stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Delirium (Ellie Gouldingin albumi)
Singlet

Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale ”On My Mind”. Single julkaistiin 17. syyskuuta 2015. Kappale sai sekä kriitikoilta että kuuntelijoilta positiivista palautetta ja nousi listoille muun muassa Yhdysvalloissa, Saksassa, Britanniassa, Espanjassa, Suomessa, Kolumbiassa ja Meksikossa. Billboard Hot 100 -listalla kappale saavutti parhaimmillaan 13. sijan.
Toisena singlenä julkaistiin ”Army” 9. tammikuuta 2016 ja kolmantena singlenä ”Something in the Way You Move” 19. tammikuuta 2016.
Kappaletta ”Love Me Like You Do” ei julkaistu varsinaisena singlenä, mutta se nousi megahitiksi ympäri maailmaa ollessaan Fifty Shades of Grey -elokuvan teemakappale. Kappaletta on kuunneltu toukokuuhun 2016 mennessä Spotifyssa lähes 470 miljoonaa kertaa.
Hitiksi nousi myös jo vuonna 2014 Calvin Harrisin Motion-albumilla julkaistu kappale ”Outside”, jossa Goulding laulaa. Kappale on myös julkaistu Deliriumin Deluxe Editionilla.
Kappaleet

Intro (Delirium) – 1.54 (säv. Ellie Goulding/Joe Kearns/Chris Ketley)
Aftertaste – 3.46 (säv. Goulding/Greg Kurstin)
Something In The Way You Move – 3.47 (säv. Goulding/Kurstin)
Keep On Dancin’ – 3.46 (säv. Goulding/Ryan Tedder/Nicole Morier/Noel Zancanella)
On My Mind – 3.33 (säv. Goulding/Max Martin/Savan Kotecha/Ilya Salmanzadeh)
Around U – 3.17 (säv. Goulding/Fred Gibson/Tristan Landymore/Joe Janiak)
Codes – 3.16 (säv. Goulding/Martin/Kotecha/Salmanzadeh)
Holding On for Life – 4.15 (säv. Goulding/Kurstin/MoZella)
Love Me Like You Do – 4.12 (säv. Martin/Kotecha/Salmanzadeh/Ali Payami/Tove Lo)
Don’t Need Nobody – 3.33 (säv. Goulding/Kotecha/Peter Svensson/Ludvig Söderberg/Jakob Jerlström/Martin)
Don’t Panic – 3.16 (säv. Goulding/Kurstin/MoZella)
We Can’t Move to This – 3.16 (säv. Goulding/Fred Gibson/Alex Gibson/Kurstin/MoZella)
Army – 3.57 (säv. Goulding/Martin/Kotecha/Payami)
Lost and Found – 3.36 (säv. Goulding/Carl Falk/Martin/Laleh Pourkarim/Joakim Berg)
Devotion – 3.46 (säv. Goulding/Klas Åhlund/Payami/Stephen Wrabel)
Scream It Out – 3.09 (säv. Goulding/Jim Eliot)
Kappaleet > Deluxe Edition

The Greatest – 3.31 (säv. Goulding/Joel Little)
I Do What I Love – 2.51 (säv. Goulding/Pourkarim)
Paradise – 3.44 (säv. Goulding/Little)
Winner – 3.20 (säv. Goulding/Pourkarim)
Heal – 4.52 (säv. Goulding/Guy Lawrence/James Napier)
Outside – 3.47 (säv. Goulding/Calvin Harris)
Arvostelut

Allmusic:
Entertainment Weekly: B–
Pitchfork Media: 7.2/10
Rolling Stone:
Sýroksen hiippakunta

Sýroksen hiippakunta voi viitata seuraaviin:
Sýroksen, Tínoksen, Ándroksen, Kéan, Míloksen ja Mýkonoksen hiippakunta, ortodoksinen hiippakunta
Sýroksen roomalaiskatolinen hiippakunta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sýroksen hiippakunta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
E Nomine

E Nomine on saksalainen yhtye, jonka perustivat Kristian Weller ja Friedrich Graner. Yhtyeen musiikissa yhdistyvät tekno, kuorolaulu, uskonnolliset tai myyttiset teemat ja saksankieliset sanoitukset, joita E Nominen kappaleilla lausuvat eri saksalaiset ääninäyttelijät, mm. Christian Brückner, Rolf Schult. Yhtyeen musiikkivideoilla esiintyy ja live-esiintymisissä sanoitukset lausuu Senad Fuerzkelper Giccic.
Diskografia > Albumit

Das Testament (1999)
Finsternis (2002)
Die Prophetzeiung (2003)
Das Beste aus... Gottes Beitrag und Teufels Werk (2004)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu)
Sýrna

| --- | --- |
Sijainti:  36°20′40″N, 26°40′34″E, Astypálaia Kálymnos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Korkein kohta:  322  m 
Pinta-ala:  7,868 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Sýrna (kreik. Σύρνα; transl. myös Sírna) on Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään. Saaren pinta-ala on 7,868 neliökilometriä ja se on asumaton (2011). Hallinnollisesti Sýrna kuuluu Astypálaian kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Sýrna sijaitsee Egeanmeren kaakkoisosassa suhteellisen kaukana muista saarista. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Astypálaia luoteispuolella, Kos ja Nísyros koillispuolella ja Tílos itäpuolella. Sýrnan kylä on nykyisin autiona. Lisäksi saarella on muutama pieni kirkko.
Eddie Shore

Eddie Shore vuonna 1939.
Edward William ”Eddie” Shore (25. marraskuuta 1902 Fort Qu'Appelle, Saskatchewan, Kanada – 16. maaliskuuta 1985) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka kuului NHL:n varhaisiin tähtiin. Hän pelasi uransa parhaat kaudet Boston Bruinsissa.
Shore aloitti uransa Regina Capitals -joukkueessa Western Canada Hockey Leaguessa (WCHL) vuonna 1924. Hyökkääjänä aloittanut Shore vaihtoi pelipaikkansa puolustajaksi pelatessaan Edmonton Eskimos -seurassa.
Shoren päättäväisyyttä kuvaa hyvin tarina, jonka mukaan Shore myöhästyi pikajunasta Montrealiin. Hän kuitenkin päätti pelata illan ottelun Montreal Maroonsia vastaan, joten hän hankki käyttöönsä auton. Lumimyrskyn puhkeamisesta huolimatta Shore ajoi koko yön sekä seuraavan päivän ja pääsi perille paria tuntia ennen peliä, vaikka oli ajanut neljä kertaa ojaan. Hän oli kylmettynyt eikä ollut nukkunut lainkaan. Hän pelasi kuitenkin koko ottelun yhtä jäähyä lukuun ottamatta ja teki ottelun ainoan maalin Bostonin voittaessa 1–0.
12. joulukuuta 1933 Bostonissa pelatussa ottelussa Bruinsin ja Toronto Maple Leafsin välillä Shore taklasi selästä Toronton tähtipelaaja Ace Baileyä sillä seurauksella että tämä kaatui jään pintaan menettäen tajuntansa. Bailey heräsi koomasta sairaalassa 10 päivää myöhemmin, ja taklaus päätti hänen uransa. Toronton kovanaama Red Horner puolestaan aloitti tappelun Shorea vastaan ja kaatoi Shoren jään pintaan. Shoren kasvoihin jouduttiin ompelemaan seitsemän tikkiä, mutta muutoin hän säästyi vakavammalta loukkaantumiselta. NHL langetti Shorelle 16 ottelun pelikiellon. Myöhemmin Shore pyysi tekoaan anteeksi Baileylta ja he paiskasivat kättä Toronton Maple Leaf Gardenissa pelatussa hyväntekeväisyysottelussa 14. helmikuuta 1934.
Shore (oikealla) kättelee Ace Baileytä vuonna 1934.
Kun WHL lakkautettiin vuonna 1927, Shore myytiin Boston Bruinsiin NHL:ssä. Tulokkaana hän teki 12 maalia ja antoi kuusi maalisyöttöä (yhteensä 18 tehopistettä) aikana, jolloin puolustajien tekemät maalit olivat harvinaisia. Bruinsissa Shore saavutti kaksi Stanley Cupia. Hänet tunnetaan myös lempinimestä The Edmonton Express (”Edmontonin pikajuna”). Eddie Shore on edelleen ainoa puolustaja, joka on voittanut NHL:n arvokkaimmalle pelaajalle annettavan Hart Trophyn neljästi.
Saavutuksia

NHL:n ykköstähdistössä kahdeksan kertaa tämän nimeämisen ensimmäisenä yhdeksänä vuonna
Hart Trophyn voittaja 1933, 1935, 1936 ja 1938 (NHL:n arvokkain pelaaja)
Hockey Hall of Fameen 1947
Boston Bruins jäädytti Shoren pelinumeron 2.
1998 sijalla 10 The Hockey News' -lehden 100 suurimman NHL-kiekkoilijan listalla
AHL-liigan parhaan puolustajan palkinto on nimetty hänen mukaansa
Earlimart

| Earlimart |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 35°52′57″N, 119°16′12″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kalifornia
Piirikunta:  Tulare
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,5 km²
Korkeus:  86 m
Väkiluku (2010):  8 537
 – Väestötiheys:  1 565 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-8 (kesäaika UTC-7)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Earlimart on kunnallishallinnoton alue ja väestönlaskennallinen asuinpaikka (CDP) Tularen piirikunnassa Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa.
Maantiede

Earlimart sijaitsee Tularen piirikunnan lounaisosassa San Joaquinin laaksossa Kalifornian keskiosassa noin 220 kilometriä Los Angelesista luoteeseen.  San Joaquinin laakso kattaa Central Valleyn eteläosan.
Historia

Ennen eurooppalaisten saapumista San Joaquinin laaksoon aluetta asuttivat yokut-intiaanit, jotka olivat jakautuneet lukuisiin heimoihin. Alueelta on löydetty jälkiä myös intiaaneja vanhemmasta asutuksesta, joka on ajoitettu noin kahdeksan tuhannen vuoden taakse ennen ajanlaskun alkua. 1800-luvulla eurooppalaiset siirtolaiset antoivat paikkakunnalle nimen Alila, joka vaihdettiin Earlimartiksi vuonna 1910. Alueen maaperä on hedelmällistä ja ilmasto suotuisa, joten maataloudesta tuli tärkeä elinkeino.
Aiheesta muualla

Earlimart, California, USA — Sunrise, Sunset, and Daylength
Mapquest.com: Earlimart
Svetlana Maraš

Svetlana Maraš (s. 1985) on serbialainen säveltäjä. Hän yhdistelee työssään kokeellista musiikkia, äänitaidetta ja uutta mediaa.
Maraš valmistui Aalto-yliopistosta, jossa työskenteli tutkimusassistenttina, ja sai koulutusta myös monissa muissa opinahjoissa eri maissa. Hän on saanut Belgradin radion Vitomir Bogić -palkinnon (2013), ja hänen teoksensa Dirty Thoughts sai Wrocławin Kansainvälisen säveltäjärostrumin suosituksen (2016). ORF:in Marašilta tilaama teos Jezik oli ehdolla Prix Italia -palkituksi teokseksi. Maraš on toiminut Belgradin radion elektronisen studion nimikkosäveltäjänä ja taiteellisena johtajana.
Sven Michel

Sven Michel huhtikuussa 2022.
Sven Michel (s. 15. heinäkuuta 1990 Freudenberg) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 177-senttimetrinen. Hän on edustanut Saksan Bundesliigassa Paderbornia, tammikuusta 2022 kesään 2023 saakka Union Berliniä ja heinäkuusta 2023 alkaen Augsburgia.
Michel pelasi ensimmäisen kerran 2. Bundesliigassa kevätkaudella 2014 siirryttyään Energie Cottbusiin, joka kuitenkin putosi 3. Ligaan keväällä 2014. Michel siirtyi kesällä 2016 Paderborniin, jossa hän pelasi 5,5 kautta. Vuonna 2018 Paderborn nousi 2. Bundesliigaan ja seuraavana vuonna Bundesliigaan. Michel pelasi kaudella 2019–2020 Bundesliigassa 29 ottelua ja teki niissä viisi maalia: kauden ensimmäisessä liigaottelussa elokuussa Bayer Leverkusenia, joulukuussa Werder Bremeniä, helmikuussa Bayern Müncheniä sekä kauden kahdessa viimeisessä ottelussa kesäkuussa Borussia Mönchengladbachia ja Eintracht Frankfurtia vastaan. Seuraavat kaudet Paderborn pelasi jälleen 2. Bundesliigassa, jossa Michel teki kaudella 2021–2022 tammikuun loppuun mennessä 19 ottelussa 14 maalia.
Michel siirtyi tammikuun 2022 lopulla Union Berliniin. Hän pelasi kauden jälkipuolella Bundesliigassa 13 ottelua ja teki niissä kolme maalia: huhtikuussa Hertha Berliniä, RB Leipzigia ja Greuther Fürthiä vastaan. Bundesliigakauden 2022–2023 kolmannessa ottelussaan Schalkea vastaan Michel teki kaksi maalia. Kauden kolmannen liigamaalinsa hän teki marraskuussa Freiburgia vastaan. Hän pelasi kauden aikana 21 bundesliigaottelua mutta oli vain kahdesti avauskokoonpanossa. Hän pelasi Eurooppa-liigassa kuusi ottelua mutta häneltä jäi kaksi alkulohko-ottelua väliin hänen saatuaan pelikiellon hänelle ensimmäisen ottelun lopussa määrätyn ulosajon seurauksena. Hän teki maalin alkulohkon viimeisessä ottelussa belgialaista Saint-Gilloisea ja ensimmäisessä neljännesvälieräottelussa samaa joukkuetta vastaan.
Svetlana Kitova

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Neuvostoliitto> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Budapest 1989 | 1 500 m |  |
|  Pronssia | Indianapolis 1987 | 1 500 m |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 1983 | 800 m |  |
|  Kultaa | Madrid 1986 | 1 500 m |  |
|  Hopeaa | Liévin 1987 | 1 500 m |  |
|  Pronssia | Haag 1989 | 1 500 m |  |
Svetlana Aleksandrovna Kitova (ven. Светлана Александровна Китова, 25. kesäkuuta 1960 – marraskuu 2015) oli Neuvostoliittoa edustanut keskipitkien matkojen juoksija.
Kitova menestyi eritoten sisäradoilla 1980-luvulla: hän saavutti sisäratojen MM-kilpailuista kaksi mitalia ja sisäratojen EM-kilpailuissa neljä mitalia, joista Euroopan mestaruudet 800 metrillä Budapestissä 1983 ja 1 500 metrillä Madridissa 1986. Hän edusti Neuvostoliittoa arvokisoissa myös ulkoradoilla.
Kitova kuoli 55-vuotiaana vakavaan sairauteen pitkän sairastamisen jälkeen. Hänen kuolemastaan uutisoitiin 20. marraskuuta 2015.
Eddie Shore Award

Eddie Shore Award annetaan vuosittain  AHL-jääkiekkoliigan parhaalle puolustajalle.  Saajasta päättävät AHL:ää seuraava media sekä sarjan pelaajat ja valmentajat. Palkinto kantaa Hockey Hall of Fameen valitun puolustaja Eddie Shoren nimeä.
Voittajat

1958–59 – Steve Kraftcheck, Rochester Americans
1959–60 – Larry Hillman, Providence Reds
1960–61 – Bob McCord, Springfield Indians
1961–62 – Kent Douglas, Springfield Indians
1962–63 – Marc Reaume, Hershey Bears
1963–64 – Ted Harris, Cleveland Barons
1964–65 – Al Arbour, Rochester Americans
1965–66 – Jim Morrison, Quebec Aces
1966–67 – Bob McCord, Pittsburgh Hornets
1967–68 – Bill Needham, Cleveland Barons
1968–69 – Bob Blackburn, Buffalo Bisons
1969–70 – Noel Price, Springfield Kings
1970–71 – Marshall Johnston, Cleveland Barons
1971–72 – Noel Price, Springfield Kings / Nova Scotia Voyageurs
1972–73 – Ray McKay, Cincinnati Swords
1973–74 – Gordie Smith, Springfield Kings
1974–75 – Joe Zanussi, Providence Reds
1975–76 – Noel Price, Nova Scotia Voyageurs
1976–77 – Brian Engblom, Nova Scotia Voyageurs
1977–78 – Terry Murray, Maine Mariners
1978–79 – Terry Murray, Maine Mariners
1979–80 – Rick Vasko, Adirondack Red Wings
1980–81 – Craig Levie, Nova Scotia Voyageurs
1981–82 – Dave Farrish, New Brunswick Hawks
1982–83 – Greg Tebbutt, Baltimore Skipjacks
1983–84 – Garry Lariviere, St. Catharines Saints
1984–85 – Richie Dunn, Binghamton Whalers
1985–86 – Jim Wiemer, New Haven Nighthawks
1986–87 – Brad Shaw, Binghamton Whalers
1987–88 – Dave Fenyves, Hershey Bears
1988–89 – Dave Fenyves, Hershey Bears
1989–90 – Eric Weinrich, Utica Devils
1990–91 – Norm Maciver, Cape Breton Oilers
1991–92 – Greg Hawgood, Cape Breton Oilers
1992–93 – Bobby Dollas, Adirondack Red Wings
1993–94 – Chris Snell, St. John's Maple Leafs
1994–95 – Jeff Serowik, Providence Bruins
1995–96 – Barry Richter, Binghamton Rangers
1996–97 – Darren Rumble, Philadelphia Phantoms
1997–98 – Jamie Heward, Philadelphia Phantoms
1998–99 – Ken Sutton, Albany River Rats
1999–00 – Brad Tiley, Springfield Falcons
2000–01 – John Slaney, Wilkes-Barre/Scranton Penguins / Philadelphia Phantoms
2001–02 – John Slaney, Philadelphia Phantoms
2002–03 – Curtis Murphy, Houston Aeros
2003–04 – Curtis Murphy, Milwaukee Admirals
2004–05 – Niklas Kronwall, Grand Rapids Griffins
2005–06 – Andy Delmore, Springfield Falcons
2006–07 – Sheldon Brookbank, Milwaukee Admirals
2007–08 – Andrew Hutchinson, Hartford Wolf Pack
2008–09 – Johnny Boychuk, Providence Bruins
2009–10 – Danny Groulx, Worcester Sharks
2010–11 – Marc-André Gragnani, Portland Pirates
2011–12 – Mark Barberio, Norfolk Admirals
2012–13 – Justin Schultz, Oklahoma City Barons
2013–14 - T. J. Brennan, Toronto Marlies
2014–15 - Chris Wideman, Binghamton Senators
2015–16 - T. J. Brennan, Toronto Marlies
Suomen Brysselin-suurlähetystö

| Suomen Brysselin-suurlähetystö |
| --- | --- |
Osoite:  Avenue de Cortenbergh 80, B-1000 Bryssel
Sijainti:  Bryssel, Belgia
Koordinaatit:  50.84426°N, 4.38791°E
Omistaja:  Suomen valtio
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomen Brysselin-suurlähetystö on Suomen ulkomainen edustusto Belgian pääkaupungissa Brysselissä. Edustustoa on syyskuusta 2022 lähtien johtanut suurlähettiläs Jouko Leinonen.
Belgia tunnusti Suomen itsenäisyyden kesäkuussa 1919 ja diplomaattiset suhteet solmittiin seuraavassa kuussa. Vuonna 1938 Suomi perusti suurlähetystön Brysseliin.
Aiheesta muualla

Suomi ulkomailla: Belgia (finlandabroad.fi)
Suomen edustustot ulkomailla (um.fi)
Edmund Muskie

| Edmund Muskie |
| --- | --- |

Yhdysvaltain 58. ulkoministeri
 8. toukokuuta 1980 – 20. tammikuuta 1981  
Presidentti:  Jimmy Carter
Edeltäjä:  Cyrus Vance
Seuraaja:  Alexander Haig
Mainen 64. kuvernööri
 5. tammikuuta 1955 – 2. tammikuuta 1959  
Edeltäjä:  Burton M. Cross
Seuraaja:  Robert N. Haskell
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1914  Rumford, Maine
Kuollut: 26. maaliskuuta 1996 (81 vuotta) Washington, DC
Ammatti:  asianajaja
Puoliso:  Jane Muskie
Tiedot
Puolue:  Demokraatit
Uskonto:  roomalaiskatolisuus
 Nimikirjoitus
Edmund Sixtus ”Ed” Muskie (28. maaliskuuta 1914 Rumford, Maine – 26. maaliskuuta 1996 Washington, DC) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko Mainesta. Uransa aikana hän toimi Mainen kuvernöörinä, ulkoministerinä ja oli ehdokkaana puolueensa presidenttiehdokkaaksi.
Muskie valittiin Mainen kuvernööriksi vuonna 1954 ja senaattoriksi 1958. Vuonna 1980 presidentti Jimmy Carter nimitti hänet ulkoministerikseen Cyrus Vancen erottua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edmund Muskie Wikimedia Commonsissa
Suomen Näyttämöopisto

Suomen Näyttämöopisto oli Helsingissä 1920–1941 toiminut, peruskoulutusta näyttelijän työhön antanut koulu. Se perustettiin jatkamaan 1906–1920 toimineen Suomen Kansallisteatterin oppilaskoulun työtä. Sota keskeytti Näyttämöopiston toiminnan 1939 ja oppilaitos lopetettiin 1941. Sen työtä jatkoi 1943 perustettu Suomen teatterikoulu.
Kaksivuotiseen koulutukseen otettiin uusia oppilaita vain joka toinen vuosi. Pääsyvaatimuksena oli vähintään 18 vuoden ikä ja vähimmäiskoulutuksena kansakoulun suorittaminen. Tärkeimmät oppiaineet olivat näyttämötoiminta, näyttämötaiteen historia, puhetekniikka, laulu, voimistelu, pantomiimi ja plastiikka eli kehon liikkeiden joustava hallinta. Opistoa johtivat Katri Rautio ja vuodesta 1924 Eero Kilpi. Oppilaiden lukumäärä oli noin 16.
Dangerous (Michael Jacksonin albumi)

| Dangerous Michael Jackson |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 25. kesäkuuta 1990 – 29. lokakuuta 1991
 Julkaistu: 26. marraskuuta 1991
 Tuottaja(t): Michael Jackson, Teddy Riley, Bill Bottrell
 Tyylilaji: R&B, hard rock, gospel, new jack swing
 Kesto: 76.58
 Levy-yhtiö: Epic Records
Muut kannet
 Special Editionin kansi.   Vuoden 1993 Collector’s Editionin kansi.
Michael Jacksonin muut studioalbumit
| Bad 1987 | Dangerous 1991 | HIStory: Past, Present and Future, Book I 1995 |
Singlet albumilta Dangerous
 ”Black or White” Julkaistu: 11. lokakuuta 1991  ”Remember the Time” Julkaistu: 3. maaliskuuta 1992  ”In the Closet” Julkaistu: 8. toukokuuta 1992  ”Jam” Julkaistu: 13. heinäkuuta 1992  ”Who Is It” Julkaistu: 31. elokuuta 1992  ”Heal the World” Julkaistu: 23. marraskuuta 1992  ”Give In to Me” Julkaistu: 15. helmikuuta 1993  ”Will You Be There” Julkaistu: 28. kesäkuuta 1993  ”Gone Too Soon” Julkaistu: 6. joulukuuta 1993
Dangerous on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 1991. Albumilta julkaistiin yhteensä yhdeksän singleä. Dangerousin nauhoittaminen aloitettiin Los Angelesin Ocean Way- ja Record One -studioilla kesäkuussa 1990 ja lopetettiin Larrabee North- sekä Ocean Way -studioilla lokakuussa 1991, mikä teki albumin levytyssessiosta Jacksonin uran siihen asti pisimmän.
Dangerousin kannen suunnitteli yhdysvaltalainen taidemaalari Mark Ryden. Albumin julkaisua odotettiin maltaamattomasti, ja Los Angelesin kansainvälisellä lentoasemalla varastettiin aseellisen ryöstön yhteydessä 30 000 levyä ennen julkaisupäivää.
Dangerousista julkaistiin remix-versio Dangerous Remix vuonna 1993. Albumista julkaistiin samana vuonna myös kahden CD-levyn keräilyversio Dangerous – Collector’s Edition, joka sisältää alkuperäisen albumijulkaisun kaikki kappaleet sekä remix-versioita Jacksonin kappaleistaselvennä.
Levymyynti ja menestys

Dangerousia on myyty maailmanlaajuisesti 32 miljoonaa kappaletta, mikä tekee siitä kaikkien aikojen myydyimmän new jack swing -tyylisen albumin. Dangerous kapusi listaykköseksi sekä Yhdysvalloissa että Isossa-Britanniassa. Albumi myi ensimmäisen viikkonsa aikana 326 500 kopiota Yhdysvalloissa ja pysyi listaykkösenä neljän viikon ajan. Dangerous jatkoi Yhdysvaltain kymmenen myydyimmän levyn joukossa 17 viikkoa ja Ison-Britannian kymmenen parhaan kärjessä 23 viikkoa. Albumi vietti Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla yhteensä 117 viikkoa. Yhdysvaltain ääniteteollisuusjärjestö RIAA myönsi Dangerousille seitsenkertaisen platinalevyn sen myytyä seitsemän miljoonaa kopiota Yhdysvalloissa. Dangerous myi Isossa-Britanniassa hieman yli kaksi miljoonaa kopiota, mikä tekee siitä yhden Britannian myydyimmistä albumeista 1990-luvulla.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Jam” | Jackson, Moore, Swedien, Riley | 5.39 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Why You Wanna Trip on Me” | Riley, Belle | 5.25 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”In the Closet” (mukana Mystery Girl)  | Jackson, Riley | 6.32 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”She Drives Me Wild” (mukana Wrecks-N-Effect)  | Jackson, Riley; rap-sanoitukset Aqil Davidson | 3.41 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Remember the Time” | Jackson, Riley, Belle | 4.00 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Can’t Let Her Get Away” | Jackson, Riley | 5.00 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ”Heal the World” | Jackson | 6.25 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | ”Black or White” (mukana L.T.B.)  | Jackson; rap-sanoitukset Bill Bottrell | 4.16 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | ”Who Is It” | Jackson | 6.34 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | ”Give In to Me” (mukana Slash)  | Jackson, Bottrell | 5.29 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | ”Will You Be There” (theme from Free Willy)  | Jackson | 7.39 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | ”Keep the Faith” | Jackson, Ballard, Garrett | 5.57 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | ”Gone Too Soon” | Grossman, Kohan | 3.24 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | ”Dangerous” | Jackson, Bottrell, Riley | 7.00 |  |  |  |  |  |  |
Kappaleet > Dangerous – Collector’s Edition (1993)

| CD 1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Jam” | Moore, Swedien, Jackson, Riley | 5.39 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Why You Wanna Trip on Me” | Riley, Belle | 5.24 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”In the Closet” | Jackson, Riley | 6.31 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”She Drives Me Wild” | Jackson, Riley; rap-sanoitukset Aquil Davidson | 3.41 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Remember the Time” | Riley, Jackson, Belle | 4.00 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Can’t Let Her Get Away” | Jackson, Riley | 4.58 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ”Heal the World” | Jackson | 6.24 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | ”Black or White” (kitara: Slash) | Jackson; rap-sanoitukset Bill Bottrell | 4.15 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | ”Who Is It” | Jackson | 6.34 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | ”Give In to Me” (kitara: Slash) | Jackson, Bottrell | 5.29 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | ”Will You Be There” | Jackson | 7.40 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | ”Keep the Faith” | Ballard, Garrett, Jackson | 5.57 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | ”Gone Too Soon” | Grossman, Kohan | 3.23 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | ”Dangerous” | Jackson, Bottrell, Riley | 6.57 |  |  |  |  |  |  |
| CD 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Who Is It” (IHS Mix) (remix: Moby) | 7.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Black or White” (The Clivillés & Cole House/Club Mix) (remix: Clivillés & Cole) | 7.36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Jam” (Teddy’s Jam) (remix: Teddy Riley) | 5.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”In the Closet” (The Mission) (remix: Frankie Knuckles) | 9.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Give In to Me” (Vocal Version) | 4.44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Remember the Time” (Silky Soul 12" Mix) (remix: Steve Hurley) | 7.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ”Rock with You” (Masters at Work Remix) (remix: Masters at Work) | 5.32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | ”Don’t Stop ’til You Get Enough” (Roger’s Remix) (remix: Roger Sanchez) | 6.21 |  |  |  |  |  |  |  |