stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Britannian kaivoslakko 1984–1985
Lakon alku

5. maaliskuuta 1984 kansallinen hiilivirasto ilmoitti yorkshirelaisen Cortonwoodin hiilikaivoksen lakkauttamisesta. Kaivoksen tuhatkunta työntekijää marssi ulos protestina suunnitelmalle. Seuraavana päivänä virasto kertoi suunnitelmasta lakkauttaa yhteensä 20 hiilikaivosta ja tehdä siten työttömiksi noin 20 000 kaivosmiestä. Viikon kuluessa lakko laajeni käsittämään puolta Britannian kaivostyöläisistä. Työtaistelu alkoi melko rauhallisesti, mutta otteet kovenivat lakon pitkittyessä. Sähköntuotanto ei katkennut, koska Thatcherin hallitus oli aiempien kaivoslakkojen kokemuksista oppineena kerännyt voimaloihin suuret puskurivarastot hiiltä. Hallitus oli myös säätänyt lain, jonka mukaan ilman ammattiliiton jäsenäänestystä aloitettu maanlaajuinen lakko on laiton. Arthur Scargill laajensi lakkoa Cortonwoodin ulosmarssin jälkeen omavaltaisesti, joten lakko oli laiton eivätkä  kaivosmiesten perheet saaneet lakon aikana mitään sosiaalitukia. Aluksi NUM maksoi lakkoilijoille 15 puntaa viikossa, mutta lakon pitkittyessä liiton rahat ehtyivät, ja paikallisjaostojen piti ruveta hankkimaan rahansa itse muun muassa lahjoituksina. Hallituksella oli valta käyttää laittoman lakon purkuun kovia toimia. Scargillin omavaltaisuus jakoi kaivosmiehiä kahteen leiriin, ja hallitus kannusti lakkoa vastustaneita rikkurityövoimaksi pitääkseen kaivokset toiminnassa.
18. kesäkuuta 1984 tapahtui yhteenotto viiden–kuuden tuhannen lakkolaisen ja noin 4 000 poliisin välillä British Steelin Orgreaven koksauslaitoksella lähellä Sheffieldiä, kun ympäri maata kootut NUM:n jäsenet pyrkivät sulkemaan kivihiiltä käyttävän laitoksen.
Lakko jakoi kansaa

Arthur Scargillin ehdottomuus ei saanut kaikkien kannatusta, eivätkä kaikki kaivostyöläiset olleet lakossa. Etelä-Walesissa sekä Kentin ja Yorkshiren kreivikunnissa valtaosa oli lakossa katkeraan loppuun asti, kun taas Nottinghamshiren kreivikunnassa työtaisteluun osallistui vain noin viidennes työläisistä. Lakon pitkittyessä sen kannatus väheni. Enimmillään lakossa oli noin 150 000 kaivostyöläistä.
Yllättävä lakon vastustaja oli työväenpuolueen johtaja Neil Kinnock, jonka isä oli kaivostyöläinen. Kinnock vastusti kyllä kaivosten sulkemista, mutta kieltäytyi tukemasta kovaotteista Arthur Scargilliä. Useimmat mediat suhtautuivat lakkoon kielteisesti, lukuun ottamatta vasemmistolaista Morning Staria, joka ainoana maanlaajuisena lehtenä tuki lakkoa koko ajan.
Kaivoslakon seurauksia

Vuonna 1983 Britanniassa oli 174 toimivaa hiilikaivosta, joita alettiin seuraavan vuosikymmenen mittaan sulkea niin, että kaivosten yksityistämisvuonna 1994 niitä oli enää 15. Vuonna 2013 jäljellä oli enää kuusi. Monet entiset kaivosalueet kuuluvat yhä Britannian köyhimpiin alueisiin. Kun vuonna 1979 Britanniassa oli noin miljoona työtöntä, kaivoslakon jälkeen heitä oli noin viisi miljoonaa. Monien kaivos- ja tehdastyöläisten oli mahdoton työllistyä uudelleen kotiseudullaan, jossa harvoin oli muuta teollista toimintaa. Usein kaivosmiehet olivat myös olleet perheensä ainoita elättäjiä.
Kaivoslakon seurauksia > Lakko populaarikulttuurissa ja kirjallisuudessa

Traumaattisesta lakkoajasta on tullut suosittu aihe brittiläisessä kirjallisuudessa, elokuvassa ja muissa taidelajeissa. Lee Hallin käsikirjoittamat Billy Elliot -elokuva (2000, ohj. Stephen Daldry) ja samanniminen musikaali (2005, säv. Elton John) kertovat nuoren pojan balettitanssihaaveista keskellä lakkotaisteluita. Vuoden 2014 elokuva Pride kertoo tositapahtumiin perustuen seksuaalisten vähemmistöjen kaivosmiehille antamasta tuesta. Lakko on taustalla myös vuoden 1996 komediassa Suu messingillä (ohj. Mark Herman). Kirjailija David Peace yhdistää kaivoslakon faktaa ja fiktiota romaanissaan GB84 (2004).
Kaivoslakon aikana äänekästä tukea lakkolaisille antoivat rockartistit kuten The Clash, Paul Weller, Jimmy Somerville ja Billy Bragg. Lakon jälkeen muusikot perustivat Red Wedge -kollektiivin houkutellakseen nuoria mukaan politiikkaan ja auttaakseen työväenpuoluetta voittamaan vuoden 1987 vaalit. Niin ei käynyt, ja ryhmä hajaantui. Myöhemmin kaivoslakkoa käsitteleviä lauluja ovat julkaisseet muun muassa Manic Street Preachers, Pulp ja Sting.
Aiheesta muualla

Tapani Laustin tv-uutisraportti lakon päättymisestä Ylen Elävässä arkistossa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: en:UK miners' strike (1984–85) & sv:Gruvarbetarstrejken i Storbritannien 1984–1985
Aiemmin merkittävä hiilikaivostyö hävisi Britanniasta lähes kokonaan 1990-luvulla.
Hiilen tuonti ylitti Britannian oman tuotannon vuosituhannen vaihteessa.
Käännös suomeksi
Paavo Liettu

Paavo Liettu (16. toukokuuta 1905 Keuruu – 4. syyskuuta 1964 Tampere) oli suomalainen keihäänheittäjä ja olympiaedustaja, joka edusti Tampereen Pyrintöä. Hänen ennätyksekseen jäi vuonna 1931 Helsingissä heitetty 66,54 metriä.
Liettu sijoittui keihäänheitossa neljänneksi Amsterdamin kesäolympialaisissa 1928 tuloksella 63,86 metriä. Pronssi lipesi 11 sentillä Norjan Olav Sundelle.
Kalevan kisoissa Liettu saavutti kahdesti mitalin: hopean vuonna 1928 ja pronssin vuonna 1931.
Saavutukset

Neljäs Amsterdamin kesäolympialaisissa 1928
Kalevan kisat
Hopeaa 1928
Pronssia 1931
Palleköli

Kaksoispohjalla varustetun irtolastialuksen poikkileikkaus aluksen leveimmältä kohdalta. Palle on kuvan oikeassa alanurkassa näkyvä kaareva osa. Palleköli on palteen keskikohdalla oleva pieni uloke. Kevyt irtolastialus tarvitsee runsaasti painolastitilaa, joka aluksen kulkiessa tyhjänä täytetään vedellä. Näin tyhjänkin aluksen syväys pysyy riittävän suurena ja potkuri pysyy veden pinnan alapuolella.

Hatch = (lasti)luukku

Upper hopper water ballast = kansitankki

Ballast = painolasti

Cargo space = ruuma

Tank top = kaksoispohjan katto
Palle (engl. bilge) on aluksen pohjalaidoituksen ja sivulaidoituksen välissä oleva kaareva osa. Laivoilla tyypillinen pallesäde on 1,5–2,5 metriä. Palteen säteen suuruus vaikuttaa pallepyörteiden syntymiseen veteen ja siten vastuksen suuruuteen. Veden virratessa pienisäteisen palteen yli veden paine putoaa ja veteen syntyy pyörteitä, jotka lisäävät laivan vastusta ja saavat veden virtauksen potkuriin epätasaiseksi.
Palleköli

Palleköli (engl. bilge keel) on pitkä ja ohut köli, joka sijaitsee laivan keulan ja perän välisellä keskiosalla. Palleköli sijoitetaan palteen kohdalle laivan molemmille puolille virtaviivojen suuntaisesti mahdollisimman kauaksi keinuntakeskiöstä.
Palleköli on vanha ja halpa keino vaimentaa aluksen keinuntaa, joskin se lisää aluksen kulkuvastusta. Sen pituus on yleensä 25–50 prosenttia laivan pituudesta ja se kiinnitetään 90 asteen kulmaan laivan laidoitukseen nähden. Palleköli ei saisi kuitenkaan ulottua keskiköliä syvemmälle, ettei laivan syväys suurenisi, eikä sivulaidoitusta leveämmälle, ettei aluksen leveys kasvaisi.
Palleköli
Deadline Kustannus

| Deadline Kustannus Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Jokaisen tarina on ainutlaatuinen.
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2020
Toimitusjohtaja:  Vera Miettinen
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  Kirjojen kustantaminen
Tuotteet:  kirjat
Kotisivu:  Deadlinekustannus.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Deadline Kustannus Oy on vuonna 2020 perustettu suomalainen rikoskirjallisuuteen erikoistunut kustantamo. Se julkaisee etupäässä true crime -kirjallisuutta, mutta jonkin verran myös rikosromaaneja.
Historia

Deadline Kustannuksen toimitusjohtaja Vera Miettinen sai idean kustantamon perustamisesta jo vuonna 2016, ja yritys perustettiin vuonna 2020. Kustantamon ensimmäinen kirja oli Sonny Nymanin Elinkautinen – Murhasta tuomitun räppärin tarina. Samana vuonna julkaistiin Miettisen oma teos Eerika. Kirja kertoo tarinallisesti 8-vuotiaan Vilja Eerika Tarkin henkirikoksen taustoista. Isä ja äitipuoli murhasivat Eerikan raa'asti vuonna 2012. Teos on bestseller yli 60 000 kappaleen myynnissä, ja se palkittiin Nextory E-book Awards 2022 -kilpailussa luetuimpana kirjana aikuisten kategoriassa. Lisäksi kirja on ollut lukuisissa kilpailuissa ehdokkaana.
Julkaistuja teoksia

Sonny Nyman: Elinkautinen. Murhasta tuomitun räppärin tarina, 2020.
Pia Puolakka: Narsistit vankilassa. Oikeuspsykologin kertomuksia persoonallisuushäiriöistä, 2020.
Vera Miettinen: Eerika, 2020.
Linda Rantanen: Musta raivo. Neljä nuoren tekemää henkirikosta, 2021.
Tiia Palmén: Koskelan teinisurma, 2021.
Linda Rantanen: Rikosten Rauma, 2021.
Kari Hautamäki: Et sinä (vielä) kuole. Ensihoitajan tositarinoita ambulanssista, 2021.
Rebekka Härkönen: Valmis tappamaan. Kaksinkertaisen elinkautisvangin tarina, 2021.
Jussi Wahe: Väkivallan virkamies. Murharyhmän tutkijan tositarinoita, 2022.
Linda Rantanen: Kun kukaan ei kuule. Seitsemän suomalaista perhesurmaa, 2022.
Petri Rainiala: Totuuden jäljillä. Avain poliisin salaisiin kuulustelumenetelmiin, 2022.
Katariina Bröms: Ikkunat auki itään. Rikoksia ja rangaistuksia Venäjältä, 2022.
Linda Rantanen: Rikosten Turku, 2022.
Minea Koss: Pettävä jää, 2022.
Petri Nurmi: Vankilaromaani, 2022.
Päivi Happonen Pihla Karhu & Vaarallinen uutinen, 2022
Riina Kruut: Tragedian varjossa kasvanut. Kolme tarinaa henkirikoksen uhreista, 2022.
Liisa Saarijärvi: Kuolemaantuomitut. Neljän naismurhaajan tarina, 2022.
Kenneth Eriksson & Petri Rainiala: Rahaan kahlitut. Alamaailman prostituutio Suomessa, 2023.
Kari Hautamäki: Nyt sinä kuolet. Ensihoitajan tositarinoita ambulanssista 2, 2023.
Sofia Lempiäinen: Sydän vähän kallellaan. Äidin tarina lapsen huumekuolemasta, 2023.
Paras katseluaika

Paras katseluaika (engl. prime time) tarkoittaa vuorokauden aikaa (noin kello 19.00–23.00), jolloin suurimman osan television katselijoista on havaittu tai arvioitu katselevan televisiota. Radion yhteydessä käytetään käsitettä paras kuunteluaika, joka on noin kello 6.00–18.00. Koska parhaaseen katseluaikaan television katselijamäärä on maksimissaan, siihen aikaan näytetään uusia, lupaavia sarjoja tai ulkomailla suosiota saavuttaneita sarjoja sekä elokuvia. Eri televisiokanavilla voi olla erilaiset parhaat katseluajat, esimerkiksi MTV3-kanavalle tämä on klo 19.00–22.30. Myös pitkäaikaisia sarjoja (esimerkiksi Salatut elämät) näytetään vuodesta toiseen aina samaan aikaan, jolloin katselijakunta vakiintuu.
Cupertino

| Cupertino |
| --- | --- |
 Näkymä Cupertinoon.
 lippu:  vaakuna

 Koordinaatit: 37°19′23″N, 122°01′55″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Kalifornia
Piirikunta:  Santa Clara
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  29,30 km²
 – Josta vettä:  0,00 km² (0,01 %)
Korkeus:  72 m
Väkiluku (2020):  60 381
 – Väestötiheys:  2 070,01 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-8 (kesäaika UTC-7)
 
 cupertino.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cupertino on kaupunki Santa Claran piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2020 väestönlaskennassa 60 381.
Forbes-lehden vertailuiden mukaan Cupertino on yksi Yhdysvaltain koulutetuimmista paikkakunnista. Tietotekniikkayhtiö Applen pääkonttori Apple Park sijaitsee kaupungissa.
Väestö

Kaupungin asukkaista 66,4 prosenttia on aasialaisia, 26,2 prosenttia valkoisia ja 3,87 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 77,8 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 41,1 vuotta.
Kuvia kaupungista

Apple Park.
Steve Jobs -teatteri.
Monitoimitalo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cupertino Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut
Kalifornian osavaltio
Ilmasto | 
Piirit | 
Talous | 
Vaalit | 
Maantiede | 
Hallinto | 
Kuvernöörit |
Historia | 
Politiikka | Teemasivu
| --- | --- |
Alueet:  Antelope Valley |  Big Sur |  Central Coast |  Channel Islands |  Coachella Valley |  Cucamonga Valley |  East Bay (SF) |  Etelä-Kalifornia |  Gold Country |  Los Angelesin suuralue |  Imperial Valley |  Inland Empire | Itäinen Kalifornia |  Keskuslaakso |  Kuolemanlaakso |  Los Angeles Basin | Lost Coast |   Mojave |  North Bay (SF) |  Owens Valley |  The Peninsula |  Pomona Valley |  Redwood Empire |  Russian River |  Sacramento Valley |  Salinas Valley |  San Diegon piirikunnan pohjoisosa |  San Fernando Valley |  San Franciscon lahden ympäristö |  San Gabriel Valley |  San Joaquin Valley |  Santa Clara Valley |  Shasta Cascade |  Sierra Nevada |  Piilaakso |  Pohjois-Kalifornia |  Sonoma Valley |  Tech Coast |  Tri-Valley |  Victor Valley |  Wine Country |  Yosemiten kansallispuisto
Kaupungit (suurimmat):  Bakersfield |  Chico |  Fresno |  Los Angeles-Long Beach-Glendale |  Modesto |  Napa |  Oakland-Fremont-Hayward |  Oxnard-Thousand Oaks-Ventura |  Redding |  Riverside-San Bernardino-Ontario | Sacramento-Roseville |  Salinas |  San Diego-Carlsbad-San Marcos |  San Francisco-San Mateo-Redwood City |  San José-Sunnyvale-Santa Clara | Santa Ana-Anaheim-Irvine |  Santa Barbara-Santa Maria |  Santa Cruz-Watsonville |  Santa Rosa-Petaluma |  Stockton |  Vallejo-Fairfield |  Visalia-Porterville |  Yuba City
Piirikunnat:  Alameda |  Alpine |  Amador |  Butte |  Calaveras |  Colusa |  Contra Costa |  Del Norte |  El Dorado |  Fresno |  Glenn |  Humboldt |  Imperial |  Inyo |  Kern |  Kings |  Lake |  Lassen |  Los Angeles |  Madera |  Marin |  Mariposa |  Mendocino |  Merced |  Modoc |  Mono |  Monterey |  Napa |  Nevada |  Orange |  Placer |  Plumas |  Riverside |  Sacramento |  San Benito |  San Bernardino |  San Diego |  San Francisco |  San Joaquin |  San Luis Obispo |  San Mateo |  Santa Barbara |  Santa Clara |  Santa Cruz |  Shasta |  Sierra |  Siskiyou |  Solano |  Sonoma |  Stanislaus |  Sutter |  Tehama |  Trinity |  Tulare |  Tuolumne |  Ventura |  Yolo |  Yuba
Deadache (kappale)

| ”Deadache” Lordi |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Deadache
 Julkaistu: 10. joulukuuta 2008
 Tuottaja(t): Nino Laurenne
 Tyylilaji: hard rock, shock rock
 Kesto: 06.27
 Levy-yhtiö:  Sony Music    GUN Records    The End Records
Lordin muut singlet
| ”Bite It Like a Bulldog” 2008 | ”Deadache” 2008 | ”This Is Heavy Metal” 2010 |
Deadache on 10. joulukuuta 2008 julkaistu Lordin single. Se on toinen singlejulkaisu samannimiseltä Deadache-albumilta. Singlen toisena kappaleena on Deadachen japanilaisella painoksella julkaistu "Where's The Dragon". Singlen kuvissa Awalla on ensimmäistä kertaa punainen puku.
"Deadache"-kappale kertoo sarjamurhaaja Ed Geinistä.
Kappaleet

Deadache – 3.28 (säv. Mr. Lordi, san. Mr. Lordi, Lipp)
Where's The Dragon – 2.59 (säv. Kita, OX, Lipp, san. Mr. Lordi, Lipp)
Kokoonpano

Mr. Lordi – laulu
Amen – kitara
OX – basso
Kita – rummut
Awa – koskettimet
Aiheesta muualla

Deadache (kappale) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Deadache (kappale) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Confederación Nacional del Trabajo

CNT:n lippu.
Confederación Nacional del Trabajo (CNT) on Espanjassa toimivien anarkosyndikalististen ammattiliittojen keskusjärjestö. Barcelonassa vuonna 1910 perustettu CNT on yksi Kansainvälisen työväenliiton jäsenistä ja se on ollut yhteistyössä myös anarkistisen Federación Anarquista Ibérica -järjestön kanssa. CNT oli merkittävä yhteiskunnallinen vaikuttaja erityisesti 1930-luvulla ja Espanjan sisällissodan aikana.
CNT kelpuuttaa jäsenikseen kaikki työläiset, työttömät ja opiskelijat, lukuun ottamatta "valtiollisten sortojärjestelmien" eli poliisin, armeijan ja erilaisten turvallisuuspalveluiden palveluksessa olevia. Myöskään työnantajat ja "muut riistäjät" eivät voi liittyä jäseniksi. CNT:n organisaation toiminta perustuu anarkismin periaatteiden mukaisesti suoraan demokratiaan.
Historia > Alkuvaiheet

Vuonna 1910 toimintansa aloittanut CNT julistettiin laittomaksi kolmen vuoden ajaksi jo perustamisensa jälkeisenä vuonna. Sen jäsenmäärä kasvoi kuitenkin nopeasti ja 1919 liitolla oli jo noin 700 000 jäsentä. Samana vuonna CNT liittyi Kominterniin, mutta luopui yhteistyöstä kommunistien kanssa 1922 järjestön johtohahmoihin kuuluneen Ángel Pestañan Neuvostoliiton vierailullaan saamien kokemusten perusteella. Kominternistä eroamisensa jälkeen CNT lähti mukaan Berliinissä vuonna 1922 perustetun Kansainvälisen työväenliiton toimintaan, joka on anarkosyndikalististen ammattiliittojen kansainvälinen yhteenliittymä.
Historia > Sisällissodan aika

Espanjan sisällissodan syttyessä heinäkuussa 1936 CNT:llä oli noin 1,5 miljoonaa jäsentä. Sodan aikana järjestö taisteli yhdessä muiden tasavaltalaisten kanssa kenraali Francon fasisteja vastaan. CNT:n jäseniä toimi sodan aikana myös toisen tasavallan ministereinä sekä muissa hallinnollisissa tehtävissä. Esimerkiksi maan historian ensimmäinen naisministeri Federica Montseny oli liiton jäsen.
Osa Kataloniasta ja Barcelonan kaupunki kunnallisine palveluineen olivat sodan ajan CNT:n hallinnassa ja myös suuri osa muusta taloudellisesta toiminnasta oli kollektivisoitu. Alueella toimi anarkistinen yhteiskunta, jota muun muassa kirjailija George Orwell ihaili sotareportaasissaan Katalonia, Katalonia (1938) kiinnittäen erityisesti huomiota siellä vallitsevaan tasa-arvoon ja luokkayhteiskunnan katoamiseen.
Historia > Sodan jälkeiset vuodet

Sisällissodan päätyttyä tasavaltalaisten tappioon vuonna 1939, julistettiin CNT jälleen laittomaksi. Francon diktatuurin aikana arviolta jopa 180 000 järjestön jäsentä murhattiin. CNT alkoi jälleen saamaan lisää suosiota 1960-luvun aikana. Kenraali Francon kuoltua vuonna 1975 oli liitto ainoa yhteiskunnallinen toimija, joka ei suostunut allekirjoittamaan niin sanottua Moncloan sopimusta, jolla Espanja siirtyi jälleen demokratiaan. Vuonna 1979 CNT piti ensimmäisen yleiskokouksensa sitten vuoden 1936. Nykyään järjestöllä on noin 50 000 jäsentä.
Aiheesta muualla

CNT:n kotisivut
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Confederación Nacional del Trabajo Wikimedia Commonsissa
CNT:n jäseniä protestoimassa Barcelonassa.
Paavo Korven-Korpinen

Paavo Korven-Korpinen (sukunimi vuoteen 1911 Korpinen; 3. huhtikuuta 1884 Janakkala – 22. maaliskuuta 1969) oli suomalainen opettaja, suojeluskuntien valistusupseeri ja kirjailija.
Korven-Korpisen vanhemmat olivat tilanomistaja Juho Ylöstalo ja Vilhelmina Adamintytär. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta 1905, opiskeli teologiaa ja historiaa Helsingin yliopistossa ja valmistui opettajakandidaatiksi 1912.
Korven-Korpinen toimi aluksi Räisälän kansanopiston rehtorina. Suomen sisällissodan aikana hän oli valkoisten joukoissa ja osallistui muun muassa Raudun taisteluun. Sodan jälkeen Korven-Korpinen oli Hämeenlinnan vankileirin apulaisjohtajana ja johtajana. Hänen aikanaan leirillä kuoli yli tuhat punavankia.
Korven-Korpinen suoritti 1920 suojeluskuntien päällystökurssin ja toimi sitten suojeluskuntien valistusohjaajana eri puolilla Suomea muun muassa Varsinais-Suomessa ja Lapissa. 1930-luvulla hän oli Viipurin suojeluskuntapiirin valistusohjaajana. Korven-Korpinen käynnisti 1936 Vapaussodan arkistot kokoon!-kampanjan jolla kerättiin paikallisten suojeluskuntien vuoden 1918 arkistoja talteen ja kesällä 1937 hän osallistui Vapaussodan Rintamamiesten Liiton sotamuistokeräykseen haastatelleen lähinnä Raudun taisteluun osallistuneita.
Korven-Korpinen oli talvi- ja jatkosodan aikana propagandatehtävissä. Sotien jälkeen hän keskittyi lakkautetun suojeluskuntajärjestön historian tutkimiseen keräten aineistoa entisiltä suojeluskuntalaisilta. Korven-Korpinen avusti myös Niilo Hersaloa suojeluskuntien historian kirjoittamisessa.
Teoksia

Nimellä P. Korven-Korpinen:
A-luokan vaatimukset : suojeluskuntalaisten A-luokan tutkintoja ja itseopiskelua varten. Sk-miehen taskukirja n:o 1.    Turku 1923
Kannaksen kansan evakkotaival : välähdyksiä ja muistelmia vaelluksen varrelta.    Tekijä, Kerava 1941
Kotiseutu kullan kallis. Ohjelmistoa karjalaisseuroille 1.   Karjalan liitto, Helsinki 1946
Rapsodia Karjalalle. Ohjelmistoa karjalaisseuroille 2.   Karjalan liitto, Helsinki 1946
Kyllä sitä passaa kaikille haastaa, että myö ollaa Karjalan maasta. Ohjelmistoa karjalaisseuroille 3.   Karjalan liitto, Helsinki 1946
Nimellä Paavo Korven-Korpinen:
Hyvä suojeluskuntaväki : puhe maanpuolustusviikon sk. tilaisuuksia varten Viipurin sk. piirissä marraskuulla 1937 : kiertoesitelmä.    Viipuri 1937
Kannaksen miesten nousu vapaustaisteluun : kiertoesitelmä.     Viipurin suojeluskuntapiirin piiriesikunta, Viipuri 1937
Rajalla on rauhatonta : kaksiosainen näytelmä.      Tekijä, Viipuri 1937
Raudun taistelut : kiertoesitelmä.     Viipurin suojeluskuntapiirin piiriesikunta, Viipuri 1937
Rauhaton kaakkoisrajamme Ruotsin vallan aikana : kiertoesitelmä.     Viipurin suojeluskuntapiirin piiriesikunta, Viipuri 1937
Viipuri Suomen lukkona Ruotsin vallan aikana : kiertopuhe.     Viipurin suojeluskuntapiirin piiriesikunta, Viipuri 1937
Jokapaikan edistysseura : yksinäytöksinen pilailu. Iltamaohjelmistoa 26.     Hakkapeliitta, Helsinki 1938
Aiheesta muualla

P. Korven-Korpinen : Älä ammu variksia! Saaristopataljoonan komentajan karkumatka, Hakkapeliitta, 12.09.1933, nro 37, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
P. Korven-Korpinen : Suomenlahden saaristo sotapolulla. Lempiäisen alkaman saariston vapauttamisen onnellinen päätös, Hakkapeliitta, 03.10.1933, nro 40, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Patrik Gayer

Patrik Gayer (s. 1986) on entinen Teslan Global AI Policy Lead ja nykyinen Silo AI tekoäly-yrityksen yhteiskuntasuhdejohtaja. Hän toimi aikaisemmin puolustusministeri Carl Haglundin erityisavustajana, viestintätoimisto Tekirin johtajana, sekä viestintätoimisto Milttonin johtajana.
Gayer valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi Harvardin yliopistosta.
Palan tunne

Palan tunne tai globus on oire, jossa yleensä keskellä kurkkua, ruokatorven yläaukeaman kohdalla, tuntuu painetta tai epämukavuutta.
Palan tunne on hyvin yleistä ja voi olla kulultaan ajoittaista tai pysyvää. Palan tunteen syyt jäävät usein epäselväksi. Sitä esiintyy enemmän nuorilla ja naisilla, ja syihin voivat kuulua esim. psyykkinen stressi, elämäntilanteen muutokset, niskan ja kaulan alueen lihasjännitys, ruokatorven yläsulkijan spasmi ja takaisinvirtaus, kaularangan osteofyytit sekä kilpirauhasen liikakasvu ja kasvaimet. Ilman nieleminen usein pahentaa ja ruoan nieleminen helpottaa palan tunnetta. Palan tunteeseen liittyy usein syövän pelkoa.
Palan tunteen diagnostiikassa oire tulee erottaa selvästi nielemisvaikeudesta eli dysfagiasta, joka on harvinainen, vakava ja kiireellisesti tutkittava oire. Nielemisvaikeudessa ruoka ei etene tai takertuu suussa, nielussa tai ruokatorvessa. Palan tunteen hoitoon kuuluu usein informointi oireen vaarattomuudesta ja ruokatorven takaisinvirtausoireiden lääkehoito antasidilla tai protonipumpun estäjällä.
Paslikka

Sotilaita talvisessa metsässä paslikat päässään.
Paslikka (myös baschlik) on suippo huppupäähine, jossa on kaulan ympärille kiedottavat korvakkeet. Paslikat olivat muodissa Venäjällä 1830–1840. Myös Suomessa naiset ovat käyttäneet sitä. Vuosina 1862–1917 se oli univormun osana Venäjän asevoimissa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Päähine; Paslikka; Bashlika, sotilaspäähine Finna.fi. Viitattu 21.9.2018.
Paul Brown (australialaisen jalkapallon pelaaja)

| Paul Brown> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. toukokuuta 1969
Kansalaisuus:   Australia
Uran tiedot
Pituus:  187 cm
Laji:  australialainen jalkapallo
Kilpauran kesto:  1990-1998
 Tietolaatikko päivitetty 25. tammikuuta 2015 
Paul Brown (s. 6. toukokuuta 1969) on uransa jo päättänyt australialaisen jalkapallon pelaaja. Hän pelasi vuosina 1990-1998 Geelongin riveissä Australian pääsarjassa AFL:ssä. Brown on 187 senttimetriä pitkä ja painaa 87 kilogrammaa.
Brown siirtyi Echucasta Geelongiin vuonna 1990. Hän debytoi AFL:ssä Geelongin paidassa vuonna 1990 North Melbourne Football Clubia vastaan Kardinia Parkilla. Hän pelasi Geelongin riveissä vuosina 1990-1998 yhteensä 84 ottelua, joissa Brown teki 66 maalia. Brown pelasi kahdesti AFL:n finaaleissa, vuosina 1994 ja 1995, häviten molemmilla kerroilla. Hän lopetti uransa vuonna 1998 polvilumpiovamman takia.
Käännös suomeksi