stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juhani
Kuvitteellisia Juhaneita

Jukolan Juhani, vanhin veljeksistä Aleksis Kiven romaanissa Seitsemän veljestä
Juhani, hahmo Immi Hellénin sanoittamassa joululaulussa ”Joulukirkkoon”
Juhani, yksi päähahmoista pelissä Star Wars: Knights of the Old Republic. Hahmo on pelissä naispuolinen. Pelin amerikkalaiset tekijät eivät luultavasti tienneet nimen olevan oikeasti olemassa.lähde?
Juhani Koskela, henkilöhahmo Väinö Linnan romaanitrilogiassa Täällä Pohjantähden alla
Juhani Kontiovaara, henkilöhahmo animaatiosarjassa Pasila
Nimi muissa yhteyksissä

2487 Juhani, asteroidi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juhani Wikimedia Commonsissa
Fortune Faded

| ”Fortune Faded” Red Hot Chili Peppers |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Greatest Hits
 Äänitetty : 2003
 Julkaistu: 3. marraskuuta 2003
 Tuottaja(t): Rick Rubin
 Tyylilaji: Alternative rock
 Kesto: 03.21
 Levy-yhtiö: Warner Bros.
Red Hot Chili Peppersin muut singlet
| ”Universally Speaking” 2003 | ”Fortune Faded” 2003 | ”Dani California” 2006 |
"Fortune Faded" on Red Hot Chili Peppersin kappale, joka löytyy yhtyeen vuonna 2003 ilmestyneeltä kokoelma-albumilta Greatest Hits. Kappale nauhoitettiin samassa kartanossa kuin yhtyeen albumit Blood Sugar Sex Magik ja Stadium Arcadium. Se julkaistiin singlenä vuonna 2003, samana vuonna singlelle tehtiin myös musiikkivideo. Kappale oli alun perin nauhoitettu samoihin aikoihin kuin albumi By The Way ja se on soitettu livenä pari kertaa sen jälkeen. Yhtye ei kuitenkaan pitänyt alkuperäisestä versiosta ja nauhoitti sen uudelleen.
Kappale kertoo yhtyeen urasta ja menestyksestä. Yhtye tietää, että heidän menestyksensä ja onnensa eivät kestä ikuisesti, eikä niistä voi pitää kiinni.
Singlen b-puolet ovat "Bunker Hill" ja "Eskimo".
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus | Listaviikot |
| --- | --- | --- |
| Hot Mainstream Rock Tracks | 22 | 8 |
| Alternative Songs | 8 | 15 |
| Britannian singlelista | 11 | 5 |
| Australian singlelista | 16 | 11 |
| Ruotsin singlelista | 44 | 1 |
| Sveitsin singlelista | 59 | 3 |
| Uuden-Seelannin singlelista | 37 | 1 |
| Irlannin Top 50 | 20 | 5 |
| Italian Top 50  | 29 | 11 |
| Hollannin Top 40  | 34 | 5 |
| Saksan Top 100  | 46 | 8 |
| Itävallan Top 75  | 68 | 1 |
Singlen kappaleet

CD Single 1
"Fortune Faded" 3:22
"Eskimo" 5:31
"Bunker Hill" 3:29
Pavol Demitra

| Pavol Demitra |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. marraskuuta 1974 Dubnica nad Váhom, Tšekkoslovakia
Kuollut: 7. syyskuuta 2011 (36 vuotta) Jaroslavl, Venäjä
Kansalaisuus:   Slovakia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  94 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1992–2011
Seurat:  Minnesota Wild Los Angeles Kings St. Louis Blues Ottawa Senators Vancouver Canucks Lokomotiv Jaroslavl
NHL-varaus:  227. varaus, 1993 Ottawa Senators
Pavol Demitra (29. marraskuuta 1974 Dubnica nad Váhom, Tšekkoslovakia – 7. syyskuuta 2011 Jaroslavl, Venäjä) oli slovakialainen ammattijääkiekkoilija, jonka viimeinen seura oli KHL:ssä pelaava Lokomotiv Jaroslavl.
Peliura

Ottawa Senators varasi Demitran vuonna 1993 yhdeksännellä kierroksella. NHL-uransa hän aloitti kautena 1993–1994 Senatorsissa. Ennen NHL-uraansa hän ehti pelata myös Dukla Trenčínissä Tšekkoslovakian pääsarjassa, AHL-liigan Prince Edward Island Senatorsissa ja IHL:n Grand Rapids Griffinsissä.
Demitra pelasi kolme kautta Ottawassa ja kahdeksan kautta St. Louis Bluesissa. Hän teki Los Angeles Kingsin kanssa kolmen vuoden sopimuksen ennen kautta 2005–2006. Hänet kuitenkin kaupattiin kesällä 2006 Minnesota Wildiin vaihdossa lupaavaan nuoreen yhdysvaltalaishyökkääjä Patrick O'Sullivaniin ja ensimmäisen kierroksen varausoikeuteen.
Heinäkuussa 2008 Demitra teki sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. Kesällä 2010 hän teki yhden vuoden sopimuksen Venäjän KHL-liigassa pelaavan Lokomotiv Jaroslavlin kanssa.
Urallaan Demitra voitti NHL:ssä Lady Byng Memorial Trophyn kaudella 1999–2000 ja pelasi tähdistöottelussa vuosina 1999, 2000 ja 2002.
Viimeisien maailmanmestaruuskilpailujensa jälkeen Demitra kertoi haastattelussa haluavansa antaa enemmän aikaa lapsilleen.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailussa 2012 Slovakia pelasi finaalissa Venäjää vastaan häviten ottelun. Pelin loputtua Slovakian kapteeni Zdeno Chára puki ylleen Demitran pelipaidan kunnianosoituksena tämän muistolle. Demitra pelasi numerolla 38. Numero on jäädytetty.
Kuolema

Pavol Demitra menehtyi koko joukkueensa kanssa lento-onnettomuudessa 7. syyskuuta 2011, kun joukkueen piti matkata KHL-kauden ensimmäiseen otteluun Minskiin, Valko-Venäjälle.
Sotkamo-lehti

| Sotkamo-lehti |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  sanomalehti
Julkaisija:  Hilla Group Oyj
Perustettu:  1962
Päätoimittaja:  Hanna Turunen
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Sotkamo
Kotimaa:   Suomi
Sivukoko:  tabloidi
Ilmestymistiheys:  2-päiväinen
Aiheesta muualla
www.sotkamolehti.fi
Sotkamo-lehti on Sotkamon alueella tiistaisin ja perjantaisin ilmestyvä sanomalehti. Lehti on perustettu vuonna 1962.
Sotkamo-lehti julkaisee painetun lehden lisäksi verkkolehteä. Lisäksi Sotkamo-lehti julkaisee matkailulehti Vuokatti Newsin viisi kertaa vuodessa.
Sotkamo-lehden kustantaja on Hilla Group Oyj.
Sotkamo-lehden päätoimittajana toimii Hanna Turunen. Sotkamo-lehdellä on yli 15 000 lukijaa.
Aiheesta muualla

Sotkamo-lehden kotisivut
Save Me (Queenin kappale)

| ”Save Me” Queen |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The Game
 Julkaistu: 1980
 Tuottaja(t): Queen, Reinhold Mack
 Tyylilaji: rock, poprock, pianorock
 Kesto: 03.43
 Levy-yhtiö: EMI, Elektra
Queenin muut singlet
| ”Crazy Little Thing Called Love” 1979 | ”Save Me” 1980 | ”Play the Game” 1980 |
Save Me on englantilaisen rock-yhtye Queenin kappale.
Save Men sävelsi ja sanoitti Queenin kitaristi Brian May, joka soitti kappaleella kitaran lisäksi piano-osuuden.  Kappale äänitettiin 1979 ja julkaistiin singlenä 25. tammikuuta 1980. Myöhemmin samana vuonna se julkaistiin Queenin levyllä The Game. Single oli Yhdistyneen kuningaskunnan listoilla kuusi viikkoa ja pääsi siellä 11. sijalle. Alankomaissa single nousi viidennelle sijalle ja oli listoilla yhdeksän viikkoa.
Save Me on julkaistu myöhemmin mm. Greatest Hits -kokoelmalla (1981) ja Queen On Fire – Live at the Bowl -livelevyllä (2004).
Isogascognenajokoira

| Iso gascognenajokoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Ranska
Määrä:  Suomessa rekisteröity 14
Rodun syntyaika:  1300-luku (varhaisin tunnettu, saattaa olla vielä vanhempi)
Alkuperäinen käyttö:  suurriistan ja jäniksen metsästys
Nykyinen käyttö:  metsästyskoira
Muita nimityksiä:  grand bleu de Gascogne, Great Gascony Hound, Great Gascony Blue, Grosser Blauer Gascogne-Laufhund, gran sabueso azul de Gascuña, gascogne’i suur sinine hagijas
FCI-luokitus:  ryhmä 6 Ajavat ja jäljestävät koirat alaryhmä 1.1 Suuret ajavat koirat #22
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  urokset 65–72 cm, nartut 62–68 cm
Väritys:  blue roan (kimo) tan-merkein
Iso gascognenajokoira (ransk. grand bleu de Gascogne) on ranskalainen koirarotu. Se on erityisen yleinen entisen Gascognen alueella eli nykyisessä Uusi-Akvitaniassa ja Occitaniessa. Nykyisin väitetään kuitenkin Yhdysvalloissa olevan enemmän rodunedustajia kuin Ranskassa. Mm. George Washingtonilla tiedetään olleen niitä seitsemän.
Ulkonäkö

Ison gascognenajokoiran ilme, pää ja karvapeite ovat erityisen "ranskalaistyyppiset". Kallo on hieman holvautunut, otsapenger vain hieman korostunut. Silmät ovat soikeat ja ruskeat. Paksut silmäluomet antavat ilmeelle hieman surumielisen vaikutelman. Korvat ovat riippuvat, ohuet ja teräväkärkiset. Kuono on kallon kanssa samanmittainen, kuononselkä hieman kupera. Purenta on aina leikkaava. Rintakehä on pitkä ja leveä, selkä melko pitkä. Raajat ovat vahvat ja vankat. Häntä on sapelimainen ja melko paksu. Karvapeite on lyhyt ja tiheä. Väritys koostuu mustista ja valkoisista laikuista ja täplityksestä (ns. "kimo"), antaen liuskeensinisen vaikutuksen. Silmien yläpuolella, poskissa, huulissa, korvien sisäpuolella, raajoissa ja hännän alla on tan-merkit. Urokset ovat korkeudeltaan 65–72 cm. Nartut ovat korkeudeltaan 62–68 cm.
Luonne ja käyttäytyminen

Iso gascognenajokoira on ihmisystävällinen, rauhallinen ja tottelevainen. Se on itsepäinen, mutta kunnioittaa hyvää omistajaa. Rotu liikkuu vaivattomasti. Se pystyy keskittymään erittäin hyvin metsästykseen. Se on ennen kaikkea suurriistaa metsästävä koira, mutta sillä voidaan metsästää myös jäniksiä. Sitä voidaan käyttää sekä yksittäin jäljestävänä että ajueessa.
Alkuperä

Rotu on hyvin vanha ja sen tiedetään olleen olemassa jo muinaisen hubertuksenajokoiran - vihikoiran kantarodun - aikoihin, josta se todennäköisesti polveutuu. Desmond Morris uskoo sen olevan mahdollisesti jopa kaikkein vanhin ajokoirarotu ja polveutuvan suoraan muinaisesta "suurajokoirasta" (grand chien courant). 1300-luvulla Foix'n kreivi Gaston Febus omisti isoja gascognenajokoiria, joiden avulla hän metsästi villisikoja, susia ja karhuja. 1500-luvun lopulla myös Ranskan kuningas Henrik IV omisti isogascognenajokoira-ajueen.
Alkuperä > Vaikutus muihin rotuihin

Isogascognenajokoira on vaikuttanut kaikkien eteläranskalaisten ajokoirien jalostukseen. Lisäksi Ranskasta Amerikkaan muuttaneet siirtolaiset veivät rodun edustajia mukanaan uuteen maahan, missä ne vaikuttivat amerikkalaisten pesukarhukoirien jalostukseen.
Frozen (Within Temptationin kappale)

| ”Frozen” Within Temptation |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The Heart of Everything
 Julkaistu: 11. kesäkuuta 2007
 Tyylilaji: sinfoninen rock, goottirock
 Kesto: 04.28 (albumiversio) 03.58 (singleversio)
 Levy-yhtiö: Roadrunner
Within Temptationin muut singlet
| ”What Have You Done” 2007 | ”Frozen” 2007 | ”All I Need” 2007 |
Frozen on Within Temptationin kolmas single The Heart of Everything -studioalbumilta. Single julkaistiin Euroopassa 11. kesäkuuta 2007. Sekä kappale että video käsittelevät perheväkivaltaa. Yhtye lahjoittaa kaikki Sony/BMG:nselvennä "Frozenista" saamat tuotot "Child Helpline Internationalille"lähde?. Isossa-Britanniassa kappale nimeltään "The Howling" valittiin toiseksi singleksi, joka on saatavilla vain digitaalisesti ladattavana. "Frozen" sisältää singleversiot molemmista kappaleista.
Kappaleet

Normaaliversio
"Frozen" (singleversio)
"The Howling" (singleversio)
Maxi versio
"Frozen" (singleversio)
"The Howling" (singleversio)
"Sounds of Freedom"
"What Have You Done" (akustinen live)
"The Cross" (akustinen live)
"Frozen" (video)
"The Howling" (video)
Listasijoitukset

| Lista (2007) | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Alankomaat (Single Top 100): 11
Ranska (SNEP): 78
Saksa (Media Control Charts): 64
Käännös suomeksi
Michal Novák (maastohiihtäjä)

| Michal Novák |
| --- | --- |
 Michal Novákin vuodesta 27. helmikuuta 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. lokakuuta 1996 (ikä 28) Karlovy Vary, Tšekki
Uran tiedot
Seura:  Dukla Liberec
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2016–
Paras sijoitus:  2
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  1
 Tietolaatikko päivitetty 6. maaliskuuta 2025 
Aiheesta muualla
www.michal-novak.eu
| Mitalit> Maa:   Tšekki.Maastohiihto.NMM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Maastohiihto.NMM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Maastohiihto.NMM-kilpailut  | Maa:   Tšekki> Maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lahti 2019 | sprintti (v) |  |
Michal Novák (s. 26. lokakuuta 1996 Karlovy Vary, Tšekki) on tšekkiläinen maastohiihtäjä.
Novák sijoittui Pyeongchangin olympialaisissa 2018 sprintissä 57:nneksi, 15 kilometrillä 43:nneksi ja viestissä yhdeksänneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli sprintissä 23:s, 15 kilometrillä 50:s, 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 18:s, viestissä 12:s ja parisprintissä 14:s.. MM-kilpailuihin hän on osallistunut Lahdesta 2017 lähtien. Hän sijoittui Planican MM-kilpailuissa 2023 perinteisen hiihtotavan sprintissä neljänneksi ja 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 12:nneksi. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä viides, 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kahdeksas, 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa yhdestoista ja 20 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 16:s. Nuorten MM-kilpailujen 23-vuotiaiden sarjassa hän sai 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa hopeaa 2019.
Novák kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Nové Městossa tammikuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan 28:s Tour de Skihin kuuluneessa Lenzerheiden sprintissä joulukuussa 2017. Kymmenen parhaan joukkoon hän selviytyi ensimmäisen kerran niin ikään Tour de Skin osakilpailussa, vapaan hiihtotavan sprintissä Val Müstairissa tammikuussa 2021, jolloin hän oli yhdeksäs. Toistaiseksi ainoan palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Rukan 20 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa marraskuussa 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michal Novák (maastohiihtäjä) Wikimedia Commonsissa
Identified

| Identified Vanessa Hudgens |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2007–2008
 Julkaistu: 1. heinäkuuta 2008
 Tuottaja(t): Scott Jacoby, Dr. Luke, Max Martin, Benny Blanco, Antonina Armato, Tim James, J. R. Rotem, Christopher Rojas, Emanuel Kiriakou, The Messengers
 Tyylilaji: pop, R&B, dancepop
 Kesto: 37.44
 Levy-yhtiö: Hollywood Records
Vanessa Hudgensin muut julkaisut
| V 2006 | Identified 2008 |   |
Identified on yhdysvaltalaisen laulajan ja näyttelijän Vanessa Hudgensin toinen studioalbumi, joka julkaistiin Yhdysvalloissa 24. kesäkuuta 2008. Sen ensimmäinen single oli "Sneakernight", jonka videolla Vanessa mainostaa Marc Eckon vaatteita.
Kappaleet

Last Night – 3.09
Identified – 3.20
First Bad Habit – 3.02
Hook It Up – 2.52
Don't Ask Why – 3.10
Sneakernight – 2.59
Amazed – 2.59
Don't Leave – 3.08
Paper Cut – 2.48
Party On the Moon – 3.50
Did It Ever Cross Your Mind – 3.10
Gone with the Wind – 3.28
Arviot

Allmusic:
Rolling Stone:
Aiheesta muualla

Identified discogs.com -sivustolla
Pohjan jääkäripataljoona

3. Jääkärikomppanian ja Aliupseerikoulun (AUK) kasarmirakennus
Pohjan Jääkäripataljoona (PohJP) aloitti toimintansa Jääkäriprikaatin joukkoyksikkönä 1. lokakuuta 1998. Pataljoona peri nimensä, lippunsa ja kunniamarssinsa vuonna 1998 lakkautetulta, Oulussa toimineelta Pohjan Prikaatilta.
Pohjan Jääkäripataljoona vaali Pohjan Prikaatin perinteitä. Pataljoonan perinnepäivä oli 16.2., joka oli Kuninkaallisen Pohjanmaan Jalkaväkirykmentin perustamispäivä vuonna 1626.
Pataljoonaan kuului loppuvaiheessa kaksi perusyksikköä: 3. Jääkärikomppania (3.JK) antoi kulloisenkin saapumiserän peruskoulutuskaudella alokaskoulutusta ja toimi sen jälkeen koko prikaatin aliupseerikouluna kouluttaen jalkaväen eri koulutushaarojen ryhmänjohtajia. Sissikomppania (SissiK) puolestaan kouluti sissi-, tiedustelu- ja sotilaspoliisikoulutushaarojen miehistöä sekä sissiradistiryhmänjohtajia. Aikaisemmin pataljoonaan kuuluivat myös Kranaatinheitin- (KrhK), sekä Huolto- ja kuljetuskomppania.
Pohjan Jääkäripataljoonan viimeisenä komentajana toimi nykyisin everstiluutnantti Jukka Kotilehto. Hänen edeltäjinään toimivat mm. evl Jari Osmonen, evl Jari Haataja, evl Asko Muhonen ja evl Hans Ehrnrooth.
Pohjan Jääkäripataljoona lakkautettiin vuonna 2014.
Oliver Reed

Oliver Reed vuonna 1968.
Robert Oliver Reed (13. helmikuuta 1938 Wimbledon, Britannia – 2. toukokuuta 1999 Valletta, Malta) oli englantilainen näyttelijä, joka tunnettiin machoimagostaan niin valkokankaalla kuin sen ulkopuolellakin. Hän oli urheilujournalisti Peter Reedin ja tämän vaimon Marcia Reedin poika. Oliverin isoisä oli näyttelijä Herbert Beerbohm Tree (Peter Reed oli Treen ja tämän rakastajattaren May Pinney Reedin poika). Oliver Reed väitti polveutuvansa aviottomasti Venäjän tsaari Pietari Suuresta.lähde?
Oliver Reedillä ei ollut näyttelijäkoulutusta eikä paljon teatterikokemustakaan, mutta hän näytteli yli sadassa elokuvassa. Näyttelijäuran huippu oli 1960- ja 1970-luvuilla, mutta suosio hiipui 1980-luvulla.lähde?
Reed kärsi pahasta alkoholiongelmasta. Kerran hänet jouduttiin poistamaan television keskusteluohjelmasta hänen saavuttuaan humalassa ja yritettyään suudella feministiaktivisti Kate Millettia. Reedin juomisesta kiertää lukuisia anekdootteja, kuten Reedin ja 36 ystävän "illallinen"; 60 gallonaa olutta, 32 pulloa skottilaista, 17 pulloa giniä, neljä laatikkoa viiniä sekä pullo englantilaista kuohuviiniä. Reed väitti juoneensa 106 pinttiä olutta kahden päivän putkessa ennen vihkiäisiä Josephine Burgen kanssa.lähde?
Reed kuoli Vallettassa Maltalla sydänkohtaukseen kesken Gladiaattorin kuvausten. Puuttuvissa kahdessa kohtauksessa jouduttiin käyttämään sijaisnäyttelijää, jonka kasvojen paikalle siirrettiin digitaalisesti Reedin kasvot, sekä ylimääräistä kuvamateriaalia.lähde?
Valikoitu filmografia

Kirotut (1963)
Nainen ja saalistaja (1966)
Mikä hänen nimensä nyt olikaan (1967)
Oliver! (1968)
Rulettia venäläisittäin, Madame? (1969)
Rakastavaisia (1969)
Paholaiset (1971)
Muskettisoturien seikkailut (1973)
Tommy (1975)
Suljettu ovi (1976)
The Brood (1979)
Erämaan leijona (1981)
Aution saaren unelma (1986)
Rangaistuspartio (1987)
Paroni von Münchhausenin seikkailut (1988)
Gladiator (2000)
Aiheesta muualla

Goodwin, Cliff: Evil Spirits: The Life of Oliver Reed.  Random House, 2011.  ISBN 0753546183  (englanniksi)
Oliver Reed Elonetissä.
Oliver Reed Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
OliverReed.net web.archive.org. Viitattu 31.12.2016. (englanniksi) (Archive.org)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Trove  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Räshid Hakimsan

| Räshid Hakimsan> رشيد حكيم جان Reşit Hakimcan • Reşîd Hakîm Jân |
| --- | --- |
 Räshid 1952.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1934 Tampere
Kuollut: 4. syyskuuta 1997 (63 vuotta) Tampere
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Räskä
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  left
Pituus:  172 cm
Paino:  73 kg
Seura
Seura:  Ilves
Pelinumero:  15
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1951–1960
Räshid Hakimsan (Hakimdshan, Hakimcan; 5. huhtikuuta 1934 Tampere – 4. syyskuuta 1997 Tampere) oli suomalainen jääkiekkoilija ja erotuomari, joka pelaajana edusti Ilvestä kaudet 1951–1960 ja voitti neljä Suomen-mestaruutta. "Räskä" oli urheiluvaikuttaja Martti Huhtamäen mukaan aikansa tamperelaisen yleisön suuria suosikkeja. Hän teki Suomen ensimmäisen keinojääradan Koulukadun avausmaalin. Pelaajanuransa päättyessä kultamitaleihin Hakimsan muodosti hyökkäysketjun yhdessä Jorma Salmen ja Raimo Kilpiön kanssa.
Hakimsan toimi kansainvälisen tason erotuomarina jääkiekkoilijauransa jälkeen, aina vuoteen 1974. Hän oli SM-sarjan aktiivisimpia tuomareita ja tuomaroi muun muassa HIFK:n "historialliseksi" kutsutun Nordiksen ottelun Töölön Vesaa vastaan vuonna 1967.
Jääkiekon ohella Hakimsan pelasi jalkapalloa TaPan riveissä ja voitti Suomen Palloliiton A-nuorten mestaruuden parhaana pelaajana. Yleisurheilussa Hakimsan saavutti SM-hopeaa nuorten 1000 metrin viestissä Pyrintöä edustaen.
Reşid Hakimcan (ɾæˈʃit hɑkimˈd͡ʒan) kuului Suomen turkkilaiseen tataariyhteisöön. Hänen sisarensa Aliye sekä serkkunsa Hamdurrahman ja Hafize olivat lahjakkaita laulajia yhteisön keskuudessa. Räshidin isä oli taiteilija-johtaja Aisa Hakimdshan (Aisa Hakimcan, 1896–1972).
Ura > Pelaajana

"Räskä" Hakimsan edusti koko SM-sarjauransa Tampereen Ilvestä, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi 17-vuotiaana. Hakimsan pelasi kausina 1951–1960 yhteensä 88 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 64 + 35 = 99 ja jäähymääränsä 33 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1952, 1957, 1958 ja 1960. Kultaa tuli vuosina 1952 ja 1953 myös nuorten joukkueessa sekä vuonna 1958 Suomen Cupissa. Hakimsan pelasi kahdeksan nuorten- ja kaksi B-maaottelua. Hän osallistui Suomen ensimmäisen B-maajoukkueen otteluun Oslossa 1954.
Pelatessaan Norjaa vastaan Suomessa vuonna 1952 palkittiin Hakimsan hyökkääjien parhaana. Hänestä kirjoitettiin lehdessä ”yleisön suosikkina”, joka ”pelasi loistavasti huiputtaen norjalaisia yhtenään”.
Hakimsan teki avausmaalin Koulukadun vuonna 1956 rakennetulla Suomen ensimmäisellä tekojääradalla pelissä Koovee:ta vastaan.
Hakimsan oli mukana vuonna 1959 kun Ilves lähti pelaamaan kesäturnausta Italiaan ja Saksaan. Ensimmäinen oli Cortina d'Ampezzon olympiastadionilla. Tämän jälkeen matka jatkui Saksaan, jossa he ensiksi pelasivat Obersdorfissa Preussen Krefeldiä vastaan ja sitten Berliinissä Itä-Saksan maajoukkuetta vastaan.
Kun vuoden 1960 keväällä Hakimsanin SM-sarjaura pelaajana päättyi kultamitaleihin, hän muodosti "sarjan vaarallisimman hyökkäysketjun" yhdessä Jorma Salmen ja Raimo Kilpiön kanssa. Aikaisempiin hyökkäysketjuihin kuului heidän lisäksi muun muassa Teppo Rastio, Juhani Wahlsten, Kalevi Rassa ja Lennart Jaala. Hakimsanin tavoin tataariyhteisöön kuuluneet Lotfi Nasibullen ja Mönäyvär Saadetdin pelasivat hetkellisesti samassa joukkueessa.
Urheiluvaikuttaja-toimittaja Martti Huhtamäki kuvaili Hakimsania yhdeksi sotien jälkeisen yleisön suurista suosikeista. Hakimsan oli kautena 1953–1954 Ilveksen pistepörssin kärjessä. Hakimsanin maalintekopisteet olivat usein tasaväkisiä muinakin kausina, mutta hänen kokonaispisteitä laski ajoittainen syöttöjen panttaaminen. ("Nasibullenmaista soolopujottelua", "teknillinen ja nopea, mutta liian itsekäs").
Mieleenpainuvimpia kokemuksia kaukalosta Hakimsan kertoi olleen vuoden 1958 loppuottelut Tapparaa vastaan, jotka päättyivät Ilveksen mestaruuteen. Hän osoitti erityiskiitokset valmentaja Aarne Honkavaaralle, jonka ”taktiset taidot ja henkinen tuki” olivat tärkeä osa joukkueen menestystä. Ilves myönsi Hakimsanille hopeisen sekä pronssisen ansiomerkin.
Yhdessä vanhojen pelikavereidensa kuten Eero Saaren, Aarne Honkavaaran ja Lotfi Nasibin kanssa Hakimsan palasi vuonna 1968 jääkiekkokaukaloon Ilveksen paidassa kun tammikuussa järjestettiin "veteraaniottelu".
Hakimsan pelasi Suomen puolustusvoimien jääkiekkojoukkueessa, josta hänellä on kultainen mitali vuodelta 1953.
Ura > Erotuomarina

Hakimsan toimi erotuomarina jääkiekkoilijan uransa jälkeen tuomiten 181 SM-ottelua ja kaksi maaottelua. Hakimsan tuomaroi kansainvälisellä tasolla myös muun muassa Ahearne Cup -turnauksia, nuorten EM-kilpailut (1967), akateemiset mestaruuskilpailut (1970), HIFK:n järjestämän Sir William Cupin (1970) ja Euroopan Cupin (1971). Hän oli myös mukana otteluissa, jossa paikalliset mestaruussarjajoukkueet kohtasivat ulkomaalaisia joukkueita, kuten Moskovan Dynamo, Torpedo-Gorki ja Södertälje SK.
Hakimsanin tuomaritoiminta jatkui vuoteen 1974. Hakimsan oli lopulta SM-sarjan aktiivisimpia tuomareita. Hän oli myös Pentti Isotalon jälkeen eniten sarjapelejä tuomaroinut ilvesläinen. Hakimsan ja Isotalo tuomitsivat aktiivisesti yhdessä. Muita Hakimsanin toistuvia pareja olivat Sakari Sillankorva, Lennart Jaala ja Reijo Kääriäinen. Hakimsanin ensimmäinen ulkomailla tuomittu ottelu oli vuonna 1968 kun Itä-Saksan maajoukkue kohtasi Neuvostoliiton. Tuomariparina toimi Unto Wiitala.
Hakimsan oli useasti tuomarina 1960–1970-lukujen taitteen Göran Stubbin johtaman HIFK:n aikaisissa peleissä. Vuoden 1967 helmikuussa Hakimsan tuomaroi Nordiksen "historiallisessa ottelussa", jossa HIFK kohtasi Töölön Vesan ja nousi takaisin mestaruussarjaan. Ottelu keräsi sen aikaisen katsojaennätyksen (10 814). Vesan joukkuetta valmensi tuolloin Jorma Salmi, Hakimsanin ketjukaveri Ilveksestä. Hakimsan mainittiin Helsingin Sanomissa seuraavasti: "Tuomaripari Räshid Hakimsan – Sakari Sillankorva – ja etenkin Hakimsan – näytti jälleen kaikille, kuinka otteluita pitää johtaa".
Tuomarioppinsa Hakimsan sai alkujaan Tuomo Lindroosilta, joka otti nuoria ilvesläisiä mukaansa ottelumatkoille.
Hakimsan kuului vanhojen pelikaveriensa Jaalan ja Isotalon kanssa Tampereen Jääkiekkotuomarit ry:n jäseneksi. Yhdistys palkitsi hänet vuonna 1979 Suomen Jääkiekkoliiton erotuomarin ansiomerkillä ja 50-vuotisjuhlamitalilla.