stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Masud Pezeškian
Elämäkerta > Poliittinen ura

Pezeškian siirtyi politiikkaan ja hänestä tuli Mohammad Khatamin uudistusmielisen hallinnon varaterveysministeri vuonna 1997. Vuosina 2001–2005 hän palveli varsinaisena terveysministerinä. Pezeškian valittiin Iranin parlamenttiin kaikkiaan viisi kertaa ja vuosina 2016–2020 hän toimi parlamentin ensimmäisenä varapuhemiehenä. Uudistusmielisenä tunnetuksi tullut Pezeškian on arvostellut hallinnon toimia sen poliittisia vastustajia vastaan. Hän piti hallinnon toimien vastaisen puheen parlamentissa kiisteltyjen vuoden 2009 vaalien jälkeen niin sanotun vihreän liikkeen mielenosoitusten tukahduttamisen aikana. Hasan Ruhanin kaudella Pezeškian lukeutui vuoden 2015 ydinsopimuksen kannattajiin. Mahsa Jina Aminin kuoltua turvallisuusjoukkojen käsissä maassa puhkesi jälleen levottomuuksia ja Pezeškian kyseenalaisti hallinnon version kuolemaan johtaneista tapahtumista kansallisessa televisiossa. Hän on arvostellut myös uskonnollisen poliisin harjoittamaa hijabin käyttön ja laajemmin naisten toiminnan valvontaa.
Elämäkerta > Presidenttinä

Iranin presidentti Ebrahim Raisi sai surmansa helikopterionnettomuudessa toukokuussa 2024 ja maassa aloitettiin uusien presidentinvaalien valmistelut. Ehdokkaista suurin osa oli vanhoilillisia. Ehdolle asettunut Pezeškian kuului harvoihin uudistusmielisiin ehdokkaisiin. Epäilijöiden mukaan ehdokkuus sallittiin vain, koska hallinto piti Pezeškiania varmana häviäjänä.
Pezeškian eteni toiselle kierrokselle vanhoilillisen Saeed Jalilin kanssa vaaleissa, jonka äänestysprosentti oli jäänyt alhaiseksi. Pezeškian voitti vaalien toisen kierroksen 6. heinäkuuta saaden 53,3 % yli 30 miljoonasta jätetystä äänestä. Jalili sai 44,3 % äänistä. Äänestysprosentti jäi edelleen alhaiseksi. Noin 50 % äänioikeutetuista kävi äänestämässä.
Pezeškian vannoi virkavalansa 30. heinäkuuta 2024.
Virkavalan vannomistilaisuuteen osallistumista varten Teheranissa oleskellut Hamas-järjestön johtaja Isma’il Haniyya sai surmansa Israelin iskussa. Kovan linjan kannattajat vaativat vastausta Iranissa tapahtuneeseen iskuun, kun Pezeškianin luonnehdittiin tyynnytelleen tilannetta. Iran päätyi joka tapuksessa tekemään kostoiskun ohjuksin lokakuussa, mihin Israel vastasi omalla iskullaan myöhemmin samassa kuussa.
Kangasalan vaakuna

Kangasalan vaakuna
Kangasalan vaakuna on Kangasalan kaupungin virallinen tunnus, ja se on saanut aiheensa laulusta Kesäpäivä Kangasalla sekä vanhan kivikirkon seinään muuratusta, paikallisen tarun mukaan verta itkevästä kivestä. Vaakunan harppu ja kotka viittaavat sävelmään ja veripisarat kertomukseen kivestä, jonka kerrottiin hikoilleen verta aina siitä saakka, kun sen päälle oli mestauksessa vuotanut viatonta verta.
Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja se vahvistettiin käyttöön 11. syyskuuta 1951. Vaakunan heraldinen selitys on ”hopeakentässä harppu, jonka yhdyspuu ja kaula muodostavat kotkakuvion, saatteena seitsemän pisaraa asetettuina 2+2+2+1; kaikki punaisia.”
Jussi Canth

Karl Johan (Jussi) Canth (24. toukokuuta 1874 Jyväskylä – 10. joulukuuta 1929 Kuopio) oli suomalainen maanviljelijä ja kauppaneuvos.
Jussi Canthin vanhemmat olivat seminaarinlehtori Johan Ferdinand Canth ja kirjailija ja kauppias Minna Canth. Hän kävi Kuopiossa oppikoulua ja sitten Haagan maanviljelyskoulun ja Kurkijoen maanviljelysopiston. Jussi Canth opiskeli maanviljelystä myös ulkomailla, minkä jälkeen hän  toimi maanviljelijänä Iisalmessa. 1900-luvun alussa Canth oli ensimmäisen sortokauden aikana passiivisen vastarinnan kannattaja, ja saatuaan tietää, että kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov oli määrännyt hänet karkotettavaksi Omskiin Siperiaan, hän lähti vuonna 1903 Ruotsiin, jossa hän suoritti kauppakoulun. Canth siirtyi sitten Yhdysvaltoihin ja oli Chicagossa Cately & Wigginsin liikkeen palveluksessa. Hän palasi Suomeen vuonna 1905 suurlakon aikana Ruotsin kautta ja asettui maanviljelijäksi Parikkalaan. Vuonna 1916 hänestä tuli Minna Canthin Perilliset Oy:n johtaja ja hän asui perheineen Kuopiossa suvun omistamassa Kanttilan kaupunkitalossa. Minna Canthin kuoltua hänen liikettään olivat Jussi Canthin ohella hoitaneet tyttäret Elli Canth ja Maiju Vuorisalo (o.s Canth),
Jussi Canth tuli mukaan jääkäriliikkeen etappitoimintaan vuonna 1916. Suomen sisällissodan aikana hän osallistui Kuopion valloitukseen ja oli mukana myös C. W. Malmin retkikunnassa. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1925. Hän oli Latvian varakonsulina Kuopion läänissä. Canth oli Kuopion kauppakamarin varapuheenjohtajana vuodesta 1922 alkaen.
Jussi Canth oli naimisissa vuodesta 1900 Alma Vendela Lovisa Cederhvarfin (1881–1952) kanssa. Canth on haudattu Kuopion Isolle hautausmaalle, Jussi Canthin kuoltuaa Canthin kauppaliikkeen johtoon tuli hänen vävynsä tuomari Kaarlo Lommi, jonka puoliso oli Jussi Canthin tytär Burnice Canth. Lommi johti liikettä vuoteen 1964 saakka. Canthin kauppaliike lopetti toimintansa heikentyneen kannattavuuden vuoksi 1970-luvulla, ja Kanttilan talo myytiin valtiolle 1977.
Aiheesta muualla

Sukutarina avautuu, Savon Sanomat 18.03.2014 (kirja-arvostelu, jossa esitetään J. C.:n muotokuva)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Talousvaikuttajat  Biografiasampo
Satu Taavitsainen

Satu Johanna Taavitsainen (s. 6. tammikuuta 1977 Mikkelin maalaiskunta) on suomalainen poliitikko ja entinen kansanedustaja. Hänet valittiin SDP:n kansanedustajaksi Kaakkois-Suomen vaalipiiristä 5 416 äänellä vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Taavitsainen sai 5 419 ääntä ja jäi varasijalle.
Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Taavitsainen oli ehdolla Liike Nytin listalla. Hän sai 1 325 ääntä eikä tullut valituksi.
Taavitsainen oli myös vuoden 2024 europarlamenttivaaleissa ehdolla Liike Nytin ehdokkaana. Hän sai 2 161 ääntä eikä tullut valituksi.
Marraskuussa 2022 Mikkelin kaupunginvaltuusto erotti Taavitsaisen kaupunginhallituksen ensimmäisen varapuheenjohtajan tehtävästä luottamuspulan vuoksi. Taavitsainen oli jo aiemmin eronnut SDP:n valtuustoryhmästä.
Syyskuussa 2024 Taavitsainen siirtyi Liike Nytistä vasemmistoliittoon. Samalla hänestä tuli vasemmistoliiton ensimmäinen edustaja Mikkelin kaupunginvaltuustossa.
Taavitsaisen puoliso on Aki Taavitsainen, joka on tähtitieteen harrastajien yhdistyksen Mikkelin Ursan puheenjohtaja.
Maaliskuussa 2025 uutisoitiin, että syyttäjä vaatii Taavitsaiselle ehdollista vankeusrangaistusta johtuen kunnianloukkauksesta ja perättömien väitteiden julkaisusta, jotka kohdistuivat puoluetoveriin.
Aiheesta muualla

.aspx Satu Taavitsainen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Taavitsaisen kotisivut
| n k Sosiaalidemokraattien kansanedustajat 2015–2019 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (34):  Eloranta  Feldt-Ranta  Filatov  Gustafsson  Guzenina  Haatainen  Harakka  Heinäluoma  Huovinen (2015–2018)3  Ihalainen  Kantola  Kari  Kiljunen  Kiuru  Kymäläinen  Lindtman  Marin  Myller  Mäkinen (2018–)3  Mäkisalo-Ropponen  Nurminen  Ojala-Niemelä  Paatero  Razmyar (2015–2017)2  Rinne  Räsänen  Salonen  Skinnari  Taavitsainen  Taimela  Tolppanen (2016–)1  Torsti (2017–)2  Tuomioja  Tuppurainen  Urpilainen  Viitanen  Wallin 
1 Maria Tolppanen erosi perussuomalaisista kesäkuussa 2016 ja liittyi sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään. 2 Nasima Razmyar siirtyi Helsingin apulaispormestariksi kesäkuussa 2017, ja hänen tilalleen eduskuntaan nousi Pilvi Torsti.  3 Susanna Huovinen siirtyi Keski-Suomen ensi- ja turvakodin toi­min­nan­joh­ta­jak­si kesäkuussa 2018, ja hänen tilalleen eduskuntaan nousi Riitta Mäkinen.
Kaakkois-Suomen vaalipiirin kansanedustajat 2015–2019
Juho Eerola
Antti Häkkänen
Heli Järvinen
Anneli Kiljunen
Jukka Kopra
Hanna Kosonen
Suna Kymäläinen
Jari Leppä
Jari Lindström
Jani Mäkelä
Sirpa Paatero
Markku Pakkanen
Satu Taavitsainen
Kimmo Tiilikainen
Lenita Toivakka
Ari Torniainen
Kaj Turunen
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta  Yle
DNSSEC

DNSSEC (lyhenne sanoista Domain Name System Security Extensions) on DNS-nimipalvelun laajennos, jolla varmistetaan nimipalvelimelta saatavien tietojen alkuperä ja eheys.
Kehitys alkoi 1990-luvulla ratkaisemaan DNS:n haavoittuvuutta. DNS sellaisenaan ei voi varmistaa, että vastaus nimipalvelulle lähetetylle kyselylle tulee luotettavasta lähteestä, vaan vastaus voi olla hyökkääjän väärentämä (DNS spoofing). DNSSEC on digitaalinen allekirjoitus, jolla voidaan tarkistaa vastauksen olevan peräisin luotettavalta palvelimelta. DNSSEC käyttää digitaalista allekirjoitusta ja julkisen avaimen salausmenetelmää. DNS over TLS täydentää DNSSEC:in toimintaa salaamalla liikenteen, jolloin ulkopuolinen taho ei voi seurata kysyttäjä osoitteita.
DNS:n haavoittuvuuksia on dokumentoitu RFC-dokumentissa RFC 3833. Steven M. Bellovin kirjoitti DNS:n haavoittuvuuksista tunnetun julkaisun.
IETF:n julkaisuja

RFC 2535 Domain Name System Security Extensions
RFC 3833 A Threat Analysis of the Domain Name System
RFC 4033 DNS Security Introduction and Requirements (DNSSEC-bis)
RFC 4034 Resource Records for the DNS Security Extensions (DNSSEC-bis)
RFC 4035 Protocol Modifications for the DNS Security Extensions (DNSSEC-bis)
RFC 4398 Storing Certificates in the Domain Name System (DNS)
RFC 4470 Minimally Covering NSEC Records and DNSSEC On-line Signing
RFC 4509 Use of SHA-256 in DNSSEC Delegation Signer (DS) Resource Records (RRs)
RFC 5155 DNSSEC Hashed Authenticated Denial of Existence
RFC 6781 DNSSEC Operational Practices, Version 2
RFC 6840 Clarifications and Implementation Notes for DNS Security (DNSSEC)
The Stig

| The Stig |
| --- | --- |
 Ensimmäinen valkoinen Stig
Luoja(t):  Andy Wilman Jeremy Clarkson
Näyttelijä(t):  Perry McCarthy (2002–2003) Ben Collins (2003–2010) Phil Keen (2010-2022)
Ensi- esiintyminen:  Alusta alkaen
Henkilötiedot
Ammatti:  Testikuljettaja
Suhteet
Muut sukulaiset:  Useita serkkuja
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Stig on BBC:n auto-ohjelma Top Gearin testikuljettaja. Ohjelmassa häntä kuvaillaan "kesytetyksi kilpa-ajajaksi", jolla on hyvin erikoisia tai epäinhimillisiä ominaisuuksia ja tapoja. The Stig esiteltiin Top Gear -yleisölle ensimmäisen kerran vuonna 2002 ja hänen ainoaksi toimenkuvakseen määriteltiin "ajaa lujaa". Hän esiintyy aina pukeutuneena ajohaalariin ja kypärään, joten henkilöllisyys jäi aina mysteeriksi. The Stigin todellinen henkilöllisyys selvisi elokuussa 2010, kun muun muassa FIA GT ja  BTCC-sarjoissa kilpaillut kuljettaja Ben Collins paljasti asian muistelmissaan. Jeremy Clarkson paljasti The Stigin henkilöllisyyden The Grand Tourin Yksityisnäytöksessä vuonna 2024.
The Stig on listattu ohjelman lopputeksteissä ohjelman yhdeksi päähenkilöksi yhdessä Jeremy Clarksonin, Richard Hammondin, James Mayn ja aikaisemmin myös Jason Dawen kanssa.
Musta Stig

Ensimmäinen The Stig käytti mustaa pukua ja mustaa kypärää. Top Gearin ensimmäisessä jaksossa Jeremy Clarkson esitteli hänet sijaisena, koska ohjelman tekijät eivät löytäneet ammattilaiskilpa-ajajaa, joka olisi kyennyt nopeisiin kierrosaikoihin. Clarkson sanoi The Stigistä:
»Emme tiedä hänen nimeään, emme todellakaan tiedä hänen nimeään, kukaan ei tiedä hänen nimeään, emmekä haluakaan tietää, koska hän on kilpa-ajajamme.»
Clarkson kuvaili The Stigillä olevan myös "Nigel Mansell -syndrooma". The Stigin ainoa työohje oli: "Mene tuonne ja aja lujaa." Musta Stig ajoi Top Gearin "kohtuuhintaisella autolla", Suzuki Lianalla ajan 1.44,4.
Entinen Formula 1 -kuljettaja Perry McCarthy paljasti vuonna 2003 kirjoittamassaan kirjassa Flat Out, Flat Broke, että hän oli musta Stig. Sarjan tekijät eivät tästä pitäneet, joten musta Stig "kuoli" 3. tuotantokauden alussa ajaessaan viritetyn Jaguar XJ-S -urheiluauton HMS Invinciblen kannelta mereen.
The Stigin "sukulaiset"

Top Gearissä on esiintynyt 11 The Stigin "sukulaista".
9. kauden kolmannessa jaksossa Clarkson, Hammond ja May matkustivat Yhdysvaltoihin, jossa heidän tehtävänään oli ajaa käytettyjä yhdysvaltalaisia autoja neljän osavaltion läpi. Matkan aikana Top Gear -juontajat suorittivat erilaisia tehtäviä, joista yhdessä tarkoituksena oli selvittää, mikä juontajien autoista oli nopein ratakierroksella. Tätä tehtävää suorittamaan kutsuttiin The Stigin hieman ylipainoinen "amerikanserkku", jota kutsuttiin leikkisästi The Big Stigiksi (suom. Iso Stig).
Kauden 10 neljännessä jaksossa juontajat olivat jälleen matkalla, tällä kertaa Botswanassa. Eräs matkan tehtävistä oli jälleen nopea ratakierros, joka ajettiin tällä kertaa rallicross-radalla. Clarkson esitteli tehtävää suorittamaan kutsutun The Stigin tummaihoisen "afrikanserkun", jonka asusteena olivat ainoastaan Puman kengät, ajohansikkaat, lannevaate ja valkoinen kypärä.
Kahdennentoista kauden ensimmäisessä jaksossa esiintyi jälleen eräs The Stigin sukulainen, rekkakuski (engl. Rig Stig), joka oli jopa The Stigin amerikanserkkuakin lihavampi ja muistutti stereotyyppistä rekkakuskia valkean haalarin käsivarren "rusketusta" myöten. Hänen tehtävänään oli esitellä juontajille kuorma-auton käsittelyä ja etenkin yliohjautuvuutta.
Eräässä jaksossa Stig oli uima-altaalla rentoutumassa ja taustalla on nähtävissä uiva nainen, jolla on valkoinen kypärä päässään.
Kauden 14 toisessa jaksossa, jossa Clarkson, Hammond ja May rakentavat oman sähköauton esiintyy myös Stigin kasvissyöjäserkku, joka "kuolee" hybridiauton generaattorin savuihin ajaessaan miesten tekemällä autolla.
Kauden 18 toisessa jaksossa Clarkson ja May tapaavat Stigin karatea harrastavan kiinanserkun. Serkku esiintyi yliaggressiivisena hahmona, joka ilman eritystä syytä hyökkäili eri henkilöiden kimppuun.
Kauden 22 toisessa jaksossa Clarkson, Hammond ja May tapaavat Stigin australialaisen serkun. Serkulla oli jaloissaan sandaalit.
Muita Top Gearissa nähtyjä Stigin sukulaisia ovat vietnamilainen Kommunisti-Stig, Teini-Stig, Loma-Stig sekä Stigin saksalainen ja italialainen serkku.
Musiikkimaku

The Stig on tunnettu siitä, että hän kuuntelee radalla ajaessaan monipuolista musiikkia ja erilaisia äänitteitä. Top Gearin historian aikana The Stig on kuunnellut muun muassa yhden hitin ihmeitä, viihdemusiikkia, progressiivista rockia, barokkimusiikkia, mainostunnareita, kieliopetuskasetteja, morsetusta, romanttisia runoja, elämänhallintaoppaita sekä kansallishymnejä.
13. kaudella The Stig kuuntelee poikkeuksetta säkkipillimusiikkia. Jeremy Clarkson on sanonut, että musiikki auttaa The Stigiä rauhoittumaan testikierroksilla. Tosiasiassa The Stigin kuuntelema musiikki on jälkiäänitetty kuhunkin Top Gear -jaksoon.
Aiheesta muualla

Who is The Stig? (Arkistoitu – Internet Archive)
Musta Stig, joka esiintyi Top Gearin tuotantokausilla 1 & 2
Mark Webberille lahjoitettu "Minä olen The Stig" -paita
An-Magritt

| An-Magritt |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Arne Skouen
Käsikirjoittaja:  Arne Skouen
Perustuu:  Johan Falkbergetin romaaniin
Säveltäjä:  Gunnar Sønstevold Maj Sønstevold
Kuvaaja:  Carl-Kristian Qvigstad Sven Nykvist
Leikkaaja:  Bjørn Breigutu
Pääosat:  Liv Ullmann Per Oscarsson Wolf von Gersum
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Norja
Tuotantoyhtiö:  Norsk Film AS
Ensi-ilta:   6. helmikuuta 1969
Kesto:  100 minuuttia
Alkuperäiskieli:  norja
Aiheesta muualla
IMDb
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
An-Magritt on norjalainen draamaelokuva vuodelta 1969. Sen on ohjannut Arne Skouen ja se perustuu Johan Falkbergetin romaaniin Nattens brød. Tarina sijoittuu 1600-luvulle Rørosin kuparikaivokseen.
Juoni

An-Magritt (Liv Ullman) syntyy raiskauksen seurauksena ja jää pian orvoksi, kun äiti riistää henkensä. Isoisä (Lars Tvinde) kasvattaa hänet, ja elämä on kovaa työtä. An-Magritt kuljettaa malmia kaivokselta sulatolle ja pyrkii parhaansa mukaan parantamaan köyhien työläisten asemaa. Samalla hän haaveilee Johanneksesta (Wolf von Gersum).
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Liv Ullmann  | … |  An-Magritt   |
|  Lars Tvinde  | … |  isoisä   |
|  Wolf von Gersum  | … |  Johannes   |
|  Per Oscarsson  | … |  Hedström   |
|  Claes Gill  | … |  kansleri Bjelke   |
Aiheesta muualla

Nasjonalbiblioteket (norjaksi)
Trend

| Trend |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  aikakauslehti
Aihealue:  liike-elämä ja politiikka
Julkaisija:  Verlagsgruppe News GmbH
Levikki:  57 000 (2019)
Perustettu:  1970
Kotimaa:  Itävalta
Ilmestymistiheys:  perjantaisin
Kieli:  saksa
Aiheesta muualla
Kotisivu
Trend on itävaltalainen liike-elämään ja politiikkaan keskittynyt aikakauslehti. Se on perustettu vuonna 1970 ja ilmestyy perjantaisin. Lehteä pidetään liberaalina. Aiemmin Trend ilmestyi kerran kuussa, mutta vuonna 2016 se yhdistyi Formatin kanssa muuttuen viikkolehdeksi.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (saksaksi)
Fincantieri

| Fincantieri - Cantieri Navali Italiani S> p.A. |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Everywhere in the future
Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
ISIN:  IT0001415246
Perustettu:  1937
Kotipaikka:  Trieste, Italia
Toimiala:  laivateollisuus
Liikevaihto:  2,7 miljardia € (2007)
Liikevoitto:  129 miljoonaa € (2007)
Nettotulos:  44,5 miljoonaa € (2007)
Omistaja:  Fintecna
Kotisivu:  Fincantieri.it
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fincantieri (koko nimeltään Fincantieri -  Cantieri Navali Italiani S.p.A) on italialainen laivanrakennusteollisuuden yhtiö, jolla on useita telakoita Italiassa. Yhtiön omistaa Italian valtion holdingyhtiö Fintecna S.p.A. Yhtiön telakoilla rakennetaan myös sota-aluksia. Fincantierin tärkein asiakas on Carnival Corporation & plc.
Holland America Linen Maasdamim rakennuskyltti
Carnival Cruise Linesin Carnival Dream rakenteilla Fincantierin telakalla Monfalconessa, Italiassa
Fincantierin telakka Anconassa, Italiassa
Fincantierin telakoilla rakennettuja aluksia

Adriatica di Navigazione: M/S Laurana, M/S Palladio, M/S Sansovino
Carnival Cruise Lines: Carnival Destiny, Carnival Triumph, Carnival Victory, Carnival Conquest, Carnival Glory, Carnival Valor, Carnival Liberty, Carnival Freedom, Carnival Splendor, Carnival Dream, Carnival Magic ja Carnival Breeze
Costa Crociere: Costa Fortuna, Costa Magica, Costa Concordia, Costa Serena, Costa Pacifica, Costa Luminosa, Costa Deliziosa, Costa Favolosa ja Costa Fascinosa
Cunard Line: M/S Queen Victoria, M/S Queen Elizabeth
Disney Cruise Line: Disney Wonder ja Disney Magic
DFDS: M/S Crown of Scandinavia, Tor Britannia, Tor Selandia ja Tor Suecia
Ferrovie dello Stato: Logudoro, Scilla ja Villa
Finnlines: M/S Finnstar, M/S Finnmaid, M/S Finnlady, M/S Europalink ja M/S Nordlink.
Grandi Navi Veloci: Excellent
Gruppo Grimaldi: Cruise Roma, Cruise Barcelona, Grande Amburgo, Gran Bretagna, Grande Africa, Grande America ,Grande Argentina, Grande Atlantico, Grande Brasile,  Grande Buenos Aires, Grande Europa, Grande Francia, Grande Mediterraneo, Grande Nigeria, Grande San Paolo, Repubblica di Amalfi, Repubblica di Argentina, Rebubblica del Brasile, Repubblica di Genova, Repubblica di Roma, Repubblica di Venezia
Holland America Line: M/S Ryndam, M/S Statendam, M/S Volendam, M/S Zaandam, M/S Amsterdam, M/S Zuiderdam, M/S Oosterdam, M/S Westerdam, M/S Maasdam, M/S Noordam, M/S Veendam, M/S Rotterdam, M/S Eurodam, ja M/S Nieuw Amsterdam
Hurtigruten: M/S Fram
Minoan Lines: Europa Palace, Olympia Palace, Festos Palace, Knossos Palace ja Cruise Europa
Moby Lines: Moby Aki
Oceania Cruises: M/S Marina ja M/S Riviera
Princess Cruises: M/S Regal Princess, M/S Sun Princess, M/S Dawn Princess, M/S Sea Princess, M/S Grand Princess, M/S Golden Princess, M/S Star Princess, M/S Caribbean Princess, M/S Crown Princess, M/S Emerald Princess ja M/S Ruby Princess
P&O Cruises: M/S Arcadia ja M/S Ventura
P&O Ferries: M/S Pride of Rotterdam ja M/S Pride of Hull
Sea Containers Ltd: HSC SuperSeaCat One, HSC SuperSeaCat Two, HSC SuperSeaCat Three ja HSC SuperSeaCat Four
Saremar: Isola di Santo Stefano
Silversea Cruises:  Silver Spirit
SNCM: Danielle Casanova
Tallink: M/S Superstar
Thelisis Shipping Ltd: Neptune Okeanis, Neptune Thelisis
Tirrenia di Navigazione: M/S Bithia, M/S Janas, M/S Athara, M/S Nuraghes, M/S Sharden HSC Aries, HSC Capricorn, HSC Scorpio, HSC Taurus, Espresso Catania, M/S Lazio ja M/S Puglia
Toremar: Aethalia
National Institute of Ocean Technology,India: ORV Sagar Nidhi
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fincantieri (englanniksi) (italiaksi)
Fintecna (italiaksi)
J. A. Hollon palkinto

J. A. Hollo.
J. A. Hollon palkinto on Suomen kääntäjien ja tulkkien liiton (SKTL) yhteistyössä Suomen arvostelijain liiton ja Suomen tietokirjailijat ry:n kanssa vuosittain myöntämä palkinto tietokirjallisuuden suomentajalle. Palkinto annetaan edellisvuonna julkaistun vaativan tietokirjan korkeatasoisesta suomennoksesta tai ansiokkaasta, pitkään jatkuneesta tietokirjallisuuden suomentamisesta.
Palkinto on nimetty Juho August Hollon mukaan, ja se jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1991. Palkinto jaetaan samaan aikaan huhtikuussa kuin kaunokirjallisuuden kääntäjille tarkoitettu Mikael Agricola -palkinto. Palkintosumma on vuodesta 2013 alkaen ollut 10 000 euroa (aiemmin 20 000 markkaa ja 6 000 euroa). Se rahoitetaan Kopioston tekijänoikeuskorvauksilla. Vuodesta 2015 palkittu on saanut myös lasitaiteilija Johannes Rantasalon suunnitteleman ja muotoileman Ydin-kiertopalkinnon.
Albert Brooks

| Albert Brooks |
| --- | --- |
 Albert Brooks vuonna 2011.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Albert Lawrence Einstein
Syntynyt: 22. heinäkuuta 1947 (ikä 77) Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, koomikko, käsikirjoittaja, ohjaaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1969–
Merkittävät roolit:   Taksikuski  Broadcast News – suora lähetys  Nemoa etsimässä  Drive 
Aiheesta muualla
www.albertbrooks.com
IMDb 
Elonet
Albert Brooks (synt. Albert Lawrence Einstein, s. 22. heinäkuuta 1947 Beverly Hills, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän on näytellyt vuodesta 1975.
Brooks on vieraillut Simpsonit-animaatiosarjassa seitsemästi (nimellä A. Brooks) esittäen joka kerralla eri hahmoa ja oli myös mukana The Simpsons Movie -elokuvassa. IGN valitsi hänet vuonna 2010 sarjan historian parhaaksi vierailevaksi tähdeksi.
Hän avioitui Kimberly Shlainin kanssa vuonna 1997.
Osittainen filmografia

Taksikuski (1976) – Tom
Real Life (1979) – käsikirjoitus, ohjaus ja päärooli ”omana itsenään”
Nykyaikaista rakkautta (1981) – käsikirjoitus yhdessä Monica Johnsonin kanssa, ohjaus ja päärooli
Eksyksissä Amerikassa (1985) – käsikirjoitus yhdessä Monica Johnsonin kanssa, ohjaus ja päärooli
Broadcast News – suora lähetys (1987) – Aaron Altman
Ihan mitä vain (1994) – Burke Adler
Meksikon pikajuna (1994) – Al Percolo
Luuseri (1996) – John Henderson
Mieletön juttu (1998) – Richard Ripley
Eläintohtori (1998) – Jacob the Tiger (ääni)
My First Mister (2001) – Randall 'R' Harris
In-laws (2003) – Jerry Peyser
Nemoa etsimässä (2003) – Marlin (ääni)
The Simpsons Movie (2007) – Russ Cargill (ääni)
Drive (2011) – Bernie Rose
A Most Violent Year (2014) – Andrew Walsh
Doria etsimässä (2016) – Marlin (ääni)
Aiheesta muualla

Albert Brooks Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Taucher

| Oy Mainos Taucher Reklam Ab |
| --- | --- |

Perustettu:  1940
Perustaja:  P. H. Taucher, Bertil Svartström
Lakkautettu:  1993
Toimitusjohtaja:  1940–1969 P. H. Taucher 1970–1987 Päivö Hankala 1987–1993 Jukka Riikonen
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  mainostoimistot
Omistaja:  Taucherin perhe, Young & Rubicam
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Taucher toimi pitkään Helsingin Kampin Autotalossa.
Oy Mainos Taucher Reklam Ab oli vuosina 1940–1993 toiminut suomalainen mainostoimisto. Se oli Suomen suurin mainostoimisto 1950-luvun alusta 1970-luvun lopulle.