stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaarlo Hirvilammi
Papinuralle ja lähetystyöhön

Yliopisto-opinnot Hirvilammi aloitti Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Opiskeluaikana elämän suunnaksi kirkastui lähetystyö. Koska oppiaineista puuttui missiologia, hän hakeutui Suomen Lähetysseuran (SLS) piiriin, jossa lähetysjohtaja Tuure Vapaavuori piti alan seminaareja. Teologian kandidaatiksi hän valmistui 1956 ja vihittiin papiksi Oulussa samana vuonna.
Hirvilammi sai mahdollisuuden opiskella missiologiaa entistä laajemmin, kun hän sai Luterilaisen Maailmanliiton (LML) stipendin opiskellakseen Saint Paulin Luther Theological Seminaryssa USA:n Minnesotassa vuosina 1956-57. Harjoittelujakso perehdytti sittemmin Afrikassakin hyödyllisiin työskentelytapoihin. Opetuksen mukaan lähetin ensimmäinen tehtävä Afrikassa on elää ihmisten kanssa ja kuunnella heitä. Toiseksi on kuunneltava kutsuja, sillä Jumala on aloittanut jo työnsä siellä, mistä kutsu tulee. Kolmanneksi on päästävä sisään afrikkalaiseen kulttuuriin, että täysin ymmärtää ihmisiä. Yksilökeskeisen lähestymistavan sai unohtaa. USA:ssa ollessaan hän osallistui myös LML:n kolmanteen yleiskokoukseen 1957.
Ensimmäinen työkausi Tanganjikassa (Tansania) 1958-63

Ensimmäiselle työkaudelleen SLS:n palvelukseen vielä perheetön Hirvilammi lähti vuonna 1958. Hänestä tuli SLS:n aluelähetyssaarnaaja Tanganjikaan vuosiksi 1958-63.
Työalue oli Livingstonevuorilla Magojessa, Uwanjin rovastikunnassa. Ensin oli opiskeltava swahilin kieli. Tehtäviin kuului pappien tukeminen ja maallikoiden koulutus. Magojen pastori Sifike opasti Hirvilammia perusteellisesti afrikkalaiseen ajatteluun. Johdettavaksi tuli myös poikien keskikoulun rakennustyömaa. Kaikenlaisiin töihin oli tartuttava.
Puolen vuoden kuluttua työalueeksi tuli Konden rovastikunta. Lääninrovasti Samuel Muakipundan työtoverina hän tutustui afrikkalaiseen ajatteluun, elämään ja tapoihin yhä syvemmin. Maallikkojen koulutus oli tärkeää, juuri heidän välityksellään evankeliumi levisi parhaiten. Vastuulle tuli myös kirkon teefarmin hoitaminen ja Iteten sairaalan rakennustyön valvominen.
Vuonna 1959 solmitun avioliiton myötä Hirvilammin vaimo tuli miehensä rinnalle SLS:n työhön. Tällöin Hirvilammet siirrettiin takaisin vuorille Magojeen. Vastuulle tulivat myös Usangun ja Konden rovastikunnat.
Vuonna 1961 Hirvilammista tuli SLS:n Tanganjikan työalan esimies vuosiksi 1961-63. Lisätyötä antoi Etelä-Tanganjikan luterilaisen kirkon organisointi. Hirvilammin oli osallistuttava kaikkiin kokouksiin ja työskenneltävä kirkkolakikomiteassa. Paljon oli oltava matkoilla. Kutsuja tuli myös kaukaisista kylistä. Ihmisillä oli suuri halu saada opetusta ja kouluja. Työ oli pioneerityötä, sillä Usangussa oli vain kaksi pientä seurakuntaa ja asukkaita n. 40 000. Työntekijäpuute vaivasi. Elettiin kirkon kasvun aikaa.
Hirvilammin palvelusaikana Tanganjika itsenäistyi vuonna 1961. Vuonna 1964 Tanganjika ja Sansibar yhdistyivät Tansanian liittovaltioksi.
Lähetyssihteerinä ja kansanopistossa 1963-67 > Hiippakunnan lähetyssihteerinä Kuopiossa

Afrikasta Suomeen palattuaan Hirvilammi toimi SLS:n kotimaantyössä. Hän toimi Kuopion hiippakunnan lähetyssihteerinä 1963-64. Tässä vaiheessa 1964 hän suoritti pastoraalitutkinnon.
Lähetyssihteerinä ja kansanopistossa 1963-67 > Kansanopistoissa Pielisjärvellä ja Raudaskylässä

Vuonna 1964 Hirvilammi siirtyi kansanopistouralle. Hän toimi ensin Pielisjärven kristillisen opiston opettajana 1964-65. Vuonna 1965 hän suoritti pedagogiset opinnot kansanopistoa varten. Raudaskylän kristillisen opiston opettajana ja varajohtajana Ylivieskassa hän oli 1965-67. Oulun hiippakunnan lähetystoimikuntaan hänet valittiin vuosiksi 1965-67.
Toinen ja kolmas työkausi Tansaniassa ja Etiopiassa 1967-74 > Tansaniassa 1967-68

Vuonna 1967 Hirvilammi seurasi Tansaniasta saamaansa kutsua. Hän toimi Tansanian ev.lut. kirkon eteläisen hiippakunnan Kidugalan seminaarin opettajana 1967-68 ja samalla SLS:n Tansanian työalan varaesimiehenä. Seminaarissa koulutettiin maallikkotyöntekijöitä, evankelistoja sekä lyhyemmän koulutuksen saaneita pappeja. Lisäksi hän oli tuntiopettajana Mafingan Luterilaisessa Koulutuskeskuksessa. Koulutuskeskus toimi suomalaisen kansanopiston tavoin. Myös Hirvilammin aviopuoliso toimi opetustyössä.
Oulun hiippakunnassa 1975-93 > Oulun hiippakunnan lähetyspappina

Vuonna 1974 Hirvilammi palasi kotimaahan. Hänet nimitettiin SLS:n Oulun hiippakunnan lähetyspapiksi, jossa tehtävässä hän toimi 1975-80. Näinä vuosina hänet valittiin silloisella asuinpaikkakunnallaan, synnyinseudullaan Vihannissa, myös seurakunnan luottamustehtäviin. Vuosina 1978-80 hän toimi Vihannin kirkkovaltuuston puheenjohtajanakin.
Oulun hiippakunnassa 1975-93 > Raution kirkkoherrana 1980-84

Tässä elämän vaiheessa Hirvilammi haki kotimaassa Raution seurakunnan kirkkoherranvirkaa ja tuli valituksi. Hän toimi tässä virassa vuosina 1980-84. Rovasti hänestä tuli 1981. Kirkkoherravuosinaan 1981-84 hän toimi myös Kalajoen rovastikunnan lähetyspappina.
Oulun hiippakunnassa 1975-93 > Seurakuntien yhteisissä tehtävissä 1984-89

Kirkkoherravuosien jälkeen Hirvilammi toimi Raahen rovastikunnan rovastikunta-apulaisena 1984-87, Vihannin vt. kirkkoherrana 1987-88 sekä Vihannin, Siikajoen ja Rantsilan seurakuntien yhteisenä virallisena apulaisena 1988-89. Vuosina 1986-89 hän toimi myös Raahen rovastikunnan kasvatuspappina. Lisäksi hänet kutsuttiin useisiin luottamustehtäviin. Hän oli Oulun hiippakunnan lähetystoimikunnassa 1986-89, Pohjanmaan Pipliaseuran puheenjohtaja 1986-91, Oulun hiippakuntakokouksen jäsen 1986-92 ja Vihannin kunnan tilintarkastuslautakunnan puheenjohtaja 1986-94.
Oulun hiippakunnassa 1975-93 > Hiippakunnan näköalapaikalla 1989-93

Kymmenvuotinen seurakuntajakso päättyi, kun kokenut lähetysmies valittiin vielä kerran lähetystyön erityistehtäviin, hiippakunnalliselle näköalapaikalle, SLS:n Oulun hiippakunnan lähetyssihteeriksi. Tätä tehtävää hän hoiti vuosina 1989-93. Vuonna 1989 hänet kutsuttiin myös Suomen Pipliaseuran hallituksen jäseneksi, jota luottamustointa hän jatkoi eläkkeelle jäätyäänkin vuoteen 2000 asti. Eläkkeelle hän siirtyi 1993.
Eläkevuodet 1993-

Eläkkeelle jäätyään Hirvilammi toimi Vihannin seurakunnan vapaaehtoisena lähetyssihteerinä vuoteen 2000. Hän liittyi myös Vihannin Sotaveteraanit ry:hyn ja sai hoitaakseen hengellisen toiminnan yhdyshenkilön tehtävät ympärivuotisesti. Hän osallistuu veteraanien juhlien ja muiden tilaisuuksien järjestämiseen, kuten syntymäpäiviin ja hautajaisiin. Edelleen Hirvilammi liittyi jäseneksi Raahentienoon Suojeluskunta-, Lotta- ja Sotilaspoikaperinne ry:hyn.
Eläkevuosinaan Kaarlo Hirvilammi kirjoitti kirjoja, jotka liittyvät jo nuoruuden kokemuksiin isänmaan historian kohtalonvuosina, mutta myös pitkään elämäntyöhön lähetystyössä. Kirjojen valossa voi päätellä, että Hirvilammi oli sotilaspoika-ajoistaan lähtien päämäärätietoinen, rohkea, ripeästi tehtäviin tarttuva, isänmaallishenkinen lähetysmies.
Hirvilammin teos Tarinoita Livingstonevuorilta vuodelta 2009 vie lukijansa 50 vuoden taakse eteläisen Tansanian ylänköalueille. Tarinoista pääosa on itse koettua. Hirvilammi kuvaa lähetystyön ydintä: ”rivakkaa aherrusta, hikeä, kyyneliä, ponnistusta, iloa ja riemua, läsnäoloa – ihmisenä olemisen jakamista”. Ihmisten keskellä arvioitiin aina, mikä on tarpeellista ja toteutettiin se. Tarinat ovat tansanialaista todellisuutta ja kuvaavat lähetystyötä aidoimmillaan. Lähetystyöntekijöiden piti olla kekseliäitä ja monien alojen taitureita.
Teos Neljä pientä ikkunaa sisältää Hirvilammin itsenäisyyspäivinä kertomaa, juhlissa sanottua, saarnatuolissa puhuttua sekä veteraanikokoontumisten läheisiä aiheita.
Teoksessa Suomen kohtalon vuodet 1939–1945 kerrotaan kuvin ja sanoin realistisesti sotiemme historiaa sotatantereilta ja kotirintamalta, sotilaista, lotista, sotilaspojista ja lottatytöistä. Painotus on kotirintaman kokemuksissa, toimissa ja valtavassa työmäärässä.
Teoksessa Aika on lähteä ja aika lähettää Hirvilammi kuvaa Vihannin seurakunnan lähetyspanosta ja lähettien toimintaa kuudessa maassa. Hirvilammin kuvaus työstään Tansaniassa ja Etiopiassa on seikkaperäinen.
Mekane Yesus -kirkon 50-vuotisriemujuhlan yhteydessä vuonna 2009 Hosainan teologisen seminaarin kirjasto nimettiin ensimmäisen suomalaisen lähetystyöntekijän mukaan Kaarlo Hirvilammi Kirjastoksi, ja hänen nimensä kaiverrettiin kahdella kielellä marmorilaattaan.
Julkaisuja

Hirvilammi, Kaarlo: Tarinoita Livingstonevuorilta.  Helsinki:  Suomen Lähetysseura, 2009.  ISBN 978-951-624-373-6.
Röbbelen, Anna-Liisa (toim.): Neljä pientä ikkunaa: Kaarlo Hirvilammin puheita.  Vihanti:  Kaarlo Hirvilammin suku, 2009.  ISBN 978-952-92-5881-9.
Hirvilammi, Kaarlo: Aika on lähteä ja aika lähettää: Vihannin seurakunta mukana lähetystyössä.  Raahe:  Kaarlo Hirvilammi, 2019.  ISBN 978-952-94-2378-1.
Toimituskunta ja kirjoittajat: Hirvilammi, Kaarlo et al.: Suomen kohtalon vuodet 1939–1945: Raahen näyttelyn kuvaamana.  (Näyttelyjulkaisu, näyttely ”100-vuotiaan Suomen kohtalon vuodet”, 1.12.2016–30.1.2017 Raahessa)  Raahe:  Raahentienoon Suojeluskunta-, Lotta- ja Sotilaspoikaperinne ry, 2018.  ISBN 978-952-94-0945-7.
Hirvilammi, Kaarlo: Aika olla vaiti ja aika puhua.  Rovaniemi:  Kaarlo Hirvilammi, 2024.  ISBN 978-952-396-163-0.
Avustustoiminnassa purettiin jopa 10-11 rekkakuormaa viljaa päivässä, lastattiin 500-600 muulia ja aasia päivittäin, pienkoneet kuljettivat 300 kilon lasteja tulvivien jokien yli.
Leipäpuut

| Leipäpuut |
| --- | --- |
 Intianleipäpuun (Artocarpus heterophyllus) hedelmiä eli jakkihedelmiä.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Lahko::  Rosales
Heimo::  Mulperikasvit Moraceae
Suku::  Leipäpuut Artocarpus  J.R.Forst. & G.Forst.
Katso myös
   Leipäpuut Wikispeciesissä   Leipäpuut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Leipäpuut (Artocarpus) on kasvisuku mulperikasvien heimossa. Sukuun kuuluu noin 50 lajia Kaakkois-Aasiassa kasvavia puita. Niiden lehdet ovat muodoltaan yksinkertaiset–liuskaiset ja korvakkeet ovat yleensä suuret. Leipäpuut ovat kaksikotisia. Emikukat turpoavat usein jättikokoisiksi hedelmiksi, joiden vahamaisessa tai mehevässä mallossa ovat siemenet. Lukuisia leipäpuulajeja viljellään Aasiassa muun muassa hedelmien ja puuaineksen vuoksi.
Leipäpuulajeja

Artocarpus altilis – malaijienleipäpuu eli leipäpuu
Artocarpus glaucus
Artocarpus heterophyllus – intianleipäpuu eli jakkipuu
Artocarpus hirsutus
Artocarpus integer
Artocarpus lanceifolius – länsisumatranleipäpuu
Artocarpus nitidus
Artocarpus odoratissimus
Artocarpus rigidus
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Leipäpuut – Artocarpus
ITIS: Artocarpus (englanniksi)
States Department of Agriculture (USDA): Artocarpus (englanniksi)
Flora of China: Artocarpus (englanniksi)
Kalamiótissan luostari

| Panagía Kalamiótissan luostari Μονή Παναγίας Καλαμιώτισσας |
| --- | --- |
 Panagía Kalamiótissan luostarin kirkko.
Sijainti:  Anáfi, Kreikka
Koordinaatit:  36°21′00″N, 25°50′40″E
Kirkkokunta:  ortodoksinen kirkko
Perustettu:  1715
Tyylisuunta:  kykladinen
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Panagía Kalamiótissan luostari (kreik. Μονή Παναγίας Καλαμιώτισσας, Moní Panagías Kalamiótissas) on ortodoksinen luostari Anáfin saarella Kreikassa.
Panagía Kalamiótissan luostaria.
Luostari sijaitsee Anáfin kaakkoisosassa ja se on rakennettu Kálamos-vuoren huipulle noin 480 metrin korkeuteen. Luostari edustaa arkkitehtuuriltaan kykladista tyyliä. Sen kirkko on ristinmuotoinen ja siinä on kupoli. Keljarakennukset on niissä olevan kirjoituksen mukaan rakennettu vuonna 1715. 
Luostarilta on hyvät näkymät Egeanmerelle ja se on saarella suosittu vaelluskohde.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kalamiótissan luostari Wikimedia Commonsissa
Linjama

Linjama on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Jaakko Linjama (1909–1983), säveltäjä
Jouko Linjama (1934–2022), säveltäjä
Jyrki Linjama (s. 1962), säveltäjä
Lenno Linjama eli Lenno (s. 1995), tuottaja-DJ
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kalle Maijala

Kalle Jussi Maijala (26. toukokuuta 1927 Kangasala – 4. maaliskuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen kotieläintutkija. Hän oli Maatalouden tutkimuskeskuksen kotieläinjalostusosaston johtaja professorin arvolla 1968–1976 ja Helsingin yliopiston kotieläinten jalostustieteen professori 1976–1980. Hän tutki kotieläinten hedelmällisyyttä ja perinnöllisyyttä. Hän oli tut­ki­ja­pro­fes­so­ri Suo­men Aka­te­mias­sa 1987–1990.
Kalle Maijala uudisti suomalaista karjan perimätutkimusta nojaamalla tilastotieteellisiin menetelmiin ja geenien ja niiden vaikutusten matemaattiseen mallintamiseen. Kansainvälisen läpimurtonsa Maijala teki vuonna 1964 väitöstutkimuksellaan lehmien lisääntymisominaisuuksien perinnöllisestä vaihtelusta.
Aiheesta muualla

Kalle Maijalan muistokirjoitus. Helsingin Sanomat (käyttäjätunnuksella).
La Tormenta

La Tormenta on vuonna 2005 tuotettu venezuelalainen telenovela. Sen pääosassa näyttelee Tuhkimotarinasta tuttu Natalia Streignard. Toisen pääosan näyttelee Christian Meier. Telenovela kertoo Maria Teresa Montillan (Natalia Streignard) ja Santos Torrealban (Christian Meier) rakkaustarinan. Ohjaajina ovat toimineet Mauricio Cruz ja Austín Restrepo. Käsikirjoituksesta ovat vastanneet Carolina Diaz, Isamar Hernández, Humberto Olivieri, Tabare Perez ja Alejandro Vergara.
Näyttelijät

Natalia Streignard - Maria Teresa Montilla
Christian Meier - Santos Torrealba
Marcelo Buquet - Simón Guerrero
Aura Cristina Geithner - Bernanda Ayala
Eileen Abad - Valentina Ayala
Juan Pablo Shuk - Padre Damián
Cristina Lilley - Edelmira Carranza de Guerrero
Maria Cristina Gálvez - Remedioside Camacho
Iván Rodríguez - Sipriano Camacho
Constanza Gutierrez - Tatacoa
Alejandro Buenventura - Ernesto Montilla
Rosemary Bohórquez - Dalilah Gema
Agmenth Escaf - Alirio Paiba
Bibiana Navas - Sol "Solita" Cruz
Carmen Villalobos - Trinidad "Trini" Ayala
Manuel Balbi - Jesús Niño Camacho Segura
Sandra Perez - Michelle Cardona
Vilma Vera - Chepa
Bidier Van Der Hove - Enrique Montalvo
Laila Vieira - Amapola
Martha Isabel Bolaños - Camelia
Margarita Durán - Genoveva
Ricardo González - Demetrio Monaguia Lambió
Carmen Marina Torres - Nany
Manuel Busquets - Ricardo
Natasha Klauss - Isabela Montilla
Patricia Castañeda - Magdalena Camacho
Danilo Santos - Argemiro Guanipa
Luis Gerónimo Abreu - Miguelón Camacho
Aiheesta muualla

La Tormenta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Linjaliikenne Martti Laurila

| Linjaliikenne Martti Laurila Oy |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Hyvää kyytiä Kymenlaaksossa vuodesta 1946
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  1946
Perustaja:  Martti Laurila
Toimitusjohtaja:  Hannu Laurila
Toimiala:  Säännöllinen linja-autojen kaukoliikenne
Kotisivu:  https://www.marttilaurila.com/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Linjaliikenne Martti Laurila Oy on vuonna 1946 perustettu kouvolalainen linja-autoliikennöitsijä. Yhtiön varikko sijaitsee Kouvolan Valkealassa.
Yhtiöllä on joulukuussa 2019 käytössä 22 linja-autoa, joista valtaosa on Scania-alustaisia Lahden Autokorin valmistamia Eagle- tai Falcon-korisia autoja. Näiden lisäksi käytössä on Volvoja joko 9700S- tai 9700H-korilla. Yrityksellä on näiden lisäksi kaksi Mercedes-Benz Sprinter -pikkubussia.
Martti Laurila Oy liikennöi Kouvolan kaupungin kilpailuttamia linjoja 4A, 5, 9 sekä 13. Tämän lisäksi yritys ajaa useita Kouvolan kaupungin koululaislinjoja. Linjaliikenteen lisäksi Martti Laurila Oy harjoittaa myös tilausliikennettä.
Legend (vuoden 2015 elokuva)

| Legend |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Brian Helgeland
Käsikirjoittaja:  Brian Helgeland
Perustuu:  John Pearsonin teokseen The Profession of Violence
Tuottaja:   Tim Bevan  Eric Fellner  Chris Clark  Quentin Curtis  Brian Oliver 
Säveltäjä:  Carter Burwell
Kuvaaja:  Dick Pope
Leikkaaja:  Peter McNulty
Pääosat:   Tom Hardy  Emily Browning 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia Ranska
Tuotantoyhtiö:  Anton Capital Entertainment Cross Creek Pictures Studio Canal Working Title Films
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:   2015-09-099. syyskuuta 2015 (Iso-Britannia)    2015-11-1313. marraskuuta 2015 (Suomi)  
Kesto:  131 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  25 miljoonaa dollaria
Tuotto:  38 120 358 dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Legend on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut brittiläinen rikoselokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Brian Helgeland.
Elokuva perustuu John Pearsonin elämäkertateokseen The Profession of Violence: The Rise and Fall of the Kray Twins. Elokuva kertoo tositapahtumiin pohjautuvan tarinan identtisistä kaksosista Ronald ”Ronnie” ja Reginald ”Reggie” Kraysta, jotka johtivat Lontoon alamaailmaa 1950- ja 1960-luvuilla.
25 vuotta aiempi elokuva samasta aiheesta on The Krays – väkivallan veljekset (1990).
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tom Hardy  | … |  Ronald ”Ronnie” Kray / Reginald ”Reggie” Kray   |
|  Emily Browning  | … |  Frances Shea   |
|  Christopher Eccleston  | … |  Leonard ”Nipper” Read   |
|  David Thewlis  | … |  Leslie Payne   |
|  Taron Egerton  | … |  Edward ”Mad Teddy” Smith   |
|  Chazz Palminteri  | … |  Angelo Bruno   |
|  Paul Bettany  | … |  Charlie Richardson   |
|  Paul Anderson  | … |  Albert Donoghue   |
|  Colin Morgan  | … |  Frankie Shea   |
|  Tara Fitzgerald  | … |  Mrs. Shea   |
|  Aneurin Barnard  | … |  David Bailey   |
|  Duffy  | … |  Timi Yuro   |
Tuotanto

Brian Helgeland kertoi vuonna 2013, että hän oli suunnittelemassa elokuvaa työnimeltään Legend, joka kertoo gangsteri Reggie Kraysta ja tämän taistelusta hallita kymmenen minuuttia nuorempaa psykoottista kaksoisveljeään. Helmikuussa 2014 kerrottiin Tom Hardyn harkitsevan elokuvan kaksoispääroolia. Elokuvan kuvaukset alkoivat 12. kesäkuuta 2014.
Vastaanotto

Legend rikkoi kotimaassaan Isossa-Britanniassa monia katsojaennätyksiä ensi-iltaviikonloppunaan.
Elokuva on saanut kriitikoilta pääosin keskinkertaisia arvosteluja, esimerkiksi Rotten Tomatoes -verkkosivustolla elokuva on saanut arvosanan 61 %, joka perustuu 134 arvioon, ja Metacritic-sivustolla elokuvalla on arvosana 55/100, joka perustuu 31 arvioon.
Tom Hardy sai roolistaan parhaan miespääosan British Independent Film Awards -palkinnon.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Legend Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Legend Elonet.
Kakslauttanen

Kakslauttasen lasi-igluja.
Kakslauttanen Arctic Resort Oy on lasi-igluistaan tunnettu lomakylä Sodankylän Saariselällä. Lasi-iglut ovat kupolimaisella lasikatolla varustettuja, osin maan alle kaivettuja hotellihuoneita tai lomamökkejä, jotka soveltuvat revontulien katseluun talvisin.
Kakslauttasen perusti yrittäjä Jussi Eiramo vuonna 1973 turvekattoiseksi tienvarsikahvilaksi. Ensimmäinen lasi-iglu rakennettiin vuonna 2001. Nyt alueella on lasi-iglujen ohella hirsimökkejä, hirsimökin ja lasi-iglun yhdistelmiä, ravintola, taidegalleria, iglutorni ja planetaario. Talvisin alueelle rakennetaan myös tilapäisiä lumi-igluja. Kakslauttasen liikevaihto on kasvanut nopeasti: vuonna 2012 se oli 3,6 miljoonaa ja vuonna 2016 jo 13,3 miljoonaa euroa. Vuonna 2019 Kakslauttanen Arctic Resort Oy oli Suomen viidenneksi suurin majoitusalan yritys lähes 25 miljoonan euron liikevaihdollaan. Lähes kaikki asiakkaat ovat ulkomaalaisia.
Lasi-iglut ovat saaneet huomiota kansainvälisissä matkailupiireissä ja mediassa. Niitä on käytetty kuvauspaikkana muun muassa helmikuussa 2017 julkaistun Sports Illustrated -⁠lehden vuosittaisen uimapukunumeron kuvauksissa. Toisaalta yritys on ollut huomion kohteena alipalkattujen ulkomaisten työntekijöiden ja heikkona pidetyn hinta-laatusuhteen takia. Myös paikan työilmapiirin kanssa on ollut ongelmia.
Suomalaisessa tapahtumamarkkinointialan Evento Awards -⁠gaalassa Kakslauttanen palkittiin huhtikuussa 2017 yhdellä 13 tunnustuspalkinnosta.
Talvella 2015–2016 yhtiö osti työvoimaa liettualaisyhtiöltä, joka maksoi työntekijöilleen vähimmillään vain kahden euron tuntipalkkaa. Yhtiö on sittemmin kertonut korjanneensa virheen.
Ympäristörikos ja ehdollinen vankeustuomio

Syksyllä 2016 uutisoitiin Kakslauttasen rakennustyömaalla tapahtuneesta ympäristörikoksesta. Rakennusjätteitä poltettiin lainvastaisesti hotellin tontilla. Käynnissä olleesta rikostutkinnasta huolimatta Lapin Yrittäjät ry palkitsi Jussi Eiramon Vuoden yrittäjä 2020 -palkinnon saajaksi syyskuussa 2020.
Marraskuussa 2020 Jussi Eiramoa vastaan nostettiin syyte törkeästä ympäristön turmelemisesta. Jussi Eiramo myönsi, että hänen yrityksensä rakennustyömaan jätteitä on poltettu ja haudattu maastoon lainvastaisesti. Syyttäjän arvion mukaan poltettuja ja maahan haudattuja jätteitä on satoja tonneja. Syyttäjä vaati Jussi Eiramolle ehdollista vankeutta ja kymmenien tuhansien eurojen sakkoja.
Joulukuussa 2020 lomakylä Kakslauttanen Arctic Resort Oy ja sen pääomistaja Juhani Eiramo tuomittiin ympäristörikoksesta Lapin käräjäoikeudessa.  Eiramolle tuomittiin vuoden ehdollinen vankeusrangaistus ja 8280 euron sakot. Eiramo sekä Kakslauttanen Arctic Resort Oy tuomittiin myös yhteisvastuullisesti maksamaan valtiolle rikosten tuottamana taloudellisena hyötynä 50 000 euroa. Lisäksi yritykselle tuomittiin 60 000 euron suuruinen yhteisösakko. Käräjäoikeuden arvion mukaan alueelle on haudattu rakennusjätettä noin 500 tonnia. Tuomiosta ei valitettu, joten se sai lainvoiman.
Utsjoen lomakeskus

2020-luvun taitteessa Eiramon Kakslauttanen Arctic Resort Oy rakennutti Utsjoelle uuden lomakeskuksen, jonka arkkitehtuuri ottaa lasikattoineen vaikutteita Kakslauttasesta. Keskuksen avaaminen on Eiramon mukaan viivästynyt lupabyrokratian takia.
Aiheesta muualla

Kakslauttasen verkkosivusto
Ex-työntekijä paljasti Lapin hehkutetun unelmakylän härskit puuhat – salaisuuksien vyyhti purkautui vauhdilla (Uskomattomat ympäristörikokset -dokumenttisarjan esittely), Ilta-Sanomat, 17.8.2023
Lepinkäiskotinga

| Lepinkäiskotinga |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tityrat Tityridae
Suku::  Laniisoma
Laji::  elegans
Kaksiosainen nimi
 Laniisoma elegans  (Thunberg, 1823) 
Katso myös
   Lepinkäiskotinga Wikispeciesissä   Lepinkäiskotinga Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lepinkäiskotinga (Laniisoma elegans) on tityrojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Lepinkäiskotingaa tavataan Brasilian rannikkosademetsissä Bahiasta São Paulaan ja Paranáan. Lajin kokonaismäärää ei tunneta, mutta sen määrän arvioidaan laskevan nopeasti elinympäristöjen tuhoutumisen takia, minkä takia laji luokitellaan silmälläpidettäväksi.
Elinympäristö

Lepinkäiskotinga elää ikivihreissä metsissä pääasiassa 400–1 800 metrin korkeudella merenpinnasta.
Ravinto

Lepinkäiskotinga käyttää ravinnokseen pääasiassa pieniä hyönteisiä, mutta myös hedelmiä.
Liberalismin petos

| Liberalismin petos: Esseistinen pamfletti |
| --- | --- |

Kirjailija:  Timo Hännikäinen & Tommi Melender
Kieli:  suomi
Genre:  politiikka
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2012
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  141
ISBN:  978-951-0-39137-2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Liberalismin petos. Esseistinen pamfletti on Timo Hännikäisen ja Tommi Melenderin vuonna 2012 ilmestynyt pamflettikirja.
Aiheesta muualla

Jukka Laajarinne: Liberalismin petos. Privaattidosetti 19.4.2012.
Juhani Brander: Syytekirjelmiä liberalismin petoksesta. Turun sanomat 27.4.2012.
Kalevi Suomela: Liberalismin petos? Kansan uutiset 5.11.2012.