stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Prutin rauha
Rauhansopimus

Prutin taistelussa omaan leiriinsä piiritetty Pietari antautui 22. heinäkuuta 1711. Puolustuksensa romahdettua hän vetäytyi telttaansa kieltäen ketään tulemasta sisälle. Mehmet pašša hyväksyi hetken viivyttelyn jälkeen kenraali Boris Šeremetevin välittämän antautumisen. Rauhansopimuksen kohdista päätettiin seuraavana päivänä, jolloin se myös allekirjoitettiin huolimatta Mehmet paššan kenraalien ja liittolaiskuninkaiden vastustuksesta. Myös Kaarle XII yritti kiiruhtaa estämään rauhan solmimisen ja kiireessä hyppäsi Prutiin uidakseen sen yli, mutta hän saapui paikalle myöhään. Mehmet paššalla olisi ollut mahdollisuus alistaa koko Venäjä osmanien haltuun tai tehdä Pietarista sulttaanin vasalli, mutta hän hyväksyi Pietarin esittämät tilanteeseen nähden hyvin kohtuullisen rauhantarjouksen. Siitä hyvästä sekä poliittisten vastustajiensa juonittelun vuoksi Mehmet pašša myöhemmin erotettiin, ja nyky-Turkissa yhä suositun tarinan mukaan Mehmetin epäillään viettäneen lemmenyön Pietarin vaimon ja tulevan Venäjän keisarinnan Katariinan kanssa. Tarinan mukaan Mehmet olisi heltynyt maltillisiin rauhanehtoihin juuri tämän yön vuoksi. Todellisuudessa asiaan vaikutti muun muassa venäläiskenraali Carl Ewald von Rönnen onnistunut operaatio, jossa hän oli kiertänyt osmanien selustaan kaukana etelässä ja vallannut tärkeimmän huoltopisteen Prutille johtaneen tien varrelta sekä se, että osmanit saavuttivat sopimuksella tavoitteet, joita he alun perin lähtivät sodanjulistuksellaan hakemaan.
Rauhansopimuksessa päätettiin seuraavista kohdista:
Azov, joka vuonna 1708 oli liitetty Venäjään, siirrettiin takaisin osmaneille.
Pietarin lähimenneisyydessä Krimin kaanikuntaan, Moldovaan ja sen rajalle Dneprin varrelle rakentamat linnakkeet tuhottaisiin. Linnakkeita olivat mm. Asovanmeren rannan satamakaupungin Taganrogin linnake sekä ukrainalaiset Kamenny Zaton (Zaporižžjan alue) ja Bogoroditsa (Novomoskovsk).
Venäläiset vetäytyisivät Puolasta ja lakkaisivat puuttumasta sen asioihin.
Kaarle XII saisi palata rauhassa Ruotsiin.
Venäläiset peruisivat hankkeensa sataman saamiseksi Mustallemerelle sekä tuhoaisivat Asovanmeren laivastonsa.
Venäläiset eivät saaneet lähettää pysyvää suurlähetystöä Konstantinopoliin.
Sopimus ei vielä taannut rauhaa. Venäjä ei alkuun noudattanut kohtaa Puolasta eikä pitkällä tähtäimellä hanketta Mustanmeren satamasta. Kaarle XII jäi Turkkiin, tarkemmin Moldovassa olevaan Benderiin ja yritti saada sulttaanin julistamaan uuden sodan Venäjälle. Kestävämpi rauha saavutettiin vasta Edirnessä 5. kesäkuuta 1714 allekirjoitetussa sopimuksessa sen jälkeen kun Kaarle oli häädetty Turkista.
Vaikka Pietari oli säästynyt suurilta menetyksiltä, tappiota ja rauhanehtoja pidettiin kuitenkin maalle häpeällisinä. Prutin rauha oli Venäjälle yksipuolisin maan solmima rauhansopimus sitä edeltävänä ja seuranneena vuosisatana.
Venäjän Katariina neuvottelee turkkilaisten kanssa Prutin rauhansopimuksesta. Gustave Boulangerin maalaus vuodelta 1866.
Tetrafarmakos

Tetrafarmakos Papyrusten huvilasta löydetyssä papyruksessa (PHerc. 1005, col. 5). Kopio 1800-luvun alusta.
Tetrafarmakos (m.kreik. τετραφάρμακος) eli ”neliosainen lääke” on Epikuroksen ohje sille, kuinka ihminen voi elää onnellisinta mahdollista elämää. Antiikin Kreikassa ”tetrafarmakos” oli alun perin neljästä aineesta — vahasta, talista, piestä ja pihkasta — koostunut sekoitus; Epikuros ja hänen oppilaansa käyttivät sanaa metaforisesti viittaamaan neljään keinoon sielun parantamiseksi. Tetrafarmakos tiivistää koko epikurolaisuuden neljään lauseeseen.
Neliosainen lääke

Epikuroksella tetrafarmakos muodostaa neljä ensimmäistä hänen Pääopeistaan. Filodemoksen teoksessa Sofisteja vastaan (Adversus Sophistas, PHerc. 1005, 4.9-14) tetrafarmakos esiintyy seuraavassa muodossa:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ἄφοβον ὁ θεός  ἀνύποπτον ὁ θάνατος  το ἀγαθόν εύκτητον  το δεινόν ευεκκαρτέρητον |  Afobon ho theos.  Anhypopton ho thanatos.  To agathon euktēton.  To deinon euekkarterēton. |  Jumalaa ei tarvitse pelätä.  Kuolemasta ei tarvitse olla huolissaan.  Hyvä on helposti saavutettavissa.  Paha on helposti kestettävissä. |
Sana anhypopton tarkoittaa tässä ”ei mitään mistä pitäisi olla huolissaan”. Eräissä toisissa versioissa sen tilalla on sana anaisthēton, ”ei mitään aistittavissa olevaa”.
Analyysi

Seuraavassa esitetään jokaisen lauseen selitys sellaisena kuin epikurolaiset ymmärsivät sen.
Analyysi > Jumalaa ei tarvitse pelätä

Epikuroksen aikana monet ihmiset ajattelivat, että jumalat ovat kiinnostuneita ihmisten tekemisistä, ja olivat huolissaan siitä, millaista huomiota ja palvontaa jumalat heiltä vaativat. Epikuros kuitenkin katsoi jumalien olevan täydellisiä, autuaita ja ikuisia olentoja, jotka eivät tunne mitään vaivoja eivätkä vaivaa ihmisiä millään tavalla. Jumalat eivät olleet kiinnostuneita mistään oman autuutensa ulkopuolisesta, ja kaikenlainen joihinkin ihmisiin kohdistuva viha tai suosiminen olisi jumalille heikkoutta. Siksi jumalia ei tarvitse pelätä. Epikuroksen mukaan jumalat olivat ihmisille pelkästään roolimalleja: ihmisten tuli pyrkiä jäljittelemään jumalten onnellisuutta ihmisluonnon asettamissa rajoissa.
Analyysi > Kuolemasta ei tarvitse olla huolissaan

Toinen yleinen huolenaihe ihmisten keskuudessa on ollut kuolema: kuinka ihmisen eläessään tekemät teot vaikuttavat kuoleman jälkeen tuonpuoleisessa. Epikuroksen mukaan kuolema ei merkitse meille mitään, koska se, mikä lakkaa olemasta, ei tunne mitään, ja se mitä emme tunne, ei ole meille mitään. Kun olemme elossa, meidän ei siis tarvitse olla huolissaan kuolemasta, koska emme ole kuolleita (eli kuolema ei ole meille olemassa); ja kun taas olemme kuolleita, meidän ei silloinkaan tarvitse olla huolissaan kuolemasta, koska emme ole itse olemassa; kuoleman jälkeistä elämää ei ole.
Analyysi > Hyvä on helposti saavutettavissa

Epikuroksen mukaan inhimillinen nautinto on täydellinen silloin, kun kaikki kärsimys on poissa (aponia). Nautinto on siis ensisijassa kärsimyksen poissaoloa. Nautinnoissa tulee suosia kohtuutta, koska jotkut nautinnolliset asiat tai nautintojen liiallisuus yleisesti voi aiheuttaa ihmiselle enemmän kärsimystä kuin nautintoa.
Analyysi > Paha on helposti kestettävissä

Epikuroksen mukaan ruumiillinen kärsimys ei kestä kauan, koska suurimmankin tuskan huippu on vain lyhytaikaista, ja pitkäkestoinen kärsimys taas voidaan peittää nautintoihin. Kärsimys sinällään on aina joko lyhytkestoista tai pitkäkestoista (kroonista), ja joko vähäistä tai suurta. Kuitenkin on hyvin epätavallista, että suuri kärsimys olisi pitkäkestoista. Kärsimys on siis aina joko vähäistä tai lyhytkestoista, ja näin ollen helppo kestää.
Kirjallisuutta

Epikuros: Keskeiset opit. Teoksessa Demokritos ja Epikuros: Riippumaton nautinto.  (Suomennos Arto Kivimäki, Tua Korhonen ja Sampo Vesterinen. Selitykset ja jälkisanat Tua Korhonen ja Arto Kivimäki. Olympos-sarja)  Helsinki: Tammi, 2006.  ISBN 951-31-3575-6
Epikuros: Pääopit. Teoksessa Diogenes Laertios: Merkittävien filosofien elämät ja opit.  (Suomennos ja selitykset Marke Ahonen)  Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Summa, 2003.  ISBN 952-5418-07-3
Väländan

| Väländan |
| --- | --- |
 Väländan
 Koordinaatit: 59°06′48″N, 17°59′20″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Södermanland
Kunta:  Haninge
Väkiluku (2021):  557
Väländan on taajama Haningen kunnassa Tukholman läänissä Södermanlandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 557 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Väländan Wikimedia Commonsissa
Sandefjordin kirkko

| Sandefjordin kirkko Sandefjord kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2012.
Sijainti:  Sandefjord, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1903
Suunnittelija:  Karl Michalsen
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  600
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Sandefjordin kirkko (norj. Sandefjord kirke) on Sandefjordin kunnassa Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1903.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sandefjordin kirkko Wikimedia Commonsissa
Vesterøyn kirkko

| Vesterøyn kirkko Vesterøy kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Sandefjord, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1967
Suunnittelija:  Elisabeth Breen Fidjestøl
Materiaali:  tiili, betoni
Istumapaikkoja:  250
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Vesterøyn kirkko (norj. Vesterøy kirke) on Sandefjordin kunnassa Norjassa sijaitseva tiilinen ja betoninen pitkäkirkko vuodelta 1967.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vesterøyn kirkko Wikimedia Commonsissa
Preševon konflikti

Preševon konflikti oli aseellinen konflikti Serbia ja Montenegron ja Kosovon albaaneja edustavan Preševon Medveđan ja Bujanovacin vapautusarmeijan (UÇPMB) välillä. Konfliktissa oli tapauksia, joissa Jugoslavian hallitus sai tukea YK:n KFOR:ilta UÇPMB:in hyökkäyksien tukahduttamisessa.
Historia > 1999

Kun Kosovon vapautusarmeija lakkautettiin Kosovon sodan jälkeen, sen jäsenet perustivat Preševon Medveđan ja Bujanovacin vapautusarmeijan Dorbosinin kylässä. Heidän tavoitteensa oli irrottaa albaanien asuttamat kunnat Serbiasta ja liittää ne Kosovoon. Poliisien ja separatistien väliset taistelut alkoivat Kuršumiljan kunnassa kesäkuussa 1999. UÇPMB rakensi monia tukikohtia vuoristoon ja tasankoihin.
Historia > 2000

Konflikti laajeni vuonna 2000. Marraskuussa osa serbipoliiseista vetäytyi Kosovon ja Serbian väliseltä demilitarisoidulta alueelta neljän poliisin kuoleman jälkeen. Vojislav Koštunica halusi Yhdysvaltojen pienentävän aluetta tai lakkauttamaan sen. Albaanit valtasivat kaikki kylät, joista serbit olivat vetäytyneet. 24 marraskuuta tehtiin tulitaukosopimus.
Historia > 2001

16 helmikuuta 7 serbisiviiliä kuoli lähellä Podujevin rajakylää kun UÇPMB teki pommi-iskun bussiin joka kuljetti pakolaisia Kosovosta. 7 maaliskuuta 2001 KFOR antoi Serbian miehittää puskurivyöhykkeen sektori kerrallaan. 4 poliisin kuoleman jälkeen yhden viikon tulitauosta sovittiin uudelleen. Armeija miehitti ensin sektorin, joka rajoittui Makedoniaan (sektori C Itä) lopettaakseen aseiden salakuljetuksen. Myöhemmin KFOR antoi Serbian armeijan palata sektoreille C Länsi ja A 25 maaliskuuta ja sektorille D 14 huhtikuuta. 21 toukokuuta albaanikomentajat allekirjoittivat Končuljin sopimuksen ja hyväksyivät aseistariisunnan mutta monet jatkoivat taistelua. Viimeinen sektori (sektori B) oli Preševon lähellä. 24 toukokuuta serbian armeija tuli kaupunkiin ja albaanitaistelijat hyökkäsivät heidän kimppuunsa. Yksi heidän komentajistaan, Ridvan Qazimi kuoli. Serbien voiton jälkeen UÇPMB suostui riisuutumaan aseista. Jotkut veteraaneista liittyivät Makedonian UÇK:n. Noin 400 sissiä antautui saadakseen anteeksiannon Jugoslavian hallitukselta. UÇPMB:n komentaja Shefket Musliu antautui KFOR:ille 26 toukokuuta.
Tappiot > Jugoslavia

18 sotilasta Jugoslavialaista turvallisuusjoukoista kuoli ja 68 haavoittui. Myös 8 siviiliä kuoli. Osan kuolemista aiheuttivat miinat.
Tappiot > UÇPMB

Vuonna 2013 UÇPMB:n veteraanit pystyttivät muistomerkin konfliktissa kuolleille 27 kapinalliselle. Myös seitsemän etnistä albanialaista kuoli.
Tappiot > Muut tappiot

Kaksi yhdistyneiden kansakuntien tarkkailijaa haavoittui.
UÇPMB:n hallitsemat kylät vuonna 2000.
Käännös suomeksi
Mengzi

| Mengzi> 孟子 |
| --- | --- |
 Tuntemattoman taiteilijan muotokuva Mengzistä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 372 eaa.
Kuollut: 289 eaa.
Koulutus ja ura
Koulukunta:  kungfutselaisuus
Tunnetut työt:  Mengzi
Opettaja:  Zisi
Mengzi (kiin.: 孟子; pinyin: Mèngzǐ; Wade–Giles: Meng Tzu, ’Mestari Meng’; alkuperäiseltä nimeltään Meng Ke, kiin.: 孟軻; pinyin: Mèng Kē; lat. Mencius, eli todennäköisimmin 372–289 eaa.; vaihtoehtoisesti 385–303/302 eaa.lähde?) oli kiinalainen filosofi. Häntä pidetään Kungfutsen seuraajana ja merkittävänä kungfutselaisuuden kehittäjänä. Usein häntä pidetään myös Kungfutsen oppilaana, vaikka Mengzi eli yli sata vuotta Kungfutsen jälkeen.
Elämä

Mengzi syntyi muinaisen Kiinan Zou-valtiossa (nykyisen Shandongin provinssin alueella) ja työskenteli jonkin aikaa virkamiehenä Qi-valtiossa. Kungfutsen tapaan hänkin kiersi Kiinaa pitkään ja yritti tarjota opetuksiaan paikallisille johtajille.
Kiinalainen historitsija Sima Qian kertoo Mengzin elämästä teoksessaan Historioitsijan muistiinmerkintöjä (Shi ji). Tässä elämäkerrassa kuvaillaan erityisesti Mengzin äitiä, joka otettiin mukaan ensimmäisellä vuosisadalla jaa. kirjoitettuun esimerkillisiä naisia käsitelleeseen kokoelmaan. Elämäkerran mukaan Mengzin äiti muutti kolme kertaa, jotta löysi pojalleen sopivan paikan kasvaa. Tarinan mukaan perheen ensimmäinen koti sijaitsi lähellä hautausmaata, josta päätettiin muuttaa pois, koska Mengzi kiinnostui liiallisesti hautajaisista ja haudankaivuusta. Seuraava koti oli lähellä toria, jossa poika pian leikki torimyyjää. Myös tätä äiti piti pojalleen epäsopivana. Lopulta äiti löysi talon koulun lähistöltä. Tällä paikalla Mengzi omaksui sopivia tapoja. Myöhemmin Mengzin äidin kerrotaan myös sekaantuneen Mengzin ja tämän vaimon riitaan muistuttamalla Mengziä sopivista tavoista.
Ei ole tiedossa, miten Mengzi on ollut yhteydessä Kungfutsen opetuslapsiin. Välittäjänä kerrotaan olleen Zisi-niminen henkilö, joka kuitenkin on elänyt ennen Mengzin syntymää. Mengzi on kuitenkin saattanut olla yhteydessä Zisin opetuslapsiin. Vaikuttaa joka tapauksessa ilmeiseltä, ettei Mengzillä ole ollut käytettävissään Keskusteluja, sillä useimpia hänen Kungfutse-sitaattejaan ei löydy Keskusteluista. Juuri Mengzi korotti Kungfutsen pelkästä opettajasta yli-inhimilliseksi palvonnan kohteeksi. Mengzin mukaan Kungfutse on "kuin jalokauris nelijalkaisten keskuudessa, feeniks siivekkäiden keskuudessa, Taivuori kukkuloiden ja muurahaiskekojen joukossa".
Teokset

Mengzin opetukset tunnetaan teoksesta Mengzi, joka on luultavasti koottu varsin pian hänen kuolemansa jälkeen. Nykyinen versio lienee 200-luvulta ennen ajanlaskun alkua. Se sisältää seitsemän lukua, joiden teksti muodostuu Kungfutsen ajatuksia koonneen Mestari Kongin keskustelujen tapaan keskusteluista. Keskustelujen tapaan Mengzi käsittelee muun muassa opiskelua ja itsen kehittämistä, hyvää hallintoa sekä oikeaa tapaa suorittaa rituaaleja. Mengzin keskustelut ovat kuitenkin pidempiä ja niissä esitettyjä ajatuksia käydään läpi Keskusteluja seikkaperäisemmin.
Teos lasketaan yhdeksi neljästä kirjasta, jotka ovat kanonisoitu kokoelma kungfutselaisuuden keskeisimpiä tekstejä.
Ajattelu

Mengziä pidetään humaanina ajattelijana, jonka mukaan ihmisessä on mahdollisuus hyvään: "Kun sanon, että ihmisen luonto on hyvä, tarkoitan, että ihmisen luonto voi olla hyvä. Jos osoittautuukin, että joku ei ole hyvä, syynä ei ole hänen synnyinlahjojensa puutteellisuus". Mengzin keskeinen ajatus oli: "Taivaan järjestystä noudattava säilyy; taivaan järjestystä vastustava katoaa". Mengzin ajattelua verrataan usein toiseen kungfutselaiseen filosofiin Xunziin, joka kuvataan usein Mengzin vastakohtana.
Hänen filosofiansa keskiössä on humaani hallinto, rénzhèng. Mengzin mukaan todellinen hallitsija ei kestä katsoa kansan kärsimyksiä, eikä mikään valtakunnassa ole yhtä tärkeää kuin ihmisten hyvinvointi. Mengzin mukaan hallitsija saa kyllä valtansa Taivaalta, mutta vain oikeanlaisen politiikan harjoittamisen kautta. Väärin toimivan hallitsijan voi oikeutetusti syrjäyttää. Mengzin ajattelu onkin perinteisesti miellyttänyt Kiinan yläluokkaa, mutta ärsyttänyt hallitsijoita jopa sille tasolle, että kirjoituksia on sensuroitu ja määrätty hävitettäväksi.
Mengzi myös laajensi ihmisyyden käsitteen lähimmäisyyteen. Mengzin ajattelussa lähimmäisyys on ennen kaikkea perhekeskeistä, mutta hän ulottaa siihen liittyvän myötätunnon koskettamaan jopa eläinten kohtelua.
Mengzin opissa ihmisyydessä on neljä "itua": myötätuntoisuus, häpeän tunne, toisten huomioon ottaminen sekä kyky erottaa oikea väärästä. Näistä iduista kasvaa neljä hyvettä: humaanisuus, oikeamielisyys, perinnäistavat ja viisaus. Neljä hyvettä ovat ihmisen Taivaalta saama osa ja kuuluvat ihmisluontoon. Niiden jalostaminen vaatii kuitenkin opettajia, sillä Mengzin mukaan oppimaton ihminen vajoaa lopulta luontokappaleiden tasolle. Ihminen voi kasvattaa näitä ituja paitsi opiskelemalla, myös vaalimalla "ylitsevuotavaa tahdonvoimaansa" (qì). Tämä tahdonvoima on Mengzin opetuksissa jonkinlainen yliluonnollinen elementti, jota ihminen saattaa säteillä ympärilleen oikeanmukaisuuden ja myötätunnon muodossa.
Kirjallisuutta

Kallio, Jyrki (suom. ja toim): Mengzi – Veljellisyyden tie. Helsinki: Gaudeamus, 2020.
Mung Tse: Opetukset.  (Kiinankielestä suomentanut Toivo Koskikallio)  Porvoo:  WSOY, 1959.
Aiheesta muualla

Mencius. Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Mencius. Stanford Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia 2  Korea  Alankomaat 2  Portugali 2  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB  Trove 2 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Nikkala

| Nikkala |
| --- | --- |
 Nikkala
 Koordinaatit: 65°48′13″N, 23°54′37″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Norrbottenin lääni
Maakunta:  Norrbotten
Kunta:  Haaparanta
Väkiluku (2021):  403
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nikkala on taajama Haaparannan kunnassa Norrbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 403 asukasta vuonna 2021.
Tunnettuja henkilöitä

Erik Innala (1908–1990), liikemies ja salakuljettaja
Anna Amnell

Pirkko Anna Amnell (vuoteen 1998 Pirkko Liisa Pekkarinen, o.s. Kolehmainen, s. 28. kesäkuuta 1938 Iisalmi) on suomalainen toimittaja ja nuortenkirjailija.
Ollessaan American Field Service -vaihto-oppilaana vuosina 1956–1957 Amnell suoritti high school diploman Billings Senior High Schoolissa Billingsissä Montanassa ja kirjoitti ylioppilaaksi Iisalmen Tyttölyseosta vuonna 1959. Hän opiskeli estetiikkaa, yleistä kirjallisuutta, sosiologiaa ja psykologiaa Helsingin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1963 humanististen tieteiden kandidaatiksi. Vuonna 1970 Amnell valmistui filosofian maisteriksi pääaineinaan englanti ja uskontotiede. Pro gradu -tutkielmansa hän kirjoitti Narnia-kirjoista.
Amnell asui vuodet 1979–1988 Kanadassa, missä hän toimi muun muassa kanadansuomalaisen Vapaa Sana -lehden kolumnistina vuosina 1983–1988. Amnell on työskennellyt myös englanninopettajana. Hänellä on Suomen ja Kanadan kaksoiskansalaisuus. Puoliso vuodesta 1962 Matti Tapio Amnell (synt. 8.7. 1939 ). Heillä on tästä avioliitosta kolme lasta. Vanhin poika Matti Amnell ( synt. 17.5. 1963 - ) on kuvittanut Anna Amnellin kirjat.
Teokset

Aurora, Vaahteralaakson tyttö.  (2. painos)  Helsinki:  Kirjapaja, 1991.  ISBN 951-625-089-0
Aurora ja Pietarin serkut.  Helsinki:  Kirjapaja, 1993.  ISBN 951-625-158-7
Aurora ja villikyyhkysten aika.  Helsinki:  Kirjapaja, 1995.  ISBN 951-625-350-4
Aurora ja Molly.  (Kuvittaja Matti Amnell)  Helsinki:  Kirjapaja, 1999.  ISBN 951-625-580-9
Kyynärän mittainen tyttö.  (Kuvittaja Matti Amnell)  Helsinki:  Lasten keskus, 2004.  ISBN 951-627-486-2
Pako Tallinnaan.  (Kuvittaja Matti Amnell)  Helsinki:  Lasten keskus, 2006.  ISBN 951-627-595-8
Lucia ja Luka: Kyynärän mittainen tyttö ja poika.  (Kuvittaja Matti Amnell)  Helsinki:  Books on demand, 2013.  ISBN 978-952-498-842-1
Vaahteralaakson Aurora.  (Yhteispainos: Aurora – Vaahteralaakson tyttö; Aurora ja Pietarin serkut; Aurora ja villikyyhkysten aika. Kuvittaja Matti Amnell)  Helsinki:  Books on demand, 2014.  ISBN 978-952-286-355-3
Vakoilijoita pikkukaupungissa. Helsinki: Books on demand. 2018. ISBN: 978-952-805-188-6
Palkintoehdokkuudet

Lasten LukuVarkaus -palkinnon finalisti, 2005.
Kirjallisuutta

Kotimaisia lasten- ja nuortenkirjailijoita 2. Toimittanut Ismo Loivamaa. BTJ Kirjastopalvelu 1999.
Kotimaisia lasten- ja nuortenkirjailijoita 3. Toimittanut Ismo Loivamaa. BTJ Kirjastopalvelu 2001.
Aiheesta muualla

Pirjo Nenola: Dekkari kertoo Iisalmesta 1950-luvun alussa. Anna Amnell muistelee kirjansa välityksellä kouluaikojensa pikkukaupunkia. [kirja-arvio]– Iisalmen Sanomat 8.5.2018. http://edition.pagesuite.com/infinity/article_popover_share.aspx?guid=089bd4b0-4e37-404b-ac4e-1ad325b86b55
Anna Amnell Suomen nuorisokirjailijoiden nettimatrikkelissa
Båsk, Irja: Aurora-tyttökirjatkin osallistuvat piikakeskusteluun. [Haastattelu.] – Helsingin Sanomat Kaupunki 18.9.1996.
Grönholm, Jouko: Lucia Olavintytär elää Juhana-herttuan ajan Turussa. –Turun Sanomat/alio 24.3.2016.
Pekkarinen, Pirkko [= Amnell, Anna]: Sikamessias -kantelija tekee vain mitä käsketään. – Suomen Kuvalehti 2.10.1970.
Avtandil Tšrikišvili

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Avtandil Tšrikišvili Rion olympialaisissa 2016. |  Avtandil Tšrikišvili Rion olympialaisissa 2016. |  Avtandil Tšrikišvili Rion olympialaisissa 2016. |  |
Maa:   Georgia
Miesten judo
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2013 | joukkue |  |
|  Kultaa | Tšeljabinsk 2014 | 81 kg |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2013 | 81 kg |  |
|  Pronssia | Tšeljabinsk 2014 | joukkue |  |
|  Pronssia | Astana 2015 | joukkue |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Kultaa | Baku 2015 | 81 kg |  |
|  Hopeaa | Baku 2015 | joukkue |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tšeljabinsk 2012 | joukkue |  |
|  Kultaa | Budapest 2013 | 81 kg |  |
|  Kultaa | Budapest 2013 | joukkue |  |
|  Kultaa | Montpellier 2014 | 81 kg |  |
|  Kultaa | Montpellier 2014 | joukkue |  |
|  Kultaa | Kazan 2016 | joukkue |  |
|  Hopeaa | Kazan 2016 | 81 kg |  |
|  Pronssia | Istanbul 2011 | joukkue |  |
Avtandil Tšrikišvili (georg. ავთანდილ ჭრიკიშვილი, s. 18. maaliskuuta 1991 Gardabani) on georgialainen judon maailman- ja Euroopan-mestari sekä Euroopan kisojen voittaja.
Tšrikišvili voitti sarjan 81 kg maailmanmestaruuden Tšeljabinskissa 2014 kukistettuaan loppuottelussa kanadalaisen Antoine Valois-Fortierin. Rio de Janeiron MM-kilpailuissa 2013 hän sai samassa painoluokassa hopeaa hävittyään loppuottelussa ranskalaiselle Loïc Pietrille. Astanan MM-kilpailuissa 2015 hän oli viides. Hän saavutti joukkuekilpailun MM-kultaa 2013 sekä pronssia 2014 ja 2015. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli 81-kiloisissa yhdeksäs ja Rio de Janeirossa 2016 viides.
Tšrikišvili voitti sarjan 81 kg Euroopan-mestaruuden Budapestissa 2013 ja Montpellier’ssa 2014, sai EM-hopeaa Kazanissa 2016 sekä sijoittui viidenneksi Tšeljabinskissa 2012. Joukkuekilpailun EM-kultaa hän saavutti 2012, 2013, 2014 ja 2016 sekä pronssia 2011. Hän voitti Bakun Euroopan kisoissa 2015 kultaa 81 kg:n painoluokassa ja sai hopeaa joukkuekilpailussa.
Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailman- ja Euroopan-mestaruuden 81 kg:n sarjassa 2010 sekä sai saman ikäluokan EM-pronssia 2009.
Tšrikišvili on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kuusi turnausvoittoa, kaksi kakkossijaa ja neljä kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on neljä turnausvoittoa ja yksi kolmossija. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kaksi Georgian-mestaruutta.
Tšrikišvili valittiin Georgian vuoden urheilijaksi 2014.
Vuonna 2016 Tšrikišvili toimi Georgian lipunkantajana kesäolympialaisissa 2016.
Porraskäytävä

Porraskäytävä.
Porraskäytävä, porrashuone eli rappukäytävä (myös rappu) on rakennuksen sisällä oleva tila, jossa sijaitsevat portaat sekä porrastasanteet, joita ovat välitasanteet ja kerrostasanteet.
Porraskuilu on se porrashuoneen osa, joka tarvitaan porrassyöksyjä ja välitasanteita varten. Pohjapiirustuksessa porraskuilun tila näkyy porrasaukkona.
Asuinkerrostaloa, jossa on vain yksi porraskäytävä, kutsutaan pistetaloksi.
Aiheesta muualla

Salovaara, Maria: Ambulanssien väki pulassa uusissa kerrostaloissa – porraskäytävät liian ahtaita potilaiden kuljetukseen. Yle uutiset 17.12.2022.