stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
X Window System
Käyttöliittymä > Työpöytäympäristöt

X11:lle on kehitetty monia yhtenäisen käyttöliittymän antavia työpöytäympäristöjä (desktop environment). Aikaisimpia olivat Sunin kehittämä ja käyttämä OpenWindows ja DECin VMS:stä kotoisin oleva DECwindows. Lähes kaikki kaupalliset Unix-valmistajat siirtyivät kuitenkin The Open Groupin kehittämään Common Desktop Environmentiin (CDE). Muita työpöytäympäristöjä oli muun muassa HP:n VUE-ympäristö (Visual User Environment).
Yhtenäisen käyttöliittymän tarjoamiseen Matthias Ettrich kertoi lokakuussa 1996 KDE-projektistaan. KDE 1.0 julkaistiin 12. heinäkuuta 1998. KDE käytti Qt-käyttöliittymäkirjastoa, jonka lisenssi ei ollut avoin. Toinen ryhmä Miguel de Icazan johdolla aloitti siksi elokuussa 1997 GNOME-projektin (GNU Network Object Model Environment), joka on nykyisin GNU-projektin virallinen työpöytäympäristö.
Käyttöliittymä > Käyttöliittymäkirjastot

X11-ohjelmointia tehdään sen alimmalla tasolla Xlib-kirjaston avulla. Historiallisesti on kehitetty useita kirjastoja helpottamaan ohjelmointityötä.
Yksi varhaisimmista on X Athena Widgets (Xaw). Tämä kirjasto on useiden X:n mukana toimitettavien pikkuohjelmien pohjana.
1990-luvun alussa Unixissa kilpailivat kaksi kirjastoa, Sunin ja AT&T:n OPEN LOOK (Xview) ja Motif (Xm), jota tukivat IBM, DEC, HP ja SCO. Motifista tuli 1993 kaupallisten Unixien standardi ja CDE-ympäristön pohja. Motif-kirjastolle on kehitetty avointa kloonia nimellä Lesstif, jonka kehitys lopetettiin kun Motif julkaistiin LGPL-lisenssillä.
GIMP-kuvankäsittelyohjelman yhteydessä kehitetty GTK-kirjasto ja norjalaisen TrollTechin Qt-kirjasto ovat suosittuja vaihtoehtoja käyttöliittymäkirjastoille. Muita kirjastoja ovat muun muassa FLTK, wxWidgets ja 
Tk, jota on käytetty komentosarjakielten kanssa.
Toteutukset

Virallisen referenssitoteutuksen lisäksi on muita toteutuksia, joista osa on kaupallisia (maksullisia):
OpenText (ennen Hummingbird) Exceed
X-Win32
WinaXe
Xmanager
Cygwin/X on Cygwin-ympäristölle siirretty versio X Window Systemistä, joka tarkoitettu käytettäväksi Microsoft Windowsissa.
Tulevaisuus

X-ikkunointia on yritetty yksinkertaistaa ja tehostaa useita kertoja.
Linux-käyttöjärjestelmille on kehitetty Wayland-ohjelmistoa korvaamaan X11-ikkunointijärjestelmä: Wayland hyödyntää useita kehitettyjä tekniikoita ja X-palvelimen ominaisuudet ovat suurelta osin jo siirtyneet käyttöjärjestelmän ytimeen tai jaettuihin kirjastoihin.
X-ikkunoinnin kehitysaikana jaettujen kirjastojen käyttö ei ollut mahdollista ja muistirajoituksien vuoksi tehtiin X-palvelin: myöhemmin jaettujen kirjastojen tuki on kehittynyt ja koodin käyttömahdollisuudet ovat parantuneet. Myöhemmin kehitetyt tekniikat kuten VNC voivat toimia tehokkaammin verkon yli kuin X:n oma protokolla, jolloin ikkunointijärjestelmän ei tarvitse suoraan tukea verkkoläpinäkyvyyttä. Videokuvan näyttämistä ja laitteistokiihdytystä varten on kehitetty VDPAU- ja VAAPI-rajapinnat.
X11-protokollan seuraajalle X12 on olemassa suunnitelmia mutta ei toteutusta. X12 ei ollut vakavasti otettava X11:n seuraaja, mutta se auttoi tunnistamaan X11:sta ongelmakohdat.
Huomioita

↑  X Consortium, Inc. suosittelee käytettäväksi nimiä: X, X Window System, X Version 11, X Window System, Version 11 tai X11
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
X.org (englanniksi)
freedesktop.org (englanniksi)
XFree86 (englanniksi)
The X Window System - The Open Group (englanniksi)
The XFree / X.Org fork and open source governance (englanniksi)
Documentation for the X Window System (englanniksi)
X Toolkit Intrinsics – C Language Interface (englanniksi)
X-asiakasohjelman ajaminen SSH-yhteyden yli.
X:n asiakas-palvelinmalli.
Network Computing Devices NCD-88k X-pääte.
Kaavio X-palvelimen sijainnista ja ikkunnoinin hallinnasta.
Käyttöliittymäkirjastot.
Kansojen taulu

Guntherus Zinerin pelkistetty maailmankartta vuodelta 1472 (T-O-kartta, itä ylhäällä), joka esittää tuolloin tunnettua maailmaa ja sitä, miten kristillisessä ikonografiassa oletettiin maailman jaetun Seemin, Haamin ja Jaafetin jälkeläisten kesken. Ylimpänä (idässä) Aasia, Seemin jälkeläiset; alaoikealla (lounaassa) Afrikka, Haamin jälkeläiset; alavasemmalla (luoteessa) Eurooppa, Jaafetin jälkeläiset.
Kansojen taulun tulkintaan perustuva maailmankartta vuodelta 1854.
Kansojen taulu, myös Kansaintaulu tai kansojen luettelo, on Raamatun ensimmäisen Mooseksen kirjan 10. luvussa oleva luettelo Nooan jälkeläisistä ja siitä, minkä kansojen olettiin polveutuvan kenestäkin Nooan pojista. Luettelo esiintyy hieman lyhennettynä myös Ensimmäisen aika­kirjan alussa.
Historiallisuus ja kattavuus

Raamatun kansojentaulu on sikäli ainoa­laatuinen vanhan ajan kirjalli­suudessa, että missään muualla ei tuohon aikaan ollut yritetty­kään laatia vastaavaa yhteen­vetoa koko maailman kansojen alku­perästä. Taulun katsotaan kuvastavan muinaisten israelilaisten ja juutalaisten maan­tieteellistä tietämystä vuoden 600 eaa. aikoihin, vähän ennen Babylonin vankeutta. Heidän tuntemansa osa maailmasta ulottui tuolloin pohjoisessa Mustaan­mereen ja Kaspian­mereen, etelässä Arabian niemimaan eteläosiin ja Etiopiaan, idässä Elamiin nykyisessä Iranissa ja lännessä ainakin Jooniaan tai Kreikkaan saakka.
Ensimmäisen Mooseksen kirjan mukaan Nooa oli koko nykyisen ihmiskunnan esi-isänä erityisen merkittävä, koska hänen aikanaan kaikki ihmiset koko maailmassa hukkuivat veden­paisumuksessa lukuun ottamatta niitä kahdeksaa, jotka selvisivät hengissä Nooan arkissa. Nämä olivat Nooa itse, hänen vaimonsa, hänen kolme poikaansa Seem, Haam ja Jaafet ja näiden vaimot, joista Raamatun mukaan polveutuvat kaikki myöhemmin eläneet ihmiset koko maailmassa. Luettelon laatijan käsityksen mukaan ihmiskunnan ykseys on luonteeltaan enemmänkin teologista kuin biologista laatua, sillä kaikki kansat ovat Jumalan pelastaman Nooan jälkeläisiä, joskin valitulla kansalla on näiden joukossa erikois­asema.
Luettelo ei tietenkään vastaa nykyisen tieteellisen etnologian käsityksiä, mutta perustuu silti epäilemättä päätelmiin, joita on sen kirjoittamisen aikaisen tietämyksen valossa pidettävä järkevinä. Yleensä on maan­tieteellisesti lähimpänä toisiaan asuvat kansat katsottu toistensa lähimmiksi sukulaisiksi, mutta tästä on eräitä poikkeuksia, joihin on selvästi tunnis­tetta­vissa olevat historialliset syyt. Niinpä kanaanilaiset ja foinikialaiset on lueteltu haamilaisiin eikä seemiläisiin kuuluviksi ilmeisesti siitä syystä, että nämä kansat ovat vanhoina aikoina olleet vahvasti Egyptin vaikutus­vallan alaisina, ajoittain Egyptin hallinnassakin. Samoin Elam luetaan tässä seemiläisiin, vaikka elamin kieli ei ole seemiläinen, mutta Elamilla oli kiinteät kulttuuriset siteet Mesopotamiaan.
Nykyisen tieteellisen käsityksen mukaan Raamatussa kerrotun kaltaista maailman­laajuista vedenpaisumusta ei ole tapahtunut. Vielä uuden ajan alussa sitä kuitenkin yleisesti pidettiin totena, ja kansojen taulun pohjalta esitettiin monia teorioita sellaisten­kin kansojen alku­perästä, joita siinä ei suora­naisesti mainita. Jossakin määrin se vastaa nykyistäkin käsitystä kielten suku­lai­suudesta, ja siitä ovat saaneet alkunsa nykyisinkin käytössä olevat termit seemiläiset ja haamilaiset kielet.
Kansojen taulu

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Table of Nations
Ensimmäisen Mooseksen kirjan 10. luvun mukaan Nooalla oli kolme poikaa:
Seem, jonka jälkeläisinä on pidetty Lähi-idän seemiläisiä kansoja
Haam, jonka jälkeläisinä on pidetty Pohjois- ja Itä-Afrikan haamilaisia kansoja
Jaafet, jonka jälkeläisinä, jaafetilaisina, on pidetty useimpia Euraasian kansoja.
Näiden poikien nimien on ajateltu perustuvan seemiläisiin kieliin. Shen (Seem) merkitsee "nimeä" tai "tunnettua", "menestystä, Haam "lämmintä"  ja Jaafet "avointa".
Raamatussa luetellaan heidän jälkeläisensä kolmessa ryhmässä, ei kuitenkaan Nooan poikien syntymä­järjestykessä vaan siinä järjestyksessä, jossa heidän oletettiin saaneen poikia veden­paisumuksen jälkeen. Esimerkiksi Seemin ensimmäinen poika syntyi Raamatun mukaan vasta kaksi vuotta veden­paisumuksen jälkeen.
Mihin kansoihin heidän ensimmäisen polven jälkeläisensä viittaavat, on monessa tapauksessa pääteltävissä seuraavasta suku­polvesta, mutta monet nimet on vaikeasti tunnistettavissa. Luettelo toistetaan suurelta osin myös Ensimmäisen aika­kirjan ensimmäisessä luvussa, jossa eräiden nimien kirjoitus­asu kuitenkin poikkeaa alku­peräisestä. Osa kansojen nimistä esiintyy monikko­muodossa, jonka pääte hepreassa on -im. Tällöin luettelossa ei kerrota, onko kunkin kansan oletetusta kanta­isästä käytetty vastaavaa yksikkö­muotoa.
Kansojen taulu > Haamin jälkeläiset

Suluissa olevat, kursivoidut nimien kirjoitusasut ovat vuoden 1938 raamatun­suomennoksen mukaiset.
Kus (Kuus ), Haamin poika. Nimi Kuš tarkoitti vanhalla ajalla tavallisesti Nubiaa, mutta se sitä käytettiin myös Mesopotamian kassilaisista. On epäilty, että viimeksi mainitut on luettu haamilaisiin vain, koska nimien yhtäläisyys aiheutti sekaannusta.
Seba, Kusin poika. Nimi tarkoittaa erästä aluetta Etelä-Arabiassa.
Havila, Kusin poika.
Raema, Kusin poika.
Saba, Raeman poika. Saba ja Dedan olivat nubialaisia ja eteläarabialaisia heimoja.
Dedan, Raeman poika.
Nimrod, Kusin poika, Raamatun mukaan maailman ensimmäinen mahtava hallitsija ja mahtava metsästäjä Jumalan edessä, hallitsi suurta osaa Babyloniaa ja perusti muun muassa Niniven.
Misraim , Haamin poika. Nimi tarkoittaa Egyptiä. Nykyäänkin Egyptin nimi on arabiaksi Miṣr .
ludilaiset (luudilaiset), Misraimin jälkeläisiä
anamilaiset, Misraimin jälkeläisiä
lehabilaiset, Misraimin jälkeläisiä
naftuhilaiset, Misraimin jälkeläisiä
patrosilaiset (patrokselaiset), Misraimin jälkeläisiä
kasluhilaiset, joista kansojen taulun mukaan myös filistealaiset polveutuivat., joskin eräiden muiden Raamatun kohtien mukaan he olisivat lähteneet Kaftorista.
kaftorilaiset, Misraimin jälkeläisiä. Nimen Kaftor on tulkittu tarkoittavan Kreetaa.
Put (Puut), Haamin poika. Nimen on jo vanhalla ajalla lähes yksimielisesti tulkittu tarkoittavan libyalaisia..
Kanaan , Haamin poika. Hänen jälkeläisinään pidettiin Kanaanin maassa ennen israelilaisia asuneita kanaanilaisia.
Sidon (Siidon), Kanaanin vanhin poika. Vanhalla ajalla Sidon oli toinen Foinikian suurimmista kaupungeista.
Het (Heet), Kanaanin poika. Raamatussa mainitaan useita kertoja heettiläisiksi kutsuttu kansa, jonka esi-isänä Hetiä pidettiin. Raamatussa heettiläisillä lienee kuitenkin tarkoitettu hattilaisia, joista heettiläisten nykyinen nimitys johtuu; nykyisin heettiläisiksi kutsutun kansan omakielinen nimi oli Nasil. Hatin kieli oli nykyisen käsityksen mukaan isolaattikieli, kun taas heettiläisten kieli kuului indoeurooppalaiseen kielikuntaan.
jebusilaiset, Kanaanin jälkeläisiä, kanaanilainen heimo, joka asui Jerusalemin seudulla
amorilaiset, kanaanilainen heimo
girgasilaiset, kanaanilainen heimo
hivviläiset, kanaanilainen heimo
arkilaiset, kanaanilainen heimo
siniläiset (siiniläiset), kanaanilainen heimo
arvadilaiset, kanaanilaiset heimo
semeriläiset, kanaanilainen heimo
hamatilaiset, kanaanilainen heimo.
Kansojen taulu > Seemin jälkeläiset

Suluissa olevat, kursivoidut nimien kirjoitusasut ovat vuoden 1938 raamatun­suomennoksen mukaiset.
Käsite seemiläiset kansat johtuu Raamatun kansojen taulun ilmentämästä muinaisten heprealaisten käsityksestä heidän tuntemiensa kansojen ja kulttuurien alkuperästä. Yrittäessään ryhmitellä tuntemansa kansat he luokittelivat Seemin jälkeläisiksi ne jotka olivat kielellisesti ja kulttuurisesti heille lähintä sukua.
Raamatun mukaan Seem oli Aramin, Assurin ja Arpaksadin isä, josta polveutuivat muun muassa arabit, aramealaiset, assyrialaiset, babylonialaiset, kaldealaiset, sabalaiset ja heprealaiset. Kaikki nämä kansat puhuivat toisilleen lähi­sukuisia kieliä, joita nykyäänkin nimitetään seemiläisiksi kieliksi.
Seemiläisiä kieliä puhuivat kuitenkin myös kanaanilaiset, vaikka heidät Raamatussa onkin luettu Haamin jälkeläisten joukkoon. Toisaalta Raamatussa on lueteltu Seemin jälkeläisiin myös lyydialaiset ja elamilaiset, jotka eivät puhuneet seemiläisiä kieliä. Raamatussa ei tosin väitetäkään, että kaikki Seemin jälkeläiset olisivat puhuneet toisilleen lähi­sukuisia kieliä; sen sijaan siellä kerrotaan kansojen kielten sekaantuneen toisiinsa Baabelin tornin rakentamisen aikana.
Raamatun mukaan Seemin poikia ja pojanpoikia olivat:
Elam (Eelam), Seemin poika. Elam oli mahtava valta­kunta, joka sijaitsi nykyisen Iranin länsiosissa ennen iranilaisten saapumista. Sen mukaan on saanut nimensä Iranin nykyinenkin Ilāmin maakunta.. Elamin kieli ei kuitenkaan ole seemiläinen.
Assur, Seemin poika.
Arpaksad, Seemin poika, josta israelilaiset itsekin katsoivat polveutuvansa.
Lud (Lud), Seemin poika.
Aram , Seemin poika. Nimi viittaa Syyrian aramealaisiin.
Us (Uus), Aramin poika
Hul (Huul), Aramin poika.
Geter, Aramin poika
Mas, Aramin poika.
Kansojen taulu > Arpaksadin jälkeläiset

Arpaksadin jälkeläisistä mainitaan Kansojen taulussa edelleen seuraavat:
Selah, Arpaksadin poika
Eber (Eeber ), Selahin poika.
Peleg, Eberin poika, jonka aikana ihmissuku hajaantui eri puolille maailmaa.
Joktan, Eberin poika. Hänen poikiaan olivat:
Almodad
Selef
Hasarmavet
Jerat
Hadoram
Usal
Dikla
Obal
Abimael
Saba
Ofir
Havila
Jobab.
Raamatun mukaan Pelegin jälkeläisiin kuului viidennessä polvessa myös Abram eli Abraham, Abrahamia pidettiin juutalaisten, mutta poikansa Ismaelin kautta myös ismaelilaisten, pohjois­arabialaisten paimentolais­heimojen, tai jopa kaikkien arabien, sekä pojanpoikansa Eesaun kautta lisäksi edomilaisten kanta­isänä. Toisaalta myös Joktania poikineen on pidetty eräiden arabiheimojen kantaisänä.
Varhaisten historioitsijoiden tulkintoja

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sons of Noah
Varhaisten historioitsijoiden tulkintoja > Flavius Josephus

Ajanlaskumme ensimmäisellä vuosisadalla Flavius Josephus oli yksi ensimmäisistä, joka yritti samastaa ensimmäisen Mooseksen kirjan 10. luvussa mainitut nimet muista yhteyksistä tunnettuihin kansoihin. Hän käsitteli asiaa teoksensa Antiquitas ensimmäisen kirjan 6. luvussa, ja hänen samastuksensa muodostivat perusteen useimmille myöhempien kirjoittajien tulkinnoille. Hänen mukaansa Kansojen taulun eri henkilöistä polveutuvat seuraavat kansat:
Gomer: galatialaiset, gallialaiset
Rifat: paflagonialaiset
Togarma: fryygialaiset
Magog: skyytit
Madai: meedialaiset
Javan: joonialaiset ja kaikki kreikkalaiset
Elisa: aiolialaiset
Tarsus: kilikialaiset
kittiläiset: Kyproksen asukkaat
Tubal: iberit
Mesek: kappadokialaiset
Tiras: traakialaiset
Kus: etiopialaiset
Seba: sabalaiset
Misraim: egyptiläiset
Put: libyalaiset
Kanaan: kanaanilaiset
Elam: elamilaiset, joita Josefus piti myös persialaisten esi-isinä
Assur: assyrialaiset
Arpaksad: kaldealaiset
Selah
Eber: erityisesti heprealaiset, joiksi juutalaisia alun perin kutsuttiin
Joktan: joukko kansoja, joita asui Intiassa Cophen-joen alueella ja sitä lähellä olevissa osissa Aasiaa
Aram: aramealaiset, syyrialaiset
Us: trakonialaiset, jotka asuivat Palestiinan ja Celesyrian välisellä alueella; Us perusti Josephuksen mukaan Damaskoksen.
Ul: armenialaiset
Geter: baktrialaiset
Mesa: Charax Spasini
Lud: lyydialaiset
Varhaisten historioitsijoiden tulkintoja > Hippolytos Roomalainen

Hippolytos Roomalainen (k. n. 234), jonka aikakirja on säilynyt useina latinalaisina ja kreikkalaisina jäljennöksinä , teki oman yrityksensä samastaa 1. Mooseksen 10. kirjassa mainitut nimet tuntemiinsa kansoihin. Osittain hänen käsityksensä oli yhtäpitävä Josephuksen kanssa, mutta poikkesi siitä seuraavien osalta:
Gomer – kappadokialaiset
Askenas – sarmatialaiset
Rifat – sauromatialaiset
Togarma – armenialaiset
Magog – Galatialaiset, keltit
Javan
Elisa – sikulit, troijalaiset ja fryygialaiset
Tarsis – iberit, tyrrheenit
kittiläiset – makedonialaiset, roomalaiset ja latinalaiset
Tubal – "Hettali" (?)
Mesek: illyrialaiset
Misraim
luudilaiset – lyydialaiset
anamilaiset – pamfylialaiset
patrusilaiset – lyykialaiset tai kreetalaiset
kaftorilaiset – kilikialaiset
Put – troglodyytit
Kanaan – afri-kansat ja foinikialaiset
arkilaiset: tripolitanialaiset
Lud – halitsonialaiset
Arpkasad
Kainan: – sarmatialaisten itäpuolella asuvat kansat
Joktan:
Elmodad – intialaiset
Salef – baktrialaiset
Hazamaveth – shebalaiset, arabit
Adoram – karmanialaiset
Usal – Arialaiset tai parthialaiset
Abimael – hyrkanialaiset
Obal – skyytit
Ofir – armenialaiset
Deklah – gedrosialaiset
Aram
Hul – lyydialaiset tai toisen version mukaan kolkhislaiset
Hippolytoksen käsityksiä seurasivat monet myöhemmät kirjoittajat kuten Valentinus teoksessaan Vuoden 354 aikakirja, Epifanios teoksessaan Panarion noin vuodelta 375, Chronicon Paschale noin vuodelta 627, georgialainen Movses Kaghankatvatsi 600-luvulla teoksessaan Albanian historia ja Johannes Skylitzes noin vuonna 1057 teoksessaan Historian synopsit.
Varhaisten historioitsijoiden tulkintoja > Hieronymus

Hieronymus laati Josephuksen samastuksista parannellun laitoksen noin vuonna 390 teoksessaan Heprealaisia kysymyksiä Genesiksestä. Hänen luettelonsa on muutoin lähes yhtäpitävä Josephuksen kanssa, mutta eroaa siitä seuraavissa kohdin:
Tubalin, Jaafetin pojan jälkeläiset: "iberit, joita ovat myös keltibereistä polveutuvat espanjalaiset, joskin jotkut henkilöt arvelevat italialaisia Tubalin jälkeläisiksi."
Geterin, Aramin pojan jälkeläiset: akarnanialaiset tai kaarialaiset
Masin, Aramin pojan jälkeläiset: maeonialaiset
Varhaisten historioitsijoiden tulkintoja > Isidorus Sevillalainen ja myöhemmät kirjoittajat

Isidorus Sevillalainen hyväksyi teoksessaan Etymologiae useimmat Hieronymuksen samastukset, kuitenkin seuraavin muutoksin:
Joktanin, Eberin pojan jälkeläiset: intialaiset
Salefin, Joktanin pojan jälkeläiset: baktrialaiset
Askenasin, Gomerin pojan jälkeläiset "sarmatialaiset, joita kreikkalaiset kutsuvat reginialaisiksi".
Isidoruksen Jaafetin pojille esittämän samastuksen toisti Nennius teoksessaan Historia Britonum. Myös monet myöhäis­keski­ajan oppineet omamsuivat Isidoruksen käsitykset siihen saakka, kunnes suuret löytöretket antoivat aihetta uusiin teorioihin. Esimerkiksi vuonna 1571 Benito Arias Montano yhdisti Mesekin Moskovaan ja Ofirin Peruun.
Varhaisten historioitsijoiden tulkintoja > Käsitykset Itä-Aasian kansojen alkuperästä

Aikoinaan jotkut eurooppalaiset oppineet, esimerkiksi John Webb (1611–1672), pitivät myös Kiinan ja Intian kansoja Seemin jälkeläisinä. Sekä Webb että ranskalaiset, figuristiseen koulu­kuntaan kuuluneet jesuiitat 1600-luvun lopulla ja 1700-luvun alussa menivät pidemmällekin ja samastivat keisari Yaon, yhden Kiinan myyttisistä muinaisista hallitsijoista itseensä Raamatun Nooaan.
Sitä vastoin jesuiitta Athanasius Kircher arveli 1600-luvulla, että kiinalaiset polveutuisivat muinaisista egypti­läisistä ja olisivat näin ollen Haamin jälkeläisiä.
Varhaisten historioitsijoiden tulkintoja > Käsitykset afrikkalaisten haamilaisesta alkuperästä

Afrikkalaisia on vanhastaan pidetty Haamin jälkeläisinä, suurinta osaa heistä hänen poikansa Kusin kautta. Monet itä­afrikkalaiset kansat ja jorubat pitävät nykyäänkin itseään Haamin jälkeläisinä. Jo 800-luvulla juutalainen kieli­tieteilijä Judah ibn Quraysh piti seemiläisiä ja Kuušilaisia kieliä toistensa sukulaisina. Nykyajan kieli­tieteilijät yhdistävät nämä kaksi kieli­ryhmää sekä egyptin kielen, berberikielet, omoottiset ja tšadilaiset kielet afro­aasialaiseksi eli "seemiläis-haamilaiseksi" kieli­kunnaksi, jonka muista alaryhmistä kuin seemiläisistä käytetään vanhastaan yhteisnimitystä haamilaiset kielet.
Afrikan keski- ja etelä­osien kielet sitä vastoin kuuluvat muihin kieli­kuntiin. Aikoinaan laajalti kannatetun mutta nyttemmin hylätyn haamilaisen teorian mukaan ne sivistykseen viittaavat piirteet, joita eteläisenkin Afrikan kansoilla oli todettavissa, olisivat kulkeutuneet alueelle Pohjois- ja Itä-Afrikan haamilaisten kansojen välityksellä. Tällaisiin, yleensä selvästi rasistisiin teorioihin kuuluu myös Speken 1800-luvulla esittämä väite, että tutsit olisivat haamilaisia ja siten synnynnäisesti korkeammalla tasolla kuin alueen muut kansat.
Varhaisten historioitsijoiden tulkintoja > Teoriat ruotsalaisten alkuperästä

Ruotsalainen piispa ja historioitsija Johannes Magnus väitti 1500-luvulla, että Magog, Jaafetin poika, muutti 88 vuotta veden­paisumuksen jälkeen Ruotsiin, ja yksi hänen pojistaan olisi ollut Ruotsin ensimmäinen kuningas. Hänen teoriansa Ruotsin muinais­historiasta hyväksyttiin Ruotsissa aikoinaan yleisesti, ja se on vaikuttanut Ruotsin kuninkaiden järjestys­numeroihinkin.
Vielä pidemmälle meni 1600-luvun lopulla Olof Rudbeckus vanhempi teoksessaan Atlantica. Hän samasti Ruotsin Platonin mainitsemaan Atlantikseen ja väitti sitä sivistyksen kehdoksi ja monien kansojen alku­kodiksi, jossa Jaafetin jälkeläiset olisivat muinaisina aikoinaan asuneet ja josta muut Euroopan ja vieläpä muutamat Pohjois-Afrikan­kin kansat olisivat lähtöisin.
Aiheesta muualla

”Genealogy”, Jewish Encyclopedia.  Funk and Wagnalls, 1906.  Teoksen verkkoversio.
Antedeluviaaninen kadonnut maailma, Kansojen taulu - Genesis 10 helsinki.fi. Viitattu 1.4.2014.
| n k 1>  Mooseksen kirja (Genesis) |
| --- | --- |
Alkuhistoria (1–11):  Luomiskertomus (1–2)  Syntiinlankeemus (3)  Kain ja Abel (4)  Genesiksen sukuluettelot (5:1–6:8, 11:10–26)  Vedenpaisumus (6:1–9:28)  Haamin kirous (9:20–27)  Kansojen taulu (10:1–11:9)  Baabelin torni (11:1–9) 
Kantaisien historia (12–50):  Abraham (12–23)  Siddimin laakson taistelu (14:1–17)  Abrahamin liitto (15)  Sodoma ja Gomorra (19:1–28)  Iisak (21–35)  Iisakin sitominen (22)  Jaakob ja hänen poikansa (25–50)  Jaakobin tikapuut (28)  Jaakobin paini (32:22–32)  Joosef (37–50)  Jaakobin siunaus (49) 
Lähteet:  Pappiskirja  Jahvisti  Elohisti 
Käännös suomeksi
Nooa jakaa maailman poikiensa kesken. Tuntemattoman taiteilijan venäläinen maalaus 1700-luvulta.
Käännös suomeksi
Nooan pojanpoikien jälkeläisten asuma-alueet Flavius Josephuksen mukaan: Haamin jälkeläiset; Seemin jälkeläiset; Jaafetin jälkeläiset.
Kiinan myyttinen keisari Yao, jonka figuristiset jesuiitat samastivat Nooaan.
Steve Moses

| Steve Moses> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. elokuuta 1989 (ikä 35) Leominster, MA, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Stevie, Mo
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  175 cm
Paino:  79 kg
Seura
Seura:  BK Mladá Boleslav
Sarja:  Tipsport Extraliga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  Connecticut Whale (AHL) Jokerit (SML/KHL) Milwaukee Admirals (AHL) SKA Pietari (KHL) Rochester Americans (AHL) Rapperswil-Jona Lakers (NL) HC Ambrì-Piotta (NL) HPK (SML) HC Kometa Brno (ČEL)
Steve Christopher Moses (s. 9. elokuuta 1989 Leominster, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Tšekin Extraligan BK Mladá Boleslavissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Moses laukoo oikealta.
Ura > Junioriura

Moses pelasi Boston Junior Bruinsin joukkueessa EJHL- ja EmJHL-junioriliigoja vuosina 2005–2008. QMJHL-joukkue Lewiston MAINEiacs varasi Mosesin 209. pelaajana vuonna 2006. Hän ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, vaan New Hampshiren yliopistojoukkueeseen, jossa Moses pelasi vuodet 2008–2012. Yliopistojoukkueen kausi 2009–2010 päättyi Hockey Eastin mestaruuteen. Kaudella 2010–2011 Moses oli 14 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä. Hänet valittiin kauden päätteeksi Hockey Eastin akateemiseen tähdistökentälliseen.
Viimeisellä yliopistokaudellaan 2011–2012 Moses oli 22 osumallaan joukkueensa paras maalintekijä ja hän sijoittui Hockey Eastin maalipörssissä jaetulle kolmannelle sijalle Boston Collegen Barry Almeidan kanssa. Joukkueensa varakapteenina toiminut Moses jakoi myös 35 tehopisteellään joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Nick Sorkinin kanssa. Maaliskuussa 2012 hän siirtyi ammattilaistryout-sopimuksella AHL-joukkue Connecticut Whaleen, jossa Moses pelasi kahdeksan runkosarjaottelua tehden kaksi maalia ja yhden playoff-ottelun ilman tehopisteitä.