stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Diaramana

| Diaramana |
| --- | --- |
 Diaramana
 Koordinaatit: 12°50′42″N, 5°24′39″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Ségoun alue
Piiri:  Blan piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  20 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Diaramana on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Blan piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen eteläpuolisella tasangolla 50 kilometriä Blasta itään. Kunnassa on 20 100 ja keskuskylässä 5 200 asukasta (vuonna 2009).
Diaramanan kunta rajoittuu lännessä Blan piirin Samabogon ja pohjoisessa Yangasson kuntiin sekä idässä ja etelässä Sikasson alueeseen.
Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaat ovat bambaroita, miniankoja, fulbeja ja boboja. Yleisimmät kielet ovat bambara ja minianka. Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on kristittyjä ja animisteja.
Diaramanan kautta kulkee RN6 ja RN12 -maanteiden välinen huonokuntoinen maapohjatie. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, metsien hyödyntäminen ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, riisi, durra, puuvilla, maapähkinä, lehmänpapu ja maapapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, aasit, siat ja vuohet. Diaramanassa ja eräissä muissa kylissä pidetään viikoittaiset markkinat. Palveluihin kuuluvat kaksi lastentarhaa, kymmenen alakoulua, kaksi yläkoulua, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED), lukutaitokeskuksia ja koraanikouluja, kulttuurikeskus, kaksi terveyskeskusta ja neuvola.
Brasilia kesäolympialaisissa 2016

Brasilia osallistui vuoden 2016 kotikisoihinsa Rio de Janeirossa 465 urheilijan joukkueella. Lipunkantajana avajaisissa toimi viisiottelija Yane Marques.
Mitalistit > Kultaa

Rafaela Silva – judo, naisten 57 kg
Thiago Braz da Silva – yleisurheilu, miesten seiväshyppy
Robson Conceição – nyrkkeily, miesten 60 kg
Martine Grael ja Kahena Kunze – purjehdus, naisten 49er FX
Alison Cerutti ja Bruno Schmidt – rantalentopallo, miehet
Weverton Pereira da Silva, Zeca, Rodrigo Caio, Marquinhos, Renato Augusto, Douglas Santos, Luan Vieira, Rafinha, Gabriel Barbosa, Neymar, Gabriel Jesus, Walace, William de Asevedo Furtado, Luan Garcia, Rodrigo Dourado, Thiago Maia, Felipe Anderson ja Uilson – jalkapallo, miehet
Mitalistit > Hopeaa

Felipe Almeida Wu – ammunta, miesten 10 m ilmapistooli
Diego Hypólito – telinevoimistelu, miesten permanto
Arthur Zanetti – telinevoimistelu, miesten renkaat
Isaquias Queiroz – ratamelonta, miesten kanadalaisyksikkö 1000 m
Ágatha Bednarczuk ja Bárbara Seixas – rantalentopallo, naiset
Isaquias Queiroz ja Erlon Silva – ratamelonta, miesten kanadalaiskaksikko 1000 m
Mitalistit > Pronssia

Mayra Aguiar – judo, naisten 78 kg
Rafael Silva – judo, miesten yli 100 kg
Arthur Mariano – telinevoimistelu, miesten permanto
Poliana Okimoto – uinti, naisten 10 km avovesiuinti
Isaquias Queiroz – ratamelonta, miesten kanadalaisyksikkö 200 m
Maicon de Andrade – taekwondo, miesten yli 80 kg
Mitalistit > Uinti

| Urheilija | Matka | Alkuerät> Aika | Alkuerät> Sija | Välierät> Aika | Välierät> Sija | Loppukilpailu> Aika | Loppukilpailu> Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Brandonn Almeida | Miesten 400 metrin sekauinti | 4.17,25 | 15. | — | — | Ei edennyt | Ei edennyt |
| Luiz Atlamir | Miesten 400 m vapaauinti | 3:50,82 | 32. | — | — | Ei edennyt | Ei edennyt |
| Felipe França | Miesten 100 metrin rintauinti | 59,01 | 3. | 59.35 | 6. | 59,38 | 7. |
| João Gomes | Miesten 100 metrin rintauinti | 59,46 | 8. | 59,40 | 7. | 59,31 | 5. |
| Urheilija | Matka | Alkuerät> Aika | Alkuerät> Sija | Välierät> Aika | Välierät> Sija | Loppukilpailu> Aika | Loppukilpailu> Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Daynara de Paula | Naisten 100 metrin perhosuinti | 57,92 | 14. | 58,65 | 16. | Ei edennyt | Ei edennyt |
| Daiene Dias | Naisten 100 metrin perhosuinti | 58,15 | 15. | 58,52 | 14. | Ei edennyt | Ei edennyt |
| Joanna Maranhão | 400 m sekauinti | 4:38,88 | 15. | — | — | Ei edennyt | Ei edennyt |
| Larissa Oliveira Etiene Medeiros Daynara De Paulo Manuella Lyrio | Naisten 4×100 metrin vapaauintiviesti | 3:39,40 | 11. | — | — | Ei edennyt | Ei edennyt |
| Etiene Medeiros | 100 m selkäuinti | 1.01,70 | 25. | Ei edennyt | Ei edennyt | Ei edennyt | Ei edennyt |
Edwin Ifeanyi

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 28. huhtikuuta 1972 (ikä 52)
Syntymäpaikka: Kamerun
Kansalaisuus:  Kamerun
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1995-1997 1998 1999 1999 2000 | Tokyo Gas Verdy Kawasaki Omiya Ardija Oita Trinita Montedio Yamagata |  |
Maajoukkue
| 1992–1994 | Kamerun | 2 (0) |
Edwin Ifeanyi (s. 28. huhtikuuta 1972) on kamerunilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Ifeanyi debytoi Kamerunin maajoukkueessa 1992. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Delta (Pimeyden albumi)

| Delta Pimeys |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 20. syyskuuta 2019
 Kesto: 40.19
 Levy-yhtiö: M. Dulor
Listasijoitukset
  38. (albumilista)    6. (fyysinen albumilista)
Pimeyden muut julkaisut
| Silkkitie 2017 | Delta 2019 |   |
Delta on rockyhtye Pimeyden neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 20. syyskuuta 2019.
Kappaleet

Mä en oo unohtanut sua – 3.40
Eikö ne tiedä – 3.20
Olen rakastanut – 3.33
Aave – 3.32
Aivot narikkaan – 3.31
Kiinni – 3.47
Piruparka – 3.34
Pidä lujaa musta kii – 3.01
Laput silmillä – 3.49
Viimeinen laulu – 4.03
Mä en tänne jää – 4.24
Arvostelut

Desibeli.net:
Keskisuomalainen:
Soundi:
Eino Karrakoski

Kaarlo Eino Karrakoski (12. joulukuuta 1901 Lohja – 28. helmikuuta 1986 Lohja) oli suomalainen osuustoimintaliikkeen vaikuttaja ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Karrakosken vanhemmat olivat maanviljelijä Kaarlo Oskari Karrakoski ja Mathilda Vilhelmina Veranen ja puoliso vuodesta 1930 Irma Emma Kaisa Pantsar. Karrakoski tuli ylioppilaaksi Lohjan yhteiskoulusta 1921 ja valmistui agronomiksi 1927. Hän oli Muuruvedellä maamieskoulun opettaja 1927–1928, Pohjois-Karjalan tietopuolisen karjanhoitokoulun johtaja 1928–1929, Lohjan Maidonmyyntiosuuskunnan, vuodesta 1940 Maatalousosuuskunta Tuotte, toimitusjohtaja 1929–1955 ja Lohjan Osuusteurastamon,  vuodesta 1935 Länsi-Uudenmaan Osuusteurastamo, toimitusjohtaja 1929–1964. Kansanhuoltoministeriön toimistopäällikkö hän oli 1940–1941. Karraskoski oli Lohjan kunnanvaltuuston jäsen 1935–1944 ja hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Karrakoski oli reservin kapteeni (1942). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1962.
Erkki Koskenniemi

| Erkki Koskenniemi> Kirkolliskokousedustaja (ev.lut.) |
| --- | --- |
 2012– 
Henkilötiedot
Koko nimi:  Erkki Tuomas Koskenniemi
Syntynyt: 2. lokakuuta 1956 (ikä 68) Turku, Suomi
Ammatti:  pappi
Muut tiedot
Koulutus:  teologian tohtori (1992)
Tutkinnot:  Åbo Akademi
Uskonto:  kristinusko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Erkki Tuomas Koskenniemi (s. 2. lokakuuta 1956 Turku) on suomalainen pastori, tutkija ja kirkolliskokousedustaja. Hän toimi Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen raamattukoulutuksen sihteerinä vuoteen 2023 eläkkeelle jäämiseensä saakka.
Koskenniemi on koulutukseltaan teologian tohtori Åbo Akademista. Hän työskenteli vuosina 1980–1983 Turun yliopistossa opettajana ja tämän jälkeen SLEY:n raamattukoulutuksen sihteerinä. Koskenniemi on toiminut arkkihiippakunnan hiippakuntavaltuuston edustajana vuosina 2008–2011 ja kirkolliskokousedustajana vuodesta 2012 lähtien.
Julkaisut

Laki ja evankeliumi : ensimmäinen ja toinen väittely antinomilaisia vastaan 1537 ja 1538, SLEY-kirjat 1983 (suom.)
Der philostrateische Apollon, Societas scientiarum Fennica 1991
Apollonios von Tyana in der neutestamentlichen Exegese, Mohr 1994
Miten Jumala uudistaa kirkkoa : invocavit-viikonsaarnat v. 1522',' Sley-kirjat 1996
Eino Kalima

Eino Kalima 1930-luvun alussa.
Eino Armas Kalima (vuoteen 1906 Landgren, 19. huhtikuuta 1882 Sääminki – 14. helmikuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen teatterinjohtaja ja ohjaaja sekä professori.
Eino Kalima syntyi Säämingin Kallislahdessa tilanomistaja ja valtiopäivämies Hugo Landgrenin perheeseen. Hänen veljensä oli kielitieteilijä Jalo Kalima. Eino Kalima kävi koulua Savonlinnassa ja pääsi ylioppilaaksi Suomalaisesta Realilyseosta 1900. Sen jälkeen hän valmistui kandidaatiksi Helsingin yliopistosta ja opiskeli stipendiaattina Moskovassa (1904–1907) ja Pietarissa (1907–1908). Tällöin hän perehtyi hyvin venäläiseen teatteriin ja alkoi kääntää venäläistä näytelmäkirjallisuutta. Hän toimi myös kirjallisuudentutkijana ja näytelmäkriitikkona.
Venäjän vallankumous esti Kaliman suunnittelemat jatko-opinnot Venäjällä. Kotimaahan palattuaan hän ryhtyi kirjallisuus- ja teatteriarvostelijaksi ja kirjallisuuden suomentajaksi. Maltillisen ja älykkään kriitikon maineeseen noussut Kalima otettiin 1913 Kansallisteatterin johtokuntaan ja 1914 sen apulaisjohtajaksi. Suomen itsenäistyttyä hän toimi pitkäaikaisena Kansallisteatterin johtajana vuosina 1917–1950. Hänen tehtäviinsä kuului myös teatterin pääohjaajana toimiminen. Slaavilaisten kielten taitajana hän ohjasi paljon venäläisiä, puolalaisia ja tšekkiläisiä näytelmiä. Taiteellisen työn osalta Kalima tunnetaan etenkin Tšehov-kääntäjänä ja -ohjaajana. Kaliman tunnetuimpia Tšehov-käännöksiä ovat Kirsikkapuisto (1960) ja Vanja-eno (1960). Lisäksi hänet tunnetaan muun muassa Leo Tolstoin Anna Kareninan alkuperäisenä kääntäjänä. Näyttämökaudelle 1965-66 Kalima ohjasi kolmannen versionsa Vanja-enosta. Se esitettiin Kansallisteatterin pienellä näyttämöllä.
Eino Kalima sai professorin arvonimen vuonna 1947. Kaliman mukaan on nimetty Eino Kalima -palkinto. Sen jakaa joka kolmas vuosi erillinen palkintolautakunta, johon on kuulunut muun muassa teatteriarvostelijoita, ansiokkaasta Suomen Kansallisteatterissa tehdystä ohjauksesta.
Daniel Cormier

| Daniel Cormier |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. maaliskuuta 1979 (ikä 45) Lafayette, Louisiana, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Vapaaottelija
Aktiivisena:  2009–2020
Pituus:  179 cm
Paino:  93 kg
Painoluokka:  alempi raskassarja (2014–2018) raskassarja (2009–2013, 2018–2020)
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  vapaapaini, potkunyrkkeily, brasilialainen jujutsu
Seura:  American Kickboxing Academy
Tilastot
Ottelut:  26
Voitot:  22
– tyrmäyksellä:  10
– luovutuksella:  5
– päätöksellä:  7
Tappiot:  3
– tyrmäyksellä:  1
– päätöksellä:  2
Ei tuomiota/mitätöity:  1
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten vapaapaini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten vapaapaini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten vapaapaini.MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten vapaapaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Baku 2007 | 96,0 kg |  |
Daniel Ryan Cormier (s. 20. maaliskuuta 1979 Lafayette, Louisiana) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut vapaaottelija. Hän oli UFC:n alemman raskaansarjan ja raskaansarjan mestari. Cormier teki debyyttinsä UFC:ssä huhtikuussa 2013. Heinäkuussa 2018 hänestä tuli UFC historian toinen ottelija, joka on pitänyt hallussaan kahden eri painoluokan mestaruuksia samaan aikaan. Ja ensimmäinen joka on puolustanut molemmissa painoluokissa mestaruuksiaan.
Ennen vapaaottelu-uraansa Cormier oli olympiatason vapaapainija. Hän voitti MM-pronssia 96 kilon sarjassa vuoden 2007 MM-kilpailuissa.
Vapaaottelu-uransa ensimmäisen tappion Cormier kärsi Jon Jonesia vastaan tuomaripäätöksellä UFC 182 -tapahtumassa. Seuraavassa ottelussaan Cormier kuitenkin voitti itselleen vapaana olleen alemman raskaansarjan mestaruusvyön päihittämällä Anthony Johnsonin kuristuksella.
Vapaaottelu

Painiuran jälkeen Cormier päätti kokeilla uraa vapaaottelijana ja harjoitteli American Kickboxing Academyssa yhdessä Cain Velasquezin, Jon Fitchin ja Josh Koscheckin kanssa.
Vapaaottelu > Strikeforce (2009–2013)

Cormier otteli ensimmäisen ammattilaisottelunsa Strikeforcessa 25. syyskuuta 2009 Gary Frazieria vastaan. Hän voitti kamppailun teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä.
2010 Cormier otteli viidesti, joista kaksi otteli mestaruusotteluita raskaassasarjassa. Maaliskuussa hän otteli toisen kerran Strikeforcessa John Devinen, jonka Cormier voitti tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä minuutin jälkeen. Kahden ottelun jälkeen Cormier matkasi Australiaan, jossa hän otteli XMMA 2 -tapahtumassa XMMA:n raskaansarjan mestaruudesta Lucas Brownea vastaan, joka oli voittanut mestaruuden joulukuussa 2009. Cormier voitti mestaruuden teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisen erän lopussa. Voiton jälkeen Cormier palasi Yhdysvaltoihin ja otteli elokuussa Tony Johnsonia vastaan King of the Cage organisaation raskaansarjan mestaruudesta. Cormier voitti uransa toisen vapaaottelumestaruuden takakuristuksella ensimmäisessä erässä. Viikkoa myöhemmin Cormier palasi Strikeforceen ja voitti Jason Rileyn luovutuksella, jotka olivat lyöntien seurauksena ensimmäisessä erässä jo minuutin jälkeen. Marraskuussa Cormier palasi Australiaan puolustamaan XMMA mestaruuttaan. Hän sai vastaansa Soa Palelein, joka oli aiemmin otellut yhden ottelun UFC:ssä ja Pridessa. Cormier onnistui puolustamaan mestaruuttaan, kun Palelei luovutti ottelun Cormierin lyöntien johdosta.
Vapaaottelu > Strikeforce (2009–2013) > Raskaansarjan turnauksen mestaruus (2012)

2011 Cormier jatkoi Strikeforcessa ja voitti tammikuussa Strikeforce Challengers: Woodley vs. Saffiedine -tapahtumassa Devin Colen tuomariäänin. Cormier kohtasi seuraavaksi kesäkuussa Jeff Monsonin, jonka hän voitti myös tuomariäänin. Syyskuussa Cormier korvasi Alistair Overeemin, joka ilmoitti heinäkuussa haluavansa pidemmän toipumisajan edellisestä ottelustaan kesäkuussa, eikä sen vuoksi halunnut otella syyskuussa. Cormier kohtasi Antônio Silvan, jonka hän onnistui tyrmäämään ensimmäisen erän lopussa ja eteni voiton myötä loppuotteluun.
Loppuottelu käytiin 19. toukokuuta 2012, jossa Cormier kohtasi Josh Barnettin. Viisieräinen mestaruusottelu käytiin Strikeforce: Barnett vs. Cormier -tapahtumassa, jonka hän voitti tuomariäänin.
Mestaruuden jälkeen Cormier otteli vielä yhden ottelun Strikeforcessa tammikuussa 2013, jonka jälkeen organisaatio lakkautettiin. Hän voitti Dion Staringin teknisellä tyrmäyksellä toisen erän lopussa.
Vapaaottelu > UFC (2013–2020)

Strikeforcen siirryttyä Zuffan omistukseen ja lakkautettua toimintansa Zuffan toinen omistama organisaatio UFC valitsi osan entisistä ottelijoista heidän organisaatioonsa. Cormier oli yksi näistä ja otteli 20. huhtikuuta 2013 UFC:n entistä raskaansarjan mestaria Frank Miria vastaan, joka oli juuri otellut edellisessä ottelussa raskaansarjan mestaruudesta. Cormier voitti kamppailun tuomariäänin (30–27, 30–27, 30–27). Lokakuussa hän voitti myös Roy Nelsonin tuomariäänin (30–27, 30–27, 30–27).
Vapaaottelu > UFC (2013–2020) > Siirtyminen alempaan raskaaseensarjaan (2014–2018)

Cormier oli aiemmin huhtikuussa 2013 harkinnut siirtyvänsä painoluokkaa alemmaksi, kun hänen seurakaveri Cain Velasquez oli samassa painoluokassa raskaansarjassa, sekä koettuaan olevan hieman liian pieni raskaaseensarjaan. Helmikuussa 2014 Cormier otteli ensimmäisen kerran uudessa painoluokassa Patrick Cumminsia vastaan, jonka hän voitti teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä jo minuutin jälkeen. Toukokuussa Cormier kohtasi entisen Priden välisarjan mestarin ja myöskin olympiatason painijan Dan Hendersonin. UFC 173 -tapahtumassa käyty kamppailu päättyi Cormierin voittoon takakuristuksella kolmannen eli viimeisen erän lopussa.
Vapaaottelu > UFC (2013–2020) > Haastaminen alemman raskaansarjan mestaruudesta (2015)

Cormier sai tilaisuuden otella alemman raskaansarjan mestaruudesta, kun Alexander Gustafssonin oli määrä otella hallitsevaa mestaria Jon Jonesia vastaan syyskuussa 2014, mutta joutui jättämään ottelun väliin revenneen nivelkierukan vuoksi. Elokuussa Jones puolestaan ilmoitti joutuvansa jättämään kamppailun väliin loukkaantumisen vuoksi. Ottelulle määrättiin uudeksi ajankohdaksi 3. tammikuuta 2015 UFC 182 -tapahtumassa. Cormier koki uransa ensimmäisen tappion hävittyään Jonesille tuomariäänin (49-46, 49-46, 49-46). Cormier sai Jonesin tavoin Illan kamppailu bonuksen.
Vapaaottelu > UFC (2013–2020) > Raskaansarjan mestaruus (2018–2019)

Daniel Cormier kohtasi seuraavaksi UFC:n raskaansarjan mestarin Stipe Miocicin, joka oli rikkonut raskaansarjan ennätyksen eniten puolustettuja mestaruuksia. Ottelu käytiin 7. heinäkuuta 2018 UFC 226 -tapahtumassa. Cormier voitti ottelun tyrmäyksellä ensimmäisen erän lopulla, jonka myötä hänestä tuli samalla historian toinen ottelija UFC:ssä, joka on pitänyt hallussaan kahden eri painoluokan mestaruuksia samanaikaisesti. Tämän lisäksi historian viides ottelija, joka on voittanut useamman eri painoluokan mestaruuden UFC:ssä. Mestaruuden lisäksi Cormier palkittiin Illan suoritus bonuksella. Ottelun jälkeen UFC:n entinen raskaansarjan mestari Brock Lesnar astui kehään hyväksyen haasteen otella Cormieria vastaan raskaansarjan mestaruudesta. 3. marraskuuta Cormier sai tehdä lisää historiaa kohdattuaan Derrick Lewisin, joka oli noussut ykköshaastajaksi voitettuaan viimeisestä kymmenestä ottelusta yhdeksän. Cormier puolusti mestaruuttaan melko helposti New Yorkissa voitettuaan ottelun toisessa erässä takakuristuksella. Samalla Cormierista tuli ensimmäinen ottelija, joka on puolustanut molempia mestaruusvöitään oltuaan yhtäaikaa kummankin painoluokan mestarina.
Erkki Määttänen

Erkki Määttänen on suomalainen televisio-ohjaaja ja tuottaja. Hän työskentelee toimittajana Yleisradiossa ja on tehnyt televisioon dokumentteja yli 30 vuoden ajan. Määttänen on työskennellyt ohjaajana Yleisradion monikameratuotannoissa Suomessa ja Venäjällä sekä toiminut tuottajana television dokumenttitoimituksessa.
Määttänen on käsikirjoittanut, kuvannut ja äänittänyt yli 80 kappaletta 30–60 minuutin pituisia dokumenttielokuvia sekä Yleisradion että tuotantoyhtiönsä Videomagnumin kautta. Näistä 20 käsittelee muun muassa amerikansuomalaisten elämää Yhdysvalloissa ja Venäjällä. Lisäksi Määttänen on valmistanut televisioon kymmeniä lyhytelokuvia. Vuosien varrella Määttänen on kuvannut ja äänittänyt dokumenttielokuvia myös muille suomalaisille dokumentaristeille ja pitänyt  Suomessa, Virossa ja Yhdysvalloissa elokuva-alan luentoja eri oppilaitoksissa. Määttäsen tuotannolle ominaista on ihmisläheisyys: hän usein tutustuu läheisesti dokumenttielokuvan aiheena olevaan ihmiseen ja kuvaa ja äänittää elokuvansa itse.
Aiheesta muualla

Erkki Määttänen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Erkki Määttänen Finnfest-festivaaleilla USA:ssa Arkistoitu sivu.
Erkki Määttänen Murmanskin TV- ja dokumenttielokuvafestivaaleilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Dinocephalia

| Dinocephalia |
| --- | --- |
 Titanophoneus
 Permikausi Word-vaihe–Capitan-vaihe  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Kladi::  Synapsidit Synapsida
Lahko::  Terapsidit Therapsida
Alalahko::  †Dinocephalia  Seeley, 1895
Alaryhmät
 †Anteosauria  †Estemmenosuchidae  ?†Phreatosuchidae  †Tapinocephalia 
Katso myös
   Dinocephalia Wikispeciesissä   Dinocephalia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dinocephalia (nimen merkitys: ”kamalat päät”) on sukupuuttoon kuollut terapsidien alalahko, jonka jäsenet elivät permikauden keskisen epookin, Guadalupen aikana, ja olivat aikansa hallitseva eläinryhmä. Alalahkoon kuului sekä kasvin- että lihansyöjiä. Viimeiset Dinocephalian edustajat hävisivät Capitan-vaiheen lopuilla.
Ominaisuudet

Dinocephalia on jokseenkin "primitiivinen" terapsidien ryhmä, jolla leukalihasten kiinnittymiseen liittyvä ohimoaukko on pienehkö, niiltä puuttui suuontelon nenäontelosta erottava suulaki, ja niiden alaleukaluu on vain kohtuullisen kokoinen muihin alaleuan luihin verrattuna. Esimerkiksi nisäkkäillä se on alaleuan ainoa luu. Primitiivisten ominaisuuksien lisäksi Dinocephalialle tyypillisiä ominaisuuksia ovat esimerkiksi paksuuntunut kallo, alas kääntyvä kuono ja lomittuvat etuhampaat.
Dinocephalian edustajat kuuluivat permikauden suurimpiin eläimiin, vain Pareiasauridae-heimon matelijat ja Caseidae-heimon synapsidit ylsivät niiden kokoluokkaan. Esimerkiksi Tapinocephalus saattoi painaa jopa yli tonnin. Kladin Anteosauria lajit olivat aikansa hallitsevia petoja ja Tapinocephaliaan kuuluivat kasvejasyövä Tapinocephalidae-heimo, sekä kaikkiruokaisia lajeja sisältävä  heimo Titanosuchidae.
Luokittelu

Kladi: Synapsida (synapsidit)
Lahko: Therapsida (terapsidit)
Alalahko: Dinocephalia
Suku: Brithopus
Heimo: Estemmenosuchidae
?Heimo: Phreatosuchidae
?Suku: Phreatosuchus
?Suku: Phreatosaurus
Kladi: Anteosauria
Heimo: Anteosauridae
Alaheimo: Anteosaurinae
Alaheimo: Syodontinae
Kladi: Tapinocephalia
Heimo: Deuterosauridae
Heimo: Styracocephalidae
Suku: Styracocephalus
Heimo: Tapinocephalidae
Heimo: Titanosuchidae
Luokittelu > Fylogenia

Rubidge & Sidor (2001):
E. Amson & M. Laurin (2011)
Moschopsin luuranko
Delta (albumi)

| Delta Delta Goodrem |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2006–2007
 Julkaistu: 20. lokakuuta 2007
 Tuottaja(t): Stuart Crichton, Marius DeVries, Andrew Frampton, Steve Kipner, John Shanks
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 47.56
 Levy-yhtiö: Epic
Delta Goodremin muut julkaisut
| Innocent Eyes 2006 | Delta 2007 | Child of the Universe 2012 |
Singlet albumilta Delta
 ”In This Life” Julkaistu: 15. syyskuuta 2007  ”Believe Again” Julkaistu: 10. joulukuuta 2007  ”You Will Only Break My Heart” Julkaistu: 29. maaliskuuta 2008  ”I Can’t Break It to My Heart” Julkaistu: 16. elokuuta 2008
Delta on australialaisen laulajan Delta Goodremin albumi vuodelta 2007. Goodrem on kuvaillut albumin musiikin olevan tunnelmaltaan "valoisampaa" kuin edellisen synkempiä teemoja käsitelleen Mistaken Identity -albumin musiikki.
Kappaleet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Alkuperäispainos Believe Again – 5.48 (säv. Stuart Crichton, Delta Goodrem, Tommy Lee James, Brian McFadden)  In This Life – 3.47 (säv. Crichton, Goodrem, Lee James, McFadden)  Possessionless – 4.22 (säv. Andrew Frampton, Goodrem, Steve Kipner, Wayne Wilkins, McFadden)  God Laughs – 4.09 (säv. Frampton, Goodrem, Kipner, Wilkins)  You Will Only Break My Heart – 3.03 (säv. Crichton, Goodrem, Lee James, McFadden)  The Guardian – 3.48 (säv. Carl Björsell, Carl Falk, Sharon Vaughn)  Bare Hands – 3.44 (säv. Frampton, Goodrem, Kipner, Wilkins)  Woman – 4.30 (säv. Steve Mac, Wayne Hector)  I Can’t Break It to My Heart – 4.00 (säv. Goodrem, Savan Kotecha, Kristian Lundin)  Brave Face – 3.45 (säv. Frampton, Goodrem, Kipner, Wilkins)  One Day – 3.38 (säv. Crichton, Goodrem, Lee James, McFadden)  Angels in the Room – 4.22 (säv. Crichton, Goodrem, Lee James, McFadden)  Right Here in My Heart – 4.10 (iTunesin bonuskappale, säv. Paul Barry, Goodrem)  |  Japanin painos Believe Again — 5:48  In This Life — 3:47  Possessionless — 4:22  God Laughs — 4:09  You Will Only Break My Heart — 3:03  The Guardian — 3:48  Bare Hands — 3:44  Woman — 4:30  I Can’t Break It To My Heart — 4:00  Brave Face — 3:45  One Day — 3:38  Angels in the Room — 4:22  Breathe In, Breathe Out – 3.34 (säv. Crichton, Goodrem, Lee James)  Together We Are One – 4.15 (säv. Guy Chambers, McFadden, Goodrem)  |  Yhdysvaltain painos Believe Again — 5:48  In This Life (remix) — 3:47  Possessionless — 4:22  Born to Try (remix) – 4.03 (säv. Goodrem, Audius Mtawarira)  Bare Hands — 3:44  God Laughs — 4:09  You Will Only Break My Heart — 3:03  Woman — 4:30  Brave Face — 3:45  I Can’t Break It To My Heart — 4:00  One Day — 3:38  Angels in the Room” — 4:22  In This Life (acoustic) – 3.45 (iTunesin bonuskappale)  |
Breathe In, Breathe Out (In This Life)
Take Me Home (In This Life)
Fortune & Love (Believe Again)
Fever (Believe Again)
Unsure (Believe Again)
Black Velvet (live) (You Will Only Break My Heart)
Burn For You (live) (I Can’t Break To My Heart)
Edge of Seventeen (live) (I Can’t Break To My Heart)
Arvostelut

Allmusic: