Zarathustralaisuus
Historia

1500-luvulla eaa. Persiaan saapuneet kansat kuuluivat arjalaiseen kansanryhmään, joka tunkeutui Persian lisäksi myös Intiaan. Zarathustralaisen uskonnon perusti muinaisessa Persiassa oletettavasti profeetta Zarasthustra. Hänen elinajastaan ei ole yksimielisyyttä. Todennäköisesti hänen elämästään kertovat tekstit ovat myyttien ja legendojen peittämiä eikä niitä voi tarkastella historialliselta kannalta sellaisinaan.Roomalainen kirjailija ja oppinut Plinius vanhempi mainitsee Zarathustran teoksessaan Naturalis historia ja sanoo hänen eläneen 6000 vuotta ennen Platonia. Jotkut tutkijat kielelliseen ja sosiologiseen tutkimukseen vedoten pitävät todennäköisempänä elinaikana 1500-lukua eaa, mutta myös 1200-luku eaa. on saanut huomiota. Muut ehdottavat suunnilleen 700–600 lukua eaa. Aikaisempaa ajoitusta on perusteltu esimerkiksi sillä, että Gathat eli Zarathustran laulamiksi sanotut hymnit eroavat muusta liturgisesta kielestä. Tekstin kieli, muinainen avestan kieli, muistuttaa paljon hindulaisten Rigvedassa, veda-kirjallisuudessa esiintyvää sanskriitin kieltä, joka yleensä on ajoitettu noin 1700–1100-luvuille eaa. Tekstit heijastavat myös paimentolaiselämää, jota on pidetty tyypillisenä Iranin tasangolle asettuneille ensimmäisille iranilaisille paimentolaisille. Siksi on ehdotettu Zarathustran kirjoittaneen ne joko tuona aikana tai eläneen alueella eristäytyneessä heimossa jolloin ne olisivat voineet syntyä myöhemminkin. Myös siitä, milloin zarathustralaisuudesta tuli monoteistinen, on keskusteltu. Zarathustra on mahdollisesti uutta uskontoa luodessaan yksinkertaistanut jo olemassa olleita uskonnollisia käsityksiä. Persian kielen sana div on samaa juurta, kuin esimerkiksi latinan ja sanskritin jumalaa tarkoittavat sanat. Zarathustralaiset alkoivat kuitenkin käyttää sanaa demonien ryhmästä, mikä saattaa viitata siihen, että Zarathustra määritteli alueen jo olemassa olevia jumaluuksia pahoiksi hengiksi. Lisäyksiä vanhempaan uskoon olivat myös hienostuneempi teologia. Zarathustralaisuudessa Ahura Mazda edustaa totuutta ja valoa ja Ahriman on puolestaan pimeys ja paha. Tästä hyvän ja pahan dualismista tuli keskeinen osa iranilaista ajattelua. Zarathustralaisuus on sittemmin kehittynyt monoteistisemmäksi, mutta aikanaan siihen sisällytettiin myös muita jumalolentoja enkeleinä tai arkkienkeleinä. Uusi usko onkin ehkä muovautunut alueen uusien asukkaiden kohdatessa uusia vaikutteita ja paineita uudessa ympäristössä ja uusilta naapureilta. Uskonnon vaikutus korostui Akemenidien (648–330 eaa.) ja Sassanidien (226 eaa. – 651 jaa.) hallitsijasukujen aikana. Zarathustralaisuus oli Persian valtionuskonto 500-luvulta ennen ajanlaskumme alkua aina islamilaisten arabien valloitukseen 600-luvulle asti. Tuona aikana zarathustralaisuus levisi Lähi-itään, Keski-Aasiaan ja Kiinaan. Persian jouduttua islamilaisen vallan alle zarathustralaisuus joutui vuosisadoiksi vainon kohteeksi ja lopulta islam syrjäytti sen.
Persialainen traditio sijoittaa Zarathustran elämän vuoteen 570 eaa. Mikäli perinteinen käsitys pitää paikkansa, profeetta Zarathustra oli akemenidien hallitsijasuvun edustajan Kyyros II Suuren aikalainen. Persepoliissa tehdyt arkeologiset löydöt viittaavat siihen, että hallitsijasuvun kuuluisin edustaja, Kyyros II Suuri, oli zarathustralainen hallitsija. Ajalta on säilynyt piirtokirjoituksia joissa mainitaan Ahura Madza nimeltä. Joissain kirjoituksissa ja rukouksissa esiintyy myös sodan ja sopimusten jumala Mithra tai vedenjumalatar Anahita. Tämä voi merkitä ettei Akemenidien valtakauden alussa zarathustralainen monoteismi ollut vielä vakiintunut.
Aleksanteri Suuren valloitusten yhteydessä hellenistiset uskonnot syrjäyttivät zarathustralaisuuden monilla alueilla. Uskonnon harjoittaminen jatkui silti satoja vuosia tämän jälkeenkin, niin Persiassa kuin myös Anatoliassa, Mesopotamiassa ja Kaukasuksella. Legendan mukaan Aleksanteri Suuri olisi Persepoliin hyökätessään tuhonnut zarathustralaisia tekstejä. Kreikkalainen historioitsija Diodoros Sisilialainen näyttää tuntevan tapahtuman. Arkeologiset kaivaukset ovat osoittaneet Kserkseen palatsin, jossa legendan mukaan pyhiä tekstejä säilytettiin, tulleen poltetuksi ehkä joskus tapahtuman aikoihin mutta ei ole selvää tuhoutuiko poltossa todella uskonnollisia tekstejä. Tapahtumaa ei pidetä historiallisena, ja se on nykyisen kaltaisenakin merkitty muistiin vasta 1000-luvulla.
Sassanidien hallitsijasuvun aikana Persiaa hallitsi zarathustralaisuuden muoto, jota kutsuttiin nimellä zurvanismi. Se sai vaikutteita hellenistisestä filosofiasta. Sassanidien valtakautena maan älyllinen keskus oli Gundishapurin akatemia, joka tarjosi zarathustralaista koulutusta filosofian, lääketieteen ja luonnontieteiden alalta. Tämän akatemian välityksellä myös Platonin filosofinen perintö välittyi jälkipolville. Siitä muodostui maailman älyllinen keskus 500–600-luvulla jaa. Sen koulutuksessa yhdistyi sivistys, joka oli kulkeutunut Intiasta ja Kreikasta Persiaan.
Sassanidien hallitsijasuvun romahdettua valtaan nousi Umaijadien kalifaatti. Tämän seurauksena islam syrjäytti zarathustralaisuuden. Zarathustralaisuuden vaikutus jäi kuitenkin elämään monin tavoin myös islamilaisessa maailmankuvassa. Sassanidien aikana vaikuttanut Gundishapurin akatemia siirsi tieteellisen perintönsä osaksi islamilaista filosofiaa, josta se siirtyi myöhemmin keskiajan eurooppalaiseen filosofiaan.