Intervalli
Taajuuksien suhteet

Yleisimmät intervallit ja niitä vastaavat taajuuksien suhteet ovat:
| Nimi | Lat>  lukusana | Esimerkki | Puoliaskelien lkm | Taajuuksien suhde | Huomautus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Puhdas priimi | primus = ensimmäinen | C–C | 0 | 1:1 | Molemmat sävelet samoja; sanotaan myös unisonoksi |
| Ylinouseva priimi | primus = ensimmäinen | C–C♯ | 1 | 25:24 | enharm. kuten pieni sekunti; myös esim. C♭–C on ylinouseva priimi |
| Vähennetty sekunti | secundus = toinen | C–D♭♭ | 0 | 128:125 | enharm. kuten puhdas priimi |
| Pieni sekunti | secundus = toinen | C–D♭ | 1 | 16:15 | myös esim. C♯–D on pieni sekunti |
| Suuri sekunti | secundus = toinen | C–D | 2 | 9:8 (tai 10:9) | myös esim. C♯–D♯ tai C♭-D♭ ovat suuria sekunteja |
| Ylinouseva sekunti | secundus = toinen | C–D♯ | 3 | 6:5 | myös esim. C♭–D tai on ylinouseva sekunti, enharm. kuten pieni terssi |
| Pieni terssi | tertius = kolmas | C–E♭ | 3 | 6:5 | Käytetään myös nimitystä mediantti |
| Suuri terssi | tertius = kolmas | C–E | 4 | 5:4 |  |
| Puhdas kvartti | quartus = neljäs | C–F | 5 | 4:3 |  |
| Ylinouseva kvartti  | quartus = neljäs | C–F♯ | 6 | 45:32 | Käytetään myös nimitystä tritonus; myös esim. C♭–F on ylinouseva kvartti |
| Vähennetty kvintti  | quintus = viides | C–G♭ | 6 | 45:32 | Enharmonisesti sama kuin ylinouseva kvartti |
| Puhdas kvintti | quintus = viides | C–G | 7 | 3:2 | myös C♭-G♭ tai C♯–G♯ ovat puhtaita kvinttejä |
| Ylinouseva kvintti | quintus = viides | C–G♯ | 8 | 8:5 | enharm. kuin pieni seksti, myös C♭–G on ylinouseva kvintti |
| Pieni seksti | sextus = kuudes | C–A♭ | 8 | 8:5 |  |
| Suuri seksti | sextus = kuudes | C–A | 9 | 5:3 |  |
| Ylinouseva seksti | sextus = kuudes | C–A♯ | 10 | 16:9 | enharm. kuin pieni septimi, myös esim. C♭–A on ylinouseva seksti |
| Pieni septimi | septimus = seitsemäs | C–B | 10 | 16:9 |  |
| Suuri septimi | septimus = seitsemäs | C–H | 11 | 15:8 | myös esim. C♭–B ja C♯–H♯ ovat suuria septimejä |
| Ylinouseva septimi | septimus = seitsemäs | C–H♯ | 12 | 2:1 | myös esim. C♭–H on ylinouseva septimi, enharm. kuin puhdas oktaavi |
| Puhdas oktaavi | octavus = kahdeksas | C–c | 12 | 2:1 |  |
| Ylinouseva oktaavi | octavus = kahdeksas | C–c♯ | 13 |  | myös esim. C♭–C on ylinouseva oktaavi |
Edellä murtoluvuilla esitetyt taajuuksien suhteet pitävät tarkalleen paikkansa vain ns. puhtaassa virityksessä. Tasavirityksessä suhdeluvut poikkeavat näistä jonkin verran, jolloin kaikki suhdeluvut ovat luvun  {\sqrt[{12}]{2}} ≈ 1,05946 eri potensseja. Esimerkiksi kvintin (seitsemän puoliaskelen) päässä toisistaan olevien sävelten taajuuksien suhde on  {\sqrt[{12}]{2^{7}}} ≈ 1,49831, siis hieman pienempi kuin puhtaassa kvintissä, jossa suhde on 3/2 eli 1,5.
Yllä olevan luettelon mukaisesti esimerkiksi 1 000 Hz ja 2 000 Hz korkuisten äänten välinen korkeusero on oktaavi, koska 2 000 Hz / 1 000 Hz = 2/1. Vastaavasti 400 Hz ja 600 Hz korkuiset äänet ovat kvintin päässä toisistaan, koska 600 Hz / 400 Hz = 3/2. Intervalleina ilmaistut sävelkorkeuserot perustuvat siis taajuuksien suhteeseen eivätkä niiden erotukseen.
Intervalliasteikon käyttökelpoisuus johtuu ihmisen kuulon toiminnasta; se havaitsee juuri suhteellisia sävelkorkeuksia, eikä niinkään absoluuttisia eroja sävelten (hertseissä ilmaistuissa) korkeuksissa. Täten esimerkiksi 600 Hz ja 800 Hz äänten välinen korkeusero havaitaan likimain yhtä suurena kuin 3 000 Hz ja 4 000 Hz äänten välinen korkeusero, vaikka absoluuttiset erot äänten taajuuksissa ovat erisuuret (ensimmäisessä tapauksessa 800 Hz – 600 Hz = 200 Hz ja jälkimmäisessä 4 000 Hz – 3 000 Hz = 1 000 Hz). Kuulon kannalta oleellista on vain, että kummankin sävelparin sävelten taajuuksien suhde on sama eli 4:3.