stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Trần Hưng Đạo

Trần Hưng Đạon patsas Hồ Chí Minhin kaupunkissä
Trần Hưng Đạo (n. 1229 – 1300, Van Kiep, Vietnam), alkujaan Trần Quốc Tuấn ja tunnettu myös nimellä Hung Dao Vuong, oli vietnamilainen sotapäällikkö, joka kukisti kaksi mongolien valloitusyritystä 1200-luvulla. Hän oli eräs ensimmäisistä merkittävistä vietnamilaisista sotilasstrategeista. Nykyisinkin häntä pidetään merkittävänä kansallissankarina Vietnamissa.
1280-luvun alkuvuosina Vietnamin kuningaskunta kohtasi kasvavan uhan Kublai-kaanin johtamien mongolien taholta. Tultuaan valituksi Vietnamin asevoimien ylipäälliköksi Tran kannusti joukkonsa taistelemaan valloittajia vastaan. Kun mongoliarmeija valtasi Punaisenjoen laakson Vietnamin pohjoisosissa suurella armeijalla vuosina 1283–1284, Tran aluksi väisti maahantunkeutujia ja vastasi uhkaan puolustavalla strategialla. Hän käytti mongoleja vastaan sissitoimintaa ja poltetun maan taktiikkaa, minkä jälkeen hän ryhtyi vastahyökkäykseen, vapautti Vietnamin pääkaupungin valloittajien otteesta ja ajoi nämä takaisin Kiinan alueelle.
Mongolit yrittivät Vietnamin valloitusta toiseen otteeseen vuonna 1287. Jälleen Tran joukkoineen antoi mongoleiden ensin vallata pääkaupungin ennen ryhtymistään vastahyökkäykseen. Ratkaisutaistelut käytiin Bạch Đằng -joella vuonna 1288. Kublai-kaanin džonkit houkuteltiin hyökkäämään pitkin vesistöä, jonka pohjaan oli upotettu rautakärkisiä keihäitä: strategia, joka oli peräisin aikaisemmalta vietnamilaiselta soturilta Ngô Quyêniltä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trần Hưng Đạo Wikimedia Commonsissa
TRAN HUNG DAO (1213-1300)
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1987

Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1987 järjestettiin miesten osalta Yhdysvalloissa Lake Placidissa ja naisten osalta Suomessa Lahdessa.
Naiset > 5 kilometriä

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Jelena Golovina | 21.14,7 (0) |
| 2 |  | Venera Tšernyšova | 21.51,9 (1) |
| 3 |  | Anne Elvebakk | 22.12,1 (2) |
| 4 |  | Kaija Parve | 22.14,4 (3) |
| 5 |  | Siv Bråten Lunde | 22.16,1 (2) |
| 6 |  | Maria Manolova | 22.34,8 (3) |
|  |  | ... | ... |
| 11 |  | Tuija Vuoksiala | 23.09,6 (4) |
| 13 |  | Pirjo Mattila | 23.18,8 (2) |
| 17 |  | Aino Kallunki | 23.26,4 (4) |
| 29 |  | Katri Tuomaala | 24.53,2 (3) |
Naiset > 10 kilometriä

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Sanna Grønlid | 42.42,8 (2) |
| 2 |  | Kaija Parve | 43.31,1 (2) |
| 3 |  | Tuija Vuoksiala | 44.56,8 (2) |
| 4 |  | Pirjo Mattila | 46.01,4 (2) |
| 5 |  | Venera Tšernyšova | 46.06,9 (3) |
| 6 |  | Siv Bråten Lunde | 46.07,9 (4) |
|  |  | ... | ... |
| 10 |  | Aino Kallunki | 47.28,5 (3) |
| 19 |  | Sari Kokko | 50.02,4 (5) |
Naiset > 3 × 5 kilometrin viesti

| Sija | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Jelena Golovina, Venera Tšernyšova, Kaija Parve | 1.02.54 (1) |
| 2 |  | Inger Björkbom, Mia Stadig, Eva Korpela | 1.03.39 (1) |
| 3 |  | Anne Elvebakk, Sanna Grønlid, Siv Bråten Lunde | 1.04.02 (1) |
| 4 |  | Zvetana Karsteva, Maria Manolova, Daniela Minkova | 1.06,59 (1) |
| 5 |  | Pirjo Mattila, Aino Kallunki, Tuija Vuoksiala | 1.07.10 (1) |
| 6 |  | Petra Schaaf, Inga Kesper, Dorina Piper | 1.13.07 (7) |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Neuvostoliitto | 2 | 2 | 0 |
| 2. |  Norja | 1 | 0 | 2 |
| 3. |  Ruotsi | 0 | 1 | 0 |
| 4. |  Suomi | 0 | 0 | 1 |
Antero Korjonen

Antero Korjonen, kirjailijanimi Antero Kanerva (2. tammikuuta 1863 Kurkijoki – 17. tammikuuta 1937) oli suomalainen kirjailija.
Kanervan esikoisteos Salakulettaja (sic!) arvosteltiin Laatokka-lehdessä ilmestymistään seuraavana vuonna. Nimetön kriitikko toteaa, että kirjassa kuvataan sangen perehtyneesti elämää rajaseudulla, jossa salakuljetusta pidetään luonnollisena asiana. Kirjan päähenkilö on Simo Pulli, joka kuljettaa tavaraa rajan yli molempiin suuntiin ja ihmettelee tullivirkamiehiä, jotka häiritsevät rauhallisia ihmisiä. Kirja antaa synkän mutta todenmukaisen kuvan salakuljettajan rikollisesta elämästä ja kirjasta on arvostelijan mukaan rajaseutulaisilla paljon opittavaa. Vaikka teos on ensikertalaisen kirjoittama, kokonaisuus ei kuitenkaan kärsi kriitikon mainitsemista muutamista virheistä. Sitä hän pahoittelee, että kirjoittajan omaan tekstiin on paikoitellen päässyt mukaan murteellisuutta ja puhekielisyyttä kirjakielen sijaan.
Teoksia

Salakuljettaja : kertomus Rajajoen tienoilta. Kurikka, Wiipuri 1889 (nimimerkillä Antero Kanerva)
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Antero Kanervan e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
Ulla Pitkonen

Ulla Katri Pitkonen (s. 20. huhtikuuta 1937 Viipuri) on suomalainen radiokuunnelmia kirjoittanut kirjailija.
Pitkonen palkittiin 1966 J. H. Erkon kirjoituskilpailussa[lähde? ].
Teoksia

Pientä pyrkimistä : kuunnelma. 1967
Aikavälikertaus

Anki: tietokoneohjelma, joka käyttää aikavälikertausta.
Aikavälikertaus on oppimismenetelmä, joka käyttää kasvavaa aikaväliä opitun materiaalin kertauksien välillä.
Vaikka aikavälikertauksesta on hyötyä monissa yhteyksissä, sitä käytetään useimmiten tilanteissa, joissa on opittava suuri määrä tietoa ja muistettava se pysyvästi. Siksi se sopii hyvin toisen kielen sanaston oppimiseen.
Tutkimustyötä ja käyttöjä

Aikavälikertausavusteisen oppimisen parantamisen esitteli ensi kertaa professori Cecil Alec Mace vuonna 1932 julkaisemassa kirjassaan Psychology of Study. Vuonna 1939 Spitzer testasi aikavälikertausmenetelmän vaikutuksia amerikkalaisiin kuudesluokkalaisiin, jotka opettelivat tieteellisiä tietoja. Spitzer testasi yli 3 600 opiskelijaa Iowassa ja osoitti aikavälikertauksen tehokkaaksi. Tutkimustyö ei saanut paljon huomiota ja tieteenala oli suhteellisen hiljainen 1960-luvulle asti. Silloin kognitiiviset psykologit, muun muassa Melton, Landauer ja Bjork, tutkivat kertausten aikavälien vaikutuksia tietojen muistamiseen. Samoihin aikoihin Pimsleurin kielen oppimisjärjestelmä hyödynsi aikavälikertausteoriaa kielten oppimiseen, ja vuonna 1973 Leitner keksi flash-kortteihin perustuvan Leitner-järjestelmän.
Siihen aikaan aikavälikertauksen oppiminen toteutettiin pääsääntöisesti flash-korttijärjestelmillä. Järjestelmien käyttöä hankaloitti se, että merkittävä opiskelu vaatii monta tuhatta flash-korttia. Henkilökohtaisten tietokoneiden yleistyessä 1980-luvulla aikavälikertausta aloitettiin toteuttaa ohjelmistolla. Ohjelmat pyrkivät sitomaan aikavälikertauksen oppijan tuloksiin. Ohjelmisto vaihtelee kertausten aikaväliä tietyn muistitason, esimerkiksi 90 prosenttia kaikesta tiedosta, saavuttamiseksi. Vaikeammat tiedot näytetään useammin ja helpommat tiedot harvemmin. Vaikeutta määrittää se, kuinka helposti käyttäjä omasta mielestään muistaa oikean vastauksen.
On olemassa useita aikavälikertauksen algoritmeja:
Neuroverkkoihin perusteisia
Leitner-järjestelmä
SuperMemon algoritmit
Jotkut ovat spekuloineet, että aikavälien tarkat pituudet eivät olennaisesti vaikuta algoritmin tehokkuuteen. Toiset ovat vakuuttaneet aikavälien olevan hyvin tärkeitä. Kokeellinen tieto tästä ei viittaa selkeästi suuntaan tai toiseen.
Pimsleurin asteittainen aikavälikertaus

Asteittainen aikavälikertaus on Paul Pimsleurin vuonna 1967 julkistama aikavälikertausmenetelmä. Sitä käytetään Pimsleurin kielen oppimismenetelmässä. Sen lyhyet ensimmäiset aikavälit (esimerkiksi sekunteja tai minuutteja) sopivat hyvin ääniopetukseen, joka vaatii tarkkoja aikavälejä.
Pimsleurin alkuperäisessä tekstissä esiintyivät seuraavat aikavälit: 5 sekuntia, 25 sekuntia, 2 minuuttia, 10 minuuttia, 1 tunti, 5 tuntia, 1 päivä, 5 päivää, 25 päivää, 4 kuukautta ja 2 vuotta.
Ohjelmisto

Useimmat ohjelmat perustuvat manuaalisiin flash-korttimenetelmiin eli opittavat tiedot lisätään ohjelmaan kysymys-vastauspareina. Kun pari on kerrattavana, kysymys näytetään käyttäjälle ja käyttäjän on keksittävä vastaus. Keksittyään vastauksen käyttäjä paljastaa vastauksen ja arvioi, kuinka vaikealta vastaaminen tuntui. Ohjelma aikatauluttaa parin seuraavan kertauksen arvioinnin ja aikavälikertauksen algoritmin perusteella. Ilman ohjelmaa käyttäjän on itse aikataulutettava kertauksia. Tämä vie aikaa ja rajoittaa käyttäjän yksinkertaisempiin algoritmeihin kuten Leitner-järjestelmän algoritmiin.
Muutamia aikavälikertauksen ohjelmia:
Anki
Mnemosyne
SuperMemo
Aiheesta muualla

Caple, C. (1996). "The Effects of Spaced Practice and Spaced Review on Recall and Retention Using Computer Assisted Instruction". Dissertation for the degree of Doctor of Education, North Carolina State University.
de Boer, V. (2003, August). "Optimal Learning and the Spacing Effect: Theory, Application and Experiments based on the Memory Chain Model". Artificial Intelligence Master's Thesis for Computational Psychology, University of Amsterdam. (Arkistoitu – Internet Archive)
Dempster, F. N. (1988). "The Spacing Effect: A Case Study in the Failure to Apply the Results of Psychological Research". American Psychologist, 43(8), 627-634.
Greene R. L. (2008). Repetition and spacing effects. In Roediger H. L. III (Ed.), Learning and memory: A comprehensive reference. Vol. 2: Cognitive psychology of memory (pp. 65–78). Oxford: Elsevier.
Karpicke, J. D., & Roediger, H. L. (2007). "Expanding Retrieval Practice Promotes Short-Term Retention, but Equally Spaced Retrieval Enhances Long-Term Retention". Journal of Experimental Psychology: Learning, * Memory, and Cognition, 33(4), 704-719. (Arkistoitu – Internet Archive)
Kerfoot, B. P.; Baker, H. E.; Koch, M. O.; Connelly, D.; Joseph, D. B.; Ritchey, M. L.: Randomized, Controlled Trial of Spaced Education to Urology Residents in the United States and Canada. The Journal of Urology, 2007, 177. vsk, nro 4, s. 1481–1487.  PubMed:17382760.  doi:10.1016/j.juro.2006.11.074.
Pavlik, P. I. (2005). The Microeconomics of Learning: Optimizing Paired-Associate Memory. PhD, Carnegie Mellon.
Pavlik, P. I.; Anderson, J. R.: Using a model to compute the optimal schedule of practice. Journal of Experimental Psychology, 2008, 14. vsk, nro 2, s. 101–117.  PubMed:18590367.  doi:10.1037/1076-898X.14.2.101.  Artikkelin verkkoversio.
Määttä, J. (2015). "Aikavälikertaus muistin tukena". Skrolli, 2015.2, 44–47.
Uno

Uno voi tarkoittaa
uno, lukusana yksi italian ja espanjan kielissä
Uno, korttipeli
Uno, saari Bolaman alueella Guinea-Bissaussa
Fiat Uno,  vuosina 1983–1995 valmistettu Fiatin automalli
Fiat Uno (2010), vuodesta 2010 lähtien valmistettu Fiatin automalli
”Uno”, brittiyhtye Musen kappale ja singlejulkaisu
¡Uno!, Green Dayn albumi
Rai Uno, italialainen televisiokanava
Antenna Uno, italialainen radioasema
UNO-City, Vienna International Center, rakennuskeskittymä Wienissä
Uno, unniloctiumin eli nykyisen hassiumin entinen kemiallinen merkki
Uno, miehen etunimi, suomalainen vastine Uuno
”Uno”, suosittu tango-kappale (suom. Yksin)
Uno, japanilainen sukunimi:
Caol Uno (s. 1975), vapaaottelija
Ryoko Uno (s. 1975), jalkapalloilija
Shoma Uno (s. 1997), taitoluistelija
Sōsuke Uno (1922–1998), poliitikko, Japanin pääministeri 1989.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Uno”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Turun Muna

| Turun Muna Oy |
| --- | --- |
Perustettu:  1926
Perustaja:  Niilo Näsänen
Toimitusjohtaja:  Niilo Näsänen 1926–1963 Sulo Näsänen 1963–
Kotipaikka:  Turku
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  rehuteollisuus
Tuotteet:  karjan- ja kalanrehut
Henkilöstö:  350 (1976)
Tytäryhtiöt:  Jaakko-Tehtaat Kariniemi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Turun Muna Oy oli suomalainen rehujen valmistaja. Nykyisin Turun Muna on yksi Hankkija Oy:n aputoiminimistä.
Turun Munan perusti vuonna 1926 Niilo Näsänen, joka toimi yrityksen toimitusjohtajana kuolemaansa 1963 saakka. Yritys toimi vuonna 1932 ostamassaan Linnunpään kartanossa Piikkiössä ja 1957 hankitulla Munkkilan tilalla Paimiossa, jossa toimi Turun Munan koe- ja testauslaitos.
Turun Munan päätuotteita olivat Sampo-rehut. Se aloitti siipikarjanrehuista ja laajeni vähitellen muihin karjanrehuihin ja kalarehuihin. Munkkila ja Linnunpää olivat Suomen ensimmäisiä viherjauhotehtaita.
1970-luvun alussa Turun Muna rakennutti rehutehtaan Turun Kärsämäkeen. 1970-luvun lopulla Turun Muna perusti Mikkeliin nautakarjanrehua tuottavan tehtaan SOK:lta ostamaansa myllyyn.. Vuodesta 1976 Turun Munan tytäryhtiönä oli Jaakko-Tehtaat Euran Paneliassa, joka valmisti kanalakalusteita, viljankuivaamoja ja viljasiiloja.
Vuonna 1981 Turun Muna ja sen vuonna 1978 ostama Kariniemi myytiin Suomen Sokerille. Tuolloin yhtiöllä oli Turun ja Mikkelin lisäksi tehdas myös Tampereella. Myöhemmin Cultor-konsernin osana Turun Muna toimi nimellä Rehu-Sampo Oy. Kun Danisco vuonna 1999 osti Cultorin sokeriliiketoiminnan, rehuliiketoiminta myytiin Avenalle ja Kemiralle.
Turun Munan entisessä toimistokiinteistössä Turun Ratapihankatu 53:ssa ovat myöhemmin toimineet muun muassa Turun taiteen ja viestinnän oppilaitos Tutvo (nyk. Turun taideakatemia) sekä Turun seudun musiikkiopiston rytmimusiikin opetus.
Alexander Kielland

| Alexander Lange Kielland |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. helmikuuta 1849 – 6. huhtikuuta 1906 Stavanger
Kuollut: 6. huhtikuuta 1906 (57 vuotta) Bergen
Ammatti:  kirjailija, tehtailija
Vanhemmat:  Jens Zetlitz Kielland ja Christiane Lange
Puoliso:  Beate Ramsland
Kirjailija
Aikakausi:  1879-1891
Tyylilajit:  realismi
Esikoisteos:  Novelletter (1879), Nye Novelletter, For Scenen ja Tre Smaastykker (1880)
Muuta tietoa
 Vuonna 1907 paljastettiin Kiellandin rintakuva Reknesparkenissa Moldessa, tekijänä Peder S. Krøyer, lahjoittajana  Bjørnstjerne Bjørnson, Vuonna 1929 Stavangerin aukiolla paljastettiin Kiellandin patsas, tekijänä Magnus Vigrestad, Kiellandin mukaan on nimetty porauslautta Alexander Kielland 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Alexander Lange Kielland (18. helmikuuta 1849 Stavanger – 6. huhtikuuta 1906 Bergen) oli norjalainen tehtailija ja kirjailija. Hän kirjoitti sekä romaaneita, novelleja että draamaa, ja häntä pidetään yhtenä Norjan suurimmista 1800-luvun kirjailijoista.
Kiellandin sisko oli taidemaalari Kitty Kielland.
Alexander Kiellandin patsas Stavangerissa
Alexander Kiellandin rintakuva Reknes-puistossa Moldessa
Perhe, opinnot ja työuran alkua

Kielland syntyi Jens Zetlitz Kiellandin ja Christiane Langen varakkaaseen kauppias- ja konsuliperheeseen. Hän avioitui Beate Ramslandin kanssa 1872. Kielland kävi Stavangerin katedraalikoulua ja tuli ylioppilaaksi 1867. Hän opiskeli oikeustiedettä ja suoritti kandidaatin tutkinnon 1871.
1872 Kielland osti Malden tiilitehtaan Stavangerista ja toimi sen johtajana vuoteen 1881, jolloin luopui tehtaasta. Tänä aikana hän tutustui työelämään ja työntekijöihin sekä syvällisesti perehtyi omaa aikakauttaan ja tulevaisuutta valottaviin yhteiskunnallisiin vaikuttajiin: Heine, Darwin, Stuart Mill ja Brandes. Søren Kierkegaardin teokset tekivät häneen syvän vaikutuksen. Hän päätti kohdistaa luovat voimavaransa sosiaaliseen kritiikkiin ja uudistuksiin.
Kirjailijana > Debyytti

Kiellandin läpimurtoteos oli elegantilla, selvällä tyylillä kirjoitettu Novelletter (1879), jolla hän pääsi proosakirjailijoiden etujoukkoon. Nye Novelletter, For Scenen ja Tre Smaastykker (1880) olivat uusia näyttöjä valloittamallaan tyylialueellaan. Camilla Collettin Sidste Bladeskuespillet osaltaan innoitti Kiellandia kirjoittamaan näytelmän Paa Hjemveien (1878), jossa Kielland suuntautui kulttuuritaistelussa vasemmistolaisuuteen.
Kirjailijana > Kirjailijana: kärkevyyttä, lyyrisyyttä, satiiria

1880 Kielland julkaisi lyyrisen, osittain satiirisen romaanin Garman & Worse, joka kuvaa mestarillisesti hänen syntymäpaikkaansa sekä varallisuuden ja köyhyyden välistä ristiriitaa entisenä ja silloisena aikana. Arbeidsfolk (1881) näyttää katkeran kuvan byrokratiasta vasemmassa siivessä poliittisen taistelun aikana. Vastaavasti Else herätti voimakasta ärsytystä. En Julefortællingissä (1881) Kielland hyökkäsi kristillisen moraalin taustalta kohoavaa tekopyhyyttä vastaan. Romaani Skipper Worse (1882) tuli yllätyksenä. Siinä nähdään kulttuurihistoriallinen aikajakso Stavangerista 1800-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Samalla hän kuvaa ymmärryksellä ja sympatialla Haugen taisteluja valtion kirkkoa vastaan.
To Novelletter fra Danmark (1882) sisältyy yksi Kiellandin ankarimmista sosiaalisista novelleistaan ​​ja toinen hänen taiteellisimmista. Sitten hän ja Edvard Brandes julkaisivat Garman & Worse'n näytelmänä (1883). Kasvatusromaanissa Gift (1883) hän hyökkäsi latinalaista opetusta ja virallista tekopyhyyttä vastaan. Samaan aikaan hän antoi erinomaisen kuvan naisesta, joka hukkui pienen kaupungin ahtaissa olosuhteissa. Teoksessa Fortuna (1884) kuvattiin tulevaisuuden talouskriisiä ja hyökättiin yritysten vaikutusvaltaa vastaan. Fortuna esitettiin televisiossa vuonna 1993.
Kirjailijana > Myöhempi toiminta

Kielland asui Ranskassa 1886-1888. Hän otti Stavanger Avisissa vastuun toimituksesta 1889, mutta luopui tehtävästä vuoden kuluttua. Konservatiivisia panssarjoukkoja käsittelevä artikkelisarja 1890 tuli hänelle painolastiksi vuonna. Vaikka Kielland oli demokraatti ja vasemmistolainen, puolue hylkäsi hänet. Hänet luokiteltiin nousukkaaksi. Syksyllä 1891 hänestä tuli Stavangerin hallintojohtaja ja vuonna 1902 lääninvaltuutettu (piirikuvernööri) Romsdalenissa. Tänä aikana hän julkaisi enää harvoja teoksia.
Huomioita

Kielland paljasti siis töissään köyhien ahdinkoa ja kirkonmiesten tekopyhyyttä sekä satirisoi byrokratiaa ja oppineisuutta. Kiellandin teoksia käännettiin suomeksi jo hänen elinaikanaan.
Kielland kuoli Bergenin sairaalassa ja haudattiin Stavangeriin. Vuonna 1907 julkistettiin Peder S. Krøyerin Kiellandin rintakuva Reknesparkenissa Moldessa. Patsaan lahjoitti Bjørnstjerne Bjørnson, joka itse piti paljastuspuheen. Vuonna 1929 Stavangerin aukiolla paljastettiin kuvanveistäjä Magnus Vigrestadin luoma Kiellandin patsas.
Teoksia

Laivuri Worse, suomentanut Elisabeth Löfgren. Holm, 1883.
Karen, suomentanut Elisabeth Löfgren. Holm, 1883.
Työmiehiä : romaani, suomentanut Teuvo Pakkala. Kivekäs, 1884.
Rakkaus ja viattomuus,  suomentanut Aatto Suppanen. WSOY, 1885.
Novelleja, suomentanut Pekka Aho. Kivekäs, 1885.
Myrkkyä,  suomentanut J. A. Saivo. A.Allardt, 1888.
Jaakoppi, suomentanut Juhani Aho. Päivälehti, 1891.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vapaasti ladattavia Alexander L. Kiellandin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta ja Project Gutenbergilta.
Uno (Guinea-Bissau)

| Uno |
| --- | --- |
 Virtahepoja Orangosaarella.
 Bolaman osa-alueet.
 Uno
 Koordinaatit: 11°15′43″N, 16°12′39″W 
Valtio:  Guinea-Bissau
Alue:  Bolaman alue
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  osa-alue
Väkiluku (2009):  6 751
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Uno on saari sekä osa-alue eli sektori Bolaman alueella Guinea-Bissaussa. Se sijaitsee Bissagossaaristossa 90 kilometriä Bolamasta lounaaseen. Osa-alueella on 6 751 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Osa-alueen muita saaria ovat Eguba, Orango Grande, Unhocomo, Unhocomozinho ja Uracane. Kaupunkiväestöä ei ole.
Uno A. Nyberg

Uno Aleksander Nyberg (31. toukokuuta 1890 Helsinki – 17. kesäkuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Nybergin vanhemmat olivat Johan Henrik Nyberg ja Aurora Wilhelmina Forss ja puoliso vuodesta 1914 Naima Natalia Nyman. Nyberg kävi kansakoulun ja työskenteli sitten useiden eri yritysten palveluksessa, kuten Siemens & Halske. Vuonna 1918 hän perusti oman Sähkövaruste-yhtiön,  joka kasvoi tarjoamaan kattavan valikoiman sähköasennustarvikkeita kuten pistorasiat ja katkaisimet, mittari- ja ryhmätaulut ja suurjännitekoneet. Nybergin tehdas, jossa tarvikkeet valmistettiin, oli pitkään ainoa laatuaan Suomessa. Yritys myi tuotteita myös ulkomaille, Etelä-Amerikkaan asti, ja sen merkitys kotimaassa oli esimerkiksi sota-aikana erittäin huomattava.
Nybergillä oli myös muita liiketoimia ja osakkuuksia yrityksissä, muun muassa hartsiteollisuudessa, ja hän perusti 1940-luvun alussa metallituoteyritys Sekkon ja hankki omistukseensa muovitehdas Sätekon. Tämän lisäksi hän perusti ja omisti useita tehdas- ja asuinkiinteistöjä. Eläkkeelle Nyberg ei jäänyt koskaan Sähkövarusteen toimitusjohtajan tehtävästä, vaan hoiti sitä kuolemaansa saakka. Hän sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1948.
TsSK VVS Samara

| TsSK VVS Samara |
| --- | --- |

Perustettu:  1959
Historia:  2002–2009 TsSK VVS Samara
Areena:  Sport TsSK VSS kapasiteetti 2 500
Kotipaikka:  Samara, Venäjä
Värit:           
Mestaruudet:  1 EuroCup Challenge
TsSK VVS Samara (ven. ЦСК ВВС-Самара) on venäläinen koripalloseura Samaran kaupungista. Se ei ole voittanut historiansa aikana yhtään Venäjän mestaruutta, mutta vuonna 2007 se voitti EuroCup Challengen.
Kauden 2008–2009 jälkeen seura ajautui konkurssiin ja siirtyi pelaamaan alasarjoihin.
Aiheesta muualla

FIBA Europe (englanniksi)
Euobasket (englanniksi)
Ultranopea kaupankäynti

Ultranopea kaupankäynti ( engl. high-frequency trading, tunnetaan myös nimellä korkean taajuuden kaupankäynti) on rahoitusmarkkinoilla eräs kaupankäynnin muoto, jossa markkinoita monitoroivat tietokoneohjelmat käyvät nopeatempoista automatisoitua kauppaa erilaisilla rahoitusinstrumenteilla sekuntien tai sekunnin kymmenysosien aikana. Korkean taajuuden kaupankäynnin termille ei ole ehtinyt vakiintua yhtä ainoaa määritelmää; mutta sen keskeisimpänä ominaisuutena voidaan pitää suurta volyymia, monimutkaisia algoritmeja ja erittäin lyhyen aikajänteen sijoitushorisonttia. Tietokoneiden laskentatehon ylläpitämien teknologisten työkalujen avulla esimerkiksi osakkeiden ostamista ja myymistä voidaan korkean taajuuden kaupankäynnin strategioiden avulla käydä jopa sekunnin murto-osien aikana.
Tiedonsiirtoviiveen minimoimiseksi jotkut HFT-kauppiaat ovat jopa maksaneet siitä, että ne saavat sijoittaa fyysiset palvelimensa pörssien sisälle saadakseen markkinoiden datasyötteen millisekunteja muita nopeammin.
Tieteellinen tutkimus osaltaan puoltaa näkemystä siitä, että korkean taajuuden kaupankäynti parantaa rahoitusmarkkinoiden likviditeettiä ja tehokkuutta nopeuttamalla hinnanmuodostusta (ks. informationaalinen tehokkuus), mutta myös suhtautuu kriittisesti algoritmeillä toteutettavien kaupankäyntistrategioiden korkeaan keskinäiseen korrelaatioon lisäten ns. "salamaromahduksen" (engl. Flash crash) riskiä rahoitusmarkkoilla. Kaupankäyntiä korkealla taajuudella on kritisoitu myös siksi, koska sen on koettu antavan ylivoimaista ja etuoikeutettua informationaalista asemaa rahoitusmarkkinoilla toimiville suurille hedgerahastoille ja investointipankeille pitkälle aikavälille sijoittavien yksityisten piensijoittajien kustannuksella.
Aiheesta muualla

Ville Similä: Algoritmi ajaa autoa ja käy pörssikauppaa – nyt kerromme, mikä se algoritmi on Helsingin Sanomat Sunnuntai.  8.1.2017. Viitattu 15.4.2017.
Ulla Parviainen

| Ulla Parviainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Ulla Mari Parviainen
Syntynyt: 11. huhtikuuta 1962 (ikä 62) Kuusamo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  Kansanedustaja, rehtori ja kaupunginvaltuutettu
Poliitikko
Puolue:  Keskusta
Ulla Mari Parviainen (s. 11. huhtikuuta 1962 Kuusamo) on suomalainen entinen keskustan kansanedustaja Oulun vaalipiiristä. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 2015 vaaleissa 4 523 äänellä. Eduskuntavaaleissa 2019 Parviainen sai 3 955 ääntä, mikä ei riittänyt valituksi tulemiseen. Parviainen toimii kotikuntansa Kuusamon kaupunginvaltuutettuna ja kaupunginhallituksen jäsenenä. Ennen kansanedustajuuttaan Parviainen toimi Kuusamossa Rukan koulun rehtorina, sekä myös aiemmin Nilonkankaan koulun rehtorina.
Aiheesta muualla

.aspx Ulla Parviainen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.