stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo vähintään 50 maaottelua Ruotsin maajoukkueessa pelanneista jalkapalloilijoista

Tämä on luettelo vähintään 50 maaottelua Ruotsin maajoukkueessa pelanneista jalkapalloilijoista. Vuodet-sarakkeessa ovat pelaajan ensimmäisen ja viimeisen maaottelun vuodet, aktiivipelaajilla vain ensimmäisen.
Miehet

Päivitetty 13. heinäkuuta 2021.
| Sija | Nimi | Ottelut | Maalit | Vuodet | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Anders Svensson | 148 | 21 | 1999–2013 |  |
| 2. | Thomas Ravelli | 143 | 0 | 1981–1997 |  |
| 3. | Andreas Isaksson | 133 | 0 | 2002–2016 |  |
| 3. | Sebastian Larsson | 133 | 10 | 2008– |  |
| 5. | Kim Källström | 131 | 16 | 2001–2016 |  |
| 6. | Zlatan Ibrahimović | 118 | 62 | 2001– |  |
| 7. | Olof Mellberg | 117 | 8 | 2002–2012 |  |
| 8. | Roland Nilsson | 116 | 2 | 1986–2000 |  |
| 9. | Björn Nordqvist | 115 | 0 | 1963–1978 |  |
| 10. | Niclas Alexandersson | 109 | 7 | 1993–2008 |  |
| 11. | Henrik Larsson | 106 | 37 | 1993–2009 |  |
| 12. | Patrik Andersson | 96 | 3 | 1991–2002 |  |
| 13. | Orvar Bergmark | 94 | 0 | 1951–1965 |  |
| 13. | Mikael Lustig | 94 | 6 | 2008– |  |
| 15. | Marcus Berg | 90 | 24 | 2008– |  |
| 16. | Andreas Granqvist | 88 | 9 | 2006– |  |
| 17. | Teddy Lučić | 86 | 0 | 1995–2006 |  |
| 18. | Johan Elmander | 85 | 20 | 2002–2015 |  |
| 19. | Kennet Andersson | 83 | 31 | 1990–2000 |  |
| 20. | Christian Wilhelmsson | 79 | 9 | 2001–2012 |  |
| 21. | Ronnie Hellström | 77 | 0 | 1968–1980 |  |
| 22. | Tobias Linderoth | 76 | 2 | 1999–2008 |  |
| 23. | Joachim Björklund | 75 | 0 | 1991–2000 |  |
| 23. | Fredrik Ljungberg | 75 | 14 | 1998–2008 |  |
| 23. | Jonas Thern | 75 | 6 | 1987–1997 |  |
| 26. | Marcus Allbäck | 74 | 29 | 1999–2008 |  |
| 26. | Daniel Andersson | 74 | 1 | 1997–2009 |  |
| 26. | Håkan Mild | 74 | 8 | 1991–2001 |  |
| 29. | Kalle Svensson | 73 | 0 | 1949–1958 |  |
| 30. | Bosse Larsson | 70 | 17 | 1964–1978 |  |
| 31. | Ingemar Erlandsson | 69 | 2 | 1978–1985 |  |
| 31. | Stefan Schwarz | 69 | 6 | 1989–2001 |  |
| 33. | Glenn Hysén | 68 | 6 | 1981–1990 |  |
| 34. | Mikael Nilsson | 64 | 6 | 2002–2009 |  |
| 34. | Ola Toivonen | 64 | 14 | 2007– |  |
| 36. | Emil Forsberg | 62 | 13 | 2014– |  |
| 37. | Albin Ekdal | 61 | 0 | 2011– |  |
| 38. | Martin Dahlin | 60 | 29 | 1991–2000 |  |
| 39. | Roger Ljung | 59 | 3 | 1988–1995 |  |
| 40. | Stig Fredriksson | 58 | 2 | 1979–1987 |  |
| 40. | Magnus Hedman | 58 | 0 | 1997–2004 |  |
| 40. | Anders Limpar | 58 | 6 | 1987–1996 |  |
| 43. | Erik Edman | 57 | 1 | 2001–2009 |  |
| 43. | Gunnar Gren | 57 | 32 | 1940–1958 |  |
| 43. | Bengt Gustafsson | 57 | 0 | 1951–1963 |  |
| 43. | Klas Ingesson | 57 | 13 | 1989–1998 |  |
| 43. | Mattias Jonsson | 57 | 9 | 1996–2006 |  |
| 43. | Pontus Kåmark | 57 | 0 | 1991–2002 |  |
| 43. | Erik Nilsson | 57 | 0 | 1938–1952 |  |
| 50. | Robert Prytz | 56 | 13 | 1980–1989 |  |
| 51. | Roland Grip | 55 | 1 | 1968–1974 |  |
| 52. | Åke Johansson | 53 | 1 | 1956–1965 |  |
| 53. | Gösta Sandberg | 52 | 10 | 1951–1961 |  |
| 53. | Glenn Strömberg | 52 | 7 | 1982–1990 |  |
| 55. | Martin Olsson | 51 | 5 | 2010– |  |
| 55. | Agne Simonsson | 51 | 27 | 1957–1967 |  |
| 55. | Pontus Wernbloom | 51 | 2 | 2007–2016 |  |
| 58. | Daniel Majstorović | 50 | 1 | 2003–2013 |  |
Alessandro de’ Medici

| Alessandro de’ Medici |
| --- | --- |

Firenzen herttua
 1. toukokuuta 1532 – 6. tammikuuta 1537  
Seuraaja:  Cosimo I de’ Medici
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. heinäkuuta 1510 Firenze, Firenzen tasavalta
Kuollut: 6. tammikuuta 1537 (26 vuotta) Firenze, Firenzen herttuakunta
Tiedot
Uskonto:  roomalaiskatolisuus
Alessandro de’ Medici (22. heinäkuuta 1510 – 6. tammikuuta 1537), jota kutsuttiin myös nimellä Il Moro (Mauri) tumman ihonvärinsä vuoksi, oli Medicien sukuun kuulunut Pennen herttua ja ensimmäinen Firenzen herttua. Hän hallitsi Firenzeä vuodesta 1530 kuolemaansa asti ja sai Firenzen herttuan arvon vuonna 1532.
Elämä

Synnyttyään Firenzessä Alessandro tunnustettiin Lorenzo II de’ Medicin aviottomaksi pojaksi, mutta tutkijat uskovat nykyisin hänen olleen itse asiassa Giulio de’ Medicin avioton poika[lähde? ]. Giulio de’ Medicistä tuli myöhemmin paavi Klemens VII. Historioitsijat kuten Christopher Hibbert uskovat, että hänen äitinsä oli Medicien taloudessa ollut musta palvelija.
Alessandro nai vuonna 1536 keisari Kaarle V:n aviottoman tyttären Margareetan, mutta he eivät saaneet yhteisiä lapsia.
Alessandron sukulainen Lorenzino de’ Medici murhasi hänet 5.–6. tammikuuta 1537 välisenä yönä. Myös Lorenzino itse murhattiin vuonna 1548.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alessandro de’ Medici Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Alessandro de' Medici, Duke of Florence
Käännös suomeksi
Luettelo vähintään 50 maaottelua Tanskan maajoukkueessa pelanneista jalkapalloilijoista

Tämä on luettelo vähintään 50 maaottelua Tanskan maajoukkueessa pelanneista jalkapalloilijoista. Vuodet-sarakkeessa ovat pelaajan ensimmäisen ja viimeisen maaottelun vuodet, aktiivipelaajilla vain ensimmäisen.
Miehet

Päivitetty 15. heinäkuuta 2021.
| Sija | Nimi | Ottelut | Maalit | Vuodet | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Peter Schmeichel | 129 | 1 | 1987–2001 |  |
| 2. | Dennis Rommedahl | 126 | 21 | 2000–2013 |  |
| 3. | Simon Kjær | 113 | 3 | 2001– |  |
| 4. | Jon Dahl Tomasson | 112 | 52 | 1997–2010 |  |
| 5. | Christian Eriksen | 109 | 36 | 2010– |  |
| 6. | Thomas Helveg | 108 | 2 | 1994–2007 |  |
| 7. | Michael Laudrup | 104 | 37 | 1982–1998 |  |
| 8. | Martin Jørgensen | 102 | 12 | 1997–2011 |  |
| 8. | Morten Olsen | 102 | 4 | 1970–1989 |  |
| 10. | Thomas Sørensen | 101 | 0 | 1999–2012 |  |
| 11. | Christian Poulsen | 92 | 6 | 2001–2012 |  |
| 12. | John Sivebæk | 87 | 1 | 1982–1992 |  |
| 13. | Jan Heintze | 86 | 4 | 1987–2002 |  |
| 14. | Lars Olsen | 84 | 4 | 1986–1996 |  |
| 15. | Brian Laudrup | 82 | 21 | 1987–1998 |  |
| 16. | Nicklas Bendtner | 81 | 30 | 2006– |  |
| 16. | Lars Jacobsen | 81 | 1 | 2006–2015 |  |
| 16. | William Kvist | 81 | 2 | 2007–2018 |  |
| 19. | Jesper Grønkjær | 80 | 5 | 1999–2010 |  |
| 20. | Kim Vilfort | 77 | 14 | 1983–1996 |  |
| 21. | Daniel Agger | 75 | 12 | 2005–2016 |  |
| 21. | Per Røntved | 75 | 11 | 1970–1982 |  |
| 23. | Kasper Schmeichel | 71 | 0 | 2013– |  |
| 24. | Jens Jørn Bertelsen | 69 | 2 | 1976–1987 |  |
| 24. | Preben Elkjær Larsen | 69 | 38 | 1977–1988 |  |
| 24. | John Jensen | 69 | 4 | 1986–1995 |  |
| 27. | Søren Lerby | 67 | 10 | 1978–1989 |  |
| 28. | Thomas Gravesen | 66 | 5 | 1998–2006 |  |
| 28. | René Henriksen | 66 | 0 | 1998–2004 |  |
| 28. | Ebbe Sand | 66 | 22 | 1998–2004 |  |
| 28. | Brian Steen Nielsen | 66 | 3 | 1990–2002 |  |
| 32. | Henning Munk Jensen | 62 | 1 | 1966–1978 |  |
| 32. | Niclas Jensen | 62 | 0 | 1998–2008 |  |
| 32. | Flemming Povlsen | 62 | 21 | 1987–1994 |  |
| 35. | Søren Busk | 61 | 2 | 1979–1988 |  |
| 35. | Marc Rieper | 61 | 2 | 1990–1998 |  |
| 37. | Thomas Delaney | 60 | 6 | 2013– |  |
| 38. | Michael Krohn-Dehli | 59 | 6 | 2006– |  |
| 38. | Yussuf Poulsen | 59 | 10 | 2014– |  |
| 40. | Bent Hansen | 58 | 1 | 1958–1965 |  |
| 41. | Jes Høgh | 57 | 1 | 1991–2000 |  |
| 42. | Allan Simonsen | 56 | 20 | 1972–1986 |  |
| 43. | Henning Enoksen | 54 | 29 | 1958–1966 |  |
| 43. | Kent Nielsen | 54 | 3 | 1983–1992 |  |
| 45. | Martin Laursen | 53 | 2 | 2000–2008 |  |
| 46. | Frank Arnesen | 52 | 14 | 1977–1987 |  |
| 46. | Daniel Jensen | 52 | 3 | 2002–2010 |  |
| 48. | Ivan Nielsen | 51 | 0 | 1980–1989 |  |
| 48. | Lasse Schöne | 51 | 3 | 2009– |  |
| 50. | Ole Madsen | 50 | 42 | 1958–1969 |  |
| 50. | Poul Pedersen | 50 | 17 | 1953–1964 |  |
Ahti Kansa

Ahti Kansa (1. marraskuuta 1927 Koivisto – 19. syyskuuta 2021 Kotka) oli suomalainen kirjailija.
Elämä

Sodan jälkeen Kansa muutti Koivistosta Kotkan seudulle. Hän julkaisi useita paikallishistoriikkeja muun muassa työväenliikkeestä sekä yhden romaanin, kaksi runokokoelmaa ja kaksi muistelmateosta. Kansan tuotantoa on mukana myös Kirjoittajayhdistys Paltan vuonna 2010 julkaistussa antologiassa. Hänen ainoa romaaninsa Murskaava rotaatio kertoo Kotkan sellutehtaan teollisuusyhteisön murroksesta 1950–1970-luvuilla työläisen näkökulmasta. Kaj Chydeniuksen säveltämä Kansan runoteos Työn jälkiä sai ensi-iltansa KOM-teatterissa vuonna 1980.
Kansa asui Kotkan Tavastilan kylässä ja työskenteli levyseppänä ja laitosmiehenä eri puolilla Suomea. Hän oli myös Kymin kunnanvaltuuston ja Kotkan kaupunginvaltuuston jäsen SKDL:n ja vasemmistoliiton edustajana.
Ahti Kansan poika on laulaja Tapani Kansa.
Teokset > Kaunokirjallisuus ja muistelmateokset

Työn jälkiä (runokokoelma, 1980)
Lapsuuden vilkkaat laitumet (muistelmat, 2000)
Siirtolaisii, Pakolaisii, Karjalapoikii (muistelmat, 2001)
Murskaava rotaatio (romaani, 2005)
Rosoista hellyyttä (runokokoelma, 2007)
Unohtaa, unohtaa, muistaa (Kirjoittajayhdistys Paltta ry:n antologia, 2010)
Arvaamattomia askeleita (novelleja, 2014)
Teokset > Tietokirjat

Seitsemän vuosikymmentä järjestöelämää paperialalla Kotkassa (1978)
Vuosista veistetty – Kotkan rakennustyöläisten 80 v historia (1984)
Kotkan Kiri – viisikymmentä toiminnan vuotta (1985)
Kolmen kosken rakentajat – Kuusankosken rakentajien historia (1986)
Sahan väkeä – muistelmateos Hietasen sahalaisista (1987)
Juurikorpi 1897–1997 – Utopiasta nykypäivään (1998)
Sata vuotta siveltimellä – Kotkan maalarien historia (1999)
Tavastilan Seudun Karjalaiset 50 vuotta (1999)
Iso Ilo – Kotkan kansantanssijat 30v. (2001)
Enzo-Gutzeit Oy Kotkassa – Historiallista tarinaa Kotkan kemian sivutuotekehityksestä v. 1911–1954 (2002)
Vuosista veistettyä II – Kotkan rakentajat 100v 1903–2003¨(2003)
Alankomaiden naisten jalkapallomaajoukkue

Alankomaiden naisten jalkapallomaajoukkue on Alankomaiden naisten edustusjoukkue kansainvälisessä jalkapallossa. Se toimii Alankomaiden kuninkaallisen jalkapalloliiton alaisuudessa. Joukkue pelasi ensimmäisen virallisen maaottelunsa vuonna 1971. Se voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 2017 ja saavutti MM-hopeaa vuonna 2019.
Euroopan-mestaruuskilpailut

Alankomaat selviytyi EM-kilpailuissa puolivälieriin vuosina 1989, 1991 ja 1993. Tuolloin varsinaisessa lopputurnauksessa pelasi vain neljä joukkuetta, ja lähimpänä lopputurnaukseen pääsyä Alankomaat oli vuonna 1991, jolloin se hävisi kaksiosaisen ottelun Tanskalle jatkoajan jälkeen lukemin 0–1.
Vuonna 2009 Alankomaat osallistui Suomessa järjestettyyn 12 joukkueen EM-lopputurnaukseen. Se voitti alkulohkossaan Ukrainan maalein 2–0 ja Tanskan maalein 2–1 sekä hävisi Suomelle maalein 1–2. Puolivälierissä se voitti Ranskan rangaispotkukilpailussa maalein 5–4 varsinaisen peliajan ja jatkoajan päätyttyä maalittomana. Välierissä se hävisi Englannille jatkoajalla maalein 1–2.
EM-lopputurnauksen 2013 Alankomaat aloitti yltämällä ennakkosuosikkeihin kuulunutta Saksaa vastaan maalittomaan tasapeliin, mutta tämän jälkeen se hävisi sekä Norjalle että Islannille maalein 0–1 ja jäi alkulohkossaan viimeiseksi.
Vuoden 2017 EM-kilpailuissa Alankomaat voitti alkulohkossaan Norjan ja Tanskan 1–0 sekä Belgian 2–1. Puolivälierissä se voitti Ruotsin 2–0 ja välierissä Englannin 3–0. Mestaruuden Alankomaat vei voittamalla loppuottelussa Tanskan 4–2. Mestarijoukkueen kapteenina toimi Sherida Spitse ja valmentajana Sarina Wiegman. Vivianne Miedema teki kisoissa neljä maalia, joista kaksi loppuottelussa. Lieke Martens nimettiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi.
EM-kilpailuissa 2022 Alankomaat pääsi alkulohkostaan jatkoon pelattuaan Ruotsin kanssa tasan 1–1 sekä voitettuaan Portugalin 3–2 ja Sveitsin 4–1. Puolivälierissä Alankomaat hävisi Ranskalle 0–1.
Maailmanmestaruuskilpailut

MM-lopputurnauksessa Alankomaat pelasi ensimmäisen kerran vuonna 2015. Tuolloin se alkulohkossaan voitti Uuden-Seelannin 1–0, hävisi Kiinalle 0–1 ja pelasi emäntämaa Kanadan kanssa tasapelin 1–1. Alankomaat sijoittui lohkossaan kolmanneksi ja pääsi lohkokolmosten välisen vertailun perusteella neljännesvälieriin, joissa se hävisi hallitsevalle maailmanmestarille Japanille 1–2. Kirsten van de Ven teki kisoissa kaksi maalia ja Lieke Martens yhden.
Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Alankomaat saavutti hopeaa. Se voitti alkulohkossaan Uuden-Seelannin 1–0, Kamerunin 3–1 ja Kanadan 2–1, neljännesvälierissä Japanin 2–1, puolivälierissä Italian 2–0 sekä välierissä Ruotsin 1–0. Loppuottelussa Alankomaat hävisi Yhdysvalloille 0–2. Vivianne Miedema teki kisoissa kolme maalia, Lieke Martens kaksi sekä Jill Roord, Dominique Bloodworth, Anouk Dekker, Lineth Beerensteyn, Stefanie van der Gragt ja Jackie Groenen kukin yhden. Joukkuetta valmensi Sarina Wiegman.
Arvokisasijoitukset > Maailmanmestaruuskilpailut

1991–2011 - Ei selviytynyt karsinnoista
2015 - Neljännesvälierät
2019 - Hopeaa
2023 - Puolivälierät
Arvokisasijoitukset > Euroopan-mestaruuskilpailut

1984–2005 - Ei selviytynyt karsinnoista
2009 - Välierät
2013 - Alkulohko
2017 - Mestaruus
2022 - Puolivälierät
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alankomaiden naisten jalkapallomaajoukkue Wikimedia Commonsissa
Luettelo Zürichin kaupunginosista

Zürichin piirit (nrot 1–12) ja kaupunginosat (34 kpl).
Zürichin kaupunki Sveitsissä koostuu hallinnollisesti 12 piiristä (saks. Stadtkreis). Zürichin piirit on jaettu tilastollisesti 34 kaupunginosaan (saks. Quartier):
| Piirit  (Kreis) | Kaupunginosat  (Quartier) | Asukasluku (31> 12.2016) |
| --- | --- | --- |
| Kreis 1 | Rathaus  Hochschulen  Lindenhof  City | 3 226  640  972  810 |
| Kreis 2 | Wollishofen  Leimbach  Enge | 16 567   6 173  9 422 |
| Kreis 3 | Alt-Wiedikon  Friesenberg  Sihlfeld | 17 321  11 022  21 177 |
| Kreis 4 | Werd  Langstrasse  Hard | 4 594  11 145  12 891 |
| Kreis 5 | Gewerbeschule  Escher Wyss | 8 587  5 825 |
| Kreis 6 | Unterstrass  Oberstrass | 11 476  10 794 |
| Kreis 7 | Fluntern  Hottingen  Hirslanden  Witikon | 8 038  11 113  7 321  5 046 |
| Kreis 8 | Seefeld  Mühlebach  Weinegg | 5 046  6 137  5 030 |
| Kreis 9 | Albisrieden  Altstetten | 21 174  31 724 |
| Kreis 10 | Höngg  Wipkingen | 23 423  16 141 |
| Kreis 11 | Affoltern  Oerlikon  Seebach | 26 054  22 161  25 198 |
| Kreis 12 | Saatlen  Schwamendingen-Mitte  Hirzenbach | 8 283  11 076  12 463 |
| Zürich yht. | 34 kpl | 415 682 |
Aleksandr Jakovlev

Aleksandr Jakovlev
Aleksandr Nikolajevitš Jakovlev (ven. Александр Николаевич Яковлев) (2. joulukuuta 1923 – 18. lokakuuta 2005) oli neuvostoliittolainen taloustieteilijä, perestroikan suunnittelija ja sitä toimeenpanneen Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteerin Mihail Gorbatšovin tukijana tunnettu neuvostoliittolainen poliitikko. Hän palveli toisen maailmansodan aikana Neuvostoliiton armeijassa ja liittyi kommunistisen puolueen jäseneksi vuonna 1944. Hän toimitti puoluejulkaisuja ja päätyi Neuvostoliiton kommunistisen puolueen ideologia- ja propagandaosaston päälliköksi vuosiksi 1969-1973.
Kanadaan suurlähettilääksi karkotettuna

Vuonna 1972 hän julkaisi kriittisen isovenäläistä šovinismia ja neuvostoliittolaista antisemitismiä vastustavan artikkelin, joka johti hänen siirtämiseensä Neuvostoliiton suurlähettilääksi Kanadaan, missä hän tutustui maataloudesta vastaavaan Mihail Gorbatšoviin, joka oli vierailulla Kanadassa löytääkseen jotakin Neuvostoliiton maataloudessa sovellettavaksi. 1980-luvun alussa Gorbatšov ja Jakovlev tapasivat uudelleen ja keskustelivat Neuvostoliiton uudistamisesta. Kaksi viikkoa tämän jälkeen Jakovlev sai palata takaisin Neuvostoliittoon Kanadasta Neuvostoliiton tiedeakatemian kansainvälisten suhteiden ja maailmantalouden instituutin johtajaksi.
Perestroika-politiikan arkkitehti

Gorbatšovin tultua valituksi Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteeriksi 1985 Jakovlev nimitettiin vanhemmaksi neuvonantajaksi, joka avusti pääsihteeriä ja politiikan muotoilua viidessä tapaamisessa Yhdysvaltain presidentti Ronald Reaganin kanssa.
Jakovlev nimitettiin Neuvostoliiton kommunistisen puolueen poliittisen toimikunnan, politbyroon jäseneksi vuonna 1987, mutta perestroikan edetessä lähinnä Jegor Ligatšovin ja muiden konservatiivien lujittaessa otettaan puolueen johdossa Jakovlevin asema tuli kriittiseksi. Kaksi päivää ennen poikkeustilakomitean elokuussa 1991 suorittamaa vallankaappausyritystä Jakovlev erotettiin politbyroosta.
Jeltsiniä kannattava demokraatti

Jakovlev liittyi avoimesti Boris Jeltsinin johtamaan demokraattiseen oppositioon 21. elokuuta 1991, kun poikkeustilakomitean aloittama vallankaappausyritys oli rauennut.
Ihmisoikeuksien puolustaja

Neuvostoliiton purkauduttua Jakovlev luennoi Neuvostoliitosta ja Stalinin ajan vainoista. Putinin ensimmäisellä kaudella hänestä tuli 2002 presidentillisen poliittisten vainojen uhrien arvoonpalauttamisen komitean puheenjohtaja.
Julkaisuja

A Century of Violence in Soviet Russia, Alexander M. Yakovlev, 2002, Yale University Press (englanniksi)
Allières

| Allières |
| --- | --- |
 Maisema Allièresista
 Allières
 Koordinaatit: 43°02′14″N, 1°22′00″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Oksitania
Departementti:  Ariège
Hallinto:  
 – Pormestari:  Denis Puech
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  9,1 km²
Väkiluku (2017):  71
 – Väestötiheys:  7,8 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Allières on Ranskan kunta, joka sijaitsee Etelä-Ranskassa Ariègen departementissa. Sen väkiluku oli 71 vuonna 2017. Kunnan pormestari on Denis Puech .
Maj-Lis Steiner

Maj-Lis Steiner on suomalainen tilintarkastaja, dosentti ja tietokirjailija.
Steiner työskentelee yritysvastuun varmennuspalveluiden johtajana Pricewaterhouse Coopers Oy:ssä. Hän on Keskuskauppakamarin hyväksymä tilintarkastaja (KHT).
Koulutukseltaan Steiner on kauppatieteiden tohtori. Hän on yritysjuridiikan dosentti Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa erityisalueenaan tilintarkastus ja hyvä hallintotapa sekä Turun kauppakorkeakoulussa erityisalueenaan tilintarkastusoikeus.
Teokset

Horsmanheimo, Pasi & Steiner, Maj-Lis: Tilintarkastus – asiakkaan opas.  WSOY Lakitieto, 2002.  ISBN 951-670-053-5.
Hirvonen, Ahti; Niskakangas, Heikki & Steiner, Maj-Lis: Corporate governance – hyvä omistajaohjaus ja hallitustyöskentely.  WSOY, 2003.  ISBN 951-0-27913-7.
Horsmanheimo, Pasi; Kaisanlahti, Timo & Steiner, Maj-Lis: Tilintarkastuslaki – kommentaari.  WSOYpro, 2007.  ISBN 978-951-0-29548-9.
Perälä, Johanna; Juutinen, Sirpa; Lilja, Mikko; Lindgren, Göran; Reinikainen, Mikko & Steiner, Maj-Lis: Yhdistyksen hyvä hallinto.  WSOYpro, 2008.  ISBN 978-951-0-32911-5.
Horsmanheimo, Pasi & Steiner, Maj-Lis: Tilintarkastus – asiakkaan opas.  WSOYpro, 2008.  2. uud. p.  ISBN 978-951-0-33178-1.
Halonen, Kaarina & Steiner, Maj-Lis: Tilintarkastusprosessi käytännössä.  WSOYpro, 2010.  ISBN 978-951-0-34022-6.
Juutinen, Sirpa & Steiner, Maj-Lis: Strateginen yritysvastuu.  WSOYpro, 2010.  ISBN 978-951-0-36040-8.
Akondroplasia

Akondroplasia on lyhytkasvuisuusoireyhtymä. Se välittyy neljännen kromosomin perimäaineksen vaurion myötä. Oireyhtymä esiintyy noin 0,5–1,5 lapsella 10 000 syntyvää lasta kohti.
Akondroplasian tunnusmerkkejä ovat lyhytkasvuisuus, lyhyet raajat, isokokoinen pää ja korkea otsa sekä nenäselkä, joka on heikosti muodostunut. Sairauteen kuuluvat myös olennaisena osana notkoselkäisyys ja vääräsäärisyys. Tavallisesti akondroplasiaa sairastavien ihmisten pituus aikuisiässä on noin 120–130 senttimetriä. Jos vanhemmista toisella on akondroplasia, lapsista puolet perii geenin. Jos molemmilla vanhemmilla on akondroplasia, puolet lapsista perii sairauden, neljännes on normaalipituisia ja neljännes kuolee sylivauvana.
Tunnettuja akondroplasiaa sairastavia näyttelijöitä ovat Wee-Man (Jason Acuña) ja Peter Dinklage.
Brittiläisellä sosiologilla Tom Shakespearella on akondroplasia. Hän työskentelee vammaisten oikeuksien puolesta ja on Maailman terveysjärjestön palveluksessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kehitysvammahuollon tietopankki - Akondroplasia
Maj Granlund

Maj Kerstin Granlund (26. helmikuuta 1893 Turku – 3. tammikuuta 1985) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Granlundin vanhemmat olivat liikemies Arthur Lindblom ja Johanna Sofia (s. Thomé). Hän opiskeli musiikkia Suomessa ja ulkomailla ja toimi sitten pianonsoiton opettajana. Maj Granlund meni 1926 naimisiin turkulaisen kuoronjohtaja ja säveltäjä John Granlundin kanssa. Hän myös sävelsi jonkin verran ruotsinkielistä laulumusiikkia. Maj Granlundin nuottikäsikirjoituksia on Sibelius-museon arkistossa Turussa.
Teoksia

Hyllningskväde till Svante Dahlström med anledning av hans 50-årsdag ; musik av John Granlund. Åbo 1933
Till min stad : dikter. Bro, Åbo 1948
Luettelo vähintään 50 maaottelua Englannin maajoukkueessa pelanneista jalkapalloilijoista

Tämä on luettelo vähintään 50 maaottelua Englannin maajoukkueessa pelanneista jalkapalloilijoista. Vuodet-sarakkeessa ovat pelaajan ensimmäisen ja viimeisen maaottelun vuodet, aktiivipelaajilla vain ensimmäisen.