stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1993

| Naisten SM-sarjan kausi 1993 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Mestari:  KontU
Alempi sarjataso:  I divisioona
  ← 1992 :  1994 → 
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1993 oli Suomen naisten jalkapallon korkeimman sarjatason kausi. Mestaruuden voitti Kontulan Urheilijat, hopeaa Helsingin Jalkapalloklubi ja pronssia Tampereen Ilves.
Kausi pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Toiseksi viimeinen joukkue pelasi yksinkertaisen karsintasarjan I divisioonan kolmen lohkovoittajan kanssa, mistä kaksi parasta selvisi SM-sarjaan. Viimeinen joukkue putosi suoraan I divisioonaan.
Edelliskaudella sarjassa pelanneet Herttoniemen Toverit ja Mikkelin Palloilijat luopuivat sarjapaikastaan, tilalle nostettiin FC Kuusysi ja Porrassalmen Urheilijat -62.
Sarjataulukko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kontulan Urheilijat | 18 | 16 | 1 | 1 | 77 | 11 | +66 | 49  |
| 2 | Helsingin Jalkapalloklubi | 18 | 16 | 0 | 2 | 69 | 13 | +56 | 48  |
| 3 | Tampereen Ilves | 18 | 12 | 2 | 4 | 39 | 15 | +24 | 38  |
| 4 | Puistolan Urheilijat | 18 | 12 | 1 | 5 | 47 | 21 | +26 | 37  |
| 5 | Porrassalmen Urheilijat -62 | 18 | 8 | 2 | 8 | 31 | 33 | −2 | 26  |
| 6 | Turun Pyrkivä | 18 | 6 | 1 | 11 | 34 | 60 | −26 | 19  |
| 7 | Esbo Bollklubb | 18 | 5 | 2 | 11 | 15 | 41 | −26 | 17  |
| 8 | Malmin Palloseura | 18 | 2 | 4 | 12 | 12 | 51 | −39 | 10  |
| 9 | Turun Toverit | 18 | 2 | 3 | 13 | 23 | 62 | −39 | 9  |
| 10 | FC Kuusysi | 18 | 2 | 2 | 14 | 18 | 58 | −40 | 8  |
Karsintasarja

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | FF Jaro | 3 | 3 | 0 | 0 | 7 | 3 | +4 | 9  |
| 2 | Tampereen Pallo-Veikot | 3 | 2 | 0 | 1 | 10 | 3 | +7 | 6  |
| 3 | Tikkurilan Palloseura | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 7 | −3 | 3  |
| 4 | Turun Toverit | 3 | 0 | 0 | 3 | 2 | 10 | −8 | 0  |
Jaakko Piesanen

Jaakko Piesanen Jyväskylän Kalevan kisoissa vuonna 2018.
Jaakko Veli Ilmari Piesanen (s. 28. lokakuuta 1993 Saarijärvi) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Saarijärven Pullistusta ja hänen valmentajanaan toimii Tom Andtbacka.
Kalevan kisoista Piesanen on saavuttanut Suomen-mestaruuden 10 000 metrin juoksusta ja pronssia 5 000 metrin juoksusta vuonna 2018. Maastojuoksun SM-kilpailuista hän on saavuttanut pitkän matkan kultaa vuonna 2019 ja lyhyen matkan hopeaa vuonna 2018. Lisäksi Piesanen on voittanut aikuisten SM-pronssia puolimaratonilta vuonna 2016. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on voittanut 1 500 metrillä kultaa vuonna 2019 ja 3 000 metrillä kultaa vuonna 2019 ja hopeaa vuonna 2018.
Ennätyksikseen Piesanen on juossut 3 000 metrillä 8.10,12, 5 000 metrillä 14.11,73, 10 000 metrillä 29.24,34 ja puolimaratonilla 1.07.30.
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1992

| Naisten SM-sarjan kausi 1992 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Mestari:  HJK
Alempi sarjataso:  I divisioona
  ← 1991 :  1993 → 
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1992 oli Suomen naisten jalkapallon korkeimman sarjatason kausi. Mestaruuden voitti Helsingin Jalkapalloklubi, hopeaa Tampereen Ilves ja pronssia Kontulan Urheilijat.
Kausi pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Toiseksi viimeinen joukkue pelasi yksinkertaisen karsintasarjan I divisioonan kolmen lohkovoittajan kanssa, mistä kaksi parasta selvisi SM-sarjaan. Viimeinen joukkue putosi suoraan I divisioonaan. Kaudella otettiin käyttöön pistelaskujärjestelmä, missä voitosta sai kolme pistettä.
Edelliskaudella sarjassa pelannut Turun Palloseura luopui sarjapaikastaan, tilalle nostettiin Turun Toverit.
Sarjataulukko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Helsingin Jalkapalloklubi | 18 | 17 | 1 | 0 | 80 | 6 | +74 | 52  |
| 2 | Tampereen Ilves | 18 | 12 | 4 | 2 | 50 | 14 | +36 | 40  |
| 3 | Kontulan Urheilijat | 18 | 12 | 1 | 5 | 41 | 17 | +24 | 37  |
| 4 | Turun Pyrkivä | 18 | 10 | 2 | 6 | 46 | 23 | +23 | 32  |
| 5 | Herttoniemen Toverit | 18 | 9 | 1 | 8 | 33 | 49 | −16 | 28  |
| 6 | Mikkelin Palloilijat | 18 | 5 | 2 | 11 | 22 | 45 | −23 | 17  |
| 7 | Puistolan Urheilijat | 18 | 5 | 1 | 12 | 26 | 48 | −22 | 16  |
| 8 | Turun Toverit | 18 | 4 | 3 | 11 | 20 | 44 | −24 | 15  |
| 9 | FC Kuusysi | 18 | 3 | 5 | 10 | 20 | 54 | −34 | 14  |
| 10 | Hyvinkään Palloseura | 18 | 1 | 4 | 13 | 14 | 52 | −38 | 7  |
Karsintasarja

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Malmin Palloseura | 3 | 2 | 1 | 0 | 5 | 1 | +4 | 7  |
| 2 | Esbo Bollklubb | 3 | 1 | 2 | 0 | 2 | 1 | +1 | 5  |
| 3 | FC Kuusysi | 3 | 1 | 1 | 1 | 2 | 1 | +1 | 4  |
| 4 | FF Jaro | 3 | 0 | 0 | 3 | 2 | 8 | −6 | 0  |
Jacques Chaban-Delmas

| Jacques Chaban-Delmas |
| --- | --- |

Ranskan pääministeri
 20. kesäkuuta 1969 – 6. heinäkuuta 1972  
Presidentti:  Georges Pompidou
Edeltäjä:  Maurice Couve de Murville
Seuraaja:  Pierre Messmer
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. maaliskuuta 1915 Pariisi
Kuollut: 10. marraskuuta 2000 (85 vuotta) Pariisi
Tiedot
Puolue:  Union des Démocrates pour la République
 Nimikirjoitus
Jacques Chaban-Delmas (7. maaliskuuta 1915 Pariisi, Ranska – 10. marraskuuta 2000 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen gaullistipoliitikko. Hän toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1969–1972, jolloin Ranskan presidentin virkaa hoiti Georges Pompidou.
Jacques Chaban-Delmas syntyi nimellä Jacques Delmas. Ranskan vastarintaliikkeessä hänet tunnettiin nimellä Chaban; toisen maailmansodan jälkeen hän muutti virallisesti nimensä Chaban-Delmasiksi. Vastarintaliikkeen prikaatikenraalina hän otti osaa Pariisin kansannousuun elokuussa 1944. Hän oli nuorin Ranskan kenraali sitten Napoleon I:n ajan.
Nuoruudessaan Chaban-Delmas oli radikaalipuolueen jäsen, mutta liittyi neljättä tasavaltaa vastustavaan gaullistipuolueeseen (RPF). Hän oli Ranskan liikenneministeri vuosina 1954–1955, puolustusministeri vuosina 1957–1958 ja kansalliskokouksen puhemies vuosina 1958–1969, 1978–1981 sekä 1986–1988. Lisäksi hän toimi Bordeaux’n pormestarina kahdeksan kautta vuosina 1947–1995.
Vuoden 1974 presidentinvaaleissa Chaban-Delmas oli gaullistipuolueen presidenttiehdokas ja sijoittui ensimmäisellä äänestyskierroksella kolmanneksi saatuaan 15,1 % äänistä. Tämä johtui pitkälti siitä, että useat gaullistipoliitikot, kuten Jacques Chirac, tukivat virallisesti toista ehdokasta Valéry Giscard d’Estaingiä, joka tulikin lopulta valituksi Ranskan presidentiksi.
Chaban-Delmas pelasi tennistä ja rugbyä ja voitti tenniksen nelinpelin seniorimestaruuden vuonna 1970.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacques Chaban-Delmas Wikimedia Commonsissa
Kangaslimaseitikki

| Kangaslimaseitikki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Cortinariaceae
Suku::  Seitikit Cortinarius
Laji::  collinitus
Kaksiosainen nimi
 Cortinarius collinitus  (Sowerby) Gray 
Katso myös
   Kangaslimaseitikki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kangaslimaseitikki (Cortinarius collinitus) on limapintainen, punaruskealakkinen sieni jonka vaaleassa jalassa on violetin vivahdetta. Se on kuusen mykorritsasieni.
Ulkonäkö ja koko

Kangaslimaseitikki lakki on 3-10 cm leveä ja nimensä mukaisesti limainen, nuorena puolipallomainen tai kellomainen, vanhemmiten kuperaksi laakeneva, lakissa on keskuskohouma, keskikokoinen helttasieni, Väriltään lakki on puna- tai oranssinruskea ja malto on kellanvalkoista. Kostealla säällä itiöemä on limainen, mutta kuivuessaan kiiltävän tahmea. Heltat tiheitä, nuorina vaalean harmaat ja vanhempana vaalean harmaan- tai kanelinruskeat. Jalka pitkä ja tasapaksu, paksun vaalean sinivioletin limakerroksen peittämä, limapinta vuoksi katkeileva. Se juurikaan tuoksu.
Kasvupaikka ja elinympäristö

Suomessa se kasvaa tuoreissa ja kuivahkoissa sammaleisissa tuoreissa kangasmetsissä elokuusta syyskuulle. Hyvin yleinen koko maassa (LC). Se on kuivissa ja tuoreissa havumetsissä tavattava sieni.
Erityistä

Kangaslimaseitikki ei ole myrkyllinen muttei myöskään erityisen hyvän makuinen sieni. Seitikkilajeja on Suomessa satoja ja osa niistä on hankalasti tunnistettavia, niitä ei suositella perusruokasienestäjien kerättäväksi.
Aiheesta muualla

Cortinarius collinitus, kangaslimaseitikki @ Natural Fungi in Finland
MushroomExpert: Cortinarius collinitus group (englanniksi)
Kansanpuiston kenttä

Kansanpuiston kenttä sijaitsee Janakkalan Turengissa. Kenttä toimii naisten naisten Ykköspesistä pelaavan Janakkalan Janakkalan Janan kotikenttänä.
Kenttä sijaitsee montussa, joten kunnarin lyöminen kentällä on haastavaa. Tunnettu mäkihyppääjä ja olympiamitalisti Veikko Kankkonen pelasi kaudella 1964 myös pesäpalloa ja houkutteli Kansanpuistoon 700 katsojaa seuraamaan joukkueensa Lahden Maila- Veikkojen ja Janakkalan Janan välistä ottelua.
Kansanpuistonkentän pinta uusittiin kesäkuussa 2016. Hiekkapinta vaihdettiin hiekkatekonurmeksi. Samassa projektissa kentän ympäristöä siistittiin ja pukuhuonetilat remontoitiin. Varsin mittavan kenttäprojektin aloittajana toimi Janakkalan Janan pesäpallojaosto, joka sai tukea kunnalta, yksityisiltä tukijoilta sekä Linnanseutu ry:ltä. Uusitun kentän avajaispelinä pelattiin torstaina 30.6.2016 naisten suomensarjan ottelu Janakkalan Jana - Hämeenlinnan Paukku. Janan Fanni Kanervalla oli kunnia tuoda uusitun kentän ensimmäinen juoksu, lyöjänä Sanimaria Selinko. Ottelua seurasi 392 katsojaa. Uusitun pinnan ansiosta Janakkalan Janan pesäpallon lisäksi kenttää pystyvät hyödyntämään päivittäin Turengin yhteiskoulu sekä Janakkalan lukio.
Kangastakunen (Jämsä)

| Kangastakunen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°41′07″N, 24°54′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pääskylänjoen valuma-alue (35.76)
Laskujoki:  oja Vähäjärveen 
Järvinumero:  35.765.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  138,5 m  
Rantaviiva:  1,15 km  
Pinta-ala:  4,902 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKangastakunen 
Kangastakunen  on Keski-Suomessa Jämsän Rasissa sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,9 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Pitkäjärven länsipuolella Pukarajärveltä Rasinjärvelle kulkevan kalliomurroksen painaumassa . Yksi rannoista on jyrkkä, mutta muutoin se sijaitsee alavalla maalla. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Sivummalla on entinen maatila. Sinne tulee tie yhdystieltä 3284.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pitkäjärven valuma-alueeseen (35.765) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 138,5 metriä mpy. Siihen on johdettu pieni oja ja sen laskuoja lähtee järven pohjoispäästä. Se virtaa Vähäjärven ja Salmijärven kautta Pitkäjärven pohjoispäähän. Ojalle tulee pudotusta Vähäjärveen 0,3 metriä ja Salmijärveen 5,4 metriä.
Jaana Makkonen

| Jaana Makkonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1967 (ikä 56–57)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  käsikirjoittaja
Käsikirjoittaja
Palkinnot
 Jussi-palkinto 2010 (elokuvasta Postia pappi Jaakobille) 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Jaana Makkonen (s. 1967) on suomalainen käsikirjoittaja. Hän on muun muassa vuoden 2009 parhaan elokuvan Jussi-palkinnon voittaneen Klaus Härön Postia pappi Jaakobille -elokuvan alkuperäiskäsikirjoittaja.
Makkonen valmistui Turun ammattikorkeakoulun taideakatemian viestinnän koulutusohjelman elokuvan suuntautumisvaihtoehdosta vuonna 2007. Postia pappi Jaakobille -käsikirjoitus oli Makkosen taiteellinen opinnäytetyö taideakatemiasta.
Kansanpuolue

Kansanpuolue tarkoittaa seuraavia puolueita:
yleisnimenä kansanpuoluetta
Kansanpuolue, Suomessa vuosina 1917–1918 toiminut niin kutsuttu maalaisten kansanpuolue
Kansanpuolue, Suomessa vuosina 1932–1936 toiminut talonpoikien protestipuolue
Suomen Kansanpuolue, Suomessa vuosina 1951–1965 toiminut puolue (Kansallisen Edistyspuolueen ja Itsenäisen Keskiluokan seuraaja)
Liberaalinen Kansanpuolue, Suomessa vuosina 1965–2001 toiminut puolue (Suomen Kansanpuolueen ja Vapaamielisten Liiton seuraaja); toiminta jatkuu nykyään nimellä Liberaalit
Ruotsalainen kansanpuolue, Suomessa vuodesta 1906 lähtien toiminut puolue, Ruotsalaisen puolueen seuraaja
Euroopan kansanpuolue, europuolue
Kansanpuolue, latvialainen puolue
Kansanpuolue, espanjalainen puolue
Kansanpuolue, färsaarelainen puolue
Kansanpuolue, mongolialainen puolue
Edistyksellinen kansanpuolue, liechtensteinilainen puolue
Kansanpuolue liberaalit, ruotsalainen puolue.
Perustuslaillinen Kansanpuolue
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kansanpuolue”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jeg rev et blad ud af min dagbog

|  Jeg rev et blad ud af min dagbog |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Raquel Rastenni
Säveltäjä(t):  Sven Ulrik Harry Jensen
Sanoittaja(t):  Sven Ulrik Harry Jensen
Euroviisutiedot
Vuosi:  1958
Maa:  Tanska
Kieli:  tanska
Sijoitus:  8.
Pisteet:  3
Sanat:  sanoitus
Muuta:  Kapellimestarina Kai Mortensen
Jeg rev et blad ud af min dagbog on Raquel Rastennin esittämä kappale, joka edusti Tanskaa vuoden 1958 Eurovision laulukilpailussa Alankomaiden Hilversumissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa kahdeksanneksi 3 pisteellä.
Isabella d’Este

| Isabella d’Este |
| --- | --- |
 Tizianin muotokuva Isabella d’Estestä.
Mantovan markiisitar
Valtakausi:  12. helmikuuta 1492 – 29. maaliskuuta 1519

Syntynyt:  18. toukokuuta 1474 Ferrara
Kuollut:  13. helmikuuta 1539 (64 vuotta) Mantova
Puoliso:  Francesco II Gonzaga (vih. 1492; k. 1519)
Lapset:  Eleonor Gonzaga  Margherita Gonzaga  Federico II  Livia Gonzaga  Ippolita Gonzaga  Ercole Gonzaga  Ferrante Gonzaga  Livia Gonzaga 
Suku:  Este
Isabella d’Este (18. toukokuuta 1474 Ferrara – 13. helmikuuta 1539 Mantova) oli Mantovan markiisitar. Hän oli Italian renessanssiajan vaikutusvaltaisimpia naishenkilöitä. Hän kuului Esten aatelis- ja hallitsijasukuun ja tuli tunnetuksi muun muassa taiteellisena mesenaattina.
Elämä

D’Esten vanhemmat, Ferraran herttua Ercole I d’Este ja Napolin prinsessa Eleonoora, olivat varakkaita taiteen tukijoita. Vanhemmat kouluttivat tyttäriään yhtä paljon kuin poikiaan, ja Isabella oppi kreikkaa ja latinaa sekä musiikkia ja väittelytaitoa.
D’Este meni 16-vuotiaana naimisiin Mantovan markiisi Francesco II Gonzagan kanssa. He saivat seitsemän lasta, joista Federicosta tuli seuraava markiisi ja Ercolesta kardinaali. Eleanorasta tuli Urbinon kreivitär, kun taas Ippolita ja Livia Osanna vetäytyivät luostariin. Ferrantesta tuli upseeri Kaarle V:n armeijaan. Isabella d’Este oli syntyperänsä ja avioliittonsa kautta sukua useille sen ajan Italian hallitsijoille. Hänen sisarensa oli Beatrice d’Este, Milanon herttuatar.
Elämä > Hallitsijana

Avioliitto nosti Isabella d’Esten Mantovan hallitsijaksi puolisonsa rinnalle, ja tämän pitkien poissaolokausien aikana markiisitar käytti valtaa niin lainsäädännön, kansantalouden maatalouspolitiikan, kansanterveyden kuin vakoilunkin aloilla. Hän raportoi miehelleen kirjeitse, ja tuli näin dokumentoineeksi ajan vallankäyttöä. Francescon ollessa kotona Isabella puolestaan matkusteli diplomaattisissa tehtävissä ja edusti Montovaa Rooman, Milanon, Napolin ja Venetsian hoveissa. Mantovan arkistoissa on 12 000 Isabellan kirjoittamaa kirjettä.
Markiisi joutui sotavangiksi vuonna 1509, ja markiisittaresta tuli virallinen sijaishallitsija. Hän neuvotteli miehensä vapaaksi.
D’Este jäi leskeksi markiisin kuoltua maaliskuussa 1519. Hänen poikansa oli liian nuori hallitsemaan, joten Isabella toimi sijaishallitsijana,  Hän nousi tämän jälkeen Mantovassa poliittiseksi voimahahmoksi ja kuoli Ferrarassa 1539.
Elämä > Taiteiden tukijana

D’Este keräsi poikkeuksellisen laajan taidekokoelman. Vuonna 1542 siihen laskettiin kuuluneen 1 620 esinettä, joiden joukossa oli yli kaksisataa kirjaa, kolikoita, jalokiviä ja maljakoita.  Hän tuki muun muassa Rafaelia, Andrea Mantegnaa, Bartolomeo Tromboncinoa ja Marchetto Caraa.
Leonardo da Vinci piirsi d’Estestä  muotokuvan vuonna 1499 vieraillessaan Mantovassa. Tizian maalasi muotokuvansa vasta vuonna 1534, jolloin Isabella oli jo 60-vuotias. Hän ei enää istunut mallina, vaan Tizianin piti käyttää aikaisempia kuvia pohjana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isabella d’Este Wikimedia Commonsissa
Leonardo da Vinci, Isabella d’Esten muotokuva, 1499.
Isiksen temppeli (Delos)

| Isiksen temppeli |
| --- | --- |
 Isiksen temppelin ja alttarin rauniot.
Sijainti:  Delos, Kykladit, Etelä-Egean saaret, Kreikka
Koordinaatit:  37°23′51″N, 25°16′15″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Valmistumisvuosi:  noin 166–88 eaa.
Tyylisuunta:  doorilainen
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Delos 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Isiksen temppeli oli antiikin aikainen Isikselle omistettu kreikkalainen temppeli Delokselle saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Kýnthos-vuoren länsirinteessä sijaitsevaa laajaa Serapeion C:nä tunnettua egyptiläisten kulttien pyhäkköaluetta.
Isiksen temppelin rauniot.
Isiksen temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 166–88 eaa. Tuohon aikaan Delokselle alettiin rakentaa ulkomailta, kuten Egyptistä, tuotujen kulttien pyhäkköjä. Temppeli sijaitsi Deloksen teatterin itäpuolella Serapeion C:n alueen itälaidalla. Heti sen pohjoispuolella sijaitsi samoihin aikoihin valmistunut Egyptiläisten jumalten temppeli.
Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Sen pituus oli noin 12 metriä ja leveys noin 5,1 metriä. Temppelissä oli pronaos, jonka edessä oli kaksi pylvästä, sekä naos eli cella, joka avautui länteen. Naoksessa oli suuri Isiksen kulttikuva. Rakennuksen pohjoissivulla oli ovi, joka johti Egyptiläisten jumalten temppeliin. Temppelin edessä sen länsipuolella oli alttari. Temppelin julkisivu on kunnostettu, ja myös Isiksen kulttikuvan jäänteet on sijoitettu paikalleen naokseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isiksen temppeli Wikimedia Commonsissa
Kansanpuku

Länsiafrikkalaisia jorubamiehiä kansanpuvuissaan.
Kansanpuku on kansanomainen asu, jota varsinkin maalaisväestö käyttää. Eri maissa on omantyylisiä kansanpukuja. Kansanpuku on usein yksinkertainen muoto kansallispuvusta. Tällaisia ovat esimerkiksi Vienan Karjalassa käytetyt naisten kansanpuvut, joiden ylä- ja alaosa ovat yhteneväisiä, vaikka puvuissa on joitakin erinäisiä yksityiskohtia.
Kansanpuvut ovat muuttuneet ajan myötä hieman, mutta kuitenkin ne ovat säilyneet monilta osin perinteisinä. Kaupungeissa kansanpukuja käyttivät alimpiin yhteiskuntaluokkiin kuuluvat ihmiset. Eri säätyjen pukeutumiseroja pidettiin merkittävinä varsinkin 1600- ja 1700-luvuilla, jolloin eri yhteiskuntaluokkien eroa pidettiin muutenkin tärkeänä. Kansanpukuja on ollut erilaisia eri ikäkausia varten; vauvanpuku, pikkulapsen puku, nuorten tyttöjen ja poikien puvut ja aikuisten puvut. Yleensä teollisuusmaissa kansanpukuja käytettiin 1800-luvulle saakka eli aikana ennen teollisen vaateteollisuuden yleistymistä. Kansanpukuihin tehtiin kirjomalla erilaisia kuvioita.
Kap Verden saaret

Kap Verden saaret (port. Província Ultramarina de Cabo Verde, ”Kap Verden merentakainen provinssi”) oli Portugalin imperiumiin kuulunut siirtomaa portugalilaisten Kap Verden saarten asuttamisesta vuodesta 1462 Kap Verden itsenäistymiseen vuonna 1975. Kap Verde oli asuttamaton saari ennen portugalilaisten saapumista sinne.
Käännös suomeksi
Kalle-Ville Lahtinen

Kalle-Ville Lahtinen on suomalainen toimittaja, joka työskentelee MTV:n uutisten ulkomaantoimittajana.
Lahtinen toimi vuonna 1991 jonkin aikaa Ylen kirjeenvaihtajana Hongkongissa ja vuosina 1993–1995 Seta ry:n jäsenlehden päätoimittajana.
Lahtisen isä Eilo Lahtinen taisteli toisen maailmansodan aikana Ukrainassa suomalaisen Waffen-SS-vapaaehtoispataljoonan mukana.
Isili

| Isili (Ìsili) |
| --- | --- |

 Sijainti Etelä-Sardinian maakunnassa
 Isili
 Koordinaatit: 39.741°0′0″N, 9.109°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Etelä-Sardinian maakunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  67,84 km²
Korkeus:  523 m
Väkiluku:  2 748
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  09056
Suuntanumero(t):    0782
Rekisterikilpi:  SU
 
 http://www.comune.isili.ca.it/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Isili (sardiksi Ìsili) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 748 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 67,84 neliökilometriä. Se sijaitsee 523 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isili Wikimedia Commonsissa
Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
Kannuksen linnavuori

| Kannuksen Linnavuori |
| --- | --- |

Sijainti
 Kannuksen Linnavuori
Koordinaatit:  61.17091315°N, 27.89473102°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Taipalsaari
Historia
Tyyppi:  Linnavuori
Huippukausi:  rautakausi
Aiheesta muualla
  Kannuksen Linnavuori Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kannuksen Linnavuori on Etelä-Karjalassa Taipalsaaren Kannuskylällä sijaitseva linnavuori. Muinaislinnan alueelta on löydetty joitakin rakenteita, joita voidaan pitää varustuksen jäänteinä.
Linnavuori

Linnavuori sijaitsee Kirkkosaaren länsipäässä Lehtoniemessä Niivansalmen rannassa Rautsaarta vastapäätä. Paikka on Taipalsaaren kirkosta 9 kilometriä länteen. Kallioalue on noin 150 × 80 metriä suuri ja sen järvenpuoleiset sivustat ovat jyrkänteisiä. Kallion laki kohoaa yli 15 metriä järven vedenpintaa korkeammalle. Kaakkoispuoli on loivaa ja siellä sijaitsee jäänteet kivisen vallin perustuksista. Vallin pituus on noin 20 metriä.
Tutkimukset

Vuonna 1975 kävi Timo Miettinen paikalla alueellisen inventoinnin puitteissa. Muuten kohdetta ei ole tutkittu. Niemen kärjessä sijaitsee myös kalliomaalausta.