stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kallunkijärvi (Kuusamo)
Maantietoa

Järven pinta-ala on 998 hehtaaria eli 9,98 km². Se on 5,2 kilometriä pitkä ja 3,5 kilometriä leveä. Järvi on kaksiosainen. Pohjoisosa on suuri Kallunginselkä, jonka erottaa eteläisestä pitkästä lahtimaisesta osasta Pitkäniemen ja Kumpuniemen kapeikko. Pohjoinen järvenselkä on 4,5 kilometriä pitkä ja 2,6 kilometriä leveä. Eteläosaa kutsutaan Kumpulahdeksi, mutta sen pitkulaisesta muodosta erotetaan vielä Hietalahti ja Ivalahti.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 56 miljoonaa m³ eli 0,056 km³. Järven keskisyvyys on 5,6 metriä ja suurin syvyys on 16 metriä. Syvin kohta sijaitsee Kallunginselän länsipuolella. Eteläisen lahden pohjukassa on 14 metrin syvänne.
Järvessä on laskettu olevan 6 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 5 ha, mikä on noin 0,5 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista 2 on yli hehtaarin suuruisia ja loput 4 yli aarin kokoisia. Yksikään saari ei ylitä neliökilometriä. Eteläisellä lahdella sijaitsee 150-metrinen Kotisaari ja lahdensuussa 100-metrinen Venäinsaari. Järvenselällä sijaitsee Peurasaari, jonka pituus on pitkän niemen takia 400 metriä. Muita saaria ovat Äystönsaari, Autiosaari ja Pikkusaari.
Järven rantaviivan pituus on 31 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 3 kilometriä. Rannat ovat metsämaata lukuun ottamatta etelärantojen peltoalueita. Järven ulapalta näkyy lännessä 100 metriä vedenpintaa korkeammalle kohoavan Ronttivaaran laki ja koillisessa 140 metriä korkeammalle kohoavan Oulangan kansallispuistossa Kiutavaaran laki. Käylästä itään lähtevä yhdystie 8693 kiertää järven matkalla Kiutakönkäälle. Seututie 950 kulkee järven länsipuolelta pohjoiseen.
Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Koutajoen vesistössä (vesistöaluetunnus 73) Aventojoen valuma-alueella (73.06) Rysäjoen valuma-alueessa (73.063).
Järven valuma-alue on pieni ja saa pääosan vedestänsä järven lähivaluma-alueesta, sillä se on vesistönsä latvavesiä. Kallunkijärven seitsemän kilometriä pitkä laskureitti alkaa lyhyellä laskuojalla, joka laskee Äystöjärveen, josta jatkava oja laskee Ronttijärveen ja sitten se vuorostaan Rysäjokea myöten Ollilanjärveen. Siitä alkaa pitkä ja jyrkkä Aventojoki. Aventojoki yhtyy Oulankajokeen Aventolammessa.
Kallunkijärven lähialueella on 8 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Tiermasjärvi (93 ha) ja Iso Ivalampi (13 ha).
Karl Richter

Karl Richter (15. lokakuuta 1926, Plauen – 15. helmikuuta 1981) oli saksalainen kapellimestari, urkuri ja cembalisti. Hän opiskeli ensin Dresdenissä ja sen jälkeen Leipzigissa, josta valmistui 1949. Samana vuonna hänestä tuli urkuri Leipzigin Tuomaskirkkoon, jonka musiikista Johann Sebastian Bach omana aikanaan vastasi Tuomaskanttorin virassa.
Hauta tammikuussa 2024.
Vuonna 1951 Richter muutti Müncheniin, jossa opetti konservatoriossa ja palveli Pyhän Markuksen kirkon kanttorina ja urkurina. Hän myös johti 1954 aloittanutta Münchenin Bach-kuoroa ja Münchenin Bach-orkesteria. 1960- ja 1970-luvuilla hän levytti ahkerasti ja teki kiertueita muun muassa Japanissa, Yhdysvalloissa ja Neuvostoliitossa.
Vuonna 1971 Richter sai sydänkohtauksen ja 1970-luvun puolivälistä hänellä oli kasvavia ongelmia näön kanssa. Hänellä oli hyvä muisti ja hän alkoi painaa mieleensä niin monta teosta kuin ehtisi ennen näkönsä lopullista menettämistä. Silmäleikkaus kuitenkin pelasti hänen näkönsä.
Vuonna 1981 Richter sai kohtalokkaan sydänkohtauksen Müncheniläisessä hotellissa ja haudattiin kahdeksan päivää myöhemmin Enzenbühlin hautausmaalle. Hänen vuonna 1931 syntynyt vaimonsa Glady kuoli vuonna 2019 ja haudattiin samaan hautaan.
Aiheesta muualla

J.S. Bach.org - Karl Richter Recordings (Arkistoitu – Internet Archive)
Bach Cantatas Website - Karl Richter Biography
Chronicle recordings & tours Karl Richter and MBC / MBO 1951 - 1959
Chronicle recordings & tours Karl Richter and MBC / MBO 1960 - 1965
Chronicle recordings & tours Karl Richter and MBC / MBO 1966 - 1969
Chronicle recordings & tours Karl Richter and MBC / MBO 1970 - 1975
Chronicle recordings & tours Karl Richter and MBC / MBO 1977 - 1981
Weblog Karl Richter in Munich (1951 - 1981) - Artists and Bach-choriser remember his work and influence on their career
John Legend

| John Legend |
| --- | --- |
 John Legend New Yorkissa 29. tammikuuta 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. joulukuuta 1978 (ikä 45) Springfield, Ohio, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, näyttelijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  John Legend 
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2001–
Tyylilajit:  R&B, soul, neo soul
Soittimet:  laulu, piano, koskettimet
Levy-yhtiöt:  GOOD Music Sony Music Entertainment Columbia Records
Aiheesta muualla
www.johnlegend.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
John Roger Stephens (s. 28. joulukuuta 1978 Springfield, Ohio), taiteilijanimeltään John Legend, on yhdysvaltalainen r&b-laulaja, lauluntekijä, pianisti ja näyttelijä. Hän on voittanut 9 Grammy-palkintoa ja vuonna 2007 hän vastaanotti Songwriters Hall of Famen special Starlight Awardin. Vuonna 2015 hänet palkittiin parhaan laulun Golden Globella ja Oscarilla Glory-kappaleesta elokuvasta Selma.
Alun perin hän tuli tunnetuksi lähinnä yhteistyöstään Kanye Westin kanssa, laulaen taustoja ja soittaen pianoa useilla Westin tuottamilla kappaleilla (esimerkiksi Jay-Z:n "Encore"). Vuonna 2004 Westin levy-yhtiö G.O.O.D. Music julkaisi Legendin debyyttialbumin. Albumi, nimeltään Get Lifted, myi Yhdysvalloissa platinaa ja Legend nousi taustalaulajasta tähdeksi. Soolouran ohella Legend on vieraillut myös kymmenien muiden artistien kuten Black Eyed Peasin, Fort Minorin ja myös Tony Bennettin albumeilla.
Legend on yksi harvoja artisteja, jotka ovat voittaneet EGOT-palkinnot eli Emmyn, Grammyn, Oscarin ja Tonyn.
Elämän alkuvaiheet

Legend syntyi John Roger Stephensinä joulukuun 28 vuonna 1978 Ohion Springfieldissä. Hän on yksi neljästä lapsesta. Phyllis, hänen äitinsä, oli ompelija ja hänen isänsä Ronald palveli Yhdysvaltain kansalliskaartissa ennen työskentelemistä tehtaassa. Läpi koko lapsuutensa Legendin äiti opetti häntä kotona aina kun kykeni. Legend alkoi soittaa pianoa nelivuotiaana ja 7-vuotiaana hän esiintyi ensimmäistä kertaa kirkkokuoronsa kanssa. Vuonna 1987, Legendin ollessa 10 vuotta, hänen vanhempansa erosivat. 12-vuotiaana hän aloitti North High Schoolissa, josta hän valmistui neljä vuotta myöhemmin.
Hyvin suoritettujen opintojen myötä Legendille tarjottiin stipendejä Harvardin yliopistoon, Georgetownin yliopistoon ja Morehouse Collegeen. Hän aloitti kuitenkin Pennsylvanian yliopistossa, jossa hän opiskeli englanninkieltä painottuneena afro-amerikkalaiseen englantiin. Collegessa hän toimi Counterpartsin, opiskelijoiden pop/jazz a cappella -yhtyeen johtajana. Legendin soololauluosuus ryhmän nauhoittamassa versiossa Joan Osbornen "One of Us" -kappaleesta herätti kriitikoiden huomion ja kappale päätyi vuoden 1998 Best of Collegiate a Cappella compilation CD:lle. Collegea käydessään, Legendin ystävä esitteli hänet Lauryn Hillille. Hill palkkasi hänet soittamaan pianoa "Everything Is Everything" -kappaleelleen.
Tänä aikana Legend soitti Philadelphian alueella useita kertoja, ja ajan myötä hän alkoi soittaa myös New Yorkissa, Bostonissa, Atlantassa ja Washington D.C.:ssä. Hän valmistui collegesta vuonna 1991, ja ryhtyi tuottamaan, kirjoittamaan ja nauhoittamaan omaa musiikkia. Hän julkaisi itsenäisesti kaksi levyllistä musiikkia; omaa nimeään kantavan demon (2000) ja Live at Jimmy's Uptown (2001). Hän myi näitä levyjä keikoillaan. Valmistuttuaan Pennsylvanian yliopistosta Legend työskenteli Boston Consulting Groupin konsulttina. Samanaikaisesti hän alkoi työstää demoaan ja lähetteli kappaleitaan useille levy-yhtiöille. Vuonna 2001 Devo Springsteen esitteli Legendin tällöin vielä nousevalle Hip-Hop -artistille nimeltä Kanye West. Tämän seurauksena Legendiä pyydettiin laulamaan Westin kappaleisiin. Westin levy-yhtiölle, hän valitsi taiteilijanimensä ideasta, jonka sai runoilija J. Ivyltä. Ivy sanoi aikanaan Legendille "Olen kuullut musiikkiasi ja se muistuttaa todella paljon old-schoolia. Kuulostat menneiltä legendoilta. Itse asiassa, siksi alan kutsua sinua tästedes! Kutsun sinua John Legendiksi!". J. Ivy jatkoi nimen käyttöä, ja nopeasti muutkin, mukaan lukien Kanye West, alkoivat käyttää nimeä. Vaikka John ei aluksi pitänyt ajatuksesta vaihtaa taiteilijanimeään, hän lopulta ilmoitti uudeksi taiteilijanimekseen John Legend.
Ura > 2004–2007: Get Lifted ja Once Again

Legend julkaisi debyyttialbumi Get Liftedin GOOD Music -levy-yhtiön kautta joulukuussa 2004. Tuottajina toimivat Kanye West, Dave Tozer ja will.i.am, ja albumi avasi sijalle 13 P-Amerikan Billboard 200-listalla 116,000:n kappaleen myynnillä ensimmäisellä viikolla. Levyä myytiin lopulta 540,300 kappaletta Yhdysvalloissa. Get Lifted pääsi myös Norjan albumilistan kärkeen ja kävi Ruotsin ja Hollannin top ten -listoilla. Levyä myytiin maailmanlaajuisesti 850,000 kpl.[8] Albumi toi Legendille hänen ensimmäiset Grammynsä vuoden parhaan R&B -levyn, vuoden uuden artistin ja parhaan miespuolisen R&B -laulun johdosta. Albumilta julkaistiin yhteensä 4 singleä, sisältäen debyyttisinglen "Used to Love U", joka ylsi top 30 -listalle Uudessa-Seelannissa ja Isossa-Britanniassa. Grammy-palkittu "Ordinary People" nousi parhaimmillaan 24. paikalle Billboard Hot 100:lla. John Legend oli myös avustava kirjoittaja Janet Jacksonin "I Want You" -kappaleella, joka myi platinaa ja sai Grammy-ehdokkuuden. Seuraavina vuosina John Legend esiintyi useiden artistien albumeilla. Näihin kuuluivat Fort Minor, Sérgio Mendes, Jay Z, Mary J. Blige, The Black Eyed Peas, Stephen Colbert, Rich Boy, MSTRKRFT, Chemistry ja Fergie. Legend työskenteli myös edesmenneen Michael Jacksonin tulevaa albumia varten.
Lokakuussa 2006 julkaistiin Legendin toinen albumi Once Again. Legend kirjoitti ja tuotti albumin Westin ja will.i.amin lisäksi myös yhteistyössä mm. Raphael Saadiqin, Craig Streetin, Eric Hudsonin ja Dave Tozerin kanssa. Albumi kaupallinen menestys, ja se kipusi Billboard 200:lla 3. sijalle, kuten myös Top R&B/Hip-Hop Albumilistan kärkeen. Albumi myi platinaa Amerikassa, minkä lisäksi se sai myös kultastatuksen Italiassa, Hollannissa ja Isossa-Britanniassa. Kappale "Heaven" voitti vuoden miespuolisen R&B-laulun palkinnon, kun taas "Save Room" oli ehdolla vuoden parhaaksi Pop-lauluksi. Legend voitti toisen Grammynsä sinä vuonna "Family Affair" -kappaleella, jossa hän kollaboroi Sly & The Family Stonen, Joss Stonen ja Van Huntin kanssa.
Ura > 2008–2010: Evolver ja Wake Up!

Lokakuussa 2008 Legend julkaisi uuden Evolver-nimeä kantavan levyn. Legend perusteli nimeä halullaan kokeilla uusia asioita ja kehittyä (eng. to evolve) jatkuvasti. Levyn ensimmäinen single, dance-pop -vaikutteinen Green Light, kipusi listoilla korkeimmalle sitten Ordinary People:n. Kappaleella kuullaan myös OutKastista tuttua André 3000:a. Kappale oli ehdolla myös Grammynsaajaksi "Vuoden Rap/Laulu-kollaboraatio" -kategoriassa, häviten kuitenkin Estellen ja Kanye Westin kappaleelle American Boy, jonka työstämisessä Legend oli mukana.
Vuonna 2016 Legend näytteli Damien Chazellen musikaalielokuvassa La La Land (2016).
Yksityiselämä

Legend on naimisissa Chrissy Teigenin kanssa ja heillä on kaksi lasta, vuonna 2016 syntynyt Luna-niminen tytär ja vuonna 2018 syntynyt Miles-niminen poika. Pariskunnan kolmas lapsi syntyi kuolleena syyskuussa 2020. Pariskunta sai neljännen lapsen 2023 IVF-hedelmöityksen tuloksena, niin kuin edellisetkin lapset. Perhe sai vielä sijaissynnytyksen avulla viidennen lapsen loppuvuodesta 2023. Pari tapasi toisensa vuonna 2006 Legendin "Stereo"-kappaleen musiikkivideon kuvauksissa, he kihlautuivat vuonna 2011 ja avioituivat vuonna 2013.  On kerrottu, että John Legendin tunnettu kappale All of me, kertoo Teigenistä ja on omistettu hänelle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut
Karl-Gustaf Jernström

Karl-Gustaf Ragnar ”Kalle” Jernström (31. heinäkuuta 1944 Fagervik – 14. heinäkuuta 2019 Karjaa) oli Sirkus Finlandian perustaja. Hänen perheeseensä kuului myös vaimo Leena Jurvakainen sekä lapset Maria, Anna, Heidi ja Carl-Johan, joka on sirkuksen johtaja isänsä jälkeen nimellä Carl Jernström jr.
Aiheesta muualla

Karl-Gurstaf Jernströmin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Kajaanin taidemuseo

| Kajaanin taidemuseo |
| --- | --- |
 Museo toimii entisessä poliisitalossa, kuvassa vasemmalla.
Tyyppi:  Taidemuseo
Osoite:  Linnankatu 14, 87100 Kajaani  
Sijainti:  Kajaani
Perustettu:  1993
Ylläpitäjä:  Kajaanin kaupunki
Johtaja:  Pirjo Immonen
Kotisivut:  Kajaanin taidemuseo
Koordinaatit:  
 fiKajaanin taidemuseo 
      
Kajaanin taidemuseo avattiin yleisölle huhtikuussa 1993. Taidemuseo toimii kaupungin ydinkeskustassa vanhassa poliisitalossa, jonka on suunnitellut arkkitehti Eino Pitkänen. Vuonna 1936 valmistunut rakennus edustaa funktionalismia.
Museon kokoelmissa on pääasiallisesti 1980- ja 1990-luvun suomalaista taidetta. Merkittäviä teoskokonaisuuksia on muun muassa Juhana Blomstedtilta, Carolus Enckelliltä, Tapio Junnolta, Pauno Pohjolaiselta, Kain Tapperilta ja Nina Ternolta. Merkittäviä kainuulaistaiteilijoita kokoelmassa edustavat muun muassa H. Ahtela, Niilo Hyttinen, Helvi Hyvärinen, Matti Koskela, Jaakko Leppänen ja Kaarlo Mikkonen.
Museo vastaa myös Kajaanin kaupungin taidekokoelmasta. Kaupungin taidekokoelmaan kuuluvia teoksia on esillä useissa kaupungin julkisissa tiloissa. Museossa on vuosittain neljä vaihtuvaa näyttelyä.
Julius Francis

| Julius Francis> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Julius Francis
Syntynyt: 12. elokuuta 1964 Lontoo
Kansalaisuus:  Englanti
Nyrkkeilijä
Painoluokka:  raskassarja
Kätisyys:  oikeakätinen, eli nyrkkeilytermein Orthodox
Ammattilaistilastot
Ottelut:  48
Voitot:  23
– tyrmäysvoitot:  12
Tappiot:  24
Ratkaisemattomat:  1
Julius Francis (s. 12. elokuuta 1964 Lontoo) on brittiläinen entinen raskaansarjan ammattinyrkkeilijä joka on voittanut urallaan Britannian mestaruuden.
Nyrkkeilyura

Raskaassa sarjassa hän debytoi vuonna 1993, jolloin hän otteli Grahan Arnoldia vastaan. Tuloksena oli tekninen tyrmäys (TKO) ottelun viidennessä erässä. Ensimmäinen tappio Francisille sattui vuonna 1994, kun vastaan asettui yhdysvaltalainen John Ruiz. 
Seuraavan tappionsa hän kärsi vuonna 1995 tyrmäyksellä Scott Welchiä vastaan ottelun kymmenennessä erässä.
Vuonna 1998 Francis kohtasi ukrainalaisen Vitali Klytshkon, jolle hän hävisi suoraan toisessa erässä tyrmäyksellä. Ura jatkui kohtaamisella Pele Reidin, ja Danny Williamsin kanssa. Molemmista otteluista tuli voitot.
Voitettuaan Scott Welchin hän pääsi ottelemaan Mike Tysonia vastaan. Tyson tyrmäsi hänet ottelun toisessa erässä ottelun kestäessä vain neljä minuuttia. Ottelu Fransicin kanssa oli Tysonin debyyttiottelu Euroopan mantereella, ja promoottorina siinä toimi Frank Warren. Francis ei luovuttanut, vaan otti kahden ottelun sarjan Michael Holdenin kanssa, joista ensimmäisen hävisi ja voitti toisen tuomariäänin. Ura jatkui britti Danny Williamsia vastaan, joka tyrmäsi hänet ottelun neljännessä erässä.
Francis kohtasi myös Euroopan mestari Sinan Samil Samin, mutta tekninen tyrmäystappio tuli ja hän joutui jättämään ottelun kesken seitsemännessä erässä. Tästä alkoi hänen lopullinen alamäkensä. Hän otteli vielä monta ottelua, kohdaten mm. Matt Skeltonin, Audley Harrisonin, Scott Gammerin.
Hän lopetti uransa vuonna 2006 ollessaan 41-vuotias. Uransa aikana Julius Francis nyrkkeili 48 ammattilaisottelua, hän voitti niistä 23 (12 KO), hävisi 24 (8 KO) ja nyrkkeili yhden tuloksettoman ottelun. Francisin valmentajana toimi Gary Inniss ja managerina Jonathan Feld.
Aiheesta muualla

luettelo ammattinyrkkeilyotteluista boxrec.com sivustolla
Katri Wäyrynen

Katri Wäyrynen on suomalainen kenttäratsastaja. Hän on edustanut Tuomarinkylän ratsastajia ja on voittanut suomenmestaruuden vuonna 1989.
Kathleen Robertson

Kathleen Robertson vuonna 2010
Kathleen Robertson (s. 8. heinäkuuta 1973 Hamilton, Ontario) on kanadalainen näyttelijä. Hän esitti Clare Arnoldia Beverly Hills 90210 -saippuasarjassa vuosina 1994–1997.
Robertson aloitti näyttelemisen jo lapsena. Myöhemmällä urallaan hän on esiintynyt muun muassa Theona komediassa Scary Movie 2, Azkadelliana minisarjassa "Tin Man" ja TV-sarjassa "Boss".
Keijo Vilhunen

| Keke Vilhunen |
| --- | --- |
 Vilhunen oikeudessa
Henkilötiedot
Koko nimi:  Keijo Kauko Olavi Vilhunen
Syntynyt: 2. huhtikuuta 1960 (ikä 64)
Kansalaisuus:  Suomi
Muut tiedot
Muut nimet:  Keke
Organisaatio:  United Brotherhood, M.O.R.E.
Keijo Kauko Olavi ”Keke” Vilhunen (s. 2. huhtikuuta 1960) kuului Helsingin huumepoliisin tärkeimpiin tietolähteisiin ennen paljastumistaan yhteyksistä Jari Aarnioon. Tuohon aikaan Keijo Vilhunen oli vielä United Brotherhood -jengin johtohahmoja. Myöhemmin molemmat tuomittiin Helsingin käräjäoikeudessa kymmenen vuoden vankeusrangaistuksiin suuressa tynnyrijutussa, jossa Suomeen tuotettiin lähes tuhat kiloa hasista. Vilhunen päästettiin kuitenkin 19. kesäkuuta 2018 vapaaksi odottamaan Helsingin hovioikeuden tuomiota.
Helsingin hovioikeus antoi ratkaisunsa 29. kesäkuuta 2019. Aarnio ja Vilhunen saivat kymmenen vuoden vankeustuomion.
Volkan Ünsalin murhaoikeudenkäynnissä Helsingin käräjäoikeudessa joulukuussa 2020 Vilhunen sai vapauttavan tuomion, sillä näyttöä osallisuudesta ei ollut.. Helsingin hovioikeus pysytti käräjäoikeuden tuomion 4. helmikuuta 2022 antamallaan ratkaisulla.
Televisiosarjassa Keisari Aarnio esiintyy Vilhuseen perustuva hahmo Kauko Viinanen. Hahmoa näyttelee Aimo Räsänen.[lähde? ]
Keijo Varis

Keijo Tapani Varis (s. 16. lokakuuta 1961 Kuopio) on suomalainen taloustieteilijä ja johtamisen tutkija. Varis valmistui ylioppilaaksi vuonna 1981 Minna Canthin lukiosta Kuopiossa. Varis suoritti kauppatieteiden maisterin tutkinnon laskentatoimen ja rahoituksen pääaineessa vuonna 1988 ja kauppatieteiden tohtorin tutkinnon vuonna 2012 Jyväskylän yliopistossa sekä hallintotieteiden maisterin tutkinnon julkisen talouden ja yleisen hallintotieteen pääaineessa Tampereen yliopistossa vuonna 2014.
Variksen väitöskirja käsitteli organisaatiomuutoksia ja sen nimi oli ”Organisaatiokulttuurin ja johtajuusidentiteetin merkitys matriisiorganisaatiomuutoksissa”. Variksen mukaan useimmat organisaatiomuutokset ovat  olleet turhia.
Varis oli kansalaispuolueen aluepoliittinen asiantuntijajäsen vuonna 2016. Eduskuntavaaleissa vuonna 2019 Varis sai 24 ääntä eikä tullut valituksi.
Ennen väitöskirjaansa Varis toimi vuosina 1988–2012 eri yrityksissä taloushallinnon, strategisen johtamisen ja riskienhallinnan asiantuntija- ja johtotehtävissä muun muassa Sandudd Tapetti Oy:ssä ja Vapo-konsernissa.
Varis on toiminut Turun ammattikorkeakoulun johtamisen maisteriohjelmien yliopettajana (johtaminen ja talousjohtaminen). Variksen julkaisut ovat käsitelleet johdon konsultointiohjelmien arviointia, yliopistojen kansainvälistymisstrategioita ja kansainvälisten maisterikoulutusohjelmien laadun arviointia, johtajien tunneälyä sekä syitä, joiden vuoksi puutteellisen tunneälyn omaavia johtajia valitaan.
Talouselämä-lehden mukaan Varis onnistui aikanaan hyvin ennusteessaan, millainen Suomi on vuonna 2010.
Variksella on kaksi tytärtä.
Kenkichi Andō

| Mitalit> Maa:   Japani.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Maa:   Japani> Miesten painonnosto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Montréal 1976 | 56 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Lima 1971 | 60 kg |  |
|  Pronssia | Gettysburg 1978 | 56 kg |  |
Kenkichi Andō (jap. 安藤謙吉, Andō Kenkichi, 3. toukokuuta 1950) on entinen japanilainen painonnostaja ja olympiamitalisti.
Andō kilpaili Münchenin vuoden 1972 olympialaisissa alle 60-kiloisten sarjassa, mutta jäi ensimmäisessä nostomuodossa eli punnerruksessa ilman tulosta. Montréalin olympialaisissa 1976 punnerrus ei kuulunut enää ohjelmaan ja Andō saavutti pronssia alle 56-kiloisten sarjassa tuloksella 250 kilogrammaa. Hän nosti tempauksessa 107,5 ja työnnössä 142,5 kilogrammaa.
Andō saavutti MM-hopeaa alle 60-kiloisissa vuonna 1971 ja MM-pronssia alle 56-kiloisissa vuonna 1978.
Kainuun Voima

Kainuun Voima Oy on kajaanilainen energiayhtiö, jonka omistavat puoliksi Kajaanin kaupunki ja Kajaanin Energiatuotanto Oy. Kaupunki on vuokrannut osuutensa Loiste Energia Oy:n käyttöön. Kainuun Voima tuottaa lämpö- ja vesivoimaa.
Yhtiön toimitusjohtaja on Kimmo Keinänen.
Historia

Yhtiö perustettiin 26. kesäkuuta 1986. Se oli Suomen ensimmäinen kunnan ja yksityisen suurteollisuuslaitoksen yhdessä perustama voimayhtiö. Kajaanin kaupunki vuokrasi vuonna 1994 osuutensa yhtiöstä Kainuun Sähkö Oy:lle (nykyisin Loiste Energia Oy).
Historia > Yrityksen myyntisuunnitelma

Toukokuussa 2009 Yle Uutiset kertoi suunnitelmista yhdistää Kainuun Voima Kajaanin Lämpöön. Tarkoituksena oli myydä yhdistelmä ensisijaisesti kansainväliselle E.ON-energiayritykselle. Kainuun Voiman Tihisenniemen höyryvoimala oli teholtaan ylimitoitettu UPM-Kymmenen Kajaanin paperitehtaan sulkemisesta lähtien. Kevään 2009 aikana oli tarkoitus selvittää, mikä on pienin teho, jolla voimalan pääkattilaa voidaan käyttää kannattavasti. Kesäkuussa 2009 kuitenkin ilmoitettiin, ettei Kainuun Voimaa myydä, kun E.ON Nordic vetäytyi ostoaikeista.
Historia > Päävoimalaitoksen alasajosuunnitelma

Joulukuussa 2023 Kainuun Voiman edustaja kertoi Kainuun Sanomille että Tihiseniemen voimalaitos tullaan ajamaan lähitulevaisuudessa alas laitoksen elinkaaren lähestyessä loppuaan. Pääsyynä alasajoon on laitoksen liian suuri teho ja taloudellisen käytön haasteellisuus.
Voimalaitokset

Kainuun Voimalla on sekä höyry- että vesivoimalaitoksia.
Tihisenniemen lämpövoimalaitos on rakennettu UPM:n tehdasalueelle Kajaanin Tihisenniemelle. Se tuottaa suurimman osan Kajaanin kaupungin tarvitsemasta kaukolämmöstä ja lisäksi sähköä. Aiemmin voimalaitos tuotti myös Kajaanin paperitehtaan tarvitseman prosessihöyryn suurilta osin vuosina 1989–1999 ja kokonaan vuosina 1999–2008 paperitehtaan sulkemiseen 17.12.2008 saakka.
Kainuun Voimalla on yhteensä kolme vesivoimalaa Kajaaninjoessa, joissa on yhteensä kuusi turbiinia.
Ämmäkosken voimalaitos
Koivukosken voimalaitos (Koivukoski I-II)
Koivukoski III
Aiheesta muualla

Kainuun Voiman verkkosivut