stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut 2014
Osallistujat

| Joukkue> Liittyvät mukaan välierissä | Maanosaliitto> Liittyvät mukaan välierissä | Turnaus> Liittyvät mukaan välierissä | Osallistumiskerta> Liittyvät mukaan välierissä |
| --- | --- | --- | --- |
|  San Lorenzo | CONMEBOL | Copa Libertadoresin voittaja kaudelta 2014 | Ensimmäinen |
|  Real Madrid | UEFA | Mestarien liigan voittaja kaudelta 2013–2014 | Toinen (Edelliset: 2000) |
Liittyvät mukaan puolivälierissä
|  Western Sydney Wanderers | AFC | AFC:n Mestarien liigan voittaja kaudelta 2014 | Ensimmäinen |
|  ES Sétif | CAF | CAF:n Mestarien liigan voittaja kaudelta 2014 | Ensimmäinen |
|  Cruz Azul | CONCACAF | CONCACAF:n Mestarien liigan voittaja 2013–2014 | Ensimmäinen |
Pelaavat karsintaottelun
|  Auckland City | OFC | OFC:n Mestarien liigan voittaja 2013–2014 | Kuudes (Edelliset: 2006, 2009, 2011, 2012, 2013) |
|  Moghreb Tétouan | CAF (Isäntä) | Botolan voittaja kaudelta 2013–2014 | Ensimmäinen |
Pelipaikat

Kilpailussa käytetyt kaksi stadionia sijaitsevat Rabatissa ja Marrakechissa.
Tuomarit

Lopullinen kuuden tuomarin sekä heidän avustavien tuomariensa lista julkaistiin 10. marraskuuta 2014. Tuomareita oli mukana kaikista kuudesta maanosaliitosta.
1Korvasi alun perin valitun kolumbialaisen Wilmar Roldán, jonka yksi avustavista tuomareista ei läpäissyt kuntotestejä.
Ottelut

Jos ottelu päättyy tasatulokseen normaalin peliajan jälkeen:
Pudotuspeleissä normaalin peliajan jälkeen pelataan jatkoaika. Mikäli ratkaisua ei ole syntynyt vielä jatkoajan jälkeenkään, seuraa rangaistuspotkukilpailu, jossa voittaja selvitetään.
Viidennen sekä kolmannen sijoituksien otteluissa jatkoaikaa ei pelata, vaan otteluissa siirrytään normaalin peliajan jälkeen suoraan rangaistuspotkukilpailuun.
Ottelut > Puolivälierät

Otteluparien arvonta suoritettiin 11. lokakuuta 2014 Marrakechissä.
Ottelut > Välierät

Ensimmäinen välieräottelu oli tarkoitus pelata Rabatissa sijaitsevalla Prince Moulay Abdellah Stadionilla, mutta huonojen kenttäolosuhteiden takia ottelu siirrettiin pelattavaksi Marrakechiin.
Maalintekijät

Maalintekijät vuoden 2014 seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailuissa:
| Sija | Pelaaja | Joukkue | Maalit | Peliaika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Sergio Ramos |  Real Madrid | 2 | 153' |
| 1 |  Gareth Bale |  Real Madrid | 2 | 180' |
| 1 |  Gerardo Torrado |  Cruz Azul | 2 | 330' |
| 2 |  Vitor Saba |  Western Sydney Wanderers | 1 | 53' |
| 2 |  Mauro Matos |  San Lorenzo | 1 | 65' |
| 2 |  Iacopo La Rocca |  Western Sydney Wanderers | 1 | 120' |
| 2 |  Abdelmalek Ziaya |  ES Sétif | 1 | 145' |
| 2 |  Isco |  Real Madrid | 1 | 166' |
| 2 |  Karim Benzema |  Real Madrid | 1 | 180' |
| 2 |  Romeo Castelen |  Western Sydney Wanderers | 1 | 198' |
| 2 |  Pablo Barrientos |  San Lorenzo | 1 | 210' |
| 2 |  Mariano Pavone |  Cruz Azul | 1 | 220' |
| 2 |  Joao Rojas |  Cruz Azul | 1 | 247' |
| 2 |  Ángel Berlanga |  Auckland City | 1 | 330' |
| 2 |  Ryan De Vries |  Auckland City | 1 | 450' |
| 2 |  John Irving |  Auckland City | 1 | 450' |

Lähde: Players - Top goals (Arkistoitu – Internet Archive) FIFA. Viitattu 20.12.2014. (englanniksi)
Sijoitukset

| Sija | Joukkue | Maanosaliitto | O | V | T | H | TM | PM | ME |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Real Madrid | UEFA | 2 | 2 | 0 | 0 | 6 | 0 | +6 |
| 2 |  San Lorenzo | CONMEBOL | 2 | 1 | 0 | 1 | 2 | 3 | –1 |
| 3 |  Auckland City | OFC | 4 | 1 | 2 | 1 | 3 | 3 | 0 |
| 4 |  Cruz Azul | CONCACAF | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 6 | –2 |
| 5 |  ES Sétif | CAF | 2 | 0 | 1 | 1 | 2 | 3 | –1 |
| 6 |  Western Sydney Wanderers | AFC | 2 | 0 | 1 | 1 | 3 | 5 | –2 |
| 7 |  Moghreb Tétouan | CAF | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 |
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero
Huom. Kaikissa otteluissa, joissa voittaja on ratkaistu jatkoajan päättymiseen mennessä huomioidaan tulos voittona tai tappiona, mikäli ratkaisu on saatu vasta rangaistuspotkukilpailussa, merkataan se molemmille osapuolille tasapelinä.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut
Brasilia 2000
Japani 2005
Japani 2006
Japani 2007
Japani 2008
Arabiemiirikunnat 2009
Arabiemiirikunnat 2010
Japani 2011
Japani 2012
Marokko 2013
Marokko 2014
Japani 2015
Japani 2016
Arabiemiirikunnat 2017
Arabiemiirikunnat 2018
Aini Vaari

Aini Vaari (4. lokakuuta 1931 Äyräpää, Muolaa – 19. syyskuuta 2024 Jokioinen) oli suomalainen tekstiilitaiteilija.
Ura

Vaari pääsi 20-vuotiaana Finlaysonin Forssan-tehtaan suunnitteluateljeella mallipiirtäjän oppilaaksi. Yhtiön kouluttama Vaari  työskenteli Finlaysonin tekstiilisuunnittelijana vuosina 1952–1974. Suunnitteluateljeessa Vaari työskenteli Elisabeth Lindahlin ja Arja Mattilan kanssa . Finlaysonin jälkeen Vaari ryhtyi freelanceriksi ja jatkoi painokangassuunnittelijan uraansa 2000-luvun alkuun saakka.  Vaari työskenteli Pariisissa, ja hänen työnsä ovat suosittuja Japanissa.
Tunnettuja kuoseja

Vaari suunnitteli uransa aikana yli 2 000 kuosia. Esimerkiksi Finlaysonille hän suunnitteli muun muassa kuosit Aini, Coronna (alunperin Corona, 1958), Doris, Klaara, Omppu (1972), Puutarha (1960), Senni, Sylvi ja Taimi (1961) sekä Olga (1968). Kuoseja on painettu esimerkiksi nenäliinoihin, vaatetuskankaisiin, kuten flanelli- ja kreppikankaisiin, kodintekstiileihin ja pussilakanoihin sekä myös muovipinnoitettuihin kerneihin. Monet Vaarin suunnittelemista malleista otettiin Finlaysoinilla uustuotantoon 2000-luvun alussa.
Finlayson juhli vuonna 2010 190-juhlavuottaan, minkä kunniaksi Jaana Reinikainen-Colin suunnitteli juhlamalliston, jonka inspiraationa toimivat Vaarin suunnittelemat klassikkokuosit.
Yksityiselämä

Vaarin perhe lähti kotoaan evakkoon talvisodan alkaessa vuonna 1939. Forssaan he muuttivat vuonna 1942.
Litgrid
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Litgrid Wikimedia Commonsissa
State of the Nordic Power System (sähkönsiirto Pohjolan ja Baltian maista toisiin) (englanniksi) (litgrid.eu)
ENTSO-E Transmission System Map (Euroopan ja lähialueiden kantaverkkojen kartta) (englanniksi) (entsoe.eu)
Nightwish

| Nightwish |
| --- | --- |

 Nightwish vuonna 2015.
Tiedot
Toiminnassa:  1996–
Tyylilaji:  sinfoninen metalli, power metal
Kotipaikka:  Kitee, Suomi
Laulukieli:  englanti   suomi
Jäsenet:  Floor Jansen, laulu   Troy Donockley, multi-instrumentalisti, laulu   Emppu Vuorinen, kitara   Tuomas Holopainen, koskettimet   Jukka Koskinen, basso   Kai Hahto, rummut  
Entiset jäsenet:  Tarja Turunen, laulu (1996–2005)  Sami Vänskä, basso (1998–2001)  Anette Olzon, laulu (2007–2012)  Jukka Nevalainen, rummut (1997–2014)  Marko Hietala, basso, laulu, akustinen kitara (2002–2021) 
Levy-yhtiö:   Spinefarm, (1997–)    Nuclear Blast, (2004–)    Roadrunner, (2004–)    Century Media, (1997–2002)    Drakkar, (1998–2004)  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nightwish on suomalainen, Kiteellä vuonna 1996 perustettu sinfonista metallia esittävä yhtye. Nightwish on yksi niistä yhtyeistä, jotka 1990-luvun lopulla kehittivät ja nostivat sinfonisen metallin suosioon. Nightwish on yksi menestyneimmistä suomalaisista yhtyeistä yli kymmenen miljoonan levymyynnillään.
Yhtyeen musiikkia on kuvailtu muun muassa sinfoniseksi metalliksi, progressiiviseksi metalliksi, neoklassiseksi metalliksi ja power metalliksi, vaikkei Nightwish varsinaisesti olekaan tyylilajin edustaja. Tuomas Holopainen kuvaili kerran yhtyeen musiikkia ”melodiseksi hevimetalliksi naisäänellä”. Myöhemmin hän on kuitenkin määritellyt yhtyeen tyylin sinfoniseksi metalliksi.
Yhtyeen useimmat kappaleet säveltää sekä sanoittaa kosketinsoittaja ja yhtyeen johtohahmo Tuomas Holopainen. Nightwishin tunnettavuutta nosti etenkin klassisesti koulutettu laulaja Tarja Turunen äänellään. Turunen lauloi yhtyeen viidellä ensimmäisellä albumilla, jotka ilmestyivät vuosina 1997–2004. Uuden solistin, ruotsalaisen Anette Olzonin, aikana yhtye julkaisi albumit Dark Passion Play (2007) ja Imaginaerum (2011). Nykyisen laulajan Floor Jansenin aikana yhtye on julkaissut kolme albumia: Endless Forms Most Beautiful (2015), Human. :II: Nature. (2020) ja Yesterwynde (2024). Yhtyeen muut jäsenet ovat kitaristi Emppu Vuorinen, multi-instrumentalisti Troy Donockley, basisti Jukka Koskinen ja rumpali Kai Hahto.
Nightwish esiintyi 19. joulukuuta 2015 ensimmäisenä suomalaisena yhtyeenä Lontoon Wembley Arenalla pääesiintyjänä. Nightwish on vuoden 2018 gaalan jälkeen eniten Emma-palkintoja (15) saanut artisti. Vuonna 2024 Forbes julkaisi listan 38 parhaasta heavy metal -yhtyeestä. Nightwish on listalla sijalla 31.
Historia

| --- | --- |
1997: Angels Fall First
1998: Oceanborn
1999: 
2000: Wishmaster
2001: 
2002: Century Child
2003: 
2004: Once
2005: 
2006: 
2007: Dark Passion Play
2008: 
2009: 
2010: 
2011: Imaginaerum
2012: 
2013: 
2014: 
2015: Endless Forms Most Beautiful
2016: 
2017: 
2018: 
2019: 
2020: Human. :II: Nature.
2021: 
2022: 
2023: 
2024: Yesterwynde
Historia > Alkuajat

Tuomas Holopainen (vasemmalla) ja Emppu Vuorinen (oikealla), kaksi yhtyeen perustajajäsentä.
Jukka Nevalainen liittyi yhtyeeseen vuonna 1997.
Nightwish kokoontui ensimmäisen kerran Kiteellä vuonna 1996. Kaikki alkoi Tuomas Holopaisen ideasta yhdistää kosketinsoittimet, akustinen kitara ja Tarja Turusen ääni, joskaan tuolloin Holopainen ei tiennyt, että Tarja Turusen ääni oli jo todella voimakas. Ideana oli alun perin soittaa akustista tunnelmointimusiikkia, ei suinkaan metallimusiikkia. Tuolloin yhtyeessä oli kolme jäsentä: kosketinsoittaja Tuomas Holopainen, laulaja Tarja Turunen sekä kitaristi Erno ”Emppu” Vuorinen.
Yhtye otti nimensä ensimmäisellä demolla olleesta kappaleestaan (demon kappaleet olivat nimeltään ”The Forever Moments”, ”Nightwish” ja ”Etiäinen”). Soundi-lehden huhtikuun numerossa 1997 demoarviossa laulu ja soitto saavat kiitosta, mutta musiikkia sanotaan marginaaliseksi ja epäkaupalliseksi.
Vuoden 1997 alussa yhtyeeseen liittyi Jukka Nevalainen soittamaan rumpuja. Akustinen kitara korvattiin sähkökitaralla. Huhtikuussa yhtye levytti studiolla seitsemän kappaletta, jotka ovat Angels Fall First (1997) -albumin rajoitetulla painoksella.
Historia > Angels Fall First (1997)

Toukokuussa 1997 yhtye teki kahden albumin levytyssopimuksen suomalaisen Spinefarm Recordsin kanssa. Elokuussa yhtye nauhoitti studiossa neljä uutta kappaletta. Marraskuussa julkaistiin Angels Fall First -albumin täyspitkä versio, joka nousi Suomen albumilistalla sijalle 31. ”The Carpenter” -single julkaistiin etukäteen, ja se nousi Suomen singlelistan 8. sijalle. Samppa Hirvonen toimi keikoilla yhtyeen basistina ennen Sami Vänskän liittymistä yhtyeeseen.
Historia > Oceanborn (1998)

Vuonna 1998 yhtyeeseen liittyi Sami Vänskä soittamaan bassoa. Samana vuonna julkaistiin albumi Oceanborn. Se saavutti 5. sijan Suomen virallisella albumilistalla. Albumin ensimmäinen single ”Sacrament of Wilderness” meni suoraan Suomen singlelistan kärkipaikalle. Myös albumi menestyi odotettua paremmin: syyskuussa 1999 Oceanborn ylitti kultalevyrajan. Vuonna 1999 nauhoitettiin myös single ”Sleeping Sun”, jota myytiin 15 000 kappaletta kuukaudessa pelkästään Saksassa.
Vuonna 2000 Nightwish osallistui Suomen Euro­viisu­karsintaan. Tuomas Holopainen sävelsi kilpailua varten kappaleen ”Sleepwalker”, jolla yhtye voitti ylivoimaisesti katsojien puhelinäänestyksen. Voittajan valintaan vaikuttivat kuitenkin myös musiikin ammattilaisista koostuvan raadin äänet. Yhteistuloksissa ”Sleepwalker” sijoittui sijalle 3.
Historia > Wishmaster (2000)

Toukokuussa 2000 yhtyeeltä ilmestyi uusi albumi Wishmaster. Se meni suoraan kärkisijalle Suomen albumilistalla ja pysyi siellä kolme viikkoa. Noiden viikkojen aikana sitä myytiin kultalevyn verran. Wishmaster oli saksalaisen Rock Hard -lehden kuukauden albumi, vaikka samaan aikaan ilmestyivät myös pitkään odotettu Iron Maidenin Brave New World, jolla Bruce Dickinson palasi laulajaksi, sekä Bon Jovin Crush.
Vuonna 2001 Nightwish nauhoitti cover-version Gary Mooren kappaleesta ”Over the Hills and Far Away”. Over the Hills and Far Away -minialbumi julkaistiin tämän uusvanhan sekä muutaman uuden kappaleen kanssa. Yhtyeeltä ilmestyi myös live-nauhoituksia VHS:llä, DVD:llä ja CD:llä nimellä From Wishes to Eternity. Pian tämän jälkeen Sami Vänskä erotettiin henkilökohtaisista syistä ja Marko Hietala Sinergystä liittyi Nightwishiin. Hietala jätti Sinergyn, mutta hän jatkaa edelleen jo 1980-luvulla veljensä kanssa perustamassaan Tarot-yhtyeessä. Tarot konsertoi ja levyttää lähinnä silloin, kun Hietalalla ei ole kiertueita Nightwishin kanssa.
Historia > Century Child (2002)

Vuonna 2002 ilmestyi Nightwishin Century Child -albumi sekä singlet ”Ever Dream” ja ”Bless the Child”. Suurimpana erona aikaisempiin albumeihin on live-orkesterin käyttö monissa kappaleissa. Tällä tavoiteltiin vahvempaa tunnetta klassisesta musiikista. Century Childin myynti ylitti kultarajan kaksi tuntia ilmestymisensä jälkeen ja platinalevyn rajan kahden viikon kuluttua.
Vuonna 2003 Nightwish julkaisi toisen DVD:n, End of Innocencen. Tarja Turunen meni naimisiin kesällä 2003 managerinsa Marcelo Cabulin kanssa, ja pian sen jälkeen alkoi kuulua huhuja yhtyeen hajoamisesta. Huhut todistettiin kuitenkin vääriksi koko vuoden jatkuneella konsertoinnilla. Nightwishin Ruotsin-kiertueella vuonna 2003 lämmittelijänä esiintyi suomalainen Lordi.
Historia > Once (2004)

Nightwishin albumi Once ilmestyi 2. kesäkuuta 2004. Albumin ensimmäinen single nimettiin Nemoksi. ”Nemo”-kappaleesta tehtiin myös suuren budjetin musiikkivideo, jonka ohjasi Antti J. Jokinen. Once on Nightwishin ensimmäinen albumi, joka sisältää täyspitkän kappaleen suomeksi (”Kuolema tekee taiteilijan”). Albumia on myyty kolminkertaisesti platinalevyn verran Suomessa, ja se on ylittänyt platinarajan Saksassa, kultarajan Norjassa, Sveitsissä, Ruotsissa ja Itävallassa, ja se on saavuttanut ykköspaikan muun muassa Kreikan albumilistalla. Once oli vuoden 2004 myydyin albumi Suomessa.
Kokoelmalevy Highest Hopes – The Best of Nightwish ilmestyi 2005 pari viikkoa ennen Nightwishin ja Tarja Turusen yhteistyön päättymistä. Kokoelmalevyä on myyty Suomessa tuplaplatinan  verran, ja se oli Suomessa vuoden 2005 myydyin albumi.
Historia > Tarja Turusen erottaminen

Nightwishin muut jäsenet erottivat Tarja Turusen yhtyeestä avoimella kirjeellä maailmankiertueen päätyttyä 21. lokakuuta 2005. Samana iltana oli taltioitu Turusen ja Nightwishin viimeiseksi yhteiseksi esiintymiseksi jäänyt sekä live-albumiksi ja DVD:ksi taltioitu End of an Era. Erottamisen syyksi muut yhtyeen jäsenet ilmoittivat muun muassa Tarja Turusen rahanahneuden ja erimielisyydet yhtyeen kanssa. Avoin kirje, jolla Tarja Turunen ilmoitettiin erotetuksi yhtyeestä, oli luettavissa Nightwishin kotisivuilla. Turusen vastaus julkaistiin niin ikään avoimen kirjeen muodossa muutama päivä erottamisen jälkeen hänen omilla kotisivuillaan.
Tarja Turusen manageri ja aviomies Marcelo Cabuli väittää, että Turusen erottaminen Nightwish-yhtyeestä johtui Tuomas Holopaisen rakkaudesta hänen vaimoaan kohtaan, johon Turunen ei kuitenkaan koskaan antanut vastakaikua. Tuomas Holopainen kertoo myös, että Tarja Turunen olisi sanonut Torontossa lentokoneessa: ”Minä en tarvitse enää Nightwishiä.” ja ”Muista Tuomas, että voin jättää tämän yhtyeen milloin vaan, päivän varoitusajalla.”  Turunen oli myös ilmoittanut jo vuonna 2004, että aikoo lähteä yhtyeestä vuonna 2007 julkaistavaan albumiin liittyvien konserttien jälkeen.
End of an Era julkaistiin sekä DVD:nä että CD:nä 31. toukokuuta 2006. Keväällä 2006 ilmestyi myös Marko Ollilan kirjoittama kirja Nightwish, joka perustui paljolti yhtyeen haastatteluihin. Yhtyeen jäsenet eivät olleet mukana teoksen teossa.
Historia > Nightwish Tarja Turusen jälkeen

Nightwish aloitti uuden albuminsa äänitykset syksyllä 2006 ilman laulajaa. Tuomas Holopainen kertoi lehtihaastattelussa, että uuden laulajan paikkaa oli hakenut yli 2 000 henkilöä. Julkinen haku päättyi alkuvuodesta 2007 Nightwishin tehtyä lopullisen valinnan. Laulajan nimi pidettiin kuitenkin salassa seuraavan singlen julkaisuajankohtaan asti. Syyksi Holopainen ilmoitti, että haluaa antaa uudelle laulajalle helpomman alun, ettei hän joutuisi turhaan lehdistön kynsiin ennen kuin hänen lauluaan on edes kuultu levyllä tai keikoilla.
Sittemmin Nightwishin laulajahaku sai paljon huomiota myös kansainvälisissä medioissa. Muun muassa brittiläinen metallimusiikkiin erikoistunut lehti Terrorizer kirjoitti aprillipilana huhtikuussa 2007 ilmestyneessä numerossaan, että tunnettu laulaja Sarah Brightman olisi palkattu yhtyeen uudeksi laulajaksi ja samalla yhtyeen nimi muutettaisiin muotoon ”Brightwish”. Lehtiartikkelista ei suoraan selviä, osallistuiko Holopainen todella lehden tekemään ”haastatteluun”, jossa hän muka ”vahvisti” laulajavaihdoksen.
Historia > Dark Passion Play (2007)

Yhtye ilmoitti helmikuussa 2007, että uusi laulaja paljastetaan 30. toukokuuta ja samalla julkaistaan uusi single. 
Uuden laulajan nimi julkistettiin lopulta noin viikkoa suunniteltua aikaisemmin eli 24. toukokuuta 2007 yhtyeen omilla kotisivuilla ja hieman myöhemmin Spinefarm Recordsin kautta tiedotteena. Solistiksi valittiin ruotsalainen Alyson Avenue -yhtyeestä tunnettu laulaja Anette Olzon. Olzonin ensimmäinen julkaisu yhtyeen kanssa oli vain digisinglenä Internetissä 25. toukokuuta 2007 julkaistu ”Eva”. Alun perin ”Eva” single piti julkaista 30. toukokuuta 2007, mutta koska single vuoti nettiin ennen aikojaan, sen julkaisua aikaistettiin viidellä päivällä. Singlemyynnistä saatu tuotto lahjoitettiin hyväntekeväisyyteen. Suomen myynnin hyväntekeväisyyskohteina olivat kaksi Kiteellä sijaitsevaa perhekotia.
Nightwish julkaisi syksyllä 2007 uuden Dark Passion Play -studioalbumin, joka julkaistiin Nuclear Blast Recordsin kautta 28. syyskuuta, Spinefarm Recordsin (Universal Music Group) kautta 26. syyskuuta ja Roadrunner Recordsin kautta 28. syyskuuta. Albumia myytiin Suomessa sen julkaisupäivänä yli 50 000 kappaletta, ja myynti ylitti platinarajan. Vuoteen 2013 mennessä albumia oli myyty yli 125 000 kappaletta eli nelinkertaisesti platinalevyyn tarvittavan määrän, ja se oli Suomessa vuoden 2007 myydyin albumi. Dark Passion Play on myös kaikkien aikojen myydyin metallialbumi Suomessa. Albumi on saavuttanut myös maailmanlaajuisen suosion. Siitä huolimatta levy on saanut osin negatiivista kritiikkiä Turusen aikaisten kuuntelijoiden keskuudessa. Maailmanlaajuisesti albumia myytiin 2011 mennessä noin kaksi miljoonaa kappaletta.
Yhtye aloitti uutta albumia markkinoivan maailmankiertueen lokakuussa 2007 Israelin Tel Avivista, josta se suuntasi noin kuukaudeksi Pohjois-Amerikkaan Yhdysvaltoihin ja Kanadaan. Sen jälkeen yhtye ennen vuodenvaihdetta kiersi Pohjoismaat ja vuodenvaihteen jälkeen muuta Eurooppaa. Yhtye palasi Pohjois-Amerikkaan vielä uudemman kerran toukokuussa 2008. Ennen varsinaista kiertuetta yhtye teki Tallinnassa, Helsingissä ja Hampurissa kolme harjoitusmuotoista esiintymistä salanimillä Nachtwasser, Natuvissyset ja Sushi Patrol.
5. joulukuuta 2008 Nightwish palkittiin (Hanoi Rocksin jälkeen) toisena suomalaisena rock-yhtyeenä Radio Rock Finlandia -palkinnolla.
Historia > Imaginaerum (2011)

: Floor Jansen Ilosaarirockissa vuonna 2013.; : Troy Donockley liittyi yhtyeeseen vuonna 2013.
Yhtye ryhtyi harjoittelemaan uusia kappaleita tulevalle Imaginaerum-studioalbumille heinäkuussa 2010. Tämän jälkeen yhtye teki kappaleista demot. Loppuvuodesta 2011 ilmestyvän albumin nauhoitukset alkoivat 15. lokakuuta 2010. Jo Dark Passion Play (2007) -albumilla soittanut Troy Donockley oli mukana myös uudella studioalbumilla ja nyt aiempaa suuremmassa roolissa. Holopaisen mukaan levyllä käytetään sellaisia elementtejä, joita ei ole aikaisemmilla Nightwish-levyillä kuultu, kuten lapsikuoroa ja japanilaisia taiko-rumpuja. Albumilla on myös mukana arvostettu viulisti Pekka Kuusisto.
Imaginaerum-albumi oli masterointia vaille valmis kesällä 2011, mutta sen julkaisu siirrettiin Suomessa ajankohtaan 30. marraskuuta 2011 ja muualla maailmalla 2. joulukuuta 2011 (paitsi Yhdysvalloissa 11. tammikuuta 2012), jotta se olisi lähempänä Imaginaerum-elokuvaa, joka julkaistiin marraskuussa 2012. Ensimmäinen single ”Storytime” julkaistiin Suomessa 9. marraskuuta 2011 ja muualla maailmalla 11. marraskuuta 2011. Albumin toinen single ”The Crow, the Owl and the Dove” julkaistiin 29. helmikuuta 2012.
Imaginaerum-elokuva pohjautuu samannimisen albumin kappaleisiin, ja levy kuullaankin kokonaisuudessaan elokuvan aikana. Holopaisen mukaan elokuva tuo esille täysin uudenlaisen tarinankerronnan. Elokuvan ohjasi myös Nightwishin ”The Islander” -videon ohjannut Stobe Harju.
Imaginaerum World Tour -kiertue alkoi Yhdysvalloista 19. tammikuuta 2012. Maaliskuussa 2012 kiertue poikkesi Suomeen ja keväällä Eurooppaan. Kesällä Nightwish kiersi eri festivaalikeikkoja Suomessa ja Euroopassa. Syksyllä kiertue jatkui Pohjois-Amerikassa ja talvella Etelä-Amerikassa. Kiertue jatkui vuonna 2013 Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. 1. lokakuuta 2012 yhtye kertoi lehdistötiedotteessa, että laulaja Anette Olzon on eronnut yhtyeestä. Tiedotteen mukaan yhtyeen ja laulajan ”päämäärät yhtyeessä ovat täysin erilaiset”. Yhtye veti maailmankiertueensa loppuun hollantilaisen sopraano Floor Jansenin avustuksella. Kiertueen tapahtumista yhtye julkaisi dokumentin ”Please Learn the Setlist in 48 Hours”. Showtime, Storytime -tupla-DVD sisältää dokumentin sekä taltioinnin esiintymisestä Wacken Open Air -festivaalilla.
Laulaja Floor Jansen sekä englantilainen multi-instrumentalisti Troy Donockley liittyivät virallisesti yhtyeeseen 9. lokakuuta 2013. Päätös oli tehty aiemmin kesällä, mutta tieto julkaistiin virallisesti myöhemmin.
Historia > Endless Forms Most Beautiful (2015)

Nightwishin albumi Endless Forms Most Beautiful julkaistiin 27. maaliskuuta 2015, ja sen ensimmäinen single ”Élan” julkaistiin 13. helmikuuta 2015. Albumi on ensimmäinen, jossa yhtyeeseen vuonna 2013 liittynyt Floor Jansen toimii solistina. Yhtye julkaisi albumin tekovaiheista vuonna 2014 osa kerrallaan YouTubessa 20-osaisen sarjan, jossa näytetään yhtyeen matkaa albumia tehdessä. Vaasalainen Kai Hahto korvasi kyseisellä levyllä yhtyeen rumpali Jukka Nevalaisen, joka elokuussa 2014 ilmoitti siirtyvänsä sivuun Nightwishin rumpalin paikalta ajoittaisen vaikean unettomuuden takia.
Evoluutiobiologi Richard Dawkins vierailee Endless Forms Most Beautiful -albumilla useissa kappaleissa lausujana. Tämä aiheutti kohua sosiaalisessa mediassa erityisesti fundamentalistiuskovaisten keskuudessa, jotka ovat suhtautuneet ateisti Dawkinsin vierailuun hyvin tuomitsevasti. Ihmiset kertoivat heittäneensä Nightwishin levyjä roskiin, joku oli jopa polttanut niitä ja jotkut aikoivat palauttaa Amerikan-kiertueen konserttilippunsa.
Vuonna 2015 yhtye esiintyi pääesiintyjänä Lontoon Wembley SSE Arenalla. Wembleyn areenan sekä Tampereen Ratinan Stadionin ulkoilmakonsertin taltioinnit julkaistiin Vehicle Of Spirit -tallenteella.
Vuonna 2016 Yle Teema teki yhtyeestä musiikkidokumentin To Nightwish with Love. Syyskuussa laulusolisti Floor Jansen ilmoitti olevansa neljännellä kuulla raskaana. Nightwish jäi Endless Forms Most Beautiful -kiertueensa päätyttyä lokakuussa 2016 noin vuoden mittaiselle tauolle ja palasi lavoille maaliskuussa vuonna 2018, jolloin yhtye aloitti Decades-kiertueensa Pohjois-Amerikan osuuden. Kiertueella yhtye markkinoi Decades-kokoelmalevyään. Nightwish esiintyi vuonna 2018 Suomessa neljä kertaa: 13. heinäkuuta Joensuun Ilosaarirockissa, 21. heinäkuuta Mukkulan Tapahtumapuistossa Lahdessa, 14. joulukuuta Turussa Gatorade Centerissä ja 15. joulukuuta Helsingissä Hartwall Areenalla. Tämän jälkeen yhtye vetäytyi esiintymistauolle vuoden 2019 ajaksi tuottamaan seuraavaa studioalbumia.