stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mäkihypyn maailmancup 2013–2014
Osakilpailut > Naiset

|  | Päivä | Paikkakunta | Mäki | Muuta | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 7. joulukuuta 2013 |  Lillehammer | Lysgårdsbakken HS100 |  |  Sara Takanashi |  Daniela Iraschko-Stolz  Gianina Ernst |   |
| 2 | 21. joulukuuta 2013 |  Hinterzarten | Rothaus-Schanze HS108 |  |  Sara Takanashi |  Daniela Iraschko-Stolz |  Irina Avvakumova |
| 3 | 22. joulukuuta 2013 |  Hinterzarten | Rothaus-Schanze HS108 |  |  Sara Takanashi |  Irina Avvakumova |  Carina Vogt |
| 4 | 3. tammikuuta 2014 |  Tšaikovski | Tšaikovski HS106 |  |  Sara Takanashi |  Carina Vogt |  Irina Avvakumova |
| 5 | 4. tammikuuta 2014 |  Tšaikovski | Tšaikovski HS106 |  |  Irina Avvakumova |  Carina Vogt |  Sara Takanashi |
| 6 | 11. tammikuuta 2014 |  Sapporo | Miyanomori HS100 |  |  Sara Takanashi |  Carina Vogt |  Irina Avvakumova |
| 7 | 12. tammikuuta 2014 |  Sapporo | Miyanomori HS100 |  |  Sara Takanashi |  Coline Mattel |  Irina Avvakumova |
| 8 | 18. tammikuuta 2014 |  Yamagata | Zaō HS100 | Käytiin yhden kierroksen mittaisena. |  Sara Takanashi |  Yūki Itō |  Carina Vogt |
| 9 | 19. tammikuuta 2014 |  Yamagata | Zaō HS100 | Käytiin yhden kierroksen mittaisena. |  Sara Takanashi |  Carina Vogt |  Bigna Windmüller |
| 10 | 25. tammikuuta 2014 |  Planica | Bloudkova Velikanka HS104 | Siirrettiin Ljubnosta. |  Daniela Iraschko-Stolz |  Sara Takanashi |  Carina Vogt |
| 11 | 26. tammikuuta 2014 |  Planica | Bloudkova Velikanka HS104 | Siirrettiin Ljubnosta. |  Daniela Iraschko-Stolz |  Sara Takanashi |  Carina Vogt |
| 12 | 1. helmikuuta 2014 |  Hinzenbach | Aigner-Schanze HS94 |  |  Sara Takanashi |  Daniela Iraschko-Stolz |  Maja Vtič |
| 13 | 2. helmikuuta 2014 |  Hinzenbach | Aigner-Schanze HS94 |  |  Sara Takanashi |  Daniela Iraschko-Stolz |  Julia Kykkänen |
7. helmikuuta – 23. helmikuuta 2014 talviolympialaiset Sotšissa.
| 14 | 1. maaliskuuta 2014 |  Râșnov | Trambulina Valea Cărbunării HS100 |  |  Sara Takanashi |  Maren Lundby |  Yūki Itō |
| 15 | 2. maaliskuuta 2014 |  Râșnov | Trambulina Valea Cărbunării HS100 |  |  Sara Takanashi |  Jessica Jerome |  Evelyn Insam |
| 16 | 8. maaliskuuta 2014 |  Oslo | Holmenkollbakken HS134 |  |  Sara Takanashi |  Katja Požun |  Yūki Itō |
| 17 | 15. maaliskuuta 2014 |  Falun | Lugnet HS100 | Iltakilpailu |  Sara Takanashi |  Yūki Itō |  Julia Kykkänen |
|  | 16. maaliskuuta 2014 |  Falun | Lugnet HS100 |  | Peruttiin kovan tuulen vuoksi. | Peruttiin kovan tuulen vuoksi. | Peruttiin kovan tuulen vuoksi. |
| 18 | 22. maaliskuuta 2014 |  Planica | Bloudkova Velikanka HS139 |  |  Sara Takanashi |  Yūki Itō |  Julia Clair |
Osakilpailut > Sekajoukkuekilpailu

| Päivä | Paikkakunta | Mäki | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 6. joulukuuta 2013 |  Lillehammer | Lysgårdsbakken HS100 |  Japani Yūki Itō Daiki Itō Sara Takanashi Taku Takeuchi |  Itävalta Jacqueline Seifriedsberger Thomas Morgenstern Daniela Iraschko-Stolz Gregor Schlierenzauer |  Norja Maren Lundby Rune Velta Anette Sagen Anders Bardal |
Maailmancupin loppupisteet > Miehet

| # | Hyppääjä | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | Pist>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Kamil Stoch | 0 | 26 | 11 | 13 | 80 | 100 | 80 | 100 | 20 | 36 | 60 | 32 | 40 | 29 | 80 | 14 |   |   | 100 | 100 | 50 | 60 | 100 | 100 | 29 | 60 | 50 | 50 | 1420 |
| 2. |  Peter Prevc | 10 | 22 | 8 | 18 | 4 | 24 | 16 | 32 | 60 | 13 | 40 | 80 | 80 | 100 | 45 | 80 | 100 | 80 | 36 | 60 | 80 | 50 | 40 | 50 | 0 | 24 | 60 | 100 | 1312 |
| 3. |  Severin Freund | 3 | 40 | 36 | 100 | 45 | 32 | 0 | 11 | 26 | 0 | 16 | 26 | 50 | 22 | 20 | 40 |   |   | 80 | 80 | 100 | 100 | 80 | 80 | 36 | 100 | 100 | 80 | 1303 |
| 4. |  Anders Bardal |   |   | 50 | 80 | 26 | 50 | 60 | 45 | 80 | 20 | 18 | 40 |   |   | 29 | 100 |   |   |   |   | 40 | 29 | 24 | 60 | 100 | 80 | 80 | 60 | 1071 |
| 5. |  Noriaki Kasai | 4 | 45 | 26 | 50 | 40 | 60 |   |   | 40 | 40 | 36 | 45 | 100 | 60 |   |   | 60 | 40 | 50 | 50 | 60 |   | 29 | 32 | 60 | 50 | 40 | 45 | 1062 |
| 6. |  Gregor Schlierenzauer |   | 100 | 100 | 16 | 50 | 32 | 4 | 50 | 29 | 32 | 50 | 13 | 60 | 80 | 32 | 22 |   |   |   |   | 13 | 32 | 60 | 26 | 20 | 45 | 45 | 32 | 943 |
| 7. |  Simon Ammann | 36 | 15 | 3 | 12 | 60 | 80 | 24 | 14 | 100 | 60 | 80 | 50 | 24 | 50 |   |   |   |   | 0 | 6 | 32 | 0 | 18 | 45 | 1 | 18 | 0 | 5 | 733 |
| 8. |  Thomas Diethart |   |   |   |   |   |   | 50 | 40 | 60 | 100 | 45 | 100 |   |   | 50 | 0 |   |   | 26 | 22 | 14 | 40 | 32 | 1 | 13 | 22 | 29 | 22 | 666 |
| 9. |  Andreas Wellinger | 80 | 16 | 40 | 24 | 0 | 13 | 6 | 80 | 2 | 45 | 13 | 29 | 32 | 12 | 100 | 0 |   |   | 32 | 26 | 0 | 13 | 11 | 24 | 0 | 0 | 0 | 3 | 601 |
| 10. |  Stefan Kraft | 18 |   | 9 | 6 | 6 | 12 | 22 | 20 | 0 | 1 | 22 | 11 | 0 | 10 | 10 | 9 | 7 | 15 | 16 | 36 | 45 | 80 | 50 | 29 | 24 | 32 | 20 | 29 | 539 |
Maailmancupin loppupisteet > Miehet > Suomalaisten sijoitukset ja palkintosijoitukset

Maiden välisessä cupissa Suomi sijoittui kahdeksanneksi 1 090 pisteellä.
| # | Hyppääjä | Pisteet | 1>  | 2>  | 3>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 19. | Anssi Koivuranta | 350 | 1 |  |  |
| 31. | Janne Ahonen | 176 |  |  |  |
| 53. | Lauri Asikainen | 77 |  |  |  |
| 56. | Jarkko Määttä | 61 |  |  |  |
| 63. | Olli Muotka | 31 |  |  |  |
| 65. | Ville Larinto | 27 |  |  |  |
| 76. | Janne Happonen | 11 |  |  |  |
| 77. | Sami Heiskanen | 7 |  |  |  |
Maailmancupin loppupisteet > Naiset

| # | Hyppääjä | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | Pist>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Sara Takanashi | 100 | 100 | 100 | 100 | 60 | 100 | 100 | 100 | 100 | 80 | 80 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 1720 |
| 2. |  Carina Vogt | 50 | 36 | 60 | 80 | 80 | 80 | 20 | 60 | 80 | 60 | 60 | 50 | 45 |   |   |   | 45 |   | 806 |
| 3. |  Yūki Itō | 14 | 40 | 7 |   |   | 50 | 32 | 80 | 36 | 45 | 50 | 45 | 40 | 60 | 40 | 60 | 80 | 80 | 759 |
| 4. |  Irina Avvakumova | 15 | 60 | 80 | 60 | 100 | 60 | 60 |   |   | 36 | 22 | 36 | 32 | 45 | 36 | 50 | 13 | 28 | 731 |
| 5. |  Daniela Iraschko-Stolz | 80 | 80 | 45 | 36 | 36 | 29 | 16 |   |   | 100 | 100 | 80 | 80 |   |   |   |   |   | 682 |
| 6. |  Maja Vtič | 29 | 45 | 40 |   |   | 45 | 40 |   |   | 22 | 45 | 60 | 50 | 22 | 50 | 40 | 14 | 40 | 542 |
| 7. |  Maren Lundby | 22 | 14 | 11 | 32 | 22 | 9 | 2 | 50 | 50 | 29 | 40 |   |   | 80 | 45 | 36 | 16 | 29 | 487 |
| 8. |  Coline Mattel | 32 | 16 | 12 | 50 | 45 | 40 | 80 |   |   | 32 | 36 |   |   | 29 | 18 | 15 | 26 | 22 | 453 |
| 9. |  Julia Kykkänen | 0 | 0 | 20 | 20 | 26 | 36 | 12 | 26 | 40 |   |   | 32 | 60 | 40 | 22 | 20 | 60 | 15 | 429 |
| 10. |  Jessica Jerome | 12 | 26 | 29 |   |   | 26 | 36 | 20 | 26 |   |   |   |   | 16 | 80 | 26 | 32 | 45 | 374 |
Maailmancupin loppupisteet > Naiset > Suomalaisten sijoitukset ja palkintosijoitukset

Maiden välisessä cupissa Suomi sijoittui 10:ksi 455 pisteellä.
| # | Hyppääjä | Pisteet | 1>  | 2>  | 3>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9. | Julia Kykkänen | 429 |  |  | 2 |
| 47. | Susanna Forsström | 26 |  |  |  |
Aiheesta muualla

FIS (englanniksi)
Nikolai Rustad Jensen

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Nikolai Rustad Jensen
Syntymäaika: 3. helmikuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: ,  Ruotsi
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 192 cm
Paino: 87 kg
Seura
Seura:  Stabæk
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008- |  Stabæk | - | (-) |
Maajoukkue
| 2012– |  Norja |  | () |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. helmikuuta 2017.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 8. helmikuuta 2017.
Nikolai Rustad Jensen (s. 15. huhtikuuta 1990) on norjalainen jääpalloilija. Hän edustaa Norjan Eliteserienissä pelaavaa Stabækia ja vuodesta 2012 alkaen Norjan jääpallomaajoukkuetta.
Saavutukset

Seurajoukkueissa
5 Norjan mestaruutta vuosina 2009, 2011, 2012, 2014 ja 2015 Stabækin riveissä
Henkilökohtaisesti
MM-kisojen maalikuningas: 2017 (16 maalia)
Norjan Eliteserienin maalikuningas 2016
Nagakute

| Nagakute (長久手市) |
| --- | --- |
 Aichin vuoden 2005 maailmannäyttelyn aluetta
 lippu:  Symboli
 Nagakuten sijainti Aichin prefektuurissa
 Nagakute
 Koordinaatit: 35°11′02″N, 137°02′55″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūbu, Tōkai
Prefektuuri:  Aichin prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  21,55 km²
Väkiluku (04/2020):  59 499
 – Väestötiheys:  2 761,0 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Vaahtera
 – Kukka:  Intianalppiruusu
 
 https://www.city.nagakute.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nagakute (jap. 長久手市, Nagakute-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Aichin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa Owarin kukkuloilla aivan Nagoyan suurkaupungin itäpuolella. Nagakutessa on 59 499 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 21,55 neliökilometriä.
Historiallisesti Nagakute tunnetaan Komakin ja Nagakuten taistelusta, joka käytiin Toyotomi Hideyoshin ja Tokugawa Ieyasun joukkojen välillä vuonna 1584. Paikkakunnan nimi viittaa alun perin pitkänomaiseen (nagai) suo- tai kosteikkoalueeseen (kude). Toisen maailmansodan jälkeen Nagakute on kasvanut voimakkaasti Nagoyan esikaupunkina. Siitä tehtiin maaseutukaupunki vuonna 1971, ja kaupunkioikeudet se sai vuonna 2012. Aichin maailmannäyttely vuonna 2005 pidettiin pääosin Nagakutessa sijaitsevalla alueella, josta on myöhemmin tehty laaja puistoalue Morikoro Park erilaisine toimintoineen.
Morikoro Parkin lisäksi Nagakuten nähtävyyksiin kuuluvat Toyotan automuseo ja Meiton taidemuseo. Kaupunkiin on sijoittunut monia yliopistoja: Aichin prefektuurinyliopisto, Aichin prefektuurin taideyliopisto, Aichin lääketieteellinen yliopisto, Nagoyan kauppatieteellinen yliopisto ja Aichin shukutoku-yliopisto. Nagakutea palvelee Aichin pikaliikenteen liikennöimä Linimo-maglevlinja.
Kuvia

Aichin prefektuurin taideyliopisto
Kirsikankukkia Nodanon kaupunginosassa
Maailmanpyörä maailmannäyttelypuistossa
Linimo-juna
Satsukin ja Mein talo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nagakute Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Nikolai Roslavets

Nikolai Roslavets
Nikolai Andrejevitš Roslavets (ven. Никола́й Андре́евич Ро́славец, ukr. Микола Андрійович Рославець, Mykola Andrijovytš Roslavets; 4. tammikuuta 1881 Duszatyn – 23. elokuuta 1944 Moskova) oli ukrainalaistaustainen neuvostoliittolainen säveltäjä.
Elämä ja ura

Roslavetsin syntymäpaikasta on esitetty eri lähteissä ristiriitaisia tietoja. Omaelämäkerrallisissa luonnoksissaan vuodelta 1924 Roslavets kuitenkin kirjoitti syntyneensä silloin "puoliksi ukrainalaiseksi ja puoliksi valkovenäläiseksi" kuvailemassaan kylässä, joka nykyään on nimeltään Duszatyn ja sijaitsee Puolan alueella. Roslavets opiskeli itsenäisesti musiikin alkeet ja sai 1890-luvulla muodollista opetusta Kurskissa. Myöhemmin hänet hyväksyttiin Moskovan konservatorioon, josta hän valmistui vuonna 1912 saaden hopeamitalin säveltämästään kantaatista. Roslavetsia opettivat sävellyksessä Sergei Vasilenko, musiikin teoriassa Aleksandr Ilinski ja Mihail Ippolitov-Ivanov sekä viulunsoitossa Jan Hřímalý. Roslavets edusti avantgardistisen musiikin yhteisöä, johon kuuluivat myös muiden muassa Vladimir Deržanovski, Leonid Sabanejev ja Nikolai Mjaskovski. Hänet on usein samaistettu myös avantgardisteina pidettyihin Aleksandr Mosoloviin ja Arthur Louriéen. Hänellä oli lisäksi läheiset suhteet aikansa kuvataiteilijoihin kuten Kazimir Malevitšiin. Roslavets toimi 1920-luvulla yhtenä johtohahmoista Nykymusiikin liitossa, jota pidettiin aikansa progressiivisimpana musiikkialan toimijana Neuvostoliitossa.
Roslavets työskenteli jo ennen helmikuun vallankumousta (1917) vapaana säveltäjänä ja musiikkikriitikkona Moskovassa. Helmikuun vallankumouksen jälkeen hän liittyi Sosialistivallankumoukselliseen puolueeseen, joka kiellettiin sittemmin. Roslavets joutui myöhemmin salaamaan läheisimmät yhteytensä puolueeseen. Lokakuun vallankumouksen jälkeen hän johti Harkovan konservatoriota vuoteen 1924. Vuonna 1924 Roslavets sai työpaikan valtion kustantamosta Moskovassa. Hän johti sen poliittista haaraa ja toimitti Muzykalnaya kultura -lehteä. Lokakuun vallankumouksen 10-vuotispäivää juhlistettiin vuonna 1927 konsertilla, jossa kantaesitettiin Roslavetsin kantaatti Oktjabr, Dmitri Šostakovitšin Sinfonia nro 2 "Lokakuulle" ja Mosolovin Zavod: muzyka mašin. Sittemmin Roslavets joutui neuvostojärjestelmän epäsuosioon "formalistina". Hänen tyyliään vastaan hyökkäsivät varsinkin Venäjän proletaaristen muusikoiden liiton edustajat, jotka pitivät hänen teoksiaan vastavallankumouksellisina ja porvarillisina. Roslavets nimettiin vuonna 1929 kansanviholliseksi, ja vuonna 1930 hän joutui julkisesti osoittamaan katumuksensa taiteellisista ideoistaan.
Roslavets lähti Moskovasta vuonna 1931 ja muutti Taškentiin, jossa hän toimi ooppera- ja balettiteatterin musiikillisena neuvonantajana. Vuonna 1933 Roslavets palasi Moskovaan, jossa hän luennoi polyteknillisessä instituutissa. Hänet myös määrättiin kouluttamaan sotilassoittokuntien johtajia. Hän sai elantonsa tästä ja muista painoarvoltaan suhteellisen vähäisinä pidetyistä työtehtävistä. Roslavets kuitenkin hyväksyttiin lopulta Neuvostoliiton säveltäjäliiton jäseneksi vuonna 1940. Samana vuonna hän sai aivoinfarktin, jonka jälkivaikutuksista hän kärsi, kunnes kuoli 1944 aivoinfarktin uusiuduttua.
Musiikki

Roslavets oli saanut varhain vaikutteita Aleksandr Skrjabinilta ja jossain määrin aikansa ranskalaisilta säveltäjiltä. Hän kuitenkin kehitti vähitellen oman sävelkielensä, jota on usein verrattu Arnold Schönbergin kaksitoistasäveljärjestelmään, vaikka Roslavets kehitti sävellysperiaatteensa Schönbergistä riippumattomasti. Roslavets käytti musiikissa omaa metodiaan sävelten järjestelyyn ja varsinkin Skrjabinilta innoitusta saanutta "synteettisen soinnun" periaatetta, jossa sävellykset monin osin perustuivat tiettyihin, useimmiten 6–10 sävelen sointuihin.
Roslavets sävelsi suurimuotoisia orkesteriteoksia, kuten sinfonioita ja konserttoja, sekä kamarimusiikkia vaihteleville soitinkokoonpanoille. Roslavetsin kamarimusiikkiteosten joukossa ovat 24 preludia viululle ja pianolle (1941/1942) ja jousikvartetot.
Napapiirin peruskoulu

Napapiirin peruskoulu on Rovaniemellä Napapiirin kaupunginosassa sijaitseva yläkoulu, jossa on yli 400 oppilasta. Koulussa toimivat luokat 7–9. Koulun rakennuksissa on todettu sisäilmaongelmia, jonka takia rakennukset 2 (lukuun ottamatta teknisen työn luokkaa), 3, 4, 5 ja 6 on otettu pois käytöstä. Tilalle ovat tulleet 7, 8 ja 9 parakit. Ainoastaan ykkösrakennus ja kakkosrakennuksen teknisen työn tilat ovat alkuperäisistä rakennuksista käytössä. Napapiirin koulun tilalle on suunniteltu yli tuhannen oppilaan yhtenäiskoulua. Koulussa toimisivat eskarit sekä yhtenäinen peruskoulu. Uuteen kouluun tulisi liikuntahalli, jossa on tilaa yli 700 katsojalle. Koulun kolmosrakennuksessa toimii nuorisotila Nappari. Koulun rehtori on Tiina Mölläri.
Minna-Maaria Lax

Minna-Maaria Lax, oikea nimi Markku-Pekka Minna-Maaria Antikainen (s. 1963), on suomalainen taitoluistelija, siviiliammatiltaan maatilanisäntä ja hankeneuvoja Siilinjärveltä. Hän on voittanut pronssia vuonna 2017 aikuisluistelijoiden epävirallisissa MM-kilpailuissa Saksan Oberstdorfissa. Hän ei kuitenkaan saanut hakea palkintoaan, koska oli pukeutunut hameeseen.
Lax aloitti luistelun perheen hajottua vuonna 2006. Häntä on valmentanut vuodesta 2014 Suomen-mestaruuden taitoluistelussa voittanut Elise Luovula.
Lax on valittu vuonna 2017 vuoden eteläkarjalaiseksi maaseututoimijaksi. Hän on toiminut Suomen transvestiittiyhdistys Dreamwear Club DWC ry:n puheenjohtajana vuosina 2009–2015.
Kaatuminen taitoluistelun EM-kisojen avajaisissa

Lax esiintyi taitoluistelun EM-kisojen avajaisissa Espoossa 25. tammikuuta 2023. Hän kaatui esityksessä jännittämisen vuoksi.
Esitys sai suurta huomiota kun Twitteriin postatut videot avajaisista saivat kymmeniä miljoonia katselukertoja.
Yhdysvaltalainen edustajainhuoneen poliitikko Dan Crenshaw epäili lausunnossaan "Suomen trollaavan koko woke-maailmaa" laittamalla 59-vuotiaan farmarin naisten vaatteissa esiintymään luistelukisoissa.
Aiheesta muualla

Veirto, Ulla: Mies, joka haluaa jääprinsessaksi Kauneus & terveys.  17.4.2017. Viitattu 10.2.2019.
Valkonen, Pinja: Transihminen Markku-Pekka toteutti kaksi unelmaansa: tuli ulos kaapista ja veti jalkaan taitoluistimet Seura.  16.4.2015. Viitattu 10.2.2019.
Torikka, Terhi: Rohkea jääprinsessa valloittaa luistelukentillä ja peltojen keskellä Maaseudun Tulevaisuus – Ihmiset & kulttuuri.  8.6.2018. Viitattu 10.2.2019.
Strömberg, Sonja: Rajojen rikkoja: Markku-Pekka Antikainen (Minna-Maaria Lax), Etelä-Karjalan Kärki-Leader hankeneuvoja, harrasteaikuistaitoluistelija Työ- ja elinkeinoministeriö.  7.12.2017. Arkistoitu 12.2.2019. Viitattu 10.2.2019.
Valkoiset luistimet kruunaavat Markku-Pekka Antikaisen naiseuden Karjalainen.  2.7.2015. Viitattu 10.2.2019.
Markku-Pekan eli Minna-Maarian lapsuuden haaveesta tuli totta Uutis-Jousi.  1.2.2019. Arkistoitu 12.2.2019. Viitattu 10.2.2019.
Vaalisto, Heidi: Parikkalan Markku kumoaa villit huhut: En ole J. Karjalaisen Mennyt mies! Ilta-sanomat.  24.8.2014. Viitattu 10.2.2019.
Terävä, Auli: Vuoden kylätoimijaksi valittu Markku-Pekka Antikainen ei ole hapannuama Itä-Savo.  10.6.2017. Viitattu 10.2.2019.
No You Girls

| ”No You Girls” Franz Ferdinand |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Tonight: Franz Ferdinand
 Julkaistu: 6. huhtikuuta 2009
 Tuottaja(t): Dan Carey
 Tyylilaji: indie rock, dance-punk
 Kesto: 03.42
 Levy-yhtiö: Domino
Franz Ferdinandin muut singlet
| ”Ulysses” 2009 | ”No You Girls” 2009 | ”Can’t Stop Feeling” 2009 |
No You Girls on skotlantilaisen indie rock-yhtye Franz Ferdinandin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen kolmannelta albumilta Tonight: Franz Ferdinand ja se nousi Britannian singlelistan sijalle 22. ”No You Girls” nousi maailmanlaajuiseen tietoisuuteen, kun sitä käytettiin iPod-musiikkisoittimen mainoksessa.
Kappaleet > 7" singlejulkaisu

No You Girls – 3.42
Lucid Dreams – 3.41
Nikolai Rubtsov

| Nikolai Rubtsov |
| --- | --- |
 Nikolai Rubtsovin muistomerkki hänen synnyinkaupungissaan Jemetskissä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1936 Jemetsk, Neuvostoliitto
Kuollut: 1971 (34–35 vuotta)
Kansalaisuus:  Neuvostoliitto
Ammatti:  kirjailija
Arvonimi: Vologda, Neuvostoliitto
Kirjailija
Äidinkieli: venäjä
Tuotannon kieli: venäjä
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Nikolai Rubtsov (1936 Jemetsk, Neuvostoliitto – 1971 Vologda, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen runoilija. Hän asui lapsuutensa lastenkodissa ja toimi aikuistuttuaan eri ammateissa. Hän valmistui Gorkin kirjallisuusinstituutista 1969.
Rubtsov edusti maaseuturunoutta ja niin sanottua hiljaista meditoivaa runoutta, sen merkittävimpänä runoilijana 1960-luvulla. Runoja leimaa uskonnollisuus. Hän julkaisi kolme kokoelmaa, hänen kuoltuaan julkaistiin vielä kaksi.
Suomennettuja runoja

Nikolai Laineen suomentamia Rubtsovin runoja on julkaistu Punalipussa (1982: 3).
Elegia
Hyvästijättö
Joen peittävä kohta on jää.
Laivakyydin jälkeen
Peltojen tähti
Talossa
Talviyö
Ukonilma
Valopilkku
Vuoristosolassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nikolai Rubtsov Wikimedia Commonsissa
Montrichard Val de Cher

| Montrichard Val de Cher |
| --- | --- |
 Ilmakuva Montrichardista
 Montrichard Val de Cher
 Koordinaatit: 47°20′37″N, 1°11′03″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Centre-Val de Loire
Departementti:  Loir-et-Cher
Arrondissementti:  Romorantin-Lanthenay
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  19,2 km²
Väkiluku (2017):  3 810 
 – Väestötiheys:  198 as./km²
Kunnan numero:  41151
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Montrichard Val de Cher on kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella.  Se sijaitsee Cherjoen varrella, noin 32 kilometriä Bloisin kaupungista lounaaseen.
Montrichard Val de Cherin kunta perustettiin 1. tammikuuta 2016. Tällöin kaksi kuntaa; Bourré ja Montrichard yhdistyivät.
Château de Montrichard
Cherin laaksoa suojelemaan rakennettiin 1000-luvulla linna Château de Montrichard. Linnan rakennutti Anjoun kreivi Foulques III musta, jolla oli konflikteja Blois’n kreivin kanssa. 1100-luvulla linna päätyi Amboisen suvun haltuun, joka laajensi linnaa. 1400-luvulla linna oli Ranskan kuningas Ludvig XI:n hallinnassa. Tämän jälkeen linna hylättiin, ja se sai raunioitua. Nykyään linnasta on jäljellä pääpuolustustorni.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Montrichard Val de Cher Wikimedia Commonsissa
Nikola Lončar

| Nikola Lončar |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Nikola Lončar
Syntynyt: 31. toukokuuta 1972 (ikä 52) Kragujevac, Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta
Kansalaisuus:   Serbia
Koripalloilija
Pelipaikka:  Heittävä takamies / Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  200 cm
Paino:  98 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1989–1995 1995–1996 1996–1997 1997–1998 1998 1998–1999 2000 2000–2002 2002–2005 2005–2006 2006:   KK Partizan  Real Madrid  Pallacanestro Varese  Paris Basket Racing  Maccabi Tel Aviv BC  Joventut Badalona  RB Montecatini Terme  CB Breogán  Club Estudiantes  KK Partizan  Olimpia Milano
Maajoukkueet
1996–1999:   Jugoslavia
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Jugoslavian liittotasavalta.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Jugoslavian liittotasavalta.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Jugoslavian liittotasavalta.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Jugoslavian liittotasavalta> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kreikka 1998 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Espanja 1997 |  |  |
|  Pronssia | Ranska 1999 |  |  |
Nikola Lončar (serb. Никола Лончар; s. 31. toukokuuta 1972 Kragujevac, Jugoslavia) on serbialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Ura > Seurajoukkueet

Lončar aloitti pääsarjauransa KK Partizanissa vuonna 1989. Seuran paidassa hän voitti maansa mestaruuden vuosina 1992 ja 1995. Lisäksi Lončar voitti Euroliigan-mestaruuden kaudella 1991–1992. Kaudeksi 1995–1996 hän siirtyi Real Madridiin, josta hän jatkoi yhden kauden jälkeen italialaiseen Pallacanestro Vareseen. Kaudeksi 1997–1998 Lončar siirtyi Paris Basket Racingiin. Hän aloitti kauden 1998–1999 Maccabi Tel Avivissa, mutta sai potkut joulukuussa 1998. Tämän takia hän siirtyi loppukaudeksi Joventut Badalonaan. Seuraavan kauden alkaessa Lončar ei pelannut missään seurassa, mutta tammikuussa 2000 hän siirtyi RB Montecatini Termeen.
Kaudet 2000–2002 Lončar pelasi CB Breogánissa ja vuodet 2002–2005 hän vietti Club Estudiantesissa. Kaudeksi 2005–2006 hän palasi Partizaniin. Lončar lopetti uransa vuonna 2006 Olimpia Milanossa.
Ura > Maajoukkue

Lončar edusti maajoukkuetasolla Jugoslaviaa, jonka paidassa hän voitti vuoden 1996 olympialaisista hopeaa. EM-kilpailuista hän voitti kultaa vuonna 1997 ja pronssia vuonna 1999. Lončar oli myös mukana voittamassa vuoden 1998 maailmanmestaruutta.
Aiheesta muualla

Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
ACB:n pelaajaprofiili (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Jugoslavian joukkue – Kesäolympialaiset 1996
4 Bodiroga |
5 Danilović |
6 S. Obradović |
7 Lončar |
8 Paspalj |
9 Berić |
10 Đorđević |
11 Rebrača |
12 Divac |
13 Savić |
14 Tomašević |
15 Topić |
Valmentaja Z. Obradović