stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bo Carpelan
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bo Carpelanin haastattelu (1977). Ylen Elävä arkisto.
Bo Carpelan kertoo romaanista Lapsuus (2008). Ylen Elävä arkisto.
Toimittajat aliarvioivat mediayleisöä. (Arkistoitu – Internet Archive) Campus 1/1998.
Seessalo, Tytti: Sinut tavoittaa tuuli, ja näet kirkkauden, valon. (Arkistoitu – Internet Archive) Yliopisto 6/1998.
Bo Carpelanin ”aikamoinen päivä”. (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen kuvalehti 8.12.2005.
Carpelan, Bo: Mitä olen oppinut. Ylioppilaslehti 5/2006.
Skriver våra moderna prosaister in sig i litteraturhistorien?! På spaning efter blivande klassiker. Lysmasken 5.12.2008.
Bo Carpelan. 375 humanistia 28.3.2015. Helsingin yliopisto.
Carpelan, Bo hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| n k Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajat |
| --- | --- |
1960-luku:  1962: Eyvind Johnson  1963: Väinö Linna  1964: Tarjei Vesaas  1965: William Heinesen & Olof Lagercrantz  1966: Gunnar Ekelöf  1967: Johan Borgen  1968: Per Olof Sundman  1969: Per Olov Enquist 
1970-luku:  1970: Klaus Rifbjerg  1971: Thorkild Hansen  1972: Karl Vennberg  1973: Veijo Meri  1974: Villy Sørensen  1975: Hannu Salama  1976: Ólafur Jóhann Sigurðsson  1977: Bo Carpelan  1978: Kjartan Fløgstad  1979: Ivar Lo-Johansson 
1980-luku:  1980: Sara Lidman  1981: Snorri Hjartarson  1982: Sven Delblanc  1983: Peter Seeberg  1984: Göran Tunström  1985: Antti Tuuri  1986: Rói Patursson  1987: Herbjørg Wassmo  1988: Thor Vilhjálmsson  1989: Dag Solstad 
1990-luku:  1990: Tomas Tranströmer  1991: Nils-Aslak Valkeapää  1992: Friða Á. Sigurðardóttir  1993: Peer Hultberg  1994: Kerstin Ekman  1995: Einar Már Guðmundsson  1996: Øystein Lønn  1997: Dorrit Willumsen  1998: Tua Forsström  1999: Pia Tafdrup 
2000-luku:  2000: Henrik Nordbrandt  2001: Jan Kjærstad  2002: Lars Saabye Christensen  2003: Eva Ström  2004: Kari Hotakainen  2005: Sjón  2006: Göran Sonnevi  2007: Sara Stridsberg  2008: Naja Marie Aidt  2009: Per Petterson 
2010-luku:  2010: Sofi Oksanen  2011: Gyrðir Elíasson  2012: Merethe Lindstrøm  2013: Kim Leine  2014: Kjell Westö  2015: Jon Fosse  2016: Katarina Frostenson  2017: Kirsten Thorup  2018: Auður Ava Ólafsdóttir  2019: Jonas Eika 
2020-luku:  2020: Monika Fagerholm  2021: Niviaq Korneliussen  2022: Solvej Balle 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB  Trove  Elonet  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  SNAC  IdRef  Hufvudstadsbladet
Novator (ajoneuvo)

Novator Ukrainan kansalliskaartin väreissä (Ukrainan itsenäisyyspäivän 2021 sotilasparaatin harjoitukset Kiovassa).
Kamrat M -mallin Novator (2021).
RAM-2 CUAV -lennokin laukaisuun varusteltu Novator (2021).
Miinaan ajanut Novator (2023).
Novator (ukr. Новатор) on kevyt panssaroitu ajoneuvo, jonka on suunnitellut ja valmistanut ukrainalainen puolustusteollisuusyritys Ukrainian Armor. Ajoneuvo on tehty partioimiseen vuoristoisessa maastossa, yleisen järjestyksen valvomiseen, sekä ihmisten kuljettamiseen turvatusti.
Ajoneuvo esiteltiin vuonna 2019. Siitä julkaistiin sekä sotilaalliseen käyttöön että siviiliasiakkaille suunnattu malli. Ensimmäiset ajoneuvot toimitettiin marraskuussa 2019 Ukrainan puolustusministeriölle. Vuosina 2020 ja 2021 Ukrainan kansalliskaartille toimitettiin erät heitä varten varusteltuja Novator-sotilasajoneuvoja.
Vuonna 2021 esiteltiin esimerkiksi lennokin laukaisemiseen varusteltu muunnos ja Kamrat-M muunnos, johon oli asennettu Stugna-P panssarintorjuntaohjusten laukaisulaitteisto.
Vuonna 2024 raportoitiin uudistetun, Novator-2 -versionimellä tunnetun ajoneuvomallin läpäisseen ukrainalaisen tilaajan testit. Heinäkuun 2024 alussa raportoitiin ensimmäisten uudenmallisten Novator-ajoneuvojen toimittamisesta Ukrainan kansalliskaartille.
Tekninen kuvaus

Varta Novatorin pituus on 5,80 m, leveys 2,405 m ja korkeus 2,164 m. Sen kokonaispaino on 9 000 kg ja hyötykuorma jopa 1 000 kg. Autossa on 300 hv, 6,7 litran turbodieselmoottori. Varta Novatorin suurin tienopeus on 140 km/h. Sen suurin toimintamatka on maastossa 500 km ja maantiellä 1100 km. Käyttölämpötila-alueeksi kerrotaan -40°C – 50°C.
Ajoneuvo on suojattu pienaseiden ja ammusten sirpaleita vastaan, mukaan lukien 7,62 × 54 mmR ammuttu Dragunov-kiikarikivääristä 10 metrin päästä ja kahden RGD-5 -tyypin käsikranaatin räjähdykseltä. Ajoneuvoon voidaan kiinnittää 12,7 mm:n kaliberinen konekivääri. Ajoneuvon muotoilu on jaettu kolmeen pääosaan, joissa moottori on edessä, miehistö-osasto keskellä ja tavaratila takana. Siihen mahtuu viisi sotilasta, joista kaksi on edessä ja kolme takana.
Vuonna 2024 esitelty uudistettu Novator-2 on varustettu järeämmällä, kauko-ohjattavalla KPVT 14,5 mm -konekivärillä. Kuljetuskapasiteettia on lisätty, aiemman pick up -tyylisen ykkösversion sijaan uusi malli on katettu takaosaan saakka, jolloin se pystyy kuljettamaan 8 (10) henkilöä. Myös rakenteen modulaarisuutta ja suojausta miinoja vastaan on parannettu. Paino on noussut 8,845 tonniin. Tarkoituksena on seuraavaksi varustaa ajoneuvot elektronisen sodankäynnin (EW) häirintälaitteilla niin, että ne pystyisivät suojautumaan paremmin dronehyökkäyksiltä. Pyrkimyksenä on toimittaa jokaiselle Ukrainan kansalliskaartin sotilasyksikölle Novator-sotilas-ajoneuvoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Novator (ajoneuvo) Wikimedia Commonsissa
Novatorin esite (pdf, 2020, Novator-1 malli) (englanniksi) (ukrarmor.com)
Väse

| Väse |
| --- | --- |
 Väsen pappila
 Väse
 Koordinaatit: 59°22′57″N, 13°51′07″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Värmlandin lääni
Maakunta:  Värmlanti
Kunta:  Karlstad
Väkiluku (31.12.2023):  566
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Väse on taajama Karlstadin kunnassa Värmlandin läänissä samannimisessä  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 566 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Tunnettuja henkilöitä

Uno Ebrelius (1918–1988), oopperalaulaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Väse Wikimedia Commonsissa
Eurovision laulukilpailu 1967

| Eurovision laulukilpailu 1967 |
| --- | --- |

Päivämäärät
Päivämäärä(t):  8. huhtikuuta
Isäntä
Tapahtumapaikka:  Wiener Hofburgin suuri juhlasali, Wien, Itävalta
Juontaja(t):  Erica Vaal
Isäntämaan toimittaja:  ORF
Väliaikanumero:  Wiener Sängerknaben
Osallistujat
Osallistujien määrä:  17
Vetäytyvät maat:   Tanska
Äänestys- järjestelmä:  Jokaisesta maasta 10 tuomaria,  joista kullakin käytettävissään yksi ääni.1
Äänestys
Voittaja:  Yhdistynyt kuningaskunta ”Puppet on a String”
Nolla pistettä saaneet:   Sveitsi
Osallistujakartta

   Maat, jotka osallistuivat vuonna 1967   Maat, jotka eivät osallistuneet vuonna 1967  
Muuta
 Puolten raatilaisista tuli olla alle 30 vuoden ikäisiä.  Tanska vetäytyi kisasta 12 vuoden ajaksi. 
Eurovision laulukilpailu · Teemasivu
 ◄ 1966  1968 ► 
Eurovision laulukikilpailu 1967 oli järjestyksessään 12. Eurovision laulukilpailu. Itävalta isännöi laulukilpailun 8. huhtikuuta. Tapahtuma järjestettiin Wiener Hofburgin suuressa juhlasalissa Wienissä. Illan emäntänä toimi Erica Vaal.
Kilpailuun osallistui 17 maata, yksi vähemmän kuin edellisenä vuonna – Tanska vetäytyi kilpailusta 11 vuoden ajaksi.
Kilpailun voitti ylivoimaisesti Yhdistynyttä kuningaskuntaa edustanut Sandie Shaw laululla ”Puppet on a String”. Laulu sai yli kaksi kertaa enemmän pisteitä kuin toiseksi tullut Irlannin sävelmä. Koko äänijakaumasta se oli 29 prosenttia.
Yleistä laulukilpailusta

Eurovision laulukilpailu 1967 alkoi illan emännän Erica Vaalin puheella. Tervetuliaispuhe kesti useita minuutteja ja sisälsi monia eri kieliä. Wiener Hofburgin suuri juhlasali oli jo entuudestaan erittäin juhlava. Se sisälsi jo valmiiksi kaikki kristallikruunut eikä näin ollen saliin enää tarvittu kummoisia lavasteita. Esiintymislava koristeltiin suurin peilein, jotka pyörivät lauluesitysten aikana. Näin yleisösali näki lavalla olevan esiintyjän eri kulmista.
Kilpailussa oli käytössä ensimmäistä kertaa järjestelmä, joka toi kuvaruudulle kappaleiden nimien käännökset englanniksi, saksaksi ja ranskaksi. Myös kapellimestarien nimet nähtiin ensimmäistä kertaa kuvaruudulla. Sääntönä oli, että puolet kunkin kansallisen raadin jäsenistä oli oltava alle 30-vuotiaita.
Voittaja ja muita esiintyjiä

Kilpailun voitti ylivoimaisesti Yhdistynyttä kuningaskuntaa edustanut Sandie Shaw laululla "Puppet on a String". Laulu sai tuomaristolta yli kaksi kertaa enemmän pisteitä (47 pistettä) kuin toiseksi tullut Irlannin sävelmä (22 pistettä). Pisteet olivat kilpailun siihenastisen historian kolmanneksi korkeimmat. Sandie lauloi Yhdistyneen kuningaskunnan esikarsinnoissa neljä muuta laulua, muuta juuri tämä kappale valittiin voittajaksi: Sandie Shaw on moneen kertaan kertonut vihanneensa edustuslauluaan, sillä hän ei kokenut laulun sanoitusta, joka kertoo naisen alistumisesta miehen tahtoon, omannäköisenään. Hän moitti myös sävellystä liian "käkikellomaiseksi". Kappaleen tyyliä kopioitiin sittemmin ahkerasti muissa 1960-luvun lopun Euroviisuissa. Kappale oli listaykkösenä useissa maissa ja siitä tehtiin erikielisiä versioita. Suomenkielinen versio tunnetaan nimellä "Sätkynukke".
Shaw oli "svengaavan Lontoon" keulakuva. Hänen tavaramerkikseen oli muodostunut esiintyminen paljain jaloin, joten hän esiintyi niin myös tässä kilpailussa. Osa eurooppalaisista tulkitsi tämän kapinamieliseksi, sillä tapahtumapaikka oli erittäin arvostettu klassisen musiikin konserttisali, jossa miehet pukeutuivat frakkeihin ja naiset iltapukuihin.
Yksi eniten huomiota herättäneistä esityksista oli Monacon "Boum Badaboum". Laulun sanoituksissa kerrotaan sodan pelosta ja maailmanlopusta.
Kun pisteiden jakaminen aloitettiin, pistetaulussa ilmeni suuria ongelmia; siihen ilmestyi aivan vääriä pisteitä. EBUn pisteiden tarkastaja Clifford Brown joutui keskeyttämään pisteiden jaon monesti. Erica Vaal ehti jo julistaa lopputuloksissa toiseksi tulleen Irlannin laulukilpailun voittajaksi, vaikka Irlanti ei edes ollut antanut vielä omia pisteitään.
Kuitenkin kaikista eniten "elämään jäänyt" laulu oli André Poppin säveltämä ja Pierre Courin sanoittama Luxemburgin edustuskappale "L'amour est bleu", vaikka se sijoittuikin laulukilpailussa vasta neljänneksi 17 pisteellä. "L'amour est bleun" myyntimenestys on ollut parempi kuin voittajakappale "Puppet on a Stringin". Luxemburgin edustuskappale nousi instrumentaaliversiona amerikkalaisen Billboard-listan kärkeen useiksi viikoiksi. Jukka Kuoppamäki teki yhden uransa isoimmista hiteistä käännöksellään "Rakkaus on sininen".
Portugalin edustaja Eduardo Nascimento oli Eurovision laulukilpailun ensimmäinen tummaihoinen mieslaulaja. Jo edellisvuonna oli ollut esiintymässä ensimmäinen tummaihoinen nainen.
Suomen edustaja

Suomen edustuskappaleena oli Lasse Mårtensonin säveltämä ja Fredin esittämä ”Varjoon – suojaan”. Kappale oli Alvi Vuorisen sanoittama. Fredistä käytettiin myös nimeä Folk-Fredi, mutta nimen etuliite pudotettiin levypomo Toivo Kärjen lupauksen mukaan pois heti, kun folk ei enää ollut muotia. Yleisradio järjesti vuonna 1967 tuttuun tapaan avoimen sävellyskilpailun, josta ammattilaisraati valitsi yhdeksän sävelmää jatkoon. Fredi, joka oli tuohon mennessä esittänyt enimmäkseen folkmusiikkia, esittikin kappaleensa kyseiselle musiikkityylille tyypillisellä tavalla, jota ei ollut ennen kuultu Eurovision laulukilpailuissa. Erilainen tyyli ei kuitenkaan tuonut Suomelle kuin kolme pistettä, jotka riittivät jaetulle 12. sijalle. Suomessa oltiin pettyneitä esitykseen ja heikkoa menestystä selitettiin esimerkiksi sillä, että Fredi olisi laulanut Wienissä huonommin kuin karsinnoissa. Fredi valittiin toisen kerran Suomen edustajaksi vuoden 1976 laulukilpailuun. Molempina vuosina kapellimestarina toimi Ossi Runne.
Kappaleet

| Sija | Numero | Maa | Artisti(t) | Kappale | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 14. | 01 |  Alankomaat | Thérèse Steinmetz | "Ring-dinge-ding" | 2 |
| 4. | 02 |  Luxemburg | Vicky Leandros | "L'amour est bleu" | 17 |
| 14. | 03 |  Itävalta | Peter Horton | "Warum es hunderttausend Sterne gibt" | 2 |
| 3. | 04 |  Ranska | Noëlle Cordier | "Il doit faire beau là-bas" | 20 |
| 12. | 05 |  Portugali | Eduardo Nascimento | "O vento mudou" | 3 |
| 17. | 06 |  Sveitsi | Géraldine | "Quel cœur vas-tu briser?" | 0 |
| 8. | 07 |  Ruotsi | Östen Warnerbring | "Som en dröm" | 7 |
| 12. | 08 |  Suomi | Fredi | "Varjoon – suojaan" | 3 |
| 7. | 09 |  Saksan lt. | Inge Brück | "Anouschka" | 8 |
| 7. | 10 |  Belgia | Louis Neefs | "Ik heb zorgen" | 8 |
| 1. | 11 |  Yhdistynyt kuningaskunta | Sandie Shaw | "Puppet on a String" | 47 |
| 6. | 12 |  Espanja | Raphael | "Hablemos del amor" | 9 |
| 14. | 13 |  Norja | Kirsti Sparboe | "Dukkemann" | 2 |
| 5. | 14 |  Monaco | Minouche Barelli | "Boum-Badaboum" | 10 |
| 8. | 15 |  Jugoslavia | Lado Leskovar | "Vse rože sveta" | 7 |
| 11. | 16 |  Italia | Claudio Villa | "Non andare più lontano" | 4 |
| 2. | 17 |  Irlanti | Sean Dunphy | "If I Could Choose" | 22 |
Kappaleet > Kapellimestarit

Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kappale.
Alankomaat – Dolf van der Linden
Luxemburg – Claude Denjean
Itävalta – Johannes Fehring
Ranska – Franck Pourcel
Portugali – Armando Tavares Belo
Sveitsi –  Hans Möckel
Ruotsi – Mats Olsson
Suomi – Ossi Runne
Saksa – Hans Blum
Belgia – Francis Bay
Iso-Britannia – Kenny Woodman
Espanja – Manuel Alejandro
Norja – Øivind Bergh
Monaco – Aimé Barelli
Jugoslavia – Mario Rijaveć
Italia – Giancarlo Chiaramello
Irlanti – Noel Kelehan
Pistetaulukko

Vuoden 1966 Eurovision laulukilpailun kohua herättäneen Pohjoismaiden äänestyskäyttäytymisen vuoksi oli siirrytty vanhaan äänestysjärjestelmään, jossa jokaisen maan 10-henkisen tuomariston jokaisella jäsenellä oli käytettävissään yksi ääni. Edellisenä vuonna kaikki Pohjoismaat antoivat täydet 5 pistettä Ruotsin edustukselle "Nygammal vals". Viisuyleisö protestoi tätä poikkeuksellisen voimakasäänisesti. Vuoden 1967 laulukilpailun pisteiden purkaminen kärsi pistetaulukon toimimattomuudesta. Illan emäntä Erica Vaal ehti julistaa pistetaulukon toimimattomuuden vuoksi Irlannin voittajaksi, vaikkei Irlanti itse ollut vielä antanut omia pisteitään. Puolten raatilaisista tuli olla alle 30 vuoden ikäisiä.
|  |  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  |  > Yht. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Saadut pisteet | Alankomaat |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |  |  |  |  |  | 1 | 2 |
| Saadut pisteet | Luxemburg | 4 |   |  |  |  |  |  | 2 |  | 1 | 2 | 1 |  | 1 | 1 | 3 | 2 | 17 |
| Saadut pisteet | Itävalta |  |  |   |  | 1 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |  |  | 2 |
| Saadut pisteet | Ranska | 1 | 2 | 1 |   |  | 1 | 4 |  | 2 |  | 2 |  |  | 2 | 4 |  | 1 | 20 |
| Saadut pisteet | Portugali |  |  |  | 1 |   | 1 |  |  |  |  |  | 1 |  |  |  |  |  | 3 |
| Saadut pisteet | Sveitsi |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 0 |
| Saadut pisteet | Ruotsi |  |  |  |  | 1 |  |   | 1 |  |  |  |  | 2 |  | 1 |  | 2 | 7 |
| Saadut pisteet | Suomi | 1 |  |  |  | 1 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  | 1 |  | 3 |
| Saadut pisteet | Saksan liittotasavalta |  |  |  |  | 1 |  | 1 |  |   | 1 | 1 |  | 1 |  |  | 1 | 1 | 8 |
| Saadut pisteet | Belgia |  |  |  |  | 1 |  |  | 3 | 1 |   | 1 |  |  |  | 1 |  | 1 | 8 |
| Saadut pisteet | Iso-Britannia | 2 | 5 | 3 | 7 | 1 | 7 | 1 | 2 | 3 | 3 |   |  | 7 | 3 |  | 2 | 1 | 47 |
| Saadut pisteet | Espanja | 1 | 1 | 1 |  | 2 |  |  |  |  | 1 |  |   |  | 2 | 1 |  |  | 9 |
| Saadut pisteet | Norja | 1 |  |  |  |  |  | 1 |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  | 2 |
| Saadut pisteet | Monaco |  |  | 2 | 1 |  |  | 1 |  |  |  |  | 5 |  |   |  | 1 |  | 10 |
| Saadut pisteet | Jugoslavia |  | 1 |  | 1 | 1 |  |  |  |  | 1 |  | 2 | 1 |  |   | 1 |  | 7 |
| Saadut pisteet | Italia |  |  |  |  |  | 1 |  |  |  |  | 1 | 1 |  |  |  |   | 1 | 4 |
| Saadut pisteet | Irlanti |  | 1 | 3 |  | 1 |  | 2 | 2 | 4 | 3 | 2 |  |  | 2 | 1 | 1 |   | 22 |
Maat pistetaulussa ovat esiintymisjärjestyksessä.
Aiheesta muualla

Eurovision laulukilpailu 1967 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eurovision laulukilpailu
Maat
| --- | --- |
Aktiiviset:  Alankomaat · Albania · Armenia · Australia · Azerbaidžan · Belgia · Espanja · Georgia · Irlanti · Islanti · Israel · Italia · Itävalta · Kreikka · Kroatia · Kypros · Latvia · Liettua · Luxemburg · Malta · Moldova · Montenegro · Norja · Portugali · Puola · Ranska · Ruotsi · Saksa · San Marino · Serbia · Slovenia · Suomi · Sveitsi · Tanska · Tšekki · Ukraina · Viro · Yhdistynyt kuningaskunta
Epäaktiiviset:  Andorra · Bosnia ja Hertsegovina · Bulgaria · Marokko · Monaco · Pohjois-Makedonia · Romania · Slovakia · Turkki · Unkari · Valko-Venäjä · Venäjä
Entiset:  Jugoslavia · Serbia ja Montenegro
Epäonnistuneet yritykset:  Kazakstan · Kosovo · Libanon  · Liechtenstein · Neuvostoliitto · Qatar · Tunisia
Kilpailut vuosittain
| --- | --- |
1950-luku:  1956 · 1957 · 1958 · 1959
1960-luku:  1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969
1970-luku:  1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979
1980-luku:  1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989
1990-luku:  1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999
2000-luku:  2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
2010-luku:  2010 · 2011 · 2012 · 2013 · 2014 · 2015 · 2016 · 2017 · 2018 · 2019
2020-luku:  2020 · 2021 · 2022 · 2023 · 2024 · 2025
Yliviivattu vuosiluku tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
Isäntäkaupungit
| --- | --- |
1950–:  Lugano · Frankfurt · Hilversum · Cannes
1960–:  Lontoo · Cannes · Luxemburg · Lontoo · Kööpenhamina · Napoli · Luxemburg · Wien · Lontoo · Madrid
1970–:  Amsterdam · Dublin · Edinburgh · Luxemburg · Brighton · Tukholma · Haag · Lontoo · Pariisi · Jerusalem
1980–:  Haag · Dublin · Harrogate · München · Luxemburg · Göteborg · Bergen · Bryssel · Dublin · Lausanne
1990–:  Zagreb · Rooma · Malmö · Millstreet · Dublin · Dublin · Oslo · Dublin · Birmingham · Jerusalem
2000–:  Tukholma · Kööpenhamina · Tallinna · Riika · Istanbul · Kiova · Ateena · Helsinki ·  Belgrad · Moskova
2010–:  Oslo · Düsseldorf · Baku · Malmö · Kööpenhamina · Wien · Tukholma · Kiova · Lissabon · Tel Aviv
2020–:  Rotterdam · Rotterdam · Torino · Liverpool · Malmö · Basel
Yliviivattu kaupunki tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
Pääsarja (urheilu)

Pääsarja on kilpaurheilussa, lähinnä palloilussa, kussakin lajissa maan kansallisen sarjajärjestelmän ylin sarjataso. Korkeimman sarjatason kutsuminen pääsarjaksi on yleistynyt, kun eri liigat ja muut sarjat ovat ammattilaistumisen myötä ja muutenkin lähinnä kaupallisista syistä alkaneet antaa itselleen hyvinkin vaihtelevia erisnimiä, joista ei suoraan käy ilmi, minkä tasoisesta tai tyyppisestä sarjasta on kysymys.
Joukkuepalloilu

Suomessa joukkuepalloilujen pääsarjoja ovat esimerkiksi SM-liiga jääkiekossa, Mestaruusliiga lentopallossa, Veikkausliiga jalkapallossa, Korisliiga koripallossa ja Salibandyliiga salibandyssa. Aiemmin pääsarjaa yleisesti tarkoittanut nimitys Mestaruussarja viittaa nykyään monessa lajissa niin Suomessa kuin muuallakin maailmassa johonkin alempaan, usein toiseksi korkeimpaan sarjatasoon. Näitä ovat esimerkiksi Englannin jalkapallossa The Football League Championship ja Suomen jääkiekossa Mestis.
Joukkuepalloilu > Suomen pääsarjoja

| Laji | Sarja |
| --- | --- |
Amerikkalainen jalkapallo: Vaahteraliiga
Baseball: SM-sarja
Jalkapallo: Veikkausliiga
Jääkiekko: SM-liiga
Jääpallo: Bandyliiga
Koripallo: Korisliiga
Kriketti: Kriketin SM-sarja
Käsipallo: SM-liiga
Lentopallo: Mestaruusliiga
Maahockey: SM-sarja
Pesäpallo: Superpesis
Rugby: SM-sarja
Salibandy: Salibandyliiga
Uppopallo: SM-sarja
Vesipallo: SM-sarja
Mailapelit

Mailapeleissä kuten tenniksessä ja squashissa pääsarja on turnausmuotoisissa tapahtumissa kunkin luokan varsinaisen ottelukaavion mukainen osa, kisan loppuvaihe. Turnauksessa käytettävästä järjestelmästä riippuen kilpailija voi päästä pääsarjaan suoraan aikaisemman menestyksensä perusteella, selviämällä voitokkaasti karsinnoista, järjestäjien myöntämällä niin sanotulla villillä kortilla tai kutsukisoissa kutsun perusteella.
Ilmari Kärki

Ilmari Kärki -nimisiä henkilöitä ovat:
Ilmari Kärki (1925–1996), suomalainen assyriologi ja dosentti
Ilmari Kärki, Ibe (s. 1999), suomalainen rap-artisti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ilmari Kärki”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vasarainen

Vasarainen on kylä Raumalla noin kuuden kilometrin päässä Vanhan Rauman Kauppatorilta. Lähellä sijaitsevia kyliä ovat Monna, Unaja, Vermuntila sekä Nihattula. Vasarainen on myös tilastollinen taajama, jonka väkiluku oli vuoden 2023 lopussa 369 ja maapinta-ala 3,75 neliökilometriä.
Vasaraisilla sijaitsee kotiseutumuseo Muina, joka esittelee menneiden aikojen talonpoikaiselämää. Muita nähtävyyksiä ovat muun muassa lukuisat pronssikautiset muinaishaudat, kuten Kylmänkorvenkallion hiidenkiukaat, joista suurimmat ovat leveydeltään 1,4-metrisiä ja korkeudeltaankin parimetrisiä. Vasaraisilla sijaitsee myös ravintola Rustilan Kartano ja Vuorelan Puutarha.
Antigua ja Barbudan kenraalikuvernööri

| Antigua ja Barbudan kenraalikuvernööri |
| --- | --- |
 Governor-General of Antigua and Barbuda
 Kenraalikuvernöörin lippu
 Nykyinen kenraalikuvernööri Williams
 Nykyinen Rodney Williams 14. elokuuta 2014 lähtien
Virka-asunto:  St. John’s, Antigua
Nimittäjä:  Antigua ja Barbudan kuningatar
Kauden pituus:  ”hänen majesteettinsa tahdosta”
Perustettu:  1981
Ensimmäinen:  Wilfred Jacobs
Palkka:  108 630 EC$ vuodessa
Antigua ja Barbudan kenraalikuvernööri (engl. Governor-General of Antigua and Barbuda) on maan hallitsijan, Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsijan, virallinen edustaja sekä valtionpäämies Antigua ja Barbudalla.
Kenraalikuvernöörin tulee olla syntyperäinen maan kansalainen ja hänet nimittää virkaan Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsija Antigua ja Barbudan pääministerin ehdotuksesta. Kenraalikuvernöörin virka on lähinnä seremoniallinen, mutta hänellä on valtuudet julistaa maahan hätätila ja nimittää maan senaattiin 17 jäsentä. Kenraalikuvernöörin virka-asunto sijaitsee St. John’sissa, Antiguassa. Antigua ja Barbudan perustuslain mukaan kenraalikuvernöörin virkakausi on virallisesti "hänen majesteettinsa tahdosta".
Kenraalikuvernöörin palkkio on 108 630 Itä-Karibian dollaria vuodessa.
Luettelo kenraalikuvernööreistä

|  | Kuva | Nimi | Virkakausi | Monarkki |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Wilfred Jacobs | 1. marraskuuta 1981 – 10. kesäkuuta 1993 | Elisabet II |
| 2 |  | James Carlisle | 10. kesäkuuta 1993 – 30. kesäkuuta 2007 | Elisabet II |
| 3 |  | Louise Lake-Tack | 17. heinäkuuta 2007 – 13. elokuuta 2014 | Elisabet II |
| 4 |  | Rodney Williams | 14. elokuuta 2014 – | Elisabet II |
Lähde: