stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suurten lukujen laki
Muotoilut > Heikko suurten lukujen laki

Heikko suurten lukujen laki eli Khintšinin laki sanoo, että otoksen keskiarvo konvergoi stokastisesti kohti odotusarvoa. Jos X1, X2, ... Xi on joukko pareittain riippumattomia, samoin jakautuneita satunnaismuuttujia, joilla on sama odotusarvo EXi = μ ja varianssi D2Xi = σ2 ja niiden keskiarvolle käytetään merkintää  {\overline {X}}_{n}, niin
Tämä merkitsee, että jokaiselle positiiviselle luvulle ε pätee:
Tulos merkitsee oleellisesti, että valittiinpa mieli­­valtainen kuinka pieni positiivinen reaaliluku tahansa tarpeeksi suurella otoksella todennäköisyys, että havaintojen keskiarvo poikkeaa odotus­arvosta enemmän kuin tämän luvun verran eli jää sen välin ulkopuolelle, joka ulottuu odotus­arvosta kyseisen luvun verran kumpaankin suuntaan, lähestyy nollaa.
Tätä stokastista konvergenssia eli suppenemista in probability (i.p.) sanotaan myös satunnais­muuttujan heikoksi konvergenssiksi. Tätä suurten lukujen lain muotoa sanotaan heikoksi, koska satunnais­muuttujat voivat supeta heikosti (in probability) tässä selitetyllä tavalla, vaikka ne eivät suppenisikaan vahvasti (melkein varmasti) jäljempänä selitetyllä tavalla.
Muotoilut > Heikko suurten lukujen laki > Bernoullin lause

Bernoullin lause on suurten lukujen lain kauimmin tunnettu muoto ja itse asiassa heikon suurten lukujen lain erikoistapaus. Se koskee toistokokeita, joissa on vain kaksi mahdollista tulosta: jokin "suotuisa" tulos joko saadaan tai ei. Bernoullin lause sanoo, että jos tällainen koe suoritetaan  n kertaa ja joka kerta tämä suotuista tulos tietyllä toden­näköisyydellä p, toistokertojen lukumäärän kasvaessa toden­näköisyys, että sellaisten kertojen suhteellinen osuus, jolloin tämä tulos saadaan, poikkeaa p:stä enemmän kuin annetun vakion ε verran, lähestyy nollaa. Toisin sanoen:
Tällaisen toistokokeen suoritus­kerta voidaan nimittäin käsittää diskreetiksi, Bernoullin jakaumaa noudattavaksi satunnais­muuttujaksi, joka voi saada vain kahta arvoa. Jos toista niistä merkitään luvulla 1, toista luvulla 0, ja arvo 1 saadaan joka kerta toden­näköisyydellä p, tämän satunnais­muuttujan odotus­arvo on p.
Muotoilut > Vahva suurten lukujen laki

Vahva suurten lukujen laki sanoo, että samoilla ehdoilla otoksen keskiarvo 
suppenee melkein varmasti (engl. almost surely, lyh. a.s.) kohti odotusarvoa. Jos X1, X2, ... Xi on joukko pareittain riippumattomia, samoin jakautuneita satunnaismuuttujia, joilla on sama odotusarvo EXi = μ ja varianssi D2Xi = σ2 ja niiden keskiarvolle käytetään merkintää  {\overline {X}}_{n}, niin
Toisin sanoen jono {Xn} suppenee perusjoukon jokaisella alkeistapauksella lukuun ottamatta mahdollisesti tapahtumaa, jonka todennäköisyys on nolla, eli
Tämän todistus on monimutkaisempi kuin heikon lain. Laki oikeuttaa (Lebesguen mielessä integroituvien) satunnais­muuttujien tapauksessa odotusarvon intuitiivisen tulkinnan "pitkän aikavälin keskiarvona."
Melkein varmaa konvergenssia sanotaan myös satunnais­muuttujan vahvaksi konvergenssiksi. Tätä versiota sanotaan "vahvaksi laiksi", koska jokainen satunnais­muuttujien joukko, joka suppenee vahvasti (melkein varmasti), suppenee myös heikosti (in probablity). Vahvasta laista seuraakin heikko laki, mutta ei päin vastoin. Kun vahvan lain edellytykset täyttyvät, satunnais­muuttuja suppenee sekä vahvasti (melkein varmasti) että heikosti (in probability).
Matemaatikkojen keskuudessa on esitetty näkemyksiä, että molemmat lait olisi yhdistettävä ja että heikolla suurten lukujen lailla sellaisenaan on vain vähän mielenkiintoa. Molemmille laeille on kuitenkin olemassa yleistyksiä, jotka osoittavat niiden pätevän tietyillä edellä esitettyjä yleisemmilläkin edellytyksillä. On sellaisiakin tapauksia, joissa heikon lain tulos pätee, mutta vahvan ei.
Vahvan suurten lukujen lain laajin yleistys on Kolmogorovin lause, joka on samalla
välttämätön ehto satunnais­muuttujien keskiarvon melkein varmalle kongervenssille.
Jos X1, X2, ... Xi on joukko pareittain riippumattomia, samoin jakautuneita satunnais­muuttujia, joilla on sama odotusarvo EXi = μ, niin
jos ja vain jos odotusarvo EXi = μ on olemassa.
Muotoilut > Erot vahvan ja heikon lain välillä

Heikko laki sanoo, että annetulle suurelle luvulle n keskiarvo  {\overline {X}}_{n} on toden­näköisesti lähellä arvoa μ Se jättää siis avoimeksi, voiko tapahtuma, jossa  |{\overline {X}}_{n}-\mu |>\varepsilon , sattua vaikka äärettömän monta kertaa, joskin pitkin väliajoin.
Vahva laki osoittaa, että niin melkein varmasti ei tapahdu. Erityisesti siitä seuraa, että todennäköisyydellä 1 jokaiselle ε > 0 epäyhtälö  |{\overline {X}}_{n}-\mu |<\varepsilon  pätee kaikilla riittävän suurilla arvoilla n.
Seuraavissa tapauksissa vahva suurten lukujen laki ei päde, heikko laki kylläkin.
1.  Olkoon x eksponentti­jakautunut satunnais­muuttuja parametrin arvolla 1. Silloin siitä johdetun satunnaismuuttujan : {\frac {\sin(x)e^{x}}{x}} odotusarvo on
2. Olkoon x geometrisesti jakautunut satunnaismuuttuja parametrin arvolla 0,5. Silloin on
3.  1-F(x)={\frac {e}{2x\ln(x)}},x\geq e
Muotoilut > Uniforminen suurten lukujen laki

Olkoon f(x,θ) jokin joukossa Θ määritelty jatkuva funktio. Olkoon lisäksi jokaisella arvolla  \theta \in \Theta  jono {f(X1,θ), f(X2,θ), …} 
sellainen jono riippumattomia ja samoin jakautuneita satunnais­muuttujia, että tämä jono konvergoi stokastisesti (in probability) kohti arvoa to E[f(X,θ)]. Tällaista sanotaan pisteittäiseksi konvergenssiksi Θ:ssa.
Uniforminen suurten lukujen laki osoittaa ehdot, joilla tämä suppeneminen tapahtuu tasaisesti joukossa Θ. Jos
Θ on kompakti,
f(x,Θ) on jatkuva jokaisessa pisteessä  \theta \in \Theta
melkein kaikilla arvoilla x ja se on jokaisella θ:n arvolla x:n mitallinen funktio
on olemassa sellainen dominoiva funktio d(x), että E[d(X)] < ∞, ja
 \left\|f(x,\theta )\right\|\leq d(x)\quad {\text{kaikilla}}\ \theta \in \Theta .
Silloin E[f(X,θ)] on jatkuva joukossa Θ, ja
Tulos on käyttökelpoinen laajojen estimaattorien luokan johtamisessa.
Muotoilut > Borelin suurten lukujen laki

Borelin suurten lukujen laki, joka on nimetty Émile Borelin mukaan, sanoo, että jos jokin koe toistetaan suuri määrä kertoja, toisistaan riippumatta saman­laisissa olosuhteissa, niiden kertojen lukumäärä, jolloin tietty tapahtuma esiintyy, on liki­pitäen yhtä suuri kuin tapahtuman todennäköisyys kullakin kerralla; mitä suurempi toistojen lukumäärä on, sitä parempi likiarvo saadaan. Tarkemmin sanottuna, jos E merkitsee kyseistä tapahtumaa, p sen toden­näköisyyttä ja Nn(E) niiden kertojen lukumäärää, joilla tapahtuma E sattuu n ensimmäisen toisto­kerran aikana, niin toden­näköisyydellä 1 pätee:
Tämä voidaan todistaa Tšebyšovin epäyhtälön avulla: Olkoon X satunnaismuuttuja, jolla on äärellinen odotusarvo μ ja äärellinen nollasta poikkeava varianssi σ2. Silloin jokaiselle
reaali­luvulle k > 0 pätee
Tulos vahvistaa intuitiivisen käsityksen toden­näköisyydestä tapahtuman esiintymisen pitkäaikaisena suhteellisena frekvenssinä. Se on erikois­tapaus useista toden­näköisyys­teoriassa esiintyvistä yleisimmistä suurten lukujen lain versioista.
Todistus

Olkoon X1, X2, ... on päättymätön jono riippumattomia ja samoin jakautuneita satunnais­muuttujia, joiden odotus­arvo on E(X1) = E(X2) = ... = μ < ∞. Tutkitaan otoksen keskiarvon
suppenemista. Heikko suurten laki merkitsee tällöin seuraavaa:
{\overline {X}}_{n}\,{\xrightarrow {P}}\,\mu \qquad {\textrm {kun}}\qquad n\to \infty .
Todistus > Todistus Tšebyšovin epäyhtälön avulla

Tämä todistus edellyttää, että satunnais­muuttujilla on äärellinen varianssi  \operatorname {Var} (X_{i})=\sigma ^{2} (kaikilla  i). Satunnais­muuttujien riippumattomuus merkitsee, ettei niiden välillä ei ole korrelaatiota, ja tällöin on
Sarjan yhteinen keskiarvo μ on otoksen keskiarvon odotusarvo:
Soveltamalla Tšebyšovin epäyhtälöä keskiarvoon  {\overline {X}}_{n} saadaan:
Tästä seuraa edelleen:
Kun n kasvaa rajatta, tämä lauseke lähestyy arvoa 1. Stokastisen konvergenssin (in probability) määritelmän mukaan tämä osoittaa, että
M.O.T..
Todistus > Todistus karakterististen funktioiden suppenemisen avulla

Kompleksifunktioita koskevan Taylorin lauseen mukaan minkä tahansa satunnais­muuttujan X karakteristinen funktio äärellisellä keskiarvolla μ voidaan kirjoittaa muotoon
Kaikilla satunnais­muuttujilla X1, X2, ... on sama karakteristinen funktio, joten käytetään sille yksinkertaisesti merkintää φX.
Karakteristisen funktion perusominaisuuksiin kuuluu, että
Näiden sääntöjen avulla voidaan laskea keskiarvon  \scriptstyle {\overline {X}}_{n} karakteristinen funktio φX:n avula:
Raja-arvo  eitμ  on vakioarvoisen satunnaismuuttujan μ karakteristinen funktio, ja näin ollen Lévyn jatkuvuuslauseen mukaan  \scriptstyle {\overline {X}}_{n} lähestyy rajajakaumaa μ:
Tässä μ on vakio, mistä seuraa, että jakaumakonvergenssi kohti μ:tä ja stokastinen konvergenssi kohti μ:tä ovat yhtäpitäviä ominaisuuksia. Sen vuoksi
Tämä osoittaa, että otoksen keskiarvo konvergoi stokastisesti kohti karakteristisen funktion derivaattaa origoissa niin kauan kuin sellainen on olemassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Weak Law of Large Numbers Wolfram MathWorld. Viitattu 5.1.2016.
Strong Law of Large Numbers Wolfram MathWorld. Viitattu 5.1.2016.
Kiersz, Andy: Apple CEO Tim Cook said something that would make statisticians cringe. Business Insider UK, 11.2.2015.  Business Insider. ”"We don't believe in such laws as laws of large numbers. This is sort of, uh, old dogma, I think, that was cooked up by somebody... However, the law of large numbers has nothing to do with large companies, large revenues, or large growth rates. The law of large numbers is a fundamental concept in probability theory and statistics, tying together theoretical probabilities that we can calculate to the actual outcomes of experiments that we empirically perform."”
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Law of large numbers
Diffuusio on esimerkki suurten lukujen lain toteutumisesta kemiallisissa ilmiöissä. Alun perin liuenneen aineen molekyylejä on vain väliseinän (purppuran­värisen viivan) vasemmalla, ei lainkaan oikealla puolella. Kun väli­seinä poistetaan, liuos täyttää pian koko säiliön.

Ylhäällä: Yhden molekyylin liike näyttää täysin sattuman­varaiselta.

Keskellä: Muutaman molekyylin tapauksessa liuoksella on jo taipumus täyttää koko säiliö vähitellen yhä tasaisemmin, mutta esiintyy myös satunnaisia fluktuaatioita.

Alhaalla: Kun liuenneita molekyylejä on hyvin paljon eivätkä ne näy erikseen, satunnaisuutta ei näytä enää esiintyvän, vaan liuennut aine näyttää liikkuvan tasaisesti ja systemaattisesti sieltä, missä sen pitoisuus on suuri, sinne, missä sen pitoisuus ennestään on pieni. Käytännössä diffuusiota voidaankin käsitellä determi­nistisenä makro­skooppisena ilmiönä (Fickin laki), vaikka se molekyylitasolla onkin luonteeltaan satunnaisilmiö.
Suurten lukujen lakia esittävä simulaatio. Joka kerta heitetään kolikkoa, jonka on toiselta puolelta punainen, toiselta sininen, ja vastaavaan sarakkeeseen tehdään merkintä. Pylväiden korkeus osoittaa tuloksina saatujen punaisten ja sinisten lukumäärät kuhunkin hetkeen mennessä. On huomattava, että suhteellinen osuus saattaa aluksi vaihdella paljonkin, mutta vähitellen se lähestyy 50 prosenttia.
Käännös suomeksi
Donkey Kong

| Donkey Kong |
| --- | --- |

Pelisarja:  Donkey Kong, Mario
Ensimmäinen peli:  Donkey Kong (1981)
Luoja:  Shigeru Miyamoto
Lisää peliartikkeleitavideopelien teemasivulla
Donkey Kong on Nintendon pelihahmo, joka seikkailee samannimisessä pelisarjassa. Hahmon luoja on Shigeru Miyamoto. Nykyinen Donkey Kong on solmiokaulainen, laiska gorilla, joka nauttii banaanien keräilystä.
Ensimmäiset Donkey Kong -pelit olivat kolikkopelejä, joilla Nintendo saavutti suosiota Amerikassa. Myöhemmin oman pelisarjan sekä Nintendon maskotin aseman saanut Mario esiteltiin ensimmäisen kerran pelissä Donkey Kong nimellä Jumpman. Jumpmanin tehtävä pelissä on pelastaa tyttöystävänsä Pauline Donkey Kongin kynsistä.
Nykyisissä Nintendon peleissä seikkaileva solmiokaulainen Donkey Kong on oikeastaan Donkey Kong III. Tämä seikka kerrottiin Rarewaren Donkey Kong Country -pelisarjassa, jossa esiintyvä Donkey Kongin isoisä, Cranky Kong, on alkuperäinen Donkey Kong 1980-luvun hallipeleistä.
Donkey Kongin outoon nimeen (Aasi Kong) on esitetty useita syitä. Esimerkiksi Shigeru Miyamoto on kertonut haastatteluissa syyksi huonon englannintaitonsa – hän kuvitteli "Donkeyn" tarkoittavan vain yleisesti tyhmää.
Donkey Kong
Donkey Kong Jr.
Pelaaminen

Sarjaan kuuluu tasohyppelyjä, pulmapelejä, ajopelejä ja rytmipelejä. Pelaaminen riippuu pelistä ja sen lajityypistä.
Donkey Kong populaarikulttuurissa

Donkey Kong -elektroniikkapeli oli keskeisessä roolissa vuonna 1984 Hannu Peltomaan ohjaamassa lastenelokuvassa Taikapeli.
Donkey Kong -pelin maailmanennätyksen tavoittelusta on tehty dokumenttielokuva The King of Kong.
Nelvada loi vuonna 1996 Donkey Kong Country -televisiosarjan, joka oli löyhästi Donkey Kong Country -peleihin pohjautuva tietokoneanimaatiosarja. Sarja kesti vain yhden tuotantokauden. Sarjaa näytettiin pääasiassa Fox Kids -kanavalla (nykyinen Jetix), ja Suomessa kyseistä sarjaa pystyi seuraamaan Canal+:lta.
Hahmot

Peleissä esiintyy myös joukko muita hahmoja, kuten Diddy Kong ja Cranky Kong. Kuningas K. Rool on useissa peleissä Donkey Kongin päävastustaja.
Pelejä > Kolikkopelit

Pelit, joissa ensijulkaisu kolikkopelinä.
Donkey Kong (1981, kolikkopeli, Atari, Commodore 64, NES)
Donkey Kong JR. (1982, kolikkopeli, NES)
Donkey Kong 3 (1983, kolikkopeli, NES)
Donkey Kong Jungle Fever (2005)
Pelejä > Käsikonsolit

Pelit, joiden ensijulkaisu käsikonsolilla.
Donkey Kong (Game & Watch), (1982, Game & Watch)
Donkey Kong (Nelsonic Game Watch), (1994, Nelsonic Game Watch)
Donkey Kong Jr. (Game & Watch), (1982, Game & Watch)
Donkey Kong Circus (1984, Game & Watch)
Donkey Kong Hockey (1984, Game & Watch)
Pelejä > Sarjat

Donkey Kong Jr. Math (Japani 1983, USA 1985, Eurooppa ?)
Donkey Kong Classics (1989, NES)
Donkey Kong '94 (1994, Game Boy)
Donkey Kong 64 (1999, Nintendo 64)
DK King of Swing (2005, Game Boy Advance, Wii U)
DK Jungle Climber (2007, Nintendo DS, Wii U)
Pelejä > Sarjat > Donkey Kong Racing

Diddy Kong Racing (1997, Nintendo 64)
Diddy Kong Racing DS (2007, Nintendo DS)
Donkey Kong Jet Race (2007, Wii, myös Donkey Kong Barrel Blast)
Pelejä > Sarjat > Donkey Kong Country

Donkey Kong Country (1994, SNES, Game Boy Color, Game Boy Advance)
Donkey Kong Country 2: Diddy's Kong Quest (1995, SNES, Game Boy Advance)
Donkey Kong Country 3: Dixie Kong's Double Trouble! (1996, SNES, Game Boy Advance)
Donkey Kong Country Returns (2010, Wii)
Donkey Kong Country: Tropical Freeze (2014, Wii U, Nintendo Switch)
Pelejä > Sarjat > Donkey Kong Land

Donkey Kong Land (1995, Game Boy)
Donkey Kong Land 2 (1996, Game Boy)
Donkey Kong Land 3 (1997, Game Boy)
Pelejä > Sarjat > Donkey Konga

Donkey Konga (2004, Nintendo GameCube)
Donkey Kong Jungle Beat (2004, Nintendo GameCube)
Donkey Konga 2  (2005, Nintendo GameCube)
Donkey Konga 3  (2005, Nintendo GameCube) (vain Japanissa)
Pelejä > Sarjat > Mario vs. Donkey Kong

Mario vs. Donkey Kong (2004, Game Boy Advance)
Mario vs. Donkey Kong 2: March of the Minis (2007, Nintendo DS)
Mario vs. Donkey Kong: Minis March Again! (2009, Nintendo DSi)
Mario vs. Donkey Kong: Mini-Land Mayhem! (2010, Nintendo DS)
Mario and Donkey Kong: Minis on the Move (2013, Nintendo 3DS)
Mario vs. Donkey Kong: Tipping Stars (2015, Wii U, Nintendo 3DS)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Donkey Kong Wikimedia Commonsissa
-pelisarja
| --- | --- |
Kolikkopelit:  Donkey Kong  Donkey Kong JR.  Donkey Kong 3  Donkey Kong Jungle Fever 
Konsolipelit:  DK Country  DK Country 2  DK Country 3  Donkey Kong 64  DK Country Returns  DK Country: Tropical Freeze 
Käsikonsolipelit:  Donkey Kong Land  Donkey Kong Land 2  Donkey Kong Land III  Donkey Kong 
Pulmapelit:  Mario vs. Donkey Kong  Mario vs. Donkey Kong 2: March of the Minis 
Rytmipelit:  Donkey Konga  Donkey Kong Jungle Beat  Donkey Konga 2  Donkey Konga 3 
Ajopelit:  Diddy Kong Racing  Diddy Kong Racing DS  Donkey Kong Racing  Donkey Kong Jet Race 
Oppimispelit:  DK Jr. Math 
Muut:  DK: King of Swing  DK Jungle Climber
Zorro (animaatiosarja)

| Zorro> The New Adventures of Zorro |
| --- | --- |
Tyyli:  Animaatio
Kestoaika:  22 min
Pääosissa:  Michael Gough Jeannie Elias Earl Boen Tony Pope
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Verkko:   MTV Juniori (2008)  MTV3 (2008–2009)  Sub (2009)
Esitetty:  20. syyskuuta 1997 – 12. joulukuuta 1998
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  26
Tuotanto
Tuottaja(t):  Fred Wolf
Käsikirjoittaja(t):  Jeffrey Scott Tim Minear David Wise
Tuotantoyhtiö(t):  Fred Wolf Films Warner Bros. International Television
Aiheesta muualla
IMDb 
Zorro (The New Adventures of Zorro) on yhdysvaltalainen piirrossarja, joka perustuu alun perin Johnston McCulleyn vuonna 1919 luomaan sankariin Zorroon. Sarjan tuottivat Fred Wolf Films ja Warner Bros. International Television. Siitä tuotettiin yhteensä 26 jaksoa, jotka esitettiin vuosien 1997–1998 aikana Yhdysvalloissa. Suomessa sarjaa esitettiin ensi kerran vuoden 2008 alussa MTV Juniorilta ja myöhemmin myös MTV3:lta ja Subilta.
Juoni

Sarja kertoo nuoresta 22-vuotiaasta Diego de la Vegasta, joka on juuri palannut takaisin Kaliforniaan Madridin yliopistolta, jossa hän opiskeli taiteen ja tieteen lisäksi miekkailua, sekä urheilua. Nyt Kaliforniassa Diego naamioituu Zorroksi puolustaakseen kaupungin asukkaita vallan himoiselta kapteeni Montecerolta, joka on lisäksi varastanut muinaisen toteemin, joka vartio kuolematonta soturia, Tolchenia. Tämän päästessä lumouksestaan vapaaksi, se alkaa imeä ihmisten elämänvoimaa pysyäkseen hengissä. Zorron tehtävänä on löytää toteemi ja palauttaa sieluja pyydystävä Tolchen takaisin hautaansa.
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michael Gough  | … |  Zorro   |
|  Jeannie Elias  | … |  Isabella Torres   |
|  Earl Boen  | … |  kapteeni Montecero   |
|  Tony Pope  | … |  kersantti Garcia   |
|  Pat Fraley  | … |  Don Alejandro   |
|  Ed Asner  | … |  sivuäänet   |
|  Susan Blu  | … |  sivuäänet   |
|  Dee Bradley Baker  | … |  sivuäänet   |
|  Mary Kay Bergman  | … |  sivuäänet   |
|  Clancy Brown  | … |  Intiaani, sivuäänet   |
|  Warren Burton  | … |  sivuäänet   |
|  Jennifer Hale  | … |  sivuäänet   |
|  Mark Hamill  | … |  sivuäänet   |
|  Jess Harnell  | … |  sivuäänet   |
|  Alan Oppenheimer  | … |  sivuäänet   |
|  Ron Perlman  | … |  sivuäänet   |
|  Rino Romano  | … |  sivuäänet   |
|  Glenn Shadix  | … |  sivuäänet   |
Suomalaiset äänet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Heikki Sankari  | … |  Zorro / Diego   |
|  Johanna Viksten  | … |  Isabella   |
|  Rauno Ahonen  | … |  Kapteeni Monteserro, metsästäjä   |
|  Heljä Heikkinen  | … |  Pikkuorava   |
|  Annamari Metsävainio  | … |  Harmaapöllö   |
|  Esa Saario  | … |  Don Akejandro, Maya-päällikkö   |
|  Jarkko Tiainen  | … |  Kersantti Garcia   |
Suomessa julkistettu VHS-kasetti

Zorro – Tuimaa taistelua
Aiheesta muualla

Warner Bros. UK Zorro - The Animated Series (Arkistoitu – Internet Archive)
Federal Hall

Federal Hallin julkisivu Wall Streetillä.
Federal Hall on New Yorkin Manhattanilla sijaitseva historiallinen rakennus, joka toimii nykyään museona nimellä Federal Hall National Memorial. Samalla paikalla ollut alkuperäinen Federall Hall oli Yhdysvaltojen valtionhallinnon keskus vuosina 1785–1790, jolloin talossa kokoontuivat ensin Konfederaation kongressi ja sitten vastaperustettu Yhdysvaltain kongressi. Nykyinen rakennus on valmistunut vuonna 1842.
Federal Hall sijaitsee Wall Streetin ja Nassau Streetin kulmauksessa osoitteessa 26 Wall Street, kulmittain vastapäätä New Yorkin pörssin taloa. Samassa korttelissa Federal Hallin kanssa on muun muassa Trump Building -pilvenpiirtäjä.
Historia

Alkuperäinen Federal Hall rakennettiin vuosina 1699–1703 New Yorkin kaupungintaloksi. Siinä toimi siirtokunta-aikana myös New Yorkin provinssin hallinto. Talossa kokoontui Englannin uutta leimaverolakia vastustanut vuoden 1765 leimaverokongressi, joka oli tärkeä Amerikan vallankumousta enteillyt tapahtuma.
Konfederaation kongressi kokoontui kaupungintalossa vuodesta 1785 New Yorkin toimiessa Yhdysvaltojen pääkaupunkina. Yhdysvaltain perustuslain astuttua voimaan vuonna 1789 syntyi uusi liittovaltion hallinto (federal government), ja talo sai tässä yhteydessä nimen Federal Hall. Rakennusta muutettiin arkkitehti Pierre Charles L’Enfantin suunnitelmien mukaisesti, minkä jälkeen siihen asettuivat sekä kaksikamarinen kongressi että presidentin kanslia. Ensimmäiseksi presidentiksi valitun George Washingtonin virkaanastujaiset pidettiin Federall Hallissa 30. huhtikuuta 1789. Ensimmäinen kongressi hyväksyi siellä muun muassa perustuslain ensimmäiset lisäykset, jotka saivat nimen Bill of Rights. Pääkaupungin siirryttyä vuonna 1790 Philadelphiaan Federal Hall palasi alkuperäiseen käyttöönsä eli kaupungintaloksi. Alkuperäinen rakennus purettiin nykyisen New Yorkin kaupungintalon valmistuttua vuonna 1812.
Nykyinen Federal Hall rakennettiin vuosina 1833–1842 New Yorkin tullitaloksi, ja sen suunnittelivat arkkitehdit Alexander Jackson Davis ja Ithiel Town uuskreikkalaiseen tyyliin. Alkuperäisen Federall Hallin perustukset säilyivät osana uutta. Tulli muutti vuonna 1862 toiseen rakennukseen, minkä jälkeen Federal Hallissa toimi Yhdysvaltain valtiovarainministeriön alaosasto (Sub-Treasury), jonka holveissa säilytettiin osaa valtion kulta- ja hopeavarannosta. Tämä käyttö loppui, kun keskuspankki Federal Reserve korvasi valtiovarainministeriön alaosastot vuonna 1920.
Museotoiminta

Vuodesta 1939 Federal Hall on toiminut museona, josta vastaa Yhdysvaltain kansallispuistovirasto National Park Service (NPS). Nimi Federal Hall
National Memorial on ollut käytössä vuodesta 1955. Museoon on ilmainen sisäänpääsy ja se on avoinna arkipäivisin. Vierailijasisäänkäynti on rakennuksen takasivulla osoitteessa 15 Pine Street. Vierailijoita on noin 200 000 vuodessa. Rakennuksessa on myös NPS:n toimistoja.
Arkkitehtuuri ja taide

Federal Hall on rakennettu kivestä ja sen ulkoseinät valkoisesta marmorista. Rakennus on 54 metriä pitkä ja 27 metriä leveä. Julkisivu jäljittelee Ateenan Parthenonia, suuren rotundan innoittajana on Rooman Pantheon. Rakennuksen edessä on vuonna 1883 pystytetty George Washingtonin patsas, jonka on veistänyt John Quincy Adams Ward. Jalustalla seisovan patsaan on tarkoitus olla tarkalleen samalla paikalla ja korkeudella, jossa Washington seisoi vannoessaan virkavalaansa alkuperäisen talon parvekkeella vuonna 1789.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Federal Hall Wikimedia Commonsissa
Federal Hall National Park Service (englanniksi)
Federal Hall Conservancy (englanniksi)
Rakennuksen alkuperäinen ulkonäkö.
Federal Hall vuonna 1798.
Rakennus Pine Streetiltä nähtynä.
Nostalgia

Vierailu entisessä koulussa voi herättää nostalgisia tunteita.
Nostalgia tarkoittaa menneen ikävöintiä, kaihoa ja haikeutta.
Etymologia

Sanan nostalgia otti käyttöön 1600-luvulla sveitsiläinen lääkäri Johannes Hofer. Sana tulee kreikankielisistä sanoista nostos ‘kotiinpaluu’ ja algos ‘tuska’. Kirjaimellisesti nostalgia tarkoittaa siis kotiinpaluun halun aiheuttamaa tuskaa.