stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 1978
Mitalistit > Uinti > Naiset

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Vapaauinti
| 100 m |  Barbara Krause | 55,68 KE |  Lene Jenssen | 56,82 |  Larisa Tsarjova | 56,85 |
| 200 m |  Cynthia Woodhead | 1.58,53 ME |  Barbara Krause | 1.59,78 |  Larisa Tsarjova | 2.01,76 |
| 400 m |  Tracey Wickham | 4.06,28 ME |  Cynthia Woodhead | 4.07,15 |  Kim Linehan | 4.07,73 |
| 800 m |  Tracey Wickham | 8.24,94 KE |  Cynthia Woodhead | 8.29,35 |  Kim Linehan | 8.32,60 |
Selkäuinti
| 100 m |  Linda Jezek | 1.02,55 KE |  Birgit Treiber | 1.03,18 |  Cheryl Gibson | 1.03,43 |
| 200 m |  Linda Jezek | 2.11,93 ME |  Birgit Treiber | 2.14,07 |  Cheryl Gibson | 2.14,23 |
Rintauinti
| 100 m |  Julija Bogdanova | 1.10,31 ME |  Tracy Caulkins | 1.10,77 |  Margaret Kelly | 1.11,99 |
| 200 m |  Lina Kačiušytė | 2.31,42 ME |  Julija Bogdanova | 2.32,69 |  Susanne Nielsson | 2.33,60 |
Perhosuinti
| 100 m |  Joan Pennington | 1.00,20 KE |  Andrea Pollack | 1.00,26 |  Wendy Quirk | 1.01,82 |
| 200 m |  Tracy Caulkins | 2.09,87 ME |  Nancy Hogshead | 2.11,30 |  Andrea Pollack | 2.12,63 |
Sekauinti
| 200 m |  Tracy Caulkins | 2.14,07 ME |  Joan Pennington | 2.14,98 |  Ulrike Tauber | 2.15,99 |
| 400 m |  Tracy Caulkins | 4.40,83 ME |  Ulrike Tauber | 4.47,52 |  Petra Schneider | 4.48,56 |
Viestit
| 4 × 100 m vapaauinti |  Yhdysvallat Tracy Caulkins Stephanie Elkins Jill Sterkel Cynthia Woodhead | 3.43,43 ME |  Itä-Saksa Heike Witt Caren Metschuck Barbara Krause Petra Priemer | 3.47,37 |  Kanada Gail Amundrud Nancy Garapick Sue Sloan Wendy Quirk | 3.49,59 |
| 4 × 100 m sekauinti |  Yhdysvallat Linda Jezek Tracy Caulkins Joan Pennington Cynthia Woodhead | 4.08,21 KE |  Itä-Saksa Birgit Treiber Ramona Reinke Andrea Pollack Barbara Krause | 4.09,13 |  Neuvostoliitto Jelena Kruglova Julija Bogdanova Irina Aksenova Larisa Tsarjova | 4.14,91 |
Mitalistit > Uimahypyt

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Miehet
| 3 m ponnahduslauta |  Phil Boggs | 913,95 |  Falk Hoffmann | 873,33 |  Giorgio Cagnotto | 845,51 |
| 10 m kerroshypyt |  Greg Louganis | 844,11 |  Falk Hoffmann | 836,76 |  Vladimir Aleinik | 813,62 |
Naiset
| 3 m ponnahduslauta |  Irina Kalinina | 691,43 |  Cynthia Potter | 643,22 |  Jennifer Chandler | 637,41 |
| 10 m kerroshypyt |  Irina Kalinina | 412,71 |  Martina Jäschke | 384,09 |  Melissa Briley | 364,74 |
Mitalistit > Taitouinti

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Yksinuinti |  Helen Vanderburg | 187,849 |  Pam Tryon | 181,499 |  Yasuko Unezaki | 179,650 |
| Pariuinti |  Kanada Michelle Calkins Helen Vanderburg | 183,300 |  Japani Masako Fujiwara Yasuko Fujiwara | 181,842 |  Yhdysvallat Michele Barone Pam Tryon | 180,758 |
| Joukkueuinti |  Yhdysvallat Tami Allen Michele Barone Erin Barr Michele Beaulieu Gerri Blandet Jane Goepringer Linda Shelley Pamela Tryon | 182,300 |  Japani Ikuko Abe Masae Fujiwara Masako Fujiwara Yasuko Fujiwara Ikue Ogawa Kinuyo Okada Chieko Okamura Yasuko Unezaki | 181,533 |  Kanada Katherine Anderson Robin Anderson Nancy Bedard Lyna Carrier Lyne Carrier Sandra MacDermott Marie Poulin Martine Simard | 177,919 |
Mitalistit > Vesipallo

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Miehet |  Italia Alberto Alberani Silvio Baracchini Romeo Collina Gianni De Magistris Massimo Fondelli Marco Galli Alessandro Ghibellini Sante Marsili Paolo Ragosa Mario Scotti Galletta Roldano Simeoni |  Unkari Gábor Csapó Tamás Faragó Szilveszter Fekete György Gerendás György Horkai György Kenéz István Magas Endre Molnár József Somossy Attila Sudár István Szívós |  Jugoslavia |
Mitalitaulukko

Isäntämaa
| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | 23 | 14 | 7 | 44 |
| 2 |  Neuvostoliitto | 6 | 4 | 6 | 16 |
| 3 |  Kanada | 3 | 1 | 5 | 9 |
| 4 |  Australia | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 5 |  Itä-Saksa | 1 | 10 | 4 | 15 |
| 6 |  Länsi-Saksa | 1 | 2 | 4 | 7 |
| 7 |  Italia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 8 |  Japani | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 9 |  Unkari | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 10 |  Jugoslavia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 11 |  Norja | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11 |  Uusi-Seelanti | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13 |  Iso-Britannia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 13 |  Ruotsi | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 15 |  Brasilia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 15 |  Tanska | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 37 | 37 | 37 | 111 |
Viddalba

| Viddalba (Vidda 'ècchja) |
| --- | --- |

 Sijainti Sassarin maakunnassa
 Viddalba
 Koordinaatit: 40.916°0′0″N, 8.894°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Sassari
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  50,41 km²
Korkeus:  22 m
Väkiluku:  1 718
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  07030
Suuntanumero(t):    079
Rekisterikilpi:  SS
 
 http://www.viddalba.gov.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Viddalba (galluuriksi Vidda 'ècchja) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 718 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 50,41 neliökilometriä. Se sijaitsee 22 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viddalba Wikimedia Commonsissa
Sassarin maakunta
Aggius | Aglientu | Alà dei Sardi | Alghero | Anela | Ardara | Arzachena | Badesi | Banari | Benetutti | Berchidda | Bessude | Bonnanaro | Bono | Bonorva | Bortigiadas | Borutta | Bottidda | Buddusò | Budoni | Bultei | Bulzi | Burgos | Calangianus | Cargeghe | Castelsardo | Cheremule | Chiaramonti | Codrongianos | Cossoine | Erula | Esporlatu | Florinas | Giave | Golfo Aranci | Illorai | Ittireddu | Ittiri | La Maddalena | Laerru | Loiri Porto San Paolo | Luogosanto | Luras | Mara | Martis | Monteleone Rocca Doria | Monti | Mores | Muros | Nughedu San Nicolò | Nule | Nulvi | Olbia | Olmedo | Oschiri | Osilo | Ossi | Ozieri | Padria | Padru | Palau | Pattada | Perfugas | Ploaghe | Porto Torres | Pozzomaggiore | Putifigari | Romana | San Teodoro | Sant’Antonio di Gallura | Santa Maria Coghinas | Santa Teresa Gallura | Sassari | Sedini | Semestene | Sennori | Siligo | Sorso | Stintino | Telti | Tempio Pausania | Tergu | Thiesi | Tissi | Torralba | Trinità d'Agultu e Vignola | Tula | Uri | Usini | Valledoria | Viddalba | Villanova Monteleone
Valtatie 4 (Viro)

Valtatien kulku Viron kartalla.
Pärnu maantee Tallinnassa.
Maantietä Märjamaassa.
Valtatie 4 on Viron pohjois–etelä-suuntaisia pääväyliä. Se alkaa Tallinnasta ja kulkee Sauen, Märjamaan, Aren ja Pärnun kautta Latvian rajalle Häädemeesten kunnan Iklan kylään. Tie jatkuu Latvian puolella Riikaan. Valtatie on 192,3 kilometriä pitkä.
Valtatie 4 on osa Eurooppatietä E67 eli Via Balticaa.
Tien kulku

Tie kulkee kolmen maakunnan ja seuraavien kuntien kautta.
Tien kulku > Harjumaa

Tallinna
Sauen kunta
Tien kulku > Raplamaa

Märjamaan kunta
Tien kulku > Pärnumaa

Põhja-Pärnumaan kunta
Torin kunta
Pärnun kaupunki
Häädemeesten kunta
Välimatkataulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Tallinna |  |  |  |  |  |
| Äesmäe | 28 | Äesmäe |  |  |  |  |
| Märjamaa | 64 | 36 | Märjamaa |  |  |  |
| Pärnu | 129 | 101 | 65 | Pärnu |  |  |
| Laadi | 143 | 115 | 79 | 14 | Laadi |  |
| Ainaži, Latvia (vir. Heinaste) | 194 | 166 | 130 | 65 | 51 | Ainaži, Latvia (vir. Heinaste) |
Villar

Villar voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Villar Dora, kunta Torinon metropolikaupungissa Piemonten hallintoalueella Italiassa
Villar Focchiardo, kunta Torinon metropolikaupungissa Piemonten hallintoalueella Italiassa
Villar Perosa, kunta Torinon metropolikaupungissa Piemonten hallintoalueella Italiassa
Villar Pellice, kunta Torinon metropolikaupungissa Piemonten hallintoalueella Italiassa
Villar San Costanzo, kunta Italian luoteisosan Cuneon maakunnassa Piemonten hallintoalueella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Villar”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vertebrae

| Vertebrae Enslaved |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 29. syyskuuta 2008
 Tuottaja(t): Enslaved
 Tyylilaji: progressiivinen metalli black metal
 Kesto: 49.01
 Levy-yhtiö: Indie Recordings, Nuclear Blast
Enslavedin muut julkaisut
| Ruun 2006 | Vertebrae 2008 | Axioma Ethica Odini 2010 |
Vertebrae on norjalaisen progressiivista black metallia soittavan Enslavedin kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 29. syyskuuta 2008. Samana vuonna Terrorizer -lehti valitsi sen vuoden albumiksi. Albumi myi noin 1100 kappaletta ensimmäisellä julkaisuviikollaan, sijoittuen sijalle 49 Billboardin Top Heatseekers -taulukkoon.
Kappaleet

Clouds – 6.09 (säv. Grutle, Peersen)
To the Coast – 6.27 (säv. Peersen)
Ground – 6.38 (säv. Peersen)
Vertebrae – 5.01 (säv. Grutle, Peersen)
New Dawn – 5.23 (säv. Peersen)
Reflection – 7.45 (säv. Grutle, Peersen)
Center – 7.33 (säv. Peersen)
The Watcher – 4.11 (säv. Grutle, Peersen)
Kokoonpano

Grutle Kjellson – basso & laulu
Ivar Bjornson – soolo- ja rytmikitara
Arve Isdal – soolo- ja rytmikitara
Herbrand Larsen – koskettimet, syntetisaattorit, laulu
Cato Bekkevold – rummut, lyömäsoittimet
Arvostelut

About.com:
AllMusic:
Blabbermouth: 9/10
Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Vertebrae Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Vertebrae Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Vicki Lewis

| Vicki Lewis |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1960 (ikä 64) Cincinnati, Ohio, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, laulaja
Aiheesta muualla
Kotisivu
Vicki Lewis (s. 17. maaliskuuta 1960) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä. Lewis on näytellyt elokuvissa, teattereissa ja televisiossa
Filmografia > Elokuva

| vuosi | Elokuva | Rooli | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 | Ihan mitä vaan | Millie |  |
| 1995 | Bye Bye Birdie | Gloria Rasputin | Televisioelokuva |
| 1997 | Hiiri, jota ei saatu hengiltä | April Smuntz |  |
| 1998 | Godzilla | Tohtori Elsie Chapman |  |
| 1999 | Autokauppias Jumalan armosta | Grace Le Saber |  |
| 1999 | Riskirajoilla | Tina Leary |  |
| 2000 | Hessu Hopo - rampin rämäpää | Barettityttö kahvilassa | Ääni |
| 2003 | Nemoa etsimässä | Deb / Flo | Ääni |
| 2007 | California Dreaming | Teensie Porter |  |
| 2007 | The Last Day of Summer | Paige | Televisioelokuva |
| 2008 | Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama | Iris West | Ääni |
| 2008 | Roadside Romeo | Mini | Ääni |
| 2009 | Ihmenainen | Persephone | Ääni |
| 2009 | Dr. Dolittle: Million Dollar Mutts | Chubster | Ääni |
| 2009 | The Ugly Truth | Myyjä |  |
| 2010 | Alfa ja Omega | Eve | Ääni |
| 2010 | Partioveli | Dina Reams | Televisioelokuva |
| 2012 | I Married Who? | Vivienne | Televisioelokuva |
| 2014 | Tom and Jerry: The Lost Dragon | Drizelda | Ääni |
| 2016 | Dorya etsimässä | Deb / Flo | Ääni |
Vatroslav Lisinski

| Vatroslav Lisinski |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muut nimet:  Ignatius (Ignac) Fuchs
Syntynyt: 8. heinäkuuta 1819 Zagreb, Itävallan keisarikunta
Kuollut: 31. toukokuuta 1854 (34 vuotta) Zagreb, Itävallan keisarikunta
Kansalaisuus:  kroaatti
Ammatti:  säveltäjä
Muut tiedot
Tyyli:  romantiikka
Seuraaja:  Ferdo Livadić, Ivan Zajc
Vatroslav Lisinski (syntymänimi Ignatius Fuchs) (8. heinäkuuta 1819 Zagreb, Itävallan keisarikunta – 31. toukokuuta 1854 Zagreb) oli kroatialainen säveltäjä.
Elämäkerta

Lisinski syntyi vuonna 1819 saksanjuutalaiseen perheeseen. Hänelle annettiin nimeksi Ignatius Fuchs, mutta hän vaihtoi sen myöhemmin Vatroslav Lisinskiksi, joka on kroatialainen versio hänen alkuperäisestä nimestään.
Lisinski sävelsi ensimmäisen kroatiankielisen oopperan Ljubav i zloba (suom. Rakkaus ja ilkeys) vuonna 1846,  oopperan Porin vuonna 1851, sekä lukuisia orkesteri- ja kuoroteoksia. Vatroslav Lisinskin konserttitalo Kroatian pääkaupungissa Zagrebissa on nimetty hänen mukaansa.
Lisinski oli myös yksi Illyrian liikkeen perustajista, joka kannatti Kroatian ja yleisemmin eteläslaavilaisen kulttuuriperinnön merkitystä Itävalta-Unkarin vallan aikana.
Lisinski kuoli Zagrebissa 31. toukokuuta 1854 ja haudattiin Mirogoj:n hautausmaalle kaupungin keskustaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vatroslav Lisinski Wikimedia Commonsissa
Vesa Heikinheimo

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 10. toukokuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Turku, Suomi
Pelipaikka: oikea laitapuolustaja
Pituus: 185 cm
Junioriseurat
1994–2001: TPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2001–2004 | TPS | 29 | (0) |
| 2004 | → KaaPo (laina) | 1 | (0) |
| 2005 | P-Iirot | 17 | (1) |
| 2006 | Honka | 2 | (0) |
| 2006 | → FC Hämeenlinna (laina) | 12 | (0) |
| 2007–2008 | Jaro | 26 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 87 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Vesa Heikinheimo (s. 10. toukokuuta 1983 Turku) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Heikinheimo on pelannut Veikkausliigassa 35 ottelua, joista seitsemän Turun Palloseurassa kaudella 2003, kaksi FC Hongassa kaudella 2006 ja 26 FF Jarossa kausina 2007 ja 2008. Ensimmäisen Veikkausliiga-ottelunsa hän pelasi 15. toukokuuta 2003 TPS:n kohdatessa paikallisvastustaja FC Inter Turun vierasottelussa. Hän on Turun Palloseuran kasvatti, ja on lisäksi edustanut FC Hämeenlinnaa, Kaarinan Poikia ja Pallo-Iiroja.
Veljko Bulajić

Veljko Bulajić vuonna 1969
Veljko Bulajić (22. maaliskuuta 1928 Vilusi – 2. huhtikuuta 2024) oli montenegrolais-kroatialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänen elokuvansa on ollut ehdokkaana Kultaiseen palmuun ja parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkintoon.
Ura

Bulajić kiinnostui toisen maailmansodan jälkeen elokuvista ja opiskeli ohjaamista Roomassa. Hän avusti Italiassa muun muassa ohjaajia Federico Felliniä ja Vittorio de Sicaa. Jugoslaviaan palattuaan Bulajić ohjasi ensimmäiset omat lyhytelokuvansa.
Bulanićin ensimmäinen kokopitkä elokuva oli Juna ilman aikataulua, joka julkaistiin vuonna 1959. Elokuva oli ehdokkaana Cannesin elokuvajuhlien Kultaiseen palmuun. Vuonna 1962 Bulajić ohjasi elokuvan Kozara – veriset vuoret, joka oli ehdokkaana Moskovan kansainvälisessä elokuvafestivaaleissa ja voitti Kultaisen palkinnon. Bulajić ohjasi myöhemmin Neretvan taistelu elokuvan, joka taas julkaistiin 1969. Elokuva oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscariin.
Bulajić kuoli huhtikuussa 2024 lyhyen sairastelun jälkeen.
Filmografia

Juna ilman aikataulua (Vlak bez voznog reda, 1959)
Rat (1960)
Kozara – veriset vuoret (Kozara, 1962)
Skoplje (Skopje 1963, 1964)
Pogled u zjenicu sunca (1966)
Neretvan taistelu (Bitka na Neretvi, 1969)
Sarajevski atentat (1975)
Čovjek koga treba ubiti (1979)
Visoki napon (1981)
Veliki transport (1983)
Libertas (2006)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Veljko Bulajić Wikimedia Commonsissa
Veljko Bulajić Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Vilde Bøe Risa

Vilde Bøe Risa vuonna 2019.
Vilde Bøe Risa (s. 13. heinäkuuta 1995) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Norjan naisten maajoukkueessa maaliskuun 2024 loppuun mennessä 71 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa Norjan kaikissa viidessä ottelussa. EM-kilpailuissa 2022 hän pelasi avauskokoonpanossa yhden ottelun ja tuli vaihdosta kentälle kahdessa muussa ottelussa. MM-kilpailuissa 2023 hän tuli ensimmäisessä ottelussa vaihdosta kentälle ja pelasi loput kolme ottelua avauskokoonpanossa.
Bøe Risa on edustanut seuratasolla englantilaista Manchester Unitedia kausina 2021–2023 ja espanjalaista Atlético Madridia syyskuusta 2023 alkaen. Hän pelasi Englannin Superliigassa kahden kauden aikana 29 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän on pelannut Espanjan liigassa maaliskuun 2024 loppuun mennessä 22 ottelua. Hänen aiempia seurojaan ovat norjalainen Arna-Bjørnar, ruotsalainen Kopparbergs/Göteborg ja norjalainen Sandviken.
Vaskuliitti

Vaskuliitit ovat verisuonitulehduksia. Vaskuliitit ovat harvinaisia sairauksia. Nykykäsityksen mukaan ne ovat autoimmuunisairauksia, eli niissä elimistön tulehdussolut hyökkäävät elimistön omia rakenteita vastaan. On myös viitteitä siitä, että erilaiset infektiot voisivat toimia laukasevina tekijöinä vaskuliittien synnyssä. Kova fyysinen rasitus voi laukaista vaskuliitti-ihottuman jaloissa. Oirekuvaltaan ja tautimekanismeiltaan huomattavasti toisistaan poikkeavia vaskuliitteja tunnetaan useita.
Vaskuliitit voidaan jaotella karkeasti suurten suonten tauteihin (temporaaliarteriitti ja Takayasun arteriitti) ja keskisuurten ja pienten suonten tauteihin (Kawasakin tauti, ANCA-vaskuliitit, polyarteritis nodosa, mikroskooppinen polyangiitti, Wegenerin granulomatoosi, Churg-Straussin oireyhtymä ja Henoch-Schönleinin purppura).
Vaskuliitteihin luetaan nykyään myös ei-systeemiset (non-systematic vasculitis neuropathy, NSVN) versiot, joissa vaurio kohdistuu pääasiassa ääreishermostoon. Koska NSVN:ssä kaikki veriarvot voivat olla normaalit, varma diagnoosi on mahdollinen vain onnistuneella hermobiopsialla. Hoitolinja mukailee muita vaskuliittisairauksia, ja ennuste on muita vaskuliitteja parempi. Hankalan diagnoosin ja yleisen harvinaisuuden takia lääkehoidon aloitus voi viivästyä vuosia tai jäädä saamatta.
Suurten suonten vaskuliitit > Temporaaliarteriitti

Temporaaliarteriitti on vanhuksilla esiintyvä vaskuliitti, jossa tyyppilöydöksenä on ohimovaltimon (arteria temporalis) tulehdus. Oireena on tavallisesti väsymys, yleinen sairauden tunne, kuume, ohimopäänsärky, joskus leukojen kipu ja väsyminen syödessä ja joskus myös silmän sokeutuminen ja aivoinfarktit. Kaikkia oireita ei yleensä esiinny samalla potilaalla. Tautiin liittyy tavallisesti huomattavan korkea lasko. Diagnoosi voidaan varmistaa ottamalla koepala ohimovaltimosta histologista tutkimusta varten. Tautia hoidetaan suuriannoksisellä kortisonihoidolla.
Suurten suonten vaskuliitit > Takayasun arteriitti

Tauti on erittäin harvinainen. Se ilmenee yleensä alle 40-vuotiailla naisilla. Oireena on tavallisimmin käsien väsyminen ja kipua ja mahdollisesti käsien verenkierron heikentyminen (pulssipuoliero tai toispuolinen pulssittomuus).
Suurten suonten vaskuliitit > Keskisuurten ja pienten suonten vaskuliitit

Kawasakin tauti, ANCA-vaskuliitit, polyarteritis nodosa, mikroskooppinen polyangiitti, Wegenerin granulomatoosi, Churg-Straussin oireyhtymä ja Henoch-Schönleinin purppura.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vaskuliitti Wikimedia Commonsissa
Vihtori Lähde

Juhana Vihtori Lähde  (10. maaliskuuta 1867 Loimaa – 8. joulukuuta 1922 Tornio) oli suomalainen kirjailija.
Teoksia

Nimellä Vihtori Lähde:
Paavolan Kerttu ja Mäkelän Pentti : kuvaus kansan elämästä. Toivo II, Turku 1891
Kansanopistolaisten albumi : kansan nuorison sydänkaikuja ; toim. Vihtori Lähde. OWB, Kuopio 1899
Meidän oikeutemme ja velvollisuutemme. Tekjä, Kuopio 1899
Mietelmiä. Malmström, Kuopio 1900
Alfrida : romaani. OWB, Kuopio 1901
Hillitse himosi ja aukaise silmäsi. Raittiuden ystävien lehtisiä n:o 59. 2. painos Helsinki 1904, 3. painos 1905
Kohtaus kuntakokouksessa. Näytelmäkirjasto n:o 3. Yrjö Weilin, Helsinki 1904
Suomen valtiotilanteesta tällä hetkellä. Pohjola sanoman kirjapaino, Kemi 1917
Nimellä Juhana Vihtori Lähde:
Kusti pojan lankeemus : toisille pojille varoitukseksi. Tornion raittiuspiirin kirjanen. Tornion raittiuspiiri, Oulu 1915
Vicksburgin taistelu

Vicksburgin taistelu tai Vicksburgin piiritys oli yksi viimeisistä merkityksellisistä taisteluista Vicksburgin kampanjan aikana Yhdysvaltain sisällissodassa. Sarjalla taisteluliikkeiltä pohjoisvaltioiden kenraalimajuri Ulysses S. Grant ja hänen Tennesseen armeijansa ylittivät Mississippijoen ja ajoivat kenraaliluutnantti John C. Pembertonin komentaman Etelävaltioiden armeijan puolustuslinjoille, jotka ympäröivät Vicksburgin linnoituskaupunkia Mississippissä.
Taistelu

Ulysses S. Grant oli vallannut Mississippin pääkaupungin Jacksonin toukokuussa 1863 ja konfederaation kenraalit Pemberton ja Joseph E. Johnston tiesivät etelän joukkojen jäävän William T. Shermanin joukkojen hyökättyä sivustaansa, joten veti joukkonsa Vicksburgiin. Etelän joukot olivat aliravittuja ja sairauksien, kuten keripukin heikentämiä.
Kaupungin piiritys

Grant piiritti kaupunkia 18. toukokuuta-4. heinäkuuta 1863. Ensimmäisen kerran Grantin joukot hyökkäsivät kaupunkiin Graveyard Roadia, mutta saivat vastaansa murhaavaa tulta Stockade Redanista, ja Grant menetti yli 900 miestä, ja hänen joukkonsa vetäytyivät takaisin pohjoisvaltioiden puolustuslinjoille. Etelän tappiot tuona päivänä olivat alle 200 miestä. 22. toukokuuta Grant aloitti kaupungin ankaran tykistöpommituksen, joka aiheutti vähän aineellisia vahinkoja, mutta laski puolustajien moraalia. Samaan aikaan pohjoisvaltiot aloittivat uuden hyökkäyksen kenraalien James B. McPhersonin ja John A. McClernadin johtamina. Kaupungin odotettiin pohjoisvaltioiden puolella luhistuvan samana päivänä. Grantin sotilaat huusivat hänelle ”Hardtack!”, hänen ratsastaessaan ohi, sanalla viitattiin edellisenä yönä joukoille tarjottuun ”hardtackiin”, kahviin ja papuihin. Unionin joukot olivatkin hyvin syöneitä ja valmiita taisteluun huolimatta ensimmäisen hyökkäyksen verisyydestä. Unionin joukot onnistuivat murtamaan linjat muutamassa kohtaa, mutta etelävaltiot saivat lyhyiltä puolustuslinjoiltaan tuotua nopeasti lisää joukkoja, ja hyökkäykset lyötiin takaisin. 22. päivä pohjoisvaltiot menettivät 4000 miestä haavoittuneina ja kaatuineina.
Grant antoi käskyn joukoilleen kaivautua asemiin, ja unionin tykkiveneet tulivat Mississippi-jokea pitkin pommittamaan kaupunkia. Pohjoisvaltiot käyttivät taktiikkanaan mm. etelän linjojen alle kaivettavia miinoja, joita räjäyttämällä saatiin aukkoja konfederaation puolustuslinjoihin. Etelävaltiolaiset kärsivät veden ja muonan puutteesta ja sairauksista, sairaat eivät saaneet hoitoa ja kuolleita miehiä ja hevosia makasi kaikkialla. Grant ei suostunut aluksi tulitaukoon tai siihen että kaupunki saisi humanitääristä apua, koska piti sitä heikkouden merkkinä.
Loppuvaiheet

Lopulta Grant suostui tulitaukoon, jolloin molemmat osapuolet noutivat omia haavoittuneitaan. 2. kesäkuuta pohjoisvaltiot saivat pienen voiton Miliken´s Bendissä, vaikka menettivät 652 kaatunutta, kun etelävaltiolaiset hyökkäsivät kokemattomien pohjoisvaltiolaisten linjoja vastaan. Etelän tappiot olivat hiukan yli 180 miestä. Pohjoisvaltiot kukistivat tämän hyökkäysyrityksen lopulta tykkiveneen avulla, eivätkä etelän joukot saaneet apua kenraali Joseph E. Johnstonin joukoilta. Etelän joukkoja vaivasivat nyt myös malaria, ja monet muut tartuntataudit. Ruoka alkoi myös olla todella vähissä ja ylipäällikkö Johnston näki kaupungin pelastamisen toivottomaksi. Muulit ja hevoset vaelsivat irrallaan kaduilla, ja kaupungin asukkailla oli suuri työ pitää nälkäiset sotilaat poissa kasvimailta. Robert E. Leen armeija oli myös taistelemassa idässä unionin maaperällä, joten siitäkään ei ollut apua.
3. heinäkuuta Grant oli valmis hyökkäämään kaupunkiin, ja seuraavana päivänä hänen tykkinsä vaikenivat oudosti. Kenraali Pemberton tarjosi hänelle ehdotonta antautumista, mutta Grant ei ollut valmis ruokkimaan vankileireillä tuhansia etelävaltioiden nälkiintyneitä sotilaita, vaan tarjosi vangeille täyttä armahdusta, ja nämä saivat palata koteihinsa etelän tappio varmana mielessään. Antautuminen vahvistettiin vanhalla tammipuulla, joka pian hakattiin sotilaiden matkamuistoiksi. Unioni valtasi myös Port Hudsonin 8. heinäkuuta, ja etelä oli näin jaettu kahtia ja Mississippi unionin käsissä.
Toiseen maailmansotaan saakka Vicksburgissa ei juhlittu 4. heinäkuun päivän vapaita, koska se oli sama päivä jolloin kaupunki antautui Grantille.
Vicksburgia pommitetaan