stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tulenkestävät metallit
Käyttökohteet > Molybdeeniseokset

Molybdeenipohjaisia ​​seoksia käytetään laajalti, koska ne ovat halvempia kuin ominaisuuksiltaan paremmat volframiseokset. Yleisimmin käytetty molybdeeniseos on Titaani-Zirkonium-Molybdeeniseos TZM, joka koostuu 0,5 % titaanista ja 0,08 % zirkoniumista sekä jäljelle jäävät 99,42 % molybdeenistä. Seoksella on korkea virumisenkestävyys ja lujuus korkeissa lämpötiloissa, mikä tekee materiaalin mahdollisista käyttölämpötiloista yli 1 060 °C. Mo-30W:n, 70 % molybdeeniä ja 30 % volframia sisältävän seoksen, korkea vastustuskyky sulan sinkin vaikutukselle tekee siitä ihanteellisen materiaalin sinkin valamiseen. Sitä käytetään myös sulan sinkin venttiilien rakentamiseen.
Molybdeeniä käytetään elohopealla kostutetuissa kielireleissä, koska molybdeeni ei muodosta amalgaameja ja on siksi kestävä nestemäisen elohopean korroosiolle.  Molybdeeni on yleisimmin käytetty tulenkestävä metalli. Sen tärkein käyttökohde on terästä vahvistava seos. Rakenneputket sisältävät usein molybdeeniä, kuten myös monet ruostumattomat teräkset. Sen lujuus korkeissa lämpötiloissa, kulutuskestävyys ja pieni kitkakerroin ovat kaikki ominaisuuksia, jotka tekevät siitä arvokasta seostusaineena. Sen erinomaiset kitkaominaisuudet johtavat sen sisällyttämiseen rasvoihin ja öljyihin, joissa tarvitaan luotettavuutta ja suorituskykyä. Auton vakionopeusliitokset käyttävät molybdeeniä sisältävää rasvaa. Yhdiste tarttuu helposti metalliin ja muodostaa erittäin kovan kitkakestävän pinnoitteen. Suurin osa maailman molybdeenimalmista löytyy Kiinasta, Yhdysvalloista, Chilestä ja Kanadasta.
Käyttökohteet > Volframi ja sen seokset

Enintään 22 % reniumia seostetaan volframiin sen korkean lämpötilan lujuuden ja korroosionkestävyyden parantamiseksi.
Toriumia käytetään seosaineena, kun halutaan tehdä sähkökaaria. Sytytys on helpompaa ja kaari palaa vakaammin kuin ilman toriumia. Jauhemetallurgian sovelluksissa sintrausprosessissa on käytettävä sideaineita. Volframin raskasseoksen valmistukseen käytetään laajasti nikkelin ja raudan tai nikkelin ja kuparin sideaineseoksia. Seoksen volframipitoisuus on tavallisesti yli 90 %. Sideaine-elementtien diffuusio volframirakeisiin on alhainen myös sintrauslämpötiloissa ja siksi rakeiden sisäpuoli on puhdasta volframia.
Volframia ja sen seoksia käytetään usein sovelluksissa, joissa käytetään korkeita lämpötiloja, suuri lujuus on välttämätöntä ja suuri tiheys ei tuota vaikeuksia. Volframilangat kattavat valtaosan kotitalouksien hehkulampuista, mutta ovat yleisiä myös elektrodeina teollisissa valokaarivalaisimissa.
Sähköenergian muuntaminen valoksi lampuissa tehostuu korkeammissa lämpötiloissa. Siksi korkea sulamispiste on välttämätön hehkulangan ominaisuus hehkulampussa. Kaasuvolframikaarihitsauksessa GTAW, joka tunnetaan myös volframi-inerttikaasuhitsauksena eli TIG-hitsauksena käytetään pysyvää, sulamatonta elektrodia. Korkea sulamispiste ja sähkökaaren kulumiskestävyys tekevät volframista sopivan materiaalin elektrodille.
Volframin suuri tiheys ja lujuus ovat keskeisiä ominaisuuksia sen käyttämisessä aseiden ammuksina . Sitä voidaan käyttää esimerkiksi vaihtoehtona köyhdytetylle uraanille panssarivaunujen aseissa . Volframin korkea sulamispiste tekee siitä hyvän materiaalin rakettisuuttimissa, esimerkiksi UGM-27 Polarisissa . Jotkin volframisovellukset eivät liity sen tulenkestäviin ominaisuuksiin vaan yksinkertaisesti sen tiheyteen. Sitä käytetään esimerkiksi tasapainopainoissa lentokoneissa ja helikoptereissa tai golfmailojen päissä. Volframin näissä sovelluksissa voidaan käyttää samankaltaisia ​​tiheitä materiaaleja, kuten kalliimpaa osmiumia.
Volframin yleisin käyttökohde on volframikarbidiyhdisteenä pora-, työstö- ja leikkaustyökaluissa. Volframi toimii myös esimerkiksi voiteluaineena, suuttimina, holkkeina, suojapinnoitteena ja öljyn jalostuksessa. Volframia on myös painoväreissä, röntgenkuvissa, valokuvauskemikaaleissa. Suurimmat volframivarannot ovat Kiinassa, esiintymiä myös muiden muassa Koreassa, Boliviassa, Australiassa.
Käyttökohteet > Niobium ja sen seokset

Niobiumia seostetaan lähes aina tantaalin kanssa. Niobiumilla on monia käyttökohteita, joista osa on samoja kuin muilla tulenkestävillä metalleilla. Niobium on ainutlaatuinen siinä mielessä, että sitä voidaan työstää hehkuttamalla. Tällöin saadaan erilaisia lujuus- ja elastisuusominaisuuksia.  Niobium on vähiten tiheä tulenkestävä metalli. Sitä käytetään elektrolyyttikondensaattoreissa ja käytännöllisimmissä suprajohtavissa seoksissa, lentokoneiden turbiineissa, tyhjiöputkissa ja ydinreaktoreissa.
Niobiumseosta käytetään raketin suuttimissa, kuten Apollo-kuumoduulien päämoottorissa. Käytettävä seos on C103, joka koostuu 89 % niobiumista, 10 % hafniumista ja 1 % titaanista . Apollon huoltomoduulin suuttimeen käytettiin toista niobiumseosta. Niobium hapettuu yli 400 °C:n lämpötiloissa, joten näihin sovelluksiin tarvitaan suojapinnoite, joka estää seoksen hajoamisen.
Käyttökohteet > Tantaali ja sen seokset

Tantaali on yksi korroosiokestävimmistä materiaaleista. Tantaalille on löydetty monia tärkeitä käyttötarkoituksia tämän ominaisuuden vuoksi, erityisesti lääketieteellisissä ja kirurgisissa sovelluksissa ja myös happamissa ympäristöissä.  Sitä käytetään myös erityisten elektrolyyttikondensaattorien valmistukseen. Tantaalikalvojen kapasitanssi tilavuuden suhteen on suuri. Nämä mahdollistavat elektronisten komponenttien ja piirien pienentämisen. Monet matkapuhelimet ja tietokoneet sisältävät tantaalikondensaattoreita.
Käyttökohteet > Reniumseokset

Renium on viimeisimpänä löydetty tulenkestävä metalli. Sitä esiintyy alhaisina pitoisuuksina monien muiden metallien kuten muiden tulenkestävien metallien, platinan tai kuparin malmeissa. Se on käyttökelpoinen seoksena muiden tulenkestävien metallien kanssa, joissa se lisää sitkeyttä ja vetolujuutta. Reniumseoksia käytetään elektroniikan komponenteissa, gyroskoopeissa ja ydinreaktoreissa. Renium on myös tärkeä katalyytti. Sitä käytetään katalyyttinä esimerkiksi alkyloinnissa, dealkyloinnissa, hydrauksessa ja hapetuksessa. Renium on kallein tulenkestävä metalli, sillä se on niin harvinaista.
Aiheesta muualla

Levitin, Valim: High Temperature Strain of Metals and Alloys: Physical Fundamentals.  WILEY-VCH, 2006.  ISBN 978-3-527-31338-9  (englanniksi)
Brunner, T.: Chemical and structural analyses of aerosol and fly-ash particles from fixed-bed biomass combustion plants by electron microscopy. 1st World Conference on Biomass for Energy and Industry: proceedings of the conference held in Sevilla, Spain, 5–9 June 2000, 2000.  London:  James & James Ltd.
Spink, Donald: Reactive Metals. Zirconium, Hafnium, and Titanium. Industrial & Engineering Chemistry, 1961, 53. vsk, nro 2, s. 97–104.  doi:10.1021/ie50614a019
Hayes, Earl: Chromium and Vanadium. Industrial & Engineering Chemistry, 1961, 53. vsk, nro 2, s. 105–107.  doi:10.1021/ie50614a020
Hehkulanka 200 watin hehkulampussa
Apollo CSM:n tumma rakettisuutin on valmistettu niobium-titaaniseoksesta
EHC Biel

| EHC Biel |
| --- | --- |

Perustettu:  1939
Entiset nimet:  EHC Biel 1939–1947  EHC Tornado Biel  1947–1948 EHC Biel 1948–
Kaupunki:   Biel/Bienne, Sveitsi
Kotiareena:  Tissot Arena
– kapasiteetti:  6 521
Sarjataso:  National League
Värit:                
Toimitusjohtaja:   Martin Steinegger
Puheenjohtaja:   Stéphanie Mérillat  Patrick Stalder
Päävalmentaja:   Martin Filander
Kapteeni:   Toni Rajala
Mestaruudet:  3 (1978, 1981, 1983)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
EHC Biel (ransk. HC Bienne) on sveitsiläinen jääkiekkoseura, joka pelaa maan pääsarjassa National League:ssa. EHC Biel pelaa kotiottelunsa vuonna 1973 avatulla Eisstadion Bielillä.
Joukkue

8. maaliskuuta 2025.
| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 35 |  | Harri Säteri | L | 2026 | Toijala, Suomi |  |
| 74 |  | Luis Janett | L | 2026 | St. Gallen, Sveitsi |  |
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 14 |  | Niklas Blessing | L | 2026 |  |  |
| 15 |  | Gaël Christe | L | 2027 |  |  |
| 49 |  | Miro Zryd | L | 2026 | Adelboden, Sveitsi |  |
| 50 |  | Viktor Lööv | L | 2026 | Södertälje, Ruotsi |  |
| 71 |  | Yanik Burren | R | 2028 | Bern, Sveitsi |  |
| 77 |  | Robin Grossmann | L | 2026 | Aargau, Sveitsi |  |
| 98 |  | Luca Christen | R | 2027 |  |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 6 |  | Nicolas Müller | R | KH / OLH | 2027 | Arisdorf, Sveitsi |
| 10 |  | Luca Cunti | L | KH | 2025 | Zürich, Sveitsi |
| 13 |  | Nolan Cattin | R | OLH | 2026 |  |
| 16 |  | Fabio Hofer | R | OLH | 2028 | Lustenau, Itävalta |
| 17 |  | Jérémie Bärtschi | L | OLH | 2026 |  |
| 18 |  | Yanick Stampfli | L | KH / P | 2027 |  |
| 20 |  | Aleksi Heponiemi | L | KH / OLH | 2027 | Vilppula, Suomi |
| 22 |  | Johnny Kneubuehler | L | KH / OLH | 2027 | Reiden, Sveitsi |
| 24 |  | Lias Andersson | L | KH / VLH | 2026 | Smögen, Ruotsi |
| 25 |  | Toni Rajala (C) | L | LH | 2026 | Parkano, Suomi |
| 27 |  | Yanick Sablatnig | R | OLH | 2027 | Rüderswil, Sveitsi |
| 37 |  | Mattheo Reinhard | L | KH | 2026 | Worben, Sveitsi |
| 44 |  | Anthony Greco | R | OLH | 2025 | Queens, New York, Yhdysvallat |
| 76 |  | Jere Sallinen | L | VLH / KH | 2026 | Espoo, Suomi |
| 92 |  | Gaëtan Haas (A) | R | KH | 2026 | Biel/Bienne, Sveitsi |
Joukkue > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Martin Filander
Apuvalmentaja: Beat Forster
Apuvalmentaja: Mathias Tjärnqvist
Maalivahtivalmentaja: Marco Streit
Videovalmentaja: Fabian Egger
Videovalmentaja: Remo Egger
Fysiikkavalmentaja: Willi Kaufmann
Fysiikkavalmentaja: Jordi Rozijn
Huoltopäällikkö: Pascal Stoller
Puheenjohtaja: Stéphanie Mérillat
Puheenjohtaja: Patrick Stalder
Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Daniel Villard
Toimitusjohtaja: Martin Steinegger
Lähde: EliteProspects
Joukkue > Kuuluisia pelaajia

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Olivier Anken  Jean-Jacques Aeschlimann  Mauro Beccarelli  Gaetan Boucher  Gino Cavallini  Chris Chelios |     |  Daniel Dubuis  Gilles Dubois  Normand Dupont  Pierre-Alain Flotiront  René Furler  Paul Gagné |     |  Gaston Gingras  Richmond Gosselin  Shawn Heaphy  Barry Jenkins  Willy Kohler  Jakob Kölliker |     |  Steve Latinovich  Marc Leuenberger  Bob Lindberg  Urs Lott  Serge Martel  Guido Pfosi |     |  Dan Poulin  Michel Riesen  Valeri Schirjajew  Kevin Schläpfer  Sven Schmid  Jiří Šlégr |     |  Laurent Stehlin  Martin Steinegger  Claude Vilgrain  Daniel Widmer  Bernhard Wist  Aldo Zenhäusern |  |
Joukkue > Kuuluisia pelaajia > Tunnettuja henkilöitä

Georges Aeschlimann, Olivier Anken, Normand Dupont, Urs W. Frey, Willy Gassmann, Richmond Gosselin, Jean Helfer, Jakob Kölliker, Steve Latinovich, Dan Poulin, Erwin Stalder, Peter Winkler
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta EHC Biel Wikimedia Commonsissa
Aurora (nimi)

| Aurora |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  10. maaliskuuta
– ruotsinkielinen:  10. maaliskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Aura, Auri
Vastineita eri kielissä:  Dawn, Zora
Nimen alkuperä:  lat. Aurora, aamurusko
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aurora on naisen etunimi, joka johtuu latinan aamuruskoa tarkoittavasta sanasta aurora.
Suomessa nimi Aurora on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu maaliskuuhun 2025 mennessä 28 170 naiselle, joista enemmistö on 2000-luvulla syntyneitä. Auroran nimipäivä on 10. maaliskuuta.
Tunnettuja Auroria

Aurora, oik. Laura Julku (s. 1985), suomalainen reggae- ja poplaulaja
Aurora Aksnes (s. 1996), norjalainen laulaja, lauluntekijä ja musiikkituottaja
Aurora Aspegren (1844–1911), suomalainen näyttelijä
Aurora Galli (s. 1996), italialainen jalkapalloilija
Aurora Harila (s. 2003), suomalainen jalkapalloilija
Aurora Fredrika Järnefelt (1800–1866), Järnefeltin suvun ”isoäiti”
Aurora Karamzin (1808–1902), suomalainen diakoniatyön uranuurtaja
Aurora von Königsmarck (1662–1728), saksalainen kreivitär, Saksin vaaliruhtinas August II:n rakastajatar
Aurora Florentina Magnusson, ”Helga de la Brache” (1817–1885), ruotsalainen huijari
Aurora Marthens (s. 1992), suomalainen oopperalaulaja
Aurora Mikalsen (s. 1996), norjalainen jalkapalloilija
Aurora Mira (1863–1939), chileläinen taidemaalari
Aurora von Qvanten (1816–1907), ruotsalainen kirjailija ja kääntäjä
Aurora Reinhard (s. 1975), suomalainen kuvataiteilija
Aurora Rämö (s. 1987), suomalainen toimittaja
Kuvitteellisia Auroria

Aurora oli Prinsessa Ruususen nimi Walt Disneyn elokuvan mukaan, tai hänen tyttärensä nimi Charles Perrault'n versiossa sadusta
Aurora, Marvel Comicsin sarjakuvahahmo
Aurora Sinistra, Tylypahkan tähtitieteen opettaja J. K. Rowlingin Harry Potter -kirjasarjassa.
Sirkka Turkka

| Sirkka Turkka |
| --- | --- |
 Sirkka Turkka Turun kirjamessuilla 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. helmikuuta 1939 Helsinki
Kuollut: 23. lokakuuta 2021 (82 vuotta) Lohja
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Sirkka Annikki Turkka (2. helmikuuta 1939 Helsinki – 23. lokakuuta 2021 Lohja) oli suomalainen runoilija. Hän sai useita palkintoja, muiden muassa Finlandia-palkinnon vuonna 1986 teoksesta Tule takaisin, pikku Sheba. Turkan teoksia on käännetty useille kielille. Hänen tuotantonsa keskeisiä teemoja ovat luonto ja eläimet. Turkan runous on saanut vaikutteita muun muassa Maila Pylkkösen ja Tyyne Saastamoisen proosarunoudesta.
Turkan esikoisteos Huone avaruudessa julkaistiin vuonna 1973 hänen ollessaan 34-vuotias. Vuosina 1973–2005 Turkalta ilmestyi 13 runokokoelmaa, viimeisenä Niin kovaa tuuli löi vuonna 2004.
Turkan vanhemmat olivat majuri Josef Wilhelm Turkka ja kanslisti Elsa Mirjam Luoko. Hän valmistui ylioppilaaksi Munkkiniemen yhteiskoulusta 1962, humanististen tieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1967 ja tallimestariksi Ypäjän hevoshoitokoulusta 1970. Hän oli mukana Iowan yliopiston kirjailijaohjelmassa 1991.
Turkka työskenteli Helsingin kaupungin kouluvirastossa 1960-luvulla ja 1971–1972, lomasijaisena Auroran sairaalan kirjastossa 1965, Nikkilän sairaalan kirjastossa 1974–1975, Espoon tallissa tallimestarina 1980–1981 ja hevosten hoitajana Honkolan kartanossa Urjalassa 1984−1986. Hän oli vapaa kirjailija vuodesta 1974. Hän asui Lohjalla.
Ohjaaja ja kirjailija Jouko Turkka oli Sirkka Turkan serkku.
Teokset

Huone avaruudessa.  Helsinki:  Tammi, 1973.  ISBN 951-30-2557-8
Valaan vatsassa.  Helsinki:  Tammi, 1975.  ISBN 951-30-3482-8
Minä se olen.  Helsinki:  Tammi, 1976.  ISBN 951-30-3741-X
Yö aukeaa kuin vilja.  Helsinki:  Tammi, 1978.  ISBN 951-30-4380-0
Mies joka rakasti vaimoaan liikaa.  Helsinki:  Tammi, 1979.  ISBN 951-30-4604-4
Kaunis hallitsija.  Helsinki:  Tammi, 1981.  ISBN 951-30-5459-4
Vaikka on kesä.  Helsinki:  Tammi, 1983.  ISBN 951-30-5759-3
Teokset 1973–1983.  Helsinki:  Tammi, 1985.  ISBN 951-30-6144-2
Tule takaisin, pikku Sheba.  Helsinki:  Tammi, 1986.  ISBN 951-30-6499-9
Voiman ääni.  Helsinki:  Tammi, 1989.  ISBN 951-30-9279-8
Sielun veli.  Helsinki:  Tammi, 1993.  ISBN 951-31-0176-2
Nousevan auringon talo.  Helsinki:  Tammi, 1997.  ISBN 951-31-1035-4
Tulin tumman metsän läpi.  Helsinki:  Tammi, 1999.  ISBN 951-31-1510-0
Niin kovaa se tuuli löi.  Helsinki:  Tammi, 2004.  ISBN 951-31-3055-X
Runot 1973–2004.  Helsinki:  Tammi, 2005.  ISBN 951-31-3401-6
Huomionosoituksia

Valtion kirjallisuuspalkinto (1980, 1984)
Finlandia-palkinto (1986 teoksesta Tule takaisin, pikku Sheba)
Valtion 15-vuotinen taiteilija-apuraha (1989)
Tanssiva karhu -runopalkinto (1994 teoksesta Sielun veli)
Pro Finlandia -mitali (1996)
Eino Leinon palkinto (2000)
Valtion taiteilijaeläke (2002)
Tammen rahaston tunnustuspalkinto (2002)
Aleksis Kiven palkinto (2005)
Kajaanin runoviikon suven runoilija (2009)
Nuori Voima -palkinto (2009)
Tranströmer-palkinto (2016)
Aiheesta muualla

Sirkka Turkan runoja Electric Verses -verkkoantologiassa
Jero, Virpi: Sanojen aika: Sirkka Turkka Kirjasampo.fi.
Sirkka Turkka Tammen sivuilla
Turkka, Sirkka hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Yle  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Hamari

Hamari voi tarkoittaa:
hamari, vesivoimalla toimiva konevasara
Hamari, kylä Porvoossa
Hamari, kylä Simossa
Hamari, sukunimenä:
Juho Hamari, suomalainen pelillistämistutkija, professori
Julia Hamari (s. 1942), unkarilainen mezzosopraano- ja kontra-alttolaulaja
Lotta Hamari (s. 1985), suomalainen Hoitotyön tutkimussäätiön tutkija, koripalloilija, poliitikko ja SDP:n kansanedustaja
Mia Hamari (s. 1976), suomalainen kuvataiteilija ja kuvanveistäjä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hamari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Galina

| Galina |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  10. maaliskuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Galene, Halina, Halyna
Nimen alkuperä:  kreikkalainen, tyyni, hiljainen, rauhallinen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Galina on varsinkin Venäjällä yleinen naisen etunimi. Nimi on muunnos kreikkalaisesta nimestä Galene, joka merkitsee tyyntä, hiljaista tai rauhallista.
Suomessa nimi Galina on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu maaliskuuhun 2025 mennessä noin 1 660 henkilölle. Ortodoksisisen kalenterin mukaan Galinan nimipäivä on 10. maaliskuuta, Pyhän Galenen, Korintissa 250-luvulla surmatun marttyyrin muistopäivänä.
Tunnettuja Galinoja

Galina Astafei, nyk. Alina Astafei (s. 1969), romanialais–saksalainen korkeushyppääjä
Galina Beljajeva (s. 1967), venäläinen pistooliampuja
Galina Beljajeva (s. 1951), kazakstanilainen pistooliampuja
Galina Bystrova (1934–1999), neuvostoliittolainen aitajuoksija ja viisiottelija
Galina Ganeker (1917–1988), venäläinen korkeushyppääjä
Galina Vitševa Gentševa, Galena (s. 1985), bulgarialainen pop- ja folk-laulaja
Galina Gortšakova (s. 1961), venäläinen oopperalaulaja
Galina Grigorjeva (s. 1962), ukrainalainen säveltäjä
Galina Inžuvatova (s. 1952), neuvostoliittolainen maahockeypelaaja
Galina Kukleva (s. 1972), venäläinen ampumahiihtäjä
Galina Kulakova (s. 1942), venäläinen hiihtäjä
Galina Leontjeva (1941–2016), venäläinen lentopalloilija
Galina Minaitševa, myöh, Šarabidze (1929–2025), neuvostoliittolainen telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari
Galina Nikolajeva (1911–1963), venäläinen kirjailija
Galina Prozumenštšikova, Galina Stepanova (1948–2015), venäläinen uimari ja olympiavoittaja
Galina Šamrai, myöh. Rudko ja Iljina (s. 1931), neuvostoliittolainen telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari
Galina Širšina (s. 1979), Petroskoin kaupunginjohtaja 2013–2015
Galina Starovoitova (1946–1998), venäläinen poliitikko, etnografi ja henkirikoksen uhri
Galina Stepanskaja (s. 1949), neuvostoliittolainen pikaluistelija ja olympiavoittaja
Galina Tšistjakova (s. 1962), venäläinen pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja
Galina Ulanova (1910–1998), venäläinen ballerina
Galina Urbanovitš (1917–2011), venäläinen telinevoimistelija ja olympiavoittaja
Galina Ustvolskaja (1919–2006), venäläinen säveltäjä
Galina Vinogradova, o.s. Galkina (s. 1979), venäläinen suunnistaja
Galina Višnevskaja (1926–2012), venäläinen oopperalaulaja, sopraano
Galina Vjužanina (s. 1952), neuvostoliittolainen maahockeypelaaja
Galina Voskobojeva (s. 1984), kazakstanilainen tennispelaaja
Galina Zybina (1931–2024), venäläinen kuulantyöntäjä, kiekon- ja keihäänheittäjä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Galina Wikimedia Commonsissa
Ihamäki (sukunimi)

Ihamäki on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Anna Ihamäki (s. 2000), pesäpalloilija
Anni Ihamäki (o.s. Henttu, ent. Hautala, s. 1982), radio- ja televisiojuontaja
Antti Ihamäki (s. 1997), kestävyysjuoksija
Ilkka Ihamäki (s. 1986), laulaja ja lauluntekijä, Anni Ihamäen puoliso
Jussi Ihamäki (s. 1977), yleisurheiluvalmentaja
Niilo Ihamäki (1920–2014), radiotoimittaja
Sini Ihamäki (s. 1991), jalkapalloilija
Timo Ihamäki (1939–2014), lääkäri, Kokoomuksen kansanedustaja ja kaupunkineuvos.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Måns Zelmerlöw

| Måns Zelmerlöw |
| --- | --- |
 Måns Zelmerlöw vuonna 2025.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. kesäkuuta 1986 (ikä 38) Lund, Skåne, Ruotsi
Ammatti:  laulaja, muusikko, juontaja, tanssija
Muusikko
Aktiivisena:  2005–
Tyylilajit:  pop, rock, tanssimusiikki, soul, jazz, ooppera
Levy-yhtiöt:  Warner Music
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Måns Petter Albert Sahlén Zelmerlöw (s. 13. kesäkuuta 1986 Lund, Skåne, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja, muusikko ja juontaja. Hän esittää enimmäkseen pop-musiikkia, mutta on kunnostautunut muissakin tyylilajeissa. Hän on myös ollut mukana musikaaleissa.
Zelmerlöw on osallistunut muun muassa Ruotsin Idols-kilpailuun (Idol 2005), Ruotsin euroviisukarsintoihin Melodifestivaleniin ja Så ska det låta -musiikkiohjelmaan. Zelmerlöw on juontanut muun muassa juuri Melodifestivalenia ja Allsång på Skansen -yhteislauluohjelmaa. Hän myös tekee musiikkia usealle tanssiyhtyeelle.
Zelmerlöw voitti vuoden 2015 Eurovision laulukilpailun kappaleellaan ”Heroes”.
Ura > Taustaa

Måns Zelmerlöwin äiti Birgitta Sahlén on logopedian professori Lundin yliopistossa ja isä Sven-Olof Zelmerlöw kirurgiaan erikoistunut lääkäri. Zelmerlöw kävi Lundin lukion musiikkilinjalla ja keskittyi musiikillisesti eniten kuorolauluun. Jo vuonna 2002 hän oli mukana musikaalissa Joseph and the Amazing Technicolor Dreamcoat, jossa hän esitti yhtä Joosefin yhdestätoista veljestä. Musikaali esitettiin Malmön Slagthusetissa.
Ura > 2005–2006

Zelmerlöw kilpaili vuonna 2005 Ruotsin Idols-kilpailussa, jossa hän sijoittui viidenneksi. Ennen läpimurtoaan hän teki kesätöitä G. Svenssons Krog -ravintolassa Torekovissa. Vuonna 2006 Zelmerlöw voitti Ruotsin Tanssii tähtien kanssa -kilpailun parinsa Maria Bildin kanssa. Vuoden jälkimmäisellä puoliskolla hän esitti pääosaa, Danny Zukoa, Grease-musikaalissa, jota esitettiin Malmössä.
Ura > 2007–2008

Zelmerlöw pääsi Melodifestivalenin finaaliin vuonna 2007 kappaleella ”Cara Mia”. Hän sijoittui lopulta toiseksi 171 pisteellä saatuaan toiseksi eniten katsojaääniä. Kappale voitti viisufanien Second Chance Contestin ja Nationals Finals Song Contestin samana vuonna. ”Cara Mia” käväisi myös Ruotsin singlemyyntilistan kärkipaikalla. Zelmerlöw esitti kappaletta televisiossa muun muassa Allsång på Skansen -ohjelmassa.
Loppuvuodesta 2007 Zelmerlöw juonsi lasten laulukilpailua Lilla Melodifestivalenia. Hän oli myös mukana Footloose-musikaalissa, jossa hän esitti Tommy-nimistä roistoa. Musikaalin ensi-ilta oli 8. marraskuuta 2007 Göteborgin Storan-teatterissa, ja sitä esitettiin myös Tukholmassa helmikuusta 2008 lähtien. Vuonna 2008 Zelmerlöw oli mukana myös Diggiloo-iskelmäkiertueella, jossa esiintyivät hänen lisäkseen tutut ruotsalaistähdet, kuten Lasse Holm, Lotta Engberg ja Nanne Grönvall.