stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hoyte van Hoytema
Filmografia

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Ohjaaja | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Ensimmäinen mustalainen avaruudesta | Den förste zigenaren i rymden | Agneta Fagerström-Olsson | Minisarja |
| 2003 | Svidd neger | Svidd neger | Erik Smith Meyer | Elokuva |
| 2003 | Tarifa Traffic: Death in the Straits of Gibraltar | Tarifa Traffic: Death in the Straits of Gibraltar | Joakim Demmer | Dokumentti |
| 2004 | Salto, salmiakk og kaffe | Salto, salmiakk og kaffe  | Mona J. Hoel | Elokuva |
| 2004 | Tanssiopettajan paluu | Danslärarens återkomst | Stephan Apelgren | Minisarja |
| 2005 | Lasermies | Lasermannen | Mikael Marcimain | Minisarja |
| 2005 | Pistvakt | Pistvakt | Stephan Apelgren | Elokuva |
| 2006 | En fråga om liv och död | En fråga om liv och död | Håkan Lindhé | Minisarja |
| 2007 | Aatteen asialla | Upp till kamp | Mikael Marcimain | Minisarja |
| 2007 | Nach der Musik | Nach der Musik | Igor Heitzmann | Dokumentti |
| 2008 | Ystävät hämärän jälkeen | Låt den rätte komma in | Tomas Alfredson | Elokuva |
| 2009 | Doktor Glas | Doktor Glas | Peder Bjurman,	 Krister Henriksson, Mikael Marcimain, Måns Månsson, Hoyte Van Hoytema | Televisioelokuva |
| 2009 | Flickan | Flickan | Fredrik Edfeldt | Elokuva |
| 2010 | Taistelija | The Fighter | David O. Russell | Elokuva |
| 2010 | Ond tro | Ond tro | Kristian Petri | Elokuva |
| 2011 | Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja | Tinker Tailor Soldier Spy | Tomas Alfredson | Elokuva |
| 2012 | Call Girl | Call Girl | Mikael Marcimain | Elokuva |
| 2013 | Her | Her | Spike Jonze | Elokuva |
| 2014 | Interstellar | Interstellar | Christopher Nolan | Elokuva |
| 2015 | 007 Spectre | 007 Spectre | Sam Mendes | Elokuva |
| 2017 | Dunkirk | Dunkirk | Christopher Nolan | Elokuva |
| 2019 | Ad Astra | Ad Astra | James Gray | Elokuva |
| 2020 | Tenet | Tenet | Christopher Nolan | Elokuva |
| 2022 | Nope | Nope | Jordan Peele | Elokuva |
| 2023 | Oppenheimer | Oppenheimer | Christopher Nolan | Elokuva |
Aiheesta muualla

Hoyte van Hoytema Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Hoyte van Hoytema Elonetissä.
Hoyt Corkins

| Hoyt Corkins |
| --- | --- |
 Hoyt Corkins WSOP-turnauksessa vuonna 2006.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  2
WSOP-rahasijat:  14 
WPT-voitot:  2
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  3 849 837
Päivitetty:  30. huhtikuuta 2008
Hoyt Corkins (s. Glenwood, Alabama) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Corkins on voittanut sekä World Series of Pokerissa että World Poker Tourilla. Hänet tunnetaan pelipöydässä käyttämästään cowboy-hatusta ja aggressiivisesta pelityylistään. Corkinsin lempinimiä ovat "Alabama Cowboy" ja "Nightmare Corkins". Phil Hellmuth on kutsunut häntä nimellä "Mr. All-In".
Corkins voitti WSOP-rannekkeen ja 96 000 dollaria vuoden 1992 $5,000 Pot Limit Omaha -turnauksessa. Sen jälkeen hän oli poissa pokeripöydistä 11 vuotta palaten vuonna 2003, jolloin Corkins voitti 1 089 200 dollaria WPT:n finaaleissa. Summa oli tuolloin kaikkien aikojen suurin WPT:ssä maksettu ykköspalkinto.
Alkuvuodesta 2004 Corkins sijoittui toiseksi Gus Hansenin jälkeen PokerStarsin Caribbean Poker Adventure -turnauksessa ansaiten 290 065 dollaria. Marraskuussa 2005 hän oli myös toinen World Series of Poker Tournament of Champions -kutsuturnauksessa Mike Matusowin voittaessa. Elokuussa 2006 Corkins oli WPT 2006 Legends of Poker -turnauksen kolmas (palkintosumma 381 540 dollaria) ja tammikuussa 2008 Gold Strike World Poker Openin WPT-turnauksen kakkonen (458 267 dollaria). Tammikuussa 2010 Corkins voitti WPT Southern Poker Championship turnauksen joka toi 739.486 dollarin ykköspalkinnon.
Vuoden 2007 WSOP:ssa Corkins voitti toisen rannekkeensa 2500 dollarin kuusikätisenä pelatussa no limit hold'em -turnauksessa. Ykköspalkinto oli 515 065 dollaria.
Tammikuussa 2010 Corkinsin pokeriuran turnausansiot ylittivät 5 miljoonaa dollaria. Pokerinpeluun lisäksi Corkins kasvattaa karjaa Alabamassa.
WSOP-rannekkeet

| Vuosi | Turnaus | Voittosumma (USD) |
| --- | --- | --- |
| 1992 | $5,000 Omaha Pot Limit | 96 000 |
| 2007 | $2,500 No Limit Hold'em - Six Handed | 515 065 |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Hoyt Corkins The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
WPT:n profiili
Ida Meller

Ida Charlotta Meller (22. joulukuuta 1856 Helsinki – 7. lokakuuta 1896 Helsinki) oli yksi Suomen varhaisista naispuolisista kuvanveistäjistä.
Mellerin vanhemmat olivat kaupunginviskaali Fredrik Meller ja Charlotta Albertina Löfgren. Virkamieskodin lapsi Meller kävi Sahlbergin tyttökoulun ja aloitti vuonna 1871 Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun kurssin, jonka hän päätti vuonna 1875, ja meni sitten Berniin Sveitsiin opiskelemaan maalaustaidetta ja kuvanveistoa. Palattuaan Suomeen vuonna 1877 hän kirjoittautui uudelleen piirustuskouluun, mutta opiskeli kuitenkin käytännössä maalausta Adolf von Beckerin yksityisessä akatemiassa vuosina 1877–1881 ja muovailua Polyteknillisessä opistossa useita vuosia Carl Eneas Sjöstrandin ohjauksessa. Hän sai myös yksityisopetusta maalauksessa Hjalmar Munsterhjelmilta vuosina 1885–1886 ja muovailussa Carl Jahnilta vuosina 1886–1891. Meller debytoi Suomen Taideyhdistyksen näyttelyssä vuonna 1883 ja esiintyi sitten useissa näyttelyissä, mutta sai huomiota vasta vähitellen, ja osin myös kritiikkiä. Meller käytti veistostensa materiaalina lähinnä kipsiä ja savea eikä niitä ole tiettävästi valettu pronssiin. Hänen tuotannostaan tiedetään kirjallisia lähteitä lukuun ottamatta varsin vähän eikä sitä ole varsinaisesti tutkittu. Mellerin veistosten ja korkokuvien aiheina oli usein henkilöhahmoja, joskin varsinaisia muotokuvia hän teki hyvin vähän. Jotkin teostensa aiheet Meller lienee ottanut mytologiasta.
Inglis Fletcher

Inglis Fletcher (1879–1969) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän julkaisi lukuisia historiallisia romaaneja.
Fletcher syntyi Illinoisissa, mutta koska hänen sukutaustansa oli Pohjois-Carolinan osavaltiossa, hän paneutui työssään tämän alueen tapahtumiin. Hän hankki ennen kirjoitusprosessia runsaasti taustatietoa tutkimistaan asioista.
Fletcherin teoksia on käännetty useille vieraille kielille. Hänelle myönnettiin vuonna 1964 Pohjois-Carolina-palkinto.
Kirjat

The White Leopard (1931)
Red Jasmine (1932)
Raleigh's Eden (1940)
Men of Albemarle (1942)
Lusty Wind for Carolina (1944)
Toil of the Brave (1946)
Roanoke Hundred (1948)
Bennett's Welcome (1950)
The Young Commissioner (1951)
Queen's Gift (1952)
The Scotswoman (1954)
Wind in the Forest (1957)
Cormorant's Brood (1959)
Pay, Pack, and Follow: The Story of My Life (1959)
Wicked Lady (1962)
Rogue's Harbor (1964)
Ingman (suku)

Ingman-nimisiä sukuja on Suomessa tiettävästi ollut neljä, mutta niistä kolmella on arveltu olevan yhteinen alkuperä. Tunnetuimmassa suvussa on ollut kaksi aateloitua haaraa, jotka ovat kuitenkin jo sammuneet. Nimeä on myös suomennettu useaan eri muotoon, joita ovat muun muassa Iisalo ja Ivalo.
Tunnetuimman Ingman-suvun varhaisin tunnettu jäsen on Karjaalla 1600-luvulla elänyt talollinen Sigfrid Mattsinpoika. Hänen poikansa Matts peri apeltaan talon Karjaan Ingvalsbyssä, mistä hänen viisi poikaansa ottivat sukunimekseen Ingman. Hänen eräs pojanpoikansa, Elias Magnus Ingman (1704–1773) aateloitiin 1758 nimellä Nordenstolpe, mutta tämä aatelissuku sammui Ruotsissa mieslinjalta vuonna 1869. Tämän veljenpojan poika Erik Gustaf Ingman (1773–1825) puolestaan aateloitiin vuonna 1821 nimellä Gyllenheim, mutta hän kuoli naimattomana.
Kaksi muutakin Suomen Ingman-sukua on oletettu Matts Sigfridinpojan jälkeläisiksi, sen sijaan Pohjanmaan Vöyrin Ingon talosta oleva neljäs samanniminen suku ei tiettävästi liity edellisiin mitenkään.
Jäseniä (Matts Sigfridinpojan suku)

Erik Alexander Ingman (1810–1858), gynekologian ja lastentautien professori
Anders Wilhelm Ingman (1819–1877), eksegetiikan professori, Erik Alexander Ingmanin veli
Eva Ingman (1853–1914), taidemaalari, Erik Alexander Ingmanin tytär
Jenny Ivalo, vuoteen 1908 Ingman (1854–1921), kirjailija, kansalaisaktiivi
Alfred Emil Ingman (1860–1917), vankilasaarnaja, seikkailukirjailija
Febe Ingman (1861–1914), lastenkirjailija, Alfred Emil Ingmanin sisko
Santeri Ivalo, vuoteen 1907 Ingman (1866–1937), lehtimies, kirjailija, Erik Alexander Ingmanin serkunpoika, Jenny Ivalon veli
Lauri Ingman (1868–1934), poliitikko, pääministeri, arkkipiispa, Alfred Emil ja Febe Ingmanin veli, Santeri Ivalon serkku
Katri Ingman-Palola, o.s. Ingman (1895–1971), kirjailija, Lauri Ingmanin veljentytär
Asko Ivalo (1901–1968), diplomaatti, Santeri Ivalon poika (puoliso Mielikki Ivalo)
Mikko Ivalo, aik. Ingman (1903–1966), diplomi-insinööri ja Valtion rautateiden teknillinen johtaja
Martti Ingman (1907–1989), suurlähettiläs, Lauri Ingmanin poika
Tauno Iisalo (1916–1947), kapteeni, Mannerheim-ristin ritari
Pentti Iisalo (1920–2008), kapteeni, Mannerheim-ristin ritari
Äitinsä puolelta sukuun (Iisaloihin) kuuluu muun muassa pääministeri Paavo Lipponen.
Hot Potatoes

| Hot Potatoes |
| --- | --- |
 Ohjelmiston version 6.0. alkukuva.
Kehittäjä:  Half-Baked Software Inc.
Kehityshistoria
Vakaa versio:  6.3.0.5
Tiedot
Alusta:  Windows, Linux, Macintosh
Lisenssi:  Ilmaisohjelma
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Esimerkki ohjelmiston harjoitustehtävästä, joka on luotu JQuizilla.
Hot Potatoes on Half-Baked Softwaren kehittämä tietokoneohjelmisto. Se on kehitetty Victorian yliopistossa Kanadassa. Ohjelmistolla luodaan XHTML-koodia käyttäen Internet-selaimella tehtäviä harjoitustehtäviä, esimerkiksi sanaristikoita ja kysymyssarjoja. Tehtävien tekijän ei tarvitse osata koodaamista ollenkaan; esimerkiksi kysymyssarjoja tehdessä, tekijän tulee luoda vain kysymykset ja niihin vastaukset. Ohjelmisto luo automaattisesti valmiin harjoitustehtävän.
Ohjelman sovelluksien käyttö on ilmaista yksityisille ihmisille ja voittoa tuottamattomissa valtion laitoksissa. Muissa tapauksissa ohjelmaan pitää ostaa lisenssi. Muun muassa suomalaisessa Jouni ja Jatta Paakkisen ylläpitämässä Perunakellari-sivustossa käytetään harjoitustehtävien koodaukseen Hot Potatoesia.
Ohjelmiston osat

JQuiz: Pystyy luomaan muun muassa monivalinta-kysymyssarjoja ja lyhyt vastaus-tehtäviä.
JCloze: Pystyy luomaan tekstin pätkiä, joihin tehtävän tekijän pitää lisätä oikeat sanat.
JMatch: Pystyy luomaan tehtäviä, jossa pitää yhdistää tehtävän sanat oikeisiin laatikoihin.
JMix: Pystyy tekemään sekoitettuihin lauseisiin tai sanoihin perustuvia tehtäviä.
JCross: Pystyy tekemään sanaristikoita.
Hyposentri

Hyposentri eli hyposentrumi on maanjäristyskeskus eli fokus, maan alla sijaitseva kohta, josta maanjäristys alkaa. Suoraan hyposentrin yläpuolella olevaa maanpinnan kohtaa kutsutaan episentrumiksi. Maanjäristyksessä kallioperään varastoitunut jännitys ylittää hyposentrissa kiviaineksen lujuuden. Tällöin maanjäristyskeskusta ympäröivä kallioperä repeää ja kallioperän osaset siirtyvät toisiinsa nähden. Hyposentrissa vallitseva jännityskenttä vaikuttaa maanjäristyksen syntyyn ja voimakkuuteen. Jännitystä varastoituu kallioperään nopeammin mannerlaattojen kohtaamisvyöhykkeillä kuin niiden sisäosissa.
Hyposentrin syvyys voi olla sadoista metreistä satoihin kilometreihin. Maanjäristyskeskuksen syvyys vaikuttaa maanjäristyksen tuhoisuuteen. Tuhot ovat yleensä sitä pahempia, mitä lähempänä maanpintaa hyposentri sijaitsee. Maanjäristyksessä hyposentrin ympärille muodostuu murtuma-alue eli fokusalue, jossa tapahtuvaa muodonmuutosta kuvaa järistyksen fokusmekanismi. Voimakkaissa maanjäristyksissä fokusalue voi olla laajuudeltaan useita satoja kilometrejä.
Nagasakiin pudotetun atomipommin hyposentri
Hyposentri-termiä käytetään myös ilmakehässä räjähtävän ydinaseen alapuolella olevasta kohdasta. Termi sopii kaikkiin vastaavankokoisiin räjähdyksiin, mutta sille ei ollut käyttöä ennen ydinräjäytyksiä. Tässä kontekstissa termi "nollapiste" (ground zero) on sen synonyymi, vaikkakin se on vähemmän tarkka ja sitä käytetään vapaammin.
Hyposentrin määrittäminen

Hyposentrin koordinaatit ja tapahtuma-aika voidaan määrittää seismografihavaintojen perusteella. Perinteisin määritystapa on graafinen. P- ja S-aallon saapumisaikojen erotus seismogrammilla antaa etäisyyden maanjäristyksen tapahtumapaikkaan. Tämän jälkeen oikeapituiselle kartalle voidaan piirtää ympyrä käyttäen havaintopistettä ympyrän keskipisteenä. Jos maanjäristys on matala, sen episentri löytyy tämän ympyrän kehältä. Vähentämällä P- ja S-aaltojen saapumisajasta kyseisten aaltotyyppien ennustettu kulkuaika, saadaan arvio järistyksen tapahtumahetkelle eli origoaika.
Maanjäristyksen paikantamiseen tarvitaan yleensä vähintään kolme asemaa, sillä kolme erikeskeistä ympyrää voi leikata enintään yhdessä pisteessä. Pienikin syvyyden kasvu johtaa siihen, että ympyrät eivät enää leikkaa toisiaan, jolloin episentrin paikkaan tulee epävarmuutta. Useamman aseman käyttäminen pienentää virheen todennäköisyyttä. Mikäli käytettävissä on yhden aseman kaikki kolme komponenttia ja P-aallon tulosuunta voidaan määrittää, voidaan alustava paikannus tehdä myös yhden aseman perusteella.
1960-luvulta lähtien hyposentrejä on voitu määrittää käyttäen tietokonealgoritmeja. Algoritmit käyttävät paikannukseen P- ja S-aaltojen tuloaikoja ja laskevat iteratiivisesti fokuksen sijainnin ja syvyyden virherajoineen. Laskenta voidaan suorittaa litteällä tai pallomaisella nopeusmallilla. Laskennan onnistuminen riippuu käytetyn nopeusmallin hyvyydestä sekä algoritmin teknisistä yksityiskohdista.
HeroQuest (lautapeli)

| HeroQuest |
| --- | --- |

Suunnittelija:  Stephen Baker
Julkaisija:  MB-pelit Games Workshop
Julkaisuvuosi:  1989
Pelaajia:  2–5
 BoardGameGeek 
HeroQuest on lautapeli, jonka julkaisi MB-pelit Isossa-Britanniassa vuonna 1989. Se lainaa paljon piirteitä sen ajan roolipeleiltä.
HeroQuestin suunnitteli Stephen Baker, ja se on tarkoitettu 2–5 pelaajalle. Yksi pelaajista toimii pelinjohtajana, Morcarina, jonka tehtävänä on johdattaa muut pelaajat pelin mukana tulleiden seikkailujen läpi. Muut pelaajat ohjaavat barbaaria, velhoa, haltijaa tai kääpiötä, keräävät pelilaudalta löytyviä aarteita ja taistelevat pelinjohtajan ohjaamia hirviöitä vastaan tavoitteena läpäistä seikkailu. Peli oli suosittu, ja sille ilmestyi lukuisia lisätehtäväpakkauksia. Peli käännettiin useille kielille, myös suomeksi.
HeroQuest julkaistiin suomeksi Lollipopin kustantamana 1990 suuren mainoskampanjan saattelemana.
HeroQuestista kehitettynä versiona ilmestyi myöhemmin Advanced HeroQuest, jonka julkaisi Games Workshop. Peli oli perusajatukseltaan sama, mutta säännöt olivat monimutkaisemmat ja yhteensopivat Games Workshopin Warhammer Fantasy -miniatyyristrategiapelin kanssa. Lisäksi pelin taustatarinat oli sijoitettu Warhammerin maailmaan.
Hahmot

Pelaaja voi valita neljästä eri hahmotyypistä. Barbaari ja kääpiö sopivat lähitaistelutyyliin, kun taas velho ja haltija osaavat myös taikoa. Peli sisältää jokaista hahmoa koskevan kuvallisen hahmokortin ja miniatyyrin. Hahmoilla on hyökkäys- ja puolustustaito, ja lisäksi fyysistä ja henkistä kestävyyttä kuvaavat voima- ja älypisteet.
Barbaari on pitkä ja lihaksikas mies, jonka aloitusaseena on lyömämiekka. Hän on hahmoista vahvin ja hänellä on vahva hyökkäys sekä melko hyvä puolustus. Hänellä on paljon voimapisteitä, joten hän kestää paljon osumia. Hän ei kuitenkaan kykene taikomaan.
Kääpiö on hyvin lyhyt, tanakka ja hyvin panssaroitu. Hän käyttää aseenaan taistelukirvestä, ja osaa ainoana hahmoista purkaa kentissä olevia ansoja ilman erityisvarusteita. Hän on erittäin hyvä puolustautumaan, muttei barbaarin veroinen iskijä eikä kestä myöskään aivan yhtä paljoa vahinkoa. Taikomaan hän ei pysty lainkaan.
Haltijalla käyttää aseenaan lyhyttä miekkaa, ja hänellä on yhtä hyvä hyökkäys kuin kääpiöllä, minkä lisäksi haltija voi käyttää kolmea eri taikaa yhdestä kategoriasta – ilma-, maa-, tuli-, ja vesitaioista. Hän ei ole fyysisesti yhtä kestävä kuin kääpiö, mutta korkeammat älypisteet parantavat hänen kestoaan taikoja vastaan.
Velho on pitkä, sauvaa kantava, viittaan pukeutunut mies. Hänellä on heikoin hyökkäys, mutta hän voi käyttää yhteensä 9 eri taikaa kolmesta kategoriasta. Hän ei kestä paljoakaan fyysisiä vaurioita, mutta korkeat älypisteet tekevät hänestä pelin parhaan hahmon taikojen suhteen.
Aiheesta muualla

Games Workshop, Advanced HeroQuest -pelin julkaisija
HeroQuestin esittelyvideo Lautapeliopas-sivustolla.
Ibuki-luokka

| Ibuki-luokka / 伊吹型 |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  12 220 t (standardi) 14 828 t (kuormattu)
Pituus:  200,6 m
Leveys:  20,2 m
Syväys:  6,04 m
Koneteho:  152 000 shp
Nopeus:  35 solmua (64,8 km/h)
Miehistöä:  876
Panssarointi:  panssarivyö: 30-140 mm kansi: 35-60 mm  tykkitornit: 25 mm  barbetit: 25-100 mm  tulenjohtotorni: 100 mm
Aseistus
Meritorjunta:  10 × 20 cm/50 Type 3 kaksiputkisina asennuksina 16 × 610 mm torpedoputkea 3 × lentokonetta
Ilmatorjunta:  8 × 127 mm/40 type 89 12 × 25 mm type 96 4 × 13 mm type 93
Ibuki-luokan (jap. 伊吹型) oli viimeinen keisarillisen Japanin laivastolle suunniteltu raskas risteilijäluokka. Luokkaan piti kuulua kaksi alusta. Suunnitteluajan lyhentämiseksi alukset olivat todellisuudessa toisintoja Mogami-luokan aluksista. Toisen maailmansodan alettua ainoastaan nimikkoalus laskettiin vesille, mutta sillekin aloitettiin muutostyöt kevyeksi lentotukialukseksi. Työt kuitenkin keskeytyivät vuonna 1945. Aluksen romutus aloitettiin seuraavana vuonna. Nimettömäksi jäänyt toinen alus romutettiin jo kuukausi kölinlaskun jälkeen, jotta telakka vapautuisi lentotukialuksen rakentamiseen.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ibuki | Kuren laivastoarsenaali | 24. huhtikuuta 1942 | 21. toukokuuta 1943 | muutostyöt lentotukialukseksi | romutettu 22. syyskuuta 1946 |
| No. 301 | Mitsubishi, Nagasaki | 1. kesäkuuta 1942 |  |  | romutettu 30. kesäkuuta 1942 |
Hyundai Accent WRC

| Hyundai Accent WRC |
| --- | --- |

Yleiset tiedot
Luokka:  World Rally Car
Valmistaja:  Hyundai Motor Company/Motor Sport Developments Ltd
Teknisiä tietoja
Moottori:  4-sylinterinen turboahdettu rivimoottori, 1998 cm3
Voimansiirto:  6-nopeuksinen X-Trac sekventaalivaihteisto
Massa:  1230 kg
Pituus:  4200 mm
Leveys:  1770 mm
Korkeus:  1332 mm
Akseliväli:  2440 mm
Vetotapa:  neliveto
Teho:  300 hp / 5300 rpm
Vääntö:  520 Nm / 3500 rpm
Kilpailuhistoria
Hyundai Accent WRC oli eteläkorealaisen Hyundain Accent-mallin perustunut WRC-luokan ralliauto, jonka kehitystyöstä vastasi englantilainen, Milton-Keynesissä toimiva Motor Sport Developments Ltd (MSD). Auton kehitystyö aloitettiin vuonna 1999 ja auton ensiesiintyminen MM-ralleissa oli Monte Carlon rallissa vuonna 2000. Autosta rakennettiin kolme eri kehitysversiota, mutta kaiken kaikkiaan tulokset eivät olleet sillä tasolla, mitä Korean päämajassa oli toivottu ja koko WRC-projekti lakkautettiin kesken kauden 2003. Hyundain autot eivät olleet mukana enää kauden neljässä viimeisessä rallissa. Parhaaksi suoritukseksi jäi Alister McRaen ajama neljäs sija kauden päättäneessä Britannian MM-rallissa 2001.
Kuljettajat > 2000

Alister McRae (UK) - David Senior (UK)
Kenneth Eriksson (SWE) - Staffan Parmander (SWE)
Kuljettajat > 2001

Alisten McRae (UK) - David Senior (UK)
Kenneth Eriksson (SWE) - Staffan Parmander (SWE)
Juha Kankkunen (FIN) - Juha Repo (FIN)
Kuljettajat > 2002

Armin Schwartz (GER) - Manfred Hiemer (GER)
Freddy Loix (BEL) - Sven Smeets (BEL)
Juha Kankkunen (FIN) - Juha Repo (FIN)
Kuljettajat > 2003

Armin Schwartz (GER) - Manfred Hiemer (GER)
Freddy Loix (BEL) - Sven Smeets (BEL)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hyundai Accent WRC Wikimedia Commonsissa
Iisalmen ortodoksinen seurakunta

| Iisalmen ortodoksinen seurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  ortodoksisuus
Kirkkokunta:  Suomen ortodoksinen kirkko
Hiippakunta:  Kuopion ja Karjalan metropoliittakunta
Perustettu:  1950
Lakkautettu:  2020
Liitettiin:  2021 Kuopion ortodoksiseen seurakuntaan
Pääkirkko:  Iisalmen profeetta Elian kirkko
Jäseniä:  1 365 (31.12.2019)
Aiheesta muualla
www.ort.fi/iisalmi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iisalmen ortodoksinen seurakunta on entinen Pohjois-Savossa ja Pohjois-Pohjanmaalla toiminut ortodoksinen seurakunta. Seurakunnan pääkirkko oli profeetta Elian kirkko Iisalmessa ja seurakunnalla oli myös kirkot Kiuruvedellä, Lapinlahdella ja Nivalan Karvoskylässä sekä tšasounat Sonkajärvellä, Sukevalla, Salahmilla, Alapitkällä, Haapaveden Kytökylässä ja Pyhäsalmella. Kiuruveden ortodoksinen seurakunta liittyi Iisalmen ortodoksiseen seurakuntaan 1.1.2016. Iisalmen ortodoksinen seurakunta liitettiin 2021 osaksi Kuopion ortodoksista seurakuntaa.
Iisalmi kuului yhtenä ns. Kuutosiin eli kuuden yhteistyöseurakunnan muodostamaan yhteistyöryhmään. Iisalmen ortodoksinen seurakunta julkaisi yhdessä näiden kuuden muun yhteistyöseurakunnan kanssa omaa tiedotuslehteä nimeltään Solea. Lehden voi nykyisin lukea myös Internetistä. Myöhemmin Iisalmen ortodoksinen seurakunta tiedotti Aamun Koiton läntisten seurakuntien seurakuntaliitteessä.
Kuvia

Sisänäkymä Iisalmen profeetta Elian kirkosta.
Lapinlahden Kaikkien pyhien kirkko on ortodoksinen kirkko Lapinlahden kirkonkylässä.
Nivalan Karvoskylän Kristuksen kirkastumisen kirkko.
Alapitkän Pyhän Kolminaisuuden rukoushuone on ortodoksinen tsasouna Lapinlahden Alapitkän kylässä.
Kirjallisuutta

Kirkkoherra Olavi Petsalo (toim.): Iisalmen ortodoksinen seurakunta 1950-1980.  Iisalmi:  IS-paino, 1980.  ISBN 951-99281-0-3.
Elias Huurinainen: Matkalla.  Saarijärvi:  Iisalmen ortodoksinen seurakunta, 2007.  ISBN 978-952-92-2817-1.
Aiheesta muualla

Iisalmen ortodoksinen seurakunta
Hämeenkylä (Perniö)

Hämeenkylä on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee aivan Perniön kirkonkylän kupeessa, sen pohjoispuolella.
Hämeenkylä sijaitsee Perniönjoen länsirannalla kirkonkylän pohjoisreunalla. Kylä on syntynyt Johanneslundin kartanon ympäristöön vanhan kuninkaantien varrelle. Kartano talousrakennuksineen on näyttävällä paikalla kylänmäellä ja muu asutus on levittäytynyt peltoalueiden reunamille kumpareille ja rinteiden reunoille. Myös kirkonkylän taajama-asutus ulottuu Hämeenkylään. Kylän kyläalue ulottuu Perniönjokilaaksosta soiden yli länteen Joutnaan saakka, jossa sijaitsee pieni siirtoväen rakentama Leppäkorven kulmakunta.
Hämeenkylä on Perniön vanhimpia kyliä. Johanneslundin kartano on perustettu vuonna 1589 yhdistämällä kolme kylän tilaa. Kylän alkuperäiset tilat on jaettu ja yhdistetty moneen kertaan. Perniön kirkonkylän kasvu ja siirtoväen asuttaminen ovat muuttaneet kylän ilmettä suuresti 1900-luvulla.
Intef III

Intef III oli muinaista Egyptiä 11. dynastian aikaan noin vuosina 2063–2055 eaa. hallinnut faarao.
Torinon papyrus ilmoittaa Intef III:n hallitusajaksi vähintään kahdeksan vuotta. Hänen hallituskaudestaan ei kuitenkaan tiedetä juuri mitään. Intef ei ilmeisesti menettänyt tai valloittanut alueita Egyptissä vallitsevassa sisällissodassa. Hän tulikin paremmin tunnetuksi Egyptin yhdistäjän, Mentuhotep II:n, isänä. Intef III:n sukulaisuussuhteista Intef II:n ei ole tietoa.
Intef III on haudattu Thebassa sijaitsevaan hautaan lähelle Intef II:n hautaa ja Deir el-Bahria. Hänen seuraajansa rakennuttivat hänelle hautatemppelin hänen hautansa läheisyyteen.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Intef II | Egyptin faarao 11. dynastia | Seuraaja: Mentuhotep II |