stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Beninin politiikka

Beninin politiikka on osa presidenttijohtoista edustuksellista demokraattista tasavaltaa ja monipuoluejärjestelmää, jossa Beninin presidentti on sekä valtionpäämies että hallituksen päämies. Hallitus käyttää toimeenpanovaltaa. Lainsäädäntövalta kuuluu sekä hallitukselle että lainsäätäjälle. Oikeuslaitos on riippumaton toimeenpano- ja lainsäädäntövallasta. Nykyinen poliittinen järjestelmä perustuu Beninin vuoden 1990 perustuslakiin ja sitä seuranneeseen siirtymiseen demokratiaan vuonna 1991. Economist Intelligence Unit on arvioinut Beninin "hybridihallinnoksi" vuonna 2018.
Maassa oli monipuoluejärjestelmä vuosina 1990 - 2019. Vuonna 2019 kaikki parlamentin jäsenet valittiin kahdesta presidentti Patrice Talonia tukevasta puolueesta, joita kutsuttiin "siamilaisiksi kaksosiksi".
Vuoden 2023 parlamenttivaalissa oppositio palasi kansalliskokoukseen, jossa presidentti Talonin puoluella on 81 paikkaa parlamentin 109 paikasta.
Poliittisen järjestelmän kehitys

Dahomeyn kuningaskuntaa hallitsi 1600-luvulta siirtomaa-aikaan hallitsija, joka tunnetaan nimellä "oba". Dahomey oli Ranskan siirtomaa vuosina 1892–1960, ja maa itsenäistyi vuonna 1960.
Vuosina 1960–1972 Beninissä järjestettiin useita sotilasvallankaappauksia (maan nimi oli vuoteen 1975 asti Dahomeyn tasavalta), jotka johtivat moniin hallinnon muutoksiin. Viimeisessä nousi valtaan majuri Mathieu Kérékou marxilais-leniniläistä periaatetta soveltavan yksipuoluejärjestelmän johtajana. Beninin kansantasavallassa valta oli kokonaan Beninin kansan vallankumouksellisella puolueella (PRPB) 1990-luvun alkuun saakka.
Ranskan ja muiden demokraattisten maiden rohkaisemana Kérékou kutsui koolle kansalliskokouksen, joka otti käyttöön uuden demokraattisen perustuslain ja järjesti presidentin- ja eduskuntavaalit. Kérékoun tärkein vastustaja presidentinvaalissa ja lopullinen vaalin voittaja oli pääministeri Nicéphore Soglo. Soglon kannattajat saivat enemmistön myös kansalliskokouksessa.
Benin oli ensimmäinen Afrikan maa, joka saattoi onnistuneesti päätökseen siirtymisen diktatuurista moniarvoiseen poliittiseen järjestelmään. Maaliskuussa 1995 pidetyn kansalliskokouksen vaalin toisella kierroksella Soglon poliittinen puolue Parti de la Renaissance du Benin oli suurin yksittäinen puolue, mutta se ei saanut suurta enemmistöä. Aktiivisesta politiikasta virallisesti eläkkeelle jääneen entisen presidentin Kérékoun kannattajien muodostaman puolueen menestys kannusti Kérékouta osallistumaan menestyksekkäästi sekä vuoden 1996 että vuoden 2001 presidentinvaaleihin.
Uusi perustuslaki

Benin hyväksyi uuden perustuslain vuonna 1990 osittain Neuvostoliiton romahtamisen ja sitä seuranneen  tilanteen takia, kun supervalta ei enää myöntänyt maalle taloudellista tukea. Tämä johti maan talouskriisiin. Uuden perustuslain määrä oli vuonna 1990 avata ja vapauttaa poliittinen järjestelmä ja talous. Sen päätavoitteita ovat lakiin sisältyneinä oikeudellinen vastuu, avoimuus, uskonnonvapaus, lehdistönvapaus, valtionhallinnon valtajärjestelmien erottaminen, lakko-oikeus, yleinen äänioikeus (18-vuotiaana) ja oikeuslaitoksen riippumattomuus.
Nämä kehityssuunnat ovat luoneet Beninissä talouskasvua, mutta eräitä perustuslain rohkeita ihanteita ei ole vielä täysin toteutettu. Päävastuun ja avoimuuden puute, kyvyttömyys erottaa oikeuslaitos poliittisesta järjestelmästä ja korkea lukutaidottomuus (lukutaitoisuus vuonna 2015 oli 38,4 prosenttia väestöstä) ovat tärkeimpiä kompastuskiviä. Valtion työntekijät saavat pientä palkkaa, mikä aiheuttaa sen, että he ovat alttiita lahjonnalle ja korruptiolle. Ratkaisemattomia ongelmia on useissa ennen perustusakia säädetyissa laeissa, jotka ovat ristiriidassa uuden perustuslain kanssa. Monet vanhemmista laeista juontuvat ranskalaisista oikeusnormeista, koska Ranska oli entinen siirtomaavalta. Kriitikot ovat myös valittaneet, että perustuslaissa ei mainita oikeutta riittävään elintasoon.
Presidentti ja hallitus

Beninin presidentti valitaan viideksi vuodeksi.  Henkilö voi olla virassa vain kaksi kautta, jotka voivat olla joko perättäisiä tai erillisiä. Valinta tapahtuu ehdottomalla enemmistöllä, tarvittaessa järjestetään toinen vaalikierros.
Hakijoiden on oltava syntyjään beniniläisiä tai 10 vuotta Benin kansalaisia, 40–70-vuotiaita ehdokkuutensa aikana, asua Beninissä vaalien aikana, sekä henkisesti ja fyysisesti terveitä kolmen lääkärin ilmoituksen mukaan.
Vuonna 2006 Mathieu Kérékoun osallistuminen vaaliin ei ollut perustuslaillisesti sallittua, koska hän oli ollut virassa jo kaksi kautta ja oli yli 70-vuotias. Hän luopui, kun hänen seuraajakseen valittiin Yayi Boni.
Hallitus on presidentin alainen, ja sen tehtävänä on neuvoa ja auttaa laatimaan strategioita. Se toimii myös ministeriöiden ja muiden julkisyhteisöjen kanssa.
Presidentti ja hallitus > Presidentin politiikka

Vaalikampanjassaan vuonna 2016 presidentti Patrice Talon julisti muuttavansa edeltäjänsä, Yayi Bonin politiikan. Talon vaati, että Benin tarvitsee huomattavia uudistuksia kaikilla aloilla, ja hän esitti ohjelman, jossa on pitkä luettelo poliittisia, taloudellisia ja sosiaalisia uudistuksia, joita toteutettaisiin seuraavan viiden vuoden aikana. Talon kannatti myös perustuslain uudistuksia vahvistaakseen Beninin demokraattisia instituutioita. Hänen ehdotuksensa oli presidentin virka-ajan rajoittaminen yhteen kauteen. Hän myös ilmoitti, että ei pyri uudelleen ehdokkaaksi.
Talonin uudistuspyrkimyksiä vaikeuttaa kaksi tekijää. Hänen toimikautensa alku osoitti, että presidentti ei ole immuuni itselleen. Vaikka hän julisti, että kaikki nimitykset tullaan tekemään pätevyyden perusteella, hän korvasi useita edeltäjänsä nimittämiä virkailijota omilla liittolaisillaan. Talonilla on selvästi eturistiriita presidentin roolin ja hänen omien liike-etujensa välillä. Jotkut Talonin liikkeet vaikuttavat lähtevän hänen halustaan saavuttaa talouden avainsektoreiden, kuten Cotonoun sataman tai puuvillan tuotannon kontrolli.
Poliittisten ja talousuudistusten toteuttaminen on ristiriidassa pitkään säilyneiden piirteiden kanssa Beninin talouspolitiikassa. Beninin demokratiaa luonnehtii yhä heikko puoluejärjestelmä (jonka haurauden vuoden 2016 vaalit osoittivat), korruptio ja  klientelismi, sekä hämärä suhde keskeisten liikemiesten ja poliitikkojen välillä. Valtionhallinnon kapasiteetti toteuttaa uudistuksia on kyseenalainen.
Presidentti ja hallitus > Pidätykset ja tuomiot vallankaappausyrityksestä

Syyskuun 2024 lopulla pidätettiin Beninissä kolme henkilöä epäiltynä vallankaappauksen suunnittelusta. Talousrikosten ja terrorismin tukahduttamistuomioistuimen Crietin syyttäjä ilmoitti, että tasavaltalaiskaartin komentaja Djimon Dieudonné Tévoédjrè, entinen ministeri Oswald Homéky ja liikemies Olivier Boko oli pidätetty.  Pidätykset nostivat julkiseen keskusteluun kysymyksen presidentti Patrice Talonin seuraajasta, jonka toinen toimikausi päättyy vuonna 2026. Pidätetyistä 60-vuotias Olivier Boko, Denrées et fournitures alimentaires (DFA) -ryhmän johtaja, oli Patrice Talonin ystävä noin kaksikymmentä vuotta. Hänellä ei kuitenkaan ollut virallista terhtävää presidentin organisaatiossa, vaikka hänet esiteltiin Talonin oikeana kätenä. Hän oli alkanut osoittaa viime kuukausina omia poliittisia tavoitteitaan, joka viittasi siihen, että hän asettuisi ehdolle presidenttiä valittaessa vuonna 2026. Tämä kuulemma ei miellyttänyt Patrice Talonia, joka tuki entistä urheiluministeriä Oswald Homékya. Crietin syyttäjän mukaan Boko ja Homéky olivat avanneet pankkitilin Nousunluurannikon pankissa Tasavaltalaiskaartin komentajalle vallankaappauksen suorittamiseksi. Oppositiopuolue FCBE tuomitsi vallankaappausyrityksen ja ilmoitti vastustavansa kaikenlaista valtaan pääsyä muilla keinoin kuin äänestysurnilla.
Patrice Talon saavuttaa toisen toimikautensa loppuun vuonna 2026. Se on Beninin perustuslain sallima enimmäismäärä, eikä hän siksi voi asettua ehdolle. Hallitusta lähellä oleva lähde totesi, että presidentti Talon haluaa nimetä seuraajansa itse: "Paljastamalla julkisesti tavoitteensa Olivier Boko on tehnyt virheen, joka voi olla hänelle kohtalokas."
Tammikuun 30. 2025 Olivier Boko ja Oswald Homeky tuomittiin kumpikin kahdeksikymmeneksi vuodeksi vankeuteen. Heidät tuomittiin ilman asianajajia syyllisiksi "valtion turvallisuuden vastaiseen salaliittoon" ja "virkamiehen korruptioon". Tuomiot ylittävät syyttäjän vaatimat kymmenen vuoden vankeusrangaistukset. Tuomituille määrättiin myös 4,5 miljardin CFA-frangin (6,8 miljoonaa euroa) sakkoihin. Lisäksi he joutuvat maksamaan 60 miljardia CFA-frangia vahingonkorvauksia Beninin valtiolle yhdessä Bokon langon kanssa, joka ei ollut oikeudenkäynnissä.
Vuonna 2018 perustettu Criet-tuomioistuin tuomitsi aikaisemmin Talonin vastustajat, poliittiset vangit Reckya Madougoun, entisen oikeusministerin joulukuussa 2021 kahdeksikymmeneksi vuodeksi vankeuteen "terrorismista". Samana vuonna tuomittiin oikeustieteen professori Joël Aïvo kymmeneksi vuodeksi vankeuteen "rahanpesusta" ja "valtion turvallisuuden heikentämisestä".
Lainsäädäntö

Kansallinen edustajakokous on Beninin parlamentti ja ensisijainen lainsäädäntöelin.  Varajäsenet valitaan neljän vuoden välein, toisin kuin presidentin viiden vuoden toimikausi. Käytettävissä on 83 paikkaa. Edustajakokous käyttää lainsäädäntövaltaa ja valvoo hallituksen toimintaa. Armeijan jäsenet eivät saa olla ehdokkaina, elleivät he eroa sotilasasemastaan.
Vuoden 2015 vaaleissa Forces Cauris pour un Bénin émergent  sai 33 paikkaa. Se oli suurin puolue, joka tuki presidentti Thomas Boni Yayita. Kaksi suurinta oppositiopuoluetta olivat Union Makes the Nation (UN) 13 edustajanpaikalla ja Party for Democratic Renewal (PRD) kymmenellä. Kansanedustajista kuusi on naisia ja 77 miehiä. Oleellisia ovat koalitioiden muodostamiset. Kansalliskokouksen viime vuosien pääaihe on ollut esitys, jossa perustuslain lisäyksellä sallittaisiin presidentin olevan virassaan enemmän kuin kaksi kautta, joka ei ole saavuttanut tarpeeksi tukea.
Adrien Houngbédji valittiin Kansalliskokouksen puheenjohtajaksi vuonna 2015, opposition ehdokkaan saadessa 42 ääntä.
Vaalit ja poliittiset puolueet

Vuoden 2001 presidentinvaalien aikana väitetyt väärinkäytökset johtivat tärkeimpien opposition ehdokkaiden boikotteihin ja kyselyihin.  Presidentinvaalien ensimmäisen kierroksen jälkeen neljä eniten ääniä saanutta olivat: Mathieu Kérékou (vakiintunut) 45,4 prosenttia, Nicephore Soglo (entinen presidentti) 27,1 prosenttia, Adrien Houngbédji (kansanedustaja) 12,6 prosenttia ja Bruno Amoussou (valtionministeri) 8.6 prosenttia. Toisen kierroksen äänestystä, joka oli alun perin suunniteltu 18. maaliskuuksi 2001, lykättiin useilla päivillä, koska sekä Soglo että Houngbédji vetäytyivät vaalipetosten vuoksi. Jäljelle jäi Kérékou, joka oli ehdokkaana omaa apulaisministeriään Amoussouta vastaan "ystävällisessä ottelussa". Seuraavat presidentinvaalit pidettiin maaliskuussa 2006. Kun sekä Kérékou että Soglo olivat perustuslaillisesti esteellisiä asettumaan ehdokkaiksi, valittiin poliittinen tulokas Yayi Boni, joka voitti Houngbédjin toisella äänestyskierroksella. Yayi Boni ja hänen parlamentaariset liittolaisensa voittivat myös vuoden 2011 vaalit.
Patrice Talon oli riippumaton ehdokas maaliskuun 2016 presidentinvaaleissa. Vaikka hän tuli toiseksi pääministeri Lionel Zinsoun jälkeen, joka oli ensimmäisen kierroksen voittaja Benin Forces Cauris pour un Bénin émergentin  ehdokkana, hän voitti toisen kierroksen 65 prosentilla äänistä. Talon sanoi, että hän "aikoo ennen kaikkea ratkaista perustuslakiuudistuksen" keskustelemalla hänen suunnitelmastaan rajoittaa presidentinvirka viiteen vuoteen, jotta "omahyväisyys" voidaan torjua. Hän sanoi myös, aikovansa vähentää hallituksen kokoa 28:sta 16:een jäseneen. Hän vannoi presidentinvalan 6. huhtikuuta 2016. Talonin hallituksen kokoonpano ilmoitettiin myöhemmin samana päivänä.
Monipuoluejärjestelmän palauttamisen jälkeen vuonna 1990 Beninin puoluejärjestelmää on luonnehtinut vähäinen institutionalisoituminen ja suuri hajaannus. Vuoden 2016 presidentinvaaleissa hajaannuksen seurauksena poliittisten puolueiden ehdokkaiden määrä lisääntyi. Rekisteröityneitä puolueita on nykyisin yli 150, vaikka varteenotettavia puolueita ei ole enempää kuin 30. Ideologinen polarisaatio on hyvin vähäistä ja vakavat yhteenotot puolueiden välillä ovat harvinaisia.
Oikeuslaitos

Perustuslakituomioistuin sallii sen, että yksityishenkilö voi haastaa hallituksen. Tätä on käytetty erityisesti työsyrjinnässä. Korkeimmalla tuomioistuimella on korkein tuomiovalta. Se on suunniteltu valvomaan toimeenpanovirastoa ja toimii myös neuvoa-antavassa roolissa. Korkein oikeus, johon presidentti ei voi kuulua, koostuu perustuslakituomioistuimen ja parlamentin jäsenistä, sekä korkeimman oikeuden puheenjohtajasta. Se yksin voi tuomita presidentin.
Oikeuslaitos > Audiovisuaalisen alan ja viestinnän viranomainen

Tämä toimielin takaa lehdistönvapauden ja pääsyn tiedotusvälineisiin.  Sen tehtävänä on myös varmistaa, että kaikilla kansalaisilla on pääsy virallisiin tietoihin.
Kansalaisvapaudet

Kansalaisvapaudet on luokiteltu ja yleensä ne ovat taattuja, mutta hyvitysten saaminen lakiteitse vapauksien rikkomisesta ovat usein vain paperilla ja vähäinen lukutaitoisuus maaseudulla aiheuttaa sen, että näiden oikeuksien tehokas toteuttaminen on vaikeaa. Ihmisioikeuksien rikkomukset ovat vähemmän tulosta valtion toimijoiden teoista, kuin resurssien puutteesta, erityisesti vankiloissa, joissa vangit saattavat viettää kuukausia tai vuosia kurjissa oloissa oikeudenkäyntiä odottaen, koska oikeusjärjestelmässä on suuria sumia. Vastaavasti joistakin parannuksista huolimatta naisten oikeudet eivät toteudu useimmilla maaseutualueilla.
Politiikan mahdollisuudet

Beninissä jatkuvat samat vahvuudet ja heikkoudet kuin aikaisemminkin. Yhteisymmärrys demokraattisten periaatteiden tärkeydestä ja väkivallattomuuden merkityksestä, sekä etnisten ryhmien välisestä yhteistyöstä on syvään juurtunut. Mutta Beninin talouspolitiikka osoittaa vain vähäisiä merkkejä tehokkaista muutoksista kohti sosiaalisesti kestävää markkinataloutta huolimatta presidentti Talonin kunnianhimosta.
Kansainväliset järjestöt

AKT, AfDB, tilintarkastustuomioistuin, ECOWAS, Entente, FAO, FZ, G-77, IAEA, IBRD, ICAO, ICCt, ICFTU, ICRM, IDA, IDB, IFAD, IFC, IFRCS, ILO, IMF, IMO, Interpol, IOC, IOM, ITU , MIPONUH, MONUC, NAM, OAU, OIC, OPCW, YK, UNCTAD, UNESCO, UNIDO, UNMEE, UPU, WADB (alueellinen), WAEMU, WCL, WCO, WFTU, WHO, WIPO, WMO, WToO ja WTrO.lähde?
Aiheesta muualla

Suomen suurlähetystö, Abuja: Maatietoa - Benin (finlandnigeria.org)
Beninin valtion verkkosivu(ranskaksi)
Nations Encyclopedia, Benin - Politics, government, and taxation(englanniksi)
The World Bank In Benin(englanniksi)
Freedom House, Benin profile (Arkistoitu – Internet Archive)(englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Politics of Benin
Beninin presidentti Patrice Talon vuonna 2016.
Käännös suomeksi
Ikujirō Nonaka

Ikujirō Nonaka (jap. 野中 郁次郎, Nonaka Ikujirō, 10. toukokuuta 1935 – 25. tammikuuta 2025) oli japanilainen kansainvälisen liiketoimintastrategian professori, joka tunnetaan kansainvälisesti erityisesti organisaatioiden tietämyksenhallinnan tutkimuksesta. Häntä pidetään eräänä nykyaikaisen liiketaloustieteen merkittävimmistä ajattelijoista.
Koulutus

Valtiotieteen kandidaatti (Political Science), Wasedan yliopisto, Japani, 1958
MBA, Kalifornian yliopisto, Berkeley, 1968
Kauppatieteen tohtori (Business Administration), Kalifornian yliopisto, Berkeley, 1972
Ura

Työskenneltyään vuodesta 1958 Fuji Electric -yhtiössä Nonaka jatkoi opintojaan Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä, Yhdysvalloissa 1960-luvun lopulla. Vuonna 1978 hän aloitti liiketaloustieteen professorina Nanzanin yliopistossa Japanissa, minkä jälkeen hän toimi professorina myös Japanin kansallisessa puolustuskorkeakoulussa, Hitotsubashin yliopistossa ja Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä. Hän toimi myös tutkimusjohtajana ja dekaanina Japanin kansallisessa tiede- ja teknologiainstituutissa. Ennen eläköitymistään hän toimi professorina Hitotsubashin yliopiston kansainvälisen strategian ohjelmassa.
Tutkimus

Nonaka tutki urallaan erityisesti tietämyspääomaan ja tietämyksen luomiseen ja kehittämiseen liittyviä haasteita organisaatioissa. Nonakan yhdessä Hirotaka Takeuchin kanssa kirjoittama kirja The Knowledge-Creating Company: How Japanese Companies Create the Dynamics of Innovation palkittiinmilloin? parhaana liiketalouden ja johtamisen kirjana. Palkinnon myöntäjä oli American Publishers Professional and Scholarly Publishing Division.
Nonaka ja Takeuchi kehittivät myös SECI-mallin eli tiedon luomisen prosessimallin uuden tiedon luomiseen organisaatiossa.
Nonaka on tunnettu ajatuksistaan niin sanotun hiljaisen tiedon ja eksplisiittisen tiedon merkityksestä siinä, miten yksilöt luovat ja jakavat tietämystään organisaatioissa. Hänen tuotantonsa on saavuttanut vankan aseman johtamisen ja organisaatioiden teorioissa ja johtanut tietämysperustaisen organisaation (engl. knowledge-based view of the firm) käsitteeseen.
Kirjojensa lisäksi Nonaka julkaisi useita merkittäviä vertaisarvioituja artikkeleita alansa tieteellisissä lehdissä.
Julkaisuja

Kohlbacher, Florian & Nonaka, Ikujiro & Hirata, Toru & Toyama, Ryoko: Knowledge-Based Management for Sustainable Innovation.  Palgrave Macmillan, 2008.  ISBN 0-23-055376-1
Ichijo, Kazuo & Nonaka, Ikujiro: Knowledge Creation and Management: New Challenges for Managers.  New York:  Oxford University Press, 2006.  ISBN 0-19-515962-4
Nonaka, Ikujiro (toim.): Knowledge Management: Critical Perspectives on Business and Management (Critical Perspectives on Business and Management).  RoutledgeFalmer, 2005.  ISBN 0-41-534029-2
Nonaka, Ikujiro & Takeuchi, Hirotaka: Hitotsubashi on Knowledge Management.  Wiley, 2004.  ISBN 0-47-082074-8
Nonaka, Ikujiro & Nishiguchi, Toshihiro: Knowledge Emergence: Social, Technical, and Evolutionary Dimensions of Knowledge Creation.  New York:  Oxford University Press, 2001.  ISBN 0-19-513063-4
Nonaka, Ikujiro (toim.) & Teece, David J. (toim.): Managing Industrial Knowledge: Creation, Transfer and Utilization.  Sage Publications Ltd, 2001.  ISBN 0-76-195498-8
Kalthoff, Otto (toim.) & Nueno, Pedro (toim.) & Nonaka, Ikujiro (toim.): The Light and the Shadow: How Breakthrough Innovation is Shaping European Business.  Capstone, 2001.  ISBN 1-90-096117-2
von Krogh, Georg (toim.) & Nishiguchi, Toshihiro (toim.) & Nonaka, Ikujiro (toim.): Knowledge Creation: A Source of Value.  Palgrave Macmillan, 2000.  ISBN 0-31-222974-7
von Krogh, Georg & Ichijo, Kazuo & Nonaka, Ikujiro: Enabling Knowledge Creation: How to Unlock the Mystery of Tacit Knowledge and Release the Power of Innovation.  New York:  Oxford University Press, 2000.  ISBN 0-19-512616-5
Johansson, Johny K. & Nonaka, Ikujiro (toim.): Relentless: The Japanese Way of Marketing.  HarperBusiness, 1997.  ISBN 0-88-730860-0
Nonaka, Ikujiro & Takeuchi, Hirotaka: The Knowledge-Creating Company: How Japanese Companies Create the Dynamics of Innovation.  New York:  Oxford University Press, 1995.  ISBN 0-19-509269-4
Aiheesta muualla

Professori Nonakan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Heli Hartikainen

| Heli Hartikainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1993 (ikä 31–32) Kuopio
Ammatti:  Saksofonisti, klarinetisti, säveltäjä, äänitaiteilija
Muut tiedot
Koulutus: Musiikin maisteri
Merkittävät teokset: CHRONOVARIATIONS
Tyyli:  Kokeellinen musiikki, vapaa improvisaatio, nykymusiikki, avantgarde jazz, ambient jazz
Aiheesta muualla
Kotisivu
    
Heli Hartikainen (s. 1993) on suomalainen saksofonisti, klarinetisti, säveltäjä ja äänitaiteilija. Hartikainen tunnetaan kokeellisen musiikin, improvisaation, nykymusiikin ja jazzin tekijänä.
Hartikainen on kotoisin Nilsiästä, muutaman tuhannen asukkaan kylästä, joka on osa Kuopiota. Hartikainen aloitti 7-vuotiaana soitinopinnot klarinetilla opettajanaan Martti Hautsalo. Hautsalo soitti myös saksofonia, ja pian myös Hartikainen otti klarinetin rinnalle saksofonin.
Yläkoulun jälkeen Hartikainen muutti Kuopioon opiskelemaan Kuopion Yhteiskoulun Musiikkilukioon (nyk. Lumit) ja sen jälkeen Kuopion konservatorioon muusikon ammattiopintoihin. Hän muutti Helsinkiin päästyään opiskelemaan Taideyliopiston Sibelius-Akatemiaan, josta valmistui musiikin maisteriksi 2022.
Kesällä 2024 Hartikainen valittiin Suomen edustajaksi Pohjoismaisen Säveltäjäneuvoston palkitseman Ung Nordisk Musik-hankkeen ja -festivaalin säveltäjäresidenssiin Ruotsiin. Residenssin aikana syntyi teos Light Cones altto- ja tenorisaksofoneille ja jousikvartetille, joka kantaesitettiin Örebron läänin Ställbergs Gruvassa 23. elokuuta 2024. Ung Nordisk Musik-hankkeen yhteydessä Hartikainen valittiin myös arvostetun Nordic Music Days-festivaalin Young Composers Exchange -projektin säveltäjäksi. Pioneerihankkeesta syntyi yhteistyösävellys Kide (viululle, alttoviululle ja live-elektroniikalle) skotlantilaisen säveltäjä Aileen Sweeneyn kanssa. Kide kantaesitettiin Nordic Music Daysillä 2024 Glasgowssa.
2025–2026 Hartikainen työskentelee Koneen Säätiön apurahalla uuden elektroakustisen musiikin sävellystyön parissa.
CHRONOVARIATIONS

CHRONOVARIATIONS, teos tenorisaksofonille, live-elektroniikalle ja resonoiville metalliobjekteille, sai kantaesityksensä vuonna 2022 Hartikaisen Taideyliopiston Sibelius-Akatemian maisterikonserttina, ja valittiin jo samana vuonna Flow Festivalin The Other Sound-lavan ohjelmistoon. Äänitteenä teos julkaistiin syyskuussa 2024 Hartikaisen omakustannelevy-yhtiöllä Multiphonic Works. Levy äänitettiin Nousiaisten Pyhän Henrikin keskiaikaisessa kivikirkossa. Binauraalista 3D-ääniteknologiaa ja elektromagneettisia aktuaattorikaiuttimia hyödyntävä levy on herättänyt kansainvälistä kiinnostusta ja se on mainittu muun muassa arvostetuissa The Guardianissa, Jazzwisessa ja Jazz Journalissa.
CHRONOVARIATIONS on ehdolla Vuoden Jazz 2024 - Emma-palkinnon saajaksi Emma-gaalassa 2025.
Diskografia

Heli Hartikainen – CHRONOVARIATIONS (Multiphonic Works 2024)
Heli Hartikainen & Noise Trees - Live at Nomen Nescio Festival (Post-Rift 2024)
Study on Overtones / Improvisation at Ställbergs gruva (Why Keith Dropped the S 2024)
Aoide - I (Helmi Levyt 2020)
Sibelius Academy Folk Big Band - Katrilli toisesta elämästä (Siba Records 2019)
Museum of Impossible Forms - thinking sound (Impossible Reader 2019)
Project Vainiolla Ensemble - Suruvesi (Vainiolla Sounds 2018)
Aiheesta muualla

Hartikaisen kotisivu helihartikainen.com.
Heli Hartikainen about Instruments as an Extension of the Body 15 questions. (englanniksi)
Stenger, Wif: “Improvisation is an act of rebellion” FMQ. 14.6.2024. (englanniksi)
Heli Hartikainen about Improvisation 15 questions. (englanniksi)
Haapanen, Irmeli: Saksofonisti mursi niskansa onnettomuudessa ja oli vaarassa halvaantua – nyt hän tulee kuitenkin Turkuun esiintymään Turun Sanomat. 23.10.2024.
Heli Hartikainen ja Esther Calderón Xamkin opiskelijoiden haastattelussa YouTube. 13.12.2024.
Energia Belgiassa

Energia Belgiassa käsittelee Belgian energian tuotantoon ja kulutukseen liittyviä asioita.
Energian kulutus

Energiankulutus asukasta kohti vuonna 2022 oli 205,444 miljoonaa BTU:ta, maailmassa 18. suurinta.
Kolme alaa kuluttaa suurimman osan öljystä: tieliikenne (34 %), meriliikenne (29 %) ja petrokemian teollisuus (30 %). Lentoliikenteen osuus on 7 prosenttia.
Vuonna 2024 ensirekisteröidyistä henkilöautoista yleisimmin käyttövoimana oli bensiini (41,2%), sitten täyssähkö (28,5%) ja lataushybridit (15,0%). Dieselautojen osuus oli vain 4,9%.