stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Red Hot Chili Peppers (albumi)
Kappaleluettelo

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | True Men Don't Kill Coyotes | Kiedis, Flea, Sherman, Martinez | 3.40 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Baby Appeal | Kiedis, Flea, Slovak, Sherman, Martinez | 3.42 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Buckle Down | Kiedis, Flea, Sherman, Martinez | 3.24 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Get Up and Jump | Kiedis, Flea, Slovak, Irons | 2.53 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Why Don't You Love Me (Cover-versio Hank Williamsin kappaleesta)  | Williams | 3.24 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Green Heaven | Kiedis, Flea, Slovak, Irons | 4.00 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Mommy, Where's Daddy | Kiedis, Flea, Sherman, Martinez | 3.32 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Out in L.A. | Kiedis, Flea, Slovak, Irons | 2.01 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Police Helicopter | Kiedis, Flea, Slovak, Irons | 1.17 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | You Always Sing the Same (Tunnetaan myös nimellä "You Always Sing")  | Kiedis, Flea | 0.19 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Grand Pappy du Plenty | Kiedis, Flea, Sherman, Martinez, Gill | 4.05 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 32.13 |  |  |  |  |  |  |
| Vuoden 2003 uudelleenjulkaisun bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Get Up and Jump (demo) (Vuoden 2003 uudelleenjulkaisun bonuskappale)  | Kiedis, Flea, Slovak, Irons | 2.37 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Police Helicopter (demo) (Vuoden 2003 uudelleenjulkaisun bonuskappale)  | Kiedis, Flea, Slovak, Irons | 1.12 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Out in L.A. (demo) (Vuoden 2003 uudelleenjulkaisun bonuskappale)  | Kiedis, Flea, Slovak, Irons | 1.56 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Green Heaven (demo) (Vuoden 2003 uudelleenjulkaisun bonuskappale)  | Kiedis, Flea, Slovak, Irons | 3.57 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | What It Is (demo) (tunnetaan myös nimellä "Nina's Song", Vuoden 2003 uudelleenjulkaisun bonuskappale)  | Kiedis, Flea | 3.57 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 46.52 |  |  |  |  |  |  |
Tekijät > Yhtyeen kokoonpano

Flea - basso, taustalaulu
Anthony Kiedis - laulu
Cliff Martinez - rummut
Jack Sherman - kitara
Tekijät > Muut muusikot

Keith Barry - torvisovitukset ja alttoviulu
Cliff Brooks - Timbales-rummut ja congat
Gwen Dickey - taustalaulu
Patrick English - trumpetti
Kenny Flood - tenorisaksofoni
Phil Ranelin - pasuuna
Tekijät > Tuotanto

Tuottaja - Andy Gill
Teknikko - Dave Jerden
Apulais-teknikko - Carolyn Collins
Miksaus - Rob Stevens
Miksauksen avustus - Barry Conley
Miksaus - Dave Jerden
Masterointi - Greg Fulginiti Artisan Soundissa
Kaikki kappaleet nauhoitettu - El Dorado -studioilla
Miksattu - Baby 'O:ssa
Kansitaide - Gary Panter
Valokuvat - Ed Colver ja Howard Rosenberg
Taiteellinen ohjaus - Henry Marquez
Euran Wembley

| Euran Wembley |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Nummentie 28, 27500 Kauttua
Koordinaatit:  61°07′18″N, 22°08′47″E
Avattu:  1989
Omistaja:  Euran kunta
Kenttä:  Luonnonnurmi, 100 x 67 m
Käyttäjät
 Euran Pallo 
Katsojakapasiteetti
 n.350 katettua istumapaikkaa 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Euran Wembley on jalkapallostadion Euran kunnassa. Se sijaitsee Kauttualla Euran urheilukeskuksessa. Wembley on Kolmosessa pelaavan Euran Pallon kotikenttä. Kentällä on myös pelattu kaksi poikien maaottelua.
Euran Wembleyn rakentaminen aloitettiin talkootyönä Euran Pallon toimesta kesällä 1988. Kenttä valmistui vielä samana syksynä ja ensimmäiset ottelut pelattiin seuraavana keväänä. Jalkapallokenttä tehtiin entisen yleisurheilukentän paikalle. Se jäi katsomoineen kokonaan jalkapalloilijoiden käyttöön uuden yleisurheilukentän valmistuttua vuonna 1986.
Wembleyn vihkiäisottelu oli 4.7.1989 järjestetty EuPan ja Valkeakosken Hakan välinen ystävyysottelu. Kentän yleisöennätys syntyi samana syksynä, kun Suomen Cupin 7. kierroksen ottelua EuPa–RoPS saapui katsomaan 1 452 henkeä.
Kentän puurakenteisessa katsomossa on n. 350 istumapaikkaa. Euran Wembley on Rauman Äijänsuon lisäksi Satakunnan ainoa pelkästään jalkapallolle pyhitetty kenttä, jossa on kiinteä ja katettu katsomorakennus.
Vuonna 2008 Wembleyn viereen valmistui OP-Areenan nimellä tunnettu tekonurmi.
Wembleyllä pelatut maaottelut

| Päivämäärä | Maajoukkue | Ottelu | Tulos | Yleisöä | Suomen maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 29.8.1990 | 16-vuotiaat |  Suomi –  Ruotsi | 1-0 | 1 015 | Tomi Leivo-Jokimäki |
| 9.6.2008 | 17-vuotiaat |  Suomi –  Viro | 5-0 | 0550 | Roope Riski 3, Juuso Simpanen,   Eetu Kokkinen  |
Aiheesta muualla

Euran Pallon kotisivut
Frangi

Frangi (fr) tarkoittaa seuraavia rahayksikköjä:
Belgian frangi, BEF, Belgian rahayksikkö vuoteen 2002
Burundin frangi, BIF, Burundin rahayksikkö
CFA-frangi, XAF ja XOF, Beninin, Burkina Fason, Gabonin, Guinea-Bissaun, Kamerunin, Keski-Afrikan tasavallan, Kongon tasavallan, Malin, Nigerin, Norsunluurannikon, Päiväntasaajan Guinean, Senegalin, Togon ja Tšadin rahayksikkö
CFP-frangi, XPF, Ranskan Polynesian, Uuden-Kaledonian sekä Wallis- ja Futunasaarten rahayksikkö
Djiboutin frangi, DJF, Djiboutin rahayksikkö
Guinean frangi, GNF, Guinean rahayksikkö
Komorien frangi, KMF, Komorien rahayksikkö
Kongon frangi, CDF, Kongon demokraattisen tasavallan rahayksikkö
Luxemburgin frangi, LUF, Luxemburgin rahayksikkö vuoteen 2002
Madagaskarin frangi, MGF, Madagaskarin rahayksikkö vuoteen 2005
Malin frangi, Malin rahayksikkö vuosina 1962–1984
Ranskan frangi, FRF, Ranskan, Monacon ja Andorran rahayksikkö vuoteen 2002
Ranskan Länsi-Afrikan frangi, Ranskan Länsi-Afrikan siirtomaiden rahayksikkö 1903–1945
Ruandan frangi, RWF, Ruandan rahayksikkö
Saarlandin frangi, Saarlandin rahayksikkö 1948–1959
Sveitsin frangi, CHF, Sveitsin ja Liechtensteinin rahayksikkö.
Tunisian frangi, F, Tunisian rahayksikkö 1891–1958
Frank James

Jesse ja Frank James, 1872
Alexander Franklin "Frank" James (10. tammikuuta 1843 – 18. helmikuuta 1915) oli yhdysvaltalainen lainsuojaton. Hän oli Jesse Jamesin isoveli.
Frank James syntyi Kearneyssa, Missourissa baptistipapin perheeseen. Hän värväytyi etelävaltioiden armeijaan 18-vuotiaana ja taisteli Yhdysvaltain sisällissodassa. Hänet pakotettiin vaihtamaan välillä puolta ja liittymään Pohjoisvaltioiden joukkoihin, mutta hän pakeni ja liittyi William Quantrillin sisseihin. Myöhemmin hän liittyi veljensä Jessen kanssa William T. "Bloody Bill" Andersonin joukkoon.
Sodan jälkeen Frank ja Jesse perustivat rosvojoukon, joka ryösti pankkeja ja junia. Jessen ampui Bob Ford 1882 ja Frank antautui seuraavana vuonna. Loppuelämänsä aikana Frank teki eri töitä, kuten mm. toimi kenkäkaupustelijana.
Frank James elokuvissa

1939, Henry Fonda näytteli Frank Jamesia ja Tyrone Power oli Jesse James elokuvassa Jesse James – suuri seikkailija
1940, Henry Fonda oli jälleen Frank James edellisen jatko-osassa Frank Jamesin paluu
1949, Tom Tyler oli Frank James elokuvassa Yksinäinen seikkailija ("I Shot Jesse James") (Samuel Fullerin esikoisteos)
1980, Stacy Keach esitti Frank Jamesia elokuvassa Lainsuojattomat ("The Long Riders", Walter Hill), jengin neljää veljesparia näytteli neljä oikeaa veljesparia.
1986, Johnny Cash oli Frank James TV-elokuvassa The Last Days of Frank and Jesse James (William A. Graham ohjaus)
2001, Gabriel Macht esitti Frank Jamesia elokuvassa American Outlaws (ohj. Les Mayfield).
2007, Sam Shepard oli Frank James elokuvassa Jesse Jamesin salamurha pelkuri Robert Fordin toimesta. Henkilökuvaa pidetään tarkimpana mahdollisena Jamesin veljesten tarinana.
Käännös suomeksi
Fedrick Dacres

| Mitalit> Maa:  Jamaika.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Jamaika.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Jamaika.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:  Jamaika> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Doha 2019 | kiekonheitto |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Kultaa | Toronto 2015 | kiekonheitto |  |
|  Kultaa | Lima 2019 | kiekonheitto |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Kultaa | Gold Coast 2018 | kiekonheitto |  |
Fedrick Dacres (s. 28. helmikuuta 1994) on jamaikalainen kiekonheittäjä.
Dacres voitti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden Lillessä 2011 tuloksella 67,05 m (1,5 kg:n kiekko). Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Barcelonassa 2012 heitettyään 1,75 kg:n kiekkoa 62,80. Hän voitti kultaa Pan-Amerikan kisoissa Torontossa 2015 tuloksella 64,80. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui seitsemänneksi. Rion olympialaisissa 2016 hän karsiutui loppukilpailusta. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 65,83.
Dacres voitti kiekonheitossa kultaa Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 tuloksella 68,20. Hän voitti samana vuonna Maanosien cupin kiekkokilpailun. Hän voitti kultaa Pan-Amerikan kisoissa Limassa 2019 tuloksella 67,68. Dohan MM-kilpailuissa 2019 Dacres saavutti hopeamitalin tuloksella 66,94 metriä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 64,85 ja Budapestin MM-kilpailuissa 2023 viidenneksi tuloksella 66,72..
Dacres heitti Jamaikan ennätyksen 70,78 Rabatissa kesäkuussa 2019. Kuulaa hän on työntänyt parhaimmillaan 20,46 Kingstonissa huhtikuussa 2017.
Franmax

Maximan logo
Franmax (Franchise + „Maxima“; 1992-2012: Maxima Grupė)  on liettualainen yritys, joka on Baltian suurin työnantaja. Maxima Grupė omisti vuoteen 2011 mennessä Virossa, Latviassa, Liettuassa ja Bulgariassa yhteensä 467 Maxima-myymälää.
Maxima Riiassa
Ensimmäinen myymälä avattiin Liettuaan vuonna 1992, ja vuonna 2012 Maximalla työskenteli yli 28 000 ihmistä.
FS Charles de Gaulle

| Charles de Gaulle |
| --- | --- |
 Charles de Gaulle

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  DCN, Brestin telakka
Kölinlasku:  14. huhtikuuta 1989
Laskettu vesille:  7. toukokuuta 1994
Palveluskäyttöön:  18. toukokuuta 2001
Tekniset tiedot
Uppouma:  38 000 brt (kevyt kuorma) 42 000 brt (täysi kuorma)
Pituus:  261,5 m
Leveys:  64,36 m
Syväys:  9,43 m
Propulsio:  2 × K15-painevesireaktoria 150 MW  4 × diesel-sähkömoottoria 83 000 shp
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  1 850
Aseistus
Aseistus:  Dassault Rafale Dassault Super Étendard Northrop Grumman E-2 Hawkeye SA365 Dauphin
Charles de Gaulle (runkonumero R91) on Ranskan laivaston ydinkäyttöinen lentotukialus ja Ranskan laivaston lippulaiva. Se on Ranskan kymmenes ja ainoa palveluksessa oleva lentotukialus. Alus on Ranskan laivaston ensimmäinen ydinkäyttöinen pinta-alus ja ainoa ydinkäyttöinen lentotukialus Yhdysvaltain laivaston ulkopuolella. Se on nimetty ranskalaisen sotilaan ja valtiomiehen Charles de Gaullen mukaan.
Aluksella on Dassault Super Étendard, Dassault Rafale M -hävittäjiä ja Northrop Grumman E-2 Hawkeye -tutkakoneita, minkä lisäksi aluksella on nykyaikainen omasuojajärjestelmä Aster- ja Mistral-ohjuksineen. Alus on tulivoimaisin eurooppalainen lentotukialus ja koossa sen ohittavat Venäjän laivaston Admiral Kuznetsov sekä Yhdysvaltain laivaston lentotukialukset.
Valmistus

Ranskan hallitus hyväksyi syyskuussa 1980 kahden ydinkäyttöisen lentotukialuksen hankinnan korvaamaan Clemenceaun ja Fochin, jotka poistettiin alusluettelosta syyskuussa 1997 ja marraskuussa 2000. Ensimmäisen aluksen valmistus aloitettaisiin vuonna 1986 ja sen tuli valmistua 1996. Toisen aluksen töiden piti alkaa vuonna 1991 ja sen tuli valmistua kymmenessä vuodessa.
Uusi lentotukialus tilattiin 3. helmikuuta 1986 DCNS Brestin telakalta, missä köli laskettiin huhtikuussa 1989. Aluksen piti valmistua toukokuuhun 1994 mennessä, jolloin se olisi ollut suurin läntisessä Euroopassa valmistunut lentotukialus sitten vuoden 1951. Silloisen presidentin François Mitterrandin piti 1986 kastaa alus Richelieuksi ranskalaisen valtiomiehen kardinaali Richelieun mukaan. Pääministeri Jacques Chirac kuitenkin vaihtoi 7. helmikuuta 1987 aluksen nimeksi Charles de Gaulle.
1990-luvun alun taloudentaantumasta johtuneet rahoitusvaikeudet viivästyttivät valmistumista. Kustannukset ylittivät kolme miljardia ja työt keskeytettiin vuosina 1990, 1991, 1993 ja 1995. Lopulta alus valmistui 18. toukokuuta 2001 eli viisi vuotta aikataulusta viivästyneenä.
Valmistus > Vakoojaepisodi

The Guardian julkisti 1993 tiedon, jonka mukaan joukko töitä valvoneita insinöörejä olisi ollut Britannian MI6:n tiedustelutehtävissä. Artikkelin mukaan tehtävänä olisi ollut ydinreaktorien suojaamiseen liittyvät yksityiskohdat sekä muut tekniset yksityiskohdat aluksella. Lopulta lehti julkaisi sekä Britannian että Ranskan edustajan vakuutuksen siitä, että vakoilujuttua ei todellisuudessa ollut olemassa.
Valmistus > Koeajot ja uusia ongelmia

Aluksen koeajot avomerellä aloitettiin tammikuussa 1999. Koeajoissa  todettiin suuria ongelmia koneiston aiheuttaessa tärinää aluksella, mikä pakotti vaihtamaan potkurit. Aluksella havaittiin lisäksi runsaasti sähkönsaantiongelmia. Lopulta havaittiin viiston lentokannen olevan liian lyhyt Yhdysvalloista hankituille E-2C-koneille, jotka eivät voineet laskeutua alukselle turvallisesti. Kantta pidennettiin 4,42 metriä, mikä maksoi viisi miljoonaa frangia. Seuraavaksi ydinreaktorissa oli 28. helmikuuta 2000 höyryvuoto.
Aluksen ollessa 9. marraskuuta 2000 matkalla Norfolkiin Virginiaan oikeanpuoleinen potkuri hajosi, joten aluksen piti palata Touloniin korjattavaksi. Vaurioita tutkittaessa havaittiin toisessa potkurissa sekä varalla olleissa potkureissa vastaavia vikoja eli kuplia kupari-alumiinivaluissa lähellä akselia. Vika laitettiin toimittajan, jo aiemmin konkurssiin ajautuneen Atlantic Industriesin syyksi. Ongelmaa lisäsi edelleen kaikkien valmistukseen liittyvien dokumenttien  tuhoutuminen tulipalossa. Tilapäisenä korjauksena alukseen asennettiin Clemenceauta ja Fochia varten varastoidut potkurit, joiden nopeus oli rajattu 24 solmuun eikä sopimuksen mukaiseen 27 solmuun.
Alus palasi telakalta 5. maaliskuuta 2001 ja kykeni hieman yli 25 solmun nopeuteen uusilla potkureillaan. Se kuitenkin joutui uudelleen telakalle heinäkuussa melun vuoksi, mistä se palasi lokakuussa. Sanomalehdistö raportoi 16. syyskuuta aluksella havaituista liian korkeista säteilypitoisuuksista, joiden syyksi epäiltiin viallista suojaelementtiä. Myöhemmin kuitenkin todettiin, että säteilynormit olivat muuttuneet ja säteilytasot olivat täysin sallituissa rajoissa. Normaalia ylläpitotyötä tehnyt merimies menetti 8. marraskuuta 2001 tajuntansa vuotaneen kaasun vuoksi. Apuun rientänyt aliupseeri menetti myös tajuntansa. Aluksen ensiapuhenkilöstö kykeni pelastamaan tajunsa menettäneet, minkä jälkeen heidät toimitettiin Touloniin sairaalaan. Kumpikin uhri selvisi onnettomuudesta hengissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta FS Charles de Gaulle Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Yhdysvaltain laivasto:  Nimitz - Gerald R. Ford
Ranskan merivoimat:  Charles de Gaulle
Royal Navy:  Queen Elizabeth
Italian laivasto:  Cavour - Giuseppe Garibaldi
Espanjan laivasto:  Juan Carlos I
Kiinan laivasto:  Liaoning - Shandong - Fujian
Intian laivasto:  INS Vikramaditya
Thaimaan laivasto:  HTMS Chakri Naruebet
Japanin meri-itsepuolustusvoimat:  Izumo
Venäjän laivasto:  Admiral Kuznetsov
Charles de Gaulle vuonna 2019
USS Enterprise (CVN-65) (taka-alalla) ja Charles de Gaulle (2001).
Franky Van der Elst

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 30. huhtikuuta 1961 (ikä 63)
Syntymäpaikka: Opwyk, Belgia
Pelipaikka: Puolustava keskikenttä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1978–1984 1984–1999 | RWDM Club Brugge | 104 (5) 465 (15) |
Maajoukkue
| 1984–1998 | Belgia | 86 (1) |
Valmennusura
1999–2003 2003–2004 2008–: Germinal Beerschot Lokeren Brussels
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Franky Van der Elst (30. huhtikuuta 1961 Opwyk, Belgia) on belgialainen entinen jalkapalloilija, nykyinen jalkapallovalmentaja. Van der Elst pelasi suurimman osan urastaan Club Bruggessä tehden 15 maalia 465 ottelussa. Maajoukkueessa hän teki yhden maalin 86 ottelussa. Nykyään hän valmentaa brysseliläistä FC Molebeek Brussels Strombeekiä. Hän yksi 125:stä jalkapalloilijasta, jotka Pelé valitsi FIFA 100-listalle.
Frances Callier

| Frances Callier> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Eleanor Frances Callier
Syntynyt: 17. toukokuuta 1969 (ikä 55) Chicago, Illinois, USA
Näyttelijä
Aktiivisena:  2001 –
Merkittävät roolit:  Roxy Hannah Montana
Aiheesta muualla
IMDb 
Eleanor Frances Callier (s. 17. toukokuuta 1969, Chicago, Illinois, USA) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka näyttelee henkivartija Roxya Hannah Montana -televisiosarjassa .
Filmografia

| Vuosi | Nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli/tehtävä | Laji | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Jätä se! Älä tulhaa aikaasi vääriin miehiin | He's Just Not That Into You | Frances |  |  |
| 2008 | Miksei, Emily? | Emily's Reasons Why Not | The receptionist | TV-sarja | 1 jakso |
| 2006-2008 | Hannah Montana | Hannah Montana | Roxy | TV-sarja | 7 jaksoa |
|  |  | Drive | Patrice | TV-sarja | 1 jakso |
| 2007 |  | Frangela | Käsikirjoittaja/tuottaja |  |  |
| 2005 | Kovan onnen kundi | My Name Is Earl | Barbie | TV-sarja | 1 jakso |
| 2004 | Drake & Josh | Drake & Josh | Helen | TV-sarja | 1 jakso |
| 2004 | Perheen kalleudet | According to Jim | Trudy - Lamaze Instructor | TV-sarja | 1 jakso |
| 2003 |  | Like Family | Asiakas #2 | TV-sarja | 1 jakso |
| 2003 | Kaikki on suhteellista | It's All Relative | Shoppaaja #1 | TV-sarja | 1 jakso |
| 2003 |  | 3 Non-Blondes | Series Regular | TV-sarja |  |
| 2003 | Frasier | Frasier | Hoitaja | TV-sarja | 1 jakso |
| 2003 |  | Hey Monie! | Yvette | TV-sarja |  |
| 2002 |  | Girls Behaving Badly |  | TV-sarja | 1 jakso |
| 2001 | Jäitä hattuun | Curb Your Enthusiasm | Sosiaalityöntekijä | TV-sarja | 1 jakso |
Aiheesta muualla

Frances Callier Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Frances Rich

Frances Rich viimeiseksi mallikseen jääneen Tina Jacksonin kanssa vuonna 1996.
Frances Rich (9. tammikuuta 1910, Spokane, Washington – 14. lokakuuta 2007) oli yhdysvaltalainen kuvanveistäjä ja entinen näyttelijä.
Rich oli mykkäelokuvien näyttelijä Irene Richin tytär. Hän itse esiintyi 1930-luvun alkupuolella useissa elokuvissa sekä Broadway-näytöksessä Brief Moment. Hän tapasi vuonna 1933 kuvanveistäjä Malvina Hoffmanin ja lähti opiskelemaan hänen johdollaan Pariisiin.
Rich tutustui uransa alkuvaiheissa kuvanveistäjä Carl Millesiin, jonka kanssa hän teki pitkäaikaista taiteellista yhteistyötä. Hänen teoksiinsa kuuluvat pronssinen pelikaanipatsas Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampuksella sekä Lotte Lehmannin, Margaret Sangerin, Diego Riveran, Alice Stone Blackwellin ja Katharine Hepburnin muotokuvat. Hän eli 97-vuotiaaksi.
Fox (koodisana)

F-22 ampuu lämpöhakuisen AIM-9 Sidewinderin (Fox two)
Fox on radiokoodisana, jota Naton ja joidenkin muiden toimijoiden lentäjät käyttävät, kun ilmoitetaan simuloitu tai todellinen ilmataisteluohjuksen laukaisu tai muun taistelutoimen suorittaminen. Fox on lyhenne sanasta Foxtrot, jota käytetään Naton radioaakkosissa lausuttuna kirjaimesta F. F-kirjaimen käyttö tässä tilanteessa tulee englannin kielen sanasta Fire, suom. Tulta. Koodia käytetään ilmoittamaan omille joukoille ilmataisteluohjuksen laukaisemisesta. Foxia saatetaan käyttää myös muissa tilanteissa, esimerkiksi kun taisteluhelikopteri ampuu ilmasta-maahan -ohjuksen.
Numeroidut koodit

Fox-sanan jälkeen ilmoitettu numero kertoo ilmataisteluohjuksen maalinhakumenetelmän:
Fox one (1): puoliaktiivisen tutkahakuisen ilmataisteluohjuksen laukaisu (esim. AIM-7 Sparrow)
Fox two (2): lämpöhakuisen ilmataisteluohjuksen laukaisu (esim. AIM-9 Sidewinder)
Fox three (3): aktiivisen tutkahakuisen ilmataisteluohjuksen laukaisu (esim. AIM-120 AMRAAM)
Käännös suomeksi
Esther Williams

| Esther Jane Williams |
| --- | --- |
 Esther Jane Williams vuonna 1950
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. elokuuta 1921 Inglewood, Kalifornia, USA
Kuollut: 6. kesäkuuta 2013 (91 vuotta) Beverly Hills, LA, USA
Ammatti:  kilpauimari, näyttelijä, yrittäjä
Puoliso:  Leonard Kovner 	(1940–1944)  Ben Gage (1945–1959)  Fernando Lamas (1969–1982)  Edward Bell (1994–2013)
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  America's Mermaid  The Queen of the Surf
Aiheesta muualla
esther-williams.com
IMDb 
Elonet
Esther Jane Williams (8. elokuuta 1921 Inglewood, Kalifornia – 6. kesäkuuta 2013 Beverly Hills, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kilpauimari ja elokuvanäyttelijä.
Uimari

Williams oli lahjakas uimari jo kuudentoista ikäisenä, ja hänen nimissään oli silloiset maailmanennätykset sadan metrin vapaauinnissa sekä 880 jaardin (noin 800 metriä) viestiuinnissa. Hänen osallistumisensa olympialaisiin 1940 Helsingissä peruuntui, kun kisat peruttiin toisen maailmansodan takia.
Elokuvaura

Williamsin elokuvaura alkoi 1940-luvun alussa, kun MGM:n kykyjenetsijä ”löysi” tavaratalossa työskennelleen Williamsin. Ura päättyi 1960-luvun alussa Williamsin vetäydyttyä alalta. Häntä varten kehiteltiin oma ”vesimusikaalit” -tyylilaji. Williamsin lempinimi "Merenneito" juontui hänen kilpaurheiluharrastuksestaan sekä hänen kyvystään olla veden alla harvinaisen pitkiä aikoja. Vaikkakin Williamsin elokuvat olivat pääosin menestyksekkäitä, hänen näyttelijäntaitojaan pidetään varsin vaatimattomina. Williams itsekin jakoi tämän mielipiteen.
Yksityiselämä

Williams oli naimisissa neljästi. Liitto Leonard Kovnerin kanssa kesti neljä vuotta, päättyen eroon 1944. Seuraava liitto siunattiin jo seuraavana vuonna, ja se kesti yli 13 vuotta, päättyen jälleen eroon. Tästä liitosta näyttelijä-laulaja Ben Gagen kanssa syntyivät kaikki Williamsin kolme lasta – Benjamin, Kimball ja Susan. Kolmas liitto Fernando Lamasin kanssa kesti vuodet 1969–1982, päättyen Lamasin kuolemaan. Viimeiseksi jäänyt liitto Edward Bellin kanssa alkoi vuonna 1994 ja päättyi Williamsin kuolemaan.
Valikoitu filmografia

Andy Hardy's Double Life (Andy Hardyn kaksoiselämä) 1942
Bathing Beauty (Läpi tulen ja veden) 1944
Thrill of a Romance (Vedenneito) 1945
Easy to Wed (Lemmenkaruselli) 1946
This Time for Keeps (Lemmikki laineilla) 1947
On an Island with You (Vihreä laguuni) 1948
Neptune's Daughter (Ahdin tytär) 1949
Pagan Love Song (Etelämeren laulu) 1950
Duchess of Idaho (Vedenneito vehkeilee) 1950
Texas Carnival (Texasin karnevaalit) 1951
Skirts Ahoy! (Miehiä metsästämässä) 1952
Million Dollar Mermaid (Meren jumalatar) 1952
Easy to Love (Juhla Floridassa) 1953
Dangerous When Wet (Laineiden lemmikki) 1953
Jupiter's Darling (Jumalten lemmikki) 1954
The Unguarded Moment (Nimettömiä kirjeitä) 1956
The Big Show (Trapetsin varjossa) 1961
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Esther Williamsin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Espoon helluntaiseurakunta

| Espoon helluntaiseurakunta |
| --- | --- |

 Espoon helluntaikirkko lokakuussa 2022.
Suuntautuminen:  Helluntaiherätys
Kirkkokunta:  Suomen Helluntaikirkko
Perustettu:  1971, rekisteröity 13. lokakuuta 1977
Johtava pastori:  Petri Mäkilä
Pääkirkko:  Espoon helluntaikirkko Luomanportti 8 02200 Espoo
Jäseniä:  574 (2010)
TV:  TV7 UskoTV
Radio:  Radio Dei
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Espoon helluntaiseurakunta on vuonna 1971 perustettu espoolainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan johtava pastori on Petri Mäkilä. Seurakunnan toimitilat eli Espoon helluntaikirkko sijaitsee Olarinluomassa Luomanportisssa. Seurakuntaan kuuluu noin 600 jäsentä. Seurakunta kuuluu Suomen Helluntaikirkko -kirkkokuntaan.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja Sanan ja rukouksen iltojen lisäksi rukouspalvelu, solutoiminta, lapsi- ja nuorisotyö, lähetystyö, miesten- ja naistentyö, sinkkutyö sekä romanityö. Seurakunnassa toimii 40 erilaista vapaaehtoisten palvelutiimiä. Espoon helluntaiseurakunnan yhteydessä on toiminut Royal Rangers-partiojärjestö.
Espoon helluntaiseurakunta on perustanut myös Keski-Espoon ja Espoonlahden lähiseurakunnat. Molemmat ovat sittemmin  itsenäistyneet.