stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Itämainen matto
Valmistus > Sileäpintaiset matot

Itämainen matto voi myös olla nukaton: niistä tunnetuimpia on turkkilainen Kelim-paimentolaismatto. Sileäpintainen Kelim on nukkamattoa kevyempi, ohuempi ja kuvioiltaan yksinkertaisempi ja graafisuutta korostava.
Kuviointi

Itämaisten mattojen kuvioaiheina käytetään monipuolisesti niin geometrisia muotoja kuin eläin- ja kasviaiheitakin. Yleisimpiä ovat muun muassa kukat, ristit, pilvinauha, kuu, kala, rukouskomero, rokokookuvio ja lehti. Itämaisen maton kuviointi hyödyntää myös monenlaista symboliikkaa. Aiemmin jokaisella seudulla oli omat kuvioaiheensa, mutta nykyisin kuvioita lainataan toisilta alueilta ja kuvioihin ovat vaikuttaneet myös eurooppalaiset mieltymykset.
Persialaisissa matoissa käytetään joskus edelleenkin ihmisaiheisia kuvia, toisin kuin Turkissa ja Arabiassa, missä sunnimuslimit eivät hyväksy ihmisten kuvaamista. Esittävät kuva-aiheet ovat hyvin monipuolisia, mutta persialaisissa matoissa on usein etenkin kuninkaita ja runoilijoita.
Pääreunakuvion ja kapeiden sivukuvioraitojen ympäröimän keskikentän kuvioaiheet jaetaan neljään tyyppiin: medaljonkiaihe, koko pinnan täyttävä tai toistuva kuvioaihe, esittävä kuvioaihe, ja rukouskomero- tai puuaihe.
Medaljonkiaiheinen Nain-matto.
Tasaisesti kuvioitu Veramin-matto.
Esittävä Tabriz-matto.
Persialainen rukouskomeroaiheinen matto.
Maton reunaraitojen aiheina käytetään yksinkertaisia geometrisia kuvioita ja ornamentteja. Itämaisessa matossa tapaa joskus myös kirjoitusta tai arabialaisittain kirjoitetun, islamilaisen ajanlaskun mukaisen päiväyksen.
Väreinä käytetään edelleen perinteisiä luonnonvärejä, joskin 1800-luvulla synteettiset, käytännölliset mutta rumat aniliinivärit olivat hetken aikaa suosittuja, kunnes Persian hallitus kielsi ne vahingollisina maan mattotuotannon maineelle.
Hinnanmääritys

Itämaisen maton hinta määräytyy koon lisäksi neljästä tekijästä: maton kauneudesta, laadusta, iästä ja kunnosta. Kaunis ja taitavasti kuvioitu matto on arvokkaampi kuin taitamattomasti tehty. Yksinkertaisesti kuvioitu matto on halvempi valmistaa kuin kuva-aiheinen.
Maton laatu riippuu maton solmutiheydestä sekä villan ja värien laadusta. Maton tiheys on yleensä noin 60 000–800 000 solmua neliömetrillä, ja tiheämmät matot ovat arvokkaampia kuin harvaan solmitut. Solmutiheys vaihtelee kuitenkin suuresti materiaalin ominaisuuksien mukaan, joten se ei ole hyvä laadun mittari erilaisten mattotyyppien välillä. Tiheä matto on kestävämpi kuin harvaan solmittu. Lisäksi solmijat saavat palkkansa nukkien paljouden mukaan, ja solmijoiden palkkakustannukset muodostavat noin puolet maton tuotantokustannuksista. Villan laatu vaikuttaa maton hintaan vain vähän. Luonnolliset kasvivärit ovat hintavampia kuin synteettiset.
Vanhahkot matot ovat usein uusia arvokkaampia, sillä luonnollisilla väreillä värjätyt matot patinoituvat kauniisti eivätkä menetä arvoaan, jos ne ovat tasaisesti kuluneet. Itämaiset matot voidaan jaotella iän mukaan seuraavasti:
antiikkimatot, yli 100 vuotta
puoliantiikkimatot, yli 60 vuotta
vanhat matot, 25–60 vuotta.
Drymos (Attika)

| Drymos> Δρυμός |
| --- | --- |
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Attika
Historia
Tyyppi:  linnoitus
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Infobox OKNimi-testi OK: 
Drymos (m.kreik. Δρυμός, lat. Drymus) oli antiikin aikainen linnoitus Attikassa Kreikassa. Se sijaitsi lähellä Boiotian rajaa, mutta sen tarkempaa sijaintipaikkaa ei tunneta.
Drymos esiintyy antiikin lähteissä yhdessä Panaktonin kanssa, joten sen on arveltu sijainneen jossakin lähistöllä. Sen on ehdotettu sijainneen joko nykyisten Skoúrtan tai Mázin (Oinóin) tasankojen alueella tai niiden ja Thriásion tasangon välisillä metsäisillä kukkuloilla. Linnoitus oli ilmeisesti ateenalaisten ja boiotialaisten kiistelyn kohteena. Sitä ei luettu Attikan demosten joukkoon.
Ivan Jakovlev (rehtori)

Ivan Semjonovitš Jakovlev (ven. Ива́н Семёнович Я́ковлев, 2. heinäkuuta 1907 Jänöiselkä, Vieljärvi – 25. elokuuta 1973 Petroskoi) oli karjalaissyntyinen neuvostoliittolainen hallintovirkailija, poliitikko ja yliopiston rehtori.
Ivan Jakovlev syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän työskenteli koulun jälkeen maanviljelijänä ja kolhoosin puheenjohtajana ja valmistui Leningradin poliittisen valistuksen instituutista vuonna 1936. Jakovlev työskenteli Karjalan ASNT:n valistusasiain kansankomissaarina vuosina 1938–1940, osallistui talvisotaan ja toimi sen jälkeen syyttäjänä. Hän oli Karjalais-suomalaisen SNT:n kommunistipuolueen keskuskomitean sihteeri vuosina 1944–1948.
Jakovlev valmistui NKP:n keskuskomitean yhteiskuntatieteiden akatemiasta vuonna 1948. Hän työskenteli sen jälkeen Karjalais-suomalaisen valtionyliopiston dosenttina, puoluehistorian laitoksen esimiehenä ja yliopiston rehtorina. Jakovlev oli pidetty ihmisenä ja opettajana, mutta hänet erotettiin tehtävistään vuonna 1956. Päätöksen taustalla olivat ilmeisesti poliittisen tilanteen muutos ja yliopiston laajentumisesta aiheutuneet käytännön ongelmat. Jakovlev työskenteli sittemmin poliittisen historian opettajana Leningradin rautatie- ja vesiliikenneinstituutin Petroskoin osastossa.
Jaana

| Jaana |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  15. elokuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  21. joulukuuta
Muunnelmia:  Marjaana
Vastineita eri kielissä:  Jana
Nimen alkuperä:  Marjaana, Tatjana, Otteliaana, Johanna
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jaana on suomalainen naisen etunimi. Suomalaisessa nimipäiväkalenterissa se on ollut vuodesta 1950 lähtien. Nimi voi olla lyhenne useista eri nimistä, joiden lopussa esiintyy vastaava äänneyhtymä. Näitä nimiä ovat esimerkiksi Otteliaana, Juliaana, Marjaana ja Tatjana. Toisaalta Marjaanan voidaan katsoa olevan nimien Marja ja Jaana yhdistelmä.
Jaana voi olla myös peräisin venäläisestä etunimestä Jana, joka on Johannan muunnos samaan tapaan kuin Janna.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Jaana oli Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu Suomessa 24 839 naiselle, joista suurin osa on syntynyt 1960- ja 1970-luvuilla.
Kuvitteellisia Jaanoja

Jaana Ala-Knaapi (ent. Ala-Knaapi-Pesonen), Iltalypsyn toimittaja ja uutisankkuri
Jaana Jokela, televisiosarjassa Uusi päivä
Jaana Jokunen, nyk. Salli Jokunen, Jaska Jokusen sisar Tenavat-sarjakuvissa
Jaana Järvenheimo, o.s. Metsola, Antti ja Annikki Metsolan tytär televisiosarjassa Metsolat näyttelijänä Jaana Raski
Jaana Kapula, Kari Korhosen luoma sarjakuvahahmo
Jaana Kultanen, Leenan tytär elokuvassa Peter Pan ja paluu Mikä-mikä-maahan
Jaana Nieminen, hahmo televisiosarjassa Salatut elämät
Muita Jaanoja

Jaana, vuosina 1962–1985 ilmestynyt aikakauslehti
Jaana, vesibussi (rakennettu Turussa 1984, myyty Kokkolaan 2007)
...ja me tehtiin rakkautta

| > ..ja me tehtiin rakkautta Se |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1979
 Julkaistu: 1979
 Tuottaja(t): Atte Blom
 Tyylilaji: Suomirock, uusi aalto, progressiivinen rock
 Levy-yhtiö: Love Records
Sen muut julkaisut
|   | ...ja me tehtiin rakkautta 1979 | Pahaa unta? 1980 |
...ja me tehtiin rakkautta on suomalaisen Se-yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1979. Levy on pääosin akustissävyinen, neljään kappaleeseen jaettu teema-albumi, kertomus suhteen päättymisestä.
Siboney uudelleenjulkaisi levyn vuonna 1990 osana CD:tä ...ja me tehtiin rakkautta ...ja musiikkia. Vuonna 2017 Svart Records uudelleenjulkaisi levyn vinyylinä. Mukana on Yarin tekemä uusi kansiteksti.
Absoluuttinen Nollapiste -yhtyeen laulaja-lauluntekijä Tommi Liimatta valitsi levyn kymmenen parhaan proge-levyn listalleen vuonna 2001.
Kappaleet

Sävellykset, sanoitukset ja sovitukset Yari.
A-puoli
"...ja sä tapaat sun ystäviä"
"...sä odotat mua yössä"
B-puoli
"...mä lupaan etten lyö"
"...ja kun odotan, näen pimeässäkin"
Bonukset CD:llä ...ja me tehtiin rakkatta ...ja musiikkia
"Mitä me tehdään?"
"Nyt"
"Kasvoton kuolema"
"Mä haluan elää"
"Kevyesti puoli viiteen"
"Kari Peitsamo"
"Postiauto"
"Ilosanoma"
"Surullinen tarina"
"Tulitikkutyttö"
"Joululaulu"
"Eloise"
"En sinuun lankee"
"Lui"
"No niin, no niin"
Tekijät > Kokoonpano levyllä

Yari: laulu, kitara, piano
Jukka Peurasaari: kitara
P. A. Ulmanen: sähköpiano
Erkki Okkonen: basso
Roy Guerra: rummut
Jack Toropainen: trumpetti
Tekijät > Muut

Kansi: Timo Aarniala
Tuottaja: Atte Blom
Kirjallisuutta

Dimery, Robert (toim.): 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.  ((1001 Albums You Must Hear Before You Die, 2006.) Suomalaisen laitoksen päätoimittaja Jake Nyman. Kääntäjät: Esa Kuloniemi ym)  Helsinki:  WSOY, 2010.  ISBN 978-951-0-36217-4
Aiheesta muualla

Albumi Yarin sivuilla
Juho Hänninen: Me tehtiin …ja me tehtiin rakkautta – Yari kertoo Se-klassikon syntytarinan Soundi.  14.3.2017.
FS Jaguar (1868)

| Jaguar |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Société Nouvelle des Forges et Chantiers de la Méditerranée, La Seyne-sur-Mer
Kölinlasku:  27. syyskuuta 1867
Laskettu vesille:  13. kesäkuuta 1868
Palveluskäyttöön:  29. heinäkuuta 1870
Poistui palveluskäytöstä:  22. elokuuta 1888
Tekniset tiedot
Uppouma:  500 t
Pituus:  43,45 m
Leveys:  7,40 m
Syväys:  2,5 m
Koneteho:  250-280 hv
Nopeus:  9,1-9,7 solmua
Miehistöä:  70
Aseistus
Aseistus:  1 × 19 cm Mle 1864 -tykki 1 × 12 cm tykki 2 × 4 cm tykkiä
Jaguar oli Ranskan laivaston vuonna 1868 vesillelaskettu Chacal-luokan tykkivene.
Valmistus

Alus tilattiin La Seyne sur Meristä Société Nouvelle des Forges et Chantiers de la Méditerranéelta ja sen köli laskettiin 27. syyskuuta 1867. Alus laskettiin vesille 13. kesäkuuta 1868 ja se otettiin palvelukseen 29. heinäkuuta 1870.
Palvelus

Jaguar poistettiin alusluettelosta 22. elokuuta 1888.
Jakkula (Somero)

Jakkula on kylä Somerniemellä Somerolla.
Kylä sijaitsee Oinasjärven rannalla ja rajoittuu etelässä Viuvalan, lännessä Oinasjärven ja pohjoisessa Härjänlahden kyliin Somerniemellä. Idässä on naapurina Pusulan Hyrkkölän kylän Arimaan kulmakunta Nummi-Pusulassa. Oinasjärven ohella Jakkulan kylän maat ulottuvat pohjoisessa Arimaa-järven rantaan. Arimaa laskee Oinasjärveen Jakkulan alueella virtaavaa Mäentaanjokea, jonka leventymänä on Lahnalampi. Pohjoisessa kylän maat rajoittuvat Kolmanteen Salpausselkään kuuluvaan Äyräsnummeen.
Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 73, mikä teki siitä Someron kylistä väkiluvultaan 29. suurimman ja entisen Somerniemen kylistä kuudenneksi suurimman. Yhdessä Oinasjärven kanssa Jakkula on ollut toinen entisen Somerniemen kunnan keskuskylistä, jossa ovat sijainneet muun muassa Somerniemen kunnantalo, paloasema, meijeri ja Somerniemen pappila. Koulua kylässä ei ole, vaan koulua on vuodesta 1901 käyty Oinasjärvellä, jossa muiden koulujen lakattua nyt on entisen Somerniemen alueen ainoa toiminnassa oleva koulu.
Kylän vanhoja taloja ovat olleet Hamppula, Huuva, Häntä, Jutta, Kärki, Paakkala ja Paavola, josta vuonna 1688 tuli kappalaisen virkatalo ja sittemmin itsenäisen Somerniemen seurakunnan pappila. Taloista kaikki ovat edelleen olemassa. Paakkalassa toimivat vuosina 1957-1977 Somerniemen kunnantalo ja paloasema ja sen jälkeen paloasema. Huuvaa käytettiin palokunnan ja maamiesseuran juhlatilana vuoteen 2004. Kylän vanhalla tontilla taloista ovat vielä Paakkala ja Huuva, joka on maisemallisesti ja paikallishistoriallisesti arvokas. Pappila oli 2010-luvulla yksityiskäytössä.
Jakkulan tiiviin ryhmäkylän vuonna 1898 tapahtunut palo oli esikuvana kirjailija Helvi Hämäläisen romaanille Kylä palaa (1938). Kirjailija, jonka äidin suku oli Somerniemeltä, oli kuullut siitä kertomuksia tädiltään Sandra Alénilta.
Jakkulassa on syntynyt herännäispappi Abraham Achrenius (1706–1769).
Aiheesta muualla

Kansallisarkisto, Maanmittaushallitus, Maakirjakartat. Somerniemi, Jakkula,  bb1a: 146.   1647.  Kartta Jyväskylän yliopiston julkaisuarkistossa (jpg) (viitattu 3.2.2011)
| n k Somero |
| --- | --- |
Taajamat:  Someron keskustaajama 
Rekisterikyliä Somerolla:  Harju  Hirsjärvi  Häntälä  Härkälä  Ihamäki  Jaatila  Joensuu  Jurvala  Kerkola  Kimala  Kivisoja  Kultela  Kärilä  Lahti  Lammi  Lautela  Ollila  Pajula  Paltta  Pappila  Pitkäjärvi  Pusula  Pyöli  Rautela  Ruunala  Ryhtä  Saarentaka  Sillanpää  Sylvänä  Syvänoja  Talvisilta  Terttilä  Viluksela  Ylenjoki 
Kulmakuntia Somerolla:  Isoniittu  Kauraketo  Koisthuhta  Laitiainen  Lehtimäenkulma  Palojoki  Uusi-Kaskisto 
Rekisterikyliä Somerniemellä:  Härjänlahti  Härjänoja  Jakkula  Kaskisto  Keltiäinen  Kopila  Mäyrämäki  Oinasjärvi  Palikainen  Salkola  Suojoki  Vesanoja  Viuvala
Dubjonkin piiri

Dubjonkin piiri Mordvan tasavallan kartalla.
Dubjonkin piiri (ven. Дубёнский райо́н, Dubjonski raion) on kunnallishallintoalue Mordvan tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1928 perustetun piirin pinta-ala on 896,9 neliökilometriä. Asukkaita on 12 500 henkeä (vuonna 2015).
Dubjonkin piiri sijaitsee Mordvan tasavallan itäosassa. Se rajoittuu lounaassa Bolšije Bereznikin, lännessä Tšamzinkan ja pohjoisessa Atjaševon piireihin sekä idässä Uljanovskin alueeseen.
Piirin maisemaa leimaa eroosion kuluttama Suran jokilaakso. Hyötykaivannaisiin kuuluvat savi, hiekka, sora ja hiekkakivi.
Hallinnollinen keskus on Dubjonkin kylä. Kuntaan kuuluu 16 maalaiskuntaa: Ardatovo, Berjozovskoje, Dubjonki, Jengalytševo, Kabajevo, Kaibitševo, Kotškurovo, Krasino, Lomaty, Morga, Nikolajevka, Petrovka, Povodimovo, Purkajevo, Tšeberino ja Tšindjanovo. Asukkaat ovat etupäässä ersäläisiä, venäläisiä ja tataareja.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka tuottaa viljaa, perunaa, lihaa, maitoa ja villaa. Dubjonkin kylässä on teollisuutta. Paikallislehtenä ilmestyy Novaja žizn.
Jalasjärven vaakuna

Jalasjärven vaakuna (1951–2015)
Jalasjärven vaakuna oli Jalasjärven kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa epäsuorasti kunnan nimeen; vääntynyt koivunjuuri on soveltuvaa raaka-ainetta reenjalasten valmistamiseen.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kaksi hopeista, punanorkkoista koivua.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Jalasjärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 17. syyskuuta 1951. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 30. marraskuuta samana vuonna. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2016, kun Jalasjärvi liittyi Kurikan kaupunkiin.
HMS Jaguar (F37)

| HMS Jaguar |
| --- | --- |
 HMS Jaguar

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  William Denny and Brothers, Dumbarton
Kölinlasku:  2. marraskuuta 1953
Laskettu vesille:  30. heinäkuuta 1957
Palveluskäyttöön:  12. joulukuuta 1959
Poistui palveluskäytöstä:  Bangladeshille 1978 nimellä Ali Haider
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 337 t (standardi) 2 560 t (kuormattu)
Pituus:  100 m (kokonaispituus)
Leveys:  12 m
Syväys:  4,9 m
Koneteho:  14 400 shp
Nopeus:  24 solmua
Miehistöä:  235
Aseistus
Aseistus:  4 x 4,5" Mk6 -tykkiä kaksiputkisina asennuksina 2 x Bofors 40 mm -ilmatorjuntatykkiä kaksiputkisena STAAG Mk II -asennuksena 1 x Squid-sukellusveneentorjuntaheitin
HMS Jaguar (viirinumero F37) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leopard-luokan fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin 28. kesäkuuta 1951 vuoden 1951 laivasto-ohjelman mukaisesti tilausnumerolla FA05 William Denny and Brothersilta Dumbartonista, missä köli laskettiin 2. marraskuuta 1953 telakkanumerolla 1476. Alus laskettiin vesille 30. heinäkuuta 1957 ja valmistui 12. joulukuuta 1959.
Palvelus

Oltuaan 13 vuotta palveluksessa alus sijoitettiin reserviin. Se sijoitettiin myyntilistalle ja myytiin 1978 Bangladeshille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Ali Haider.
Ari Jalasvaara

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 20. heinäkuuta 1959 (ikä 65)
Syntymäpaikka: Taivalkoski, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 175 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1978–1981 | OPS | 86 | (27) |
| 1982 | IFK Luleå | 19 | (18) |
| 1983–1986 | RoPS | 76 | (29) |
| 1987 | KePS | 7 | (0) |
| 1987–1989 | IFK Luleå | 21 | (1) |
| 1989 | Älvsby IF | 4 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 213 | (75) |
Maajoukkue
| 1980–1986 | Suomi | 5 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Ari Jalasvaara (s. 20. heinäkuuta 1959 Taivalkoski) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Jalasvaara edusti urallaan Oulun Palloseuraa 1978–1981, Rovaniemen Palloseuraa 1983–1986 ja Kemin Palloseuraa 1987. Lisäksi hän pelasi ruotsalaisessa IFK Luleåssa 1982 ja 1987–1989. Jalasvaara voitti OPS:ssa Suomen mestaruuden 1979 ja 1980 sekä RoPS:ssa Suomen Cupin 1986. Kaikkiaan Jalasvaara pelasi yhdeksän kauden aikana 169 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 56 maalia.
Maajoukkueessa Jalasvaara pelasi vuosina 1980–1986 yhteensä viisi maaottelua.
Nero Claudius Drusus

Nero Claudius Drusus
Nero Claudius Drusus Germanicus tai Drusus vanhempi (14. tammikuuta 38 eaa. – 9 eaa.) oli roomalainen sotapäällikkö. joka valloitti Germanian Reinin ja Elben väliset alueet vuosina 12–9 eaa. Drusus oli keisari Tiberiuksen nuorempi veli sekä keisari Claudiuksen isä. Hän oli  keisari Augustuksen poikapuoli ja tämän perijä. Hänen vanhempansa olivat Tiberius Claudius Nero ja Livia Drusilla.
Drusus syntyi pian sen jälkeen, kun hänen äitinsä Livia Drusilla oli eronnut miehestään Tiberius Claudius Nerosta. Livia meni heti uusiin naimisiin Octavianuksen eli tulevan keisari Augustuksen kanssa. Huhuttiin, että Augustus olisi ollut Drusuksen todellinen isä. Veljensä tavoin Drusus sai luvan hakea julkisia virkoja viisi vuotta ennen kuin se olisi ollut lain mukaan mahdollista. Drusuksesta tuli preettori vuonna 11 eaa ja konsuli vuonna 9 eaa. Hän taisteli Tiberiuksen kanssa alppiheimoja vastaan, ja vuonna 13 eaa hänestä tuli koko Gallian käskynhaltija. Drusus toimeenpani virkakautensa aikana väestönlaskennan ja pystytti Lugdunumiin Augustukselle pyhitetyn alttarin.
Vuosina 12–9 eaa. Drusus johti Germaniaan lähetettyjä retkikuntia. Hän perusti tukikohdat Veteraan, Lippen ja Reinin yhtymäkohtaan, ja Mogontiacumiin eli nykyiseen Mainziin. Näillä retkillä roomalaiset alistivat khaukit, kheruskit ja khattit. Drusus pakotti myös markomannien heimon nykyisen Böömin alueelle. Lisäksi roomalaiset rakensivat Fossa Drusiana -kanavan Reiniltä Pohjanmerelle. Vuonna 9 eaa. Drusus saavutti Elben, mutta putosi hevosensa selästä ja kuoli saamiinsa vammoihin 30 päivän päästä. Kuolemansa jälkeen Drusukselle myönnettiin lisänimi Germanicus. Drusuksen valloittamat alueet olivat laajat, mutta ne kaikki menetettiin, kun Arminius voitti Publius Quinctilius Varuksen johtamat legioonat Teutoburgin taistelussa vuonna 9 jaa.
Drusus meni vuonna 16 eaa naimisiin Marcus Antoniuksen tyttären Antonian kanssa. Heidän lapsensa olivat Germanicus, Livilla ja Claudius. Yleisesti uskottiin, että Drusus kannatti tasavallan palauttamista, ja hänen vanhin poikansa, menestynyt sotapäällikkö Germanicus oli suuri kansansuosikki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nero Claudius Drusus Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  4  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Dictionnaire historique de la Suisse  IdRef
J-2 (rakettimoottori)

J-2 -raketin tekniset tiedot.
J-2 oli Rocketdynen valmistama nestemäistä vetyä polttoaineena käyttänyt rakettimoottori, jota käytettiin Saturn V -raketin toisessa ja kolmannessa vaiheessa. Sitä ollaan ottamassa käyttöön osaksi uutta Project Constellationia.
Saturn V:n toisessa vaiheessa S-II:ssa oli viisi J-2-moottoria. Kolmannessa vaiheessa S-IVB:ssa oli yksi J-2. S-IVB:ä käytettiin myös Saturn IB-raketissa. Niitä oli tarkoitus käyttää myös ehdotteiden asteelle jääneiden Nova-rakettien ylemmissä vaiheissa.
Aikanaan J-2-moottoreiden uniikki piirre oli niiden kyky syttyä uudestaan sammuttamisen jälkeen. S-IVB:ssä sitä poltettiin kahdesti. Ensimmäisellä 2 minuutin poltolla viimeisteltiin Apollo-aluksen siirtymä kiertoradalle, minkä jälkeen moottori sammutettiin. Kun miehistö oli tarkastanut aluksen toiminnan kiertoradalla, moottori sytytettiin uudestaan translunar injectionia varten. Tällä toisella 6,5 minuutin poltolla Apolla kiihdytti pakonopeuteen ja kohti Kuuta.
J-2S

1964 aloitettiin kokeellinen ohjelma J-2:n toimintakyvyn parantamiseksi nimellä J-2X, jota ei tule sekoittaa uudempaan saman nimiseen varianttiin. Merkittävin muutos oli alkuperäisen gas generator cycle muuttaminen tap-off cycleksi, missä kuuma kaasu johdettiin palokammioon hanasta erillisen polttimen sijaan. Osien vähentämisen lisäksi tämä vähensi moottorin käynnistysvaikeuksia ja ajoitusongelmia. Muita muutoksia olivat laajemman toiminta-alueen kuristamisjärjestelmä, mikä vaati myös lukuisia sekoitusjärjestelmiä polttoaineen ja hapettimen kelvolliseen sekoittamiseen vaihtelevissa paineolosuhteissa. Moottoriin tehtiin myös "joutokäynti", jonka aikana moottori tuotti vain vähän työntövoimaa. Tätä voitaisiin käyttää kiertoradalla tapahtuvaan manööveriin tai sekoittamaan polttoaine säiliöissä ennen polttoa.
Testiohjelman aikana Rocketdyne tuotti myös pienen kuuden moottorin koesarjan esituontantomalleja nimellä J-2S. Näitä koepoltettiin useita kertoja vuosina 1965–1972, kaikkiaan 30 858 sekuntia (n. 8½ tuntia). 1972 tuli selväksi, että Saturnille ei kehitetä seuraajaa ja ohjelma lopetettiin. NASA harkitsi J-2S:n käyttämistä lukuisissa tehtävissä ja jonkin aikaa oli suunnitelmissa käyttää niitä viisi avaruussukkulassa.
J-2T

Samaan aikaan kun J-2S kehitettiin, NASA rahoitti myös projektia, jossa J-2S:n turbokoneistoja ja putkitusta käytettäisiin uuden aerospike-suuttimen kanssa. Tämä parantaisi toimintakykyä edelleen, erityisesti ilmakehässä lentävissä vaiheissa kuten S-II. Kaksi versiota rakettettiin J-2T-200k, joka synnytti 890 kN työntövoimaa ja J-2T-250k, joka synnytti 1112 kN työntövoimaa.
Kuten J-2S:n kanssa, työ J-2T:n parissa eteni pitkiin maakokeisiin, mutta kehitys lopetettiin, kun Apollon jälkeen kehitys väheni.
J-2X

J-2:n kehitystä jatkettiin hetken nimellä J-2X uuden Project Constellationin puitteissa. Ohjelman kapselimaisen Orion-avaruusaluksen oli tarkoitus korvata avaruussukkulat, jotka poistuivat käytöstä 2011.
Tekniset tiedot > J-2

Työntövoima: 890 kN
Paloaika: 500 s
Ominaisimpulssi: 418 s (4 099 m/s)
Kuivamassa: 1 579 kg
Märkämassa: 1 637 kg
Poistoaukon ja syöttöaukon suhde: 27,5 : 1
Ajoaine: LOX & LH2
Seossuhde: 5,50
Valmistaja: NAA/Rocketdyne
Käyttökohde: S-IVB: Saturn IB:n toinen vaihe & Saturn V:n kolmas vaihe 1 raketti
Käyttökohde: S-II: Saturn V:n toinen vaihe 5 rakettia
Tekniset tiedot > J-2S

Työntövoima tyhjiössä: 1 179 kN
Vacuum specific impulse: 436 s (4 276 m/s)
Perusmassa - dry: 1 467 kg
Kuivamassa varusteiden kanssa: 1724 kg
Ajoaine: LOX & LH2
Seossuhde: 5,50
Valmistaja: Rockwell International/Rocketdyne
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Encyclopedia Astronautica link about the J-2
Encyclopedia Astronautica link about the J-2S
Project Constellation
| --- | --- |
Sub-orbitaalit testilennot:  Ares I-X
Laitteet:   Orion  Ares Ares I  Ares IV  Ares V  Earth Departure Stage  Altair  J-2X  RS-68 
Laukaisualustat:   Kennedy Space Center  LC-39A/B 
J-2X-moottorin konsepti.
Dressmann

| Dressmann |
| --- | --- |

Perustettu:  1962
Perustaja:  Frank Varner
Kotisivu:  dressmann.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dressmann-liike Tukholmassa
Dressmann-myymälä kauppakeskus Redissä
Dressmann-pukuja
Dressmann on alun perin norjalainen miesten vaatteisiin keskittynyt myymäläketju, jolla on myymälöitä Norjan lisäksi Islannissa, Ruotsissa, Suomessa, Saksassa, Tanskassa ja Itävallassa. Myymälöiden lisäksi ketjulla on internetissä toimiva verkkokauppa. Dressmann-ketjun omistaa Varner-Gruppen. Suomessa on myös Dressmann XL -myymälöitä, joiden kokovalikoima on 2XL–9XL.