Joseph Smith
Elämä > Nauvoo, Illinois 1839–1844

Lehdet ympäri maata kritisoivat Missouria mormonien karkottamisesta, ja Illinois otti vastaan pakolaiset, jotka asettuivat Mississippin rannalle. 
Smith osti ylihintaisen ja soisen maa-alueen Commerce Citynä tunnetusta kylästä ja kehotti seuraajiaan muuttamaan sinne. 
Pyrkien ratsastamaan mormonien maineella sorrettuna vähemmistönä hän yritti saada liittovaltiolta korvauksia, mutta epäonnistui. 
Kesällä 1839 malaria iski uuteen mormoniyhteisöön ja seuraavat kaksi kesää olivat jopa vieläkin pahempia. 
Tuona kesänä Smith lähetti Brigham Youngin ja muut kirkon kahdestatoista apostolista lähetystyöhön Englantiin ja he löysivätkin monia halukkaita käännynnäisiä, joista monet olivat todella köyhiä tehdastyöläisiä jopa mormonien mittapuulla mitattuna.
Uusi uskonto onnistui houkuttelemaan myös muutamia varakkaita uusia jäseniä kuten tohtori John C. Bennettin, joka vastasi Illinoisin armeijan huollosta. 
Bennett käytti hyväkseen kontaktejaan Illinoisin lakeja säätävissä elimissä ja sai aikaiseksi varsin merkittäviä erioikeuksia sisältävän perustuskirjan uudelle kaupungille, jonka Smith nimesi Nauvooksi. 
Perustamiskirja antoi kaupungille käytännössä täyden autonomian, sisälsi luvan yliopiston perustamiseen ja antoi Nauvoolle Habeas Corpus oikeuden - joka pelasti Smithin hengen estämällä kahdesti karkotuksen Missouriin oikeuden tuomittavaksi. 
Vaikkakin mormonijohtajat hallitsivat Nauvoossa, kaupunki takasi harvinaisen vapaan ympäristön erilaisten uskontojen harjoittamiseen. 
Kaupungin peruskirja oikeutti myös oman autonomisen Nauvoon legioonan, sotilaallisen joukko-osaston, perustamisen, jonka toimia rajoittivat ainoastaan osavaltion ja liittovaltion lait. 
Joukko-osastoa komentaviksi nimettiin kenraali-luutnantti Joseph Smith sekä kenraali-majuri John C. Bennett, ja näin Smithillä olikin komennossaan osavaltion suurin yksityinen armeijan joukko-osasto. 
Smith nimesi Bennettin myös kirkon apulaispresidentiksi, ja Bennett valittiin myös Nauvoon ensimmäiseksi kuvernööriksi. 
1841 Smith paljasti muutamille läheisimmille miehilleen ilmoituksen moniavioisuudesta, mukaan lukien Bennett, joka käytti sitä lupana harjoittaa "vapaata rakkautta". 
Kun huhut "henkivaimoista" pääsivät valloilleen, Smith pakotti Bennettin eroamaan Nauvoon kuvernöörin virasta, jonka Bennett kosti kirjoittamalla "Kaunistelemattomia paljastuksia Nauvoon elämästä" -kirjan (lurid exposés of life in Nauvoo).
Nauvoon vuodet olivat opillisen innovaation aikaa. Smith esitteli kasteen kuolleiden puolesta vuonna 1840, ja 1841 mormonit aloittivat uuden Nauvoon temppelin rakentamisen, josta tulisi antiikin kadonneen tiedon palautuksen paikka. 
1841 ilmoitus lupasi palauttaa pappeuden täyteyden, ja toukokuussa 1842 Smith otti käyttöön uusitun endowmentin eli ensimmäisen voitelun. 
Endowmentti muistutti vapaamuurareiden riittejä, joihin Joseph Smith oli tutustunut pari kuukautta aikaisemmin liittyessään Nauvoon loossiin. 
Aluksi endowmentti oli vain miehille, jotka sen saatuaan liitettiin voideltujen koorumiin. Naisille Smith järjesti Apuyhdistyksen, palvelukerhon ja naistenyhdistyksen, jossa naiset Smithin mukaan saisivat "valtakunnan avaimet". 
Smith myös valmisteli suunnitelmaansa tuhatvuotisesta valtakunnasta, joka ei enää sisältänyt suunnitelmaa Zionin rakentamisesta Nauvooseen vaan hän näki Zionin käsittävän sekä Etelä- että Pohjois-Amerikan mantereet, jossa kaikki mormoniasutukset olisivat vaarnoja Zionin metaforisessa teltassa. Zion menetti myös merkitystään tulevien koettelemusten suojana jollainen suuri rakennusprojekti olisi ollut. Kesällä 1842 Smith paljasti suunnitelman Jumalan tuhatvuotisen valtakunnan perustamiseksi; valtakunnan, joka ulottaisi teokraattisen valtansa koko maailmaan.
Vuoden 1842 puoliväliin tultaessa yleinen mielipide oli jälleen kääntynyt mormoneja vastaan. 
Erityisesti Thomas C. Sharp, Warsaw Signal -lehden päätoimittaja, kritisoi mormoneja näiden poliittisista ja sotilaallisista tavoitteista. 
Kun tuntematon henkilö yritti murhata ampumalla Missourin kuvernööri Lillburn Boggsin 6. toukokuuta 1842, Illinoisin anti-mormonien keskuudessa kiersi huhu, kuinka Joseph Smith oli ennustanut Boggsin kuoleman.
Aihetodisteet osoittivat Joseph Smithin henkivartijan Porter Rockwellin suuntaan, jota myöhemmin tapauksesta myös syytettiin mutta vapautettiin riittävien todisteiden puuttuessa. 
Boggs vaati Smithin luovuttamista ja Smith painuikin maan alle uskoen, että hänet murhattaisiin, jos hän menisi Missouriin. Lopulta Smith vältti luovutuksen Missouriin, kun liittovaltion piirisyyttäjä ilmaisi mielipiteensä, että luovutus olisi perustuslain vastainen. 
Toinen luovutusta vaatinut yritys tehtiin kesäkuussa 1843, kun Illinoisin kuvernööri Thomas Ford vastahakoisesti hyväksyi Smithin luovuttamisen Missouriin vanhan maanpetossyytteen takia. 
Kaksi Missourin poliisia pidättikin Smithin, mutta eivät onnistuneet saattamaan häntä oikeuden eteen Missourissa, kun Smith vapautettiin habeas corpuksen nojalla. 
Vaikkakin tämä lopetti Missourilaisten yritykset saada Smith oikeuteen, aiheutti se kuitenkin merkittäviä poliittisia muutoksia Illinoissa.
Joulukuussa 1843, voideltujen koorumin valtuudella, 
Smith pyrki kongressiin tehdäkseen Nauvoosta itsenäisen territorion, jolla olisi oikeus kutsua liittovaltion joukkoja puolustuksekseen. 
Smith kirjoitti myös suosituimmille presidenttiehdokkaille ja kysyi heiltä, mitä he olisivat valmiit tekemään suojellakseen mormoneja. Saatuaan negatiivisia tai sitoutumattomia vastauksia, Smith julisti itse asettuvansa oman kolmannen puolueen presidenttiehdokkaaksi Yhdysvaltojen presidentin vaaleissa keskeyttäen normaalin käännytystyön ja lähettäen kahdentoista koorumin sekä satoja muita poliittisia lähetyssaarnaajia kiertämään maata vaalityötä tekemään. 
Maaliskuussa 1844 riideltyään liittovaltion byrokraatin kanssa Smith organisoi salaisen viidenkymmenen valtuuston, jonka tehtävänä oli päättää kansallisista ja osavaltiollisista laeista, joita mormonien tulisi noudattaa. 
Valtuuston oli myös määrä valita sijoituspaikat suurille mormonien asutuksille Teksasista, Kaliforniasta ja Oregonista, joissa mormonit voisivat asua teokraattisen lain mukaan liittovaltion kontrollin ulottumattomissa. 
Käytännössä valtuusto oli maailman varjohallitus, ensiaskel kohti globaalia teodemokratiaa. 
Yksi valtuuston ensimmäisistä toimista oli valita Smith tuhatvuotisen kuningaskunnan profeetaksi, papiksi ja kuninkaaksi.