stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seki Matsunaga

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Seki Matsunaga
Syntymäaika: 25. kesäkuuta 1928
Syntymäpaikka: Shizuoka, Japani
Kuolinaika: 4. maaliskuuta 2013 (84 vuotta)
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Junioriseurat
: Wasedan yliopisto
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  | Hitachi |  |
Maajoukkue
| 1951 | Japani | 1 (0) |
Seki Matsunaga (jap. 松永 碩; 25. kesäkuuta 1928 Shizuoka – 4. maaliskuuta 2013) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Matsunaga debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 1951.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Sinikotinga

| Sinikotinga |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kotingat Cotingidae
Suku::  Loistokotingat Cotinga
Laji::  nattererii
Kaksiosainen nimi
 Cotinga nattererii  (Boissonneau, 1840) 
Katso myös
   Sinikotinga Wikispeciesissä   Sinikotinga Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sinikotinga (Cotinga nattererii) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Sinikotingaa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa, Panamassa ja Venezuelassa. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen, mutta sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Siv Mattsson

Siv Mattsson on uransa päättänyt suomalainen korkeushyppääjä, joka edusti Esbo Idrottsföreningiä. Aikuisten SM-kilpailuista hän saavutti korkeushypyn pronssia vuonna 1957. Ennätyksekseen Mattsson hyppäsi korkeudessa tuloksen 155 cm vuonna 1962.
Siv Bråten Lunde

| Mitalit> Maa:   Norja.Naisten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Norja> Naisten ampumahiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Chamonix 1984 | viesti |  |
|  Hopeaa | Egg am Etzl 1985 | viesti |  |
|  Hopeaa | Falun 1986 | normaalimatka |  |
|  Pronssia | Falun 1986 | viesti |  |
|  Pronssia | Lahti 1987 | viesti |  |
Siv Bråten Lunde (o.s. Bråten) on norjalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä.
Bråten Lunde saavutti MM-hopeaa normaalimatkalla (10 km) Falunissa 1986. Hän sijoittui MM-kilpailujen normaalimatkalla lisäksi kuudenneksi Chamonix'ssa 1984 sekä pikakilpailussa (5 km) viidenneksi Lahdessa 1987, kuudenneksi 1984, seitsemänneksi 1986 ja 12:nneksi Egg am Etzlissä 1985.
Bråten Lunde saavutti 3 × 5 kilometrin viestissä MM-hopeaa 1984 ja 1985 sekä MM-pronssia1986 ja 1987 hiihtäen joka kerta toisen osuuden.
Bråten sijoittui toiseksi maailmancupin kokonaiskilpailussa kaudella 1982–1983.
Silokoirahai

| Silokoirahai |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Lahko::  Luomihaikalat Carcharhiniformes
Heimo::  Koirahait Triakidae
Suku::  Mustelus
Laji::  mustelus
Kaksiosainen nimi
 Mustelus mustelus  Linnaeus, 1758 

Katso myös
   Silokoirahai Wikispeciesissä   Silokoirahai Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Silokoirahai (Mustelus mustelus) on Koillis-Atlantin ja Välimeren vesien kalalaji, joka kuuluu koirahaiden heimoon.
Ulkonäkö ja koko

Silokoirahai on tavallisesti noin metrin pituinen, mutta kaksimetrisiäkin on tavattu. Se elää noin 25 vuoden ikäiseksi.
Levinneisyys ja elintavat

Silokoirahai elää Koillis-Atlantilla Britanniasta Pohjois-Afrikkaan sekä Välimeressä. Sitä tavataan myös Intian valtameren puolella. Amerikan vesien silokoirahait luetaan nykyisin toiseen lajiin Mustelus canis.
Yleisimmin lajia tavataan 5-50 metrin syvyydestä, syvimmillään noin 600 metristä. Silokoirahai tulee sukukypsäksi 70–80 senttimetrin pituisena. Naaras synnyttää viidestä viiteentoista elävää poikasta, jotka syntyessään ovat 40 senttimetrin pituisia.
Sinikorpraalikerttu

| Sinikorpraalikerttu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Korpraalikertut Hyliotidae
Suku::  Korpraalikertut Hyliota
Laji::  violacea
Kaksiosainen nimi
 Hyliota violacea  Verreaux & Verreaux, 1851 
Katso myös
   Sinikorpraalikerttu Wikispeciesissä   Sinikorpraalikerttu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sinikorpraalikerttu (Hyliota violacea) eli aiemmalta nimeltään orvokkikorpraalikerttu on korpraalikerttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Sinikorpraalikerttua esiintyy Afrikan länsi- ja keskiosissa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Siuruanjoki

| Siuruanjoki |
| --- | --- |

Alkulähde:  Saari- ja Hietajärvi, Ranua
Laskupaikka:  Iijoki, Yli-Ii
Maat:  Suomi
Pituus:  155 km
Valuma-alue:  2 387 km²
Siuruanjoki on läntisin Iijoen merkittävistä sivujoista, ja se valuma-alueineen muodostaa noin 120 kilometriä pitkän systeemin. Latvavedet tulevat Ranuan kirkonkylän seuduilta asti hyvin läheltä Simojoen valuma-aluetta. Pohjoisinta haaraa kutsutaan nimellä Ranuanjoki, joka yhtyy itäisempään Kuhankylältä alkunsa saavaan Luiminkajokeen Asmuntin kylässä Ranuan ja Pudasjärven rajamailla.
Pudasjärveltä alkaen joen nimi on Siuruanjoki. Se kulkee etelää kohti Siuruaan asti. Siitä sen suunta on kohti länttä Yli-Iin Tannilaan, jossa joki kääntyy etelään ja kohtaa Iijoen Yli-Iin kirkolla.
Joen seutuville on suunniteltu Siuruan tekoallasta. Joen ongelmana on rehevöityminen, ja sen kunnostaminen on katsottu niin tärkeäksi, että se on Kyrönjoen ja Simojoen kanssa valittu niin sanottuun RiverLife-projektiin. Kunnostamiseen osallistuvat sekä ympäristöviranomaiset että alueen asukkaat. Rehevöitymistä aiheuttavat turvetuotanto, metsäojitus, maatalous sekä asumisen aiheuttama hajakuormitus. Näitä rajoitetaan pääosin vapaaehtoisin toimin.
Seki (Gifu)

| Seki (関市) |
| --- | --- |
 Asakuravuori
 lippu:  symboli
 Sekin sijainti Gifun prefektuurissa
 Seki
 Koordinaatit: 35°29′45″N, 136°55′05″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūbu, Tōkai
Prefektuuri:  Gifun prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  472,33 km²
Väkiluku (05/2020):  87 802
 – Väestötiheys:  185,9 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Sugi
 – Kukka:  Chrysanthemum morifolium
 – Lintu:  Kuningaskalastaja
 – Kala:  Aju
 
 http://www.city.seki.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Seki (jap. 関市, Seki-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Gifun prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Nagarajoen ja sen sivujokien varrella. Kuntaliitosten myötä kaupungin alue on U-kirjaimen muotoinen ja ulottuu pitkälle koilliseen ja luoteeseen, jossa se rajautuu Fukuin prefektuuriin. Sekissä on 87 802 asukasta (toukokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 472,33 neliökilometriä.
Seki on vanhastaan kuuluisa metalliterien, erityisesti miekkojen valmistuksesta. Niiden tuotanto alkoi jo Kamakura-kaudella ja saavutti huippunsa 1500-luvulla Sengoku-kaudella. Sittemmin Meiji-restauraation jälkeen metalliterien valmistus on laajentunut käsittämään saksia, parranajoteriä, keittiöveitsiä ja länsimaisia ruokailuvälineitä. Kaupunkiin on sijoittunut myös tekstiiliteollisuutta ja autoteollisuuden liitännäisteollisuutta. Vuoristoalueilla metsätalous on tärkeä elinkeino. Kaupungissa viljellään myös riisiä, teetä, siitakesieniä, vihanneksia ja hedelmiä. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Sekille myönnettiin vuonna 1950. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen liitettiin Mugegawan ja Mugin maaseutukaupungit sekä Horadon, Itadorin ja Kaminohon kyläkunnat.
Sekin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi Shinchōkoku-jin ja Sōkyū-jin buddhalaiset temppelit sekä Kasuga-jinjan šintolainen pyhäkkö. Kaupunkia palvelee Nagaragawa-rautatien Etsumi-nan-linja.
Kuvia

Kasuga-jinja
Kōka-jinja
Ayunosen silta ylittää Nagarajoen
Sekin kantakaupunki vuoden 1987 ilmakuvassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seki Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Sibelius-Akatemian kirjasto

Sibelius-Akatemian kirjasto on musiikkiyliopiston kirjasto sekä musiikin erikoiskirjasto. Kirjasto on kaikille kävijöille avoin, mutta sen ensisijaisena käyttäjäryhmänä ovat Sibelius-Akatemian opiskelijat, opettajat ja henkilökunta. Kirjastossa on myös nuottikäsikirjoituskokoelma, jossa on muiden muassa Jean Sibeliuksen, Erkki Melartinin ja Leevi Madetojan käsikirjoituksia ja Jussi Jalaksen omistuksessa olleita nuotteja. Sibelius-Akatemian kirjaston tehtävänä on olla tukemassa korkeakoulun opetusta, tutkimusta ja taiteellista toimintaa. Vuoden 2013 alusta lähtien Sibelius-Akatemian kirjasto on ollut osa Taideyliopiston kirjastoa Sibelius-Akatemian, Teatterikorkeakoulun ja Kuvataideakatemian liityttyä yhteiseksi yliopistokokonaisuudeksi.
Aiheesta muualla

Sibelius-Akatemian kirjaston kotisivut
Sibeliuksen syntymäkoti

Sibeliuksen syntymäkoti vuonna 2006.
Sibeliuksen syntymäkotia sisältä.
Sibeliuksen syntymäkoti on Hämeenlinnan keskustassa sijaitseva kotimuseo, joka on perustettu vuonna 1965. Hallinnollisesti museo kuuluu Hämeenlinnan kaupunginmuseon alaisuuteen. Osoitteessa Hallituskatu 11 sijaitsevan puurakennuksen rakennutti Henrik Hernstedt vuonna 1834. Säveltäjämestari Jean Sibelius syntyi talossa vuonna 1865 ja asui siellä lapsuusvuotensa. Rakennuksessa on toteutettu sen historian aikana useita muutostöitä ja remontteja, joista viimeisin toteutettiin vuonna 2007. Viimeisimmässä restauroinnissa oli tavoitteena kunnostaa museorakennus mahdollisimman tarkasti Sibeliuksen varhaislapsuuden eli 1860-luvun aikaiseen asuun. Museoon on mahdollista hankkia yhteislippu, jolla pääsee kolmeen keskustan museokohteeseen eli Museo Skogsteriin, Sibeliuksen syntymäkotiin sekä Palanderin taloon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sibeliuksen syntymäkoti Wikimedia Commonsissa
Sibelius-Akatemian sinfoniaorkesteri

Sibelius-Akatemian sinfoniaorkesteri perustettiin vuonna 1916 Sibelius-Akatemian koulutustarpeisiin. Se tarjoaa orkesterisoitinten opiskelijoille mahdollisuuden hioa taitojaan täysimittaisen orkesterin rivissä. Johtajina toimivat ammattikapellimestarit sekä silloin tällöin kapellimestariopiskelija. Myös orkesteri- ja kapellimestarikoulutuksen professori johtaa orkesteria säännöllisesti.
Orkesteri on konsertoinut lukuisissa Euroopan pääkaupungeissa, Venäjällä, Pekingissä, Tokiossa ja New Yorkin Carnegie Hallissa sekä Los Angelesin Walt Disney Concert Hallissa. Orkesteri on jäsenenä Euroopan kansallisten nuoriso-orkestereiden liitossa (EFNYO), joka koostuu EU-maiden arvostetuimmista ammattiin valmistavista sinfoniaorkestereista.
Orkesteria ovat vuosien varrella johtaneet muun muassa Jussi Jalas, Jorma Panula, Arvid Jansons, Paavo Berglund, Sir Colin Davis, Eri Klas, Leif Segerstam, Atso Almila, Esa-Pekka Salonen, Jukka-Pekka Saraste, Okko Kamu, John Storgårds, Osmo Vänskä, Sakari Oramo, Hannu Lintu ja Mikko Franck.
Aiheesta muualla

(Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.uniarts.fi/siba/orkesteri-kamarimusiikki-ja-johtamisaineet
Scaler

| Scaler |
| --- | --- |

Kehittäjä:  A2M
Julkaisija:  Take-Two Interactive (NA) Global Star Software (PAL)
Julkaistu:  PlayStation 2 PA 1. lokakuuta, 2004 PAL 21. lokakuuta, 2004  Xbox PA 20. lokakuuta, 2004 PAL 26. lokakuuta, 2004  GameCube PA 17. marraskuuta, 2004 PAL 28. tammikuuta, 2005
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Nintendo GameCube, PlayStation 2, Xbox
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Scaler on A2M:n kehittämä ja Take-Two Interactiven sekä Global Star Softwaren Nintendo GameCubelle, PlayStationille ja Xboxille vuonna 2004 julkaisema videopeli.
Juoni

12-vuotias poika nimeltä Bobby Jenkins sattumalta saa selville, että hänen naapurinsa aikoo valloittaa maailman mutantti liskoilla. Bootcamp (Bobbyn naapuri) saa Bobbyn kiinni ja vangitsee hänet. Bootcamp lukitsee Bobbyn laitteeseen, millä hänelle annetaan salama energiaa, mikä muuttaa Bobbyn alter-egokseen, Scaleriksi. Muutoksen jälkeen, Scaler meni portaalin läpi, mitä Bootcampin johtaja, Looger ei kyennyt hallitsemaan. Takaisin kotiin päästäkseen ja maailman pimeydeltä pelastaakseen, Bobby "Scaler" Jenkinsin täytyy matkustaa omituisen maailman läpi ja tuhota Looger.
Pelattavuus

Scaler pystyy muuttumaan viideksi erilaiseksi mutantti liskoksi, ja kaikilla on omat etunsa eri ympäristöissä. Eri alueilla hänelle annetaan haaste tappaa tietty määrä vihollisia, minkä ansiosta hän muuttuu erilaiseksi hahmoksi. Scaler voi muuttua vain kerran per alue.
Vastaanotto

Scaler-pelin julkaistua, se sai keskinkertaisen ja myös hyvän vastaanoton kriitikoilta. Peli sai ylistystä sen pelattavuudesta ja taidosta muuttua viideksi eri hahmoksi, mutta se sai kritiikkiä tylsästä juonesta ja keskinkertaisesta suunnittelusta.
GameSpot - 6.6/10
IGN - 8.0/10
Metacritic - 70/100
Sneremåla

Sneremåla on kylä Emmabodan kunnassa Kalmarin läänissä Etelä-Ruotsissa. Kylä sijaitsee Vissefjärdan pitäjän alueella noin 8 kilometriä Vissefjärdan taajamasta lounaaseen. Kylässä on useita maatiloja, joihin kuuluvat Sneremåla Östergård, Sneremåla Västergård ja Sneremåla Gård.
Kylän kaksi suurinta järveä ovat Nätterhövden ja Sidlången. Nätterhövden ulottuu koko eteläisen Sneremålan ja Guttamålan alueelle ja Buskahultin pohjoisosiin. Kråkgölin pieni järvi sijaitsee Kroksmålan suunnalla pohjoisessa. Näiden kolmen järven välissä virtaa pieniä "puroja". Sneremålan kasvilajisto on rikasta erityisesti metsissä, jotka saavat ravinteensa edellä mainituista järvistä.
Sneremålassa on paljon peltoja ja niittymaita, joilla on ollut kivimuurit 1800-luvulta lähtien.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Sneremåla
Sielmatjåkka

Sielmatjåkka (Šielmmáčohkka) on Ruotsin korkeimpiin kuuluva huippu. Se sijaitsee Kebnekaisen tunturialueella ja on vuonna 2016 tehtyjen mittausten perusteella 2 004 metriä korkea. Ruotsissa on 12 yli 2 000 metriä korkeaa huippua, ja Sielmatjåkka on niistä pohjoisin.
Shakkiolympialaiset 2002

35. shakkiolympialaiset käytiin 25. lokakuuta – 11. marraskuuta 2002 Bledissä, Sloveniassa. Miesten turnauksessa oli 136 joukkuetta ja naisten sarjassa 92 joukkuetta. Tuomari oli Geurt Gijssen (Alankomaat).
Kuva kilpailuista
Säännöt

Turnauksessa pelattiin 14 kierrosta sveitsiläisellä systeemillä.
Lopputulokset > Miehet

| Sijoitus | Joukkue | Voitettuja otteluita | Tasan päättyneitä otteluita | Hävittyjä otteluita | Pisteitä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kultaa |  Venäjä | 10 | 3 | 1 | 38,5 |
| Hopeaa |  Unkari | 11 | 2 | 1 | 37,5 |
| Pronssia |  Armenia | 7 | 4 | 3 | 35,0 |
| Neljäs |  Georgia | 10 | 0 | 4 | 34,0 |
| Viides |  Kiina | 8 | 3 | 3 | 33,5 |
| Kuudes |  Alankomaat | 9 | 3 | 2 | 33,5 |
| Seitsemäs |  Englanti | 7 | 4 | 3 | 33,5 |
| Kahdeksas |  Slovakia | 6 | 5 | 3 | 33,0 |
| Yhdeksäs |  Israel | 7 | 3 | 4 | 33,0 |
| Kymmenes |  Jugoslavia | 8 | 3 | 3 | 33,0 |
Lopputulokset > Naiset

| Sijoitus | Joukkue | Voitettuja otteluita | Tasan päättyneitä otteluita | Hävittyjä otteluita | Pisteitä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kultaa |  Kiina | 10 | 2 | 2 | 29,5 |
| Hopeaa |  Venäjä | 10 | 3 | 1 | 29,0 |
| Pronssia |  Puola | 8 | 4 | 2 | 28,0 |
| Neljäs |  Georgia | 8 | 1 | 5 | 27,5 |
| Viides |  Unkari | 8 | 3 | 3 | 25,5 |
| Kuudes |  Ukraina | 7 | 4 | 3 | 25,5 |
| Seitsemäs |  Jugoslavia | 8 | 4 | 2 | 25,5 |
| Kahdeksas |  Azerbaidžan | 9 | 2 | 3 | 25,5 |
| Yhdeksäs |  Yhdysvallat | 9 | 1 | 4 | 25,0 |
| Kymmenes |  Tšekki | 7 | 3 | 4 | 25,0 |
Lopputulokset > Kokonaisvoitto

Nona Gaprindashvili -palkinto annetaan maalle, jonka keskimääräinen sijoitus on paras miesten ja naisten sarjassa. Venäjä voitti vuoden 2002 palkinnon.
Kuusi parasta
| Team | Sijoitus avoimessa sarjassa | Sijoitus naisten sarjassa | Keskimääräinen sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
|  Venäjä | 1 | 2 | 1,5 |
|  Kiina | 5 | 1 | 3 |
|  Unkari | 2 | 5 | 3,5 |
 Georgia: 4
|  Puola | 13 | 3 | 8 |
|  Jugoslavia | 10 | 7 | 8,5 |
Henkilökohtaiset tulokset > Paras suoritus

| Pelaaja | Joukkue | Ensisijainen pöytä | Pelattuja pelejä | Saavutettuja pisteitä | ELO-suoritustaso |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Garri Kasparov |  Venäjä | 1 | 9 | 7.5 | 2933 |
| Vladimir Akopian |  Armenia | 1 | 12 | 10.0 | 2827 |
| Aleksandr Halifman |  Venäjä | 3 | 9 | 7.0 | 2797 |
Aiheesta muualla

35. shakkiolympialaiset Bledissä 2002 (Arkistoitu – Internet Archive) Slovenian shakkiliiton sivuilla
http://www.thechessdrum.net/Olympiad2002/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Shakkiolympialaiset
1927 · 
1928 · 
1930 · 
1931 · 
1933 · 
1935 · 
1937 · 
1939 · 
1950 · 
1952 · 
1954 · 
1956 · 
1958 · 
1960 · 
1962 · 
1964 · 
1966 · 
1968 · 
1970 · 
1972 · 
1974 · 
1976 · 
1978 · 
1980 · 
1982 · 
1984 · 
1986 · 
1988 · 
1990 · 
1992 · 
1994 · 
1996 · 
1998 · 
2000 · 
2002 · 
2004 · 
2006 · 
2008 · 
2010 · 
2012 · 
2014 · 
2016 · 
2018 · 
2022
Naisten ottelu: Kiina vastaan Venäjä
Snellmaninkatu (Helsinki)

Snellmaninkadun pohjoispäässä Siltavuoressa kohoaa vuonna 1905 valmistunut yliopiston fysiologian laitoksen rakennus.
Arppeanum-rakennus Senaatintorin kulmassa
Snellmaninkatu on Helsingin Kruununhaassa sijaitseva etelä-pohjoissuuntainen katu, joka kulkee rinnakkaisen Unioninkadun itäpuolella.
Katu alkaa etelässä Aleksanterinkadusta ja kulkee Senaatintorin itäreunaa pitkin Valtioneuvoston linnan ohi. Senaatintorin lisäksi Unioninkadun ja Snellmaninkadun välisissä kortteleissa sijaitsevat muun muassa Helsingin tuomiokirkko, Suomen Pankin päärakennus ja Kansallisarkisto. Suomen Pankin rakennuksen edessä sijaitsee J. V. Snellmanin patsas, jonka mukaan katu on myös nimetty. Vastapäätä, kadun itäpuolella, on Säätytalo. Snellmaninkatu päättyy pohjoisessa Siltavuoreen, ja sen päädyssä Siltavuorenpenkereellä sijaitsee vuonna 1905 valmistunut yliopiston fysiologian laitoksen rakennus.
Kadun nimi oli aikaisemmin Nikolainkatu keisari Nikolai I:n mukaan. Nykyisen nimensä se sai vuonna 1928.
Nikolainkatu
Sirocco (elokuva)

| Sirocco |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mikko Kuparinen
Käsikirjoittaja:   Mira Muikku  Elina Pohjola 
Perustuu:  Tuuve Aron novelliin ”Merkki”
Tuottaja:  Elina Pohjola
Kuvaaja:  Juice Huhtala
Leikkaaja:  Matti Näränen
Lavastaja:  Laura Haapakangas
Pääosat:   Eeva Putro  Tuukka Martiskainen  Luna Huotari 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Pohjola-filmi
Ensi-ilta:  2012
Kesto:  14 min 30 s
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
TMDB
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sirocco on Pohjola-filmin ensimmäinen teatterilevityksessä ollut elokuva. Elokuvan ohjasi Mikko Kuparinen ja se pohjautuu Tuuve Aron Merkki-novelliin. Pääosaa esittää Eeva Putro. Lyhytelokuva kertoo yksinäisestä naisesta, joka löytää kerrostalonsa roskakorista vauvan ja alkaa kasvattaa sitä omanaan. Elokuva sai ensi-iltansa Kalifornian Palm Springs Int’l ShortFestissa kesäkuussa 2012 ja kiersi laajasti kansainvälisiä elokuvafestivaaleja, voittaen maineikkaan Odensen International Film Festivalin pääpalkinnon elokuussa 2012. Lisäksi elokuva on palkittu Overlook International Short Film Festival, Special Mention -kategoriassa sekä Artova Film Festival, Paras Fiktio -kategoriassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Eeva Putro  | … |  nainen   |
|  Tuukka Martiskainen  | … |  mies   |
|  Luna Huotari  | … |  vauva   |
Lähde:
Sinsemilia

Sinsemilia
Sinsemilia on ranskalainen reggae-yhtye. Se perustettiin Grenoblessa vuonna 1990. Yhtyeen jäsenet ovat  tehneet yhteistyötä muun muassa Macka B:n kanssa.
Diskografia

Première Récolte (1996)
Résistance (1998)
Tout c'qu'on a (2000)
Sinsemilia part en live (2002)
Debout, les yeux ouverts (2004)
En Quête De Sens (2009)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (ranskaksi)
Serhi Varlamov

| Serhi Varlamov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. heinäkuuta 1978 (ikä 46) Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Ukraina
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  92 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1997–2016
Seurat:  Saint John Flames (AHL) Calgary Flames (NHL) St. Louis Blues (NHL) Worcester IceCats (AHL) Manitoba Moose (AHL) AK Bars Kazan (RSL) HK Sibir Novosibirsk (RSL) Severstal Tšerepovets (KHL) SKA Pietari (KHL) HK VMF Pietari (RUS-2) Sokol Kiova (BXL) Dinamo Minsk (KHL) Donbass Donetsk (VHL/KHL/PHL/Ukraina)
Serhi Volodymyrovytš Varlamov (ukr. Сергі́й Володи́мирович Варла́мов; s. 21. heinäkuuta 1978 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta osasi pelata myös keskellä. Varlamov pelasi urallaan NHL:ssä yhteensä 63 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun tehopistein 8+7=15 ja keräten 28 jäähyminuuttia. Hän pelasi 16-vuotiaasta asti Pohjois-Amerikassa, mutta siirryttyään Venäjälle vuonna 2004 Varlamov loi suurimman osan loppu-urastaan Superliigassa sekä sen tilalle vuonna 2008 perustetussa KHL:ssä. Lisäksi hän pelasi myös Valko-Venäjällä ja kotimaassaan.
Ura > Seuraura > Junioriura

Varlamov siirtyi kotimaastaan jo 16-vuotiaana Pohjois-Amerikkaan, jossa hän vietti yhden kauden RMJHL-juniorisarjan Nelson Maple Leafsissä. Swift Current Broncos varasi Varlamovin 41. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 1995. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 1995–1996 tehden 55 runkosarjaottelussa tehot 23+21=44. Varlamovia ei varattu kesän 1996 NHL:n varaustilaisuudessa, mutta hän teki saman vuoden syyskuussa vapaana agenttina tulokassopimuksen Calgary Flamesin kanssa.
Varlamov kuitenkin vietti sopimuksensa jälkeen vielä kaksi kautta suurimmaksi osaksi WHL:ssä. Hän oli kaudella 1996–1997 Broncosin toiseksi paras pistemies Josh St. Louis'n jälkeen. Varlamov sijoittui koko WHL:n maalipörssissä yhdeksänneksi. Hän pelasi kauden aikana myös yhden AHL-ottelun Saint John Flamesissa. Viimeisellä juniorikaudellaan 1997–1998 Varlamov voitti koko WHL:n piste- (Bob Clarke Trophy) ja maalipörssin tehoilla 66+53=119. Hänet palkittiin myös liigan vuoden pelaajana Four Broncos Memorial Trophylla, valittiin itäisen konferenssin ensimmäiseen tähdistökentälliseen sekä palkittiin koko CHL:n vuoden pelaajana ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Varlamov debytoi kauden aikana myös Calgary Flamesin NHL-joukkueessa. Hän vahvisti myös farmijoukkue Saint John Flamesia kolmen ottelun verran AHL:n pudotuspeleissä.