stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pellavaöljy
Pellavaöljy maalauksessa ja pintakäsittelyaineena

Pellavaöljy on kuivuva öljy, ja sitä käytetään öljyvärien sideaineena ja maalausnesteenä sekä puun pintakäsittelyssä maalin sideaineena (ns. pellavaöljymaali). Perinteisesti pellavaöljymaaleissa on käytetty raakaa pellavaöljyä tai vernissaa eli keitettyä pellavaöljyä. Vernissa voidaan myös polymerisoida, jolloin puhutaan modifioidusta vernissasta tai stand-öljystä. Nykyisten teollisten pellavaöljymaalien sideaine on kokonaan modifioitua vernissaa, perinnemaaleihin sitä lisättiin ainoastaan kymmenesosa. Polymerisoinnissa öljymolekyylit liittyvät yhteen pitkiksi ketjuiksi, mikä vaikuttaa maalin ominaisuuksiin: maali ei kuivuessaan rypisty ja kestää paremmin säätä, mutta pinta on hankalampi uusintamaalata.
Vernissa koostuu pääasiassa triglyserideistä. Kuumentaminen saa öljyn hapettumaan helpommin, sillä kuumennettaessa syntyy konjugoituneita kaksoissidoksia eli linoli- ja alfalinoleenihapot isomeroituvatlähde?. Maali kuivuu, kun ilman hapen vaikutuksesta vernissan rasvahappojen kolmoissidokset hapettuessaan muodostavat kolmiulotteisen matriisin, jossa glyserolimolekyylit toimivat matriisin ”solmuina” ja rasvahappo-osat matriisin ”siteinä”.selvennä Reaktio on melko hidas, ja usein katalyyttinä, "kuivikkeena", käytetään kobolttioktoaattia.
Pellavaöljyvernissa on itsesyttyvää, joten käytetyt rätit, rievut jne. tulee asettaa kuivumaan avattuina palamattomalle alustalle. Työvälineitä ei saa pestä mineraalitärpätillä, sillä mineraalitärpätin hiilivedyt muodostavat pellavaöljyn kanssa vaarallisen reaktioseoksen. Pellavaöljyn leimahduspiste voi olla joissakin oloissa niinkin alhainen kuin +42 °C. Sinänsä fysikaalisesti se on yli 300 astetta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pellavaöljy Wikimedia Commonsissa
Pellavaöljy Linum usitatissimum Fineli.
DrugBank: Linseed oil (englanniksi)
Mercedes-Benz SL-sarja (W107)

| Mercedes-Benz W107 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Etelä-Afrikka  Saksa
Valmistaja:  Daimler-Benz
Valmistusvuodet:  1971–1989
Korimalli:  2-ovinen coupé 2-ovinen cabriolet
Luokka:  S-segmentti
Muotoilija:  Joseph Gallitzendörfer Friedrich Geiger
Edeltäjä:  Mercedes-Benz W113
Seuraaja:  Mercedes-Benz R129
Teknisesti samankaltaisia:  Mercedes-Benz W114/W115 Mercedes-Benz W116
Tekniset tiedot
Moottori:  R6 V8
Iskutilavuus:  2,8–5,6 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  4-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen manuaali 3-vaihteinen automaatti 4-vaihteinen automaatti
Mercedes-Benz W107 on Mercedes-Benz SL-sarjan kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1971–1989. Se korvasi edeltäneen W113-mallin ja seuraajaksi tuli R129.
Mercedes-Benz W107 (1971–1989)

Mercedes-Benz W107 kehitettiin rinnakkain S-sarjan (W116) kanssa, joka tuli markkinoille vuotta myöhemmin. Akselistot otettiin W114/W115-sarjasta. Autossa esiteltiin turvallisuusteknisiä uudistuksia, joita nähtiin myöhemmin myös W116- sekä osittain W114/W115-sarjoissa. Polttoainesäiliö siirrettiin tavaratilan pohjasta taka-akselin yläpuolelle suojatumpaan paikkaan peräänajojen varalta. Ajovalot olivat vaakasuuntaiset ja niiden vilkut levittäytyivät sivulle parantaen niiden näkyvyyttä sivusuunnasta. Myös takavalot saivat urituksen, joka piti ne paremmin puhtaana kerääntyvää likaa vastaan. A-pilareihin oli sijoitettu sivuikkunoita likavedeltä suojaavat vedenohjauslistat. Myös sivupeilit olivat suuremmat kuin viimeksi esitellyissä W114/W115- ja W108/W109-sarjoissa käytetyt.
Ohjaamon turvallisuutta oli parannettu pehmustetuin materiaalein, osumasta periksiantavien kytkinten ja painikkeiden sekä uuden pehmustetun nelipuolaisen ohjauspyörän ansiosta.
Ensimmäisenä esiteltiin irrotettavalla kovakatolla varustettu avomalli SL ja puoli vuotta myöhemmin tuli myös nelipaikkainen coupé-korinen SLC. Sen akseliväli oli SL:ää 36 senttimetriä pidempi.
Ensimmäiset mallit olivat 200-hevosvoimaisella moottorilla varustetut 350 SL ja SLC. Keväällä 1973 tulivat 4,5-litraiset (225 hv) 450-mallit, jotka olivat olleet Yhdysvalloissa jo aiemmin myynnissä. Syksyllä 1974 esiteltiin 280:t, joiden 185-hevosvoimaista moottoria oli käytetty useissa muissa malleissa.
Syksyllä 1977 esiteltiin uudet 5,0-litraiset (240 hv) 450-mallit, joiden kevytmetallista valmistettu moottori oli 43 kiloa aikaisempaa kevyempi. Painoa kevennettiin myös alumiinisilla konepellillä, vanteilla ja takaluukulla.
Alkuvuodesta 1980 SL ja SLC saivat samat moottorit kuin uusi S-sarja (W126). Mallivaihtoehdot olivat 280, 380 ja 500. ABS-jarruja alettiin tarjota lisävarusteina. Ulkoisesti uudet mallit tunnisti etuspoilerista. SLC:n valmistus päättyi vuonna 1981.
SL sai vuonna 1985 jälleen uudet S-sarjasta peräisin olevat moottorit, joiden merkinnät olivat 300, 420 ja 500. Yhdysvalloissa tarjolla oli myös 560 SL. Jousitusgeometriaan ja sisustukseen tehtiin samaan aikaan uudistuksia.
Mercedes-Benz W107 (1971–1989) > 450SLC 5.0

450SLC 5.0 -mallissa oli alumiinisella moottorilohkolla oleva uusi M117-V8-moottori. Koripaneeleissa käytettiin alumiinia painon alentamiseksi. Autolla voitettiin Norsunluurannikon ralli 1979.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mercedes-Benz SL-sarja (W107) Wikimedia Commonsissa
Mercedes-Benz 350 SLC
Facelift-mallin Mercdes-Benz 280 SL
Matalassa lämpötilassa sulavat metalliseokset

Matalassa lämpötilassa sulavat metalliseokset sulavat noin 70–100 °C:en lämpötilassa. Tällaiset metalliseokset ovat usein vismuttia, lyijyä, tinaa ja kadmiumia sisältäviä eutektisia tai ei-eutektisia seoksia. Näitä metalliseoksia käytetään esimerkiksi juotoksissa, sulakkeissa, sädehoidon säteilysuojissa, täyteaineena putkien taivutuksessa ja automaattisten sprinklerien venttiileissä. Käyttö sprinklerijärjestelmissä perustuu siihen, että matalassa lämpötilassa sulava metalliventtiili sulaa tulipalon sattuessa. Ensimmäistä kertaa tällaisen metalliseoksen esitteli Isaac Newton vuonna 1701.
| Nimi | Keksimisvuosi | Keksijä | Vismutti Bi % | Lyijy Pb % | Tina Sn % | Kadmium Cd % | Indium In % | Sulamispiste (°C) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Newtonin metalli | 1701 | Isaac Newton | 50 | 20 | 30 |  |  | 98 |
| Rosen metalli | 1772 | Valentin Rose | 50 | 27,1 | 22 |  |  | 95 |
| D’Arcet:n metalliseos | 1775 | Jean D’Arcet | 49,2 | 27,6 | 21,2 |  |  | 95 |
| Onionin metalliseos | ennen 1888 | Onion | 50 | 30 | 20 |  |  | 92 |
| Woodin metalli | 1860 | Barnabas Wood | 50 | 25 | 12,5 | 12,5 |  | 70 |
| Woodin metalli | 1860 Lipowitz | Lipowitz | 50 | 27 | 13 | 10 |  | 74 |
| Nimetön | 1935 | French | 41 | 22,1 | 10,6 | 8,2 | 18,1 | 46,9 |
| Fieldin metalli | ei tiedossa | Simon Quellen Field | 32,5 |  | 16,5 |  | 51 | 62 |
Jean Becquerel

Jean Becquerel vuonna 1899.
Jean Becquerel (5. helmikuuta 1878 – 4. heinäkuuta 1953) oli ranskalainen fyysikko. Hänen tutkimusalansa käsittelivät suhteellisuusteoriaa sekä maaperän harvinaisten kiteiden paramagneettisia ja optisia ominaisuuksia. Becquerel nimitettiin Ranskan luonnontieteellisen museon luonnontieteellisen historian osaston professoriksi vuonna 1909 ja hänestä tuli Ranskan tiedeakatemian jäsen vuonna 1946.
Jeanin isä Antoine-Henri Becquerel ja isoisä Alexandre Edmond Becquerel olivat myös kuuluisia fyysikoita.
Valikoituja teoksia

Principe de Relativité et la Théorie de la Gravitation, Lectures given in 1921 and 1922 at the École Polytechnique and the Muséum d'Histoire Naturelle in Paris, (Gauthier-Villars & Co.; 1922)
Juri Skofzov

Juri Skofzov
Juri Aleksandrovitš Skofzov (ven. Юрий Александрович Скворцов; 20. helmikuuta 1929 Moskova – 1998) oli venäläinen mäkihyppääjä, joka osallistui kahteen Keski-Euroopan mäkiviikko-kilpailuun. Hän osallistui myös hiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin 1954.
Tahdosta riippumaton psykiatrinen sairaalahoito Suomessa

Tahdosta riippumaton psykiatrinen sairaalahoito eli niin kutsuttu pakkohoito on Suomessa mielenterveyslain mahdollistamaa psykiatrista sairaalahoitoa, jossa hoitotoimenpiteitä voidaan toteuttaa vastoin potilaan omaa tahtoa tai toiveita. Pyrkimyksenä on kuitenkin, että tahdosta riippumattomassa hoidossa pyritään ottamaan huomioon potilaan omat näkemykset hoidon toteuttamisesta. Tahdosta riippumaton hoito on mahdollista vain sairaalassa, avohoitoon sitä koskevia säännöksiä ei voi soveltaa, vaikka niiden laajentamiseen avohoitoon koskeviksi on käyty keskustelua.   Psykiatrisessa sairaalahoidossa tahdosta riippumaton hoito on varsin yleistä, vaikkakin psykiatrisista sairaalapotilasta vain vähemmistö on hoidossa vastentahtoisesti. Vuoden 2013 aikana 8 330 potilasta, eli 29 prosenttia potilaista, tuli psykiatriseen laitoshoitoon pakkohoitolähetteellä.
Vuoteen 1978 asti pakkohoitoon lähettämisestä saattoi päättää potilaan puoliso tai muu lähiomainen tai esimerkiksi kunnan sosiaalijohtaja tai muu viranomainen. Päätöksessä ei ollut aikarajoja, vaan hoito saattoi kestää siihen asti kunnes lääkäri katsoi, että potilas oli terve. Tämä saattoi tarkoittaa vuosikymmeniä. Potilaalla ei ollut sananvaltaa eikä lakiin kirjattuja oikeuksia. Vuonna 1978 Suomessa uudistettiin mielisairauslaki, minkä jälkeen pakkohoitoon vaadittiin esteettömän lääkärin lausunto ja 2-3 lääkärin arvio hoidon jatkamisen tarpeellisuudesta. Lain tarkoitus oli varmistaa potilaaan ihmisoikeudet, mutta myös oikeuden hoitoon. Vuoden 1978 mielisairaslain säännökset ovat pääosin nähtävissä nykyisessä nykyisessä mielenterveyslaissa.
Tahdosta riippumattomaan hoitoon määräämisen edellytykset

Tahdosta riippumattoman hoidon edellytykset perustuvat mielenterveyslakiin, joskin sen lisäksi tulee huomioida perustuslaki, hallintolaki ja lääkärin etiikka. Sen mukaan aikuinen potilas voidaan määrätä hoitoon silloin, kun hänellä on todettavissa mielisairaus, eli mielenterveyden häiriö, johon liittyy todellisuustajun vääristymistä. Käsitteenä mielisairaus on nykyään lakitekninen eikä sitä käytetä enää psykiatriassa, sillä se on käsitteenä vanhentunut ja leimaava. Sairauden lisäksi laki edellyttää, että hoitoon määräämättä jättäminen pahentaisi sairautta, minkä lisäksi voidaan arvioida, vaarantaisiko hoitoon määräämättä jättäminen joko potilaan itsensä tai muiden terveyden tai turvallisuuden. Tahdosta riippumattomaan hoitoon voidaan määrätä myös mielentilatutkimuksen perusteella, jolloin päätöksen tekee Terveyden ja hyvinvoinnin laitos. Tällöinkin potilaan tulee täyttää mielenterveyslain edellyttämät vaatimukset.
Pelkkä päihdeongelma ei riitä perusteeksi mielenterveyslain perusteella määrättävään tahdosta riippumattomaan hoitoon, vaan päihdeongelmaisen potilaan lisäksi potilaalla tulisi olla todettavissa mielisairaus. Sen sijaan päihdehuoltolain perusteella päihdeongelmainen voidaan määrätä hoitoon akuutin terveysvaaran perusteella, joskaan päihdehuoltolakikaan ei mahdollista varsinaista tahdosta riippumatonta päihdehoitoa.
Hoitoon toimittaminen, tarkkailu ja hoitoonmääräämispäätös

Tahdosta riippumattomaan psykiatriseen sairaalahoitoon määrääminen edellyttää aina vähintään kahden (tavallisimmin kuitenkin kolmen) eri lääkärin kannanottoa potilaan hoidon tarpeeseen. Sairaalan ulkopuolella olevien henkilöiden hoitoonmääräämisprosessin käynnistää tavallisimmin terveyskeskuslääkäri. Myös kuka tahansa muu laillistettu lääkäri voi laatia potilaasta tahdosta riippumattoman lähetteen. Lähetteelle on olemassa erilaisia vahvistettuja kaavoja, mutta periaatteessa vaikka tyhjälle paperille laadittu vapaamuotoinen lähete voidaan tulkita lainvoimaiseksi mikäli se täyttää perustellun (M1)-lomakkeen vaatimukset
M1-lähetteeseen riittää epäily psykoottisesta tilasta, eikä tässä vaiheessa vielä edellytetä varmaa diagnoosia. Tarvittaessa virkasuhteessa oleva lääkäri voi pyytää hoitoon toimittamiseen virka-apua poliisilta. Sairaalassa lääkäri voi tarkkailulähetteen perusteella määrätä potilaan enintään kolmeksi päiväksi tarkkailuun, jossa pyritään tekemään tarkempia havaintoja potilaan tilasta. Tavoitteena on arvioida, täyttääkö potilas varsinaisen tahdosta riippumattoman hoidon kriteerit. M2-lausunnossa osastonlääkäri antaa arvion siitä, onko potilaalla lain edellyttämä mielisairaus ja onko tahdosta riippumaton hoito tarkoituksenmukaista. Sen perusteella eri lääkäri tekee varsinaisen hoitoonmääräämispäätöksen, jos hän näkee M2-lausunnon pohjalta sen perusteltuna ja jos potilaas ei suostu vapaaehtoiseen hoitoon. Päätöksestä voi tehdä valituksen hallinto-oikeuteen.
Potilaan itsemääräämisoikeutta rajoittavat hoitotoimenpiteet

Suomen perustuslakiin kuuluu olennaisena osana yksilönvapauksien loukkaamattomuuden periaate. Perustuslakiin pohjautuvien yksilönvapauksien rajoittamista säädellään perustuslakiin kuuluvissa viitteissä (mm. rikoslaki ja mielenterveyslaki). Viittaussäännösten perusteella perustuslaillisia perusoikeuksia on mahdollista rajoittaa tiettyjen edellytysten täyttyessä. Itsemääräämisoikeutta rajoittavia toimenpiteitä tulee toteuttaa vain välttämättömästä lääketieteellisestä ja lakiin perustuvasta syystä. Laki mielenterveyslain muuttamisesta ja sen soveltamisohje kieltää itsemääräämisoikeuksia rajoittavien hoitotoimenpiteiden käyttämisen kurinpidollisiin tai rangaistuksenomaisiin tarkoituksiin
Toisena potilaan itsemääräämisoikeutta rajoittavien hoitotoimenpiteiden suorittamista rajaavana lakina on Laki Mielenterveyslain muuttamisesta (2002), jolla määritellään ne hoidollisina pidettävät toimenpiteet joita psykiatrisiin tahdosta riippumattomassa hoidossa oleviin potilaisiin voidaan soveltaa. Tarkkailtavana tai hoitoon määrättynä olo sairaalassa ei automaattisesti johda itsemääräämisoikeuksien rajoittamiseen vaan jokaisesta rajoittamistoimenpiteestä tulee lääkärin tehdä erillinen päätös. Tämän lisäksi lääkärin on merkittävä sairauskertomukseen oma nimensä ja osassa toimenpiteitä sen suorittajien nimet. Lisäksi osasta itsemääräämisoikeuksien rajoituksista tulee tehdä erillinen kirjallinen päätös yhteydenpidon rajoittamisen ja omaisuuden haltuunoton tapauksessa, johon sisältyy myös tiedoksiantovelvollisuus ja valitusoikeus.
Laissa Mielenterveyslain muuttamisesta määritetään tällaisiksi toimenpiteiksi;:
Liikkumisvapauden rajoittamisesta
Hoidollisesta kiinnipitämisestä
Eristämisestä muista potilaista
Sitomisesta
Omaisuuden haltuunottaminen
Omaisuuden ja lähetysten tarkastamisesta
Henkilöntarkastuksesta tai -katsastuksesta
Yhteydenpidon rajoittamisesta
Potilaan itsemääräämisoikeutta rajoittavat hoitotoimenpiteet > Pakkohoitokeinojen yleisyys

Vuonna 2013 pakkohoitoon joutuneista henkilöistä 6,1 prosenttia oli eristetty, 3,1 prosentilla oli ollut lepositeissä, 3,1 prosenttia oli saanut tahdonvastaisen injektion ja 1,7 prosentista oli pidetty kiinni. Pakkokeinoja käytettiin yleisimmin silloin, kun potilas oli hoidossa skitsofrenian, skitsotyyppisen persoonallisuuden tai harhaluuloisuushäiriön vuoksi.
Hoidon jatkaminen

Hoitoon määrättyä voidaan aiemmin esitellyn hoitoonmääräämispäätöksen perusteella pitää psykiatrisessa hoidossa tahdostaan riippumatta enintään 3 kuukautta . Mikäli ennen tämän ajan täyttymistä näyttää ilmeiseltä, että tahdosta riippumatonta psykiatrista sairaalahoitoa on välttämätöntä jatkaa, eikä siitä päästä potilaan kanssa yhteisymmärrykseen on potilaasta annettava uusi tarkkailulausunto. Tarkkailulausunnossa tulee selvittää ovatko edellytykset hoitoon määräämiseen tahdosta riippumatta  edelleen olemassa. Tarkkailulausunnon antamisen edellytyksenä voidaan pitää uutta tarkkailuaikaa, joskaan tästä asiasta ei ole olemassa selkeää päätöstä tai ohjetta.
Hoidon jatkamisesta tai lopettamisesta tulee laatia uusi  hoitoonmääräämispäätös, jonka tekee sairaalan psykiatrisesta hoidosta vastaava ylilääkäri tai, jos hän esteellinen tai estynyt, muu tehtävään määrätty ensisijaisesti psykiatrian erikoislääkäri. Hoitoonmääräämispäätös tulee saattaa viipymättä potilaan tiedoksi. Hoidon jatkamista koskeva päätös tulee heti alistaa lääninoikeudelle (lain sanamuoto); siis tosiasiassa hallinto-oikeudelle. Hoidon jatkamista koskevan päätöksen nojalla potilasta voidaan pitää hoidossa hänen tahdostaan riippumatta enintään kuusi kuukautta .
Mikäli hoidon jatkaminen tämänkin määräajan jälkeen näyttää välttämättömältä tulee hoitoon määräämisen edellytysten täyttyminen selvittää alkaen uudesta M1-lähetteestä, jonka laatijan tulee olla psykiatrian yksikön ulkopuoleinen lääkäri (esimerkiksi terveyskeskuslääkäri).
Täytäntöönpano ja muutoksenhaku

Laki mielenterveyslain muuttamisesta määrittelee itsemääräämisoikeuksien rajoittamisen täytäntöönpanon voivan alkaa välittömästi päätösten tekemisen jälkeen, eikä mahdollinen muutoksenhaku aseta tälle estettä.
Laki mielenterveyslain muuttamisesta määrittelee neljä valituskelpoista rajoittamistoimenpidettä, jotka ovat:Tahdosta riippumatta annettavaan hoitoon määräämine tahdosta riippumattoman hoidon jatkaminen, omaisuuden haltuunottaminen ja yhteydenpidon rajoittaminen. Lisäksi vuonna 2024 tehtiin lakiin muutos, joka sallii mahdollisuuden valittaa tahdonvastaisesta lääkehoidosta.
Näistä (kirjalliseen päätökseen perustuvista) toimenpiteistä potilaalla on oikeus valittaa häntä hoitavan psykiatrisen toimintayksikön sijainnin mukaiseen hallinto-oikeuteen kahden viikon kuluessa päätöksen tiedoksisaamisestaan. Päätöksiä tehtäessä potilaan mielipidettä tulee kuulla ja mielipide tulee myös kirjata potilasasiakirjoihin. Muutoksenhausta ei saa kuitenkaan tehdä merkintöjä potilasasiakirjoihin.
Tahdosta riippumattoman hoidon päättyminen

Mielenterveyslain perusteella tahdosta riippumattomasta psykiatrisesta sairaalahoidosta on luovuttava heti mikäli hoitoa annettaessa käy ilmi, että edellytyksiä hoidolle tahdosta riippumatta ei enää ole.
Tilanteissa, joissa tahdosta riippumaton psykiatrinen hoito päättyy on kaksi erilaista vaihtoehtoa:
Potilaan hoitoa jatketaan vapaaehtoisuuteen perustuen, jolloin potilas ja hoitava lääkäri allekirjoituksillaan vahvistaa asian M3-lomakkeelle sille varatussa kohdassa.
Potilas uloskirjoitetaan sairaalasta, jolloin erillistä tiedoksiantoa ei tarvitse allekirjoituksella vahvistaa.
Seuranta ja valvonta

Psykiatrisen toimintayksikön tulee pitää erillistä luetteloa potilaan itsemääräämisoikeutta rajoittavista toimenpiteistä. Toimenpiteen määrännyt lääkäri vastaa siitä, että merkintä tulee tehtyä mainittuun luetteloon. Erillisen luettelon tehtävänä on toimia itsemääräämisoikeutta rajoittavien toimenpiteiden toimintayksikön omavalvonnan lähteenä. Kaikista itsemääräämisoikeutta rajoittavista toimenpiteistä tulee tehdä merkinnät myös potilaan sairauskertomukseen.
Omavalvonnan lisäksi tahdosta riippumatonta hoitoa valvovat pääasiassa aluehallintovirastot ja Valvira. Sen lisäksi valvontaa voivat tehdä kanteluiden perusteella eduskunnan oikeusasiamies sekä kansainväliset toimielimet. Valvonta voi toteutua kanteluiden tai valvontakäyntien avulla. Lisäksi valvontaa tehdään niiden asiakirjojojen avulla, joita sairaalat on velvoitettu toimittamaan aluehallintavirastolle.
Vakaavaluutta

Vakaavaluutta eli stablecoin on kryptovaluutta, jonka arvo on sidottu johonkin fiat-valuuttaan, käytännössä yleensä Yhdysvaltain dollariin. Vakaavaluutan arvon pitävät vakaana sen takauksena olevat varat.
Vakaavaluuttoja käytetään muun muassa hajautetuissa finanssipalveluissa Yhdysvaltain dollarin korvaamiseen. Hajautetun finanssipalvelun sovellusten suosio kasvatti voimakkaasti vakaavaluuttojen suosiota keväällä 2020. Korkotason nousu lisäsi vakaavaluuttamarkkinoiden kannattavuutta vuoden 2022 jälkeen. Lisäksi korkea inflaatiotaso on lisännyt vakaavaluuttoihin säästämisen suosiota muun muassa Argentiinassa ja Turkissa. Vakaavaluuttojen riskeihin kuuluvat liikkeellelaskijan potentiaalinen kyvyttömyys vastata jokaiseen kotiutuspyyntöön ja valuuttakurssien muutoksista johtuva valuuttariski.
Vuoden 2024 alkupuolella vakaavaluuttojen yhteenlaskettu markkina-arvo oli 165 miljardia dollaria, josta kaksi kolmasosaa kattoi Tether. Tetherin jälkeen markkina-arvoltaan suurimmat vakaavaluutat olivat USD Coin, Dai, First Digital USD ja Ethena. Binance USD oli aikoinaan kolmanneksi suurin vakaavaluutta, mutta poistui markkinoilta vuonna 2023. Myös Terra USD oli suosittu, kunnes Terra-ekosysteemi romahti vuonna 2022.
Salli Carrera

| Salli Carrera |
| --- | --- |

Näyttelijä(t):  Englanniksi: Bonnie Hunt Suomeksi: Irina
Ensi- esiintyminen:  Autot (2006)
Henkilötiedot
Status:  Aktiivinen
Sukupuoli:  Nainen
Asuinpaikka:  Syylari City
Suhteet
Puoliso(t):  Salama McQueen (poikaystävä)
Tutut:  Doc Hudson, Martti,  Make, Francesco Bernoulli, Syylari Cityn asukkaat
Infobox OKNimi-testi OK: 
Salli Carrera (engl. Sally Carrera) on Autot-elokuvasarjassa esiintyvä hahmo. Hän on sarjan päähenkilön Salama McQueenin tyttöystävä. Hän on 2002 Porsche 911 (996) Carrera.
Esiintymiset > Autot

Ensimmäisessä elokuvassa Salaman vahingossa rikottua Syylari Cityn tien, hänelle annetaan joka päivä vain vähän bensaa, jotta hän ei voisi karata. Salama tapaa muiden Syylari Cityn aukkaiden tapaan Sallin. He alkavat vähitellen ihastua toisiinsa. Eräänä päivänä Salli päättää luottaa Salamaan ja antaa hänelle enemmän bensaa, jotta voisi viedä hänet ajelulle. Salamalla on mahdollisuus karata, mutta ei tee sitä, vaan menee Sallin kanssa ajelemaan. Salli vie Salaman hienolle näköalapaikalle ja kertoo kuinka Syylari City oli joskus isompi kaupunki, mutta kymmenen minuutin takia rakennettiin valtatie, joka meni kaupungin ohi, minkä takia kaupungissa alkoi käymään vähemmän autoja. Hän kertoo myös kuinka oli kerran asunut isommassa kaupungissa, mutta eräänä päivänä ei kestänyt enää ja lähti vain ajamaan, kunnes meni rikki. Silloin Doc löysi hänet ja vei Syylari Cityyn, jonne Salli päätti jäädä. Myöhemmin Salama saa tien valmiiksi, menee kilpailemaan Jasu Junttia ja Kunkkua vastaan ja Syylari Citystä tulee tunnetumpi Salaman ansiosta.
Esiintymiset > Autot 2

Toisessa elokuvassa Salama palaa kilpailusta ja viettää Martin kanssa aikaa. Tämän jälkeen hän menee Sallin kanssa treffeille erääseen ravintolaan. Ravintolan televisiosta tulee lähetys, jossa kerrotaan kilpailusta, jonne maailman nopeimmat autot on kutsuttu. Salama on kieltäytynyt, koska hänen tiiminsä on kesälomalla. Lähetyksessä on videopuhelulla mukana kilpailun ennakkosuosikki Francesco Bernoulli. Lähetykseen otetaan myös vastaan puheluita. Kun Francesco vitsailee Salaman kustannuksella, niin Martti soittaa sinne ravintolan puhelimella ja puolustaa parasta kaveriaan. Pian Salama ottaa puhelimen ja puolustautuu hyvin Francescoa vastaan. Häntä pyydetään vielä mukaan kilpailuun, mihin hän suostuu tiiminsä osoitettua halukkuutensa osallistumiseen. Salli myös suostuttelee Salaman ottamaan Martin mukaan, kun hän ei ole sitä koskaan tehtyt. Kun myöhemmin sattumien kautta Martin takia ensimmäisen kilpailun hävinnyt Salama McQueen raivostuu Martille, joka päätti sen takia lähteä kotiin, käytöstään katuva Salama kutsuu lisää kavereitaan kuten Sallin Syylari Citystä, mutta käy ilmi, ettei Martti koskaan palannut sinne. Kaikki kuitenkin päättyy hyvin, Martti löytyy ja Syylari Cityssä pidetään vielä yksi kilpailu.
Esiintymiset > Autot 3

Kolmannessa elokuvassa kovasta yrittämisestä huolimatta kilpailun uudenlaisille autoille hävinnyt ja siellä kolariin joutunut Salama on epävarma jatkostaan ja pelkää, että hänelle käy niin kuin Docille. Salli kuitenkin rohkaisee häntä jatkamaan ja hän lähtee uuteen kauteen aikomalla treenata samalla tavalla kuin nykyaikaiset kuskit.