stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Airshow China

| Airshow China> 中国航展 |
| --- | --- |
 Kiinan kansanarmejan ilmavoimien HY-6 nousemassa ilmaan.
Tyyppi:  kansainvälinen ilmailu- ja avaruusnäyttely
Järjestämistiheys:  parillisina vuosina
Tapahtumapaikka:  Zhuhai, Kiina
Koordinaatit:  22°00′24.84″N, 113°22′33.96″E
Ensimmäisen kerran:  5.–10. marraskuuta 1996
Osallistujia:  700 tahoa, 42 maasta
Kävijöitä:  450 000
Kotisivut
China International Aviation & Aerospace Exhibition eli Airshow China on vuodesta 1996 lähtien parillisina vuosina Zhuhaissa järjestetty kiinalainen kansainvälinen ilmailu- ja avaruusnäyttely.
Airshow China on ainoa kansainvälinen ilmailunäyttely, jonka Kiinana keskushallinto hyväksynyt. Näyttelyssä esitellään tuotteita, käydään kauppaneuvotteluja ja pidetään ilmanäytöksiä. Esillä on ilma-aluksiin, avaruustekniikkaan ja ilmailuun liittyviä tuotteita laajasti, myös ilmailuun liittyvää koutusta, komponetteja ja materiaaleja esitellään.
Vuonna 2018 ilmailunäyttelyssä esitteli tuotteitaan noin 700 tahoa, 42 maasta. Vierailijoita kävi 450 000, joista 300 000 oli ulkomailta ja 150 000 Kiinasta.
Vuonna 2020 Airshow China järjestettiin 10.–15. marraskuuta.
Historia

Ensimmäinen Airshow China järjestettiin 5.–10. marraskuuta 1996. Näyttelyyn osallistuivat muun muassa:
Suhoj Su-27 - muun muassa. Pugatsevin cobra-hidaslento-ohilento
Iljushin Il-78-ilmatankkaus
Englantilainen ”Golden Dream”-taitolentoryhmä
”World Aerobatics Grand Prix”
Toinen Airshow China järjestettiin 15.–22. marraskuuta 1998. Sen osallistujia olivat muun muassa:
Kiinan kansantasavallan lentokoneita
Russian Knights
Kanadalainen ”Northern Lights”
Englantilainen ”Golden Dream”
Venäjän Gromov Flight Research Institute
Kolmas Airshow China pidettiin 6.–12. marraskuuta 2000. Osallistujia olivat muun muassa:
Ka-50
Su-30
Kiinan kansantasavallan lentokoneita
Russian Knights
FAI Star Aerobatic Team Elites
Neljäs Airshow China järjestettiin 3.–7. marraskuuta 2002. Viides Airshow China järjestettiin 1.–7. marraskuuta 2004. Taikonautti Yang Liwei vieraili näytöksessä. Kuudes Airshow China järjestettiin 31.10.–5.11.2006. Osanottajia oli 30 maasta ja 600 yrityksestä. Seitsemäs Airshow China pidettiin 4.–9. marraskuuta 2008. Kahdeksas Airshow China järjestetään 16.-21. marraskuuta 2010]
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The 12th China International Aviation & Aerospace Exhibition Nov 6–11.2018 Zhuhai, Guangdong. Arkistoitu 22.8.2020. Viitattu 21.8.2020. (englanniksi)
Airshow China CantonFair.net. Viitattu 21.8.2020. (englanniksi)
Thomas Hundertpfund

| Thomas Hundertpfund |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. joulukuuta 1989 (ikä 35) Klagenfurt, Itävalta
Kansalaisuus:   Itävalta
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Hundi
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  97 kg
Seura
Seura:  Klagenfurter AC
Sarja:  EBEL
Pelinumero:  27
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–
Aik. seurat:  Timrå IK (Allsv.)
Thomas Hundertpfund (s. 14. joulukuuta 1989 Klagenfurt, Itävalta) on itävaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Erste Bank Eishockey Ligan Klagenfurter AC:ssä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta varsin monikäyttöinen Hundertpfund osaa pelata myös keskellä ja puolustajana.
Ura > Seuraura

Hundertpfund on Klagenfurter AC:n oma kasvatti. Hän voitti kaudella 2005–2006 seuran A-nuorten sisäisen pistepörssin tehoilla 16+13=29. Hundertpfund debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan lainalla Itävallan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Kärntner Eishockey Ligan DEK Klagenfurtissa. Hän debytoi maan pääsarja Erste Bank Eishockey Ligassa seuraavalla kaudella 2006–2007, jolloin Hundertpfund sai Klagenfurtissa tililleen kymmenen runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2007–2008 hän voitti seuran A-nuorten sisäisen piste- ja syöttöpörsson tehoilla 14+28=42 ja sai EBEL:ssä tililleen viisi ottelua.
Varsinaisella EBEL:n tulokaskaudellaan 2008–2009 Hundertpfund teki 37 runkosarjaottelussa tehot 3+5=8 ja 17 playoff-ottelussa tehot 1+4=5. Hän voitti kauden päätteeksi Itävallan-mestaruuden ja valittiin EBEL:n vuoden tulokkaaksi. Hundertpfund voitti kauden Itävallan A-nuorten mestaruuden. Kaudella 2009–2010 hän jakoi Klagenfurtin EBEL-joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Jeff Shantzin ja serkkunsa Marko Pirmannin kanssa lukemalla +7. Kaudella 2011–2012 hän voitti liigan pudotuspelien tehotilaston lukemalla +11. Kauden 2012–2013 päätteeksi Hundertpfund voitti Itävallan-mestaruuden.
Kaudeksi 2013–2014 Hundertpfund siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue Timrå IK:n riveihin. Kaudeksi 2014–2015 hän palasi kolmivuotisella sopimuksella kasvattajaseuraansa Klagenfurtiin ja nousi joukkueen varakapteeniksi.
Ura > Maajoukkueura

Hundertpfund edusti Itävaltaa Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä niiden karsinnoissa. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2011, 2013 ja 2015, vuoden 2013 turnauksessa Hundertpfund oli joukkueensa paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Thomas Vanekin jälkeen viidellä syöttöpisteellään. Hän pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2014, joista molemmat turnaukset päättyivät hopeaan. Vuoden 2014 turnauksessa Hundertpfund toimi Itävallan varakapteenina ja jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Brian Leblerin kanssa lukemalla +5.
Hundertpfund teki A-maajoukkuedebyyttinsä 5. marraskuuta 2009 Babruiskissa Valko-Venäjää vastaan. Yhteensä hän on pelannut 66 A-maaottelua tehopistein 9+23=32. Hundertpfund pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2009 voittaen B-lohkon kultaa sekä alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2007.
Muuta

Hundertpfundin serkku Marko Pirmann pelaa EBEL-joukkue EC Graz 99ersissa. Serkukset ovat pelanneet aiemmin usean vuoden joukkuetovereina Klagenfurtissa.
Electric Callboy

| Electric Callboy |
| --- | --- |
 Electric Callboy, Ilosaarirock (2024)
Tiedot
Toiminnassa:  2010–
Tyylilaji:  metalcore, post-hardcore, huumorirock
Kotipaikka:   Castrop-Rauxel, Saksa
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Kevin Ratajczak Daniel ”Danskimo” Haniß Pascal Schillo Daniel Klossek David Friedrich Nico Sallach
Entiset jäsenet:  Michael ”Micha” Malitzki Sebastian ”Sushi” Biesler
Muut nimet:  Eskimo Callboy (2010–2022)
Levy-yhtiö:  Redfield Records, Spinefarm Records, Universal Music Group
Aiheesta muualla
Yhtyeen kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Electric Callboy (vuoteen 2022 asti Eskimo Callboy) on saksalainen vuonna 2010 perustettu yhtye, joka yhdistelee musiikissaan huumorisävytteistä metalcorea ja elektronista musiikkia.
Historia

Yhtyeen ensimmäinen EP Electric Callboy julkaistiin syyskuussa 2010, ja myöhemmin yhtye uudelleenjulkaisi EP:n Redfields Records -levy-yhtiön kautta. Maaliskuussa 2012 Eskimo Callboy julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa Bury Me In Vegas. Elokuussa 2013 yhtye esiintyi ensimmäistä kertaa suurella Wacken Open Air -festivaalilla.
Tammikuussa 2014 yhtye julkaisi toisen studioalbuminsa We Are The Mess. Albumi sijoittui kahdeksanneksi kotimaassaan Saksan albumilistalla ja ylsi sijalle 64 Itävallan listalla.
Helmikuussa 2015 Eskimo Callboy julkaisi singlen ”Best Day”. Kappaleella oli mukana saksalainen rap-artisti Sido. ”Best Day” liitettiin osaksi samana vuonna julkaistua Crystals-albumia. Seuraavana vuonna yhtye esiintyi taas Wacken Open Air -festivaalilla.
Elokuussa 2017 yhtye julkaisi neljännen studioalbuminsa The Scene (Eskimo Callboyn albumi) ja sitä seurasi marraskuussa 2019 Rehab. Huhtikuussa 2020 yhtyeen keulakuva Kevin Ratajczak ilmoitti, että uudeksi laulajaksi on valittu Rats and Wolves -yhtyeestä tunnettu Nico Sallach.
Kesäkuussa 2020 yhtye julkaisi humoristisen singlen ”Hypa Hypa”. Kappaleen suosion myötä yhtyeen yleinen tyyli muuttui humoristisemmaksi. Seuraavana vuonna ilmestyi kuudes studioalbumi MMXX - Hypa Hypa Edition.
Joulukuussa 2021 yhtye julkaisi singlen ”Pump It”. Viikko julkaisun jälkeen Electric Callboy ilmoitti hakeneensa kappaleella paikkaa Saksan Eurovision-karsinnasta. Kappaletta ei valittu Saksan finaaliin.
Heinäkuussa 2022 Electric Callboy esiintyi ensimmäistä kertaa Suomessa Oulun Qstock-festivaalilla. Seuraavan kerran yhtye esiintyi Suomessa Helsingin Vanhalla ylioppilastalolla 26.–27. maaliskuuta 2023, jolloin tapahtuma oli loppuunmyyty molempina päivinä. Yhtye esiintyi myös Helsingin Tuska-festivaalilla 2. heinäkuuta 2023.
Diskografia > Albumit

Bury Me In Vegas (2012)
We Are The Mess (2014)
Crystals (2015)
The Scene (2017)
Rehab (2019)
MMXX - Hypa Hypa Edition (2021)
Tekkno (2022)
Diskografia > Singlet

”Is Anyone Up?” (2011)
”Muffin Purper-Gurk” (2012)
”We Are The Mess” (2013)
”Final Dance” (2014)
”Best Day” (2015)
”Crystals” (2015)
”MC Thunder” (2017)
”Hurricane” (2019)
”Nice Boi” (2019)
”Prism” (2019)
”Hypa Hypa” (2020)
”Hate/Love” (2020)
”We Got The Moves” (2021)
”Pump It” (2021)
”Spaceman” (2022)
”Fuckboi” (2022)
”Everytime We Touch (Tekkno Version)” (2023)
”Ratatata” (Babymetalin kanssa) (2024)
Diskografia > EP:t

Eskimo Callboy (2010)
MMXX (2020)
Mike Glumac

| Mike Glumac |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1980 (ikä 44) Niagara Falls, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kroatia  Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  92 kg
Seura
Seura:  Medveščak Zagreb
Sarja:  KHL
Pelinumero:  16
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–
Aik. seurat:  Pee Dee Pride (ECHL) Cleveland Barons (AHL) Worcester IceCats (AHL) Peoria Rivermen (AHL) St. Louis Blues (NHL) Hamilton Bulldogs (AHL) Adler Mannheim (DEL)
Michael Glumac (s. 5. huhtikuuta 1980 Niagara Falls, Ontario, Kanada) on kroatialais-kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi kaudella 2016–2017 KHL-joukkue Medveščak Zagrebissa. Hän toimii joukkueen kapteenina. Glumac on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.
Ura > Seuraura > Junioriura ja yliopistovuodet

Glumac pelasi kauden 1996–1997 OPJHL-junioriliigaa St. Michael’s Buzzersissa, jonka jälkeen Toronto St. Michael’s Majors varasi hänet 199. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa. Glumac ei kuitenkaan koskaan siirtynyt liigaan, vaan hän kävi yhden OPJHL-joukkue Newmarket Hurricanesissa viettämänsä kauden jälkeen vuodet 1998–2002 Miamin yliopistoa Ohiossa. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2001–2002 Glumac oli joukkueensa paras maalintekijä 15 osumallaan.
Elokuussa 2002 hän teki vapaana agenttina sopimuksen ECHL-joukkue Pee Dee Priden kanssa. Glumac oli kaudella 2002–2003 joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 37+32=69. Hän jakoi liigan maalipörssin kymmenennen sijan Louisiana IceGatorsin Bobby Brownin ja Columbia Infernon Ryan Stringerin kanssa. Glumac voitti koko ECHL:n tehotilaston lukemalla +37 ja palkittiin Reebok Hockey Plus Performer Awardilla. Hänet valittiin myös liigan tulokkaiden tähdistökentälliseen. Glumac pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua AHL-joukkue Cleveland Baronsissa.
Ura > Seuraura > Ammattilaisuran alku ja nouseminen NHL:ään

Lokakuussa 2003 Glumac teki sopimuksen AHL-joukkue Worcester IceCatsin kanssa. Hänen tulokaskautensa 2003–2004 toi liigassa 80 runkosarjaottelussa tehot 28+24=52 sekä kymmenessä playoff-ottelussa tehot 3+3=6. Glumac oli runkosarjassa IceCatsin paras pistemies ja maalintekijä ja hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +14. Kevään 2004 pudotuspeleissä Glumac jakoi IceCatsin sisäisen pistepörssin voiton Peter Sejnan kanssa. Kesäkuussa 2004 NHL-varaamaton Glumac teki sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Hän pelasi kauden 2004–2005 kokonaan kuitenkin farmijoukkue IceCatsissa osaksi NHL:n työsulun vuoksi. Elokuussa 2005 Glumac teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Bluesin kanssa.
Kauden 2005–2006 Glumac pelasi suurimmaksi osaksi AHL-joukkue Peoria Rivermenissa, jonka paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies hän oli tehoilla 25+32=57. Glumac voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +18. Hän debytoi kauden aikana myös NHL:ssä, jossa Glumac otti paikkansa koko loppukevääksi ja pelasi 33 runkosarjaottelua tehopistein 7+5=12. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 30. tammikuuta 2006 Calgary Flamesia vastaan. Glumac sai ottelussa jääaikaa 13.15 minuuttia ja hän keräsi myös yhden syöttöpisteen Jay McClementin tekemään maaliin. NHL-uransa avausmaalin Glumac teki neljännessä ottelussaan 4. helmikuuta 2006 Dallas Starsia vastaan. Kaudella 2006–2007 hän pelasi kolme ja kaudella 2007–2008 neljä NHL-ottelua. Heinäkuussa 2008 Glumac teki vapaana agenttina vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Montréal Canadiensin kanssa. Hän pelasi seuran organisaatiossa kaksi kautta, mutta Glumacin molemmat kaudet etenivät kuitenkin kokonaan farmijoukkue Hamilton Bulldogsissa. Kaudella 2008–2009 hän oli joukkueen paras maalintekijä 33 osumallaan, joilla Glumac sijoittui AHL:n maalipörssissä kuudenneksi. Kaudella 2009–2010 hän oli 20 osumallaan Bulldogsin kolmanneksi paras maalintekijä. Kevään 2010 pudotuspeleissä Glumac oli joukkueen paras maalintekijä 11 osumallaan.
Ura > Seuraura > Siirtyminen Eurooppaan

Kesällä 2010 Glumac siirtyi try-outille Saksan DEL-liigan Kassel Huskiesiin. Hän jäi kuitenkin ilman sopimusta ja siirtyi syyskuussa try-outille samassa liigassa pelaavaan Straubing Tigersiin. Glumac jäi sielläkin ilman jatkosopimusta ja siirtyi saman kuun lopulla jo kolmanteen DEL-seuraan, Adler Mannheimiin. Hän sai joukkueeseen kauden 2010–2011 kattaneen sopimuksen lokakuussa. Glumac oli Mannheimin paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 17+8=25. Hän jatkoi joukkueessa myös kahdella seuraavalla kaudella. Kaudella 2011–2012 Glumac oli Mannheimin paras maalintekijä 22 osumallaan, joilla hän jakoi DEL:n maalipörssin seitsemännen sijan ERC Ingolstadtin Thomas Greilingerin ja Eisbären Berlinin Barry Tallacksonin kanssa. Kaudella 2012–2013 Glumac oli tehoilla 20+11=31 joukkueensa paras maalintekijä Yanick Lehoux'n kanssa sekä kolmanneksi paras pistemies. Hän edusti Mannheimia kauden aikana myös Spengler Cupissa.
Kaudeksi 2013–2014 Glumac siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL:n kroatialaiseen laajennusjoukkue Medveščak Zagrebiin. Huhtikuussa 2014 hän teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kauden 2014–2015 aikana Glumac edusti Medveščakia myös Spengler Cupissa. Hän hankki joukkueessa pelatessaan myös Kroatian kansalaisuuden. Glumac vahvisti myös seuran kakkosjoukkuetta Kroatian pääsarjassa. Hän oli pudotuspeleissä Medveščakin paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Andrew Murrayn kanssa tehoilla 10+1=11. Glumac voitti kauden päätteeksi Kroatian-mestaruuden. Kaudella 2015–2016 hän nousi Medveščakin kapteeniksi. Glumac voitti seuran kakkosjoukkueessa Kroatian-mestaruuden.
Ura > Maajoukkueura

Glumac edusti Kroatiaa IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2015 ja 2016, joista jälkimmäisen turnauksen maalipörssin voiton hän jakoi neljällä osumallaan Viron Robert Rooban kanssa. Glumac jakoi myös Kroatian sisäisen tehotilaston voiton David Brinen kanssa lukemalla +3. Vuoden 2014 turnauksessa hän toimi joukkueen apuvalmentajana ja voitti hopeaa.
Muuta

Glumacin isoisovanhemmat ovat lähtöisin Serbiasta. Hänen isänsä Mike Glumac I pelasi jääkiekkoa, softballia ja curlingia ja hänet on valittu Niagara Falls Sports Hall of Fameen vuonna 1992.
Daesung

Daesung vuonna 2012.
Kang Daesung (kor. 강대성, s. 26.4.1989), tunnetaan myös nimellä D-lite, on eteläkorealainen laulaja, juontaja ja satunnainen näyttelijä sekä lauluntekijä, joka tunnetaan parhaiten laulajana Big Bang-nimisessä yhtyeessä. Debyyttinsä jälkeen hän on julkaissut japaninkielisen albumin, muutamia soolosinglejä, esiintynyt musikaaleissa, näytellyt draamasarjassa What's up, osallistunut ohjelmiin Family Outing ja Night After Night. Hänet tunnetaan vitsikkäänä henkilönä televisiossa.
Elämä

Daesung syntyi Itaewonissa ja kävi hetken aikaa Kyeonginin lukiota, mutta jätti kesken voidakseen keskittyä Big Bangiin. Lopulta hän läpäisi lukion pääsykokeet vuonna 2008 ja pääsi Kunghee Universityyn Soulissa.
Ura > 2006–07: Big Bangin debyytti ja aikaisemmat teokset

Daesung tavoitteli laulajan uraa vanhempiensa vastustuksesta huolimatta ja päätyi YG Entertainmentin palkkaamaksi koe-esiintymisen jälkeen. Hän esiintyi myöhemmin tositelevisiosarjassa, joka kuvasi Big Bangin muodostumista viiden muun harjoittelijan kanssa: G-Dragon, T.O.P, Taeyang, Seungri ja So-1 (Jang Hyunseung). Hyunseung tippui ja Big Bang debytoi vuonna 2006 viidellä jäsenellä.
Yhtye oli julkisuudessa ensin kertaa 19. elokuuta 2006 YG Familyn 10. vuosipäivän konsertissa. 23. syyskuuta 2006 he esiintyivät televisiossa. Daesungin ensimmäinen soolo-single on "Useo bonda" (kor. "웃어본다") joka sisällytettiin BIGBANG 03-singlelle sekä yhtyeen ensimmäisellä albumilla Since 2007 joka julkaistiin vuoden 2006 lopussa. Albumi menestyi kohtalaisesti, mutta bändi saavutti julkisen suosion vasta vuonna 2007 kappalellaan "Lies" (Korean: 거짓말; Geojitmal) levyltä Always, joka sijoittui hyvin musiikkilistoille julkaisunsa myötä. Myös singlet "Last Farewell" (마지막 인사, Majimak Insa) mini-albumilta Hot Issue ja "Day by Day" (하루하루, Haru Haru) mini-albumilta Stand Up sijoittuivat hyvin listoilla.
Hieman Big Bangin debyytin jälkeen Daesungilla diagnosoitiin nystyröitä äänihuulissa. Hän kamppaili lähes vuoden äänensä kanssa ja hänelle kehittyi sosiaalisten tilanteiden pelko ja esiintymiskammo. Hän kuitenkin parani Gummyn ansiosta, sillä myös hänellä oli todettu sama tilanne aiemmin. Kaksikosta tuli läheisiä. Daesungin tilanne parani huomattavasti ennen Big Bangin toisen albumin julkaisua.
Ura > 2008–09: Trot-soolo, Family Outing, Cats ja auto-onnettomuus

Useiden Big Bangin albumien ja EPeiden välissä jäsenillä oli mahdollisuus aloittaa sooloaktiveetit. Daesung julkaisi ensimmäisen trot-singlensä "Nal Bwa Gwisoon" (kor. "날 봐, 귀순", "Look at Me, Gwisun"). Daesung halusi kokeilla jotain erilaista, vaikka olikin huolissaan yhtyeen imagon heikentymisestä. Vuonna 2008 hän haki ja pääsi post-modernin musiikin osastolle Kyung Hee Universityyn. Laulaja osallistui myös TV-ohjelmaan nimeltä Family Outcasting pysyvänä esiintyjänä. Hän myös liittyi Cats-musikaalin korealaisen version esittäen Rum Tum Tuggeria. Hän aloitti juontopuuhat toimimana MBCn musiikkiohjelman Show! Music Core juontajana yhdessä Seungrin kanssa.
Big Bangin ollessa tauolla vuoden 2009 alussa, Daesung julkaisi toisen trot singlensä vuoden alussa, nimeltään "Daebakiya" ("대박이야", "Big Hit"). Hän myös aikoi osallistua Seungrin kanssa omaelämäkerralliseen musikaaliin nimeltä Shouting. Hän kuitenkin loukkaantui auto-onnettomuudessa elokuussa ennen musikaalin julkaisua ja joutui leikkaukseen. Onnettomuus tapahtui kun hän oli palaamassa kotiin Family Outingin kuvauksista. Daesung istui autoa ajaneen managerinsa vieressä etupenkillä, kun taas hänen koordinaattorinsa istui takapenkillä. Loukkaantuminen pakotti Daesungin keskeyttämään kaiken toiminnan. Daesung palasi julkisuuteen lokakuussa 2009 ja liittyi muun yhtyeensä kanssa keikalle.
Ura > 2010: Muut soolojulkaisut, What's Up, Night After Night

YG Entertainmentin mukaan hänen oli määrä julkaista soolo-albumi vuonna 2010 samaan aikaan T.O.Pin kanssa. Kumpikaan ei kuitenkaan julkaissut albumia sinä vuonna.
Daesungin uusi kappale, "Cotton Candy", julkaistiin vuonna 2010 tammikuun lopussa. Sen sävelsi Jung Ji Chen, mutta Daesung sanoitti kappaleen itse. Täysipitkää albumia ei julkaistu vieläkään. Vuoden 2011 alussa YG Entertainment ehdotti, että Daesung ja Seungri promoaisivat sitä vuoden aikana, mutta Daesungin osalle ei tehty mitään. Seungri sen sijaan julkaisi levyn tammikuussa 2011.
Vuonna 2010 Daesung aloitti MBCn draaman "What's Up" kuvaukset. Kuvaukset päättyivät helmikuussa 2011. Hän myös oli yksi talk show’n nimeltä "Night After Night" juontaja vuoden 2010 marraskuusta asti. Daesung esiintyi Lee Hyorin uudella albumilla "H-Logic" ja äänitti laulajattaren kanssa "How Did We Get"-nimisen kappaleen.
Ura > 2011-2013: Big Bangin paluu ja D'scover

Huhtikuussa 2011 Daesung julkaisi soolokappaleen "Baby don't cry", joka liitettiin Big Bangin neljännen mini-albumin special editioniin. Kappale esitettiin ensi kerran Big Show 2011-nimisessä konsertissa helmikuussa ja se sijoittui hyvin korealaisilla kappalelistoilla albumin nimikkokappaleiden kanssa. Toukokuun 31. Daesung oli osallisena auto-onnettomuudessa, jossa kuoli yksi moottoripyöräilijä. Tutkimusten myötä Daesung vapautettiin syytteistä, mutta hyllytettiin hetkellisesti Big Bangista. Tänä aikana Daesung vietti päivänsä töitä tehden ja vapaaehtoisena kirkossa jossa hän käy useasti.
Daesung esiintyi ensi kertaa julkisuudessa onnettomuuden jälkeen marraskuun kuudentena 2011 kun hän osallistui Pohjois-Irlannissa pidetteyyn MTV EMA-palkintogaalaan. Joulukuussa 2011 ja tammikuussa 2012 hän esiintyi myös YG Family-konserteissa jotka pidettiin Etelä-Koreassa ja Japanissa.
Musikaalidraama "What's up" alkoi MBN-nimisellä kanavalla joulukuun 3. päivä 2011. "Lunatic", Daesungin laulama kappale draaman soundtrackilta, julkaistiin nettiin myös samana päivänä.
Daesung teki comebackin muiden Big Bangin jäsenten kanssa maaliskuussa 2012 uudella Big Bangin mini-albumilla "Alive". Albumi sisältää Daesungin laulaman sooloraidan nimeltään "Wings". Daesung on itse sanoittanut kappaleen.
Daesung julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa, "D'scover, 27. helmikuuta 2013. Albumi on kokonaan japaniksi ja sisältää 12 kappaletta, suurimmaksi osaksi covereita. Se sisältää myös Daesungin soolokappaleet "Wings" ja "Baby don't cry". Daesung piti soolokonsertin Japanissa Kobe World Memorial Hallilta 23. ja 24. maaliskuuta jota seurasi Tokion Nippon Budokan-keskuksen live 30. ja 31. maaliskuuta.
Ura > D'scover Tour 2013 Japanissa

Alkuaan ilmoitettiin että Daesung pitää neljä konserttia Kobessa ja Tokiossa promotakseen albumiaan. Kuitenkin 28.2. ilmoitettiin, että suuren kysynnän vuoksi Daesung pitäisi ylimääräiset 21 konserttia yli 17 kaupungissa, yhteensä 25 konserttia yli 18 kaupungissa. Kiertue alkoi 23.3. Koben World Memorial Hallilta ja päättyi 18.6. Kanagawan Yokohama Areenalle.
Ura > 2014-2016: D'slove, Delight ja Encore-kiertue

Helmikuussa 2014 YGEX ilmoitti, että Daesung järjestää toisen kiertueen Japanissa. D'slove 2014 Japan Tour alkoi 11. kesäkuuta 2014 Yokohama-areenalla. Samana päivänä Daesung julkaisi mini-digitaalisen albumin Rainy Rainy, joka sisältää 4 laulua, juhlistaakseen kiertueensa alkua. Albumi nousi Japanin Itunes-listan kärkeen.
Daesung julkaisi toisen japanilaisen levynsä D'slove 16. heinäkuuta. Levy sijoittui ensimmäiseksi Oriconin päivälistalla julkaisupäivänään,myyden yhteensä 30 090 kopiota. Kappale "I Love You", jossa esiintyi myös Taro Hakase, julkaistiin fyysisenä singlenä yksittäisenä ja nousi viidenneksi Oriconin viikoittaisella listalla. Daesung jatkoi toista japanilaista kiertuettaan vierailullaan yhdeksässä kaupungissa ja houkutteli yhteensä 170 000 fania 17 konserttiin. Daesungista tuli ensimmäinen K-pop-laulaja, jonka kiertueelle osallistui yli 170 000 fania kahtena petäkkäisenä vuonna.
19. lokakuuta Daesung julkaisi kolmannen japanilaisen mini-albuminsa nimeltään Delight (japani: 「で ぃ ら い と」). Levy sisältää 9 versiota neljästä kappaleesta, jotka ovat Daesungin jo aikaisemmin Koreassa julkaistuja singlejä sekä kuuluisia japanilaisia kappaleita 70-luvulta. Hänen versionsa saivat kehuja alkuperäisiltä laulajilta. Delight nousi Oriconin päivittäisen listan kärkeen julkaisupäivänään, ja se myi 65 048 kappaletta. Albumi päätyi lopulta sijalle 64 Oriconin vuosittaisella listalle myytyään 79 000 kappaletta.
Kiittääkseen faneja tuestaan, YGEX ilmoitti, että Daesung pitäisi Encore-kiertueen Japanissa. Konsertit järjestettiin Yoyogin kansallisella satdiumilla 31. tammikuuta ja 1. helmikuuta 2015 sekä Osaka-jō Hallissa 10. ja 11. helmikuuta. Yoyogin toisessa konsertissa Linda Yamamoto, joka on laulun "Donimo Tomaranai" alkuperäinen laulaja, teki yllätysesiintymisen.