stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gobintylli
Koko ja ulkonäkö

Gobintyllillä on valkea pää ja kaula, punaruskea rinta, hiekanruskeat siivet ja selkä.
Sen voi sekoittaa kaspiantylliin. Linnun pituus on 22–25 cm ja paino 50 g.
Levinneisyys

Gobintylli pesii Gobin autiomaan laitamilla, Pohjois-Kiinan ja Mongolian aroilla ja talvehtii Luoteis-Australiassa syys-maaliskuussa. Maailman populaation kooksi arvioidaan 70 000 yksilöä. Se on Suomessa ja koko Euroopassa äärimmäisen harvinainen. Suomen ja Länsi-Palearktisen alueen ensimmäinen yksilö nähtiin vuonna 2003 Ilmajoella.
Elinympäristö

Pesii aroilla, suola-aavikoilla ja muilla kuivilla avomailla. Muuttoaikoina tavataan monenlaisilla avomailla ja rannoilla. Talvehtimisalueina suosii sisämaan tasaisia matalaruohoisia avomaita, esimerkiksi laitumia.
Lisääntyminen

Pesintä huhti-kesäkuussa.
Ravinto

Syö maasta kaivelemiaan hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia.
Aiheesta muualla

Gobintylli Lintukuva-verkkopalvelussa
Meksikon Grand Prix 1991

|  Meksikon Grand Prix 1991  |
| --- | --- |
 6. osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1991. 

Päivämäärä:  16. kesäkuuta 1991
Sijainti:  México, Meksiko
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4,421 km
Kilpailun pituus:  67 (69) kierrosta, 296,207 km
Sää:  Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Riccardo Patrese   (Williams-Renault)
Paaluaika:  1.16,696
Palkintokoroke
Voittaja:   Riccardo Patrese   (Williams-Renault)
Toinen:   Nigel Mansell   (Williams-Renault)
Kolmas:   Ayrton Senna   (McLaren-Honda)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Nigel Mansell   (Williams-Renault)
Kierrosaika:  1.17,788 (kierroksella 61)
Meksikon Grand Prix 1991 oli 506. Formula 1 -osakilpailu. Se ajettiin 16. kesäkuuta 1991 Autódromo Hermanos Rodríguez -radalla Méxicossa. Kilpailua hallitsi Williams-talli, jonka kuljettajat Riccardo Patrese ja Nigel Mansell ajoivat kaksoisvoittoon. Kilpailua jouduttiin lyhentämään kahdella kierroksella uusintalähtöjen takia.
Kilpailun tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierroksia | Aika/keskeytyssyy | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 6 |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | 67 | 1:29.52,2 | 1 | 10 |
| 2 | 5 |  Nigel Mansell | Williams-Renault | 67 | +1,336 | 2 | 6 |
| 3 | 1 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 67 | +57,356 | 3 | 4 |
| 4 | 33 |  Andrea de Cesaris | Jordan-Ford | 66 | +1 krs. | 11 | 3 |
| 5 | 19 |  Roberto Moreno | Benetton-Ford | 66 | + 1 krs. | 9 | 2 |
| 6 | 29 |  Éric Bernard | Lola-Ford | 66 | + 1 krs. | 18 | 1 |
| 7 | 24 |  Gianni Morbidelli | Minardi-Ferrari | 66 | + 1 krs. | 23 |   |
| 8 | 25 |  Thierry Boutsen | Ligier-Lamborghini | 65 | + 2 krs. | 14 |   |
| 9 | 11 |  Mika Häkkinen | Lotus-Judd | 65 | + 2 krs. | 24 |   |
| 10 | 12 |  Johnny Herbert | Lotus-Judd | 65 | + 2 krs. | 25 |   |
| 11 | 4 |  Stefano Modena | Tyrrell-Honda | 65 | + 2 krs. | 8 |   |
| 12 | 3 |  Satoru Nakajima | Tyrrell-Honda | 64 | + 3 krs. | 13 |   |
| Kesk. | 8 |  Mark Blundell | Brabham-Yamaha | 54 | Moottori | 12 |   |
| Kesk. | 32 |  Bertrand Gachot | Jordan-Ford | 51 | Ulosajo | 20 |   |
| Kesk. | 30 |  Aguri Suzuki | Lola-Ford | 48 | Vaihdelaatikko | 19 |   |
| Kesk. | 20 |  Nelson Piquet | Benetton-Ford | 44 | Pyörän laakerit | 6 |   |
| Kesk. | 28 |  Jean Alesi | Ferrari | 42 | Kytkin | 4 |   |
| Kesk. | 22 |  Jyrki Järvilehto | Dallara-Judd | 30 | Moottori | 16 |   |
| Kesk. | 9 |  Michele Alboreto | Footwork-Porsche | 24 | Moottori | 26 |   |
| Kesk. | 7 |  Martin Brundle | Brabham-Yamaha | 20 | Rengas irti | 17 |   |
| Kesk. | 16 |  Ivan Capelli | Leyton House-Ilmor | 19 | Moottori | 22 |   |
| Kesk. | 27 |  Alain Prost | Ferrari | 16 | Sähköt | 7 |   |
| Kesk. | 15 |  Mauricio Gugelmin | Leyton House-Ilmor | 15 | Moottori | 21 |   |
| Kesk. | 14 |  Olivier Grouillard | Fondmetal-Ford | 13 | Moottori | 10 |   |
| Kesk. | 2 |  Gerhard Berger | McLaren-Honda | 5 | Moottori | 5 |   |
| Kesk. | 23 |  Pierluigi Martini | Minardi-Ferrari | 4 | Ulosajo | 15 |   |
| DNQ | 26 |  Érik Comas | Ligier-Lamborghini |   |   |   |   |
| DNQ | 17 |  Gabriele Tarquini | AGS-Ford |   |   |   |   |
| DNQ | 10 |  Stefan Johansson | Footwork-Porsche |   |   |   |   |
| DNQ | 18 |  Fabrizio Barbazza | AGS-Ford |   |   |   |   |
| DNPQ | 34 |  Nicola Larini | Lambo-Lamborghini |   |   |   |   |
| DNPQ | 35 |  Eric van de Poele | Lambo-Lamborghini |   |   |   |   |
| DNPQ | 13 |  Pedro Chaves | Coloni-Ford |   |   |   |   |
Kilpailun tulokset > Merkkipaalut

Williams-Renault: 50. nopein kierros
G: 250. nopein kierros
Kilpailun tulokset > Kuljettajien MM-tilanne

| Sija | Kuljettaja | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 44 |
| 2 |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | 20 |
| 3 |  Nelson Piquet | Benetton-Ford | 16 |
| 4 |  Nigel Mansell | Williams-Renault | 13 |
| 5 |  Alain Prost | Ferrari | 11 |
| 6 |  Gerhard Berger | McLaren-Honda | 10 |
| 7 |  Stefano Modena | Tyrrell-Honda | 9 |
| 8 |  Andrea de Cesaris | Jordan-Ford | 6 |
| 9 |  Jean Alesi | Ferrari | 5 |
| 10 |  Roberto Moreno | Benetton-Ford | 5 |
Kilpailun tulokset > Valmistajien MM-tilanne

| Sija | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  McLaren-Honda | 54 |
| 2 |  Williams-Renault | 33 |
| 3 |  Benetton-Ford | 21 |
| 4 |  Ferrari | 16 |
| 5 |  Tyrrell-Honda | 11 |
Michael Smith (dartsinpelaaja)

Michael Smith vuonna 2019
Michael Smith (s. 18. syyskuuta 1990 St. Helens, Englanti) on englantilainen dartsinpelaaja. Smith on voittanut PDC-liiton maailmanmestaruuskisat vuonna 2023 ja nuorten maailmanmestaruuden vuonna 2013. Lisäksi hän on voittanut Grand Slam of Darts -kisat vuonna 2022. PDC:n major-turnauksen loppuotteluun Smith on selviytynyt yhteensä seitsemästi.
Ura

Smith teki debyyttinsä PDC:n major-turnauksessa vuoden 2009 UK Openissa. Vuoden 2018 Premier League-turnauksessa hän selviytyi ensimmäistä kertaa urallaan major-turnauksen finaaliin, jonka hän hävisi Michael van Gerwenille. MM-kisojen finaaliin Smith on selviytynyt kolmesti, vuonna 2019 jolloin hän hävisi jälleen van Gerwenille, vuonna 2022 jolloin voiton vei Peter Wright, sekä vuonna 2023 jolloin saavutti ensimmäisen maailmanmestaruutensa voittamalla finaalissa juurikin van Gerwenin kierroksin 7-4. Samalla hän nousi myös maailmanrankingin ykköseksi.
Kristína Peláková

Kristína Peláková
Kristína Peláková (s. 20. elokuuta 1987), tunnetaan myös taiteilijanimellä Kristina, on slovakialainen laulaja, joka edusti Slovakiaa vuoden 2010 Eurovision laulukilpailuissa kappaleella "Horehronie". Slovakia ei päässyt finaalin, vaan sijoittui sijalle 16 semifinaalissa.
Matthew Vaughn

| Matthew Vaughn |
| --- | --- |
 Matthew Vaughn vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. maaliskuuta 1971 (ikä 53) Lontoo
Ammatti:  elokuvaohjaaja, tuottaja
Puoliso:  Claudia Schiffer
Ohjaaja
Aktiivisena:  1995–
Tunnetuimmat ohjaukset:  Kick-Ass Tähtisumua X-Men: First Class
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Matthew Vaughn (s. 7. maaliskuuta 1971 Lontoo) on englantilainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja.
Vaughn on tuottanut muun muassa elokuvat Puuta, heinää ja muutama vesiperä (1998), Snatch – hävyttömät (2000), Harry Brown (2009) ja Fantastic Four (2015) ja ohjannut elokuvat Layer Cake – diilerin käsikirja (2004), Tähtisumua (2007), Kick-Ass (2010), X-Men: First Class (2011) ja Kingsman: Salainen palvelu (2015). Alun perin Vaughnin oli tarkoitus ohjata myös vuonna 2014 ilmestynyt X-Men: Days of Future Past, mutta hän vetäytyi hankkeesta lokakuussa 2012.
Vaugh on tehnyt yhteistyötä etenkin elokuvaohjaaja Guy Ritchien ja käsikirjoittaja Jane Goldmanin kanssa. Lisäksi hän on työskennellyt erityisesti Jason Stathamin, Vinnie Jonesin, Jason Flemyngin, Sienna Millerin, Brad Pittin, Mark Strongin, Robbie Geen, Alan Fordin, Tamer Hassanin, Dexter Fletcherin ja Rade Šerbedžijan kanssa.
Yksityiselämä

Vaughn on ollut naimisissa saksalaismalli Claudia Schifferin kanssa vuodesta 2002. Heillä on kolme lasta: poika Caspar Matthew (2003) ja tyttäret Clementine de Vere Dummond (2004) ja Cosima Violet (2010).
Meri Koivusalo

Meri Koivusalo (s. 1964) on suomalainen lääkäri. Hän toimii kansainvälisen terveyspolitiikan professorina Tampereen yliopistossa. Koivusalo on väitellyt lääketieteen tohtoriksi Helsingin yliopistossa ja lisäksi hänellä on maisterin tutkinto Lontoon Hygienia- ja Trooppisen lääketieteen korkeakoulusta.
Koivusalo on erikoistunut globaaliin terveyspolitiikkaan ja kirjoittanut etenkin kansainvälisen kaupan ja kansainvälisten järjestöjen ja terveyspolitiikan yhteyksistä. Ennen siirtymistään Tampereen yliopiston professoriksi Koivusalo toimi kansainvälisen terveyden erityistutkijana STAKESissa ja Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksessa (THL).
Koivusalo on toiminut asiantuntijana Sosiaali- ja terveysministeriölle, Euroopan komissiolle, WHO:lle ja useille kansainvälisille kansalaisjärjestöille.
Koivusalo julkaisi kehitysmaa-aktivisti Outi Hakkaraisen kanssa pamfletin Terveys kaupan (Into Kustannus), jossa vaadittiin kansainvälistä terveyssolidaarisuutta, kyseenalaistettiin Bill Gatesin kaltaisten "hyväntekeväisyyskapitalistien" rooli ja esitettiin, että terveydestä on tullut "markkinatavaraa". Hän on myös vaatinut alustatyönselvennä sääntelyä työn suorittajan hyväksi.
Koivusalo on painottanut, että terveys pitäisi vahvemmin ottaa osaksi kaikkia poliittisia päätöksiä. Tämä ilmenee esimerkiksi puhuttaessa hyvinvointitaloudesta, jossa taloutta tarkastellaan hyvinvoinnin lisäämisen kautta. Valitettavasti talouskasvun hyödyt yhä useammin kasautuvat harvoille tai katoavat julkisen talouden piiristä verojärjestelyjen kautta. Useissa maissa terveyttä koskeviin päätöksiin vaikuttavat tiukat julkisen talouden tasapainottamisen velvoitteet. Vaarana on, että talouden tasapainottamiseksi unohdetaan, että hyvinvointikin edistää talouskasvua ja luo hyvinvointimarkkinoita.
Perhe

Koivusalo on lääketieteellisen kemian professori Martti Koivusalon tytär ja valtiotieteilijä Markku Koivusalon sisar.
Heavy Metal Payback

| Heavy Metal Payback Bushido |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. lokakuuta 2008
 Tuottaja(t): Bushido Martin Stock Beatlefield Productions
 Tyylilaji: Rap
 Kesto: 73.34
 Levy-yhtiö: ersguterjunge
Bushido muut julkaisut
| 7 2007 | Heavy Metal Payback 2008 | Carlo, Cokxxx, Nutten 2 2009 |
Heavy Metal Payback on Bushidon kuudes sooloalbumi, joka julkaistiin 10. lokakuuta 2008. Se oli parhaimmillaan listaykkönen viikon verran saksalaisen Media Control Charts listalla, jonka myötä se oli Bushdon toinen listaykkösenä ollut albumi. Lisäksi albumi oli useamman viikon verran myös Itävallan TOP 40 ja Sveitsin Hitparade listan toinen lokakuussa 2008. Varsinaiselta levyltä julkaistiin kaksi singleä Ching Ching ja Für immer jung ja Premium Edtitionista yksi Kennst du die Stars.
Kappaleet

Gangsta – 4.08
Hunde, die bellen, beißen nicht – 4.03
Paragraph 117 – 4.02
Die Träne fällt – 3.44  (feat. Nyze)
Flug LH3516 – 4.12
Merk dir eins – 3.44
4, 3, 2, 1 (Vielen Dank Aggro Berlin) – 3.49
Ching Ching – 4.17
Heavy Metal – 3.26
Ich hoffe, es geht dir gut – 4.04  (feat Bizzy Montana)
Bonnie und Clyde – 4.16  (feat. Cassandra Steen)
Jenny – 3.44
Hai Life – 3.54
Es kommt wie es kommt – 3.26
Für immer jung – 4.29  (feat. Karel Gott)
Rolling Stone – 4.02
Boomerang – 3.54
Mann im Spiegel – 4.44
Outro – 1.48
Premium Edition (CD + DVD)
Apres Ski – 3.45
So Ghetto – 4.20
Kennst du die Stars – 3.12  (feat. Oliver Pocher)
Hass – 4.06  (feat. Chakuza)
Listasijoitukset

| Vuosi | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 2008 |  Media Control Charts | 1 |
| 2008 |  Ö3 Austria TOP 40 | 2 |
| 2008 |  Hitparade | 2 |
Meksikon ja Yhdysvaltain suhteet

Meksikon ja Yhdysvaltain sijainti.   Meksiko  Yhdysvallat
Meksikon ja Yhdysvaltain suhteilla tarkoitetaan Amerikan yhdysvaltojen ja Meksikon yhdysvaltojen kahdenvälisiä suhteita. Valtiot jakavat maa- ja merirajan Pohjois-Amerikassa.
Meksiko ja Yhdysvallat ovat allekirjoittaneet useita sopimuksia, kuten Gadsdenin oston ja Pohjois-Amerikan vapaakauppasopimuksen. Molemmat maat ovat mukana kansainvälisissä yhteisöissä, kuten Amerikan valtioiden järjestössä ja Yhdistyneissä kansakunnissa.
1800-luvun lopulta lähtien valtioilla on ollut läheiset suhteet. Tähän aikaan Meksiko avattiin yhdysvaltalaisille investoinneille. Yhdysvalloilla oli tärkeä rooli Meksikon vallankumouksessa vuosina 1910–1920.
Maitten pitkä maaraja tekee alueen rauhasta tärkeän Yhdysvaltain kansalliselle turvallisuudelle. Yhdysvallat on Meksikon tärkein kauppakumppani, ja Meksiko Yhdysvaltain kolmanneksi tärkein. Vuonna 2010 Meksikon vienti oli 309,6 miljardia dollaria, josta noin yksi kolmasosa meni Yhdysvaltoihin.
Miljoona yhdysvaltalaista asuu Meksikossa, ja meksikolaiset ovat suurin maahanmuuttajaryhmä Yhdysvalloissa. Maitten välinen laiton maahanmuutto ja huumekauppa ovat johtaneet hallintojen erimielisyyksiin, mutta myös yhteistyöhön.
Meksiko tuomitsi syyskuun 11. päivän terroriteot ja antoi hyväntekeväisyyslahjoituksia Yhdysvalloille Hurrikaani Katrinan jälkeen. Maa on kuitenkin yrittänyt olla puoleeton kansainvälisissä kiistoissa. Meksiko ei osallistunut terrorisminvastaiseen sotaan tai Irakin sotaan. Maa vetäytyi  Inter-American Treaty of Reciprocal Assistance -sopimuksesta vuonna 2002. Meksiko tuki kuitenkin Yhdysvaltoja vuoden 2011 sotilasinterventiossa Libyan sisällissodan aikana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Meksikon ja Yhdysvaltain suhteet Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Mexico–United States relations
Käännös suomeksi
Martti Koivistoinen

Martti Hjalmar Koivistoinen (25. toukokuuta 1909 Viipuri – 17. helmikuuta 1943 Helsinki) oli jatkosodan aikaisessa vastarintaliikkeessä toiminut suomalainen kommunisti. Hän kuului Veikko Pöystin johtamaan ryhmään, joka suoritti sabotaaseja Helsingin ympäristössä. Koivistoinen vangittiin tammikuussa 1942 ja teloitettiin vuoden kuluttua. Pidätyksensä yhteydessä hän ampui Valpon etsivää, joka kuoli myöhemmin vammoihinsa.
Elämä > Nuoruusvuodet

Viipurin Talikkalassa asunut Koivistoinen oli ammatiltaan kirvesmies. Hänen lapsuudenystäviinsä kuului Urho Kaipainen, joka niin ikään teloitettiin jatkosodan aikana. Talikkalan Tovereita ja Viipurin Työväen Uimareita edustanut Koivistoinen oli nuorena Työväen Urheiluliiton parhaita uimahyppääjiä. Vuonna 1930 hän voitti TUL:n mestaruuden kerroshypyissä. Vuosikymmenen alussa Koivistoinen työskenteli myös uimaopettajana Kotiniemen kasvatuslaitoksessa. Koivistoinen oli mukana jo 1933 paljastuneesssa suuressa vakoilujutussa, jolloin hän toimi Maria-Emma Schul-Martinin ja Arvid Jakobssonin johtaman vakoilurenkaan asiamiehenä. Koivistoinen pidätettiin Kööpenhaminassa vuoden 1934 alussa ja tuomittiin kolmeksi vuodeksi kuritushuoneeseen. Vapauduttuaan hän muutti Helsinkiin maanalaisen SKP:n puoluetoimitsijaksi.
Elämä > Jatkosota

Jatkosodan käynnistyessä Koivistoisesta tuli militantin vastarintamiehen Veikko Pöystin lähin avustaja yhdessä Taavi Pöyryn kanssa. Hän hankki räjähteitä ja oli mukana Pöystin suorittamissa iskuissa. Elokuussa 1941 he yrittivät räjäyttää Pitäjänmäellä sijaitsevan ammusvarikon, mutta pommi ei aiheuttanut suurta tuhoa, koska varastossa säilytetyistä ilmatorjuntakranaateista puuttuivat sytyttimet. Lisäksi Koivistoinen oli mukana ainakin syyskuussa tapahtuneessa Karkkilan radan Vaskijoen rautatiesillan räjäytyksessä.
Valpo pääsi Koivistoisen jäjille lokakuussa 1941 seurustelukumppani Hilja Saxin vahingossa paljastamien tietojen perusteella. Koivistoisesta luvattiin rahapalkkio ja lopulta hänen asuntonsa talonmiehen vaimo suoritti ilmiannon. Koivistoinen pidätettiin kotoaan Sörnäisessä sijaitsevasta Marjatan talosta varhain aamulla 6. tammikuuta 1942. Poliisit tarkistivat hänet huolimattomasti, sillä auton saavuttua Valpon päämajaan Ratakadulle Koivistoinen veti esiin vaatteisiinsa kätkemänsä espanjalaisen sotilaspistoolin, jolla hän ampui kahta etsivää ja yritti osua myös autonkuljettajaan. Koivistoinen pakeni kadulle haavoittaen vielä vastaan sattumalta kävellyttä Helsingin poliisilaitoksen konstaapelia, jonka jälkeen hän katosi pimeyden turvin Johanneksen kirkon puistoon. Etsivä Nils Håkansson sai vakavia vammoja ja kuoli vatsaan osuneen luodin seurauksena maaliskuussa 1943. Koivistoinen ja Håkansson olivat jo entuudestaan tuttuja suuren vakoilujutun yhteydestä.
Koivistoinen etsintäkuulutettiin radiossa, jonka ansiosta Valpo paikansi hänet jo seuraavana päivänä Kumpulan Limingastiellä sijaitsevaan Hilja Saxin asuntoon. Kaksi Koivistoista pidättämään lähtenyttä järjestyspoliisia ampui häntä viidesti heti tämän avattua oven. Hetken kuluttua paikalle saapuneet Valpon etsivät raahasivat rintaan ja jalkaan haavoittuneen Koivistoisen toisesta kerroksesta pihalle, jossa hänet jätettiin lumihankeen odottamaan kuljetusta sairaalaan. Luutnantti Gunnar Seeve kuulusteli Koivistoista leikkuupöydällä, jonka jälkeen hänet siirrettiin Ratakadun kautta Helsingin lääninvankilaan.
Elämä > Oikeudenkäynti ja teloitus

Koivistoinen toipui vammoistaan poliittisten vankien järjestämän ylimääräisen vankilaruoan turvin, mutta meni lähes liikuntakyvyttömäksi oltuaan oikeudenkäyntiin saakka raudoissa. Helsingin suojeluskuntapiirin kenttäoikeudessa Koivistoisen avustajana toimi Eino Pekkala. Lokakuussa 1942 hänelle annettiin rikoksenuusijana kuolemantuomio maanpetoksen ja salahankkeen yllytyksestä ja avunannosta sekä valtiopetoksen valmistelusta. Sotaylioikeus vahvisti tuomion joulukuussa.
Kuolemantuomion julistamisen jälkeen Hilja Saxia vaadittiin paljastamaan Pöysti, mikä Valpon päällikön Arno Anthonin mukaan olisi auttanut Koivistoisen tuomion muuttumista ylemmissä oikeusasteissa. Sax ilmiantoikin Pöystin yhteysmiehen, mutta lupaukset Koivistoisen pelastumisesta eivät toteutuneet, sillä hänet ammuttiin Helsingin lääninvankilan pihalla 16. helmikuuta 1943. Kun Koivistoista lähdettiin viemään teloituspaikalle hän huusi viimeisinä sanoinaan vankitovereilleen ”Kostakaa puolestani!”. Luutnantti Seeven raportin mukaan Koivistoinen lauloi Kansainvälistä, joka katkesi teloituskomppanian laukauksiin. Koivistoinen haudattiin Malmin hautausmaalle merkitsemättömään hautaan, josta hänen jäännöksensä siirrettiin sodan jälkeen vuonna 1946 Fasismin vastustajien yhteishautaan.
Kongregationalismi

Kongregationalismi on alun perin Englannin kirkossa 1600-luvulla syntynyt reformoituun teologiaan perustuva hengellinen liike. Tyypillisin piirre kongregationalismille on seurakunnan itsenäisyyden korostaminen ja kannattaminen. Kirkkohistoriassa Englannin kongregationalisteista käytetään myös nimitystä independentit.
Kongregationalismilla tarkoitetaan nykyisin seurakunnallista järjestäytymismuotoa, jossa paikallisseurakunta on itsenäinen yksikkö eikä sen yläpuolella ole mitään hallinnollista elintä tai päätösvaltaista tahoa. Kongregationalistiset seurakunnat ovat tyypillisesti pastorijohtoisia, vastakohtana presbyteriaaniselle seurakuntamallille. Yhdysvalloissa kirkkokunnat jaoteltiin tyypillisesti 1800-luvulla ja osin edelleen kongregationalistisiin, presbyteriaanisiin ja episkopaalisiin. Siinä missä kongregationalistiset seurakunnat ovat itsenäisiä ja tyypillisesti pastorijohtoisia, presbyteriaaniset seurakunnat ovat vanhimmisto-/synodijohtoisia ja episkopaaliset seurakunnat piispa-/hiippakuntajohtoisia.
Lopullisen päätöksen tärkeissä asioissa tekevät seurakuntalaiset enemmistövaalilla; paikalliskirkot ovat itsenäisiä eikä mikään ulkopuolinen taho voi määräillä niitä hallinnollisissa tai hengellisissä kysymyksissä.
Matthew Tuck

| Matthew "Matt" Tuck |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. tammikuuta 1980 (ikä 44) Bridgend, Wales
Ammatti:  laulaja, kitaristi ja säveltäjä
Muusikko
Aktiivisena:  1994–
Tyylilajit:  screamo ja heavy metal
Soittimet:  kitara 
Levy-yhtiöt:  Columbia Records 
Aiheesta muualla
www.bulletformyvalentine1.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Matthew "Matt" Tuck (s. 20. tammikuuta 1980 Bridgend, Wales) on metalcoreyhtye Bullet for My Valentinen laulaja, kitaristi ja säveltäjä. Hän soittaa yhtyeessä rytmikitaraa ja laulaa, mutta Tuck osaa soittaa myös rumpuja ja koskettimia.  Hän käyttää keikoilla yleensä Jacksonin Randy Rhoads RR1T -kitaraa, mutta omistaa myös Gibson Flying V -kitaran.
Ollessaan 14-vuotias Tuck näki MTV:llä Metallican musiikkivideon Enter Sandmanin, mikä inspiroi häntä aloittamaan kitaransoiton. Tuck onkin kertonut ottaneensa eniten vaikutteita Metallicalta.
Hän lauloi Max Cavaleran kanssa Apocalyptican kappaleessa Repressed albumilla Amplified – A Decade of Reinventing the Cello.
Vuonna 2006 marraskuun aikana bändin ollessa kiertueella yhdessä As I Lay Dyingin ja Protest the Heron kanssa Matt Tuck sairastui kurkunpääntulehdukseen, jonka takia lukuisat keikat jouduttiin siirtämään myöhemmälle. Viimein kesäkuussa 2007 bändi ilmoitti, että Matt Tuckilta leikataan nielurisat, jonka takia yhtyeen oli peruttava kaikki siirtämänsä keikat.
25. maaliskuuta 2010 Tuck ja hänen pitkäaikainen tyttöystävänsä Charlotte saivat pojan, jonka nimeksi tuli Evann. He myös avioituivat 2013.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Matthew Tuck Myspacessa (englanniksi)
Roger Moens

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Roger Moens, 1961 |  Roger Moens, 1961 |  Roger Moens, 1961 |  |
Maa:   Belgia
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Rooma 1960 | 800 m |  |
Roger Moens (s. 26. huhtikuuta 1930 Erembodegem, Belgia) on entinen belgialainen juoksija, 800 metrin olympiamitalisti ja maailmanennätysmies.
Moens edusti Belgiaa Helsingin olympialaisissa 1952 400 metrin ja 4 × 400 metrin juoksuissa pudoten kummassakin lajissa alkuerissä jatkosta. Seuraavana vuonna hän juoksi 800 metrillä ennätyksensä 1.48,8, jota kohensi vuoden 1954 Belgian mestaruuskilpailuissa lukemiin 1.47,5. Tulos nosti hänet Bernin EM-kilpailujen ennakkosuosikiksi, mutta hän joutui tyytymään hyvätasoisessa kilpailussa viidenteen sijaan ajalla 1.47,8.
Moens rikkoi 3. elokuuta 1955 Oslon Bislettillä 16 vuotta voimassa olleen Rudolf Harbigin 800 metrin maailmanennätyksen juostuaan ajan 1.45,7. Seuraavana vuonna hän oli alkukaudesta hyvässä kunnossa, mutta kärsi pahasta jalkavammasta ennen Melbournen olympialaisia, eikä voinut osallistua loppukilpailuun. Vuoden 1957 Bislettin kisoissa hän kukisti kaikki Melbournen mitalistit ajallaan 1.46,0.
Moens ei osallistunut Tukholman EM-kilpailuihin 1958 riitauduttuaan seuransa kanssa. Viimeisissä suurkisoissaan, Rooman olympialaisissa 1960, hän saavutti ainoan arvokisamitalinsa, hopean. Moens oli puolimatkassa toisena Christian Wäglin jälkeen. Loppusuoralla Moens johti kilpailua ja hellitti hieman huomattuaan toisena olleen George Kerrin putoavan vauhdistaan. Muutama metri ennen maalia Peter Snell, joka oli tuolloin vielä melko tuntematon, yllätti kuitenkin Moensin sisäkautta. Snell voitti kultaa uudella olympiaennätyksellä 1.46,3, Moens jäi kaksi kymmenystä.  Samoissa kilpailuissa hän kuului myös Belgian pitkän viestin joukkueeseen, joka putosi alkuerissä jatkosta.
Saalasti

Saalasti on suomalainen sukunimi. Saalasti-nimisiä henkilöitä:
Filip Saalasti (1866–1918), kansanedustaja
Kerttu Saalasti (1907–1995), kansanedustaja, opetusministeri ja opetusneuvos
Lauri Saalasti (1903–1978), runoilija
Risto Saalasti (1937–2024), kuvanveistäjä
Saalasti, suomalainen yritys
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Saalasti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.