stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seppo Vaakanainen

Seppo Vaakanainen (s. 12. helmikuuta 1947 Pielisjärvi) on suomalainen harrastajaraviohjastaja.
Vaakanainen pitää hevostallia kotonaan Lieksan Kelvän Läpikäytävässä. Hevosia hänen tallissaan oli syksyllä 2009 yhdeksän. 
Vaakanainen aloitti raviohjastajan uransa 1960-luvulla. Suomen Hippoksen vuonna 1977 aloitetussa kirjanpidossa Vaakanaisella on yli 2300 lähtöä, joissa hän on saavuttanut 276 voittoa. Hän on ajanut myös ulkomailla, muun muassa Oslossa. Kasvattamansa Marizan hän ohjasti 1600 metrin Suomen ennätykseen 15,6 Mikkelin radalla 9. elokuuta 1977.
Seppo Vaakanaisen vuonna 1937 syntynyt edesmennyt veli Esko Vaakanainen toimi ohjastajana 1980-luvun lopulle saakka. Myös heidän veljensä Antti Vaakanainen on raviohjastaja.
Seppo Vaakanaisen hevosia

Marusja (s.8.6.1964)
Mariza  (s.1.5.1970)
Mapiza V (s.2.5.1983)
Do Much (s.20.5.1991)
Do Texas (s.29.5.1999)
Cover Capital (s.31.5.2002)
Sanremon ralli 1973

Kilpailun voittaja Jean-Luc Thérier.
Sanremon ralli 1973 oli MM-rallikauden 1973 10. osakilpailu, joka ajettiin osin soralla, osin kestopäällysteellä yhteensä 369,3 EK-kilometrin pituisena. Rallin kilpailukeskuksena toimi Sanremon kaupunki Italiassa. Kilpailu ajettiin 10. lokakuuta – 13. lokakuuta välisenä aikana. Kilpailu oli järjestyksessään 15. Sanremon ralli.
Rallin voittoon ajoi ranskalaispari Jean-Luc Thérier & Jacques Jaubert ajokkinaan Alpine-Renault A110 1800. Toiseksi sijoittui italialaispari Maurizio Verini & Angelo Torriani Fiat 124 Abarth Rallyella. Kolmanneksi ajoivat ranskalaiset Jean-Pierre Nicolas & Michel Vial niin ikään Renault-Alpinella.
Tulokset

Lähde:
| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero | Valm>  pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Jean-Luc Thérier |  Jacques Jaubert | Alpine-Renault A110 1800 | 8.01.32 | – | 20 |
| 2. |  Maurizio Verini |  Angelo Torriani | Fiat 124 Abarth Rallye | 8.07.34 | + 6.02 | 15 |
| 3. |  Jean-Pierre Nicolas |  Michel Vial | Alpine-Renault A110 1800 | 8.11.37 | + 10.05 |  |
| 4. |  Giulio Bisulli |  Arturo Zanuccoli | Fiat 124 Abarth Rallye | 8.13.05 | + 11.33 |  |
| 5. |  Sergio Barbasio |  Bruno Scabini | Fiat 124 Abarth Rallye | 8.13.38 | + 12.06 |  |
| 6. |  Alcide Paganelli |  Ninni Russo | Fiat 124 Abarth Rallye | 8.14.31 | + 12.59 |  |
| 7. |  Mauro Bregliasco |  Angelo Garzoglio | Lancia Fulvia 1.6 Coupé HF | 8.15.00 | + 13.28 | 4 |
| 8. |  Simo Lampinen |  Piero Sodano | Lancia Fulvia 1.6 Coupé HF | 8.15.33 | + 14.01 |  |
| 9. |  Roberto Bauce |  Andrea Visconti | Opel Ascona SR | 9.18.17 | + 1.16.45 | 2 |
| 10. |  Bruno Ferraris |  Giorgio Vigo | Lancia Fulvia 1.6 Coupé HF | 9.21.01 | + 1.19.29 |  |
Shemekia Copeland

Shemekia Copeland
Charon Shemekia Copeland (s. 10. huhtikuuta 1979 Harlem, New York) on yhdysvaltalainen blueslaulajatar.
Hän on blues laulaja-kitaristi Johnny Copelandin tytär. Shemekia aloitti uransa 16-vuotiaana kun hänen isänsä otti hänet kiertueensa avaavaksi esiintyjäksi. Se auttoi häntä saavuttamaan nimeä Amerikan blues piireissä. Shemekia on esiintynyt Suomessa vuonna 2003 Järvenpään Puistobluesissa.
Seppo Tukiainen

Seppo Kalevi Mikael Tukiainen (28. kesäkuuta 1939 Helsinki – 16. elokuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen viulisti ja viulupedagogi. Hän voitti Kuopion viulukilpailun vuonna 1970 ja soitti Helsingin kaupunginorkesterissa vuosina 1960–1972. Hän aloitti työskentelyn viulunsoiton lehtorina Sibelius-Akatemiassa vuonna 1973 ja eteni jousisoitinten koulutuslinjan johtoon (1994–2001). Tukiainen aloitti soittamisen Sibelius-Akatemia-kvartetissa sen perustajajäsenenä ja ensiviulistina vuonna 1978. Hän esiintyi kansainvälisesti, levytti ja kuului eri viulukilpailujen tuomaristoihin.
Tukiainen sai vaimonsa Sirpa Lannes-Tukiaisen kanssa kaksi lasta. Myös vaimo tuli tunnetuksi pitkän linjan viulupedagogina, ja pariskunnan perustama vuosittainen Tukiainen-viulukilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran Helsingissä vuonna 2010. Lannes-Tukiainen menehtyi vuonna 2015.
Aiheesta muualla

Seppo Tukiaisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Red Hot Chili Peppers

| Red Hot Chili Peppers |
| --- | --- |

 Red Hot Chili Peppers esiintymässä Rock am Ring -festivaaleilla Saksassa vuonna 2016.
Tiedot
Toiminnassa:  1983–
Tyylilaji:  rock, funkrock, vaihtoehtorock, rapcore, funk metal
Kotipaikka:  Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Anthony Kiedis, laulu   Flea, basso, taustalaulu   John Frusciante, kitara, taustalaulu   Chad Smith, rummut, lyömäsoittimet  
Entiset jäsenet:  Luettelo Red Hot Chili Peppersin jäsenistä
Levy-yhtiö:  Capitol Records   Warner Brothers Records   EMI  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Red Hot Chili Peppers on vuonna 1983 Los Angelesissa perustettu yhdysvaltalainen rockyhtye, jonka nykyisen kokoonpanon muodostavat laulaja Anthony Kiedis, basisti Flea, kitaristi John Frusciante ja rumpali Chad Smith. Red Hot Chili Peppers on yksi kaikkien aikojen kaupallisesti menestyneimmistä rockyhtyeistä. Yhtyeen levyjä on myyty maailmanlaajuisesti yli 80 miljoonaa kappaletta ja se on voittanut kuusi Grammy-palkintoa.
Red Hot Chili Peppersin musiikki on tyyliltään funk-vaikutteista rockia, mutta yhtye on uransa varrella ammentanut vaikutteita myös punkista ja psykedeelisestä rockista. Yhtye on julkaissut kaksitoista studioalbumia, joista viimeisin on vuoden 2022 Unlimited Love. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Under the Bridge”, ”Give It Away”, ”Suck My Kiss”, ”Californication”, ”Otherside”, ”Scar Tissue”, ”By the Way”, ”Can’t Stop”, ”Dani California”, ”Snow (Hey Oh)” ja ”Dark Necessities”.
Monista henkilöstövaihdoksistaan tunnettu Red Hot Chili Peppers nimitettiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2012.
Historia > Perustaminen ja esikoisalbumi The Red Hot Chili Peppers (1983–1984)

Fairfax High Schoolissa Los Angelesissa samalla luokalla opiskelleet laulaja Anthony Kiedis, kitaristi Hillel Slovak, basisti Michael ”Flea” Balzary ja rumpali Jack Irons perustivat Red Hot Chili Peppersin vuonna 1983. Yhtyeen alkuperäinen nimi oli Tony Flow and the Miraculously Majestic Masters of Mayhem ja ensiesiintyminen Rhythm Lounge -klubilla Gary and Neighbor’s Voicesin lämmittelijänä noin 30 hengen yleisölle. Rhythm Loungessa soittamaansa keikkaa varten yhtye myös kirjoitti yhden varhaisimmista kappaleistaan, ”Out in L.A.”. Yhtyeen musiikillisia innoittajia olivat esimerkiksi dance-punkia soittaneet James Chance and the Contortions ja Defunkt. Yhtyeen energinen lavaesiintyminen Rhythm Loungessa johti odottamattomaan suosioon ja poiki lisää esiintymisiä Los Angelesin klubeilla ja paikallisissa musiikkitapahtumissa. Yhtye vaihtoi nimensä nykyiseen muotoon Red Hot Chili Peppers.
Ohio Playersin manageri Lindy Goetz ryhtyi Red Hot Chili Peppersin manageriksi nähtyään keikan, jonka aikana yhtye debytoi tunnetun tavaramerkkinsä ”socks on cocks”, esiintymisen alasti vain sukka sukupuolielinten verhona. Goetz sai neuvoteltua EMI American ja Enigma Recordsin kanssa seitsemän albumin levytyssopimuksen. Samaan aikaan myös What Is This? -yhtyeessä soittaneille Hillel Slovakille ja Jack Ironsille Red Hot Chili Peppers oli kuitenkin vain sivuprojekti, joten he erosivat yhtyeestä vuoden 1983 joulukuussa. Anthony Kiedis ja Flea pestasivat uudeksi rumpaliksi Flean vanhan ystävän Cliff Martinezin. Kitaristiksi liittyi koesoittojen kautta valittu Jack Sherman.
Yhtye julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa The Red Hot Chili Peppers vuoden 1984 elokuussa. Vaikka albumi ei noussut myyntilistojen kärkeen, yhtyeen fanikunta laajeni kampusradion ja Music Televisionin avustuksella. Vuoteen 2007 mennessä albumi oli myynyt kansainvälisesti noin 300 000 kappaletta. Albumilta julkaistiin singlenä kappale ”Get Up and Jump”. Albumia seuranneen kiertueen jälkeen Jack Sherman erotettiin ja alkuperäinen kitaristi Hillel Slovak palasi yhtyeeseen vuoden 1985 alussa.
Historia > Varhaisen suosion rakentuminen, Freaky Styley, The Uplift Mofo Party Plan ja Hillel Slovakin kuolema (1985–1988)

Vuonna 1985 Red Hot Chili Peppers julkaisi toisen albuminsa Freaky Styley, jonka tuotti George Clinton. Clinton toi musiikkiin punk- ja funk-elementtejä ja yhtyeen musiikki monipuolistui huomattavasti. Tästä huolimatta albumi menestyi heikosti, eikä onnistunut nousemaan listoille. Yhtye itse oli kuitenkin tyytyväinen albumiin ja uuteen musiikilliseen suuntaan.
Rumpali Cliff Martinez erotettiin yhtyeestä vuoden 1986 keväällä. Alkuperäinen rumpali Jack Irons halusi palata takaisin Kiedisin, Flean ja Slovakin suureksi yllätykseksi. Alkuperäinen kokoonpano oli jälleen yhdessä, ensimmäisen kerran sitten vuoden 1983.
Anthony Kiedis hakeutui vieroitushoitoon LA Weeklyn palkittua Red Hot Chili Peppersin vuoden yhtyeenä. Kiedis tahtoi jatkaa musiikin tekemistä ilman huumeriippuvuuden aiheuttamia ongelmia. Päästyään eroon riippuvuudestaan Kiedis tunsi innostuneensa musiikista uudella tavalla ja kirjoitti yhtyeen seuraavan singlen ”Fight Like a Brave” sanoituksen lennolla kotiin vieroitushoidosta. Yhtye kokoontui Los Angelesiin levyttämään kolmatta albumiaan The Uplift Mofo Party Plan. Albumin tuottajaksi yritettiin kiinnittää Rick Rubin, joka kuitenkin kieltäytyi yhtyeen jäsenten huumeriippuvuuksien vuoksi. Tuottajaksi palkattiin lopulta Michael Beinhorn.
Vuoden 1987 syyskuussa julkaistu The Uplift Mofo Party Plan oli Red Hot Chili Peppersin ensimmäinen listoille noussut albumi. Se saavutti Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijan 148, ja menestyi kahta ensimmäistä albumia huomattavasti paremmin. The Uplift Mofo Party Planin aikaa varjostivat kuitenkin Anthony Kiedisin ja Hillel Slovakin vakavat huumeongelmat. Slovak kuoli heroiinin yliannostukseen kotonaan pian albumin julkaisua seuranneen kiertueen päätyttyä. Slovakin hautajaisten jälkeen muu yhtye ja manageri Lindy Goetz kokoontuivat Los Angelesissa pohtimaan tilannetta ja tulevaisuutta. Rumpali Jack Irons päätti erota, koska ei omien sanojensa mukaan ”halunnut olla mukana yhtyeessä, jossa hänen ystävänsä kuolivat.” Slovakin kuolema ja Ironsin lähtö saivat myös Anthony Kiedisin ja Flean harkitsemaan lopettamista, mutta he päättivät kuitenkin lopulta jatkaa.
Historia > Kokoonpanon vakiintuminen ja Mother's Milk (1988–1989)

Menetettyään kaksi alkuperäisen kokoonpanon jäsentä Anthony Kiedis ja Flea aloittivat uuden kitaristin ja rumpalin etsinnän. He valitsivat Slovakin korvaajaksi Parliament-Funkadelicissa soittaneen DeWayne McKnightin pian Jack Ironsin erottua yhtyeestä. McKnight oli soittanut yhtyeen kitaristina jo aiemmin Slovakin tuuraajana. Uudeksi rumpaliksi pestautui Dead Kennedys -yhtyeessä soittanut D. H. Peligro, Kiedisin ja Flean ystävä jo useamman vuoden takaa. Uuden kokoonpanon myötä Kiedis päätti hakeutua taas vieroitushoitoon. Kokoonpanon ainoaksi levytykseksi jäi kuitenkin Flean laulama kappale ”Blues For Meister”.
Kiedisin raitistuttua aloitettiin uusi kiertue. Pian kävi selväksi, että DeWayne McKnight ei istunut yhtyeeseen. Hänet erotettiin vain kolmen konsertin jälkeen. Peligro järjesti tapaamisen nuoren kitaristin John Fruscianten kanssa, jonka Kiedis oli tavannut konsertin jälkeen jo vuotta aiemmin. Fruscianten oli määrä koe-esiintyä myös Thelonious Monster -yhtyeelle, mutta Kiedis oli vakuuttunut Fruscianten kyvyistä ja halusi hänet kitaristiksi. Red Hot Chili Peppers-faniksi tunnustautunut Frusciante esiintyi ensimmäisen kerran yhtyeen kitaristina syyskuussa 1988. Loppuvuoden ajan yhtye kiersi pääasiassa Yhdysvalloissa Turd Town Tour -kiertueella ja kirjoitti uusia kappaleita seuraavaa albumiaan varten. Marraskuussa Kiedis ja Flea päättivät erottaa alkoholi- ja huumeongelmien kanssa painineen D. H. Peligron, jonka korvasi joulukuussa 1988 koesoittojen kautta paikan saanut Chad Smith.
Uusiutunut Red Hot Chili Peppers levytti siihen asti menestyneimmän albuminsa Mother’s Milk. Albumi julkaistiin vuoden 1989 toukokuussa, ja se nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listalla sijalle 52. Albumi ei noussut listoille Euroopassa, mutta Australiassa se ylsi albumilistan sijalle 33. Single ”Knock Me Down” nousi kuudennelle sijalle Modern Rock Tracks -listalla ja Stevie Wonder -cover ”Higher Ground” nousi samalla listalla sijalle 11. ”Higher Ground” nousi singlelistoille myös esimerkiksi Britanniassa, ja kappaleita soitettiin ensimmäistä kertaa myös radiossa. Mother’s Milk ylitti kultalevyrajan Yhdysvalloissa vuoden 1990 maaliskuussa. Red Hot Chili Peppersistä oli tulossa yksi Yhdysvaltain suosituimmista nousevista rockyhtyeistä.
Historia > By the Way ja Kansainvälisen menestyksen jatkuminen (2002–2005)

Californication Tour -kiertueen päätyttyä vuonna 2001 yhtye alkoi välittömästi työstää seuraavaa albumiaan By the Way. Californicationin tavoin valtaosa albumin kappalemateriaalista sai alkunsa yhtyeen kokoontuessa soittamaan jonkun jäsenen kotiin tai äänitysstudiolle. Frusciante ja Kiedis työstivät uusia kappaleita jopa useita päiviä peräkkäin keskustellen laulu- ja kitaramelodioista sekä sanoituksista. Kiedis on sanonut By the Wayn työstämisen eronneen Californicationin tekemisestä merkittävästi. Frusciante oli saanut elämänsä takaisin raiteilleen ja oli täynnä itseluottamusta uuden albumin tekemisen alkaessa.
Ennen levyttämisen aloittamista Red Hot Chili Peppers päätti, että Rick Rubin tuottaisi myös By the Wayn. Aiempien albumien levyttämisen ja kappalemateriaalin säveltämisen aikana Rubin oli antanut yhtyeelle suuresti taiteellisia vapauksia, ja yhtye uskoi tämän edesauttavan tavoitetta levyttää ainutlaatuinen albumi. Alun perin By the Way vaikutti olevan musiikillisesti hyvin erilainen kuin albumista loppujen lopuksi tuli. Yhtye oli säveltänyt ja työstänyt hardcore punk -vaikutteisia nopeatempoisia kappaleita. Rubin ei kuitenkaan ollut tyytyväinen syntyneeseen materiaaliin ja hylkäsi sen.
Flealle albumin tekeminen oli raskas ja haastava prosessi, sillä hän koki olonsa ulkopuoliseksi ajauduttuaan Fruscianten kanssa valtataisteluun kappaleiden musiikillisesta tyylistä. Flea halusi albumille funk-vaikutteita, mutta Fruscianten mielestä yhtye oli kuluttanut funk-puolensa loppuun aiemmilla albumeillaan. By the Wayn levyttämisen jälkeen Flea harkitsi eroavansa yhtyeestä, mutta onnistui lopulta sopimaan musiikilliset erimielisyytensä Fruscianten kanssa. Yhtye jatkoi samalla kokoonpanolla.
Vuoden 2002 heinäkuussa julkaistu By the Way oli musiikillisesti aiempia albumeita rauhallisempi, nykyaikaisempi ja äänimaailmaltaan monipuolisempi. Melodiset balladit olivat irtiotto aiempien albumien rap-vaikutteisesta funkrockista, ja John Frusciante lisäsi albumin kappaleisiin kosketinsoitinosuuksia ja jousisoittimia. Albumin singleinä julkaistut ”By the Way”, ”The Zephyr Song”, ”Universally Speaking” ja ”Can’t Stop” muodostuivat hiteiksi ja Californicationin aloittama menestys jatkui. Albumin julkaisua seuranneella By the Way World Tour -kiertueella  taltioitiin vuonna 2003 julkaistu konserttivideo Live at Slane Castle ja Red Hot Chili Peppersin ensimmäinen livealbumi Live in Hyde Park, joka julkaistiin vuoden 2004 elokuussa.
Vuoden 2003 marraskuussa Red Hot Chili Peppers julkaisi kokoelma-albumin Greatest Hits, joka sisälsi yhtyeen tutuimmat kappaleet vuosilta 1989–2002, sekä kaksi uutta kappaletta: ”Fortune Faded” ja ”Save the Population”. Kappaleet oli valittu mukaan viidentoista uuden kappaleen joukosta. Chad Smith sanoi yhtyeen suunnittelevan seuraavan albumin julkaisemista uusien kappaleiden pohjalta By the Way World Tour -kiertueen jälkeen. Frusciante ei kuitenkaan suostunut ajatukseen, sillä hänen musiikilliset vaikutteensa ja tyylinsä olivat monipuolistuneet ja hän halusi mieluummin tehdä tyyliltään uudenlaisen albumin.
Historia > Stadium Arcadium, vetäytyminen tauolle ja John Fruscianten toinen ero yhtyeestä (2006–2009)

Vuonna 2006 yhtye julkaisi Grammy-palkitun yhdeksännen studioalbuminsa Stadium Arcadium, jolla oli 28 kappaletta. Stadium Arcadiumin oli tuottanut jälleen Rick Rubin ja siitä tuli Red Hot Chili Peppersin uran ensimmäinen suoraan Yhdysvaltojen listaykköseksi noussut albumi. Stadium Arcadium nousi albumilistojen kärkeen myös 26 muussa maassa ja myi yli seitsemän miljoonaa kappaletta. Albumin ensimmäinen single ”Dani California” muodostui yhtyeen uran nopeimmin myydyksi singleksi ja debytoi listaykkösenä Yhdysvalloissa Hot Modern Rock Tracks -listalla. Billboard Hot 100 -listalla singlen sijoitus oli kuudes, ja Britannian singlelistalla se ylsi parhaimmillaan toiseksi. Myös albumin kaksi seuraavaa singleä ”Tell Me Baby” ja ”Snow ((Hey Oh))” nousivat listaykkösiksi.
Stadium Arcadiumia seuranneen kiertueen päätyttyä Red Hot Chili Peppers ilmoitti jäävänsä tauolle ainakin vuodeksi. Anthony Kiedis kertoi, että yhtye oli kuluttanut voimansa loppuun työskenneltyään yhtäjaksoisesti John Fruscianten paluun ja Californication -albumin julkaisemisesta lähtien. Vuonna 2008 yhtye kuitenkin levytti vielä oman versionsa kappaleesta ”Let the Good Times Roll” yhdessä Kim Manningin ja George Clintonin kanssa Clintonin albumille George Clinton and His Gangsters of Love. ”Let the Good Times Roll” jäi kuitenkin toistaiseksi viimeiseksi kappaleeksi, jonka yhtye levytti John Fruscianten kanssa.
Red Hot Chili Peppersin viettäessä taukoa yhtyeen jäsenet keskittyivät omiin projekteihinsa. Flea opiskeli musiikinteoriaa Etelä-Kalifornian yliopistossa ja kertoi suunnitelmastaan julkaista suurimmaksi osaksi instrumentaalimusiikkia sisältävä sooloalbumi. Hän myös liittyi Radioheadin laulaja Thom Yorken perustamaan superyhtyeeseen Atoms for Peace. John Frusciante julkaisi sooloalbumin nimeltä The Empyrean. Chad Smith työskenteli Sammy Hagarin, Joe Satrianin ja Michael Anthonyn kanssa superyhtyeessä Chickenfoot sekä omassa sooloprojektissaan Chad Smith’s Bombastic Meatbats. Vastikään isäksi tullut Anthony Kiedis keskittyi viettämään aikaa perheensä kanssa.
John Frusciante ilmoitti tauon aikana jättävänsä yhtyeen. Hänen mukaansa päätös oli syntynyt jo vuosi sitten, eikä siihen liittynyt mitään dramaattista. Frusciante kertoi kiertue-elämän vieneen musiikista luovuuden, eikä halunnut enää soittaa yhtyeessä vaan keskittyä musiikin tekemiseen itsenäisesti.
Historia > Paluu, uusi kitaristi ja I'm With You (2010–2012)

Red Hot Chili Peppers palasi julkisuuteen 29. tammikuuta 2010 Neil Youngille omistetussa konsertissa, jossa yhtye esitti Youngin kappaleen "A Man Needs A Maid". Kitaristina oli Fruscianten ja yhtyeen hyvä ystävä Josh Klinghoffer, joka oli aiemminkin soittanut Chili Peppers-kiertueilla. Spekulaatiot Klinghofferin liittymisestä yhtyeeseen alkoivat. Rumpali Chad Smith varmisti 8. helmikuuta 2010 tehdyssä haastattelussa, että Josh Klinghofferista tulee Fruscianten virallinen seuraaja.
Seuraava albumi I’m with You julkaistiin Yhdysvalloissa 30. elokuuta 2011 ja Euroopassa muutamaa päivä aiemmin. Albumin tuotti jälleen Rick Rubin. Albumi sisälsi 14 kappaletta, vaikka yhtyeellä olikin kasassa tarpeeksi materiaalia uuteen tuplalevyyn. Sitä ei kuitenkaan tehty, vaikka yhtyeen onkin vaikea olla julkaisematta jokaista levyttämäänsä kappaletta. Albumilta julkaistiin 18. heinäkuuta single nimeltä "The Adventures of Rain Dance Maggie", joka debytoi BBC-radiossa keskiviikkona 13. heinäkuuta kello 21.30 Suomen aikaa. Albumin kansikuva julkaistiin 5. heinäkuuta. Kansikuvan on suunnitellut taiteilija Damien Hirst. Kanteen on kuvattu valkoiselle taustalle kärpänen, joka on valko-vaaleanpunaisen pillerin päällä. I’m with You valittiin Grammy-ehdokkaaksi vuodelle 2012 parhaan rock-albumin sarjassa.
Seuranneella "Im With You"-kiertueella yhtyeen mukana on oli myös brasilialainen lyömäsoitinten soittaja Mauro Refosco, joka ei kuitenkaan ole yhtyeen varsinainen jäsen. Refosco soitti usein konsertin loppuvaiheessa jammailusession yhdessä Josh Klinghofferin ja Chad Smithin kanssa. Jossakin konserteissa myös Flea osallistui jameihin trumpetillaan.
Huhtikuussa 2012 Red Hot Chili Peppers valittiin Rock and Roll Hall of Famen jäseniksi kunniansosoituksena yhtyeen pitkästä ja menestyksekkäästä urasta. Josh Klinghofferista tuli 33-vuotiaana kaikkien aikojen nuorin kunniagalleriaan päässyt jäsen. Yhtye soitti valintatilaisuudessaan pitkän konsertin, joka koostui ketjusta hittejä. Nykyjäsenten mukana konsertissa soittivat entiset rumpalit D. H. Peligro ja Jack Irons. Myös entinen kitaristi John Frusciante oli kutsuttu paikalle, mutta hän kieltäytyi kutsusta todeten, ettei ole enää yhtyeen jäsen.
Uusimman albumin I'm With You sessioissa äänitetyistä kappaleista vain puolet oli julkaistu. Koska Red Hot Chili Peppers julkaisee mielellään kaikki levyttämänsä kappaleet, yhtye alkoi vuoden 2012 syksyllä julkaista albumilta pois jääneitä kappaleita. Monet single-julkaisujen B-puolina julkaistuista kappaleista olivat jopa enemmän kuulijoiden mieleen kuin osa itse albumin kappaleista. Julkaistut kappaleet olivat perinteistä rock-musiikkia, kun osa I'm With Youn kappaleista oli ollut tyylisuunnaltaan enemmänkin  poprockia, jossa oli vaikutteita elektronisesta musiikista. 29. marraskuuta julkaistiin kaikki I'm With Youn B-puolet sisältävä albumi I'm Beside You rajoitettuna seitsemän tuuman vinyyliversiona.
Historia > The Getaway (2013–2017)

Vuonna 2013 "I'm With You"-kiertueen päätyttyä yhtyeen oli määrä aloittaa uuden albumin sävellys- ja äänitystyö. Klinghoffer kommentoi medialle, että seuraava albumi sisältäisi perinteisempää Red Hot Chili Peppers-tyyliä kuin edellinen julkaisu. Rumpali Chad Smith kertoi, että yhtye kokoontuisi luultavasti syyskuussa nauhoittamaan uusia kappaleita.
Tammikuussa 2014 ilmoitettiin, että Red Hot Chili Peppers esiintyy Super Bowlin puoliajalla yhdessä Bruno Marsin kanssa. Esiintyjiksi valitaan maailman suosituimpia artisteja, joten valinta oli kunnianosoitus. Chili Peppers soitti vuoden 1991 hittikappaleensa Give It Away. Esiintyminen keräsi siihenastisen ennätyslukeman 115.3 miljoonaa katsojaa. Sitä kuitenkin arvosteltiin, sillä musiikki tuli taustanauhalta. Flea puolustautui sanomalla, että taustanauhan käyttö oli NFL-ammattilaissarjan asettama ehto esiintymiselle. Ehtoon päätettiin suostua, koska kyseessä oli mahdollisuus, jollaisia tulee vastaan vain kerran elämässä.
Elokuussa 2014 kitaristi Klinghoffer kertoi, että Chili Peppersillä oli valmiina noin 30 kappaletta, joiden pohjalta työstettiin uutta albumia. Yhtye ilmoitti pitkäaikaisen tuottajansa Rick Rubin vaihtumisesta Danger Mouseen. Uusi tuottaja toi mukanaan täysin uudenlaiset työtavat ja yhtye äänitti uudestaan jo työstettyjä demoja. Levynteon aikataulu koki pahan takaiskun kun Flean käsi murtui helmikuussa lasketteluonnettomuudessa. Loppukesästä kun Flea oli taas kunnossa yhtye palasi studioon. Ensimmäinen albumilta poimittu single "Dark Necessities" julkaistiin 2. toukokuuta 2016 ja itse albumi The Getaway kesäkuussa. Julkaisua seurannut "The Getaway World Tour"-kiertue kesti vuoden ja viisi kuukautta, joiden aikana yhtye soitti yhteensä 151 keikkaa eri puolilla maailmaa.
Red Hot Chili Peppers alkoi työstää vuonna 2018 uutta albumia, jonka julkaisuajankohdaksi suunniteltiin vuotta 2019. Työ kuitenkin viivästyi Kalifornian laajojen metsäpalojen vuoksi. Helmikuussa 2019 Chili Peppers esiintyi Grammy-palkintogaalassa yhdessä räppäri Post Malonen kanssa.
Historia > John Fruscianten paluu kitaristiksi ja kaksi studioalbumia vuoden sisään (2019–)

15. joulukuuta 2019 yhtye ilmoitti kitaristi Josh Klinghofferin lopettaneen yhtyeessä ja John Fruscianten palaavan takaisin kokoonpanoon. Haastattelussa Klinghoffer totesi, että "kyseessä on ilman muuta Johnin paikka. Olen onnellinen, että hän on takaisin yhtyeessä". Yhtyeen rumpali Chad Smith ilmoitti tammikuussa 2020 yhtyeen myös työstävän Fruscianten kanssa uutta albumia ja että albumia seuraisi maailmankiertue. Yhtye julkaisi uuden singlen Black Summer helmikuussa 2022 ja kahdestoista studioalbumi Unlimited Love ilmestyi 1. huhtikuuta 2022. Heinäkuussa 2022 yhtye tiedotti yllättäen kesken Denverin-keikan julkaisevansa jo toisen studioalbumin vuoden aikana. Kolmastoista studioalbumi Return of the Dream Canteen julkaistiin 14. lokakuuta 2022.