stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ji’an

| Ji’an 吉安市, Jí'ān Shì |
| --- | --- |
 Ji’anin sijainti Kiinan Jiangxin maakunnassa
 Ji’an
 Koordinaatit: 27.0959°N, 114.9627°E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Jiangxi
Prefektuuritason kaupungin asema:  11.5.2000
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  25 219 km²
Väkiluku (2010):  4 810 339
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  343000
Suuntanumero(t):  0796
Rekisterikilpi:  赣D
 
 www.jian.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ji’an (kiin.  吉安市, pinyin: Jí'ān Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Jiangxin maakunnassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 197 kilometriä maakunnan pääkaupunki Nanchangista etelälounaaseen. Prefektuurin pinta-ala on 25 219 neliökilometriä ja väkiluku 4,81 miljoonaa (2010).
Prefektuuri rajoittuu pohjoisessa Yichunin ja Xinyun, idässä Fuzhoun, etelässä Ganzhoun sekä lännessä Chenzhoun, Zhuzhoun ja Pingxiangin prefektuureihin.
Hallinnollinen jako

Aiemmin Ji’anin kaupunki oli 598 neliökilometrin laajuinen piirikuntatason kaupunki Ji’anin prefektuurin päähallintopaikkana. Toukokuussa 2000 piirikuntatason kaupunki ja prefektuurin muut piirikunnat muodostuivat prefektuuritason Ji’anin kaupungin.
Piirikuntatasolla prefektuuritason kaupunki jakautuu kahteen piiriin (prefektuurin kaupunkikeskus), yhteen piirikuntatason kaupunkiin ja kymmeneen piirikuntaan seuraavasti:
| --- | --- |
 Piirit ja kaupungit  1. Jizhou, (kaupunki)piiri  2. Qingyuan, (kaupunki)piiri  3. Jinggangshan, kaupunki  Piirikunnat  4. Anfu,  5. Ji’an,  6. Jishui,  :  7. Suichuan,  8. Taihe,  9. Wan’an,  10. Xiajiang,  11. Xingan,  12. Yongfeng ja  13. Yongxin.
Galleria

Ji’anin kaupungintalo.
Rautatieasema.
Jinggangshan-yliopiston lääketieteen kampusta.
Näkymä Taihen piirikunnasta.
Näkymä Jinggangvuorilta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ji’an Wikimedia Commonsissa
Jan Rechberger

| Jan Rechberger |
| --- | --- |
 Jan Rechberger Qstockissa 2009
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. kesäkuuta 1974 (ikä 50)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Malakias II, Snoopy
Tyylilajit:  progressiivinen metalli, folk metal
Soittimet:  rummut, koskettimet, kitara
Yhtyeet:  Amorphis   Ajattara   Grease Helmet
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jan Markus ”Snoopy” Rechberger (s. 13. kesäkuuta 1974) on suomalainen rumpali.
Rechberger tunnetaan Amorphis-yhtyeestä, jonka perustajäsen hän on. Hän soitti yhtyeessä alun perin vuosina 1990–1995 ja palasi vuonna 2002 seuraajansa Pekka Kasarin jätettyä yhtyeen. Amorphiksen debyyttialbumilla The Karelian Isthmus hän soitti myös koskettimia. Rechberger on soittanut myös Ajattarassa (salanimellä Malakias II), Violent Solutionissa, All Human Substitutesissa, Accussa ja The Junkmenissä.
Jan soittaa myös Andy McCoyn perustamassa kokoonpanossa Grease Helmet , jolta ilmestyi albumi syksyllä 2012.
Aiheesta muualla

Jan Rechberger Myspacessa (englanniksi)
Jan Rechberger Amorphisin sivustolla (englanniksi)
John Mercer

John Mercer
John Mercer (21. helmikuuta 1791 – 30. marraskuuta 1866) oli englantilainen kemisti, kankaanpainaja ja värjäri. Mercer kehitti merseroinnin, prosessin, jonka avulla puuvillakuidut muuttuvat paksummiksi ja lyhyemmiksi. Merserointi lisää puuvillalankojen lujuutta ja kiiltoa.
Mercerin isä, Robert Mercer, oli kankuri ja maanviljelijä. Isä kuoli vuonna 1800, ja yhdeksänvuotiaana Johnista tuli puolaleikkuri ja myöhemmin kankaankutoja. Vuonna 1807 hän kiinnostui kankaiden värjäyksestä ja alkoi opetella värjäysmenetelmiä. Vuonna 1809 Mercer sai oppipojan paikan Fortin veljesten omistamassa kangaspainossa. Vuonna 1810 hän palasi kutomaan kankaita kangaspuilla ja keksi monia uusia kuvioita. Mercer toimi pitkään tavallisena kutojana ennen kuin hänen vanha kiinnostuksensa kankaiden värjäykseen heräsi uudelleen. Kipinä syntyi Mercerin kemian kokeiden myötä. Mercer teki kotilaboratoriossaan kokeita eri kemikaaleilla ja onnistui lopulta tuottamaan uuden oranssin värin, joka sopi täydellisesti kalikokankaiden värjäykseen. Mercer palasi Fortin veljesten palvelukseen, nyt väreihin erikoistuneena kemistinä. Hän keksi lukuisia keltaisen, oranssin ja indigon sävyisiä väriaineita, joita voitiin käyttää kankaiden värjäykseen. Vuonna 1825 hänestä tuli yrityksen osakas.
Mercer keksi merseroinnin vuonna 1844. Merseroinnissa puuvillaa käsitellään kaustisella soodalla, jolloin puuvilla muuttuu paksummaksi ja lyhyemmäksi. Merserointi lisää puuvillaan kiiltoa, lujuutta ja siliävyyttä, eikä puuvilla kutistu merseroinnin jälkeen yhtä paljon kuin ilman merserointia.Merseroitua puuvillaa oli myös helpompi värjätä. Mercer patentoi menetelmän vuonna 1850. Mercer kuoli vuonna 1866, sairasteltuaan sitä ennen kaksi vuotta.
John McQuilliam

| John McQuilliam> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. elokuuta 1962 (ikä 62)
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
John McQuilliam (s. 3. elokuuta 1962) on brittiläinen entinen Manorin Formula 1 -tallin tekninen johtaja. McQuilliam aloitti uransa Williamsilla vuonna 1986. Sen jälkeen hän työskenteli Arrowsilla, Jordanilla, Midlandilla ja Spykerilla.
Maaliskuussa 2014 hän aloitti Marussialla suunnittelijana, ja 2016 hänet ylennettiin tallin tekniseksi johtajaksi.
Käännös suomeksi
Wahlroosin unelma

| Wahlroosin unelma Lapinpolthajat |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 27. heinäkuuta 2012
 Formaatti: 12" vinyyli
 Kesto: 18.10
 Levy-yhtiö: Kämäset levyt
Lapinpolthajien muut julkaisut
| Lapinpolthajat 2010 | Wahlroosin unelma 2012 | Outo hedelmä 2013 |
Wahlroosin unelma on hardcore punk -yhtye Lapinpolthajien toinen studioalbumi. Se julkaistiin 27. heinäkuuta 2012 levymerkillä Kämäset levyt. Albumi on edeltäjäänsä rosoisempi ja melodisempi. Albumin kappaleissa kritisoidaan äärikapitalistista yhteiskuntajärjestystä.
Kappaleet

Sosiaali- ja Terveyspoliittinen strategia – 2.08
Wahlroosin unelma – 1.50
Ainutkertainen elämä – 2.12
Loputon kulutus – 1.57
Terveisiä Berliinistä – 2.39
Tehotuotanto – 1.45
Tavallinen suomalainen tragedia – 2.12
Eheytysterapiaa – 1.37
Itsetuho – 1.50
Kokoonpano

Tuomas – laulu, kitara
Antti – kitara, taustalaulu
Häsperi – bassokitara, taustalaululaulu
Jukkeli – rummut
Arvostelut

Lammaszine: positiivinen
Aiheesta muualla

Wahlroosin unelma discogs.com -sivustolla
Yhdystie 8792

Tie Jylhämässä Vaalaan päin.
Yhdystie 8792 on Vaalassa sijaitseva Suomen tieverkon yhdystieosuus Partalankylän ja Vaalan välillä. Tie haarautuu Partalankylässä valtatieltä 22 ja ylittää Nuojuan voimalaitoksen padon. Nuojuankankaalla tiestä erkanee yhdystie 8794. Tie kulkee Jylhämän kylän läpi ja loppuu seututien 800 risteykseen Vaalan kirkonkylän länsipuolella. Tien pituus on yhdeksän kilometriä.
William Henry Sykes

William Henry Sykes.
William Henry Sykes (25. tammikuuta 1790 Bradford, Yorkshire – 16. kesäkuuta 1872) oli englantilainen upseeri, poliitikko ja lintutieteilijä.
Sykes liittyi intialaiseen Bombayn armeijaan, joka oli brittien Itä-Intian komppanian joukko-osasto, vuonna 1804. Intian vuosinaan Sykes keräsi kokoelman lintuja ja nisäkkäitä. Hän julkaisi luettelon Deccanin tasangon näytteistään 1832 Proceedings of the Zoological Society sarjassa. Luettelossa oli 56 tieteelle uutta lintulajia, muun muassa aavikkokultarinta (Hippolais rama). Hän tutki myös alueen kaloja, viiriäisiä ja pyyjuoksijoita (Turnicidae).
Sykes oli Bombayn armeijan tilastotieteilijä ja oli perustamassa brittiläistä Royal Statistical Societya 1835 ja oli myös järjestön presidentti 1863–1865.
Sykes jätti Bombayn armeijan 18. heinäkuuta 1833, ja muutti takaisin Englantiin 1837 everstin arvoisena. 1840 hänestä tuli Itä-Intian komppanian johtaja. 1857 hän ryhtyi Aberdeenin parlamenttiedustajaksi. Hän oli myös Aberdeenin yliopiston rehtori.
Wimbledonin tennisturnaus 2016

Vuoden 2016 Wimbledonin tennisturnaus pelattiin 27. kesäkuuta – 10. heinäkuuta 2016 Wimbledonissa, Lontoossa. Se oli kaikkiaan 130. Wimbledonin tennisturnaus ja vuoden kolmas Grand Slam -turnaus.
Naisten kaksinpeliturnauksen voitti Serena Williams, jolle mestaruus Wimbledonissa oli jo seitsemäs. Yhteensä tämä oli hänelle 22:s Grand Slam -mestaruus, ja sillä hän nousi tasoihin avoimella aikakaudella kaikkien aikojen tilastossa ykkössijaa pitäneen Steffi Grafin rinnalle.
Miesten kaksinpeliturnauksen voitti Andy Murray, jolle Wimbledonin mestaruus oli toinen urallaan. Hän päihitti loppuottelussa Milos Raonicin suoraan kolmessa erässä.
Sekanelinpelissä Henri Kontinen teki suomalaista tennishistoriaa voittamalla Grand Slam -turnauksen aikuisten tasolla ensimmäisenä suomalaisena. Hän pelasi turnauksessa Heather Watsonin parina.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (englanniksi)
Jane Saville

| Mitalit> Maa:   Australia.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Australia> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ateena 2004 | 20 km kävely |  |
Jane Saville (s. 5. marraskuuta 1974) on entinen australialainen kävelijä.
Saville kilpaili 1990 Plovdivin nuorten MM-kisoissa, joissa sijoittui 5 000 metrin ratakävelyssä kolmanneksitoista ajalla 23.42,46 ja 1992 Soulin nuorten MM-kisoissa, joissa voitti samalla matkalla hopeaa ajalla 21.58,64. Vuonna 1997 hän käveli kävelyn maailmancupissa 10 kilometrin kävelyssä neljänneksikymmenenneksi ajalla 45.19 ja karsiutui Ateenan MM-kisoissa 10 000 metrin ratakävelyn alkuerissä ajalla 46.12,76. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli kävelyn maailmancupissa 20 kilometrin kävelyssä kahdeksastoista ajalla 1.31.58 ja Sevillan MM-kisoissa samalla matkalla seitsemäs. Saville johti Sydneyn olympialaisissa 2000 20 kilometrin kävelyä ylivoimaisesti, mutta juuri ennen maalia hänet hylättiin. Hänet hylättiin myös seuraavana vuonna Edmontonin MM-kisoissa.
Saville voitti 2002 Kansainyhteisön kisoissa 20 kilometrin kävelyn. Samana vuonna hän voitti lajin maansa mestaruuden ja oli kävelyn maailmancupissa kahdeskymmenesneljäs. Hän uusi Australian mestaruutensa myös vuonna 2003. Pariisin MM-kisoissa samana vuonna hän oli yhdestoista ajalla 1.30.51. Seuraavana vuonna hän käveli neljänneksi kävelyn maailmancupissa ajalla 1.27.44 ja voitti olympiapronssia Ateenan olympialaisissa. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän oli kahdeskymmenes, mutta seuraavana vuonna Melbournen Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa ennen hopealle sijoittunutta siskoaan Natalieta. Samana vuonna hän voitti Australian mestaruuden ja sijoittui kävelyn maailmancupissa seitsemänneksi. Vuonna 2008 Saville oli seitsemäs kävelyn maailmancupissa ja kahdeskymmenes Pekingin olympialaisissa.
Saville lopetti uransa alkuvuodesta 2009. Hän on naimisissa pyöräilijä Matt Whiten kanssa.
Ennätykset

5 000 metrin ratakävely: 21.48,58 (2006)
10 kilometrin kävely: 42.15 (1999)
20 kilometrin kävely: 1.27.44 (2004)
Vilpas Vikings

Vilpas on Salon Vilppaan koripallon miesten edustusjoukkue, joka pelaa Korisliigassa. Kauden 2008–2009 päätteeksi Vilpas nousi takaisin Korisliigaan kaadettuaan Karkkilan Team Componentan nousukarsinnoissa. Joukkueen huippuaika alkoi vuonna 2016.
Helmikuussa 2016, sen jälkeen kun viisi vuotta Vilppaan päävalmentajana toiminut Mikko Tupamäki ilmoitti siirtyvänsä pois toimesta, Vilppaan uudeksi päävalmentajaksi nimettiin Joonas Iisalo. Hän valmensi seuraa kolme vuotta, minä aikana Vilpas ylsi kahdesti SM-hopealle ja voitti Suomen Cup -mestaruuden.
Joukkueen entinen kannattajaryhmä on nimeltään Vilpas Ultras. He toimivat vuosina 2016-2021, jonka jälkeen vetovastuu siirtyi nuoremmalle sukupolvelle. Nykyään ryhmä toimii nimellä Forza Vilpura. Salon Vilppaalla on sarjan toiseksi korkein yleisökeskiarvo.
Vilpas voitti seurahistorian ensimmäisen mestaruutensa vuonna 2021.
Henkilökohtaiset palkinnot

Korisliigan vuoden pelaaja
Henri Kantonen – 2020
Korisliigan vuoden puolustuspelaaja
Faisal Abraham – 1999
Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistus
Faisal Abraham – 1999
Tim Kisner – 2005
Juwan Staten – 2017
Aaron Jones – 2018
Tim Coleman – 2020
Jeremiah Wood – 2021
Korisliigan vuoden tulokas
Ilpo Jalonen – 1997
Aatu Kivimäki – 2017
Vuoden I-divisioonapelaaja
Ilpo Jalonen – 1996
Korisliigan vuoden valmentaja
Joonas Iisalo – 2017
Korisliigan paras kuudes pelaaja
Mikko Koivisto – 2018
Korisliigan vuoden kehittynein pelaaja
Henri Kantonen – 2020
Korisliigan SM-finaalien paras pelaaja
Jeremiah Wood – 2021
Areena ja yleisö

Joukkue pelaa kotipelinsä Salohallissa, jonka katsojakapasiteetti on 2 500 katsojaa.
Seuran yksittäisen ottelun yleisöennätys on tammikuulta 2020, jolloin 2383 katsojaa seurasi liigaottelua Vilpas-Kouvot.
Aiheesta muualla

Vilpas Vikingsin kotisivu
Salon urheilujoukkueita
Salon Piivolley
LP Viesti Salo
Salon Viesti
SalPa
Vilpas Vikings
VilPas
Salo HT
Salo Scorpions
Salo Juggernauts
Salohalli, kuva vuodelta 2012.
William Henry Phelps

William Henry Phelps
William Henry Phelps (14. kesäkuuta 1875 New York City – 8. joulukuuta 1965 Caracas, Venezuela) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä ja liikemies.
William Phelpsin vanhemmat olivat Dudley F. Phelps ja Louise Lander Prince Phelps. Hän opiskeli Milton Academyssa ja Harvardissa. Vuonna 1896 Phelps matkusti lintutieteelliselle tutkimusmatkalle Venezuelaan mentorinsa Frank Chapmanin ja Wirt Robinsonin kehotuksesta. Matkallaan hän rakastui brittiläisen maahanmuuttajaperheen tyttäreen Alicia Elvira Tuckeriin. Phelps palasi Yhdysvaltoihin mukanaan pieni näytekokoelma, jonka hän luovutti American Museum of Natural Historylle. Hän laati ensimmäisen tutkielmansa kokoelman linnuista yhdessä Chapmanin kanssa vuonna 1897 (Birds observed on a collecting trip to Bermúdez, Venezuela. By William Henry Phelps. With critical notes and descriptions of two new species, by Frank M. Chapman). Päätettyään opintonsa Harvardissa Phelps palasi Venezuelaan ja avioitui Alicia Tuckerin kanssa. He asettuivat Maturíniin, missä Phelps aloitti liiketoimintansa myymällä kahvia. Heille syntyi kolme poikaa, joista William Henry Phelps, Jr. avusti häntä myöhemmin kaikessa lintutieteeseen liittyvässä.
Phelps nimesi useita uusia lintulajeja, useimmat yhdessä John Todd Zimmerin tai poikansa kanssa. Näitä olivat muun muassa venezuelanviuhkakerttuli (Myioborus cardonai), keltarillikerttuli (Myioborus pariae), valkonaamakerttuli (Myioborus albifacies), venezuelantinami (Crypturellus ptaritepui) ja venezuelanluhtakana (Rallus wetmorei).
Phelps julkaisi suuren määrän tieteellisiä kirjoituksia.
Käännös suomeksi
Yhdystie 8807

Yhdystie 8807 Kajaaninjoen ylittävällä sillalla.
Yhdystie 8807 on tie joka kulkee Kajaanin Lohtajasta saman kaupungin alueella sijaitsevalle Pärsänsuolle. Tien pituus on 8 kilometriä ja se mukailee pääosin vanhaa valtatien 5 linjausta.
Tien osoitenimenä on ensin Mainuantie Lohtajasta Ratakadun risteykseen, Sissikatu Tehdaskadun kiertoliittymään, Pohjolankatu Lönnrotinkadun risteykseen, Lönnrotinkatu Brahenkadun risteykseen, Puutavarantie Heinimäentien risteykseen, ja Vanha Viitostie koko loppumatkan.
Yhdystie 8710

Yhdystie 8710 on Suomen tieverkkoon kuuluva yhdystie Kajaanin kaupungin alueella. Se kiertää Kajaanin kaupunkialueen eteläpuolelta ja yhdistää valtatien 5 valtatiehen 6. Tien pituus on noin 25 kilometriä, ja valtatie 6:n suunnasta tullessa se on kestopäällystetty Lahnasjärventien risteykseen asti, josta eteenpäin se jatkuu sorapäällysteisenä tienä. Mainuanvaaralta Murtomäelle tien nimi on Mainuanvaarantie, Murtomäeltä Kivimäelle Murtomäentie, ja Kivimäeltä Karankanlahdelle Ruuhijärventie.
Tie alkaa valtatieltä 5 Mainuan kylän Mainuanvaaralta, noin 20 kilometriä etelään Kajaanin keskustasta. Tie johtaa kaakkoon noin kuuden kilometrin matkan ylittäen Murtomäki–Otanmäki-rautatien, ennen kuin se risteää Tikkaharjuntien kanssa Murtomäen kylän länsipuolella ja kääntyy itäkoilliseen. Tie risteää tasossa Iisalmi–Kontiomäki-rautatien sekä Murtomäki–Talvivaara-kaivosradan kanssa Murtomäessä. Tie jatkuu koilliseen läpi Alakylän ja Kivimäen kylien, Ison Ruuhijärven itäpuolitse ja päättyy Karankajärven pohjoispuolelle Karankalahden kylään, jossa se liittyy valtatiehen 6.
Liittymät Mainualta Karankalahteen
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 :   Mainuanvaarantie (1+1)
|  |  |  | Mainuanvaara |     Iisalmentie | Iisalmi;   alkaa Kajaani |
|  |  |   | Moisalankankaan silta | ylittää Murtomäki–Otanmäki-rautatien |  |
|  |   |   | Murtomäen th | Tikkaharjuntie Murtomäentie;   kääntyy |  |
 :   Murtomäentie (1+1)
|  |   |   | Aseman th |  | VR Asema |
|  |   |   | Murtomäen tasoristeys | Murtomäen ratapiha | kolmiraiteinen tasoristeys, sähköistetty rata |
|  |   |   |  | Sepäntie |  |
|  |   |   | Hirsikynnään tasoristeys | Murtomäki–Talvivaara-rautatie | yksiraiteinen sähköistetty rata |
|  |   |   |  | Rasin metsätie | Rasin metsätie |
|  |   |   |  |   Lahnasjärventie | Lahnasjärvi |
|  |   |   | Kivimäen th | Kivimäentie |  |
 :   Ruuhijärventie (1+1)
|  |   |   |  | Kyntöläntie |  |
|  |   |   |  | Lehtovaarantie | Ampumarata |
|  |   |   |  | Kontinkankaantie |  |
|  |  |  | Karankalahti |   Sotkamontie | Kajaani;   päättyy Joensuu, Sotkamo, Vuokatti |
Yhdystie 8520

Yhdystie 8520 eli Oijärventie on Iin kunnan alueella Pohjois-Pohjanmaalla kulkeva itä-länsisuuntainen yhdystie. Tie alkaa Kuivaniemen taajamasta, johtaa koilliseen seuraillen Kuivajoen etelärantaa ja Oijärven pohjoisrantaa ja päättyy seututielle 849 Oijärven kylässä.
Liittymätaulukko
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 :   Kuivajoentie (1+1)
|  |  |  | Kuivaniemen Asemakylän th |       Nelostie | Oulu, Kemi;   alkaa |
|  |  |   | Oulu-Tornio radan alikulkukäytävä |  |  |
|  |   |  | Aseman th | Asematie |  |
|  |   |  | Kievari | Lohitie Kaakisenkuja |  |
|  |   |  | Ratatien th | 8812 Ratatie (pohjoiseen) Ratatie (etelään) | Viinamäki   |
|  |   |  |  | Maria Vakkurintie |  |
|  |   |  |  | Kuivakuja |  |
|  |   |  |  | Kekokuja |  |
|  |   |  |  | Katinkuja |  |
|  |   |  |  | Putkinotkontie |  |
|  |   |  |  | Harjunpää (läntinen) |  |
|  |   |  |  | Harjunpää (itäinen) |  |
|  |   |  |  | Miljoonatie |  |
|  |   |  |  | Ravaskantie |  |
|  |   |  |  | Luola-aavantie | Luola-aapa |
|  |   |  |  | Vaarainhalmeentie |  |
|  |   |  | Hyry | Lemmityntie |  |
|  |   |  | Nevapellon th | Luola-aavantie | Luola-aapa |
|  |   |  | Harjula | Närränharjuntie |  |
|  |  |   | Kuivajoen silta |  |  |
|  |   |  | Ylikärpän th |   Oijärventie   Ylikärpäntie | Oijärvi Ylikärppä;   päättyy |
Wordbase

| Wordbase |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Aller Innovation A/S (2013–2016) Hattrick Ltd (2016–)
Julkaisija:  Aller Innovation A/S
Julkaistu:  iOS: 19. joulukuuta 2013   Android: 5. kesäkuuta 2014
Lajityyppi:  pulmapeli
Pelimuoto:  onlinepeli
Alusta:  Android & iOS
Hinnoittelutapa:  ilmainen
Jakelumuoto:  digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK          : 
Wordbase on Aller Innovation A/S:n julkaisema 19. joulukuuta 2013 ilmestynyt pulmapeli. Se on saatavilla iOS:ille ja Androidille. Peli vaihtoi omistajaa alkuvuodesta 2016.
Peli

Wordbase on onlinepeli, jota pelataan yhdessä toisen pelaajan kanssa. Pelin tehtävänä on päästä vastustajan tukikohtaan, joka sijaitsee kentän toisessa päädyssä. Kenttä on 10×13 ruudun kokoinen ja jokaisessa ruudussa on yksi kirjain. Pelissä edetään muodostamalla sanoja kentän kirjaimista ns. "matona". Voit myös halutessasi katkaista vastustajan "madon". Pelin voittaa se pelaaja, joka pääsee vastustajan tukikohtaan.
Volodymyr Femelidi

Volodymyr (Vladimir) Oleksandrovitš Femelidi (29. heinäkuuta 1905 Odessa – 3. lokakuuta 1931 Odessa) oli ukrainalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän valmistui Odessan musiikki- ja draamainstituutista vuonna 1928 ja toimi Odessan oopperateatterin kapellimestarina. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu muun muassa kaksi sinfoniaa (1927, 1928), piano- (1926) sekä viulukonsertot (1927) ja lauluja. Femelidi sävelsi myös näyttämömusiikkia, kuten oopperan Razlom (Odessa, 1929).
Volodymyr Demtšyšyn

| Volodymyr Demtšyšyn |
| --- | --- |

Ukrainan energia- ja hiiliteollisuusministeri
 2. joulukuuta 2014 – 14. huhtikuuta 2016  
Edeltäjä:  Juri Prodan
Seuraaja:  Ihor Nasalyk
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. marraskuuta 1974 (ikä 49) Lviv, Ukrainan SNT
Kansalaisuus:  Ukraina
Volodymyr Vasylovytš Demtšyšyn (s. 12. marraskuuta 1974 Lviv) on ukrainalainen poliitikko, joka toimi vuosina 2014–2016 Ukrainan energia- ja hiiliteollisuusministerinä.
Demtšyšyn opiskeli kansainvälisiä taloudellisia suhteita Lvivin valtionyliopistossa, minkä lisäksi hän on opiskellut Viadrina-yliopistossa Frankfurt an der Oderissa ja suorittanut MBA-tutkinnon Kansasin yliopistossa. Vuosina 2005–2006 Demtšyšyn työskenteli Ernst & Youngilla, vuosina 2007–2008 ING:llä ja vuosina 2008–2014 Investment Capital Ukraine -yhtiössä. Vuosina 2014–2016 hän toimi Arseni Jatsenjukin hallituksessa energia- ja hiiliteollisuusministerinä, minkä jälkeen hän istui Ukrainan valtion Naftohaz- öljy- ja maakaasuyhtiön hallituksessa vuoteen 2019 asti.
Vuonna 2021 Ukrainan turvallisuuspalvelu SBU ja Ukrainan valtion tutkintavirasto DBR nostivat syytteet Demtšyšyniä vastaan. Häntä epäiltiin terroristiryhmän tai -järjestön avustamisesta. Syytteen mukaan hän nimitti useita niin sanottujen Luhanskin ja Donetskin kansantasavaltojen edustajia Venäjän miehittämillä alueilla toimivien valtionyritysten erinäisiin tehtäviin ja määräsi lainvastaisesti valtion energiayhtiön edustajia allekirjoittamaan sopimuksia separatistitasavaltojen edustajien kanssa. Kiovan Petšerskin piirioikeus määräsi Demtšyšynin vangittavaksi ja takavarikoi hänen omaisuuttaan, johon kuului muun muassa osuuksia veroparatiiseihin rekisteröidyistä yrityksistä sekä kiinteistöjä Kiovan ja Lvivin alueilla. Tammikuussa 2022 hänestä tehtiin kansainvälinen etsintäkuulutus.
Volodymyr Deržavyn

Volodymyr Deržavyn (30. tammikuuta 1899 Pietari, Venäjä – 7. maaliskuuta 1964 Augsburg, Saksa) oli ukrainalainen kirjallisuudentutkija ja kriitikko. Hän työskenteli myös yleisen ja vertailevan kielitieteen, klassisen filologian ja itämaisen tutkimuksen parissa.
Deržavyn oli vuodesta 1940 professori Harkovan yliopistossa ja vuodesta 1946 professori Ukrainalaisessa vapaassa yliopistossa Münchenissä. Hän oli Ševtšenkon tieteellisen seuran täysjäsen. Hän tutki länsieurooppalaisen ja ukrainalaisen uusklassismin ja niin sanotun Prahan kielitieteellisen piirin poetiikkaa puhtaan estetismin näkökulmasta ja käänsi klassista latinaa ja kreikkaa, saksaa, ranskaa ja englantia. Hän toimi 1954–1962 lontoolaisessa The Ukrainian Review -lehdessä. Deržavynin  kokoelma Aforyzmy (Aforismit') ilmestyi hänen kuolemansa jälkeen 1966.