stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Etelä-Illinoisin yliopisto (Carbondale)

| Etelä-Illinoisin yliopisto (Carbondale)> Southern Illinois University Carbondale |
| --- | --- |
Motto:  Deo Volente
Perustettu:  1869
Tyyppi:  Julkinen
Sijainti:  Carbondale, Illinois  Yhdysvallat
Sivusto:  https://siu.edu/
Etelä-Illinoisin yliopisto (Carbondale) (engl. Southern Illinois University Carbondale, lyh. SIUC) on Yhdysvaltain Illinoisissa sijaitseva julkinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1869, ja se sijaitsee Carbondalen kaupungissa.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Nashvillen taistelu

Nashvillen taistelu oli Yhdysvaltain sisällissotaan kuulunut taistelu. Se käytiin 15. – 16. joulukuuta 1864 etelävaltioiden ja pohjoisvaltioiden joukkojen välillä. Pohjoisvaltioiden joukkoja komensi kenraali George H. Thomas ja etelävaltioiden kenraali John Bell Hood. Pohjoisvaltiot voittivat taistelun.
Taustaa

Kenraali William Tecumseh Sherman oli hyökännyt keväällä 1864 Tennesseestä Atlantaa kohti. Hän valtasi kaupungin syyskuussa. Sherman ei kuitenkaan pystynyt tuhoamaan alueella operoinutta etelävaltioiden armeijaa, jota johti Hood. Shermanin yhteydet tukialueelle pohjoiseen olivat pitkät ja niiden suojaaminen vaati paljon joukkoja. Shermanin tilanne muuttui huonommaksi, kun Hood päätti hylätä kaikki logistiset käsitykset, luikahti Shermanin selustaan ja lähti etenemään luoteeseen kohti Chattanoogaa. Jonkun aikaa Sherman seurasi Hoodia pohjoiseen, mutta lopulta hän irrotti joukoistaan Cumberlandin armeijan Hoodin seuraamiseksi. Cumberlandin armeijaan kuului 62 000 miestä ja sitä komensi kenraali Thomas.
Hoodin tavoitteena oli saada koko Shermanin armeija seuraamaan, joten hän ei onnistunut tavoitteessaan. Sen sijaan Sherman sai edetä vapaasti Atlantasta kaakkoon, kun Hood oli hylännyt tärkeimmän sotanäyttämön. Tilanteessa siis vastakkain olleet armeijat liikkuivat vastakkaisiin suuntiin: Hood luoteeseen ja Sherman kaakkoon.
Taistelu

Thomas keskitti päävoimansa Nashvilleen. Hood oli ryhmittynyt kaupungin eteläpuolelle. Nashvillen taistelu alkoi 15. joulukuuta noin kello 10 aamulla, kun pohjoisvaltioiden joukot hyökkäsivät Hoodin vasenta siipeä vastaan. Myöhemmin iltapäivällä Hoodin keskusta joutui vetäytymään taaksepäin sitä vastaan suunnatun hyökkäyksen tieltä. Pohjoisvaltioiden joukot kiersivät Hoodin vasemman sivustan taakse 16. joulukuuta puoleen päivään mennessä. Iltaan mennessä Hoodin vasen siipi lyötiin taistelussa ja hän joutui vetäytymään taistelukentältä.
Käytännössä Thomas tuhosi taistelussa Hoodin huonosti huolletun armeijan.
Seuraukset

Hoodin armeijan tuhoaminen varmisti Georgiassa operoineen Shermanin armeijan yhteydet luoteeseen ja Sherman saattoi edetä Georgiasta vapaasti kohti pohjoista.
Ursin

Ursin tai af Ursin on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
af Ursin, suku
Eeppi Ursin (s. 1977), laulaja, säveltäjä ja sanoittaja
Kalervo af Ursin (1920–2004), korkeushyppääjä
Martti Ursin (1934–2011), yritysjohtaja, kansanedustaja (Kokoomus)
Nils Ursin (s. 1974), basisti
Nils Abraham af Ursin (1785–1851), lääkäri, professori
Nils Robert af Ursin (1854–1936), poliitikko, opettaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Justin Henry

| Justin Henry> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. toukokuuta 1971 (ikä 53) Rye, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1978–
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Justin Henry (s. 25. toukokuuta 1971 Rye, New York Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Henry tunnetaan parhaiten roolistaan huoltajuuskiistaa käyvien vanhempien lapsena elokuvassa Kramer vastaan Kramer. Rooli toi hänelle Young Artist -palkinnon ja Oscar-ehdokkuuden parhaasta miessivuosasta.
Etelä-Illinoisin yliopisto (Edwardsville)

| Etelä-Illinoisin yliopisto (Edwardsville)> Southern Illinois University Edwardsville |
| --- | --- |
Perustettu:  1957
Tyyppi:  Julkinen
Sijainti:  Edwardsville, Illinois  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.siue.edu/
Etelä-Illinoisin yliopisto (Edwardsville) (engl. Southern Illinois University Edwardsville, lyh. SIUE) on Yhdysvaltain Illinoisissa sijaitseva julkinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1957, ja se sijaitsee Edwardsvillen kaupungissa.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Jacksonvillen yliopisto

| Jacksonvillen yliopisto> Jacksonville University |
| --- | --- |

Motto:  Fiat Lux
Perustettu:  1934
Tyyppi:  Yksityinen
Sijainti:  Jacksonville, Florida  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.ju.edu/
Jacksonvillen yliopisto (engl. Jacksonville University, lyh. JU) on Yhdysvaltain Floridassa sijaitseva yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1934, ja se sijaitsee Jacksonvillen kaupungissa.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Stetsonin yliopisto

| Stetsonin yliopisto> Stetson University |
| --- | --- |

Motto:  Fiat Lux
Perustettu:  1883
Tyyppi:  Yksityinen
Sijainti:  DeLand, Florida  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.stetson.edu/
Stetsonin yliopisto (engl. Stetson University, lyh. SU) on Yhdysvaltain Floridassa sijaitseva yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1883, ja se sijaitsee DeLandin kaupungissa.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Bethune-Cookmanin yliopisto

| Bethune-Cookmanin yliopisto> Bethune-Cookman University |
| --- | --- |

Motto:  Enter to learn, depart to serve
Perustettu:  1904
Tyyppi:  Yksityinen
Sijainti:  Daytona Beach, Florida  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.cookman.edu/
Bethune-Cookmanin yliopisto (engl. Bethune-Cookman University, lyh. B-CU) on Yhdysvaltain Floridassa sijaitseva yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1904, ja se sijaitsee Daytona Beachin kaupungissa.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Skanska

| Skanska AB |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXS: SKA B
ISIN:  SE0000113250
Perustettu:  1887
Toimitusjohtaja:  Anders Danielsson
Puheenjohtaja:  Stuart E. Graham
Kotipaikka:  Tukholma
Toimiala:  rakentaminen ja projektikehitys
Liikevaihto:  171 miljardia SEK (2018)
Liikevoitto:  4,8 miljardia SEK (2016)
Henkilöstö:  38 000 (2018)
Tytäryhtiöt:  lukuisia, mm. Skanska Oy, Skanska Sverige Ab, Skanska USA, Skanska UK
Kotisivu:  www.skanska.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Skanskan rakentama Juutinrauman silta.
Skanska on ruotsalainen, kansainvälisesti toimiva kiinteistökehitys- ja rakennuskonserni. Se on Fortune 500 -yritys ja maailman kymmenen suurimman rakennusliikkeen joukossa. Vuonna 2018 konsernin liikevaihto oli noin 16,6 miljardia euroa. Yritys on listattu Tukholman pörssiin, ja sen pääkonttori sijaitsee Tukholmassa. Konsernilla on noin 37 000 työntekijää.
Historia

Yrityksen perusti nuori insinööri Rudolf Fredrik Berg vuonna 1887 nimellä Aktiebolaget Skånska Cementgjuteriet. Yhtiö valmisti koristeellisia betonituotteita kirkkoihin ja julkisiin rakennuksiin. Liiketoiminta siirtyi kuitenkin muutamassa vuodessa rakennusurakointiin. Ensimmäinen kansainvälinen projekti tehtiin Britannian kansalliselle puhelinyhtiölle vuonna 1897. Ulkomaiset investoinnit aloitti Pietarin betoniputkitehdas, joka avattiin vuonna 1902.
1900-luku merkitsi Skånskalle tasaista nousun kautta Ruotsin infrastruktuurin rakentamisen ja kaupungistumisen tarjotessa jatkuvasti uusi projekteja. Merkittävimpiin projekteihin kuuluivat Ruotsin ensimmäinen asfalttitie vuonna 1927, Sandöbron betoninen 254 metriä pitkä kaarisilta ja teollisen asuntorakentamisen mahdollistanut Allbetong-elementtitekniikan kehittäminen vuonna 1952.
Skånska kansainvälistyi voimakkaasti 1950-luvulla. Yhtiö teki runsaasti kansainvälisiä rakennusprojekteja Afrikan eri maissa 1960-luvun lopulla ja itäblokin maissa 1970-luvulla. Yhdysvaltoihin yhtiö laajeni vuonna 1971. Tukholman pörssiin yhtiö noteerattiin vuonna 1965, ja vuonna 1984 Skånska Cementgjuteriet muutti nimensä Skanskaksi.
1990-luvulla konserni kasvoi voimakkaasti, ja liikevaihto kaksinkertaistui muutamassa vuodessa. Nykyinen liikevaihto on nelinkertainen verrattuna vuoteen 1993. Viime vuosina merkittävimpiä projekteja ovat olleet Juutinrauman silta Ruotsin ja Tanskan välillä sekä John F. Kennedyn kansainvälisen lentoaseman pikajunarata yhdessä Bombardierin kanssa. Päämarkkina-alueet ovat Yhdysvallat, Latinalainen Amerikka, Pohjoismaat, Iso-Britannia, Puola, Romania, Unkari, Tšekki ja Slovakia.
Skanska lopetti toimintansa Venäjällä vuonna 2007. Kilpailu venäläisten ja turkkilaisten rakennusliikkeiden kanssa oli yhtiölle kannattamatonta.
Skanska Suomessa

Suomessa konsernin tytäryhtiö on Skanska Oy. Toiminta on jaettu eri yhtiöihin:
Skanska Talonrakennus Oy: talonrakentaminen ja talotekniikkapalvelut
Skanska Infra Oy ja Skanska Industrial Solutions Oy: maa- ja ympäristörakentaminen
Skanska Konevuokraus Oy: konevuokraus
Skanska Kodit: asuntojen projektikehitys
Skanska CDF Oy: toimitilojen projektikehitys
Skanska Oy:n yhteenlaskettu liikevaihto oli vuonna 2016 noin 946 miljoonaa euroa. Henkilöstöä oli vuoden 2016 lopussa  2 018. Skanska Oy:n toimitusjohtaja on Tuomas Särkilahti.
Skanska Suomessa > Historia Suomessa

Skanskalla oli toimisto Helsingissä jo vuosina 1917–1935. Varsinaisesti toiminta alkoi kuitenkin vuonna 1994 rakennusliike Hakan kaatuessa konkurssiin. Skanska perusti Suomeen tytäryhtiön Skanska Oy, joka vastaanotti ja jatkoi Hakan keskeneräiset rakennustyömaat loppuun. Yhtiön hallintoon Skanska sai Hakan entisen johdon lähes kokonaan: toimitusjohtajaksi tuli entinen Hakan toimitusjohtaja Eero Makkonen. Uuden yrityksen tavoite oli kova: jo vuoden kuluttua liikevaihto piti olla yli miljardin. Skanska Oy pääsikin nopeaan kasvuun Hakan työmaiden avulla. Myöhemmin Skanska Oy laajentui lukuisten yritysostojen kautta.
Skanska Suomessa > Kohteita Suomessa

Skanskan rakentama 21-kerroksinen kerrostalo Leppävaaran Torni Espoossa valmistui kesällä 2010. Skanska on rakentanut myös muita tornitaloja: Espoon Kivenlahden Meritorni (1999) on 17-kerroksinen ja Vantaan Tikkurilan Kielotorni (2005) 16-kerroksinen. Jyväskylän Lutakkoon valmistui 15-kerroksinen Horisontti vuonna 2008. Myös vuonna 1997 valmistunut Hartwall Areena (nykyään Helsinki-halli) on Skanskan rakentama. Korkeimmat Skanskan rakentamat talot ovat Helsingin Vuosaaressa sijaitsevat 24-kerroksinen Hyperion (2023) ja 33-kerroksinen  Atlas (2024).
Skanska Ab ja sen tytäryhtiö Skanska Oy sekä Insinööritoimisto Tekra Oy muodostivat Tieyhtiö Nelostie Oy:n, joka voitti vuonna 1997 urakkakilpailun valtatie 4:n rakentamiseksi moottoritieksi Järvenpään ja Lahden Joutjärven välillä.
Lahjusskandaali Argentiinassa

Maakaasuyhtiö Transportadora de Gas Norte (TNG) rakensi maakaasuputken Boliviasta Argentiinaan. Skanska voitti osan tarjouskilpailusta. Transparency Internationalin (TI) raportin (2008) mukaan nimetön vihje ja sisäinen tarkastus paljasti projektissa lahjusepäilyn ja veronkiertoepäilyn. Peiteyrityksen avulla arveltiin maksetun 4,3 miljoonaa dollaria lahjuksia. Skanska erotti seitsemän johtajaa ja maksoi veroja viisi miljoonaa dollaria.
Aiheesta muualla

Skanskan Ruotsin nettisivut (englanniksi) / (ruotsiksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skanska Wikimedia Commonsissa
| n k  OMX Stockholm 30 |
| --- | --- |
 ABB  Alfa Laval  Assa Abloy  Astra Zeneca  Atlas Copco  Autoliv  Boliden  Electrolux  Ericsson  Essity  Evolution  Getinge  Hexagon  Hennes & Mauritz  Investor  Kinnevik  NIBE Industrier  Nordea Bank  Sandvik  SBB  SCA  SEB  Sinch  Sv. Handelsbanken  SKF  Swedbank  Tele2  Telia Company  Volvo 
Päivitetty: 5. tammikuuta 2024
Sääkilta

Sääkilta ry on vapaaehtoinen maanpuolustusjärjestö, joka toimi vuodet 1967–2002 nimellä Säämieskilta ry. Sen tarkoituksena on vaalia maanpuolustushenkeä ja toimia sääpalvelutehtävistä kiinnostuneiden yhdyssiteenä, vaalia killan piiriin kuuluvia historiallisia perinteitä ja yhteisiä muistoja, edistää alalla palvelevien varusmiesten viihtyvyyttä sekä tukea vaikeuksiin joutuneita sotaveteraaneja ja kiltalaisia. Killan  puheenjohtaja vuonna 2024 on Pasi Hölttä.
Historia

Suomalaisen sotilassääpalvelun katsotaan syntyneen 26. heinäkuuta 1924, kun Puolustusministeriön käskylehdessä määrättiin, että saman vuoden elokuun ensimmäisenä päivänä oli perustettava Viipurin sotilasmeterologinen keskusasema. Sen myöhempiä perinnejoukko-osastoja ovat olleet Keskussääasema, Suojelu- ja Sääkoulu, Ilmavoimien Viestikoulu (nyk. Ilmasotakoulu), Tiedustelu- ja Sääkoulu (osa Tiedustelupatteristoa) ja Satakunnan Tykistörykmentti.
Aiheesta muualla

Sääkillan verkkosivut
Volusian piirikunta

Volusian piirikunta (engl. Volusia County) on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 553 284 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on DeLandin kaupunki. Piirikunta perustettiin 29. joulukuuta 1854.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volusian piirikunta Wikimedia Commonsissa
Rannikkoprikaati

| Rannikkoprikaati |
| --- | --- |
 Rannikkoprikaatin joukko-osastotunnus
Toiminnassa:  2015–
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  Suomen merivoimat
Aselajit:  Rannikkojoukot
Tukikohta:  Upinniemi, Kirkkonummi Santahamina, Helsinki
Motto:  Valmius, valvonta ja vaativa koulutus
Värit:  
Marssi:  Rannikkoprikaatin marssi
Vuosipäivät:  30. elokuuta
Komentajat
Nykyinen komentaja:  kommodori Johan Tillander
Rannikkoprikaati (RPR) on 1. tammikuuta 2015 perustettu Suomen merivoimien rannikkojoukkokoulutukseen ja rannikkotaisteluihin erikoistunut valmiusjoukko-osasto.
Merivoimien suomenkielinen varusmiespalvelus aloitetaan prikaatin päätukikohdassa Upinniemessä, Kirkkonummella. Tukikohdan kasarmien peruskorjauksien vuoksi on kuitenkin viime vuosina yksi alokasyksikkö vuorollaan suorittanut alokasjakson Pansion tukikohdassa. Rannikkoprikaati tuottaa jatkuvaa meritilannekuvaa ja valvoo koko Suomenlahden alueellista koskemattomuutta.
Rannikkoprikaati muodostettiin Suomenlahden meripuolustusalueen lakkauttamisen myötä lähinnä Upinniemeen jääneistä ja siirtyneistä yksiköistä, mutta sillä on toimintaa myös Helsingin Santahaminassa. Upinniemessä toimiva aluskalusto, veneitä lukuun ottamatta, on kuulunut 1. tammikuuta 2015 alkaen Rannikkolaivastoon.
Rannikkoprikaati vastaa suomenkielisestä rannikkojoukkojen koulutuksesta. Koulutettavia prikaatissa ovat myös mm. pioneerit, sukeltajat, merivalvojat ja meritiedustelijat. Lisäksi on vuodesta 2023 alkaen Rannikkoprikaatissa koulutettu kaikki Merivoimien suomenkieliset sotilaskuljettajat.
Prikaatin vuosipäivä on 30. elokuuta. Se käyttää Suomenlahden meripuolustusalueen aiemmin käyttämää lippua.
Johto

Kommodori Raimo Pyysalo oli joukko-osaston ensimmäinen komentaja. Nykyinen komentaja on kommodori Johan Tillander.
Johto > Prikaatin komentajat

2015–2016 Kommodori Raimo Pyysalo
2016 Komentaja Kari Huhtala
2016-2019 Kommodori Vesa Tuominen
2019–2021 Kommodori Janne Huusko
2022  Komentaja Matti Linteri
2022-2024 Kommodori Marko Laaksonen
2024– Kommodori Johan Tillander
Joukkoyksiköt

Rannikkoprikaati kouluttaa vuosittain noin 2 000 varusmiestä, joista 30–40 on asepalvelusta suorittavia naisia. Prikaatissa on yli 300 henkilöä sotilas- ja siviilitehtävissä.
Rannikkoprikaatin joukkoyksiköt ovat:
Suomenlinnan rannikkorykmentin tehtäviin kuuluvat asevelvollisten perus- sekä aliupseerikoulutuksen lisäksi muun muassa pintatorjunnan kehittäminen. Rannikkorykmentti koostuu viidestä yksiköstä: meritorjuntaohjuspatterista, viestikomppaniasta, vaikuttamispatterista, merikomppaniasta ja aliupseerikoulusta.
Porkkalan rannikkopataljoona vastaa prikaatin huollon joukkotuotannosta, tukikohdan ja joukkojen huollosta sekä kohteiden vartioinnista. Lisäksi pataljoonan tehtäviin kuuluvat moninaiset maa- ja merikuljetukset ja materiaalin varastointi. Pataljoona koostuu neljästä yksiköstä: huolto-, kuljetus- ja sotilaspoliisikomppanioista sekä materiaalikeskuksesta.
Meritiedustelupataljoonan yksikköihin kuuluvat sukeltajakoulu, meritiedustelukomppania ja erikoistoiminta-osasto. Meritiedustelukomppanian päätehtäviä ovat tiedustelu-, valvonta- ja tulenjohtotehtävät. Sukeltajakoulu kouluttaa kaikki puolustusvoimien sukeltajat ja erikoistoiminta-osasto kouluttaa sotilaita puolustusvoimien erikoistehtäviin.
Aiheesta muualla

Ruotuväki: Merivoimien joukko-osastot valmistautuvat uudistukseen Puolustusvoimat. Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 04.08.2014.
Merivoimien internet-sivusto Puolustusvoimat. Viitattu 11.4.2017
| n k Suomen merivoimien joukko-osastot |
| --- | --- | --- |
|  Merivoimien esikunta  Rannikkolaivasto  Rannikkoprikaati  Uudenmaan prikaati  Merisotakoulu  |  Merivoimien esikunta  Rannikkolaivasto  Rannikkoprikaati  Uudenmaan prikaati  Merisotakoulu  |  |
Luettelo Suomen merivoimien aluksista
Taistelusukeltajia koulutetaan sukeltajakoulussa
Arkkitehtitoimistojen liitto ATL

Arkkitehtitoimistojen Liitto ATL ry on vuonna 1988 perustettu itsenäinen elinkeinoelämän etujärjestö, joka edistää kestävää ja laadukasta, arvoa luovaa suunnittelua, edustaa suomalaisia arkkitehtitoimistoja sekä auttaa luomaan edellytyksiä kansainväliselle menestykselle. Liiton ammatilliset pätevyysvaatimukset ovat tiukat. Jäsenyrityksiä on yli 200.
ATL:n jäseneksi hyväksytyn arkkitehtitoimiston vetäjien tulee olla korkeasti koulutettuja, ammattitaitoisia ja kokeneita, sekä toimiston laadukkaaseen arkkitehtuuriin sitoutunut.
Arkkitehtitoimistojen liitto ATL ry tekee yhteistyötä rakennusalan muitten liittojen kuten SKOLin, RILin, SAFAn ja muiden alan järjestöjen kanssa.
Liiton puheenjohtajat

2024– Sakari Forsman
2019–2023 Veera Rautaheimo
2018-         Vesa Humalisto
2014-2017   Jyrki Iso-Aho
2010-2014 Asko Takala
2006-2009 Samuli Miettinen
2002-2005 Marja Heikkilä-Kauppinen
2000-2001 Aki Davidsson
1998-1999 Pekka Salminen
1996-1997 Raimo Teränne
1994-1995 Pekka Helin
1992-1993 Matti Seppänen
Aiheesta muualla

Liiton verkkosivut
Australian alkuperäiskansat

| Australian alkuperäisasukkaat |
| --- | --- |
Väkiluku:  670 000 (2011)
Asuinalueet:  Australia
Kielet:  australialaiset kielet, englanti
Uskonnot:  kristinusko, uniaika-uskomukset
Australian alkuperäiskansat eli aboriginaalit ovat Australian alkuperäisen väestön jälkeläisiä. Vuoden 2006 väestönlaskennassa Australian alkuperäiskansoihin kuuluvien määrä oli yhdessä Torresinsalmen saarten alkuperäisistä asukkaista polveutuvien kanssa 455 031 eli 2,3 prosenttia väkiluvusta.
Australia on ainoa manner, jossa koko alkuperäisväestö harjoitti metsästys- ja keräilykulttuuria aina nykyaikaan saakka. Vaikka heillä on kulttuurissaan useita samankaltaisuuksia muiden metsästäjä-keräilijäväestöjen kanssa, muodostavat he uskonnollisen elämänsä, sosiaalisen järjestyksensä ja käyttämänsä teknologian yksinkertaisuuden puolesta hyvin ominaislaatuisen ryhmän.
Nimitykset

Suomen kielessä Australian alkuperäiskansoja voidaan kutsua aboriginaaleiksi. Australiassa aboriginaaleista on vuosisatojen saatossa käytetty useita erilaisia englanninkielisiä nimityksiä. Eurooppalaisista tummemmasta ihonväristään johtuen heitä on kutsuttu mustiksi (engl. black tai blackfella), joista jälkimmäistä ovat käyttäneet lähinnä aboriginaalit itse. Termejä aboriginaali (engl. aboriginal) tai alkuperäisasukas (engl. indigenous) pidetään soveliaina, joskin jo vanhentuneita, ja nykyaikana käytetään yhä enemmän termejä ensimmäiset australialaiset (First Australians) tai ensimmäiset kansakunnat (First Nations). Eri aboriginaaliryhmät käyttävät itsestään myös omia nimiä riippuen siitä, missä päin Australiaa he asuvat. Tällaisia nimiä ovat esimerkiksi koori, murri tai nunga.
Historia > Ensimmäiset kohtaamiset ulkopuolisten ihmisten kanssa

Ennen eurooppalaisasutuksen tuloa ainoastaan pohjoisrannikolla eläneet aboriginaalit kohtasivat ulkopuolisia ihmisiä. Jo ennen 1700-lukua Indonesian saaristosta peräisin olleet makassarikauppiaat alkoivat tehdä merimatkoja Arnheminmaahan, mistä he keräsivät merimakkaraa viedäkseen sitä Kiinaan. Heillä oli merkittävä vaikutus paikalliseen taiteeseen, musiikkiin, rituaaleihin ja työvälineisiin. Koillisessa Cape Yorkin niemimaalla on nähtävissä Uudesta-Guineasta peräisin olevien papualaisten vaikutus etenkin jousissa ja nuolissa, kanooteissa sekä naamioituna harjoitettavissa rituaalitansseissa ja rummun käytössä. Nämä vaikutukset eivät kuitenkaan levinneet syvemmälle maahan.
Perinteinen kulttuuri

Aboriginaalien maailmankatsomuksessa keskeisessä osassa oli uniaika, monimutkainen ja seikkaperäinen järjestelmä, jossa ilmeni mennyt aika, nykyaika ja tulevaisuus sekä kaikki muut elämän puolet. Aboriginaaliyhteiskunta muodostui monimutkaisesta taloudellisten, ekologisten, sosiaalisten ja uskonnollisten tekijöiden summasta. Tärkeässä osassa olivat tietyn maa-alan jakaneet, pääasiassa isän puolen sukulaisuuden perusteella muodostetut joukot, joilla oli velvollisuus muun muassa uskonnollisista asioista. Tällaisissa ryhmissä valtaa pitivät aikuiset miehet, jotka toimivat pyhän maan ja pyhien esineiden vartijoina. Naisen asumisoikeus oli sillä maa-alueella, jonka miehen kanssa hän oli naimisissa, joten heidän roolinsa päätöksenteossa oli varsin pieni, ja avioliiton jälkeen heidän täytyi muuttaa pois. Kuitenkaan siteet sukulaisiin eivät tämän myötä katkenneet.
Alkuperäisasukkaat olivat metsästäjä-keräilijöitä, jotka eivät viljelleet maata tai kesyttäneet eläimiä, lukuun ottamatta dingokoiraa, joka saapui Australiaan noin 3 000–5 000 vuotta sitten. He olivat tämän johdosta hyvin riippuvaisia luontaisesta elinympäristöstään. Maaomistuksen katsottiin olevan uniajassa ennalta määrättyä, eikä sitä täten pystytty muuttamaan. Kotiseututunne omaa maa-aluetta kohtaan oli hyvin voimakas. Useimman osan ajasta väki oli kuitenkin jaettu pienempiin tavallisesti kahdesta tai useammasta perheestä koostuviin ryhmiin, jotka etsivät ruokaa ja vettä sekä omalta maa-alueeltaan että sen lähettyviltä. Ryhmien koko ja muoto saattoi vaihdella hyvinkin helposti aina tilanteen mukaisesti. Sen sijaan ydinperhe oli kulttuurissa tietyntyyppinen sosiaalinen ja taloudellinen perusyksikkö, joka muun muassa aina valmisti ruoan ja söi muista ruoankeruuryhmän perheistä erillään. Tiettyinä aikoina vuodesta, ruokavarojen niin salliessa, muodostettiin järjestelmällisiä suuria keräilijäryhmiä. Tälle lyhyelle aikajaksolle ajoittui myös suurin osa sosiaalisesta ja uskonnollisesta kanssakäymisestä.
Suurimmassa osassa Australiaa vallitsi myös tietyntyyppinen luokkajärjestelmä, jonka perusteella muun muassa määräytyi naimisiinmenokuviot, ja joka toimi perustana useille rituaaleille. Se oli myös kätevä väline ihmisten ja sukujen luokitteluun. Myös klaanijärjestelmä oli aboriginaalien kulttuureissa merkittävässä osassa. Klaanin jäsenyys määräytyi yhteisen esi-isän tai -äidin perusteella. Tietyillä alueilla, muun muassa koillisessa Arnhem Landissa, varsinkin isälinjan polveutumisen mukainen läänijärjestelmä oli aboriginaaliyhteisöissä merkittävässä osassa.