stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Anne Frankiin liittyvistä henkilöistä
Muut > Sanne Lederman

Susanne "Sanne" Ledermann oli Annen pitkäaikainen ystävä tämä Amsterdamiin muutosta lähtien, ja hänet mainitaankin useita kertoja Annen päiväkirjan alussa. Häntä pidettiin "Anne, Hanne and Sanne" -ryhmän "hiljaisena" jäsenenä. Hän oli erittäin älykäs, ja Annen mukaan erittäin yksinkertainen runouden suhteen. Sannen koko etunimeksi mainitaan eri lähteissä vuoroin "Susanne" ja "Susanna". Vain hänen ystävänsä kutsuivat häntä "Sanneksi" perheen käyttäessä germaanisempaa muotoa "Susi". Amsterdamiin paluunsa jälkeen Otto Frank sai tietää, että Sanne ja tämän vanhemmat Franz ja Ilse pidätettiin 20. kesäkuuta 1943. Heidät lähetettiin ensin Westerborkiin ja 16. marraskuuta Auschwitziin, jossa kaikki kolme lähetettiin kaasutettaviksi heti saapumispäivänä. Sannen sisar Barbara Ledermann, joka oli Margotin ystävä, oli saanut Hollannin vastarintaliikkeessä olevien ystävien kautta arjalaisen henkilökortin (nimellä "Barbara Waarts") ja toimi vastarintaliikkeen lähettinä. Hän selvisi sodasta ja meni myöhemmin naimisiin Nobel-palkitun biokemistin Martin Rodbellin kanssa.
Muut > Hello Silberberg

Helmuth "Hello" Silberberg oli poika, johon Annella oli läheisimmät suhteet silloin, kun Anne perheineen meni piiloon, vaikka he olivat tunteneet toisensa vain noin kaksi viikkoa. Hänen isoisänsä, joka ei pitänyt Helmuth-nimestä, kutsui häntä nimellä "Hello". Hello oli 16-vuotias ja ihaili Annea, mutta tämä kirjoitti päiväkirjaansa, ettei rakastanut Helloa ja että tämä oli vain ystävä. Hello oli asunut isovanhempiensa luona Amsterdamissa, mutta erittäin monimutkaisen tapahtumasarjan kautta, mukaan lukien usea täpärä pelastuminen natseilta, hän pystyi lopulta löytämään vanhempansa Belgiasta. Belgia oli kuitenkin myös valloitettu maa, ja Hello perheineen oli edelleen "piilossa", vaikkakaan eivät yhtä hankalien olosuhteiden alaisena kuin Frankit. Kylä, jossa Silberbergit piileskelivät vapautettiin 3. syyskuuta 1944. Hello oli vapaa – traagisesti samana päivänä, kun Anne perheineen lähti viimeisellä kyydillä Westerborkista Auschwitziin. Hello muutti Yhdysvaltoihin sodan jälkeen ja tunnettiin siellä nimellä Ed Silverberg, kuolemaansa vuonna 2015 asti.
Muut > Buddy Elias

Bernhard (Bernd) "Buddy" Elias oli Annen Sveitsissä asuva serkku. Hän oli yksi Annen lempihenkilöitä. Hän oli neljä vuotta vanhempi kuin Anne. Hän leikki mieluummin Annen kuin Margotin kanssa, koska Annen huumorintaju oli lähempänä hänen omaansa. Kaikki paitsi Anne, joka kutsui häntä "Berndiksi", kutsuivat häntä "Buddyksi". Hän oli erittäin lahjakas luistelija, mitä Anne ihaili suuresti. Anne jopa kirjoitti päiväkirjaansa fiktiivisen elokuvajuonen, jossa hän luistelisi Berndin kanssa. Juonen yhteyteen Anne piirsi kuvan puvusta, jota pitäisi kohtauksessa. Pitkän ammattilaisluistelija ja -näyttelijäuran jälkeen Buddysta tuli Baselin Anne Frank -säätiön johtaja.
Pekka Mattila (kuvataiteilija)

Pekka Mattila (14. huhtikuuta 1943 Tampere – 21. syyskuuta 1991) oli suomalainen kuvataiteilija.
Mattila valmistui Kankaanpään taidekoulusta vuonna 1971. Vuosina 1971–1975 Mattila opiskeli Milanossa Accademia di Brerassa, jossa kehittyi hänelle tyypillinen tapa käsitellä tilaa ja muotoa.
Ura

Mattila vietti Italiassa kuusi vuotta, talvet Milanossa ja kesät Firenzessä. Opiskelun jälkeen Mattila  maalasi milanolaiselle gallerialle vuosittain 120 teosta, joita vastaan hän sai asunnon, tarvikkeet ja kuukausipalkan, joten Italiaan levisi 300 Mattilan teosta.
Suomeen palattuaan Mattila piti 1976 Mattila piti näyttelyn Helsingissä. Teokset tutkivat kaartuvilta pinnoilta heijastuvia valoilmiöitä. Penttinen-Lampisuo kuvaa Mattilan luomaa persoonallista tyyliä: ”Sivellinjälki on häivytetty, maali mattaa ja väripaletti niukka. Huolella ja sileästi viimeistellyt väriliukumat synnyttävät kolmiulotteisia vaikutelmia.”
Mattila palasi Kankaanpäähän vuonna 1983. Hänet valittiin opettajaksi Kankaanpään taidekouluun ja myöhemmin oppilaitoksen rehtoriksi.
Kapoorin suku

Kapoorin perhe vuonna 2016.
Kapoorin suku, jota kutsutaan myös ”intialaisen elokuvan ensimmäiseksi suvuksi”, on suku, jossa on vähintään viisi sukupolvea yli 94 vuoden ajan Intian elokuvateollisuudessa työskennelleitä jälkeläisiä. Useat perheenjäsenet, sekä biologiset jälkeläiset että perheeseen avioliiton kautta liittyneet, ovat tehneet tuotteliaan uran näyttelijöinä, elokuvaohjaajina ja -tuottajina. Dynastian perustaja oli ”patriarkka” Prithviraj Kapoor, joka oli ensimmäinen perheenjäsen, joka aloitti näyttelemisen elokuvissa vuoden 1928 debyyttielokuvallaan Do Dhari Talwar. Hänet tunnetaan muun muassa ikivihreästä elokuvasta Mughal-E-Azam (1960), jossa hän näytteli mogulikeisari Akbaria. Hän oli intialaisen teatterin pioneeri ja Indian People’s Theatre Associationin (IPTA) perustajajäsen. Hänen poikansa Raj Kapoor oli vaikutusvaltainen näyttelijä ja ohjaaja hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Kapoorin sukupuun vanhin lineaarinen sukupolvi, joka on koskaan esiintynyt elokuvissa, oli Prithviraj Kapoorin isä Basheshwarnath Kapoor, joka debytoi näyttelijänä vuonna 1951 elokuvassa Katkera rakkaus, jonka tuotti, ohjasi ja pääroolia näytteli hänen pojanpoikansa Raj Kapoor.
Kapoor-sukuun avioliiton kautta liittyneet näkyvät elokuvapersoonallisuudet ovat muun muassa  Geeta Bali, Jennifer Kendal, Babita, Neetu Singh, Saif Ali Khan ja Alia Bhatt.
Kapoorin suvun jäsenet > Ensimmäinen sukupolvi

Basheshwarnath Kapoor
Kapoorin suvun jäsenet > Toinen sukupolvi

Prithviraj Kapoor – Basheshwarnath Kapoorin vanhin poika; naimisissa Ramsarni Mehran kanssa
Trilok Kapoor – Basheshwarnath Kapoorin poika
Kapoorin suvun jäsenet > Kolmas sukupolvi

Raj Kapoor – Prithviraj Kapoorin vanhin poika; naimisissa Krishna Malhotran kanssa
Shammi Kapoor – Prithviraj Kapoorin toinen poika; naimisissa Geeta Balin (ensimmäinen vaimo) ja Neila Devin (toinen vaimo) kanssa
Shashi Kapoor – Prithviraj Kapoorin nuorin poika; naimisissa Jennifer Kendalin kanssa
Subbiraj Kakkar – Kailash Kakkarin (o.s. Kapoor) poika; naimisissa Kumari Naazin kanssa
Urmila Sial Kapoor – Prithviraj Kapoorin tytär; naimisissa Charanjit Sialin kanssa
Kapoorin suvun jäsenet > Neljäs sukupolvi

Randhir Kapoor – Raj Kapoorin vanhin poika; naimisissa Babitan kanssa
Ritu Nanda – Raj Kapoorin vanhempi tytär; naimisissa Rajan Nandan kanssa
Rishi Kapoor – Raj Kapoorin toinen poika; naimisissa Neetu Singhin kanssa
Rima Jain – Raj Kapoorin nuorempi tytär; naimisissa Manoj Jainin kanssa
Rajiv Kapoor – Raj Kapoorin nuorin poika
Aditya Raj Kapoor – Shammi Kapoorin ja Geeta Balin poika; naimisissa Priti Kapoorin kanssa
Kunal Kapoor – Shashi Kapoorin ja Jennifer Kendalin vanhempi poika; aiemmin naimisissa Sheena Sippyn kanssa (Ramesh Sippyn tytär)
Karan Kapoor – Shashi Kapoorin ja Jennifer Kendalin nuorempi poika
Sanjana Kapoor – Shashi Kapoorin ja Jennifer Kendalin tytär; naimisissa Valmik Thaparin kanssa
Jatin Sial – Urmila Sial Kapoorin ja Charanjit Sialin poika
Kapoorin suvun jäsenet > Viides sukupolvi

Karisma Kapoor – Randhir Kapoorin ja Babitan vanhempi tytär; aiemmin naimisissa Sanjay Kapurin kanssa
Kareena Kapoor – Randhir Kapoorin ja Babitan nuorempi tytär; naimisissa Saif Ali Khanin kanssa
Riddhima Kapoor Sahni – Rishi Kapoorin ja Neetu Singhin tytär; naimisissa Bharat Sahnin kanssa
Ranbir Kapoor – Rishi Kapoorin ja Neetu Singhin poika; naimisissa Alia Bhattin kanssa
Nikhil Nanda — Ritu Nandan ja Rajan Nandan poika; naimisissa Shweta Bachchanin kanssa (Amitabh Bachchanin ja Jaya Bachchanin tytär)
Armaan Jain – Rima Jainin ja Manoj Jainin vanhempi poika
Aadar Jain – Rima Jainin ja Manoj Jainin nuorempi poika
Zahan Kapoor – Kunal Kapoorin ja Sheena Sippyn poika
Galleria

Prithviraj Kapoor
Trilok Kapoor
Randhir Kapoor
Rishi Kapoor
Rajiv Kapoor
Karisma Kapoor
Kareena Kapoor
Ranbir Kapoor
Julius Dieckhoff

Julius Harald Dieckhoff (27. kesäkuuta 1853 Kakskerta – 9. toukokuuta 1924 Kirkkonummi) oli suomalainen vankeinhoitohallituksen ylijohtaja.
Dieckhoffin vanhemmat olivat lennätinaseman päällikkö Julius Johann Heinrich Dieckhoff ja Fredrika Albertina Westerholm. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta 1871 ja opiskeli Helsingin yliopistossa suorittaen oikeustutkinnon 1880. Dieckhoff sai varatuomarin arvon 1882.
Dieckhoff toimi senaatin kanslian kielenkääntäjänä 1882–1883, venäjänkielen kääntäjänä Helsingin maistraatissa 1887–1902 sekä Suomen kenraalikuvernöörin kansliassa 1891–1902, kenraalikuvernöörin kanslian kanslistina ja toimistopäällikön apulaisena 1895–1902 ja vankeinhoitohallituksen ylijohtajana 1902–1906. Hän sai 1893 kollegiasessorin arvon.
Vankeinhoitohallituksen ylitirehtööriksi Dieckhoff nimitettiin poliittisista syistä erotetun Alexis Gripenbergin tilalle. Katsottiin, että Venäjällä opiskellut ja pitkään Suomen venäläisen hallinnon palveluksessa toiminut Dieckhoff nauttisi kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikoffin luottamusta. Hän joutui kuitenkin eroamaan virastaan jo vuonna 1906, kun poliittisen murhan tehnyt aktivisti Lennart Hohenthal karkasi Helsingin lääninvankilasta.
Mikkelin Pallo-Kissat

| Mikkelin Pallo-Kissat |
| --- | --- |

Koko nimi:  Mikkelin Pallo-Kissat
Perustettu:  1946
Kaupunki:   Mikkeli
Kenttä:  Mikkelin urheilupuisto
– kapasiteetti:  7 000
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mikkelin Pallo-Kissat (MiPK) on mikkeliläinen vuonna 1946 perustettu jalkapalloseura, joka pelasi Suomen korkeimmalla sarjatasolla Mestaruussarjassa yhteensä 11 kautta vuosien 1962–1981 välisenä aikana. Parhaimmillaan MiPK sijoittui neljänneksi kausina 1962, 1974 ja 1975.
Historia

Mikkelin Pallo-Kissat perustettiin Mikkelissä sijaitsevalla Naisvuoritalolla 13. lokakuuta 1946. Seura pelasi aluksi Maakunta- ja Suomensarjoissa ja nousi Mestaruussarjaan vuonna 1961. Ensimmäisenä SM-kautenaan MiPK sijoittui neljänneksi, mutta putosi kahden vuoden kuluttua takaisin Suomensarjaan. Seuran muut SM-kaudet olivat 1971, 1974–1979 ja 1981. Vuonna 1977 MiPK voitti Työväen urheiluliiton mestaruuden.
1980-luvun alussa MiPK ajautui taloudellisiin vaikeuksiin ja sen viimeiseksi sarjakaudeksi jäi 1983, jolloin seura pelasi II divisioonassa. MiPK:n toiminnan jatkajaksi perustettiin vuonna 1984 Mikkelin Kissat. Seuraa ei kuitenkaan milloinkaan asetettu konkurssiin ja vuonna 1997 Suomen Palloliitto hyväksyi Mikkelin Pallo-Kissat jälleen jäsenekseen. Vuonna 2001 seura pelasi yhden kauden maan kuudenneksi korkeimmalla sarjatasolla Vitosessa. Toimintaa on 1990- ja 2000-luvuilla ollut myös ikämiehissä sekä piirikunnallisella tasolla futsalissa. Mikkelin Kissojen edustusjoukkue on käyttänyt vuodesta 2016 nimeä MiPK. MiKi alkoi käyttää kyseistä nimeä MiPKin 70-vuotisjuhlien kunniaksi.
Vuosina 1955–1970 Mikkelin Pallo-Kissojen lajivalikoimaan kuului myös jääkiekko, joka siirrettiin yhdessä Mikkelin Palloilijoiden jääkiekkojaoksen kanssa vastaperustettuun jääkiekon erikoisseuraan Mikkelin Jukureihin.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
| n k Miesten jalkapallon TUL:n mestarit |
| --- | --- |
TUL:n jalkapallomestaruus:  1920: Kullervo  1921: Kullervo  1922: Kullervo  1923: Kullervo  1924: Kullervo  1925: Kullervo  1926: Töölön Vesa  1927: Jyry  1928: Kullervo  1929: TuWe  1930: Vesa  1931: ViTo  1932: TP-V  1933: TaTo  1934: TP-V  1935: Töölön Vesa  1936: Töölön Vesa  1937: KTP  1938: TP-V  1939: KTP  1940: TP-V  1941: keskeytettiin  1942: ei pelattu  1943: TP-V  1944: ei pelattu  1945: Kullervo  1946: TP-V  1947: KTP  1948: RTU  1949: KTP  1950: KTP  1951: KTP  1952: KTP  1953: Turun Pyrkivä  1954: Turun Pyrkivä  1955: Karihaaran Tenho 
TUL Cup:  1973: Into  1974: Turun Pyrkivä  1975: Turun Pyrkivä  1976: Into  1977: MiPK  1978: Turun Pyrkivä  1979: JyPK  1980: OTP  1981: KTP  1982: PPT  1983: KTI  1984: Elo  1985: PPT  1986: OTP  1987: PPT  1988: Elo  1989: OTP  1990: PPT  1991: OTP  1992: VanPa  1993: FC Jazz  1994: TP-V  1995: Ponnistus  1996: FC Jazz  1997: TP-V  1998: FC Jazz  1999: Kajaanin Haka  2000: PP-70  2001: PP-70  2002: FC Jazz  2003: PP-70  2004: KooTeePee  2005: KooTeePee  2006: Kiisot  2007: TP-V  2008: KTP  2009: Warkaus JK  2010: KooTeePee  2011: JyPK  2012: KooTeePee  2013: ei pelattu  2014: Sisu-Pallo  2015: ei pelattu  2016: TP-V  2017: Toejoen Veikot  2018: MiPK  2019: MiPK  2020: ei pelattu  2021: ei pelattu  2022: ToTe  2023: TP-V  2024: TP-V
Adolf Grotenfelt

Adolf Grotenfelt (7. huhtikuuta 1828 Turku – 29. joulukuuta1892 Helsinki) oli suomalainen hovioikeudenneuvos ja vankeinhoitohallituksen ensimmäinen ylijohtaja. Grotenfeltin vanhemmat olivat Nils Adolf Grotenfelt ja Sofia Lovisa Alléen.
Grotenfelt kiinnostui oikeustiedettä opiskellessaan kriminologiasta ja vankeinhoidosta, jonka uudistamisesta käytiin vilkasta keskustelua kansainvälisesti.
1850-luvulla Grotenfelt kiersi ulkomailla tutustumassa vankeinhoitoon ja toteutti saamiaan ajatuksia Suomessa. Hänen puheenjohdollaan 1877–1878 toimineen komitean esitykset tuottivat merkittäviä uudistuksia. Hän oli vankeinhoitohallituksen vt. ylijohtaja vuodesta 1881 ja vakinainen 1888–1891. Grotenfelt oli valtiopäivillä aatelissäädyn edustaja 1863–64, 1867, 1872, 1882 ja 1888 ja puolusti useita vapaamielisiä uudistuksia. Hän toimi vuoden 1869 valtiopäiväjärjestyksen laatineen perustuslakikomitean sihteerinä.
Adolf Grotenfeltin poikia olivat filosofi Arvi Grotenfelt ja historiantutkija Kustavi Grotenfelt.
Aiheesta muualla

Nordisk familjebok
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland
Tampereen Peli-Pojat-70

Tampereen Peli-Pojat-70 (PP-70) on vuonna 1970 perustettu tamperelainen jalkapallo- ja futsalseura, jonka edustusjoukkueet pelaavat jalkapallossa Kolmosessa ja futsalissa Ykkösdivisioonassa.
Historia

PP-70 perustettiin vuonna 1970, kun Lielahden Kipinän, Pispalan Tarmon ja Lamminpään Korven jalkapallojaostot yhdistettiin uudeksi jalkapallon erikoisseuraksi.
Seuran edustusjoukkue on pelannut Ykkösessä kausina 1995 ja 2002–2007 sekä Kakkosessa (tai vast.) kausina 1986–1988, 1993–1994, 1996–2001 ja 2008–2009. Kaudella 2008 joukkue sijoittui vielä Kakkosen B-lohkon neljänneksi, mutta kauden 2009 päätteeksi PP-70 putosi Kolmoseen. Putoamisen jälkeen joukkueen runko hajosi mm. Jussi Kotilahden palatessa Tampereen Ilvekseen ja Obi Metzgerin siirryttyä Viikinkeihin. Kauden 2010 jälkeen joukkue putosi Neloseen.
Aiheesta muualla

Seuran sivusto
| n k Miesten jalkapallon TUL:n mestarit |
| --- | --- |
TUL:n jalkapallomestaruus:  1920: Kullervo  1921: Kullervo  1922: Kullervo  1923: Kullervo  1924: Kullervo  1925: Kullervo  1926: Töölön Vesa  1927: Jyry  1928: Kullervo  1929: TuWe  1930: Vesa  1931: ViTo  1932: TP-V  1933: TaTo  1934: TP-V  1935: Töölön Vesa  1936: Töölön Vesa  1937: KTP  1938: TP-V  1939: KTP  1940: TP-V  1941: keskeytettiin  1942: ei pelattu  1943: TP-V  1944: ei pelattu  1945: Kullervo  1946: TP-V  1947: KTP  1948: RTU  1949: KTP  1950: KTP  1951: KTP  1952: KTP  1953: Turun Pyrkivä  1954: Turun Pyrkivä  1955: Karihaaran Tenho 
TUL Cup:  1973: Into  1974: Turun Pyrkivä  1975: Turun Pyrkivä  1976: Into  1977: MiPK  1978: Turun Pyrkivä  1979: JyPK  1980: OTP  1981: KTP  1982: PPT  1983: KTI  1984: Elo  1985: PPT  1986: OTP  1987: PPT  1988: Elo  1989: OTP  1990: PPT  1991: OTP  1992: VanPa  1993: FC Jazz  1994: TP-V  1995: Ponnistus  1996: FC Jazz  1997: TP-V  1998: FC Jazz  1999: Kajaanin Haka  2000: PP-70  2001: PP-70  2002: FC Jazz  2003: PP-70  2004: KooTeePee  2005: KooTeePee  2006: Kiisot  2007: TP-V  2008: KTP  2009: Warkaus JK  2010: KooTeePee  2011: JyPK  2012: KooTeePee  2013: ei pelattu  2014: Sisu-Pallo  2015: ei pelattu  2016: TP-V  2017: Toejoen Veikot  2018: MiPK  2019: MiPK  2020: ei pelattu  2021: ei pelattu  2022: ToTe  2023: TP-V  2024: TP-V
David Ricardo

David Ricardo on sekä yhteiskuntatieteen että taloustieteen klassikko.
David Ricardo (19. huhtikuuta 1772 Lontoo – 11. syyskuuta 1823 Gatcombe Park) oli brittiläinen taloustieteilijä, joka kuuluu klassisen taloustieteen keskeisimpiin perustajiin Adam Smithin rinnalla. Häntä pidetään modernin taloustieteen perusteiden luojana. Ricardon käyttämät matemaattiset tutkimustekniikat ja formaalit mallit ovat olleet tärkeä esikuva nykyaikaiselle valtavirran taloustieteelle. Ricardolla oli suuri vaikutus myös Karl Marxiin, ja hän kehitti esimerkiksi ulkomaankauppaa koskevan suhteellisen edun opin, joka on taloustieteen tunnetuimpia teorioita.
Elämä

Ricardo syntyi Lontoossa. Hän oli kolmas lapsi seitsemäntoista lapsen juutalaisperheessä, joka siirtyi Hollannista Englantiin juuri ennen Ricardon syntymää. Perheen juuret ovat Portugalissa. Kun Ricardo oli 14-vuotias, hän toimi isänsä kanssa Lontoon pörssimarkkinoilla. Ricardo hylkäsi perheensä ortodoksijuutalaisuuden ja meni naimisiin Anne Wilkinson -nimisen kveekarin kanssa 21-vuotiaana. Isä ei hyväksynyt sitä eikä puhunut pojalleen enää koskaan. Ricardo kiinnostui taloustieteestä luettuaan Adam Smithin pääteoksen, Kansojen varallisuus, vuonna 1799. Osakemarkkinat tekivät Ricardosta rikkaan, ja hän vetäytyi työelämästä 42-vuotiaana ja osti Gatcombe Park -nimisen tilan Gloucestershirestä.
Vuonna 1819 Ricardo osti itselleen paikan Britannian parlamentista irlantilaisen Portarlingtonin kauppakaupungin edustajana. Hän säilytti edustajan paikkansa kuolemaansa (1823) asti ja kannatti vapaakauppaa ja viljatullien (corn law) mitätöimistä. Hän oli puolueista riippumaton, mutta hänellä oli vaikutusvaltaa ennen kaikkea whig-puolueen ja radikaalien keskuudessa.
Ricardon ystäväpiiriin kuului James Mill (John Stuart Millin isä), joka kannusti häntä osallistumaan politiikkaan ja kirjoittamaan taloustieteestä. Muita ystäviä olivat Jeremy Bentham ja Thomas Malthus. Jälkimmäisen kanssa Ricardo kävi kirjeitse väittelyä maanomistajien asemasta ja muista yhteiskunnallisista kysymyksistä. Bentham oli utilitarismina tunnetun moraalifilosofisen opin kehittäjä, ja Ricardo oli itsekin siirtynyt utilitarismin kannattajaksi jo parikymmenvuotiaana.
Ricardo kuoli tilallaan 51-vuotiaana.
Teokset

Ricardon pääteos on nimeltään On the Principles of Political Economy and Taxation. Se pyrkii tutkimaan kansantulon jakautumista eri yhteiskuntaluokkien kesken. Lähtökohtana oli, että maan tuotto jakautuu korkoina, voittoina ja työpalkkoina kolmelle yhteiskuntaluokalle: maanomistajille, kapitalisteille ja palkkatyöntekijöille. Kirja oli myyntimenestys. Ensipainoksen 750 kirjaa myytiin nopeasti, vaikkakin teksti on erittäin vaikeatajuista. Toinen ja kolmas painos otettiin vuosina 1819 ja 1821, ja Ricardo teki kolmanteen painokseen huomattavia luettavuuden parannuksia. Hän esittää teoksen alkupuolella oppinsa perusteet (arvoteoria ja maankorko). Kirjan keskiosa käsittelee lähinnä verotusta ja loppuosa on erilaisia selvennyksiä.
Taloustieteelliset opit > Pienenevän tuottavuuden laki

Ricardo laati pessimistisen ennusteen, että kansantalouden kokonaisvoitot henkeä kohden tulisivat jatkuvasti pienenemään, koska tuotantoa joudutaan maataloudessa laajentamaan yhä huonommin tuottaville peltomaille. Tämä ennustus muistuttaa Thomas Malthusin väestötieteellisiä laskelmia. Malthusin tapaan Ricardo näki väestönkasvun vaarallisena. Ricardo piti vapaata ulkomaankauppaa tuottavuusongelman osaratkaisuna.
Taloustieteelliset opit > Rautainen palkkalaki

Tunnetulla ”palkkojen rautaisella laillaan” Ricardo tarkoitti sitä, että työläisten palkkojen noustessa myös heidän lapsiensa lukumäärä nousee. Tämän seurauksena työnantajat voivat alentaa palkkoja, sillä työläisväestö (eli työn tarjonta) kasvaa. Suurempi väestö ja matalammat palkat tarkoittavat suurempaa köyhyyttä. Tämän nojalla Ricardo vastusti työläisten palkankorotuksia.
Taloustieteelliset opit > Tullimaksu viljan korkean hinnan syynä

Britannian viljatullien (corn law) tarkoitus oli suojella maanomistajia ulkomaiselta kilpailulta ja nostaa heidän tuotteidensa hintoja. Lait oli säädetty Napoleonin sotien aikana, jolloin Britannian oli pakko mannermaasulkemuksen takia lisätä viljaomavaraisuutta. Lait jäivät kuitenkin voimaan Napoleonin kukistumisen jälkeenkin, koska ne hyödyttivät suuresti Britannian varakkaita maanomistajia pitämällä viljan hinnan keinotekoisen korkeana. Viljatulleja Ricardo vastusti, koska hän näki sen siirtävän resursseja talouskehityksen kannalta tärkeältä porvaristolta suurmaanomistajille. Ricardo näki maanomistajat parasiittimaisena luokkana.
Taloustieteelliset opit > Arvoteoria

Adam Smithin tavoin Ricardo ajatteli, että tuotteissa on arvoa, joka on peräisin työstä. Ricardo pyrki välttämään Smithin kohtaamia teoreettisia ongelmia väittämällä, että tuotteen arvoon pitää laskea myös tuotteen valmistuksessa tarvittujen tuotteiden arvo. Yhden tuotteen arvo voidaan laskea summaamalla tuotteen valmistamiseen käytetty työaika sekä tuotteen osien valmistamiseen käytetty työaika. Myöhemmin tätä työnarvoteoriaa kehitti omaan oppiinsa sopivaksi Karl Marx.
Taloustieteelliset opit > Suhteellisen edun teoria

Ricardon kuuluisin kehitelmä on hänen vapaakauppateoriansa. Teorian keskeinen argumentti on, että kansantalouden (valtion) kannattaa aina erikoistua sellaiseen tuotteeseen, jossa sillä on suhteellinen etu. Teorian mukaan kokonaistehokkuus tuotannossa on aina paras silloin, kun maat keskittyvät tuottamaan niitä tuotteita, joita niissä osataan tehdä suhteessa parhaiten.
Esimerkkinä teoriasta Ricardo käytti Englannin ja Portugalin välistä viini- ja tekstiilikauppaa. Ricardo totesi, että Portugalissa on mahdollista tuottaa sekä viiniä että tekstiilejä vähemmällä työllä kuin Englannissa. Viinin ja tekstiilien tuottamiseen vaadittava suhteellinen työmäärä on kuitenkin erilainen näissä kahdessa maassa. Portugalissa sekä viinin että tekstiilien tuottaminen on helppoa ja halpaa, mutta Englannissa viinin tuottaminen on hankalaa. Vaikka Portugalissa onkin halvempaa tuottaa tekstiilejä kuin Englannissa, on Portugalin kannalta järkevää tuottaa ylimääräistä viiniä ja vaihtaa tämä ylimääräinen viini englantilaisiin tekstiileihin. Vastaavasti Englanti hyötyy tästä kaupankäynnistä, koska se saa viiniä halvemmalla kuin tuottamalla itse oman viininsä. Molempien maiden kannattaa siis erikoistua näistä kahdesta tuotteesta siihen, jota se tuottaa suhteellisesti helpommin. Sitten maat voivat myydä tuotteita toisilleen saadakseen käyttöönsä niitä tuotteita, joiden valmistamisesta he luopuivat erikoistumisen takia. Teoria perustuu hyvin yksinkertaiselle matemaattiselle todistukselle, ja on edelleen merkittävä. Taloustieteilijät puhuvat yhä kansainvälisen kaupan yhteydessä Ricardosta ja suhteellisesta edusta, vaikka hänen teoriansa rinnalle on tullut uudempiakin kaupan teorioita.
Teokset

Ricardo, David: Kansantalouden ja verotuksen periaatteet.  (Alkukielellä: On the Principles of Political Economy and Taxation, 1817. – E. C. K. Gonnerin julkaisemasta sekä esipuheella, johdannolla ja selityksillä varustamasta laitoksesta suomentanut B. Tuunanen. Sivistys ja tiede 104)  Porvoo:  WSOY, 1937.  Teoksen verkkoversio.
11-osaiset kootut teokset The Works and Correspondence of David Ricardo.  Ed. Piero Sraffa & M.H. Dobbs.  Cambridge University Press 1951–1973.
Works, 1852