stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Berdi Kerbabaýew

Berdi Kerbabaýew vuonna 1959.
Berdi Kerbabaýew (ven. Берды Мурадович Кербабаев, Berdy Muradovitš Kerbabajev, 15. maaliskuuta 1894 nykyisen Turkmenistanin Ahalin maakunnan Kouki-Zerenin kylä – 1974 Ašgabat) oli turkmenistanilainen neuvostokirjailija.
Berdi Kerbabaýew syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän opiskeli madrasassa sekä Leningradin yliopiston orientalistiikan tiedekunnassa vuosina 1927–1928. Hänen ensimmäiset satiiriset runonsa ilmestyivät vuonna 1923. 1920-luvun lopussa ja 1930-luvulla Kerbabaýew kirjoitti runoelmia, kertomuksia ja näytelmiä, joissa hän arvosteli menneisyyden jäänteitä, vaati naisten tasa-arvoa ja agitoi uuden sosialistisen yhteiskunnan puolesta. Vuodesta 1930 lähtien hän kirjoitti ensimmäistä turkmeeninkielistä romaania Aÿgytly ädim (”Ratkaiseva askel”, 1940–1955), joka sai Stalin-palkinnon vuonna 1948. Vuonna 1951 kirjailija sai Stalin-palkinnon kolhoosielämää kuvaavasta pienoisromaanista ”Aisoltan valkoisen kullan maasta” (Aÿsoltan, 1949). Vuonna 1957 ilmestyi öljytyöläisten elämästä kertova romaani Nebitdag ja vuonna 1965 historiallinen romaani, jonka aiheena on turkmenistanilaisen bolševikkipoliitikon Gaÿgysyz Atabaÿn elämä. Kerbabaýew toimi myös venäläisen ja neuvostokirjallisuuden turkmeenintajana.
Vuosina 1942–1950 Kerbabaýew toimi Turkmenistanin kirjailijaliiton hallituksen puheenjohtajana. Vuonna 1948 hänestä tuli Neuvostoliiton kommunistisen puolueen jäsen. Vuonna 1951 hänet nimitettiin Turkmenistanin tiedeakatemian akateemikoksi. Vuonna 1969 Kerbabaýew sai sosialistisen työn sankarin arvonimen ja vuonna 1970 Turkmenistanin kirjallisuuspalkinnon. Hänet on palkittu myös kolmella Leninin kunniamerkillä.
Suomennettu teos

(Berdy Kerbabajev). Aisoltan valkoisen kullan maasta: kertoelma. Suom. U. Ruhanen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1953.
Bucchianico

| Bucchianico |
| --- | --- |

Valtio:   Italia
Alue:  Abruzzo
Maakunta:  Chieti
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Gianluca De Leonardis
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  38,08 km²
Väkiluku (31.12.2017):  5 126
 – Väestötiheys:  135 as./km²
Postinumero:  66011
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bucchianico on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 5 126 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 5 221 asukasta.
Brendan Behan

| Brendan Behan |
| --- | --- |
 Brendan Behan vuonna 1960.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. helmikuuta 1923 Dublin, Irlanti
Kuollut: 20. maaliskuuta 1964 (41 vuotta) Dublin
Kansalaisuus:  Irlanti
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: iiri, englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Brendan Francis Behan [ˈbiːən] (9. helmikuuta 1923 Dublin – 20. maaliskuuta 1964 Dublin) oli irlantilainen näytelmäkirjailija.
Behan aloitti alkoholinkäytön jo kahdeksanvuotiaana. Hän lopetti koulunkäynnin vuonna 1937, minkä jälkeen hän työskenteli maalarinoppilaana. Samaan aikaan Beahan osallistui Irlannin tasavaltalaisarmeijan toimintaan kuriirina. Hänet pidätettiin Englannissa epäiltynä sabotaasin suunnittelemisesta ja tuomittiin helmikuussa 1940 kolmeksi vuodeksi kasvatuslaitokseen. Vuonna 1942 hänet karkotettiin takaisin Irlantiin. Pian sen jälkeen Behan oli mukana poliisin haavoittumiseen johtaneessa ammuskelussa, mistä hänet tuomittiin neljäksitoista vuodeksi vankeuteen. Rikosnimike oli murhayritys. Behan kärsi rangaistuksensa Dublinissa sijainneessa Mountjoyn vankilassa ja Curraghin sotilastukikohdassa. Hänet vapautettiin yleisessä armahduksessa vuonna 1946.
Behanin vankeusaikaa seurasi useita pidätyksiä juopumuksen ja vallankumouksellisen toiminnan vuoksi. Vuonna 1948 hän muutti Pariisiin kirjoittamaan. Palattuaan kotimaahansa vuonna 1950 hän kirjoitti kuunnelmia ja novelleja Irlannin tasavallan yleisradioyhtiö Radio Telefis Éireannille. Behanin ensimmäinen näytelmä oli vuonna 1954 julkaistu The Quare Fellow, jonka tapahtumat sijoittuivat Mountjoyn vankilaan, jossa Behan oli itse ollut vankeudessa. Näytelmässä seurataan vankien ja vanginvartijoiden reaktioita kuolemaantuomitun teloittamiseen. Näytelmän ensiesitys Dublinissa oli menestys. Vuonna 1956 näytelmä esitettiin Lontoossa ja kahta vuotta myöhemmin New Yorkissa.
Behanin tunnetuin näytelmä on hänen vuonna 1958 julkaistu toinen näytelmäänsä The Hostage (suom. Panttivanki), jonka ensiesitys tapahtui Dublinissa. Broadwaylla se sai ensi-iltansa 1960. Näytelmässä IRA pitää panttivankina brittisotilasta estääkseen yhden omistaan joutumasta teloitetuksi.
Panttivangin ohella toinen Behanin suomennettu näytelmä on Richardin korkkijalka (Richard's Cork Leg) ja kolmas Kuolemaantuomittu (The Quare Fellow).
Behan avioitui 1955 Beatrice Salkeldin kanssa. Behan kuoli maaliskuussa 1964 diabetekseen, jonka hoitoa vaikeutti hänen alkoholinkäyttönsä. Pariskunnan ainoaksi jäänyt lapsi oli syntynyt vain joitain kuukausia aikaisemmin.
Suomennetut näytelmät

Poikia vankilassa (Borstal boy), suom. V. Mattila Helsinki: Kirjayhtymä 1960
Kuolemaantuomittu (The Quare Fellow, 1956)
Richardin tekojalka, myös nimellä Richardin korkkijalka (Richard's Cork Leg), suomentanut Pentti Saarikoski, Suomen Teatteriliitto r.y 1983.
Panttivanki (The Hostage, 1958) Suomentanut Kirsti Jaantila, 1982
Panttivanki (An ghiall), suomentanut Jukka Kivistö, Teatterikorkeakoulu [i.a.]
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta Brendan Behan Wikisitaateissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brendan Behan Wikimedia Commonsissa
RTÉ: Look Back at Brendan Behan (englanniksi)
Petri Liukkonen, Brendan Behanin elämäkerta authorscalendar.info (englanniksi)
doollee.com: Brendan Behanin näytelmät (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Blur (täsmennyssivu)

Blur tarkoittaa seuraavia:
Blur, englantilainen brittipopyhtye
Blur, yhtyeen viides studioalbumi
Blur, videopeli
Blur, yhdysvaltalaisen Rachael Lampan remix-albumi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Blur”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Gigaton

| Gigaton Pearl Jam |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 27. maaliskuuta 2020
 Tuottaja(t): Josh Evans
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 57.07
 Levy-yhtiö: omakustanne (Yhdysvallat), Republic (kansainvälinen)
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 5
Pearl Jamin muut julkaisut
| Let's Play Two (live) 2017 | Gigaton 2020 | Dark Matter 2024 |
Singlet albumilta Gigaton
 ”Dance of the Clairvoyants” Julkaistu: 22. tammikuuta 2020  ”Superblood Wolfmoon” Julkaistu: 18. helmikuuta 2020  ”Quick Escape” Julkaistu: 25. maaliskuuta 2020  ”Retrograde” Julkaistu: 14. toukokuuta 2020
Gigaton on Yhdysvaltain Seattlesta kotoisin olevan Pearl Jamin yhdestoista studioalbumi. Levyn on tuottanut Josh Evans ja levyn kannen kuvan on tehnyt valokuvaaja Paul Nicklen. Levy julkaistiin Monkeywrench recordsin kautta maaliskuussa 2020. Yhtyeen oli samalla tarkoitus lähteä ensin Pohjois-Amerikan ja sieltä Euroopan kiertueelle, mutta koronaviruspandemia siirsi kiertuetta vuoteen 2021.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 5, sekä fyysinen albumi sijalle 2.
Kappaleet

Kappaleet:
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Whoever said | Eddie Vedder | 5.11 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Superblood Wolfmoon | Vedder | 3.49 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Dance of the Clairvoyants | Jeff Ament, Matt Cameron, Stone Gossard, Mike McCready, Eddie Vedder | 4.26 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Quick Escape | Jeff Ament | 4.47 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Alright | Ament | 3.44 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Seven O'Clock | Ament, Gossard, McCready, Vedder | 6.14 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Never Destination | Vedder | 4.17 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Take the Long Way | Cameron | 3.42 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Buckle Up | Gossard | 3.37 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Comes Then Goes | Vedder | 6.02 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Retrograde | McCready | 5.22 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | River Cross | Vedder | 5.53 |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Soundi:
Franz Xaver Gabelsberger

| Franz Xaver Gabelsberger |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. helmikuuta 1789 München
Kuollut: 5. tammikuuta 1849 (59 vuotta) München
Ammatti:  pikakirjoittaja
Franz Xaver Gabelsberger (9. helmikuuta 1789 München – 5. tammikuuta 1849 München) oli saksalainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä. Gabelsbergerin järjestelmästä tuli suosituin saksankielinen pikakirjoitusjärjestelmä, ja se loi perustan myös muiden saksalaisten järjestelmien kehitykselle. Siitä tehtiin sovituksia myös muille kielille, ja muun muassa Lars Neovius-Nevanlinnan kehittämä suomen kielen pikakirjoitusjärjestelmä perustuu siihen.
Elämä ja ura

Franz Xaver Gabelsberger syntyi 9. helmikuuta 1789 Münchenissä. Hänen isänsä Joseph Gabelsberger työskenteli Münchenissä puhallinsoitinten valmistajana. Äiti Ursula Pertl oli kotoisin Ylä-Baijerista. Perheeseen syntyi viisi lasta, joista Franz Xaver oli keskimmäinen. Isä kuoli jo vuonna 1793, muutama kuukausi viidennen lapsen syntymän jälkeen, jolloin Franz Xaver oli neljävuotias. Äiti joutui hakemaan palkkatöitä ja sijoittamaan lapsensa muiden huostaan. Franz Xaver joutui lyhyeksi aikaa isovanhempiensa hoidettavaksi Ylä-Baijerin Haagiin, mutta pian hänen huoltajakseen tuli kuoronjohtaja ja opettaja Franz Xaver Plinkhart. Yhdeksänvuotiaasta alkaen Gabelsberger opiskeli luostarikouluissa. Vuonna 1802 Ottobeurenin luostari kuitenkin suljettiin, ja Gabelsberger palasi Müncheniin. Siellä hän kävi lukion, ja  alkoi opiskella opettajaksi, mutta joutui jättämään opinnot kesken vuonna 1809 huonon terveytensä takia.
Gabelsberger osasi kalligrafiaa, ja sai sen ansiosta töitä. Hän toimi kanslisti- ja sihteeritehtävissä eri virastoissa ja ministeriöissä. Vuonna 1825 ministeriöissä tehtiin säästötoimia, ja Gabelsberger menetti useiden muiden mukana virkansa, minkä jälkeen hänen työnsä olivat satunnaisempia.
Gabelsberger oli naimisissa vuodesta 1816 Franziska von Schwellerin kanssa. Heillä oli kaksi lasta: Georg syntyi 1817 ja Cäcilie 1824. Gabelsberger kuoli 4. tammikuuta 1849 saatuaan äkillisen halvauskohtauksen.
Pikakirjoitusjärjestelmän kehittäminen

Gabelsberger alkoi vuonna 1817, tuntematta aikaisempia pikakirjoitusjärjestelmiä, kehittää kirjoitusjärjestelmää, jolla voisi nopeammin kirjoittaa ylös esimiesten saneluja ja ohjeita. Kun Baijerissa päätettiin vuonna 1818 perustaa kaksikamarinen parlamentti, Gabelsberger otti tavoitteekseen päästä valtiopäiville pikakirjoittajaksi, ja järjestelmän kehittäminen sai uuden suunnan. Hän kokeili järjestelmänsä käyttöä vuonna 1819 Baijerin valtiopäivillä yhdessä ensimmäisen oppilaansa Joseph Zeilerin kanssa, mutta tuolloin he eivät vielä pystyneet käyttämään järjestelmää riittävän hyvin. Gabelsberger jatkoi järjestelmän kehittämistä, ja vuodesta 1822 lähtien hän toimi valtiopäivillä pikakirjoittajana.
Vuonna 1829 Gabelsberger sai virallisen tehtävän kouluttaa pikakirjoittajia valtiopäiviä varten, ja vuoden 1831 valtiopäivillä hän muodosti yhdeksän oppilaansa kanssa pikakirjoitustoimiston. Vuoden 1840 valtiopäivillä Gabelsberger luopui pikakirjoitusvuoroista ja keskittyi pikakirjoitustoimiston päällikön tehtäviin.
Pikakirjoitusjärjestelmän kehittäminen > Järjestelmä

Gabelsberger muodosti pikakirjoitusmerkkinsä tavallisten kaunokirjoitusmerkkien muodoista, siten että ne voitaisiin liittää toisiinsa mahdollisimman sulavasti. Järjestelmää sanotaan kursiiviseksi tai graafiseksi, ja se eroaa selvästi aikaisemmista englannin- ja ranskankielisistä niin sanotuista geometrisista järjestelmistä. Gabelsbergeriä pidetään modernin saksalaisen pikakirjoituksen perustajana, ja myös myöhemmät saksankieliset järjestelmät pohjautuivat samoihin periaatteisiin.
Gabelsbergerin järjestelmästä tuli suosituin saksalainen pikakirjoitusjärjestelmä, ja siitä tehtiin versioita useille muillekin kielille. 1870-luvulla Lars Neovius-Nevanlinna laati sen pohjalta suomenkielisen järjestelmän. 1900-luvun alkupuolella Saksassa tehtiin päätös siirtymisestä yhteen järjestelmään, niin sanottuun Saksan yhtenäisjärjestelmään, joka laadittiin Gabelsbergerin järjestelmän ja Stolze–Schrey-järjestelmän pohjalta.
Pikakirjoitusjärjestelmän kehittäminen > Oppikirjat

Pikakirjoitusjärjestelmänsä oppikirjan Gabelsberger julkaisi vasta vuonna 1834, nimellä Anleitung zur deutschen Rede-Zeichen-Kunst oder Stenographie. Kirjassa on yli 500 sivua, ja sitä pidetään kaikkien aikojen laajimpana pikakirjoituksen oppikirjana.
Vuonna 1838 Gabelsberger julkaisi teoksen Stenographische Lese-Bibliothek, joka oli tarkoitettu luku- ja kirjoitusharjoituksia varten. Se oli myös ensimmäinen saksalainen kokonaan pikakirjoituksella kirjoitettu kirja.
Vuoden 1840 paikkeilla Gabelsberger laati ehdotuksen uusista parannuksista järjestelmäänsä, ja kun muutoksia oli kokeiltu käytännössä valtiopäivillä, Gabelsberger julkaisi ne vuonna 1843 teoksessa Neue Vervollkommungen in der deutschen Redezeichenkunst oder Stenographie.
Kunnianosoituksia

Gabelsbergerille pystytettiin patsas Müncheniin vuonna 1890, ja noin kahdessasadassa Saksan kaupungissa on nimetty katu Gabelsbergerin mukaan. Münchenissä avattiin vuonna 1902 Gabelsberger-museo, jonka kokoelmat kuitenkin tuhoutuivat vuonna 1943 toisen maailmansodan hyökkäysten aiheuttamassa tulipalossa. Vuonna 1989 Saksan postilaitos julkaisi postimerkin Gabelsbergerin syntymän 200-vuotispäivän kunniaksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Gabelsbergerin oppikirjan esimerkkejä konsonanttiyhdistelmillä br-, dr- ja fr- alkavien sanojen kirjoittamisesta
Gabelsbergerin patsas Münchenissä
Saksalainen postimerkki vuodelta 1989
Forgotten Hope 2

| Forgotten Hope 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Forgotten Hope 2 Dev Team
Pelimoottori:  Refractor 2
Julkaistu:   14. joulukuuta 2007 Versio 2.3 6. lokakuuta 2010 
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  moninpeli
Alusta:  Microsoft Windows
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Forgotten Hope 2 (lyhennettynä FH2) on toiseen maailmansotaan sijoittuva Battlefield 2 -modifikaatio. Se on jatko-osa Battlefield 1942:lle julkaistuun toista maailmansotaa laajentavaan Forgotten Hopeen, vaikka pelit eivät sinänsä liity toisiinsa.
Modifikaation ensimmäinen versio 2.0 julkaistiin 14. joulukuuta 2007, ja se sisälsi Pohjois-Afrikan kampanjan. Myöhemmin tulleessa 2.2-päivityksessä peliin tuli mukaan myös Normandia. Versio 2.3 julkaistiin 6. lokakuuta. Se sisälsi kartat Ramelle-Neuville, St. Lo Breakthrough ja Battle of Brest sekä lukuisia uusia ominaisuuksia. Päivitys 2.4 julkaistiin heinäkuussa 2011. Se toi mukaan Ardennien taistelut. Uusin versio on 2.45 joka julkaistiin 13. heinäkuuta 2012. Se toi mukanaan kentät: Battle of Keren, Sidi Bou Zid ja St.Vithin, lukuisia uusia aseita ja ajoneuvoja sekä paransi huomattavasti tekstuureja.
Yleisesti

Forgotten Hope 2 on historialliseen tarkkuuteen tähtäävä modifikaatio. Esimerkiksi jokainen taistelu on ympäristöltään ja kalustoltaan mallinettu mahdollisimman tarkasti. Forgotten Hope 2:ssa ei niinkään keskitytä realismiin, vaikka peli onkin realistisempi kuin Battlefield 2. Modifikaatiossa ei kuitenkaan mennä realismissa yhtä pitkälle kuin Project Realityssä, vaikka kiväärit tappavatkin yhdestä osumasta ja konepistooleillakin tarvitsee tappaakseen vain muutaman laukauksen.
Forgotten Hope 2 (versiosta 2.25 lähtien) sisältää Saksan, Britannian, Australian, Kanadan, Uuden-Seelannin, Italian ja Yhdysvaltain armeijat. Puna-armeija tuodaan taisteluihin todennäköisesti päivityksessä 2.5.
Forgotten Hope 2 sai arvot, mitalit, nauhat ja merkit 2.4-päivityksen mukana. Forgotten Hope 2:n visuaalinen realistisuus on kuitenkin kärsinyt, sillä saksalaisten hakaristiä ja Suomen von Rosenin ristiä ei uskalleta käyttää, koska saksalaiset käyttäjät ja kehittäjät saattaisivat aloittaa boikotin FH2:sta vastaan.
Kartat > Pohjois-Afrikka > 1941

Bardia (Italia vs. Australia, versio 2.0)
Battle of Keren (Italia vs. Iso-Britannia, versio 2.45)
Siege of Giarabub (Italia vs. Australia, versio 2.15)
Siege of Tobruk (Saksa vs. Australia, versio 2.0)
Sidi Rezegh (Saksa vs. Iso-Britannia, versio 2.0)
Kartat > Pohjois-Afrikka > 1942

Gazala (Saksa vs. Iso-Britannia, versio 2.1)
Operation Aberdeen (Saksa vs. Iso-Britannia, versio 2.0)
Fall of Tobruk (Saksa vs. Iso-Britannia, versio 2.15)
Mersa Matruh (Saksa vs. Iso-Britannia, versio 2.0)
Alam Halfa (Saksa vs. Iso-Britannia, versio 2.0)
Operation Hyacinth (Italia vs. Uusi-Seelanti, versio 2.0)
El Alamein (Saksa vs. Iso-Britannia, versio 2.0)
Operation Supercharge (Saksa vs. Iso-Britannia, versio 2.0)
Kartat > Pohjois-Afrikka > 1943

Sidi Bou Zid (Saksa vs. Yhdysvallat, versio 2.45
Mareth Line (Saksa vs. Iso-Britannia, versio 2.1)
Tunis (Saksa vs. Iso-Britannia, versio 2.15)
Kartat > Välimeren ympäristön kampanja > 1941

Invasion of Crete (Saksa vs. Iso-Britannia, versio 2.1)
The Battle for Sfakia (Saksa vs. Iso-Britannia, versio 2.0)
Mount Olympus (Saksa vs. Uusi-Seelanti, versio 2.25)
Kartat > Länsirintama > 1944

Pointe Du Hoc (Saksa vs. Yhdysvallat, versio 2.2)
Port-En-Bessin (Saksa vs. Iso-Britannia, versio 2.26)
Purple Heart Lane (Saksa vs. Yhdysvallat, versio 2.2)
Anctoville (Saksa vs. Iso-Britannia, versio 2.25)
Villers Bocage (Saksa vs. Iso-Britannia, versio 2.25)
Lebisey (Britannia vastaan Saksa, versio 2.2)
St. Lo Breakthrough (Saksa vs. Yhdysvallat, versio 2.3)
Operation Goodwood (Saksa vs. Iso-Britannia, versio 2.2)
Operation Cobra (Saksa vs. Yhdysvallat, versio 2.25)
Operation Lüttich (Saksa vs. Yhdysvallat, versio 2.2)
Operation Totalize (Saksa vs. Kanada, versio 2.2)
Falaise Pocket (Saksa vs. Kanada, versio 2.2)
Battle of Brest (Saksa vs. Yhdysvallat, versio 2.3)
Hurtgen Forest (Saksa vs. Yhdysvallat, versio 2.4)
Vossenack (Saksa vs. Yhdysvallat, versio 2.4)
Meuse River (Saksa vs. Yhdysvallat, versio 2.4)
Eppeldorf (Saksa vs. Yhdysvallat, versio 2.4)
St.Vith (Saksa vs. Yhdysvallat, versio 2.45)
Bastogne (Saksa vs. Yhdysvallat, versio 2.4)
Kartat > Fiktiiviset kartat

Ramelle Neuville (Saksa vs. Yhdysvallat, versio 2.3)
Aiheesta muualla

Forgotten Hope 2:n virallinen sivu
Forgotten Hope 2:n viralliset foorumit
Forgotten Hope 2 ModDB:ssä
Kuvakaappaus kartasta Operation Totalize. Huomaa panssarivaunun realistiset tähtäimet.
Ryhmä saksalaisjalkaväkeä antamassa tulitukea Panther-panssarivaunulle. Kuvakaappaus kartasta Falaise Pocket.
Benedek Virág

| Benedek Virág |
| --- | --- |
 Benedek Virág
Henkilötiedot
Syntynyt: 1754 Dióskál, Unkari
Kuollut: 1830 (75–76 vuotta) Buda, Unkari
Kansalaisuus:  Unkari
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: unkari
Tuotannon kieli: unkari
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Benedek Virág (1754 Dióskál, Unkari – 30. tammikuuta 1830 Buda, Unkari) oli unkarilainen runoilija, joka kirjoitti Horatiuksen henkeen klassillisin runomuodoin. Häntä on sanottu "Unkarin Horatiukseksi". Hänen tuotannossaan on isänmaallisia runoja, jotka olivat lentolehtisinä tuttuja yleisölle jo ennen kuin hänen kootut runonsa Virág Benedek poétai munkáji ilmestyivät 1799. Virágin muusta tuotannosta on merkittävä täydellinen Horatiuksen käännös sekä Mohácsin taisteluun asti ulottuva Unkarin historia Magyar századok 1. osa (1808), 2. osa (1816) ja Ferenc Toldyn julkaisema 3. osa (1863).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Benedek Virág Wikimedia Commonsissa
Bucaramanga

| Bucaramanga |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Bucaramanga
 Koordinaatit: 7°8′N, 73°0′W 
Valtio:  Kolumbia
Departementti:  Santander
Väkiluku (2011):  518 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bucaramanga  on Santanderin departementin pääkaupunki Kolumbiassa. Vuonna 2011 siellä oli 518 400 asukasta.
Metrolinean vaaleanvihreät bussit omalla kaistallaan tulossa metrolinea-asemalle.
Kaupungissa on toimiva infrastruktuuri: hanavettä voi juoda, sähkönjakelu on luotettavaa ja laajakaista-internet on kohtuuhintainen. Lentokenttä on lähellä kaupungin rajaa ja julkista liikennettä hoitaa metrolinea-järjestelmä. Metrolinea on samantyyppinen pikabussijärjestelmä kuin Bogotán Transmilenium. Se on ollut käytössä helmikuusta 2010, ja sitä laajennetaan lähikyliin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bucaramanga Wikimedia Commonsissa
Capella (Kuun kraatteri)

Capella
Capella on halkaisijaltaan 48,13 kilometrin levyinen kraatteri Kuussa, koordinaateissa -6,85 ° N, 34.12 ° W.
Betacam
Digital Betacam

Digital Betacam on Sonyn vuonna 1993 esittelemä korvaaja analogiselle Betacam SP:lle. 
Digital Betacamin muita nimityksiä ovat DigiBeta ja D-Beta. Muoto oli halvempi kuin Sony D-1. Muoto oli jokseenkin suosittu ammattilaiskäytössä, mutta ei muodostunut teollisuusstandardiksi kuten edeltäjänsä.
Buc (Yvelines)

Bucin kaupungintalo
Buc on kunta Yvelinesin departementissa Île-de-Francen hallintoalueella Ranskassa. Kunnan väkiluku vuonna 2006 oli 5502. Bucin pinta-ala on 8 km².
Aiheesta muualla

Bucin kaupungin kotisivut (ranskaksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Cape Point

Cape Point
Cape Point (afrikaansiksi Kaappunt) on kallioinen niemeke Kapin niemimaan koilliskulmassa Afrikan mantereen eteläisessä kärjessä. Se sijaitsee noin yhden kilometrin itään Hyväntoivonniemestä ja 150 kilometriä länteen Kap Agulhasista, Afrikan eteläisimmästä kärjestä. Niemeke on osa kansallispuistoa Table Mountain National Park.
Cape Pointissa sijaitsee kaksi majakkaa. Vanhempi näistä rakennettiin vuonna 1859 niemekkeen korkeimmalle kohdalle 238 metriä merenpinnan yläpuolelle. Majakan korkea sijainti ja etäisyys rannikolta johti kuitenkin sen valon heikkoon näkyvyyteen sumun aikana, mikä oli syynä portugalilaisen risteilyaluksen SS Lusitanian karilleajoon ja uppoamiseen niemekkeen edustalla vuonna 1911. Turman jälkeen Cape Pointiin rakennettiin uusi majakka 87 metriä merenpinnan yläpuolelle lähemmäksi rannikkolinjaa.
CD Numancia

Club Deportivo Numancia de Soria on vuonna 1945 perustettu espanjalainen urheiluseura Sorian kunnasta Kastilia ja Leónista. Seura tunnetaan jalkapallosta, jossa sen edustusjoukkue pelaa Espanjan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Federaciónissa.
Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa Numancia on pelannut neljä kautta vuosina 1999–2001, 2004–2005 ja 2008–2009. Paras sijoitus on ensimmäisellä kaudella saavutettu 17. sija. Pelatessaan kolmannella sarjatasolla Segunda División B:ssä kaudella 1995–1996 seura menestyi cup-kilpailu Copa del Reyssä pudottaen pääsarjaseurat Real Sociedadin, Racing Santanderin ja Sporting Gijónin ennen puolivälierätappiota Barcelonaa vastaan.
Numancian kotivärit ovat punainen ja sininen, ja sen kotistadionina toimii 9 500 -paikkainen, vuonna 1999 käyttöönotettu Los Pajaritos. Seuran nimi tulee muinaisesta Numantian (esp. Numancia) kylästä, jonka asukkaat taistelivat pitkään menestyksekkäästi roomalaisia valloittajia vastaan 100-luvulla eaa. Kylän rauniot sijaitsevat seitsemän kilometriä pohjoiseen nykypäivän Soriasta.
Jalkapallon lisäksi seuralla on toimintaa lentopallossa, käsipallossa ja rytmisessä voimistelussa.
Aiheesta muualla

Club Deportivo Numancia de Sorian virallinen sivusto (espanjaksi)
Cape Sable

Cape Sable
| --- | --- |
Sijainti:  Monroen piirikunta Yhdysvallat
| --- | --- |
Tyyppi:  Niemi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Cape Sable on Floridan osavaltion lounaisnurkassa sijaitseva suoalue. Cape Sable kuuluu Monroen piirikuntaan ja se on osa Evergladesin kansallispuistoa. Kolme merkittävää kohdetta Cape Sablessa ovat East Cape, Middle Cape ja Northwest Cape. Alueen suurin järvi on Lake Ingraham.