stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Polle – maailman monin poni
Polle

Ensimmäisessä sarjakuvassa Pollen omistaja Emma Nieminen halusi kaverinsa kanssa ansaita rahaa ruohonleikkuulla ja laittoi Pollen laiduntamaan asiakkaiden pihamaille. Ruoho jäi syömättä, mutta kaikki tulppaanit kyllä kelpasivat Pollelle.
Polle on syntynyt vuonna 1972, sen isä on rodeomustangi Ukkospilvi ja emä vuonohevostamma Voikukka. Pollella on myös monia kaukaisia ja läheisempiä sukulaisia, mutta lähin näistä on  kaksoisveli Rolle. Sukulaisiaan Polle kuitenkin tapaa ja muistelee melko harvoin. Useimmiten sen seurana on poni nimeltä Hopeanuoli, jota kutsutaan tuttavallisemmin Nuoleksi. Nuolen omistaa tyttö nimeltä Kaisa, jossa on melkoisesti keksijän vikaa. Hän keksii aina uusia keksintöjä helpottamaan kaverinsa Emman ja Pollen yhteiseloa, mutta useimmiten keksinnöt eivät toimi täysin suunnitellulla tavalla.
Pollen lisäksi Emman tallissa asuvat myös oranssiraitainen tallikissa Eetu ja kani Tulppaanikorva. Sarjakuvaa piirtävällä Furbergilla oli joskus ollut lemmikkinä oikea Tulppaanikorva-niminen kani, mutta hänen oli luovuttava siitä. Menetys oli raskas kestettävä, ja vähitellen Tulppaanikorva tulikin takaisin sarjakuvahahmon muodossa.
Polle haaveilee Kalliovuorista, preeriasta ja villin mustangin elämästä. Sen lempiherkkuja ovat vadelmaveneet sekä tulppaanit, joita Polle käy usein syömässä naapurissa asuvan Heinosen sedän kukkapenkistä. Heinosen setä ei tästä syystä pidä Pollesta lainkaan. Polle pelkää eniten sapelihammastiikereitä ja inhoaa työntekoa. Polle on myös ottanut elämäntehtäväkseen vapauttaa kaikkien ratsastuskoulujen hevoset ja tehdä niistä pesunkestäviä villihevosia.
Pollen ja Emman kohtaamisesta on julkaistu monta erilaista versiota. Yhden niistä mukaana Polle on vielä varsa, kun sen emä myydään ja pikkuinen Polle jää yksin. Ikävissään se lähtee harhailemaan, ja pikku-Emma löytää sen. Pollen ja Emman tiet kuitenkin eroavat ja Polle joutuu kiertoon. He kohtaavat myöhemmin uudestaan ratsastuskoululla, missä Polle asuu laatikossa ja kaikki muut hevoset ovat isoja ja totisia. Emma ostaa Pollen ratsastuskoululta ja vaihtaa sen nimen Boriksesta Polleksi.
Toisessa versiossa Emma saa Pollen joululahjaksi toivottuaan cockerspanielia. Kolmannessa, Pollen kertomassa tarinassa, Polle on yksisarvinen, jota jahtaavat koira ja metsästäjät. Tämän yksisarvisen pystyy pelastamaan vain pieni tyttö, joka on tietenkin Emma. Emma sahaa yksisarvisen sarven irti, värjää sen harjan ja hännän mustaksi sekä laittaa sen silmiin mustat piilolinssit.
On olemassa myös versio, jossa Polle syntyy, ja Emma on Pollen kasvattajaperheen lapsi, joka syntyi Pollen kanssa samoihin aikoihin.
Puomittaja

Puomittaja työssään.
Puomittaja eli puomimies (engl. boom operator) on elokuva-alalla äänittäjän apulainen, joka yleensä pitelee mikrofonipuomia tai laittaa langattomat mikrofonilähettimet näyttelijöille.
Puontila

Puontila (ent. Puontpyöli, ruots. Bondböle) on kylä Salon kaupungin Perniössä. Puontila on Perniön eteläisin kylä ja sijaitsee aivan pitäjän eteläreunalla Puontpyölinjärven rannalla.
Puontila sijaitsee erillään muusta Perniöstä metsien keskellä. Kylä on syntynyt verrattain myöhään Puontpyölin yksinäistilan ympäristöön. Alkuperäinen kantatilan tontti on jäänyt tyhjäksi ja kylässä on Rantalan ja Koivulahden tilat. Nykyisin kylässä on pieni peltotilkku ja Puontpyölinjärven rantaan on lohkottu kesäasutusta.
Phobos

| Phobos |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjät:  Asaph Hall
Löytöaika:  18. elokuuta 1877
Kiertoradan ominaisuudet
Planeetta:  Mars
Keskietäisyys:  9 376 km
Eksentrisyys:  0,0151
Kiertoaika:  7 h 39,2 min
Inklinaatio:  1,075°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  26,8 × 22,4 × 18,4 km
Pinta-ala:  1 648 km2
Massa:  1,0659 × 1016 kg 0,000 000 005 Maan massaa
Keskitiheys:  1,872 g/cm3
Painovoima pinnalla:  0,0057 m/s2
Pakonopeus pinnalla:  0,011 km/s
Pyörähdysaika:  7 h 39 min
Akselin kaltevuus:  0°
Albedo:  0,07
Pinnan lämpötila:  alin: - keski: ~233 K ylin: -
Phobos [fo:bos] on Deimoksen ohella toinen Marsin kuista. Se on Deimosta suurempi ja kiertää lähempänä Marsia, alle 6 000 kilometrin korkeudessa Marsin pinnasta. Aurinkokunnassa ei minkään muun kuun tiedetä kiertävän lähempänä planeettaa.
Phoboksen ja Deimoksen löysi yhdysvaltalainen tähtitieteilijä Asaph Hall vuonna 1877. Phobos on nimetty kreikkalaisen mytologian Foboksen mukaan. Phobos tarkoittaa pelkoa, Deimos taas kauhua.
Kiertorata

Phobos kiertää Marsia synkronisen radan sisäpuolella, eli se kiertää Marsia planeetan kiertymisnopeutta nopeammin. Siten se nousee lännestä, liikkuu hyvin nopeasti taivaanrannan halki ja laskee itään, yleensä kahdesti päivässä. Kiertoaika Marsin ympäri on 7 tuntia 39,2 minuuttia ja Marsin pyörähdysaika on 24 tuntia, 39 minuuttia ja 36 sekuntia. Matalasta kiertoradasta johtuen se ei näy kaikkialta Marsin pinnalta.
Kiertorata > Hajoaminen

Vuonna 2015 julkaistun tutkimuksen mukaan Phoboksen kiertorata laskee 2 metriä vuosisadassa. Tämän myötä tutkijat arvioivat kuun hajoavan vuorovesivoiman vaikutuksessa 30-50 miljoonassa vuodessa ja leviävän renkaaksi Marsin ympärille. Renkaan kesto kiertoradalla riippuu mm. millä korkeudella Phobos hajoaa, mutta arvioiden mukaan osia siitä säilyisi 1-100 miljoonaa vuotta. Phoboksen pinnassa jo näkyvien uurteiden arvioidaan olevan osa tätä prosessia. Tutkimusryhmän mallinnusten mukaan kyseessä on vuorovesivoimien aiheuttamat venymisjäljet.
Fyysiset ominaisuudet

Phoboksessa on lukuisia kraattereita. Se on muodoltaan hyvin epäsäännöllinen, kooltaan 27 kilometriä kertaa 22,4 kilometriä kertaa 18,8 kilometriä. Phobos ja Deimos muistuttavat hieman perunaa ulkomuodoltaan.
Phobos koostuu tummasta pintamateriaalista, samanlaisesta mitä esiintyy uloimmalla asteroidivyöhykkeellä. Phoboksen on arveltu olevan Marsin kiertoradan vangiksi jäänyt alun perin ulommasta aurinkokunnasta lähtöisin oleva asteroidi. Toisen arvion mukaan se on Marsin pinnalta törmäyksessä lentäneestä materiaalista kasaantunut löyhä sorakasa.
Luultavammin Phobos koostuu kiven ja jään sekoituksesta. Mars Global Surveyor -luotaimen kuvien mukaan Phobosta peittää noin metrin paksuinen hieno pölykerros, mikä muistuttaa Kuussa esiintyvää regoliittiä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Marsin Phobos-kuu ppirstoutumassa (Arkistoitu – Internet Archive) - Tiedetuubi
Dick, Steven J.: Moon, Mars and Beyond NASA.  22.5.2011. Arkistoitu 15.6.2017. Viitattu 18.8.2018.
Martian Moons - Phobos mars.nasa.gov. Viitattu 18.8.2018.
Phobos Mars Global Surveyor -luotaimen kuvassa 1.6.2003
Puopyöli

Puopyöli (ruots. Boböle) on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee pitäjän eteläosassa Perniönjoen alajuoksun varrella.
Puopyölin naapurikylät ovat Leipyöli, Osala ja Pyhäjoki. Joen vastarannalla sijaitsee Kestrikki. Pieni kyläalue on lähinnä peltoa ja koillisosassa on metsää. Kylässä on nykyään yksi tila, joka sijaitsee pienellä kumpareella keskellä kyläaluetta.
Puopyöli on syntynyt varhaiskeskiajalla. Historioitsija Maunu Knaapinen uskoo Puopyölin olleen Pyhäjoen kuninkaankartanon alkuperäinen paikka, sillä Boböle-nimiset tilat ovat olleet ruotsinkielisen uudisasutuksen hallintokeskuksia jo 1100-luvulla. Puopyölistä tuli säteri 1600-luvulla, jonka omistus vaihtui aatelissuvulta toiselle. Kylässä on sijainnut pieni jokisatama säterin perustamisen aikoihin. Puopyöli on ollut muun muassa Juhana-herttuan ja Frille- ja Horn-sukujen omistuksessa.
Pikaluistelu

Ireen Wüst MM-kilpailuissa vuonna 2007.
Jaap Eden vuoden 1890 tietämillä.
Pikaluistelu on urheilulaji, jossa kilpailijat pyrkivät soikion muotoisella luistinradalla etenemään luistimilla ennalta määrätyn matkan mahdollisimman nopeasti.
Historia

Pikaluistelu on yksi vanhimmista talviolympialaisten urheilulajeista. Kansainvälinen luisteluliitto (International Skating Union, ISU) on perustettu jo vuonna 1892, ja lajin maailmanmestaruudesta on kilpailtu vuodesta 1893 lähtien. Kilpailumatkat ovat alusta lähtien olleet 500, 1 500, 5 000 ja 10 000 metriä. Vuonna 1976 olympiaohjelmaan lisättiin 1 000 metrin matka.
MM-kilpailuissa kilpailtiin aiemmin vain kaikkien matkojen yleismestaruudesta, kun sen sijaan olympialaisissa jaettiin mitalit kultakin matkalta erikseen. 1990-luvulla myös yksittäismatkoille on alettu järjestää omat MM-kilpailunsa. EM-kilpailuissa tavoiteltiin vain yleismestaruutta vuoteen 2017 saakka, jolloin sprinttiottelu tuli mukaan lajivalikoimaan. Vuonna 2018 järjestettiin ensimmäiset  matkakohtaiset EM-kilpailut. Ainoastaan ensimmäisissä talviolympialaisissa 1924 Chamonix'ssä palkittiin kokonaiskilpailun voittaja, tuolloin Suomen Clas Thunberg. Suomi oli yhdessä Norjan kanssa pikaluistelun alkuaikojen mahtimaita 1950-luvulle saakka.
MM-kilpailuissa naisten sarja oli ensimmäistä kertaa mukana 1933, ja olympialaisissa 1960 Squaw Valleyssä. 1976 Innsbruckissa olympiaohjelmaan lisättiin miesten 1 000 metriä, ja 1988 Calgaryssä naisten 5 000 metriä.
Aikaisemmin luistelijat eivät olleet kovinkaan voimakkaasti erikoistuneet tietyille matkoille, ja esimerkiksi 1980 Lake Placidin olympialaisissa Yhdysvaltain Eric Heiden voitti kaikki viisi miesten kultamitalia. Nykyisin luistelijat ovat erikoistuneet pitemmille tai lyhyemmille kilpailumatkoille, ja yksittäiskilpailujen MM-kisoja on alettu järjestää. Samaten maailmancupissa kilpaillaan matkakohtaisesti.
1986 pikaluistelun emä- ja mahtimaan Alankomaiden Heerenveeniin valmistui hallirata, ja 1988 Calgaryssä kilpailtiin olympialaisissa jo sisäradalla. Vielä 1992 Albertvillessä luisteltiin ulkojäillä, toistaiseksi viimeisen kerran olympialaisten historiassa.
Sisäradoille siirtymisen jälkeen toinen vallankumous tapahtui talvella 1997/1998, jolloin käyttöön otettiin ns. klap-luistimet, jossa luistin on kiinnitetty hieman suksisiteen tapaan terään ainoastaan etuosastaan. Klap-luistin mahdollistaa ennen kaikkea reisien voiman siirron tehokkaammin jäähän. Tästä seurasi huikean tuloskehityksen vaihe ja esimerkiksi 1998 Naganon talviolympialaisissa monet maailmanennätykset laitettiin uuteen uskoon. Kierrosaikoihin tuli parannusta noin sekunnin verran.
Teknistä kehitystä on tapahtunut myös luistelijoiden asuissa, joiden aerodynaamisia ominaisuuksia on parannettu muun muassa materiaaleja kehittämällä.
2006 Torinon olympialaisissa oli ensi kertaa mukana ratapyöräilystä omaksuttu joukkuetakaa-ajokilpailu. Yhteislähtökilpailu tuli olympiaohjelmaan 2018. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa joukkuetakaa-ajo on ollut vuodesta 2005, yhteislähtö 2015 ja joukkuesprintti vuodesta 2019 lähtien.
Säännöt

Aikuiset luistelevat arvokisoissa 400 metrin mittaisella radalla. Luistinradalla on kaksi leveydeltään vähintään nelimetristä rataa. Kilpailut kilpaillaan parilähtönä, jossa radoilla on kerrallaan kaksi luistelijaa, ja he vuoron perään vaihtavat rataa kunkin kierroksen aikana takasuoralla sijaitsevalla 70 metrin mittaisella vaihtoalueella.
Kokonais- eli yleiskilpailussa luistelumatkan käydään lyhimmästä pidempään siten, että kunkin matkan 500 metrin keskiajat lasketaan yhteen. Kilpailut käydään kahdessa tai kolmessa päivässä.
Sprinttimatkoilla (500 ja 1 000 metriä) kumpikin matka luistellaan kahdesti kaksipäiväisissä yhteispistekilpailuissa edellä mainitun pistelaskujärjestelmän mukaan.
Pikaluistelukilpailuja

Maailmanmestaruuskilpailut:
Yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut (miehet ja naiset)
Pikaluistelun matkakohtaiset maailmanmestaruuskilpailut
Pikaluistelun sprinttimaailmanmestaruuskilpailut
Yleisluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut (yleiskilpailu)
Talviolympialaiset (matkakohtaiset kilpailut)
Pikaluistelun maailmancup
Maailmanennätykset > Miehet

| Matka | Aika | Luistelija | Paikka | Päivämäärä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 500 m | 33,61 |  Pavel Kuližnikov | Salt Lake City | 9. maaliskuuta 2019 |
| 1 000 m | 1.05,37 |  Jordan Stolz | Salt Lake City | 26. tammikuuta 2024 |
| 1 500 m | 1.40,17 |  Kjeld Nuis | Salt Lake City | 10. maaliskuuta 2019 |
| 3 000 m | 3.37,28 |  Eskil Ervik | Calgary | 5. marraskuuta 2005 |
| 5 000 m | 6.01,56 |  Nils van der Poel | Salt Lake City | 3. joulukuuta 2021 |
| 10 000 m | 12.30,74 |  Nils van der Poel | Peking | 11. helmikuuta 2022 |
| 500, 500 m | 68,31 |  Jeremy Wotherspoon | Calgary | 12.–16. maaliskuuta 2008 |
| 500, 1 000, 500, 1 000 m | 136,065 |  Kai Verbij | Calgary | 25.–26. helmikuuta 2017 |
| 500, 3 000, 1 500, 5 000 m | 146,365 |  Erben Wennemars | Calgary | 12.–14. elokuuta 2005 |
| 500, 5 000, 1 500, 10 000 m | 144,740 |  Jordan Stolz | Salt Lake City | 10. maaliskuuta 2024 |
| Joukkuetakaa-ajo | 3.33,66 |  (Dawson, Cepuran, Lehman) | Salt Lake City | 27. tammikuuta 2024 |
Maailmanennätykset > Naiset

| Matka | Aika | Luistelija | Paikka | Päivämäärä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 500 m | 36,36 |  Lee Sang-hwa | Salt Lake City | 16. marraskuuta 2013 |
| 1 000 m | 1.11,61 |  Brittany Bowe | Salt Lake City | 9. maaliskuuta 2019 |
| 1 500 m | 1.49,83 |  Miho Takagi | Salt Lake City | 10. maaliskuuta 2019 |
| 3 000 m | 3.52,02 |  Martina Sáblíková | Salt Lake City | 9. maaliskuuta 2019 |
| 5 000 m | 6.39,02 |  Natalia Voronina | Salt Lake City | 15. helmikuuta 2020 |
| 10 000 m | 13.48,33 |  Martina Sáblíková | Calgary | 15. maaliskuuta 2007 |
| 500, 500 m | 74,19 |  Heather Richardson | Salt Lake City | 27. joulukuuta 2013 – 1. tammikuuta 2014 |
| 500, 1 000, 500, 1 000 m | 146,390 |  Nao Kodaira | Calgary | 25.–26. helmikuuta 2017 |
| 500, 1 500, 1 000, 3 000 m | 153,498 |  Miho Takagi | Obihiro | 28.–30. joulukuuta 2020 |
| 500, 3 000, 1 500, 5 000 m | 154,580 |  Cindy Klassen | Calgary | 18.–19. maaliskuuta 2006 |
| Joukkuetakaa-ajo | 2.50,76 |  (N. Takagi, M. Takagi, Satō) | Salt Lake City | 14. helmikuuta 2020 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
International Skating Union
Suomen Luisteluliitto
YLE Elävä arkisto: Pikaluistelun MM-historiaa
Havainnollistava kuva perinteisen pikaluistimen ja klap-luistimen välisestä erosta.
Panoraamakuva Heerenveenin Thialf-pikaluisteluhallista 2006 sprintterien MM-kisojen aikaan.
Paluumuutto-oikeus

Paluumuutto-oikeus on laissa määritelty oikeus henkilölle muuttaa takaisin vanhaan kotimaahansa tai esivanhempiensa kotimaahan.
Paluumuutto maittain > Armenia

Armenian perustuslain 14 pykäkän mukaan armenialaistaustaisella henkilöllä on oikeus hakea Armenian kansalaisuutta
Paluumuutto maittain > Espanja

Vuonna 1492 karkotettujen sefardijuutalaisten jälkeläiset voivat pääsääntöisesti saada Espanjan kansalaisuuden asuttuaan maassa viisi vuotta. Jo vuosina 1924–2015 ulkomailla asuvat sefardijuutalaiset saattoivat anoa Espanjan hallitukselta oikeutta Espanjan kansalaisuuteenn, mutta hallituksella oli tuolloin täysi harkintavalta, päättääkö se myöntää heille kansalaisuuden vai ei. Espanjan parlamentti hyväksyi 24. kesäkuuta 2015 lain, jonka mukaan kansalaisuus myönnetään ulkomailla asuvalle sefardijuutalaiselle automaattisesti, mikäli hän kykenee todistamaan olevansa vuonna 1492 karkotettujen sefardijuutalaisten jälkeläinen.
Vuonna 2007 Espanjan parlamentti hyväksyi lain, jonka mukaan Espanjan sisällissodan aikana harjoitetun poliittisen vainon tai vuosina 1936–1975 vallinneen Francon diktatuurin takia Espanjasta paenneet jälkeläisineen saavat maan kansalaisuuden takaisin.
Paluumuutto maittain > Ghana

Ghana sallii afrikkalaistaustaisten muuttaa Ghanaan.
Paluumuutto maittain > Irlanti

Irlannin kansalaisuuslaissa todetaan, että kuka tahansa, jonka isovanhemmat ovat syntyneet Irlannin saarella, voi hakea Irlannin kansalaisuutta.
Paluumuutto maittain > Israel

Paluumuuttolaki on Israelissa säädettiin vuonna 1950 paluumuuttolaki, joka antaa jokaiselle maailman juutalaiselle, juutalaisen isovanhemman omaavalle ja juutalaisen puolisolle oikeuden muuttaa ja asettua Israeliin sekä saada maan kansalaisuuden ja samalla velvoittaa Israelin hallitus helpottaa juutalaisten maahanmuuttoa selvennä. Alun perin lakia sovellettiin vain juutalaisiin, kunnes vuoden 1970 muutoksessa todettiin, että oikeudet "myönnetään myös juutalaisen lapselle ja lapsenlapselle, juutalaisen puolisolle, juutalaisen lapsen puolisolle ja lapsen avioliitolle". Juutalaisilta, jotka ovat kääntyneet toiseen uskontoon, voidaan myös evätä paluuoikeus.
Paluumuutto maittain > Liettua

Liettuan perustuslain 32 pykäkän mukaan liettualaistaustaisella henkilöllä on oikeus muuttaa Liettuaan.
Paluumuutto maittain > Portugali

Portugalin parlamentti hyväksyi 12. huhtikuuta 2013 yksimielisesti päätöksen, jonka mukaan maasta 1400-luvulla karkotettujen sefardijuutalaisten jälkeläiset voivat vaatia Portugalin kansalaisuutta.
Paluumuutto maittain > Puola

Puolan perustuslain 52 pykäkän mukaan puolalaistaustaisella henkilöllä on oikeus muuttaa Puolaan.
Paluumuutto maittain > Suomi

Suomessa paluumuuttajina pidetään entisiä ja nykyisiä Suomen kansalaisia sekä sellaisia entisessä Neuvostoliitossa asuneita henkilöitä kuten inkerinsuomalaisia, joilla on suomalainen syntyperä. Paluumuuttaja on maahanmuuttoviraston käyttämä termi, mutta sitä ei mainita ulkomaalais- eikä kansalaisuuslaissa. Suomen lainsäädäntö puhuu ainoastaan "suomalaista syntyperää olevista ulkomaan kansalaisista", joille tunnustetaan oikeus paluumuuttoon.
Vuoden 1991 ulkomaalaislain mukaan paluumuuttajalle ei ollut muuta ehtoa kuin se, että ainakin yhden neljästä isovanhemmasta piti olla kansallisuudeltaan suomalainen. Kun tätä lakia sovellettiin laajasti myös inkerinsuomalaisiin, se aiheutti paljon sekaannuksia. Lakia muutettiinkin vuonna 1996 entisen Neuvostoliiton alueelta peräisin olevien henkilön osalta niin, että ainakin kahden isovanhemman pitää olla kansallisuudeltaan suomalaisia.
Maahanmuuttoviraston mukaan tietyt ulkomaalaiset, joilla on suomalaiset sukujuuret tai muuten läheinen yhteys Suomeen, voivat tietyin edellytyksin saada oleskeluluvan Suomeen. Luvan saamiseksi ei tarvita muita syitä kuten esimerkiksi työntekoa tai opiskelua. Oleskeluluvan saantiin vaikuttaa suomalaisten sukujuurien vahvuus ja läheisyys. Jos sukujuuret ovat useampien sukupolvien takana, oleskelulupaa ei voi tällä perusteella saada. Suomalaisten sukujuurten tai Suomeen läheisen yhteyden perusteella oleskeluluvan saavat voidaan jaotella kahteen ryhmään:
1) inkerinsuomalaiset - entisen Neuvostoliiton alueelta peräisin olevat henkilöt 2) muu suomalainen syntyperä – entiset Suomen kansalaiset ja henkilöt, jotka ovat syntyperäisten Suomen kansalaisten jälkeläisiä.
Paluumuutto maittain > Unkari

Vuonna 2010 Unkari sääti lain, jolla kansalaisuus ja palautusoikeus myönnetään henkilölle, jolla on unkarilaistausta ja joka asuu pääasiassa entisen Unkarin kuningaskunnan alueella tai Unkarin naapurimaassa.
Paluumuutto maittain > Viro

Viron perustuslain 36 pykäkän mukaan virolaistaustaisella henkilöllä on oikeus muuttaa Viron tasavaltaan.
Peukalolampi (Saarijärvi)

| Peukalolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi
Koordinaatit:  62°46′47″N, 25°10′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Saarijärven alue (14.61)
Laskupuro:  Peukalopuro Saarijärveen 
Järvinumero:  14.619.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  178,6 m  
Pituus:  510 m  
Leveys:  350 m  
Rantaviiva:  1,897 km  
Pinta-ala:  11,776 ha  
Tilavuus:  0,0003543 km³ 
Keskisyvyys:  3,01 m  
Suurin syvyys:  7 m  
Saaria:  2 
 fiPeukalolampi 
Peukalolampi  on Keski-Suomessa Saarijärvellä  Kolkanlahden lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 510 metriä pitkä, 350 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 11,8 hehtaaria. Lammella on kartan mukaan kaksi saarta. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 354 300 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,0 metriä ja suurin syvyys on 7,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Saarijärven alueella (14.61), jonka Peukalopuron valuma-alueeseen (14.619) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 178,6 metriä mpy.
Pyhän Silasin kirkko (Blackburn)

| Pyhän Silasin kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Blackburn, Englanti
Koordinaatit:  53°45′5.76″N, 2°30′26.64″W
Kirkkokunta:  Englannin kirkko
Hiippakunta:  Blackburnin hiippakunta
Suunnittelija:  Paley and Austin
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyhän Silasin kirkko on Blackburnissa sijaitseva kirkko, joka on Grade II* -luokan arvorakennus. Se rakennettiin vuosina 1894–1900 ja torni valmistui 1914. Lasimaalaukset ovat J. H. Dearlen ja Henry Holidayn työtä.
Punainen Wien

Karl-Marx-Hof -vuokra-asuntokompleksi Wienissä
Punaisella Wienillä tarkoitetaan sosialidemokraattien johtamaa historiallista Wieniä (1918—1934). Vaaleilla valitut sosialidemokraatit (tunnettiin myös “austromarxilaisina”) toteuttivat monia sosiaalisia uudistuksia Wienissä äärioikeiston vallankaappaukseen asti.
Itävalta-Unkarin kaksoismonarkia oli kärsinyt tappion ensimmäisessä maailmansodassa, jonka jälkeen keisarikunta hajosi. Itävallan pääkaupunki Wien oli köyhä kaupunki, jonka asukkailla oli pulaa kaikesta. Sosialidemokraatit saavuttivat Wienissä vaalivoiton ensimmäisissä vapaissa vaaleissa vuonna 1919. Avoimesti sosialismia tuolloin ajaneet sosialidemokraatit alkoivat toteuttaa sosiaalisia uudistuksia kaupungissa. Wien säilyi “punaisena kaupunkina” vuoteen 1934 asti muun maan oikeistolaisuudesta huolimatta. Uudistukset tunnetaan lähinnä asuntopolitiikasta. Wienissä rakennettiin useita vuokrataloja, joista tunnetuimpia ovat Karl-Marx-Hof -vuokratalokompleksi. Sosiaalisten uudistusten tarkoituksena oli rakentaa “uusi ihminen” tulevaa sosialistista yhteiskuntaa varten. Asuntopolitiikan lisäksi panostettiin myös esimerkiksi terveyspalveluihin, kulttuuriin ja koulutukseen. Wieniä pyrittiin rakentamaan asukaslähtöisesti.
Sosiaaliset ohjelmat rahoitettiin verotuksella. Erityisesti oikeisto suhtautui kriittisesti sosiaalisiin uudistuksiin. Verotusta kritisoitiin. Oikeistolaiset haukkuivat vuokra-asuntokomplekseja “punaisiksi linnoituksiksi”. Punainen Wien kohtasi myös laajaa painostusta Itävallan keskushallinnolta ja maan ulkopuolelta. Itävallan diktaattorina vaikuttanut kansleri Engelbert Dollfuss haki maalleen lainaa Kansainliitolta helpottaakseen suuren laman vaikutuksia. Lainan saannin ehtona oli tiukka talouskuri. Tämä tiesi kovaa iskua Wienin sosialidemokraattiselle mallille. Dollfuss keskitti lopulta vallan itselleen ja puolueelleen lakkauttaen parlamentin. Nelipäiväisen kansannousun (myös Itävallan sisällissodaksi kutsuttu) päätyttyä myös Wien otettiin äärioikeiston haltuun. Samalla päättyi sosialidemokraattinen kokeilu.
Vaikutus

Wien on vuokra-asuntojen määrällä Euroopan kärjessä. Wienissä enemmistö asuu vuokrasäädellyissä asunnoissa.
Aiheesta muualla

100 years of Red Vienna (Arkistoitu – Internet Archive)
Pikkuvyömittari

| Pikkuvyömittari |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Mittarimaiset Geometroidea
Heimo::  Mittarit Geometridae
Alaheimo::  Lehtimittarit Sterrhinae
Suku::  Cyclophora
Laji::  quercimontaria
Kaksiosainen nimi
 Cyclophora quercimontaria  ¨Bastelberger, 1897 
Synonyymit
 Cosymbia quercimontaria 
Katso myös
   Pikkuvyömittari Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pikkuvyömittari (Cyclophora quercimontaria) on pienehkö tammimetsissä elävä mittariperhonen. Suomessa se on harvinainen harhailija ja vuoden 2010 kansallisessa uhanalaisluokituksessa laji luokiteltiin äärimmäisen uhanalaiseksi (CR).