stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lepänkäävät

| Lepänkäävät |
| --- | --- |
 Mokkakääpä Inonotus hispidus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Hymenochaetales
Heimo::  Hymenochaetaceae
Suku::  Lepänkäävät Inonotus  P. Karst
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lepänkäävät (Inonotus) on monimuotoinen kääpäsuku. Sen itiöemät ovat yksivuotisia, yleensä kellertäviä. Ne elävät puiden loisina osa tappaen puun. Suomessa tunnettuja lajeja ovat muun muassa leppiin ja pähkinäpensaaseen erikoistunut lepänkääpä (Inonotus radiatus), haavalla elävä ketunkääpä (Inonotus rheades), hyötykäytöstäänkin tunnettu koivun pakurikääpä (Inonotus obliquus) ja jalavanpakuri (Inonotus ulmicola). Muualta maailmasta suvun lajeja tunnetaan kymmenittäin. Laji Inonotus hispidus on saarnen ja omenan loinen ja Suomessa tavattu harvinaisena Iniöstä.
Suvun yhteisenä tuntomerkkinä ovat itiöt, joiden seinämä on mikroskooppisesti katsoen huomattavan paksu. Kääpäsukujen suhteen on huomattava, että taksonomia elää DNA-tutkimusten myötä.
Lajeja

Inonotus cuticularis
Inonotus dryadeus
isokarvakääpä (Inonotus dryophilus)
mokkakääpä (Inonotus hispidus)
Inonotus nodulosus
pakurikääpä (Inonotus obliquus)
lepänkääpä (Inonotus radiatus)
ketunkääpä (Inonotus rheades)
jalavanpakuri (Inonotus ulmicola)
Ludvig VII (Ranska)

Hugo Capet
Robert II Hurskas
Lapset:
Robert II Hurskas
Henrik I
Robert I
Lapset:
Henrik I
Filip I
Hugo Magnus
Lapset:
Filip I
Ludvig VI
Lapset:
Ludvig VI Paksu
Ludvig VII
Robert I
Lapset:
Ludvig VII Nuori
Marie
Alix de France
Marguerite de France
Adèle
Filip II
Agnes de France
Lapset:
Filip II Augustus
Ludvig VIII
Lapset:
Ludvig VIII Leijona
Ludvig IX Pyhä
Robert I
Alphonse
Pyhä Ranskan Isabel
Anjoun ja Sisilian Kaarle I
Lapset:
Ludvig IX Pyhä
Filip III Rohkea
Robert
Ranskan Agnes
Lapset:
Filip III Rohkea
Filip IV Kaunis
Kaarle
Louis
Margareeta Ranskalainen
Lapset:
Filip IV Kaunis
Ludvig X Itsepäinen
Filip V Pitkä
Isabella de France
Kaarle IV Kaunis
Lapset:
Ludvig X Itsepäinen
Johanna II
Juhana I Postuumi
Lapset:
Juhana I Postuumi
Filip Pitkä V
Kaarle IV Kaunis
Ludvig VII Nuori (ransk. Louis VII le Jeune) (n. 1120 – 18. syyskuuta 1180 Pariisi, Ranskan kuningaskunta) oli Ranskan kuningas vuosina 1137–1180. Hän oli Kapeting-suvun ns. suoran linjan kuudes hallitsija.
Tausta

Ranskan kuninkaan Ludvig VI Paksun ja Adèle de Savoie Mauriennen (1100–1154) nuoremmasta pojasta Ludvigista ei ollut tarkoitus tulla kuningasta, vaan tehtävään kasvatettiin hänen vanhempaa veljeään Filipiä. Tämä kuitenkin kuoli 15-vuotiaana ratsastusonnettomuudessa vuonna 1131, ja näin Ludvigille siirtyi raskas hallitsemisen vastuu.
Ennen kuninkaalliseen tehtävään joutumista Ludvig suunnitteli kirkollista uraa ja monessa suhteessa hän muistuttikin paljon enemmän teologiasta ja uskonnosta kiinnostunutta esi-isäänsä Robert II Hurskasta kuin aseenkäytön ammattilaista, isäänsä Ludvig VI:ta. Usein Ludvig VII saikin kansan parissa lisänimen Hurskas.
Paavi Innocentius II oli paennut Roomassa hallitsevaa vastapaavia ja kirkollisia riitoja Ranskaan ja poikkeuksellisesti juuri paavi, eikä Reimsin arkkipiispa-herttua, voiteli Ludvig VII Ranskan kuninkaaksi Reimsin katedraalissa vuonna 1131, vanhan tradition mukaan isän vielä hallitessa ja eläessä. Ludvig VII oli voitelun hetkellä 12-vuotias. Varsinaisesti virallinen vallanotto tapahtui isän kuoleman jälkeen vuonna 1137. Tosin hän oli hallinnut tätä ennen melko laajoin valtuuksin jo parin vuoden ajan, tällöin hänellä oli ollut tukenaan isänsä uskollinen avustaja ja neuvonantaja Saint-Denisin luostarin apotti Suger.
Hallitsemisen alkuvaiheet

Ennen kuolemaansa Ludvig VI oli järjestänyt poikansa avioliiton herttuatar Aliénor Akvitanialaisen (1122–1204) kanssa. Tämä oli Akvitanian herttuan Guillaime X de Poitiersin ja Éléonore de Châtelleraultin tytär ja herttuakunnan perijätär omalla oikeudellaan, suo jure. Avioliittomuodollisuudet suoritettiin Bordeaux’ssa 25. heinäkuuta 1137. Tämä hyvin tunnettu avioliitto mahdollisti kuninkaallisten maiden kolminkertaistumisen lisäten siihen maat Loirejoelta aina Pyreneiden vuoristoon saakka. Uuteen alueeseen kuuluivat Guyenne, Gascogne, Marche, Poitou, Limousin, Angoumois, Saintogne ja Périgord. Alue käsitti 19 nykyistä departementtiä eli yhden viidesosan koko nykyisen Ranskan departementtien määrästä. Morsiamen perintöosa oli siis valtava ja kaikki pitivät avioliittoa loistavana poliittisena saavutuksena.
Arki ei kuitenkaan ollut poliittisen voiton kaltaista juhlaa. Ludvig VII oli luonteeltaan hurskas, askeettinen – olihan hän halunnut munkiksi – sekä naiivi, tökerö sekä vetelä päätöksissään.lähde? Kaikki tämä sopi erinomaisen huonosti Aliénorin sensuelliin, elämäniloiseen ja rohkeaan luonteeseen. Avioliiton kymmenen ensimmäistä vuotta sujuivat kuitenkin ilman erityisiä vaikeuksia.
Ludvig VII toimitti äitinsä pois hovista, mutta säilytti isänsä neuvonantajat, joista keskeisin oli Saint-Denis'n apotti Suger. Hän seurasi isänsä politiikkaa ja teki kaikkensa kuninkaallisen alueen kasvun hyväksi. Tähän valtaantulon vuosiin liittyy myös Saint-Denisin basilikan rakentamisen aloittaminen. Tästä basilikasta tuli entistä selvemmin frankkien ja Ranskan kuninkaiden nekropoli. Kuningas antoi lukuisia etuoikeuksia maaseutuyhteisöille, edisti maaorjien vapauttamista ja uusien peltojen raivaamista. Kaupunkien porvareille hän myös antoi monia erioikeuksia, ja samalla rohkaisi samaan oman alueensa ulkopuolellakin. Lisäksi hän tuki voimakkaasti piispojen valinnassa ehdokkaita, jotka kannattivat kuninkaan valtaa.
Heti hallituskautensa alusta lähtien Ludvig VII oli joutunut ristiriitaan Champagnen kreivi Thibaud II:n ja paavi Innocentius II:n kanssa. Kiistan taustalla oli Langresin piispan nimitysoikeus. Kuningas halusi tehtävään Bernhard Clairvauxlaisen ehdokkaana olleen Clunyn luostarin munkin. Toisen kerran hän joutui vastatusten paavin kanssa, kun hän vuonna 1141 halusi Bourgesin piispaksi oman ehdokkaansa paavin ehdokkaan Pierre de La Châtren sijaan. Paavi julisti Ludvig VII:n pannaan ja Pierre de La Châtre löysi itselleen turvapaikan Champagnen kreivin suojista. Tällöin kuningas päätti etsiä La Châtren ja lähti armeijoineen Champagneen kesällä 1421. Tuolloin hän tuhosi polttamalla Vitry-en-Perthoisin kylän ja erityisesti sen kirkon, jonne oli paennut 1 300 kylän asukasta. Kaikki kirkkoon paenneet paloivat kirkon mukana.
Saadakseen rauhan mielelleen Ludvig VII allekirjoitti Vitryn rauhan syksyllä 1143 Thibaud II:n kanssa. Rauhassa kuningas hyväksyi Pierre de La Chêtren valinnan Bourgesin piispaksi ja siten hän sai kuningaskunnan yllä lepäävän pannaanjulistuksen puretuksi. Ludvig osallistui 22. huhtikuuta 1144 Saint-Denisissä kokoukseen, jolla ratkottiin kuninkaan ja paavin välinen konflikti.
Ero Aliénor Akvitanialaisesta

Heti palattuaan ristiretkeltä Ranskaan marraskuussa 1149 Ludvig VII päätti hakea avioeroa puolisostaan Aliénor Akvitanialaisesta. Paavi Autuas Eugenius III ja apotti Suger onnistuivat kuitenkin sovittelemaan avioparin jatkamaan yhteiseloa ja vuonna 1150 avioliitosta syntyi tytär Alix (1150–1195), kuningasparin toinen tytär.
Kuitenkin heti Sugerin kuoleman jälkeen vuonna 1151 kuningas vaati uudelleen avioeroa ja Beaugencyn konsiilissa löydettiin lopultakin selkeä peruste avierolle. Ludvig VII:n esi-isä Hugo Capet oli aikoinaan nainut Aliénorin esi-isän sisaren, eli oli kyse aviopuolisoiden sukulaisuudesta, he olivat viidensiä serkkuja. Tämän perusteella avioliitto mitätöitiin 18. maaliskuuta 1152. Aliénor otti myötäjäisensä itselleen ja jo 18. toukokuuta 1152 hän avioitui Anjoun kreivi Henri II Plantagenêt’n kanssa. Tästä tuli vuonna 1154 Englannin kuningas. Henri oli iältään 19-vuotias ja Aliénor 30-vuotias.
Tämä Ludvig VII:n vakava poliittinen virhe oli alkuna pitkään kestäneelle poliittiselle ja sotilaalliselle kilpailulle Ranskan ja Englannin kuningaskuntien välillä ja se kesti melkein koko keskiajan. Ludvig VII tuki Englannin kuninkaan ja alueiden lääninherran vastaista kapinoita niin Bretagnessa kuin Poitoussa, samoin myös Henri II:n pojat saivat tukea kapinointiin isäänsä vastaan. Tuen antamisessa Ludvig II helpotti:
Henrik II Plantagenêt’n despotismi, joka sai hänen vasallinsa kapinoimaan,
Ranskan papiston tuki, sillä Ludvigin hurskaus ja Ranskan piispojen historialliset ja läheiset siteet Kapetingin kuninkaisiin olivat tässä taustalla,
Henrik II:n poikien kapinointi, sillä nämä halusivat omia läänityksiään ja saivat kapinointiinsa turvapaikan Ludvig II:lta ja tukea äidiltään Aliénor Akvitanialaiselta.
Uudet avioliitot

1154
Keväällä Ludvig VII avioituu toisen kerran Kastilian prinsessa, infanta Constanzan (1140– 4. lokakuuta 1160) kanssa. Avioliitosta syntyy tytär Marguerite.
1158
Ludvig VII ja Henrik II sopivat erimielisyytensä ja neuvottelevat Margueriten ja Henrik Nuoremman välisestä avioliitosta. Sovinto on lyhytaikainen sillä jo maaliskuussa 1159 Henrik II ottaa itselleen Toulousen kreivin arvon ja kesän aina tapahtumaan tyytymätön Ludvig piirittää Toulousen kaupunkia.
1160
Kuningatar Constanza kuolee lapsivuoteeseen 4. lokakuuta synnytettyään Alix-tyttären.
Englannin Henrik II vannoo uskollisuudenvalan Ludvig VII:lle Normandian herttuakunnasta poikansa Henrik Nuoren puolesta.
Ludvig VII solmii liiton Flanderin ja Champagnen kreivien kanssa. Hän solmii kolmannen avioliittonsa 13. marraskuuta Adèle de Champagnen kanssa. Tästä avioliitosta syntyy mm. paljon kaivattu miespuolinen kruununperillinen.
1163
Paavi Aleksanteri III laskee Pariisin Notre-Dame katedraalin peruskiven. Kuningas Ludvig VII tekee merkittävän 200 livren lahjoituksen Pariisin piispa Maurice de Sullyn johtamille rakennustöille.
Englannin Henrik II:n ja Canterburyn arkkipiispan riita, jossa Ludvig tukee arkkipiispaa. Kuitenkin Henrikin asiamiehet murhaavat arkkipiispan.
1165
Miespuolinen kruununperijä Filip Augustus syntyy 21. elokuuta. Hän on Ludvig VII:n ainoa avioliitossa syntynyt poika.
1172–1173
Ludvig avittaa Henrik Nuoremman ja Rikhardin, Henrik II pojat, kapinaan isäänsä vastaan. Vuoden 1173 lopulla Ludvig ja Henrik II solmivat tilapäisen aselevon, jonka myötä monarkit vannovat ystävyyttä. Aselepoa seuraa sopimus ei-väkivaltaisesta yhteistyöstä.
1179
Ludvig antaa voidella poikansa Filipin kuninkaaksi Reimsin tuomiokirkossa ja sairauden uuvuttamana siirtää vallan pojalleen.
1180
Gisorsin rauha tuo pitkäaikaisen rauhan Englannin ja Ranskan välisiin jatkuviin sotiin.
Ludvig VII kuolee 18. syyskuuta sairauksiinsa. Filipin on helppo seurata isäänsä valtaistuimella, sillä hän on jo pitkään hoitanut valtakunnan asioita isänsä sairauden aikana.
Lapset

Herttuatar Eleonoora Akvitanialaisen kanssa:
Marie de France (1145 – 11. maaliskuuta 1198), puoliso vuonna 1164 Troyesin kreivi Henri I. de Champagne Liberaali Champagnen kreivikunnan sijaishallitsija 1190–1197.
Alix de France (1150–1195), avioitui Thibaud V de Champagne Hyvän (1129–1191) kanssa, joka oli Blois'n kreivi 1152–1191. Hän oli Alixin äitipuolen, kuningatar Adèlen toiseksi vanhin veli.
Infanta, Kastilian prinsessa Constanzan (1140–1160), joka oli Kastilian kuningas Alfonso VII:n ja Barcelonan Berengarian (1116 – helmikuu 1149) tytär, kanssa:
Marguerite de France (1158–1197), puoliso vuonna 1172 Englannin prinssi ja Normandian herttua Henrik Lyhyt (1155–1183), ja vuonna 1186 puoliso Unkarin kuningas Béla III. Ensimmäisestä avioliitosta syntyi poika William 19. kesäkuuta 1177, joka kuoli kolme päivää myöhemmin. Bélan ja Margueriten avioliitto oli lapseton.
Adèle de France, Vexin kreivitär Alix (1160–1218 tai 1221), avioitui vuonna 1195 Ponthieu-Montgommeryn kreivi Guillaume III:n kanssa.
Avioliitosta 1160–1180 Adèle de Champagnen (Adèle de Blois) kanssa:
Filip II Augustus (1165–1223), Ranskan kuningas.
Agnès de France (1171–1240), Bysantin keisarinna Anna, avioliitosta keisari Aleksios II Komnenoksen kanssa vuonna 1180, keisarina 1167–1183. Sen jälkeen toisessa avioliitossa vuonna 1183 keisarin Andronikos I Komnenoksen kanssa, keisarina 1110–1185. Avioitui vuonna 1204 Andrinoplen herran Theodosios Branasin kanssa.
Avioliiton ulkopuolinen lapsi:
Philippe de France (1161).
Hallitsemisen saavutukset

Vaikka Ludvig VII kasvatettiin ennemminkin olemaan pappi ja munkki kuin hallitsija, niin silti hän on ollut merkittävässä roolissa Ranskan historiassa ja kansakunnan muotoutumisessa:
Hän vahvisti kuninkaan valtaa kaikissa niissä maakunnissa, jotka kuuluivat hänen suoraan hallintaansa ja samalla hän taisteli itselleen feodaaliyhteisön vasalliherralle kuuluvan vallan.
Hän ympäröi itsensä hyvillä neuvonantajilla ja julkaisi merkittäviä lakeja valtakunnan hallitsemiseksi paremmalla tavalla.
Huolimatta toisen ristiretken suurista kuluista kuningaskunta vaurastui hänen hallintonsa aikana. Maatalous uudistui ja tuotanto lisääntyi, väestön lisäys oli merkittävää samoin teollisuuden ja kaupan kasvaminen. Voidaan myös puhua todellisesta älyllisesta renessanssista. Lisäksi valtakunta peittyi kivestä valmistetuista linnoituksista ja goottilainen arkkitehtuuri toi esiin parhaita saavutuksiaan.
Kuitenkin toinen ristiretki on katastrofaalinen ja koska avioero Akvitanian Aliénorasta oli valtava poliittinen erehdys, joka soi vasallille mahdollisuuden olla selvästi mahtavampi alueiden omistaja kuin hänen herransa, niin tarvittiin seuraavan kolmen ns. suuren kuninkaan toimenpiteet ja hallintoa, jotta nämä painavat virheet saatiin kokonaisuudessaan korjatuiksi.
Kirjallisuutta

Leblanc-Ginet, Henri: Histoire des Rois de France. Éditions Moréna et Actualités de l'Histoire, 1997.
Les Rois de France. Judocus. Pariisi 1989.
Kirchhoff, Elisabeth. Rois et Reines de France. Sekä Mémoires de Commines. 1996.
Wenzler, Claude: Généalogie des Rois de France. Èditions Ouest-France. 1994.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Ludvig VI Paksu | Ranskan kuningas   | Seuraaja: Filip II Augustus |
Ludvig VII toisella ristiretkellä. Kuvassa näkyvät hevosen loimessa Ranskan kuninkaan tunnukset, kultaiset liljat (fleur-de-lys) sinisellä taustalla, sekä Ludvig Pyhän kruunu. Keskiaikaisen käsikirjoituksen kuvitusta.
Ludvig VII:n kuviteltu muotokuva Jean Du Tillet'n 1500-luvun kirjankuvituksen mukaan.
Jolanda Neff
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jolanda Neff Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Puola
Prima TV

Prima TV (virallinen nimi Prima televize) on tšekkiläinen televisiokanava. Kanava lähettää ohjelmia Prahasta. Se aloitti toimintansa vuonna 1992 ja lähetti silloin Prahassa ja Keski-Böömissä nimellä FTV Premiéra, myöhemmin nimellä Premiéra TV. Kanavalla on ollut toimilupa vuodesta 1994 ja luvan edellytyksenä on että myös alueelliset ja paikalliset ohjelmatuottajat saavat lähetysaikaa. Kanavan nimi on vuodesta 1997 ollut Prima televize. Vuonna 2003 kanavalle myönnettiin toimilupa 28. kesäkuuta 2018 asti. MTG osti kanavasta 50% syksyllä 2005.
Aiheesta muualla

Priman kotisivut
Thừa Thiên Huế

Maakunta Vietnamin kartalla.
Thừa Thiên-Huế on maakunta Vietnamissa Bắc Trung Bộn alueella. Sen pääkaupunki on  Huế. Vuonna 2019 maakunnassa oli 1,18 miljoonaa asukasta. Sen pinta-ala on 4 903 km².
Maakunnan pääkaupunki Huế oli aikoinaan koko Vietnamin pääkaupunki. Siltä ajalta on säilynyt muistomerkkejä ja rakennuksia. Thừa Thiên-Huế oli myös Vietnamin sodan monien taisteluiden näyttämö.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thừa Thiên Huế Wikimedia Commonsissa
| n k Vietnamin suurkaupungit ja maakunnat |
| --- | --- | --- |
| Maakuntatasoiset kaupungit |  Cần Thơ  Đà Nẵng  Hải Phòng  Hà Nội  Hồ Chí Minhin kaupunki  Huế  |  |
| Maakunnat |  An Giang  Bắc Giang  Bắc Kạn  Bạc Liêu  Bắc Ninh  Bà Rịa-Vũng Tàu  Bến Tre  Bình Định  Bình Dương  Bình Phước  Bình Thuận  Cà Mau  Cao Bằng  Đắk Lắk  Đắk Nông  Điện Biên  Đồng Nai  Đồng Tháp  Gia Lai  Hà Giang  Hà Nam  Hà Tĩnh  Hải Dương  Hòa Bình  Hậu Giang  Hưng Yên  Khánh Hòa  Kiên Giang  Kon Tum  Lai Châu  Lâm Đồng  Lạng Sơn  Lào Cai  Long An  Nam Định  Nghệ An  Ninh Bình  Ninh Thuận  Phú Thọ  Phú Yên  Quảng Bình  Quảng Nam  Quảng Ngãi  Quảng Ninh  Quảng Trị  Sóc Trăng  Sơn La  Tây Ninh  Thái Bình  Thái Nguyên  Thanh Hóa  Tiền Giang  Trà Vinh  Tuyên Quang  Vĩnh Long  Vĩnh Phúc  Yên Bái  |  |
Zulfiqar

Šiialaisten yleinen kuvaus Zulfiqarista
Zulfiqar (arabiaksi ذُو ٱلْفَقَار, Ḏū-l-Faqār) on miekka, joka islamilaisen perimätiedon mukaan kuului Ali ibn Abi Talibille.
Profeetta Muhammedin kerrotaan antaneen Zulfiqarin ennen Uhudin taistelua Alille. Hänen taitonsa miekan kanssa olivat niin loistavat, että muslimien leirissä alkoi kiertää sanonta "Ei ole Alin vertaista sankaria tai miestä. Ei ole Zulfiqarin vertaista miekkaa." Kyseistä sanontaa alettiin sittemmin kaiverruttaa useisiin miekkoihin..
Alkuperäisen, Alin käyttämän Zulfiqarin uskotaan tänä päivänä olevan osa kokoelmaa, joka siirtyy imaamilta imaamille.
Ulkonäkö ja merkitys

Miekan silmiinpistävin ominaisuus on se, että se on kaksikärkinen miekka. Eri kuvauksista riippuen miekka haarautuu koko matkalta tai sitten vain kärjestä.
Zulfiqar on melko yleinen uskonnollinen symboli islamissa, etenkin šiialaisuudessa. Miekan mukaan on nimetty Iranin armeijan käyttämä panssarivaunumalli. Lisäksi bosnialainen erikoisjoukko, joka oli osallisena Trusinan verilöylyyn vuonna 1993, oli nimeltään "Zulfikar". Iranin korkea-arvoisin kunniamerkki, Zulfiqarin ritarikunta, on nimetty miekan mukaan. Ritarikunta on perustettu jo vuonna 1856. Viimeisin kunniamerkin saaja on Qassem Suleimani.
Galleria

Pahlavi-dynastian vaakuna. Zulfiqar kuvattuna kilven vasemmassa alalaidassa.
Ali ratsastaa Zulfiqarin kanssa. Maalaus 1800-luvulta.
Sahalaitainen versio Zulfiqarista intialaisessa museossa.
Zulfiqar kuvattuna osmanien käyttämässä lipussa 1800-luvulla.
Zulfiqarin ritarikunnan mitali ennen islamistivallankumousta.
Alpecin–Deceuninck

Alpecin–Deceuninck (UCI-tunnus ADC) on belgialainen maantiepyöräilyn ammattilaistalli, joka osallistuu korkeimpaan UCI World Tour -kilpailusarjaan. Talli perustettiin vuonna 2009 nimellä BKCP–Powerplus. Tallin menestynein ajaja on hollantilainen Mathieu van der Poel, joka on voittanut maantiepyöräilyn maailmanmestaruuden vuonna 2023, sekä cyclocrossin maailmanmestaruuden viidesti.
Tallin sponsorina toimi alkuun belgialainen pankki BKCP, josta tuli myöhemmin Beobank. Vuonna 2018 pääsponsoreiksi tulivat turkkilainen lentoyhtiö Corendon Airlines ja belgialainen vedonlyöntiyhtiö Circus. Vuonna 2020 pääsponsoriksi tuli shampoomerkki Alpecin, joka oli aiemmin sponsoroinut Katjuša-Alpecin-tallia. Vuosina 2020–2022 toinen nimisponsori oli italialainen sisustusmerkki Fenix ja talli oli tuolloin nimeltään Alpecin–Fenix. Vuonna 2021 tallin sivusponsoriksi tuli belgialainen rakennustuotevalmistaja Deceuninck, josta tuli heinäkuussa 2022 tallin toinen pääsponsoreista ja tallin nimeksi vaihtui Alpecin–Deceuninck. Deceuninck oli vuosina 2019–2021 Deceuninck–Quick-Step-tallin sponsori.
Joukkueen kokoonpano > 2025

Lähde: UCI
| Joukkueen kokoonpano 2025> Ajaja | Joukkueen kokoonpano 2025> Syntymäaika | Joukkueen kokoonpano 2025> Maa | Joukkueen kokoonpano 2025> Edellinen joukkue |
| --- | --- | --- | --- |
| Tobias Bayer | 17. marraskuuta 1999 |  Itävalta | Tirol KTM Cycling Team (2020) |
| Lars Boven | 13. elokuuta 2001 |  Alankomaat | Jumbo-Visma Development Team (2023) |
| Ramses Debruyne | 31. elokuuta 2002 |  Belgia | Alpecin-Deceuninck Development Team (2024) |
| Simon Dehairs | 4. kesäkuuta 2001 |  Belgia | Alpecin-Deceuninck Development Team (2024) |
| Tibor Del Grosso | 27. heinäkuuta 2003 |  Alankomaat | Alpecin-Deceuninck Development Team (2024) |
| Silvan Dillier | 3. elokuuta 1990 |  Sveitsi | AG2R La Mondiale (2020) |
| Sam Gaze | 12. joulukuuta 1995 |  Uusi-Seelanti | Alpecin-Fenix Development Team (2021) |
| Robbe Ghys | 11. tammikuuta 1997 |  Belgia | Sport Vlaanderen-Baloise (2022) |
| Gal Glivar | 1. toukokuuta 2002 |  Slovenia | UAE Team Emirates Gen Z (2024) |
| Michael Gogl | 4. marraskuuta 1993 |  Itävalta | Qhubeka NextHash (2021) |
| Kaden Groves | 23. joulukuuta 1998 |  Australia | BikeExchange-Jayco (2022) |
| Quinten Hermans | 29. heinäkuuta 1995 |  Belgia | Intermarché-Wanty-Gobert Matériaux (2022) |
| Juri Hollmann | 30. elokuuta 1999 |  Saksa | Movistar Team (2023) |
| Jimmy Janssens | 30. toukokuuta 1989 |  Belgia | Cibel-Cebon (2018) |
| Timo Kielich | 5. elokuuta 1999 |  Belgia | Alpecin-Deceuninck Development Team (2023) |
| Xandro Meurisse | 31. tammikuuta 1992 |  Belgia | Circus-Wanty Gobert (2020) |
| Jasper Philipsen | 2. maaliskuuta 1998 |  Belgia | UAE Team Emirates (2020) |
| Edward Planckaert | 1. helmikuuta 1995 |  Belgia | Sport Vlaanderen-Baloise (2020) |
| Jensen Plowright | 15. toukokuuta 2000 |  Australia | Équipe continentale Groupama-FDJ (2022) |
| Johan Price-Pejtersen | 26. toukokuuta 1999 |  Tanska | Bahrain Victorious (2024) |
| Jonas Rickaert | 7. helmikuuta 1994 |  Belgia | Sport Vlaanderen-Baloise (2018) |
| Oscar Riesebeek | 23. joulukuuta 1992 |  Alankomaat | Roompot-Charles (2019) |
| Henri Uhlig | 1. elokuuta 2001 |  Saksa | Alpecin-Deceuninck Development Team (2023) |
| Fabio Van den Bossche | 21. syyskuuta 2000 |  Belgia | Sport Vlaanderen-Baloise (2021) |
| Mathieu van der Poel | 19. tammikuuta 1995 |  Alankomaat | IKO Enertherm-BKCP (2013) |
| Stan Van Tricht | 20. syyskuuta 1999 |  Belgia | Soudal Quick-Step (2023) |
| Luca Vergallito | 14. syyskuuta 1997 |  Italia | Alpecin-Deceuninck Development Team (2023) |
| Gianni Vermeersch | 19. marraskuuta 1992 |  Belgia | Verandas Willems (2016) |
| Emiel Verstrynge | 4. helmikuuta 2002 |  Belgia | Alpecin-Deceuninck Development Team (2024) |

Lähde:  ProCyclingStats
Aiheesta muualla

Kotisivut (alpecin-deceuninck.com) (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alpecin–Deceuninck Wikimedia Commonsissa
| n k UCI WorldTeams – UCI World Tour joukkueet (2023) |
| --- | --- |
Joukkueet (2023):  AG2R Citroën Team  Alpecin–Deceuninck  Arkéa–Samsic  Astana Qazaqstan Team  Bora–Hansgrohe  Cofidis  EF Education–EasyPost  Groupama–FDJ  Ineos Grenadiers  Intermarché–Circus–Wanty  Movistar Team  Soudal–Quick-Step  Team Bahrain Victorious  Team Jayco–AlUla  Team DSM–Firmenich  Team Jumbo–Visma  Lidl–Trek  UAE Team Emirates 
Sarjat:  UCI World Tour 2024  UCI ProSeries (2024)  UCI Africa Tour  UCI America Tour  UCI Asia Tour  UCI Europe Tour  UCI Oceania Tour
Ei asfaltti liiku

| ”Ei asfaltti liiku” Se |
| --- | --- | --- |

Kappaleen tiedot
 Albumilta: Pohjalla
 Julkaistu: 1978
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 02.45
 Levy-yhtiö: Love Records
Ei asfaltti liiku on Yarin säveltämä ja sanoittama kappale, jonka Se-yhtye levytti 1978 suomalaista uutta aaltoa esitelleelle Pohjalla-kokoelmalevylle. Vuonna 1994 Pojat-yhtye levytti kappaleen levylleen Punk it . Laulajana toimi tällöinkin Yari.
Yarin mukaan ”Ei asfaltti liiku” on ”kuva tai hetki, kohtaus”, jonka hän on ”maalannut” lauluksi, ei selkeä tarina. Musiikillisena tehokeinona kappaleen kertosäe ja kitarasoolo ovat eri sävellajissa kuin kappaleen muut säkeistöt.
Se-yhtyeen levytys

Levytys tehtiin Microvox-studiossa. Musiikki sovituksineen oli jo ennen yhtyeen mukaantuloa selkeänä Yarin päässä. Yhtyeelle jäi tehtäväksi vain toteuttaa Yarin näkemys. Yarin mukaan kappaleen paras versio tuhoutui, kun nauha katkesi yhtyeen sitä kuunnellessa. Kappale oli alkujaan nimeltään ”Eikä asfaltti liiku”, mutta levyn kanteen nimi kirjoitettiin väärin, ja niin kappale sai uuden nimen.
Se-yhtyeen levytys > Tekijät

Yari (laulu)
Jukka Peurasaari (kitara)
Erkki Okkonen (basso)
P. A. Ulmanen (kosketinsoittimet)
Ari Puolanen (rummut)
Atte Blom (tuottaja)
Se-yhtyeen levytys > Muilla kokoelmilla

Punkrokki (1995)
Punk ja yäk! – Suomipunk 1977–1987 (2009)