stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oxelösundin kunta
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 0,1 | 0,2 |
|   | jalostus | 56,9 | 38,9 |
|   | palvelut | 41,4 | 59,0 |
|   | tuntematon | 1,5 | 1,9 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 5 171 | 4 901 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 105,5 |  |
Taajamat

Kunnassa on 1 taajama, jonka osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 97,1 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 323 asukasta. Kunnan ainoa taajama on sen keskustaajama Oxelösund, jossa oli 10 870 asukasta.
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös 50–199 asukkaan pientaajama Svartuddslandet.
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Oxelösundin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 3 | 3 | 3 | 4 | 5 | 4 | 5 | 4 | 4 | 4 | 7 | 9 | 7 | 8 | {{{m2022}}} |
|   | Keskustapuolue | 4 | 4 | 3 | 3 | 2 | 2 | 2 | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | {{{c2022}}} |
|   | Liberaalit | 2 | 3 | 3 | 2 | 3 | 3 | 3 | 2 | 2 | 3 | 2 | 2 | 1 | 1 | {{{fp2022}}} |
|   | Kristillisdemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 1 | 0 | 0 | 1 | {{{kd2022}}} |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 1 | 2 | 0 | 2 | 2 | 2 | 2 | 1 | {{{mp2022}}} |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 19 | 19 | 19 | 19 | 16 | 14 | 15 | 19 | 20 | 15 | 14 | 12 | 13 | 12 | {{{s2022}}} |
|   | Vasemmistopuolue | 3 | 2 | 3 | 3 | 5 | 6 | 3 | 3 | 4 | 5 | 4 | 4 | 4 | 4 | {{{v2022}}} |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 3 | 3 | {{{sd2022}}} |
|   | Muut | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | {{{övr2022}}} |
|   | Yhteensä | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”{”. |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunnassa on yksi piiri, Oxelösundin piiri.
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Oxelösund
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Oxelösund
Oxelösunds kbfd*
Seurakunnat > Kirkot

Stjärnholmin kirkko
Sankt Botvids kyrka
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Oxelösundin kunnan kotisivut (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Oxelösunds kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä.
Södermanlandin läänin kunnat
Käännös suomeksi
Newfoundland Growlers

| Newfoundland Growlers |
| --- | --- |

Perustettu:  2018
Kaupunki:   St. John’s, Newfoundland ja Labrador
Kotiareena:  Mary Brown's Centre
– kapasiteetti:  6 250
Sarjataso:  ECHL
Värit:           
Toimitusjohtaja:   Mike Dixon
Päävalmentaja:   Matt Cooke
Omistaja:   Dean MacDonald
Yhteistyöseurat:   Toronto Maple Leafs (NHL)  Toronto Marlies (AHL)
Mestaruudet:  1 (2019)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Newfoundland Growlers on kanadalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin St. John’sin kaupungista, Newfoundland ja Labradorin provinssista. Joukkue pelaa ECHL-liigaa ja toimii yhteistyöseurana NHL-liigassa pelaavalle Toronto Maple Leafsille ja AHL:ssä pelaavalle Toronto Marliesille.
Joukkue kaudella 2023–2024

(Tilanne 10. huhtikuuta 2024)
| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

 : 
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 24 |  | Josh Victor | L | 2024 | Round Rock, Texas, Yhdysvallat |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 47 |  | Adam Dawe | R | OLH / KH | 2024 | Gander, Newfoundland ja Labrador, Kanada |
Joukkue kaudella 2023–2024 > Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Matt Cooke
Apuvalmentaja: Gene Reilly
Maalivahtivalmentaja: Marek Benda
Videovalmentaja: Kody Degenstien
Fysiikkavalmentaja: Brie Donelson
Kehitysvalmentaja: Adam Pardy
Huoltopäällikkö: Nick Hornby
Toimitusjohtaja: Mike Dixon
Apulaistoimitusjohtaja: Kenny O'Leary
Lähde: EliteProspects
Aiheesta muualla

Newfoundland Growlersin verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Nemean arkeologinen museo

| Nemean arkeologinen museo Αρχαιολογικό Μουσείο Νεμέας |
| --- | --- |
 Nemean arkeologinen museo.
Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Nemean arkeologinen alue, Archaía Neméa, Neméa, Korinthia, Peloponnesos, Kreikka
Perustettu:  1984
Koordinaatit:  37°48′28″N, 22°42′40″E
 fiNemean arkeologinen museo 
   
Nemean arkeologinen museo (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Νεμέας, Archaiologikó Mouseío Neméas) on arkeologinen museo Nemean arkeologisen alueen yhteydessä Archaía Neméan kylässä Neméan kunnassa Kreikassa. Se esittelee alueelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museo on rakennettu osana Kalifornian yliopiston (Berkeley) vuodesta 1973 suorittamia Nemean alueen arkeologisia kaivauksia. Sen lahjoitti Rudolph A. Peterson. Rakennus toimi alun perin kaivausprojektin tutkimus- ja opetustilana. Se luovutettiin Kreikan valtiolle museoksi 28. toukokuuta 1984 ja avattiin samalla yleisölle. Museorakennus sijaitsee heti Nemean pyhäkköalueen ja Zeuksen temppelin eteläpuolella.
Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä paitsi Nemean Zeuksen pyhäkköalueelta ja urheilupaikoilta, myös muista arkeologisista kohteista sen lähialueilta, kuten Fleiuksesta, Agía Eirínin asutuksesta sekä Aidónian mykeneläisaikaiselta hautausmaalta. Löydökset ajoittuvat varhaiselta neoliittiselta kaudelta bysanttilaiselle kaudelle saakka.
Kokoelmiin kuuluu muun muassa votiivipatsaita ja muita -esineitä, rakennusten koristeosia, esihistoriallisen ajan keramiikkaa, työkaluja ja aseita, sekä piirtokirjoituksia, rahoja, koruja, kulttiesineitä ja Nemean kisojen urheilukilpailuihin liittyviä esineitä. Merkittävimpiin museoesineisiin kuuluvat muun muassa Nemean vierastalosta eli ksenonista löydetty patsaan jalusta, jossa on arkaaisella bustrofedon-kirjoituksella tehty piirtokirjoitus, jossa lukee: ”Aristes omisti minut Zeukselle, kuningas Kronoksen pojalle, koska voitti pankrationin Nemean kisoissa neljästi, Feidonin poika Kleonaista” (noin 550 eaa.); pronssinen Zeukselle omistettu hydria 500-luvulta eaa.; marmorinen korinttilainen kapiteeli Zeuksen temppelin sisäosista; sekä pronssinen hellenistisen ajan pienoispatsas, joka esittää oletettavasti paikallista heerosta Ofeltesta. Kokoelmissa on myös vanhoja piirroksia ja valokuvia pyhäkköalueesta.
Neoliittisen kauden löytöjä Tsoúgkizasta.
Varhaisen helladisen kauden löytöjä Tsoúgkizasta.
Malja ja kauha, n. 2650–2400 eaa.
Mykeneläisaikaisia ”lintujumalattaria”, 1300–1200-luku eaa.
Skyfos, n. 550–480 eaa.
Votiivireliefi, n. 460 eaa.
Figuriineja Nemean Ofelteen heroonista.
Figuriini (Ofeltes?), n. 400–300-luku eaa.
Kirjoitusta sisältävä lyijynauha, n. 330 eaa.
Varhaisbysanttilaisen alttarin jäänteet, 400-luku jaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nemean arkeologinen museo Wikimedia Commonsissa
Niko Vesterinen

Niko Henrik Vesterinen (8. huhtikuuta 1989 Suonenjoki – 2. maaliskuuta 2019 Lahti) oli suomalainen voimailu-urheilija. Hän voitti Suomen vahvin mies -kilpailun kahdesti vuosina 2016 ja 2017.
Vesterisellä diagnosoitiin pahanlaatuinen aivokasvain vuonna 2012 ja lääkärit antoivat tuolloin elinaikaa korkeintaan kaksi vuotta. Marraskuussa 2017 Vesterinen näytti jo voittaneen sairautensa mutta loppuvuodesta 2018 vointinsa heikkeni merkittävästi.
Musta (albumi)

| Musta Mikko Kuustonen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2003 (CD)
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 45.06
 Levy-yhtiö: Capitol / EMI
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 14.
Mikko Kuustosen muut julkaisut
| Atlantis 2000 | Musta 2003 | 30 unohtumatonta laulua 2006 |
Musta on Mikko Kuustosen vuonna 2003 julkaistu studioalbumi. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 14.
Kappaleet

Esmeralda – 2.30
Ainoain – 3.32
Siivenisku – 4.31
Paratiisiin – 3.25
Linnunpelätinjumala – 3.27
Hyvää yötä – 3.59
Onni meni pois – 2.55
Tulimaan Tango – 3.02
Tuulenpesä – 3.34
Nainen on kuningas – 3.00
Orpo piru – 4.02
Yli päiväntasaajan – 3.20
Pysy lujana nyt – 3.43
Kokoonpano

Mikko Kuustonen – laulu, akustinen kitara, huuliharppu
Seppo Helin – kosketinsoittimet
Anssi Växby – basso, kontrabasso, akustinen kitara, taustalaulu
Timo Kämäräinen – sähkö- ja akustinen kitara
Olli Haavisto – pedal steel, dobro, akustinen kitara
Sami Saari – taustalaulu
Johanna Iivanainen – taustalaulu
Timo Lassy – saksofonit
Jukka Eskola – trumpetti, flyygelitorvi
Juha Kortehisto – pasuuna
Anssi Kela – kitarat, taustalaulu
Pekka Gröhn – basso, kosketinsoittimet
Ville Kela – rummut, lyömäsoittimet
Janne Louhivuori – kitara, haitari, lyömäsoittimet
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

Mikko Kuustonen: Musta Musiikkituottajat ry.
Mikko Kuustonen
| --- | --- |
Studioalbumit:   Jää kuuntelemaan  Musta jalokivi  Abrakadabra  Aurora  Valon valtakunta  Siksak  Seepran varjo  Atlantis  Musta  Hietaniemi  Profeetta  Agricolankatu 11  Omaelämäkerran laulut 
Yhteisalbumeita:   Kaartamo Kettunen Kuustonen  Laulava Sydän – Kaartamo Kettunen Kuustonen  Pont Neuf  Joutomailla  Kirjeitä  Profeetta  Kuu ja tähdet - Laulut, tarinat ja ystävät 
Kokoelmat:   Lauluja Linnunradan laidalta: Parhaat 1991–1998  30 unohtumatonta laulua  The Essential Mikko Kuustonen  38 unohtumatonta 
Video/DVD:  Yksi ilta
Singlet:   "Enkelit lentää sun uniin"  "Taivas varjele"  "Kaktusviinaa"  "Tunnen tämän ikävän"  "Abrakadabra"  "Hopealanka"  "Kuume"  "Aurora"  "Taikuri"  "Kultainen sydän ja palava mieli" (Mikko Kuustonen & Maarit)  "Kuka tietää"  "Tulilientä ja dieseliä"  "Onnentyttö"  "Saman taivaan alla"  "Neiti kaihomieli"  "Maailmanpyörä"  "Hyvällä tuulella"  "11. hetki"  "Pecos Bill"  "Kuningatar" (Kaartamo Kettunen Kuustonen)  "Elämän haamu" (Kaartamo Kettunen Kuustonen)  "Fiiliksellä beibi" (Kaartamo Kettunen Kuustonen)  "Jerusalemiin"  "Aurora II"  "Abessinian koirat"  "Ei kyyneltäkään"  "Voimaa hain"  "Putoan taivaisiin"  "Totuuden henki" (Kaartamo Kettunen Kuustonen)  "Heinillä härkien kaukalon" (Anna Eriksson, Mikko Kuustonen, Samuli Edelmann, * * Tiktak, Janne Raappana)  "Ilona" (Kaartamo Kettunen Kuustonen)  "Ainoain"  "Tulimaan tango"  "Pysy lujana nyt"  "Paratiisiin"  "Veli älä jätä" (Samuli Edelmann & Mikko Kuustonen)  "Työlaulu" (SF Blues feat Mikko Kuustonen)  "Vanha vaiva" (SF Blues feat Mikko Kuustonen)  "Elvis"  "Hietaniemi"  "Pohjanmaa"  "Kesäyön unelmat" (Ile Kallio & vierailevat solistit (Mikko Kuustonen, Anssi Kela, Jorma Kääriäinen))  "Kirje" (Ile Kallio & vierailevat solistit (Mikko Kuustonen, Anssi Kela, Jorma Kääriäinen))  "Tyyneyttä"  "Tyttäreni" (Jukka Perko & Mikko Kuustonen)  "Ilmansuunnat" (Jukka Perko & Mikko Kuustonen)  "Leivotaan, leivotaan" (Marja Tyrni feat Mikko Kuustonen & Nenäpäivä Ensemble)  "Unihiekkaa"  "Ainutlaatuinen"  "Jouluenkeli" (Club for Five, Mikko Kuustonen ja Tapiolan kuoro)  "Saat syttymään"  "Kohtalon oma"  "Viimeisen kerran"  "Woyzeck"  "Kaipuu"  "Sinä olet minä"  "Anna mennä Anna"  "Karhupuisto"  "Revitty taivas"  "Tuu pois piilosta"  "Huoneen täydeltä pyhää"  "Joulu on muualla"  "Pysyn tässä" 
Muuta:  Diskografia
Neuvostoliiton 11. armeija

| 11>  armeija |
| --- | --- |
Toiminnassa:  syyskuu 1939 - joulukuu 1943
Valtio:   Neuvostoliitto
Osa joukkoa:  Puna-armeija
Sodat ja taistelut:  Toinen maailmansota
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Pavel Kurotškin
Neuvostoliiton 11. armeija oli Neuvostoliiton puna-armeijan yhtymä toisen maailmansodan aikana. Valko-Venäjän sotilaspiiri perusti sen vuonna 1939 aiemmasta Minskin armeijaryhmästä. Se taisteli Neuvostoliiton hyökkäyksessä Puolaan, Baltian miehityksessä, Demjanskin motissa ja Kurskin taistelussa. Armeija lakkautettiin joulukuussa 1943.
Toinen maailmansota

Vuonna 1939 Valko-Venäjän sotilaspiiriin muodostettiin 11. armeija entisestä Minskin armeijaryhmästä. Se osallistui Neuvostoliiton hyökkäykseen Puolaan. Kesällä 1940 siitä tuli osa Baltian sotilaspiiriä (17. elokuuta 1940 alkaen Baltian sotilaspiiri).
Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon kesäkuussa 1941 11. armeijaan kuuluivat 16. kiväärijoukot (joihin kuuluivat 5., 33. ja 188. kivääridivisioonat), 29. kiväärijoukot (179. ja 184. kivääridivisioonat), 3. mekanisoitu armeijakunta (640 panssarivaunua), 23., 126. ja 128. kivääridivisioonat, 42. ja 46. linnoitusalue, 45. linnoitusalue sekä muita pienempiä kokoonpanoja ja yksiköitä. Se osallistui sotatoimiin osana Neuvostoliiton luoteisrintamaa Kaunasin ja Vilnan länsi- ja lounaispuolella.
Heinäkuun 9. päivän 1941 jälkeen siihen kuuluivat 41. ja 22. kiväärijoukot sekä 1. mekanisoitu armeijakunta. Syyskuun 1. päivän 1941 jälkeen siihen kuuluivat 180., 182., 183., 202. ja 254. kivääridivisioonat, 21. konekiväärirykmentti, 9. panssarintorjuntatykistöprikaati, 614. armeijan tykistörykmentti, 698. panssarintorjuntatykistörykmentti, 87. ja 110. itsenäinen panssaripataljoona, 7. sekalentodivisioona ja joukko erillisiä muodostelmia.
Vuosina 1942 ja 1943 se osallistui hyökkäyksiin Wehrmachtia vastaan Soltsyn ja Staraja Ruusan lähellä sekä operaatioihin Demjanskin motin ympärillä. Kesällä ja syksyllä 1943 se oli osa länsirintamaa. Heinäkuun puolivälissä 1943 armeija komensi 53. kiväärirykmenttiä, 4., 96., 260., 273. ja 323. kivääridivisioonaa, 225. panssarirykmenttiä ja muita yksiköitä. Heinäkuun 30. päivästä alkaen 11. armeija liittyi Brjanskin rintamaan ja taisteli Kurskin taistelussa.
Joulukuussa 1943 11. armeija lakkautettiin, ja henkilöstö liitettiin muihin neuvostoarmeijoihin.
11. armeijan komentajat olivat:
Nikifor Medvedev (7. syyskuuta 1939 - 26. heinäkuuta 1940).
Vasili Morotsov (26. heinäkuuta 1940 - 18. marraskuuta 1942).
Pavel Kurotškin (18. marraskuuta 1942 - 15. maaliskuuta 1943).
Anton Lopatin (15. maaliskuuta 1943 - 14. heinäkuuta 1943).
Ivan Fedjuninski (14. heinäkuuta 1943 - 23. joulukuuta 1943).
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:11th Army (Soviet Union)
Käännös suomeksi
Niko Viiala

Niko Viiala  (s. 10. huhtikuuta 1986) on suomalainen pikajuoksija, joka edusti Karhulan Urheilijoita. Hänen valmentajana on Jari Syvelä.  Hän oli voittamassa Suomelle pronssia alle 20-vuotiaiden Euroopan mestaruuskilpailuissa 2005  pikaviestissä. Hänen 100 metrin ennätyksensä oli 10,92 samalta vuodelta.
Nemel

| Mikko Niemelä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1991 Kurikka
Ammatti:  hip hop -tuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Nemel
Aktiivisena:  2004–
Tyylilajit:  rap, hip hop, soul, funk
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Nemel (oik. Mikko Niemelä, s. 1991 Kurikka) on suomalainen, nykyään Helsingissä asuva hip hop -tuottaja. Nemel on tehnyt samplepohjaisia taustoja suomalaisille rap-artisteille kuten Jussi Kuomalle, Haamulle, Chydeonelle sekä Rekamille.
Nemelin taustoja levytettiin ensimmäisen kerran Jussi Kuoman debyyttialbumille Sielunauha vuonna 2010. Vuonna 2012 Jussi Kuoma levytti albumin Vihreä albumi, joka oli täysin Nemelin tuottama.
Diskografia > Albumit

Vihreä albumi (2012)
Diskografia > Nemelin muuta tuotantoa

| Artisti | Kappale | Albumilta | Vierailijat | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Jussi Kuoma |  "Huomenissa Kuoma ei vastaa"  "Camellia Sinensis"  "Ikkunapaikka" | Sielunauha | - | 2010 |

| Rekami |  "Sebring"  "Kutsumaton vieras" | Nollabudjetti | - | 2011 |
| Jussi Kuoma | "Heinäsuu" | LTIndigo vol. 2: Uneton tuulisessa kylässä | - | 2012 |
| Haamu | "Näin unta" | Aikaa kalliimpi | - | 2012 |
| Jussi Kuoma |  "Oopperan kummitus"  "Meil on"  "Vintage Kwama"  "Enemmän" | Kwama Kodex |  Jimmy Smallz  Haamu  -  Mary-A | 2013 |

| Jussi Kuoma | "Korpiroju (Nemel Remix)" | Kwama Kodex 2.0 EP | - | 2013 |
| Jussi Kuoma |  "Intro"  "Ajan kansa"  "Kylästä kylään"  "Eiksoo (Rentoo Rentoo) 2013"  "Taikajuoma" | Jussi Kuoma |  -  -  -  Kalevi  Chyde & Asa | 2013 |
Aiheesta muualla

Nemel Soundcloud -sivustolla
Vihreä albumi - Tuoreet platat arvostelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Nouhau Productions

Nouhau Productions on suomalainen tuotantoyhtiö, joka tekee MTV:lle muun muassa Huomenta Suomi- ja Studio55-ohjelmia. Sen tytäryhtiö Nouhau Professionals välittää vuokratyöntekijöitä MTV:lle. Yhtiöiden toimitusjohtajat ovat MTV:n entinen Saksan-kirjeenvaihtaja Tapio Nurminen (Productions) ja hänen vaimonsa Virva Nurminen (Professionals). Helsingin käräjäoikeuden maaliskuussa 2016 antaman päätöksen mukaan Nouhaun työntekijöitä on toiminut MTV:n työnjohdon alaisuudessa.
Aiheesta muualla

Nouhau.fi
Nandut

| Nandut |
| --- | --- |
 Nandu (Rhea americana)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Nandulinnut Rheiformes
Heimo::  Nandut Rheidae  Bonaparte, 1849

Lajit
 Patagoniannandu Pterocnemia pennata  Nandu Rhea americana 
Katso myös
   Nandut Wikispeciesissä   Nandut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nandut ovat nandulintujen lahkoon kuuluvia suuria lentokyvyttömiä lintuja. Ne elävät luonnonvaraisina Etelä-Amerikassa.
Nandut ovat moniavioisia, ja koiraat kosiskelevat kahdesta kahteentoista naarasta. Parittelun jälkeen koiras rakentaa pesän, jonne jokainen naaras munii omat munansa. Koiras hautoo 10–60 munaa, ja kun ensimmäinen muna on kuoriutunut muut kuoriutuvat vähintään 36 tunnin kuluessa ensimmäisen kuoriutumisesta. Sillä aikaa kun koiras hautoo, naaraat voivat lähteä pois ja paritella muiden koiraiden kanssa. Kun koiras huolehtii poikasista, se hyökkää kaikkien poikasia lähestyvien kimppuun, myös ihmisten ja naarasnandujen.
Nandut ovat kaikkiruokaisia ja pitävät leveälehtisistä kasveista, mutta syövät myös siemeniä, juuria, hedelmiä, hyönteisiä ja pieniä selkärankaisia.
Nanduilla on vain kolme varvasta. Niinpä ne voivat juosta nopeammin kuin jos niillä olisi neljä varvasta.
Nanduihin kuuluu kaksi lajia, nandu ja patagoniannandu.
Nandun kasvatus

Nanduja kasvatetaan Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa (kuten myös emuja ja strutseja). Niistä käytetään lähinnä liha ja munat, mutta nanduöljyä käytetään myös kosmetiikkaan ja saippuoihin.
Aiheesta muualla

Videoita nanduista Internet Bird Collection
Noora Vallinkoski

Noora Vallinkoski (s. 1981) on suomalainen kirjailija, joka on kirjoittanut vuosituhannen taitteen rakennemuutoksesta Pernon telakan vieressä sijaitsevassa Pernossa.
Vallinkosken vuonna 2018 julkaistu esikoiskirja Perno Mega City kertoi nuoren naisen kasvamisesta lapsesta teiniksi 1980- ja 1990 -luvuilla Pernossa ja siitä miten 1990-luvun suurtyöttömyys vaikutti ihmisiin. Vallinkosken teosta on pidetty kuvauksena varsinkin siitä miten näköalattomuus vaikutti ihmisiin. Kirjaa syytettiin siitä, että siinä käytettiin todellisia ihmisiä ja tapahtumia. Vallinkoski sopi asian oikeuden ulkopuolella ja maksoi korvauksia neljälle henkilölle yhteensä 5 500 euroa.
Vuonna 2022 julkaistu Koneen pelko on jatkoa edelliselle ja sen teemana työväenluokan ja alemman keskiluokan muutos 2000-luvun alussa. Automaatio korvasi työtehtäviä ja samalla pelättiin myös vierastyöläisten korvaavan suomalaisen työvoiman.
Vallinkosken romaaneissa miehet ovat ristiriitaisessa asemassa. He ovat olleet aikaisemmin työväenluokan edustajina yhteiskunnassa heikommassa asemassa, mutta kuitenkin nauttien valkoisen miessukupuolen edustajina etuoikeuksista. Maailman muuttuessa myös muutkin ihmisryhmät vaativat samoja oikeuksia. Nuoret miehet ovat  myös nähneet raskaan työn kuluttamien työttömien vanhempiensa kohtaloista, ettei raskas työ takaa parempaa elämää.
Vallinkoski asuu Tanskassa.
Teokset

Koneen pelko.  Jyväskylä:  Atena, 2022.  ISBN 978-951-1-42384-3.
Perno Mega City: lähiöromaani.  Jyväskylä:  Atena, 2018.  ISBN 978-952-300-453-5.
Aiheesta muualla

Yle Aamun kirja: Noora Vallinkoski kertoo kirjastaan Perno Mega City
Reivilä, Suvi-Tuulia: Köyhyyden kieli Noora Vallinkosken teoksessa Perno Mega City (pro gradu) helda.helsinki.fi.  2022.
Aarnen Blogi: Ihmettelijä: Analyysiä Perno Mega City -kirjasta Ihmettelijä.  perjantai 21. syyskuuta 2018.
New Castle (Delaware)

| New Castle |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 39°39′43″N, 075°34′00″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Delaware
Piirikunta:  New Castle
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,3 km²
 – Josta vettä:  0,3 km² (3,13 %)
Korkeus:  3 m
Väkiluku (2010):  5 285
 – Väestötiheys:  637 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC−5 (kesäaika UTC−4)
 
 www.newcastlecity.net 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
New Castlen vanha oikeustalo.
New Castle on kaupunki New Castlen piirikunnassa, Delawaren osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee noin kymmenen kilometriä etelään osavaltion suurimmasta kaupungista Wilmingtonista. Vuoden 2010 väestönlaskennassa New Castlen asukasluku oli 4 862. Pinta-alaltaan kaupunki on 8,3 neliökilometrin suuruinen, ja asukastiheys on 616 as./km².
New Castlen ensimmäiset eurooppalaiset asukkaat olivat hollantilaisia, jotka saapuivat alueelle vuonna 1651. Alueelle annettiin nimi Fort Casimir. Ruotsalaisten otettua alueen hallintaansa vuonna 1654 se sai nimen Trefaldigheet. Myöhemmin, hollantilaisten valloitettua alueen takaisin, se nimettiin New Amsteliksi. Sir Robert Carrin johdolla brittiläiset ajoivat hollantilaiset pois alueelta vuonna 1664 ja vaihtoivat alueen nimen New Castleksi.