stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bronwyn Eagles

| Mitalit> Maa:   Australia.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Australia> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Edmonton 2001 | moukari |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Hopeaa | Manchester 2002 | moukari |  |
Bronwyn Eagles (s. 23. elokuuta 1980) on australialainen moukarinheittäjä, joka saavutti MM-pronssia vuonna 2001.
Eagles sijoittui kahdeksanneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1998. Vuonna 2001 hän heitti Calgaryssa ensimmäisen kerran yli 70 metriä tuloksellaan 70,19 ja saavutti seuraavalla viikolla Edmontonin MM-kilpailuissa pronssia tuloksella 68,87. Melbournessa kilpaillussa GP-finaalissa hän sijoittui toiseksi tuloksella 68,38. Kansainyhteisön kisoissa 2002 hän saavutti hopeaa tuloksella 65,24. Helmikuussa 2003 Eagles heitti Adelaidessa lopulliseksi jääneen ennätyksensä 71,12. Samana vuonna Pariisin MM-kilpailuissa hän jäi karsintaan tuloksella 64,97. Ateenan olympialaisissa 2004 hän heitti tuloksen 64,09 ja jäi sielläkin karsintaan. Vielä vuonna 2010 Eagles voitti Oseanian-mestaruuden tuloksella 62,99 ja sijoittui Kansainyhteisön kisoissa viidenneksi tuloksella 63,43.
Eagles voitti Australian-mestaruuden vuosina 2000, 2001, 2002, 2004, 2005, 2008 ja 2009.
Bund (täsmennyssivu)

Bund viittaa seuraaviin asioihin:
Bund, Sosialistinen juutalaisten poliittinen puolue, joka toimi monissa Euroopan maissa 1890-luvulta 1930-luvulle
The Bund, Shanghain kaupunginosa
Bund, vuosina 1473–1476 syntynyt talonpoikaisliitto
Bund, sukunimenä:
Lisa Bund (s. 1988), saksalainen poplaulaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Bund”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Auringonkukkapelletti

Auringonkukkapelletti on polttoaine, joka valmistetaan auringonkukansiementen kuorista. Kuoria syntyy auringonkukkaöljyn tuotannon sivutuotteena.
Käyttö

Auringonkukkapelletti toimii kuten tavallinen puupelletti. Auringonkukkapelletillä voi lämmittää esim. pellettijärjestelmää. Käyttämällä pellettikoria tai pellettiarinaa pellettiä voi polttaa myös kamiinassa ja takassa tai jopa kiukaassa. Sitä on käytetty pitkään voimalaitoksissa ja teollisuudessa.
Varastointi

Auringonkukkapellettiä on helppo varastoida sisätiloihin säkeissä. Näin ne vievät vähemmän tilaa ja roskaavat vähemmän kuin klapi. Auringonkukkapellettiä varastoidaan myös varalämmönlähteeksi sähkökatkojen varalle.
Auringonkukkapellettiä on saatavilla 15 kg:n säkeissä, lavana tai puolikkaana lavana. Saatavana on myös 500 kg:n ja 1000 kg:n säkkejä. Ne voi varastoida pihamaalla lavan päällä, kun päälle asetetaan vesitiivis pressu.
Ominaisuudet

Auringonkukkapelletin tehollinen lämpöarvo on n. 16,7 MJ/kg (5,3 kWh/kg). Puupelletin vastaava lämpöarvo on 4,6 kWh/kg. Auringonkukasta valmistetussa pelletissä on puupellettiä parempi lämpöarvo. Vertailun vuoksi koivuklapissa lämpöarvo on keskimäärin 4,15 kWh/kg. Yksi tonni auringonkukkapellettiä sisältää n. 5 300 kWh energiaa ja yksi heittokuutio kuivaa koivuklapia noin 1 000 kWh. Lavallinen auringonkukkapellettiä sisältää suunnilleen saman verran energiaa kuin 5,2 heittokuutiota koivuklapia.
Ominaisuudet > Koko

Pellettien pituus on 10–30 mm ja halkaisija 6-8 mm.
Ominaisuudet > Tuhkan määrä

Auringonkukkapelletin poltossa syntyy 2–4 % tuhkaa. Puupelletistä sitä syntyy 0,5–1 %. Polttokattilan nuohous ja tuhkanpoisto siis on syytä tehdä useammin. Auringonkukan poltosta syntyvä tuhka sopii käytettäväksi lannoitteena, sillä se sisältää kaikkia keskeisimpiä kasvien tarvitsemia ravinteita.
Ominaisuudet > Kosteus

Auringonkukkapelletin kosteusprosentti vaihtelee toimittajasta ja olosuhteista riippuen 5–10 % välillä, mikä on pienempi kuin A1-luokan puupelletissä. Tämä parantaa auringonkukkapelletin palamista pienentämällä savukaasuvirtaa, mikä taas kasvattaa polttokattilan hyötysuhdetta. Pienempi kosteus parantaa myös pelletin mekaanista kestävyyttä, vähentää siiloutumisongelmia ja aiheuttaa talvella vähemmän jäätymisongelmia.
Pellettijärjestelmän säätäminen auringonkukkapelletille

Auringonkukkapelletin energiamäärä on puupellettiä suurempi sen öljypitoisuuden vuoksi. Siksi polttimen nuohous- ja puhdistusasetuksia kannattaa säätää suuremmalle kuin puupellettiä käytettäessä: 10–15 min -> 3–5 min, ja ruuvin syöttöä kannattaa säätää 10–25 % pienemmälle.
Pellettijärjestelmien suuren kirjon vuoksi parhaat asetukset löytää kokeilemalla. Koska auringonkukkapelletti on vähän öljypitoinen, se savuttaa hieman. Useissa järjestelmissä polttoaine toimii ilman erityistä säätämistä.
Tiedot

Raaka-aine: auringonkukansiemenen kuori
Kosteuspitoisuus: 5–10 %
Tuhkapitoisuus: 2–4 %
Rikkipitoisuus: 0,02 %
Lämpöarvo: 5,3 kWh/kg
Halkaisija: 6–8 mm
Pituus: 10–30 mm
Paino: noin 600 kg/m³
Bjørn Alterhaug

Bjørn Alterhaug Oslon jazzfestivaalilla (2017)
Bjørn Alterhaug (s. 3. kesäkuuta 1945 Mo i Rana) on norjalainen jazzbasisti, -säveltäjä ja -sovittaja.
Alterhaug pääsi keskeiseen asemaan Norjan jazzpiireissä 1970-luvulla. Hän perusti John Pål Inderbergin ja muiden kanssa New Cool Quartet -kokoonpanon ja toimi Egil Kapstadin kvartetin sekä Siri's Svale Bandin basistina. 1970–1980-luvuilla Alterhaug teki yhteistyötä muiden muassa Chet Bakerin, Ben Websterin, Joe Hendersonin ja Lee Konitzin kanssa. Hän on soittanut yli sadalla julkaisulla. Alterhaug on säveltänyt musiikkia muun muassa Euroopan yleisradiounionin big band -konserttiin (Oslo, 1981) ja toiminut Festspillene i Nord-Norgen festivaalisäveltäjänä (1989). Vuoden 2005 Havmanndagene-tapahtumaan hän sävelsi tilaustyön Havmanndialoger.
Alterhaug on työskennellyt musiikin professorina Norjan teknis-luonnontieteellisessä yliopistossa. Hänen saamiaan palkintoja ovat olleet Buddyprisen (1975), Spellemannprisen (Moment, vuoden jazzlevy 1979), Gammleng-palkinto (1989) ja Etelä-Trøndelagin läänin kulttuuripalkinto (2011).
Boon Kengin metroasema

Boon Keng on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Kallangissa Singaporen keskisellä suuralueella. Se avattiin 20. kesäkuuta 2003. Asemaa käyttävät North East Linen junat.
Junat

| Pääteasema | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Viimeinen juna |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ma – la |  | su & yleinen vapaa |  | joka päivä |  |  |
North East Line
| NE1 HarbourFront | 6:00 |  | 6:21 |  | 23:46 |  |  |
| NE17 Punggol | 6:15 |  | 6:35 |  | 0:10 |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Boon Kengin metroasema Wikimedia Commonsissa
Boon Kengin metroasema Singaporen liikennelaitoksen sivuilla (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä asema: Farrer Park | North East Line | Seuraava asema: Potong Pasir |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Boon Keng MRT Station
Käännös suomeksi
Brockville

| Brockville |
| --- | --- |
 Brockvillen oikeustalo.
 Brockville
 Koordinaatit: 44°36′08″N, 75°41′27″W 
Valtio:   Kanada
Provinssi:  Ontario
Perustettu:  1785
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  21 km²
Väkiluku (2011):  21 870
 – Väestötiheys:  1059 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5
 – Kesäaika:  UTC-4
 
 City of Brockville 
 Lähteet:  = Pinta-ala ja väkiluku 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Brockville on lähes 22 000 asukkaan kaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee Saint Lawrence -joen pohjoisrannalla, rautateiden risteyskohdassa, noin 80 kilometriä Kingstonista itään. Kaupungin tärkeimpiä työllistäjiä ovat sähkö-, elektroniikka-, lääke- ja kemianteollisuus sekä Thousand Islandsiin suuntautuva matkailu ja siellä sijaitsee St. Lawrence Collegen opetusyksikkö. Kaupunki on kuuluisa monista historiallisista rakennuksistaan, esimerkiksi jyhkeästä oikeustalosta (1842−44) ja Kanadan ensimmäisestä rautatietunnelista (1860), ja siellä ilmestyy Ontarion vanhin sanomalehti The Recorder & Times (1821).
Brockville perustettiin vuonna 1785 Yhdysvalloista paenneiden lojalistien siirtokunnaksi. Alun perin sen nimi oli Elizabethtown, mutta nimi muutettiin myöhemmin nykyiselleen kenraalimajuri Isaac Brockin kunniaksi. Vuonna 1808 Ylä-Kanadan hallitus päätti tehdä kaupungista paikallishallinnon keskuksen ja rakennutti sinne oikeustalon ja vankilan. Väkiluku alkoi kasvaa kuitenkin toden teolla vasta vuoden 1855 jälkeen, kun Grand Trunk Railway (nykyinen Canadian National Railway) rakensi sinne rautatieyhteyden Montréalista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brockville Wikimedia Commonsissa
Boomerang

| Boomerang |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  1. huhtikuuta 2000
Omistaja:  Time Warner
Maa:   Yhdysvallat
Näkyvyysalue:  Maailmanlaajuinen
Kotisivu:  Boomerang
Saatavuus
Satelliitti
Canal Digital:  Kanava 94 (HD)
Kaapeliverkko
Elisa:  Kanava 251
Telia:  Kanava 75
IPTV (ADSL)
Maxivision Viihde:  Kanava 563
Infobox OKNimi-testi OK: 
Boomerang on yhdysvaltalainen kaapelitelevisiokanava, joka esiintyy myös eripuolilla maailmaa digitaalitelevisioverkon ja satelliitin kautta. Ohjelmat ovat suunnattu lapsille ja nuorille. Alun perin kanava oli Cartoon Networkin televisio-osio, jota esitettiin neljä kertaa viikonloppuisin. Nykyisin kanava lähettää sarjoja 24 tuntia vuorokaudessa. Se on maksullinen, ja siellä ei ole ylimääräisiä mainoskatkoja. Kanava on pääasiassa lapsille suunnattu, ja siellä esitetään vanhoja piirrossarjoja 1960-luvulta aina 1990-luvulle, sekä muutamia 2000-luvun sarjoja, joita on aikaisemmin näytetty rinnakkaiskanavalla Cartoon Network.
Boomerang aloitti toimintansa Yhdysvalloissa huhtikuussa 2000. Skandinaviassa kanava aloitti toimintansa vuonna 2008.
Ohjelmistoa

Skandinaviassa esitettäviä ohjelmia.
| --- | --- |
 Grizzly ja Kutan  Jetsonit  Maa aikojen alussa  Mestarietsivä Lurppa :  The New Scooby-Doo Movies  Looney Tunes  A Pup Named Scooby-Doo  Puuha-Pete  The Scooby-Doo Show  Tom & Jerry  Tom & Jerry Kids  What's New, Scooby-Doo?
Aiheesta muualla

Boomerang (Arkistoitu – Internet Archive)
Bắc Ninh (maakunta)

Maakunta Vietnamin kartalla
Bắc Ninh	 on maakunta Vietnamissa Punaisenjoen suistossa eli  Đồng Bằng Sông Hồngin alueella. Sen pääkaupunki on  Bắc Ninh. Vuonna 2009 maakunnassa oli 1 024 151	asukasta. Sen pinta-ala on 823,1 km².
Bắc Ninhin alue on ollut asuttuna pitkään. Se on suotuisaa riisinviljelyseutua, ja se on sekä maantie- että vesireittien varrella. Aluetta pidetään yhtenä vietnamilaisen kulttuurin syntysijoista. Dau Pagoda on Vietnamin vanhin pagoda, se on rakennettu 200-luvulla. Myös Phat Tichin ja Duc Lan pagodat sekä Don temppeli ovat suosittuja nähtävyyksiä.
Puupiirros Dong Hosta
Dong Hon kylässä on tehty maalauksia ja puupiirroksia 1500-luvulta asti. Niistä on kehittynyt omaleimainen, laajalti tunnettu tyylisuunta. Perheet säilyttävät sukunsa vanhoja laattoja ja vedostavat niistä piirroksia edelleen, käyttäen luonnonaineista paikan päällä tehtyjä väriaineita.
Brommen kulttuuri

Brommen kulttuurin käyttämä nuolenkärki.
Brommen kulttuuri 12 500–9 000 vuotta eaa. oli jääkauden päättymisen aikainen metsästyskulttuuri Skandinaviassa. Se on saanut nimensä Tanskan Själlannissa sijaitsevan löytöpaikan mukaan. Brommen lisäksi kulttuurille tyypillisenä pidettyä esineistöä on löydetty noin 50 paikasta. Toisaalta on kyseenalaistettu, riittävätkö nämä varsin yleiset esinelöydät määrittelemään erillisen kulttuurin.
Aiheesta muualla

Hunting for Denmark's Oldest Settlement Kulturarv.dk
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut

Baseballin miesten Euroopan-mestaruuskilpailut on miesten maajoukkueiden välinen kilpailu, jossa kilpaillaan baseballin Euroopan-mestaruudesta. Kilpailut järjestää Euroopan Baseball-liitto (CEB). Ensimmäiset kilpailut järjestettiin 1954 Belgiassa ja ensimmäiseksi mestariksi tuli Italia. Seuraavana vuonna voiton vei Espanja, jonka jälkeen Alankomaat liittyi liiton jäseneksi ja on siitä lähtien hallinnut Euroopan-mestaruuskilpailuja. Joukkue on voittanut 21 mestaruutta eikä se ole koskaan osallistuessaan sijoittunut toista sijaa heikommin. Italia on voittanut mestaruuden 10 kertaa. Vuonna 1967 Belgian onnistui voittaa mestaruus, kun Alankomaat ja Italia erosivat liitosta tilapäisesti.
Turnaukset

| Vuosi ja Paikkakunta | Voittaja | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1954  Antwerpen |  Italia |  Espanja |  Belgia |
| 1955  Barcelona |  Espanja |  Belgia |  Länsi-Saksa |
| 1956  Rooma |  Alankomaat |  Belgia |  Italia |
| 1957  Mannheim |  Alankomaat |  Länsi-Saksa |  Italia |
| 1958  Amsterdam |  Alankomaat |  Italia |  Länsi-Saksa |
| 1960  Barcelona |  Alankomaat |  Italia |  Espanja |
| 1962  Amsterdam |  Alankomaat |  Italia |  Espanja |
| 1964  Italia |  Alankomaat |  Italia |  Espanja |
| 1965  Madrid |  Alankomaat |  Italia |  Länsi-Saksa |
| 1967  Antwerpen |  Belgia |  Iso-Britannia |  Länsi-Saksa |
| 1969  Wiesbaden |  Alankomaat |  Italia |  Espanja |
| 1971  Bologna |  Alankomaat |  Italia |  Länsi-Saksa |
| 1973  Haarlem |  Alankomaat |  Italia |  Espanja |
| 1975  Barcelona |  Italia |  Alankomaat |  Länsi-Saksa |
| 1977  Haarlem |  Italia |  Alankomaat |  Belgia |
| 1979  Trieste, Ronchi dei Legioniari |  Italia |  Alankomaat |  Belgia |
| 1981  Alankomaat |  Alankomaat |  Italia |  Ruotsi |
| 1983  Italia |  Italia |  Alankomaat |  Belgia |
| 1985  Alankomaat |  Alankomaat |  Italia |  Belgia |
| 1987  Barcelona |  Alankomaat |  Italia |  Espanja |
| 1989  Pariisi |  Italia |  Alankomaat |  Espanja |
| 1991  Italia |  Italia |  Alankomaat |  Espanja |
| 1993  Tukholma |  Alankomaat |  Italia |  Ruotsi |
| 1995  Haarlem |  Alankomaat |  Italia |  Belgia |
| 1997  Pariisi |  Italia |  Alankomaat |  Espanja |
| 1999  Bologna |  Alankomaat |  Italia |  Ranska |
| 2001  Bonn |  Alankomaat |  Venäjä |  Italia |
| 2003  Haarlem |  Alankomaat |  Kreikka |  Espanja |
| 2005  Praha |  Alankomaat |  Italia |  Espanja |
| 2007  Barcelona |  Alankomaat |  Iso-Britannia |  Espanja |
| 2010  Stuttgart |  Italia |  Alankomaat |  Saksa |
| 2012  Haarlem, Utrecht, Rotterdam |  Italia |  Alankomaat |  Espanja |
| 2014  Ostrava, Trebic, Brno,  Regensburg |  Alankomaat |  Italia |  Espanja |
| 2016  Hoofddorp |  Alankomaat |  Espanja |  Italia |
Mitalitaulukko

Vuoden 2016 kisat mukaan lukien, ovat joukkueet saavuttaneet mitaleja seuraavasti:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sija | Maa | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä |
| 1 |  Alankomaat | 22 | 9 | 0 | 31 |
| 2 |  Italia | 10 | 16 | 4 | 30 |
| 3 |  Espanja | 1 | 2 | 14 | 17 |
| 4 |  Belgia | 1 | 2 | 6 | 9 |
| 5 |  Iso-Britannia | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 6 |  Saksa1 | 0 | 1 | 7 | 8 |
| 7 |  Kreikka | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 |  Venäjä | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 |  Ruotsi | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 10 |  Ranska | 0 | 0 | 1 | 1 |
1 Sisältää myös entisen Länsi-Saksan.
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Pääsarjan turnaukset
| 1950-luku |  |  |  |  | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 |  |
| 1960-luku: | 1960 |  | 1962 |  | 1964 | 1965 |  | 1967 |  | 1969 |
| 1970-luku: |  | 1971 |  | 1973 |  | 1975 |  | 1977 |  | 1979 |
| 1980-luku: |  | 1981 |  | 1983 |  | 1985 |  | 1987 |  | 1989 |
| 1990-luku: |  | 1991 |  | 1993 |  | 1995 |  | 1997 |  | 1999 |
| 2000-luku: |  | 2001 |  | 2003 |  | 2005 |  | 2007 |  |  |
| 2010-luku: | 2010 |  | 2012 |  | 2014 |  | 2016 |  |  |  |
B-sarjan turnaukset ja karsinnat pääsarjaan
| 1970-luku: |  |  |  |  | 1974 |  |  |  |  |  |
| 1980-luku: |  |  | 1982 |  | 1984 |  | 1986 |  | 1988 |  |
| 1990-luku: | 1990 |  | 1992 |  | 1994 |  | 1996 |  | 1998 |  |
| 2000-luku: | 2000 |  | 2002 |  | 2004 |  | 2006 |  | 2008 |  |
| 2010-luku: |  | 2011 |  | 2013 |  | 2015 |  | 2017 | 2018 |  |
C-sarjan turnaukset
| 2010-luku: |  |  |  |  | 2014 |  | 2016 |  | 2018 |  |
Buick Y-Job

Buick Y-Job vuodelta 1938.
Buickin valmistama avoauto 1950-luvulta, jossa on havaittavissa runsaasti Buick Y-Jobissa esiteltyjä yksityiskohtia.
Buick Y-Job on amerikkalaisen autovalmistajan Buickin vuonna 1938 julkaisema konseptiauto. Auton suunnitteli Harley Earl, ja sitä pidetään maailman ensimmäisenä konseptiautona. Autossa oli muun muassa sähkökäyttöiset piiloon kääntyvät etuvalot, tähtäinristikon mallinen nokkakoriste ja muita myös Buickin myöhemmistä tuotantomalleista löytyneitä yksityiskohtia.
Vuonna 2001 Buick valmisti Buick Y-Jobista modernisoidun version, joka esiteltiin nimellä Buick Blackhawk.
Brandon Maïsano

Brandon Maïsano Euroopan Formula 3 mestaruussarjan osakilpailussa Spassa vuonna 2015.
Brandon Maïsano (s. 24. kesäkuuta 1993 Cannes) on ranskalainen moottoriurheilija. Hän kuului Ferrarin nuorten kuljettajien kehitysohjelmaan vuosina 2010-2012.
Ura

Maïsano aloitti uransa Karting-sarjoissa vuonna 2004. Hän voitti Ranskan mestaruuden ja Monaco Kart Cup KF3-luokan mestaruuden vuonna 2008. Vuonna 2010 Maïsano aloitti kilpauransa Formula Abarth -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden saavuttaen neljä voittoa, kaksi paalupaikkaa ja seitsemän palkintosijaa. Vuonna 2011 Maïsano kilpaili Italian Formula 3 -sarjassa voittaen kaksi kilpailua sijoittuen sarjan neljänneksi. Vuonna 2012 hän jatkoi sarjassa saavuttaen kolme voittoa, kaksi paalupaikkaa ja 14 palkintosijaa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Vuonna 2013 Maïsano kilpaili European F3 Open -sarjassa mutta ajoi vain kaksi kilpailua saavuttaen kymmenen pistettä. Vuonna 2014 Maïsano kilpaili uudessa Italian Formula 4 -sarjassa voittaen Italian F4 Trophy -luokan mestaruuden. Vuonna 2015 Maïsano siirtyi Euroopan Formula 3 -sarjaan jossa hän saavutti 53 pistettä. Hän kilpaili myös GP3-sarjassa ajaen kaksi kilpailua Campos Racing -tallissa saavuttamatta pisteitä. Samana vuonna hän kilpaili Toyota Racing Series -sarjassa voittaen viisi kilpailua sijoittuen sarjan toiseksi.
GP3-tulokset

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Campos Racing | ESPFEA   | ESPSPR   | AUTFEA   | AUTSPR   | GBRFEA   | GBRSPR   | HUNFEA   | HUNSPR   | BELFEA   | BELSPR   | ITAFEA 12 | ITASPR 13 | RUSFEA   | RUSSPR   | BHRFEA   | BHRSPR   | ABUFEA   | ABUSPR   | 0 | 25. |
Brandon Bollig

| Brandon Bollig |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. tammikuuta 1987 (ikä 37) St. Charles, MO, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  101 kg
Pelinumero:  52
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–2018
Seurat:  Rockford IceHogs (AHL) Chicago Blackhawks (NHL) Calgary Flames (NHL)
Brandon Bollig (s. 31. tammikuuta 1987 St. Charles, MO, Yhdysvallat) on uransa lopettanut yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän ei kaihda jääkiekkotappeluun johtavia tilanteita, jotka ovat etenkin pohjoisamerikkalaisessa jääkiekossa yleisiä. Nuori Brandon näytteli vuonna 2002 valmistuneessa Defiance-lännenelokuvassa, jonka näyttelijäkaartiin kuului myös entinen NHL-tappelija Tony Twist.
Ura

Brandon Bollig pelasi juniorijääkiekkoa kolme vuotta USHL-liigan Lincoln Starsissa. Runsaasti jäähyminuutteja keränneen laitahyökkääjän rooliksi muodostui jo juniorikaukaloissa tarvittaessa tappeleminen vastustajan kanssa. Bolligilla olisi ollut mahdollisuus lähteä pelaamaan myös Kanadan CHL-juniorisarjoihin, mutta hän ei halunnut menettää amatööristatustaan ja mahdollisuutta pelata NCAA-yliopistojääkiekkoa. Kolmen USHL-kauden jälkeen Bolligille tarjottiin stipendiä NCAA:n ECAC-sarjassa pelaavaan St. Lawrencen yliopistoon New Yorkin osavaltiossa. Ensimmäisen yliopistokauden jälkeen Bollig osallistui Chicago Blackhawksin kesäiselle tulokasleirille, mikä poiki NHL-organisaatioon kahden vuoden tulokassopimuksen toisen yliopistokauden jälkeen huhtikuussa 2010.
Bollig pelasi Blackhawksin AHL-farmijoukkueessa Rockford IceHogsissa seuraavat kaksi kautta, kunnes isäntäseuran tappelija John Scott kaupattiin New York Rangersiin siirtotakarajan lähestyttyä. Bollig teki NHL-debyyttinsä kaksi päivää myöhemmin 29. helmikuuta 2012. Bollig palasi syksyllä 2012 Rockfordiin NHL:n työsulun ajaksi, mutta muuten hän on käytännössä kuulunut Blackhawksin kokoonpanoon maaliskuusta 2012 lähtien. Bollig kuului myös Blackhawksin mestaruusjoukkueeseen keväällä 2013 ja on hän ensimmäinen St. Louisin seudulla kasvanut Stanley Cup -voittaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brandon Bollig Wikimedia Commonsissa
Ben Johnson (pikajuoksija)

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ben Johnson (pikajuoksija) |  Ben Johnson (pikajuoksija) |  Ben Johnson (pikajuoksija) |  |
Maa:   Kanada
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Los Angeles 1984 | 100 m |  |
|  Pronssia | Los Angeles 1984 | 4 × 100 m |  |
Benjamin Sinclair ”Ben” Johnson CM (s. 30. joulukuuta 1961 Falmouth, Jamaika) on kanadalainen entinen pikajuoksija, joka sittemmin jäi kiinni dopingista. Hänen päämatkansa oli 100 metrin juoksu.
Johnsonin ensimmäiset MM-kilpailut olivat Helsingissä 1983, jolloin hänen kisataipaleensa jäi semifinaaleihin. Johnson juoksi tuolloin kuudenneksi ajalla 10,44. Seuraavan vuoden olympialaisissa Los Angelesissa hän juoksi 100 metriä aikaan 10,22, joka riitti kolmanteen tilaan. Carl Lewis ja Sam Graddy jättivät vielä Johnsonin taakseen. Johnson juoksi myös Kanadan joukkueessa Tony Sharpen, Desei Williamsin ja Sterling Hindsin kanssa 4 × 100 metrillä. Joukkueen aika oli 38,70 ja se riitti kolmanteen tilaan.
Ura jatkui nousujohteisena, ja vuoden 1987 Rooman maailmanmestaruuskilpailuissa Johnson voitti 100 metrin juoksun maailmanennätysajalla 9,83. Soulin olympialaisissa 1988 Johnson voitti jälleen ja paransi maailmanennätystään aikaan 9,79. Hän jäi kuitenkin tämän jälkeen kiinni kiellettyjen aineiden käytöstä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon.
Johnson esiintyi uransa huipulla ollessaan näkyvästi mainoksissa ja sai rahakkaita sponsorisopimuksia, mutta rahahanat hyytyivät nopeasti dopingkäryn jälkeen. Hän ei kuitenkaan luovuttanut, vaan osallistui kilpailukiellon päätyttyä Tokion MM-kisoihin 1991 ja Barcelonan olympialaisiin 1992 kohtalaisella menestyksellä. Tokiossa Johnson osallistui 4 × 100 metrin viestiin, joka päättyi Kanadan osalta loppukilpailun kahdeksanteen sijaan. Barcelonassa hän juoksi 100 metrillä ja 4 × 100 metrillä Kanadan joukkueessa välieräpaikan.
Tammikuussa 1993 Johnson jäi uudestaan kiinni dopingista Montrealin sisäratakilpailuissa ja sai elinikäisen kilpailukiellon. Kaikki hänen tuloksensa mitätöitiin, mukaan lukien halliratojen 60 metrin maailmanennätys.
Myöhemmin Johnson on kertonut useaan otteeseen olleensa sabotaasin ja salaliiton uhri Soulin tapahtumissa. Valmentajan todistuksen mukaan vaikka Johnson käytti dopingia kuten muutkin, juuri doping-näytteestä löytynyt stanotsololi ei kuulunut Johnsonin käyttämiin doping-aineisiin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ylen Elävä arkisto: Ben Johnson kiinni steroideista