stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antti Tuuri
Teokset > Novellit ja kertomukset

Lauantaina illalla.  Otava, 1971.  ISBN 951-1-14346-8
Seitsemän kertomusta.  Otava, 1972.
Vuosi elämästä.  Otava, 1975.  ISBN 951-1-02033-1
Perhokalastuksen alkeet.  Otava, 1978.  ISBN 951-1-04976-3
Asiantuntija: Valikoima novelleja.  Otava, 1979.  ISBN 951-1-05199-7
Maailman kivisin paikka.  Otava, 1980.  ISBN 951-1-05933-5
Sammuttajat.  Otava, 1983.  ISBN 951-1-07595-0
Novellit.  Helsingissä:  Otava, 1983.  ISBN 951-1-07209-9
Vääpeli Matala lentää.  Otava, 1987.  ISBN 951-1-09825-X
Perhokalastuksen alkeet.  (Kuvittanut Juha Markula)  Otava, 1991.  ISBN 951-1-11201-5
Suuri pieni maa: Kertomuksia Islannista.  Otava, 1993.  ISBN 951-1-09514-5
Suomi elää metsistään.  Otava, 1996.  ISBN 951-1-13975-4
Maakunnan miehiä: Novellit 1983–1996.  Otava, 2001.  ISBN 951-1-17194-1
Perhokalastus Pohjanmaalla.  Otava, 2006.  ISBN 951-1-20847-0
Tenoa soutamassa 2009
Elämä on ihanaa Pohjanmaalla. Kirjoituksia kuudelta vuosikymmeneltä.  Otava, 2021.  ISBN 978-951-1-36409-2
Teokset > Dokumentti- ja kuvateokset

Kertomus järvestä, 1981.
Voiman miehet, Suomen Sähkölaitosyhdistys ry., 1986
Tie maisemaan, 1992 (yhdessä Pentti M. Valmusen kanssa)
Jokivarsien kansa sodassa, 1994
Neljännen valtakunnan vieraana, 1995
Isoa Inaria kiertämässä. Kuvauksia Inarin vesiltä ja rannoilta, 1999 (yhdessä Erno Paasilinnan kanssa)
Linnuille pesänsä, ketuille kolonsa. Asuntorakentamisen viisi värikästä vuosikymmentä, 1998
Eteenpäin katsomisen taito. Tekniikan edistämissäätiö 1949–1999, 1999
UPM-Kymmene. Metsän jättiläisen synty, 1999
Elosta ja maailmasta. Esko Ahon tie Peltolan tuvasta suuriin saleihin, 1999
Kuinka kirjoitan romaanin, 2004
Tauno Matomäki: Suvipäivänä syntynyt, 2005
Lähikuvassa Erno Paasilinna.  Otava, 2009.  ISBN 978-951-1-22902-5
Matkoilla Euroopassa.  Otava, 2011.  ISBN 978-951-1-23703-7
Bospor Express.  Otava, 2013.  ISBN 978-951-1-26329-6
Teokset > Dokumentti- ja kuvateokset > Rukajärvi-sarja

Rukajärven tiellä, 1990
Rukajärven aika, 1991
Rukajärven linja, 1992
Teokset > Elämäkerrat

Paavo Talvelan elämä.  Helsinki:  Siltala, 2021.  ISBN 978-952-234-655-1
Mies kuin pantteri: Wahlroosin elämä. Helsingissä: Kustannusosakeyhtiö Otava, 2022. ISBN 978-951-1-41884-9
Teokset > Näytelmät ja elokuvat

Pitti-poika, 1983
Maakunnan mies, 1986
Pohjanmaa, 1988
Talvisota, 1989
Ameriikan raitti, 1990
Rukajärven tie, 1999 (perustuu Rukajärvi-sarjaan ja romaaniin Elämä isänmaalle)
Lakeuden kutsu, 2000
Ikitie, 2017
Teokset > Oopperalibretot

Pato-ooppera
Sinapinsiemen, 2001
Vierivä kivi, 2008
Teokset > Suomennokset

Egillin, Kalju-Grímrin-pojan saaga, 1994
Poltetun Njállin saaga, 1996 (Helsinki: Otava), 2018 (Helsinki: Planeetta-Antikvariaatit)
Grettir Väkevän saaga, 2003
McClintock, Walter, Mustajalat, 2004
Gunnlaugr Käärmeenkielen saaga ja muita lyhytsaagoja, 2006
Orkneylaisten saaga, 2008
Aiheesta muualla

Antti Tuuri Kirjasampo.fi:ssä
Antti Tuurin haastatteluja, Kirjastokaista-videoita
Antti Tuuri Ylen Ammatti: Kirjailija -sarjan dokumenttivideo vuodelta 2000. 50 min
| n k Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajat |
| --- | --- |
1960-luku:  1962: Eyvind Johnson  1963: Väinö Linna  1964: Tarjei Vesaas  1965: William Heinesen & Olof Lagercrantz  1966: Gunnar Ekelöf  1967: Johan Borgen  1968: Per Olof Sundman  1969: Per Olov Enquist 
1970-luku:  1970: Klaus Rifbjerg  1971: Thorkild Hansen  1972: Karl Vennberg  1973: Veijo Meri  1974: Villy Sørensen  1975: Hannu Salama  1976: Ólafur Jóhann Sigurðsson  1977: Bo Carpelan  1978: Kjartan Fløgstad  1979: Ivar Lo-Johansson 
1980-luku:  1980: Sara Lidman  1981: Snorri Hjartarson  1982: Sven Delblanc  1983: Peter Seeberg  1984: Göran Tunström  1985: Antti Tuuri  1986: Rói Patursson  1987: Herbjørg Wassmo  1988: Thor Vilhjálmsson  1989: Dag Solstad 
1990-luku:  1990: Tomas Tranströmer  1991: Nils-Aslak Valkeapää  1992: Friða Á. Sigurðardóttir  1993: Peer Hultberg  1994: Kerstin Ekman  1995: Einar Már Guðmundsson  1996: Øystein Lønn  1997: Dorrit Willumsen  1998: Tua Forsström  1999: Pia Tafdrup 
2000-luku:  2000: Henrik Nordbrandt  2001: Jan Kjærstad  2002: Lars Saabye Christensen  2003: Eva Ström  2004: Kari Hotakainen  2005: Sjón  2006: Göran Sonnevi  2007: Sara Stridsberg  2008: Naja Marie Aidt  2009: Per Petterson 
2010-luku:  2010: Sofi Oksanen  2011: Gyrðir Elíasson  2012: Merethe Lindstrøm  2013: Kim Leine  2014: Kjell Westö  2015: Jon Fosse  2016: Katarina Frostenson  2017: Kirsten Thorup  2018: Auður Ava Ólafsdóttir  2019: Jonas Eika 
2020-luku:  2020: Monika Fagerholm  2021: Niviaq Korneliussen  2022: Solvej Balle 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Luettelo Sveitsin pörssissä noteeratuista yhtiöistä

| Swiss All Share Index |
| --- | --- |

Perustettu:  1. kesäkuuta 1998
Pörssi(t):  Sveitsin pörssi
Symboli:  SSIRT
Osat:  267
ISIN:  CH0009111011
Aiheesta muualla
Sivusto
Tämä on luettelo Sveitsin pörssissä noteeratuista pörssiyhtiöistä. Sveitsin pörssissä on listattuna 230 sveitsiläistä yritystä ja 37 ulkomaalaista yritystä.
Yhtiöt

Tilanne 26. marraskuuta 2024:
Yhtiöt > Ulkomaalaiset yhtiöt

3M
Abbott Laboratories
ams-OSRAM
Anglo American
Cosmo Pharmaceuticals
Eli Lilly and Company
EPH European Property Holdings
FangDa Carbon New Material
GEM Co.
Goodyear
Gotion High tech
Hangzhou GreatStar Industrial
Jiangsu Eastern Shenghong
Joincare Pharmaceutical Group Industry
Keda Industrial Group
Kunshan Dongwei Technology
Lastminute.com
Lepu Medical Technology Beijing
Liechtensteine Landesbank
Newron Pharmaceuticals
Nibe Industrier
Ningbo Shanshan
PepsiCo
Philip Morris International
PIERER Mobility
Saint-Gobain
Scor SE
Shenzhen Senior Technology Material
SHL Telemedicine
Sunwoda Electronic
Aiheesta muualla

SIX Group: Kaikki listatut yhtiöt
| n k  Eurooppalaiset pörssiyhtiöt |
| --- | --- |
Yleiseurooppalaiset:  Euronext Amsterdam  Bryssel  Dublin  Lissabon  Milano  Oslo  Pariisi  Nasdaq Baltic Riika  Tallinna  Vilna  Nasdaq Nordic Helsinki  Kööpenhamina  Tukholma  Islanti 
Kansalliset:  Sveitsi
Kefisodotos nuorempi

| Kefisodotos> Κηφισόδοτος |
| --- | --- |
 Kefisodotoksen nimiin laitetun Symplegma-ryhmän myöhempi kopio. Skulpturensammlung, Dresden.
Henkilötiedot
Syntynyt: 300-luku eaa. Ateena
Kuollut: 200-luku eaa.
Taiteilija
Aktiivisena:  n. 300 eaa.
Ala:  kuvanveistäjä
Taidesuuntaus:  hellenistinen kuvanveisto
Kuuluisimpia töitä:  Symplegma
Kefisodotos nuorempi (m.kreik. Κηφισόδοτος, Kēfisodotos, lat. Cephisodotus; 300/200-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka edusti varhaista hellenististä kuvanveistoa. Hän oli kotoisin Ateenasta ja toimi noin vuoden 300 eaa. tienoilla.
Kefisodotos oli tunnetun kuvanveistäjä Praksiteleen poika ja Kefisodotos vanhemman pojanpoika. Hänen ajoituksensa tunnetaan paitsi tämän perusteella myös siitä, että Plinius vanhempi sijoitti hänet 120. olympiadille.
Kefisodotos teki veistoksia sekä pronssista että marmorista. Hän teki ensimmäiset työnsä Ateenassa ja Thebassa yhdessä veljensä Timarkhoksen kanssa. He tekivät muun muassa puhuja Lykurgoksen ja tämän poikien Abronin, Lykurgos nuoremman ja Lykofronin patsaat, jotka omistettiin Erekhtheionille. Toinen heidän yhdessä tekemänsä työ oli Dionysoksen alttari Thebassa. Se rakennettiin oletettavasti kaupungin uudelleenrakentamisen yhteydessä noin vuonna 315 eaa.
Kefisodotoksen myöhemmistä vaiheista tiedetään vain vähän. Hän saattoi olla ajalle tyypillisesti hellenististen kuninkaiden palveluksessa. Kefisodosoksen tiedetään tehneen ainakin Leton, Artemiin, Asklepioksen ja Afroditen patsaat, jotka olivat Pliniuksen aikana Roomassa. Häntä kiitettiin myös tekemistään filosofien ja muiden oppineiden muotokuvista. Hän teki ilmeisesti myös joitakin runoilijoiden ja runoilijattarien patsaita.
Kefisodotoksen nimiin laitetuista veistoksista tunnetuin on Symplegma, joka esittää satyyriä hermafrodiitin kimpussa. Siitä on säilynyt kopioita, joista tunnetuin on Skulpturensammlung-museossa Dresdenissä. Kaikki Kefisodotoksen alkuperäiset veistokset ovat kadonneet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kefisodotos nuorempi Wikimedia Commonsissa
Merkittävimmät antiikin kreikkalaiset kuvanveistäjät
| --- | --- |
Arkaainen kuvanveisto: Ageladas · Antenor · Aristion · Arkesilaos · Arkhermos · Athenis · Bathykles · Bupalos · Butades · Dameas Krotonlainen · Dipoinos · Endoios · Eukheiros · Kallon · Kanakhos vanhempi · Polymedes · Rhoikos · Skyllis · Smilis · Theodoros Argoslainen · Theodoros Samoslainen vanhempi · Theodoros Samoslainen nuorempi
Klassinen kuvanveisto: Agorakritos · Akestor · Aleksis · Alkamenes · Alypos · Anaksagoras · Androsthenes · Antifanes · Apellas · Apollodoros · Aristeides · Asopodoros · Athenodoros · Bryaksis · Daidalos · Dameas Kleitorilainen · Deinomenes · Deinon · Demetrios · Eufranor · Eukadmos · Euthykrates · Feidias · Feidias nuorempi · Fradmon · Frynon · Fyromakhos · Glaukias · Hegias · Kalamis · Kallimakhos · Kanakhos nuorempi · Kantharos · Kefisodotos vanhempi · Klearkhos · Kleoitas · Kleon · Kolotes · Ksenofon · Kresilas · Kritios · Leokhares · Lykios · Lysippos · Lysistratos · Mikon Ateenalainen · Myron · Naukydes · Nesiotes · Nikeratos · Nikodamos · Olympia-mestari · Onatas · Paionios · Pasiteles vanhempi · Patrokles · Periklytos · Polykleitos · Polykleitos nuorempi · Polykles · Praksias · Praksiteles · Ptolikhos Aiginalainen · Ptolikhos Korkyralainen · Pyrrhos · Pythagoras · Silanion · Simon · Skopas · Sostratos · Sthennis · Strongylion · Theokosmos · Thrasymedes · Timotheos
Hellenistinen kuvanveisto: Aetion · Agasias · Agasias · Agesandros · Aleksanteri Antiokialainen · Antigonos · Apollonios Tralleislainen · Arkesilaos · Arkhelaos · Boethos · Damofon · Doidalsas · Epigonos · Eubulides · Eunikos · Eutykhides · Herofon · Kefisodotos nuorempi · Khares · Koblanos · Ksenokrates · Menekrates · Mikon Syrakusalainen · Pasiteles nuorempi · Polykles · Pyromakhos · Sogonos · Stratonikos · Tauriskos · Thrason
Pasiteles

| Pasiteles> Πασιτέλης |
| --- | --- |
 Oletettavasti Pasiteleen koulukunnan veistos nuorukaisesta, 1. vuosisadan eaa. loppu. Kansallinen arkeologinen museo, Ateena.
Henkilötiedot
Syntynyt: 100-luku eaa.
Kuollut: 1. vuosisata eaa.
Taiteilija
Ala:  kuvanveistäjä
Taidesuuntaus:  hellenistinen kuvanveisto
Kuuluisimpia töitä:  Juppiter
Pasiteles nuorempi (m.kreik. Πασιτέλης, Pasitelēs; 100-luku/1. vuosisata eaa.) oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka oli kotoisin Etelä-Italian Suur-Kreikasta. Hän työskenteli Julius Caesarin aikana Roomassa ja sai Rooman kansalaisoikeuden vuonna 88 eaa. Pasiteles on tunnettu savimalleista ja marmori- ja kulta-norsunluu-, pronssi- ja hopeatöistään. Hänen merkittävin työnsä on Metelluksen temppelin kulta-norsunluinen Juppiterin patsas.
Pasiteleen edustama taiteellinen suunta oli eklektinen. Hän hylkäsi aiemman hellenistisen kuvanveiston barokkimaisuudet ja pyrki töissään yhdistämään luonnontutkimuksen ja varhaisemman, Myronin ja Kalamiksen aikaisen klassisen kreikkalaisen kuvanveiston yksinkertaisuuden. Edustavia töitä ovat hänen oppilaansa Stefanoksen Nuorukaisen patsas Villa Albanissa ja tämän oppilaan Menelaoksen Orestes ja Elektra Villa Ludovisissa. Pasiteles kirjoitti Plinius vanhemman mukaan teoksen, josta hän käyttää nimeä Mirabilia opera. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta Plinius itse hyödynsi sitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pasiteles Wikimedia Commonsissa
Merkittävimmät antiikin kreikkalaiset kuvanveistäjät
| --- | --- |
Arkaainen kuvanveisto: Ageladas · Antenor · Aristion · Arkesilaos · Arkhermos · Athenis · Bathykles · Bupalos · Butades · Dameas Krotonlainen · Dipoinos · Endoios · Eukheiros · Kallon · Kanakhos vanhempi · Polymedes · Rhoikos · Skyllis · Smilis · Theodoros Argoslainen · Theodoros Samoslainen vanhempi · Theodoros Samoslainen nuorempi
Klassinen kuvanveisto: Agorakritos · Akestor · Aleksis · Alkamenes · Alypos · Anaksagoras · Androsthenes · Antifanes · Apellas · Apollodoros · Aristeides · Asopodoros · Athenodoros · Bryaksis · Daidalos · Dameas Kleitorilainen · Deinomenes · Deinon · Demetrios · Eufranor · Eukadmos · Euthykrates · Feidias · Feidias nuorempi · Fradmon · Frynon · Fyromakhos · Glaukias · Hegias · Kalamis · Kallimakhos · Kanakhos nuorempi · Kantharos · Kefisodotos vanhempi · Klearkhos · Kleoitas · Kleon · Kolotes · Ksenofon · Kresilas · Kritios · Leokhares · Lykios · Lysippos · Lysistratos · Mikon Ateenalainen · Myron · Naukydes · Nesiotes · Nikeratos · Nikodamos · Olympia-mestari · Onatas · Paionios · Pasiteles vanhempi · Patrokles · Periklytos · Polykleitos · Polykleitos nuorempi · Polykles · Praksias · Praksiteles · Ptolikhos Aiginalainen · Ptolikhos Korkyralainen · Pyrrhos · Pythagoras · Silanion · Simon · Skopas · Sostratos · Sthennis · Strongylion · Theokosmos · Thrasymedes · Timotheos
Hellenistinen kuvanveisto: Aetion · Agasias · Agasias · Agesandros · Aleksanteri Antiokialainen · Antigonos · Apollonios Tralleislainen · Arkesilaos · Arkhelaos · Boethos · Damofon · Doidalsas · Epigonos · Eubulides · Eunikos · Eutykhides · Herofon · Kefisodotos nuorempi · Khares · Koblanos · Ksenokrates · Menekrates · Mikon Syrakusalainen · Pasiteles nuorempi · Polykles · Pyromakhos · Sogonos · Stratonikos · Tauriskos · Thrason
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Taiteenala:  ULAN 
Muut:  Europeana  IdRef
Sture (nimi)

| Sture |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  5. helmikuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  muinaisruotsalainen, ankara, tiukka
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sture on ruotsalainen miehen etu­nimi, joka johtuu muinais­ruotsin ankaraa, tiukkaa tai jäykkä­luonteista tarkoittavasta sanasta stursk.  Keski­ajalta saakka Sture on ollut käytössä myös suku­nimenä, ja se on ollut muun muassa kahdella Ruotsin valtionhoitajalla, Sten Sture vanhemmalla ja nuoremmalla.
Suomessa nimi Sture on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 537 henkilölle, joista hieman yli puolet on syntynyt 1940- ja 1950-luvuilla.  Sturen nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 5. helmikuuta.
Tunnettuja Stureja

Sture Allén (1928–2022), ruotsalainen kielitieteilijä ja tietokonelingvistiikan professori
Sture Andersson (s. 1949), ruotsalainen jääkiekkoilija ja valmentaja
Sture Appelberg (1885–1947), ruotsalainen kirjailija ja lehtimies
Sture Bergwall (s. 1950), ruotsalainen murhaaja
Sture Fjäder (s. 1958), suomalainen ammattiyhdistysjohtaja
Sture Grahn (1932–2024), ruotsalainen maastohiihtäjä
Sture Hegerfors (s. 1938), ruotsalainen kirjailija, toimittaja ja pilapiirtäjä
Sture Häggblom (1931–2002), suomalainen yritysjohtaja ja kauppaneuvos
Sture Lagerwall (1908–1964), ruotsalainen näyttelijä
Sture Petrén (1908–1976), ruotsalainen juristi, diplomaatti ja Ruotsin akatemian jäsen
Sture Sivertsen (s. 1966), norjalainen maastohiihtäjä
Sture Stork (1930–2002), ruotsalainen purjehtija
Diogeneestä ja hyveestä

| Diogeneestä ja hyveestä> Διογένης ἤ Περὶ ἀρετῆς.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Dion Khrysostomos
Kieli:  muinaiskreikka (klassinen)
Genre:  puhe
Julkaistu:  1. vuosisata/100-luku
Suomennos
Suomentaja:  Juhana Torkki
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2022
ISBN:  978-951-1-42569-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Diogeneestä ja hyveestä (m.kreik. Διογένης ἤ Περὶ ἀρετῆς, Diogenēs ē Peri aretēs) on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, joka käsittelee hyveitä kyynisen filosofian näkökulmasta.
Historia

Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Puheen Diogeneestä ja hyveestä hän kirjoitti mitä ilmeisimmin ollessaan kyynikon kaltaisena kiertelevänä maanpakolaisena sen jälkeen, kun keisari Domitianus karkotti hänet Roomasta. Tämä käy ilmi muun muassa siitä, että hän vertaa omaa asemaansa kyynikkofilosofi Diogenes Sinopelaiseen. Puheessa on paljon yhtäläisyyksiä Dionin Isthmialaiseen puheeseen. Siksi on ajateltu, että puheet olisivat syntyneet suunnilleen samoihin aikoihin.
Puhe on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 8. Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa Onnellisuudesta (Otava 2022).
Sisältö

Dion aloittaa kertomalla Diogeneen vaiheista Ateenassa, jossa hän kuunteli Antistheneen opetuksia. Antistheneen kuoleman jälkeen Diogenes siirtyi Korinttiin. Hän katsoi, että viisaan tulee asettua sinne, missä typeryksiä on eniten, jotta voi nuhdella heitä heidän tietämättömyydestään. Tämän jälkeen Dion kertoo Diogeneen käynnistä Isthmian kisoissa. Diogenes meni kisapaikallekin vain parantaakseen ihmisiä heidän tyhmyydestään. Kysyjille hän vastasi tulleensa paikalle kilpailemaan hänkin, hänen vastustajansa olivat nimittäin elämän koettelemukset, kuten nälkä, kylmä ja köyhyys, ja kaikkein suurimpana nautinnonhalu. Suurimmalle osalle ihmisistä ne olivat hirvittäviä ja voittamattomia vastustajia, päin vastoin kuin hänelle.
Taisteluaan näitä vastustajia vastaan Diogenes vertaa teoksessa Herakleen urotöihin. Kun Diogenes esitetään kertomassa, kuinka hän kesti nälkää, janoa ja köyhyyttä, ja kuvaamassa näitä urotöitä, Dionin yleisö ajatteli varmasti Dionia itseään; ja Heraklesta tyrannisoineen Eurystheuksen kohdalla he ajattelivat varmasti Dionin karkottanutta Domitianusta.
Puheessa Diogeneesta ja hyveestä, samoin kuin Isthmialaisessa puheessa, esiintyy Isthmian juhliin osallistunut Diogenes. Siinä missä viimeksi mainittu käsittelee erityisesti Diogeneen opetusmenetelmää, Diogeneestä ja hyveestä keskittyy tämän opetusten aiheisiin. Samalla kumpikin puhe tuo esille sen, kuinka Diogenes käytti joukkokokoontumisia ajattelunsa esilletuomiseen. Puheet myös tekevät samat viittaukset lääkereihin sekä koiriin, joista kyynikot saivat nimensä.
Kirjallisuutta > Suomennos

Dion Prusalainen: Diogeneestä ja hyveestä. Teoksessa Dion Prusalainen: Onnellisuudesta, s. 99–112.  (Muinaiskreikasta suomentanut ja esipuheen kirjoittanut Juhana Torkki)  Helsinki:  Otava, 2022.  ISBN 978-951-1-42569-4
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Dio Chrysostom: On Virtue. Teoksessa Dio Chrysostom: Discourses 1–11.  (Translated by J. W. Cohoon. Loeb Classical Library 257)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1932.
Aiheesta muualla

Dio Chrysostom: Διογένης ἤ Περὶ ἀρετῆς. Perseus. (muinaiskreikaksi)
Dio Chrysostom: Διογένης ἤ Περὶ ἀρετῆς. LacusCurtius. (muinaiskreikaksi)
Dio Chrysostom: Diogenes or On Virtue. LacusCurtius. (englanniksi)
Dion Chrysostome: Diogène ou Sur la vertu. Université catholique de Louvain. (muinaiskreikaksi) (englanniksi)
Falter

| Falter |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  aikakauslehti
Kokonaislevikki:  46 000 (2020)
Perustettu:  1977
Kotikunta:  Wien
Kotimaa:  Itävalta
Ilmestymistiheys:  keskiviikkoisin
Kieli:  saksa
Aiheesta muualla
Kotisivu
Falter on itävaltalainen kerran viikossa ilmestyvä uutisiin ja tutkivaan journalismiin keskittyvä aikakauslehti. Vuonna 1977 perustetun lehden linja on keskusta-vasemmistolainen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Falter Wikimedia Commonsissa
Aristeides Thebalainen

| Aristeides Thebalainen> Ἀριστείδης ὁ Θηβαῖος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 300-luku eaa. Theba
Kuollut: 300-luku eaa.
Ammatti:  taidemaalari
Aristeides Thebalainen (m.kreik. Ἀριστείδης ὁ Θηβαῖος, Aristeidēs ho Thēbaios, lat. Aristides Thebanus; 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen taidemaalari, joka oli kotoisin Thebasta.
Elämä

Aristeideen isä oli taidemaalari Aristodemos, ja hänen opettajinaan toimivat Euksenidas sekä hänen oma vanhempi veljensä Nikomakhos. Aristeides oli Apelleen jonkin verran vanhempi aikalainen, ja toimi noin vuosina 360–330 eaa.
Aristeideella oli kaksi poikaa, Nikeros ja Ariston, joille kummallekin hän opetti maalaamisen taidon. Plinius vanhempi mainitsee, että Aristeideella oli lisäksi oppilas, jonka nimi oli myös Aristeides.
Teokset

Plinius kuvaa Aristeideen ansioksi erityisesti ihmisten tunnetilojen taidokkaan kuvaamisen. Erääksi hänen maalauksekseen mainitaan teos, joka esitti vauvaa, joka hamuili kuolettavasti haavoittuneen äitinsä rintaa; vaarana oli, että lapsi joisi verta maidon sijasta. Sen tulkitaan tasapainoilleen taitavasti säälin ja vastenmielisyyden tunteiden herättämisen välillä. Aleksanteri Suuri ihaili maalausta niin paljon, että vei sen Pellaan. Toinen Aristeideen maalaus esitti turvananojaa niin taitavasti, että tämän äänen melkein saattoi kuulla. Kolmanneksi mainitaan Iristä esittänyt maalaus, joka oli keskeneräinen, mutta silti hyvin ihailtu. Neljäs on Pliniuksen mainitsema filosofi Leontionia esittänyt maalaus nimeltä Leontion ajattelemassa Epikurosta.
Aristeideen maalausten hinnoista Plinius kertoo useita anekdootteja. Kerran hän teki Elateian tyrannille Mnasonille maalauksen, joka esitti taistelua persialaisia vastaan ja sisälsi sata henkilöhahmoa; Aristeides sai jokaisesta kymmenen minaa. Kauan hänen kuolemansa jälkeen Pergamonin kuningas Attalos maksoi eräästä hänen maalauksestaan sata talenttia. Kun Mummius myi Kreikasta saamaansa sotasaalista, Attalos yritti ostaa Aristeideen Dionysosta esittäneen maalauksen 600 000 sestertiuksen hintaan. Mummius kuitenkin ymmärsi tästä maalauksen arvon, kieltäytyi myymästä sitä ja vei sen Roomaan, jossa se asetettiin Cereen temppeliin. Samalla siitä tuli ensimmäinen kreikkalainen maalaus, joka laitettiin kaupungissa julkisesti esille. Tutkijat ovat olleet erimielisiä, viittaavatko kaksi viimeksi mainittua tapausta samaan maalaukseen.
Aristeides tunnettiin myös ilotyttöjä esittäneistä maalauksistaan, ja siksi Athenaios käyttää hänestä nimitystä pornografi (πορνογράφος, pornografos). Hänen värienkäyttönsä sanotaan olleen jossakin määrin karkeaa. Jotkut ovat laittaneet Aristeideen nimiin enkaustiikan eli vahamaalauksen keksimisen, mutta Plinius mainitsee, että vahamaalauksia tunnettiin jo varhaisemmilta Polygnotokselta, Nikanorilta ja Arkesilaokselta.
1811

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
Tapahtumia

15. toukokuuta – Paraguay itsenäistyi Espanjan vallasta.
15. kesäkuuta – Talonpojat ja armeija ottivat yhteen Klågerupin mellakoissa Ruotsissa.
5. heinäkuuta – Venezuela julistautui itsenäiseksi Espanjan vallasta (tunnustettiin 1821).
23. joulukuuta – Keisari Aleksanteri I päätti, että seuraavan vuoden alussa Vanha Suomi oli liitettävä Suomen suuriruhtinaskuntaan. Liittämisen jälkeen Suomen väkiluku ylitti miljoonan rajan.
Tapahtumia > tuntematon päivämäärä

Suomen Pankki perustettiin.
Kuninkaallinen Fredrikin yliopisto (Det Kongelige Frederiks Universitet) eli nykyinen Oslon yliopisto perustettiin.