stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hajar al hubla

Hajar al hubla vuonna 2007.
Hajar al-hubla tai Hajar el-hibla (lähteestä riippuen) on suuri rakennusmateriaaliksi työstetty kivi eli monoliitti Baalbekissä Libanonissa. Paikallisen tarun mukaan se on nimetty raskaana olevan naisen mukaan.
Kiven ulkomitat ovat noin 20,31 – 20,76 × 4,14–5,29 × 4,21–4,32 metriä ja tiheys arviolta 2,6–2,8 g/cm³. Kiven arvioidaan painavan noin 1 000 tonnia. Se on painavin tunnettu yksittäinen rakennuskappale. Vertailun vuoksi Kheopsin pyramidin kivet painavat keskimäärin 2,5–15 tonnia.
Monoliitista oli tarkoitus tulla läheisen Baalbekin temppelialueella sijaitsevan roomalaisaikaisen Jupiterin temppelin laajennuksen perustusten osa. Se on vastaavanlainen kuin kolme temppelissä jo olevaa perustusten kiveä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ancient Baalbek Balbec or Bal Bekaa a deeper look at the stones AncientMystery.info. Arkistoitu 23.1.2020. Viitattu 29.1.2020. (englanniksi)
O'Kelly, Joseph: Hajar el Hibla, the stone of the Pregnant woman, the oldest surviving  ceremonial astronomical instrument in the world Hibla.com. Viitattu 29.1.2020. (englanniksi)
Paul Doyle: Lebanon, s. 213–.  Bradt Travel Guides, maaliskuu 2012.  ISBN 978-1-84162-370-2.  Teoksen verkkoversio (viitattu 29.1.2020). (englanniksi)
The Courage of Others

| The Courage of Others Midlake |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. helmikuuta 2010
 Tyylilaji: folk rock progressiivinen folk
 Kesto: 41.45
 Levy-yhtiö: Bella Union
Midlaken muut julkaisut
| The Trials of Van Occupanther 2006 | The Courage of Others 2010 | Antiphon 2013 |
The Courage of Others on yhdysvaltalaisen Midlake-yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 1. helmikuuta 2010.
Levyltä julkaistiin 12-tuuman singlenä aloitusraita "Acts of Man" joulukuussa 2009.[lähde? ]
Kappaleet

Acts of Man – 2.55
Winter Dies – 5.04
Small Mountain – 3.39
Core of Nature – 4.29
Fortune – 2.05
Rulers, Ruling All Things – 4.22
Children of the Grounds – 3.55
Bring Down – 3.37
The Horn – 4.07
The Courage of Others – 3.17
In the Ground – 4.15
Arvostelut

AllMusic:
Desibeli.net:
Soundi:
Rolling Stone:
Spin:
HD 142

HD 142 on tähti noin 84 valovuoden päässä Feeniksin tähdistössä. Sen näennäinen magnitudi (V) on 5,7. Vuonna 1894 tähdeltä löydettiin kumppani, joten kyseessä on kaksoistähtijärjestelmä.
Vuonna 2001 raportoitiin, että HD 142 -tähteä kiertää eksoplaneetta, jonka kiertoaika on juuri alle vuoden.
Tapionhapero

| Tapionhapero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Russulales
Heimo::  Haperot ja rouskut Russulaceae
Suku::  Haperot Russula
Laji::  olivobrunnea
Kaksiosainen nimi
 Russula olivobrunnea  Ruots. & Vauras 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tapionhapero (Russula olivobrunnea) on haperolaji. Lakki on leveydeltään 5–15 senttimetriä ja väriltään ruskea, punaruskea tai violetti. Lakin reuna on uurteinen ja pintakelmu on nyljettävissä osittain. Heltat ovat melko tiheät ja keltaiset. Myös itiöpöly on keltaista. Malto on valkoista. Jalka on 6–13 senttimetriä pitkä ja valkoinen. Sienen maku on mieto. Suomessa sitä tavataan harvinaisena kuusilehdoissa. Se on kuusen juurisieni ja sen kasvuaika on heinäkuusta lokakuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Tapionhapero (Russula olivobrunnea)
Hajarvuoristo

| Hajarvuoristo> arab.  جبال الحجر‎‎,  (Jabal) al-Ḥajar, ’Kivivuoret’ |
| --- | --- |

Maantiede
Sijainti:  Pohjois-Oman, Yhdistyneiden arabiemiraattien koillisosa
Korkein kohta
Nimi:  Jabal Akhdar -massiivi (’Vihreä vuori’)
Korkeus meren-pinnan tasosta:  Jabal Shams (Šams): 3 075 m
Hajarvuoristo ja ympäröivien Omanin pohjoisosan läheisimmät kuvernoraattien keskukset.
Hajarvuoristo tai Hajar-vuoret (arab.  جبال الحجر‎‎,  (Jabal) al-Ḥajar, ’Kivivuoret’) on Omanin pohjoisosassa ja Yhdistyneiden arabiemiraattien koillisosassa kulkeva, kaarimainen, noin 650 kilometriä pitkä Omaninlahden etelärannan suuntainen vuoristo.
Vuoristo ulottuu Hormuzinsalmen etelärannan vuorista (Ruʾūs al-Jibāl) Omanin Musandamin kuvernoraatissa Arabiemiraattien kautta Batinan rannikkotasangon eteläpuolelle (al-Gharbī al-Ḥajar, Läntinen Hajarvuoristo). Vuoriston korkein seutu, paljolti kalkkikivestä koostuva al-Jabal al-Akhḍar -massiivi (Vihreä vuori; huippu: Jabal Shams 3 075 m) sijoittuu Läntisen Hajarvuoriston itäpäähän ja siihen liittyy koilliseen suuntautuva osuus (Jabal Nakhl). Tämän itäpuolella vuoristo jatkuu edelleen (Al-Sharqī al-Ḥajar, Itäinen Hajarvuoristo) kohti Arabian niemimaan itäkärjen Haddinniemeä (Ras al-Hadd) Surin piirikunnassa Arabianmeren rannalla.  
Vuoriston keskikorkeus on noin 1 220 metriä.   Vuoriston pituus Hormuzinsalmesta Arabianmeren äärelle on noin 650 kilometriä.
Vuoristosta saa alkunsa monta jokiuomaa (wadi), jotka ovat vuosituhansien aikana kovertuneet vuoristoon. Niiden varsilla on pieniä maatalouteen nojautuvia kyliä. Seudun eläimistöön kuuluvat eteläarabianleopardi ja puolivuohiin kuuluva arabiantari (Hemitragus jayakari). Asukkaista suuri osa on ibadeja, jotka 1950-luvulla osallistuivat epäonnekkaaseen vuoristosotaan Omanin sulttaanin joukkoja vastaan.
Jabal Shams, osa al-Akhdarin massiivia (huippu osin sotilaskäytössä, mm. tutka-asema).
Pikkukylä vuoristolaaksossa (Wadi Bani Awf).
Täytetty arabiantari.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hajarvuoristo Wikimedia Commonsissa
Oman - The Western Hajar (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (roughguides.com)
Southwestern Asia: Northern part of Oman (englanniksi) (worldwildlife.org)
Jabal Al Akhdar, the "Green Mountain" (englanniksi) (oman-tours.com)
Oman’s 'Green Mountain' declared nature reserve (18.8.2011) (englanniksi) (gulfnews.com)
The Hajar Mountains of the United Arab Emirates and NW Oman (englanniksi) (summitpost.org)
Tarvepainatus

Tarvepainatustulostin
Tarvepainatus (engl. print on demand, lyhyesti POD) on painamistekniikka ja liiketoiminnan prosessi, jossa julkaisua painetaan vain sillä hetkellä tarvittava määrä, “täsmäpainos“. Varastoon ei paineta mitään, mutta painovalmis tiedosto tallennetaan sähköiseen varastoon odottamaan uusintapainosta. Digipainossa painaminen on nopeaa, minkä vuoksi se soveltuu parhaiten tarvepainatukseen. Esivalmisteluja ja työvaiheita tarvitaan vähemmän kuin perinteisessä painossa. Usein myös sidonta tehdään automaattisesti suoraan painovaiheen jälkeen.
Tyypillisiä käyttöaloja

Ensipainokset, joita painetaan pieni painos ja joiden painosriski on suuri
Jälkipainokset
Loppuunmyytyjen painosten uudet painokset
Hitaasti liikkuvat, jatkuvasti myytävät teokset
Säännöllisesti päivitettävät teokset
Edut kustantamoille

Kannattavuuden lisääntyminen, painoksen esirahoitus- ja varastointi- sekä käsittelykustannusten jäädessä pois
Teosvalikoiman monipuolisuuden varmistaminen ja sen myötä kustantamoprofiilin hiominen
Hylkykappaleiden ja pilkkahintaan myytävien teosten välttäminen
Tehokkuuden lisääntyminen Drop Shipment -periaatteen ansiosta (täysin sähköinen yhteys kustantamoiden toimituspalveluihin)
Investoinnit kirjailijoiden kanssa tehtyihin sopimuksiin ja teoksen oikeuksien varmistaminen
Kohderyhmälle suunnattu markkinointi sekä yksilölliset luku- ja koepainokset kirjailijoille, toimittajille jne.
Tutkijoille ja yrityksille

Korkeakoulujen opettajat, dosentit, opiskelijat ja vastavalmistuneet julkaisevat tarvepainatuksena tieteellisiä tekstejä, kuten esseitä, seminaaritöitä, pro gradu -tutkielmia, lisensiaatin tutkielmia tai väitöskirjoja. Esimerkiksi yliopistojen vaatimat pakolliset kappaleet voidaan painattaa näin pienenä painoksena. Lisäetuna on, että teosten sisältöä voidaan päivittää koska vain ja ilman suurta vaivannäköä.
Painaminen
| --- | --- |
Painotekniikat:   Kohopaino  Offsetpaino  Rotaatiopaino  Syväpaino  Flexopaino  Silkkipaino  Digipaino  Tarvepainatus
Tampereen yliopiston tietotekniikan yksikkö

Tampereen yliopiston tietotekniikan yksikkö on yksi Tampereen yliopiston informaatioteknologian ja viestinnän tiedekunnan neljästä tutkimusyksiköistä. Yksikkö aloitti toimintansa vuonna 2019, kun Tampereen yliopisto ja Tampereen teknillinen yliopisto yhdistyivät uudeksi yliopistoksi. Yksikössä on yli 45 professoria, 50 tutkijatohtoria ja yhteensä yli 350 tutkijaa. Yksikön tutkimus tuottaa vuosittain yli 550 konferenssi- ja lehtiartikkelia.
Opetus > Tutkinto-ohjelmat

Tietojenkäsittelytieteiden koulutus
Tietotekniikka, tieto- ja sähkötekniikan koulutus
Matematiikan ja tilastollisen data-analyysin koulutus
Opetus > Tohtoriohjelmat

Informaation ja järjestelmien tohtoriohjelma
Tieto- ja sähkötekniikan tohtoriohjelma
Ihmiset ja teknologiat tohtoriohjelma
Tutkimusteemat

Alla näkyvät tutkimusteemat on nimetty englanniksi ja kunkin teeman parissa työskentelee kahdesta viiteen professoria.
Human media interaction
Human technology interaction
Software process (ohjelmistotuotanto)
Software design (ohjelmistotekniikka)
Logic and algebra
Inverse problems and mathematical analysis
Statistical data analytics
Data and knowlege modeling
Machine learning
Computer vision and robotics
Audio signal processing
Image and video signal processing
Computer engineering
Network and information security
Aiheesta muualla

Yksikön omat sivut
Hajasara

| Hajasara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Erittäin uhanalainen
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Yksisirkkaiset Monocotyledoneae
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Alaheimo::  Cyperoideae
Tribus::  Cariceae
Suku::  Sarat Carex
Laji::  remota
Kaksiosainen nimi
 Carex remota  L. 
Katso myös
   Hajasara Wikispeciesissä   Hajasara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hajasara (Carex remota) on sarakasvien heimoon kuuluva monivuotinen tuulipölytteinen kasvi.
Hajasara muodostaa tiiviitä mättäitä. Sen särmikkäät, ohuet varret kasvavat 30–60 cm korkeiksi. Lehdet ovat lähes varsien pituisia, pari millimetriä leveitä ja velttoja. Kukat muodostavat tähkiä, joissa hedekukat ovat alhaalla, emikukat ylhäällä. Nuoret varret ovat pystyjä, vanhemmiten ne alkavat nuokkua. Tyvitupet ovat kellanruskeita ja alimman tähkän tukilehti on tähkää pidempi.
Hajasaraa kasvaa Keski-ja Etelä-Euroopassa. Yksittäisiä löytöjä on myös Ahvenanmaalla ja Ruotsin keski- ja eteläosissa.  Suomessa hajasaraa kasvaa Ahvenanmaan länsiosissa kosteissa lehdoissa, lehtokorvissa ja puronvarsilla. Manner-Suomen ainoa esiintymä Lohjalla hävisi 1980-luvun lopulla.
Hajasara oli aiemmin rauhoitettu vain Ahvenanmaalla, nykyisin koko Suomessa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Hajasara (Carex remota)
Kasviatlas 2020: Hajasaran (Carex remota) levinneisyys Suomessa.
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Hajasara (Carex remota)
ITIS: Carex remota (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Carex remota (englanniksi)
Giovanni Arpino

| Giovanni Arpino> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1927 Pula, Italia
Kuollut: 1987 (59–60 vuotta) Torino, Italia
Kansalaisuus:  Italia
Ammatti:  toimittaja, kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: italia
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Giovanni Arpino (1927 Pola, Italia, nyk. Kroatiassa – 1987 Torino, Italia) oli italialainen toimittaja ja kirjailija.
Arpino oli prosaisti, joka kirjoissaan tutki yksilön ja yhteiskunnan välisiä psykologisia ristiriitoja. Hänen tuotantonsa tyyli vaihtelee elegisestä ironiseen ja groteskiin. Teosten tapahtumapaikkoja olivat Piemonte ja Etelä-Italia. Romaaneista Azzurro tenebra (1977) sijoittuu jalkapallon maailmaan.
Arpinon tuotannosta on julkaistu suomeksi novelli "Riikinkukko" (suom. Soma Rytkönen, teoksessa Italialaisia kertomuksia 1900-luvulta (2007); alkuteos "La Pavona" teoksessa La Babbuina e altre storie).
Palkinnot ja tunnustukset

Strega-palkinto 1964
Teokset

Sei stato felice, Giovanni, 1952
Gli anni del giudizio, 1958
La suora giovane, 1959
Un delitto d'onore, 1960
Le mille e una Italia, 1960
Una nuvola d'ira, 1962
L'ombra delle colline, 1964
Un'anima persa, 1966
La babbuina e altre storie, 1967, novelleja
I ventisette racconti, 1968, novelleja
Il buio e il miele, 1969
Randagio è l'eroe, 1972
La pietra, il ragazzo, il vento, 1972, da Racconti dello Sport, di Gianni Brera, Dino Buzzati, Achille Campanile, Luigi Silori; Arnoldo Mondadori Editore
Racconti di vent'anni, 1974
Correva l'anno felice, 1974
Domingo il favoloso, 1975
Il primo quarto di luna, 1976
Azzurro tenebra, 1977
Il fratello italiano, 1980
Un gran mare di gente, 1981
Bocce ferme, 1982
Il contadino Genè, 1982
La sposa segreta, 1983
Passo d'addio, 1986
La trappola amorosa, postuumi, 1988
HD 154857 b

| HD 154857 b> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjä(t):  McCarthy et al.
Löytöpäivä:  2004
Havaintomenetelmä(t):  Säteisnopeusmenetelmä
Tähden ominaisuudet
Tähden nimi:  HD 154857
Tähden etäisyys Auringosta:  223 vv 
Tähden massa:  1,72 M☉ 
Tähden spektriluokka:  G5V 
Tähden metallisuus:  -0,22 
Tähden ikä:  5,6 Gyr 
Kiertoradan ominaisuudet
Isoakselin puolikas:  1,29  AU
Eksentrisyys:  0,46 (± 0,02) 
Kiertoaika:  1,12 v (409  vrk)
Fyysiset ominaisuudet
Massa:  2,24 (± 0,05) MJ (712 (± 16) ME)
HD 154857 b on eksoplaneetta, joka löydettiin vuonna 2004. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 154857 noin 223 valovuoden päässä Maasta, Alttarin tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään noin 1,3 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 1,12 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 2,2 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
The Moment of Silence

| The Moment of Silence |
| --- | --- |

Kehittäjä:  House of Tales
Julkaisija:  Digital Jesters
Jakelija:  Steam, GOG.com ja Humble Store
Suunnittelija:  Martin Ganteföhr
Julkaistu:  2004
Lajityyppi:  seikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI 7  USK 0 
Alusta:  Windows
Jakelumuoto:  DVD, digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
The Moment of Silence on House of Talesin kehittämä seikkailupeli, joka on julkaistu vuonna 2004 Windowsille.
Juoni

The Moment of Silence sijoittuu vuoteen 2044. Päähenkilö on newyorkilainen mainosalan työntekijä Peter Wright, joka on vastikään menettänyt perheensä lento-onnettomuudessa ja joka työskentelee hallituksen sananvapauskampanjan parissa. Hänen naapurinsa pidätetään eräänä iltana, minkä jälkeen tämä katoaa. Peter päättää alkaa selvittää naapurinsa kohtaloa. Tämä vie hänet seikkailuun, joka käsittelee valtaa, poliittista korruptiota, sensuuria ja terrorismia. Seikkailun tapahtumapaikkoina toimivat New Yorkin eri osat, Arecibon avaruusteleskooppi Puerto Ricossa, avaruusasema ja Alaska.
Pelissä ei ole mahdollista kuolla, mutta siinä on kaksi eri loppua. Jos pelaaja valitsee "huonomman" lopun, peli palauttaa sen jälkeen hänet valintapisteeseen, missä tämä voi valita uudelleen.
Vastaanotto

Peli on saanut Adventuregamersin arvostelussa neljä tähteä viidestä.
Peliä pidetään parempana kuin yhtiön edellistä peliä The Mystery of the Druids.
HD 167042 b

| HD 167042 b> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjä(t):  Johnson et al.
Löytöpäivä:  20. syyskuuta 2007
Havaintomenetelmä(t):  Säteisnopeusmenetelmä
Tähden ominaisuudet
Tähden nimi:  HD 167042
Tähden etäisyys Auringosta:  163 vv
Tähden massa:  1,64 M☉
Tähden spektriluokka:  K1III
Tähden metallisuus:  0,05
Tähden ikä:  2,2 Gyr
Kiertoradan ominaisuudet
Isoakselin puolikas:  1,3 AU
Eksentrisyys:  0,03
Kiertoaika:  1,14 v (416,1 vrk)
Fyysiset ominaisuudet
Massa:  1,6 MJ (508,5 ME)
HD 167042 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 20. syyskuuta 2007. Se kiertää oranssia jättiläistähteä HD 167042 noin 163 valovuoden päässä Maasta, Lohikäärmeen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 1,3 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 1,14 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 1,6 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
Gulagien uhrien muistopäivä

Gulagien uhrien muistopäivä (myös Neuvostoliittoon pakkotoimin siirrettyjen unkarilaisten poliittisten vankien ja pakkotyöhön tuomittujen muistopäivä ja Neuvostoliittoon vanki- ja työleireille tuomittujen muistopäivä) on Unkarissa vuosittain 25. marraskuuta vietettävä muistopäivä, jota on vietetty vuodesta 2012 alkaen.
25. marraskuuta 1953 kaikkiaan 1 500 unkarilaista poliittista vankia pääsi palaamaan Neuvostoliitosta kotimaahansa, ja 21. toukokuuta 2012  Unkarin valtiopäivät nimesi tuon paluupäivän gulagien uhrien muistopäiväksi. Unkarilaisia joutui leireille 600 000 – 900 000 henkeä, ja heitä menehtyi arviolta 200 000 – 400 000 henkeä.
Unkarilaiset gulageissa

Jo ennen vuotta 1944 leireille joutui muutama sata unkarilaista, jotka olivat lähes kaikki olivat poikkeuksetta Neuvostoliittoon emigroituneita kommunisteja. Suuria määriä unkarilaisia alettiin siirtää Neuvostoliitton leireille vuoden 1944 syksystä lähtien sotavankeina tai internoituina. Heidät siirrettiin useita vuosia kestäneeseen pakkotyöhön. Unkarilaisia siirrettiin myös toisen maailmansodan jälkeen asteittain laajenevassa Unkarin kommunistisessa diktatuurissa unkarilaisten viranomaisten myötävaikutuksella. Syytteet olivat tekaistuja, ja karkotukset kestivät jopa 5–25 vuotta. Keskimäärin pakkotyöjaksot kestivät 28 kuukautta, minkä jälkeen tuomitut saattoivat palata takaisin Unkariin, mikäli kestivät koettelemukset epäinhimillisissä olosuhteissa.
Suurin osa sotavangeista palautettiin vuoden 1949 jälkeen. Vuonna 1949 palanneista monet tuhannet eivät kuitenkaan palanneet enää Unkariin, sillä heidän kotiseutunsa oli siirtynyt osaksi naapurimaita.
Kuitenkin aikanaan näytösoikeudenkäynneissä tekaistujen syytosten perusteella pitkän tuomion saaneiden poliittisten vankien asema vaikeutui leireillä erityisesti vuoden 1949 jälkeen. He joutuivat tuolloin poliittisten vankien erityisleireille. Näihin leireihin sijoitetuista 85 000:sta unkarilaisesta tuomitusta vain 5 000–6 000 eli vapautumiseensa saakka palaten vuonna 1953 kotimaahansa. Heitä käsiteltiin myös Unkarissa rehabilitointiin asti poliittisina vastustajina.
Unkarilaiset gulageissa > Uhrien määrä

Eräiden arvioiden mukaan työleireille joutui 800 000 unkarilaista, näistä joka toinen menehtyi epäinhimillisissä olosuhteissa. Unkarilaisten tekemissä arvioissa sotavankeina ja siviileinä eli poliittisina vankeina leireille joutuneiden määrä vaihtee 600 000:n ja 900 000:n hengen välillä. Neuvostoliiton viranomaiset ilmoittivat unkarilaisten vankien määräksi vuonna 1949 kaikkiaan 535 000 henkeä, mutta tuossa luvussa mukana eivät ole kokoamis- ja siirtoleireillä tai kuljetusten aikana kuolleet. Näistä 535 000 hengestä kolmannes oli siviilejä. Luvussa eivät ole myöskään Donin mutkassa vuoden 1943 tammikuussa sotavangeiksi joutuneet ja myöhemmin kuolleet useat kymmenettuhannet unkarilaiset. Teloitettujen, nälkään ja tauteihin kuolleiden unkarilaisten määräksi on eräissä arvioissa esitetty 200 000 henkeä.
Uhrien muistaminen

Vuonna 2014 gulagien uhrien muistopäivänä vihittiin Szerencsissä muistomerkki. Budapestissa V:nnen kaupunginosan Honvéd-aukiolla on vuonna 1993 paljastettu gulagien uhrien muistokivi. Vuonna 2015 Unkarin hallitus julisti kuluvan vuoden Neuvostoliittoon pakkotoimin siirrettyjen poliittisten vankien ja pakkotyöhön joutuneiden tai pakkotyöhön tuomittujen muistovuodeksi. Tuolloin käynnistyi yhteiskunnallinen keskustelu siitä, että olisi pystytettävä muistomerkki myös gulagien usealle sadalletuhannelle unkarilaisuhrille. Unkarissa toimi noin 60 kokoamisleiriä ja maansisäistä karkotusta varten oli oma gulag-järjestelmänsä. Kuitenkin vain muutaman leirien alueilla on muistomerkki tai muistokivi.
Unkarissa nuorisolla on suhteellisen hyvä käsitys pakkotyöleireistä muun muassa elokuvien, dokumenttiteosten ja oppikirjojen ansiosta, mutta tiedot pakkotyöhön tuomittujen määristä ja tuomiolauseissa käytetyistä perusteluista sekä sotavangin ja poliittisen vangin käsitteistä ovat hataria, vaikka lähes jokaisen unkarilaisperheen historiasta löytyy tällaisia tapauksia. Oppikirjoissa on myös virheellistä ja puutteellisia tietoja.
Unkarilaisten kohtalonhetkiin liittyvää historiaa vaaliva kansallinen komitea Nemzeti Emlékezet Bizottsága on järjestänyt muun muassa Terror háza -museossa luentoja yläkoulun ja lukion oppilaille.
HD 164922 b

| HD 164922 b> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjä(t):  Butler et al.
Löytöpäivä:  15. heinäkuuta 2006
Havaintomenetelmä(t):  Säteisnopeusmenetelmä
Tähden ominaisuudet
Tähden nimi:  HD 164922
Tähden etäisyys Auringosta:  70,55 vv
Tähden massa:  0,94 M☉
Tähden spektriluokka:  K0V
Tähden metallisuus:  0,17
Tähden ikä:  13,4 Gyr
Kiertoradan ominaisuudet
Isoakselin puolikas:  2,11 AU
Eksentrisyys:  0,05
Kiertoaika:  1 155 vrk
Fyysiset ominaisuudet
Massa:  0,36 MJ (114 ME)
HD 164922 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 15. heinäkuuta 2006. Planeetan olemassaolo varmistettiin ensimmäisen kerran Catalog of Nearby Exoplanets -julkaisussa 21. heinäkuuta 2006. Se kiertää oranssia K-tyypin kääpiötähteä HD 164922 noin 70,55 valovuoden päässä Maasta, Herkuleen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 2,11 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 1 155 päivää. Planeetan massa vastaa noin 0,36 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.