stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Love
Henkilöiden sukunimenä

Bessie Love (1898–1986), yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä
Bob Love (1942–2024), yhdysvaltalainen koripalloilija
Brandi Love (s. 1973), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä
Courtney Love (s. 1964), yhdysvaltalainen laulaja ja elokuvanäyttelijä
Davis Love III (s. 1964), yhdysvaltalainen golfpelaaja
Donald Love (s. 1994), skotlantilainen jalkapalloilija
Joanne Love (s. 1985), skotlantilainen jalkapalloilija
John Love (1924–2005), rhodesialainen kilpa-autoilija
Jordan Love (s. 1998), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Kevin Love (s. 1988), yhdysvaltalainen koripalloilija
Larry Love (s. 1983), oik. Lauri Markkula, suomalainen muusikko
Lauri Love (s. 1984), brittiläis-suomalainen tietoturvaneuvonantaja ja hakkeri
Mia Love (s. 1975), yhdysvaltalainen poliitikko
Mike Love (s. 1941), yhdysvaltalainen muusikko
Nancy Harkness Love (1914–1976), yhdysvaltalainen lentäjä
Shy Love (s. 1978), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä
Vágner Love (s. 1984), brasilialainen jalkapalloilija
Yazka Love (s. 1963), suomalainen toimittaja ja yrittäjä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Love”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Suomen urheilu 1980

Suomen urheilu 1980 käsittelee vuoden 1980 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Pertti Karppinen | Soutu |
| 2. | Jouko Törmänen | Mäkihyppy |
| 3. | Juha Mieto | Hiihto |
| 4. | Kaarlo Maaninka | Yleisurheilu |
| 5. | Tomi Poikolainen | Jousiammunta |
| 6. | Esko Rechardt | Purjehdus |
| 7. | Hilkka Riihivuori | Hiihto |
| 8. | Jouko Karjalainen | Yhdistetty |
| 9. | Mikko Huhtala | Paini |
| 10. | Mirja Puhakka | Hiihtosuunnistus |
Lähde: 
Naisten listalla kuusi parasta olivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Hilkka Riihivuori | Hiihto |
| 2. | Mirja Puhakka | Hiihtosuunnistus |
| 3. | Päivi Meriluoto | Jousiammunta |
| 4. | Helena Takalo | Hiihto |
| 5. | Liisa Veijalainen | Suunnistus |
| 6. | Carita Jussila | Jousiammunta |
Lähde:
Olympialaiset

Lake Placidin talviolympialaisissa Suomi saavutti yhden kultamitalin, viisi hopeaa ja kolme pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi sijoittui seitsemänneksi.
Moskovan kesäolympialaisissa, joita Yhdysvallat ja monet sen liittolaismaat boikotoivat, Suomi saavutti kolme kultamitalia, yhden hopean ja neljä pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi oli kahdestoista.
Ampumahiihto

Lake Placidin talviolympialaisissa suomalaisten ampumahiihtäjien paras saavutus oli Erkki Antilan viides sija 20 kilometrillä.
Autourheilu

Jyväskylän suurajot voitti kolmannen peräkkäisen ja kaikkiaan neljännen kerran Fiat Abarthilla ajanut Markku Alén.
Hiihtosuunnistus

Maailmanmestaruuskilpailuissa Pertti Tikka voitti miesten ja Mirja Puhakka naisten henkilökohtaisen mestaruuden. Naisten viestin voitti Suomen joukkue Mirja Puhakka, Kaija Silvennoinen ja Sinikka Kukkonen. Miesten viestijoukkue sijoittui hopealle ja Matti Väisänen saavutti henkilökohtaisessa kilpailussa pronssia. Naisten kilpailussa Kaija Silvennoinen oli hopealla.
Jalkapallo

Moskovan kesäolympialaisissa Suomi hävisi Jugoslavialle 0–2, pelasi Irakin kanssa maalittoman tasapelin ja voitti Costa Rican 3–0 eikä selviytynyt alkulohkostaan jatkoon.
Suomen miesten maajoukkue pelasi olympiakisojen lisäksi yhdeksän maaottelua, joista viimeiset joulukuussa Etelä-Amerikassa Boliviaa ja Uruguayta vastaan. Maailmanmestaruuskilpailujen karsinnat Suomi aloitti häviämällä kesäkuussa Helsingin olympiastadionilla Bulgarialle 0–2, syyskuun alussa Tiranassa Albanialle 2–0 ja myöhemmin syyskuussa Helsingissä Itävallalle 0–2. Vuoden ainoat tasapelit maaotteluissaan Suomi pelasi kesäkuussa Reykjavikissa Islantia vastaan lukemin 1–1 Suomen kokoonpanon koostuessa olympialaisiin valmistautuvista pelaajista ja joulukuussa Santa Cruzissa Boliviaa vastaan maalein 2–2. Kolme vuotta kestäneessä, neljän maan kesken pelatussa Pohjoismaiden-mestaruusturnauksessa Suomi jäi viimeiseksi. Suomen päävalmentajana toimi Esko Malm niin olympialaisissa kuin muissakin maaotteluissa.
Suomen naisten maajoukkue hävisi heinäkuussa Ruotsissa pelatussa Pohjoismaiden-mestaruusturnauksessa Ruotsille 0–7 sekä pelasi tasan Tanskan kanssa maalein 1–1 ja Norjan kanssa lukemin 0–0. Maajoukkueen valmentajana toimi Kaj Österberg.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran Oulun Palloseura, hopeaa sai Valkeakosken Haka ja pronssille sijoittui Helsingin Jalkapalloklubi.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran Helsingin Jalkapalloklubi, hopeaa sai Turun Palloseura ja pronssille sijoittui helsinkiläinen Puotinkylän Valtti.
Jousiammunta

Moskovan kesäolympialaisissa Tomi Poikolainen voitti kultaa miesten kilpailussa ja Päivi Meriluoto saavutti pronssia naisten kilpailussa.
Jääkiekko

Lake Placidin talviolympialaisten jääkiekkoturnauksessa Suomi sijoittui neljänneksi. Joukkue hävisi avausottelun Puolalle 4–5 mutta voitti Kanadan 4–3 ja menetti kolmannessa erässä johdon niin Ruotsia, Neuvostoliittoa kuin kultaa voittanutta Yhdysvaltojakin vastaan.
Suomen-mestaruuden voitti Helsingin IFK, hopeaa sai Porin Ässät ja pronssille sijoittui Oulun Kärpät.
Jääpallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti lappeenrantalainen Veiterä, joka voitti loppuottelussa Helsingin IFK:n maalein 4–3. Pronssille sijoittui kemiläinen Veitsiluodon Vastus.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Veitsiluodon Vastus.
Koripallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti helsinkiläinen Pantterit, hopeaa sai Tampereen Pyrintö ja pronssille sijoittui Hyvinkään Tahko.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran Nokian Urheilijat, hopeaa sai helsinkiläinen Karhun Pojat ja pronssille sijoittui espoolainen Playhonka.
Käsipallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran karjaalainen BK-46, hopeaa sai Sjundeå IF ja pronssille sijoittui helsinkiläinen Dicken.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Helsingin IFK, hopeaa sai Sjundeå IF ja pronssille sijoittui Grankulla IFK.
Lentopallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti kuudennen peräkkäisen kerran Pieksämäen NMKY, hopeaa sai Turkuun muuttanut Raision Loimu -79 ja pronssille sijoittui Porin Pyrintö.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran Karhulan Veikot, hopeaa sai Euran Raiku ja pronssille sijoittui Helsingin Kiri -60.
Moottoripyöräily

Trialin maailmanmestaruussarjassa Yrjö Vesterinen saavutti pronssia.
Paini

Moskovan kesäolympialaisissa Mikko Huhtala saavutti pronssia kreikkalais-roomalaisen painin alle 74-kiloisten sarjassa. Reijo Haaparanta sijoittui alle 48-kiloisissa viidenneksi.
Painonnosto

Moskovan kesäolympialaisten painonnostokilpailuissa parhaiten suomalaisista sijoittuivat Tapio Kinnunen kuudenneksi alle 75-kiloisten sarjassa ja Juhani Avellan kahdeksanneksi alle 82,5-kiloisissa.
Pesäpallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran Hyvinkään Tahko, hopeaa sai Alajärven Ankkurit ja pronssille sijoittui Seinäjoen Maila-Jussit.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Riihimäen Pallonlyöjät, hopeaa sai Ulvilan Pesä-Veikot ja pronssille sijoittui Jyväskylän Kiri.
Naisten Itä–Länsi-ottelun 20.7. Lapualla voitti Itä juoksuin 6–5.
Miesten Itä–Länsi-ottelun 10.8. Jyväskylässä voitti Länsi juoksuin 6–12.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Lake Placidin talviolympialaisten pohjoismaisissa hiihtolajeissa Jouko Törmänen voitti mäkihypyn suurmäen kilpailussa kultaa ja samassa kisassa Jari Puikkonen ylsi pronssille. Yhdistetyssä Jouko Karjalainen saavutti hopeaa. Juha Mieto jäi 15 kilometrin hiihdossa hopealle vain 0,01 sekunnin verran Ruotsin Thomas Wassbergille hävinneenä ja saavutti hopeaa myös 50 kilometrillä sekä pronssia viestissä Harri Kirvesniemen, Pertti Teurajärven ja Matti Pitkäsen kanssa. Hilkka Riihivuori saavutti hopeaa 5 ja 10 kilometrillä, ja jälkimmäisellä matkalla Helena Takalo hiihti pronssille.
Purjehdus

Moskovan kesäolympialaisten Tallinnan vesillä käydyissä purjehduskilpailuissa Esko Rechardt voitti kultaa Finnjollissa ja toisen mitalin Suomeen toivat pronssille 470-luokassa purjehtineet Jouko Lindgren ja Georg Tallberg.
Soutu

Moskovan kesäolympialaisissa Pertti Karppinen voitti yksiköissä toisen kerran kultaa.
Suunnistus

Tiomila-viestissä 10.–11.5. Södertäljessä, Ruotsissa Ikaalisten Nouseva Voima sijoittui parhaana suomalaisjoukkueena toiseksi.
Jukolan viestissä 14.–15.6. Rovaniemellä miesten viestin voitto meni Ruotsiin ja toiseksi sijoittui Iisu. Venlojen viestin voitti Hiidenkiertäjät.
Taitoluistelu

Lake Placidin talviolympialaisissa Kristiina Wegelius sijoittui kymmenenneksi ja Susan Broman 17:nneksi naisten yksinluistelussa.
Yleisurheilu

Moskovan kesäolympialaisissa Kaarlo Maaninka, joka valittiin kisoihin vasta ylimääräisen katsastuksen jälkeen, saavutti hopeaa 10 000 metrin ja pronssia 5 000 metrin juoksussa. Reijo Ståhlberg sijoittui kuulantyönnössä neljänneksi, Lasse Virén 10 000 metrin juoksussa viidenneksi, Antero Puranen keihäänheitossa viidenneksi ja Pentti Sinersaari samassa lajissa kuudenneksi, Arto Bryggare 110 metrin aitajuoksussa kuudenneksi sekä Pirjo Häggman 400 metrin juoksussa seitsemänneksi.
Kustaa Latvala

Kustaa Latvala (7. helmikuuta 1890 Lapua – 4. maaliskuuta 1932 Seinäjoki) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja toimittaja, joka oli yksi Lapuan liikkeen johtohahmoista. Latvala teki itsemurhan epäonnistuneen Mäntsälän kapinan jälkeen.
Elämä

Latvala valmistui opettajaksi Kajaanin seminaarista ja työskenteli aluksi opettajana Vähässäkyrössä. Kesällä 1917 Latvala liittyi Lapuan suojeluskuntaan ja oli perustamassa useita suojeluskuntia eri puolille Etelä-Pohjanmaata. Sisällissodassa hän osallistui Vilppulan rintaman taisteluihin ja haavoittui myöhemmin Tampereen taistelussa. Vuodesta 1920 lähtien Latvala työskenteli Lapualla Poutun kansankoulun opettajana yhdessä puolisonsa Elli Latvalan kanssa. 1920-luvulla Latvala kuului Vapaussodan Invaliidien Liiton johtokuntaan ja toimi järjestön Etelä-Pohjanmaan piirin puheenjohtajana. Vuosina 1929–1931 Latvala oli Etelä-Pohjanmaan suojeluskuntapiirin valistusohjaaja ja työskenteli myös toimittajana Nuijasoturi- ja Lapuan päiväkäsky -lehdissä.
Vuosikymmenen vaihteessa Latvala edusti suojeluskuntien radikaalia demokratianvastaista vähemmistösiipeä ja toimi aktiivisesti Lapuan liikkeessä. Hän kuului myös Talonpoikaismarssia valmistelleeseen Lapuanliikkeen valtuuskuntaan. Mäntsälän kapinan aikana Latvala toimi niin sanotun kapinaesikunnan kansliapäällikkönä yhdessä pankinjohtaja Aukusti Luoman kanssa. Presidentti P. E. Svinhufvudin pitämän radiopuheen jälkeen Latvala antoi suojeluskunnan piiriesikunnan nimissä mobilisointikäskyn, joka ei kuitenkaan enää saanut joukkoja liikkeelle. Suojeluskuntalaisiin pettyneenä hän ampui itsensä Seinäjoen Maakuntahotellissa.lähde? Itsemurhaviestissään Latvala pyysi Matti Laurilaa anomaan presidentiltä armoa kapinaan osallistuneille.
Latvala haudattiin Lapualle Länkipohjan taistelun vuosipäivänä 16. maaliskuuta 1932. Siunauksen toimitti lääninrovasti K. R. Kares ja muistotilaisuudessa puhui muun muassa Hilja Riipinen.
Perhe

Kustaa Latvalan puoliso oli Elli Tuovinen (1895–1967). Kirjailija Laura Latvala oli heidän tyttärensä.
Hjalmar

| Hjalmar |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  20. marraskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Jalmari, Jari
Vastineita eri kielissä:  Helmer
Nimen alkuperä:  skandinaavinen, kypäräpäinen sotilas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hjalmar [ˈjal.mar] on skandinaavinen miehen etunimi. Nimi on muinaisskandinaavista alkuperää ja merkitsee kypäräpäistä sotilasta. Nimen suomen­kielisiä vastineita ovat Jalmari ja sen lyhentymä Jari.
Suomessa nimi Hjalmar on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 4 362 miehelle. Hjalmarin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 20. marraskuuta, joka suomen­kielisen kalenterin mukaan on Jalmarin ja Jarin nimi­päivä.
Kuvitteellisia Hjalmareja

Hjalmar Hanhi, Hannu Hanhen isä Walt Disneyn sarjakuvissa
Hjalmar von Kalmari, Paavo Pesusieni -sarjan hahmo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hjalmar Wikimedia Commonsissa
2,4-ditiapentaani

| 2,4-ditiapentaani |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2,4-ditiapentaani
CAS-numero:  1618-26-4
PubChem CID:  15380
SMILES:  CSCSC
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C3H8S2
Moolimassa:  108,23 g/mol
Sulamispiste:  -20,5 °C
Kiehumispiste:  147 °C
Tiheys:  1,06 g/cm3
Liukoisuus veteen:  3,12  g/l (20 °C)
   
2,4-Ditiapentaani eli bis(metyylitio)metaani on orgaaninen rikkiyhdiste. Se on väritön tai vaaleankellertävä neste, jolla on voimakas sinappimainen tai valkosipulinen haju.
Valmistus

2,4-ditiapentaani on formaldehydin dimetyyliditioasetaali. Sitä valmistetaan metyylimerkaptaanista ja dimetyylisulfoksidista happokatalysoidulla additioreaktiolla.
Esiintyminen ja käyttö

Bis(metyylitio)metaani on yksi valkotryffelin tärkeimmistä hajuaineista. Sitä esiintyy myös eräissä voimakastuoksuisissa juustoissa, maitotuotteissa, kalaöljyissä, siitakkeissa, katkaravuissa ja hummerissa. Se voi aiheuttaa ei-toivotun sivumaun ruokiin.
Syntetisoitua 2,4-ditiapentaania käytetään antamaan tryffelin aromia erilaisiin ruoka-aineisiin. Näin esimerkiksi tryffeliöljyä saadaan lisäämällä sitä oliiviöljyyn.
Aamiainen

Perinteinen englantilaistyylinen aamiainen.
Aamiainen eli aamupala on aamulla nautittava kevyt tai tukeva ateria, joka nautitaan yleensä pian heräämisen jälkeen.
Erityyppisiä aamiaisia > Suomalainen aamiainen

Suomessa aamiaiseen on kuulunut perinteisesti viljatuotteita kuten leipää tai puuroa sekä maitotuotteita, leikkeleitä tai kananmuna. Juomana voi olla esimerkiksi kahvia, teetä, maitoa, tuoremehua tai kaakaota.
Fazerin vuonna 2024 teettämässä kyselyssä selvisi, että 66 prosenttia suomalaisista syö arkiaamuina leipää. Seuraavaksi suosituinta aamiaisruokaa olivat juusto, puuro ja leikkeleet. Myös ruotsalaiset syövät yleensä juustovoileipiä aamiaiseksi, mutta murot, mysli ja kananmunat ovat siellä suositumpia kuin puuro ja leikkeleet.
Leivän ja jugurtin suosio näyttäisi laskeneen suomalaisten keskuudessa. Vielä 75 % söi aamiaisella leipää vuonna 2014. Jogurtin suosio ylti tuolloin 45 prosenttiin ja puuron 36 prosenttiin. Alle 70 % suomalaisista ilmoitti syövänsä aina aamiaista. Suurin osa suomalaisista käyttää alle viisi minuuttia aamiaisen valmistamiseen.
Erityyppisiä aamiaisia > Englantilainen ja irlantilainen aamiainen

Klassiseen englantilaiseen aamiaiseen kuuluu muun muassa munia eri muodoissa, paistettua pekonia, paahtoleipää, teetä tai kahvia. Usein tarjotaan myös paistettuja herkkusieniä, paistettuja tomaatteja ja valkeita papuja tomaattikastikkeessa.
Irlantilainen aamiainen muistuttaa muuten englantilaista, mutta tarjolla on myös kaurapuuroa maidon, voin ja siirapin kera.
Erityyppisiä aamiaisia > Mannermainen aamiainen

Hotellitermi mannermainen aamiainen (engl. continental breakfast) sisältää voisarven ja marmeladia, ehkä myös juustoa, sekä kahvia tai teetä.
Erityyppisiä aamiaisia > Amerikkalainen aamiainen

Amerikkalainen aamiainen voi sisältää pekonia, kinkkua, kananmunaa, makkaraa, hedelmiä, muroja ja kahvia sekä amerikkalaisia pannukakkuja vaahterasiirapin kera.
Erityyppisiä aamiaisia > Hotelliaamiainen

Aamiainen on hotelliravintoloiden merkittävimpiä palvelumuotoja, joka viikonpäivästä riippuen tarjoillaan yleensä kello 7:n ja 11:n välillä. Aamiaisen hinta voi vaihdella melko paljon ja riippuu esimerkiksi hotellin yleisestä hintatasosta ja aamiaisen monipuolisuudesta. Suomessa aamiainen sisältyy yleensä hotellihuoneen hintaan.
Aamiainen voidaan jaotella tarjoilutavan perusteella noutopöytäaamiaiseen, pöytään tarjoiltavaan aamiaiseen ja huoneaamiaiseen. Näistä yleisin on noutopöytäaamiainen, jossa asiakas voi itse koota haluamansa aamiaisen tarjolla olevista tuotevaihtoehdoista. Huoneaamiainen sen sijaan on melko harvinainen, ja yleensä siitä peritään lisämaksua.
Myös hotelleissa aamiainen voidaan jaotella myös sisältönsä mukaan esimerkiksi suomalaiseen, englantilaiseen, mannermaiseen ja amerikkalaiseen aamiaiseen. Nämä aamiaistyypit eroavat toisistaan sisällöllisesti, vaikka niistä löytyykin usein samojakin tuotteita, kuten leipää, tuoremehua, kahvia ja hedelmiä.
Historiaa

Kuusikymmenluvun suomalaiskaupungeissa oli yleistä syödä aamiaiseksi kahvia ja pullaa.
Aamupalan vaikutukset oppimiseen

Saksalaisessa Ulmin yliopistossa vuonna 2008 tehdyn tutkimuksen mukaan aamupalan vaikutus oppimiseen ei ole yksiselitteinen. Päivän ensimmäisen aterian laiminlyöminen vaikuttaa eri tavalla tyttöihin ja poikiin. Tyttöjen tarkkaavaisuus ei välttämättä kärsi, vaikka aamupala jäisi syömättä. Tutkimukseen osallistui 103 iältään 13–20-vuotiasta nuorta ja siinä selvisi, että pojilla aamupalan puuttuminen voi johtaa pahantuulisuuteen ja visuaalisen muistin huonontumiseen. Tytöillä samaa vaikutusta ei ollut. Tutkimukseen osallistuneet nuoret kertoivat kuitenkin olevansa tarkkaavaisempia aamupalan syötyään ja poikien visuaaliseen muistiin aamupala vaikutti positiivisesti. Lisäksi aamupalan syöminen yhdessä perheenjäsenten kanssa on sosiaalinen tapahtuma, joka edistää nuorten valppautta ja sosiaalisia taitoja.
Aamiainen ravitsemukselliselta kannalta

Aamiaisella on vaikutusta koko päivään. Jos aamiaisella nautittujen ruokien glykemiakuorma on pieni, verensokeri pysyy tasaisempana. Tällöin on helpompi olla napostelematta. Aamiaisen syöminen voi siten helpottaa myös painonhallintaa. Runsaan aamiaisen nauttiminen johtaa kuitenkin yleensä siihen, että ihminen nauttii päivän aikana tarpeettoman paljon kaloreita.
Aamiainen on usein päivästä toiseen sama. Mikäli joka aamu syötävä ateria on hyvä ja terveellinen, siitä tulee hyvä peruspilari päivän ravinnonsaannin kannalta. Aamiainen on useimmiten sama siitä syystä, että aamu on aikapaineinen tilanne ja rutiinit tuovat helpotusta kiireessä.
Kirjallisuutta

Lehtonen, Anna: Aamiainen: Nautiskelijan ateria.  Jyväskylä:  Atena, 2009.  ISBN 978-951-796-600-9
Aiheesta muualla

Aro, Antti: Aamiainen (Arkistoitu – Internet Archive) Terveyskirjasto. 4.3.2013.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kahvi ja juusto- tai kinkkuvoileivät sekä puuro ovat suomalaisten aamiaissuosikkeja.
Brasilialaisen hotellin aamiaisnoutopöytä.
Túpac Amaru

Túpac Amaru (ketšuaksi Tupaq Amaru, 1545 – 24. syyskuuta 1572) oli Perun inkojen viimeinen johtaja. Hän oli viimeisen inkakeisari Manco Inca Yupanquin poika.
Sota espanjalaisia vastaan

Manco Inca Yupanquin kuoleman jälkeen Sapa Incaksi nousi Túpac Amarun vanhempi veli Titu Cusi. Túpac Amarusta tuli pappi ja isänsä ruumiin vartija. Titu Cusi kuoli 1570 ja inkat uskoivat espanjalaisten Vilcabambaan lähettämien lähetyssaarnaajien myrkyttäneen hänet. Lähetyssaarnaajat tapettiin ja rajat espanjalaisten hallitseman Perun kanssa suljettiin. Espanjalaiset eivät tienneet Sapa Incan kuolemasta ja lähettivät kaksi lähettilästä jatkamaan neuvotteluja. Molemmat tapettiin inkakapteenin käskystä.
Lähettiläiden murhasta suuttunut uusi varakuningas Francisco de Toledo piti tätä oikeutuksena sodalle, ja päätti valloittaa Vilcabamban. Hän julisti sodan 14. huhtikuuta 1572 ja kahdessa viikossa espanjalaiset valloittivat rajalla sijainneen sillan, josta Toledo eteni armeijoineen.
1. kesäkuuta käytiin ensimmäinen taistelu Vilcabamban laaksossa. Inkat hyökkäsivät, vaikka olivatkin vain kevyesti varustautuneet ja yrittivät liittolaisineen murtaa piirityksen. 23. kesäkuuta Huayna Pucarán linnoitus antautui tykistötulelle. Inkat päättivät hylätä viimeisen kaupunkinsa ja vetäytyä viidakkoon. Kun espanjalaiset saapuivat seuraavana päivänä Vilcabambaan, se oli autio ja tuhottu.
Pakomatka

Túpac Amaru oli paennut sotapäälliköidensä ja sukulaistensa kanssa metsiin. Joukko jakaantui pienemmiksi välttääkseen kiinnijäämisen. Kolme espanjalaisten ryhmää lähti takaa-ajoon. Yksi ryhmä sai kiinni Titu Cusin pojan ja vaimon, toinen sotavankeja ja kultaa, hopeaa ja jalokiviä ja kolmas Túpac Amarun kaksi veljeä ja muita sukulaisia.
40 miehen ryhmä lähti jäljittämään Túpac Amarua. He seurasivat Masahuayjokea yli 200 km, minkä jälkeen he löysivät varastorakennuksen, jossa oli kultaa ja inkojen keramiikkaa. He vangitsivat joukon chuncointiaaneja, jotka kertoivat Túpac Amarun menneen Momorí-nimiseen paikkaan jokea pitkin. Espanjalaiset rakensivat viisi lauttaa ja purjehtivat jokea pitkin. Momorísta Túpac Amarun kerrottiin paenneen jalan. Häntä hidasti tuolloin synnyttämäisillään oleva vaimonsa. 80 km marssin jälkeen nähtiin leirituli, jolta Túpac Amaru vaimoineen saatiin kiinni.
Kuolemantuomio

Vangit tuotiin takaisin Vilcabambaan ja marssitettiin Cuzcoon 21. syyskuuta. Espanjalaiset toivat myös Manco Capacin ja Titu Cusin muumiot ja Punchaon kultapatsaan, joka sisälsi kuolleiden inkojen sydänten jäänteet. Pyhät esineet tuhottiin myöhemmin.
Túpac Amarua yritettiin saada hyväksymään kristinusko, mutta hän kieltäytyi ollessaan valmis hyväksymään kohtalonsa. Viisi inkakenraalia tuomittiin oikeudenkäynnissä ilman, että kukaan sanoi mitään heidän puolustuksekseen, ja heidät hirtettiin. Ne, jotka olivat ehtineet menehtyä kidutukseen, hirtettiin kuolleina.
Túpac Amaru tuomittiin pappien murhasta mestattavaksi. Hänen jälkeläisensä koottiin ja karkotettiin Meksikoon, Chileen ja Panamaan, joukossa hänen kolmivuotias poikansa. Jotkut saivat myöhemmin palata Peruun ja Túpac Amarun pojanpojanpoika Túpac Amaru II johti 1780 alkuperäisväestön kapinaa espanjalaisia vastaan.
Vladimir Mendelssohn

Vladimir Mendelssohn
Vladimir Mendelssohn (29. marraskuuta 1949 Bukarest, Romania – 13. elokuuta 2021 Haag, Alankomaat) oli romanialainen säveltäjä, alttoviulisti ja pedagogi.
Ura

Vladimir Mendelssohn syntyi musikaaliseen perheeseen ja opiskeli Bukarestissa alttoviulunsoittoa ja sävellystä. Hän oli isänsä säveltäjä-kapellimestari Alfred Mendelssohnin puolelta sukua Felix Mendelssohnille.
Mendelssohn opetti monissa konservatorioissa, kuten Pariisin konservatoriossa, jossa hänellä oli kamarimusiikin professuuri. Hän opetti myös Essenissä, Bolognassa ja Haagissa. Mendelssohn muutti Haagiin, Alankomaihin vuonna 1979.
Suomessa Mendelssohn oli Kuhmon kamarimusiikkifestivaalien vakituinen muusikkovieras, ja hän toimi tapahtuman taiteellisena johtajana elokuusta 2005.
Vladimir Mendelssohn sävelsi lukuisia teoksia muun muassa sinfonia- ja kamariorkesterille sekä soolosoittimille ja teki monien balettien ja elokuvien musiikin.
Sittemmin Mendelssohn asui Pariisissa. Hänellä oli pianistivaimo ja poika.
Aiheesta muualla

Vladimir Mendelssohnin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Alankomaat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  IdRef
Valumaefekti

Valumaefekti, tihkumisteoria tai trickle down -uskomus (engl. trickle-down effect) tarkoittaa käsitystä, jonka mukaan varallisuuden kasautuminen rikkaille hyödyttää myös köyhempiä epäsuorasti esimerkiksi lisääntyneiden investointien ja työllisyyden kautta.  "Trickle-down economics" on ensisijaisesti pejoratiivinen termi, jota käytetään kritiikkinä tarjontalähtöistä taloustiedettä kohtaan. Valumaefektin epämääräinen luonne tekee siitä tehokkaan poliittisen työkalun. Koska termillä ei ole koherenttia talousteoreettista perustaa, sitä voidaan käyttää kuvaamaan mitä tahansa politiikkaa, joka voidaan leimata epäoikeudenmukaiseksi tai elitistiseksi. Valumaefekti liittyy esimerkiksi tasaverosta käytävään keskusteluun.