stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Masolammi
Historiaa

Lähialueen pikkujärvien muodostumishistoria alkaa viimeisen jääkauden lopussa noin 10 000 vuotta sitten, kun mannerjäätikkö suli ja paikalle jäi Itämeren Yoldia-vaiheen aikainen saaristo, jonka vedenpinnan korkeus sijaitsi nykyisen 145–150 metrin korkeuskäyrällä. Vapautuneiden alueiden morenimaat huuhtoutuivat rannasta mereen ja aallokko jätti mäkien rinteille rantavoiminen paljastamia kalliopintoja. Lammen länsipuolella sijaitsevat Haukkavuori ja Särkikalliot olivat tällaisia muinaissaaria. Niiden laelta huuhtoutuivat moreenit rannan syvänteisiin. Merenpinta laski nopeasti ja järvet jäivät alueen lähekkäisten kallioisten moreenimäkien välisiin painaumiin, jotka tämän jälkeen alkoivat soistua.
Neiti Peregrinen koti eriskummallisille lapsille (elokuva)

| Neiti Peregrinen koti eriskummallisille lapsille> Miss Peregrine's Home for Peculiar Children |
| --- | --- |
 Elokuvan mainosjuliste.
Ohjaaja:  Tim Burton
Käsikirjoittaja:  Jane Goldman
Perustuu:  Ransom Riggsin romaaniin Neiti Peregrinen koti eriskummallisille lapsille
Tuottaja:  Peter Chernin Jenno Topping
Säveltäjä:  Mike Higham Matthew Margeson
Kuvaaja:  Bruno Delbonnel
Leikkaaja:  Chris Lebenzon
Tuotantosuunnittelija:  Gavin Bocquet
Pukusuunnittelija:  Colleen Atwood
Pääosat:  Eva Green  Asa Butterfield  Chris O'Dowd Allison Janney Rupert Everett Terence Stamp Ella Purnell Judi Dench Samuel L. Jackson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox  Chernin Entertainment  Tim Burton Productions  TSG Entertainment  Scope Pictures St. Petersburg Clearwater Film Commission  Ingeniøus
Levittäjä:  20th Century Studios InterCom Netflix Disney+
Ensi-ilta:   30. syyskuuta 2016   25. syyskuuta 2016
Kesto:  127 minuuttia 
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  110 000 000 dollaria
Tuotto:  296 500 000 dollaria 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Neiti Peregrinen koti eriskummallisille lapsille (engl. Miss Peregrine's Home for Peculiar Children) on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut Ransom Riggsin samannimiseen esikoisromaaniin perustuva fantasiaelokuva.
Aiheesta muualla

Neiti Peregrinen koti eriskummallisille lapsille Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tim Burtonin ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1980-luku: Pee-wee's Big Adventure (1985) · Beetlejuice (1988) · Batman (1989)
1990-luku: Saksikäsi Edward (1990) · Batman – paluu (1992) · Ed Wood (1994) · Mars hyökkää! (1996) · Päätön ratsumies (1999)
2000-luku: Apinoiden planeetta (2001) · Big Fish (2003) · Jali ja suklaatehdas (2005) · Corpse Bride (2005) · Sweeney Todd – Fleet Streetin paholaisparturi (2007)
2010-luku: Liisa Ihmemaassa (2010) · Dark Shadows (2012) · Frankenweenie (2012) · Big Eyes (2014) · Neiti Peregrinen koti eriskummallisille lapsille (2016) · Dumbo (2019)
Maxwel Cornet

Maxwel Cornet maaliskuussa 2015.
Gnaly Maxwel Cornet (s. 27. syyskuuta 1996 Bregbo, Norsunluurannikko) on ranskalais-norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän on pituudeltaan 179-senttimetrinen. Hän edusti Ranskan Ligue 2:ssa Metziä ja Ligue 1:ssä Lyonia. Hän siirtyi vuonna 2021 englantilaisseura Burnleyyn ja vuotta myöhemmin saman maan West ham Unitediin.
Cornet pelasi pitkään ranskalaisseura Metzin junioreissa. Edustusjoukkueeseen hän nousi kaudella 2012–2013. Tammikuussa 2015 hän siirtyi Lyoniin ja kuului kaudesta 2015–2016 lähtien joukkueen vakiokokoonpanoon. Hän pelasi kauden 2020–2021 loppuun mennessä Lyonin joukkueessa Ligue 1:ssä 184 ottelua ja tehnyt niissä 31 maalia. Mestarien liigassa hän pelasi 23 ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Marraskuussa 2018 hän teki alkulohko-ottelussa Manchester Cityä vastaan kaksi maalia, ja elokuussa 2020 hän teki voitokkaassa puolivälieräottelussa maalin samaa joukkuetta vastaan. Eurooppa-liigassa Cornet pelasi 16 ottelua ja teki kaksi maalia. Kaudella 2021–2022 Cornet pelasi Burnleyn joukkueessa 26 valioliigaottelua ja teki niissä yhdeksän maalia, millä hän oli joukkueensa paras maalintekijä. Seuraavalla kaudella hän pelasi West Hamissa 14 valioliigaottelussa, mutta oli vain kahdesti avauskokoonpanossa. Hän oli pohjevamman vuoksi viisi kuukautta kentiltä sivussa. West Haamin voittamassa Konferenssiliigassa hän pelasi viidessä ottelussa 207 minuuttia. Kaudella 2023–2024 hän pelasi seitsemässä valioliigaottelussa, oli kerran avauskokoonpanossa ja teki yhden maalin. Eurooppa-liigassa hän tuli kuudessa ottelussa vaihdosta kentälle.
Cornet pelasi useissa Ranskan nuorisomaajoukkueissa mutta on aikuisten tasolla edustanut Norsunluurannikon maajoukkuetta. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 2017 ystävyysottelussa Alankomaita vastaan. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki syyskuussa 2017 Gabonia vastaan. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 hän pelasi viisi ottelua ja teki maalin alkulohko-ottelussa Namibiaa vastaan. Vuonna 2022 järjestetyissä Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän pelasi kaksi ottelua. Kesäkuun 2024 loppupuolelle mennessä Cornet on pelannut 31 A-maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Neulegraffiti

Neulegraffiti New Yorkin kadulla.
Neulegraffiti on julkiselle paikalle kiinnitetty neule. Paitsi teos, neulegraffiti voi olla myös toisen löydettäväksi tarkoitettu hyötyesine, kuten lapaset tai villasukat. Neulegraffiteja voidaan tehdä neulomisen lisäksi virkkaamalla sekä myös ompelemalla, kirjomalla tai huovuttamalla. Harrastuksesta puhutaan sanalla neulegraffaus.
Neulegraffitit ovat lähtöisin Yhdysvalloista ja yleistyivät Suomessa vuonna 2008, minkä jälkeen ne ovat levinneet koko maahan. Neulegraffiteja on tehty myös osana koulun käsityöopetusta. Harrastukseen kuuluu myös katukuvaan jätettyjen neulegraffitien kuvaaminen ja esittely internetissä, yleensä neuleblogeissa. Poliisi ei pidä neulegraffiteja ilkivaltana, koska ne ovat helposti poistettavissa aiheuttamatta vahinkoa.  Neulegraffitit ovatkin tekstiilitaiteen ja katutaiteen välimuoto, jonka on tarkoitus tuottaa hyvää mieltä.
Knit 'n' Tag on ympäristötaidetapahtuma, jossa yhdistyksiä, järjestöjä, yrityksiä, kouluja ja yksityishenkilöitä kutsutaan osallistumaan kaupunkitilan elävöittämiseen neulegraffittien avulla. Tapahtuma on järjestetty vuonna 2012 Vanhassa kirkkopuistossa Helsingissä  ja vuosina 2013 ja 2015  Aurajoen rannalla Turussa.
Vuonna 2011 Turussa Vartiovuoren kaiteessa oli heinäkuusta vuoden loppuun 65 metriä pitkä neulegraffiti, Neulottu näköala, jonka värit oli valittu edessä aukeavan näkymän mukaan.
Neulegraffiteja

Neulegraffiti Ilmalassa Helsingissä
Iso neulegraffiti Alppipuistossa Helsingissä
Neulegraffiti Lappeenrannan teknillisen yliopiston edustalla
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Elina Arpiaisen knitsea blogi
Prain, Leanne; Moore, Mandy: Yarn Bombing: The Art of Crochet and Knit Graffit.  Vancouver:  Arsenal Pulp Press.  ISBN 978-1551522555.  (englanniksi)
Yle: Neulegraffiti on pehmeää anarkiaa
Haveri, Minna. Neulegraffitti. ITE-taiteen kaupunkilaisserkku. ITE kaakossa, nykykansantaiteen vuosikirja 9. Helsinki: Maahenki, 2013.
Master of Sparks

| ”Master of Sparks” ZZ Top |
| --- | --- | --- |

Kappaleen tiedot
 Albumilta: Tres Hombres
 Julkaistu: 26. heinäkuuta 1973
 Tyylilaji: blues rock
 Kesto: 03.33
 Levy-yhtiö: London Records
Tres Hombresin muut kappaleet
| ”Beer Drinkers and Hell Raisers” 3 | ”Master of Sparks” 4 | ”Hot, Blue and Righteous” 5 |
Master of Sparks on blues rock -yhtye ZZ Topin kappale vuodelta 1973. Kappale julkaistiin albumilla Tres Hombres. Se on kokonaan kitaristi-solisti Billy Gibbonsin tekemä.
Kappale edustaa groovaavaa blues rockia. Se alkaa raskaalla kitarariffillä, joka muuttuu kuitenkin rauhalliseksi Gibbonsin laulun alkaessa. Tämän jälkeen kappaleessa kuullaan kitarariffi, jonka jälkeen Gibbons jatkaa lauluaan kahden säkeistön verran, ja sitten kappale päättyy.
Kappaleen sanoitukset

Musiikkinäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
”Master of Sparksin” sanoitus kertoo Gibbonsin ystävästä, joka asui maatilalla Houstonin lähistöllä. Maatilalla työskentelevä hitsaaja (mainitaan kappaleessa nimellä ”slim”) rakensi teräshäkin, jossa oli ovi ja sisällä lentokoneen istuin. Eräänä päivänä häkki hitsattiin kiinni lava-auton takaosaan, Gibbonsin ollessa sen sisällä, ja seuraavana yönä lava-autolla lähdettiin ajamaan maantielle. Lava-auto veti häkkiä mukanaan, kunnes se irtosi ja kulki vielä senkin jälkeen yli sadan jaardin matkan. Gibbons selvisi tapahtumasta, ja hänet nimitettiin ”kipinöiden mestariksi” (Master of Sparks). Nimi tuli lava-auton vetämän häkin aiheuttamista kipinöistä.
Vastaanotto

”Master of Sparks” on saanut kriitikoilta hyvän vastaanoton. Esimerkiksi Billboard-musiikkilehdessä Tres Hombres -albumin arvioinut kriitikko pitää kappaletta yhtenä albumin parhaista, kun taas sputnikmusic.com sivuston arvostelija kommentoi: ”Kappale ei ole albumin paras, mutta hyvä kuitenkin.” Myös warr.org-sivuston arvostelija kehuu kappaleen kitaransoittoa. Hän kirjoittaa, että ”Gibbons on ottanut kappaleessa ison askelen eteenpäin soolojen suhteen”.
Vastaanotto > Arvosteluja

Sputnikmusic.com ()
Julkaisut ja esittäminen

”Master of Sparks” on julkaistu Tres Hombresin kaikkien 14 eri painoksen lisäksi yhtyeen kokoelma-albumeilla  ZZ Top Six Pack sekä Chrome, Smoke & BBQ. Yhtye ei ole koskaan esittänyt kappaletta kiertueella.
Kokoonpano

Billy Gibbons – laulu ja kitara
Dusty Hill – bassokitara
Frank Beard – rummut
Aiheesta muualla

Sound-lehden kirjoitelma kappaleesta. (Arkistoitu – Internet Archive)
Neiti Kekäläinen

| Neiti Kekäläinen |
| --- | --- |
Nimi:  Neiti Kekäläinen
Tekijä:  Eero Nelimarkka
Valmistumisvuosi:  1916
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  65,5  cm
Leveys:  46,5  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum, Suomi
Neiti Kekäläinen on taiteilija Eero Nelimarkan (1891-1977) öljyvärein kankaalle maalaama teos, 65,5×45,5 cm, vuodelta 1916. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa vuonna 1968.
Neiti Kekäläinen on taiteilijan ja runoilija Larin-Kyöstin taloudenhoitajasta maalattu taulu Oulunkylästä. Tämä taloudenhoitaja edusti taiteilijalle hänen suosimansa pohjalaistaiteen naisen hyveitä: ahkeruutta, vaatimattomuutta ja juurevuutta. Eero Nelimarkan käyttämät ääriviivojen pehmeydet ja pinnan ehjät värikentät tulevat esille tässäkin maalauksessa. Hän tutustui Pariisissa ollessaan, minne hän läksi vuonna 1912, Nabis-ryhmään, jolta hän oppi näitä käytäntöjä. Hillittyä väriskaalaa noudattavat pinnat luovat kuitenkin litteän tilavaikutelman tähän maalaukseen. Itse asiassa jo nuorempana ollessaan käsityöläiskoulun iltakursseilla Vaasassa, hän jäljensi japanilaisten puupiirrosten jäljennöksiä. Hän ihaili näiden taidokasta sommittelua ja värejä. Katsotaan, että Nelimarkan rakenteellinen tyyli pohjaa pitkälti näihin käsityöläiskoulun vuosiin.
Eero Nelimarkka yhdisti taiteessaan modernin ilmauksen kansalliseen aiheeseen tavalla, josta taidetta tunteva yleisö piti. Hänen tuotantonsa aiheistoa oli etenkin pohjalainen maisema ja mielentila.
Aiheesta muualla

Maalaus Suomen Kansallisgallerian sivuilla: Kokoelmat: Neiti Kekäläinen.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Maximus Tainio

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 24. toukokuuta 2001 (ikä 23)
Syntymäpaikka: Auxerre, Ranska
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 178 cm
Seura
Seura: AC Oulu
Pelinumero: 29
Junioriseurat
2010: AFC
2017: HJK
2017–2020: Tottenham
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2020–2021 | Haka | 41 | (3) |
| 2022 | HIFK | 19 | (2) |
| 2023 | AC Oulu | 17 | (0) |
| 2024– | SalPa | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2016–2017 | Suomi U16 | 4 | (0) |
| 2017–2018 | Suomi U17 | 8 | (0) |
| 2018 | Suomi U18 | 1 | (0) |
| 2018–2019 | Suomi U21 | 5 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. syyskuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 11. elokuuta 2020.
Maximus Tainio (s. 24. toukokuuta 2001) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösliigassa pelaavaa SalPaa. Tainio on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Tainio HJK-juniorivuosien jälkeen siirtyi syksyllä Englantiin Tottenhamn Hotspurin organisaatioon, jossa hän kesään 2020 mennessä pelasi alle 18-vuotiaiden sarjaa Tottenhamin joukkueessa 15 ottelussa. Hän kävi kentällä vaihdosta kahdessa ottelussa Tottenhamin kakkosjoukkueessa.
Kesällä 2020 hän palasi Suomeen Veikkausliigassa pelanneen FC Hakan riveihin.
Maximus Tainio on pelannut Suomen eri ikäkausimaajoukkueissa vuoden 2020 loppuun mennessä 18 ottelua.
Yksityiselämä

Maximus Tainion isä on entinen Suomen maajoukkuepelaaja Teemu Tainio, joka valmentaa myös FC Hakaa kaudesta 2020 lähtien.
Norman Tebbit

Norman Tebbit
Norman Beresford Tebbit, Baron Tebbit, CH, PC (s. 29. maaliskuuta 1931) on brittiläinen konservatiivipoliitikko. Hän oli Margaret Thatcherin läheinen liittolainen ja työministeri 1981–1983, kauppa- ja teollisuusministeri 1983–1985, konservatiivipuolueen puheenjohtaja (Chairman) 1985–1987 ja Lancasterin kansleri 1985–1987.
Tebbit syntyi työväenluokkaiseen perheeseen ja työskenteli journalistina Financial Timesissa ennen asepalvelustaan 1949, jonka suoritti ilmavoimissa lentäen Meteor- ja Vampire-suihkuhävittäjiä. Asepalveluksen jälkeen hän meni British Overseas Airwaysin lentäjäksi 1953.
Vuonna 1970 hänet valittiin parlamenttiin Eppingistä ja vuonna 1974 Chingfordista. Parlamentin jäsen hän oli aina vuoteen 1992 asti.
Vuonna 1972 hän äänesti EEC:hen liittymisen puolesta, mitä on saanut myöhemmin selitellä konservatiivitukijoilleen.
Vuoden 1979 konservatiivien vaalivoiton jälkeen hänet nimitettiin hallitukseen alivaltiosihteeriksi kauppaministeriöön. Vuonna 1982 hallituksen uudelleenjärjestelyssä hänestä tuli työministeri. Tebbitin nimitys muutti suhtautumista ammattiliittoihin, joihin hän suhtautui vihamielisesti. Vuoden 1982 Employment Act vähensi ammattiliittojen valtaa.
Tebbit loukkaantui pahoin provisional-IRA:n pommi-iskussa Brightonin Grand Hoteliin konservatiivien puoluekokouksen aikana, ja hänen vaimonsa halvaantui. Vuonna 1986 Tebbit vastusti Yhdysvaltain pommituslentoa Libyaan, josta Thatcher ei ollut neuvotellut hallituksen kanssa. Samana vuonna hän hajotti konservatiivipuolueen nuorisojärjestön Federation of Conservative Studentsin libertaarisiiven saatua vallan siinä ja vaadittua Harold Macmillanin tuomitsemista sotarikollisena.
Tebbit tunnetaan perinteisen linjan konservatiivina. Hän kannattaa perinteisiä perhearvoja, vastustaa Britannian "balkanisoimista" ja Euroopan unionia. Vuonna 1990 Tebbit keksi ns. krikettikokeen tai Tebbitin kokeen, jonka mukaan pakistanilaisia maahanmuuttajia ei pitäisi pitää britteinä ennen kuin tukivat Englannin krikettijoukkuetta, vanhempiensa kotimaan joukkueen sijaan.
Tebbit jäi pois parlamentista vuoden 1992 vaaleissa huolehtiakseen vaimostaan. Hänelle myönnettiin elinikäinen aatelisarvo. Tebbit osallistuu edelleen aktiivisesti politiikkaan.
Aiheesta muualla

Tebbit: Time has not softened him (BBC)
Markku Ojanen

Markku Ojanen (s. 29. heinäkuuta 1944 Laihia) on Tampereen yliopiston psykologian emeritusprofessori. Ennen eläkkeelle jäämistään elokuussa 2008 hän toimi yliopistonsa psykologian laitoksen johtajana.
Tohtoriksi Ojanen on väitellyt vuonna 1975 ja toimi pitkään apulaisprofessorina Tampereella. Professori Ojasen keskeisiä tutkimusalueita ovat olleet mielenterveys, erityisesti skitsofrenian kuntoutus, terveyspsykologia, erityisesti liikunta ja hyvinvointi sekä positiivinen psykologia, toisin sanoen onnellisuus. Kotisivuillaan ja kirjoissaan hän kutsuukin itseään ”onnellisuusprofessoriksi”.
Ojanen on kirjoittanut myös jonkin verran uskontoon liittyvää kirjallisuutta ja kertoo kotisivuillansa olevansa vakaumukseltaan kristitty.
Teoksia

Terapia ja sielunhoito (Helsinki : Uusi tie, 1998)
Liikunta on hyväksi – jos siltä tuntuu: Liikunta mielenterveyspotilaiden avohoidon tukena -projekti: ensimmäisen tutkimuskauden tuloksia [Hanna Ylenin kanssa] (Helsinki: Liikuntatieteellinen seura, 1999)
Terapia ja sielunhoito II: Hyvään elämään (Uusi tie, 2000)
Ilo, onni, hyvinvointi.  Helsinki:  Kirjapaja, 2001.  ISBN 951-625-660-0.
Liiku oikein, voi hyvin. Liikunnan merkitys hyvinvoinnille (2001. Helsinki: Liikuntatieteellinen seura)
Elämän mieli ja merkitys.  Helsinki:  Kirjapaja, 2002.  ISBN 951-625-818-2.
Persoona – Persoonallisuuspsykologia (2004, Helsinki: Edita)
Terapiastako ratkaisu – NLP–perustaisen psykoterapian tuloksellisuustutkimus (2004, Helsinki: Mielikirjat)
Onnen etsijät (2004, Helsinki: Aikamedia)
Onnellisuus: Mikä on onnen salaisuus: Miten voit edistää omaa onneasi.  (Toimittanut Maarit Huovinen. Miten voit -sarja)  Helsinki:  WSOY, 2006.  ISBN 951-0-31214-2.
Hyvä, paha ihminen.  Kauniainen:  Perussanoma, 2006.  ISBN 951-888-424-2.
Ihmiselämän harhat (WSOY, 2007)
Positiivinen psykologia.  Kulju:  Edita, 2007.  ISBN 978-951-37-5025-1.
Onnellisuusprofessorin päiväkirja.  Kauniainen:  Perussanoma, 2009.  ISBN 978-951-888-503-3.
Hyvinvoinnin käsikirja.  Helsinki:  Kirjapaja, 2009.  ISBN 978-951-607-904-5.
Ahdas ateismi.  Helsinki:  Perussanoma, 2011.  ISBN 978-951-888-583-5.
Uudistava usko.  Helsinki:  Perussanoma, 2011.  ISBN 978-951-888-584-2.
Minä ja muut: Itsetuntemuksen kirja.  Helsinki:  Kirjapaja, 2011.  ISBN 978-952-247-145-1.
Onnellisuuden käsikirja.  Helsinki:  Perussanoma, 2013.  ISBN 978-951-888-652-8.
Murra onnellisuuden esteet.  Minerva, 2013.  ISBN 978-952-492-734-5.
Tunne vai järki. Polkuja viisaisiin valintoihin.  Helsinki:  Minerva, 2014.  ISBN 978-952-492-872-4.
Aiheesta muualla

Markku Ojasen kotisivu.
Neiti Marple: Lomahotellin murhat

| Neiti Marple: Lomahotellin murhat> Miss Marple: A Caribbean Mystery |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Charlie Palmer
Käsikirjoittaja:  Charlie Higson
Perustuu:  Agatha Christien romaaniin Lomahotellin murhat (1964)
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia
Ensi-ilta:   16. kesäkuuta 2013  21. joulukuuta 2014
Kesto:  89 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Neiti Marple: Lomahotellin murhat (Miss Marple: A Caribbean Mystery) on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut rikoskirjailija Agatha Christien romaaniin Lomahotellin murhat perustuva televisioelokuva. Se on osa ITV:n tuottamaa Neiti Marple -televisioelokuvien sarjaa. Pääosaa neiti Marplena näyttelee Julia McKenzie.
Elokuvassa Neiti Marple on lomailemassa fiktiivisellä St. Honorén saarella Karibialla. Hän törmää juonittelua ja mustaa magiaa täynnä olevaan tapaukseen, kun tunnetusta murhaajasta valokuvaa hallussaan pitävä vanha majuri kuolee hämärissä olosuhteissa.
Elokuva kuvattiin kokonaisuudessaan Kapkaupungissa, Etelä-Afrikassa.
Samasta Christien tarinasta on tehty kaksi aiempaakin televisiosovitusta, yhdysvaltalainen versio vuonna 1983 (pääosassa Helen Hayes) ja brittiläinen vuonna 1989 (pääosassa Joan Hickson).
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Julia McKenzie  | … |  Neiti Marple   |
|  Pippa Bennett-Warner  | … |  Victoria   |
|  Charity Wakefield  | … |  Molly Kendall   |
|  Robert Webb  | … |  Tim Kendall   |
|  Alastair Mackenzie  | … |  eversti Edward Hillingdon   |
|  Hermione Norris  | … |  Evelyn Hillingdon   |
|  Charles Mesure  | … |  Greg Dyson   |
|  MyAnna Buring  | … |  Lucky Dyson   |
|  Warren Brown  | … |  Jackson   |
|  Antony Sher  | … |  Jason Rafiel   |
|  Oliver Ford Davies  | … |  majuri Palmgrave   |
|  Kingsley Ben-Adir  | … |  Errol   |
|  Daniel Rigby  | … |  kaniikki Prescott   |
|  Jeremy Crutchley  | … |  kirjailija Ian Fleming   |
|  Charlie Higson  | … |  ornitologi James Bond   |
Aiheesta muualla

Miss Marple: A Caribbean Mystery Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Noora Louhimo

| Noora Louhimo |
| --- | --- |
 Louhimo Tuska-festivaalilla 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. marraskuuta 1988 (ikä 35) Rauma
Muusikko
Tyylilajit:  heavy metal, power metal
Soittimet:  laulu
Yhtyeet:  Battle Beast
Levy-yhtiöt:  Nuclear Blast
Aiheesta muualla
nooralouhimo.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Noora Louhimo (s. 6. marraskuuta 1988 Rauma) on suomalainen laulaja, joka laulaa Battle Beast -yhtyeessä. Louhimo korvasi perhe-elämäänsä keskittyvän Nitte Valon yhtyeen laulajana elokuussa 2012. Ensimmäinen Louhimon kanssa esitetty single, ”Into the Heart of Danger”, julkaistiin Suomessa 25. huhtikuuta 2013.
Heinäkuussa 2019 Louhimo ilmoitti äänittävänsä ensimmäistä sooloalbumiaan, joka ilmestyi 5. maaliskuuta 2021 nimellä Eternal Wheel of Time and Space. Saman niminen single ja musiikkivideo julkaistiin 5. helmikuuta samana vuonna.
Diskografia > Battle Beast

Battle Beast (2013,  Nuclear Blast)
Unholy Savior (2015,  Nuclear Blast)
Bringer of Pain (2017,  Nuclear Blast)
No More Hollywood Endings (2019)
Circus of Doom (2022)
Diskografia > Soololevyt

Eternal Wheel of Time and Space (2021)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Noora Louhimo Wikimedia Commonsissa
Hietikko, Jussi: Nooran lauluääni saa korskeimmatkin hevijullit kalpenemaan Raumalainen.  18.2.2017.
Noora Louhimo Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Meksikon alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Meksikon alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Meksikoa jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa ja muissa ikäluokan kansainvälisissä otteluissa.
Sijoitukset maailmanmestaruuskilpailuissa

1997 – D-sarja; 8.
1998 – D-sarja; 5.[lähde? ]
1999 – D-sarja; 5.
2000 – D-sarja; 5.
2001 – 3. divisioona; 7.
2002 – 3. divisioona; 7.
2003 – 2. divisioona, ryhmä B; 6.
2004 – 3. divisioona; 3.
2005 – 3. divisioona; 1.
2006 – 2. divisioona, ryhmä B; 5.
2007 – 2. divisioona, ryhmä B; 5.
2008 – 2. divisioona, ryhmä B; 5.
2009 – 2. divisioona, ryhmä B; 4.
2010 – 2. divisioona, ryhmä A; 6.
2011 – 3. divisioona; 1.
2012 – 2. divisioona, ryhmä B; 6.
2013 – 3. divisioona; 4.
2014 – 3. divisioona; 3.
2015 – 3. divisioona; 3.
2016 – 3. divisioona; 1.
2017 – 2. divisioona, ryhmä B; 5.
2018 – 2. divisioona, ryhmä B; 5.
2019 – 2. divisioona, ryhmä B; 6.
2020 – 3. divisioona; 3.
2021 – 3. divisioonan turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
2022 – 3. divisioona; 2.
2023 – 2. divisioona, ryhmä B; 6.
2024 – 3. divisioona, ryhmä A; 5.
Nyrkkeilyn maailmanmestaruuskilpailut 1997

Vuoden 1997 nyrkkeilyn maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 18. lokakuuta – 26. lokakuuta 1997 Budapestissa, Unkarissa. Kisoissa oteltiin 12 painoluokassa.
Suomen edustajat

| Painoluokka | Nyrkkeilijä | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 57 kg | Kai-Erik Kandelin | karsiutui 1. kierroksella |
| 63,5 kg | Mika Tossavainen | karsiutui 1. kierroksella |
| 67 kg | Amin Asikainen | karsiutui puolivälierissä |
| 71 kg | Jani Rauhala | karsiutui 1. kierroksella |
| 75 kg | Petri Männikkö | karsiutui 1. kierroksella |
| 91 kg | Kai Brännkärr | karsiutui 2. kierroksella |
Neiti Nimismies

| Neiti Nimismies |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Eino Salmelainen
Käsikirjoittaja:  Eino Salmelainen
Tuottaja:  Väinö Mäkelä
Kuvaaja:  Arvo Tamminen G. E. Pettersson
Pääosat:  Helge Ranin Inkeri Nieminen Simo Kaario
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Kinosto Oy Tampere
Ensi-ilta:  Tampereen elokuvajuhlilla 2008
Kesto:  26 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Neiti Nimismies on vuonna 1929 valmistunut suomalainen mykkäelokuva joka esitettiin ensimmäisen kerran julkisesti vasta Tampereen elokuvajuhlilla vuonna 2008. Elokuva kuvattiin maaliskuussa 1929 Tampereen Pyynikillä sekä Pyhäjärven ja Näsijärven jäällä. Elokuvan käsikirjoitti ja ohjasi tunnettu tamperelainen teatterimies Eino Salmelainen. Elokuva on säilynyt kokonaisuudessaan ja se on esitetty viimeksi keväällä 2015 Suomalaisen elokuvan festivaaleilla Turussa.
Elokuvan juoni

Iäkkään nimismiehen tarmokas tytär Liisa lähtee ajamaan takaa karkumatkalle lähtenyttä rikollista Liukas-Jussia. Takaa-ajoon liittyy mukaan myös kotiseudulleen palannut Lauri Raitio.