stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jalkarannan koulu
Koulukiinteistöt

Ensimmäinen Jalkarannan koulu, Jalkarannan kansakoulu, perustettiin Tapanilaan 1912. Toinen koulukiinteistö Jalkarannan peruskoulun ala-astetta vasten rakennettiin 1975, ja siinä toimii myös Ahonkulman päiväkoti, Jalkarannan kirjasto, Jalkarannan kuntosali ja Jalkarannan hammashoitola sekä Mannerheimin lastensuojeluliiton ylläpitämä iltapäiväkerho, Jalkarannan nuokku. Toinen kiinteistö purettiin ja samalla paikalle valmistuu vuonna 2014 kolmas koulutalo, Jalkarannan monitoimitalo.
Jalkarannan peruskoulua edelsi Jalkarannan kansakoulu, joka sijaitsi toista Sarvikadulle rakennettua ja rakennettavaa monitoimitaloa idempänä ja oli puurakenteinen. Peruskoulun siirryttyä sieltä nykyisiin rakennuksiin, luovutti Lahden kaupunki edellisen koulurakennuksen Steiner-kouluksi. Myöhemmin myös Lahden Steiner-koululle rakennettiin uudet tilat.
Syyslukukaudella 1975 Jalkarannan peruskoulun alettua uusissa tiloissa teknisen käsityön tunteja pidettiin vielä entisen Lahden kansakoulun tiloissa siksi, että kaikki tarvittavat kalustot eivät olleet vielä tulleet. Koulun johtajaopettajana muuton tapahtuessa toimi Eilo Eriksson. Hänen jälkeensä rehtorina toimi Tuomo Pesola ja hänen jälkeensä Joni Luuri ja nykyään Anu Kauppinen.
Myöhemmin peruskoulun kiinteistöön avattiin vielä Jalkarannan kirjasto. Liikuntasalin urheilukäytön lisäksi perustettiin kiinteistöön vielä Jalkarannan kuntosali. Jalkarannan koulu purettiin kesällä 2012. Koulussa hengitysilmaa oli tutkittu vuonna 2004 terveydellisistä syistä. Jalkarannan koulun pihalla on tekonurmikenttä ja kaukalo.
Kansainväliset hankkeet

Koulu osallistui Comenius-hankkeeseen 2008-2010. Sen yhteistyökoulut hankkeessa olivat Basisschool De Weijerhof Boxmeer (1), Alankomaat, Szkola Podstawowa Czestochowa nr 53 (3), Puola,
Mehmetçik İlköğretim Okulu (5), Uşak, Turkki ja Evangelische Grundschule (6),Gross Kölzig, Brandenburg, Saksa. Hankkeen nimi oli Today-Tomorrow-together: The world we create(d).
Jalkarannan koulu osallistui ensimmäisen kerran Comenius-hankkeeseen 2002-2005.
Stipendit

Jalkarannan peruskouluun liittyy kaksi stipendejä myöntävää säätiötä. 1960 perustettu opettaja Aino Ylhäisen opintorahastosäätiö numero 1299. Säätiön tarkoituksena on tukea ja edistää Lahden kaupungin Jalkarannan kansakoulussa opintonsa aloittaneiden, edistyvien ja hyväkäytöksisten varattomien oppilaiden kansakoulun jälkeisiä jatko-opintoja kotimaassa. Säätiön apurahat on haettavissa lokakuussa, mistä on ilmoitus Etelä-Suomen Sanomissa. Säätiön yhteyshenkilönä toimii rehtori Anu Kauppinen ja sihteerinä Matti Räsänen.
Muu toiminta

Jalkarannan koululle on perustettu Facebook-ryhmä "Jalkarannan ala-aste"  Lisäksi koulusta kertoo maakuntalehti Etelä-Suomen Sanomien koululaisia varten perustettu verkkolehti Jalis Jalkarannan koulu on osallistui 2017 Star projektiin jossa tuli myös menestystä.
Äänestyspaikka

Jalkarannan peruskoulu toimii myös Lahden kaupungin äänestysalue 029 Jalkarannan koulun ja 030 Jalkarannan koulun äänestyspaikkoina. 31.1.2008 029 Jalkarannan koulu -nimisellä alueella oli 1 380 äänestysikäistä naista ja 1 785, yhteensä 3 165 ja 030 Jalkarannan koulu -nimisellä alueella 834 naista ja 856 miestä, yhteensä 1 680.
Aiheesta muualla

Kuva Jalkarannan kansakoulusta vuodelta 1953 (Arkistoitu – Internet Archive)
Etikkahappo

| Etikkahappo |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  64-19-7
PubChem CID:  176
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C2H4O2
Moolimassa:  60,05 g/mol g/mol
Sulamispiste:  16,7 °C (289,6 K)
Kiehumispiste:  118,1 °C (391,2 K)
Tiheys:  1,049 g/cm3 (neste) 1,266 g/cm3 (kiinteä)
Etikkahappo eli etaanihappo on karboksyylihappo, jossa on yksi karboksyyliryhmä. Se on kirkasta, pistävän hajuista, syövyttävää veteen sekoittuvaa nestettä. Etikkahapon rakennekaava on CH3COOH ja molekyylikaava C2H4O2.  Etikkahappo on heikko monoproottinen happo, jonka happovakio on 1,75 × 10-5 (pKa 4,75). Sen konjugaattiemäs  on asetaatti-ioni (CH3COO−). Kotitaloudessa käytettävä etikka on etikka­hapon laimea liuos.. Vedetöntä tai yli 80-massaprosenttista etikkahappoliuosta sanotaan jääetikaksi. Vedetön etikkahappo kiteytyy jo 16,7 °C:ssa eli vain vähän alle huoneenlämpötilan. Etikkahapon moolimassa on 60,1 g/mol, sulamispiste 16,7 °C, kiehumispiste 118 °C, tiheys (20 °C:ssa) 1,05 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 39 °C c.c., itsesyttymislämpötila 427 °C ja CAS-numero 64–19–7. Etikkahapon suoloja ja estereitä nimitetään asetaateiksi.
Etikkahappo on tärkeimpiä kemianteollisuuden raaka-aineita. Sitä käytetään muun muassa elintarvikkeiden lisäaineena (E260), monien lääkeaineiden (kuten aspiriinin), hajuaineiden, painovärien, muovien, selluloosa-asetaatin, pehmitinaineiden ja asetaattikuitujen valmistukseen. Suomessa etikkahappoa käytetään muun muassa seuraavien kemikaalien valmistukseen: karboksimetyyliselluloosa (CMC), peretikkahappo (C2H4O3) ja kloorietikkahappo (C2H3ClO2).
Etikkahappoa valmistetaan hapettamalla etanolia synteettisesti tai etikkahappobakteerien avulla. Reaktioyhtälö on

CH3CH2OH + O2 → CH3COOH + H2O.
Nykyisin etikkahappoa valmistetaan myös kalsiumkarbidista sekä hiilivetyjä, esimerkiksi butaania, hapettamalla. Puun kuivatislaustuote sisältää etikkahappoa noin 50 %. Etikkahappoa esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Etikkahappopitoisuutta mitataan asetometrillä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Onnettomuuden vaaraa aiheuttavat aineet -turvallisuusohjeet: Etikkahappo (Arkistoitu – Internet Archive)
Kemian työsuojeluneuvottelukunta (KETSU): Etikkahappo (Arkistoitu – Internet Archive)
PubChem: Acetic acid (englanniksi)
Human Metabolome Database: Acetic acid (englanniksi)
DrugBank: Acetic acid (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Acetic acid (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Acetic acid (englanniksi)
Pherobase: Floral Compound - acetic acid (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - acetic acid (englanniksi)
Rasvahapot
| --- | --- |
Tyydyttyneet:   Etikkahappo (C2)  Propionihappo (C3)  Voihappo (C4)  Valeriaanahappo (C5)  Kapronihappo (C6)  Enantyylihappo (C7)  Kapryylihappo (C8)  Pelargonihappo (C9)  Kapriinihappo (C10)  Hendekaanihappo (C11)  Lauriinihappo (C12)  Tridekyylihappo (C13)  Myristiinihappo (C14)  Pentadekyylihappo (C15)  Palmitiinihappo (C16)  Margariinihappo (C17)  Steariinihappo (C18)  Nonadekyylihappo (C19)  Arakidihappo (C20)  Heneikosyylihappo (C21)  Beheenihappo (C22)  Trikosyylihappo (C23)  Lignoseriinihappo (C24)  Pentakosyylihappo (C25)  Keroottihappo (C26)  Heptakosyylihappo (C27)  Montaanihappo (C28)  Nonakosyylihappo (C29)  Melissiinihappo (C30)  Henatriakontyylihappo (C31)  Lakkerihappo (C32)  Psylliinihappo (C33)  Geddiinihappo (C34)  Keromuovihappo (C35)  Heksatriakontyylihappo (C36) 
Omega-1:  Undekyleenihappo (11:1)
Omega-3:   Alfalinoleenihappo (18:3)  Rumeleenihappo (18:3)  Parinaarihappo (18:4)  Stearidonihappo (18:4)  Eikosapentaeenihappo (20:5)  Dokosaheksaeenihappo (22:6) 
Omega-5:   Myristoleiinihappo (14:1)  Granaattiomenahappo (18:3)  Trumpettipuuhappo (18:3) 
Omega-6:   Linolihappo (18:2)  γ-linoleenihappo (18:3)  Kehäkukkahappo (18:3)  Pinoleenihappo (18:3)  Dihomo-γ-linoleenihappo (20:3)  Podokarpiinihappo (20:3)  Arakidonihappo (20:4)  Dokosatetraeenihappo (22:4) 
Omega-7:   Palmitoleiinihappo (16:1)  Vakseenihappo (trans-18:1)  Rumeenihappo (18:2)  Paulliinihappo (20:1) 
Omega-9:   Oleiinihappo (18:1)  Elaidiinihappo (trans-18:1)  Eikoseenihappo (20:1)  Erukahappo (22:1)  Nervonihappo (24:1)  Meadin happo (20:3) 
Omega-12:  Petroseliinihappo (18:1)
Huuhkaja

| Huuhkaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Erittäin uhanalainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Huuhkajat Bubo
Laji::  bubo
Kaksiosainen nimi
 Bubo bubo  (Linnaeus, 1758) 
 Huuhkajan levinneisyys.
Katso myös
   Huuhkaja Wikispeciesissä   Huuhkaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Huuhkaja (Bubo bubo) on suurikokoinen pöllölaji. Huuhkaja on ollut Suomessa rauhoitettu pesimäaikana vuodesta 1966 ja kokonaan vuodesta 1983.
Kalliohuuhkaja (Bubo bengalensis) oli aiemmin huuhkajan alalaji, mutta on nykyisin määritelty omaksi lajikseen.
Nimi

Huuhkajalla on ollut suomen kielessä monta nimeä. Muun muassa Suojärvellä se oli hyybiä tai huuhkajahaukka, Salmissa ja Suistamolla tuukkaja tai tuukkai, Halikossa ja muualla Länsi-Suomessa hyypiä, hyyppiä tai hyyppiö. Ilomantsissa se oli huukkajahavukka tai huukkaja, Hämeessä huhkai tai huhkain, Oulussa huuhkakaija, Lapissa muun muassa isohuuhkaja ja Ristiinassa huuhkaa. Monin paikoin sitä on nimitetty huhkajaksi tai huuhkaimeksi.
Historiallisia nimiä ovat olleet muun muassa hwhkaija tai hypie (Agricola 1500-l.), hyypiö (Biblia 1642), hyypiä (Schroderus, 1637), huhka (Ganander, 1787, Helenius, 1838).
Tieteellinen nimi Bubo on latinaa ja tarkoittaa pöllöä; Vergilius käytti sanaa tornipöllöstä.
Koko ja ulkonäkö

Huuhkajalla on silmien päällä tuuheat, ulkonevat korvatupsut. Huuhkaja on alapuolelta kellanruskea ja mustaviiruinen, selkäpuolelta tummempi ja mustien täplien ja viirujen kirjoma. Kurkku on valkoinen ja silmät oranssinpunaiset.
Huuhkaja on 60–75 senttimetriä pitkä ja sen siipien kärkiväli on 138–170 senttimetriä. Huuhkajakoiras painaa 1,6–3 ja naaras 2–4 kilogrammaa. Huuhkaja on Euroopan suurin pöllö.
Vanhin suomalainen rengastettu huuhkaja on ollut 27 vuotta, 11 kuukautta ja 23 päivää vanha.
Ääntely

Naaraan kutsuääni on käheä, karhean haukkuva "rhäev". Varoitusääni on raju, voimakas, nenäsointinen "ka"-haukahdus, jota lintu toistaa usein nopeasti 3–5 kertaa. Hermostuneena huuhkaja päästää nenäsointisen tukahdetun lokkimaisen ”gao”-äänen.
Koiraan soidinääni on kaksiosainen, syvä ja kuuluva "UU-uh", jonka jälkimmäinen osa on matala. Soidinääntä kuulee pääasiassa lopputalvella ja alkukeväällä, mutta joskus myös kesällä ja syksyllä. Ääni voi kuulua 1½–4 kilometrin päähän, vaikka onkin läheltä kuultuna melko vaimea. Huuhkaja toistaa huhuiluaan tavallisesti 8–12 sekunnin välein, mutta jotkin nuoret koiraat voivat huhuilla nopeampaankin tahtiin. Naaraan huhuilu on koiraan huutoa käheämpi ja korkeampi.
Poikasten kerjäysääni on höyläävä "tsuysh", jota kuulee öisin loppukesällä ja alkusyksyllä.
Levinneisyys

Huuhkaja on levinnyt suureen osaan Eurooppaa, Aasiaa ja osaan Pohjois-Afrikkaa. Suomessa se on yleisin Lounais-Suomessa ja harvinaistuu siitä itään ja pohjoiseen. Pohjoisimmassa Lapissa se on harvinaisuus. Suomessa pesii nykyisin noin 1 200 huuhkajaparia. Euroopassa arvioidaan asuvan 57 000–114 000 yksilöä ja maailmanlaajuisen kannan arviot liikkuvat 250 000–2 500 000 yksilön välillä.
Vanhat huuhkajat ovat paikkalintuja, mutta nuoret yksilöt voivat joutua etsimään omaa elinpiiriään joskus jopa satojen kilometrien päästä. Vaellus tapahtuu pääasiassa syksyllä. kylminä talvina huuhkajat voivat joutua vaeltamaan ruoan perässä, ja silloin nälkiintyneitä yksilöitä tavataan melko yleisesti asutuksen piirissä.
Elinympäristö

Huuhkaja suosii pesimäympäristöinä vanhoja, kallioisia havumetsiä ja viihtyy myös saaristossa. Nykyisin huuhkaja on vähitellen sopeutunut pesimään myös kaatopaikoilla ja lähellä tai jopa keskellä ihmisasutusta.
Kaupunkihuuhkajia on tavattu useissa Euroopan kaupungeissa, kuten Tukholmassa, Wienissä ja Madridissa. Myös Helsingissä on tavattu useita ”city-huuhkajia”. Tunnetuin niistä on Olympiastadionilla esiintynyt Bubi-huuhkaja.
Lisääntyminen

Huuhkaja on sukukypsä jo yhden vuoden iässä, mutta pesii vasta 2–3-vuotiaana.lähde? Pari ei pesi joka vuosi, vaan jättää pesinnän väliin, jos talvi on ollut kylmä ja jyrsijäkannat pohjalukemissa. Naaras munii maalis-toukokuussa 2–4 munaa maassa, kalliolla, puun juurella tai muulla suojaisella paikalla olevaan pesään. Poikkeuksellisesti pesänä voidaan käyttää vanhaa haukan pesää. Kaupunkihuuhkajien pesät sijaitsevat rakennuksissa. Naaras hautoo munia noin 35 vuorokautta. Poikaset pysyvät pesässä 50–60 vuorokautta ja itsenäistyvät 3,5 kuukauden ikäisinä. Huuhkaja hylkää herkästi munansa ja pienet poikasensakin häirittynä. Pesältä yllätetty huuhkaja saattaa kahlaajien tavoin esittää siipirikkoa ja inistä säälittävästi. Pesänhylkäysherkkyys on mahdollisesti sopetuma huuhkajan pitkäaikaiseen vainoon. Pitkäikäisyytensä ansiosta huuhkajalle on edullisempaa, että emo pelastaa henkensä ja yrittää pesintää uudelleen ensi vuonna.
Ravinto

Huuhkajan ravintoa ovat jyrsijät ja muut nisäkkäät, linnut, matelijat, sammakkoeläimet, kalat sekä kovakuoriaiset ynnä muut selkärangattomat. Huuhkaja voi saalistaa isojakin eläimiä, kuten variksia, lokkeja, siilejä, jäniksiä ja kissoja, joskus jopa kettuja, muita pöllöjä ja sääksiä.
Huuhkaja kansanperinteessä

Huuhkajaa on ennen pidetty onnettomuutta enteilevänä lintuna. Huuhkajan ilmaantumista pihapiiriin pidettiin kuoleman, tai ainakin jonkinlaisen onnettomuuden enteenä. Myös sen äänen kuuleminen tiesi pahaa ja tämän vuoksi huuhkajia vainottiin sekä metsästettiin armotta. Huuhkajista maksettiin Suomen itsehallinnon aikana vuosina 1809–1917 tapporahaa ja laji metsästettiin lähes kokonaan sukupuuttoon. Japanin ainu-kansa on pitänyt huuhkajaa jumalana. Huuhkajalle uhrattiin ruokaa, koska uhraamisen uskottiin tuottavan onnea. 1800-luvulla Ruotsissa uskottiin, että jos huuhkajan oikean jalan asettaa nukkuvan rinnan päälle, tältä voi kysyä mitä tahansa. Antiikin aikana uskottiin, että huuhkajan silmistä tehty rohto estää ihmistä sokeutumasta. Huuhkajan uskottiin pystyvän myös sokeuttamaan ihmisen, josta se ei pitänyt.lähde?
Populaarikulttuurissa

Sly Raccoon -pelin päävihollinen Clockwerk on valtava mekaaninen kuolematon huuhkaja.
Bubiksi nimetty huuhkaja tunnetaan Suomen jalkapallomaajoukkueen epävirallisena maskottina.
Ruusut-yhtyeen kappaleessa Bubo Bubo kerrotaan muun muassa huuhkajaksi muuttumisen kokemuksesta lykantropiaa sairastavan näkökulmasta
Kirjallisuutta

Forsman, Dick, Bruun, Jan-Erik & Ehrnstén, Björn 1982: Supikoira huuhkajapoikueen tuhoajana. Lintumies 1.1982 s. 40–41. LYL
Lagerström, Martti 1978: Huuhkajan Bubo bubo esiintymisestä ja pesinnästä Pirkanmaalla.  Lintumies 2.1978 s. 30–43. LYL
Lagerström, Martti 1978: Huuhkajan Bubo bubo saalislajeista Pirkanmaalla. Lintumies 4.1978 s. 146–147. LYL
Lagerström, Martti & Savolainen, Jyrki 1979: Huuhkajan Bubo bubo aggressiivisesta käyttäytymisestä poikaspesällä. Lintumies 1.1979 s. 35–37. LYL
Niiranen, Seppo & Haapala, Jukka 1987: Huuhkajan iän määrittäminen. Lintumies 3.1987 s. 112–116. LYL
Honkalinna, Mika: Suuri pöllö.  Kuusankoski:  Mika Honkalinna, 2011.  ISBN 978-952-92-8474-0
Murtomäki, Eero: Huuhkaja.  WSOY, 1971.
Heikki Willamo, Leo Vuorinen. Huuhkajavuorella. Maahenki 2008.
Teuvo Suominen. Lintujemme katoava aateli. WSOY 1967.
Aiheesta muualla

Huuhkaja Lintukuva-verkkopalvelussa
ITIS: Bubo bubo (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Bubo bubo:  Wikidata: Q130933  Wikispecies: Bubo bubo  ADW: Bubo_bubo  Avibase: 5516AEB347441B72  BioLib: 8758  BirdLife: 22688927  BOLD: 93205  BOW: eueowl1  CoL: NKSD  eBird: eueowl1  EPPO: BUBOBU  EUNIS: 919  EURING: 7440  Fauna Europaea: 97039  Fauna Europaea (new): 6da282c0-6d54-404f-816c-03299f6e9246  GBIF: 5959092  iNaturalist: 20059  IRMNG: 11064471  ITIS: 555404  IUCN: 22688927  NBN: NHMSYS0000532935  NCBI: 30461  Observation.org: 300  OBIS: 1506637  Open Tree of Life: 402453  Paleobiology Database: 365948  Paleobiology Database: 365948  Species+: 8568  TSA: 2872  Xeno-canto: Bubo-bubo  Laji.fi: MX.28965 
Strix bubo:  Wikidata: Q122583548  GBIF: 7680759  ZooBank: 013C708D-7B3E-4D54-BA80-AE6E58FFA84B 
Huuhkajan pää.
Huuhkajan muna.
Ferdinand von Wright: Huuhkaja hyökkää jäniksen kimppuun, 1860.
Peter Celsing

Celsing vuonna 1967.
Peter Celsing (29. tammikuuta 1920 Tukholma – 16. maaliskuuta 1974) oli ruotsalainen arkkitehti ja professori. Hän opiskeli Kungliga tekniska högskolanissa (KTH) ja Kungliga konsthögskolanissa (KKH). Vuosina 1948–1952 hän toimi päällikkönä Tukholman raitioteiden arkkitehtuuriosastolla. Vuonna 1960 Celsing nimitettiin KTH:n arkkitehtuurin professoriksi.
Töitä

Härlanda kyrka, Göteborg
Kulturhuset, Tukholma
Sveriges Riksbankin pääkonttori, Tukholma
Olaus Petri kyrka, Tukholma
Svenska Filminstitutet, Tukholma
Almtunakyrkan, Uppsala
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi 
Taiteenala:  KulturNav  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 
Muut:  SNAC  IdRef 
Kulturhuset.
Taulukkolaskentaohjelma

Gnumeric-taulukkolaskentaohjelma
Taulukkolaskentaohjelma on tietokoneohjelma, joka on tarkoitettu numeerisen datan käsittelyyn. Ennen henkilökohtaisten tietokoneiden yleistymistä suuret numeeriset laskutoimitukset piti suorittaa keskustietokoneilla (päätteiden kautta), mikäli teknisten taskulaskinten suorituskyky ei riittänyt. Mikrotietokoneiden yleistymisen myötä teknisten laskinten rajoituksia voitiin korvata ohjelmoimalla itse BASIC:lla tarvittavat laskukaavat. Mikrotietokoneenkin muisti oli suuri verrattuna saman aikakauden teknisiin taskulaskimiin.lähde?
Taulukkolaskentaohjelmia ei oltu tarkoitettu satunnaisille käyttäjille vaan ammattilaisille. Niiden kohderyhmä ei kuitenkaan osannut ohjelmoida tietokoneita.
Taulukkolaskentaohjelmien, kuten VisiCalcin, MultiPlanin ja Lotus 1-2-3:n yleistyminen poisti tarpeen oppia BASIC:ia tai Pascalia ohjelmointikielenä laajojen laskutoimitusten suorittamiseksi itse. lähde?
Niiden käyttäjät saattoivat keskittyä ohjelmoinnin yksityiskohtien sijasta oman alansa ongelmiin ja käyttää tietokoneiden laskentakykyä luovasti tavoilla, joita ei oltu ennalta rajattu.
Henkilökohtaisissa mikrotietokoneissa pyörivät taulukkolaskentaohjelmat korvasivat suurten yhtiöiden tietojenkäsittelyosastot minitietokoneineen ja tuottivat parempia tuloksia murto-osalla aiemmasta hinnasta. Taulukkolaskentaohjelmat lyhensivät päiväkausia kestäneet työt muutamaan tuntiin tai koko päivän työt varttituntiin. Kun laskemisesta tuli helppoa, yritykset alkoivat laskea asioita, joista ei ennen pidetty kirjaa ollenkaan. Helppous synnytti myös velvoitteen: siinä missä ennen oli riittänyt pelkkä arvaus, oli nyt laadittava laskelma. Taulukkolaskentaohjelmien ansiosta tuli myös käytännössä mahdolliseksi luoda skenaarioita, tutkia oletettuja kehityskulkuja ja kokeilla ​​eri vaihtoehtoja. Taulukkolaskentaohjelmat antoivat yrittäjälle mahdollisuuden tehdä kokeiluja yritysten virtuaalisilla malleilla, joiden avulla ne valmistautuivat monenlaisiin tulevaisuuksiin.
Taulukkolaskentaohjelmien historiaa

Jo ennen taulukkolaskentaohjelmia käytössä oli erilaisia tietokoneistettuja tilikirjoja, joiden avulla oli mahdollista järjestää ja tallentaa tietoa, mutta taulukkolaskentaohjelmien erikoisuus oli siinä, että niiden ansiosta laskemisesta tuli välittömän nopeaa, ja erilaisten ennusteiden, kokeilujen ja skenaarioiden tulokset saatiin näkyville kuluttamatta siihen paljon resursseja ja vieläpä ilman ohjelmointitaidon opettelemista.
Taulukkolaskentaohjelman idean julkaisi Richard Mattessich vuonna 1961. Kaksi Mattessichin oppilasta rakensi Fortran-kielellä tähän ideaan perustuvan ohjelman. Taulukkolaskennan idea kuitenkin toteutui kokonaisuudessaan vasta Dan Bricklinin ja Bob Frankstonin toimesta vuonna 1978.
Bricklinin ja Frankstonin VisiCalc sai innoituksensa varhaisten tekstinkäsittelyohjelmien WYSIWYG-käyttöliittymistä. VisiCalc julkaistiin Apple II -koneelle vuonna 1979 ja siitä tuli pian suosittu. Ohjelman tekijä ja julkaisija kuitenkin ajautuivat kiistoihin, jotka johtivat oikeusjuttuihin vuosina 1980-1984, ja sillä välin markkinoille saapuivat kilpailijat klooneineen.
Vakavasti otettava kilpailija saapui vuonna 1983: Lotus 1-2-3. Mitch Kaporin suunnittelema ohjelma oli kehitetty varta vasten IBM PC:lle ja se kykeni piirtämään grafiikkaa nopeasti. Sen esittelemiin uusiin toimintoihin kuuluivat makrot ja kehitysympäristö, jolla asiakkaat pystyivät rakentamaan omia toimintojaan.
1-2-3:n kehittäjän Jonathan Sachsin mukaan Lotus 1-2-3:n kohdalla taulukkolaskentaohjelmien kategoria kypsyi. Silloin oli kehitetty tuote, joka tekee niin suuren osan kaikesta siitä, mitä käyttäjät haluavatkin, että se riittää. Jos siihen lisätään vielä uusia toimintoja, tuote voi vain huonontua.
Lotus 1-2-3:sta kehittyi myöhemmin Symphony-toimisto-ohjelmakokonaisuus ja lopulta Lotus-toimisto-ohjelmisto.lähde?
Microsoft julkaisi oman kilpailijansa MultiPlanin CP/M, MS-DOS ja Apple-koneille jo vuonna 1982, mutta se ei koskaan pärjännyt markkinoilla 1-2-3:lle. Vuonna 1985 Microsoft julkaisi Excelin. Excel toimi Macintosh-koneissa ja hyödynsi niiden graafista käyttöliittymää, mutta IBM PC oli levinnyt liikemaailmassa Macintoshia laajemmalle. Microsoft asetti tähtäimensä pitemmälle ja rakensi Excelin seuraavan version sellaisia tulevaisuuden PC-koneita varten, jotka muistuttaisivat kyvyiltään Macintoshia. Kun Windows-käyttöjärjestelmä sitten 1990-luvulla nousi markkinajohtajaksi, koitti Excelin aika.
Taulukkolaskentaohjelmien historiaa > Evoluution haaroja

Lotus-yhtiön Pito Salas hahmotteli uudenlaisen ohjelman, "moniulotteisen taulukkolaskennan". Salas piti suuria taulukoita ongelmallisina, koska ne olivat kiinteitä, vaikeita halllita ja alttiita virheille. Ratkaisuksi Silas irrotti toisistaan taulukon datan, laskettavat kaavat ja käyttäjän näkymät niihin. Salasin ohjelmaa kehitettiin aluksi OS/2-käyttöjärjestelmälle, mutta alusta oli buginen, ja kun Steve Jobs sai uuden ohjelman nähtäväkseen, hän houkutteli sen kehittäjät NeXTstep-järjestelmänsä puolelle. Vuonna 1991 julkaistu Lotus Improv ymmärsi luonnollisella kielellä kirjoitettuja kaavoja ja sen toimintoihin kuului salamannopeasti mukautettava yhteenvetonäkymä. Loppujen lopuksi Improv ei saavuttanut menestystä, mutta muutamaa vuotta myöhemmin Microsoft sisällytti Improvia jäljitteleviä toimintoja Excel 5:een nimellä Pivot Tables. Pivot Tables on edelleen Excelin tehokkain toiminto, mutta harva käyttäjä on siitä tietoinen.
Nykyään

Nykyään Excel on taulukkolaskentaohjelmien markkinajohtaja.
Taulukkolaskentaohjelmien kehittäjät ovat pyrkineet rakentamaan standardinmukaisia tuotteita, jotka toimisivat, näyttäisivät ja tuntuisivat samalta kuin kaikki muutkin taulukkolaskentaohjelmat. Siten taulukkolaskentaohjelmat ovat pysyneet hyvin samankaltaisina vuosikymmenten ajan. Esteettisiä parannuksia on tapahtunut koneiden graafisten kykyjen parantuessa, mutta toiminnalliset muutokset ovat tapahtuneet ohjelmien reuna-alueilla, kun ohjelmiin on lisätty erikoistehtäviin tarkoitettuja toimintoja.
Luettelo taulukkolaskentaohjelmista

Microsoft Excel
OpenOffice.org:n Calc. StarOfficen Calc kuuluu OpenOfficen kehityslinjan varhaisvaiheisiin ja LibreOfficen Calc sen jatkokehitysvaiheisiin.lähde?
Gnome-projektin Gnumeric
KDE-projektin KOffice
Google Sheets
Toiminta

Kaikki data on tallennettu kaksiulotteisen taulukon soluihin. Niihin voi numeroarvojen lisäksi ohjelmoida laskukaavoja. Taulukko voi sisältää useita päällekkäisiä arkkeja, ja yksi kaava voi sisältää viittauksia monen arkin soluihin. Lisäksi taulukkolaskentaan liittyy usein kehittyneitä makrokieliä, jotka sallivat monimutkaisten laskuoperaatioiden toteuttamisen.
Solujen arvoista voi muodostaa myös kuvaajia: pylväikköjä, piirakoita jne.lähde?
Toiminta > Funktiot

Erilaisia funktioita: Summa, erotus, tulo, pii, jakolasku ja keskiarvo. Calc taulukkolaskennassa vuonna 2012 oli n. 200-300 funktiota joten ne on myös ryhmitelty käytön helpottamiseksi. Makrojen avulla voi rakennella sivulle painikkeita ja ohjelmoida niille tiettyjä toimintoja joka voi esimerkiksi sisältää tietynlaisen leikepöydän käytön kuten, kopioi solualue A5:C8, siirrä se alueelle A4:C7 ja tuhoa solualueen A8-C8 sisältö.lähde?
Aiheesta muualla

Mattessich, Richard: Budgeting Models and System Simulation (1961)
Kirjanpitoa vuodelta 1828.
VisiCalc Apple II -koneella.
Excelin tyhjä taulukko.