Ideaoppi
Dialogit, jotka käsittelevät ideaoppia

Platon esittää ideaopin seuraavissa dialogeissaan:
Faidon
73-80: Sielu ennen syntymää ideoiden valtakunnassa: ”kauneus sinänsä, hyvyys sinänsä ja kaikki muukin tällainen todellisuus on olemassa ja me suhteutamme siihen aistihavaintomme ja vertaamme niitä siihen ja toteamme että se on ollut olemassa ennen meitä [...] siten myös sielumme on täytynyt olla olemassa jo ennen syntymäämme”, ”tarkastellessaan jotakin vain itsensä kautta sielu kääntyy kohti puhdasta, ikuista, kuolematonta ja muuttumatonta, ja koska se on tälle sukua, se pysyttelee sen parissa niin kauan kuin voi”.
109-111: Puhdas maa: ”Jos joku voisi kiivetä ilman ylärajoille [...] hän huomaisi että siellä onkin todellinen taivas, todellinen valo ja todellinen maa”.
Faidros
248-250: Jälleensyntyminen sen mukaan, miten ihminen tuntee totuuden: ”Sielu ei kymmeneentuhanteen vuoteen palaa sinne mistä on lähtöisin [...] poikkeuksena ne jotka ovat vilpittömästi harrastaneet filosofiaa”, ”[i]hmisen tulee käsittää idea, joka on monista havainnoista päättelemällä muodostettu kokonaisuus. Mutta tämä ei ole mitään muuta kuin sen muistelemista, minkä meidän sielumme kerran näki, silloin kun se liikkui jumalan seurassa”.
265-266: Ykseyden ongelma ajattelussa ja luonnossa. Dialektisen yhdistämisen (synagōgē) ja erottamisen (dihairesis) menetelmä.
Filebos
14-18: Ykseyden ongelma: yksi ja moni, osat ja kokonaisuus.
Kratylos
389-390: Ideat käsityöläisten käyttäminä esikuvina, arkkityyppeinä.
439-440: Ideoiden tuntemisen ongelma.
Lait
721: Kuolemattoman ihmisen idea: ”ihmissuku on luonnostaan tietyllä tavalla osallinen kuolemattomuuteen”.
Menon
71-80: Ideoiden osittainen löytäminen, mahdottomuus tuntea ne kokonaan.
Parmenides
129-135: Osittainen ratkaisu ykseyden ongelmaan. Asiat ovat osallisia  samanlaisuudesta ja erilaisuudesta, ykseydestä ja moneudesta, jne. Partisipaation luonne. Kolmannen ihmisen argumentti. Ideat eivät todellisuudessa ole asioissa.
Pidot
210-211: Kauneuden arkkityyppi.
Seitsemäs kirje
342-345: Ideoiden tietoteoria: ”Jokaista oliota kohden on kolme välttämätöntä seikkaa, joiden avulla niistä saadaan tietoa; [...] Yksi on nimi, toinen määritelmä, kolmas kuva”, ”tieto itse on neljäntenä, ja viidenneksi on sijoitettava itse olemus, joka on tiedon saavutettavissa ja todellinen”.
Sofisti
246-248: Idean tosi olemus. Eräs ratkaisu partisipaation ongelmaan. Oleminen on vaikuttamista.
251-259: Ongelma olevasta ja ei-olevasta ideoina; silloin ei-olevan on oltava olemassa, eli oltava olevaa.
Theaitetos
184-186: Universaalit mielen ymmärtäminä ja ei-aistittavina.
Timaios
27-52: Kaikkeuden suunnittelu, mukaan lukien luvut ja fysiikka. Aineen määritelmä.
Valtio
Kirja III
402-403: Kasvatus ideoiden tavoitteluna.
Kirja V
472-483: Filosofia ideoiden rakastamisena. Valtiota tulee hallita filosofikuninkaan, joka on kykenevä näkemään ideat.
Kirjat VI-VII
500-520: Filosofi-lainsäätäjät Kauneuden ja Oikeudenmukaisen ideoiden vartijoina ja Järjestyksen idean toteuttajina. Aurinkovertaus ja ’Hyvän’ idea: aurinko on näölle kuin hyvä ymmärrykselle (507b-509c). Jaettu jana: näkyvä, aistein tavoitettava maailma, ja käsitettävissä oleva, järjen tavoittama maailma (509d-513e). Luolavertaus: ponnistelu ideoiden ymmärtämiseksi, ikään kuin luolamiehet luolassa yrittäisivät arvailla, mistä muodoista varjot ovat peräisin (514a-520a).
Kirjat IX-X
589-599: Ideaalivaltio ja sen asukkaat. Laaja tutkielma hallintovallasta ja yhteiskunnasta. Ehdottaa lakeja, jotka pyrkivät jäljittelemään ’Hyvän’, ’Toden’, ’Oikeudenmukaisen’ jne. ideoita.