stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Onni Halla
Teokset

Nuoret runoilijat. Runoantologiassa mukana Kaarina Vaher, Katri Vala, Onni Halla, Yrjö Jylhä, Arvi Kivimaa, Olavi Lauri (Olavi Paavolainen), Johan Edvard Leppäkoski, P. Mustapää (Martti Haavio) ja Ilmari Pimiä. WSOY 1924.
Mustat loimet, romaani. Otava 1925.
Pentti Harjun nuoruus, romaani. Otava 1946.
Oudot virrat, romaani. Otava 1949.
Vihdin kirja, kuvauksia Vihdistä kautta aikojen. Vihti-Seura 1969.
Hallan teoksista tehtyjä elokuvia

Olemme kaikki syyllisiä, ohjaus Aarne Tarkas. Fennada-Filmi 1954 (romaanista Oudot virrat)
Palkinnot

Valtion kirjallisuuspalkinto 1950
Aiheesta muualla

Pynttäri, Veli-Matti: / Halla, Onni (1899–1981). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  9.10.2015. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Onni Halla Kirjasampo.fi:ssä
Pitkä marssi (romaani)

| Pitkä marssi |
| --- | --- |

Kirjailija:  Eino Pietola
Kansitaiteilija:  Markku Bussman
Kieli:  suomi
Genre:  sotaromaanit
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  1986
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  234
ISBN:  951-20-2840-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Pitkä marssi on Eino Pietolan kirjoittama sotaromaani.
Phil Jackson

Phil Jackson.
Philip Douglas "Phil" Jackson (s. 17. syyskuuta 1945 Deer Lodge, Montana) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, koripallovalmentaja ja NBA-seura New York Knicksin toimitusjohtaja (2014–2017).
Jackson on voittanut valmentajana ennätykselliset yksitoista NBA-mestaruutta. Hän on saavuttanut mestaruudet Chicago Bullsissa ja Los Angeles Lakersissa.
Ura

Pelaajana Jackson edusti New York Knicksiä ja New Jersey Netsiä vuosina 1968–1980. Hän voitti Knicksin riveissä kaksi mestaruutta.
Jackson toimi Chicago Bullsin päävalmentajana vuosina 1989–1998. Hän johdatti seuran kuuteen mestaruuteen. Chicago voitti kolme peräkkäistä mestaruutta vuosina 1991–1993 ja 1996–1998. Bullsin tähtiä olivat tuolloin Michael Jordan ja Scottie Pippen.
Jackson toimi Los Angeles Lakersin päävalmentajana vuosina 1999–2004. Hän johdatti seuran kolmeen peräkkäiseen mestaruuteen vuosina 2000–2002. Lakersin tähtiä tuolloin olivat Kobe Bryant ja Shaquille O'Neal.
Jackson palasi Los Angeles Lakersin päävalmentajaksi vuonna 2005. Tätä ennen hän piti välivuoden valmentamisesta. Vuonna 2009 hän voitti valmentajauransa kymmenennen mestaruuden, millä hän ohitti Red Auerbachin ennätyksen, ja vuonna 2010 11:nnen.. 2007 Jackson oli yksi viidestä valmentajasta, jotka kutsuttiin tuona vuonna Basketball Hall of Fameen.
Kauden 2010–2011 päätteeksi Jackson ilmoitti vetäytyvänsä valmentamisesta.
Maaliskuussa 2014 Jackson palasi koripallon pariin, kun hänet nimitettiin New York Knicksin toimitusjohtajaksi. Jacksonin sopimus oli viiden vuoden mittainen, mutta hänet erotettiin virasta 28.6.2017.
Saavutukset

Pelaajana
NBA-mestaruus 1970 ja 1973
NBA:n tulokkaiden tähdistöjoukkue 1968
Valmentajana
NBA-mestaruus 1991, 1992, 1993, 1996, 1997, 1998, 2000, 2001, 2002, 2009 ja 2010
NBA:n vuoden valmentaja 1996
NBA:n tähdistöottelun valmentaja 1992, 1996, 2000 ja 2009
Aiheesta muualla

Jackson NBA:n sivustolla (englanniksi)
Chicago Bulls – NBA:n mestari 1991
2 Dennis Hopson ·
5 John Paxson ·
10 B. J. Armstrong ·
14 Craig Hodges ·
23 Michael Jordan ·
24 Bill Cartwright ·
32 Will Perdue ·
33 Scottie Pippen ·
34 Stacey King ·

42 Scott Williams ·
53 Cliff Levingston ·
54 Horace Grant 

Päävalmentaja Phil Jackson 

Apuvalmentajat Tex Winter · Johnny Bach · Jim Cleamons
Chicago Bulls – NBA:n mestari 1992
5 John Paxson ·
10 B. J. Armstrong ·
14 Craig Hodges ·
20 Bob Hansen ·
21 Stacey King ·
23 Michael Jordan ·
24 Bill Cartwright ·
32 Will Perdue ·
33 Scottie Pippen ·
42 Scott Williams ·

53 Cliff Levingston ·
54 Horace Grant 

Päävalmentaja Phil Jackson 

Apuvalmentajat Tex Winter · Johnny Bach · Jim Cleamons
Chicago Bulls – NBA:n mestari 1993
5 John Paxson ·
6 Trent Tucker ·
10 B. J. Armstrong ·
20 Darrell Walker ·
21 Stacey King ·
22 Rodney McCray ·
23 Michael Jordan ·
24 Bill Cartwright ·
32 Will Perdue ·

33 Scottie Pippen ·
42 Scott Williams ·
54 Horace Grant 

Päävalmentaja Phil Jackson 

Apuvalmentajat Tex Winter · Johnny Bach · Jim Cleamons
Chicago Bulls – NBA:n mestari 1996
0 Randy Brown ·
7 Toni Kukoč ·
9 Ron Harper ·
13 Luc Longley ·
22 John Salley ·
23 Michael Jordan ·
25 Steve Kerr ·
30 Jud Buechler ·
33 Scottie Pippen ·

34 Bill Wennington ·
53 James Edwards ·
91 Dennis Rodman 

Päävalmentaja Phil Jackson 

Apuvalmentajat Tex Winter · Jimmy Rodgers · Jim Cleamons · John Paxson
Chicago Bulls – NBA:n mestari 1997
00 Robert Parish ·
1 Randy Brown ·
7 Toni Kukoč ·
9 Ron Harper ·
13 Luc Longley ·
18 Bison Dele ·
23 Michael Jordan ·
25 Steve Kerr ·
30 Jud Buechler ·
33 Scottie Pippen ·

34 Bill Wennington ·
35 Jason Caffey ·
91 Dennis Rodman 

Päävalmentaja Phil Jackson 

Apuvalmentajat Tex Winter · Bill Cartwright · Jimmy Rodgers · Frank Hamblen
Chicago Bulls – NBA:n mestari 1998
1 Randy Brown ·
7 Toni Kukoč ·
8 Dickey Simpkins ·
9 Ron Harper ·
13 Luc Longley ·
23 Michael Jordan ·
24 Scott Burrell ·
25 Steve Kerr ·
30 Jud Buechler ·

33 Scottie Pippen ·
34 Bill Wennington ·
91 Dennis Rodman 

Päävalmentaja Phil Jackson 

Apuvalmentajat Tex Winter · Bill Cartwright · Jimmy Rodgers · Frank Hamblen
Petra Felke

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Petra Felke 9.9.1988 |  Petra Felke 9.9.1988 |  Petra Felke 9.9.1988 |  |
Maa:   Itä-Saksa
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Soul 1988 | keihäs |  |
Petra Felke (avionimi Meier, s. 30. heinäkuuta 1959 Saalfeld/Saale, Thüringen) on entinen itäsaksalainen keihäänheittäjä ja olympiavoittaja. Hän edusti Itä-Saksaa 1980-luvulla. Felkellä oli urallaan pitkiä voittoputkia, ja hän teki useita maailmanennätyksiä. Hän rikkoi ensimmäisenä naiskeihäänheittäjänä 80 metrin haamurajan.
Ura

Felke harjoitteli yhdessä Ruth Fuchsin kanssa Motor Jena Club -nimisessä urheiluseurassa. Hänen ensimmäinen merkittävä menestyksensä oli Itä-Saksan mestaruuskilpailujen kolmas sija 1978.
Felke teki ensimmäisen maailmanennätyksensä 4. kesäkuuta 1985 Schwerinissä, jossa hän heitti 75,26 metriä. Saman kisan neljännellä kierroksella hän vielä paransi tulostaan 75,40 metriin. Hän sai Euroopan mestaruuskisojen hopeamitalin 1986. Seuraava maailmanennätys syntyi 21. heinäkuuta 1987 Leipzigissa, jolloin tuloksena oli 78,90 metrin kaari.Yleisurheilun maailmanmestaruuskisoissa Felke saavutti hopeaa 1987.
Hän rikkoi ensimmäisenä naiskeihäänheittäjänä 80 metrin rajan 9. syyskuuta 1988 heitettyään 80,00. Arvokisavoitot antoivat odottaa itseään, kunnes Soulin olympiavoitto 1988 korjasi tilanteen. Soulissa hän voitti kultamitalin ennen Britannian Fatima Whitbreadia ja pronssimitalisti Saksan Beate Kochia. Euroopan mestaruuskisojen pronssimitali itäsaksalaiselle tuli 1990.
Yleisurheilun maailmanmestaruuskisoissa Felke saavutti toistamiseen hopeaa 1991.
Peräisenlampi

| Peräisenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°11′32″N, 24°21′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Keurusselän alue (35.62)
Laskujoki:  oja Ukonselkään 
Järvinumero:  35.624.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,5 m  
Rantaviiva:  3,117 km  
Pinta-ala:  29,825 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPeräisenlampi 
Peräisenlampi  on Keski-Suomessa Keuruulla Riihon kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 30 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä..
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Peräisenlammen valuma-alueeseen (35.624) se kuuluu.
Palokilinkämmekkä

| Palokilinkämmekkä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Alaheimo::  Orchidoideae
Suku::  Kilinkämmekät Neotinea
Laji::  ustulata
Kaksiosainen nimi
 Neotinea ustulata  (L.) R.M.Bateman, Pridgeon & M.W.Chase 
Synonyymit
 Orchis ustulata L. (kantanimi) 
Katso myös
   Palokilinkämmekkä Wikispeciesissä   Palokilinkämmekkä Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Palokilinkämmekkä eli palokämmekkä (Neotinea ustulata, syn. Orchis ustulata) on Euroopassa kasvava kilinkämmeköiden Neotinea sukuun luettava kämmekkäkasvilaji.
Ulkonäkö ja koko

Palokilinkämmekkä kasvaa 10–20 senttimetriä korkeaksi, sen varsi on paksuhko ja ei-ontto. Lehdet kasvavat tyviruusukkeena. Ne ovat 3–7 cm pitkiä ja väriltään harmaanvihreitä. Palokilinkämmekän kukintona on lyhyt ja tiheä tähkä. Kukat ovat avautumattomina mustanpunaiset ja muuttuvat auenneina vaaleanpunaisen valkoisiksi. Kukan huuli on punapilkullisen valkoinen. Huuli on kolmiliuskainen ja sen keskiliuska kaksiosainen.
Levinneisyys

Palokilinkämmekkää esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopassa paitsi aivan läntisessä Euroopassa ja edelleen itäisen Keski-Euroopan kautta Venäjälle ulottuvalla alueella. Sen pohjoisimmat kasvupaikat ovat Ruotsissa ja Virossa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Palokilinkämmekkä – Neotinea ustulata
Den virtuella floran: Krutbrännare (Orchis ustulata) (ruotsiksi)
Piece by Piece (elokuva)

| Piece by Piece |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Morgan Neville
Tuottaja:   Pharrell Williams  Mimi Valdés  Caitrin Rogers  Morgan Neville  Shani Saxon 
Säveltäjä:  Pharrell Williams
Pääosat:   Pharrell Williams  Morgan Neville  Gwen Stefani  Kendrick Lamar  Timbaland  Justin Timberlake  Busta Rhymes  Jay-Z  Snoop Dogg 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   The Lego Group  Tremolo Productions  I Am Other 
Levittäjä:  Focus Features
Ensi-ilta:  11. lokakuuta 2024 (Yhdysvallat)
Kesto:  93 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Piece by Piece on vuonna 2024 animoitu elämäkerrallinen musiikkikomedia-draamaelokuva, jonka on ohjannut ja tuottanut Morgan Neville. Elokuvassa seurataan amerikkalaisen muusikon Pharrell Williamsin elämää ja uraa Lego-animaation kautta. The Lego Groupin, Tremolo Productionsin ja I Am Otherin tuottama Piece by Piece on viides teatterissa näytettävä Lego-elokuva. Williamsin ja Nevillen rinnalla elokuvassa ovat myös Gwen Stefani, Kendrick Lamar, Timbaland, Justin Timberlake, Busta Rhymes, Jay-Z ja Snoop Dogg.
Aiheesta muualla

Piece by Piece (elokuva) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pavarotti Forever

| Pavarotti Forever Luciano Pavarotti |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2007
 Tyylilaji: ooppera
 Levy-yhtiö: Decca, Universal
Luciano Pavarottin muut julkaisut
| Luciano Pavarotti: The Barcelona Concert 2007 | Pavarotti Forever 2007 | Luciano Pavarotti Sings Tenor Arias 2007 |
Pavarotti Forever on kahden CD-levyn kokoelmajulkaisu Luciano Pavarottin levyttämistä lauluista.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Turandot: Nessun dorma!  La Bohème: Che gelida manina  La Traviata: Libiamo ne' lieti calici "Brindisi"  Aida: Celeste Aida  L'Elisir d'Amore (Lemmenjuoma): Una furtiva lagrima  Rigoletto: Questa o quella  so fromm Martha: Ach  Tosca: E lucevan le stelle  Fedora: Amor ti vieta  Pagliacci: Recitar!...Vesti la giubba  Manon Lescaut: Donna non vidi mai  Rigoletto: La donna e mobile  L’Africaine: O paradis sorti de l’onde  Werther: Pourquoi me reveiller  Carmen: La fleur que tu m'avais jete "Flower song"  Manon Lescaut: Tra voi, belle, brune  La Gioconda: Cielo e mar  Tosca: Recondita armonia  La Favorita: Spirto gentil  Il trovatore: Di quella pira  L’amico Fritz: Suzel buon di (Cecilia Bartolin kanssa) :  CD 2 ’O sole mio  Torna a Surriento  Core 'ngrato  Funiculì, Funiculà  Notte 'e piscatore (Andrea Bocellin kanssa)  Chrétiens "O holy night" Minuit  Panis angelicus  D 839/Op. 52 no 6 "Ave Maria" Ellens Gesang III  Mattinata  La danza Les soirées musicales: no 8  Caro mio ben  Caruso  My Way (Frank Sinatran kanssa)  Santa Lucia  Das Land des Lächelns: Dein ist mein ganzes Herz  Mamma  La mia canzone al vento  Volare  Passione  Granada
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut 2013

Vuoden 2013 painin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Tbilisissä, Georgiassa 19.–24. maaliskuuta. Kilpailujen ohjelmassa olivat kreikkalais-roomalainen paini, vapaapaini ja naispaini, joissa kaikissa painittiin seitsemässä painoluokassa.
Georgia isännöi suurta olympiapainilajien arvokisaturnausta ensimmäisen kerran.
Mitalistit > Kreikkalais-roomalainen paini

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 55,0 kg |  Elbek Tažyiev |  Elçin Əliyev |  Bekhan Mankiev  Fatih Üçüncü |
| 60,0 kg |  Ivo Angelov |  Ivan Kuylakov |  Kamran Məmmədov  István Lévai |
| 66,0 kg |  Tamás Lőrincz |  Adam Kurak |  Artak Margaryan  Həsən Əliyev |
| 74,0 kg |  Roman Vlasov |  Zurabi Datunašvili |  Božo Starčević  Yavor Yanakiev |
| 84,0 kg |  Aleksei Mišin |  Vladimer Gegešidze |  Artur Šahinyan  Nenad Žugaj |
| 96,0 kg |  Artur Aleksanyan |  Vladislav Metodiev |  Mélonin Noumonvi  Cenk İldem |
| 120,0 kg |  Rıza Kayaalp |  Jevgeni Orlov |  Vatšagan Yeghiazaryan  Guram Pherselidze |
Mitalistit > Vapaapaini

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 55,0 kg |  Giorgi Edišerašvili |  Vladislav Andreev |  Sezar Akgül  Yaşar Əliyev |
| 60,0 kg |  Opan Sat |  Vladimir Dubov |  Vladimer Khintšegašvili  Tim Schleicher |
| 66,0 kg |  David Safaryan |  Yakup Gör |  Aleksandr Kontoev  Ilyas Bekbulatov |
| 74,0 kg |  Andiar Geduev |  Gábor Hatos |  Gia Tšykhlandze  Leonid Bazan |
| 84,0 kg |  Dato Marsagišvili |  Musa Murtazaliev |  Ibrahim Aldatov  Anzor Urišev |
| 96,0 kg |  Pavlo Oleynik |  Kamil Skaskiewicz |  Ljuben Iliev  Vladislav Baitsaev |
| 120,0 kg |  Taha Akgül |  Alen Zaseev |  Jamaladdin Magomedov  Geno Petriašvili |
Mitalistit > Naispaini

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 48,0 kg |  Valerija Tšepsarakova |  Yana Stadnik |  Jaqueline Schellin  Patimət Bəhəmmədova |
| 51,0 kg |  Roksana Zasina |  Julija Blahynja |  Jekaterina Krasnova  Tiina Ylinen |
| 55,0 kg |  Sofia Mattsson |  Maria Prevolaraki |  Irina Husyak  Emese Barka |
| 59,0 kg |  Anastasija Hutšok |  Žargalma Tsyrenova |  Tatjana Lavrentšuk  Hafize Şahin |
| 63,0 kg |  Anastasija Grigorjeva |  Monika Michalik |  Hanna Beljajeva  Hanna Vasylenko |
| 67,0 kg |  Alina Stadnik-Makhinya |  Ilana Kratysh |  Aline Focken  Svetlana Babuškina |
| 72,0 kg |  Natalija Vorobjeva |  Maider Unda |  Vasilisa Marzaliuk  Kateryna Burmistrova |
51 kg:n sarjassa alun perin hopealla sijoittunut  Estera Dobre hylättiin dopingin takia..
Suomen joukkue

Suomi lähetti Tbilisiin viisi kreikkalais-roomalaisen tyylin painijaa, yhden vapaapainijan ja naispainijan.
Suomen joukkue > Kreikkalais-roomalainen paini

| Painoluokka | Painija | Seura kotimaassa | Vastustajat | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 60 kg | Esa Uimonen | Janakkalan Paini-Ilves |  |  |
| 66 kg | Sasu Kaasinen | Helsingin Tarmo |  |  |
| 74 kg | Valtteri Moisio | Koovee |  |  |
| 84 kg | Antti Hakala | Alavuden Urheilijat |  |  |
| 96 kg | Timo Kallio | Turun Voimamiehet |  |  |
Suomen joukkue > Vapaapaini

| Painoluokka | Painija | Seura kotimaassa | Vastustajat | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 66 kg | Petteri Martikainen | Helsingin Tarmo |  |  |
Suomen joukkue > Naispaini

| Painoluokka | Painija | Seura kotimaassa | Vastustajat | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 51 kg | Tiina Ylinen | Ilmajoen Kisailijat |  |  |
Paluu Taikavuorelta

| Paluu Taikavuorelta> Return from Witch Mountain |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Hough
Käsikirjoittaja:  Malcolm Marmorstein
Perustuu:  Alexander Keyn hahmoihin
Tuottaja:   Kevin Corcoran  Jerome Courtland  Ron Miller 
Säveltäjä:  Lalo Schifrin
Kuvaaja:  Loyal Griggs Frank V. Phillips
Pääosat:   Bette Davis  Christopher Lee  Kim Richards  Ike Eisenmann 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  The Walt Disney Company
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Disney+
Ensi-ilta:  Yhdysvallat 10. maaliskuuta 1978
Kesto:  95 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Pako taikavuorelle
Seuraaja:  Beyond Witch Mountain
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paluu Taikavuorelta (engl. Return from Witch Mountain) on vuonna 1978 ensi-iltansa saanut John Houghin ohjaama yhdysvaltalainen seikkailuhenkinen perhe-elokuva. Paluu Taikavuorelta on The Walt Disney Companyn vuoden 1975 elokuvan Pako taikavuorelle jatko-osa. Toinen jatko-osa, Beyond Witch Mountain, julkaistiin vuonna 1982 televisioelokuvana.
Elokuvan pääpahiksia Letha Wedgeä ja tohtori Victor Gannonia näyttelevät Bette Davis ja Christopher Lee. Kim Richards uusii roolinsa Tiana ja Ike Eisenmann Tonyna.
Paluu Taikavuorelta sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 10. maaliskuuta vuonna 1978. Elokuva on julkaistu VHS:lle ja DVD:lle.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bette Davis  | … |  Letha Wedge   |
|  Christopher Lee  | … |  Tohtori Victor Gannon   |
|  Kim Richards  | … |  Tia Malone   |
|  Ike Eisenmann  | … |  Tony Malone   |
|  Jack Soo  | … |  Herra ”Yo-Yo” Yokomoto   |
|  Anthony James  | … |  Sickle   |
|  Richard Bakalyan  | … |  Eddie   |
|  Ward Costello  | … |  Herra Clearcole   |
|  Christian Juttner  | … |  Dazzler   |
|  Brad Savage  | … |  Muscles   |
|  Poindexter  | … |  Crusher   |
|  Jeffrey Jacquet  | … |  Rocky   |
|  Stu Gilliam  | … |  Dolan   |
|  Denver Pyle  | … |  Bené-eno   |
Tuotanto

Paluu Taikavuorelta -elokuvan käsikirjoituksen laati Malcolm Marmorstein Alexander Keyn hahmojen pohjalta. Elokuva on kuvattu Technicolor-menetelmällä Kalifornian Los Angelesissa ja Pasadenassa. Elokuva jäi Jack Soon viimeiseksi elokuvaksi.
Bette Davis suostui elokuvaan, koska Paluu Taikavuorelta oli sellainen elokuva, jonka Daviksen lapsenlapsetkin pystyivät katsomaan.
Aiheesta muualla

Paluu Taikavuorelta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Paluu Taikavuorelta Elonet.
Paluu Taikavuorelta AllMoviessa. (englanniksi)
Petra Ojaranta

| Petra Ojaranta> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1976 (ikä 48) Turku
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  Hyökkääjä
Maila:  Right
Seurat:  1985–1994 Turun Ringette   1994–1996 VG-62   1996–1999 Turun Ringette  1999–2000 EKS   2001–2002 Edmonton RC   2002–2005 Turun Ringette   2005–2017 RNK  2017–2020 BC Thunder   2020– RNK
Petra Ojaranta (s. 17. maaliskuuta 1976 Turku) on suomalainen ringettepelaaja.
Petra Ojaranta on Suomen kaikkien aikojen menestyneimpiä ringettepelaajia. Hän on ollut mukana voittamassa viittä maailmanmestaruutta Suomen ringettemaajoukkueessa.
Ringeten SM-sarjan kaikkien aikojen pistetilastossa Ojaranta on kauden 2021–2022 jälkeen kuudentena. Hän on pelannut 680 SM-sarjaottelua ja tehnyt niissä tehopisteet 725 + 1103 = 1828.
Suomen lisäksi Ojaranta on pelannut Kanadan mestaruusliigaa Edmonton Ringette Clubin riveissä, sekä BC Thunder joukkueessa Vancouverissa.
Saavutuksia

Maailmanmestaruus 1994, 2000, 2004, 2007, 2010
Maailmanmestaruus hopea 1996, 2002
SM-kultaa 2011, 2017
Seurajoukkueiden MM-hopeaa 2011
Kanadan mestaruushopea 2002
Pertti Uotila (kasvitieteilijä)

Pertti Johannes Uotila (s. 28. toukokuuta 1943 Viipurin maalaiskunta) on suomalainen kasvitieteilijä.
Uotila sai maisterin arvon Helsingin yliopistosta vuonna 1968, suoritti lisensiaatin tutkinnon vuonna 1972 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1978. Opintojensa jälkeen hän liittyi yliopiston henkilökuntaan. Hän toimi vuosina 1980–1993 Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvitieteellisen museon johtajana. Suomen Akatemiassa hän työskenteli vuosina 1974–1977 tutkimusassistenttina ja vuosina 1987–1988 vanhempana tutkijana. Uotila oli lisäksi Turun yliopiston kasvimuseon intendenttinä vuosina 1979–1980 ja Suomen luonnonsuojeluliiton toiminnanjohtaja vuosina 1968–1969.
Uotila osallistui 1990-luvulla useisiin laajoihin kansainvälisiin floorahankkeisiin. Hän on tehnyt runsaasti kenttätyötä eri puolilla Suomea, läheisillä Venäjän alueilla ja monin paikoin Skandinaviassa (myös Islannissa ja Huippuvuorilla). Hän on tehnyt tutkimustyötä myös muualla Euroopassa, varsinkin Välimeren alueella. Euroopan ulkopuolisia maita, joissa Uotila on tutkijana käynyt, ovat olleet Turkki (1972, 1978, 1981, 1983, 1985, 1990), Iran, Afganistan, Pakistan ja Intia (1972; Ilkka Kukkosen ja Mauri Korhosen kanssa) sekä pohjoinen Marokko (1994) ja Kirgisia (2009).
Uotila on Suomalaisen Tiedeakatemian ja Suomen Dendrologian seuran jäsen (puheenjohtaja 1985–1987). Hän kuuluu myös Lutukka-lehden toimitukseen.
Petter Johnsen Ertzgaard

| Petter Johnsen Ertzgaard |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. elokuuta 1784 Stjørdal, Norja
Kuollut: 7. helmikuuta 1848 (63 vuotta)
Ammatti:  maanviljelijä, upseeri
Petter Johnsen Ertzgaard (13. elokuuta 1784 Stjørdal – 7. helmikuuta 1848) oli norjalainen maanviljelijä, upseeri ja Eidsvollin kansalliskokousmies. Siellä hän kuului unionipuolueeseen. Myöhemmin Ertzgaard toimi suurkäräjäedustajana vuosina 1830 ja 1833.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Petter Johnsen Ertzgaard Wikimedia Commonsissa
Petter Lyytikäinen

Petter Lyytikäinen (6. toukokuuta 1828 Karttula – 9. toukokuuta 1914 Pielavesi) oli savolainen maakauppias ja myöhemmin teollisuuden ja liikenteen kehittäjä.
Lyytikäinen aloitti kaupallisen toimintansa kiertävänä voinostajana eli voisaksana ja lumpunkerääjänä. Tällöin hänen kumppaninaan on jonkin aikaa toiminut pielavetissyntyinen Herman Saastamoinen, myöhempi tehtailija ja kauppaneuvos, Saastamoinen-yhtymän perustaja. Ensimmäisen pysyvän kaupan Lyytikäinen perusti tilalleen Pielaveden Saarelaan ja aluksi myyntivarastona toimi tähän tarkoitukseen varattu kaappi.
Vaikka maakauppojen perustaminen oli ollut sallittua vuodesta 1859 lähtien, Lyytikäisellä ei ollut tarvittavia lupia. Tähän saattoi vaikuttaa, että Alasen (1957) mukaan Lyytikäinen oli kirjoitustaidoton. Hänen myöhempi menestyksensä perustui apulaisten taitavaan valintaan ja kouluttamiseen. Näiden kanssa hän solmi koeajan jälkeen pitkät sopimukset taatakseen toiminnan jatkuvuuden.
Lyytikäisen liiketoiminta ja omistukset käsittivät laajimmillaan neljän myymälän lisäksi neljä maatilaa, neljä meijeriä, tuhansia hehtaareja maata sekä laivoja ja laivaosuuksia, sahoja ja tiilitehtaan.,
Petter Lyytikäisen poika oli korkeimman oikeuden oikeusneuvos William Lyytikäinen.
Kirjallisuutta

Salovaara, Karli: Petter Lyytikäinen, maakauppias ja maanviljelijä: Kultturihistoriallinen tutkielma. Helsinki: Kauppiaitten kustannus, 1970.
Pogosta

Pogosta tarkoittaa seuraavia asioita:
pogosta, pitäjän karjalais-venäläinen nimitys, aluehallinnollinen yksikkö
Pogosta, Ilomantsin kirkonkylä, joskus myös koko Ilomantsin kunnasta käytetty nimitys
Pogosta, kylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Paatenen kunnassa
Pogosta-sana on käytössä muun muassa seuraavissa yhteyksissä:
Pogostan Sanomat, Ilomantsin ja Tuupovaaran paikallislehti
Pogostan Hilkka eli Hilkka Kuusela, Pogostan Sanomien entinen päätoimittaja
Pogostan koulu, Ilomantsin kirkonkylän yhtenäinen peruskoulu
Pogostan hiihto, laturetki
pogostantauti, arbovirusten aiheuttama tauti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pogosta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.