stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Korvagaselli
Levinneisyys ja elinympäristö

Korvagaselli elää Afrikassa päiväntasaajan eteläpuolella. Sitä tavataan Tansanian etelä- ja keskiosista Kongon kaakkoisosiin, Sambiaan, Malawiin, Mosambikiin ja sieltä Botswanan koillisosiin ja Namibian Capriviin, Zimbabween, Etelä-Afrikan koillisosiin ja itäiseen Swazimaahan. Laji elää monilla suojelualueilla, mutta on niiden ulkopuolella harvinaistunut asutuksen leviämisen, elinalueiden kaventumisen ja metsästyksen vuoksi. Se ei kuitenkaan ole uhanalainen.
Lajin tyypillisintä elinympäristöä ovat kukkula- ja kallioalueet, joissa kasvaa pensaikkoa mutta ei juurikaan pitkää heinikkoa. Maa-antilooppi on tavallinen metsäisissä ja suojaisissa miombo-savanneilla. Lajia voidaan joskus harvoin tavata myös sellaisilta alueilta, joissa ei ole suojaisaa aluskasvillisuutta, mutta se on epätavallista.
Elintavat

Korvagaselli on enimmäkseen yksineläjä, mutta voi elää pareittainkin. Korvagasellit liikkuvat ja ruokailevat yöllä tai viileällä säällä ja viettävät suurimman osan päivästään lepäämällä piilossa. Ne sulautuvat hyvin ympäristöönsä. Ne syövät lähinnä pensaiden lehtiä ja nuoria versoja, mutta myös heiniä, kukkia ja hedelmiä. Niiden ei ilmeisesti ole pakko juoda, mutta juovat kyllä tilaisuuden tullen. Hajuviestinnässä käytetään silmien ja kasvojen rauhasten eritteitä. Korvagasellit ovat reviiritietoisia ja puolustavat aluettaan yksin tai pareittain. Kamppaillessaan urokset syöksyvät toisiaan kohti, laskeutuvat polvilleen ja iskevät sarvillaan tai lyövät ne yhteen. Korvagasellin vihollisia on paljon - petolintuja, pytoneita ja petonisäkkäitä aavikkoilveksistä leijoniin.  Pelästyessään korvagasellit eivät yleensä pakene petoa, vaan painautuvat maahan ja ojentavat päänsä ja kaulansa ja jäävät aluskasvillisuuden suojiin piiloon. Ne saattavat paeta vasta pedon tultua aivan niiden vierelle. Korvagasellien tiedetään käyttävän pakopaikkoina koloja, jotka useimmiten maasika on kaivanut.
Korvagasellit voivat lisääntyä mihin aikaan vuodesta tahansa, mutta yleisimmin marras-joulukuussa. Tällöin eteläisessä Afrikassa alkavat kevät ja sateet. Korvagasellin kiimakäytöstä ei tunneta. Kantoaika kestää keskimäärin 180 vuorokautta, ja poikueessa on yksi tai kaksi vasaa. Niitä imetetään noin kolme kuukautta ja ne tulevat sukukypsiksi 6–19 kuukauden ikäisinä.
Kuuntelija-amatööri

Kuuntelija-amatööri on henkilö joka harrastaa radioamatöörien kuuntelua. Kuuntelija-amatööriä (SWL, engl. Short Wave Listener, lyhytaaltokuuntelija) ei pidä sekoittaa  DX-kuuntelijaan, joka kuuntelee pääasiassa maailman yleisradioasemia. Kuuntelija-amatöörillä ei ole lähetyslupaa radioamatööritaajuuksilla, mutta muuten toiminta vastaa radioamatöörien toimintaa.
Hyötytaajuuksien kuuntelua harjoittaa myös skanneristi, mutta hänen tarkoituksenaan on lähinnä poimia vain lähialueilta ultralyhyiden radiotaaltojen-taajuuksista hyötyradioliikennettä. Kuuntelija-amatöörit eivät samaistu skanneristeihin vaikka nykyään monet liikennevastaanottimet skannaavat taajuusalueita samoilla nopeuksilla kuin skannerit jo ennen aikaisemmin.
Radion hyötyliikenteen kuuntelua voi suorittaa nykyään verkko-ohjelmistoradioilla ilman omaa radiovastaanotinta Internetin kautta. Yksi tällainen mahdollisuus on Twenten yliopiston verkko-ohjelmistoradio-ohjelma WebSDR, jonka piirissä on kymmeniä verkko-ohjelmistoradiovastaanottimia kautta maailman jatkuvasti verkossa.  Suomessa yleensä 3699 kHz LSB ja 7060 kHz LSB kuuluvaa puheradioliikennettä voi vastaanottaa Virosta Lihulasta http://websdr.ham.ee:8901 (Arkistoitu – Internet Archive) tai http://websdr.ham.ee:8901/m.html (Arkistoitu – Internet Archive) , Venäjältä Tšerepovetsistä http://www.websdr.ru tai http://www.websdr.ru/m.html tai Ulvilasta http://titanix.net:8080 tai http://titanix.net:8080/m.html tai Rovaniemeltä http://mukavatalo.fi:8901/ (Arkistoitu – Internet Archive) tai http://mukavatalo.fi:8901/m.html (Arkistoitu – Internet Archive) . WebSDR toimii joko Adoben Flashillä tai HMTL5:llä, jota käytettävessä Windows- tai Android-matkapuhelimilla on Firefox-verkkoselain tehokas.
Aiheesta muualla

Tietoa kuuntelija-amatööreistä (Arkistoitu – Internet Archive)
Kristjan Raud

| Kristjan Raud |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. lokakuuta 1865 Kirikuküla, Viro
Kuollut: 19. toukokuuta 1943 (77 vuotta) Tallinna, Viro
Kansalaisuus:  virolainen
Taiteilija
Taidesuuntaus:  Primitivismi, Symbolismi, Realismi
Kristjan Raud (1865–1943) oli virolainen taidemaalari. Raud oli realisti ja symbolisti.
Raud opiskeli taidetta vuosisadan vaihteen tienoilla taideakatemioissa Pietarissa, Düsseldorfissa ja Münchenissä. Sittemmin hän työskenteli opettajana Tartossa ja sitten Tallinnassa. Tämän jälkeen Raud oli kansanvalistusministeriössä aluksi ensin taide- sitten muinaismuistomuseon johtaja. Hänen 1910-luvun lopussa muiden taiteenharrastajien kanssa perustamastaan Tallinnan museosta tuli Viron taidemuseo. Hän on tunnetuin Kalevipoegin kuvittajista. Tässä työssä häneen vaikuttivat kansanomaiset puuveistokset.
Galleria

Tähtien alla
Pyykki
Vala
Marttyyri (tai Uhri)
Kalev kosioretkellä, Kalevipoegin kuvitusta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kristjan Raud Wikimedia Commonsissa
Krystyna Guzik

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Krystyna Guzik.  |  Krystyna Guzik.  |  Krystyna Guzik.  |  |
Maa:   Puola
Naisten ampumahiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Nové Město 2013 | takaa-ajo |  |
Krystyna Guzik (o.s. Pałka, s. 16. elokuuta 1983 Zakopane) on puolalainen ampumahiihtäjä.
Arvokilpailut

Guzik on osallistunut olympialaisiin kolmesti. Hänen parhaat henkilökohtaiset sijoituksensa ovat normaalimatkoilta; Torinossa 2006 hän oli viides,  Vancouverissa 2010 15:s ja Sotšissa 2014 kymmenes.
Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 Guzik sai hopeaa takaa-ajokilpailusta, johon hän lähti pikakilpailun jälkeen seitsemänneltä sijalta. Yhteislähtökilpailussa hän oli seitsemäs. Ennen vuotta 2013 hänen paras sijoituksensa MM-kisoissa oli yhteislähdön 17:s sija Anterselvan MM-kisoissa 2007.
Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 Guzik oli pikakilpailussa viides, takaa-ajossa kahdeksas ja normaalimatkalla 14:s. Oslon MM-kilpailuissa 2016 hän sijoittui normaalimatkalla seitsemänneksi.
Maailmancup

Ampumahiihdon maailmancupissa Guzikin parhaat sijoitukset ennen Nové Měston MM-hopeaa olivat viidennet sijat Torinon olympialaisissa ja Hochfilzenin pikakilpailussa kaudella 2012–2013.
Kaudella 2013–2014 Guzik oli kolmas Hochfilzenin takaa-ajokilpailussa. Kaudella 2015–2016 Guzik sijoittui toiseksi Canmoren pikakilpailussa ja kolmanneksi Presque Islen pikakilpailussa.
Kokonaiscupissa Guzik on ollut parhaimmillaan kymmenes kaudella 2015–2016.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Krystyna Guzik Wikimedia Commonsissa
Lauri Autero

Lauri Ernst Autero (11. huhtikuuta 1885 Tampere – 15. syyskuuta 1939 Tampere) oli suomalainen arkkitehti.
Lauri Auteron isä oli talonomistaja Kaarlo Kustaa Lindroos. Hän pääsi ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta 1906 ja opiskeli 1906–1912 Teknillisen korkeakoulun arkkitehtiosastolla.
Autero työskenteli eri arkkitehtitoimistoissa ja oli toisena osakkaana arkkitehtitoimisto Eränen ja Auterossa arkkitehti Arvo Eräsen kanssa. Viimeksi Autero oli työssä arkkitehti Jaakko Tähtisen toimistossa ja toimi opettajana Yleisessä ammattilaiskoulussa.
Autero kuului mieskuoro Laulajiin sen alkuvaiheista lähtien ja hän oli Aleksanterin kirkkokuoron johtokunnan jäsen. Suomen sisällissotaan hän osallistui Uudenmaan Rakuunarykmentissä.
Rakennuksia

Tampereen Kenkäteollisuus Oy:n tehdasrakennus, nykyisin Tammelan palvelukeskus, Itsenäisyydenkatu 21, Tammela, Tampere 1927, Hugo Lindholmin kanssa
Muroleen kirkko, Ruovesi 1928-1932
Kokemäen Seuratalo, Kokemäki 1931, vaurioitui tulipalossa 2001, rakennettu uudelleen
G. R. Grundströmin Kassakaappitehdas Oy:n tehdasrakennuksen laajennus, Mäkipäänkatu, Tammela 1933, Aimo Lindbergin kanssa
Kymönkoski

Kymönkoski on Viitasaaren itäpuolella Keski-Suomessa sijaitseva kylä, joka on tunnettu kalastuskoskistaan, kuten esimerkiksi Kymönkoskesta.
Kylän läheisyydessä sijaitsevat myös Karoliinan portaat, luonnonkiviportaat, joita pitkin Karoliina Raatikainen kulki 1800-luvulla kotimökillensä.
Kylällä on oma kyläkoulu, Kymönkosken koulu. Kylällä oli ennen kyläkauppa Tarmo, joka on nytemmin lopettanut toimintansa. Kansanedustaja Teuvo Hakkaraisen saha sijaitsee kylän liepeillä.
Kynane

Kynane (m.kreik. Kυνάνη tai Kύνα, kuoli 323 eaa.) oli makedonialainen prinsessa. Hän oli Filippos II:n ja tämän illyrialaisen vaimon Audatan tytär. Aleksanteri Suuri oli Kynanen velipuoli.
Kynane oli tunnettu taidoistaan sodankäynnin saralla. Polyainoksen mukaan Kynane johti armeijoita ja tappoi jopa illyrialaisen kuningattaren Kaerian kaksintaistelussa. Filippos valitsi Kynanelle mieheksi Amyntas IV:n, joka oli Filippoksen veljen Perdikkas III:n poika ja jonka Filippos oli syrjäyttänyt päästäkseen itse kuninkaaksi. Amyntaan ja Kynanen ainoa lapsi oli Eurydike. Kynane opetti itse Eurydikeä sodankäynnin taidoissa. Kun Aleksanteri Suuri kuoli, päätti Kynane että Eurydikestä tulisi uuden kuninkaan – hänen oman velipuolensa Filippos III Arridaioksen – vaimo. Kynane matkusti Eurydiken kanssa Makedoniasta Aasiaan. Diadokit lähettivät Alketaksen murhaamaan tämän ja näin kävikin.
Kuulkaas enot!

| Kuulkaas enot! PMMP |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2003
 Julkaistu: 5. syyskuuta 2003
 Tuottaja(t): Jori Sjöroos
 Tyylilaji: poprock
 Levy-yhtiö: BMG
Listasijoitukset
  6. (viikko 37/2003)
PMMP:n muut julkaisut
|   | Kuulkaas enot! 2003 | Kovemmat kädet 2005 |
Kuulkaas enot! on PMMP:n debyyttialbumi, joka julkaistiin syyskuussa 2003. Se on myynyt platinaa, lähes 45 000 kappaletta.
Ennen itse albumia julkaistu single, "Rusketusraidat", oli kesän 2003 suurin hittikappale pysyen Suomen virallisen singlelistan kärjessä 11 viikkoa. Kappaleesta tehtiin musiikkivideo, joka sisältyi albumille. Muut singlet olivat "Niina", joka julkaistiin ainoastaan promona ja "Joutsenet", josta on myös video, sekä neljäntenä julkaistu "Kesä -95". Albumin paras sijoitus albumilistalla oli #6, ja se pysyi listalla seitsemän viikkoa.
Kappaleet

Niina – 4.06 (säv. Jori Sjöroos, san. Paula Vesala)
Kesä -95 – 3.36 (säv. Jori Sjöroos, san. PMMP)
Rusketusraidat – 3.05 (säv. Jori Sjöroos, san. PMMP)
Odotan – 3.28 (säv. Jori Sjöroos, san. PMMP)
Joutsenet – 4.09 (säv. Jori Sjöroos, san. PMMP)
Synestesia – 4.10 (säv. Jori Sjöroos, san. PMMP)
Poika – 4.04 (säv. Jori Sjöroos, san. PMMP)
Onnellinen päivä – 3.30 (säv. Jori Sjöroos, san. Mira Luoti)
Isin pikku tyttö – 3.10 (säv. Jori Sjöroos, san. PMMP)
Ikuinen leikki – 3.43 (säv. Jori Sjöroos, san. PMMP)
Singlet

Rusketusraidat
Niina promo Singlellä mukana kappale Isin pikku tyttö.
Joutsenet
Kesä -95 promo Julkaistiin ilman kuvakansia.
Le Gerny’s

Le Gerny's oli Louis Lepléen omistama yökerho Pariisissa. Vuonna 1935 ranskalainen laulaja Édith Piaf debytoi kabareessa.
Kristjan Kombe

| Kristjan Kombe> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. maaliskuuta 2000 (ikä 24) Kuressaare, Viro
Kansalaisuus:   Viro  Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  KalPa
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  86
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  HPK (SML) Jokerit (KHL) Kiekko-Vantaa (Mestis) JoKP (Mestis)
Kristjan Kombe (s. 28. maaliskuuta 2000 Kuressaare, Viro) on suomenvirolainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue KalPassa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laitahyökkääjänä.
Ura > Seuraura

Kombe syntyi Viron Saarenmaalla, mutta hän muutti jo viisivuotiaana perheineen Suomeen. Kombe aloitti jääkiekkoilun Kangasalan Kisassa, josta hän esiirtyi ensin Tampereen Ilveksen ja myöhemmin Hämeenlinnan Pallokerhon junioreihin. Hän oli kaudella 2015–2016 joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä sekä C-nuorten SM-karsinnoissa tehopistein 6+13=19 että C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa tehopistein 11+19=30.
Kaudella 2018–2019 Kombe oli tehopistein 16+20=36 HPK:n A-nuorten paras pistemies, ja hän jakoi joukkueen sisäisen syöttöpörssin voiton Joonas Uimosen kanssa. Pudotuspeleissä Kombe oli HPK:n paras pistemies ja syöttäjä tehopistein 1+5=6. Hän pelasi kauden aikana myös ensimmäiset SM-liigapelinsä seuran SM-liigajoukkueessa, jossa Kombe pelasi kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hänen ensimmäinen liigapelinsä oli 28. joulukuuta 2018 Vaasan Sportia vastaan. Hänet merkittiin HPK:n kakkosketjun vasempaan laitaan Otto Paajasen ja Eetu Tuulolan viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.39 minuuttia. Kombe kärsi myös yhden kahden minuutin jäähyn kampituksesta.
Toukokuussa 2019 Kombe teki HPK:n kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi kaudella 2019–2020 SM-liigassa kymmenen runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen sekä Mestarien liigassa neljä ottelua ilman tehopisteitä. Kombe pelasi suurimman osan kaudestaan HPK:n A-nuorissa. Kauden 2020–2021 hän pelasi kokonaan SM-liigassa ja se oli myös Komben varsinainen tulokaskausi. Hän pelasi 51 runkosarjaottelua tehden kaksi maalia. Hän teki liigauransa avausmaalin 9. tammikuuta 2021 vieraissa Vaasan Sportia vastaan.
Toukokuussa 2021 Kombe teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen KHL-sopimuksen Jokereiden kanssa. Samalla hänen vahvistettiin siirtyvän kaudeksi 2021–2022 Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan vahvuuteen. Kombe pelasi siellä suurimman osan kaudestaan. Hän oli tehopistein 8+22=30 joukkueen paras syöttäjä Roope Elimäen kanssa sekä sijoittui sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Kombe pelasi kauden aikana Jokereissa kolme KHL-ottelua tehden yhden maalin.
Kaudeksi 2022–2023 Kombe teki Kiekko-Vantaan kanssa vuoden mittaisen sopimuksen. Hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin ennen kauden alkua syyskuussa ja Kombe siirtyi Joensuun Kiekko-Poikiin loppukauden mittaisella sopimuksella. Huhtikuussa 2023 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudeksi 2023–2024 Kombe nimettiin Kiekko-Poikien varakapteeniksi. Hänet äänestettiin Mestiksen lokakuun kuukauden pelaajaksi. Hän teki lokakuun kahdeksassa pelissä tehopisteet 6+4=10, joilla Kombe johti valintahetkellä sarjan piste- ja maalipörssiä sekä oli saanut eniten peliaikaa ottelua kohden Mestiksen hyökkääjistä. Hän teki runkosarjassa kaikkiaan 48 ottelussa tehopisteet 16+35=51, joilla Kombe oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä. Hän sijoittui koko Mestiksen pistepörssissä seitsemänneksi.
Kaudeksi 2024–2025 Kombe palasi SM-liigaan ja siirtyi 1+2-vuotisella sopimuksella KalPaan.
Ura > Maajoukkueura

Kombe edusti Viroa 1. divisioonan B-lohkon maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2022, 2023 ja 2024. Ensimmäisessä turnauksessa hän voitti joukkueen sisäisen syöttöpörssin kolmella syöttöpisteellään ja sisäisen tehotilaston lukemalla +2. Vuoden 2024 turnauksessa Kombe toimi Viron varakapteenina. Hän voitti kuudella syöttöpisteellään turnauksen syöttöpörssin, ja turnaus päättyi pronssiin. Kombe pelasi ensimmäisen maaottelunsa Viron A-maajoukkueessa syksyn 2021 Baltic Hockey Challengessa.
Kombe pelasi myös alle 20-vuotiaiden 1. divisioonan B-lohkon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2020, jolloin hän toimi Viron varakapteenina. Kombe valittiin myös 2. divisioonan A-lohkon MM-joukkueeseen vuoden 2019 turnaukseen, mutta hän kuitenkin perui osallistumisensa turnaukseen ja päätti liittyä Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen helmikuussa 2019. Kombe edusti Suomea kaikkiaan seitsemässä nuorten maaottelussa, mutta palasi myöhemmin edustamaan Kansainvälisen jääkiekkoliiton virallisissa turnauksissa Viroa.
Kombe on pelannut myös kaksi ottelua Viron alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa.
Kuivaniemen rautatieasema

Kuivaniemen rautatieasema (lyh. Kui) oli Suomen rataverkon liikennepaikka nykyisin Iihin kuuluvan entisen Kuivaniemen kunnan keskustaajaman länsipuolella rataosalla Oulu–Tornio. Rautatieasema sijaitsee aivan valtatien 4 varrella. Liikennepaikan etäisyys Helsingin rautatieasemalta Haapamäen ja Oulun rautatieasemien kautta mitattuna on 823,5 ratakilometriä.
Kuivaniemen asema sijoitettiin Kuivajoen varteen noin kolmen kilometrin päähän joen alajuoksulla sijaitsevalta Kuivaniemen kirkolta. Rautatie kaarsi heti aseman jälkeen jyrkästi Kuivajoen ylittävälle sillalle. Kuivaniemen kunnan asutus oli vanhastaan keskittynyt kirkonkylään, mutta sotien jälkeen asemanseudusta muodostui Kuivaniemen kuntakeskus, johon sijoittui pääosa kaupallisista palveluista. Rautatietä oikaistiin Kuivaniemen aseman kohdalla 1960-luvun puolivälissä, jolloin vanha asema jäi noin puoli kilometriä sivuun uudesta ratalinjasta. Uusi asemarakennus valmistui vuonna 1966, mutta asutuksen ja palvelujen painopiste jäi vanhan aseman ympäristöön.
Vakituinen miehitys Kuivaniemen asemalla lopetettiin vuonna 1999. Henkilöliikenteen pysähdykset Kuivaniemellä lakkautettiin 3. syyskuuta 2006 voimaan tulleen uuden aikataulun myötä. Myöskään tavaraliikennettä ei ole.
Kuivaniemen liikennepaikan miehitys lopetettiin kesällä 2003 uuden Myllykankaan liikennepaikan valmistuessa. Samalla liikennepaikalla ollut kampiasetinlaite purettiin.
Kuivaniemen asemalla ei ole nykyisin ratapihaa, ainoastaan yksi pääraide matkustajalaitureineen. Vanhan ratalinjan Kuivajoen silta on edelleen jäljellä.
Asemat

Kuivaniemen keskustaajamassa on ollut kaksi rautatieasemaa. Vuoteen 2003 saakka käytössä ollut asema oli järjestyksessään toinen Kuivaniemen asemista. Se otettiin käyttöön kun ratalinja siirrettiin pois Kuivaniemen keskustasta.
Alkuperäinen Bruno Granholmin suunnittelema puurakenteinen asemarakennus sijaitsee lähes keskustassa nykyisen ratalinjan itäpuolella, ja on nykyisin yksityisomistuksessa. Asemarakennus on maalattu keltaiseksi kesällä 2006. Asemarakennus sijaitsee Ratakadun varrella, ja sen edustalla on edelleen nähtävillä alkuperäisen matkustajalaiturin reunakivetys. Samalla tontilla on myös alkuperäinen rautatieaseman yhteyteen rakennettu varastorakennus.
Kuivaniemen alkuperäinen, vuonna 1904 valmistunut asemarakennus.
Kylmyysaavikko

Frans Joosefin maa on kylmyysaavikkoa.
Kylmyysaavikko (myös polaariaavikko, napa-aavikko tai arktinen aavikko) on tundran kylmä pohjoisosa, jossa vuotuinen sademäärä on alle 250 millimetriä ja lämpimimmän kuukauden keskilämpötila alle +10 °C. Kylmyysaavikkoa on maailmassa viisi miljoonaa neliökilometriä, ja ne ovat yleensä kallioperä- tai soratasankoja. Kylmyysaavikko on tundran pohjoisin osa tai jäätikön keskellä oleva jäätön alue. Kylmyysaavikkoa ei saa sekoittaa jäätiköihin, vaikka jäätiköitä sanotaankin monesti kylmyysaavikoiksi. Se sijaitsee tundran pohjoisosissa tai tundran ja jäätikön välissä. Alue on enimmäkseen kalliota, kivikkoa tai soraa.
Eteläisemmällä tundralla paksu lumi suojaa talvella monia kasveja, ja sulaa melko lämpimässä kesässä kuitenkin pois kasvukauden ajaksi. Talvisin on synkkä kaamosaika, jolloin aurinko ei nouse horisontin yläpuolelle. Kasvillisuuden kannalta tärkeitä lämmittäviä föhntuulia on joillain vuoristoalueilla. Se, mitä sanotaan Pohjois-Amerikassa polaaripuoliaavikoksi, luetaan Euraasiassa polaariaavikoksi, jonka eteläpuolella kasvaa arktinen tundra.
Ylä-arktista kylmyysaavikkoa tavataan niukkasateisilla arktisella alueella, joilla ei ole jäätiköitä. Kylmyysaavikoilla kasvaa pääasiassa jäkälää, sammalia, leviä sekä matalia heiniä ja muita ruohokasveja. Kasvillisuus on alle 10 senttimetrin korkuista. Kylmyysaavikoilla tavattavia eläinlajeja ovat esimerkiksi jääkarhu, napakettu, napasusi, napajänis, mursu ja lokkimaiset linnut.
Polaariaavikoilla on alueita, joiden ominaisuudet yllättäen suosivat kasvien kasvua. Vesi säilyy alavalla maalla, jonne kylmät tuulet eivät pääse tunkeutumaan. Alueelle voi kehittyä arktisissa mitoissa hyvä maaperä. Näitä sanotaan monesti ylä-arktisiksi keitaiksi. Jos keidas on kyllin suuri, siellä voi elää melko monipuolinen eläimistö. Esimerkiksi Ellesmerensaarella Hazenin tasangolla Lake Hazenin ympärillä on ympäröivää aluetta lämpimämpi keidas, jossa elää ympäröivää aluetta huomattavasti enemmän kasveja ja eläimiä.
Kronan

| Kronan |
| --- | --- |
 Amiraali Jacob Häggin rekonstruktiopiirros

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Francis Sheldon Skeppsholmen, Tukholma
Kölinlasku:  7. lokakuuta 1665
Laskettu vesille:  31. heinäkuuta 1668
Palveluskäyttöön:  1672
Loppuvaihe:  upposi Öölannin eteläkärjen taistelussa 1. kesäkuuta 1676
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 300
Pituus:  53 m
Leveys:  12,2 m
Syväys:  6,23 m
Miehistöä:  500 merimiestä  300 sotilasta
Aseistus
Aseistus:  suunniteltu 126 kanuunalle, 6–36 naulaa toteutui 105 kanuunaa
Kronan tai Stora Kronan oli Ruotsin laivaston linjalaiva ja aikanaan maailman suurimpia laivoja. Kronan rakennettiin 1664–1672. Se haaksirikkoutui Skoonen sotaan kuuluvassa Öölannin eteläkärjen taistelussa 1. kesäkuuta 1676 vain muutaman vuoden palveluksen jälkeen ja taisteltuaan vain kaksi taistelua Tanskan ja Hollannin laivastoja vastaan. Haaksirikko johtui siitä, että se kallistui liikaa kääntyessään.
Valmistus

Alus tilattiin Tukholmasta Skeppsholmenilta, missä köli laskettiin 7. lokakuuta 1665. Se laskettiin vesille 31. heinäkuuta 1668 ja otettiin palvelukseen 1672.
Palvelus

Öölannin eteläkärjen taistelussa 1. kesäkuuta 1676 aluksen kallistuessa syttyi ruutivarasto, joka oli aluksen etuosassa, jolloin suurin osa keulan oikeasta puolesta räjähti. Kronanin upotessa hukkui 839 miestä. Alus vei mukanaan yli sata kanuunaa, arvokasta varustusta, yksityisomaisuutta ja suuret summat sotakassassa ollutta rahaa. Laivaa komensi suomalainen Lorentz Creutz, Ruotsin laivaston amiraali, joka oli saavuttanut Ruotsin kuningas Kaarle XI:n luottamuksen, mutta jolta puuttui meritaistelukokemus. Creutz sai surmansa laivan tuhoutuessa.
Hylky

Laiva makasi vuosisatoja 26 metrin syvyydessä. Hylky löydettiin vuonna 1980, ja sieltä nostettiin runsaasti hyvin säilyneitä esineitä, jotka ovat nähtävissä Kalmarin läänin museossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kronan Wikimedia Commonsissa
Larsson, Olle, "Kronans undergång". Populär Historia nro 6 2009
Kronanin virallinen sivusto - Kalmarin lääninmuseo
Kronanista nostettuja tykkejä Kalmarin läänin museossa.
Lehtokielo

| Lehtokielo |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Parsakasvit Asparagaceae
Alaheimo::  Nolinoideae
Suku::  Torvikielot Polygonatum
Laji::  multiflorum
Kaksiosainen nimi
 Polygonatum multiflorum  (L.) All. 
Katso myös
   Lehtokielo Wikispeciesissä   Lehtokielo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lehtokielo (Polygonatum multiflorum) on Euroopassa ja Aasiassa kasvava kukkakasvi. Se on kalliokielon lähisukulainen, ja lajien risteymää myydään koristekasvina tarhakielon nimellä.
Lehtokielo voi kasvaa 70 senttimetriä korkeaksi.
Aiheesta muualla

Pohjolan kasvien pauloissa: Polygonatum multiflorum - lehtokielo
Suomen Lajitietokeskus: Lehtokielo (Polygonatum multiflorum)
ITIS: Polygonatum multiflorum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Polygonatum multiflorum (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Polygonatum multiflorum (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kymönkosken koulu

Kymönkosken koulu on Viitasaaren kunnassa Keitelejärven pohjoisosassa Kymönvirran rannalla sijaitseva peruskoulu. Kymönkosken koulu on toinen jäljellä olevista kyläkouluista Viitasaarella (Huopanan koulun lisäksi). Koulu aloitti toimintansa vuonna 1902.[lähde? ] Uusi koulurakennus valmistui vuonna 1967 ja se peruskorjattiin ja laajennettiin vuonna 2004.[lähde? ] Vuoden 2004 laajennuksen aikana Kymönkosken oppilaat siirtyivät puoleksi vuodeksi Kolimanpään kouluun. Nykyään se on 3-opettajainen koulu.
Vuonna 2007 Kolimanpään koulun oppilaat siirrettiin Kymönkosken kouluun, koska Kolimanpään koulu lakkautettiin.
Vuonna 2009 kesällä tehtiin kouluun piharemontti. Piharemontissa koulun piha muutettiin hiekasta asfaltiksi. Vuoden 2017 syksyllä koulun pihaan asennettiin neljä uutta pihavälinettä.
Koulun johtaja on Jaana Kaskilahti.
Aiheesta muualla

Koulun kotisivu