stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jäljänjärvi
Maantiede

Jäljänjärvi koostuu pohjoisesta selkäalueesta ja kapeasta etelään suuntaavasta lahdesta, jonka nimi on Kaitajärvi. Pohjoisosan ulottuvuus lounaasta koilliseen on 1,1 kilometriä, etäisyys järven eteläisimmästä osasta pohjoisimpaan on 1,9 kilometriä. Saaria on kolme, suurin niistä järven luoteisosan Vuohisaari. Jäljänjärven syvin kohta sijaitsee altaan koillisosassa, Kaitajärvi puolestaan on varsin matalaa. Jäljänjärven länsipuolella sijaitsee Saarijärvi ja itäpuolella Kolmperse-Vähävesi. Etelässä on Saukonpää, jota erottaa Jäljänjärvestä kapeimmillaan 25 metrin levyinen kannas.
Jäljänjärven pohjoisilla ja koillisilla rannoilla on jonkin verran pientaloja. Kaitajärven rannat ovat metsämaata. Kaitajärven ja Kolmperseen väliset Kaitajärvenmäet kohoavat yli 140 metriä merenpinnan yläpuolelle. Jäljänjärveen virtaa laskuoja sekä Saarijärvestä että Kolmperseestä, joiden korkeustasot ovat runsaan metrin Jäljänjärveä ylempänä. Jäljänjärvestä virtaa laskuoja Saukonpäähän, jonka korkeustaso on runsaan metrin Jäljänjärveä alempi.
Jäljänjärven tilavuus on 2,73 miljoonaa kuutiometriä. Yleisimmät kalat ovat ahven, hauki ja kuha.
Jäljänjärvi (23.063.1.008) kuuluu Tarkeelanjärven alueeseen (23.063), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Pusulanjoen alue (23.06). Jäljänjärvi on Karjaanjoen vesistön pohjoisia vakavesiä.
Juha Wahlsten

| Juha Wahlsten> Henkilötiedot.Muusikko |
| --- | --- |
Taiteilijanimi:  Juice
Laulukielet:  Suomi, Englanti
Tyylilajit:  Hard rock Heavy metal Pop-rock, Suomi Rock
Soittimet:  kitara rummut, basso, koskettimet
Yhtyeet:  Ancara (kitara, laulu 2001–) One Desire 2013-2016 Lovegod 2018-
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Juha ”Juice” Wahlsten on suomalainen kitaristi, laulaja ja lauluntekijä, tuottaja, ääniteknikko. Tällä hetkellämilloin? hän soittaa hard rock -yhtye  Ancarassa. Vuodesta 2018 alkaen Pop-Rock yhtye Lovegodissa. Oli yhtyeessä One Desire. Soittaa ja laulaa taustoja osassa kappaleista, yhtyeen esikoisalbumilla.
Toimii Suomen Idols voittaja 2011, Martti Saarinen band:ssa kitaristilaulajana konserteissa. Studio Wallstone:ssa tuottajana ja äänitekniikkona. Studioyhteistyötä mm. One Desire, Sturm Und Drang, Waltari. Martti Saarinen, Eve. etc.
Diskografia

ANCARA
Dawn (2006)
The World (EP )  (2006)
Beyond the Dark  (2007)
Chasing Shadows  (2009)
Garden Of Chains (2017)
Hurt (single)    (2018)
ONE DESIRE
One Desire (2017)
LOVEGOD
Lovegod ( single ) 2020
Jump    ( single ) 2021
Júnior Fernandes

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Antenor Júnior Fernándes da Silva Vitoria
Syntymäaika: 4. lokakuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka:  Tocopilla, Chile
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 181 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
|  ? |  Deportes Cobreloa |  ? | (?) |
|  ? |  CD Palestino |  ? | (?) |
| 2012- |  Leverkusen | 0 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | ? | (?) |
Maajoukkue
| 2011– |  Chile | 19 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 9. elokuuta 2012.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 17. heinäkuuta 2021.
Antenor Júnior Fernándes da Silva Vitoria (s. 10. huhtikuuta 1988 Tocopilla), yleensä vain Júnior Fernandes, on chileläinen jalkapalloilija, joka on viimeksi edustanut alkuvuonna 2021 turkkilaisseura İstanbul Başakşehiria. Hän on aiemmin pelannut kotimaansa lisäksi myös Saksassa, Kroatiassa ja Yhdistyneissä arabiemiraateissa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Júnior Fernandes pelasi Bayer Leverkusenin joukkueessa Saksan Bundesliigassa kuusi ottelua kaudella 2012–2013. Kesällä 2013 hän siirtyi kroatialaiseen Dinamo Zagrebiin, aluksi lainalle. Turkissa hän on ennen Başakşehiria edustanut Alanyasporia.
Júnior Fernandes pelasi Chilen maajoukkueessa ensimmäisen kerran joulukuussa 2011. Copa Américassa 2019 hän pelasi kolme ottelua, muun muassa tappiollisessa pronssiottelussa Argentiinaa vastaan. Kesäkuun 2021 loppuun mennessä hän on pelannut 19 maaottelua.
Júnior Moraes

Júnior Moraes vuonna 2018.
Júnior Moraes (oik. Aluísio Chaves Ribeiro Moraes Júnior; s. 4. huhtikuuta 1987 Santos, Brasilia) on brasilialais-ukrainalainen jalkapalloilija. Hän pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 176-senttimetrinen. Hän edustaa ukrainalaista Šah’tar Donetskia ja on pelannut Ukrainan maajoukkueessa saatuaan maan kansalaisuuden maaliskuussa 2019.
Moraes aloitti liigauransa Brasiliassa Santosin joukkueessa vuonna 2007. Hän on Brasiliasta lähdettyään pelannut noin vuoden Romaniassa, vuoden Bulgariassa, lainasopimuksella vajaat puoli vuotta Kiinassa ja useamman vuoden Ukrainassa, jossa hän on ennen Šah’tar Donetskia edustanut Metalurh Donetskia ja Dynamo Kiovaa. Hän on ollut paras maalintekijä Bulgarian liigassa kaudella 2011–2012, jolloin hän teki TsSKA Sofialle 16 maalia, sekä Ukrainan liigassa 19 maalilla kaudella 2018–2019 ja 20 maalilla kaudella 2019–2020. Hän on pelannut Ukrainan liigassa kaikkiaan 185 ottelua ja tehnyt niissä 97 maalia. Mestarien liigassa hän on pelannut Dynamon ja Šah’tarin joukkueissa yhteensä 28 ottelua ja tehnyt seitsemän maalia. Eurooppa-liigassa hän teki kaudella 2017–2018 Dynamolle seitsemän maalia, joista kolme serbialaista Partizan Belgradia vastaan.
Moraes pelasi Ukrainan maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Portugalia vastaan. Hän on pelannut kaikkiaan kymmenen maaottelua, joista neljä ottelua avauskokoonpanossa. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Suomea vastaan.
Jussi Parikka

Jussi Ville Tuomas Parikka (s. 1976 Anjalankoski) on suomalainen kulttuurihistorioitsija ja mediatutkija. Hän on toiminut teknologisen kulttuurin ja estetiikan professorina Southamptonin yliopistossa 1. elokuuta 2014 lähtien ja digitaalisen estetiikan ja kulttuurin professorina Aarhusin yliopistossa 1. tammikuuta 2022 lähtien.
Parikka väitteli filosofian tohtoriksi Turun yliopistossa vuonna 2007. Hänen väitöskirjansa käsitteli tietokonevirusten kulttuurihistoriaa. Myöhemmin hän on muun muassa toimittanut Erkki Kurenniemen elämäntyötä esittelevän teoksen.
Julkaisuja

Ollitervo, Sakari – Parikka, Jussi – Väntsi, Timo (toim.): Kohtaamisia ajassa: kulttuurihistoria ja tulkinnan teoria. Turun yliopisto 2003.
Parikka, Jussi: Koneoppi: ihmisen, teknologian ja median kytkennät. Turun yliopisto 2004.
Parikka, Jussi: Digital contagions: a media archaeology of computer viruses. Peter Lang 2007.
Olli-Jukka Jokisaari, Jussi Parikka ja Pasi Väliaho (toim.): In medias res: hakuja mediafilosofiaan. Eetos 2008.
Parikka, Jussi – Sampson, Tony D. (toim.): The spam book: On viruses, porn, and other anomalies from the dark side of digital culture. Hampton Press 2009.
Parikka, Jussi: Insect media: an archaeology of animals and technology. University of Minnesota Press 2010.
Parikka, Jussi: What is Media Archaeology? Polity Press 2012.
Parikka, Jussi: A Geology of Media. University of Minnesota Press 2015.
Krysa, Joasia – Parikka, Jussi: (toim.): Writing and Unwriting (Media) Art History: Erkki Kurenniemi in 2048. MIT Press 2015.
Jucan, Iona B. – Parikka, Jussi – Schneider, Rebecca: Remain. Meson Press 2019.
Wershler, Darren – Emerson, Lori – Parikka, Jussi: The lab book: Situated practices in media studies. University of Minnesota Press 2021.
Parikka, Jussi: Operational Images: From the Visual to the Invisual. University of Minnesota Press 2023.
Aiheesta muualla

Jussi Parikan sivusto.
Juha Salmu

| Juha Salmu |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1978 (ikä 46) Oulu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Säli
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  81 kg
Pelinumero:  33
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  Kiekko-Oulu (Suomi-sarja),   Hermes (Mestis),   Nybro IF (Allsvenskan),   Jukurit (Mestis),   JYP (SML),   Sport (Mestis)
Juha Salmu (s. 24. huhtikuuta 1978 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi viimeksi puolustajana Mestis-seura Sportissa.
Ura

Salmu pelasi junioriuransa Kärppien juniorijoukkueissa. Kaudeksi 1999–2000 Salmu siirtyi Suomi-sarjassa pelaaneeseen Kiekko-Ouluun, jossa pelasi yhden kauden. Tämän jälkeen hän siirtyi sarjaporrasta korkeammalle Mestiksen Hermekseen, jossa viihtyi kaksi kautta. Kesällä 2002 Salmu solmi sopimuksen ruotsalaiseen Nybro IF:ään, joka oli noussut Allsvenskaniin.
Ruotsista Salmu palasi vuonna 2003 Mestikseen ja Sportiin, jossa pelasi kauden. Kaudeksi 2004–2005 Salmu siirtyi Sportista Jukureihin. Kaudella 2005–2006 Salmu teki debyyttinsä SM-liigassa, kun JYP hankki hänet Jukureista. Liigajoukkuetta Salmu ehti edustaa kolme kautta, kunnes keväällä 2008 siirtyi takaisin Mestikseen ja Sportiin.
Saavutukset

Mestiksen mestaruus 
 Vaasan Sport 2008–2009
Aiheesta muualla

Juha Salmu Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Juoksupyörä

Juoksupyörä voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Potkupyörä
Pumppujen pyörivä osa
Generaattorin  pyörivä osa
Turbiinin pyörivä osa
Jyrsijöiden juoksupyörä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Juoksupyörä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Júnior Díaz

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Júnior Enrique Díaz Campbell
Syntymäaika: 8. elokuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka: San José, Costa Rica
Pelipaikka: laitapuolustaja
Pituus: 185 senttimetriä
Seura
Seura: 1. FSV Mainz 05
Pelinumero: 20
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003–2007 | Herediano | 129 | (10) |
| 2008–2010 | Wisła Kraków | 66 | (5) |
| 2010–2012 | Club Brugge | 13 | (0) |
| 2011–12 | → Wisła Kraków (laina) | 20 | (1) |
| 2012– | 1. FSV Mainz 05 | 31 | (1) |
Maajoukkue
| 2002 | Costa Rica U20 | 6 | (0) |
| 2003–2004 | Costa Rica U23 | 17 | (4) |
| 2003– | Costa Rica | 63 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 30. toukokuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 30. toukokuuta 2014.
Júnior Enrique Díaz Campbell (s. 12. syyskuuta 1983 San José) on costaricalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan korkeimmalla sarjatasolla Bundesliigassa pelaavaa 1. FSV Mainzia. Hän on pelipaikaltaan laitapuolustaja.
A-maajoukkuedebyyttinsä syyskuussa 2003 tehnyt Díaz on edustanut Costa Ricaa vuoden 2004 olympiaturnauksessa sekä vuoden 2014 MM-kisoissa. Hänen isänsä Enrique Díaz oli myös maajoukkuetason jalkapalloilija, joka pelasi muun muassa vuoden 1982 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Costa Rican joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Navas |
2 Acosta |
3 González |
4 Umaña |
5 Borges |
6 Duarte |
7 Bolaños |
8 Myrie |
9 Campbell |
10 Ruiz |
11 Barrantes |
12 Francis |
13 Granados |
14 Brenes |
15 Díaz |
16 Gamboa |
17 Tejeda |
18 Pemberton |
19 Miller |
20 Calvo |
21 Ureña |
22 Cubero |
23 Cambronero |
Valmentaja Pinto
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Junípero Serra

| Junípero Serra |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. marraskuuta 1713 Petra, Mallorca
Kuollut: 28. elokuuta 1784 (70 vuotta) Monterey, Kalifornia
Junípero Serra (24. marraskuuta 1713 Petra, Mallorca – 28. elokuuta 1784 Monterey, Kalifornia) oli espanjalainen fransiskaanipappi ja lähetyssaarnaaja. Hänet tunnetaan "Kalifornian apostolina".
Elämä ja ura

Serra liittyi fransiskaanijärjestöön vuonna 1730, vihittiin papiksi, sai teologian tohtorin arvon ja vuonna 1738 opetti filosofiaa Palmassa. Vuonna 1750 hän saapui Méxicoon lähetystyöhön intiaanien pariin ja palveli ensin Sierra Gordan lähetysasemilla Querétarosta pohjoiseen vuosina 1750–1758, jossa hän oppi pame-intiaanien kielen ja käänsi sille katekismuksen, ja sitten Meksikon eteläisessä keskiosassa vuosina 1758–1767.
Vuonna 1767 Espanjan hallitus karkotti jesuiitat Ala-Kaliforniasta. Fransiskaanit määrättiin ottamaan vastuulleen lähetystyö, ja vuonna 1769 isä Junipero nimitettiin työn johtakasi.  Vuoden 1769 alussa hän oli mukana Gaspar de Portolán retkellä Ylä-Kaliforniaan. Matkalla 14. toukokuuta hän perusti San Fernando de Velicatá -lähetysaseman Ala-Kaliforniaan. Hän perusti 16. heinäkuuta 1769 San Diegon lähetysaseman, ensimmäisen nykyisen Kalifornian osavaltion alueelle. Vuosina 1770–1782 hän perusti kahdeksan muuta kalifornialaista lähetysasemaa: San Carlos Montereyssä vuonna 1770, San Antonio ja San Gabriel Los Angelesin lähellä vuonna 1771, San Luis Obispo vuonna 1772, Dolores San Franciscossa ja San Juan Capistrano vuonna 1776, Santa Clara vuonna 1777 ja San Buenaventura vuonna 1782. Serran työ auttoi vahvistamaan Espanjan valtaa Kaliforniassa. Hän kastoi ja konfirmoi siellä noin 5000 intiaania.
Katolinen kirkko julisti Serran autuaaksi vuonna 1988 ja pyhimykseksi vuonna 2015. Serralle on lukuisia muistomerkkejä sekä Mallorcalla että Kaliforniassa. Hänen merkityksestään Kalifornian historiassa opetetaan Kalifornian kouluissa.
Juri Šatunov

Juri Šatunov vuonna 2011
Juri ”Jura” Vasiljevitš Šatunov (ven. Юрий ”Юра” Васильевич Шатунов) (6. syyskuuta 1973, Kumertau, Neuvostoliitto – 23. kesäkuuta 2022) oli venäläinen poplaulaja. Hän tuli kuuluisaksi 1980-luvun lopussa ja 1990-luvun alussa sekä Venäjällä (entisessä Neuvostoliitossa) että muualla Euroopassa. Hän on myös laulanut neuvostoliittolaisessa poikapopyhtyeessä Laskovyi mai (ven. Ласковый май).
Kappaleita

Joitakin tunnetumpia kappaleitaan Šatunov on nauhoittanut uudelleen modernimpaan muotoon oman tapansa mukaan.
Belyje rozy
Sedaja notš
Detstvo
Zabud
Glupyje snežinki
Ne boisja
A leto tsveta
Tšto ž ty, leto
Tet-a-tet
Rozovyi vetšer
Tajuštši sneg
Grjozy
Rjadom s nei
Poezda
Żizn moja
Odnoklassniki
Zvezda
I ja pod kitaru
S dnjom roždenija
V poždestvo
Vetšer holodny zimy
Medelenno uhodit osen
Eto leto
Mama
Ty prsto byl
Leto
Zvjozdnaja notš
Maiski vetšer
Padajut listja
Ja verju
Ty prosti menja, prosti
Ot belyh roz
Pismo
Tunnetuimmat albumit

1986 – Pervyij albom – Juri Šatunovin demo Laskovyi mai -yhtyeelle (demo, Euroopan julkaisussa vuonna 1987)
1988 – Belyje rozy – Juri Šatunovin albumi Laskovyi mai -yhtyeelle (esikoisalbumi)
1989 – Rozovyi vetšer – Juri Šatunovin albumi Laskovyi mai -yhtyeelle (studioalbumi)
1992 – Znaeš (EP, Euroopan julkaisussa vuonna 1993 nimellä "Detstvo")
1994 – Ty pomniš (studioalbumi, Euroopan julkaisussa vuonna 1995)
1996 – Iskusstvennoje dyhanie Laskovyi mai – reiv remiksy - 10 hitov v remiksah (remix-albumi)
1999 – Dnevnik (EP, Euroopan julkaisussa vuonna 2000, Puolan julkaisussa vuonna 2003)
2001 – Vspomni mai (studioalbumi)
2002 – Sedaja notš (studioalbumi)
2002 – Padajut listja (kokoelma-albumi, Euroopan julkaisussa vuonna 2003)
2004 – Esli hotšeš – Ne boisja (studioalbumi)
2006 – Zapiši moi golos (studioalbumi, Euroopan julkaisussa vuonna 2007)
2008 – Maiski vetšer (kokoelma-albumi)
2012 – Ja verju (studioalbumi)
2012 – Lutššee (kokoelma-albumi)
2018 – Ne moltši (studioalbumi)
2019 – Ljubimye pesni (kokoelma-albumi, kappaleet nauhoitettu uudelleen)
Júlíus Kemp

Júlíus Kemp (s. 2. joulukuuta 1967 Reykjavík) on islantilainen elokuvaohjaaja- ja tuottaja. Hän on myös käsikirjoittanut elokuvia ja esiintynyt sivurooleissa. Kemp opiskeli elokuvantekoa Isossa-Britanniassa West Surrey College of Art & Design -oppilaitoksessa, josta valmistui vuonna 1991. Esikoiselokuva Wallpaper: An Erotic Love Story jonka Kemp on käsikirjoittanut, ohjannut ja tuottanut, valmistui vuonna 1992. Hän myös esiintyy elokuvassa sivuroolissa.
Aiheesta muualla

Júlíus Kemp Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kafétien Gomis

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kafétien Gomis Barcelonassa 2010 |  Kafétien Gomis Barcelonassa 2010 |  Kafétien Gomis Barcelonassa 2010 |  |
Maa:  Ranska
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Barcelona 2010 | pituushyppy |  |
|  Pronssia | Zürich 2014 | pituushyppy |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2011 | pituushyppy |  |
Kafétien Gomis (s. 23. maaliskuuta 1980 Saint-Quentin) on ranskalainen pituushyppääjä.
Hän karsiutui Ateenan olympialaisissa 2004, mutta oli viides Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 tuloksella 793 cm. Hän sijoittui neljänneksi sisäratojen EM-kilpailuissa sekä Birminghamissa 2007 tuloksella 793 cm että Torinossa 2009 tuloksella 812 cm. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 ja Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän karsiutui. Hän voitti hopeaa Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 silloisella ennätyksellään 824 cm. Pariisin EM-hallikisoissa 2011 hän sai hopeaa tuloksella 803 cm. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 788 cm ja Zürichin EM-kilpailuissa 2014 pronssille tuloksella 814 cm. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui seitsemänneksi. Vuonna 2016 hän oli yhdeksäs Portlandin MM-hallikilpailuissa, seitsemäs Amsterdamin EM-kilpailuissa, kahdeksas Rio de Janeiron olympialaisissa ja yhdeksäs Berliinin EM-kilpailuissa 2018.
Ennätyksekseen Gomis on hypännyt ulkoradoilla 826 cm Tšeboksaryssä 20. kesäkuuta 2015 ja sisäradoilla 823 cm Aubièressä 28. helmikuuta 2016.
Jukka Matinen

| Jukka Matinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Jukka Matinen
Syntynyt: 6. marraskuuta 1978 (ikä 45) Kerava, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä/ Iso laitahyökkääjä
Pituus:  203 cm
Paino:  100 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1995–1997 1997–1998 1998–2000 2000–2002 2002–2006 2006–2011 2011–2015:   Pantterit  Helsingin NMKY  Torpan Pojat  Espoon Honka  Frankfurt Skyliners  Espoon Honka  KTP-Basket
Maajoukkueet
1998–2008:   Suomi
Ottelut (pisteet):  91 (794)
Aiheesta muualla
FIBA
Jukka Matinen (s. 6. marraskuuta 1978 Kerava) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Suomen maajoukkueen vakipelaajiin vuosikymmenen ajan kuulunut, yhden Saksan ja neljä Suomen mestaruutta sekä kolmesti Suomen cupin voittanut Matinen tunnettiin erinomaisena heittäjänä: hänen onnistumiskeskiarvonsa Korisliigan runkosarjassa olivat kahden pisteen heitoissa 50,5 %, kolmen pisteen heitoissa 42,6 % ja vapaaheitoissa 80,1 %. Mestaruuksiensa lisäksi Matinen saavutti kaksi SM-hopeaa, yhden SM-pronssin ja kaksi Suomen cupin hopeaa. Hän pelasi myös Euroliigassa.
Pelaajaura

Matisen ura sai alkunsa seitsenvuotiaana Keravan Kori-80 -joukkueessa. Sieltä hän siirtyi pelaamaan Panttereiden A-junioreihin, vaikka oli vasta 15-vuotias – Matinen oli jo tuolloin poikkeuksellisen taitava ja monipuolinen pelaaja.
Matinen pelasi ammatikseen Saksan liigassa, jossa hän vuonna 2004 teki 500 pistettä ja voitti Saksan mestaruuden. Matinen valittiin liigan toiseksi parhaaksi korinaluspuolustajaksi. Kaudella 2005 Matista vaivasi sitkeä polvivamma, ja epäonnistuneen kauden päätteeksi hän palasi Suomeen Espoon Hongan kapteeniksi. Pituudestaan huolimatta Matinen viihtyi parhaiten kolmen pisteen viivan tuntumassa.
Huhtikuussa 2014 Matinen teki Korisliigassa 1 000. pudotuspelipisteensä.
Kaudella 2014–2015 Matinen palasi KTP:n joukkueeseen vasta helmikuussa. Maaliskuussa hän heitti historian neljäntenä pelaajana 900. onnistuneen kolmen pisteen heittonsa runkosarjassa. Matisen lisenssi jäi maksamatta, mikä jälkiseuraamuksineen herätti runsaasti keskustelua: runkosarjan voittanut KTP pudotettiin lopulta sarjataulukon kolmanneksi. Toukokuussa 2015 Matinen ylitti 3 000 pelatun pudotuspeliminuutin rajan. KTP eteni lopulta pronssiotteluun, jonka se voitti. Kotimatkalla pronssiottelusta Matinen ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Pelaajaura > Maajoukkue

Matinen debytoi Suomen maajoukkueessa vuonna 1998.
Saavutukset > Henkilökohtaiset saavutukset

Korisliigan SM-finaalien paras pelaaja 2007
Korisliigan runkosarjan tarkin kolmen pisteen heittojen heittäjä kaudella 2006–2007
toinen 2001–2002, 2007–2008 ja 2012–2013
Saavutukset > Joukkuesaavutukset

Suomen mestaruus 2001, 2002, 2007 ja 2008
SM-hopeaa 2000 ja 2013
SM-pronssia 2015
Saksan mestaruus 2004
Suomen cupin voitto 1995, 2001 ja 2009
Suomen cupin hopeaa 1998 ja 2006
Aiheesta muualla

Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Chanan Colman | Korisliigan SM-finaalien paras pelaaja 2006–2007 | Seuraaja: Akeem Scott |
Kaarle Komonen

Kaarle Komonen (7. toukokuuta 1825 Käkisalmi – 25. syyskuuta 1882 Käkisalmi) oli maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Komosen vanhemmat olivat Antti Antinpoika Komonen ja Lotta Maria Juhontytär Sihvo ja puoliso Varpu Pekantytär Komonen. Lautamies ja herastuomari  Komonen oli talonpoikaissäädyssä Käkisalmen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872 ja 1882. Hän oli molemmilla kerroilla lakivaliokunnan varajäsen ja 1882 suostuntavaliokunnan jäsen.
Jussi Pajunen

| Jussi Pajunen |
| --- | --- |

Helsingin kaupunginjohtaja
 1. kesäkuuta 2005 – 7. kesäkuuta 2017  
Edeltäjä:  Eva-Riitta Siitonen
Seuraaja:  Jan Vapaavuori (pormestari)
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. syyskuuta 1954 (ikä 70) Helsinki
Arvonimi: ylipormestari (2006)
Tiedot
Puolue:  Kokoomus
Jussi Ilmari Pajunen (s. 5. syyskuuta 1954 Helsinki) on entinen Helsingin kaupunginjohtaja. Hänet valittiin virkaan 1. kesäkuuta 2005 seitsemän vuoden määräajaksi. Helsingin kaupunginvaltuusto valitsi hänet uudelleen helmikuussa 2012 toiseksi seitsemän vuoden määräajaksi, joka alkoi 1. kesäkuuta 2012. Toinen kausi päättyi ennenaikaisesti vuonna 2017 Helsingin siirtyessä pormestarimalliin.
Pajunen oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1997–2005 ja kaupunginhallituksen jäsen 1999–2005. Vuodet 2003–2005 hän toimi kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Hänet valittiin vuonna 1992 kunnallisvaaleissa Liberaalien riveistä Helsingin kaupunginvaltuuston varavaltuutetuksi. Kokoomukseen hän siirtyi vuonna 1996.
Koulutukseltaan Pajunen on kauppatieteiden maisteri Helsingin kauppakorkeakoulusta ja MBA INSEAD-kauppakorkeakoulusta Ranskasta. Hän puhuu suomen ja ruotsin lisäksi sujuvasti englantia ja ranskaa.
Tasavallan presidentti myönsi Pajuselle ylipormestarin arvonimen vuonna 2006 sekä Suomen valkoisen ruusun I luokan komentajamerkin vuonna 2009. Pajunen vihittiin Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun kunniatohtoriksi vuonna 2011.
Pajusella ja hänen puolisollaan Jaana Pajusella on viisi aikuista lasta.
Yleiskaava 2002 ja esteellisyys

Toimiessaan kaupunginhallituksessa 1999–2005 Jussi Pajunen oli samaan aikaan myös kiinteistöyhtiö Oy Malmin Novan hallituksen puheenjohtaja. Jussi Pajunen ei kuitenkaan jäävännyt itseään yleiskaavan käsittelystä, vaikka samaan aikaan oli vireillä myös Malmin kauppakeskuksen laajennushanke.
»Jussi Pajunen on mainitun yhtiön hallituksen puheenjohtajana ollut esteellinen osallistumaan yleiskaava-asian käsittelyyn kaupunginhallituksen jäsenenä.» 
(Korkeimman hallinto-oikeuden päätös 2945/7.11.2006)
.
Aiempi ura

Pajunen työskenteli ennen nimitystään kaupunginjohtajaksi eri tehtävissä Edvard Pajunen Oy -perheyrityksessä 1978–1978 ja Oy Kiinteistö Malmin Novan hallituksen puheenjohtajana 1999–2005.
Edvard Pajunen Oy, hallituksen puheenjohtaja, 1990–2005
Kuluttajan pikatukku Alepa Oy, toimitusjohtaja, 1987–1990
Edv. Pajunen Oy, hallituksen puheenjohtaja, 1982–1987
Edv. Pajunen Oy, varatoimitusjohtaja, 1978–1979, 1980–1982
Lisäksi Pajunen on toiminut useissa Edvard Pajunen Oy:n konserni- ja sisaryritysten hallitus- ja hallintoneuvostotehtävissä Suomessa, Virossa ja Latviassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jussi Pajunen Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Eva-Riitta Siitonen | Helsingin kaupunginjohtaja 1. kesäkuuta 2005 – 7. kesäkuuta 2017 | Seuraaja: Jan Vapaavuori (pormestari) |
Jääkiekon Mestarien liigan kausi 2020–2021

| Jääkiekon Mestarien liigan kausi 2020–2021 |
| --- | --- |
Laji:  jääkiekko
Järjestyksessä oleva kausi:  (7.)
Joukkueiden määrä:  32
  ← 2019–2020 :  2021–2022 → 
Jääkiekon Mestarien liigan kausi 2020–2021 olisi ollut Mestarien liigan seitsemäs kausi. Sen oli tarkoitus alkaa marraskuussa 2020 suoraan pudotuspelivaiheesta, mutta koronaviruspandemian vuoksi turnausta ei järjestetty. Järjestäjät vetosivat osallistujien paljouden aikaansaamaan terveys- ja turvallisuusriskiin sekä osallistuvien maiden välisiin matkustusrajoituksiin.
Kauteen olisi osallistunut 32 joukkuetta 12:n eri maan pääsarjasta.