stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antti Lastu
Perhe

Lastun ensimmäinen puoliso oli Merikarvian Alakylästä kotoisin ollut käsityöopettaja Elina Josefina Norr-Rogell (s. 1878). Pariskunnalla oli kuusi lasta. Hänen toinen puolisonsa oli Helmi Alaina Vaalivirta.
Arthur Lagerlöf

Johan Arthur Lagerlöf (20. toukokuuta 1860 Raahe – 23. elokuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen Raahessa vaikuttanut vuorineuvos ja Raahen Puutavara Oy:n (myöhemmin Raahe Oy) perustaja. Hän toimi myös Suomalaisen puolueen ja kokoomuksen kansanedustajana.
Lagerlöfin vanhemmat olivat tullinhoitaja Johan Isak Lagerlöf ja Catharina Sofia Fellman. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1876 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa valmistuen ensin filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1882 sekä molempain oikeuksien kandidaatiksi 1887. Lagerlöf sai varatuomarin arvon 1889.
Raahelainen ja vaasalainen virkamies

Lagerlöf oli aluksi tullin palveluksessa Raahessa ensin ylimääräisenä virkamiehenä 1879–1880 ja sitten tullinhoitajana 1880–1885. Tämän jälkeen hän oli Vaasan hovioikeuden ja senaatin palveluksessa sekä tuomarintehtävissä vuosina 1887–1894. Lagerlöf toimi Raahen Porvari- ja Kauppakoulussa apulaisopettajana 1894–1896 ja kauppaoikeuden opettajana 1896–1900.
Raahe Oy:n perustaja ja johtaja

Lagerlöf perusti Raahen Puutavara Oy:n (Raahe Oy vuodesta 1917) vuonna 1900 ja hän oli yrityksen toimitusjohtajana aina vuoteen 1924 saakka. Yhtiö rakensi ensimmäisen Raahen sahansa 1901 Siikajoen varteen ja se omisti Raahen seudulla myös Virpiperän sahan ja Salon Rojuniemen sahan.
Lagerlöf perusti 1909 Ruotsiin Aktiebolaget Granviks Sågverk-nimisen tytäryhtiön joka rakennutti sahan Haaparannan Gransvikiin sekä Seittenkarin Puutavara Oy:n jolla oli saha Haaparannan Seittenkarissa. Samana vuonna Lagerlöf osti Aktiebolaget Finska Kolaffären yhtiön joka tuotti puuhiiltä ruotsalaisen rautateollisuuden tarpeisiin sekä vei ulkomailla kaivos- ja paperipuuta. Talousvaikeuksissa ollut Raahen Puutavara Osakeyhtiö siirtyi jo 1914 Lagerlöfin yritysten rahoittajana toimineen Kansallis-Osake-Pankin hallintaan ja 1921 kaikki Lagerlöfin yritykset siirtyivät pankin valvontaan.
Yhtiö lopetti 1920-luvulla kaikki Raahen seudulla sijainneet sahansa ja keskitti sahaustoimintansa Haukiputaan Martinniemeen. Raahe Osakeyhtiö yhdistettiin 1942 Rauma Osakeyhtiöön (entinen Rauma Wood Ltd), ja ne muodostivat uuden yhtiön nimeltä Rauma-Raahe Osakeyhtiö. Vuonna 1952 ne liitettiin osaksi Rauma-Repola Oy:tä.
Valtiopäivämiehenä ja tunnustuksia

Lagerlöf sai vuorineuvoksen arvon 1912 ja vuodesta 1921 hän oli Ranskan kunnialegioonan upseeri.
Lagerlöf oli porvarissäädyssä Raahen edustaja valtiopäivillä 1900. Hän oli sittemmin kansanedustaja 1907–1911 ja 1917–1919, edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän kuului kokoomuksen eduskuntaryhmään 9. joulukuuta 1918 lähtien.
Lagerlöf oli eduskunnan pankkivaliokunnan puheenjohtajana 1917 ja 1918 sekä sotilasasiainvaliokunnan puheenjohtajana 1918. Lagerlöf toimi pankkivaliokunnan sihteerinä vuoden 1900 valtiopäivillä ja hän oli vielä eduskunnan pankkivaliokunnan sihteerinä vuosina 1926 ja 1928. Lagerlöf oli myös Raahen kaupunginvaltuuston jäsen.
Arthur Lagerlöf oli naimisissa raahelaisen kauppaneuvos Fredrik Soveliuksen lesken Ebba Katinka Ljunggrenin (ent. Sovelius) kanssa vuodesta 1898.
Olavi Lahtela

| Olavi Lahtela |
| --- | --- |
 Olavi Lahtela.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Olavi Aleksanteri Lahtela
Syntynyt: 3. kesäkuuta 1915 Kemijärvi
Kuollut: 29. joulukuuta 1968 (53 vuotta) Helsinki
Olavi Aleksanteri Lahtela (3. kesäkuuta 1915 Kemijärvi – 29. joulukuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja maalaisliittolainen (myöh. keskustalainen) ministeri ja kansanedustaja.
Henkilöhistoria

Lahtelan vanhemmat olivat maanviljelijä, kansanedustaja Matti Lahtela ja Briita Kaisa Heikkilä. Hän suoritti kadettikoulun 1941, palveli puolustusvoimissa ja jäi sotien jälkeen kapteenina reserviin. Hän toimi pioneerikomppanian päällikkönä ja prikaatin pioneerikomentajana. Vuonna 1965 hänet ylennettiin majuriksi. Hän oli avioliitossa vuodesta 1936 kirjailija Meeri Kyllikki Kallaksen (1917–1979) kanssa. Kirjailija Markku Lahtela sekä elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja Atro Lahtela ovat hänen poikiaan. SDP:n entinen puoluesihteeri Mikael Jungner on hänen tyttärenpoikansa. Kirjailija Silvo Lahtela ja näyttelijä Johannes Lahtela ovat hänen pojanpoikiaan.
Olavi Lahtelan puoliso Kyllikki Kallas herätti 1950-luvun lopulla huomiota Maalaisliiton silloista puoluesihteeriä Arvo Korsimoa ja eräitä muitakin puolueen näkyviä henkilöitä parodioineella näytelmällään Herra puoluesihteeri. Näytelmän ensiesitys oli Suomen Kansallisteatterissa keväällä 1958.
Poliittinen ura

Lahtela toimi kansanedustajana 22.7.1958–29.12.1968 sekä ministerinä 1.11.1963–17.12.1963 kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriössä. Lisäksi hän toimi presidentin valitsijamiehenä neljä kertaa. Eduskunnan täysistunnossa Olavi Lahtela sai dramaattisesti kesken puheen pitämisen sairauskohtauksen, joka johti paikalla olleiden lääkärikansanedustajien antamasta ensiavusta huolimatta kuolemaan.
Aiheesta muualla

Mourujärvi, Lea (toim.): ”Jos tikka on kirjava, elämä on kirjavampi.” Elämäntarinoita Kemijärveltä, s. 298–300.  Kemijärvi:  Kemijärven Rotaryklubi, 2004.  ISBN 952-91-7355-5
Maalaisliiton ja Keskustapuolueen kansanedustajat
| n k Maalaisliiton kansanedustajat 1958–1962 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (48):  Antila  Erkkilä  Eskola  Halinen  Holopainen  Häppölä  Jaakkola  Jussila  Jämsén  Kaarna (1960–1962)  Kaasalainen  Kalliokoski  Kekkonen  Kleemola  Kukkonen  Kähönen  Kämäräinen  M. Lahtela (1958)  O. Lahtela (1958–1962)  Lahti  Liinamaa  Luukka  Mannila  Marttila (1958–1961†)  Mattila  Miettunen (1958)  Miikki (1958–1960†)  Niemelä  Niskala  Paarman (1958–1962)  Paaso  Pakkanen  Palovesi (1958–1960)  Partanen  Pekkarinen  Pentti  Pohjonen (1960–1962)  Rantamaa  Ryhtä  Rönkkö  Saalasti  Saloranta (1961–1962)  Sarjala  Savela  Simonen  Sinkkonen  Sukselainen  Svinhufvud  Timonen  Uusitalo  Virolainen  Väänänen 
| n k Maalaisliiton ja keskustapuolueen kansanedustajat 1962–1966 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (53):  Antila  Erkkilä (1962–1963†)  Halinen  Hasu  Hautala  Holopainen  Honkanen  Häppölä  Jaakkola  Juntunen  Jussila  Jämsén  Kaasalainen  Kangas  Karpola  Kauppi (1963–1966)  Kekkonen  Kervinen  Kinnunen  Kleemola  Kähönen  Lahtela  Lahti  Laine  Liinamaa  Lintilä  Luukka  Mattila  Niemelä  Niskala (1962–1963†)  Paarman  Paaso  Pakkanen  Partanen  Pekkarinen  Pentti  Pohjonen  Ruutu  Ryhtä  Ryömä  Räsänen  Rönkkö  Saloranta  Sarjala  Savela  Sukselainen  Suorttanen  Svinhufvud  Sääskilahti  Timonen  Uusitalo  Vilmi (1963–1966)  Virolainen  Väänänen 
| n k Keskustapuolueen kansanedustajat 1966–1970 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (49):  Antila (1967–1970†)  Eskelinen  Halinen  Hanhirova  Hasu (1967–1970)  Haukipuro  Holopainen  Honkanen (1967–1970)  Häppölä  Jussila  Jämsén  Kaarlonen  Kaarna  Kaasalainen  Kangas  Kankaanpää (1970)  Karjalainen  Karpola  Kekkonen  Lahtela (1966–1968†)  Lahti (1966–1967†)  Linna  Lintilä  Lottanen  Mattila  Niemelä  Niinikoski  Paarman (1968–1970)  Paaso  Pakkanen  Partanen  Pekkarinen  Pentti  Pohjonen  Ruutu (1967-1970)  Ryhtä (1966–1967)  Räsänen  Rönkkö  Saalasti  Saimo  Saloranta  Sarjala  Savela  Sileäkangas  Sinkkonen  Sukselainen  Suorttanen  Sääskilahti  Tiitu  Timonen (1966–1967)  Uusitalo  Vilmi  Virolainen  Volotinen 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Kansallisbiografia  Eduskunta  Biografiasampo
Väinö Kivisalo

| Väinö Kivisalo |
| --- | --- |
 Väinö Kivisalo 1920-luvulla.
Kansanedustaja
 1.8.1929–21.7.1948  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Hämeen eteläinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. lokakuuta 1882 Karkku
Kuollut: 29. maaliskuuta 1953 (70 vuotta) Helsinki
Ammatti:  piirisihteeri, palstatilallinen
Väinö Kivisalo (vuoteen 1903 Paavi, 18. lokakuuta 1882 Karkku – 29. maaliskuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1929–1948. Sisällissodan aikana Kivisalo työskenteli kansanvaltuuskunnan hallinnossa maaherraa vastaavassa tehtävässä Hämeen läänihallituksen komissaarina. Myöhemmin hän oli perustamassa Kristillisten Sosialidemokraattien Liittoa ja toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana 1946–1947. Kivisalon esityksestä SDP:n puolueohjelman jyrkkää ”uskontopykälää” lievennettiin sosialidemokraattisen työväenliikkeen ja evankelis-luterilaisen kirkon lähentämiseksi.
Elämä > Varhaiset vuodet

Karkun Heinoossa syntyneen Väinö Kivisalon vanhemmat olivat talollinen Fredrik Fabian Paavi (1836–1899) ja Vammalasta kotoisin ollut Hilma Grönlund (1848–1884). Äiti kuoli Kivisalon ollessa kaksivuotias, minkä jälkeen isä avioitui tyrvääläisen Eufrosyne Miina Juhontyttären (s. 1867) kanssa. Hän kävi ainoastaan kiertokoulua ja työskenteli lapsesta asti kotitilallaan, kunnes perhe menetti talonsa isän kuoltua. Seuraavaksi Kiviniemi oli maataloustöissä Suoniemellä, Akaassa, Urjalassa, Hattulassa ja Vanajassa sekä tehdastyöläisenä Tampereella. Vuodesta 1904 lähtien hän työskenteli August Eklöfin omistamalla höyrysahalla Hämeenlinnan Varikonniemessä ja asui muun muassa Parolan Pullerinmäessä. Kivisalo liittyi SDP:n jäseneksi vuonna 1903. Hän kartutti tietojaan ahkeralla itseopiskelulla ja toimi vuodesta 1907 lähtien leipätyönsä ohessa eri sosiaalidemokraattisten järjestöjen tilapäispuhujana. Käytyään puolueopiston vuonna 1913 Kivisalo palkattiin Hämeen eteläisen vaalipiirin piirisihteeriksi.
Elämä > Sisällissota

Sisällissodan alettua Kivisalo nimitettiin vastoin tahtoaan Hämeen lääninkomissaariksi, kun Emil Murto ja Emil Saarinen olivat kieltäytyneet tehtävästä. Hän toimi myös Hämeenlinnan vallankumousoikeuden puolustusasianajajana. Kivisalon kerrottiin huolehtineen punakaartin ottamien vankien hyvinvoinnista ja pelastaneen heitä jopa tuomioilta. Saksalaisten edetessä huhtikuun jälkipuoliskolla kohti Hämeenlinnaa Kivisalo seurasi kansanvaltuuskuntaa Viipuriin, josta hän valkoisten hyökätessä pakeni Kotkaan jääden lopulta vangiksi Kymissä toukokuun alkupäivinä. Kivisalo päätyi Kouvolan vankileirille, josta hänet pian siirrettin Riihimäen vankileirille. Elokuussa Kivisalo sai 12 vuoden kuritushuonetuomion valtiopetoksesta, mutta hänet armahdettiin joulukuussa 1921. Suorittaessaan tuomiotaan Sukevan varavankilassa Kivisalo kirjoitti työläisvanhemmille suunnatun kasvatusoppaan.
Perhe

Väinö Kivisalon ensimmäinen puoliso oli hämeenlinnalainen Olga Helenius (s. 1878), jonka kanssa hän oli naimisissa vuosina 1904–1944. Pariskunnalla oli neljä lasta. Vuonna 1945 Kivisalo avioitui Eeva Karoliina Reinikaisen kanssa.
Teoksia

Maatalous sosialismin vallitessa.  Hämeenlinna:  Hämeen eteläisen vaalipiirin sosialidemokraattinen piiritoimikunta, 1917.
Lasten kotikasvatus : työläisvanhempain ja nuorison käteen ja sydämeen.  Hämeenlinna:  Etelä-Hämeen sosialidemokraattinen piiritoimikunta, 1922.
Kivisalo, Väinö (toim.): Meidän lasten kirja.  (Kuvitus Ola Fogelberg)  Helsinki:  Työ, 1922.
Kristillisyys ja sosialidemokratia.  Tampere:  Hämeen läänin pohjoisen vaalipiirin sosialidemokraattinen piiritoimikunta, 1924.
Työväenliike Etelä-Hämeessä : muistojulkaisu 25-vuotistoiminnasta.  Hämeenlinnan:  Hämeen eteläinen sosialidemokraattinen piiritoimikunta, 1931.
Yhteiskuntaelämä kristilliseksi.  Helsinki:  Tammi, 1946.
Deeper Christian Life Ministry

| Deeper Christian Life Ministry |
| --- | --- |

Perustettu:  1987
Johtajat:  William F. Kumuyi
Pääkirkko:  Lagos, Nigeria
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Deeper Christian Life Ministry eli Deeper Life Bible Church on nigerialainen Lagosissa sijaitseva seurakunta ja megakirkko. Seurakunnan tilaisuuksiin osallistuu viikoittain noin 65 000 ihmistä. Seurakunta perustettiin vuonna 1987 nimellä Christian Life Ministry. Seurakunnan perustaja oli William Folorunsho Kumuyi ja se perustettiin alun perin raamatuntutkiskeluryhmäksi 15 opiskelijan toimesta. Myöhemmin se on kehittynyt suureksi seurakunnaksi. Seurakunnan kirkkorakennus on Afrikan suurin kirkkorakennus. Seurakunta edustaa helluntailaista pyhitys-suuntausta.
Historia

Seurakunnan perustaja on William F. Kumuyi, joka on taustaltaan anglikaani. Kumuyi liitttyi Apostolic Faith Church-helluntaikirkkoon koettuaan hengellisen herätyksen. Vuonna 1973 hän perusti järjestön nimeltä Deeper Christian Life Ministry. Hänet erotettiin helluntaikirkosta, sillä hän oli toiminut ilman saarnalupaa. Kumuyi jatkoi julistustoimintaa itsenäisesti ja vuonna 1982 järjestöstä tuli Deeper Life Bible Church-kirkko. Vuosikymmenen aikana kirkkokunta kasvoi voimakkaasti. 1990-luvun puolivälisssä kirkkoon kuului puoli miljoonaa jäsentä.
Kirkkokunta toimii myös Länsi- ja Itä-Euroopan maissa. Suomessa Deeper Life Bible Church on rekisteröity vuonna 2014.
Markku Laukkanen

| Markku Laukkanen |
| --- | --- |
 Markku Laukkanen toukokuussa 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. joulukuuta 1950 (ikä 73) Valkeala
Poliitikko
Puolue:  Keskusta
Asema:  kansanedustaja
Vaalipiiri:  Kymen vaalipiiri
Kotipaikka:  Kouvola
Aiheesta muualla
Markku Matti Laukkanen (s. 20. joulukuuta 1950 Valkeala) on suomalainen toimittaja ja Keskustaa edustava poliitikko. Koulutukseltaan Laukkanen on yhteiskuntatieteiden maisteri.
Markku Laukkanen toimi Keskustan kansanedustajana vuosina 1991–1995 ja 1999–2011. Hän toimi Eduskunnassa suuren valiokunnan jäsenenä vuosina 2003–2011, ulkoasiainvaliokunnan varapuheenjohtajana vuosina 2007–2011, valtiovarainvaliokunnan kauppa- ja teollisuusjaoston puheenjohtajana vuosina 1999–2003 sekä liikenne- ja viestintävaliokunnan puheenjohtajana 2003–2007.
Markku Laukkanen on toiminut useissa kansainvälisissä tehtävissä kuten Euroopan neuvoston Suomen valtuuskunnan jäsenenä 2003–2011, ETYJin parlamentaarisen yleiskokouksen Suomen valtuuskunta jäsenenä, Länsi-Euroopan unionin parlamentaarisen yleiskokouksen Suomen valtuuskunnan jäsenenä 2007–2011 ja Euro-Välimeri parlamentaarisen yleiskokouksen Suomen valtuuskunnan jäsenenä. Hän on toiminut myös ETYJ:in vaalitarkkailijana useiden maiden parlamentti- ja presidentinvaaleissa.
Laukkanen toimi Fortumin hallintoneuvoston puheenjohtajana vuosina 2008–2011 ja  Yleisradion hallintoneuvoston jäsenenä vuosina 1991–2004,joista puheenjohtajana 1994–2004.
Markku Laukkanen työskenteli Yleisradion toimittajana aluetoimituksissa vuosina 1968–1982, poliittisena toimittajana TV2:n Ajankohtaisessa kakkosessa 1983–1988 ja Ylen TV2:n toimitussihteerinä 1988–1991. Hän on työskennellyt toimittajana vuodesta 2011 erikoisaloinaan rakennus- ja puutuoteteollisuus sekä energiateollisuus.
Markku Laukkanen on toiminut Karjalan Liiton puheenjohtajana vuosina 1995–2011 ja vuodesta 2011 alkaen kunniapuheenjohtajana. Laukkanen toimi Kymenlaakson liikunta ry:n puheenjohtajana vuosina 2004–2008 sekä Suomen Kirjastoseuran puheenjohtajana vuosina 2008–2009. Hän on toiminut Pohjois-Kymen Paasikiviseuran puheenjohtajana vuodesta 2012 alkaen.
Markku Laukkaselle myönnettiin Euroopan neuvoston kunniajäsenyys 2011. Muita ansiomerkkejä ovat muun muassa Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan ritarimerkki, Karjalan Liiton kultainen ansiomerkki ja Suomen Metsäyhdistys ry:n hopeinen ansiomerkki vuodelta 2014. Arkkipiispa Leo luovutti vuonna 2004 Laukkaselle Pyhän Karitsan ritarikunnan komentajamerkin (PKR K) tunnustukseksi toiminnasta Suomen Ortodoksisen Arkkipiispakunnan hyväksi.
Julkaisut

Saarela, Ahti & Laukkanen, Markku: Kenen Ounasjoki.  Helsinki:  WSOY, 1981.  ISBN 951-0-10864-2
Kekkospuolueen kujanjuoksu. Sisäkuva vallasta ja väyrysistä.  Helsinki:  WSOY, 1982.  ISBN 951-0-11458-8
Ragnar Lassinantti. Kalotin kummisetä.  Helsinki:  WSOY, 1985.  ISBN 951-0-12066-9
Suomen aikalisä.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1995.  ISBN 951-2-64055-4
Toni Viitala

Toni Viitala (s. 28. joulukuuta 1982) on lentopallon SM-liigassa pelaava suomalainen lentopalloilija. 2007–2008 kaudella hänen seuransa on Kempeleen Lentopallo. Pelipaikaltaan hän on keskitorjuja.
2006–2007 kausi oli Viitalalla uran ensimmäinen SM-liigassa. Hän pelasi ensimmäisen kautensa liiganousija Kempeleen Lentopallon väreissä, jossa hän jatkaa myös 2007–2008 kaudella. Kempeleen Lentopallon lisäksi hän on edustanut Kempeleen Pyrintöä 1-sarjassa ja Oulun yliopiston urheiluseuraa 1-sarjassa. Hän on 194 cm pitkä pelaaja, joka on Kempeleen runkopelaajia ollut jo vuosia.
Taito (lehti)

| Taito |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Julkaisija:  Käsi- ja taideteollisuusliitto Taito ry
Perustettu:  1907
Päätoimittaja:  Minna Hyytiäinen
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  6 kertaa vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Taito on suomalainen malli- ja aikakauslehti, joka ilmestyy kuusi kertaa vuodessa. Lehteä julkaisee Käsi- ja taideteollisuusliitto Taito ry. Lehdessä olevat asusteiden ja koristeiden ym. mallit ovat uusia ja suomalaisten suunnittelijoiden tekemiä.
Lehti päätettiin perustaa Kuopiossa vuonna 1906 nimellä Käsiteollisuus. Lehti alkoi ilmestyä seuraavana vuonna ja aluksi lehden toimitus sijaitsi Sortavalassa ja painotyö tehtiin Viipurissa, mutta vuonna 1908 lehden toimitus siirtyi Helsinkiin. Vuosina 1932–1935 lehti ilmestyi nimellä Lastu ja lanka ja vuosina 1936–1991 nimellä Kotiteollisuus. Vuonna 1991 lehteä julkaissut Kotiteollisuusjärjestöjen keskusliitto muutti nimensä Käsi- ja taideteollisuusliitto Taito ry:ksi, jolloin myös lehden nimeksi tuli nykyinen Taito.
Aiheesta muualla

Taito-lehden kotisivut
Sata taidon vuotta -verkkonäyttely (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto Kultin jäsenlehdet |
| --- | --- |
Jäsenliitot:  Aakusti  Aikakauskirja Genos  Aikamerkki  Amfion.fi  Animalia  Antimilitaristi  ARK – Arkkitehti  Astra  Asukki  Blues News  Debatti  Demeter  Elonkehä  Eläinten ystävä  Elävän ravinnon ystävä  Esperantolehti  Etsijä  Filmihullu  Finlands Natur  Finnanest  Finnish Music Quarterly  Finnisharchitecture.fi  Freelance Online  Futura  Grafia  Haava  Historiallinen Aikakauskirja  Idäntutkimus  Ikaros  Imetysuutisia  Improbatur  Jahrbuch fur Finnisch-Deutsche literaturbeziehungen  Jazzrytmit  Jyväskylän Ylioppilaslehti  Jänkä  Kajastus  Kaltio  Kamera-lehti  Kansanmusiikki  Kansan Tahto  Kantele  KD-lehti  Kehrääjä  Kide  Kiiltomato.net  Kirjailija  Kirjallisuusterapia  Kirjastolehti  Kompositio  Kosmopolis  Kosmoskynä  Kristosofi  Kritiikin uutiset  Kulttuurintutkimus  Kulttuurivihkot  Kuti  Kuvittaja  Kynnys  Lapillinen  Lapsen Maailma  Lehto  Leija  Le Monde Diplomatique & Novaja Gazeta  Libero  Liikekieli.com  Linnut  Lippu  Long Play  Lukufiilis  Lumooja  Luonnonsuojelija  Lähikuva  Lätta Bladet  Maailma.net  Maailman Kuvalehti  Maatiainen  Media & viestintä  Minna  Museo  Musiikin Suunta  Musiikintekijä  Mustekala.info  Muuriankkuri  Natura  Niin & näin  Niinipuu  NMI-Bulletin  Nuorisotutkimus  Nuori Voima  Nuorten Luonto  Ny Tid  Näkövammaisten Airut  Olutposti  Onnimanni  Pirta  Plan  Portti  Protu  Psykoanalyyttinen psykoterapia  Psykologia  RATKES – Ratkaisukeskeisen kulttuurin lehti  Rauhanpuolustaja  Rondo  Ruskeat Tytöt  Ruumiin kulttuuri  Sarjainfo  Selkosanomat  Sieppo  Skeptikko  Skrolli  Sosiologia  Steiner-kasvatus  Stylus  Sukupuolentutkimus – Genusforskning  Sukuviesti  Sulasol  Suomen Luonto  Suomi–Puola Finlandia–Polska  Synkooppi  Synsygus  Synteesi  Särö  Taide  Taiteilija  Taito  Takoja  Tatsi  Teatteri & tanssi + sirkus  Tehohoito  Teosofi  Tiede & edistys  Tiedepolitiikka  Tiede-toimittaja  Tiedonantaja  Tiedosta  Tieteessä tapahtuu  Tringa  Tsilari  Tukiviesti  Tuli & Savu  Tulva  Turun ylioppilaslehti  Työelämän tutkimus  Työväentutkimus vuosikirja  Tähtivaeltaja  Ulkopolitiikka  Ultra  Uusi Safiiri  Vaikutuksessa-media  Vapaa ajattelija  Vasen kaista  Virikkeitä  Visiiri  Voima  Ydin  Yhteiset lapsemme  Yliopisto  Ylioppilaslehti
Burleigh’n piirikunta

Burleigh’n piirikunta (engl. Burleigh County) on Yhdysvaltojen Pohjois-Dakotan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 98 458 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on osavaltion pääkaupunki Bismarck. Piirikunta on perustettu vuonna 1873.
Väestö

Vuoden 2020 väestönlaskennassa Burleigh’n piirikunnan asukasluku oli 98 458. Arvion mukaan asukkaista valkoisia on 89,2 %, alkuperäisasukkaita 4,8 %, mustia 2,3 %, aasialaisia 1,0 % ja Tyynenmeren alkuperäisasukkaita 0,5 %. Asukkaista 2,2 % kuuluu kahteen tai useampaan rotuun. 4,7 % asukkaista puhuu kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 3,4 % asukkaista on syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Burleigh’n piirikunta Wikimedia Commonsissa
Agent

| Agent |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Rockstar North
Julkaisija:  Rockstar Games
Jakelija:  Take-Two Interactive
Lajityyppi:  toimintapeli, hiiviskelypeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  BBFC: 18
Jakelumuoto:  Blu-ray-levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Agent oli Rockstar Northin kehityksessä ollut toimintapeli. Peli olisi sijoittunut myöhäiselle 1970-luvulle kylmään sotaan, jossa pelaaja johdetaan  ”vakoilun ja salamurhaamisen maailmaan”.
Pelin piti ilmestyä alun perin yksinoikeudella PlayStation 3:lle vuoden 2010 aikana Sony tiedotti projektista ensi kertaa heinäkuussa 2007, mutta tarkempia tietoja saatiin vasta E3 2009 -messujen tiedotustilaisuudessa.
Vuonna 2012 Rockstar vahvisti, että pelin kehitys jatkuu, mutta ei kertonut julkaisupäivää. Samaan aikaan alettiin spekuloida, että peliä saatetaan säästää PlayStation 4:lle. Marraskuussa 2018 USPTO kuitenkin julisti "Agent"-tavaramerkin hylätyksi ja peliprojektin perutuksi.
Aiheesta muualla

Agentin viralliset sivut
Frank Mangs Center

| Frank Mangs Center |
| --- | --- |

Osoite:  Kristiinankaupungintie 884
Sijainti:  Ståbacka, Närpiö
Omistaja:  Ab Mangsgården Oy
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Frank Mangs Center on Närpiön Ståbackan kylässä sijaitseva nähtävyys ja kurssikeskus. Keskus on perustettu tunnetun saarnamiehen ja kirjailijan, Frank Mangsin kotitilalle. Alueella sijaitsee Mangsintalo, joka on vanha talonpoikaistalo. Frank Mangs Center on perustettu vuonna 2002 ja sen tavoitteena on ylläpitää Frank Mangsin evankeliointi- ja herätysperintöä. Keskuksen ylläpidosta vastaa yhdistys, joka järjestää myös kristillisiä tapahtumia. Yhdistys tekee myös aktiivista televisio- ja radiotyötä.
Historia

Suunnitelmat Frank Mangsin kotitilan kehittämiseksi virisivät Mangsin kuoltua vuonna 1995. Tilan kehittämiseksi perustettiin osakeyhtiö Ab Mangsgården Oy sekä keskusta ylläpitävä yhdistys. Keskuksen toiminta alkoi kesällä 2002 näytelmällä Frank Mangsin elämästä. Kesällä 2003 vietettiin keskuksen virallisia avajaisia. Keskus on hankkinut myös tekijänoikeudet Mangsin kirjalliseen tuotantoon.
Aiheesta muualla

Frank Mangs Centerin verkkosivusto
| n k Vapaakirkollisuus Suomessa |
| --- | --- |
 Historia 
Kirkot:  Missionskyrkan i Finland  Suomen Vapaakirkko  Evankeliset ystävät 
Suurimmat seurakunnat:  Helsingin vapaaseurakunta  Hämeenlinnan vapaaseurakunta  Jyväskylän vapaaseurakunta  Järvenpään vapaaseurakunta Arkki  Kuopion vapaaseurakunta  Lahden vapaaseurakunta  Pietarsaaren Ebeneser-seurakunta  Seinäjoen vapaaseurakunta  Vaasan lähetysseurakunta  Turun vapaaseurakunta  Luettelo seurakunnista 
Henkilöt:  Arpiainen  Björkenheim  Braxén  Brofeldt  Dahlbäck  Heikel  Heiskanen  A. Hellman  H. Hellman  Jalkio  E. Jokinen  W. Jokinen  Lindberg  Lönnbeck  Mangs  Mannero  Meyer  Mäkinen  Rintala  Salmensaari  Vuorinen 
Järjestöt ja media:  Finska Veckobladet  Frank Mangs Center  Fria kristliga folkhögskolan  Kiponniemen toimintakeskus  Missio Ecuador  Päivä  Santalan kartano  Suomen teologinen opisto  Suomen Viikkolehti  Teopolis  Tyyne-Liisa ja S.S.Salmensaaren Opintosäätiö  ViaDia 
Kulttuuri ja tapahtumat:  Harpunsäveliä  Hengellinen laulukirja  Vapaakirkon kesäjuhlat 
 Frikyrklig samverkan  Suomen vapaakristillinen neuvosto 
| n k Perustiedot Wikidatassa: Frank Mangs Center (Q115730032)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: museo, oppilaitos
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Närpiö
koordinaatit: 62°24′N 21°21′E﻿ / ﻿62.4°N 21.35°E﻿ / 62.4; 21.35