stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Need for Speed

| Need for Speed |
| --- | --- |

Kehittäjä:  EA Canada (1994–2001)  Black Box Games (2001–2002)  EA Black Box (2002–2011)  EA Montreal (2009)  EA Singapore (2010)  Quicklime Games (2010)  Slightly Mad Studios (2009–2011)  Criterion Games (2010–2012, 2020–)  Ghost Games (2013–2020)
Julkaisija:  Electronic Arts
Lajityyppi:  ajopeli
Alusta:  3DO  Android  Game Boy Advance  iOS  Windows  MS-DOS  Nintendo 3DS  Nintendo DS  Nintendo GameCube  OS X  PlayStation  PlayStation 2  PlayStation 3  PlayStation 4  PlayStation 5  PlayStation Portable  PlayStation Vita  Sega Saturn  Wii  Wii U  Windows Mobile  Windows Phone  Xbox  Xbox 360  Xbox One  Xbox Series X/S  Zeebo
Ensijulkaisu:  The Need for Speed (1994)
Viimeisin julkaisu:  Need for Speed Unbound (2022)
Aiheesta muualla
Kotisivut
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Need for Speed (NFS) on Electronic Artsin julkaisema ajopelisarja, jonka pelejä on julkaistu useille laitealustoille. Useimmiten peleissä keskitytään ajamaan urheiluautoilla pitkin ratoja.
Need for Speed -sarjan juuret ovat Distinctive Softwaressa, kanadalainen tietokonepelien kehittäjien ryhmä, jonka Electronic Arts osti ja muutti sen omaksi Kanadan osajaostokseen. Ennen EA:n yritysostoa, Distinctive Software oli luonut sellaisia ajopelien kulmakiviä kuin Stunts ja The Duel: Test Drive II.
Pelisarja sai alkunsa vuonna 1994 alun perin 3DO-konsolilla julkaistulla ja PC:lle käännetyllä pelillä The Need for Speed. Tämä kuulua Test Drive -autopeliä jäljittelevä peli sai lehdistöltä suopeita arvosteluita. Need for Speed jäi ainoaksi realismia tavoittelevaksi peliksi koko sarjassa.
Pohjois-Amerikassa sarjan nimen alla julkaistiin myös Infogramesin (nykyinen Atari) kehittämät V-Rally (1997) ja V-Rally 2 (1999) -rallipelit.
Pelit > The Need for Speed (1994)

The Need for Speed (tai NFS) on vuonna 1994 julkaistu ajopeli. Se julkaistiin alun perin 3DO-konsolille, PC-versio (DOS) julkaistiin vuotta myöhemmin. Myös Sega Saturn ja PlayStation saivat omat versionsa vuonna 1996. Peli jäljitteli Test Drive -pelisarjan tunnelmaa lisäämällä niistä tutut poliisien takaa-ajot ja tutkanpaljastimen, pelintekijöistä osa oli ollut tekemässä Test Driveä ja suosittua Stunts-ajopeliä.
Pelit > The Need for Speed SE (1996)

The Need for Speed Special Edition oli alkuperäispelin uudispainos, jonka mukana tuli sekä DOS- että Windows 95 -versiot. Windows 95:lle räätälöity versio tuki DirectX 2:ta ja verkkopelimahdollisuutta TCP/IP:n yli. Pelin mukana tuli kaksi uutta rataa ja pelimoottoria oli rukattu uuteen uskoon. Arvosteluissa kritisoitiin ennen kaikkea kasvaneita laitetehoja.
Pelit > Need for Speed: Road Challenge (1999)

Pelin nimi Euroopassa oli Road Challenge, mutta Yhdysvalloissa High Stakes.
Pelit > Need for Speed: Porsche 2000 (2000)

Pelin Euroopan julkaisun nimi oli Porsche 2000, paitsi Saksassa ja Etelä-Amerikassa, jossa se julkaistiin nimellä Need for Speed: Porsche. Pohjois-Amerikan julkaisun nimi sitä vastoin oli Porsche Unleashed.
Pelit > Need for Speed: Underground 2 (2004)

Need for Speed: Underground 2 on vuonna 2004 julkaistu, Electronic Artsin kehittämä ja julkaisema ajopeli. Se on Undergroundin jatko-osa. Peli on saatavilla Nintendo GameCubelle, PlayStation 2:lle, Xboxille, Nintendo DS:lle, Game Boy Advancelle sekä Microsoft Windowsille.
Pelit > Need for Speed: Underground Rivals (2005)

Underground Rivals oli PlayStation Portable -käsikonsolille tehty versio Undergroundista.
Pelit > Need for Speed: Most Wanted (2005)

Need for Speed: Most Wanted julkaistiin 21. marraskuuta 2005 ja se oli yksi ensimmäisistä Xbox 360 -konsolin peleistä. Pelin edeltäjäänsä Need for Speed: Underground 2:een verrattuna pelin konsepti oli vedetty suhteellisen uusiksi.
Most Wantedissa tehtävänä on voittaa kilpailuja ja kerätä tarpeeksi liikennerikkomuksia, jotta pelaaja pystyisi nousemaan eräänlaisella katukilpailijoiden ”mustalla listalla” seuraavaan vastustajaan. Mustalla listalla on 15 ajajaa, jotka ajavat eri autoilla, joista jokaisen auton voi voittaa.
Pelistä julkaistiin myös erikoisversio, Black Edition, jonka mukana tuli kaksi uutta automallia (BMW M3 GTR (E46) ja vuoden 1967 Chevrolet Camaro), kilpailua ja pelin tekemisen taustoihin perehdyttävä levy.
Black Editionissa on esimerkiksi yksi Blacklist-kuljettaja enemmän kuin alkuperäisessä pelissä nimeltään Rog, joka on Black Editionissa 16. kuljettaja.
Pelit > Need for Speed: Most Wanted 5-1-0 (2005)

Most Wanted oli PlayStation Portablelle tehty versio vuoden 2005 Most Wanted -pelistä.
Pelit > Need for Speed: Carbon (2006)

Need for Speed: Carbon on kanadalaisen EA Black Boxin kehittämä ajopeli. Peli julkaistiin 2. marraskuuta 2006. NFS: Carbon eroaa edeltäjästään NFS: Most Wantedista siten, että tämä sijoittuu yöhön, samoin kuin Underground, Underground 2 ja Underground Rivals. Pelissä on mukana myös poliisit.
Pelit > Need for Speed: Own the City (2006)

Need for Speed Carbonin Nintendo DS:lle ja PlayStation Portablelle tehty versio Carbonista.
Pelit > Need for Speed: ProStreet (2007)

Need for Speed: ProStreet julkaistiin marraskuussa 2007. Yksi pelin uudistuksista on tarkka vauriomallinnus, mutta siinä ei ole vapaata ajoa.
Pelit > Need for Speed: Undercover (2008)

Need for Speed: Undercover julkaistiin marraskuussa 2008. Se on toiminnantäyteinen ja tarinavetoinen peli, joka ei kerännyt kovinkaan paljon kiitosta.
Pelit > Need for Speed: Shift (2009)

Need for Speed: Shift keskittyy rata-autoiluun, kuten ProStreet. Peli julkaistiin syyskuussa 2009 ja sen kehitti pelisarjasta poiketen lontoolainen Slightly Mad Studios.
Pelit > Need for Speed: Nitro (2009)

Need for Speed: Nitro on Nintendo DS:lle ja Wiille julkaistu ajopeli. Peli julkaistiin Pohjois-Amerikassa 2. marraskuuta 2009, ja Euroopassa 6. marraskuuta.
Pelit > Need for Speed World (2010)

Need for Speed World oli ilmainen online-moninpeli.
Pelit > Need for Speed: Hot Pursuit (2010)

Pääartikkeli: Need for Speed: Hot Pursuit (vuoden 2010 videopeli)
Pelit > Need for Speed: Shift 2 Unleashed (2011)

Shift 2 Unleashed on jatkoa vuoden 2009 Shiftille. Peli on edeltäjänsä tavoin ratakisaamista. Shift 2 Unleashed julkaistiin maaliskuussa 2011.
Pelit > Need for Speed: The Run (2011)

The Run julkaistiin marraskuussa 2011. Peli on tarinapainotteinen, toisin kuin muutamat aiempien vuosien pelit. Pelin juoni kertoo elämän ja kuoleman kilpailusta läpi Yhdysvaltojen, eli pelissä on monenlaista maastoa aina lumivuorista aavikoihin. Pelissä ei ole avointa maailmaa.
Pelit > Need for Speed: Most Wanted (2012)

Need for Speed: Most Wanted julkaistiin lokakuussa 2012.
Alustoina on ainakin Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360, PlayStation Vita, iOS ja Android, alkaa vuonna Pohjois-Amerikassa 30. lokakuuta 2012 ja Wii U version jälkeen vuonna 2013. Peliä voi käyttää myös PlayStation Moven kanssa.
Pelit > Need for Speed: Rivals (2013)

Need for Speed: Rivals julkaistiin marraskuussa 2013.
Pelit > Need for Speed: No Limits (2015)

Need for Speed: No Limits julkaistiin vuonna 2015.
Pelit > Need for Speed Payback (2017)

Need for Speed: Payback julkaistiin vuonna 2017. Alustoina Microsoft Windows, Playstation 4 ja Xbox One. Payback keskittyy avoimen maailmaan Fortune Valleyyn, joka on kuvitteellinen versio Las Vegasista.
Pelit > Need for Speed Heat (2019)

Need for Speed: Heat julkaistiin marraskuussa vuonna 2019. Alustoina Microsoft Windows, Playstation 4 ja Xbox One. Heat keskittyy avoimen maailman Palm Cityyn, joka on kuvitteellinen versio Miamista. Aika ei kulu dynaamisesti, vaan pelaaja voi itse valita pelaako yö- vai päiväkisoja.
Pelit > Need for Speed Unbound (2022)

Need for Speed: Unbound julkaistiin joulukuussa vuonna 2022. Alustoina Microsoft Windows, Playstation 5 ja Xbox Series X/S. Unbound keskittyy avoimen maailmaan Lakeshore Cityyn joka on kuvitteellinen versio Chicagosta.
Muut

V-Rally
V-Rally 2
V-Rally 3
Motor City Online
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Need for Speed Wikimedia Commonsissa
Sarjan viralliset kotisivut
| --- | --- |
Pelisarja::  The Need for Speed (1994) II III: Hot Pursuit (1998) High Stakes Porsche Unleashed Hot Pursuit 2 Underground Underground 2 Most Wanted (2005) Carbon ProStreet Undercover Shift Nitro World Hot Pursuit (2010) Shift 2: Unleashed The Run Most Wanted (2012) Rivals No Limits Need for Speed (2015) Payback (2017) Heat (2019)
Muut osat::  V-Rally V-Rally 2 V-Rally 3 Motor City Online
The Need for Speed (1994)
Need for Speed: Most Wanted (2005)
Juha Löppönen

Juha Löppönen on suomalainen dokumenttielokuvien tuottaja. Hänen tunnettuja töitään ovat Maija Hirvosen ohjaama Neurotyypit (2024), joka voitti DocPoint -dokumenttielokuvafestivaalien parhaan kotimaisen dokumenttielokuvan palkinnon, sekä Anna Antsalon ohjaama Meren tuomat (2021), joka oli ehdolla Jussi-gaalassa Parhaaksi dokumenttielokuvaksi.
Teoksia

Kylkiäinen (2018)
Orkesterin edessä (2019, linjatuottajana)
Seurapeli (2020, linjatuottajana)
Paras vuosi ikinä (2020–2021, linjatuottajana)
Meren tuomat (2021)
African Moot (2022, co-producerina)
Eläinoikeusjuttu (2022)
Neurotyypit (2024)
Aiheesta muualta

Juha Löppönen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Turun ortodoksinen kirkko

| Turun ortodoksinen kirkko |
| --- | --- |
 Turun ortodoksinen kirkko kauppatorilta nähtynä.
Sijainti:  Turku
Kirkkokunta:  Suomen ortodoksinen kirkko
Hiippakunta:  Helsingin hiippakunta
Seurakunta:  Turun ortodoksinen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1839–1845
Suunnittelija:  C. L. Engel
Tyylisuunta:  uusklassismi, empire
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Turun ortodoksinen kirkko, virallisesti Pyhän marttyyrikeisarinna Aleksandran kirkko, on Turun ortodoksisen seurakunnan pääkirkko Turun kauppatorin laidalla. Vuonna 1846 käyttöön vihitty kirkko on yksi Suomen vanhimpia ortodoksisia kirkkorakennuksia.
Kirkko rakennettiin Carl Ludvig Engelin suunnitelmien mukaan, mutta Engel ei kuitenkaan ehtinyt itse nähdä kirkon valmistumista. Kirkko on pyhitetty Pyhälle marttyyrikeisarinna Aleksandralle. Ikonostaasin ikonit on maalannut Berndt Abraham Godenhjelm, kun taas muut kirkon ikonit taas ovat peräisin Valamon luostarista.
Historia

Keisari Nikolai I antoi 5. tammikuuta 1838 määräyksen ortodoksisen kirkon rakentamisesta Turkuun. Vuoden 1827 Turun palon jälkeen Carl Ludvig Engel oli piirtänyt kaupungille täysin uuden asemakaavan, johon kuului myös nykyisen kauppatorin paikalle suunniteltu monumentaalinen Raatihuoneentori. Engelin visioima empireaukio jäi kuitenkin suurelta osin toteutumatta, ja raatihuonettakaan ei torille rakennettu. Raatihuoneen sijaan torin laidalle nousi Nikolai I:n käskystä ortodoksinen kirkko, ja samalla tori nimettiin Aleksanterintoriksi.
Ortodoksisen kirkon rakennustyöt aloitettiin vuonna 1839 ja saatiin päätökseen vuonna 1845. Rakentaminen rahoitettiin kokonaan Venäjän valtion kassasta ja hintaa sille tuli 67 886 ruplaa. Kirkko vihittiin käyttöön 2. syyskuuta 1846. Kirkko pyhitettiin Pyhälle marttyyrikeisarinna Aleksandralle, joka oli keisari Diocletianuksen puoliso. Aleksandra valikoitui kirkon suojelijaksi todennäköisesti siksi, että hän oli myös Nikoi I:n puolison Aleksandra Feodorovnan taivaallinen esirukoilija.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Turun ortodoksinen kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Turun uskonnolliset rakennukset
| --- | --- |
Evankelis-luterilainen kirkko:  Henrikinkirkko • Hirvensalon kirkko • Kakskerran kirkko • Lutherin kirkko • Maarian kirkko • Martinkirkko • Mikaelinkirkko • Paattisten kirkko • Pallivahan kirkko • Pyhän Katariinan kirkko • Pyhän Ristin kappeli • Turun linnan kirkko • Turun tuomiokirkko • Varissuon kirkko • Ylösnousemuskappeli
Muut kristilliset:  Betel-kirkko • Pyhän Birgitan ja Autuaan Hemmingin kirkko • Pyhän Hengen kappeli • Pyhän Henrikin ekumeeninen taidekappeli • Turun helluntaiseurakunnan rukoushuone • Turun ortodoksinen kirkko
Muut uskonnolliset rakennukset:  Turun buddhalainen temppeli • Turun moskeija • Turun synagoga  • Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon seurakuntakeskus
Tuhoutuneet:  Beetlehem-kirkko • Betanian kirkko • Immanuel-kappeli •  Rouvasväen raamattuseuran rukoushuone
Tanskan kuninkaallinen kirjasto

| Tanskan kuninkaallinen kirjasto> tansk. Det Kongelige Bibliotek |
| --- | --- |

 Tanskan kuninkaallisen kirjaston päärakennus Kööpenhaminassa. Rakennus koostuu vanhasta yliopistokirjaston rakennuksesta ja uudesta osasta (1999).
Osoite:  Søren Kierkegaards Plads 1, Kööpenhamina, Tanska
Koordinaatit:  55.673517°N, 12.582685°E
Omistaja:  Tanskan kuningaskunta
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tanskan kuninkaallinen kirjasto (tansk. Det Kongelige Bibliotek) on Kööpenhaminassa toimiva yhteenliittymä, johon kuuluvat Tanskan kuningaskunnan kansalliskirjasto ja Kööpenhaminan yliopiston kirjasto (tansk. Danmarks Nationalbibliotek og Københavns Universitetsbibliotek).
Kirjastolla on yli 500-vuotinen historia. Sen alkuna voidaan pitää vuonna 1482 perustettua yliopistokirjastoa (Universitetsbiblioteket). Kuningas Frederik III perusti yhteenliitymään kuuluvan kuninkaallisen kirjaston vuonna 1648, ja vuonna 1673 se muutti omaan kirjastorakennukseensa, joka on nykyisin Tanskan kansallisarkiston käytössä. Vuonna 1697 Kuninkaallinen kirjasto sai vapaakappaleoikeuden kaikkiin Tanskassa painettuihin julkaisuihin. Yliopistokirjaston kokoelmat paloivat Kööpenhaminan suurpalossa vuonna 1728. Yliopistokirjaston Fiolstræden rakennus vihittiin 1861. Kuninkaallisen kirjaston rakennus Slotsholmenissa vihittiin 1906, ja 1927 Kuninkaallinen kirjasto alkoi toimia myös Kööpenhaminan yliopiston kirjastona. Vuonna 1999 otettiin käyttöön Slotsholmenin kirjastorakennuksen viereen rakennettu uudisrakennus "Musta timantti". Vuonna 2016 kirjastolla oli toimintaa kaikkiaan viidessä osoitteessa.
Nimikkeiden lukumäärällä (yli 35 milj. fyysistä nimikettä vuonna 2014, lähes 200 hyllykilometriä aineistoa) mitaten kansalliskirjasto luetaan maailman 20 suurimman kirjaston joukkoon. Vapaakappaleiden ja perinteisten kirjahankintojen ja aineistotilausten ohella Tanskan kuninkaallinen kirjasto kerää erityisesti Tanskaan liittyvää digitaalista aineistoa myös internetistä.
Henkilökuntaa kirjastolla oli vuonna 2015 täystoimisesti laskien 417,7 hengen vuosityöpanosta vastaava määrä.
Kuvia

Tanskan kuninkaallisen kirjaston vanhempi osa Slotsholmenilla.
Kävelysiltoja kansalliskirjaston uudemmasta osasta vanhemman rakennuksen viereen rakennettuun liitososaan.
Mustana timanttina tunnettu kansalliskirjaston uusi osa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tanskan kuninkaallinen kirjasto Wikimedia Commonsissa
Pöykkölän koulu

Pöykkölän koulu oli peruskoulu Rovaniemen Pöykkölässä. Ennen sen lakkautusta siinä toimi kaksi kakkosluokkaa ja yksi ykkösluokka. Se oli toiminnassa vuoden 2009 kevääseen saakka, jonka jälkeen Rovaniemen kaupunginhallitus päätti lakkauttaa koulun. Entisissä koulun tiloissa toimii nykyisinmilloin? päiväkoti, joka sijaitsi samassa rakennuksessa koulun kanssa, joskin eri puolella rakennusta.
Suomen ortodoksiset hiippakunnat

Suomen ortodoksisessa kirkossa on kolme hiippakuntaa. Ortodoksisen kirkon hiippakuntaa johtaa Suomessa joko arkkipiispa tai metropoliitta.
Helsingin arkkihiippakunta, jota johtaa KP Helsingin ja koko Suomen arkkipiispa
Kuopion ja Karjalan hiippakunta, jota johtaa KP Kuopion ja Karjalan metropoliitta
Oulun hiippakunta, jota johtaa KP Oulun metropoliitta
Aiheesta muualla

Helsingin hiippakunta
Kuopion ja Karjalan hiippakunta
Oulun hiippakunta[vanhentunut linkki]
Dahlia Mustavaara

| Dahlia Mustavaara |
| --- | --- |
 Dahlia palvelija Pupun kanssa Majatalo Amandassa.
Näyttelijä(t):  Inkeri Mertanen
Kesto:  2016–2020, 2021, 2022–
Ensi- esiintyminen:  Osa 3034: Camillan viimeinen oljenkorsi on kukka (2. syyskuuta 2016)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Dahlia Orvokki Mustavaara (o.s. Hänninen)
Sukupuoli:  nainen
Asuinpaikka:   Helsinki
Suhteet
Vanhemmat:  Vuokko Hänninen
Puoliso(t):  Gunnar Mustavaara (ex-aviomies, seksisuhde) Aaro Vaalanne (aviomies) 
Lapset:  Camilla Mustavaara (adoptiotytär)   Monica Mustavaara
Lastenlapset:  Magnus Mustavaara
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dahlia Orvokki Mustavaara (o.s. Hänninen) (käyttänyt myös salanimeä Orvokki) on Inkeri Mertasen esittämä kuvitteellinen hahmo saippuasarjassa Salatut elämät, jossa hän on esiintynyt syyskuusta 2016 eteenpäin. Dahlia nähtiin myös Pihlajasadun 3. tuotantokaudella kesällä 2020. Elokuussa 2020 hahmo poistui väliaikaisesti sarjasta, sillä Mertanen ei saanut osallistua kuvauksiin koronaviruspandemian takia keväällä 2020. Mertanen palasi kuvauksiin keväällä 2021 ja Dahlia nähtiin etäyhteydellä muutamassa jaksossa syyskuussa 2021. Hahmo teki lyhyen paluun lokakuussa 2021. Dahlia palasi sarjaan pysyvästi keväällä 2022.
Taustaa

Dahlia on varakas ja asuu omistamassaan Mustavaaran kartanossa. Hän pukeutuu tyylikkäästi ja on varsin elegantti. Hänellä oli miespalvelija kutsumanimeltään Pupu, jonka oikeaa nimeä ei ole kerrottu. Tämä kuitenkin joutui vankilaan, koska jäi kiinni huumeliigan pomona. Hänellä oli sarjan aikana myös toinen palvelija, jota kutsui Pupuksi. Hänellä oli Roomassa omat palvelijansa ja Pupuna toimi suomessa myös Benjamin Taalasmaa. Dahlialla on hienostunut maku ja hän pitääkin erityisesti sherrystä sekä beluga-kaviaarista.
Dahlia ei ole tehnyt koskaan töitä ex-miehensä Gunnarin omaisuuden ansiosta. Tämän vuoksi hän olisi jäänyt rahattomaksi, sillä Gunnar halusi tästä eron rakastuessaan Ullaan. Dahlia yritti huijata Gunnarin omaisuuden yhdessä Aki Nikkisen kanssa – onnistumatta siinä. Myöhemmin pääsivät sopuun ja Dahlian hienostunut elämäntyyli oli turvattu. Nykyisin hän on kuitenkin osakas Mustavaara-yhtiössä.
Taustaa > Perhe

Dahlia on Camillan adoptioäiti, Monican äiti sekä Gunnarin ex-vaimo. Dahlialla oli huonot välit Camillaan, jonka kanssa hän ei tullut toimeen. Camilla ei edes suostunut kutsumaan tätä äidikseen. Nykyään Camillan ja Dahlian välit ovat jo paremmat. Vuonna 2018 paljastui, ettei Camilla ole Dahlian ja Gunnarin biologinen tytär vaan hänet on adoptoitu toisesta perheestä. 
Dahlialla on myös lapsenlapsi, Magnus Mustavaara, joka on Monican poika. Dahlian sukulaisista on mainittu, että eivät ole olleet aina niin mukavia. Hänellä onkin Mäntsälässä asuva äiti, Vuokko Hänninen, johon on ollut pitkään huonot välit. Gunnar on ivaillut että ilman häntä Dahlialla ei olisi Mustavaara-sukunimeä.
Tapahtumat sarjassa

Dahlia ilmestyi Pihlajakadulle, kun Camilla kertoi tälle isänsä sairaudesta. Aluksi Dahliaa ei kiinnostanut tulla, mutta hän muutti mielensä kuullessaan Gunnarin seurustelevan. Dahlia yritti saada Gunnarin eroamaan uudesta puolisostaan, Ullasta, ja perumaan häät, mutta tavallaan onnistui ja Gunnar meni naimisiin Alissa Nikkisen kanssa. Jonkin aikaa Gunnar seurusteli Ulla Taalasmaan kanssa, mutta heidän erottuaan Dahlian ja Gunnarin välit ovat lämmenneet.
Myöhemmin Dahlia päätyi sänkyyn Seppo Taalasmaan kanssa. Sen jälkeen hän on tapaillut myös Ismo Laitelaa, jota hän myös avusti rahallisesti Ismon lähikaupan uudistamisessa. Myöhemmin hän kuitenkin vaati rahansa takaisin, sillä Ismo oli osakkaana Taalasyhtiöissä, joka osti Mustavaara-yhtiön kaavaileman liikekiinteistön.
Vuonna 2019 Dahlia alkoi seurustella muistinsa menettäneen Aaro Vaalanteen kanssa. Pari kihlautui nopeasti ja alkoi suunnitella häitä. Aluksi hän oli epäileväinen että seurapiireissä leviäisi tieto Aaron rikollisesta menneisyydestä, jonka hyväksymisessä hänelläkin oli vaikeuksia. Nämä suunnitelmat saivat kuitenkin päätöksen, kun Camilla vajosi koomaan helikopterionnettomuuden seurauksena; Dahlia tajusi, että hänellä on edelleen tunteita Gunnaria kohtaan ja hänen oli vaikea käsitellä tyttärensä tilannetta, joten hän lähti Roomaan. Hänen palvelijansa toimitti myöhemmin kirjeet Gunnarille ja Aarolle, selittääkseen tilanteen heille.
Syksyllä 2021 Dahlia otti yhteyttä Aaroon videopuhelulla auttaakseen häntä saamaan sairaalan johtajan paikan. Samalla hän kertoi palaavansa Helsinkiin. Myöhemmin epäileväinen Jutta ilmoitti salaa Dahlialle, ettei Aaro tarvitse hänen apuaan. Tämä sai hänet kannattamaan pätevämmän Kalle Laitelan valintaa paikalle.
Keväällä 2022 Dahlia teki paluun Helsinkiin ja yllätti Aaron työpaikaltaan. Selvisi, että hän oli suositellut Aaron sairaalan johtajaksi Kallen tilalle. Hän ryhtyi juonimaan yhdessä Ismon kanssa, jotta saisi Aaron takaisin itselleen ja Jutta kiinnostuisi Ismosta. Dahlia sai aivoinfarktin jonka jälkeen hän lähti toipumaan äitinsä luokse. Hänen tilansa ehti mennä todella huonoksi koska Aarolle hän oli aiemmin esittänyt kipeää selkää ja hän ei jäänyt auttamaan Dahliaa tämän oikeasti kaaduttua. Jossain vaiheessa kuitenkin Aaro ja Dahlia palasivat yhteen ja menivät vuoden 2024 kevätkauden päätösjaksossa naimisiin, ja samalla Aaro sai muistinsa takaisin.
Ihmissuhteet > Perhesuhteet

Camilla Mustavaara: adoptiotytär, salasi vuosikymmeniä kaikilta tämän kaksoissiskon Satun ja yhdessä Gunnarin kanssa adoption. Sittemmin heidän välinsä ovat lähentyneet.
Monica Mustavaara: tytär, tullut aiemmin hänen kanssaan paremmin toimeen kuin adoptiotytär Camillan kanssa.
Magnus Mustavaara: tyttärensä Monican poika.
Ihmissuhteet > Rakkaussuhteet

Gunnar Mustavaara: entinen aviomies, jonka kanssa adoptiotytär Camilla ja biologinen tytär Monica.
Aaro Vaalanne: entinen kihlattu, josta erosi Camillan koomatilanteen vuoksi. Kuitenkin myöhemmin menivät naimisiin 2024.
Ihmissuhteet > Ystävyyssuhteet

Karin Ekholm: kerrottu olevan Camillan perhetuttuja.
Rosmarine Duncker: seurapiiriystävä, kävivät yhdessä Taalasbiilissä korjauttamassa tämän autoa.
Esteri: seurapiiriystävä, Dahlia kuuli häneltä Taalasbiilin markkinoinnista, joka houkutteli varakkaita rouvia Kari Taalasmaan seuraksi.
Ismo Laitela: olivat ystäviä, kunnes hän kuuli Ismon olevan Taalasyhtiöiden osakas. Sittemmin ovat sopineet välinsä.
Arvo Turunen: vanhoja liiketuttuja. Aikoi tehdä rahalahjoituksen sairaalaan, jonka perui, koska Jutta tönäisi Dahliaa hänen nähden. Dahlia lepytteli Arvon tekemään lahjoituksen, kun Jutta pyysi Dahlialta anteeksi käytöstään.
Ihmissuhteet > Vihamieliset suhteet

Ulla Taalasmaa: eivät tulleet toimeen, koska tämä seurusteli Gunnarin kanssa. Heille syntyi monesti riitaa ja kerran jopa tappelu, jossa Dahlia lamautti tämän kaasusumuttimella. Piti Ullaa ja hänen perhettään roskaväkenä. Sittemmin ystävystyneet.
Noel Taalasmaa: adoptiotytär Camillan ex-aviomies; aluksi piti tätä löytönä, mutta pettyi suuresti häneen, koska oli pettänyt Camillaa ja yrittänyt vallata Mustavaara-yhtiöt itselleen.
Sabrina Mustavaara: ei pitänyt hänestä, koska tämä oli ostanut Camillan osakkeet Mustavaara-yhtiöstä.
Ingvar Mustavaara: ei pitänyt hänestä, koska oli salannut Gunnarin olevan Sabrinan isä sekä kiristämällä Gunnaria Ulrikan itsemurhakirjeellä.
Jutta Korhonen: ei pidä hänestä, koska riitelivät Amandassa.