stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tom Clancy’s Splinter Cell: Double Agent
Juoni

Edellisistä Splinter Cell -peleistä poiketen Double Agentista on olemassa kaksi eri versiota, joissa on sama perusjuoni ja hahmot, mutta erilaiset juonenkäänteet ja loppuratkaisut. Versio 1 on Ubisoft Shanghain kehittämä peli, joka julkaistiin Microsoft Windowsille, Xbox 360:lle ja PlayStation 3:lle. Versio 2 on Ubisoft Montrealin kehittämä peli, joka julkaistiin Xboxille, PlayStation 2:lle, Nintendo GameCubelle ja Wiille.
Aiheesta muualla

Tom Clancy's Splinter Cell: Double Agent MobyGamesissa (englanniksi)
Tom Clancy's Splinter Cell: Double Agent MobyGamesissa (englanniksi)
Triklooribentseeni

1,2,3-triklooribentseeni
1,2,4-triklooribentseeni
1,3,5-triklooribentseeni
Triklooribentseeni voi tarkoittaa kolmea erilaista isomeeria, joissa kolme klooriatomia (Cl) on liittyneenä bentseenirenkaaseen muodostaen orgaanisen yhdisteen, jonka kemiallinen kaava on muotoa C6H3Cl3. Näistä yhdisteistä käytetään myös lyhennettä TCB.
Yhdisteiden nimet ovat:
1,2,3-triklooribentseeni CAS-numero 87-61-6
1,2,4-triklooribentseeni CAS-numero 120-82-1
1,3,5-triklooribentseeni CAS-numero 108-70-3
Yleisjohtaja

Yleisjohtaja voi Suomessa tarkoittaa yleisesti johtotehtävissä olevaa henkilöä, jonka toimenkuva on yleinen ja joka ei johda mitään erityistä toimialaa yrityksessä tai organisaatiossa. Yleisjohtajalla voidaan myös tarkoittaa ihmistä, joka kelpaa kaikenlaisiin johtotehtäviin. Tämä on enemmänkin kuvaileva sanonta kuin erityinen asema. Erityisessä merkityksessä yleisjohtaja on poliisissa tähän tehtävään määrätty poliisimies.[lähde? ]
Poliisin yleisjohtaja

Yleisjohtaja on paikallispoliisissa tähän tehtävään määrätty, päällystöön kuuluva poliisimies. Hän vastaa toimialueensa kenttätoiminnan operatiivisesta johtamisesta työvuoronsa aikana. Yleisjohtaja on oltava jokaisessa paikallispoliisissa.[lähde? ]
Yleisjohtaja on tehtävässään toimialueellaan paikallispoliisin ja tehtävällään johdettavana olevan muun poliisin henkilöstön esimies, jollei johtosuhteista määrätä toisella tavalla. Yleisjohtajan toimialue voi käsittää yhden poliisilaitoksen taikka useamman poliisilaitoksen muodostaman yleisjohtoalueen.
Woodallin luku

Lukuteoriassa Woodallin luku (Wn) on luonnollinen luku, joka on muotoa
jollekin luonnolliselle luvulle n. Ensimmäiset Woodallin luvut ovat:
Woodallin lukuja tutkivat ensimmäisenä Allan J. C. Cunningham ja H. J. Woodall vuonna 1917, James Cullenin aiempien Cullenin lukuja koskevien tutkimusten inspiroimana.
Woodallin lukuja, jotka ovat myös alkulukuja kutsutaan Woodallin alkuluvuiksi; ensimmäiset luvut n joille Woodallin luku Wn on alkuluku ovat 2, 3, 6, 30, 75, 81, 115, 123, 249, 362, 384, … A002234 OEIS-tietokannassa; ja itse Woodallin alkuluvut Wn ovat 7, 23, 383, 32212254719, … A050918 OEIS-tietokannassa.
Vuonna 1976 Christopher Hooley osoitti, että melkein kaikki Cullenin luvut ovat yhdistettyjä lukuja. Hooleyn todistuksen pohjalta Hiromi Suyama todisti väitteen kaikille lukujonoille n · 2n+a + b, missä a ja b ovat kokonaislukuja ja siten myös Woodallin luvuille. Kuitenkin on olemassa konjektuuri, jonka mukaan on äärettömän monta Woodallin alkulukua. Suurin tunnettu Woodallin alkuluku löydettiin vuonna 2007 ja on 3752948 × 23752948 − 1. Sen desimaaliesityksessä on 1129757 numeroa ja sen löysi Matthew J. Thompson PrimeGrid-projektissa.
Woodallin luvuilla on monia jaollisuusominaisuuksia. Esimerkiksi, jos p on alkuluku niin p jakaa luvut
Yleistetty Woodallin luku on luku, joka on muotoa n × bn − 1 ja n + 2 > b. Mikäli alkuluku voidaan ilmaista tässä muodossa, se on yleistetty Woodallin alkuluku.
Toronto Rock

| Toronto Rock |
| --- | --- |
Perustettu:  1998
Entiset nimet:  Ontario Raiders
Kotiareena:  Scotiabank Arena
Kapasiteetti:  18 800
Paikkakunta:  Toronto, Ontario
Toimitusjohtaja:  Terry Sanderson
Omistajat:  Jamie Dawick
Mestaruudet:  1999, 2000, 2002, 2003, 2005
Toronto Rock on torontolainen haavipallojoukkue, joka pelaa National Lacrosse Leaguessa. Joukkue pelaa kotiottelunsa Scotiabank Arenalla. Toronto Rock on voittanut viidesti NLL:n mestaruuden. Mestaruudet tulivat seitsemän kauden aikana 1999–2005.
Seura perustettiin alkujaan vuonna 1998 nimellä Ontario Raiders. Joukkue pelasi Hamiltonissa. Jääkiekkoseura Toronto Maple Leafsin johtohenkilöstöön kuulunut Bill Watters osti Raidersin vuonna 1999, muutti joukkueen Torontoon ja nimesi sen Rockiksi. Uuden joukkueensa toiminnan rahoittamiseksi hän keräsi taustalleen sijoittajaryhmän, johon kuuluivat mm. jääkiekkoilijat Tie Domi ja Brendan Shanahan sekä jääkiekkokommentaattori Don Cherry.
Toronto Rockin ottelu Edmonton Rushia vastaan Edmontonissa helmikuussa 2010.
Heti ensimmäisellä kaudellaan Toronto Rock menestyi loistavasti. Ensimmäisessä ottelussa Maple Leaf Gardensissa oli noin 11 000 katsojaa. NLL:n mestaruusottelussa Toronton ottelua oli seuraamassa Gardensissa 15 000 katsojaa. Joukkue voitti ensimmäisen kautensa päätteeksi NLL:n mestaruuden, Champion's Cupin. Rockin valtakausi alkoi. Joukkue voitti mestaruuden uudestaan 2000, 2002, 2003 ja 2005. Vuoden 2003 finaalissa Rockin uudessa kotihallissa Air Canada Centressä oli liigan ennätysyleisö, 19 432 katsojaa. Joukkueen pelaajista sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi nimettiin tuona aikana kapteeni Jim Veltman 2004 ja Colin Doyle 2005.
Toronto Rock pääsi pudotuspeleihin yhdeksän kertaa putkeen, sillä joukkue oli mukana jatkopeleissä vielä mestaruuskausien jälkeen vuosina 2006 ja 2007. Ennen kauden 2007 alkua joukkueen pistepörssin kahdeksan kertaa putkeen voittanut Doyle kaupattiin San Jose Stealthiin. Vuonna 2007 joukkue hävisi useammin kuin voitti, mutta pääsi silti pudotuspeleihin. Seuraavien kahden kauden aikana Rock jäi jatkopelien ulkopuolelle. Kausi 2009 oli seurahistorian huonoin, ja seurasta lähti monta pelaajaa kaudella 2010. Joukkueen 23-miehisestä kokoonpanosta 12 oli uusia pelaajia. Yksi uusista pelaajista oli aiemminkin joukkueessa pelannut Colin Doyle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toronto Rock Wikimedia Commonsissa
Joukkueen kotisivut (englanniksi)
| Läntinen konferenssi | Itäinen konferenssi |
| --- | --- |
Calgary Roughnecks: Buffalo Bandits
Colorado Mammoth: Philadelphia Wings
Edmonton Rush: Rochester Knighthawks
Minnesota Swarm: Toronto Rock
Washington Stealth: 
Albany Attack | Anaheim Storm | Arizona Sting | Baltimore Thunder | Boston Blazers | Boston Blazers | Charlotte Cobras | Chicago Shamrox | Columbus Landsharks | Detroit Turbos | Montreal Express | New England Blazers | New Jersey Saints |
New Jersey Storm | New York Saints | New York Titans | Ontario Raiders | Orlando Titans | Ottawa Rebel | Pittsburgh Bulls | Pittsburgh CrosseFire | Portland LumberJax | San Jose Stealth | Syracuse Smash | Vancouver Ravens | Washington Power | Washington Wave
Yleiskaava

Keskustelutilaisuus Helsingin yleiskaavasta
Yleiskaava on kunnan koko maantieteellisen alueen maankäytön suunnitelma. Yleiskaava sijaitsee kaavoituksen tasoissa maakuntakaavan ja asemakaavan välissä. Yleiskaava sovittaa yhteen ja ohjaa yksityiskohtaisempien asemakaavojen laatimista. Yleiskaavalla ohjataan kaava-alueen käyttöä yleispiirteisesti määrittelemällä ja sovittamalla yhteen esimerkiksi asuin- ja virkistysalueiden, työpaikkojen, palvelujen ja liikenneväylien sijainnit.
Yleiskaavassa voidaan myös merkitä ennallaan säilyvät alueet ja ne alueet, joihin tulee joko pienempiä tai suurempia muutoksia. Koko kuntaa käsittelevää kaavaa kutsutaan yleiskaavaksi ja rajattua aluetta koskevaa kaavaa taas osayleiskaavaksi. Osayleiskaava voidaan tehdä vaikkapa ranta-alueille ja se voi olla tarkempi kuin yleiskaava muuten.
Yleiskaava ohjaa asemakaavoitusta. Asemakaavaa laadittaessa siis tarkistetaan, minkälaisia ohjeita yleiskaavassa annetaan maankäytölle. Jos asemakaavaa ei ole, rakennetaan yleiskaavan mukaan. Yleiskaavan vahvistaa kunnanvaltuusto.
Yleiskaavan sisältövaatimukset määritellään Maankäyttö- ja rakennuslain pykälässä 39.
Aiheesta muualla

Yleiskaavatyö Lahdessa (video)
Toronto Sun

Toronto Sunin logo
Toronto Sun on Kanadan Torontossa julkaistava englanninkielinen päivittäinen sanomalehti. Sanomalehteä julkaistaan tabloid-muodossa. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 1. marraskuuta vuonna 1971.
Toronto Sunia pidetään vuonna 1971 lakkautetun Toronto Telegram -sanomalehden seuraajana. Lehden omistaa Postmedia-yhtiö, joka osti Toronto Sunin ja muut Sun Median englanninkieliset julkaisut Québecorilta keväällä 2015.
Lehti on tunnettu konservatiivispopulistisesta linjastaan ja päivittäisestä Sunshine Girlistä. Vuonna 2016 sen päivittäinen levikki oli noin 119 000 kappaletta, ja vuonna 2015 viikkolevikki oli noin 849 000.
Aiheesta muualla

Toronto Sun (englanniksi) (torontosun.com)
Teerilampi (Kangasniemi)

| Teerilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  62°03′11″N, 26°38′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Isoon Jouhtjärveen 
Järvinumero:  14.923.1.076
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,8 m  
Pituus:  380 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  1,016 km  
Pinta-ala:  2,96 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiTeerilampi 
Teerilampi  on Etelä-Savossa Kangasniemellä  Haarajoen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 380 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 116,8 metriä mpy.
Wiesin pyhiinvaelluskirkko

| Wiesin pyhiinvaelluskirkko |
| --- | --- |

Maailmanperintökohde
Sijainti:  Steingaden, Baijeri, Saksa  47°40′50″N, 010°54′02″E
Tyyppi:  kulttuuri
Kriteerit:  I, III
Tunnusnumero:  271
Valintahistoria
Valintavuosi:  2011
 Wies
Wiesin pyhiinvaelluskirkko Saksassa on soikeanmuotoinen rokokookirkko, jonka on suunnitellut 1740-luvulla arkkitehti Dominikus Zimmermann. Kirkko sijaitsee Steingadenin kunnassa, Baijerissa, aivan Alppien juurella. Kirkon suunnittelija Zimmermann vietti viimeiset 11 vuotta elämästään läheisessä asumuksessa.
Vuonna 1738 puisen vapahtajapatsaan tulkittiin kyynelehtivän. Tätä pidettiin ihmeenä, minkä seurauksena patsaasta tuli pyhiinvaelluskohde. Vuonna 1740 rakennettiin pieni kappeli patsasta suojaamaan. Pian kuitenkin huomattiin, että rakennus oli aivan liian pieni pyhiinvaeltajille, joten Steingadenin luostari päätti määrätä rakennettavaksi erillisen pyhäkön.
Kirkko rakennettiin vuosien 1745 ja 1754 välisenä aikana. Kirkko siirrettiin maalliseen omistukseen 1800-luvun alussa. Paikallisten maanviljelijöiden protestit pelastivat rakennuksen myymiseltä ja purkamiselta.
Wiesin kirkon rokokoosisustusta.
Vuonna 1983 Wiesin pyhiinvaelluskirkko otettiin Unescon maailmanperintöluetteloon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wiesin pyhiinvaelluskirkko Wikimedia Commonsissa
Kirkon kotisivut (saksaksi, englanniksi, kiinaksi)
Wiesin pyhiinvaelluskirkko UNESCOn sivuilla (englanniksi, ranskaksi)
Unescon maailmanperintökohteet Saksassa
Aachenin tuomiokirkko
Alppien paalutalot
Augustusburg ja Falkenlust
Bamberg
Bauhaus-kohteet Weimarissa ja Dessaussa
Bayreuthin oopperatalo
Bergpark Wilhelmshöhe
Berliinin modernistiset asuinalueet
Corveyn luostari
Darmstädter Künstlerkolonie Mathildenhöhe
Dessau-Wörlitzin puutarha
Fagus-Werk
Hedeby ja Danevirke
Hildesheimin tuomiokirkko ja Mikaelinkirkko
Karpaattien ja Saksan pyökkimetsät
Kaupungintalo ja Rolandin patsas Bremenin torilla
Keski-Reinin laakson yläosa
Kölnin tuomiokirkko
Le Corbusierin arkkitehtoniset työt
Lorschin luostari
Luther-muistomerkit Eislebenissä ja Wittenbergissä
Lyypekki
Maulbronnin luostari
Messelin kaivoksen fossiilialue
Museumsinsel Berliinissä
Muskaunpuisto (jaettu Puolan kanssa)
Naumburgin katedraali
Quedlinburg
Rammelsbergin kaivokset, Goslar ja Ylä-Harzin vesihuoltojärjestelmä
Regensburg
Reichenaun luostarisaari
Roomalaiset monumentit, tuomiokirkko ja Liebfrauen-kirkko Trierissä
Rooman rajalinjat (jaettu Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa)
Sanssouci, Neues Palais, Charlottenburgin linna
Speicherstadt ja Kontorhausviertel Hampurissa
Speyerin tuomiokirkko
Stralsund ja Wismar
Vattimeri (jaettu Alankomaiden ja Tanskan kanssa)
Völklingenin rautaruukki
Wartburgin linna
Weimar
Wiesin pyhiinvaelluskirkko
Würzburgin linna
Zollvereinin hiilikaivokset Essenissä
Thor (elokuva)

| Thor |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kenneth Branagh
Käsikirjoittaja:   Ashley Edward Miller  Zack Stentz  Don Payne 
Tarina:   J. Michael Straczynski  Mark Protosevich 
Perustuu:  Stan Leen, Larry Lieberin ja Jack Kirbyn sarjakuvahahmoon Thor
Tuottaja:  Kevin Feige
Säveltäjä:  Patrick Doyle
Kuvaaja:  Haris Zambarloukos
Leikkaaja:  Paul Rubell
Tuotantosuunnittelija:  Bo Welch
Pukusuunnittelija:  Alexandra Byrne
Pääosat:   Chris Hemsworth  Natalie Portman  Tom Hiddleston  Stellan Skarsgård  Colm Feore  Ray Stevenson  Idris Elba  Kat Dennings  Rene Russo  Anthony Hopkins 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Marvel Studios
Levittäjä:  Paramount Pictures
Ensi-ilta:   2011-4-1717. huhtikuuta 2011 (Sydney)  2011-5-44. toukokuuta 2011 (Suomi)  2011-5-66. toukokuuta 2011 (Yhdysvallat)  
Kesto:  114 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  150 miljoonaa dollaria
Tuotto:  449,3 miljoonaa dollaria
Seuraaja:  Thor: The Dark World
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Thor on vuonna 2011 ilmestynyt yhdysvaltalainen supersankarielokuva, joka perustuu Marvel Comicsin samannimiseen sarjakuvahahmoon. Se on Marvel Cinematic Universen (MCU) ensimmäisen vaiheen neljäs elokuva. Elokuvan ohjasi Kenneth Branagh ja sen käsikirjoittivat Ashley Edward Miller, Zack Stentz ja Don Payne. Pääosissa ovat Chris Hemsworth, Natalie Portman, Tom Hiddleston, Stellan Skarsgård, Colm Feore, Ray Stevenson, Idris Elba, Kat Dennings, Rene Russo ja Anthony Hopkins. Elokuva kertoo Asgardin kruununprinssistä Thorista, joka karkotetaan kodistaan Maahan. Siellä hänelle kehittyy suhde tutkija Jane Fosterin kanssa. Thorin on kuitenkin pysäytettävä adoptioveljensä Loki, joka pyrkii Asgardin uudeksi kuninkaaksi.
Elokuva sai ensiesityksensä Sydneyssä 21. huhtikuuta 2011. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 4. toukokuuta 2011 ja Yhdysvalloissa 6. toukokuuta 2011. Elokuva julkaistiin myös 3D-versiona. Jatko-osa, Thor: The Dark World, sai ensi-iltansa 8. lokakuuta 2013 ja kolmas elokuva, Thor: Ragnarök, sai ensi-iltansa 3. marraskuuta 2017. Neljäs elokuva, Thor: Love and Thunder, sai ensi-iltansa 8. heinäkuuta 2022.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Chris Hemsworth  | … |  Thor   |
|  Natalie Portman  | … |  Jane Foster   |
|  Tom Hiddleston  | … |  Loki   |
|  Stellan Skarsgård  | … |  Erik Selvig   |
|  Colm Feore  | … |  Laufey   |
|  Ray Stevenson  | … |  Volstagg   |
|  Idris Elba  | … |  Heimdall   |
|  Kat Dennings  | … |  Darcy Lewis   |
|  Rene Russo  | … |  Frigga   |
|  Anthony Hopkins  | … |  Odin   |
|  Clark Gregg  | … |  Phil Coulson   |
|  Jaimie Alexander  | … |  Sif   |
|  Tadanobu Asano  | … |  Hogun   |
|  Josh Dallas  | … |  Fandral   |
|  Maximiliano Hernández  | … |  Jasper Sitwell   |
|  Dakota Goyo  | … |  nuori Thor   |
|  Ted Allpress  | … |  nuori Loki   |
|  Stan Lee  | … |  lava-auton ajaja (cameo)   |
|  Samuel L. Jackson  | … |  Nick Fury (cameo)   |
|  Jeremy Renner  | … |  Clint Barton (cameo)   |
Tuotanto

Elokuvan tuotanto lähti käyntiin huhtikuussa 2006, kun Thor-hahmon fani Mark Protosevich palkattiin elokuvan käsikirjoittajaksi.
Kenneth Branagh palkattiin elokuvan ohjaajaksi loppuvuodesta 2008, ja elokuvan pääosien näyttelijät palkattiin vuoden 2009 aikana.
Jatko-osat > Thor: The Dark World

Jatko-osa, Thor: The Dark World, jonka ohjasi Alan Taylor, sai ensi-iltansa Suomessa 30. lokakuuta 2013 ja Yhdysvalloissa 8. marraskuuta 2013. Hemsworth ja Hiddleston palasivat Thorin ja Lokin rooleihin, muutaman muun aiemmasta elokuvasta tutun näyttelijän mukana. Christopher Eccleston liittyi näyttelijäkaartiin pimeän haltijan Malekithin roolissa.
Jatko-osat > Thor: Ragnarök

Kolmas elokuva, Thor: Ragnarök, sai ensi-iltansa 3. marraskuuta 2017. Elokuvaan ohjaa Taika Waititi ja käsikirjoittaa Stephany Folsom, Kevin Feigen jatkaessa tuottajana. Hemsworth, Hiddleston ja Alexander jatkavat yhä Thorin, Lokin ja Sifin rooleissa, ja Mark Ruffalo esiintyy Bruce Bannerin / Hulkin roolissa. Cate Blanchett, Tessa Thompson, Jeff Goldblum ja Karl Urban liittyvät näyttelijäkaartiin Helan, Valkyyrian, Suurmestarin, ja Skurgen rooleissa.
Jatko-osat > Thor: Love and Thunder

Neljäs elokuva, Thor: Love and Thunder, sai ensi-iltansa Suomessa 6. heinäkuuta ja Yhdysvalloissa 8. heinäkuuta 2022. Hemsworth ja Thompson palaavat rooleihinsa, kuten myös Portman ja Alexander, jotka eivät esiintyneet Thor: Ragnarökissä. Portman näytteli Jane Fosterista versiota, joka saisi Thorin voimat, kuten Russell Dautermanin ja Jason Aaronin sarjakuvassa The Mighty Thor. Christian Bale näyttelee elokuvan roistoa Gorr Jumalanteurastajaa. Lisäksi Chris Pratt, Pom Klementieff, Dave Bautista, Karen Gillan, Vin Diesel, Bradley Cooper ja Sean Gunn näyttelevät elokuvassa Galaksin Vartijoihin kuuluvia Peter Quill / Tähtilordia, Mantista, Drax Tuhoajaa, Nebula, Grootia, Rocketia ja Kraglin Obfonteria.
Huomioita

↑  Heinäkuussa 2013 elokuvan levitysoikeudet siirtyivät Paramount Picturesilta Walt Disney Studiosille.
↑  Paljastettu Tesseraktiksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Thor Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Waldemar Bühler

Waldemar Bühler (18. huhtikuuta 1929 Suojärvi – 3. joulukuuta 1997) oli suomalainen hallintotieteiden tohtori, joka toimi Valtion askartelunohjaajaopiston rehtorina 1954–1971 ja Suomen Yrittäjäin toimitusjohtajana 1978–1989. Hän toimi kokoomuksen edustajana ensin Riihimäen ja vuosina 1989–1996 Helsingin kaupunginvaltuustossa. Bühler oli myös tuottelias askartelu- ja käsityöaiheisten tietokirjojen tekijä.
Askarteluopiston rehtorintyön ohella Bühler toimi Pajulahden ja Vierumäen urheiluopistojen tuntiopettajana 1950–60-luvuilla. Vuonna 1972 hän siirtyi elinkeinoelämän palvelukseen ja toimi maalitehdas Onsa-Nordsjö Oy:n ja Tielinja Oy:n toimitusjohtajana, kunnes hänet nimitettiin yrittäjäjärjestön toimitusjohtajaksi.
Bühler oli sotilasarvoltaan majuri ja toimi 1981–1989 Suomen Reserviupseeriliiton puheenjohtajana. Waldemar Bühler toimi vuoden 1968 presidentinvaaleissa valitsijamiehenä kokoomuksen listalta.
Teoksia

Nahkatyömalleja, Askartelukeskus 1952.
Nahkatyön opas koteja, kouluja kerhoja varten, WSOY 1959.
Suuri askartelukirja I–III, WSOY 1960–1966.
Paperi- ja pahvityöt sekä kirjansidonta, WSOY 1961.
Oppikoulun käsityöaskartelu: poikien kirja, WSOY 1963.
Poikien suuri askartelukirja, WSOY 1966.
Kesäkodin käsikirja, WSOY 1968.
Kankaan koristelu: Batikki- ja painomenetelmät, WSOY 1970.
Kotinikkari, WSOY 1970.
Keramiikkatöitä, WSOY 1970.
Valtuutus kuntalaisilta, väitöskirja, Tampereen Yliopisto 1977.
Yrittäjyys kasvaa meistä: yrittämisen tunnussanoja vuosilta 1979-87, Yrittäjäin keskusliitto 1987.
Elämän koulut, yhdessä Jaakko Ojalan ja Jaakko Okkerin kanssa, Pääkaupunkiseudun aikuiskoulutussäätiö 1993.
Monitaito: askartelun pikkujättiläinen, yhdessä Outi Köhlerin kanssa. WSOY 1994.
Tom Henning Øvrebø

| Tom Henning Øvrebø> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Tom Henning Øvrebø
Syntynyt: 26. kesäkuuta 1966 (ikä 58) Oslo, Norja
Jalkapallotuomari
Pituus:  187 senttimetriä
| Urheilijan ura> Tuomariura |
| --- | --- | --- | --- |
| Kaudet | Sarja | Ott    | Ott    |
| 1992–2013 1994–2010 | Tippeligaen FIFA |  |  |

Tom Henning Øvrebø (s. 26. kesäkuuta 1966 Oslo) on norjalainen entinen jalkapalloerotuomari. Hän tuomitsi urallaan useita Mestarien liigan ja Uefa-cupin otteluita. Ammatiltaan Øvrebø on psykologi.
Ura huipputasolla

Øvrebø tuomitsi ensimmäisen ottelunsa Tippeligaenissa 20. syyskuuta 1992. Kaksi vuotta myöhemmin hänestä tuli kansainvälinen erotuomari. Hänet on palkittu Norjan pääsarjan parhaana erotuomarina eli Kniksen-palkinnolla viisi kertaa vuosina 2001, 2002, 2003, 2005 ja 2006. Øvrebø on tuominnut myös kaksi Norjan cupin loppuottelua vuosina 1999 ja 2006.
Hän oli tuomitsemassa vuoden 2008 EM-kilpailuja, joka oli ensimmäinen iso arvokisaturnaus hänen urallaan maajoukkuetasolla. Kisoissa hän tuomitsi kaksi alkulohkojen ottelua, Saksa–Puola ja Italia–Romania. Jälkimmäisestä ottelusta hän sai osakseen kritiikkiä, eikä täten tuominnut enää turnauksen pudotuspeleissä.
Øvrebø toimi erotuomarina muutamissa vuoden 2010 MM-kilpailujen karsintaotteluissa. Hän kuului 14 esivalitun erotuomarin joukkoon, joista lopulta 10 valittiin itse MM-kilpailuihin erotuomariksi. Øvrebø jäi valitun kymmenikön ulkopuolelle.
Kansainvälisten ottelujen tuomitsemisen Øvrebø lopetti jäätyään ulos MM-kisoissa. Tippeligaenissa hän vihelsi vuoteen 2013 asti.
Ura huipputasolla > Kritiikki

Kauden 2008–2009 Mestarien liigan välierien toisessa osaottelussa Chelsean ja Barcelonan välillä Øvrebø sai osakseen suurta kritiikkiä. Hän jätti asiantuntijoiden mukaan viheltämättä kaikkiaan kuusi rangaistuspotkua Chelsealle ja myös Barcelona-puolustaja Éric Abidalin ulosajo oli kyseenalainen. Pelin päätyttyä useat Chelsea-pelaajat kävivät kuumana norjalaiserotuomarille mukaan lukien Didier Drogba, joka sai myöhemmin neljän ottelun pituisen rangaistuksen epäasiallisesta käyttäytymisestään. Chelsea-valmentaja Guus Hiddink totesi tuomaroinnin olleen huonointa, mitä hän on koskaan nähnyt.
Øvrebø joutui jälleen kerran myrskynsilmään, kun hän oli hyväksynyt vuoden 2009–2010 Mestarien liigan Bayern Münchenin ja Fiorentinan välisessä pudotuspeliottelussa selväksi paitsiotilanteeksi osoittautuneen maalin. Fiorentina-valmentaja Cesare Prandelli oli ottelun jälkeen hyvin pettynyt tuomarityöskentelyyn.
Aiheesta muualla

FIFA:n virallinen sivusto
William Godwin

| William Godwin |
| --- | --- |
 William Godwin, James Northcoten öljyvärimaalaus, 1802, National Portrait Gallery.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1756
Kuollut: 7. heinäkuuta 1836 (80 vuotta)
Kansalaisuus:  englantilainen
Ammatti:  journalisti, kirjailija ja yhteiskuntafilosofi
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
William Godwin (3. maaliskuuta[lähde? ] 1756 Wisbech, Cambridgeshire, Englanti – 7. huhtikuuta[lähde? ] 1836 Lontoo, Englanti) oli englantilainen journalisti, kirjailija ja yhteiskuntafilosofi.