stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rauma
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rauman kaupungin kotisivut
Tilastokeskus – Rauman avainluvut
Ylen Elävä arkisto: Vanha Rauma
Ylen Elävä arkisto: Raumaa kamerakulmasta 1945
Raumakuvasto, Rauma-aiheinen tietokanta
Rauman kaupunginosat
Anttila
Haapasaari
Kaaro
Kappelinluhta
Kinno
Kolla
Kortela
Kourujärvi
Lakari
Lajo
Lonsi
Merirauma
Monna
Nihattula
Nummi
Otanlahti
Paloahde
Paroalho
Polari
Sampaanala
Sinisaari
Sorkka
Soukainen
Syvärauma
Tarvola
Tuomoniemi
Unaja
Uotila
Uusilahti
Vanha Rauma
Vasarainen
Vermuntila
Voiluoto
Äyhö
| n k Satakunnan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Eura  Eurajoki  Harjavalta  Huittinen  Jämijärvi  Kankaanpää  Karvia  Kokemäki  Merikarvia  Nakkila  Pomarkku  Pori  Rauma  Siikainen  Säkylä  Ulvila 
Entiset kunnat:  Ahlainen  Hinnerjoki  Honkajoki  Honkilahti  Kauvatsa  Kiukainen  Kodisjoki  Kullaa  Köyliö  Lappi  Lavia  Luvia  Noormarkku  Porin maalaiskunta  Rauman maalaiskunta  Vampula 
Suomen 30 suurinta kuntaa väkiluvun mukaan (31. joulukuuta 2024)
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. Helsinki | 684 589 | 7. Jyväskylä | 149 269 | 13. Lappeenranta | 73 369 | 19. Porvoo | 51 753 | 25. Lohja | 45 693 |
| 2. Espoo | 321 031 | 8. Kuopio | 125 668 | 14. Vaasa | 70 374 | 20. Salo | 50 867 | 26. Nurmijärvi | 45 026 |
| 3. Tampere | 260 358 | 9. Lahti | 121 383 | 15. Hämeenlinna | 68 376 | 21. Kotka | 50 210 | 27. Tuusula | 42 238 |
| 4. Vantaa | 251 405 | 10. Pori | 83 316 | 16. Seinäjoki | 66 610 | 22. Kokkola | 48 368 | 28. Kirkkonummi | 41 660 |
| 5. Oulu | 216 194 | 11. Joensuu | 78 743 | 17. Rovaniemi | 65 738 | 23. Hyvinkää | 47 047 | 29. Rauma | 38 975 |
| 6. Turku | 206 035 | 12. Kouvola | 78 399 | 18. Mikkeli | 51 893 | 24. Järvenpää | 46 866 | 30. Kerava | 38 476 |
Suomen keskiaikaiset kaupungit
Turku
Viipuri
Ulvila
Porvoo
Rauma
Naantali
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef 
Keskiajalta peräisin oleva Kalatori 1900-luvun alun kuvassa.
Vanha Rauma kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Raumo Zacharias Topeliuksen kirjasarjassa Finland framstäldt i teckningar 1800-luvun puolivälissä.
Kartta Rauman kuntaliitoksista.
Vanha Rauma
Rauman merimuseo
Pyhän Ristin kirkko
Rauman helluntaiseurakunta kesäkuussa 2013.
Talo Vanhassa Raumassa.
Satakunnan paikalliskamppailu marraskuussa 2019 Kivikylän Areenalla.
Rauman jäähalli, talviharjoitteluhalli ja uimahalli sijaitsevat lähellä toisiaan.
Valtatie 8 Rauman kohdalla. Kuva otettu Rauman vesitornista.
Syväraumanlahden pienvenesatama on yksi Suomen suurimmista pienvenesatamista.
Kiikartorni
Rauman kirjasto Kanalin rannassa.
Fåfängan niemi Raumalla.
Keihäsmatkat

Keihäsmatkojen matkamainos Rodokselta, vuosi 1971.
Keihäsmatkat oli suomalainen 1960- ja 1970-luvulla toiminut matkatoimisto, joka lennätti vuosittain Manner-Espanjaan ja Kanariansaarille lähes 100 000 suomalaista vuosina 1965–1974. Yrityksen perustaja ja toimitusjohtaja oli värikkäästä esiintymisestään ja omalaatuisesta pukeutumisestaan tunnettu Kalevi Keihänen. Toimisto myi lähinnä viikon mittaisia seuramatkoja Espanjaan.
Historia

Keihäsmatkojen edeltäjä oli Keihäsen vuonna 1954 perustama Turistimatkat Oy, joka sai alkunsa Sveitsin Bernissä pidettyihin yleisurheilun EM-kisoihin järjestetystä bussi-telttamatkasta. Pidettyään muutamien vuosien ajan autovuokraamoa Keihänen perusti Keihäsmatkat Oy:n vuonna 1965. Keihäsmatkojen taloudellisesti tuottoisinta toiminta-aikaa olivat vuodet 1970–1972, mutta eniten se oli julkisuudessa kahtena viimeisenä toimintavuonnaan 1973 ja 1974. Toimittaja Mirja Pyykön syksyllä 1973 tekemässä haastattelussa Keihänen mainitsi yritystensä vuotuisen liikevaihdon olevan 75 miljoonaa markkaa.
Yhtiön markkinointimenetelmiin kuuluivat näyttävät jutut Keihäsen ystävän, lehtikustantaja Urpo Lahtisen perustamassa Hymy-lehdessä sekä runsaan alkoholin käytön edistäminen ja mainostaminen. Tätä kuvasi Keihäsen mainoslause ”istutte koneeseen, otatte pienet ja olette perillä”.
Yhtiöllä oli vuosina 1972–1974 oma lentoyhtiö Spear Air Oy. Spear Airin omistamat kaksi DC-8-32-suihkumatkustajakonetta, nimiltään Härmän Jätkä ja Härmän Mimmi, olivat Kalevi Keihäsen mukaan maailman ainoat matkustajakoneet, joissa oli myytävänä pontikkaa. Tosiasiassa tämä "Kihniön kipakan" nimellä myyty juoma oli Mallorcalla valmistettua vodkan tapaista alkoholia, mikä tosin paljastui vasta myöhemmin.
Kalevi Keihäsen mainonnassa tärkeimpiä olivat halpa viina, seksi ja "suomalaisuus" sekä paikat, joissa sai juhlia aamusta iltaan. Humaltuminen ja sammuminen ei ollut mitenkään paheksuttavaa. Keihänen korosti lisäksi sitä, ettei kenenkään tarvinnut olla Keihäsmatkojen järjestämillä matkoilla yksin. Toisaalta oli kuvaavaa, että tyypillinen Keihäsmatkojen asiakas ei ollut kiinnostunut kohdemaan kulttuurista eikä paikallisesta väestöstä. Jatkuvaa humalatilaa pidettiin päinvastoin jopa suojautumiskeinona kulttuurishokkia vastaan; samaa tyyliä Keihäsmatkojen kanssa edusti Neuvostoliittoon samoihin aikoihin suuntautunut ”vodkaturismi”.
Yhtiön loppu ja konkurssi

Yhtiö teki konkurssin 1974, ja siihen vaikutti polttoaineiden hintojen nousu  vuoden 1973 öljykriisin seurauksena. Keihäsmatkat Oy:n konkurssi vei varsin pian mukanaan myös Spear Air Oy:n. Keihäsmatkojen toiminnan loppuessa sillä oli ulkomailla noin 1 800 asiakasta ja konkurssin myötä yli 200 yhtiöiden palveluksessa ollutta menetti työpaikkansa.
Kalevi Keihänen syytti yhtiöidensä kaatumisesta Suomen valtion omistamaa lentoyhtiö Finnairia, koska hänen mielestään Finnair halusi saada pois markkinoilta kilpailijan, jota se ei sietänyt. Finnairin pääjohtaja Gunnar Korhonen kiisti Keihäsen syytökset mutta myönsi Finnairin kilpailevan samoista asiakkaista kuin Keihäsen Spear Air Oy.
Spear Airin toimitusjohtajana sen loppuaikoina ollut Veikko Pajunen piti merkittävänä syynä konkurssiin myös liian suuria ja liian aikaisin tehtyjä investointeja. Yhtiöiden suurimmiksi velkojiksi jäivät lentokoneiden myyjä, Helsingin Osakepankki, eräät vakuutus- ja öljy-yhtiöt sekä Suomen valtio.
Keihäsmatkojen osuuden matkailumarkkinoista jakoivat pääosin sen neljä suurinta kilpailijaa Aurinkomatkat, Tjäreborg, Vingmatkat ja Spies. Keihäsmatkojen myyntijohtaja Pentti Sivula piti yhtiön suurimpana saavutuksena sitä, että se opetti nimenomaan tavalliset suomalaiset matkailemaan vapaa-ajallaan.
Kalevi Keihänen yritti vielä vuonna 1976 päästä mukaan seuramatkailuliiketoimintaan perustamalla uuden matkatoimiston Seiväsmatkat Oy:n kahden miljoonan markan alkupääomalla. Yritykselle oli tarkoitus kerätä lisää pääomaa kansalle suunnatulla osakeannilla, mutta hanke epäonnistui ja monet sijoittajat menettivät rahansa.
Yhtiöidensä ajauduttua konkurssiin Kalevi Keihänen joutui syytteeseen veropetoksesta, konkurssirikoksista ja valuuttasäännösten rikkomisesta. Helsingin raastuvanoikeus tuomitsi hänet yli kolme vuotta kestäneen oikeudenkäynnin päätteeksi toukokuussa 1981 yhdeksi vuodeksi ja kahdeksaksi kuukaudeksi ehdolliseen vankeuteen.
Kulttuuriperintö

Keihäsmatkat olivat aiheena Toivo Kärjen ja Juha Vainion iskelmissä Seuramatkat (1967, esittäjä Reijo Tani), Varsinaiset seiväsmatkat (1969) ja Kihniön kipakka (1973). Kalevi Keihänen oivalsi iskelmän merkityksen markkinointikeinona vuonna 1974, hieman ennen yritystensä konkurssia. Hän tuotti yhdessä Vainion kanssa Finnlevyn julkaiseman mainoskasetin Kipakasti soi Keihäsellä, jota myytiin Spear Airin lentokoneissa. Kasetilla oli 12 etelänmatkoihin liittynyttä iskelmää – esittäjinä mm. Juha Vainio, Irwin Goodman ja Paula Koivuniemi – ja niiden välissä viisi lyhyttä mainoslausetta, muun muassa tunnettu "Markalla Mallorcalle, kahdella Kanarian saarille". Kasetista julkaistiin myös ilman mainoslauseita ollut rinnakkaisversio nimellä Menopäällä 1.
Vuonna 2020 sai ensiesityksensä televisiosarja Keihäsmatkat.
Aiheesta muualla

Nieminen, Hannu : Ex-työntekijä Keihäsmatkojen vilkkaista vuosista: "Kalevi lennätti jopa Keniaan"  ET-lehti. 22.5.2015 . Viitattu 14.1.2020.
Seiväsmatkat Oy Porssitieto.fi. Viitattu 14.1.2020.
Keihäsmatkat-dokumentti Youtubessa (suomeksi)
Kalevi Keihänen yrityksensä portailla Helsingissä Kaisaniemenkadulla vuonna 1969.
Kolbeinn Tumason

Kolbeinn Tumason (noin 1171 Víðimýri, Skagafjarðasýsla, Islanti – 9. syyskuuta 1208 Víðinesbardagi) oli islantilainen suurtalonpoika, päällikkö ja runoilija.
Kolbeinn Tumason oli kotoisin Pohjois-Islannista. Hän tavoitteli määräävää asemaa kirkossa ja ajautui konfliktiin saadakseen vaimonsa serkun Guðamur Arasoin Hólarin piispaksi. Tämä kuitenkin puolusti kirkon ja hiippakunnan itsenäistä päätätävaltaa. Seurasi sota ja syyskuussa 1208 Kolbeinn haavoittui vaikeasti saatuaan kiveniskun päähänsä. Kuolinvuoteellaan hän runoili kolmesta kahdeksansäkeisestä säkeistöstä koostuvan tekstin ”Heyr himla smiður”, jota pidetään vanhimpana säilyneenä pohjoismaisena virtenä. Muitakin hänen kirjoittamiaan lauluja, jotka liittyvät Neitsyt Mariaan ja apostoli Johannekseen, on säilynyt.
Virsi ”Heyr himla smiður” on käännetty kaikille pohjoismaissa puuhutuille kielille. Se on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 905 Niilo Rauhalan 2002 ja 2014 suomentamana ”Seppä taivaallinen”, ja sitä lauletaan useimmiten islantilaisen säveltäjän Þorkell Sigurbjörnssonin sävelmällä.
Oi-antifonit

Oi-antifonit ovat joulua edeltävien seitsemän iltajumalanpalveluksen antifonit. Latinankieliset antifonit on ajoitettu 700-luvulle.
Oi-antifonit on luettu tai laulettu kirkoissa 17–23. joulukuuta, jolloin siis iltajumalanpalveluksessa (vesper) laulettavan Marian kiitosvirren antifoni alkaa sanalla ”Oi”: Oi ikuinen viisaus, Oi Adonai Herra, Oi Iisain juurivesa, Oi Daavidin avain, Oi päivänkoitto, Oi kansojen kuningas, Oi Immanuel.
Alkuperäisessä latinankielisessä antifonien sarjassa oi-sanaa seuraavat alkukirjaimet ovat ”sarcore”, ja jos se luetaan takaperin, lopusta alkuun, saadaan latinan sanat ero cras – ’olen huomenna’ tai ’aion olla huomenna’. Näin Immanuel, Jumala kanssamme, jota rukoillaan saapuvaksi, vastaa ”salaisella viestillä”: Olen kanssanne huomenna. Hän saapuu pian – jouluna!
O Sapientia (Oi ikuinen viisaus)
O Adonai (Oi Adonai, Israelin Herra)
O Radix Jesse (Oi Iisain juurivesa)
O Clavis David (Oi Daavidin avain)
O Oriens (Oi aamunkoitto)
O Rex Gentium (Oi kansojen kuningas)
O Emmanuel (Oi Immanuel)
Roxy & Elsewhere

| Roxy & Elsewhere Frank Zappa |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 10. joulukuuta, 1973 - 8. toukokuuta, 1974
 Julkaistu: 10. syyskuuta, 1974
 Tuottaja(t): Frank Zappa
 Tyylilaji: Hard rock Progressiivinen rock Fuusiojazz
 Kesto: 68.04
 Levy-yhtiö: DiscReet Records Rykodisc
Frank Zappan muut julkaisut
| Apostrophe (') 1974 | Roxy & Elsewhere 1974 | One Size Fits All 1975 |
Roxy & Elsewhere on Frank Zappan ja hänen silloisen yhtyeensä, The Mothers of Inventionin, vuonna 1974 julkaisema livealbumi. Suurin osa lauluista on nauhoitettu konserteissa The Roxy Theatressa Hollywoodissa, Kaliforniassa 8. - 10. joulukuuta 1973. Tästä tulee levyn nimi: "Roxy" tarkoittaa Roxy-teatteria, "elsewhere" muita levyllä olevia konserttitallenteita. Muita konserttipaikkoja on mm. Chicago, Illinois ja muutamissa Pennsylvaniassa sijaitsevassa collegessa.
Kappalelista > 1. puoli

"Penguin in Bondage" – 6:48
"Pygmy Twylyte" – 2:13
"Dummy Up" – 6:02
Kappalelista > 2. puoli

"Village of the Sun" – 4:17
"Echidna's Arf (Of You)" – 3:52
"Don't You Ever Wash That Thing?" – 9:40
Kappalelista > 3. puoli

"Cheepnis" – 6:33
"Son of Orange County" – 5:53
"More Trouble Every Day" – 6:00
Kappalelista > 4. puoli

"Be-Bop Tango (Of the Old Jazzmen's Church)" – 16:41
Arvostelut

All Music Guide:
Muusikot

Frank Zappa – kitara, laulu
Napoleon Murphy Brock – huilu, saksofoni, laulu
Robert "Frog" Camarena – taustalaulu ("Cheepnis")
Debbie – taustalaulu ("Cheepnis")
Lynn - taustalaulu ("Cheepnis")
Ruben Ladron de Guevara – taustalaulu ("Cheepnis")
George Duke – syntetisaattori, kosketinsoittimet, laulu
Bruce Fowler – pasuuna
Tom Fowler – basso
Walt Fowler – trumpetti
Ralph Humphrey – rummut
Don Preston – syntetisaattori
Jeff Simmons – rytmikitara, laulu
Chester Thompson – rummut
Ruth Underwood – lyömäsoittimet
| n k Frank Zappa |
| --- | --- |
Viralliset albumit:  Freak Out!  Absolutely Free  Lumpy Gravy  We’re Only in It for the Money  Cruising with Ruben & the Jets  Uncle Meat  Hot Rats  Burnt Weeny Sandwich  Weasels Ripped My Flesh  Chunga’s Revenge  Fillmore East, June 1971  200 Motels  Just Another Band From L.A.  Waka/Jawaka  The Grand Wazoo  Over-Nite Sensation  Apostrophe (')  Roxy & Elsewhere  One Size Fits All  Bongo Fury  Zoot Allures  Zappa In New York  Studio Tan  Sleep Dirt  Sheik Yerbouti  Orchestral Favorites  Joe’s Garage  Tinseltown Rebellion  Shut Up ’N’ Play Yer Guitar  You Are What You Is  Ship Arriving Too Late To Save A Drowning Witch  The Man From Utopia  Baby Snakes  London Symphony Orchestra, Vol. 1  Boulez Conducts Zappa: The Perfect Stranger  Them or Us  Thing-Fish  Francesco Zappa  Frank Zappa Meets the Mothers of Prevention  Does Humor Belong In Music?  Jazz from Hell  London Symphony Orchestra, Vol. 2  Guitar  You Can’t Do That On Stage Anymore, Vol. 1  You Can’t Do That On Stage Anymore, Vol. 2  Broadway The Hard Way  You Can’t Do That On Stage Anymore, Vol. 3  The Best Band You Never Heard In Your Life  You Can’t Do That On Stage Anymore, Vol. 4  Make A Jazz Noise Here  You Can’t Do That On Stage Anymore, Vol. 5  You Can’t Do That On Stage Anymore, Vol. 6  Playground Psychotics  Ahead of Their Time  The Yellow Shark 
Kuoleman jälkeen julkaistut albumit:  Civilization Phaze III  The Lost Episodes  Läther  Frank Zappa Plays The Music Of Frank Zappa: A Memorial Tribute  Have I Offended Someone?  Mystery Disc  Everything Is Healing Nicely  FZ:OZ  Halloween  Joe’s Corsage  QuAUDIOPHILIAc  Joe’s Domage  Joe’s XMasage  Imaginary Diseases  Trance-Fusion  The Making Of Freak Out! Project/Object  Buffalo  The Dub Room Special  Wazoo  One Shot Deal  Joe's Menage  The Lumpy Money Project/Object  Greasy Love Songs  ”Congress Shall Make No Law . . .”  Hammersmith Odeon  Feeding The Monkies At Ma Maison  Carnegie Hall)  Road Tapes, Venue #1 Vancouver 1968  Understanding America  Finer Moments  Baby Snakes: The Compleat Soundtrack  Road Tapes, Venue #2 Helsinki 1973  A Token Of His Extreme (soundtrack)  Joe’s Camouflage  Roxy by Proxy 
Kokoelma-albumit:  The **** of the Mothers  Mothermania  The Mothers of Invention  Worst of the Mothers  The Guitar World According to Frank Zappa  Strictly Commercial  Strictly Genteel  Cucamonga  Cheap Thrills  Son of Cheep Thrills  The Frank Zappa AAAFNRAA Birthday Bundle  The Frank Zappa AAAFNRAAA Birthday Bundle  The Frank Zappa AAAFNRAAAA Birthday Bundle  The Frank Zappa AAAFNRAAAAAM Birthday Bundle
New York Islanders

| New York Islanders |
| --- | --- |

Historia:  New York Islanders   1972–
Perustettu:  1972
Kaupunki:   Elmont, New York
Kotiareena:  UBS Arena
– kapasiteetti:  17 250
Sarja:  NHL
Konferenssi:  Itäinen
Divisioona:  Metropolien
Värit:                

Toimitusjohtaja:   Lou Lamoriello
Päävalmentaja:   Patrick Roy
Kapteeni:   Anders Lee
Omistaja:   Jon Ledecky
Yhteistyöseurat:   Bridgeport Islanders (AHL)  Worcester Railers (ECHL)
Stanley Cupit:  4 (1980, 1981, 1982, 1983)
Konferenssin mestaruudet:  5 (1980, 1981, 1982, 1983, 1984)
Divisioonan mestaruudet:  6 (1978, 1979, 1981, 1982, 1984, 1988)
Infobox OKNimi-testi OK: 
New York Islanders on yhdysvaltalainen ammattilaistason jääkiekkoseura, jonka kotipaikka on New Yorkin esikaupunkialueella sijaitseva Elmont. Seura kuuluu NHL-liigan Itäisen konferenssin Metropolien divisioonaan.
New York Islanders on perustettu vuonna 1972. Seura voitti 1980-luvun alussa neljä perättäistä Stanley Cup -mestaruutta.
Historia

New York Islanders liittyi sarjaan vuonna 1972 yhdessä Atlanta Flamesin kanssa, kun koripallojoukkue New York Knicksin omistaja Roy Boe sai uuden laajennusjoukkueen kilpaillakseen alueen kiekkomarkkinoista New York Rangersin kanssa NHL:n sisällä samalla estäen kilpailevan WHA-liigan joukkueen asettumisen Long Islandille. Kotiottelunsa Islanders pelasi vuonna 1972 valmistuneessa Nassau Veterans Memorial Coliseumissa Uniondalessa.lähde? Seuran nimeksi odotettiin tulevan New York Ducks aiemman alemman sarjatason jääkiekkoseura Long Island Ducksin mukaan, mutta sijaintinsa mukaisesti uusi seura nimettiinkin Islandersiksi (suom. "Saarelaiset").
Heti ensimmäisellä kaudella joukkueeseen liittyivät muun muassa nuoret Billy Smith, Bob Nystrom ja Lorne Henning, joista tuli myöhemmin joukkueen runkopelaajia sen voittaessa neljä peräkkäistä Stanley Cupia 1980-luvun alussa. Konferenssivoittoja Islandersilla on kuusi (1978, 1979, 1981, 1982, 1983 ja 1984).lähde?
New York Islanders piti 24. lokakuuta 2012 merkittävän tiedotustilaisuuden, jossa se ilmoitti virallisesti joukkueen siirtämisestä Brooklyniin vuonna 2015. Tiedotustilaisuuteen osallistuivat muun muassa NHL:n toimitusjohtaja Gary Bettman, Islandersin omistaja Charles Wang ja New Yorkin pormestari Michael Bloomberg.
Vuosina 2015–2017 Islanders pelasi kotiottelunsa Brooklynissä sijaitsevassa Barclays Centerissä. Islanders kuitenkin palasi osittain takaisin Nassau Coliseumille taloudellisista syistä kaudella 2018–2019, ja vuorottelee Barclays Centerin ja Nassau Coliseumin välillä kunnes uusi UBS Arena valmistuu.lähde?
Joukkueen maskotti on Sparky the Dragon.lähde?
Kevään 2023 pudotuspeleissä joukkue rikkoi NHL:n ennätyksen tekemällä neljä maalia vain 2.18 peliminuutin aikana.
Tunnukset

1972–1995
1995–1997
1997–1998
1998–2010–
2010–2017
2017–
Joukkue kaudella 2024–2025

| New York Islanders kaudella 2024–2025> Kokoonpano | New York Islanders kaudella 2024–2025> Kokoonpano | New York Islanders kaudella 2024–2025> Kokoonpano | New York Islanders kaudella 2024–2025> Kokoonpano | New York Islanders kaudella 2024–2025> Valmentajat | New York Islanders kaudella 2024–2025>  | New York Islanders kaudella 2024–2025>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Maalivahdit  50   Marcus Högberg    1   Jakub Škarek   30   Ilja Sorokin   40   Semjon Varlamov Puolustajat  34   Adam Boqvist   25   Dennis Cholowski    4   Tony DeAngelo    8   Noah Dobson   24   Scott Mayfield    3   Adam Pelech   26   Scott Perunovich    6   Ryan Pulock    2   Mike Reilly   28   Aleksandr Romanov |  |  Hyökkääjät  13   Mathew Barzal   53   Casey Cizikas   11   Anthony Duclair   18   Pierre Engvall   16   Marc Gatcomb   10   Simon Holmström   14   Bo Horvat   27   Anders Lee (C)   32   Kyle MacLean   17   Matt Martin   44   Jean-Gabriel Pageau   21   Kyle Palmieri    -   Calum Ritchie    7   Maksim Tsyplakov |  |  Päävalmentaja Patrick Roy  Selitykset (C) Kapteeni  (A) Varakapteeni  Lähde: Eliteprospects eliteprospects.com. Päivitetty: 7. maaliskuuta 2025  |  |  |
Joukkue kaudella 2024–2025 > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Patrick Roy
Apuvalmentaja: Tommy Albelin
Apuvalmentaja: Benoit Desrosiers
Apuvalmentaja: John MacLean
Maalivahtivalmentaja: Piero Greco
Videovalmentaja: Matt DeMado
Apuvideovalmentaja: Corey Smith
Fysiikkavalmentaja: Travis McMaster
Apufysiikkavalmentaja: Derrek Douglas
Kehitysvalmentaja: Johnny Boychuk
Kehitysvalmentaja: Rod Pelley
Kehitysvalmentaja: Marty Reasoner
Kehitysvalmentaja: Dennis Seidenberg
Huoltopäällikkö: Len DiCostanzo
Toimitusjohtaja: Lou Lamoriello
Apulaistoimitusjohtaja: Chris Lamoriello
Apulaistoimitusjohtaja: Stephen Pellegrini
Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Joanna Holewa
Pelaajakehitysjohtaja: Eric Cairns
Pelaajakehitysjohtaja (maalivahdit): Mitch Korn
Fysiikkavalmennuksenjohtaja: Sean Donellan
Analytiikanjohtaja: Taran Singleton
Ammattilaisten kykyjenetsinnän johtaja: Ken Morrow
Amatöörien kykyjenetsinnän johtaja: Trent Klatt
Euroopan kykyjenetsinnän johtaja: Veli-Pekka Kautonen
Maalivahtien kykyjenetsinnän johtaja: Chris Terreri
Yliopisto kykyjenetsinnän johtaja: Jim Paliafito
Neuvonantaja (valmennus): Jacques Lemaire
Toimitusjohtajan erityisavustaja: Kerry Gwydir
Seurasta Hall of Fame -kunniagalleriaan valitut

Mike Bossy (valittu vuonna 1991)
Denis Potvin (valittu 1991)
Billy Smith (valittu 1993)
Bill Torrey (entinen toimitusjohtaja, valittu 1995)
Al Arbour (entinen päävalmentaja, valittu 1996)
Bryan Trottier
Clark Gillies (valittu 2002)
Pat LaFontaine (valittu 2003)
lähde?
Jäädytetyt pelinumerot

5  Denis Potvin, 1973–1988
9  Clark Gillies, 1974–1986
19  Bryan Trottier, 1975–1990
22  Mike Bossy, 1977–1987
23  Bob Nystrom, 1973–1986
27  John Tonelli, 1979-1986
31  Billy Smith, 1972–1989
91  Butch Goring, 1980-1985
99  Wayne Gretzky (jäädytetty koko NHL:ssa)
1500  Al Arbour, päävalmentaja, 1973–1986, 1988–1994 & 2007 (Arbour oli päävalmentajana Islandersissä 1 500 runkosarjaottelussa.)
Bill Torrey, General Manager, 1972–1992 (Hänen viirissään lukee "The Architect" solmukkeen kuvan kanssa numeron asemasta.)
lähde?
Ennätykset

Eniten maaleja kaudessa:  Mike Bossy, 69 (1978–1979)
Eniten syöttöjä kaudessa:  Bryan Trottier, 87 (1978–1979)
Eniten pisteitä kaudessa:  Mike Bossy, 147 (1981–1982)
Eniten kausia:  Billy Smith, 17
Eniten jäähyjä kaudessa:  Brian Curran, 356 (1986–1987)
Eniten nollapelejä kaudessa:  Chico Resch, 7 (1975–1976)
Eniten pisteitä kaudessa tulokkaana:  Bryan Trottier, 95 (1975–1976)
Eniten pisteitä kaudessa puolustajana:  Denis Potvin, 101 (1978–1979)
lähde?
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut
Suomalaiset New York Islanders pelaajat, nhlfinns.com
Nassau Veterans Memorial Coliseumin katossa riippuvat seuran jäädyttämät pelinumerot.
FC Haka

| Mitalit> Mestaruussarja, Veikkausliiga  |
| --- | --- | --- |
|  Kultaa | 1960, 1962, 1965, 1977, 1995, 1998, 1999, 2000, 2004 |  |
|  Hopeaa | 1955, 1957, 1963, 1976, 1980, 2003, 2007 |  |
|  Pronssia | 1959, 1961, 1966, 1978, 1981, 1982, 1983, 1991, 2002, 2006 |  |
Suomen Cup 
|  Kultaa | 1955, 1959, 1960, 1963, 1969, 1977, 1982, 1985, 1988, 1997, 2002, 2005 |  |
|  Hopeaa | 1980, 1983, 1989 |  |
Liigacup 
|  Kultaa | 1995 |  |
FC Haka (Haka) on vuonna 1934 perustettu valkeakoskelainen jalkapalloseura, joka pelaa kotiottelunsa Tehtaan kentällä. Seuran tunnusvärit ovat musta ja valkoinen. Hakan edustusjoukkue pelaa Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa, jonne se nousi kauden 2019 päätteeksi.
FC Haka on yksi suomalaisen jalkapallon perinteisistä seuroista, jolla on pitkä historia jalkapallon parissa. Historiallisesti Haka on tullut tunnetuksi yhteydestään paperitehtaaseen ja Yhtyneiden tuesta tehdasjoukkueelle. 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen puolivälissä UPM-Kymmene kuitenkin lopetti joukkueen tukemisen.
Haka on yksi Suomen menestyneimpiä jalkapalloseuroja. Joukkue on voittanut Suomen mestaruuden yhdeksän kertaa, viimeisimpänä vuonna 2004, sekä Suomen Cupin 12 kertaa. Seuran vahvana vaikuttajana tunnettu Juuso Walden oli myös Suomen cupin perustaja. Waldenin kaudella seura poikkesi monesta muusta seurasta suuntaumisellaan ulkomaille heti sodan jälkeisenä aikana. Myös tehtaan työpaikan ja täysipäiväisen pelaamisen yhdistäminen olivat ensimmäisiä askelia suomalaisen ammattilaisurheilun kehityksessä.
Historia > Hakan perustaminen ja alkuvuodet

Valkeakosken Haka perustettiin 1930-luvun alkupuolella. Perustamisvaiheessa Hakaan muodostettiin voimistelu-, hiihto- ja luistelujaostot. Jalkapallojaosto seuraan perustettiin vuonna 1934.
Ensimmäisen ottelunsa Haka pelasi syksyllä 1934 Tampereella Hämeen piirin B-sarjassa TaPa:n kakkosjoukkuetta vastaan. Ottelu päättyi Hakan selvään 0–5-tappioon. Vuonna 1943 Haka nousi nykyistä Ykköstä vastaavaan Suomensarjaan. Jos Hakan sijoitus olisi sarjassa ollut parempi, se olisi noussut seuraavaksi kaudeksi Mestaruussarjaan.  Ylimmälle sarjatasolle Haka nousi vuonna 1949 ensimmäisenä ei-kaupunkilaisena joukkueena. Seuran merkittävä taustavaikuttaja ja tukija oli vuorineuvos Juuso Walden, joka kuului seuran perustajiin 1930-luvulla.