caballero |
2 Ayala |
3 Burdisso |
4 Coloccini |
5 Mascherano |
6 Heinze |
7 Saviola |
8 Delgado |
9 Figueroa |
10 Tévez |
11 K. González |
12 Rosales |
13 Medina |
14 Rodríguez |
15 D’Alessandro |
16 L. González |
17 M. González |
18 Lux |
21 Fernández |
Valmentaja Bielsa
Argentiinan joukkue – Copa América 2004
1 Abbondanzieri |
2 Ayala |
3 Sorín |
4 Quiroga |
5 Mascherano |
6 Heinze |
7 Saviola |
8 Zanetti |
9 Figueroa |
10 D’Alessandro |
11 Tévez |
12 Cavallero |
13 Placente |
14 Rodríguez |
15 Fernández |
16 L. González |
17 M. González |
18 K. González |
19 Delgado |
20 Medina |
21 Rosales |
22 Coloccini |
Valmentaja Bielsa
Argentiinan joukkue – Maanosaliittojen cup 2005
1 Franco |
2 Samuel |
3 Sorín |
4 Zanetti |
5 Cambiasso |
6 Heinze |
7 Tévez |
8 Riquelme |
9 Saviola |
10 Aimar |
11 Delgado |
12 Lux |
13 G. Rodríguez |
14 Milito |
15 Placente |
16 Coloccini |
17 Bernardi |
18 Santana |
19 M. Rodríguez |
20 Demichelis |
21 Figueroa |
22 Galletti |
23 Caballero |
Valmentaja Pekerman
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Abbondanzieri |
2 Ayala |
3 Sorín |
4 Coloccini |
5 Cambiasso |
6 Heinze |
7 Saviola |
8 Mascherano |
9 Crespo |
10 Riquelme |
11 Tévez |
12 Franco |
13 Scaloni |
14 Palacio |
15 Milito |
16 Aimar |
17 Cufré |
18 Rodríguez |
19 Messi |
20 Cruz |
21 Burdisso |
22 González |
23 Ustari |
Valmentaja Pekerman
Argentiinan joukkue – Copa América 2007
1 Abbondanzieri |
2 Ayala |
3 Díaz |
4 Ibarra |
5 Gago |
6 Heinze |
7 Palacio |
8 Zanetti |
9 Crespo |
10 Riquelme |
11 Tévez |
12 Carrizo |
13 González |
14 Mascherano |
15 G. Milito |
16 Aimar |
17 Burdisso |
18 Messi |
19 Cambiasso |
20 Verón |
21 D. Milito |
22 Orión |
Valmentaja Basile
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Pozo |
2 Demichelis |
3 C. Rodríguez |
4 Burdisso |
5 Bolatti |
6 Heinze |
7 Di María |
8 Verón |
9 Higuaín |
10 Messi |
11 Tévez |
12 Garcé |
13 Samuel |
14 Mascherano |
15 Otamendi |
16 Agüero |
17 Gutiérrez |
18 Palermo |
19 Milito |
20 M. Rodríguez |
21 Andújar |
22 Romero |
23 Pastore |
Valmentaja Maradona
Mariano González

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Mariano Nicolás González
Syntymäaika: 5. toukokuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Tandil, Argentiina
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja tai laitalinkki
Pituus: 175 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2001–2004 2004–2008 2006–2007 2007–2008 2008–2011 | Racing Club Palermo → Internazionale (laina) → Porto (laina) Porto | 64 (14) 51 (4) 14 (0) 21 (2) 70 (7) |
Maajoukkue
| 2003– |  Argentiina | 9 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. heinäkuuta 2011.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. lokakuuta 2009.
| Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Argentiina> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 2004 | Jalkapallo |  |
Mariano Nicolás González (s. 5. toukokuuta 1981, Tandil, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan joko hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai laitalinkki.
Ura

Mariano on syntynyt Tandilin kaupungissa, josta muun muassa Mauro Camoranesi on myös kotoisin. Hän aloitti ammattilaisuransa kotimaansa Racing Clubista. Sieltä hän siirtyi vuonna 2004 Italiaan Palermon riveihin.
Kaudeksi 2006–2007 Mariano siirtyi lainalle Internazionaleen, jossa hän ei kuitenkaan onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa avauskokoonpanossa. Niin hän palasi kauden jälkeen takaisin Palermoon, mutta ei jatkanut seuraavaa kautta joukkueessa vaan siirtyi jälleen lainalle, tällä kertaa Portoon.
Kohtalaisen hyvin sujuneen kauden jälkeen Porto käytti osto-optionsa Marianosta, ja näin hän siirtyi pysyvällä siirrolla joukkueeseen noin 3,25 miljoonan euron siirtosummalla.
Ura > Maajoukkue

Kesällä 2004 Mariano kuului olympiakultaa Ateenassa voittaneeseen Argentiinan joukkueeseen.
Saavutukset

Olympiakulta: 2004
Serie A: 2007
Portugalin liiga: 2008
Aiheesta muualla

Tilastot National Football Teams (englanniksi)
Profiili ja tilastot FootballDatabase (englanniksi)
Argentiinan joukkue – Kesäolympialaiset 2004
1 Caballero |
2 Ayala |
3 Burdisso |
4 Coloccini |
5 Mascherano |
6 Heinze |
7 Saviola |
8 Delgado |
9 Figueroa |
10 Tévez |
11 K. González |
12 Rosales |
13 Medina |
14 Rodríguez |
15 D’Alessandro |
16 L. González |
17 M. González |
18 Lux |
21 Fernández |
Valmentaja Bielsa
Argentiinan joukkue – Copa América 2004
1 Abbondanzieri |
2 Ayala |
3 Sorín |
4 Quiroga |
5 Mascherano |
6 Heinze |
7 Saviola |
8 Zanetti |
9 Figueroa |
10 D’Alessandro |
11 Tévez |
12 Cavallero |
13 Placente |
14 Rodríguez |
15 Fernández |
16 L. González |
17 M. González |
18 K. González |
19 Delgado |
20 Medina |
21 Rosales |
22 Coloccini |
Valmentaja Bielsa
Falaisía

| Falaisía Φαλαισία |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Falaisía
 Koordinaatit: 37°17′16″N, 22°10′25″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Arkadia
Kunta:  Megalópoli
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  400403
Väkiluku (2011):  2 077
 – Kylä­yhdys­kunta:  63
 – Kylä:  46
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  220 21
Suuntanumero(t):  27910
Rekisterikilpi:  TP
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Falaisía (kreik. Φαλαισία; myös Falesía) on Kreikan kylä sekä samanniminen Megalópolin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Φαλαισίας, Dimotikí Enótita Falaisías) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Arkadian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 077 ja varsinaisen Falaisían kylän väkiluku 46 (vuonna 2011).
Falaisían kylä sijaitsee Taÿ́getos-vuoren pohjoispuolella linnuntietä noin 13 kilometriä etelään Megalópolin kaupungista. Kylän nimi oli vuoteen 1918 saakka Boúra (Mpoúra, Μπούρα). Falaisían kunnallisyksikkö käsittää Megalópolin kunnan eteläosan. Falaisía oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Megalópolin kuntaan yhdessä Górtynan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Falaisían kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Ákovos | Ákovos | 182 |
| Ákovos | Goúpata | 20 |
| Anavrytó | Anavrytó | 52 |
| Anavrytó | Káto Anavrytó | 31 |
| Anemodoúri | Anemodoúri | 68 |
| Dyrráchio | Dyrráchio | 114 |
| Ellinítsa | Ellinítsa | 50 |
| Falaisía | Falaisía | 46 |
| Falaisía | Moní Boúra (luostari) | 17 |
| Giannaíoi | Áno Giannaíoi | 35 |
| Giannaíoi | Káto Giannaíoi | 47 |
| Graikós | Graikós | 23 |
| Kamára | Kamára | 163 |
| Kamára | Kampochóri | 47 |
| Leontári | Gavriá | 9 |
| Leontári | Kalývia | 11 |
| Leontári | Kamarítsa | 22 |
| Leontári | Kotsirídi | 22 |
| Leontári | Leontári | 257 |
| Leptíni | Leptíni | 43 |
| Neochóri | Neochóri | 59 |
| Petrína | Moní Ampeláki (luostari) | 4 |
| Petrína | Petrína | 44 |
| Petrína | Spanaíika | 21 |
| Potamiá | Potamiá | 118 |
| Roútsi | Roútsi | 52 |
| Skortsinós | Skortsinós | 139 |
| Soulári | Soulári | 83 |
| Tourkolékas | Tourkolékas | 190 |
| Veligostí | Veligostí | 61 |
| Voutsarás | Voutsarás | 47 |
Yhteensä: 2 077
Carl Alfthan

| Carl Johan Woldemar Alfthan |
| --- | --- |
 Carl Alfthan vuonna 1915.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Vladimir Aleksejevitš Alftan
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1860 Bežetsk
Kuollut: 19. joulukuuta 1940 (80 vuotta) Helsinki
Sotilashenkilö
Taistelut ja sodat:  Kiinan–Japanin sota Ensimmäinen maailmansota
Sotilasarvo:  kenraaliluutnantti
Kunniamerkit:  Pyhän Yrjön risti
Carl Johan Woldemar Alfthan (ven. Владимир Алексеевич Альфтан, Vladimir Aleksejevitš Alftan; 29. huhtikuuta 1860 Bežetsk, Tverin kuvernementti, Venäjä – 19. joulukuuta 1940 Helsinki) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti, joka toimi komentajana ensimmäisessä maailmansodassa.
Elämäkerta

Carl Alfthanin isä oli Venäjän armeijassa koko ikänsä palvellut kenraaliluutnantti Alexis Alfthan. Alfthan kävi Suomessa Haminan kadettikoulun 1873–1879 ja sen jälkeen Pietarissa Nikolain ratsuväkiopiston. Palveltuaan kuusi vuotta upseerina Henkikaartin ulaanirykmentissä hän suoritti 1887–1889 yleisesikunta-akatemian ja toimi vuodesta 1890 esikuntaupseerina. Hänet ylennettiin 1893 everstiluutnantiksi ja komennettiin eteläisen Ussurin alueen joukkojen komentajan erikoistehtäviin. Kiinan–Japanin sodan aikana Alfthan lähetettiin 1896 puoli vuotta kestäneelle tiedustelumatkalle vasta itsenäistyneeseen Koreaan ja palkittiin seuraavana vuonna everstin arvolla. Sen jälkeen hän oli kuuden vuoden ajan esikuntatehtävissä Kaukasiassa ja vuosina 1903–1904 113. Staraja Russan jalkaväkirykmentin komentajana Kiovassa.
Venäjän–Japanin sodan alussa Alfthan nimitettiin 77. tenginiläisen jalkaväkirykmentin komentajaksi Kutaisiin, mistä hänet kuitenkin pian siirrettiin Tbilisin sotilaskuvernööriksi Georgiaan ja Kaukasian rautateiden sotilasylivalvojaksi ja vuoden 1904 aikana edelleen Jelisavetpolin sotilaskuvernööriksi. Sodan jälkeen hänet ylennettiin 1905 kenraalimajuriksi. Alfthan toimi 1906–1907 Mihailovin linnoituksen komendanttina Batumissa ja 1907–1908 Dagestanin sotilaskuvernöörinä, jolloin hän tilapäisesti tukahdutti armenialaisten ja tataarien väliset väkivaltaisuudet. Hän erosi palveluksesta 1908, mutta palasi jo seuraavana vuonna prikaatinkomentajaksi.
Ensimmäisen maailmansodan alussa Alfthan toimi 78. jalkaväkidivisioonan komentajana ja saavutti menestystä eräissä sodan ensiviikkoina itävaltalaisia vastaan käydyissä taisteluissa. Tammi–helmikuussa 1915 hän komensi Taka-Karpatiassa 78. jalkaväkidivisioonasta muodostettua Stryin ryhmää ja onnistui viivyttämään saksalaisten hyökkäystä Karpaattien yli. Hänet palkittiin ylennyksellä kenraaliluutnantiksi ja 3. luokan Pyhän Yrjön ristillä, jota ei ole myönnetty kenellekään muulle suomalaiselle kadettiupseerille. Toukokuussa 1915 Alfthan nimitettiin ensin 9. ja pian 12. armeijakunnan komentajaksi, mistä hänet siirrettiin saman vuoden elokuussa 3. armeijakunnan komentajaksi pohjoiselle rintamalle. Hän ajautui kuitenkin erimielisyyksiin esimiestensä kanssa ja pyysi eroa huhtikuussa 1916.
Alfthanin puoliso oli vuodesta 1909 kreikkalaisen kenraalin tytär Sofia Mavrokordatos. Vaimonsa kuoltua kesäkuussa 1917 Alfthan asettui asumaan Rylskiin Kurskin kuvernementtiin. Puna-armeijan vallattua kaupungin vuonna 1919 bolševikit vangitsivat hänet ja veivät vankina Kurskiin, josta hän onnistui pakenemaan, mutta jäi uudelleen kiinni. Valkoiset vapauttivat hänet vallattuaan Rylskin tilapäisesti takaisin. Vuonna 1920 Alfthan muutti asumaan Pjatigorskiin Kaukasiaan, josta hän pääsi Venäjän sisällissodan päätyttyä siirtymään 1922 Pietariin ja kesäkuussa 1923 Suomeen. Hän asui loppuikänsä Helsingissä. Eräiden tietojen mukaan hän oli valkoisen emigranttijärjestö ROVS:n ja venäläisten sotainvalidien liiton Suomen-johtaja.
Yleisvenäläinen näyttelykeskus

Keskuspaviljonki
Näkymä alueelle Kosmos-hotellista
Yleisvenäläinen näyttelykeskus (ven. Всероссийский выставочный центр, Vserossijski vystavotšnyi tsentr; ВВЦ, VVTs, tunnetaan myös vanhalla nimellä VDNH) on näyttelykeskus Moskovan pohjoisosassa Venäjällä. Alue sisältää 400 rakennusta ja paviljonkia.
Historia

Yleisvenäläinen näyttelykeskus perustettiin vuonna 1935 nimellä Yleisliittolainen maatalousnäyttely (ven. Всесоюзная сельскохозяйственная выставка, Vsesojuznaja selskohozjaistvennaja vystavka). Ensimmäinen vuosittainen näyttely pidettiin vuonna 1939, minkä jälkeen keskus piti sulkea sodan takia. Keskus aukesi uudelleen vuonna 1954 nimellä Kansantalouden saavutusten näyttely (ven. Выставка достижений народного хозяйства, Vystavka dostiženi narodnogo hozjaistva, ВДНХ/VDNH). Tarkoitus oli esitellä maan parhaimmat aikaansaannokset teollisuudessa, tieteessä ja maataloudessa.
Yksi näyttelyn tunnetuimpia kohteita on Vera Muhinan patsas Työläinen ja kolhoosinainen, jota restauroitiin vuosina 2003–2009 ja joka palautettiin paikalleen marraskuussa 2009.
Vuonna 1989 keskuksessa oli 82 paviljonkia eri aihealueille, kuten Avaruuspaviljonki (1966), jossa voi muun muassa nähdä Sputnik-satelliitin, Atomienergiapaviljonki (1954) ja Neuvostoliittolainen kulttuuripaviljonki (1964).
Nykyään

Vuonna 1992 keskus sai nykyisen nimensä, vaikka nimi VDNH esiintyy yhä metroaseman nimessä. Nykyisin keskuksessa pidetään joitakin satoja näyttelyitä vuodessa, joista kolmasosa on kansainvälisiä. Alueella myydään myös kaikkea käsitöistä kodinkoneisiin ja huonekaluihin. Näyttelytoiminnan lisäksi alue houkuttelee myös muita kävijöitä ja turisteja, siellä sijaitsee myös ravintoloita ja Euroopan kolmanneksi suurin maailmanpyörä.
Keskuksen sisäänkäynti
Keskuspaviljonki
Kosmospaviljonki
Kantoraketti
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yleisvenäläisen näyttelykeskuksen nettisivut
Moskovan teknillinen valtionyliopisto

Päärakennuksen pihan suihkulähde.
Moskovan teknillinen valtionyliopisto (ven. Моско́вский госуда́рственный техни́ческий университе́т и́мени Н. Э. Ба́умана, МГТУ и́мени Н. Э. Ба́умана, Moskovski gosudarstvennyi tehnitšeski universitet imeni N. E. Baumana, MGTU imeni N. E. Baumana) on venäläinen teknillinen valtionyliopisto, joka tunnetaan myös nimellä Bauman-instituutti.
Historia

Yliopiston perusti vuonna 1830 nimellä "Keisarillinen ammattikoulu" (Ремесленное училище eli Remeslennoe Uchilische) keisari Nikolai I. Vuonna 1868 se nimettiin uudelleen, ja nimeksi tuli Keisarillinen Moskovan teknillinen koulu. Vuoden 1917 lokakuun vallankumouksen jälkeen se sai nimen Moskovan ylin teknillinen koulu. Vuonna 1930 yliopistosta irrotettiin useita uusia tutkimusinstituutteja, joista tuli itsenäisiä tutkimuslaitoksia. Tällaisiin kuului muun muassa aerodynamiikan tutkimuslaitos TsAGI. Yliopisto sai 1900-luvun alun kommunistin Nikolai Baumanin mukaan uuden nimen Baumanin Moskovan mekaaninen ja koneenrakennuksen instituutti. Moskovan ylin teknillinen koulu -nimi tuli uudestaan käyttöön vuonna 1943. Tämä yliopisto tunnettiin Bauman-nimellä muun muassa 1950- ja 1960-lukujen avaruuskilvan aikaan. Viimeisin nimikorjaus tehtiin vuonna 1989.
Koulun rehtorina toimii I. B. Fjodorov. Opetushenkilökuntaa yliopistolla on 3 500 henkilöä. Yliopistossa on 18 000 perustutkinto-opiskelijaa ja 1 000 jatko-opiskelijaa.
Osastot

Radioelektroniikka ja laserteknologia
Perustieteet
Koneenrakennus
Erikoiskoneet
Voimalaitteet
Robotiikka ja automaatio
Tietotekniikka ja säätötekniikka
Biolääketiede
Sosiaaliset ja ihmistieteet
Liiketaloustiede ja johtaminen
Osastot > Erikoisosastot

Radiotekniikka
Raketti- ja avaruustekniikka
Optoelektroniikka
Laiterakennus
Ilmailu- ja avaruustekniikka
Kuuluisia opettajia ja opiskelijoita

Sergei Afanasjev
Sergei Koroljov
Semjon Lavotškin
Sergei Lebedev
Aleksandr Mikulin
Vladimir Petljakov
Nikolai Pilugin
Pavel Suhoi
Vladimir Šuhov
Pafnuti Tšebyšov
Vladimir Tšelomei
Andrei Tupolev
Sergei Vavilov
Nikolai Žukovski
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yliopisto sivusto
Yliopiston opiskelijoiden sivusto
Yliopiston opiskelijoiden toinen sivusto
Baumanin historia (venäjäksi)
Constance Mayer

Constance Mayer: Omakuva taiteilijan isän kanssa: Isä osoittaa Raphaelin rintakuvaa ja pyytää tytärtään ottamaan tämän hienon taiteilijan esikuvakseen., öljy kankaalle, maalattu vuonna 1801.
Marie-Françoise Constance Mayer La Martinière  (9. maaliskuuta 1775 Chauny - 26. toukokuuta 1821 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari. Eräiden lähteiden mukaan hän olisi syntynyt vuonna 1778. Hän maalasi sekä muotokuvia että allegorisia maalauksia.
Yhdessä Pauline Auzoun, Marie-Denise Villersin ja Hortense Haudebourt-Lescot´n kanssa Mayer kuuluu Ranskan vallankumouksen aikaisten menestyneiden naistaiteilijoiden joukkoon.
Elämänvaiheita

Constance Mayer syntyi tullivirkailijan tyttäreksi. Hän sai yksityisopetusta taidemaalari J. B. Suveelta, joka pidätettiin Ranskan vallankumousta seuranneen hirmuvallan aikana. Sen jälkeen häntä ja hänen parasta ystäväänsä  Jeanne Philiberte  Ledoux´a opetti Jean-Baptiste Greuze. Hänen työnsä herättivät huomiota jo opiskeluaikana.
Ensimmäisen näyttelynsä Mayer piti vuonna 1796. Pian sen jälkeen hänet esiteltiin taidemaalari Pierre-Paul Prud’honille. Tapaaminen muodostui kohtalokkaaksi. Prud’hon kutsui Mayerin opiskelemaan ateljeeseensa ja avustamaan maalauksissa. Mayerin kädenjälki näkyy selvästi eräissä  Prud’honin töissä kuten Rakkaus viettelee viattomuuden.
Mayerin maalausten aiheet olivat aikansa muodin mukaisia, mutta hänen hahmonsa ja tapahtumansa ovat eloisia. Keisarinna Josephine osti yhden hänen töistään.
Kun Mayerin isä oli kuollut vuonna 1810, sai Mayer Prud’honilta tarjouksen muuttaa Sorbonneen, lähelle Prud’honia. Mayer hyväksyi tarjouksen ja taiteilijat alkoivat työskennellä yhdessä ja he myös ruokailivat yhdessä. Juoruiltiin, että he eivät olleet vain työtovereita vaan rakastajia. Mayer alkoi saada töistään huonoja arvosteluja, niiden sanottiin muistuttavan liikaa Prud’honin töitä.
Vuoden 1818 paikkeilla Mayerin mielenterveys alkoi horjua. Kolme vuotta myöhemmin, Mayer ja Prud’hon tekivät yhteisen lomamatkan ja sen jälkeen Mayer sai tietää, että hänet oli häädetty asunnostaan. Mayerilla ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin muuttaa  Prud’honin luo. Jotenkin Mayer oli käsityksessä että Prud’hon, joka oli nyt leskimies solmisi hänen kanssaan avioliiton. Tämä kuitenkin ilmoitti päättäväisesti, että ei enää solmi uutta liittoa. Masentunut Mayer päätti asian ymmärrettyään tehdä itsemurhan.
Teoksia

Runoilija Amable Tastun muotokuva, öljy kankaalle, Musée de Metz, Ranska
Venus ja Cupido nukkumasssa, Wallace Collection, Lontoo
L'heureuse mère, Musée du Louvre, Paris
Une muse
Dennis Tito

| Dennis Anthony Tito |
| --- | --- |
 Dennis Tito
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. elokuuta 1940 (ikä 84) Queens, New York
Kansalaisuus:   yhdysvaltalainen
Ammatti:  yrittäjä
Ura
Tyyppi:  Avaruuslennolle osallistuja
Lennot

 :  Sojuz TM-32
 :  Sojuz TM-31
 
Aiheesta muualla
www.wilshire.com/aboutus/board-of-directors/dennis-a-tito
Dennis Anthony Tito (s. 8. elokuuta 1940 New York) on yhdysvaltalainen monimiljonääri, joka nousi julkisuuteen, kun hänestä 28. huhtikuuta 2001 tuli maailman ensimmäinen avaruusturisti. Virallisesti hän oli lennolla mukana avaruuslennolle osallistujana. Hän matkusti Kansainväliselle avaruusasemalle Sojuz TM-32 -lennon mukana ja vietti kiertoradalla seitsemän vuorokautta, 22 tuntia ja neljä minuuttia. Tito maksoi yhteensä kymmenpäiväisestä avaruuslennostaan 20 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Spacefacts.de: Dennis Titon lyhyt elämäkerta (englanniksi)
Sumupaalu

Sumupaaluja kantatien 79 varrella Muoniossa vuonna 2013. Tien vasemmalla puolella olevissa paaluissa on mustalla taustalla kaksi ympyrää ja oikealla puolella olevissa suorakaide.
Sumupaalu eli reunapaalu on tienreunoissa ja siltojen läheisyydessä käytetty merkki, jonka tarkoitus on helpottaa tienreunan erottamista sakeassa säässä.
Sumupaaluja voidaan vähentää tai korvata kokonaan alueilla, joilla paalun käytöstä aiheutuu haittaa. Valkoiset paalut eivät välttämättä erotu talvisaikaan etenkään Lapissa, kun tienreuna on lumen peitossa. Paalut voivat myös haitata tienläheisiä maatalous- tai kunnostustöitä tai yksinkertaisesti olla sopimattomia maisemaan.
Pohjois- ja Keski-Lapin sumupaalut korvattiin heijastimet omaavilla aurausviitoilla elokuussa 2016.
Paalun ulkonäkö riippuu siitä, kummalla puolella tietä se kulkusuuntaan nähden on. Ajoradan vasemman puolen merkissä on mustalla taustalla kaksi ympyrää ja oikean puolen merkissä pystysuuntainen suorakulmio.
Vasen sumupaalu.
Oikea sumupaalu.
Antíparos (kunta)

| Antíparos Antíparoksen kunta Αντίπαρος Δήμος Αντιπάρου |
| --- | --- |
 Antíparosta Párokselta nähtynä.
 Kunnan sijainti
 Antíparos
 Koordinaatit: 37°0′N, 25°3′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Páros
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
 – Kallikrates-koodi:  6802
 – Kuntakeskus:  Antíparos
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  45,182 km²
Väkiluku (2011):  1 211
 – Väestötiheys:  26,80 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  840 07
Suuntanumero(t):  22840
Rekisterikilpi:  EM
 
 www.antiparos.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Antíparos (kreik. Αντίπαρος eli Δήμος Αντιπάρου, Dímos Antipárou) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Pároksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Kunnan pinta-ala on 45,182 neliökilometriä ja väkiluku 1 211 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Antíparos.
Antíparoksen kunta käsittää koko Antíparoksen saaren. Sen lisäksi kuntaan kuuluvat seuraavat pienemmät saaret: Despotikó, Dipló, Kampána, Kávouras, Revmatonísi, Strongylí, Toúrlos ja Tsimintíri. Saaret kuuluvat Kykladien saariryhmään.
Kunnan osat

Antíparoksen kunta muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |  |
| --- | --- | --- |
| Ágios Geórgios | 25 |  |
| Antíparos | 1 102 |  |
| Despotikó (saari) | 0 |  |
| Dipló (saari) | 0 |  |
| Feirá | 0 |  |
| Kámpos | 49 |  |
| Kávouras (saari) | 0 |  |
| Revmatonísi (saari) | 0 |  |
| Sorós | 35 |  |
| Strongylí (saari) | 0 |  |
| Tsimintíri (saari) | 0 |  |
Yhteensä: 1 211
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antíparos Wikimedia Commonsissa
Δήμος Αντιπάρου. Antíparoksen kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Etelä-Egean saarten alue
| --- | --- |
Ándroksen alueyksikkö:  Ándros
Kálymnoksen alueyksikkö:   Agathonísi  Astypálaia  Kálymnos  Leipsoí  Léros  Pátmos 
Kárpathos-Kásoksen alueyksikkö:   Kárpathos  Kásos 
Kéa-Kýthnoksen alueyksikkö:   Kéa  Kýthnos 
Kosin alueyksikkö:   Kos  Nísyros 
Míloksen alueyksikkö:   Kímolos  Mílos  Sérifos  Sífnos 
Mýkonoksen alueyksikkö:  Mýkonos
Náxoksen alueyksikkö:   Amorgós  Náxos ja Pienet Kykladit 
Pároksen alueyksikkö:   Antíparos  Páros 
Ródoksen alueyksikkö:   Chálki  Megísti  Ródos  Sými  Tílos 
Sýroksen alueyksikkö:  Sýros-Ermoúpoli
Thíran alueyksikkö:   Anáfi  Folégandros  Íos  Síkinos  Thíra 
Tínoksen alueyksikkö:  Tínos
Barbara Morgan

| Barbara Morgan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. marraskuuta 1951 (ikä 72) Fresno, Kalifornia
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  opettaja
Ura
Tyyppi:  astronautti
Aika avaruudessa:  12 vuorokautta 17 tuntia 53 minuuttia
Lennot

:  STS-118
 
Barbara Morgan (s. 28. marraskuuta 1951) on yhdysvaltalainen opettaja ja NASA:n ensimmäinen opettaja-astronautti. Fresnosta kotoisin oleva opettaja matkusti STS-118-lennolla kansainväliselle avaruusasemalle vuonna 2007.
Morgan toimi Christa McAuliffen varahenkilönä tämän valmistautuessa STS-51-L-lennolle. Challenger tuhoutui pian lähtönsä jälkeen 28. tammikuuta vuonna 1986 ja Morgan valittiin maan ensimmäiseksi opettaja-astronautiksi vuonna 1998, 12 vuotta McAuliffen kuoleman jälkeen. Barbara Morgan on naimisissa Clay Morganin kanssa ja hänellä on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

NASA:n elämäkertasivut
Artikkeli Space Todayssa (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Barbara Morgan Wikimedia Commonsissa