stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Acid3
Selaimet ja pistemäärät

Vuoden 2012 jälkeen vain Internet Explorer 10 ei saanut maksimipisteitä kun verrataan suosituimpia selaimia (Internet Explorer, Chrome, Firefox, Opera ja Safari).
Vuonna 2016 ainoa hieman käytetty selain, joka ei pääse testiä läpi on Internet Explorer 8. StatCounterin mukaan sillä on noin 1% käyttäjäkunta.
| Selain | Versio | Pisteet (max>  100) | Huomiot |
| --- | --- | --- | --- |
| Internet Explorer | 9.0 | 100 |  |
| Safari | 5.0 | 100 |  |
| Opera | 10 | 100 |  |
| Uzbl | 2011.03.17 | 100 |  |
| Chrome | 11.0.696.68 | 100 |  |
| Chrome | 2.0.172.33 | 100 | Ilmoituksella LINKTEST FAILED |
| Mozilla Firefox | 11.0 | 100 |  |
| Mozilla Firefox | 4.0 | 97 |  |
| Mozilla Firefox | 3.6 | 94 |  |
| Konqueror | 4.2.4 | 87lähde? |  |
| Opera | 9.64 | 85lähde? |  |
| Mozilla Firefox | 3.0.11 | 72lähde? |  |
| Mozilla Firefox | 2.0.0.12 | 50 |  |
| Internet Explorer | 8.0 | 20 |  |
| Internet Explorer | 7.0 | 12 ja 13 |  |
| Internet Explorer | 6.0 | 6 |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Acid3 -testin kuvaussivu
Acid3-testi Varoitus: saattaa kaataa selaimen.
Sosialistinen patriotismi

Sosialistinen patriotismi on käsite, jossa sosialismi ja patriotismi yhdistyvät. Sosialistisella patriotismilla tarkoitetaan patriotismia sosialistista isänmaata kohtaan. Kommunistit katsovat sosialistisen isänmaan olevan ”tukikohta” maailmanvallankumoukselle. Tämä tarkoittaa, että sosialistinen patriotismi on samalla sekä sosialistisen isänmaan puolustamista että internationalistista maailmanvallankumouksen tukemista.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Vladimir Lenin ja muut vallankumoukselliset sosialistit kutsuivat kotimaidensa kapitalistihallituksia puolustaneita sosialidemokraatteja sosiali-patriooteiksi. Sosialistisella patriotismilla oli myönteinen merkitys, kun taas sosiali-patriotismilla viitattiin negatiivisesti sosialidemokraatteihin, jotka kannattivat ensimmäiseen maailmansotaan osallistumista. Bolševikit kannattivat niin sanottua vallankumouksellista defaitismia. Lokakuun vallankumouksen jälkeen sosialistisen patriotismin termi vakiintui ja siitä muodostui myöhemmin myönteinen ilmaus, jolla kuvattiin neuvostokansalaisen isänmaallisuutta.
Patriotismi tai defaitismi

Kommunistien mukaan ylempien valtaluokkien päämääriä ajavan sodan häviäminen ajoi työväenluokan ja vallankumouksellisten asiaa. Leninin mukaan esimerkiksi japanilainen porvarisluokka edisti venäläisen työväenluokan ja samalla vallankumouksellisen asiaa voittaessaan Venäjän–Japanin sodan 1905. Ensimmäiseen maailmansotaan mennessä sosialististen suuntausten ero oli kasvanut. Sosialidemokraattiset menševikit kannattivat sotavalmisteluja kun vallankumoukselliset bolševikit tukeutuivat defaitismiin. Sodan sytyttyä osa menševikeistä loikkasi bolševikkeihin loppujen osallistuessa sotaponnistukseen.
Vuoden 1917 lokakuun vallankumouksen jälkeen menševikit jakautuivat Venäjän sisällissodan eri puolille. Bolševikkien voitettua mensevismiä ruvettiin purkamaan ja lopulta Venäjän sosiaalidemokraattinen työväenpuolue kiellettiin vuonna 1921. Koska kommunistit pyrkivät maailmanvallankumoukseen ilman rajoja, käsitteitä isänmaa ja isänmaallisuus pidettiin alkuun taantumuksellisina ja vastavallankumouksellisina. Karl Marxin ja Friedrich Engelsin mukaan ”proletariaatilla ei ole isänmaata”.
Termin uusi nousu

1920-luvulla kävi ilmi, ettei maailmanvallankumous tule toteutumaan niin nopeasti kuin kommunistit olivat otaksuneet. Josif Stalinin aikana ruvettiin ajattelemaan, että Neuvostoliitto toimisi lopulta koittavan maailmanvallankumouksen keskuksena ja airuena. Hakiessaan kansansuosiota vielä epävakaalle järjestelmälle Stalin alkoi palauttaa kansallishenkeä. Porvarillinen nationalismi säilyi yhä vastavallankumouksellisena käsitteenä, mutta sosialistisesta patriotismista tuli nyt yksi edellytyksistä mallikansalaisuudelle. Näin Marxin ja Engelsin ajatus isänmaattomasta proletariaatista korvattiin uudella lauseella ”Neuvostoliitto on maailman proletariaatin isänmaa”.
Neuvostoliittolaiset käyttivät osallistumisestaan toiseen maailmansotaan nimeä suuri isänmaallinen sota.
Simeon

| Simeon |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  3. helmikuuta, 17. huhtikuuta, 27. huhtikuuta, 21. heinäkuuta, 1. syyskuuta
Muunnelmia:  Simo, Simon
Vastineita eri kielissä:  Siméon
Nimen alkuperä:  raamatullinen, ’hän on kuullut’
Infobox OKNimi-testi OK: 
Simeon  on raamatullinen miehennimi. Nimi johtuu heprean sanoista, jotka tarkoittavat ’hän on kuullut’. Suomessa ja erityisesti Pohjanmaalla siitä käytetään myös muotoa Simeoni. Simeon on kuitenkin Suomessakin tavallisempi, sillä heitä on Suomen väestötietojärjestelmässä ollut vuoden 2019 loppuun mennessä 1 410. Simeoni-muotoa on kantanut noin 170 miestä.
Simeon on Vanhassa testamentissa käytetty nimimuoto. Vanhassa testamentissa Simeon oli yksi patriarkka Jaakobin pojista sekä hänestä polveutunut Israelin heimo. Uudessa testamentissa kerrotaan Simeon-nimisestä miehestä, joka  siunasi Jeesus-lapsen temppelissä ja esitti Simeonin kiitosvirren. Sekä Simeon että Simon merkitsee rukouksen kuulemista, mutta keskiajalla nimiä kuitenkin pidettiin erillään.
Simeon on ollut Suomessa almanakassa vuosina 1662–1907, jolloin sen päivä oli 5. tammikuuta. Tämä perustuu pylväspyhimys Simeon Styliitan (k. 459) muistopäivään.
Tunnettuja Simeoneja > Bulgarian tsaarit

Simeon I Suuri (n. 864–927), tsaari 893–927
Simeon II, Simeon Sakskoburggotski (s. 1937), tsaari 1943–1946, pääministeri 2001–2005
Tunnettuja Simeoneja > Pyhimyksiä

Simeon, Luukkaan evankeliumissa mainittu jerusalemilainen hurskas mies
Simeon Jerusalemilainen (Simon, k. 106), juutalaissyntyinen Jerusalemin piispa, varhaiskristitty marttyyri
Simeon Styliitta (n. 388–459), syyrialainen askeetti ja pylväspyhimys
Simeon Thessalonikalainen (1381–1429), bysanttilainen teologi ja hesykasti, Thessalonikan arkkipiispa n. 1410–1429
Simeon Uusteologi (n. 957–1037), bysanttilainen munkki, teologinen ajattelija, mystikko ja runoilija
Tunnettuja Simeoneja > Muita

Simeon (Simeon Kruzhkov, 1929–1998), Viron ortodoksisen kirkon apulaispiispa 1998
Simeon Bekbulatovitš (k. 1616), tataarilais-venäläinen valtiomies ja lyhytaikainen hallitsija
Simeon Hamilton (s. 1987), yhdysvaltalainen maastohiihtäjä
Simeon Hirvonen (1848–1915), suomalainen runoilija
Siméon Oualli (1928–2002), guadeloupelainen katolinen piispa
Siméon Denis Poisson (1781–1840), ranskalainen matemaatikko ja fyysikko
Simeon Price (1882–1945), yhdysvaltalainen golfaaja
Simeon ten Holt (1923–2012), alankomaalainen säveltäjä
Simeon Toribio (1905–1969), filippiiniläinen korkeushyppääjä
Simeoni Viikate, oik. Simo Kairistola (s. 1979), suomalainen rumpali
Simeon tai Simeoni sukunimenä

Simeon tai Simeoni on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Roldano Simeoni (s. 1948), italialainen vesipalloilija
Sara Simeoni (s. 1953), italialainen korkeushyppääjä
Silvano Simeon (1945–2010), italialainen kiekonheittäjä.
Kuvitteellisia Simeoneja

Simeoni, yksi veljeksistä Aleksis Kiven romaanissa Seitsemän veljestä
Simeon Levi, Zachris Topeliuksen kirjassa Simeon Levis resa i Finland
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Simeon Wikimedia Commonsissa
Arthur Scargill

Arthur Scargill vuonna 2010.
Arthur Scargill (s. 11. tammikuuta 1938) oli brittiläisen National Union of Mineworkersin (NUM) johtaja 1981–2000 ja vuodesta 1996 perustamansa Socialist Labour Partyn puheenjohtaja. Ay-aikanaan hän tuli tunnetuksi "lakkokenraalina".
Scargill on kotoisin Worsbrough Dalesta, kaivosmiehen poika. Hänestä itsestäänkin tuli kaivostyöläinen. Hän oli Kommunistisen nuorisoliiton jäsen 1955–1962 ja Labour-puolueen 1962–1996. Hänestä tuli NUMin Yorkshiren johtaja 1973. Samana vuonna hän oli järjestämässä lakkoa, joka kaatoi Edward Heathin hallituksen maaliskuussa 1974. Hänestä tuli erittäin suosittu ja vuoden 1981 vaalissa hän sai 70 prosenttia äänistä NUMin johtoon.
Hänen aikanaan järjestettiin vuosien 1984–1985 kaivoslakko, joka lopulta päättyi epäonnistumiseen ja liiton hajoamiseen. Media leimasi työtaistelun Scargillin lakoksi. Selkkaus tosin alkoi Yorkshiren työläisten ulosmarssina, jonka jälkeen Scargill määräsi lakon kuulematta jäsenistöä. Thatcherin hallitus oli varautunut lakkoiluun jo ennalta, ja oli säätänyt lain, jonka mukaan ilman jäsenäänestystä lakko oli laiton ja lakkoilevat työläiset jäivät ilman minkäänlaista sosiaaliturvaa.
Scargill perusti 1996 Socialist Labour Partyn Labourin poistettua Tony Blairin johdolla ohjelmastaan viittauksen tuotannon tekijöiden yhteisomistukseen. Scargill kannattaa perinteisempää sosialismia Karl Marxin, Friedrich Engelsin, Vladimir Leninin ja Josif Stalinin viitoittamalla tiellä, ja on muun muassa arvostellut Puolan Solidaarisuutta sosialismin horjuttamisesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arthur Scargill Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC
Viking Sallyn murha 1987

| Viking Sallyn murha 1987 |
| --- | --- |
 MS Viking Sally Tukholman satamassa 1980-luvulla.
Tyyppi:  murha
Päivämäärä:  28. heinäkuuta 1987
Tapahtumapaikka:  Ahvenanmaan saaristo
Paikkakunta:  Ahvenanmaa
Viking Sallyn murha 1987 oli tuntemattoman ihmisen tekemä murha 28. heinäkuuta 1987 risteilyalus M/S Viking Sallyllä. Uhrit olivat murhassa kuollut 20-vuotias Klaus Schelkle ja 22-vuotias Bettina Taxis, joka sai erittäin vakavia vammoja.
Suomen poliisi ilmoitti nostaneensa syytteen epäiltyä vastaan syyskuussa 2020 ja välitti asian syyttäjille. Kesäkuussa 2021 epäilty kuitenkin vapautettiin syytteestä ja rikos on edelleenkin ratkaisematta.
Tausta

Klaus Schelkle (s. 1967) ja Bettina Taxis (s. 1965) olivat länsisaksalaisia opiskelijoita, jotka opiskelivat mekaanikoiksi. He olivat erittäin hyviä ystäviä. He olivat jalkapallojoukkue FC Stuttgartin faneja ja olivat tavanneet alun perin joukkueen kannattajapiirien kautta. Schelkle ja Taxis olivat myös aiemmin matkustaneet interraillilla yhdessä.
Yhdessä Schelklen ystävän Thomas Schmidin kanssa he olivat päättäneet kiertää Pohjoismaita Interrail-junalipulla suunnitelmanaan matkustaa Länsi-Saksasta Tukholmaan, jonka jälkeen kulkea lautalla Turkuun, jatkaa siitä matkaa Suomen kautta Lappiin ja lopulta takaisin Saksaan etelään Norjan rannikkoa pitkin.
Kolmikko lähti lautalla Tukholmasta myöhään illalla 27. heinäkuuta. He tutustuivat tuona iltana useisiin laivassa kanssamatkustajiin. Näitä oli esimerkiksi nuori brittimies, joka oli matkalla tapaamaan aiemmin tapaamansa suomalaisnaista, sekä suomalaiseen autonosien myyjään, joka oli palaamassa työmatkalta Saksasta. Schelkle ja Taxis olivat sosiaalisia ja ulospäin suuntautuneita, kun taas Schmid oli kolmikosta hiljaisempi persoona. Kolmikolla oli hyvin rajalliset varat, minkä takia heillä ei ollut hyttejä tapahtuma-iltana, vaan he nukkuivat laivan yleisellä alueella.
M/S Viking Sally oli osa Viking Linen lauttalaivastoa, joka liikennöi päivittäin Ruotsin, Suomen ja Ahvenanmaan välillä. Sen kapasiteetti oli noin 2 000 matkustajaa ja 400 ajoneuvoa sekä noin 200 hengen miehistö.
Viking Sally nimettiin myöhemmin uudelleen M/S Estoniaksi, ja se upposi Itämereen syyskuussa 1994.
Tapahtumayö

Schelkle ja Taxis hakivat heidän makuupusseja 28. heinäkuuta noin kello 1.00 yöllä laivan sisältä, kun Schmid jäi nukkumaan yleiselle alueella kaikkien kolmen reppujen ja muun omaisuuden kanssa. Schelkle ja Taxis suuntasivat ulkona olevalle 9. kannelle aluksen takaosaan, josta he olivat aiemmin löytäneet suojaisen paikan laivan helikopterin laskeutumisalustan vierestä. Nukkumapaikka oli hämärästi valaistu rikkinäisen lampun vuoksi.
Kolme Suomeen partioleirille matkalla ollutta tanskalaispoikaa vaelsi noin kello 03.45 laivan kansilla ja sattui löytämään uhrien makuutilaan. Heidän myöhemmin antamien todistajanlausuntojensa mukaan he näkivät kaksi ihmistä, joiden he luulivat ensin olevan vahvasti päihtyneitä, kun nämä näyttivät yrittävän nousta seisomaan. Pojat huomasivat pian, että molemmilla henkilöillä oli vakavia päävammoja, ja he olivat tuskin tajuissaan. Uhria ympäröivä alue oli veren peitossa. Yksi partiolaisista lähestyi heitä aikoen antaa ensiapua, mutta huomasi pian vammojen olevan liian vakavat.
Partiolaiset tekivät hälytyksen laivan infopisteelle, joka määräsi laivan päivystävän sairaanhoitajan ja yhden turvahenkilön tapahtumapaikalle. Sairaanhoitaja huomasi välittömästi vammojen vakavuuden ja pyysi paikalla ollutta aluksen kapteenia, että tämä pyytäisi merivartioston pelastushelikopterin lähettämistä uhrien kuljettamiseksi Turun yliopistolliseen keskussairaalaan ennen aluksen saapumista Maarianhaminan satamaan Ahvenanmaalle.
Myöhemmin varhain aamulla kello 5.48 uhrit saapuivat sairaalaan, jossa Schelkle julistettiin kuolleeksi välittömästi huolimatta aluksen sairaanhoitajan yrityksistä elvyttää häntä sairaalaan lennon aikana. Taxis oli erittäin kriittisessä tilassa, ja hänellä oli ilmeisesti voimakkaista iskuista aiheutuneita vakavia pään vammoja. Päätutkija kuvaili myöhemmin hänen kokenemaa hyökkäystä ”erityisen hurjaksi”.
Tutkinta

Rikos tapahtui lähes varmasti Ahvenanmaan alueella, mutta Suomen sisäministeriö päätti, että tarvittavien merkittävien tutkintaresurssien vuoksi asiaa tutkisi sen sijaan Turun poliisilaitos, jota avustaisi Suomen keskusrikospoliisi. Ensimmäiset poliisitutkijat ja rikospaikkatutkijat saapuivat laivalle kello 6.30 laivan ollessa vielä matkalla. He käyttivät samaa helikopteria, joka oli kuljettanut uhrit sairaalaan. Poliisi piiritti aluksen kello 8.10, kun se saapui Turkuun. Poliisin tarkoituksena oli sulkea sisään tekijä, jonka arveltiin edelleen olevan aluksella.
Poliisi suunnitteli alun perin kuulustelevansa kaikkia matkustajia heidän poistuessaan aluksesta, mutta pian he ymmärsivät sen olevan mahdotonta matkustajien suuren määrän vuoksi: noin 1 400 matkustajaa oli aluksella sinä päivänä, ja poliisi päätti jättää lapsiperheet ja vanhukset kuulustelematta.. Poliisi oli myös pidättänyt tiettyjä epäilyttäviä henkilöitä, mukaan lukien Schmidin. Myös uhrien kanssa tekemissä ollut brittimies pidätettiin, sillä hänet löydettiin aamulla verestä tahraantuneissa vaatteissa, mutta hän väitti tämän johtuvan nenäverenvuodosta.
Schmid suljettiin pian pois epäilyistä, mutta brittimiestä kuulusteltiin useamman kerran. Hänet vapautettiin, kun oikeuslääketieteelliset tutkimukset vahvistivat, että hänen vaatteissaan oleva veri oli lähes varmasti hänen omaansa. Tulos ei kuitenkaan ollut täysin varma 1980-luvun rikostutkimustekniikan vuoksi. Murhasta epäiltynä oli myös kangasalalainen mies. Miehen vaatteissa oli verijälkiä ja hänellä oli ollut väkivaltainen tausta. Miestä ei saatu kuitenkaan ikinä oikeuden eteen.
Pian tapahtuman jälkeen elokuussa 1987 paikalliset kalastajat löysivät muovipussin, joka oli täynnä vaatteita, Lilla Bjornholmin saarelta, joka sijaitsee vain noin 200 metrin päässä lauttojen meriväylältä Korppoon edustalla Turun saaristossa. Kalastajat jättivät pussin löytöpaikalle, mutta löydettyään sen uudelleen vuoden kuluttua he luovuttivat sen poliisille. Tutkijat julkaisivat pussin sisällön ja sieltä löytyi käsine, jossa oli monogrammi kirjaimilla ”HK”. Tutkijat totesivat, että jotkut oikeuslääketieteelliset todisteet viittaavat siihen, että vaatteet olivat peräisin Viking Sallylta. Löytö ei kuitenkaan lopulta johtanut mihinkään jatkotoimenpiteisiin.
Seuraavien vuosien aikana tutkijat jäljittivät ja kuulustelivat mahdollisimman monia valvontakameran videolle tallennettuja matkustajia, mutta joitain matkustajia ei voitu koskaan tunnistaa, jonka takia heitä ei voitu kuulustella ikinä. Tutkijat kulkivat samalla aluksella useita kertoja toivoen löytävänsä tapaukseen liittyen johtolankoja, mutta he eivät ikinä niitä löytäneet.
Oikeuslääketieteellisen tekniikan kehittyessä kerätyt todisteet antoivat joitakin uusia vihjeitä, mutta eivät lopulta tarpeeksi merkittäväviä, jotta tapaus olisi ratkennut. Tapahtumalla ei ollut silminnäkijöitä, eikä hyödyllistä valvontakamerakuvaa, eikä ilmeistä motiivia. Lisäksi Taxisilla ei ole muistikuvaa tapahtumasta, mikä kaikki teki rikoksen selvittämisestä erityisen vaikeaa. Poliisin suurista tutkinnoista huolimatta tutkinta lopetettiin 1990-luvulla.
Oikeudenkäynti ja jälkiseuraukset

Poliisi paljasti vuonna 2019, että heillä oli murhasta uusi pääepäilty. Poliisi ei kertonut epäillyn ikää, sukupuolta tai kansallisuutta, mutta vahvisti henkilön olevan elossa ja hänen uskottiin toimineen rikoksessa yksin. Myöhemmin he lisäsivät, että tekijän ei uskota tunteneen ennestään uhreja.
Syyskuussa 2020 Lounais-Suomen poliisi ilmoitti lopulta saaneensa asian selvitettyä ja välittävänsä sen syyttäjille. Joulukuussa 2020 syyttäjä ilmoitti, että vuonna 1969 syntynyttä tanskalaista miestä vastaan on nostettu murhasyytteet. Tekijä olisi ollut murhan tapahtuessa 18-vuotias. Hän oli yksi uhrit löytäneistä partiolaisista. Bettina Taxis vaati murhasyytetyltä yli puolen miljoonan euron korvauksia. Oikeudenkäynti alkoi 24. toukokuuta 2021 Varsinais-Suomen käräjäoikeudessa.
Tapausta oli alun perin tutkittu tappona, joka vanhenee 20 vuodessa; tämä olisi merkinnyt sitä, että asiaa ei enää voitu viedä oikeuteen. Sen sijaan syytteet olivat murha ja murhan yritys, jotka eivät vanhene. Syyttäjät perustelivat korotettuja syytteitä toteamalla teon olevan poikkeuksellisen julma. Kesäkuussa 2021 epäilty tanskalais mies Herman Himle vapautettiin kaikista syytteistä. Jos syytteet olisivat johtaneet tuomioon, ne olisivat edustaneet pisintä aikaa rikoksesta tuomioon Suomen oikeushistoriassa.
Lokakuussa 2021 kerrottiin, että syytetty oli väitetysti tunnustanut murhan kahdelle suomalaiselle poliisitutkijalle vuonna 2016 ja kertonut käytetystä aseesta, vaikka hän myöhemmin kielsi kertoneensa mitään virallisessa kuulustelussa. Syyttäjät valittivat tästä päätöksestä, ja asia oli määrä käsitellä Turun hovioikeudessa vuonna 2022, mutta myöhemmin he peruuttivat valituksensa jättäen asian jälleen kerran ratkaisematta.
Murhasta syytetty tanskalaismies syyllistyi vuoden 1987 tapahtumien jälkeen useisiin vakaviin rikoksiin, kuten varkauksiin, aseellisiin ryöstöihin ja talousrikoksiin, joiden vuoksi hän istui 19 vuotta vankiloissa. Vuosien 1995 ja 2000 välillä hän pakeni vankilasta neljä kertaa, muun muassa rakentamalla sänkynsä pohjalaudoista tikkaat ja kaivamalla teelusikalla tunnelin.
Vuonna 2017 Himle tuomittiin muun muassa ex-vaimonsa laittomasta uhkauksesta ja törkeän pahoinpitelyn yrityksestä. Vuonna 2024 tanskalaismies tuomittiin kolmeksi ja puoleksi vuodeksi vankilaan huvilarakennuksen tuhopoltosta, johon hän syyllistyi vuoden 2023 tammikuussa.
Muuta

Viking Sallylla tapahtui myös heinäkuussa 1986 murha, johon syyllistyi sittemmin vankikarkurina julkisuutta saanut Reijo Hammar.
Kirjallisuutta

Rimpiläinen, Tuomas: Viking Sallyn veriteko.  Tammi, 2023.  ISBN 9789520447267  Teoksen verkkoversio.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:1987 Viking Sally murder
Käännös suomeksi
Vähäjärvi (Pertunmaa)

| Vähäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju (Pertunmaa)
Koordinaatit:  61°33′56″N, 26°22′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vuohijärven alue (14.91)
Laskuoja:  oja Joutsjärveen 
Järvinumero:  14.917.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,1 m  
Pituus:  790 m  
Leveys:  320 m  
Rantaviiva:  2,053 km  
Pinta-ala:  10,707 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVähäjärvi 
Vähäjärvi  on Etelä-Savossa Pertunmaalla  Joutsjärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 790 metriä pitkä, 320 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 10,7 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Vuohijärven alueella (14.91), jonka Pieniveden valuma-alueeseen (14.917) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 116,1 metriä mpy.
Naton nopean toiminnan joukot

NATO Response Force (NRF) on vuonna 2003 Nato-maissa perustettu joukko, jonka tarkoituksena on kyetä lähtemään toiminta-alueelle viidessä päivässä ja kyetä toimimaan 30 päivää omillaan ilman lisähuoltoa. NRF on osa neljästä toimenpidekokonaisuudesta, joiden tarkoituksena on parantaa Naton toimintakykyä. Muut kolme toimenpidekokonaisuutta ovat Prahan kokouksen toimintakykysitoumukset (the Prague Capabilities Commitment), Naton johtosuhteiden virtaviivaistaminen sekä strategisen esikunnan luominen Norfolkiin Virginiaan muotoilemaan liittolaisten asevoimien muutosta.
NRF on Yhdysvaltain puolustusministeri Donald Rumsfeldin kehittelemä idea. Tavoitteena on kerätä valmiuteen 25 000 sotilaan joukot käytettäväksi muutaman päivän varoitusajalla. Joukko on merkittävin Naton uudistushanke kylmän sodan päättymisen jälkeen.lähde?
Joukko on Naton ensimmäinen, joka yhdistää ilmavoimat, maavoimat ja merivoimat sekä erikoisjoukot saman komennon alaisuuteen.
Joukkoa voidaan käyttää Naton 5. artiklan mukaiseen yhteiseen puolustukseen tai Naton 5. artiklasta riippumattomiin tehtäviin, kuten evakuointeihin, katastrofien jälkihoitoon, humanitaarisissa kriiseissä ja terrorismin vastaisissa operaatioissa. Sitä voidaan käyttää myös sotilaallisen voiman näytön välineenä diplomatian tehostamiseksi. Joukolla voidaan edistää Naton ja tarvittaessa myös Yhdistyneiden kansakuntien päämääriä.
Joukko julistettiin toimintakykyiseksi marraskuussa 2006. Joukon jäsenet palvelevat puoli vuotta, minkä jälkeen rotaatiossa tulevat seuraavat. Joukko sisältää tällöin prikaatin kokoisen maavoiman, kyvyn pakottavaan maihinnousuun tai maahanlaskuun, meritaisteluosaston, millä on lentotukialusyksikkö, amfibio-osasto ja pinta-alusosasto sekä ilmavoimaa, joka kykenee 200 taistelulentoon päivässä.lähde?
NRF ajautui kuitenkin ongelmiin jo vuoden kuluessa osallistujamaiden leikatessa osallistumistaan ja siirtäessä kalustoa ja muun muassa Irakissa ja Afganistanissa käytäviin sotiin.
Joukkoja lähettävät maat

Joukon suurimpia tukijoita ovat Espanja, Ranska, Saksa, Yhdysvallat ja Iso-Britannia sekä Turkki.
Espanja sitoo joukkoon 2 200 henkilöä, laivoja, lentokoneita ja helikoptereita. Ranska 1 700 henkilöä, Saksa 1 100 henkilöä, Yhdysvallat 300 henkilöä, laivoja ja lentokoneita.lähde? Johto kuuluu briteille ja maavoimien komentajuus turkkilaisille.lähde?
Kalusto – Prahan toimintakykysitoumukset

Tarvittava kalusto liittyy Prahan kokouksen toimintakykysitoumuksiin (edellä), mitkä sisältävät Naton pääsihteeri George Robertsonin mukaan seuraavia toimintakyvyn vajavaisuuksia poistavia toimenpiteitä:
Saksa sitoutuu vuokraamaan C-17-kuljetuskoneita tilapäisesti ja johtamaan yhteenliittymää, mikä muodostaa poolin ilmakuljetusvoimavaroille ja ilmakuljetuskyvyn ylläpitämiselle.
Alankomaat, Kanada, Ranska, Italia ja Turkki sitoutuvat erikseen hankkimaan lennokkeja (UAV)
Ohjattavia ammuksia (Precision-Guided Munitions) hankkivat Belgia ja Norja poolina, Alankomaat ja Espanja hankkivat ammuksia vaimentamaan vihollisen ilmapuolustuksen (SEAD - suppression of enemy air defences)
Saksa ja Norja sitoutuvat parantamaan miinanraivauskykyä.
Tanska ja Norja muodostavat tukevat ilmatankkausta ja Espanja johtaa yhteenliittymää, mikä tarjoaa halukkaille jäsenvaltioille mahdollisuuden osallistua ilmatankkauspooliin.
Suojeluvarustuksen ydinaseiden, biologisten aseiden sekä kemiallisten aseiden (NBC) tunnistamiseen ja niiltä puolustautumiseen järjestävät Puola ja Unkari.
NRF-operaatioita

NRF on osallistunut Ateena olympiakisojen suojaamiseen 2004 ja Afganistanin presidentinvaalien tukemiseen syyskuussa 2004.
Puolustusministeriön osastopäällikkö Pauli Järvenpään mukaan Nato aikoo ottaa NRF:ään mukaan Euroopan unionin taistelujoukkoihin osallistuvat maat, vaikka ne eivät olisikaan Naton jäseniä.