stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lentävä hollantilainen (ooppera)
Oopperan synty

Wagner on todennäköisesti samaistunut voimakkaasti tämän oopperan päähenkilöön. Myös hän koki itsensä kodittomaksi vaeltajaksi, joka etsii epätoivoisesti pelastusta "puhtaan" naisen rakkaudesta.
Toinen tärkeä inspiraation lähde Wagnerille oli hänen vuonna 1839 tekemä merimatka, jonka aikana hän koki hurjan myrskyn Skagerrakin salmessa, lähellä Norjan rannikkoa.
Saksan verbi "fliegen" viittaa tämän hollantilaisen yhteydessä nopeaan siirtymiseen paikasta toiseen. Oopperan taustalla olevan tarun mukaan hollantilaisen komentama laiva oli jopa niin nopea, että se ilmestyi kuin tyhjästä muiden laivojen rinnalle.
Tunnettuja  musiikkinumeroita

Alkusoitto – Vorspiel
Die Frist ist um (Hetki on koittanut) – Hollantilainen I näytös
Summ' und brumm ('Kehruukuoro') – II näytös
Johohoe! Johohohoe! – Sentan balladi II näytös
Mögst mein Kind (Toivota vieras tervetulleeksi) –  Daland II näytös
Steuermann! Lass die Wacht ('Matruusikuoro') – III näytös
Hahmot > Pääroolit

Hollantilainen merikapteeni – baritoni
Daland (norjalainen merikapteeni) – basso
Senta (Dalandin tytär) – sopraano
Erik (kylän asukas, Sentan sulhanen) – tenori
Hahmot > Sivuroolit

Mary (Sentan imettäjä) – altto
Dalandin perämies – tenori
Norjalaisia merimiehiä, norjalaisia tyttöjä, hollantilaisten merimiesten haamuja (kuoro)
Roolit

| Rooli | Esittäjä |
| --- | --- |
Kapellimestari: Richard Wagner
Hollantilainen: Johann Michael Wächter
Senta: Wilhelmine Schröder-Devrient
Daland: Friedrich Traugott Reinhold
Erik: Karl Risse
Mary: Thérèse Wächter
Dalandin perämies: Wenzel Bielezizky
Tapahtumapaikka ja -aika sekä oopperan kesto

Aika:	1700 luku
Paikka: Norja (I näytös - Kallioinen suojapaikka Norjan rannikolla, II näytös - Huone Dalandin kodissa, III näytös - Kallioiden suojaama lahti, Dalandin koti taustalla)
Kesto: n. 2h 25 min. (I näytös 55 min., II näytös 60 min., III näytös 30 min.)
Lyhyt juoniseloste > Vorspiel

Alkusoitto kokoaa kaikki oopperan johtoaiheet. Se on samalla musiikillinen kertomus oopperan sisällöstä. Musiikki alkaa myrskyävän meren motiivilla ja jatkuu Lentävän hollantilaisen ja vaellusmotiiveilla. Myrskyn jälkeen kuuluu pehmeä Sentan balladi eli lunastusmotiivi.  Vuorottelevien hollantilaisen motiivin ja myrskyävän meren motiivin jälkeen seuraa kohtalon ja kuoleman kaipuun motiivit. Alkusoitto päättyy tunteelliseen lunastusmotiiviin.
Lyhyt juoniseloste > Ensimmäinen näytös

Oopperan päähenkilö on hollantilainen merikapteeni, joka rangaistukseksi jumalanpilkasta on tuomittu ikuisesti harhailemaan maailman merillä. Tuomio ei ole kuitenkaan täysin ehdoton. Hollantilainen saa kerran seitsemässä vuodessa tilaisuuden astua maihin, ja mikäli hän onnistuu tuolloin löytämään vaimon, joka on uskollinen ja uhrautuvainen, päättyy rangaistus ja hollantilaisen piinattu sielu siirtyy tuonpuoleiseen rauhaan.
Oopperan alussa seitsemän vuotta on jälleen kulunut, ja hollantilainen purjehtii vuonoon Norjan rannikolla. Hänen mielialansa on synkkä, sillä hän tietää aiempien kokemustensa perusteella, että uskollisen vaimon löytäminen on lähes mahdotonta. Samaan vuonoon on aiemmin purjehtinut myrskyä pakoon norjalainen laiva, jota komentaa kapteeni Daland. Kun hollantilainen saa kuulla, että Dalandilla on naimaton tytär, hän esittelee Dalandille rikkauksiaan. Daland vakuuttuu siitä, että hollantilainen on hyvä sulhasehdokas hänen tyttärelleen.
Lyhyt juoniseloste > Toinen näytös

Toisessa näytöksessä selviää, että Dalandin tytär Senta on jo pitkään haaveillut tutustuvansa hollantilaiseen. Hän on kuullut merimiesten tarinoita hollantilaisen onnettomasta kohtalosta ja tullut vakuuttuneeksi siitä, että juuri hän on tuo hollantilaisen etsimä uskollinen vaimo. Kun Daland sitten esittelee matkalla tapaamansa hollantilaisen Sentalle, on tunnelma dramaattinen. Hollantilainen ja Senta tuntevat välittömästi kuuluvansa toisilleen ikuisesti.
Lyhyt juoniseloste > Kolmas näytös

Kolmannessa näytöksessä on aluksi reipasta merimiestunnelmaa, kun Dalandin laivan miehistö juhlii kotiinpaluutaan. Juhliminen ja meluaminen herättävät hollantilaisen laivan miehistön, joka koostuu kammottavista haamuista. Seuraa laulukilpailu Dalandin merimiesten ja hollantilaisen haamujen välillä, jonka haamut voittavat. Sitten siirrytään seuraamaan Erikin ja Sentan välistä riitaa. Erik on mustasukkainen, sillä hän on pitänyt Sentaa morsiamenaan, ja nyt joku hollantilainen on vietellyt tämän. Hollantilainen kuulee Erikin puheet ja tekee niistä sellaisen äkillisen johtopäätöksen, että Senta on pettänyt häntä Erikin kanssa. Hän ryntää epätoivoisena laivalleen ja valmistautuu aloittamaan seuraavan seitsemän vuoden purjehduksen. Sentalle ei jää nyt muuta vaihtoehtoa kuin heittäytyä rantajyrkänteeltä alas, jotta hänen äärimmäinen uskollisuutensa hollantilaiselle tulisi todistetuksi.
Hollantilaisen rangaistus on päättynyt. Lopussa yleisö näkee, kuinka aavelaiva uppoaa ja miten hollantilaisen sekä Sentan toisiaan syleilevät sielut nousevat taivaaseen, kohti ikuista rauhaa ja autuutta.
Esityksiä

Lentävä hollantilainen -ooppera esitettiin Turussa merimuseo Forum Marinumin edessä elokuussa 2005. Näyttämönä toimivat museolaivat fregatti Suomen Joutsen ja kolmimasto puuparkki Sigyn. Pääosassa esiintyi Turussa syntynyt oopperalaulaja, Suomen Wagner-seuran kunniajäsen, Matti Salminen. Esitys myös kuvattiin ja esitettiin myöhemmin televisiossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lentävä hollantilainen (ooppera) Wikimedia Commonsissa
Richard Wagner Postkorttigalleria - Lentäva Hollantilainen
Tekstitys ja näyttämökuvaus Saksaksi
Lentävä hollantilainen (Ooppera) DVD:llä (Arkistoitu – Internet Archive)
Raimo Flink

Raimo Flink (s. 28. heinäkuuta 1940 Pukkila) on tamperelainen keksijä ja kirjailija. Koulutukseltaan hän on LVI-teknikko. Keksijänä hän on keskittynyt erityisesti ekologisiin keksintöihin kuten erilaisiin kompostoreihin. Näiden ns. ekokeksintöjen esittelyyn hän perusti vuonna 1998 Tampereen Ahlmanin ammattiopiston yhteyteen ympäristötaitopuiston, jossa esillä oli myös muiden keksijöiden keksintöjä. Puisto lopetti toimintansa 2000-luvun puolivälissä.
Keksinnöt

lampisuodatin
tilkkubetoni
kukkakeppejä
kompostoreita
aurinkolämmitteinen sauna
marjapensas- ja köynnöstukia
kasvimaan reunoja
aurinkogrilli
hiekkalaatikon kissasuoja
ekopenkki
kompostikäymälä
Teokset

LVI-piirtäjän käsikirja (1980-luku)
Kiinteistöjen LVI-tekniikka ja huolto.  Suomen LVI-teknikkojen liitto, 1978,1981.
Metallipintojen teollinen maalaus.  Tikkurila Industrial Coatings, 1993.  ISBN 951-96855-4-5
Ravinteet kiertoon.  Tammi, 1997.  ISBN 978-951-31-0900-4
Ympäristö & tulevaisuus.  Elämänsuojelija, 1998.  ISBN 951-97762-3-0
Ekokeksijän Ideapankki.  Pilot-kustannus, 2002.  ISBN 978-952-5452-59-4
Särkynyt Sydän.  Pilot-kustannus, 2003.  ISBN 952-464-087-2
Kompostointiopas.  Pilot-kustannus, 2004.  ISBN 952-464-132-1
Veteraanin sota ja elämä.  Pilot-kustannus, 2004.  ISBN 952-464-264-6
Rakasta ja pelkää. Mediapinta, 2009. ISBN 978-952-235-155-5.
Jumalan pojat. Mediapinta, 2013. ISBN 978-952-235-751-9.
Luottamustoimet

Pirkanmaan Jätehuolto Oy:n hallintoneuvoston jäsen
Aiheesta muualla

Raimo Flink Ylen Elävässä arkistossa
Euroopan avaruusjärjestö

| Euroopan avaruusjärjestö> European Space Agency |
| --- | --- |
  Europese Ruimtevaartorganisatie (hollanti)  Europäische Weltraumorganisation (saksa)  Agencia Espacial Europea (espanja)  Agenzia Spaziale Europea (italia)  Agência Espacial Europeia (portugali)  Ευρωπαϊκή Διαστημική Υπηρεσία (kreikka)  Evropská Kosmická Agentura (tšekki)  Avrupa Uzay Ajansı (turkki)  Európai Űrügynökség (unkari)  Gníomhaireacht Spáis na hEorpa (iiri)  Europeiska Rymdorganisationen (ruotsi)  Den europeiske romfartsorganisasjonen (norja)  Agenţia Spaţială Europeană (romania)  Europæiske rumfartsorganisation (tanska)  


Perustettu:  1975
Toimiala:  avaruustoiminta
Päämaja:  Pariisi, Ranska
Jäsenet:  22 jäsenvaltiota
Viralliset kielet:  ranska, englanti
Pääjohtaja:   Josef Aschbacher
Aiheesta muualla
www.esa.int
Infobox OKNimi-testi OK: 
Euroopan avaruusjärjestö (engl. European Space Agency, ESA; ransk. Agence spatiale européenne, ASE) on kansainvälinen avaruusjärjestö, joka on perustettu vuonna 1975. Siihen kuuluu 22 eurooppalaista jäsenmaata. Järjestön pääjohtaja on vuodesta 2021 lähtien toiminut itävaltalainen Josef Aschbacher.
Järjestön saavutuksiin kuuluu muiden muassa laskeutuminen Saturnuksen kuun Titanin pinnalle (Huygens vuonna 2005) ja laskeutuminen komeetan pinnalle (Rosetta/Philae vuonna 2014) sekä aikansa tarkin kosmisen taustasäteilyn kartoitus (Planck vuosina 2009–2013). Järjestö on myös kehittänyt ja laukaissut Ariane- ja Vega-kantoraketteja ja osallistunut miehitettyjen lentojen ohjelmiin kuten Kansainvälinen avaruusasema.
Historia > Perustaminen

ESA perustettiin vuonna 1973 kehittämään eurooppalaista avaruustutkimusta.lähde? Se aloitti työnsä kaksi vuotta myöhemmin. ESA muodostettiin kahden 1960-luvun alussa perustetun eurooppalaisen avaruusorganisaation, ESRO:n ja ELDO:n, fuusiona. Nämä erillään toimineet tahot olivat jo tehneet yhteistyötä ja synergiaetujen vuoksi ne päätettiin yhdistää. Perustajavaltioiden ministerit hyväksyivät ESAn peruskirjan 15. huhtikuuta Brysselissä pidetyssä Eurooppalaisessa Avaruuskonferenssissa. ESROn ja ELDOn edustaja hyväksyivät peruskirjan 30. toukokuuta Pariisissa pidetyssä konferenssissa. Peruskirja tuli virallisesti voimaan vasta 30. lokakuuta 1980 vaikka toiminta alkoikin heti 1975. Edeltäjiltään siirrettyjen ohjelmien lisäksi ESA alkoi laajeta operationaaliseen avaruustoimintaan.
Historia > Perustaminen > Edeltäjäjärjestöt

ESRO:n (European Space Research Organisation) perustusasiakirjat allekirjoitettiin 1962, ja toiminta aloitettiin 1964. Se rakensi alkujaan vain tieteellisiä satelliitteja, sittemmin myös sää- ja tietoliikennesatelliitteja. Sen jäsenmaat olivat Belgia, Iso-Britannia Espanja, Hollanti, Italia, Ranska, Ruotsi, Länsi-Saksa, Sveitsi ja Tanska. Aloite perustamiseen tuli italialaiselta professori Edoardo Amaldilta ja muilta CERNin keskeisiltä henkilöiltä. ESRO:n toiminnan laajentuessa taloudenhoito vaikeutui, koska isot ohjelmat nielivät enenevästi rahaa, ja jäsenvaltioiden oli vaikea myöntää sille riittävää rahoitusta 1970-luvulla, jolloin inflaatio, työttömyys jne. alkoivat vaivata Länsi-Euroopankin kansantalouksia.
European Launcher Development Organisation (ELDO) pyrki rakentamaan eurooppalaisen raskaan kantoraketin, Europan, epäonnistuen pyrkimyksessään. Sen 6 jäsenmaata olivat Belgia, Iso-Britannia, Hollanti, Italia, Ranska ja Länsi-Saksa. Aloite tuli Englannilta, joka oli luopumassa Blue Streak -ydinohjuksensa kehittämisestä. Eisenhowerin hallitus painosti Englantia siirtymään Yhdysvalloissa valmistettavien Polaris-ohjusten käyttäjäksi, kuten tapahtuikin. Englanti halusi kyseisen keskimatkan ohjuksen kehityskustannuksistaan jotain hyötyä itselleen. ELDO:a on pidetty muun muassa projektinhallinnallisena painajaisena eri maiden risteävien tavoitteiden vuoksi. Europa-kantoraketin seuraajaksi tuli pääasiassa CNESin kehittämä LS3-raketti, josta tuli kaupallisesti menestynyt Ariane 4 -kantoraketti.
Historia > Laajeneminen

Irlanti liittyi ESA:an jo perustamisvuonna 1975, Itävalta ja Norja vuonna 1987. Suomi liittyi vuonna 1987 ESA:n liitännäisjäseneksi ja 1. tammikuuta 1995 alkaen jäseneksi (samaan aikaan kuin Suomen EU-jäsenyys alkoi). Suomea ovat seuranneet 2000-luvulla Portugali (2000), Luxemburg (2005), Kreikka (2005), Tšekki (2008), Romania (2011), Puola (2012), Viro (2015) ja Unkari (2015). Kanada on ollut vuodesta 1979 ESA:n yhteistyöjäsen. Bulgaria, Kypros, Latvia, Liettua, Malta, Slovakia ja Slovenia ovat myös yhteistyöjäseniä.
Historia > Vuodet 2003–2015

Vuosina 2003–2015 ESA:n pääjohtajana toimi ranskalainen Jean-Jacques Dordain. Tänä aikana järjestön jäsenmäärä kasvoi 15:stä kahteenkymmeneen ja toiminnan laajeneminen jatkui. ESA:n ensimmäinen planeettaluotain Mars Express saapui Marsiin. Näitä seurasi Huygens, Venus Express ja Rosetta. Myös Maata tarkkailevia satelliitteja laukaistiin. ESA:n ja Euroopan unionin yhteistyönä aloitettiin Galileo-satelliittipaikannusjärjestelmän ja GMES-ohjelman Sentinel-kaukokartoitussatelliittien laukaisut.
Miehitetyssä avaruustoiminnassa Kansainvälisen avaruusaseman (ISS) rakentamisen päävaihe saatiin päätökseen. Automated Transfer Vehicle-ohjelman rahtilennot ISS:lle suoritettiin ja sen tekniikkaa sovittiin käytettäväksi Nasan Orion-aluksen huoltomoduulissa.
Historia > Vuodet 2015–2021

Vuosina 2015–2021 ESA:n pääjohtajana toimi Johann-Dietrich Wörner. Hänet on palkittu useilla palkinnoilla.
Jäsenmaat > Varsinaiset jäsenet

Euroopan avaruusjärjestöllä on 22 jäsentä. Näiden lisäksi Kanadalla on ESA:n kanssa yhteistyösopimus, jonka johdosta se osallistuu joihinkin ESA:n projekteista. Kanadalla on myös paikka ESA:n neuvostossa.
| Jäsenvaltio | ESA-sopimus | Kansallinen ohjelma/ yhteysjärjestö |
| --- | --- | --- |
|  Alankomaat | 1979-02-066. helmikuuta 1979 | NSO |
|  Belgia | 1978-10-033. lokakuuta 1978 | BELSPO |
|  Espanja | 1979-02-077. helmikuuta 1979 | CDTI |
|  Irlanti | 1980-12-1010. joulukuuta 1980 | EI |
|  Iso-Britannia | 1978-03-2828. maaliskuuta 1978 | UKSA |
|  Italia | 1978-02-2020. helmikuuta 1978 | ASI |
|  Itävalta | 1986-12-3030. joulukuuta 1986 | FFG |
|  Kreikka | 2005-04-099. huhtikuuta 2005 | ISARS |
|  Luxemburg | 2005-06-3030. kesäkuuta 2005 | Luxinnovation |
|  Norja | 1986-12-3030. joulukuuta 1986 | Norjan avaruuskeskus |
|  Portugali | 2000-11-1414. marraskuuta 2000 | FCT |
|  Puola | 2012-11-1919. marraskuuta 2012 | CBK PAN |
|  Ranska | 1980-10-3030. lokakuuta 1980 | CNES |
|  Romania | 2011-12-2222. joulukuuta 2011 | ROSA |
|  Ruotsi | 1976-05-066. toukokuuta 1976 | Ruotsin avaruushallinto |
|  Saksa | 1977-07-2626. heinäkuuta 1977 | DLR |
|  Suomi  | 1995-01-011. tammikuuta 1995 | Business Finland |
|  Sveitsi | 1976-11-1919. marraskuuta 1976 | SSO |
|  Tanska | 1977-09-1515. syyskuuta 1977 | DTU Space |
|  Tšekki | 2008-11-1212. marraskuuta 2008 | CCMTSA |
|  Unkari | 2015-02-2424. helmikuuta 2015 | HSO |
|  Viro | 2015-02-44. helmikuuta 2015 | Enterprise Estonia |
za Liitännäisjäsenet ja yhteistyökumppanit: 
| zb  Euroopan unioni | 2004-05-2828. toukokuuta 2004 | Euroopan avaruuspolitiikka |
|  Kanada | 1979-01-011. tammikuuta 1979 | CSA |
|  Latvia | 2020-06-3030. kesäkuuta 2020 | Latvian avaruusvirasto |
|  Liettua | 2021-04-2828. huhtikuuta 2021 | Liettuan avaruusvirasto |
|  Slovakia | 2022-06-1414. kesäkuuta 2022 | Slovakian avaruusvirasto |
|  Slovenia | 2016-07-055. heinäkuuta 2016 | Slovenian Talous-, turismi- ja urheiluministeriö |
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Perustajajäsenet ja ensimmäiset allekirjoittajat luonnostelivat ESA:n peruskirjan, joka tuli voimaan 30. lokakuuta 1980. Nämä valtiot olivat olleet joko ELDO:n tai ESRO:n jäseniä.
1 2 3  Nämä valtiot katsotaan alkuperäisiksi allekirjoittajiksi, mutta koska ne eivät olleet ESRO tai ELDO jäseniä (ESA:a edeltävät järjestöt) voitiin sopimus saattaa voimaan vasta kun viimeinen kymmenestä perustajasta ratifioi sen.
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Jäseneksi nousseet valtiot saivat ESA:n jäsenyyden allekirjoittaessaan jäsenyyssopimuksen.
↑  ESA:n ja Euroopan unionin välisen yhteistyön lainopilliset perusteet määriteltiin kehyssopimuksessa, joka tuli voimaan toukokuussa 2004.
↑  Kanada on ESA:n liitännäisjäsen (associate member).
Jäsenmaat > Jäsenehdokkaat

Plan for European Cooperating State eli PECS-sopimuksen puitteissa yhteistyötä tekevät EU-maat voivat toimia ESAn ohjelmissa ennen jäsenyyttä ja jäsenyyttä huokeammin kustannuksin.
Unkari oli ensimmäinen maa, joka solmi viisivuotisen yhteistyösopimuksen ESAn kanssa vuonna 2003. Sopimusta jatkettiin viidellä vuodella vuonna 2008. Unkarilla on avaruusjärjestö, Magyar Űrkutatási Iroda, joka toimii Liikenneministeriön (Transport, Communication and Water Management) alaisuudessa.
Viro on solminut vastaavan sopimuksen vuonna 2007.
Latvia ja ESA solmivat PECS-sopimuksen 23.7.2009. Latviasta tuli seitsemäs PECS-maa vuoden 2015 alussa.
Kypros (kreikkalainen osa) solmi ESAn kanssa yhteistyösopimuksen 1. syyskuuta 2009.
7.10.2010 Liettua solmi yhteistyösopimuksen ESAn kanssa.
Sloveniasta tuli kuudes PECS-maa vuoden 2010 alussa.
28.4.2010 Slovakia solmi yhteistyösopimuksen ESAn kanssa.
Malta solmi 23. helmikuuta 2012 ESA-yhteistyösopimuksen
8.4.2015 Bulgaria solmi yhteistyösopimuksen ESAn kanssa.
Budjetti

| Jäsenvaltio | Osuus (milj>  €) | Osuus (%) |
| --- | --- | --- |
|  Itävalta | &&&&&&&&&&&&&050.010000050,1 | &&&&&&&&&&&&&&01.06000001,6 % |
|  Belgia | &&&&&&&&&&&&0187.0700000187,7 | &&&&&&&&&&&&&&06.&&&&006,0 % |
|  Tšekki | &&&&&&&&&&&&&013.070000013,7 | &&&&&&&&&&&&&&00.04000000,4 % |
|  Tanska | &&&&&&&&&&&&&025.070000025,7 | &&&&&&&&&&&&&&00.08000000,8 % |
|  Suomi | &&&&&&&&&&&&&019.050000019,5 | &&&&&&&&&&&&&&00.06000000,6 % |
|  Ranska | &&&&&&&&&&&&0747.0500000747,5 | &&&&&&&&&&&&&024.&&&&0024,0 % |
|  Saksa | &&&&&&&&&&&&0772.0700000772,7 | &&&&&&&&&&&&&024.080000024,8 % |
|  Kreikka | &&&&&&&&&&&&&015.010000015,1 | &&&&&&&&&&&&&&00.05000000,5 % |
|  Irlanti | &&&&&&&&&&&&&017.030000017,3 | &&&&&&&&&&&&&&00.04000000,4 % |
|  Italia | &&&&&&&&&&&&0400.&&&&00400,0 | &&&&&&&&&&&&&012.090000012,9 % |
|  Luxemburg | &&&&&&&&&&&&&015.&&&&0015,0 | &&&&&&&&&&&&&&00.05000000,5 % |
|  Alankomaat | &&&&&&&&&&&&&079.050000079,5 | &&&&&&&&&&&&&&02.06000002,6 % |
|  Norja | &&&&&&&&&&&&&056.030000056,3 | &&&&&&&&&&&&&&01.08000001,8 % |
|  Puola | &&&&&&&&&&&&&028.090000028,9 | &&&&&&&&&&&&&&00.09000000,9 % |
|  Portugali | &&&&&&&&&&&&&016.010000016,1 | &&&&&&&&&&&&&&00.05000000,5 % |
|  Romania | &&&&&&&&&&&&&016.&&&&0016 | &&&&&&&&&&&&&&00.05000000,5 % |
|  Espanja | &&&&&&&&&&&&0149.0300000149,3 | &&&&&&&&&&&&&&04.08000004,8 % |
|  Ruotsi | &&&&&&&&&&&&&075.&&&&0075,0 | &&&&&&&&&&&&&&02.09000002,9 % |
|  Sveitsi | &&&&&&&&&&&&0108.0300000108,3 | &&&&&&&&&&&&&&03.05000003,5 % |
|  Iso-Britannia | &&&&&&&&&&&&0300.&&&&00300,0 | &&&&&&&&&&&&&&09.06000009,6 % |
za Liittolaisjäsen: 
|  Kanada | &&&&&&&&&&&&&015.050000015,5 | &&&&&&&&&&&&&&00.05000000,5 % |
| za Jäsenten ja yhteistyöjäsenten kokonaismäärä | &&&&&&&&&&&03109.05000003 109,5 | &&&&&&&&&&&&&072.060000072,6 % |
| zb  Euroopan unioni | &&&&&&&&&&&&0911.0100000911,1 | &&&&&&&&&&&&&021.030000021,3 % |
| zc PECS | &&&&&&&&&&&&&&04.06000004,6 | &&&&&&&&&&&&&&00.01000000,1 % |
| zd Muut tulot | &&&&&&&&&&&&0256.0800000256,8 | &&&&&&&&&&&&&&06.&&&&006,0 % |
| ze ESA kokonaisuudessa | &&&&&&&&&&&04282.01000004 282,1 | &&&&&&&&&&&&0100.&&&&00100,0 % |
Budjetti > Rahoitus

Vuoden 2004 puolivälissä ESA:lla oli 1 904 työntekijää. Sen budjetti vuodelle 2005 oli 2 977 miljoonaa euroa – vuonna 2011 ESA:n budjetti on edelleen 2 975 miljoonaa euroa, joka merkitsi sitä, että 14 sen jäsenmaista korotti vuosimaksuaan ESA:lle huolimatta julkisen velan ongelmista EU-kansantalouksissa. Budjetin päälle tulee ”kolmansien tahojen ohjelmat”, lähinnä EU:n Galileo-sateliittipaikannusohjelma ja EU:n GMES Sentinel-kaukokartoitussateliittien rahoitusosuus, jotka yhdessä merkitsevät vuonna 2011 ESA:lle 778 miljoonan euron tuloa vuosittain ja EUMETSAT maksaa ESA:lle noin 200 miljoonaa euroa. ESAn suurimmat rahoittajat ovat Ranska (29%), Saksa (23%), Italia (14%) ja Englanti (9%). Nämä neljä suurinta jäsenmaata rahoittavat 75 % ESA:n toiminnasta.
Euroopan (pois lukien Venäjän ja Ukrainan) avaruustoiminta työllistää 40 000 ihmistä. Euroopan avaruustoiminnan volyymi on noin viisi miljardia euroa. ESA kattaa tästä noin 60% ja on siten Euroopan suurin ja maailman toiseksi suurin avaruusjärjestö. ESA:n avaruustoiminta on sen peruskirjan mukaisesti rauhanomaista, ja valtaosa myös muusta EU-alueen avaruustoiminnasta on siviililuonteista.
Suomen rahoitusosuus ESAssa on 0,6 % eli noin 20 miljoonaa euroa vuodessa. EU:n avaruustoimintaan Suomi maksaa EU-veron kautta BKT-osuutensa mukaisesti noin prosentin. Suomen avaruusteollisuudessa työskentelee noin 150–180 ihmistä.
Budjetti > Menot

| Menot 2013 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Alue |  |  | Budjetti |  |
| Maan tarkkailu | Maan tarkkailu |    | 982,5 milj. € | 982,5 milj. € |
| Navigaatio | Navigaatio |    | 708,8 milj. € | 708,8 milj. € |
| Laukaisut | Laukaisut |    | 684,1 milj. € | 684,1 milj. € |
| Tiedeohjelma | Tiedeohjelma |    | 507,9 milj. € | 507,9 milj. € |
| Miehitetyt lennot | Miehitetyt lennot |    | 398,6 milj. € | 398,6 milj. € |
| Telekom | Telekom |    | 314.3 milj. € | 314.3 milj. € |
| Perustoiminnot | Perustoiminnot |    | 232,1 milj. € | 232,1 milj. € |
| Yleiseen budjettiin littyvää | Yleiseen budjettiin littyvää |    | 206,0 milj. € | 206,0 milj. € |
| Robotiikka | Robotiikka |    | 138,6 milj. € | 138,6 milj. € |
| Tekninen tuki | Tekninen tuki |    | 94,6 milj. € | 94,6 milj. € |
Organisaatio > Pääjohtajat

ESA:a ovat johtaneet:
Roy Gibson, Englanti, 1975–1980
Erik Quistgaard, Tanska, 1980–1984
Reimar Lüst, Saksan liittotasavalta, 1984–1990
Jean-Marie Luton, Ranska, 1990–1997
Antonio Rodotà, Italia, 1997–2003
Jean-Jacques Dordain, Ranska, 2003–2015
Johann-Dietrich Wörner, Saksa, 2015–
Organisaatio > Neuvosto

| Paikka | Aika |
| --- | --- |
Pariisi: 14.-15.2.1977
Rooma: 30.-31.1.1985
Haag: 9.-10.11.1987
München: 18.-20.11.1991
Granada: 9.-10.11.1992
Toulouse: 18.-20.10.1995
Pariisi: 4.-5.3.1997
Bryssel: 11.-12.5.1999
Bryssel: 16.11.2000
Edinburgh: 14.-15.11.2001
Pariisi: 27.5.2003
Berliini: 5.-6.11.2005
Haag: 25.-26.11.2008
Napoli: 20.-21.11.2012
Koska ESA on monikansallinen valtioiden rahoittama organisaatio, sen päätöksiä tekevät eri maiden edustajat ESA:n neuvostossa ja eri ohjelmien ohjelmakomiteoissa. Neuvosto on ylin päättävä elin.
22. kesäkuuta 2005 sen puheenjohtajaksi valittiin 2 vuodeksi saksalainen Sigmar Wittig. Hänen seuraajakseen tuli vuonna 2007 ruotsalainen Per Tegner, jota seurasi CDTIn pääjohtaja Marice Lucena, jota seurasi kesäkuussa 2010 englantilainen David Williams.
Neuvosto kokoontuu noin joka kolmas vuosi ministeritasolla, edellisen kerran vuonna 2012. Tällaisissa kokouksissa ESA:n jäsenmaat tekevät 3–5 vuoden ajaksi sitovat rahoituspäätöksensä ja usein myös paljon pitempiaikaisia linjauksia. Suomea edustaa näissä kokouksissa ministerikokouksissa kauppa- ja teollisuusministeri.
EU ja ESA ovat pitäneet yhteisiä ministeritasoisia European Space Councileita vuodesta 2003 alkaen likimain vuosittain. Syy tähän on EU:n suurempi rooli Länsi-Euroopan avaruustoiminnassa ja ESA:n rahoittajana.
Organisaatio > Direktoraatit ja ohjelmat

ESA:n toiminta toteutetaan ohjelmittain, joita hoitavat direktoraatit (osastot). Vuonna 2003 ESA:n organisaatiota uudistettiin. Tällöin osa osastojen nimistä ja johtajista vaihtui.
Direktoraatteihin ja niiden hallintoon liittyvät alla mainitut ESA:n komiteat ja niiden 16. kesäkuuta 2010 valitut puheenjohtajat:
Administrative and Finance Committee/Hallinto- ja talouskomitea: puheenjohtaja B. Sode-Mogensen (Tanska)
Industrial Policy Committee/Teollisuuspolitiikkakomitea: Harald Posch (Itävalta) 2008–2012
International Relations Committee/Kansainväliset suhteet: S. Callari (Ranska)
Security Committee/Turvallisuus: B. Fredriksson (Ruotsi)
Science Programme Committee/Tiedeohjelma: L. North (Ruotsi)
Earth Observation Programme Board/Kaukokartoitusohjelma: M. Borgeaud (Sveitsi)
Joint Board on Communication/Tietoliikenneohjelma: Gert Kraft (Saksa)
Programme Board on Satellite Navigation/Navigaatio-ohjelma: A. Cramrossa (Italia)
Human Spaceflight, Microgravity, and Exploration/Miehitetyt lennot: R. de Groot (Hollanti)
Launchers Programme Board/Kantoraketit: J. Droz (Ranska)
Space Situational Awareness/Avaruustilannekuva: Hannu Koskinen (Suomi)