stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kasvupaikan ravinteisuus

Kasvupaikan ravinteisuus kertoo kasvupaikalla olevien kasveille käyttökelpoisten ravinteiden pitoisuuksista. Eri tieteenaloilla on kehitetty menetelmiä kasvupaikan ravinteisuuden karkeaan arvioimiseen maasto-olosuhteissa, kuten indikaattorikasvit tai pituusbonitointi.
Kasvupaikkaa, joka saa ravinteita ainoastaan sateen mukana, kutsutaan ombrotrofiseksi. Tällaisia paikkoja voivat olla esimerkiksi kohosuot. Ombrotrofian vastakohta on minerotrofia. Minerotrofiset kasvupaikat saavat ravinteita sadeveden lisäksi myös ympäröivästä maastosta. Minerotrofiset kasvupaikat voidaan jakaa edelleen vähäravinteisiin eli oligotrofisiin, keskiravinteisiin eli mesotrofisiin ja runsasravinteisiin eli eutrofisiin kasvupaikkoihin.
Kasvupaikan ravinteisuus metsissä

Kasvupaikan ravinteisuutta metsissä kuvataan pääasiallisesti kasvupaikkatyyppien avulla. Erityisesti metsätalouskäyttöön on kehitetty puiden pituusbonitointi.
Kasvupaikan ravinteisuus metsissä > Kasvupaikkatyypit

Suomen kasvupaikkatyypit ovat ravinteisuusjärjestyksessä ravinteisimmasta karuimpaan lehto, lehtomainen kangas, tuore kangas, kuivahko kangas, kuiva kangas sekä karukkokangas. Nämä metsätyypit voidaan tarpeen vaatiessa jakaa edelleen alatyyppeihin muun muassa kasvupaikan maantieteellisen sijainnin ja vallitsevien kasvilajien perusteella.
Kasvupaikan ravinteisuus metsissä > Pituusbonitointi

Pituusbonitoinnissa kasvupaikan hyvyyttä arvioidaan puiden valtapituudella tietyssä iässä. Pituusbonitointi soveltuu ainoastaan varttuneisiin tasaikäisiin metsiin. Toisin kuin kasvupaikkatyypin määrittämistä, pituusbonitointia voi käyttää myös talviaikaan.
Kasvupaikan ravinteisuus soilla

Kasvupaikan ravinteisuus soilla määritetään useimmiten indikaattorikasvien perusteella, tieteellisessä tutkimuksessa käytetään joskus kemiallista analyysia.
Kasvupaikan ravinteisuus soilla > Eutrofia

Eutrofiaa kutsutaan soilla lettoisuudeksi eli ruskosammaleisuudeksi. Vaateliaat niin sanotut ruskosammalet indikoivat runsaina esiintyessään eutrofiaa. Putkilokasveista eutrofiaa ilmentävät esimerkiksi keltasara (Carex flava) ja lettorikko (Saxifraga hirculus).
Kasvupaikan ravinteisuus soilla > Mesotrofia

Mesotrofiaa eli ruohoisuutta ilmentävät soilla muun muassa kurjenjalka (Potentilla palustris), suoputki (Peucedanum palustre) ja luhtakuusio (Pedicularis palustris). Sammalista ruohoisuutta indikoivat muun muassa keräpäärahkasammal (Sphagnum subsecundum) ja okarahkasammal (Sphagnum squarrosum).
Kasvupaikan ravinteisuus soilla > Oligotrofia

Oligotrofiset suot jaetaan saraisiin ja lyhytkortisiin. Saraisuutta ilmentävät suursarat kuten pullosara (Carex rostrata) ja jouhisara (Carex lasiocarpa). Saraisia kasvupaikkoja hieman karumpia lyhytkortisia soita indikoivat rahkasara (Carex pauciflora), tupasvilla (Eriophorum vaginatum), tupasluikka (Trichophorum cespitosum) sekä leväkkö (Scheuchzeria palustris).
Kasvupaikan ravinteisuus soilla > Ombrotrofia

Ombrotrofiselle kasvupaikalle on tyypillistä ruskorahkasammalen (Sphagnum fuscum) esiintyminen yhtenäisenä patjana. Itse asiassa ombrotrofisilla kasvupaikoilla ei oikeastaan ole omia indikaattorilajeja, sillä periaatteessa ruskorahkasammalkin voisi kasvaa ravinteisemmilla paikoilla, mutta pääsee vallitsevaksi vain erittäin karuissa oloissa.
Kultakuume (televisiosarja)

| Kultakuume> Gold Rush |
| --- | --- |
 Sarjan logo.
Tyyli:  tositelevisio
Kestoaika:  45 minuuttia
Luoja(t):  Thom Beers
Pääosissa:  Paul Christie, Todd Hoffman, Jack Hoffman, Parker Schnabel, Dave Turin, Tony Beets
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Discovery
Esitetty:  3. joulukuuta 2010 –
Tuotantokausia:  10
Jaksoja:  212
Tuotanto
Tuottaja(t):  Edward Gorsuch, Christo Doyle, Dimitri Doganis, James Bates, Sam Maynard
Ohjaaja(t):  Justin Kelly, Edward Gorsuch, Tim Dalby, Chirstina Bavetta, Gavin Campbell ja 11 muuta
Tuotantoyhtiö(t):  Raw Television
Palkinnot
Voitetut:  ASCAP Top Television and Music Awards Paras televisiosarja 2011, 2012, 2015, 2016
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Kultakuume (engl. Gold Rush, ensimmäisellä kaudella Gold Rush: Alaska) on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, joka seuraa kolmen toistensa kanssa kilpailevan ryhmän kullankaivuuta Kanadan Yukonissa.
Sarjan pohjalta on tehty myös erikoisjaksoja, kuten esimerkiksi talkshow Gold Rush: The Dirt, jossa tiimien jäsenet käyvät läpi kuluneen kauden tapahtumia ja mahdollisesti paljastavat joitain knoppeja tulevasta kaudesta. Lisäksi sarja on saanut muutaman spin-off-sarjan, jossa sarjan henkilöt huuhtovat kultaa muun muassa Etelä-Amerikan viidakossa. Joulukuussa 2019 sarjasta ilmestyi myös Tankavaaraan sijoittuva Gold Rush Suomi -osio.
Kultakuume-sarjaa on tehty kymmenen kautta. Sarjan ensimmäinen kausi alkoi vuonna 2010, ja yhdeksännen tuotantokauden ensiesitys Yhdysvalloissa oli lokakuussa 2018.
Kosmas Indikopleustes

Kosmas Indikopleusteen maailmankartta.
Kosmas Indikopleustes (m.kreik. Κοσμᾶς Ἰνδικοπλεύστης, Kosmas Indikopleustēs) oli kreikkalainen kauppias, merimies, matkailija, maantieteilijä ja munkki 500-luvun Aleksandriasta, Egyptistä. Hän matkusti Välimerellä, Punaisellamerellä ja Persianlahdella sekä keräsi tietoja idässä sijaitsevista maista. Hänen ei tiedetä varmuudella käyneen Intiassa vaikka lisänimi Indikopleustes tarkoittaakin Intianpurjehtijaa. Hänet tunnetaan teoksesta Kristillinen topografia, jossa hän perusteli uskoaan litteään Maahan. Teoksen vaikutus teologiaan jäi vähäiseksi ja se sai ensimmäisen latinankielisen käännöksensä vuonna 1706.
Kristillinen topografia jakaantuu kahteentoista osaan ja se on säilynyt kahtena käsikirjoituksena. Teoksen mukaan maailma muistuttaa muodoltaan ilmestysmajaa, ja sen maakerroksen muodostaman perustan ympärillä on merta. Merentakana puolestaan on seinämät, jotka kannattelevat taivaankantta. Kosmasin teos sisältää myös tietoja hänen matkoiltaan sekä kuvauksia Intian ja Sri Lankan kasveista ja eläimistä. Teos antaa myös historiallisesti tärkeää tietoa kristinuskon levinneisyydestä. Kosmas kirjoitti muitakin teoksia, mutta ainoastaan Kristillinen topografia ja muutamat psalmien ja evankeliumien kommentaarikatkelmat ovat säilyneet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kosmas Indikopleustes Wikimedia Commonsissa
Kierikki

| Kierikin kivikautiset asuinpaikat |
| --- | --- |

Sijainti
 Kierikin kivikautiset asuinpaikat
Koordinaatit:  65°21′27″N, 025°56′50″E
Valtio:  Suomi
Historia
Tyyppi:  Asuinpaikka
Merkitys:  Myöhäiskivikautinen asuinpaikka
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kierikissä esitellään kivikautisia asumuksia
Kierikin asumusten sisätiloja
Iijoki Kierikissä
Kierikki on yleisnimitys Oulun kaupungissa, entisen Yli-Iin kunnan alueella Iijoen varrella sijaitseville arkeologisesti tutkituille muinaisille asuinpaikkavyöhykkeille. Asuinpaikkojen ajoitukset vaihtelevat neoliittiselta kivikaudelta varhaismetallikauteen eli noin 5000–500 eaa. Kierikin tutkimusta ja esineistöä esitellään muun muassa Yli-Iin Kierikkikeskuksessa.
Iijoessa on Kierikki-niminen koski ja arvellaan, että Kierikki saattaa nimenä viitata joen pyörteeseen eli kierteeseen.
Luonnonhistoria

Iijoki vapautui viime jääkauden jälkeen jäästä noin 9300 eaa., mutta jäi aluksi meren alle. Arkeologisesti kiinnostava alue alkoi kohota merestä noin 8500 eaa., koska tämän jälkeen saapuivat Iijoelle ensimmäiset asukkaat.
Pohjanlahdella meren eustaattinen nousu ei saavuttanut koskaan maan isostaattista kohoamista ja siksi rantaviiva pakeni kauemmaksi merelle päin. Vuonna 7000 eaa. merenpinta sijaitsi noin 75 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella (m.p.y.) ja vuonna 4000 eaa. se sijaitsi noin 50 metriä m.p.y. Nykyisellään maa kohoaa Pohjanlahden rannikoilla 7,5−9 millimetriä vuodessa, mutta myös menneisyydessä maankohoaminen on ollut Fennoskandian nopeinta.
Koska maaston muodot ovat olleet jyrkät, eteni merenranta vain noin seitsemän kilometriä tässä ajassa. Joensuun asuinpaikat, jotka rakennettiin näiden 3 000 vuoden aikana, sijaitsevat epätavallisen tiheästi. Koska Pohjanlahti pienenee maankohoamisen myötä, lähentyvät jokien suut toisiaan. Iijoen suu on 7000−4000 eaa. lähentynyt Kemijokea 77 kilometriä ja Oulujokea 25 kilometriä.
Tutkimushistoria

Vaikka Kierikin muinaislöydöistä mainitaan jo 1800-luvulla, alkaa alueen arkeologinen tutkimus vasta 1960, kun Pahkakosken voimalaitoksen rakennuksien alle jäävää aluetta ja Kierikinsaarta tutkittiin. Kierikinkosken valjastaminen lisäsi paineita tutkia veden alle jääviä alueita, joihin kohdennettiin pelastuskaivauksia. Tällöin löydettiin myös Kierikinsaaren länsikärjestä suuri kohde, jossa esiintyi asbestisekoitteista keramiikkaa, jota nykyään kutsutaan Kierikin keramiikaksi. Museovirasto ja Oulun yliopisto suorittivat 1990-luvulla kaivauksia Kuuselankankaalla, Kierikinkankaalla, Korvalassa ja Purkajasuolla. Suoarkeologisesti mielenkiintoisia puuesineitä havaittiin suonkaivuun oheella. Oulun yliopisto on tehnyt alueella kaivauksia vuodesta 1993 lähtien jatkuvasti ja vuodesta 2005 lähtien myös Kierikkikeskus. Museovirasto on osallistunut kaivauksiin työllisyysmäärärahoilla.
Tutkimustuloksia > Kulttuurien kehittyminen

Iijoen muinaisen alajuoksun ja joensuun seudulla on asuttu tutkimusten mukaan varhaiskampakeraamiselta kaudelta 5000 eaa. aina Pöljän keramiikan kaudelle 2900 eaa. asti. Asutus vaikuttaa olleen katkeamatonta.
Asukasluku näyttää kasvaneen. Yläjuoksulla olevilla varhaisilla asuinpaikoilla majojen lukumäärät ja esineistön määrä on pienempi kuin alajuoksun asuinpaikoilla. Tämä saattaa heijastaa elinolojen muuttumista ihmisille suotuisimmiksi. Myös ihmisten toiminnassa tapahtuu muutoksia. Varhaisissa kohteissa kivi-iskokset, keramiikan palasten ja esinelöydöt ovat levinneet tasaisesti asuinpaikan ympäristöön. Myöhemmin havaitaan keskittymiä, jossa esimerkiksi keramiikkaa löydetään yhdestä paikasta paljon, kiven iskennän säleitä toisesta paikasta ja meripihkaesineitä toisaalta. Tämä on tulkittu toimijoiden erikoistumiseksi eli ankarin tulkinta on, että joillakin ihmisillä oli ammatteja. Myös kaukokaupan merkit eksoottisista esineistä viittaavat tähän suuntaan: kaupattavien esineiden tulee olla tavallista taidokkaampia ja niitä pitäisi valmistaa paljon. Erikoistaidot tulevat tällöin tarpeeseen.
Asuminen on kehittynyt maanpäällisistä kotamaisista asumuksista raskaammin rakennettujen asumusten suuntaan. Kaivauksista on saatu näyttöä hirsien käytöstä tukirakenteiden ja seinien pystyttämisessä. Pysyvien asumusten tekemiseen kannatti nähdä vaivaa, koska niitä ei tarvinnut enää liikutella. Asumuksen käyttöikä kasvoi, kun materiaali valittiin huolella. Lopulta kuitenkin maankohoamisesta johtuvan rannansiirtymän takia jouduttiin rakentamaan uusi asumus sukupolven välein. Talvista asumismukavuutta lisäsi pohjan osittainen kaivaminen maahan. Myöhemmin talot yhdistettiin välikäytävillä ja rivitaloissa saattoi olla yli kuusi taloa yhdessä.
Keraamisen kulttuurien kirjo vaihtelee asuinpaikan korkeuden mukaan. Asuinpaikkaa on siirretty rannansiirtymän takia etenevän joensuun lähelle ja taakse on jäänyt hylättyjä asuinpaikkoja, joista on löydetty tunnistettavia esineitä ja keramiikkaa. Pahkakosken asuinpaikat ovat varhaista kampakeraamista kautta (Ka I). Seuraavaa eli tyypillistä kampakeramiikkaa (Ka II) on löydetty alempaa Kierikkikankaan ja Kotikankaan asuinpaikoilta. Kuuselankankaalta on löytynyt sekä tyypillistä kampakeramiikkaa että Kierikin keramiikkaa (Kie). Viimeksi mainittua tavataan myös Kierikinsaaresta ja Voima-Kuuselan asuinpaikoilta. Korvalasta löytynyttä Pöljän keramiikka (Pö) on kronologisesti nuorinta materiaalia.
Merkitys

Tutkimukset ovat muuttaneet merkittävästi kuvaa kivikauden Pohjois-Suomesta. On käynyt ilmi, että 7 000–5 000 vuotta sitten asuneet ihmiset asuivat suurehkoissa kylissä ympäri vuoden, sillä kala- ja hyljesaaliit mahdollistivat sen. Ylijäämällä käytiin jopa kauppaa kauaksikin. Nämä ihmiset eivät siis olleet nomadeja, vuodenaikojen mukaan edestakaisin vaeltavia kansoja, kuten joskus on Suomen kivikautisten asukkaiden ajateltu olleen. Piinuolenkärkiä tuotiin Venäjältä ja meripihkakoruja Baltian maista. Kierikistä löytyi kesän 2007 kaivauksilta muun muassa purupihkaa. Löytö sai suurta kansainvälistä huomiota. 30. toukokuuta 2008 Kierikistä löydettiin ensimmäinen punamultahauta kivikaudelta.
Kierikki on myös tyypillisen kampakeramiikan alatyyppi: kierikinkeramiikaksi kutsuttu asbestikeraaminen keramiikkatyyppi oli käytössä noin 3500–3100 eaa.
Kierikkiin on tehty Suomen suurimpiin kuuluva arkeologinen Kierikkikeskus, joka on suosittu tutustumiskohde arkeologisine näyttelyineen ja kivikauden kylineen. Alueella on myös hotelli.
Aiheesta muualla

Kierikkikeskuksen verkkosivut
Mökkönen, Teemu: Studies on Stone Age Housepits in Fennoskandia (4000–2000 cal. BC), Changes in ground plan, site location, and degree of sedentism.  (väitöskirja)  Helsinki:  Helsingin yliopisto, 2011.  ISBN 978-952-10-6979-6.  Teoksen verkkoversio (pdf). (englanniksi)
Franzén, Patrik: Kevyttä ja kaunista – Yli-Iin meripihkalöydöt, s. 151–159.  (kirjasta "Ei kiveäkään kääntämättä")  Tornio:  Oulun Yliopisto, 2009.  ISBN 978-952-92-6079-9.  Teoksen verkkoversio (pdf).
Kaksi nuolenkärkeä. Kaleva 24.6.2013
Kirsikoti

Kirsikoti on kehitysvammaisten ihmisten taiteilija- ja asuinyhteisö, joka sijaitsee Lieksan Saarivaarassa. Kirsikoti on Lieksan Saarivaaran entisellä kansalaiskoululla. Kirsikodin taidetta on vuosien varrella ollut esillä muun muassa Kiasmassa, Joensuun taidemuseossa sekä taidemuseoissa Hyvinkäällä, Varkaudessa ja Kouvolassa, Joensuun taidekeskus Ahjossa, monissa kirjastoissa sekä ulkomailla muun muassa Ruotsissa, Saksassa, Itävallassa ja Italiassa. Kirsikodin taiteilijat ovat myös vierailleet monta kertaa Toscanassa.
Kirsikodissa eletään yhteisöelämää, ja se on koti kehitysvammaisille ihmisille ja niille, jotka haluavat elää heidän kanssaan.
Palkintoja

PricewaterhouseCoopers: Kunniamaininta Avoin Raportti 05 -kilpailussa 2005
Paikallislehdistön Antti-patsas 2004
Associazione Culturale Albatrello, Premio di Pittura Lucignano fra Passato e Presente 2003
Lieksan taidepalkinto 2003
Yleisradion Vuoden Valopilkku -kunniakirja 2002
Pohjois-Karjalan Sosiaaliturvayhdistys ry:n Rohkea Raivaaja -palkinto 2002
Pohjois-Karjalan taidetoimikunnan Kulttuuriteko-tunnustuspalkinto 2001
Aiheesta muualla

Kirsikoti
Komin tasavallan kansalliskirjasto
Aiheesta muualla

Uralica (Arkistoitu – Internet Archive) (uralica.kansalliskirjasto.fi)
Komi National Library (englanniksi) (facebook.com)
Kompromat

Kompromat (ven. компромат, lyhenne sanoista  компрометирующий материал, sananmukaisesti “vahingoittava materiaali”) on venäjänkielinen termi poliitikkoa tai julkisuuden henkilöä vahingoittavalle aineistolle. Tällaisia aineistoja voidaan käyttää negatiivisen julkisuuden luomiseksi, sitä voidaan käyttää henkilön kiristämiseen tai lojaalisuuden varmistamiseen. Kompromat voidaan hankkia eri turvallisuuspalveluilta, se voidaan suoranaisesti väärentää ja sen jälkeen toimittaa se julkisuuteen maksamalla journalistille. Kompromat on ollut eräs Venäjän ja Neuvostoliiton jälkeisten maiden politiikan ominaispiirre. Kompromat ilmenee nykyisin kyberrikollisuuden eräänä muotona.
Korkean tason suhteisiin kuuluu venäläiseen tapaan perinteisesti niin sanotut papkat eli kansiot. Kaikista tärkeistä henkilöistä kerätään mahdollisimman paljon sekä myönteistä, että kielteistä tietoa. Turvallisuuspalvelu säilyttää tiedot ja kartuttaa niitä vuosien ajan. Tarvittaessa kansiot otetaan käyttöön.
Historia

Varhaisessa vaiheessa kompromat saattoi sisältää väärennettyjä valokuvia, ujutettuja huumeita tai rakeisia videoita yhteyshenkilöistä, jotka olivat KGB:n palkkaamien prostituoitujen kanssa, sekä muita yksinkertaisia ansaan houkuttelemisen tekniikoita.
KGB painosti Britannian suurlähetystössä Moskovassa 1950-luvulla työskennelleen homoseksuaalin John Vassalin toimimaan vakoilijana KGB:lle raskauttavien kuvien avulla, joissa hän oli sukupuoliyhteydessä useiden eri miesten kanssa.
Vuonna 1999 julkaistiin video, jossa Juri Skuratovia muistuttava mies oli sängyssä kahden naisen kanssa. Video johti myöhemmin hänen erottamiseensa Venäjän pääsyyttäjän virasta. Video julkaistiin sen jälkeen, kun Suratov oli ryhtynyt tarkastelemaan presidentti Boris Jeltsinin ja hänen liittolaistensa korruptiosyytteitä.[lähde? ]
Huhtikuussa 2010 koomikko Viktor Shenderovich sekaantuiselvennä seksiskandaaliin, jossa eräs nainen väitti toimineensa Kremlin ”hunajapurkkina”  saattaakseen huonoon valoon opposition henkilöitä. Video julkaistiin kaksi päivää hänen tyttärensä häiden jälkeen.[lähde? ]
Uudempana esimerkkeinä kompromatista on tapaus, jossa Venäjän vakoilijoiden on epäilty tai syytetty lapsipornografian asentamisesta sellaisten henkilöiden tietokoneisiin, joita yritetään mustamaalata. Vuonna 2015 Britannian syyttäjänvirasto ilmoitti syyttävänsä Vladimir Bukovskia hänen tietokoneestaan löytyneistä ”kielletyistä kuvista”.[lähde? ] Tapaus Bukovskia vastaan lykkääntyi tutkijoiden yrittäessä määritellä, olivatko pornograafiset kuvat sijoitettuja.[lähde? ] Venäjän vuoden 2016 vaalien alla julkaistiin NTV:ssä Mihail Kasjanovista seksivideo.[lähde? ]
Yhdysvaltain vuoden 2016 presidentinvaalien jälkeen tammikuun 10. 2017 ilmeni, että Yhdysvaltain tiedustelutoimistot tutkivat valittua presidenttiä Donald Trumpia koskevaa sellaista mahdollisesti vahingoittavaa henkilökohtaista tai taloudellista informaatiota, joka saattaisi johtaa syytteisiin siitä, että hän ja hänen hallintonsa olisivat alttiita Venäjän hallituksen manipuloinnille.
Kompromat verkossa

Uusi kehitysvaihe on ollut erikoistuneiden kompromat-verkkosivujen luominen, joista kuuluisin on venäläinen Компромат.Ru (compromat.ru), joka julkaisee useiden satojen dollareiden hintaan minkä tahansa kompromatin kenestä tahansa. Seurauksena venäläiset ISP:t tai niiden omistajat usein estävät väliaikaisesti valtion hallintoelimiä häiritseviä verkkosivuja.
Aiheesta muualla

Компромат.Ru (venäjäksi)
Компромат.Ua (ukrainaksi)
Ioffe, Julia: How Blackmail Works in Russia The Atlantic.  11.1.2017. The Atlantic Monthly Group. Viitattu 12.1.2017. (englanniksi)
Rainsford, Sarah: Russia and the art of 'kompromat' BBC News.  14.1.2017. Viitattu 14.1.2017. (englanniksi)
Thornhill, John: Donald Trump, Vladimir Putin and the murky history of ‘kompromat’ Financial Times.  13.1.2017. The Financial Times Ltd.. Viitattu 15.1.2017. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Kompromat
Käännös suomeksi
Kivotós

| --- | --- |
Sijainti:  37°19′51″N, 23°24′25″E, Hydra Saaret, Attika Kreikka
Saariryhmä:  Argo-Saroniset saaret
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,03 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kivotós (kreik. Κιβωτός) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisiin saariin ja sijaitsee Hydran saaren pohjoisrannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,03 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Kivotós kuuluu Hydran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen.
Krabi

| Krabi เทศบาลเมืองกระบี่ |
| --- | --- |

 Krabi
 8°03′32″N, 98°55′08″E 
Valtio:  Thaimaa
Provinssi:  Krabi
Väkiluku 2014:  30 499 
 www.krabicity.go.th 
Krabi on kaupunki Etelä-Thaimaassa, Malakan niemimaalla Andamaanienmeren rannalla. Se on Krabin provinssin pääkaupunki.
Krabi on suosittu matkailukohde, ja turismi on tärkeä tulonlähde kaupungille.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rantapallo: Krabi
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1982–1983

Kausi 1982–1983 oli 43. kausi, jolloin pelattiin koripallon miesten Suomen mestaruudesta. SM-Koriksen mestaruuden voitti Torpan Pojat. Pantterit voitti hopeaa ja Turun NMKY pronssia.
Runkosarja

|  | O | V | H | P+ | P- | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kotkan Työväen Palloilijat | 36 | 25 | 11 | 3457 | 3099 | 50 |
| Turun NMKY | 36 | 23 | 13 | 3373 | 3060 | 46 |
| Hyvinkään Tahko | 36 | 22 | 14 | 3444 | 3412 | 44 |
| Forssan Koripojat | 36 | 20 | 16 | 3299 | 3407 | 40 |
| Pantterit | 36 | 19 | 17 | 3091 | 3049 | 38 |
| Torpan Pojat | 36 | 19 | 17 | 3430 | 3471 | 38 |
| Uudenkaupungin Urheilijat | 36 | 17 | 19 | 3322 | 3359 | 34 |
| Playhonka | 36 | 16 | 20 | 3386 | 3278 | 32 |
| Tampereen Pyrintö | 36 | 14 | 22 | 3261 | 3375 | 28 |
| Joensuun Kataja | 36 | 5 | 31 | 3180 | 3733 | 10 |
Joensuun Kataja putosi suoraan ja sen tilalle nousi Helsingin NMKY. Pyrintö säilyi karsinnan jälkeen.
Pudotuspelit > Loppuottelut

| Pantterit – Torpan Pojat |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Pantterit | ToPo | 87–88 |
|  | ToPo | Pantterit | 90–97 |
|  | Pantterit | ToPo | 76–80 |
|  | ToPo | Pantterit | 67–79 |
|  | Pantterit | ToPo | 78–84 |
Torpan Pojat mestaruuteen voitoin 3–2.
ToPon joukkue: Raine Holmborg, Timo Heinonen, Kari-Pekka Klinga, Anssi Rauramo, Kimmo Rautiainen, Osmo Rekonen, Leon Huff, Juha Leino, Kalevi Sarkalahti, Veli-Pekka Sirola, Juha Jukkanen, Petri Nohynek, Mikko Widing, Esa Lammisalo, Juha Laukkanen. Valmentaja Jukka Suhonen.
Kompsat

KOMPSAT-5
Kompsat eli koreaksi Arirang on Etelä-Korean kaukokartoitussatelliittien perhe.
Kompsat-1

Kompsat-1 on Etelä-Korean Korea Aerospace Research Institute-avaruusjärjestön kehittämä kaukokartoitussatelliitti, joka laukaistiin Vandenbergin lentotukikohdasta 21. joulukuuta 1999 Taurus-kantoraketilla. Se oli ensimmäinen miltei kokonaan korealaisten rakentama satelliitti. Se kehitettiin Daejeonin tiedekeskuksessa. Satelliitissa on kamera, jonka resoluutio on 6,6 metriä. Nimi Arirang on korealaisesta kansanlaulusta.
Kompsat-2

Arirang-1:n seuraaja oli Arirang-2, joka laukaistiin vuonna 2006. 6.1.2008 KARI ilmoitti, että se oli menettänyt yhteyden Kompsat-2-satelliittiin.
Kompsat-3

Saksan DLR ja Astrium GmbH rakensivat Etelä-Korean tilauksesta sille tarkan optisen kaukokartoitussatelliitin. Se laukaistaan vuonna 2011.
Aiheesta muualla

Profile of Korean space program by the Korea Times (Arkistoitu – Internet Archive)
Koripallon I-divisioona-kausi 1975–1976

Kausi 1975–1976 oli koripallon I-divisioonan 1. kausi. Se pelattiin 10 joukkueen kesken kaksinkertaisena sarjana. Kauden mestaruuden voitti Joensuun Kataja, joka yhdessä Helsingin NMKYn kanssa nousi suoraan Mestaruussarjaan.
Sarjataulukko

| --- | --- |
Värien selitykset
    : Nousu Mestaruussarjaan
    : Suora putoaminen
| # |  | O | V | H | P+ | P- | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Joensuun Kataja | 18 | 15 | 3 | 1653 | 1332 | 30 |
| 2 | Helsingin NMKY | 18 | 15 | 3 | 1696 | 1404 | 30 |
| 3 | Porvoon Tarmo | 18 | 13 | 5 | 1545 | 1392 | 26 |
| 4 | Forssan Koripojat | 18 | 10 | 8 | 1540 | 1488 | 20 |
| 5 | Peli-Karhut, Karhula | 18 | 10 | 8 | 1541 | 1432 | 20 |
| 6 | Karkkilan Urheilijat | 18 | 9 | 9 | 1523 | 1395 | 18 |
| 7 | Oulun NMKY | 18 | 7 | 11 | 1396 | 1516 | 14 |
| 8 | Lahden NMKY | 18 | 6 | 12 | 1501 | 1537 | 12 |
| 9 | Karhun Pojat | 18 | 5 | 13 | 1378 | 1470 | 10 |
| 10 | Kelohonka, Espoo | 18 | 0 | 18 | 1163 | 1926 | 0 |
Lyhenteet: # = Sijoitus runkosarjassa, O = Pelatut ottelut, V = Voitot, H = Häviöt, P+ = Tehdyt pisteet, P- = Päästetyt pisteet, P = Pisteet
Kristineberg (Tornio)

Kristineberg  on Tornion kaupungissa Tornionjoen rannassa Alatorniossa sijaitseva asuntoalue. Se on saanut nimensä alueella sijainneen Ruotsin kruunun omistaman Kristinebergin kartanon mukaan. Kartano on perustettu 1765 ja sitä asuttivat ruotsalaiset virkamiehet ja maita viljelivät vuokraviljelijät.
Kivisalmen linja-autoturma

Kivisalmen linja-autoturmassa 28. heinäkuuta 1956 lossille ajaneen linja-auton jarrut pettivät ja auto syöksyi järveen. Kantatiellä 69 Konneveden ja Rautalammin kuntien rajalla sattuneessa onnettomuudessa hukkui 15 ihmistä. 18 autossa ollutta pelastui.