stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Konnunsuon–Muukon rautatie
Radan loppuvaiheita

Mikään kummankaan osion kalustosta ei kelvannut sotakorvauksina, ilmeisesti paljolti ikänsä ja märkähöyrytyyppisyytensä johdosta. Viimeisen kerran radan kiskotusta uusittiin 1950-luvun alussa, kun sinne ostettiin Riihimäeltä Riihimäen-Lopen rautatien lopetusmyynnistä entisiä Hyrynsalmen - Kuusamon kenttäradan 15K –kiskoja raideruuveineen.
Konnunsuon vankilan alueelle saatiin parantuneen maanrakennustekniikan avulla riittävän kantava maantie läntiseen suuntaan aiempien lisäksi (eteläinen tie ja Leppälään vievä). Vanha kapearaidekalusto alkoi olla loppuun kulunutta sekä kuten muillakin yksityisradoilla, myös höyryveturipätevät kuljettajat alkoivat yksi kerrallaan kadota eläkkeelle eikä uusia enää saanut.
Ulos menevän radan loppu

Sattumoisin juuri tuolloin silloinen veturiliikenteen korkein valvova viranomainen eli VR:n pääjohtaja Erkki Aalto oli päättänyt, että höyryliikenne oli enää pelkkä kehityksen jarru ja siksi se ajettaisiin kerta kaikkiaan kaikkialta alas, joten ratkaisu oli väistämätön: Konnunsuon – Muukon radan kaksi vanhempaa höyryveturia ja pääosa vaunuista romutettiin vankilan omalla konepajalla ja kolmosveturi vei romut rataa pitkin Muukkoon VR:n eteenpäin vietäviksi. Kolmosveturin vetämä kiskotuksen purkujuna Muukosta Konnunsuolle kulki 1.4.1961. Viimeinen höyryveturi ja loppuun ajetut Simplexit romutettiin vankilan konepajalla 60-luvulla.
Polttoturpeen valmistustarpeen loppuessa höyrykauden alasajon myötä VR sulki Muukon tehtaan ja tarpeettomiksi jääneet kapearaiteet ja ne purettiin vuonna 1964. Kalusto myytiin romuksi, koska sitä oli tuolloin runsaasti vapaana teollisuuden aloitettua tästä raideleveydestä luopumisen laajassa mitassa jo 1950-luvun alusta alkaen.
Sisäistä liikennettä

Ulos menevän raideliikenteen loputtua suolle ajettiin vielä useiden vuosien ajan, missä liikenteessä käytettiin kevyttä ja huterahkopohjaisille suoradoille hyvin sopivaa KMN-veturia. Alkuperäisen koneen alkaessa kaivata peruskorjausta veturin koneeksi vaihdettiin alkuperäistä hiukan tehokkaampi Mercedes-Benz 170D -henkilöauton dieselmoottori ja lopuksi keskelle nokkaa kiinnitettiin samasta autosta peräisin ollut komea Mercedes-logo.
Viimeinen veturi museoon

Kun raideliikenne suolle loppui 1970-luvulla ja vankilan sisäinenkin raideliikenne päätettiin lopulta lopettaa vuonna 1981, tarpeettomaksi jäänyt veturi päätettiin lahjoittaa Jokioisten Museorautatielle. Vankilan oma konepaja levensi veturin 750 mm raideleveydelle ja kunnosti sen perin pohjin. Veturin mukana tulivat Minkiölle viimeiset jäljellä olleet vankilaradan kuuppavaunut. Tänään veturi on ajossa Jokioisten Museorautatiellä kevyiden työjunien veturina.
Veturi on tarkoitus peruskunnostaa jossain välissä; mm. äänimerkinantolaitteet ovat tällä listalla, koska entiset ovat jo pilalla.
Aiheesta muualla

Konnunsuon–Muukon rautatien linjaus välillä Muukko-Saimaan kanava (Topografinen kartta 1:20.000 Mustola-Konnunsuo 1945, Timo Meriluodon karttasivut)
Paraisten Kalkin Henschel-veturi, Muukon veturin sisaryksilö
Konnunsuon - Muukon rautatien moottoriveturi Jokioisilla heinäkuussa 2007
Täysvero

Täysvero (ruots. fullskatt) on keskiajalla ja uuden ajan alussa käytössä ollut veroyksikkö Ahvenanmaalla, Varsinais-Suomessa, Porvoon läänissä, Savossa ja Karjalassa. Länsi-Suomessa se tarkoitti alun perin normaalia taloa. Veronmaksukyvyltään heikommat talot olivat puoliveroja. Varsinais-Suomessa täysvero tarkoitti suunnilleen samaa kuin miesluku. Muualla Suomessa täysveron perustana oli maan arviointi. Savossa viiden tai useamman veronahan taloa pidettiin täysverona ja pienempiä taloja puoliverona.
Lumene

| Lumene Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Beauty born of light
Perustettu:  1948
Perustaja:  Orion
Toimitusjohtaja:  Johan Berg
Kotipaikka:  Suomi
Toiminta-alue:  Kosmetiikka
Liikevaihto:  74,3M€ (2021)
Henkilöstö:  300+ maailmanlaajuisesti
Kotisivu:  Lumene.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lumenen logo vuoteen 2016
Lumene, Kauklahti
Lumene Oy on suomalainen kosmetiikka-alan yritys. Lumene on myös yhtiön tunnetuin tuotemerkki. Aiemmin yritys tunnettiin nimellä Noiro Oy. Lumene on saanut nimensä Kuhmoisten Lummene-järvestä. Lumenen tunnuslause on Beauty born of light.
Historia

Lääketeollisuusyhtiö Orion perusti vuonna 1948 Noiro Oy -nimisen yrityksen (nimi oli Orion kirjoitettuna toisin päin) valmistamaan teknokemian tuotteita. Yritys toi markkinoille Lumene-kosmetiikkasarjan vuonna 1970. Siitä tuli muutamassa vuodessa eniten myyty kosmetiikkasarja Suomessa.
Orion myi Noiro Oy:n vuonna 2003 ostajaryhmälle, jonka muodostivat CapManin hallitsemat rahastot, pääomasijoitusyhtiö Langholm Capital LLP ja yhtiön toimiva johto. Yhtiön nimeksi muutettiin vuonna 2005 Lumene Oy, ja samalla otettiin käyttöön markkinointinimi Lumene Group. Tätä nimeä käytettiin alkuvuoteen 2009 saakka, jolloin otettiin jälleen käyttöön Lumene Oy. CapManin rahastot myivät 12 prosentin osuuden yhtiöstä kesällä 2014 yhtiön johdolle ja Langholm Capitalille, joka jo ennestään oli yhtiön pääomistaja. Syksystä 2021 yhtiön on omistanut pohjoismainen pääomasijoitusyhtiö Verdane. Lumene Group on edelleen rekisteröity yhtiön aputoiminimeksi, mutta sitä käytetään ainoastaan yritysjohdon harjoittamassa talousviestinnässä, kun viitataan koko konserniin tytäryhtiöt mukaan lukien (esimerkiksi konsernitilinpäätös).
Liiketoiminta

Lumene Group toimii kansainvälisillä markkinoilla kahdella tuotemerkillä: Lumene (ihonhoito-, kasvo- ja värikosmetiikkatuotteet) ja Cutrin (hiuskosmetiikka). Lumenen liikevaihdosta 90 % tulee yhtiön päämarkkinoilta Suomesta ja muista Pohjoismaista, Isosta-Britanniasta, Venäjältä, Kiinasta ja USA:sta. Maaliskuussa 2022 Lumene Group (Lumene ja Cutrin) vetäytyi Venäjän markkinoilta. Samana vuonna Lumene aloitti toiminnan Saksassa. Noin 50 % liikevaihdosta tulee kansainvälisiltä markkinoilta.
Valtaosa Lumene- ja Cutrin-tuotteista kehitetään ja valmistetaan Suomessa, Espoon Kauklahdessa.
Aiheesta muualla

Lumene Oy
Cutrin
Pännäinen

| Pännäinen Bennäs (ruots> ) |
| --- | --- |
 Pietarsaari-Pedersören rautatieasema, aiemmalta nimeltään Pännäisten rautatieasema.
 Pännäinen
 Koordinaatit: 63°35′53″N, 22°47′33″E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Pohjanmaa
Kunta:  Pedersören kunta
Kunnanosa:  Pedersöre
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä, taajama
Pinta-ala:  
 – Maa:  7,26 km²
Väkiluku:  1 007
 – Väestötiheys:  139,0 as./km²
Postinumero:  68910
 Väkiluku, pinta-ala ja väestötiheys koskevat taajamaa ja niiden lähde on Tilastokeskus. Tiedot ovat ajankohdan 31.12.2020 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pännäinen (ruots. Bennäs)  on kylä ja rautatieasema Pedersören kunnassa. Se on kunnan hallinnollinen keskus, mutta suurin taajama on Kolppi. Kylä sijaitsee Pohjanmaan radan varrella. Rautatieasema toimii mm. Pietarsaaren kaupungin asemana. Kylän urheilukentällä järjestettiin SM-viestit kesällä 2010.
Pännäinen valittiin Pohjanmaan maakunnan vuoden kyläksi vuonna 2010.
Pännäisten nimestä

Ruotsinkielisen Bennäs-nimen alussa on puhuttelumuoto etunimestä Benedikt. Jälkiosa näs tarkoittaa niemeä. Kylän suomenkielinen nimi Pännäinen oli alkuaan vain kylässä sijaitsevan rautatieaseman nimi. Rautatiehallitus antoi sen suomenkieliseksi vastineeksi nimelle Bennäs vuonna 1887. Asemalle vanha nimi oli Pedersö silloisen Pietarsaaren mlk:n (vrt. Pedersöre, → Pietarsaari) ruotsinkielisen nimen mukaan. Nimi vaihdettiin siksi, että sivurata Pännäisistä Pietarsaaren kaupunkiin avattiin liikenteelle  marraskuussa 1887 ja asemat tarvitsivat nimet molemmilla kielillä. Asemannimeä Pännäinen on alettiin käyttää myös kylän suomenkielisenä nimenä. Vastaava etymologia on niin ikään Kolpilla.
Taajama

Pännäinen on väkiluvultaan Pedersören kunnan kolmanneksi suurin taajama. Vuoden 2020 tilastoinnin mukaan taajamassa on asukkaita yhteensä 1 009, joista kaksi Pietarsaaren puolella.
Verohinnanpano

Verohinnanpano on aiemmin Suomessa käytössä ollut menettely verohintojen määrittämiseksi. Se suoritettiin jokaisessa läänissä vuosittain lokakuun 15. päivään mennessä. Käytännön työn suorittivat maaherran tehtävään kutsumat henkilöt ja tuomiokapitulin määräämä papiston edustaja. Verohinnanpanossa laadittiin luettelo veroparseleista ja niiden hinnoista laadintavuonna ja yhdeksän edellisen vuoden keskihinta. Kruununvoudit antoivat hintailmoitukset kihlakunnittain. Läänien ilmoitusten perusteella valtioneuvosto (aiemmin senaatti) määräsi jokaiselle läänille oman keskiverohinnan. Valtioneuvoston vahvistama verohintaluettelo painettiin, pantiin julkisesti nähtäville kuntien ilmoitustauluille ja annettiin tiedoksi viranomaisille.
The Good Father

| The Good Father> Kono ko wa jaaku |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Shō Kataoka
Käsikirjoittaja:  Shō Kataoka
Tuottaja:   Daisuke Toyama  Erika Murayama  Satoshi Hashidate 
Säveltäjä:  Takuma Watanabe
Kuvaaja:  Yasushi Hanamura
Pääosat:   Sara Minami  Ryusei Onishi  Yuki Sakurai  Hiroshi Tamaki 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Tuotantoyhtiö:   Culture Entertainment  Happinet Phantom Studios  C&I Entertainment  TC Entertainment 
Ensi-ilta:    1. syyskuuta 2022   5. huhtikuuta 2024 
Kesto:  100 minuuttia
Alkuperäiskieli:  japani
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Good Father ( jap. この子は邪悪, Kono ko wa jaaku) on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut japanilainen jännityskauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Shō Kataoka ja jonka pääroolia esittää Sara Minami.
Juoni

Viisi vuotta sitten psykoterapeutti Shiro Kubo (Hiroshi Tamaki) perheineen joutui auto-onnettomuuteen. Hänen vaimonsa Mayuko on edelleen sairaalassa koomassa, ja hänen nuorempi tyttärensä Luna sai niin pahoja palovammoja, että viettää kaiken aikansa kotona ja käyttää kasvonsa peittäviä naamioita. Kubo itse kävelee nyt ontuen. Hänen vanhempi tyttärensä Hana (Sara Minami) selvisi ilman vammoja, mutta kärsii traumasta ja on lakannut käymästä koulua.
Hana ystävystyy kanssaan samanikäisen lukiolaispoika Junin (Ryusei Onishi) kanssa. Jun tutkii outoa ilmiötä, jossa monet ihmiset kaupungissa ovat näennäisesti menettäneet inhimillisyytensä ja myös kykynsä kävellä ja puhua; myös hänen oma äitinsä on joutunut ilmiön uhriksi. Jun alkaa epäillä, voisiko Hanan isällä olla jotain tekemistä ilmiön kanssa.
Eräänä päivänä Hanan isä tuo kotiin naisen (Yuki Sakurai), jonka hän sanoo olevan heidän ihmeen kaupalla koomasta herännyt äitinsä. Hana ei kuitenkaan pääse eroon tunteesta siitä, että jokin on pielessä ja että tämä nainen näyttää aivan erilaiselta kuin hänen muistamansa äiti.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sara Minami  | … |  Hana Kubo   |
|  Ryusei Onishi  | … |  Jun Yotsui   |
|  Yuki Sakurai  | … |  Mayuko Kubo   |
|  Hiroshi Tamaki  | … |  Shiro Kubo   |
|  Sakura Watanabe  | … |  Luna Kubo   |
|  Rina Sakuragi  | … |  Mayuko Kubo   |
|  Miyoko Inagawa  | … |  Junin isoäiti   |
|  Qyoko Kudo  | … |  Mari Suzue   |
|  Ryutaro Ninomiya  | … |   Yuuichi Samegawa   |
Palkinnot

Fantasporto 2022: Fantasiatuomariston erikoismaininta
Aiheesta muualla

Virallinen verkkosivusto (japaniksi)
Härjedalen

| Härjedalenin maakunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Pääalue:  Norlanti
Lääni:  Jämtlandin lääni ja Taalainmaan lääni
Pinta-ala:  
 – Maa:  12 228,0 km²
Väkiluku:  9 822
 – Väestötiheys:  0,8 as./km²
Symbolit:  
 – Maakuntakukka:  Kangasvuokko
 – Maakuntaeläin:  Karhu
 Väkiluvun ja maapinta-alan lähteenä Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluvun ajankohta 31.12.2011 ja maapinta-alan vuosi 1982. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kangasvuokko on Härjedalenin maakuntakukka.
Karhu on Härjedalenin maakuntaeläin.
Härjedalen (lat. Herdalia) on yksi Ruotsin maakunnista. Se sijaitsee Pohjois-Ruotsissa Norlannin pääalueella. Härjedalenin pinta-ala on 12 228,0 km². Vuoden 2011 lopussa maakunnassa oli 9 822 asukasta, joten väentiheys oli 0,8 asukasta neliökilometriä kohti.
Maakunta rajautuu lännessä Norjaan, etelässä Taalainmaan, idässä Hälsinglandin ja Medelpadin sekä pohjoisessa Jämtlandin maakuntiin. Härjedalen kuuluu lähes kokonaan Jämtlandin lääniin lukuun ottamatta joitakin pieniä alueita, jotka kuuluvat Taalainmaan lääniin.
Nimi Härjedalen juontaa alkunsa muinaisnorjan sanaan Herjárdalr, joka kirjaimellisesti tarkoittaa "Härje-joen laaksoa".
Härjedalen alun perin oli osa Norjaa, mutta se liitettiin osaksi Ruotsia vuonna 1645 Brömsebron rauhan astuttua voimaan. Ennen Ruotsiin liittämistä Härjedalen kuului norjalaiseen Trøndelagin maakuntaan.
Maakunnan suurin taajama on Sveg, jossa on 2 633 asukasta. Maakunnan korkein kohta on Helagsfjället, joka kohoaa 1796 metrin korkeuteen. Suurin järvi on puolestaan Rogen.
Kunnat

Härjedalenin kunta (pääosin)
Bergin kunta (pieniltä osin)
Pieni osa maakunnasta kuuluu myös Taalainmaan lääniin.
Sonfjälletin tunturi on myös kansallispuisto.
Väestönkehitys

| Härjedalenin maakunnan väestönkehitys 1910–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1910 | 1910 |    | 11 270 | 11 270 |
| 1920 | 1920 |    | 12 870 | 12 870 |
| 1930 | 1930 |    | 14 301 | 14 301 |
| 1940 | 1940 |    | 14 241 | 14 241 |
| 1950 | 1950 |    | 14 557 | 14 557 |
| 1960 | 1960 |    | 13 951 | 13 951 |
| 1970 | 1970 |    | 11 593 | 11 593 |
| 1980 | 1980 |    | 11 871 | 11 871 |
| 1990 | 1990 |    | 11 447 | 11 447 |
| 2000 | 2000 |    | 10 656 | 10 656 |
| 2010 | 2010 |    | 9 937 | 9 937 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Lähdeviitteet ovat vuosiluvun perässä.
Väestönkehitys > Väestö lääneittäin

Härjedalenissa oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 9 822 asukasta, jotka kaikki asuivat Jämtlandin läänissä. Läänistä kuuluu osia myös muihin maakuntiin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
VisitSweden - Ruotsin matkailun virallinen verkkosivusto – Pohjois-Ruotsi (Arkistoitu – Internet Archive)
Våra landskap (ruotsiksi)
| n k Ruotsin maakunnat |
| --- | --- | --- |
| Götanmaa |  Blekinge  Bohuslän  Dalsland  Gotlanti  Halland  Itä-Götanmaa  Länsi-Götanmaa  Skåne  Småland  Öölanti  |  |
| Sveanmaa |  Närke  Södermanland  Taalainmaa  Uplanti  Värmlanti  Västmanland  |  |
| Norlanti |  Gästrikland  Hälsingland  Härjedalen  Jämtland  Lappi  Medelpad  Norrbotten  Västerbotten  Ångermanland  |  |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Härjedalen – Kuntaluettelo on käännöstä.
Käännös suomeksi
Medelpad

| Medelpadin maakunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Pääalue:  Norlanti
Lääni:  Västernorrlandin lääni
Pinta-ala:  
 – Maa:  7 085,8 km²
Väkiluku:  123 800
 – Väestötiheys:  17,5 as./km²
Symbolit:  
 – Maakuntakukka:  metsäkuusi tai kullero
 – Maakuntaeläin:  metsäjänis
 Väkiluvun ja maapinta-alan lähteenä Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluvun ajankohta 31.12.2011 ja maapinta-alan vuosi 1982. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Metsäkuusi on Medelpadin maakuntakukka.
Kulleroa voidaan myös pitää Medelpadin maakuntakukkana.
Metsäjänis on Medelpadin maakuntaeläin.
Medelpad on yksi Ruotsin maakunnista. Se sijaitsee Pohjois-Ruotsissa Norlannin pääalueella. Medelpadin pinta-ala on 7 085,8 km². Vuoden 2011 lopussa maakunnassa oli 123 800 asukasta, joten väentiheys oli 17,5 asukasta neliökilometriä kohti.
Medelpad sijaitsee luonnonmaantieteellisesti Selkämeren länsirannalla, rajaten Hälsinglandin, Härjedalenin, Jämtlandin ja Ångermanlandin maakuntia.
Maakunnan suurin ja ainoa kaupunki on Sundsvall. Korkein kohta on Myckelmyrberget, joka kohoaa 578 metrin korkeuteen. Suurin järvi puolestaan on Holmsjön.
Kunnat

Sundsvallin kunta
Timrån kunta
Ången kunta
Väestönkehitys

| Medelpadin maakunnan väestönkehitys 1910–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1910 | 1910 |    | 99 793 | 99 793 |
| 1920 | 1920 |    | 105 511 | 105 511 |
| 1930 | 1930 |    | 113 066 | 113 066 |
| 1940 | 1940 |    | 110 641 | 110 641 |
| 1950 | 1950 |    | 110 613 | 110 613 |
| 1960 | 1960 |    | 119 394 | 119 394 |
| 1970 | 1970 |    | 122 779 | 122 779 |
| 1980 | 1980 |    | 126 963 | 126 963 |
| 1990 | 1990 |    | 124 935 | 124 935 |
| 2000 | 2000 |    | 122 348 | 122 348 |
| 2010 | 2010 |    | 123 600 | 123 600 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Lähdeviitteet ovat vuosiluvun perässä.
Väestönkehitys > Väestö lääneittäin

Medelpadissa oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 123 800 asukasta, jotka kaikki asuivat Västernorrlandin läänissä. Läänistä kuuluu osia myös muihin maakuntiin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
VisitSweden - Ruotsin matkailun virallinen verkkosivusto – Pohjois-Ruotsi (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Ruotsin maakunnat |
| --- | --- | --- |
| Götanmaa |  Blekinge  Bohuslän  Dalsland  Gotlanti  Halland  Itä-Götanmaa  Länsi-Götanmaa  Skåne  Småland  Öölanti  |  |
| Sveanmaa |  Närke  Södermanland  Taalainmaa  Uplanti  Värmlanti  Västmanland  |  |
| Norlanti |  Gästrikland  Hälsingland  Härjedalen  Jämtland  Lappi  Medelpad  Norrbotten  Västerbotten  Ångermanland  |  |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Medelpad – Kuntaluettelo on käännöstä.
Käännös suomeksi
Veronalennuselokuva

Veronalennuselokuvaksi on kutsuttu lyhyitä dokumenttielokuvia, joita esitettiin Suomen elokuvateattereissa pitkien elokuvien alkukuvina. Vuosina 1933–1964 tehtiin noin 6 000 veronalennuselokuvaa.
Lyhytelokuvia esittämällä elokuvateatteri sai viiden prosentin alennuksen elokuvien leimaveroon. Alennus oli niin merkittävä, että se pitkälti ylläpiti filmintuotantoa. Veronalennuksen saadakseen oli lyhytkuvan oltava valistava, opetuksellinen tai uutisluontoinen. Mainostaa ei saanut.
Ne olivat harvoin elokuvallisesti merkittäviä, mutta niihin on tallennettu suuri määrä suomalaista elämänmenoa.
Verohinta

Verohinta eli markonki (ruots. markekång, nyk. markegång) oli aiemmin laskennallinen hinta, jonka avulla luonnosta saatavilla tuotteilla suoritettava vero muunnettiin rahalliseksi arvoksi. Aikoinaan kannettiin vuotuista veroa maanviljelystä, karjanhoidosta, kalastuksesta tai muusta maaelinkeinosta saatuina tuotteina. Tällaisia veroparseleita eli veroesineitä voitiin korvata rahalla. Eri tuotteiden verohinnat vahvistettiin vuosittain ja niistä laadittiin verohintaluettelo eli verohintataksa. Tätä varten suoritettiin jokaisessa läänissä verohinnanpano.
Koska usein oli edullista sekä veronmaksajalle että veronsaajalle saada lunastaa veroparselit rahana, alettiin jo 1600-luvulla määrätä verohintoja. Osalle veroparseleista määrättiin kiinteä hinta, mutta tavallisesti käytettiin käypää hintaa eli vuosiverohintaa. Vuonna 1840 annetulla julistuksella siirryttiin käyttämään yhdeksän edellisen vuoden keskiverohintaa, jotta kruunun saaman maaveron määrä ei vaihtelisi vuosittain liiaksi. Maaverot lakkautettiin vuoden 1925 alusta lähtien, jonka jälkeen verohinnoilla ei enää ollut merkitystä valtionverotuksessa. Valtion virkatalojen vuokrien ja eräiden maksujen määräämisessä verohintaluetteloa tarvittiin vuoden 1930 loppuun saakka. Vuonna 1930 annettiin laki, joka sääti vuokriin sisältyvien viljaerien hinnat laskettavaksi maatalousministeriön vuosittain vahvistamien hintojen mukaan. Maksujen osalta laissa määrättiin viljalle pysyvät hinnat.
Verokunta

Verokunta (ruots. bol) oli hallintopitäjän osa, jonka asukkaat yhdessä suorittivat tietyn veromäärän. Nimitystä käytettiin Suomessa ja Ruotsissa keskiajalta 1500-luvulle. Verokunnan koko vaihteli niin, että joskus koko pitäjä muodosti yhden verokunnan, toisissa pitäjissä taas saattoi olla 2–6, jopa 20, verokuntaa. Jokaisessa verokunnassa oli oma talonpoika, joka toimi verokuntamiehenä eli lukumiehenä. Hän keräsi veroparselit ja toimitti ne voudille. Kaarle IX lakkautti verokuntamiesjärjestelmän 1602, mutta näitä miehiä käytettiin monin paikoin sen jälkeenkin.
Erilaisilla verokunnilla oli omat nimityksensä. Sellaisia olivat
bol
kolmanneskunta
markkakunta
nautakunta
neljänneskunta
Kun jostakin verokunnasta tiloja autioitui tai joutui kirkollisen tai maallisen rälssin alaiseksi, joutuivat toiset maksamaan suuremman osan verosta. Tällaisen epätasa-arvon poistaminen oli tärkeää kruunulle ja talonpojille, siksi verokuntia pyrittiin pitämään tasaväkisinä tekemällä tilojen siirtoja verokunnasta toiseen ja laskemalla veroja uudelleen. Vuoden 1436 verouudistuksessa rälssi poistettiin veromaan joukosta sekä tasoitettiin savut ja koukut pitäjien kesken.
CNews

| CNews |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  4. marraskuuta 1999
Omistaja:  Groupe Canal+
Kuvaformaatti:  576i (SD), 1080i (HD)
Tunnuslause:  La liberté d'expression n'a jamais fait autant parler
Maa:   Ranska
Pääkonttori:  50 rue Camille Desmoulins, Pariisi
Aiemmin:  i>Télé
Rinnakkaiskanava(t):  Canal+  C8  CStar
Kotisivu:  https://www.cnews.fr/
Infobox OKNimi-testi OK: 
CNews (lausunta ranskaksi: [senjuz];  tyylitelty nimellä CNEWS, aiemmin i>Télé) on ranskalainen uutis- ja mielipidekanava, jonka omistaa Groupe Canal+. Se on Ranskan toiseksi katsotuin uutiskanava BFM TV:n jälkeen.
Kanava aloitti lähetyksensä 4. marraskuuta 1999 nimellä i>Télé. Kanava uudelleennimettiin CNewsiksi 27. helmikuuta 2017. Tämän jälkeen se on ottanut oikeistokonservatiivisen toimituksellisen linjan. Sitä on verrattu usein yhdysvaltalaiseen Fox News -kanavaan. Ranskan televiranomaiset ovat usein varoittaneet kanavaa siitä, että sen uutisraportointi ei ole rehellistä tai puolueetonta. Näiden rikkomusten vuoksi Ranskan audiovisuaalialan sääntelyelin määräsi sille 200 000 euron sakot vuonna 2021.
Ranskan vuoden 2022 presidentinvaalien aikana monet tarkkailijat huomauttivat, että CNews tuki ja kannatti kommentaattorinsa Eric Zemmourin ehdokkuutta.
Zemmourin epäonnistumisen jälkeen kanava on siirtynyt vähitellen tukemaan Kansallista liittoumaa. Kanava kampanjoi sen puolesta Ranskan vuoden 2024 parlamenttivaalien aikana.
Kanavan pääomistajana toimii liikemies Vincent Bolloré, jota on syytetty CNewsin toimituksellisen vapauden rajoittamisesta.
Aiheesta muualla

Kanavan kotisivut (ranskaksi)
Halland

| Hallandin maakunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Pääalue:  Götanmaa
Lääni:  Hallandin lääni, Länsi-Götanmaan lääni ja Skånen lääni
Pinta-ala:  
 – Maa:  4 785,7 km²
Väkiluku:  308 981
 – Väestötiheys:  64,6 as./km²
Symbolit:  
 – Maakuntakukka:  Karvaväriherne
 – Maakuntaeläin:  Lohi
 Väkiluvun ja maapinta-alan lähteenä Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluvun ajankohta 31.12.2011 ja maapinta-alan vuosi 1982. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karvaväriherne on Hallandin maakuntakukka.
Lohi on Hallandin maakuntaeläin.
Halland (suom. myös Hallanti) on Ruotsin maakunta, joka sijaitsee Länsi-Ruotsissa Götanmaan pääalueella. Hallandin pinta-ala on 4 785,7 km². Vuoden 2011 lopussa maakunnassa oli 308 981 asukasta, joten väentiheys oli 64,6 asukasta neliökilometrillä.
Halland rajaa Länsi-Götanmaan, Smålandin ja Skånen maakuntia sekä Kattegatia. Sen suurin kaupunki on 1200-luvulla perustettu Halmstad. Muita kaupunkeja ovat Falkenberg, Kungsbacka, Laholm ja Varberg.
Maakunnan korkein kohta on Högalteknall, joka kohoaa 226 metrin korkeuteen. Suurin järvi on Lygnern.
Viimeksi Prinssi Bertil toimi Hallandin herttuana.
Kunnat

Hallandin maakunta kuuluu pääosin samannimiseen Hallandin lääniin, mutta osa maakunnasta kuuluu naapurilääneihin ja toisaalta osa Hallandin läänistä ei ole osa Hallandin maakuntaa. Seuraavassa on lueteltu maakuntaan kokonaan tai osittain kuuluvat kunnat lääneittäin.
Hallandin läänissä:
Falkenbergin kunta (pääosin, kuuluu pieniltä osin Länsi-Götanmaan maakuntaan)
Halmstadin kunta
Hylten kunta (vain länsiosa, itäosa kuuluu Smålandin maakuntaan)
Kungsbackan kunta
Laholmin kunta
Varbergin kunta (pääosin, kuuluu pieniltä osin Länsi-Götanmaan maakuntaan)
Länsi-Götanmaan läänissä:
Mölndalin kunta (pieniltä osin, kuuluu pääosin Länsi-Götanmaan maakuntaan)
Skånen läänissä:
Båstadin kunta (pieniltä osin, kuuluu pääosin Skånen maakuntaan)