stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hans Sundström

Hans Sundström (30. heinäkuuta 1846 – 29. joulukuuta 1907 Helsinki) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Hans Sundströmin puoliso oli Alexandra Buharina. Sundström tuli vuonna 1863 vapaaehtoisena sotilaspalvelukseen 87. Savonlinnan jalkaväkirykmenttiin, jossa hänet määrättiin nuoremmaksi aliupseeriksi 3. komppaniaan. Sundström ylennettiin vänrikiksi 1866, aliluutnantiksi 1867 ja luutnantiksi 1870. Vuosina 1871–1879 hän toimi rykmentin 1. tarkk’ampujakomppanian päällikkönä. Alikapteeniksi Sundström yleni 1873 ja kapteeniksi 1878. Hän oli 1879–1881 rykmentin 13. komppanian päällikkö talousosastolla. Vuonna 1886 Sundström oli komennettu kouluttajaksi upseerien tarkk’ampujakouluun Pietariin. Vuonna 1890 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi ja määrättiin palvelukseen 3. Vaasan tarkk’ampujapataljoonaan, toukokuusta alkaen hän toimi pataljoonan taloudenhoitajana. Vuoden 1897 alussa Sundström siirrettiin 8. Viipurin tarkk’ampujapataljoonaan ja määrättiin siellä pataljoonan taloudenhoitajaksi. Saman vuoden heinäkuussa hänet ylennettiin everstiksi ja määrättiin 5. Kuopion tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi. Vuonna 1902 Sundström siirrettiin 235. Spasskin reservijalkaväkipataljoonan komentajaksi Tambovin kuvernementtiin, mistä tehtävästä ja samalla sotapalveluksesta hän sai eron kenraalimajurina helmikuussa 1904.
Hans Stoiber

| Mitalit> Maa:   Itävalta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta. Olympialaiset  | Maa:   Itävalta>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Berliini 1936 | lyriikka |  |
Hans Helmut Stoiber (11. lokakuuta 1918 Zell am See – 10. tammikuuta 2015) oli itävaltalainen runoilija. Hän osallistui vuoden 1936 Berliinin olympialaisiin, joissa voitti pronssia lyriikkakirjallisuudessa teoksellaan ”Der Diskus”. Lyriikan lisäksi Stoiber opiskeli myös oikeustieteitä sekä toimi vahvasti mukana ympäristönsuojeluvaltuustossa, jossa vaikutti Itävallan luonnonsuojelu- ja kansallispuistohankkeisiin.
HMS Suffolk

HMS Suffolk on ollut kuuden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
HMS Suffolk (1680), 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Suffolk (1694), 30-tykkinen varastoalus
HMS Suffolk (1765), 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Suffolk (1805), vankilalaiva
HMS Suffolk (1903), Monmouth-luokan panssariristeilijä
HMS Suffolk (55), County-luokan raskas risteilijä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”HMS Suffolk”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
HMS Success

HMS Success on ollut kuudentoista Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Success (1650), 34-tykkinen neljännen luokan alus
HMS HMS Success (1660), 24-tykkinen viidennen luokan alus
HMS Success (1667), 6-tykkinen polttolaiva
HMS Success (1672), 6-tykkinen polttolaiva
HMS Success (1692), varastoproomu
HMS Success (1709, sluuppi), 10-tykkinen sluuppi
HMS Success (1709, varastolaiva), 24-tykkinen Fortune-luokan varastolaiva
HMS Success (1712), 20-tykkinen Gibraltar-luokan kuudennen luokan alus
HMS Success (1736), 14-tykkinen sluuppi
HMS Success (1740), 24-tykkinen kuudennen luokan alus
HMS Success (1754), sketsi
HMS Success (1781), 32-tykkinen Amazon-luokan viidennen luokan alus
HMS Success (1797), 3-tykkinen tykkivene
HMS Success (1825), 28-tykkinen kuudennen luokan alus
HMS Success (1901), torpedovenehävittäjä
HMS Success (H02), S-luokan hävittäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”HMS Success”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sauronin Suu

Sauronin Suu (engl. the Mouth of Sauron) on kuvitteellinen hahmo J. R. R. Tolkienin kirjassa Taru sormusten herrasta. Sauronin Suu esiintyy ainoastaan Kuninkaan paluun luvussa ”Musta portti aukeaa”.
Sauronin Suu kirjoissa

Sauronin Suu oli musta númenorilainen eli pimeyden voimien puolelle astunut Númenorin saaren asukas. Tosin ei tiedetä, oliko hän alkuperäinen númenorilainen vai heidän jälkeläisensä. Sauronin Suu oppi Sauronilta taikuutta ja kohosi lopulta hänen linnoituksensa Barad-dûrin komentajaksi ja Sauronin sanansaattajaksi. Hän oli palvellut Sauronia niin pitkään, ettei muistanut enää omaa nimeään. Hän oli viekas ja julma, eivätkä edes örkit olleet hänen vertaisiaan julmuudessa. Sauronin Suu pukeutui mustiin vaatteisiin ja hänellä oli korkea kypärä. Suu ratsasti mustalla suurella hevosella, jonka pää muistutti kalloa.
Kun Lännen Armeija saapui Mustalle Portille, Sauron lähetti Suun neuvottelemaan puolestaan. Sauronin Suu loukkasi Aragornia, mutta pelästyi hänen katsettaan. Sauronin Suu puhui Gandalfille ja näytti kaikkien kauhuksi Frodolle kuuluneen mithril-paidan, haltiaviitan ja Samille kuuluneen miekan. Todellisuudessa he olivat ryöstäneet Frodolta nämä esineet, kun hän oli ollut vankina Cirith Ungolin tornissa. Sauronin Suu valehteli ja väitti Frodon olevan Barad-dûrissa kidutettavana. Hän vaati, että Frodon vapauttamista vastaan Gondorin ja Rohanin olisi alistuttava Sauronin valtaan. Hänelle itse annettaisiin vastapalvelukseksi uskollisuudesta Rautapiha. Kun Gandalf pyysi nähdä Frodon, Sauronin Suu kieltäytyi. Gandalf otti Frodolle ja Samille kuuluneet esineet ja hylkäsi Sauronin vaatimukset. Raivostunut Sauronin Suu ratsasti takaisin Mustalle Portille ja lähetti Mordorin joukot Lännen Armeijan kimppuun.
Sauronin Suun kohtaloa ei ole kerrottu. Mahdollisesti hän kuoli Mustan portin taistelussa.
Sauronin Suu elokuvissa

Peter Jacksonin Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogiassa Sauronin Suu esiintyy ainoastaan Kuninkaan paluun Special Extended Edition -versioon lisätyssä kohtauksessa. Hahmoa näyttelee Bruce Spence. Elokuvassa Sauronin Suun kypärässä lukee cirth-riimuilla "Lammen Gorthaur", mikä merkitsee "Sauronin ääntä". Gorthaur on Silmarillionissa Sauronin haltioilta saama nimitys. Elokuvassa Aragorn tappaa Sauronin Suun lyömällä hänen päänsä irti Andurílilla.
Sauronin Suu on esiintynyt myös Jules Bassin ja Arthur Rankinin vuoden 1980 piirroselokuvassa The Return of the King, jossa häntä ääninäytteli Don Messick.
Sauronin Suu roolipeleissä

Keski-Maa-roolipelissä Sauronin Suun nimi on Urzahil, mutta nimi ei ole Tolkienin keksimä.
Aiheesta muualla

Tietoa Sauronin Suusta The Encyclopedia of Ardassa
Tietoa Sauronin Suusta TheOneRing.netissä
Hans Swarowsky

Hans Swarowsky (16. syyskuuta 1899 Budapest – 10. syyskuuta 1975 Salzburg, Itävalta) oli itävaltalainen kapellimestari. Hän opiskeli Wienissä säveltäjien Arnold Schönbergin ja Anton Webernin johdolla. Orkesterinjohdossa hän sai opetusta Felix Weingartnerilta, Richard Straussilta ja Clemens Kraussilta. Hän työskenteli Stuttgartissa (1927), Gerassa (1932), Hampurissa (1934), Berliinissä (1935), Zürichissä (1937–1940), Krakovassa (1944–1945) ja Grazissa (1947–1950). Hän johti myös Wienin valtionoopperassa ja toimi orkesterinjohdon professorina samassa kaupungissa vuodesta 1946. Hänen johdollaan opiskelivat Claudio Abbado, Jesús López Cobos, Mariss Jansons, Zubin Mehta, Giuseppe Sinopoli ja Bruno Weil. Wienissä järjestettävä kansainvälinen kapellimestarikilpailu on nimetty Swarowskyn mukaan.
Swarowsky toimi vuosina 1957–1959 Skotlannin kansallisorkesterin pääkapellimestarina, ja tämän jälkeen hän sai nimityksen Wienin sinfoniaorkesterin pääkapellimestariksi. Hän jatkoi työskentelyä myös Wienin valtionoopperassa.
Swarowsky johti klassismin kauden ja romantiikan musiikin ohella oman aikansa säveltäjien teosten esityksiä. Richard Straussin ja Anton Webernin lisäksi näitä säveltäjiä olivat Benjamin Britten, Gottfried von Einem, Paul Hindemith, Hans Pfitzner ja Igor Stravinsky. Swarowsky levytti muun muassa Engelbert Humperdinckin oopperoista koostetut orkesterisarjat ja Richard Wagnerin Nibelungin sormus -sarjan.
Natsiaikana Swarowsky joutui uusien vallanpitäjien epäsuosioon eikä voinut vuoden 1936 jälkeen enää työskennellä Saksassa, johon Itävaltakin pian liitettiin. Toisen maailmansodan aikana hänet karkotettiin Sveitsistäkin, ja Saksaan palanneelle työttömäksi joutuneelle Swarowskylle järjesti hänen kapellimestariystävänsä Richard Strauss lopulta vuonna 1944 paikan Krakovan filharmoniassa miehitetyssä Puolassa, johon klassiseen musiikkiin mieltynyt kenraalikuvernööri Hans Frank kokosi orkesteria. Pääkapellimestarina Swarowsky sai tehtäväkseen orkesterin valinnan, ja käytti asemaansa hyväksi pelastaakseen noin 50 juutalaista ja muuta miehitysviranomaisten vainoamaa henkilöä nimittämällä nämä orkesteriin huolimatta valittujen hyvin puutteellisista musiikillisista taidoista. Neuvostojoukkojen lähestyessä kaupunkia tammikuussa 1945 Swarowskyn onnistui myös pelastaa filharmonian esineistö miehitysviranomaisten määräämältä evakuoinnilta lastaamalla sävellysten ja instrumenttien sijaan Saksaan kuljetettavaksi vanhoja sanomalehtiä.
Haas VF-16

| Haas VF-16 |
| --- | --- |
 Grosjean VF-16:n ratissa Malesiassa
Talli:  Haas F1 Team
Suunnittelija(t):  Rob Taylor Ben Agathangelou
Kuljettajat:   8. Romain Grosjean    21. Esteban Gutiérrez Testikuljettajat  Charles Leclerc  Santino Ferrucci
Teknisiä tietoja
Renkaat:  P Pirelli
Polttoaine:  Shell V-Power
Jarrut:  Brembo
Moottori:  turboahdettu Ferrari 059/5 1,6 l (98 cu in)
Kilpailuhistoria
Debyytti:   Australian GP 2016
Kilpailuja:  21
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  29
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Haas VF-16 oli yhdysvaltalainen Formula 1 -talli Haas F1 Teamin debyyttikaudellaan 2016 käyttämä auto. Autoa ajoivat Romain Grosjean ja Esteban Gutiérrez. Testikuljettajina toimivat Charles Leclerc ja Santino Ferrucci.
Kauden kulku

VF-16 julkistettiin juuri ennen talvitestien alkua helmikuun lopussa. Auto on tehty läheisessä yhteistyössä Ferrarin kanssa, sillä Ferrarilta on ostettu voimayksikön lisäksi kaikki osat, jotka sääntöjen puitteissa on mahdollista hankkia.
Ensimmäisessä kilpailussa Australiassa Grosjean otti tallille heti pisteitä sijoituttuaan kuudenneksi. Edellinen vastaavaan pystynyt uusi talli oli Toyota kaudella 2002.
Tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Haas | Ferrari | P |  | AUS | BHR | CHN | RUS | ESP | MON | CAN | EUR | AUT | GBR | HUN | GER | BEL | ITA | SIN | MAL | JPN | USA | MEX | BRA | ABU | 29 | 8. |
| 2016 | Haas | Ferrari | P |  Romain Grosjean | 6 | 5 | 19 | 8 | Kesk. | 13 | 14 | 13 | 7 | Kesk. | 14 | 13 | 13 | 11 | DNS | Kesk. | 11 | 10 | 20 | DNS | 11 | 29 | 8. |
| 2016 | Haas | Ferrari | P |  Esteban Gutiérrez | Kesk. | Kesk. | 14 | 17 | 11 | 11 | 13 | 16 | 11 | 16 | 13 | 11 | 12 | 13 | 11 | Kesk. | 20 | Kesk. | 19 | Kesk. | 12 | 29 | 8. |
| 2016 | Haas | Ferrari | P |  Charles Leclerc |  |  |  |  |  |  |  |  |  | TD | TD | TD |  |  |  |  |  |  |  | TD |  | 29 | 8. |
HMS Cowdray

| HMS Cowdray |
| --- | --- |
 HMS Cowdray

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Scotts Shipbuilding and Engineering Company, Greenock
Kölinlasku:  30. huhtikuuta 1940
Laskettu vesille:  22. heinäkuuta 1941
Palveluskäyttöön:  29. heinäkuuta 1942
Loppuvaihe:  romutettu 1959
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 050 t (standardi) 1 490 t (max)
Pituus:  85,34 m
Leveys:  9,62 m
Syväys:  2,51 m
Koneteho:  19 000 hv
Nopeus:  25,5 solmua (67 km/h)
Miehistöä:  164
Aseistus
Aseistus:  6 × QF 4" Mk XVI -tykkiä kaksiputkisina Mk XIX -asennuksina 2 × Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykkiä 2 × nelipiippuista Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääriä 6 × syvyyspomminheitintä
HMS Cowdray (viirinumero L52) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin II saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 4. syyskuuta 1939 osana vuoden 1939 hätäohjelmaa (engl.  1939 War Emergency Programme) Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista, missä köli laskettiin 30. huhtikuuta 1940 työnumerolla J1116. Alus laskettiin vesille 22. heinäkuuta 1941 ja valmistui 22. heinäkuuta 1942.
Palvelus

Aluksen koeajot suoritettiin nopeutettuina ja se siirrettiin laivastolle hyväksyttäväksi. Hyväksynnän jälkeen alus siirrettiin koulutettavaksi ja varustettavaksi. Alus liittyi syyskuussa Londonderryn saattajaosastoon läntisen reitin alaisuuteen.
Alus määrättiin suojaamaan Huippuvuorille lähetettäviä tankkereita, jotka perustivat tankkauspisteen Jäämeren saattueille PQ18 ja QP14. Osasto nimettiin Force P:ksi. Se suojasi 10. syyskuuta RFA Blue Rangeria ja RFA Oligarchia hävittäjien HMS Oakleyn, HMS Windsorin ja HMS Worcesterin kanssa. Tankkausten päätyttyä 21. syyskuuta suojasi Blue Rangeria matkalla Islantiin, minne saavuttiin 26. syyskuuta. Alus palasi Londonderryyn.
Alus suojasi 2. lokakuuta RMS Queen Maryä yhdessä risteilijä HMS Curacoan, HMS Bramhamin, HMS Skaten sekä kolmen muun hävittäjän kanssa. Matkan aikana risteilijä törmäsi Queen Maryn kanssa upoten nopeasti, jolloin Cowdray osallistui pelastustöihin. Alus suojasi 25. lokakuuta Pohjois-Afrikan maihinnousuun joukkoja kuljettanutta saattuetta.
Marraskuussa alus siirrettiin saattuetehtävistä osaksi Pohjois-Afrikan maihinnousun itäistä osastoa, mihin tehtävään kuului C-kaistan rannikkosaattueiden suojaaminen sekä sukellusveneidentorjunta. Alus joutui 8. marraskuuta Cape Natifousta itään ilmahyökkäykseen, jolloin pommi läpäisi etukannen räjähtäen rungon sisällä. Räjähdys tuhosi kattilahuone yhden, jolloin alus menetti liikuntakykynsä ja sen miehistöstä sai surmansa viisi ja haavoittui kaksitoista.
Miinanraivaaja HMS Algerine hinasi 9. marraskuuta liikuntakyvyttömän aluksen rantaan seitsemän merimailia Algerista, jossa sen upottaminen valmisteltiin. Alus kuitenkin hinattiin 16. marraskuuta Algeriin tilapäiskorjauksia varten. Se lähti 24. huhtikuuta 1943 kotimaahan.
Alus saapui 22. toukokuuta Chathamiin, jossa se siirrettiin 2. kesäkuuta telakalle. Alus aloitti elokuussa 1944 koeajot ja sen korjaus valmistui 23. elokuuta, jonka jälkeen se valmistautui syyskuussa palvelukseen 21. hävittäjälaivueessa Sheernessissä. Alus oli koulutuksessa lokakuun ja se liittyi uuteen laivueeseensa marraskuussa. Se suojasi rannikkosaattueita E-veneiden hyökkäyksiltä.
Alus osui 10. tammikuuta 1945 pinnan alla olleesseen hylkyyn, kun se hyökkäsi pienoissukellusvenettä vastaan. Aluksen kaikuluotain ja peräsin vaurioituivat, minkä vuoksi se siirrettiin Chathamissa telakalle. Alus palasi 12. huhtikuuta laivueeseensa.
Toukokuussa alus siirrettiin Itäisen laivaston 18. hävittäjälaivueeseen. Alus oli huollettavana toukokuusta heinäkuuhun ennen lähtöään elokuussa Trincomaleehen. Alus palasi marraskuussa kotimaahan.
Alus liitettiin Noren paikallislaivueeseen. Alus pelasti tammikuussa 1950 Thamesin suistosta laivueen mukana törmäyksessä uponneen sukellusvene HMS Truculentin miehistön.
Vuonna 1951 alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin Chathamin reserviin. Alus siirrettiin 1953 Portsmouthiin ja edelleen Hartlepooliin. Se sijoitettiin 1959 poistolistalle ja alus myytiin BISCOlle romutettavaksi. Alus saapui 3. syyskuuta 1959 hinattuna J. J. Kingille Sunderlandiin romutettavaksi.
Haikarat (elokuva)

| Haikarat> Storks |
| --- | --- |
 Elokuvan englanninkielinen kansi
Ohjaaja:  Nicholas Stoller Doug Sweetland
Käsikirjoittaja:  Nina Colman
Tuottaja:  Brad Lewis Nicholas Stoller
Säveltäjä:  Mychael Danna Jeff Danna
Leikkaaja:  John Venzon
Pääosat:  Andy Samberg Katie Crown
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Animation Group RatPac-Dune Entertainment
Levittäjä:  Warner Bros. InterCom Netflix
Ensi-ilta:  7.10.2016 (Suomi)
Kesto:  87 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  70 milj USD
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Haikarat (Storks) on vuoden 2016 yhdysvaltalainen tietokoneanimaationa toteutettu seikkailukomediaelokuva, jonka ovat ohjanneet Nicholas Stoller ja Doug Sweetland.
Elokuva kertoo haikaroista, jotka ovat lopettaneet vauvojen tuonnin ja perustaneet Kulmakauppa.comin joka toimittaa elektroniikkaa hyvillä hinnoilla. Tuuli-niminen tyttö on Haikaravuoren ainoa ihminen, ja eräänä päivänä hän saa vauvakirjeen Yhdysvalloista ja syöttää sen vahingossa Vauvatehtaaseen, josta putkahtaa violettitukkainen tyttövauva. Juniori-haikara ja Tuuli aikovat viedä vauvan vanhemmilleen.
Ääninäyttelijät

| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Suomenkielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Andy Samberg | Antti Lang | Juniori |
| Katie Crown | Hanna Mönkäre | Tuuli |
| Kelsey Grammer | Markus Bäckman | Jepu |
| Jennifer Aniston | Jonna Tervomaa | Saara Gardner |
| Ty Burrell | Peter Kanerva | Henri Gardner |
| Anton Starkman | Luca Vieri | Nate Gardner |
| Keegan-Michael Key | Roope Salminen | Alphasusi |
| Jordan Peele | Jon-Jon Geitel | Betasusi |
| Stephen Kramer Glickman | Tero Koponen | Toady |
| Christopher Nicholas Smith | Pete Parkkonen | Dougland |
| Danny Trejo | Veeti Kallio | Jasper |
Aiheesta muualla

Haikarat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Haas VF-20

| Haas VF-20 |
| --- | --- |

Talli:   Haas
Suunnittelija(t):   Rob Taylor
Kuljettajat:  8.  Romain Grosjean 20.  Kevin Magnussen 51.  Pietro Fittipaldi
Testikuljettajat:  50.  Callum Ilott  Pietro Fittipaldi  Louis Delétraz
Teknisiä tietoja
Renkaat:  P Pirelli
Kilpailuhistoria
Debyytti:   Itävallan GP 2020
Kilpailuja:  17
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  3
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Viimeinen kilpailu:  Abu Dhabin GP 2020
Haas VF-20 on Formula 1 -talli Haasin käyttämä auto kaudella 2020. Autolla kilpailivat Romain Grosjean, Kevin Magnussen ja Pietro Fittipaldi.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 | Haas | Ferrari | P |  | AUT | STY | HUN | GBR | ANI | ESP | BEL | ITA | TUS | RUS | EIF | POR | EMI | TUR | BHR | SKR | ABU | 3 | 9. |
| 2020 | Haas | Ferrari | P |  Romain Grosjean | Kesk. | 13 | 16 | 16 | 16 | 19 | 15 | 12 | 12 | 17 | 9 | 17 | 14 | Kesk. | Kesk. | Louk. | Louk. | 3 | 9. |
| 2020 | Haas | Ferrari | P |  Kevin Magnussen | Kesk. | 12 | 10 | Kesk. | Kesk. | 15 | 17 | Kesk. | Kesk. | 12 | 13 | 16 | Kesk. | 17† | 17 | 15 | 18 | 3 | 9. |
| 2020 | Haas | Ferrari | P |  Callum Ilott |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | TD‡ |  |  |  |  |  |  | 3 | 9. |
| 2020 | Haas | Ferrari | P |  Pietro Fittipaldi |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 17 | 19 | 3 | 9. |
| 2020 | Haas | Ferrari | P |  Mick Schumacher |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | TD | 3 | 9. |
‡ – Eifelin GP:ssä 2020 Ilottin oli tarkoitus ajaa harjoituksissa, mutta ne peruttiin huonojen sääolosuhteiden takia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haas VF-20 Wikimedia Commonsissa
Sennichi-rakennuksen tulipalo

| Sennichi-rakennuksen tulipalo |
| --- | --- |
 Ilmakuva Sennichi-rakennuksesta vuonna 1975.
Päivämäärä:  13. toukokuuta 1972
Kellonaika:  22.27
Tapahtumapaikka:  Sennichi-rakennus, Minami-ku, Osaka, Japani
Syy:  tuntematon
Kuolleita:  118
Loukkaantuneita:  81
Sennichi-rakennuksen tulipalo tapahtui illalla 13. toukokuuta 1972, kun Minami-kun suuralueella Osakassa sijainneessa Sennichi-rakennuksessa syttyi tulipalo. Palo syttyi seitsenkerroksisen rakennuksen kolmannessa kerroksessa naistenvaateliikkeessä. Rakennuksessa oli palon syttyessä 212 ihmistä, joista 118 kuoli ja 81 loukkaantui. Kaikki kuolonuhrit olivat palon syttyessä rakennuksen seitsemännessä kerroksessa sijainneessa kabareessa. Kuolonuhrien määrällä mitattuna Sennichi-rakennuksen palo on Japanin historian pahin rakennuspalo.
Rakennus

Sennichi-rakennus oli monikäyttörakennus, jossa oli seitsemän kerrosta maan päällä ja yksi kellarikerros. Se oli valmistunut lokakuussa 1932 ja laajennettu vuonna 1958. Sen kerrospinta-ala oli yhteensä noin 26 000 neliömetriä. Rakennuksen kellarissa oli ravintola ja teknisiä tiloja. Kerroksissa 1–5 oli myymälätilaa: toisessa kerroksessa Sennichi-tavaratalo, kolmannessa ja neljännessä tavarataloon kuuluva Nichii-supermarket ja ensimmäisessä ja viidennessä pienempiä kauppaliikkeitä. Kuudennessa kerroksessa oli pelihalli sekä sisäänkäynti vanhaan Sennichi-teatteriin, jota oltiin palon aikaan muuttamassa keilahalliksi. Seitsemännessä kerroksessa oli Playtown-kabaree. Kaikkiaan vuokralaisia rakennuksessa oli 176.
Syyt ja seuraukset

Palossa kuoli 118 ihmistä, jotka kaikki olivat palon syttyessä seitsemännen kerroksen kabareessa. Heistä 96 kuoli seitsemännessä kerroksessa ja 22 hyppäsi tai putosi. Lisäksi 81 ihmistä loukkaantui, joista 27 oli palomiehiä. Suureen uhrilukuun johtivat rakennuksen vuokralaisten välisen kommunikaation puute paloon liittyen, riittämättömät poistumisohjeet, lukitut hätäpoistumistiet, hätäpoistumiskuilun väärinkäyttö ja myrkyllinen savu, joka kertyi seitsemänteen kerrokseen. Suurin osa rakennuksen toisesta, kolmannesta ja neljännestä kerroksesta kärsi palovaurioita, mikä vastasi 34 prosenttia koko rakennuksen kerrospinta-alasta. Palon syttymissyytä ei saatu varmuudella määritettyä. Todennäköisimpänä syynä pidettiin rakennustyöntekijöiden varomattomasti hävittämää savuketta tai tulitikkua. Yhdeksi syyksi savun kulkeutumiselle seitsemänteen kerrokseen todettiin ilmastointijärjestelmän vanha suljin, joka ei toiminut kunnolla.
Sennichi-rakennus oli rakennettu alun perin vuonna 1932 kabuki-teatteriksi. Rakennuksen paloturvallisuutta koskevia määräyksiä ei tällöin ollut. Rakennuksen myöhemmän remontoinnin ja laajentamisen jälkeen siitä oli tullut tyypillinen usean vuokralaisen kauppakeskus, johon laki olisi vaatinut esimerkiksi automaattiset paloilmaisimet ja sprinklerijärjestelmän. Rakennuksen iän vuoksi uudet määräykset eivät kuitenkaan koskeneet sitä. Rakennuksen paloturvallisuussuunnitelma oli tarkastettu edellisen kerran vuonna 1963. Osa vuokralaisista oli järjestänyt omia paloharjoituksiaan, mutta rakennuksen yhteisiä harjoituksia ei ollut järjestetty. Palon seurauksen todettiinkin, että monikäyttörakennusten vuokralaisten tulisi tehdä paloturvallisuusasioissa yhteistyötä turvallisuuden parantamiseksi. Lisäksi poistumisreittien kouluttamiseen henkilökunnalle, poistumisreittien suojaamiseen savulta ja liikkeiden aukioloaikojen ulkopuolisten rakennustöiden turvallisuuteen kehotettiin kiinnittämään huomiota.
Haas VF-17

| Haas VF-17 |
| --- | --- |

Talli:   Haas
Suunnittelija(t):   Rob Taylor  Ben Agathangelou
Kuljettajat:  8.  Romain Grosjean 20.  Kevin Magnussen
Teknisiä tietoja
Renkaat:  P Pirelli
Polttoaine:  Shell V-Power
Jarrut:  Brembo
Moottori:  turboahdettu Ferrari 059/5 1,6 l (98 cu in)
Kilpailuhistoria
Debyytti:   Australian GP 2017
Kilpailuja:  20
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  47
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Haas VF-17 on yhdysvaltalainen Formula 1 -talli Haasin käyttämä auto kaudella 2017. Autolla kilpailevat Romain Grosjean ja Kevin Magnussen.