stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matthew Modine
Yksityiselämä

Matthew Modine on nuorin seitsemästä Mark ja Dolores Modinen lapsesta. Hän kasvoi mormoniperheessä. Hänen isänsä työskenteli drive-in-teatterissa. Kaikki perheen lapset työskentelivät siellä. Nähtyään elokuvan Oliver!, Modine päätti ryhtyä näyttelijäksi. High schoolin jälkeen hän teki monenlaisia pätkätöitä ennen kuin muutti New Yorkiin. Hän sai töitä ravintolasta Manhattanilta, jossa hän tapasi tulevan vaimonsa. Vuotta myöhemmin hän alkoi saada rooleja. Hän avioitui Caridad Riveran kanssa 31. lokakuuta 1980. Heillä on kaksi lasta: vuonna 1985 syntynyt poika ja 1990 syntynyt tytär. Modine asuu perheineen Arbolayssa, sadan hehtaarin maatilalla New Yorkissa.[lähde? ]
Palkinnot

Golden Globe (1994)
Volpi Cup (1993)
Venetsian elokuvajuhlien Paras näyttelijä -palkinto (1983)
Palkinnot > Ehdokkuudet

Golden Satellite Award (2001)
Independent Spirit Award (1994)
Golden Globe (1993)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Matthew Modine Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
HOT (ohjus)

| HOT |
| --- | --- |
 HOT-3 -ohjus
Tyyppi:  panssarintorjuntaohjus
Valmistushistoria
Valmistaja:  Euromissile (MBDA)
HOT (Haut Subsonique, Optiquement Téléguidé, Tire d'Un Tube) on saksalais-ranskalaisen Euromissilen (nykyisin osa MBDA:ta)  panssarintorjuntaohjusjärjestelmä. Ohjusta on valmistettu vuodesta 1978.
HOT on optisesti ohjattava ja ohjauskomennot välitetään ohjukselle sen perästä purkautuvaa johdinta pitkin. HOT-2 otettiin käyttöön 1986. Siinä on suurempi taistelukärki ja neljän kilometrin kantama ohjuksen lentäessä 900 km/h. HOT-3 käyttää kaksoisontelokärkeä ja siinä on parannettu häirinnänsieto. Kaksoisontelokärjellä varustettu HOT-3 valittiin vuonna 1997 Eurocopter Tiger-taisteluhelikopterin pääohjusaseistukseksi.
HOT-3 -ohjuksen esittely.
Gwangju (Gyeonggi)

| Gwangju |
| --- | --- |
 Gwangju
 Koordinaatit: 37.4292°N, 127.2551°E 
Valtio:   Etelä-Korea
Maakunta:  Gyeonggi
Väkiluku (2016):  327 723
 
 www.gjcity.go.kr/english/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gwangju (kor. 광주시, Gwangju-si, hanja 廣州市) on kaupunki Etelä-Korean Gyeonggin maakunnassa. Se sijaitsee linnuntietä 29 kilometriä Soulista kaakkoon. Vuonna 2016 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 327 723.
Kaupungintalo.
Gonjiam-asema (metrolinja ja rautatie).
Rakennus Namhansanseong-linnoituksen alueella.
Paldang-järveä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gwangju (Gyeonggi) Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut (koreaksi) (gjcity.go.kr)
Gillian Russell

| Mitalit> Maa:   Jamaika.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Jamaika.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Jamaika.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Jamaika> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | 4 x 100 m |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1997 | 60 m aitajuoksu |  |
Gillian Russell-Love (28. syyskuuta 1973 Saint Andrew) on jamaikalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti, joka kilpaili erityisesti 100 metrin aitajuoksussa. Russell saavutti pronssia Atlantassa 1996 pikaviestikilpailussa, jossa hän juoksi vain alkuerässä. Hän osallistui myös Barcelonassa 1992 100 metrin aitajuoksuun. Hän pääsi tuolloin välieriin. Atlantassa hän jäi 100 metrin aitajuoksussa puolivälieriin. Hänen ennätyksensä 100 metrin aitajuoksussa on elokuulta 1998, jolloin hän juoksi ajan 12,66.
Riitajärvi (Keuruu)

| Riitajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°19′28″N, 24°01′08″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pihlajaveden reitin valuma-alue (35.48)
Laskujoki:  Koikero Vironjokeen 
Järvinumero:  35.485.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  134,5 m  
Rantaviiva:  1,079 km  
Pinta-ala:  3,633 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRiitajärvi 
Riitajärvi  on Keski-Suomessa Keuruulla Mäkelänperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,6 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Kivikeropuron valuma-alueeseen (35.485) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 134,5 metriä mpy.
HP-kastike

Pullollinen HP-kastiketta.
HP-kastike on Britannian Birminghamista lähtöisin oleva, Alankomaissa valmistettu ruskea maustekastike. Se tehdään mallasviinietikasta sekä hedelmistä ja mausteista, ja sitä käytetään ruokien lisäkkeenä tai patojen ja keittojen mausteena.
”HP Sauce” on rekisteröity tavaramerkki, ja muiden valmistajien vastaavat tuotteet tunnetaan Britanniassa ja muualla nimellä brown sauce.
HP-kastikkeen kehitti nottinghamilainen ruokakauppias F. C. Garton, joka alkoi myydä sitä vuonna 1903. Nimen ”HP” kastike sai Englannin parlamenttitalon (Houses of Parliament) mukaan, kun Garton kuuli kastiketta tarjottavan parlamentin ravintolassa.
Haley Irwin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Haley Irwin yliopistojoukkueessaan. |  Haley Irwin yliopistojoukkueessaan. |  Haley Irwin yliopistojoukkueessaan. |  |
Maa:  Kanada
Naisten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Vancouver 2010 |  |  |
|  Kultaa | Sotši 2014 |  |  |
|  Hopeaa | Pyeongchang 2018 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Yhdysvallat 2012 |  |  |
|  Hopeaa | Suomi 2009 |  |  |
|  Hopeaa | Sveitsi 2011 |  |  |
|  Hopeaa | Kanada 2013 |  |  |
|  Hopeaa | Yhdysvallat 2017 |  |  |
Haley Irwin (s. 6. kesäkuuta 1988 Thunder Bay, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on voittanut olympialaisissa kaksi kultamitalia ja yhden hopean sekä MM-kilpailuissa yhden kullan ja neljä hopeaa. Seuratasolla hän edustaa CWHL-seura Calgary Infernoa.
Irwin voitti olympiakultaa Vancouverissa 2010 ja Sotšissa 2014 sekä saavutti olympiahopeaa Pyeongchangissa 2018. Irwin on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2012 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuosina 2009, 2011, 2013 ja 2017.
Irwin on seuratasolla edustanut Toronto Aerosia, Mississauga Aerosia, Minnesota Duluthin yliopistoa, Montréal Starsia sekä vuodesta 2014 Calgary Infernoa.
Gillian Wearing

| Gillian Wearing |
| --- | --- |
 Gillian Wearing vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. joulukuuta 1963 (ikä 60)
Taiteilija
Ala:  käsitetaide, installaatiotaide, videotaide, relaatioestetiikka
Taidesuuntaus:  nykytaide
Palkinnot
 Turner-palkinto 
Gillian Wearing (10. joulukuuta 1963) on englantilainen käsitetaiteilija. Turner-palkinnon vuonna 1997 saanut Wearing kuuluu Young British Artists -ryhmään. Wearin opiskeli Chelsea College of Artissa ja
Goldsmiths Collegessa.
Lontoossa asuvan Wearingin ihmisten suhteita käsittelevissä videoissa ja valokuvissa on sekä näyttelijöitä että tavallisia ihmisiä. Hänen teoksiaan oli esillä Kiasmassa vuonna 2004. Wearingia inspiroi alun perin Michael Aptedin Up-dokumenttisarja. Videon ja valokuvan ohella Wearing on viimeisen vuosikymmenen aikana tehnyt myös julkisia veistoksia. Lontoon Parliament Squarella on 2018 alkaen ollut Wearingin pronssiveistos suffragetti Millicent Fawcettin muistoksi.
Real Birmingham family -veistos 2014, Birminghamin kirjaston edusta.
Millicent Fawcett, veistos 2018.
Guntram (Burgundi)

Guntram ja Kildebert II.
Guntram (Gunthchramn tai Gontran, 545–592) oli Burgundin frankkilainen kuningas vuosina 561–592.
Guntram oli Klotar I:n poika, ja Klotarin kuoltua frankkien valtakunta jaettiin hänen poikiensa kesken. Guntramin osuudeksi tuli Burgundi ja Orléans. Guntramin hallintokaudella langobardit tekivät useita hyökkäyksiä Burgundiin aiheuttaen suurta vahinkoa. Guntram pyrki myös sovittelemaan veljiensä Sigebert I:n ja Kilperik I:n välistä riitaa. Kilperikin kuoltua hänen leskensä Fredegunda pyysi suojaa Guntramilta.
Guntramilta ei jäänyt omia miespuolisia perillisiä, sillä hänen poikansa kuolivat nuorina. Sen vuoksi kuningaskunta siirtyi hänen veljenpojalleen Kildebert II:lle, jonka Guntram oli adoptoinut.
Puolisot ja lapset

Venerande
Gondebaud
Marcatrude
Austregilde
Klotar
Klodomir
Klotilde
Ravager

Ravager on usean hahmon käyttämä nimi DC Comicsin julkaisemissa amerikkalaisissa sarjakuvissa. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran tarinassa New Teen Titans #1 marraskuussa 1980 ja hänet loivat George Pérez, Marv Wolfman ja Romeo Tanghal. hahmon nimeä ovat käyttäneet mm Grant Wilson, Bill Walsh, Wade LaFarge ja Rose Wilson. Kaikki hahmot ovat olleet tekemisissä Deathstroken kanssa. Ravager on ollut myös The Ravagers supersankaritiimin käyttämä nimi.
Muussa mediassa > Animaatiossa

Bill Walsh esiintyi Sakaalina animaatioelokuvassa Deathstroke: Knights & Dragons: The Movie, jossa häntä ääninäytteli Chris Jai Alex.
Bill Walsh esiintyi Sakaalina nettisarjassa Deathstroke: Knights & Dragons, jossa häntä ääninäytteli Chris Jai Alex. Tämä versio oli aseistettu palkkasotilas ja H.I.V.E.n jäsen, joka toimii yhteistyössä Pronssitiikerin kanssa.
Rose Wilson nähtiin Ravagerina cameo-roolissa vuoden 2015 DC Super Hero Girls sarjassa yhtenä supersankarikoulun oppilaista.
Rose Wilsonin versio Ravagerista esiintyi Teen Titans Go! -sarjassa, jossa häntä ääninäytteli Pamela Adlion.
Muussa mediassa > Televisiossa

Grant Wilsonin versio Ravagerista nähtiin Legends of Tomorrow -sarjan jaksossa "Star City 2046", jossa häntä esitti Jaime Andrew Cutler. Cutler esitti Grantia myös Arrow-sarjan jaksossa "Present Tence", jossa hän muodostaa Deathstroke Gangin ja johtaa sitä yrittääkseen tuhota Star Cityn, mutta Vihreä Nuoli ja hänen liittolaisensa pettävät hänet, viranomaiset pidättivät hänet ja hänet vangitaan Blackgaten vankilaan.
Rose Wilson esiintyi Ravagerina Titans -sarjan toisella kaudella, jossa häntä esitti Chelsea Zhang.
Rose Wilsonin Ravageriin pohjautuva hahmo nimeltä Isabel Rochev esiintyi Arrow-sarjan toisella kaudella, jossa häntä esitti Summer Glau.
Muussa mediassa > Videopeleissä

Rose Wilsonin versio Ravagerista esiintyi pelattavana hahmona Lego DC Super-Villains -pelissä.
Rose Wilsonin versio Ravagerista esiintyi ei-pelattavana hahmona DC Legends -pelissä.
Rose Wilsonin Teen Titans Go! versio Ravagerista esiintyi ei-pelattavana hahmona Lego Dimensions -pelissä, jossa häntä ääninäytteli Pamela Adlon.
Rose Wilsonin versio Ravagerista esiintyi ei-pelattavana hahmona DC Universe Online -pelissä.
Gillian Rolton

| Mitalit> Maa:   Australia.Kenttäratsastus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Kenttäratsastus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Kenttäratsastus. Olympialaiset  | Maa:   Australia> Kenttäratsastus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | joukkuekilpailu |  |
Gillian Rolton (3. toukokuuta 1956 Adelaide – 18. marraskuuta 2017 Adelaide) oli australialainen kenttäratsastaja ja olympiavoittaja.
Rolton voitti joukkuekilpailun olympiakultaa Barcelonassa 1992, missä hän yksilökilpailussa sijoittui 23:nneksi, ja Atlantassa 1996. Atlantassa hän mursi luitaan kesken kilpailun mutta nousi loukkaantumisensa jälkeen uudelleen ratsaille ja jatkoi kilpailun loppuun pudoten hevosensa selästä vielä vesiesteellä. Ambulanssilla maalintulon jälkeen sairaalaan viety Rolton kieltäytyi kipulääkkeistä koska oli epätietoinen tarpeesta kilpailla seuraavana päivänä. Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 Rolton oli yksi avajaisten lipunkantajista. Viimeiset elinvuotensa Rolton sairasti syöpää, johon hän kuoli 61-vuotiaana 18. marraskuuta 2017.
Martin Landau

| Martin Landau |
| --- | --- |
 Martin Landau Cannesin elokuvajuhlilla 1996.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1928 Brooklyn, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 15. heinäkuuta 2017 (89 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, elokuvatuottaja
Puoliso:  Barbara Bain (1957–1993)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1955–2017
Merkittävät roolit:  Tucker – mies ja unelma Ed Wood Vaarallinen romanssi Vaarallinen tehtävä Avaruusasema Alfa
Palkinnot
 3 × parhaan miessivuosan Oscar-palkinto 3 × Golden Globe 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Martin Landau Toronton elokuvajuhlilla vuonna 2008.
Martin Landau (20. kesäkuuta 1928 Brooklyn, New York, Yhdysvallat – 15. heinäkuuta 2017 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.
Juutalaiseen perheeseen syntynyt Landau aloitti 17-vuotiaana sarjakuvapiirtäjänä New York Daily News -lehdessä. Elokuvien maailma vaikutti kuitenkin nuoreen mieheen siinä määrin, että hän hakeutui The Actors Studion kursseille. Vuonna 1957 Landau teki Broadway-debyyttinsä näytelmässä Middle of the Night. Oppi-isänsä Lee Strasbergin innoittamana Landau myös opetti näyttelemistä. Hänen oppilaisiinsa kuuluivat muun muassa Jack Nicholson ja Anjelica Huston.
Vuonna 1959 Landau teki ensimmäisen suuremman valkokangasesiintymisensä Alfred Hitchcockin elokuvassa Vaarallinen romanssi. Muutama vuosi myöhemmin hän sai Rollin Handin roolin vakoilusarjassa Vaarallinen tehtävä, jossa hän esiintyi yhdessä silloisen vaimonsa Barbara Bainin kanssa. Landau sai roolistaan yhden Golden Globen ja oli ehdokas kolmeen Emmyyn. 1970-luvun puolivälissä Landaulla oli päärooli kulttisarjassa Avaruusasema Alfa.
Landau teki näyttävän paluun 1980-luvun lopussa, kun hän sai parhaan miessivuosan Oscar-ehdokkuuden elokuvasta Tucker – mies ja unelma ja vielä seuraavana vuonna elokuvasta Rikoksia ja rikkomuksia. Lopulta vuonna 1995 Landau voitti miessivuosa-Oscarin elokuvasta Ed Wood, jossa hän esitti näyttelijä Bela Lugosia.
Landaun avioliitto Barbara Bainin kanssa kesti 36 vuotta (1957–1993). Heille syntyi kaksi tytärtä nimeltä Susan ja Juliet, joista Juliet on myös näyttelijä.
Landau sai saavutuksistaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Palkintoja > Oscarit

1995 Paras miessivuosa elokuvasta Ed Wood
Ehdokkaana:
1990 Paras miessivuosa elokuvasta Rikoksia ja rikkomuksia
1989 Paras miessivuosa elokuvasta Tucker – mies ja unelma
Palkintoja > BAFTAt

Ehdokkaana:
1995 Paras miessivuosa elokuvasta Ed Wood
Palkintoja > Emmyt

Ehdokkaana:
2005 Paras vieraileva näyttelijä draamasarjassa sarjasta Ilman johtolankaa
2004 Paras vieraileva näyttelijä draamasarjassa sarjasta Ilman johtolankaa
1969 Paras pääosanäyttelijä draamasarjassa sarjasta Vaarallinen tehtävä
1968 Paras pääosanäyttelijä draamasarjassa sarjasta Vaarallinen tehtävä
1967 Paras pääosanäyttelijä draamasarjassa sarjasta Vaarallinen tehtävä
Palkintoja > Golden Globet

1995 Paras miessivuosa elokuvasta Ed Wood
1989 Paras miessivuosa elokuvasta Tucker – mies ja unelma
1968 Paras miespuolinen televisiotähti sarjasta Vaarallinen tehtävä
Filmografia

Kuoleman kukkula (Pork Chop Hill, 1959)
Vaarallinen romanssi (North by Northwest, 1959)
Kleopatra (Cleopatra, 1963)
Mies Nasaretista (The Greatest Story Ever Told, 1965)
Meteori (Meteori, 1979)
Tucker – mies ja unelma (Tucker: The Man and His Dream, 1988)
Rikoksia ja rikkomuksia (Crimes and Misdemeanors, 1989)
Taivaansilpoja (Sliver, 1993)
Ed Wood (Ed Wood, 1994)
Käännekohdassa (Intersection, 1994)
Pormestari (City Hall, 1996)
X-Files – taistelu tulevaisuudesta (The X Files, 1998)
Rounders – ässä hihassa (Rounders, 1998)
Edtv (1999)
The Majestic (2001)
Murha Hollywoodissa (Hollywood Homicide, 2003)
Hehkuva kaupunki (City of Ember, 2008)
9 (2009) (ääni)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Martin Landau Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Martin Landau Elonetissä.
Martin Landaun muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Gillian Whitehead

Gillian Whitehead vuonna 2008
Gillian Whitehead (s. 1941 Hamilton) on uusiseelantilainen säveltäjä. Hän opiskeli Aucklandin yliopistossa vuosina 1959–1962 ja Wellingtonin Victoria-yliopistossa vuonna 1963. Hän sai musiikin kandidaatin arvon vuonna 1964 ja jatkoi sitten sävellysopintoja Peter Sculthorpen johdolla Sydneyn yliopistossa, josta sai musiikin maisterin arvon vuonna 1966. Samana vuonna Whitehad osallistui Peter Maxwell Daviesin Adelaidessa pitämälle sävellyskurssille, ja vuonna 1967 hän matkusti Englantiin jatkaakseen opintojaan hänen johdollaan. Hän jäi työskentelemään Lontooseen kahden vuodeksi ajaksi säveltäjänä ja musiikin kopioijana. Vuosina 1969–1970 hän työskenteli New Zealand Arts Councilin stipendin avulla Portugalissa ja Italiassa.
Whitehead palasi toimimaan vapaana säveltäjänä ensisijaisesti Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja oli vuosina 1978–1980 Newcastlen yliopiston Northern Arts -nimikkosäveltäjä. Vuodesta 1981 hän opetti sävellystä Sydneyn musiikkikonservatoriossa, ja neljän vuoden ajan hän toimi siellä sävellysjaoksen johdossa, kunnes jäi varhaiselle eläkkeelle vuonna 1996. Sittemmin hän on jakanut aikansa vapaana säveltäjänä Sydneyn ja Dunedinin välillä. Vuonna 1999 hän sai oopperallaan Outrageous Fortune SOUNZ:n Contemporary Awardin ja hänet otettiin Uuden-Seelannin ansioritarikunnan jäseneksi. Vuonna 2008 hänestä tuli tämän ritarikunnan Distinguished Companion, ja vuonna 2009 hän sai arvonimen Dame.
Vuonna 2000 Whiteheadista tuli yksi New Zealand Arts Foundationin ensimmäisistä laureaateista. Myöhemmin hän pääsi organisaation kuvernööriksi. Vuosina 2000 ja 2001 hän oli Aucklandin Philharmonia-orkesterin nimikkosäveltäjä, ja hänen tänä aikana säveltämänsä orkesteriteos toi hänelle jälleen SOUNZ:n vuoden 2001 Contemporary Awardin. Kolmanteen otteeseen säveltäjä sai saman palkinnon Alice-teoksellaan mezzosopraanolle ja orkesterille vuonna 2003. Vuosina 1998–2003 Whitehead toimi Uuden-Seelannin säveltäjäliiton puheenjohtajana.
Whiteheadin levytettyjen teosten joukossa ovat ooppera Outrageous Fortune ja Wai-te-ata Pressin levyllä soitetut kamarimusiikkityöt. Hänen nuottinsa ovat tarjolla Australian ja Uuden-Seelannin musiikkikeskusten kautta. Whitehead sai vuonna 2003 Wellingtonin Victoria-yliopiston kunniatohtorin arvon ja vuonna 2007 Uuden-Seelannin säveltäjäliiton KBB-kunniamaininnan palveluksistaan Uuden-Seelannin musiikkielämässä. Vuonna 2018 hänelle myönnettiin elinikäinen Arts Icon -palkinnon, joka voi olla vain kahdellakymmenellä saajalla kerrallaan.
Mazda B360

| Mazda B360 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Japani
Valmistaja:  Mazda
Korimalli:  2-ovinen lava-auto
Seuraaja:  Mazda E360
Iskutilavuus:  356–577 cm³
Teho:  16 hv
Vetotapa:  takaveto
Mazda B360 on Mazdan vuosina 1961–1968 valmistama avolavamalli, joka perustuu Mazda R360:een. B360:ssa on sama moottori kuin R360:ssä, mutta se on edessä, kun taas R360:n moottori on takana. Myynnissä oli myös suuremmalla V2-moottorilla varustettu malli. Se tunnettiin nimellä Mazda B600.
Marina Meinander

Marina Helena Charlotta Meinander (s. 4. tammikuuta 1967 Torino, Italia) on suomalainen dramaturgi ja teatteriohjaaja. Hän on kirjoittanut näytelmiä, elokuvakäsikirjoituksia ja librettoja musikaaleihin. Hän toimii myös kääntäjänä.
Elämä ja ura

Marina Meinander syntyi Torinossa, Italiassa, mutta kasvoi Suomessa ja Saksassa. Hän pääsi ylioppilaaksi Saksalaisesta koulusta Helsingissä, jonka jälkeen hän opiskeli journalismia Helsingin yliopiston Svenska social- och kommunalhögskolanissa ja työskenteli useita vuosia Ylen toimittajana. Hän valmistui dramaturgiksi Teatterikorkeakoulussa 1997 ja suoritti työharjoittelun Berliinin Deutsches-teatterissa.
Vuodesta 2000 hän toimi kiinnitettynä dramaturgina Svenska Teaternissa ja Yle Draamalla vuodesta 2013 alkaen. Vuonna 2016 Meinander valittiin Lilla Teaternin taiteelliseksi johtajaksi. Hänen edeltäjänsä tehtävässä oli Raila Leppäkoski.
Hän on tehnyt merkittävän osan tuotannostaan yhteistyössä Kirsi Porkan kanssa. Kaksikko aloitti yhteistyön Teatterikorkeakoulussa, missä he tekivät kaksikielisen esityksen Jotain annat. He perustivat vuonna 1999 IRTI-ryhmän, johon kuuluvat myös näyttelijät Kirsti Kuosmanen ja Harriet Abrahamsson. Ryhmä sai alkunsa Ateneum-saliin toteutetusta Irti rakastumiskierteestä.
Hänen yhdessä Carita Holmströmin kanssa kirjoittamansa musikaali Kick kantaesitettiin helmikuussa 2003 Svenska Teaternissa. Se käännettiin saksaksi ja ensiesitettiin Saksassa 5. maaliskuuta 2005 Vorpommerschen Landesbühnen ja Greifswaldin Theater Vorpommernin yhteistuotantona.
Meinander on kirjoittanut käsikirjoituksia televisiolle ja elokuviin. Vuonna 1998 hän käsikirjoitti TV-minisarjan Vägsjälar ja vuosina 2011–2012 hän tuotti TV-sarja Kotikatua. Hän on toiminut käsikirjoituskonsulttina vuonna 2018 julkaistussa TV-sarjassa Karppi.  Hän työskentelee myös kääntäjänä, kirjoittaa ja ohjaa itsenäisille teatteriryhmille.
Marina Meinander asuu Helsingissä.
Tuotanto > Televisio

16, Finlands Svenska Television / Fiktionen / Yle TV1 (1993). TV-sarja. Käsikirjoittaja.
Vägsjälar. TV-minisarja, Finlands Svenska Television / Yle (1998.) Käsikirjoittaja.
Kotikatu. TV-sarja, Yle. Tuottaja 2011–2012.
Kynsin hampain. TV-sarja, FremantleMedia Finland / Yle (2016). Käsikirjoituskonsultti.
Karppi. TV-sarja, Dionysos Films / Yle (2018). Käsikirjoituskonsultti.
Tuotanto > Elokuva

Sirpaleita-lyhytelokuvan käsikirjoitus yhdessä Hanna Raulon kanssa. Ohjaaja Aku Louhimies.
Marita Camacho Quirós

Marita Camacho Quirós vuonna 1962
Marita Camacho Quirós (s. 10. maaliskuuta 1911) on costaricalainen entinen ensimmäinen nainen.
Camacho Quirós varttui vanhempiensa maatilalla Alajuelan maakunnassa ja meni vuonna 1932 naimisiin Francisco Orlich Bolmarcichin kanssa. Orlich Bolmarcich toimi Costa Rican 34. presidenttinä vuosina 1962–1966. Ollessaan tuolloin ensimmäisenä naisena Camacho Quirós työskenteli aktiivisesti lasten hyväksi ja tuki vuonna 1964 toimintansa aloittanutta Kansallista lastensairaalaa (Hospital Nacional de Niños). Hän vietti satakymmenvuotispäiväänsä maaliskuussa 2021. Camacho Quirós todettiin ensimmäiseksi valtion ensimmäisenä naisena olleeksi 110-vuotiaaksi eläneeksi henkilöksi. Hänet on myös nimetty vanhimmaksi elossa olevaksi henkilöksi Costa Ricassa.
Masat

MaSat-1 (Magyar Satellite) on unkarilainen CubeSat, joka laukaistiin helmikuussa 2012. Sen kehittivät Budapestin teknillisen yliopiston opiskelijat. Se on 1U-kokoinen CubeSat. Satelliitti toimii linkkinä radioamatööreille 437,345 MHz taajuudella.
Aiheesta muualla

cubesat.bme.hu
Masato Fukui

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 14. marraskuuta 1988
Syntymäpaikka: Tottori, Japani
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 177 cm
Paino: 71 kg
Seura
Seura: KF Tirana
Pelinumero: 99
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2012 | Gainare Tottori | 38 | (5) |
| 2013 | Home United | 13 | (0) |
| 2013–2015 | Sutjeska Nikšić | 60 | (12) |
| 2015– | KF Tirana | 14 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. helmikuuta 2016.
Masato Fukui (jap. 福井理人; s. 14. marraskuuta 1988 Tottori) on japanilainen jalkapalloilija, joka edustaa Albanian Kategoria superioressa pelaavaa KF Tiranaa. Oikeajalkainen Fukui on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Fukui aloitti uransa vuonna 2011 Japanin toiseksi korkeimman sarjatason Gainare Tottorissa, jota hän edusti vuodet 2011–2012. Otteluita kertyi 38, joissa syntyi viisi maalia.
Helmikuussa 2013 Fukui siirtyi Singaporen pääsarjan S.Leaguen Home Unitediin. Hän teki pääsarjadebyyttinsä vielä saman kuun aikana DPMM FC:tä vastaan. Fukuille kertyi S.Leaguessa 13 ottelua. Maaleja ei syntynyt.
Heinäkuussa 2013 Fukui siirtyi Montenegron jalkapalloliigan FK Sutjeska Nikšićiin. Hän teki debyyttinsä seuran paidassa saman vuoden elokuussa FK Mornaria vastaan tehden heti maalin. Maaliskuussa 2014 Fukui teki 60 metristä maalin ratkaisten pelin FK Mladostia vastaan[lähde? ].
Helmikuussa 2015 Fukui kävi testissä Veikkausliigan Helsingin Jalkapalloklubissa. Hän teki avaustestipelissään Djurgårdenia vastaan maalin. Fukui ei kuitenkaan tehnyt sopimusta HJK:n kanssa. Heinäkuussa 2015 hän siirtyi Albanian Kategoria superioren KF Tiranaan.
Aiheesta muualla

Linkki Fukuin maaliin FK Mladostia vastaan (YouTube)