Rifa'a al-Tahtawi
Elämäkerta

Rifa'a al-Tahtawi syntyi Ylä-Egyptissä Tahtan pikkukaupungissa 15. lokakuuta 1801. Tahtawin suku oli juurensa profeetta Muhammadin kaudelta jäljittävien šarifien jäseniä. Sukuun kuului useita tunnettuja oppineita ja perheen isä oli Egyptin muiden šarifien tapaan multazim ja sai tuloja verotiloilta. Perheen lapset varttuivat varallisuuden ansiosta varsin huolettomasti. Tilat takavarikoitiin kuitenkin Egyptin hallitsija Muhammad Alin kaudella, ja perhe köyhtyi yhdessä yössä. Tahtawin isä kuoli, ja Tahtawi asettui sittemmin äidinsä kanssa Kairoon. Kairossa hän opiskeli al-Azharin yliopistossa, josta hän valmistui opettajaksi.
Tahtawin opiskeluaikoina hänen merkittävä esikuvansa oli opettajana toiminut Hasan al-'Attar. 'Attar oli yksi ensimmäisistä moderneista tieteistä kiinnostuneista arabioppineista. Egyptiin oli Napoleonin sotien myötä saapunut ranskalaisia vaikutteita ranskalaisten tieteilijöiden mukana. Muhammad Alin lähettäessä opintoretkikunnan Eurooppaan al-'Attar sai pistettyä heidän mukaansa lempioppilaansa al-Tahtawin. Tahtawi lähti laivalla Aleksandriasta vuonna 1826 kohteenaan Marseille Ranskassa. Retkikuntaan kuului kaikkiaan 44 jäsentä ja al-Tahtawi oli sen yksi harvoista arabijäsenistä. Suurin osa oli Egyptin tuolloiseen yläluokkaan kuuluneita turkkilaisia, tšerkessejä tai muita kaukasialaisia. Al-Tahtawin oli tarkoitus toimia retkikunnan imaamina, mutta hän kiinnostui pian opiskelusta muita innokkaammin. Ranskassa hän oppi nopeasti paikalliset tavat ja ranskan kielen.
Tahtawi opiskeli Ranskassa kaikkiaan viisi vuotta. Opiskelujensa ohella hän muodosti läheiset siteet Pariisin akateemiseen luokkaan. Mielenkiinto ei ollut kokonaan yksipuolista, vaan Euroopassakin oli herännyt kiinnostusta Egyptiä kohtaan. Esimerkiksi itämaihin perehtynyt oppilaitos École Spéciale des Langues Orientales Vivantes oli perustettu vuonna 1795, ja al-Tahtawi kehui sen yhtä merkittävintä arabistia Isaac Silvestre de Sacytä tämän arabian taidoista. Tahtawi palasi Egyptiin keväällä 1831 ja toi mukanaan omaksumansa modernit vaikutteet. Hän perusti Alfi Bein entiseen palatsiin eurooppalaisten kielten koulun, josta myöhemmin kehittyi 'Ain Šamsin yliopiston kielitieteellinen tiedekunta. Tahtawi käänsi eri ammattikuntien tarpeita ajatellen suuren määrän eri oppiaineistoa ja teknisiä manuaaleja ja kehitti samalla arabian kirjakieltä nykyajan tarpeisiin. Hän oli toimittamassa ja kehittämässä Muhammad Alin perustamaa lehteä Al-Waqa 'i al-Misrija ("Egyptin tapahtumia"), jonka tasoa hän nosti. Muhammad Ali palkitsi al-Tahtawin bein arvonimellä ja korkealla viralla. Tunnustus oli ennenkuulumaton arabiankieliselle egyptiläiselle.
Muhammad Alin seuraajan Abbas I:n kaudella al-Tahtawi joutui hovin poliittisten juonittelujen uhriksi. Vuodet 1850–1854 hän asui karkotettuna Sudanissa. Kyseessä ei ollut virallinen karkotus, vaan muodollisesti kyse oli Khartumin peruskoulun kehittämisestä. Khartumissa oleskellessaan al-Tahtawi käänsi arabiaksi ranskalaisen François Fénelonin teoksen Les adventures de Télémaque, joka pinnallisesti kertoi Odysseuksen pojan Telemakhoksen seikkailuista mutta joka syvällisemmin arvosteli autoritaarista hallintoa. Tahtawi kohdisti kritiikin Abbasiin, kun alkuperäisen kohde oli Ludvig XVI. Käännös sisälsi al-Tahtawin arabiankielisen selostuksen Ranskan poliittisesta järjestelmästä. Monet termit käännettiin ensi kertaa arabiaksi, esimerkiksi käsitteet "isänmaa" (al-Watan) ja "nationalismi" (al-watanja). Tahtawin käännöksestä tuli hyvin suosittu arabimaailmassa. Hän kirjoitti myös itse useita teoksia, jotka käsittelivät esimerkiksi Egyptin historiaa, maan poliittista ja yhteiskunnallista kehitystä ja koulutusta. Tahtawi palasi Kairoon Abbasin seuraajan Saidin kaudella ja toimi Egyptin sotilasakatemian varajohtajana. Hän kuoli 27. toukokuuta 1873.
Tahtawin patsas Sohagissa.