stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Osroene (provinssi)
Historia

Osroene muodosti alun perin oman Osroenen kuningaskuntansa, jonka pääkaupunkina Edessa toimi. Rooman Osroenen provinssi perustettiin keisari Septimius Severuksen aikana, kun Rooma valloitti alueen. Provinssin perustaminen tunnetaan huonosti, ja aiemmin oli epäselvää, perustettiinko se jo Severuksen vuoden 195 sotaretken myötä vai vasta vuosien 197–199 sotaretkien jälkeen. Erään löydetyn piirtokirjoituksen mukaan Osroenen provinssi on kuitenkin ollut olemassa jo vuonna 195. Osroenen kuningashuone sai ilmeisesti pitää osan kuningaskunnastaan, erityisesti Edessan, vuoteen 212/213 saakka.
Diocletianuksen uudistuksen noin vuonna 293–297 jälkeen Osroenen provinssi kuului Oriensin diokeesiin. 300-luvulta lähtien se oli osa Oriensin prefektuuria. Osroenen provinssi mainitaan sekä Veronan luettelossa että Notitia dignitatumissa, joka mukaan sitä johti praeses. Rooman jaon jälkeen provinssi oli osa Itä-Roomaa, joka kehittyi Bysantin valtakunnaksi. Provinssissa oli huomattavia sotajoukkoja, ja se oli merkittävä tukikohta vuonna 639 tapahtuneeseen arabivalloitukseen saakka.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
| Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Myöhäisroomalaiset provinssit.n. vuosina 293–395 | Itä-Rooma> Myöhäisroomalaiset provinssit.n. vuodesta 395 | Nykyinen alue tai valtio> Nykyinen alue tai valtio.Nykyinen alue tai valtio |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Mesopotamia 115–119 |  | Mesopotamia  197– | Mesopotamia | Mesopotamia | (Irak pohjoinen) |
|  | Mesopotamia 115–119 |  | Osroene 195– | Osroene | Osroene | (Syyria Eufrat-joesta itään) |
|  | Assyria 116–118 |  |  |  |  | (Irak koillinen) |
Selitykset: ↑  Provinssit Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen jälkeen.  ↑  Provinssit Theodosius I:n ajan jälkeen vuonna 395, kun imperiumi jaettiin Länsi- ja Itä-Roomaan.
Jan Klenberg

| Jan Klenberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. lokakuuta 1931 Mikkeli
Kuollut: 28. elokuuta 2020 (88 vuotta) Helsinki
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi
Palvelusvuodet:  1950–1994
Komentajuudet:  Puolustusvoimain komentaja 1990–1994  Merivoimien komentaja 1980–1983
Sotilasarvo:  amiraali
Kunniamerkit:  Vapaudenristin ritarikunnan suurristi SVR suurristi SL komentajamerkki Alankomaiden Oranian-Nassaun ritarikunnan komentajamerkki
Jan Gottfrid Klenberg (22. lokakuuta 1931 Mikkeli – 28. elokuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen amiraali. Hän toimi puolustusvoimain komentajana 1. maaliskuuta 1990 – 1. marraskuuta 1994. Hän oli ensimmäinen meriupseeri kyseisessä virassa. Klenberg toimi myös merivoimien komentajana vuosina 1980–1983 vara-amiraalin arvossa. Myös Klenbergin isä Gotthelm ja veli Bo olivat upseereita, ja Bo toimi muun muassa merivoimien komentajana.
Ura

Sukutausta vaikutti Jan Klenbergin uranvalintaan: hänen molemmat isoisänsä olivat merikapteeneita. Klenberg valmistui merivoimien upseeriksi Merisotakoulusta vuonna 1951 ja suoritti yleisesikuntaupseerikurssin vuonna 1961. Uransa alussa hän toimi 1. lippueen nuorempana upseerina 1951–1955. Vuosina 1956–1959 hän palveli  viirikön päällikkönä merivoimissa ja moottoritykkivenelaivueen komentajana 1961–1962. Merisotakoulussa ja Sotakorkeakoulussa hän opetti 1963–1964. Puolustusneuvoston yleissihteerin apulaisena hän toimi 1965–1971. Puolustusvoimien virkojen lisäksi hän toimi sotilasurallaan tutkijana Harvardin yliopistossa vuosina 1966–1967. Silloisessa Laivastolippueessa (nyk. Rannikkolaivasto) hän toimi vartiolaivueen komentajana 1971–1972.
Sotakorkeakoulun maanpuolustuskursseja Klenberg johti 1973–1977. Pääesikunnan komento-osaston päällikkönä hän toimi 1977–1978 sekä komentopäällikkönä 1978–1979. Merivoimien puolustushaarakomentajuutta 1980–1983 seurasi vaihe pääesikunnan päällikkönä 1983–1989, minkä jälkeen hän toimi puolustusvoimien komentajana 1990–1994. Klenberg oli ensimmäinen meriupseeri puolustusvoimien komentajana.
Ylennykset

aliluutnantti 1950
luutnantti 1952
yliluutnantti 1955
kapteeniluutnantti 1958
komentajakapteeni 1964
komentaja 1968
kommodori 1973
kontra-amiraali 1978
vara-amiraali 1980
amiraali 1990
Tunnustukset

4. heinäkuuta 2007 tasavallan presidentti Tarja Halonen myönsi Klenbergille Vapaudenristin ritarikunnan suurristin, joka on toiseksi korkein kunniamerkki presidenteille annettavan Suomen Valkoisen ruusun suurristin ketjuineen jälkeen.
Lisäksi Klenbergille on myönnetty muun muassa seuraavat kunniamerkit:
Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan suurristi
Norjan Kuninkaallisen Ansioritarikunnan suurristi
Ruotsin Pohjantähden ritarikunnan suurristi
Tanskan Dannebrog-ritarikunnan suurristi
Ranskan Kansallisen Ansioritarikunnan suurupseeri
Suomen Leijonan ritarikunnan komentajamerkki
Yhdysvaltain Ansiolegioonan komentajamerkki
Tämän lisäksi lukuisia kotimaisia rinnassa kannettavia kunnia- ja ansiomerkkejä.
Muuta

Vuonna 2006 Klenberg totesi Ruotuväki-lehden haastattelussa, että Suomen tulisi harkita vakavasti liittymistä sotilasliitto Natoon. Syksyllä 2016 hän arvioi, että idän ja lännen suhteiden huonontumisen ja Yhdysvaltain presidentinvaalien arvaamattomuuden takia asiassa on syytä odottaa ja samalla vahvistaa omaa puolustusta; Natoon olisi hänen mukaansa ollut edullisinta liittyä heti kylmän sodan päätyttyä.
Kirjallisuutta

Holopainen, Pekka – Liesinen, Kalle – Paukkunen, Erkki (toim.): Amiraalin aika: Amiraali Jan Klenberg puolustusvoimain komentajana 1990–1994.  Helsinki:  Puolustusvoimien tukisäätiö, 1994.  ISBN 951-25-0715-3
Aiheesta muualla

Klenberg, Jan hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Jan Klebergin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Jorma Haapkylä | Suomen merivoimien komentaja 1980–1983 | Seuraaja: Juha Tikka |
| n k Suomen puolustusvoimain komentajat |
| --- | --- | --- |
| Suomen armeijan päällikkö (1919) |  Wilkman  Kivekäs  |  |
| Sotaväen päällikkö (1919–1939) |  Wilkama  Nenonen  Malmberg  Sihvo  Österman  |  |
| Tasavallan puolustusvoimain komentaja (1939–1945) |  Mannerheim  |  |
| Puolustusvoimain komentaja (1945–) |  Heinrichs (1945)  Lundqvist (1945–1946)  Sihvo (1946–1953)  Heiskanen (1953–1959)  Simelius (1959–1965)  Keinonen (1965–1969)  Leinonen (1969–1974)  Sutela (1974–1983)  Valtanen (1983–1990)  Klenberg (1990–1994)  Hägglund (1990–1994)  Kaskeala (2001–2009)  Puheloinen (2009–2014)  Lindberg (2014–2019)  Kivinen (2019–2024)  Jaakkola (2024–)  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Puola 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Numidia Cirtensis

| Numidia Cirtensis Provincia Numidia Cirtensis> Rooman provinssi |
| --- | --- |

Valtio:  Rooman valtakunta
Diokeesi:  Africa
Nykyinen valtio/alue:  Algeria
Perustettu:  n. 303
Lakkautettu:  314/315
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Cirta
Numidia Cirtensis (lat. Provincia Numidia Cirtensis) oli lyhytaikainen Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti osan Numidiasta nykyisessä Algeriassa.
Maantiede

Numidia Cirtensiksen provinssi käsitti aiemman Numidian provinssin pohjoisosan Pohjois-Afrikan rannikolla eli Välimeren rannalla. Nykyisin alue on Koillis-Algeriaa. Numidia Cirtensiksen länsipuolella sijaitsi Mauretania Sitifensis, eteläpuolella Numidia militiana ja itäpuolella Proconsularis Zeugitana. Provinssin hallinnollinen keskus oli Cirta.
Maantiede > Kaupunkeja

Numidia Cirtensiksen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:
Calama
Cirta
Hippo Regius
Rusicada
Sicca Veneria
Sigus
Thabraca
Thamugadi
Thibilis
Tigisis
Tipasa
Historia

Numidia Cirtensiksen alue oli aiemmin osa Numidian provinssia. Numidia Cirtensiksen provinssi perustettiin, kun Numidian provinssi jaettiin kahdeksi provinssiksi, pohjoisosan Numidia Cirtensikseksi ja eteläosan Numidia militianaksi, keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemässä uudistuksessa tai sen jälkeen. Nykyisin provinssin jakaminen ajoitetaan usein syksyyn 303. Varmuudella provinssit ovat olleet erillisiä vuonna 305/306. Syynä jakoon oli se, että Numidian eteläosaan kohdistui raja-alueena hyökkäyksiä, joten siitä haluttiin tehdä erillinen sotilasprovinssi, mihin lisänimi Militiana viittaa. Pohjoisosan Numidia Cirtensiksen lisänimi viittasi Cirtan kaupunkiin. Provinssi kuului African diokeesiin. Provinssi lakkasi olemasta jo vuonna 314 tai 315, kun Konstantinus Suuri yhdisti Numidia Cirtensiksen ja Numidia militianan takaisin yhdeksi Numidian provinssiksi. Samalla hän muutti Cirtan kaupungin nimeksi Constantina itsensä mukaan.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
| Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Myöhäisroomalaiset provinssit.n. vuosina 293–395 | Länsi-Rooma> Myöhäisroomalaiset provinssit.vuodesta 395 | Nykyinen alue tai valtio> Nykyinen alue tai valtio.Nykyinen alue tai valtio |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Africa 146–46/45 eaa. | Africa vetus 46/45–27 eaa. | Africa proconsularis 27 eaa.–193 jaa. | Africa proconsularis | Proconsularis Zeugitana | Africa proconsularis | (Tunisia pohjoinen) |
| Africa 146–46/45 eaa. | Africa vetus 46/45–27 eaa. | Africa proconsularis 27 eaa.–193 jaa. | Africa proconsularis | Valeria Byzacena | Byzacena | (Tunisia eteläinen) |
| Africa 146–46/45 eaa. | Africa vetus 46/45–27 eaa. | Africa proconsularis 27 eaa.–193 jaa. | Africa proconsularis | Tripolitania | Tripolitania | (Libyan länsirannikko) |
|  | Africa nova 46/45–27 eaa. | Africa proconsularis 27 eaa.–193 jaa. | Numidia | Numidia Cirtensis | Numidia | (Algeria koillinen) |
|  | Africa nova 46/45–27 eaa. | Africa proconsularis 27 eaa.–193 jaa. | Numidia | Numidia militiana | Numidia | (Algeria koillinen) |
Selitykset: ↑  Provinssit Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen jälkeen.  ↑  Provinssit Theodosius I:n ajan jälkeen vuonna 395, kun imperiumi jaettiin Länsi- ja Itä-Roomaan.
Numidia militiana

| Numidia militiana Provincia Numidia militiana> Rooman provinssi |
| --- | --- |

Valtio:  Rooman valtakunta
Diokeesi:  Africa
Nykyinen valtio/alue:  Algeria
Perustettu:  n. 303
Lakkautettu:  314/315
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Lambaesis
Numidia militiana (lat. Provincia Numidia militiana) oli lyhytaikainen Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti osan Numidiaa nykyisessä Algeriassa.
Maantiede

Numidia militianan provinssi käsitti aiemman Numidian provinssin eteläosan eli Aurasius-vuorten (nyk. Aurèsvuoret) alueen Pohjois-Afrikan sisämaassa. Nykyisin alue on Koillis-Algeriaa. Numidia militianan länsipuolella sijaitsi Mauretania Sitifensis, pohjoispuolella Numidia Cirtensis ja itäpuolella Valeria Byzacena ja Tripolitania. Provinssin hallinnollinen keskus oli Lambaesis.
Maantiede > Kaupunkeja

Numidia militianan roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:
Ad Majores eli Negrenenses Majores
Badias eli Badiae
Gemellae
Lambaesis
Historia

Numidia militianan alue oli aiemmin osa Numidian provinssia. Numidia militianan provinssi perustettiin, kun Numidian provinssi jaettiin kahdeksi provinssiksi, pohjoisosan Numidia Cirtensikseksi ja eteläosan Numidia militianaksi, keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemässä uudistuksessa tai sen jälkeen. Nykyisin provinssin jakaminen ajoitetaan usein syksyyn 303. Varmuudella provinssit ovat olleet erillisiä vuonna 305/306. Syynä jakoon oli se, että Numidian eteläosaan kohdistui raja-alueena hyökkäyksiä, joten siitä haluttiin tehdä erillinen sotilasprovinssi, mihin lisänimi Militiana viittaa. Provinssi kuului African diokeesiin. Provinssi lakkasi olemasta jo vuonna 314 tai 315, kun Konstantinus Suuri yhdisti Numidia militianan ja Numidia Cirtensiksen takaisin yhdeksi Numidian provinssiksi.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
| Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Myöhäisroomalaiset provinssit.n. vuosina 293–395 | Länsi-Rooma> Myöhäisroomalaiset provinssit.vuodesta 395 | Nykyinen alue tai valtio> Nykyinen alue tai valtio.Nykyinen alue tai valtio |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Africa 146–46/45 eaa. | Africa vetus 46/45–27 eaa. | Africa proconsularis 27 eaa.–193 jaa. | Africa proconsularis | Proconsularis Zeugitana | Africa proconsularis | (Tunisia pohjoinen) |
| Africa 146–46/45 eaa. | Africa vetus 46/45–27 eaa. | Africa proconsularis 27 eaa.–193 jaa. | Africa proconsularis | Valeria Byzacena | Byzacena | (Tunisia eteläinen) |
| Africa 146–46/45 eaa. | Africa vetus 46/45–27 eaa. | Africa proconsularis 27 eaa.–193 jaa. | Africa proconsularis | Tripolitania | Tripolitania | (Libyan länsirannikko) |
|  | Africa nova 46/45–27 eaa. | Africa proconsularis 27 eaa.–193 jaa. | Numidia | Numidia Cirtensis | Numidia | (Algeria koillinen) |
|  | Africa nova 46/45–27 eaa. | Africa proconsularis 27 eaa.–193 jaa. | Numidia | Numidia militiana | Numidia | (Algeria koillinen) |
Selitykset: ↑  Provinssit Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen jälkeen.  ↑  Provinssit Theodosius I:n ajan jälkeen vuonna 395, kun imperiumi jaettiin Länsi- ja Itä-Roomaan.
3. tammikuuta

3. tammikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden kolmas päivä. Vuodesta on tällöin jäljellä 362 päivää (karkausvuonna 363).
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Elmeri, Elmo, Elmer
suomenruotsalainen kalenteri: Elmer, Helmer
ortodoksinen kalenteri: Malakia, Harto
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Duttá
vanhemmissa kalentereissa: Alfred, Eenok, Eenokki, Enoch, Enock, Enok, Henoch, Matusalem
Tapahtumia

1496 – Leonardo da Vinci testasi menestyksettä lentävää laitetta.
1521 – Paavi Leo X julisti Martti Lutherin kirkonkiroukseen.
1777 – Amerikkalaiset voittivat britit vapaussodan Princetonin taistelussa.
1815 – Itävalta, Britannia ja Ranska solmivat salaisen puolustusliiton Preussia ja Venäjää vastaan.
1833 – Yhdistynyt kuningaskunta otti Falklandsaaret pysyvästi haltuunsa.
1868 – Japanin Meiji-dynastia palasi valtaan ja šogunaatti lakkautettiin.
1899 – Automobile-sanaa käytettiin ensimmäisen kerran (tunnetusti), New York Times -lehdessä.
1911 – Suomessa käytiin eduskuntavaalit. Puolueiden äänimäärät ja eduskuntapaikat säilyivät liki ennallaan.
1925 – Benito Mussolini ilmoitti ottavansa diktaattorin valtuudet käyttöön Italiassa.
1926 – Benito Mussolini ilmoitti ryhtyvänsä johtamaan Italian ulkoministeriön lisäksi sota-, meri- ja ilmailuministeriöitä.
1941 – Presidentti Risto Ryti nimitti pankinjohtaja Jukka Rangellin johtaman hallituksen.
1946 – Kuningas Yrjö VI avasi Lontoossa YK:n ensimmäisen täysistunnon.
1958 – Länsi-Intian liittovaltio syntyi.
1958 – Sputnik 1 tuhoutui syöksyessään Maan ilmakehään.
1959 – Alaska hyväksyttiin Yhdysvaltain 49:nneksi osavaltioksi.
1961 – Yhdysvallat katkaisi diplomaattisuhteensa Kuubaan.
1961 – SL-1:ssä, Yhdysvaltain hallituksen ylläpitämässä ydinreaktorissa Idaho Fallsin lähellä, tapahtui säteilyvuoto, jonka takia laitoksen kolme työntekijää kuoli. Säteily ei levinnyt ympäristöön.
1961 – Koivulahden lentoturma: 25 ihmistä kuoli Vaasaan matkalla olleen Aeron DC-3-matkustajakoneen pudottua metsään.
1962 – Paavi Johannes XXIII julisti Fidel Castron kirkonkiroukseen.
1966 – Ensimmäinen ”Acid Test” San Franciscossa.
1971 – Suomen ensimmäinen lottoarvonta järjestettiin.
1972 – Suomessa pidettiin eduskuntavaalit. Puolueiden voimasuhteissa ei tapahtunut juuri muutoksia.
1983 – Sotilasliitto Naton Euroopan joukkojen komentaja, yhdysvaltalainen kenraali Bernard Rogers sanoi Helsingin Sanomille antamassaan haastattelussa epäilevänsä suomalaisten puolueettomuutta ja puolustustahtoa siinä tapauksessa, että Neuvostoliitto sodan tullen hyökkäisi Suomen kautta Naton kohteita vastaan Norjassa. Rogersin lausunto kiistettiin Suomessa jyrkästi.
1986 – Uranuksen kuut Juliet ja Portia löydettiin Voyager 2:n ottamista kuvista.
1987 – Aretha Franklin valittiin ensimmäisenä naismuusikkona Rock and Roll Hall of Fameen.
1990 – Panaman johtaja Manuel Noriega antautui Yhdysvaltojen joukoille.
1993 – George Bush ja Boris Jeltsin allekirjoittivat Moskovassa toisen strategisia aseita rajoittamaan tarkoitetun START 2 -sopimuksen. Sopimus kielsi monikärkiohjukset, muttei myöhemmin toteutunut ”tähtien sotaa” koskeneiden erimielisyyksien takia.
1994 – Aeroflotin Tupolev TU-154 syöksyi maahan ja räjähti pian lentoonnousun jälkeen Irkutskissa. Onnettomuudessa kuoli 125 ihmistä, joista yksi maassa.
1999 – Avaruustutkimus: Mars Polar Lander -avaruusluotain laukaistiin kohti Marsia.
2004 – Egyptiläisen Flash Airlinesin Boeing 737 syöksyi lennolla 604 Punaiseenmereen, ja kaikki lennolla olleet 148 ihmistä saivat surmansa.
Yleisluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1912

Euroopan luistelumestaruudesta kilpailtiin Tukholmassa 10.-11. helmikuuta 1912. Vain miehet kilpailivat. Mestaruuden voitti Norjan Oscar Mathisen, joka voitti kaikki matkat.
Miesten yleismestaruus

| Sija | Kilpailija | Maa | 500 m | # | 5 000 m | # | 1 500 m | # | 10 000 m | # | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Oscar Mathisen |  Norja | 44,8 | 1 | 9.03,4 | 1 | 2.20,6 | 1 | 18.03,8 | 1 | 4 |
| 2 | Gunnar Strömstén |  Suomi | 47,8 | 5 | 9.14,4 | 2 | 2.29,6 | 6 | 18.18,4 | 2 | 16 |
| 3 | Martin Sæterhaug |  Norja | 46,2 | 2 | 9.20,8 | 6 | 2.25,8 | 2 | 18.35,6 | 6 | 16 |
| 4 | Ernst Cederlöf |  Ruotsi | 47,8 | 5 | 9.18,6 | 4 | 2.29,8 | 7 | 18.32,4 | 5 | 22,5 |
| 5 | Otto Andersson |  Ruotsi | 47,4 | 4 | 9.20,4 | 5 | 2.29,8 | 7 | 18.39,0 | 8 | 24,5 |
| 6 | Petrus Axelson |  Ruotsi | 48,0 | 8 | 9.14,8 | 3 | 2.30,0 | 9 | 18.37,4 | 7 | 27 |
| 7 | Vasili Ippolitov |  Venäjä | 48,2 | 9 | 9.30,6 | 11 | 2.28,8 | 4 | 18.22,2 | 3 | 27,5 |
| 8 | Henning Olsen |  Norja | 47,2 | 3 | 9.30,6 | 11 | 2.27,4 | 3 | 18.55,8 | 11 | 28,5 |
Raimo Salo

Raimo Salo konsertissa vuonna 2010
Raimo Johannes Salo (s.1953 Kyyjärvi lähde?) on suomalainen muusikko,  sotakamreeri, kansandokumentaristi ja opistoupseeri (evp.).
Tasavallan presidentti Sauli Niinistö myönsi 17.5.2019 Raimo Salolle sotakamreerin arvonimen
Salo on tehnyt useita videodokumentteja, esim. lottajohtaja Fanni Luukkosen elämästä dokumenttielokuvan Sotalotta.
Raimo Salolla on poikansa Vesa Salon kanssa työryhmä DocWerstas, joka tuo Suomen historian tarinoita esiin dokumenttielokuvien kautta.
Muusikkona Salo on säveltänyt itsekin, mutta etenkin hän on paneutunut Toivo Kärjen harvinaiseen ja ennenjulkaisemattomaan tuotantoon, erityisesti sota-aikaiseen, sitä esille nostaen ja eri yhteyksissä laulaen ja levyttäen . Hän on myös tallentanut paljon muusikkohaastatteluja.
2010-luvulla Salo kävi joitakin kertoja Atlantin takana esiintymässä ja esittämässä dokumenttielokuviaan. Vuonna 2015 hän oli kutsuttuna Torontossa Kanadan suomalaisten suurjuhlassa Finnfestival 2015, mukanaan harmonikansoittaja Heikki Jokiaho. Elokuvaesitysten lomassa he esittivät erityisesti Toivo Kärjen musiikkia.  Vuonna 2017 oli vuorossa konserttikiertue "Muista minua", Salon mukana tangokuningatar Jenna Bågeberg. He veivät satavuotiaan Suomen terveiset Kanadaan muuttaneille veteraaneille ja heidän jälkeläisilleen. Konserttien ohjelmistossa oli paljon sota-ajan musiikkia.
Keväällä 2019 Salo vei Helsinkiin Uruguayn suurlähetystöön lahjan kiitokseksi siitä, että Suomi sai Uruguaysta vuosina 1940 ja 1941 sota-avustuksena 10 500 naudanlihapurkkia sekä villapaaleja. Salon lahja oli hänen ja Esa Sirosen videodokumentti Viimeinen testamentti puisessa rasiassa. Lahjan otti vastaan suurlähettiläs Pablo Sader, joka lupasi toimittaa sen presidentti Tabaré Vázquezille.
Salo on muun ohella taitava rakentaja, joka ei kaihda suuriakaan projekteja Kyyjärvellä sijaitsevalla tilallaan.
Levytykset

Vieläkin kaipaan kotiin (single) (1991)
Vanha kaveri (single) (1991)
Syksy (single) (1992)
Kaikki tahtoo kotiin (single) (1992)
Alla tuikkivan tähden sooloalbumi (2005)
Tuikkikaa oi joulun tähtöset sooloalbumi (2006)
Joulun valkean viettohon (single) (2007)
Venäläisiä ikivihreitä sooloalbumi (2007)
Salla-valssi (single) (2010)
On elon retki näin (kaksi cd-levyä, useita artisteja) (2010)
Olit Karjala kaunein maa Toivo Kärjen rintamalla säveltämiä iskelmiä sooloalbumi (2011)
Lotta & luutnantin sydän, sota-ajan musiikkia, Terhi Matikaisen ja Tommi Soidinmäen kanssa (2013)
Muistojen maa, Toivo Kärjen julkaisematonta musiikkia, eepee (2015)
Sydämeni sävel, Toivo Kärjen julkaisematonta ja tunnettua musiikkia, Ailamari Vehviläisen kanssa, eepee (2016)
Metsän lumo, Toivo Kärjen ja Kaj Chydeniuksen luontoaiheisia lauluja, Mia Leivon kanssa, albumi (2019)
Karjalan lapsia, Toivo Kärjen Karjala-aiheisia lauluja, Mia Leivon kanssa, albumi (2021)