stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lindroos

Lindroos on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aarne Lindroos (s. 1960), suomalainen soutaja
Alex Lindroos (s. 1995), suomalainen jääkiekkoilija
Aleksandra Lindroos (1861–1968), yksi pitkäikäisimmistä suomalaisista
Alfred Lindroos (1883–1937), suomalainen työläistarkastaja ja kansanedustaja (SDP)
Bengt Lindroos (1918–2010), ruotsalainen arkkitehti
Bertel Lindroos (1911–1982), suomalainen metsänhoitaja, metsäneuvos
Carol Lindroos (1930–2001), suomalainen kiekonheittäjä
Christian Lindroos (s. 1967), suomalainen dramaturgi ja teatteriohjaaja
Elma Lindroos, o.s. Ekman (1907–2009), suomalainen arkkitehti
Erik Lindroos (1906–1980), suomalainen arkkitehti
Frank Lindroos (1874–1923), amerikansuomalainen säveltäjä ja orkesterinjohtaja
Hannu Lindroos (s. 1948), suomalainen valokuvaaja
Heikki Lindroos (1865–1915), suomalainen prokuristi ja kansanedustaja (SDP)
Jari Lindroos (s. 1961), suomalainen jääkiekkoilija
Johan Lindroos (1867–1952), suomalainen yritysjohtaja, insinööri, vuorineuvos
Johan Henrik Lindroos (1798–1862), suomalainen kauppias, laivanvarustaja ja yrittäjä, kauppaneuvos
Joonas Lindroos (s. 1985), suomalainen ralliautoilija
Kari Lindroos (s. 1962), suomalainen soutaja
Katja Lindroos (s. 1969), suomalainen toimittaja ja tutkija
Katja Lindroos (s. 1976), suomalainen oikeustieteilijä, kauppaoikeuden professori
Keijo Lindroos (1920–1986), suomalainen näyttelijä
Kirsi Lindroos (s. 1958), suomalainen poliitikko (SDP) ja opetushallituksen ent. pääjohtaja
Lennart Lindroos (1886–1921), suomalainen uimari
Lotta Lindroos (s. 1978), suomalainen näyttelijä
Oskar Lindroos (1885–1959), suomalainen kultaseppä, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
Peter Lindroos (1944–2003), suomalainen oopperalaulaja
Peter Lindroos (s. 1966), suomalainen raviohjastaja
Petri Lindroos (s. 1980), suomalainen kitaristi ja laulaja
Reijo Lindroos (1937–2015), suomalainen poliitikko ja kansanedustaja (SDP)
Reijo Lindroos (s. 1951), suomalainen Yleisradion ulkomaantoimittaja
Reino Lindroos (1913–1990), suomalainen varatuomari, apulaisoikeuskansleri ja kansliapäällikkö
Reino Lindroos (1918–1976), suomalainen maahockeypelaaja ja jääpalloilija
Rikard Lindroos (s. 1985), suomalainen jalkapalloilija
Risto Lindroos (1912–1976), suomalainen jääkiekkoilija
Risto Lindroos (s. 1934), suomalainen järjestö- ja yritysjohtaja, maanviljelijä ja maanviljelysneuvos
Saga Palmgren-Lindroos (1910–1968), suomalainen kirjailija
Seppo Lindroos (s. 1977), suomalainen jääkiekkotuomari
Tauno Larmi, ent. Lindroos (1926–2014), suomalainen silmälääkäri ja lääkintöneuvos
Torsten Lindroos (1894–1970), suomalainen diplomi-insinööri ja toimitusjohtaja
Tuija Valkama, o.s. Lindroos (s. 1934), suomalainen pikajuoksija
Tuomo Lindroos (1923–1968), suomalainen jääkiekkotuomari
Valtteri Lindroos (s. 2002), suomalainen jääkiekkoilija
Veikko Lindroos (1938–2019), suomalainen diplomi-insinööri, tekniikantutkija ja professori
Viljo Lindroos (1904–1973), suomalainen jalkapalloilija
Lielahden kirkko

| Lielahden kirkko |
| --- | --- |
 Lielahden kirkko.
Sijainti:  Tampere
Koordinaatit:  61.5237°N, 23.6799°E
Seurakunta:  Harjun seurakunta
Rakentamisvuosi:  1961
Suunnittelija:  Pentti Turunen
Materiaali:  punatiili
Istumapaikkoja:  160
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lielahden kirkko on evankelisluterilainen kirkko Tampereella Lielahden kaupunginosassa. Punatiilinen kirkkorakennus on arkkitehti Pentti Turusen suunnittelema. Lielahti kuului vuoteen 1950 asti Ylöjärveen. Harjun seurakuntaan liittymisen jälkeen Enqvistin tehtaalta ostetulle tontille rakennettiin seurakuntatalo, jonka piispa Eelis Gulin vihki tilan kirkoksi huhtikuussa 1961.
Kirkkosali sai vuonna 1991 pienet urut, jotka osaltaan auttoivat jumalanpalveluselämän säännöllistymistä Lielahdessa. Kirkossa pidetään jumalanpalvelusten ohella iltahartauksia. Saliin mahtuu 160 henkeä ja kirkko on avoinna toiminnan mukaan.
Aiheesta muualla

Panoraamakuvia Lielahden kirkolta - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
Tampereen kirkot
Aitolahden kirkko · Aitolahden vanha kirkko · Aleksanterin kirkko · Finlaysonin kirkko · Hervannan kirkko · Härmälän kirkko · Kalevan kirkko · Lielahden kirkko · Messukylän kirkko · Messukylän vanha kirkko · Pispalan kirkko · Teiskon kirkko · Tesoman kirkko · Tuomiokirkko · Vanha kirkko · Viinikan kirkko · Ortodoksinen kirkko
Lorenzo da Firenze

Lorenzo da Firenze (k. 1372/3 Firenze) oli säveltäjä.
Da Firenze oli kaniikki ja urkuri Firenzen San Lorenzon kirkossa kuolemaansa saakka. Häntä seurasi urkurina Francesco Landini. Da Firenzen maallisista teoksista ovat säilyneet caccia, kymmenen madrigaalia (kahdelle tai kolmelle äänelle), kuusi monodista ballataa ja didaktinen L'Antefana. Hän sävelsi myös Sanctuksen kahdelle äänelle.
ITER

| ITER |
| --- | --- |

Perustettu:  24. lokakuuta 2007
Päämaja:  Cadarache, Ranska
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cadarachen (ITERin sijoituspaikka) sijainti Ranskassa.
ITER on kansainvälinen tokamak-tyyppinen fuusiovoiman koelaitos, jolla pyritään osoittamaan, että fuusiovoimalaitoksen rakentaminen on teknisesti mahdollista. Erityisesti tavoitteena on saada laitos tuottamaan enemmän energiaa kuin sen oma käyttö on. Reaktori perustuu aikaisemmista koereaktoreista (kuten TFTR, JET, JT-60 ja T-15) saatuihin tutkimustuloksiin ja tulee olemaan näitä huomattavasti suurempi. ITER rakennetaan Etelä-Ranskaan Cadaracheen lähelle Marseillea.
Projekti aloitettiin 2006 ja ITERin piti valmistua 2016. Alkuperäinen budjetti oli 5 miljardia euroa. Kesällä 2023 arvion mukaan laitoksen pitäisi valmistua joulukuussa 2025. Myös budjetti on noussut 20 miljardiin euroon. Kesällä 2024 kerrottiin viivästyksistä, jonka mukaan ensimmäinen plasma reaktorissa olisi vuonna 2036 ja täyden tehon fuusio nähtäisiin vuonna 2039.
Nimi ITER tuli alun perin sanoista International Thermonuclear Experimental Reactor (kansainvälinen kokeellinen lämpöydinkoereaktori), mutta tämä merkitys ei ole enää voimassa. Latinankielinen sana 'iter' tarkoittaa 'polkua'.
Historia > Suunnitteluvaihe

ITER-hanke alkoi 1985 eurooppalaisen Euratomin, Yhdysvaltojen ja sittemmin myös Neuvostoliiton ja Japanin yhteistyöstä. Konseptisuunnittelu alkoi 1988, ja sitä seurasi insinöörisuunnittelun vaihe 1991. Tänä aikana tehty fuusion fysiikan tutkimus ja fuusiotekniikan kehitystyö loi perustan plasman käyttäytymisen ennusteille ITERin mittakaavassa. Yhteistyössä kehitettiin ITERissä tarvittavia korkean tekniikan osia, kuten suprajohtavat kelat, korkeaa lämpötilaa kestävät materiaalit ja kaukokäyttöiset käsittelyjärjestelmät.
Insinöörisuunnitteluvaiheen valmistuttua 2001 lopullinen suunnitelma saatiin osapuolten arvioitavaksi. Sen jälkeen tehtiin rakennuspäätös ja aloitettiin paikanvalintaa käsittelevät neuvottelut. Tänä aikana hankkeen osallistujakaarti oli muuttunut ja laajentunut. Venäjä tuli Neuvostoliiton tilalle. Yhdysvallat vetäytyi hankkeesta 1999, mutta liittyi takaisin 2003. Kanada osallistui hankkeeseen 2001-2003 tavoitellakseen sijoituspaikkaa. Kiina ja Etelä-Korea liittyivät mukaan 2003. Joulukuussa 2005 liittyi Intia.
Osapuolet sopivat 28. kesäkuuta 2005 Moskovassa käydyssä viimeisessä neuvottelussa, että sijoituspaikaksi valitaan Etelä-Ranskassa sijaitseva Cadarache. Sijoituspaikan valinta oli EU:n ja toisen mukana olleen vaihtoehdon eli Japanin  kompromissi. Kompromissiin kuuluu, että 20 prosenttia tutkimushenkilökunnasta tulee olla japanilaisia ja että hankkeen hallinnonjohto ja toinen tutkimuskeskus sijoitetaan Japaniin. Lisäksi EU on lupautunut kustantamaan noin puolet tästä keskuksesta.
Historia > Rakennusvaihe ja kustannusarvio

Alkuperäisessä vuoden 2006 kustannusarviossa hankkeen hinnaksi piti tulla kymmenen miljardia euroa ja rakennusvaiheen valmistua vuonna 2018. Voimalan pilottihanke-luontoisuudesta johtuen kustannukset kuitenkin ovat kasvaneet ja aikataulu venynyt. Vuonna 2009 tehdyn väliarvion perusteella projektin budjetti oli kasvanut 15 miljardiin euroon, ja sen valmistumispäivää oli lykätty vuoteen 2020. Joulukuussa 2018 hankkeen hinnaksi arvioitiin 22 miljardia euroa ja valmistumisvuodeksi vuosi 2025.
Heinäkuussa 2020 esitetyn aikataulun mukaan reaktori rakennetaan vaiheittain. Ensimmäinen plasma reaktorissa on vuonna 2025.  Myöhemmin lisättäviin osiin kuuluu osia kuten lisälämmitys, polttoaineen kierrätys ja tuotetun lämmön talteenotto. Varsinainen tutkimustoiminta alkaa reaktorin lisärakentamisen jälkeen 2029. Täysi teho on tavoite saavuttaa 2035.[lähde? ]
Vuonna 2012 rakennuspaikalla valettiin ensimmäiset betonit. Toukokuussa 2020 asennettiin paikalleen reaktorin ensimmäinen osa eli kryostaatin pohjaosa.
Historia > ITER:in jälkeen

ITER:in rinnalla toimii materiaalien tutkimuslaitos International Fusion Materials Irradiation Facility eli IFMIF, jossa kehitetään mahdollisissa tulevaisuuden fuusiovoimalaitoksissa käytettäviä äärimmäisiä olosuhteita kestäviä materiaaleja. ITER:in ja IFMIF:in tuloksia on tarkoitus käyttää demonstraatiofuusiovoimalaitoksen eli DEMOn kehittämisessä. Tämän on tarkoitus olla ensimmäinen fuusiosähköä tuottava laitos. Nopeimman etenemisarvion mukaan, mikäli ITER todistaa tokamak-tyyppisen rakenteen hyvän soveltuvuuden sähköntuotantoon, ensimmäinen varsinainen voimalaitos liitettäisiin verkkoon 2050. Tämä saattaisi johtaa merkittävään fuusion käyttöön energiantuotannossa vuosisadan loppuun mennessä.[lähde? ]
Tavoitteet

ITERillä on useita tarkoin määriteltyjä tavoitteita, jotka tähtäävät käytännöllisen fuusiovoimalan kehittämiseen:
tuottaa fuusion avulla hetkellisesti kymmenen kertaa enemmän energiaa kuin järjestelmään syötetään (Q-arvo on tällöin 10).
sytyttää 'palava' (itseään ylläpitävä) plasma.
tuottaa vakaata plasmaa, jonka Q-arvo on suurempi kuin 5.
pitää fuusiopulssia yllä kahdeksan minuutin ajan.
kehittää fuusiovoimalassa tarvittavia prosesseja ja teknologiaa, joihin kuuluvat muun muassa venäläisessä T-15 -reaktorissa käytetyt suprajohtavat magneetit sekä robottikäyttöiset etähallintajärjestelmät, joita tullaan kehittämään Suomessa.
Reaktorin rakenne

Lähdetarvitaan parempi lähde
Tokamak-reaktori on sylinterin muotoinen, korkeudeltaan ja halkaisijaltaan 30 metriä. Komponetteja siinä on kaikkiaan yli miljoona ja yksittäisiä osia 10 miljoonaa.
Plasmaa koossa pitävä magneettikenttä synnytetään suprajohtavilla sähkömagneeteilla. Poloidimagneetit muodostavat pallon, jonka sisäpuolelle tulee toroidimagneetit. Keskellä pystyssä on sauvamainen keskusmagneetti.
Poloidaalisen kentän synnyttäviä magneetteja on 6 kappaletta. Rakenteeltaan poloidimagneetit ovat vaakatasoon asennettavia rinkuloita tai keloja. Niitä on kolmea eri kokoa ja paikalleen asennettuna ne muodostavat pallon muodon. Pienimmät ovat halkaisijaltaan 10 metriä. Toinen niistä valmistetaan Kiinassa ja toinen Venäjällä. Isommat 17 metrin ja 24 metrin magneetit valmistetaan laitoksen alueella. Ne on liian suuret kauempaa paikalle tuotavaksi. Magneettien massat ovat väliltä 200 tonnia ja 400 tonnia. Magneetit valmistetaan kaapelista, jonka rakenne on kolmiosainen. Keskellä on tyhjä putki, jossa virtaa jäähdytysaine nestehelium. Sen ympärillä on titaani-neobium -suprajohde, jota kylmäaine jäähdyttää −270 asteeseen. Mekaanisesti haurasta keraamista johdinta tukee neliskanttinen ruostumattomasta teräksestä tehty kuori. Virta on korkeimmillaan 70 000 ampeeria.
Toroidaalisen kentän synnyttäviä magneetteja on 18 kappaletta. Ne ovat D-kirjaimen muotoisia; 20*9 metriä. Ne sijaitsevat poloidimagneettien sisäpuolella mutta ympäröivät toroidin muotoista tyhjiöastiaa. Puolet toroidimagneeteista on valmistettu Euroopassa ja puolet Japanissa.
Keskellä pystyssä oleva keskusmagneetti on valmistettu Yhdysvalloissa. Magneettihäkin synnyttämisen lisäksi tämä voimakkain magneetti kihartaa magneettikentän spiraalille.
Tyhjiöastia (Etelä-Korea) koostuu yhdeksästä 40 astetta torus-ympyrästä käsittävästä lohkosta. Siinä vetykaasu kuumennetaan 150 miljoonan asteen lämpötilaiseksi plasmaksi ja fuusioidaan. Reaktorin ulkopinta on rosterinen kryostaatti. Intiassa valmistettu astia kootaan paikan päällä neljäksi osaksi ja siirretään paikalleen. Suurimmat näistä ovat 10 m korkeudeltaan, 10 m halkaisijaltaan ja 400 tonnia massaltaan. Reaktori on puolestaan paksun betonisylinterin sisässä, jonka seinämä pysäyttää karkaavat neutronit.
Reaktorihalli on 100 m pitkä, 60 m korkea ja 60 m leveä. Se on 19-asteinen 0,1 asteen tarkkuudella, jotta lämpölaajenemiset eivät haittaa osien tarkkaa asentamista. Reaktorihallissa on kaksi 750 tonnin siltanosturia.
Toiminta

Tyhjiöastiassa polttoainetta on kaksi grammaa. Siitä yksi prosentti fuusioituu heliumiksi. Reaktion omakäyttöteho on 50 MW ja vapautuvan tehon tavoite on 500 MW.[lähde? ]
Osallistujat

ITERissä on osallisena seitsemän valtiota ja ylikansallista julkisyhteisöä eli Euroopan unioni (muodollisesti Euratom), Yhdysvallat, Japani, Venäjä, Intia, Kiina ja Etelä-Korea.[lähde? ]
Osallistujat > Rahoitus

Vuoden 2018 hankkeen 22 miljardin euron hinta-arviosta 45 prosenttia rahoittaa EU. Loput 55 prosenttia jakaantuu tasan kuuden muun osallistujamaan Yhdysvaltojen, Venäjän, Kiinan, Intian, Etelä-Korean ja Japanin kesken, jolloin yhden maan osuudeksi tulee noin yhdeksän prosenttia. Rahan sijaan valtaosa rahoituksesta tapahtuu suoraan osien valmistamisena kunkin jäsenen toimesta.[lähde? ] Suomen rahoitusosuus EU:n jäsenmaksujen kautta ja mukaisesti on noin 140 miljoonaa euroa eli noin 0,6 prosenttia hankkeen kokonaishinnasta. Laaja eri maiden rahoittajapohja tarkoittaa, että hankkeeseen osallistuu noin puolet maailman (teoreettisista) veronmaksajista.
Osallistujat > Hallinto

ITER projektia hallinnoi neuvosto, jossa on edustaja kustakin seitsemästä jäsentahosta. Komissio tekee merkittävimmät päätökset ja nimittää muun muassa hankkeen johtajan (Director-General), joka on Bernard Bigot (tilanne 2020).[lähde? ]
Osallistujat > ITER ja Suomi

Suomi osallistuu ITER-projektiin muun muassa eri yliopistoissa tehtävällä plasma- ja materiaalifysiikan tutkimuksella, pyrkimällä saamaan suomalaiselle teollisuudelle tilauksia ja luomalla testiympäristön ITERin tokamak-reaktorin huoltojärjestelmälle. Tutkimusta tehdään VTT:llä, Aalto-yliopistossa, Helsingin yliopistossa, Tampereen yliopistossa ja Lappeenrannan–Lahden teknillinen yliopisto LUT:ssa.[lähde? ]
VTT:n Tampereen osastolle on rakennettu ITER:in huoltojärjestelmien eurooppalainen testauskeskus Divertor Test Platform 2 (DTP2). Siihen rakennetaan aidonkokoinen jäljennös neljäsosasta Tokamak-reaktoria, jossa testataan huoltorobotin toimintaa reaktoritoruksen sisällä. Projektin rahoitus tulee ITER-projektin lisäksi TEKESiltä ja VTT:ltä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta ITER Wikimedia Commonsissa
ITERin viralliset sivut, joissa on kuvia ja diagrammeja opetuskäyttöön
Helsingin Sanomien artikkeli fuusion toimintaperiaatteesta ja rakenteilla olevasta Iter-voimalasta
Reaktorin rakennustyömaa vuonna 2018.
Lorenzo Taranco Mujaurrieta

Lorenzo Taranco Mujaurrieta (11. elokuuta 1688 – 3. helmikuuta 1756) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 24. syyskuuta 1712 ja nimitettiin Santiago de Compostelan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Auzian titulaaripiispaksi 27. helmikuuta 1736. Piispaksi vihkiminen seurasi saman vuoden heinäkuussa.
8. maaliskuuta 1745 Taranco Mujaurrieta sai nimityksen Geronan piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 67-vuotiaana virassa.
Itä–Länsi-ottelu 1937

| Tiedot |
| --- | --- | --- |
Päivämäärä: 19. syyskuuta 1937
Kaupunki: Helsinki, Suomi
Kenttä: Hesperian kenttä
Tulokset
Miehet: 2-6 Länsi (voitot 2–4)
Vuoden 1937 Pesäpallon Itä-Länsi -ottelu pelattiin Helsingissä Hesperian kentällä 19. syyskuuta. Ottelun yleisömääräksi ilmoitettiin 3000.
Osallistujat

Joukkueenjohtajina toimivat Idän joukkueella Osmo Kupiainen Viipurista ja Lännen joukkueella Kullervo Pellinen Riihimäeltä.
| --- | --- |
Värien selitykset
    : 6. Itä-Länsi -ottelu
| ITÄ | Seura | Pelipaikka | LÄNSI | Seura |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Unto Majander | EK | Lukkari | Olli Veijola | KooPee |
| Martti Hakola | VPL | Ykkösvahti | Eero Salisma | HPK |
| Reino Vepsäläinen | PTU | Sieppari | Vilho Hänninen | TPU |
| Klaus Karvonen | PTU | Kolmosvahti | Tauno Luomi | KooPee |
| Unto Liukkonen | VPL | Polttaja | Eero Haukiala | HPL |
| Leo Hannula | KVeto | Kakkosvahti | Jaakko Aalto | TPU |
| Arvo Laitinen | KI | Kolmosvara | Onni Rantala | LP |
| Martti Lavi | KInto | Koppari | Kalevi Ihalainen | PT |
| Ahti Hakalainen | KVeto | Kakkosvara | Toivo Sariola | KooPee |
| Osmo Leino | KVeto | Vaihtopelaaja | Leonard Heinänen | HPK |
| Ossi Leino | KVeto | Vaihtopelaaja | Kauko Nissinen | HPL |
| Lauri Pessala | PTU | Vaihtopelaaja | Viljo Pyykkö | PT |
| Arvo Suutarinen | PTU | Vaihtopelaaja | Esa Lahtinen | TP |
Avausheiton suoritti poliisikomentaja Johan Arajuuri.
Osallistujat > Vaihdot

Itä vaihtoi Osmo Leinon Vepsäläisen tilalle 6. vrp:ssa
Juoksulista

Itä aloitti sisällä.
| Joukkue |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Yht>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ITÄ | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 2 |
| LÄNSI | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 2 | 1 | 0 | 2 | 6 |
Jaakko Suomalainen (pankinjohtaja)

Jaakko Seppo Sakari Suomalainen (19. tammikuuta 1885 Sortavala – 4. helmikuuta 1956) oli suomalainen oppikoulun opettaja ja pankinjohtaja.
Jaakko Suomalaisen vanhemmat olivat Sortavalan seminaarin lehtori Karl Gustaf Samuel (Samuli) Suomalainen ja Hilma Katri Charlotta Bähr. Hän pääsi ylioppilaaksi Sortavalan reaalilyseosta 1903 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1908 ja maisteriksi 1910.
Suomalainen toimi aluksi Lapuan ja Iisalmen yhteiskoulujen johtajana sekä Kuopion tyttökoulun lehtorina 1914–1918. Hän siirtyi pankkialalle 1918 ja toimi Kansallis-Osake-Pankissa Kuopion konttorissa prokuristina 1918–1920, Sortavalan konttorin varajohtajana 1920–1922, Mikkelin konttorin esimiehenä 1922–1930 ja Kuopion konttorin johtajana vuodesta 1930 sekä myöhemmin Turun konttorin johtajana.
Suomalainen oli Kuopion kaupunginvaltuuston ja rahatoimikamarin sekä Kuopion suojeluskunnan esikunnan jäsenenä sekä oli Kuopion kauppakamarin puheenjohtajana. Hän toimi Suomen jääkärit -julkaisun päätoimittajana ja julkaisi äidinkielen oppikirjan.
Teoksia

Muutamia tuutulauluja teoksessa Suomalaisen kansanrunousseminaarin julkaisuja I. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1909
Äidinkielen harjoituksia oppikoulujen alaluokille. Gummerus 1916
Toimitustöitä

Suomen jääkärit I–II – Elämä ja toiminta sanoin ja kuvin ; toimituskunta Jaakko Suomalainen (päätoimittaja), Johannes Sundvall, Emerik Olsoni, Arno Jaatinen. Osakeyhtiö Sotakuva, Kuopio 1918–1920, 2. painos 1933, ilmestyi ruotsinkielisenä nimellä Jägarbataljonen 27 : en historik i ord och bild I–II. Söderström, Helsingfors 1919–1921
Suomennoksia

F. Ohrt : Kalevala kansanrunoelmana ja kansalliseepoksena ; suomentanut Jaakko Suomalainen ; suomalaisen laitoksen tarkastanut tekijä ja Kaarle Krohn. Kansanvalistusseura, Helsinki 1909
Selma Lagerlöf : Antikristuksen ihmetyöt. WSOY 1910
Itä–Länsi-ottelu 1936

| Tiedot |
| --- | --- | --- |
Päivämäärä: 4. lokakuuta 1936
Kaupunki: Helsinki, Suomi
Kenttä: Hesperian kenttä
Tulokset
Miehet: 2-3 Länsi (voitot 2–3)
Vuoden 1936 Pesäpallon Itä-Länsi -ottelu pelattiin Helsingissä Hesperian kentällä 4. lokakuuta. Katsojia oli paikalla noin 500 koleassa syysmyrskyssä. Ottelussa pelattiin kaikkiaan 12 vuoroparia.
Osallistujat

Joukkueenjohtajina toimivat Idän joukkueella Osmo Kupiainen Viipurista ja Lännen joukkueella Kullervo Pellinen Riihimäeltä.
| ITÄ | Seura | Pelipaikka | LÄNSI | Seura |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Martti Hakola | VPL | Lukkari | Olli Veijola | KooPee |
| Arvo Laitinen | KInto | Ykkösvahti | Eero Salisma | HPK |
| Vilho Hänninen | LMV | Sieppari | Väinö Koutsa | PT |
| Heikki Loikkanen | VPL | Kolmosvahti | Jaakko Aalto | TPU |
| Unto Liukkonen | VPL | Polttaja | Eero Henriksson | HPL |
| Leo Hannula | KVeto | Kakkosvahti | Aarne Leivo | HPK |
| Olavi Laukkanen | VKV | Kolmosvara | Kalevi Ihalainen | PT |
| Martti Lavi | KInto | Koppari | Toivo Sariola | KooPee |
| Ahti Hakalainen | KVeto | Kakkosvara | Kauko Nissinen | HPL |
| Osmo Leino | KVeto | Vaihtopelaaja | Vilho Eskelinen | HPL |
| Viljo Pyykkö | LMV | Vaihtopelaaja | Tauno Luomi | RPL |
| Mauno Heinonen | LMV | Vaihtopelaaja | Olavi Kotkaslahti | TP |
| Oiva Hyttinen | VKV | Vaihtopelaaja |  |  |
Avausheiton suoritti Lauri Pihkala.
Osallistujat > Vaihdot

Ei vaihtoja.
Juoksulista

Itä aloitti sisällä.
| Joukkue |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Yht>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ITÄ | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 2 |
| LÄNSI | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 3 |
Itä–Länsi-ottelu 1932

| Tiedot |
| --- | --- | --- |
Päivämäärä: 2. lokakuuta 1932
Kaupunki: Helsinki, Suomi
Kenttä: Hesperian kenttä
Tulokset
Miehet: 4-11 Länsi
Ensimmäinen pesäpallon Itä-Länsi-ottelu pelattiin 2. lokakuuta 1932 Helsingissä, Hesperian kentällä. Joukkueiden jakoperusteena oli Suursarjan lohkojako, jota noudatettiin myös alempien sarjojen osalta. Länsi voitti ottelun 4-11.
Joukkueet

Joukkueenjohtajina toimivat Idän joukkueella Osmo Kupiainen Lahden Mailaveikoista ja Lännen joukkueella Yrjö Heikkinen Toijalan Pallo-Veikoista.
Pelituomari: Vilho Nordström (Viipuri)
Syötönvalvoja: Vilho Lindström (Helsinki)
Ottelutapahtumat

| Joukkue |  |  |  |  |  |  |  | Yht>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ITÄ | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 4 |
| LÄNSI | 1 | 3 | 4 | 0 | 2 | 0 | 1 | 11 |
Ottelu pelattiin 7. vuoroparin mittaisena. 4. vuoroparissa Idän Nuotio ja Loikkanen vaihtoivat ulkopelipaikkoja ja Länsi otti Frederiksenin pois ja vaihtoi Pikkaraisen 2-varaksi ja Helinin 1-vahdiksi. Aarne Mantere loukkasi kätensä suursarjan loppuottelussa RPL-LMV viikkoa aiemmin. Tilalla pelasi Paavo Nuotio.
Avausheiton heitti Lauri Pihkala.
Aiheesta muualla

Kuvia Itä-Länsi -otteluun 1932 liittyen
Jain

| Jain |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. helmikuuta 1992 (ikä 32) Toulouse, Ranska
Muusikko
Taiteilijanimi:  Jain 
Aktiivisena:  2008–
Tyylilajit:  pop, reggae, etno, elektro
Soittimet:  kitara ja rumpusetti 
Levy-yhtiöt:  Spookland
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jeanne Louise Galice (s. 7. helmikuuta 1992 Toulouse, Ranska), taiteilijanimeltään Jain, on ranskalainen laulaja. Hänen ensimmäinen kultaa myynyt albuminsa Zanaka julkaistiin 6. syyskuuta 2015. Tältä albumilta julkaistiin singlet ”Come” ja ”Makeba”.
Elämä

Jain syntyi Ranskan Toulousessa 7. tammikuuta 1992. Hän kiersi nuorena maailmaa isänsä kanssa ja asui muun muassa Kongossa ja Arabiemiraateissa, joista omaksui vaikutteita musiikkiinsa.
Diskografia > Studioalbumit

Zanaka (2015)
Souldier (2018)
The Fool (2023)
Diskografia > Singlet

”Come” (2015)
”Makeba” (2015)
”Alright” (2018)
”Gloria” (2019)
Indonesia AirAsian lento 8501

| Indonesia AirAsian lento 8501 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskone elokuussa 2011.
Yhteenveto
Päivämäärä:  28. joulukuuta 2014
Onnettomuustyyppi:  sakkaus ja mereensyöksy, lentäjän virhe
Tapahtumapaikka:  Karimatansalmi Belitungin ja Borneon saarten välissä, viimeinen tunnettu sijainti noin 3.623°S, 109.712°E, suurimman hylynkappaleen sijainti 3.9242°S, 110.5252°E
Lähtöpaikka:  Juandan kansainvälinen lentoasema, Surabaya, Indonesia
Määränpää:  Changin kansainvälinen lentoasema, Singapore
Kuolleita:  162 (kaikki), 106 löydetty
Loukkaantuneita:  0
Eloonjääneitä:  0
Lentokone
Konetyyppi:  Airbus A320-216
Lentoyhtiö:  Indonesia AirAsia
Rekisteritunnus:  PK-AXC
Matkustajia:  155
Miehistöä:  7
Indonesia AirAsian lento 8501 (QZ8501/AWQ8501) oli Indonesia AirAsian lento, joka putosi mereen matkalla Indonesian Surabayasta Singaporeen 28. joulukuuta 2014. Lennolla oli 155 matkustajaa ja seitsemän miehistön jäsentä.