stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Muisto (nimi)

| Muisto |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  sana muisto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Muisto on suomalainen etunimi, joka voi olla miehen tai naisen nimi. Se pohjautuu suomen kielen sanaan muisto.
Uusi Suometar -lehti julkaisi vuonna 1879 ”Kandidati-listan tulevain vuotten kalenteriin”. Luettelossa oli kansatieteilijä H. A. Reinholmin ehdotuksia uusiksi etunimiksi, ja siihen sisältyi myös nimi Muisto. Se ei päässyt mukaan almanakkaan, mutta nimi tuli siitä huolimatta varsin yleisesti käyttöön.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Muisto on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa etunimenä noin 430–440 miehellä ja noin 210–220 naisella. Suosituimmillaan nimi oli 1900-luvun alkupuoliskolla; 1950-luvun jälkeen syntyneitä Muistoja on tilastoitu alle 40.
Hevosten nimipäiväkalenterissa Muiston nimipäivä on 5. syyskuuta.
Tunnettuja Muistoja

Muisto Lassila (1920–2012), jatkosodan ajan kaukopartiomies ja tiedustelija
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Muisto (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Lucius Anicius Gallus

Lucius Anicius Gallus (100-luku eaa.) oli roomalainen sotilas ja poliitikko. Hän toimi preettorina vuonna 168 eaa., jolloin hän kukisti Illyrian kuningas Gentiuksen illyrialaisten pääkaupungissa Skodrassa. Seuraavana vuonna hänen preettorinkauttaan jatkettiin ja hän sai propreettorinviran. Gallus valloitti samana vuonna Epeiroksen ja vietti triumfin voittojensa kunniaksi. Gallus valittiin vuonna 160 eaa. konsuliksi yhdessä Marcus Cornelius Cetheguksen kanssa.
Mukulaköynnöskrassi

| Mukulaköynnöskrassi, anu |
| --- | --- |
 Mukulaköynnöskrassin (Tropaeolum tuberosum) lehtiä ja kukkia.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Köynnöskrassikasvit Tropaeolaceae
Suku::  Köynnöskrassit Tropaeolum
Laji::  tuberosum
Kaksiosainen nimi
 Tropaeolum tuberosum  Ruiz & Pav. 
Katso myös
   Mukulaköynnöskrassi Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mukulaköynnöskrassin ja okan mukuloita
Mukulaköynnöskrassi eli anu (Tropaeolum tuberosum) on köynnöskrassien sukuun kuuluva eteläamerikkalainen viljelys­kasvi, joka tuottaa syötäviä maan­alaisia mukuloita. Sitä viljellään lähes yksinomaan Andien vuoristossa, erityisesti Argentiinassa, Perussa, Boliviassa, Ecuadorissa ja Kolumbiassa.. Se kestää hyvin kylmää ja kasvitauteja, mutta sen kaupallinen merkitys on vähäinen. Etelä-Amerikassa siitä käytetään muun muassa nimiä añu ja mashua.
Mukulaköynnöskrassi on köynnöskasvi, jolla on punaiset kukat. Sen mukuloiden silmut ovat syvissä poikittaispoimuissa. Mukulat ovat värikkäitä, muodoltaan usein kartiomaisia tai porkkanan muotoisia. Niissä on runsaasti tärkkelystä ja C-vitamiinia. Niitä syödään joskus raakoinakin, mutta silloin ne ovat väkevän, pippurisen makuisia. Keitettyinä ne sen sijaan tulevat miedonmakuisiksi, makeahkoiksi ja muistuttavat maultaan krassia ja jonkin verran myös naurista.
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Mukulaköynnöskrassi (Tropaeolum tuberosum)
United States Department of Agriculture (USDA): Tropaeolum tuberosum (englanniksi)
Cultivariable.com: Mashua (Tropaeolum tuberosum), How to Grow Mashua (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q766182  Wikispecies: Tropaeolum tuberosum  CoL: 7CVLP  Ecocrop: 2447  EoL: 483579  EPPO: TOPTU  FNA: 242430234  GBIF: 2889931  GRIN: 40692  iNaturalist: 336156  IPNI: 310353-2  IRMNG: 11427925  ITIS: 506375  NCBI: 147035  NZOR: 52efb09c-e51f-4dde-879e-71a8328a9e5f  Open Tree of Life: 802077  Plant List: tro-33000049  PLANTS: TRTU4  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:310353-2  Tropicos: 33000049  uBio: 8310471  WFO: wfo-0001142914
Mum (deodorantti)

Mum on Yhdysvalloista lähtöisin oleva deodoranttimerkki. Se oli maailman ensimmäisiä deodoranttimerkkejä. Tuotemerkki kehitettiin Philadelphiassa vuonna 1888.
Suomessa Mum-deodorantti oli Tamron menestystuotteita.
Muistomitali

| Muistomitali |
| --- | --- |
 Kuvanveistäjä Terho Sakki pronssinen muistomitali (pöytämitali) arkkipiispa Mikko Juva 1978.
Muistomitali on jonkun asian tai tapahtuman muistoksi annettava mitali. Suomen kunniamerkkikäytännössä muistomitalit ovat tavallisesti nauhassa rinnassa tai kaulassa kannettavia kunniamerkin luonteisia mitaleja. Muistomitaleja on eri muotoisia ja erityyppisiä. Ristin muotoista muistomitalia voidaan kutsua muistoristiksi.
Suomessa tyypillisimmät muistomitalit ovat sisällissodan (1918), heimosotien (1918–1922), talvisodan (1939–1940) sekä jatkosodan ja Lapin sodan (1941–1945) muistomitalit. Nämä mitalit sai hakemuksesta jokainen sotaan osallistunut suomalainen, kuitenkaan sisällissodan mitalia ei punaisten puolella taistelleille ole myönnetty. Lisäksi pääosa toisen maailmansodan suomalaisista sotaveteraaneista on oikeutettu saamaan sodanaikaisen joukko-osastonsa muistoristin.
Kirjallisuus

Jukka I. Mattila: Vapaussodan muistomitalit 1918.  Apali Oy, 2001.  ISBN 952-5026-20-5
Aiheesta muualla

Eräitä historiallisia mitaleja, Helsingin Sanomat, 24.12.1938, nro 347, s. 25, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Lucius Domitius Alexander

Lucius Domitius Alexander oli roomalainen sotilas. Hän oli African diokeesin vicarius. Hän oli kotoisin joko Fryygiasta tai Pannoniasta. Vuonna 308 Maxentius määräsi Alexanderin lähettämään poikansa panttivangiksi, koska tämä ei luottanut African provinssin joukkojen lojaalisuuteen. Alexander kieltäytyi, ja tämän johdosta hänen joukkonsa julistivat hänet keisariksi. Tämän tapahtuman tarkka ajankohta ei ole tiedossa, se tapahtui ehkä vuonna 308 tai 311.
Keisari Maxentiuksen lähettämä pretoriaaniprefekti Rufius Volusianus kuitenkin kukisti ja tappoi hänet vuonna 309, 310 tai 311.
Alexander saattoi olla sama henkilö kuin eräs Valerius Alexander, joka toimi Africa-diokeesin vicariuksena vuosina 303–306.
MPR-rokote

| Tauti | Rokote |
| --- | --- |
Tuhkarokko: MPR-rokote
Keuhkokuume 1 per 20: Enkefaliitti tai vakava allerginen reaktio 1 per 1 000 000
Enkefaliitti 1 per 2 000: 
Kuolema 1 per 3 000 kehittyneessä maailmassa, jopa 1 per 5 kehitysmaissa: 
Sikotauti: 
Enkefaliitti 1 per 300: 
MPR-rokote
Vihurirokon ilmeneminen Yhdysvalloissa vuosina 1966-2017. MPR-rokote otettiin käyttöön vuonna 1968.
MPR-rokote (joskus myös MMR-rokote englanninkielisistä tautien nimistä measles, mumps, rubella) eli ns. kolmoisrokote on eläviä viruksia sisältävä, tuhkarokolta (M, morbilli), sikotaudilta (P, parotitis) ja vihurirokolta (R, rubella) suojaava rokote.  Eläviä viruksia sisältävien rokotteiden on tarkoitus aiheuttaa tauti lievänä ja luoda saajalle immuniteettisuoja.
MPR-rokotteen käyttöhistoria on maailmassa pisin Suomessa. Sikotautirokotetta alettiin antaa ensimmäisenä maailmassa suomalaisille alokkaille ja rokote oli käytössä vuosina 1960–1986. Tuhkarokkorokotukset aloitettiin kaikille yksivuotiaille vuonna 1975 ja vihurirokkorokotukset 11–13 -vuotiaille tytöille samana vuonna. Vuonna 1982 aloitettiin näistä yhdistetyn MPR-rokotteen käyttö päämääränä hävittää nämä kolme sairautta Suomesta kokonaan. Rokotteen käyttö alkoi samanaikaisesti myös Ruotsissa. Tavoite saavutettiin vuonna 1994.
Rokote

MPR-rokote sisältää eläviä, mutta taudinaiheuttamiskyvyltään heikennettyjä tuhkarokko-, sikotauti- ja vihurirokkoviruksia. Tuhkarokosta käytetään kanan sikiön soluviljelmissä kasvatettuja Schwarzin ja Moratenin viruskantoja. Sikotaudista käytössä ovat Jeryl Lynnin viruskanta tai RIT 4385 -viruskanta. Vihurirokosta käytetään WIstar RA 27/3 -kanta. Säilyvyyden parantamiseksi rokote on sisältänyt pienen määrän neomysiini-antibioottia. Nykyisin Suomessa käytetyissä MPR-rokotteissa neomysiiniä on vain jääminä.
Rokote on varsin tehokas, sillä yli vuoden ikäiselle lapselle yksi annos MPR-rokotetta synnyttää riittävän immuunivasteen kaikkia kolmea sairautta vastaan yli 95 %:lla rokotetuista. Suomessa rokotetta annetaan toinen annos kuuden vuoden iässä. Tällä pyritään aiheuttamaan vaste myös niille, joilla ensimmäinen rokote ei ollut tehokas. On myös havaittu, että osalla rokotetuista vaste vähitellen heikkenee, sillä Suomessa MPR-viruksia ei esiinny väestössä, joten altistumisia ei tapahdu, eikä elimistö pääse reagoimaan näihin viruksiin. Tästä syystä THL on suunnitellut yhden MPR-tehosteen lisäämistä nuorten aikuisten rokotuksiin. Myös aikuisille MPR-rokotus voidaan antaa suojaksi, jos henkilö on esimerkiksi matkustamassa tuhkarokkoalueelle eikä lapsena saadusta rokotesuojasta ole varmuutta.
Rokoteannos on tilavuudeltaan 0,5 ml ja se pistetään ihon alle.
Suomessa käytössä ovat GlaxoSmithKlinen valmistama Priorix sekä MSD:n valmistama M-M-RVAXPRO.
Vasta-aiheet

MPR-rokotetta ei saa antaa raskaana oleville, sillä sen sisältämä heikennetty vihurirokkovirus saattaisi ainakin teoriassa olla sikiölle vaarallinen. Koska rokote sisältää eläviä viruksia, sitä ei voida myöskään käyttää immuunipuutoksellisten ihmisten rokottamiseen. Myös aktiivinen tuberkuloosi on rokotuksen este.
Haittavaikutukset

Suomessa MPR-rokotteen vaikutuksia on seurattu tarkasti sen käyttöönotosta lähtien. Vuosien 1982 ja 1983 aikana eri puolilta Suomea kerättiin lähes 1200 kaksosen tutkimusaineisto. Kaksoslapset saivat kolmen viikon välein kaksi pistosta, toisen MPR-rokotetta ja toisen lumerokotetta siten, ettei rokottaja tiennyt kumpi rokote milloinkin oli kyseessä. Vanhempien tehtävä oli raportoida havaitut haittavaikutukset valmiilla lomakkeella. Tutkimuksen tulos oli, ettei MPR-rokote aiheuttanut lumerokotetta enempää haittavaikutuksia. Mielenkiintoisena ilmiönä tässä ainestossa tuli selvästi näkyviin ns. terveen rokotetun ilmiö, jossa lapset saivat satunnaisen hengitystieinfektion rokottamista seuraavan seurantajakson aikana.
Rokotuksen aiheuttamista komplikaatioista yleisin on idiopaattinen trombosytopeeninen purppura, joka ilmaantuu noin yhdelle 30 000–40 000 rokotettua kohti. Noin 5 %:lle muodostuu lieviä tuhkarokkoa tai vihurirokkoa muistuttavia oireita. Vuosien saatossa on raportoitu myös yksittäisiä imusolmukkeiden suurenemista ja kivestulehduksia.
Rokote ja autismi

Brittiläinen lääkäri Andrew Wakefield on epäillyt rokotteen voivan aiheuttaa pienessä osassa väestöä autismin puhkeamista. Tutkimuksen seurauksena monet vanhemmat ovat Britanniassa jättäneet lapsensa rokottamatta, ja seurauksena on ollut muun muassa tuhkarokon yleistyminen. Talvella 2010 The Lancet veti pois Wakefieldin tutkimuksen. Brittiläinen General Medicine Council totesi Wakefieldin olleen vastuuton ja epärehellinen tulosten julkaisussa sekä suhtautuneen tunteettomasti tutkimiensa lasten kärsimyksiin. Wakefield oli saanut rahoitusta lakimieheltä, joka edusti rokotefirman haastaneita vanhempia. Wakefield menetti oikeuden harjoittaa lääkärin ammattia Britanniassa. Vuoden 2011 alussa BMJ:ssä julkaistun raportin mukaan aineistoa oli tulkittu Wakefieldin tutkimuksessa väärin. Missään muussa tutkimuksessa ei ole todettu MPR-rokotteen ja autismin välillä mitään yhteyttä.
Cochrane-verkosto toteaa tutkimuskatsauksessaan, että useissa laajoissa epidemiologisissa tutkimuksissa ei ole löydetty minkäänlaista yhteyttä MPR-rokotteen ja autismin välillä. Cochrane toteaa kuitenkin myös, että sekä ennen että jälkeen rokotuksen hyväksymisen toteutettujen tutkimusten suunnittelu ja raportointi ovat paljolti riittämättömiä vastaamaan kysymykseen turvallisuudesta, koska MPR-rokotteen haittavaikutuksia ei voida tutkimuksessa erottaa sen sairauksilta suojaavasta vaikutuksesta.
Britanniassa päätettiin elokuussa 2010 korvata neurologiset vauriot, jotka syntyivät yhdelle rokotetulle poikkeuksellisen voimakkaan reaktion seurauksena. Tässäkään tapauksessa ei ollut kyse autismista vaan epilepsiaa aiheuttavista vaurioista, joita tuhkarokko aiheuttaa huomattavasti useammin kuin MPR-rokote.
Aiheesta muualla

Kansanterveyslaitoksen Rokottajan käsikirjan MPR-rokotetta käsittelevä osio (Arkistoitu – Internet Archive)
Park, Alice: Whistleblower Claims CDC Covered Up Data Showing Vaccine-Autism Link time.com.  28.8.2014. Time. (englanniksi)
Ludlowintuonensiipi

| Ludlowintuonensiipi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Ritariperhoset Papilionidae
Alaheimo::  Apolloperhoset Parnassiinae
Tribus::  Luehdorfiini
Suku::  Bhutanitis
Laji::  ludlowi
Kaksiosainen nimi
 Bhutanitis ludlowi  Gabriel, 1942 
Katso myös
   Ludlowintuonensiipi Wikispeciesissä   Ludlowintuonensiipi Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Ludlowintuonensiipi (Bhutanitis ludlowi) on harvinainen perhoslaji, joka elää Bhutanissa ja Intian Arunachal Pradeshin osavaltiossa.
Ludlowintuonensiipi löydettiin Bhutanista vuonna 1934, ja seuraavan kerran se tavattiin vuonna 2011, kun Bhutanin viranomaiset päästivät tutkijat etsimään sitä. Kummallakin kerralla se on nähty Himalajan vuoriston laaksossa 2 200 metrin korkeudessa. Japanilainen tutkijaryhmä oli kuullut huhuja, että perhonen oli nähty, mutta joutui odottamaan maahanpääsyä puoli vuotta. 2010-luvulla ludlowintuonensiipeä on löydetty myös Intian puolelta Arunachal Pradeshista. Viisi näyteyksilöä on säilössä Lontoon luonnonhistoriallisessa museossa.
Ludlowintuonensiiven tärkein ruokakasvi on piippuköynnöksiin kuuluva Aristolochia griffithii. Lajin elinkierto kestää noin vuoden. Tiedot lajista ja sen käyttäytymisestä ovat kuitenkin lähes olemattomat.
Ludlowintuonensiipi on nimetty Bhutanin kansallisperhoseksi.
Luento

Lineaarialgebran luento Teknillisessä korkeakoulussa.
Luento Bolognan yliopistossa 1300-luvulla.
Luento on suullinen esitys jonkin asian opettamiseksi. Pääasiassa luentoja käytetään korkeakoulussa tai muussa aikuisopetuksessa. Tavallisesti luento-opetus koostuu sarjasta esitelmiä. Luento-opetus voi sisältää keskusteluluentoja, haastatteluluentoja, vuoropuheluluentoja ja korokekeskusteluja.  Luennon pitäjä eli luennoija tai luennoitsija seisoo yleensä opetustilan eli luentosalin etuosassa. Luento onkin tyyppiesimerkki frontaaliopetuksesta. Luentoja käytetään silloin, kun opetus täytyy suunnata suurelle yleisölle kerralla. Luennot kestävät vajaasta tunnista useampaan tuntiin.
Yliopistoissa luentojen alkamisaikaan liittyy perinteisesti akateemisen vartin käytäntö, jossa esim. "klo 14" alkavaksi ilmoitettu luento alkaa klo 14.15.
Käännös suomeksi
Werner Lueg

| Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Länsi-Saksa> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | 1 500 metriä |  |
Werner Lueg (16. syyskuuta 1931 Brackwede – 13. heinäkuuta 2014) oli saksalainen keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti.
Lueg sivusi 1 500 metrin juoksun maailmanennätystä 3.43,0 Berliinissä 29. kesäkuuta 1952 ja saavutti Helsingin kesäolympialaisissa 1952 samalla matkalla pronssia ajalla 3.45,4. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän sijoittui viidenneksi ajalla 3.46,4.
Mr. Olympia

Mr. Olympia on kansainvälinen vuosittain järjestettävä kehonrakennuskilpailu, jonka järjestää International Federation of Bodybuilding and Fitness (IFBB). Mr. Olympia -titteli on arvostetuin kehonrakennuksesta saatava palkinto. Ensimmäinen Mr. Olympia -tapahtuma järjestettiin 18. syyskuuta 1965 New Yorkissa.
Itävaltalais-yhdysvaltalainen Arnold Schwarzenegger voitti 1970-luvulla kilpailun kuusi kertaa perätysten, lopetti kilpailemisen, mutta palasi viiden vuoden päästä voittamaan seitsemännen tittelinsä. Tosin spekulaatioiden mukaan Arnold voitti viimeisimmän tittelinsä osittain maineensa ansiosta, sillä hän ei ollut enää yhtä näyttävässä kunnossa kuin aiemmin.
Lee Haney
Viime vuosikymmeninä kilpailua ovat hallinneet todelliset ”yksinvaltiaat”. Yhdysvaltalaiset Lee Haney ja Ronnie Coleman ovat kumpikin voittaneet Mr. Olympia -tittelin kahdeksan kertaa peräkkäin. Heidän mestaruuskausiensa välissä englantilainen Dorian Yates otti kuusi perättäistä mestaruutta. Valta vaihtui vain edellisen mestarin lopetettua kilpailemisen. Näillä kolmella miehellä on siis yhteensä 22 voittoa (1984–2005). Se on enemmän kuin puolet kaikista mestaruuksista. Kun mukaan otetaan Arnold Schwarzenegger (1970–1975, 1980) seitsemällä voitollaan, niin nämä neljä miestä on voittanut 2/3 kaikista mestaruuksista.
Mestareiden varjoon ovat viime vuosikymmeninä jääneet jatkuvasti sijoille 2–4 sijoittuneet Rich Gaspari (3 hopeaa, 1 pronssi 1985–1989), kuubalaistaustainen Lee Labrada (2 hopeaa, 2 pronssia 1987–1993) ja Flex Wheeler (2 hopeaa, 1 pronssi 1993, 1995–1996, 1998–2000). Yli kymmenen perättäistä kertaa viiden parhaan joukossa ovat olleet italialaistaustainen Kevin Levrone (4 hopeaa, 3 pronssia 1992–2002) ja Shawn Ray (2 hopeaa, 3 pronssia 1990–2001). Viime vuosina Colemanin voittokulkua sai läheltä seurata Jay Cutler, joka oli toinen vuosina 2001 ja 2003–2005. Vihdoin vuonna 2006 Cutler voitti ja jätti Colemanin toiseksi ja esti tätä pääsemästä yksin peräkkäisten voittojen listan kärkeen. Cutler myös uusi voittonsa seuraavana vuonna, sekä voitti Mr. Olympian 2009 ja 2010.
Mr. Olympia tapahtumassa on myös Ms. Olympia -kilpailu naiskehonrakentajille. Ms. Olympia on järjestetty Mr. Olympia -kilpailun yhteydessä vuodesta 1980 lähtien. Tapahtumassa järjestetään lisäksi myös Fitness Olympia ja Figure Olympia -kilpailut.
Mr. Olympia -kilpailutulokset > Voittojen määrä henkilöittäin

| Voittoja | Henkilö | Vuodet |
| --- | --- | --- |
| 8 |  Lee Haney | 1984–1991 |
| 8 |  Ronnie Coleman | 1998–2005 |
| 7 |  Arnold Schwarzenegger | 1970–1975, 1980 |
| 7 |  Phil Heath | 2011–2017 |
| 6 |  Dorian Yates | 1992–1997 |
| 4 |  Jay Cutler | 2006–2007, 2009–2010 |
| 3 |  Sergio Oliva | 1967–1969 |
| 3 |  Frank Zane | 1977–1979 |
| 2 |  Larry Scott | 1965–1966 |
| 2 |  Franco Columbu | 1976, 1981 |
| 2 |  Mamdouh Elssbiay | 2020, 2021 |
| 1 |  Chris Dickerson | 1982 |
| 1 |  Samir Bannout | 1983 |
| 1 |  Dexter Jackson | 2008 |
| 1 |  Shawn Rhoden | 2018 |
| 1 |  Brandon Curry | 2019 |
| 1 |  Hadi Choopan | 2022 |
| 1 |  Derek Lunsford | 2023 |
Ms. Olympia -voittajat

1980  Rachel McLish
1981  Kike Elomaa
1982  Rachel McLish
1983  Carla Dunlap
1984–1989  Cory Everson
1990–1995  Lenda Murray
1996–1999  Kim Chizevsky
2000 Kevytsarja:  Andrulla Blanchette
2000 Raskassarja:  Valentina Chepiga
2001  Juliette Bergmann
2002–2003  Lenda Murray
2004  Iris Kyle
2005  Yaxeni Oriquen-Garcia
2006–2014  Iris Kyle
2020–2022  Andrea Shaw
Aiheesta muualla

Mr. Olympia-kilpailujen historia (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Mr. Olympia sijoitukset (englanniksi)
IFBB:n virallinen kotisivu (englanniksi)
Muinaisjäännös

Stonehengen kivikehä Englannissa lienee yksi tunnetuimmista muinaisjäännöksistä.
Uhrikivi
Muinaisjäännökset ovat menneisyydessä eläneiden ihmisten toiminnasta jääneitä jälkiä, jotka ovat Suomessa ja useimmissa muissa maissa lain suojaamia. Ne jaetaan kiinteisiin muinaisjäännöksiin ja irtaimiin muinaisesineisiin.
Suomessa kiinteitä muinaisjäännöksiä ovat Muinaismuistolaissa (295/1963) määritellyt kohteet. Näitä ovat muun muassa maa- ja kivikummut, erilaiset kivirakennelmat ja kiveykset, vanhat haudat ja kalmistot, kalliomaalaukset ja -piirrokset. Lisäksi huomattavat rakennukset ja niiden jäännökset luetaan kiinteisiin muinaisjäännöksiin. Myös muut kuin ihmisen muovaamat luonnonesineet ovat lain piirissä, jos niihin liittyy tapoja, tarinoita tai historiallisia muistoja.
Irtaimia muinaisesineitä ovat Suomessa artefaktit kuten vanhat maasta löydetyt korut, työkalut ja käyttöesineet, joiden omistajia ei tunneta ja jotka ovat arvioitavissa yli sadan vuoden ikäisiksi. Irtaimiin muinaisjäännöksiin lasketaan yleensä kuuluvaksi myös muinaisten yhteisöjen tuottamat jätteet sekä ekofaktit eli ihmistoimintaan liittyvät jäänteet, jotka eivät ole ihmisten valmistamia, mutta joilla kuitenkin on tutkimuksellista arvoa yhteisön toimintaa tutkittaessa, esimerkiksi kotieläinten luut.
Muinaisjäännösten suojelu

Muinaisjäännökset ovat arvokkaita muistoja Suomen aikaisemmasta asutuksesta ja historiasta. Niitä tulee suojella myös siksi, että niillä on usein opetuksellista ja tutkimuksellista arvoa, mutta yhtä lailla kiinteät muinaisjäännökset voivat olla tärkeitä matkailukohteina, osana maisemaa, symboleina tai jopa esteettisinä kohteina.
Kiinteiden muinaisjäännösten valvonnasta ja hoidosta vastaa Suomessa Museovirasto. Irtaimia muinaisesineitä säilytetään konservoinnin jälkeen eri museoissa.
Menettely irtaimen muinaisjäännöksen löytyessä

Museovirasto on luetellut verkkosivuillaan kuusi kohtaa, joita tulee noudattaa löytäessään irtaimen muinaisjäännöksen.
Muinaisesineeksi epäilty esine on otettava talteen ja tarkka löytöpaikka on merkittävä.
Esinettä ei tule puhdistaa eikä sen löytöpaikkaa tule enempää kaivella.
Esine tulee lähettää Museovirastoon tai lähimpään maakuntamuseoon. Löydöstä voi ilmoittaa Museovirastoon myös puhelimitse.
Museovirastosta saatava esineen löytöolosuhteita koskevan kysymyslehti tulee täyttää ja palauttaa Museovirastoon.
Esineen voi joko lahjoittaa Museovirastoon tai Museovirasto voi lunastaa sen. Lahjoituksesta saa kunniakirjan. Jalometallilöydöt voidaan lunastaa vähintään rahasummalla, joka on 125 prosenttia metallin arvosta. Tunnetulta kiinteältä muinaisjäännökseltä tehdyt löydöt kuuluvat korvauksetta valtiolle. Löydöstä voi tiedustella tarkempia tietoja ja valokuvan kotiarkistoon.
Löytäjä voi toivoa esinettä siirrettäväksi dokumentointitoimenpiteiden jälkeen lähimpään maakuntamuseoon.
Menettely kiinteän muinaisjäännöksen löytyessä

Löytäjän tulee merkitä muistiin muinaisjäännöksen tuntomerkit ja tarkka löytöpaikka.
Mikäli mahdollista, tulee kohde valokuvata tai siitä on tehtävä piirros.
Kohdetta ei saa kaivaa eikä siihen saa muutoin kajota.
Muinaisjäännöksestä tulee ilmoittaa Museovirastoon tai lähimpään maakuntamuseoon.
The Mountain Eagle

| The Mountain Eagle |
| --- | --- |
 Näyttelijät Nita Naldi ja Malcolm Keen still-kuvassa The Mountain Eaglesta
Ohjaaja:  Alfred Hitchcock
Käsikirjoittaja:  Max Ferner Eliot Stannard Tarina: Charles Lapworth
Tuottaja:  Michael Balcon
Kuvaaja:  Baron Ventimiglia
Lavastaja:  Ludwig Reiber Willy Reiber
Pääosat:  Nita Naldi Malcolm Keen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta Saksa
Tuotantoyhtiö:  Gainsborough Pictures Münchner Lichtspielkunst AG (Emelka)
Ensi-ilta:  syyskuu 1926
Kesto:  68 min tai 83 min
Alkuperäiskieli:  mykkä, englanninkieliset välitekstit
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Mountain Eagle on Alfred Hitchcockin ohjaama brittiläis-saksalainen melodraamaelokuva vuodelta 1926. Se oli Hitchcockin toinen ohjaustyö ja ainut, joka on kadonnut.
Hitchcockia itseään The Mountain Eaglen katoaminen ei koskaan harmittanut, sillä hän oli vakaasti sitä mieltä, että se oli ”erittäin huono elokuva”.