stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sörnäisten satamarata
Historiaa > 1950–1960-luvut

Vuosina 1951–1957 satamaradalla oli jokapäiväistä henkilöliikennettä, kun Vallilasta kulki aamuisin työläisjuna Pitäjänmäelle.
Sörnäisten ratapiha uusittiin kokonaan vuonna 1954, jotta rakenteilla olleen Kulosaaren sillan liittymille saatiin tilaa. Samoihin aikoihin ilmeni tarve koko ratayhteyden muuttamiselle, sillä ajoneuvoliikenne idän suuntaan oli pahasti ruuhkautunut. Jyrkästi satamaan laskeutunutta rataa ei myöskään kyetty haaroittamaan uusille laiturialueille, eikä se siksi sopinut sataman laajentumissuunnitelmiin. Kaupunginvaltuusto hyväksyi vuonna 1959 suunnitelman niin kutsutusta Pasilan–Kumpulan–Sörnäisten radasta, joka kulki satamaan Vallilanlaakson kautta ja 650 metriä Pasilan rautatietunnelissa nykyisen Itä-Pasilan kohdalla. Ensimmäiset suunnitelmat tästä ratayhteydestä, jonka nähtiin tuottavan asemakaavalle ja rakennustoiminnalle mahdollisimman vähän esteitä, oli tehty jo vuonna 1920. Rata rakennettiin vuosien 1962 ja 1965 välillä. Rakentamisen yhteydessä Hämeentie nostettiin sillalle ja rautatie rakennettiin sen alle. Ensimmäisen kerran uudella radalla liikennöitiin 18. lokakuuta 1965.
Uuden yhteyden valmistuttua vanha ratalinja purettiin sataman ja Vallilan tavara-aseman välillä vuonna 1968 lukuun ottamatta tavara-asemalle johtanutta osuutta. Vanha ratapohja käytettiin helpottamaan ruuhkautunutta ajoneuvoliikennettä. Vuonna 1972 vanhalle ratapenkereelle rakennettiin Itäväylälle johtava ajotie, joka muistoksi vanhasta ratalinjauksesta sai nimen Junatie.
Sompasaari yhdistettiin mantereeseen 1960-luvun alussa, ja satamarata valmistui sinne vuonna 1965. Samana vuonna valmistui Sörnäisiin myös uusi asemarakennus, ja vanha 1860-luvun asema purettiin. Vuosina 1965–1969 Sörnäisten ratapihaa laajennettiin edelleen. Hakaniementorille johtaneet raiteet purettiin vuonna 1960, mutta yhteys Elannon korttelille ja betonitehtaalle säilyi vuoteen 1987 asti.
Historiaa > 1970–1990-luvut

Puisen ja kaarevanmuotoisen Vallilan tavara-aseman käyttö oli 1970-lopulla romahtanut, ja sen ympärillä ollutta ratapihaa käytettiin tarpeettomien vaunujen varastona. Kappaletavaran kuljettaminen rautateitse oli kuitenkin käynyt kannattamattomaksi. Tavara-asema lopetti toimintansa vuonna 1987, ja samana vuonna sen raiteet purettiin. Kun kaikki Sturenkadun sillan itäpuoliset raiteet purettiin vuonna 1992, alkuperäisestä linjasta jäi jäljelle vain Pasilan konepajan ratapihalle johtanut lyhyt osuus. Vallilan tavara-asema purettiin 2000-luvun alussa.
Hermannin teollisuuskortteleiden raiteet purettiin 1970-luvulla. Sörnäisten rantatielle johtaneen osuuden alkupää piti 1970-luvulla rakentaa uudelleen Hanasaaren B-voimalan tieltä. Kun vuonna 1987 purettiin Elannon korttelille johtaneet raiteet, satamarata ei enää ylittänyt Sörnäisten rantatietä. Arabianrantaan ulottunut raiteisto purettiin 1990-luvun aikana asuntorakentamisen tieltä. Yhteys Hanasaaren voimalaitoksen laitureille katkaistiin vuonna 1992.
Historiaa > 2000-luku

Satamaradan vanhasta linjasta viimeisenä jäljelle jäänyt osuus eli Pasilan konepajan ratapihan vierellä kulkeneet hylätyt kiskot purettiin 2000-luvun alussa Teollisuuskadun levennyksen tieltä, ja itse ratapiha nykyisen Konepajan asuinalueen tieltä muutamaa vuotta myöhemmin.
Lopullisesti Sörnäisten satamarata poistui, kun satamaliikenne siirtyi uuden Vuosaaren sataman Kerava–Vuosaari-radalle marraskuussa 2008. Viimeinen kaupallinen juna kulki Sompasaaresta Pasilaan 28. marraskuuta 2008, ja viimeisen kerran veturi kävi Sörnäisissä 31. joulukuuta. Radan yksityisraidesopimus irtisanottiin päättymään 31. tammikuuta 2009, joka on radan virallinen liikenteen loppumispäivä. Pääosa Sörnäisten radasta purettiin vuonna 2009, kuten myös Länsisataman rata. Viimeiset Pasilan puoleiset kiskot purettiin syksyllä 2010, jolloin myös koko Keski-Pasilan alaratapiha purettiin uuden autolastausterminaalin rakennustöiden takia.
Radalla ei ole muistomerkkiä, mutta sen linjausten vaikutus on nähtävissä kaupunkirakenteessa ja katujen väylämäisissä piirteissä, kuten Teollisuus­kadun ja Junatien ympäristössä, ja sen mukaan on nimetty Vallilassa sijaitseva Satamaradankatu. 2020-luvulla rakennettu Kalasatama–Pasila-raitiotie noudattaa Sörnäisten satamaradan reittiä vanhalta satama-alueelta Sompasaaren eteläkärjestä Hermannin rantatietä pitkin Vallilanlaaksoon asti, mutta tunneloinnin sijaan se ylittää Mäkelänkadun ja liikennöi Pasilan asemalle Itä-Pasilan kautta. Raitiotie rakennettiin parantamaan alueen poikittaisia joukkoliikenneyhteyksiä yhdistämällä Pasilan rautatieaseman, Kumpulan kampuksen ja Kalasataman metroaseman. Vallilanlaakson väylää on suunniteltu myös Tiederatikka-nimiselle raitiotielinjalle, joka tulisi pääasiassa Kumpulan kampuksen käyttöön.
Tehtaiden kapearaiteiset radat

Satamaradalta erkanevien sivuraiteiden lisäksi teollisuudella oli käytössä sisäiseen kuljetukseen tarkoitettuja kapearaiteisia ratoja. Osalla niistä oli risteäviä raiteita Sörnäisten satamaradan kanssa sen eteläisellä osuudella.
Andsténin tehtaat rakensivat vuonna 1912 satamaradan varteen kapearaiteisen teollisuusradan, jonka raideleveys oli 500 mm. Kapearaiteisella radalla oli risteävät raiteet satamaradan kanssa Hakaniementorille johtaneella osuudella. Helsingin kaupungin sähkölaitos rakennutti vuonna 1919 halkojen kuljetusta varten kapearaiteisen radan Hakaniementorin poikki. 1920-luvun lopulla valmistui pistoraide hissinvalmistaja Kone Oy:n tontille. Kone Oy:n raidetta käyttivät myöhemmin myös OTK:n tuotantolaitokset, betonitehdas (nykyinen Partek) ja Helsingin Myllyn viljasiilorakennus.
Kone- ja Siltarakennus Oy:n konepajalla oli laaja kapearaideverkko, joka yhdisti konepajan eri osat toimivaksi kokonaisuudeksi. Sen raiteita oli nykyisen Merihaan alueella.
Huomiot

↑  Vankilaan johtanutta rataa kutsuttiin rilliradaksi, vaikka se oli leveäraiteinen (vertaa rillirata).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sörnäisten satamarata Wikimedia Commonsissa
Sörnäisten satamanradan linjaus Helsingin kartalla vuonna 1911 (Timo Meriluodon karttasivut)
Sörnäisten satamanradan linjaus Helsingin topografisessa kartassa vuodelta 1944 (Timo Meriluodon karttasivut)
Vaunut.org: Tapio Keräsen kuvia Sörnäisten satamaradalta
Vaunut.org: Tapio Keräsen kuvia Vallilan ratapihalta
Vaunut.org: Kuva Sörnäisten vankilan rata-autosta
Vaunut.org: Kuva Sörnäisten vankilan kääntöpöydästä (Arkistoitu – Internet Archive)
Ennen Pasilan tunnelin rakentamista raiteet kulkivat Teollisuuskadulla. Kuvassa kiskot alittavat Sturenkadun sillan.
Ruumisjuna lähdössä Harjun ruumishuoneelta Malmin hautausmaalle. Ruumisjunat saattoivat liikennöidä jopa kahdesti viikossa.
Sivuraiteita Kyläsaarenkadun varrella Hermannissa.
Itä-Pasilan alittava rautatietunneli valmistui vuonna 1965.
Hämeentien betonisilta valmistui vuonna 1964, ja satamaradan uusi yhteys Vallilanlaakson ja Kyläsaaren kautta linjattiin kulkemaan sen alitse.
Suurin osa radasta purettiin vuonna 2009.
Farnborough’n ilmailunäyttely

| Farnborough'n ilmailunäyttely |
| --- | --- |
 Lentokoneita vuoden 2006 näyttelyssä.
Tyyppi:  ilmailu-, avaruus- ja puolustusmessut
Järjestämistiheys:  biennaali: joka toinen vuosi (parilliset vuodet)
Tapahtumapaikka:  Farnborough International Exhibition & Conference Center
Paikkakunta:  Farnborough, Englanti
Viimeisen kerran:  2024
Seuraavan kerran:  2026
Kotisivut
Farnborough'n ilmailunäyttely on viikon mittainen kansainvälinen ilmailu-, avaruus- ja puolustusalan näyttely. Se järjestetään parillisina vuosina heinäkuussa Farnborough'n lentokentällä Hampshiressa Englannissa. Järjestäjänä on Farnborough International Limited, jonka omistaa Society of British Aerospace Companies (SBAC) ja siellä esitellään sekä siviili- että sotilaskalustoa mahdollisille ostajille. Se on Pariisin ilmailunäyttelyn ja Berliinin ILA-näyttelyn ohella Euroopan merkittävin alan tapahtuma.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Farnborough Airshow'n verkkosivusto
Society of British Aerospace Companies (Arkistoitu – Internet Archive)
Historic Farnborough (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Farnborough Airshow
Käännös suomeksi
K. W. Blomqvist

K. W. Blomqvist (30. heinäkuuta 1947 Helsinki – 22. marraskuuta 2006 Helsinki) oik. Klaus William Blomqvist oli suomalainen säveltäjä, sanoittaja, toimittaja ja radiojuontaja. Hänen kuuluisin kappaleensa oli ”Metsämökin tonttu”, jolla Jussi & The Boys voitti Syksyn sävel -kilpailun 1974. Blomqvist toimi yhteistyössä erityisesti Jussi & The Boysin ja Hullujussin kanssa.
Blomqvist oli amerikkalaisen rock'n rollin, rockabillyn ja countryn asiantuntija. Hän toimi 1990-luvulla Yleisradion Radiomafiassa vanhaan rockiin ja niin sanottuun juurimusiikkiin erikoistuneen Tutti Frutti Rock'n Roll Show’n toimittajana ja juontajana nimellä ”The Hound Dog Man”. Siviiliammatiltaan Blomqvist oli Ilmailulaitos Finavian lennonvarmistusasioista vastaava apulaisjohtaja.
Blomqvist on haudattu Maunulan uurnalehtoon.
Aiheesta muualla

K. W. Blomqvistin sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
K. W. Blomqvistin sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Rytmimusiikin Syke: The Hound Dog Man Party - K.W.Blomqvist Memorial Concert
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz 2
Minka Kuustonen

| Minka Kuustonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Minka-Maaria Kuustonen
Syntynyt: 24. elokuuta 1985 (ikä 39) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä
Vanhemmat:  Mikko Kuustonen
Sukulaiset:  Iina Kuustonen   Sami Hedberg
Näyttelijä
Aktiivisena:  2005–
Merkittävät roolit:   Käenpesä  Kesäkaverit  Onnen­onkija 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Svensk Filmdatabas
Minka-Maaria Kuustonen (s. 24. elokuuta 1985 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt teatterissa, elo­kuvissa sekä televisio­sarjoissa. Kuustonen opiskeli Tampereen yli­opiston näyttelijän­työn laitoksella, josta hän valmistui teatteri­taiteen maisteriksi keväällä 2011.
Ura

Kuustonen on helsinkiläinen freelance­näyttelijä ja näyttelee Suomen Kansallis­teatterissa.
Kuustonen näytteli yhden kolmesta pää­osa­roolista 1. elo­kuuta 2014 ensi-iltaan tulleessa Inari Niemen ohjaamassa elo­kuvassa Kesäkaverit, jossa hänen iso­siskonsa näytteli toista pää­osa­roolia. Minka on esiintynyt sarjoissa Sata lasissa ja Kansan mies. Vuonna 2014 hänet nähtiin muun muassa sarjoissa Raja, Nymfit, Klikkaa mua ja Tellus. Alku­vuonna 2017 Kuustonen oli näyttelijänä MTV3:n viihde­ohjelmassa Putous. lähde?
Yksityiselämä

Kuustosen isä on muusikko Mikko Kuustonen ja iso­sisko näyttelijä Iina Kuustonen sekä serkku koomikko Sami Hedberg. Hänen entinen avo­puolisonsa oli näyttelijä Aku Sipola. Kuustosella ja Sipolalla on helmi­kuussa 2018 syntynyt poika.
Marras­kuussa 2010 Kuustonen joutui pakenemaan asunnostaan kerros­talon ullakolta tulipaloa, joka syttyi saman talon ala­kerrassa sijainneessa ravintolassa Tampereen keskustassa. Palossa sai surmansa kolme ja loukkaantui neljä ihmistä. Kuustosen asunto kärsi savu­vahinkoja osana pizzeria Julietin tuhopolttoa, jossa kuoli kolme ihmistä.
Vapaasukellus

Vapaasukeltaja pintautumassa
Vapaasukellus on sukellusta ilman hengityslaitetta. Vapaasukellusta on muun muassa kilpavapaasukellus sekä snorklaaminen, jos siihen liittyy sukeltamista syvemmälle hengitystä pidättäen.
Oikeilla harjoitteilla sukeltaja voi saavuttaa merkittäviäkin parannuksia omiin sukellusaikoihin. Vapaasukellus sopii siten hyvin vedenalaisen maailman tutkimiseen tai kilpaurheiluksi.
Kilpalajeissa toimii nykyään kaksi kansainvälistä kattojärjestöä: AIDA ja CMAS. Suomessa  vapaasukellus toimii Sukeltajaliiton alaisuudessa. Suomen suurin täysin vapaasukellukseen keskittynyt seura on Freediving Team Of Finland. Vapaasukellus kuuluu myös useiden paikallisten sukellusseurojen toimintaan.
Välineet

Vapaasukeltajan välineet ovat ominaisuuksiltaan pitemmälle kehitetyt kuin snorkkelisukelluksessa käytetyt perusvälineet. Vapaasukellukseen sopii maski, joka on joustava ja tilavuudeltaan pieni, jotta keuhkoissa olevaa ilmaa ei tarvitse käyttää maskin paineentasaukseen. Snorkkelia useimmat vapaasukeltajat eivät käytä, sillä he haluavat edesauttaa kehonsa happea säästävien mekanismien toimintaa ja varmistaa turvallisuutensa esimerkiksi tajunnanmenetystilanteessa. Vapaasukeltajan räpylät valmistetaan lasikuidusta tai hiilikuidusta, ja ne ovat joko pitkälapaisia räpylöitä tai monoräpylöitä. Pukuna käytetään usein mittatilauksena valmistettua märkäpukua, jossa ei ole nailonkangasta sisäpuolella. Sukelluksessa käytetään lisäksi painovyötä, kaulapainoa tai painoliiviä. Jotkut vapaasukeltajat käyttävät tallentavaa syvyysmittari-kelloyhdistelmää, joka kertoo sukelluksen ajan ja syvyyden.
Syvyyssukelluksessa sukelletaan turvanarua pitkin, joka lähtee pinnalta veneestä tai poijusta. No limits ja Variable weight -lajeissa alas laskeudutaan vaijeria pitkin kulkevan kelkan avulla.
Kilpalajit > Allaslajit

Staattinen sukellus (Static apnea, STA) – Lajissa pidätetään hengitystä ja kellutaan vedessä kasvot alaspäin. Yleensä käytetään märkäpukua kylmän torjumiseksi. Myös uimalasit ja nenäklipsi ovat suosittuja apuvälineitä tässä lajissa.
Pituussukellus (Dynamic apnea, DYN, DYNB, DNF) – Pituussukellus, yleensä altaassa. Lajista on kolme versiota: monoräpylällä (DYN), stereoräpylöillä (DYNB) ja ilman räpylöitä (DNF). Lyhenteissä NF = No Fins = ei räpylöitä.
Kilpalajit > Syvyyslajit

Syvyyssukellus (Constant weight, CWT, CWTB, CNF) – Klassinen syvyyslaji, jossa sukelletaan omin voimin uimalla mahdollisimman syvälle. Varusteita ovat yleensä sukellusmaski, märkäpuku ja painovyö. Tässäkin lajissa kilpaillaan monoräpylöiden kanssa (CWT), stereoräpylöillä (CWTB) ja ilman räpylöitä (CNF).
Free immersion (FIM) – Syvyyslaji, jossa edetään köyttä pitkin käsivoimin.
Painokelkkasukellus (Variable weight, VWT) – Syvyyssukellusta, jossa alaspäin mennään kelkalla tai ylimääräisten painojen kanssa ja ylöspäin tullaan omin voimin. Näytöslaji, ei virallisia kilpailuja.
No limits (NLT) – Lajissa alaspäin mennään kelkalla ja ylös tultaessa käytetään nostopalloa. Näytöslaji, ei virallisia kilpailuja. Lajeista vaarallisin; tunnettuja vapaasukeltajia on kuollut tämän lajin parissa, syynä ollut kelkan tai nostolaitteen jumiutuminen.
Viralliset maailmanennätykset, 8.2.2025 (AIDA ja CMAS)

Absoluuttinen maailmanennätys eli kahden järjestön ennätyksistä parempi on merkitty ensin, ja toisen järjestön ennätys näkyy suluissa.
Hengenpidätys, STA (Static Apnea)
naiset: Heike Schwerdtner (Saksa), 9 min 7 s, AIDA.  (Veronika Dittes (Itävalta), 8 min 53 s, CMAS.)
miehet: Stephane Mifsud (Ranska), 11 min 35 s, AIDA.  (Branko Petrovic (Serbia), 10 min 45 s, CMAS.)
Pituussukellus ilman räpylöitä, DNF (Dynamic Apnea Without Fins)
naiset: Julia Kozerska (Puola), 213 metriä, AIDA.  (Julia Kozerska (Puola), 211,50 metriä, CMAS.)
miehet: Mateusz Malina (Puola) 250 metriä, AIDA.  (Mateusz Malina (Puola), 238 metriä, CMAS.)
Pituussukellus monoräpylällä, DYN (Dynamic Apnea)
naiset: Mirela Kardasevic (Kroatia), 280 metriä, CMAS.  (Magdalena Solich-Talanda (Puola), 277 metriä, AIDA.)
miehet: Mateusz Malina (Puola) 321,43 metriä, CMAS.  (Ming Jin (Kiina), 307 metriä, AIDA.)
Pituussukellus stereoräpylöillä, DYNB (Dynamic Apnea With Bifins)
naiset: Magdalena Solich-Talanda (Puola), 263,64 metriä, CMAS.  (Magdalena Solich-Talanda (Puola), 243 metriä, AIDA.)
miehet: Goran Čolak (Kroatia), 292,15 metriä, CMAS.   (Mateusz Malina (Puola), 290 metriä, AIDA.)
Syvyyssukellus ilman räpylöitä, CNF (Constant Weight Without Fins)
naiset: Kateryna Sadurska (Ukraina), 84 metriä, CMAS.  (Kateryna Sadurska (Ukraina), 80 metriä, AIDA.)
miehet: William Trubridge (Uusi-Seelanti), 102 metriä, AIDA.  (Alexey Molchanov (Venäjä), 100 metriä, CMAS.)
Syvyyssukellus monoräpylällä, CWT (Constant Weight)
naiset: Alessia Zecchini (Italia), 123 metriä, AIDA.  (Alenka Artnik (Slovenia), 122 metriä, CMAS.)
miehet: Alexey Molchanov (Venäjä), 136 metriä, CMAS.  (Alexey Molchanov (Venäjä), 136 metriä, AIDA.)
Syvyyssukellus stereoräpylöillä, CWTB (Constant Weight With Bifins)
naiset: Alenka Artnik (Slovenia), 111 metriä, AIDA.  (Alenka Artnik (Slovenia), 106 metriä, CMAS.)
miehet: Alexey Molchanov (Venäjä), 125 metriä, CMAS.  (Alexey Molchanov (Venäjä), 124 metriä, AIDA.)
Köysiavusteinen syvyyssukellus, FIM (Free Immersion)
naiset: Alessia Zecchini (Italia), 104 metriä, CMAS.  (Fatima Korok (Unkari), 102 metriä, AIDA.)
miehet:  Petar Klovar (Kroatia), 135 metriä, AIDA.  (Petar Klovar (Kroatia), 132 metriä, CMAS.)
Painoavusteinen syvyyssukellus (Variable Weight)
naiset: Nanja Van Den Broek (Alankomaat), 130 metriä, AIDA.
miehet: Alexey Molchanov (Venäjä), 156 metriä, AIDA.
No Limits
naiset: Tanya Streeter (Yhdysvallat), 160 metriä, AIDA.
miehet: Herbert Nitsch (Itävalta), 214 metriä, AIDA.
Suomen ennätykset, 8.2.2025 (AIDA ja CMAS)

Absoluuttinen Suomen ennätys eli kahden järjestön ennätyksistä parempi on merkitty ensin, ja toisen järjestön ennätys näkyy suluissa.
Hengenpidätys, STA (Static Apnea)
naiset: Iiris Ala-Olla, 7 min 42 s, AIDA.  (Iiris Ala-Olla, 7 min 5 s, CMAS.)
miehet: Timo Kinnunen, 8 min 13 s, AIDA.
Pituussukellus ilman räpylöitä, DNF (Dynamic Apnea Without Fins)
naiset: Janita Kulkula, 154 metriä, AIDA.  (Iiris Ala-Olla, 107,91 metriä, CMAS.)
miehet: Kristian Mäki-Jussila, 184 metriä, AIDA.
Pituussukellus monoräpylällä, DYN (Dynamic Apnea)
naiset: Janita Kulkula, 200 metriä, AIDA.  (Emma Rantalainen, 125 metriä. CMAS)
miehet: Mikko Pöntinen, 254 metriä, AIDA.
Pituussukellus stereoräpylöillä, DYNB (Dynamic Apnea With Bifins)
naiset: Janita Kulkula, 173 metriä, AIDA.  (Iiris Ala-Olla, 125,40 metriä. CMAS)
miehet: Olavi Paananen, 213 metriä, AIDA.
Syvyyssukellus ilman räpylöitä, CNF (Constant Weight Without Fins)
naiset: Leena Oijala, 54 metriä, AIDA.  (Emma Rantalainen, 43 metriä, CMAS.)
miehet: Antero Joki, 73 metriä, AIDA.
Syvyyssukellus monoräpylällä, CWT (Constant Weight)
naiset: Leena Oijala, 83 metriä, AIDA.  (Emma Rantalainen, 55 metriä, CMAS.)
miehet: Antero Joki, 100 metriä, AIDA.  (Hermanni Heimonen, 68 metriä, CMAS.)
Syvyyssukellus stereoräpylöillä, CWTB (Constant Weight With Bifins)
naiset: Leena Oijala, 90 metriä, AIDA.  (Emma Rantalainen, 50 metriä, CMAS.)
miehet: Tommi Pasanen, 90 metriä, AIDA.  (Hermanni Heimonen, 61 metriä, CMAS.)
Köysiavusteinen syvyyssukellus, FIM (Free Immersion)
naiset: Leena Oijala, 81 metriä, AIDA.  (Emma Rantalainen, 54 metriä, CMAS.)
miehet: Matti Eronen, 88 metriä, AIDA.  (Hermanni Heimonen, 71 metriä, CMAS.)
Turvallisuus

Vapaasukellus voi olla laitesukelluksen tapaan hengenvaarallista, jos lajin turvallisuusohjeita ei noudateta. Keskeinen turvallisuusohje on: Älä sukella yksin!  Kilpasukelluksessa ja harjoituksissa käytetään henkilökohtaista turvasukeltajaa, joka seuraa suoritusta ja on valmiina auttamaan sukeltajaa välittömästi tarpeen vaatiessa. Jos harjoittelutilanteessa ei ole turvasukeltajaa mukana, yksittäisen sukelluksen pituus ei saa ylittää 25 metriä. Se on myös uimahallien säännöissä sukelluksen enimmäispituus ilman erityisjärjestelyjä.
Vapaasukelluksessa hukkumisvaara syntyy, jos sukeltaja menettää tajunnan vedessä (BO = Black Out). BO voi tapahtua sekä pituus- että syvyyssukelluksessa, tyypillisimmin sukelluksen pintautumisvaiheessa. Ellei kukaan ole auttamassa tajunnan menettänyttä ylös vedestä, yleensä noin 1–2 minuutin kuluttua tajunnan menetyksestä keuhkoihin alkaa mennä vettä kurkunpään lihasjännityksen lauetessa ja seurauksena on hukkuminen. Tajunnan menetys voi tulla täysin yllättäen ilman ennakkovaroitusta, erityisesti syvyyssukelluksessa pintaan tullessa. Vaaraa lisää olennaisesti ylihengitys (hyperventilointi) ennen suoritusta, koska veren happipitoisuus voi silloin laskea liian alas ilman kohonneen hiilidioksidipitoisuuden elimistölle antamaa ennakkovaroitusta. Kilpasukeltajat eivät käytä hyperventilointia, vaan täyttävät keuhkot hitaasti sisään hengittämällä n. 15 sekunnin aikana ennen sukellusta.
Jännitys, hätäily ja liian kova vauhti lisäävät huomattavasti hapen kulutusta sukellettaessa, jolloin myös riskit lisääntyvät. Kilpasukeltajat pyrkivät rentoon ja liikeradoiltaan tarkoin harkittuun suoritukseen hapenkulutuksen minimoimiseksi. Rennossa suorituksessa varoittavat merkit veren hiilidioksitason noususta on myös helpompi havaita, mutta se ei kuitenkaan poista yllättävän tajunnanmenetyksen vaaraa.
Aivojen hapensaanti on elimistön omassa säätelyssä hyvin varmistettu. Tajunnanmenetyksen hetkellä veren maksimihappipitoisuudesta on jäljellä noin 50 % ja aivojen verenkierrossa selvästi tätä enemmän. Aivot alkavat vaurioitua hapenpuutteen vuoksi vasta noin 10 minuutin kuluttua tajunnanmenetyksestä, jos hengitys ei toimi. Vedessä tässä vaiheessa myös hukkuminen on jo tapahtunut. Näin ollen turvamääräysten mukaisessa vapaasukelluksessa ei aivojen vaurioitumista tapahdu hapenpuutteen vuoksi, koska pahimmillaankin (BO) on jäljellä noin 10 min aikamarginaali aivoja vaurioittavaan hapenpuutteeseen. Ilman turvasukeltajaa/sukellusparia tilanne on tietysti toinen, jos tajuton jää yksin veteen pidemmäksi aikaa.
Syvyyssukelluksessa käytetään syvyysköyttä, johon vapaasukeltaja on kytketty köyttä pitkin liukuvalla turvavaijerilla (lanyard).
Vapaasukelluskurssit

AIDA-vapaasukelluskursseja on eritasoisia ja niillä käydään läpi mm. sukellustekniikkaa ja turvallisuusasioita ja harjoitellaan altaassa ja yleensä myös avovedessä. Perustason AIDA* Introkurssi ja AIDA** kurssi kestävät yleensä yhden viikonlopun. Introkurssille ei vaadita mitään ennakkokokemusta. AIDA** kurssille ennakkovaatimuksena on joko Intro-kurssi tai aikaisempaa kokemusta jostain veteen liittyvästä lajista, esim. laitesukelluksesta, vapaasukelluksesta, uppopallosta tai kilpauinnista. Suomessa järjestettävistä kursseista saa tietoa Freediving Team Of Finland -yhdistyksen kautta.
Kirjallisuutta

Simo Kurra, Kimmo Lahtinen ja Ari Nissinen: Vapaasukellus, 2013,  Sukeltaja.fi/Vapaasukellus-kirja
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Freediving Team Of Finland
AIDA – Association Internationale Pour Le Developpment De L'Apnee
DeeperBlue, FORUMS Freediving
Arbogan säädökset

Arbogan säädökset (Arboga artiklar) tarkoittaa niitä herttuoiden vallan supistamista ja kuninkaanvallan vahvistamista sisältäviä määräyksiä, jotka Eerik XIV kuninkaaksi tultuaan hyväksytti Arbogan valtiopäivillä 1561. Arbogan säädöksillä mitätöitiin Eerik XIV:n isän Kustaa Vaasan poliittinen testamentti. Vaikka säädöksissä puhuttiin herttuoista monikossa, Eerik XIV tavoitteli niillä nimenomaan veljensä Suomen herttua Juhanan valta-aseman murtamista.
Rukoilevaisuus

Rukoilevaisuus on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon vanhin herätysliike. Se on jakautunut kahteen haaraan, joiden katto-organisaatioina toimivat Länsi-Suomen Rukoilevaisten Yhdistys sekä Eurajoen opisto. Suomen rukoilevaisen kansan yhdistys ry lopetti toimintansa 9. huhtikuuta 2018, ja sen toimintaa jatkaa Eurajoen opisto.
Rukoilevaisuuden pääasiallista kannatusaluetta on Satakunta ja Varsinais-Suomen pohjoisosa. Aktiivisia liikkeen kannattajia on noin kolme tuhatta.