stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jan Ohlsson

| Jan Ohlsson |
| --- | --- |
 Jan Ohlsson vierailulla Tammisaaressa juhannuksena 1973.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jan Torsten Olsson
Syntynyt: 3. kesäkuuta 1962 (ikä 62)
Kansalaisuus:   Ruotsi
Ammatti:  IT-suunnittelija
Puoliso:  Anna Lindvall Olsson (vih. 1977)
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1971–1978
Merkittävät roolit:  Vaahteramäen Eemeli
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jan Ohlsson (s. 3. kesäkuuta 1962) on ruotsalainen entinen lapsinäyttelijä. Hän näytteli nuorena Vaahteramäen Eemeliä elokuvissa Vaahteramäen Eemeli (1971), Eemelin uudet metkut (1972) ja Eemeli ja possuressu (1973). Hän teki joitain roolisuorituksia elokuvissa ja pienissä TV-sarjoissa vielä Vaahteramäen Eemelin jälkeenkin mutta katosi sitten julkisuudesta. Hän asuu nykyään Uppsalassa Ruotsissa yhdessä vaimonsa Annan kanssa ja kieltäytyy järjestelmällisesti antamasta haastatteluja ja työskentelee tietokonealalla.
Aiheesta muualla

Jan Ohlsson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  Elonet
Uzboý

Uzboýn jokilaakso.
Jokiuoma satelliittikuvassa.
Uzboý (ven. Узбо́й, Uzboi) on Amudarjan muinainen jokilaakso Turkmenistanin luoteisosassa. Se ulottuu Sarygamyşin syvängöstä Kaspianmereen ja muodostaa Karakumin hiekka-aavikon luoteisrajan. Laakson pituus on noin 550 kilometriä ja jokiuoman pituus kaikkine mutkineen 775 kilometriä. Uoman putouskorkeus on 75 metriä.
Muinainen Uzboý sai alkunsa Sarygamyşin eteläpuolella sijaitsevalta hiekkatasangolta. Se virtasi mutkitellen Ustjurtin ylängön itä- ja eteläpuolitse, Suurten ja Pienten Balkanvuorten välitse ja laski Kaspianmeren Türkmenbaşynlahden Balkaninlahteen meren muovaaman pitkän estuaarin kautta. Joella oli myös kaksi eteläisempää lasku-uomaa. Sen virtaus edellytti Sarygamyşin syvängön täyttymistä kulkuaan usein muuttaneen Amudarjan vedellä.
Amudarja on laskenut Uzboýn kautta Kaspianmereen useaan otteeseen viimeisen jääkauden jälkeen. Joki lienee kuivunut kokonaan ensimmäisen vuosituhannen puolivälissä ennen ajanlaskun alkua ja virrannut uudelleen muun muassa 1200- ja 1300-luvuilla mongolien ja Timur Lenkin tuhottua Amudarjan keinokastelulaitteet. Viimeisen kerran Uzboýn tiedetään virranneen 1500-luvulla.
Nykyään uomassa on vain pieniä pitkänomaisia lampia, jotka saavat vetensä pohjoisesta Ustjurtin ylängöltä ja kaakosta Karakumin pohjaveden kautta Kopetdagvuorilta sekä Tejenin ja Murgabin sisämaasuistoista. Osa vesialtaista on suolaisia ja osa makeavetisiä. Joen läheltä on löydetty suuri makean pohjaveden allas, jota käytetään Balkanabatin kaupungin vesilähteenä. Jokiuomassa on erilaisia suolaesiintymiä.
Amudarjan entisenä lasku-uomana pidetty Uzboý kiinnosti jo varhain maantieteiljöitä ja tutkimusmatkailijoita. Pietari Suuren aikana ja vielä myöhemminkin sen kautta haluttiin avata laivaväylä Kaspianmereltä Keski-Aasiaan ja Intiaan, ja Stalinin aikana suunniteltiin kastelukanavan rakentamista. Jokiuomassa on kuitenkin useita koskia ja putouksia, joiden takia se ei ole voinut toimia liikenneväylänä. Geomorfologiset ja hydrografiset tutkimukset osoittavat, että Uzboý ei myöskään ole jääkauden jälkeen koskaan ollut Amudarjan pääasiallinen laskujoki. Sen virtaus on voinut olla enimmillään kymmenen kuutiokilometriä vuodessa, kun Amudarjan vuosittainen vesimäärä oli ennen keinokastelun laajentumista 50–70 kuutiokilometriä.
Uzboýn varrelta on löydetty kivikautisia asuinpaikkoja, mutta sen rannat eivät myöhemmin liene olleet viljeltyjä tai pysyvästi asuttuja. Niitä pitkin on kulkenut karavaanireitti, josta todistavat mahdollisesti ajanlaskun alussa rakennettu Igdyn linnoitus, karavaaniseraljit ja hautapaikat.
Nimitystä uzboi käytetään Keski-Aasiassa myös muista kuivista tai ajoittain virtaavista jokiuomista.
Askisto

| Askisto> Askis |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Askisto korostettuna.
Kaupunki:  Vantaa
Suuralue:  Myyrmäen suuralue
Kaupunginosa nro:  20
Pinta-ala:  3,1 km² 
Väkiluku:  1 849 (31.12.2023)
Työpaikkoja:  204 kpl   (31.12.2013)
Postinumero(t):  01680
Lähialueet:  Petikko, Hämeenkylä, Linnainen, Espoon Niipperi
Askiston koulua.
Askisto (ruots. Askis) on noin 1 800 asukkaan pientalovaltainen kaupunginosa Vantaan länsiosassa. Se sijaitsee Kehä III:n pohjoispuolella ja Vihdintien länsipuolella ja rajautuu lännessä Espooseen. Askisto kuuluu Hämeenkylän maarekisterikylään ja Myyrmäen suuralueeseen.
Nimen alkuperä

Kaupunginosan ruotsalainen nimi johtuu Hämeenkylän Övre Labbaksen torpan nimestä Askis. Askiksen tilan palstoitus alkoi vuonna 1952. Alueen suomalainen nimi on ollut 1960-luvulla Askela, mutta se sekaantui postissa (aikaa ennen postinumeroita) Askolaan ja piti muuttaa. Askiston kadunnimien aihepiiri liittyy tukkitöihin ja rakentamiseen. Tämä taas johtuu Nedre Labbaksen torpan nimestä Timmermalm (1824 Timmermans torp). (Kallaluoto 2011.)
Palvelut

Askistossa asuu paljon lapsiperheitä. Askistossa on muun muassa päiväkoti ja ala-asteen koulu. Alue tarjoaa töitä noin 200 hengelle (2013).
Päiväkoti (Kimara)
Askiston koulu (ala-aste)
Pizzeria "Askiston Taverna"
Länsi-Vantaan Vapaaseurakunta
Kampaamoja
Autismisäätiö
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Askisto Wikimedia Commonsissa
Päiväkodit
| n k Vantaa |
| --- | --- | --- |
 Uusimaa  Helsingin seutukunta  Pääkaupunkiseutu 
| Myyrmäen suuralue |  Askisto  Hämeenkylä  Hämevaara  Kaivoksela  Linnainen  Martinlaakso  Myyrmäki  Petikko  Vantaanlaakso  Vapaala  Varisto  |  |
| Kivistön suuralue |  Keimola  Kiila  Kivistö  Lapinkylä  Luhtaanmäki  Myllymäki  Piispankylä  Riipilä  Seutula  Vestra  |  |
| Aviapoliksen suuralue |  Lentokenttä  Pakkala  Tammisto  Veromies  Viinikkala  Ylästö  |  |
| Tikkurilan suuralue |  Hakkila  Helsingin pitäjän kirkonkylä  Hiekkaharju  Jokiniemi  Koivuhaka  Kuninkaala  Ruskeasanta  Simonkylä  Tikkurila  Viertola  |  |
| Koivukylän suuralue |  Asola  Havukoski  Ilola  Koivukylä  Päiväkumpu  Rekola  |  |
| Korson suuralue |  Jokivarsi  Korso  Leppäkorpi  Matari  Metsola  Mikkola  Nikinmäki  Vallinoja  Vierumäki  |  |
| Hakunilan suuralue |  Hakunila  Itä-Hakkila  Kuninkaanmäki  Länsimäki  Länsisalmi  Ojanko  Rajakylä  Sotunki  Vaarala  |  |
Desmond Robert Dunn

Desmond Robert Dunn vuonna 1989.
Desmond Robert Dunn (6. marraskuuta 1929 – 5. toukokuuta 2003) oli australialainen kirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten lännenromaaneistaan, joita hän kirjoitti 1950-luvun lopulta lähtien pääasiassa Cleveland Publishing -kustantamolle. Dunn julkaisi teoksensa useilla eri salanimillä kuten Shad Denver, Gunn Halliday, Adam Brady, Brett Iverson, Matt Cregan, Sheldon B. Cole, Walt Renwick ja Morgan Culp. Dunn kirjoitti näillä nimillä yhteensä yli 400 pienoisromaania, jotka lukeutuvat kioskikirjallisuuteen (engl. pulp fiction).
Suomessa Dunnin eri nimillä kirjoittamia kertomuksia on julkaistu 1960–1990-luvuilla useissa lännenlukemistoissa kuten Colt, Colorado, Lännensarja, Kultainen länsi, Arizona, Laredo, Mustang, Nevada ja Virginia. Kaikkiaan Dunnin teoksia on suomennettu noin 200. Jotkut tarinat on julkaistu useissa lännenlukemistoissa, toisinaan myös eri nimellä.
Dunn oli naimisissa kahdesti. Molemmat avioliitot päättyivät eroon. Lapsia hänellä oli kolme. Dunn kuoli vuonna 2003 Brisbanessa, Queenslandissa 73-vuotiaana.
Suomennetut teokset > Nimellä Matt Cregan

Ammattitappajan aamupäivä (Live High, Hang Long, suom. Sirkka Salonen, Colorado 4/1975)
Kostajan tie helvettiin (Ride the High Trail, suom. Arvi Tamminen, Colt 11/1971, julkaistu myös Colt-lehdessä 1/1987 nimellä Kostajan tie manalaan)
Liipasinsormi ei lepää (Stake-out, suom. Arne Salonen, Virginia 12/1972)
Revolveri tappaa kuudesti (Big Man's Country, suom. Margret Peltonen, Colorado 1/1973)
Tappajan tuntomerkki (Gun Scar, suom. Margret Peltonen, Lännensarja 1/1973)
Tappajien armoilla (Tall Man's Code, Colorado 2/1964)
Varmin oli oman käden oikeus (Stranger to Justice, suom. I. Korppi, Colt 8/1971, julkaistu myös Colt-lehdessä 12/1980 nimellä Voittamaton kuudestilaukeava ja Lännensarja-lehdessä 10/1985 nimellä Oman käden oikeus)
Vedä viimeinen hengenvetosi (Mister Deputy, suom. Vili Kukkonen, Colt 12/1967)
Verinen vankkuritie (Trail to Trouble, suom. M. Peltonen, Lännensarja 4/1986, Colt 5/1972)
Verisen hiekan maa (Sundown Mesa, suom. M. Korppi, Colt 10/1984, Virginia 5/1971)
Yksinäisen aseen laulu (The Gun Owl, suom. M. Korppi, Lännensarja 10/1984)
Suomennetut teokset > Nimellä Walt Renwick

Kalterisankarin paluu (A Gun Full of Hate, suom. S. Vainionpää, Lännensarja 2/1982)
Meksikolainen lyijyhalvaus (The Hate of Rico Dean, suom. Tauno Peltola, Lännensarja 6/1977)
Paluu helvetin perukoilta (The Last Raw Hell, suom. Heikki Haveri, Colt 10/1971, julkaistu myös Colorado-lehdessä 12/1985 nimellä Paluu manalan perukoilta)
Tappajan henkisavut (He Came Back to Kill, suom. Vili Kukkonen, Colt 2/1968)
Vedä ja rukoile (No Stranger to Trouble, suom. Arne Salonen, Lännensarja 4/1974)
Yksin ylivoimaa vastaan (Draw, Damn You!, suom. Heikki Sarkkila, Colt 3/1982)
Yksinäinen mies preerialla (Desperado, suom. Arne Salonen, Colorado 9/1973)
Suomennetut teokset > Nimellä Brett Iverson

Kostaja polun päässä (Back Trail to Hate, suom. Sirkka Salonen, Lännensarja 9/1983, Colorado 1/1971)
Piiput kuumina (Red River Crossing, suom. Arne Salonen, Colt 6/1973)
Seitsemän valittua miestä (Jury Seven, suom. Sirkka Salonen, Colt 7/1970)
Verinen polku ikuisuuteen (No Shadows at Noon, Virginia 9/1974)
Verisota (Come and Git Me!, suom. Turkka Marjanen, Arizona 8/1974)
Verivelka (Fools' Frontier, suom. Sirkka Salonen, Virginia 1/1970)
Viimeinen auringonnousu (Guns from Out of the Sun, suom. Sirkka Salonen, Lännensarja 2/1975)
Suomennetut teokset > Nimellä Adam Brady

Kova poika kulkuriksi (Born to be Wild, suom. Jukka Heiskanen, Colt 4/1990, Colorado 1/1981)
Ruudinkatkuiset laitumet (Fury of the .44, suom. Heikki Sarkkila, Lännensarja 3/1980)
DMMDA

| --- | --- |

DMMDA
Systemaattinen (IUPAC) nimi
1-(4,7-Dimetoksi-1,3-bentsodioksoli-5-yyli)propaan-2-amiini
Tunnisteet
CAS-numero: 15183-13-8
ATC-koodi:  ?
PubChem CID: 44349928
Kemialliset tiedot
Kaava: C12H19NO4 
Moolimassa: 241,287 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 170–175 °C
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: nieltynä
DMMDA (joskus myös DMMDA-1) eli 2,5-dimetoksi-3,4-metyleenidioksi-1-α-metyylifenyylietyyliamiini on vähemmän tunnettu bioaktiivinen fenyylietyyliamiinin johdannaisyhdiste. Alexander Shulgin kuvailee DMMDA:n synteesiä ja vaikutuksia kirjassaan PiHKAL.
Vaikutukset

Alexander Shulgin kuvailee DMMDA:n vaikutusten olevan pahoinvointi, mydriaasi, ataksia, visuaaliset hallusinaatiot, ajan hidastuminen ja depersonalisaatio. Shulginin mukaan yksi annos DMMDA:ta on 30–75 mg ja sen vaikutukset kestävät 6–8 tuntia. Shulgin väittää 75 mg suuruisen annoksen vastaavan 75–100 μg suuruista annosta D-lysergihapon dietyyliamidia.
Kemia

Kemiallisesti katsottuna DMMDA on 4-substituoitu-2,5-dimetoksi-1-α-metyylifenyylietyyliamiini eli niin sanottu DOx-yhdiste. Shulgin kommentoi kirjassaan, että samoin kuin TMA:lla myös DMMDA:lla on 6 eri paikkaisomeeria. Toistaiseksi DMMDA-2 on ainoa toinen näistä isomeereista, jota on syntetisoitu.
Alexander Shulgin kuvailee PiHKAL-kirjassaan yhtä tapaa syntetisoida DMMDA:ta käyttäen prekursorina apiolia eli 1-allyyli-2,5-dimetoksi-3,4-metyleenidioksibentseeniä. Aluksi apioli eristetään persiljan kasviöljystä jakotislaamalla. Apioli haihtuu 165–167:n celsiusasteen lämpötilassa ja 27:n elohopeamillimetrin paineessa. Sitten apiolia kohdistetaan isomerisaatioreaktioon lisäämällä se etanoliseen kaliumhydroksidiliuokseen ja lämmittämällä liuosta. Isomerisaation johdosta syntyy isoapiolia eli 2,5-dimetoksi-3,4-metyleenidioksi-1-propenyylibentseeniä; apiolin sisältämä kahden hiilen välinen kaksoissidos vaihtaa paikkaa muodostaen termodynaamisesti vakaampaa sisäistä alkeenia eli isoapiolia. Sitten isoapioli kohdistetaan nitraukseen tetranitrometaanin avulla jääkylvyn lämpötilassa pyridiinin tehdessä reaktioseoksesta emäksisen, minkä johdosta syntyy 2-nitro-isoapiolia eli 1-(2,3-dimetoksi-3,4-metyleenidioksifenyyli)-2-nitropropeenia. 2-Nitro-isoapioli pelkistetään sitten DMMDA:n vapaaemäsmuotoon. 2-Nitro-isoapioli lisätään siis dietyylieetterin ja litiumalumiinihydridin liuokseen refluksointiolosuhteissa ja inertin eli reaktiokyvyttömän kaasun (kuten esimerkiksi heliumin) alla. Lopulta DMMDA:n vapaaemäsmuoto muutetaan DMMDA hydrokloridiksi.
Alexander Shulginin kehittämä DMMDA:n synteesi apiolista.
Shulginin kehittämä DMMDA:n synteesi ei ole kovin turvallinen, koska se sisältää muun muassa tetranitrometaanin käyttöä. Tetranitrometaani on myrkyllinen, karsinogeeninen ja helposti räjähtävä aine. DMMDA:ta voi valmistaa myös esimerkiksi DMMDP2P:n eli 2,5-DM-3,4-MDP2P:n eli 2,5-dimetoksi-3,4-metyleenidioksifenyylipropan-2-onin avulla. DMMDP2P:tä voi valmistaa apiolista esimerkiksi kohdistamalla se Wacker-hapetukseen p-Bentsokinonin kanssa. DMMDP2P:tä voi myös valmistaa isomerisoimalla apioli isoapioliksi, kohdistamalla se peroksihapon kuten peretikkahapon avulla hapetukseen ja lopulta hydrolyyttiseen dehydraukseen. Peroksihapon avulla tehty hapetus muodostaa ensin epoksidin, joka avautuu peretikkahappoa käytettäessä isoapiolin glykolin monoformaattiesteriksi. Vahvan hapon kuten vetykloridin tai rikkihapon lisäys aiheuttaa hydrolyysin ja tämän myötä muodostuvan glykolin dehydrauksen. Dehydraus tapahtuu pinakolitoisiintumisen myötä. Sitten lopulta DMMDP2P voidaan kohdistaa pelkistävään aminointiin typen lähteen kuten ammoniumkloridin ja heikon pelkistimien kuten natriumsyanoboorihydridin, elohopean ja alumiinin amalgaamin taikka vetykaasun kanssa, jonka johdosta syntyy DMMDA:ta, kun typpilähteen ja ketonin kondensaation johdosta syntynyt imiini pelkistetään amiiniksi. Yleensä typpeä sisältävät biologisesti aktiiviset aineet, eli tässä tapauksessa DMMDA, muutetaan ionisuoliksi kuten hydrokloridisuoliksi.
WWE SummerSlam

2007 SummerSlam
WWE SummerSlam on yhdysvaltalaisen vapaapainipromootion, World Wrestling Entertainmentin, järjestämä vapaapainitapahtuma. SummerSlam on perinteinen vapaapainitapahtuma ja se onkin WWE:n kesän päätöstapahtuma. SummerSlamiä pidetään vuoden toiseksi suurimpana tapahtumana heti Wrestlemanian jälkeen. SummerSlam kuuluu myös WWE:n vuosittaisiin niin sanottuun "Big Five"-tapahtumalistaan, johon kuuluvat myös Wrestlemania, Royal Rumble, Money in the Bank ja Survivor Series tapahtumat. SummerSlamia on järjestetty vuodesta 1988 saakka ja viimeisin tapahtuma järjestettiin 5. elokuuta 2023 Detroitissa, Michiganissa.
Historia

Ensimmäinen WWF:n (nykyään WWE) SummerSlam-tapahtuma järjestettiin 29. elokuuta 1988 Madison Square Gardenissa New Yorkissa. "Kesän suurimmaksi juhlaksi" kutsutusta tapahtumasta tuli nopeasti yksi vuoden menestyneimmistä tapahtumista heti Wrestlemanian jälkeen. SummerSlam on yksi viidestä WWE suurimmista tapahtumista. Viisikkoon kuuluvat SummerSlamin lisäksi Wrestlemania, Money in the Bank, Royal Rumble ja Survivor series. Vuosina 1993-2002 viisikkoon kuului King of the Ring-tapahtuma. Lähes 20 vuotta WWE:ssä oli vain neljä suurta tapahtumaa, kunnes vuonna 2021 Money in the Bank-tapahtuma tunnustettiin yhdeksi viisikkoon kuuluvasta tapahtumista.
SummerSlam-tapahtuma on järjestetty vuosittain elokuussa vuodesta 1988 vuoden 2021 tapahtumaan asti. Vuoden 2022 tapahtuma oli kuitenkin ensimmäinen SummerSlam, jota ei järjestetty elokuussa, vaan se järjestettiin 30. heinäkuuta Nissan Stadionilla Nashvillessä. Vuoden 2023 tapahtuma oli jälleen elokuussa ja se on ollut WWE:n kaikkien aikojen tuottoisin SummerSlam.
Gistad

| Gistad |
| --- | --- |

 Gistad
 Koordinaatit: 58°27′59″N, 15°53′34″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Itä-Götanmaan lääni
Maakunta:  Itä-Götanmaa
Kunta:  Linköping
Väkiluku (31.12.2023):  296
Gistad on taajama Linköpingin kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 296 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gistad Wikimedia Commonsissa
Distinguished Flying Cross (Yhdysvallat)

Distinguished Flying Cross
Distinguished Flying Cross (DFC) (suom. Lentoansioristi) on Yhdysvaltain asevoimien myöntämä sotilasansiomitali.
Historia

Lentoansioristi perustettiin presidentin asetuksella 2. heinäkuuta 1926, mutta ensimmäiset ansioristit myönsi presidentti Calvin Coolidge 2. toukokuuta 1927. Ansioristien saajat olivat kymmenen Yhdysvaltain armeijan lentojoukkojen jäsentä, jotka olivat osallistuneet Keski- ja Etelä-Amerikkaan suuntautuneelle Pan American Good Will Flight-lennolle. Kaksi ristiä myönnettiin postuumisti Buenos Airesissa sattuneessa onnettomuudessa kuolleille lentäjille. Koska mitaleja ei ollut ehditty lyödä, he saivat aluksi vain todistuksen kunniamerkistä. Ensimmäisen fyysisen lentoansioristin sai Charles Lindbergh 11. kesäkuuta 1927, hänen onnistunutta Atlantin-ylitystään juhlistavassa tilaisuudessa.
Toisessa maailmansodassa lentoansioristejä myönnettiin vaihtelevasti riippuen sotanäyttämöstä, tilanteesta ja tehtävästä. Tyynellämerellä se myönnettiin ensisijaisesti upseereille, kun taas aliupseerit ja miehistö saivat Air Medal -kunniamitalin. Euroopassa se myönnettiin joskus koko lentomiehistölle pitkäaikaisesta ansiokkaasta toiminnasta.lähde?
Kriteerit

Lentoansioristi voidaan myöntää sotilaalle sankaruudesta tai poikkeuksellisista saavutuksista lentäessään. ("Heroism or extraordinary achievement while participating in an aerial flight.")
Muiden yhdysvaltalaisten sotilasansiomitalien tapaan, jos samalle henkilölle myönnetään DFC useamman kerran, ne merkitään mitalin nauhaan kiinnitetyillä pronssisilla tai hopeisilla tammenlehvillä (Yhdysvaltain maavoimat, Yhdysvaltain ilmavoimat ja Yhdysvaltain avaruusvoimat), tai kultaisilla ja hopeisilla tähdillä (Yhdysvaltain laivasto, Yhdysvaltain merijalkaväki ja Yhdysvaltain rannikkovartiosto).lähde?
Ansioristi on myönnetty myös siviilihenkilöille kongressin päätöksellä (viimeisen kerran 1952), sekä ulkomaisille sotilashenkilöille, jotka ovat osallistuneet taisteluun Yhdysvaltain joukkojen rinnalla tai tukena.lähde?
Tunnettuja DFC:n saajia

Charles Lindbergh, ensimmäinen Atlantin yksin ylittänyt lentäjälähde?
Amelia Earhart, ensimmäinen nainen, joka sai DFC:nlähde?
Wrightin veljekset, myönnetty taannehtivasti 18. joulukuuta 1928
George H. W. Bush, Yhdysvaltain 41. presidentti ja George W. Bushin isälähde?
John McCain, Yhdysvaltain senaattori ja presidenttiehdokaslähde?
Lauri Törni, palvellessaan USA:n erikoisjoukoissa Vietnamissalähde?
Chuck Yeager, koelentäjä ja ensimmäinen äänivallin läpäissyt lentäjälähde?
John Glenn, astronauttilähde?
Richard E. Byrd, naparetkeilijä ja lentäjälähde?
Aiheesta muualla

The Distinguished Flying Cross Society, DFC:n saajien yhdistys
LS-Liikennelinjat

| LS-Liikennelinjat Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  1954
Kotipaikka:  Turku
Toimiala:  Paikallisliikenne
Kotisivu:  https://tlo.fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
LS-Liikennelinjat Oy on turkulainen vuonna 1954 perustettu liikennöitsijä, joka ajaa Turun seudun joukkoliikenteen (Föli) tilaamaa sopimusliikennettä, Varsinais-Suomen ELY-keskuksen tilaamaa Seutuplus-liikennettä ja Rauman kaupungin joukkoliikennettä. LS-Liikennelinjoilla ei kuitenkaan ole omaa kalustoa, vaan sen liikennettä hoitavat Linjaliikenne Muurinen Oy, Turun Citybus Matkat Oy, Linjaliikenne Nyholm Oy sekä Jalobus Oy.lähde?
Linjat

Föli-linjat:  2, 2A, 2B, 2C, 2T, 8, 9, 9T, 13, 13A, 13T, 18, 21, 21A, 21B, 22, 22A, 22B, 22C, 23, 23A, 23B, 32A, 55, 55T, 56, 60, 60T, 61, 61T, 62, 67, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 88, 90, 91, 99, 99A, 99B, 99C, 100, 101, 102, 220, 221, 300, 301, 302, 303, 401, 402, 413, 612, 614, 615, 801, 901, 902, 903, L1, L2, L3, L4, L5, L6, L7, L8, L9, L10, L11, L13, N1, N2, N3, N6, N7, N8, N9, N10, N11, N12, N13, V1, V2, V3, V4, V5, yölinjat 28, 33, 34, 82, 89, 802.
Seutuplus-linjat: 100, 101, 102, 117, 118, 119, 127, 161, 162, 163, 164, 165, 171, 172, 200, 201, 202, 220, 413, 601, 602, 603, 604, 612, 613, 614, 615, 620, 630, 631, 632, 633, 635, 801, 802, 901, 902, 903, 904.
Rauman Gyyt-linjat: 1A, 1B, 2A, 2B, 3, 4, 5, 6, 6X, 50, 50A, 50S, 80, 80V, 90.
Aladdin ja varkaiden kuningas

| Aladdin ja varkaiden kuningas> Aladdin and the King of Thieves |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tad Stones
Käsikirjoittaja:  Mark McCorkle Robert Schooley
Tuottaja:  Jeanninen Roussel Tad Stones
Säveltäjä:  Carl Johnson Mark Watters
Pääosat:  Scott Weinger Robin Williams John Rhys-Davies Linda Larkin
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walt Disney Pictures
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures InterCom Netflix Disney+ Walt Disney Studios Home Entertainment
Ensi-ilta:  1996
Kesto:  80 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Jafarin paluu (1994)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aladdin ja varkaiden kuningas (engl. Aladdin and the King of Thieves) on Disneyn suoraan videolle julkaistu piirroselokuva vuodelta 1996. Se on toinen jatko-osa vuoden 1992 Aladdinille. 78 minuutin mittaisen elokuvan on ohjannut Tad Stones. Suomenkielisinä ääninäyttelijöinä toimivat muun muassa Sami Aarva (Aladdin) ja  Jope Ruonansuu (Henki). Se on Aladdin-elokuvasarjan kolmas ja viimeinen osa.
Juoni

Elokuvan alussa Aladdin ja Jasmine ovat aikeissa mennä naimisiin, mutta 40 rosvoa ja heidän johtajansa Cassim keskeyttävät juhlan. He ryöstelevät häävieraita, mutta Hengen ja muiden ansiosta rosvot perääntyvät. Aladdin saa kuulla löytämältään oraakkelilta (mystiseltä hengeltä, joka tietää kaiken), että hänen kuolleeksi luultu isänsä onkin yhä elossa ja vankina rosvojen luolassa. Aladdin seuraa rosvoja heidän piilopaikkaansa ja saa tietää, että hänen isänsä, Cassim, onkin rosvojen johtaja, Varkaiden kuningas.
Varkaiden pääsykokeessa Aladdin peittoaa erään rosvoista, Sa'lukin. Cassim paljastaa Aladdinille, että hän etsii "aarteiden aarretta", Midaksen kättä, joka muuttaa kaiken kullaksi. Mutta Sa'luk onkin elossa ja kantaa kaunaa. Hän kavaltaa suurimman osa rosvoista sulttaanin sotilaille saadakseen Cassimin ja Aladdinin kiinni, mutta he ovatkin lähteneet palatsiin uusiin häihin. Sa'lukin vihjeen avulla valeasuinen Cassim vangitaan. Aladdin pukeutuu isänsä asuun, vapauttaa hänet ja johdattaa vartijat harhaan. Kun huijaus paljastuu, Aladdin ja Cassim pakenevat. Aladdin päättää kuitenkin palata Agrabaan ja Cassim lähtee takaisin piilopaikkaan Jagon kanssa.
Salapaikkaan palannut Sa'luk uskottelee seitsemälle jäljelle jääneelle rosvolle, että Cassim kavalsi heidät ja hankkii heidän luottamuksensa. Cassimin palatessa piilopaikkaan Sa'luk ja muut rosvot nappaavat hänet. Oraakkelin avulla he lähtevät kohti "Katoavaa saarta", jonne Midaksen käsi on kätketty. Jago lentää Aladdinin luo ja kertoo tälle, mitä on tapahtunut.
Aladdin lähtee perään. Kun kaikki saapuvat perille, on Katoava saari noussut. Se on jättiläismäisen kilpikonnan selässä. Henki, Jasmine, Abu ja matto ajavat rosvot takaisin veneelle ja Aladdin tyrmää Sa'lukin. Cassim ja Aladdin löytävät Midaksen käden, mutta Sa'luk seuraa heitä ja uhkaa tappaa Aladdinin ellei Cassim anna Midaksen kättä hänelle.
Cassim heittää käden Sa'lukille, joka kuitenkin tarttuu siihen väärin ja muuttuu kullaksi. Cassim, Aladdin ja muut pakenevat saaren upotessa, mutta Cassim tajuaa, että oli juuri käden takia menettää aarteista suurimman, oman poikansa. Sitten hän heittää Midaksen käden pois. Se putoaa rosvojen veneeseen, joka muuttuu kullaksi ja uppoaa. Aladdinin ja Jasminen häät vietetään viimein, mutta Cassim lähtee pois Jagon kanssa.