stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Herman Georg Maria Wärnhjelm

Herman Georg Maria Wärnhjelm (12. tammikuuta 1808 Helsinki – 7. lokakuuta 1882 Viipuri) oli suomalainen Viipurin hovioikeuden varapresidentti ja valtiopäivämies.
Wärnhjelmin vanhemmat olivat Vaasan läänin maaherra, kapteeni Herman Henrik Wärnhjelm (k. 1830) ja Ottiliana Sofia Adlercreutz. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1823. Wärnhjelm suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon ja kameraalitutkinnon 1827. Hän sai varatuomarin arvon 1830.
Wärnhjelm toimi Vaasan hovioikeudessa ylimääräisenä kanslistina vuodesta 1828 ja kanslistina vuodesta 1834. Hänestä tuli Viipurin hovioikeudessa notaari 1839, varakanneviskaali 1841, sihteeri 1842, asessori 1845 ja hovioikeudenneuvos 1858. Wärnhjelm sai varapresidentin arvonimen 1868. Hän oli Viipurin hovioikeuden varapresidenttinä 1874–1877. Wärnhjelm oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864.
Wärnhjelm oli naimisissa vuodesta 1846 Ida Amanda Lohmanin (k. 1892) kanssa jonka isä oli Viipurin laamannikunnan laamanni August Lohman (1794–1863). Heidän poikansa oli eversti Georg Herman August Wärnhjelm. Wärnhjelmin veli oli eversti ja valtiopäivämies Ernst Emil Vilhelm Wärnhjelm (1823–1890).
Hägersten (kaupunginosa-alue)

Hägerstenin sijainti Tukholmassa.
Hägersten on Tukholman kunnan entinen kaupunginosa-alue. Se sijaitsi kunnan eteläosassa (söderort). Se lakkasi olemasta 1. tammikuuta vuonna 2007, kun se ja Liljeholmenin kaupunginosa-alue yhdistettiin uudeksi Hägersten-Liljeholmenin kaupunginosa-alueeksi.
Hägerstenin pinta-ala oli 6,25 km². Vuonna 2004 siellä oli 29 847 asukasta. Etelässä Hägersten rajoittui Skärholmenin ja Älvsjön kaupunginosa-alueisiin sekä Huddingen kuntaan. Hägerstenin itäpuolella oli Liljeholmenin kaupunginosa-alue ja pohjoisessa Mälaren. Hägersteniin kuuluivat seuraavat kaupunginosat: Fruängen, Hägersten, Hägerstensåsen, Mälarhöjden ja Västertorp.
Tukholman kaupunginosa-alueet
Hägglund

Hägglund on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Adolf Hägglund (1838–1903), suomalainen virkamies, Kauhavan, Ala- ja Ylihärmän nimismies
Alvar Hägglund, ruotsalainen hiihtäjä
Camilla Hägglund, suomalainen juristi ja poliisipäällikkö
Erik Hägglund (1884–1962), suomalainen valokuvaaja
Erik Hägglund (1887–1959), ruotsalainen kemisti, Åbo Akademin professori
Gustav Hägglund (s. 1938), suomalainen kenraali
Göran Hägglund (s. 1959), ruotsalainen poliitikko
Harriet Hägglund (s. 1970), suomalainen laulaja ja lauluntekijä
Kaarina Buure-Hägglund (s. 1942), suomalainen virkamies ja asessori
Tor-Björn Hägglund (1928–2004), suomalainen lääkäri, psykiatri, kirjailija
Vilja Hägglund (1931–2016), suomalainen psykoanalyytikko
Woldemar Hägglund (1893–1963), suomalainen jääkärikenraaliluutnantti.
Yritys:
Hägglund & Söner AB, entinen ruotsalainen konepajakonserni.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hägglund”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hägg

Hägg on sukunimi. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Gunder Hägg (1918–2004), ruotsalainen keskimatkojen juoksija
Gustaf Hägg (1867–1925), ruotsalainen urkuri ja säveltäjä
Göran Hägg (1947–2015), ruotsalainen kirjailija, keskustelija, kriitikko ja kirjallisuustieteen dosentti
Hilma Jahnsson, o.s. Hägg (1882–1975), suomalainen juristi ja kouluneuvos
Jacob Adolf Hägg (1850–1928), ruotsalainen säveltäjä
Karl Hägg (1888–1956), suomalainen jääkäriluutnantti
Leopold Hägg (1885–1974), suomalainen agronomi ja eläintentäyttäjä
Per-Erik Hägg (1926–1986), suomalainen jalkapalloilija
Robert Hägg (s. 1995), ruotsalainen jääkiekkoilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Häggkvist

Häggkvist tai Häggqvist on ruotsinkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Carola Häggkvist (s. 1966), ruotsalainen laulaja
Heikki Häggkvist (s. 1955), suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
Petra Häggqvist (s. 2001), suomalainen pikajuoksija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
I Medici

I Medici on Ruggero Leoncavallon säveltämä ooppera. Vahvoja vaikutteita Richard Wagnerilta saanut säveltäjä suunnitteli oopperasta Italian historiaan pohjautuvan Crepusculum-trilogian ensimmäistä osaa. Renessanssiajan Italiaan sijoittuva I Medici sai innoituksensa Pazzi-salaliitosta ja Giuliano de’ Medicin salamurhasta (1478). Teokseen on kätketty useita viittauksia Nibelungin sormukseen, ja Wagnerin tavoin Leoncavallo myös oli oma libretistinsä.
Kustantaja Ricordi ei hyväksynyt teosta, vaan kehotti Leoncavalloa keskittymään työhön libretistinä. Pajatson (1892) saavuttaman valtaisan menestyksen jälkeen I Medici kuitenkin esitettiin vuonna 1893 Milanossa ja sittemmin Berliinissä, jossa se sai keisari Vilhelm II:n tilaamaan säveltäjältä historiallisen oopperan Hohenzollerneista.
Vuonna 2010 I Medicistä julkaistiin Deutsche Grammophon -levymerkillä Alberto Veronesin johtama levytys, jossa rooleissa ovat mm. Plácido Domingo, Daniela Dessì, Renata Lamanda ja Carlos Álvarez. Koko levytys toteutettiin Firenzessä.
Aiheesta muualla

Nuotteja International Music Score Library Projectissa
Hägerstensåsen

Hägerstensåsenin metroasemaa.
Hägerstensåsen (lempinimeltään Åsen) on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee Tukholman eteläisellä alueella, ja rajoittuu Hägerstenin, Midsommarkransenin, Västbergan, Solbergan, ja Västertorpin kaupunginosiin. Se myös kuuluu Hägersten-Liljeholmenin kaupunginosa-alueeseen.
Hägerstensåsenin kaupunginosa muodostettiin vuonna 1948. Nykyisin siellä on asukkaita noin 6 340, ja maa-alaltaan se on 0,87 neliökilometrin suuruinen. Kaupunginosa, josta suurin osa sijaitsee yli 50 metriä merenpinnan yläpuolella, on sijoittunut harjulle. Sen korkein kohta sijaitsee Bokbindarvägenillä, ja se yltää 67 metrin korkeuteen.
Kaupunginosassa sijaitsee myös Hägerstensåsenin metroasema, Tukholman metron punaisen linjan ulkoilma-asema, joka avattiin vuonna 1964. Se sijaitsee Telefonplanin ja Västertorpin asemien välissä. Etäisyys Slussenin metroasemalle on 6,7 kilometriä.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tukholman kaupunginosat
I Luv Money Records

| I Luv Money Records |
| --- | --- |

Perustettu:  2001
Perustajat:  King Orgasmus One Bass Sultan Hengzt Bushido D-Bo
Tyylilajit:  Rap
Kotimaa:   Saksa
Sijainti:  Tempelhof-Schöneberg
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
I Luv Money Records on saksalainen levy-yhtiö, joka on erikoistunut tuottamaan rap-musiikkia. Yhtiön perustivat King Orgasmus One, Bass Sultan Hengzt, Bushido ja D-Bo vuonna 2001. Vuodesta 2004 lähtien King Orgasmus One on ainut perustajajäsenistä, joka työskentelee edelleen levy-yhtiössä. Muut jäsenet kuten Bushido ja D-Bo perustivat eroamisen jälkeen oman levy-yhtiön.
Artistit

King Orgasmus One (2001–)
Bass Sultan Hengzt (2001–2004)
D-Bo (2001–2003)
Bushido (2001–2003)
Kaisa (2001–2002)
Godsilla (2002–)
DJ Jim Tonic
Clickx
JokA
Murdoch
Sera Finale
I Need You Now

| ”I Need You Now” Agnes Carlsson |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Dance Love Pop
 Äänitetty : 2009
 Julkaistu: 9. lokakuuta
 Formaatti: CDS, digitaalinen lataus, maxi-single, 12" single
 Tekijä(t): Anders Hansson, Sharon Vaughn
 Tuottaja(t): Anders Hansson
 Tyylilaji: pop, dancepop
 Kesto: 03.46
 Levy-yhtiö: Roxy Recordings
Agnes Carlssonin muut singlet
| ”Love Love Love” 2009 | ”I Need You Now” 2009 | ”When You Tell the World You’re Mine” 2010 |
"I Need You Now" on ruotsalaisen Agnes Carlssonin kolmannelta studioalbumilta Dance Love Pop julkaistu single. Laulun ovat kirjoittaneet Anders Hansson ja Sharon Vaughn. I Need You Now julkaistiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa albumin toisena singlenä.
Taustaa

Laulu kuultiin ensikertaa Dance Love Pop -albumilla. On and On -laulun oli tarkoitus olla Yhdistyneessä kuningaskunnassa albumin toinen single, mutta myöhemmin ilmoitettiin, että I Need You Now olisikin siellä toisena julkaistu single. Kyseinen laulu julkaistiin Ruotsissa neljäntenä singlenä, Alankomaissa ja Puolassa kolmantena ja Australiassa toisena.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Hyppääminen

Korkeushyppääjä ylittämässä rimaa floppaustyylillä.
Ponnistusvoimaa mitataan vauhdittomalla pystysuuntaisella hypyllä.
Taitoluistelija kiertyy hypyssään pystyakselinsa ympäri.
Hyppääminen on ponnahtamista lihasvoimalla tai muulla voimalla ylöspäin ja joskus samalla myös eteenpäin niin, että jalat ovat yhtäaikaisesti irti alustasta.
Hyppylihakset

Hyppääminen vaatii alavartalon räjähtävää voimaa. Ihminen käyttää pystysuuntaisessa hypyssä alaruumiinsa lihaksista nelipäistä reisilihasta, hamstring-lihasta, pakaralihasta ja pohjelihasta. Nämä lihakset suoristavat lantion, ojentavat polven ja painavat jalkaterän alas, suoristaen nilkan. Myös ylävartalon ja keskivartalon lihaksia käytetään jonkin verran voimantuottoon ja kehon vakauttamiseen. Hyppäämistä käytetäänkin helposti toteutettavana lihasvoimaharjoittelun muotona.
Urheilulajina ja leikkinä

Yleisurheilussa pystysuuntaisia hyppyjä ovat korkeushyppy ja seiväshyppy, ja vaakasuuntaisia hyppyjä ovat pituushyppy ja kolmiloikka. Aiemmin ovat urheilulajeina olleet myös vauhditon pituushyppy, vauhditon korkeushyppy ja vauhditon kolmiloikka. Muiden lajiryhmien hyppylajeja ovat esimerkiksi uimahypyt, telinevoimistelun hyppy, mäkihyppy ja trampoliinivoimistelu. Hyppyjä nähdään myös monen muun urheilulajin tärkeänä osana, kuten lentopallossa, koripallossa ja taitoluistelussa.
Lasten hyppyleikkejä ovat esimerkiksi naruhyppely ja ruutuhyppely.
Ennätyksiä

Joidenkin ihmisten on väitetty hypänneen paikaltaan tasajalkaa suoraan ylöspäin jopa yli 140 senttimetriä. Tällaiset ennätykset ovat epävirallisia, ja joskus niihin on saattanut liittyä vauhdinotto. Globetrotters-koripalloilija Michael Wilsonin kerrotaan hypänneen 140 senttimetriä. Yhdysvaltain ammattilaissarjojen valvotuissa testeissä parhaan tuloksen on tehnyt NFL:n Gerald Sensabaugh, joka hyppäsi vuonna 2005 paikaltaan 117 senttimetrin korkeuteen.
Yhdellä jalalla ponnistaen ihminen on hypännyt 2,45 metrin korkuisen riman yli. Maaeläimistä korkeimmalle pystyy hyppäämään puuma, joka yltää 6 metrin korkeuteen. Delfiini kykenee ponnistamaan vedestä 7 metrin korkeuteen. Pituussuuntaisesti ihminen on hypännyt yhdellä jalalla ponnistaen hyväksytysti lähes 9 metriä. Hyppimällä etenevä harmaakenguru pystyy tekemään 13,5 metrin loikkia.
Helge ån vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Helge ån vesistö (ruots. Helge ås avrinningsområde, vesistöaluetunnus 88) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Helge ån ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 4 749 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

| Pääuoman osuudet> nimi | Pääuoman osuudet> pituus (km) |
| --- | --- |
Helge å: 4
Hammarsjön: 
Helge å: 6
Araslövssjön: 
Helge å: 48
Osbysjön: 
Helge å: 9
Skeingesjön: 
Helge å: 29
Delarymagasinet: 
Helge å: 10
Skeppshultasjön: 
Helge å: 4
Möckeln: 
Helge å: 3
Agunnarydsjön: 
Helge å: 3
Stensjön: 
Helge å: 1
Ryssbysjön: 
Helge å: 28
Lähteet: 1 = 
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Helge å, jonka pituus on 200 kilometriä. Joki laskee Itämereen noin 1,5 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Helge ån vesistön itäpuolella olevat vesistöt laskevat Itämeren pääaltaaseen ja länsipuolella Atlantin suuntaan. Tällä vedenjakajalla on Helge ån vesistöllä pitkä osuus, joka jatkuu koko sen länsireunaa pitkin. Vedenjakajan takana sijaitsevat Laganin vesistö (tunnus 98) ja Rönne ån vesistö (tunnus 96). Helge ån vesistön itäpuolella sijaitsecat puolestaan Mörruminjoen vesistö (tunnus 86) koillisessa ja Skräbeånin vesistö (tunnus 87) idässä. Merenrannikolla joesuun ympäristössä on mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-alakin on pieni.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (53,7 %), turve (13,2 %), kalliomaa (0,6 %), hiekka ja sora (3,9 %), multamaa (15,1 %), savimaa (4,4 %) ja jäätikköjokijäänteet (3,8 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (62,7 %), soita ja kosteikkoja (3,5 %), viljelymaita (19,7 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (2,8 %) sekä joutomaita (6,6 %). Näiden lisäksi on 4,7 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Helge ån virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 47,4 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 149 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 12,7 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 46,6 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 150 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 203,7 m³/s on mitattu helmikuussa 2002 ja pienin 9,9 m³/s elokuussa 1992. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot.
Vesistön valuma-alue > Sivu-uomia

Helge ån pääuomalla on lukuisia sivujokia ja -puroja, jotka yhtyvät uoman eri osuuksille. Niistä merkittävimmät ovat 
Vramsån, Bivarödsån, Almaån, Driveån, suurin monista Lillåneista ja Lilla Helge å. Alla olevaan taulukkoon on koottu joitakin sivu-uomia siinä järjestyksessä, kuin ne tulevat alajuoksulta noustessa vastaan. Yhtymäkohdan etäisyys joenuusta ja pääuoman kohdan nimi on tiedettäessä mainittu. Vesistössä on useita Lillån-nimisiä jokia, joiden perässä on erottelevat numerot. On toinenkin Möckelniin laskeva joki, jolla on nimi Helge å mutta joka ei ole valittu pääuoman osuudeksi.
| Sivu-uoman nimi   | Yhtyy Helge ån (km suusta) | Pääuoman kohta   | Pituus (km)   | Virtaama (MQ m³/s)   | Valuma-alue (km²)   | Lähteet     |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vittskövleån |  | Helge å | 20 |  | 80 | 1,1,1,-,-,1 |
| Mjöån |  | Helge å | 27 |  | 85 | 1,1,1,-,-,1 |
| Vramsån |  | Helge å |  |  | 374 | 1,1,1,-,-,1 |
| Råbelövskanalen | 13 | Helge å | 8 |  | 71 | 1,1,1,-,-,1 |
| Vinne å | 20 | Araslövssjön |  |  | 197 | 1,1,1,-,-,1 |
| Bivarödsån | 30 | Helge å | 51 |  | 228 | 1,1,1,-,-,1 |
| Almaån | 36 | Helge å |  |  | 882 | 1,1,1,-,-,1 |
| Linebäck | 42 | Helge å | 15 |  | 25 | 1,1,1,-,-,1 |
| Olingeån | 44 | Helge å | 11 |  | 56 | 1,1,1,-,-,1 |
| Kilingaån | 51 | Helge å | 30 |  | 114 | 1,1,1,-,-,1 |
| Driveån | 70 | Osbysjön |  |  | 131 | 1,1,1,-,-,1 |
| Simontorpsån | 80 | Skeingesjön | 12 |  | 68 | 1,1,1,-,-,1 |
| Vieån | 80 | Helge å |  |  |  | 1,1,1,-,-,1 |
| Lillån |  | Helge å | 8 |  |  | 1,1,1,-,-,1 |
| Lillån (2) |  | Helge å |  |  |  | 1,1,1,-,-,1 |
| Lillån (3) | 98 | Helge å | 17 |  |  | 1,1,1,-,-,1 |
| puro Holmsjönistä |  | Helge å |  |  |  | 1,1,1,-,-,1 |
| Lillån (4) | 108 | Helge å |  |  | 279 | 1,1,1,-,-,1 |
| Lillån (5) | 114 | Helge å | 12 |  | 103 | 1,1,1,-,-,1 |
| oja Kalvsjöniin |  | Möckeln |  |  | 26 | 1,1,1,-,-,1 |
| Helge å (2) |  | Möckeln |  |  | 409 | 1,1,1,-,-,1 |
| Lilla Helge å | 136 | Möckeln |  |  | 164 | 1,1,1,-,-,1 |
| Ljungabäcken | 151 | Ryssbysjön | 20 |  | 76 | 1,1,1,-,-,1 |
| Ålabäcken | 159 | Helge å | 1 |  | 10 | 1,1,1,-,-,1 |

Lähteet: 1 =
Vesivoimaa

Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 73 patoa, joilla ei säännöstellä jokien virtaamia.
Helge ån pääuomassa on 15 vesivoimalaitosta: Torsebro, Knislinge, Emsfors, Nöbbelöv, Broby, Njura, Östanå, Genastorp, Hästberga, Kimmelsbygd, Delary, Fredriksfors, Gustavsfors, Diö ja Gemla. Vesistön sivu-uomissa on vielä 12 voimalaa lisää:
Almaånissa on Spånga 1, Brittedal ja Algustorps Mölla,
Drivånissa on Bökeberga,
Kilingaånissa on Romperöds gård,
Lilla Helge åssa on Granhult,
Lillånissa on Lillån ja Veka,
Vieånissa on Mölleröd,
Vramsånissa on Ugerups Mölla, Bäcklunda Kvarn ja Tången.
Voimaloiden yhteisteho on 34,3 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 134,0 gigawattituntia.
Käännös suomeksi
Hockenheim

| Hockenheim |
| --- | --- |

 vaakuna
 Hockenheim
 Koordinaatit: 49°19′N, 008°33′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baden-Württemberg
Hallintopiiri:  Karlsruhe
Piirikunta:  Rhein-Neckar-Kreis
Hallinto:  
 – Pormestari:  Marcus Zeitler
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  34,84 km²
Väkiluku (30.6.2022):  21 837
 – Väestötiheys:  627 as./km²
 
 www.hockenheim.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hockenheim on kaupunki Saksan Baden-Württembergin osavaltiossa noin 20 kilometriä Mannheimista etelään lähellä Reinjokea. Kaupungissa oli kesäkuun 2022 lopussa noin 21 837 asukasta, ja se oli Rhein-Neckar-Kreisin piirikunnan viidenneksi suurin kaupunki. Hockenheimin pormestarina on toiminut Marcus Zeitler vuodesta 2019.
Varhaisin tunnettu maininta kaupungista on vuodelta 769 Lorschin koodeksissa nimellä Ochinheim. Nykyinen nimi Hockenheim esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1238. Ranskalaiset tuhosivat Hockenheimin kahdesti 1600-luvulla: kolmikymmenvuotisessa sodassa 1644 sekä Ranskan–Hollannin sodassa 1674. Kaupunki Hockenheimista tuli vuonna 1895.
Hockenheim on tunnettu siellä sijaitsevasta Hockenheimringistä, jolla on ajettu Formula 1 -sarjan Saksan Grand Prix.
Ystävyyskaupungit

Hockenheimilla on kolme ystävyyskaupunkia:
Mooresville, Yhdysvallat
Commercy, Ranska
Hohenstein-Ernstthal, Saksa
Kuvia

Hockenheimin raatihuone
Kirkko
Hockenheimringin lähtösuoraa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hockenheim Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivusto (saksaksi)
Rhein-Neckar-Kreisin piirikunnan kaupungit ja kunnat
Altlußheim
Angelbachtal
Bammental
Brühl
Dielheim
Dossenheim
Eberbach
Edingen-Neckarhausen
Epfenbach
Eppelheim
Eschelbronn
Gaiberg
Heddesbach
Heddesheim
Heiligkreuzsteinach
Helmstadt-Bargen
Hemsbach
Hirschberg an der Bergstraße
Hockenheim
Ilvesheim
Ketsch
Ladenburg
Laudenbach
Leimen
Lobbach
Malsch
Mauer
Meckesheim
Mühlhausen
Neckarbischofsheim
Neckargemünd
Neidenstein
Neulußheim
Nußloch
Oftersheim
Plankstadt
Rauenberg
Reichartshausen
Reilingen
Sandhausen
Schönau
Schönbrunn
Schriesheim
Schwetzingen
Sinsheim
Spechbach
St. Leon-Rot
Waibstadt
Walldorf
Weinheim
Wiesenbach
Wiesloch
Wilhelmsfeld
Zuzenhausen
Helsinki 2006 -talviolympiahanke

Helsinki 2006 talviolympiahankkeen tunnus.
Helsingin 2006 -talviolympiahanke oli Helsingin, Lahden ja Lillehammerin kaupunkien hanke vuoden 2006 talviolympialaisten järjestämiseksi. Hanke käynnistyi syksyllä 1997, ja hakemus jätettiin Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) kesäkuussa 1998 järjestettyyn kokoukseen. Kisat olisi pidetty 11.–26. helmikuuta 2006.
Hankkeen tausta

Suomalaiset kaupungit olivat hakeneet aiemmin talviolympialaisia neljä kertaa: Lahden kaupunki haki vuosien 1964, 1968 ja 1972 kisoja sekä Tampere vuoden 1976 kisoja. Vuoden 1964 kisaäänestyksessä Itävallan Innsbruck oli selvä voittaja Lahden saamatta yhtään ääntä. Vuoden 1968 kisoja haettaessa Lahti sai ensimmäisellä kierroksella 11 ja toisella 14 ääntä voiton mennessä kolmannella kierroksella Ranskan Grenoblelle. Vuoden 1972 kisat menivät Japanin Sapporolle ensimmäisellä äänestyskierroksella Lahden saadessa 7 ääntä. Tämän jälkeen Lahti luopuikin kisojen hausta, mutta Tampere aktivoitui kisojen hakijana. Tampere sai ensimmäisellä kierroksella 12 ääntä ja toisella kierroksella 8 ääntä voittajan ollessa Yhdysvaltain Denver, joka kuitenkin luopui myöhemmin järjestämisestä järjestelyvastuun siirtyessä jälleen Innsbruckille.
Vuoden 1976 talvikisojen haun jälkeen Suomessa tilanne rauhoittui. Jaetut kisat nähtiin mahdottomaksi aina vuoteen 1990. Silloin ne tulivat teoriassa mahdolliseksi KOK:n tällöin tekemän jakamisen hyväksyvän peruskirjaa muuttaneen päätöksen perusteella. Sen jälkeen KOK:n puheenjohtaja Juan Antonio Samaranch eri yhteyksissä kehotti suomalaisia aktivoitumaan talvikisojen saamiseksi Suomeen.
Hankkeen jatkokäsittely

Päätöksen ja kisahakemuksen jälkeen perustettiin asian hoitamiseksi virallinen yhdistys Olympia 2006, jonka puheenjohtaja oli ylipormestari Eva-Riitta Siitonen.
Hankkeen laajamittaisempi esittely tapahtui Naganon talviolympialaisissa helmikuussa 1998. Paikalla esittelytilaisuudessa olivat Suomen KOK-edustajat Peter Tallberg ja Pirjo Häggman, Norjan Arne Myrvold sekä Suomen olympiakomitean puheenjohtaja Tapani Ilkka, pääsihteeri Jouko Purontakanen ja olympiakomitean valtuuskunnan puheenjohtaja Kalervo Kummola.
Olympia 2006 -hakukomitean puheenjohtajaksi valittiin maaliskuussa 1998 vuorineuvos Martin Saarikangas, ja jäseniksi Helsingistä ylipormestari Eva-Riitta Siitonen, apulaiskaupunginjohtaja Antti Viinikka ja tiedotuspäällikkö Pertti Mustonen, Lahdesta kaupunginjohtaja Kari Salmi ja teollisuusneuvos Hannu Roine, Suomen olympiakomiteasta europarlamentaarikko Marjo Matikainen-Kallström, puheenjohtaja Tapani Ilkka ja pääsihteeri Jouko Purontakanen sekä opetusministeriöstä johtaja Harri Syväsalmi ja erityisneuvonantaja Raija Mattila. Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen Tuija Brax nimettiin myöhemmin apulaiskaupunginjohtaja Viinikan tilalle.  Lisäksi hakukomiteaan kuului viisi norjalaista: Arne Myhrvold, urheiluliiton kansainvälisen osaston johtaja Marit Myrmæl sekä Lillehammerin alueen kolme kunnanjohtajaa. Elokuussa 1998 KOK:n suomalaisjäsen Pirjo Häggman valittiin mukaan hakukomiteaan. Helsinki 2006 -toimistoon hakukomitean avuksi projektipäälliköksi valittiin olympiakomitean lajipäällikkö Jari Piirainen ja jäseneksi Helsingin eroava liikuntajohtaja Esko Ranto.
KOK kutsui hakukomiteoiden puheenjohtajat maaliskuussa 1998 Lausanneen antaakseen kisojen hakuohjeet. Toukokuun alussa Helsinki 2006 -hakukomitea esitteli kisahankkeen tunnuksen, jonka oli suunnitellut taiteilija Jarkko Kaunismäki. Hänen mukaansa siinä on kolme voimaa: lumi, jää ja liekki. Samalla avattiin kisahankkeen käytännön työtä tekevä toimisto. Kisahankkeen kannatusta selvitettiin syys–lokakuussa 1998. Selvityksen mukaan 64 prosenttia suomalaisista kannatti hanketta, 32 prosenttia vastusti sitä, ja neljä prosenttia ei osannut kertoa kantaansa.
Kisahakemus tehtiin elokuun loppuun 1998 mennessä. Sen luovuttivat Lausannessa KOK:n senegalilaiselle varapuheenjohtajalle Keba M'Bayelle Helsingin hakukomitean puolesta Pirjo Häggman ja Jari Piirainen. Tällöin hakemuksesta tuli myös julkinen. Sen mukaan kisat olisi pidetty 11.–26. helmikuuta 2006.