stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tony Bettenhausen

| Tony Bettenhausen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. syyskuuta 1916 
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1950–1960
Talli(t):  Kurtis Kraft (1950, 1954–1957) Deidt (1951-1952) Kuzma (1953) Epperly (1958–1959) Watson (1960)
Kilpailuja:  11
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  1
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  1
MM-pisteitä:  11
Ensimmäinen kilpailu:  Indianapolis 500 1950
Viimeinen kilpailu:  Indianapolis 500 1960
Melvin E. "Tony" Bettenhausen (12. syyskuuta 1916 Tinley Park, Illinois–12. toukokuuta 1961 Indianapolis, Indiana) oli yhdysvaltalainen moottoriurheilija. Hän osallistui Formula 1 -luokkaan kuuluneeseen Indianapolis 500 -kilpailuun vuosina 1950–1960 ja sarjan ulkopuolella vuosina 1946–1948. Bettenhausen kuoli vuonna 1961 kolarissa Indianapolisissa testionnettomuudessa. Hänen parhaaksi sijoituksekseen Formula 1 -luokassa jäi toinen sija, jonka hän saavutti Indianapolis 500:ssa vuonna 1955.
Indianapolis 500 tulokset

| Vuosi | Auto | Lähtöruutu | Aika-ajo | Kisatulos | Kierrokset | Johdetut   kierrokset | Keskeytys |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1946 | 42 | 26 | 123,094 | 20 | 47 | 0 | Tanko |
| 1947 | 29 | 25 | 120,980 | 18 | 79 | 0 | Vaihteisto |
| 1948 | 6 | 22 | 126,396 | 14 | 167 | 0 | Kytkin |
| 1950 | 14 | 8 | 130,947 | 31 | 30 | 0 | Rengasripustus |
| 1951 | 5 | 9 | 131,950 | 9 | 178 | 0 | Pyörähdys |
| 1952 | 27 | 30 | 135,384 | 24 | 93 | 0 | Moottori |
| 1953 | 98 | 6 | 136,024 | 9 | 196 | 0 | Kolari |
| 1954 | 10 | 21 | 138.275 | 29 | 105 | 0 | Ripustus |
| 1955 | 10 | 2 | 139,985 | 2† | 200 | 0 | - |
| 1956 | 99 | 5 | 144,602 | 22 | 160 | 0 | Kolari |
| 1957 | 27 | 22 | 142,439 | 15 | 195 | 0 | Liputettiin |
| 1958 | 33 | 9 | 143,919 | 4 | 200 | 24 | - |
| 1959 | 1 | 15 | 142,721 | 4 | 200 | 0 | - |
| 1960 | 2 | 18 | 145,214 | 23 | 125 | 0 | Tanko |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 1975 | 24 |  |
† = Palkintosija on saavutettu Paul Russon kanssa jaetulla autolla.
| --- | --- |
Lähdöt: 14
Paalupaikat: 0
Eturivi: 1
Voitot: 0
Top 5: 3
Top 10: 5
Keskeytykset: 10
Kunnianosoitukset

Bettenhausen on nimetty kunniajäseneksi useaan moottoriurheilun parhaimmistoon. Kunniagallerian jäseneksi hän on päässyt muun muassa:
National Midget Auto Racing Hall of Fame (1985)
International Motorsports Hall of Fame (1991)
Motorsports Hall of Fame of America (1997)
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 2015

Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 2015 järjestettiin 7. toukokuuta 2015. Vaaleissa valittiin 650 edustajaa enemmistövaalilla parlamentin alahuoneeseen.
Mielipidemittaukset ja poliittiset kommentaattorit ennustivat epäselvää ja tasaista vaalitulosta, joka johtaisi "hung"-parlamenttiin eli tilanteeseen, jossa kumpikaan pääpuolueista ei saisi enemmistöä. Vuoden 2010 parlamenttivaaleissa kävi näin, minkä seurauksena konservatiivit ja liberaalidemokraatit muodostivat Britanniaan ensimmäistä kertaa toisen maailmansodan jälkeen koalitiohallituksen. Vuoden 2015 vaalien sanottiin olevan ”ennalta-arvaamattomin vuosikymmeniin”.
Istuvan pääministerin David Cameronin johtamat konservatiivit ottivat kuitenkin selvän vaalivoiton, ja konservatiivit saivat ensimmäisen enemmistönsä sitten vuoden 1992 vaalien, saaden 331 paikkaa 650:stä. Cameronista tuli toinen Britannian pääministeri vuoden 1900 jälkeen, joka on onnistunut kasvattamaan puolueensa paikkamäärää heti ensimmäisen pääministerikautensa jälkeen.
Toisin kuin mielipidemittaukset ennustivat, Ed Milibandin johtama työväenpuolue menetti 26 paikkaa ja sai alhaisimman edustajamäärän sitten vuoden 1987 vaalien. Työväenpuolueen tappiota pahensi Nicola Sturgeonin johtaman Skotlannin kansallispuolueen (SNP) nousu. SNP voitti 56 paikkaa Skotlannin 59 paikasta, joista suurin osa oli aiemmin ollut työväenpuolueen varmoja vaalipiirejä ja SNP:n uudet ehdokkaat voittivat monia työväenpuolueen ja liberaalidemokraattien kuuluisia kansanedustajia vieden heiltä enemmistövaalitavan takia parlamenttipaikkansa. UKIP sai kolmanneksi eniten äänia (noin 3,8 miljoonaa), mutta enemistövaalitavan vuoksi vain yhden paikan. Varapääministeri Nick Cleggin johtamat liberaalidemokraatit, jotka olivat poikkeuksellisesti päässeet konservatiivien mukaan hallitukseen edellisten vaalien jälkeen, menettivät kaikki paitsi kahdeksan edellisekauden 57 paikasta. Pohjois-Irlannin puolueista Demokraattinen unionistipuolue (DUP) pysyi suurimpana saaden kahdeksan paikkaa. Äänestysprosentti oli 66,1.
Vaalijärjestelmä ja vaalien päivämäärä

Britannia käyttää parlamenttivaaleissa enemmistövaalitapaa, mikä tarkoittaa sitä, että jokaisesta 650 vaalipiiristä valitaan yksi edustaja parlamenttiin. Toisin sanoen vain jokaisen vaalipiirin ensimmäiseksi tullut ehdokas valitaan parlamenttiin. Vaalitapa suosii kaksipuoluejärjestelmää, sillä pienemmät maanlaajuiset puolueet eivät saa omaan kannatukseensa nähden suhteellisesti saman verran paikkoja vaikka saisivatkin huomattavan määrän äänistä, sillä suuremmat puolueet pystyvät voittamaan ne lähes jokaisessa yksittäisessä vaalipiirissä. Järjestelmä suosii myös alueellisia puolueita, sillä ne pystyvät saamaan ehdokkaansa ensimmäiseksi tietyissä vaalipiirissä, vaikka eivät asettaisi ehdokkaita muille alueille. Esimerkiksi SNP voitti 56 paikkaa, vaikka sen kansallinen äänien prosenttimäärä oli vain 4,7%, kun taas UKIP sai vain yhden paikan, vaikka sen kansallinen äänimäärä oli 12,7%. Tämä johtui siitä, että SNP onnistui voittamaan lähes kaikissa Skotlannin vaalipiireissä eniten ääniä, kun taas Skotlannin ulkopuolella sillä ei ollut ehdokkaita. UKIP puolestaan sai paljon ääniä ympäri Britanniaa (varsinkin Englannissa ja Walesissa), mutta eniten ääniä vain yhdessä vaalipiirissä.
Britannia äänesti vuonna 2011 vaalitavan muuttamisesta, koska se oli ollut yksi Liberaalidemokraattien ehdoista koalitiohallitukselle, mutta ehdotus hylättiin kun 68% äänesti vaalitavan vaihtamista vastaan. Koalitiohallitus muutti myös vaalien päivämäärää koskevaa lakia. Aiemmin pääministeri oli käytännössä saanut päättää milloin vaalit pidetään pyytämällä kuningatarta hajottamaan parlamentin, kunhan vaalit pidettiin vähintään viiden vuoden välein. Tätä muutettiin siten, että parlamentti voidaan hajottaa vain viiden vuoden välein paitsi, jos kahden kolmasosan määräenemmistö kansanedustajista äänestää uusien vaalien puolesta.
Mielipidemittaukset

Työväenpuolue nousi mielipidemittauksissa konservatiivien edelle vuoden 2010 loppupuolella johtuen Liberaalidemokraattien välittömästä suosion menetyksestä hallitukseen menemisen takia. Tämä johto nousi kymmeneen prosenttiyksikköön vuonna 2012 samalla kun UKIP nousi Liberaalidemokraattien ohi kolmanneksi suosituimmaksi puolueeksi mielipidemittauksissa. Toisin kun aiemmin UKIP alkoi ottaa kannattajia konservatiivien lisäksi myös työväenpuolueelta tämän jälkeen. Työväenpuolueen johto konservatiiveihin verrattuna katosi siitä seurauksena.
UKIP voitti vuoden 2014 europarlamenttivaalit Britanniassa saaden 26,6% äänistä, mutta sen kannatus parlamenttivaalien mielipidemittauksissa jäi silti noin 15 prosenttiin. Vuonna 2014 järjestettiin myös Skotlannin kansanäänestys itsenäisyydestä. Vaikka "Ei" voitti, SNP:n kannatus Skotlannissa nousi nopeasti äänestyksen jälkeen jopa 43 prosenttiin.
Vuonna 2015 konservatiivit ja työväenpuolue olivat tasoissa aivan vaalipäivään asti ja viimeiset mielipidemittauksista osa näytti konservatiivien olevan johdossa, osa näytti työväenpuolueen johdossa ja osa kummatkin tasoissa
Mielipidemittaukset > Ovensuukysely

BBC, ITV, ja Sky News järjestivät yhteisen ovensuukyselyn, joka julkaistiin äänestämisen sulkemisen jälkeen heti kello 10. Sen tulokset olivat hyvin yllättävät:
| Puolue | Puolue | Paikkamäärä |
| --- | --- | --- |
|   | Konservatiivit | 316 |
|   | Työväenpuolue | 239 |
|   | SNP | 58 |
|   | Liberaalidemokraatit | 10 |
|   | UKIP | 2 |
|   | Vihreät | 2 |
|   | Muut | 23 |
Konservatiivit 10 paikan päässä enemmistöstä
Tämä ovensuuyksely ennusti konservatiivien jatkavan vähintäänkin vähemmistöhallituksena ja David Cameronin jatkamista pääministerinä, koska sen mukaan konservatiivit olivat aivan vastoin aiempia mielipidemittauksia vain kymmenen paikan päässä enemmistön saamisesta. Tämä johti siihen, että asiantuntijat sekä poliitikot epäilivät ovensuukyselyä, ja monet ajattelivat, että lopullinen tulos olisi lähempänä aiempia mielipidemittauksia. Entinen liberaalidemokraattien johtaja Paddy Ashdown lupasi syödä hattunsa ja työväenpuolueen entinen viestintäjohtaja sekä Tony Blairin neuvonantaja, Alastair Campbell lupasi syödä kilttinsä, jos ovensuukysely olisi oikeassa. Kummatkin joutuivat tekemään näin BBC:n Question Time-ohjelmassa, kun konservatiivit saivat jopa paremman tuloksen, eli enemmistön parlamentin alahuoneeseen saaden 330 paikkaa, tosin Ashdownin syömä hattu ja Campbellin syömä kiltti olivat kummatkin kakkuja.
Tulokset > Skotlanti

Skotlannin tulokset:
| Puolue | Puolue | Ääniä | äänet % | Paikkoja | +/- |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Skotlannin kansallispuolue | 1,454,436 | 50.0% | 56 | +50 |
|   | Työväenpuolue | 707,147 | 24.3% | 1 | -40 |
|   | Konservatiivipuolue | 434,097 | 14.9% | 1 | 0 |
|   | Liberaalidemokraatit | 219,675 | 7.5% | 1 | -10 |
|   | Muut | 95,110 | 3.3% | 0 | - |
| Yhteensä | Yhteensä | 2,910,465 |  | 59 |  |
Nicola Sturgeonin johtama Skotlannin kansallispuolue (SNP) sai Skotlannin äänistä puolet ja 59 paikasta kaikki paitsi kolme. Skotlanti on ollut perinteisesti työväenpuolueen vahva kannatusalue, mutta nyt se menetti 40 paikkaa SNP:lle ja sille jäi vain yksi paikka Skotlannista. Työväenpuolueen kannatus Skotlannissa myös romahti 42.0 prosentista 24.3 prosenttiin. Konservatiivit pitivät Skotlannissa suurin piirtein saman äänimäärän kuin vuonna 2015 ja heidän paikkamääränsä pysyi myös samana. Liberaalidemokraattien paikkamäärä tippui Skotlannissa 11:stä yhteen ja kannatus tippui 18.9 prosentista 7.5 prosenttiin. Nämä olivat ensimmäiset vaalit Skotlannissa vuoden 2014 kansanäänestyksen itsenäisyydestä jälkeen.
Tulokset > Wales

Walesin tulokset:
| Puolue | Puolue | Ääniä | äänet % | Paikkoja | +/- |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Työväenpuolue | 552,473 | 36.9% | 25 | -1 |
|   | Konservatiivipuolue | 407,813 | 27.2% | 11 | +3 |
|   | UKIP | 204,330 | 13.6% | 0 | 0 |
|   | Plaid Cymru | 181,704 | 12.1% | 3 | 0 |
|   | Liberaalidemokraatit | 97,783 | 6.5% | 1 | -2 |
|   | Englannin ja Walesin vihreä puolue | 38,344 | 2.6% | 0 | 0 |
|   | Muut | 15,616 | 1.0% | 0 | - |
| Yhteensä | Yhteensä | 1,498,063 |  | 40 |  |
Konservatiivit saavuttivat parhaan tuloksensa Walesissä sitten vuoden 1983 vaalien. Konservatiivit saivat kolme paikkaa lisää Walesistä (kaksi liberaalidemokraateilta ja yksi työväenpuolueelta) ja heidän äänimääränsä nousi 27.2 prosenttiin. Työväenpuolue oli kuitenkin vahvin puolue Walesissä. He saivat 26.9% äänistä ja 25 paikkaa. UKIP nousi Walesin kolmanneksi puolueeksi äänimäärässä, vaikka se ei saanutkaan yhtään paikkaa Walesistä.
Tulokset > Pohjois-Irlanti

Pohjois-Irlannin tulokset:
|  | Puolue | Ääniä | äänet % | Paikkoja | +/- |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Demokraattinen unionistipuolue | 184,260 | 25.7% | 8 | 0 |
|   | Sinn Féin | 176,232 | 24.5% | 4 | -1 |
|   | Ulster Unionist Party | 102,361 | 16.0% | 2 | +2 |
|   | Social Democratic and Labour Party | 99,809 | 13.9% | 3 | 0 |
|   | Alliance Party | 61,556 | 8.6% | 0 | -1 |
|   | UKIP | 18,324 | 2.6% | 0 | 0 |
|   | Traditional Unionist Voice | 16,538 | 2.3% | 0 | 0 |
|   | Konservatiivipuolue | 9,055 | 1.3% | 0 | 0 |
|   | Vihreä puolue Pohjois-Irlannissa | 6,822 | 1.0% | 0 | 0 |
|  | Muut | 30,572 | 4.3% |  |  |
| Yhteensä | Yhteensä | 718,103 |  | 18 |  |
Demokraattinen unionistipuolue eli DUP oli Pohjois-Irlannin suurin puolue niin äänimäärässä kuin paikkamäärässä. DUP menetti yhden paikoistaan (South Antrim) UUP:lle, mutta se sai yhden paikan Alliance Partyltä (Belfast East), joten sen paikkamäärä pysyi samana kuin viime vuonna. Suurin irlantilaisnationalistinen puolue oli taas Sinn Féin. Se menetti yhden paikoistaan UUP:lle (Fermanagh and South Tyrone) ja sen äänimäärä laski prosentin vuoden 2010 vaaleista. UUP eli Ulster Unionist Party, joka on vanhempi Pohjois-Irlannin pääunionistipuolueista, nousi takaisin Britannian parlamenttiin kahdella paikalla. Se oli myös kolmas äänimäärässä, mutta se jäi paikkamäärässä SDLP:n eli Social Democratic and Labour Partyn jälkeen. SDLP piti kaikki paikkansa vaikka sillä oli kaikista Pohjois-Irlannin puolueista suurin lasku äänimäärässä.
Seurauksia

Työväenpuolueen johtaja Ed Miliband ja Liberaalidemokraattien johtaja Nick Clegg erosivat tehtvästään, koska heidän puolueensa sai paljon odotettua huonommat tulokset UKIP:in johtaja Nigel Farage myös erosi, koska hän ei onnistunut voittamaan paikkaa itselleen parlamenttiin, mutta UKIP ei hyväksynyt hänen eroamistaan vedoten siihen, että UKIP oli saavuttanut loistavan tuloksen vaaleissa (äänimäärällisesti). Myös työväenpuolueen Skotlannin johtaja Jim Murphy erosi, vaikkakin työväenpuolueen Skotlannin johto oli aiemmin äänestänyt Jim Murphyn pitämisen puolesta.
Konservatiivit muodostivat hallituksen heti vaalien jälkeen, kun Cameron perinteen mukaisesti meni Buckinghamin palatsiin ja kuningatar Elizabeth II pyysi häntä muodostamaan hallituksen. Cameron lupasi ensimmäisessä puheessaan vaalien jälkeen Skotlannille, Walesille ja Pohjois-Irlannille lisää alueellista valtaa, mutta hän myös sanoi, että "mikään perustuslaillinen muutos ei ole valmis, jos se ei tuo oikeudenmukaisuutta myös Englannille." Englannilla ei ole omaa alueellista parlamenttia toisin kuin Skotlannilla, Walesilla ja Pohjois-Irlannilla, vaan sen kaikista asioista päättää Britannian parlamentti. Näin ollen Skotlannin, Walesin ja Pohjois-Irlannin kansanedustajat Britannian parlamentissa pystyvät äänestämään sellaisista asioista, jotka koskevat vain Englantia mutta eivät Skotlantia, Walesiä eikä Pohjois-Irlantia, koska niistä erityisasioista päättävät Skotlannin, Walesin, ja Pohjois-Irlannin kohdalla niiden omat alueparlamentit. Tämä on niin sanottu "West Lothian question", ja Cameron lupasi ratkaista sen toisella hallituskaudellaan. Cameron myös lupasi järjestää kansanäänestyksen Britannian EU-jäsenyydestä. Uudessa hallituksessa ministeripaikat eivät muuten juuri muuttuneet, paitsi että kaikki liberaalidemokraattien aiemmat ministerintehtävät annettiin uusille konservatiiviministereille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 2015 Wikimedia Commonsissa
Konservatiivit
                     Työväenpuolue
                     Liberaalidemokraatit
                     UKIP
                     Vihreät
Troitsko-Petšorsk

Troitsko-Petšorskin vaakuna.
Troitsko-Petšorsk (ven. Тро́ицко-Печо́рск) on kaupunkityyppinen taajama ja Troitsko-Petšorskin piirin hallintokeskus Petšorajoen varrella Komin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 2002 siellä oli 8 851 asukasta.
Aiheesta muualla

Taajamaan ja piiriin keskittynyt sivusto (venäjäksi) (trp.su)
Topografiakarttoja taajamasta ympäristöineen (venäjäksi)
Topografiakartta 1:200k taajaman alueelta (1966, jpg) (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
1211

| --- | --- |
Vuosisadat: 1000-luku · 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku
Vuosikymmenet: 1190-luku · 1200-luku · 1210-luku · 1220-luku · 1230-luku · 1240-luku 1250-luku · 1260-luku · 1270-luku · 1280-luku · 1290-luku · 1300-luku
Vuodet: 1190 · 1191 · 1192 · 1193 · 1194 · 1195 · 1196 · 1197 · 1198 · 1199 1200 · 1201 · 1202 · 1203 · 1204 · 1205 · 1206 · 1207 · 1208 · 1209 1210 · 1211 · 1212 · 1213 · 1214 · 1215 · 1216 · 1217 · 1218 · 1219 1220 · 1221 · 1222 · 1223 · 1224 · 1225 · 1226 · 1227 · 1228 · 1229 1230 · 1231 · 1232 · 1233 · 1234 · 1235 · 1236 · 1237 · 1238 · 1239 1240 · 1241 · 1242 · 1243 · 1244 · 1245 · 1246 · 1247 · 1248 · 1249 1250 · 1251 · 1252 · 1253 · 1254 · 1255 · 1256 · 1257 · 1258 · 1259 1260 · 1261 · 1262 · 1263 · 1264 · 1265 · 1266 · 1267 · 1268 · 1269 1270 · 1271 · 1272 · 1273 · 1274 · 1275 · 1276 · 1277 · 1278 · 1279 1280 · 1281 · 1282 · 1283 · 1284 · 1285 · 1286 · 1287 · 1288 · 1289 1290 · 1291 · 1292 · 1293 · 1294 · 1295 · 1296 · 1297 · 1298 · 1299 1300 · 1301 · 1302 · 1303 · 1304 · 1305 · 1306 · 1307 · 1308 · 1309
Tapahtumia

Mongolit hyökkäsivät Jin-dynastiaa vastaan ja piirittivät nykyistä Pekingiä.
Virolaiset ryöstivät Pihkovan ja tuhosivat lähetyssaarnaajien linnoituksia
Syntyneitä

Fredrik II, Itävallan herttua (k. 1246)
Kuolleita

Aleksios III Angelos, Bysantin keisari
1214

| --- | --- |
Vuosisadat: 1000-luku · 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku
Vuosikymmenet: 1190-luku · 1200-luku · 1210-luku · 1220-luku · 1230-luku · 1240-luku 1250-luku · 1260-luku · 1270-luku · 1280-luku · 1290-luku · 1300-luku
Vuodet: 1190 · 1191 · 1192 · 1193 · 1194 · 1195 · 1196 · 1197 · 1198 · 1199 1200 · 1201 · 1202 · 1203 · 1204 · 1205 · 1206 · 1207 · 1208 · 1209 1210 · 1211 · 1212 · 1213 · 1214 · 1215 · 1216 · 1217 · 1218 · 1219 1220 · 1221 · 1222 · 1223 · 1224 · 1225 · 1226 · 1227 · 1228 · 1229 1230 · 1231 · 1232 · 1233 · 1234 · 1235 · 1236 · 1237 · 1238 · 1239 1240 · 1241 · 1242 · 1243 · 1244 · 1245 · 1246 · 1247 · 1248 · 1249 1250 · 1251 · 1252 · 1253 · 1254 · 1255 · 1256 · 1257 · 1258 · 1259 1260 · 1261 · 1262 · 1263 · 1264 · 1265 · 1266 · 1267 · 1268 · 1269 1270 · 1271 · 1272 · 1273 · 1274 · 1275 · 1276 · 1277 · 1278 · 1279 1280 · 1281 · 1282 · 1283 · 1284 · 1285 · 1286 · 1287 · 1288 · 1289 1290 · 1291 · 1292 · 1293 · 1294 · 1295 · 1296 · 1297 · 1298 · 1299 1300 · 1301 · 1302 · 1303 · 1304 · 1305 · 1306 · 1307 · 1308 · 1309
Tapahtumia

20. kesäkuuta – Oxfordin yliopistolle laadittiin perustamisasiakirja.
Syntyneitä

25. huhtikuuta - Kuningas Ludvig IX (Ranska)
Kuolleita

4. joulukuuta – Vilhelm Leijona, skotlantilaisten kuningas (s. 1143)
Haakon Hullu, Norjan jaarli ja birkebeinien puolueen johtohahmo
1215

| --- | --- |
Vuosisadat: 1000-luku · 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku
Vuosikymmenet: 1190-luku · 1200-luku · 1210-luku · 1220-luku · 1230-luku · 1240-luku 1250-luku · 1260-luku · 1270-luku · 1280-luku · 1290-luku · 1300-luku
Vuodet: 1190 · 1191 · 1192 · 1193 · 1194 · 1195 · 1196 · 1197 · 1198 · 1199 1200 · 1201 · 1202 · 1203 · 1204 · 1205 · 1206 · 1207 · 1208 · 1209 1210 · 1211 · 1212 · 1213 · 1214 · 1215 · 1216 · 1217 · 1218 · 1219 1220 · 1221 · 1222 · 1223 · 1224 · 1225 · 1226 · 1227 · 1228 · 1229 1230 · 1231 · 1232 · 1233 · 1234 · 1235 · 1236 · 1237 · 1238 · 1239 1240 · 1241 · 1242 · 1243 · 1244 · 1245 · 1246 · 1247 · 1248 · 1249 1250 · 1251 · 1252 · 1253 · 1254 · 1255 · 1256 · 1257 · 1258 · 1259 1260 · 1261 · 1262 · 1263 · 1264 · 1265 · 1266 · 1267 · 1268 · 1269 1270 · 1271 · 1272 · 1273 · 1274 · 1275 · 1276 · 1277 · 1278 · 1279 1280 · 1281 · 1282 · 1283 · 1284 · 1285 · 1286 · 1287 · 1288 · 1289 1290 · 1291 · 1292 · 1293 · 1294 · 1295 · 1296 · 1297 · 1298 · 1299 1300 · 1301 · 1302 · 1303 · 1304 · 1305 · 1306 · 1307 · 1308 · 1309
Tapahtumia

15. kesäkuuta – Perustuslakien esikuvana pidetty Magna Carta laadittiin Englannissa.
Kahdestoista ekumeeninen kirkolliskokous pidettiin Roomassa
Pekingin alue liitettiin Mongolivaltakuntaan
Epeiroksen despootti valtasi Makedonian
Genovalaiset perustivat Monacon siirtokunnan uudelleen
Pyhä Dominicus perusti dominikaanien kerjäläisveljestön
Neljäs lateraanikonsiili hyväksyi viidennen ristiretken
Syntyneitä

Pyhä Celestinus V, paavi vuonna 1294 (k. 1296)
Johannes XXI, paavi 1276–1277 (k. 1277)
Robert Kilwardby, englantilainen kardinaali ja Canberburyn arkkipiispa (k. 1279)
Vilhelm Moerbekelainen, arkkipiispa ja orientalisti (k. 1286)
23. syyskuuta – Kublai-kaani, mongolivaltakunnan suurkaani ja Kiinan Yuan-dynastian perustaja (k. 1294)
Kuolleita

5. heinäkuuta – Eisai, japanilainen buddhalainen munkki (s. 1141)
4 × 400 metrin viestijuoksu

| 4 × 400 metrin viestijuoksu |
| --- | --- |
 Viestinviejän vaihto Osakan MM-kisoissa 2007
Miesten ennätykset
Maailmanennätys:   Yhdysvallat 2.54,29 (1993) (Andrew Valmon, Quincy Watts, Butch Reynolds, Michael Johnson)
Olympiaennätys:   Yhdysvallat 2.54,43 (2024) (Christopher Bailey, Vernon Norwood, Bryce Deadmon, Rai Benjamin)
Naisten ennätykset
Maailmanennätys:   Neuvostoliitto 3.15,17 (1988) (Tatjana Ledovskaja, Olga Nazarova, Marija Pinigina, Olga Bryzgina)
Olympiaennätys:   Neuvostoliitto 3.15,17 (1988) (Tatjana Ledovskaja, Olga Nazarova, Marija Pinigina, Olga Bryzgina)
4 × 400 metrin viestijuoksu eli ”pitkä viesti” (erotuksena 4 × 100 metrin viestijuoksusta) on viestikilpailuna käytävä yleisurheilulaji, jossa neljän juoksijan muodostaman joukkueen kukin jäsen juoksee kerrallaan ratakierroksen eli 400 metriä. Tavallisesti kilpailussa juostaan ensimmäiset 500 metriä (kolme kaarretta) omia ratoja, minkä jälkeen juoksijat saavat valita käyttämänsä radan. Tämän niin sanotun kolmen kaarteen tasoituksen vuoksi lähtöpaikat eroavat 400 metrin juoksun lähtöpaikoista. Juoksijoilla on 20 metrin vaihtoalue (tavallisesti merkitty sinisellä viivalla), jolla matkalla viestikapula pitää ojentaa seuraavalle viestinviejälle.
4 × 400 metrin viestijuoksu arvokilpailuissa

Pitkä viesti on ollut olympialaisissa yleisurheilun kilpailutapahtumana vuodesta 1912. Naisten pikaviesti tuli mukaan vuonna 1972. Yleisurheilun MM-kilpailuissa 400 metrin viesti ollut kisahistorian alusta alkaen, vuodesta 1983. Juoksumatkan menestynein maa arvokilpailuissa on Yhdysvallat.
Kahden miehen ja kahden naisen muodostamilla sekajoukkueilla on kilpailtu arvokisoissa vuodesta 2019 alkaen.
Ennätykset > Miehet

| ennätys | tulos | tekijä | aika | paikka | joukkue |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| maailmanennätys (ulkona) | 2.54,29 | Yhdysvallat | 22. elokuuta 1993 | Stuttgart | Andrew Valmon, Quincy Watts, Butch Reynolds, Michael Johnson |
| maailmanennätys (sisällä) | 3.01,51 | Yhdysvallat | 9. helmikuuta 2019 | Clemson, Yhdysvallat | Amere Lattin, Obie Igbokwe, Jermaine Holt, Kahmari Montgomery |
| olympiaennätys | 2.55,39 | Yhdysvallat | 23. elokuuta 2008 | Peking | LaShawn Merritt, Angelo Taylor, David Neville, Jeremy Wariner |
| MM-kisojen ennätys | 2.54,29 | Yhdysvallat | 22. elokuuta 1993 | Stuttgart | Andrew Valmon, Quincy Watts, Butch Reynolds, Michael Johnson |
| Aasian ennätys | 3.00,25 | Intia | 6. elokuuta 2021 | Tokio | Muhammed Anas Yahiya, Noah Nirmal Tom, Arokia Rajiv, Amoj Jacob |
| Afrikan ennätys | 2.57,27 | Botswana | 7. elokuuta 2021 | Tokio | Isaac Makwala, Baboloki Thebe, Zibane Ngozi, Bayapo Ndori |
| Etelä-Amerikan ennätys | 2.58,56 | Brasilia | 30. heinäkuuta 1999 | Winnipeg | Eronilde de Araújo, Cleverson da Silva, Claudinei da Silva, Sanderlei Parrela |
| Euroopan ennätys | 2.56,60 | Iso-Britannia | 3. elokuuta 1996 | Atlanta | Iwan Thomas, Jamie Baulch, Mark Richardson, Roger Black |
| Oseanian ennätys | 2.59,70 | Australia | 11. elokuuta 1984 | Los Angeles | Bruce Frayne, Gary Minihan, Richard Mitchell, Darren Clark |
| Pohjois-Amerikan ennätys | 2.54,29 | Yhdysvallat | 22. elokuuta 1993 | Stuttgart | Andrew Valmon, Quincy Watts, Harry Reynolds, Michael Johnson |
| Suomen ennätys | 3.01,12 | maajoukkue | 10. syyskuuta 1972 | München | Stig Lönnqvist, Ari Salin, Ossi Karttunen, Markku Kukkoaho |
↑  Yhdysvaltain joukkue (Jerome Young, Antonio Pettigrew, Tyree Washington, Michael Johnson) juoksi 22. heinäkuuta 1998 ajan 2.54,20, mutta se hylättiin vuonna 2008 Pettigrew'n tunnustettua dopingin käytön.