stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Scheien oireyhtymä

Scheien oireyhtymä on aineenvaihduntasairaus. Se kuuluu lysosomaalisiin kertymäsairauksiin ja mukopolysakkaridooseihin. Scheien oireyhtymä on tyypin I mukopolysakkaridoosin lievin muoto, jota vaikeamman oirekuvan tuottaa Hurlerin oireyhtymä, välimuotoa edustaa Hurler–Scheien oireyhtymä.
Scheien oireyhtymää luonnehtivat erityisesti luuston epämuodostumat ja motorinen kehitysviive. Kehitysvammaisuutta Scheien oireyhtymään ei liity. Vastasyntyneellä saatetaan todeta nivus- tai napatyrä, mutta ensimmäiset selkeät oireyhtymän merkit ilmaantuvat tyypillisesti 2–6 ikävuoden paikkeilla. Tällöin kasvonpiirteet alkavat karkeutua ja maksa sekä munuaiset suurentuvat. Selkärangassa havaitaan muutoksia ja niveljäykkyyttä alkaa kehittyä. Kasvu on heikentynyttä. Yleensä neljän ikävuoden jälkeen alkaa sarveiskalvon samentuminen. Varhaiset oireet kuitenkin ovat usein niin lieviä, että diagnosointi saattaa viivästyä nuoruus- tai joskus aikuisiälle. Vaikka Scheien oireyhtymä on Hurlerin oireyhtymää lievempi häiriö, glaukooma on yleisempi Scheien kuin Hurlerin oireyhtymästä kärsivillä. Scheien oireyhtymään liittyy joitain sille ominaisia kasvonpiirteitä, kuten otsan korostuneisuus, suun suurikokoisuus ja huulten paksuus. Limaneritys nenästä saattaa olla voimistunutta. Kuulon heikkenemistä esiintyy usein. Osalla potilaista ilmenee aorttaläpän vuotoa. Etenevät luustomuutokset korostuvat nimenomaan selkärangassa, minkä lisäksi voi ilmetä rannekanavaoireyhtymä.
Scheien oireyhtymä johtuu IDUA-geenin mutaatiosta kromosomissa 4. Alfa-L-iduronidaasin osittainen puutos johtaa oireyhtymästä kärsivillä glykosaminoglykaanien kertymiseen lysosomeihin. Scheien oireyhtymällä on autosomaalinen, peittyvä periytymistapa. Sen arvioitu esiintyvyys on noin 1/500 000. Diagnostiikassa voivat olla avuksi dermataani- ja heparaanisulfaattien määritys virtsasta sekä alfa-L-iduronidaasin aktiivisuuden selvittäminen valkosoluista tai fibroblasteista. Geenitutkimus varmistaa tai poissulkee diagnoosin lopullisesti. Scheien oireyhtymän hoito on oireenmukainen ja voi sisältää esimerkiksi kirurgiaa, laronidaasi-injektiohoitoa sekä fysioterapiaa. Elinajanodotetta pidetään Scheien oireyhtymästä kärsivillä lähes normaalina. Harold G. Scheie kuvasi mukaansa nimetyn oireyhtymän ensimmäisenä vuonna 1962.
Sanya Richards-Ross

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sanya Richards Berliinin MM-kilpailuissa 2009. |  Sanya Richards Berliinin MM-kilpailuissa 2009. |  Sanya Richards Berliinin MM-kilpailuissa 2009. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | 4 × 400 m |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | 4 × 400 m |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | 400 m |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | 4 × 400 m |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | 400 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2003 | 4 × 400 m |  |
|  Kultaa | Osaka 2007 | 4 × 400 m |  |
|  Kultaa | Berliini 2009 | 400 m |  |
|  Kultaa | Berliini 2009 | 4 × 400 m |  |
|  Kultaa | Daegu 2011 | 4 × 400 m |  |
|  Hopeaa | Helsinki 2005 | 400 m |  |
|  Hopeaa | Peking 2015 | 4 × 400 m |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Istanbul 2012 | 400 m |  |
|  Hopeaa | Istanbul 2012 | 4 × 400 m |  |
Sanya Richards-Ross (o.s. Richards, s. 26. helmikuuta 1985 Kingston, Jamaika) on yhdysvaltalainen entinen pikajuoksija. Hänet valittiin vuosina 2006 ja 2009 IAAF:n vuoden naisyleisurheilijaksi.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 m – 10,97 (2007)
200 m – 22,09 (2012)
400 m – 48,70 (2006)
60 m – 7,21 (2004)
200 m – 22,49 (2004)
400 m – 50,71 (2012)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Richardsin profiili usatf.orgissa
Naisten 400 metrin juoksun olympiavoittajat
Naisten 400 metrin juoksun maailmanmestarit
1983: Jarmila Kratochvílová |
1987: Olga Bryzgina |
1991: Marie-José Pérec |
1993: Jearl Miles-Clark |
1995: Marie-José Pérec |
1997: Cathy Freeman |
1999: Cathy Freeman |
2001: Amy Mbacke Thiam |
2003: Ana Guevara |
2005: Tonique Williams-Darling |
2007: Christine Ohuruogu |
2009: Sanya Richards |
2011: Amantle Montsho |
2013: Christine Ohuruogu |
2015: Allyson Felix |
2017: Phyllis Francis |
2019: Salwa Eid Naser |
2022: Shaunae Miller-Uibo |
2023: Marileidy Paulino
Sanya Richards Osakan MM-kisoissa 2007.
Santeri Nuutinen

Santeri Nuutinen (s. 1994) on suomalainen lapsinäyttelijä, joka tunnetaan erityisesti draamasarjasta Kotikatu. Kotikadun lisäksi hän on tehnyt myös monia muita sivurooleja televisiossa. Vuonna 2003 Nuutinen näytteli Santtu-poikaa 12-osaisessa lastensarjassa Vasikantanssi.
Myös hänen pikkuveljensä Rasmus Nuutinen on näytellyt pieniä rooleja.
Filmografia

Kylmäverisesti sinun (2002) (televisiosarja, yksi jakso)
Kuutamolla (2002)
Pahat pojat (2003)
Rikospoliisi Maria Kallio (2003) (televisiosarja, kaksi jaksoa)
Hymypoika (2003)
Vasikantanssi (2003–2004) (televisiosarja, 12 jaksoa)
Keisarikunta (2004)
Valkoinen kaupunki (2006)
Kotikatu (2003–2010) (televisiosarja)
Bodomin legenda (2006)
Aiheesta muualla

Santeri Nuutinen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Santeri Nuutinen Elonetissä.
San Vero Milis

| San Vero Milis (Santu 'èru, Santèru) |
| --- | --- |
 Sijainti Oristanon maakunnassa
 San Vero Milis
 Koordinaatit: 40.013°0′0″N, 8.598°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Oristano
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  72,48 km²
Korkeus:  10 m
Väkiluku:  2 504
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  09070
Suuntanumero(t):    0783
Rekisterikilpi:  OR
 
 http://www.comune.sanveromilis.or.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
San Vero Milis (sardiksi Santu 'èru, Santèru) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 504 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 72,48 neliökilometriä. Se sijaitsee 10 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta San Vero Milis Wikimedia Commonsissa
Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu
Sari Haapaniemi

Sari Tuulia Haapaniemi (s. 23. joulukuuta 1965 Vaasa) on suomalainen taidemaalari. Haapaniemen maalauksissa esiintyy usein paksuja maalikerroksia, jotka muodostavat maalauksiin kolmiuloitteisuutta ja elävyyttä. Hänen maalaustensa aiheita ovat muun muassa musiikki, kukat, talot, maisemat ja henkilöt.
Haapaniemi on syntynyt 1965 Vaasassa, jossa hän asuu ja työskentelee. Hän on maalannut lapsesta saakka, ammatikseen vuodesta 1994 lähtien. Haapaniemi on suorittanut Taideteollisen korkeakoulun opintoja vuosina 1997–2000.[lähde? ]
Hänellä on ollut useita yksityis- ja yhteisnäyttelyitä niin Suomessa kuin ulkomailla, esimerkiksi Tukholmassa, Pariisissa ja New Yorkissa, sekä yhteisnäyttelyitä muun muassa Las Vegasissa, museossa Southern Nevada Museum of Fine Art.[lähde? ]
Sari Haapaniemi on naimisissa Ari Juha Haapaniemen kanssa, joka toimii hänen managerinaan.
Aiheesta muualla

Taiteilijan kotisivut
Keski-Pohjanmaa (Arkistoitu – Internet Archive)
Satakunnan kansa[vanhentunut linkki]
Scritti Politti

Scritti Politti esiintymässä 2007.
Scritti Politti on brittiläinen rockyhtye, joka perustettiin Leedsissä vuonna 1978. Sen johtohahmo on walesilainen laulaja-lauluntekijä Green Gartside (oik. Paul Julian Strohmeyer).
Alun perin vasemmistomielisenä post-punk -yhtyeenä aloittanut Scritti Politti muuntui lähemmäksi valtavirran poppia 1980-luvun alkupuoliskolla, jolloin se saavutti menestystä Britannian ja Yhdysvaltojen listoilla. Yhtyeen menestynein albumi on vuonna 1985 julkaistu Cupid & Psyche 85, jonka menestyssinglejä olivat "Perfect Way", "The Word Girl", "Wood Beez" ja "Absolute".
Vuonna 1991 ilmestyi single "She's A Woman", jossa vierailevana laulajana oli mukana Shabba Ranks. Se jäi yhtyeen viimeiseksi Britannian Top20-singleksi toistaiseksi. Tämän jälkeen Gartside vetäytyi musiikin parista ja asusteli Etelä-Walesissa. Scritti Politti teki kuitenkin paluun vuosikymmenen lopulla ja julkaisi uudet albumit vuosina 1999 ja 2006.
Scritti Polittin varhainen kokoonpano oli Green Gartsiden lisäksi Matthew Kay (koskettimet, manageri), Tom Morley (rummut) ja Nial Jinks (basso, erosi yhtyeestä vuonna 1980). Cupid & Psyche 85:n aikaan yhtyeessä olivat Gartside (laulu), David Gamson (koskettimet, ohjelmointi) ja Fred Maher (rummut, rumpuohjelmointi).
Diskografia > Albumit

Songs To Remember (1982, Britannian albumilistan #12)
Cupid & Psyche 85 (1985, Britannia #5, Yhdysvallat #50)
Provision (1988, Britannia #8, Yhdysvallat #113)
Anomie & Bonhomie (1999, Britannia #33)
Early (2005) (kokoelma varhaisia singlejä)
White Bread, Black Beer (2006)
Diskografia > Singlet

"Skank Bloc Bologna" (1978)
"2nd Peel Session" (1979)
"4 A-Sides" (1979)
"The Sweetest Girl" (1981, Britannian singlelistan #64)
"Faithless" (1982, Britannia #56)
"Asylums In Jerusalem/Jacques Derrida" (1982, Britannia #43)
"Wood Beez (Pray Like Aretha Franklin)" (1984, Britannia #10, Yhdysvallat #91, Australia #25)
"Absolute" (1984, Britannia #17)
"Hypnotize" (1984, Britannia #68, US Hot Dance Music/Club Play #43)
"The Word Girl" (mukana Ranking Ann) (1985, Britannia #6)
"Perfect Way" (1985, Britannia #48, Yhdysvallat #11)
"Oh Patti (Don't Feel Sorry For Loverboy)" (1988, Britannia #13)
"First Boy In This Town (Lovesic" (1988, Britannia #63)
"Boom! There She Was" (mukana Roger) (1988, Britannia #55, Yhdysvallat #53)
"She's A Woman" (mukana Shabba Ranks) (1991, Britannia #20)
"Take Me In Your Arms" (mukana Sweetie Irie) (1991, Britannia #47)
"Tinseltown To The Boogiedown" (1999, Britannia #46)
"The Boom Boom Bap" (2006)
"A Day Late and a Dollar Short" (2011)
Aiheesta muualla

bibbly-o-tek the Scritti Politti source
Sasha Frere-jones: Lovestruck - Scritti Politti trades theory for feelings  24.7.2007. The New Yorker. Viitattu 16. marraskuuta 2007.
Scritti Politti Myspacessa (englanniksi)
Scritti Politti Myspacessa (englanniksi) (vuoden 2006 kappaleita)
Scritti Politti All Music Guidessa[vanhentunut linkki]
Sea Finland

Sea Finland oli Britannian kansallisessa merimuseossa Lontoon Greenwichissä vuonna 1985 pidetty laaja näyttely, joka esitteli suomalaisen merenkulun historiaa. Suomen Museoviraston tuottama näyttely oli siihen asti suurin ulkomailla toteutettu Suomen kulttuurihistorian esittely. Se sai Lontoossa seitsemän kuukauden aikana yli 500 000 kävijää, oli sitten esillä supistettuna ja sovitettuna Turussa ja pystytettiin kesäksi 1988 Yhdysvaltojen Philadelphiaan suomalaisen Amerikan-siirtolaisuuden 350-vuotisjuhlan merkeissä.
Historiaa

Ajatus Suomen merenkulun esittelystä Lontoossa sai alkunsa 1980-luvun alussa Helsingin Sanomien Lontoon-kirjeenvaihtajan Erkki Arnin keskusteluista National Maritime Museumin johtajan Basil Greenhillin kanssa. Hanketta varten koottuun työryhmään kuului museoalan, merialan ja talouselämän edustajia. Näyttelyn suunnittelija ja komissaari oli mainosgraafikko, tietokirjailija ja meriharrastaja Erkki Riimala ja hankeen johtaja Museoviraston Aarne Kopisto. Näyttelyn suojelijoina toimivat tasavallan presidentti Mauno Koivisto ja Edinburghin herttua, prinssi Philip. Näyttely rakennettiin Lontoon merimuseon 1 200 neliömetrin galleriatilaan, ja se käsitti 60 pienempää osastoa. Näyttelyn avasi Suomen pääministeri Kalevi Sorsa 22. toukokuuta 1985. Jäänmurtaja Urho oli Sea Finlandin avajaisviikon ajan kiinnitettynä Thamesjoen laituriin merimuseon edustalla, ja sitä käytettiin tapahtumaan liittyviin edustustilaisuuksiin.
Näyttely oli avoinna Greenwichissä vuoden 1985 loppuun ja keräsi puolisen miljoonaa kävijää. Kesällä 1986 näyttely sovitettiin suomalaiselle yleisölle Turun satamassa, jossa se sai 85 000 vierasta. Kesällä 1988 Sea Finland pystytettiin siirtolaisaiheilla täydennettynä Yhdysvaltojen Pennsylvanian osavaltioon, Philadelphian Port of History -museoon (samoissa tiloissa toimii nyt Independence Seaport Museum). Tähän näyttelyyn liittyi miinalaiva Pohjanmaan vierailu Philadelphiaan.
Näyttelyyn liittyi Henry Forssellin toimittama, myös ruotsiksi ja englanniksi julkaistu kirja Sea Finland, kuvia Suomen merihistoriasta.
Schefflerin palatsi

Schefflerin palatsi
Schefflerin palatsi on rakennus Tukholman Vasastanin kaupunginosassa osoitteessa Drottninggatan 116. Se tunnetaan kummitustalona.
Barokkityylisen palatsin rakennutti vuosina 1699–1701 hollantilaissyntyinen kauppias Hans Petter Scheffler. Alkuperäistä suunnittelijaa ei tunneta. Rakennusta muutettiin Axel Kumlienin suunnitelmien mukaan vuonna 1875. Taloon kuuluu myös aidalla ympäröity puutarha, jossa on huvimaja. Palatsi restauroitiin vuonna 1926, ja se toimi vuosina 1927–1976 Tukholman yliopiston hallintorakennuksena. Nykyään se on yliopiston edustustiloina.
Palatsissa 1700-luvun lopulla asuneen ruukinpatruuna Jacob von Balthasar Kniggen sanotaan kummittelevan siellä. Palatsi tunnetaan myös nimellä spökslottet eli ”kummituslinna”.
Nimellä Petissan tunnettu Schefflerin palatsin siipirakennus tuli tunnetuksi 1800-luvun lopulla kahvilana. Se siirrettiin vuonna 1907 kokonaisena Skansenin ulkoilmamuseoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Schefflerin palatsi Wikimedia Commonsissa
Sari Helin

| Sari Helin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: marraskuu 1968 Tampere
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  yrittäjä, Huono Äiti -yhtiön perustaja, toimittaja
Vanhemmat:  Terttu ja Raimo Helin
Puoliso:  Ilkka Lääveri
Lapset:  2
Sukulaiset:  Mikko Helin
Muut tiedot
Merkittävät teokset: Huono Äiti Tunnustuksia, Elämää tehosekoittimessa, Huonon Äidin seksikirja, Kokkauksia
Aiheesta muualla
Kotisivu
Sari Kristiina Helin (s. marraskuu 1968 Tampere) on suomalainen yrittäjä, suomalaisen Huono Äiti -yhteisön perustaja ja toimittaja.
Elämä ja ura

Sari Helin syntyi Tampereella marraskuussa 1968 ja kasvoi Nokialla. Hänen isänsä työskenteli suvun perinteen mukaan Nokian paperitehtaalla. Hänen äitinsä oli pientilalta Laviasta, Satakunnasta ja mummonsa Kaukolasta Karjalasta.
Sari Helin kirjoitti ylioppilaaksi Nokian lukiosta vuonna 1987 ja pääsi samana vuonna Tampereen yliopistoon opiskelemaan kotimaista kirjallisuutta. Hän opiskeli yhteiskuntaoppia, markkinointia ja venäjää ja valmistui 2008.
Helin kuuluu Helsingin ortodoksiseen seurakuntaan.
Helin työskenteli vapaaehtoisena YK:n rauhanturvaoperaatiossa Pohjois-Makedoniassa vuonna 1995. Sen jälkeen hän työskenteli Ylen radiouutisissa ja lähti perustettavaan Radio Novaan toimittajaksi 1997. Hän aloitti Ylen aamu-tv:n juontajana vuonna 1999 ja sai juontajaparikseen Petri Sarvamaan. Pari meni myöhemmin naimisiin ja erosi yli 20 vuoden yhteiselon jälkeen vuonna 2021. Helin työskenteli Ylen a-studiossa juontajana ja toimittajana vuodet 2001–2002.
Helin asui Yhdysvalloissa 2002–2006 ja kirjoitti sieltä kolumneja useille lehdille. Hänen kolumnejaan ovat julkaisseet Kotivinkki, Fitness, Anna, Kirkko ja kaupunki ja Yle.
Helin perusti Huono Äiti -yhteisön sosiaaliseen mediaan 2010. Hän on kertonut useissa jutuissa, että omien vanhempien poismeno työikäisinä vaikutti vahvasti Huonon Äidin perustamiseen. Sari Helin on myös kertonut äitinsä saattohoidon vaikuttaneen itseensä vahvasti. Huonosta Äidistä on kasvanut suuri vaikuttajamedia. Se tuottaa myös useita viinejä.
Huono Äiti Oy osallistui Suomalainen Menestysresepti -ohjelmaan vuonna 2020 valmisruokahankkeella. Helin on kuvannut saaneensa niskoihinsa viharyöpyn saatuaan ruokahankkeseen Business Finlandin tuotekehitystuen. Hanke poiki Juvalle 10 lisätyöpaikkaa. Helin omistaa myös kaksi ravintolaa. Museoravintola Luston hän perusti Itä-Suomeen Punkaharjulle vuonna 2022. Vuonna 2023 hän perusti kihlattunsa kokki Ilkka Lääverin kanssa Helsinkiin ravintola Le Ankan. Ravintola on saanut useita hyviä arvoita. Se pääsi myös The Times- lehteen ja se valittiin Suomen 50 parhaan ravintolan joukkoon. Helin on puolustanut suomalaisia raaka-aineita ja suomalaista maaseutua voimakkaasti.
Helinilla on kesämökki Kermajärven rannalla Heinävedellä Helin on ottanut kantaa Heinäveden kaivoshankkeeseen sitä vastustaen. Helin on puhunut julkisesti Kuusamon-rakkaudestaan ja hänellä on myös yhteinen tuote Kuusamon Kalan kanssa. Hän ottaa myös Huono Äiti -sivustolla kantaa suomalaisten järvien puolesta ja tekee kaivosten vastaista vaikutustyötä.
Samuli Aro

| Samuli Aro |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. huhtikuuta 1975 (ikä 49) Järvenpää
Kansalaisuus:   Suomi
Moottoriurheilija
Mestaruudet
:  Enduron maailmanmestaruussarja
Samuli Aro (s. 12. huhtikuuta 1975 Järvenpää) on suomalainen endurokuljettaja ja viisinkertainen maailmanmestari. Huippu-uransa aikana hän on ajanut Yamahan, Husqvarnan ja KTM:n pyörillä.
Ura

Samuli Aro on 2000-luvun menestyneimpiä endurokuljettajia. Hän on voittanut maailmanmestaruuden viisi kertaa, kaksi kertaa hopeaa ja yhden pronssin. Hän on ollut mukana Suomen joukkueessa voittamassa joukkuekultaa viisi kertaa.
Ura > Tulokset

Tulokset Enduron maailmanmestaruussarjassa:
| Kausi | Luokka | Talli | Voittoja | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | 125 cc | Yamaha | 0 | 19. |
| 1999 | 125 cc | Yamaha | 0 | 9. |
| 2000 | 250 cc | Yamaha | 0 | 8. |
| 2001 | 250 cc | Husqvarna | 3 | 3. |
| 2002 | 250 cc | Husqvarna | 11 | 1. |
| 2003 | 250 cc | KTM | 5 | 2. |
| 2004 | E3 | KTM | 11 | 1. |
| 2005 | E2 | KTM | 5 | 1. |
| 2006 | E2 | KTM | 6 | 1. |
| 2007 | E2 | KTM | 2 | 2. |
| 2008 | E3 | KTM | 5 | 1. |
| 2009 | E3 | KTM | 0 | 4. |
Scott Pilgrim

Scott Pilgrim on Bryan Lee O'Malleyn luoma Kanadalainen sarjakuva. Se koostuu kuudesta pokkarista, jotka Oni Press julkaisi elokuun 2004 ja heinäkuun 2010 välisenä aikana. Suomeksi sarjaa alkoi julkaisemaan Egmont Kustannus syyskuussa 2010.
Sarjakuvan päähenkilö on Scott Pilgrim, 23-vuotias kanadalainen osa-aikamuusikko, joka soittaa bassokitaraa yhtyeessä nimeltä Sex Bob-omb. Hän rakastuu lähettityttö Ramona Flowersiin, mutta voidakseen seurustella hänen kanssaan Scottin täytyy päihittää kaksintaisteluissa hänen seitsemän entistä kumppania.
Scott Pilgrimin maailma on eräänlainen sekoitus todellisuutta ja videopelien maailmasta inspiroitunutta fantasiaa. Tästä on esimerkkinä Scottin ja Ramonan exien väliset epärealistiset taistelut ja se, että Scottin viholliset muuttuvat kasaksi kolikoita, kun Scott päihittää heidät.  Sarja sisältää suuren määrän viittauksia tunnettuihin videopeleihin ja muuhun populaarikulttuuriin.
Sarjakuvan osat

Scott Pilgrim's Precious Little Life (suomeksi Scott Pilgrim ja upea elämä)
Scott Pilgrim vs. The World (Pilgrim vastaan maailma)
Scott Pilgrim & The Infinite Sadness (Scott Pilgrim ja pohjaton suru)
Scott Pilgrim Gets It Together
Scott Pilgrim vs. The Universe (Scott Pilgrim vastaan universumi)
Scott Pilgrim's Finest Hour
Elokuva

Scott Pilgrim -sarjakuvien pohjalta on tehty elokuva Scott Pilgrim vastaan maailma, joka tuli ensi-iltaan elokuussa 2010. Elokuvan ohjasi Edgar Wright ja pääosaa näyttelee Michael Cera.
Videopeli

| Scott Pilgrim vs>  the World: the Game |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Ubisoft
Julkaisija:  Ubisoft
Käsikirjoittaja:  Bryan Lee O'Malley
Julkaistu:  elokuu 2010, uudelleenjulkaisu 2020
Lajityyppi:  beat 'em up
Pelimuoto:  yksinpeli ja moninpeli
Alusta:  PlayStation 3, Xbox 360, Nintendo Switch, Xbox One, PlayStation 4, Uplay
Jakelumuoto:  PlayStation Store, Xbox Live Arcade, Nintendo eShop, Uplay
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK       : 
Ubisoftin kehittämä videopeli Scott Pilgrim vs. the World: the Game julkaistiin Playstation Network ja Xbox Live Arcade -palveluissa elokuussa 2010. Peliin on tuottanut musiikit chiptune-yhtye Anamanaguchi ja grafiikasta vastaa pikselitaiteilija Paul Robertson. Peli on tyypiltään beat 'em up -taistelupeli 90-luvun pelien hengessä.
Joulukuussa 2014 peli poistettiin PlayStation 3:n ja Xbox 360:n latauspalveluista, ja sen jälkeen sitä ei ole voinut ostaa enää näille konsoleille. Syynä pelin poistoon oli mahdollisesti pelin lisenssin päättyminen.
Syyskuussa 2020 Ubisoft paljasti pelin tulevan takaisin myyntiin Nintendo Switch, Xbox One ja PlayStation 4 -konsoleille sekä Ubisoftin Uplay:hin.
Aiheesta muualla

Jarkko Sikiö: Scott Pilgrim ja upea elämä[vanhentunut linkki]. Kvaak.fi 15.10.2010.
Bryan Lee O'Malley Livejournalissa
Bryan Lee O'Malley's website
ScottPilgrim.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Scott Pilgrim MySpacessa
Scott Pilgrim: Previews Promo Strip (Arkistoitu – Internet Archive)
Scott Pilgrim vs. The World The Game
Scott Pilgrim vastaan maailma Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Official Scott Pilgrim vs. The World Movie Site
Elokuvan logo.
San Vincenzo

| San Vincenzo |
| --- | --- |
 San Vincenzo
 San Vincenzo
 Koordinaatit: 43°05′38″N, 10°32′30″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Toscana
Maakunta:  Livorno
Pinta-ala:  
 – Maa:  33,20  km²
Korkeus:  5 (min. 0 - maks. 646) m
Väkiluku (2013):  7 007 
 – Väestötiheys:  211  as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
San Vincenzo on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Livornon maakunnassa. Kunta sijaitsee Tyrrhenanmeren rannalla. Tätä Livornon etäpuolella olevaa rannikkoa kutsutaan Etruskirannikoksi (Costa degli Etruschi). San Vincenzo on suosittu rantalomakohde ja siellä on huvisatama.
Historiaa

Vuonna 1567 Vasari maalasi freskon taistelusta San Vincenzossa, missä firenzeläiset joukot voittavat pisalaiset. Fresko sijaitsee Firenzessä Palazzo Vecchiossa olevassa Salone dei Cinquecenton salissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta San Vincenzo Wikimedia Commonsissa
Livornon maakunta
Bibbona | Campiglia Marittima | Campo nell’Elba | Capoliveri | Capraia Isola | Castagneto Carducci | Cecina | Collesalvetti | Livorno | Marciana | Marciana Marina | Piombino | Porto Azzurro | Portoferraio | Rio Marina | Rio nell’Elba | Rosignano Marittimo | San Vincenzo | Sassetta | Suvereto
Osa Vasarin freskosta  San VIncenzon taistelu
San Vitale

| San Vitale |
| --- | --- |

Koordinaatit:  44°25′14″N, 12°11′46″E
Kirkkokunta:  Katolinen kirkko
Hiippakunta:  Ravenna-Cervian arkkihiippakunta
Rakentamisvuosi:  526–547
Tyylisuunta:  bysanttilainen
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
San Vitalen basilika (ital. Basilica di San Vitale)  on Italian Ravennan kaupungissa sijaitseva myöhäisantiikkinen kirkkorakennus.
Bysanttilaista tyyliä edustavan kirkon rakentaminen alkoi vuonna 526 piispa Ecclesiuksen alaisuudessa Ostrogoottien valtakunnassa. Rakennus vihittiin käyttöön vuonna 547, kun kaupunki oli siirtynyt Itä-Rooman haltuun. San Vitale muodostaa Ravennassa muiden varhaiskristillisten monumenttien kanssa Unescon maailmanperintökohteen.
Kahdeksankulmion muotoinen San Vitale on rakennettu marmorikivestä, ja korkea kupoli on terrakottasavea. Sisätilojen mosaiikkien esikuvina pidetään konstantinopolilaista kirkkotaidetta, ja ne esittävät Vanhan sekä Uuden testamentin hahmoja, Bysantin hallitsijoita ja katolilaisia kirkonmiehiä. Värikkäistä mosaiikestaan tunnettua kirkkoa pidetään Bysantin arkkitehtuurin mestariteoksena.