stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Panagía Paraportianín kirkko

| Panagía Paraportianín kirkko Ναός Παναγίας Παραπορτιανής |
| --- | --- |
 Panagía Paraportianín kirkko.
Sijainti:  Mýkonoksen kaupunki, Mýkonos, Etelä-Egean saaret, Kreikka
Koordinaatit:  37°26′50″N, 25°19′33″E
Kirkkokunta:  Kreikan ortodoksinen kirkko
Rakentamisvuosi:  1300–1600-luku
Tyylisuunta:  kykladinen
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Panagía Paraportianín kirkko (kreik. Ναός Παναγίας Παραπορτιανής, Naós Panagías Paraportianís) on kirkko Mýkonoksen kaupungissa Mýkonoksen saarella Kreikassa. Se on omistettu ”Portin vieressä” olevalle Neitsyt Marialle.
Panagía Paraportianín kirkko takaa.
Kirkko edustaa valkoista kykladista arkkitehtuuria. Se sijaitsee lähellä merenrantaa ja Mýkonoksen kaupungin satamaa. Kirkon nimi osoittaa, että se on alun perin ollut lähellä kaupungin venetsialaisaikaisen linnan (Kástro) porttia. Kirkko koostuu oikeastaan useasta pienestä kirkosta, jotka on rakennettu aikojen kuluessa rykelmäksi ja kahteen kerrokseen toistensa päälle. Keskellä on Pyhän Eustathioksen (Efstatioksen) kirkko. Sen ympärillä ovat Pyhien Palkattaparantajien (Ágioi Anárgyroi), Pyhän Sozonin sekä Pyhän Anastasian kirkot. Näiden neljän kirkon päällä on kupolilta näyttävä Neitsyt Marialle omistettu kirkko, josta kokonaisuus on saanut nimensä.
Vanhin kirkoista on Pyhien Palkattaparantajien kirkko, joka on rakennettu 1300-luvun loppupuolella. Muut kirkot on rakennettu 1500–1600-luvuilla. Kirkkokokonaisuus on kunnostettu 1920-luvulla. Kirkon itäpäässä on pieni kaari, joka toimii kellotornina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Panagía Paraportianín kirkko Wikimedia Commonsissa
Panaitolikó

Panaitolikó-vuoria.
| --- | --- |
Sijainti:  Aitolia-Akarnania, Länsi-Kreikka ja Evrytanía, Keski-Kreikka, Kreikka
Vuoristo:  Píndos
Korkeus merenpinnasta:  1 924 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Panaitolikó (kreik. Παναιτωλικό; transl. myös Panetolikó) on vuorijono Píndos-vuoriston eteläosassa läntisessä Manner-Kreikassa. Sen suurin korkeus on 1 924 metriä.
Panaitolikó sijaitsee Länsi-Kreikkaan kuuluvan Aitolia-Akarnanian alueyksikön sekä Keski-Kreikkaan kuuluvan Evrytanían alueyksikön  alueella linnuntietä noin 16 kilometriä itäkoilliseen Agrínion kaupungista. Vuoren korkeimman huipun nimi on Katelános. Muita huippuja ovat muun muassa Kyrá-Vgéna (Κυρά-Βγένα), Kóka (Κόκα), Koútoupas (Κούτουπας), Tsóka (Τσόκα), Krimnítsa (Κρημνίτσα) ja Arapokéfala (Αραποκέφαλα).
Agrínion kunnan Panaitolikón kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä vuoresta.
Panaitolikó-vuoret.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Panaitolikó Wikimedia Commonsissa
Panagía Spilianín luostari

| Panagía Spilianín luostari Μονή Παναγίας Σπηλιανής |
| --- | --- |
 Panagía Spilianín luostari.
Sijainti:  Mandráki, Nísyros, Etelä-Egean saaret, Kreikka
Koordinaatit:  36°36′38″N, 27°07′51″E
Kirkkokunta:  Kreikan ortodoksinen kirkko
Hiippakunta:  Kosin ja Nísyroksen hiippakunta
Tyyppi:  munkkiluostari
Perustettu:  n. 1400
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Panagía Spilianín luostari (kreik. Μονή Παναγίας Σπηλιανής, Moní Panagías Spilianís) on ortodoksinen luostari Nísyroksen saarella Kreikassa. Se on omistettu Luolan Neitsyt Marialle. Luostari sijaitsee korkealla merenrantakalliolla saaren pääkylässä Mandrákin kylässä.
Luostarin arvellaan olevan perustettu noin vuonna 1400. Sitä kutsutaan ”Luolan Neitsyt Marian luostariksi” siksi, että sen kirkko on kalliossa olevassa luolassa. Kerrotaan, että eräs paimen löysi luolasta Neitsyt Marian ikonin, ja siirsi sen alemmas Neitsyt Maria (Panagía) Potamítissan kirkkoon. Ikoni kuitenkin palasi ihmeellisellä tavalla takaisin, ja tätä pidettiin merkkinä siitä, että se halusi pysyä alkuperäisellä paikallaan. Luostari rakennettiin luolan ympärille.
Ylös luostarille johtaa 130 porrasta. Luostarin pääkirkko on omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle ja sen vieressä oleva kappeli Pyhälle Kharalampokselle. Kirkon koristeellinen puukaiverrettu ikonostaasi on vuodelta 1725.
Luostari juhlii vuosittain 15. elokuuta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Panagía Spilianín luostari Wikimedia Commonsissa
Olympianiemenmurmeli

| Olympianiemenmurmeli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Heimo::  Oravat Sciuridae
Suku::  Murmelit Marmota
Laji::  olympus
Kaksiosainen nimi
 Marmota olympus  Merriam, 1898 
 Levinneisyyskartta
Katso myös
   Olympianiemenmurmeli Wikispeciesissä   Olympianiemenmurmeli Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Olympianiemenmurmeli (Marmota olympus) on Yhdysvaltojen Washingtonin osavaltion länsiosan Olympian niemimaan vuorilla tavattava murmeli. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen elinvoimaiseksi lajiksi.
Taksonomia

Olympianiemenmurmelia on aikaisemmin pidetty joissakin lähteissä alppimurmelin (M. marmota) alalajina. Olympianiemenmurmelia itsessään ei jaeta eri alalajeihin.
Koko ja ulkonäkö

Olympianiemenmurmelien urokset ovat naaraita kookkaampia. Niiden ruumiin pituus on 720–750 mm, hännän pituus 210–237 mm. Paino ennen horrosta on 8 500–11 000 g ja jälkeen 4 100–4 300 g. Naaraiden vastaavat lukemat ovat 670–690 mm, 180–192 mm, sekä 6 700–7 500 g ja 2 700–3 500 g. Turkki on pitkä ja paksu. Sen väritys on selkäpuolelta vaaleanruskea tai keltainen. Se saattaa myös kellertyä kesän aikana. Vatsapuoli on tavallisesti samanvärinen, mutta se voi olla ruskeampi tai harmaampi. Päässä kuono on valkoinen. Kuonosta valkoinen karvoitus yltää usein silmille saakka.
Levinneisyys ja elinympäristö

Olympianiemenmurmelia tavataan vain Olympian niemimaan vuorilla Yhdysvaltojen Washingtonin osavaltion länsiosassa. Lähes koko levinneisyyaslue on osa Olympian kansallispuistoa.
Lajia esiintyy vuoristoniityillä yli 1 400 metrin korkeuksilla merenpinnasta. Tyypillisimmillään niitä on lähellä puurajaa niityillä ja talusrinteillä vuorien etelärinteillä. Etelärinteet ovat suosittuja ehkä siksi, että aurinko sulattaa niiltä lumen aikaisemmin.
Elintavat

Olympianiemenmurmeli on päiväeläin. Se elää yhdyskunnissa, jossa on tavallisimmin yksi hallitseva uros ja korkeintaan kolme lisääntyvää naarasta. Niiden lisäksi ryhmään kuuluu yksi- ja kaksivuotiaat jälkikasvut. Yhdyskunnan kotialueen koko on keskimäärin 5,4 hehtaaria. Yhdyskunnan reunamilla voi elää alempiarvoisia uroksia, mutta ne ovat harvoin osa samaa sosiaalista ryhmää hallitsevan uroksen eläessä. Yhdyskunnassa on useita pesäkoloja, joita käytetään lepäämiseen, poikasten kasvattamiseen ja pakokoloina. Nukkuminen tapahtuu yleensä suuremmissa koloissa unikammioissa, joiden seinät vuorataan kuivilla kasveilla. Pesän sisäänkäynnille rakentuu pieni maa- ja kivikasa. Laji horrostaa perheryhmän kanssa 7–8 kuukautta heräten kevään lopulla.
Saman ryhmän naaraat lisääntyvät usein vuorotellen eri vuosina. Parittelu tapahtuu pian horroksesta heräämisen jälkeen ja poikaset syntyvät toukokuun lopulla tai kesäkuun alussa. Kerrallaan poikasia on noin neljä. Poikaset elävät kotiryhmässään kolmivuotiaiksi saakka, jolloin ne hajaantuvat. Ensimmäisestä elinvuodestaan selviytyy noin 53 % ja 1-vuotiaista 85 %. Suurin osa kuolemista tapahtuu horroksen aikana. Lumipeitteen vähäisyys kasvattaa kuolleisuutta horroksen aikana.
Olympianiemenmurmeli käyttää ravinnokseen heiniä, sarakasveja ja muita kasveja. Ne voivat syödä myös kasvien juuria. Ruokailualueellaan ne voivat kuluttaa jopa 30 % koko biomassasta. Toisaalta niiden ruokailu johtaa suurempaan kasvien biodiversiteettiin. Harvemmin se saattaa syödä myös puun kaarnaa ja havupuiden jälsiä. Joskus sen on havaittu syövän eläinperäistä ravintoa ja myös kannibalismi on mahdollista.
Olympianiemenmurmelin tavallisimmat petoeläimet ovat kojootti, puuma, punailves ja maakotka. Lähialueella myös esiintyvät mustakarhu ja kettu eivät sen sijaan ilmeisesti muodosta uhkaa. Olympianiemenmurmeleilla on neljä erilaista hälytysääntä uhan tyypistä riippuen.
Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt olympianiemenmurmelin elinvoimaiseksi lajiksi. Sen levinneisyysalue on sinänsä pieni, mutta se kuuluu miltei kokonaan suojeltuun Olympian kansallispuistoon. Kannan kooksi on arvioitu 2 000–4 000 yksilöä. Kanta on laskenut, mutta ei hälyttävän nopeasti.
Kojootit ja vuoriniittyjen metsittyminen ovat johtaneet paikallisesti eri kantojen vähenemiseen. Huomattava uhka on myös ihmisen toiminta. Sitä ei kuitenkaan metsästetä tai vainota tuholaisena.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Olympianiemenmurmeli (Marmota olympus)
iNaturalist: Olympianiemenmurmeli (Marmota olympus)
ITIS: Marmota olympus (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Marmota olympus (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Marmota olympus, Olympic marmot (englanniksi)
Auringossa paistatteleva murmeli.
Lähikuvassa.
Panamanhohtokolibri

| Panamanhohtokolibri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Hohtokolibrit Anthracothorax
Laji::  veraguensis
Kaksiosainen nimi
 Anthracothorax veraguensis  Reichenbach, 1855 
Katso myös
   Panamanhohtokolibri Wikispeciesissä   Panamanhohtokolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Panamanhohtokolibri (Anthracothorax veraguensis) on Panaman kotoperäinen kiitäjälintu. Se elää maan Tyynenmeren puoleisilla alangoilla. Kaksi havaintoa Karibianmeren puoleiselta rannikolta tunnetaan. Ludwig Reichenbach kuvaili lajin holotyypin Veraguasta vuonna 1855.
Olutravintola Pikkulintu

Olutravintola Pikkulintu
Olutravintola Pikkulintu oli Itä-Helsingin Puotilassa sijaitseva anniskeluravintola. Pienestä koostaan huolimatta se on tunnettu monipuolisesta olut- ja erityisesti mallasviskivalikoimastaan, joka on tiettävästi Suomen laajin[lähde? ].
Tammikuussa 2006 brittiläinen Whisky Magazine listasi Pikkulinnun maailman parhaimpien viskiravintoloiden joukkoon . Kesällä 2007 Pikkulintu sijoittui Suomen parhaat baarit 2007 -äänestyksessä seitsemänneksi .
Aiheesta muualla

Pikkulinnun omat www-sivut
Juomanlaskija-lehden artikkeli Pikkulinnusta
https://www.facebook.com/olutravintolapikkulintu/
Palosuo

Palosuo tarkoittaa seuraavia:
Palosuo Islands, saariryhmä Eteläisellä jäämerellä
Palosuo, kylä Sauvossa
Palosuon rautatieasema, lakkautettu rautatieliikennepaikka Mikkelissä.
Sukunimi

Erkki Palosuo (vuoteen 1933  Brander, 1912–2007), geofysiikan professori, Suomen jäätutkimuksen uranuurtaja
Hannu Palosuo (s. 1966), kuvataiteilija ja graafikko
Maini Palosuo (1914–1997), suomentaja ja toimittaja
Simo Palosuo (1918–1998), opetusneuvos ja rovasti, Seurakuntaopiston johtaja 1960–1972
Veikko Palosuo (vuoteen 1936 Brander, 1911–1999), metsäneuvos, Keskusmetsäseura Tapion toimitusjohtaja 1963–1976
Muita

Eeva Tenhunen, oik. Palosuo (1937–2017), kirjailija
Päikki Priha, o.s. Palosuo (s. 1948), tekstiilitaiteilija, professori
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Palosuo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Oleksandrivskin piiri (Zaporižžja)

| Oleksandrivskin piiri Олександрівський район |
| --- | --- |
Valtio:  Ukraina
Alue:  Zaporižžjan alue
Piiri:  Zaporižžjan piiri
Kaupunki:  Zaporižžja
Perustettu:  1935
Pinta-ala:  11,2 km²
Väkiluku (2015):  68 666
Zaporižžjan kaupunkipiirit. Oleksandrivskin piiri (keskusta) on merkitty numerolla 1.
Oleksandrivskin piiri (ukr. Олександрівський район, Oleksandrivskyi raion) on yksi Ukrainan Zaporižžjan seitsemästä hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Zaporižžjan keskustassa Dneprin vasemmalla rannalla sijaitsevan, vuonna 1935 perustetun kaupunkipiirin pinta-ala on 11,2 neliökilometriä.
Piirin aiempi nimi oli vuoteen 1960 saakka Stalinin piiri ja sitten maaliskuuhun 2016 saakka Žovtnevin piiri (ukr. Жовтневий район, Žovtnevyi raion). Piiri on nimetty kaupungin alkuperäisen nimen mukaan (Oleksandrivsk, tai venäjästä Aleksandrivsk). Paikalliset asukkaat kutsuvat piirin aluetta vanhaksi kaupungiksi. Aiemmasta Žovtnevin piiristä on erotettu nykyisen keskustan itäpuolella sijaitseva Ševtšenkon piiri (vuonna 1962) ja Komunarin piiri (1977) omiksi kaupunkipiireikseen.
Piirin väestöarvio on 68 666 (2015), ja aiemmin noin 76 300 (VL 2001).
Piirin alueella sijaitsee muun muassa:
Zaporižžja II -rautatieasema
kolme yliopistoa, tunnetuimpana Zaporižžjan kansallinen yliopisto
kaksi teatteria: Zaporižžjan musiikki- ja draamateatteri sekä Zaporižžjan nuorisoteatteri
neljä kirjastoa, mukaan lukien Zaporižžjan alueen yleinen tiedekirjasto
Zaporižžjan alueen kotiseutumuseo
Dubovyi Hayn puisto
Rautatieasema Zaporižžja II.
Zaporižžjan kansallisen yliopiston päärakennusta.
Zaporižžjan musiikki- ja draamateatteri.
Kotiseutumuseo.
Pokrovan katedraali.
Dubovyi Hayn puistoa.
Dubovyi Hayn puistoa - Sunrise port
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oleksandrivskin piiri (Zaporižžja) Wikimedia Commonsissa
Oleksandrivskin piirin rajat Open Street Map -kartalla (OSM) (ukrainaksi) (openstreetmap.org)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: uk:Олександрівський район (Запоріжжя)
Käännös suomeksi
Pak sarzamin shad bad

Pāk sarzamīn šād bād (urduksi ‏پاک سرزمین شاد باد‎, suomeksi ”Siunattu olkoon pyhä maa”), tunnettu myös nimellä Qaumi Taranah, on Pakistanin kansallislaulu. Se otettiin käyttöön 1954, jolloin Pakistanista tuli tasavalta. Sen sanat on kirjoittanut pakistanilainen runoilija Abul Asar Hafeez Jalandhari ja sävelen Ahmed G. Chagla. Laulun on sävelletty ennen sanojen kirjoittamista. Kansallislaulu on urdunkielinen.
Aiheesta muualla

Kuuntele kansallislaulu - WMA-tiedosto
Panionios BC

| ΠΑΝΙΩΝΙΟΣ Γ> Σ.Σ. |
| --- | --- |

Lempinimet:  Sinipunaiset Pantterit
Liiga:  Kreikan liiga Kreikan Cup
Perustettu:  1919
Areena:  Helliniko Indoor Arena kapasiteetti 15 000
Kotipaikka:  Nea Smyrni, Ateena, Kreikka
Värit:           
Presidentti:   Elias Lianos
Päävalmentaja:   Aleksandar Trifunović
Mestaruudet:  (1) Kreikan Cup: 1991
Kotisivu:  www.panioniosbc.gr
Panionios Nea Smyrni BC  (kreik. Πανιώνιος Αθήνα KAE) on kreikkalainen koripalloseura. Se on osa suurempaa Panionios-seuraa. Koripallojaosto perustettiin vuonna 1919, mutta Panionis perustettiin jo 1890 ollen näin yksi Kreikan vanhimmista. Panionis B. tunnetaan sponsorointisyistä myös nimellä Panionis On Telecoms. Sitä ennen joukkueen nimi oli Panionis Forthnet.
Joukkue pääsi Euroliigaan kaudeksi 2008-2009 yli kymmenen vuoden tauon jälkeen.
Aiheesta muualla

Joukkueen profiili Euroliigan sivuilla
Panionios Panthers Club
www.panionis.net (Arkistoitu – Internet Archive)
Oulun kihlakunta

Oulun kihlakunta (ruots. Uleåborgs härad) on entinen Suomen kihlakunta, joka sijaitsi Oulun läänissä. Vuonna 1940 kihlakuntaan kuuluivat seuraavat kunnat:
Hailuoto
Haukipudas
Ii
Kempele
Kiiminki
Kuivaniemi
Kuusamo
Liminka
Lumijoki
Muhos
Oulujoki
Oulunsalo
Pudasjärvi
Taivalkoski
Temmes
Tyrnävä
Utajärvi
Yli-Ii
Ylikiiminki
Kihlakunnan ulkopuolella oli Oulun kaupunki.
Kihlakunnan maapinta-ala oli 23 314,32 km² (1.1.1938), ja sen väkiluku oli 93 653 henkeä (31.12.1939).
Panagía Pantánassan kirkko

| Panagía Pantánassan kirkko Ναός Παναγίας Παντάνασσας |
| --- | --- |
 Panagía Pantánassan kirkko.
Sijainti:  Ateena, Attika, Kreikka
Koordinaatit:  37°58′35.3″N, 23°43′34.0″E
Kirkkokunta:  Kreikan ortodoksinen kirkko
Hiippakunta:  Ateenan arkkihiippakunta
Rakentamisvuosi:  1000-luku
Tyylisuunta:  bysanttilainen
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Panagía Pantánassan kirkko (kreik. Ναός της Παναγίας Παντάνασσας, Naós tis Panagías Pantánassas) eli Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko (Ναός της Κοιμήσεως της Θεοτόκου, Naós tis Koimíseos tis Theotókou) on bysanttilaisaikainen kirkko, joka sijaitsee Monastiráki-aukiolla Ateenan vanhassa keskustassa.
Kirkko on alun perin rakennettu 1000-luvulla. Nykyinen kirkko on 1600-luvulta ja kirkon torni vuodelta 1911. Kirkko oli alun perin paikalla sijainneen Pantánassan luostarin pääkirkko (katholikon). 1800-luvulla tehtyjen arkeologisten kaivausten ja Ateenan metron rakennustöiden vuoksi luostarista ei ole enää jäljellä muita rakennuksia, mutta se on antanut nimensä koko Monastiráki (”Pieni luostari”) -aukiolle. Kirkko on omistettu Neitsyt Marialle ”kaikkien kuningattarelle” sekä tämän kuolonuneen nukkumiselle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Panagía Pantánassan kirkko Wikimedia Commonsissa
Panagía Platsanín kirkko

| Panagía Platsanín kirkko Ναός Παναγίας Πλατσανής |
| --- | --- |
 Panagía Platsanín kirkko.
Sijainti:  Oía, Thíra, Etelä-Egean saaret, Kreikka
Koordinaatit:  36°27′44″N, 25°22′35″E
Kirkkokunta:  Kreikan kirkko
Hiippakunta:  Thíran, Amorgóksen ja saarten hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1965
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Panagía (Neitsyt Maria) Platsanín kirkko (kreik. Ναός Παναγίας Πλατσανής, Naós Panagías Platsanís) eli Akatistoshymnin Neitsyt Marian kirkko (Ναός Παναγίας του Ακάθιστου Ύμνου, Naós Panagías tou Akáthistou Ýmnou) on ortodoksinen kirkko Oían kylässä Santorínilla Kreikassa. Se on omistettu akatistoshymnin Neitsyt Marialle.
Kirkon oven yläpuolella oleva mosaiikki ja kaari-ikkuna.
Panagía Platsanín kirkko sijaitsee kylän keskusaukion laidalla. Alun perin sen samanniminen edeltäjä sijaitsi venetsialaisaikaisessa Oían linnassa, jossa se on ollut olemassa viimeistään noin vuonna 1820. Sen perustamiseen liittyy legenda, jonka mukaan merestä olisi löydetty Neitsyt Marian ikoni, joka sijoitettiin erääseen kylän kirkoista. Se siirtyi kuitenkin ihmeellisellä tavalla kerta toisensa jälkeen linnan seinälle, jolloin sille rakennettiin kirkko linnaan. Lisänimen Platsaní kerrotaan olevan onomatopoeettinen ja tulevan äänestä, jonka aallot tekivät lyödessään ikoniin. Linnassa ollut kirkko vahingoittui vuoden 1956 maanjäristyksessä, ja uusi rakennettiin nykyiselle, turvallisemmalle paikalleen. Nykyinen kirkko valmistui vuonna 1965. Se on kylän toinen seurakuntakirkko Pyhän Georgioksen kirkon ohella.
Kirkko on valkoinen, ja siinä on sinikattoinen kupoli ja neljä pienempää valkoista kupolia sekä kuudella kellolla varustettu kellotorni. Kirkon julkisivussa on kaari-ikkunat. Sisällä kirkossa on sen syntyyn liitetty Neitsyt Marian ikoni, puukaiverrettu ikonostaasi, seinämaalauksia sekä merenkulkijoiden tekemiä votiivilahjoituksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Panagía Platsanín kirkko Wikimedia Commonsissa
Panini (voileipä)

Panini, jonka täytteinä salamia, mortadellaa, tomaattia ja lehtisalaattia.
Panini on italialainen grillattu[lähde? ] voileipä.tarvitaan parempi lähde
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Panini (voileipä) Wikimedia Commonsissa
Panin pyhäkkö (Ateena)

| Panin pyhäkkö |
| --- | --- |
 Panin pyhäkön rauniot.
Sijainti:  Ateena, Attika, Kreikka
Koordinaatit:  37°58′19″N, 23°43′15″E
Rakennustyyppi:  pyhäkkö
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Panin pyhäkkö oli antiikin aikainen Panille omistettu pyhäkkö Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsi Areiopagin ja Pnyksin kukkuloiden välisessä laaksossa. Pyhäkön arkeologinen kohde sijaitsee aivan nykyisen Apostólou Pávlou -kävelykadun länsipuolella.
Pyhäkön jäänteet koostuvat kallioon tehdyistä leikkauksista sekä maanalaisesta luolamaisesta kammiosta. Kammion pohjoisseinässä on kallioon kaiverrettu reliefi, joka esittää Pania, nymfiä ja koiraa. Pyhäkkö löytyi Ateenan arkeologisten kohteiden parannusprojektin yhteydessä vuosituhannen vaihteessa. Se oli muutoin aiemmin tuntematon.
Ateenassa oli myös toinen Panille omistettu pyhäkkö, Panin luola.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Panin pyhäkkö Wikimedia Commonsissa
Oksat pois...

| Oksat pois> .. |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Aarne Tarkas
Käsikirjoittaja:  Aarne Tarkas
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Jorma Panula
Kuvaaja:  Osmo Harkimo Kalle Peronkoski
Leikkaaja:  Armas Vallasvuo
Pääosat:  Tommi Rinne Tarja Nurmi Liana-Kaarina Leo Jokela
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus
Ensi-ilta:  27. lokakuuta 1961
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oksat pois...  on Aarne Tarkaksen ohjaama komediaelokuva, joka valmistui vuonna 1961.
Elokuvassa oli useita samoja hahmoja ja näyttelijöitä kuin edellisvuonna valmistuneessa elokuvassa Opettajatar seikkailee, ja molemmat olivat yleisömenestyksiä. Oksat pois oli viimeinen elokuva, jossa hahmoina olivat Hannes Häyrisen ja Uljas Kandolinin näyttelemät yksinkertaiset poliisimiehet Koukku ja Ripatti ja toista kertaa mukana ovat  Leo Jokelan ja  Risto Mäkelän rosvokaksikko Arska ja Ville. Sivuosissa näyttelevät muun muassa Rose-Marie Precht, Rauha Rentola, Pentti Irjala ja Pehr-Olof Sirén.
Juoni

Elokuvassa toimittaja Kalle Aaltonen lähtee vaimonsa kanssa häämatkalle Airistolle, mutta vuokra-auton sijasta Aaltonen ottaakin häämatkalle lähdettäessä erehdyksessä rosvojen timanttiryöstöä varten varastaman pakoauton. Konnat lähtevät perään, sillä saalis on autossa. Pian varkaus huomataan, ja toimittajaparkaa jahtaavat myös poliisit. Toimittajan entinen heilakin onnistuu sotkemaan kuvioita.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tommi Rinne  | … |  toimittaja Kalle Aaltonen   |
|  Tarja Nurmi  | … |  Sirkku Aaltonen, o.s. Laine   |
|  Liana Kaarina  | … |  Anita Roiha, o.s. Järvinen   |
|  Leo Jokela  | … |  Arska   |
|  Risto Mäkelä  | … |  Ville   |
|  Hannes Häyrinen  | … |  konstaapeli Ripatti   |
|  Uljas Kandolin  | … |  ylikonstaapeli Koukku   |
|  Aarne Laine  | … |  kauppaneuvos Evert Roiha   |
|  Paavo Hukkinen  | … |  tuomari Anselm Peltonen   |
|  Leo Lähteenmäki  | … |  Hemppa   |
|  Rose-Marie Precht  | … |  Leena, sisäkkö   |
|  Irja Rannikko  | … |  kerrossiivooja   |
|  Rauha Rentola  | … |  Roihien emännöitsijä   |
|  Pentti Irjala  | … |  nimismies   |
|  Pehr-Olof Sirén  | … |  autovuokraaja   |
|  Jyrki Nousiainen  | … |  2. onkiva poika   |
|  Paavo Piironen  | … |  1. onkiva poika   |
|  Kauko Kokkonen  | … |  1. toimittaja   |
|  Yrjö Tähtelä  | … |  2. toimittaja   |
|  Ilmari Tähtelä  | … |  3. toimittaja   |
|  Hannes Veivo  | … |  mies Roihien huvilan luona   |
|  Regina Keso  | … |  häävieras   |
|  Laila Rihte  | … |  häävieras   |
|  Leila Wallenius  | … |  häävieras / lomahotellin kioskin myyjätär   |
|  Armas Jokio  | … |  Kalle, lossivahti   |
|  Leo Pentti  | … |  lomahotellin portieeri   |
|  Anita Saarikallio  | … |  liikemieskerhon tarjoilijatar   |
|  Egil Häggman  | … |  lomahotellin tarjoilija   |
|  Sylva Rossi  | … |  vanhahko nainen lomahotellissa   |
|  Paavo Tuominen  | … |  vanhahko mies lomahotellissa   |
|  Kalervo Koski  | … |  konstaapeli Virtanen   |
|  Oiva Luhtala  | … |  haravoiva mies   |
|  Arttu Suuntala  | … |  rantahotellin portieeri   |
|  Severi Seppänen  | … |  keski-ikäinen mies rantahotellin ulkopuolella   |
|  Irja Kuusla  | … |  keski-ikäinen nainen rantahotellin ulkopuolella   |
|  Kauko Saarentaus  | … |  tv-uutistenlukijan ääni   |
Vastaanotto

Kriitikoiden arviot olivat melko kielteisiä, ja erityisesti puututtiin Tarkaksen henkilöohjaukseen. Toisaalta televisiokriitikko Arto Pajukallio on luokitellut elokuvan Tarkaksen onnistuneimpiin.
Aiheesta muualla

Oksat pois... Elonet.