stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Inherit the Eden

| Inherit the Eden Hanging Garden |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syyskuu 2006, Tico Tico Studio
 Julkaistu: 28. helmikuuta 2007
 Tuottaja(t): Ahti Kortelainen, Matti Reinola & Saku Manninen
 Tyylilaji: doom metal, death metal
 Kesto: 57.36
 Levymerkki: Spikefarm
Hanging Gardenin muut julkaisut
|   | Inherit the Eden 2007 | TEOTWAWKI 2009 |
Inherit the Eden on suomalaisen metalliyhtyeen Hanging Gardenin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Spikefarm Records.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Matti Reinola, Mikko Kolari ja Saku Manninen sekä sanoittanut Matti Reinola, ellei toisin mainittu. Kaikki kappaleet sovittanut Hanging Garden.
Sleep of Ages – 7.59
As the Circle Fades – 7.34
Ethereal Passing – 2.50 (instrumentaali)
Shards of Life – 8.47
Paper Doves – 7.11
Stillborn – 3.57 (instrumentaali)
The Mourners Plain – 8.36 (san. Saku Manninen)
Fall into Tehom – 10.42
Kokoonpano

Ari Nieminen – laulu
Saku Manninen – kitara, tuottaja
Mikko Kolari – kitara
Matti Reinola – basso, kosketinsoitin, tuottaja
Janne Jukarainen – rummut
Kokoonpano > Tuotanto

Ahti Kortelainen – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Minerva Pappi – masteroija
Kalle Pyyhtinen – grafiikka, layout
Arvostelut

Imperiumi.net: 7+/10
Soundi:
Sputnikmusic:
Aiheesta muualla

Albumi Inherit the Eden Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Inherit the Eden discogs.com -sivustolla
Hanging Garden
| --- | --- |
Studioalbumit:   Inherit the Eden  TEOTWAWKI  At Every Door  Blackout Whiteout  I am Become  Into That Good Night  Skeleton Lake  The Garden 
EP:t:   I Was a Soldier  Hereafter  Against the Dying of the Light  Neither Moth Nor Rust  Citylight Sessions
Latvian maanviljelijöiden liitto

Puolueen logo.
Latvian maanviljelijöiden liitto (latv. Latvijas Zemnieku Savienība, lyh. LZS) on vuonna 1917 perustettu maanviljelijöitä edustava puolue Latviassa. Vuonna 2023 Latvian maanviljelijöiden liitolla oli  1350 jäsentä. Puolueen puheenjohtaja on Viktors Valainis. Yhdessä Latvian vihreän puolueen kanssa se muodostaa puolueliiton nimeltä Vihreiden ja maanviljelijöiden liitto.
Hiroshige

| Hiroshige> 広重 |
| --- | --- |
 Utagawa Kunisada, Ichiryusai Hiroshigen, 1797–1858 (muistomuotokuva), 1798, 36,2 x 24,4 cm, puupiirrospainokuva. Metropolitan Museum of Art, New York.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Utagawa Hiroshige 歌川 広重
Syntynyt: 1797 Edo, Japani
Kuollut: 12. lokakuuta 1858 (60–61 vuotta) Edo, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Taiteilija
Salanimi:  安藤 重右衛門, 安藤 鉄蔵, 安藤 徳兵衛 ja 歌川 広重
Ala:  kuvataide
Taidesuuntaus:  ukiyo-e
Utagawa Hiroshige (jap. 歌川 広重), s. Andō Tokutarō (jap. 安藤 徳太郎; 1797 – 12. lokakuuta 1858) oli ukiyo-e-kuvittaja Japanin Edo-kaudella (1600–1867). Häntä pidetään yhtenä tyylisuunnan suurista mestareista. Usein pelkästään nimellä Hiroshige kutsuttu kuvittaja erikoistui maisemakuviin. Hänen tunnetuimpia töitään ovat painokuvien sarjat Tokaidon tien 53 pysähdyspaikkaa (1833–1834) ja Sata kuuluisaa näkymää Edosta (1856–1858).
Nykyisin Hiroshige on Hokusain ohella maailmanlaajuisesti todennäköisesti tunnetuin ukiyo-e-taiteilija. Kun japanilaisia puupiirroksia tuotiin Eurooppaan 1800-luvun lopussa, Hiroshigesta tuli erityisesti ranskalaisten impressionistien suosikki. Esimerkiksi Degas, Monet, Pisarro, Toulouse-Lautrec ja Van Gogh keräsivät Hiroshigen töitä, lainasivat niistä elementtejä omiin töihinsä ja toisinaan kopioivat suoraan Hiroshigen puupiirroksia.
Elämä ja ura > Varhaiset vuodet ja opinnot

Hiroshigen elämästä tiedetään useimpien ukiyo-e-mestareiden tavoin vain vähän. Puupiirrokset eivät olleet omana aikanaan arvostettua taidetta, joten käsityöläisinä pidettyihin suunnittelijoihin ei kiinnitetty huomiota eikä heidän elämänvaiheitaan usein kirjattu muistiin. Hiroshige syntyi nimellä Andō Tokutarō vuonna 1797 Tokugawa-shōgunaatin hallintokaupungissa Edossa, nykyisessä Tokiossa, samuraisukuun. Hänen isänsä oli Edon kaupunginosan palomestari. Perhe asui parakeissa kaupungin laidalla.
Nuori Tokutarō piti piirtämisestä. Häntä opasti ilmeisesti yksi palomiehistä, amatöörimaalari Okajima Rinsai, joka oli opiskellut Kanō-koulukuntaan kuuluneen mestarin johdolla maalausta. Kun nuoren Tokutarōn molemmat vahemmat kuolivat, hänestä tuli 12-vuotiaana perheensä pää ja isänsä virka-aseman perijä. Virka vaati ilmeisesti hyvin vähän työtä, ja Hiroshige pystyi jatkamaan opintojaan. Hän pyrki ensin ukiyo-e-mestari Utagawa Toyokunin oppilaaksi, mutta tuli hylätyksi. Hiroshigesta tuli kuitenkin samaan Utagawa-koulukuntaan kuuluneen Utagawa Toyohiron oppilas. Vuonna 1812 vain vuosi opintojensa aloittamisen jälkeen 15-vuotias sai ottaa käyttöön oman mestarinimensä Hiroshige. Ukiyo-e-tekniikoiden lisäksi Hiroshige opiskeli Kanō- ja Shijō-koulukuntien maalausta.
Elämä ja ura > Ura kuvittajana

Hiroshigen ensimmäiset tunnetut työt ovat runokirjan kuvitus ja sarja yakusha-e-näyttelijäkuvia vuodelta 1818. Seuraavien vuosien aikana Hiroshige kehittyi taiteilijana ja suunnitteli muiden ukiyo-e-kuvittajien tavoin kuuluisien kurtisaanien, näyttelijöiden ja samuraiden kuvia. Hiroshige siirsi perintövirkansa pojalleen heti, kun se oli mahdollista vuonna 1823 ja keskittyi kokonaan uraansa kuvittajana.
Vuodesta 1830 eteenpäin Hiroshige löysi omat vahvuutensa ja keskittyi maisemakuviin yhteistyössä useiden eri kustantajien kanssa. Hiroshigen puupiirrossarja Tokaidon tien 53 pysähdyspaikkaa (noin 1832–1833) loi hänen maineensa taiteilijana. Sarja julkaistiin vuonna 1833 ja kirjana vuonna 1834. Vuonna 1856 Hiroshige ryhtyi buddhalaiseksi munkiksi ja aloitti puupiirrossarjan Sata kuuluisaa näkymää Edosta (1856–1858). Hän kuoli 62-vuotiaana Edon koleraepidemian aikana.
Teokset ja tyyli

Hiroshigen ura jaetaan yleensä kolmeen jaksoon. Vuosina 1818–1830 Hiroshige opiskeli ja kehittyi hitaasti. Hän suunnitteli bijinga-kuvia kauniista naisista, kuvia kuuluisista sotureista (musha-e) ja puupiirroksia kabuki-näyttelijöistä (yakusha-e). Varhaiset työt eivät erottuneet edukseen ukiyo-e-puupiirrosten massasta. Hiroshigen uran huippujakso alkoi 1830-luvun alussa. Hän keskittyi ilmeisesti Hokusain vaikutuksesta maisemakuviin. Uransa loppuvaiheessa noin vuosina 1844–1858 Hiroshigen kasvava suosio johti liian nopeaan työskentelyyn ja tiheään julkaisutahtiin. Hän suunnitteli valtavan määrän puupiirroksia, eikä laatu säilynyt aina uran huippukauden tasolla.
Hirogshigen on arvioitu suunnitelleen yhteensä yli 5 000 puupiirrospainokuvaa. Painokuvien lisäksi Hiroshige suunnitteli noin 500 puupiirrosta, jotka liimattiin viuhkalle (uchiwa-e). Hän kuvitti lisäksi noin 130 kirjaa ja maalasi tauluja. Hänen tunnetuin maalaussarjansa on Odan klaanin daimioille tehty 200 maalauksen kokonaisuus Tendō Hiroshige. Maisemakuvien ohella Hiroshige suunnitteli myös nimellä kacho-e (kirjaimellisesti ’kukat ja linnut’) tunnettuja puupiirroksia.
Yakusha-e ja kachō-e
Varhainen näyttelijäkuva ”Ichikawa Danjûrô VII Shibarakun roolissa”, 1824, Rijksmuseum, Amsterdam.
Kachō-e ”Sininen harakka vaahteranoksalla”, Freer Gallery of Art, Washington DC.
Teokset ja tyyli > Maisemakuvat

1830-luvun alussa ilmeisesti Hiroshigen opettajan ja mestarin Utagawa Toyohiron kuolema vapautti hänet kokeilemaan uudenlaisia aiheita. Hiroshige otti vaikutteita Hokusain luontokuvista, ja aiempien henkilökuvien sijasta hän alkoi suunnitella romanttisia maisema- ja luontopuupiirroksia. Uusi aihevalinta sopi Hiroshigen kuvittajanlaadulle. Hänestä tuli Hokusain veroinen maisemakuvaaja. Yhdessä kaksi suunnittelijaa nostivat maisemakuvauksen arvostetuksi ukiyo-e-lajiksi muiden vakiintuneiden lajityyppien rinnalle.
Hiroshige kehitti nopeasti oman voimakkaan, runollisen tyylinsä. Hänen maisemapuupiirrostensa ydin ovat tunnelman, luonnonilmiöiden ja vuodenaikojen vaihtelun kuvaus. Hän kuvasi kesäisiä maisemia, sadekuuroja, lunta, sumua ja syksyn kirkkaita värejä. Hiroshige sovelsi sarjoissaan taitavasti myös länsimaisia vaikutteita, esimerkiksi perspektiivin ja tilan kuvaamista.
Hiroshige maineen maisemien kuvaajana loi hänen 1832–1833 julkaistu sarjansa Tōkaidōn tien 53 pysähdyspaikkaa. Hänen opiskelijansa Hiroshige III kertoi myöhemmin, että sarja perustui Hiroshigen vuonna 1832 Edosta Kiotoon tekemän matkan aikana tehtyihin luonnoksiin. On kuitenkin todennäköistä, että Hiroshige otti omien luonnostensa lisäksi tai sijasta kuviensa aiheet suoraan aiemmin julkaistuista matkaoppaista, ja matka on romanttinen myytti. Tōkaidō-sarjan kuvat eivät usein kuvaa pelkästään todellisia näkymiä. Hiroshige otti taiteellisia vapauksia, lisäsi maisemiin keksittyjä elementtejä ja karsi toisia. Näkemyksen yhtenäisyys oli hänelle tärkeämpää kuin orjallinen todellisuuden seuraaminen.
Sarjasta Tōkaidōn tien 53 pysähdyspaikkaa, 1833–1834
Kuva 11, Hakone
Kuva 16, Kanbara
Kuva 46, Sadekuuro Shōnossa
Tōkaidōn tien 53 pysähdyspaikkaa oli kaupallinen menestys. Hiroshige pystyi menestyksen ansiosta keskittymään ainoastaan tunnettujen paikkojen kuvaukseen, joka tunnettiin omana genrenään meisho-e (kirjamellisesti ’kuuluisien paikkojen kuvat’). Myöhemmin maisemakuvia on kutsuttu myös nimellä fūkeiga (kirjamellisesti ’maisemapainokuvat’). Hiroshige uudisti puupiirrosten aihevalintojen lisäksi myös sitä, miten kuvat esitettiin. Aiemmat ukiyo-e-kuvittajien painokuvasarjat olivat sisältäneet yleensä 10–12 kuvaa. Hiroshigen yksittäisten painoarkkien sarjat olivat hyvin laajoja. Hänen kuvansa olivat myös aiempia maisemapuupiirroskuvia suurempaa ōban-kokoa.
Hiroshige jatkoi kahdenkymmenen vuoden ajan maisemakuvien suunnittelua, usein yhteistyössä muiden taiteilijoiden kanssa. Tōkaidōn tien lisäksi Hiroshigen toinen lempikohde oli hänen kotikaupunkinsa Edo. Hän työsti toista tunnettua sarjaansa Sata kuuluisaa näkymää Edosta (1856–1858) kuolemaansa saakka vuonna 1858. Sarjalle ovat tyypillisiä kuvan etualalle sijoitetut suuret elementit, joiden tarkoitus on lisätä syvyysvaikutelmaa.
Sarjasta Sata kuuluisaa näkymää Edosta, 1857
Uusi Fuji, Meguro, Museum of Fine Arts, Boston.
Kameidon luumutarha, Stanfordin yliopisto, Stanford.
Suidōn silta ja Surugadain korttelit, Museum of Fine Arts, Boston.
Teokset ja tyyli > Hiroshigen näkemyksiä kuvien suunnittelusta

Hiroshige kirjoitti puupiirrossarjojensa esipuheisiin usein näkemyksiään kuvien suunnittelusta. Hänen mukaansa kuvien tuli perustua alkuperäisiin, paikalla tehtyihin luonnoksiin. Tarkoitus oli kuvata maisema realistisesti. Kuvittajan tuli kuitenkin ”poistaa kuvasta kaikki, missä ei ollut tyyliä tai sulokkuutta.” Esittääkseen kauniin näkymän kuvittajan oli ymmärrettävä, miten yhdistää toisiinsa kaikki ne elementit, joista yhdessä muodostuu maisema.
Vastaanotto ja merkitys

Vincent Van Gogh hankki kokelmiinsa useita Hiroshigen töitä ja jäljensi ne öljymaalauksiksi. Vasemmalla ”Sadekuuro Shin-Ōhashin sillalla ja Atakessa”, Hiroshige, 1857. Oikealla Van Goghin öljyvärimukaelma.
Horishigea pidetään nykyisin yhtenä merkittävimmistä ukiyo-e-suunnittelijoista Hokusain, Kitagawa Utamaron (noin 1753–1806) ja Tōshūsai Sharakun ohella. Hokusain ja Hiroshigen puupiirrokset muuttivat koko ukiyo-e-tyylisuuntaa. Vaikka japanilaisissa puupiirroksissa oli aiemminkin kuvattu maisemia, maisema oli yleensä ollut kuvan varsinaisen aiheen tausta. Aiemmin Edon kabuki-teatterien ja Yoshiwaran ilotalojen ”leijuvaan maailmaan” keskittyneeseen tyylisuuntaan tuli nyt uusia elementtejä, kuten maiseman, luonnon, sekä kasvien ja eläinten kuvaus.
Omana aikanaan ukiyo-e-puupiirrokset eivät olleet taidetta vaan populaarikulttuuria. Hiroshige oli hyvin suosittu sekä kotimaassaan että ulkomailla. Hänen tunnetuimpia painokuviaan painettiin valtavia määriä, jopa 10 000 vedosta. Työt ovatkin levinneet laajalle maailman museoihin ja gallerioihin. Töitä painettiin uudestaan niin paljon, että alkuperäiset painolaatat kuluivat ja monet myöhemmistä uusintapainoksista ovat heikkolaatuisia.
Hiroshigen maisemakuvat ovat merkittäviä myös koko maailman taidehistoriassa. Hiroshige oli yksi japanilaisista ukiyo-e-taiteilijoista, jotka vaikuttivat erityisesti ranskalaisten impressionistien työhön 1870-luvulta lähtien. Hiroshige oli esimerkiksi Edgar Degas’n, Claude Monet’n, Camille Pissarron ja James McNeill Whistlerin suosikki. Vincent van Gogh kopioi useita Hiroshigen töitä öljyvärimaalauksiksi lähes sellaisenaan. Myös Degas ja Whistler lainasivat niistä elementtejä omiin töihinsä.
Vastaanotto ja merkitys > Suomessa

Hokusain ja Hiroshigen puupiirrokset innoittivat jo Suomen taiteen kultakauden taiteilijoita vuosisadan vaihteen Pariisissa. Suomessa Hiroshigen töitä on myös Kansallisgallerian kokoelmissa. Syksyllä 2008 Ateneumin taidemuseon näyttelyssä ”Matkalla Edoon” olivat esillä Hiroshigen teossarjat Tokaidon tien 53 pysähdyspaikkaa ja Kisokaidon tien 69 pysähdyspaikkaa (noin 1834–1842) sekä teoksia sarjasta Sata kuuluisaa näkymää Edosta.
Galleria

”Tagawayan ravintola Daionjin Temppelin luona” sarjasta ”Kokoelma Edon kuuluisia ravintoloita”, 1838–40, 22,5 x 35 cm, Metropolitan Museum of Art, New York.
”Pyörteet Awassa”, triptyykki sarjasta ”Lumi, kuu ja kukat”, 1857, 37,7 x 76,2 cm, Museum of Fine Arts, Boston.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hiroshige Wikimedia Commonsissa
Kokoelma Hiroshigen töitä Google Arts -galleriassa
Hiroshige Boston Museum of Fine Arts -museossa
Horikiri no hanashōbu (’Horikin iirispuutarha’), kuva numero 56 sarjasta Sata kuuluisaa näkymää Edosta (1856–1858), 33,6 cm × 21,2 cm, Yhdysvaltain kongressin kirjasto, Washington DC.
Lasse Peltonen

Lasse Peltonen (28. toukokuuta 1931 Merikarvia) on Ilmajoella asuva entinen peruskoulunopettaja ja musiikkipedagogi, joka tunnetaan monien kansanmusiikkiryhmien harjoittajana ja johtajana. Näistä tunnetuin on Peuralan pelimannit.
Vuonna 1993 Peltonen sai Suomen Kansanmusiikkiliitolta oltermannin ja vuonna 2011 Kaustisen kansanmusiikkijuhlilta mestaripelimannin arvonimen.
Peltonen valmistui kansakoulunopettajaksi Rauman seminaarista 1953 ja toimi pitkään Ilmajoen Peuralan koulun opettajana. Hän perusti Peuralan pelimannit 1960-luvun alussa tukemaan koulun musiikinopetusta. Musiikkia hän on opiskellut muun muassa Etelä-Pohjanmaan Musiikkiopistossa, Klemetti-opistossa sekä yksityisesti, instrumentteinaan viulu, alttoviulu, kontrabasso, klarinetti ja laulu. Opettajia ovat olleet Harald Andersen,  Jukka Hapuoja, Eino Haipus, Ilkka Kuusisto, Eelis Panula, Erkki Pohjola, Aatos Rintakoski ja Arvo Räikkönen.
Lasse Peltosen poika on Seinäjoen kaupunginorkesterin sellisti Jussi Peltonen ja pojanpoika sellisti Samuli Peltonen.
Levytyksiä

Peltosen pelimannit: Samuel Rinda-Nickolan nuottikirjasta (Finnlevy 1971)
Peuralan pelimannit: Yxi kaunis papillinen polska, omakustanne-CD 1984
Peuralan pelimannit ja Peuralan lapsikuoro: Ilmajoen Peurala laulaa ja soi, omakustanne-CD 1992
Iconcrash

| Iconcrash |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2004–
Tyylilaji:  rock, electronica
Kotipaikka:  Helsinki
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Jaani Peuhu, laulu   Arttu Juntunen, koskettimet   Matti Toivonen, kitara    Riku-Niilo Mattila, basso   Oskari Vilmunen, rummut  
Entiset jäsenet:  Reko Aho, rummut   Riku Kuukka, kitara   Jesse Valo, basso   Jani Marjoniemi, basso   Anu Tukeva, koskettimet, taustalaulu  
Levy-yhtiö:  Dynasty Recordings/EMI Finland  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iconcrash on suomalainen yhtye, joka on muun muassa Deadbabesissa ja Varjossa aiemmin vaikuttaneen Jaani Peuhun alulle panema electrorock/darkwave-yhtye. Ensialbumin Nude julkaisi keväällä 2005 suomalais-englantilainen Parole Records, minkä jälkeen Iconcrash sai myös livekokoonpanon ja yhtyemuodon.
Iconcrashin toinen albumi Enochian Devices julkaistiin keväällä 2010 Dynasty Recordingsin ja EMI Finlandin yhteistyönä. Levyä työstettiin runsaan vuoden Dynasty- ja Sonic Pump -studioilla. Singlet "Strange, Strange Dark Star" ja "Everlasting" saivat runsaasti radiosoittoa niin että ne nousivat YleX:n Himotuimmat -listan kärkeen. Albumin kappaleita käytettiin Petteri Summasen Blackout-elokuvassa sekä Justin Lassenin (Lady Gaga, Linkin Park, Nine Inch Nails) remixaamana Clive Barkerin The Midnight Meat Train -elokuvan soundtrackilla.
Yhtyeen kolmas albumi Inkeroinen julkaistiin 14. syyskuuta 2011 (Dynasty Helsinki). Albumia nauhoitettiin puoli vuotta Helsingissä Sonic Pumpin tiloissa, Lontoossa Milocon Music Box -studiolla, Porvoossa Magnusborgin kartanossa ja Ten Studiolla Tukholmassa. Levyllä Iconcrashin jäsenet toimivat Peuhun johdolla tuotantotiiminä. Yhtyeen lisäksi albumin tuotantoon osallistuivat Lee Slater (The Vaccines, 30 Seconds To Mars, Kylie, Glasvegas), Arttu Peljo (Chisu, Disco Ensemble, Sunrise Avenue, Jenni Vartiainen), Antti Eräkangas (Lauri, Von Hertzen Brothers, The Rasmus) ja Sampo Haapaniemi (Egotrippi, Teleks, Johanna Kurkela). "Stockholm"-videota on esitetty MTV Finlandilla sekä The Voicella.
Keväällä 2012 Iconcrash osallistui menestyksekkäästi Uuden Musiikin Kilpailuun, jossa valitaan Suomen Euroviisuedustaja. Kappaleellaan "We Are The Night" he ylsivät finaaliin, ja Jäähallilla kuvatussa suorassa lähetyksessä he soittivat puolelle miljoonalle katsojalle. Kappale on soinut hyvin radiossa ja se äänestettiin YleX:n himotuimmat -listan kärkeen kolme kertaa.
Yhtye on keikkaillut Suomen lisäksi Englannissa, Venäjällä, Saksassa, Baltian maissa, Italiassa ja Yhdysvalloissa sekä esiintynyt seuraavien kansainvälisten yhtyeiden kanssa: My Chemical Romance, Kaiser Chiefs, The White Lies, Anathema, Royal Republic ja Atari Teenage Riot.
Julkaisut > Studioalbumit

Nude (2005)
Enochian Devices (2010)
Inkeroinen (2011)
Julkaisut > Muut albumit

Viola / Iconcrash (2004,  Viola -split)
Clive Barker's Midnight Meat Train (2008,  soundtrack)
Mama Trash 2 Compilation (2008,  kokoelma)
Blackout (2008,  soundtrack)
Julkaisut > Singlet

Happy? (2003,  promo CD -single)
The Lovers (2005,  radio single)
Strange, Strange Dark Star (2009)
Everlasting (2009)
Sleeper (2010)
Never Ever (2010)
Delete (2011)
Stockholm (2011)
Yhteistyökumppanit

Rory Winston on sanoittanut useita Iconcrashin kappaleita yhteistyössä Peuhun kanssa. Hän on sanoittanut artisteille kuten Indica, Private Line, Pete Parkkonen ja toiminut yhteistyössä useiden artistien kanssa, kuten Matti Mikkola.
Sampo Haapaniemi (Egotrippi, Teleks, Johanna Kurkela), Inkeroisen apulaistuottaja
Lee Slater (The Vaccines, 30 Seconds To Mars, Kylie Minogue, Glasvegas) miksasi kappaleet "Stockholm" ja "Delete" (Inkeroinen)
Arttu Peljo (Chisu, Disco Ensemble, Sunrise Avenue, Jenni Vartiainen) miksasi kappaleen "Dangerous" (Inkeroinen)
Antti Eräkangas (Lauri, Von Hertzen Brothers, The Rasmus) miksasi suurimman osan kappaleista Inkeroinen-levylle
Pauli Rantasalmi (Rasmus) vieraili Enochian Devices -levyllä.
Timo Tolkki (ex-Stratovarius) vieraili Enochian Devices -levyllä
Emily Cheeger aka Vuk vieraili laulajana Nude- ja Enochian Devices -levyillä
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Iconcrash Myspacessa (englanniksi)
Inkeroinen - Kiertuepäiväkirja (englanniksi)
Iconcrash - ReverbNation
Iconcrash - YouTube
Iso Säynäslammi

| Iso Säynäslammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Ähtäri
Koordinaatit:  62°32′03″N, 24°00′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Toisveden alue (35.42)
Laskupuro:  Säynäspuro Peränteeseen 
Järvinumero:  35.424.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  137,4 m  
Rantaviiva:  0,711 km  
Pinta-ala:  3,103 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Säynäslammi 
Iso Säynäslammi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Vääräkosken kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,1 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Peränteen alueeseen (35.424) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 137,4 metriä mpy.
Iso Vehkalampi (Viitasaari)

| Iso Vehkalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°04′58″N, 25°59′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskuoja:  oja Iso-Säyniäiseen 
Järvinumero:  14.421.1.045
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  115,7 m  
Pituus:  260 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,544 km  
Pinta-ala:  1,29 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Vehkalampi 
Iso Vehkalampi  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Valkeiskylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 260 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Keski-Keiteleen lähialueeseen (14.421) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 115,7 metriä mpy.
Käenkoski

Käenkoski on kylä Ilomantsissa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Käenkoskelta on Ilomantsiin matkaa 32 kilometriä. Käenkosken kylän alue on laaja, ja sen asutuskeskittymät sijaitsevat etäällä toisistaan. Käenkoskella on vielä muita pienempiä kyliä, kuten Kontiovaara, Sammakkovaara ja Lapiovaara.
Ahvenjärvellä sijaitsi aiemmin Ilomantsin riistantutkimusasema, mutta nyt se on siirtynyt Mekrijärven tutkimusasemalle.
Käenkosken alue on vaara- ja mäkimaastoista, ja niiden väliin jäävien soiden lisäksi maisemaa hallitsevat laajat mäntyvaltaiset metsät. Käenkoski sijaitsee pinta-alaltaan Suomen 12:nneksi suurimman järven, Koitereen, rannalla.
Alueella on hyvät eräharrastusmahdollisuudet, kuten Hattujärvestä alkava melontareitti ja 90 kilometrin pituinen patikointireitti.
Aiheesta muualla

Käenkoski, erämatkailukeskus (Arkistoitu – Internet Archive)
Kędzierzyn-Koźlen piirikunta

Kędzierzyn-Koźlen piirikunta (puol. powiat kędzierzyńsko-kozielski) on yksi Opolen voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan  väkiluku oli vuoden 2023 lopussa 86 635. Siihen kuuluvat viisi kuntaa ovat Bierawa, Cisek, Pawłowiczki, Polska Cerekiew ja Reńska Wieś. Piirikunnan hallintokeskus ja ainoa kaupunki on Kędzierzyn-Koźle.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2023 lopussa piirikunnan asukkaista 52 prosenttia oli naispuolisia ja 48 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,1 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,2 prosenttia ja eläkeikäiset 24,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,9 vuotta. Vuonna 2022 piirikunnassa syntyi 569  lasta. Vuonna 2023 työttömyysaste oli 7,3 %. Kędzierzyn-Koźlen piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 66 848 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Iconoclastic

| Iconoclastic Medeia |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Penthouse Studios
 Julkaistu: 25. lokakuuta 2013
 Tuottaja(t): Medeia
 Tyylilaji: death metal, melodinen death metal, alternative death metal
 Kesto: 40.46
 Levy-yhtiö: Fullsteam Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 27.
Medeian muut julkaisut
| Abandon All 2011 | Iconoclastic 2013 | Manning the Helm (EP) 2015 |
Iconoclastic on suomalaisen death metal -yhtyeen Medeian neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä Fullsteam Records ja sen jakelijana toimi Sony Music Entertainment. Albumin poikkeaa huomattavasti yhtyeen edellisestä studioalbumista, tummasta ja raskaasta Abandon Allista.
Kappaleessa "Reverence" vierailevana kitaristina toimii pituushyppääjä Tommi Evilä. Kappaleista "The Dominant Species"  ja "Misery Prevails"  julkaistiin musiikkivideot. Yhtyeen mittavasta Euroopankiertueesta Children of Bodomin kanssa on nähtävissä mini-dokumentti joka sisältää live-musiikkivideon "Sleep" -kappaleesta . Iconoclasticin vuosipäivänä 2014 julkaistiin Iconoclastic-studiomuistelmat -video . Levyn valikoidut riffit on dokumentoitu yhtyeen kitaristien toimesta Medeian My most bestest riffs -videolla .
Kappaleet

Iconoclastic – 4.56
A Waste of Skin – 3.50
Sleep – 5.24
Dethroned – 3.26
The Dominant Species – 4.19
Prophecy – 2.58
Loyalty Kills – 4.07
Misery Prevails – 4.07
Reverence – 3.05
Redefining Hell – 4.34