stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dmitri Afanasenkov

| Dmitri Afanasenkov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. toukokuuta 1980 (ikä 44) Arkangeli, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Affy, The Shark
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  186 cm
Paino:  94 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–2013
Seurat:  Detroit Vipers (IHL) Tampa Bay Lightning (NHL) Springfield Falcons (AHL) Grand Rapids Griffins (AHL) Kloten Flyers (NLA) Lada Toljatti (RSL) Dinamo Moskova (RSL/KHL) Lokomotiv Jaroslavl (KHL) Traktor Tšeljabinsk (KHL) Fribourg-Gottéron (NLA) Avtomobilist Jekaterinburg (KHL) H’K Homel (BXL)
NHL-varaus:  72. varaus, 1998 Tampa Bay Lightning
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Tampa Bay Lightning | 2004  |
Dmitri Anatolijevitš Afanasenkov (ven. Дмитрий Анатольевич Афанасенков; s. 12. toukokuuta 1980 Arkangeli, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelasi NHL:ssä yhteensä 227 runkosarjaottelua tehopistein 27+27=54 ja keräten 52 jäähyminuuttia sekä 28 playoff-ottelua tehopistein 1+3=4 ja keräten kahdeksan jäähyminuuttia. Afanasenkov voitti keväällä 2004 Tampa Bay Lightningissä Stanley Cup -mestaruuden. Lightningin lisäksi hän edusti NHL:ssä Philadelphia Flyersia. NHL-uransa jälkeen hän palasi Venäjälle ja pelasi viidessä eri joukkueessa Venäjän pääsarjassa. Lisäksi hän pelasi Sveitsissä ja Valko-Venäjällä. Afanasenkov edusti Venäjän maajoukkuetta maailmancupissa 2004.
Ura > Seuraura > Ensimmäiset miesten pelit ja vuodet Kanadan junioriliigoissa

Afanasenkov oli HK Spartak Arkangelin kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä Torpedo Jaroslavlin kakkosjoukkueessa Venäjän kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Pervaja Ligassa kaudella 1995–1996. Kaksi seuraavaa kautta Afanasenkov pelasi joukkueessa sarjatasoa ylempänä Vysšaja Ligassa. Tampa Bay Lightning varasi hänet kolmannella kierroksella 72. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 1998. Samana kesänä myös QMJHL-joukkue Moncton Wildcats varasi Afanasenkovin kuudentena pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 1998.
Afanasenkov siirtyi kaudeksi 1998–1999 Monctoniin, mutta Moncton myi hänet kesken kauden lokakuussa 1998 QMJHL:n Sherbrooke Castorsiin. Moncton sai vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoron QMJHL:n varaustilaisuuteen 1999 sekä ensimmäisen kierroksen varausvuoron CHL:n varaustilaisuuteen 1999. Afanasenkov teki 23 maalia ja oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä Yannick Landryn kanssa. Hän oli kevään 1999 pudotuspeleissä Sherbrooken paras maalintekijä kymmenellä maalilla. Kaudella 1999–2000 Afanasenkov voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehopisteillä 56+43=99. Hän sijoittui koko QMJHL:n maalipörssissä kahdeksanneksi. Afanasenkov oli Sherbrooken paras maalintekijä myös kevään 2000 pudotuspeleissä kolmella maalilla Maksim Potapovin kanssa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ruotsi 2000 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. EM-kilpailut  | Alle 18-v. EM-kilpailut  | Alle 18-v. EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ruotsi 1998 | jääkiekko |  |
Afanasenkov pelasi myös alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1998, jolloin Venäjä voitti pronssia. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2000, jolloin Venäjä voitti hopeaa. Afanasenkov edusti Venäjää maailmancupissa vuonna 2004.
EKE-yhtiöt

EKE-yhtiöt on suomalainen perheyritys, jonka päätoimialoja ovat rakennussuunnittelu, rakentaminen ja rautatiekuljetukset. EKE keskittyy rakennustoiminnassa kokonaisten pientaloalueiden infrastruktuurien suunnittelemiseen ja rakentamiseen. Yrityksen perusti Bertel Ekengren vuonna 1961.
EKE-Yhtiöiden tärkeimmät  rakennuskohteet ovat vuonna 2010 Sundsbergin pientaloalue Kirkkonummella 
, Majtorpin alue Vantaalla sekä Pulkovon Business Center, Pulkovo Sky Venäjällä .
Aiheesta muualla

EKE-Yhtiöt
Elämältä kaiken sain (albumi)

| Elämältä kaiken sain Pepe Willberg |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1999
 Tyylilaji: Iskelmä/pop
 Levy-yhtiö: EMI
Listasijoitukset
  Suomi: 22. (kesäkuu 1999)
Pepe Willbergin muut julkaisut
| Syliisi aamuun jään 1999 | Elämältä kaiken sain 1999 | Kynttilöiden syttyessä 2005 |
Elämältä kaiken sain on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin kokoelma-albumi vuodelta 1999. Se sisältää paitsi Willbergin soololevytyksiä, myös hänen aiempien yhtyeidensä Jormasin ja Pepe & Paradisen suosituimpia kappaleita.
Albumi nousi Radiomafian "TOP 40" -listalla 27. kesäkuuta 1999 sijalle 27. 11. heinäkuuta 1999 se oli listan 22. sijalla, joka oli levyn paras sijoitus.
Kappaleet

Jormas: "Rööperiin" (- Penny Lane -) (John Lennon-Paul McCartney / Juha Vainio / Björn Björklöf) - 2:48
Pepe & Paradise: "Yksin oon tietenkin" (- Alone Again (Naturally) -) (Raymond O'Sullivan / Veikko Salmi / Markku Johansson) - 4:25
Pepe & Paradise: "Kuka kertoisi minulle" (Henrik Otto Donner / Aulikki Oksanen / Henrik Otto Donner) - 3:03
Jormas: "Saat miehen kyyneliin" (- To Make A Big Man Cry -) (Les Reed-Peter Callander / Jyrki Lindström / Björn Björklöf) - 2:54
Pepe & Paradise: "Elämältä kaiken sain" (- Every Little Move She Makes -) (Tony Mac Aulay-Roger Greenaway-Roger Cook / Veikko Salmi / Markku Johansson) - 2:53
"Merimies" (- A Salty Dog -) (Gary Brooker  / Artto Blom / Otto Donner) - 4:52
Pepe & Paradise: "Toiset meistä" (Rauno Lehtinen / Mikko Haljoki / Markku Johansson) - 4:27
Jormas: "Taivas vain tietää" (- God Only Knows -) (Brian Wilson / Saukki / Björn Björklöf) - 2:33
Pepe & Paradise: "Niin vähän on aikaa" (Henrik Otto Donner / Matti Rossi / Henrik Otto Donner) - 5:06
"Ovensuu" (- The Long And Winding Road -) (John Lennon-Paul McCartney / Juha Vainio / Markku Johansson) - 3:12
"Taivas itkee" (Pepe Willberg-Markku Johansson / Veikko Salmi / Markku Johansson) - 2:58
Jormas: "Alusta mä kaiken alkaisin" (- Everybody Knows -) (Les Reed-Barry Mason / Juha Vainio / Björn Björklöf) - 2:19
Jormas: "Luokses palaan taas" (- Here It Comes Again -) (Les Reed-Barry Mason / Jyrki Lindström / ?) - 2:52
"Jos sä lähdet pois" (- If You Leave Me Now -) (Peter Cetera / P.Wirsi / ?) - 3:31
Pepe & Paradise: "Aamu" (Pepe Willberg-Markku Johansson / Veikko Salmi / Markku Johansson) - 2:58
Jormas: "Kuin yö" (- Unchained Melody -) (Alex North / Jyrki Lindström / Jormas) - 3:37
Pepe & Paradise: "Sotilaat, kansat, maat" (- Joy To The World -) (Hoyt Axton / Veikko Salmi / Markku Johansson) - 2:55
Jormas: "Kenties, kenties" (- Hello Goodbye -) (John Lennon-Paul McCartney / Juha Vainio / Jormas) - 3:30
Eberswalde

| Eberswalde |
| --- | --- |

 vaakuna
 Eberswalde
 Koordinaatit: 52°50′N, 13°50′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Brandenburg
Piirikunta:  Barnim
Hallinto:  
 – Pormestari:  Friedhelm Boginski (FDP)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  58,17 km²
Korkeus:  25 m
Väkiluku (31.12.2016):  40 019
 
 www.eberswalde.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eberswalde (vuosina 1970–1993 Eberswalde-Finow) on kaupunki Brandenburgin osavaltiossa, itäisessä Saksassa. Se on Barnimin piirikunnan hallintokaupunki. Kaupunki sijaitsee noin 50 kilometriä koilliseen Berliinistä. Kaupungin asukasluku vuoden 2016 lopussa oli 40 019. Sen pinta-ala on 58,17 neliökilometriä.
Historia

Eberswalden perusti rajakreivi Johann I vuonna 1254 nimellä Everswolde. Se sai kauppaoikeudet vuonna 1300. Kaupungin läpi kulki Stettinin ja Frankfurt an der Oderin välinen kauppareitti. Vuonna 1499 kaupunkia runteli suuri tulipalo. Kaupungin uudelleenrakennuksen jälkeen siitä muodostui huomattava teollisuuskaupunki. Kolmikymmenvuotisessa sodassa Eberswaldea piiritettiin ja kaupunki valloitettiin useaan otteeseen sodan eri osapuolten tahoilta. Sodan jälkeen kaupunki oli pahoin vaurioitunut.
1700- ja 1800-luvuilla kaupungin teollistuminen jatkui. Sinne myös perustettiin ensimmäinen saksalainen puhelinlinja vuonna 1877. Eberswaldesta myös lähetettiin maailman ensimmäinen radiokonsertti vuonna 1923. Vuonna 1970 Eberswalde yhdistettiin Finowin kaupungin kanssa ja uusi yhdistynyt kaupunki sai nimen Eberswalde-Finow. Vuonna 1993 kaupungin nimi palautettiin muotoon Eberswalde.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin verkkosivusto
Eberswalden Marktplatzia.
Elämälle kiitos (albumi)

| Elämälle kiitos Liisa Tavi |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1998
 Formaatti: CD-levy
 Tuottaja(t): Pekka Aarnio
 Levymerkki: Pyramid
Liisa Tavin muut julkaisut
| Ihmeiden aika 1994 | Elämälle kiitos 1998 | Vaeltava sydän 2002 |
Elämälle kiitos, lauluja vuosilta 1979–1994 on Liisa Tavin kokoelma-albumi vuodelta 1998.
Harri Uusitorppa kuvasi uutuusalbumia Helsingin Sanomissa: ”Sille on poimittu hänen parhaansa huippuhetkineen ja pohjakosketuksineen, hänen kokemusten kirjoma elämä laulajana ja lauluntekijänä; elämä jota hän ei ole osannut jakaa yksityiseen ja yleiseen. Tavi on ollut tekemisissään aina aika ehdoton.”
Kappaleet

Elämälle kiitos – 3.37 (Gracias a la vida, säv. ja san. Violeta Parra, suom. Jaana Lappo, sov. Benjamin Oroza, Pekka Tegelman)
Lasta ei saa tukuttaa – 4.10 (säv. Liisa Tavi, Pekka Tegelman, san. Pelle Miljoona, sov. Pekka Tegelman)
Näkemiin oikein paljon – 3.41 (säv. ja san. Jukka-Pekka Takala, sov. Pekka Tegelman)
Kun palaan nuoruuteeni – 4.38 (Volver a los 17, säv. ja san. Violeta Parra, suom. Jaana Lappo, sov. Benjamin Oroza, Pekka Tegelman)
Mustat kyyneleet – 3.11 (Lagrimas negras, säv. ja san. Miguel Matamoros, suom. Pentti Saaritsa, sov. Pekka Tegelman)
Malja – 3.59 (Calice, säv. ja san. Chico Buarque, suom. Pentti Saaritsa, sov. Pekka Tegelman)
Uuteen aamuun taas – 3.01 (Heart Like a Wheel, säv. Kate ja Anna McGarrigle, san. Hector, sov. Pekka Tegelman)
Kuinka paljon ihminen tarvitsee maata – 4.02 (Funeral De Um Lavrador, säv. ja san. Chico Buarque, suom. Liisa Ryömä, sov. Pekka Tegelman)
Keskellä aurinkoa – 3.23 (säv. Liisa Tavi, san. Pelle Miljoona, sov. Pekka Tegelman)
3 – 31.Kuu (säv. ja san. Kari Peitsamo, san. Yari)
Kuumaa hiekkaa – 3.25 (Making Contact, säv. Bruce Cockburn, san. Yari, sov. Pekka Tegelman)
Kahden laaksossa – 3.26 (säv. , san. ja sov. Pekka Tegelman)
Pimeys – 3.15 (säv. , san. ja sov. Pekka Tegelman)
Miten käy – 3.18 (O Que Sera A Flor Da Terra, säv. ja san. Chico Buarque, suom. Liisa Akimof, san. Pekka Tegelman)
Balladi hukkuneesta tytöstä – 3.33 (Die Ballade von getrunkene Mädchen, säv. Eero Ojanen, san. Bertolt Brecht, suom. Brita Polttila)
Ihmeiden aika – 3.16 (säv. ja san. Liisa Tavi, sov. Jukka Kolehmainen, Tatu Kemppainen)
Kuollut rakkaus – 3.48 (säv. Petteri Pyyny, san. Liisa Tavi, Tatu Kemppainen)
Hyvästi, näkemiin – 4.14 (säv. ja san. Liisa Tavi, sov. Tatu Kemppainen)
Rakennus – 4.23 (Construçao, säv. ja san. Chico Buarque, suom. Liisa Ryömä, sov. Jone Takamäki, Junior Simola, Keimo Hirvonen, Pekka Hedkrok, Pekka Rechardt)
Jäähyväiset aseille – 3.25 (säv. Kai Kivi, san. Jyrki Siukonen, sov. Pekka Tegelman)
Earth Summit

Earth Summit, 1992
YK:n ilmastonmuutos­konventti
COP11: Montreal, 2005
COP13: Bali, 2007
COP15: Kööpenhamina, 2009
COP16: Cancún, 2010
Vihreä ilmastorahasto
COP21: Pariisi, 2015
Pariisin ilmastosopimus
COP26: Glasgow, 2021
COP27: Sharm el-Sheikh, 2022
COP28: Dubai, 2023
COP29: Baku, 2024
Raportit ja vetoomukset
Kioton pöytäkirja
Sternin raportti, 2006
Oregonin vetoomus
Konferenssiedustajia
Earth Summit (maapallon huippukokous) tai UNCED (United Nations Conference on Environment and Development) oli Yhdistyneiden kansakuntien Rio de Janeirossa, Brasiliassa vuonna 1992 järjestämä ympäristö- ja kehityskonferenssi. Rion kokouksesta alkoi konferenssien sarja, jota jatkettiin Kiotossa ja Montrealissa. Rion kokous oli yksi ensimmäisistä kansainvälisistä suurista korkean tason huippukokouksista, jossa maapallon johtajat ilmaisivat huolensa ympäristöasioista. Edeltävä kokous oli järjestetty 20 vuotta aikaisemmin Tukholmassa. Rion kokoukseen osallistui 172 valtiota, joista 108:aa edusti valtionpäämies.
Kokouksessa tehtiin YK:n ilmastonsuojelun puitesopimus. Riossa hyväksyttiin myös YK:n ilmastonmuutoskonventti eli UNFCCC. Kioton pöytäkirja on lisäys tähän ilmastonmuutoksen puitesopimukseen. Kaikki UNFCCC:n osapuolet voivat allekirjoittaa tai ratifioida Kioton pöytäkirjan.
20.–22. kesäkuuta 2012 Rio de Janeirossa järjestettiin YK:n kestävän kehityksen huippukokous otsikoilla Earth Summit 2012 tai Rio+20.
Earth Departure Stage

Earth Departure Stage, johon on liittynyt Altair-kuulaskeutuja ja Orion-alus.
Earth Departure Stage eli EDS on Yhdysvaltain suunnittelema rakettivaihe, jota käytetään Maan kiertoradalta irrottautumiseen NASAn tulevissa kuulennoissa ja muissa kauas ulottuvissa avaruuslennoissa. Lennot liittyvät Project Constellation -ohjelmaan, joka toteutunee 2020-luvulla.
EDS:n moottorit ovat Saturn V:n J-2-moottoreista kehitettyjä J2-X-moottoreita, joita voi polttaa moneen kertaan, toisin kuin monia rakettimoottoreita.
Project Constellation
| --- | --- |
Sub-orbitaalit testilennot:  Ares I-X
Laitteet:   Orion  Ares Ares I  Ares IV  Ares V  Earth Departure Stage  Altair  J-2X  RS-68 
Laukaisualustat:   Kennedy Space Center  LC-39A/B
Dansk Melodi Grand Prix 2024

| Eurovision laulukilpailu 2024  Tanskan euroviisukarsinta> Dansk Melodi Grand Prix 2024 |
| --- | --- |

Päivämäärä:  17. helmikuuta 2024
Tapahtumapaikat:  DR Koncerthuset, Kööpenhamina
Juontaja(t):  Sara Bro Stéphanie Surrugue
Voittaja:  Saba ”Sand”
Tanska Eurovision laulukilpailussa Virallinen verkkosivusto 
 ◄ 2023  2025 ► 
Dansk Melodi Grand Prix 2024 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 2024. Kilpailuun lähetettiin noin 600 kappaletta, joista valittiin kahdeksan finalistia. Finalistit julkaistiin 25. tammikuuta.
Finaali pidettiin 17. helmikuuta DR Koncerthuset -konserttisalissa Kööpenhaminassa. Voittajan valitsivat yhdessä katsojat yleisöäänestyksellä ja raati kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella äänestettiin kolme kappaletta superfinaaliin, jossa voittaja valittiin.
Tulos > Ensimmäinen kierros

| Numero | Artisti | Kappale | Lauluntekijät | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Saba | "Sand" | Jonas Thander, Melanie Wehbe, Pil Kalinka Nygaard Jeppesen | Toinen kierros |
| 2 | Stella | "Sign Here" | Sophie Darum, Søren Christensen, Tim Schou | Putosi |
| 3 | Chu Chu | "The Chase (Zoom Zoom)" | Amy Larsen, Christopher Snitkjær, Emma Lincoln, Merle Pi Madsen, Nina Vejen Henriksen | Putosi |
| 4 | Basim | "Johnny" | Anis Basim Moujahid, Frederik Nordsø, Frej Randrup Lund | Toinen kierros |
| 5 | RoseeLu | "Real Love" | Anders Bønløkke, Anders Stig Gehrt Nielsen, Jakob Groth Bastiansen, Joachim Ersgaard, Rosa Frydensbjerg, Stine Bramsen | Putosi |
| 6 | UBLU | "Planetary Hearts" | Adam Spanggaard Saarup, Andreas Darger, Emil Emborg, Frej Fogh Darger, Marie Rørbæk, Martina Nielsen | Putosi |
| 7 | Janus Wiberg | "I Need Your Love" | Danny Baludrsson, Janus Wiberg, Marius Zizka, Nick Tsang, Simun Dam, Søren Balsner | Toinen kierros |
| 8 | Aura Dione | "Mirrorball of Hope" | Aura Dione, Kenneth Alexander Nicolaisen, Michelle Leonard | Putosi |
Tulos > Toinen kierros

| Numero | Artisti | Kappale | Raatipisteet | Yleisöpisteet | Yht>  | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1 | Saba | "Sand" | 22 | 15 | 37 | 1 |
| 2 | Basim | "Johnny" | 15 | 19 | 34 | 2 |
| 3 | Janus Wiberg | "I Need Your Love" | 13 | 16 | 29 | 3 |
Viikkari

Viikkari voi viitata puhekielessä seuraaviin asioihin:
Itätulli, kaupunginosa Porissa
Viking Line
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Viikkari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Demba Ba

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
 Demba Ba vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntymäaika: 25. toukokuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Sèvres, Ranska
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 189 cm
Seura
Seura:  Shanghai Shenhuan
Pelinumero: 9
Junioriseurat
1998–2000:  Port Autonome du Havre
2000–2001:  Frileuse
2001–2004:  Montrouge
2004–2005:  Watford
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005–2006 |  Rouen | 26 | (22) |
| 2006–2007 |  Mouscron | 12 | (8) |
| 2007–2011 |  1899 Hoffenheim | 97 | (37) |
| 2011 |  West Ham United | 12 | (7) |
| 2011–2013 |  Newcastle United | 54 | (29) |
| 2013–2014 |  Chelsea | 33 | (7) |
| 2014–2015 |  Beşiktaş | 9 | (7) |
Maajoukkue
| 2007– |  Senegal | 18 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. joulukuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 17. heinäkuuta 2014.
Demba Ba (s. 25. toukokuuta 1985 Sèvres, Ranska) on ranskalais-senegalilainen jalkapalloilija. Ba on syntynyt Ranskassa, mutta hänellä on myös Senegalin kansalaisuus ja hän on edustanut Senegalin maajoukkuetta vuodesta 2007 lähtien. Ba edusti kaudella 2014–2015 turkkilaista Beşiktaşia ja siirtyi kaudeksi 2015–2016 Kiinan Shanghaihin, jossa edustaa Shanghai Greenland Shenhua-joukkuetta.
Seurajoukkueura

Ban ensimmäinen ammattilaisseura oli ranskalainen FC Rouen, josta hän siirtyi belgialaiseen R.E. Mouscroniin 2006. Muscronissa Demba Ba pelasi erinomaisesti, ja elokuussa 2007 hän siirtyi Saksan Bundesliigan TSG 1899 Hoffenheimin joukkueeseen. Ba teki joukkueessa lopullisen läpimurtonsa. Hän auttoi ensin Hoffenheimia nousemaan Bundesliigaan ja kaudella 2008–2009 teki 14 maalia Hoffenheimin sijoittuessa seitsemänneksi.
Tammikuussa 2011 hän siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavaan West Ham Unitediin kolmen vuoden sopimuksella. Hän teki ensimmäiset maalinsa West Hamille 12. helmikuuta West Bromwich Albionia vastaan pelatussa ottelussa, joka päättyi 3–3-tasapeliin. West Ham putosi kauden päätteeksi ja kesällä 2011 Ba siirtyi Newcastle Unitediin.
Tammikuussa 2013 englantilainen jalkapalloseura Chelsea FC ja senegalilaishyökkääjä solmivat kolmen ja puolen vuoden sopimuksen. Ban sopimukseen sisältyi ulosostopykälä, jonka Chelsea päätti hyödyntää.
Maajoukkueura

Ba debytoi Senegalin maajoukkueessa 2007. Hän on pelannut 12 maaottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia.
Aiheesta muualla

Demba Ban tilastot Soccerbase.com
Erkki Hakapää

Erkki Antero Hakapää, vuoteen 1942 Haglund (16. syyskuuta 1908 Helsinki – 6. helmikuuta 1996 Espoo) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Hakapään vanhemmat olivat pankinjohtaja Anders Viktor Haglund ja Zuleima Maria Tirkkonen ja puolisot 1933–1939 Hilkka Helena Björn ja vuodesta 1939 Eeva Elisabeth Mäkinen, vuorineuvos Eero Mäkisen tytär. Hakapää tuli ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta 1926 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1932.
Hakapää aloitti työuransa tie- ja vesirakennushallituksen ylimääräisenä insinöörinä ja siirtyi sieltä  Outokumpu-yhtiön Outokummun kaivoksen apulaiskaivosinsinööriksi 1936. Kaivoksen käyttöinsinööri hänestä tuli 1942, vastaava kaivosinsinööri eli kaivososaston päällikkö 1943 ja kaivoksen isännöitsijä eli kaivosjohtaja 1949. Hakapää vaikutti myös osaltaan siihen, että Outokumpuun perustettiin kaivosammattikoulu 1953 ja kaivosteknikkokoulutus aloitettiin Lappeenrannan teknillisessä koulussa 1957.
Johdettuaan kaivosta kaksikymmentä vuotta Hakapää siirtyi Outokumpu-yhtiön johtokunnan erityistehtäviin Helsinkiin 1969, teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai seuraavana vuonna. Hän jäi eläkkeelle 1971, jolloin hänet nimitettiin Outokumpu-yhtiön kunniakaivosmieheksi. Vuorimiesyhdistyksen jäsen Hakapää oli vuodesta 1943, yhdistyksen hallituksen jäsen 1965–1969 ja hallituksen puheenjohtajana 1967–1969. Yhdistyksen Eero Mäkinen -mitalin hän sai vuonna 1970. Sotilasarvoltaan Hakapää oli reservin vääpeli.
Dm9

| Dm9 |
| --- | --- |
 Dm9 5123 Haapamäellä vuonna 1996
Perustiedot
Tyyppi:  dieselmoottorijuna
Liikennöitsijä:  Valtionrautatiet
Valmistaja:  Valmet
Lukumäärä:  12
Valmistusvuodet:  1965–1966
Museoitu:  2
Numerointi:  5101–5124 (keskivaunu 5601–5612)
Istumapaikkoja:  200 paikkaa (ennen muutoksia 232 paikkaa)
Lempinimi:  Porkkana
Tekniset tiedot
Huippunopeus:  140 km/h
Paino:  128,8 t
Pituus:  78 700 mm
Leveys:  3 074 mm
Korkeus:  4 450 mm
Pyörästö:  B′2′+2′2′+2′B′
Suurin akselipaino:  15,2 t
Pyörän halkaisija:  920 mm
Vaihteisto:  sähköisesti ohjattu kolmiportainen planeettavaihteisto, Self-Changing Gears 19D/CA3
Moottori:  2 × F.A. Isotta Fraschini e Motori Breda D19/SC12P
Moottorin teho:  753 kW
 Dieselmoottori Isotta Fraschini/Breda D19/SC12P
Dm9 (Porkkana-kiitojuna) oli Valtionrautateiden käytössä ollut, Valmet lentokonetehtaan vuosina 1965–1966 valmistama kolmevaunuinen dieselmoottorijuna. Valmistajan tuotenimi oli M-juna 2.
Kaksi junayksikköä on museoituna Haapamäellä: numerot 5121–5122 ja 5123–5612–5124. Toista yksikköä kunnostettiin useita vuosia, mutta kunnostusprojekti on lopetettu keskeneräisenä.
Historia

Rautatiehallitus tilasi vuonna 1961 yhteensä 15 Dm9-junayksikköä Helsingin lähiliikenteeseen. Tilauksiin tehtyjen muutoksien jälkeen lopulliseksi määräksi tuli 12 junaa, koska 3 junaa valmistettiinkin Dm8-sarjaan. Suunnittelussa pohjauduttiin Dm8-junien teknisiin ratkaisuihin, mutta sisustuksen tuli vastata paikallisliikennekäyttöä. Tärkeimmät ajo-ominaisuudet ja huippunopeus 140 km/h olivatkin yhtäläiset Dm8-junien kanssa. Rakenne poikkesi vain matkustamotilojen järjestelyjen, eteistilojen ja sivuovien rakenteen kohdalla. Samassa yhteydessä Valmet oli tarjonnut myös vaihtoehtoja kolmevaunuisista sähköjunista pohjautuen Dm9-junan korirakenteeseen ja ASEA:n sähkölaitteisiin.
Dm9-junayksikkö koostui Dm8:n tapaan kahdesta ohjaamolla ja moottorilla varustetusta vetovaunusta ja yhdestä keskivaunusta. Tarvittaessa tällaisia yksiköitä voitiin kytkeä yhteen enintään kolme muodostaen yhdeksän vaunun pituisen junan. Risteysasemilla yksiköt saatettiin irrottaa toisistaan, jolloin ne jatkoivat matkaansa eri määräasemille. Yhteenkytkentä onnistui myös Dm8-sarjan kanssa.
Liikennöinti

Junia käytettiin lähiliikenteessä talvella 1965 Helsingistä käsin Kirkkonummella ja Riihimäellä. Kuukauden liikennöinnin jälkeen päätettiin koko valmistumassa oleva Dm9-sarja siirtää kaukoliikenteen palvelukseen. Päätös tehtiin jo ennen kuin kaikki junat oli valmistettu. Kaukoliikenteessä niillä ajettiin ensin Helsingistä Turkuun. Myöhemmin myös Vaasaan, Savonlinnaan ja Kuopioon. Lisäksi niillä ajettiin reittiä Naantali–Turku–Jyväskylä sekä joinain kesäviikonloppuina Helsingistä Hankoon.
Koska kaikki junat toimitettiin ilman kaukoliikenteen olennaista varustelua, tehtiin niihin jälkeenpäin muutostöitä. 1970-luvun alkupuolella kaikkien junien keskivaunuihin lisättiin keittiöt ja ensimmäisen luokan osastot kuten Dm8-junissa oli. Muutostöiden jälkeen voitiin junia käyttää samoilla reiteillä yhdessä Dm8-sarjan junien kanssa. Paikkamuutoksien jälkeen junassa oli yhteensä 200 paikkaa (2. lk: 178 ja 1. lk: 22), kun alun perin junassa oli 232 toisen luokan matkustajapaikkaa.
Vuodesta 1973 alkaen Dm9-junat toimivat samoissa tehtävissä Dm8-junien kanssa hoitaen liikennettä väleillä Helsinki–Turku, Turku–Jyväskylä, Helsinki–Pori, Helsinki–Vaasa ja Helsinki–Savonlinna. Viimeisenä palveluspaikkana (26.5.1990 saakka) Dm9-junilla oli Turun ja Uudenkaupungin välinen rataosuus. Dm9 oli myös viimeinen Helsingin satamaradalla Katajanokalle ajanut matkustajajuna syyskesällä 1980.
Vuonna 1990 Dm9-junilla hoidettiin Tampereen asuntomessujen aikaista joukkoliikennettä rautatieasemalta Lapinniemeen, jossa oli asuntomessujen päänäyttelyalue. Tällöin Porkkana ei ollut enää vakinaisessa liikenteessä.
Junaa käytettiin 1970-luvun puolivälissä satunnaisesti myös Rauman radalla. Paikalliset antoivat sille lempinimen ”muretteri” eli porkkana, jolla nimellä juna arkikielessä myös tunnettiin.