stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fugitive Slave Act (1850)

| Fugitive Slave Act of 1850 |
| --- | --- |
Oikea nimi:  An Act to amend, and supplementary to, the Act entitled "An Act respecting Fugitives from Justice, and Persons escaping from the Service of their Masters", approved February twelfth, one thousand seven hundred and ninety-three.
Vaikutusalue:   Yhdysvallat
Voimassa:  18. syyskuuta 1850
Muutokset
 kumottu 28. kesäkuuta 1864 
Vuonna 1851 julkaistu juliste, jossa varoitetaan Bostonin mustia ihmisiä poliisin toimista karanneiden orjien nappaamiseksi.
Fugitive Slave Act oli Yhdysvaltain kongressin hyväksymä laki, joka määräsi että pohjoisen vapaisiin osavaltioihin karanneet orjat oli palautettava takaisin omistajilleen. Lakiehdotus hyväksyttiin kongressissa 18. syyskuuta 1850. Lakiehdotus oli osa vuoden 1850 kompromissia, joka ratkaisi hetkellisesti Yhdysvaltoja repineen orjuuskiistan.
Taustaa

Vuoden 1850 kompromissista ja Fugitive Slave Actista sovittiin Yhdysvaltain kongressissa kevään ja kesän 1850 aikana. Etelävaltiolaiset perustelivat Fugitive Slave Actin tärkeyttä vedoten Yhdysvaltain perustuslain 4. artiklan 2. kohdan 3. pykälään, jonka mukaan toiseen osavaltioon karanneet lailliset työntekijät on palautettava takaisin. Lisäksi etelävaltiolaiset sanoivat orjien karkaamisen aiheuttavan suuria taloudellisia tappioita osavaltioille: Louisville Journal -lehden mukaan Kentuckysta karkasi vuosittain orjia 30 000 dollarin edestä, senaattori James Murray Masonin mukaan Virginiasta 100 000 dollarin edestä, senaattori Thomas George Prattin mukaan Marylandista 80 000 dollarin edestä ja senaattori Andrew Pickens Butlerin mukaan kaikista etelävaltioista yhteensä 200 000 dollarin edestä. Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan etelävaltioista karkasi vuonna 1850 1 011 orjaa, mikä tarkoitti käytännössä yhtä karkuria jokaista 3 165 orjaa kohden.
Lain sisältö

Fugitive Slave Act määräsi jokaisen liittovaltion sheriffin pidättämään karkuriksi epäilemänsä mustan 1 000 dollarin sakon uhalla. Jokaisesta napatusta karkurista sheriffille annettiin kuitenkin rahallinen korvaus tai ylennys. Todisteeksi orjan karkuruudesta riitti orjan omistajan antama kirjallinen vakuutus. Syytetyllä mustalla ei ollut oikeutta oikeudenkäyntiin tai itsensä puolustamiseen. Tämän takia myös useita vapaita mustia "palautettiin" orjiksi valkoisille maanomistajille.
Karanneelle orjalle ruokaa tai majapaikan antaneelle henkilölle voitiin lain nojalla määrätä puoli vuotta vankeutta sekä 1 000 dollarin sakko.
Kritiikki

Fugitive Slave Act oli yksi aikansa kiistellyimmistä laeista. Orjuutta vastustaneet abolitionistit antoivat lakiehdotukselle lempinimen Bloodhound Law, verikoiralaki, johtuen karanneiden orjien jäljittämiseen käytetyistä verikoirista. Myös kirjailija Harriet Beecher Stowe otti lakiin vahvasti kantaa romaanissaan Setä Tuomon tupa.
Wisconsinin korkein oikeus tuomitsi Fugitive Slave Actin perustuslain vastaisena vuonna 1852. Yhdysvaltain korkein oikeus kuitenkin esti osavaltioiden oikeuslaitoksia puuttumasta liittovaltion lakien toimintaan viisi vuotta myöhemmin ja kumosi näin Wisconsinin oikeuden päätöksen.
Käännös suomeksi
Luettelo Valko-Venäjän lentoasemista

Valko-Venäjän lentokentät.
Tähän luetteloon kuuluvat Valko-Venäjän lentokentät. Luettelo on lajiteltu kentän tyypin mukaan (siviili- ja sotilaskentät) ja on aakkosjärjestyksessä.
Lentokentät

Lentokentiltä, joiden nimet on lihavoitu on säännöllistä matkustajalentoliikennettä kaupallisilla lentoyhtiöillä.
| Kaupunki,  kaupunkimainen taajama  tai piiri> Kansainvälisen siviililentoliikenteen kentät | Alue> Kansainvälisen siviililentoliikenteen kentät | ICAO> Kansainvälisen siviililentoliikenteen kentät | IATA> Kansainvälisen siviililentoliikenteen kentät | Kentän nimi> Kansainvälisen siviililentoliikenteen kentät | Koordinaatit> Kansainvälisen siviililentoliikenteen kentät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Brestin piiri | Brestin alue | UMBB | BQT | Brestin lentoasema | 52°06′30″N, 023°53′53″E |
| Homelin piiri | Homelin alue | UMGG | GME | Homelin lentoasema | 52°31′37″N, 031°01′00″E |
| Hrodna | Hrodnan alue | UMMG | GNA | Hrodnan lentoasema | 53°36′07″N, 024°03′13″E |
| Minsk | Minsk | UMMM | MHP | Minsk-1 | 53°51′52″N, 027°32′22″E |
| Minsk | Minsk | UMMS | MSQ | Minskin kansallinen lentoasema (Minsk-2) | 53°52′56″N, 028°01′50″E |
| Mahiljoun piiri | Mahiljoun alue | UMOO | MVQ | Mahiljoun lentoasema | 53°57′17″N, 030°05′42″E |
| Vitsebsk | Vitsebskin alue | UMII | VTB | Vitsebskin lentoasema | 55°07′35″N, 030°20′58″E |
Kansallisen siviililentoliikenteen kentät
| Polatsk | Vitsebskin alue |  |  | Polatskin lentoasema | 55°24′42″N, 028°44′54″E |
Sotilas- tai turvallisuusjoukkojen kentät
| Babruisk | Mahiljoun alue | UMNB |  | Babruiskin lentotukikohta | 53.1016°N, 29.2040°E |
| Baranavitšy | Brestin alue | UMMA |  | Baranavitšyn lentotukikohta | 53.0948°N, 26.0464°E |
| Lida | Hrodnan alue | BY-0009, UMDD |  | Lidan lentotukikohta  | 53.8768°N, 25.3779°E |
| Luninets | Brestin alue |  |  | Luninetsin lentotukikohta | 52°16′30″N, 026°46′30″E |
| Matšulištšy, Minskin piiri | Minskin alue | UMLI |  | Matšulištšyn lentotukikohta | 53.7734°N, 27.5775°E |
| Pružany | Brestin alue | UMNV |  | Pružanyn lentokenttä (lentotukikohta) | 52.582°N, 24.380°E |
| Homelin piiri | Homelin alue |  |  | Pribytkin lentotukikohta | 52°18′18″N, 031°9′48″E |
| Orša | Vitsebskin alue |  |  | Balbasovon lentotukikohta | 54°26′24″N, 030°17′48″E |
| Pastavy | Vitsebskin alue |  |  | Pastavyn lentotukikohta | 55°07′00″N, 026°45′42″E |
| Polatsk | Vitsebskin alue |  |  | Borovitsyn lentotukikohta | 55°36′30″N, 028°40′42″E |
| Vitsebsk | Vitsebskin alue |  |  | Vitsebskin lentotukikohta | 55°15′18″N, 030°14′48″E |
Käännös suomeksi
Käännös suomeksi
Luettelo Yhdistyneen kuningaskunnan rautatieasemista – J
J

| Asema | Tunnus | Hallintoalue | Omistaja |
| --- | --- | --- | --- |
| James Cook University Hospital | JCH | Middlesbrough | Northern Rail |
| Jewellery Quarter | JEQ | Länsi-Midlands | London Midland Trains |
| Johnston | JOH | Pembrokeshire | Arriva Trains Wales |
| Johnstone | JHN | Renfrewshire | ScotRail |
| Jordanhill | JOR | Glasgow | ScotRail |
| Jordanstown |  | Antrim | NI Railways |
Luettelo Yhdistyneen kuningaskunnan rautatieasemista – O
O

| Asema | Tunnus | Hallintoalue | Omistaja |
| --- | --- | --- | --- |
| Oakengates | OKN | Telford ja Wrekin | London Midland Trains |
| Oakham | OKM | Rutland | East Midlands Trains |
| Oakleigh Park | OKL | Suur-Lontoo | Govia Thameslink Railway |
| Oban | OBN | Argyll ja Bute | ScotRail |
| Ockendon | OCK | Thurrock | c2c |
| Ockley | OLY | Surrey | Southern |
| Okehampton | OKE | Devon | First Great Western |
| Old Hill | OHL | Länsi-Midlands | London Midland Trains |
| Old Roan | ORN | Merseyside | Merseyrail |
| Old Street | OLD | Suur-Lontoo | Govia Thameslink Railway |
| Oldfield Park | OLF | Bath ja Koillis-Somerset | First Great Western |
| Olton | OLT | Länsi-Midlands | London Midland Trains |
| Ore | ORE | Itä-Sussex | Southern |
| Ormskirk | OMS | Lancashire | Merseyrail |
| Orpington | ORP | Suur-Lontoo | Southeastern |
| Orrell | ORR | Suur-Manchester | Northern Rail |
| Orrell Park | OPK | Merseyside | Merseyrail |
| Otford | OTF | Kent | Southeastern |
| Oulton Broad North | OUN | Suffolk | Abellio Greater Anglia |
| Oulton Broad South | OUS | Suffolk | Abellio Greater Anglia |
| Outwood | OUT | Yorkshire ja Humber | Northern Rail |
| Overpool | OVE | Cheshire | Merseyrail |
| Overton | OVR | Hampshire | South West Trains |
| Oxenholme Lake District | OXN | Cumbria | Virgin Trains West Coast |
| Oxford | OXF | Oxfordshire | First Great Western |
| Oxford Parkway | OXP | Oxfordshire | Chiltern Railways |
| Oxshott | OXS | Surrey | South West Trains |
| Oxted | OXT | Surrey | Southern |
M-88 (1937)

| M-88 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sudomekh, Leningrad
Kölinlasku:  17. kesäkuuta 1936
Laskettu vesille:  12. kesäkuuta 1937
Palveluskäyttöön:  11. joulukuuta 1937
Poistui palveluskäytöstä:  tuhoutunut lokakuussa 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  161 t (pinnalla) 202 t (sukellus)
Pituus:  37,81 m
Leveys:  3,13 m
Syväys:  2,58 m
Koneteho:  1 × 38-V-8-dieselmoottori 685 bhp 1 × PG-60(35)-sähkömoottori 235 shp
Nopeus:  13,25 solmua (pinnalla) 7,5 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  pinnalla: 575 merimailia@13,2 solmua tai 1 600 merimailia@8,2 solmua sukellus:6 merimailia@7,9 solmua tai 55 merimailia@2,5 solmua
Miehistöä:  18
Aseistus
Aseistus:  2 × 533 mm M-27 torpedoputkea 1 × 45 mm K-21 -ilmatorjuntatykkiä
M-88 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Leningradista Sudomekhilta, missä köli laskettiin 17. kesäkuuta 1936. Alus laskettiin vesille 12. kesäkuuta 1937 ja otettiin palvelukseen 11. joulukuuta.
Palvelus

Alus siirrettiin toukokuussa 1937 Pohjoiseen laivastoon, missä se nimettiin uudelleen M-172:ksi. Alus tuhoutui 1943 Norjan rannikolla.
Maija Tenkanen

| Maija Tenkanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1963 (ikä 61) Tuusula
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  biotuotannon kemian professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Teknillinen korkeakoulu (DI 1988, TkT 1997), MIT (1988–1989)
Instituutti:  Helsingin yliopisto
Aiheesta muualla
Maija Tenkanen Tuhat-tutkimusportaalissa
Tiina Maija Tenkanen (o.s. Sundberg; s. 29. huhtikuuta 1963 Tuusula) on suomalainen tekniikan tohtori  ja Helsingin yliopiston biotuotannon kemian professori. Tenkanen johtaa Helsingin yliopiston maatalous- ja ympäristötieteiden laitosta.
Sundberg tuli ylioppilaaksi Tapiolan yhteiskoulusta (1982). Hän valmistui Teknillisestä korkeakoulustasta (TKK) diplomi-insinööriksi (1988), jonka jälkeen hän oli vierailevana tutkijana Yhdysvalloissa (MIT) (1988–1989). Hän valmistui edelleen TKK:lta tekniikan tohtoriksi (1997) soveltavan biokemian alalta tutkimuksella Characterization of esterases acting on hemicelluloses. Hänet nimitettiin TKK:n entsyymikemian dosentiksi vuonna 1999.
Hän työskenteli Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen väitöskirjatyöntekijänä, tutkijana, vanhempana tutkijana ja ryhmäpäällikkönä vuosina 1988–2001; tästä vuosina 1996–2001 ryhmäpäällikkönä VTT Biotekniikassa. Hän toimi vanhempana tutkijana Oy Keskuslaboratorio-Centrallaboratorium Ab:ssä (2001–2002). Helsingin yliopiston biotuotannon kemian professori hän on ollut vuodesta 2001.
Hänen tieteellinen tuotantonsa käsitti vuoteen 2007 mennessä tieteellisiä alkuperäisartikkeleita ja muita julkaisuja erityisesti home-entsyymeistä ja hemiselluloosien rakennetutkimuksesta. Hänellä on kahdesti palkittu patentti (1995) ja muita keksintöjä.
Tenkanen on Teknillisten tieteiden akatemian jäsen ja lisäksi Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2016.
M-8 (1933)

| M-8 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Uralmaš, Sverdlovsk
Kölinlasku:  31. lokakuuta 1932
Laskettu vesille:  11. elokuuta 1933
Palveluskäyttöön:  5. heinäkuuta 1934
Tekniset tiedot
Uppouma:  160 t (pinnalla) 202 t (sukellus)
Pituus:  37,81 m
Leveys:  3,15 m
Syväys:  2,57 m
Koneteho:  1 × 38-V-8-dieselmoottori 685 bhp 1 × PG-60(35)-sähkömoottori 235 shp
Nopeus:  13,25 solmua (pinnalla) 7,5 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  pinnalla: 575 merimailia@13,2 solmua tai 1 600 merimailia@8,2 solmua sukellus:6 merimailia@7,9 solmua tai 55 merimailia@2,5 solmua
Miehistöä:  17
Aseistus
Aseistus:  2 × 533 mm M-27 torpedoputkea 1 × 45 mm K-21 -ilmatorjuntatykkiä
M-8 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Sverdlovskista Uralmašilta, missä köli laskettiin 31. lokakuuta 1932. Alus laskettiin vesille 11. elokuuta 1933 ja otettiin palvelukseen 5. heinäkuuta 1934.
Palvelus

Alus siirrettiin 1934 Tyynenmeren laivastoon.
Maligni hypertermia

Maligni hypertermia (pahanlaatuinen ruumiinlämmön kohoaminen) on harvinainen mutta vakava, muutamien lääkeaineiden aiheuttama hypermetabolinen häiriötila, joka hoitamattomana johtaa hyvin todennäköisesti kuolemaan. Malignin hypertermian voivat aiheuttaa muun muassa höyrystyvät anestesiakaasut kuten halotaani, sevofluraani, tai desfluraani sekä depolarisoiva lihasrelaksantti sukkinyylikoliini.
Mahara (ohjelmisto)

| Mahara |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Catalyst IT Ltd.
Kehityshistoria
Vakaa versio:  1.3.7 / 3. marraskuuta 2011
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  ePortfolio
Alusta:  Cross-platform
Ohjelmointikielet:  PHP
Lisenssi:  GPL, versio 3 tai myöhempi
Aiheesta muualla
mahara.org
Mahara on avoimen lähdekoodin ePortfolion ja yhteisöpalvelun web-sovellus, jonka on luonut Uuden-Seelannin hallitus. Se tarjoaa käyttäjille työkaluja luoda ja ylläpitää digitaalista portfoliota oppimisestaan. Yhteisöpalvelu-ominaisuudet mahdollistavat käyttäjille vuorovaikutuksen toistensa kanssa.
Maharan sisällönhallintajärjestelmä tarjoaa käyttäjille mahdollisuuden luoda blogeja, ansioluetteloita ja erilaisia tiedostoja. Sivujen luonti -työkalu auttaa käyttäjiä luomaan sisällöstään asetelmia tietyllä tavalla muille nähtäväksi.
Mahara tukee Leap2A-määrittelyä tiedon tuomisesta ja viemisestä, minkä avulla käyttäjä voi viedä sisältöä pois yhdestä Mahara-asennuksesta ja tuoda ne toiseen. On olemassa rajattua yhteensopivuutta Maharan ja muiden sellaisten järjestelmien kanssa, jotka tukevat Leap2A-standardia.
Aiheesta muualla

Leap2A-standardi (Arkistoitu – Internet Archive)
Maharan virallinen projektisivu
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Mahara_(software)
Käännös suomeksi
Malietoa Tanumafili II

Malietoa Tanumafili II vuonna 1962.
Malietoa Tanumafili II (4. tammikuuta 1913 – 11. toukokuuta 2007) oli Samoan valtionpäämies.
Samoa itsenäistyi vuonna 1962, ja sen johtajina toimivat Malietoa Tanumafili II sekä Tupua Tamasese Mea'ole. Jälkimmäinen kuoli vuonna 1963. Malietoa Tanumafili II ehti johtaa itsenäistä Samoaa pitkälti yli 40 vuotta.
Tanumafililla oli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan kunniamerkki.
Tanumafili menehtyi 11. toukokuuta vuonna 2007 94-vuotiaana.
Maire Tähtinen

| Maire Tähtinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Maire Anna-Liisa Tähtinen
Syntynyt: 24. lokakuuta 1926 Pohjois-Pirkkala
Kuollut: 22. syyskuuta 2022 (95 vuotta) Nokia
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1952–1959:   Tampereen Pyrintö
Maajoukkueet
1955–1958:   Suomi
Ottelut (pisteet):  14 (5)
Maire Anna-Liisa Saikkonen (o.s. Tähtinen, 24. lokakuuta 1926 Pohjois-Pirkkala – 22. syyskuuta 2022 Nokia) oli suomalainen koripalloilija. Tähtinen pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1955–1958 14 ottelussa 0,4 pisteen keskiarvolla. Hän onnistui korinteossa yhteensä kolmessa maaottelussa.
Tähtinen aloitti koripallon pelaamisen piiritasolla Nokian Urheilijoissa, joka lopetti koripallon pelaamisen salipuutteen vuoksi. Tähtinen siirtyi Tampereen Pyrintöön, jossa pelasi vuodet 1952–1959 voittaen seitsemän SM-mitalia, joista neljä kultaista. Tähtinen työskenteli lastenhoitajana ja harrasti jazzbalettia.
Saavutukset

Suomen mestaruus 1953, 1955, 1957, 1958
SM-hopeaa 1956, 1959
SM-pronssia 1954
Finreactor

| Finreactor |
| --- | --- |
Verkkosivusto:  finreactor.com
Tyyppi:  BitTorrent-seurantapalvelin ja keskustelualue
Rekisteröinti:  ilmainen
Nykyinen tila:  Suljettu
Finreactor oli suomalainen BitTorrent-tekniikkaa käyttänyt harrastuksena ylläpidetty vertaisverkkosivusto, jonka avulla käyttäjät siirsivät toisiltaan pääosin tietokoneohjelmia, musiikkia ja elokuvia.   Sivustolla arvioitiin olleen 10 000 suomalaista käyttäjää. Ficixin tilastojen mukaan palvelun sulkeminen laski Suomen internetliikenteen määrää hetkellisesti noin 15 prosenttia.
Keskusrikospoliisi sulki palvelun joulukuussa 2004 epäillessään sen rikkovan tekijänoikeuslakia. Sivuston ylläpitäjiä vastaan käydyn oikeusjutun lopputuloksena korkein oikeus tuomitsi kesäkuussa 2010 seitsemälle ylläpitäjälle yhteisvastuullisesti 700 000 euron korvaukset tekijänoikeusrikkomuksista. Tuomio oli ensimmäinen korkeimman oikeusasteen vahvistama tiedostojenjakotuomio Euroopassa ja samalla ennakkotapaus Suomessa rinnastaessaan pelkän torrent-kuvaustiedostojen levittämisenkin tekijänoikeusrikkomukseen.
Sulkemisensa jälkeen sivu avautui hetkellisesti vuonna 2005 P2P- ja tietokoneaiheisena keskustelufoorumina sekä uudestaan keskustelufoorumina vuonna 2008.[lähde? ]
Sivusto

Finreactor-sivusto koostui bittorrent-haku- ja seurantapalvelimesta sekä keskustelualueesta. Keskustelualueen aihepiirit vaihtelivat yleisestä keskustelusta osioihin, joissa levitettiin muun muassa eDonkey-vertaisverkossa käytettäviä ed2k-tiedostolinkkejä.  Sivuston perustamisajankohdasta ei ole varmuutta, mutta internetsivustoista tietoja kertovan Alexa Internetin mukaan sivuston domainnimi finreactor.com rekisteröitiin 22. tammikuuta 2003.
Sivustolla oli enimmillään noin 10 000 rekisteröitynyttä käyttäjää, ja lähes kaikki sivuston käyttäjät olivat suomalaisia. Sivustoa ylläpiti harrastuksenaan neljä pääkäyttäjää sekä noin 30 muuta eri puolella Suomea asunutta ylläpitäjää. Palvelun vaatima bittorrent-palvelin eli trackeri sijaitsi Hollannissa, ja sen ylläpito rahoitettiin sivustolla olleen lahjoituslinkin kautta tehdyillä lahjoituksilla.{[lähde? ]
Bittorrent-palvelimen käyttö vaati rekisteröitymistä ja siihen tarkoitetun ohjelman asentamista käyttäjän omalle koneelle ja myös tiedostojen jakamista tietyssä suhteessa omaan lataamiseensa nähden. Mikäli tiedostojen lataaminen suhteessa omaan jakamiseen nousi palvelimen säännöissä mainittua korkeammaksi, ylläpitäjät ensin huomauttivat asiasta, ja jos varoitus ei auttanut, he poistivat käyttäjän käyttöoikeudet. Tällä varmistettiin se, että kullakin tiedostolla oli riittävästi latauslähteitä ja tiedostojen latausajat pysyivät lyhyinä.
Finreactor keskusteluosiolla jaettu sisältö oli merkittävissä määrin suomalaista, ja sen eniten ladatut top 40 -lista sisälsi 31 suomalaista albumia. Listan kärjessä ollutta Zen Cafén Jättiläinen CD-levyä ladattiin parhaimmillaan kahden viikon aikana yli 2 600 kertaa. Syksyllä 2004 tehdyn 3,5 kuukauden seurantajakson aikana aineistoa jaettiin yhteensä 296,25 teratavun edestä. Tästä 240 teratavua oli pelejä, elokuvia ja musiikkia. Sivustolta saattoi ladata linkkien kautta myös käyttöjärjestelmiä, suosituimpia toimisto-ohjelmia ja muita erikoisohjelmia.
Sivusto > Sulkemisen jälkeen

Oikeusprosessin aikana sivusto avattiin hetkellisesti uudestaan huhtikuussa 2005 P2P- ja tietokoneaiheisena keskustelufoorumina,  ja se oli avoinna ainakin 12. kesäkuuta 2006 saakka. Finreactorin yhteydestä toimintansa aloittanut FinnCod-yhdistys on yhämilloin? toiminnassa ja ylläpitää Call of Duty -pelisarjan ympärille perustettua pelipalvelinta ja yhteisöä.
Oikeusjuttu

Viranomaisten mukaan tutkintapyynnön Finreactorista teki Business Software Alliance:n ja Microsoftin toimeksiannosta suomalainen asianajotoimisto.. BSA:ta ja Microsoftia oikeusjutussa edusti asianajotoimisto Susiluoto Oy. Ensimmäisen kerran keskusrikospoliisi itse tiedotti tutkinnasta 14. joulukuuta 2004 tehtyjen ratsioiden yhteydessä. Aluksi arveltiin myös Teoston, Tekijänoikeuden tiedotus- ja valvontakeskus ry:n (TTVK) ja ratsioista kunniaa ottaneen MPAA:n olleen tutkintapyynnön takana. Poliisi ja TTVK tarkensivat kuitenkin pian, ettei mikään kolmesta viimeksi mainitusta ollut tehnyt rikosilmoitusta Finreactorista. Tutkinnan alettua oikeusjuttua ajoivat yhdessä eteenpäin BSA ja TTVK. Asianomistajina jutussa oli noin kolmekymmentä, pääosin ulkomaista, asianomistajaa, muun muassa Warner Music, ohjelmistoyhtiö Microsoft ja suomalaisista Teosto.
Oikeusjuttu > Esitutkinta

Keskusrikospoliisi teki Aamulla 14. joulukuuta 2004 yhteensä 14 kotietsintää ympäri Suomea tutkiessaan Finreactorissa tehtyjä mahdollisia tekijänoikeusrikoksia. Kotietsinnät jatkuivat keväällä ja pitkin kesää 2005. Kaiken kaikkiaan esitutkinnan aikana suoritettiin yli 30 kotietsintää eri puolilla Suomea ja takavarikoitiin yli sata tietokonetta. Tutkinnan alkuvaiheessa noin 30:a ylläpitäjää tutkittiin epäiltyinä, sen lisäksi myöhemmin epäiltyjen joukkoon liitettiin myös noin 30 käyttäjää. Noin 10 000 käyttäjästä valittiin noin 30 epäiltyä ensilevittäjää. Tavalliset käyttäjät rajattiin poliisin suuren työmäärän takia tutkinnan ulkopuolelle.
Helmikuussa 2006 esitutkinta oli suoritettu loppuun 34 epäillyn ylläpitäjän osalta. Epäillyistä ylläpitäjistä yksi oli 14-vuotias ja kaksi oli juuri täyttänyt 15 vuotta. Kokonaisuudessaan esitutkinta venyi useasti ilmoitettuja aika-arvioita pidemmiksi ja lopulta uhaksi muodostui jopa toissijaisen rikosnimikkeen, tekijänoikeusrikkomuksen, vanheneminen kahdessa vuodessa.
Keväällä ja kesällä 2006 epäilyt etenivät syyteharkintaan. Syytetyt olivat vuonna 2004 rikoksentekohetkellä noin 15–31-vuotiaita. Poliisin tutkintaa johti rikoskomisario Vesa Isokuortti keskusrikospoliisista. Syyttäjänä toimi Turun syyttäjäviraston johtava kihlakunnansyyttäjä Antti Pihlajamäki. Asianomistajien kantoja on julkisuudessa kommentoinut Tekijänoikeuden tiedotus- ja valvontakeskus ry:n johtaja Antti Kotilainen ja lakimies Jussi Mäkinen. Syytettyjen puolustajina toimivat muun muassa asianajotoimistot Turre Legal ja Legistum.
Oikeusjuttu > Käyttäjien oikeudenkäynnit

26 käyttäjän osalta oikeudenkäynnit pidettiin syksyn 2006 ja kevään 2007 aikana useilla paikkakunnilla. Oikeudenkäyntejä pidettiin ainakin Lahdessa, Vantaalla, Kuopiossa, Imatralla, Tuusulassa, Lohjalla ja Oulussa. Kokonaisuudessaan oikeudenkäyntien lukumäärä nousi kahteenkymmeneen.
Lahden käräjäoikeus katsoi 11. elokuuta 2006 pidetyssä oikeudenkäynnissä, että syytettyjen toimista puuttui ansiotarkoitus. Lisäksi kaksi alaikäistä syytettyä eivät olleet syyllistyneet tekijänoikeusrikokseen vaan tekijänoikeusrikkomukseen. Asianomistajat vaativat korvauksia nettijakelusta yhteensä 60 000 euroa, mutta käräjäoikeus sovitteli summan tästä alle kymmenesosaan (toinen syytetty sai maksettavakseen hiukan alle 1 200 euroa ja toinen vastaavasti 2 300 euroa). Korvauksen alentamisen syinä olivat muun muassa oikeudessa esitetty mahdollisuus latauskertojen peukalointiin ja latauskertojen riippumattomuus ensilevittäjän toiminnasta. Lisäksi maksettavaksi lankesivat oikeudenkäyntikulut eli noin 4 000 euroa.
Toinen Finreactoriin liittyvä oikeudenkäynti käytiin Vantaalla elokuun puolen välin tienoilla. Syytetty määrättiin 25. elokuuta maksamaan yhteensä 4 000 euroa vahingonkorvauksina, hyvityksinä ja oikeudenkäyntikuluina tekijänoikeusrikkomuksesta.
Maaliskuussa 2007 Oulun käräjäoikeus antoi tuomion tekijänoikeusrikoksesta oululaismiehelle, joka oli ladannut verkkoon muun muassa tv-ohjelmia ja pelejä. Mies tuomittiin sakkorangaistukseen ja maksamaan lähes 5 000 euroa hyvitystä, vahingonkorvausta ja oikeudenkäyntikuluja asianomistajille.