stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Craig Breen
Ura > Kuolema

Breen kuoli 13. huhtikuuta kello 12.40 paikallista aikaa Kroatiassa MM-rallia edeltävissä testeissä. Breenin auto suistui tieltä hitaassa nopeudessa liukkaalla tiellä ja osui kylki edellä puuaitaan. Puisen aidan pylväs tunkeutui autoon sisälle kuljettajan puoleisesta ikkunasta ja Breen kuoli välittömästi. Breenin kartanlukija James Fulton ei loukkaantunut onnettomuudessa.
Breenin käyttämä numero 42 jäädytettiin loppukauden ajaksi ja tallin kolmas auto vedettiin pois Kroatian rallista. Tallin muissa autoissa oli Breenin muistolle käytössä erityinen väritys.
Breenin nimeä kantava säätiö Craig Breen Foundation perustettiin tukemaan nousevia kykyjä. Säätiö sai tukea Hyundai Motorsportilta ja se tukee kuljettajia irlantilaisessa J1000 Forestry -sarjassa. Breenin mukaan nimetty Craig Breen Spirit of Rallying Award perustettiin palkitsemaan JWRC-sarjan kuljettaja, joka kauden aikana osoittaa kykyä voittaa vastoinkäymiset, päättäväisyyttä kilpailla jokaisessa rallissa esteistä huolimatta ja ulospäinsuuntautunutta positiivista käytöstä kanssakilpailijoita, toimitsijoita, vapaaehtoisia, mediaa ja insinöörejä sekä mekaanikkoja kohtaan. Riippumaton tuomaripaneeli päättää palkinnon myöntämisestä JWRC-kauden päätteeksi.
Rallin MM-sarjan tulokset

(Tulosselitteet)
| Kausi | Talli | Auto | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Craig Breen | Ford Fiesta ST | IRE   | NOR   | CYP   | POR 25 | ARG   | ITA   | GRE   | POL   | FIN 26 |  |  |  |  |  | 0 | NC |
| 2009 | Craig Breen | Ford Fiesta R2 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | AUS   | ESP 36 | GBR 39 |  |  | 0 | NC |
| 2010 | Castrol Ford Team Türkiye | Ford Fiesta | SWE   | MEX   | JOR   | TUR 22 | NZL   | POR   | BUL   |  |  |  |  |  |  |  | 0 | NC |
| 2010 | Craig Breen | Ford Fiesta S2000 |  |  |  |  |  |  |  | FIN 19 | GER   | JPN   | FRA   | ESP   |  |  | 0 | NC |
| 2010 | Barwa Rally Team | Ford Fiesta S2000 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | GBR 12 |  | 0 | NC |
| 2011 | Craig Breen | Ford Fiesta S2000 | SWE 15 | MEX   | POR   | JOR   | ITA   | ARG   | GRE   | FIN   | GER   | AUS   | FRA   |  |  |  | 0 | NC |
| 2011 | PS Engineering | Ford Fiesta S2000 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | ESP 15 | GBR   |  | 0 | NC |
| 2012 | Craig Breen | Ford Fiesta S2000 | MON 14 | SWE 16 | MEX   | POR Kesk. | ARG   | GRE   | NZL   | FIN Kesk. | GER   | GBR 13 | FRA 17 | ITA   | ESP 6 |  | 8 | 17. |
| 2014 | Craig Breen | Ford Fiesta RS WRC | MON   | SWE 9 | MEX   | POR   | ARG   | ITA   | POL   | FIN Kesk. | GER   | AUS   | FRA   | ESP   | GBR   |  | 2 | 25. |
| 2015 | Saintéloc Junior Team | Peugeot 208 T16 R5 | MON 13 | SWE   | MEX   | ARG   | POR Kesk. | ITA   | POL   | FIN Kesk. | GER 18 | AUS   | FRA 17 | ESP Kesk. | GBR 13 |  | 0 | NC |
| 2016 | Abu Dhabi Total WRT | Citroën DS3 WRC | MON   | SWE 8 | MEX   | ARG   | POR   | ITA   | POL 7 | FIN 3 | GER   | CHN C | FRA 5 | ESP 10 | GBR Kesk. |  | 36 | 10. |
| 2017 | Citroën Total Abu Dhabi WRT | Citroën DS3 WRC | MON 5 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 64 | 10. |
| 2017 | Citroën Total Abu Dhabi WRT | Citroën C3 WRC |  | SWE 5 | MEX   | FRA 5 | ARG Kesk. | POR 5 | ITA 25 | POL 11 | FIN 5 | GER 5 | ESP   | GBR 15 | AUS Kesk. |  | 64 | 10. |
| 2018 | Citroën Total Abu Dhabi WRT | Citroën C3 WRC | MON 9 | SWE 2 | MEX   | FRA   | ARG Kesk. | POR 7 | ITA 6 | FIN 8 | GER 7 | TUR Kesk. | GBR 4 | ESP 9 | AUS 7 |  | 67 | 11. |
| 2019 | Hyundai Shell Mobis WRT | Hyundai i20 Coupe WRC | MON   | SWE   | MEX   | FRA   | ARG   | CHL   | POR   | ITA   | FIN 7 | GER   | TUR   | GBR 8 | ESP   | AUS C | 10 | 14. |
| 2020 | Hyundai Shell Mobis WRT | Hyundai i20 Coupe WRC | MON   | SWE 7 | MEX   | EST 2 | TUR   | ITA   | MNZ   |  |  |  |  |  |  |  | 25 | 9. |
| 2021 | Hyundai Shell Mobis WRT | Hyundai i20 Coupe WRC | MON   | ARC 4 | CRO 8 | POR   | ITA   | KEN   | EST 2  | BEL 2  | GRE   | FIN 3 | ESP   | MOZ   |  |  | 76 | 8. |
| 2022 | M-Sport Ford WRT | Ford Puma Rally1 | MON 3 | SWE 36 | CRO 4 | POR 8 | ITA 2 | KEN 6 | EST 30 | FIN 32 | BEL 63 | GRE 5 | NZL 19 | ESP 9 | JPN 24 |  | 84 | 7. |
| 2023 | Hyundai Shell Mobis WRT | Hyundai i20 N Rally1 | MON   | SWE 2 | MEX   | CRO   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 19 |  |
Aiheesta muualla

Craig Breenin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Craig Breen World Rally Archives (englanniksi)
Mannan diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Manna Flow Festivalilla vuonna 2015
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 4 |  |
| ↙Singlet | 13 |  |
| ↙Musiikkivideot | 11 |  |
Tämä artikkeli on Mannan diskografia.
Studioalbumit

Sister (2007)
Songs of Hope and Desire (2009)
Shackles (2011)
Blackbird (2014)
Liminaali (EP) (2020)
Singlet

"Sing for You" (2007)
"I Gave In" (2007)
"Just For Tonight" feat. Ville Valo (2007) (promo)
"Some Girls / Some Boys" (2009)
"Truth Song" (2009)
"Holy Dirty Game" (2009)
"Lead Me" (2011)
"Battleships" (2011)
"Shackles" (2011)
"Troublebirds" (2014)
"Mobile" (2014)
"Äiti" (2018)
"Kai sekin jotain rakkautta on" (2018)
"Ai tämä oli taivas" (2020)
Musiikkivideot

"I Gave in" (ohjaus Pekka Hara) (2007)
"Some Girls/ Some Boys" (ohjaus Miikka Lommi) (2009)
"She Moves" (ohjaus Paola Suhonen) (2010)
"Holy Dirty Game" (ohjaus Lawrence Dolkart) (2010)
"Battleships" (ohjaus Jaani Kivi) (2011)
"Shackles" (ohjaus Nina Merikallioi) (2011)
"Troublebirds" (2014)
"Äiti" (2018)
Musiikkivideot > Mukana musiikkivideoilla

The Rasmus – ”Liquid”
The Flaming Sideburns – ”Flowers”
Egotrippi – ”Koivuniemenherra”
World Touring Car Championship

| World Touring Car Championship |
| --- | --- |

Luokka:  Vakioautot
Maa:  Kansainvälinen
Ensimmäinen kausi:  1987
Viimeinen kausi:  2017
Kuljettajia:  26
Valmistajia:  5 Chevrolet Citroën Honda Lada Volvo
Rengasvalmistaja(t):  Y Yokohama
Kuljettajien mestari:   Thed Björk
Valmistajien mestari:   Volvo
Tallien mestari:   Sébastien Loeb Racing
Virallinen kotisivu
Andy Priaulx BMW:llä ja Yvan Muller SEATilla Curitiban radalla Brasiliassa 2007. Taustalla Jörg Müllerin BMW.
World Touring Car Championship eli WTCC on kansainvälisen autourheiluliiton FIA:n järjestämä vakioautojen rata-autoilun maailmanmestaruussarja.
WTCC kehittyi vuodesta 1963 ajetun ETCC:n (European Touring Car Championship) jatkeeksi vuonna 1987, jolloin mestaruuden voitti Roberto Ravaglia BMW M3:lla. Tuolloin kilpailtiin A-ryhmän autoilla. Sarja ei kuitenkaan ollut missään suhteessa taloudellinen menestys, ja se päätettiin lopettaa heti ensimmäisen kautensa jälkeen.
Vuonna 1993 järjestettiin Italian Monzan radalla ensimmäistä kertaa FIA World Touring Car Cup maailmancup-kilpailu Super touring -kalustolla kansallisten vakioautosarjojen voittajille. Tuolloin voiton vei Paul Radisich. Kisa käytiin kahtena seuraavanakin vuonna: 1994 Donington Parkilla, jolloin Radisich uusi voittonsa, ja vuonna 1995 Paul Ricardilla, jolloin kilpailun voitti Frank Biela.
Vuonna 2002 ETCC-sarja herätettiin uudelleen henkiin, ja se saikin jonkinmoista suosiota varsinkin Eurosport-kanavan suorien televisiolähetysten ansiosta. Vuonna 2005 sarja laajentui maailmanmestaruussarjaksi, ja kautta aikain toiseksi WTCC-mestariksi ajoi Andy Priaulx BMW:llään.
Parhaimmillaan sarjassa oli yhtä aikaa mukana viisi autonvalmistajaa (BMW, Chevrolet, SEAT, Honda ja Alfa Romeo), mutta vuoden 2010 jälkeen mukana oli tehdastallina ainoastaan Chevrolet kansainvälisen talouden taantuman vuoksi. Kaudelle 2012 SEAT palasi tukemaan SEAT Leóneilla kilpailevia yksityistalleja. Myös Honda ja Lada suunnittelivat paluuta sarjaan kaudella 2012. Tehtaan tukemien valmistajien lisäksi sarjassa on nähty useita yksityistallien rankentamia autoja, kuten Peugeot 307, SEAT Toledo ja viimeisimpänä Ford Focus.
Vuoden 2017 jälkeen FIA kehitti World Touring Car Cup (WTCR) -sarjan. WTCC:n suosion laskun myötä sarja siirtyi TCR Touring Car -sääntöihin vuodeksi 2018.
Säännöt > Tekniset säännökset

Kaudesta 2011 lähtien sarjassa on kilpailtu Super 2000 -luokituksen mukaisella kalustolla, jonka on pohjauduttava johonkin tuotantoautoon. Voimanlähteenä autoissa toimivat 1,6 litraiset turbomoottorit, joiden teholukemat on tarkoin säännelty tasaisemman kilvanajon takaamiseksi. Autojen minimipainot ovat 1170 kg etu- ja 1200 kg takavetoiselle autolle.
Säännöt > Kilpailusäännökset

Kilpailuviikonloppu koostuu vapaista harjoituksista, kaksiosaisesta aika-ajosta ja kahdesta kilpailulähdöstä.
Aika-ajon ensimmäisessä osassa kilpailijoilla on 20 minuuttia (katuradoilla 30 minuuttia) aikaa varmistaa paikkansa 12 parhaan kuljettajan joukossa, jotka jatkavat aika-ajon toiseen osioon. Aika-ajon toisen osion 12 kuljettajalla on 10 minuuttia (katuradoilla 15 minuuttia) aikaa ajaa aikakierroksia, jonka jälkeen lähtöjärjestys ensimmäiseen kisaan on valmis. Aika-ajon toisen osion viidelle nopeimmalle jaetaan pisteitä kaavalla 5, 4, 3, 2 ja viidennelle 1 piste. Kisaviikonlopun toiseen lähtöön aika-ajon kahdeksan parasta kuljettajaa lähtevät käännetyssä järjestyksessä. Muutoin toisen kisan lähtöjärjestys määräytyy aika-ajon tulosten mukaan.
Kilpailuviikonlopun aikana ajetaan kaksi lähtöä, joista jaetaan MM-pisteet kaavalla 10, 8, 6, 5, 4, 3, 2 ja kahdeksanneksi sijoittuneelle 1. Kauden viimeisenä osakilpailuviikonloppuna Macaossa jaossa on kaksinkertaiset pisteet. Myös yksityiskuljettajille järjestetään erillinen Yokohama Trophy -kilpailu, jossa jokaisena kilpailuviikonloppuna kahdeksan parasta kuljettajaa jakavat 40 000 euron palkintopotin.
Aiheesta muualla

Sarjan virallinen sivusto
Samuel Helenius

| Samuel Helenius |
| --- | --- |
 Samuel Helenius alle 20-vuotiaiden MM-finaaliottelussa Kanadaa vastaan vuonna 2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. marraskuuta 2002 (ikä 22) Dallas, TX, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Suomi  Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Hele, Sämpy
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  199 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura (P):  Los Angeles Kings
Sarja:  NHL
Nyk. seura:  Ontario Reign (AHL)
Pelinumero:  79 / 25
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2020–
Aik. seurat:  JYP (SML)
NHL-varaus:  59. varaus, 2021 Los Angeles Kings
Samuel Helenius (s. 26. marraskuuta 2002 Dallas, Teksas, Yhdysvallat) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Los Angeles Kingsin organisaatiossa. Hän pelaa pääasiassa AHL-joukkue Ontario Reignissa. Helenius on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura > Seuraura

Helenius syntyi Yhdysvalloissa, kun hänen isänsä Sami pelasi tuolloin NHL-seura Dallas Starsissa. Samuel Helenius on Järvenpään Haukkojen kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Jokereihin, jossa Helenius voitti kauden 2018–2019 päätteeksi B-nuorten Suomenmestaruuden. Kaudella 2019–2020 hänet valittiin A-nuorten SM-liigan joulukuun parhaaksi nuoreksi pelaajaksi.
Maaliskuussa 2020 Helenius teki 3+1-vuotisen SM-liigasopimuksen JYPin kanssa. Hän teki liigadebyyttinsä vain 17-vuotiaana kauden 2020–2021 avauskierroksella 2. lokakuuta 2020 Helsingin IFK:ta vastaan. Helenius merkittiin JYPin kolmossentteriksi laidoilleen Oskari Kalajanniska ja Mikko Salmio. Hän sai ottelussa jääaikaa 13.56 minuuttia ja Helenius keräsi teholukeman –2. Liigauransa avausmaalin hän teki viidennessä ottelussaan 16. lokakuuta 2020 alivoimalla Saimaan Palloa vastaan. Helenius sai myös syöttöpisteen Patrik Puistolan tekemään maaliin, joka jäi JYPin 5–1-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Harri Sillgren valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Kaikkiaan Helenius pelasi tulokaskautensa aikana 54 runkosarjaottelua tehopistein 7+7=14.
Los Angeles Kings varasi Heleniuksen NHL:n varaustilaisuuden 2021 toisella kierroksella numerolla 59. Jo elokuussa hän teki seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Helenius siirtyi kaudeksi 2021–2022 kuitenkin vielä lainalle JYPiin. Hänet nimettiin vain 18-vuotiaana joukkueen varakapteeniksi. Maaliskuussa 2022 Helenius liittyi JYPin kauden päätyttyä AHL-joukkue Ontario Reignin vahvuuteen. Hän pelasi siellä loppukaudella 12 runkosarjaottelua tehden yhden maalin. Helenius nostettiin Kingsin vahvuuteen Alex Turcotten loukkaannuttua. Helenius teki NHL-debyyttinsä 10. marraskuuta 2024 kotiottelussa Columbus Blue Jacketsia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.13 minuuttia. Helenius teki myös ensimmäisen NHL-tehopisteensä syöttämällä Warren Foegelen tekemän maalin. Lisäksi hän sai ottelussa kaksi jäähyminuuttia.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Kanada 2022 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Kanada 2021 | jääkiekko |  |
Helenius pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2021 ja 2022. Ensimmäisessä turnauksessa hänet valittiin Saksaa vastaan pelatun avausottelun päätteeksi Suomen ottelun parhaaksi pelaajaksi. Pronssiottelussa Venäjää vastaan Helenius oli kakkossyöttäjänä Mikko Petmanin tekemään Suomen 4–1-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliin, joka ratkaisi joukkueelle pronssin. Vuoden 2022 turnaus päättyi pronssiin. Yhteensä Helenius on pelannut 26 nuorten ja 12 poikien maaottelua.
Muuta

Heleniuksen isoveli Sasu pelaa puolustajana Suomi-sarjajoukkue Järvenpään Haukoissa. Veljesten isä Sami Helenius pelasi omalla urallaan puolustajana yhteensä 156 NHL-ottelua sekä pudotuspelit mukaan lukien yli 400 SM-liigaottelua. Hän kuului myös Suomen vuoden 2003 MM-kisajoukkueeseen.
Iisalmen seurakunta

| Iisalmen seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Iisalmen kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Kuopion hiippakunta
Rovastikunta:  Iisalmen rovastikunta
Pääkirkko:  Iisalmen uusikirkko
Perustettu:  1970
– Perustettu:  1627
– Jaettu kaupunki- ja maaseurakunnaksi:  1922
– Kaupunki- ja maaseurakunta yhdistetty:  1970
Jäsenmäärä:  15 573 (2022)
– Osuus asukkaista:  75,6 %
Kirkollisvero:  1,65 %
Kirkkoherra:  Sanna Komulainen
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iisalmen seurakunta on Iisalmessa Pohjois-Savossa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Seurakunta kuuluu Kuopion hiippakuntaan ja Iisalmen rovastikuntaan. Seurakunnan kirkkoherra on Sanna Komulainen.
Historia

Iisalmen seurakunta itsenäistyi Kuopion seurakunnasta vuonna 1627. Se käsitti aluksi koko Ylä-Savon. Siitä on myöhemmin erotettu Pielaveden, Kiuruveden, Lapinlahden, Vieremän ja Sonkajärven seurakunnat.
Iisalmen kauppala perustettiin seurakunnan alueelle vuonna 1860, vuonna 1891 se muutettiin kaupungiksi. Kun Suomen maaseudulle 1860-luvulla perustettiin kunnallishallinto, kuntajako määräytyi alun perin seurakuntajaon mukaan, ja niinpä kauppalan ulkopuolella olevasta osasta Iisalmen seurakunnan aluetta muodostettiin Iisalmen maalaiskunta. Vuonna 1922 Iisalmen kaupunki erotettiin erotettiin myös omaksi seurakunnakseen. Kun Iisalmen maalaiskunta vuonna 1970 liitettiin kaupunkiin, yhdistettiin samalla myös Iisalmen kaupunki- ja maaseurakunnat nykyiseksi Iisalmen seurakunnaksi.
Herätysliikkeet

Iisalmen seurakunta kuuluu Pohjois-Savon herännäishenkiseen herätysliikealueeseen. Iisalmi kuuluu Pohjois-Savon herännäisyyden voimakkaimpaan tukialueeseen. Iisalmessa on kannatusta myös kansanlähetyksen sekä jossain määrin myös vanhoillislestadiolaisuuden parissa.
Papisto

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Iisalmen seurakunnan kirkkoherroina:
2010–2018: Janne Bovellan
2019–: Sanna Komulainen
Wonderful Wonderful

| Wonderful Wonderful The Killers |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syyskuu 2016 – toukokuu 2017 Kaliforniassa ja Nevadassa
 Julkaistu: 22. syyskuuta 2017
 Tuottaja(t): The Killers, Jacknife Lee, Stuart Price, Erol Alkan
 Tyylilaji: alternative rock, poprock, uusi aalto
 Kesto: 43.00
 Levy-yhtiö: Island
Muut kannet
 Deluxe-version kansikuva
Listasijoitukset
  Yhdysvallat: 1.  Britannia: 1.  Australia: 1.  Suomi: 16. Ks. lisää listasijoituksia
The Killersin muut julkaisut
| Battle Born 2012 | Wonderful Wonderful 2017 | Imploding the Mirage 2020 |
Singlet albumilta Wonderful Wonderful
 ”The Man” Julkaistu: 14. kesäkuuta 2017  ”Run for Cover” Julkaistu: 28. heinäkuuta 2017  ”Rut” Julkaistu: 9. joulukuuta 2017
Wonderful Wonderful on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Killersin viides studioalbumi, joka julkaistiin 22. syyskuuta 2017. Albumi äänitettiin vuosina 2016–2017 yhtyeen kotikaupungissa Las Vegasissa sekä kahdella muulla studiolla Kaliforniassa ja Nevadassa. Albumin on tuottanut yhtyeen lisäksi Jacknife Lee, Erol Alkan ja yhtyeen aiempia albumeita tuottanut Stuart Price. Wonderful Wonderful on yhtyeen ensimmäinen studioalbumi sitten vuonna 2012 julkaistun Battle Born -albumin.
Albumi sai kriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton. Se debytoi listaykkösenä muun muassa Britannian albumilistalla ja ensimmäistä kertaa kotimaassaan Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla. Albumilta on julkaistu singlenä kaksi kappaletta, ”The Man” ja ”Run for Cover”.
Taustaa ja äänitys

The Killers aloitti albumin kappaleiden kirjoittamisen lokakuussa 2015 heidän omistamallaan Battle Born -studiolla Las Vegasissa, Yhdysvalloissa. Laulaja Brandon Flowers oli jättänyt edellisen sooloalbuminsa, The Desired Effectin kiertueen kesken hänen vaimonsa mielenterveysongelmien vuoksi. Yhtyeen ensimmäisiä kirjoituskertoja sävyttivät vaikeudet. Yhtye kertoi aloittaneensa albumin äänittämisen kotikaupungissaan Las Vegasissa 9. syyskuuta 2016.
Kappaleet ja musiikillinen tyyli

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Haluamme edelleen kuulostaa ajankohtaiselta, mikä on melkoinen haaste. Kuinka nelimiehinen rockyhtye voi kuulostaa ajankohtaiselta vuonna 2017? Meidän täytyi todella kokeilla rajojamme tällä kertaa. | ” |
– Rumpali Ronnie Vannucci Jr.
Albumin avaus- ja nimikkokappale ”Wonderful Wonderful” on yhtyeen tyylistä poiketen kokeellisempi ja rakentuu raskaiden rumpujen ympärille. Toinen kappale, disco-vaikutteinen ”The Man” on Flowersin mukaan funk, ja sen kitarariffi on sämplätty Kool and the Gangin kappaleesta ”Spirit of the Boogie”. ”Tyson vs. Douglas” kertoo nimensä mukaisesti tunnetusta 11. helmikuuta 1990 käydystä Mike Tysonin ja Buster Douglasin välisestä nyrkkeilyottelusta.
Julkaisu

Albumin ensimmäinen single, ”The Man” julkaistiin 14. kesäkuuta 2017 ja toinen single ”Run for Cover” saman vuoden heinäkuussa. Molemmille singleille kuvattiin myös musiikkivideot, jotka julkaistiin muun muassa videopalvelu YouTubessa. Albumin nimikkokappale ”Wonderful Wonderful” julkaistiin promosinglenä 24. elokuuta.
Albumi julkaistiin 22. syyskuuta, ja se tuli saataville Spotify- ja Apple Music -suoratoistopalveluihin sekä iTunesiin, jossa se nousi listaykköseksi.
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Levyn avaava nimibiisi ja etenkin timanttinen ”The Man” -single – malliesimerkki The Killersin diskokimalteen ja areenarockin yhdistelmästä – lupaavat suuria, mutta edetessään surkastuvan loppulevyn aikana pulssi herää oikeastaan vain pirteän ”Tyson vs. Douglasin” ja kohtalokkaan ”Out Of My Mindin” aikana. | ” |
– Mikko Meriläinen, Soundi
Wonderful Wonderful sai kriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton. Brittiläisen NME:n Barry Nicolson antoi sille neljä tähteä viidestä ja sanoi sen olevan yhtyeen paras albumi sitten vuoden 2006 Sam’s Townin. The Guardian -lehden Dave Simpson antoi sille niin ikään neljä tähteä viidestä ja kehui muun muassa kappaleita ”Tyson vs. Douglas” ja ”Some Kind of Love”. Clash-lehden Tom Skinner antoi albumille 5/10 pistettä. Hän kehui muun muassa kappaletta ”The Man”, mutta kommentoi albumilla olevan liikaa keskinkertaisia kappaleita.
Keskisuomalaisen Arttu Seppänen oli albumia kohtaan kriittisempi. Hän antoi sille kaksi pistettä viidestä ja sanoi yhtyeen ”elävän täysin omassa ja sinänsä kiehtovassa haavemaailmassa”. Soundi-lehden Mikko Meriläinen oli myös kriittinen albumia kohtaan ja antoi sille kaksi tähteä viidestä. Hän kommentoi yhtyeen kuulostavan ”huonoimmillaan vaisulta U2-coverbändiltä”.
Vastaanotto > Arvostelut

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ABC:   AllMusic:   Clash Magazine: 5/10  Consequence of Sound: B  Entertainment Weekly: B  The Guardian (Emily Mackay):   |  The Guardian (Dave Simpson):   The Independent:   Keskisuomalainen: 2/5  Newsday:   NME:   Paste: 7,3/10  |  Pitchfork: 6,3/10  PopMatters:   Rolling Stone:   Slant:   Soundi:   Spill Magazine:   |
Kappaleet

Musiikkinäytteet
Albumin ensimmäinen single, ”The Man” yhdistelee 1980-luvun diskovaikutteita ja funk-tyylistä bassoa.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Albumin virallinen kappalelista julkaistiin 27. heinäkuuta 2017.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Wonderful Wonderful | 5.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | The Man | 4.10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Rut | 4.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Life to Come | 4.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Run for Cover | 3.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Tyson vs. Douglas | 4.33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Some Kind of Love | 4.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Out of My Mind | 3.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | The Calling | 4.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Have All the Songs Been Written? | 4.09 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 43.00 |  |  |  |  |  |  |  |
Kappaleet > Deluxe-julkaisu

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Money on Straight | 3.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | The Man (Jacques Lu Cont Remix)  | 4.16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | The Man (Duke Dumont Remix)  | 3.54 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 54.47 |  |  |  |  |  |  |  |
Singlejulkaisut

| Single | Julkaistu | Merkittävät listasijoitukset |
| --- | --- | --- |
| ”The Man” | 14. kesäkuuta 2017 |  Billboard Hot Rock Songs: 9.  Argentiina: 16.  Belgia (Flanderi) 16.  Britannian singlelista: 76 |
| ”Run for Cover” | 28. heinäkuuta 2017 |  Belgia (Flanderi): 6. |
Molemmille singleille kuvattiin myös musiikkivideot, jotka julkaistiin muun muassa videopalvelu YouTubessa.
Kokoonpano ja henkilöstö

| --- | --- |
 Yhtye Brandon Flowers - laulu, koskettimet  Dave Keuning - kitara  Mark Stoermer - basso, kitara  Ronnie Vannucci Jr. - rummut, lyömäsoittimet Lisämuusikot Jacknife Lee - koskettimet  Roger Manning - koskettimet  Mark Knopfler - kitara (”Have All the Songs Been Written?”)  Woody Harrelson - puhe (”The Calling”) :  Tuotanto Tuottajat: Jacknife Lee, Stuart Price, Erol Alkan  Miksaus: Martin Cooke, Rich Costey, Shawn Everett, Nicolas Fournier, Dan Grech-Marguetay, Charles Haydon Hicks, Jacknife Lee, Alan Moulder, Ariel Rechtshaid, Robert Root  Masterointi: John Davis, Dave Kutch  Tekniikka: Matt Bishop, Caesar Edmunds, Malcolm Harrison, Jacknife Lee, Robert Root  Ulkoasu ja graafinen suunnittelu: Joe Spix  Valokuvaus: Anton Corbijn  A&R-managerointi: David Massey, Gabrielle Rosen, Steve Yegelwel 
Lähteet:
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
 Australian ARIA-albumilista: 1.
 Belgian Ultratop-albumilista: 7.
 Canadian Albums Chart (Kanada): 4.
 Alankomaiden MegaCharts-albumilista: 12.
 Suomen virallinen lista: 16.
 Ranskan SNEP-albumilista: 60.
 Saksan GfK-albumilista: 8.
 Irlannin IRMA-albumilista: 2.
 Italian FIMI-albumilista: 26.
 Uuden-Seelannin RIANZ-albumilista: 3.
 VG-lista (Norja): 16.
 Skotlannin albumilista: 1.
 Sverigetopplistan (Ruotsi): 28.
 Britannian albumilista: 1.
 Yhdysvaltain Billboard 200 -albumilista: 1.

Listasijoitusten lähde: