stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Man of Steel
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Henry Cavill  | … |  Kal-El / Clark Kent / Teräsmies   |
|  Amy Adams  | … |  Lois Lane   |
|  Michael Shannon  | … |  kenraali Zod   |
|  Kevin Costner  | … |  Jonathan Kent   |
|  Diane Lane  | … |  Martha Kent   |
|  Laurence Fishburne  | … |  Perry White   |
|  Antje Traue  | … |  Faora   |
|  Ayelet Zurer  | … |  Lara Lor-Van   |
|  Christopher Meloni  | … |  eversti Nathan Hardy   |
|  Russell Crowe  | … |  Jor-El   |
|  Harry Lennix  | … |  kenraaliluutnantti Swanwick   |
|  Christina Wren  | … |  kapteeni Carrie Farris   |
|  Richard Schiff  | … |  tohtori Emil Hamilton   |
|  Carla Gugino  | … |  Kelor (ääni)   |
|  Mackenzie Gray  | … |  Jax-Ur   |
|  Michael Kelly  | … |  Steve Lombard   |
|  Rebecca Buller  | … |  Jenny Jurwich   |
|  Coburn Goss  | … |  pappi Leone   |
|  Joseph Cranford  | … |  Pete Ross   |
|  Jack Foley  | … |  nuori Pete Ross   |
|  Jadin Gould  | … |  Lana Lang   |
|  Rowen Kahn  | … |  Kenny Braverman   |
|  Dylan Sprayberry  | … |  13-vuotias Kal-El / Clark Kent   |
|  Cooper Timberline  | … |  9-vuotias Kal-El / Clark Kent   |
|  Richard Cetrone  | … |  Tor-An   |
|  Samantha Jo  | … |  Car-Vex   |
|  Revard Dufresne  | … |  Dev-Em II   |
|  Apollonia Vanova  | … |  Nadira   |
Tuotanto

Elokuvan kuvaukset alkoivat kesällä 2011. Kuvauspaikkoina toimivat Planon esikaupunki Chicagossa ja Vancouver Kanadassa. Sisäkuvauksia varten käytettiin Vancouver Film Studios -studiota.
Vastaanotto

Rotten Tomatoes antaa elokuvalle pisteet 6,2/10 perustuen 290 arvioon, joista 56 % on positiivisia. Metacriticin pisteytys on 55/100 perustuen 47 arvioon. Myös lehdistön kriitikot jakautuivat arvosteluissa kahtia.
Elokuva oli kaupallinen menestys. Ensi-iltaviikonloppunaan se oli Yhdysvaltojen katsotuin elokuva ja on tähän mennessä eniten lipputuloja tuottanut Teräsmies-elokuva.
DC Extended Universe

Man of Steelin suosio sai Warner Brothersin alkamaan toteuttaa DC Comicsin muilla hahmoilla varustettua elokuvauniversumina. Heinäkuussa 2013 Snyder ilmoitti San Diego Comic-Con International -tapahtumassa, että Man of Steelin jatko-osassa Teräsmies ja Batman kohtaisivat toisena ensi kertaa näytellyssä elokuvassa. Cavill, Adams, Lane ja Fishburne palasivat rooleihinsa. Snyder ilmoitti elokuvan ottavan inspiraatiota sarjakuvasta Batman: Yön ritari. Elokuussa 2013 Ben Affleckin ilmoitettiin näyttelevän Batmania, ja joulukuussa 2013 Gal Gadotin kerrottiin näyttelevän Ihmenaista. Myöhemmin saman kuun aikana Argon käsikirjoittaja Chris Terrio palkattiin tekemään uusi käsikirjoitus, kun Goyer oli sitoutunut muihin projekteihin. Toukokuussa 2014 elokuvan viralliseksi nimeksi paljastettiin Batman v Superman: Dawn of Justice. Vaikka elokuvan oli alun perin tarkoitus olla Man of Steelin jatko-osa, se kehittyi lopulta erilliseksi elokuvaksi. Alun perin jatko-osan ensi-iltapäiväksi ilmoitettiin 17. heinäkuuta 2015, mutta tammikuussa 2014 ensi-illan ilmoitettiin viivästyvän toukokuun 6. päivään 2016. Myöhemmin ajankohtaa aikaistettiin runsaalla kuukaudella, ja Batman v Superman ensi-ilta oli maaliskuussa 2016. Snyder ilmoitti, että hän ”tavallaan kuvailisi Batman v Supermanin olevan Man of Steel 2”, mutta hänen mukaansa Teräsmiehelle oli kehitteillä toinen sooloelokuva. Lokakuussa 2014 ilmoitettiin, että Man of Steelille pyrittiin julkaisemaan virallinen jatko-osa vuosien 2016 ja 2020 välillä. Elokuussa 2016 The Wrap raportoi studion julkistaneen Man of Steel -jatko-osan olevan kehityksessä studion tärkeimpänä projektina, ja että tavoite saada hahmosta yleisön toiveen mukainen aivan yhtä tärkeä yksityiskohta.  Henry Cavill on ilmaissut halunsa jatkaa Teräsmiehen roolissa. Roolituksen ja käsikirjoituksen osalta jatko-osaan on viitattu useasti, mutta tuotannon edistyminen on siitä huolimatta pysynyt epämääräisenä.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Man of Steel Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Man of Steel Box Office Mojossa. (englanniksi)
Man of Steel Rotten Tomatoesissa. (englanniksi)
Man of Steel Metacriticissä. (englanniksi)
Martti Pahlman

| Martti Pahlman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Martti Pahlman
Syntynyt: 9. helmikuuta 1982 (ikä 42)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Takamies
Pituus:  174 cm
Paino:  73 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2002–2005:  Pyrbasket
Martti Pahlman (s. 9. helmikuuta 1982) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Pahlman kuului kasvattajaseuransa kokoonpanoon miesten SM-sarjassa kausilla 2002–2005. Kaudella 2002–2003 hän kuului Pyrbasketin kokoonpanoon 20 ja kaudella 2003–2004 22 runkosarjaottelussa.
Maximilian Beier

Maximilian Beier (s. 17. lokakuuta 2002 Brandenburg an der Havel) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 185-senttimetrinen. Hän edustaa Bundesliigassa pelaavaa Borussia Dortmundia. Hän pelasi Saksan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2024.
Beier pelasi juniorina ESV Kirchmöserissä, Brandenburger SC Südissä ja Energie Cottbusissa ennen siirtymistään vuonna 2018 Hoffenheimiin. Hän pelasi Hoffenheimin edustusjoukkueessa ensimmäisen bundesliigaottelunsa helmikuussa 2020 ja pääsi tuolla kaudella vaihdosta kentälle kuudessa bundesliigaottelussa. Seuraavalla kaudella hän tuli vaihdosta kentälle kolmessa bundesliigaottelussa ja pelasi avauskokoonpanossa kaksi Eurooppa-liigan ottelua, joista toisessa Gentiä vastaan hän teki kaksi maalia. Kaudet 2021–2023 Beier pelasi lainalla 2. Bundesliigan Hannover 96:ssa. Hän pelasi siellä yhteensä 63 liigaottelua ja teki niissä kymmenen maalia. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Hoffenheimin joukkueessa 33 bundesliigaottelua ja teki niissä 16 maalia, millä hän oli koko liigan viidenneksi paras maalintekijä. Hän siirtyi elokuussa 2024 Borussia Dortmundiin.
Beier pelasi Saksan alle 17-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi kolme ottelua alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 ja teki maalin alkulohko-ottelussa Italiaa vastaan. Hän pelasi Saksan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Ukrainaa vastaan. Hän pelasi toisen A-maaottelunsa EM-kilpailuissa 2024 tullessaan vaihdosta kentälle viimeisessä alkulohko-ottelussa Sveitsiä vastaan.
Mario Power Tennis

| Mario Power Tennis |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Camelot Software Planning
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Suunnittelija:  Hiroyuki Takahashi
Säveltäjä:  Motoi Sakuraba
Pelisarja:  Mario Tennis
Julkaistu:  NA 8. marraskuuta 2004EU 2005JP 2. lokakuuta 2004
Lajityyppi:  Urheilupeli
Pelimuoto:  moninpeli ja yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo  PEGI: 3
Alusta:  Nintendo GameCube, Wii
Jakelumuoto:  optinen levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Mario Power Tennis on Camelot Software Planningin kehittämä ja Nintendon julkaisema urheilupeli. Peli on julkaistu Nintendo GameCubelle vuonna 2004.
Peli kuuluu Mario Tennis -sarjaan.
Turnauksessa taistellaan tietokoneen pelaamia hahmoja vastaan joko 1 vastaan 1 tai 2 vastaan 2. Tennistä pelatessa on mahdollisuus käyttää niin sanottuja superlyöntejä.
Tämä peli julkaistiin myös Wiille "NEW PLAY CONTROL!" versiona vuonna 2009.
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Charles Martinee  | … |  Mario   |
|  Jen Taylor  | … |  Prinsessa Peach, Toad   |
|  Scott Burns  | … |  Bowser   |
|  Delores Rogers  | … |  Bowser Jr.   |
|  Deanna Mustard  | … |  Daisy   |
Aiheesta muualla

Mario Power Tennis MobyGamesissa (englanniksi)
Mario-pelit
| --- | --- |
Tasohyppelyt:   Donkey Kong  Mario Bros.  Super Mario Bros.  Super Mario Bros.: The Lost Levels (SMB2J)  Super Mario Bros. 2  Super Mario Land  Super Mario Bros. 3  Super Mario World  Super Mario Land 2  Super Mario 64  Super Mario Sunshine  Super Princess Peach  New Super Mario Bros.  Super Mario Galaxy  New Super Mario Bros. Wii  Super Mario Galaxy 2  Super Mario 3D Land  New Super Mario Bros. 2  New Super Mario Bros. U  Super Mario 3D World  Super Mario Odyssey 
Roolipelit:   Super Mario RPG  Mario & Luigi: Superstar Saga  Mario & Luigi: Partners in Time  Mario & Luigi: Bowser’s Inside Story  Mario & Luigi: Dream Team Bros.  Mario & Luigi: Paper Jam Bros. 
Paper Mario:   Paper Mario  Paper Mario: The Thousand-Year Door  Super Paper Mario  Paper Mario: Sticker Star  Paper Mario: Color Splash  Paper Mario: The Origami King 
Spinoff-pelit:   Mario Kart -pelisarja  Mario Party -pelisarja  Mario Golf -pelisarja  Mario Tennis -pelisarja  Luigi's Mansion  Mario Superstar Baseball  Mario Smash Football  Mario Strikers: Charged Football  Dance Dance Revolution Mario Mix  Super Mario Ball  Dr. Mario -pelisarja  Wrecking Crew  Wrecking Crew 98  Mario Slam Basketball  Mario Sports Mix  Mario & Sonic at the Olympic Games  Mario & Sonic at the Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the London 2012 Olympic Games  Boom Street  Luigi’s Mansion 2  Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games  Mario & Sonic at the Tokyo 2020 Olympic Games 
Uudelleenjulkaisut:   Super Mario All-Stars  Super Mario Bros. DX  Super Mario Advance  Super Mario Advance 2  Super Mario Advance 4  Super Mario 64 DS 
Ajopelit:   Super Mario Kart  Mario Kart 64  Mario Kart: Super Circuit  Mario Kart: Double Dash!!  Mario Kart DS  Mario Kart Wii  Mario Kart 7  Mario Kart 8  Mario Kart 8 Deluxe 
Yoshi-pelit:   Super Mario World 2  Super Mario Advance 3  Yoshi’s Story  Yoshi’s Island DS  Yoshi’s Universal Gravitation  Yoshi Touch & Go  Yoshi’s New Island  Yoshi’s Woolly World  Yoshi’s Crafted World 
Muut pelit:   Hotel Mario  Marios FUNdamentals  Mario Is Missing!  Mario Teaches Typing  Mario's Time Machine  Super Mario: Blue Twilight DX  Super Mario's Wacky Worlds  Captain Toad: Treasure Tracker  Super Mario Maker  Super Mario Maker 2
Martti Ounamo

| Martti Ounamo |
| --- | --- |
 Martti Ounamo
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1911 Helsinki
Kuollut: 15. joulukuuta 1992 (81 vuotta) Nurmijärvi
Ammatti:  pasunisti, viulisti, valokuvaaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Limu
Tyylilajit:  vanha tanssimusiikki
Soittimet:  Pasuuna, viulu
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Martti Erik ”Limu” Ounamo (29. huhtikuuta 1911 Helsinki – 15. joulukuuta 1992 Nurmijärvi) oli suomalainen pasunisti ja valokuvaaja, joka vaikutti Dallapé-yhtyeessä soittaen pasuunan lisäksi myös viulua. Ounamo esiintyi ainakin elokuvassa SF-paraati (1940). Ounamo soitti keväästä 1940 alkaen pasuunaa Erkki Ahon orkesterissa  , keväällä myös Eugen Malmsténin yhtyeessä, jossa olivat myös Toivo Kärki, Pauli Granfelt ja Alvi Palho  . Sodan jälkeen Ounamo jatkoi Ahon orkesterissa . 1940-luvun lopulla ja 1950-luvulla Ounamo otti ja kehitti erittäin paljon korkeatasoisia valokuvia aikansa muusikoista ja yhtyeistä. Näitä on myöhemmin julkaistu eri yhteyksissä . 1950-luvun alussa Kärki laittoi muutaman sävellyksensä vanhan ystävänsä Ounamon nimiin, joka sairasteli tuolloin. Myöhemmin tieto oikaistiin Teostoon .  Ounamon entinen sukunimi oli Lindblad.
Martti Palojärvi

Martti Robert Palojärvi, sukunimi vuoteen 1906 Hildén (3. lokakuuta 1889 Vihti – 7. syyskuuta 1939 Vihti) oli suomalainen juristi ja Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin toimitusjohtaja.
Palojärven vanhemmat olivat maanviljelijä, valtiopäivämies Johan Viktor Palojärvi (entinen Hildén) ja Anna Aleksandra Forsström. pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1906 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1908, filosofian maisteriksi 1910 ja lakitieteen kandidaatiksi 1913. Hän sai varatuomarin arvon 1917.
Palojärvi oli asianajajana Helsingissä 1913–1915, ulosotto- ja taksoitusasiain esittelijänä Uudenmaan läänin lääninhallituksessa 1915–1917, senaatin talousosastolla ylimääräisenä kopistina 1917 ja senaatin sosiaalitoimituskunnan kanslistina 1918–1919. Vuonna 1919 hänet valittiin Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin toimitusjohtajaksi sekä Suomen Säästöpankkiliiton lainopilliseksi asiamieheksi.
Palojärvi valittiin Suomen Säästöpankkiliiton johtokunnan varapuheenjohtajaksi vuonna 1923 ja puheenjohtajaksi vuonna 1925 sekä Säästöpankkien Vakuutusrahaston johtokunnan puheenjohtajaksi vuonna 1925. Hän oli Suomen Pankkiyhdistyksen hallituksen jäsenenä vuodesta 1924. Palojärvi oli lisäksi Kansainvälisen säästöpankkijärjestön pysyvän komitean jäsen ja Pohjoismaiden säästöpänkkiliittojen valtuuskunnan jäsen.
Palojärvi oli naimisissa vuodesta 1913 Deodata Elisabet Hydénin kanssa. Martti Palojärven veljiä olivat jääkärikenraalimajuri Väinö Palojärvi (1894–1955) ja  maanviljelysneuvos Lauri Palojärvi (1887–1944).
Michael Myers

Michael Myers voi olla:
Kanadalainen näyttelijä Michael "Mike" Myers.
Halloween-elokuvien sarjamurhaaja Michael Myers.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Michael Myers”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Merimaltsa

| Merimaltsa |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Revonhäntäkasvit Amaranthaceae
Alaheimo::  Chenopodioideae
Suku::  Maltsat Atriplex
Laji::  littoralis
Kaksiosainen nimi
 Atriplex littoralis  L. 
Katso myös
   Merimaltsa Wikispeciesissä   Merimaltsa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Merimaltsa (Atriplex littoralis) on revonhäntäkasvien (Amaranthaceae) heimoon, maltsojen (Atriplex) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yksivuotinen ja kaksikotinen sekä yleisesti ottaen suurikokoiseksi kasvava ja runsaasti haarova maltsalaji. Merimaltsalle tunnusomaisia ovat kapeat lehdet ja harmaanvihreä yleisväritys, joiden perusteella se on kohtuullisen helppo erottaa muista maltsalajeista.
Merimaltsa voi kasvaa noin metrinkorkuiseksi, ja varren haarat ovat yleensä kasvutavaltaan kohenevia. Lehdet ovat kapeansuikeita ja hieman möyheitä sekä laidoiltaan harvakseltaan hammaslaitaisia. Sekä lehdet että varsi ovat väriltään harmaanvihreitä. Kukat ovat pieniä ja sijaitsevat pitkänomaisissa rykelmissä. Merimaltsa kukkii heinäkuusta syyskuulle.
Merimaltsa kasvaa merenrannoilla, levävalleilla sekä hiekkadyyneillä. Suomessa merimaltsaa tavataan koko Suomenlahden rannikolla, Turun ja Ahvenanmaan saaristojen eteläosissa sekä myös Vaasan rannikkoseudulla.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Merimaltsa (Atriplex littoralis)
Kasviatlas 2018: Merimaltsan (Atriplex littoralis) levinneisyys Suomessa
JSTOR Global Plants: Atriplex littoralis (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Atriplex littoralis (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Atriplex littoralis (englanniksi)
Flora of North America: Atriplex littoralis (englanniksi)
Mario Party 10

| Mario Party 10 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nd Cube
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Pelisarja:  Mario Party
Julkaistu:  20.3.2015
Lajityyppi:  Partypeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 7 
Alusta:  Wii U
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Mario Party 10 on Nintendon Mario Party-pelisarjaan kuuluva peli, joka julkaistiin 20.3.2015 Wii U:lle. Peli julkistettiin E3-messuilla 2014.
Hahmot

Mario
Luigi
Prinsessa Peach
Prinsessa Daisy
Yoshi
Wario
Waluigi
Toad
Toadette
Donkey Kong
Hahmot > Uudet Hahmot

Rosalina
Bowser (Ainoastaan Bowser Party)
Spike
Aiheesta muualla

Mario Party 10 MobyGamesissa (englanniksi)
-pelit
| --- | --- |
Konsolipelit:   Mario Party  Mario Party 2  Mario Party 3  Mario Party 4  Mario Party 5  Mario Party 6  Mario Party 7  Mario Party 8  Mario Party 9  Mario Party 10  Super Mario Party  Mario Party Superstars 
Käsikonsolipelit:   Mario Party Advance  Mario Party DS  Mario Party: Island Tour  Mario Party: Star Rush  Mario Party: The Top 100
Merityötulo

Merityötulo on palkka tai rahanarvoinen etuus, joka saadaan aluksen liikennöintiin liittyvästä työstä laivaisännän tai muun aluksen liikennöintiä hoitavan työnantajan palveluksessa. Tulo voi olla merityötuloa vain, jos alusta käytetään ulkomaanliikenteeseen tai verovuoden aikana pääasiassa saaristoalueen ulkopuolella tapahtuvaan rannikkoliikenteeseen.
Mikko Metsämäki

Mikko Verneri Metsämäki (s. 1974) on suomalainen toimittaja ja kirjailija, joka työskentelee Kauppalehti Option toimituspäällikkönä. Hän on työskennellyt aiemmin Kauppalehden uutispäällikkönä ja toimittajana, Markkinointi & Mainonta -lehden toimituspäällikkönä, toimitussihteerinä Ulkopoliittisessa instituutissa ja toimittajana Ylioppilaslehdessä ja Yleisradiossa..
Metsämäki kirjoitti "otsikkoasiantuntijana" blogia Elämää otsikoissa, jonka aiheena olivat otsikot. Blogi oli osa Markkinointi & Mainonta -lehden hanketta, jossa selvitettiin itsensä brändäämistä.
Vuosituhannen vaihteessa Metsämäki kuului yhdessä Vesa Sisätön ja Anu Ala-Korpelan kanssa ryhmään, joka kirjoitti teoksen Urho Kekkosen kuvitellusta vaihtamisesta nuorempaan henkilöön Senegalissa 1969. "Gonzoa, huumoria", arvioi Kekkos-asiantuntija Juhani Suomi teoksen tuoreeltaan. Metsämäki kirjoitti vuosina 2006–2010 Vihreään Lankaan media-aiheista kolumnia nimimerkillä Vihreät lasit. Ensimmäisen vuoden ajan nimimerkin takana oli Metsämäen lisäksi toimittaja Esa Mäkinen.
Metsämäki on ollut useasti vieraana Raimo Tyykiluodon juontamassa Yleisradion 12 Diktaattoria podcastissa. . Hän on suomentanut vuonna 2007 suomeksi ilmestyneen Karl Shaw'n teoksen Hullut diktaattorit.
Teokset

Kuka kukin luulee olevansa 07 (Ajatus 2007) on matrikkeli suomalaisista julkkiksista (toinen kirjoittaja Esa Mäkinen)
Aktivistit : suomalaisten kansalaisliikkeiden tarina (Edita 2006) on suomalaisen aktivistiliikkeen historia (toinen kirjoittaja Petteri Nisula)
Kuka kukin luulee olevansa 05 (Ajatus 2005) on matrikkeli suomalaisista julkkiksista (toinen kirjoittaja Esa Mäkinen)
Pasifistin taskukirja (Grafia 2003) on opas rauhantyöhön (toinen toimittaja Kalle Kallio)
Operaatio Kekkonen (Tammi 2000) on humoristinen tutkimus Urho Kekkosesta (toiset kirjoittajat Vesa Sisättö ja Anu Ala-Korpela)
Middle man

Middle man tai middleman voi tarkoittaa:
Middle Man, 1980-luvun albumi Boz Skaggsilta
The Middleman, sarjakuva
The Middleman, ABC:n sarjakuvaan perustuva perhekomedia
mies välissä -hyökkäys (engl. man-in-the-middle attack), eräs tietoturvahyökkäysten tyyppi
Middleman, yhtye
Michael Myllyniemi

| Michael Myllyniemi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Michael Myllyniemi
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1994 (ikä 30)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Takamies
Pituus:  185 cm
Paino:  85 kg
Nyk. joukkue:   BC Nokia
Sarja:   I-divisioona A
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2011−2014 2012−2014 2014–:   Tampereen Pyrintö II → Tampereen Pyrintö  BC Nokia
Michael Myllyniemi (s. 3. huhtikuuta 1994) on suomalainen koripalloilija.
Myllyniemi on Vaasan Salaman kasvatti. B-juniori-ikäisenä hän edusti Korikobria ja A-junioreissa Tampereen Pyrintöä. Pyrinnön kehitysjoukkueeseen Myllyniemi nousi kaudella 2011–2012, ja hän pelasi joukkueessa kolmen kauden ajan. Kesällä 2012 Myllyniemi teki Pyrinnön edustusjoukkueen kanssa kaksivuotisen pelaajasopimuksen. Hän teki ensiesiintymisensä Korisliigassa seuraavalla kaudella, 23. lokakuuta 2013 Kouvoja vastaan heittäen viisi pistettä ja ottaen yhden levypallon ja riiston. A-nuorten maaotteluita Myllyniemi pelasi kaksi.
Syksyllä 2014 Myllyniemi siirtyi I-divisioona A:ssa pelanneeseen BC Nokiaan.
Markku Toivonen

Markku Toivonen (s. 10. joulukuuta 1957 Hämeenlinna) on suomalainen runoilija ja prosaisti.
Toivoselle on myönnetty viisi Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkintoa vuosina 1985–2007. Runokokoelma Kuka yössä herää (2006) oli Einari Vuorela -runopalkinnon ehdokkaana vuonna 2008. Toivosen tekstejä on käännetty ranskaksi, englanniksi, espanjaksi ja liettuaksi.
Yksi Toivosen erikoisalueista on suomalainen metriikka: hän on tutkinut mm. Lauri Viidan ja V. A. Koskenniemen runomittojen käyttöä. Häntä kiinnostavat myös typografia ja kirjapainotaidon kehitys.
Toivonen on opettanut sanataidetta muun muassa Taideteollisessa korkeakoulussa, Viita-akatemiassa ja Oriveden Opistossa. Hän asuu Tampereella Pispalan kaupunginosassa.
Elämä ja ura

Ennen ryhtymistään kirjailijaksi Toivonen työskenteli toimittajana ja lehtikuvaajana. Valmistuttuaan ylioppilaaksi hän kirjoitti Länsi-Savo-lehteen. Kirjailijantyönsä Toivonen aloitti lyyrikkona 1980-luvun alussa. Esikoisrunokokoelma Tähkämehuballadi ilmestyi vuonna 1984. Hän on julkaissut viisi runokokoelmaa, joista viimeisin, Lauluja tyhjyydestä, ilmestyi syksyllä 2017.
Toivosen runoja on luonnehdittu laulullisiksi ja tematiikaltaan ajattomiksi, ja niitä sävyttää tietoisuus eurooppalaisen lyriikan perinnöstä. Runojen kieli on usein paradoksien, yllättävien kiteytysten ja mustan huumorin leimaamaa.[lähde? ] Toivosen runouden aihealueita ovat mm. sota ja väkivalta, seksuaalisuus ja ihmissuhteet sekä historian uudelleentulkitseminen. Aineksia hänen lyriikkaansa ovat tuoneet niin kreikkalainen, kristillinen, suomalais-ugrilainen kuin populaarikulttuurinkin mytologia.
Esseekokoelman Runouden kuntokoulu (1988) hän teki yhdessä runoilija Risto Ahdin kanssa. Tämä luovan lukemisen ja kirjoittamisen opas perustui samannimiseen 32-osaiseen radiosarjaan.
Toivonen on myös satiirikko. Varhaisin satiirisia sävyjä sisältänyt proosateos Ihmeitä (2000) sijoittuu Ranskaan, yhtä hyvin valtiaitten saleihin kuin maalaiskyliin ja savuisiin kuppiloihin; kirjan aikajänne ulottuu keskiajalta nykyaikaan. Kirjan henkilöinä ovat mm. häkkejään raahaavat flagellantit, yleisönsä myrkyttävä pianisti ja opiskelijapoika, joka saa terveiset menneisyydestä – Stalinilta.
Ihmisenveistäjät (2011) on dystopia lähitulevaisuudesta, jossa kauneuskirurgia on arkipäivää kaikille ja eutanasiasta on tullut sosiaalipolitiikan keskeinen väline. Kirjassa kuolleet tähdet valtaavat estradit palsamoituina ruumiina ja äänioikeuden määrää säädellään varakkuuden perusteella.
Kunnanhymyilijä ja muita unelmavirkoja (2014) on suomalaisen mentaliteetin syväluotaus, jonka irvailut ponnistavat työelämän muutoksista. Työttömyys on tässä maassa mahdotonta – sille, joka ei halua tehdä työtä, järjestetään vaikkapa lihavien kansalaisten sakottajan tai ammattimaisen työnkarttajan toimi.
Toivonen on kirjoittanut myös näytelmiä. Esikoisdraaman Lalli (1996) ohjasi Juha Hurme Rauman kaupunginteatteriin. Muita, toistaiseksi esittämättömiä tekstejä ovat itsemurhakomedia Tuonela Cola, puukkojunkkari Matti Haapojasta kertova ”unidraama” Ylistaron kuningas sekä Lallin ja piispa Henrikin myyttiä laaja-alaisemmin tarkasteleva, suomalaisen tragedian yleiseurooppalaisen valtapolitiikan historiaan kytkevä Rautapaita.[lähde? ]
Sukujuuriltaan Toivonen on kansanrunoilija Olli Kymäläisen (1790–1855) jälkeläinen suoraan alenevassa polvessa.[lähde? ]
Tuotanto

Tähkämehuballadi, runokokoelma, WSOY 1984
Pimeä, kaunis puoliso, runokokoelma, Art House 1988
Sudenkorennon vuosisata, runokokoelma, WSOY 1994
Kuka yössä herää, runokokoelma, Savukeidas 2006
Lauluja tyhjyydestä, runokokoelma, Sanasato 2017
Runouden kuntokoulu, esseekokoelma, Kirjapaja 1988
Ihmeitä, kertomuskokoelma, Atena 2000
Ihmisenveistäjät, satiirikokoelma, Savukeidas 2011
Kunnanhymyilijä ja muita unelmavirkoja, satiirikokoelma, Savukeidas 2014
Laulava hiljaisuus: runomitat ja V.A. Koskenniemi, V. A. Koskenniemen seura 2019
Herra Plumin tuumat, Enostone, 2024
Margareeta Parmalainen

Margareeta Parmalainen, Antonis Morin maalaama muotokuva.
Margareeta Parmalainen (5. heinäkuuta 1522 Oudenaarde, Flanderi – 18. tammikuuta 1586 Ortona, Napolin kuningaskunta) oli Parman herttuatar ja Espanjan Alankomaiden kenraalikuvernööri vuosina 1559–1567. Hän oli keisari Kaarle V:n avioton tytär.
Suku

Margareetan vanhemmat olivat keisari Kaarle V ja tämän flaamilainen rakastajatar Johanna van der Gheenst. Margareeta varttui Brysselissä. Hänen kasvatuksestaan vastasivat hänen isotätinsä Margareeta Itävaltalainen ja tätinsä Maria Unkarilainen, jotka toimivat molemmat peräjälkeen Alankomaiden käskynhaltijoina. Kaarle V tunnusti virallisesti Margareetan tyttärekseen vuonna 1529.