stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
James Crawford

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Peking 2022 | alppiyhdistetty |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Courchevel / Méribel 2023 | supersuurpujottelu |  |
James Crawford (s. 3. toukokuuta 1997) on kanadalainen alppihiihtäjä ja supersuurpujottelun maailmanmestari. Hän on alppiyhdistetyn olympiapronssimitalisti vuodelta 2022.
Crawford saavutti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa hopeaa supersuurpujottelussa vuonna 2016 ja kultaa joukkuekilpailussa 2017. Aikuisten arvokilpailuissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Pyeongchangin olympialaisissa 2018 ja sijoittui alppiyhdistetyssä 20:nneksi sekä suurpujottelussa 29:nneksi. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui supersuurpujottelussa 36:nneksi. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui alppiyhdistetyssä neljänneksi, supersuurpujottelussa 14:nneksi ja syöksylaskussa 21:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti alppiyhdistetyssä pronssia, mitä ennen hän sijoittui jo syöksylaskussa neljänneksi ja supersuurpujottelussa kuudenneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 Crawford saavutti supersuurpujottelun maailmanmestaruuden ja sijoittui syöksylaskussa viidenneksi.
Maailmancupissa Crawford oli ennen Pekingin olympiamitaliaan sijoittunut neljä kertaa kymmenen parhaan joukkoon. Tammikuussa 2021 hän oli Kitzbühelin supersuurpujottelussa kuudes, joulukuussa 2021 Val Gardenan supersuurpujottelussa kahdeksas sekä tammikuussa 2022 Wengenin supersuurpujottelussa viides ja Kitzbühelin syöksylaskussa kuudes. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Kvitfjellin supersuurpujottelussa maaliskuussa 2022. Hän sijoittui kauden 2021–2022 supersuurpujottelucupissa viidenneksi. Kaudella 2022-2023 hän sijoittui Beaver Creekin syöksylaskussa kolmanneksi. Bormion ja Aspenin syöksylaskuissa hän sijoittui toiseksi. Syöksylaskucupissa hän oli viides. Kaudella 2024–2025 hän voitti Kitzbühelin syöksylaskun. Hän sijoittui Kvitfjellin supersuurpujottelussa toiseksi.
Doris Uusitalo

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 17. lokakuuta 1957 (ikä 67)
Syntymäpaikka: Pajala
Pelipaikka: hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1978–1981 | Jar-Ka IF | - | (-) |
| 1982–1987 | Hammarby | - | (-) |
Maajoukkue
| 1983–1986 |  Ruotsi | 18 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Doris Katarina Uusitalo (s. 17. lokakuuta 1957 Pajala) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija. Hän voitti naisten Ruotsin mestaruuden vuonna 1985 ja kuului myös naisten EM-kultaa vuonna 1984 voittaneeseen Ruotsin joukkueeseen. Uusitalo joutui lopettamaan uransa jalkavamman vuoksi vuonna 1987.
Liike Nyt

| Liike Nyt> Rörelse Nu (ruotsiksi) |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  2018
Puheenjohtaja:  Hjallis Harkimo
Puoluesihteeri:  Petteri Redsven
Varapuheenjohtajat:   Panu Peitsaro (1. vpj.) 
Ideologia:   liberalismi  konservatismi  suora demokratia  elektroninen demokratia 
Poliittinen kirjo:  keskusta-oikeisto
Värit:       fuksianpunainen
Kansanedustajia:  1 / 200 (2023)
Europarlamentaarikkoja:  0 / 15 (2024)
Kunnanvaltuustot:  49 / 8 859 (2021)
Aluevaltuustot:  20 / 1 379 (2022)
Naisjärjestö:  Liikkeen Naiset
Nuorisojärjestö:  Liike Nyt Nuoret
Kotisivu:  liikenyt.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Liike Nyt (lyhenne Liik, ruots. Rörelse Nu) on suomalainen keskusta-oikeistolainen rekisteröity porvaripuolue. Se perustettiin vuonna 2018 poliittisena liikkeenä. Vuonna 2019 yhdistys rekisteröityi puolueeksi. Puolueen puheenjohtajana on toiminut sen alusta lähtien Hjallis Harkimo. Hän on puolueen ainut kansanedustaja eduskunnassa.
Liike Nyt kuvaa itsensä avointa päätöksentekoa ja joukkoistamista ajavana puolueena. Puoluetta yhdistäviä periaatteita ovat huolenpito, markkinatalouden kannattaminen, ilmastonmuutokseen reagoiminen, yrittäjyyden edistäminen, yksilön arvostaminen sekä EU-myönteisyys.
Liike Nyt perustettiin huhtikuussa 2018. Perustajia olivat Hjallis Harkimo, sittemmin puolueesta eronnut Mikael Jungner sekä joukko viestinnän ja yritysmaailman edustajia. Kokoomuksen kansanedustajana toiminut Harkimo oli ajautunut näkemyseroihin puolueessa ja oli tyytymätön puoluejohdon linjaan. Alkujaan liike painotti, ettei se ole uusi puolue eikä aio asettaa ehdokkaita eduskuntavaaleihin. Vuonna 2019 Harkimo kuitenkin totesi, ettei suomalaisessa politiikassa pärjää ilman puoluetta ja aloitti kannattajakorttien keräämisen puolueeksi rekisteröitymistä varten. Liike Nyt liittyi puoluerekisteriin marraskuussa 2019.
Historia > Taustaa

Helsingin Sanomien mukaan Harkimo katkeroitui Kokoomukseen koska ei päässyt suosiostaan huolimatta koskaan ministeriksi. Puolueen roolia eduskuntavaaleissa 2019 on arvioitu merkittäväksi koska Liike Nyt onnistui viemään ratkaisevan määrän äänestäjiä porvaripuolueilta, mikä mahdollisti SDP:n nousun pääministeripuolueeksi.
Historia > Liikkeen perustaminen

Liike Nyt -puolueen perustamista on perusteltu uusien toimintatapojen tuomisena politiikkaan sekä näkyvyyden lisäämisellä. Mikael Jungner luonnehti tarvetta uudelle poliittiselle liikkeelle sillä, että olemassa olevat puolueet ja poliittinen kulttuuri kaipaavat ravistelua.
Liike Nyt sai julki tullessaan suurta mediahuomiota. Ensimmäiset uutiset uuden liikkeen perustamisesta tulivat julki 18. huhtikuuta 2018, kun Helsingin Sanomat uutisoi Hjallis Harkimon ja Mikael Jungnerin olevan perustamassa uutta poliittista liikettä. Liike Nyt ry rekisteröitiin tuolloin yhdistysrekisteriin. Jungner painotti että kyseessä on nimenomaisesti uusi poliittinen liike tavanomaisen puolueen sijasta. Erona tavanomaiseen puolueeseen Jungner ilmoitti vallan tavoittelun sijasta pyrkimyksen muuttaa vakiintuneita toimintamalleja digitalisaatiota hyväksi käyttäen.
Torstaina 19. huhtikuuta lehdistön huhut uuden liikkeen perustamisesta saivat lisää pontta alleen, kun Hjallis Harkimo vahvisti omassa lehdistötilaisuudessaan eroavansa Kokoomuksesta. Harkimo kertoi eronsa syyksi näkemykselliset ristiriitaisuudet puoluetta kohtaan sekä puoluejohdon autoritaarisuuden.
Varsinaisesti perustaminen tuli julkisuuteen lauantaina 21. huhtikuuta, kun Harkimo oli vieraana Ykkösaamun Jari Korkin haastattelussa. Haastattelussa paljastettiin muun muassa muut perustajajäsenet, jotka ovat Harkimon ja Jungnerin lisäksi viestinnän ammattilainen Sarian Antila, Slushin perustajana tunnettu Helene Auramo, toimittaja Tuomas Enbuske, väitöskirjatutkija Karoliina Kähönen sekä yrittäjä Alex Nieminen. Torstaina 26. huhtikuuta Harkimo perusti eduskuntaryhmän nimeltä Liike Nyt (liik). Syyskuussa Liike Nyt avasi ensimmäisen toimistonsa Helsinkiin.lähde?
Elokuussa 2018 mukaan liittyivät turkulaisessa kunnallispolitiikassa toimivat kiinteistönvälittäjä ja juontaja Jethro Rostedt ja yökerhoyrittäjä Sedu Koskinen.
Historia > Liikkeen perustaminen > Kansainväliset suhteet

Harkimo järjesti lokakuussa 2018 seminaarin, jonka aiheena oli Viiden tähden liikkeen menestys Italiassa. Seminaarin pääpuhujaksi oli kutsuttu Venäjän hallinnon propagandaa levittänyt Davide Casaleggio, jonka yritys vastaa Viiden tähden liikkeen viestinnästä. Viiden tähden liike vastustaa EU:n asettamia Venäjän-vastaisia pakotteita.
Historia > Rekisteröityminen puolueeksi

Kesäkuussa 2019 Harkimo ilmoitti Helsingin Sanomien haastattelussa, että Liike Nyt rekisteröidään puolueeksi ja tarkoituksena on saada kerätyksi vaadittavat 5000 kannattajakorttia elokuun loppuun mennessä. 16. syyskuuta 2019 Harkimo ilmoitti, että vaaditut kannattajakortit on saatu kerätyksi ja ne luovutettiin oikeusministeriön tarkistettavaksi saman viikon perjantaina. Oikeusministeriö ilmoitti 14. marraskuuta 2019, että Liike Nyt on merkitty puoluerekisteriin.
Historia > Eduskuntavaalit 2019

Liike Nyt ilmoitti marraskuussa 2018, että se osallistuu vuoden 2019 eduskuntavaaleihin. Tavoitteena oli saada valtakunnallisesti noin 150 vaaliehdokasta. Liike ei ollut silloin puolue, joten se ei voinut suoraan asettaa ehdokkaita vaaleihin, vaan kukin ehdokas on ensin kerännyt sata äänioikeutettua kannattajaa ja muodostanut valitsijayhdistyksen. Nämä valitsijayhdistykset olivat vaalipiireittäin vaaliliitossa keskenään.
Liikkeellä oli vaaleissa yhteensä 109 ehdokasta. Ehdokkaita oli kaikissa Manner-Suomen vaalipiireissä paitsi Vaasan vaalipiirissä. Liikkeen puheenjohtaja Hjallis Harkimo valittiin eduskuntaan Uudenmaan vaalipiiristä Liike Nyt -yhteislistalta.
Historia > Loikkauksia

Tammikuussa 2019 entinen Eduskunnan puhemies Maria Lohela loikkasi Sinisistä Liike Nytiin. Tämä nosti Liikkeen eduskuntaryhmän koon kahteen edustajaan.
Puoluetoimintaan osallistunut taiteilija Kristian Meurman lähti puolueesta kesällä 2024 ja totesi Harkimon liioittelevan jäsenmääriä, jonka mukaan heitä olisi enää noin kolmesataa. Meurman kertoo vastanneensa jäsenrekisterin päivittämisestä. Jotkut olivat rekisterissä jopa viiteen kertaan, ja listoilla roikotetaan Meurmanin mukaan heitäkin, jotka eivät maksa jäsenmaksua. Harkimo puolustautui sillä, ettei viitsi karhuta maksuja vapaaehtoisesta toiminnasta.
Aikaisempi keskustalaisvaikuttaja ja diplomaatti Alpo Rusi oli ehdolla Liike Nytissä eduskuntavaaleissa 2023. Vuodenvaihteessa 2025 kaksi vantaalaisvaltuutettua, mukaanlukien varakansanedustaja Nina Nummela sekä puoluetta perustanut entinen SDP-aktiivi Mikael Jungner loikkasivat Kokoomuksen riveihin.
Poliittiset linjaukset ja tavoitteet

Liike Nyt on korostanut avointa vuorovaikutusta sekä poliittisen päätöksenteon joukkoistamista. Liike Nyt on halunnut luoda alustan dialogiselle päätöksenteolle, jossa paras argumentti voittaa.
Vaalihistoria > Eduskunta

| Vaalit | Johtaja | Kannatus> Äänet | Kannatus>  % | Paikat | +/– | Hallitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Hjallis Harkimo | 69 427 | 2,25 % | 1 / 200 |  1 | Oppositio |
| 2023 | Hjallis Harkimo | 74 995 | 2,42 % | 1 / 200 |  0 | Oppositio |
Vaalihistoria > Kuntavaalit

| Vaalit | Kannatus> Äänet | Kannatus>  % | Paikat | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | 38 943 | 1,6 % | 49 |  49 |
Vaalihistoria > Eurovaalit

| Vaalit | Kannatus> Äänet | Kannatus>  % | Paikat | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | 9  634 | 0,5% | 0 |  0 |
Vaalihistoria > Aluevaalit

| Vaalit | Kannatus> Äänet | Kannatus>  % | Paikat | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | 33 767 | 1,8 % | 20 |  |
Vaalihistoria > Presidentinvaalit

| Vaalit | Ehdokas | Kannatus> Äänet | Kannatus>  % |
| --- | --- | --- | --- |
| 2024 | Hjallis Harkimo | 17 030 | 0,5 % |
Kritiikki

Liike Nytin perustaminen ja siihen liittyvä Harkimon ero kokoomuksesta herätti voimakasta kritiikkiä niin puoluetoimijoissa kuin mediassakin. Ilta-Sanomien politiikan erikoistoimittaja Timo Haapala luonnehti omassa kommentissaan Harkimon siirtoa ”narsistiseksi farssinäytelmäksi”, jossa yrityselämässä kannuksensa tehnyt Harkimo ei kykene hyväksymään poliittisen koneiston toimintamalleja. Vihreiden kansanedustaja Ville Niinistö kyseenalaisti Ykkösaamun haastattelussa tarpeen ”keski-ikäisten ja hyväosaisten miesten kapinaliikkeelle” allekirjoittaen kuitenkin väitteen Harkimon esiintuomille asioille poliittisen järjestelmän muutostarpeista.
Liike Nyt -puolueelle luvattiin suoraa demokratiaa, mutta HS:n mukaan lupaus jäi tyhjäksi ja puolueesta tuli pelkkä Harkimon jatke ilman tuloksia ja menestystä.
Aiheesta muualla

Liike Nyt
| n k Liike Nyt |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä: Liike Nyt -eduskuntaryhmä
Puheenjohtajat: Harkimo
Puoluesihteerit: Klemetti
Organisaatio:  Liikkeen Naiset  Liikkeen Nuoret 
Hjallis Harkimo on Liike Nytin perustaja ja sen ainoa kansanedustaja.
LA Knight

| Shaun Ricker |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. marraskuuta 1982 (ikä 42)  Hagerstown, Maryland 
Kansalaisuus:   Yhdysvallat 
Showpainija
Kehänimet:  LA Knight   Slate Randall   Eli Drake    Dick Rick   Max Dupri 
Aktiivisena:  2002–
Pituus:  185 cm 
Paino:  109 kg 
Kouluttajat:  Cody Hawk 
Shaun Edward Ricker (s. 1. marraskuuta 1982) on yhdysvaltalainen showpainija ja työskentelee WWE:ssä nimellä LA Knight. Hän on tällä hetkellä Smackdown brändissä ja on hallitseva  WWE United States Champion-mestari.
Uran alku

Yliopistovuosien jälkeen Ricker alkoi harjoitelle painia 20-vuotiaana, mutta elättäen itsensä työskentelemällä puutavaratehtaalla sekä Ruby Tuesday-ravintolassa. Vuonna 2003 Ricker aloitti päätoimisesti työskentelyn Heartland Wrestling Associationissa (HWA) painiorganisaatiossa. Ricker otteli HWA:ssa kehänimellä Deuce ja voitti ensimmäisen mestaruutensa HWA Television Championshipin marraskuussa 2004, jonka hän menetti pari kuukautta myöhemmin.
Joulukuussa 2010 Ricker siirtyi WA Championship Wrestling from Hollywood-painiorganisaatioon. Siellä Ricker muodosti The Natural Selection nimisen joukkueen yhdessä Brian Cagen kanssa. The Natural Selection voitti NWA Heritage Tag Team Championship-mestaruuden kahdesti ja he pitivät sitä hallussaan yhteensä lähes 300 päivää. Vuonna 2013 Ricter voitti 30 ottelijan Red Carpet Rumble-ottelun, jonka voittajasta tuli CWFH Heritage Heavyweight Championship-mestari. Ricter voitti mestaruuden edesmenneen ystävänsä ja managerinsa Percy Pringlen kunniaksi Ricker ei ehtinyt kauaa olla mestarina, sillä myöhemmin samana iltana Ricker puolusti mestaruuttaan Scorpio Skyta vastaan. Ricker hävisi mestaruuden Loser Leaves Hollywood-ottelun ja tämä oli hänen viimeinen ottelunsa Championship Wrestling from Hollywood:ssa.
Käynti WWE:ssä

Toukokuussa 2013 Ricker kirjautui sisään WWE Performance Centerin harjoituskeskukseen. Hän oli kuitenkin jo satunnaisesti esiintynyt WWE:ssä vuosien varrella. Esimerkiksi Ricker otteli Jon Moxleyn kanssa Big Showta vastaan ​​pimeässä tasoitusottelussa toukokuussa 2006 häviten sen. Tehdessään sopimuksen WWE:n kanssa hänen kehänimekseen tuli Slate Randall ja teki debyyttinsä NXT:ssä loka kuussa. Ricterin sopimus kuitenkin purettiin 1.8.2014 ja hänet "työnnettiin ulos" yhtiöstä erimielisyyksin vuoksi WWE:n johdon kanssa. Isoimmat ongelmat olivat päävalmentaja Bill DeMottin kanssa. DeMott erotettiin myöhemmin WWE:stä väärinkäytöksistä ja vaarallisista harjoittelukäytännöistä johtuen. WWE yritti myöhemmin saada Ricker takaisin, mutta neuvotteluissa ei päästy yhteisymmärrykseen. Seuraavien neljän vuoden Ricker paini IMPACT Wrestlingissä ja NWA:ssa, kunnes palasi takaisin WWE:hen.
Paluu itsenäiseksi painijaksi

Vapautuessaan WWE:n palveluksesta Ricker otti kehänimekseen Eli Drake ja jo syyskuussa 2014 hän osallistui Full Impact Pro's Fallout tapahtumassa joukkueturnaukseen, mutta hävisivät semifinaaleissa. Helmikuussa 2015 Drake osallistui TNA One Night Only's TNA Gut Check-turnaukseen. Myöhemmin hän otteli usein Kurt Anglen ja Drew Gallowayn  kanssa.
Toukokuussa Impact on Pop-jaksossa Drake rahasti aikaisemmin voittamansa sopimussalkkunsa ja haastoi Lashleyn murjoman Bramin TNA King of the Mountain Championship- mestaruudesta. Mestaruus oli Draken ensimmäinen TNA:ssa. Drake piti mestaruutta hallussaan 82 päivää, kunnes hävisi sen James Stormille.
Seuraavan kerran saavutti mestaruuden elokuussa 2017, kun hän voitti vapaana olleen GFW Global Championship-mestaruuden 20-miehen ottelussa. Myöhemmin mestaruus nimettiin uudelleen Impact Global Championshipiksi. Tämä oli ensimmäinen iso mestaruus Draken uralla. Hän menetti mestaruuden 146 päivän jälkeen helmikuussa 2018  Austin Ariesille. Huhtikuussa Impact Wrestling Redemption-tapahtumassa Drake voitti yhdessä Scott Steinerin kanssa Impact World Tag Team Championship- mestaruuden The Latin American Xchangelta (Santana ja Ortiz). Toukokuun Impact Wrestlingin jaksossa he menettivät mestaruuden D&E-ryhmälle.
Huhtikuussa 2019 Drakelle oli varattu ottelu Tessa Blanchardia vastaan United We Stand-tapahtumassa. Drake kuitenkin kieltäytyi ottelemasta ja kritisoi sukupuoltenvälistä painia. Drake korvattiin Joey Ryanilla. Draken kommenttien ja lausuntojen jälkeen, jotka hän oli antanut halveksivasti Impactin tekemästä varauksesta johtuen, hänet erotettiin sähköpostin välityksellä 7. huhtikuuta. Tämän jälkeen Impact yritti myös saada hänelle kilpailukiellon sopimusrikkomuksesta. Kesäkuussa Drake julkaisi lausunnon, missä ilmoitti olevansa vapaa agentti.
Impactin jälkeen Drake palasi National Wrestling Allianceen (NWA). Tammikuussa 2020 hän liittoutui vanhan kilpakumppaninsa James Stormin kanssa ja voittivat joukkueiden kolmiottelussa haltuunsa NWA Tag Team Championship-mestaruuden. He pitivät mestaruutta hallussaan lähes 300 päivää marraskuuhun asti. Vuoden 2021 alussa ilmoitettiin, että Ricker oli vapautettu NWA:n sopimuksesta, vaikka hän oli vasta hiljattain allekirjoittanut uuden.
Paluu WWE:hen

Helmikuussa 2021 ilmoitettiin, että Ricker oli tehnyt uuden sopimuksen WWE:n kanssa. Ricker debytoi NXT TakeOver: Vengeance Day -tapahtumassa uudella kehänimellä LA Knight. Heti alussa LA Knight liittoutui "Million Dollar Man" Ted DiBiasen kanssa Cameron Grimesia vastaan. Tilanne huipentui tikapuuotteluun Million Dollar Championship-mestaruudesta TakeOver: In Your House-tapahtumassa, jonka LA Knight voitti. LA Knight menetti 70 päivää myöhemmin mestaruuden Cameron Grimesile ja kyseinen mestaruusvyö otettiin pois käytöstä seuraavana päivänä.
Seuraavana vuonna 2022 LA Knight yleni WWE:n pääsarjaan. Alussa hän esiintyi vasta perustamansa "Knight Model Management" joukkueen managerina. Joukkueeseen kuuluivat myös Mace ja Mansoor. Pian LA Knight vaihtoi kehänimensä Max Dupriksi sekä omaksuen lahjakkuusagentin luonteen. Lisäksi joukkueen nimi vaihtui muotoon Maximum Male Models. Joukkue ei ollut kauaa koossa, sillä Max Dupri hyökkäsi Macen ja Mansoorin kimppuun ja vaihtoi takaisin LA Knight persoonaansa.
Knight aloitti riidan marraskuussa WWE:hen paluun tehneen  Bray Wyattin kanssa. Kiista päättyi häviöön seuraavan vuoden Royal Rumblessa Mountain Dew Pitch Black -ottelussa. Tämä ottelu oli Wyattin viimeinen WWE-ottelu ennen hänen odottamatonta kuolemaansa 7 kuukautta myöhemmin 24. elokuuta 2023.
Seuraavina kuukausina La Knightin suosio kasvoi fanien keskuudessa huolimatta siitä, ettei hänellä ollut menestystä otteluissa. Menestystä hänelle alkoi tulla, kun hän pääsi osallistumaan Money in the Bank tikapuuotteluun sopimussalkusta sekä SummerSlamin Slim Jim Battle Royal -ottelun voitossa, jossa hän eliminoi viimeisenä Sheamuksen. Näiden tapahtumien jälkeen LA Knight sai useasti mahdollisuuden otella Undisputed WWE Universal Championship-mestaruudesta, mutta kaikki päättyivät puolustavan mestarin Roman Reignsin voittoon.
Kesällä 2024 LA Knight alkoi havitella Logan Paulin WWE United States Championship-mestaruutta. Kiista päättyi elokuussa järjestettyyn SummerSlam-tapahtumaan, jossa LA Knight selätti Logan Paulin. Tämä mestaruus oli virallisesti ensimmäinen hänen urallaan WWE:ssä. 9. elokuuta ilmoitettiin LA Knightin jatkaneen WWE-sopimustaan sekä saavan suuren korotuksen palkkaansa.
Mestaruudet ja saavutukset

Championship Wrestling from Hollywood
CWFH Heritage Heavyweight Championship (1 kerta)
NWA Heritage Tag Team Championship (2 kertaa)yhdessä Brian Cagen kanssa
DDT Pro-Wrestling
Ironman Heavymetalweight Championship (1 kerta)
Future Stars of Wrestling
FSW Heavyweight Championship (2 kertaa)
Empire Wrestling Federation
EWF Heavyweight Championship (1 kertaa)
Heartland Wrestling Association
HWA Television Championship (1 kerta)
Mach One Wrestling
M1W Tag Team Championship (1 kerta) yhdessä Brian Cagen kanssa
M1W Tag Team Championship Tournament (2010) yhdessä Brian Cagen kanssa
National Wrestling Alliance
NWA World Tag Team Championship (1 kerta) yhdessä James Stormin kanssa
Pro Wrestling Revolution
PWR Heavyweight Championship (1 kerta)
Total Nonstop Action Wrestling / Impact Wrestling
Impact World Championship (1 kerta)
Impact World Tag Team Championship (1 kerta) yhdessä Scott Steinerin kanssa
TNA King of the Mountain Championship (1 kerta)
Ultimate Championship Wrestling
UCW Heavyweight Championship (1 kerta)
WWE
WWE United States Championship (2 kertaa)
Million Dollar Championship (1 kerta)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta LA Knight Wikimedia Commonsissa
Ricker otteli vuonna 2014 kehänimellä Slate Randall
Eli Drake Impact World Champion-mestarina vuonna 2017
LA Knight tunnetaan erityisesti "YEAH"-huudoistaan.
Olavi Salonen (juoksija)

| Olavi Salonen |
| --- | --- |
 Olavi Salonen (vasemmalla) ja Olavi Salsola (oikealla) juoksivat 1 500 metrin juoksussa maailmanennätyksen ajalla 3.40,2, Turussa vuonna 1957. Keskellä Vuorisalo.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Olavi Vihtori Kalervo Salonen
Syntynyt: 20. joulukuuta 1933 Noormarkku, Suomi
Kuollut: 6. maaliskuuta 2025 (91 vuotta)
Yleisurheilija
Lempinimi:  Tankki
Pituus:  173 cm
Paino:  73 kg
Laji:  Keskimatkojen juoksija
Seura:  1949–1955 Noormarkun Nopsa 1956 Rosenlewin Urheilijat -38 1957–1966 Kaipolan Vire 1967–1970 Valkeakosken Haka
Uran alku:  1951
Olavi Vihtori Kalervo Salonen (20. joulukuuta 1933 Noormarkku – 6. maaliskuuta 2025) oli suomalainen keskimatkojen juoksija ja yhdessä Olavi Salsolan kanssa viimeisin suomalainen 1 500 metrin juoksun maailmanennätysmies. Hän kuului 1950-luvulla kuuluisaan suomalaiseen keskimatkojen ”Olavi-trioon” Salsolan ja Vuorisalon kanssa.
Elämäkerta

Olavi Salosen paras arvokisasaavutus oli 800 metrin juoksun neljäs sija Belgradin EM-kisoissa 1962. Hän karsiutui 800 metrin välierissä Tukholman EM-kisoissa 1958 sekä 1 500 metrin alkuerissä kaksissa olympialaisissa, Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964.
”Tankki” Salonen kilpaili 34 maaottelussa ja saavutti 22 lajivoittoa. Pohjoismaitten mestaruuden hän voitti 1 500 metrillä vuonna 1963. Suomen mestaruuden hän voitti 800 metrillä kuusi kertaa, 1 500 metrillä kuusi kertaa, maastojuoksun henkilökohtaisessa kilpailussa kolme kertaa sekä viesteissä ja maastojuoksun joukkuekilpailussa yhteensä 18 kertaa.
Salosen uran huippuhetki oli 1 500 metrin maailmanennätysjuoksu Turussa 11. heinäkuuta 1957. Olavi Salsola voitti kilpailun, mutta toiseksi sijoittunut Salonen sai saman ajan 3.40,2 ja nimensä maailmanennätystilastoon. Aika kesti maailmanennätyksenä vain yhden vuorokauden ennen kuin Stanislav Jungwirth juoksi ajan 3.38,1. Vuonna 1962 Salonen alitti kaikkien aikojen toisena suomalaisena neljän minuutin rajan mailin juoksussa.
Seuratasolla Salonen edusti Noormarkun Nopsaa, Rosenlewin Urheilijat -38:aa, Kaipolan Virettä ja Valkeakosken Hakaa. Suomen urheilutoimittajien Vuoden urheilija -äänestyksessä Salonen valittiin vuoden 1957 seitsemänneksi parhaaksi suomalaisurheilijaksi. Pro Urheilu -palkinnon Salonen sai vuonna 2009.
Saavutukset

1 500 metrin maailmanennätysaika 3.40,2 (11.7.1957)
EM-kisoissa 4. sija 800 metrillä 1962
PM-kultaa 1 500 metrillä 1963
PM-hopeaa 800 metrillä 1961, 1963
Suomen mestari 800 metrillä 1958, 1959, 1960, 1961, 1962, 1963
Suomen mestari 1 500 metrillä 1959, 1960, 1961, 1962, 1963, 1965
Suomen mestari maastojuoksun henkilökohtaisessa kilpailussa 1960, 1961, 1962
Suomen mestari 4 × 800 metrillä ja 4 × 1500 metrillä yhteensä 11 kertaa
Suomen mestari maastojuoksun joukkuekilpailussa yhteensä 7 kertaa
WWE Women’s Tag Team Championship

WWE Women’s Tag Team Championship on yhdysvaltalaisessa World Wrestling Entertainment -nimisessä painiorganisaatiossa Raw:n ja SmackDownin naisten joukkuemestaruus. Se otettiin käyttöön 24. joulukuuta vuonna 2018. Naisten osuus WWE organisaatiossa oli kasvanut ja haluttiin uudistaa organisaatiota uudella mestaruusvyöllä. Vuoteen 2021 asti mukana olivat myös NXT:n naiset, kunnes heille luotiin oma NXT Women's Tag Team Championship- mestaruus. Aikaisemminkin on ollut käytössä naisten joukkuemestaruus WWF Women's Tag Team Championship, mutta kyseinen mestaruus lakkautettiin jo vuonna 1989.  Ensimmäisenä naisten joukkuemestaruuden voitti  The Boss 'n' Hug Connection (Bayley and Sasha Banks). Nykyiset joukkuemestarit ovat Liv Morgan ja Raquel Rodriguez kolmatta kertaa. Lisäksi  Rodriguez on kaiken kaikkiaan neljättä kertaa joukkuemestarina.
Joukkuemestarit  Liv Morgan ja Raquel Rodriguez