stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
FF Jaro
Historia > 1970-luku

Kaudella 1972 Jaro nousi Ykköseen.
Jaron edustusjoukkue matkusti keväällä 1973 harjoitusleirille Torremolinosiin, Espanjaan. Harjoittelun lisäksi joukkue pelasi ottelun Juventude Torremolinosia vastaan.
1970-luvun puolivälissä Jaro suunnitteli urheilukeskuksen rakentamista Oinaansaareen. Suunnitelmiin kuului seuratalo, täysimittainen nurmikenttä, pienempi nurmikenttä, kaksi lentopallokenttää sekä viheralueita muun muassa sulkapalloa ja ratagolfia varten. Hanke kariutui rahoituksen puutteeseen.
Kaudella 1979 Jaro pelasi Kakkosen voitosta Vasa IFK:ta vastaan. Ensimmäinen ottelu Pietarsaaressa päättyi Vasa IFK:n voittoon. Vaasassa pelattu ottelu päättyi  Jaron voittoon maalein 3-2. Voiton myötä Jaro sai mahdollisuuden karsia noususta Ykköseen. Kaksiosaisessa karsinnassa seuralla oli vastassaan Närpiön Kraft. Ensimmäisen ottelun voitti Jaro kotikentällään maalein 1-0. Toinen ottelu Närpiössä päättyi tasan 1-1, kun John-Thomas Ahlvik tasoitti lisäajalla. Tasoituksen myötä Jaro nousi ykköseen.
Historia > 1980-luku

Ensimmäinen ulkomaalaispelaaja Jarossa oli saksalainen Andreas Müller. Hän pelasi seurassa vain muutaman ottelun. Keväällä 1982 Jaroon tullut skotti Craig Ramsay oli ensimmäinen paikkansa seurassa vakiinnuttanut ulkomaalaispelaaja. Hänestä tuli yksi eniten maaleja Jarossa tehneistä pelaajista. Hän on toiminut myös Jaron urheilutoimenjohtajana.
Vuonna 1983 Jaro varmisti karsintapaikan SM-sarjaan voittamalla kotikentällään ottelun Porin Pallo-Tovereita vastaan 3-1. Paikka mestaruussarjassa jäi kuitenkin haaveeksi. Vuonna 1983 Jaro eteni Suomen cupissa välieriin voittamalla
Mikkelin Palloilijat. Välierissä seura hävisi FC Kuusysille 0-4.
Lokakuussa 1986 Jaron pelaajavalmentajaksi ryhtyi brittiläinen Richard Wilson. Wilson valmensi Jaroa seuran noustessa ensimmäistä kertaa Veikkausliigaan.
Kaudella 1988 Jaro pelasi Ykkösdivisioonassa. Kauden lopussa Jaro oli kärjessä tasapistein MyPa:n kanssa. Ottelu Mestaruussarjaan nousijan ratkaisemiseksi pelattiin 9. lokakuuta Jämsäkoskella. Ottelu päätyi tasapeliin, jonka jälkeinen jatkoaikakin päättyi maalittomana. Jaro voitti rangaistuspotkuilla 3-2.  Jaro putosi Mestaruussarjasta yhden kauden jälkeen.
Historia > 1990-luku

Syksyllä 1990 Jaro nousi liigaan voitettuaan karsinnan liigapaikasta Kokkolan Pallo-Veikkoja vastaan. Hannu Touru oli seuran valmentaja kausilla 1990-1993. Touru valmensi Jaron historiansa parhaimpaan sijoitukseen vuonna 1991. Myöhemmin Touru palasi seuran valmentajaksi kausille 2004 ja 2006
Kaudella 1992 Jaro voitti SM-hopeaa hallijalkapallossa. Kaudella 1993 joukkue voitti hallijalkapallon SM-kultaa.
Kauden 1993 päätteeksi Jaron naisjoukkue nousi mestaruussarjaan. Resurssit eivät kuitenkaan riittäneet sekä naisten että miesten joukkueeseen pääsarjassa. Tämän seurauksena perustettiin FC United.
Antti Muurinen valmensi joukkuetta 1994-1996.
Vuonna 1995 TV-ottelussa HJK:ta vastaan toteutettiin mainoskampanja. Keskuskentän nurmikolla oli kalkittu teksti ”999 Ulkomaanpuhelut”. Ottelua oltiin tämän takia jo peruuttamassa, mutta pelattiin lopulta kuitenkin suunnitelmien mukaisesti. Vastaavat mainokset kiellettiin tämän jälkeen.
Kaudella 1995 Jaro sijoittui Veikkausliigassa 5:nneksi, mikä toi joukkueelle paikan Intertoto-cupissa kaudelle 1996. Vastustajina alkulohkossa olivat ranskalainen En Avant Guingamp, serbialainen FC Zemun, georgialainen FC Kolkheti-1913 Poti sekä Dinamo Bucuresti Romaniasta. Jaro sijoittui lohkossa kolmanneksi.
Kauden 1996 jälkeen Antti Muurinen ryhtyi valmentamaan HJK:ta. Hänen tilalleen tuli Veijo Wahlsten, joka valmensi Jaroa 16 ottelun ajan ennen kuin hänet korvattiin Keijo Paanasella.
Jan Westerlund valmensi Jaroa kaudella 1998. Tuolla kaudella seura ei onnistunut varmistamaan liigapaikkaa.
Ensimmäinen uutinen ffjaro.fi-sivustolla julkaistiin 23. marraskuuta 1998. Uutisessa kerrottiin Rasmus Vikströmin paluusta joukkueeseen.
Kaudella 1999 Jaro eteni Suomen Cupissa finaaliin, jonka se hävisi FC Jokereille 1-2.
Historia > 2000-luku

Kaudella 2001 Jaro ansaitsi paikan liigakarsintaan sijoittumalla runkosarjan toiseksi. Karsinnan ensimmäisellä kierroksella se voitti TPS:n 5-2. Liigakarsinnassa Jaro hävisi FC Hämeenlinnalle, minkä jälkeen se sai vastaansa FC Jokerit. Avausottelu Vaasassa päättyi 1-1. Helsingissä pelatun ottelun Jaro voitti 4-3 nousten liigaan.
Liigaan nousun jälkeen Keijo Paananen päätti lopettaa valmentajana, ja tilalle tuli Sixten Boström. Kaudella 2002 Jaro selvisi ylempään loppusarjaan voittamalla AC Allianssin jatkoajalla. Voittomaalin teki Chris Cleaver.
Keskuskenttä remontoitiin vuonna 2003. Jaro pelasi tuolloin ottelunsa viereisellä länsikentällä.
2003 heinäkuussa Jaron talenttiakatemia osallistui SM-lopputurnaukseen Eerikkilässä. Joukkue saavutti turnauksessa pronssia. Jaron Akatemiassa on kasvanut useita liigapelaajia.
Kausi 2004 oli sujunut tuloksellisesti heikosti. Seuran hallitus päätti heinäkuussa erottaa Sixten Boströmin päävalmentajan tehtävistä. Tilalle palkattiin Hannu Touru. Jaro onnistui säilyttämään paikkansa liigassa.
Kaudella 2006 Jaro pelasi viimeisellä kierroksella tasan 0-0 IFK Mariehamnia vastaan, ja onnistui säilyttämään paikkansa liigassa.
8. heinäkuuta 2006 järjestettiin Alexei Eremenkon jäähyväisottelu. Ottelun joukkueet koostuivat Jaron silloisista pelaajista ja seuran legendoista. Ottelun yhteydessä Eremenkon pelinumero 14 jäädytettiin. Marraskuussa 2006 Mika Laurikainen ryhtyi seuran uudeksi valmentajaksi.
Helmikuussa 2007 perustettiin FF Jaro Mediateam, jonka alkuperäinen tehtävä oli ylläpitää seuran kotisivuja. Alkuajoista tehtäviä on tullut lisää. Nykyään Mediateam hoitaa muun muassa mainos- ja videotuotantoa.
Kauden 2008 jälkeen Jaron taloudellinen tilanne oli heikko, ja konkurssi oli lähellä. Lisää pääomaa saatiin edustusjoukkueen toiminta yhtiöittämällä. 16. maaliskuuta 2009 julkistettiin Ab Liga Jaro Oy:n ottavan vastuun edustusjoukkueen toiminnasta. Ab Liga Jaro Oy:n osakeanti käynnistettiin keväällä 2009 uuden pääoman saamiseksi. Liigajalkapallon  turvaamiseksi Pietarsaaressa syntyi kansanliike.
Mika Laurikainen jätti valmentajan tehtävät 2009. Tilalle valittiin Alexei Eremenko. Tämä valmensi Jaroa ensimmäistä kertaa elokuussa Kouvolassa MYPAa vastaan. Ottelu päättyi maalittomana. Sarjapaikka varmistui myöhemmin syksyn aikana.
Historia > 2010-luku

Jarolla oli vielä ennen kauden 2010 viimeistä ottelua mahdollisuus päästä Eurooppa-liigaan. Tappio AC Oulua vastaan tarkoitti Eurooppa-liigan jäämistä haaveeksi.
Kaudella 2012 Jaro vältti ykköseen putoamisen voittamalla viimeisessä ottelussa TPS:n Turussa.
Kaudella 2014 Jonas Emetistä tuli 14 maalillaan Jaron ensimmäinen maalikuningas.
Kaudella 2015 Jaro putosi Veikkausliigasta ykköseen.
Historia > 2020-luku

Stephen Ward on toiminut Jaron päävalmentajana 1. tammikuuta 2023 alkaen.
Kaudella 2024 Jaro nousi Veikkausliigaan.
Seuratunnukset

FF Jaron seuravaakunassa esiintyvät seuran nimi ja perustamisvuoteen viittaava luku 65. Seuravaakunan tausta on vihreillä lehvillä ympäröity jalkapallo. Jaron pääväri on punainen joka esiintyy seuravaakunan tekstissä sekä kokopunaisessa kotipeliasussa. Vieraspeliasut ovat nykyisin kokonaan harmaat.
FF Jaron seuravaakuna.
Stadion

FF Jaron kotistadion on Pietarsaaren Länsinummella sijaitseva Pietarsaaren keskuskenttä. Keskuskenttä on Pietarsaaren kaupungin hallinnoima. Keskuskenttä on otettu käyttöön vuonna 1971 ja sitä on remontoitu vuonna 2003. Aikaisemmin kenttä tunnettiin nimellä Nya plan, joka vittasi kenttään uutena urheilukenttänä. Vanha kenttä sijaitsi nykyisen virastotalon paikalla. Nurmialueen koko on 65 metriä kertaa 103 metriä. Keskuskentän katsojakapasiteetti on 5 000 katsojaa. Pääkatsomossa on paikat 2 000 katsojalle ja aurinkoterassilla on 1 000 seisomapaikkaa.
Stadionin palveluihin kuuluvat kioskit, anniskeluteltta sekä VIP-teltta ja VIP-huone katsomossa. Keskuskentällä on seitsemän pukuhuonetta, minkä lisäksi stadionille on myös lehdistötilat. Kenttää ympäröi kahdeksan tartan-pintaista juoksurataa. Kentän valaistukseen kuuluvat neljä 32 metriä korkeaa valaisinpylvästä, joiden valoteho on 800 luksia.
Pietarsaareen on rakenteilla länsikentän paikalle uusi jalkapallostadion, joka tunnetaan nimellä Project Liv Arena. Stadionille tulee kansainvälisten mittapuiden mukainen pelikenttä lämmitetyllä tekonurmella ja sen katsomoihin mahtuu noin 3 600 katsojaa ja VIP-tiloihin 250 ihmistä. Stadion kantaa pitkäaikaissairaita lapsia tukevan yhdistyksen nimeä. Jaro on yksi stadionhanketta edistävän Jeppis Stadion Oy:n omistajista. Yhtiö omistaa stadionin, mutta vuokralaisena toimii Pietarsaaren kaupunki, joka vastaa stadionin hoidosta ja ylläpidosta. Uuden stadionin on tarkoitus muodostaa kohtaamispaikka urheilun lisäksi musiikille, kulttuurille ja suurtapahtumille. Stadionin peruskivi muurattiiin lokakuussa 2024.
Organisaatio

FF Jaro yhtiöitettiin ja toiminta siirrettiin Ab Liga Jaro Oy:lle kaudesta 2009 alkaen.
Hallituksen puheenjohtaja: Harald Finne
Toimitusjohtaja: Fredrik Haga
Myyntipäällikkö: Jonas Emet
Joukkueenjohtaja: Pontus Backlund
Pelaajat ja valmentajat > Nykyinen joukkue

Tilanne 24. helmikuuta 2020.
Pelaajat ja valmentajat > Entiset päävalmentajat

| --- | --- |
 1966–1967 Börje Nygård  1968–1970 Rainer Aho  1971–1974 Matti Aarni  1975–1977 Bjarne Sjöholm  1978 Esko Vikman  1979 Ulf Larsson  1980 Bjarne Sjöholm  1981 Jan-Eric Holmberg  1982–1984 Kalle Jaskari  1985 Matti Huotari  1986 Kalle Jaskari  1987–1989 Richard Wilson (erotettiin kesken kauden)  1989 Kari Mars  1990–1993 Hannu Touru  1994–1996 Antti Muurinen :  1997 Veijo Wahlsten (erotettiin kesken kauden)  1997 Keijo Paananen  1998 Jan Westerlund  1999–2001 Keijo Paananen  2002–2004 Sixten Boström (erotettiin kesken kauden)  2004–2005 Hannu Touru  2006 Keijo Paananen (erotettiin kesken kauden)  2006 Niklas Widjeskog  2007–2009 Mika Laurikainen (erotettiin kesken kauden)  2009–2016 Alexei Jeremenko Sr.  (erotettiin kesken kauden)  2016 Niklas Widjeskog  2017 Kristian Heames (erotettiin kesken kauden)  2017 Calle Löf
Pelaajat ja valmentajat > Juniorit

Jarolla on ollut junioritoimintaa perustamisestaan lähtien. 1970-luvun puolivälissä seurassa todettiin juniorityön olevan ehdoton edellytys edustusjoukkueelle. Trygve Kummel käynnisti 10-vuotisen projektin, jonka tarkoituksena oli kouluttaa pelaajia sekä valmentajia. Juniorityön kehittämiseen haettiin vaikutteita Ruotsista.
Jaro perusti 1990 junioreista kootun eliittiryhmän, joka sai jalkapallosta kesätyön. Eliittiryhmä oli osa pitkän tähtäyksen suunnitelmaa, jonka tarkoituksena oli, että vuonna 1995 edustusjoukkueesta kaksi kolmasosaa olisi omia kasvatteja.
Pelaajat ja valmentajat > Jaro Rockets

Erityisryhmien sarjaan osallistuva Jaro Rockets perustettiin vuonna 2010. Joukkue teki debyytin Veikkausliiga-ottelun Jaro – FC Lahti yhteydessä.
Saavutukset > Mitalit

Suomen cupin hopeaa 1992 ja 1999
Liigacupin hopeaa 1998
Saavutukset > Eurocup-ottelut

| Kausi | Kilpailu | Kierros | Vastus | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Intertoto Cup | Lohko |  Guingamp | 0–0 |
| 1996 | Intertoto Cup | Lohko |  FK Zemun | 2–3 |
| 1996 | Intertoto Cup | Lohko |  Dinamo Bukarest | 2–0 |
| 1996 | Intertoto Cup | Lohko |  Kolkheti 1913 Poti | 2–0 |
Tilastot > Sarjasijoitukset

| Kausi | Sarja | Sija | O | V | T | H | TM–PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1980 | I divisioona | 9. | 29 | 10 | 4 | 15 | 35–45 | 16 |
| 1981 | I divisioona | 9. | 29 | 8 | 11 | 10 | 40–47 | 17 |
| 1982 | I divisioona | 6. | 29 | 12 | 7 | 10 | 55–45 | 21 |
| 1983 | I divisioona | 4. | 22 | 13 | 3 | 6 | 41–28 | 29 |
| 1983 | Karsintasarja | 5. | 7 | 4 | 0 | 3 | 23–19 | 9 |
| 1984 | I divisioona | 6. | 22 | 10 | 5 | 7 | 40–27 | 25 |
| 1985 | I divisioona | 4. | 22 | 10 | 5 | 7 | 43–33 | 25 |
| 1986 | I divisioona | 10. | 22 | 5 | 9 | 8 | 23–23 | 19 |
| 1987 | II divisioona (Pohjoislohko) | 1. | 22 | 18 | 3 | 1 | 62–13 | 39 |
| 1988 | I divisioona | 1. | 22 | 10 | 9 | 3 | 40–22 | 29 |
| 1989 | SM-sarja | 12. | 27 | 3 | 5 | 19 | 27–59 | 11 |
| 1990 | I divisioona | 2. | 22 | 12 | 6 | 4 | 43–19 | 30 |
| 1991 | Veikkausliiga | 4. | 33 | 14 | 11 | 8 | 46–33 | 53 |
| 1992 | Veikkausliiga | 5. | 33 | 14 | 8 | 11 | 49–37 | 50 |
| 1993 | Veikkausliiga | 11. | 22 | 5 | 6 | 11 | 17–26 | 21 |
| 1993 | Karsintasarja | 2. | 7 | 4 | 2 | 1 | 9–5 | 14 |
| 1994 | Veikkausliiga | 7. | 26 | 10 | 7 | 9 | 35–39 | 37 |
| 1995 | Veikkausliiga | 5. | 26 | 11 | 5 | 10 | 37–32 | 38 |
| 1996 | Veikkausliiga | 5. | 27 | 11 | 6 | 10 | 34–25 | 39 |
| 1997 | Veikkausliiga | 8. | 27 | 8 | 4 | 15 | 33–48 | 28 |
| 1998 | Veikkausliiga | 10. | 27 | 4 | 9 | 14 | 25–50 | 21 |
| 1999 | Ykkönen (Pohjoislohko) | 2. | 18 | 10 | 7 | 1 | 44–16 | 37 |
| 1999 | Ykkönen (Yläloppusarja) | 3. | 9 | 6 | 1 | 2 | 19–13 | 22 |
| 2000 | Ykkönen (Pohjoislohko) | 2. | 18 | 11 | 5 | 2 | 46–19 | 38 |
| 2000 | Ykkönen (Yläloppusarja) | 5. | 9 | 4 | 2 | 3 | 18–16 | 17 |
| 2001 | Ykkönen (Pohjoislohko) | 2. | 27 | 17 | 5 | 5 | 57–18 | 56 |
| 2002 | Veikkausliiga | 7. | 29 | 10 | 6 | 13 | 34–46 | 36 |
| 2003 | Veikkausliiga | 8. | 26 | 9 | 8 | 9 | 36–38 | 35 |
| 2004 | Veikkausliiga | 11. | 26 | 8 | 4 | 14 | 31–43 | 28 |
| 2005 | Veikkausliiga | 11. | 26 | 6 | 8 | 12 | 21–31 | 26 |
| 2006 | Veikkausliiga | 12. | 24 | 4 | 7 | 13 | 27–42 | 19 |
| 2007 | Veikkausliiga | 11. | 26 | 7 | 7 | 12 | 30–41 | 28 |
| 2008 | Veikkausliiga | 9. | 26 | 10 | 5 | 11 | 36–47 | 35 |
| 2009 | Veikkausliiga | 10. | 26 | 8 | 8 | 10 | 33–34 | 32 |
| 2010 | Veikkausliiga | 5. | 26 | 11 | 5 | 10 | 42–34 | 38 |
| 2011 | Veikkausliiga | 11. | 33 | 7 | 10 | 16 | 49–64 | 31 |
| 2012 | Veikkausliiga | 11. | 33 | 8 | 9 | 16 | 28–51 | 33 |
| 2013 | Veikkausliiga | 10. | 33 | 9 | 10 | 14 | 41–50 | 37 |
| 2014 | Veikkausliiga | 6. | 33 | 12 | 8 | 13 | 47–47 | 44 |
| 2015 | Veikkausliiga | 12. | 33 | 6 | 11 | 16 | 27–43 | 29 |
| 2016 | Ykkönen | 3. | 27 | 12 | 8 | 7 | 47–33 | 44 |
| 2017 | Ykkönen | 5. | 27 | 9 | 8 | 10 | 36–36 | 35 |
| 2018 | Ykkönen | 6. | 27 | 11 | 5 | 11 | 34–30 | 38 |
| 2019 | Ykkönen | 3. | 27 | 12 | 7 | 8 | 53–40 | 43 |
| 2020 | Ykkönen | 3. | 22 | 12 | 5 | 5 | 50–31 | 41 |
| 2021 | Ykkönen | 4. | 27 | 12 | 7 | 8 | 39–34 | 43 |
| 2022 | Ykkönen | 3. | 27 | 15 | 5 | 7 | 55–29 | 50 |
| 2023 | Ykkönen | 9. | 27 | 7 | 10 | 10 | 33–42 | 31 |
| 2024 | Ykkösliiga | 2. | 27 | 17 | 3 | 7 | 51–30 | 54 |
| 2025 | Veikkausliiga |  |  |  |  |  | – |  |
Aiheesta muualla

FF Jaron virallinen sivusto
YLE Elävä Arkisto: Pietarsaari on jalkapallokaupunki
Seuran youtube-kanava
| n k Veikkausliiga |
| --- | --- |
 Hallitseva mestari: KuPS
Joukkueet (2025):  AC Oulu  FC Haka  FC Inter  FF Jaro  Gnistan  HJK  IFK Mariehamn  Ilves  KTP  KuPS  SJK  VPS 
Pietarsaaren keskuskenttä ottelussa FF Jaro – VPS kaudelta 2007.
Angmarin Noitakuningas

Angmarin Noitakuningas (engl. Witch-king of Angmar) on fiktiivinen hahmo J.R.R. Tolkienin kirjassa Taru sormusten herrasta.
Angmarin Noitakuningas oli kaikkien nazgûlien johtaja Keski-Maassa. Hän oli alkujaan ihmisten kuningas, mutta Toisella ajalla hän sai yhden yhdeksästä mahtisormuksesta, joka auttoi häntä hallitsemaan kuningaskuntaansa. Hän ja kahdeksan muuta olivat jo Sauronin, Mordorin mustan ruhtinaan, palveluksessa. Mahtisormukset antoivat heille paljon voimaa, jota he käyttivät omiinsa ja heidän herransa Sauronin tarkoituksiin, mutta muuttivat heidät nazgûleiksi, sormusvarjoiksi.
Noitakuninkaasta tuli Varjojen johtaja sekä Sauronin pääpalvelija.
Santeri Karilo

Santeri Karilo 1930-luvun alussa.
Santeri Aleksander Karilo (alk. Kiseleff; 26. syyskuuta 1908 Viipuri – 8. syyskuuta 1959) oli suomalainen näyttelijä.
Karilo syntyi Viipurissa kauppias Valdemar Kiseleffin perheeseen. Hän opiskeli 1930-luvun alussa Viipurin musiikkiopiston näyttämöluokalla, jonka jälkeen sai ammattinäyttelijän kiinnityksen 1932 Viipurin Kaupunginteatteriin. Siellä hän esiintyi lukuisissa eri rooleissa vuoteen 1936 asti. Karilo toimi Simpeleen Työväen Näyttämön johtajana 1936–1937 ja näyttelijänä Turun Työväen Teatterissa 1937–1938. Tämän jälkeen hänellä oli kiinnitykset Jäger-Filmiin 1938–1940 ja Suomi-Filmiin 1940–1943.
Karilo toimi 1940-luvulla myös näyttelijä-ohjaajana Kemin kaupunginteatterissa. Hänen merkittäviä näyttämöroolejaan olivat Pohjalaisia-näytelmän Jussi, Anun ja Mikon miespääosa sekä lukuisat operettitehtävät uransa alkuaikoina.
Santeri Karilo esiintyi urallaan myös 29 elokuvassa vuosina 1936–1959. Hänen ensimmäinen elokuvatehtävänsä oli salakuljettaja Kivalon osa jännityselokuvassa VMV 6. Karilon elokuvaosat vaihtelivat isoista sankarirooleista konnatyypitelmiin. Tunnettuja suorituksia olivat muun muassa häikäilemätön Jonni Claesson elokuvassa Varastettu kuolema (1938), kiitetty miespääosa Anussa ja Mikossa (1940) ja avioliitossaan onneton tuomari Thorén elokuvassa Jossain on railo (1949). Hän teki pääroolin kotinsa menettäneenä Nikkasen Aatona elokuvassa Evakko (1956), josta hänet palkittiin Jussi-patsaalla.
Karilon muita muistettavia filmirooleja oli myös legendaarinen Klaus Kurki Elinan surmassa (1938), inhimillinen vartiopäällikkö Gregor elokuvassa Yli rajan (1942) ja hämäräperäisen kauppias Mattilan rooli muutoin epäonnistuneessa jännityskomediassa Taas tyttö kadoksissa! (1957). Karjalan murretta taitavasti suoltanut Karilo pääsi hyödyntämään viipurilaista syntyperäänsä (Anun ja Mikon ja Evakon lisäksi) myös Vili Vesterisen elämäkertaelokuvassa Säkkijärven polkka (1955). Ennen tätä hän oli ollut muutaman vuoden poissa näyttelijäntehtävistä: Ville Salmisen mukaan hän työskenteli puuseppänä Fennada-Filmissä 1950-luvun aikana.
Peter von Baghin luonnehdinnan mukaan Karilo oli yksi suomalaisen elokuvan maagisimpia näyttelijöitä: komea, palavakatseinen ja vahvaääninen. Karilo esiintyi 1950-luvulla muutamassa sotilasfarssissa, joissa hän useimmiten oli äreän mahtipontisen kantaupseerin osassa. Karilon viimeiseksi elokuvarooliksi jäi päähenkilön isän osa elokuvassa Patarouva (1959).
Myöhemmällä iällään alkoholismista kärsinyt Karilo kuoli vain 50-vuotiaana, kuukausi ennen Patarouvan ensi-iltaa.
Aiheesta muualla

Santeri Karilo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Colton Dach

| Colton Dach> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. tammikuuta 2003 (ikä 22) St. Albert, Alberta
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  89 kg
Seura
Seura:  Chicago Blackhawks
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
NHL-varaus:  62. varaus, 2021 Chicago Blackhawks
Colton Dach (s. 4. tammikuuta 2003 St. Albert, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Dach edustaa NHL-joukkue Chicago Blackhawksia.
Ennen NHL-uraansa Dach pelasi WHL-juniorisarjassa Saskatoon Bladesin, Kelowna Rocketsin ja Seattle Thunderbirdsin joukkueissa. Chicago Blackhawks varasi hänet toisella kierroksella 62. varausvuorolla vuoden 2021 NHL:n varaustilaisuudessa. Dach on pelannut yhden NHL:n runkosarjan ottelun ilman tehopisteitä. Uran tilastot päivitetty 4. tammikuuta 2025.
Luettelo Georgian maavoimien kalustosta

Tämä on luettelo Georgian maavoimien nykyisestä kalustosta.
Panssaroidut ajoneuvot > Taistelupanssarivaunut

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| T-72 | Taistelupanssarivaunu | 100 |  |  |
| T-55 | Taistelupanssarivaunu | 23 |  |  |
Panssaroidut ajoneuvot > Rynnäkköpanssarivaunut

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| BMP-2 | Rynnäkköpanssarivaunu | 46 |  |  |
| BMP-1 | Rynnäkköpanssarivaunu | 25 |  |  |
| BRM-1K | Rynnäkköpanssarivaunu | 1 |  |  |
Panssaroidut ajoneuvot > Panssaroidut ajoneuvot

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Lazika | Panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvo | 3+ |  |  |
| Didgori-1 | Panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvo | 8+ |  |  |
| Didgori-2 | Panssaroitu tiedusteluajoneuvo | 4+ |  |  |
| Didgori-3 | Panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvo | 3+ |  |  |
| Ejder | Panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvo | 65 |  |  |
| BTR-70 | Panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvo | 25 |  |  |
| BTR-80 | Panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvo | 19 |  |  |
| MT-LB | Kuljetuspanssarivaunu | 66 |  |  |
| Cougar | MRAP | 10 |  |  |
Kenttätykistö > Panssarihaupitsit

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| DANA | Ajoneuvoalustainen haupitsi | 32 |  |  |
| 2S1 Gvozdika | Panssarihaupitsi | 20 |  |  |
| 2S3 Akatsija | Panssarihaupitsi | 13 |  |  |
| 2S19 Msta-S | Panssarihaupitsi | 1 |  |  |
| 2S7 Pion | Panssarihaupitsi | 1 |  |  |
Kenttätykistö > Kenttätykit

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| D-30 | Kanuunahaupitsi | 58 |  |  |
| 2A36 Giatsint-B | Kanuunahaupitsi | 3 |  |  |
| 2A65 Msta B | Kanuunahaupitsi | 10 |  |  |
Kenttätykistö > Raketinheittimistö

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| BM-21 | Raketinheitin | 13 |  |  |
| GRADLAR | Raketinheitin | 6 |  |  |
| RM-70 | Raketinheitin | 18 |  |  |
Kenttätykistö > Kranaatinheittimet

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2S12 Sani | Kranaatinheitin | 14 |  |  |
| M75 | Kranaatinheitin | 33 |  |  |
| M120 | Kranaatinheitin | 18 |  |  |
Ilmatorjunta > Ilmatorjuntaohjukset

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9K35 Strela-10 | Ilmatorjuntaohjus |  |  |  |
| SPYDER | Ilmatorjuntaohjus |  |  |  |
Ilmatorjunta > Olalata laukaistavat ilmatorjuntaohjukset

| Nimi | Tyyppi | Kuva | Huom |
| --- | --- | --- | --- |
| Grom | Ilmatorjuntaohjus |  |  |
| 9K32 Strela-2 | Ilmatorjuntaohjus |  |  |
| 9K34 Strela-3 | Ilmatorjuntaohjus |  |  |
| Igla-1 | Ilmatorjuntaohjus |  |  |
Columbus (elokuva)

| Columbus |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kogonada
Käsikirjoittaja:  Kogonada
Tuottaja:   Andrew Miano  Aaron Boyd  Danielle Renfrew  Chris Weitz  Giulia Caruso  Ki Jin Kim 
Säveltäjä:  Hammock
Kuvaaja:  Elisha Christian
Leikkaaja:  Kogonada
Pääosat:   John Cho  Haley Lu Richardson  Parker Posey 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Depth of Field  Nonetheless Productions  Superlative Films 
Levittäjä:  Sundance Institute (käännä suomeksi) Hulu
Ensi-ilta:  2017
Kesto:  100 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Columbus on amerikankorealaisen, videoesseistään tunnetun Kogonadan ensimmäinen pitkä näytelmäelokuva, joka sijoittuu Yhdysvaltojen Indianan osavaltion pieneen Columbusin kaupunkiin. Vuoden 2017 Sundance-festivaaleilla ensi-iltansa saanut independent-elokuva kertoo amerikankorealaisesta keski-ikäisestä miehestä (John Cho), jonka arkkitehti-isä saa työmatkalla kaupungissa sairauskohtauksen ja vaipuu koomaan. Mies tulee kaupunkiin hoitamaan isänsä asioita, juuttuu modernistisista rakennuksistaan tunnettuun kaupunkiin, tutustuu kaupunkioppaana työskentelevään nuoreen naiseen (Haley Lu Richardson) ja oppii tämän avulla itsekin arvostamaan arkkitehtuuria, isänsä elämäntyötä jota on oppinut vieroksumaan. Rinnakkaisteemana on nuoren naisen vaikea päätös päihderiippuvaiseen äitinsä hoitamisen ja opiskelemaan lähdön välillä.
Columbusin kaupungin arkkitehtuurikohteet, muun muassa Eliel ja Eero Saarisen suunnittelemat rakennukset, ovat keskeisessä osassa hiljaisen taide-elokuvan tapahtumapaikkoina ja päähenkilöiden kiinnostuksen kohteina.
Kalevi Mattila

Kalevi Kustaa Mattila  (11. marraskuuta 1934 Ylivieska – 5. marraskuuta 2022 Ylivieska) oli suomalainen keskustan kansanedustaja. Hän edusti Oulun läänin vaalipiiriä 1975–1995. Mattila oli presidentin valitsijamies 1978, 1982 ja 1988. Valtiopäiväneuvoksen arvonimen Kalevi Mattila sai 2001.