Caymansaaret
Historia

Ensimmäinen eurooppalainen näki Caymansaaret 10. toukokuuta 1503, kun Kolumbuksen neljännen tutkimusmatkan alukset ajautuivat sivuun reitiltä ja miehet näkivät saariryhmän kaksi pienintä saarta Cayman Bracin ja Little Caymanin. Kolumbus kutsui saaria nimellä ”Las Tortugas”, sillä ne olivat täynnä kilpikonnia. Englantilaisen Francis Draken retkikunnan jäsenet saattoivat olla ensimmäiset ihmiset Caymansaarilla, sillä saarilta ei ole löytynyt arkeologista todistusaineistoa alkuperäisasukkaista. Drake kävi saarilla vuosien 1585–1586 tutkimusmatkansa aikana. Tuolloin saaria kutsuttiin jo nimellä ”Caymanas” karibien merikrokotiilia tarkoittavasta sanasta. Ihmisiä saarille vetivät varhain liemikilpikonnat, joita pyydettiin ravinnoksi laivojen miehistölle. Elävänä laivoille tuotujen kilpikonnien liha ei pilantuunut, ja sitä pidettiin maukkaana.
Englanti valtasi vuonna 1655 Espanjalta Jamaikan ja sai sen ja muun muassa Caymansaaret itselleen Madridin rauhassa vuonna 1670. Vakinaisen asutuksen kehittymiseen meni vuosikymmeniä espanjalaisten tekemien hyökkäysten takia. Muutamien epäonnistuneiden asutusyritysten jälkeen vakituinen asutus alkoi kehittyä 1730-luvulla. Väestön vaihtuvuus oli silti edelleen nopeata, sillä erityisesti kilpikonnien perässä tulleet viettivät saarilla vain jonkin aikaa ja palasivat ajoittain Jamaikalle. Saarille alettiin pian tuoda orjia työvoimaksi, ja vuoden 1802 väestönlaskennassa Grand Caymanilla asui 933 ihmistä, joista orjia oli 545. Orjuus lakkautettiin 1834, jolloin saarilla oli yli 950 orjaa. Orjien määrä Caymansaarilla oli kuitenkin moniin muihin Karibian saariin verrattuna pieni, sillä kalkkikivipohjaiset saaret soveltuivat maatalouteen huonosti. Samalla saaret säästyivät esimerkiksi monia muita saaria hävittäneiltä orjakapinoilta. Kilpikonnien metsästys oli merkittävä taloudellinen tekijä aina 1700-luvun loppuun, jolloin niiden käytyä harvinaiseksi kilpikonnien metsästäjät siirtyivät esimerkiksi Kuubaan ja Nicaraguaan.
Caymansaaria hallittiin pitkään näennäisesti Jamaikalta, ja vuonna 1863 Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentti liitti saaret virallisesti Jamaikan alaisuuteen. Oman saarikokouksensa Caymansaaret oli saanut jo vuonna 1831. Kokouksissa vapaat miehet päättivät yleisistä asioista. Jamaikan kuvernööri alkoi nimittää Caymansaarille oman komissaarinsa vuodesta 1898 alkaen. Jamaikan kautta saaret kuuluivat jonkin aikaa Länsi-Intian federaatioon. Sisäisen itsehallinnon Caymansaaret sai heinäkuussa 1959, ja saaret päättivät Jamaikan itsenäistyessä vuonna 1962 pysyä brittihallinnossa.
Caymansaaret sai vuonna 1972 perustuslain, joka takasi autonomian useimpiin sisäisiin asioihin. Saaret pystyivät luopumaan Britannian suorasta tuesta, kun saarille kehittyi sekä offshore-pankkitoimintaa sekä matkailua. Caymansaarista tuli vuonna 2002 Britannian merentakainen alue, ja saarelaiset saivat samalla Britannian kansalaisuuden. Saarten sisäpolitiikkaa ovat ravistelleet pääasiassa offshore-pankkeihin liittyneet korruptioskandaalit. Euro Bank Corporation -skandaaliin 2000-luvun alussa sekaantui brittien tiedustelupalvelu MI6. Tiedustelupalvelu oli salakuunnellut useita saarten pankkilaitoksia, ja sitä syytettiin saarien pankkialan maineen pilaamisesta. Pääministeri William McKeeva Bush pidätettiin vuonna 2012 korruptiosyytteiden takia. Bush tosin vapautettiin myöhemmin. Hävitystä ovat ajoittain aiheuttaneet luonnonilmiöt, kuten vain kaksi henkeä vaatinut mutta kolmen miljardin tuhot tehnyt hurrikaani Ivan syyskuussa 2004.