stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karsinnat jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2008
Lohkot > Lohko C

| Lohko C> Joukkue | Ottelut | Voitot | Tasapelit | Tappiot | Maaliero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Kreikka | 12 | 10 | 1 | 1 | 25-10 | 31 |
|  Turkki | 12 | 7 | 3 | 2 | 25-11 | 24 |
|  Norja | 12 | 7 | 2 | 3 | 27-11 | 23 |
|  Bosnia ja Hertsegovina | 12 | 4 | 1 | 7 | 16-22 | 13 |
|  Moldova | 12 | 3 | 3 | 6 | 12-19 | 12 |
|  Unkari | 12 | 4 | 0 | 8 | 11-22 | 12 |
|  Malta | 12 | 1 | 2 | 9 | 10-31 | 5 |
Kreikka ja Turkki selviytyivät lopputurnaukseen.
Lohkot > Lohko D

| Lohko D> Joukkue | Ottelut | Voitot | Tasapelit | Tappiot | Maaliero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Tšekki | 12 | 9 | 2 | 1 | 27-5 | 29 |
|  Saksa | 12 | 8 | 3 | 1 | 35-7 | 27 |
|  Irlannin tasavalta | 12 | 4 | 5 | 3 | 17-14 | 17 |
|  Slovakia | 12 | 5 | 1 | 6 | 33-23 | 16 |
|  Wales | 12 | 4 | 3 | 5 | 18-19 | 15 |
|  Kypros | 12 | 4 | 2 | 6 | 17-24 | 14 |
|  San Marino | 12 | 0 | 0 | 12 | 2-57 | 0 |
Tšekki ja Saksa selviytyivät lopputurnaukseen.
Lohkot > Lohko E

| Lohko E> Joukkue | Ottelut | Voitot | Tasapelit | Tappiot | Maaliero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Kroatia | 12 | 9 | 2 | 1 | 28-8 | 29 |
|  Venäjä | 12 | 7 | 3 | 2 | 18-7 | 24 |
|  Englanti | 12 | 7 | 2 | 3 | 24-7 | 23 |
|  Israel | 12 | 7 | 2 | 3 | 20-12 | 23 |
|  Makedonia | 12 | 4 | 2 | 6 | 12-12 | 14 |
|  Viro | 12 | 2 | 1 | 9 | 5-21 | 7 |
|  Andorra | 12 | 0 | 0 | 12 | 2-42 | 0 |
Kroatia ja Venäjä selviytyivät lopputurnaukseen.
Lohkot > Lohko F

| Lohko F> Joukkue | Ottelut | Voitot | Tasapelit | Tappiot | Maaliero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Espanja | 12 | 9 | 1 | 2 | 23-8 | 28 |
|  Ruotsi | 12 | 8 | 2 | 2 | 23-9 | 26 |
|  Pohjois-Irlanti | 12 | 6 | 2 | 4 | 17-14 | 20 |
|  Tanska | 12 | 6 | 2 | 4 | 21-11 | 20 |
|  Latvia | 12 | 4 | 0 | 8 | 15-17 | 12 |
|  Islanti | 12 | 2 | 2 | 8 | 10-27 | 8 |
|  Liechtenstein | 12 | 2 | 1 | 9 | 9-32 | 7 |
Espanja ja Ruotsi selviytyivät lopputurnaukseen.
Lohkot > Lohko G

| Lohko E> Joukkue | Ottelut | Voitot | Tasapelit | Tappiot | Maaliero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Romania | 12 | 9 | 2 | 1 | 26-7 | 29 |
|  Alankomaat | 12 | 8 | 2 | 2 | 15-5 | 26 |
|  Bulgaria | 12 | 7 | 4 | 1 | 18-7 | 25 |
|  Valko-Venäjä | 12 | 4 | 1 | 7 | 17-23 | 13 |
|  Albania | 12 | 2 | 5 | 5 | 12-18 | 11 |
|  Slovenia | 12 | 3 | 2 | 7 | 9-16 | 11 |
|  Luxemburg | 12 | 1 | 0 | 11 | 2-23 | 3 |
Romania ja Alankomaat selviytyivät lopputurnaukseen.
Lopputurnausmaat

| Isäntämaat | Karsinnat | Karsinnat | Karsinnat |
| --- | --- | --- | --- |
|   Itävalta   Sveitsi |    Saksa   Kreikka   Tšekki   Romania   Italia  |    Ranska   Kroatia   Puola   Alankomaat   Espanja  |    Ruotsi   Turkki   Portugali   Venäjä  |
Margit Borg-Sundman

| Margit Borg-Sundman |
| --- | --- |
 Margit Borg-Sundman vuonna 1965.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Margit Rode Sofia Borg-Sundman
Syntynyt: 16. lokakuuta 1902 Turku
Kuollut: 10. kesäkuuta 1992 (89 vuotta) Helsinki
Margit Rode Sofia Borg-Sundman (16. lokakuuta 1902 Turku – 10. kesäkuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja kansakoulunopettaja, joka toimi vuosina 1948–1954 ja 1958–1970 Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajana.
Tausta

Turussa syntyneen Borg-Sundmanin vanhemmat olivat kirkkoherra Nathanael Borg ja Elin Fanny o.s. Calonius. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1921 ja opiskeli myös Yhdysvalloissa, jossa hän suoritti B.A.-tutkinnon 1926. Hän suoritti Columbia Universityssa sosiaalityöntekijän tutkinnon ja valmistui Suomessa filosofian maisteriksi 1932.
Elämä

Borg-Sundman valittiin eduskuntaan ensin Uudenmaan läänin vaalipiiristä ja sitten Helsingin kaupungin vaalipiiristä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä neljään otteeseen 1950–1960-luvuilla. Hän oli Kuusankosken kunnanvaltuuston ja Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen. Lisäksi hän toimi Kansainvälisen naisten liiton varapresidenttinä ja oli aktiivinen toimija Moraalisen varustautumisen piirissä.
Borg-Sundman oli mukana myös Kokoomuksen eduskuntaryhmän tekemässä kantelussa Hannu Salaman romaanista Juhannustanssit ja mainitsi asiasta syntyneessä eduskuntakeskustelussa myös Ylioppilaslehdessä esiintyneen vastaavanlaisen kirjoittelun ”sairaana ilmiönä”. Borg-Sundmanin mukaan eduskuntakyselyn kärki ei suuntautunut yksinomaan Salaman kirjaa vastaan, vaan ”aikamme moraalista nihilismiä” vastaan ja ”koko siihen seksuaalisuuden ja aineellisuuden, raakuuden ja mauttomuuden ylikyllästämään, käsitteitä hämmentävään ja makua tylsyttävään ilmapiiriin, jonka olemme antaneet kasvaa nuorisomme ympärille alkaen eräistä televisioesityksistä, filmeistä, mainoksista, roskalehdistä, jopa kirjallisuudesta ja oman elämämme laadusta”. Yleisradion Kotikatsomo-sarjan kaksiosaisessa, Salamasodaksi kutsutusta kulttuurikiistasta kertovassa TV-elokuvassa Katso ihmistä Heidi Krohn näyttelee eduskuntakyselyyn aloitteen tehneen kansanedustaja Margit Borg-Sundströmin roolin.
Margit Borg-Sundman julkaisi muistelmateokset Setä Samulin ylioppilaana (1930), Jännittävä on elämä (1966), Uusia uria aukomassa (1969), Rajoja ja rajanylityksiä (1971) sekä Yhden naisen sota (1977).
Borg-Sundmanin puoliso oli vuodesta 1945 alkaen Johannes Valdemar Sundman. Borg-Sundmanin sisaria olivat arkkitehti Elsi Borg ja taidegraafikko Ester Borg. Hänen veljensä oli arkkitehti Kaarlo Borg sekä veljenpoikia oopperalaulaja Kim Borg, arkkitehti Olli Borg ja säveltäjä ja musiikkituottaja Jaakko Borg.
Aiheesta muualla

.aspx Margit Borg-Sundman Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1948–1951 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (33):  Ahmavaara  Ala-Mäyry  Antila  Borg-Sundman  Hakala  Hamara  Heikkilä  Heitto  Hetemäki  Honka  Honkala  Jalas  Kaukamaa  Koivisto  Koski  Kölli  Lappi-Seppälä  Lehtonen  Leikola  Mäkinen  Nuorsaari  Oksala (1948–1949†)  Paavolainen  Pohjala  Pusa  Saariaho  Saukkonen (1949–1951)  Seppälä  Turja  Turunen  Tuurna  Wiherheimo  Virkki  Wirtanen 
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1951–1954 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (28):  Ala-Kulju (1952–1954)  Ahmavaara  Borg-Sundman  Hakala  Hallberg  Hamara  Heikkilä  Heitto  Hetemäki  Honkala  Huttunen  Innala  Junnila  Koivisto  Kosola  Kölli  Lappi-Seppälä  Lehtonen  Nikkola (1951–1952)  Nuorsaari  Pohjala  Saariaho  Salminen  Saura  Seppälä  Tuurna  Wiherheimo  Virkki  Wirtanen 
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1958–1962 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (29):  Airo  Ala-Kulju (1959–1962)  Asunta  Aulanko  Borg-Sundman  Forsius  Hallberg  Hara  Hetemäki  Hietala  Innala  Junnila  Kemppainen  Koivisto  Kosola  Lehtonen  Leikola  Lähteenmäki  Nieminen  Pohjala  Raipala  Rihtniemi  Saariaho  Salminen  Saukkonen  Saura  Seppä  Tuuli  Wiherheimo  Wirtanen (1958–1959†) 
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1962–1966 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (32):  Airo  Ala-Kulju  Asunta  Aulanko (1962–1964†)  Borg-Sundman  Forsius  Hallberg  Hara  Hietala  Huurtamo  Häikiö  Ilaskivi  Kemppainen  Koivisto  Koppanen  Kosola  Kuoppala (1962–1963†)  Linkola  Lähteenmäki  Mäki (1964–1966)  Nieminen  Raipala  Rautkallio  Rihtniemi  Saariaho  Saukkonen  Saura  Seppälä  Sillantaus  Turunen  Tuuli  Valkama (1963–1966)  Wiherheimo 
1 2  Olli Aulanko kuoli kesken vaalikauden 30. huhtikuuta 1964.  1 2  Väinö Kuoppala kuoli kesken vaalikauden 2. syyskuuta 1963.  
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1966–1970 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (26):  Apajalahti  Asunta  Borg-Sundman  Forsius  Haarla  Hamara  Hara  Hietala  Huima  Huurtamo  Häikiö  Ilaskivi  Junnila  Kemppainen  Koppanen  Kosola  Linkola  Lähteenmäki  Mäki  Mäki-Hakola  Nikkilä  Raipala  Rihtniemi  Sillantaus  Vaittinen-Kuikka  Vartia 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Eduskunta  Biografiasampo
Pirkko Aro

| Pirkko Aro |
| --- | --- |
 Pirkko Aro 1960-luvun puolivälissä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1923 Vihti
Kuollut: 9. marraskuuta 2012 (89 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Poliitikko
Puolue:  SDP
Entiset puolueet:  Liberaalinen kansanpuolue Vapaamielisten Liitto
Asema:  Kansanedustaja (1966–1979)
Vaalipiiri:  Helsingin vaalipiiri
Puoliso:  Olli Aro
Pirkko Ritva Aro (o.s. Ihari, 28. maaliskuuta 1923 Vihti – 9. marraskuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja (1966–1979) ja poliitikko, joka edusti urallaan Vapaamielisten Liittoa, Liberaalista kansanpuoluetta (LKP) ja Suomen Sosialidemokraattista Puoluetta (SDP). Aro oli koulutukseltaan filosofian maisteri (1946) ja ammatiltaan journalisti.
Poliittinen ura

Aro oli kansanedustaja Helsingin vaalipiiristä vuosina 1966–1979, ensin vuoteen 1973 liberaalien ja sitten sosiaalidemokraattien eduskuntaryhmässä. Aro tuli ensimmäisen kerran valituksi Helsingin kaupunginvaltuustoon vuoden 1964 kunnallisvaaleissa Vapaamielisten Liiton ehdokkaana. Hän oli asettunut ehdolle puolueen puheenjohtajan Teuvo Auran pyynnöstä. Kaupunginvaltuustossa Aro toimi vuosina 1965–1973.
Aro oli Vapaamielisten Liiton hallituksen jäsen 1964–1965 ja Liberaalisen kansanpuolueen perustamisen jälkeen sen hallituksen sekä naisjärjestön hallituksen varapuheenjohtaja 1970–1972. SDP:n jäseneksi Aro siirtyi 1970-luvulla, mihin vaikutti sosialidemokraattien yhteisöllisyys. 1980-luvun alussa hän oli Sosialidemokraattisten Naisten Helsingin piiritoimikunnan jäsen.
Yksityiselämä

Aro työskenteli toimitussihteerinä aikakauslehdissä, radiotoimittajana ja televisiossa Tänään kotona -ohjelmassa. Miehensä kuoltua hän aloitti tiedottajan tehtävissä Arabialla ja siirtyi sieltä ensin Villayhtymään ja Raisiolle.
Pirkko Aron puoliso oli kirjailija, valtiotieteen maisteri Olli Aro, jonka omaishoitajana hän toimi tämän kuolemaan asti, vuoteen 1968. Heillä oli kolme lasta, joista Pekka O. Aro tunnetaan kansainvälisissä tehtävissä toimineena ammattiyhdistyslakimiehenä.
Julkaisut ja kirjallisuutta

Arabia design (1958)
Eipäs vaieta seurakunnassa (1970)
Vieläkin lähellämme (1990)
Pohjois-Savon punainen lanka (1991)
Sata vuotta omin silmin (1995)
Työläisnaisen tarina (1995)
Kotitalousvalistusta työläisnaisille (1999)
Aiheesta muualla

.aspx Pirkko Aro Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustajat 1966–1970 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (9):  Aro  Berner  Karvikko  Landström  Leinonen  Paavola  Pesola  Salo  Tenhiälä 
| n k Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustajat 1970–1972 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (8):  Aro  Berner  Hemmi  Landström  Orrenmaa  Tarjanne  Toivanen  Westerlund 
| n k Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustajat 1972–1975 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (7):  Aro  Borg  Hemmi  Laitinen  Tarjanne  Toivanen  Westerlund 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Eduskunta
Toronto Argonauts

Toronto Argonauts on ammattilainen kanadalaisen jalkapallon joukkue, joka pelaa Canadian Football Leaguen (CFL) Joukkue, joka perustettiin vuonna 1873, on Pohjois-Amerikan vanhin yhä samalla nimellä toimiva urheilujoukkue, sekä vanhin jäljellä oleva joukkue CFL:ssä. Argonauts pelaa kotiottelunsa BMO Fieldillä Torontossa. Argonauts on voittanut CFL:n mestaruuspokaalin Grey Cupin yhteensä 19 kertaa, enemmän kuin mikään muu joukkue, ja on pelannut finaaliottelussa 25 kertaa. Joukkueen värit ovat vaaleansininen ja musta.
Hippodamos

Antiikin Pireuksen kartta, jossa näkyy sen ruutuasemakaava.
Hippodamos (m.kreik. Ἱππόδαμος, 498–408 eaa.) oli antiikin kreikkalainen arkkitehti, jota pidetään ruutuasemakaavan kehittäjänä ja kaupunkisuunnittelun isänä. Hippodamos oli kotoisin Miletoksesta Vähästä-Aasiasta.
Hippodamos suunnitteli muun muassa Ateenan satamakaupungin Pireuksen, Rhodoksen kaupungin sekä Suur-Kreikan Thurioin asemakaavat. Hippodamoksen kehittämän kaupunkityypin ominaispiirteitä olivat säännöllinen suorakulmainen katuverkko, erilaisia tehtäviä varten varatut vyöhykkeet (poliittinen, uskonnollinen, taloudellinen) ja monumentaalisuus.
Sirpa Asko-Seljavaara

Sirpa Asko-Seljavaara 25.5.2007
Sirpa-Liisa Asko-Seljavaara (s. 12. lokakuuta 1939 Helsinki) on suomalainen plastiikkakirurgiaan erikoistunut lääkäri ja poliitikko. Hän oli kokoomuksen kansanedustaja vuosina 2003–2011. Asko-Seljavaaralle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1995.
Elämä ja ura > Lääkärinä

Asko-Seljavaara valmistui ylioppilaaksi Lahden tyttölyseosta vuonna 1959. Hän opiskeli lääketiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1965. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli vuonna 1974. Kirurgiaan Asko-Seljavaara erikoistui vuonna 1976 ja plastiikkakirurgiaan vuonna 1978. Hän on ollut Helsingin yliopiston plastiikkakirurgian dosentti vuodesta 1983. Hän on julkaissut noin 300 tieteellistä artikkelia kansainvälisissä alan lehdissä.
Vuosina 1990–2003 Asko-Seljavaara toimi HYKSin plastiikkakirurgian ylilääkärinä. Sitä ennen hän työskenteli 20 vuotta lääkärinä ja kirurgina. Hän on ollut muun muassa European Association of Plastic Surgeons -yhdistyksen puheenjohtaja 1996–1997 ja Suomen Kirurgiyhdistyksen puheenjohtaja 2000–2002. Häntä arvostetaan etenkin rintasyövän jälkeisten korjausleikkausten tekijänä ja edistäjänä.
Elämä ja ura > Poliitikkona

Asko-Seljavaara valittiin eduskuntaan vuoden 2003 vaaleissa. Hän istui kaksi kautta vuoteen 2011. Hän oli sosiaali- ja terveysvaliokunnan jäsen 2003–2011 ja varapuheenjohtaja 2007–2011. Lisäksi hän oli suuren valiokunnan jäsen vuosina 2007–2011.
Helsingin kaupunginvaltuustoon Asko-Seljavaara valittiin kunnallisvaaleissa 2004. Hän oli Helsingin terveyslautakunnan varapuheenjohtaja vuosina 2005–2009. Kesällä 2024 hän ilmoitti jättävänsä politiikan, eikä asetu enää ehdolle seuraavissa kunnallisvaaleissa.
Elämä ja ura > Yksityiselämä

Asko-Seljavaaran puoliso on Seppo Seljavaara. Heillä on kaksi poikaa. Asko-Seljavaara asuu nykyään Helsingissä sijaitsevassa Lauttasaaren kaupunginosassa, Vattuniemessä.lähde?
Asko-Seljavaara on vuorineuvos Aukusti Asko-Avoniuksen tytär.
Vuonna 2014 Asko-Seljavaara paheksui julkisesti euroviisuvoittaja Conchita Wurstia.
Aiheesta muualla

.aspx Sirpa Asko-Seljavaara Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 2003–2007 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (40):  Akaan-Penttilä  Asko-Seljavaara  Dromberg  Harkimo  Hemmilä  Hemming  Holmlund  Häkämies  Itälä (2003–2004)  Kanerva  Karttunen  Katainen  Koskinen  Kuosmanen  Kurvinen  Lahti  Lamminen  Laxell (2004–)  Lindén  Matikainen-Kallström (2004–)  Mäkinen (2003–2004)  Nepponen  Nurmi  Ollila  Paajanen  Perho  Risikko  Saarikangas  Salo  Sarkomaa  Sasi  Satonen  Seppälä  Sjöblom  Tiura  Tulonen  Vahasalo  Vapaavuori  Vielma  Vilén  Virén  Zyskowicz 
1 2  Ville Itälä valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi kesäkuussa 2004, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Jouko Laxell.  1 2  Marjo Matikainen-Kallström aloitti kansanedustajana heinäkuussa 2004 istuttuaan kautensa loppuun Euroopan parlamentissa. Hänen varaedustajanaan eduskunnassa toimi Tapani Mäkinen.  
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 2007–2011 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (50):  Akaan-Penttilä  Asko-Seljavaara  Forsius (2008–2011)  Hakola  Harkimo  Heinonen  Hemmilä  Hemming  Holmlund  Häkämies  Jaskari  Jokinen (2009–2011)  Kanerva  Karhuvaara  Karvo  Katainen  Kataja  Koskinen (2007–2009)  Larikka  Lauslahti  Laxell  Lehti  Lindén  Matikainen-Kallström  J. Mäkelä (2007–2010)  O. Mäkelä  Mäkinen  Nepponen  Niinistö  Nurmi  Ollila  Orpo  Paajanen  Perkiö  Pihlajaniemi  Rajala  Ravi  Risikko  Salo  Salolainen  Sarkomaa  Sasi  Satonen  Tiura  Toivakka  Ukkola  Vahasalo  Vapaavuori  Viljanen  Virén (2010–2011)  Virkkunen  Virolainen  Zyskowicz 
↑  Merikukka Forsius erosi vihreistä ja liittyi Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmään helmikuussa 2008.  1 2  Jari Koskinen valittiin Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin johtokunnan jäseneksi syyskuussa 2009, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Kalle Jokinen.  1 2  Jukka Mäkelä valittiin Espoon kaupunginjohtajaksi kesäkuussa 2010, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Lasse Virén.  
Helsingin vaalipiirin kansanedustajat 2007–2011
Outi Alanko-Kahiluoto
Paavo Arhinmäki
Sirpa Asko-Seljavaara
Tuija Brax
Pekka Haavisto
Juha Hakola
Eero Heinäluoma
Rakel Hiltunen
Arja Karhuvaara
Mari Kiviniemi
Päivi Lipponen
Sanna Perkiö
Pertti Salolainen
Sari Sarkomaa
Anni Sinnemäki
Johanna Sumuvuori
Astrid Thors
Erkki Tuomioja
Jan Vapaavuori
Ben Zyskowicz
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Evankelisten vapaakirkkojen kansainvälinen liitto

| Evankelisten vapaakirkkojen kansainvälinen liitto> International Federation of Free Evangelical Churches |
| --- | --- |

Perustettu:  1948
Kotipaikka:  Pfäffikon, Sveitsi
Puheenjohtaja:  John Nielsen
Pääsihteeri:  Øyvind Haraldseid
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Evankelisten vapaakirkkojen kansainvälinen liitto (engl. International Federation of Free Evangelical Churches, lyh. IFFEC) on kansainvälinen vapaakirkkojen verkosto. Järjestöön kuuluu 31 kansallista jäsenliittoa ja järjestö on edustettuna 34 maassa. Liiton edustamien kirkkokuntien piirissä on noin 700 000 ihmistä. Liitto on perustettu vuonna 1948 Sveitsin Bernissä. Liiton tarkoituksena on yhdistää vapaita evankelisia kirkkoja keskinäisen tuen ja lähetystyön alueella.
Jäsenet

IFFEC:in jäsenkirkkoja ovat seuraavat yhteisöt:
| --- | --- |
 Eurooppa: Alankomaat: Bond van Vrije Evangelische Gemeenten  Belgia: Association des Eglises Protestantes Evangéliques de Belgique  Vrije Evangelische Gemeenten  Bulgaria: Union of Evangelical Congregational Churches  Espanja: Federacion de Iglesias Evangélicas Independientes de Espana  Kreikka: Free Evangelical Churches of Greece  Norja: Misjonskirken Norge  Puola: Evangelical Christian Church  Ranska: Union des Eglises Evangéliques Libres  Ruotsi: Svenska Alliansmissionen  Equmeniakyrkan  Saksa: Bund Freier Evangelischer Gemeinden  Slovakia: Cirkev Bratrska v SR  Suomi: Missionskyrkan i Finland   Suomen Vapaakirkko  Sveitsi: Freie Evangelische Gemeinden in der Schweiz  Fédération Romande d’Églises Évangéliques  Tanska: Evangelisk Frikirke Danmark  Tšekki: Cirkev Bratrska – Church of Brethren  Ukraina: Evangelical Free Church of Ukraine  Viro: Union of Free Evangelical and Baptist Churches :  Aasia: Filippiinit:Evangelical Free Church of the Philippines  Hong Kong: Mission Covenant Church  Libanon ja Syyria: Free Evangelical Church of Lebanon  Intia: Evangelical Free Church of India  Himalayan Free Church of India  Hindustani Covenant Church Amerikka: Argentiina: Iglesias del Pacto Evangélico de Argentina  Brasilia: Evangelical Free Church of Brazil  Ecuador: Iglesias del Pacto Evangélico de Ecuador  Kanada: Evangelical Free Church of Canada  Kolumbia: Iglesias del Pacto Evangélico de Chile  Meksiko: Iglesias del Pacto Evangélico de México  Venezuela: Asociación de Iglesias Evangélicas Libres  Yhdysvallat: Evangelical Covenant Church  Evangelical Free Church of America
Uuno Brander

| Uuno Brander |
| --- | --- |
 Uuno Brander
Suomen maatalousministeri
 Ingmanin I hallitus 27.11.1918–17.4.1919  
Edeltäjä:  Kyösti Kallio
Seuraaja:  Kyösti Kallio
Kansanedustaja
 22.5.1907–28.2.1910 1.2.1911–31.10.1917 1.5.1924–1.9.1927 21.10.1930–31.8.1933  
Ryhmä/puolue:  Nuorsuomalainen Puolue (1907–1910, 1911–1917) Kansallinen Edistyspuolue (1924–1927, 1930–1933)
Vaalipiiri:  Kuopion läänin itäinen vaalipiiri (1907–1910) Mikkelin läänin vaalipiiri (1911–1917, 1930–1933) Oulun läänin eteläinen vaalipiiri (1924–1927)
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. heinäkuuta 1870 Kitee
Kuollut: 13. heinäkuuta 1934 (63 vuotta) Kitee
Arvonimi: maanviljelysneuvos (1932)
Puoliso:  Ingeborg Winter (1898–1902) Helena Karttunen (1904–1934)
Tiedot
Puolue:  Kansallinen Edistyspuolue
Muut puolueet:  Nuorsuomalainen Puolue
Uuno Edvard Brander (23. heinäkuuta 1870 Kitee – 13. heinäkuuta 1934 Kitee) oli suomalainen ylijohtaja ja tilanomistaja, joka toimi Nuorsuomalaisen Puolueen sekä Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustajana ja ministerinä.
Henkilöhistoria ja ammattiura

Branderin vanhemmat olivat filosofian maisteri Aksel Emil Brander ja Anna Amalia Telén. Branderilla oli kahdeksan sisarusta, jotka kaikki olivat yhteiskunnallisesti aktiivisia ja joista kolme oli kansanedustajia: Augusta Laine, Helena Brander ja Akseli Brander.
Brander oli naimisissa kahdesti, Ingeborg Winterin (1873–1902) ja Helena Sofia Karttusen (1876–1961) kanssa. Ingeborgin kanssa hän sai kaksi lasta ja Helenan kanssa kuusi lasta, joihin lukeutuivat muun muassa metsäneuvos Veikko Palosuo (1911–1999) sekä pääsihteeri, rovasti Simo Palosuo (1918–1998).
Brander pääsi ylioppilaaksi 1889 ja suoritti agronomin tutkinnon 1893. Brander toimi maatilan hoitajana ja meijerikoulun opettajana Kiteellä sekä kirjanpitäjänä ja tilanhoitajan apulaisena Köyliönkartanossa 1893–1896. Hän oli Viipurin läänin Uudenkirkon kansanopiston maatalousaineiden opettajana 1896–1898, Maamiehen toimittajana 1899 ja Pohjois-Karjalan maanviljelysseuran sihteerinä ja karjanhoitokonsulenttina 1899–1904.
Brander oli maanviljelyshallituksen ylitarkastaja 1904–1917, maataloushallituksen ylijohtaja 1917–1923 ja Maataloudellisen rajaseututoiminnan ylijohtaja 1923–1934. Hän viljeli Kiteellä omistamaansa tilaa vuosina 1896–1934 ja toimi Suomen Punaisen Ristin työttömien kotien avustustoimiston johtajana pula-aikana 1931–1932. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1932.
Toiminta poliitikkona

Brander oli nuorsuomalaisen puolueen kansanedustajana 1907–1910 Kuopion läänin itäisestä vaalipiiristä ja 1911–1917 Mikkelin läänin vaalipiiristä. Hän oli Edistyspuolueen kansanedustajana 1924–1927 Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä ja 1930–1933 Mikkelin läänin vaalipiiristä. Brander toimi maatalousministerinä Ingmanin I hallituksessa 1918–1919 ja apulaismaatalousministerinä Mantereen hallituksessa 1928–1929. Brander oli valitsijamiehenä vuoden 1931 presidentinvaalissa.
Ida Aalle-Teljo

| Ida Aalle-Teljo |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 22.5.1907–31.10.1917  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Turun läänin eteläinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. toukokuuta 1875 Nurmijärvi
Kuollut: 17. kesäkuuta 1955 (80 vuotta) Helsinki
Ammatti:  piika, leipuri, ravintoloitsija
Puoliso:  Kyösti Teljo (1912–)
Ida Sofia Aalle-Teljo (alk. Ahlstedt, vuosina 1906–1912 Aalle, 6. toukokuuta 1875 Nurmijärvi – 17. kesäkuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja työväenliikkeen vaikuttaja, joka oli yksi Suomen ensimmäisistä kansanedustajista. Hän oli Suomen varhaisen työväenliikkeen merkittävimpiä naisvaikuttajia, joka tunnetaan myös äänioikeustaistelijana sekä myöhempinä vuosinaan yhtenä suomalaisen vanhainkotitoiminnan kehittäjistä. SDP:n kansanedustajana Aalle-Teljo toimi vuosina 1907–1917.
Elämä > Lapsuusvuodet

Nurmijärvellä syntyneen Aalle-Teljon vanhemmat olivat itsellinen Juho Ahlstedt ja Maria Magdalena Eerikintytär. Perheessä oli kaikkiaan seitsemän lasta. Aalle-Teljo työskenteli piikana, kunnes hänet lähtettiin yhdeksänvuotiaana sisarustensa kanssa Helsinkiin töihin sukulaisperheen kotileipomoon. Vuonna 1890 sukulaiset hankkivat uuden leipomon, jolloin vanha liike siirtyi Aalle-Teljon ja hänen kahden sisarensa omistukseen. Ida Aalle-Teljo kouluttautui samalla itse sokerileipuriksi.