stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jäätelöauto

Australialainen jäätelöauto
Jäätelöauto Helsingissä
Jäätelöauto on auto, josta harjoitetaan jäätelön vähittäismyyntiä asiakkaille auton kulkureitin varrella myymäläauton tapaan.
Jäätelöautojen toimintaa perustellaan katkeamattomalla kylmäketjulla. Kun jäätelöä kuljetetaan kaupasta kotiin, se ehtii sulaa, mutta jos jäätelö tuodaan pakastimilla varustetulla autolla aivan kotiovelle, se on yhä jäässä. Toisaalta kaupoissa valikoimat saattavat olla monipuolisemmat ja hinnat halvempia.
Jäätelöautoilla on usein tunnussoitto, jolla asiakkaita houkutellaan. Jäätelöautojen mainossoitto on kielletty tai sitä on säännöksin rajoitettu häiritsevänä joissakin maissa ja Suomessakin joillakin paikkakunnilla.
Jäätelöautojen idea keksittiin Ruotsissa 1960-luvulla. Suomessa jäätelöautot aloittivat toimintansa vuonna 1993. Syksyllä 2012 alettiin valmistella Suomen Kotijäätelön jäätelöautotoiminnan lopettamista Suomessa. Viimeiset Suomen Kotijäätelön jäätelöautot lopettivat toimintansa 18. elokuuta 2013, ja samalla Kotijäätelö Oy lopetti liiketoimintansa Suomessa. Nestlé puratuttaa jäljellä olevat jäätelöautot, muun muassa pakastinosa irrotetaan.
Vuonna 2014 Suomen Jätskiauto Oy ryhtyi jatkamaan jäätelöautotoimintaa Suomessa. Toimintamalli on lähes samankaltainen kuin Suomen Kotijäätelöllä paitsi että toiminta ajoittuu kesäaikaankenen mukaan? ja sen lisäksi autoissa on uusi tunnussoitto. Toiminta on myös merkittävästi suppeampaa kuin Suomen Kotijäätelö Oy:lla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta jäätelöautot Wikimedia Commonsissa
Suomen Jätskiauto Oy
Kirjallisuusvuosi 1852

Kirjallisuusvuosi 1852 käsittelee vuoden 1852 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Kirjailija Nikolai Gogol poltti vähän ennen kuolemaansa useita käsikirjoituksiaan, muun muassa Kuolleiden sielujen jatko-osan.
Leo Tolstoin esikoisromaani Lapsuus ilmestyi pietarilaisessa kuukausilehdessä.
Pierre Larousse perusti Pariisissa kirjankustantamon Éditions Larousse. Se on erikoistunut sanakirjoihin ja hakuteoksiin.
Grimmin veljekset julkaisivat ensimmäisen osan sanakirjasta Deutsches Wörterbuch.
Suomalaisen tohtorinväitöskirjan sai kirjoittaa latinan lisäksi ruotsiksi ja vuodesta 1858 alkaen suomeksi.
Carl Ludvig Engelin suunnittelema Nikolainkirkko valmistui Helsingin Senaatintorille.
Julkaisuja

Charles Dickens – Bleak House (suom. Kolea talo, 2006)
Théophile Gautier – Émaux et Camées (runoja)
Edgar Allan Poe – Tales of Mystery & Imagination
Eero Salmelainen – Suomen kansan satuja ja tarinoita (ensimmäinen osa)
Harriet Beecher Stowe – Setä Tuomon tupa (Uncle Tom’s Cabin, suom. 1856)
Ivan Turgenev – Metsämiehen muistelmat (Zapiski ohotnika, suom. 1931)
Antero Warelius – Svenskt-finskt handlexikon (I osa, vuonna 1853 II osa)
Major League Baseball

| Major League Baseball (MLB) |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi Major League Baseball -kausi 2025 

Laji:  baseball
Maa(t):   Yhdysvallat (29)  Kanada (1)
Perustettu:  1903
Toimitusjohtaja:  Rob Manfred
Joukkueita:  30
Hallitseva mestari:  Los Angeles Dodgers (8. mestaruus)
Eniten mestaruuksia:  New York Yankees (27)
Aiheesta muualla
MLB.com
Major League Baseball (MLB) on pohjoisamerikkalainen baseball-sarja. Sarja koostuu kahdesta liigasta National League (NL) ja American League (AL), joissa molemmissa pelaa 15 joukkuetta. MLB perustettiin vuonna 1903 yhdistämään NL ja AL, jotka oli perustettu vuosina 1876 ja 1901. MLB valvoo myös Minor League Baseball -sarjaa, jossa pelaa 256 MLB-seurojen farmijoukkuetta.
MLB koostuu 30 joukkueesta, joista 29 on yhdysvaltalaisia ja 1 kanadalainen. Joukkueet pelaavat kaudessa 162 ottelua ja viisi joukkuetta kustakin liigasta etenee kaudenjälkeiseen turnaukseen, joka huipentuu liigamestarien väliseen World Series -loppuottelusarjaan.
Organisaatio

Käytännössä katsoen MLB toimii yhtenä organisaationa, mutta sekä AL että NL pelaavat omat alueelliset lohkonsa. Liigat pelaavat lähes samoilla säännöillä, ainoana merkittävänä erona on, että American Leaguessa syöttäjä (pitcher) ei osallistu hyökkäyspeliin. Kun eri liigojen joukkueet pelaavat vastakkain, pelataan kotijoukkueen edustaman liigan säännöillä. MLB:n toiminnanjohtajana on tällä hetkellä Rob Manfred.
Historia

Major Leaguen syntyhetken ajoittamisesta ei olla yksimielisiä. Major League Baseball (nykyinen virallinen organisaatio) käyttää syntyhetkenä vuotta 1869, jolloin ensimmäisen ammattilaisjoukkue, Cincinnati Red Stockings perustettiin. Virallisissa tilaisuuksissa liiga vietti 100-vuotisjuhliaan vuonna 1969 ja 125-vuotisjuhlaa vuonna 1994. Monet kuitenkin ajattelevat, että National Leaguen muodostaminen vuonna 1876 oli alku Major League Baseballille. Toiset taas pitävät kansallisen sopimuksen allekirjoittamisen vuonna 1903 (kahden kauden jälkeen American Leaguen muodostumisesta 1901) olevan todellinen alku Major Leaguelle.
Ensimmäinen yritys kansallisen suurliigan käynnistämiseksi oli lyhytikäinen National Association, joka toimi vuosina 1871–1875. Nykyisistä Major League joukkueista Atlanta Braves ja Chicago Cubs perustettiin National Associationin aikana.
Useat muut lakkautetut liigat ovat myös virallisesti suurena (major) pidettyjä, ja niiden tilastot ja tiedot ovat mukana Major Leaguen luvuissa. Näitä ovat Union Association (1884), American Association (1882–1891), jota ei pidä sekoittaa myöhempiin samannimisiin alasarjoihin (minor league), Players League (1890) ja Federal League (1914–1915). 1950-luvun lopulla tehtiin vakava yritys luoda kolmatta Major League -sarjaa, jonka nimeksi oli määrä tulla Continental League, mutta sitä ei koskaan pelattu.
Useat Negro-liigan pelaajat on kirjattu Baseballin Hall of Fameen. Kuitenkaan Negro-liigoja ei virallisesti pidetä suurina lähinnä siksi, että niiden tilastotiedot ovat puutteellisia.
Sarja

Sarja on pelattu joka vuosi, mutta eräinä sotavuosina sekä lakko- ja työsulkuvuosina on jouduttu tyytymään lyhennettyihin sarjoihin. Esimerkiksi kaudella 1994 sarja keskeytettiin lakon vuoksi.
Yhden sarjakauden pituus on kuusi kuukautta (huhtikuusta syyskuuhun), minkä aikana pelataan 162 peliä. Runkosarjan jälkeen alkavat pudotuspelit. Vuodesta 2022 lähtien pudotuspelien kaksitoista joukkuetta ovat koostuneet kuudesta divisioonan parhaasta ja kuudesta wild card-joukkueesta, joilla on divisioonan voittajien jälkeen parhaat pisteet. Pudotuspelisarjassa on neljä erilaista pelikierrosta:
Wild Card Series, jossa pelaavat runkosarjan heikoiten menestynyt divisioonan voittaja ja kolme wild card -joukkuetta. Otteluparit valitaan runkosarjan menestyksen perusteella, paras vastaan heikoin ja kaksi muuta keskenään. Jatkoon menijät ratkaistaan paras kolmesta pelistä periaatteella.
American League Division Series ja National League Division Series, joissa jatkoon menijät ratkaistaan paras viidestä pelistä periaatteella.
American League Championship Series ja National League Championship Series, joissa jatkoon menijät ratkaistaan paras seitsemästä pelistä periaatteella.
World Series, jossa MLB:n mestari ratkaistaan paras seitsemästä pelistä periaatteella.
Liigat ja joukkueet

| --- | --- |
 National League Eastern Division Atlanta Braves  Miami Marlins  New York Mets  Philadelphia Phillies  Washington Nationals Central Division Chicago Cubs  Cincinnati Reds  Milwaukee Brewers  Pittsburgh Pirates  St. Louis Cardinals Western Division Arizona Diamondbacks  Colorado Rockies  Los Angeles Dodgers  San Diego Padres  San Francisco Giants:  American League Eastern Division Baltimore Orioles  Boston Red Sox  New York Yankees  Tampa Bay Rays  Toronto Blue Jays Central Division Chicago White Sox  Cleveland Guardians  Detroit Tigers  Kansas City Royals  Minnesota Twins Western Division Houston Astros  Los Angeles Angels  Oakland Athletics  Seattle Mariners  Texas Rangers
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Major League Baseball viralliset verkkosivut. (englanniksi)
MLB-tulokset
Ammattilaisbaseballin liigat
| --- | --- |
Major Leagues: 
Nykyiset: USA & Kanada: Major League Baseball: American League · National League  Japani: Nippon Professional Baseball: Central League · Pacific League Etelä-Korea: KBO League Taiwan: Chinese Professional Baseball League
Lopetetut: National Association · American Association · Union Association · Players League · Federal League · Negro League Baseball · All-American Girls Professional Baseball League · Nippon Baseball League · Taiwan Major League · China Baseball Association · Australian Baseball League · Continental League · Cuban League · National Association of Base Ball Players · International Baseball League of Australia
Minor Leagues: 
Triple-A: International League · Pacific Coast League · Mexican League (Meksiko)
Double-A: Eastern League · Southern League · Texas League
Class-A Advanced: California League · Carolina League · Florida State League
Class-A: Midwest League · South Atlantic League
Class-A lyhyt kausi: New York - Penn League · Northwest League
Aloittelija-liigat: Appalachian League · Arizona League · Dominican Summer League · Gulf Coast League · Pioneer Baseball League · Venezuelan Summer League
Independent League Baseball: 
Nykyiset: American Association · Atlantic League · Can-Am League · Continental Baseball League · Frontier League · Golden Baseball League · New York State League · Northern League · South Coast League · United League Baseball
Lopetetut: All-American Association · Canadian Baseball League · Central Baseball League · Golden State League · Great Central League · Heartland League · Southeastern League · Western Baseball League
Muita liigoja: 
Japani: Western League · Eastern League
Talvi-liigat: Itsenäiset: Arizona · Dominikaaninen tasavalta · Meksiko · Puerto Rico · Texas  Sisarliigat: Arizona · Havaiji · Venezuela
Kansainväliset liigat: Honkbal Hoofdklasse (Hollanti) · Serie A1 (Italia) · China Baseball League (Kiina) · Israel Baseball League (Israeli) · Shikoku Island League (Japani) · Bundesliga (Saksa) · División de Honor de Beisbol (Espanja) · Kansai Big Six Baseball League (Japani) · Tohto University Baseball League (Japani) · Tokyo Big 6 Baseball League (Japani) ·  Elitserien (Ruotsi) · Baseball Philippines (Filippiinit) · Baseballin SM-sarja (Suomi)
MLB-seurojen sijainnit
Diskomyrkkyluikero

| Diskomyrkkyluikero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Blennioidei
Heimo::  Luikerot Blenniidae
Suku::  Meiacanthus
Laji::  smithi
Kaksiosainen nimi
 Meiacanthus smithi  Klausewitz, 1962 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Diskomyrkkyluikero (Meiacanthus smithi) on  luikeroihin kuuluva kala. Meriakvaariossa se viihtyy elävän kiven joukossa.
Koko ja ulkonäkö

Diskomyrkkyluikero kasvaa noin 8  senttimetriä pitkäksi. Se on vaalean sinivihreän sävyinen. Selkäevän tyvessä kulkee musta raita, joka jatkuu ohuempana silmän poikki leukaan.
Alkuperä

Diskomyrkkyluikero elää luonnossa Sri Lankan ympäristössä ja Jaavanmeren länsiosassa.
Käyttäytyminen

Diskomyrkkyluikero käyttää hampaitaan puolustautumiseen. Se piileksii elävän kiven joukossa ja etsiskelee pieniä äyriäisiä. Kalan purema on lievästi myrkyllinen ja voi aiheuttaa allergisen reaktion.
Ravinto

Diskomyrkkyluikero syö lihapitoista ruokaa.
Kirjallisuusvuosi 1857

Kirjallisuusvuosi 1857 käsittelee vuoden 1857 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Intiassa syntyi sepoykapina, jota myöhemmin käsiteltiin laajasti brittiläisessä kirjallisuudessa.
Britanniassa säädettiin säädyttömiä julkaisuja koskeva laki (Obscene Publications Act 1857).
Virolainen sanomalehti Postimees alkoi ilmestyä.
Charles Baudelairen runoteos Pahan kukat synnytti symbolistisen taidesuunnan ja vaikutti monin tavoin runouden ilmaisutapoihin.
Julkaisuja

H. C. Andersen – At være eller ikke være
Charles Baudelaire – Pahan kukat (Les Fleurs du mal, koko teoksen suomennos ilmestyi 2011)
Gustave Flaubert – Rouva Bovary (Madame Bovary)
David Livingstone – Missionary Travels and Researches in South Africa
Otto Ludwig – Zwischen Himmel und Erde (romaani, suom. Taiwaan ja maan wälillä, 1875)
Otto Ludwig – Die Heiterethei (romaani)
Rodolphe Töpffer – Herra Koipeliini (vuonna 1830 alkunsa saanut sveitsiläinen sarjakuva alkoi ilmestyä jatkosarjana Sanomia Turusta -lehdessä)
Indonesian kansalliskirjasto

| Indonesian kansalliskirjasto> Perpustakaan Nasional Republik Indonesia |
| --- | --- |

 Indonesian kansalliskirjaston uusi päärakennus Jakartassa (vihitty syyskuussa 2017).
Osoite:  Jalan Medan Merdeka Selatan No. 11, Jakarta 10110, Indonesia
Sijainti:  Jakarta, Indonesia
Koordinaatit:  6.1819°S, 106.8269°E
Suunnittelija:  Diwangkoro Studio of Architecture
Korkeus:  126,3 metriä
Kerrosluku:  24
Kerrosala:  50 917 m2 (surface area)
perpusnas.go.id
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Indonesian kansalliskirjasto (indonesiaksi Perpustakaan Nasional Republik Indonesia, lyh. PNRI‎‎‎) on vuonna 1980 perustettu Indonesian kansalliskirjasto, jonka päätoimipiste sijaitsee Jakartassa.
Jakartassa toimineen Koninklijk Bataviaasch Genootschap van Kunsten en Wetenschappen Batavia -tiedeseuran museon kirjastokokoelmaa noin vuonna 1896 (sittemmin siirtyivät Indonesian kansallismuseon ja edelleen kansalliskirjaston kokoelmiin).
Kansalliskirjaston aiempi päärakennus (avattu yleisölle 1988.
Kansalliskirjaston vanhimmat aineistot on saatu vuonna 1868 yleisölle avatun Indonesian kansallismuseon kokoelmista. Indonesian kansalliskirjastolla on vapaakappaleoikeus maassaan. Kansalliskirjasto ei ole minkään ministeriön alainen vaan raportoi vuonna 1989 annetun säädöksen mukaan Indonesian presidentille.
Kansalliskirjaston uudesta rakennuksesta järjesten arkkitehtikilpailun voitti joulukuussa 2010 Diwangkoro Studio of Architecture tornimaisella suunnitelmallaan. Uusi maailman korkeimmaksi kansalliskirjastoksi kutsuttu 126,3 metriä korkea 24-kerroksinen päärakennus Jakartan keskustassa vihittiin käyttöön 14. syyskuuta 2017. Kansalliskirjaston aiempi päärakennus oli avattu yleisölle vuonna 1988. Osa kansalliskirjaston toiminnoista jatkaa tässä rakennuksessa uuden päärakennuksen valmistuttakin (osoite Jalan Salemba Raya No. 28 A, Daerah Khusus Ibu Kota, Jakarta 10430).
Aiheesta muualla

IFLA World Report - Indonesia (The International Federation of Library Associations and Institutions) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (ifla-world-report.org)
Indonesian presidential library materials (aineistoa mm. vaaleista ja presidentinpalatsista) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (pnri.go.id)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:National Library of Indonesia
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Kroatia 
Tieteilijät:  CiNii 
Muut:  IdRef 
Käännös suomeksi
Rykmenttipommitukset

Rykmenttipommitukset olivat toisen naailmansodan aikana ilmapommituksia, joihin käytettiin kokonaista tai lähes kokonaista pommituslentorykmenttiä. Tällaisia pommituksia Suomen ilmavoimat suorittivat jatkosodan ja Lapin sodan aikana 35.
Kirjallisuusvuosi 1856

Kirjallisuusvuosi 1856 käsittelee vuoden 1856 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Kirjailija Herman Melville tapasi Nathaniel Hawthornen, joka pystyi ideoillaan viemään eteenpäin Melvillen kirjaprojektia Moby Dick.
Postimerkit otettiin käyttöön Suomessa.
Euroopan ensimmäinen rotaatiopainokone otettiin käyttöön The Times -lehdessä Lontoossa.
Julkaisuja

Hector Berlioz – Art du Chef d'Orchestre
Isabella Bird – The Englishwoman in America
George Eliot – The Sad Fortunes of the Reverend Amos Barton (esikoisteos)
Samuel Roos – Kristillinen ja terveellinen lasten kasvattaminen (alkuosa)
Alexis de Tocqueville – L'Ancien Régime et la révolution
Leo Tolstoi – Kaksi husaaria (Два гусара)
Zachris Topelius – Naturens bok (suom. Luonnonkirja)
Heikki Hiltunen

Heikki Hiltunen (s. 1962 Joroinen) on suomalainen yritysjohtaja ja urheiluvaikuttaja. Hän on toiminut jääkiekon SM-liigan puheenjohtajana vuosina 2016–2024. sekä oululaisen iLOQin toimitusjohtajana vuodesta 2017.
Hiltunen oli jääkiekon SM-liigajoukkue Vaasan Sportia hallinnoivan Hockey-Team Vaasan Sport Oy:n hallituksen puheenjohtaja vuosina 2008–2024. Hän on yhtiön toiseksi suurin osakkeenomistaja noin 11 prosentin omistusosuudellaan. Vuosina 2013–14 hän toimi Mestistä hallinnoivan Jääkiekon sarjaseurat ry:n puheenjohtajana.
Hiltunen on koulutukseltaan tietokonetekniikan insinööri Raahen tietokonealan oppilaitoksesta. Hän valmistui vuonna 1985. Valmistuttuaan hän työskenteli teknologiakonserni Honeywellin tytäryhtiöille Euroopassa ja Yhdysvalloissa.
Hiltunen aloitti teknologiayhtiö Tellabsin Suomen-toimitusjohtajana vuonna 2000. Hän siirtyi myynnin ja markkinoinnin johtajaksi vaasalaiseen Vacon-yhtiöön vuonna 2002. Hän toimi Vaconin varatoimitusjohtajana, kun yhtiö myytiin tanskalaiselle Danfossille miljardilla eurolla vuonna 2014. Hiltusesta tuli kaupan jälkeen Danfossin Drives-nimisen liiketoimintayksikön kaupallinen johtaja ja johtoryhmän jäsen. Hän siirtyi iLOQin toimitusjohtajaksi 1. elokuuta 2017.
Lapin ylioppilasteatteri

Lapin ylioppilasteatteri on Rovaniemellä toimiva harrastajateatteri, joka perustettiin vuonna 1980. Teatteri on Ylioppilasteatteriliitto SYTY ry:n jäsen. Teatteri tuottaa vuosittain 3–5 näytelmää ja lisäksi muuta teatteritoimintaa. Lapin ylioppilasteatterissa toimii myös improvisaatioryhmä Tyhjän päällä. Teatterilla on vuosittain noin 90 jäsentä ja se järjestää esitysten lisäksi myös teatterialan koulutusta. Teatterin riveistä on vuosien varrella noussut monia teatterialan ammattilaisia.
Lapin ylioppilasteatterin näyttämö on toiminut nykyisissä tiloissaan kulttuuritalo Wiljamissa osoitteessa Urheilukatu 1 vuodesta 1992 alkaen. Teatterin toimisto on samoissa tiloissa.
Lapin ylioppilasteatterin uusi logo
Historia > Perustaminen

Lapin ylioppilasteatteri perustettiin Rovaniemellä marraskuussa 1980, vuosi Lapin korkeakoulun perustamisen jälkeen. Perustamisen liikkeellepanijana toimi ajatus Rovaniemestä ”ihan oikeana yliopistokaupunkina”, jossa toimi jo tuore korkeakoulu ja ylioppilaskunta, mutta teatteri puuttui. Ylioppilasteatterin perustaminen toi uuden harrastusmahdollisuuden rovaniemeläisille opiskelijoille, ja sillä oli myös merkittävä rooli kaupungin kuvassa opiskelijakaupunkina.
Perustamisprosessissa ja teatterin alkutaipaleen innovaattorina sekä nuorten teatterilaisten merkittävänä tukijana oli korkeakoululla suullista viestintää opettanut Ahti Ahonen, joka on sittemmin toiminut muun muassa Oulun kaupunginteatterin johtajana. Lapin ylioppilasteatterin ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin oikeustieteen opiskelija Mirva Lohiniva.
Alkuvuosina teatterissa toimi aktiivisesti 15–20 nuorta, joista suurin osa oli yliopistolaisia, mutta mukana oli teatteriorientoitunutta väkeä myös muista oppilaitoksista. Ylioppilasteatteri ei alun alkaenkaan säännöissään rajannut ketään toimintansa ulkopuolelle, vaan sääntöihin kirjattiin jäsenyyden edellytykseksi ainoastaan kiinnostus teatteriin.
Historia > Toimitilat

Ylioppilasteatterin toimintaa hankaloitti alkumetreiltä saakka pysyvien harjoitustilojen puute. Ensimmäiset näytelmänsä teatterilaiset valmistelivat Rovaniemen Varsitien nuorisotiloissa. Esityksiä järjestettiin muun muassa Ounaskosken koululla, Kansankorkeakoulun juhlasalissa sekä Lyseonpuiston lukion tiloissa.
Pysyvien tilojen puute aiheutti lavasteiden ja esiintymisasujen siirtelemistä ja kuljettamista paikasta toiseen. Ylioppilasteatterin asunnottomuusongelma kuitenkin helpottui kevättalvella 1984, jolloin teatterilaiset saivat Rovaniemen kaupungilta harjoituspaikakseen vanhan maaliliikkeen varaston linja-autoaseman kellaritiloista. Tila oli kuitenkin vain pimeä, ikkunaton monttu, joka kelpasi lähinnä harjoitusten järjestämiseen ja edellistä paremmin tavaroiden säilytykseen. Esityksistä valtaosa järjestettiinkin Valistustalolla sekä kouluilla ympäri Rovaniemen kaupunkia ja maalaiskuntaa. Kaupungilta vuokratut harjoitustilatkin kävivät kuitenkin alati laajenevalle teatterijoukolle liian ahtaaksi.
Vuonna 1986 ylioppilasteatteri sai tilat entisen Supermarketin yläkerrasta. Ilkka Laasonen oli pitänyt nuorisotoimen järjestämässä keskustelutilaisuudessa uhkauspuheen, jossa todettiin teatterin lakkauttavan toimintansa, mikäli asianmukaista tilaa ei kaupungilta järjestyisi. Samalta istumalta kaupunginhallituksen puheenjohtaja lupasi teatterille Supermarketin tilat.
Tilaan tehtiin kevättalvella rakennus- ja maalaustöitä talkoilla, jolloin tilasta saatiin teatterilaisille toimiva aivan oma tila. Tilaan piti tehdä turvallisuusmääräysten mukaisesti oviaukkoja, väliseiniä ja uloskäyntejä ja ennen ensimmäistä ensi-iltaa teatterilaiset ahkeroivat vielä edellisen yön. Vinttihuoneistossa oli tilaa noin sadalle hengelle, joista katsojapaikkoja oli 60.
Avajaisia vietettiin saman vuoden toukokuussa ja juhlaan yhdistettiin ylioppilasteatterin 5-vuotisjuhlallisuudet. Näytelmä Pimeän poika sai ensi-iltansa juhlassa, ja siitä tuli yleisömenestys. Supermarketin yläkerrassa teatteri toimi aina vuoteen 1992 saakka, jolloin kaupunki osoitti kulttuuri- ja taideryhmien yhteiseksi monikäyttötilaksi keskustan tuntumassa sijaitsevan Kansantalon, joka nimettiin Wiljamiksi.
Wiljami sai uuden ilmeen tehdyssä remontissa, jonka teknisessä suunnittelussa olivat avustamassa vanhat teatterilaiset Ilkka Laasonen, Pentti Uimonen ja Heikki Ervast. Lapin ylioppilasteatterin harjoitus-, toimisto- ja näyttämötilat sijaitsevat edelleen rakennuksessa.
Improvisaatioryhmä Tyhjän päällä

Lapin ylioppilasteatterin improvisaatioryhmä Tyhjän päällä on perustettu vuonna 1998 ja ryhmän toiminta on jatkunut siitä asti koko ajan, vaikkakin ajoittain vähemmän aktiivisena. Ryhmä on saanut improvisaatiokoulutusta suomalaisilta improguruilta ja esiintynyt eri kokoonpanoilla Rovaniemellä ja ympäri Lappia. Tyhjän päällä on voittanut Suomen ylioppilasteattereiden väliset improkisat vuosina 2003, 2004, 2010, 2012, 2013 ja 2023. Kesällä 2021 Tyhjän päällä -improvisaatioryhmä syntyi uudestaan uusien impronäyttelijöiden ja muusikoiden kera pitkän tauon jälkeen ja esiintyi tapahtumissa ja esityskausilla vuoteen 2023 asti.
Puheenjohtajat

| --- | --- |
1980-1982: Mirva Lohiniva
1983-1985: Pentti Uimonen
1985-1988: Riikka Lamppu
1989-1990: Varpu Jokimaa
1990-1993: Liisa Penttilä
1993: Kati Nivala
1994-1995: Sari Helenius
1995-1996: Susanna Vuorjoki
1996-2000: Petteri Markkanen
2001: Irene Tikka
2002: Elina Hakkarainen
2003-2004: Seppo Kärki
2005: Mikko Lipponen
2006-2007: Mari Kellokumpu
2008-2009: Santtu Pelkonen
2010-2011: Kati Alatalo
2011-2012: Mari Tuominen
2013 kevät: Jonni Haasanen
2013 syksy: Niko Uusi-Simola
2014: Veera Kuure
2015: Anna Nikunen
2016: Mona Huczkowski
2017-2019 kevät: Maria Kunnari
2019 syksy - 2021: Risto Ukkonen
2022 -2024: Samuli Valkama
2025-: Johanna Keränen
Aiheesta muualla

Lapin ylioppilasteatterin kotisivut
Lapin ylioppilasteatterin historiikki (Arkistoitu – Internet Archive) (verkkojulkaisu)
Lapin ylioppilasteatterin vanha logo