stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Guyanan dollari

| Guyanan dollari |
| --- | --- |

ISO 4217 -koodi:  GYD
Keskuspankki:  Guyanan keskuspankki
Esitelty:  1951
Käyttäjät:  Guyana
Jaettava yksikkö:  cent
Guyanan dollari (GYD) on Guyanan virallinen valuutta vuodesta 1839 alkaen, ja joka on ollut käytössä nykyisessä muodossaan vuodesta 1951 lähtien. Valuutan tunnuksena käytetään $-merkkiä tai tarvittaessa GY$-merkintää. Guyanan dollari jakautuu 100 senttiin, joskin senttiarvoisia kolikkoja ei ole enää inflaation vuoksi yleisesti käytössä.
Yleiset kolikkoarvot ovat $1, $5 ja $10 ja seteliarvot $20, $100, $500 ja $1 000.
| Tämänhetkiset GYD-vaihtokurssit |
| --- | --- |
XE.com:sta:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD JPY USD
OANDA.com:sta:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD JPY USD
Charles Gordone

| Charles Gordone |
| --- | --- |
 Charles Gordone vuonna 1970.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Charles Edward Gordone (alk. Fleming, myöh. Gordon)
Syntynyt: 12. lokakuuta 1925 Cleveland, Ohio
Kuollut: 16. marraskuuta 1995 (70 vuotta) College Station, Teksas
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä ja näytelmäkirjailija
Aiheesta muualla
IMDb 
Charles Edward Gordone (12. lokakuuta 1925 – 16. marraskuuta 1995) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija. Hän sai vuonna 1953 Obie-palkinnon roolistaan näytelmässä Hiiriä ja ihmisiä. Vuonna 1970 hän sai Pulitzerin kirjoittamallaan näytelmällä No Place to be Somebody (1969). Hänestä tuli ensimmäinen näytelmästä Pulitzerin voittanut afroamerikkalainen. Gordonella oli roolit elokuvissa Coonskin (1975) ja Noiduttu sydän (1987).
Gordone syntyi Ohion Clevelandissa ja hänen vanhempansa olivat William ja Camille Fleming. Hänen alkuperäinen sukunimensä oli Fleming, mutta hänen äitinsä avioiduttuaan uudestaan hänen ollessaan 5-vuotias, hän sai isäpuolensa nimen Gordon. Myöhemmin hän lisäsi siihen e-kirjaimen loppuun koska huomasi New Yorkiin muuttonsa jälkeen toisen saman nimisen näyttelijän näyttelijöiden luettelossa.
Hän kuoli 70-vuotiaana Texasissa syöpää sairastettuaan.
Aiheesta muualla

Charles Gordone Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Gyula Lóránt

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Gyula Lóránt
Syntymäaika: 6. helmikuuta 1923
Syntymäpaikka: Kõszeg, Unkari
Kuolinaika: 31. toukokuuta 1981 (58 vuotta)
Kuolinpaikka: Thessaloniki, Kreikka
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1942–1943 1943–1944 1944 1945–1946 1946–1947 1947–1950 1951–1956 1956 1956–1957 |  Szombathely SE  Nagyváradi SC  Nemzeti Vasas  Libertatea Oradea  UTA Arad  Vasas SC  Budapest Honvéd  Budapest Spartacus  Váci Vasas |  |
Maajoukkue
| 1949–1955 |  Unkarin maajoukkue | 37 (0) |
Valmennusura
1962–1963 1963 1964 1965–1967 1967–1968 1969–1971 1971–1972 1972–1974 1974 1974–1976 1976 1977–1978 1979 1980–1981:  Budapest Honvéd  Debreceni VSC  SV Rheydt  1. FC Kaiserslautern  MSV Duisburg  1. FC Kaiserslautern  1. FC Köln  Kickers Offenbach  Freiburger FC  PAOK FC  Eintracht Frankfurt  FC Bayern München  FC Schalke 04  PAOK FC
| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 1952 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Sveitsi 1954 |  |  |
Gyula Lóránt (synt. Gyula Lipovics, 6. helmikuuta 1923 – 31. toukokuuta 1981) oli unkarilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän pelasi vuosina 1949–1955 Unkarin jalkapallomaajoukkueessa, joka muun muassa voitti kultaa Helsingin kesäolympialaisissa 1952. Lóránt kuului niin sanottuun Unkarin Kultaiseen joukkueeseen, joka menestyi pelikentillä 1950-luvulla.
Ura pelaajana

Lóránt aloitti pelaajauransa juniorijoukkue Kõszeg SE:ssä, josta siirtyi sotavuonna 1942 Szombathelyyn. Vuonna 1944 Lóránt voitti ensimmäisen Unkarin mestaruutensa Nagyváradi AC:n mukana. Toisen maailmansodan päätyttyä Nagyvárad jäi Romanian puolelle rajaa ja Lóránt voitti myös Romanian mestaruuden vuonna 1947 UTA Arad -seurassa ennen paluutaan Unkariin. Suuren läpimurtonsa pelaajana hän teki 1940-luvun lopussa Vasas SC:ssä, jossa pelasi tuolloin myös László Kubala. Kun Unkarista tuli vuonna 1949 kommunistinen valtio, yritti Lóránt monien muiden pelaajien kanssa paeta länteen, mutta epäonnistui ja vangittiin.
Lóránt vapautettiin Unkarin maajoukkueen päävalmentajan Gusztáv Sebesin vaatimuksista ja näin Lóránt jatkoi pelaajauraansa seuratasolla Vasasissa. Maajoukkueessa hän debytoi lokakuussa 1949 ottelussa Itävaltaa vastaan. Sebes itse oli taannut Unkarin johdolle, ettei Lóránt loikkaa länteen Wienistä. Hän esiintyikin ottelussa edukseen Unkarin voittaessa 4–3. Vuonna 1951 Lóránt siirrettiin useiden muiden huippupelaajien tavoin armeijaseura Budapest Honvédiin, jossa hän voitti kolme Unkarin mestaruutta.
Kultaisen joukkueen osana Lóránt juhli Unkarin paidassa olympiakultaa, Keski-Euroopan Cupin voittoa sekä MM-hopeaa, kunnes lopetti 1955. Seuratasolla hän siirtyi 1956 Honvédista Budapest Spartacukseen ja lopetti pelaajauransa 1957 Váci Vasasissa.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Olympiakultaa: 1952
Keski-Euroopan mestaruus: 1953
MM-hopeaa: 1954
Unkarin mestaruus (4): 1944, 1952, 1954, 1955
Romanian mestaruus: 1947
Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Lóránt jatkoi jalkapallon parissa valmentajana tehden pitkän uran eri puolilla Eurooppaa. Hän aloitti Budapest Honvédin päävalmentajana 1962. Hän siirtyi Saksaan vuonna 1964 valmentaen ensin SV Rheydtiä ja vuodesta 1965 alkaen Bundesliigassa pelaavaa 1. FC Kaiserslauternia. Hänen johdollaan seura sijoittui kaudella 1966–1967 parhaimmillaan viidenneksi. Lóránt siirtyi Kaiserslauternista MSV Duisburgiin, mutta palasi takaisin jo kesällä 1969. Toinen pesti päättyi potkuihin maaliskuussa 1971.
Kaiserslauternista Lóránt siirtyi 1. FC Kölniin ja valmensi Saksassa myös Kickers Offenbachia sekä Freiburger FC:tä. Vuonna 1974 hänestä tuli kreikkalaisen PAOK Thessalonikin päävalmentaja. Menestystä Kreikassa tuli ja keväällä 1976 PAOK juhli historiansa ensimmäistä Kreikan mestaruutta. Mestaruuskauden jälkeen Lóránt palasi Saksaan, mutta pesti Eintracht Frankfurtissa jäi lyhyeksi.
Joulukuussa 1977 Lórántista tuli FC Bayern Münchenin päävalmentaja. Unkarilainen ei kuitenkaan onnistunut tyydyttämään menestykseen tottuneen seuran johtoa ja kannattajia saaden potkut helmikuussa 1979. Tämän jälkeen hän valmensi lyhyen aikaa FC Schalkea, kunnes palasi 1980 PAOKin päävalmentajaksi. Hänen toinen pestinsä kreikkalaisseurassa päättyi dramaattisesti, kun hän sai 31. toukokuuta 1981 ottelussa Olympiakosta vastaan sydänkohtauksen ja kuoli kesken ottelun 58-vuotiaana.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Kreikan mestaruus 1976
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gyula Lóránt Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Ernst Ocwirk | 1. FC Kölnin päävalmentaja 1971–4/1972 | Seuraaja: Rolf Herings |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Dettmar Cramer | FC Bayern Münchenin päävalmentaja 12/1977–2/1979 | Seuraaja: Pál Csernai |
Unkarin joukkue – Kesäolympialaiset 1952
MV Grosics |
P Bozsik |
P Buzánszky |
P Dalnoki |
P Lantos |
P Zakariás |
KK Kovács |
KK Lóránt |
H Budai |
H Csordás |
H Czibor |
H Hidegkuti |
H Kocsis |
H Palotás |
H Puskás |
Valmentaja Sebes
Unkarin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1954
1 Grosics |
2 Buzánszky |
3 Lóránt |
4 Lantos |
5 Bozsik |
P Dalnoki |
6 Zakariás |
7 J.Tóth |
8 Kocsis |
9 Hidegkuti |
10 Puskás |
11 Czibor |
12 Kárpáti |
13 Várhidi |
14 Kovács |
15 Szojka |
16 Budai |
17 Machos |
18 Csordás |
19 Palotás |
20 M.Tóth |
21 Gellér |
22 Gulyás |
Valmentaja Sebes
Haarajatkoinen haarautuminen

Haarajatkoinen haarautuminen eli sympodiaalinen haarautuminen tarkoittaa kasvitieteessä kasvutapaa, jossa pääverson kasvu on päätteinen (päättyy kukintaan), ja kasvu jatkuu sivuversosta tai -versoista (haarajatkoinen). Haarajatkoisen vastakohta on varsijatkoinen eli monopodiaalinen kasvu, jossa pääverson kasvu jatkuu, kun taas sivuversojen kasvu on päätteinen (kukinnot muodostuvat sivuversoihin).
Kasvutapa on lajikohtainen ominaisuus, joka on taksonomisesti luonnehtiva. Se on siis ominaisuus, jota voidaan usein käyttää taksonomisen luokittelun kriteerinä. Esimerkiksi tietty suku poikkeaa saman heimon toisesta suvusta kasvutapansa perusteella: kämmekkäkasveissa (Orchidaceae) Phalaenopsis-suvun lajit kasvavat monopodiaalisesti, Dendrobium-suvun lajit sympodiaalisesti. Kasvutapa voi näkyä myös esimerkiksi sipulikasveissa. Narsissikasvit (Amaryllidaceae) kasvavat monopodiaalisesti, kuten esimerkiksi ritarinkukat (Hippeastrum), joissa kukat kehittyvät sivu- eli hankasilmuista, kasvullinen verso (lehdet) tulevat sipulin kärjestä eli päätesilmusta. Liljakasvit (Liliaceae) taas kasvavat sympodiaalisesti, eli sipulin kärjestä päätesilmusta kasvava ilmaverso päättyy kukintaan, kun taas seuraavan vuoden kasvu jatkuu hankasilmuista muodostuvissa tytärsipuleissa. Puuvartisissa kasveissa selkeä esimerkki sympodiaalisesta kasvusta ovat syreenit (Syringa).
Charles Gray

Charles Gray, aik. Donald Marshall Gray, (29. elokuuta 1928 Bournemouth, Hampshire – 7. maaliskuuta 2000) oli englantilainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa Julius Caesaria sarjassa nimeltä Julius Caesar. James Bond -elokuvassa Timantit ovat ikuisia Gray esitti Bondin vastustajaa Ernst Stavro Blofeldia. Toisessa Bond-elokuvassa Elät vain kahdesti hän esitti sivuroolihahmo Dikko Hendersonia. Gray on esittänyt myös Sherlock Holmesin seikkailut-televisiosarjassa Mycroft Holmesia sekä ollut kertojana vuoden 1975 The Rocky Horror Picture Showsa. Gray teki myös uran myös teatterinäyttelijänä.
Aiheesta muualla

Charles Gray Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Haarajoen kansakoulu

Haarajoen kansakoulu voi tarkoittaa seuraavia kansakouluja:
Haarajoen kansakoulu (Järvenpää)
Haarajoen kansakoulu (Kangasniemi)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Haarajoen kansakoulu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Heikki Kansanen

Heikki Kansanen (16. syyskuuta 1846 Leppävirta – 1913) oli suomalainen liikemies, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Kansasen vanhemmat olivat Anton Abel Kansanen ja Greta Lovisa Hoffrén ja puolisot Fredrika Kauhanen ja Elisabet Kansanen. Heikki Kansanen oli talonpoikaissäädyssä Leppävirran tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä  1894. Hän teki valtiopäivillä useita esityksiä yhdessä muiden säätynsä edustajien kanssa.
Cardinal

| Mitalit> Maa:  Portugali.Miesten futsal | Mitalit> Maa:  Portugali.Miesten futsal | Mitalit> Maa:  Portugali.Miesten futsal | Maa:  Portugali> Miesten futsal |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Unkari 2010 |  |  |
Fernando Alberto dos Santos Cardinal (eli Cardinal; s. 26. kesäkuuta 1985 Porto) on portugalilainen futsalpelaaja, joka edustaa espanjalaista Inter Movistaria ja Portugalin futsalmaajoukkuetta. Cardinalin pelipaikka on hyökkääjä eli pivot. Maajoukkueen kanssa Cardinal on osallistunut kaksiin MM-kilpailuihin ja kolmiin EM-kilpailuihin, joista hän on saavuttanut yhden EM-hopean vuodelta 2010. Seuratasolla Cardinal on pelannut vuodesta 2014 alkaen Espanjan Primera División de Futsalin Inter Movistarissa, jota ennen hän on edustanut monia seuroja kotimaassaan ja Venäjällä TsSKA Moskovaa. Maailmanmestaruuskilpailuissa Cardinal on ollut parhaimmillaan puolivälierissä vuoden 2012 kisoissa.
Käännös suomeksi
Charles Greeley Abbot

| Charles Greeley Abbot |
| --- | --- |
 Charles Greeley Abbot
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. toukokuuta 1872
Kuollut: 17. joulukuuta 1973 (101 vuotta)
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Koulutus ja ura
Instituutti:  Smithsonian-instituutti
Tutkimusalue:  tähtitiede
Charles Greeley Abbot (31. toukokuuta 1872 – 17. joulukuuta 1973) oli yhdysvaltalainen astrofyysikko ja astronomi.
Abbotin uskotaan olleen ensimmäinen tutkija, joka havaitsi auringon radiosäteilyn jatkuvan vaihtelevuuden. Hän sai mainetta myös "aurinkoenergian käytön isänä".
Abbot toimi vuosina 1928–1944 Smithsonian-instituutin sihteerinä. Hänelle myönnettiin Henry Draper -mitali 1910 ja Rumford-palkinto 1915.
Abbott kuoli Washington (DC):ssä 101 vuoden ikäisenä. Abbotin kraatteri kuussa on nimetty hänen mukaansa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charles Greeley Abbot Wikimedia Commonsissa
Chris VandeVelde

| Chris VandeVelde |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. maaliskuuta 1987 (ikä 37) Moorhead, Minnesota, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  86 kg
Pelinumero:  29
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–2019
Seurat:  Edmonton Oilers (NHL)   Philadelphia Flyers (NHL)   Rauman Lukko (SML)   EC Salzburg (EBEL)
NHL-varaus:  97. varaus, 2005 Edmonton Oilers
Chris VandeVelde (s. 15. maaliskuuta 1987 Moorhead, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija. VandeVelde pelasi ammattilaisurallaan seitsemän kautta NHL-liigassa edustaen Edmonton Oilersia ja Philadelphia Flyersia. Uransa kaksi viimeistä kautta hän pelasi Euroopassa.
Ura

VandeVelde edusti Lincoln Starsia juniorisarjassa USHL:ssä kaudet 2004–2005 ja 2005–2006. Edmonton Oilers varasi hänet vuoden 2005 varaustilaisuuden neljännellä kierroksella. Syksyllä 2006 VandeVelde siirtyi pelaamaan yliopistojääkiekkoa Pohjois-Dakotan yliopistoon. Hän pelasi yliopistossa neljä kautta.
Keväällä 2010 VandeVelde teki Edmonton Oilersin kanssa sopimuksen ja siirtyi pelaamaan Edmontonin farmiseuraan Springfield Falconsiin. Hän pelasi kaksi peliä ja sai niissä ensimmäisen pisteensä ammattilaistasolla syöttöpisteen muodossa. Hän aloitti kauden 2010–2011 AHL:ssä Oklahoma City Baronsissa. Hän pelasi 67 peliä, joissa teki 12 maalia ja 16 pistettä, jonka jälkeen hänet nostettiin Oilersin NHL-kokoonpanoon. VandeVelde teki debyyttinsä 17. maaliskuuta 2011 Phoenix Coyotesia vastaan. 2. huhtikuuta 2011 hän teki ensimmäisen pisteensä syötön muodossa Vancouver Canucksia vastaan. Yhteensä hän teki kauden loppuun mennessä kaksi syöttöpistettä 12 pelissä. Oilersin kauden päätyttyä runkosarjaan, VandeVelde palasi Oklahoma Cityyn pelaamaan pudotuspelejä. Hän pelasi Baronsissa kuusi pudotuspeliottelua, joissa teki yhden maalin.
VandeVelde teki ensimmäisen NHL-maalinsa 6–3 -voitossa Columbus Blue Jacketsia vastaan.
30. marraskuuta 2017 ilmoitettiin VandeVelden tehneen pelaajasopimuksen Rauman Lukon kanssa, oltuaan alkukauden vailla joukkuetta.
Conda

| Conda |
| --- | --- |
 Conda
 Koordinaatit: 11°6′31″S, 14°20′10″E 
Valtio:  Angola
Maakunta:  Cuanza Sul
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 997 km²
Korkeus:  1 192 m
Väkiluku (2015):  90 911
 – Väestötiheys:  45,5 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Conda on kunta ja kaupunki Angolan Cuanza Sulin maakunnassa. Kunta sijaitsee maan länsiosassa, melko lähellä rannikkoa. Kunnassa asuu 90 911 asukasta, sen pinta-ala on 1 997 neliökilometriä ja väestötiheys on 45,5 henkilöä neliökilometrillä.
Väestö

Condassa asui vuonna 2015 90 911 asukasta, ja vuoden 2022 arvion mukaan kunnan väkiluku on 112 738. Kunnan väkiluku on kasvussa ja samalla tasolla muun maakunnan kanssa. Ennusteen mukaan väestö jatkaa kasvuaan, ja kunnassa olisi 200 000 asukasta 2060-luvulla. Väestönkasvu on kuitenkin hiukan matalampaa kuin muualla Angolassa. Asukkaista noin puolet on lukutaitoisia.
Asukkaista lähes puolet on alle 15-vuotiaita. Asukkaiden keski-ikä on 16,4 vuotta: miesten keski-ikä on 15,8 vuotta, naisten 16,9 vuotta.
Christian Vicente F. Noel

Christian Vicente F. Noel (17. marraskuuta 1937 Asturias – 26. marraskuuta 2017) oli filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. maaliskuuta 1961 ja nimitettiin Cagayan de Oron arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Thuccaboran titulaaripiispaksi 1. lokakuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Julio Rosales y Ras, jota avustivat Patrick H. Cronin ja Teofilo Camomot Bastida. Noel sai 6. syyskuuta 1986 nimityksen Talibonin piispaksi.
Guyanan presidentti

| Guyanan presidentti |
| --- | --- |
 President of the Co-operative Republic of Guyana
 Presidentin tunnus
 
 Nykyinen Mohamed Irfaan Ali 3. elokuuta 2020 lähtien
Kauden pituus:  5 vuotta
Perustettu:  1970
Ensimmäinen:  Arthur Chung
Kotisivut:  https://op.gov.gy/
Guyanan kooperatiivisen tasavallan presidentti (engl. President of the Co-operative Republic of Guyana) on Guyanan valtionpäämies, hallituksen päämies sekä Guyanan asevoimien ylipäällikkö. Presidenttinä toimii kansalliskokouksen enemmistöpuolueen johtaja. Hän nimittää Guyanan pääministerin ja Guyanan hallituksen. Guyanalle valittiin ensimmäinen presidentti Arthur Chung vuonna 1970, jolloin maa muuttui tasavallaksi, mitä ennen valtionpäämiehenä oli ollut Yhdistyneen kuningaskunnan monarkki. Aluksi presidentin asema oli lähinnä seremoniallinen, mutta vuonna 1980 kansanäänestyksen tuloksen perusteella presidentin valtaoikeuksia lisättiin. Guyana on Amerikan ainoa semipresidentiaalinen maa.
Luettelo presidenteistä

| Järjestys | Presidentti (syntynyt–kuollut) | Presidentti (syntynyt–kuollut) | Virassa | Virassa | Puoluetausta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Arthur Chung (1918–2008) |  | 17. maaliskuuta 1970 | 6. lokakuuta 1980 | Sitoutumaton |
| 2 | Forbes Burnham (1923–1985) |  | 6. lokakuuta 1980 | 6. elokuuta 1985 | Kansallinenkongressi puolue |
| 3 | Desmond Hoyte (1929–2002) |  | 6. elokuuta 1985 | 9. lokakuuta 1992 | Kansallinenkongressi puolue |
| 4 | Cheddi Jagan (1918–1997) |  | 9. lokakuuta 1992 | 6. maaliskuuta 1997 | Kansallinen edistyspuolue |
| 5 | Sam Hinds (1943–) |  | 6. maaliskuuta 1997 | 19. joulukuuta 1997 | Kansallinen edistyspuolue |
| 6 | Janet Jagan (1920–2009) |  | 19. joulukuuta 1997 | 11. elokuuta 1999 (erosi) | Kansallinen edistyspuolue |
| 7 | Bharrat Jagdeo (1964–) |  | 11. elokuuta 1999 | 3. joulukuuta 2011 | Kansallinen edistyspuolue |
| 8 | Donald Ramotar (1950–) |  | 3. joulukuuta  2011 | 16. toukokuuta  2015 | Kansallinen edistyspuolue |
| 9 | David Granger (1945–) |  | 16. toukokuuta  2015 | 3. maaliskuuta 2020 | Kansallinenkongressi puolue |
| 10 | Mohamed Irfaan Ali (1980–) |  | 3. elokuuta 2020 | virassa | Kansallinen edistyspuolue |

Käännös suomeksi
HMS Princess Royal (1773)

| HMS Princess Royal |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Portsmouthin telakka
Kölinlasku:  31. lokakuuta 1767
Laskettu vesille:  18. lokakuuta 1773
Palveluskäyttöön:  huhtikuu 1777
Loppuvaihe:  romutettu 1807
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 972 56/94 bm
Pituus:  54,1 m (tykkikansi) Malline:Jalat metreiks} (köli)
Leveys:  15,39 m
Syväys:  6,4 m
Miehistöä:  750
Aseistus
Aseistus:  90 tykkiä
HMS Princess Royal oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1773 vesillelaskettu Barfleur-luokan 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus

Sir Thomas Sladen suunnittelema alus tilattiin 10. syyskuuta 1767 Portsmouthin telakalta, missä rakennustöistä vastasi lokakuuhun 1772 saakka Thomas Bucknall ja sen jälkeen Edward Hunt. Köli laskettiin 31. lokakuuta 1767. Alus laskettiin vesille 18. lokakuuta 1773 ja valmistui 19. syyskuuta 1777. Valmistuskustannukset olivat 48 729 puntaa 8 shillinkiä ja 11 pennyä, minkä lisäksi varustaminen maksoi 6 453 puntaa 5 shillinkiä ja 6 pennyä.
Alus muutettiin 98-tykkiseksi alukseksi lisäämällä puolikannelle kahdeksan 12 naulan tykkiä.
Palvelus

Alus liitettiin huhtikuussa 1777 Kanaalin laivastoon päällikkönään Mark Milbanke. Seuraavana vuonna se oli vara-amiraali John Byronin lippulaivana päällikkönään William Blair. Alus lähti 9. kesäkuuta 1778 Pohjois-Amerikkaan. Se oli Halifaxissa ja 29. syyskuuta Sandy Hookissa, mistä se lähti 13. joulukuuta Länsi-Intiaan. Alus osallistui 6. heinäkuuta 1779 Grenadan taisteluun.
Alus osallistui 1795 Genovan ja Hyeresin taisteluihin.
Alus romutettiin 1807.
Heikki Kanninen

Heikki Kanninen.
Heikki Juhani Kanninen (s. 11. tammikuuta 1952 Helsinki) on suomalainen juristi ja korkeimman hallinto-oikeuden entinen jäsen eli hallintoneuvos.
Hän on ollut vuodesta 2005 alkaen tehtävästä virkavapaana toimiessaan Luxemburgissa EY:n virkamiestuomioistuimen ja sittemmin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuimen tuomarina. Kanninen toimi vuosina 1986–2000 oikeusministeriössä lainsäädäntöneuvoksena, mutta oli kuitenkin vuosina 1993–1995 EFTA-tuomioistuimen apulaiskansliapäällikkönä sekä EY-tuomioistuimen lakimiesavustajana vuosina 1995–1998.
Kanninen toimi Tuomioistuinlaitoksen kehittämiskomitean varapuheenjohtajana vuosina 2001–2003. Hän oli turvapaikkalautakunnan jäsen 1991–1996.
Kanninen on valmistunut ekonomiksi vuonna 1976, oikeustieteen kandidaatiksi 1978 ja oikeustieteen lisensiaatiksi 1988.
Helmikuussa 2009 Kanninen nimitettiin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuimen tuomariksi  Virpi Tiilin seuraajaksi. Syyskuun alusta 2010 Kanninen nimitettiin uudelle kuusivuotiselle toimikaudelle.
Heikki Kannisen isä oli kenraaliluutnantti Ermei Kanninen.
Burl Ives

| Burl Ives |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. kesäkuuta 1909 Hunt City, Illinois
Kuollut: 14. huhtikuuta 1995 (85 vuotta) Anacortes, Washington
Näyttelijä
Aktiivisena:  1935 – 1993
Merkittävät roolit:  Sam-sheriffi elokuvassa Eedenistä itään Big Daddy elokuvassa Kissa kuumalla katolla Rufus Hannassey elokuvassa Suuri maa
Palkinnot
 Parhaan miessivuosan Golden Globe elokuvasta Suuri maa Parhaan miessivuosan Oscar-palkinto elokuvasta Suuri maa 
Aiheesta muualla
www.burlives.com
IMDb 
Elonet
Burl Icle Ivanhoe Ives (14. kesäkuuta 1909 Hunt City, Illinois – 14. huhtikuuta 1995 Anacortes, Washington) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, kirjailija ja folklaulaja.
Ura

Burl Ives aloitti laulajanuransa 1940-luvun alussa. Hän julkaisi uransa aikana noin 90 albumia, ja lukuisat hänet laulunsa sijoittuvat Yhdysvalloissa hittilistoilla. Hänen viimeinen albuminsa oli vuonna 1979 julkaistu Live in Europe. Vuonna 1963 hän voitti parhaan kantrilevytyksen Grammy-palkinnon kappaleella "Funny Way of Laughin'".
Hänen elokuvadebyyttinsä oli Villi ori Smoky (Smoky, 1946), josta alkoi menestynyt elokuvaura. Hänen uransa tunnetuimpia elokuvia ovat muun muassa James Deanin tähdittämä Eedenistä itään (East of Eden, 1955), Paul Newmanin ja Elizabeth Taylorin tähdittämä Kissa kuumalla katolla (Cat on a Hot Tin Roof, 1958) sekä Suuri maa (The Big Country, 1958), jossa hänen vastanäyttelijöinään olivat muun muassa Gregory Peck, Jean Simmons ja Charlton Heston. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi sheriffin rooli elokuvassa Kuuma suhde (Two Moon Junction, 1988). Hän voitti sekä parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon että parhaan miessivuosan Golden Globen elokuvasta Suuri maa.
Tämän lisäksi hän näytteli runsaasti Broadwaylla, niistä huomattavampina "Big Daddyn" rooli Tennessee Williamsin näytelmässä Kissa kuumalla katolla (24. maaliskuuta 1955 – 17. marraskuuta 1956), jonka roolin hän teki myöhemmin myös elokuvassa. Sen lisäksi hän näytteli myös runsaasti televisiossa. Hän teki runsaasti radio-ohjelmia 1940- ja 1950-luvuilla. Hän kirjoitti useita kirjoja, mukaan lukien vuonna 1948 julkaistu omaelämäkerta.
Yksityiselämä

Burl Ives oli elämänsä aikana kaksi kertaa naimisissa, joista toinen avioliitto kesti hänen kuolemaansa saakka. Hänellä oli ensimmäisestä avioliitosta yksi lapsi ja toisesta avioliitosta kolme. Hän kuoli suusyövän aiheuttamiin komplikaatioihin 85-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Burl Ives NNDB:ssä
Burl Ivesin fanisivut
The Golden Years (Arkistoitu – Internet Archive)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Burl Ives Paul Newmanin kanssa elokuvassa Kissa kuumalla katolla
Charlotte Beaumont

| Charlotte Beaumont> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. heinäkuuta 1995 (ikä 29) Watford, Hertfordshire, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2009–
Aiheesta muualla
IMDb
Charlotte Beaumont (s. 28. heinäkuuta 1995[lähde? ]) on englantilainen näyttelijä, joka nousi suuren yleisön tietoisuuteen näyteltyään Chloe Latimeria ITV:n rikosdraamasarjassa Broadchurch. Hän on näytellyt myös televisiosarjassa Waterloo Roadin koulu sekä elokuvassa Nouseva Jupiter.