stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hala’ibin kolmio

Hala'ibin kolmio on ollut Egyptin hallinnassa 1990-luvun puolivälistä lähtien.
Vaikka tässä Sudanin kartassa Hala'ibin alue on merkitty osaksi maata, alue ei todellisuudessa ole Sudanin hallinnassa.
Yksinkertaistettu kartta, joka osoittaa Egyptin (keltainen ja vihreä) sekä Sudanin aluevaatimukset (sininen ja vihreä). Hala'ibin kolmio on merkitty vihreällä ja Bir Tawil valkoisella.
Hala'ibin kolmio eli Halayebin kolmio (arab. مثلث حلايب‎, Muṯallaṯ Ḥalāyib) on 20 480 km2:n laajuinen kiistan­alainen alue Punaisen­meren rannalla Koillis-Afrikassa. Se on saanut nimensä siellä sijaitsevan Hala'ibin kaupungin mukaan. Sitä vaativat itselleen Egypti ja Sudan. Kiista aiheutuu siitä, että Sudanin anglo­egyptiläinen yhteis­hallinto vahvisti vuonna 1899 "poliittiseksi rajaksi" 22. pohjoisen leveyspiirin, jota myöten raja kulki Punaiseen­mereen saakka, mutta vuonna 1902 britit vahvistivat siitä osittain poikkeavan "hallinnollisen rajan", jolla osa mainitun leveys­piirin pohjois­puolellakin olevasta alueesta yhdistettiin hallinnollisesti Britannian ja Egyptin yhteis­hallinnossa olleeseen Sudaniin. Siitä lähtien kun Sudan vuonna 1956 itsenäistyi, sekä Egypti että Sudan ovat vaatineet vanhan "poliittisen" ja "hallinnollisen" rajan väliin jäävää Hala'ibin aluetta itselleen. Egypti sijoitti alueelle 1990-luvulla sotaväkeä, ja siitä lähtien se on käytännössä, de facto, ollut Egyptin hallinnassa osana Al Bahr al-Ahmarin kuvernoraattia. Egypti on myös tehnyt alueelle huomattavia investointeja.
Alue on likipitäen kolmion muotoinen. Kuitenkin vain sen eteläinen, 290 kilometrin pituinen raja on aivan suora, ja se kulkee 22. pohjoista leveys­piiriä pitkin. Hala'ibin kolmio on kokonaan tämän leveys­piirin pohjois­puolella. Kun Egypti pitää tätä leveys­piiriä etelä­rajanaan ja Sudan vuoden 1902 "hallinnollista rajaa" pohjoisr­ajanaan, niiden väliin on toisaalta jäänyt Hal'ibin kolmion länsi­puolella myös pienempi Bir Tawilin alue, jota kumpikaan maa ei ole vaatinut itselleen. Se koskettaa Hala'ibin kolmiota kulmittain tämän läntisimmässä pisteessä.
Egyptissä alueesta käytetään joskus myös nimitystä "Sudanin hallituksen hallitsema alue" (engl. Sudan Government Administration Area, lyh. SGAA).
Asutus

Alueen suurin kaupunki on Abu Ramad, joka sijaitsee 30 kilometriä Hala'ibistä luoteeseen Punaisen­meren rannalla. Siellä on myös niiden linja-autojen pääte­pysäkki, jotka liikennöivät alueelle Kairosta ja muista Egyptin kaupungeista kuten Assuanista, Marsa Alamista ja Qenasta. Sen ja Hala'ibin kaupunkien lisäksi alueen ainoa asuttu paikka on pieni Hadarban kylä Hala'ibin kaakkoispuolella. Juuri ja juuri kiistellyn alueen pohjois­puolella Egyptin puolella on Alshalateenin kaupunki. Lähin alueen ulkopuolella Sudanin puolella sijaitseva kaupunki on Osief (Marsa Osief), joka sijaitsee 26 kilometriä vuoden 1899 sopimuksen mukaiselta poliittiselta rajalta eli 22. leveyspiiriltä etelään.
Maantiede ja ekologia

Afrotrooppisen eläin­maan­tieteellisen alueen pohjois­raja kulkee Hala'inin alueella olevan Gebel Elban kautta, minkä vuoksi alue eroaa suuresti Egyptin hallitsemista välimerellisistä ja pohjois­afrikkalaista ekosysteemeistä. Siellä kasvaa runsaasti akaasioita, mangroveja ja muita pensaita sekä lisäksi joukko endeemisiä kasvilajeja, kuten Biscutella elbensis.
Alueen korkeimmat huiput ovat Mount Elba (1 435 m), Mount Shellal (1 409 m), Mount Shendib (1 911 m) ja Mount Shendodai (1 526 m). Gebel Elban Egypti on julistanut luonnonsuojelualueeksi entisen pääministeri Ahmed Nazifin allekirjoittamalla päätöksellä
Aiheesta muualla

Afrikan kartta vuodelta 1808 lib.utexas.edu.
Egyptin kartta vuodelta 1892 img.lib.msu.edu.
Egyptin ja Angloegyptiläisen Sudanin kartta vuodelta 1912 lib.utexas.edu.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Hala'ib Triangle
Neljästä erillisestä lehdestä yhdistämällä koottu Hala'ibin alueen kartta.
Käännös suomeksi
Kluanen kansallispuisto

Kluane National Park
Kluanen kansallispuiston sijainti
| --- | --- |
Sijainti:  Yukon Kanada
Lähin kaupunki:  Haines Junction, Yukon
Pinta-ala:  21 980 km²
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Kluane National Park and Reserve 
Tyyppi:  Kanadan kansallispuistot 
Perustettu:  1976
Luokitus:  UNESCOn maailmanperintöluettelokohde (d) (1979) 
Hallinto:  Parks Canada
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kluanen kansallispuisto on Kanadan Yukonin territorion lounaiskärjessä sijaitseva kansallispuisto, joka perustettiin vuonna 1976. Kansallispuiston pinta-ala on 21 980 neliökilometriä. Siihen kuuluu myös Kanadan korkein vuori, 5 950 metriä korkea Mount Logan. Vuoret ja jäätiköt peittävätkin noin 80 % koko kansallispuiston pinta-alasta.
Maailmanperintöalue

Kluanen, Wrangell-St Eliaksen, Glacier Bayn ja Tatshenshini-Alsekin kansallispuistot lisättiin yhdessä UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 1979.
Eliöstö

Kansallispuiston alueella asuu noin 150 eri lintulajia, muun muassa maakotka ja muuttohaukka. Lintujen lisäksi alueella elää esimerkiksi harmaakarhuja, peuroja ja lumikenkäjäniksiä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kansallispuisto Parks Canadan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)(ranskaksi)
Kansallispuisto UNESCOn sivuilla (englanniksi)
Kanadan kansallispuistot
Aulavik
Auyuittuq
Banff
Bruce Peninsula
Cape Breton Highlands
Elk Island
Forillon
Fundy
Georgian Bay Islands
Glacier
Grassland
Gros Morne
Gulf Islands
Gwai Haanas
Ivvavik
Jasper
Kejimkujik
Kluane
Kootenay
Kouchibougnac
La Maurice
Mingan Archipelago
Mount Revelstoke
Nahanni
Pacific Rim
Pelee
Prince Edward Island
Pukaswa
Prince Albert
Quttinirpaaq
Riding Mountain
Sirmilik
St. Lawrence Islands
Terra Nova
Torngat Mountains
Tuktut
Ukkusiksalik
Vuntut
Wapusk
Waterton
Wood Buffalo
Yoho
Benjamin Kogo

| Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Kenia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | México 1968 | 3000 metrin esteet |  |
Benjamin Kogo (30. marraskuuta 1944 Arwos, Nandin piirikunta, Kenia – 20. tammikuuta 2022 Eldoret, Uasin Gishun piirikunta, Kenia) oli kenialainen estejuoksija ja olympiamitalisti.
Kogo karsiutui Tokion 1964 olympialaisissa 3 000 metrin estejuoksun alkuerissä ajalla 8.51,0. Méxicon 1968 olympialaisissa hän saavutti estejuoksussa maanmiehensä Amos Biwottin takana hopeaa ajalla 8.51,6.
Vuoden 1965 Afrikan kisoissa Brazzavillessa Kogo voitti 3 000 metrin estejuoksun ajalla 8.47,4.
Kobolttiasetaatti

| Kobolttiasetaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  71-48-7
PubChem CID:  6277
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  Co(C2H3O2)2
Moolimassa:  177,018
Ulkomuoto:  Punainen kiteinen aine
Sulamispiste:  140 °C (tetrahydraatti)
Tiheys:  1,705 g/cm3 (tetrahydraatti)
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen
Kobolttiasetaatti (Co(C2H3O2)2) on koboltti- ja asetaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään musteissa, väriaineissa ja orgaanisessa synteesissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Kobolttiasetaatti on kidevedettömänä vaaleanpunertavaa kiinteää ainetta. Kidevedettömän kobolttiasetaatin lisäksi tunnetaan myös tetrahydraatti (Co(C2H3O2)2·4H2O), joka on tummemman punaista kiinteää ainetta. Sekä kidevedetön yhdiste että tetrahydraatti liukenevat hyvin veteen ja etanoliin.
Kobolttiasetaattia valmistetaan neutraloimalla jotain emäksistä kobolttiyhdistettä, kuten kobolttikarbonaattia, etikkahapon avulla.
Kobolttiasetaattia käytetään muun muassa niin kutsutuissa näkymättömissä musteissa, maaleissa ja lakoissa sekä anodisoidun alumiinipinnan värjäämiseen, missä tarkoituksessa anodisoitu alumiinimetalli kastetaan ensin kobolttiasetaattiliuokseen ja sen jälkeen ammoniumsulfidi- tai kaliumpermanganaattiliuokseen. Orgaanisessa synteesissä kobolttiasetaattia käytetään hapetus- ja esteröintireaktioiden katalyyttinä.
Aiheesta muualla

Kobolttiasetaatin kansainvälinen kemikaalikortti
PubChem: Cobalt(II) acetate (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Cobalt(II) acetate (englanniksi)
ChemBlink: Cobalt acetate (englanniksi)
Knalli

Charlie Chaplin ja knalli.
Bolivialainen nainen knallissa.
Knalli on kova, pyöreäkupuinen miesten hattu.
Tukeva huovasta valmistettu knalli suunniteltiin alun perin suojaamaan ratsastajan päätä matalalla kasvavilta puun oksilta, mutta se saavutti nopeasti suosiota yleisenä päähineenä Englannissa ja Yhdysvalloissa. Huipussaan hatun suosio oli 1800-luvun lopulla, jolloin se tarjosi vaihtoehdon yläluokan silinterihatun ja alaluokan pehmeiden huopahattujen väliltä.
Knalli oli erityisen suosittu Lontoossa, ja siitä onkin tullut eräänlainen brittien kansallissymboli. Päähineen käyttö väheni ja lakkasi miltei kokonaan viimeistään 1960-luvulla. Nykyään siitä on useiden koomikoiden ja muiden viihdetaiteilijoiden suosimana päähineenä tullut myös huumorin ja absurdiuden symboli.
Samanlaista hattua käytetään yleisesti Etelä-Amerikan keskiosissa, esimerkiksi Boliviassa, jossa se on naisten päähine.
Suomenkielinen nimitys on lainattu ruotsin sanasta knallhatt, joka viittaa nalliin.
Knalli valmistetaan karva- tai villahuovasta, joka kovetetaan kumilakalla. Perinteisen miesten pukeutumisetiketin mukaan knallia käytetään arki- ja lounaspuvun, ei frakin kanssa.
Kuuluisia knallin käyttäjiä

Ian Anderson, skotlantilainen rockmuusikko
Acker Bilk, englantilainen klarinetisti
Charlie Chaplin, englantilainen näyttelijä (esittäessään pikku kulkuria)
Winston Churchill, englantilainen poliitikko
Oliver Hardy, yhdysvaltalainen koomikko
Stan Laurel, englantilainen koomikko
Butch Cassidy, yhdysvaltalainen lainsuojaton
Sundance Kid, yhdysvaltalainen lainsuojaton
Yiyun Li, amerikankiinalainen kirjailija
Benito Mussolini, italialainen diktaattori
Erik Satie, ranskalainen säveltäjä
Tuomari Nurmio, suomalainen muusikko
Zakk Wylde, yhdysvaltalainen muusikko
Pate Mustajärvi, suomalainen muusikko
Kuuluisia knallin käyttäjiä > Kuvitteellisia

Sally Bowles, Liza Minnelliin esittämä Cabaret-elokuvan päähenkilö
Dupont ja Dupond, poliisikaksikko Tintti-sarjakuvissa
Alex de Large, Malcolm McDowellin esittämä elokuvan Kellopeliappelsiini päähenkilö
Hannibal Hamilton-Jones, Roland Lennox-Brown ja Richard Lamm radioteatterin kuunnelmasarjassa Knalli ja sateenvarjo
Kroisos Pennonen, Aku Ankka -sarjakuvan hahmo
Komisario Palmu, fiktiivinen rikoskomisario
Jean Passepartout, Jules Vernen luoma sirkustaiteilija ja Phileas Foggin palvelija kirjasta Maailman ympäri 80 päivässä
Pan Tau, tšekkiläinen lastenelokuvahahmo
Cornelius Toffee, taikaministeri Harry Potter -kirjoissa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Knalli Wikimedia Commonsissa
Koatit

| Koatit eli nenäkarhut |
| --- | --- |
 Valkonenäkoati (Nasua narica)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Alalahko::  Caniformia
Heimo::  Puolikarhut Procyonidae
Suku::  Koatit Nasua  Storr, 1780
Lajit 
 Valkonenäkoati (Nasua narica)  Punakoati eli koati (Nasua nasua) 
Katso myös
   Koatit Wikispeciesissä   Koatit Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Koatit eli nenäkarhut (Nasua) ovat Keski- ja Väli-Amerikassa eläviä puolikarhuja. Niiden sukuun kuuluu kaksi tai kolme eri lajia. Useimmat lähteet mainitsevat kaksi lajia: punakoati eli koati eli punanenäkarhu (Nasua nasua) ja valkokuonokoati eli valkonenäkoati tai valkonenäkarhu (Nasua narica). Toisinaan myös valkokuonokoatin alalaji cozumelinkoati eli cozumelinnenäkarhu (Nasua narica nelsoni) luetaan omaksi lajikseen Nasua nelsoni. Neljäs koati-niminen laji, andienkoati eli vuorikoati (Nasuella olivacea), ei kuulu varsinaisten koatien sukuun, mutta on niille sukua.
Valkokuonokoateja elää esimerkiksi Nicaraguassa. Koateilla on paksu, raidallinen häntä, joka toimii kiipeillessä mainiona tasapainokeppinä. Niillä on nimensä mukaisesti pitkä kuono.
Elintavat

Koatit käyttävät ravintonaan pääasiassa selkärangattomia, mutta ne syövät myös liskoja, sammakoita ja pieniä jyrsijöitä. Koatit saattavat joutua puuman tai jaguaarin syötäväksi. Tuntiessaan itsensä uhatuksi, koatit kiipeävät nopeasti puuhun. Urokset ovat erakkoja ja kuljeskelevat yksinään. Niitä kutsutaankin monin paikoin nimellä andasolos tai solitarios tai guaranin kielellä coatimundi eli yksinäinen koati. Naaraat elävät keskenään laumassa, jossa on noin 20–40 yksilöä. Kukin naaras synnyttää kolmesta kuuteen poikasta. Koatit ovat sukukypsiä noin 2-vuotiaina.
Aiheesta muualla

ITIS: Nasua (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q148628  Wikispecies: Nasua  ADW: Nasua  BOLD: 73396  CoL: 5XS5  EoL: 14190  GBIF: 2433530  iNaturalist: 41669  IRMNG: 1292255  ITIS: 180578  MSW: 14001624  NCBI: 9650  Open Tree of Life: 348030  Paleobiology Database: 41257  Paleobiology Database: 41257  uBio: 105748  ZooBank: EF6D9A26-A979-4507-AA2E-F7EADEE1E481
Kobolttihydroksidi

| Kobolttihydroksidi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  21041-93-0
PubChem CID:  6093389 ja 448187 62748, 6093389 ja 448187
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  Co(OH)2
Moolimassa:  92,946 g/mol
Ulkomuoto:  Punaista tai sinivihreää jauhetta
Sulamispiste:  168 °C (hajoaa) 
Tiheys:  3,597 g/cm3 
Liukoisuus veteen:  3,2 g/100 ml
Kobolttihydroksidi (Co(OH)2) on koboltti- ja hydroksidi-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdiste esiintyy väriltään punaisena ja sinivihreänä jauheena. Näistä punainen muoto on kemiallisesti stabiilimpi.
Valmistus ja reaktioita

Kobolttihydroksidi liukenee huonosti veteen. Sitä voidaan valmistaa saostamalla koboltti-ionit jostain kobolttisuolaliuoksesta kuten kobolttikloridista tai kobolttinitraatista emäksisellä aineella kuten natriumhydroksidilla. Yhdiste saostuu ensin sinisenä ja muuttuu väriltään punaiseksi.
Kobolttihydroksidi hajoaa kobolttioksidiksi lämmitettäessä yhdistettä 168 °C lämpötilaan.
Ilma hapettaa kobolttihydroksidin koboltti(III)hydroksidiksi. Vesiliuoksissa kobolttihydroksidi käyttäytyy emäksisten hydroksidien tavoin. Happamissa olosuhteissa muodostuu punainen heksa-akvakobolttikompleksi-ioni. [Co(H2O)6]2+
Hapot neutraloivat kobolttihydroksidin, jolloin muodostuu happojen kobolttisuolaa ja vettä.
Käyttö

Kobolttihydroksidia käytetään maalien ja vahojen sekä litograafisten musteiden kuivaajina ja katalyyttinä.  Lisäksi siitä valmistetaan karboksyylihappojen kobolttisuoloja ja litium-ioniakuissa hyödynnettävää litiumkobolttioksidia.
Kobolttioksalaatti

| Kobolttioksalaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  814-89-1
PubChem CID:  69946
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C2O4Co
Moolimassa:  146,95 g/mol
Ulkomuoto:  Vaaleanpunaisia kiteitä
Sulamispiste:  250 °C (hajoaa)
Tiheys:  3,02 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Kobolttioksalaatti (C2O4Co) on koboltti- ja oksalaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hienojakoisen koboltin ja katalyytteinä käytettävien kobolttiyhdisteiden valmistuksessa.
Ominaisuudet

Kobolttioksalaatti on huoneenlämpötilassa vaaleanpunaista kiteistä ainetta. Se ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee hieman happoihin ja hyvin ammoniakkiliuoksiin. Kuumennettaessa noin 250 °C:n lämpötilaan kobolttioksalaatti hajoaa kobolttioksidiksi ja hiilidioksidiksi. Yhdisteestä tunnetaan kaksi kidevedellistä muotoa, jotka ovat dihydraatti (C2O4Co·2H2O) ja tetrahydraatti (C2O4Co·4H2O). Kuumennettaessa kobolttioksalaatin tetrahydraattia 100 °C:n lämpötilaan puolet kidevedestä poistuu ja muodostuu dihydraattia.
Valmistus ja käyttö

Kobolttioksalaattia voidaan valmistaa saostamalla vesiliukoisesta kobolttisuolan liuoksesta oksaalihapon tai alkalimetallioksalaattien avulla.
Kobolttioksalaatin tärkein käyttökohde on hienojakoisen kobolttijauheen valmistus jauhemetallurgisia prosesseja varten. Sitä käytetään myös katalyyttinä ja katalyyttien valmistamiseen sekä vetysyanidin stabilisaattorina.
Armin Kogler

| Armin Kogler> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. syyskuuta 1959 (ikä 65) Schwaz, Itävalta
Kansalaisuus:   Itävalta
Uran tiedot
Pituus:  178 cm
Paino:  73 kg
Laji:  mäkihyppy
Kilpauran kesto:  1977–1985
| Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten mäkihyppy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten mäkihyppy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten mäkihyppy.MM-kilpailut  | Maa:   Itävalta> Miesten mäkihyppy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Oslo 1982 | normaalimäki |  |
|  Hopeaa | Oslo 1982 | joukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Seefeld 1985 | joukkuemäki |  |
|  Pronssia | Oslo 1982 | suurmäki |  |
| Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Planica 1979 | lentomäki |  |
|  Hopeaa | Oberstdorf 1981 | lentomäki |  |
Armin Kogler (s. 4. syyskuuta 1959 Schwaz, Itävalta) on itävaltalainen mäkihypyn maailmanmestari.
Koglerin uran menestyksekkäimmät vuodet ajoittuvat 1970- ja 1980-lukujen vaihteen tietämille, jolloin hän oli maailman huipulla. Vuonna 1979 Kogler voitti lentomäen maailmanmestaruuden ja vuonna 1981 hän hyppäsi maailman pisimmän mäkihypyn, 180 metriä.
Mäkihypyn maailmancupin kokonaiskilpailun Kogler voitti kahdesti peräkkäin kausina 1980–1981 ja 1981–1982. Keski-Euroopan mäkiviikolla hän sijoittui toiseksi maanmiehensä Hubert Neuperin jälkeen kaudella 1980–1981. Oslon MM-kisoissa 1982 hän voitti normaalimäessä kultaa sekä saavutti joukkuemäessä hopeaa ja suurmäessä pronssia. Seefeldin MM-kisoissa 1985 hän oli mukana Itävallan hopeaa saavuttaneessa joukkuemäen ryhmässä.
Kohtalokas kuu

Kohtalokas kuu (ransk. Luna fatale) on vuonna 1995 ilmestynyt, järjestyksessä 45. Piko ja Fantasio -sarjan albumi. Sen on käsikirjoittanut Tome ja piirtänyt Janry. Albumissa esiintyy mafioso Vito Cortizonen tytär Luna.
Haitin kieli

| Haiti |
| --- | --- |
 Haitinkreolin puhuma-alue
Oma nimi:  Kreyòl ayisyen
Muu nimi:  Haitinkreoli, kryol
Tiedot
Alue:   Haiti  Dominikaaninen tasavalta  Yhdysvallat  Bahama  Kuuba  Kanada  Ranska
Virallinen kieli:   Haiti
Puhujia:  noin 7,6 miljoonaa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  kreolikielet
Kieliryhmä:  ranskan kreolit
Kielikoodit
ISO 639-1:  ht
ISO 639-2:  hat
ISO 639-3:  hat
 Ohje 
Puhuttua haitinkreolia
Haitin kieli (omakielinen nimi kreyòl ayisyen) on pääasiassa Haitissa puhuttava ranskaan perustuva kreolikieli ja samalla myös maan virallinen kieli. Haitinkreoli kehittyi Haitin siirtomaa-ajan plantaasien orjien keskuudessa ja ranskan ohella kieli on saanut vaikutteita myös esimerkiksi afrikkalaisista kielistä. Kielellä on Ethnologuen arvion mukaan noin 7,6 miljoonaa puhujaa.
Kielestä voidaan käyttää myös nimityksiä haitinkreoli tai kryol. Haitinkreoli on ranskaan pohjautuva kreolikieli. Kreolikielten katsotaan muodostuvan tavallisesti, kun pidginkielistä tulee väestön äidinkieli, jolloin kielen sanasto monimuotoistuu ja saa piirteitä väestön alkuperäiseltä kieleltä. Afrikkalaisvaikutteet ovat haitinkreolissa monia muita kreolikieliä vahvempia. Haitinkreoli on saanut piirteitä ja sanastoa afrikkalaisista kielistä (kuten ewe, fon ja wolof), espanjasta, arawakilaisista kielistä, portugalista ja hollannista. Kielen sanaston suuri valtaosa, noin 90 % koko sanastosta, on kuitenkin peräisin ranskasta. Ranskan ja haitinkreolin puhujat eivät kuitenkaan kykyene ymmärtämään toisiaan, mikä johtuu sanojen kirjoitusasun ja kieliopin eroista. Haitinkreolissa on myös joitakin vanhakantaisia 1700-luvun ranskan sanoja, jotka ovat jo hävinneet ranskan nykykielestä.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan haitinkreoliksi vuonna 1985.
Levinneisyys ja puhujat

Ethnologuen arvion mukaan haitinkreolilla on yhteensä 7 613 800 puhujaa ja heidän suuri valtaosansa (6,96 milj.) asuu Haitissa, jossa kielellä on myös virallisen kielen asema. Haitilaisista noin 95 % puhuu haitinkreolia ensimmäisenä kielenään ja sen käyttö on erityisen yleistä maan maaseudulla. Haitinkreolin puhujat osaavat usein myös ranskaa. Kieltä puhutaan Haitin lisäksi myös esimerkiksi Dominikaanisessa tasavallassa, jossa kielen puhujia oli vuoden 1987 arvion mukaan 159 000.
Hispanolan saaren ulkopuolella olevia haitinkreolia puhuvia yhteisöjä on mm. Yhdysvalloissa, Kanadassa, Ranskassa, Bahamalla ja Kuubassa.
Historia

Haitinkreoli kehittyi Saint-Dominguessa plantaasien lingua francan tapaiseksi kieleksi. Plantaasien orjien lisäksi kieltä puhuivat orjien kanssa tekemisissä olleet plantaasien valkoiset omistajat. Orjien suurimman yksittäisen ryhmän muodostivat akaninkieliset orjat ja murre sai vaikutteita afrikkalaisista kielistä erityisesti akanista. Haitissa oli muihin alueen siirtomaihin verrattuna suhteellisesti hyvin paljon orjia nähden alueen valkoiseen väestöön. Haitin vallankumouksen alla 1790-luvun loppupuoliskolla orjia oli lähes 16 jokaista yhtä valkoista kohti. Suuri orjien suhteellinen määrä saattaa selittää haitinkreolin afrikkalaisvaikutteiden voimakkuuden.
Ajan myötä haitinkreoli alkoi muuttua murteellisesta ranskasta varsinaiseksi kieleksi. Haitinkreoli oli kuitenkin alkujaan yksinomaan puhuttu kieli. Haitinkreolinkielinen kirjallisuus ilmestyi 1800-luvun loppupuolella, vaikkakin kirjakielen muodon vakiintuminen vei pidempään. Presidentti Élie Lescot'n kaudella 1940-luvulla tehtiin ensimmäiset yritykset vakiinnuttaa haitinkreolin oikeinkirjoitus ja nykyisin käytetyn ortografian standardisoi Haitin pedagoginen instituutti vuonna 1979. Vuoden 1987 perustuslain myötä haitinkreoli sai virallisen kielen aseman Haitissa.
Joistakin muista Karibian alueen kreolikielistä poiketen haitinkreolia käytetään laajalti julkisessa elämässä, kuten koulutuksessa ja politiikassa.
Fonologia > Konsonantit

|  | Labiaali | Alveolaari | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | m | n |  |  |  |
| Klusiili | p | b | t | d |  | k | g |  |
| Affrikaatta |  |  | t͡ʃ | d͡ʒ |  |  |
| Frikatiivi | f |v | s | z | ʃ | ʒ | ɣ | (h) |
| Lateraali |  | l |  |  |  |
| Approksimantti |  |  | j |  |  |
| Lab. approksimantti |  |  | ɥ | w |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen> oraali | Etinen> nasaali | Keskinen> oraali | Keskinen> nasaali | Takainen> oraali | Takainen> nasaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i | ĩ |  |  | u | ũ |
| Puolisuppea | e |  |  |  | o |  |
| Puoliavoin | ɛ | ɛ̃ |  |  | ɔ | ɔ̃ |
| Avoin |  |  | a | ã |  |  |
Lähde:
Kielioppi ja sanasto

Haitinkreoli noudattaa niin sanottua SVO-sanajärjestystä, eli lauseet rakentuvat muodossa subjekti, verbi, objekti.
Verbit eivät taivu niin kuin ranskan kielessä, vaan sen sijaan aikaa, modusta ja tekijää merkitään erilaisilla partikkeleilla. Preesensiä ei kuitenkaan merkitä.
Lukusanat 1–10:
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| en | de | twa | kat | senk | sis | sèt | uit | nèf | dis |
Kielinäyte

»Tout moun fèt lib, egal ego pou diyite kou wè dwa. Nou gen la rezon ak la konsyans epi nou fèt pou nou aji youn ak lot ak yon lespri fwatènite.»
Suomeksi:
»Kaikki ihmiset syntyvät vapaina ja tasavertaisina arvoltaan ja oikeuksiltaan. Heille on annettu järki ja omatunto, ja heidän on toimittava toisiaan kohtaan veljeyden hengessä.»
(YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 1. artikla)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haitin kieli Wikimedia Commonsissa
Kreolikielet
Agalegan kreoli
Albanyn hollanti†
Antiilien kreoli
Berbicen hollanti†
Ceylonin hollanti
Chagossialainen kreoli
Chavacano
Fa D’ambu
Guadeloupen kreoli
Haitin kreoli
Hiri-motu
Karipúna
Kituba
Kreyol
Krio
Kriol
Louisianan kreoli
Mohawk hollanti†
morisyen
Neekerihollanti†
Norfuk
Palenquero
Papiamentu
Petjo
Pijin
Pitcairnin kieli
Ranskan Guayanan kreoli
Réunioninkreoli
Seychellien kreoli
Skepi†
Sranantongo
Tayo
Tok-pisin
Unserdeutsch
nihongo
betawi
patuá
norfuk