stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suuri Henki

Appeal to the Great Spirit, Cyrus Edward Dallinin veistos vuodelta 1909 Bostonissa.
Suuri Henki on monien eri intiaanikansojen keskuudessa vallinnut käsitys mysteerisestä voimasta, joka vaikuttaa kaikkialla maailmassa. Suuri Henki käsitettiin alun perin persoonattomana voimana ja persoona omaksuttiin sen käsitykseen vasta kristinuskon vaikutuksen myötä.
Suuri Henki esiintyy englannin kielessä muodoissa Great Spirit, Supreme Being tai Great Mystery. Eri intiaanikansat ovat käyttäneet useita eri nimiä. Lakotat kutsuivat Suurta Henkeä nimellä Wakhan Thanka, osaget Wakanda, crow’t Maxpa, cheyennet Maheo, irokeesit Orenda, yurokit Wohpekumew, creekit Ohfanka ja seminolet Hiliswa. Algonkinkieliset kansat käyttivät nimitystä Manitu.
Suurta Henkeä ei alun perin käsitetty persoonana, vaan se oli pikemminkin ymmärryksen yläpuolella vaikuttanut voima, jolla ei ollut varsinaista hahmoa tai muotoa. Eroa luonnollisen ja yliluonnollisen maailman välillä ei tehty. Niinpä Suuri Henki kuului niin tähän maailmaan kuin henkimaailmaankin. Tämä ja henkimaailma saattoivat ylittää rajoja kumpaankin suuntaan, ja näin myös Suuren Hengen näkykokemukset olivat mahdollisia. Näyistä saatettiin saada voimaa esimerkiksi sodankäyntiin, metsästämiseen tai ennustamiseen. Voima saatettiin siirtää henkilöstä toiseen rohtokääröllä. Persoona alettiin yhdistää Suureen Henkeen vasta eurooppalaisten siirtolaisten mukanaan tuoman kristinuskon vaikutuksen myötä.
São Miguel

São Miguel
São Miguelin laidunmaita.
| --- | --- |
Muut nimet:  Ilha Verde, Vihreä saari
Sijainti:  37°47′N, 25°30′W, Lagoa, Ponta Delgada, Povoação, Nordeste, Ribeira Grande, Vila Franca do Campo Azorit Portugali
Korkein kohta:  1 105 m
Pinta-ala:  759 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  140 000
Suurin kaupunki:  Ponta Delgada
Kieli:  portugali
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
São Miguel on yksi Portugalille kuuluvien Azorien saarista. Se on niistä suurin sekä pinta-alaltaan että väkiluvultaan, ja siellä sijaitsee saarten suurin asutuskeskus, Ponta Delgada.
São Miguelin pinta-ala on 759 km². Se on idästä länteen 90 kilometriä pitkä. Saari on kahdeksasta viiteentoista kilometriä leveä. Asukkaita siellä on noin 140 000. Koko väestöstä noin 30 000 asuu Ponta Delgadassa.
Geologia

São Miguelin saari muodostui 50 000 vuotta sitten kahdesta saaresta, kun silloisen läntisen saaren tulivuori purkautui ja yhdisti saaret. Nykyään tämä tulivuori tunnetaan romahtaneena Sete Cidadesin kalderana. Saari on edelleen tuliperäinen ja siellä on paljon kuumia lähteitä ja rikkipitoista vettä.
Saarella on myös paljon sammuneita kraattereita, joissa on tulivuorijärviä. Näistä kuuluisimpia ovat saaren länsipäässä olevat Lagoa das Sete Cidadesin kaksoisjärvet Lagoa Azul ja pienempi Lagoa Verde. Järvien välistä kulkee tie Sete Cidadesin pikkukaupunkiin. São Miguelin saaren kolmanneksi suurin kraatterijärvi Lagoa do Fogo on myös kuuluisa nähtävyys. Sen 950 metriä korkealta näköalapaikalta voi nähdä saaren pohjoisrannalla olevan Ribeira Granden kaupungin. Saaren korkein kohta on 1 105 metriä korkea Pico da Vara.
Luonto

São Miguelin saarella on Parque Terra Nostran kasvitieteellinen puutarha.
Aiheesta muualla

Matkaopas aiheesta São Miguel Wikimatkoissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta São Miguel Wikimedia Commonsissa
Susilampi (Joutsa, Leivonmäki)

| Susilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Joutsa
Koordinaatit:  61°54′26″N, 26°12′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ala-Suonteen alue (14.84)
Laskujoki:  suo-oja Suonteeseen 
Järvinumero:  14.845.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  124,6 m  
Pituus:  140 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,335 km  
Pinta-ala:  0,827 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSusilampi 
Susilampi  on Keski-Suomessa Joutsassa  Leivonmäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 140 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 350 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Ala-Suonteen alueella (14.84), jonka Heinäsuonojan valuma-alueeseen (14.845) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 124,6 metriä mpy.
Suomen oboe- ja fagottiseura

Suomen Oboe- ja Fagottiseura ry (SOFS) on Tampereella 5. lokakuuta 1985 perustettu seura, jolla on nykyisin noin 250 jäsentä. Seura kuuluu vuonna 1971 perustettuun Kansainväliseen oboe- ja fagottiseuraan (engl. The International Double Reed Society).
Seura pyrkii edistämään oboen ja fagotin soittoa Suomessa ja tekemään näitä soittimia sekä niille sävellettyä musiikkia tunnetuksi. Seura on julkaissut suomalaisen oboe- ja fagottimusiikin kokoelmalevyn Finnish Music for Double Reeds.
Kunniajäsenet

Jarmo "Corcci" Korhonen
Asko Artamaa
Aale Lindgren
Sven-Erik Paananen
Stig Forsman
Pekka Katajamäki
Jouko Teikari
Jaana Norio
Martti Pesonen
Timo Nevalainen
Juhani Tapaninen
Asser Sipilä
Kyösti Pulkkinen
Kaarlo Pietikäinen
Lars Erkkilä
Emanuel Elola
Karl Öhlberger
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Taatelit

| Taatelit |
| --- | --- |
 Välimerentaateli (Phoenix dactylifera).
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Arecales
Heimo::  Palmukasvit Arecaceae
Suku::  Taatelit Phoenix  L.
Katso myös
   Taatelit Wikispeciesissä   Taatelit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taatelit eli taatelipalmut (Phoenix) kuuluvat palmukasveihin. Suvun sisältä löytyy monia toisiaan muistuttavia palmuja, joiden käyttötapa vaihtelee, toisista lajikkeista saadaan ihmiselle kelpaavaa ravintoa ja toisia käytetään esim. huonekasveiksi. Suvun kuuluisin edustaja on välimerentaateli, josta saadaan ravintona käytettäviä hedelmiä, joita yleisesti kutsutaan taateleiksi. Suvun tieteellinen nimi tulee kreikasta ja tarkoittaa taatelipalmua.
Taatelilajeja

Phoenix canariensis Chabaud – kanariantaateli
Phoenix dactylifera L. – välimerentaateli eli taatelipalmu eli aitotaateli
Phoenix reclinata Jacq. – afrikantaateli
Phoenix roebelenii O'Brien – pikkutaateli
Phoenix theophrasti Greuter – kreetantaateli
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Taatelit – Phoenix
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Phoenix
Funet: Taatelipalmut (Phoenix)
iNaturalist: Phoenix
ITIS: Phoenix (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Phoenix (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Phoenix (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Phoenix (englanniksi)
Flora of China: Phoenix (englanniksi)
Suomen nyrkkeilymuseo

| Suomen nyrkkeilymuseo |
| --- | --- |
 Nyrkkeilymuseon näyttelyä Ososen talossa.
Tyyppi:  erikoismuseo
Sijainti:  Tampere (muuttaa Aleksanterinkadulta Hämeenpuistoon v. 2022–2023)
Perustettu:  1991
Ylläpitäjä:  Suomen nyrkkeilymuseoyhdistys
Kotisivut:  nyrkkeilymuseo.fi 
Koordinaatit:  61°29′49″N, 23°46′08″E
 fiSuomen nyrkkeilymuseo 
    
Suomen nyrkkeilymuseo on Tampereella sijaitseva museo, joka kerää, tallentaa ja esittelee nyrkkeilyyn liittyvää aineistoa. Museo on avattu vuonna 1991, ja sitä ylläpitää vapaaehtoisvoimin Suomen nyrkkeilymuseoyhdistys. Museo on auki vain sopimuksesta, erityisistä avoinnaolopäivistä ilmoitetaan yhdistyksen fb-sivuilla kuin myös Suomen Nyrkkeilyliiton verkkosivuilla.
Nyrkkeilymuseon perustajia olivat liikuntaneuvos Tauno Salminen ja nyrkkeilytuomari Olavi Bäckström. Museo aloitti toimintansa Aleksanterinkatu 26:ssa vuonna 1991. Se sijaitsi yli kolmenkymmenen vuoden ajan Ososen talon kellarissa Verkatehtaankadulla, johon kuljettiin porttikongin ja sisäpihan kautta. Vuonna 2023 museo hankki uuden, entistä näkyvämmän ja helpommin saavutettavan toimitilan Tampereen Työväen Teatterin läheltä Hämeenpuistosta, osoitteessa Hämeenpuisto 39. Uudistuneen museo avattiin uudestaan vuonna 2023.
Kokoelma

Museon kokoelma koostuu noin kahdestakymmenestätuhannesta esineestä, jotka ovat yksityishenkilöiltä ja yhteisöiltä saatuja lahjoituksia ja lainatavaroita. Vanhimmat esineet ovat nyrkkeilyä kuvaavia Ateenan olympialaisten postimerkkejä vuodelta 1896. Suurikokoisin esine on pronssipatsas, joka esittää nyrkkeilyn suomalaista olympiavoittajaa Pentti Hämäläistä. Kokoelmaan kuuluu myös nyrkkeilyhanskoja ja -tossuja, palkintopokaaleja, mitaleita ja muistopinssejä sekä nyrkkeilyaiheisia kirjoja, lehtiä, valokuvia ja julisteita.
Aiheesta muualla

Suomen nyrkkeilymuseon Facebook-sivut
Tamara Press (urheilija)

| Tamara Press |
| --- | --- |
 Tamara Press vuonna 1964
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. toukokuuta 1937 Harkova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto
Kuollut: 26. huhtikuuta 2021 (83 vuotta) Moskova, Venäjä
Kansalaisuus:   Neuvostoliitto/ Venäjä
Yleisurheilija
Pituus:  180 cm
Paino:  102 kg
Laji:  kuulantyöntö kiekonheitto
| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Rooma 1960 | kuula |  |
|  Kultaa | Tokio 1964 | kuula |  |
|  Kultaa | Tokio 1964 | kiekko |  |
|  Hopeaa | Rooma 1960 | kiekko |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tukholma 1958 | kiekko |  |
|  Kultaa | Belgrad 1962 | kuula |  |
|  Kultaa | Belgrad 1962 | kiekko |  |
|  Pronssia | Tukholma 1958 | kuula |  |
Tamara Natanovna Press (ven. Тамара Натановна Пресс, 10. toukokuuta 1937 Harkova – 26. huhtikuuta 2021) oli Neuvostoliittoa edustanut yleisurheilija. Hän voitti naisten kiekonheitossa ja kuulantyönnössä kolme kultamitalia ja yhden hopean vuosien 1960 ja 1964 olympiakisoissa ja rikkoi urallaan 11 maailmanennätystä.
Elämä ja ura

Tamara Press syntyi 10. toukokuuta 1937 Harkovassa Ukrainassa. Perhe evakuoitiin toisen maailmansodan aikana Samarkandiin, Uzbekistaniin. 18-vuotiaana Press muutti Leningradiin harjoittelemaan valmentaja Viktor Aleksejevin alaisuudessa.
Press nousi kansainvälisesti tunnetuksi voitettuaan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1958 kultaa kiekonheitossa ja pronssia kuulantyönnössä. Kaksi vuotta myöhemmin hän voitti Rooman olympialaisissa kultaa kuulassa ja hopeaa kiekossa. Tokion olympialaisissa 1964 hän voitti kultaa sekä kuulassa että kiekossa, rikkoen molemmissa lajeissa samalla olympiaennätyksen. Myös hänen sisarensa Irina Press voitti samoihin aikoihin useita olympiamitaleja.
Tamara ja Irina Press olivat rotevia, minkä vuoksi heitä kutsuttiin pilkallisesti ”Pressin veljeksiksi”. Pressit jättäytyivät pois Budapestin Euroopan-mestaruuskilpailuista 1966, joissa oli ensi kertaa käytössä sukupuolitestit. Neuvostoliittolaiset viranomaiset antoivat kisoista pois jättäytymisen syyksi sairaan äidin hoitamisen. Press kävi viimeisen kilpailunsa vuonna 1967 ja lopetti sitten uransa.
Yhtäkkisen ja ennenaikaisen lopettamisen vuoksi kumpaakin sisarusta on epäilty intersukupuoliseksi tai anabolisten steroidien käyttäjäksi.
Press teki urallaan vuosien 1959–1965 välillä 11 maailmanennätystä. Hänen ennätyksensä kuulantyönnössä oli 18,59 metriä ja kiekonheitossa 59,70 metriä.
Urheilu-uransa jälkeen Press työskenteli insinöörinä ja valmentajana. Hän vaikutti erilaisissa urheilun luottamustehtävissä, väitteli kasvatustieteiden tohtoriksi ja julkaisi useita tieteellisiä kirjoituksia. Hänet palkittiin Leninin ansiomerkillä vuonna 1960, Neuvostoliiton kunniamerkillä (орден "Знак Почёта") vuonna 1964 sekä Ystävyyden kunniamerkillä vuonna 1997.
Tampereen Höyrypuuseppä

Tampereen Höyrypuuseppä Oy oli suomalainen Tampereella toiminut puusepäntuotteita valmistanut yritys, joka aikanaan oli alallaan yksi Suomen merkittävimpiä. Yritys valmisti huonekaluja ja rakennuspuusepän tuotteita, kuten ovia ja ikkunoita, sekä teki julkisten tilojen sisustuksia.
Yritys aloitti toimintansa vuonna 1894 nimellä Tampereen Höyrypuuseppä Karl K. Tallqvist. Sen perustaja oli Karl Konstantin Tallqvist (k. 1903). Tallqvist oli kiinnostunut myös kulttuurista ja politiikasta: hän oli muun muassa Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran jäsen ja Tampereen kaupunginvaltuutettu. Tallqvist oli perustamassa Tampereelle puuseppäin sairaus-, hautaus- ja eläkerahastoa, ja hän jakoi osan yrityksensä liikevoitosta työntekijöille. Tallqvist oli perustamassa myös Ryötön puuhiomoa sekä Tampereen kaakelitehdasta.
Tallqvistin puusepäntehdas oli 1900-luvun alussa Tampereen suurin ja sillä oli asiamiehiä suurimmissa Suomen kaupungeissa. Tehdas valmisti huonekaluja, muun muassa wieniläistuoleja ja -sohvia, ovia, ikkunoita ym. rakennuspuusepän töitä, sekä teki kokous-, kauppa- ja virastohuoneiden sisustuksia. Yritys valmisti muun muassa puukalusteet Tampereen tuomiokirkkoon.
Tallqvistin kuoltua vuonna 1903 tamperelainen nahkatehtailija J. N. Salminen hankki yhdessä liikekumppaniensa kanssa Tallqvistin tehtaan, joka jatkoi toimintaansa Tampereen Höyrypuuseppä Oy -nimisenä. Salminen oli tehtaan isännöitsijänä 1903-1916. Vuonna 1917 uudeksi ja ainoaksi omistajaksi tuli arkkitehti Arthur Gauffin.
Vuonna 1924 perustettiin uusi yhtiö Höyrypuuseppä Oy jatkamaan Tallqvistin aloittaman yrityksen toimintaa. Sisustusarkkitehti Lauri Järveläinen toimi yhtiössä 1924–1943, puolet ajasta toimitusjohtajana. Vuonna 1929 pääomistajaksi tuli tehtailija Elis Lahtinen. Yrityksellä oli tehdas Tampereen Santalahdessa. Höyrypuuseppä Oy:n palveluksessa oli vuonna 1928 noin 70 työntekijää ja 1930-luvulla noin 100 työntekijää. 1930-luvulla tehdas oli tekemässä muun muassa uuden Eduskuntatalon sisustustöitä.
Vuonna 1944 yhtiön omistajat perustivat toiminnan jatkajaksi Visuvesi Oy:n. Santalahden tehdas lopetti toimintansa vuoden 1980 tienoilla ja tehdasrakennus purettiin 2001. Höyrypuuseppä Oy lakkautettiin yhtiönä 1995 ja vanerinvalmistajana toiminut Visuvesi Oy teki konkurssin 2011.
Søren Larsen

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Søren Larsen
Syntymäaika: 6. syyskuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Køge, Tanska
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 193 senttimetriä
Seura
Seura: Toulouse
Pelinumero: 9
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997–2001 2001–2004 2002–2003 2003–2004 2004–2005 2005–2008 2008– 2009–2010 | Køge Brøndby → Frem Frem Djurgården Schalke Toulouse → MSV Duisburg | 39 (12) 1 (0) 8 (2) 31 (11) 13 (10) 51 (10) 6 (0) 7 (5) |
Maajoukkue
| 2005– | Tanska | 19 (11) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 16. kesäkuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 16. kesäkuuta 2010.
Søren Larsen (s. 6. syyskuuta 1981 Køge, Tanska) on tanskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä ranskalaista Toulousea ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura > Seurajoukkue

Larsen aloitti ammattilaisuransa tanskalaisseura Køgesta. Vuonna 2001 hän siirtyi Tanskan mestarijoukkue Brøndbyyhyn, mutta ei saanut juurikaan peliaikaa ensimmäisellä kaudellaan pelaten vain yhdessä ottelussa. Seuraavaksi kaudeksi 2002–2003 hänet lainattiin Fremiin. Vuonna 2004 hänet myytiin ruotsalaisseura Djurgårdeniin. Hän ehti pelata joukkueessa kaksi ottelua, ennen kuin loukkasi nivusensa. Djurgårdenin voittaessa kaudella 2005 pääsarjamestaruuden sekä cupin, hän oli yksi joukkueen avainpelaajista.
31. heinäkuuta 2005 Larsen teki nelivuotisen sopimuksen saksalaisseura Schalken kanssa. Joukkueessa pelatessaan hän sai lempinimikseen muun muassa "Der Dänische Joker" (suom. tanskalainen jokeri) ja "Die Waffe" (suom. ase), jotka johdettiin hänen tyylistään tulla vaihdosta kentälle ja iskeä ottelun tasoitus-tai voittomaali. Hän ei onnistunut kuitenkaan pitämään hyvää tasoa yllä loukkaantumistensa takia ja lopulta hän menetti paikkansa joukkueessa.
18. heinäkuuta 2008 hän siirtyi ranskalaisseura Toulouseen korvaamaan Boltoniin siirtynyttä Johan Elmanderia. 24. tammikuuta 2009 hän teki ensimmäiset neljä maaliaan, kun joukkue voitti cupin ottelussa amatööriseura Schirrheinin murskaluvuin 8–0. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi lainasopimuksella MSV Duisburgiin. Lainakauden jälkeen hän palasi takaisin Toulouseen.
Ura > Maajoukkue

Larsen teki ensiesiintymisensä Tanskan maajoukkueessa 2. kesäkuuta 2005 pelatussa ottelussa Suomea vastaan. Hän jatkoi hyviä otteitaan maajoukkuepaidassa ja teki viidessä ensimmäisessä pelaamassaan maaottelussa kuusi maalia. Hänet valittiin Tanskan joukkueeseen vuoden 2010 MM-kilpailuihin.
Aiheesta muualla

Tilastot Fussballdaten -sivustolla
Tanskan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Sørensen |
2 C. Poulsen |
3 Kjær |
4 Agger |
5 Kvist |
6 Jacobsen |
7 Jensen |
8 Grønkjær |
9 Tomasson |
10 Jørgensen |
11 Bendtner |
12 Kahlenberg |
13 Krøldrup |
14 J. Poulsen |
15 S. Poulsen |
16 Andersen |
17 Beckmann |
18 Larsen |
19 Rommedahl |
20 Enevoldsen |
21 Eriksen |
22 Christiansen |
23 Mtiliga |
Valmentaja Olsen
Taktisches Luftwaffengeschwader 51

| Taktisches Luftwaffengeschwader 51 "Immelmann" (TaktLwG 51 "I") |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1. tammikuuta 1994 -
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:  ilmavoimat
Aselajit:  ilmavoimat
Rooli:  hävittäjätorjunta taktinen lentotiedustelu
Osa joukkoa:  Luftwaffentruppenkommando
Koko:  1 583 henkeä
Tukikohta:  Schleswig-Jagelin lentotukikohta
Kalusto:  Panavia Tornado ECR
Komentajat
Nykyinen komentaja:  eversti Kristof Conrath
Taktisches Luftwaffengeschwader 51 "Immelmann"  (TaktLwG 51 "I"), joka aiemmin tunnettiin nimellä Aufklärungsgeschwader 51 (AG 51), on Saksan ilmavoimien taktinen tiedustelulennosto. Lennosto on nimetty ensimmäisen maailmansodan lentäjä-ässän Max Immelmannin mukaan. Lennoston kalustona on 25 Panavia Tornado ECR:ää taktiseen lentotiedusteluun ja lisäksi sillä on kaksi tiedustelumaa-asemaa, jotka on mahdollista siirtää tarvittaessa ulkomaille. Tornadot on varustettu tiedustelujärjestelmin, jotka on sijoitettu rungon alle sijoitettaviin podeihin. Käytettävän version mukaan tiedustelupodeissa on joko optisella tai infrapuna-alueella toimivia sensoreita, jotka voivat tallentaa kohteensa päivällä ja yöllä. [lähde? ]
Vuonna 2007 tukiessaan Naton joukkoja Afganistanissa Aufklärungsgeschwader 51 "Immelmann" oli Mazar-i-Sharifissa Pohjois-Afganistanissa. Lennosto nimettiin 1. lokakuuta 2013 ilmavoimien uuden organisaation mukaisesti Taktisches Luftwaffengeschwader 51:ksi. [lähde? ]
Tehtävät

Alun perin vain tiedusteluun keskittynyt AG 51 vastaanotti meripuolustustehtäviä vuonna 2005, kun Saksan merilennosto 2 lakkautettiin. Vastustajan ilmapuolustuksen lamauttamisen lennosto peri huhtikuussa 2013  Jagdbombergeschwader 32:lta. joka lakkautettiin. [lähde? ]
Komentajat

Lennoston komentajina ovat olleet:
eversti Eckhard Sowada 1993-1995
eversti Arne Kreuzinger-Janik 1996-1997
eversti Jochen Both 1997-2000
eversti Hans-Dieter Poth 2000-2002
-2. marraskuuta 2007
eversti Karsten Stoye 2. marraskuuta 2007 - 13. joulukuuta 2010
eversti Hans-Jürgen Knittlmeier 13. joulukuuta 2010 - 3. heinäkuuta 2014
eversti Michael Krah 3. heinäkuuta 2014 - 3. heinäkuuta 2017
eversti Kristof Conrath 3. heinäkuuta 2017 -
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taktisches Luftwaffengeschwader 51 Wikimedia Commonsissa
Taktisches Luftwaffengeschwader 51 "Immelmann" (Arkistoitu – Internet Archive)
Tervakorven tunneli

| Tervakorven tunneli |
| --- | --- |

Paikkakunta:  Lohja
Maa:  Suomi
Koordinaatit:  60°20′14.28″N, 023°55′34.26″E
Pituus:  650 m
Ajokaistoja:  4
Tervakorven tunneli on moottoritien tunneli ykköstiellä. Se sijaitsee Lohjalla. Tunnelin pituus on 650 m.
Tervajärvi (Rovaniemi)

| Tervajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Rovaniemi
Koordinaatit:  66°20′42″N, 25°38′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Tervajoki
Järvinumero:  65.136.1.009 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  173  m 
Rantaviiva:  2,73 km
Pinta-ala:  0,259 km² 
 fiTervajärvi 
Tervajärvi on järvi Rovaniemen eteläosassa, Ranuantien ja Kemijoen Itäpuolentien välissä. Järveen on istutettu kolmea eri siikalajia. Suomessa on 51 Tervajärvi-nimistä järveä.
Tampereen Höyrypolttimo

Tampereen höyrypolttimon rakennuksia 1910-1919.
Tampereen Höyrypolttimo Oy – Tammerfors Ångbränneri Ab oli Tampereella vuosina 1873–1919 toiminut raakaväkiviinaa ja siitä jalostettuja alkoholijuomia valmistanut yritys.
Yhtiön perusti 1873 apteekkari Edvard Julius Granberg yhdessä kauppias Emil Hagelbergin ja kapteeni Anselm Grahnin kanssa.  Granberg oli jo vuonna 1866 perustanut Tampereelle väkiviinatehtaan sen jälkeen kun viinan kotipoltto oli kielletty 1866. Uuden tehtaan rakennukset valmistuivat Näsijärven rannalle lähelle Tammerkosken niskaa. Vuonna 1880 yhtiöön liitettiin Tampereella Kauppakadun ja Hämeenpuiston kulmauksessa niin sanotun Spriitehtaan talon tontilla sijainnut väkiviinantislaustehdas joka valmisti jalostettuja juomia raakaspriistä. Vuonna 1879 valmistui uusi raakaväkiviinatehdas Näsijärven rantaan vastapäätä Pajasaarta. Kun Porin rata valmistui 1893 uusi tehdas jäi radan pohjoispuolelle aivan radan viereen. Alkuperäisen polttimon rakennukset jäivät radan eteläpuolelle. Kauppakadulla sijainnut jalostustehdas siirrettiin 1910-luvulla Näsijärven rantaan Onkiniemeen jonne myös polttimo oli tarkoitus siirtää myöhemmin mutta tämä ei toteutunut. Työntekijöitä oli 1878 17 henkilöä ja 1908 noin 30 henkilöä.
Tampereen Höyrypolttimo valmisti viljasta 60–96 % raakaväkiviinaa ja siitä edelleen jalostettuja 30–50% vahvuisia alkoholijuomia kuten paloviinaa (tuotemerkit Suomi Wiina, Fahlu, Annis, Kumina, Pomeranssi) sekä erilaisia värjättyjä viinoja kuten "konjakkia", "rommia", likööriä ja punssia. Raakaväkiviinaa laimennettiin jalostuksen aikana vedellä, poistettiin siitä epäpuhtaudet tislaamalla ja lopuksi lisättiin siihen mausteita, uutteita ja väriaineita. Vaikka näitä viinoja myytiin konjakkina tai rommina ne oli valmistettu kokonaan eri raaka-aineista.
Vuonna 1897 Tampereen Höyrypolttimoon liitettiin Emil Hagelbergin 1868 perustama Emil Hagelberg & Co:s Ångbränneri Ab jonka polttimorakennus sijaitsi lähellä Tampereen Höyrypolttimon tehdasta sekä Konstantin Hakulinin vuonna 1868 Tampereelle perustama toinen viinanpolttimo. Vuoden 1900 tienoilla yhtiö hankki vielä O. S. Mellgrenin 1868 perustaman Tammerfors Spritförädlings Ab viinanjalostustehtaan.
Tampereen kunnallisen kieltolain ollessa voimassa 1903 yhtiö valmisti puhdistettua ja tislattua väkiviinaa teknisiin tarkoituksiin. Valtakunnallisen kieltolain tultua voimaan 1919 loppui viinanvalmistus ja 1920-luvulla valmistettiin enää mietoja mallasjuomia. Yhtiön Tammerkosken niskalla sijainneet tehdasrakennukset jotka sijaitsivat Tampereen kaupungilta vuokratulla maalla purettiin 1929.
Tampereella oli toiminut ensimmäinen kruunun omistama viinanpolttimo jo 1778–1785 sen jälkeen kun kuningas Kustaa III oli julistanut viinan polton kruunun yksinoikeudeksi 1775. Polttimo työllisti yli 100 henkilöä ja se oli Tampereen merkittävin teollisuuslaitos. Polttimon yhteyteen perustettiin myös kruununmakasiini jonka ansiosta Tampereesta tuli sisämaan viljakaupan merkittävä keskus. Polttimon lopetettua toimintansa sen rakennukset myytiin huutokaupalla 1801 ja myöhemmin polttimon paikalle rakennettiin Finlaysonin puuvillatehdas.
Aiheesta muualla

Kaava 8167 Mältinrannan uimapaikka, historiaa, Tampereen kaupunki
Taktisches Luftwaffengeschwader 73

| Taktisches Luftwaffengeschwader 73 (TaktLwG 73) |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1. joulukuuta 1959 -
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:  ilmavoimat
Aselajit:  ilmavoimat
Rooli:  hävittäjätorjunta
Osa joukkoa:  Luftwaffentruppenkommando
Koko:  noin 1 800 henkeä
Tukikohta:  Rostock-Laagen lentotukikohta
Kalusto:  Eurofighter Typhoon
Komentajat
Nykyinen komentaja:  eversti Andreas Schick
Taktisches Luftwaffengeschwader 73 "Steinhoff" (TaktLwG 73), joka oli 1. lokakuuta 2013 asti Jagdgeschwader 73 (JG 73), on Saksan ilmavoimien hävittäjälennosto. Lennosto on sijoitettu Koillis-Saksaan Rostock-Laagen lentoasemalle lähelle Rostockia. Sen tehtävänä on ilmapuolustus sekä kouluttaa Eurofighter Typhoon lentäjiä.