stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taistelu Rhodoksesta

| Taistelu Rhodoksesta> Il Colosso di Rodi El coloso de Rodas Le colosse de Rhodes |
| --- | --- |
 Elokuvan espanjalainen mainosjuliste.
Ohjaaja:  Sergio Leone
Käsikirjoittaja:  Ennio De Concini, Cesare Seccia, Aggeo Savioli, Carlo Gualtieri, Luciano Chitarrini, Luciano Martino, Sergio Leone
Tuottaja:  Cesare Seccia, Eduardo de la Fuente, Michele Scaglione
Säveltäjä:  Angelo Francesco Lavagnino
Kuvaaja:  Antonio Ballesteros
Leikkaaja:  Eraldo Judiconi
Tuotantosuunnittelija:  Ramiro Gómez
Lavastaja:  Ramiro Gómez
Pääosat:  Rory Calhoun, Lea Massari, Georges Marchal
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia, Espanja, Ranska
Tuotantoyhtiö:  Cineproduzioni Associate, Procusa Films, Comptoir Français de Production Cinématographiques, Cinéma Télévision International
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:  16. kesäkuuta 1961 (Espanja) 11. elokuuta 1961 (Ranska) 25. elokuuta 1961 (Italia) 17. elokuuta 1962 (Suomi)
Kesto:  142 min. (Italia)
Alkuperäiskieli:  italia ja muita kieliversioita
Tuotto:  657 815 552 liiraa (Italia)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
DBCult
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taistelu Rhodoksesta (ital. Il Colosso di Rodi, esp. El coloso de Rodas, ransk. Le colosse de Rhodes, ”Rhodoksen kolossi”) on vuonna 1961 valmistunut italialais-espanjalais-ranskalainen seikkailuelokuva. Historia-aiheista peplumia edustava elokuva on spagettiwesterneistään tunnetun Sergio Leonen ensimmäinen virallinen ohjaustyö. Sen pääosia esittävät Rory Calhoun, Lea Massari ja Georges Marchal.
Juoni

Ateenalainen sotasankari Darius saapuu rentoutumaan Rhodoksen kaupunkiin, jonka satamaan on juuri pystetty Rhodoksen kolossi. Kuningas Kserkseen tyrannia on synnyttänyt saarelle kapinaliikkeen, ja kuninkaan neuvonantaja Thar suunnittelee vallankaappausta foinikialaisten avulla. Darius tavoittelee kolossin suunnittelijan Khareen tytärtä Dialaa, joka on mukana Tharin juonessa. Peliokleen johtamat kapinalliset pyytävät apua Dariukselta, joka joutuu mukaan saaren levottomuuksiin. Samalla hän tutustuu kapinapäälliköiden sisareen Mirteen. Darius pyytää apua petolliselta Dialalta ja joutuu vangituksi kolossin sisään. Foinikialaisten ryhtyessä valtaamaan saarta kapinalliset hyökkäävät kolossia vastaan, joka tuhoutuu maanjäristyksessä. Kapinalliset pakenevat kaupungista ja Darius ja Mirte saavat toisensa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Rory Calhoun  | … |  Darius   |
|  Lea Massari  | … |  Diala   |
|  Georges Marchal  | … |  Peliokles   |
|  Conrado Sanmartin  | … |  Tireo   |
|  Mabel Karr  | … |  Mirte   |
|  Angel Aranda  | … |  Koros   |
|  Mimmo Palmara  | … |  Ares   |
|  Georges Rigaud  | … |  Lissipus   |
|  Carlo Tamberlani   | … |  Ksenon   |
|  Roberto Camardiel  | … |  Kserkses   |
|  Yann Larvor  | … |  Mahor   |
|  Félix Fernández  | … |  Khares   |
|  Ignazio Dolce  | … |     |
|  Fernando Calzado  | … |     |
|  Angel Menendez  | … |     |
|  José De Vilches  | … |     |
|  Arturo Grosre  | … |     |
|  Giovanni Pazzafini  | … |  gonginlyöjä   |
|  Antonio Casas  | … |  Foinikian lähettiläs   |
|  Alfio Caltabiano  | … |  Kreonte   |
Tuotanto ja teemat

Taistelu Rhodoksesta on Sergio Leonen ensimmäinen virallinen ohjaustyö. Sitä ennen hän oli saattanut loppuun Mario Bonnardin aloittaman Pompeijin viimeiset päivät (1959) ja toiminut amerikkalaisten elokuvantekijöiden apuohjaajana. Elokuva on kuvattu Supertotalscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Espanjassa ja Rooman Cinecittàn studioilla. Rodoksen satamana toimii Laredo Biskajanlahden rannalla. Muita kuvauspaikkoja ovat Manzanares el Realin kalliomuodostelmat Madridin pohjoispuolella sekä Ciudad Encantadan sienimäiset kalliot Cuencassa. Välimerta esittää Santillanan tekojärvi. Elokuvassa on paljon väkivaltaisia taistelu- ja kidutuskohtauksia sekä ratsastusjaksoja, jotka viittaavat Leonen tuleviin spagettiwesterneihin.
Leonen elokuvaa pidetään yhtenä peplum-tyylilajin merkkiteoksista. Se on värikäs spektaakkeli, joka on täynnä toimintaa, näyttäviä lavasteita ja hyviä näyttelijäsuorituksia. Elokuvan puutteita ovat sen liiallinen pituus ja heikko käsikirjoitus.
Elokuvan teemat on osittain lainattu Alfred Hitchcockin Vaarallisesta romanssista (1959). Niistä keskeisin on Rhodoksen kolossin ilmentämä ihmiskunnan suuruudenhulluus, johon liittyy fasismin ja autoritarismin kritiikkiä. Toisaalta myöskään elokuvan kapinalliset eivät kykene minkäänlaiseen kansaa hyödyttävään toimintaan, vaan ainoastaan luonnonvoimat pystyvät aiheuttamaan vallankumouksen. Rory Calhounin esittämä parodinen sankari Darius edustaa hyväntahtoista, mutta tietämätöntä ja naivia amerikkalaisuutta, jonka odotetaan ulkopuolisena korjaavan toisten aiheuttamat sotkut. Calhounin ”väsynyt välinpitämättömyys” toimi myöhemmin Clint Eastwoodin henkilöhahmojen esikuvana Leonen westerneissä.
DVD-julkaisut

Elokuvan 14 minuutilla lyhennetty amerikkalainen versio on saatavilla Warner Brothersin hyvälaatuisena DVD:nä. Se on julkaistu alkukielillä Italiassa ja Ranskassa.
Aiheesta muualla

Taistelu Rhodoksesta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Taistelu Rhodoksesta Elonet.
Sergio Leonen ohjaamat elokuvat
Hanno rubato un tram (1954) (nimeä ei mainittu)
Pompeijin viimeiset päivät (1959) (nimeä ei mainittu)
Taistelu Rhodoksesta (1961)
Kourallinen dollareita (1964)
Vain muutaman dollarin tähden (1965)
Hyvät, pahat ja rumat (1966)
Huuliharppukostaja (1968)
Maahan, senkin hölmö! (1971)
Un genio, due compari, un pollo (1975) (nimeä ei mainittu)
Suuri gangsterisota (1984)
Rory Calhounin esittämä Darius.
Lasi- ja Posliinityöväen Liitto

| Lasi- ja Posliinityöväen Liitto |
| --- | --- |
Perustettu:  1906
Lakkautettu:  1994
Tyyppi:  ammattiliitto
Toimiala:  lasi- ja posliiniteollisuuden työntekijöiden edunvalvonta
Toiminta-alue:  Suomi
Kattojärjestö:  SAJ SAK SAK
Jäsenlehti:  Lasi ja Posliini
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lasi- ja Posliinityöväen Liitto (LPL) oli vuosina 1906–1994 toiminut suomalainen ammattiliitto. Liitto kuului Suomen Ammattijärjestöön vuosina 1907–1930, Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliittoon 1930–1969 ja Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestöön 1969–1994. Vuonna 1994 liitto yhdistyi edellisvuonna muodostettuun Kemianliittoon. Liitto julkaisi lehteä Lasi ja Posliini (1982–1994).
Liittotoimisto sijaitsi Karhulassa, kunnes se vuonna 1935 siirrettiin Helsinkiin.
Historia

Suomen Lasiteollisuustyöväen Liitto perustettiin 30. joulukuuta 1906 alkaen pidetyssä kokouksessa ja liitto aloitti toimintansa vuoden alussa. Liitto liittyi keskusjärjestö SAJ:hin ensimmäisen toimintavuotensa aikana. Vuoden 1907 lopussa liittoon kuului 150 jäsentä ja 4 osastoa. Liittoon kuuluivat perustettaessa vain lasiteollisuuden ammattityöntekijät, lasinpuhaltajat ja hiojat. Vuoden 1917 sääntömuutoksella mukaan hyväksyttiin kaikki lasiteollisuudessa työskentelevät.
Loppuvuonna 1929 sosialidemokraattien johtama liitto päätti erota vasemmiston hallitsemasta SAJ:stä. Päätös alistettiin jäsenäänestykseen, jossa se hyväksyttiin maaliskuussa 1930 äänin 162–66. SAJ kehotti linjalleen uskollisia työläisiä eroamaan lasiliitosta ja liittymään Suomen Rakennustyöväen Liittoon. Liitto osallistui uutta keskusliittoa valmistelleen toimikunnan työhön, ja se oli yksi SAK:n perustajajärjestöistä lokakuussa 1930. Vuoden 1931 lopussa liittoon kuului 148 jäsentä. Vuonna 1934 SAK teki päätökseen liittää liittoon posliini-, keramiikka- ja sähkölamppualat. Liiton nimi vaihdettiin myöhemmin vaihdosta kuvaavaksi.
Vuonna 1945 LPL vastusti urakkatöissä käytettyä järjestelmää, jossa naiset saivat pienempää palkkaa samasta työstä.
Arabian posliinitehtaalla Helsingissä käytiin 1940-luvulla useita työtaisteluita. Vuonna 1944 tehtaan ammattiosasto onnistui lakossa, jonka tavoitteena oli pääluottamusmiehen erottamisen peruuttaminen. Syksyllä 1946 työläiset vaativat tehtaan kansallistamista istumalakolla. Syksyllä 1948 käytiin pitkällinen työtaistelu työtahdista ja työehtosopimuksesta. Ammattiosasto ei saanut SAK:lta lupaa lakkoon, vaikka LPL tuki vaatimusta. Arabian lakko alkoi pääluottamusmies Arvo Hautalan johdolla 27. syyskuuta LPL:n johdon estely-yrityksistä huolimatta. Lakkoa tukivat kommunistit ja vastustivat sosialidemokraatit. Lokakuun loppupuolella lakkolaisia tukenut nuorten mielenosoitus yltyi mellakaksi ja poliisi käytti sen hajottamiseen voimakeinoja. Eri alojen työläiset järjestivät tapahtuneen jälkeen lyhyitä poliisiväkivaltaa vastustaneita työnseisauksia. Lakko päättyi tappioon marraskuun alussa, kun tehtaanjohto irtisanoi lakkoilijat ja noin 600–800 työläistä menetti työpaikkansa.
Vuonna 1950 liittoon kuului 17 ammattiosastoa ja 3 246 jäsentä. LPL solmi lasiteollisuuden, posliiniteollisuuden, sähkölampputeollisuuden sekä lasinleikkaus- ja hiomoalan työehtosopimukset, jotka kattoivat noin 4 500–5 000 työntekijää.
Ammatillisen liikkeen 1960-luvun hajaannusaikana SAJ pyrki järjestämään lasi- ja posliinityöläisiä Yleis ja erikoisalojen liittoon. Vuonna 1962 LPL vastusti SAK:n osallistumista Karjalaisen hallitukseen.
Puheenjohtajat

Otto Turunen
Jouko Salminen
Sihteerit

Otto Turunen
Will Patton

| Will Patton |
| --- | --- |
 Will Patton vuonna 2019.
Henkilötiedot
Koko nimi:  William Rankin Patton
Syntynyt: 14. kesäkuuta 1954 (ikä 70) Charleston, Etelä-Carolina, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1979–
Merkittävät roolit:  Kenraali Betlehem The Postman Coach Bill Yoast Remember the Titans Kapteeni/Eversti Dan Weaver Falling Skies Jackson Haisley Agentit
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Will Patton (s. 14. kesäkuuta 1954) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa teatterissa ja on esiintynyt myös televisiossa, mutta on enemmissä määrin saavuttanut suosiota elokuvissa.
Valikoitu filmografia

Illasta aamuun (1985)
Kiihko (1988)
Stars & Bars (1988)
Ekstaasi (1991)
Päämies (1993)
Hurja pako (1996)
The Postman – tulevaisuuden sanansaattaja (1997)
Armageddon (1998)
Ansa viritetty (1999)
Titaanien taistelu (2000)
Puhallettu 60 sekunnissa (2000)
Mothman – sanansaattaja (2002)
Viimeinen kosto (2004)
Tuomari (2004)
Falling Skies (2011-2015)
Minari (2020)
Aiheesta muualla

Will Patton Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Pieni Kakkurijärvi

| Pieni Kakkurijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Nokia
Koordinaatit:  61°26′04″N, 23°15′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kuloveden lähialue (35.135)
Laskuoja:  suo-oja metsään 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  137,2 m  
Pituus:  40 m  
Leveys:  20 m  
Saaria:  ei saaria
 fiPieni Kakkurijärvi 
Pieni Kakkurijärvi on Pirkanmaalla Nokian Suoniemessä Vahalahdella sijaitseva lampi.
Maantiede

Pienen Kakkurijärven pituus on 40 ja leveys 20 metriä. Se on kokonsa puolesta enintään lampi. Se sijaitsee korkealla selänteellä kallioisten mäkien välisessä painaumassa. Etelän puoleisen mäen nimi on Pieni Kakkurivuori. Lammen ympäristö on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, jossa lampi sijaitsee suon ympäröimänä. Molemmille puolelle laskee mäkien jyrkät rinteet. Lampi on autio ja lähellä sen itäpuolelta kulkee metsäautotie.
Vesistösuhteita

Pieni Kakkurijärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Kuloveden lähialueeseen (35.132) se kuuluu. Lammesta alkaa kaivettu suo-oja, jonka vedet katoavat kartan mukaan metsään. Järven vedenpinnan korkeus on 137,2 metriä mpy.
Historiaa

Vuonna 1953 julkaistussa peruskartassa on sen karttanimenä ”Pieni Kakkurilampi”. Sitä ympäröivässä suossa ei ole ojia tai muutakaan ihmistoiminnan merkkejä. Lampi on kuulunut Suoniemen pitäjään ja kuntaan.
Kristian

| Kristian |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  13. marraskuuta
– ruotsinkielinen:  13. marraskuuta
– ortodoksinen:  24. toukokuuta
Muunnelmia:  Krister, Krisse
Vastineita eri kielissä:  Cristian, Christian, Kristen
Nimen alkuperä:  christianos, kristitty
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kristian on miehen etunimi.
Kristianin nimen alkuperä on kreikkalainen sana christianos (lat. christianus), joka tarkoittaa kristittyä, Kristuksen omaa, Kristukselle kuuluvaa. Nimen sisarnimi on Kristiina.
Kristianin nimipäivä on 13. marraskuuta.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä 57 832 miestä ja noin 30 naista saanut nimekseen Kristian.
Tunnettuja Kristianeja > Tanskan kuninkaita

Nimi Kristian on ollut monilla Tanskan kuninkailla. Vuosina 1513–1972 poikkeuksetta Tanskan joka toisen kuninkaan nimi oli Kristian ja joka toisen Fredrik. Heistä kaksi ensimmäistä oli myös Ruotsin ja Norjan, viisi seuraavaakin (Kristian VII:een saakka) myös Norjan kuninkaita. Kristian-nimisten kuninkaiden hallitsijakaudet ovat olleet seuraavat:
Kristian I, hallitsi 1448–1481
Kristian II, hallitsi 1513–1523
Kristian III, hallitsi 1534–1559
Kristian IV, hallitsi 1588–1648
Kristian V, hallitsi 1670–1699
Kristian VI, hallitsi 1730–1746
Kristian VII, hallitsi 1766–1808
Kristian VIII, Tanskan kuningas 1839–1848, Norjan kuningas 1814 nimellä Kristian Fredrik
Kristian IX, hallitsi 1863–1906
Kristian X, hallitsi 1912–1947
Tunnettuja Kristianeja > Saksin vaaliruhtinaita

Kristian I, hallitsi 1586–1591
Kristian II, hallitsi 1591–1611
Tunnettuja Kristianeja > Muita hallitsijoita

Kristian Albrekt (1641–1695), Holstein-Gottorpin herttua 1659–1695
Kristian August (1673–1726), Holstein-Gottorpin herttuakunnan sijaishallitsija ja Lyypekin ruhtinaspiispa
Tunnettuja Kristianeja > Prinssejä

Christian (Christian Valdemar Henri John), Tanskan kruununprinssi, kuningas Frederik X:n poika
Kristian August, myöh. Kaarle August, Tanskan prinssi, Ruotsin kruununprinssi 1809–1810
Kristian August II (1798–1869), Augustenburgin herttua, Tanskan, Schleswigin ja Holsteinin kruununtavoittelija
Kristian taiteilijanimenä

Kristian, laulaja Bengt Huhdan taiteilijanimi
Kuvitteellisia Kristianeja

Kristian, henkilöhahmo Juha Vuorisen kirjasarjassa Juoppohullun päiväkirja
Kristian Harju, tallinnalainen baarimikko televisiosarjassa Salatut elämät
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kristian Wikimedia Commonsissa
Irma Christenson

| Irma Christenson> Irma Alexandra Christenson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. tammikuuta 1915 Hunnebostrand, Ruotsi
Kuollut: 21. helmikuuta 1993 (78 vuotta) Oscarin seurakunta, Tukholma, Ruotsi
Puoliso:  Per-Erik Rundquist  (1954–1986; Rundquistin kuolemaan saakka)
Lapset:  Mikael Rundquist
Näyttelijä
Aktiivisena:  1936–1992
Aiheesta muualla
IMDb 
SvDb
Irma Alexandra Christenson (14. tammikuuta 1915 Hunnebostrand, Göteborgin ja Bohusin lääni, Ruotsi – 21. helmikuuta 1993 Oscarin seurakunta, Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen näyttelijä. Vuonna 1954 hän meni naimisiin kirjailija Per-Erik Rundquistin kanssa. Heidän poikansa on näyttelijä Mikael Rundquist. Hänet kiinnitettiin vuonna 1950 Tukholmassa sijaitsevaan Dramateniin.
Aiheesta muualla

Irma Christenson (Arkistoitu – Internet Archive) Malmön kaupunginteatterin sivuilla
Irma Christenson (gäst) (Arkistoitu – Internet Archive) Malmön kaupunginteatterin sivuilla
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Irma Christenson
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Ruotsi 
Taiteenala:  KulturNav 
Muut:  Europeana 
Käännös suomeksi
Perämeri

Perämeri.
Perämeri, (ruots. Bottenviken, aik. Kainuunmeri) on Pohjanlahden pohjoisin osa. Se rajoittuu etelässä Merenkurkkuun.
Hydrologiaa

Perämeren valuma-alueen suuruus on 280 100 neliökilometriä ja vesialueen laajuus 36 800 neliökilometriä. Meren vesitilavuus 1 490 kuutiokilometriä, keskisyvyys 40 metriä ja suurin syvyys 148 metriä (toisen lähteen mukaan keskisyvyys 41 m ja suurin syvyys 146 m, jonka esiintymisseutua kutsutaan Luulajan syvänteeksi). Merialuetta etelässä rajaavassa Merenkurkussa meren kynnyssyvyys on vain 25 metriä.
Perämereen laskee useita jokia sekä Ruotsin että Suomen puolelta. Suurimmat Perämereen laskevat joet ovat Tornionjoki, Suomen pisin joki Kemijoki sekä Oulujoki. Ruotsin puolella mereen laskevat muun muassa Kalixjoki ja Luulajanjoki. Keskimäärin Perämereen laskee 115 kuutiokilometriä makeaa vettä vuodessa.  Perämeri on lähes suolaton, sen pintaveden suolapitoisuus on vain noin 0,30–0,35 prosenttia.
Saaret ja satamat

Perämeren suurin saari Suomen puolella on Hailuoto.
Tärkeimmät satamat Suomen puolella ovat Kemin Ajos, Kokkolan Ykspihlaja, Raahen satama, Oulun Oritkari ja Tornion Röyttä. Ruotsin merkittävimmät satamat Perämeren rannikolla ovat Kainuu, Luulaja, Piitime ja Skellefteå. Kemi–Oulu-välillä on 10 metrin syväväylä.lähde?
Laajat hiekkasärkät ja -matalikot ovat Perämerelle ominaisia. Sellainen on muun muassa Haukiputaan edustalla sijaitseva Suurhiekka, jonne kaavaillaan tuulivoimala-aluetta. Santapankki-niminen saari sijaitsee laajan 1–2 metrin matalikon pohjoisreunalla.
Perämeri merisääennusteissa

Merisääennustuksissa käytetään Perämeren lounaisrajalle seuraavaa määritelmää: merialueen lounaisraja seuraa linjaa Ruotsin Ratanista Suomen rannikon Stubbeniin. Perämeren kansainvälinen lyhennekoodi on B1, missä B on lyhennys Itämeren englanninkielisestä nimestä (the Baltic Sea). Perämeri voidaan jakaa tarvittaessa eteläosaan (B1S) ja pohjoisosaan (B1N), jolloin rajana käytetään leveyspiiriä  64° 30’ N.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Perämeri Wikimedia Commonsissa
Bothnian Bay. Tourism and Recreation in the Bothnian Bay (suomeksi)(ruotsiksi)(englanniksi) (visitbothnianbay.com)
Natura 2000 -alueet: Perämeren saaret (Suomen puolen osalta) (ymparisto.fi)
Perämeri (esim. Perämeren lajistoa) (aaltojenalla.fi)
Verkkopalvelu Perämerellä veneileville (Arkistoitu – Internet Archive) (kippariville.net)
Itämeren osat
| --- | --- |
Pohjanmereltä varsinaiselle Itämerelle:  (Skagerrak)  Kattegat  Belttienmeri  Tanskan salmet Juutinrauma  Iso-Belt  Vähä-Belt  Samsøn Belt  Langelandin Belt  Fehmarnin Belt  Kielinlahti Kielinvuono  Eckernfördenlahti  Schlei  Flensburginvuono  Mecklenburginlahti 
Varsinainen Itämeri:  Arkonan allas  Bornholmin allas  Gotlanninmeri Gdańskinlahti  Gotlannin allas 
Suuret lahdet:  Riianlahti  Suomenlahti  Pohjanlahti Ahvenanmeri  Saaristomeri  Selkämeri  Merenkurkku  Perämeri 
Suomalainen jäänmurtaja Sisu avustaa Ternvik-alusta Oulun satamaan maaliskuussa 2017.
Väjern

| Väjern |
| --- | --- |

 Väjern
 Koordinaatit: 58°23′00″N, 11°16′00″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Bohuslän
Kunta:  Sotenäs
Väjern on asuinalue Sotenäsin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Se muodosti oman taajamansa vuoteen 2015, jolloin se kasvoi kiinni Kungshamniin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Väjern Wikimedia Commonsissa
Lethbridge Hurricanes

| Lethbridge Hurricanes |
| --- | --- |

Perustettu:  1967
Entiset nimet:  Winnipeg Jets (1967–1973) Winnipeg Clubs (1973–1976) Winnipeg Monarchs (1976–1977) Calgary Wranglers (1977–1987) 
Kaupunki:   Lethbridge, Alberta
Kotiareena:  ENMAX Centre
– kapasiteetti:  5 479
Sarjataso:  WHL
Konferenssi:  Itäinen
Divisioona:  Keskinen
Värit:                
Toimitusjohtaja:   Peter Anholt
Päävalmentaja:   Bill Peters
Mestaruudet:  WHL (1997)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lethbridge Hurricanes on Western Hockey Leaguessa pelaava junioriseura. 
Seuran kotikaupunki on Lethbridge Albertassa, Kanadassa.
Joukkue kaudella 2024-2025

| Maalivahti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Hanskakäsi | Syntymävuosi | Syntymäpaikka |
| 30 |  | Koen Cleaver | L | 2007 | Port Alberni, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |
| 35 |  | Jackson Unger | R | 2005 | Calgary, Alberta, Kanada |
| Puolustajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Syntymävuosi | Syntymäpaikka |
| 2 |  | Logan McCutcheon | R | 2004 | Saskatoon, Saskatchewan, Kanada |
| 4 |  | Carsen Adair | L | 2007 | Clavet, Saskatchewan, Kanada |
| 5 |  | Grady Pichette | R | 2008 | Okotoks, Alberta, Kanada |
| 6 |  | Kale Tipler | R | 2006 | Edgerton, Alberta, Kanada |
| 8 |  | Noah Chadwick (C) | L | 2005 | Saskatoon, Saskatchewan, Kanada |
| 9 |  | Tristen Doyle | R | 2006 | Winnipeg, Manitoba, Kanada |
| 22 |  | Caden Price | L | 2005 | Saskatoon, Saskatchewan, Kanada |
| 24 |  | Vojtěch Port | R | 2005 | Jihlava, Tšekki |
| Hyökkääjät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Pelipaikka | Syntymävuosi | Syntymäpaikka |
| 7 |  | Jordan Gustafson | L | KH | 2004 | Ardrossan, Alberta, Kanada |
| 10 |  | Shane Smith | L | KH | 2005 | Cessford, Alberta, Kanada |
| 11 |  | Luke Cozens | R | OLH | 2006 | Whitehorse, Yukon, Kanada |
| 12 |  | Cameron Norrie | L | VLH | 2007 | Kelowna, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |
| 14 |  | Miguel Marques | R | OLH | 2006 | Prince George, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |
| 15 |  | Kooper Gizowski | L | VLH | 2005 | Edmonton, Alberta, Kanada |
| 16 |  | Easton Daneault | R | OLH | 2008 | Red Deer, Alberta, Kanada |
| 17 |  | Kai Anderson | R | OLH | 2008 | North Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |
| 18 |  | Logan Wormald | L | VLH | 2005 | Langley, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |
| 19 |  | Brayden Edwards | R | KH | 2004 | Abbotsford, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |
| 20 |  | Chase Petersen | L | KH | 2008 | Mossbank, Saskatchewan, Kanada |
| 21 |  | Anthony Wilson | R | OLH | 2005 | Swift Current, Saskatchewan, Kanada |
| 25 |  | Kash Andresen | L | KH | 2007 | Saskatoon, Saskatchewan, Kanada |
| 26 |  | Trae Johnson | L | KH | 2005 | Martensville, Saskatchewan, Kanada |
| 28 |  | Leo Braillard | L | OLH | 2005 | La Chaux-de-Fonds, Sveitsi |
| 29 |  | Brayden Yager | R | KH | 2005 | Saskatoon, Saskatchewan, Kanada |
Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Bill Peters
Apuvalmentaja: Ryan Aasman
Apuvalmentaja & Apulaistoimitusjohtaja: Matt Anholt
Apuvalmentaja: Dave Manson
Maalivahtivalmentaja: Brodan Salmond
Fysiikkavalmentaja: Trevor Hardy
Luisteluvalmentaja: Charlie Mattersdorfer
Huoltopäällikkö: Rhett White
Toimitusjohtaja: Peter Anholt
Pääkykyjenetsijä: Garry Carson
Aiheesta muualla

Lethbridge Hurricanesin verkkosivut (englanniksi)
| Itäinen konferenssi | Itäinen konferenssi | Läntinen konferenssi | Läntinen konferenssi |
| --- | --- | --- | --- |
| Itäinen | Keskinen | B.C. | U.S. |
| Brandon Wheat Kings | Calgary Hitmen | Kamloops Blazers | Everett Silvertips |
| Moose Jaw Warriors | Edmonton Oil Kings | Kelowna Rockets | Portland Winterhawks |
| Prince Albert Raiders | Kootenay Ice | Prince George Cougars | Seattle Thunderbirds |
| Regina Pats | Lethbridge Hurricanes | Vancouver Giants | Spokane Chiefs |
| Saskatoon Blades | Medicine Hat Tigers | Victoria Royals | Tri-City Americans |
| Swift Current Broncos | Red Deer Rebels |  |  |