stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
200-luku eaa.
Tärkeitä tapahtumia

Kaksi ensimmäistä puunilaissotaa Rooman ja Karthagon välillä:
264–241 eaa. Ensimmäinen puunilaissota
218–202 eaa. Toinen puunilaissota
n. 280–227 eaa. Rhodoksen kolossi valmistui ja tuhoutui
281 eaa. Antiokhos I Soterista tuli isänsä Seleukos I:n salamurhan jälkeen Persian kuningas.
279 eaa. Epeiroksen kuningas Pyrrhos saavutti ns. Pyrrhoksen voiton vihollisistaan
275 eaa. Babylonin historia käytännössä päättyi, kun kaupungin asukkaat siirrettiin muualle
273–252 eaa. Ašoka hallitsi Mauryan-valtakuntaa Intiassa
214 eaa. Yhdistyneen Kiinan ensimmäinen keisari Qin Shi Huangdi määräsi Kiinan muurin rakennustyöt aloitettavaksi
202 eaa. – 8 jaa. Han-dynastia Kiinassa
Faroksen majakka rakennettiin.
Intialaisilla kauppiailla säännölliset kauppayhteydet Arabiaan
Skyytit saapuvat nykyiseen Uzbekistaniin
Rooma valloitti Hispanian
Hopewell-kulttuuri Yhdysvalloissa
Tärkeitä henkilöitä

Arkhimedes, kreikkalainen filosofi, fyysikko, tähtitieteilijä, matemaatikko ja insinööri
Hannibal, karthagolainen poliitikko ja sotapäällikkö
Keksintöjä

Eratosthenes laskee maapallon koon
Absorboitunut annos

Absorboitunut annos (tunnus D) on  fysikaalinen suure, joka kuvaa ionisoivan säteilyn aiheuttamaa todellista säteilyannosta kohdeaineessa. Absorboituneella annoksella ilmoitetaan, kuinka suuren energiamäärän säteily on jättänyt kohdeaineeseen massayksikköä kohden, joten suureen yksikkö on joulea/kilogramma (J/kg), josta käytetään nimitystä gray (tunnus Gy). Gray on yleensä liian suuri yksikkö, joten yleisemmin käytetään yksiköitä milli- tai mikrogray. Matemaattisesti merkittynä absorboitunut annos saadaan kaavalla:
jossa  E on säteilyn energiamäärä ja m on absorboivan kohteen massa.
Absorboituneen annoksen suure on myös kerma (engl. kinetic energy released per unit mass; tunnus K), joka kuvaa varauksettomien hiukkasten (kuten fotonien ja neutronien) sekundaarihiukkasiin luovuttamaa liike-energiaa väliaineen massayksikköä kohti. Suure ilmakerma (Ka) on varauksettomien ionisoivien hiukkasten ilma‐alkiossa tuottamien varauksisten hiukkasten syntyhetken liike‐energioiden summa jaettuna ilma‐alkion massalla.
Ekvivalenttiannos puolestaan kuvaa säteilyn aiheuttamaa biologista vaikutusta. Ekvivalenttiannos voidaan laskea absorboituneesta annoksesta säteilyn luonteesta riippuvien painotuskertoimien avulla.
Ionisoivaa säteilyä lähettävän kappaleen aktiivisuuden vaikutus vieressä olevaan kappaleeseen absorboituneeseen säteilyannokseen on ainekohtaista. Eri materiaalit absorboivat säteilyä eri määriä.
Säteilyannoksen vaikutuksia

Absorboitunut säteilyannos saa aikaan näkyviä vaikutuksia elävässä kudoksessa ja myös kiinteissä kuolleissa materiaaleissa, kuten puussa. Puun sisäinen rakenne haurastuu (selluloosakuidut hajoavat) hieman 1 miljoonan grayn säteilyannoksella ja puun rakenne hajoaa täysin 6 MGy annoksella. Vastaavia ilmiöitä on havaittavissa esimerkiksi muoveilla. Elävässä kudoksessa säteily aiheuttaa vaurioita paljon pienemmällä annosmäärällä. Ihmisellä koko ruumiseen kohdistuva noin 6 grayn kerta-annos tuhoaa luuytimen, mikä johtaa kuolemaan joidenkin päivien kuluessa. Röntgentutkimuksessa saatavat annokset ovat 1,4 milligrayn luokkaa.
Muita yksiköitä

Absorboituneelle annokselle on myös SI-järjestelmään kuulumaton yksikkö rad (tunnus rad). Yksi rad on 0,01 Gy, eli
23 eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 100-luku eaa. · Ensimmäinen vuosisata eaa. · Ensimmäinen vuosisata
Vuosikymmenet: 100-luku eaa. · 90-luku eaa. · 80-luku eaa. · 70-luku eaa. · 60-luku eaa. · 50-luku eaa. · 40-luku eaa. · 30-luku eaa. · 20-luku eaa. · 10-luku eaa. · Ensimmäinen vuosikymmen eaa. · Ensimmäinen vuosikymmen
Vuodet: 100 eaa. · 99 eaa. · 98 eaa. · 97 eaa. · 96 eaa. · 95 eaa. · 94 eaa. · 93 eaa. · 92 eaa. · 91 eaa. · 90 eaa. · 89 eaa. · 88 eaa. · 87 eaa. · 86 eaa. · 85 eaa. · 84 eaa. · 83 eaa. · 82 eaa. · 81 eaa. · 80 eaa. · 79 eaa. · 78 eaa. · 77 eaa. · 76 eaa. · 75 eaa. · 74 eaa. · 73 eaa. · 72 eaa. · 71 eaa. · 70 eaa. · 69 eaa. · 68 eaa. · 67 eaa. · 66 eaa. · 65 eaa. · 64 eaa. · 63 eaa. · 62 eaa. · 61 eaa. · 60 eaa. · 59 eaa. · 58 eaa. · 57 eaa. · 56 eaa. · 55 eaa. · 54 eaa. · 53 eaa. · 52 eaa. · 51 eaa. · 50 eaa. · 49 eaa. · 48 eaa. · 47 eaa. · 46 eaa. · 45 eaa. · 44 eaa. · 43 eaa. · 42 eaa. · 41 eaa. · 40 eaa. · 39 eaa. · 38 eaa. · 37 eaa. · 36 eaa. · 35 eaa. · 34 eaa. · 33 eaa. · 32 eaa. · 31 eaa. · 30 eaa. · 29 eaa. · 28 eaa. · 27 eaa. · 26 eaa. · 25 eaa. · 24 eaa. · 23 eaa. · 22 eaa. · 21 eaa. · 20 eaa. · 19 eaa. · 18 eaa. · 17 eaa. · 16 eaa. · 15 eaa. · 14 eaa. · 13 eaa. · 12 eaa. · 11 eaa. ·  10 eaa. · 9 eaa. · 8 eaa. · 7 eaa. · 6 eaa. · 5 eaa. · 4 eaa. · 3 eaa. · 2 eaa. · 1 eaa. · 1 jaa.
Syntyneitä

Herodes Arkhelaos
Kuolleita

Marcus Claudius Marcellus (Augustuksen siskonpoika)
Alahuulen alasvetäjälihas

Ihmisen alempi alahuulen alasvetäjälihas punaisella väritettynä
Alahuulen alasvetäjälihaksia on ihmisellä ja hevosella vain yksi, alempi alahuulen alasvetäjälihas (lat. musculus depressor labii inferioris), mutta märehtijöillä ja sialla on lisäksi ylempi alahuulen alasvetäjälihas (lat. musculus depressor labii superioris). Lihansyöjiltä puolestaan puuttuu alempi alahuulen alasvetäjälihas ja niillä on ainoastaan ylempi alahuulen alasvetäjälihas. Molempia lihaksia hermottaa kasvohermo. Alempi alahuulen alasvetäjälihas kulkee alaleukaluuta pitkin alahuuleen ja se toimii ihmisellä miimisenä lihaksena. Lisäksi se vetää alahuulta taaksepäin ja alaspäin yhdessä ylemmän alahuulen alasvetäjälihaksen kanssa. Ylempi alahuulen alasvetäjälihas kulkee alemman päällä, niillä eläimillä, joilla on molemmat lihakset, alaleukaluuta pitkin ja päättyy suun kehälihakseen.
Aasian-Tyynenmeren rallisarja

| Aasian-Tyynenmeren rallisarja |
| --- | --- |
  Aasian-Tyynenmeren rallisarjan kausi 2023 

Järjestäjä:  FIA
Luokka:  ralli
Alue:  Aasia Oseania
Kuljettajien mestari:   Hayden Paddon
Virallinen kotisivu
Aasian-Tyynenmeren rallisarja (APRC) on FIA:n alueellinen rallisarja. Koska sarja on maantieteellisesti suurella alueella se on jaettu kahteen divisioonaan: Aasian Cup ja Tyynenmeren Cup (FIA APRC Asia Cup ja FIA APRC Pacific Cup). Kauden lopuksi järjestetään loppukilpailu.
Mestaruudet

Sarjassa kilpaillaan kuljettajien ja kartanlukijoiden mestaruuksista APRC, APRC3 ja APRC4-luokissa. APRC Junior -luokassa jaetaan kuljettajien mestaruus alle 28-vuotiaille kuljettajille.
Pistejärjestelmä

Pistejärjestelmänä käytetään FIA:n alueellisien sääntöjen mukaista pisteytystä.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sijoitus | 1. | 2. | 3. | 4. | 5. | 6. | 7. | 8. | 9. | 10. | 11. | 12. | 13. | 14. | 15. |
| Pisteet | 30 | 24 | 21 | 19 | 17 | 15 | 13 | 11 | 9 | 7 | 5 | 4 | 3 | 2 | 1 |
Mestarit

| Vuosi | Kuljettaja Kartanlukija | Auto |
| --- | --- | --- |
| 1988 |  Kenjiro Shinozuka | Mitsubishi |
| 1989 |  Rod Millen | Mazda |
| 1990 |  Carlos Sainz | Toyota |
| 1991 |  Ross Dunkerton | Mitsubishi |
| 1992 |  Ross Dunkerton | Mitsubishi |
| 1993 |  Possum Bourne | Subaru |
| 1994 |  Possum Bourne | Subaru |
| 1995 |  Kenneth Eriksson | Mitsubishi |
| 1996 |  Kenneth Eriksson | Subaru |
| 1997 |  Kenneth Eriksson | Subaru |
| 1998 |  Yoshio Fujimoto | Toyota |
| 1999 |  Katsuhiko Taguchi | Mitsubishi |
| 2000 |  Possum Bourne | Subaru |
| 2001 |  Karamjit Singh | Proton |
| 2002 |  Karamjit Singh | Proton |
| 2003 |  Armin Kremer | Mitsubishi |
| 2004 |  Karamjit Singh | Proton |
| 2005 |  Jussi Välimäki | Mitsubishi |
| 2006 |  Cody Crocker | Subaru |
| 2007 |  Cody Crocker | Subaru |
| 2008 |  Cody Crocker | Subaru |
| 2009 |  Cody Crocker | Subaru |
| 2010 |  Katsuhiko Taguchi | Mitsubishi |
| 2011 |  Alister McRae | Proton |
| 2012 |  Chris Atkinson | Skoda |
| 2013 |  Gaurav Gill | Skoda |
| 2014 |  Jan Kopecký | Skoda |
| 2015 |  Pontus Tidemand | Skoda |
| 2016 |  Gaurav Gill | Skoda |
| 2017 |  Gaurav Gill | Skoda |
| 2018 |  Yuya Sumiyama | Skoda |
| 2019 |  Dewei Lin | Subaru |
2020-2021: ei kilpailtu koronapandemian vuoksi
| 2022 |  Hayden Paddon  John Kennard | Hyundai i20 |
| 2023 |  Rifat Sungkar  Ben Searcy | Skoda Fabia Rally2 |
Lähde:
Aavikkosirkut

| Aavikkosirkut |
| --- | --- |
 Aavikkosirkku (Amphispiza bilineata)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Sirkkulit Passerellidae
Suku::  Aavikkosirkut  Amphispiza  Coues, 1874
Katso myös
   Aavikkosirkut Wikispeciesissä   Aavikkosirkut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aavikkosirkut (Amphispiza) on sirkkulien heimoon kuuluva pohjoisamerikkalainen varpuslintusuku, johon luettuja lajeja ovat:
Aavikkosirkku (Amphispiza bilineata)
Kalliosirkkuli (Amphispiza quinquestriata) (= Aimophila quinquestriata)
Marunasirkku luettiin aikaisemmin tähän sukuun, mutta sen on kuitenkin sittemmin katsottu kuuluvan erilliseen sukuun Artemisiospiza yhdessä siitä erotetun A. nevadensis -lajin kanssa.
Alahuhta

Alahuhta on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Eila Alahuhta (o.s. Petäjä) (1926–2017), kasvatustieteilijä ja logopedi
Matti Alahuhta (s. 1952), diplomi-insinööri ja Koneen toimitusjohtaja 2005–2014
Tiina Alahuhta-Kasko (s. 1981), Marimekon toimitusjohtaja, Matti Alahuhdan tytär.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Absoluuttinen sävelkorva

Äänirauta on absoluuttisen sävelkorvan omaavalle turha apuväline viritettäessä instrumentteja, mutta sitä voidaan käyttää absoluuttisen sävelkorvan toteamiseen
Absoluuttinen sävelkorva määritellään kyvyksi tunnistaa tai tuottaa säveliä niiden äänenkorkeuden perusteella ilman ulkoista referenssiääntä. Äänen tuottaminen eli aktiivinen absoluuttinen sävelkorva on vielä harvinaisempi kuin passiivinen.
Olennaisia ovat siis kapeat kategoriat äänenkorkeuksille sekä tietyn äänenkorkeuden liittäminen tiettyyn symboliin. Nämä taidot ovat harvinaisia – vain noin yhdellä ihmisellä kymmenestä tuhannesta on absoluuttinen sävelkorva tiukkojen kriteereiden perusteella. Tämä tarkoittaa sitä, että he kykenevät nimeämään ja tuottamaan säveliä nopeasti ja tarkasti. Ilmiössä on kuitenkin kyse jatkumosta, jotkut saattavat vaikkapa tunnistaa vain yhden äänen. Itse asiassa lähes kaikilla ihmisillä on havaittavissa absoluuttiseen sävelkorvaan viittaavia piirteitä. Esimerkiksi tunnettuja lauluja laulaessaan ihmiset aloittavat ne usein johdonmukaisesti suunnilleen samalta äänenkorkeudelta.
Absoluuttista sävelkorvaa läheisesti muistuttava taito on nk. absoluuttinen tonaalisuus. Tämä tarkoittaa kykyä tunnistaa sävellaji, jossa kappale esitetään, mutta ei yksittäisten sävelten korkeuksia. On pohdittu, voisiko absoluuttinen tonaalisuus olla absoluuttisen sävelkorvan heikko muoto. Tätä vastaan kuitenkin puhuu se, että henkilöt, joilla on absoluuttinen sävelkorva, eivät välttämättä yhtä helposti ja nopeasti taas tunnista sävellajeja.
Absoluuttinen sävelkorva ei ole edellytys suurelle musikaaliselle lahjakkuudelle tai seuraus siitä. Esimerkiksi Joseph Haydnilla, Maurice Ravelilla, Richard Wagnerilla tai Igor Stravinskylla ei ollut absoluuttista sävelkorvaa.
Tunnetuimpia absoluuttisen sävelkorvan omaavia laulajia oli muiden muassa tenori Luciano Pavarotti.
Kirjallisuutta

Takeuchi, A. & Hulse S. (1993): Absolute pitch. Psychological Bulletin, 133: 345-361.
Baharloo, S. & Johnston, P. & Service, S. & Gitschier, J. & Freimer, N. (1998): Absolute pitch: An approach for identification of genetic and nongenetic components. American Journal of Human Genetics, 62: 224-231.
Baharloo, S. & Service, S. & Risch, N. & Gitschier, J. & Freimer, N. (2000): Familial aggregation of absolute pitch. American Journal of Human Genetics, 67: 755-758.
Deutsch, D. (2004): Absolute Pitch, Speech, and Tone Language: Some Experiments and Proposed Framework. Music perception, 3: 339-356.
Zatorre, R. (2003): Absolute pitch: a model for understanding the influence of genes and development on neural and cognitive function. Nature Neuroscience, 6:692-695.
Layne Staley

| Layne Staley |
| --- | --- |
 Layne Staley esiintymässä Alice in Chainsin kanssa Bostonissa vuonna 1992.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Layne Thomas Staley, Layne Rutherford Staley
Syntynyt: 22. elokuuta 1967 Kirkland, Washington, Yhdysvallat
Kuollut: 5. huhtikuuta 2002 (34 vuotta) Seattle, Washington, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko, laulaja-lauluntekijä
Vanhemmat:  isä Phillip Blair Staley äiti Nancy Elizabeth Staley (o.s. Layne)
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1984–1999
Tyylilajit:  alternative metal · vaihtoehtorock · grunge · hard rock · glam metal
Soittimet:  laulu · kitara · rummut
Yhtyeet:  Alice in Chains · Mad Season · Class of ’99 · Alice N’ Chains · Sleze
Levy-yhtiöt:  Columbia Records
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Layne Thomas Staley (syntymänimeltään Layne Rutherford Staley, 22. elokuuta 1967 – 5. huhtikuuta 2002) oli yhdysvaltalainen muusikko, joka on tunnettu parhaiten rock- ja metallimusiikkia soittavan Alice in Chains -yhtyeen alkuperäisenä laulajana ja lauluntekijänä. Staley yhtyeineen nousi kansainväliseen kuuluisuuteen 1990-luvun alussa osana Seattlen kaupungista alkunsa saaneen grunge-tyylilajin kasvatettua suosiotaan. Staleyn on usein sanottu olevan eräs sukupolvensa suurimmista laulajista ja keulakuvista, ja moni myöhempi laulaja on nimennyt Staleyn musiikilliseksi esikuvakseen.
Staleyn, jolla oli tenorin ääniala, omalaatuinen ja helposti tunnistettava laulutyyli ja -ääni, sekä hänen ja kitaristi Jerry Cantrellin yhdessä laulamat harmoniat muodostivat olennaisen osan Alice in Chainsin soundista. Laulunsa lisäksi Staley oli tunnettu synkistä sanoituksistaan. Staley vaikutti 1990-luvulla Alice in Chainsin lisäksi myös superyhtyeissä Mad Season ja Class of ’99. 1980-luvulla hänen yhtyeitään olivat Alice in Chainsin perustamista edeltäneet glam metal -yhtyeet Sleze ja Alice N’ Chains.
Alice in Chainsin ensimmäisen albumin Facelift (1990) single, Staleyn sanoittama ”Man in the Box” oli yksi ensimmäisistä kappaleista, jolla Staley keräsi tunnustusta lauluäänestään.  Alice in Chains nousi 1990-luvun alussa erääksi aikansa suosituimmista yhtyeistä, ja esimerkiksi vuonna 1994 yhtyeen EP-levy Jar of Flies saavutti Yhdysvalloissa Billboard 200 -albumilistan ykköspaikan. Yhtyeen ollessa suosionsa huipulla Staley aloitti heroiinin käytön, mikä vaikutti kielteisesti hänen terveydentilaansa. Staley hakeutui useita kertoja vieroitushoitoon, mutta tuli yhtyeen viettämän tauon aikana yhä pahemmin huumeriippuvaiseksi.
Staley esiintyi viimeisen kerran Alice in Chainsin laulajana julkisuudessa vuonna 1996. Hän pysytteli viimeisinä vuosinaan poissa julkisuudesta, ja teki viimeiset levytyksensä vuonna 1999. Staley kärsi lähes koko aikuisikänsä vakavasta masennuksesta sekä pahenevista alkoholi- ja huumeongelmista. Hän kuoli 34-vuotiaana heroiinin ja kokaiinin yliannostukseen vuonna 2002.
Nuoruus

Layne Rutherford Staley syntyi Kirklandissa, Washingtonin osavaltiossa 22. elokuuta 1967. Hänen isänsä on Phillip Blair ”Phil” Staley ja äiti Nancy Elizabeth Staley (omaa sukua Layne). Kun Staley oli seitsemän, hänen vanhempansa erosivat. Eron on sanottu vaikuttaneen merkittävästi myös hänen myöhempään elämäänsä. Staleyn kasvattivat eron jälkeen hänen äitinsä Nancy ja isäpuoli Jim Elmer, ja aloittaessaan lukio-opintonsa myös Laynen sukunimi oli hetkellisesti Elmer.
Staley kasvatettiin kristillisen tieteen oppien mukaisesti. Aikuisena hän kuitenkin suhtautui uskontoon kielteisesti. Vuonna 1991 Staley sanoi haastattelussa:
»Minua kiehtoo, kuinka aivopestyiksi ihmiset tulevat uskontonsa kanssa ja kuinka he luovuttavat rahansa, aikansa ja koko elämänsä tarkoitukselle, jota he pitävät oikeana, mutta jonka tiedän varmasti olevan väärin. Uskon, että on olemassa paljon ihmisiä, jotka pelkäävät elämää ja elämistä ja haluavat varmistaa pääsevänsä taivaaseen, tai jotain. Yritän pysytellä poissa siitä niin paljon kuin voin. Minut kasvatettiin kirkossa 16-vuotiaaksi saakka ja olen ollut eri mieltä heidän uskomuksistaan niin kauan kuin muistan, joten kun sain valita, päätin olla uskomatta mihinkään muuhun kuin itseeni.»
Staley ei pitänyt toisesta etunimestään ja suuttui joka kerta, kun joku kutsui häntä Rutherfordiksi. Teini-iässä hän muutti toiseksi etunimekseen Thomas, Mötley Crüe -yhtyeen rumpali Tommy Leen mukaan.
Staley osoitti jo varhaisessa iässä omaavansa musiikillisia lahjoja. Ollessaan yhdeksänvuotias hän ilmoitti, että hän haluaisi olla aikuisena laulaja. Viidennellä luokalla hän lainasi ensimmäiseksi soittimekseen setänsä Bobin omistaman trumpetin, jonka soittamisesta hän ei kuitenkaan innostunut.
Rock- ja metallimusiikki tulivat osaksi Staleyn elämää teini-iässä, ja hänen varhaisimpia esikuviaan olivat esimerkiksi Black Sabbath, The Doors ja Deep Purple. 12-vuotiaana Staley aloitti Tommy Leen innoittamana myös rumpujen soittamisen.
Ura, huumeet ja kuolema > Uran alkuvaiheet

Ennen Alice In Chains -yhtyeen muodostumista Staley esiintyi useissa Seattlen underground-yhtyeissä, tosin silloin vielä rumpalina, joka lauloi toisinaan. Hänellä oli muun muassa yhtye nimeltä Alice N' Chains, josta Alice In Chains myöhemmin sai nimensä. Vuonna 1987 Staley sitten tapasi Jerry Cantrellin eräissä juhlissa Seattlessa. Miesten kemiat sopivat yhteen ja he päättivät perustaa yhtyeen, johon myöhemmin liittyivät mukaan rumpali Sean Kinney ja basisti Mike Starr (joka vuonna 1993 vaihtui Mike Ineziin). Staleysta tuli yhtyeen laulaja. Hän myös sanoitti monia biisejä sekä teki kokonaan sellaiset kappaleet kuten "Angry Chair" ja "Hate To Feel" albumille Dirt ja "Head Creeps" albumille Alice in Chains.
Ura, huumeet ja kuolema > Kuolema

Staleyn kirjanpitäjä otti 19. huhtikuuta 2002 yhteyttä Alice in Chainsia manageroineeseen Susan Silveriin kertoakseen, että Staleyn pankkitililtä ei ollut nostettu rahaa kahteen viikkoon, mitä hän oli pitänyt epäilyttävänä. Silver otti yhteyttä Staleyn äiti Nancy McCallumiin, joka soitti tämän jälkeen hätänumeroon ja ilmoitti, ettei ollut kuullut pojastaan ”noin kahteen viikkoon”. Seattlen poliisi saapui Staleyn asunnolle yhdessä McCallumin ja tämän entisen aviomiehen ja Staleyn isäpuoli Jim Elmerin kanssa, ja he löysivät Staleyn kuolleena asuntonsa sohvalta.
Seattlen poliisin tekemän selvityksen mukaan Staley oli ollut kuolleena kodissaan jopa kahden viikon ajan, ennen kuin hänen ruumiinsa löydettiin. 186 senttimetriä pitkä Staley painoi tuolloin vain 39 kilogrammaa, ja hänen ruumiinsa oli jo osittain hajonnut. Poliisi ilmoitti, ettei hänen kuolemassaan ollut viitteitä minkäänlaisesta rikoksesta. Staleyn ilmoitettiin kuolleen heroiinin ja kokaiinin yliannostukseen. Koska hänen ruumiinsa oli vanhentunut jo kahden viikon ajan ennen löytymistään, Staleyn tarkan kuolinpäivän määrittäminen osoittautui haastavaksi. Lopulta tutkijoiden päätelmän mukaan Staley oli kuollut yliannostukseen 5. huhtikuuta – tasan kahdeksan vuotta Kurt Cobainin itsemurhan jälkeen.
Diskografia > Albumit ja EP:t > Alice In Chains

We Die Young EP – heinäkuu 1990
Facelift – 20. elokuuta 1990
Sap EP – 21. maaliskuuta 1992
Singles – Original Motion Picture Soundtrack – 1992
Dirt – 29. syyskuuta 1992
Last Action Hero – Original Motion Picture Soundtrack – 8. kesäkuuta 1993
Jar of Flies EP – 25. tammikuuta 1994
Alice in Chains – 7. marraskuuta 1995
Unplugged – 30. heinäkuuta 1996
Nothing Safe: Best of the Box – 29. kesäkuuta 1999
Music Bank – 26. lokakuuta 1999
Live – 5. joulukuuta 2000
Greatest Hits – 28. elokuuta 2001
The Essential Alice In Chains – 5. syyskuuta 2006
Diskografia > Albumit ja EP:t > Mad Season

Above – 15. maaliskuuta 1995
Diskografia > Albumit ja EP:t > Muut julkaisut

Desire Walks On – 16. marraskuuta 1993 (vierailevana artistina Heart-yhtyeen kappaleella Ring Them Bells)
L.O.V Evil – 15. joulukuuta 1995 (vierailevana artistina Second Coming-yhtyeen kappaleella It's Coming After)
The Faculty Soundtrack – 15. joulukuuta 1998 (päävokalisti Pink Floyd-coverissa Another Brick In The Wall)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Layne Staley Wikimedia Commonsissa
Alice In Chains-kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Layne Staley Fund
ASB Classic

| ASB Classic |
| --- | --- |

Tiedot
Kiertue:  WTA-turnaus
Sijainti:  Auckland  Uusi-Seelanti
Kilpailupaikka:  ASB Tennis Centre
Kilpailuluokka:  WTA International
Kenttätyyppi:  Kova / ulkokentät
Kaavio:  32S / 32Q / 16D
Palkintorahaa:  250 000 $
Virallinen sivusto
ASB Classic on Aucklandissa, Uudessa-Seelannissa vuosittain järjestettävä tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran joulukuussa 1985 (vuoden 1986 WTA-kalenterissa), ja siinä pelaavat vain naiset. Turnaus kuuluu WTA International -sarjaan.
Tulokset > Kaksinpeli

| Vuosi | Voittaja | Loppuotteluvastustaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1986 |  Anne Hobbs  |  Louise Field | 6–3, 6–1 |
| 1987 |  Gretchen Magers  |  Terry Phelps | 6–2, 6–3 |
| 1988 |  Patty Fendick  |  Sara Gomer | 6–3, 7–6 |
| 1989 |  Patty Fendick  |  Belinda Cordwell | 6–2, 6–0 |
| 1990 |  Leila Meskhi  |  Sabine Appelmans | 6–1, 6–0 |
| 1991 |  Eva Švíglerová  |  Andrea Strnadová | 6–2, 0–6, 6–1 |
| 1992 |  Robin White  |  Andrea Strnadová | 2–6, 6–4, 6–3 |
| 1993 |  Elna Reinach  |  Caroline Kuhlman | 6–0, 6–0 |
| 1994 |  Ginger Helgeson-Nielsen  |  Inés Gorrochategui | 7–6(4), 6–3 |
| 1995 |  Nicole Bradtke  |  Ginger Helgeson-Nielsen | 3–6, 6–2, 6–1 |
| 1996 |  Sandra Cacic  |  Barbara Paulus | 6–3, 1–6, 6–4 |
| 1997 |  Marion Maruska  |  Judith Wiesner | 6–3, 6–1 |
| 1998 |  Dominique Van Roost  |  Silvia Farina | 4–6, 7–6, 7–5 |
| 1999 |  Julie Halard-Decugis  |  Dominique Van Roost | 6–4, 6–1 |
| 2000 |  Anne Kremer  |  Cara Black | 6–4, 6–4 |
| 2001 |  Meilen Tu  |  Paola Suárez | 7–6(10), 6–2 |
| 2002 |  Anna Smašnova  |  Tatjana Panova | 6–2, 6–2 |
| 2003 |  Eléni Daniilídou  |  Cho Yoon-jeong | 6–4, 4–6, 7–6(2) |
| 2004 |  Eléni Daniilídou  |  Ashley Harkleroad | 6–3, 6–2 |
| 2005 |  Katarina Srebotnik  |  Shinobu Asagoe | 5–7, 7–5, 6–4 |
| 2006 |  Marion Bartoli |  Vera Zvonarjova | 6–2, 6–2 |
| 2007 |  Jelena Janković |  Vera Zvonarjova | 7–6(9), 5–7, 6–3 |
| 2008 |  Lindsay Davenport |  Aravane Rezaï | 6–2, 6–2 |
| 2009 |  Jelena Dementjeva |  Jelena Vesnina | 6–4, 6–1 |
| 2010 |  Yanina Wickmayer |  Flavia Pennetta | 6–3, 6–2 |
| 2011 |  Gréta Arn |  Yanina Wickmayer | 6–3, 6–3 |
| 2012 |  Zheng Jie |  Flavia Pennetta | 2–6, 6–3, 2–0, luov. |
| 2013 |  Agnieszka Radwańska |  Yanina Wickmayer | 6–4, 6–4 |
| 2014 |  Ana Ivanović |  Venus Williams | 6–2, 5–7, 6–4 |
| 2015 |  Venus Williams |  Caroline Wozniacki | 2–6, 6–3, 6–3 |
| 2016 |  Sloane Stephens |  Julia Görges | 7–5, 6–2 |
| 2017 |  Lauren Davis |  Ana Konjuh | 6–3, 6–1 |
| 2018 |  Julia Görges |  Caroline Wozniacki | 6–4, 7–6(4) |
| 2019 |  Julia Görges |  Bianca Andreescu | 2–6, 7–5, 6–1 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta ASB Classic Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (englanniksi)
Adenokarsinooma

Adenokarsinooma on rauhasepiteelistä lähtenyt syöpä. Esimerkiksi paksu- ja peräsuolen syövistä 90–95 % on adenokarsinoomia. Myös keuhkosyöpä voi olla adenokarsinooma; kyseessä on tällöin eräs ei-pienisoluisen keuhkosyövän muoto. Potilailla, jotka eivät koskaan ole tupakoineet, on adenokarsinooma pääasiallinen keuhkosyöpätyyppi. Näiden lisäksi esimerkiksi eturauhassyöpä on tavallisesti adenokarsinooma.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adenokarsinooma Wikimedia Commonsissa
Ailio

Ailio on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Erkki Ailio (1922–2014), juristi ja korkeimman oikeuden jäsen
Julius Ailio (1872–1933), arkeologi ja sosiaalidemokraattinen poliitikko
Maria Ailio (s. 1964), arkkitehti
Pasi Ailio (1882–1966), puutarhuri ja tietokirjailija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.