stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Malakian kirja
Historia > Ajoitus ja kirjoituspaikka

Malakian kirjassa on hyvin vähän historiallisia yksityiskohtia. Suurin vihje sen ajoittamiseksi on jakeessa 1:8, jossa käskynhaltijasta käytetään persialaiskauden sanaa pehâ. Tämä viittaa pakkosiirtolaisuuden jälkeiseen aikaan sekä sanan alkuperän kautta että siksi, koska ennen pakkosiirtolaisuutta Juudan johdossa oli kuningas eikä käskynhaltija. Samassa jakeessa käy myös ilmi, että temppeli on uudelleenrakennettu, koska uhritoimituksia suoritetaan jälleen. Näin kirjan täytyy olla syntynyt vuoden 515 eaa. jälkeen.
Saarnaajan kirjan kirjoittaja tunsi selvästi Malakian kirjan toisella vuosisadalla eaa. Kirjan käsittelemistä teemoista on päätelty, että se ajoittuu Haggain ja Sakarjan kirjan väliseen aikaan, hieman ennen kuin Nehemia tuli Jerusalemiin vuonna 445 eaa.
Kirja käsittelee väärinkäytöksiä temppelipalveluksen palauttamisessa selkeästi ensi käden tiedoilla. Siksi kirja on mitä todennäköisimmin kirjoitettu Jerusalemissa.
Sisältö

Malakian kirjassa on kolme lukua. Kirjan sisältö on seuraavanlainen:
| Jakeet | Sisältö |
| --- | --- |
1:1: Päällekirjoitus
1:2–2:9: Israelin suosio, Edomin epäsuosio
2:10–17: Israelin uskottomuus, liiton häpäisy
3:1–7: Tuleva viestintuoja
3:8–15: Älä varasta Jumalalta
3:16–24: "Herran suuri päivä"
Messiaanisten lupaustensa vuoksi Malakian kirjaa lainataan usein Uudessa testamentissa. Kirjassa sanotaan, että ennen Messiaan tuloa Jumala lähettää profeetta Elian takaisin maan päälle, minkä Uudessa testamentissa tulkitaan viittaavan Johannes Kastajaan.
Kirjallisuutta

Peltola, Olavi: ”Malakian kirja”, Löytöretki Vanhaan testamenttiin.  Kauniainen:  Perussanoma, 1992.  ISBN 951-888-174-X  Teoksen verkkoversio.
Verhoef, Pieter A.: The Books of Haggai and Malachi.  (New international commentary on the Old Testament)  Wm. B. Eerdmans Publishing, 1987.  ISBN 0802825338
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Malakian kirja Wikimedia Commonsissa
Aiheesta muualla > Teksti

Raamattu . Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
Malakian kirja (Arkistoitu – Internet Archive) (1992)
Malakian kirja (Arkistoitu – Internet Archive) (1933)
Malakian kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net.
Aiheesta muualla > Muuta

Singer, Isidore & Guttmacher, Adolf: Book of Malachi. Jewish Encyclopedia. 1906. (englanniksi)
Van Hoonacker, Albin: Malachias (Malachi) Catholic Encyclopedia.  1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Book of Malachi
Nevi'im
Joosuan kirja · Tuomarien kirja · Samuelin kirjat · Kuninkaiden kirjat · Jesajan kirja · Jeremian kirja · Hesekielin kirja · Kaksitoista profeettaa (Hoosean kirja · Joelin kirja · Aamoksen kirja · Obadjan kirja · Joonan kirja · Miikan kirja · Nahumin kirja · Habakukin kirja · Sefanjan kirja · Haggain kirja · Sakarjan kirja · Malakian kirja)
| n k Vanha testamentti |
| --- | --- |
Pentateukki:  Ensimmäinen Mooseksen kirja  Toinen Mooseksen kirja  Kolmas Mooseksen kirja  Neljäs Mooseksen kirja  Viides Mooseksen kirja 
Historialliset kirjat:  Joosuan kirja  Tuomarien kirja  Ruutin kirja  Ensimmäinen Samuelin kirja  Toinen Samuelin kirja  Ensimmäinen kuninkaiden kirja  Toinen kuninkaiden kirja  Ensimmäinen aikakirja  Toinen aikakirja  Esran kirja  Nehemian kirja  Esterin kirja 
Viisauskirjat:  Jobin kirja  Psalmien kirja  Sananlaskujen kirja  Saarnaajan kirja  Laulujen laulu 
Suuret profeetat:  Jesajan kirja  Jeremian kirja  Valitusvirret  Hesekielin kirja  Danielin kirja 
Pienet profeetat:  Hoosean kirja  Joelin kirja  Aamoksen kirja  Obadjan kirja  Joonan kirja  Miikan kirja  Nahumin kirja  Habakukin kirja  Sefanjan kirja  Haggain kirja  Sakarjan kirja  Malakian kirja 
Käännös suomeksi
Mangaanibromidi

| Mangaanibromidi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  13446-03-2
PubChem CID:  83471 ja 6432071
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  MnBr2
Moolimassa:  214,74
Ulkomuoto:  Vaaleanpunainen kiteinen aine
Sulamispiste:  698 °C
Tiheys:  4,385 g/cm3
Liukoisuus veteen:  1,51 kg/l (25 °C)
Mangaanibromidi (MnBr2) on mangaani- ja bromidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa mangaanibromidi on vaaleanpunaista ja hygroskooppista kiteistä ainetta. Sen alkeiskoppi on heksagonaalinen. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen. Mangaanibromidista tunnetaan useita kidevedellisiä muotoja, jotka ovat di-, tetra- heksa- ja oktahydraatit (MnBr2·2H2O, MnBr2·4H2O, MnBr2·6H2O ja MnBr2·8H2O). Kuumennettaessa tetrahydraattia 64 °C:n lämpötilaan kidevesi poistuu rakenteesta.
Valmistus ja käyttö

Mangaanibromidia valmistetaan mangaanihydroksidin tai -karbonaatin ja vetybromidin välisellä reaktiolla.
Mangaanibromidia käytetään orgaanisen kemian synteeseissä katalyyttinä erityisesti hapetusreaktioissa kuten aromaattisten aldehydien tai karboksyylihappojen tuottamiseen alkyylibentseeneistä.
Kyyhkyrusokas

| Kyyhkyrusokas |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Entolomataceae
Suku::  Rusokkaat Entoloma
Laji::  porphyrophaeum
Kaksiosainen nimi
 Entoloma porphyrophaeum  (Fr.) P. Karst. 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kyyhkyrusokas (Entoloma porphyrophaeum) on kartiomainen tai kellomainen rusokaslaji. Sienen lakki on harmaanruskea tai taatelinruskea ja siinä on purppuransävyä. Jalka on harmaanruskea ja purppurainen. Sienen heltat ovat aluksi likaisenvaaleat ja myöhemmin muuttuvat sienillä lihanpunaisiksi. Kyyhkyrusokas ei ole ruokasieni. Se kasvaa harvinaisena avoimilla ruohikkomailla.
Kyyhkyrusokas on Suomessa silmälläpidettävä laji.
Mangalia

| Mangalia |
| --- | --- |
 Mangalian satama
 vaakuna
 Mangalia
 Koordinaatit: 43°49′02″N, 28°34′58″E 
Valtio:  Romania
Piirikunta:  Constanța
Kehittämisalue:  Sud-Est
Historiallinen alue:  Dobrudža
Hallinto:  
 – Pormestari:  Cristian Radu
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  62,3 km²
Väkiluku (2011):  36 364
 – Väestötiheys:  583,7 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.mangalia.ro 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mangalia on kaupunki Romaniassa Mustanmeren rannalla, 45 kilometriä etelään Constanțasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kaupungissa asui 36 364 asukasta. Siellä on satama ja useita rantalomakeskuksia.
Historia > Antiikki

Mangalian paikalla sijaitsi alun perin kreikkalainen siirtokunta nimeltä Kallatis. Se perustettiin ehkä jo 500-luvun eaa. lopulla tai 400-luvun eaa. alussa. Varmuudella se on ollut olemassa 300-luvulta eaa. lähtien. Kaupungin paikalla on todennäköisesti ollut varhaisempi paikallisten heimojen asutus nimeltä Acervetis. Kallatis oli nykyisen Romanian alueen vanhimpia kaupunkikeskuksia yhdessä Constanțan paikalla sijainneen Tomiksen kanssa. Myöhemmin siitä tuli osa Makedonian valtakuntaa ja sitten Rooman valtakuntaa. Välillä se oli seudun barbaariheimojen vallassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mangalia Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut
Manaaja (elokuva)

| Manaaja> The Exorcist |
| --- | --- |

Ohjaaja:  William Friedkin
Käsikirjoittaja:  William Peter Blatty
Tuottaja:  William Peter Blatty
Säveltäjä:  Steve Boeddeker
Kuvaaja:  Owen Roizman Billy Williams
Leikkaaja:  Bud S. Smith Evan A. Lottman
Pääosat:  Linda Blair Ellen Burstyn Max von Sydow Jason Miller
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  1973
Kesto:  122 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  12 000 000 $
Tuotto:  n. 441 300 000 $
Seuraaja:  Manaaja II: Luopio
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Manaaja (The Exorcist) on vuonna 1973 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jota pidetään yhtenä lajityypin klassikoista. Sen on ohjannut William Friedkin, ja pääosissa ovat Linda Blair, Ellen Burstyn, Max von Sydow ja Jason Miller. Elokuva perustuu William Peter Blattyn Manaaja-romaaniin.
Uskonnollisaiheisen kauhun lisäksi Manaajassa kuvataan perheyhteyden hajoamista, kun Reganin puberteetin ja teinikapinan laajentuminen rinnastetaan riivaukseen.
Vuonna 2000 Manaajasta julkaistiin yksitoista minuuttia alkuperäistä pidempi ohjaajan versio, joka sisältää ennennäkemätöntä materiaalia, kuten Linda Blairin niin sanotun hämähäkkikävelyn portaita alas.
Katolisen kirkon virallisen päämanaajan Gabriele Amorthin mukaan elokuva on sisällöltään tarkka ja perustuu tositapahtumiin, joskin erikoistehosteet ovat liioiteltuja. Hän suosittelee Manaajan katsomista, koska ”ihmisten tulee saada tietää mitä me teemme”.
Juoni

Elokuva kertoo Regan-nimisestä tytöstä ja hänen äidistään Chrisistä. Demoni Pazuzu riivaa Reganin. Oireet ilmenevät aluksi rivona kielenkäyttönä ja sängyn tärinänä. Regan viedään sen jälkeen tutkimuksesta toiseen.
Samaan aikaan lähistöllä alkaa tapahtua kaikenlaisia etupäässä seksuaalisia kirkon häpäisyjä: Neitsyt Marian patsas on maalattu muistuttamaan katunaista, ja latinankielinen alttarikortti, jossa on osa rukouksista, on vaihdettu koneella kirjoitettuun niin ikään puhtaalla latinalla kirjoitettuun kuvaukseen lesbolaisesta suhteesta Neitsyt Marian ja Magdalan Marian välillä.  Maalauksessa käytetyt värit ovat peräisin Reganin maalilaatikosta, ja kirjoituskone, jolla teksti on tehty, hänen kotonaan - asiaa tutkiva poliisi ja katoliset papit ovat ymmällään: miten tämä on mahdollista?
Samoin tytön äidin ystävä, juoppo ja rivoon kielenkäyttöön ihastunut elokuvaohjaaja Burke Dennings löydetään kuolleena: hänen niskansa on kirjaimellisesti väännetty nurin niin että kasvot ovat selän puolella.
Tytön tila pahenee pahenemistaan niin, että hänet joudutaan kytkemään lepositeiden avulla vuoteeseensa ja ruokkimaan nenämahaletkulla.
Ainoaksi pelastusmahdollisuudeksi osoittautuu katolisen kirkon harjoittama manaus.
Asian havaitsee nuori jesuiittapappi ja lääkäri Damien Karras, jolla on vaikea henkilökohtainen kriisi: hänen äitinsä potee nopeasti pahenevaa dementiaa ja tarvitsisi läheisen apua kipeästi.
Tämän vuoksi tehtävään määrätään varsinaiseksi manaajaksi kokenut filosofi ja paleontologi, isä Lankester Merrin. Karrasista tulee hänen apulaisensa. Merrin päättää jo aluksi, että manaus toteutetaan lyhyellä kaavalla eli pyhien litania jätetään pois.
Operaatio alkaa vyöryä eteenpäin kiihtyvällä tahdilla.  Nopeasti Karras havaitsee, että demoni estää tyttöä nukkumasta, mikä merkitsee, että tämän elimistö pettää ennemmin tai myöhemmin.
Kauhu, mystiikka ja armo kietoutuvat vavahduttavasti yhteen lopputaistelussa, jossa ihmissielua raastanut demonin mahti murretaan hirvittävällä hinnalla.
Näyttelijöitä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ellen Burstyn  | … |  Chris MacNeil   |
|  Max von Sydow  | … |  Father Merrin   |
|  Lee J. Cobb  | … |  William Kinderman   |
|  Kitty Winn  | … |  Sharon   |
|  Jack MacGowran  | … |  Burke Dennings   |
|  Jason Miller  | … |  isä Karras   |
|  Linda Blair  | … |  Regan   |
|  William O'Malley  | … |  isä Dyer   |
|  Barton Heyman  | … |  tohtori  Klein   |
|  Peter Masterson  | … |  tohtori Barringer   |
|  Rudolf Schündler  | … |  Karl   |
|  Gina Petrushka  | … |  Willi   |
|  Robert Symonds  | … |  tohtori Taney   |
Jatko-osat

Elokuva on saanut kaikkiaan neljä jatko-osaa. Manaaja III perustuu William Peter Blattyn Manaajan jatko-osaksi kirjoittamaan romaaniin Paholaislegioona ja sivuuttaa Manaaja II:n tapahtumat.
Manaaja II: Luopio (1977)
Manaaja III (1990)
Manaaja: Alku (2004)
Dominion: Prequel to the Exorcist (2005)
Manaaja: Uskon merkki (2023)
Kyrmykrotti

| Kyrmykrotti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Krottikalat Lophiiformes
Heimo::  Kyrmykrotit  Tetrabrachiidae  Regan, 1912
Suku::  Tetrabrachium  Günther, 1880
Laji::  ocellatum
Kaksiosainen nimi
 Tetrabrachium ocellatum  Günther, 1880 
Katso myös
   Kyrmykrotti Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kyrmykrotti (Tetrabrachium ocellatum) on krottikaloihin kuuluva kalalaji, jota tavataan Tyynestämerestä. Se on ainoa laji kyrmykrottien (Tetrabrachiidae) heimossa.
Koko ja ulkonäkö

Kyrmykrotti on pienehkö kala, joka saavuttaa korkeintaan noin 7 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan se on litteähkö ja pitkulainen ja silmät ovat pienikokoiset ja sijaitsevat korkealla. Otsassa on lajille tyypillinen kyhmy. Ensimmäinen pidentynyt selkäevän ruoto (illicium) on lyhyempi kuin monilla muilla krottikaloilla. Selkä- ja peräevät ovat pitkät ja myös pyrstöevä on pitkähkö. Kyrmykrotin rintaevät ovat kookkaat ja muodoltaan erikoiset. Kyrmykrotilla ei ole uimarakkoa. Kalan iho on löysähkö ja väritykseltään laji on vatsastaan valkoinen ja selästään ruskea valkoisin pilkuin.
Levinneisyys

Kyrmykrottia tavataan rannikkovesistä Uuden-Guinean, Indonesian ja Australian rannikoilta sekä Arafuranmerestä. Ne elävät melko matalissa vesissä lähellä muta- tai hiekkapohjaa.
Kyyjärven vaakuna

Kyyjärven vaakuna
Kyyjärven vaakuna on Kyyjärven kunnan tunnus, jonka sen aaltokoroinen pieli ja käärme-aihe tekevät puhuvaksi.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä aaltokoroinen vasen pieli ja luikerteleva käärme; kaikki hopeaa.” Vaakunan on suunnitellut Kaj Kajander, ja Kyyjärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 9. toukokuuta 1969. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 21. heinäkuuta samana vuonna.
Mália (palatsi)

| Mália> Μάλια |
| --- | --- |
 Málian palatsia.
Sijainti
 Mália
Koordinaatit:  35°17′36″N, 25°29′33″E
Valtio:   Kreikka
Paikkakunta:  Mália, Chersónisos, Iraklion, Kreeta
Historia
Tyyppi:  palatsi ja kaupunki
Huippukausi:  1900–1450 eaa.
Kulttuuri:  minolainen kulttuuri
Aiheesta muualla
  Mália Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mália (kreik. Μάλια; myös Mállia, Μάλλια) on minolaisaikaisen palatsin ja kaupungin arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Chersónisoksen kunnassa noin kolme kilometriä itään nykyisestä Málian kaupungista, josta se on saanut nimensä. Paikan minolaisaikaista nimeä ei tunneta.
Historia

Málian palatsin paikalla on ollut asutusta viimeistään neoliittisella kivikaudella. Minolaisella ajalla paikalla oli merkittävä asutus. Palatsi rakennettiin noin vuonna 1900 eaa. keskelle jo olemassaollutta asutusta. Palatsi oli yksi minolaisen kulttuurin viidestä suuresta palatsikeskuksesta Knossoksen, Faistoksen, Káto Zákroksen ja Galatáksen palatsien ohella. Palatsia pidetään yhtenä Kreetan tärkeimmistä, vaikkakaan se ei milloinkaan ollut suurempien Knossoksen ja Faistoksen veroinen.
Palatsi tuhoutui muiden minolaisten palatsien tavoin maanjäristyksessä noin vuonna 1700 eaa. Uusi palatsi rakennettiin samalle paikalle ja suurin piirtein saman malliseksi noin vuonna 1650 eaa. Palatsi tuhoutui uudestaan vuonna 1450 eaa., eikä sitä enää jälleenrakennettu. Mykeneläisenä aikana paikalle rakennettiin pyhäkkö.
Málian alueella edelleen jatkuvat kaivaukset aloitettiin vuonna 1922. Kaivauksia ovat suorittaneet ranskalaiset arkeologit.
Rakennukset ja löydökset > Palatsi

Málian palatsi sijaitsi rannikkotasangolla satamana toimineen lahden rannalla noin 40 kilometriä Knossoksen palatsista itään. Palatsi oli kolmanneksi suurin minolainen palatsi Knossoksen ja Faistoksen jälkeen.
Palatsin rakenne oli enimmäkseen samanlainen kuin muillakin suurikokoisilla minolaispalatseilla. Palatsissa oli keskuspiha, joka oli tosin Knossoksen ja Faistoksen vastaavia pienempi, sekä sen ympärille rakennetut neljä siipirakennusta. Läntisessä siivessä olivat muun muassa kuninkaalliset asuinhuoneet. Kuninkaallisille tarkoitetuista tiloista on löydetty rituaalipuhdistautumista varten tehty allas. Länsisiivessä on päätelty olleen myös kuninkaan mietiskely- ja valmistautumishuone, sillä sieltä on löydetty pithos eli saviastia, jossa oli seremoniatikari. Tämän pithoksen vierestä on löydetty kristallein ja kullalla koristeltu miekka. On arveltu, että kuninkaalliset söivät palatsin yläkerrassa. Läntisessä siipirakennuksessa oli myös kulttihuoneita ja varastoja.
Pohjoissiivessä sijaitsi muun muassa juhlasaliksi kutsuttu tila. Itäsiivessä oli mm. varastotiloja. Mykeneläisaikainen pyhäkkö rakennettiin palatsin pohjoissiiven päälle. Palatsin pääsisäänkäynnit olivat etelässä ja pohjoisessa. Keskellä keskuspihaa sijaitsee polttouhreja varten mahdollisesti tehty kuoppa.
Rakennukset ja löydökset > Muut kohteet

Palatsin ympäristössä on lukuisia muita rakennuksia, jotka liittyivät hallintoon, kaupankäyntiin ja tuotteiden varastointiin. Tutkimuksessa alue tunnetaan nimellä Kortteli M. Palatsia ympäröinyt kaupunki painottui palatsin luoteispuolelle. Kaupungissa työskenteli esimerkiksi käsityöläisiä valmistaen taidokkaita koruja.
Jonkin matkaa pohjoiseen palatsista sijaitsee niin kutsuttu Chrysólakkos (Khrysolakkos) eli ”kultahauta”. Se on neliskulmainen rakennus, joka on ollut joko kulttialue tai hautapaikka. Sieltä on löydetty tunnettu kultainen mehiläisriipus.
Mytologia

Kreikkalaisessa mytologiassa Málian palatsi oli kuningas Sarpedonin koti. Sarpedon oli ylijumala Zeuksen ja Europen poika ja Knossoksessa valtaa pitäneen kuningas Minoksen veli.
Kirjallisuutta

Feuilles exécutées à Mallia.  Paris:  Geuthner, 1928–.  Julkaisusarja, joka julkaisee Málian kaivausten ja tutkimusten tuloksia.
van Effenterre, Henri: Le palais de Mallia et le cité minoenne: Étude de synthèse.  (2 vols)  Rome:  Edizioni dell'Ateneo, 1980.
Poursat, Jean-Claude: Guide de Malia au temps de premiers palais: Le Quartier Mu.  Paris:  Boccard, 1992.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mália Wikimedia Commonsissa
Málian palatsin raunioita.
Málian palatsin raunioita.
Chrysólakkoksesta löydetty kultainen mehiläisriipus. Iraklionin arkeologinen museo.
Manebi

| Manebi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  12427-38-2
PubChem CID:  102460656 ja 5075889 3032581, 102460656 ja 5075889
SMILES:  C(CNC(=S)[S-])NC(=S)[S-].[Mn+2]
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  (C4H6S4N2Mn)n
Moolimassa:  (265,318)n g/mol
Sulamispiste:  192-204 °C (hajoaa)
Tiheys:  1,92 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenee kohtalaisesti veteen
Manebi (C4H6MnN2S4)n on rakenteeltaan polymeerimäinen, kompleksinen mangaanin ja etyleenibistiokarbamiinihapon suola. Yhdistettä käytetään maataloudessa kasvien fungisidina eli sienitautien torjuntaan ja hoitoon käytettävänä aineena.
Ominaisuudet

Manebi on huoneenlämpötilassa keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen, mutta ei juurikaan liukene orgaanisiin liuottimiin lukuun ottamatta kloroformia ja pyridiiniä. Manebin fungisidiset ominaisuudet johtuvat sen hajoamistuotteena muodostuvasta etyleenitiuraamimonosulfidista, joka sitoutuu sienten entsyymien tioliryhmiin. Yhdisteen hajoamistuotteena voi muodostua myös myrkyllistä ja karsinogeenista etyleenitioureaa.
Valmistus ja käyttö

Manebia voidaan valmistaa neutraloimalla nabaamin eli etyleenibistiokarbamiinihapon natriumsuolan vesiliuosta etikkahapon avulla ja saostamalla manebi liuoksesta lisäämällä mangaanisuolaa kuten mangaanikloridia tai -sulfaattia.
Manebia käytetään maataloudessa useiden sienitautien torjuntaan tai ehkäisyyn esimerkiksi perunaviljelmillä. Manebi voidaan ruiskuttaa liuoksena tai jauheena kasvien lehdille ja maaperään. Käsittelemällä manebin vesiemulsiota sinkkisulfaatilla valmistetaan toista yleisesti maataloudessa käytettyä fungisidia mankotsebia.
Aiheesta muualla

Manebin kansainvälinen kemikaalikortti
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Maneb (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Maneb (englanniksi)
Kyyveden alue

Kyyveden alue (vesistöaluetunnus 14.93) on Mäntyharjun reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 1 287,07 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 17,75 %. Vesistön alueen alarajana on Läsäkoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 1 504,91 neliökilometriä ja sen järvisyys on 16,7 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Puulaveden alueeseen (14.92). Alueen suurin järvi on Kyyvesi.
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Rauhajärven alue (14.931)
Kyyveden lähialue (14.932)
Luusjoen valuma-alue (14.933)
Nykälänjoen–Naarajoen alue (14.934)
Naarajärven valuma-alue (14.935)
Niskakoskenjoen valuma-alue (14.936)
Iso-Naakkiman valuma-alue (14.937)
Itäjoen valuma-alue (14.938)
Harjujärven valuma-alue (14.939)
Kvartäärikausi Englannissa

Kvartäärikausi Englannissa on ajanjakso, joka alkoi noin 2,6 miljoonaa vuotta sitten ja jatkuu edelleen. Se jaetaan kahteen aikakauteen, pleistoseeniin ja holoseeniin. Pleistoseenin aikana mannerjäätikkö ulottui Englantiin asti ainakin kolme tai neljä kertaa.
Kvartäärikauden ajallinen määritelmä on muuttunut asiasta käydyn pitkän keskustelun jälkeen. Aiemmin sen katsottiin alkaneen 1,8 miljoonaa tai 1,6 miljoonaa vuotta sitten. Vuonna 2009 geologinen yhteisö siirsi kvartäärin ja pleistoseenin alkukohdan 2,588 miljoonaan vuoteen, aikaan jolloin Maan ilmasto ratkaisevasti kylmeni Gela-vaiheen alussa.
Vuonna 1950 Ludhamin lähellä Norfolkin kreivikunnassa tehtiin suunniteltua vedenottamoa varten koekairaus paksun savikerroksen läpi. Savikerrostumista löytyi muinaisia siitepölyjä, jotka voitiin yhdistää eri aikakausien kasvillisuuteen. Royal Society rahoitti toisen, 41 metriä syvän rei'än kairaamisen. Siitä löytyi siitepölyn lisäksi simpukankuoria. Kairauksesta analysoitiin kerroksia, joita ei ole löydetty mistään muualta, ja niitä vastaavat varhaisen pleistoseenin (aiemmin plioseeniin luetun) Gela-vaiheen ajanjaksot nimettiin Norfolkin kylien ja jokien mukaan.
Pleistoseeni > Pre-Ludham-vaihe

Pre-Ludham-vaihe Englannissa oli pleistoseenikauden alussa, jolloin syntyivät ensimmäiset kvartäärin suurehkot jäätiköt pohjoiselle pallonpuoliskolle. Englannissa oli kylmä ilmasto. Kaudella syntyi Red Crag -kerrostuma. Kausi vastaa Alankomaiden Reuver C- ja Pretiglian-kausia. Kautta edelsi lämmin, plioseenin päättänyt Walton-kausi.
Pleistoseeni > Ludham-vaihe

Ludham-vaihe oli lämmin kausi karkeasti sanoen 2,45–2,25 miljoonaa vuotta sitten. Tällä kaudella oli Englannissa lauhkeaa, ja siellä kasvoi havumetsiä, joiden seassa oli lehtipuita esimerkiksi tammea Quercus, leppää (Alnus) ja jalavaa (Ulmus) ja ruohokasvillisuutta.lähde?
Pleistoseeni > Thurne-kausi

Thurne-kausi oli viileä ajanjakso noin 2,2 miljoonaa vuotta sitten. Se on saanut nimensä Norfolkin Thurne-joen mukaan. Silloin maassa kasvoi mäntyä (Pinus) ja myös jonkin verran avointa ruohomaastoa. Kausi vastannee ajoittain viileää, ajoittain hyvin kylmää Tegelen B-kautta Alankomaissa.
Pleistoseeni > Ant-kausi

Ant-kausi (Antian) oli lämmin vaihe Englannissa noin 2,1 miljoonaa vuotta sitten. Se on nimetty Norfolkin Ant-joen mukaan. Kaudella merenpinta saattoi olla nykyistä korkeammalla ajoittain ja Etelä-Englannissa kasvoi lauhkean vyöhykkeen tammisekametsää, Ludhamissa viihtyivät muun muassa hemlokit (Tsuga), tammet (Quercus), jalavat (Ulmus), valkopyökit (Carpinus) ja siipipähkinät (Pterocarya). Mänty harvinaistui Ludhamissa kauden edetessä. Englantiin saapui näinä aikoina hemlokki (Tsuga). Kautta vastaa Venäjän Hapry ja Alankomaiden Tiglia-lämpökausi C1-3.
Pleistoseeni > Bramerton

Bramertonin interglasiaali oli jokseenkin lämmin ajanjakso Englannissa joskus aikavälillä 2,427–1,816 miljoonaa vuotta sitten, happi-isotooppivaiheiden 95 ja 65 välillä. Sikäli kuin se vastaa Alankomaiden Tiglia C1-4b-vaihetta se olisi ollut Ant-vaiheen jälkeen. Tässä vaiheessa hemlokki levittäytyi Englantiin ja Etelä-Englannissa kasvoi tammisekametsiä.