stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johannes Widekindi

Johan(nes) Widekindi (noin 1620 – 24. joulukuuta 1675) oli ruotsalainen kaunopuheisuuden opettaja ja historiografi eli historiantutkija. Hän teki nuoruudessaan opintomatkan ­Englantiin ja toimi sen jälkeen kotiopettajana ja kirjastonhoitajana useissa Tukholman aatelispalatseissa. Hän järjesti valtakunnankansleri Axel Oxenstiernan suuren arkiston. Kirjoittamalla maaliskuun 1. päivänä 1663 kirjeen valtakunnankansleri Magnuslle Widekindi sai kaksi vuotta myöhemmin historiografin viran ja oikeuden käyttää vapaasti tarvitsemiaan lähteitä. Widekindi kirjoitti latinaksi ja käänsi valmiin tekstin heti apulaisten avulla ruotsiksi. Hän kirjoitti Ruotsin suurvalta-ajasta muun muassa sotahistoriateoksen Thet Swenska i Ryssland. Tijo åhrs Krijgz-Historie ja Kustaa Aadolfin elämäkerran. Hänen kirjoittamansa kronikat olivat tyylillisesti kömpelöitä mutta arvokkaita 1600-luvun historian tuntemuksen kannalta, sillä arkistomateriaali, jota hän käytti kirjoitustensa aineistona, on suurelta osin tuhoutunut. Hänet vangittiin 1675 epäiltynä kuningasvallan vastustamisesta mutta vapautettiin pian.
Aiheesta muualla

Johannes Widekindi, Svenskt biografiskt handlexikon
Mynämäen kirkko

| Mynämäen kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Kirkkokatu 3 23100 Mynämäki
Koordinaatit:  60°40′45″N, 021°59′23″E
Seurakunta:  Mynämäen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1430-luku, 1425–1440
Materiaali:  harmaakivi
Istumapaikkoja:  925
Tyylisuunta:  gotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mynämäen kirkko eli Pyhän Laurin kirkko, sijaitsee Varsinais-Suomessa Mynämäen kunnassa. Kirkko on Suomen toiseksi suurin keskiaikainen harmaakivikirkko, ja se sijaitsee Mynämäen kunnan keskustassa. Kirkko on omistettu Pyhälle Laurentiukselle ja Pyhälle Eerikille.
Historia

Mynämäen kirkon rakentamisen ajankohdasta ei ole säilynyt alkuperäisiä asiakirjoja. Arvelut kirkon rakentamisen ajankohdasta vaihtelevat. Kirkon sakaristo on rakennuksen vanhin osa, ja osa vanhemmista tutkijoista ajoittaa sen rakentamisen alkaneen 1200-luvulla, osa taas vuosien 1425 ja 1440 välisellä ajalla. Oman papin hoitamana seurakuntana Mynämäki mainitaan vuonna 1347, ja Mynämäen kirkko esiintyy asiakirjoissa vuonna 1346. Nykyisen kirkon paikalla on luultavasti aiemmin sijainnut puurakenteinen rukous- tai saarnahuone. Vanhempaa kirkkorakennustulkintaa kannattavien mukaan kirkon jatkeena ollut alun perin puinen runkohuone ja päälaiva olisi rakennettu 1300-luvulla. Kirkon huomattavaa ikää kuitenkin todistavat päätykolmiot joissa ei ole tiilikoristelua, ikkunoiden asettelu ja ovenpielien 1300-luvulle tyypilliset tiiliprofiloinnit. 2000-luvulla kirkon rakentamisajankohdaksi on määritelty noin 1430-luku.
Pyhän Laurentiuksen nimikkokirkkona Mynämäen kirkko tunnetaan jo keskiajalta ja Mynämäen Laurin päivä suurena juhlana jo vuosisatoja sitten. Keskiajalta Mynämäen kirkosta tunnetaan viidelle eri pyhimykselle pyhitettyä alttaria: Pyhän Laurentiuksen, Pyhän Eerikin, Pyhän Olavin, Pyhän Marian ja Pyhän Katariinan alttarit.
Rakenne, sisustus ja esineistö > Kirkon rakenne

Mynämäen kirkkorakennus on tyyliltään varhaisgotiikkaa. Alkuperäisestä puisesta saarnahuoneesta ei ole jäänyt jälkiä, vaikka viitteitä sen muodosta voi saada Kokemäellä sijaitsevasta Pyhän Henrikin saarnahuoneesta. Varhaisimmassa muodossaan kirkko oli muodoltaan muiden keskiaikaisten kivikirkkojemme tapaan suorakaiteen muotoinen ja torniton. Kirkon vanhin osa, ristiholvattu sakaristo sijaitsee kirkon pohjoispuolella ja etelässä samanlaisella holvirakenteella katettu asehuone ja pieni puinen eteinen. Suuri runkohuone on jaoltaan kolmilaivainen ja sen ristiholvattua sisäkatetta kannattelee neljä jykevää neliönmuotoista pilaria. Runkohuoneen ulkomitat ovat n. 39 metriä ja 21 metriä, päädyn korkeus noin 28 metriä. Etelänpuoleiset ikkunat olivat alun perin kapeita suippokaarisia kaksoisikkunoita. 1700-luvun muutostöiden yhteydessä ikkunoita suurennettiin ja samalla niiden alkuperäinen muoto katosi. Kuorin pääikkuna on kolmijakoinen, keskimmäinen osa on tosin umpeenmuurattu. 1600-luvulla kirkon länsipäätyyn rakennettiin suuri tornihalli jota vuoden 1775 muutostöissä korotettiin puuosalla. Tornin alakerroksessa näkyvät länsipäädyn umpeen muuratut ikkunat. Muurien sisällä on osittain umpeenmuurattuja portaita ja käytäviä. Kirkon länsi- ja pohjoisseinissä on sijainnut toisessa kerroksessa ulkoiset saarnastuolit,h joista papit ovat voineet saarnata kirkon ympärille kerääntyneelle kansalle
Kirkkoon on vuosisatojen kuluessa tehty lukuisia laajennuksia ja  korjauksia. Varhaisin laajennus tehtiin 1600-luvun alkupuolella, ja laajennuksen puiset yläosat ovat valmistuneet vuonna 1775. Korjaustöitä mainittavimmat tehtiin vuosina 1785, 1865, 1893, 1897, 1923 ja 1926. Uusin entistämisen suoritettiin vuosina 1959-1960 arkkitehtinä Olli Kestilä Muinaistieteellisen toimikunnan valvonnassa.
Rakenne, sisustus ja esineistö > Kirkon sisusta ja esineistö

Koska seinät on jossain vaiheessa kalkittu, on seinämaalauksista jäljellä vain jäänteitä. Kirkossa on muutamia veistoksia, kuten Henrik Klaunpoika Flemingin puinen epitafi vuodelta 1624 ja kirkon arvokkain taideteos, Henrik Flemingin suvun muurihaudalla oleva saksalaisesta liituhiekkakivestä vuonna 1632 veistetty hautamuistomerkki.
Kirkon alttarilla on 1400-luvulta peräisin oleva alttarikaappi, joka on ennallistettu 1960-luvulla vanhan kuorikaapin osista. Alttarin vasemmalla puolella on Margareta Capsian vuonna 1747 maalaama ristiinnaulittua esittävä taulu, joka on aiemmin toiminut alttaritauluna.
Kirkon sankaripatsas on kuvanveistäjä Aarre Aaltosen työ vuodelta 1948. Vuonna 2008 kirkon edustalla paljastettiin kuvanveistäjä Jarkko Rothin mustasta graniitista veistämä Antti Lizeliuksen muistomerkki.
Kulttuuriympäristö

Museoviraston vuonna 2009 julkistamassa inventoinnissa Mynämäen kirkko on määritelty valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mynämäen kirkko Wikimedia Commonsissa
Mynämäen kirkko
Mynämäen kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Väinö Perälä: Mynämäki 1260–1960, s. 42.  Auraprint Oy, 1963. </ref>, 1425–1440<ref name=hie>Hiekkanen, Markus: Suomen keskiajan kivikirkot, s. 102–103.  (3. uudistettu painos)  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2014.  ISBN 978-952-222-600-6.
Galleria

Mynämäen hautausmaa
Mynämäen kirkon länsipäädyn suuri tornihalli
Kirkko pohjoisesta kuvattuna. Sakaristo näkyy kuvan vasemmassa laidassa.
Mynämäen kirkko sisältä kohti alttaria.
Mynämäen kirkko sankarihaudat kesällä 2011.
Jussi Tiainen (valokuvaaja)

Jussi Tiainen (s. 1954) on suomalainen valokuvaaja, joka on erikoistunut arkkitehtuurin valokuvaukseen. Tiainen on toiminut itsenäisenä valokuvaaja vuodesta 1976 lähtien ja on opettanut valokuvausta. Hänet tunnetaan myös taideteosten kuvaajana sekä arkkitehtuurikirjojen kustantajana.
Tiainen on julkaissut useita kirjoita, joita ovat New Finnish Architecture (1996), Finnish Architecture (1994-1999), Contemporary Finnish Architecture (2002), Finnish New Architecture (2002), Helsinki Contemporary Urban Architecture (2004), Finnish New Architecture Volume II (2005), Wood Architecture in Finland (2007), Taiteilijatiloja (2006), Concrete Architecture in Finland (2008), Helsinkitiloja (2009) ja Human Scale in Finnish Architecture (2011).
Johannes Wiedewelt

| Johannes Wiedewelt |
| --- | --- |
 Peder Alsin maalaama muotokuva.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. heinäkuuta 1731 Kööpenhamina, Tanska
Kuollut: 17. joulukuuta 1802 (71 vuotta) Kööpenhamina, Tanska
Ammatti:  kuvanveistäjä
Johannes Wiedewelt (1. heinäkuuta 1731 Kööpenhamina – 17. joulukuuta 1802 Kööpenhamina) oli tanskalainen kuvanveistäjä. Hän opiskeli Pariisissa ja Roomassa ja omaksui uusklassistisen tyylin. Vuodesta 1761 hän toimi professorina Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa.
Töitä

Fredrik V:n hautamonumentti Roskilden tuomiokirkossa.
Kristian VI:n sarkofagi samassa kirkossa.
Ludvig Holbergin sarkofagi Sorøn luostarikirkossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johannes Wiedewelt Wikimedia Commonsissa
Britney’s Dance Beat

| Britney’s Dance Beat |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Metro Corporation
Julkaisija:  THQ
Julkaistu:  PlayStation 2EU 14. kesäkuuta 2002NA 5. elokuuta 2002 Game Boy AdvanceNA 25. maaliskuuta 2002EU 14. kesäkuuta 2002 WindowsNA 19. kesäkuuta 2002
Lajityyppi:  musiikkipeli
Pelimuoto:  yksinpeli, kaksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille 
Alusta:  Game Boy Advance, PlayStation 2, Windows
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Britney’s Dance Beat on Metro Corporationin kehittämä ja THQ:n julkaisema musiikkipeli, joka on julkaistu vuonna 2002 Game Boy Advancelle, PlayStation 2:lle ja Windowsille.
Pelaaminen

Peli on rytmipeli, jossa pelaaja omaksuu Britney Spearsin roolin. Pelaaja painaa nappeja musiikin tahdissa ja ruudulla näkyvä hahmo tanssii musiikin tahtiin.
Vastaanotto

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 6.4/10.
Aiheesta muualla

Britney’s Dance Beat MobyGamesissa (englanniksi)
Britney’s Dance Beat MobyGamesissa (englanniksi)
Jure Jerković

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Jurica Jerković
Syntymäaika: 25. helmikuuta 1950
Syntymäpaikka: Split, Jugoslavia
Kuolinaika: 3. kesäkuuta 2019 (69 vuotta)
Pelipaikka: keskikenttämies
Lempinimi: Jure
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1967–1978 1968–1978 1978–1985 1985–1987 | → NK Split (laina) Hajduk Split Zürich Lugano |  250 (71) 205 (54) |
Maajoukkue
| 1970–1982 |  Jugoslavia | 42 (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jurica (Jure) Jerković (25. helmikuuta 1950 Split, Jugoslavia – 3. kesäkuuta 2019 Split, Kroatia) oli kroatialainen jalkapalloilija.
Ura

Keskikenttämiehenä pelannut nopea ja tekninen Jerković debytoi Jugoslavian pääsarjassa Kroatian suurseuran Hajduk Splitin joukkueessa vuonna 1968 oltuaan tätä ennen lainasopimuksella toisessa splitiläisseurassa NK Splitissä. Hän edusti Hajdukia kaikkiaan kymmenen kauden ajan ja voitti tuona aikana kolmesti Jugoslavan mestaruuden ja viisi kertaa cup-kannun.
Syksyllä 1978 Jerković siirtyi Sveitsin liigaan FC Zürichin joukkueeseen, missä hän pelasi aina vuoteen 1985 saakka ja voitti vuonna 1981 liigamestaruuden sekä liigacupin. Kaudella 1982/83 hän oli joukkueen paras maalintekijä kymmenellä maalillaan. Uransa kaksi viimeistä kautta hän vietti toisessa sveitsiläisseurassa, Luganossa, osan ajasta seuran kakkosjoukkueessa, ennen lopettamistaan vuonna 1987.
Ura > Maajoukkue

Jugoslavian maajoukkueessa Jerković pelasi vuosina 1970–1981 kaikkiaan 43 ottelua ja teki kuusi maalia. Hän kuului joukkueeseen 1974 ja 1982 MM-kisoissa sekä Jugoslaviassa pelatuissa 1976 EM-kisoissa.
Saavutukset

Jugoslavian mestaruus 1971, 1974, 1975
Jugoslavian cupin voitto 1972, 1973, 1974, 1976, 1977
Sveitsin mestaruus 1981
Sveitsin liigacupin voitto 1981
Jorge Rubén Lugones

Jorge Rubén Lugones (s. 31. heinäkuuta 1952 Veinticinco de Mayo) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi jesuiittoihin 22. huhtikuuta 1979 ja sai pappisvihkimyksensä 3. joulukuuta 1988. Hänet nimitettiin Oránin hiippakunnan johtoon 2. kesäkuuta 1999, ja piispaksi vihkiminen seurasi 30. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jorge Mario Bergoglio, jota avustivat Carmelo Juan Giaquinta ja Juan José Iriarte. Lugones asetettiin virkaansa 6. elokuuta.
Lugones sai 14. lokakuuta 2008 nimityksen Lomas de Zamoran piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 22. marraskuuta.
Jynkänlahden koulu

| Jynkänlahden koulu |
| --- | --- |

Sijainti:  Varsanpolku 2, 70780 Kuopio
Koordinaatit:  62.8477°N, 27.6375°E
Tyyppi:  suomenkielinen yläkoulu
Perustettu:  1968
Rehtori:  Jari Harjula, Maria Herlin (apulaisjohtaja)
Luokat:  7–9
Oppilaita:  472
Verkkosivut
Jynkänlahden koulu on Kuopion Jynkän kaupunginosassa toimiva, alkujaan vuonna 1968 rakennettu suomenkielinen yläkoulu. Kouluun kuuluu kolme rakennusta, joista keskimmäisin ja suurin näkyy kuvassa.
Jynkänlahden koulu on Kuopion Jynkän kaupunginosassa toimiva, alkujaan vuonna 1968 (jolloin Jynkkä oli vielä osa Kuopion maalaiskuntaa, vuotta ennen liitosta kaupunkiin) rakennettu suomenkielinen yläkoulu (luokka-asteet 7–9). Koulurakennus peruskorjattiin vuosina 2004-2006. Koulussa oli syksyllä 2020 yhteensä 438 oppilasta.
Jure Povše

| Jure Povše> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. helmikuuta 2002 (ikä 22) Ljubljana, Slovenia
Kansalaisuus:   Slovenia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  76 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  HK Slavija Junior (IntHL/Slovenia) Sport (SML) FPS (Mestis) TUTO Hockey (Mestis) HK Olimpija Ljubljana (ICEHL) HK Celje (AlpsHL)
Jure Povše (s. 20. helmikuuta 2002 Ljubljana, Slovenia) on slovenialainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura > Seuraura

Povše on HK Slavija Juniorin kasvatti. Hän oli kaudella 2017–2018 seuran B-nuorten paras syöttäjä 17 syöttöpisteellään. Kaudella 2018–2019 Povše oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 12+21=33. Hän debytoi kauden aikana myös miesten peleissä. Povše pelasi Slavijassa kansainvälistä IHL:ää kymmenen runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen sekä Slovenian pääsarjaa kuusi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä IHL:ssä vain 16-vuotiaana 29. syyskuuta 2018 vieraissa HK MK Blediä vastaan.
Kaudeksi 2019–2020 Povše siirtyi Ruotsiin AIK Härnösandin organisaatioon. Hän pelasi kautensa suurimmaksi osaksi seuran J18-joukkueessa, jonka paras pistemies ja syöttäjä Povše oli tehoilla 12+21=33. Kaudeksi 2020–2021 hän siirtyi Nyköpings SK:n J18-joukkueeseen, mutta Povšen kausi jäi vain seitsemän ottelun mittaiseksi, kun Ruotsin juniorisarjat keskeytettiin koronavirusrajoitusten vuoksi jo lokakuun 2020 lopulla.
Povše siirtyi kaudeksi 2021–2022 Suomeen ja Vaasan Sportin U20 SM-sarjajoukkueeseen. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 15+39=54. Povše debytoi kauden aikana myös seuran SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Povše teki liigadebyyttinsä 1. maaliskuuta 2022 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan. Hänet merkittiin Sportin kakkosketjun vasempaan laitaan Turo Asplundin ja Michael Keräsen viereen. Povše sai ottelussa jääaikaa 9.05 minuuttia ja hän keräsi teholukeman +1. Povše sai myös yhden kahden minuutin jäähyn kampituksesta.
Kauden 2022–2023 Povše aloitti Sportin U20-joukkueessa, kunnes marraskuussa 2022 hän siirtyi tryoutille Mestis-joukkue Forssan Palloseuraan. Kaksi päivää myöhemmin Sport teki Povšen kanssa kevääseen 2024 asti kestävän ja yhden vuoden option sisältävän SM-liigasopimuksen. Seura tiedotti hänen samalla jatkavan lainalla FPS:ssä. Povše pelasi siellä kymmenen ottelua, kunnes joulutauolla Sport uutisoi kutsuneensa hänet takaisin vahvuuteensa. Tammikuussa 2023 seura lainasi Povšen toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella TUTO Hockeyn Mestis-joukkueeseen, jossa hän pelasi 12 ottelua. Helmikuussa Povšen vastuu Sportin SM-liigajoukkueessa lisääntyi, kun seurasta oli poistunut taloudellisista syistä useampi pelaaja. Povše teki liigauransa avausmaalin 24. helmikuuta 2023 Rauman Lukkoa vastaan. Anssi Hietaharju ja Kim Nabb valitsivat hänet ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Povše pelasi SM-liigassa kauden aikana kaikkiaan 13 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2.
Lokakuussa 2023 Povšen sopimus Sportin kanssa purettiin yhteisymmärryksessä. Seuran urheilutoimenjohtaja Herkko Kosken mukaan hänen pelipaikkansa olisi ollut lähtökohtaisesti U20-joukkueessa, mutta Povšen toiveet ja tavoitteet olivat kuitenkin miesten peleissä. Hän palasi kotimaahansa ja siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella monikansallisen ICE Hockey Leaguen HK Olimpija Ljubljanaan.
Ura > Maajoukkueura

Povše pelasi alle 20-vuotiaiden IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2022, jolloin hän voitti hopeaa. Povše pelasi myös alle 18-vuotiaiden IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2019.
Jorge Rojas

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jorge Alberto Rojas Méndez
Syntymäaika: 1. lokakuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka: Mérida, Venezuela
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 177 cm
Maajoukkue
| 1999–2009 | Venezuela | 91 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 31. maaliskuuta 2020.
Jorge Alberto Rojas Méndez (s. 1. lokakuuta 1977 Mérida) on venezuelalainen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi kotimaansa lisäksi Argentiinan, Ecuadorin, Kolumbian ja Yhdysvaltojen sarjoissa. Hän pelasi Venezuelan maajoukkueessa 91 maaottelua ja teki niissä kolme maalia.
Rojas pelasi ensimmäisen maaottelunsa tammikuussa 1999 Tanskaa vastaan. Hän kuului Venezuelan joukkueeseen vuosien 1999, 2001, 2004 ja 2007 Copa Américassa. Hän teki maalin elokuussa 2004 Espanjaa, helmikuussa 2008 Haitia ja elokuussa 2008 Syyriaa vastaan.
Musiikkivuosi 2021

Musiikkivuosi 2021 käsittelee vuoden 2021 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

14. maaliskuuta – Grammy-gaala
14. toukokuuta – Emma-gaala 2021
Julkaisuja

Accept – Too Mean to Die
Hayley Williams – Flowers for Vases / Descansos
Korpiklaani – Jylhä
Foo Fighters – Medicine at Midnight
Irina – Haluun olla yksin
Miljoonasade – Askeleet kahdelle - Pas de deux
Samuli Putro – Keskellä kesää
Antti Tuisku – Master Workout
Shinee – Don’t Call Me
Alice Cooper – Detroit Stories
Stam1na – Novus Ordo Mundi
Madison Beer – Life Support
Ateez – Zero: Fever Part 2
Sting – Duets
Justin Bieber – Justice
Måneskin – Teatro d’ira: Vol. I
Morning Musume – 16th That’s J-pop
Olivia Rodrigo – Sour
Bodom After Midnight – Paint the Sky with Blood
the GazettE – Mass
Teflon Brothers – Loppuunmyyty
Twice – Taste of Love
Twice – Perfect World
Billie Eilish – Happier Than Ever
Lorde – Solar Power
Erika Vikman – Erika Vikman
Stray Kids – Noeasy
Vilma Alina – True Crime
Kanye West – Donda
Drake – Certified Lover Boy
Iron Maiden – Senjutsu
Haloo Helsinki! – Älä pelkää elämää
Lil Nas X – Montero
Ellinoora – Viimeinen romantikko
Tony Bennett ja Lady Gaga – Love for Sale
William – Boy Wonder
Coldplay – Music of the Spheres
Finneas – Optimist
Lana Del Rey – Blue Banisters
Ed Sheeran – =
Abba – Voyage
Twice – Formula of Love: O+T=＜3
Silk Sonic – An Evening with Silk Sonic
Taylor Swift – Red (Taylor’s Version)
Adele – 30
Lordi – Lordiversity
Kilpailuja

Uuden Musiikin Kilpailu 2021
Eurovision laulukilpailu 2021
Kuolleita > Tammikuu

5. tammikuuta – John Georgiadis
10. tammikuuta – Thorleif Torstensson
13. tammikuuta – Tim Bogert
16. tammikuuta – Pave Maijanen
16. tammikuuta – Phil Spector
17. tammikuuta – Sammy Nestico
28. tammikuuta – Sibongile Khumalo
Kuolleita > Helmikuu

8. helmikuuta – Mary Wilson
9. helmikuuta – Chick Corea
16. helmikuuta – Carman
Kuolleita > Maaliskuu

2. maaliskuuta – Chris Barber
2. maaliskuuta – Bunny Wailer
4. maaliskuuta – Helmut Winschermann (ruumiin löytöpäivä)
7. maaliskuuta – Sanja Ilić
7. maaliskuuta – Lars-Göran Petrov
Kuolleita > Huhtikuu

9. huhtikuuta – DMX
23. huhtikuuta – Fredi
Kuolleita > Heinäkuu

26. heinäkuuta – Joey Jordison
27. heinäkuuta – Dusty Hill
Kuolleita > Elokuu

24. elokuuta – Charlie Watts
29. elokuuta – Lee ”Scratch” Perry
Kuolleita > Syyskuu

2. syyskuuta – Michel Corboz
2. syyskuuta – Míkis Theodorákis
29. syyskuuta – Hayko
Kuolleita > Lokakuu

8. lokakuuta – Jim Pembroke
21. lokakuuta – Einár
Kuolleita > Marraskuu

28. marraskuuta – Laila Halme
Palkintoja > Grammy-palkinnot

Grammy-palkinnot jaettiin 14. maaliskuuta 2021.
Vuoden albumi – Folklore (Taylor Swift)
Vuoden levytys – ”Everything I Wanted” (Billie Eilish)
Vuoden laulu – ”I Can’t Breathe” (H.E.R.)
Paras uusi artisti – Megan Thee Stallion
Palkintoja > Emma-palkinnot

Emma-palkinnot jaettiin 14. toukokuuta 2021.
Vuoden artisti – Behm
Vuoden yhtye – Maustetytöt
Vuoden albumi – Draaman kaari viehättää (Behm)
Vuoden biisi – ”Hei rakas” (Behm)
Vuoden tulokas – Behm
Palkintoja > Oscar-palkinnot

Oscar-palkinnot jaettiin 25. huhtikuuta 2021.
Paras musiikki – Soul – Sielun syövereissä
Paras laulu – ”Fight for You” (elokuvasta Judas and the Black Messiah)
Canonsburg

Canonsburg on borough Washingtonin piirikunnassa Pennsylvaniassa Yhdysvalloissa lähellä Pittsburghia. Se on Perry Comon syntymäpaikkakunta.
Aiheesta muualla

http://www.canonsburgboro.com/
Caton kirjeet

Caton kirjeet olivat brittiläisten John Trenchardin ja Thomas Gordonin vuosina 1720–1723 salanimellä Cato julkaisemia esseitä, jotka tekivät filosofi John Locken liberaalia poliittista filosofiaa tunnetuksi.
Cato nuorempi (95–46 eaa.) tunnettiin äärimmäisen lahjomattomana ja vaatimattoma stoalaisena valtiomiehenä, joka puolusti viimeiseen asti tasavaltalaisuutta ja surmasi itsensä vallankaappaaja Julius Caesarin kukistettua tasavaltalaiset taistelussa.
"Caton" 144 kirjettä, jotka julkaistiin London Journal- ja British Journal-lehdissä, on pidetty britannialaisen tasavaltalaisuusperinteen käynnistäjinä. Kirjeissä tuomittiin tyrannia ja vaadittiin mielipiteenvapautta ja sananvapautta Locken hengessä.
Kirjeiden ja perinteen vaikutus oli erittäin merkittävä Amerikan vallankumoukselle (1775–1783), ja arviolta joka toisessa yksityisessä kirjastossa Englannin amerikkalaisissa siirtokunnissa oli sidottu laitos kirjeistä ("Essays on Liberty, Civil and Religious").
Vaikutusvaltainen markkinaliberaali ajatushautomo Cato-instituutti Washingtonissa on nimetty kirjeiden mukaan.
Jääkiekon SM-liigan tuomarit

Jääkiekon SM-liigassa tuomitsi kaudella 2018 yhteensä 39 tuomaria, 22 päätuomaria ja 17 linjatuomaria. Kaudella 2015-2016 hyväksyttiin niin sanotut kotituomarit eli seurojen kotipelejä sai tuomita kyseisellä paikkakunnalla asuva päätuomari.
Asu ja mainokset

Kaudelle 2006 SM-liigatuomarit saivat uudet SM-liigaan tarkoitetut paidat. Niissä oli tarkoitus säilyttää erotuomaripaidan raitoja mutta tuoda jotain uutta. Paitojen hankinnassa toimi yhteistyössä Intrum Justitia. Mainoksia heillä nykypäivänä on jalassa CLIQUE, rinnassa, kypärässä ja selässä INTRUM JUSTITIAN tunnuslause fair pay ja yhtiön logo sekä polvessa ja housujen takana EA Sports logo. Heidän asusteet ovat Bauerin tuotantoa. Kypärä on Bauerin 9500.
Kritiikki

SM-liigan tuomaristoa ollaan arvosteltu kovasti eri medioissa. Erityisesti liigan suhtautumista päähän kohdistuviin taklauksiin pidetään vanhentuneena suhteessa esimerkiksi NHL:ään. Media eikä yleisö kuitenkaan usein huomioi sitä seikkaa, että Suomessa ei ole ainuttakaan ammattilaistuomaria, toisin kuin taas esimerkiksi NHL- ja KHL-liigoissa.
Jutta ja 10 suurta unelmaa

| Jutta ja 10 suurta unelmaa |
| --- | --- |

Kestoaika:  60 minuuttia
Pääosissa:  Jutta Gustafsberg Jari Mentula
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Liv
Esitetty:  23. maaliskuuta 2016 – 25. toukokuuta 2016
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  10
Tuotanto
Tuottaja(t):  Krista Mantsinen
Vastaava(t) tuottaja(t):  Miska Berg Tea Panula / Nelonen
Ohjaaja(t):  Lauri Haukkamaa
Käsikirjoittaja(t):  Lauri Haukkamaa
Leikkaaja(t):  Juha Kuoppala
Kuvaaja(t):  Tuomo Pfaler Tuomas Ollila Mika Heittola Pauli Hokkanen
Tuotantoyhtiö(t):  Century Films
Jutta ja 10 suurta unelmaa on 23. maaliskuuta 2016 Liv-kanavalla alkanut tositelevisioohjelma, jossa seurataan ylipainon kanssa kamppailevia ihmisiä, joiden unelmien esteenä on kertyneet liikakilot.