stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alexandre Rodrigues

| Alexandre Rodrigues> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1979
Kansalaisuus:   Ranska
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  1997–
Pituus:  190 cm
Paino:  108 kg
Painoluokka:  superraskassarja
Kätisyys:  oikea
Vyöarvo:  1. dan
| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten kyokushin karate.European Open  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten kyokushin karate.European Open  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten kyokushin karate.European Open  | Maa:   Ranska> Miesten kyokushin karate. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Baja 2003 | avoin |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Riesa 2004 | +90 kg |  |
| Ranskan cup  | Ranskan cup  | Ranskan cup  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1997 | -90 kg |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1998 |  |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1999 | +90 kg |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2000 | +90 kg |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2001 | +90 kg |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2002 | +90 kg |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2003 | +80 kg |  |
| Bayeux Open  | Bayeux Open  | Bayeux Open  |  |
|  Kultaa | Bayeux 2001 | +90 kg |  |
Alexandre Rodrigues (s. 1979) on ranskalainen karateka. Hän on voittanut kerran Kyokushinin Euroopan-mestaruuden ja kerran Ranskan mestaruuden.
Kilpaura

Rodrigues voitti jo 18-vuotiaana Ranskan mestaruuden, jonka jälkeen hän sijoittui useaan kertaan toiseksi. Saavutettuaan kolmannen kerran hopeaa Ranskan cupussa, hän onnistui sen jälkeen voittamaan Bayeux Openin yli 90-kiloisten sarjassa. Rodrigues saavutti ensimmäisen kerran kansainvälistä menestystä joulukuussa 2003 voitettuaan Euroopan mestaruuden avoimessa painoluokassa. Hän voitti Unkarissa käydyn loppuottelun Valentin Krastevia vastaan. Jo seuraavana vuonna Rodrigues saavutti EM-pronssia superraskaassasarjassa.
Maaliskuussa 2005 Rodrigues otteli Ichigekin tapahtumassa Ranskassa Letši Kurbanovia vastaan. Hän hävisi ottelun Ipponilla toisessa erässä.
Alesja Turava

| Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Valko-Venäjä> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Göteborg 2006 | 3 000 m esteet |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Wien 2002 | 1 500 metriä |  |
Alesja Turava (valkoven. Алеся Турава, s. 6. joulukuuta 1979) on valkovenäläinen kestävyysjuoksija, joka on menestynyt parhaiten 3 000 metrin estejuoksussa.
Turava on estejuoksun entinen maailmanennätyksen haltija. Hänen ennätyksensä on 28. heinäkuuta 2002 Gdańskissa juostu 9.16,51, joka on myös Valko-Venäjän ennätys. Hän paransi urallaan maailmanennätystä kaksi kertaa.
Turava voitti vuoden 2006 estejuoksun Euroopan-mestaruuden ja 1 500 metrin juoksussa sisäratojen EM-pronssia vuonna 2002.
Alesja Turavan sisar Ryta Turava on tunnettu kilpakävelijä.
Henkilökohtaiset ennätykset

800 metriä: 2.02,11 (2003)
1 500 metriä:  3.59,89 (2002)
2 000 metriä: 5.42,55 (2001)
3 000 metriä:  8.32,89 (2001)
5 000 metriä:  15.23,84 (2000)
3 000 metrin esteet:  9.16,51 (2002)
Maili: 4.33,88 (2002)
Aiheesta muualla

Alesja Turava Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Andrea García

Andrea García (s. 1975 México, Meksiko) on meksikolainen näyttelijä, malli ja televisiojuontaja. Hän työskentelee nykyisin Hollywoodissa.
García syntyi ja kasvoi Mexico Cityssä. Hänen isänsä Andres García on näyttelijä hänkin. Ennen näyttelijän uraa García opiskeli taideopintoja mediayhtiö Televisan koulutuskeskuksessa.
García on näytellyt telenoveloissa, kuten "En Nombre del Amorissa" vuosina 2008-2009. Sen lisäksi hän on esiintynyt miestenlehdissä kuten Playboyssa (2014), Maximissa, H for Men-lehdessä ja Extremossa ja näytellyt pornoelokuvissa.
Vuonna 2014 García sai raivokohtauksen avustajalleen ja hänet vietiin San Javierin sairaalaan. Marraskuussa García kertoi sairastavansa skitsofreniaa. Vuonna 2016 hän on ollut mukana tosi-tv -ohjelmassa nimeltä "Rica Famosa Latina"
Andrea Ferro

| Andrea Ferro |
| --- | --- |
 Andrea Ferro
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. elokuuta 1973 (ikä 51) Arona, Italia
Muusikko
Tyylilajit:  goottimetalli 
Soittimet:  laulu
Yhtyeet:  Lacuna Coil
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Andrea Ferro (s. 19. elokuuta 1973 Arona, Italia) on goottimetalliyhtye Lacuna Coilin mieslaulaja. Hän aloitti musiikin harrastaminen hyvin nuorella iällä ja on yksi Lacuna Coilin perustajajäsenistä. Ferro oli alun perin yhtyeessä nimeltään Sleep Of Right, kunnes yhtye palkkasi laulaja Cristina Scabbian, jotta hän voisi laulaa taustalaulua. Vuonna 1996 Cristina Scabbiasta tuli kuitenkin vakituinen naislaulaja ja Lacuna Coil perustettiin.
Alex Meraz

| Alex Meraz |
| --- | --- |
 Alex Meraz vuonna 2009
Henkilötiedot
Koko nimi:  Alejandro Meraz[lähde? ]
Syntynyt: 10. tammikuuta 1985 (ikä 39) Mesa, Arizona, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, tanssija
Näyttelijä
Aktiivisena:  2005-
Aiheesta muualla
www.alexmeraz.com
IMDb 
Alex Meraz (alk. Alejandro Meraz, s. 10. tammikuuta 1985, Mesa, Arizona) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura

Meraz on näyttelijä, tanssija ja itsepuolustuslajien harrastaja. Meraz tunnetaan parhaiten roolistaan Paul-ihmissutena vuoden 2009 elokuvassa Twilight – Uusikuu. Hän jatkaa roolissa elokuvan vuoden 2010 jatko-osassa Twilight – Epäilys. Hän on esiintynyt myös elokuvassa The New World vuonna 2005.
Yksityiselämä

Syntyperältään alkuperäisamerikkalainen Meraz kasvoi Mesassa, Arizonassa viisilapsisessa perheessä. Hän aloitti jo nuorena itsepuolustuslajien ja tanssin harrastamisen. Myöhemmin hän kävi New School of Arts -koulua Tempessä, Arizonassa ja harrastaa maalausta ja kuvitusta.[lähde? ]
Meraz on naimisissa vietnamilais-yhdysvaltalaisen Kimin kanssa, ja heillä on lapsi Somak. Hän kuuluu Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon.
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Vuosi | Palkinto | Kategoria | Elokuva | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Gemini | Paras esiintyminen | Dancing with Spirit (2007) | Ehdokkuus | [lähde? ] |
Filmografia

| Vuosi | Nimi | Rooli | Laji | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | The New World  | Core Warrior | Elokuva |  |
| 2007 | Two Spirits, One Journey | Luke | Lyhytelokuva |  |
| 2007 | Dancing with Spirit | Tanssija | TV |  |
| 2009 | We Shall Remain | Soturi | TV |  |
| 2009 | The American Experience | Soturi | TV |  |
| 2009 | Twilight – Uusikuu | Paul | Elokuva |  |
| 2010 | Twilight – Epäilys | Paul | Elokuva |  |
| 2011 | Never Back Down 2 | Zack | Elokuva |  |
| 2011 | Twilight – Aamunkoi | Paul | Elokuva |  |
Alexandre Pires

| Alexandre Pires do Nascimento |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. tammikuuta 1976 (ikä 48) Umberlândia, Minas Gerais, Brasilia
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Alexandre Pires
Tyylilajit:  Latinalainen musiikki
Yhtyeet:  Só Pra Contrariar
Levy-yhtiöt:  BMG Rights Management 
Aiheesta muualla
alexandrepires.uol.com.br
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Alexandre Pires (s. 8. tammikuuta 1976, Umberlândia, Minas Gerais) on brasilialainen laulaja. Pires kuuluu yhtyeeseen nimeltä Só Pra Contrariar.
Parin albumin jälkeen bändi julkaisi 1999 suositun albumin Juegos de Amor. Albumissa on hitti nimeltä Santo Santo, joka on tehty yhdessä Gloria Estefanin kanssa.
Vuonna 2001 Pires julkaisi ensimmäisen oman levynsä, josta tuli suosittu. Hän jatkoi julkaisuja sekä portugaliksi että espanjaksi.
Hänen kappaleensa Amame kuullaan myös venezuelalaisessa telenovelassa Mi gorda bella.
Julkaisut

Alexandre Pires (2001)
Minha Vida Minha (2002)
Estrella Guía (2003)
E Por Amor (2004)
Alma Brasilera (2004)
Alto Falante (2005)
Meu Samba (2005)
Un Idolo (2007)
Omat kappaleet
Usted Se Me Llevo La Vida (2001) - #5 Latinalaisessa Amerikassa
Necesidad (2002) – #5 Latinalaisessa Amerikassa
Es Por Amor (2002) – #8 Latinalaisessa Amerikassa
Quitemonos La Ropa (2003) – #3 Latinalaisessa Amerikassa
En El Silencio Negro De La Noche (2003) – #24 Latinalaisessa Amerikassa
Amame (2003) – #2 Latinalaisessa Amerikassa
Quitemonos La Ropa (2004) – #35 Latinalaisessa Amerikassa
Cosa Del Destino (2004) – #4 Latinalaisessa Amerikassa
Lo Mejor De Tu Vida (2007) – #23 Latinalaisessa Amerikassa
Aiheesta muualla

Alexandre Pires (Arkistoitu – Internet Archive)
All We Know

| ”All We Know” Paramore |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: All We Know Is Falling
 Julkaistu: 21. helmikuuta 2006
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 03.16
 Levy-yhtiö: Fueled by Ramen
Paramoren muut singlet
| ”Emergency” 2005 | ”All We Know” 2006 | ”Misery Business” 2007 |
All We Know on Paramoren kolmas ja viimeinen single heidän ensimmäiseltä studioalbumiltaan All We Know Is Falling.
Singlen sanat kertovat tunteesta, joka Paramoren jäsenille jäi heidän basistinsa Jeremy Davisin lähdettyä. Hän kuitenkin palasi myöhemmin bändiin. Useimmat albumin kappaleet kuitenkin kertovat laulajan Hayley Williams vanhempien avioerosta.
Musiikkivideo

Musiikkivideo on kuvattu bändin ollessa heidän kiertueellaan. Videolla esiintyy pätkiä heidän live-esiintymisestään ja pätkiä kulissien takana tapahtuvasta. Video on melko lailla samantyylinen kuin heidän singlensä "Hallelujah" musiikkivideo, mikä löytyy bändin toiselta studioalbumilta nimeltään RIOT!.
Paramore
| --- | --- |
Studioalbumit::   All We Know Is Falling  Riot!  Brand New Eyes  Paramore  After Laughter  This Is Why 
Livealbumit::   Live in the UK 2008  The Final Riot! 
EP:t::   The Summer Tic EP  2010 Summer Tour EP  The Only Exception EP  Singles Club  The Holiday Sessions 
Singlet::   ”Pressure”  ”Emergency”  ”All We Know”  ”Misery Business”  ”Hallelujah”  ”Crushcrushcrush”  ”That’s What You Get”  ”Decode”  ”Ignorance”  ”Brick by Boring Brick”  ”The Only Exception”  ”Careful”  ”Playing God”  ”Monster”  ”Now”  ”Still Into You”  ”Daydreaming”  ”Ain’t It Fun”  ”Hard Times”  ”Told You So”  ”Fake Happy”  ”Rose-Colored Boy”  ”Caught in the Middle”  ”This Is Why”  ”The News”  ”C’est Comme Ça” 
Muuta::  Paramoren diskografia
Ampumahiihdon euroopancup 1998–1999

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Ampumahiihdon euroopancup 1998–1999
| Laji | Miehet | Naiset |
Voittaja
| Kokonaiscup |  Ulf Karkoschka |  Inna Šeškil |
Kilpailut
Kilpailupaikat: 8
Henkilökohtaiset kilpailut: 17
Viestit: 3
← 1997–1998 1999–2000 →
Ampumahiihdon euroopancup 1998–1999 alkoi 12. joulukuuta Saksan Ruhpoldingista ja päättyi 13. maaliskuuta Ranskan Haute-Maurienneen.
Kilpailukalenteri

Ohjelmaan kuului kahdeksan kilpailuviikonloppua. Ohjelmassa oli pikakilpailuja, takaa-ajoja, normaalimatkoja, yhteislähtö sekä viestejä.
| Paikka | Päivät | Pikakilpailu | Takaa-ajo | Normaalimatka | Yhteislähtö | Viesti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Ruhpolding | 12.–13.12. | ● |  | ● |  |  |
|  Obertilliach | 18.–20.12. | ● | ● |  |  | ● |
|  Val Ridanna | 9.–10.1. | ● |  | ● |  |  |
|  Friedenweiler | 14.–16.1. | ● | ● |  |  | ● |
|  Bodenmais | 12.–14.2. | ● | ● | ● |  |  |
|  Jablonec nad Nisou | 26.–28.3. | ● | ● |  | ● |  |
|  Champex-Lac | 6.–7.3. | ● |  | ● |  |  |
|  Haute-Maurienne | 11.–13.2. | ● |  | ● |  | ● |
| Yhteensä | Yhteensä | 8 | 4 | 5 | 0 | 3 |
Alia Guagni

Alia Guagni
Alia Guagni (s. 1. lokakuuta 1987) on italialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Italian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 77 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa Italian kaikissa viidessä ottelussa.
Guagni edustaa kotimaassaan Fiorentinaa. Hänet palkittiin naisten Serie A:n vuoden pelaajana 2017 ja 2018.
Ampumahiihdon euroopancup 2001–2002

Ampumahiihdon euroopancup 2001–2002 alkoi 15. joulukuuta Itävallan Windischgarstenista ja päättyi 22. maaliskuuta Ranskan Haute-Maurienneen.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Ampumahiihdon euroopancup 2001–2002
| Laji | Miehet | Naiset |
Voittaja
| Kokonaiscup |  Andreas Stitzl |  Sabrina Buchholz |
Kilpailut
Kilpailupaikat: 8
Henkilökohtaiset kilpailut: 16
Viestit: 4
← 2000–2001 2002–2003 →
Kilpailukalenteri

Ohjelmaan kuului kahdeksan kilpailuviikonloppua. Ohjelmassa oli pikakilpailuja, takaa-ajoja, normaalimatkoja sekä viestejä.
| Paikka | Päivät | Pikakilpailu | Takaa-ajo | Normaalimatka | Yhteislähtö | Viesti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Windischgarsten | 15.–16.12. | ● | ● |  |  |  |
|  Obertilliach | 21.–22.12. | ● | ● |  |  | ● |
|  Jablonec nad Nisou | 10.–13.1. | ● | ● |  |  | ● |
|  Jáchymov | 16.–18.1. | ● |  | ● |  | ● |
|  Mittenwald | 16.–17.2. | ● | ● |  |  |  |
|  Forni Avoltri | 20.–22.2. | ● |  | ● |  | ● |
|  Gurnigel | 16.–17.3. | ● | ● |  |  |  |
|  Haute-Maurienne | 21.–22.3. | ● | ● |  |  |  |
| Yhteensä | Yhteensä | 8 | 6 | 2 | 0 | 4 |
Alex Dupont

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Alex Dupont
Syntymäaika: 30. kesäkuuta 1954
Syntymäpaikka: Dunkerque, Nord, Ranska
Kuolinaika: 1. elokuuta 2020 (66 vuotta)
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1964–1975 1975–1979 1979–1983 |  USL Dunkerque  SC Hazebrouck  USL Dunkerque |   |
Valmennusura
1984–1985 1990–1996 1997 1997–1998 1998–2000 2000–2001 2002–2003 2004 2004–2006 2006–2007 2007–2008 2009–2012 2012 2013–2016:  USL Dunkerque  USL Dunkerque  FCO Charleville  US Boulogne  FC Gueugnon  CS Sedan Ardennes  Qatarin maajoukkue  Stade Lavallois  Amiens SC  Arabiemiirikuntien maajoukkue  FC Gueugnon  Stade Brestois  AC Ajaccio  Stade Brestois
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Alex Dupont (30. toukokuuta 1954 – 1. elokuuta 2020) oli ranskalainen jalkapallovalmentaja ja keskikenttäpelaaja.
Ura

Dupontin oma pelaajaura jäi varsin vaatimattomaksi ja hän edusti 1964–1983 USL Dunkerqueta ja SC Hazebrouckia. Valmentajaksi hän siirtyi vuonna 1984 USL Dunkerquen päävalmentajana. Hän valmensi joukkuetta ensin 1984–85 ja toistamiseen 1990–95. Menestyksekkäimmän aikansa hän koki FC Gueugnon'n päävalmentajana 1998–2000, jolloin hän johdatti joukkueen Coupe de la Liguen voittoon ja France Football valitsi hänet vuoden valmentajaksi 2000.
Heinäkuussa 2000 hän siirtyi CS Sedan Ardennes'n peräsimeen ja johdatti seuran pääsarjassa sijalle 14. Kausi 2001/02 alkoi kuitenkin kehnosti, ja hän sai syyskuussa 2001 potkut tehtävistään. Tämän jälkeen hän toimi Qatarin maajoukkueen päävalmentajana 2002–03. Tämän jälkeen hän palasi Ranskaan ja valmensi Stade Lavallois'ta ja Amiens SC:tä.
Vuosina 2006–2007 hän toimi hetken aikaa Arabiemiirikuntien maajoukkuevalmentajana. Hän palasi FC Gueugnon'n valmentajaksi lokakuussa 2007, mutta menestys jäi vaisuksi ja hän lähti seurasta lokakuussa 2008. Toukokuussa 2009 hän palasi valmennustehtäviin siirtyen Ligue 2:ssa pelanneen Stade Brestois'n päävalmentajaksi. Debyyttikausi Brestois'ssa oli menestyksekäs seuran varmistettua nousunsa Ligue 1:een kolme kierrosta ennen sarjan loppua. Pääsarjakausi 2010/11 oli Brestoil'lle vaikea, mutta lopulta seura säilytti 16. sijansa turvin sarjapaikkansa. Kaudella 2011/12 Dupontin suojatit aloittivat hyvin, mutta kevätkaudella meno hiipui ja seura putosi keskikastista putoamiskamppailuun. Lopulta Dupont sai potkut viisi kierrosta ennen liigan päättymistä Brestin majaillessa sijalla 18.
Kesäkuussa 2012 Dupont allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Ligue 1:ssä pelaavan AC Ajaccion kanssa. Dupont sai potkut joulukuun puolivälissä 2012 kierros ennen liigan talvitaukoa. Ajaccio oli liigassa sijalla 14.
Kesäkuussa 2013 Dupont palasi Ligue 2:een pudonneen Stade Brestois'n päävalmentajaksi. Kausi 2013/14 päättyi Brestois'n osalta Ligue 2:ssa sijalle 7 ja nousu takaisin liigaan jäi kahdeksan pisteen päähän. Kaudella 2015/16 Brestois ei kyennyt haastamaan sarjan kärkijoukkueita vaan pelasi läpi kauden keskikastin sijoista. Huhtikuussa 2016 Dupont ilmoitti jättävänsä seuran kauden jälkeen.
Tunnustukset

Coupe de la Ligue: 2000
France Footballin vuoden valmentaja Ranskassa: 2000
UNFP:n vuoden valmentaja Ligue 2:ssa: 2010
Alumiinietoksidi

| Alumiinietoksidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  555-75-9
PubChem CID:  16685041 ja 11153
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  (C2H5O)3Al
Moolimassa:  162,16
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Sulamispiste:  130 °C
Tiheys:  1,142 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa
Alumiinietoksidi eli alumiinitrietoksidi tai alumiinietylaatti ((C2H5O)3Al) on alumiini- ja etoksidi-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa pelkistimenä ja katalyyttinä.
Ominaisuudet

Alumiinietoksidi on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on hygroskooppista ja reagoi kiivaasti veden kanssa. Alumiinietoksidi liukenee muun muassa kloroformiin, ksyleeniin ja muihin orgaanisiin liuottimiin, joilla on korkea kiehumispiste. Liuoksissa yhdiste esiintyy oligomeereina. Kun liuotin haihdutetaan, jää alumiinietoksidi jäljelle nesteenä, joka kiteytyy hitaasti.
Valmistus ja käyttö

Alumiinietoksidia valmistetaan kuumentamalla alumiinijauhetta ja etanolia ksyleeniliuoksessa. Katalyyttinä reaktiossa käytetään jodia ja elohopea(II)kloridia. Alumiinietoksidia käytetään reagenssina ja katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä. Se muun muassa pelkistää aldehydit ja ketonit alkoholeiksi ja katalysoi polymeroitumisreaktioita ja aldehydien reaktioita estereiksi.
Alfred La Liberté

Joseph-François Alfred La Liberté (10. helmikuuta 1882 Saint-Jean, Québec, Kanada – 7. toukokuuta 1952 Montreal, Québec, Kanada) oli kanadalainen säveltäjä, pianisti, pedagogi ja luennoitsija. Hän aloitti pianonsoiton opiskelun aikuisiällä, ja hänen opettajiensa joukossa olivat Dominique Ducharme ja Émiliano Renaud. Le Passe-Temps julkaisi 26. huhtikuuta 1902 hänen isänmaallisen laulunsa Le Canada, jonka tekstin oli kirjoittanut Octave Crémazie.
Elämä

Vuonna 1902 La Liberté lähti Berliiniin jatkamaan opiskelua Paul Lutzenkon, Ernst Baekerin ja Wilhelm Klatten johdolla. Hän pääsi hoveihin esiintymään, mutta palasi Kanadaan, piti 22. marraskuuta 1906 hyvin menestyksekkään resitaalin ja ryhtyi opettamaan sekä Montrealissa että Ottawassa. Kuultuaan Aleksandr Skrjabinin saapumisesta New Yorkiin La Liberté kirjoitti tälle helmikuussa 1907 ja lähti ihailemansa säveltäjän kutsumana New Yorkiin. Skrjabinin kehotuksesta hän lähti takaisin Eurooppaan, jossa hän vietti lisää aikaa Berliinissä ja työskenteli Teresa Carreñon kanssa. Brysselissä hän kohtasi jälleen Skrjabinin ja ryhtyi opiskelemaan tämän johdolla. La Liberté piti resitaaleja Lontoossa.
Palattuaan Montrealiin vuonna 1911 La Liberté avasi studion ja ryhtyi edistämään Skrjabinin teosten tunnettavuutta. Kaksi vuotta myöhemmin hän perusti studion New Yorkiin, jossa hänen työskentelynsä lopetti ensimmäinen maailmansota. Montrealissa La Liberté opetti vuosina 1926–1935 Vincent d'Indy -koulussa. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Hélène Baillargeon, Morris Davis, Gérald Desmarais, Hector Gratton, Djane Lavoie-Herz, Antonio Létourneau, Marie-Thérèse Paquin, Wilfrid Pelletier ja Bernard Pinsonneault.
Skrjabinin ja La Libertén ystävyys oli niin syvää, että Skrjabin uskoi jotkin käsikirjoituksensa ystävänsä haltuun. Ekstaasin runoelman ja viidennen pianosonaatin käsikirjoitukset pysyivät Montrealissa vuoteen 1972, jolloin La Libertén leski sijoitti ne Skrjabinille omistettuun museoon Moskovaan. La Liberté ihaili paitsi Skrjabinia, myös Nikolai Medtneriä ja Marcel Dupréa. Molemmat omistivat hänelle teoksiaan.
Tuotanto

Harvat La Libertén suurimuotoista töistä tulivat valmiiksi. Kunnianhimoisin teos Soeur Béatrice on kolminäytöksinen ooppera, josta kuitenkin on olemassa vain pianonuotinnos. Osia on esittänyt konsertissa Rodolphe Plamondon.
Ampumahiihdon euroopancup 2002–2003

Ampumahiihdon euroopancup 2002–2003 alkoi 30. marraskuuta Norjan Ålista ja päättyi 16. helmikuuta Sveitsin Gurnigeliin.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Ampumahiihdon euroopancup 2002–2003
| Laji | Miehet | Naiset |
Voittaja
| Kokonaiscup |  Hans Peter Foidl |  Ann Helen Grande |
| Pikakilpailucup |  Hans Peter Foidl |  Teja Gregorin |
| Takaa-ajocup |  Alexander Os |  Ann Helen Grande |
| Normaalimatkacup |  Friedrich Pinter |  Ann Helen Grande |
| Junioreiden kokonaiscup |  Klemen Lauseger |  Delphine Peretto |
| Junioreiden pikakilpailucup |  Klemen Lauseger |  Celia Bourgeois |
| Junioreiden takaa-ajocup |  Miroslav Matiasko |  Anne Lise Bailly |
| Junioreiden normaalimatkacup |  Simon Fourcade |  Delphine Peretto |
Kilpailut
Kilpailupaikat: 7
Henkilökohtaiset kilpailut: 14
Viestit: 0
Perutut kilpailut: 1
← 2001–2002 2003–2004 →
Kilpailukalenteri

Ohjelmaan kuului seitsemän kilpailuviikonloppua. Ohjelmassa oli pikakilpailuja, takaa-ajoja, normaalimatkoja sekä yksi yhteislähtö (joka kuitenkin peruutettiin). Myös juniorit kilpailivat samoilla matkoilla omassa sarjassaan.
| Paikka | Päivät | Pikakilpailu | Takaa-ajo | Normaalimatka | Yhteislähtö | Viesti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Ål | 30.11–1.12. | ● |  | ● |  |  |
|  Windischgarsten | 14.–15.12. | ● | ● |  |  |  |
|  Obertilliach | 20.–21.12. | ● |  | ● |  |  |
|  Forni Avoltri | 10.–11.1. | ● | ● |  |  |  |
|  Val Ridanna | 15.–16.1. | ● |  | ● |  |  |
|  Méribel | 6.–7.2. | ● |  | ● |  |  |
|  Gurnigel | 14.–16.3. | ● | ● |  | Peruutettiin |  |
| Yhteensä | Yhteensä | 7 | 3 | 4 | 0 | 0 |
Ampumahiihdon euroopancup 2003–2004

Ampumahiihdon euroopancup 2003–2004 alkoi 29. marraskuuta Norjan Geilosta ja päättyi 13. maaliskuuta Sveitsin Gurnigeliin.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Ampumahiihdon euroopancup 2003–2004
| Laji | Miehet | Naiset |
Voittaja
| Kokonaiscup |  Alexander Os |  Irina Malgina |
| Pikakilpailucup |  Alexander Os |  Irina Malgina |
| Takaa-ajocup |  Gael Poiree |  Irina Malgina |
| Normaalimatkacup |  Carsten Pump |  Irina Malgina |
| Junioreiden kokonaiscup |  Steve Renner |  Jenny Adler |
| Junioreiden pikakilpailucup |  Steve Renner |  Jenny Adler |
| Junioreiden takaa-ajocup |  Steve Renner |  Jenny Adler |
| Junioreiden normaalimatkacup |  Oleg Berežnoy |  Natalja Burdyga |
Kilpailut
Kilpailupaikat: 7
Henkilökohtaiset kilpailut: 14
Viestit: 1
Perutut kilpailut: 2
← 2002–2003 2004–2005 →
Kilpailukalenteri

Ohjelmaan kuului seitsemän kilpailuviikonloppua. Ohjelmassa oli pikakilpailuja, takaa-ajoja, normaalimatkoja sekä yksi viesti ja yhteislähtö (joka kuitenkin peruutettiin ja korvattiin takaa-ajoilla). Myös juniorit kilpailivat samoilla matkoilla omassa sarjassaan.
| Paikka | Päivät | Pikakilpailu | Takaa-ajo | Normaalimatka | Yhteislähtö | Viesti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Geilo | 29.–30.11. | ● | ● |  |  |  |
|  Val Ridanna | 13.–14.12. | ● | ● |  |  |  |
|  Obertilliach | 19.–20.12. | ● |  | ● |  |  |
|  Brusson | 10.–11.1. | ● | ● |  |  |  |
|  Méribel | 14.–17.1. | ● | ● | Peruutettiin |  | ● |
|  Langdorf | 6.–7.3. | ● | ● |  |  |  |
|  Gurnigel | 12.–13.3. | ● | ● |  | Peruutettiin |  |
| Yhteensä | Yhteensä | 7 | 6 | 1 | 0 | 1 |
Kimmo Haavisto

Kimmo Haavisto (s. 11. toukokuuta 1971, Pori, Suomi) on suomalainen muusikko, säveltäjä, sanoittaja ja tuottaja. Hän on vaikuttanut muun muassa yhtyeissä Nuoret Vihaiset Miehet, Puutarhurit, Iskias, Työläiset, Lemmentaikurit ja GüNz 47. Pisimmän työnsä hän on tehnyt Nuoret Vihaiset Miehet -yhtyeessä, jossa hän on ollut biisintekijänä vuodesta 1989 lähtien. Haavisto on vaikuttanut myös elävänmusiikin yhdistys Karhurock ry:ssä puheenjohtajana sen perustamisesta asti. Vuonna 2013 Haavisto perusti Valerian Music levymerkin joka on julkaissut mm. Nuoret Vihaiset Miehet -yhtyeen tuotantoa.
Diskografia > Singlet

Ässät taistelee / Patasydän (feat. Olli Lindholm) (2003)
Kaikki tahtoo / Niinkuin aina (2004)
Eksyneet / Niinkuin aina (2005)
Tää kesä (ei pääty koskaan) (2007)
Sydän on sinivalkoinen (2009)
1989 (painukaa...) (2012)
Tänään ollaan kuninkaita (2016)
Kahdestaan (2016)
Yksin (2016)
Diskografia > Minialbumit

Ananasta & Rauhaa (1992)
Maanantai klo 4.45 (2001)
Diskografia > Albumit

Prrrkele !?! (1994)
Maailmanloppua odotellessa (1997)
1989 (2022)