stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sirmakka (yhtye)

| Sirmakka> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1986–1997
Tyylilaji:  kansanmusiikki
Kotipaikka:  Rääkkylä
Laulukieli:  suomi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sirmakka oli vuosina 1986–1997 toiminut suomalainen kansanmusiikkiyhtye. Lapsista ja nuorista koostuneen Sirmakan johtohahmona oli Värttinän laulaja Sari Kaasinen, lukuun ottamatta vuosia 1992–1994, jolloin se toimi hänen sisarensa Mari Kaasisen johtamana. Sirmakan taustalla oli Värttinän menestyksen Rääkkylässä synnyttämä kansanmusiikki-innostus.
Sirmakka julkaisi kaksi albumia. Vuonna 1992 ilmestyneellä esikoislevyllä oli mukana 20-henkinen ryhmä, josta 1996 julkaistulla toisella albumilla oli jäljellä enää viisi soittajaa. Yhtyeen ohjelmisto koostui inkeriläisistä ja karjalaisista kansanlauluista sekä Sirmakkaa varten sävelletystä materiaalista. Ryhmän soittimisto oli monipuolisempi kuin esikuvansa Värttinän. Mukana oli kanteleiden rinnalla muun muassa haitareita ja viuluja sekä klarinetti, mandoliini ja kontrabasso.
Diskografia

Sirmakka (1992)
Tsihi Tsihi (1996)
Shamrock Diaries

| Shamrock Diaries Chris Rea |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1985
 Tuottaja(t): Chris Rea, Dave Richards
 Tyylilaji: Aikuisrock
 Levy-yhtiö: Magnet Records
Chris Rean muut julkaisut
| Wired to the Moon 1984 | Shamrock Diaries 1985 | On the Beach 1986 |
Shamrock Diaries on Chris Rean seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1985. Albumi oli menestys Euroopassa, missä se nousi Top 20 -listalle useissa maissa, mukaan lukien Irlannissa, Saksassa, Alankomaissa ja Isossa-Britanniassa. ”Josephine” on yksi albumin suosituimmista kappaleista ja kirjoitettiin Rean samannimiselle tyttärelle.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Chris Rea.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Steel River | 6.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Stainsby Girls | 3.51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Chisel Hill | 4.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Josephine | 3.56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | One Golden Rule | 4.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | All Summer Long | 4.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Stone | 4.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Shamrock Diaries | 4.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Love Turns to Lies | 4.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Hired Gun | 8.02 |  |  |  |  |  |  |  |
Sertifikaatit ja myynti

| Maa | Ansio | Myynti |
| --- | --- | --- |
| Saksa (BVMI) | Kultaa | 250 000 |
| Iso-Britannia (BPI) | Hopea | 60 000 |
Kokoonpano

Chris Rea – laulu, kitara, urut, kosketinsoitin, syntetisaattori, tuottaja
Robert Ahwai – kitara
Simon Nicol – kitara
Eoghan O’Neill – basso
Kevin Leach – kosketinsoitin
Max Middleton – kosketinsoitin
Annie Whitehead – pasuuna
Dave Mattacks – rummut
Adrian Rea – rummut
Martin Ditcham – lyömäsoittimet
David Richards – tuottaja
Arvostelut

Allmusic:
Siro-osmankäämi

| Siro-osmankäämi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Osmankäämikasvit Typhaceae
Suku::  Osmankäämit Typha
Laji::  laxmannii
Kaksiosainen nimi
 Typha laxmannii  Lepech. 
Katso myös
   Siro-osmankäämi Wikispeciesissä   Siro-osmankäämi Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Siro-osmankäämi (Typha laxmannii) on osmankäämien (Typha) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ruohovartinen kasvi, joka muodostaa tiiviitä kasvustoja. Vankasta juurakosta kasvavat varret kasvavat 80–150 cm korkeiksi ja ovat haarattomia sekä kasvutavaltaan pystyjä.
Siro-osmankäämi kasvaa järvissä, joissa ja puroissa sekä muilla kosteilla kasvupaikoilla, kuten marskimailla. Lajin levinneisyysalue ulottuu Kaakkois-Euroopasta Aasian läpi Intiaan, Korean niemimaalle ja Japaniin.
Siro-osmankäämiä on kerätty luonnosta ravinnoksi, lääkekasvina sekä erilaisten materiaalien lähteeksi. Lajin juurakoita voi syödä raakana tai kypsennettyinä ja niissä on runsaasti tärkkelystä (noin 30–45%) sekä makea aromi. Myös nuoria versoja voi syödä keväisin raakoina tai kypsennettyinä parsan tavoin. Myös vanhempien versojen tyviä voi käyttää ravinnoksi. Lajin siemeniä voidaan käyttää ravinnoksi kypsennettyinä ja niistä voidaan eristää myös elintarvikekäyttöön soveltuvaa öljyä. Siementen öljypitoisuus on noin 18–20%, josta suurin osa on linoleenihappoa. Lajin siitepölyä käytetään lääkinnällisiin tarkoituksiin.
Siro-osmankäämiä kasvatetaan myös koristekasvina. Kasvatettaessa tulee kuitenkin olla tarkkana, ettei laji pääse leviämään viljelykarkulaisena luontoon, sillä sopivissa kasvuympäristöissä se leviää voimakkaasti ja siitä voi tulla haitallinen vieraslaji. Laji kasvaa runsasravinteisessa maaperässä soistuneilla lampien rannoilla sekä seisovassa vedessä aina 15 cm syvyyteen asti. Laji menestyy sekä auringossa että puolivarjossa.
Aiheesta muualla

iNaturalist: Typha laxmannii
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Typha laxmannii (englanniksi)
Flora of China: Typha laxmannii (englanniksi)
Simpson-planeettavaihde

Simpson-planeettavaihde on parannettu versio kahden hammasluvuiltaan identtisen, yksinkertaisen planeettavaihteen yhdistelmärakenteesta, jossa kummallakin planeettavaihteella on yhteinen aurinkopyörä sekä toisen plv:n kehäpyörä on yhdistetty toisen planeettakannattimeen. Toiminnan kannalta rakenteessa on neljä erillistä osakokonaisuutta: aurinkopyörät (A), kehäpyörä (K), planeettakannatin (P) sekä kehäpyörän ja planeettakannattimen yhdistelmä (KP).
Simpson-planeettavaihteen keksijä on yhdysvaltalainen Howard W. Simpson.
Simpson-planeettavaihteen ominaispiirre on se, että ulostulona toimii aina kehäpyörän ja planeettakannattimen yhdistelmä (KP) ja että sisääntuloina vaihtelevat kehäpyörä (K) ja aurinkopyörät (A). Lukittavina osina ovat planeettakannatin (P) ja aurinkopyörät (A). Simpson-plv:n toteutustapa on sellainen, että rattaiden hammasluvut vaikuttavat vähän saataviin välityssuhteisiin, jolloin hyvin erilaisillakin hammasluvuilla saadaan vaihteiden välille sopiva porrastus. Haittapuolena on kapeaksi jäävä välityssuhdealue, jota pystyy laajentamaan vain lisäämällä vaihteistoon yksi tai useampi planeettavaihde.
Simpson-planeettavaihde
| Vaihde | C1 | C2 | B1 | B2 | F1 | Input | Lukittu | Output | Välityssuhde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | X | - | - | (x) | X | K | P | KP |  i_{1}=2+{\tfrac {1}{u}} |
| 2. | X | - | X | - | - | K | A | KP |  i_{2}=1+{\tfrac {1}{u}} |
| 3. | X | X | - | - | - | K&A | - | KP |  i_{3}=1\,\! |
| R. | - | X | - | X | - | A | P | KP |  i_{R}=-u\,\! |
 u=Z_{K}/Z_{A}\,\! (Z on ko. osan hammasluku)
Eri vaihteet kytketään oheisessa taulukossa esitetyllä tavalla. Ajettaessa eteenpäin monilevykytkin C1 on päällä kaikilla vaihteilla. 1-vaihteella toinen aktiivinen elementti on vapaakytkin F1. 2-vaihteella lukittuna on jarrupanta B1. 3-vaihde on suora välitys ja se saadaan lukitsemalla monilevykytkin C2.
Peruutusvaihteella momentti tuodaan sisään monilevykytkimen C2 kautta ja lisäksi jarrupanta B2 on kytkettynä. Vapaakytkin F1 pyörii peruutusvaihteella väärään suuntaan, joten se pysyy auki eikä välitä momenttia. 1-vaihteella vapaakytkin tarkoittaa sitä, että moottorijarrutusta ei ole lainkaan, jolloin liikkuminen pehmeämpää, mutta jarrutusominaisuudet kärsivät. Kun ajetaan mäkisessä maastossa tai suurella kuormalla, ajaminen pelkällä 1-vaihteella vähentää nopeuden kiihtymistä alamäissä ja säästää jarruja. Tällöin jarrupanta B2 korvaa vapaakytkimen F1.
Simpson-planeettavaihde on tunnistettavissa välityssuhteiden perusteella: Ensimmäiseksi ylin eli 3-vaihde on aina suora. Toiseksi 1-vaihteen välityssuhde on aina "2 pilkku joitain desimaaleja" ja 2-vaihteen välityssuhde "yksi pilkku samat desimaalit", esimerkiksi arvo u=2,50 antaa välityksiksi 2,40, 1,40 ja 1,00.
Seurat (Mario Sironi)

Seurat on italialaisen Mario Sironin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1932. Kooltaan tämä työ on 90×135 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.
Roomassa kasvaneen Mario Sironin tyyli oli kehittynyt jo 1920-luvulla monumentalisoivaan kubo-klassismiin. Hän oli opiskellut Roomassa, Milanossa ja Pariisissa ja oli mukana useissakin futuristien näyttelyissä 1920-luvun alkuun saakka. Tässä ekspressiivisessä Seurat-maalauksessa viisi ihmistä on polvillaan ja jotkut heistä kuin toisiaan tukien pitävät käsiään toistensa hartialla ja vatsalla. Maalauksessa on tumma ruskea yleisilme. 1930- luvulla Sironi maalasi eniten kuitenkin seinämaalauksia.
Mario Sironi teki pidempään yhteistyötä fasistihallinnon kanssa. Tämä johti siihen, että sodan jälkeen hän eristäytyi taidemaailmasta, ja palasi taulumaalaamiseen kokonaan.
Skotlannin vapaakirkko

Skotlannin vapaakirkko tarkoittaa seuraavia asioita:
Skotlannin vapaakirkko (1843-1900), vuonna 1843 perustettu presbyteriaaninen kirkko Skotlannissa.
Skotlannin vapaakirkko (vuodesta 1900), kirkko, joka jatkoi itsenäisenä edellämainitun kirkon suuren enemmistön yhdistyttyä toiseen kirkkoon vuonna 1900.
Skotlannin vapaakirkko (jatkuva), kirkko, joka irtautui edellä mainitusta vuonna 2000.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Skotlannin vapaakirkko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Seitsemän Thebaa vastaan

Seitsemän päällikön vala. Kuvitusta Aiskhyloksen tragediaan Seitsemän Thebaa vastaan.
Seitsemän Thebaa vastaan on kreikkalaisen mytologian kertomus Polyneikeen johtaman seitsikon ja Eteokleen johtaman Theban armeijan välisestä taistelusta. Taistelu oli seurausta siitä, että Oidipuksen jouduttua maanpakoon Thebasta tämän pojat Eteokles ja Polyneikes riitaantuivat vallasta. Vanhempi Eteokles sai vallan, ja ajoi Polyneikeen pois kaupungista. Polyneikes kokosi Argoksessa sotajoukon, joka hyökkäsi Thebaan. Kukin seitsemästä sotapäälliköstä piiritti joukkoineen yhtä Theban seitsemästä portista. Kaksintaistelussa Eteokles ja Polyneikes saivat kumpikin surmansa toisensa kädestä.
Kertomukselle on joskus etsitty historiallista pohjaa mykeneläisaikaisesta taistelusta, joka olisi tapahtunut noin sukupolvea ennen Troijan sotaa ja johtanut Theban linnoituksen tuhoon. Eräs viite tällaiseen on se, että Homeroksen Iliaan laivaluettelossa, joka kuvaa Troijan sotaan osallistuneet kreikkalaiset joukot, ei enää esiinny Thebaa vaan pelkästään sen alakaupunki Hypothebai. On kuitenkin mahdotonta sanoa, mikä osa kertomuksesta voisi olla tosipohjaista ja mikä keksittyä. Theban kaivauksissa ei ole löydetty merkkiä seitsemästä portista, joten tämä ajatus voi perustua lähinnä sotapäälliköiden lukumäärään.
Taistelu oli aiheena kadonneessa eepoksessa Thebais. Vanhin jälkipolville säilynyt kuvaus taistelusta on Aiskhyloksen samannimisessä tragediassa Seitsemän Thebaa vastaan (Hepta epi Thēbas), joka on myös myytin pääesitys säilyneessä kreikkalaisessa kirjallisuudessa. Myöhemmin sama tarina on kerrottu myös Euripideen tragediassa Foinikian naiset (Foinissai). Taistelu esiintyy myös muun muassa Sofokleella, Diodoroksella, Pseudo-Apollodoroksella ja Hyginuksella sekä Statiuksen eepoksessa Thebais.
Sotapäälliköt

Eri kirjailijoilla esiintyy hieman erilainen luettelo siitä, ketkä seitsemän sotapäällikköä olivat. Sotajoukon johtajana esiintyy yleensä Oidipuksen poika Polyneikes. Apollodoroksen luettelossa sotapäälliköistä häntä ei kuitenkaan esiinny. Sotapäälliköiden jälkeläiset tunnettiin epigoneina.
| Diodoros Euripides Hyginus Statius | Apollodoros | Euripides | Aiskhylos Sofokles |
| --- | --- | --- | --- |
| Adrastos | Adrastos | Adrastos | - |
| Amfiaraos | Amfiaraos | - | Amfiaraos |
-: Eteoklos
Hippomedon
Kapaneus
| - | Mekisteus | - | - |
Parthenopaios
| Polyneikes | - | Polyneikes | Polyneikes |
| Tydeus | - | Tydeus | Tydeus |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta seitsemän Thebaa vastaan Wikimedia Commonsissa
Soini Nevanlinna

Soini Johannes Nevanlinna, sukunimi vuoteen 1906 Neovius (15. syyskuuta 1882 Helsinki − 12. kesäkuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen juristi ja korkeimman oikeuden oikeusneuvos.
Nevanlinnan vanhemmat olivat filosofian tohtori Lauri Theodor Neovius ja Anna Lovisa  Christina von Törne. Hän pääsi ylioppilaaksi 1900 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1908. Nevanlinna sai varatuomarin arvon 1910.
Nevanlinna oli Viipurin hovioikeudessa ylimääräisenä virkamiehenä 1911−1913, kanslistina 1913, kanneviskaalina 1913−1914, asessorina 1914−1917, ylimääräisenä virkamiehenä 1917−1918, notaarina 1918−1919, viskaalina 1919−1920, kanneviskaalina 1920 ja asessorina 1920−1928. Hän toimi sotatuomarina 1921−1926 ja Kiteen tuomiokunnan tuomarina 1928−1939 ja oli korkeimman oikeuden apujäsenenä 1926−1928 sekä oikeusneuvoksena 1939−1951.
Soini Nevanlinna oli naimisissa vuodesta 1922 Lempi Nikkisen kanssa.
Sentōn keisarillinen palatsi

Sentōn keisarillisen palatsin puutarhaa Kiotossa
Sentōn keisarillinen palatsi (jap. 仙洞御所, Sentō gosho) on Japanissa vallasta luopuneen keisarin palatsista käytetty nimitys. Historiallisesti sitä on kutsuttu myös nimellä In no gosho (院の御所).
Tunnetuin on Japanin entisen pääkaupungin Kioton Sentōn keisarillinen palatsi, joka rakennettiin alun perin keisari Go-Mizunoon asuinhuoneistoksi vuonna 1630. Palatsi sijaitsee Kyōto gyoenin puiston alueella aivan Kioton keisarillisen palatsin kaakkoispuolella. Palatsirakennukset ovat tuhoutuneet, mutta jäljellä on Kobori Enshūn suunnittelema kävelypuutarha.
Koska Japanin keisari ei ollut luopunut vallasta kertaakaan vuoden 1817 jälkeen, Kiotossa sijaitseva palatsi tunnettiin pitkään yksinkertaisesti Sentōn keisarillisena palatsina. Kun keisari Akihito luopui vallasta vuonna 2019, Tokiossa sijaitseva Fukiagen palatsi, jossa keisari perheineen asui, nimettiin Fukiagen Sentōn keisarilliseksi palatsiksi (吹上仙洞御所, Fukiage Sentō gosho). Samalla Kiotossa sijaitseva palatsi nimettiin uudelleen Kioton Sentōn keisarilliseksi palatsiksi (京都仙洞御所, Kyōto Sentō gosho).
Historia

Sana sentō merkitsee ikuisesti nuoren ja pitkäikäisen henkilön (仙人, sennin eli kiin. xian) luolaa eli asuinsijaa (tō).
Heian-kauden alkuvaiheilta lähtien vallasta luopuneella keisarilla oli tapana muuttaa keisarillisesta palatsista erilliseen asumukseen, jonka asioita hoitamaan perustettiin oma In no chō -virasto. Ensimmäinen näin toiminut keisari oli Ninmyō. Erityisen usein tapaa noudatettiin niin kutsutulla luostarikeisarien valtakaudella, kun Sentō-palatsiksi saatettiin ottaa jokin Kioton alueella sijainnut keisarillinen sivupalatsi (satodairi). Sotilasvallan voimistuessa Japanin keskiajalla perinne heikkeni, ja Edo-kaudella vallasta luopuneen keisarin oli jäätävä asumaan keisarillisen palatsin lähistölle rakennettuun Sentō-palatsiin.
Kioton Sentōn keisarillinen palatsi > Yleiskuvaus

Sentōn keisarillinen palatsi Kiotossa käsittää noin yhdeksän hehtaarin laajuisen alueen Kyōto gyoenin puistossa aivan Kioton keisarillisen palatsin kaakkoispuolella. Palatsialueen luoteiskulmassa on myös Ōmiyan keisarillinen palatsi, joka on alun perin tarkoitettu vallasta luopuneen keisarin puolisolle. Ōmiyan palatsia käyttävät nykyään prinssi ja prinsessa vieraillessaan Kiotossa.
Sentōn keisarillisen palatsin perusti Tokugawa-sotilashallinto Edo-kaudella vuonna 1627, kun keisari Go-Mizunoo oli luopumassa vallasta. Palatsi valmistui vuonna 1630. Sen koillispuolelle rakennettiin palatsi myös keisarin puolison Tokugawa Masakon eli Tōfukumon’inin käyttöön.
Palatsi tuhoutui tulipaloissa useita kertoja, mutta se rakennettiin aina uudelleen. Vuoden 1708 tulipalon jälkeen palatsia käyttivät muun muassa keisarit Nakamikado, Sakuramachi ja Go-Sakuramachi. Kun palatsi tuhoutui jälleen vuonna 1854, jälleenrakennukseen ei enää ryhdytty, koska palatsia käyttävää eläköitynyttä keisaria ei ollut tiedossa. Sen sijaan alueelle rakennettiin nykyinen Ōmiyan palatsi vuonna 1867. Sentōn palatsista onkin jäljellä vain puutarha, joka käsittää palatsialueen itäosan.
Kioton Sentōn keisarillinen palatsi > Puutarha

Sentōn keisarillisen palatsin puutarhan on suunnitellut Kobori Enshū. Puutarha on kävelypuutarha, joka on rakennettu kahden lammen, Kitaiken (北池, ’pohjoinen lampi’) ja Minami-iken (南池, ’eteläinen lampi’), ympärille. Lammet olivat alun perin toisistaan erillisiä, mutta ne liitettiin yhteen kanavalla vuonna 1747. Puutarhassa on kaksi teehuonetta, Seikatei (醒花亭) ja Yūshintei (又新亭).
Kitaike-lammen ympäristössä sijaitsevat Akosegafuchi-lahti (阿古瀬淵), jonka suun ylittää kuudesta kivilaatasta koottu pieni silta, ja Nakajima-saari, jonka rannalle on koottu muodostelma suurista luonnonkivistä. Nakajimalle johtavat Dobashi-silta (’maasilta’) ja Ishibashi-silta (’kivisilta’). Akosegafuchin tienoilla lienee Heian-kaudella sijainnut runoilija Ki no Tsurayukin asuintalo. Kitaiken etelärannalla kohoaa Momijiyama-niminen kumpare (’vaahteravuori’), jonka vierellä Kitaiken ja Minami-iken välisen kanavan ylittää vuonna 1914 valmistunut Momijibashi-silta.
Minami-ike-lammessa on suurehko Dejima-niminen saari, jonka rannoille on aseteltu muotoon leikattuja ja luonnollisen muotoisia kiviä, ja Nakajima-saari, jolle johtavat paviljonginomainen Yatsuhashi-silta (八ッ橋) ja Soribashi-kaarisilta (反り橋). Yatsuhashi-sillalla on pergola, jossa köynnöstää japaninsinisateita. Nakajimalle oli aiemmin rakennettu muun muassa Tsuridono-kalamaja, mutta se on hävinnyt. Lammen etelärannalla on 100 metrin pituinen, mukulakivistä rakennettu Suhama-ranta (洲浜), jonka tarkoitus on herättää mielikuva hiekkarannasta. Kiviä kutsutaan nimellä isshōseki, koska yhden kiven (seki) keräämisestä maksettiin palkkioksi yksi shō riisiä (isshō). Lampeen virtaa vettä 2,3 metriä korkean Otaki-vesiputouksen (雄滝) kautta.
Seikatei-teehuone sijaitsee puutarhan eteläosassa Minami-iken eteläpuolella. Se on sukiya-tyyliin rakennettu, paanukattoinen paviljonki, jonka tokonoma-syvennys tunnetaan huomiota herättävästä, salamanmuotoisesta chigaidana-hyllyköstään. Yūshintei-teehuone Kitaiken länsipuolella on vuorostaan Konoe-suvun vuonna 1884 puutarhalle lahjoittama, yksinkertaisen elegantti paviljonki, jossa on nähtävillä Edo-kauden loppupuolelle tyypillisiä piirteitä, kuten suuri pyöreä ikkuna. Teehuoneen puutarhaan johtaa Sen no Rikyūn tyylin mukainen olkikattoinen portti.
Seikatei-teehuone
Palatsin puutarhaa
Palatsin puutarhaa
Palatsin puutarhaa
Nykyinen Sentōn keisarillinen palatsi

Kun keisari Akihito luopui vallasta keväällä 2019, Japani sai ensimmäisen eläkkeelle jääneen keisarinsa sitten 1800-luvun alun. Tokion keisarillisen palatsin alueella sijaitseva Fukiagen palatsi, jossa keisari ja keisarinna asuivat, nimettiin Fukiagen Sentōn keisarilliseksi palatsiksi (吹上仙洞御所, Fukiage Sentō gosho). Vuonna 2020 keisaripari muutti Takanawan residenssiin siksi aikaa, kun Tōgūn keisarillista palatsia remontoitiin heidän käyttöönsä sopivaksi; Takanawan residenssi nimettiin tässä yhteydessä ”väliaikaiseksi Sentō-palatsiksi” (仙洞仮御所, Sentō kari-gosho), kun taas Tōgūn palatsista on keisarin muuton jälkeen tarkoitus tehdä uusi Sentōn keisarillinen palatsi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kioton Sentōn keisarillinen palatsi Wikimedia Commonsissa
Kioton Sentōn keisarillinen palatsi Kunaichō. (japaniksi) (englanniksi)
Yūshintei-teehuone Kioton Sentōn keisarillisen palatsin puutarhassa
Sixto Soria

| Mitalit> Maa:   Kuuba.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kuuba.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kuuba.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:   Kuuba> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Montreal 1976 | 81 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Belgrad 1978 | 81 kg |  |
Sixto Soria Cabrera (s. 27. huhtikuuta 1954) on kuubalainen nyrkkeilijä. Kuubalaiseen tapaan hän pysytteli koko uransa ajan amatöörinä.
Soria voitti raskaan keskisarjan (81 kg) maailmanmestaruuden 1978 Belgradissa, missä hän voitti loppuottelussa jugoslavialaisen Tadija Kačarin. Kaksi vuotta aikaisemmin hän oli saavuttanut hopeaa Montrealin olympialaisissa kärsittyään loppuottelussa tappion tulevalle ammattilaisten raskaansarjan maailmanmestarille Leon Spinksille.
Kuuban mestaruuden Soria voitti urallaan neljä kertaa (1975–1977, 1979). Aktiiviaikoina hänen mittansa olivat 188 senttimetriä ja 81 kilogrammaa.
Shamitabh

| Shamitabh |
| --- | --- |

Ohjaaja:  R. Balki
Käsikirjoittaja:  R. Balki
Tuottaja:  Sunil Lulla
Säveltäjä:  Ilaiyaraaja
Kuvaaja:  P. C. Sreeram
Leikkaaja:  Hemanti Sarkar
Pääosat:  Dhanush Amitabh Bachchan Akshara Haasan
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  Hope Productions
Levittäjä:  Eros International
Ensi-ilta:  6. helmikuuta 2015
Kesto:  155 min
Alkuperäiskieli:  hindi
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Shamitabh on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja kirjoittanut R. Balki. Pääosia näyttelevät Dhanush, Amitabh Bachchan ja Akshara Haasan. Elokuva kertoo mykän näyttelijän noususta tähdeksi teknologian ja toisen epäonnistuneen näyttelijän äänen avulla.
Shamitabh oli ensimmäinen Bollywood-elokuva, jota kuvattiin Suomessa. Se esitettiin Suomessa Season Film Festival -elokuvajuhlilla.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Dhanush  | … |  Danish/Shamitabh   |
|  Amitabh Bachchan  | … |  Amitabh Sinha/Robert/Shamitabh   |
|  Akshara Haasan  | … |  Akshara Pandey   |
|  Rekha  | … |  Itsenään   |
|  Abhinaya  | … |  Itsenään   |
|  Rukmini Vijayakumar  | … |  Itsenään   |
|  Rajeev Ravindranathan  | … |  Toimittaja   |
|  Vandita Shrivastava  | … |     |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Rohit Shetty  | … |     |
|  Karan Johar  | … |     |
|  Mahesh Bhatt  | … |     |
|  Anurag Basu  | … |     |
|  Rakesh Omprakash Mehra  | … |     |
|  Rajkumar Hirani  | … |     |
|  Gauri Shinde  | … |     |
|  Javed Akhtar  | … |     |
|  Boney Kapoor  | … |     |
|  Ekta Kapoor  | … |     |
|  Krishika Lulla  | … |     |
Soundtrack

Kaikki sävellykset Ilaiyaraaja.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Ishq E Phillum” | Swanand Kirkire | Suraj Jagan | 4.30 |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Sha Sha Sha Mi Mi Mi” | Kausar Munir | Caralisa Monteiro | 5.20 |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Piddly Si Baatein” | Swanand Kirkire | Amitabh Bachchan | 5.09 |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Stereophonic Sannata” | Swanand Kirkire | Shruti Haasan | 4.59 |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Thappad” | Swanand Kirkire | Suraj Jagan, Earl D’Souza | 4.07 |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Lifebuoy” | Swanand Kirkire | Suraj Jagan | 1.54 |  |  |  |  |  |
Vastaanotto

Box Office India julisti Shamitabhin ”katastrofiksi”.
Aiheesta muualla

Shamitabh Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Shamitabh AllMoviessa. (englanniksi)
Simpsonien viisauksien kirjasto

Simpsonien viisauksien kirjasto (The Simpsons Library of Wisdom) on kirjasarja, joka kertoo Simpsonien kotikaupungin Springfieldin asukkaista.
Sarjaan on ilmestynyt kahdeksan englanninkielistä kirjaa. Readme.fi on julkaissut sarjasta neljä kirjaa suomeksi.
Kirjat

Bartin oma kirja (The Bart Book) (2004), suomeksi 2008
Homerin oma kirja (The Homer Book) (2004), suomeksi 2007
The Ralph Wiggum Book (2005)
Comic Book Guy’s Book of Pop Culture (2005)
Lisan oma kirja (The Lisa Book) (2006)
The Krusty Book (2006)
Flanders’ Book of Faith (2008)
Moen oma kirja (The Book of Moe) (2008)