stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kriketin maailmanmestaruuskilpailut 2011
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
:  
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Länsi-Intia |  112 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Länsi-Intia |  112 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Pakistan |  113/0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Pakistan |  113/0 |   |   |   Pakistan |  231 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |   Pakistan |  231 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |   Intia |  260/9 |   |   |  |  |
|  |   Australia |  260/6 |   |   |   Intia |  260/9 |   |   |  |  |
|  |   Australia |  260/6 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Intia |  261/5 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Intia |  261/5 |   |   |  |  |   |   |   Intia |  277/4 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |   Intia |  277/4 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |   Sri Lanka |  274/6 |
|  |   Uusi-Seelanti |  221(8 |   |   |  |  |   |   |   Sri Lanka |  274/6 |
|  |   Uusi-Seelanti |  221(8 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Etelä-Afrikka |  172 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Etelä-Afrikka |  172 |   |   |   Uusi-Seelanti |  217 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |   Uusi-Seelanti |  217 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |   Sri Lanka |  220/5 |   |   |  |  |
|  |   Englanti |  229/6 |   |   |   Sri Lanka |  220/5 |   |   |  |  |
|  |   Englanti |  229/6 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Sri Lanka |  231/0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   Sri Lanka |  231/0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
Käännös suomeksi
Kriketin maailmanmestaruuskilpailut 1979

Kriketin maailmanmestaruuskilpailut 1979 eli World Cup (viralliselta nimeltään vielä Prudential Cup) oli toinen ICC:n järjestämä maailmanmestaruusturnaus. Kilpailut käytiin 9. -23. kesäkuuta Englannissa. Mukana oli kahdeksan joukkuetta ja ne pelasivat kahdessa neljän joukkueen ryhmässä, joista kummastakin kaksi parasta selviytyi pudotuspeleihin. Ottelut pelattiin 60 syöttövuoron peleinä.
Mitaliottelut

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |  |
|   |   |   |   |   |   |   |  |

|  |   Englanti} | 221/9/60 |   |  |  |  |  |
|  |   Uusi-Seelanti | 212/9/60 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |

|  |   |   |   |   |   Länsi-Intia | 286/9/60 |  |
|  |   |   |   |   |   Englanti | 194/10/51 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |   Länsi-Intia | 293/6/60 |   |  |  |  |  |
|  |   Pakistan | 250/10/56.2 |   |  |  |  |  |
Kesäparalympialaiset 2020

Kesäparalympialaiset 2020 olivat Tokiossa Japanissa 24. elokuuta – 5. syyskuuta 2021 järjestetyt XVI kesäparalympialaiset. Ne oli tarkoitus järjestää vuonna 2020, mutta koronaviruspandemian vuoksi kisat siirrettiin järjestettäviksi vuoteen 2021.
Lajit

Vuoden 2020 kesäparalympialaisissa tullaan järjestämään 22 eri lajia. Niistä kaksi, sulkapallo ja taekwondo, järjestetään ensimmäistä kertaa paralympialaisissa. Viime paralympialaisiin nähden ohjelmistosta poistuu purjehdus ja CP-jalkapallo.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ammunta  Boccia  Jousiammunta  Judo  Lentopallo  Maalipallo  Melonta  Näkövammaisten jalkapallo  |  Paratriathlon  Pyöräily  Pyörätuolikoripallo  Pyörätuolimiekkailu  Pyörätuolirugby  Pyörätuolitennis  Pöytätennis  |  Ratsastus  Soutu  Sulkapallo  Taekwondo  Uinti  Voimanosto  Yleisurheilu  |
Aikataulu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ● | Lajin kilpailu | 1 | Lajin loppukilpailu | A | Avajaiset | P | Päättäjäiset |
| Laji / tapahtuma | Laji / tapahtuma | 24>  ti | 25>  ke | 26>  to | 27>  pe | 28>  la | 29>  su | 30>  ma | 31>  ti | 1>  ke | 2>  to | 3>  pe | 4>  la | 5>  su | Loppu- kilpailut |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Seremoniat  |  Seremoniat  | A |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | P |  |
|  Ammunta  |  Ammunta  |   |   |   |   |   |   | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | ● | 13 |
|  Boccia  |  Boccia  |   |   |   |   | ●   | ●   | ●   | ●   | ●  | ●   | ●   | ●  |  | 7 |
|  Jousiammunta  |  Jousiammunta  |   |   |   | ●   | ●  | ●  | ●  | ●  |   | ●  | ●  | ●  |  | 9 |
|  Judo  |  Judo  |   |   |   | ●  | ●  | ●  |   |   |   |   |   |   |  | 13 |
|  Lentopallo  |  Lentopallo  |   |   |   | ●   | ●   | ●   | ●   | ●   | ●   | ●   | ●   | 1  | 1 | 2 |
|  Maalipallo  |  Maalipallo  |   | ●   | ●   | ●   | ●   | ●   | ●   | ●   | ●   | ●   | 2  |   |  | 2 |
|  Melonta  |  Melonta  |   |   |   |   |   |   |   |   |   | ●   | ●  | ●  |  | 9 |
|  Näkövammaisten jalkapallo  |  Näkövammaisten jalkapallo  |   |   |   |   |   | ●  | ●  | ●  |   | ●  |   | 1  |  | 1 |
|  Paratriathlon  |  Paratriathlon  |   |   |   |   | ●  | ●  |   |   |   |   |   |   |  | 8 |
| Pyöräily |  Maantiepyöräily  |   |   |   |   |   |   |   | ●  | ●  | ●  | ●  |   |  | 34 |
| Pyöräily |  Ratapyöräily  |   | ●  | ●  | ●  | ●  |   |   |   |   |   |   |   |  | 17 |
|  Pyörätuolikoripallo  |  Pyörätuolikoripallo  |   | ●   | ●   | ●   | ●   | ●   | ●   | ●   | ●   | ●   | ●   | 1  | 1 | 2 |
|  Pyörätuolimiekkailu  |  Pyörätuolimiekkailu  |   | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  |   |   |   |   |   |   |  | 16 |
|  Pyörätuolirugby  |  Pyörätuolirugby  |   | ●   | ●   | ●   | ●   | 1  |   |   |   |   |   |   |  | 1 |
|  Pyörätuolitennis  |  Pyörätuolitennis  |   |   |   | ●   | ●   | ●   | ●   | ●   | ●  | ●  | ●  | ●  |  | 6 |
|  Pöytätennis  |  Pöytätennis  |   | ●   | ●   | ●   | ●  | ●  | ●  | ●   | ●   | ●  | ●  |   |  | 31 |
|  Ratsastus  |  Ratsastus  |   |   | ●  | ●  | ●   | ●  | ●  |   |   |   |   |   |  | 11 |
|  Soutu  |  Soutu  |   |   |   | ●   | ●   | 4  |   |   |   |   |   |   |  | 4 |
|  Sulkapallo  |  Sulkapallo  |   |   |   |   |   |   |   |   | ●   | ●   | ●   | ●  | ● | 14 |
|  Taekwondo  |  Taekwondo  |   |   |   |   |   |   |   |   |   | ●  | ●  | ●  |  | 6 |
|  Uinti  |  Uinti  |   | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  |   |  | 146 |
|  Voimanosto   |  Voimanosto   |   |   | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  |   |   |   |   |   |  | 20 |
|  Yleisurheilu  |  Yleisurheilu  |   |   |   | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | ● | 168 |
| Loppukilpailut yhteensä | Loppukilpailut yhteensä | 0 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 540 |
|  |  | 24. ti | 25. ke | 26. to | 27. pe | 28. la | 29. su | 30. ma | 31. ti | 1. ke | 2. to | 3. pe | 4. la | 5. su | Loppu- kilpailut |
Tunnus

Heinäkuussa 2015 julkaistiin vuonna 2020 järjestettävien olympialaisten ja paralympialaisten uusi tunnus. Heti saman vuoden syyskuussa tunnuspoistettiin käytöstä plagiointisyytösten jälkeen. Avoimen kilpailun jälkeen huhtikuussa 2016 julkaistiin uusi tunnus.
Maskotti

Paralympialaisten maskotti on Someiti. Nimi tulee sanasta Someiyoshino, joka tarkoittaa tiettyä kirsikankukkaa tai mahtavaa. Maskotin on suunnitellut Ryo Taniguchi.
Aiheesta muualla

Virallinen kisasivusto (englanniksi)
Official website of the Paralympic Movement (englanniksi)
Osallistuvat maat (tilanne 20. heinäkuuta 2019)
Koukkelanjärvi

| Koukkelanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:   Suomi
Paikkakunta:  Laitila
Koordinaatit:  60°49′53″N, 21°43′12″E
Mittaustietoja
 fiKoukkelanjärvi 
Koukkelanjärvi on kuivatettu järvi Varsinais-Suomessa Laitilan Vidilän kylässä. Entinen järvi kuului Sirppujoen vesistön Härinänjoen valuma-alueeseen ollen sen keskusjärvi, josta Härinänjoki sai alkunsa. Se kuivatettiin 1900-luvulla pelloksi ja sen paikalla peltoaukealla lukee nykykartoissa vielä Koukkelanjärvi.
Nimityksiä

Koukkela-niminen talo on saattanut olla olemassa jopa 1200-luvulta asti. Eräs oikeuden pöytäkirja tunsi talon tällä nimellä vuonna 1431. Järven ja talon nimet olivat siten yhtä ja nimen la-päätteestä päätellen järvi nimettiin talon mukaan. Myöhemmin Koukkelasta kasvoi vireä kylä.
Historiallinen maantieto

Koukkelanjärvi oli noin kolme kilometriä pitkä ja kilometrin leveä. Kuivatuksessa paljastunut pohja on loivapiirteinen ja järvi oli siten verrattain matala. Vuonna 1431 järven nimeksi mainitaan "Koukela träsk", missä träsk-sanaa käytetään ruotsinkielessä matalien ja ruohottuneiden järvien nimissä. Vielä vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli piirretty suuren kokoiseksi. Sen nimi kirjoitettiin "Kaukolajärvi" ja pohjoisessa ollutta kylää vastaavasti "Kaukola by". Järven itärannalla sijaitsi talo nimeltään "Kiveis" ja sen eteläkärjessä oli kylä nimeltään "Wiikais by". Järven rannoilla oli 1800-luvulla paljon niittyjä, metsää ja vähän peltoa.
Järvenlaskun historia

Koukkelanjärven järvenlaskut alkoivat 1700-luvun puolivälissä. Pinnanlaskujen varhaisista vaiheista tiedetään hyvin vähän. Eräitä anomuksia järvenlaskusta on tiedossa. Vuonna 1907 talollinen Juho Setälä ja kumppanit hakivat järvenlaskulupaa "Koukkulanjärven" laskemiseksi. Myönteinen päätös annettiin seuraavana vuonna. Jatkotoimia varten on talollinen Vihtori Heikkilä toimittanut muiden puolesta anomuksia vuosina 1908, 1911 ja 1912.
Runsasvetisen Härinänjoen luontaista uomaa laskettiin vielä 1930-luvulla Koukkelanjärven pohjoispään alapuolelta lapioimalla ja kalliota räjäyttämällä. Toisen kerran joen uomaa syvennettiin koneellisesti Puntarinojalta saakka vuosina 1947−1948 ja kolmannen kerran vuonna 1962. Perkausten takia uomassa ollut Kairitunjärvi ja Koukkelanjärvi ovat hävinneet eikä joessa pysy enää vesi korkealla.
Ensimmäiset laskuhankkeet eivät tyhjentäneet koko Koukkelanjärven allasta, vaan tulvien takia tai sateisten kesien vuoksi vesi kohosi melko korkeallekin. Asukkaat kävivät silloin järvessä uimassa. Tätä tapahtui 1930-luvulla ja myöhemmin 1950-luvulla. Koska sekä Helikonoja että Lamppeenjärvien ja Lapejärven yhteinen laskuoja laskivat Koukkelanjärveen, tuli vesien läpivirtausta varten kaivaa syvä oja. Tähän ojaan yhtyi lännestä samaan aikaan kuivatetun Vähäjärven laskuoja, jonka kautta myös Munikonjärvi ja Tuuranjärvi laskivat.
Järvenpohjan paljastunut maa oli turvetta ja liejua, joka ei alavana kuivunut ollenkaan. Maa jäi kuitenkin korkean sulfaattipitoisuuden vuoksi happamaksi, joten siinä viljeltiin enimmäkseen kauraa. Ensimmäiset kynnöt tehtiin telaketjutraktorin vetämillä auroilla, myöhemmin kantavammat maat kynnettiin hevosella ja nykyään traktorilla. Järven kuivatuksen yhteydessä perustettiin laidunyhdistys. Siihen kuuluivat Koukkela, sen torpat ja muutama muu talo. Yhdistyksellä oli laidunmaata käytössään ja se hankki muullakin toiminnalla rahaa.
Kirsti Gallen-Kallela

Kirsti Gallen-Kallela, 1942.
Aino Kirsti Gallen-Kallela-Väisänen (16. elokuuta 1896 Ruovesi – 29. joulukuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen sellotaiteilija ja kuvittaja. Hänen vanhempansa olivat Akseli Gallén-Kallela ja Mary Gallen-Kallela.
Kirsti Gallen-Kallela oli tärkeä isänsä elämäntyön vaalija. Hän myötävaikutti voimakkaasti Akseli Gallen-Kallelan Museosäätiön ja Gallen-Kallelan Museon syntymiseen. Kaksiosainen muistelmateos Isäni Akseli Gallen-Kallela (1964–1965) pohjautuu perheen ja suvun kirjeenvaihtoon ja kertoo Akselin ja hänen perheensä vaiheikkaasta elämästä. Kirsti Gallen-Kallela lahjoitti merkittäviä aineistoja Gallen-Kallelan Museolle, Helsingin kaupunginmuseolle ja Kansallisarkistolle. Kirsti Gallén-Kallela sai Pro Finlandia -mitalin 1965.
Elämä > Lapsuus ja nuoruus

Kirsti Gallén syntyi Ruovedella isänsä suunnittelemassa ateljeekodissa Kalelassa, jossa hän vietti lapsuutensa ensimmäiset vuodet. Hänen lapsuuttaan leimasivat lukuisat matkat vanhempien kanssa, kuten oleskelu Budapestissa ja Pariisissa 1908–1909. Keväällä 1909 Kirsti Gallen-Kallelan ollessa 12-vuotias perhe muutti Brittiläiseen Itä-Afrikkaan nykyisen Kenian alueelle. He asuivat siellä lähes kaksi vuotta loppuvuoteen 1910 asti. Suomeen palattuaan Akseli Gallen-Kallela rakennutti toisen ateljeensa Tarvaspään Laajalahden rannalle Espooseen.
Elämä > Ura muusikkona

Kirsti Gallen-Kallela aloitti sellonsoiton opinnot 15-vuotiaana vuoden 1912 alussa Helsingin Musiikkiopistossa. Vuoden kuluttua hän soitti jo Musiikkiopiston oppilasorkesterissa. Gallen-Kallela toimi Tampereen musiikkiopiston sellistinä ja opettajana 1918. Lisäksi hän soitti erilaisissa kokoonpanoissa ja antoi omia konsertteja, joissa äiti Mary Gallen-Kallela säesti.
Elokuussa 1924 Kirsti ja Mary Gallen-Kallela matkustivat valtamerilaiva Niagaralla Yhdysvaltoihin, jonne Akseli Gallen-Kallela oli lähtenyt jo aiemmin. He asuivat Chicagossa ja New Mexicossa noin kaksi vuotta toukokuuhun 1926 asti. Yhdysvalloissa oleskelun aikana Kirsti ja Mary tekivät konserttikiertueen Michiganiin ja Minnesotan suomalaisseuduille. Kirsti soitti selloa Maryn säestäessä häntä pianolla.
Suomeen palattuaan Gallen-Kallela soitti Helsingin Orkesteriyhdistyksessä ja Kansallisteatterissa. Sellonsoitto jatkui aktiivisesti uudelleen 1940-luvulla, jolloin Kirsti soitti muun muassa Helsingin naisorkesterissa ja esiintyi ahkerasti solistina sekä erilaisten kokoonpanojen kanssa.
Elämä > Taide ja taidekäsityö

Kirsti Gallen-Kallela opiskeli taidetta isänsä johdolla Kalelassa 1910-luvun lopussa. Hän sai tehtäväkseen Kantelettaren lastenrunojen kuvituksen, joka valmistui vuonna 1921 WSOY:n kustantamana. Mannerheimin Lastensuojeluliitto teki teoksesta uusintapainoksen 1979. Gallen-Kallela opiskeli myös Firenzessä Sartorin taideakatemiassa vuonna 1921. Unkarin matkalla 1923 hän opetteli keskiaikaista kultaustekniikkaa. Ateneumin taideteollisuuskoulussa vuonna 1928 Gallen-Kallela opiskeli keramiikkaa ja kuvanveistoa.
Isän kuoltua Gallen-Kallela ryhtyi suunnittelemaan ja toteuttamaan mattoja kotonaan Tarvaspään ateljeerakennuksessa ystävänsä Lahja Pelttarin kanssa. Matot olivat näytteillä 1932 Strindbergin taidesalongissa yhteisnäyttelyssä Ville Vallgrenin kanssa, ja hän sai paljon ihailua ja kiitosta osakseen. Kutomon toiminta ei kuitenkaan ollut kannattavaa ja se jäi lyhytaikaiseksi.
Gallen-Kallelan maalauksia, grafiikkaa ja taidekäsityötä esiteltiin näyttelyssä Tarvaspäässä Gallen-Kallelan Museossa 1976 sekä sen jälkeen Tampereella, Lappeenrannassa ja Ruovedellä. Kirsti Gallen-Kallela oli myös yksi Akseli Gallen-Kallelan Museosäätiön perustajajäsenistä ja merkittävä lahjoittaja.
Perhe

Kirsti Gallen-Kallelalla oli veli Jorma Gallen-Kallela sekä sisko Marjatta, joka kuoli jo ennen Kirstin syntymää. Hän oli naimisissa musiikkitieteen professori A. O. Väisäsen kanssa. Heidän ainoa lapsensa oli Kaari Raivio.
Gallen-Kallela on haudattu sukuhautaan Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle. [lähde? ]
Teokset

Isäni Akseli Gallen-Kallela, 1964–1965, uudistettu laitos 1992.
Muistelmia nuoruusvuosiltani 1896–1931, 1982.
Taistelu Akseli Gallen-Kallelan taiteesta : Kirsti Gallen-Kallelan elämä 1932–1980, 1988.
Suuren isän varjossa : Kirsti Gallen-Kallelan elämä, toim. Kaari Raivio, 1997.
Aiheesta muualla

Kirsti Gallén-Kallela Yle Elävässä arkistossa
Kirsti Gallen-Kallela safarilla 1910.
Kristinusko Itä-Timorissa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Itä-Timorissa. Kristinusko on Itä-Timorin suurin uskonto. Suurin osa väestöstä, 97,6 prosenttia, kuuluu roomalaiskatoliseen kirkkoon. Protestanttisiin ja evankelisiin ryhmiin kuuluu 2 prosenttia väestöstä.
Historia

Itä-Timorin enemmistökirkko on katolinen kirkko. Katolisilla on ollut tärkeä rooli itsenäisyyttä johtaneessa  taistelussa. Protestanttinen kirkko on vähemmistökirkko, joka on ylläpitänyt oikeuden ja sovinnon merkitystä. Toinen vähemmistökirkko on helluntailainen Assemblies of God.
Kukonkoivu

Kukonkoivu on kylä Hollolassa. Siellä sijaitsevat Kukonkoivun teollisuuspuisto valtatie 12:n varrella, entinen St1:n huoltoasema, jokamiehenluokan autojen kilpailualue, urheilukenttä, Hollolan nuorisoseuran talo sekä taide- ja käsiteollisuusoppilaitos. Kukonkoivusta Vesalaan erkanee yhdystie 2955, joka oli ennen valtatie 12:n linjaus.
Hollolan nuorisoseurantalo Kukko

1901 perustetun Hollolan nuorisoseuran puinen talo on rakennettu 1905. Siellä järjestetään yksityistilaisuuksia, muun muassa häitä, mutta myös ystävyysvierailuihin liittyviä tanssi- ja musiikkitilaisuuksia. Hollolan nuorisoseura järjestää Hollo ja Martta -musiikkifestivaalin, jonka pienistä esityksistä osa järjestetään Kukossa. Tilaisuuden päätapahtuma järjestetään Sibeliustalossa. Nuorisoseurantalo sijaitsee valtatie 12:n vanhan linjauksen, yhdystie 2955:n varrella.
Kukonkoivun yrityspuisto

Kukonkoivun yrityspuisto on Hollolan kunnan toinen teollisuusalue, joka perustettiin Salpakankaan teollisuusalueen tultua miltei täyteen rakennetuksi. Siellä on autokorjaamoja ja logistiikkaan liittyvää toimintaa. Uusin tulokas on suuri saksalainen puupelletöintiyritys German Pellets GmbH, jolla on 13 hehtaarin alue ja jonka tuotantolaitoksia rakennetaanmilloin?. Hollolan kolmas pääasiassa logistiseen käyttöön tarkoitettu alue on Nostavan logistiikkakeskus, jonka rakentaminen ei ole vielämilloin? alkanut. Neljäs alue, jota suunnitellaanmilloin? yrityskäyttöön, on kantatie 54:n ja valtatie 12:n risteyksen kaakkoispuolella.
Hollola
| --- | --- |
Kyliä ja paikkoja:  Hakosilta • Hankaa • Hedelmätarha • Heinlammi • Herrala • Hälvälä • Kalliola • Kirkonkylä • Kukkila • Kukonkoivu • Laitiala • Länsi-Hollola • Messilä • Miekkiö • Noitala • Okeroinen • Paimela • Pyhäniemi • Sairakkala • Salpakangas • Sarva • Tennilä • Tiirismaa • Uskila • |Vaania • Vanhatalo • Vesala • Vesikansa
Luonto:  Hahmajärvi • Hammonjoki • Iso-Tiilijärvi • Keski-Tiilijärvi • Kiikunlähde • Kintterönsuon aarnimetsä • Kivijärvi • Kotajärvi • Kutajärvi • Kutajärven alue • Laasonpohja • Pirunpesä • Pähkinäkukkula • Riihikallio-Pilkanmäki • Sairakkalanjärvi • Tiirismaan luonnonsuojelualue • Työtjärvi • Vesijärvi • Vähä-Tiilijärvi
Nähtävyyksiä ja tapahtumia:  Herralan kylämuseo • Hiljaisuuden huone • Hollo ja Martta • Hollolan Hirvi • Hollolan keskiaikainen kivikirkko • Hollolan keskiaikatapahtuma • Hollolan kotiseutumuseo • Hollolan kunnantupa • Hälvälän ampumarata • Kapatuosia • Laitialan kartano • Linnamäki • Messilän kartano • Pyhäniemen kartano
Liikenne:  Herralan rautatieasema • Hollolan lentokenttä • valtatie 12 • kantatie 54 • seututie 296 • yhdystie 2955 • yhdystie 2956 • yhdystie 3173 • Launeen tie
Muuta:  Camping Messilä • Hollolan kunnanvaltuusto • Hollolan lukio • Hollolan seurakunta • Hollolan Sanomat • Hollolan Seutu • Hollolan vaakuna
Nuorisoseurantalo
Kuhankeittäjät (suku)

| Kuhankeittäjät (suku) |
| --- | --- |
 Kuhankeittäjä (Oriolus oriolus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kuhankeittäjät Oriolidae
Suku::  Kuhankeittäjät Oriolus  Linnaeus, 1766
Katso myös
   Kuhankeittäjät (suku) Wikispeciesissä   Kuhankeittäjät (suku) Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kuhankeittäjät (Oriolus) on kuhankeittäjien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Kuhankeittäjien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 28 lajia.
Kuhankeittäjiin (Oriolus) kuuluvia lajeja

Afrikankuhankeittäjä Oriolus auratus
Akasiakuhankeittäjä Oriolus larvatus
Borneonkuhankeittäjä Oriolus hosii
Burmankuhankeittäjä Oriolus tenuirostris
Burunkuhankeittäjä Oriolus bouroensis
Filippiinienkuhankeittäjä Oriolus steerii
Guineankuhankeittäjä Oriolus nigripennis
Halmaherankuhankeittäjä Oriolus phaeochromus
Hopeakuhankeittäjä Oriolus mellianus
Huilukuhankeittäjä Oriolus brachyrhynchus
Huppukuhankeittäjä Oriolus xanthornus
Intiankuhankeittäjä Oriolus kundoo
Kastanjakuhankeittäjä Oriolus traillii
Kuhankeittäjä Oriolus oriolus
Luzoninkuhankeittäjä Oriolus isabellae
Munkkikuhankeittäjä Oriolus monacha
Naamiokuhankeittäjä Oriolus chinensis
Naukukuhankeittäjä Oriolus cruentus
Ohjaskuhankeittäjä Oriolus albiloris
Oliivikuhankeittäjä Oriolus sagittatus
Papuankuhankeittäjä Oriolus szalayi
Pikkukuhankeittäjä Oriolus xanthonotus
Sammalkuhankeittäjä Oriolus chlorocephalus
Sãotoménkuhankeittäjä Oriolus crassirostris
Savannikuhankeittäjä Oriolus percivali
Seraminkuhankeittäjä Oriolus forsteni
Timorinkuhankeittäjä Oriolus melanotis
Viherkuhankeittäjä Oriolus flavocinctus
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kuhankeittäjät (Oriolus)
ITIS: Oriolus (englanniksi)
Kummunlampi

Kummunlampi voi tarkoittaa seuraavia:
Kummunlampi, lampi Karstulassa Kummunperän lähellä
Kummunlampi, lampi Karstulassa Sapra-ahon lähellä
Kummunlampi, lampi Kuusamossa
Kummunlampi, lampi Oulussa
Kristinusko Islannissa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Islannissa. Islannin suurin ja virallinen kirkkokunta on luterilainen Islannin kansalliskirkko, johon kuuluu 62,3 prosenttia Islannin väestöstä. Muita kirkkokuntia ovat roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 4 prosenttia väestöstä sekä Reykjavíkin ja Hafnarfjörðurin itsenäiset seurakunnat 4,7 prosentin väestöosuudella.
Historia

Islannin väestö polveutuu skandinaavisista viikingeistä sekä kelttiläisten maahanmuuttajien jälkeläisistä. Islannista tuli kristityksi valtioksi kansankokouksen päätöksellä vuonna 1000. Maassa toteutui myös luterilainen uskonpuhdistus 1500-luvulla. Evankelis-luterilainen kirkko on Islannin kansalliskirkko sekä olennainen osa Islannin historiaa ja kulttuuria. Islannissa toimii myös pieni luterilainen vapaakirkko sekä helluntaikirkko.
Kuijasjärvi

| Kuijasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Ylitornio
Koordinaatit:  66°21′55″N, 24°37′18″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Kuijasjoki 
Järvinumero:  67.992.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  132,2 m  
Rantaviiva:  0,929 km  
Pinta-ala:  3,461 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKuijasjärvi 
Kuijasjärvi  on Lapissa Ylitorniolla Mellakosken kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,5 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Kuijasjoen valuma-alueella (67.99), jonka Kuijasjoen latvaosan valuma-alueeseen (67.992) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 132,2 metriä mpy.
Kosinta

Klassinen kosinta polvistuen.
Kosinta on tilanne, jossa henkilö pyytää toista menemään kanssaan naimisiin. Kosinnan tarkoitus on johtaa avioliittoon. Hyväksytty kosinta saa aikaan sopimuksen avioliiton solmimisesta eli kihlauksen.
Perinteisesti miehen on odotettu kosivan naista. Suomalaisessa kansanperinteessä poikkeuksena tästä olivat neljännesvuotiset karkauspäivät, jolloin myös naisilla oli lupa kosia nuorukaisia. Kieltävästä vastauksesta nuorukaisen tuli ostaa neidolle hyvitykseksi hamekankaita. Naiset eivät ole vastaavasti ostaneet mitään miehille kieltäytyessään kosinnastaan. Nykyisin pariskunnat voivat sopia yhdessä avioliitosta, mutta perinteisesti mies valmistautui kosintaan kertomatta siitä kosittavalle. Tällöin mies osti usein vaatimattoman kultasormuksen jo ennen kosintaa valmiiksi. Mikäli nainen hyväksyi kosinnan, tästä kultasormuksesta tuli hänen kihlasormuksensa. Varsinainen hääsormus ostettiin myöhemmin tai perittiin vanhemmilta. Suomalaiseen perinteeseen on myös kuulunut niin sanottu käden pyytäminen vanhemmilta. Kosinta ei tällöin siis tapahtunut vain parin välillä vaan nuorukaisen tuli vahvistaa avioliitto myös tytön vanhemmilta. Sukujen merkitys oli ennen nykyistä suurempi avioliittoa solmittaessa.
Ennen kosinnat saattoivat tapahtua hyvinkin spontaanisti ja lyhyen tuntemisen jälkeen. Naimattomat nuoret miehet saattoivat kantaa sormusta povitaskussaan aivan varmuuden vuoksi tai kilpakosia kylän ainoita nuoria naisia. Länsimaissa naisella on ollut usein oikeus päättää hyväksyykö hän kosinnan vai ei. Aasian kulttuureissa sekä uskonnollisissa yhteisöissä järjestetyt avioliitot ovat tyypillisempiä ja kosinta tapahtuu lähes poikkeuksetta vanhempien kesken.
Klassisessa kosinnassa mies polvistuu naisen eteen toisen polven varaan ennen kuin esittää ratkaisevan kysymyksen.