stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nikon D100

| Nikon D100 |
| --- | --- |

Tyyppi:  digitaalinen järjestelmäkamera, yksisilmäinen peiliheijastuskamera
Kenno:  23,7 mm × 15,6 mm CCD (Nikon DX -formaatti)
Korkein resoluutio:  3 008 × 2 000 (6 megapikseliä)
Objektiivi:  Nikon F -tyyppi
Suljin:  elektronisesti ohjattu verhosuljin
Suljinajat:  30 – 1/4000 s
Valotuksen mittaus:  täyden aukon TTL-mittaus, kolmiulotteinen 10-lohkoinen matriisimittaus, keskustapainotteinen mittaus tai pistemittaus
Valotustavat:  automaattinen ohjelma (joustava ohjelma mahd.) suljinajan esivalinta-automatiikka, aukon esivalinta-automatiikka, käsisäätö
Tarkennuspisteet:  valittavissa yksi viidestä tarkennusalueesta
Tarkennustavat:  automaattinen kertatarkennus (S), automaattinen jatkuva tarkennus (C), käsitarkennus (M)
Sarjakuvaus:  3 kuvaa sekunnissa (muisti 6 kuvaa RAW)
Etsin:  optinen kiinteä pentaprismaetsin; sisäänrakennettu diopterisäätö
ISO-arvot:  200–1 600 ISO
Salama:  integroitu D-TTL (ohjeluku 17), liitetty salama D-TTL-automatiikalla tai ei-TTL-automatiikka
LCD-näyttö:  1,8 tuumaa (46 mm) 118 000 pikseliä TFT
Tallennusmedia:  CompactFlash (I tai II), Hitachi Microdrive
Akku:  Nikon EN-EL3
Paino:  ilman akkua 700 g
Nikon D100 on japanilaisen kameravalmistajan Nikonin valmistama ja suunnittelema digitaalinen ammattilaisjärjestelmäkamera, jossa on kuuden megapikselin DX-kokoinen CCD-kenno. Se julkistettiin 21. helmikuuta 2002 kilpailemaan Canon EOS D60 -kameran kanssa.
Vaikka Nikon D100:n numero on sama kuin Nikon F100:ssa, sen ominaisuudet viittaavat lähinnä Nikon F80:een.
Niassa

| Niassa |
| --- | --- |
 Niassan maakunnan sijainti Mosambikissa.
 Koordinaatit: 13.3001°S, 35.2458°E 
Valtio:  Mosambik
Maakunta:  Niassa
Piirit:  16 kpl
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Lichinga
 – kuvernööri:  Elina Judite da Rosa Victor Massengele
Pinta-ala  ():  129 056 (maa-ala) km²
Väkiluku (2022)  ():  2 132 767
Kielet:  portugali (virallinen); lisäksi paikallisia kieliä (jao, njandža, lago
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  MZ-A
 
Governo da Provincia de Niassa
Niassa on maakunta Mosambikin pohjoisosassa. Niassa on Mosambikin provinsseista laajin ja harvimmin asuttu. Sen pinta-ala on 129 056 neliökilometriä (maa-ala), toisen lähteen mukaan 122 827. Vuoden 2022 väkilukuarvio oli 2,1 miljoonaa. Väestönlaskennassa 2017 väkiluku oli 1 810 794 (aiemmin: 507 816 as., VL1980 ja 756 287 as., VL1997 ja 1 170 783, VL2007). Koska väestö on kasvanut nopeasti, on keski-ikä alhainen.
Maakunnan pääkaupunki on Lichinga. Niassa rajoittuu pohjoisessa Tansaniaan ja lännessä Malawiin. Etelässä sen naapureina ovat Zambezian ja Nampulan maakunnat; idässä Cabo Delgadon maakunta. Niassan ja Tansanian rajalla sijaitsee Ruvumajoki, Malawin vastaisella rajalla Njassajärvi.
Maakunnan eteläosan risteyskaupunki Cuambasta saapuu rautatieyhteys maakuntakeskus Lichingaan. Muita kaupunkeja (vila) ovat Mandimba, Marrupa ja Metangula. Maakunnan eteläosassa sijaitsee Nacalan käytävänä tunnetun poikittaisväylän rataosuus Lurio-Cuamba-Entre Lagos, jonka läntisin asema on Malawin vastainen raja-asema Entre Lagos.
Niassan ja Cabo Delgadon rajalla sijaitsee Niassan suojelualue, Mosambikin suurin luonnonsuojelualue. Se on tunnettu elefanteistaan. Maakuntakeskus Lichingaa ympäröivillä ylänköalueilla on laajoja havumetsiä.
Aluehallinnollinen jako

Niassan maakunta jakautuu aluehallinnollisesti Lichingan kaupunkiin ja 15 piiriin. Piirien perustietoja on kirjattu oheiseen taulukkoon.
| Piiri tai kaupunki | Pinta-ala (km2) | Pinta-ala (%) | Väkiluku (ennuste 2022) | Asukastiheys (as/km2) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Lichinga (kaupunki) | &&&&&&&&&&&02719.&&&&002 719 | 2,2 | &&&&&&&&&0312614.&&&&00312 614 | 115 |
| Cuamban piiri | &&&&&&&&&&&05121.&&&&005 121 | 4,2 | &&&&&&&&&0337917.&&&&00337 917 | 66 |
| Chimbonilan piiri | &&&&&&&&&&&05646.&&&&005 646 | 4,6 | &&&&&&&&&&088797.&&&&0088 797 | 16 |
| Lagon piiri | &&&&&&&&&&&06528.&&&&006 528 | 5,3 | &&&&&&&&&0132333.&&&&00132 333 | 20 |
| Majunen piiri | &&&&&&&&&&&09095.&&&&009 095 | 7,4 | &&&&&&&&&&048994.&&&&0048 994 | 5 |
| Mandimban piiri | &&&&&&&&&&&04385.&&&&004 385 | 3,6 | &&&&&&&&&0263202.&&&&00263 202 | 60 |
| Marrupan piiri | &&&&&&&&&&017730.&&&&0017 730 | 14,5 | &&&&&&&&&&096733.&&&&0096 733 | 5 |
| Mauan piiri | &&&&&&&&&&&09957.&&&&009 957 | 8,1 | &&&&&&&&&&083601.&&&&0083 601 | 8 |
| Mavagon piiri | &&&&&&&&&&&09559.&&&&009 559 | 7,8 | &&&&&&&&&&036660.&&&&0036 660 | 4 |
| Mecanhelasin piiri | &&&&&&&&&&&06406.&&&&006 406 | 5,2 | &&&&&&&&&0331239.&&&&00331 239 | 52 |
| Meculan piiri | &&&&&&&&&&018135.&&&&0018 135 | 14,8 | &&&&&&&&&&025583.&&&&0025 583 | 1 |
| Metarican piiri | &&&&&&&&&&&03489.&&&&003 489 | 2,9 | &&&&&&&&&&055485.&&&&0055 485 | 16 |
| Muemben piiri | &&&&&&&&&&&05526.&&&&005 526 | 4,5 | &&&&&&&&&&053628.&&&&0053 628 | 10 |
| N'gauman piiri | &&&&&&&&&&&02421.&&&&002 421 | 2,0 | &&&&&&&&&0117357.&&&&00117 357 | 48 |
| Nipepen piiri | &&&&&&&&&&&03292.&&&&003 292 | 2,7 | &&&&&&&&&&055218.&&&&0055 218 | 17 |
| Sangan piiri | &&&&&&&&&&012185.&&&&0012 185 | 10,0 | &&&&&&&&&&080950.&&&&0080 950 | 7 |
| Maakunta yht. | 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”'”..0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”'”.122 194  | 100,0 | 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”'”..0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”'”.2 132 767 | 17,5 |
| Maakunnan maa-ala | &&&&&&&&&0129056.&&&&00129 056 |   |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Niassa Wikimedia Commonsissa
Niassan maakunnan kotisivut (portugaliksi) (niassa.gov.mz)
Mosambikin maakunnat
Cabo Delgado
Gaza
Inhambane
Manica
Maputo
Maputo (kaupunki)
Nampula
Niassa
Sofala
Tete
Zambezia
Nol (Ruotsi)

Nol on rautatiepaikkakunta Alen kunnassa, Länsi-Götanmaan läänissä ja Länsi-Götanmaan maakunnassa Ruotsissa. Nol sijaitsee E45:n ja rautatien vieressä Götajoen varrella. Nolista Göteborgiin on matkaa 25 kilometriä. Nol on nykyään kasvanut yhteen Nödingen ja Alaforsin kanssa, joten ne lasketaankin nykyään Nödinge-Nolin taajamaksi.
Nolin rautatieasema avattiin liikenteelle 1877. Vuonna 1914 aloitti Tudorin patterituotanto, jonka 1999 lopetettiin. Nolissa on myös petrokeminen tuotanto, kuten Axel Christiernsson AB, joka valmistaa rasvaa Pohjois-Euroopan suurimmassa tehtaassa. Neste Oxo (nyt Perstorp Oxo) joka valmistaa muovinpehmennysaineita on ostanut Polyester AB:n, joka päästi vaarallisia kemikalisia aineita Götajokeen[lähde? ].
Uusi rautatie ja rakenteilla oleva asema Nolissa.
Nolan Gasser

Nolan Gasser (s. 1964) on yhdysvaltalainen säveltäjä, pianisti ja musiikkitieteilijä.
Gasser sai filosofian tohtorin arvon musiikkitieteessä Stanfordin yliopistosta. Hän on Pandoran vuonna 2000 perustetun Music Genome Projectin alkuperäinen suunnittelija ja päämusikologi. Gasserin sävellyksiä on esitetty muun muassa Carnegie Hallissa, David Geffen Hallissa, John F. Kennedy Center for the Performing Artsissa, Salle Pleyelissa ja Rose Bowlissa. Hänen oopperansa The Secret Garden (libretto: Carey Harrison Frances Hodgson Burnettin kirjan pohjalta) kantaesitettiin 1. maaliskuuta 2013. Muiden Gasserin sävellysten joukossa ovat The World Concerto (sellolle, erhulle, udille, sarangille ja orkesterille), NASA:n tilauksesta luotu Cosmic Reflection (kertojalle ja orkesterille) ja Repast: A Civil Rights Oratorio (baritonille, kuorolle ja pianolle).
Macmillan Press julkaisi 30. huhtikuuta 2019 Gasserin kirjan Why You Like It: The Science and Culture of Musical Taste. Gasser on luennoinut laajalti.
Nolan Foote

| Nolan Foote |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. lokakuuta 2000 (ikä 23) Englewood, Colorado, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Kanada  Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  New Jersey Devils / Utica Comets
Sarja:  NHL / AHL
Pelinumero:  29
NHL-varaus:  27. varaus, 2019 Tampa Bay Lightning
| Mitalit> Maa:   Kanada.Alle 20-v. MM-kilpailut | Mitalit> Maa:   Kanada.Alle 20-v. MM-kilpailut | Mitalit> Maa:   Kanada.Alle 20-v. MM-kilpailut | Maa:   Kanada> Alle 20-v. MM-kilpailut |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tšekki 2020 | jääkiekko |  |
Nolan Foote (s. 29. marraskuuta 2000 Englewood, Colorado, Yhdysvallat) on kanadalais-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Foote edustaa NHL-seura New Jersey Devilsin organisaatiota. Tampa Bay Lightning varasi Footen 27. pelaajana. Helmikuussa 2020 Lightning kauppasi Footen ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron New Jersey Devilsiin vaihdossa Blake Colemaniin. Hänen veljensä Callan on myös jääkiekkoilija ja heidän isänsä Adam on kaksinkertainen Stanley Cup mestari Colorado Avalanchen kanssa.
Nolan Karras

| Nolan E>  Karras.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. joulukuuta 1944
Ammatti:  liikemies
Poliitikko
Puolue:  republikaanit
Asema:  Utahin edustajainhuoneen jäsen (1981–90)
Tutkinnot:  Utahin yliopisto (MBA)
Puoliso:  Lynda Purrington
Nolan E. Karras (s. 30. joulukuuta 1944) on utahilainen Yhdysvaltain republikaanisen puolueen poliitikko. Hän opiskeli Weber State Collegessa ja Utahin yliopistossa. Uskonnolliselta vakaumukseltaan hän on mormoni.
Karras istui Utahin edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1981–1990 toimien sen puheenjohtajana vuodesta 1989. Hän pyrki vuonna 2004 osavaltionsa kuvernööriksi.
Mimmi Lähteenoja

| Mimmi Lähteenoja |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: Helsinki
Kuollut: 20. lokakuuta 1937 (72 vuotta) Helsinki
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Maria Wilhelmiina (Mimmi) Lähteenoja (alkuaan Mirjami o.s. Puls vuoteen 1889); 27. elokuuta 1865 Helsinki – 20. lokakuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki pitkän uran Suomen Kansallisteatterissa ja tuli tunnetuksi eritoten niin sanottujen akkaroolien tulkitsijana. Häntä pidettiin erinomaisena koomillisten roolien näyttelijänä. Hän oli myös yksi Kansallisteatterin monista slaavilaisen tyylin taitajista. Lähteenojalle olivat ominaisia puhtaat tyyppitutkielmat.
Lähteenojan vanhemmat olivat Isak Puls ja Maria Elisabet Aro. Lähteenoja kävi kansakoulun ja harjoitti sen jälkeen näyttämöopintoja Kaarola Avellanin oppilaana.
Ura

Lähteenoja aloitti taiteellisen uransa seuranäyttämöillä ja August Aspegrenin seurueessa. Hän siirtyi Suomalaiseen Teatteriin (myöhemmin Suomen Kansallisteatteri) vuonna 1892, oli siellä uransa loppuun vuoteen 1933 ja kuului teatterin voimahahmoihin. Hänen näyttämötaitteellisiin tulkintoihinsa lukeutuivat muun muassa roolit teoksissa Siunauksen toivo, Oppineet naiset ja leskirouvan osa Vilhelm Kragin komediassa Baldevinin häät. Kaarlo Enqvist-Atran näytelmässä Kunnian vuoksi Lähteenojalla oli vanha rouva Reuterfeltin osa. Hänen rooliaan Maria Jotunin Vanhassa kodissa on luonnehdittu mestariteokseksi. Merkittävä taiteellinen voitto Lähteenojalle oli Miina Salokannel Maria Jotunin komediassa Miehen kylkiluu (ensi-ilta huhtikuussa 1914).
Jotunin Savu-uhrissa Lähteenoja näytteli Hilda Mustikkamaata. Ilmari Räsänen arvioi: "Nti Lähteenoja loi elävän kuvan Hilda Mustikkamaasta. Hänellä oli useita vallan suurenmoisesti lausuttuja vuorosanoja, käheä ääni ja hyvä naamioitus, kaikki olivat omiaan kuvaamaan sitä puoleksi naurettavaa, puoleksi traagillista olentoa, jollainen Hilda Mustikkamaa on". Edelleen Lähteenojan taiteellisiin täysosumiin kuului Anen rooli tanskalaisen Otto Benzonin näytelmässä Kevät ja syksy (syksy 1916). Siinä hän sai tilaisuuden näyttää "koko harvinaisen taitonsa". Uuden Suomettaren V. Tarkiainen ylisti suoritusta "juurta jaksaen tutkituksi", ehyeksi ja hurmaavaksi.
Kaikkiaan Lähteenojan alaa on pidetty liian suppeana; hänellä olisi riittänyt kykyjä myös muihin kuin koomisten vanhojenpiikojen ja mamsellien rooleihin. Häntä on luonnehdittu jopa lahjakkaimmaksi suomalaiseksi näyttelijäksi Ida Aalbergin jälkeen. Rafael Koskimies: "Sikäli tässä korkeassa tunnustuksessa tietenkin on perää, että neiti Lähteenojan koko luomistapa ja olemus ilmensivät erinomaista aitoutta, niin naulankantaan osuvaa tyypin luonnehtimiskykyä, että se läheni ihmettä." Lähteenoja oli eräänlainen outo lintu, se naispuolinen humoristi, jollaisia suomalaisessa teatterimaailmassa hyvin harvoin syntyy.
Lähteenoja esiintyi myös lausujana koko uransa ajan noin 50 vuoden aikana. Hän sai valtion eläkkeen vuodesta 1927.
Elokuvaura

Lähteenoja näytteli useissa suomalaisissa mykkäelokuvissa, joista monet ovat kadonneet. Valkokangasuransa hän aloitti Husson roolilla Minna Canthin romaaniin perustuvassa Anna-Liisassa vuonna 1911. Elokuvaa ei esitetty julkisuudessa, sillä sen negatiivit vaurioituivat jo säilytysvaiheessa. Ollin oppivuodet vuodelta 1920 on vanhin säilynyt elokuva, jossa Lähteenojalla on rooli. Vuoden 1922 Anna-Liisa -filmatisoinnissa Lähteenoja oli edelleen Hussona. Pohjalaisia-elokuvassa hänellä oli Kaisan osa, jota hän oli tulkinnut myös teatterissa. Äänielokuvassa Olenko minä tullut haaremiin Lähteenoja näytteli Manta Mäkistä.
Muuta

Yhdessä Aapo Pihlajamäen kanssa Lähteenoja lahjoitti 1920-luvulla alkupääoman näyttelijöiden eläkerahastolle.
Filmografia > Äänielokuvat

Olenko minä tullut haaremiin (1932)
Ne 45000 (1933)
Filmografia > Mykkäelokuvat

Anna-Liisa (1911)
Venusta etsimässä eli erään nuoren miehen ihmeelliset seikkailut (1919)
Ollin oppivuodet (1920)
Anna-Liisa (1922)
Suursalon häät (1924)
Pohjalaisia (1925)
Murtovarkaus (1926)
Vaihdokas (1927)
Tukkijoella (1928)
Aiheesta muualla

Mimmi Lähteenoja Elonetissä.
Mimmi Lähteenoja 70 v. 27.8.35., Suomen Kuvalehti, 24.08.1935, nro 34, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Mimmi Lähteenoja Louhen roolissa Kansallisteatterin Pohjolan häät-näytelmän vihkiäisnäytöksessä 9. huhtikuuta 1901.
Nolan Kasper

Nolan Kasper (s. 27. maaliskuuta 1989 Morristown, New Jersey) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä.
Kasperin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Levin pujottelussa 15. marraskuuta 2009. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti seuraavassa maailmancupin kisassaan Kitzbühelin pujottelussa tammikuussa 2010 oltuaan 27:s. Kasper on sijoittunut maailmancupissa parhaimmillaan toiseksi Kranjska Goran pujottelussa kaudella 2010–2011. Hän hävisi kisan voittajalle Mario Mattille vain 0,09 sekuntia.
Nuorten MM-kisoissa vuonna 2009 Kasper sai pujottelussa pronssia. Hän on sijoittunut pujottelussa 24:nneksi Vancouverin olympialaisissa 2010, 15:nneksi Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 ja 13:nneksi Sotšin olympialaisissa 2014.
Naná Vasconcelos

| Naná Vasconcelos |
| --- | --- |
 Vasconcelos soittaa berimbauta
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. elokuuta 1944 Recife
Kuollut: 9. maaliskuuta 2016 (71 vuotta) Recife
Ammatti:  lyömäsoittaja, laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Naná 
Aktiivisena:  1967–
Tyylilajit:  jazz, brasilialaiset tyylit
Soittimet:  perkussioinstrumentit, berimbau
Levy-yhtiöt:  ECM ja Antilles 
Aiheesta muualla
www.nanavasconcelos.com.br
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Juvenal de Holanda ”Naná” Vasconcelos (2. elokuuta 1944 Recife – 9. maaliskuuta 2016 Recife) oli brasilialainen lyömäsoitintaiteilija, laulaja ja berimbaunsoittaja, joka tunnettiin yhteistyöstään muun muassa Pat Methenyn, Don Cherryn, Jan Garbarekin, Arild Andersenin, Pierre Favren, Egberto Gismontin ja Gato Barbierin kanssa.
Vasconcelos aloitti rumpalin uransa 1967. 1970-luvun lopulla hän muodosti yhtyeen nimeltä Codona yhdessä Don Cherryn ja Collin Walcottin kanssa. Yhtye julkaisi kolme albumia vuosina 1978, 1980 ja 1982.
Vasconcelos äänestettiin seitsemänä vuonna peräkkäin (1984–1990) Down Beat -jazzlehden Best Percussionist Of The Year -kategorian voittajaksi.
Suomessa Vasconcelos soitti ainakin Helsingissä 1993 ja Joensuussa 1996. Hän teki musiikin Mika Kaurismäen elokuviin Amazon (1990) ja Tigrero – elokuva joka ei valmistunut (1994) sekä Kaurismäen tuottamaan Pia Tikan elokuvaan Yemanján tyttäret (1995).
Valikoitu diskografia

Africadeus, 1973
Amazonas, 1973
Kundalini, 1978 (Perry Robinsonin ja Badal Royn kanssa)
Saudades (1979)
Zumbi, 1983
Nanatronics, 1985
Bush Dance, 1986
Legend of the Seven Dreams, 1988 (Jan Garbarekin kanssa)
Asian Journal, 1988 (mukana Steve Gorn, Mike Richmond ja Badal Roy)
Rain Dance - Naná Vasconcelos and The Bushdancers, 1989 (mukana Don Cherry, Cyro Baptista, Peter Scherer ja Teese Gohl)
Lester - Naná Vasconcelos & Antonello Salis, 1990
Mejnoun, 1992 (Safy Boutellan kanssa)
If You Look Far Enough, 1993 (mukana Arild Andersen ja Ralph Towner)
Contando Estórias, 1994
Storytelling, 1995
Contando Estorias, 1995
Inclassificable, 1995 (Andy Sheppardin ja Steve Lodderin kanssa)
Fragments: Modern Tradition, 1997
Contaminação, 1999
Saravah compilation, 1999
Fragmentos, 2001
Minha Lôa, 2002 (mukana João de Souza Leão, Pedro Amorim, Don Cherry, Kiko Klaus, Erasto Vasconcelos ja Guga e Murilo)
Vasconcelos e Assumpção - isso vai dar repercussão, 2004 (Itamar Assumpçãon kanssa)
Vasconcelos, Salis, Consolmagno, 2005
Chegada, 2005
Trilhas, 2006
Sinfonia & Batuques, 2011
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Naná Vasconcelos Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Naná Vasconcelos
Käännös suomeksi
Nan’yō

| Nan’yō (南陽市) |
| --- | --- |
 Kirsikankukkia Eboshiyaman puistossa
 lippu:  symboli
 Nan’yōn sijainti Yamagatan prefektuurissa
 Nan’yō
 Koordinaatit: 38°03′18″N, 140°08′54″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Tōhoku
Prefektuuri:  Yamagatan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  160,52 km²
Väkiluku (10/2020):  30 846
 – Väestötiheys:  192 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kirsikka
 – Kukka:  Chrysanthemum morifolium
 
 http://www.city.nanyo.yamagata.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nan’yō (jap. 南陽市, Nan’yō-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Yamagatan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Yonezawan allaslaakson pohjoisreunalla. Kaupungin alue ulottuu Mogamijoen varren alluviaalitasangolta pohjoiseen Shiratakan kukkuloille. Nan’yōssa on 30 846 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 160,52 neliökilometriä.
Asutus Nan’yōn alueella on vanhaa, ja siellä on säilynyt muun muassa useita kofun-hautakumpuja. 1500-luvun lopulta lähtien seutua hallitsi Uesugi-klaani osana Yonezawan daimiokuntaa. Nan’yōn kaupunki perustettiin vuonna 1967 liittämällä yhteen Akayun ja Miyauchin maaseutukaupungit sekä Wagōn kyläkunta. Akayu on vanha kylpyläpaikkakunta, joka kehittyi matkailukohteena erityisesti 1900-luvun alusta lähtien, kun sinne valmistui rautatieyhteys. Miyauchi kasvoi vuorostaan Kumano-jinjan šintolaisen pyhäkön portineduskaupungiksi Yoshinojoen laakson suulle. Aiemmin tärkeä elinkeino oli silkin kudonta, mutta toisen maailmansodan jälkeen sen ovat korvanneet esimerkiksi puusepän- ja elektroniikkateollisuus. Maaseutualueilla viljellään riisin lisäksi vihanneksia, hedelmiä ja viinirypäleitä.
Nan’yōn nähtävyyksiä ovat Akayu-onsenin kuuma lähde, kirsikankukistaan tunnettu Eboshiyaman puisto ja Sōshōn puisto ruusupuutarhoineen. Hakuryūjärven alue kuuluu prefektuurin luonnonpuistoon. Nan’yōta palvelevat JR Higashi-Nihonin Ōu-päälinja, jota pitkin kulkee suurnopeusjunayhteys Yamagata Shinkansen, ja Yamagata-rautatien Flower Nagai -linja.
Kuvia

Kumano-jinja
Nan’yōn maaseutua
Akayun rautatieasema
Nan’yōn kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nan’yō Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Newcastlen yliopisto

| Newcastlen yliopisto> Newcastle University |
| --- | --- |
 Newcastlen yliopiston pääkampusaluetta.
Perustettu:  1964
Tyyppi:  julkinen
Opiskelijoita:  21 000
Sijainti:  Newcastle upon Tyne,  Yhdistynyt kuningaskunta
Yhteistyö:   Russell-ryhmä 
Sivusto:  www.ncl.ac.uk
Newcastlen yliopisto (Newcastle University) sijaitsee Newcastle upon Tynessä Koillis-Englannissa lähellä Skotlannin rajaa. Se on nykyisin yksi Englannin arvostetuimmista yliopistoista ja kuuluu Russell-ryhmään.
Newcastlen yliopisto perustettiin vuonna 1834 lääketieteellisenä oppilaitoksena, ja se kehittyi siitä Durhamin yliopiston osana ja itsenäistyi 1963. Vuonna 2000 se voitti Sunday Times -lehden "vuoden yliopisto" -palkinnon.
Yliopistossa on kolme tiedekuntaa: Humanististen ja sosiaalitieteiden tiedekunta, Lääketieteellinen tiedekunta, ja Luonnontieteiden, maataloustieteiden ja tekniikan tiedekunta. Lisäksi siellä toimii neljätoista tutkimuslaitosta, joista tunnetuimpia ovat genetiikkaan ja kantasolututkimukseen keskittyvät laitokset.
Newcastlen yliopistossa ovat opiskelleet tai toimineet tutkijoina muun muassa Australian entinen ulkoministeri Alexander Downer, Yhdysvaltain entinen sisäministeri Bruce Babbitt, Sierra Leonen ensimmäinen pääministeri Milton Margai, maahanmuuttoministeri Robert Goodwill, liberaalidemokraattien puolueenjohtaja Tim Farron, koomikko Rowan Atkinson, prinsessa Eugenie, suurrabbi Jonathan Sacks, Disneyn toimitusjohtaja Andy Bird, matemaatikko Lewis Fry Richardson, laulaja Bryan Ferry, näyttelijä Chris Vance, kitaristi Wilko Johnson, kirjailija Alastair Reynolds, sosiologi Tom Shakespeare ja arkkitehti Terry Farrell. Lisäksi ihmisoikeustaistelija Martin Luther King, Jr. on nimetty kunniatohtoriksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Newcastlen yliopisto Wikimedia Commonsissa
Yliopiston kotisivut (englanniksi)
Nicola Berti

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 14. huhtikuuta 1967 (ikä 57)
Syntymäpaikka: Salsomaggiore Terme, Italia
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1982–1985 1985–1988 1988–1998 1998–1999 1999–2000 2000 | Parma Fiorentina Inter Tottenham Alavés Northern Spirit |  |
Maajoukkue
| 1988–1995 | Italia | 39 (3) |
Nicola Berti (s. 14. huhtikuuta 1967 Salsomaggiore Terme, Italia) on italialainen jalkapalloilija.
Berti oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pystyi pelaamaan sekä keskellä että laidassa.
Ura

Berti edusti uransa parhaan jakson eli vuodet 1988–1998 Interiä. Hän saavutti seuran riveissä muun muassa Italian-mestaruuden ja kaksi UEFA Cupin voittoa. Berti edusti kotimaassaan myös Parmaa ja Fiorentinaa vuosina 1982–1988. Hän edusti lisäksi kotimaansa ulkopuolella englantilaista Tottenhamia, espanjalaista Alavésia ja australialaista Northern Spiritiä vuosina 1998–2000.
Italian maajoukkueessa Berti pelasi 39 ottelua ja teki kolme maalia vuosina 1988–1995. Hän saavutti Italian riveissä MM-kilpailuissa pronssia kotikisoissa vuonna 1990 ja hopeaa vuonna 1994.
Saavutukset

Italian-mestaruus 1989
Italian supercup 1989
UEFA Cup 1991, 1994
MM-pronssi 1990
MM-hopea 1994
Aiheesta muualla

Hart, Simon: Tottenham and Inter Milan meet as European equals – but that's not how Nicola Berti remembers it The Independent.  17.9.2018. Viitattu 30.11.2018 (englanniksi).
Nicola Berti Transfermarkt. Viitattu 30.11.2018 (englanniksi).
Italian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1990
1 Zenga |
2 Baresi |
3 Bergomi |
4 de Agostini |
5 Ferrara |
6 Ferri |
7 Maldini |
8 Vierchowod |
9 Ancelotti |
10 Berti |
11 De Napoli |
12 Tacconi |
13 Giannini |
14 Marocchi |
15 Baggio |
16 Carnevale |
17 Donadoni |
18 Mancini |
19 Schillaci |
20 Serena |
21 Vialli |
22 Pagliuca |
Valmentaja Vicini
Italian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1994
1 Pagliuca |
2 Apolloni |
3 Benarrivo |
4 Costacurta |
5 Maldini |
6 Baresi |
7 Minotti |
8 Mussi |
9 Tassotti |
10 R. Baggio |
11 Albertini |
12 Marchegiani |
13 D. Baggio |
14 Berti |
15 Conte |
16 Donadoni |
17 Evani |
18 Casiraghi |
19 Massaro |
20 Signori |
21 Zola |
22 Bucci |
Valmentaja Sacchi
North Sydney Girls High School

North Sydney Girls High School (NSGHS) on Crows Nestissä, Sydneyssä, Australiassa sijaitseva akateemisesti valikoiva julkinen high school tytöille. Vuonna 1914 perustetussa koulussa on noin 930 oppilasta luokilla 7-12. Sisäänpääsy kouluun perustuu kokonaan Selective High Schools -kokeeseen, jonka New South Walesin kuudesluokkalaiset tekevät.
Vuonna 2001 The Sun-Herald -lehti rankkasi koulun Australian 7. parhaaksi tyttökouluksi perustuen siihen, kuinka moni koulujen alumneista oli päätynyt Suomen Kuka kukin on -teosta vastaavaan Who's Who in Australia -teokseen.