stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Imre Thököly
Elämäkerta > Thököly kurutsien johtajana ja Ylä-Unkarin ruhtinaana

Tuolloin 19-vuotias Thököly nousi kurutsien johtoon vuonna 1678. Thököly muovasi kurutseista 20 000:n miehen tehokkaan sotajoukon ja parin vuoden aikana heidän onnistui vallata Ylä-Unkari Habsburgien kannattajilta eli labantseilta. Hän meni myös naimisiin Ferenc I Rákócziin lesken Ilona Zrínyin kanssa ja sai näin hallintaansa Rákóczien suvun huomattavan maaomaisuuden. Vuonna 1682 Thököly valittiin Ylä-Unkarin ruhtinaaksi. Tukea hallinnolleen hän etsi ensin Ranskasta ja Puolasta, mutta joutui lopulta kääntymään Osmanien valtakunnan puoleen. Osmanien sulttaani tarjosi hänelle jopa Unkarin kuninkaan titteliä, josta Thököly kuitenkin kieltäytyi.
Habsburgien asemaa uhkasivat tällä välin unkarilaisten lisäksi monet muut tekijät. Ranska liitti itseensä Strasbourgin vuonna 1681 ja Kara Mustafa paššan huhuttiin valmistelevan sotaretkeä Itävaltaa vastaan. Asemansa vakauttaakseen keisari Leopold I lupasi Sopronin valtiopäivillä vuonna 1681 kunnioittaa protestanttien oikeuksia ja Unkarin lakeja. Thökölyn kanssa solmittiin lyhytikäiseksi jäänyt aselepo.
Elämäkerta > Turkkilaisten tappio ja Thökölyn myöhempi elämä

Osmanien valtakunnassa unkrailaisten menestys oli vakuuttanut turkkilaiset Habsburgien kukistamisen mahdollisuudesta. Keväällä 1683 Kara Mustafa pašša johti 100 000 miehen armeijan pitkin Tonavaa kohti Wieniä Itävallassa. Thököly jatkoi tällä välin omia sotatoimiaan Habsburgeja vastaan, mutta ei osallistunut turkkilaisten päähyökkäykseen. Thököly uskoi turkkilaisten voittavan yksinkin ja heidän voittonsa jälkeen Unkarista tehtäisiin osmanien vasallivaltio Thökölyn alaisuudessa. Habsburgit saivat kuitenkin tukea Puolan Juhana III Sobieskilta, sekä Baijerin ja Saksin vaaliruhtinailta. Liittouma voitti turkkilaiset Wienin taistelussa 12. syyskuuta 1683. Wienissä saavutetun voiton jälkeen Leopold päätti edelleen vapauttaa Unkarin turkkilaisten hallinnasta. Thököly menetti nopeasti kannatustaan ja monet kurutsit loikkasivat Habsburgien puolelle.
Vuomnna 1688 kukistui viimeinen Thökölyn kannattajien hallussaan pitämä Munkácsin linna, jonka puolustusta Thökölyn vaimo Ilona oli johtanut. Lopulta Imre ja Ilona päätyoivät maanpakolaisiksi Osmanien valtakuntaan. Turkkilaiset tekivät vielä hetkellisesti Thökölystä Transilvanian ruhtinaan vuonna 1690, mutta turkkilaisvalta Unkarissa päättyi lopullisesti Karlowitzin rauhaan vuonna 1699. Thököly kuoli İzmitissä 13. syyskuuta 1705.
Tilanne Keski-Euroopassa vuonna 1683. Thökölyn hallitsema Ylä-Unkari on kartalla Principality of Upper Hungary.
Pedikyyri

Varpaankynsien lakkaus.
Pedikyyri tarkoittaa jalkahoitoa, jonka kosmetologi suorittaa. Pedikyyri voi sisältää muun muassa jalkojen hieronnan, ihon kovettumien hionnan, kynsinauhojen siistimisen ja varpaankynsien leikkauksen ja lakkauksen. Pedikyyrejä suorittavat kauneushoitolat.
Pedikyyrin aluksi jalkoja liotetaan jalkakylvyssä ihon ja kynsinauhojen pehmentämiseksi. Vanha kynsilakka poistetaan varpaankynsistä. Kantapäiden kovettunut iho voidaan hioa jalkaraspilla. Jalkojenhoidon ammattilainen välttää raspin käyttöä ja käyttää kirurgin veistä. Varpaankynsien lakkaamisen helpottamiseksi saatetaan käyttää vaahtomuovista tehtyjä varpaidenerottelijoita.
Sana tulee latinan kielen sanoista pes (gen. pedis) 'jalka' ja cura 'hoito'.
Tianqi

| Tianqi  明熹宗像 |
| --- | --- |
 
Kiinan keisari
Valtakausi:  1. lokakuuta 1620 – 30. syyskuuta 1627
Edeltäjä:  Taichang
Seuraaja:  Chongzhen

Syntynyt:  23. joulukuuta 1605 Peking, Kiina
Kuollut:  30. syyskuuta 1627 (21 vuotta) Peking, Kiina
Suku:  Zhu
Isä:  Taichang
Äiti:  Xiaohe
Keisari Tianqi (kiin. 明熹宗像, 23. joulukuuta 1605 – 30. syyskuuta 1627), alku­peräiseltä nimeltään Zhu Youxiao (kiin. 朱載垕), oli Kiinan Ming-dynastian viides­toista keisari, joka hallitsi vuosina 1620–1627. Hän oli keisari Taichangin poika. Hänen aika­kausi­nimensä Tianqi merkitsee taivaallista avausta.
Elämäkerta

Zhu Youxiao tuli keisariksi 15-vuotiaana sen jälkeen, kun hänen isänsä, keisari Taichang oli kuollut hallittuaan vain vajaan kuukauden.  Hän ei kiinnittänyt kovin suurta huomiota valtiollisiin asioihin, ja häntä syytettiin myös niiden velvollisuuksien laimin­lyönnistä, jotka pojalle kuuluivat hänen isäänsä kohtaan, sillä hän ei toiminut isänsä toivomalla tavalla. On mahdollista, että Zhu Youxiao kärsi oppimis­vaikeuksista tai muustakin. Hän oli luku­taidoton eikä osoittanut kiinnostusta opintoihinsa.
Koska hän ei kyennyt lukemaan muistioita eikä ollut kiinnostunut valtiollisista asioista, hovin pää­eunukki Wei Zhongxian piti tosiasiallista valtaa hallussaan yhdessä rouva Keshin, Zhu Youxiaon lasten­hoitajan kanssa. Zhu Youxiao ilmeisesti käytti suuren osan ajastaan puusepän töihin. Wei käytti tilaisuutta hyväkseen ja ryhtyi nimittämään palatsin tärkeisiin virkoihin henkilöitä, joihin hän luotti. Samaan aikaan rouva Keshi, nuoren keisarin lasten­hoitaja, yritti pitää vallan hallussaan poistamalla kaikki muut naiset keisarin haaremista lukitsemalla keisarin jalka­vaimot sisään ja jättämällä heidät kuolemaan nälkään.
Moralistinen kungfutselainen Donglin-liike katsoi keisari­kunnan olevan hätä­tilassa.
 Siihen hovi peitellysti vastasi teloittamalla useita virka­miehiä, joilla oli yhteyksiä Dongliniin. Tianqin aikana kansan elin­olot huononivat, ja häntä vastaan kohdistui useita kansan­nousuja.
Tianqi kuoli vuonna 1627. Koska hänen kaikki poikansa olivat kuolleet nuorina, häntä seurasi valta­istuimelle hänen nuorempi veljensä Zhu Youjian, josta tuli keisari Chongzhen. Koska myös Tianqin molemmat tyttäret olivat kuolleet, hänellä itsellään ei enää ollut jälkeläisiä.
Perhe > Pojat

| Nro | Arvonimi | Nimi | Syntyi | Kuoli | Avioitui | Puoliso | Äiti | Huomautus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kruununprinssi Huaichong 懷沖太子 | Zhu Ciran (朱慈燃) | 1623 | 1623 | – | – | Keisarinna Zhang | Syntyi kuolleena |
| 2 | Kruununprinssi Daohuai 悼懷太子 | Zhu Ciyu (朱慈焴) | 1623 | 1624 | – | – | Keisarin puoliso Hui, syntyjään Fan |  |
| 3 | Kruununprinssi Xianchong 献沖太子 | Zhu Cijiong (朱慈炅) | 1625 | 30. toukokuuta 1626 | – | – | Keisarin puoliso Rong, syntyjään Ren | Died in the Wanggongcheng Explosion |
Perhe > Tyttäret

| Nro | Arvonimi | Nimi | Syntyi | Kuoli | Avioitui | Puoliso | Äiti | Huomautus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Prinsessa Yongning 永寧公主 | Zhu Shu'e (朱淑娥) | 1622 | 1624 | – | – | Keisarin puoliso Hui, syntyjään Fan |  |
| 2 | Prinsessa Huaining 懷寧公主 | Zhi Shumo (朱淑嫫) | 17. huhtikuuta 1624 | 1625 | – | – | Keisarin puoliso Cheng, syntyjään Li | Syntyi Pekingin suuren maanjäristyksen aikana |
Televisiosarja

Elo-syyskuussa 2009 Kiinan televisiossa näytettiin kaikkiaan 42 tuntia kestänyt televisio­sarja, joka esitti näytel­mällisesti Wei Zhongxianin ja rouva Ken vallankäyttöä keisari Tianqin aikana. Sitä esitettiin 21 iltana, ja kukin jakso kesti kaksi tuntia. Se osoitti elävästi, kuinka perinnöllinen monarkia voi johtaa järkyttävään vallan väärin­käyttöön. Sarja päättyi torstaina 17. syyskuuta, tasan kaksi viikkoa ennen Kiinan kansan­tasa­vallan 60-vuotis­päivää.
Käännös suomeksi
Ossi

| Ossi |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  17. heinäkuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  4. huhtikuuta, 9. syyskuuta, 3. marraskuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Ossian
Nimen alkuperä:  kelttiläinen Ossin
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ossi on suomalainen miehen etunimi. Se on ehkä muunnos kelttiläisperäisestä nimestä Ossin, joka tuli tunnetuksi 1700-luvun runoteoksesta Ossianin laulut.
Ossin nimipäivä on 17. heinäkuuta. Osseja on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan ollut Suomessa vuoden 2019 loppuun mennessä 10 175.
Kuvitteellisia Osseja

Ossi Puolakka, Salatut elämät -televisiosarjan hahmo
Ossi Junior Puolakka, nyk. Oliver Vuorela, Salatut elämät -televisiosarjan hahmo,  jonkin aikaa Ossi Puolakan kasvatettavana ollut Isabella Holmin ja Sebastian Vuorelan poika
Liotyroniini

Liotyroniini eli natriumliotyroniini on aktiivisesta kilpirauhashormonista (L-trijodityroniini) sekä natriumista teollisesti valmistettu pitkävaikutteinen lääkeaine. Liotyroniinia käytetään lisäämään elimistön l-trijodityroniinin tasoja.
Käyttö

Liotyroniinia pidetään ensisijaisena lääkkeenä kilpirauhashormonin korvaushoidossa ja kretinismissä. Se saattaa olla hyödyllinen myös niille kilpirauhasen vajaatoimintaoireista kärsiville potilaille, joilla epäillään olevan vaikeuksia levotyroksiinin imeytymisessä tai joiden kudokset eivät muunna sitä riittävässä määrin aktiiviseksi kilpirauhashormoniksi sekä myös potilailla, jotka ovat allergisia luontaiselle kilpirauhashormonille.
Liotyroniinia käytetään kilpirauhasen vajaatoiminnan hoitoon siinä tapauksessa, ettei vajaatoiminnan oireita saada poistumaan pelkällä tyroksiinilla. Lääkettä käytetään Suomessa yhdessä levotyroksiinin eli T4-hormonin kanssa. Kymmenen mikrogrammaa liotyroniinia vastaa erään arvion mukaan hoitovaikutukseltaan korkeintaan 40 mikrogrammaa levotyroksiinia tai 0,4 jyvästä eli noin 26 milligrammaa kilpirauhashormonien esiastena toimivaa luontaista tyreoglobuliinia (TG). Vastaavuudet ovat käytännössä kuitenkin hyvin yksilöllisiä.
Päivittäisen liotyroniiniannoksen nauttiminen kerralla nostaa aktiivisen kilpirauhashormonin tasoja siten, että huippupitoisuus saavutetaan tyypillisesti 3–4 tunnin kuluttua annoksen ottamisesta. Tasot laskevat tämän jälkeen ennalleen seuraavien 12 tunnin aikana. Liotyroniinin puoliintumisaika taas vaihtelee yksilöllisesti välillä 1–2 vuorokautta.
Liotyroniinihoidon käytössä tulee olla varovainen ja hoitoa aloitettaessa suositellaan konsultoimaan kilpirauhastautien hoitoon perehtynyttä lääkäriä.  Tämä johtuu siitä, että veren kilpirauhashormonitasot saattavat heilahdella suuresti silloin kun annostelu on vain kerran vuorokaudessa. Liotyroniini saattaa aiheuttaa lisäksi sydänterveyteen liittyviä ongelmia sydänsairailla ja vanhuksilla.
Liotyroniinin jakamista 2-3 päiväannokseen kannattaa kokeilla varsinkin silloin, jos oireet eivät väisty yhdellä päiväannoksella. Monet lääkärit suosittelevat kahta annosta, koska aamulla otetun annoksen hoitovaikutus kestää usein vain puoleen päivään tai alkuiltapäivään. Lääkkeen nauttiminen myöhään iltapäivällä tai illalla saattaa taas johtaa siihen, että elimistön hormonipitoisuus on suurimmillaan vasta nukkumaanmenon jälkeen, mikä voi johtaa uniongelmiin. Pieni osa potilaista kykenee kuitenkin nauttimaan nukkumaan mennessä jopa koko vuorokausiannoksensa.
Liotyroniinilla saattaa olla yhteisvaikutusta estrogeenivalmisteiden ja eräiden lääkeaineiden kanssa. Myös isot muutokset ruokavaliossa saattavat aiheuttaa tarvetta muuttaa annostusta.
T3-hormonin viitearvot ovat 3,5–6,5 pmol/l, mutta kilpirauhaspotilaiden hoidossa tulisi pyrkiä pääsääntöisesti tasoon 5,5–6,5 pmol/l. Joillekin naisille riittää kuitenkin jo 5 pmol/l.
Aiheesta muualla

Liotyroniini PubChem-sivustolla. (englanniksi)
Natriumliotyroniini PubChem-sivustolla. (englanniksi)
Ballenynsaaret

| Ballenynsaaret |
| --- | --- |
  
Maantiede
Sijainti:  Etelämanner
Koordinaatit:  66°55′S, 163°45′E
Merialue:  Rossinmeri
Suurin saari:  Sturge
Valtio
Valtio:   Uusi-Seelanti (Rossinmaa)
Väestö
Väkiluku:  asumaton
Ballenynsaaret on saariryhmä, joka sijaitsee Rossinmerellä noin 240 kilometriä Etelämantereen rannikolta. Saaristoon kuuluu kolme suurempaa saarta, Young, Buckle ja Sturge, sekä useita pienempiä luotoja. Saaret kuuluvat Uuden-Seelannin vaatimaan Rossinmaan alueeseen.
Maantiede

Ballenynsaaret sijaitsevat Rossinmerellä noin 240 kilometriä Etelämantereen Victorianmaan rannikolta. Ballenynsaaret ovat Scottinsaaren ohella ainoat meriympäristön saaret omalla puolellaan Etelämannerta. Saaristoon kuuluu kolme suurempaa saarta, Young, Buckle ja Sturge. Sturge on saarista suurin. Se on pituudeltaan noin 32 kilometriä ja leveydeltään 13 kilometriä. Suurista saarista kaksi muuta ovat hieman pienempiä, mutta suurin piirtein saman kokoisia. Lisäksi saaristossa on useita pienempiä luotoja, kuten Sabrina, Row, Borradaile, Chinstrap ja Monolith. Saaret muodostavat noin 160 kilometrin pituisen saarijonon. Saaret ovat tuliperäisiä. Osa tulivuorista saattaa olla edelleen aktiivisia. Joitakin merkkejä aktiivisuudesta, kuten savua ja höyryä, havaittiin saarien ympäristössä 1830- ja 1890-luvuilla. Ympäröivällä merialueella on tapahtunut maanjäristyksiä. Suuri osa saarista on jäätiköiden peitossa. Muutamilla paikoilla esillä on kallioita ja sorarantoja. Saariston korkein kohta on Brown Peak 1524 metrin korkeudella Sturge-saarella.
Saarien luontoa on niiden syrjäisyyden takia tutkittu verrattain vähän. Saarilla pesii vähintään seitsemän lintulajia, joita ovat jääpingviini, myssypingviini, kapinmyrskyliitäjä, lumimyrskyliitäjä, jäämyrskyliitäjä, etelänmyrskylintu ja etelänkeiju. Muita havaittuja lintuja ovat esimerkiksi lapintiira ja kihut. Saarilla esiintyviä hylkeitä ovat puolestaan weddellinhylje, krillihylje, etelänmerinorsu ja merileopardi. Hylkeet eivät lisäänny saarilla, mutta niitä saattaa oleskella sen rannoilla.
Historia

Ballenynsaaret löysi Eliza Scvott -aluksella purjehtinut John Balleny 9. helmikuuta 1839. Amiraliteetin hydrografi Francis Beaufort nimesi saaret Ballenyn mukaan. Saaret sijaitsevat hyvin syrjässä ja niille rantautuminen on vaikeaa. Ne ovatkin paljolti säästyneet ihmisen toiminnalta. Saarille on rantauduttu kaikkiaan alle 30 kertaa. Ajoittain saarien läheltä kulkee risteilyaluksia ja vuosittain niiden ohi purjehtii venäläisiä jäänmurtajia. Uusi-Seelanti pitää saaria osana vaatimaansa Rossinmaata ja saaria hallitaan Antarktiksen sopimuksen mukaisesti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ballenynsaaret Wikimedia Commonsissa
Saaret Nasan kuvassa.
Ballenynsaarten kartta
Sabrina
Throbbing Gristle

| Throbbing Gristle |
| --- | --- |
 Throbbing Gristle vuonna 2008.
Tiedot
Toiminnassa:  1975–1981, 2004–2010
Tyylilaji:  industrial, post-punk
Kotipaikka:  Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Genesis P-Orridge, laulu, bassokitara, viulu   Cosey Fanni Tutti, sähkökitara, kornetti   Peter Christopherson, nauhasilmukat ja ääniefektit, puhallinsoittimet   Chris Carter, syntetisaattori  
Levy-yhtiö:  Industrial Records   Mute  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Throbbing Gristle oli uraauurtanut lontoolainen industrial-yhtye, jonka avantgardistisen COUM Transmissions -performanssitaideryhmän jäsenet perustivat 3. syyskuuta 1975. Sen vakituiset soittajat olivat Genesis P-Orridge, Peter Christopherson ("Sleazy"), Cosey Fanni Tutti ja Chris Carter.
Yhtye herätti 1970-luvulla huomiota fasistisella imagollaan ja meluisilla live-esiintymisillään, joissa muun muassa projisoitiin lavalle pornografiaa ja kuvia keskitysleireiltä. Monet niistä on nauhoitettu ja julkaistu myöhemmin livealbumeina. Yhtye hajosi vuonna 1981. Se teki paluun vuosina 2004–2010.
Historia > 1969–1976: COUM Transmissions

Throbbing Gristle syntyi Genesis P-Orridgen 1969 perustamasta, itäisen Yorkshiren Hullissa toimineesta COUM Transmissions -performanssiryhmästä. Musisointi oli olennainen osa ryhmittymän toimintaa.
Cosey Fanni Tutti oli ryhmän pitkäaikaisimpia jäseniä. Peter Christophersonilla ja Chris Carterilla oli läheiset suhteet ryhmään, mutta he eivät varsinaisesti olleet mukana sen toiminnassa.
Historia > 1976–1981: varhainen industrial-liike

Jäsenet perustivat Industrial Records -levy-yhtiön 1976, ja vuonna 1977 Throbbing Gristle julkaisi ensimmäisen levynsä The Second Annual Report 786 kappaleen painoksena.
Throbbing Gristlen viimeinen esiintyminen oli San Franciscossa 29. toukokuuta 1981. Yhtye hajosi Genesis P-Orridgen ja Cosey Fanni Tuttin välirikkoon. Seurustelevat Chris Carter ja Cosey jatkoivat Chris & Cosey -nimellä. Seuraavana vuonna Genesis P-Orridge perusti Psychic TV -yhtyeen, jossa Peter Christopherson ehti soittaa muutaman kuukauden kunnes perusti Coilin kumppaninsa John Balancen kanssa.
Historia > 2004–2010: comeback

Vuonna 2004 Throbbing Gristle kokoontui uudelleen alkuperäisellä kokoonpanolla. Yhtye hajosi vuonna 2010 P-Orridgen erottua kesken kiertueen.
Albumi D.o.A: The Third and Final Report (1978) valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Julkaisut

| --- | --- |
 Studioalbumit The Second Annual Report of Throbbing Gristle (1977)  D.o.A: The Third and Final Report (1978)  20 Jazz Funk Greats (1979)  TGCD1 (1979)  In the Shadow of the Sun (1981)  Journey Through a Body (1982)  TG Now (2004,  EP)  Mutant Throbbing Gristle (2004)  Part Two: The Endless Not (2007)  The Third Mind Movements (2009)  Desertshore / The Final Report (2012) Kokoelmalevyt Throbbing Gristle's Greatest Hits (1980)  The Taste of TG (2004) Singlet United / Zyklon B Zombie (1978)  We Hate You (Little Girls) / Five Knuckle Shuffle (1979)  Subhuman / Something Came Over Me (1980)  Adrenalin / Distant Dreams (Part Two) (1980)  Discipline (1981) :  Livealbumit Heathen Earth: The Live Sound of TG (1980)  TG24 (1980,  26 live-esiintymisen kokoelma)  Mission of Dead Souls (1981)  TG Box 1 (1993,  neliosainen kokoelma)  TG+ (2004,  10 live-esiintymisen kokoelma)  Live December 2004: A Souvenir Of Camber Sands (2004)  Nimetön kolmen tuuman CD (2006)  The Desertshore Installation (2007,  12-osainen kokoelma)  The Thirty-Second Annual Report (2008) Videotallenteet: Heathen Earth (1980,  VHS)  Live at Oundle School (1980,  VHS)  Mission of Dead Souls (1981,  VHS)  Destiny (1981,  VHS)  TGV (2007,  seitsemän DVD:n kokoelma)
Kirjallisuutta

Simon Ford: Wreckers of Civilisation: The Story of COUM Transmissions and Throbbing Gristle.  Black Dog Publishing, 1999.  ISBN 978-1-901033-60-1  (englanniksi)
Éric Duboys: Throbbing Gristle: Industrial Music for Industrial People.  Camion Blanc, 2007.  ISBN 978-2-910196-49-3  (ranskaksi)
V. Vale: RE/Search 4/5: William Burroughs, Brion Gysin, Throbbing Gristle.  V/Search, 1982.  ISBN 978-0965046-91-6  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Yhtyeen virallinen kotisivu (englanniksi)
Brainwashed: Throbbing Gristle -tietopankki (englanniksi)
Rahkola (Äyräpää)

Rahkola oli kylä entisessä Äyräpään kunnassa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Rahkola sijaitsi Äyräpään länsiosassa, kooltaan suuremman Kaukilan kylän välittömässä läheisyydessä ja usein Rahkola luettiinkin osaksi Kaukilaa tai kylistä käytettiin yhteisnimeä, Kaukila-Rahkola. Rahkola rajoittui pohjoisessa Paakkolan kylään, idässä ja etelässä Kaukilan kylään sekä lännessä Heinjoen kuntaan. Nykyisin Rahkolan alue on autio.
Rahkola oli aikoinaan erotettu Kaukilan kylästä omaksi kyläkseen ja nimensä kylä oli saanut sen ensimmäisistä asukkaista, Rahkosista. Rahkolan ja Kaukilan kylien välinen toiminta oli tiivistä muun muassa yhdistystoiminnassa. Kylät kuuluivat samaan koulupiiriin, jonka koulu oli Kaukilassa. Rahkolassa oli noin 20 taloa. Talvisodan alussa vuonna 1939 kylän asukkaat, 84 henkeä, lähtivät evakkotielle läntisempään Suomeen. Moskovan rauhassa Rahkola luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valloitti sen takaisin jatkosodan alussa 1941. Väestö pääsi tämän jälkeen palaamaan koteihinsa, mutta vuonna 1944 alue evakuoitiin uudelleen ja luovutettiin Neuvostoliitolle.
Thrilla in Manila

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Päivämäärä: 1. lokakuuta 1975
Paikka: Araneta Coliseum, Quezon City, Filippiinit
Panoksena: WBA:n/WBC:n raskaansarjan maailmanmestaruus
 
Muhammad Ali vs. Joe Frazier
| The Greatest |  | Smokin |
Katsaus
| Louisville, Kentucky | Kotipaikka | Philadelphia, Pennsylvania |
| 50–48–2  KO 35 | Tilastot | 34–32–2   KO 27 |
| 191 cm | Pituus | 182 cm |
| 92 kg | Paino | 98 kg |

| WBA:n/WBC:n raskaansarjan maailmanmestari | Mestaruus |  |
 
Lopputulos: Ali voitti teknisellä tyrmäyksellä 14. erässä
Thrilla in Manila (suom. Manilan trilleri) oli nyrkkeilyottelu, joka käytiin maailmanmestari Muhammad Alin ja haastaja Joe Frazierin välillä Araneta Coliseumilla Filippiinien silloisessa pääkaupungissa Quezon Cityssä 1. lokakuuta 1975. Panoksena oli raskaansarjan maailmanmestaruus, ja samalla Ali ja Frazier kohtasivat kehässä kolmannen ja viimeisen kerran. Ottelun promoottorina toimi Don King.
Ennen kamppailua Ali solvasi vastustajaansa Frazieria sanomalla häntä ”gorillaksi” ja lukutaidottomaksi. Frazier otti jokaisen loukkauksen henkilökohtaisesti, eikä hänen tuntemansa viha Alia kohtaan koskaan laantunut.
Itse ottelua pidetään yleisesti yhtenä parhaista koskaan käydyistä nyrkkeilyotteluista. Ali hallitsi kamppailun alkua, mutta puolessa välissä Frazier otti ottelun haltuunsa. Kamppailun lähestyessä loppuaan Ali alkoi jälleen voittaa eriä nimiinsä ja sai Frazierin posket turpoamaan niin, että hän käytännössä sokeutui. Frazierin valmentaja Eddie Futch heitti pyyhkeen kehään 14. erän jälkeen, ja Muhammad Ali merkittiin voittajaksi teknisellä tyrmäyksellä.
Ennen ottelua > Taustaa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | It will be a killa, and a chilla, and a thrilla, when I get the gorilla in Manila. | ” |
– Muhammad Alin kuuluisaa riimittelyä, jolla hän ivasi Joe Frazieria ja mainosti parin välistä ottelua.
Muhammad Ali menetti raskaansarjan maailmanmestaruutensa vuonna 1967 kieltäydyttyään osallistumasta Vietnamin sotaan. Joe Frazier ihaili maailmanmestarin vakaumusta ja yritti omalta osaltaan auttaa tätä saamaan nyrkkeilylisenssinsä takaisin. Hän myös lainasi Alille rahaa. Parin ensimmäinen kohtaaminen käytiin Madison Square Gardenissa vuonna 1971 ja se tunnetaan nimellä Fight of the Century. Frazier oli jahdannut Alia jatkuvasti ympäri kehää ja pakottanut tämän lähiotteluun, joka ei ollut Alin vahvuus. 14. erässä Frazier iski Alin kanveesiin varmistaen näin selkeän pistevoiton. Hän oli ensimmäinen nyrkkeilijä, joka oli onnistunut voittamaan Alin. Myöhemmin Frazier menetti tittelinsä kovana iskijänä tunnetulle George Foremanille. Kun Ali ja Frazier kohtasivat myöhemmin toisen kerran, kamppailu päättyi Alin pistevoittoon 12. erän jälkeen. Ottelussa ratkaistiin haastaja maailmanmestari Foremanin seuraavaan otteluun, jossa Ali onnistui kukistamaan hänet teknisellä tyrmäyksellä kahdeksannessa erässä. Tämän jälkeen hän oli puolustanut mestaruuttaan kahdesti ennen kuin kohtasi Frazierin kolmannen kerran.
Alin ottelupalkkio oli 4,5 miljoonaa ja Frazierin 3,5 miljoonaa dollaria. Ottelupaikaksi promoottori Don King harkitsi pitkään Egyptin Kairossa sijainnutta Nasser-stadionia, mutta lopulta kamppailu päätettiin käydä Filippiineillä Manilassa Araneta Coliseumilla. Maan presidentti Ferdinand Marcos oli kampanjoinut merkittävästi ottelun puolesta, koska halusi kääntää huomion pois maansa sisäisestä kuohunnasta. Kun presidentin vaimolta Imelda Marcosilta kysyttiin vuosia myöhemmin, oliko Ferdinand Marcos maksanut lahjuksia ottelun saamiseksi maahansa, hän totesi väitteen perättömäksi.