stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Messier 91
Aiheesta muualla

SEDSin Messier -sivu M091 (englanniksi)
| --- | --- |
Tähdet:  Spica, γ Vir A, ε Vir, ζ Vir, δ Vir, β Vir, γ Vir B, 109 Vir, μ Vir, η Vir, ν Vir, ι Vir, ο Vir, κ Vir, τ Vir, θ Vir, 110 Vir, λ Vir, π Vir, χ Vir, l Vir, 61 Vir, 69 Vir, ψ Vir, σ Vir, φ Vir, ξ Vir, ρ Vir, o Vir, 89 Vir, 16 Vir, 70 Vir, 82 Vir, 53 Vir, υ Vir, 49 Vir, 90 Vir, 59 Vir, 57 Vir, 76 Vir, d2 Vir, ω Vir, 68 Vir, 4 Vir, 55 Vir, 84 Vir, 7 Vir, 63 Vir, 87 Vir, 106 Vir, 95 Vir, 21 Vir, 86 Vir, 1 Ser, 75 Vir, 83 Vir, 31 Vir, g Vir, 6 Vir, 33 Vir, 71 Vir, 108 Vir, 80 Vir, 2 Ser, 11 Vir, 66 Vir, 44 Vir, 12 Vir, CS Vir, 25 Vir, 65 Vir, 64 Vir, 13 Vir, 92 Vir, y Vir, 10 Vir, 50 Vir, 46 Vir, 73 Vir, 37 Vir, 72 Vir, 34 Vir, 38 Vir, 85 Vir, 104 Vir, 27 Vir, 41 Vir, 54 Vir, 20 Vir, 35 Vir, 96 Vir, 17 Vir, 94 Vir, 48 Vir, S Vir, 62 Vir, 28 Vir, 56 Vir, 77 Vir, R Vir, HD 114783, HD 130322, HD 125612, EQ Vir, DT Vir, Ross 128, Wolf 424, FL Vir, PSR 1257+12
Eksoplaneetat:  70 Vir b, HD 114783 b, HD 130322 b, HD 125612 b, Draugr, Poltergeist, Phobetor
Messierin luettelo
LAPAN

Lembaga Penerbangan dan Antariksa Nasional eli LAPAN on Indonesian ilmailu- ja avaruushallinto. Sen perusti 27. marraskuuta 1964 presidentti Suharto.
Historia

Indonesia aloitti ilmailututkimuksensa 31. toukokuuta 1962, kun pääministeri Juanda nimitti Ilmailukomitean. 22. syyskuuta 1962 aloitettiin rakettiprojekti Proyek Roket Ilmiah dan Militer Awal (PRIMA) Indonesian ilmavoimien puitteissa. Kehitystyötä teki Institut Teknologi Bandung-tutkimuslaitos. Seurauksena saatiin toimiva "Kartika"-rakettiperhe ("Tähti"), jolla tehtiin koelaukaisuja. Nämä kehitysvaiheet johtivat LAPANin perustamiseen presidentin päätöksellä numero 236.
Vuodesta 1976 alkaen LAPAN on kehittänyt ja laukaissut useita satelliitteja, joista useimmat ovat Palapa-sarjan  tietoliikennesatelliitteja. Ensimmäiset olivat Palapa A1 ja A2, jotka laukaistiin 7. elokuuta 1976 ja 3. lokakuuta 1977. Ne perustuivat Kanadan kehittämään Anik-satelliittiin (ja Western Unionin Westar-satelliittiin). Satelliitit oli valmistettu Yhdysvalloissa. 2000-luvulla LAPAN on laukaissut omat LAPSAT-1 ja LAPSAT-2 satelliitit, joiden mittauslaitteet perustuivat monokromaattiseen CCD-kameraan.
LAPANin fasiliteetit

LAPANin pääkonttori on Jakartassa. Sillä on useita toimipisteita Acehissa, Papuassa jne.
Koto Tabangissa Länsi-Sumatralla on ekvatoriaalinen ilmakehää tarkkaileva tutka, joka otettiin käyttöön vuonna 2001.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Maa-asemia on mm. Pare-paressa (Stasiun Bumi Satelit Penginderaan Jauh). Pare-paren maa-asema vastaanottaa kaukokartoitusdataan Landsat, SPOT, ERS-1, ja JERS-1 satelliiteista.
Sääsatelliittien vastaanottoasemia on  Pekayonissa, Jakartassa ja Biakissa (Stasiun Bumi Satelit Lingkungan dan Cuaca). Ne vastaanottavat NOAAn keräämää dataa.
Tietokonelaboratorio sijaitsee Pekayonissa Jakartassa (Laboratorium Komputer Induk). Se toimii mm. satelliittidatan kuvankäsittelijänä.
Rakettimoottorilaboratorio sijaitsee Tarogongissa, Länsi-Jaavalla. Se suunnittelee ja testaa rakettimoottoreita. Ajoaineita kehittää erillinen laboratorio.
Aurinkoa tutkiva observatorio toimii Bandungissa ja Pontianakissa. Se perustettiin vuonna 1992.
Tavoitteita

Indonesia laukaisi 2. heinäkuuta 2009 kehittämänsä RX-420-luotainraketin avaruuteen Garutissa sijaitsevasta laukaisukeskuksesta. Se tavoitteena on oman satelliitin laukaisu omalla kantoraketilla vuoteen 2014 mennessä.
Aiheesta muualla

LAPANin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Monthly Arcadia

| Monthly Arcadia> 月刊アルカディア |
| --- | --- |
Aihealue:  kolikkopelit
Julkaisija:  Enterbrain
Perustettu:  1999
Kotimaa:  Japani
Ilmestymistiheys:  kuukausittain
Kieli:  japani
Monthly Arcadia (jap. 月刊アルカディア, Gekkan arukadia) on japanilainen Enterbrainin julkaisema kolikkopelejä käsittelevä aikakauslehti.
Gamest lehden julkaisijan Shinseishan mentyä konkurssiin useat työntekijät siirtyivät tekemään Monthly Arcadiaa ja lehteä voidaan pitää seuraajana. Lehti tavoittelee laajempaa yleisöä kuin edeltäjänsä.
Kusum

| KUSUM |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Jouko Aaltonen
Käsikirjoittaja:  Jouko Aaltonen
Tuottaja:  Pertti Veijalainen, Jouko Aaltonen
Kuvaaja:  Marita Hällfors
Leikkaaja:  Tuula Mehtonen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Illume Oy
Ensi-ilta:  Marraskuu 2000
Kesto:  69 minuuttia
Alkuperäiskieli:  hindi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kusum on marraskuussa 2000 ensi-iltansa saanut Intiassa kuvattu suomalainen dokumenttielokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Jouko Aaltonen.
Synopsis

Kusum on 14-vuotias tavallinen intialainen tyttö. Hän asuu Delhissä, käy koulua ja miettii tulevaisuuttaan. 
Kunnes sairastuu. Kusum lopettaa syömisen, eristäytyy ja saa pahoja raivokohtauksia. 
Bhagat Jaghdish Prasad Varman, kokeneen parantajan mielestä pahat henget ovat käyneet perheen kimppuun,
Perhe kokeilee länsimaista lääketiedettä, mutta päätyy lopulta kuitenkin perinteiseen intialaiseen henkiparannukseen Bhagatin käsien hoivassa. Tie on pitkä, henget eivät ole helppoja vastustajia.
KUSUM on elokuva perheen kamppailusta epäonnea, huonoja olosuhteita ja sairautta vastaan. 
Tarina auttaa ymmärtämään monia mystisinä pidettyjä asioita. Eikö perheillä kaikkialla maailmassa olekin samanlaisia vaikeuksia? Ovatko henget lopultakin vain erilaisia nimiä meillekin tutuille mielenterveyden ongelmille? Vai onko kyse sittenkin uskosta ja jostakin yliluonnollisesta? Dokumentti jättää katsojalle pääteltäväksi mikä todellisuudessa Kusumia vaivaa ja miksi hän ei siitä parane.[lähde? ]
Esiintyjät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kaushal Kumar Pal  | … |  Kusumin isä   |
|  Sumitra Kumar Pal  | … |  Kusumin äiti   |
|  Kusum Kumar Pal  | … |  14-vuotias koulutyttö   |
|  Suman Kumar Pal  | … |  Kusumin täti   |
|  Nilam Kumar Pal  | … |  Kusumin sisar   |
|  Bhagat Jagdish Prasad Varma  | … |  parantaja   |
|  Meena Shrivastava  | … |  parantajan apulainen   |
Tuotantoryhmä

Käsikirjoitus: Jouko Aaltonen
Ohjaus: Jouko Aaltonen
Kuvaus: Marita Hällfors
Äänisuunnittelu: Martti Turunen
Leikkaus: Tuula Mehtonen
Tuottajat: Pertti Veijalainen, Jouko Aaltonen
Tuotantopäällikkö (Intia): Farzaan Wadia
Tuotantoyhtiö: Illume Oy
Palkinnot

Elokuva on saanut palkintoja sekä kotimaisilla että kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla
Pääpalkinto, Neudbrandenburgin DokumentART-festivaalit, Saksa, 2002. .
Pääpalkinto, Pärnun dokumentti- ja antropologisen elokuvan festivaalit, Viro, 2001 .
Kunniamaininta, Bilan du Film Ethnographique -festivaalit, Ranska, 2001. .
Basil Wright -kunniamaininta, Royal Anthropological Instituten festivaalit, Iso-Britannia, 2003 .
Paras dokumenttielokuva, Kettupäivät, 2001 .
Aiheesta muualla

Kusum Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kusum-elokuvan arvostelu Film-O-Holic.com-sivustolla
illume.fi
Mikko Saarinen

Mikko Saarinen (oik.) alle 18-vuotiaiden MM-turnauksessa Lappeenrannassa 2014.
Mikko Saarinen (19. heinäkuuta 1970 Tampere – 1. joulukuuta 2017) oli suomalainen jääkiekkovalmentaja. Viimeksi hän toimi Pelicansin liigajoukkueen apuvalmentajana kausilla 2014–2015 ja 2015–2016.
Kaudella 2012–2013 hän toimi Bluesin päävalmentajana jääkiekon SM-liigassa. Aikaisemmin hän toimi Tapparan päävalmentajana vuosina 2008–2010 sekä väliaikaisena päävalmentajana vuonna 2005. Hän oli Tapparan apuvalmentajana vuosina 2003–2008, ja meriittilistaan kuuluu myös A-nuorten Suomen mestaruus vuodelta 2001.
Helmikuussa 2009 Saarinen sairastui sappitiehytsyöpään, ja joutui jäämään sairauslomalle loppukauden ajaksi. Saarinen onnistui voittamaan sairauden ja palasi Tapparan valmentajaksi kesällä. Saarinen valmensi vielä seuraavan kauden, ennen kuin erosi valmennustehtävistä. Kauden 2010–2011 Saarinen toimi Mestis-joukkue LeKi:n konsulttina ja tämän jälkeen kaksi vuotta Espoon Bluesin apuvalmentajana. 14. helmikuuta 2013 lähtien kauden loppuun hän toimi potkut saaneen Lauri Marjamäen sijaisena Bluesin päävalmentajana.
Saarinen toimi kaudella 2013–2014 MM-kotikisoihin valmistautuneen Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueen apuvalmentajana Rauli Uraman alaisuudessa. Suomi sijoittui Lappeenrannan lopputurnauksessa kuudenneksi häviten Ruotsille puolivälierässä.
Viimeisessä valmennustehtävässään kausilla 2014–2015 ja 2015–2016 Saarinen toimi Pelicansin liigajoukkueen apuvalmentajana. Jälkimmäisestä kaudesta hän oli osan sairauslomalla, mutta palasi vielä pudotuspeleihin katsomovalmentajana.
Saarinen menehtyi 47-vuotiaana pitkäaikaisen sairauden uuvuttamana. Saarisen kuolinuutisen tultua julki 5. joulukuuta 2017 hänen aiemmin valmentamansa Tappara ja Pelicans kohtasivat samana iltana runkosarjaottelussa. Molemmat joukkueet pelasivat surunauhoissa, ja ennen ottelua pidettiin hiljainen hetki Saarisen muistolle.
Monti Sibillinin kansallispuisto

Monti Sibillini.
| --- | --- |
Sijainti:  Umbria Italia
Pinta-ala:  697,2 km2 
| --- | --- |
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  1993, 1988 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Monti Sibillinin kansallispuisto (Parco nazionale dei Monti Sibillini) on Keski-Italiassa Marchen ja Umbrian alueilla sijaitseva kansallispuisto. Puisto perustettiin vuonna 1993. Tällä Appeniineilla olevassa puistossa on useita korkeita vuoria, joista korkein on 2 476 metriä korkea Monte Vettore. Puistossa on paljon hyviä patikointi- ja pyöräilyreittejä.
LSG Group

| LSG Group |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1995
Toimitusjohtaja:  Erdmann Rauer
Kotipaikka:  Neu-Isenburg, Saksa
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  ruokapalvelut
Liikevaihto:   1,96 mrd. € (2022)
Henkilöstö:  20 218 (2022)
Emoyhtiö:  Lufthansa Group
Kotisivu:  www.lsg-group.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
LSG Group on saksalainen ruokapalveluyhtiö. Se tarjoaa lentoyhtiöille cateringin sekä lennon aikaisen tuotemyynnin palveluita. Vuonna 2016 se oli Gategroupin jälkeen toiseksi suurin lentoyhtiöiden catering-palveluiden tarjoaja 20 prosentin markkinaosuudellaan. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Neu-Isenburgissa, Saksassa. Sillä on 140 toimipistettä 40 maassa. Yhtiön palveluksessa oli vuoden 2022 lopussa yli 20 000 työntekijää.
Historia

LSG Groupin juuret ulottuvat vuoteen 1942, jolloin American Airlines perusti catering-yhtiö Sky Chefsin. Lufthansa perusti vastaavan LSG-tytäryhtiön vuonna 1966. LSG laajensi 1970-luvulla toimintaansa Italiaan, Egyptiin, Yhdysvaltoihin ja Aasiaan. Vuonna 1993 LSG hankki vähemmistöosuuden Sky Chefsistä, jonka jälkeen yhtiöt alkoivat käyttää yhteistä LSG Sky Chefs -brändiä. Uudesta brändistä tuli tuolloin maailman suurin catering-brändi. Se jatkoi 1990-luvulla laajentumistaan Latinalaiseen Amerikkaan, Kanadaan, Itä-Eurooppaan ja Etelä-Afrikkaan. Nykymuotoinen LSG Group syntyi vuonna 1995, kun Lufthansa perusti catering-toimintansa emoyhtiöksi LSG Lufthansa Service Holding AG:n. Vuonna 2001 LSG hankki Sky Chefsin kokonaan omistukseensa. LSG Sky Chefsin emoyhtiö otti käyttöön nimen LSG Group vuonna 2016.
Lufthansa myi vuonna 2020 LSG Sky Chefsin toiminnot Euroopassa Gategroupille. Huhtikuussa 2023 Lufthansa teki sopimuksen LSG Groupin myymisestä Aurelius Groupille loppuvuodesta 2023.
Brändit ja toiminta

LSG Groupin alle kuuluu kolme eri aloilla toimivaa brändiä: LSG Sky Chefs, Retail inMotion ja SCIS Air Security. LSG Sky Chefsin pääasiallinen toimiala on catering-palvelut. Se valmistaa lentoyhtiöiden käyttöön yli 300 miljoonaa annosta lentokoneruokaa vuosittain. Cateringin ohella LSG Sky Chefs tuottaa muun muassa lounge-tilojen ruokapalveluita sekä konsulttipalveluita lentoyhtiöille. Retail inMotion tarjoaa lentoyhtiöille lennoilla tapahtuvaa tuotemyyntiä sekä tuotemyynnin ennakkotilauspalveluita. SCIS Air Security tarjoaa turvallisuusalan palveluita 39 lentoasemalla Yhdysvalloissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta LSG Group Wikimedia Commonsissa
LSG Groupin kotisivut (englanniksi)
LSG Sky Chefsin korkeakuormainauto lastaamassa ruokaa Virgin American lentokoneeseen Los Angelesissa vuonna 2013.
LSG Sky Chefsin logo.
Messier 89

| Messier 89 |
| --- | --- |

Historia
Löytäjä:  Charles Messier
Löytöpäivä:  1781
Muut nimet:  M89, NGC 4552
Ominaisuudet
Tyyppi:  E0
Etäisyys:  60 miljoonaa valovuotta
Koko:  4' kaariminuuttia
Havaitseminen
Tähdistö:  Neitsyt
Rektaskensio:  12 h 35,7 min
Deklinaatio:  +12° 33'
Punasiirtymä:  0.001134
Suhteellinen kirkkaus:  +9,8m
Messier 89 (M89 lyhyemmin, tunnetaan myös nimellä NGC 4552) on elliptinen galaksi Neitsyen tähdistössä. Charles Messier löysi sen 18. maaliskuuta 1781. M89 kuuluu Virgon galaksijoukkoon. Sen punasiirtymä on 0.001134.
Epätavalliset piirteet

Nykyisten havaintojen mukaan M89 voi olla lähes täydellisen pyöreä muodoltaan. Tämä voi olla epätavallista, koska kaikki muut tunnetut elliptiset galaksit ovat suhteellisen litistyneitä ellipsoideja. On kuitenkin mahdollista, että galaksi on sellaisessa asennossa, että se ainoastaan näyttää pallomaiselta maapallolla oleville havaitsijoille, vaikka se olisikin oikeasti elliptinen.
Galaksin ympärillä on myös kaasua ja pölyä jopa 150 000 valovuoden etäisyydelle asti. Galaksi myös puhaltaa kuumia hiukkasia, M89 on mahdollisesti kvasaari tai aktiivinen radiogalaksi
Metsäsammakko

| Metsäsammakko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Sammakkoeläimet Amphibia
Lahko::  Sammakot ja konnat Anura
Heimo::  Aitosammakot Ranidae
Suku::  Lithobates
Laji::  sylvaticus
Kaksiosainen nimi
 Lithobates sylvaticus  (LeConte, 1825)  
Synonyymit
 Rana sylvatica LeConte, 1825  Lithobates sylvatica LeConte, 1825 
 Metsäsammakon levinneisyys
Katso myös
   Metsäsammakko Wikispeciesissä   Metsäsammakko Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Metsäsammakko (Lithobates sylvaticus) on Pohjois-Amerikan pohjoisosista kotoisin oleva sammakkolaji, joka kuuluu Lithobates-sukuun ja aitosammakoiden heimoon. Se tunnetaan poikkeuksellisesta kyvystään selviytyä jäätymisestä vahingoittumattomana.
Ulkonäkö

Täysikasvuinen metsäsammakko on 3,5–7,5 senttimetrin pituinen ja painaa keskimäärin 8 grammaa. Sillä on yleensä ruskehtava mutta joskus harmaan- tai vihreänsävyinen selkä ja kellertävä tai vihertävä, vaalea vatsa. Päätä koristaa tumma kuvio, joka näyttää hieman rosvon naamiolta ja ulottuu tärykalvon yli eturaajan tyveen. Muita tuntomerkkejä ovat valkoinen täplä ylähuulessa sekä selän molemmilla laidoilla sijaitsevat kellanruskeat kohoumat. Koiras on yleensä pienempi kuin naaras ja sen jalkojen alapinta on kirjavampi.
Metsäsammakon keho voi jäätyä osittain talven aikana. Jääkiteet syntyvät ihon alle luustolihasten väliin, ja samanaikaisesti sammakon hengitys, verenkierto ja sydän pysähtyvät. Sen elimistö tuottaa proteiineja ja glukoosia, jotka estävät jäätä rikkomasta soluja.
Levinneisyys

Metsäsammakkoa tavataan vain Pohjois-Amerikan nearktisella alueella. Se on levittäytynyt pohjoisemmaksi kuin mikään muu pohjoisamerikkalainen sammakkoeläin tai matelija. Pohjoisessa sen levinneisyysalue ulottuu Yhdysvaltojen koillisosista koko Kanadan halki Alaskaan. Eteläisimmät populaatiot löytyvät Pohjois-Georgiasta sekä Alabaman keskiylängöiltä.
Elinympäristö

Metsäsammakko on yleinen metsäeläin koko levinneisyysalueellaan. Se elää kesällä metsän pohjalla, talvella kivien, kantojen ja lehtimaton alla ja kutuaikana metsälampareissa. Se on erittäin paikkauskollinen ja pysyttelee tavallisesti koko elämänsä
noin 100 neliömetriä laajalla alueella.
Lisääntyminen

Metsäsammakko on kausilisääntyjä, jonka soidin alkaa, kun kutulammikot ovat vielä jäässä, ja jatkuu toukokuun alkupuolelle.
Lisääntymisaikana koiraat etsivät aktiivisesti naaraita ja houkuttelevat niitä luokseen voimakkaasti  kurnuttamalla (ohje) – ääni muistuttaa hieman ankan vaakkumista. Koiras ei osaa erottaa naaraita koiraista pelkän ulkonäön perusteella, joten sen täytyy nousta toisen sammakon selkään ja tunnustella, onko sen vatsa täynnä munia. Joskus kaksi koirasta voi tapella samasta naaraasta jopa kesken parittelun.
Parittelun jälkeen naaras laskee munat pallomaiseksi, 10–13 senttimetriä leveäksi massaksi kutulammikon syvimpään kohtaan. Munamassa sisältää 1000–3000 munaa ja paksua hyytelöä, jonka levät värjäävät vähitellen vihreäksi. Munat sietävät hyvin matalia lämpötiloja eivätkä kuole vaikka lämpötila laskisi alle nollan. Niiden kehittymisnopeus riippuu kutulammikon lämpötilasta ja voi kestää 10 päivästä yli kuukauteen.
Lopulta munista kuoriutuu lähes mustia, 3–5 millimetrin mittaisia nuijapäitä, joiden muodonmuutos aikuiseksi vie 60–115 päivää. Sukukypsiä sammakoista tulee kahden vuoden ikäisinä ja ne elävät yleensä enintään kolmevuotiaiksi.
Ravinto

Metsäsammakko käyttää ravinnokseen hyönteisiä ja muita selkärangattomia, erityisesti hämähäkkejä, kovakuoriaisia, nivelkärsäisiä, yöperhosen toukkia sekä kuorettomia kotiloita. Sen poikaset syövät pääasiassa leviä.
Suojelu ja uhat

Vaikka metsäsammakko on lajina elinvoimainen, sen olemassaoloa uhkaavat paikallisesti maanviljely ja kaupungistuminen. Luonnollisia uhkia ovat käärmeet ja linnut, muun muassa haikarat.
Muiden sammakkoeläinten tapaan metsäsammakko on hyvä indikaattorilaji, jonka häviäminen kertoo ympäristön tilan heikkenemisestä. Omalta osaltaan se auttaa myös hillitsemään hyönteispopulaatioiden liiallista kasvua.
Nuijapää.
Metsäsammakon kutua.
Mikko Salakari

Mikko Esa Salakari (s. 1972) on suomalainen tenori. Hän toimii  Turun Martinseurakunnan kanttorina. Mikko Salakari valmistui musiikin maisteriksi vuonna 2001 Sibelius-Akatemian Kuopion osastolta ja 2005 Sibelius-Akatemian laulumusiikin osastolta. Hän on opiskellut Esko Jurvelinin ja Jorma Hynnisen johdolla, osallistunut eri mestarikursseille ja laulanut oratorioiden ja passioiden solistina. Hän on julkaissut seitsemän omakustanneäänitettä.
Levytykset

Nyt kodista laulun mä laulan, 2003
Anna valo matkalleni, 2004
Kun joulu on, 2004
Vaeltajan joulurukous, 2005
Miserere mei, 2007
Oi koti taivainen, 2008
Laulaen kiitosta Herran, 2010
Miekkavihvilä

| Miekkavihvilä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Vihviläkasvit Juncaceae
Suku::  Vihvilät Juncus
Alasuku::  Juncus
Sektio::  Iridifolii
Laji::  ensifolius
Kaksiosainen nimi
 Juncus ensifolius  Wikstr. 
Katso myös
   Miekkavihvilä Wikispeciesissä   Miekkavihvilä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Miekkavihvilä (Juncus ensifolius) on vihviläkasvien (Juncaceae) heimoon, vihvilöiden (Juncus) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja yleisväritykseltään vaaleanvihreä kasvi, jolla on miekkamaiset lehdet.
Miekkavihvilän varret kasvavat noin 50 cm korkeiksi. Varret ovat hieman siipipalteisia ja niissä on useita lehtiä. Lehdet ovat tasaisia ja voivat olla 5 mm leveitä. Kukat sijaitsevat monikukkaisena, tiiviinä ja pyöreänä rykelmänä varren päässä. Meikkavihvilä kukkii kesä–heinäkuussa.
Miekkavihvilä on kotoisin Pohjois-Amerikasta, mutta sitä tavataan myös Pohjoismaissa. Ruotsiin miekkavihvilä on levinnyt Pohjois-Amerikasta tuodun tienvierille kylvettävän nurmisiemenen mukana ja sitä kasvaa Ruotsissa harvinaisena tienpientareilla ja ojissa. Ruotsissa miekkavihvilän ensimmäinen löytö julkaistiin vuonna 1984. Suomesta miekkavihvilää on havaittu muutamilta paikoilta 1990- ja 2000-luvuilla.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Miekkavihvilä (Juncus ensifolius)
ITIS: Juncus ensifolius (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Juncus ensifolius (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Juncus ensifolius (swordleaf rush) (englanniksi)
Messier 9

| Messier 9 |
| --- | --- |
 Messier 9 on pallomainen tähtijoukko
Historia
Löytäjä:  Charles Messier
Löytöpäivä:  1764
Muut nimet:  M9, NGC 6333
Ominaisuudet
Tyyppi:  Pallomainen tähtijoukko
Etäisyys:  n. 25 800 valovuotta
Massa:  ?
Koko:  12 kaariminuuttia
Ikä:  ?
Tähtien lukumäärä:  ?
Absoluuttinen kirkkaus:  -8.04m
Havaitseminen
Tähdistö:  Käärmeenkantaja
Rektaskensio:  17 h 19 min 12 s
Deklinaatio:  -18° 31'
Suhteellinen kirkkaus:  +7.7m
Messier 9 on pallomainen tähtijoukko Käärmeenkantajan tähdistössä. Kohteen löysi Charles Messier vuonna 1764. M9 on varsin lähellä oman galaksimme Linnunradan keskustaa. Sen laskettu etäisyys galaksimme keskustasta on noin 5 500 valovuotta, kun taas sen etäisyys aurinkokunnastamme on n. 25 800 valovuotta.
Kohteesta on löydetty 13 muuttuvaa tähteä. Kohde on mahdollista nähdä kiikareilla. Kaukoputkella paljastuu yksittäisiä tähtiä ja joukon ulkonäkö pääsee oikeuksiinsa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Messier 9 Wikimedia Commonsissa
Messier 9 Messier Objects.  20.2.2015. Viitattu 14.3.2021. (englanniksi)
Messier 9 - M9 - Globular Cluster Freestarcharts.com. Viitattu 14.3.2021. (englanniksi)
Plotner, Tammy: Messier 9 (M9) – The NGC 6333 Globular Cluster Universetoday.  29.3.2016. Viitattu 14.3.2021. (englanniksi)
| --- | --- |
Tähdet:  α Oph, η Oph, ζ Oph, δ Oph, β Oph, κ Oph, ε Oph, θ Oph, ν Oph, 72 Oph, γ Oph, λ Oph, 67 Oph, 70 Oph, 44 Oph, χ Oph, 45 Oph, φ Oph, 36 Oph, σ Oph, ι Oph, ξ Oph, 68 Oph, ω Oph, ψ Oph, 47 Oph, ρ Oph, μ Oph, υ Oph, 20 Oph, 71 Oph, 41 Oph, τ Oph, 51 Oph, 66 Oph, 30 Oph, 74 Oph, 58 Oph, 24 Sco, HD 156681, 36 Oph, ο Oph, 23 Oph, τ Oph, 43 Oph, 37 Oph, 21 Oph, 24 Oph, 73 Oph, 14 Oph, 26 Oph, 12 Oph, 53 Oph, U Oph, ρ Oph, 16 Oph, 19 Oph, V986 Oph, 61 Oph, Y Oph, 29 Oph, 52 Oph, ο Oph, 18 Oph, Barnardin tähti, Wolf 1061, Gl 673, SN 1604
Eksoplaneetat: 
Messierin luettelo
Kyllikki Wallenius

Kerttu Kyllikki Wallenius (myöh. Vesterinen, 11. elokuuta 1913 Helsinki – 29. elokuuta 1995) oli suomalainen lastenkirjailija.
Teoksia

Nimellä Kerttu Vaalakivi:
Pikkuväen askarteluja ja käsitöitä. Tammi 1948, 2. painos 1953, 3. painos 1959
Nimellä Kyllikki Vaalakivi:
Tyttelin yllättävä kesäloma : kertomus lapsille. WSOY 1951
Leewardantillit

Leewardantillit koostuu Venezuelan pohjoispuolella sijaitsevaista saarista. Näitä saaria ovat Alankomaiden Antilleihin kuuluvat ABC-saariksi kutsutut Aruba, Bonaire ja Curaçao sekä Venezuelan Karibiaan kuuluvat saaret. ABC-saarten ilmasto on kuiva ja maaperä on karu. Siellä tyypillisiä kasveja ovat divipuut, jättiläiskaktukset ja lääkealoe. Bonairen saarella pesii flamingoyhdyskunta. Tämän saaren ympärillä on koralliriutta. ABC-saarilla suurin osa asukkaista puhuu kreolia. Osa Venezuelan Karibiasta sijaitsee Maracaibon altaan yhteydesssä, joka puolestaan on lähellä Cordilla de Méridan vuoristoa, joka sijaitsee Venezuelan rannikolla.
Messier 88

| Messier 88 |
| --- | --- |

Historia
Löytäjä:  Charles Messier
Löytöpäivä:  1781
Muut nimet:  NGC 4501, UGC 7675, PGC 41517, VCC 1401
Ominaisuudet
Tyyppi:  SA(rs)b
Etäisyys:  n. 47 milj. valovuotta
Koko:  6.9′ × 3.7′
Havaitseminen
Tähdistö:  Bereniken hiukset
Rektaskensio:  12h 31min 59.2s
Deklinaatio:  +14° 25′ 14″
Suhteellinen kirkkaus:  10.4m
Messier 88 (tai NGC 4501) on kierteisgalaksi noin 47 miljoonan valovuoden päässä maapallosta. Se sijaitsee Bereniken hiukset -nimisessä tähdistössä.
Historia

Charles Messier löysi M88:n 18. maaliskuuta 1781.
Aiheesta muualla

SEDSin Messier -sivu M088 (englanniksi)
| --- | --- |
Tähdet:  β Com, α Com A, γ Com, 11 Com, 36 Com, 12 Com A, 23 Com, 41 Com, 37 Com, 35 Com, 14 Com, 7 Com, 31 Com, 16 Com, 24 Com A, 6 Com, 27 Com, 13 Com, α Com B, 17 Com, 18 Com, 21 Com, 26 Com, 40 Com, 5 Com, 4 Com, 20 Com, 25 Com, 29 Com, 30 Com, 2 Com, 38 Com, 39 Com, 8 Com, 22 Com, 32 Com, 9 Com, 3 Com, 28 Com, 1 Com, 24 Com B, 17 Com, 10 Com, HD 114762, 12 Com B, HD 108874
Eksoplaneetat:  HD 114762 b, HD 108874 b, HD 108874 c
Messierin luettelo