stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pepsi
Historia

Vuonna 1893 Pohjois-Carolinasta kotoisin oleva apteekkari Caleb Bradham ryhtyi valmistamaan vedestä, sokerista, vaniljasta, harvinaisista öljyistä sekä kolapähkinöistä kehittämäänsä uutta juomaa, joka tunnettiin nimellä ”Brad’s Drink”.
Vuonna 1898 Bradhamn nimesi juoman Pepsi-Colaksi sen jälkeen, kun oli ostanut Pep Kola -nimen paikalliselta kilpailijalta. Nimi Pepsi tulee sanasta dyspepsia (ruoansulatushäiriö). Monesti kerrotaan, että  Pepsi-nimi tulisi pepsiini-nimisestä entsyymistä, jota on mukana kolapähkinöissä ja jolla sanotaan olevan terveyttä edistäviä vaikutuksia. Tästä ei ole varmuutta, sillä  PepsiCo ei tiedä tai halua kertoa, mitä ainesosia juomassa alun perin oli.
Samalla kun Pepsi tuli 1900-luvun puolivälissä vähitellen yhä suositummaksi ja alkoi tosissaan uhata Coca-Colan markkinajohtajuutta, se sai maineen ”mustien juomana”, koska se oli kilpailijaansa halvempaa ja saavutti sen takia suurempaa suosiota tämän kansanosan keskuudessa. Pepsin menestys alkoi toden teolla kuitenkin vasta 1980-luvun loppupuolella, kun tavaramerkkiä uusittiin ja käynnistettiin mittavat mainoskampanjat. Mainosmottona oli ”Generation Blue” (Sininen sukupolvi), ja mainoksissa esiintyivät muun muassa Michael Jackson, Lionel Richie ja Cindy Crawford. Viime vuosina mainoksissa on nähty muun muassa  WWE-painija CM Punk, jalkapalloilijat David Beckham ja Drew Brees, laulajat Britney Spears, Beyoncé Knowles ja Pink, One Direction, tyttöyhtye Spice Girls, laulaja-näyttelijä Enrique Iglesias ja valokuvamalli Tyra Banks. Suomalaisista Pepsin mainoskampanjoissa ovat olleet mukana Frederik ja Extreme Duudsonit. Vuosittain tehdään myös Pepsi Chart -levyjä.
Pepsi oli ensimmäinen länsimainen Neuvostoliitossa sallittu tuote. Kylmän sodan aikaan Pepsillä oli laajat markkinat Neuvostoliitossa, mutta maan hajottua Coca-Cola on ollut myös Venäjällä markkinajohtajana. Pepsi käytti Neuvostoliitossa nimeä Pepsi kola.lähde?
Vuonna 1944 tuotiin ensimmäiset Pepsit Suomeen, ja vuonna 1968 aloitettiin valmistaminen Suomessa lisenssillä. Vuonna 1999 Pepsin valmistus siirtyi Sinebrychoffilta Hartwallille, ja kilpailija Coca-Colan valmistus puolestaan Hartwallilta Sinebrychoffille.
Pepsiä myytiin nimellä Pecsi Argentiinassa ja Meksikossa vuonna 2009 markkinointikampanjan yhteydessä.
Tuotteet

Juoman ainesosina käytetään vettä, sokeria, hiilihappoa, elintarvikeväriä E150d (sokerikulööri), fosforihappoa, kofeiinia ja aromeja sekä makeutusaineita (Asesulfaami K, Suklaroosi).
Syksyyn 2021 asti ainesosat: vesi, sokeri, hiilidioksidi, väri (E150d), happamuudensäätöaine (E338) ja aromit (mm. kofeiini).
Valmistaja PepsiCon oman kertomuksen mukaan pakkauksen värit valkoinen, sininen ja punainen viittaavat Yhdysvaltain lipun väreihin. Yhtiö halusi tällä valinnalla osoittaa tukensa maalleen toisen maailmansodan aikana.
Tuotteet > Pepsi Max

Pepsi Max (lyhennetään joskus PM) lanseerattiin vuonna 1993. Sen ensiesittely Suomessa oli vuonna 1994. Pepsi Max on nykyään Suomen juoduin sokeriton virvoitusjuoma.
Tuotteet > Pepsi Next

Pepsin kasvisuutejuoma, jossa on 30 prosenttia vähemmän sokeria kuin perinteisessä Pepsissä. Makeutettu isoglukoosilla, aspartaamilla, asesulfaami K:lla ja sukraloosilla. Juoman valmistajana toimi PepsiCo. Pepsi Next julkaistiin koe-eränä muutamissa myymälöissä vuonna 2011 ja täysin puolestaan vuonna 2012. Suomeen juoma saapui maaliskuussa 2014.
Tammikuussa 2015 Pepsi Next -juomaa ryhdyttiin myymään uudessa, vihreän värisessä pakkauksessa. Juoman valmistus kuitenkin lopetettiin kannattamattomana loppuvuodesta 2015 ja Suomessakin viimeiset myyntierät myytiin vuoden 2016 aikana.
| --- | --- |
E150d: ammoniumsulfiittimenetelmän sokerikulööri
E951: aspartaami
E950: asesulfaami K
E338: fosforihappo
E330: sitruunahappo
E211: natriumbentsoaatti
Yritys

PepsiCon päämaja toimii Purchasessa, New Yorkin osavaltiossa. Yhtiö nykyisessä muodossaan syntyi vuonna 1965 Pepsi-Colan ja Frito-Layn fuusion yhteydessä. 2001 se yhdistyi Quaker Oats Companyn kanssa, mikä teki PepsiCosta maailman viidenneksi suurimman elintarvike- ja juomavalmistajan.
Koska Pepsi on kilpailijaansa Coca-Colaa halvempaa, monet ravintolat ovat tilanneet juomansa paikalliselta Pepsi-valmistajalta. Erityisesti Suomessa Pepsiä myyvien ravintoloiden määrä saavuttaa Coca-Colaa myyvien määrää, koska Hartwallilla on suuri markkinaosuus.
Logot

Vuosiluvuiksi on merkattu vain ne vuodet, jolloin logo oli ensisijaisessa käytössä. Useita toissijaisia logoja on ollut myöhemmin lyhttaikaisessa käytössä esimerkiksi kampanjoiden ajan.
Ensimmäinen tunnus vuosilta 1898–1905
Tunnus vuosilta 1905–1906
Tunnus vuosilta 1906–1962 silloisessa Pepsi korkissa. Tunnuksesta on useita versioita ja tämä on niistä jälkimmäinen.
Tunnus vuosilta 1962–1972. Tässä vaiheessa juoman nimi lyheni Pepsi-colasta pelkkään Pepsiin.
Tunnus vuosilta 1973–1991. Tässä vaiheessa tunnus alkaa muistuttaa nykyistä ja siitä on muutama versio. Kuvassa näkyvä on myöhäisempi versio
Tunnus vuosilta 1991–1996
Tunnus vuosilta 1996–1998. Sininen tausta otetaan käyttöön.
Tunnus vuosilta 1998–2003. Tausta vaihdetaan valkoiseen ja ympyrä on suorassa eikä enää kallellaan.
Tunnus  vuosilta 2003–2008. Sama kuin edellinen tunnus, mutta siihen on lisätty kolmiulotteista vaikutelmaa.
Tunnus vuosilta 2006–2009. Uutta asetelmaa elementeille ja lisää kolmiulotteisuutta.
Logo vuosilta 2009–2014. Kolmiulotteisuus poistuu, kirjasin vaihtuu ja pallo on taas kallellaan sekä sen värit epäsymmetriset.
Pepsin logo vuosina 2014–2023. Lähes sama kuin edellinen, mutta sininen väri vaaleampi ja teksti lihavoitu.
Pepsin vuonna 2023 esittelemä tunnus, joka asettuu virallisesti käyttöön vuonna 2024.
Lähde:
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
PepsiCo-yhtiö
PepsiCon Suomen osasto
Pepsi music (Arkistoitu – Internet Archive)
Tätä tunnusta käytettiin Neuvostoliitossa vuosina 1969–1991 vuoteen asti, kunnes Neuvostoliitto hajosi.
Periglandula ipomoeae

| Periglandula ipomoeae> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Alakaari::  Pezizomycotina
Luokka::  Sordariomycetes
Alaluokka::  Hypocreomycetidae
Lahko::  Hypocreales
Heimo::  Clavicipitaceae
Suku::  Periglandula
Laji::  ipomoeae
Kaksiosainen nimi
 Periglandula ipomoeae 
Katso myös
   Periglandula ipomoeae Wikispeciesissä   Periglandula ipomoeae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Periglandula ipomoeae on kotelosieni, joka on vastuussa muun muassa Ipomoea tricolor -lajin sisältämien ergoliinialkaloidien (mm.  lysergihapon hydroksietyyliamidi) biosynteesistä. Periglandula ipomoeae elää siis symbioottisesti eri Ipomoea -lajien (mm. Ipomoea asarifolia) kanssa.
Aiheesta muualla

UniProt: Taxonomy - Periglandula ipomoeae (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q54365511  GBIF: 7528838  IndexFungorum: 561040  MycoBank: 561040  NCBI: 1037530  Open Tree of Life: 747979  SpeciesFungorum: 561040
Robert Bigelow

| Robert Bigelow |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1945
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  yrittäjä
Robert Bigelow on (s. 1945) yhdysvaltalainen yrittäjä. Bigelow omistaa Budget Suites of America hotelliketjun ja on Bigelow Aerospacen perustaja.
Bigelow toimi 1960-luvun lopulta alkaen aktiivisesti erilaisissa kiinteistöhankkeissa, joihin kuului hotelleja, motelleja ja asuntoja. Bigelow perusti Bigelow Aerospacen vuonna 1999. Vuonna 2013 julkaistussa haastattelussa Bigelow kuvaa, että jollain tasolla aiemman yritystoiminnan tavoitteena oli hankkia resursseja avaruustoiminnan harjoittamiseksi.
Aiheesta muualla

http://bigelowaerospace.com/. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa
Risto Hyppönen

Risto Hyppönen (s. 1950) on suomalainen elokuvakäsikirjoittaja ja tuottaja. Hän on toiminut käsikirjoitustyön opettajana Turun taiteen ja viestinnän oppilaitoksessa ja sittemmin Turun taideakatemiassa, jonka koulutusjohtajana hän toimi 2000-luvulla. Hyppönen oli mukana perustamassa Länsi-Suomen Elokuvakomissiota ja työskenteli siellä, kunnes jäi eläkkeelle 2015.
Hyppönen on ohjannut ja kirjoittanut lukuisia lasten- ja nuortenohjelmia erityisesti televisiolle ja tehnyt TV2:lle dokumenttielokuvat Buster ja unet (1991) sekä Perhosefekti (1992).
Filmografia

Buster ja unet, (1991) ohjaus, käsikirjoitus, leikkaus
Perhosefekti, (1992) ohjaus, käsikirjoitus, leikkaus
Pyrkijä, 1994, näyttelijä
Bongari, (televisiosarja) 1995: "Omistaja" jaksossa "Käki pesässä"
Rakas Lara, 1999, tuottaja
Ruususen unet, 1997, tuottaja
Parittomat, 1996, tuottaja
Tomas, 1995, käsikirjoitus, apulaisohjaaja, kreditoimaton näyttelijä (Tomaksen huonetoveri sairaalassa)
Parittomat, 1996, tuottaja
Ruususen unet, 1997, tuottaja
Rakas Lara, 1999, tuottaja
Hankikanto, 2012 (lyhyt) tuottaja
Taulumäki

| Taulumäki   12>  kaupunginosa |
| --- | --- |
 Jyväskylän ammattiopisto, Priimuksen kampus
Kaupunki:  Jyväskylä
Suuralue:  Kantakaupunki
Osa-alueet:  Kivelänranta
Postinumero(t):  40200
Taulumäki on Jyväskylän 12. kaupunginosa. Taulumäen pohjoisosan muodostaa kannas Tuomiojärven ja Palokkajärven välissä. Tuomiojärven rannassa oli aiemmin Tuomiojärven leirintäalue, joka kaavoitettiin vuonna 2013 Kivelänrannan asuinalueeksi. Kivelänrannan kerrostalot rakennettiin vuotten 2016 ja 2019 välisenä aikana.
Eteläinen Taulumäki on pienkerrostalo- ja omakotitalovaltaista asuinaluetta Nelostien ja Nisulan välissä. Taulumäen nähtävyyksiä ovat Taulumäen kirkko (vuodesta 2009 Jyväskylän seurakunnan, aiemmin Jyväskylän maaseurakunnan pääkirkko) sekä kolme vanhaa puutaloa Rajakadun varrella. Myös Jyväskylän vanhoillislestadiolaisten rauhanyhdistys sijaitsee Taulumäellä. Taulumäen tuntumassa Harjun kaupunginosan puolella sijaitsi myös entisen Jyväskylän maalaiskunnan kunnantalo.
Kuvia

1970-luvulla rakennettu rivitalo Saarijärventiellä.
Taulumäen kirkko.
Kerrostalo Taulumäellä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taulumäki Wikimedia Commonsissa
Jyväskylän kaupunginosat suuralueittain
| --- | --- |
01 Kantakaupunki: 1. Keskusta (Kirkkopuisto) · 2. Harju · 3. Puistola (Aren aukio; Tourujoki) · 4. Lutakko · 5. Mattilanpelto · 6. Mäki-Matti (Hippos; Rautpohja)  · 9. Kukkumäki · 11. Nisula (Viitaniemi) · 12. Taulumäki · 14. Tourula (Kangas) · 29. Mannila
02 Kypärämäki-Kortepohja: 7. Kypärämäki (Köhniö) · 8. Savela · 17. Kortepohja (Haukkala; Kortesuo; Laajavuori; Ylioppilaskylä)
03 Lohikoski-Seppälänkangas: 13. Lohikoski  (Holsti; Kyyhkysenmäki; Lahjaharju; Paloniemi) · 19. Seppälänkangas  (Heinälampi) · 48. Tyyppälä · 64. Ankeriasjärvi
04 Huhtasuo: 15. Kangasvuori (Pupuhuhta; Rasinrinne; Seppälä) · 20. Huhtasuo (Huhtakeskus; Kangaslampi; Sulku)
05 Kuokkala: 22. Ristonmaa · 23. Kuokkala (Ainolanranta; Kekkola; Pohjanlampi; Tikka) · 24. Kuokkalanpelto · 25. Ristikivi · 26. Nenäinniemi · 27. Hämeenlahti (Samulinniemi)
06 Keltinmäki-Myllyjärvi: 18. Keltinmäki (Keltinkeskus; Mustalampi; Myllyjärvi; Mäyrämäki; Ylä-Myllyjärvi) · 35. Taka-Keljo · 36. Hanhiperä · 37. Valkeamäki (Köhniöntaus)
07 Keljo: 10. Keljo (Keljonkeskus; Tarhamäki; Valkola) · 21. Keljonkangas (Sarvivuori) · 28. Sääksvuori · 30. Etelä-Keljo
08 Halssila: 16. Halssila  (Aittorinne; Kivistö; Tuohimutka)
09 Säynätsalo: 31. Säynätsalo · 32. Lehtisaari · 33. Muuratsalo (Haikka) · 34. Kinkovuori
10 Tikkakoski-Nyrölä: 58. Nyrölä · 60. Kuikka · 61. Tikka-Mannila · 62. Tikkakoski · 63. Kuukanpää
11 Palokka-Puuppola: 41. Palokka · 42. Mannisenmäki · 43. Rippalanmäki · 44. Haukkamäki · 45. Kirri · 46. Heikkilä · 47. Pappilanvuori · 49. Hiekkapohja · 50. Matinmäki · 51. Jylhänperä · 52. Puuppola · 53. Saarenmaa · 57. Vertaala
12 Vaajakoski-Jyskä: 65. Sulunperä · 66. Jyskä · 67. Väinölä · 68. Haapaniemi · 69. Vaajakoski (Wessmanninmäki) · 70. Kaunisharju · 71. Tölskä · 72. Kanavuori · 73. Hupeli (Kairahta) · 74. Laajaranta  (Vuoritsalo) · 75. Oravasaari · 76. Pohjola · 77. Pitkäjärvi · 78. Leppälahti · 79. Mehtovuori
13 Kuohu-Vesanka: 38. Ruoke · 54. Vesanka (Perälä) · 55. Kuohu · 56. Varsalanperä
14 Korpilahti: 80. Kirkonmäki · 81. Ikolanmäki · 82. Iloniemi · 83. Kemppaisenmäki · 84. Kotamäki · 85. Tähtiniemi · 86. Korpiaho-Heinosniemi · 87. Tikkala (Moksi; Sarvenperä; Tikkala) · 88. Hirvimäki-Puolakka (Saakoski) · 89. Vespuoli (Oittila; Putkilahti)
Lintulampi (täsmennyssivu)

Lintulampi tai Lintulammi voi tarkoittaa:
Asutusnimenä

Lintulampi, Tampereen kaupunginosa
Lintulampi, Tampereen suunnittelualue
Vesistöjä > Lintulampi

Lintulampi, lampi Espoon Nuuksiossa
Lintulampi, lampi Laukaassa Vuonteen lähellä
Lintulampi, lampi Soinin ja Ähtärin rajalla
Pieni Lintulampi, lampi Soinin ja Ähtärin rajalla
Vesistöjä > Lintulammi

Lintulammi, lampi Jämsän Kuorevedellä
Lintulammi, lampi Lopella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, jolla luetellaan useita samannimisiä järviä.
Linder

Linder tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Sukuja

Linder, suomalainen aatelissuku
Sukunimenä

Astrid Linder (s. 1959), ruotsalainen liikenneturvallisuuden professori.
Carl Linder (alk. Viljo Heinonen) (1889–1966), amerikansuomalainen kestävyysjuoksija
Catharina ”Kitty” Linder (1887–1969), suomalainen aatelisnainen
Constantin Linder  (1836–1908), suomalainen senaattori, ministerivaltiosihteeri, maamarsalkka ja tilanomistaja
Erik Hjalmar Linder (1906–1994), ruotsalainen kirjailija, kirjallisuuskriitikko ja kirjallisuushistorioitsija
Ernst Linder (1868–1943), suomalaissyntyinen ruotsalainen ratsuväenkenraali
Ernst Linder (poliitikko) (1838–1868), suomalainen liberaali poliitikko ja toimittaja
Fridolf Linder (1823–1896), suomalainen ruukinpatruuna, kartanonomistaja, juristi ja valtiopäivämies
Hjalmar Linder (1862–1921), suomalainen kamariherra, varatuomari, valtiopäivämies
Magnus Linder (1709–1799), ruotsalaissyntyinen suomalainen vuorimestari
Magnus Linder (1751–1801), suomalainen ruukinpatruuna, Mustion ruukin omistaja
Magnus Linder (1792–1863), suomalainen vuorineuvos ja ruukinpatruuna, Mustion ruukin omistaja
Marie Linder, o.s. Musin-Puškin, (1840–1870), venäläis-suomalainen Kytäjän kartanon emäntä ja Suomen ensimmäisiä naiskirjailijoita
Martina Linder (s. 1966), suomalainen Circus Helsingin toiminnanjohtaja
Maud Marcelle Linder (1924–2017), ranskalainen elokuvaohjaaja, Max Linderin tytär
Max Linder (1883–1925), ranskalainen elokuvaohjaaja
Paul Linder (1873–1940), suomalainen Venäjän armeijassa palvellut eversti
Staffan Burenstam Linder (1931–2000), ruotsalainen kansantaloustieteilijä, professori, kauppakorkeakoulun rehtori, poliitikko ja ministeri.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Vaahtera (täsmennyssivu)

Vaahtera voi tarkoittaa seuraavia:
metsävaahtera eli vaahtera (Acer platanoides), vaahteroiden sukuun kuuluva puu
vaahterat (Acer), vaahterakasveihin kuuluva kasvisuku
Vaahtera, suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
Ari Vaahtera (1953–2003), suomalainen rock-muusikko
Esa Vaahtera (s. 1963), suomalainen raviohjastaja
Eva Unelma Vaahtera, Katja Alvik (1929–2020), suomalainen kirjailija
Jani Vaahtera (s. 1978), suomalainen ratamoottoripyöräilijä
Jyri Vaahtera (s. 1959), suomalainen antiikintutkimukseen erikoistunut filologi
Milla Vaahtera (s. 1981), suomalainen lasitaiteilija ja muotoilija
Veera Vaahtera, oik. Pauliina Vanhatalo (s. 1979), suomalainen kirjailija.
Täällä Washington

| Täällä Washington Jope Ruonansuu |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1992
 Formaatti: CD, c-kasetti
 Tuottaja(t): Jope Ruonansuu
 Tyylilaji: huumori
 Kesto: 44.47
 Levy-yhtiö: Audiovox Records Oy
Jope Ruonansuun muut julkaisut
| Elvis-osasto 1992 | Täällä Washington 1992 | Politiikkaa ja erotiikkaa 1993 |
Täällä Washington on Jope Ruonansuun vuonna 1992 julkaistu kolmas albumi. Albumilla esiintyvät myös Tommi Reponen, Jari Vesa ja Nicepappi-yhtyeen Heli Luokkala-Nevalainen. Albumin C-kasettiversiossa kappaleet ovat hieman eri järjestyksessä kuin CD-versiossa. Albumi on ylittänyt kultalevyn rajan. Albumia on myyty yhteensä yli 39 000.
Kappaleet

Aarne Tanninen "Täällä Washington" (2:32, taustalla laulaa Heli Luokkala-Nevalainen)
STT:n uutiset (2:20, Jope Ruonansuu ja Tommi Reponen)
Hei Suomen pankki (2:20, Elvis-Osasto)
Posti Pekka Höyryttää (1:45)
Epäterveysjenkka (voi hyvin) (0:58, Elvis-Osasto ja Jari Vesa)
Manu pelkää (2:25)
Kurahaaran veljekset (1:41, Elvis-Osasto)
Änkytä (3:10, Elvis-Osasto ja Jari Vesa)
Laulava talonmies (2:31, Elvis-Osasto ja Jope Ruonansuu)
Krapulassa katuani tallaan (2:38, Alkuperäinen kappale: Rapu Rallaa)
Hajuraati (3:10)
Kauko (2:41, Alkuperäinen kappale: Hauho, Elvis-Osasto ja Jope Ruonansuu)
Aarne Tannisen raportti (2:18)
Fitti hitti (2:24, Elvis-Osasto)
Jussin koktail koulu (1:52)
Ämpäritolkulla Fernet Brancaa (2:20) (Elvis-Osasto)
Manun puhe (2:05)
Alvari maininki (2:54, Elvis-Osasto ja Jope Ruonansuu)
Oula Mälkättäjä (2:18, Elvis-Osasto)
Aiheesta muualla

Täällä Washington discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Jope Ruonansuu
| --- | --- |
Studioalbumit:  Matkiva kulkuri (1988)  Elvis-osasto (1992)  Täällä Washington (1992)  Politiikkaa ja erotiikkaa (1993)  Jope Ruonansuu presidentiksi (1993)  Kiikun kaakun (1994)  Washington Bar (1995)  Piinapenkki (1996)  Vara Mara (1997)  Neuroopan omistajat (1999)  Hauskaa joulua t: Jope (2000)  Lomakiertue (2001)  Työnnä kännykkä hanuriin (2002)  Finnshits (2003)  Tosi-CD (2004)  Me hirviöt (2006)  Tanssii läskien kanssa (2007)  Enkeleitä toisillemme – Herkimmät laulut (2008)  Kunnioittaen – Yhden miehen tribuutti (2009)  Naamakirja (2010)  Jopetusministeri (2011)  Veljekset kuin kyljykset (2012)  Jope Ruonansuu ja Porsaanperän pikkujoulut (2013)  Biisinmurtajat (2016) 
Kokoelmat:  Mix 1 (1995)  Naurettava 90-luku – 60 parasta naururaitaa (2000)  Jope Ruonansuu & Juha Laitila: American Office – Parhaat radiosketsit (2002)  Naura pois – 20 huumorihittiä (2002)  Kaikkien aikojen parhaat – Aattelepa ite (2009)  Sound Pack 12 (2010)  32 Jopeinta laulua (2014) 
Singlet:  Enska ja Hanski / Matkiva Kulkuri (1988)  Nyt lähtee läskit / Rantamiehen balladi (1991)  Hyppää pois / Ilman jarruja helvettiin (1991)  Pappi vaan joi (1995)  Enkeleitä toisillemme / Veronpunaiset ruusut (1996)  Mararock / Satasen laina (1997)  Kaikki menee kun sovittelee / Mattiesko Hytönen (1997, vedettiin pois ennen virallista myyntipäivää)  Soneranputsausjenkka (1999)  Umtsi-um (2002)  Annelin silmin / Stressmann (2003)  Aulis Gerlander / Haluan Aidoliksi (2004)  Yllytyshullu / Matti on numero yksi (2004)  Sua rakastan kuin hullu / Uu Pee Ämmät (2006)  Yhden miehen rivitanssi / Digitaalihumppa (2007)  Enkeleitä toisillemme – Äiti (promo, 2008)  Rahamaailma / Kerran jos toisenkin (2009)  Katsastusinssi Nauraa (2011)  Loirinuotiolla (2016) Luettelo Jope Ruonansuun kappaleista 
Filmografia:  Jope Ruonansuun filmografia  Jopet Show Jope Ite
Vahvistusharha

Vahvistusharha, vahvistusvinouma tai vahvistamistaipumus (engl. Confirmation bias) tarkoittaa taipumusta valikoida ja tulkita uutta tietoa niin, että se tukee henkilön aikaisempia näkemyksiä. Vahvistusharhan johdosta ihminen antaa erityistä painoa sellaisille tiedoille, jotka tukevat hänen näkemyksiään, ja sivuuttaa sellaiset, jotka puhuvat niitä vastaan. Oman mielipiteen kanssa ristiriidassa olevan tiedon sivuuttaminen estää henkilöä tuntemasta kognitiivista dissonanssia. Tutkija Raymond S. Nickerson pitää vahvistusharhaa tärkeimpänä harhapäätelmiä tuottavana ilmiönä.
Vahvistusharhoja esiintyy varsinkin silloin, kun kyse on tunneperäisistä valinnoista ja vakiintuneista käsityksistä. Skeptikko Michael Shermer toteaa, että vahvistusharha selittää, miksi fiksut ihmiset kannattavat omituisia asioita. Älykkyys auttaa keksimään perusteluja mielipiteille, jotka on omaksuttu muista kuin järkisyistä. Asiaa on vaikea huomata, koska ihmisillä on taipumus attribuutioharhaan, jossa omat mielipiteet koetaan järkiperäisinä eikä tunnepohjaisina.
Vahvistusharha selittää, miksi ihmiset tekevät erilaisia johtopäätöksiä samoista asioista tai miksi uskomukset säilyvät, vaikka ne olisi osoitettu vääriksi. Vahvistusharhaan ovat taipuvaisia etenkin ne, jotka luottavat vahvasti omiin mielipiteisiinsä. Harha heikentää päätöksenteon tasoa esimerkiksi politiikassa.
Tiede ja vahvistusharha

Nickersonin mukaan vahvistusharhan vastustaminen on yksi niistä ominaisuuksista, joiden perusteella tieteellinen ajattelu eroaa arkiajattelusta. Luonnontieteilijä Charles Darwin kertoo muistelmissaan omasta taistelustaan vahvistusharhaa vastaan: ”Olen alinomaa pyrkinyt pitämään mieleni vapaana, niin että voisin luopua jokaisesta hypoteesista, rakkaimmastakin, heti kun tosiasiat näyttävät puhuvan sitä vastaan.”
Karjulosserokala

| Karjulosserokala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Jäykkäleukakalat Tetraodontiformes
Heimo::  Syvännelosserokalat Aracanidae
Suku::  Anoplocapros
Laji::  lenticularis
Kaksiosainen nimi
 Anoplocapros lenticularis  (Richardson, 1841) 
Katso myös
   Karjulosserokala Wikispeciesissä   Karjulosserokala Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Karjulosserokala (Anoplocapros lenticularis) on syvännelosserokaloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Australiasta.
Koko ja ulkonäkö

Karjulosserokala voi kasvaa suurimmillaan noin 33 cm pitkäksi, ja koiraat ovat naaraita kookkaampia. Ruumiinmuodoltaan laji on korkearuumiinen ja muita heimonsa lajeja litteämpi. Ruumista peittävät kuusikulmaiset luusuomut, ja sekä selkä että vatsa ovat litistyneet ja muistuttavat laivan köliä. Otsaprofiili on kovera. Karjulosserokala on kellanoranssi tai oranssi, ja varsinkin naaraat voivat olla ruskehtavia. Ruumiissa on valkoisia juovia ja naarailla sekä nuorilla kaloilla lisäksi epäsäännöllisiä mustia juovia ja pilkkuja.
Levinneisyys ja elintavat

Karjulosserokalan levinneisyysalue ulottuu Länsi-Australiasta etelärannikkoa pitkin Uuteen-Etelä-Walesiin. Kalan elinympäristöä ovat kivikkoiset koralliriutat ja niiden lähellä olevat meriruohoja kasvavat alueet. Lajin ravintoa ovat pienet selkärangattomat eläimet, erityisesti äyriäiset.
Karjulosserokaloja voidaan pitää merivesiakvaarioissa ja varsinkin yleisöakvaarioissa. Lajin pitämistä akvaariokalana vaikeuttaa se, että karjulosserokala elää viileämmissä vesissä kuin useat muut meriakvaariokalat.
Irja Auroora

| Irja Auroora> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Irja Auroora Näsi
Syntynyt: 1949 (ikä 75–76)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  oopperalaulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Irja Auroora 
Soittimet:  laulu (sopraano)
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Irja Auroora (oik. Irja Maria Auroora Näsi, ent. Jäykkä 1949), on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Ensimmäisissä Lappeenrannan laulukilpailuissa 1969 hän sijoittui toiseksi.
Irja Auroora opiskeli Turun konservatoriossa, Wienin musiikkiakatemiassa ja lisäksi Roomassa, Lontoossa ja Salzburgissa. Hän suoritti Wienissä lied- ja oopperadiplomin. Vuodesta 1975 hän lauloi Bayreuthin Wagner-juhlanäytännöissä. Hän on ollut vakituisissa oopperakiinnityksissä Saksassa Darmstadtissa ja Bremenissä. Lisäksi hänellä on ollut vierailukiinnityksiä muun muassa Suomen Kansallisoopperaan ja eri puolille Keski-Eurooppaa. Konserttiesiintymisiä on ollut muun muassa Salzburgin juhlaviikoilla 1977, kuten myös muun muassa Helsingin juhlaviikoilla. Hän on esiintynyt orkesterisolistina muun muassa Pariisissa, Stuttgartin Ludwigsburger Schlossfestspiele-juhlilla sekä useaan otteeseen Helsingin kaupunginorkesterin ja Radion sinfoniaorkesterin solistina. Irja Auroora on myös tunnustettu liedlaulaja.
Levytyksiä

Enchantment of Singing, 2004, mm. Schumannin, Straussin, Sibeliuksen, Granadosin ja Fallan lauluja. Irja Auroora, sopraano, Pentti Koskimies ja Ilkka Paananen, piano. Fuga