Pyhän Marian kirkon sakasti
Historia

Kokemäen seurakunta on yksi Suomen vanhimmista. Ensimmäinen kirjallinen maininta seurakunnasta on 1280-luvulta, mutta se perustettiin luultavasti jo saman vuosisadan alussa. Kokemäki oli Turun hiippakunnan merkittävimpiä kirkkopitäjiä ja piispankartanoineen se oli myös koko Satakunnan keskuspaikka. Kokemäen pitäjänkirkko rakennettiin pieneen Kokemäenjoen saareen, joka sittemmin on maatunut kiinni viereiseen Penttilänniemeen. Mäenkumpareella sijaitsi vuosisatojen kuluessa useita puukirkkoja, mutta niiden lukumäärää tai kaikkien rakentamisajankohtia ei tiedetä. Ensimmäinen kirkko saatettiin rakentaa jo 1000-luvulla tai viimeistään 1200-luvun puolivälissä. Asiakirjoissa Kokemäen kirkko mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1374 Neitsyt Marian kirkkona.
Kivikirkon rakentaminen aloitettiin Kokemäellä muun Satakunnan tavoin vasta aivan keskiajan lopulla. Kokemäen historian kirjoittaneen Tapio Salmisen mukaan syy myöhäiseen ajankohtaan oli Kokemäen asema kuninkaanpitäjänä, jonka vuoksi hiippakunta ei rakentanut seudulle pitäjänkirkkoa. Talonpojat puolestaan joutuivat ylläpitämään Kokemäen linnaa ja Kokemäenkartanoa, joten heidän rahkeensa eivät enää riittäneet kirkon rakentamiseen. Lisäksi noin viidennes talonpojista oli Turun piispalle veronsa maksaneita lampuoteja. Kivikirkon rakennushanke käynnistyi vasta vuoden 1547 jälkeen, kun piispantilat siirtyivät uskonpuhdistuksen myötä kruunun haltuun. Vuosina 1551–1552 Kustaa Vaasa luovutti osan aikaisemmin piispalle kerätyistä Kokemäen talonpoikien veroista kivikirkon rakentamista varten. Kirkosta valmistuivat kuitenkin vain sakasti sekä runkohuoneen perustukset. Salmisen mukaan työn keskeytyminen saattoi johtua Satakunnassa tehdyistä hallinnollisista uudistuksista, jotka kasvattivat talonpoikien verotaakkaa huomattavasti. Toinen mahdollinen syy oli lisääntynyt lohenkalastus, minkä johdosta Kokemäenjokeen tokeita pystyttäneet talonpojat eivät joutaneet kirkon rakennuspuuhiin.
Kuninkaan kirjeiden ja käräjien tuomiokirjojen perusteella Tapio Salminen on päätellyt, että Kokemäen sakasti rakennettiin vuosien 1548–1551 välillä, ja kivikirkkohankkeesta luovuttiin viimeistään 1552. Näkemystä tukee kirkkoherra Heikki Hämäläisen 1980-luvun lopussa Joensuun yliopistossa teettämä dendrokronologinen ajoitus, jonka mukaan yksi tasakerran hirsistä on kaadettu vuosina 1546–1555. Tiedossa ei ole, aloitettiinko rakentaminen puukirkon tuhonneen tulipalon jälkeen, vai purettiinko se suunnitellun kivikirkon tieltä. Töiden keskeydyttyä sakastin eteläpuolelle valmistui lopulta uusi puukirkko, joka nousi kivikirkolle tarkoitettujen perustusten päälle. Tulevaisuudessa oli tarkoitus jatkaa muuraustöitä ja korvata kirkon puuosat kivellä, mutta rakennusmateriaalit vietiin ilmeisesti Poriin, jonne Juhana Herttua suunnitteli linnan rakentamista. Paikalle pystytetty puukirkko tuhoutui tulipalossa vuonna 1641, jonka jälkeen se korvattiin hieman pienemmällä puukirkolla. Nykyinen Kokemäen kirkko valmistui joen eteläpuolelle 1786. Tyhjilleen jäänyt Pyhän Marian kirkko purettiin lopulta huonokuntoisena vuonna 1845. Purkutöiden yhteydessä löydettiin 1550-luvun alusta peräisin olevat kivikirkon perustukset.