stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Perikleen hautajaispuhe
Kieli ja tyyli

Thukydideen käyttämä kreikan kieli on tunnetusti vaikeaa, ja monet pitävät Perikleen hautajaispuheen kieltä Peloponnesolaissodan vaikeimpana kohtana. Puhe käyttää runsaasti erilaisia retorisia tehokeinoja, kuten antiteesi, anakoluutti, asyndeton, anastrofi, hyperbaton ja monia muita; mukaan lukien tiheään toistuvien e-kirjaimella alkavien proparoksyton-sanojen (paino kolmanneksi viimeisellä tavulla) joukko (”το εύδαιμον το ελεύθερον το δ' ελεύθερον το εύψυχον”) puheen huippukohdassa. Puheen tyyli on tarkoituksella taidokkaasti sommiteltua ja koristeellista sofistien käyttämään tyyliin.
Myöhempinä aikoina

Abraham Lincolnin tunnetussa Gettysburgin puheessa on nähty yhtäläisyyksiä Perikleen hautajaispuheen kanssa. Kummatkin liittyvät tilanteeseen, jossa puhutaan vainajille; kummatkin muistuttavat esivanhempien teoista, valtion sitoutumisesta demokratiaan ja puhumiseen liittyvistä vaikeuksista; kummatkin kehottavat noudattamaan kuolleiden antamaa esimerkkiä. Ei ole kuitenkaan tietoa, saiko Lincoln suoria vaikutteita Perikleen puheesta: yhteiset teemat voivat olla luonnollista seurausta yhteisestä tilanteesta.
Valéry Giscard d’Estaingin luonnos Sopimukseksi Euroopan perustuslaista sisälsi alkusivuillaan sitaattina hautajaispuheen kohdan ”valtiotamme sanotaan demokratiaksi: siinä on päätösvalta kansalaisten enemmistöllä eikä vähemmistöllä”. Pyrkimyksenä oli mahdollisesti linkittää Euroopan unionin demokraattiset perinteet antiikin Kreikkaan ja Roomaan. Myöhemmin lainaus kuitenkin poistettiin; luonnoksen poikimissa kommenteissa huomautettiin muun muassa, että lainaus liittyi alkuperäisessä yhteydessään sotaan ja kytki demokratian sodan oikeuttamiseen.
Aiheesta muualla

Siegel, Janice: Dr. J's Illustrated Pericles' Funeral Oration (englanniksi)
Thucydides: Pericles' Funeral Oration (englanniksi)
Thucydides: Pericles' Funeral Oration (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
M-Anisidiini

| m-Anisidiini |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  3-metoksianiliini
CAS-numero:  536-90-3
PubChem CID:  10824
SMILES:  COC1=CC=CC(=C1)N
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C7H9NO
Moolimassa:  123,152 g/mol
Sulamispiste:  -10 °C
Kiehumispiste:  251 °C
Tiheys:  1,096 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Veteen 20,5 g/l (20 °C)
m-Anisidiini eli 3-metoksianiliini (C7H9NO) on aromaattinen aniliinin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä. m-Anisidiini on o- ja p-anisidiinien isomeeri.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa m-anisidiini on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee hieman veteen ja hyvin esimerkiksi happoliuoksiin ja etanoliin. Yhdiste on myrkyllistä ja sille altistuminen voi johtaa methemoglobiinin muodostumiseen veressä, mikä ilmenee muun muassa ihon värin muuttumisena sinertäväksi.  Yhdiste on heikko emäs.
Valmistus ja käyttö

m-Anisidiinia voidaan valmistaa pelkistämällä m-nitroanisolia. Tyypillisempi tapa on kuitenkin asetyloida m-aminofenoli m-asetamidofenoliksi, joka metyloidaan ja amidiryhmän hydrolyysin seurauksena muodostuu m-anisidiinia. m-Anisidiinia voidaan käyttää muiden yhdisteiden kuten väriaineiden valmistukseen, mutta sen käyttö ei ole yhtä merkittävää kuin isomeeristen anisidiinien.
M-Aminofenoli

| m-Aminofenoli |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  3-aminofenoli
CAS-numero:  591-27-5
PubChem CID:  11568
SMILES:  C1=CC(=CC(=C1)O)N
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C6H7NO
Moolimassa:  109,126 g/mol
Sulamispiste:  123 °C
Kiehumispiste:  164 °C
Tiheys:  1,195 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Veteen 25 g/l (20 °C)
m-Aminofenoli eli 3-aminofenoli (C6H7NO) on aminofenoleihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa lääkeaineiden ja väriaineiden valmistukseen. m-Aminofenoli on o- ja p-aminofenolien isomeeri.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa m-aminofenoli on väritöntä tai hieman harmahtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman kylmään veteen ja paremmin lämpimään. Se liukenee erittäin hyvin etanoliin, dietyylieetteriin, amyylialkoholiin ja hieman bentseeniin. m-Aminofenoli ei hapetu yhtä helposti värillisiksi yhdisteiksi ilman hapen vaikutuksesta kuin sen o- tai p-isomeerit. m-Aminofenolin fenoliryhmän pKa-arvo on 4,17 ja aminoryhmän pKa-arvo on 9,87. Yhdisteen reaktiot ovat tyypillisiä fenoleille ja aniliineille.
Valmistus ja käyttö

Tyypillisimmin m-aminofenolia valmistetaan kuumentamalla m-aminobentseenisulfonihappoa natriumhydroksidin kanssa 250 °C:n lämpötilaan. Tuote uutetaan dietyylieetterillä ja puhdistetaan tislaamalla alipaineessa. Toinen teollisuudessa käytetty tapa on resorsinolin ja ammoniakin välinen reaktio. Ainetta muodostuu myös pelkistettäessä m-nitrofenolia, mutta tämä tapa ei ole teollisessa mittakaavassa riittävän tehokas ollakseen kannattava.
m-Aminofenolia käytetään muun muassa väriaineiden, esimerkiksi rodamiinivärien, sekä väriaineintermediaattien valmistukseen ja se on ainesosa useissa hiusväreissä. Siitä voidaan valmistaa myös lääkeaineita esimerkiksi 4-aminosalisyylihappoa, edrofonia ja neostigmiinia sekä maatalouskemikaaleja kuten formetanaattia. m-Aminofenolia käytetään myös klooria sisältävien termoplastisten muovien stabilisaattorina.
PERT

PERT (Program Evaluation and Review Technique) on menetelmä, jonka avulla voidaan suunnitella ja aikatauluttaa kompleksisen projektin kulkua olosuhteissa, joissa ei ole mahdollista etukäteen arvioida tarkkaan yksittäisten projektin tehtävien viemää aikaa.
Yleistä

PERT-menetelmä kehitettiin alun perin helpottamaan suurten ja monimutkaisten hankkeiden projektinhallintaa. Se pyrkii ottamaan huomioon ja tekemään näkyväksi sen epävarmuuden, joka projektien aikataulujen laadintaan tyypillisesti liittyy. Tiettävästi menetelmää käytettiin menestyksekkäästi Yhdysvaltain laivaston Polaris-ohjuksen kehittäneessä Fleet Ballistic Missiles Program -ohjelmassa.
PERT-menetelmän käyttö edellyttää sitä, että projektien eri tehtävistä voidaan piirtää vuokaavio, ns. toimintaverkko, jossa projektin eteneminen ja eri tehtävien väliset riippuvuudet tulevat esiin. Myös eri tehtävien vaatimasta ajasta on pystyttävä antamaan jonkinlaiset skaala-arviot. PERT-menetelmä perustuu siihen, että tehtävien kestoaikojen vaihteluvälistä voidaan tehdä tilastollisia analyysejä.
Kun projektin toivottu valmistumisajankohta on tiedossa, voidaan PERT-menetelmällä laskea, mikä on todennäköisyys sille, että projekti saadaan valmiiksi juuri siihen ajankohtaan mennessä. Myös projektin seurantaa helpottamaan asetettujen välitavoitteiden, eli virstanpylväiden (ns. milestone), toivottujen päivämäärien kohdalla voidaan tehdä vastaavat todennäköisyysalaskelmat.
PERT-menetelmän vahvuutena on pidetty sitä, että se korostaa aikatauluarvioiden epävarmuutta, kertoen vain ajakohdan, johon mennessä jonkin projektin vaihteen voi odottaa valmistuvan. PERT-kaavio tuo myös hyvin esiin projektin ns. kriittisen polun, ja kiinnittää huomion niihin tehtäviin, joilla on suurin vaikutus projektin riskiin epäonnistua.
PERT-menetelmä käytännössä > Keskihajonnan laskeminen > Tehtäviin liittyvä keskihajonta

Tietyn tehtävän kestoarvioiden keskihajontaa (merk. s) voidaan pitää jonkinlaisena mittarina siitä, kuinka epävarmaa ko. tehtävän suorittamisen onnistuminen on. Mitä kauempana tehtävän optimistinen ja pessimistinen aika-arvio ovat toisistaan, sitä epäluottavampi on myös koko arvio siitä, kuinka paljon aikaa tehtävän suorittamiseen voi ylipäätään kulua. Tehtävien kestoarvoiden keskihajonta voidaan laskea seuraavalla kaavalla:
s={\frac {t_{p}-t_{o}}{6}}
Ao. taulukossa on esitetty eri tehtävistä annetuille aika-arvioille laskettu keskihajonta:
| Tehtävä | Edeltävät tehtävät | Annettu aika-arvio> Optimistinen (to) | Annettu aika-arvio> Pessimistinen  (tp) | Keskihajonta (s) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| A | — | 14 | 22 | 1.33 |
| B | A | 19 | 28 | 1,5 |
| C | — | 13 | 18 | 0,83 |
| D | C | 25 | 38 | 2,17 |
| E | A...D | 4 | 11 | 1,17 |
| F | — | 17 | 27 | 1,67 |
| G | F | 14 | 26 | 2 |
| H | A...G | 8 | 16 | 1,33 |
| I | F | 30 | 39 | 1,5 |
| J | A...I | 12 | 20 | 1,33 |
PERT-kaavioon merkitään nyt eri tehtävien kestoille lasketut keskihajonta-arvot (ks. Kuva 4). Saatuja keskihajonta-lukuja tarvitaan jatkossa projektin aikataulussa pysymisen todennäköisyyden laskemiseen.
PERT-menetelmä käytännössä > Keskihajonnan laskeminen > Vaiheisiin liittyvä keskihajonta

Projektin tietyn vaiheen keskihajonta riippuu vaiheeseen tuovan suorituspolkun keskihajonnasta. Tietyn suorituspolun tehtävien keskihajonta-arvoja ei voi laskea yhteen suoraan, vaan ensin on laskettava polun eri tehtävien keskihajontojen neliöt yhteen, ja sitten otettava tästä summasta neliöjuuri. Esimerkiksi suorituspolun (A+B) keskihajonta lasketaan siis kaavalla
{\sqrt {s_{A}^{2}+s_{B}^{2}}}
Mikäli suorituspolkuja tiettyyn vaiheeseen pääsemiseksi on useita, katsotaan suorituspolkujen suurin keskihajontaluku ko. vaiheen keskihajonta-arvoksi. Tässä esimerkki laskukaavasta, projektin vaiheeseen 4 liittyen:
Svaihe4  =max({\sqrt {s_{A}^{2}+s_{B}^{2}}},{\sqrt {s_{C}^{2}+s_{D}^{2}}})
Vaiheeseen 4 liittyvä keskihajonta-arvo on siis tässä suurin niistä keskihajontaluvuista, jotka ovat laskettavissa ko. vaiheeseen liittyvistä suorituspoluista (A+B) tai (C+D).
Svaihe4  =max({\sqrt {1{,}33^{2}+1{,}50^{2}}},{\sqrt {0{,}83^{2}+2{,}17^{2}}})=max({\sqrt {4{,}02}},{\sqrt {5{,}40}})=2{,}32
PERT-kaavioon merkitään nyt viimeisessä vaiheessa kullekin projektivaiheelle ym. menetelmillä lasketut keskihajonta-arvot. Luku merkitään kaaviossa projektivaihetta kuvaavan laatikon oikeaan alanurkaan (ks. Kuva 5).
PERT-menetelmä käytännössä > Todennäköisyyksien arviointi

Projektin tietyn vaiheen aikataulussa saavuttamisen todennäköisyytta voidaan nyt arvioida ko. vaiheen tunnusluvulla z. Tunnusluku lasketaan kaavalla:
z={\frac {T-t_{e}}{s}}
jossa T on tarkasteltavalle vaiheelle asetettu tavoiteaika, te vaiheen ennustettu saavuttamisaika, ja s ko. vaiheelle laskettu keskihajonta-arvo. Näin voidaan laskea z-arvot niille kahdelle projektivaiheelle, joille olemma asettaneet tavoitearvon:
Vaihe 6, eli ohjelmiston toimittaminen ulkopuolisella alihankkijalle integrointitestattavaksi.
Tavoiteaika T = 60 päivää, ennustettu aika te = 51,5 päivää, ja vaiheen keskihajonta-arvo s = 2,61.
Nyt  z_{6}={\frac {60-51{,}5}{2{,}61}}=3{,}26.
Vaihe 8, eli projektin valmistumispäivä. Tavoiteaika T = 80 päivää, ennustettu aika te = 77,5 päivää, ja vaiheen keskihajonta-arvo s = 3,22.
Nyt  z_{8}={\frac {80-77{,}5}{3{,}22}}=0{,}77.
Ym. z-arvot voidaan nyt muuttaa todennäköisyyksiksi standardinormaalijakauman avulla (ks. Kuva 6). Kuvassa näkyvä vihreä funktio on standardinormaalijakauman kertymäfunktio (eli  {N}(\mu ,\sigma ^{2}) siten, että  \mu =0 ja  \sigma ^{2}=1{,}0). Tarkempi taulukko funktion arvoista ("Approximate values of the standard normal distribution function") on saatavilla esim. osoitteessa http://www.fmi.uni-sofia.bg/vesta/Virtual_Labs/tables/tables1.html (Arkistoitu – Internet Archive).
Kuvaajasta voidaan lukea, että standardinormaalijakauman kertymäfunktion arvo pisteessä x=3,26 on 0,9994.
Tämä on tulkittavissa siten, että todennäköisyys sille, että vaihe 6 saavutetaan suunnitellussa aikataulussa kuvatun kaltaisella projektisuunnitelmalla, on n. 100% – eli siis varmaa.
Edelleen kuvaajasta voidaan lukea, että standardinormaalijakauman kertymäfunktion arvo pisteessä x=0,77 on 0,7794.
Tämä on tulkittavissa siten, että todennäköisyys sille, että koko projekti saada valmiiksi suunnitellussa aikataulussa on n. 78%.
Projekti siis lipsuu 22% todennäköisyydellä eteenpäin aikataulussaan.
Koko projektin onnistumisen mahdollisuuksia voisi siis ehkä yrittää parantaa, esim. aikaistamalla vaiheen 6 suunniteltua tavoitepäivää, jolloin integrointitestaus (tehtävä H) pääsisi alkamaan aikaisemmin.
Voisiko vaihe 6 valmistua jo esim. 55 päivään mennessä, eli noin viikon aiottua aikaisemmin?
Voimme laskea, että T:n arvolla 55, vaiheen 6 standardipoikkeama-arvoksi saataisin ym. kaavalla 1,34. Kuvaajasta voidaan lukea, että standardinormaalijakauman kertymäfunktion arvo pisteessä x=1,34 on 0,9082.
Tämä on tulkittavissa siten, että todennäköisyys sille, että vaihe 6 saavutetaan 55. päivään mennessä, on yhä n. 91%. Projektisuunnitelman muutamista on siis syytä harkita.
Kritiikkiä

PERT-menetelmässä oletetaan, että projektin tehtävien määrä on riittävän suuri ja ne ovat toisistaan tilastollisesti riippumattomia. Tällöin myös tehtävien ja koko projektin laskennallinen kokonaisaika ja tehtävien suoritusajoissa esiintyvä vaihtelu ovat normaalisti jakautuneita, ja todennäköisyyksien arviointi standardinormaalijakauman avulla on mahdollista ja järkevää.
Pienissä projekteissa (kuten sivulla olleessa kuvitteellisessa ohjelmistoprojektissa), joissa on vain vähän tehtäviä, ym. olettamus ei aina pidä paikkaansa, ja PERT-menetelmällä saadut tulokset eivät ole luotettavia.
Kuva 1: PERT-kaavion ensimmäinen versio.
Kuva 2: PERT-kaavion toinen versio.
Kuva 3: PERT-kaavion kolmas versio.
Kuva 4: PERT-kaavion neljäs versio.
Kuva 5: PERT-kaavion viimeinen versio.
Kuva 6: Normaalijakauman kertymäfunktioiden kuvaajia.
Perun historia

Perun historia alkaa intiaanikulttuurista tuhansien vuosien takaa, ja jatkuu Espanjan siirtomaavallan kautta itsenäisen valtion historiana.
Intiaanit ennen eurooppalaisia

Perun intiaanikulttuurilla on ollut tuhansien vuosien perinteet.
Alueelle syntyi kalastuksella ja puutarhaviljelyllä itsensä elättävien intiaanien kyliä noin 6000–5000 eaa. Jo noin 3100–2600 eaa.  Satojen vuosien kuluessa Perun rannikolle syntyi kasvavia suuria asutuskeskuksia, jotka olivat pienoiskaupunkivaltioita. Näitä olivat muun muassa Caral noin 2600–1900 eaa. Caralissa rakennettiin tasanteille eliitin asumuksia ja pyramideja, harjoitettiin muun muassa puuvillan, kurpitsan ja pavun viljelyä sekä kalastusta. Laamaeläimiä kesytettiin 3000-luvun alkupuolella, mutta maissia ei tunnettu.
Monesti kiinteän asutuksen merkkinä pidetyt saviastiat yleistyivät Perussa noin 2300–1800 eaa. Tämän jälkeen Perun rannikon tuntumaan syntyi monia valtavia asutuskeskuksia, joissa oli U:n muotoisia temppeleitä, muun muassa Cerro Sechin Casma-joen laaksossa. Tähän aikaan liittyi ihmisuhreja ja mitä luultavimmin sotia. Noin vuosina 1000 eaa. – 200 eaa. laajalle alueelle ketšuankielinen Chávinin kulttuuri, jota pidetään Andien alueen eräänlaisena äitikulttuurina. Sen vaikutus levisi laajalle ehkä uskonnon tai kaupankäynnin takia. Cháviniin kulttuuriin liittyi kivimuureja, joissa oli suuria jaguaarijumalan päitä ja muita isoja kiviveistoksia. Teknisiä edistysaskeleita olivat kangaspuut ja parempi metallien työstäminen, ja samalla maissin viljely levisi laajalle Perun rannikko- ja vuoristoseuduilla.
Viimeistään vuoden 100 jaa. tienoilla kokoistaneen Mochen uskotaan olleen valtiomainen yhteiskunta. Moche-valtioita oli tosin useita ja niitä johtivat temppelikeskusten soturipapit. Vuoden 700 jaa. paikoilla näyttää Perun ja Bolivian ylängöillä arkeologian kaivauksista päätellen olleen kaksi suurta valtiota, Tiwanaku ja Wari, jotka saattoivat olla keskenään liittolaisia tai kilpailijoita. Molemmat romahtivat ehkä kuivuuden, ehkä vieraiden valloittajien tai kapinan takia noin 1000–1100 jaa.
Myös Perun pohjoisrannikolle syntyi valtioita noin vuonna 700. Niistä merkittävin oli ja Cuzcon laaksossa kukoistanut Chimor. Noin vuonna 1200 syntyi Inkavaltakunta, joka alkoi voimakkaasti laajeta 1400-luvulla Pachacútec- ja Túpac Inca Yupanqui -nimisten hallitsijoiden aikana. Inkojen pääkaupunki oli Cuzco. Seuraava inkakuningas Huayna Capac kuoli vuonna 1525 mahdollisesti eurooppalaisten Amerikkaan tuomaan isorokkoon tai tuhkarokkoon, jotka riehuivat inkojen maassa kauppiaitten tai sanansaattajien tuomana.
Pian syttyi veljesten Huascarin ja Atahuallpan kesken monivuotinen sisällissota vallanperimyksestä.
Espanjalaisaika

Sisällissota oli heikentänyt inkoja, kun konkistadori Francisco Pizarro saapui valtaamaan inkojen valtakunnan vuonna 1531 Peruun 180 miehensä kanssa. Espanjalaisten tulon aikaan Atahuallpan ja Huascarin armeijat olivat alueillaan, ja Huascar joutunut Atahuallpan armeijan vangiksi kaukana Atahuallpan olinpaikasta Cajamarcasta. Huascarin suku oli harventunut huomattavasti Atahuallpan järjestämässä verisessä vainossa.
Espanjalaiset toimivat inkojen maassa juonikkaasti ja häikäilemättömästi, sillä heitä ajoi takaa halu ryöstää inkojen kulta ja alistaa alue Espanjan kruunun alle. Pizarro järjesti ansan Atahuallpalle Cajamarcassa vuoden 1532 lopuilla ja vangitsi tämän. Tämän jälkeen espanjalaiset surmasivat inkoja Cajamarcan aukiolla. Pian tämän jälkeen espanjalaisten vankina ollut Atahuallpa käski joukkojaan tappamaan vangitun Huascarin, ettei tämä jäisi eloon, jos espanjalaiset surmaisivat hänet. Pian espanjalaiset houkuttelivat ansaan vielä inkojen sotapäällikön Challcuchiman.
Espanjalaiset valloittivat Cuzcon 1533 inkojen alistamien siirtolaisten ja Huascarin kannattajien tervehtiessä. Nämäkin joutuivat pian huomaamaan, että espanjalaiset olivat heidänkin vihollisiaan.
Espanjalaiset teloittivat Atahualpan 1533. Pizarro perusti Liman 1535. Näihin aikoihin espanjalaisten raa'at toimet Perussa johtivat lukuisiin kapinoihin, kun he mm. ryöstivät inkoilta heidän elintarvikkeensakin. Espanjalaiset varmistivat tästä huolimatta voittonsa vuoteen 1542 mennessä.lähde? Peruun 1542 perustettu varakuningaskunta hallitsi kaikkia Espanjan siirtokuntia Etelä-Amerikassa nykyisestä Panamasta maanosan eteläkärkeen saakka ja sen pääkaupunki Limasta tuli maanosan merkittävin kaupunki. Alkuperäisväestön kapina 1780 Túpac Amaru II:n johdolla epäonnistui.
Itsenäistyminen ja sodat

Etelä-Amerikan itsenäisyyssotien alettua 1810–1822 Peru oli viimeinen Espanjan joukkojen tukikohdista. Argentiinalainen José de San Martín julisti Perun itsenäiseksi 28. heinäkuuta 1821 ja kenraali Antonio José de Sucre löi Espanjan joukot Ayacuchossa, mikä päätti Espanjan siirtomaanvallan. Espanja yritti vielä saada siirtokuntiaan takaisin, ja tunnusti Perun itsenäisyyden vasta 1879.
Vuosina 1836–1839 Peru ja Bolivia liittyivät lyhytaikaiseksi liittovaltioksi. Vuosina 1849–1874 maahan tuotiin 80 000–100 000 kiinalaista työläistä muun muassa keräämään guanoa.
Peru soti myös ajoittain naapureitaan vastaan kiistellyistä raja-alueista. Espanjaa vastaan se soti merellä 1864–1866. Tyynenmeren sodassa 1879–1883 yhdessä Bolivian kanssa Chileä vastaan Peru menetti nitraattikenttänsä Atacaman autiomaassa ja kolme maakuntaansa. Rajariidat Bolivian kanssa selvitettiin neuvottelemalla 1902.
Ensimmäinen uudistusmielinen presidentti Augusto B. Leguía nousi voittamiensa vaalien jälkeen valtaan 1919 armeijan tuella, ja pysyikin vallassa, kunnes armeija syrjäytti hänet 1930. Hänen aikanaan sovittiin rajat Kolumbian kanssa 1927, ja 1929 Peru sai takaisin Chileltä menettämänsä Tacnan. Leguían vallasta syrjäyttäneen Sánchez Cerron johtaman kaappauksen jälkeen maata hallitsivat oikeistolaiset diktatuurit. Ecuadorin vastaisten rajakahinoiden jälkeen solmittiin 1941 Rion sopimus. Peru julisti sodan Saksalle ja Japanille helmikuussa 1945.
Toisen maailmansodan jälkeen

Vuonna 1945 valtaan nousi vaaleilla vasemmistolainen APRA. Kenraali Manuel Ordía kaappasi vallan 1948. Ordíasta tuli presidentti 1950, ja hän hallitsi aina vuoteen 1956. Sotilasvalta päättyi 1963, ja kristillisdemokraattien ja Acción Popularin ehdokas Fernando Belaúnde Terry valittiin presidentiksi, kun taas APRA sai suurimman määrän edustajainhuoneen paikoista.
Talousongelmien ja lakkojen jälkeen armeija syrjäytti Belaúnden 1968, ja valtaan nousi kenraali Velasco Alvarado. Hän teki maauudistuksen ja tilat muutettiin osuuskunniksi, muttei luovuttanut maata intiaanitalonpojille. Tämä pettymys sysäsi liikkeelle Loistava polku -sissiliikkeen vuonna 1970. Loistavan polun johtaja oli yliopisto-opettaja Abimael Guzmán Kun Perun sotilashallitus järjesti vaalit 1980, Loistava polku aloitti sissisodan hyökkäämällä äänestyspaikkoja vastaan. 1980-luvulla Loistavan polun hallinnoima alue ja taistelijoiden määrä kasvoivat. Vuonna 1991 se kontrolloi jo suurta osaa maaseudusta keskisessä ja eteläisessä Perussa sekä Liman ympäristössä. Perun erikoisjoukot vangitsivat Guzmánin 12. syyskuuta 1992, ja sissiliikkeen toiminta hiipui.
Vuoden 1975 kaappauksessa valtaan nousi kenraali Morales Bermúdez. Vuonna 1979 otettiin käyttöön uusi perustuslaki ja vuonna 1980 järjestettiin vaalit. Belaúnde valittiin uudelleen presidentiksi. Belaúnde aloitti maa- ja teollisuusuudistuksen, mutta hänen kautensa päättyessä 1985 maan oli jälleen talouskriisissä.lähde? Belaúndea seurasi nuori sosiaalidemokraatti Alan García. Hän pyrki siivoamaan vanhan kaartin poliisista ja armeijasta ja korjaamaan taloutta hinta- ja valuuttakontrollilla ja kansallistamalla kaksi pankkia, josta joutui luopumaan ankaran vastarinnan jälkeen. Inflaatio kiihtyi hillitsemättömäksi (7 650 % vuonna 1990) ja 1989 Peru jäi puoli vuotta jälkeen velkojensa maksusta.lähde?
Kesäkuussa 1990 presidentiksi valittiin politiikan ulkopuolinen japanilaisten maahanmuuttajien poika Alberto Fujimori. Fujimori aloitti laajat leikkaustoimet inflaation pysäyttämiseksi ja velan maksamiseksi. Opposition hallitessa parlamenttia, Fujimori järjesti huhtikuussa 1992 armeijan tuella kaappauksen ja hajotti kongressin ja kirjoitti uuden perustuslain. Maolaississiliike Loistava polku kiihdytti hyökkäyksiään hallituksen toimien jälkeen. Sen johtaja Abimael Guzmán pidätettiin syyskuussa, mikä aluksi kiihdytti sissien hyökkäyksiä, mutta jo 1994 noin kuusituhatta sissiä antautui.
Fujimorin tukijat voittivat uuden yksikamarisen kongressin vaalit marraskuussa 1992 ja uusi perustuslaki tuli voimaan joulukuussa 1993. Fujimori valittiin uudelleen presidentiksi kesäkuussa 1995. Hän järjesti armahduksen ihmisoikeusrikoksista syytetyille.
Movimiento Revolucionario Túpac Amarun sissit valtasivat Japanin lähetystön joulukuussa 1996 ja ottivat noin 500 panttivankia vaatien talousleikkauksien peruuttamista. Piiritys päättyi huhtikuussa 1997 hyökkäykseen ja kaikkien sissien kuolemaan.
Rajariidat Ecuadorin kanssa jatkuivat 1981 Cordillera del Condorista ja Cenepasta 1995, ja viimein 1998 maat solmivat rauhan ja merkitsivät rajan. Chilen kanssa viimeinen artikla rajasopimuksesta pantiin toimeen 1999.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Perun historia Wikimedia Commonsissa
Amerikan historia maittain
Antigua ja Barbuda
Argentiina
Bahama
Barbados
Belize
Bolivia
Brasilia
Chile
Costa Rica
Dominica
Dominikaaninen tasavalta
Ecuador
El Salvador
Grenada
Grönlanti¹
Guatemala
Guyana
Haiti
Honduras
Jamaika
Kanada
Kolumbia
Kuuba
Meksiko
Nicaragua
Panama
Paraguay
Peru
Puerto Rico¹
Saint Kitts ja Nevis
Saint Lucia
Saint Vincent ja Grenadiinit
Suriname
Trinidad ja Tobago
Uruguay
Venezuela
Yhdysvallat
1: Epäitsenäinen alue
Machu Picchu
San Martín julistaa Perun itsenäiseksi.
Perusvuorovaikutus

Perusvuorovaikutus on fysiikassa voima, jota ei voida eritellä pienempiin vuorovaikutuksiin sekä mekanismi, jolla tietyt alkeishiukkaset vuorovaikuttavat määrättyjen alkeishiukkasten kanssa.
Hiukkasfysiikan standardimallin mukaan alkeishiukkasia ovat kvarkit, leptonit ja bosonit (higgsin bosoni ja mittabosonit)
Perusvuorovaikutuksia erikseen kuvaavia yhtälöitä käytetään yleisesti, sillä harvoin tulee eteen kokeellisia tai käytännön tilanteita, joissa jouduttaisiin ottamaan huomioon useamman kuin yhden perusvaikutuksen ilmiölle aiheuttamat muutokset.
Gravitaation yhdistäminen muiden vuorovaikutusten kanssa samaan teoriaan (Suureen yhtenäisteoriaan) on nykyfysiikan suurimpia haasteita.
Kaikki neljä vuorovaikutusta voidaan kuvata matemaattisesti kenttänä. Vuorovaikutusten voimakkuus voidaan esittää kentän vektorisuureina, eli niillä on tällöin suunta ja suuruus.