stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ilma-vesilämpöpumppu

Ilma-vesilämpöpumppu (lyhenne IVLP) on lämpöpumppu, joka siirtää lämpöenergiaa ulkoilmasta rakennuksen vesikiertoiseen lämmitykseen. Sillä voidaan lämmittää myös käyttövettä. Ilma-vesilämpöpumppu voi toimia talon päälämmönlähteenä, mutta se tarvitsee Suomen ilmastossa tuekseen varajärjestelmän, joka on tyypillisesti sen sisältämä sähkövastus.
Motivan arvion mukaan perinteisestä kotitalouden lämmöntuotannosta voidaan säästää 40–66 % energiaa lämpöpumppua hyödyntämällä. Ilma-vesilämpöpumppu ei tarvitse rinnalleen mitään erillistä lämmityslaitetta, sillä sen sisältämä tehokas sähkövastus riittää lämmittämisessä kylmällä säällä. Sähkövastuksen teho on sähkökiuasta vastaava (noin 9 kW) ja lisäksi on huomioitava lämminvesivaraajan suuri tilavuus (esimerkiksi 200 litraa). Sisäyksikköä voidaan kutsua myös sähkökattilaksi ja sen tilavuus voi olla myös esimerkiksi 270 litraa ja se voi sisältää myös puskurivaraajan.[lähde? ]
Toimintaperiaate

Ilma-vesilämpöpumppu toimii samalla periaatteella kuin ilmalämpöpumppu, mutta lämpö siirretään huoneilman sijasta lämminvesivaraajaan. Ilma-vesilämpöpumpun säästöpotentiaali on suurempi kuin ilmalämpöpumpun, koska myös talon käyttövesi pystytään lämmittämään ilma-vesilämpöpumpulla. Ilma-vesilämpöpumppua on kuitenkin hankalampaa soveltaa käytettäväksi talon jäähdytykseen kuin ilmalämpöpumppua.
Kylmäaine

Kylmäaine kiertää ulkoyksikön höyrystimen läpi ja kerää lämpöä. Käytetty kylmäaine vaikuttaa lämpöpumpun ominaisuuksiin. Markkinoilla olevissa pumpuissa käytetään pääasiassa joko R410A- tai R744-kylmäainetta (ts. hiilidioksidi). On olemassa myös muita vaihtoehtoja.
"R744 järjestelmät toimivat hieman alemmalla lämmityksen hyötysuhteella, mutta niiden suurempi teho kovilla pakkasilla vähentää vähemmän tehokkaan varajärjestelmän tarvetta. (suom.)"  Varajärjestelmäksi sopivat esimerkiksi sähkövastukset, joilla tuotetaan lisälämpö silloin, kun ilma-vesilämpöpumpun teho ei riitä.
Kylmäaineet tarvitsevat paineen putkistoon toimiakseen. R744-tekniikan hiilidioksipohjaiset (CO2) ilma-vesilämpöpumput vaativat korkeahkon paineen. R410A-tekniikalla riittää matalampi paine.
Kummatkin kylmäaineet ovat otsonineutraaleja. Ne eivät siis tuhoa otsonikerrosta päästessään ilmakehään – ominaisuus, joka on tyypillinen monelle käytössä olleille, nyt jo kielletyille kylmäaineille.
R410A on kuitenkin 1 720 kertaa voimakkaampi kasvihuonekaasu kuin hiilidioksidi. Tämä tarkoittaa, että yksi kilo R410A-kylmäainetta ilmakehässä vastaa elinkaarensa aikana 1 720 kiloa hiilidioksidia. Pienkäyttöön tarkoitettu ilma-vesilämpöpumppu sisältää noin 1–3 kiloa kylmäainetta. Kylmäaineen vuotaminen voi johtua joko valmistus-, asennus-, käyttö- tai kierrätysvirheestä.
Markkinat ja myynti

Suomen lämpöpumppuyhdistys ilmoitti vuoden 2011 ilma-vesilämpöpumppujen myynniksi maassa 992 kpl, eli karkeasti 2 % ilmalämpöpumppujen saman vuoden myyntimäärästä.. Kaikki ilma-vesilämpöpumppuja maahantuovat yritykset eivät välttämättä ole Suomen lämpöpumppuyhdistyksen jäseniä.
Ilma-vesilämpöpumpuista on ainakin seuraavanlaisia sovellutuksia:
Kylmäaine kiertää vain ulkoyksikössä, jonne vesi johdetaan lämmitettäväksi
Kylmäaine kiertää erilliseen ulkoyksikköön, jonne myös vesi johdetaan putkella lämmitettäväksi
Kylmäaine johdetaan suoraan varaajaan, jossa se luovuttaa lämmön veteen kuumakaasukierukan avulla
Ilma-vesilämpöpumppujen hinta vaihtelee noin 1 500 ja 30 000 euron välillä.
Aiheesta muualla

Motiva – Ilma-vesilämpöpumppu (Arkistoitu – Internet Archive)
Korjaustieto.fi – Tietoa ilma-vesilämpöpumpusta ympäristöministeriön ylläpitämällä sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Lämpöpumppujen sanastoa
István Rácz

István Rácz (11. heinäkuuta 1908 Tőketerebes, Unkari – 13. joulukuuta 1998 Helsinki) oli unkarilainen Suomessa työskennellyt valokuvaaja ja kääntäjä.
Elämänvaiheet

István Rácz valmistui aikanaan latinan ja kreikan kielen opettajaksi ja ehti olla jonkin aikaa toimessa, kunnes hänet tuomittiin poliittisten mielipiteidensä takia ja hän pakeni maasta v. 1939. Monien mutkien kautta hän päätyi pakolaiseksi Suomeen ja hankki elantonsa uutis- ja lehtikuvaajana. Talvisodan alkaessa Rácz ilmoittautui vapaaehtoiseksi mutta pääsi taistelemaan Suomen puolesta vasta jatkosodassa. Sodan aikana hän avioitui suomalaisen Anna-Maria (Maija) Lipsosen kanssa. Nuoripari muutti Unkariin 1943, jossa István Rácz oli armahdettu. Kun sosialismin ihanne muuttui karuksi arkitodellisuudeksi v. 1956, he palasivat Suomeen. 1960-luvulla Ráczit asuivat muutaman vuoden Sveitsissä. István Rácz oli myös kuuluisa taidekuvaaja. Hänen Suomessa ja ulkomailla kuvaamistaan taide- ja tarve-esineistä on julkaistu lähes 70 kirjaa, joista monet on käännetty useille kielille.
István Rácz oli taitava unkarin kielen taitaja, joka käänsi unkariksi rakastamiaan suomalaisia teoksia, kuten  Kalevalan, Kantelettaren ja Aleksis Kiven Seitsemän veljestä. Kalevalan käännöksensä hän kuvitti arkeologisista löydöistä ottamillaan värikuvilla.
István Rácz sai useita tunnustuspalkintoja, kuten Kalevalaseuran kulttuuripalkinnon 1977, opetusministeriön tiedonjulkistamispalkinnon 1969 ja valtion kääntäjäpalkinnon 1985. Vuonna 1998 hänelle myönnettiin Unkarin presidentin Kultatähti-mitali ja Unkarilaisen maailmanliiton kaksi mitalia. István Rácz sai taiteilijaeläkkeen 1974.
Vaimonsa Maija Rácz oli erittäin lahjakas taiteilija. Hän opiskeli Unkarissa kuvanveistoa ja keramiikkaa. Hänen oli kuitenkin luovuttava alasta, kun hänen näkönsä huononi sairauden vuoksi dramaattisesti. Sveitsissä ollessaan hän alkoi tehdä ryijyjä ja kehittyi arvostetuksi tekstiilitaiteilijaksi.
Maija ja István Rácz arvostivat suuresti Suomen Kulttuurirahaston tekemää arvokasta työtä. István Rácz sai aikoinaan kahdesti Suomen Kulttuurirahaston apurahan. Siksi he halusivat yhteisellä testamentilla lahjoittaa suuren osan omaisuuttaan rahastolle. He muistivat lahjoituksin myös Suomen Kansallismuseota, Helsingin yliopiston Unkarin laitosta ja Sibelius-Akatemiaa. Anna-Maria ja István Ráczin rahasto perustuu tukee yleisesti tiedettä ja taidetta.
Suomessa ja Unkarissa jaetaan vuosittain István Rácz -palkinto henkilöille, jotka ovat merkittävästi edistäneet maiden välisiä kulttuurisuhteita. Suomessa Racz-palkintoa jakaa Suomi-Unkari-seura.
Teoksia

Olin Suomessa 1940 : unkarilaisen sanomalehtimiehen näkemyksiä ; saksankielisestä käsikirjoituksesta suomentanut Werner Anttila.    Karisto 1941
Suomen keskiajan taideaarteita ; toim. ja valokuvannut István Rácz ; johdannon ja kuvien asiatiedot kirj. Riitta Pylkkänen.    Otava 1960
Kivikirves ja hopearisti : Suomen esihistorian taideaarteita.    Otava 1961
Värikäs Suomi.    Otava 1961
Suomen kansantaiteen aarteita ; johdannon ja kuvien asiatiedot kirj. Niilo Valonen.   Otava 1963
Suomen renessanssin ja barokin taideaarteita ; johdannon ja kuvien asiatiedot kirj. Nils Cleve.    Otava 1967
Suomen rokokoon ja uusklassismin taideaarteita ; johdannon ja kuvien asiatiedot kirj. Nils Cleve.   Otava 1968
Lohjan kirkko.    Otava 1970
Norjan keskiajan taideaarteita.     Otava 1971
Suomen ortodoksisen kirkon taideaarteita Kuopion ortodoksisessa kirkkomuseossa.    Otava 1971
Suomen taiteen kultakausi 1860-1930 ; johdannon ja asiatiedot kuvista kirj. Sakari Saarikivi.   Otava 1971
Turun linna / Åbo slott ; johdanto ja kuvien selitykset Carl Jacob Gardberg.    Otava 1971
Saamelaista kansantaidetta.    Otava 1972
Perun taide.    Otava 1975
Karjalan kukkiva puu : Eva Ryynänen ja hänen taiteensa.    Kirjapaja, Helsinki 1977 (valokuvat)
Suomalais-ugrilaista kansantaidetta.    Otava 1977
Suomen taidetta 1940-1975 ; tekijät István Rácz, Leena Peltola.   Otava 1977
Michelangelo - kuvanveistäjä, maalari, runoilija.   Otava 1980
Renessanssin Englantia Holbein nuoremman piirrosten ja Shakespearen sonettien kuvaamana.    Otava 1982
Viikinkien perintö.   Otava 1984
Itä-Timorin kielet

| Itä-Timorin kielet |
| --- | --- |
 
Viralliset:  portugali, tetum
Työkielet:  indonesia, englanti
Itä-Timor on pienestä koostaan huolimatta kielellisesti melko monipuolinen maa. Ethnologuen mukaan maassa puhutaan 21 elävää kieltä.
Portugali ja tetum

Itä-Timorin perustuslaki määrittelee maan virallisiksi kieliksi portugalin ja tetumin. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan tetumilla oli 448 788 ja portugalilla 595 puhujaa.
Maan ollessa portugalin siirtomaa, portugali oli koulujen opetuskieli. Portugalia osaa kuitenkin vain noin 5 % maan väestöstä. Perustuslaki kuitenkin määrää, että maan tulee pitää yllä erityisen ystävällisiä suhteita muihin portugalinkielisiin maihin.
Tetum jakautuu kahteen eri muotoon kaupunkilaisten (tetum prasa) ja maalaisten (tetum terik) välillä. Uutisia julkaistaan jonkin verran myös tetumiksi.
Työkielet

Indonesian miehityksen ajan maan ainoa virallinen kieli oli indonesia, jolla on tästä syystä huonossa maineessa. Tästä huolimatta indonesia on määritelty työkieleksi. Indonesialainen media on suosittua Itä-Timorilla. Indonesiaa käytetään myös paljon Itä-Timorin kansallisessa yliopistossa, jossa iso osa oppikirjoista on indonesiaksi ja kielellä kirjoitetaan mm. lopputyöt.
Indonesian lisäksi myös englanti on määritelty työkieleksi.
Muut kielet

Itä-Timorin muut paikalliset kielet jakautuvat karkeasti austronesialaisiin ja yleisuusiguinealaisiin kieliin. Perustuslain mukaan valtion tulee edistää kansallisten kielten käyttöä yhdessä tetumin kanssa.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Itä-Timorin kymmenen puhutuimmat muut kielet olivat:
| Kieli | Puhujamäärä |
| --- | --- |
mambai: 131 361
makasai: 101 854
baikenu: 62 201
kemak: 61 969
bunak: 55 837
tokodede: 39 483
fataluku: 37 779
waima’a: 18 467
naueti: 15 045
idate: 13 512
Har Gobind Khorana

| Har Gobind Khorana> हरगोविंद खुराना |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  हरगोविंद खुराना
Syntynyt: 9. tammikuuta 1922 Multan, Punjab, Brittiläinen Intia
Kuollut: 9. marraskuuta 2011 (89 vuotta) Concord, Massachusetts, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Vladimir Prelog
Tutkimusalue:  Molekyylibiologia
Palkinnot:   Nobelin lääketieteen palkinto (1968)
Har Gobind Khorana, tai Hargobind Khorana (hindiksi हरगोविंद खुराना, Hargobiṃd Khurānā, pandžabiksi ਹਰਿ ਗੋਬਿੰਦ ਖੁਰਾਨਾ;  9. tammikuuta 1922 Multan, Punjab, Brittiläinen Intia – 9. marraskuuta 2011 Concord , Massachusetts, Yhdysvallat) oli amerikanintialainen molekyylibiologi. Hän sai Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Robert W. Holleyn ja Marshall Nirenbergin kanssa vuonna 1968 geneettisen koodin selvittämisestä.
Huttulampi (Kouvola)

| Huttulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°10′25″N, 26°29′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Karijärven valuma-alue (14.94)
Laskuoja:  oja Salmijärveen 
Järvinumero:  14.947.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  135,2 m  
Pituus:  170 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,458 km  
Pinta-ala:  1,343 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHuttulampi 
Huttulampi  on Kymenlaaksossa Kouvolassa  Hartolan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 170 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Karijärven valuma-alueella (14.94), jonka Vääräjärven–Kelesjärven valuma-alueeseen (14.947) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 135,2 metriä mpy.
HMS Foresight

HMS Foresight on ollut kolmen Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Foresight (1570), 36-tykkinen alus
Foresight (1650), Elizabeth-luokan 40-tykkinen neljännen luokan alus
HMS Foresight (1904), Forward-luokan risteilijä
HMS Foresight (H68), F-luokan hävittäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”HMS Foresight”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hapua

Hapua on noin 550 asukkaan kylä Kankaanpäässä. Kylä sijaitsee noin 7 kilometrin päässä kaupungin keskustaajamasta Porintien varrella.
Aiheesta muualla

Kylän kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Hast

Hast on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Barthold Rudolf Hast (1724–1784), lääkäri
Ivar Hast (1894–1973), upseeri
Janne Hast (s. 1979), muusikko, tuottaja ja äänisuunnittelija
Jarmo Hast (s. 1976), uimari ja triathlonisti
Jasse Hast, muusikko
Miikka Hast (s. 1981), lumilautailija
Susanna Hast (s. 1981), kirjailija, tutkija ja lauluntekijä.
Itä-Timorin parlamentti

| Itä-Timorin parlamentti |
| --- | --- |
 
Tyyppi
Tyyppi:  yksikamarinen
Historia
Perustettu:  2002
Johto
Puhemies:  Aniceto Guterres Lopes (Fretilin)
Kokoonpano
Edustajia:  65
 
Puolueet:  Hallitus (37)      CNRT (31)       PD (6) Oppositio (28)      Fretilin (19)       KHUNTO (5)       PLP (4)
Vaalit
Viimeisimmät vaalit:  21. toukokuuta 2023
Seuraavat vaalit:  viimeistään 2028
Kokouspaikka
 Parlamentin istunto vuonna 2010
Kotisivut
 http://parlamento.tl
Itä-Timorin parlamenttirakennus Dilissä
Itä-Timorin parlamentti (tetumiksi Parlamentu Nasionál, port. Parlamento Nacional) on Itä-Timorin yksikamarinen lainsäädäntöelin. Se koostuu maksimissaan 65 vaaleilla valitusta edustajasta, jotka valitaan listavaaleilla viiden vuoden välein.
Vaaleissa sovelletaan kiintiötä naisille: vähintään joka kolmas puolueiden listoilla olevan ehdokkaan tulee olla nainen.
Historia

Vuonna 2000 Australia päätti rakennuttaa Itä-Timorin parlamenttitalon. Tämän lisäksi maahan kanavoitiin apua ensimmäisten parlamenttivaalien järjestämiseksi vuonna 2001. Avunanto oli osa yhteensä 150 miljoonan dollarin suuruista pakettia, joka käytettiin Itä-Timorin jälleenrakentamiseen.. Ensimmäisissä vaaleissa valittiin 88 edustajaa ja parlamentin tärkein tehtävä oli kirjoittaa maalle perustuslaki.
Nykymuodossaan parlamentti aloitti toimintansa vuonna 2002, kun maan nykyinen perustuslaki astui voimaan.
Viimeisimmät vaalit

Viimeisimmät vaalit pidettiin 21. toukokuuta 2023. Suurimmaksi puolueeksi nousi CNRT, joka sai 42 % annetuista äänistä.
Luokka

↑  Political System « Government of Timor-Leste timor-leste.gov.tl. Viitattu 8.12.2020. (englanniksi)
↑  Timor-Leste IPU’s Open Data Platform.  5.7.2018. Viitattu 7.10.2022. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
↑  Australia to build East Timor's first Parliament house - Timor-Leste ReliefWeb. Viitattu 8.12.2020. (englanniksi)
↑  East Timor Government easttimorgovernment.com. Viitattu 8.12.2020.
↑  History « Government of Timor-Leste timor-leste.gov.tl. Viitattu 8.12.2020. (englanniksi)
↑  East Timor opposition wins most votes in parliamentary election - state media Reuters.  23.5.2023. Viitattu 2.1.2024. (englanniksi)
Gunnar Nordström

| Gunnar Nordström |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1881 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 24. joulukuuta 1923 (42 vuotta) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:  suomalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Paul Ehrenfest ja Walther Hermann Nernst
Instituutti:  Helsingin yliopisto, Teknillinen korkeakoulu
Tutkimusalue:  fysiikka
Tunnetut työt:  Kilpaileva painovoimateoria, yhtenäisteoria
Palkinnot:  Suomen Tiedeseuran jäsen (1922)
Gunnar Nordström (12. maaliskuuta 1881 Helsinki – 24. joulukuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen fyysikko. Hänet tunnetaan erityisesti painovoimateoriastaan, joka oli yleistä suhteellisuusteoriaa edeltävä kilpaileva teoria. Nordström on saanut melko paljon huomiota ulkomailla, mutta kotimaassaan hän on melko tuntematon henkilö.
Nordström työskenteli urallaan Aleksanterin yliopiston teoreettisen fysiikan dosenttina ja Teknillisen korkeakoulun fysiikan ja mekaniikan professoreina. Häneltä ilmestyi uransa aikana 34 tieteellistä julkaisua. Nordström tutki painovoimateorian lisäksi yhtenäisteorian mahdollisuutta. Suomessa hän vaikutti fysiikan aseman kehittymiseen ja oli opettajana innoittamassa monia uuden polven matemaatikkoja ja fyysikkoja.
Elämä > Perhe ja opiskeluvuodet Suomessa

Nordström syntyi vuonna 1881 vanhaan porvarisukuun. Hänen isänsä Ernst Samuel Nordström oli Taideteollisen korkeakoulun rehtori ja Ateneumin taloudenhoitaja. Nordströmin äiti oli Alina Sofia Hirn. Nordströmillä oli ainakin yksi veli, Åke Nordström. Nordströmistä tuli ylioppilas Läroverket för gossar och flickor -nimisestä oppikoulusta vuonna 1899, ja neljä vuotta myöhemmin hän suoritti silloisessa Polyteknillisessä instituutissa koneinsinöörin tutkinnon. Nordström päätti suuntautua teoreettisemmalle alalle ja aloitti Helsingin yliopistossa matematiikan, fysiikan, kemian ja kansantaloustieteen opiskelun. Nordström valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1905 ja kaksi vuotta myöhemmin maisteriksi.
Nordströmin puoliso oli vuodesta 1917 Cornelia van Leeuwen.
Elämä > Göttingenin vuodet

Saatuaan stipendin vuonna 1905 Nordström lähti opettajansa Hjalmar Tallqvistin innoittamana opiskelemaan Göttingeniin. Siellä hänen oli tarkoitus opiskella fysikaalista kemiaa Walther Nernstin johdolla. Göttingeniin Nordström saapui vuoden 1906 huhtikuussa. Göttingen oli elektrodynamiikan polttopiste, jossa kaikki aikansa kuuluisammat fyysikot opettivat. Siellä vaikuttivat muun muassa Hermann Minkowski, Emil Wiechert ja Max Abraham. Göttingenissä Nordström julkaisi ainoastaan yhden fysikaalista kemiaa käsittelevän artikkelin, ja hän päätti vaihtaa ainetta ja opiskella sähkömagnetismia.
Elämä > Professuuri Helsingissä

Palattuaan Suomeen Nordström teki 1908 Helsingin yliopistossa 140 sivun pituisen väitöskirjansa, joka käsitteli liikkuvien sähkövarausten energiaa ja oli nimeltään Liikkuvien kappaleiden sähkömagneettisen kentän energiayhtälöstä. Väitöstyö oli ensimmäinen kytkentä Albert Einsteinin ajatusmaailmaan, vaikkei koko väitöstyössä mainita sanallakaan Einsteinin suppeaa suhteellisuusteoriaa. Jo pelkästä väitöstyön nimestä löytää yhtäläisyyksiä Einsteinin vuonna 1905 julkaisemaan teoriaan.
Vuosi väitöstyön kirjoittamisen jälkeen Nordström esitteli suomalaiselle tiedeyhteisölle Einsteinin suppeaa suhteellisuusteoriaa kansantajuisesti artikkelissa ”Avaruus ja aika Einsteinin ja Minkowskin mukaan”. Siinä hän käsitteli suppeaa suhteellisuusteoriaa Hermann Minkowskin esittämässä, teoreetikkojen mukaan elegantimmassa, muodossa.
Vuonna 1909 Nordström valittiin Helsingin yliopiston teoreettisen fysiikan professoriksi, ja seuraavana vuonna hänestä tuli dosentti. Nordström työskenteli Helsingin yliopiston professorina seitsemän vuotta. Suurimman osan teoreettisen fysiikan professuurin ajasta hän vietti ulkomailla, Göttingenissä, Zürichissä, Berliinissä, Wienissä ja Leidenissä.
Nordström matkusti heinäkuussa 1913 tapaamaan Albert Einsteinia. Einstein oli kiinnostunut suomalaisen fyysikon painovoimateoriasta, jonka hän oli vuotta aiemmin esitellyt Max Planckin toimittamassa Physikalische Zeitschrift -lehdessä. Artikkelin nimi oli ”Relativitätsprinzip und Gravitation” eli ”Suhteellisuusperiaate ja gravitaatio”. Nordström jatkoi teoriaansa Annalen der Physikissä vuonna 1913 julkaistussa artikkelissa (”Träge und Schwere Masse in der Relativitätsmechanik”). Jälkimmäisessä artikkelissa Nordström korjasi muutamia kohtia, ja sitä voidaan pitää niin sanottuna Nordströmin teoriana.
Elämä > Radioaktiivisuus ja varhainen kuolema

Nordströmiä kiinnosti erityisesti uusien ilmiöiden tutkiminen. Hänen luennoillaan tutkittiin juuri fysiikan tuoreimpia ilmiöitä. Erityisesti radioaktiivisuus kiehtoi häntä. Jo vuonna 1913 hän oli kartoittanut Suomen pohjavesien radioaktiivisuutta, koska tuolloin radioaktiivisella vedellä arveltiin olevan parantavia vaikutuksia. Becquerel oli löytänyt radioaktiivisuuden vuonna 1896. Varsin pian huomattiin, että voimakas ionisoiva säteily aiheuttaa vaikeasti parannettavia haavoja. Tämä tieto levisi hitaammin kuin se harhatieto, että radioaktiivisilla mineraaleilla oli myönteisiä terveysvaikutuksia. Nordström piti monien muiden tapaan radioaktiivisuuden myönteisiä terveysvaikutuksia totena ja suoritti useita mittauksia, joissa hän etsi radioaktiivista vettä Suomesta.
Nordström havaitsi, että Pernajassa sijaitsevassa Piensärkilahden kallioperässä oli suurin ”emanaatiokyky”, kun Runnissa oli kahdeksan kertaa alhaisempi ”emanaatio”. Nordström kävi usein Imatra-nimisessä saunassa Malminkadulla Helsingissä. Siellä käytettiin ”Ekmanin radiumkaivosta” saatua vettä, jota pidettiin vastaavana kuin parhaimmat lähteet ulkomailla. Imatran vesi oli tosiasiassa vahvempaa kuin sen ajan suurimman uraanikaivoksen Joachimsthalin kaivosvesi.
Nordström kuoli jouluaattona vuonna 1923 pernisiöösiin anemiaan vain 42 vuoden ikäisenä. Nordströmin sairastumisen syynä saattoi olla uraanin huolimaton käsittely ja Imatra-saunassa saunominen.
Ura fyysikkona > Ensimmäinen yhtenäisteoria

Nordström luopui lopullisesti painovoimateoriansa kehittelystä vuonna 1916. Samana vuonna hän alkoi kehitellä yhtenäisteoriaa, jossa hän yhdisti painovoiman, sähkömagnetismin ja kaiken materiaalin. Samanlainen ajatus samoihin aikoihin oli myös Gustav Miellä, Jun Ishiwaralla ja David Hilbertillä. Poikkeukselliseksi Nordströmin ajatuksen teki se, että hän laajensi neliulotteisen aika-avaruusmaailman lisäämällä siihen viidennen ulottuvuuden. Lisäulottuvuuden ansiosta Nordström sai yhdistettyä painovoiman ja sähkömagnetismin. Einstein oli tästäkin teoriasta innoissaan, mutta ei pystynyt soveltamaan sitä oikealla tavalla ja päätti etsiä ratkaisua toista kautta.
Kyseessä oli ilmeisesti ensimmäinen lisäulottuvuuksien avulla painovoimaa ja sähkömagnetismia yhdistämään pyrkinyt teoria. Nordströmin saavutukset on kuitenkin unohdettu, sillä yleisesti ensimmäisenä yhtenäisteoriana on pidetty Theodor Kaluzan tekemän ja Oskar Kleinin korjaaman työn pohjalta syntynyttä Kaluzan-Kleinin teoriaa. Syynä saattaa olla se, että Nordström julkaisi yhteensä kolme aihetta koskevaa julkaisua, joista kaksi Suomen tiedeseuran Öfversigt-sarjassa. Lisäksi Einstein viittasi tavallisesti Kaluzaan eikä Nordströmiin. Nykyään Nordströmin osallisuus useampiulotteiseen maailmaan on jossain määrin hyväksytty.
Ura fyysikkona > Mustat aukot

Hans Reissner, Hermann Weyl, Nordström ja G. B. Jeffery osoittivat ensimmäisinä, että Einsteinin yleinen suhteellisuusteoria mahdollistaa sähköisesti varattujen mustien aukkojen olemassaolon. Tätä kuvaava yleisen suhteellisuusteorian ratkaisu tunnetaan nykyisin Reissnerin–Nordströmin geometriana. Reissnerin-Nordströmin mustat aukot ovat sähköisesti varautuneita, mutta niillä ei ole lainkaan pyörimismäärää.
Reissnerin-Nordströmin mustissa aukoissa on havaittu olevan kaksi tapahtumahorisonttia. Mitä voimakkaampi sähkövaraus mustalla aukolla on. sitä lähempänä nämä tapahtumahorisontit ovat. Jos varaus on tarpeeksi suuri, voivat molemmat horisontit hävitä, jolloin jäljelle jää pelkkä singulariteetti (kts. Alaston singulariteetti). Useimmat fyysikot ovat tällaista tilannetta vastaan, eikä singulariteetti voi heidän mukaansa olla singulariteetti ”paljaana”. Kahden tapahtumahorisontin erikoisuutena on se, että molempien horisonttien ylityskohdissa aika ja avaruus ikään kuin vaihtavat paikkaa. Koska muutoksia on kaksi, jälkimmäisen horisontin toisella puolella aika ja avaruus muuttuvat takaisin normaaleiksi. Käytännössä tällaiset mustat aukot ovat mahdottomia, sillä mustilla aukoilla oletetaan olevan aina edes hieman pyörimismäärää. Tässä suhteessa Kerrin mustat aukot ovat mielenkiintoisempia tutkimuskohteita.