stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo presidentti Niinistön ulkomaanmatkoista
Toinen virkakausi > 2021

9 ulkomaanmatkaa, joista yksikään ei ollut valtiovierailu.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Presidentti Sauli Niinistön ulkomaanmatkat vuonna 2021
| No. | Vuosi | Päivämäärä | Maa | Paikkakunta | Isäntä | Vierailun aihe | Viitteet |
| 112. | 2021 | 23. elokuuta |  Ukraina | Kiova | Volodymyr Zelenskyi, Ukrainan presidentti | Krim-foorumi |  |
| 113. | 2021 | 7. syyskuuta |  Ranska | Pariisi | Emmanuel Macron, Ranskan presidentti | Työvierailu |  |
| 114. | 2021 | 15. syyskuuta |  Italia | Rooma | Sergio Mattarella, Italian presidentti | Arraiolos-ryhmän kokous |  |
| 115. | 2021 | 17.–21. syyskuuta |  Yhdysvallat | New York | António Guterres, YK:n pääsihteeri | YK:n 76. yleiskokouksen avajaiset |  |
| 116. | 2021 | 13. lokakuuta |  Ruotsi | Malmö | Stefan Löfven, Ruotsin pääministeri | Malmön kansainvälinen holokaustifoorumi |  |
| 117. | 2021 | 29. lokakuuta |  Venäjä | Moskova | Vladimir Putin, presidentti | Työvierailu |  |
| 118. | 2021 | 1.–2. marraskuuta |  Skotlanti | Glasgow | Alok Sharma, elinkeino- energia- ja teollisuusstrategian ministeri | YK:n ilmastokokous 2021 |  |
| 119. | 2021 | 12. marraskuuta |  Ruotsi | Tukholma | Sverker Göranson, kenraali evp. | Kuninkaallisen sotatieteen akatemian 225-vuotisjuhla |  |
| 120. | 2021 | 21.–23. marraskuuta |  Saksa | Berliini | Frank-Walter Steinmeier, Saksan presidentti | Työvierailu |  |
Toinen virkakausi > 2022

12 ulkomaanmatkaa, joista 2 oli valtiovierailuja.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Presidentti Sauli Niinistön ulkomaanmatkat vuonna 2022
| No. | Vuosi | Päivämäärä | Maa | Paikkakunta | Isäntä | Vierailun aihe | Viitteet |
| 121. | 2022 | 18.–20. helmikuuta |  Saksa | München |  | Münchenin turvallisuuskonferenssi |  |
| 122. | 2022 | 3. maaliskuuta |  Yhdysvallat | Washington | Joe Biden, Yhdysvaltain presidentti | Työvierailu |  |
| 123. | 2022 | 14.–15. maaliskuuta |  Yhdistynyt kuningaskunta | Lontoo | Boris Johnson, Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri | Joint Expeditionary Force -tapaaminen |  |
| 124. | 2022 | 21. maaliskuuta |  Ranska | Pariisi | Emmanuel Macron, Ranskan presidentti | Työvierailu |  |
| 125. | 2022 | 17.–18. toukokuuta |  Ruotsi | Tukholma | Kaarle XVI Kustaa, Ruotsin kuningas | Valtiovierailu |  |
| 126. | 2022 | 19. toukokuuta |  Yhdysvallat | Washington | Joe Biden, Yhdysvaltain presidentti | Työvierailu yhdessä Ruotsin pääministerin Magdalena Anderssonin kanssa |  |
| 127. | 2022 | 28.–30. kesäkuuta |  Espanja | Madrid | Pedro Sánchez, Espanjan pääministeri | NATOn huippukokous 2022 |  |
| 128. | 2022 | 19. syyskuuta |  Yhdistynyt kuningaskunta | Lontoo | Charles III, Yhdistyneen kuningaskunnan kuningas | Elisabet II:n hautajaiset |  |
| 129. | 2022 | 19.–21. syyskuuta |  Yhdysvallat | New York | António Guterres, YK:n pääsihteeri | YK:n 77. yleiskokouksen avajaiset, vastaanotti Global Citizen -palkinnon |  |
| 129. | 2022 | 22. syyskuuta |  Yhdysvallat | Washington, D.C. |  | Tapaaminen Nancy Pelosin, James Rischin ja Mitch McConnellin kanssa |  |
| 130. | 2022 | 4. lokakuuta |  Viro | Tallinna, Tapa | Alar Karis, Viron presidentti | Työvierailu |  |
| 131. | 2022 | 10.–11. lokakuuta |  Norja | Oslo | Harald V, Norjan kuningas | Virallinen vierailu, tapaaminen pääministerin Jonas Gahr Støren ja kuningas Harald V:n, kuningatar Sonjan ja and kruununprinssi Haakonin kanssa Oslon kuninkaallisessa linnassa |  |
| 132. | 2022 | 19.–20. lokakuuta |  Islanti | Reykjavík | Guðni Thorlacius Jóhannesson, Islannin presidentti | Valtiovierailu |  |
Toinen virkakausi > 2023

16 matkaa ulkomaille, joista 6 oli valtiovierailuja.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Presidentti Sauli Niinistön ulkomaanmatkat vuonna 2023
| No. | Vuosi | Päivämäärä | Maa | Paikkakunta | Isäntä | Vierailun aihe | Viitteet |
| 133. | 2023 | 24. tammikuuta |  Ukraina | Kiova, Butša | Volodymyr Zelenskyi, Ukrainan presidentti | Valtiovierailu |  |
| 134. | 2023 | 6.–10. maaliskuuta |  Yhdysvallat |  Olympia, Washington, Palo Alto, Santa Clara, Kalifornia, Washington, D.C. | Joe Biden, Yhdysvaltain presidentti | Virallinen vierailu; sekä vierailu mm. Stanfordin yliopistooon, tapaamiset Washingtonin kuvernöörin Jay Insleen, Kalifornian kuvernöörin Gavin Newsomin ja presidentti Joe Bidenin kanssa |  |
| 135. | 2023 | 16.–17. maaliskuuta |  Turkki | Ankara | Recep Tayyip Erdogan, Turkin presidentti | Virallinen vierailu, keskustelut Turkin ja EU:n suhteista, Suomen pyrkimyksestä Naton jäseneksi ja terrorismin torjumisesta |  |
| 136. | 2023 | 4. huhtikuuta |  Belgia | Bryssel | Jens Stoltenberg, Naton pääsihteeri | Suomen liittyminen Natoon |  |
| 137. | 2023 | 25.–26. huhtikuuta |  Etelä-Afrikka | Pretoria | Cyril Ramaphosa, Etelä-Afrikan presidentti | Valtiovierailu |  |
| 138. | 2023 | 27.–28. huhtikuuta |  Namibia | Windhoek | Hage Geingob, Namibian presidentti | Valtiovierailu |  |
| 139. | 2023 | 6. toukokuuta |  Yhdistynyt kuningaskunta | Lontoo | Charles III, Yhdistyneen kuningaskunnan kuningas | Charles III:n ja Camillan kruunajaiset |   |
| 140. | 2023 | 1.–2. kesäkuuta |  Brasilia | São Paulo | Luiz Inácio Lula da Silva, Brasilian presidentti | Valtiovierailu |  |
| 141. | 2023 | 11.–12. heinäkuuta |  Liettua | Vilna | Dalia Grybauskaitė, Liettuan presidentti | Naton huippukokous 2023 |  |
| 142. | 2023 | 14.–15. syyskuuta |  Ruotsi | Tukholma | Kaarle XVI Kustaa, Ruotsin kuningas | Kuningas Kaarle XVI Kustaan vallassaolon 50-vuotisjuhlallisuudet |  |
| 143. | 2013 | 18.–21. syyskuuta |  Yhdysvallat | New York | António Guterres, YK:n pääsihteeri | YK:n 73. yleiskokouksen avajaiset |  |
| 144. | 2023 | 5.–6. lokakuuta |  Portugali | Porto | Marcelo Rebelo de Sousa, Portugalin presidentti | Arraiolos-ryhmän kokous |  |
| 145. | 2023 | 12.–13. lokakuuta |  Ruotsi | Visby, Gotlanti | Ulf Kristersson, Ruotsin pääministeri | Joint Expeditionary Force -kokous |  |
| 146. | 2023 | 23.–24. lokakuuta |  Italia | Rooma | Sergio Mattarella, Italian presidentti | Valtiovierailu |  |
| 147. | 2023 | 15.–16. marraskuuta |  Saksa | Bonn | Frank-Walter Steinmeier, Saksan presidentti | Virallinen vierailu |  |
| 148. | 2023 | 20.–21. marraskuuta |  Puola | Varsova | Andrzej Duda, Puolan presidentti | Valtiovierailu |  |
Toinen virkakausi > 2024

Kolme matkaa ulkomaille, ei yhtään valtiovierailua.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Presidentti Sauli Niinistön ulkomaanmatkat vuonna 2023
| No. | Vuosi | Päivämäärä | Maa | Paikkakunta | Isäntä | Vierailun aihe | Viitteet |
| 149. | 2024 | 12. helmikuuta |  Norja | Oslo | Jonas Gahr Støre, Norjan pääministeri | Työvierailu |  |
| 150. | 2024 | 24.–25. helmikuuta |  Namibia | Windhoek | Nangolo Mbumba, Namibian presidentti | Hage Geingobin, Namibian presidentin valtiolliset hautajaiset |  |
| 151. | 2024 | 26. helmikuuta |  Ranska | Pariisi | Emmanuel Macron, Ranskan presidentti | Työvierailu |  |
Presidenttikauden jälkeisiä merkittäviä matkoja

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Entisen presidentin Sauli Niinistön kansainvälisiä matkoja
| No. | Vuosi | Päivämäärä | Maa | Paikkakunta | Isäntä | Vierailun aihe | Muuta | Viitteet |
| 1. | 2024 | 20. maaliskuuta |  Belgia | Bryssel | Ursula von der Leyen, Euroopan komission puheenjohtaja | Ilmoitettiin, että Niinistölle oli annettu tehtäväksi laatia raportti siitä, miten EU:n varautuu siviili- ja turvallisuuskriiseihin   |  |  |
| 2. | 2024 | 17.–18. toukokuuta |  Ruotsi | Tukholma | Ruotsi-Suomi-seura (Samfundet Sverige Finland) | SSF:n satavuotisjuhlaillalliset, vastaanotti palkinnon maiden välisen yhteistyön edistämisestä | Haastattelu Svenska Dagbladetissa (ruotsiksi) |  |
| 3. | 2024 | N/A |  Yhdysvallat | Washington D.C. |  | Keskusteluja demokraattisten ja republikaanisten poliitikkojen kanssa, aiheena Euroopan turvallisuus |  |  |
| 4. | 2024 | 30. lokakuuta |  Belgia | Bryssel | Ursula von der Leyen, Euroopan komission puheenjohtaja | Niinistö luovutti von der Leyenille raporttinsa EU:n varautumisessa siviili- ja sotilaallisiin uhkiin |  |  |
| 5. | 2024 | 14. marraskuuta |  Belgia | Bryssel | Ursula von der Leyen, Euroopan komission puheenjohtaja | Niinistö esittelee raporttinsa Euroopan parlamentille |  |  |
| 6. | 2025 | 23. tammikuuta |  Yhdistynyt kuningaskunta | Lontoo | Bronwen Maddox, Chatham Housen toimitusjohtaja | Esiintyminen Chatham Housen keskustelutilaisuudessa |  |  |
Sauli Niinistö ja Solvita Āboltiņa
Vladimir Putin ja Sauli Niinistö Sotšissa 15. elokuuta 2014.
Niinistö ja Enrique Peña Nieto Mexico Cityssä toukokuussa 2015.
Sauli Niinistö ja Barack Obama Oval Officessa Washington D.C.ssä vuonna 2016.
Niinistö ja Donald Trump Washingtonissa elokuussa 2017.
Niinistö ja muita eurooppalaisia johtajia Liettuan valtiollisen itsenäisyyden palauttamisen 100-vuotisjuhlassa Vilnassa, 2018.
Niinistö ja Donald Trump Washingtonssa lokakuussa 2019.
Sergio Mattarella ja Niinistö Roomassa syyskuussa 2021.
Niinistö ja Magdalena Andersson Joe Bidenin vieraana Washingtonissa toukokuussa 2022.
Lula da Silva ja Sauli Niinistö São Paulossa kesäkuussa 2023.
Taivaassa ja maan päällä

| Taivaassa ja maan päällä Johdatus uskonnonfilosofiaan |
| --- | --- |
Kirjailija:  Olli Koistinen Juha Räikkä
Kansitaiteilija:  Mia Marjomäki
Kieli:  suomi
Genre:  uskonnonfilosofia
Kustantaja:  Edita
Julkaistu:  1997
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  116
ISBN:  951-37-2034-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Taivaassa ja maan päällä. Johdatus uskonnonfilosofiaan on Turun yliopiston filosofien Olli Koistisen ja Juha Räikän kirjoittama johdatusteos uskonnonfilosofiaan.
Sisältö

Teos koostuu neljästä pääartikkelista ja jakaantuen kahteen osaan. Ensimmäisessä osassa, ”Maan päällä”, Juha Räikkä tarkastelee uskontoa ja moraalia sekä uskonnon ja yhteiskunnan välistä suhdetta etiikan näkökulmasta. Toisessa osassa, ”Taivaassa”, Olli Koistinen tarkastelee todistuksia jumalan olemassaolosta sekä pahan ongelmaa. Lopuksi kirjoittajat pohtivat uskon järkiperäisyyttä Blaise Pascalin ajattelun kautta ja esittävät käsityksensä todistamisen taakasta. Teoksen alkuun on liitetty lyhyt johdatus järkiperäiseen päättelyyn ja perustelujen arvioimiseen. Teos keskittyy lähinnä niihin uskontoon liittyviin kysymyksiin, jotka liittyvät kristilliseen ajatteluun. Kirjoittajat toteavat esipuheessa, että teos ei pyri olemaan kattava ja perinpohjainen esitys. Koistisen ja Räikän mukaan suomenkielistä johdatusta uskonnonfilosofiaan ei ennen heidän kirjaansa ole ollut.
Vastaanotto

Filosofi Sami Pihlström arvioi Niin & näin -lehden arvostelussaan teoksen hyödylliseksi uskonnonfilosofian kurssin aineistoksi, suositellen käyttämään mahdollisesti täydentävää kirjallisuutta. Hän mainitsee muun muassa, että teismin ja ateismin välistä kiistaa ei teoksessa juuri käsitellä. Artikkelien lopussa olevista kirjallisuusluetteloista puuttuu myös suomalainen uskontokriittinen, tieteellistä todellisuuskäsitystä edustava kirjallisuus, kuten Eino Kailan, Ilkka Niiniluodon ja Raimo Tuomelan teokset.
Sisällysluettelo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Lukijalle Tämän kirjan tarkoitus  Filosofisten perustelujen arvioiminen Osa I Maan päällä (Juha Räikkä) 1. Uskonto ja moraali Hyvät ja pahat kristityt  Onko moraali riippuvainen uskonnosta?  Kristillisen etiikan ongelmia 2. Uskonto ja yhteiskunta Voiko teisti olla liberalisti  Kirkko ja valtio – uskonto ja politiikka  Uskonnot ja kansalaiskeskustelu |  Osa II Taivaassa (Olli Koistinen) 3 Jumalan olemassaolon todistukset Anselmi Canterburylaisen todistus  Munkki Gaunilo ja täydellinen saari  Spinozan ontologinen argumentti  Plantingan ontologinen argumentti  Descartes ja Jumalan idea  Leibnizin todistus  Tuomas Akvinolaisen todistukset Jumalasta 4 Pahan ongelma Argumentti pahasta  Miten pahan ongelma voidaan yrittää ratkaista |  Lopuksi Pascal ja uskon rationaalisuus  Usko ja todistamisen taakka |
Kirjallisuutta

Juha Räikän artikkeli ”Uskonto ja moraali” on julkaistu myös Räikän teoksessa Moraalin kanssa. Esseitä hyvästä yhteiskunnasta, s. 45–73.  (2. painos (1. painos 1998))  Kuopio:  Unipress, 2004.  ISBN 951-579-222-3
Taivaassa ja maan päällä on arvosteltu myös julkaisuissa Aurora 5/1997, Turun ylioppilaslehti 13/1997, Tampereen kirkkosanomat, Vakka-Suomen sanomat 18.3.1997 ja Teologinen aikakauskirja 3/1998.
Kälviä

| Kälviä Kelviå> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Kokkola |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  63°51′40″N, 023°27′10″E
Lääni:  Länsi-Suomen lääni
Maakunta:  Keski-Pohjanmaan maakunta
Seutukunta:  Kokkolan seutukunta
Kuntanumero:  315
Hallinnollinen keskus:  Kälviän kirkonseutu
Perustettu:  –
Liitetty:  2009
– liitoskunnat:  Kokkola Lohtaja Ullava Kälviä
– syntynyt kunta:  Kokkola
Pinta-ala:  966,77 km²  (1.1.2008)
– maa:  670,67 km²
– sisävesi:  14,46 km²
– meri:  281,64 km²
Väkiluku:  4 594   (31.12.2008)
– väestötiheys:  6,85 as./km² (31.12.2008)
Ikäjakauma:  2007 
– 0–14-v.:  20,1 %
– 15–64-v.:  64,5 %
– yli 64-v.:  15,4 %
Kälviän keskustaa.
Kälviän kruununmakasiini.
Kälviä (ruots. Kelviå) on entinen Suomen kunta, joka sijaitsee Keski-Pohjanmaahan kuuluvassa Kokkolan seutukunnassa, Länsi-Suomen läänissä Perämeren rannalla. Kälviän, Lohtajan ja Ullavan valtuustot päättivät kuntaliitoksesta Kokkolan kanssa 3. joulukuuta 2007, ja liitos astui voimaan 1. tammikuuta 2009. Uuden kaupungin nimeksi tuli Kokkola. Kälviä oli yksikielisesti suomenkielinen kunta ja siellä asui ennen kunnan lakkautusta 4 594 ihmistä, ja sen pinta-ala oli 966,77 km², josta 281,64 km² oli merialueita ja 14,46 km² sisävesiä. Väestötiheys oli 6,85 asukasta/km². Kälviän naapurikunnat olivat ennen kunnan lakkautusta Halsua, Kannus, Kaustinen, Kokkola, Kruunupyy, Lestijärvi, Lohtaja, Toholampi ja Ullava. Entisiä naapurikuntia olivat Kruunupyyhyn vuonna 1969 liitetty Alaveteli ja Kokkolaan vuonna 1977 liitetty Kaarlela.
Maantiede

Kälviä käsittää pitkulaisen alueen, joka ulottuu Perämeren rannalta luoteis-kaakkoissuuntaisesti noin 70 kilometriä sisämaahan. Leveimmillään lounaasta koilliseen entisen kunnan alue on noin 20 kilometriä. Maasto nousee rannikolta sisämaahan melko tasaisesti siten, että se saavuttaa kaakossa Lestijärven rajalla runsaan 100 metrin korkeuden merenpinnasta. Kälviän keskeinen vesistö on noin 35 kilometrin pituinen Kälviänjoki, joka alkaa kahtena päähaarana, pohjoispuolisena Vähäjokena ja eteläpuolisena Isojokena, entisen kunnan keskivaiheilta. Haarat yhtyvät kymmenkunnan kilometrin päässä merestä. Itäisin osa kaakossa sijaitsevasta Ullavanjärvestä ja pääosa vuosina 1962–1965 rakennetusta, Halsuan rajalla sijaitsevasta Venetjoen tekojärvestä kuuluivat Kälviään.
Vuoteen 1997 saakka Kälviä kuului Vaasan lääniin ja sen jälkeen vuoteen 2009 Länsi-Suomen lääniin.
Entisen Kälviän kunnan alueella sijaitsee luonnonsuojelualue Kotkanneva.
Historiaa

Ullavan ja Kälviän alueen vanhimmat asutusmuistot palautuvat mesoliittiseen aikaan esikeraamisen kulttuurin vaiheeseen. Pyyntiväestöä oli asettunut jo sen merenlahden rannoille, josta myöhemmin kehittyi Ullavanjärvi. Pyyntiväestoä näyttää liikkuneen seudulla koko kivi -ja pronssikauden ajan eli noin kuuden tuhannen vuoden ajan. Kälviän alueelta on löydetty kivikautisia kodanpohjia ja asuinpainanteita. Tällaisia kohteita on löydetty esimerkiksi Pahaportaanrämeen ja Miekkakaaran alueilta, ja asuinpaikat on ajoitettu tyypillisen ja myöhäisen kampakeramiikan ajalle. Muinaisella merenrannalla sijainneita pyyntikulttuurien asuinpaikkoja tunnetaan niinkin alhaalta kuin 40 metrin korkeudelta, mikä vastaisi ajallisesti pronssikauden alkua noin 1500–1300 eaa. Sen sijaan tunnetaan joukko kiviröykkiöitä, jotka liittyvät näiden vaiheiden rannankorkeuksiin. Tunnettujen vastineiden perusteella voidaan olettaa, että pronssikauden ja varhaisen rautakauden rannikolle (40–25 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella) keskittynyttä asutusta on ollut täällä kuten koko Pohjanlahden Suomen puolen rannikolla. Rautakauden myöhemmästä asutuksesta ei ole tietoja lainkaan. Ähtävän, Uudenkaarlepyyn ja Lohtajan löydöt antavat kuitenkin aiheen oletukseen harvasta, ajoittaisesta ja paikallisesti rajoittuneesta asutuksesta, jonka vaikutus on ulottunut sisämaahan. Kälviän alueelta, esimerkiksi Välikylästä, Hillistä ja Kerisalonkankaalta on löydetty runsaasti kivikaudelta peräisin olevia esineitä, kuten talttoja, nuolenkärkiä ja nuijakiviä. Merenranta oli Välikylän-Rimpilän seudulla kivikauden lopulla noin 2500-1800 eaa. Pysyvä asutus lienee syntynyt Kälviälle jo keskiajalla, sillä useissa naapuripitäjissäkin oli silloin jo vankka asutus.
Kälviän emäpitäjä oli Kaarlela. Kälviä muodostettiin Kaarlelan kappeliseurakunnaksi mahdollisesti vuoden 1467 vaiheilla, jolloin Kaarlela erotettiin Pietarsaaresta. Kälviän seurakunta itsenäistyi vuonna 1639 silloisesta Kaarlelan seurakunnasta ja Kälviän ensimmäinen kirkko valmistui vuonna 1640. Ensimmäisen kirkon esineistöstä on tuskin mitään jäljellä, sillä venäläiset ryöstivät kirkon isonvihan aikana 1714-1715. Samalle paikalle rakennettiin vuonna 1765 toinen kirkko, ensimmäisen käytyä huonokuntoiseksi ja ahtaaksi. Rakennustöitä johti kirkonrakentaja Jaakko Suonperä. Kirkko sai nimekseen Pyhän kolminaisuuden kirkko. Ullavasta tuli Kälviän kappeliseurakunta vuonna 1797 ja itsenäinen seurakunta vuonna 1904. Odert W. Renellin suunnittelema nykyinen Kälviän kirkko on vuodelta 1905.
Kälviän pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla jääränpääryt, jossa on lampaanlihaa ja perunaa.
Kälviän alueen kylät

Kälviällä on useita kyliä ja kyliksi miellettyjä asutuskeskittymiä: Hilli, Honkimaa, Jatkojoki, Jokikylä, Karhulahti, Kleemola, Kälviä, Miekkoja, Nissi, Passoja, Peitso, Peltokorpi, Porkola, Riippa (Kälviä), Rimpilä, Rita, Ruotsalo, Vuolle ja Välikylä.
Liikenne

Kälviän kautta kulkevat Vaasan ja Oulun välinen valtatie 8, Kokkolan ja Kajaanin välinen valtatie 28 sekä Seinäjoki–Oulu-rata. Kaakkoisosan poikki kulkee Kauhavan ja Ylivieskan välinen kantatie 63.
Kälviän rautatieasema avattiin rataosan valmistuttua vuonna 1886, mutta lakkautettiin henkilöliikenteen loppuessa vuonna 1990. Aseman tavaramakasiini tuhoutui tulipalossa vuonna 1999. Nykyisin lähin rautatieasema on Kokkolassa.
Liikenne > Etäisyyksiä Kälviältä

Kajaani 230 km
Kokkola 15 km
Oulu 180 km
Vaasa 135 km
Ylivieska 60 km
Koulut ja opistot

Kälviällä toimivia kouluja ovat Marttilan ala-aste, Kirkonkylän ala-aste, Peltokorven ala-aste, Ruotsalon ala-aste ja Lucina Hagmanin yläaste (jonka yhteydessä oli aiemmin myös vuosina 1992–2016 lukio).
Kälviällä toimii myös Keski-Pohjanmaan kansanopisto.
Tapahtumat

Herättäjäjuhlat järjestettiin Kälviällä vuonna 1996. Evankelisuuden evankeliumijuhla järjestettiin Kälviällä vuonna 2010.
Tunnettuja kälviäläisiä

Vilho Ebeling, korkeimman oikeuden ja korkeimman hallinto-oikeuden jäsen
Viljo Elomaa, ampuja
Lucina Hagman, opettaja ja kansanedustaja
Raimo Kero, laulaja
Kauno Kleemola, poliitikko
Matti Korkiala, tangokuningas, iskelmälaulaja
Kari Lehtola, Kälviän nimismies 1967–73
Viljo Mikkola, säveltäjä ja kirkkomuusikko
Viljo Mäntysaari, kauppaneuvos
Matti Näsi, kotieläintieteen professori
Jaakko Pernu, kuvataiteilija
Odert W. Renell, arkkitehti
Esa Riippa, taidegraafikko
Juho Siirilä, opettaja ja valtiopäivämies
Väinö Siirilä, näytelmäkirjailija
Lars Sonck, arkkitehti
Asser Stenbäck, lääkäri ja poliitikko
Ilkka Uusitalo, diplomaatti
Jere Lahti, pääjohtaja, vuorineuvos
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kälviä Wikimedia Commonsissa
| n k Kälviä |
| --- | --- | --- |
 Keski-Pohjanmaa  Kokkola 
| Kylät |  Hilli  Kirkonseutu  Passoja  Peitso  Peltokorpi  Ridankylä  Riippa  Ruotsalo  Vuolle  Välikylä  |  |
| n k Keski-Pohjanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Halsua  Kannus  Kaustinen  Kokkola  Lestijärvi  Perho  Toholampi  Veteli 
Entiset kunnat:  Kaarlela  Kälviä  Lohtaja  Ullava  Öja 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Yle 
Kälviän kirkko, etualalla kellotapuli.
Kälviän lakkautettu rautatieasema.
HMS Westminster (F237)

| HMS Westminster |
| --- | --- |
 HMS Westminster

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Swan Hunter, Wallsend
Kölinlasku:  18. tammikuuta 1991
Laskettu vesille:  4. helmikuuta 1992
Palveluskäyttöön:  13. toukokuuta 1994
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 500 t (standardi) 4 200 t (max)
Pituus:  133 m
Leveys:  16,1 m
Syväys:  7,3 m
Koneteho:  2 x Rolls-Royce Spey SM1A -kaasuturbiinia Risteilymoottori: 4 x GEC-Alsthom Paxman Valenta 12 RP2000CZ yht. 2 980 kW
Nopeus:  28 solmua
Miehistöä:  181
Aseistus
Aseistus:  2 x GWS26 Sea Wolf 2 x Boeing Harpoon 2 x kaksiputkista sukellusvenetorpedoputkea 1 x 114 mm Mk.8 2 x 30 mm DS30B 1 x Westland Lynx Mk.8
HMS Westminster (viirinumero F237)  oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 23 fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin joulukuussa 1989 Swan Hunterilta, missä köli laskettiin 18. tammikuuta 1991. Se laskettiin vesille 4. helmikuuta 1992 ja otettiin palvelukseen 13. toukokuuta 1994.
Palvelus

Maaliskuussa 2011 alus osallistui operaatio Ellamyyn Libyan rannikolla valvoessaan sisällissodan takia asetettua aseiden vientikieltoa.
Laivasto ilmoitti 14. toukokuuta 2024 aluksen palveluksesta poistosta.
M4 Sherman

| M4 Sherman |
| --- | --- |
 M4A1 Sherman
Valmistushistoria
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tekniset tiedot
Pituus:  
– putki edessä:  5,92 m
– pelkkä runko:  5,92 m
Leveys:  2,62 m
Korkeus:  2,74 m-2,97 m
Taistelupaino:  30,3 t
Telaketjut:  ?
Maksiminopeus:  
– tiellä:  48 km/h (myöhemmät mallit)
– maastossa:  (noin) 20 km/h
Toimintasäde:  240 km tiellä
Pääase:  tykki = 75 mm tykki M3 (aikaiset mallit)  76 mm tykki M1 (myöhemmät mallit)   105 mm haupitsi M4 (haupitsimallit)  Ordnance QF 17-Pounder (Firefly)  Liekinheitin (Zippo ja Crocodile)  Raketinheitin (Calliope)  105 mm Modèle F1 kanuuna (Super Sherman)
Muu aseistus:  2× .30 kaliiperin konekivääriä sekä 12,7 mm ilmatorjuntakonekivääri tornin katolla
Panssarointi:  12,5–146,63mm
Moottori:  Continental R975-C1 bensiinimoottori (M4, M4A1) General Motors 6046 dieselmoottori (M4A2) Ford GAA V8 bensiinimoottori (M4A3) Chrysler A57 30-sylinterin bensiinimoottori (M4A4) Caterpillar D-200A 9-sylinterin dieselmoottori (M4A6)
– hevosvoimat:  350-450 hv
– kilowattia:  261-336 kW
Miehistö:  5, johtaja, ajaja, ampuja, lataaja, radiomies/kk-ampuja
M4 Sherman -vaunuja
Sherman DD (Duplex Drive) amfibiovaunu vuodelta 1944
Sherman Firefly
M4A3E8 (Easy Eight) Koreassa vuonna 1951
M4A4 Shermanin halkileikkauspiirros.
M4 Sherman Normandiassa vuonna 1944.
Medium Tank M4 oli Yhdysvaltain armeijan pääasiallinen keskiraskas panssarivaunu toisessa maailmansodassa. Isossa-Britanniassa M4 sai lempinimen M4 General Sherman Yhdysvaltain sisällissodan kenraalin William Tecumseh Shermanin mukaan. Nimi lyheni M4 Shermaniksi ja yleistyi myös yhdysvaltalaisjoukkojen keskuudessa.
Sherman on Tiger I:n ja T-34:n ohella eräs toisen maailmansodan tunnetuimmista panssarivaunuista. Sherman ei ollut käyttöön tullessaan tulivoimaltaan tai panssaroinniltaan mitenkään erikoinen panssarivaunu, vaan sen etuna oli tekninen luotettavuus ja etenkin helppo huolto, mikä mahdollisti laajamittaisen käytön. Vaunussa oli myös erinomainen optiikka ja tähtäimet, vaikka sen korkea profiili teki siitä helpon kohteen. Shermania valmistettiin valtavasti ja se palveli kaikilla sotanäyttämöillä. Yli 49 000 Shermania valmistettiin sodan aikana, ja ne palvelivat Yhdysvaltain ja Britannian armeijan lisäksi Ranskan ja Puolan armeijassa sekä puna-armeijassa.
Käyttö

Shermanit ilmaantuivat ensi kerran taistelukentille korvaamaan M3 Leen Pohjois-Afrikassa, missä ne osallistuivat muun muassa El Alameinin taisteluun.