stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marokon jalkapallomaajoukkue
Maailmanmestaruuskilpailut

1930–1958 - Ei osallistunut
1962 - Ei selviytynyt karsinnoista
1966 - Vetäytyi
1970 - 1. kierros
1974–1982 - Ei selviytynyt karsinnoista
1986 - 2. kierros
1990 - Ei selviytynyt karsinnoista
1994 - 1. kierros
1998 - 1. kierros
2002–2014 - Ei selviytynyt karsinnoista
2018 - 1. kierros
2022 - 4. sija
Afrikan mestaruuskilpailut

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1957 - Ei osallistunut  1959 - Ei osallistunut  1962 - Vetäytyi  1963 - Ei selviytynyt karsinnoista  1965 - Ei osallistunut  1968 - Ei selviytynyt karsinnoista  1970 - Ei selviytynyt karsinnoista  1972 - 1. kierros  1974 - Ei selviytynyt karsinnoista  1976 - Mestari  1978 - 1. kierros  1980 - Pronssi  1982 - Ei selviytynyt karsinnoista  1984 - Ei selviytynyt karsinnoista  1986 - Neljäs  1988 - Neljäs |   |  1990 - Ei selviytynyt karsinnoista  1992 - 1. kierros  1994 - Ei selviytynyt karsinnoista  1996 - Ei selviytynyt karsinnoista  1998 - Puolivälierät  2000 - 1. kierros  2002 - 1. kierros  2004 - Hopea  2006 - 1. kierros  2008 - 1. kierros  2010 - Ei selviytynyt karsinnoista  2012 - 1. kierros  2013 - 1. kierros  2015 - Hylättiin  2017 - Puolivälierät  2019 - Neljännesvälierät  |
Päävalmentajat

| Vuodet | Valmentaja | Saavutukset |
| --- | --- | --- |
| 2019–2022 |  Vahid Halilhodžić |  |
| 2016–2019 |  Hervé Renard | 2017 AM-kisat: Puolivälierät |
| 2014–2015 |  Badou Ezzaki |  |
| 2012–2013 |  Rachid Taoussi | 2013 AM-kisat: 1. kierros |
| 2010–2012 |  Eric Gerets | 2012 AM-kisat: 1. kierros |
| 2010 |  Dominique Cuperly |  |
| 2009 |  Hassan Moumen |  |
| 2008–2009 |  Roger Lemerre |  |
| 2008 |  Fathi Jamal |  |
| 2007–2008 |  Henri Michel | 2008 AM-kisat: 1. kierros |
| 2006–2007 |  Mohamed Fakhir | 2006 AM-kisat: 1. kierros |
| 2005 |  Philippe Troussier |  |
| 2002–2005 |  Badou Ezzaki | 2004 AM-kisat: Hopeaa |
| 2000–2002 |  Humberto Coelho | 2002 AM-kisat: 1. kierros |
| 2000 |  Mustapha Madih |  |
| 2000 |  Henryk Kasperczak |  |
| 1995–2000 |  Henri Michel | 1998 AM-kisat: Puolivälierä 1998 MM-kisat: 1. kierros 2000 AM-kisat: 1. kierros |
| 1995 |  Gilson Nunez |  |
| 1994–1995 |  Mohammed Lamari |  |
| 1993–1994 |  Abdellah Blinda | 1994 MM-kisat: 1. kierros |
| 1992–1993 |  Abdelkhalek Louzani |  |
| 1990–1992 |  Werner Olk |  |
| 1989–1990 |  Antonio Valentín Angelillo |  |
| 1988–1989 |  Jaime Valente |  |
| 1983–1988 |  José Faria | 1986 AM-kisat: 4. sija 1986 MM-kisat: 2. kierros 1988 AM-kisat: 4. sija |
| 1981–1982 |  Abdallah el-Ammari |  |
| 1980–1981 |  Just Fontaine | 1980 AM-kisat: Kolmas |
| 1979 |  Guy Cluseau |  |
| 1978–1979 |  Abdallah el-Ammari |  |
| 1974–1978 |  Gheorghe Mărdărescu | 1976 Afrikan mestaruus 1978 AM-kisat: 1. kierros |
| 1972–1973 |  Abderrahmane Belmahjoub |  |
| 1971–1972 |  Sabino Barinaga | 1972 AM-kisat: 1. kierros |
| 1970–1971 |  Blagoja Vidinić | 1970 MM-kisat: 1. kierros |
| 1969–1970 |  Abdellah Settati |  |
| 1968–1969 |  Guy Cluseau |  |
| 1963–1967 |  Abderrahman Mahjoub |  |
| 1961–1963 |  Mohamed Massoun |  |
| 1961 |  Abdelkader Firoud |  |
| 1959–1960 |  Larbi Ben Barek |  |
| 1958–1959 |  Mohamed Khamiri |  |
| 1957–1958 |  Larbi Ben Barek |  |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (ranskaksi)
Maroc Football (ranskaksi)
Marokon jalkapallo
| --- | --- |
Miesten sarjat::  Botola • GNF 2 • GNFA 1 • GNFA 2
Miesten cupit::  Marokon cup • Supercup (1976)
Maajoukkueet::  Marokon maajoukkue • Marokon A' maajoukkue • Marokon olympiajoukkue • Marokon alle 20-vuotiaiden maajoukkue • Marokon alle 17-vuotiaiden maajoukkue • Marokon naisten maajoukkue
Liitot::  Marokon kuninkaallinen jalkapalloliitto
Palkinnot::  Kultainen pallo
CAF:n maajoukkueet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Algeria |  Angola |  Benin |  Botswana |  Burkina Faso |  Burundi |  Djibouti |  Egypti |
|  Eritrea |  Etelä-Afrikka |  Etelä-Sudan |  Etiopia |  Gabon |  Gambia |  Ghana |  Guinea |
|  Guinea-Bissau |  Kamerun |  Kap Verde |  Kenia |  Keski-Afrikan tasavalta |  Komorit |  Kongon demokraattinen tasavalta |  Kongon tasavalta |
|  Lesotho |  Liberia |  Libya |  Madagaskar |  Malawi |  Mali |  Marokko |  Mauritania |
|  Mauritius |  Mosambik |  Namibia |  Niger |  Nigeria |  Norsunluurannikko |  Päiväntasaajan Guinea |  Ruanda |
|  Sambia |  São Tomé ja Príncipe |  Senegal |  Seychellit |  Sierra Leone |  Somalia |  Sudan |  Swazimaa |
|  Tansania |  Togo |  Tšad |  Tunisia |  Uganda |  Zimbabwe |  |  |
Jalkapallon afrikanmestarit
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1957  Egypti | 1959  Yhdistynyt arabitasavalta | 1962  Etiopia | 1963  Ghana | 1965  Ghana | 1968  Kongo-Kinshasa |
| 1970  Sudan | 1972  Kongo | 1974  Zaire | 1976  Marokko | 1978  Ghana | 1980  Nigeria |
| 1982  Ghana | 1984  Kamerun | 1986  Egypti | 1988  Kamerun | 1990  Algeria | 1992  Norsunluurannikko |
| 1994  Nigeria | 1996  Etelä-Afrikka | 1998  Egypti | 2000  Kamerun | 2002  Kamerun | 2004  Tunisia |
| 2006  Egypti | 2008  Egypti | 2010  Egypti | 2012  Sambia | 2013  Nigeria | 2015  Norsunluurannikko |
| 2017  Kamerun | 2019 | 2021 | 2023 | 2025 |  |
Riuttaskorven virkistysmetsä

| --- | --- |
Sijainti:  Pirkanmaa Suomi
Lähin kaupunki:  Ylöjärvi
Pinta-ala:  16 km²
| --- | --- |
Tyyppi:  Metsä 
Hallinto:  Metsähallitus
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Riuttaskorven virkistysmetsä sijaitsee valtion omistamilla mailla Ylöjärvellä Pirkanmaalla. Metsähallituksen hoitovastuulla olevan virkistysmetsän pinta-ala on 16 neliökilometriä. Ylöjärven pohjoisosassa Kurussa sijaitseva alue kuuluu Suomenselän vedenjakajan saloseutuun ja soveltuu hyvin erityisesti päiväretkeilyyn. Virkistysmetsä on perustettu Metsähallituksen päätöksellä vuonna 2005 Länsi-Suomen luonnonvarasuunnitelman yhteydessä. Alueeseen sisältyy Pitkäkankaan Natura 2000 -alue.
Retkeilyalueen palvelut

Virkistysmetsän eteläosan läpi kulkee Pirkan Taival -retkeilyreitistö, joka yhdistää Seitsemisen kansallispuiston ja Helvetinjärven kansallispuiston toisiinsa. Alueella on luontopolkuja ja polkujen varsilla on useita nuotio- ja telttapaikkoja, opastuspisteitä, keittokatos ja näkötorni. Haukijärven rannalla on näkötorni, varaustupa, nuotiopaikka ja keittokatos. Torttilantien itäpuolella on virkistysmetsään kuuluva Suutarilankoski, jonka rannalla on nuotiopaikka. Koskessa on sijainnut vesivoimalla toimiva mylly, josta on enää pieniä vihjeitä jäljellä.
Alueen halki kulkee Keihäsjoen reitti, joka on aiemmin toiminut uittoväylänä ja joka soveltuu melontaan korkean veden aikaan.
Riuttaskorpi kirjallisuudessa

Alueesta liikkuu paljon tarinoita, mikä on innoittanut muun muassa J. L. Runebergia kirjoittamaan Vänrikki Stoolin tarinoihin kertomuksen matkamiehen näystä.
Aiheesta muualla

Luontoon.fi: Riuttaskorven virkistysmetsä
Medina de Rioseco

| Medina de Rioseco |
| --- | --- |
 Tyypillinen kastilialainen katu (Rúa Mayor) Medina de Riosecossa.
 lippu:  vaakuna
 Medina de Rioseco
 Koordinaatit: 41°52′59″N, 5°02′34″W 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Kastilia ja León
Maakunta:  Valladolid
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Pormestari:  Artemio Domínguez González
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  115,17 km²
Korkeus:  733 m
Väkiluku (2015):  4 821
 – Väestötiheys:  42 as./km²
Postinumero:  47800
Suuntanumero(t):  983
 
 www.medinaderioseco.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Medina de Rioseco on noin 5 000 asukkaan kaupunki Kastilia ja Leónin itsehallintoalueella Valladolidin maakunnassa Espanjassa. Se sijaitsee noin 40 kilometrin päässä maakunnan pääkaupungista Valladolidista ja noin 230 kilometrin päässä Madridista. Espanjan kapinaan kuulunut Medina de Riosecon taistelu käytiin kaupungissa vuonna 1808.
Kuvia

Iglesia de Santa María de Mediavilla
Kaupungintalo
Puerta de Zamora
Convento de San Francisco
Rosalia Lombardo

Rosalia Lombardon erinomaisesti säilynyt ruumis.
Rosalia Lombardo (13. joulukuuta 1918 – 6. joulukuuta 1920) oli italialainen lapsi, joka kuoli kaksivuotiaana mahdollisesti keuhkokuumeeseen. Tohtori Alfredo Salafia palsamoi tytön ruumiin, joka haudattiin lasikantisessa arkussa Palermon kapusiiniluostarin katakombeihin. Rosalian muumio on edelleen nähtävissä  katakombin kappelissa.
Ronja Koskela

| Ronja Koskela> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. helmikuuta 2003 (ikä 21) Oulu
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  800 metrin juoksu
Seura:  Kuivasjärven Aura
Valmentaja:  Teija Virkberg
Ronja Koskela (s. 7. helmikuuta 2003 Oulu) on suomalainen keskimatkojen juoksija, joka edustaa Kuivasjärven Auraa. Hänen valmentajansa on Teija Virkberg.
Koskela saavutti vuoden 2020 sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa pronssia 800 metrin juoksussa.
Koskela edusti Suomea vuonna 2022 yleisurheilun alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen naisten 800 metrin juoksussa ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Hän sijoittui 16:nneksi 800 metrin juoksussa. 4 x 400 metrin viestijuoksussa Suomen joukkue rikkoi alle 20-vuotiaiden naisten suomen ennätyksen kaksi kertaa: ensimmäisen kerran karsintavaiheessa, jolloin joukkue paransi lähes 30 vuotta vanhaa ennätystä 3,45 sekuntia ja toisen kerran finaalissa, jolloin ennätysaika parani 0,95 sekuntia entisestään. Suomen joukkue sijoittui kilpailussa neljänneksi.
Omat ennätykset

| Laji | Aika | Päivämäärä | Paikka |
| --- | --- | --- | --- |
| 300 metrin juoksu | 39,79 | 22.5.2022 | Oulu |
| 400 metrin juoksu | 54,29 | 3.7.2022 | Jämsä |
| 800 metrin juoksu | 2.05,46 | 25.6.2022 | Oulu |
| 1500 metrin juoksu | 4.48,29 | 23.2.2020 | Helsinki |
| 400 metrin aitajuoksu | 62,12 | 10.7.2021 | Kempele |
Ride (yhtye)

| Ride |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1988–1996
Tyylilaji:  alternative rock, shoegazing
Kotipaikka:  Oxford, Yhdistynyt kuningaskunta
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Andy Bell, kitara, laulu   Laurence Colbert, rummut   Mark Gardener, kitara, laulu   Steve Queralt, basso  
Levy-yhtiö:  Creation Records   Warner Music Group   Sire Records   The First Time Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ride on englantilainen rock-yhtye, joka perustettiin Oxfordissa vuonna 1988. Se lopetti toimintansa vuonna 1996, mutta koottiin uudestaan alkuperäisessä kokoonpanossaan vuonna 2015.
Studioalbumit

Nowhere (1990)
Going Blank Again (1992)
Carnival of Light (1994)
Tarantula (1996)
Weather Diaries (2017)
This Is Not a Safe Place (2019)
Aiheesta muualla

Riden virallinen verkkosivu
Riku Penttinen

Richard Vilhelm (Riku) Penttinen (1882 Viipuri – 1918 Viipuri) oli suomalainen kansakoulunopettaja, joka toimi sisällissodan aikana Suomen kansanvaltuuskunnan kouluneuvostossa. Hänet teloitettiin Viipurin vankileirillä.
Penttinen työskenteli opettajana Viipurin maalaiskunnassa Säiniön kansakoulussa 1905−1911 ja Kangasrannan kansakoulussa 1911−1918. Penttinen kuului sosialidemokraattiseen puolueeseen 1900-luvun alkuvuosista lähtien ja toimi muun muassa Viipurin läänin läntisen vaalipiirin piirisihteerinä. Syksyllä 1917 Penttinen oli perustamassa lyhytikäiseksi jäänyttä Sosialidemokraattista Opettajaliittoa.
Sisällissodan käynnistyttyä Penttinen nimitettiin Koulutoimen ylihallituksen korvaajaksi perustettuun kouluneuvostoon, joka toimi Suomen kansanvaltuuskunnan valistusasiain osaston alaisena. Hänen ohellaan siihen kuuluivat Y. K. Laine, Jaakko Pärssinen ja Hulda Salmi. Viipurin taistelun jälkeen Penttinen jäi valkoisten vangiksi ja hänet teloitettiin Patterinmäellä toukokuussa 1918. Sisällissodan terroria tutkineen Jaakko Paavolaisen mukaan teloitus oli erehdys, sillä muut kouluneuvoston toimintaan osallistuneet päätyivät valtiorikosoikeuteen. Tutkija Jukka Rantalan mukaan taas teloituksen syynä olivat vanhat kaunat, joita Penttistä kohtaan oli syntynyt hänen toimiessaan työväenliikkeessä. Tammikuussa 1919 Penttinen olisi noussut varasijalta kansanedustajaksi vangittuna olleen Taneli Typön tilalle, kunnes havaittiin että hänet oli ammuttu.
Rossinin crescendo

Rossinin crescendo tai Rossini-crescendo on erityisesti Gioacchino Rossinin teoksille ominainen musiikillinen elementti, jossa samaa teemaa toistetaan yhä uudelleen ja uudelleen aina kovempaa ja korkeammalta.  Ensimmäisenä tätä tekniikkaa käytti tiettävästi säveltäjä Simon Mayr, jolta Rossini sai paljon musiikillisia vaikutteita. Rossinin aikalaisista myös 
Giuseppe Mosca väitti tekniikkaa omaksi keksinnökseen ja syytti Rossiinia sen plagioimisesta.
Rossinin crescendon tarkoituksena on toiston avulla luoda jännitystä oopperan kohtaukseen. Usein Rossini crescendon lisäksi myös nopeutti teemaa pikkuhiljaa ja samalla lisäsi orkestroinnissa soittimia.
Rossiterin–McLaughlinin ilmiö

Rossiterin–McLaughlinin ilmiö syntyy, kun tähden editse kulkeva kohde pimentää tähdestä tulevasta säteilystä pyörimisliikkeen vuoksi sinisiirtynyttä valoa (keskellä) tai punasiirtynyttä valoa (oikealla).
Rossiterin–McLaughlinin ilmiö on pimennysmuuttujina näkyvien kaksoistähtien spektrissä havaittava ilmiö, jonka ansiosta kohteen spektrissä havaitaan vuorotellen puna- ja sinisiirtymiä. Koska tähden pyöriessä sen pinnalla oleva piste liikkuu toisessa reunassa havaitsijaa kohti ja toisessa reunassa poispäin, näiltä reuna-alueilta tulevassa säteilyssä syntyvässä säteilyssä on nähtävissä sinisiirtymä tai punasiirtymä.
Normaalisti, kun tähden koko kiekko on havaitsijan nähtävissä, nämä siirtymät kumoavat toisensa. Rossiterin–McLauglinin ilmiö syntyy, kun kaksoistähden toinen komponentti kulkiessaan toisen tähden editse peittää osan jommastakummasta reunasta ja näin pimentää jommallakummalla tavalla siirtynyttä valoa. Tämä aiheuttaa spektriviivojen siirtymisen sen mukaan, onko pimentynyt reuna lähenevä (siirtymä punaiseen) vai loittoneva (siirtymä siniseen).
Rossiterin–McLaughlinin ilmiö syntyy myös eksoplaneettojen ylikulkujen yhteydessä. Kaksoistähdestä poiketen planeetan läpimitta on kuitenkin tähteen verrattuna pieni, joten ilmiö on hyvin vaikea havaita. Se on kuitenkin onnistuttu mittaamaan eksoplaneettojen HD 209458 b ja HD 189733 Ab ylikuluissa.
Mamadou Bagayoko

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 21. toukokuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Pariisi, Ranska
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 190 senttimetriä
Seura
Seura:  PAS Giannina
Pelinumero: 93
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997–1998 1998–1999 1999–2003 2003–2004 2004–2005 2005–2006 2006–2007 2007–2009 2009–2011 2011– |  Dunkerque  FC Sens  Strasbourg  AC Ajaccio  Nantes → Nice (laina) → Al-Wahda (laina)  Nantes  Nice  PAS Giannina | 7 (0) 34 (29) 64 (4) 34 (8) 30 (7) 32 (5) 22 (7) 47 (17) 28 (1) 1 (0) |
Maajoukkue
| 1999 2001–2010 |  Mali U-20  Mali | 7 (4) 31 (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 20. marraskuuta 2011.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 24. marraskuuta 2010.
Mamadou Bagayoko (s. 21. toukokuuta 1979 Pariisi, Ranska) on malilainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Bagayoko edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa PAS Gianninaa.
Ura

Bagayoko aloitti jalkapalloilun aikuisten tasolla vuonna 1998 Dunkerquessa ranskan neljänneksi korkeimmalla tasolla Championnat de France amateurissa. Hän siirtyi syyskuussa 1998 sarjatasoa alemmaksi FC Sensiin, jossa Bagayoko teki 29 maalia pelaamassaan 34 ottelussa. Hän siirtyi kuitenkin kesken kauden tammikuussa 2009 RC Strasbourgiin.
Ura > RC Strasbourg

Strasbourgissa Bagayoko pelasi ensimmäisellä kaudellaan 11 ottelua Ranskan pääsarjassa, mutta ei onnistunut kertaakaan maalinteossa. Myös seuraavalla kaudella Bagayokon maalisaldo jäi nollille, mutta oli mukana voittamassa Ranskan cupin. Strasbourgin pudottua kauden päätteeksi Ligue 2:een sai Bagayoko enemmän peliaikaa pelattuaan kauden aikana 21 ottelua. Maalinteossa hän onnistui kahdesti, joista ensimmäinen maali Ligue 2:ssa syntyi 6. joulukuuta 2001 Martiguesia vastaan. Strasbourg nousi kauden päätteeksi takaisin Ranskan pääsarjaan. Bagayoko pelasi kauden aikana 17 ottelua ja onnistui maalinteossa kahdesti. Hänen ensimmäinen maali Ranskan pääsarjassa syntyi 4. joulukuuta 2002 kotiottelussa Stade Rennaisia vastaan.
Ura > AC Ajaccio

Kaudeksi 2003–2004 Bagayoko siirtyi Ajaccioon, jossa hän oli pelaamassa joukkueen kaikissa sarjaotteluissa. Maalinteossa hän onnistui kahdeksan kertaa, joista kaksi oli joukkueensa voittomaaleja. Ensimmäinen voittomaali syntyi 9. elokuuta 2003 vierasottelussa Le Mansia vastaan. Toinen voittomaali syntyi puolestaan 29. helmikuuta 2004 kotiottelussa Bordeauxta vastaan. Menestyksekkään kauden päätteeksi Bagayoko päätti vaihtaa seuraa.
Ura > FC Nantes

Bagayoko aloitti kauden 2004–2005 Nantesissa, jossa hän pelasi yhteensä 30 ottelua onnistuen maalinteossa seitsemän kertaa. Tämä ei kuitenkaan tyydyttänyt joukkueen valmentajaa ja Bagayoko siirtyi pelaamaan lainasopimuksella Niceen. Kausi nizzalaisseurassa tuotti vielä vähemmän maaleja. Bagayoko onnistui tekemään kauden aikana viisi maalia, joista kaksi osoittautui voittomaaleiksi. Kauden ensimmäinen tärkeä maali tuli 27. elokuuta 2005 vierasottelussa Paris Saint-Germainia vastaan, jossa hän teki 1–2 voittomaalin ottelun 88 minuutilla. Toinen maali syntyi lähes kuukautta myöhemmin kotiottelussa Le Mansia vastaan, jonka myötä ottelu päättyi Nicen 1–0 voittoon.
Bagayoko jatkoi uraansa toistamiseen toisessa seurassa. Tällä kertaa hänet lainattiin arabiemiraatteihin, jossa Bagayokon seurana oli Abu Dhabin Al Wahda. Hän auttoi seuraansa seitsemällä maalilla sijoittumaan pääsarjassa toiseksi. Samaan aikaan Nantes sijoittui Ranskan pääsarjassa viimeiseksi ja putosi pääsarjasta. Bagayokon palattua Arabiemiraateista Ranskaan hän päätti jatkaa Nantesin riveissä Ligue 2:ssa. Kausi 2007–2008 osoittautui menestyksekkääksi, kun hän onnistui nostamaan Nantesin kauden päätteeksi kymmennellä maalillaan takaisin Ranskan pääsarjaan. Kausi 2008–2009 ei kuitenkaan mennyt joukkueen kannalta hyvin jäätyä sarjassa toiseksi viimeiseksi kolmen pisteen erolla pudotusviivan alapuolelle. Maalinteossa Bagayoko onnistui seitsemän kertaa, joista kaksi syntyi rangaistuspotkusta.
Ura > OGC Nice

24. heinäkuuta 2009 Bagayoko allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen Nicen kanssa, jossa hän pelasi aikaisemmin lainalla kaudella 2005–2006. Avauskausi Nicessa ei tuottanut kuin yhden maalin pelaamassaan 23 ottelussa. Ainut maali syntyi kotiottelussa Lyonia vastaan. Toisella kaudellaan Bagayoko jäi tyysti ilman peliaikaa erityisesti loukkaantumisien vuoksi ja joutui pelaamaan Nicen kakkosjoukkueessa. Lokakuussa 2010 hän sai kolmen ottelun pelikiellon Ranskan kurinpitolautakunnalta näyteltyään loukkaavia käsimerkkejä kannattajille kesken ottelun. Kauden aikana Bagayoko kävi marraskuussa kolmen päivän testissä Valioliigaseura Wolverhamptonissa. Hän pelasi kauden aikana lopulta viisi sarjaottelua. Bagayoko jätti seuransa sopimuksensa päätyttyä.
Ura > Giannina

Bagayoko siirtyi 31. elokuuta 2011 Kreikkaan PAS Gianninaan riveihin ilmaisella siirrolla. Hän pelasi avausottelunsa 16. lokakuuta 2011 Panioniosia vastaan tultuaan vaihdosta kentälle.
Maaottelumaalit

| # | Päivämäärä | Pelipaikka | Vastustaja | Tilanne | Lopputulos | Kilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 28. tammikuuta 2002 | Stade 26 mars, Bamako, Mali |  Algeria | 1 – 0 | 2 – 0 | 2002 AM-kisat |
| 2 | 27. huhtikuuta 2003 | Stade de la Porte de Montreuil, Montreuil, Ranska |  Madagaskar | 2 – 0 | 2 – 0 | Ystävyysottelu |
| 3 | 5. heinäkuuta 2003 | Stade Linité, Victoria, Seychellit |  Seychellit | 2 – 0 | 2 – 0 | Ystävyysottelu |
| 4 | 18. tammikuuta 2010 | Luanda, Estadio Cidadela, Angola |  Malawi | 3 – 1 | 3 – 1 | 2010 AM-kisat |
Aiheesta muualla

Mamadou Bagayokon Ranskan sarjan tilastot (ranskaksi)
National-football-teams (englanniksi)
Malin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2002
1 M. Sidibé |
2 D. Diakité |
3 S. Diawara |
4 A. Coulibaly |
5 F. Diawara |
6 M. Diarra |
7 Dabo |
8 Touré |
9 Bagayoko |
10 S. Coulibaly |
11 D. Sidibé |
12 S. Keita |
13 Camara |
14 Doukantié |
15 B. Diarra |
16 K. Kéïta |
17 D. Coulibaly |
18 Dissa |
19 A. Diakité |
20 Haïdar |
21 D. Coulibaly |
22 A. Diakité |
Valmentaja Kasperczak
Malin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2010
1 Sidibé |
2 Berthé |
3 Tamboura |
4 Sow |
5 Diamoutene |
6 Diarra |
7 N'Diaye |
8 Diallo |
9 Bagayoko |
10 Maiga |
11 Samassa |
12 Keita |
13 Soumare |
14 A. Traoré |
15 B. Traoré |
16 Diakité |
17 M. Traoré |
18 M. Sissoko |
19 Kanouté |
20 Fané |
21 Yatabaré |
22 O. Sissoko |
23 Maïga |
Valmentaja Keshi
Rosslyn Range

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu.Pan-Amerikan kisat  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu.Pan-Amerikan kisat  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu.Pan-Amerikan kisat  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | México 1955 | pituus |  |
Rosslyn Range (s. 29. marraskuuta 1933) on yhdysvaltalainen pituushyppääjä. Hän voitti maaliskuussa 1955 Pan-Amerikan kisoissa kultaa ennätyksellään 803 cm, millä hän oli kaksi senttimetriä maanmiestään John Bennettiä parempi. Rangen ja Bennettin Méxicon ohuessa ilmassa hyppäämät tulokset olivat vuoden 1955 ainoat kahdeksan metrin ylitykset.
Rossini (täsmennyssivu)

Rossini voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Andrea Rossini (s. 1990), italialainen jalkapallomaalivahti
Fausto Rossini (s. 1978), italialainen jalkapalloilija
Gioachino Rossini (1792–1868), italialainen säveltäjä
Giuseppe Rossini (s. 1986), italialais-belgialainen jalkapalloilija
Luigi Rossini (1790–1857), italialainen kuvataiteilija
Stefano Rossini (s. 1971), italialainen jalkapalloilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Robben Ford

| Robben Ford |
| --- | --- |
 Robben Ford vuonna 2007
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. joulukuuta 1951 Woodlake, Kalifornia
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1969-
Tyylilajit:  blues, jazz, rock, fuusiojazz
Soittimet:  kitara, saksofoni
Yhtyeet:  Joni Mitchell, Miles Davis, Yellowjackets
Levy-yhtiöt:  Concord, Elektra, Stretch/GBR, Warner Bros.
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Robben Ford (s. 16. joulukuuta 1951 Woodlake, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kitaristi. Hän on tunnettu erityisesti bluesia ja jazzia yhdistävästä kitaransoitostaan. Ford on ollut neljä kertaa ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi. Hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa Joni Mitchellin, Miles Davisin ja George Harrisonin kanssa.
Diskografia

| --- | --- |
 Discovering the Blues (1972)  The Charles Ford Band (1972)  Miles of Aisles (1974)  Tom Cat (1974)  Schizophonic (1976)  Jimmy Witherspoon & Robben Ford Live (1976)  The Inside Story (1979)  Yellowjackets (1980)  Reunion Live (1984)  Talk to Your Daughter (1988)  Robben Ford & the Blue Line (1992)  Mystic Mile (1993)  Handful of Blues (1995)  Blues Connotation (1996)  Tiger Walk (1997)  Blues Collection (1997) :  The Authorized Bootleg (1998)  Supernatural (1999)  Sunrise (1999)  A Tribute to Paul Butterfield (2001)  Anthology: The Early Years (2001)  Blue Moon (2002)  Keep on Running (2003)  City Life (2006)  Truth (2007)  Bringin' It Back Home (2013)  A Day In Nashville  (2014)  Live at Rockpalast (2014)  Into the Sun (2015)  Lost in Paris Blues Band (2016)  Made to Last (2018)  Purple House (2018)