stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Flower-luokan korveteista
Kanadasta tilatut alukset > Tilaus huhtikuu 1942

Kanadan kuninkaallinen laivasto tilasi huhtikuussa 1941 kanadalaisilta telakoilta 8 alusta.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMCS Cobourg | Midland | 25. marraskuuta 1942 | 14. heinäkuuta 1943 | 11. toukokuuta 1944 | poistettu 15. kesäkuuta 1945 myyty kauppalaivastoon 1945 |
| HMCS Frontenac | Kingston | 25. marraskuuta 1942 | 2. kesäkuuta 1943 | 26. lokakuuta 1943 | poistettu 22. heinäkuuta 1945 myyty kauppalaivastoon 1945 |
| HMCS Guelph | Collingwood | 29. toukokuuta 1943 | 20. joulukuuta 1943 | 9. toukokuuta 1944 | poistettu 27. kesäkuuta 1945 myyty kauppalaivastoon 1945 |
| HMCS Hawkesbury | Morton | 20. heinäkuuta 1943 | 16. marraskuuta 1943 | 14. kesäkuuta 1944 | poistettu 10. heinäkuuta 1945 myyty kauppalaivastoon 1950 |
| HMCS Ingersoll | Morton |  |  |  | tilaus peruutettu joulukuussa 1943 |
| HMCS St. Lambert | Morton | 8. heinäkuuta 1943 | 6. marraskuuta 1943 | 27. toukokuuta 1944 | poistettu 20. heinäkuuta 1945 myyty kauppalaivastoon 1950 |
| HMCS Trentonian | Kingston | 19. helmikuuta 1943 | 1. syyskuuta 1943 | 1. joulukuuta 1944 | tuhoutunut 22. helmikuuta 1945 |
| HMCS Whitby | Marine | 1. huhtikuuta 1943 | 18. syyskuuta 1943 | 6. kesäkuuta 1944 | poistettu 16. heinäkuuta 1945 myyty kauppalaivastoon 1946 |
Kanadasta tilatut alukset > Tilaus kesäkuu 1942

Kanadan kuninkaallinen laivasto tilasi kesäkuussa 1941 kanadalaisilta telakoilta 17 alusta.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMCS Asbestos | Morton | 20. heinäkuuta 1943 | 22. marraskuuta 1943 | 16. kesäkuuta 1944 | poistettu 9. heinäkuuta 1945 myyty 1948 Dominican laivastolle, mutta haaksirikkoutunut Kuuban rannikolla |
| HMCS Beauharnois | Morton | 8. marraskuuta 1943 | 11. toukokuuta 1944 | 25. syyskuuta 1944 | poistettu 12. heinäkuuta 1945 myyty kauppalaivastoon 1946 Israelin laivastolle 1950 Wedgewood |
| HMCS Belleville | Kingston | 21. tammikuuta 1944 | 17. kesäkuuta 1944 | 19. lokakuuta 1944 | poistettu 5. heinäkuuta 1945 Dominican laivastolle 1947 Juan Bautista Cambiaso |
| HMCS Brampton | Kingston |  |  |  | tilaus peruutettu joulukuussa 1943 |
| HMCS Lachute | Morton | 24. marraskuuta 1943 | 9. kesäkuuta 1944 | 26. lokakuuta 1944 | poistettu 10. heinäkuuta 1945 Dominikaanisen tasavallan laivastolle 1947 Cristobal Colon |
| HMCS Listowel |  |  |  |  | tilaus peruutettu joulukuussa 1943 |
| HMCS Meaford |  |  |  |  | tilaus peruutettu joulukuussa 1943 |
| HMCS Merrittonia | Morton | 23. marraskuuta 1943 | 24. kesäkuuta 1944 | marraskuu 1944 | poistettu 11. heinäkuuta 1945 myyty 16. marraskuuta 1945 haaksirikkoutunut 30. marraskuuta 1945 |
| HMCS Parry Sound | Marine | 11. kesäkuuta 1943 | 13. marraskuuta 1943 | 30. elokuuta 1944 | poistettu 10. heinäkuuta 1945 myyty kauppalaivastoon 1950 |
| HMCS Peterborough | Kingston | 14. syyskuuta 1943 | 15. tammikuuta 1944 | 1. kesäkuuta 1944 | poistettu 19. heinäkuuta 1945 Dominican laivastolle 1947 Gerardo Jansen |
| HMCS Renfrew |  |  |  |  | tilaus peruutettu joulukuussa 1943 |
| HMCS Simcoe |  |  |  |  | tilaus peruutettu joulukuussa 1943 |
| HMCS Smiths Falls | Kingston | 21. tammikuuta 1944 | 19. elokuuta 1944 | 28. marraskuuta 1944 | poistettu 8. heinäkuuta 1945 myyty kauppalaivastoon 1945 |
| HMCS Stellarton | Morton | 16. marraskuuta 1943 | 27. huhtikuuta 1944 | 29. syyskuuta 1944 | poistettu 1. heinäkuuta 1945 Chilen laivastolle 1946 Casma |
| HMCS Strathroy | Marine | 18. marraskuuta 1943 | 15. kesäkuuta 1944 | 20. marraskuuta 1944 | poistettu 12. heinäkuuta 1945 Chilen laivastolle 1946 Chipana |
| HMCS Thorlock | Marine | 25. syyskuuta 1943 | 15. toukokuuta 1944 | 13. marraskuuta 1944 | poistettu 15. heinäkuuta 1945 Chilen laivastolle 1946 Papudo |
| HMCS West York | Marine | 23. heinäkuuta 1943 | 25. tammikuuta 1944 | 6. lokakuuta 1944 | poistettu 9. heinäkuuta 1945 myyty kauppalaivastoon 1946 |
Kanadasta tilatut alukset > Tilaus kesäkuu 1943

Kanadan kuninkaallinen laivasto tilasi kesäkuussa 1943 kanadalaisilta telakoilta viisi alusta. Tilaus kuitenkin peruutettiin joulukuussa kokonaisuudessaan.
Muille laivastoille siirretyt alukset > Argentiina

Argentiina osti kaksi alusta laivastolle:
USS Tactin (ex-HMS Smilax) Yhdysvalloista vuonna 1948 nimellä ARA República´´, joka muutettiin koulutulaivaksi sukellusveneidentorjuntaan. Se oli palveluksessa vuodesta 1965 aina vuoteen 1970
HMCS Barrie ostettiin vuonna 1954 ARA Capitan Canepa, joka muutettiin tutkimusalukseksi. Se oli palveluksessa 1955–1972 ja romutettiin 1973.
Muille laivastoille siirretyt alukset > Belgia

Kaksi alusta oli käytössä Belgian pakolaishallituksen johtamassa laivasto-osastossa 1942–1944. Nämä olivat HMS Godetia ja HMS Buttercup.
Muille laivastoille siirretyt alukset > Chile

Chile osti laivastolleen kolme Kanadan laivaston alusta vuonna 1946:
Chipana (ex-HMCS Strathoy), tutkimusaluksena poistettu palveluksesta 1966
Casma (ex-HMCS Stellarton), poistettu palveluksesta 1967
Papudo (ex-HMCS Thorlock), poistettu palveluksesta 1965
Muille laivastoille siirretyt alukset > Egypti

Egyptin hallitus hankki 1948 Britannian laivastolta El Sudanin, joka oli alun perin valmistunut HMS Malloyna vuonna 1940.
Matti J. Kaleva

Matti J. Kaleva (s. 1943) on suomalainen valokuvaaja, valokuvauksen opettaja ja graafinen suunnittelija.
Kaleva opiskeli 1960-luvulla mainostoimistotyön ohessa aamuisin Mainosgraafikkojen koulussa ja töiden jälkeen Ateneumin iltalinjalla graafista suunnittelua. Koska hänellä jo tuolloin oli kokemusta sekä valokuvauksesta että visualistin työstä, hänet nimitettiin 1960-luvun lopulla työpaikkansa, mainostoimisto Liikemainonta-McCannin kuvausosaston päälliköksi. Pian toimiston oma kuvaustoiminta siirrettiin Kalevan omistamalle yritykselle, joka sai yhä toimia toimiston tiloissa. Samoihin aikoihin Kaleva aloitti valokuvaopinnot Taideteollisessa korkeakoulussa, mutta käytännössä jo hankitun kokemuksen ansiosta opiskelu vaihtui pian opetustyöksi paitsi Helsingissä, myös Lahden muotoiluinstituutin valokuvaajalinjalla. Valokuva-alan taiteellisiin ja poliittisiin riitoihin 1970-luvulla kyllästyneenä Kaleva suuntautui koulutustyössään taidevalokuvauksesta ”käyttökuvan” kuten mainos- ja muotokuvauksen ja graafisen suunnittelun pariin ja perusti Valokuvaviestinnän instituutin (VAVI) 1982 ja Visuaaliviestinnän instituutin (VVI) 1988.
Opetustyön ja mainosvalokuvauksen lisäksi Kaleva on ollut aktiivisesti mukana valokuva-alan järjestöissä, kuten Suomen Valokuvaajain Liitossa (nykyään Suomen Ammattivalokuvaajat ry ja Finnfotossa. Kaleva toimi Suomen mainosvalokuvaajat ry:n puheenjohtajana 1977. Vuosina 1997–2000 hän toimi irlantilaisen Dublin Institute of Technologyn kansainvälisenä valokuvatutkinnon tarkastajana.
Matti J. Kaleva on tunnettu myös veneily- ja veneenrakennusharrastuksestaan.
Aiheesta muualla

Matti J. Kalevan blogi
Kalarannan seisake

Kalarannan seisake (lyh. Kt) oli Uudenkaupungin radan varressa sijainnut lakkautettu seisake. Se valmistui Hepokarin satamaan vievän satamaradan varteen vuonna 1933, koska Uudenkaupungin rautatieasema sijaitsi liian etäällä kaupungin keskustasta. Alkuperäinen seisake rakennettiin Sorvakon sillan itäpuolelle, Koulu- ja Sepänkadun väliin.
Kalarannan vanha seisake 1930-luvulla. Seisakkeelle on pysähtynyt Ds2-moottorijuna.
Seisake korvattiin uudella vuonna 1956, kun sillan länsipuolella sijainnut, Jarl Ungernin suunnittelema uusi seisakerakennus valmistui. Seisakkeesta tuli miehitetty laituri kesäkuussa 1962, kunnes lipunmyynti lopetettiin vuonna 1991. Seisake lakkautettiin henkilöliikenteen loppumisen myötä 1. tammikuuta 1993 ja purettiin pois 2000-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia Kalarannan seisakkeesta Vaunut.org -sivustolla
Kalastusneuvos

Kalastusneuvos on Suomessa valtionhallinnon virkanimike maa- ja metsätalousministeriön kalastusosaston virkamiehille tai suomalainen arvonimi.
Kalastusneuvoksen arvonimi

Kalastusneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 8 700 euroa tai 2 200 euroa.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1982.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Nro | Päivämäärä | Henkilö | Ammatti tai arvo | Kotipaikka | Lähteet |
|  1.  | 12.2.1982  | Lauri Liedes | toiminnanjohtaja | Helsinki  |   |
|  2.  | 1.12.2000  | Mauri Vanhanen  | entinen kalatalousvalvoja, kalatalousteknikko | Helsinki |   |
|  3.  | 26.11.2004  | Jukka Pirttijärvi | toiminnanjohtaja, kalatalousteknikko | Raahe |   |
|  4.  | 27.11.2009  | Juha Keto | vesiensuojelupäällikkö, maa- ja metsätiet. maist.  | Lahti |  |
|  5.  | 13.12.2013  | Jukka Nyrönen | entinen kalatalouspäällikkö, filosofian kand.  | Sotkamo |  |
|  6.  | 11.12.2015  | Markku Myllylä | toiminnanjohtaja, filosofian maisteri  | Kerava |  |
Kalastusneuvoksen virkanimi > Kalastus- ja maataloushallituksessa

Kalastusneuvos oli myös entisen kalastushallituksen korkeiden virkamiesten virkanimike 1920-luvun vaihteessa. Kalastushallituksen puheenjohtajana toimi ylijohtaja ja jäseninä kaksi kalastusneuvosta ja asessori. Viraston tultua yhdistetyksi maataloushallitukseen sen kalatalousosastolla oli virkamiehinä kalastusneuvoksia, kuten Don Wikström.
Kaivopuisto

| Kaivopuisto> Brunnsparken |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Kaivopuisto korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Eteläinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  09
Pinta-ala:  0,46 km² 
Väkiluku:  437 (31.12.2022)
Väestötiheys:  965 as./km²
Postinumero(t):  00140
Lähialueet:  Suomenlinna, Ullanlinna
Puiston kartta.
Kaivopuisto (ruots. Brunnsparken) on Helsingin vanhimpia ja tunnetuimpia puistoja. Se sijaitsee Ullanlinnan vieressä kantakaupungin eteläosassa, aivan Helsinginniemen kärjessä meren rannalla. Alue saanut nimensä samalla paikalla 1800-luvulla toimineelta kylpy- ja kaivolaitokselta.
Kaivopuisto on myös 450 asukkaan kaupunginosa, johon kuuluu puiston lisäksi sen itäpuolella oleva vanha huvila-alue. Valtionverotuksen alainen keskitulo vuonna 2006 Kaivopuiston osa-alueella oli 159 614 euroa, eli toiseksi korkein Helsingissä Kuusisaaren jälkeen. Kaivopuistosta kulkee myös maanalainen huoltotunneli Suomenlinnaan.
Kaivopuiston osa-alueen asukkaista 34,3 prosenttia oli äidinkieleltään ruotsinkielisiä vuonna 2019. Ruotsinkielisten osuus oli Helsingin kaikista osa-alueista suurin Kyläsaaren jälkeen.
Maamerkkejä

Kaivopuiston korkeimmalla kalliolla on Ursan tähtitorni (1926). Kaivohuoneen vieressä kasvaa Itsenäisyyden kuusi, jonka pääkonsuli Rudolf Ray istutti siemenistä Suomen itsenäistyttyä ja lahjoitti eduskunnalle 1930-luvulla. Puistossa sijaitsevat myös juomakaivo Kalastava karhu (Bertel Nilsson, 1916), runoilija Arvid Mörnen patsas (Viktor Jansson, 1952) ja tutkimusmatkailija A. E. Nordenskiöldin muistomerkki (Johanna ja Heikki Häiväoja, 1985).
Tapahtumia ja traditioita

Kaivopuisto on varsinkin kesäisin helsinkiläisten suosima ulkoilu- ja ajanviettopaikka. Vappuna kymmenet tuhannet juhlijat suuntaavat Kaivopuistoon seurustelemaan ja nauttimaan ruokaa ja juomaa keväisen piknikin hengessä. Suomenkieliset ylioppilaat juhlivat perinteisesti vappuaamua Kaivopuiston Ullanlinnanmäellä, kun taas suomenruotsalaiset suuntaavat Kaisaniemeen. Aamupäivällä järjestettävässä tilaisuudessa esiintyvät Ylioppilaskunnan laulajat ja Retuperän WBK, ja ylioppilaskuntien edustajat pitävät puheita. Kesäisin puistossa järjestetään suosittuja ulkoilmakonsertteja. Kaivopuistoa nimitetään Stadin slangilla Kaivariksi, minkä vuoksi ulkoilmakonsertteja kutsutaan Kaivarin kesäkonserteiksi.
Rakennuskanta

Kaivopuiston huvilakaupunginosassa, Itäisen puistotien molemmin puolin, on yhä jäljellä muutamia 1800-luvulla rakennettuja huviloita. Fredrik Cygnaeuksen entisessä huvilassa toimii nykyisin Cygnaeuksen galleria joka esittelee hänen taidekokoelmiaan. Sen naapurina on marsalkka Mannerheimin kotimuseo. Suurin osa vanhoista huviloista on kuitenkin purettu ja paikalla on nykyisin kerrostaloja. Alueen huomattaviin rakennuksiin kuuluu myös Marmoripalatsi (Eliel Saarinen, 1916), jossa istuu työtuomioistuin ja jossa käytiin jatkosodan jälkeen ns. asekätkentäjutun oikeusistunnot pääsyyllisiksi nimettyjä upseereja vastaan.
Alueella on useiden maiden suurlähetystöjä, muun muassa Yhdysvaltain suurlähetystö, Britannian suurlähetystö, Ranskan suurlähetystö ja Viron suurlähetystö, Italian, Belgian, Brasilian ja Espanjan suurlähetystöt sekä Alankomaiden suurlähettilään virka-asunto. Venäjän suurlähetystö ja Turkin suurlähetystö ovat nekin aivan lähellä, tosin naapurikaupunginosan Ullanlinnan puolella. Saksan lähetystön vanha talo Kaivopuistossa kuuluu nykyään myös Venäjän suurlähetystölle.
Liikenneyhteydet

HKL-Raitioliikenne:
raitiolinja 2 (Kaivopuisto–Kauppatori–Kamppi–Töölö–Pasila)
raitiolinja 3 (Kaivopuisto–Eira–Rautatientori–Kallio–Eläintarha–Meilahti)
Kuvia

Näkymä Kaivopuiston korkeimmalta kalliolta etelään ja länteen marraskuussa 2009.
Ursan tähtitorni rakennettiin Kaivopuistoon vuonna 1926.
Iso Puistotie.
Mannerheim-museo on kotimuseo, jossa marsalkka C. G. E. Mannerheim asui vuodesta 1924.
Kaivopuiston huvilakaupunginosaa. Vasemmalla Villa Kleineh.
Ullanlinnanlaituri Kaivopuiston itärannalla. Taustalla Suomenlinna.
Kesällä Kaivopuiston edustalla käy vilkas vene- ja lauttaliikenne. Taustalla Harakan saari.
Kirjallisuus

Seppälä, Mikko-Olavi; Seppälä, Sauli; Helminen, Martti; Häyrynen, Maunu: Kaivopuisto. Helsinki-Seura, 2008.
Kaksoiselämä

| Kaksoiselämä> Одна из многих, Odna iz mnogih |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Jevgeni Bauer
Tuottaja:  Aleksandr Hanžonkov
Pääosat:  Vera Holodnaja, Konstantin Džemarov, Nadežda Nelskaja, Andrei Gromov
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Venäjä
Tuotantoyhtiö:  A. Hanžonkov & Co.
Ensi-ilta:  14. kesäkuuta 1916 (Venäjä) 13. marraskuuta 1916 (Suomi)
Kesto:  1599 metriä
Alkuperäiskieli:  mykkäelokuva
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaksoiselämä (ven. Одна из многих, Odna iz mnogih, ”Yksi monista”; myös Двойная жизнь, Dvoinaja žizn) on vuonna 1916 valmistunut venäläinen mykkäelokuva. Jevgeni Bauerin ohjaaman melodraaman pääosaa esittää Vera Holodnaja. Elokuva ei ole säilynyt.
Juoni

Opiskelijatyttö Nataša Baryševa on rakastunut asuintoveriinsa Nikolaihin. Kerran Nataša kuulee naapurihuoneesta häntä koskevan kyynisen keskustelun, johon myös Nikolai osallistuu. Loukkaantunut Nataša muuttaa heti pois ja eristäytyy ihmisistä. Opiskelijatyttö Irina Verhovskaja huomaa Natašan ja saa hänet alistumaan tahtoonsa. He alkavat viettää paheellista elämää ihailijoiden ympäröiminä. Kerran Nataša tapaa hieman vanhemman Juri Aleksejevitš Vorontsovin, jonka hellä ja osaaottava käytös saa tytön ymmälleen. Nataša suostuu Jurin kosintaan, vaikka menneisyyden haamut herättävät epäilyksiä. Häiden jälkeen pari muuttaa maalle, ja Nataša tuntee vapautuneensa uuteen elämään. Silloin maatilalle saapuu Jurin veli Adrian, jonka Nataša on tuntenut entisessä elämässään. Menneisyyden kipeät muistot kohoavat jälleen Natašan mieleen ja hän tekee itsemurhan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Vera Holodnaja  | … |  Nataša Baryševa   |
|  Konstantin Džemarov  | … |  Nikolai   |
|  Nadežda Nelskaja  | … |  Irina Verhovskaja   |
|  Andrei Gromov  | … |  Juri Aleksejevitš Vorontsov   |
|  Marfa Kassatskaja  | … |  ilotalon emäntä   |
Tuotanto ja vastaanotto

Aleksandr Hanžonkovin yhtiön tuottama Kaksoiselämä esittää prostituution melodramaattisena kertomuksena suurkaupungin miesten uhriksi ajautuvasta naisesta, joka on pohjimmiltaan viaton. Tällaisten elokuvien pääosia esittivät usein Vera Holodnajan kaltaiset kauniit ja viehättävät näyttelijät, joiden henkilöhahmoja katsoja kykeni säälimään heitä tuomitsematta.
Uransa huipulla olleen Holodnajan Hanžonkoville Kaksoiselämän aikaan tehtailemat elokuvat eivät useinkaan olleet mitään mestariteoksia, mutta kuuluisa näyttelijä herätti silti suurta ihastusta katsojien keskuudessa. Elokuvatutkija Veniamin Višnevski kuvaa teosta ”latteaksi”.
Elokuva sai Suomen ensi-iltansa helsinkiläisessä Maxim-teatterissa marraskuussa 1916. Lehtimainoksessa vedottiin Holodnajan aikaisempiin menestyselokuviin Taivaan tuli ja Rakkauden korkea veisu ja todettiin näyttelijän nyt saavuttaneen ”taiteensa huippukohdan”: ”Tässä on hänen esityksensä suurta, ylevää ja tosi-inhimillistä”.
Kaktus-Jack

| Kaktus-Jack> Cactus Jack tai The Villain |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Hal Needham
Käsikirjoittaja:  Robert G. Kane
Tuottaja:  Mort Engelberg
Säveltäjä:  Bill Justis
Kuvaaja:  Bobby Byrne
Leikkaaja:  Walter Hannemann
Pukusuunnittelija:  Bob Mackie
Lavastaja:  Carl Anderson
Pääosat:   Kirk Douglas  Ann-Margret  Arnold Schwarzenegger  Paul Lynde  Foster Brooks 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Rastar Productions  Columbia Pictures Corporation  Warner Bros. 
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1979
Kesto:  89 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaktus-Jack (Cactus Jack tai The Villain) on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut lännenkomedia. Elokuvan on ohjasi Hal Needham.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kirk Douglas  | … |  Kaktus-Jack Slade   |
|  Ann-Margret  | … |  Kaunokainen Jones   |
|  Arnold Schwarzenegger  | … |  Kaunis Muukalainen   |
|  Paul Lynde  | … |  Hermostunut Hirvi (Nervous Elk)   |
|  Foster Brooks  | … |  Pankin kassanhoitaja   |
Lähde:
Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Markku Salmi toteaa, ettei elokuva pääse oikein vauhtiin herkullisesta alkuasetelmasta huolimatta. Hän antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Aiheesta muualla

Kaktus-Jack Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kakku

Täytekakussa on kakkukerroksia ja täytekerroksia sekä kuorrutus ja koristeita.
Kakku on paloina syötävä kookas, tavallisesti makea leivonnainen. Kakkua nautitaan usein kahvin, teen tai jonkin muun juoman kanssa. Kakut valmistetaan taikinasta, jonka tavallisimpia ainesosia ovat sokeri, kananmunat, jauho ja leivinjauhe. Lisäksi kakussa voi olla täytettä, kuorrutus ja koristeita.
Historia

Kakku kehittyi yksinkertaisesta leivästä, kun leipurit oppivat uusia leipomisen ja taikinan kohottamisen menetelmiä, jotka tekivät tuotteesta huokoisen. Jo antiikin roomalaiset valmistivat kakkumaisia leipiä käyttämällä leivonnassa munia ja voita.
Nykymuotoinen kakku kehittyi vaiheittain 1600- ja 1700-luvulla uusien ruoanvalmistusvälineiden ja -menetelmien keksimisen myötä. Kakkuvanteen avulla kakut pystyttiin rakentamaan korkeiksi sylintereiksi, eivätkä kakun reunat enää kovettuneet uunissa. Uunien kehityksen myötä paistolämpötilaa voitiin säädellä, ja pystyttiin paistamaan aiempaa kevyempiä ja sirompia kakkuja. Kananmuna korvasi leivinhiivan kakun kohotusaineena, vaikka kananmunan vatkaaminen olikin vielä noihin aikoihin kovaa ja hidasta työtä. Viimeinen vaihe nykyaikaisen kakun synnyssä oli kemiallisten kohotusaineiden keksiminen. Kun leivinjauhe keksittiin vuonna 1850, kakuista voitiin tehdä aiempaa pehmeämpiä, kevyempiä ja huokoisempia ilman suurta määrää kananmunia ja vatkaamista.
Kakkua tarkoittavan sanan merkityskenttä on erilainen eri ruokakulttuureissa. Manner-Euroopan kakuissa on esimerkiksi enemmän voita, munia ja makua antavia ainesosia kuin angloamerikkalaisissa kakuissa. Kakku kuuluu etenkin länsimaiseen ruokakulttuuriin. Perinteiset aasialaiset kakkua vastaavat leivonnaiset ovat hyvin erilaisia kuin länsimaiset kakut, vaikka paikoitellen Aasiassa syödäänkin hiukan myös länsimaisia kakkuja.
Valmistus

Kakkupohja valmistetaan usein vatkatuista munista ja sokerista, joihin lisätään lopuksi jauhot. Kakkupohja paistetaan uunissa, esimerkiksi irtopohjavuoassa. Kun kakkupohja on paistunut kypsäksi, se otetaan uunista. Täytekakkua tehtäessä kakkupohja leikataan levyiksi, jotka kostutetaan. Levyjen väliin laitetaan haluttu täyte, joka voi olla esimerkiksi hilloa tai hedelmiä. Levyt pinotaan päällekkäin, ja lopuksi kakku kuorrutetaan ja koristellaan.
Voileipäkakku on suolainen kakku, joka tehdään leipäviipalekerroksista, ja koristeena ja täytteenä käytetään leikkeleitä, tahnoja tai muita voileipäaineksia.
Raakakakkua tai sen ainesosia ei kypsennetä, vaan kakku valmistuu pakkasessa jähmettymällä. Raakakakku on aina gluteeniton ja maidoton ja useimmiten vegaaneille sopiva. Kakun pohjaan käytetään useimmiten pähkinöitä korvaamaan viljatuotteet.
Vegaaninen kakku makeutetaan hunajan sijaan esimerkiksi agavesiirapilla, riisisiirapilla tai vastaavalla.
Käyttö

Perinteisesti kakkuja on leivottu juhliin, esimerkiksi syntymäpäivän, häiden tai valmistujaisten kunniaksi. Lasten syntymäpäiväkakkuihin on tapana laittaa kynttilöitä täytettävien vuosien mukaan.
Kakut ovat suosittuja myös komedian piirissä; monissa vanhoissa komediaelokuvissa tapahtuu kakutus, eli kermakakkuja heitellään ihmisten kasvoille.
Galleria

Syntymäpäiväkakku.
Hääkakku.
Suklaakakku.
Voileipäkakku.
Sifonkikakku.
Rusinakakku.
Jäätelökakku.
Pavlova, marenkikakku.
Murokakkua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kakku Wikimedia Commonsissa
Kreemiä pursotetaan koristekuvioiksi kakun kylkeen.
Kaksijuovaviiripyrstö

| Kaksijuovaviiripyrstö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Hammaskarppikalat Cyprinodontiformes
Alalahko::  Aplocheiloidei
Heimo::  Vanhanmaailmankillit Nothobranchiidae
Suku::  Aphyosemion
Laji::  bivittatum
Kaksiosainen nimi
 Aphyosemion bivittatum  (Lönnberg, 1895) 
Katso myös
   Kaksijuovaviiripyrstö Wikispeciesissä   Kaksijuovaviiripyrstö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kaksijuovaviiripyrstö (Aphyosemion bivittatum) on Afrikasta kotoisin oleva vanhanmaailmankilleihin kuuluva kala. Se on helppo sekoittaa loistoviiripyrstöön, Aphyosemion bitaeniatum.
Koko ja ulkonäkö

Kaksijuovaviiripyrstö kasvaa noin viisi senttiä pitkäksi. Se on vartaloltaan pitkulainen. Kahden tumman juovan lisäksi kalasta löytyy sinisen, vihreän, punaisen ja oranssin sävyjä. Kalasta on jalostettu erilaisia värimuotoja, joista osassa tummat juovat katkeilevat tai lähes katoavat.
Alkuperä

Kaksijuovaviiripyrstö on kotoisin Afrikasta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Kaksijuovaviiripyrstö on pieni, vilkas ja varsin helppohoitoinen akvaariokala, jota kuitenkin harvoin tavataan Suomen akvaarioliikkeissä. Kala hyppää herkästi ulos akvaariosta, joten peitinlasit ovat välttämättömät.
Vesiolot ja ravinto

Kaksijuovaviiripyrstö on peto ja syö lihapitoista ruokaa, johon voi kuulua myös hiutaleita.
Lämpötilaksi suositellaan 20–22 °C. Kala pärjää lämpimämmässäkin, mutta jää lyhytikäisemmäksi. Veden tulisi olla pehmeää ja hiukan hapanta.
Aiheesta muualla

Aphyosemion bivittatum (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Kuva Funge-värimuodosta harrastajan sivuilla
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1497321  Wikispecies: Aphyosemion bivittatum  CoL: FL59  EoL: 212066  FishBase: 9714  GBIF: 2348284  iNaturalist: 94294  IRMNG: 10854654  ITIS: 165736  IUCN: 181757  NCBI: 52654  Open Tree of Life: 444601  WoRMS: 1019351