stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hot Spot – kuumat paikat

| Hot Spot – kuumat paikat> The Hot Spot |
| --- | --- |
 VHS-julkaisun kansikuva.
Ohjaaja:  Dennis Hopper
Käsikirjoittaja:   Charles Williams  Nona Tyson 
Perustuu:  Charles Williamsin kirjaan Hell Hath No Fury
Tuottaja:  Paul Lewis
Säveltäjä:  Jack Nitzsche
Kuvaaja:  Ueli Steiger
Leikkaaja:  Wende Phifer Mate
Pääosat:   Don Johnson  Virginia Madsen  Jennifer Connelly  Charles Martin Smith 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Orion Pictures
Levittäjä:  Orion Pictures
Ensi-ilta:  8. syyskuuta 1990
Kesto:  130 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  10 miljoonaa dollaria
Tuotto:  1,3 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hot Spot – kuumat paikat (engl. The Hot Spot) on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen rikosdraamaelokuva, jonka on ohjannut Dennis Hopper. Elokuva perustuu Charles Williamsin kirjaan Hell Hath No Fury. Williams toimi myös elokuvan toisena käsikirjoittajana.
Hot Spot – kuumat paikat sai maailmanensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 8. syyskuuta 1990. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kirjoitti, että ohjaaja Hopper on kyennyt pitämään yksinkertaisen film noir -juonen jännittävänä viriilillä yleisotteella ja perinteisillä hahmoilla. Hän antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Don Johnson  | … |  Harry Madox   |
|  Virginia Madsen  | … |  Dolly Harshaw   |
|  Jennifer Connelly  | … |  Gloria Harper   |
|  Debra Cole  | … |  Irene Davey   |
|  Jerry Hardin  | … |  George Harshaw   |
|  William Sadler  | … |  Frank Sutton   |
|  Charles Martin Smith  | … |  Lon Gulick   |
|  Barry Corbin  | … |  sheriffi   |
|  Leon Rippy  | … |  apulaissheriffi Tate   |
|  Jack Nance  | … |  Julian Ward   |
|  Virgil Frye  | … |  apulaissheriffi Buck   |
Aiheesta muualla

Hot Spot – kuumat paikat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Höyryvihellin

Jokioisten museorautatien H K Porter -veturin höyryviheltimet
Höyryvihellin, puhekielessä höyrypilli,  visla  tai visseli, on höyrykattiloihin liittyvä merkinantolaite.
Eri tyypit

Höyryviheltimiä on olemassa monen kokoisia ja tyyppisiä; höyryvetureissa on yleensä kaksi eri kokoista, joista toisessa on korkea ja toisessa matala ääni. Niitä käytetään ohjailu- ja varoitusmerkkien antamiseen. Höyrylaivoissa voi olla yksi tai useampia viheltimiä, joiden ääni vaihtelee laivasta toiseen.
Tehtaanpillit

Myös höyryvoimaa käyttävissä teollisuuslaitoksissa on viheltimiä; ne ovat useimmiten korkeaäänisiä. Aina 1960-luvulle asti monissa tehtaissa annettiin työajan alku- ja loppumerkit höyryviheltimellä. Joillakin tehtailla höyryvihellin korvattiin 50-luvulla sähkösireenillä.
Rakenne

Höyryvihellin on yksinkertaisimmillaan vain tavallisen pillin rakenteella varustettu putki, jossa on jousikuormitettu sulkuventtiili. Vetureissa suuaukon ympärillä on tavallisesti kaksi eräänlaisen katkaistun pallon muodostavaa puolipyöreätä kupua, joiden koko ja muotoilu vaikuttavat viheltimen ääneen. Veturien viheltimiä käytetään normaalisti vetovaijerien avulla; suuremmissa vetureissa vaijereille on käyttökahvat; karkea vihellin on merkitty punaisella ja korkeaääninen mustalla. Laitosten pilleissä on yleensä kauko-ohjaus.
Huge L(P)

| Huge L(P) Huge L |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 7. syyskuuta 2012
 Formaatti: vinyyli
 Tuottaja(t): Huge L
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Monsp Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 29.
Huge L:n muut julkaisut
| Rapinkulta 2012 | Huge L(P) 2012 | Mustavalo 2013 |
Huge L(P) on rap-artisti Huge L:n 7. syyskuuta 2012 Monsp Recordsin kautta julkaistu albumi. Se julkaistiin vain vinyyliformaatissa rajoitettuna 300 kappaleen painoksena.
Albumin kolme ensimmäistä kappaletta ilmestyivät Huge L:n aikaisemmalla Yo yo -albumilla, ja niissä on pieniä muutoksia alkuperäiseen nähden. Kappale "Kristian Stalker (uudelleen kyttäys)" on myös samaiselta albumilta, mutta eri taustalla. Kappaleen "Joo joo" tausta on myös vaihdettu, ja alkuperäinen versio ilmestyi jo Rapinkulta -albumilla nimellä "Joo joo." Kappaleesta on myös julkaistu musiikkivideo. Kappaleet "Ross Kemp", "Radio Yo" ja "Finglish" ovat täysin uusia, joista viimeiselle on tehty musiikkivideo.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 29.
Kappaleet

Fressi – 5.07
Läski – 4.48
Mä ottaisin laskun... – 3.38
Kristian Stalker (uudelleen kyttäys) – 4.45
Joo joo – 4.20
Ross Kemp – 4.28
Radio Yo – 4.25
Finglish – 6.04
Hyökkääjä

Hyökkääjä yrittää tehdä maalia jalkapallossa
Hyökkääjä on joukkuepeleissä, kuten jääkiekossa ja jalkapallossa, pelaaja, jonka ensisijainen tehtävä on  yrittää tehdä maaleja.
Jalkapallossa käytetään tilanteesta riippuen erilaisia pelimuodostelmia, joissa varsinaisia hyökkääjiä on kymmenestä kenttäpelaajasta joko kaksi tai kolme. Jalkapallossa on hyökkääjien ja puolustajien lisäksi yleensä muutamia keskikenttäpelaajia.
Jääkiekossa ja salibandyssa viidestä kenttäpelaajasta on hyökkääjiä normaalisti kolme, joista yksi on keskushyökkääjä ja kaksi laitahyökkääjiä. Erityistilanteissa – ylivoima- ja alivoimatilanteessa sekä viimeisillä minuuteilla – saatetaan pelikuviota muuttaa.
Käsipallossa ei ole varsinaisia hyökkääjiä, vaan rakentajia, laitapelaajia ja viivapelaaja.
Houkonjärvi

| Houkonjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Laitila 
Koordinaatit:  60°54′19″N, 21°50′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Houkonjärvenoja 
Järvinumero:  32.003.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  25,0–27,5 m 
Rantaviiva:  1,3 km 
Pinta-ala:  8,285 ha  
 fiHoukonjärvi 
Houkonjärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Haarolla oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistöön.
Maantiede

Järven pinta-ala on 8,3 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järven rannat ovat umpeenkasvamisen vuoksi soistuneita. Järveen laskee pari pelto-ojaa ja metsäoja. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa 1,1 kilometriä pitkä Houkonjärvenoja. Järvellä on 1,3 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin avosuota. Rannat ovat rakentamattomia.
Historia

Järvi on piirretty näkyviin Kalmbergin kartastoon ja siinä se on pitempi kuin Pahkajärvi ja yhtä pitkä kuin Hepojärvi. Nykyinen järvi on Pahkajärvestä enää murto-osan pituinen, joten järven pintaa on laskettu.
Infinity Coast

Infinity Coast rakenteilla vuonna 2018.
Infinity Coast on Balneário Camboriússa Brasiliassa sijaitseva asuinkäyttöön tarkoitettu pilvenpiirtäjä. Rakennus on 235 metriä korkea, ja siinä on 66 kerrosta. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2013, ja se valmistui 2019. Rakennuksen päämateriaali on betoni. Infinity Coast on Brasilian neljänneksi korkein rakennus.
Illyria

Illyria (m.kreik. Ἰλλυρία; lat. Illyria, Illyricum) oli antiikin aikainen alue Länsi-Balkanilla. Alueella asuivat illyrialaiset heimot, joiden arvellaan puhuneen indoeurooppalaista kieltä.
300-luvulla eaa. Illyrian valtaa kasvatti kuningas Bardhyllus. Vuonna 359 eaa. Makedonian kuningas Perdikkas III kuoli taistelussa illyrialaisia vastaan. Vuonna 358 eaa. Makedonian Filippos II kukisti illyrialaiset. Aleksanteri Suuri löi illyrialaiset toistamiseen vuonna 335 eaa. Aleksanterin Persian sotaretkellä oli mukana illyrialaisia joukkoja. Aleksanterin kuoleman jälkeen Illyria riistäytyi Makedonian vallasta.
Illyrialaissodissa vuosina 229 eaa. ja 219 eaa. Rooman valtakunta kukisti illyrialaisen kuningaskunnan, joka harjoitti merirosvoutta roomalaisia kauppalaivoja kohtaan. Rooman keisari Tiberiuksen aikana roomalaiset valtasivat koko Illyrian ja tekivät siitä Rooman Illyricumin provinssin. Myöhemmin Illyricum jaettiin useammaksi provinssiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Illyria ja illyrialaiset Wikimedia Commonsissa
Illy (Ardennes)

| Illy |
| --- | --- |
 Kirkko ja kunnantalo
 vaakuna
 Illy
 Koordinaatit: 49°44′12″N, 4°57′44″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Ardennes
Arrondissementti:  Sedan
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  15,6 km²
Väkiluku (2019):  412 
 – Väestötiheys:  26 as./km²
Kunnan numero:  08232
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Illy on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin viisi kilometriä Sedanin kaupungista pohjoiseen.
Keskustan eteläpuolella on kukkula Calvaire d’Illy. Sieltä on näkymä kylään ja sitä ympäröivälle tasangolle. Vuonna 1870 Saksan–Ranskan sodan ratkaiseva Sedanin taistelu käytiin täällä. 1. syyskuuta ranskalaisten kenraali Margueritte kokosi ratsuväkidivisioonansa odottamaan saksalaisten jalkaväen hyökkäystä. Kenraali Margueritte sai surmansa taistelussa melkein välittömästi. Taistelu päättyi ranskalaisten häviöön ja antautumiseen.
Keskustan pohjoispuolella sijaitsevassa Ollyn kylässä on vuonna 1830 rakennettu linna Château d'Olly. Linna on yksityisomistuksessa.
Calvaire d’Illy
Château d'Olly
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Illy (Ardennes) Wikimedia Commonsissa
Houkanjärvi

| Houkanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Kangasala
Koordinaatit:  61°25′43″N, 23°54′19″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue‎ (35.21)
Laskuoja:  Houkanoja 
Järvinumero:  35.215.1.003 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,1 m 
Rantaviiva:  1,009 km 
Pinta-ala:  0,03594 km² 
 fiHoukanjärvi 
Houkanjärvi  on Pirkanmaalla Kangasalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Houkanjärvi on osa Vihiojan valuma-aluetta.
Maantietoa

Järvi on 450 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,6 hehtaaria. Siihen on kaivettu kolme suo-ojaa, joista länsipuolella olevat tuovat soiden kuivatusvesiä ja itäpäähän kaivettu toimii laskuojana. Laskuoja on osa Houkansuon ja Koivistonsuon suo-ojia, jotka jatkavat Houkanojana eteenpäin Kaukajärvelle ja siitä eteenpäin Vihiojana Viialan ja Koivistonkylän läpi Pyhäjärveen. Houkanjärvi sijaitsee erämaassa 600 metriä länteen Tampereen, Lempäälän ja Kangasalan yhteisestä rajapyykistä. Sen eteläpuolella kohoaa kallioinen Houkanvuori. Järven rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Järven luoteispäässä järven ohittaa korkeajännitelinja ja luoteeseen jatkava kävelypolku. Järvi on autio, mutta läheisen metsäutotien pohjoispuolella sijaitsee kolme vapaa-ajan asuntoa.
Historiaa

Järven laskuoja on kaivettu koneellisesti auki ja se näkyy vuoden 1953 peruskartassa. Suo-ojia täydennettiin ennen vuoden 1991 kartan painamista, mutta korkeajännitelinjaa taikka vapaa-ajan asuntoja ei tuolloin vielä ollut olemassa.
Hötorgshallen

Vanha kauppahalli vuonna 1953
Hötorgshallen
Hötorgshallen (suom. Heinätorin kauppahalli) on kauppahalli Tukholman Hötorgetilla. Nykyinen, David Helldénin suunnittelema halli rakennettiin vuonna 1958. Kauppahallissa on neljäkymmentä liikettä kahdessa kerroksessa ja niissä myydään ruokia ympäri maailman. Hallissa on myös suomalainen kauppa.
Invictus

Invictus voi tarkoittaa seuraavia:
”Invictus”, William Ernest Henleyn kirjoittama runo vuodelta 1875
Invictus, yhdysvaltalaisen Virgin Steele -yhtyeen albumi vuodelta 1998
Invictus – voittamaton (engl. Invictus), Clint Eastwoodin ohjaama elokuva vuodelta 2009.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Invictus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
James Madison

| James Madison |
| --- | --- |

Yhdysvaltain 4. presidentti
 1809–1817  
Varapresidentti:  George Clinton (1809–1812), Elbridge Gerry (1813–1814)
Edeltäjä:  Thomas Jefferson
Seuraaja:  James Monroe
Yhdysvaltain 5. ulkoministeri
 1801–1809  
Edeltäjä:  John Marshall
Seuraaja:  Robert Smith
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1751 Port Conway, Virginia
Kuollut: 28. kesäkuuta 1836 (85 vuotta) Montpelier, Virginia
Ammatti:  poliitikko
Puoliso:  Dolley Payne Todd Madison
Tiedot
Puolue:  demokraattis-republikaanipuolue
Uskonto:  episkopaali
 Nimikirjoitus
James Madison (16. maaliskuuta (J: 5. maaliskuuta) 1751 Port Conway, Virginia – 28. kesäkuuta 1836 Montpelier, Virginia) oli Yhdysvaltain neljäs presidentti ja yksi Yhdysvaltain perustajaisistä.
Madisonin suurimpia saavutuksia olivat Yhdysvaltain ensimmäisen oppositiopuolueen demokraattis-republikaanisen puolueen perustaminen yhdessä Thomas Jeffersonin kanssa sekä tämän auttaminen Louisianan ostamisessa vuonna 1803. Lisäksi Madison julisti presidenttikaudellaan tappiollisen ja erityisesti federalistien kritisoiman sodan Isoa-Britanniaa vastaan.
Elämä > Nuoruus

James Madison syntyi 16. maaliskuuta 1751 Port Conwayssä Virginiassa. Hän oli vanhempiensa James Madison Sr:n ja Nellie Conway Madisonin 12 lapsesta vanhin. James Madison vietti lapsuutensa perheen tupakkamaatilalla Montpelierissä Orangen piirikunnassa. Madison meni ensimmäiseen kouluunsa King and Queenin piirikuntaan vuonna 1762. 16-vuotiaana hän palasi Montpelieriin, jossa hän jatkoi opiskelua henkilökohtaisen ohjaajan avulla. Kaksi vuotta myöhemmin Madison lähti opiskelemaan College of New Jerseyhin (nyk. Princetonin yliopisto). Valmistuttuaan keväällä 1771 hän kiinnostui Amerikan siirtokuntien ja sen emämaan Ison-Britannian välisistä suhteista, jotka olivat tulehtuneet Britannian nostettua amerikkalaisten verotusta. Kun Virginia alkoi valmistautua Yhdysvaltain vapaussotaan Britanniaa vastaan, päätti Madison liittyä Orangen piirikunnan armeijaan. Koska Madison oli pienikokoinen ja sairasteli usein, hän luopui lopulta sotilasurasta ja siirtyi politiikkaan. Madison pääsi ensimmäiseen poliittiseen virkaansa joulukuussa 1774, kun hänet valittiin Orangen piirikunnan turvallisuuskomiteaan (engl. County Committe of Safety).
Elämä > Ura poliitikkona

Kun Virginia julkaisi oman perustuslakinsa, jonka mukaan se ei ollut enää Britannian hallituksen alainen, valittiin Madison Virginian hallitukseen. Poliitikkona Madison kannatti erityisesti uskonnonvapautta. Samoihin aikoihin Madison tapasi Thomas Jeffersonin, jonka kanssa hänellä oli hyvin läheinen ystävyyssuhde. Vuonna 1780 Madison valittiin Virginian edustajaksi siirtokuntien kongressiin Philadelphiaan. Vuonna 1783 hän palasi takaisin Virginiaan ja jatkoi uskonnonvapauden edistämistä.
Kun Yhdysvallat julistautui itsenäiseksi vuonna 1776, siirtyi suurin osa maan päätösvallasta lähes itsenäisinä toimineille osavaltioille. Madisonin mielestä maa tarvitsi kuitenkin vahvaa yhtenäistä hallitusta, ja hän luonnostelikin Yhdysvaltain perustuslakia varten suunnitelman, joka esiteltiin vuonna 1787 Philadelphiassa kokoontuneessa perustuslaillisessa konventissa ja tunnetaan "Virginian suunnitelmana" (engl. Virginia Plan). Se toimi osaltaan konventissa laaditun perustuslain perustana. Tästä Madison sai lisänimen Father of the Constitution (suom. Perustuslain isä).
Philadelphian konventin laatima perustuslaki vaati hyväksymistä varten yhdeksän osavaltion hyväksynnän kolmestatoista. Madison kuului federalisteihin, jotka halusivat Yhdysvalloille yhtenäisen hallituksen. Yhtenäistä hallitusta vastustivat kuitenkin useat federalismin vastustajina tunnetut henkilöt. Madison tuki federalisteja muun muassa kirjoittamalla useita nimettömiä esseitä yhtenäisen hallinnon puolesta. Perustuslaki saatiin kaikesta huolimatta hyväksyttyä kaikkien osavaltioiden enemmistöllä vuonna 1788. Seuraavana vuonna Madison valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen, jossa hän alkoi valmistelemaan perustuslain Bill of Rights -lisäyksiä, joissa muun muassa taattiin sananvapaus ja oikeus kantaa asetta. Lisäys hyväksyttiin osaksi perustuslakia vuonna 1791.
Yhdysvaltain itsenäistyttyä Madisonin ja Thomas Jeffersonin näkemykset maan suunnasta alkoivat erkaantua federalistien näkemyksistä. Erityisesti he vastustivat federalisti Alexander Hamiltonin hanketta kansallisesta pankista. Muun muassa tämän takia Jefferson ja Madison perustivat Yhdysvaltain ensimmäisenä oppositiopuolueena pidetyn Yhdysvaltain demokraattis-republikaanisen puolueen vuonna 1792.
Vuonna 1794 Madison meni naimisiin 26-vuotiaan lesken Dolley Payne Toddin (1768–1849) kanssa. Todd piti juhlista ja järjestikin useita päivälliskutsuja, joissa Madison tapasi muita tärkeitä henkilöitä.
Elämä > Nousu ulkoministeriksi

Kun Madisonin kanssa läheisesti ystävystynyt Thomas Jefferson nousi Yhdysvaltain kolmanneksi presidentiksi vuonna 1801, hän nimitti Madisonin maan ulkoministeriksi. Madisonin merkittävin saavutus ulkoministerinä oli Jeffersonin avustaminen Ranskan Louisiana -nimisen alueen ostamisessa Ranskalta vuonna 1803. Alue kattoi nykyisen Louisianan osavaltion lisäksi myös useita muita osavaltioita; sen koko oli noin 900 000 neliömailia. Yhdysvallat maksoi Ranskalle alueesta 15 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Vuonna 1807 Madison asetti yhdessä Jeffersonin kanssa Ison-Britannian ja Ranskan kauppasaartoon Embargo Act of 1807 -nimisellä lailla. Lain mukaan kaikilla ulkomaanvientiin tarkoitetuilla ja Euroopasta tulleilla laivoilla oli pääsykielto Yhdysvaltain satamiin. Kauppasaarrosta oli kuitenkin enemmän haittaa Yhdysvalloille itselleen kuin Ranskalle ja Britannialle, koska ne eivät tuolloin enää olleet riippuvaisia Yhdysvaltain kanssa käydystä kaupasta. Erityisesti yhdysvaltalaiset maanviljelijät ja New Englandin alue kärsivät saarrosta. Jefferson kumosi osan kauppasaarrosta Non-Intercourse Act -nimisellä lailla 1. marraskuuta 1809, kaksi päivää ennen kuin jätti virkansa. Saarto oli kuitenkin edelleen voimassa Ison-Britannian ja Ranskan kanssa.
Elämä > Presidenttinä

Madisonin presidenttikausien ministerit
Elämä > Presidenttinä > Ensimmäinen kausi

Vuonna 1808 Madison asettui ehdolle presidentinvaaleihin demokraattis-republikaanisen puolueen riveissä. Federalistien vastaehdokkaana toimi Charles Cotesworth Pinckney. Vaalien tärkeimmäksi kysymykseksi nousi Madisonin edellisenä vuonna asettama kauppasaarto; Vermontin osavaltiota lukuun ottamatta kaikki New Englandin alueen silloiset osavaltiot (New Hampshire, Massachusetts, Rhode Island ja Connecticut) äänestivät Pinckneytä. Tästä huolimatta Madison voitti vaalit ylivoimaisesti 64,7 %:n kannatuksella. Madisonin virkaanastujaiset pidettiin 4. maaliskuuta 1809.
Yhdysvaltain kongressissa Madisonin edustama demokraattis-republikaaninen puolue oli vuonna 1809 saavuttanut enemmistön sekä edustajainhuoneessa että senaatissa. Federalistit olivat vuonna 1791 saaneet ajettua läpi ehdotuksen kansallisen pankin perustamisesta 20 vuoden mittaisella toimiluvalla. Kun toimilupa meni umpeen alkuvuodesta 1811, päätti pankkia vastustanut demokraattis-republikaaninen puolue äänestyttää pankin jatkosta vielä ennen uusia vaaleja 24. tammikuuta 1811. Vaikka Madison itse kuului demokraattis-republikaaneihin, hän kannatti pankin toimiluvan jatkamista. Äänestys pankin lopettamisesta oli erittäin tasainen; edustajainhuoneessa ehdotus meni läpi äänin 65-64, kun taas senaatissa äänestys päättyi tasan 17-17. Tasatuloksen takia päätös pankin jatkamisesta siirtyi silloiselle demokraattis-republikaaniselle varapresidentille George Clintonille. Clinton äänesti puolueensa linjan mukaisesti pankin toimiluvan uusimista vastaan ja näin ollen pankki lopetettiin 3. maaliskuuta 1811.
Kostona kauppasaarrosta Iso-Britannia alkoi Madisonin presidenttikaudella tukea intiaaneja taisteluissa uudisasukkaita vastaan ja  pakkovärvätä yhdysvaltalaisten kauppalaivojen miehistöä Royal Navyn palvelukseen. Yhdysvaltain kongressiin oli vuoden 1811 vaaleissa valittu noin parikymmentä War Hawks (suom. Sotahaukat) -nimityksellä tunnettua demokraattis-republikaanista poliitikkoa. Haukat saivat hankittua kongressin tärkeimmät paikat ja he aloittivat marraskuussa 1811 erilaisten armeijaa tukevien lakiehdotusten ajamista läpi. Armeijan varustaminen huipentui kesäkuussa 1812, kun ensin edustajainhuone (4. kesäkuuta) ja myöhemmin myös senaatti (18. kesäkuuta) hyväksyivät sodan Isoa-Britanniaa vastaan. Madison hyväksyi lain vielä samana päivänä aloittaen vuoden 1812 sodan. Yhdysvalloilla ei kuitenkaan ollut lisääntyneestä asevarustelusta huolimatta tarpeeksi vahvoja asevoimia ylivoimaista Isoa-Britanniaa vastaan. Useimmat osavaltiot kieltäytyivät lähettämästä sotajoukkoja, ja sota saikin lempinimen Mr. Madison's War (suom. Herra Madisonin sota).
Elämä > Presidenttinä > Toinen kausi

Vuonna 1812 Madison haki jatkokaudelle presidenttinä. Federalistit nimesivät hänen vastaehdokkaakseen newyorkilaisen DeWitt Clintonin. Uusien vaalien tärkein kysymys oli Madisonin edellisen kauden lopussa syttynyt vuoden 1812 sota. Sodan alkupuolella Yhdysvaltain armeija oli pärjännyt heikosti brittien hyvin koulutettuja joukkoja vastaan; tämä näkyi myös vaalien tasaisuudessa. Madison voitti vaalit lopulta noin 59% kannatuksella.
Voitosta huolimatta Madisonia kritisoitiin laajasti Yhdysvaltain pitämisestä edelleen mukana sodassa ylivoimaista Britannia vastaan. Erityisesti federalistien mielestä sota oli järjetön; osa federalisteista ehdotti jopa Madisonin eroa sodan vuoksi. Elokuussa 1814 britit marssivat Washingtoniin ja polttivat useita hallintorakennuksia, muun muassa Valkoisen talon ja kongressin kirjaston. Yhdysvallat sai kuitenkin sotasankariksi nousseen Andrew Jacksonin johdolla monta tärkeää voittoa briteistä. Voittojen ansiosta sotaa ei pidetty täysin epäonnistuneena ja federalistinen puolue hajosi. Sota päättyi virallisesti Ghentin rauhaan joulukuussa 1814, vaikka vielä seuraavan vuoden alussa Jacksonin joukot voittivat britit New Orleansin taistelussa.
10. huhtikuuta 1816 kongressi päätti äänestää uuden kansallisen pankin perustamisesta. Pankin toimilupa hyväksyttiin edellisen tapaan 20 vuoden toimiluvalla. Pankki perustettiin 35 miljoonan dollarin pääomalla, josta 7 miljoonaa tuli suoraan Yhdysvaltain hallitukselta. Pankilta kuitenkin loppui pääoma ennen kuin 20 vuoden toimilupa meni umpeen. Vaikka kongressi päätti vuonna 1836 yrittää elvyttää pankkia, käytti tuolloinen presidenttinä toiminut Andrew Jackson veto-oikeuttaan ja esti pankin elvytyksen tehden siitä kuitenkin normaalin pankin. Lopullisesti pankki lopetti toimintansa vuonna 1841.
Elämä > Viimeiset vuodet

Toisen kautensa loputtua vuonna 1817 Madison palasi kotitilalleen Montpelieriin Virginiaan yhdessä vaimonsa kanssa. Presidenttikausien jälkeen Madison ryhtyi yhdessä Jeffersonin kanssa työskentelemään kaksikon perustamassa Virginian yliopistossa, jossa Madison toimi rehtorina. Madison ja Jefferson tajusivat opiskelun merkityksen maalle ja he työskentelivätkin eri yliopistojen opettajien kanssa löytääkseen parhaat opetusmetodit. Vuonna 1819 Madison perusti American Colonization Society -nimisen yhdistyksen, jonka tarkoituksena oli vapauttaa orjia ja kuljettaa heitä takaisin Afrikkaan.
Madison viihdytti kotitilallaan Montpelierissä useita arvovaltaisia vieraita. Hän kuoli tilallaan 85-vuotiaana 28. kesäkuuta 1836.
Yksityiselämä

Madisonilla oli 11 sisarusta;
| --- | --- |
 Francis (1753–1800, toimi maanviljelijänä)  Ambrose (1755–1793, toimi maanviljelijänä ja Virginian armeijan kapteenina)  Catlett (1758–1758)  Nelly Madison Hite (1760–1802)  William (1762–1843, osallistui vapaussotaan ja toimi Virginian hallintoelimessä)  Sarah Catlett Madison Macon (1764–1843) :  Nimeämätön (1766–1766)  Elizabeth (1768–1775)  Nimeämätön (1770–1770)  Reuben (1771–1775)  Frances "Fanny" Madison Rose (1774–1823)  
Suurin osa Madisonin suurperheestä on haudattu perheen omalle hautausmaalle Montpelieriin.
Madison meni naimisiin syyskuussa 1794  26-vuotiaan lesken Dolley Payne Toddin (1768–1849) kanssa.  Madison ja Dolley eivät saaneet koskaan yhteisiä lapsia, mutta he kasvattivat yhdessä Dolleyn edellisestä avioliitosta syntyneen John Payne Toddin.
James Madisonin kuoltua 
Dolley myi maatilan ja muutti Washington D.C:hen, jossa hänet haudattiin yleiselle hautausmaalle.