stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luis González Bravo

| Luis González Bravo |
| --- | --- |

Espanjan pääministeri
 5. joulukuuta 1843 – 3. toukokuuta 1844  
Monarkki:  Isabella II
Edeltäjä:  Salustiano de Olózaga
Seuraaja:  Ramón María Narváez
 23. huhtikuuta 1868 – 19. syyskuuta 1868  
Monarkki:  Isabella II
Edeltäjä:  Ramón María Narváez
Seuraaja:  José Gutiérrez de la Concha
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. heinäkuuta 1811 Cádiz, Espanja
Kuollut: 1. syyskuuta 1871 (60 vuotta) Biarritz, Ranska
Tiedot
Puolue:  Maltillinen puolue
Luis González Bravo (8. heinäkuuta 1811 Cádiz – 1. syyskuuta 1871 Biarritz, Ranska) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi Espanjan pääministerinä vuosina 1843–1844 ja 1868.
González oli alun perin radikaaleja mielipiteitä kannattanut lehtimies, mutta hän siirtyi 1840-luvun alussa maltillisiin. Hän toimi sen jälkeen useissa näkyvissä tehtävissä, kuten lyhyesti pääministerinä sekä vuosina 1844–1847 ja 1854–1864 Espanjan lähettiläänä Lissabonissa. Hän oli myös sisäministerinä Ramón María Narváezin kahdessa hallituksessa vuosina 1864–1865 ja 1866–1868. Narváezin kuoltua huhtikuussa 1868 González tuli hänen tilalleen pääministeriksi. Hänen taantumuksellinen ja hovipiirejä myötäillyt politiikkansa sekä suositun kenraali Francisco Serranon maastakarkotus tekivät hallituksesta hyvin epäsuositun, mikä johti vallankumouksen puhkeamiseen Espanjassa vielä samana vuonna. González pakeni vallankumouksen jälkeen Ranskaan, jossa hän liittyi myöhemmin karlisteihin.
Lääketieteellinen kidutus

Lääketieteellinen kidutus (myös lääketieteellinen kuulustelu) tarkoittaa lääketieteen ammattilaisten osallistumista kidutukseen. He voivat joko arvioida missä määrin kidutettava voi kestää kidutusta, mutta he voivat myös osallistua varsinaiseen kidutukseen. Lääketieteellinen kidutus voi hyödyntää lääketieteen ammattilaisten osaamista kuulustelussa tai kuolemantuomion täytäntöönpanossa. Termi kattaa myös kidutuksenomaisten tieteellisten (tai näennäistieteellisten) kokeiden tekemisen ei-halukkailla henkilöillä.
Lääketieteen etiikka ja kansainvälinen oikeus

On yleisesti hyväksyttyä, että lääketieteellinen kidutus on vastoin lääketieteen etiikkaa, jota kaikkien lääketieteen ammattilaisten odotetaan noudattavan:
Hippokrateen valassa kielletään potilaan tahallinen vahingoittaminen ja edellytetään toimimista potilaan parhaan edun mukaisesti.
Natsien ihmiskokeiden seurauksena Maailman lääkäriliitto laati Geneven julistuksen täydentääkseen Hippokrateen valaa.
Nürnbergin oikeudenkäyntien seurauksena syntyi Nürnbergin säännöstö, joka rajaa hyväksyttävät lääketieteelliset kokeet.
Vuonna 1949 järjestetty Neljäs Geneven sopimus kielsi sotavankien ja muiden suojeltujen ei-taistelijoiden kidutuksen
Maailman lääkäriliiton Tokion julistuksessa mainitaan kidutuksen kielto useasti
YK:n kidutuksenvastainen sopimus, joka ei rajoitu ainoastaan lääketieteellisen henkilöstöön, kieltää ehdottomasti kidutuksen kaikissa tilanteissa. Sopimuksessa mainitaan erikseen, ettei kieltoon ole poikkeuksia.
YK:n lääketieteen etiikan periaatteet, kieltävät erityisesti lääketieteellisen henkilöstön toteuttaman kidutuksen, mutta periaatteilla ei mainita valvontamenetelmiä ja valvonta jää kunkin valtion osalle.
Ihmisyyttä vastaan kohdistuvissa rikoksissa käytössä oleva komentovastuun periaate muodostaa rikosoikeudellisen vastuun, joka koskee kaikkia.
Säännöksissä on kuitenkin aukkoja:
Hallituksen organisoima kidutus ja väkivalta, johon lääketieteellinen henkilöstö osallistuu, on kansainvälisesti kiellettyä, mutta tapauksia esiintyy. Esimerkiksi Abu Ghraibin vankilassa tapahtui kidutusta.
Lääketieteen ammattilaisilta odotetaan korkeampaa moraalia kuin muilta, mutta YK:n lääketieteen etiikan periaatteet eivät ole voimassa silloin kun valtiot ovat väkivaltaisuuksissa keskenään.
Tapauksia

Vuosina 1937–1945, Toisen Kiinan-Japanin sodan aikana japanilaisen Yksikkö 731:n lääketieteellinen henkilökunta osallistui kidutukseen jonka seurauksena kuoli jopa 10 000 kiinalaista, venäläistä, yhdysvaltalaista ja muita kansallisuuksia edustaneita sotavankeja.
Toisen maailmansodan aikana Japanin keisarillisen armeijan yksikkö 731 teki kiinalaisilla henkilöillä useita erilaisia biologisia aseita koskevia kokeita.
Toisen maailmansodan aikana Saksan natsihallinto teki keskitysleireillä ihmiskokeita. Erityisesti Josef Mengelen tekemät kokeet Auschwitzssa toivat  hänelle lempinimet "kuoleman enkeli" ja "tohtori kuolema".
Japanilaiset kirurgit tekivät vivisektioita ja muita lääketieteellisiä kokeita amerikkalaisilla sotavangeilla.
Vuosina 1970–1971 henkistä tasapainoa horjuttavia käyttäviä menetelmiä käytettiin Pohjois-Irlannissa kiinniotettuja vankeja vastaan. Irlannin hallitus teki asiasta valituksen Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen, joka katsoi Britannian syyllistyneen kidutukseen. Korkeampi tuomioistuin kuitenkin katsoi, että menetelmät olivat epäinhimillisiä, mutta eivät olleet kidutusta.
Neuvostoliitossa poliittisten vankien säilytykseen käytetyissä mielisairaaloissa käytettiin hyvin epämiellyttäviä lääkityksiä rangaistusmenetelminä. Hallituksen toimintaa vastustaneille henkilöille laadittiin psykiatrinen diagnoosi.
Vuonna 1978 Phnom Penhissä Punaiset khmerit tekivät ihmiskokeita 17 poliittisella vangilla Tuol Slengin vankilassa.
Etelä-Afrikan puolustusvoimien tekemä tutkimus sai selville, että homoseksuaalit varusmiehet, joutuivat apartheidin aikana sähköshokkeja sisältäneen "parantavan hoidon" kohteiksi.
Sähköhoidon ja Lobotomian sekä muiden vastaavien menetelmien käytöstä vastoin potilaan parasta etua on useita väitteitä. Esimerkiksi Lake Alicessa Uudessa-Seelannissa 1970-luvun alussa lapsia rangaistiin rajoittamattomilla sähköshokeilla. Jotkin valtiot, muun muassa Norja ja Uusi-Seelanti, maksavat nykyään korvauksia julmien hoitotoimenpiteiden uhreiksi joutuneille.
Käännös suomeksi
Maajoukkue

Maajoukkue on jonkin valtion, itsehallintoalueen tai kansakunnan oma joukkue jossakin urheilulajissa.[lähde? ]
Kilpaileminen

Maajoukkueet kilpailevat esimerkiksi MM-kisoissa ja mantereen omissa kilpailuissa (esimerkiksi EM-kisat).[lähde? ]
Nykyään maajoukkueeseen pääseminen vaatii maan kansalaisuutta.[lähde? ]
Utorgoš

| Utorgoš Уторгош |
| --- | --- |
 Utorgošin rautatieasema.
 Utorgoš
 Koordinaatit: 58°16′53″N, 30°15′23″E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Novgorodin alue
Piiri:  Šimsk
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  asemataajama
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  598,2 km²
Väkiluku (2010):  2 300
 
 Kunnan sivusto 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Utorgoš (ven. У́торгош) on maalaiskunta ja sen keskuksena toimiva asemataajama Novgorodin alueen Šimskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Pietarin, Dnon ja Vitebskin välisen rautatien varrella 27 kilometriä Šimskistä luoteeseen. Taajamassa on 1 200 ja kunnassa 2 300 asukasta (vuonna 2010).
Maantiede ja asutus

Utorgošin kunnan pinta-ala on 598,2 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Leningradin alueeseen ja Novgorodin alueen Batetskin piiriin, idässä Šimskin piirin Medvedin kuntaan, etelässä Soltsyn piiriin ja lännessä Pihkovan alueeseen. Pinta-alasta 81,4 % on metsää, 13,4 % maatalousmaata ja 3,0 % asutusaluetta. Seudulla virtaa Šelonin sivujoki Mšaga. Kunnassa sijaitsee luonnonmuistomerkkinä suojeltu Sosnovyi Borin maisema-alue.
Utorgošin rautatieaseman ja Ktšeryn sivuutusaseman lisäksi kuntaan kuuluu 37 kylää: Bologovo, Bolšaja Utorgoš, Bolšije Berezitsy, Borok, Buino, Dobryni, Glinsko, Gora, Gorodištše, Gorohovištše, Hotynja, Kazovitsy, Komarovo, Krjokšina Gorka, Listovka, Ljubonjo, Ljudjatino, Lonno, Lutški, Malaja Utorgoš, Maloje Gorodištše, Malyje Berezitsy, Mjaskovo, Nizova, Peski, Ploskovo, Podmošje, Prussko, Radoška, Rjameška, Sosnovyi Bor, Stai, Tšudsko, Turskaja Gorka, Virki, Vodosy ja Zvad. Toiseksi suurin asutuskeskus on reilun 200 asukkaan Gorodištše. Viidellä paikkakunnalla ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Historia

Utorgošin kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Šelonin viidenneksen verokirjassa vuonna 1498. Asemataajama on syntynyt vuonna 1903 avatun rautatien varrelle. Vuosina 1927–1931 ja 1935–1963 se oli aluksi Leningradin ja myöhemmin Novgorodin alueeseen kuuluneen hallintopiirin keskus. Gorodištšen kunta liitettiin Utorgošiin vuonna 2010.
Liikenne, talous ja palvelut

Rautatien lisäksi Utorgošin kautta kulkee Pihkovan ja Šimskin välinen maantie. Asemalla pysähtyy joukko kaukojunia sekä Dnon ja Oredežin väliset paikallisjunat. Kunnasta on linja-autoyhteydet Šimskiin, Novgorodiin ja Pihkovaan.
Seudun pääelinkeinot ovat puunhankinta ja maatalous. Kunnassa toimii kaksi metsäteollisuusyritystä, pellavanjalostuslaitos, kaksi maatalousyritystä sekä rautatieliikennettä palvelevia yrityksiä. Suurin osa väestöstä saa elantonsa omilta palstaviljelmiltään.
Asemataajaman palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, poliklinikka ja sairaala. Gorodištšessa on keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja lääkintäasema. Vähittäiskaupasta vastaavat piirin kulutusosuuskunta sekä joukko yksityisyrittäjiä.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Utorgošin asemataajama koostuu etupäässä puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Keskustassa on kaksikerroksisia asuintaloja. Rautatie ja maantie jakavat taajaman neljään osaan. Sen itälaidalla virtaa Mšagajoki.
Seudulla sijaitsee lukuisia muinaisia hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkehin kuuluvat Gorodištšen ja Turskaja Gorkan kartanoiden puistoalueet. Kunnassa on myös useita toisen maailmansodan muistomerkkejä.
Aiheesta muualla

Utorgošin kunnan sivusto (venäjäksi)
Mafinen

Mafinen on kivi tai silikaattimineraali, joka sisältää paljon magnesiumia ja rautaa. Lähes kaikki mafiset mineraalit ovat väriltään tummia, ja ominaispaino on korkeampi kuin 3. Yleisiä kiviä muodostavia mafisia mineraaleja ovat oliviini, pyrokseeni, amfiboli ja biotiitti. Tavallisia mafisia kiviä ovat basaltti ja gabro.
Kemiallisesti mafiset kivet ovat asteikolla felsisistä kivistä toisessa päässä.
Mafinen laava, on ennen jäähtymistään ohuempaa kuin felsinen laava, koska mafinen magma sisältää vähemmän piidioksidia. Vesi ja muut helposti haihtuvat aineet voivat paeta vähitellen, ja helpommin, mafisesta laavasta, joten mafisesta laavasta koostuvat tulivuorenpurkaukset eivät ole niin räjähdysmäisiä kuin felsisen laavan purkaukset. Valtaosa mafisen laavan tulivuorista on merenalaisia, kuten Havaijin tulivuoret.
| Kiven rakenne | Mafisen kiven nimi |
| --- | --- |
Pegmaattinen: Gabro-pegmatiitti
Karkeajyväinen (faneriittinen): Gabro
Karkeajyväinen ja porfyyrinen: Porfyyrinen gabro
Hienojyväinen (afaniittinen): Basaltti
Hienojyväinen ja porfyyrinen: Porfyyrinen basaltti
Pyroklastinen: Basaltti tuffi tai breksia
Rakkulainen: Rakkulainen basaltti
Mantelimainen (engl. amygdaloidal): Mantelimainen basaltti
Paljon pieniä rakkuloita: Scoria
Lasinen rakenne: Takylyyti, sideromelaani, palagoniitti
Maailmankisat 1978

11. Maailmankisat järjestettiin vuonna 1978 Helsingissä 29.–30. kesäkuuta. Kilpailupaikkana oli Olympiastadion. Kansainväliset yleisurheilukilpailut olivat Helsingin Kisa-Veikkojen järjestämät.
Tuloksia > Miehet

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |  Guy Abrahams | 10,2 |  Stefan Nilsson | 10,4 |  Raimo Räty | 10,6 |
| 200 m |  James Gilkes | 20,70 |  Don Quarrie | 20,79 |  Wardell Glibreath | 20,79 |
| 400 m |  Maurice Peoples | 45,7 |  Maxie Parks | 46,4 |  Ossi Karttunen | 46,7 |
| 800 m |  Jozef Plachý | 1.45,89 |  Jose Marajo | 1.46,18 |  Peter Lemashon | 1.46,37 |
| 1500 m |  Antti Loikkanen | 3.41,5 |  Wilson Waigwa | 3.41,9 |  Fernando Mamede | 3.42,3 |
| 5000 m |  Knut Kvalheim | 13.33,7 |  Jörg Peter | 13.34,8 |  Jim Crawford | 13.35,4 |
| 10 000 m |  Craig Virgin | 27.57,2 |  Jos Hermens | 27.57,3 |  Toshiaki Kamata | 27.57,9 |

| 110 m aidat |  Arto Bryggare | 13,86 |  Sam Turner | 13,89 |  Juan Lloveras | 14,20 |
| 400 m aidat |  Edwin Moses | 48,6 |  James Walker | 49,2 |  Sam Turner | 50,2 |
| 3000 m estejuoksu |  Henry Rono | 8.16,8 |  Henry Marsh | 8.22,5 |  James Munyala | 8.23,5 |

| Korkeushyppy |  Egrem Ozdamar | 213 cm |  Harri Sundell | 210 cm |  Matti Nieminen | 210 cm |
| Seiväshyppy |  Antti Kalliomäki | 550 cm |  Tadeusz Ślusarski | 540 cm |  Valeri Boiko | 530 cm |
| Pituushyppy |  Gilbert Zante | 759 cm |  Pentti Raitanen | 735 cm |  Arto Ikonen | 734 cm |
| Kolmiloikka |  James Butts | 17,24 m (Stad.enn.) |  Bernard Lamitié | 16,66 m |  Jussi Paronen | 15,91 m |
| Kuulantyöntö |  Al Feuerbach | 20,33 m |  Reijo Ståhlberg | 20,14 m |  Hreinn Halldórsson | 19,98 m |
| Kiekonheitto |  Mac Wilkins | 66,66 m |  Wolfgang Schmidt | 66,30 m |  Juhani Tuomola | 60,78 m |
| Moukarinheitto |  Harri Huhtala | 71,08 m |  Juha Tiainen | 69,80 m |  Hannu Polvi | 69,34 m |
| Keihäänheitto |  Wolfgang Hanisch | 91,14 m |  Bjørn Grimnes | 88,32 m |  Antero Puranen | 83,26 m |
Tuloksia > Naiset

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 100 m |  Linda Haglund | 11,18 |  Evelyn Ashford | 11,26 |  Vera Nikitina | 11,69 |
| 400 m |  Irena Szewińska | 51,0 |  Pirjo Häggman | 52,3 |  Yvonne Hannus | 53,7 |
| 1 500 m |  Penny Werthner | 4.17,2 |  Aila Virkberg | 4.21,4 |  Maia Ritter | 4.22,4 |

| Korkeushyppy |  Susanne Sundqvist | 1,80 m |  Annette Tånnander | 1,75 m |  Barbro Mattsson | 1,75 m |
| Pituushyppy |  Jackie Curtet | 6,50 m |  Leena Pylkkänen | 5,93 m |  Maarit Kauriinoja | 5,83 m |

Kisojen parhaalle urheilijalle jaettava Timo Sarpanevan suunnitteleman kiertopalkinnon sai kolmiloikkaaja James Butts, joka teki lajissa Stadionennätyksen.
Vanilla Fudge

Vanilla Fudge on yhdysvaltalainen psykedeelistä ja progressiivista raskasta rockmusiikkia soittava yhtye, joka levytti viisi albumia vuosien 1967 ja 1970 välillä. Yhtyeeseen kuuluivat urkuri Mark Stein, basisti Tim Bogert, kitaristi Vince Martell ja rumpali Carmine Appice. Yhtye esiintyy Suomessa kesällä 2016 Nosturissa [lähde? ].
Jäsenet > Nykyiset jäsenet

Mark Stein – laulu, kosketinsoittimet (1966–1970, 1982–1984, 2005, 2006–)
Vince Martell – kitara, laulu (1966–1970, 1999–2003, 2005–)
Carmine Appice – rummut, laulu (1966–1970, 1982–1984, 1987–1988, 1991, 1999–2008, 2009–)
Tim Bogert – basso
Jäsenet > Entiset jäsenet

Joey Brennan – rummut (1966)
Sal D'Nofrio – basso (1970)
Jimmy Galluzi – rummut (1970)
Ron Mancuso – kitara (1982–1984)
Paul Hanson – kitara, laulu (1987–1988)
Lanny Cordola – kitara, laulu (1988)
Derek St. Holmes – kitara, laulu (1991)
Martin Gerschwitz – kosketinsoittimet, laulu (1991)
Tom Croucier – basso, laulu (1991)
Bill Pascali – laulu, kosketinsoittimet (1999–2005, 2005–2006)
Pete Bremy – basso, laulu (2002, 2008, 2011, 2012)
T.M. Stevens – basso (2002)
Teddy Rondinelli – kitara, laulu (2003–2005)
Mark Dolfen – rummut (1966–1967)
Jimmyjack Tamburo – rummut, laulu (2008–2009)
Steve Argy – basso, laulu (2008–2009)
Diskografia

1967: Vanilla Fudge
1968: The Beat Goes On
1968: Renaissance
1969: Near The Beginning
1969: Rock & Roll
1984: Mystery
2002: The Return
2007: Out Through the In Door
Aiheesta muualla

Virallinen Vanilla Fudge -sivusto
Maicel Uibo

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Maicel Uibo vuonna 2022. |  Maicel Uibo vuonna 2022. |  Maicel Uibo vuonna 2022. |  |
Maa:   Viro
Miesten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Doha 2019 | kymmenottelu |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Birmingham 2018 | seitsenottelu |  |
Maicel Uibo (s. 27. joulukuuta 1992) on virolainen yleisurheilun moniottelija. Hän saavutti sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 seitsenottelussa pronssia ennätystuloksellaan 6265 pistettä ja ulkoratojen MM-kilpailuissa 2019 kymmenottelussa hopeaa ennätystuloksellaan 8604 pistettä. Hänen aiempi kymmenotteluennätyksensä ulkoradoilla oli toukokuussa 2018 Götzisissä tehty 8514 pistettä. Hän on sijoittunut MM-kilpailuissa lisäksi seitsemänneksi Eugenessa 2022, kymmenenneksi Pekingissä 2015 ja 19:nneksi Moskovassa 2013. Olympialaisissa 2016 hän oli 24:s ja 2021 viidestoista. EM-kilpailuissa hän on sijoittunut viidenneksi 2022.
Maicel Uibon puoliso on bahamalainen pikajuoksija Shaunae Miller-Uibo.
Lahden ammattikorkeakoulu

| Lahden ammattikorkeakoulu |
| --- | --- |
Motto:  Oivaltava, tutkiva ja kehittävä
Perustettu:  1992
Hallintomuoto:  Osakeyhtiö
Rehtori:  Turo Kilpeläinen
Toimipaikat:  Lahti
Opiskelijamäärä:  5 000
Kotisivu:  www.lab.fi
LAMKin kampusalue
Lahden ammattikorkeakoulu (LAMK) (engl. Lahti University of Applied Sciences) oli Lahdessa sijaitseva, Päijät-Hämeen maakunnassa toimiva monialainen ammattikorkeakoulu. Lahden ammattikorkeakoulu ja Saimaan ammattikorkeakoulu (SAIMIA) yhdistyivät 1.1.2020 uudeksi LAB-ammattikorkeakouluksi. LAB toimii Lahdessa, Lappeenrannassa sekä verkossa.
LAMKille valmistui syksyllä 2018 uusi moderni kampus entiseen Iskun huonekalutehtaaseen Mukkulaan. LAMKissa opiskeli noin 5 000 opiskelijaa. Ammattikorkeakoulun rehtorina toimi Turo Kilpeläinen. Työntekijöitä oli noin 360.
Koulutus

Lahden ammattikorkeakoulussa oli mahdollista opiskella muotoilua ja media-alaa, liiketaloutta, matkailua, tekniikkaa sekä sosiaali- ja terveysalaa.[lähde? ]
Vuosina 2001–2016 LAMK:ssa toimi Suomen ainoa musiikkiteatterin koulutusohjelma, jossa ehti suorittaa tutkintonsa satakunta nuorta näyttelijää.. Kuvataiteilijoita koulutti Lahden taideoppilaitoksena vuonna 1971 aloittanut Lahden taideinstituutti syksystä 2004 kevääseen 2016 saakka yhteensä 20.
Koulutus > Tutkintoon johtava koulutus

AMK-tutkinto, nuorten koulutus (päätoiminen opiskelu)
AMK-tutkinto englanniksi (päätoiminen opiskelu)
AMK-tutkinto, monimuotokoulutus (työn ohessa)
Ylempi AMK-tutkinto, monimuotokoulutus (työn ohessa)
Koulutus > Muut koulutusvaihtoehdot

Avoin ammattikorkeakoulu
Täydennyskoulutus
Ammatilliset erikoistumisopinnot
Tutkinnot

AMK-tutkinnot
Fysioterapeutti (AMK)
Insinööri (AMK): energia- ja ympäristötekniikka (energiatekniikka ja yhdyskuntasuunnittelu), konetekniikka, puutekniikka sekä tieto- ja viestintätekniikka (mediatekniikka, ohjelmistotekniikka, tietoverkot)
Medianomi (AMK): visuaalinen viestintä (graafinen suunnittelu, mediasisällön suunnittelu, valokuvaus)
Muotoilija (AMK): sisustusarkkitehtuuri ja kalustemuotoilu, teollinen ja brändimuotoilu (ajoneuvomuotoilu, pakkaus- ja brändimuotoilu, puettava muotoilu, teollinen muotoilu) sekä kokemus- ja palvelumuotoilu
Restonomi (AMK): matkailuliiketoiminta
Sairaanhoitaja (AMK)
Sosionomi (AMK): sosiaalipedagoginen aikuissosiaaliohjaus, sosiaalipedagoginen varhaiskasvatus
Tradenomi (AMK): liiketalous, liiketalous ja logistiikka, kansainvälinen kauppa, palveluliiketoiminta sekä tietojenkäsittely
YAMK-tutkinnot
Digitaaliset ratkaisut
Uudistava johtaminen
Asiakkuusjohtaminen sosiaali- ja terveyspalveluissa
International Business Development
Muotoilu- ja media-alan uudistava osaaminen
Lapsi- ja perhepalvelujen kehittäminen
Urban Sustainability, kestävä kaupunkiympäristö
Bachelor’s Degree Programmes
Business Information Technology
International Business
Nursing
Master’s Degree Programmes
Environmental Technology, Urban Sustainability
International Business Development
Tutkimus-, kehitys- ja innovaatiotoiminta

Lahden ammattikorkeakoulun tutkimus-, kehitys- ja innovaatiotoiminnan (TKI) laajuus kasvoi vuosittain merkittävästi ja se oli alueen suurin julkisrahoitteinen TKI-toimija.
Omistajajärjestelyt

Lahden ammattikorkeakoulu aloitti toimintansa vuonna 1992, jolloin oppilaitokset olivat kuntien ja valtion omistuksessa. Vuosina 1996–2014 LAMKin ylläpitäjä oli Päijät-Hämeen koulutuskonserni. 1.1.2015 LAMK aloitti itsenäisenä osakeyhtiönä. Lahden AMK siirtyi Lappeenrannan-Lahden teknillisen yliopiston, LUT-yliopiston omistukseen vuodenvaihteessa 2017–2018. LUT-korkeakoulujen kokonaisuuteen kuuluivat sen jälkeen LUT-yliopisto, Saimaan ammattikorkeakoulu ja Lahden ammattikorkeakoulu. SAIMIA ja LAMK yhdistyvät vuoden 2020 alusta LAB-ammattikorkeakouluksi.
FUAS-liittouma

LAMK kuului vuosina 2012–2017 FUAS-liittoumaan yhdessä Hämeen ammattikorkeakoulun ja Laurea-ammattikorkeakoulun kanssa.
Opiskelijakunta

Ammattikorkeakoulun opiskelijoiden edunvalvonnasta ja yhteisestä toiminnasta vastaavana opiskelijakuntana toimi Lahden ammattikorkeakoulun opiskelijakunta (LAMKO).
Aiheesta muualla

Lahden ammattikorkeakoulu (LAMK) (Arkistoitu – Internet Archive)
Lahden ammattikorkeakoulun opiskelijakunta (LAMKO) (Arkistoitu – Internet Archive)
Lahti
Luettelo elokuvan The Avengers saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

The Avengers (engl. Marvel’s The Avengers, Britteinsaarilla Marvel Avengers Assemble) on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen supersankarielokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Joss Whedon. Se perustuu Marvel Comicsin Kostajat-sarjakuviin. Elokuvan pääosissa esiintyvät Robert Downey Jr., Chris Evans, Mark Ruffalo, Chris Hemsworth, Scarlett Johansson, Jeremy Renner, Tom Hiddleston, Clark Gregg, Cobie Smulders, Stellan Skarsgård ja Samuel L. Jackson. The Avengersissa Nick Fury (Jackson), rauhanturvajärjestö S.H.I.E.L.D.:n johtaja, värvää joukon supersankareita estämään Lokin (Hiddleston) aikeet alistaa Maan asukkaat.
The Avengers, joka tuotettiin 220 miljoonan dollarin budjetilla, sai ensi-iltansa 27. huhtikuuta 2012. Sitä esitettiin elokuvateattereissa 22 viikon ajan, jona aikana se tuotti yhteensä yli 1,5 miljardia dollaria lipputuloja. Elokuva on kerännyt lukuisia palkintoja ja ehdokkuuksia, joista useimmat tunnustavat itse elokuvaa, sen näyttelijöiden suorituksia (etenkin Downey, Johanssonin ja Hemsworthin) ja elokuvan erikoistehosteita. The Avengers oli ehdolla parhaiden erikoistehosteiden Oscar-palkintoon ja parhaiden erikoistehosteiden Bafta-palkintoon. Elokuva oli myös ehdolla kolmeen Critic’s Choice -palkintoon, viiteen Empire-palkintoon, kuuteen Kid’ Choice -palkintoon, kuuteen MTV Movie Awards -palkintoon (voittaen kolme), kolmeentoista People's Choice -palkintoon (voittaen kolme), kuuteen Saturn-palkintoon (voittaen neljä), yhteentoista Teen Choice -palkintoon (voittaen kaksi) sekä kuuteen VES-palkintoon (voittaen kaksi).
Maicol Rastelli

| Maicol Rastelli |
| --- | --- |
 Rastelli Drammenissa 2020.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. huhtikuuta 1991 (ikä 33) Le Prese, Italia
Uran tiedot
Pituus:  174 cm
Seura:  Polisportiva Le Prese
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2013–
Paras sijoitus:  3
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  1
 Tietolaatikko päivitetty 4. toukokuuta 2014 
Maicol Rastelli (s. 28. huhtikuuta 1991) on italialainen maastohiihtäjä, joka edustaa kotimaansa Polisportiva Le Prese-seuraa. Hän kilpaili ensimmäistä kertaa maastohiihdon maailmancupissa joulukuussa 2013 ja maaliskuussa 2014 hän saavutti ensimmäisen palkintosijoituksensa ollen kolmas Drammenin sprintissä. Hän osallistui myös 2013–14 Tour de Skille jättäen sen kesken.
Rastelli sijoittui alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014 vapaan hiihtotavan sprintissä neljänneksi ja perinteisen 15 kilometrillä viidenneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli perinteisen hiihtotavan sprintissä 15:s.
Käännös suomeksi
Maailmankisat 1980

14. Maailmankisat järjestettiin vuonna 1980 Helsingissä 9.–10. heinäkuuta. Kilpailupaikkana oli Olympiastadion. Kansainväliset yleisurheilukilpailut olivat Helsingin Kisa-Veikkojen järjestämät. Yleisömäärä oli yhteensä kahtena päivänä 13 996 katsojaa. Kisat toimivat joukolle suomalaisia yleisurheilijoita viimeisenä näyttöpaikkana elokuisiin Moskovan olympialaisiin.