stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Keihäänheitto olympialaisissa
Mitalitaulukot > Naiset

|  Naisten keihäänheiton olympiamitalistit   ohje |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1932 Los Angeles tulokset |   Babe Didrikson (USA) |   Ellen Braumülle (GER) |   Tilly Fleischer (GER) |  |
| 1936 Berliini tulokset |   Tilly Fleischer (GER) |   Luise Krüger (GER) |   Maria Kwasniewska  (POL) |  |
| 1948 Lontoo tulokset |   Herma Bauma (AUT) |   Kaisa Parviainen (FIN) |   Lily Carlstedt (DEN) |  |
| 1952 Helsinki tulokset |   Dana Zátopková (TCH) |   Aleksandra Tšudina (URS) |   Jelena Gortšakova (URS) |  |
| 1956 Melbourne tulokset |   Inese Jaunzeme (URS) |   Marlene Ahrens (CHI) |   Nadežda Konjajeva (URS) |  |
| 1960 Rooma tulokset |   Elvira Ozolina (URS) |   Dana Zátopková (TCH) |   Birute Kalediene (URS) |  |
| 1964 Tokio tulokset |   Mihaela Penes (ROU) |   Márta Rudas (HUN) |   Jelena Gortšakova (URS) |  |
| 1968 México tulokset |   Angéla Németh (HUN) |   Mihaela Penes (ROU) |   Eva Janko (AUT) |  |
| 1972 München tulokset |   Ruth Fuchs (GDR) |   Jacqueline Todten (GDR) |   Kate Schmidt (USA) |  |
| 1976 Montréal tulokset |   Ruth Fuchs (GDR) |   Marion Becker (FRG) |   Kate Schmidt (USA) |  |
| 1980 Moskova tulokset |   María Caridad Colón (CUB) |   Saida Gunba (URS) |   Ute Hommola (GDR) |  |
| 1984 Los Angeles tulokset |   Tessa Sanderson (GBR) |   Tiina Lillak (FIN) |   Fatima Whitbread (GBR) |  |
| 1988 Soul tulokset |   Petra Felke (GDR) |   Fatima Whitbread (GBR) |   Beate Koch (GDR) |  |
| 1992 Barcelona tulokset |   Silke Renk (GER) |   Natalja Šikolenko (EUN) |   Karen Forkel (GER) |  |
| 1996 Atlanta tulokset |   Heli Rantanen (FIN) |   Louise McPaul (AUS) |   Trine Hattestad (NOR) |  |
| 2000 Sydney tulokset |   Trine Hattestad (NOR) |   Mirela Maniani-Tzelili (GRE) |   Osleidys Menéndez (CUB) |  |
| 2004 Ateena tulokset |   Osleidys Menéndez (CUB) |   Steffi Nerius (GER) |   Mirela Maniani (GRE) |  |
| 2008 Peking tulokset |   Barbora Špotáková (CZE) |   Christina Obergföll (GER) |   Goldie Sayers (GBR) |  |
| 2012 Lontoo tulokset |   Barbora Špotáková (CZE) |   Christina Obergföll (GER) |   Linda Stahl (GER) |  |
| 2016 Rio de Janeiro tulokset |   Sara Kolak (CRO) |   Sunette Viljoen (RSA) |   Barbora Špotáková (CZE) |  |
| 2020 Tokio tulokset |   Liu Shiying (CHN) |   Maria Andrejczyk (POL) |   Kelsey-Lee Barber (AUS) |  |
| 2024 Pariisi tulokset |   Haruka Kitaguchi (JPN) |   Jo-Ane van Dyk (RSA) |   Nikola Ogrodniková (CZE) |  |
  Lähde: Athletics — Javelin Throw, Women Olympedia. Viitattu 18.8.2024. (englanniksi) Olympic Athletics Schedule – Women's Javelin Throw – Paris 2024 olympics.com. Viitattu 18.8.2024. (englanniksi)
Vapaan tyylin keihäänheitto

Vuonna 1908 olympialaisissa ratkaistiin keihäänheiton olympiamitalit myös vapaan tyylin keihäänheitossa. Tapahtuma oli virallisissa olympialaisissa vain kerran. Lisäksi se oli kilpailutapahtumana 1906 väliolympialaisissa.
|  Miesten vapaan tyylin keihäänheiton olympiamitalistit   ohje |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1908 Lontoo tulokset |   Eric Lemming (SWE) |   Michális Dórizas (GRE) |   Arne Halse (NOR) |  |
  Lähde: Athletics Men's Javelin Throw, Freestyle Medalists Sports-Reference. Viitattu 29.10.2015. (englanniksi)
Molempien käsien keihäänheitto

Vuoden 1912 olympialaisissa keihäänheitossa oli kaksi kilpailutapahtumaa, kun olympiamitalit ratkaistiin myös molempien käsien keihäänheitossa. Kilpailussa laskettiin yhteen vasemmalla ja oikealla kädellä heitetyn keihään parhaat tulokset. Kilpailumuoto oli olympiaohjelmassa vain kerran. Suomalaiset keihäänheittäjät ottivat kilpailussa kolmoisvoiton.
|  Miesten molempien käsien keihäänheiton olympiamitalistit   ohje |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1912 Tukholma tulokset |   Julius Saaristo (FIN) |   Väinö Siikaniemi (FIN) |   Urho Peltonen (FIN) |  |
  Lähde: Athletics Men's Javelin Throw, Both Hands Medalists Sports-Reference. Viitattu 29.10.2015. (englanniksi)
Annalena Slamik

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Annalena Slamik Seefeldin maailmancupkilpailuissa tammikuussa 2023. |  Annalena Slamik Seefeldin maailmancupkilpailuissa tammikuussa 2023. |  Annalena Slamik Seefeldin maailmancupkilpailuissa tammikuussa 2023. |  |
Maa:  Itävalta
Naisten yhdistetty
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Planica 2023 | sekajoukkuekilpailu |  |
Annalena Slamik (s. 23. maaliskuuta 2003) on itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän saavutti Planican MM-kilpailuissa 2023 sekajoukkuekilpailussa pronssia. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui 14:nneksi sekä Oberstdorfissa 2021 että Planicassa 2023. Maailmancupissa hän sijoittui kokonaiskilpailussa 13:nneksi kaudella 2022–2023. Yksittäisissä maailmancupkilpailuissa hän on sijoittunut parhaimmillaan 11:nneksi.
Slamik voitti nuorten MM-kilpailujen joukkuekilpailussa kultaa vuonna 2023 ja saavutti pronssia vuonna 2022. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui viidenneksi vuonna 2022 ja neljänneksi vuonna 2023.
Annales

Annales voi tarkoittaa jotain seuraavista:
annaalit (lat. annales), antiikin Roomassa ja keskiajan Euroopassa vuosikirjoja, joihin merkittiin tärkeät tapahtumat
Keisarillisen Rooman historia (Annales), Tacituksen historiateos
Annales, Enniuksen runoelma
annalistinen koulukunta eli annales-koulukunta, ranskalainen historiantutkimuksen koulukunta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Annales”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kalajärvi

| Kalajärvi |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Kalajärvi korostettuna.  Espoon kaupunginosat
Kaupunki:  Espoo
Suuralue:  Pohjois-Espoo
Kaupunginosa nro:  85
Pinta-ala:  7,6 km² 
Väkiluku:  2 615 (31.12.2023)
Osa-alueet:  Hiirisuo, Isokorpi, Kortesmäki, Metsämaa, Odilampi, Örkkiniitty
Postinumero(t):  02970
Lähialueet:  Lahnus, Luukki, Röylä, Perusmäki, Niipperi, Vantaan Askisto
Kalajärvi on Espoon kaupunginosa, joka sijaitsee Vihdintien varrella samannimisen järven rannalla. Kalajärvi on vajaan 12 000 asukkaan Pohjois-Espoon aluekeskus.
Nimi

Kalajärven nimi on lähtöisin lammennimestä Kalajärvi, joka viittaa lammen kalaisuuteen. Lammennimen vanhoja kirjoitusasuja ovat Kalliärfi (1700) ja Kalajärfwi Träsk (1760). Ruotsinkieliset ovat saattaneet käyttää myös nimeä Kalajärv. Vuonna 1980 nimestä tuli kaupunginosan nimi.
Väestö > Väkiluvun kehitys

| Kalajärven väestönkehitys 1975–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1975 | 1975 |    | 1 007 | 1 007 |
| 1980 | 1980 |    | 978 | 978 |
| 1985 | 1985 |    | 952 | 952 |
| 1990 | 1990 |    | 1 658 | 1 658 |
| 1995 | 1995 |    | 2 306 | 2 306 |
| 2000 | 2000 |    | 2 422 | 2 422 |
| 2005 | 2005 |    | 2 333 | 2 333 |
| 2010 | 2010 |    | 2 574 | 2 574 |
| 2015 | 2015 |    | 2 572 | 2 572 |
| 2020 | 2020 |    | 2 675 | 2 675 |
Lähde: Helsingin seudun avoimet tilastotietokannat.
Julkiset palvelut

Kalajärven palvelutori sijaitsee Pohjois-Espoossa, Kalajärven paikalliskeskuksessa. Palvelutorin kiinteistö tunnetaan myös nimellä Ruskatalo. Palvelutorilla toimivat Espoon kaupungin asiointipiste, terveyskeskus, hammashoitola, neuvola ja kirjasto. Lisäksi Kalajärven palvelutorilla on neljä kuntalaisten yhteiseen käyttöön tarkoitettua tilaa: iso sali, opetustila, työtila ja kokoustila.
Kalajärven koulu on ala- ja yläkoulun käsittävä yhtenäiskoulu. Koulun tiloissa toimivat lisäksi esikoulu ja nuorisotoimen ylläpitämä nuorisotila, josta löytyy urheilu- ja vapaa-ajan tiloja. Päiväkoti on koulun vieressä ja tarjoaa palvelujaan alueen leikki-ikäisille. Espoon seurakuntayhtymän kappeli ja seurakuntatalo on Kalajärven palvelutorin vieressä.
Kalajärven keskustaajamassa on laaja puistoalue sekä kunnalliset leikkipuistot, joista Espoon Islannissa sijaitsevan ystävyyskaupungin Sauðárkrókurin mukaan nimetty Saudarkrokurin puisto on laajin.
Yksityiset palvelut

Kalajärven keskustaajamassa on ostoskeskus, jossa toimivat muun muassa K-Market, parturi, apteekki, kuntosali ja kaksi pizzeriaa. Kalajärvellä on myös moottoripyöräliike, autokorjaamoita, sekä muita palvelualan yrityksiä. Vesipuisto ja laskettelukeskus Serena, sekä Korpilammen hotelli-ravintola ovat Kalajärveltä muutaman kilometrin päässä Lahnuksessa. Huoltoasemakin on Lahnuksessa, parin kilometrin päässä Kalajärven keskustasta.
Ympäristö

Kalajärven rakennettu alue on yksinomaan pientaloaluetta, joka ryhmittyy Vihdintien molemmin puolin, sekä Niipperintien varteen. Länsiosassa sijaitsevan Kalajärven rannat ovat myös pääosin rakennettu omakotitaloalueeksi. Kalajärvellä on runsaasti vapaata luontoa. Keimolaan asti ulottuvat metsäalueet muodostavat yhtenäisen aarnialueen, jossa on paikallisia luontonähtävyyksiä, muun muassa Tremansskärr. Bodominjärven suuntaan aukeavat pellot, joita pitkälti viljelevät yhä samat ruotsinkieliset suvut kuin vuosisatoja sitten. [lähde? ]
Kalajärven läpi kulkevat talvisin latureitit, joita pitkin pääsee pääkaupunkiseudun keskuksiin, sekä Pohjois-Espoon ja Nuuksion eräalueille. Vihdintien varren polkupyöräreitit ovat kesäisin erittäin suosittuja pääkaupunkilaisten suunnistaessa Luukinjärven rannoille, muutaman kilometrin matkan päähän Kalajärveltä. Kalajärvellä on myös oma valaistu pururata, talvisin hiihtolatu, sekä runsaasti hevostalleja ratsastusharrastajille. Kymmenen kilometrin säteellä Kalajärvestä on viisi täysimittaista golf-kenttää, oma skeittipuisto ja mahdollisuuksia erilaisten palloilulajien harrastamiseen. [lähde? ]
Kalajärven kaupunginosaan kuuluu myös Kurkijärvi, joka sijaitsee alueen pohjoisosassa.
Asukasyhdistykset

Alueen asukasyhdistys on nimeltään Kalajärvi-seura ry. Kalajärvellä toimivat aktiivisesti myös Estrada-musiikkikoulu (ent. Pohjois-Espoon Musiikkikoulu), urheiluseura Pohjois-Espoon Ponsi, Kalajärven koulun vanhempainyhdistys, Espoon Röylän Kalastuskunta, Partiolippukunta Pohjois-Espoon Kalahaukat ry, sekä monia muita yhdistyksiä.
Liikenneyhteydet

Espoon sisäiset Kalajärvelle päättyvät linjat
239 Punametsän kautta Leppävaaraan
348 Röylän kautta Rinnekotiin
582 Niipperin kautta Espoon keskukseen
Kalajärvelle päättyvät seutulinjat
584 Aviapolikseen
436N Elielinaukiolle
Ohittavat Espoon sisäiset linjat
236 Serena - Leppävaara
349 Lepsämänjoki - Nemlahti
Ohittava seutulinja
345 Rinnekoti - Elielinaukio
U-linja (ajaa seutualueen ulkopuolelle)
346 Helsinki, linja-autoasema - Takkula
Aiheesta muualla

Matkustaminen U-linjalla (Arkistoitu – Internet Archive)
Kalajärvi-seura
Kalajärvi ilmakuvassa kesäkuussa 2016.
Amarula

Amarulaa lasissa
Amarula on eteläafrikkalainen marulapuun hedelmästä valmistettu kermalikööri.
Amarula kehitettiin 1983 Etelä-Afrikassa, ja sitä ruvettiin markkinoimaan ja myymään kotimaassa 1989. Ulkomaan vienti, ensimmäisenä Brasiliaan, alkoi 1994. Amarulaa valmistaa Distell.
Amarulan pohja perustuu marulapuun hedelmistä tehtyyn viiniin. Kahden tislauksen ja kahden vuoden kypsymisen jälkeen likööriin sekoitetaan kerma. Amarulan alkoholipitoisuus on 17 prosenttia.
Alfred Xuma

Alfred Bitini Xuma (8. maaliskuuta 1893 Transkei – tammikuu 1962 Sophiatown,  Johannesburg) oli eteläafrikkalainen kansalaisaktivisti, joka toimi ANC:n puheenjohtajana vuosina 1940–1949.
Xuma syntyi Transkeissa aristokraattiseen xhosa-perheeseen ja opiskeli nuoruudessaan New Yorkissa valmistuen lääkäriksi. Hän erikoistui gynekologiaan Glasgow’ssa ja Edinburghissa. Xuma palasi Etelä-Afrikkaan vuonna 1927 ja avasi pian vastaanoton Johannesburgiin Sophiatownin asuinalueelle.
Vuonna 1940 hänet valittiin ANC:n puheenjohtajaksi ja virassa hän muun muassa tiivisti rotuerottelun vastaista yhteistyötä intialaisia edustaneen South African Indian Congressin kanssa. Vuonna 1949 Oliver Tambon, Nelson Mandelan ja Walter Sisulun johtajama CYL syrjäytti Xuman, koska piti tätä liian maltillisena.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Zacharias Richard Mahabane | ANC:n puheenjohtaja 1940–1949 | Seuraaja: James Moroka |
Aiheesta muualla

ANC: Alfred Bitini Xuma ANC President 1940-1949 (Arkistoitu – Internet Archive)
Anitra Tumševica

Anitra Tumševica (s. 4. helmikuuta 1971 Riika) on latvialainen säveltäjä ja viulisti.
Tumševica opiskeli viulunsoittoa Emīls Dārziņš -musiikkikoulussa Romāns Šnēn ja Latvian Jāzeps Vītols -musiikkiakatemiassa Uldis Sprūdžsin johdolla. 2000-vuosikymmenellä hän suoritti sävellysopintonsa Latvian Jāzeps Vītols -musiikkiakatemiassa Selga Mencen johdolla. Tumševica osallistui myös mestarikursseille Anto Pettin, Marek Kopelentin, Lasse Thoresenin, Helmut Oehringin, Klaas Torstenssonin, Rolf Wallinin, John Woolrichin, David Langin, Pär Lindgrenin, Richard Ayresin, Mauro Lanzan, Yan Mareszin, Wolfgang Heinigerin, John Palmerin, Heinz Holligerin ja Jonathan Stockhammerin johdolla.
Tumševica on soittanut useissa orkestereissa ja saanut palkintoja sekä viulistina että säveltäjänä. Tālivaldis Ķeniņš -palkinto hänelle myönnettiin vuonna 2008, ja Diena-lehden kulttuuripalkinnon hän sai kamarisinfoniallaan Die Stimme (2013). Hänen teoksiaan on esitetty monissa maissa Euroopassa ja sen ulkopuolella sekä eri festivaaleilla, kuten ISCM:n World Music Days -tapahtumassa. Tumševican musiikissa ovat olleet esillä kokeellisuus, ohjelmallisuus ja 1900-luvun sävellystekniikat.
Amaryllis (täsmennyssivu)

Amaryllis voi tarkoittaa seuraavia:
Amaryllis, kasvisuku
amaryllis, aitoamaryllis (Amaryllis belladonna), Amaryllis -suvun tunnetuin laji, suurikukkainen sipulikasvi
amaryllis, jouluamaryllis, puhekielessä usein = jaloritarinkukka (Hippeastrum × hortorum)
HMS Amaryllis, myöhemmin HMS Allington Castle, Britannian Kuninkaallisen laivaston toisen maailmansodan aikainen korvetti
Amaryllis, Shinedown -yhtyeen albumi vuodelta 2012
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Amaryllis”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Andienkoskikara

| Andienkoskikara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Koskikarat Cinclidae
Suku::  Koskikarat Cinclus
Laji::  leucocephalus
Kaksiosainen nimi
 Cinclus leucocephalus  Tschudi, 1844 
Katso myös
   Andienkoskikara Wikispeciesissä   Andienkoskikara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Andienkoskikara (Cinclus leucocephalus) on koskikarojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Andienkoskikaraa tavataan Etelä-Amerikassa Venezuelasta Ecuadorin ja Perun kautta Bolivian keskiosiin. Sen on kuvattu olevan melko yleinen, mutta laikuttaisesti levinnyt. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Amadeus

Amadeus voi viitata seuraaviin:
Amadeus, latinasta johdettu miehen etunimi
Amadeus, Peter Shafferin kirjoittama näytelmä
Amadeus, vuonna 1984 valmistunut Miloš Formanin ohjaama elokuva
Amadeus, lentoyhtiöiden kansainvälinen varausjärjestelmä.
Amadeus, Amadeus Lundbergin vuonna 2009 ilmestynyt albumi
Amadeus, hahmo Tenavat-sarjakuvassa
Henkilöitä

Amadeus I, Espanjan kuningas 1871–1873 ja Aostan herttua
Amadeus Lundberg, suomalainen laulaja
Wolfgang Amadeus Mozart, säveltäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Amadeus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Amasis

Amasis (m.kreik. Ἀμάσις) voi viitata seuraaviin:
Amasis (n. 569/560–510 eaa.), attikalainen savenvalaja
Amasis-maalari (n. 569/560–510 eaa.), attikalainen mustakuviomaalari, joka maalasi Amasiksen vaaseja
Amasis II, (Ahmose II), Egyptin faarao vuosina 570–526 eaa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Amasis”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Aleksei Didenko

Aleksei Didenko
Aleksei Nikolajevitš Didenko (ven. Алексе́й Никола́евич Диде́нко, s. 30. maaliskuuta 1983, Potšapyntsi, Tšerkasyn alue, Ukrainan SNT) on venäläinen poliitikko. Vuodesta 2007 vuoteen 2010 hän oli Tomskin alueen duuman jäsen. Vuodesta 2011 lähtien hän on ollut Venäjän federaation valtioduuman jäsen. Hän on duuman perustuslaillista lainsäädäntöä ja valtion rakentamista käsittelevän komitean jäsen. Hän on populistisen Venäjän liberaalidemokraattisen puolueen johtava jäsen.
Varhainen elämä

Aleksei Didenko syntyi 30. maaliskuuta 1983 Nikolaille Potšapyntsin kylässä Tšerkasyn alueella Ukrainassa. Hän muutti myöhemmin perheineen Tomskiin, jossa hän kävi lukiota vuosina 1990–1993. Hän valmistui "venäläisestä klassisesta koulusta nro 2" vuonna 2000.
Koulutus

Vuonna 2005 Didenko valmistui Tomskin valtionyliopiston laki-instituutista. Samana vuonna hänestä tuli Venäjän liberaalidemokraattisen puolueen Tomskin alueosaston koordinaattori.
Kansanedustaja

Vuoden 2016 vaaleissa Didenko voitti Tomskin vaalipiirin nro 181. Aiemmin Tass ilmoitti, että liberaalidemokraattinen puolue teki Yhtenäisen Venäjän kanssa sopimuksen, jonka mukaan se ei nimitä ketään Tomskissa helpottaakseen Didenkon valintaa, ja että Tomskin valtion arkkitehtuurin ja rakennusalan yliopiston rehtori Yhtenäisen Venäjän esivaalin voittaja Viktor Vlasov ei asetu ehdolle vaalipiirissä.
Syyskuussa 2017 Didenko asettui ehdolle Tomskin alueen kuvernööriksi. Hän sijoittui toiseksi ja sai 19,38 prosenttia annetuista äänistä. Aleksei Didenko johti Vladimir Žirinovskin kampanjan päämajaa vuoden 2018 presidentinvaaleissa. 30. maaliskuuta 2022 hänet nimitettiin liberaalidemokraattisen puolueen keskustoimiston ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi.
Andrei Sihra

Muotokuva Andrei Sihrasta ja muusikko Semjon Aksjonovista
Andrei Osipovitš Sihra (ven. Андрей Осипович Сихра; 1773 Vilna – 1850 Pietari) oli venäläinen säveltäjä ja muusikko, joka erikoistui seitsenkieliseen venäläiseen kitaraan.
Sihra syntyi musiikin opettajan perheeseen. Hänellä oli tšekkiläiset juuret, mutta hänen sukunsa oli jo 1600-luvulla muuttanut Venäjän silloisille länsialueille. Sihra sai ainoan musiikillisen koulutuksen isältään. Nuorena hän esiintyi konserteissa harpistina Vilnassa ja sen ympäristössä. Hän soitti myös kuusikielistä kitaraa ennen omistautumistaan seitsenkielisen kitaran soitolle ja ohjelmiston luomiselle sen soittajille. Sihra muutti vuoden 1801 alussa Moskovaan. Hän perusti oman koulukuntansa seitsenkielisen kitaran soitossa ja opetti monia sittemmin tunnetuiksi tulleita muusikoita. Venäjän historiallisen seuran elämäkerrallisessa henkilöhakemistossa Sihraa on luonnehdittu "venäläisten kitaristien patriarkaksi". Vuonna 1812 Sihra siirtyi mahdollisesti Napoleonin sodankäynnin ja Moskovan tulipalon luoman kaaoksen seurauksena Pietariin, jossa vietti loppuelämänsä ajan. Hän eli vanhoilla päivillään köyhyydessä.
Uuden ohjelmiston säveltämisen lisäksi Sihra julkaisi lukuisia pedagogisia teoksia.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Amaryllix

Amaryllix (ransk. Ordralfabétix) on hahmo Asterix-sarjakuvissa, gallialaisen kylän kalakauppias. Kaikkien mielestä Amaryllixin myymät kalat haisevat pilaantuneilta. Kylätappelut saavat lähes aina alkunsa kylän sepän Caravellixin mainitessa jotain Amaryllixin kalojen laadusta, mikä provosoi Amaryllixia aloittamaan tappelun. Amaryllixillä on oma kalastusvene, mutta hän ei itse kalasta kalojaan, vaan ne tuodaan hänelle kärryillä Parisiumista asti, mikä selittää niiden pilaantumisen.
Amaryllix esiintyi ensimmäisen kerran albumissa Asterix Hispaniassa. Sarjan tekijät René Goscinny ja Albert Uderzo kehittivät hahmon saadakseen huvittavan aiheen kyläläisten tappelulle.
Nimi Amaryllix on yksi sarjan luontoperäisistä nimistä, ja se tulee kukan nimestä amaryllis. Amaryllixin vaimo on nimeltään Jelousubmarine (Iélosubmarine), mikä viittaa The Beatles -yhtyeen kappaleeseen ”Yellow Submarine”. Albumeissa Asterix Korsikassa ja Ruusu ja miekka heillä on myös nuori poika.
André Raison

André Raison (ennen vuotta 1650 – 1719 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä ja urkuri.
Raison sai opetusta Sainte Genevièven apottiluostarin seminaarissa Nanterressä. Hänestä tuli Pariisin Sainte Genevièven kuninkaallisen apottiluostarin urkuri noin vuonna 1666. Myöhemmin hän työskenteli urkurina Jacobins de St. Jacquesin luostarissa ja oppilaitoksessa. Raison opetti Louis-Nicolas Clérambaultia. Hän julkaisi urkumusiikkia kahdessa kirjassa Pariisissa vuosina 1688 ja 1714. Alexandre Guilmant ja André Pirro julkaisivat Pariisissa vuonna 1899 Raisonin sävellyksiä sisältävän painoksen kokoelmassa Archives des maîtres de l’orgue.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Antony Tudor

Antony Tudor
Antony Tudor (4. huhtikuuta 1909 Lontoo – 19. huhtikuuta 1987) oli brittiläinen balettitanssija ja koreografi. Vuosina 1930–1938 hän tanssi muun muassa Ballet Rambertin ja Sandlers Wells Ballet’n solistina. Tämän jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin, missä esiintyi Ballet Theatressa ja toimi vuodesta 1947 johtajana Metropolitan-balettikoulussa. 1960-luvun alkupuolella hän oli Tukholman oopperan balettimestari.
Antonyymi

Antonyymi on sana, joka on jonkin toisen sanan vastakohta, esimerkiksi hyvä–paha, musta–valkoinen, sileä–rosoinen ja niin edelleen.
Antonymia ilmaisee kielitieteessä merkitysten vastakkaisuutta.
Antonymia voidaan lajitella viiteen alalajiin:
asteittaiset, esimerkiksi nuori ja vanha
vastakkaiset, esimerkiksi ylös ja alas
päinvastaiset, esimerkiksi työnantaja ja työntekijä
parafraasit, eli saman asian ilmaiseminen toisin päin, esimerkiksi ”ravintola on toimiston alapuolella” ja ”toimisto on ravintolan yläpuolella”
taksonomiset sisaret, eli joukkiot jotka ovat vastakkaisia kaikille muille joukkion jäsenille mutteivät suoraan toisilleen, esimerkiksi viikonpäivät.
Ariana Berlin

Ariana Berlin on yhdysvaltalainen telinevoimistelija.
Telinevoimistelija Ariana Berlin on ollut vakavassa auto-onnettomuudessa, jonka takia hänen oli keskeytettävä voimistelu noin kahdeksi vuodeksi. Hänen valmentajansa voimistelussa oli Valorie Kondos Field. Hän on myös näytellyt Valorien avustajaa elokuvassa Full Out. Vuonna 2010 hän johti UCLA:n heidän kuudenteen NCA-mestaruuteensa. [lähde? ]
Ariake Coliseum

Ariake Coliseum
Ariake Coliseum (jap. 有明コロシアム, Ariake Koroshiamu) on Tokiossa sijaitseva tennishalli. Halli sijaitsee Ariakessa, Kōtōn erillisalueella, Itä-Tokiossa. Alueella on 48 ulkotenniskenttää. Aluetta kutsutaan Ariake Tennis Parkiksi. Halli valmistui vuonna 1987 ja sen kapasiteetti on 10 000. Areenalla pelataan Tokion kesäolympialaisten 2020 tennisotteluita.
Amiens

| Amiens |
| --- | --- |
 Somme-joki, taustalla Amiensin katedraali.
 vaakuna
 Amiens
 Koordinaatit: 49°53′31″N, 2°17′56″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Picardie
Departementti:  Somme
Arrondissementti:  Amiens
Perustettu:  
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Gilles Demailly
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  49,46 km²
Korkeus:  14-106 m
Väkiluku (2014):  132 479
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  80000
 
 www.amiens.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Amiens [aˈmjɛ̃] on kaupunki Pohjois-Ranskassa, 120 kilometriä Pariisin pohjoispuolella.  Kaupunki on Sommen departementin pääkaupunki. Vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan Amiensissa oli 132 479 asukasta. Amiensin tunnetuin nähtävyys on Notre-Damen katedraali, joka kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Triviaa

Jules Verne oli Amiensin kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1888 kuolemaansa asti vuoteen 1905.
Amiensin taistelu oli ensimmäisen maailmansodan tunnettuja taisteluita.
Amiensin rauha on Englannin ja Ranskan välinen rauhansopimus vuodelta 1802, jossa Englanti tunnusti Ranskan tasavallan
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amiens Wikimedia Commonsissa
Amiensin alueen verkkoportaali (ranskaksi)