stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Edward Ilsley

Edward Ilsley
Edward Ilsley (11. toukokuuta 1838 Stafford – 1. joulukuuta 1926) oli brittiläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1861 ja nimitettiin Birminghamin vihkipiispaksi sekä Fesseën titulaaripiispaksi 21. marraskuuta 1879. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi William Bernard Ullathorne, jota avustivat Francis Kerril Amherst ja Edmund Knight.
15. helmikuuta 1888 Ilsley sai nimityksen Birminghamin piispaksi ja 28. lokakuuta 1911 arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 15. tammikuuta 1921, mutta sai 13. kesäkuuta 1921 vielä nimityksen Macran titulaariarkkipiispaksi.
Désirée

| Désirée, Desirée, Desiree |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Desire, Desiré 
Nimen alkuperä:  Desideria
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Désirée on naisen etunimi. Se on ranskalainen muunnos nimestä Desideria, jolla on latinassa merkitys ’ikävöity’. Désirée-nimen rinnakkaismuotoja ovat Desirée ja Desiree.
Désirée-nimeä ovat käyttäneet muun muassa Ruotsin kuninkaalliset. Kuningas Kaarle XIV Juhanan puoliso, kuningatar Desideria oli alkuperäiseltä nimeltään Désirée, ja nykyisellä kuninkaalla Kaarle XVI Kustaalla on Désirée-niminen sisar. Désirée on myös yksi kruununprinsessa Victorian jälkimmäisistä etunimistä.
Vuodesta 1986 alkaen Desirée on viettänyt Ruotsissa nimipäivää 23. toukokuuta.
Nimi Suomessa

Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on vuoteen 2023 mennessä kirjattu noin 70 Désirée-nimistä naista. Desirée-nimisiä on tilastoitu yhteensä 284 ja Desiree-nimisiä noin 460–470.
Tunnettuja Désiréitä, Desirèitä ja Desireitä

Désirée Clary (1777–1860), Desideria, Ruotsin ja Norjan kuningatar; kuningas Kaarle XIV Juhanan puoliso
Désirée (s. 1938), Ruotsin prinsessa; kuningas Kaarle XVI Kustaan vanhempi sisar
Desirèe Henry (s. 1995), brittiläinen pikajuoksija ja olympiamitalisti
Desiree van Lunteren (s. 1992), alankomaalainen jalkapalloilija
Desiree Rollocks (s. 1970), Daisy Dee, saksalainen laulaja ja näyttelijä
Desiree Scott (s. 1987), kanadalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Desirée ja Desiree (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Dontnod Entertainment

| Don’t Nod Entertainment SARL |
| --- | --- |

Perustettu:  2008
Perustaja:   Hervé Bonin  Aleksi Briclot  Alain Damasio  Oskar Guilbert  Jean-Maxime Moris 
Toimitusjohtaja:  Oskar Guilbert
Avainhenkilöt:  Oskar Guilbert (toimitusjohtaja)
Kotipaikka:  Pariisi, Ranska
Toimiala:  videopeliteollisuus
Henkilöstö:  120 (2016)
Kotisivu:  dont-nod.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Don’t Nod Entertainment SARL, toiminimeltään Dontnod Entertainment (tyyliteltynä DONTИOD), on ranskalainen pelitalo, jonka toimipaikka sijaitsee Pariisissa. Vuonna 2008 perustettu yhtiö aloitti kehittämishistoriansa toimintaseikkailupelin Remember Me kanssa. Yhtiö koki vaikeita taloudellisia ongelmia, kunnes se julkaisi vuonna 2015 videopelin Life Is Strange, joka Dontnodin toimitusjohtajan Oskar Guilbertin mukaan pelasti yhtiön todella vaikeasta taloudellisesta tilanteesta. Pelin menestystä seuranneet liiketulot mahdollistivat keskittymisen kolmeen vuonna 2018 julkaistuun videopeliin: toimintaroolipeli Vampyr  sekä Life Is Strangen spin-off The Awesome Adventures of Captain Spirit ja jatko-osa Life Is Strange 2. Vuonna 2020 julkaistiin videopelit Twin Mirror sekä Tell Me Why.
Pelit

| Vuosi | Videopeli | Alusta | Julkaisija |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Remember Me | Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360 | Capcom |
| 2015 | Life Is Strange | Android, iOS, Linux, macOS, Microsoft Windows, PlayStation 3, PlayStation 4, Xbox 360, Xbox One | Square Enix |
| 2018 | Vampyr | Microsoft Windows, PlayStation 4, Xbox One | Focus Home Interactive |
| 2018 | The Awesome Adventures of Captain Spirit | Microsoft Windows, PlayStation 4, Xbox One | Square Enix |
| 2018 | Life Is Strange 2 | Microsoft Windows, PlayStation 4, Xbox One | Square Enix |
| 2020 | Tell Me Why | Microsoft Windows, Xbox One | Xbox Game Studios |
| 2020 | Twin Mirror | Microsoft Windows, PlayStation 4, Xbox One | Bandai Namco Entertainment |
| 2024 | Banishers: Ghosts of New Eden | Microsoft Windows, PlayStation 5, Xbox Series X/S | Focus Home Interactive |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dontnod Entertainment Wikimedia Commonsissa
Profiili MobyGamesissä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Dvirkivštšyna

Dvirkivštšynan vaakuna.
Dvirkivštšyna (ukr.  Двірківщина) on kylä Ukrainan Kiovan alueen Boryspilin piirissä (kesään 2020 saakka Jahotynin piirissä), noin 110 kilometriä Kiovasta, ja noin 7 kilometriä Jahotynin kaupungista itään.
Tunnettuja dvirkivštšynalaisia

Dvirkivštšynassa on syntynyt jalkapalloilija Andri Ševtšenko.
Eero Vartio

Eero Sakari Vartio (s. 10. marraskuuta 1944 Kajaani) on suomalainen kaksoisaistivammainen kirjailija. Hän on Helsingissä asuva oikeustieteen kandidaatti ja filosofian maisteri.
Vartio sokeutui tapaturmaisesti 6-vuotiaana ja on huonokuuloinen.
Vartio on Näkövammaisten keskusliiton lakimies. Hänen tuotantoonsa kuuluu matkakuvaus Hilkan kanssa maailmalla, näytelmiä, kuunnelmia, novellikokoelma Nainen ystäväpalvelusta (1995) ja runokokoelma Haalistunut Tarzan (1997).
Vartio on toiminut sokeain kuunnelmapalkinnon raadissa vuodesta 1969 lähtien.
Eero Vartio toimitti lisäksi tietokirjan Haasteena kuurosokeus ja kirjoitti kuurosokeiden historiaa käsittelevän kirjan, Poimintoja kuurosokeudesta. Molemmat kirjat ovat Suomen Kuurosokeat ry:n julkaisemia.
Teoksia

Muistiinpanoja Englannista ja Länsi-Saksasta : Tietoja henkisessä työssä toimivista sokeista, heidän koulutuksestaan ja työstään, vaikeuksistaan ja saavutuksistaan : Lisäksi muuta Suomen kannalta kiintoisaa materiaalia. Näkövammaisten opiskelijayhdistys ry, Helsinki 1970
Sokea henkisessä työssä. Sokeain henkinen työ, Helsinki 1970
Näkövammaisen opinto-opas ; kirj. Teuvo Ruponen, Eero Vartio. Näkövammaisten opiskelijayhdistys, Helsinki 1976
Braillejäljentäjän opas ; laat. Eero Vartio. Sokeain keskusliitto, Helsinki 1977
Miten teen uutisen : tekstipohjana on Antero Okkosen luvalla käytetty hänen luentomonistettaan julkaisijan järjestämällä kurssilla Tuusulassa 1970. Näkövammaisten henkinen työ ry, Helsinki 1977
50 tenttikysymystä oikeustieteelliseen pyrkivälle mallivastauksineen ; kirj. Pekka Gestrin, Eero Vartio. Lakitieto, Helsinki 1980
Puoli vuosisataa Helsingin näkövammaisten hyväksi : Helsingin näkövammaiset ry. 1932-1982. Helsingin näkövammaiset, Helsinki 1982
Lapin näkövammaisten kolme vuosikymmentä. Lapin näkövammaiset, Rovaniemi 1984
Paikallisyhdistysten perustaminen ; laat. Eero Vartio. Näkövammaisten keskusliitto, Helsinki 1986
Yhdistyksen ja Onnelan tarinat : 80 vuotta Suomen näkövammaisten asialla : Suomen sokeain liitto - De blindas förbund i Finland, Sokeain lomaliitto - De blindas semesterförbund ry., Näkövammaisten loma ry. Näkövammaisten loma, Tuusula 1987
Suomen näkövammaisten ja näkövammaistyön historia ; kirj. Urpo Kuotola, Anja Tšokkinen, Eero Vartio. Näkövammaisten keskusliitto, Helsinki 1988
Nainen ystäväpalvelusta : novellikokoelma. Sirius, Kurikka 1995, julkaistu alun perin Pisteposti-lehdessä nro 6/1972
Haalistunut Tarzan : runoja. Sirius, Kurikka 1997
Hilkan kanssa maailmalla : matkakertomuksia monesta maanosasta ; valokuvat Hilkka Vartio. Kesuura, Helsinki 1997
Sanoilla maalattu maisema : tutkimus syntymäsokeiden visuaalisesta maailmankuvasta ; kirj. Leena Honkanen, Eero Vartio. Imprimatur-kustannus, Lahti 1998
Kissanaisen rakkaus : runoja ; kirj. Ritva Soininen, Eero Vartio. Imprimatur-kustannus, Lahti 1999
Meidän Villinki : juhlakirja 2000 ; kirjoittanut ja toimittanut Eero Vartio ; sekä toimituskunta Petri Laatunen, Timo Lehtonen ja Maija Lindroos. Helsingin ja Uudenmaan näkövammaiset, Helsinki 2000
Tähdenvälejä : Suomen kirkon näkövammaistyö 1951-2001. Suomen ev.-lut. kirkon kirkkohallituksen julkaisuja 2001;9. Kirkkohallitus, Helsinki 2001
Tiennäyttäjä Tampereelta, nääs : Tampereen seudun näkövammaiset ry 100 vuotta 1909-2009. Kirjatalo Ekiteki, Hämeenkyrö 2009
Poimintoja kuurosokeudesta. Suomen Kuurosokeat, Helsinki 2011
Toimitustöitä

Näkövammaisena Suomessa : esitelmät ja keskustelu Sokeain keskusliiton järjestämässä seminaarissa Espoon Hanasaaressa 17.5.1978. Sokeain keskusliitto, Helsinki 1978
Näkövammainen lapsi : tietoa, kokemuksia, mielipiteitä ; toim. Eero Vartio. Sokeain keskusliitto, Helsinki 1978, 2. korj. painos 1979
Näkövammaiset yleisten palvelujen käyttäjinä : raportti Näkövammaisten keskusliitto ry:n 7.11.1991 sokeain viikon päätapahtumana järjestämästä seminaarista ; toimittanut Eero Vartio.  Näkövammaisten keskusliitto, Helsinki 1991
Näkökulmia kulttuuriin : raportti Näkövammaisten keskusliitto ry:n ja Helsingin ja Uudenmaan näkövammaiset ry:n 6.11.1992 sokeain viikon päätapahtumana järjestämästä seminaarista ; toimittanut Eero Vartio. Näkövammaisten keskusliitto, Helsinki 1993
Ihmeiden aika : näkövammaisten kirjoittajien antologia ; toimittanut Eero Vartio. Näkövammaisten kulttuuripalvelu, Helsinki 1995
Rakuuna Johan Erkinpoika Löfgrenin jälkeläiset : sukukirja ; toimittanut Eero S. Vartio. Halikon Löfgrenien sukuseura, Espoo 1999
Haasteena kuurosokeus. Suomen kuurosokeat, Helsinki 2006
Edward Dowden

| Edward Dowden |
| --- | --- |
 Edward Dowden
Henkilötiedot
Syntynyt: 1843
Kuollut: 4. huhtikuuta 1913 (69–70 vuotta)
Kansalaisuus:  Englanti
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Edward Dowden (1843 – 4. huhtikuuta 1913) oli englantilainen runoilija ja kirjallisuushistorioitsija.
Dowdenista tuli 24-vuotiaana Englannin kirjallisuuden professori Dublinin Trinity Collegeen. Nuoruudessaan hän kirjoitti kokoelman tunteellisia runoja Poems (1877). Hänen kirjallishistoriallisista teoksistaan ovat mainittavia muun muassa Shakespeare, his mind and art (1875), Southey (1879), Life of Percy Bysshe Shelley (1886), The French revolution and English literature (1897), The correspondence of Southey and Caroline Bouwles (1881).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edward Dowden Wikimedia Commonsissa
Eden Billnäs

Eden Billnäs on Fiskarsin rakennuttama talo Pinjaisissa, Raaseporissa entisen Pohjan kunnan alueella. Kiinteistö nimeltä Eden syntyi, kun Fiskars vuonna 1960 rakennutti aivan Billnäsin ruukin lähettyville Bastuvillan naapuriin ensin suuremman päärakennuksen (noin 240 m2 ja kellari 110 m2) Billnäsin kylään Mustion­joen rannalle. Edenissä asui Fiskarsin työntekijöitä, ja tilavassa kellarissa oli myös tuotekehittelyä. Koska asunnoista oli pulaa, pihapiiriin rakennettiin parakkimainen rakennus, jossa oli kuusi kahden hengen makuuhuonetta miespuolisille asukkaille.
Eden vaihtoi viimeksi omistajaa vuonna 2010, jolloin aloitettiin mittava remontti rakennusten korjaamiseksi ja pihapiirin siistimiseksi. Vuonna 2011 avattiin Eden Billnäs eli tilat aamiaismajoituspalvelua, kursseja ja kokouksia varten. Makuuhuoneiden lisäksi vieraiden käytössä on oleskelutila takkoineen, täysin varusteltu keittiö, uusitut suihku- ja wc-tilat, sauna sekä kylpytynnyri keväästä syksyyn. Uiminen ja melominen ovat myös mahdollisia, koska Eden Billnäs sijaitsee aivan Mustionjoen rannalla. Billnäsin Ruukki ja Rakennusapteekki sijaitsevat parin sadan metrin päässä Eden Billnäsistä. Fiskarsin kylään on 10 km:n matkaa.
Aiheesta muualla

http://www.edenbillnas.fi/
Eden Games

| Eden Games |
| --- | --- |

Toimiala:  videopeliteollisuus
Omistaja:  Infogrames
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eden Games (tunnettu Eden Studiosina vuoteen 2003) oli videopelistudio. Vuonna 2002 yritys myytiin Infogrames Groupille. Se tunnetaan parhaiten V-Rally-sarjasta sekä vuonna 2006 julkaistusta Test Drive Unlimitedistä.
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
Douglas DC-2

| Douglas DC-2 |
| --- | --- |

Tyyppi:  liikennelentokone, kuljetuskone
Valmistaja:  Douglas Aircraft Company
Ensilento:  11. toukokuuta 1934
Esitelty:  18. toukokuuta 1934
Valmistusmäärä:  156 
Kehitetty mallista:  Douglas DC-1
Muunnelmat:  Douglas DC-3
Douglas DC-2 (Douglas Commercial 2) oli 14-paikkainen kaksimoottorinen matkustajalentokone, jonka valmistuksen Douglas Aircraft Company aloitti vuonna 1934. Se oli tehtaan vastaus Boeing 247-matkustajakoneelle. Vuonna 1936 Douglas alkoi valmistaa suurempaa versiota, Douglas DC-3:a.
1930-luvun alussa matkustajakoneet olivat puurunkoisia, mutta kasvava liikenne ja matkustajakoneiden turvallisuusvaatimukset saivat tehtaat suunnittelemaan kokometallisia koneita. United Airlines oli varannut Boeing 247-konemallin yksinoikeudella itselleen. Tämän vuoksi Transcontinental and Western Air pyysi lentokonetehtaita suunnittelemaan sille kolmimoottorisen metallirunkoisen koneen. Douglas vastasi tähän aluksi kaksimoottorisella 12-paikkaisella DC-1-koneella. Tämä prototyypiksi jäänyt kone ei kelvannut sellaisenaan, joten Douglas kasvatti konetta hieman ja vaihtoi moottorit tehokkaampiin. Tästä syntyi Douglas DC-2-kone.
TWA tilasi 20 DC-2-konetta, joissa oli 14 matkustajapaikkaa. Euroopassa koneita ostivat KLM, LOT, Swissair, CLS ja LAPE. Eurooppaan myydyt koneet koottiin Fokkerilla Hollannissa (vastaavasti Fokkerin Yhdysvaltoihin myymiä koneita koottiin Fordin tehtaissa.)
DC-2-konetta rakennettiin 156 kappaletta.
DC-2-koneet Suomessa > Hanssin-Jukka, DO-1

Talvisodan aikana ruotsalainen kreivi Carl Gustav von Rosen järjesti Ruotsissa kansalaiskeräyksen, jonka tuotolla lahjoitettiin Suomen ilmavoimille DC-2-kone, joka sai rekisteritunnuksen DO-1 sekä nimen Hanssin-Jukka. Carl Gustav von Rosen lensi lentokoneen Suomeen tammikuun 1940 puolivälissä. Kone sai tunnuksen DC-1 ja nimen Hanssin-Jukka. Kone luovutettiin pommituslentolaivue 44:lle 19. helmikuuta 1940.
Hanssin-Jukka on valmistettu Douglasin Kalifornian tehtaalla Santa Monicassa. Sen ensilento oli 5. tammikuuta 1935. Kone luovutettiin alankomaalaiselle lentoyhtiölle, KLM:lle, jota se palveli 1935-1937 tunnuksella PH-AKH ”De Haan” (suom. kukko).
Kone palveli kuljetuskoneena talvi- ja jatkosodassa. Talvisodassa koneella suoritettiin yksi pommituslento 1. maaliskuuta 1940, joka jouduttiin keskeyttämään toiseen moottoriin tulleen vian takia. Kreivi von Rosen toimi tällä koneen ainoalla pommituslennolla ohjaajana. DO-1 oli Ilmavoimien käytössä 1. kesäkuuta 1955 saakka, jonka jälkeen se toimi Hämeenlinnassa kahvilana vuosina 1959–1981. Kone on nykyään Sotamuseon omistuksessa, sijoituspaikkanaan Keski-Suomen ilmailumuseo, ja sen entisöinti on aloitettu. 25. huhtikuuta 1940 DC-1 luovutettiin pommituslentolaivue 46:lle kuljetuskoneeksi. 29. marraskuuta 1941 DC-1 luovutettiin lentolaivue 48:lle kartoitustehtäviin. 1. maaliskuuta 1942 DC-1 luovutettiin Suomen ilmavoimien esikunnalle pääasiassa ulkomaille suuntautuviin henkilökuljetuksiin, ja sen tunnus vaihdettiin DO-1:ksi.
Peruskorjauksen jälkeen Hanssin-Jukka sijoitettiin kauppakeskus Tuuloseen.
DC-2-koneet Suomessa > DO-2 ja DO-3

Aero tilasi maaliskuussa 1941 Saksasta kaksi Douglas DC-2 konetta, jotka saksalaiset olivat saaneet haltuunsa Tšekkoslovakian miehityksen yhteydessä. Koneet, joille annettiin nimet Sisu (sn 1562) (ensin OH-DLB, myöhemmin uudelleenrekisteröitynä OH-LDB) ja Voima (OH-LDA), tuotiin Suomeen huhtikuussa, ja ne aloittivat liikenteen kesäkuussa 1941.  Kone oli Aeron ensimmäinen autopilotilla varustettu kone -- seuraaja DC-3:sta se sen sijaan poistettiin koneen käyttöaikana. Aeron lentäjien kieltäydyttyä enää lentämästä huonokuntoisilla koneilla, ne ostettiin ilmavoimille 18. maaliskuuta 1949 ja muunnettiin sopiviksi ilmakuvauskäyttöön. Ilmavoimissa koneet saivat rekisteritunnukset ja ne nimettiin uudelleen: Voima sai tunnuksen DO-2 ja nimen Isoo-Antti, Sisu puolestaan sai tunnuksen DO-3 ja nimen Pikku-Lassi. DO-2 ja DO-3 varustettiin alkuperäisten moottorien käyttöiän loputtua Bristol Mercury XV -voimalaitteilla.
DO-3 vaurioitui Malmin kentällä 7. helmikuuta 1951 nousussa sattuneen moottoririkon vuoksi. Kone myytiin romuksi pakkolaskun jälkeen. Romukauppias teki koneen rungosta leikkimökin lapsilleen, ja se siirrettiin Löparön saareen Helsingistä itään, josta se luovutettiin Suomen ilmailumuseolle vuonna 1986.
DO-2 lensi tyypin viimeisen lennon Ilmavoimissa 9. huhtikuuta 1956.
Vuonna 2011 Pikku-Lassin (DO-3) runko siirrettiin Keski-Suomen Ilmailumuseoon Luonetjärvelle, jossa siitä otettiin varaosia näyttelykuntoiseksi kunnostettavaan Hanssin-Jukkaan (DO-1). Rungon loppuosan käytöstä ei ole tietoa. Runko siirrettiin Ilmasotakoulun Killalle, ei Keski-Suomen Ilmailumuseoon.
Tekniset tiedot

Lähde: [lähde? ]
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 2-3
Matkustajat: 14
Pituus: &&&&&&&&&&&&&019.010000019,1 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&025.090000025,9 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&04.08000004,8 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&087.030000087,3 m²
Tyhjäpaino: 0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero.0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero5 650 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: 0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero.0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero8 420 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Wright Cyclone GR-F53 -9-sylinteristä tähtimoottoria
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0338.&&&&00338 km/h 2 000 metrissä
Taistelusäde: 0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero.0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero1 750 km
Lakikorkeus: 0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero.0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero6 930 m
Nousukyky: &&&&&&&&&&&&0310.&&&&00310 m/min
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Douglas DC-2 (englanniksi)
Hanssin Jukan kunnostus Yle Areenassa (Arkistoitu – Internet Archive)
Douglasin ja McDonnell Douglasin matkustajakoneet
| --- | --- |
Potkurikoneet:  Dolphin · DC-1 · DC-2 · DC-3 · DC-4 · DC-5 · DC-6 · DC-7
Suihkukoneet:  DC-8 · DC-9/MD-80/MD-90/MD-95 · DC-10 · MD-11
Perutut hankkeet:  MD-12
Hanssin-Jukka kauppakeskus Tuulosessa Hämeenlinnan Tuuloksessa
Bensiinisäiliötä nostetaan Hanssin-Jukkaan syyskuussa 1941.
Edward Diener

| Ed F>  Diener.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1946 Glendale, Kalifornia, Yhdysvallat
Kuollut: 27. huhtikuuta 2021 (74 vuotta) Salt Lake City
Ammatti:  psykologian professori, johtava tiedemies
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Washingtonin yliopisto (Ph.D., 1974)
Instituutti:  Illinoisin yliopisto, Gallup Inc.; Utahin yliopisto, Virginian yliopisto
Tutkimusalue:  Persoonallisuuspsykologia
Palkinnot:  monia
Aiheesta muualla
Kotisivu
Edward Francis Diener (Ed F. Diener; 25. heinäkuuta 1946 Glendale, Kalifornia – 27. huhtikuuta 2021 Salt Lake City) oli yhdysvaltalainen psykologian professori, kirjailija ja tieteellinen konsultti. Hän oli professori Illinoisin yliopistossa, Urbana-Champaignissa, sekä Gallup Inc. -yhtiötä palvellut vanhempi tieteentekijä. Hän toimi myös Utahin ja Virginian yliopistojen professorina.
Professori Diener sai monia tunnustuksia ja hänen noin 300 tieteelliseen julkaisuunsa on viitattu runsaasti. Hän oli American Academy of Arts and Sciencesin jäsen vuodesta 2012.
Aiheesta muualla

Google Scholar: Ed Diener (englanniksi) (scholar.google.com)
Kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (illinois.edu)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ed Diener
Käännös suomeksi
Eden (muusikko)

| Eden |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Jonathon Ng
Syntynyt: 23. joulukuuta 1995 (ikä 28)
Ammatti:  muusikko, tuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  The Eden Project, Eden
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2012-
Tyylilajit:  indie pop, elektroninen
Soittimet:  laulu, piano, kitara, rummut, viulu
Levy-yhtiöt:  Astralwerks 
Aiheesta muualla
iameden.eu
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Eden (oik. Jonathon Ng, s. 23. joulukuuta 1995) on irlantilainen laulaja ja tuottaja.
Hän tuotti aiemmin musiikkia The Eden Project -nimellä, mutta vaihtoi nimeä vuonna 2015. Hän on julkaissut uransa aikana kaksi extended play -levyä ja kaksi studioalbumia.
Diskografia

End Credits (2013)
I Think You Think Too Much of Me (2015)
Vertigo (2018)
No Future (2020)
ICYMI (2022)
Elie Farah

Elie Farah (27. joulukuuta 1909 – 22. heinäkuuta 2003) oli libanonilainen maroniitteihin kuulunut katolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 9. huhtikuuta 1935 ja nimitettiin Cipron (Kypros) arkkipiispaksi 16. huhtikuuta 1954. Piispaksi konsekroinnin suoritti 26. syyskuuta Pierre-Paul Méouchi, jota avustivat Pietro Dib ja Ignace Ziadé.
Farah osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 4. huhtikuuta 1986.
Edit Bauer

Bauer vuonna 2014.
Edit Bauer (s. 30. elokuuta 1946) on slovakialainen poliitikko. Hän kuuluu lähinnä etnisen unkarilaisvähemmistön tukemaan Magyar Koalíció Pártja -puolueeseen. Euroopan parlamentin jäsenenä hän on oli vuosina 2004–2014 Kansanpuolueen ryhmässä.
Edistysseurojen Kustannus

Edistysseurojen Kustannus oli suomalainen vuosina 1917–1923 toiminut kustannusliike. Se julkaisi Koti-, Naisten lehti-, Suomen Sotilas- ja Tuleva Suomi -nimisiä aikakauslehtiä ja kustansi vuosina 1917–1922 noin 140 kirjaa, joista pääosa oli tietokirjoja. Raittiuden Ystävät omisti 33% kustannusliikkeen osakkeista. Edistysseurojen Kustannus jätti konkurssianomuksen helmikuussa 1923.
Donna Troy

Donna Troy on supersankaritar, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa amerikkalaisissa sarjakuvissa. Hän on alkuperäinen Ihmetyttö ja otti myöhemmin väliaikaisesti toisen identiteetin, Troian. Bob Haneyn ja Bruno Premianin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran The Brave and the Bold -tarinassa #60. Donna Troy on myös yksi Teinititaanien perustajajäsenistä.
Muussa mediassa

Animaatiosarjassa Young Justice Donna Troyta ääninäytteli Grey DeLisle.
Televisiosarjassa Titans Donna Troyta esitti Conor Leslie.
Donna Troy teki cameo-roolin animaatioelokuvissa Justice League: The New Frontier, Teen Titans: The Judas Contract ja Justice League Dark: Apokolips War.
Videopeleissä

Donna Troy esiintyy pelissä DC Universe Online, jossa häntä ääninäyttelee Deena Hyatt.
Donna Troy esiintyy pelattavana hahmona pelissä Lego DC Super-Villains, jossa häntä ääninäyttelee Julie Nathanson.
Teinititaanit
| --- | --- |
Luojat:   Bob Haney  Bruno Premiani 
Perustajajäsenet:   Robin  Poika Salama  Vesipoika  Ihmetyttö  Speedy 
Viholliset:   André LeBlanc  Blackfire  Brain  Brother Blood  Brotherhood of Evil  Cheshire  Dark Nemesis  Deathstroke  Ding Dong Daddy  Disruptor  Doctor Light  Dreadbolt  Fearsome Five  Kellokuningas  Kenraali Immortus  Kenraali Zahl  Gizmo  Hangmen  H. I. V. E.  Holocaust  Houngan  Jericho  Jinx  Madame Rouge  Mad Mod  Mammoth  Monsieur Mallah  Phobia  Plasmus  Psimon  Puppeteer  Shimmer  Superboy-Prime  Terror Titans  Trident  Trigon  Warp  Wildebeest 
TV-sarjat:   Teen Titans 
Elokuvat:   Teen Titans: Trouble in Tokyo 
Videopelit:   Teen Titans  Teen Titans 2
Edward Herrmann

Edward Kirk Herrmann (21. heinäkuuta 1943 Washington – 31. joulukuuta 2014 New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänelle myönnettiin Emmy- ja Tony-palkinnot.
Herrmann valmistui Bucknellin yliopistosta ja opiskeli ilmaisutaitoa myös LAMDA:ssa Englannissa. Hän esiintyi uransa aikana muiden muassa elokuvissa Punaiset (1981), The Lost Boys (1987) ja Sietämätöntä julmuutta (2003) sekä televisiosarjoissa Gilmoren tytöt ja Greyn anatomia.
Herrmann kuoli aivokasvaimeen 71-vuotiaana sairaalassa New Yorkissa sairastettuaan kolme ja puoli vuotta.
Aiheesta muualla

Edward Herrmann Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Neil Youngin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 37 |  |
| ↙Livealbumit | 8 |  |
| ↙Kokoelmat | 3 |  |
| ↙Singlet | 59 |  |
| ↙Soundtrackit | 4 |  |
| ↙Cover- ja tribuuttialbumit | 3 |  |
Tämä on rock-muusikko Neil Youngin diskografia.