stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karl Alfred Welin

Karl Alfred Welin (15. toukokuuta 1868 Tuusula – 14. marraskuuta 1955) oli suomalainen liikemies, joka omisti helsinkiläisen Brondinin kahvilan 1910- ja 1920-luvuilla.
Welin kävi koulunsa Heinolassa ja sen jälkeen kauppakoulun Helsingissä. Hän aloitti liikemiehen uransa ostettuaan Kärkölän kirkonkylässä sijainneen Fontenin kauppaliikkeen vuonna 1890. Seuraavana vuonna Welin osti John Bohmin kauppaliikkeen Järvelän asemalta ja hän harjoitti sitten tukku- ja vähittäiskauppaa. Welin toimi myös puutavaraliikemiehenä ja hän laajensi liiketoimiaan hankkimalla sahalaitoksen Lappilan kylästä. Vuosina 1899–1900 Welin rakensi toisen sahalaitoksen Tohmajärvelle ja osti sieltä Joukolan maatilan. Vuonna 1911 Welin myi Joukolan tilan ja sahalaitokset Tohmajärvi Oy:lle, jonka toimitusjohtajana hän oli vuoteen 1918 saakka.
Welin muutti 1909 Helsinkiin ja osti sieltä K. M. Brondinin konditorialiikkeen. Sen jälkeen kun liike muutettiin osakeyhtiöksi Welin oli liikkeen toimitusjohtajana vuoteen 1928 saakka.  Hän omisti myös Toiminimi K. A. Welinin tukkuliikkeen ja kun tämä liike muutettiin osakeyhtiöksi nimellä Ab K. M. Welin Oy Welin hän oli liikkeen toimitusjohtajana vuoteen 1928 saakka. Welin oli mukana perustamassa Suomen Käsityöläis-Osakepankkia ja oli pankin hallintoneuvoston jäsenenä. Hän käynnisti Kalastajatorpan ravintolan toiminnan ja oli mukana perustamssa muun muassa Maakauppiaitten Oy:tä, Leipurien Tukkuliike Oy:tä ja Ab Putkijohto Oy:tä.
Karl Allgöwer

Karl Allgöwer
Karl Allgöwer (s. 5. tammikuuta 1957) on entinen saksalainen jalkapalloilija. Hänen seuroinaan olivat Stuttgarter Kickers (1977–1980) ja VfB Stuttgart (1980–1991).
Länsi-Saksan jalkapallomaajoukkueen kanssa Allgöwer ylsi vuonna 1986 toiseksi maailmanmestaruuskilpailuissa Meksikossa. Hän nousi jälleen otsikoihin vuonna 2006 jouduttuaan Stuttgartissa aseistetun ryöstön uhriksi.
Kalatonlammi (Ruovesi)

| Kalatonlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  61°53′45″N, 24°26′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ruoveden alue (35.33)
Laskuoja:  oja Vähä-Karviaan 
Järvinumero:  35.339.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  156,4 m  
Rantaviiva:  0,599 km  
Pinta-ala:  1,72 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKalatonlammi 
Kalatonlammi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Hyyrylän kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Enonjoen valuma-alueeseen (35.339) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 156,4 metriä mpy.
Kadaka

| Kadaka |
| --- | --- |
 Asuinalueen kartta.
 Asuinalueen sijainti Tallinnassa.
Valtio:  Viro
Maakunta:  Harjumaa
Kunta:  Tallinna
Kaupunginosa:  Mustamäe
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  asuinalue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2,81 km²
Väkiluku (1.1.2018):  4 225
 – Väestötiheys:  1 503,6 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kadaka on asuinalue (vir. asum) Mustamäen kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 281 hehtaaria ja väkiluku 4 225 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 60 prosenttia oli virolaisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kadaka Wikimedia Commonsissa
Kalifornianturpiaali

| Kalifornianturpiaali |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Turpiaalit Icteridae
Suku::  Punaolkaturpiaalit Agelaius
Laji::  tricolor
Kaksiosainen nimi
 Agelaius tricolor  (Audubon, 1837) 
 Kaliforniantrupiaalin esiintymisalue
Katso myös
   Kalifornianturpiaali Wikispeciesissä   Kalifornianturpiaali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kalifornianturpiaali (Agelaius tricolor) on erittäin uhanalainen varpuslintu, joka elää Pohjois-Amerikan länsirannikolla Pohjois-Kaliforniasta Meksikon Baja Californiaan. Sen elinympäristön ala on noin 113 000 neliökilometriä ja populaation koko 250 000 yksilöä.
Kari (kalustesarja)

Kari 1 -tuoleja Kiteen Evankelisessa Kansanopistossa.
Käsinojaton Kari 2 -tuoli.
Kari XM -tuoleja Villa Staffansissa Turussa.
Kari on Kari Asikaisen suunnittelema, vuonna 1969 markkinoille tuodusta Kari-tuolista syntynyt kalustesarja, jota valmistetaan muotoonpuristetusta koivu- tai pyökkiviilusta. Alun perin tuolia valmisti Huonekalutehdas Korhonen Oy ja vuosina 1979–2014 raisiolainen P. O. Korhonen Oy. Tuolista tuli erittäin suosittu julkisten tilojen kalustuksessa, ja se kasvoi yhdestä tuolimallista suomalaisen huonekaluteollisuuden laajimpiin kuuluvaksi kalustesarjaksi.
Alkuperäinen Kari 1 -tuoli syntyi täyttämään tarvetta pinottavasta käsinojin varustetusta tuolista julkisiin tiloihin. Sen rakenne perustui Kari Asikaisen jo opiskeluaikoina saamiin ajatuksiin. Kari-tuolin prototyypeillä kalustettiin Kannelmäen kirkko, jossa niitä on yhä käytössä.
Vaaleasta koivuviilusta muotoon puristettuja tuoleja valmistettiin aluksi Korhosen huonekalutehtaalla Alvar Aallon tuotteiden rinnalla. Kari-tuolien suosio kasvoi Suomessa tasaisesti 1970-luvulla, ja niitä myytiin paljon myös ulkomaille. Suosio alkoi vaikuttaa Korhosen kykyyn tuottaa Alvar Aallon kalusteita pääasiakkaalleen Artekille. Kari-tuoli siirrettiin 1979 valmistettavaksi samaan sukuun kuuluvan Pekka Korhosen Ruskolle perustamaan P. O. Korhonen Oy:n tehtaaseen, joka siirtyi uusiin tiloihin Raisioon 1984. Tehtaan tuotanto perustui kokonaan laajenevaan Kari-mallistoon, ja 1980-luvulla julkisten tilojen kalustevalmistaja Martela Oy osti P. O. Korhosen saadakseen Kari-kalustemalliston myyntiohjelmaansa.
Kari 1 -tuolia oli 2010-luvun puoleenväliin mennessä tehty yli puoli miljoonaa kappaletta. Vuodesta 2010 lähtien sitä on valmistanut lisenssillä myös japanilainen Actus. Vuonna 1982 tuli markkinoille käsinojaton ja verhoilematon Kari 3 -tuoli, jonka istuinosa on yhtä kappaletta eikä ruuviliitoksia käytetä. Sisustusarkkitehdit SIO ry palkitsi sen vuoden 1982 parhaana suomalaisena julkisten tilojen huonekaluna. Muita Kari-tuoleja ovat käsinojaton Kari 2, kaksinkertaisilla käsinojilla varustettu Kari 4 sekä nojatuolimallit Kari X ja XM. Kalustesarjaan kuuluu myös pöytiä ja lastenkalusteita.
Aiheesta muualla

Kari-tuoleja Martelan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
”Tässä on Suomen yleisin tuoli, eikä se ole juhlittua designia”, juttu Kari-tuoleista Helsingin Sanomien Kuukausiliitteessä, huhtikuu 2019 (tilaajille)
Kari-tuoli on klassikko, Designarkisto
Kelly Asbury

| Kelly Asbury |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Kelly Adam Asbury
Syntynyt: 15. tammikuuta 1960
Kuollut: 26. kesäkuuta 2020 (60 vuotta)
Ammatti:  ohjaaja, käsikirjoittaja, näyttelijä ja kuvittaja
Puoliso:  Loretta Weeks (vih. 1990; k. 2006)   Jacquie Boggs  (vih. )
Lapset:  Kevin Asbury
Ohjaaja
Aktiivisena:  1982–2019
Aiheesta muualla
IMDb
Kelly Asbury (15. tammikuuta 1960 Beaumont, Texas – 26. kesäkuuta 2020 Encino, California) on yhdysvaltalainen ohjaaja, käsikirjoittaja, näyttelijä ja kuvittaja Käsikirjoittajana hän on toiminut muun muassa elokuvissa Hiidenpata, Pieni merenneito, Bernard ja Bianca Australiassa, Kaunotar ja hirviö, Toy Story – leluelämää, Egyptin prinssi, Kananlento, Shrek, Kung Fu Panda, Madagascar 2, Räyhä-Ralf ja Frozen – huurteinen seikkailu. Ohjaajana hän on toiminut muun muassa elokuvissa Spirit – villi ja vapaa, Shrek 2, Gnomeo & Julia, Smurffit: Kadonnut kylä ja Uglydolls - Täydellisen epätäydelliset.
Kalatonjärvi (Padasjoki, Virmailansaari)

| Kalatonjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Padasjoki
Koordinaatit:  61°26′07″N, 25°20′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.221.1.020
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  135,7 m  
Pituus:  290 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  0,836 km  
Pinta-ala:  1,825 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKalatonjärvi 
Kalatonjärvi  on Päijät-Hämeessä Padasjoella Virmailansaaren kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 135,7 metriä mpy.
Kanerva (laulaja)

| Kanerva |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Kanerva Salomaa
Syntynyt: 6. helmikuuta 1982 (ikä 42)
Muusikko
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  pop folk
Soittimet:  kitara
Levy-yhtiöt:  Texicalli Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kanerva (oik. Kanerva Salomaa, o.s. Pasanen, s. 6. helmikuuta 1982 Helsinki) on suomalainen laulaja-lauluntekijä.
Kanerva on aloittanut soolouransa vuonna 2009 esittäen omia suomenkielisiä kappaleitaan yhtyeensä kanssa, sekä soolona itseään kitaralla säestäen. Vuonna 2011 Kanerva julkaisi ensi-EP:nsä, jonka kappale "Herra Heinäkuu" soi muun muassa Radio Suomessa ja Radio Helsingissä. Samana vuonna Kanerva lauloi myös Pussikaljaelokuvan avauskappaleen. Marraskuussa 2012 julkaistiin Kanervan single "Kaksi poikaa".
Kanervan musiikki on suomenkielistä folkrockia, joka on saanut vaikutteita amerikkalaisesta lauluntekijäperinteestä, mm. Suzanne Vegalta.
Kanerva on valmistunut ammattikorkeakoulusta elokuva- ja tv-käsikirjoittajaksi. Hänen esikoisnäytelmänsä Jos oisin jo iso sai kantaesityksensä Teatteri Vantaassa vuonna 2010.
Kanerva julkaisi maaliskuussa 2018 debyyttialbumin Paritanssi. Levyn tuottivat yhdessä Kanerva ja Hannu Pikkarainen ja levyn julkaisi Texicalli Records. Ennen albumin julkaisua siltä julkaistiin singlet  Kypsiä marjoja, Muiden onni ja Joutomaat.
Kanerva myös sanoittaa kappaleita muille artisteille.
Kanervan vanhemmat ovat näyttelijä Anne Nielsen ja oopperalaulaja Matti Pasanen.
Albumit

Paritanssi (2018)
Kuinka aika pysäytetään (2019)
Perijät (2022)
Aiheesta muualla:

Kanervan Facebook-sivu.
Kelly Catlin

| Kelly Catlin |
| --- | --- |
 Kelly Catlin vuonna 2018
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. marraskuuta 1995 Saint Paul, Minnesota, Yhdysvallat
Kuollut: 7. maaliskuuta 2019 (23 vuotta) Stanford, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Uran tiedot
Laji:  pyöräily
 Tietolaatikko päivitetty 11.3.2019 
Kelly Catlin (3. marraskuuta 1995 – 7. maaliskuuta 2019) oli yhdysvaltalainen kilpapyöräilijä. Catlin voitti urallaan kolme maailmanmestaruutta vuosina 2016–2018 sekä joukkuetakaa-ajon olympiahopeaa Riossa vuonna 2016.
Catlin valmistui vuonna 2018 Minnesotan yliopistosta, jossa hän opiskeli kiinan kieltä ja biolääketieteen tekniikkaa. Sen jälkeen hän opiskeli Stanfordin yliopistossa laskennallista tekniikkaa.
Catlin kaatui kahdesti kilpailuissa vuoden 2018 loppupuolella. Lokakuussa hän hänen kätensä murtui, ja joulukuussa hän sai aivotärähdyksen, jonka seurauksena hän kärsi valoyliherkkyydestä ja päänsäryistä. Nämä puolestaan aiheuttivat sen, että Catlin ei enää yltänyt itse itselleen asettamiin tavoitteisiin sen paremmin urheilussa kuin opinnoissakaan, mistä seurasi masennus. Catlin oli yrittänyt itsemurhaa jo tammikuussa 2019.
Catlin teki itsemurhan yliopiston asuntolan huoneessaan Kaliforniassa 7. maaliskuuta 2019. Catlinin omaiset luovuttivat tämän aivot Bostonin yliopiston aivopankkiin, jossa tutkitaan aivotärähdysten vaikutusta aivoihin ja sitä kautta ehkä myös voidaan pohtia itsemurhan syitä.
Kaukasuksen raja 2008

Kaukasuksen raja 2008 (ven. учения «Кавказский рубеж 2008», utšenija "Kavkazkij rubež 2008")  oli Venäjän 58. yleisjoukkojen armeijan 27. kesäkuuta alkaen pitämä 6 000 sotilaan sotaharjoitus Pohjois-Kaukasian sotilaspiirissä. Harjoitukseen osallistui myös yli 30 panssarivaunua, miltei 190 miehistönkuljetusvaunua ja yli 30 telatykkiä sekä miltei 20 sotilaskuljetuskonetta ja taistelulentokonetta sekä yli 10 helikopteria.
Harjoitus järjestettiin Krasnodarin aluepiirin, Stavropolin aluepiirin, Ingušetian ja Pohjois-Ossetia-Alanian alueella. Harjoituksen ilmoitettuna tarkoituksena oli torjua Kaukasiassa esiintyvää terrorismia ja turvata Venäjän federaation eteläraja. Harjoitusalueen eteläosasta Pohjois-Ossetia-Alaniata Tskhinvaliin oli noin 50 kilometrin matka. Toisten lähteiden mukaan harjoituksiin osallistuneet komentajat olivat maininneet, että järjestettyjen harjoitusten tarkoituksena oli valmistautua rientämään Etelä-Ossetiaan venäläisten rauhanturvaajien avuksi (Georgian hyökkäyksen sattuessa).
Harjoituksen avasi Venäjän federaation puolustusministeri allekirjoittamalla sotaharjoitussuunnitelman.
Harjoituksessa käytettiin samankaltaista kalustoa kuin Etelä-Ossetiasta käydyissä taisteluissa vajaata kuukautta myöhemmin elokuussa 2008. Georgian vastaava terrorismin torjuntaan vastaan ilmoitettu sotaharjoitus oli samaan aikaan pidetty Immediate Response 2008.
Harjoitusten aikana heinäkuussa Venäjän federaation puolustusministeriö siirsi Etelä-Ossetian armeijan käyttöön sen jo hallussa pitämän helikopterin täydennykseksi kaksi hävittäjää. Toimella oli Venäjän federaation ulkoasiainministeriön edustajan mukaan tarkoitus rauhoittaa Tbilisin kuumapäitä.
Kaukasuksen rintama

| --- | --- |
 Puna-armeijan rintamat toisessa maailmansodassa 
Baltian rintamat: 
Baltian rintama: 
1. Baltian rintama: 
2. Baltian rintama: 
3. Baltian rintama: 
Brjanskin rintama: 
Luoteisrintama: 
Orjolin rintama : 
Valko-Venäjän rintamat: 
Valko-Venäjän rintama: 
1. Valko-Venäjän rintama: 
2. Valko-Venäjän rintama: 
3. Valko-Venäjän rintama: 
Keskustan rintama: 
Kurskin rintama: 
Lännen rintama : 
Ukrainan rintamat: 
1. Ukrainan rintama: 
2. Ukrainan rintama: 
3. Ukrainan rintama: 
4. Ukrainan rintama: 
Arorintama: 
Etelän rintama: 
Lounaan rintama: 
Voronežin rintama: 
Reservirintama : 
Kaukoidän rintamat: 
Kaukoidän rintama: 
1. Kaukoidän rintama: 
2. Kaukoidän rintama: 
Transbaikalin rintama : 
Moskovan rintamat: 
Moskovan puolustuslinja: 
Moskovan reservirintama: 
Možaiskin puolustuslinja: 
Kalininin rintama: 
Reservirintama : 
Pohjoiset rintamat: 
Karjalan rintama: 
Leningradin rintama: 
Pohjoinen rintama: 
Olhavan rintama : 
Kaukasuksen rintamat: 
Kaukasuksen rintama: 
Pohjois-Kaukasuksen rintama: 
Transkaukasian rintama: 
Krimin rintama : 
Stalingradin rintamat: 
Donin rintama: 
Kaakon rintama: 
Stalingradin rintama: 
Kaukasuksen rintama  oli Puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin 30. joulukuuta 1941 Transkaukasuksen rintamasta. Se jaettiin 28. tammikuuta 1942 Transkaukasuksen sotilaspiiriksi ja Krimin rintamaksi. Rintaman komentajana toimi kenraaliluutnantti Dimitri Kozlov. Perustamishetkellä rintamaan kuuluivat 44., 47. ja 51. armeijat.
Karl Alpiger

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Sveitsi> Miesten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Crans-Montana 1987 | syöksylasku |  |
|  Pronssia | Vail 1989 | syöksylasku |  |
Karl Alpiger (s. 27. huhtikuuta 1961 Wildhaus) on sveitsiläinen alppihiihtäjä. Hän kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1982–1990.
Alpiger sai MM-pronssia syöksylaskussa Crans-Montanassa 1987 ja Vailissa 1989. Syöksylaskun maailmancupissa hän oli kolmas kaudella 1984–1985 ja viides kaudella 1985–1986. Hän voitti viisi maailmancupin osakilpailua, sijoittui neljä kertaa toiseksi ja kaksi kertaa kolmanneksi.
Palkintosijat maailmancupin osakilpailuissa

Lähde: FIS
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| Päivä | Kilpailupaikka | Laji | Sijoitus |
| 14. helmikuuta 1985 |  Bad Kleinkirchheim | syöksylasku | 1. |
| 9. maaliskuuta 1985 |  Aspen | syöksylasku | 2. |
| 16. elokuuta 1985 |  Las Lenas | syöksylasku | 1. |
| 18. elokuuta 1985 |  Las Lenas | syöksylasku | 1. |
| 3. helmikuuta 1986 |  Crans-Montana | alppiyhdistetty | 3. |
| 15. elokuuta 1986 |  Las Lenas | syöksylasku | 2. |
| 17. tammikuuta 1987 |  Wengen | syöksylasku | 2. |
| 7. maaliskuuta 1987 |  Aspen | syöksylasku | 3. |
| 20. maaliskuuta 1988 |  Åre | syöksylasku | 1. |
| 17. helmikuuta 1989 |  Aspen | syöksylasku | 1. |
| 10. maaliskuuta 1990 |  Hemsedal | supersuurpujottelu | 2. |
Kalakukko

Kalakukko
Kalakukko avattuna
Kalakukko on suomalainen perinneruoka, yleisemmin Savossa tarjottu ja valmistettu. Se on rekisteröity Euroopan unionin aidoksi perinteiseksi tuotteeksi heinäkuussa 2002.
Kalakukossa ruistaikinakuoren sisään leivotaan yleisesti kalaa sekä sian kylkeä. Kalakukkoa paistetaan uunissa, perinteisesti leivinuunissa, paisto kestää 5–7 tuntia.
Sana kukko tai kalakukko on vanhastaan tunnettu taikinakuorisen paistoksen nimitys suomen murteissa likipitäen Viipuri–Raahe-linjan pohjoispuolella. Kalakukon etymologiasta on esitetty erilaisia teorioita. On arveltu, voisiko kukko olla samaa kielellistä lähtöä kuin kanalintu-uros eli kukko, mutta yhtä hyvin nimen alkuperäksi on ehdotettu huippua, kukkuraa tai kukkulaa tarkoittavaa kukku-sanaa. Jälkimmäistä tulkintaa tukee se, että kukkupäätä, kukkurapäätä on eräissä murteissa sanottu kukkopääksi. Näin sana kukko voisi olla lyhentymä kukkopiirakasta, jonka alkuperäinen merkitys on muodoltaan pullea piirakka. Erään selitysmallin mukaan nimi liittyy kätkemiseen ja paketoimiseen, jolloin kalakukon kuori olisi siis eräänlainen kukkaro.
Vuonna 2008 Mikko Bentlin osoitti tutkimuksessaan, että kalakukon kukko on eri alkuperää kuin kanalintua tarkoittava sana. Kukko on siis homonyymi, kuten vaikkapa sana kuusi (puun nimi ja lukusana). Kalakukon kukko-sana on lainaa alasaksasta, sanasta, joka vastaa saksan kuchen-sanaa. Tällöin kukko tarkoittaa kakkua tai piirakkaa. Tosin Bentlin palasi näin – ilmeisesti aikaisemmin huomiotta jääneeseen – selitykseen, jonka jo Elias Lönnrot esitti vuonna 1874 julkaistussa sanakirjassaan.
Savolainen kalakukko

Kalakukko on muun muassa muuttoliikkeen myötä tullut suosituksi Savon ulkopuolellakin. Kalakukon voi nauttia lämpimänä tai kylmänä. Perinteisesti kalakukon kuoren päälle sipaistaan voita.
Kalakukon avaamiseen liittyy kaksi erilaista koulukuntaa: Ensimmäisen mukaan kukon päälliseen leikataan pyöreä aukko tai kuorta lähdetään leikkaamaan spiraalimaisesti kukon ympäri sen mukaisesti, miten syönti edistyy. Silloin saadaan ensimmäinen pala kuorta nautittavaksi ja reiän kautta päästään käsiksi sisällykseen. Toisen koulukunnan mukaan kukko leikataan siivuiksi, joissa on sekä kuorta että sisällystä. Edellistä tapaa leikata kalakukko tavataan yleensä pohjoisemmassa Savossa.
Myös kalakukon perusraaka-aineesta on kaksi koulukuntaa. Toisen mukaan kalakukko tulee tehdä muikusta, toisen mukaan ahvenesta. Raaka-aineen mukaiset kutsumanimet ovat muikkukukko ja ahvenkukko.
Patakukko, kahvallinen kalakukko ja säilyke

Kalakukko voidaan myös valmistaa pataan, jolloin taikinakuorta asetellaan padan pohjalle ja kanneksi. Tällöin kukkoa nimitetään ”patakukoksi” tai ”kuppikukoksi”. Kukosta tunnetaan myös versio nimeltään ripakukko, jossa taikinakuoreen sijoitetaan vitsaksista punottu lenkki kahvaksi. Nykyisin kalakukkoja on saatavana myös purkitettuna säilykkeenä.
Yläkainuulainen kalakukko

Suomussalmella, Kuusamossa ja myös Vienassa on savolainen kalakukko ollut tuntematon vielä 1950-luvulla. Siellä kalakukko tehtiin siten, että ruisleipätaikinalevylle ladottiin kevyesti suolatut kalat – mieluusti siikoja – ja levyn reunat käännettiin sivuilta kalojen päälle. Päädyt jäivät auki. Paistamisaika on vain leivän ja kalan kypsymiseen tarvittava aika, siis huomattavan lyhyt savolaiseen kukkoon verrattuna.
Tällaisessa kukossa eivät kalan ruodot ehtineet hautua pehmeiksi, vaan kalat oli ruodittava tavalliseen tapaan, mutta leipäaines maistui samalta kuin savolaisessa kalakukossa.
Vienasta Kuusamon kautta matkanneilla laukkukauppiailla on ollut niin sanottuja räätijauhoista leivottuja vaaleita kukonkuoria. Silminnäkijän mukaan heillä oli alkumatkasta varaa heittää leipäkuoria sammalikkoon ruokailupaikalla. Siis kala oli tärkeämpi kuin kuori.[lähde? ]
Kalakukkokasku

Kalakukkoon liittyy paljon kaskuja, joista tässä on yksi. Jatkosodan aikana Päämajassa Mikkelissä, marsalkka Gustaf Mannerheimin pöydässä jääkärikenraali Viljo Tuompo kertoi tarinan, jossa taivaan portilta käännytettiin mies, koska hänen savolaisuutensa oli tullut ilmi. Syyksi kerrottiin, ettei taivaassa yhden savolaisen takia ruveta kalakukkoja leipomaan. Tällöin oli Mannerheim kääntynyt Kuopiossa syntyneen tykistönkenraali Vilho Nenosen puoleen ja todennut.
»Niin, että pieni on toivo.»
Kalakukon kieku

Savossa puhutaan perinteisesti kalakukon laulamisesta tai kiekumisesta, jolla tarkoitetaan ääntä joka syntyy kun uunissa olevan kukon kuori murtuu ja täytteiden nesteet valuvat arinan pohjalle. Kiekumisen voi korjata lisäämällä murtumakohtaan leipomisesta ylijäänyttä taikinaa.
Muita kalakukkoa muistuttavia ruokalajeja

Läheistä sukua kalakukolle on pohjoiskarjalainen lanttukukko, jonka täytteen perusraaka-aine on lanttu. Perinteisesti Itä-Suomessa kukkoja valmistetaan myös lihasta ja perunasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kalakukko Wikimedia Commonsissa
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Kalakukon naatintaohje (Arkistoitu – Internet Archive)
Neuvoston asetus (ETY) N:o 2082/92, "Kalakukko"
Tunnetun Hanna Partasen kalakukkoleipomon kyltti Kuopiossa.
Kalvot

| Kalvot |
| --- | --- |
 Irtokalvo (Membranomyces delectabilis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Cantharellales
Heimo::  Hydnaceae
Suku::  Kalvot Membranomyces  Adans. ex Fr.
Lajit
 Irtokalvo Membranomyces delectabilis  Kamarakalvo Membranomyces spurius 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kalvot (Membranomyces) on Hydnaceae-heimoon kuuluva sienisuku. Se sisältää kaksi kuvattua lajia orvakoita. Ne muodostavat sienijuuria useiden eri kasvien kanssa.
Kuvaus

Kalvot ovat muodoltaan orvakoita. Niillä on alustanmyötäinen itiöemä ja sileä itiölava. Rihmastorakenne on monomiittinen ja sinkilät puuttuvat.  Basidiot ovat kaksi-itiöiset. Itiöt ovat sileät, inamyloidit ja vaihtelevat muodoltaan ellipsoidista miltei pallomaiseen.
Levinneisyys

Kalvojen suvulla on laaja levinneisyys pohjoisen pallonpuoliskon metsissä. Niitä tavataan Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Aiemmin suku tunnettiin huomattavasti nykyistä suppeammalta alueelta, mutta 2010-luvulla ympäristönäytteiden sekvensointi on muuttanut käsityksen kalvojen levinneisyydestä.
Ekologia

Koska kalvot muodostavat itiöemänsä puuainekselle, niitä pidettiin aiemmin lahottajasieninä. Käsitys kuitenkin muuttui vuonna 2003, kun irtokalvon (Membranomyces delectabilis) todettiin muodostavan sienijuuria kuusen ja poppelin kanssa Virossa. Sittemmin on havaittu, että monet muutkin kasvit (sianpuolukat, koivut, valkopyökit, pyökit, männyt, tammet ja hemlokit) elävät symbioosissa eri kalvolajien kanssa. Kalvot ovat siis generalisteja, jotka muodostavat ektomykorritsoja sekä koppi- että paljassiemenisten kasvien kanssa.
Luokittelu

Fylogeneettisten tutkimusten mukaan kalvot ovat läheisintä sukua korallihaarakkaille (Clavulina). Vaikka kalvojen ja korallihaarakkaiden itiöemät poikkeavat merkittävästi toisistaan, sukuja yhdistävät monomiittinen rihmastorakenne, kaksi-itiöiset basidiot ja itiöiden muoto. Lisäksi molemmat suvut muodostavat ektomykorritsoja. Kalvot ja korallihaarakkaat luokiteltiin aiemmin Clavulinaceae-heimoon, jota nykyään pidetään Hydnaceae-heimon synonyyminä.
Kalvoja on kuvattu kaksi lajia: kamarakalvo (Membranomyces spurius) ja irtokalvo (Membranomyces delectabilis). Molemmat ovat oletettavasti suomalaisia lajeja. Lisäksi suvussa on vielä tieteelle kuvaamattomia lajeja, joiden DNA:ta on havaittu maaperänäytteistä eri puolilta maailmaa.