stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Have You Ever Seen the Rain?

| ”Have You Ever Seen the Rain? / Hey Tonight” Creedence Clearwater Revival |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Pendulum
 Äänitetty : 1970
 Julkaistu: tammikuu 1971
 Tekijä(t): John Fogerty
 Tuottaja(t): John Fogerty
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 02.41
 Levy-yhtiö: Fantasy Records
Listasijoitukset
  2. (viikko 7/1971)    3. (6. helmikuuta 1971)    3. (15. maaliskuuta 1971)    6. (27. helmikuuta 1971)    8. (1971)    36. (20. maaliskuuta 1971)
Creedence Clearwater Revivalin muut singlet
| ”Lookin' out My Back Door” 1970 | ”Have You Ever Seen the Rain? / Hey Tonight” 1971 | ”Sweet Hitch-Hiker” 1971 |
Have You Ever Seen the Rain? on yhdysvaltalaisen Creedence Clearwater Revivalin musiikkikappale, joka julkaistiin joulukuussa 1970 yhtyeen toiseksi viimeisellä albumilla Pendulum. Tyyliltään rauhallinen kappale on yleisesti yksi yhtyeen tunnetuimmista. Singlenä kappale ilmestyi tammikuussa 1971. Samalla singlellä julkaistiin kappale ”Hey Tonight”, ja CCR:lle tyypillisesti kumpikaan kappaleista ei ollut varsinainen a- tai b-puoli.
Yhdysvalloissa ”Have You Ever Seen the Rain?” nousi singlelistan (Billboard) sijalle 8 ja Britanniassa sijalle 36. Yhdysvalloissa sijoitukseen laskettiin mukaan myös singlen toinen puoli ”Hey Tonight”.
Sanoitus

Laulu on tavallisuudesta poikkeamattomasti laulaja-kitaristi John Fogertyn käsialaa.
Sanoituksen on tulkittu viittaavan Vietnamin sotaan, ja siinä mainittavaa veden satamista aurinkoisena päivänä, on pidetty vertauskuvana pommien tippumiselle taivaalta. Toisen teorian mukaan kappale kertoo John Fogertyn ajatuksista hänen veljensä Tom Fogertyn lähestyvään lähtöön CCR:stä. Tom erosi yhtyeestä vuoden 1971 alussa, samoihin aikoihin kuin single julkaistiin.
Muita versioita

Kappaleesta on tehty lukuisia covereita, joista tunnetuin lienee Bonnie Tylerin vuonna 1983 levyttämä versio, joka nousi Britanniassa listan sijalle 47. 
Muita tunnettuja esittäjiä, jotka ovat levyttäneet laulun, ovat muun muassa Boney M., Rod Stewart, Smokie, Ramones ja Rise Against.
Myös suomenkielisiä käännösversioita on useita. Ensimmäisenä sen levytti Fredi vuonna 1976 nimellä ”Sataa”. Sanoituksesta vastasi Vexi Salmi. Käännösversion ovat äänittäneet myös Maukka & Vallilan vangit (”Oletko koskaan nähnyt traktoria”, 1980) ja Vesa Juvonen (”Näätkö sateen laantuvan”, 1993).
Kappaleet

A-puoli
Have You Ever Seen the Rain? – 2.41 (säv. John Fogerty)
B-puoli
Hey Tonight – 2.46 (säv. Fogerty)
Se kumpi kappaleista julkaistiin b-puolella, vaihteli valtioittain.
Hayflickin raja

Hayflickin raja johtuu kromosomin (sin.) päissä olevien telomeerien (pun.) lyhentymisestä kunkin solun (kelt.) jakautumisen seurauksena. Telomeerin kuluessa loppuun, voisi sen jälkeisessä solujakautumisessa poistua tärkeää geneettistä materiaalia kromosomista.
Hayflickin raja tai Hayflickin ilmiö kuvaa biologisten solujen tavallisesti rajallista solujakautumiskertojen määrää. Raja ei koske syöpäsoluja kuten HeLa-soluja. Raja johtuu kromosomien päissä olevien telomeerien lyhentymisestä ja rajan ylittyessä normaalit solut voivat kuolla. Jokainen solujakautuminen lyhentää telomeerejä, joita puolestaan kykenee pidentämään telomeraasi, joka siten voi kasvattaa Hayflickin rajaa.
Historia

Sanan Hayflickin raja keksi vuonna 1974 australialainen Sir Macfarlane Burnet kirjassaan Intrinsic Mutagenesis: A Genetic Approach to Ageing.
Vuonna 1881 saksalainen August Weismann esitti solujakautumisen olevan rajoitettua ja tämän johtavan lopulta eliöiden kuolemaan. Vuonna 1907 tämän väitteen asetti osin kyseenalaiseksi yhdysvaltalainen Ross Harrison luotuaan kuolemattomia soluviljelmiä. Vuonna 1921 ranskalainen kirurgi Alexis Carrel kyseenalaisti Weismannin väitteen ja oman väitteensä tueksi hän kasvatti 34 vuotta kanan sydämen fibroblasteja soluviljelmissä. Carrelin kokeita ei ole sittemmin kuitenkaan onnistuttu toistamaan. Kokeet olivat virheellisiä ja Carrel mahdollisesti itse tiesi tämän. Carrelin kokeet kuitenkin loivat tieteen piiriin pitkäaikaisen yleisen käsityksen selkärankaisten solujen kuolemattomuudesta.
Solujen rajallisen jakaantumiskyvyn havaitsi Leonard Hayflick vuonna 1961 Wistar instituutissa, huomatessaan sikiösolujen jakaantuvan soluviljelmissä vain 40–60 kertaa. Tämän rajan saavutettuaan solut siirtyvät vanhuusvaiheeseen ja vanhenevat tai siirtyvät apoptoosiin. Hayflick julkaisi tuloksensa vuonna 1965. Hayflickin tutkimuksen tuloksia ei aluksi hyväksytty laajalti, mutta Hayflickin havaintoja tukevat muiden tutkijoiden tulokset muuttivat kuitenkin yleisen käsityksen hitaasti useiden vuosikymmenien aikana.
Telomeerien olemassaolosta on jo tiedetty vuodesta 1933 asti, mutta kromosomien lyhentymisen ongelman tunnisti ensimmäisenä venäläinen Alexei Olovnikov vuonna 1971. Hän pyrki selittämään omaa havaintoaan ja Hayflickin havaitsemaa rajallista solujakautumista teoretisoimalla kromosomien päissä olevien telomeerien pituuden rajoittavan solujakautumista. Hän myös arveli telomeerien loppuun lyhenemisen liittyvän soluvanhenemiseen ja tietyn entsyymin, joka myöhemmin tunnistettiin telomeraasiksi, liittyvän syöpäsolulinjojen kuolemattomuuteen. Ensimmäiset kokeelliset todisteet telomeerien lyhentymisen ja Hayflickin rajan välille löydettiin vasta 1990.
Telomeraasin löysivät Elizabeth H. Blackburn ja Carol W. Greider vuonna 1985. Tämän entsyymin katalyyttinen ala-yksikkö telomeraasi käänteistranskriptaasi (TERT) pidentää telomeerejä ja vaikuttaa siten Hayflickin rajaan.
Hamid Karzai

| Hamid Karzai |
| --- | --- |
 Hamid Karzai vuonna 2012.
Afganistanin 12. presidentti
 22. joulukuuta 2001 – 29. syyskuuta 2014  
Edeltäjä:  Burhanuddin Rabbani
Seuraaja:  Ashraf Ghani
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. joulukuuta 1957 (ikä 66) Karz, Kandaharin maakunta, Afganistan
Puoliso:  Zeenat Karzai
Lapset:  Mirwais Malalai Howsi
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Tutkinnot:  Himachal Pradeshin yliopisto, Intia
Etnisyys:  pataani
Hamid Karzai ja George W. Bush vuonna 2006.
Hamid Karzai (paštoksi: حامد کرزي, dariksi: حامد کرزی; s. 24. joulukuuta 1957) oli Afganistanin presidentti ja Afganistanin ensimmäinen vaaleilla valittu johtaja.
Karzai oli Afganistanin presidentti vuosina 2004–2014. Sitä ennen hän toimi Afganistanin väliaikaishallinnon puhemiehenä joulukuusta 2001 lähtien ja väliaikaisena presidenttinä kesäkuusta 2002 lähtien. Marraskuussa 2004 Karzai julistettiin presidentinvaalien voittajaksi 55,4 prosentin ääniosuudella. Vaaleja syytettiin vilpillisiksi.
Tausta

Karzai on syntyisin Kandaharista. Hän on etninen pataani eli afgaani ja voimakkaan Populzain klaanin jäsen. Hänen sukunsa oli voimakkaimpia kuningas Mohammed Zahir Shahin tukijoita. Hänen vaimonsa (vuodesta 1998) Zinat Karzai on lääkäri. Hamid Karzain veli Ahmed Wali Karzai oli Kandaharin maakunnan edustaja Afganistanin valtiopäivillä.[lähde? ]
Karzai liittyi politiikkaan jo varhain. Hän opiskeli valtiotiedettä Intiassa Himalchalin yliopistossa 1979–1983 ja keräsi sen jälkeen varoja neuvostojoukkojen vastaiseen taisteluun. Neuvostoliiton vetäytymisen jälkeen Karzai oli ministerinä Burhanuddin Rabbanin hallituksessa.[lähde? ]
Karzai oli aluksi Talibanin tukija 1990-luvulla mutta vaihtoi puolta talibanien Pakistanin yhteyksien vuoksi. Talibanin syrjäytettyä Rabbanin 1996 Karzai kieltäytyi edustamasta Afganistania YK:ssa. Vuonna 1997 hän siirtyi monien sukunsa jäsenten kanssa Pakistaniin Quettaan, jossa he toimivat  Zahir Shahin valtaan palauttamiseksi. Hänen isänsä salamurhattiin 14. heinäkuuta 1999. Murhaajina olivat luultavasti Talibanin agentit.[lähde? ]
Useat lähteet, näkyvimpänä dokumentti Fahrenheit 9/11, ovat raportoineen Karzain työskennelleen yhdysvaltalaisen öljy-yhtiö Unocalin konsulttina. Unocalin ja Karzain edustajat ovat kieltäneet huhut.[lähde? ]
Vuonna 2001 syyskuun 11. päivän terrori-iskujen jälkeen Karzai oli yhteydessä Yhdysvaltojen edustajiin tavoitteenaan syrjäyttää Taliban-hallinto ja muodostaa uusi hallitus. Joulukuussa 2001 Afganistanin poliittiset pakolaiset kokoontuivat Bonnissa ja nimesivät Karzain uuden 29-jäsenisen hallintokomitean johtoon ja väliaikaishallituksen johtajaksi.[lähde? ]
Karzaita vastaan tehtiin murhayritys 5. syyskuuta 2002 Kandaharissa. Hänen autoaan tulitettiin, mutta hän selvisi tilanteesta vahingoittumattomana. Yhdysvaltojen erikoisjoukot ampuivat afganistanilaisen hyökkääjän iskua seuranneessa tulitaistelussa. Karzain valta pääkaupunki Kabulin ulkopuolella oli tällöin niin rajoitettua, että häntä pilkattiin ”Kabulin pormestariksi”[lähde? ].
Vuoden 2004 presidentinvaalit

Karzai voitti 22 vastaehdokastaan Afganistanin presidentinvaaleissa 9. lokakuuta 2004 ja sai enemmistön 21 maakunnassa 34:stä. Yhdysvaltojen hallitus tuki Karzain vaalikampanjaa. Vaikka vaalien aikana pelättiin kahakoita, ne sujuivat ilman suurempia väkivaltaisuuksia. Vaaleja syytettiin epärehellisyydestä muun muassa sen takia, että äänestäjiä ei luotettavasti merkitty äänensä antaneiksi. Kansallinen vaalikomissio julisti Karzain voittajaksi 55,4 prosentin ääniosuudella. Hän sai annetuista 8,1 miljoonasta äänestä 4,3 miljoonaa ääntä. Karzai vannoi virkavalan joulukuussa 2004. Seremoniassa olivat mukana entinen kuningas Mohammed Zahir Shah, kolme elossa olevaa entistä Afganistanin presidenttiä ja Yhdysvaltojen varapresidentti Dick Cheney.[lähde? ]
Karzai kieltäytyi Yhdysvaltojen vaatimuksista tuhota unikkosatoja lentoruiskutuksilla[lähde? ]
Vuoden 2009 presidentinvaalit

Karzai voitti myös vuoden 2009 presidentinvaalit, mutta YK:n mukaan hän sai väärennetyissä vaaleissa vain alle puolet äänistä. Elokuussa 2009 pidetyissä vaaleissa katsottiin esiintyneen laajaa vilppiä. Oli olemattomia äänestyspaikkoja, ja satojatuhansia äänestyslipukkeita väärennettiin Karzain hyväksi. Äänet hylättiin lopulta 80 äänestyspaikalla. Vastaehdokkaan, entisen ulkoministeri Abdullah Abdullahin mukaan keskusvaalilautakunta tuki istuvaa presidentti Karzaita. Vilppiepäilyt hyödyttivät uudelleen aktivoitunutta ja voimistuvaa Talibania ja synnyttivät epäluottamusta heikkona pidettyä hallitusta kohtaan. Samaan aikaan Talibanin iskut maassa olevia ulkomaisia joukkoja vastaan kiihtyivät. Vaalikomissio ilmoitti syyskuussa 2009, että Karzai on voittanut vaalit. Vaalivalituskomission mukaan vaalivilppi oli törkeää ja laajaa. EU:n vaalitarkkailijoiden mukaan myös vastaehdokkaan ääniä oli väärennetty. Karzain mielestä EU:n tarkkailijoiden puheet olivat puolueellisia ja vastuuttomia.
Karzai valittiin jatkokaudelle, kun vastaehdokas Abdullah Abdullah vetäytyi toiselta kierrokselta marraskuussa 2009. Valinnan suoritti Afganistanin vaalilautakunta, koska Karzai olisi ollut ainoa ehdokas uusintakierroksella. Myöhemmin Karzai syytti länsimaita vaalien ongelmista. Hän myös uhkasi liittyä talibaneihin, jos häntä painostetaan ulkopuolelta.
Yhdysvaltojen hankala liittolainen

Karzain valta perustui liittolaisuuksiin entisten sotapäälliköiden ja muiden vallanpitäjien kanssa. Heitä olivat esimerkiksi 1992 Afsharin verilöylyyn syyllistynyt Muhammed Qasim Fahim ja veriteoista tunnettu Abdul Rashid Dostum. Merkittäviä Karzain tukijoita ovat myös hänen veljensä: isoveli Mahmud Karzai nousi pikkukauppiaasta maan menestyneimmäksi liikemieheksi ja pikkuveljen Ahmed Wali Karzain uskotaan sotkeutuneen huumekauppaan. Yhdysvallat yritti turhaan puhdistaa tukemansa Karzain hallintoa häpeäpilkuista, mutta toisaalta kyse oli reaalipolitiikasta. Talibanin kukistuminen vuonna 2002 ei olisi ollut mahdollinen ilman pohjoisen suurten sotapäälliköiden tukea.
Vuoden 2009 vaalien jälkeen USA:n presidentti Barack Obama aloitti "ankarat keskustelut" Karzain kanssa muun muassa korruption kitkemiseksi.  Yhdysvaltojen keskustiedustelupalvelu CIA tuki silti Karzain hallintoa kymmenillä miljoonilla euroilla vuosikymmenen ajan. Rahat toimitettiin noin kerran kuukaudessa matkalaukuissa, repuissa ja muovikasseissa. CIA tuki rahalähetyksillään paitsi Karzain lähipiiriä, myös suoraan Karzaita. Seurauksena oli korruption kiihtyminen. Rahaa virtasi presidentinhallinnosta myös asejoukkioille ja jopa Talibanille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hamid Karzai Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Afganistanin islamilainen emiraatti,  Uskovien komentaja Mullah Muhammad Omar | Afganistanin presidentti 2004–2014 | Seuraaja: Ashraf Ghani |
Patrick Lemarié

Patrick Lemarié vuonna 2019.
Patrick Lemarié (s. 6. helmikuuta 1968 Paris, Ranska) on ranskalainen kilpa-ajaja. Hän toimi vuodet 1999–2002 Formula 1 -tallin BAR testikuljettajana. Vuonna 2003 Craig Pollock palkkasi hänet ajamaan PK Racing -talliin Champ Car -sarjaan. Lemarié on kilpaillut myös Le Mansin 24 tunnin ajossa, American Le Mans Series, Indy Lights, Toyota Atlantic ja Formula 3000 -sarjoissa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Patrick Lemarié
Plonéour-Lanvern

Rauniokirkko Lanvernissa
Plonéour-Lanvern on kunta Finistèren departementissa Bretagnen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 4 800 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Plonéour-Lanvernin pinta-ala on 49 neliökilometriä.
Patrick Leigh Fermor

Patrick Leigh Fermor
Patrick Leigh Fermor (11. helmikuuta 1915 Lontoo – 10. kesäkuuta 2011) oli brittiläinen kirjailija. Hän oli toisen maailmansodan Distinguished Service Orderilla palkittu veteraani.
Toukokuussa 1945 Fermor ja kapteeni William Stanley Moss onnistuivat Kreetalla kidnappaamaan saksalaiskenraali Heinrich Kreipen ja kuljettamaan hänet Egyptiin. Tapahtuma on siirretty valokankaalle elokuvana Kenraali katoaa (1957).
Fermorin ensimmäinen kirja The Traveller’s Tree julkaistiin vuonna 1950. Kirjailija tuli tunnetuksi korkeatasoisilla matkailuromaaneillaan, joista esille on noussut muiden muassa A Time of Gifts (1977).
Fermor oli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri, ja helmikuussa 2007 Kreikan hallitus myönsi hänelle Feeniksin ritarikunnan komentajan arvon.
Helge Rancken

Työväen Säästöpankki (1886), suunniteltu yhdessä Hugo Saurénin kanssa.
Vampulan kirkko (1894)
Västanfjärdin kirkko (1912)
Helge Finn Rancken (26. elokuuta 1857 Pietarsaari – 28. marraskuuta 1912 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka työskenteli muun muassa Yleisten rakennusten ylihallituksessa. Hän opetti myös Polyteknillisessä opistossa (nykyinen Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu), josta hän oli valmistunut arkkitehdiksi 1878. Rancken oli suorittanut myös insinöörintutkinnon.
Rancken työskenteli insinöörintehtävissä Tampereen ja Jyväskylän välillä ja myös Pohjanmaan radan tutkimustehtävissä. Hän teki 1890-luvun alussa pitkän opintomatkan Etelä-Eurooppaan. Matkalta oli tuliaisina runsaasti luonnoksia.
Rancken työskenteli valmistuttuaan Yleisten rakennusten ylihallituksessa, jolloin hän muun muassa toimi Jyväskylän seminaarin tiilirakennuksia suunnitelleen Constantin Kiseleffin avustajana. Hän vei loppuun Kirurgisen sairaalan suunnittelutyön: arkkitehti F. A. Sjöström oli laatinut sairaalan suunnitelmat, mutta hän kuoli 1885. Sairaala valmistui 1888.
Rancken opetti Polyteknillisessä opistossa vuosina 1885–1888 ja vuonna 1888 hänestä tuli Turun lääninrakennuskonttorin arkkitehti, josta virasta hän luopui 1901. Sen jälkeen hänellä oli oma toimisto vuoteen 1906 asti.
Ranckenin itsenäisiä suunnitelmia

Työväen Säästöpankki, Erottajankatu 15–17, Helsinki, yhdessä Hugo Saurénin kanssa (1886)
Perttelin kellotapulin puinen yläosa (1889)
Villa Bella Vista Ruissalossa (1892)
Vampulan kirkko (1894)
Lavian kirkon tornin muutostyöt (1896)
Kuusiston kirkon sisätilojen uudistustyöt (1900)
Paattisten kirkko (1909)
Västanfjärdin uusi kirkko (1912)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helge Rancken Wikimedia Commonsissa
Hillestadin kirkko

| Hillestadin kirkko Hillestad kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Holmestrand, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1724
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  140
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hillestadin kirkko (norj. Hillestad kirke) on Holmestrandin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1724.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hillestadin kirkko Wikimedia Commonsissa
Heinz Werner

Heinz Werner (12. huhtikuuta 1916 – 12. syyskuuta 1968) oli saksalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Ura

Werner aloitti seurajalkapallon kaksitoistavuotiaana. Hän pelasi TSV Stahl Riesassa aina vuoteen 1953 saakka, jonka jälkeen Werner toimi Sporthochschule DHfK:n valmentajana. Tammikuussa 1955 Werner siirtyi Dynamo Dresdenin valmentajaksi, mutta lopetti valmennuksen puolentoista kauden jälkeen. Myöhemmin Werner toimi Dresdner BSG Lok Dresdenin valmentajana. Vuodet 1961–1963 hän toimi SC Motor Karl-Marx-Stadtin päävalmentajana. Myöhemmin Werner toimi vielä BSG Motor Zwickaun valmentajana.
Hillerødin kunta

| Hillerødin kunta |
| --- | --- |
 vaakuna
 Kunnan sijainti Tanskan kartalla.
Valtio:   Tanska
Alue:  Pääkaupunkialue
Keskustaajama:  Hillerød
Hallinto:  
 – Pormestari:  Kirsten Jensen
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  213,5 km²
Väkiluku:  51 176
 – Väestötiheys:  239,7 as./km²
 
 www.hillerod.dk 
 Tilastotietojen lähteenä Danmarks Statistik. Väkiluvun ajankohta 1.4.2020 ja pinta-alan vuosi 2020. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hillerød on Pääkaupunkialueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 alussa kunnassa oli 51 176 asukasta, ja sen pinta-ala oli 213,5 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on myös nimeltään Hillerød.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hillerødin kunnan kotisivut (tanskaksi)
Heinz Weixelbraun

Heinz Weixelbraun
Heinz-Karl Weixelbraun (s. 19. toukokuuta 1963 Spittal an der Drau) on itävaltalainen näyttelijä, joka esiintyi Christian Böckin roolissa televisiosarjassa Poliisikoira Rex. Hän on luonut myös uran teatterissa ja esiintynyt useissa elokuvarooleissa. Hän sai näyttelijän koulutuksen ja suoritti Bühnenreifeprüfungin Wienin Volkstheaterissa vuonna 1984.
Aiheesta muualla

Heinz Weixelbraun Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Heikki Hyvönen (jääkiekkoilija)

| Heikki Hyvönen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1989 (ikä 35) Espoo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Hessu, dogi
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  98 kg
Seura
Seura:  Jokerit
Sarja:  SML
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–2009
Aik. seurat:  London Knights  (OHL)  Jokerit A-jun. 
Heikki Hyvönen (s. 16. huhtikuuta 1989 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka on pelannut jääkiekon SM-liigassa Jokereissa puolustajana. "Hessu" on myös pelannut junioritasolla Espoon Bluesissa, HIFK:ssa ja myös Jokereissa ennen kuin teki kahden vuoden sopimuksen edustusjoukkueen kanssa.
Hieman ennen sopimusta liigajoukkueen kanssa Hyvönen teki Jokereiden A-junioreissa tehopisteet 5+7=12 ollen näin A-juniorien tehokkain puolustaja. Hänen taitonsa huomattiin kauden 2006–2007 päätteeksi myös ulkomailla, ja alkukaudesta 2007–2008 hän pelasikin myös OHL:ssä London Knightsissa. Hyvönen ei kuitenkaan saanut joukkueessa peliaikaa, joten hän palasi Suomeen ja Jokereihin. Hyvönen oli myös ehdolla vuoden 2006 alle 18-vuotiaiden MM-kotikisoihin ja vuoden 2008 kevään alle 20-vuotiaiden MM-kisoihin mutta karsiutui kummallakin kerralla viime hetkellä.
Hyvönen pelasi ensimmäisen pudotuspeliottelunsa 14. maaliskuuta Pelicansia vastaan Jokereiden 3–1-tappioon päättyneessä ottelussa ja toisen 31. maaliskuuta Bluesia vastaan jonka Blues voitti 5–1. Hyvönen saavutti uransa ensimmäisen pudotuspelipisteen syöttämällä Mikko Kaltevan tekemän 3–2-maalin 5. huhtikuuta pelatussa pronssiottelussa Tapparaa vastaan.
Seurat

Jokerit A-juniorit (2005–2007)
London Knights (OHL) (2007)
Jokerit Helsinki (2007–2008)
D Team Jyväskylä (2008–)
Paras miespääosa draamaelokuvassa (Golden Globe)

| Parhaan draamaelokuvan miespääosan Golden Globe |
| --- | --- |
Palkitaan:  miesnäyttelijälle parhaasta suorituksesta pääroolissa draamaelokuvassa
Palkinnon antaja:  Hollywood Foreign Press Association
Maa:  Yhdysvallat
Ensimmäinen palkinto:  1943
Viimeisin palkittu:  Cillian Murphy Oppenheimer (2023)
Virallinen internet-sivu
Paras miespääosa draamaelokuvassa on yksi Golden Globe -palkinnoista, joita Hollywood Foreign Press Association jakaa vuosittain. Alla olevassa listassa voittajat on merkitty elokuvan julkaisuvuoden mukaan: esimerkiksi vuoden 1999 paras miespääosa julkaistiin vuoden 2000 seremoniassa.
Voittajat ja ehdokkaat > 1940-luku

| Vuosi | Voittaja | Elokuva |
| --- | --- | --- |
| 1943 | Paul Lukas | Usko huomispäivään |
| 1944 | Alexander Knox | Wilson |
| 1945 | Ray Milland | Tuhlattuja päiviä |
| 1946 | Gregory Peck | Elämän kevät |
| 1947 | Ronald Colman | Kaksoiselämää |
| 1948 | Laurence Olivier | Hamlet |
| 1949 | Broderick Crawford | Kaikki kuninkaan miehet |
Voittajat ja ehdokkaat > 1950-luku

| Vuosi | Voittaja | Elokuva | Muut ehdokkaat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1950 | José Ferrer | Cyrano – miekan mestari |  Louis Calhern – The Magnificent Yankee  James Stewart – Ystäväni Harvey |
| 1951 | Fredric March | Kauppamatkustajan kuolema |  Kirk Douglas – Lain vartija  Arthur Kennedy – Kirkas voitto |
| 1952 | Gary Cooper | Sheriffi |  Ray Milland – Varastettuja salaisuuksia  Charles Boyer – Onnen aika |
| 1953 | Spencer Tracy | Näyttelijätär |  |
| 1954 | Marlon Brando | Alaston satama |  |
| 1955 | Ernest Borgnine | Marty |  |
| 1956 | Kirk Douglas | Hän rakasti elämää |  Charlton Heston – Kymmenen käskyä |
| 1957 | Alec Guinness | Kwai-joen silta |  Marlon Brando – Sayonara |
| 1958 | David Niven | Eri pöydissä |  Tony Curtis – Kahle  Robert Donat – Kuudennen onnen majatalo  Sidney Poitier – Kahle  Spencer Tracy – Vanhus ja meri |
| 1959 | Anthony Franciosa | Uudet tähdet syttyvät |  Richard Burton – Nuori viha  Charlton Heston – Ben-Hur  Fredric March – Rakkauden jälkikesä  Joseph Schildkraut – Anne Frankin päiväkirja |