stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1998
Tapahtumia > Marraskuu

1. marraskuuta – Euroopan ihmisoikeustuomioistuin perustettiin.
1. marraskuuta – Mika Häkkinen voitti Formula 1 -maailmanmestaruuden.
6. marraskuuta – Suomen Sisu perustettiin
12. marraskuuta – Suomen Keskusta esitteli työreformiohjelmansa, jonka mukaan työnantajat voisivat sopia työntekijöidensä työehdoista paikallisesti. Vasemmistopuolueet tuomitsivat ohjelman.
13. marraskuuta – Presidentti Clinton määräsi ilmaiskuista Irakin. Irak vetäytyi viime hetkellä ja lupasi ehdottoman yhteistyön asetarkastajien kanssa.
13. marraskuuta – Helsingin kihlakunnansyyttäjä nosti Suomen Tietotoimiston päätoimittajaa Kari Väisästä ja hiihtäjä Jari Räsäsen väitettyä kasvuhormonin käyttöä koskeneen uutisen radiossa 21. tammikuuta lukenutta toimittaja Johanna Aatsalo-Sallista vastaan syytteen julkisesta herjauksesta. Syytteen nostamista olivat vaatineet Räsänen ja Suomen Hiihtoliitto.
18. marraskuuta – UNSCOM-tarkastajat palasivat Irakiin.
19. marraskuuta – Yhdysvaltain edustajainhuone aloitti viraltapanokuulemiset presidentti Bill Clintonia vastaan Lewinsky-skandaalin vuoksi.
20. marraskuuta – Talibanien oikeus julisti Osama bin Ladenin ”synnittömäksi mieheksi” osallisuudesta Yhdysvaltain lähetystöjen pommituksiin elokuussa Keniassa ja Tansaniassa.
20. marraskuuta – Kansainvälisen avaruusaseman rakennustyö alkoi Zarya-moduulin laukaisulla Baikonurista Kazakstanista.
24. marraskuuta – America Online julkisti ostavansa Netscape Communicationsin osakevaihdolla 4,2 miljardilla dollarilla.
24. marraskuuta – Hyvinkäällä paljastui raaka paloittelumurha. Teosta epäiltyinä pidätettiin kaksi viikkoa myöhemmin neljä henkilöä. Epäiltyjen taustoja selvitettäessä paljastui yhteyksiä saatananpalvontaan.
25. marraskuuta – Presidentti Mauno Koivisto täytti 75 vuotta. Presidentti Martti Ahtisaari ja rouva Eeva Ahtisaari tarjosivat Tellervo ja Mauno Koivistolle juhlalounaan Presidentinlinnassa.
26. marraskuuta – Helsingin keskustassa sijaitseva, vuonna 1936 valmistunut funkis-tyylinen Lasipalatsi vihittiin korjaustöiden valmistuttua jälleen käyttöön.
30. marraskuuta – Deutsche Bank julkisti 10 miljardin kaupan Bankers Trustista luoden maailman suurimman rahoituslaitoksen.
Tapahtumia > Joulukuu

1. joulukuuta – Exxon julkisti 73,7 miljardin kaupan Mobilin ostamisesta, joka loi Exxon-Mobilin, maailman suurimman yhtiön.
6. joulukuuta – Hugo Chávez Frías valittiin vaalilla Venezuelan presidentiksi.
8. joulukuuta – Viimeiset Vaasan Rannikkopatteristossa ja Pohjan Prikaatissa Oulussa palvelleet varusmiehet kotiutettiin. Varuskunnat lakkautettiin vuoden lopussa osana puolustusvoimien organisaatiouudistusta.
9. joulukuuta – Pääministeri Paavo Lipponen esitti eduskunnalle hallituksen selonteon, joka koski inkeriläisten Suomeen muuttoa 1990-luvun aikana. Lipponen ilmoitti hallituksen pyrkivän vähentämään asteittain muuttoa Inkeristä Suomeen.
10. joulukuuta – YK:n ihmisoikeuksien julistus täytti 50 vuotta.
16.–19. joulukuuta – Operaatio Desert Fox: Yhdysvaltain ja Britannian kolmipäiväinen pommituskampanja Irakin sotilaallisiin kohteisiin. Asetarkastajat vetäytyivät maasta.
19. joulukuuta – Irakin varapresidentti Taha Yassin Ramadan julisti Irakin kieltäytyvän yhteistyöstä YK:n kanssa ja asetarkastusten olevan ohi.
21. joulukuuta – YK:n turvallisuusneuvoston maat Ranska, Saksa ja Venäjä ehdottivat Irakin talouspakotteiden purkamista. USA ilmoitti vetoavansa ehdotuksen.
22. joulukuuta – Opetusministeriö hylkäsi Suomen Scientologiakirkon anomuksen päästä uskonnollisten yhdyskuntien rekisteriin. Ministeriö tulkitsi skientologian lähinnä uskonnon varjolla tapahtuvaksi rahastukseksi. Skientologian kannatus oli jäänyt Suomessa vähäiseksi.
26. joulukuuta – Irak ilmoitti tulittavansa USA:n ja Britannian koneita, jos ne tunkeutuvat sen ilmatilaan valvoessaan lentokieltoa.
29. joulukuuta – Punaisten khmerien johtajat pyysivät anteeksi kansanmurhaa Kamputseassa, mikä johti yli miljoonan kansalaisen surmaan 1970-luvulla.
30. joulukuuta – Valtionsyyttäjä Jarmo Rautakoski nosti ulkoministeriössä työskennellyttä ulkoasiainsihteeri Olli Mattilaa vastaan syytteen vakoilusta.
31. joulukuuta – Yhdentoista ensimmäisen euron tilivaluuttana käyttöön ottavan maan kansallisten valuuttojen viralliset muuntokertoimet euroon nähden määriteltiin peruuttamattomasti. .
Tapahtumia > Tuntematon päivämäärä

Tammikuu – Massiivinen lumimyrsky, jota arveltiin El Niñon aiheuttamaksi, iski Yhdysvaltain itärannikolle.
Helmikuu – Yhdysvaltain senaatti määräsi presidentti Bill Clintonin suorittamaan ”tarvittavat toimet” Irakin aseohjelmien pysäyttämiseksi.
Huhtikuu – Viulisti Linda Lampenius kohututtuine kuvineen ja haastatteluineen oli huhtikuun Playboy -lehdessä.
Marraskuu – Korkein oikeus uudisti päätöksensä, jonka mukaan Kerstin Campoyn oli palautettava kaksi poikaansa näiden isälle Yhdysvaltoihin ja määräsi Jyväskylän käräjäoikeuden panemaan päätöksen täytäntöön. Pojat sijoitettiin sairaalaan Jyväskylään odottamaan matkaa Yhdysvaltoihin.
Ensimmäinen Yamaha YZF-R1 tuli markkinoille.
Valtioiden päämiehet

Kanada
Jean Chrétien, pääministeri
Ranska
Jacques Chirac, presidentti
Lionel Jospin, pääministeri
Saksa
Roman Herzog, presidentti
Helmut Kohl, liittokansleri
Gerhard Schröder, kansleri
Indonesia
Suharto, presidentti
B. J. Habibie, presidentti
Kiinan kansantasavalta
Jiang Zemin, presidentti
Irlanti
Mary McAleese, presidentti
Bertie Ahern, Taoiseach
Venäjä
Boris Jeltsin, presidentti
Yhdistynyt kuningaskunta
Kuningatar Elisabet II
Tony Blair, pääministeri
Yhdysvallat
Bill Clinton, presidentti
Nobelin palkinnot

Nobelin fysiikanpalkinto: Robert Laughlin, Horst Störmer ja Daniel Chee Tsui
Nobelin kemianpalkinto: Walter Kohn ja John Pople
Nobelin lääketieteen palkinto: Robert F. Furchgott, Louis J. Ignarro ja Ferid Murad
Nobelin kirjallisuuspalkinto: José Saramago
Nobelin rauhanpalkinto: John Hume ja David Trimble
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 1998 Wikimedia Commonsissa
Jyväskylän junaturma
Kiasma
Suonenjoen junaturma, jossa kukaan ei kuitenkaan kuollut.
Venäjän federaation sisäministeriö

| Venäjän federaation sisäministeriö Министерство внутренних дел Российской Федерации |
| --- | --- |

 Venäjän federaation sisäministeriö.
Perustettu:  1991
Edeltävät ministeriöt:   Venäjän keisarikunnan sisäasiainministeriö (1802–1917)  Venäjän tasavallan sisäasiainministeriö (1917)  Venäjän SFNT:n sisäasiainkansankomissariaatti (1917–1946)  Neuvostoliiton sisäasiainministeriö (1946–1991) 
Sijainti:  Moskova
Valtio:  Venäjä
Ministeri:  Vladimir Kolokoltsev
Alaisvirastot:   Venäjän poliisi  Huumausaineiden valvonnan pääosasto  Maahanmuuttoasioiden pääosasto 
Aiheesta muualla
Sivusto
Venäjän federaation sisäministeriö (ven. Министерство внутренних дел Российской Федерации, Ministerstvo vnutrennih del Rossijskoi Federatsii) on Venäjän federaation ministeriö.
Ministerit

1992–1995: Viktor Jerin
1995–1998: Anatoli Kulikov
1998-1999: Sergei Stepašin
1999–2001: Vladimir Rušailo
2001–2003: Boris Gryzlov
2003–2012: Rašid Nurgalijev
2012– Vladimir Kolokoltsev
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Venäjän federaation sisäministeriö Wikimedia Commonsissa
| n k  Venäjän federaation ministeriöt |
| --- | --- |
Presidentin alaiset:  Hätätilaministeriö  Oikeusministeriö  Puolustusministeriö  Sisäministeriö  Ulkoasiainministeriö 
Pääministerin alaiset:  Digitaalisen kehityksen, viestinnän ja joukkoviestinnän ministeriö  Energiaministeriö  Kaukoidän ja arktisen alueen kehitysministeriö  Kauppa- ja teollisuusministeriö  Kulttuuriministeriö  Liikenneministeriö  Luonnonvara- ja ympäristöministeriö  Maatalousministeriö  Rakennus-, asunto- ja yleishyödyllisyysministeriö  Opetusministeriö  Talouskehitysministeriö  Terveysministeriö  Tiede- ja korkeakouluministeriö  Työ- ja sosiaaliministeriö  Urheiluministeriö  Valtiovarainministeriö
Luettelo Saksan lentoasemista

Saksan lentoasemat.
| Lentoasema | Osavaltio | Matkustajia (2023) |
| --- | --- | --- |
| Frankfurt am Mainin lentoasema |  Hessen | 59 355 389 |
| Münchenin lentoasema |  Baijeri | 37 037 070 |
| Berliinin-Brandenburgin lentoasema |  Brandenburg | 23 071 865 |
| Düsseldorfin lentoasema |  Nordrhein-Westfalen | 19 118 928 |
| Hampurin lentoasema |  Hampuri | 13 559 912 |
| Kölnin–Bonnin lentoasema |  Nordrhein-Westfalen | 9 763 127 |
| Stuttgartin lentoasema |  Baden-Württemberg | 8 438 084 |
| Hannoverin lentoasema |  Ala-Saksi | 4 599 823 |
| Nürnbergin lentoasema |  Baijeri | 3 923 254 |
| Dortmundin lentoasema |  Nordrhein-Westfalen | 2 934 316 |
| Memmingenin lentoasema |  Baijeri | 2 824 711 |
| Leipzig/Hallen lentoasema |  Saksi | 2 101 425 |
| Bremenin lentoasema |  Bremen | 1 814 892 |
| Karlsruhen–Baden-Badenin lentoasema |  Baden-Württemberg | 1 733 051 |
| Frankfurt–Hahnin lentoasema |  Rheinland-Pfalz | 1 673 219 |
| Weezen lentoasema |  Nordrhein-Westfalen | 1 595 785 |
| Münsterin–Osnabrückin lentoasema |  Nordrhein-Westfalen | 991 031 |
| Dresdenin lentoasema |  Saksi | 929 928 |
| Paderbornin–Lippstadtin lentoasema |  Nordrhein-Westfalen | 723 581 |
| Friedrichshafenin lentoasema |  Baden-Württemberg | 314 953 |
| Saarbrückenin lentoasema |  Saarland | 310 734 |
| Erfurtin–Weimarin lentoasema |  Thüringen | 136 929 |
| Syltin lentoasema |  Schleswig-Holstein | 125 745 |
| Kasselin lentoasema |  Hessen | 107 615 |
| Lyypekin lentoasema |  Schleswig-Holstein | 82 550 |
| Braunschweigin–Wolfsburgin lentoasema |  Ala-Saksi | 63 361 |
| Rostockin–Laagen lentoasema |  Mecklenburg-Etu-Pommeri | 53 685 |
| Mönchengladbachin lentoasema |  Nordrhein-Westfalen | 28 582 |
Luettelo Norjan kansallispuistoista

Norjan kansallispuistot (2012).
Tämä on luettelo Norjan nykyisistä kansallispuistoista.
Kansallispuistot norjankielisinä aakkosjärjestyksessä

| Kansallispuisto | Sijainti | Perustettu | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Blåfjella–Skjækerfjella | Pohjois-Trøndelag | 2004 |  |  |
| Breheimen | Innlandet, Vestlandet | 2009 |  |  |
| Børgefjell | Pohjois-Trøndelag, Nordland | 1963 |  |  |
| Dovre | Opplandin lääni (nyt. Innlandet) | 2003 |  |  |
| Dovrefjell–Sunndalsfjella | Opplandin, Møren ja Romsdalin sekä Etelä-Trøndelagin läänit | 1974 |  |  |
| Femundsmarka | Hedmarkin läänin ja Trøndelag | 1971 |  |  |
| Folgefonna |  | 2005 |  |  |
| Forlandet | Huippuvuoret | 1973 |  |  |
| Forollhogna |  | 2001 |  |  |
| Fulufjellet |  | 2012 |  |  |
| Færder |  | 2013 |  |  |
| Gutulia |  | 1968 |  |  |
| Hallingskarvet | Buskerud, Hordaland | 2006 |  |  |
| Hardangervidda | Buskerud, Hordaland, Telemark | 1985 |  |  |
| Indre Wijdefjorden | Huippuvuoret | 2005 |  |  |
| Jomfruland | Telemark | 2016 |  |  |
| Jostedalsbreen | Vestlandet | 1991 |  |  |
| Jotunheimen | Opplandin ja Sognin ja Fjordanen läänit | 1980 |  |  |
| Junkerdal | Nordland | 2004 |  |  |
| Làhku | Nordland | 2012 |  |  |
| Langsua |  | 2011 |  |  |
| Lierne | Nordland | 2004 |  |  |
| Lofotodden | Nordland | 2018 |  |  |
| Lomsdal–Visten | Nordland | 2009 |  |  |
| Møysalen | Nordland | 2003 |  |  |
| Nordenskiöld Land | Huippuvuoret | 2003 |  |  |
| Nordre Isfjorden | Huippuvuoret | 2003 |  |  |
| Huippuvuorten luoteisosa Nordvest-Spitsbergen | Huippuvuoret | 1973 |  |  |
| Raet |  | 2016 |  |  |
| Rago | Nordland | 1971 |  |  |
| Reinheimen | Opplandin sekä Møren ja Romsdalin läänit | 2006 |  |  |
| Reisa Raisi | Tromssa ja Finnmark | 1986 |  |  |
| Rohkunborri | Tromssan lääni | 2011 |  |  |
| Rondane | Hedmarkin ja Opplandin läänit | 1962 |  |  |
| Saltfjellet–Svartisen | Nordland | 1989 |  |  |
| Sassen–Bünsow Land | Huippuvuoret | 2003 |  |  |
| Seiland | Tromssa ja Finnmark | 2006 |  |  |
| Sjunkhatten | Nordland | 2010 |  |  |
| Skarvan ja Roltdalen Skarvan og Roltdalen |  | 2004 |  |  |
| Rautusvuoma Stabbursdalen | Tromssa ja Finnmark | 1970 |  |  |
| Huippuvuorten eteläosa Sør-Spitsbergen | Huippuvuoret |  |  |  |
| Varangin niemimaa Varangerhalvøya | Finnmark | 2010 |  |  |
Ytre Hvaler: 
| Ylä-Inarijoki Øvre Anárjohka | Kaarasjoki, Koutokeino | 1975 |  |  |
| Øvre Dividal | Tromssan lääni | 1971 |  |  |
| Øvre Pasvik | Finnmark | 1970 |  |  |
| Ånderdalen | Tromssan lääni | 1970 |  |  |

Käännös suomeksi
Akragas

| Akragas> Ἀκράγας |
| --- | --- |
 Akragaan arkeologista aluetta ja Concordian temppeli.
Sijainti
 Akragas
Koordinaatit:  37°17′28″N, 13°35′08″E
Valtio:  Italia
Paikkakunta:  Agrigento, Agrigento, Sisilia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  n. 582 eaa.–
Huippukausi:  n. 550–406 eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Sikelia
 Unescon maailmanperintökohde nimellä Agrigenton arkeologinen alue 
Aiheesta muualla
  Akragas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Akragas (m.kreik. Ἀκράγας), roomalaisella kaudella Agrigentum (lat., myös Acragas), oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Sikeliassa eli nykyisellä Sisilian saarella Italiassa. Se sijaitsi nykyisen, kaupungista nimensä perineen Agrigenton kaupungin paikalla.
Akragas oli alun perin kreikkalainen siirtokunta, ja yksi saaren tärkeimmistä. Sen suurinta kukoistuskautta oli arkaaisen kauden loppupuoli sekä klassisen kauden alkupuoli eli noin aika 550–406 eaa., jolloin se oli koko Sisilian merkittävimpiä ja vauraimpia kaupunkeja. Akragaan tärkein arkeologinen alue tunnetaan nimellä Valle dei Templi (suom. Temppelien laakso) sen lukuisten kreikkalaisten temppelien vuoksi. Näistä suurin, Olympoksen Zeuksen temppeli, oli yksi suurimpia koko kreikkalaisessa maailmassa. Kaupungin jäänteet muodostavat nykyisin Unescon maailmanperintökohteen nimellä Agrigenton arkeologinen alue.
Maantiede

Akragas sijaitsi Sisilian lounaisrannikolla suunnilleen Selinuksen ja Gelan puolessa välissä. Kaupunki oli rakennettu jyrkälle kukkulalle noin 3–4 kilometrin päähän merestä. Sen itä- ja eteläpuolella virtasi Akragas-joki (nyk. Fiume di San Biagio), josta kaupunki sai nimensä ja jota palvottiin myös jumalana, ja länsi- ja lounaispuolella Hypsas-joki (nyk. Drago), joka yhtyi Akragas-jokeen kaupungin alapuolella noin 1,5 kilometriä ennen kuin se laski mereen. Jokien yhteinen osuus tunnetaan nykyisin nimellä Fiume di Girgenti.
Kaupungin kukkula muodosti luonnonlinnoituksen, sillä se on kolmelta sivulta jyrkkää tuffikiviseinämää. Eteläsivulla kukkula laskeutuu alemmas kohti temppelialuetta ja merta. Pohjoisosassa kukkula jakautui kahteen huippuun. Niistä luoteinen on sama, jolla nykyinen Agrigenton kaupunki sijaitsee. Koillinen puolestaan tunnettiin Athenen kukkulana siellä olleen Athenen temppelin mukaan. Se muodosti kaupungin varsinaisen akropoliin. Kukkula oli hyvin jyrkkä pohjois- ja itäsivuiltaan, ja sinne pääsi vain pientä polkua itse kaupungista. Maantieteensä vuoksi kaupunkiin voitiin hyökätä vain etelä- tai lounaissuunnasta. Kaupungin satamana toimi Akragas-joen suussa ollut Emporion.
Akragaan kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen suurikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu yli 500 neliökilometriä. Alueen rajat vaihtelivat luonnollisesti ajan kuluessa, mutta idässä se ulottui suunnilleen Himera-joelle, lännessä Halykos-joelle ja sisämaassa Nebrodes-vuorille (nyk. Madonia), jotka erottivat sen Himeran kaupungin alueesta. Akragaan vallassa olleita pienempiä kaupunkeja tai muita asutuksia alueella olivat muun muassa Eknomos, Herbessos, Kamikos ja Motyon sekä myöhemmin Fintias. Alue tunnettiin hedelmällisyydestään ja se tuotti runsaasti viljaa, oliiveja ja viiniä. Kaupungin lähellä oli myös suolakaivoksia sekä mineraaliöljylähde.
Historia > Arkaainen kausi

Akragaan paikalla on ollut asutusta viimeistään neoliittisella kaudella. Akragaan kaupunki perustettiin Gelan siirtokuntana vuonna 582 eaa., toisin sanoen 108 vuotta emäkaupunkinsa perustamisen jälkeen. Siirtokuntalaisten johtajat olivat Aristonus (Aristonous) ja Pystilos. Akragaasta tuli kulttuuriltaan ja instituutioiltaan doorilainen kaupunki, ja se peri nämä Gelalta, joka puolestaan oli perinyt ne Rhodokselta. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Akragantinos (Ἀκραγαντῖνος), myöhemmin latinaksi Agrigentinus.
Akragaan varhaisesta historiasta tiedetään antiikin lähteiden kautta vain vähän, mutta se vaikuttaa nousseen nopeasti kukoistavaksi kaupungiksi. Kaupunki joutui pian, jo noin 570 eaa., tyranni Falariin vallan alle. Hän vaikuttaa nostaneen Akragaan yhdeksi koko Sisilian voimakkaimmista kaupungeista. Falaris valtasi alueita seudun ei-kreikkalaisilta asukkailta sikaaneilta ja uhkasi myös Himeraa, ja sai näin valtaansa huomattavan osan saaresta. Akragaassa itsessään hänen tyrannimainen hallintonsa kuitenkin sai aikaan sisäisiä levottomuuksia.
Falariin kuoltuaan noin 554 eaa. kaupungin tyranneina tai muina johtomiehinä seurasivat Alkamenes ja Alkandros. 500-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla kaupunki vaurastui maataloustuotteiden, kuten vilja, viinin ja oliivien, kaupan ansiosta sekä karjankasvatuksella. Akragas löi omaa hopearahaa 500-luvulta eaa. lähtien. Rahojen kuvituksessa esiintyvät kotka ja rapu. Kaupungin nimi esiintyy panhelleenisten kisojen voittajaluetteloissa kolmen eri kisan tiedoissa. Olympian kisojen voittoja kaupungilla tiedetään olleen koko antiikin ajalla ainakin viisi.
Seuraavaksi Akragaan tyranniksi nousi Theron arkaaisen kauden lopulla noin vuonna 488 eaa. Hän kuului Emmenidien sukuun. Theronin sanotaan hallinneen kaupunkia oikeudenmukaisesti ja maltillisesti. Runoilija Pindaros vaikutti hänen hovissaan. Theron jatkoi Falariin laajentumispolitiikkaa. Hän liittoutui Syrakusan tyrannin Gelonin kanssa ja valtasi Himeran ajaen sen tyrannin Terilloksen kaupungista. Himeran valtaus ja Akragaan vallan kasvu johti Karthagon hyökkäykseen vuonna 480 eaa. Jonkun aikaa uhkana oli kaikkien Sisilian kreikkalaiskaupunkien tuho. Gelon ja Theron kuitenkin saivat Karthagosta suuren voiton Himeran taistelussa. Se ajoittui samoihin aikoihin kuin Salamiin meritaistelu Kreikassa, ja sai sisilialaisten mielissä samanlaisen aseman.
Historia > Hellenistinen kausi

Uudelleenperustettu kaupunki alkoi nousta vähitellen. Agathokleen noustua Syrakusan tyranniksi akragaslaiset ymmärsivät tämän tavoittelevan koko saaren herruutta, ja solmivat liiton Gelan ja Messenen kanssa Syrakusaa vastaan. Kaupungit saivat myös sotilaallista apua Spartasta, joka lähetti Sisiliaan Akrotatoksen johtaman sotajoukon. Akrotatoksen toiminta herätti kuitenkin tyytymättömyyttä, ja kaupungit joutuivat lopulta solmimaan Syrakusan kanssa rauhan ja tunnustamaan tämän ylivallan vuonna 314 eaa.
Agathokleen oltua sotimassa Afrikassa vuonna 309 eaa. akragaslaiset aloittivat kapinan tätä vastaan. He valitsivat sotapäällikökseen Ksenodokoksen ja pyrkivät saamaan valta-aseman koko saarella, esittäen vapauttavansa kaupungit Syrakusan vallasta. Akragaan liittolaisiksi liittyivät Gela ja Henna (Enna), ja Herbessos ja Ekhetla vallattiin voimalla. Ksenodokos kärsi kuitenkin tappion Agathokleen sotapäälliköitä Leptinestä ja Demofilosta vastaan, ja akgaraslaiset joutuivat vetäytymään kaupungin muurien suojiin. Agathokleen palattua hän sai pian entisen valta-asemansa ja alueensa takaisin. Akragas voitettiin ja pakotettiin rauhaan.
Agathokleen kuoltua Akragaan tyranniksi nousi noin 286–280 eaa. Fintias, joka otti kuninkaan tittelin ja pyrki palauttamaan kaupungin entisen suuruuden. Hän sai valtaansa alueita saaren sisäosista, mukaan lukien Agyrionin. Hän myös tuhosi Gelan ja perusti uuden Fintiaan kaupungin, jolla antoi oman nimensä. Fintiaan kukistuttua tai viimeistään Epeiroksen kuninkaan Pyrrhoksen Sisilian sotaretken aikaan kaupunkia piti hallussaan Sosistratos palkkasoturijoukon kanssa. Hän kuitenkin alistui Pyrrhokselle, joka sai kaupungin vuonna 276 eaa. Pyrrhoksen sotaretken epäonnistuttua kaupunki päätyi jälleen Karthagon valtaan.
Ensimmäisen puunilaissodan (264–241 eaa.) alussa Akragas oli Karthagon puolella ja jopa salli karthagolaisten linnoittaa kaupunkia ja perustaa sinne oman varuskuntansa. Roomalaisten solmittua liito Syrakusan Hieron II:n kanssa näiden hyökkäys suuntautui tämän vuoksi Akragaaseen. Konsulit L. Postumius Megellus ja Q. Mamilius Vitulus piirittivät kaupunkia noin seitsemän kuukautta vuonna 262 eaa. Karthago lähetti apujoukkoja Hannon johdolla, mutta roomalaiset voittivat nämä. Akragaan karthagolaiset pakenivat yön turvin ja jättivät kaupungin roomalaisten armoille. Roomalaiset valtasivat kaupungin ja veivät 25 000 sen asukasta orjiksi. Roomalaisia itse kerrotaan kuolleen piirityksessä 30 000 miestä.
Karthagolaiset saivat Akragaan uudelleen valtaansa vuonna 255 eaa. roomalaisten heikennyttyä kärsittyään useita tappioita meritaisteluissa. Karthagolaiset tuhosivat kaupungin jälleen. Sen asukkaiden kerrotaan hakeneen turvaa Olympoksen Zeuksen temppelistä. Ensimmäisen puunilaissodan lopulla kaupunki päätyi Rooman vallan alle.
Historia > Roomalainen kausi

Toisessa puunilaissodassa (218–202 eaa.) Akragas pysyi Rooman liittolaisena. Karthagolaiset kuitenkin valtasivat kaupungin Himilkonin johdolla ennen kuin Marcelluksen johtama roomalainen sotajoukko ehti avuksi. Tämän jälkeen kaupunki oli jälleen karthagolaisten tukikohtana saarella, ja kykeni puolustautumaan konsuli Laevinuksen johtamaa hyökkäystä vastaan pitkään senkin jälkeen, kun saaren muut kaupungit olivat jo antautuneet. Karthagon joukoissa taistelleet numidialaiset kuitenkin pettivät kaupungin roomalaisille vuonna 210 eaa. karthagolaisten sotapäällikön loukattua heitä. Kaupungin johtohenkilöt surmattiin ja loput asukkaat myytiin orjiksi.
Tämän jälkeen kaupunki oli muun Sisilian tavoin pysyvästi Rooman vallan alla, mutta se sai hyvän aseman ja nautti monista etuoikeuksista. Preettori Mamilius asutti kaupunkiin uusia asukkaita vuonna 207 eaa. Roomalaisella kaudella Akragaan eli Agrigentumin asema oli civitas decumana. Cicero mainitsee kaupungin usein yhtenä Sisilian vauraimmista ja väkirikkaimmista. Sen maaperää kehuttiin hedelmälliseksi, ja sen satama teki siitä tärkeän viljan viennin keskuksen saaren toimiessa Rooman vilja-aittana. Kaupungissa oli myös tekstiiliteollisuutta. Akragas löi omaa rahaa ainakin vielä Augustuksen ajalle saakka. Kaupunki ei ainakaan ensimmäisellä vuosisadalla eaa. ollut roomalainen colonia, eikä siitä välttämättä koskaan tullut sellaista, sillä Plinius vanhempi ja Ptolemaios eivät mainitse sitä Sisilian colonioiden joukossa. Kaupunkia ei juurikaan mainita enää Rooman keisarikaudella, mutta maantieteellisten teosten perusteella se on varmuudella ollut olemassa.
Tunnettuja akragaslaisia olivat Empedokleen lisäksi myös muun muassa reettori Polos, lääkäri Akron, komediakirjailija Deinolokhos sekä ensimmäisestä puunilaissodasta kirjoittanut historioitsija Filinos.
Historia > Myöhäisantiikista keskiajalle

Agrigentum mainitaan Sisilian merkittävimpien kaupunkien joukossa niin pitkään kuin saari säilyi Itä-Roomalla eli Bysantin valtakunnalla, mutta suhteessa antiikin aikaan kaupunki taantui. Sen kaupunkiala muuttui huomattavasti pienemmäksi, ja temppelit hylättiin tai muutettiin kirkoiksi.
Agrigentum oli ensimmäisiä kaupunkeja, jotka saraseenit valtasivat hyökättyään saarelle vuonna 825. Normannit valtasivat sen saraseeneilta Roger Guiscardin johdolla vuonna 1087. Kaupunki on kehittynyt nykyiseksi Agrigenton kaupungiksi, joka on edelleen yksi saaren tärkeimmistä kaupungeista.
Kaupungin arkeologiset kohteet liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1997.
Rakennukset ja löydökset

Akragaassa on ollut suunniteltu asemakaava ja se on ollut ympäröity muurein. Muurien kokonaispituus oli noin 10 kilometriä. Merkittäviä osia muureista on edelleen jäljellä erityisesti niiden eteläosassa. Kaupunki tunnettiin paitsi linnoitteistaan myös loistokkaasta arkkitehtuuristaan, joita antiikin kirjailijat usein ylistävät.