stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo vuonna 1904 kuolleista henkilöistä
Syyskuu

4. syyskuuta – Carlo von Erlanger, saksalainen tutkimusmatkailija, ornitologi ja vapaaherra (s. 1872)
6. syyskuuta – Per Sivle, norjalainen runoilija ja prosaisti (s. 1857)
10. syyskuuta – Johan Fredrik Oskar von Kræmer, suomalainen Venäjän keisarikunnan laivaston amiraali (s. 1829)
17. syyskuuta – Raden Ajeng Kartini, jaavalainen hollantilaisten kanssa käymänsä kirjeenvaihdon kautta tunnetuksi tullut nainen (s. 1879)
18. syyskuuta – Herbert von Bismarck, saksalainen diplomaatti, poliitikko ja Saksan ulkoministeri 1886–1890 (s. 1849)
21. syyskuuta – Joseph, yhdysvaltalainen nez percé -intiaanien päällikkö (s. 1840)
23. syyskuuta – Émile Gallé, ranskalainen lasitaiteilija, keraamikko ja huonekalusuunnittelija (s. 1846)
24. syyskuuta – Niels Ryberg Finsen, vuoden 1903 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut färsaarelainen lääkäri (s. 1860)
25. syyskuuta – O. A. J. Keinänen, suomalainen runoilija (s. 1841)
26. syyskuuta – Lafcadio Hearn, kreikkalais-japanilainen toimittaja, opettaja ja kirjailija (s. 1850)
29. syyskuuta – Jaakko Pahkamaa, suomalainen maanviljelijä, uskonnollinen vaikuttaja ja valtiopäivämies (s. 1824)
Lokakuu

2. lokakuuta – Selim Lemström, suomalainen geofyysikko ja professori (s. 1838)
4. lokakuuta – Frédéric Auguste Bartholdi (Amilcar Hasenfratz), ranskalainen kuvanveistäjä (Vapaudenpatsas) (s. 1834)
5. lokakuuta – Enrico Panzacchi, italialainen kirjailija, kriitikko ja professori (s. 1840)
7. lokakuuta – Isabella Bird, englantilainen matkailija ja matkakirjailija (s. 1831)
14. lokakuuta – Eerikki Sassi, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1837)
15. lokakuuta – Yrjö, Saksin kuningaskunnan kuningas 1902–1904 ja Saksan keisarikunnan armeijan sotamarsalkka (s. 1832)
19. lokakuuta – Galen Spencer, yhdysvaltalainen jousiampuja ja olympiavoittaja (s. 1840)
21. lokakuuta – Isabelle Eberhardt, sveitsiläinen seikkailija ja kirjailija (s. 1877)
21. lokakuuta – Braulio Orúe Vivanco, kuubalainen roomalaiskatolinen piispa (s. 1843)
23. lokakuuta – Eduard Hisinger, suomalainen vapaaherra, ruukinpatruuna, valtiopäivämies ja kasvitieteilijä (s. 1832)
23. lokakuuta tai 23. marraskuuta – Samuel Washington Woodhouse, yhdysvaltalainen lääkäri ja luonnontieteilijä (s. 1821)
27. lokakuuta – Johan Henrik von Schrowe, suomalainen virka- ja valtiopäivämies, maanviljelijä, kruununnimismies ja kuvernementinsihteeri (s. 1825)
28. lokakuuta – Olga Lönnbohm, suomalainen runoilija (s. 1871)
28. lokakuuta – George K. Nash, yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, juristi ja Ohion kuvernööri 1900–1904 (s. 1842)
31. lokakuuta – Ernst Brausewetter, saksalainen kirjailija ja kääntäjä (s. 1863)
Marraskuu

3. marraskuuta – Carl Daniel Ekman, ruotsalainen kemian alan insinööri, sulfiittimenetelmän kehittäjä (s. 1845)
3. marraskuuta – Johan Wladimir Furuhjelm, suomalainen upseeri, tilanomistaja ja valtiopäivämies (s. 1873)
6. marraskuuta – Axel von Knorring, suomalainen insinööri, toimittaja ja valtiopäivämies (s. 1860)
11. marraskuuta – Carl Samuel von Nottbeck, suomalainen insinööri, Suomen ensimmäisen sähkövalaistuksen toteuttaja (s. 1848)
12. marraskuuta – Daniel Read Anthony, yhdysvaltalainen kustantaja ja abolitionisti (s. 1824)
30. marraskuuta – Niilo Ferdinand Spolander, suomalainen opettaja, rehtori ja sanomalehtien toimittaja (s. 1843)
Joulukuu

2. joulukuuta – Kustaa Heinikkala, suomalainen rukoilevaisjohtaja (s. 1809)
3. joulukuuta – David Bratton, yhdysvaltalainen vesipallon olympiavoittaja ja uimari (s. 1869)
11. joulukuuta – Mahmud Sami al-Barudi, egyptiläinen poliitikko ja kenraali, Egyptin pääministeri 1882 (s. 1838 tai 1839)
13. joulukuuta – Johannes Nilsson Skaar, norjalainen piispa (s. 1828)
14. joulukuuta – Fredrik Vilhelm Fredrikson, suomalainen pappi, valtiopäivämies ja rovasti (s. 1826)
17. joulukuuta – Francisco Marvéz, venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa (s. 1839)
19. tai 20. joulukuuta – James Philip Eagle, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja Arkansas’n kuvernööri 1889–1893 (s. 1837)
20. joulukuuta – Oskar Hedlund, suomalainen apteekkari, valtiopäivämies, kunnallisneuvos ja hovineuvos (s. 1842)
23. joulukuuta – Hermann Berthold, saksalainen yritysjohtaja ja keksijä (s. 1831)
Tuntematon päivämäärä

August Fuchs, saksalainen pappi ja entomologi (s. 1830 tai 1839)
Miltiádis Gkoúskos, kreikkalainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti (s. 1874 tai 1877)
Wilhelm Hansen, tanskalainen musiikkikustantaja (s. 1821)
Arthur Kajanus, suomalainen koneinsinööri ja arkkitehti (s. 1850)
Salomo Kortetniemi, amerikansuomalainen lestadiolaissaarnaaja ja -johtaja (s. 1819)
Pietro Marubi, italialais-albanialainen taidemaalari ja valokuvaaja (s. 1834)
Anna Sinebrychoff, suomalainen liikemies ja hyväntekeväisyyden harjoittaja (s. 1830)
Henrik Sovelius, suomalainen laivanvarustaja ja kauppias (s. 1817)
Siirtomaatyyli

Corwin House, Salem, Massachusetts, noin 1660-luku.
Siirtomaatyyli tai koloniaalityyli (engl. colonial style, colonial architecture) tarkoittaa arkkitehtuuria, joka perustuu siirtomaan emämaan arkkitehtuuriin. Erityisesti siirtomaatyyli tarkoittaa Britannian siirtomaissa ja etenkin Yhdysvalloissa 1600-luvun alkupuolelta 1800-luvulle saakka vaikuttaneita arkkitehtuuri- ja huonekalutyylejä. Siirtomaatyylin esikuvana oli aluksi arkkitehti Inigo Jonesin palladiolaisvaikutteinen klassismi, mutta 1700-luvun lopulta lähtien Robert Adamin uusklassistinen arkkitehtuuri. Siirtomaatyylillä on alun perin viitattu nimenomaan Amerikan 13 ensimmäisen brittiläisen siirtokunnan arkkitehtuuriin, mutta sen tyylipiirteet tulivat uudestaan muotiin 1900-luvulla joka puolella Yhdysvaltoja. Vastaavasti Dutch Colonial Etelä-Afrikassa ja Spanish Colonial latinalaisessa Amerikassa ovat saaneet vaikutteita Alankomaiden ja Espanjan arkkitehtuurista, ja näitä sekä siirtomaatyylin muita alalajeja esiintyi myös Yhdysvaltojen siirtokunnissa, joita eri maista tulleet siirtolaiset perustivat.
Yhdysvaltalaisen siirtomaatyylin tyypillisimpiä rakennuksia ovat puiset, väritykseltään vaaleat kaksi- tai kolmikerroksiset pohjoisamerikkalaiset herraskartanot, joissa on näyttävät pylväiköt. Niitä on erityisesti eteläissä osavaltioissa. Siirtomaatyylin seuraaja oli federaalityyli (engl. federal style).
Siiransammalet

| Siiransammalet |
| --- | --- |
 Ojasiiransammal (Nardia scalaris)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Ryhmä::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Maksasammalet Marchantiophyta
Luokka::  Aitomaksasammalet Jungermanniopsida
Lahko::  Aitomaksasammalet Jungermanniales
Heimo::  Solenostomataceae
Suku::  Siiransammalet Nardia  Gray, nom. com.
Katso myös
   Siiransammalet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Siiransammalet (Nardia) on maksasammalten kasvisuku, joka on aiemmin sijoitettu korvasammalten heimoon (Jungermanniaceae). Nykyään sen kuitenkin katsotaan kuuluvan Solenostomataceae -heimoon. Se sisältää vähintään 12 lajia, Alicularia-sukuun mahdollisesti sijoittuvat lajit huomioiden enemmän.
Suomessa tavataan kuusi eri siiransammalta, joita kasvaa lähes koko maassa. Vesisiiransammal on vasta myöhään löydetty Suomesta ja on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi. Vain Pohjois-Karjalassa esiintyvä idänsiiransammal kuuluu arviomatta jätettyihin lajeihin (NE).
Lajeja:
Nardia breidleri (Limpr.) Lindb.  – tunturisiiransammal
Nardia compressa (Hook.) Gray, syn. Alicularia compressa – vesisiiransammal
Nardia geoscyphus (De Not.) Lindb.  – savikkosiiransammal
Nardia insecta Lindb., syn. Alicularia insecta – loukkosiiransammal
Nardia japonica Stephani, syn. Alicularia japonica – idänsiiransammal
Nardia scalaris (Schrad.) Gray, syn. Alicularia scalaris – ojasiiransammal
Helinä Siikala

Lea Helinä Siikala (o.s. Kivijärvi; s. 1. tammikuuta 1943 Suomussalmi) on suomalainen lääkäri ja kirjailija, koulutukseltaan lääketieteen lisensiaatti. Hän on kirjoittanut kolumneja muun muassa Aamulehteen ja Helsingin Sanomiin erityisesti vaihtoehtoisesta lääkinnästä.
Helinä Siikala on ollut naimisissa vuodesta 1964 päätoimittaja ja Yleisradion johtaja Tapio Siikalan kanssa. Vuodesta 2015 alkaen hän on ollut naimisissa arkkitehti Martti Jokisen kanssa.
Palkinnot ja tunnustukset

Kalevi Jäntin säätiön palkinto 1976.
Teokset

Pysähdytään, anna kätesi. (Runoja.) 1977, Otava.
Kenellä on kotinsa kaukana. (Runoja.) 1975, Otava.
Metsässäkulkijan päiväkirja: Lääketieteen ja arkielämän laajentamisesta. (Proosaa.) 1982, Otava.
Täyden auringon aikaan. (Proosaa.) 1985, Otava.
Matkalla jo perillä. (Romaani.) 1987, Otava.
Elämän ikäsi, nukut tai valvot: Runoa, mietettä 1975–1985 (Kootut runot) 1989, Otava.
Ilon alkeet. (Proosaa.) 1992, Otava.
Ystäväni minä. (Romaani.) 1995, Otava.
Voiman ja ilon käsikirja. 1997, Otava.
Siilikkäät

| Siilikkäät |
| --- | --- |
 Kiiltosiilikäs (Callimorpha dominula)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Yökkösmäiset Noctuoidea
Heimo::  Siilikkäät Arctiidae  Leach, 1815
Alaheimot
 Aitosiilikkäät Arctiinae  Keltasiivet Lithosiinae  Soukkoperhoset Syntominae 
Katso myös
   Siilikkäät Wikispeciesissä   Siilikkäät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Siilikkäät (Arctiidae), entiseltä nimeltään siilikehrääjät, ovat yökkösmäisiin perhosiin (Noctuoidea) kuuluva heimo. Heimon perhoset ovat usein värikkäitä ja varoitusvärisiä.
Siilikäslajien koko ja ulkonäkö vaihtelevat erittäin paljon. Siipiväli on lajista riippuen 5–100 mm.
Siipien kuviointi vaihtelee suuresti, eikä ryhmällä ole juuri sille tyypillisiä siipikuvioita. Osa lajeista on vaatimattoman näköisiä, mutta monet varsinkin kookkaammista lajeista ovat kirjavia ja hyvin kirkasvärisiä. Siivissä on usein sininen tai vihreä metallinen hohde. Takasiipien siipisuonitus on ryhmälle tyypillinen. Monilla lajeilla imukärsä on surkastunut, mutta toisilla se on hyvin kehittynyt.
Keskeisenä tuntomerkkinä naaraan takaruumissa, munanasettimen yhteydessä on pari feromonirauhasia, jotka se voi työntää ruumiinsa ulkopuolelle. Rauhasten pituus ja muoto vaihtelevat. Monilla siilikkäillä on myrkkyrauhanen keskiruumiinsa prothoraxissa. Myrkkyrauhasen ansiosta ne voivat uhattuna erittää pisaroittain muun muassa asetyylikoliinia ja histamiineja sisältävää nestettä. Lisäksi perhosten erityisenä piirteenä on uurteisesta levystä muodostuva, ultraäänen tuottamiseen sopiva tymbaalielin keskiruumiin takaosassa. Äänen taajuus on 20–60 kHz ja sen tarkoituksena on luultavasti varoittaa lepakoita sekä muita öisiä saalistajia perhosen myrkyllisyydestä. Eräiden arvioiden mukaan ääni voi myös häiritä lepakoiden kaikuluotausta tehden perhosen lepakolle näkymättömäksi. Soukkoperhosilla (Syntominae) tymbaalielin on kuitenkin surkastunut tai puuttuu kokonaan.
Toukat ovat useimmiten tummia. Ne elävät ravintokasvilla vapaina ja ovat tavallisesti tiheän karvoituksen peittämiä ja usein myrkkypiikeillä varustettuja. Myös toukkien karvoituksen yksityiskohdat toimivat ryhmää yhdistävänä piirteenä. Kotelo on usein viimeisen toukkanahan karvojen suojaama.
Maailmasta siilikäslajeja tunnetaan noin 11 000. Niistä palearktisella alueella tavataan noin 350 lajia ja Euroopassa 98. Siilikkäitä tavataan kaikenlaisissa ympäristöissä ja muutamat lajit elävät hyvinkin karuissa olosuhteissa korkealla vuoristoissa tai tundralla. Ryhmä jaetaan kolmeksi alaheimoksi, joista kahden edustajia löytyy Suomesta. Keltasiipien alaheimon (Lithosiinae) lajeja on Suomessa 17 ja aitosiilikkäiden alaheimon (Arctiinae) lajeja on tavattu parikymmentä.
Giuseppe Acerbi löysi ensimmäisenä maailmassa aitosiilikkäisiin kuuluvan pohjansiilikkään (Acerbia alpina) Suomesta, Enontekiöltä, vuonna 1799.
Aiheesta muualla

Suomen perhoset (Markku Savela): Arctiidae
Bjørnespinnere – Arctiidae
Moths and Butterflies of Europe and North Africa: Arctiidae (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q15043775  ADW: Arctiidae  BioLib: 17291  EoL: 49952982  EPPO: 1ARCTF  GBIF: 4548  IRMNG: 109696  ITIS: 117297  NBN: NBNSYS0000159422  NZOR: 612579ce-2c0b-4716-8d60-4b17cbe2b86b  Open Tree of Life: 788578  Plazi: 1C2087E2-FFD2-FF84-FEC8-FE83FAC5FEB8
Antti Siirala

Antti Siirala
Antti Aleksi Siirala (s. 16. toukokuuta 1979 Helsinki) on suomalainen pianisti, joka on tunnettu erityisesti Brahms- ja Beethoven-esityksistään. Hän on levyttänyt Brahmsin 3. pianosonaatin op. 5 f-molli ja valssit op. 39 sekä eri säveltäjien Schubert-sovituksia. Sekä Brahms- että Schubert-levytykset valittiin ”Editors choice” -levytyksiksi arvostetussa Gramophone-lehdessä. Siirala on opiskellut Sibelius-Akatemiassa muun muassa Hui-Ying Liu-Tawaststjernan, professori Matti Raekallion ja professori Ivari Iljan johdolla. Siirala valmistui musiikin maisteriksi keväällä 2003.
Antti Siiralan uralle on mahtunut monta kansainvälisen pianokilpailun voittoa: Beethoven-kilpailun voitto 1997, Lontoon pianokilpailun voitto 2000, Dublinin pianokilpailun voitto 2003 ja Leedsin pianokilpailun voitto 2003. Hän oli Beethoven-kilpailun nuorin osanottaja ja hänelle myönnettiin erikoispalkinto parhaasta myöhäissonaatin (Hammerklavier) esityksestä. Hän oli Dublinin kilpailun historiassa ensimmäinen pianisti, jonka kohdalla tuomaristo on ollut yksimielinen ja sai lisäksi palkinnon parhaasta Mozart-esityksestä. Hän voitti Leedsin kilpailussa myös yleisöäänestyksen.
Siirala on esiintynyt monissa kuuluisissa musiikkisaleissa. Näihin lukeutuvat Wienin Musikverein ja Konzerthaus, Lontoon Queen Elizabeth Hall ja Wigmore Hall, Milanon Sala Verdi, Münchenin Herkulessaal ja Pietarin Filharmonia. Siirala on myös esiintynyt säännöllisesti monilla festivaaleilla kuten Roque d´Anthonerin ja Ruhrin pianofestivaaleilla, Marlboro-festivaaleilla ja Dusznikin Frédéric Chopin -festivaaleilla.
Hän on myös esiintynyt monien kuuluisien kapellimestarien kuten Neeme Järven, Esa-Pekka Salosen, Jukka-Pekka Sarasteen, Sakari Oramon, Osmo Vänskän, Eri Klasin ja Mikko Franckin johdolla sekä muun muassa Birminghamin ja Detroitin sinfoniaorkesterin, Krakovan ja Varsovan filharmonisen orkesterin, Hallé Orchestran, Kymi Sinfoniettan, Tapiola Sinfoniettan, RSO:n, Belgian kansallisorkesterin, English Chamber Orchestran sekä Wienin kamariorkesterin solistina.
Antti Siirala toimi 2007–2008 maailmankuulun Juilliard School of Musicin pianonsoiton assistenttina. Hän työskenteli vuodesta 2013 Saksassa professorina Hochschule für Musik und Theater Münchenissä. Taideyliopiston Sibelius-Akatemian pianomusiikin professorina Siirala aloittaa elokuun alussa 2021.
Antti Siirala on Tuomas Holopaisen pikkuserkku, ja hänellä on paljon muitakin muusikkosukulaisia. Hänen vanhempansa ovat viulisti Merit Palas ja pianisti Jussi Siirala.
Levytyksiä

Schubert-transkriptioita: Godowsky, Liszt, Prokofjev, Busoni. Naxos 8.555997 (2003)
Brahms: Sonaatti f-molli; 16 valssia. Ondine ODE 1044-2 (2004)
Lidl Suomi

| Lidl Suomi Ky |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Helppo valinta
Yritysmuoto:  kommandiittiyhtiö
Perustettu:  2000
Toimitusjohtaja:  Conor Boyle
Toimiala:  päivittäistavarakauppa
Liikevaihto:   1,96 miljardia euroa (2022)
Liikevoitto:   101 miljoonaa euroa (2022)
Henkilöstö:  5 773 (2022)
Emoyhtiö:  Lidl Stiftung GmbH & Co. KG
Kotisivu:  http://www.lidl.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lidl Helsingin Malmilla.
Paistopiste Kouvolan Tornionmäessä
Lidl on Suomen kolmanneksi suurin (Keskon ja S-ryhmän jälkeen) päivittäistavaraketju markkinaosuudella mitattuna. Kansainvälisen Lidl-ketjun Suomessa toimiva tytäryhtiö on Lidl Suomi Ky ja vuonna 2025 sillä oli Suomessa 206, myymälää. Suomen suurin Lidl-myymälä sijaitsee Kuopion Haapaniemessä. Lidl Suomi Ky:n pääkonttori sijaitsee Espoon Niittykummussa. Lidlillä on jakelukeskukset Laukaan Vehniällä, Janakkalassa seututie 292:n varrella ja Järvenpäässä.
Vuonna 2022 Lidl Suomen markkinaosuus päivittäistavarakaupasta oli 9,8 prosenttia.
Historiaa

Suomen ensimmäiset kymmenen Lidl-myymälää avattiin 29. elokuuta 2002. Ensimmäisten joukossa olivat Forssan, Iisalmen, Jyväskylän, Kaarinan, Kemin, Kempeleen, Kouvolan, Lappeenrannan, Pirkkalan ja Äänekosken myymälät. Myymäläverkosto kasvoi ripeästi seuraavan parin vuoden ajan, jonka jälkeen ketjua on kasvatettu maltillisemmin. Tammikuussa 2006 myymälöitä oli 95 ja sadas myymälä avattiin 16. kesäkuuta 2006 Oulun Haapalehtoon.
Lidl toi mukanaan Suomeen ”eurooppalaisen kassapöydän”. Kassat oli suunniteltu toimimaan yhdessä ostoskärryjen kanssa, minkä vuoksi myymälöissä ei aluksi ollut ostoskoreja. Keväällä 2007 ostoskorit tulivat kaikkiin myymälöihin ja tätä ennen ostoskoreja oli jo ollut muun muassa joissakin keskusta-alueiden myymälöissä. Viiden toimintavuoden jälkeen Lidl luopui eurooppalaisesta kassapöydästä ja korvasi sen muista suomalaiskaupoista tutulla kassapöydällä.
Lidlin valikoima ei ollut Suomessa aluksi kovin laaja ja kotimaisten elintarvikkeiden suhteellinen osuus oli alussa pieni. Suomalaisia tuotteita olivat lähinnä leivät, maidot, lihat, kananmunat ja vihannekset. Alun voimakkaan kasvun jälkeen yritys keskittyi vuodesta 2007 lähtien kehittämään valikoimaa ja markkinointia. Myöhemmin Lidlin tuotevalikoima on täydentynyt suomalaisilla elintarvikkeilla ja myyntiin on tullut myös Reilun kaupan tuotteita. Lidlin omilla tuotemerkeillä varustetut kotimaiset tuotteet tunnistaa omasta siniristilippulogosta. Vuonna 2009 Lidl on ottanut myyntiin myös luomutuotteita, joita myydään tuotemerkillä Biotrend ja ekologisia pesuaineita tuotemerkillä W5eco.
Lidlin maine Suomessa ei ollut aiemmin hyvä. Sitä pidettiin halpakauppana. Asiakkaissa korostuivat 2000-luvun ensivuosikymmenellä ääripäät: huonosti toimeentulevat ja toisaalta erittäin hyvin toimeentulevat paljon ulkomailla oleskelleet, jotka olivat tottuneet ulkomailla Lidliin. Kaupan laatumielikuva nousi kuluttajien mielissä halvasta kaupasta hinta-laatusuhteeltaan erittäin hyväksi vuoteen 2013 mennessä. Muutoksen takana on tuotevalikoiman muutos ja viestinnän muutos: aluksi Lidl vältteli mediaa. Toiminnassaan Lidl seuraa kuluttajien toiveita, kun aiemmin se esimerkiksi piti lyhyitä kassatiskejä, vaikka asiakkaat inhosivat niitä.
Elokuussa 2007 myymälöitä oli 115, tammikuussa 2008 niitä oli 121 ja vuonna 2009 avattiin 132. myymälä Keuruulle. Maailman pohjoisin Lidl-myymälä sijaitsee Sodankylässä. Kesäkuussa 2009 Lidl kertoi aikomuksistaan rakentaa rakennusyhtiö YIT:n kanssa 20 pientä liikekeskusta Suomen myymälöidensä yhteyteen 2012 mennessä. Liikekeskusten laajuus vaihteli 600–1 300 neliömetrin välillä. Ensimmäinen liikekeskus avattiin 10. joulukuuta 2009 Vantaan Tammistoon.
Vuoden 2018 lopussa Lidl avasi verkkokaupan Suomessa nimeltä Sportyfeel.
Kesäkuussa 2020 julkaistiin Suomessa Lidl Plus -etuohjelma, joka tarjoaa rekistöityneille käyttäjille esimerkiksi alennuskuponkeja. Ohjelma toimii myös Suomen ulkopuolella.
Toiminta

Lidlin kilpailukeinona on edullinen hinta, joka näkyy myös yrityksen entisessä sloganissa Lidl on halpa! Entisiä sloganeja ovat myös Taattua laatua, vain Lidlistä, Lidl – laadukkaasti halpa sekä Säästä hinnasta, älä laadusta. Lidlin perusarvoja ovat selkeys ja yksinkertaisuus, jotka näkyvät kaikessa toiminnassa. Niinpä muun muassa yksinkertainen linja tuotteiden esillepanossa ja myymälöiden sisustuksessa on tietoinen valinta. Yrityksen toiminta-ajatuksena on tarjota asiakkaille korkealaatuisia tuotteita halpaan hintaan. Halvan hinnoittelun mahdollistavat suuret sisäänostomäärät, logistiikkaratkaisut, tiukka hinnoittelu ja litteä organisaatio. Lidlissä on vuodesta 2020 alkaen käytössä etukorttijärjestelmä nimeltä Lidl Plus.
Toiminta > Tuotevalikoima

Tuotteet ovat valmiiksi pakattuja, eikä lihan tai kalan palvelutiskejä ole. Pääosa Lidlin tuotteista on niin sanottuja private label -tuotteita, joista ei usein käy selville tuotteen valmistajaalähde?. Poikkeuksen muodostavat Suomesta hankitut elintarvikkeet, jotka osin myydään suomalaisina merkkituotteina. Päivittäistavaroiden lisäksi Lidlin valikoimaan kuuluu valikoima erilaisia käyttötavaroita, kuten vaatteita, leluja ja elektroniikkaa, joita käytetään sisäänheittotuotteina.lähde?
Lidlillä on useita omia tuotemerkkejä (katso Lidlin omat merkit). Lidlin Milbona-tuotemerkillä myytävän maidon valmistaja vaihtelee, mutta alkuperämaa on Suomilähde?. Karlens-juomat tulevat Laitilan Wirvoitusjuomatehtaalta.
Lidlin tuotevalikoima on ”suomalaistunut” toiminnan alkuvaiheista. Suomalaisten tavarantoimittajien määrä on viisinkertaistunut 13 vuodessa.
Toiminta > Palvelut

Lähes kaikissa myymälöistä on paistopisteet, joista saa päivittäin tuoreita lämpimäisiä, kuten leipiä ja leivonnaisia. Uutuutena kokeiltiin 2017 hampurilaisia, wrappeja ja grillattuja broilereita.
Joillain Lidlin tonteilla on polttoaineen myyntipiste. Kumppaneina olivat vuonna 2006 Conoco Jet, Nesteen halpaketju Neste Express ja Shell Express.
Lidl on kuulunut suomalaiseen pullonpalautusjärjestelmään vuodesta 2003. Vuodesta 2012 lähtien Lidliin on voinut palauttaa myös Alkon pulloja. Tästä huolimatta Lidl itse myy edelleen suurimman osan virvoitusjuomistaan omaan panttijärjestelmäänsä kuuluvissa pulloissa.lähde?
Toiminta > Vienti

Suomalaisia tuotteita menee Lidlin myymäläverkon kautta ainakin Ruotsiin, Norjaan, Unkariin, Hollantiin ja Tanskaan. Esimerkiksi Italian ja Ranskan Lidleissä on toisinaan teemana Pohjoismaiset tuotteet, jolloin myymälöissä myydään myös suomalaisia tuotteita, kuten karjalanpiirakoita ja lakritsialähde?.
Liikevaihto ja markkinaosuus

Yrityksen liikevaihto oli 2015 tilikaudella noin 1,4 miljardia euroa ja liikevoitto noin 70 miljoonaa euroa. Lidl on Suomessa tehnyt voittoa kaikkina tilikausinaan vuodesta 2009 lähtien.
Lidlin markkinaosuus päivittäistavarakaupasta vuonna 2011 oli 6,2 %., ja se nousi vuonna 2013 yli kahdeksaan prosenttiin ja oli 9,3 prosenttia vuonna 2017. Kahden ensimmäisen toimintakuukautensa aikana Lidl saavutti 1,7 % osuuden Suomen päivittäistavarakaupasta. Vuonna 2014 Lidl nousi Suomen kolmanneksi suurimmaksi päivittäistavarakaupaksi Suomen Lähikaupan ohi.
| vuosi | markkinaosuus | vuosi | markkinaosuus | vuosi | markkinaosuus | vuosi | markkinaosuus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | 2,8 %  | 2011 | 6,2 %  | 2016 | 9,3 %  | 2022 | 9,8 % |
| 2005 | 3,7 %  | 2012 | 6,7 %  | 2017 | 9,3 %  |  |  |
| 2006 | 4,1 %  | 2013 | 8,1 %  | 2018 | 9,6 %  |  |  |
| 2010 | 5,0 %  | 2015 | 9,0 %  | 2019 | 9,6 %  |  |  |
Arvostelua

Lidl on myynyt Suomessa tuotteita, jotka oli teetetty Xinjiangissa Kashgarin alueella sijaitsevassa teollisuuspuistossa, mikä tarkoittaa, että ne on todennäköisesti tehty uiguurien pakkotyöllä. Lidl ei vastaa kysymykseen, aikooko se tilata tuotteita Xinjiangista jatkossa.
Vuonna 2004 kuluttaja-asiamies huomautti Lidliä mainonnasta. Huomautuksesta Lidl sitoutui olemaan käyttämättä vertailuhintoja hedelmien ja vihannesten yhteydessä.
Sosiaali- ja terveydenhuollon tuotevalvontakeskus alkoi tutkia 10. syyskuuta 2002, oliko Lidlin keskioluen hinnoittelu (0,89 € / 0,33 l pullo) hyvän tavan vastaista. Muissa kaupoissa olutpullo oli noin 20–30 senttiä kalliimpi. Kuukautta myöhemmin 10. lokakuuta STTV päätti, että Lidl ja sen pullottaja Mallaskoski eivät olleet rikkoneet sääntöjä, sillä olutta ei myyty tappiolla.