Pikku-Berliini
Oulun Pikku-Berliini

Oulussa saksalaiset rakensivat suurimman varuskunta-alueensa Tuiraan, 500 metriä rautatieasemalta, Kuivasjärven tien varteen. Vuonna 1941 saksalaisten toiminta rajoittui Toppilan satamaan. Keväällä 1942 saksalaiset päättivät rakentaa huoltokeskuksen, koska Toppilasta oli tulossa heidän tärkein satamansa Suomessa. Aluetta laajennettiin jatkuvasti, lopulta 64 hehtaarin suuruisella alueella oli rakennuksia lähes 300 kappaletta, yhteispinta-alaltaan noin 50 000 m2. Tukikohta oli SS-divisioona Nordin huolto- ja koulutuskeskus, Waffen-SS Finnland Stützpunkt IV. Koulutuskeskuksessa palveli noin 2 500 miestä.
Alueelta löytyi huoltokeskus, koulutusosasto, kenttäsairaala, hevossairaala, autovarikko, sotapoliisiosasto ja ilmatorjuntapatteristo. Huoltokeskuksen päällikkönä toimi pisimmän ajan huoltokomendantti Obersturmbannführer Brechling.
Alueen itäreuna oli nykyisen Kemintien kohdalla, etelässä se rajautui rautatiehen, pohjoisessa nykyiseen Simpsintiehen ja lännessä Topeliuksenpuiston silloisiin metsiin. Toivontien tienoilla oli sotasairaala, Deutsche Kriegslazarett Oulu: 16 parakkia, joista suurin osa oli yhdistetty katetulla yhdyskäytävällä. Puisten rakennusten palovaaran vuoksi yhdyskäytävät oli panostettu: tulipalon sattuessa ne voitiin räjäyttää palon leviämisen estämiseksi. Nykyisen Kemintien varsi oli huoltoaluetta. Kasarmialue oli pohjoisessa huoltoalueen ja sotasairaalan välissä, nykyisen Varsitien tienoilla. Alueen keskustassa oli laaja varastoalue ja nykyisen Betonimiehenkadun alue toimi asuntoalueena.
Ennen Lapin sodan taisteluiden puhkeamista saksalaiset luovuttivat salaisen vetäytymissopimuksen mukaisesti alueen suomalaisille ja vetäytyivät pohjoiseen. Luovutusta edelsi kiivas miehistön ja erityisesti materiaalin evakuointivaihe Tuiran rautatieasemalta ja Toppilan satamasta. Satamasta rahdattiin nelinkertainen määrä lastia päivässä tavanomaiseen lastauskykyyn verrattuna. Lastaukseen omien joukkojensa avuksi saksalaiset tuottivat sotavankeja, ja palkkasivat paikallista väestöä, jopa lomalla olleita suomalaisia sotilaita. Saksalaiset tiesivät ettei kaikkea tavaraa saada lastattua määräaikaan mennessä, joten valvonta oli lepsua ja tavaran hävikki suuri paikallisten verottaessa rahtia. Pikku-Berliinin alue luovutettiin suomalaisille 14. syyskuuta 1944. Saksalaisilta jäi Pikku-Berliiniin, Tuiran rautatieasemalle ja Toppilan satamaan runsaasti tavaraa, josta siviilit ehtivät ottaa osansa.
Ainoa Pikku Berliinistä jäljelle jäänyt rakennus on entinen Tuiran sivupaloasema, joka rakennettiin alkujaan saksalaisten upseerikerhoksi. Alppilan kaupunginosan nimi, sekä kadunnimet Alppitie ja Tirolintie juontuvat saksalaisajoilta. Nimitys johtui Dietlin vuoristodivisioonien alppijääkäreiksi kutsutuista joukoista.
Oulun kaupunginvaltuuston jäsenet Anne Enojärvi, Olli Immonen, Jenna Simula, Anne Snellman, Vaili Jämsä-Uusitalo, Sebastian Tynkkynen, Juha Vuorio, Veijo Väänänen tekivät 29. huhtikuuta 2013 valtuustoaloitteen siitä, että Oulu-Koillismaan pelastuslaitoksen käytöstä vapautuva Tuiran paloasema, joka käsittää Pikku-Berliiniin rakennetun upseerikerhon, muutetaan Pohjolan sotamuseoksi, jonne tuodaan Pohjois-Pohjanmaan museon kokoelmista puolustusvälineitä, jotka kertovat saksalaisten joukkoyksiköiden Suomessa olosta 1940-1945.
Jatkosodan aikana saksalaiset perustivat myös Vaakunakylän varuskunta-alueen lähelle Hietasaareen johtavaa rautatiesiltaa.