stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lujitemuovi

Lujitemuovi tai kuitulujitettu muovi on muovin ja siihen sekoitettavien lujitekuitujen muodostama komposiittimateriaali. Lujitemuovissa hartsi toimii materiaaliyhdistelmän kokonaisuudeksi sitovana ainesosana eli matriisina. Tyypillisesti käytettyjä hartseja ovat epoksi, vinyyliesteri tai polyesteri. Matriisin tehtävänä on välittää materiaaliin kohdistuvat rasitukset kuiduille. Kaupallisesti merkittäviä kuituja ovat lasi-, hiili- ja aramidikuitu. Lähinnä erikoistapauksissa voidaan käyttää myös boori- ja piikarbidikuituja sekä keraamisia kuituja.
Kuitu voi olla pitkinä yksittäisinä kuituina, mattoina tai katkottuna kuituna. Viimeksi mainitussa tapauksessa rakenne ei ole niin luja kuin jatkuvan kuidun tapauksessa. (Alumiiniseoksia on lujitettu lentokoneteollisuuden käyttöön etenkin titaanikuiduilla, mutta kyseessä on tällöin metalli-metalli-komposiittimateriaali.)
Usein lujitemuoveista käytetään englannin kielestä tulevia lyhenteitä: "fibre-reinforced plastic" on FRP. Hiilikuitulujitettu muovi on CFRP ("carbon fibre reinforced plastic").
Kuidun suuntauksella voidaan rakenteen lujuus räätälöidä. Tämä vaatii homogeenisia materiaaleja suuremman suunnittelupanoksen.
Valmistus tehdään muotin päälle latomalla kuituja tai kuitumattoja ja liimaamalla ne päällekkäiset ja eri suuntaiset kuidut tai kuitumatot toisiinsa hartsilla. Tässä käytetyn hartsin haihtuminen tehtävästä rakenteesta voi aikaansaada työterveysongelmia. Yleensä rakenne kovetetaan lämpökaapissa.
Lujitemuovia alettiin käyttää sotilaslentokoneiden ja purjeveneiden rakenteena 1950-luvulla. Tällöin lujite oli lasikuitua. Lujitteiden lukumäärä ja laatu on parantunut. Markkinoilla on nykyisin aramidikuituja (tuotenimeä Kevlar käytetään yleisesti kaikista aramidikuiduista) ja hiilikuituja. Kuitujen valmistajia on kuitenkin vain muutama koko maailmassa ja niiden saatavuus ei ole itsestään selvää. Nykyisin monet urheiluvälineet tehdään lujitemuovista. Lujitemuovituotteet ovat liikuteltavia rakenteita, joilta vaaditaan keveyttä ja suurta lujuutta.
Tuotanto Suomessa

Suomessa Eiri Aviation valmisti 1970- ja 1980-luvilla PIK-20-purjelentokoneita, joiden rakenne oli lujitemuovia. Aikoinaan keltaisen ulkopinnoituksen omaavaa PIK-20-konetta pidettiin uhkayrityksenä. Kilpailevat purjelentokoneiden valmistajat uskottelivat keltaisen rakenteen kuumenevan auringonvalossa liikaa koneen ollessa kentällä, jolloin rakenteen lujuus heikkenisi. Tuotanto loppui vuonna 1981. PIK-20-konetta edelsi 1960-luvulla KK-1 Utu-purjelentokone, joka oli rakenteeltaan lasikuitulujitettua muovia. Tätä edelsi lujitemuovien käyttö purje- ja moottoriveneissä, joiden valmistuksessa muovihartsien terveyshaitat nousivat esille. Toisen maailmansodan aikana Valtion lentokonetehdas  kehitti muovilujitettua puuta muun muassa VL Myrsky -hävittäjän lisäpolttoainetankkiin.
Lujitemuoveja tutkii ainakin Aalto-yliopiston kevytrakennetekniikan laboratorio ja Tampereen teknillinen yliopisto.
Exel tekee Kiihtelysvaarassa muun muassa suksi- ja kävelysauvoja hiilikuidusta. Suomen Muotoilutoimisto valmistaa alihankintana Padasjoella lasikuituotteita muun muassa teollisuuden tarpeisiin. Finnyards valmistaa esimerkiksi kuitulujitettuja sotilaskypäriä.
Aiheesta muualla

Business Week story about FRPs used to construct bridges
Institut für Verbundwerkstoffe GmbH
AVK - Industrievereinigung Verstärkte Kunststoffe e. V.
Silent Lucidity

| ”Silent Lucidity” Queensrÿche |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Empire
 Äänitetty : keväällä 1990 Vancouver-studioilla Vancouverissa Brittiläisessä Kolumbiassa
 Julkaistu: 1991
 Formaatti: CDS, 7″- ja 12″ vinyyli, C-kasetti
 Tekijä(t): Chris DeGarmo
 Tuottaja(t): Peter Collins
 Tyylilaji: sinfoninen rock
 Kesto: 05.48
 Levy-yhtiö: EMI America
Queensrÿchen muut singlet
| ”Empire” 1990 | ”Silent Lucidity” 1990 | ”Jet City Woman” 1991 |
”Silent Lucidity” on yhdysvaltalaisen Queensrÿche-yhtyeen kappale ja single vuoden 1990 Empire-albumilta. Kappaleen sävelsi ja sanoitti kitaristi Chris DeGarmo. Se oli ”Empire”- ja ”Best I Can” -kappaleiden jälkeen kolmas albumilta julkaistusta kuudesta singlestä.
Kappaleen sanoitukset käsittelevät selkounia. Yhtyeen lisäksi kappaleessa kuullaan jousisoittimia, jotka sovitti Michael Kamen.
Kappale sijoittui Yhdysvalloissa ensimmäiseksi Billboardin Hot Mainstream Rock Tracks -listalla ja yhdeksänneksi Hot 100 -listalla, ja se on Queensrÿchen ainoa Hot 100 -listalle päässyt kappale.
Säveltäjä-sanoittaja DeGarmo voitti kappaleesta BMI-palkinnon. Syyskuun 1991 MTV Video Music Awardsissa kappaleen musiikkivideo voitti katsojakilpailun. Se oli ehdolla myös neljässä muussa kategoriassa, muun muassa parhaaksi musiikkivideoksi. Helmikuun 1992 Grammy Awardsissa kappale oli ehdolla kategorioissa paras rock-kappale ja paras duon tai yhtyeen rock-lauluesitys. Queensrÿche esitti kappaleen sekä MTV- että Grammy-palkintoseremonioissa Kamenin johtaman orkesterin kanssa. Yhtye esitti kappaleen myös MTV Unplugged -ohjelmassa huhtikuussa 1992.
Kappaleet

Singlestä julkaistiin useita eri versioita vaihtelevalla kappalelistalla. Euroopassa julkaistun 12 tuuman vinyylin ja CD:n kappalelista oli seuraava:
Silent Lucidity
The Mission (Live)
Eyes of a Stranger (Live)
Livekappaleet äänitettiin Lontoon Hammersmith Odeonissa 14.–15. marraskuuta 1990.
Listasijoitukset

| Lista | Sijoitus |  |
| --- | --- | --- |
|  Yhdysvallat (Hot Mainstream Rock Tracks) | 1. |  |
|  Yhdysvallat (Hot 100) | 9. |  |
|  Uusi-Seelanti | 11. |  |
|  Yhdistynyt kuningaskunta | 18. |  |
|  Alankomaat | 21. |  |
|  Sveitsi | 24. |  |
|  Belgia | 44. |  |
|  Saksa | 46. |  |
Ville Leppänen

Ville Leppänen (25. tammikuuta 1902 Toijala – 11. elokuuta 1949 Helsinki) oli lentomestari ja liikennelentäjä, joka sai vuonna 1932 Gunnar Lihrin kanssa ensimmäisenä Suomessa lentokapteenin arvonimen.
Leppänen kävi Toijalan yhteiskoulun ja osallistui Suomen sisällissotaan Hämeen lentävässä ratsuosastossa. Varusmiespalveluksen hän suoritti 1923–1924 Ilmailukoulussa ja jäi sen jälkeen puolustusvoimien palvelukseen. Hän sai ohjaajatodistuksen 1925 ja toimi Ilmailukoulussa ohjaajaopettajana 1927–1929. Aero-yhtiön palvelukseen Leppänen siirtyi 1929. Hänet palkittiin vuoden 1931 Harmon-patsaalla. Leppänen oli ensimmäisiä mittarilennon taitajia Suomessa, joka myös koulutti siihen sekä sotilas- että siviililentäjiä. Miljoonannen lentokilometrinsä Leppänen saavutti marraskuussa 1939, yhteensä hän ehti lentää noin 2,7 miljoonaa kilometriä ja 18 tuhatta tuntia. Sota-aikana Leppänen toimi liikennelentäjänä. Sotien jälkeen KLM-yhtiöön lentäjäksi siirtynyt Leppänen palasi ohjaajaksi ja ohjaajaopettajaksi Suomeen vuoden 1948 lopulla.
Aiheesta muualla

Yölentäjät, Aero Oy:n ohjaaja, lentomestari Ville Leppänen (vasemmalla), lento-ohjaaja insinööri Damm ja Aero Oy:n sähköttäjä Tauno Hartikainen (oikealla) Kööpenhaminassa, todennäköisesti vuonna 1932. Suomen Ilmailumuseo (Finna)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Suomi (KANTO)
Suomen urheilu 1924

Suomen urheilu 1924 käsittelee vuoden 1924 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Olympialaiset

Chamonix'n talviolympialaisissa Suomi saavutti neljä kultamitalia, neljä hopeaa ja kolme pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi oli toinen.
Pariisin kesäolympialaisissa Suomi saavutti 14 kultamitalia, 13 hopeaa ja kymmenen pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi oli toinen.
Ammunta

Pariisin kesäolympialaisissa Konni Huber saavutti haulikkoammunnassa hopeaa ja Lennart Hannelius kuvioammunnassa pronssia. Haulikkoammunnan joukkuekilpailussa Suomi sijoittui pronssille.
Jalkapallo

Suomen maajoukkue pelasi kuusi maaottelua, joista se voitti kolme: vierasottelussa Latvian 0–2 sekä Helsingin Pallokentällä Norjan 2–0 ja Viron 4–0. Uusia maaotteluvastustajia olivat Turkki ja Latvia. Kalle Fallström teki maaotteluissa viisi maalia ja Aulis Koponen neljä.
Suomen-mestaruuden voitti Åbo IFK ja hopealle sijoittui Helsingin Palloseura.
Työväen Urheiluliiton mestaruuden voitti Helsingin Kullervo.
Jääpallo

Suomen maajoukkue hävisi helmikuussa Tukholmassa Ruotsille 3–5.
Suomen-mestaruuden voitti Helsingin Jalkapalloklubi ja hopealle sijoittui Viipurin Sudet.
Paini

Pariisin kesäolympialaisten painikilpailuissa Suomi saavutti kreikkalais-roomalaisessa painissa kolme kultaa, neljä hopeaa ja kolme pronssia sekä vapaapainissa yhden kullan, kolme hopeaa ja kaksi pronssia. Kreikkalais-roomalaisen painin höyhensarjassa (62 kg) Kalle Anttila ja Aleksanteri Toivola ottivat kaksoisvoiton, ja samoin tekivät keskisarjassa (75 kg) Edvard Westerlund ja Arthur Lindfors. Kevyessä sarjassa (67,5 kg) Oskari Friman voitti kultaa ja Kalle Westerlund saavutti pronssia. Kääpiösarjassa (58 kg) Anselm Ahlfors saavutti hopeaa ja Väinö Ikonen pronssia. Raskaassa sarjassa Edil Rosenqvist sijoittui hopealle ja raskaassa keskisarjassa (82,5 kg) Onni Pellinen pronssille. Vapaapainin kääpiösarjassa (56 kg) Kustaa Pihlajamäki ja Kaarlo Mäkinen ottivat kaksoisvoiton. Kevyessä sarjassa (66 kg) Volmar Wikström sai hopeaa ja Arvo Haavisto pronssia. Eino Leino sijoittui hopealle välisarjassa (72 kg) ja Vilho Pekkala pronssille keskisarjassa (79 kg).
Pesäpallo

Suomen-mestaruuden voitti Helsingin Pallonlyöjät ja hopealle sijoittui Pohjois-Hämeen suojeluskunta.
Pikaluistelu

Chamonix'n talviolympialaisissa Clas Thunberg voitti kultaa 1 500 metrillä, 5 000 metrillä ja yhteispisteissä sekä saavutti hopeaa 10 000 metrillä ja pronssia 500 metrillä. Julius Skutnabb voitti kultaa 10 000 metrillä sekä saavutti hopeaa 5 000 metrillä ja pronssia yhteispisteissä.
Maailmanmestaruskilpailuissa Uuno Pietilä saavutti hopeaa ja Julius SKutnabb pronssia yhteispisteissä.
Euroopan-mestaruskilpailuissa Clas Thunberg saavutti hopeaa.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Chamonix'n talviolympialaisten pohjoismaisissa hiihtolajeissa Suomen ainoa mitalisti oli 18 kilometrin hiihdossa pronssia saavuttanut Tapani Niku. Matti Raivio sijoittui seitsemänneksi sekä 18 kilometrin että 50 kilometrin hiihdossa. Verner Eklöf  sijoittui yhdistetyssä yhdeksänneksi.
Purjehdus

Pariisin kesäolympialaisissa Hans Dittmar saavutti pronssia 12 jalan jollien luokassa.
Raviurheilu

Ensimmäiset Kuninkuusravit järjestettiin Lahdessa syyskuussa 1924.
Sotilaspartiohiihto

Chamonix'n talviolympialaisissa Suomi sijoittui hopealle joukkueella Väinö Bremer, Heikki Hirvonen, August Eskelinen ja Ville Mattila.
Taitoluistelu

Chamonix'n talviolympialaisissa Ludowika ja Walter Jakobsson saavuttivat pariluistelussa hopeaa.
Yleisurheilu

Pariisin kesäolympialaisten yleisurheilukilpailuissa Suomi saavutti kymmenen kultamitalia, viisi hopeaa ja kaksi pronssia. Kestävyysjuoksija Paavo Nurmi voitti viisi kultaa, joista kaksi joukkuekilpailuissa. Hän voitti 1 500 ja 5 000 metrin juoksujen loppukilpailut saman illan aikana. Ville Ritola kuului molempiin voittajajoukkueisiin ja sai yhteensä neljä kultamitalia ja kaksi hopeaa. Henkilökohtaisia kultamitalisteja olivat myös Albin Stenroos maratonilla, Jonni Myyrä keihäänheitossa ja Eero Lehtonen viisiottelussa. Hopealle sijoittuivat Ritolan lisäksi Erik Wilén 400 metrin aitajuoksussa, Elias Katz Ritolan takana 3 000 metrin estejuoksussa ja Vilho Niittymaa kiekonheitossa. Pronssia saivat Eero Berg Ritolan voittamassa 10 000 metrin juoksussa ja Vilho Tuulos kolmiloikassa.
Paavo Nurmi juoksi 19.6. Helsingissä maailmanennätyksen sekä 1 500 metrillä (3.52,6) että 5 000 metrillä (14.28,2). Samalla hän teki kolmella maililla epävirallisen maailmanennätyksen. Ville Ritola teki 25.5. Helsingissä 10 000 metrillä maailmanennätyksen 30.35,4 ja paransi sitä 6.7. Pariisin olympialaisissa aikaan 30.23,2 mutta Nurmi otti tuonkin ennätyksen itselleen juoksemalla 31.8. Kuopiossa ajan 30.06,2 tehden samalla epäviralliset maailmanennätykset neljällä, viidellä ja kuudella maililla. Niin ikään 31.8. Ville Kyrönen teki Haminassa 20 000 metrin juoksun maailmanennätyksen 1.07.07,2 ja Albin Stenroos Viipurissa 30 000 metrin juoksun maailmanennätyksen 1.46.11,6. Nurmi juoksi 1.10. Viipurissa vielä viralliset maailmanennätykset neljällä maililla (19.15,6) ja viidellä maililla (24.06,2). Eero Lehtonen teki 7.7. Pariisin olympialaisissa viisiottelun epävirallisen maailmanennätyksen 3862,215 pistettä.
Lopen Lehti

| Lopen Lehti |
| --- | --- |

Julkaisija:  Etelä-Suomen Media
Perustettu:  1936
Päätoimittaja:  Vesa Valtonen
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  kerran viikossa
Kieli:  suomi
Lopen Lehti on Lopelle Kanta-Hämeessä leviävä paikallislehti. Lehti on ilmestynyt vuodesta 1936. Se ilmestyy kerran viikossa torstaisin. Lehteä on julkaissut vuodesta 1995 Karprint Oy, Julkaisija vaihtui helmikuussa 2021. Nyt julkaisija on Etelä-Suomen Media. Lehden toimitus sijaitsee Lopella. Lehden päätoimittaja on Vesa Valtonen.
Aiheesta muualla

Lopen Lehti
Oleg Sakirkin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Oleg Sakirkin vuonna 1988. |  Oleg Sakirkin vuonna 1988. |  Oleg Sakirkin vuonna 1988. |  |
Miesten yleisurheilu
Maa:   Neuvostoliitto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Rooma 1987 | kolmiloikka |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 1988 | kolmiloikka |  |
|  Hopeaa | Glasgow 1990 | kolmiloikka |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Pronssia | Duisburg 1989 |  kolmiloikka  |  |
Maa:   Kazakstan
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Hiroshima 1994 | kolmiloikka |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Hopeaa | Buffalo 1993 |  kolmiloikka  |  |
Oleg Jevgenjevitš Sakirkin (ven. Олег Евгеньевич Сакиркин, 23. tammikuuta 1966 Šymkent, Kazakstanin SNT, Neuvostoliitto – 18. maaliskuuta 2015 Šymkent, Kazakstan) oli kazakstanilainen kolmiloikkaaja, joka aktiiviurallaan edusti myös Neuvostoliittoa. Hän oli MM-mitalisti, Aasian kisojen voittaja ja sisäratojen Euroopan-mestari. Hän oli pituudeltaan 182 cm.
Sakirkin saavutti pronssia Rooman MM-kilpailuissa 1987 tuloksella 17,43. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Budapestissa 1988 tuloksella 17,30. Hän voitti 1989 Euroopan cupin A-finaalin ja sai pronssia Duisburgin universiadeissa. Hän saavutti hopeaa Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 1990 tuloksella 16,70.
Kazakstanin edustajana Sakirkin sijoittui 1993 toiseksi Buffalon universiadeissa ja karsiutui loppukilpailusta Stuttgartin MM-kilpailuissa. Hän voitti kultaa Hiroshiman Aasian kisoissa 1994 tuloksella 17,21. Barcelonan sisäratojen MM-kilpailuissa 1995 hän karsiutui loppukilpailusta. Saman vuoden Göteborgin MM-kilpailuissa hän jäi karsinnassa ilman tulosta. Hän sijoittui seitsemänneksi Fukuokan Aasian-mestaruuskilpailuissa 1998. Hän karsiutui 1999 loppukilpailusta Sevillan MM-kilpailuissa ja voitti kultaa Keski-Aasian kisoissa Biškekissä. Hän karsiutui loppukilpailusta Sydneyn olympialaisissa 2000 ja sijoittui yhdeksänneksi Aasian-mestaruuskilpailuissa Manilassa 2003.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| kolmiloikka | 17,58 NR | Gorki | 23. heinäkuuta 1989 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| kolmiloikka | 17,36 NR | Tšeljabinsk | 4. helmikuuta 1990 |
NR = Kazakstanin ennätys
A-kilta

A-killat ovat rekisteröityjä, itsenäisiä yhdistyksiä, jotka tuottavat paikkakunnallaan päihdetoipujille vertaistukea ja päihteetöntä toimintaa. Toimintaan voivat osallistua kaikki päihdetoipujat, heidän läheisensä sekä toipumisen edistämisestä kiinnostuneet. Kaikkea A-kiltatoimintaa yhdistää kuusi arvoa: päihteettömyys, kokemuksellisuus, toiminnallisuus, vapaaehtoisuus, yhteisöllisyys ja yhteistoiminta. A-kiltatoiminta on poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumatonta.
Alkujaan A-killat olivat A-klinikoiden asiakkaiden asiakasjärjestöjä, mutta 1960- ja 1970-luvuilla niistä alkoi kehittyä itsenäisiä yhdistyksiä. Ensimmäinen A-kilta perustettiin Turussa vuonna 1962 nimellä Turun A-asiakas Ketju. A-killat perustettiin alkoholista eroon pyrkivien toimesta. Nykyisin toiminnassa on mukana myös muista päihteistä eroon pyrkiviä.
A-kilta on SOSTEn jäsenjärjestö.
Rekisteröityneinä yhdistyksinä A-kiltoja on Suomessa noin 90, joista aktiivisesti toimii noin 60. A-killat harjoittavat monipuolista yhteistoimintaa keskenään (aluetoiminta). A-killat ovat usein paikkakunnallaan oman kuntansa sosiaali- ja terveystoimen kanssa kiinteässä yhteistoiminnassa. Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus rahoittaa usein A-kiltojen hankkeita muun muassa asuntolatoimintaa. Yleistä on, että A-kilta tarjoaa toimintakeskuksessaan palveluita (ruokailu, peseytyminen, pyykinpesu, lehtien luku, sauna, harrastustoiminta tms.) kaikille niitä tarvitseville riippumatta yhdistyksen jäsenyydestä. Monella paikkakunnalla A-killan toimintakeskuksesta on muodostunut lähiseudun päihdetoipujien palvelupiste, josta löytyy usein internetyhteydet niitä tarvitseville.
A-kiltojen jäsenistä noin kolmasosa on naisia, ja heidän osuutensa on jatkuvasti kasvanut. Jäseniä A-killassa on keskimäärin noin 50, suurimmissa A-killoissa jäseniä on useita satoja. Palveluiden käyttäjiä on moninkertaisesti jäsenmäärään nähden.
Toimintansa A-killat järjestävät itsenäisesti mahdollisuuksiensa ja resurssiensa mukaan. Monella A-killalla on osto- tai palvelusopimuksia oman kuntansa kanssa, jolloin niillä saattaa olla palkattua henkilökuntaa. Useimmiten A-kilta toimii kuitenkin vapaaehtoispohjalta. Erilaisilla työllistämistuilla työllistettyjen ja yhdyskuntapalvelua suorittavien sijoituspaikkoina A-killoilla on merkittävä asema.
A-Kiltojen Liitto ry on A-kiltojen valtakunnallinen keskusjärjestö, joka toimii julkisella rahoituksella. Sen toimipaikka on Tampereella.
A-kiltojen nimestä ja muusta A-kiltatoiminnasta kirjoitettaessa on vakiintunut käytäntö, että alkukirjain A kirjoitetaan isona. A-kiltojen slogan on: Selvästi parempi.
Toiminnassa olevia jäsenyhdistyksiä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Anjalankosken A-kilta ry  Asikkalan A-kilta ry  Espoon A-kilta Hykaa ry  Etelä-Saimaan A-kilta ry  Harjavallan A-kilta ry  Helsingin A-kilta ry  Hollolan A-kilta ry  Hyvinkään A-kilta  Hämeenlinnan Seudun A-kilta ry  Iisalmen A-kilta ry  Imatran A-kilta ry  Inkoon A-kilta ry  Joensuun A-kilta ry  Jokilaaksojen A-kilta ry  Jyväskylän A-kilta ry  Kajaanin A-kilta ry  Kangasalan A-kilta ry  Kemin A-kilta ry  Keskipisteen A-kilta ry  |  Keuruun A-kilta ry  Kirkkonummen A-kilta ry  Koillis-Lapin A-kilta ry  Kuopion A-kilta ry  Kymen A-kilta ry  Lahden A-kilta ry  Laitilan Seudun A-kilta ry]  Laukaan A-kilta ry  Lohjan A-kilta ry  Lopen A-kilta ry  Läntisen Uudenmaan A-kilta ry  Mäntän Seudun A-kilta ry  Nokian A-kilta ry  Nurmeksen A-kilta ry  Nurmijärven A-kilta ry  Oulun A-kilta ry  Outokummun A-kilta ry  Pieksämäen A-kilta  Pohjois-Kymen A-kilta ry  |  Poppoo 6 A-kilta ry  Porin A-kilta ry  Pyhäjärven A-kilta ry  Raahen A-kilta ry  Rautavaaran A-kilta ry  Riihimäen Seudun A-kilta ry  Salon Seudun A-kilta ry  Savonlinnan A-kilta ry  Seinäjoen A-kilta ry  Siilinjärven A-kilta ry  Taivalkosken A-kilta ry  Tampereen A-kilta ry  Tornion A-kilta ry  Turun A-kilta ry  Uudenkaupungin A-kilta ry  Vaasan A-kilta ry  Vantaan A-kilta ry  Varkauden A-kilta ry  Ylä-Kainuun A-Kilta ry  |
Alušta

| Alušta Алушта / Aluşta |
| --- | --- |
 Rantanäkymä Aluštasta
 lippu:  vaakuna
 Alušta
 Koordinaatit: 44.6770°N, 34.4097°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Krimin autonominen tasavalta
Piiri:  Jaltan piiri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  600 km²
Korkeus:  173 m
Väkiluku (2011):  28 919
 – Väestötiheys:  87 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 
 www.alushta.crimea.ua 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alušta (ukr. ja ven. Алу́шта, krimintat. Aluşta) on kaupunki Ukrainan eteläosissa Krimin autonomisessa tasavallassa, Mustanmeren pohjoisrannikolla.
Kaupunkiin ei ole ratayhteyttä, mutta valtatie M18 (osa eurooppatietä E105) tuo sujuvan tieyhteyden luoteen Simferopolista kaupunkiin. Sama valtatie jatkaa lounaaseen kohti Jaltaa ja sieltä länteen Sevastopoliin. Simferopoliin on 45 ja Jaltaan 41 kilometrin matka.
Vuonna 2011 kaupungissa oli 28 919 asukasta.
Ystävyyskaupungit

| --- | --- |
  Santa Cruz (Yhdysvallat)   Dzierżoniów (Puola)   Äänekoski (Suomi) :   Dubna (Venäjä)   Capri (Italia)   Sinop (Turkki)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alušta Wikimedia Commonsissa
Autonomisen tasavallan länsiosan kattava 1:200 000 topografiakarttalehti v.2006 (jpg) (Arkistoitu – Internet Archive)
Alushta (Toronton yliopiston Ukraina-tietosanakirjan artikkeli, alkujaan 1984) (englanniksi) (encyclopediaofukraine.com)
Näkymää kaupunkiin
Sergei ja Julija Skripalin myrkytystapaus

| Sergei ja Julija Skripalin myrkytystapaus |
| --- | --- |
 Rikostekniikan teltta peittää penkin, josta Sergei ja Julija Skripal löydettiin tajuttomana.
Paikka:  Salisbury, Wiltshire, Englanti
Kohde:   Sergei Viktorovitš Skripal  Julija Sergejevna Skripal 
Ajankohta:  4. maaliskuuta 2018
Kuolleita:  1
Haavoittuneita:  5
Epäilty/epäillyt:  Venäjän salainen palvelu
Tekoväline:  novitšok-hermomyrkky
Yhdistyneen kuningaskunnan tiedustelupalvelun hyväksi työskennellyt entinen venäläinen sotilastiedustelija Sergei Skripal ja hänen tyttärensä Julija myrkytettiin Salisburyssa, Englannissa novitšok-hermomyrkyllä 4. maaliskuuta 2018. Skripalit selvisivät murhayrityksestä elossa, mutta teko vaikutti kuolettavasti myös sivullisiin. Tapauksesta seurasi kansainvälinen diplomaattinen kriisi.
Britannian hallitus syytti Venäjää murhayrityksestä ja ryhtyi rankaiseviin toimenpiteisiin Venäjää vastaan karkottamalla venäläisiä diplomaatteja. Britannian liittolaiset tukivat sen virallista arviota tapauksesta ja ryhtyivät myös toimenpiteisiin. Venäjä kiisti väitteet ja ryhtyi vastatoimiin Britanniaa ja sen liittolaisia vastaan.
Britannia nimesi myrkytykseen syyllisiksi Aleksandr Petrovin ja Ruslan Boširovin, venäläisen sotilastiedustelupalvelun agentit – oikeilta nimiltään Aleksandr Miškin ja Anatoli Tšepiga.
Brittiläiset tiedusteluviranomaiset ja pääministeri Theresa May päätyivät sille kannalle, että Venäjän korkein johto tai Vladimir Putin itse oli hyväksynyt hyökkäyksen.