stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen tienumerointijärjestelmä
Historiaa > Maantiet ja paikallistiet

1960-luvulla ruvettiin merkitsemään maanteitä numeroilla 100–9999. Tieluokitus on tällä tasolla kolmiportainen:
Seututiet saavat numerot 100–999
Yhdystiet ovat valtion ylläpitämiä alempitasoisia teitä. Ne saavat numerot 1000–9999.
Paikallistiet ovat viisinumeroisia, mutta niiden numeroita ei yleensä merkitä tienviittoihin.
Perusidea oli numeroinnin alkuvaiheessa, että kolminumeroinen tie on tärkeämpi ja nelinumeroinen tie liittyi kolminumeroiseen. Esimerkiksi 113 oli tärkeämpi tie, johon 1131 liittyi. Tieverkon muuttuessa tästä periaatteesta ei ole voitu pitää kiinni.
Alunperin maantiet numeroitiin tiepiireittäin ja numerointiin jätettiin kolmi- ja viisinumeroisilla teillä varaumia mahdollisille uusille teille jättämällä joka toinen tai kolmas numero välistä, jos joka toinen numero jätettiin välistä, kolminumeroiset tiet olivat yleensä parillisia ja viisinumeroiset tiet parittomia tietyin poikkeuksin. Todennäköisesti osa numeroista oli lisäksi varattu rakenteilla oleville tai suunnitelluille maanteille numerointia tehdessä. Nelinumeroiset tiet numeroitiin peräkkäin alkaen numerosta 1 kolminumeroisen tien numeron ja suunnan mukaan. 1970-luvulta alkaen kolminumeroisen tien muuttuessa nelinumeroiseksi alettiin viimeisenä numerona käyttää ajoittain numeroa 0 (esim. maantie 279 muuttui maantieksi 2790).
Tienumerointi tiepiireittäin 1960-luvulla:
| Koodi | Tiepiiri | Seututiet | Yhdystiet | Paikallistiet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 | Uusimaa | 100–179 | 1000–1799 | 11000–11999 |
| 02 | Turku ja Pori | 180–279 | 1800–2799 | 12000–13499 |
| 04 | Häme | 280–349 | 2800–3499 | 13500–14499 |
| 05   (myöh. 03) | Kymi | 350–409 | 3500–4099 | 14500–14999 |
| 06 | Mikkeli | 410–479 | 4100–4799 | 15000–15499 |
| 07 | Pohjois-Karjala | 480–529 | 4800–5299 | 15500–15999 |
| 08 | Kuopio | 530–599 | 5300–5999 | 16000–16499 |
| 09 | Keski-Suomi | 600–659 | 6000–6599 | 16500–16999 |
| 10 | Vaasa | 660–749 | 6600–7499 | 17000–17999 |
| 11 | Keski-Pohjanmaa | 750–799 | 7500–7999 | 18000–18499 |
| 12 | Oulu | 800–869 | 8000–8699 | 18500–18999 |
| 13 | Kainuu | 870–919 | 8700–9199 | 19000–19499 |
| 14 | Lappi | 920–969 | 9200–9699 | 19500–19999 |
Tiepiirin koodi 03 on mahdollisesti alunperin tarkoitettu Satakunnan lääniin. Koodi 15 on todennäköisesti ollut käytössä väliaikaisilla numeroilla 970–999 ja 9700–9999. Väliaikaista numeroista luovuttiin 1980-luvulla.
Tällä hetkellä koodi 16 on käytössä E18-tiellä Lohjan ja Salon välillä, koodi 17 väliaikaisena ja koodi 18 kaupungeissa. Tiepiirin koodeja on käytetty myös tiesääsemien ja kelikameroiden numerointiin (sääasemat C##001–499 ja kelikamerat C##501–999).
Historiaa > Aukot tienumerointijärjestelmissä Suomessa ja ulkomailla

Maanteiden numeroinnissa kolminumeroisilla teillä oli alunperin erityisesti Itä-Suomessa järjestelmässä ylimääräisiä suuriakin aukkoja, Lapissa numeroita 970–999 ei alunperin käytetty ja viisinumeroiset teiden numerosarjaa 10000–10999 ei ole koskaan käytetty. Teoriassa on mahdollista, että numerointiin on alunperin tehty sisäinen teoreettinen varauma  luovutetuille alueille ja Torniolaaksoon, tosin mainintaa tästä ei löydy mistään arkistoista.
Saman tyyppistä järjestelmää on käytetty tiettävästi ainakin Virossa (aukko valtateiden 2 ja 4 välissä), Latviassa (aukko valtateiden A2 ja A6 välissä), Valko-Venäjällä (valtatie M2 menee Minskin Lentoasemalle) ja Venäjällä (osa säteittäisistä teistä Moskovasta on väärässä järjestyksessä) säteittäisten pääteiden numeroimiseksi myötäpäivään/vastapäivään pääkaupungista ensin sisäisesti ja sen jälkeen jättämällä tietyt numerot välistä maastossa tai käyttämällä numerot siten, että osa kylteistä voidaan tarvittaessa  helposti vaihtaa myöhemmin. Latvian, Viron ja Valko-Venäjän tieverkossa ja suunnitelmissa on maastossa sekä kartoilla nähtävissä tyngät sekä Tallinnan ja Minskin väliselle että Riiasta itään lähteville kahdelle päätielle.
Kiina on käyttänyt tiettävästi 2010-luvulla maakuntien moottoriteiden numerointiin samantyyppistä järjestelmää, puuttuvat numerot on yleensä varattu moottoriteille jotka ovat tulleet suunnitelmaan myöhemmin (usein tosin samassa yhteydessä on päivitetty koko numerojärjestelmä tai vaihdettu se toiseen).
Saksan Autobahn-verkon puuttuvat kolminumeroiset numerot ovat kaikki varaumia 1970-luvun suunnitelmakartoilla nykyisen numerointijärjestelmän laatimisen ajalta.
Samantyyppisiä aukkoja on myös Intiassa valtakunnallisten maanteiden numeroinnissa varaumana jo suunnitteilla tai rakenteilla oleville teille.
Historiaa > Eurooppatiet

Suomi liittyi vuonna 1965 yleiseurooppalaiseen eurooppatiesopimukseen. Tuolloin Suomeen määriteltiin neljä eurooppatietä:
Helsinki – Tornio (– Lissabon)
E 78 Tornio – Kilpisjärvi (– Tromssa)
E 79 Helsinki – Vaasa (– Uumaja – Mo i Rana)
E 80 Turku – Helsinki – Lappeenranta – Imatra
Myöhemmin tie E3 (Lissabon – Pariisi – Tukholma) jatkettiin Turun ja Helsingin kautta Vaalimaalle ja E80 siirrettiin reitille Turku – Kuopio.
Eurooppatiejärjestelmä uusittiin 1980-luvun lopulla ja lyhyen siirtymäajan jälkeen Suomi otti käyttöön uuden numeroinnin vuonna 1992. Uudessa numeroinnissa E3 muuttui Suomessa  :ksi, E78  :ksi, E79  :ksi ja E80  :ksi. Helsingin ja Utsjoen välinen nelostie sai numeron   ja E4 jäi elämään vain Keminmaan ja Tornion välille. Myöhemmin E63 on jatkettu Kuopiosta Sodankylään ja E8 Oulusta Turkuun. E8:n muutoksen jälkeen E4 on Suomessa vajaan kilometrin mittainen osuus Tornionjoen itäpuolelta Tornion ja Haaparannan väliselle raja-asemalle.
Historiaa > M4 ja M7

Helsingistä Järvenpäähän ja Porvooseen 1970-luvulla valmistuneet moottoritiet saivat aluksi numerot M4 ja M7 ja vanhat tiet pitivät valtatienumeronsa. Tämä kokeilu jäi lyhytaikaiseksi ja siitä luovuttiin. Moottoritiet numeroitiin valtateiksi ja vanhat tiet saivat numeroikseen 140 ja 170.
1990-luvun muutokset

Tieluokitukseen tuli merkittäviä muutoksia 1990-luvun puolessa välissä. Maantiet jaettiin kolminumeroisiksi seututeiksi ja nelinumeroisiksi yhdysteiksi, muutamia seututiereittejä muutettiin valtateiksi, osa kantateistä muutettiin valtateiksi ja valtatie 19 muutettiin kantatieksi 88. Tässä yhteydessä otettiin käyttöön valtatienumerot 24–28. Kanta- ja seututien numerokyltit olivat aiemmin sinipohjaisia, ja vuonna 1994 muutettiin kantateiden kyltit keltamustiksi ja seututeiden kyltit valkomustiksi.
Muutoksessa syntyneitä pitkiä uusia kantateitä olivat
Uusikaupunki – Laitila – Eura – Harjavalta
Kiikka – Kiikoinen – Kankaanpää – Honkajoki – Kauhajoki
Tammisaari – Salo – Somero – Jokioinen
Kangasala – Orivesi – Keuruu – Karstula – Kinnula – Lestijärvi – Haapajärvi – Kärsämäki
Kauhava – Kaustinen – Ylivieska
Tampere – Ylöjärvi – Virrat
Virrat – Ähtäri – Vimpeli – Pietarsaari
Paltamo – Vartius (– Kostamus)
Viimeisimmät valtatienumerointiin liittyvät muutokset ovat osuuden Keminmaa – Tornio – Ruotsin raja muuttaminen tieksi 29 ja tien 21 muuttaminen siten kulkemaan välille Tornio–Kilpisjärvi. Vuonna 2010 Turun ja Kuopion välistä valtatietä 9 jatkettiin Joensuun kautta Tohmajärven Niiralaan, jolloin valtatie 17 ja kantatie 70 lakkautettiin.
Tienumerointi Ahvenmaalla

Suomen itsehallinnollisella Ahvenanmaan maakunnalla on myös oma päätieverkkonsa, jossa tiet on numeroitu osin päällekkäin Manner-Suomen kanssa.
Aiheesta muualla

Liikenneviraston kotisivu
Tienumerokartat (Arkistoitu – Internet Archive)
Valtatiet 1–29
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   
   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
Kantatiet 40–98
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   
   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
Eurooppatiet Suomessa
|   |   |   |   |    |   |
Edie McClurg

McClurg Annie-palkintogaalassa vuonna 2007.
Edie McClurg (s. 23. heinäkuuta 1951 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa vuonna 1976 Brian De Palman kauhuelokuvassa Carrie.
Aiheesta muualla

Edie McClurg Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Duero

| Duero |
| --- | --- |

Alkulähde:  Picos de Urbión
Laskupaikka:  Atlantti
Maat:  Espanja, Portugali
Pituus:  895 km
Alkulähteen korkeus:  2 220 m
Virtaama:  675 m³/s
Valuma-alue:  79 086 km²

Duero virtaa läpi Porton, heinäkuu 1994.
Duero (esp. Duero, port. Douro, lat. Durius) on joki, joka saa alkunsa Espanjan Soriasta ja laskee Portugalissa Porton ja Vila Nova de Gaian kohdalla Atlantin valtamereen. Joen pituus on 895 kilometriä ja valuma-alue 79 096 km² – se on Iberian niemimaan joista kolmanneksi suurin. Dueron alkulähteet sijaitsevat Sorian Picos de Urbión -vuorilla 2 220 metrin korkeudessa. Joen keskimääräinen virtaus on 675 m³/s.
Dueroon laskee useita pienempiä jokia, joista suurimmat ovat Esla, Valderaduey, Pisuerga, Águeda, Yeltes ja Tormes.
Duero oli merkittävä vaikka vaarallinen kulkuväylä roomalaisajoista asti. Rautateiden rakentamisen jälkeen se menetti merkitystään kulkureittinä.
Dueroa on valjastettu 1930-luvulta asti sekä vesivoiman että kasteluveden tuotantoon. Jokeen rakennettuihin patoihin tehtiin kuitenkin sulkuja, jotka mahdollistavat suurimmillaan 83 metriä pitkien laivojen kulkemisen joella. Patoja ovat Carrapatelo (valmistui vuonna 1971), Régua (1973), Valeira (1976), Pocinho (1983) ja Crestuma (1986).
Dueron laakso on merkittävää viinintuotantoaluetta, ja sekä Espanjan että Portugalin puolella tuotetaan nykyisin portviinin lisäksi punaviiniä.
César Sánchez

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: César Sánchez Domínguez
Syntymäaika: 2. syyskuuta 1971 (ikä 53)
Syntymäpaikka: Cáceres, Espanja
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 185 senttimetriä
Junioriseurat
: Valladolid
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1991–1992 | Valladolid B | 17 | (0) |
| 1992–2000 | Valladolid | 206 | (0) |
| 2000–2005 | Real Madrid | 20 | (0) |
| 2005–2008 | Zaragoza | 110 | (0) |
| 2008–2009 | Tottenham Hotspur | 0 | (0) |
| 2009–2011 | Valencia | 63 | (0) |
| 2011–2012 | Villarreal | 2 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 418 | (0) |
Maajoukkue
| 2000 | Espanja | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
César Sánchez Domínguez, yleensä vain César (s. 2. syyskuuta 1971 Cáceres, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapallomaalivahti.
Ura

César on Real Valladolidin junioriakatemian kasvatteja. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa, hän teki kaudella 1992–1993 Barcelonaa vastaan. Vuosien 1995–1999 aikana hän pelasi joukkueessaan lähes kaikki ottelut, oltuaan poissa maalilta vain neljästä ottelusta.
Vuonna 2000 César siirtyi Espanjan suurseuran Real Madridin riveihin. Ensimmäisenä kautenaan hän toimi lähinnä kakkosmaalivahtina seuran oman kasvatin Iker Casillasin torjuessa joukkueen ykkösmaalivahtina. Seuraavana kautena César nousi joukkueen ykkösmaalivahdiksi ja pelasi muun muassa viidessä Mestarien liigan ottelussa. Mestarien liigan loppuottelussa César aloitti joukkueensa maalilla, mutta loukkaantui ottelun aikana ja hänet jouduttiin vaihtamaan Casillasiin.
Kaudeksi 2005–2006 César siirtyi Real Zaragozaan ja toimi joukkueen ykkösmaalivahtina kolmen pelaamansa kausien aikana. Kauden 2007–2008 päätteeksi Zaragoza tippui yllättäen pääsarjasta, ja joukkueen uusi valmentaja Marcelino García Toral ilmoitti Césarille, että tämä pelaa jatkossa Zaragozan reservijoukkueessa. César ei kuitenkaan siirtynyt reserviin, vaan silloinen Tottenhamin valmentaja Juande Ramos ilmoitti olevansa kiinnostunut Césarin hankkimisesta joukkueeseen. Myöhemmin kesällä César siirtyi Tottenhamiin. Ensiesiintymisensä Tottenhamissa hän teki Englannin liigacupin ottelussa Liverpoolia vastaan, kun hän tuli vaihdosta kentälle loukkaantuneen Heurelho Gomesin tilalle. Englannin valioliigassa César ei kuitenkaan pelannut yhtään ottelua.
20. tammikuuta 2009 César palasi ilmaisella siirrolla takaisin Espanjaan, tällä kertaa Valenciaan. Sopimus on voimassa kauden 2008–2009 loppuun. César tuli joukkueeseen paikkaamaan loukkaantunutta ykkösmaalivahti Renania, joka loukkaantui Athletic Bilbaota vastaan pelatussa vierasottelussa. Hän pelasi lähes kaikki ottelut kauden toisella puoliskolla. Hyvin sujuneen puolikautisen jälkeen, hän teki jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Kauden 2009–2010 alussa César toimi joukkueen varamaalivahtina, kun kesän uusi hankinta Miguel Àngel Moyà pelasi kauden ensimmäiset pelit. Myöhemmin César kuitenkin syrjäytti Moyàn ykkösmaalivahdin paikalta, kun hän piti neljän peräkkäisen ottelun ajan maalinsa puhtaana Racing Santanderia, Barcelonaa, Almeríaa ja Málagaa vastaan. Kauden päätteeksi 19. toukokuuta 2010 hän teki uuden jatkosopimuksen Valencian kanssa, joka pitää hänet joukkueessa kesäkuuhun 2011 asti.
Ura > Maajoukkue

César on pelannut Espanjan maajoukkueessa yhden ottelun 16. elokuuta 2000, ystävyysottelussa Saksaa vastaan.
Saavutukset

Primera División: 2001, 2003
Supercopa de España: 2001, 2003
Mestarien liiga: 2002
Intercontinental Cup: 2002
UEFA Super Cup: 2002
Aiheesta muualla

Césarin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Césarin maajoukkuetilastot (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Edith Erastoff

Edith Erastoff
Edith Alma Fredrika Erastoff, o.s. Lundberg (18. huhtikuuta 1887 – 28. elokuuta 1945) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa ja Tukholmassa.
Erastoffin ensimmäinen puoliso oli kirjailija Georg Erastoff, toinen vuodesta 1922 ruotsalainen ohjaaja, näyttelijä Victor Sjöström. Hänen tyttärensä oli näyttelijä Guje Sjöström, myöhemmin Lagerwall.
Aiheesta muualla

Svensk Filmdatabas
Eevokit (piirrossarja)

| Eevokit> Star Wars: Ewoks |
| --- | --- |
Tyyli:  piirrossarja
Kestoaika:  22 minuuttia
Kehittäjä(t):  Paul Dini Bob Carrau
Alkuperämaa:  Yhdysvallat Kanada Taiwan
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Yhdysvallat: ABC Suomi: MTV3
Esitetty:  Yhdysvallat: 7. syyskuuta 1985 – 13. joulukuuta 1986
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  26
Tuotanto
Tuottaja(t):  Michael Hirsh Patrick Loubert Clive Smith
Ohjaaja(t):  Raymond Jafelice (kausi 1) Ken Stephenson, Dale Schott (kausi 2)
Tuotantoyhtiö(t):  Nelvana Lucasfilm
Aiheesta muualla
IMDb 
Eevokit (piirrossarjan suomennosnimi MTV3:n televisioesityksessä, alkuperäiseltä nimeltä Star Wars: Ewoks) on yhdysvaltalais-kanadalais-taiwanilainen vuosina 1985-1986 valmistunut piirrossarja. Sarja perustuu Star Wars-elokuvasarjan Ewokit -hahmoihin.
Piirrossarja esitettiin Suomen televisiossa MTV3-kanavalla vuosina 1994–1995 alkuperäiskielelle jälkiäänitettynä ja suomenkielisellä tekstityksellä.
Danzig (yhtye)

| Danzig |
| --- | --- |
 Danzig esiintymässä Ruotsissa vuonna 2011
Tiedot
Toiminnassa:  1987–
Tyylilaji:  heavy metal, blues rock, hard rock, doom metal
Kotipaikka:   Lodi, New Jersey, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Glenn Danzig   Steve Zing   Tommy Victor   Johnny Kelly  
Levy-yhtiö:  Def American/American, Hollywood, E-Magine, Spitfire, Evilive, Megaforce, Restless, The End
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Danzig on Glenn Danzigin Samhainin jälkeinen yhtye. Yhtyeen musiikillinen tyylisuuntautuminen on blues-tyylistä heavy metalia, mutta Danzig on kokeillut myös industrial metalia sekä doom metalia. Keulahahmo ja laulaja Glenn Danzig on säveltänyt ja sanoittanut pääosan yhtyeen kappaleista. Danzig on esiintynyt myös Suomessa muutamia kertoja. Viimeksi Danzig esiintyi Suomessa vuoden 2023 Rockfestissä.
Diskografia > Studioalbumit

Danzig (1988)
Danzig II: Lucifuge (1990)
Danzig III: How the Gods Kill (1992)
Danzig 4 (1994)
Blackacidevil (1996)
6:66 Satan's Child (1999)
Danzig 777: I Luciferi (2002)
Circle of Snakes (2004)
Deth Red Sabaoth (2010)
Skeletons (2015)
Black Laden Crown (2017)
Danzig Sings Elvis (2020)
Aiheesta muualla

Danzigin ja Verotikin viralliset kotisivut
Fanisivu ja keskustelupalsta
MisfitsCentralin Danzig-osio
De se

De se (lat. itsestä) on filosofinen termi, joka tarkoittaa uskomusta tulkittuna niin, että se koskee henkilöä itseään. Toisin sanoen, uskomus on de se -uskomus, jos sen katsotaan kohdistuvan jonkun sellaisen proposition totuuteen, joka liittyy uskomuksen omaavaan henkilöön itseensä. Tulkinta eroaa tällöin tietyllä tavalla de dicto ja de re -tulkinnoista. David Kellogg Lewisin mukaan de se sisällyttää de dicton, mutta ei toisin päin.
Esimerkiksi lause
on epämääräinen, ja voidaan tulkita kahdella tavalla:
Lause 1b koskee siis jotain toista henkilöä, lause 1c Pekkaa itseään.
Kirjallisuutta

Burge, Tyler: "Memory and Persons" The Philosophical Review, Vol. 112, No. 3., 2003, ss. 289–337.
Lewis, David: "Attitudes De Dicto and De Se" The Philosophical Review, 88, 1979, ss. 513–543.
Perry, John: "The Problem of the Essential Indexical" Noûs 13, no. 1, 1979, ss. 3–21.
Särkijärvi (Lahti)

| Särkijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Lahti
Koordinaatit:  61°01′05″N, 25°52′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Arrajoen valuma-alue (14.16)
Laskuoja:  oja Seestaanjokeen 
Järvinumero:  14.165.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114,7 m  
Pituus:  1 km  
Leveys:  810 m  
Rantaviiva:  4,27 km  
Pinta-ala:  33,891 ha  
Saaria:  1 
 fiSärkijärvi 
Särkijärvi  on Päijät-Hämeessä Lahdessa Luhtaanmaan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 34 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 4,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Arrajoen valuma-alueella (14.16), jonka Seestanjoen valuma-alueeseen (14.165) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,7 metriä mpy.
Elements

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Elements voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Elements, Roger Gloverin albumi vuodelta 1978
Elements, Atheist-yhtyeen albumi vuodelta 1993
Elements Pt. 1 ja Elements Pt. 2, Stratovarius-yhtyeen albumit vuodelta 2003
Elements – Anthology 1968 To 2005, Ken Hensleyn kokoelma-albumi vuodelta 2006
”Elements”, Neo Cortex -yhtyeen kappale vuodelta 2001
Elements Music, suomalainen musiikkikustantamo.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Elements”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Edith Fischer

Edith Fischer ja Jorge Pepi-Alós
Edith Fischer Waiss (s. 18. helmikuuta 1935 Santiago de Chile) on chileläinen pianisti.
Fischerin molemmat vanhemmat, Zoltan Fischer ja Elena Waiss, olivat muusikoita ja musiikkipedagogeja. Fischer sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa jo varhain perhepiirissä. Hän aloitti pianonsoiton kuusivuotiaana ja piti ensimmäisen resitaalinsa yleisölle jo 11-vuotiaana. Vuonna 1951 Fischer sai stipendin, jonka turvin hän pääsi opiskelemaan Columbian yliopistoon. Häntä opetti Claudio Arrau, jonka tuella hän pääsi asumaan ja aloittamaan uraansa Eurooppaan. Fischer sai vuonna 1955 ensimmäisen palkinnon Dinu Lipatti -kilpailussa Lontoossa. Arrau tuki häntä myös levytysuransa aloittamisessa, ja Fischerin levytysten joukossa on ollut tulkintoja chileläisten säveltäjien, kuten Pedro Humberto Allenden, René Amengualin ja Juan Orrego-Salasin teoksista. Hänen kattavaan diskografiaansa kuuluu myös Ludwig van Beethovenin kaikkien pianosonaattien levytysten sarja.
Fischer asettui Sveitsiin ja oli vuosina 1960–1976 naimisissa Jacques Trubin kanssa. Avioliitosta syntyi kolme lasta: Patricia, Isabel ja Roberto. Fischer palasi 1960-luvun alussa lyhyesti Chileen opettamaan äitinsä perustamassa Escuela moderna de música y danzassa. Samalla jatkui hänen aktiivisuutensa konsertoijana. Vuosina 1962–1972 Fischer toimi Fischer Triossa, jossa mukana olivat myös Stefan Romascanu ja Fischerin veli Edgar Fischer. Vuonna 1963 Fischer sai ensimmäisen palkinnon pianistina Bayerischer Rundfunkin ja ARD:n kansainvälisessä ARD-Musikwettbewerb-kilpailussa Münchenissä. Hänen merkittäviä yhteistyökumppaneitaan olivat samoihin aikoihin trion jäsenten lisäksi huilisti Peter-Lukas Graf ja viulisti Alberto Lysy.
Fischer työskenteli vuosina 1974–1979 pianopedagogiikan professorina Lausannen konservatoriossa. Vuonna 1981 hän tapasi pianisti, säveltäjä Jorge Pepi-Alós, jonka kanssa hän aloitti esiintymisen duona. He avioituivat vuonna 1989. Fischer perusti vuonna 1982 Sveitsiin Cercle Lémanique d’Etúdes Musicales Canton de Vaud -oppilaitoksen, jota hän johti vuoteen 1996. Hän perusti Pepi-Alósin kanssa vuonna 1989 Sveitsiin myös Semaine Internationale Piano et musique de chambre -festivaalin, jota hän ryhtyi johtamaan. Fischer siirtyi Sveitsistä Pepi-Alósin kanssa Barcelonaan, jossa hän toimi vuosina 1991–2000 pianonsoitonopettajana kansainvälisessä keskuksessa. Vuonna 2022 hänelle myönnettiin chileläinen Premio a la Música Nacional Presidente de la República.
Aiheesta muualla

Edith Fischer virallinen sivusto (espanjaksi)
Edie Brickell

Edie Brickell vuonna 2011
Edie Arlisa Brickell, (s. 10. maaliskuuta 1966 Dallas, Texas)  on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä.
Brickell syntyi Dallasissa vuonna 1966. Hän liittyi vuonna 1985 New Bohemians -yhtyeeseen ja kirjoitti sille lauluja seuraavien vuosien aikana. Edie Brickell & New Bohemians -yhtyeen esikoisalbumi Shooting Rubberbands at the Stars (1988) oli suurmenestys ja myös kriitikkojen arvostama.
Yhtyeen toinen albumi ei menestynyt, ja yhtye hajosi. Brickell meni naimisiin muusikko Paul Simonin kanssa ja sai lapsen.
Tauon jälkeen Brickell julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Picture Perfect Morning (1994). Seuraava studioalbumi oli Volcano (2003). New Bohemians palasi yhteen albumille Stranger Things (2006). Brickellin kolmas sooloalbumi Edie Brickell ilmestyi vuonna 2011. Steve Martinin kanssa tehty Love Has Come for You (2013) toi Brickellille Grammy-palkinnon. Kaksikko kirjoitti sen jälkeen yhdessä musikaalin Bright Star, joka sai ensi-iltansa 2014.
Albumit

It's Like This… (1986)
Shooting Rubberbands at the Stars (1988)
Ghost of a Dog (1990)
Picture Perfect Morning (1994)
The Live Montauk Sessions (2000)
The Ultimate Collection (2002)
Volcano (2003)
Stranger Things (2006)
The Heavy Circles (2008) – The Heavy Circles
Edie Brickell (2011)
The Gaddabouts (2011) – The Gaddabouts
Look Out Now! (2012) – The Gaddabouts
Love Has Come for You (2013) Steve Martinin kanssa
LIVE: Steve Martin and Steep Canyon Rangers featuring Edie Brickell (2014)
So Familiar (2015) Steve Martinin kanssa
Rocket (2018)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edie Brickell Wikimedia Commonsissa
Edie Falco

| Edie Falco |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Edith Falco
Syntynyt: 5. heinäkuuta 1963 (ikä 61)  Brooklyn, New York
Näyttelijä
Aktiivisena:  1987–
Merkittävät roolit:  Diane Wittlesey (Kylmä rinki) Carmela Soprano (Sopranos) Jackie Peyton (Nurse Jackie)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Edith "Edie" Falco (s. 5. heinäkuuta 1963, Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten Carmela Sopranon roolista televisiosarjassa Sopranos.