stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Torii
Toriin merkitys ja käyttö

Toriin tarkoitus on olla merkki siirtymisestä pyhälle alueelle. Šintolaiselle pyhäkölle johtavan tien (sandō) varrella on tämän vuoksi lähes aina yksi tai useampi torii, ja ne ovatkin yleensä helpoin tapa erottaa pyhäkkö buddhalaisesta temppelistä. Jos sandō kulkee useamman toriin alitse, niistä ensimmäistä kutsutaan nimellä ichi no torii (jap. 一の鳥居, ”ensimmäinen torii”). Seuraavia toriita lähempänä pyhäkköä kutsutaan yleensä nimillä ni no torii (jap. 二の鳥居, ”toinen torii”) ja san no torii (jap. 三の鳥居, ”kolmas torii”). Syvemmällä pyhäkön alueella voi olla vielä muita toriita, jotka kertovat kasvavasta pyhyydestä lähestyttäessä pyhäkön sydäntä (honden). Šintolaisten pyhäkköjen ja Japanin keisarihuoneen välisen läheisen suhteen vuoksi myös jokaisen keisarin haudan edessä on torii.
Toriita käytetään usein myös Japanin buddhalaisessa arkkitehtuurissa. Niinkin huomattavan temppelin kuin Osakan Shitennō-jin, jonka perusti vuonna 593 Shōtoku Taishi ja joka on maan vanhin valtion rakentama buddhalainen temppeli, pääsisäänkäynnillä on torii-portti. (Alkuperäinen puinen torii paloi vuonna 1294, jolloin se korvattiin kivisellä portilla.) Monissa buddhalaissa temppeleissä on yksi tai useampi temppelin suojeluskamille omistettu pyhäkkö, jonka sisäänkäynnillä on torii.
Benzaiten on japanilainen synkreettinen jumalatar, jonka juuret ovat hindulaisessa Sarasvatī-jumalassa ja jossa yhdistyy sekä šintolaisia että buddhalaisia piirteitä. Tämän vuoksi Benzaitenille omistettuja halleja on rakennettu sekä pyhäköihin että temppeleihin, ja molemmissa tapauksissa hallin edessä seisoo torii. Jumalatar itse kuvataan joskus torii päänsä päällä. Yamabushit, japanilaiset vuoriaskeetikot, joita on pidetty pitkään taitavina yliluonnollisilla voimilla varustettuina sotureina, käyttävät joskus symbolinaan toriita.
Toriita käytetään myös joskus Japanin symbolina ei-uskonnollisissa yhteyksissä. Se on esimerkiksi Yhdysvaltain 101. maahanlaskudivisioonan 187. jalkaväkirykmentin ja muiden Japanissa olevien Yhdysvaltain joukkojen tunnus.
Toriin osat ja koristeet

Torii voidaan jättää maalaamatta tai maalata kirkkaanpunaisella ja mustalla värillä. Mustan värin käyttö rajoittuu kasagiin ja nemakiin (jap. 根巻, katso kuva). Hyvin harvoin torii-portissa saatetaan käyttää muita värejä; Kamakuran Kamakura-gū-pyhäkössä on esimerkiksi punavalkoinen torii.
Kasagin alla voi olla sitä tukeva toinen palkki, jonka nimi on shimaki tai shimagi (jap. 島木).
Kasagi ja shimaki saattavat kaareutua ylöspäin. Tätä nimitetään sanalla sorimashi (jap. 反り増し).
Nukia pitävät usein paikoillaan kiilat, kusabi (jap. 楔). Kusabit ovat monissa tapauksissa pelkkiä koristeita.
Nukin ja shimakin välissä voi olla tukipuu, jonka nimi on gakuzuka (jap. 額束). Sitä peittää joskus laatta, johon on kirjoitettu pyhäkön nimi.
Pilarit lepäävät usein vaalean kivilaatan päällä, jonka nimi on kamebara (jap. 亀腹, ”kilpikonnanvatsa”) tai daiishi (jap. 台石, ”jalustakivi”). Kiven tilalla on joskus musta ”hiha”, jota kutsutaan nimellä nemaki (jap. 根巻, ”juurikääre”) ja joka on ainoastaan koriste.
Pilarien yläpäässä voi olla koristerengas, jonka nimi on daiwa (jap. 台輪, ”jalustarengas”).
Koska portilla on ainoastaan symbolinen tarkoitus, siinä ei yleensä ole ovia eikä siihen liity aitaa, mutta poikkeuksiakin on, kuten esimerkiksi Ōmiwa-jinjan kolmiosainen torii (miwa-torii).
Torii-tyypit

Rakenteellisesti yksinkertaisin torii-tyyli on shime-torii tai chūren-torii (jap. 注連鳥居). Se on luultavasti yksi vanhimmista torii-tyypeistä ja koostuu kahdesta pylväästä, joiden väliin on sidottu pyhä shimenawa-köysi.
Kaikki muut toriit voidaan jakaa kahteen eri perheeseen: shinmei-perheeseen (jap. 神明系) ja myōjin-perheeseen (jap. 神明系). Ensimmäisen perheen porteissa on vain suoria puuosia, toisen perheen porteissa sekä suoria että käyriä puuosia.
Shime-torii: vain kaksi pilaria ja shimenawa.
Shinmei-torii
Ise-torii – shinmei-torii, jossa on leikkaukseltaan viisikulmainen kasagi, shimaki ja kusabit.
Kashima-torii – shinmei-torii, jossa on kusabit ja pilarien molemmille puolille ulkoneva nuki.
Kasuga-torii – myōjin-torii, jonka palkit ovat suorat ja päättyvät suoraan kulmaan.
Hachiman-torii – kasuga-torii, joinka palkkien päissä on viistoleikkaus.
Mihashira-torii – kolminkertainen shinmei-torii.
Myōjin-torii – kasagi ja shimaki kaareutuvat ylöspäin.
Nakayama-torii – myōjin-torii, jonka nuki ei ulotu pilarien ulkopuolelle.
Daiwa- tai Inari-torii – myōjin-torii, jonka pilarien yläpäissä on renkaat.
Ryōbu-torii – daiwa-torii, jonka pilarit on tuettu molemmilta puolilta.
Miwa-torii – kolminkertainen myōjin-torii.
Usa-torii – myōjin-torii, jossa ei ole gakuzukaa.
Nune-torii – daiwa-torii, jonka gakuzukan päällä on pieni harjakatto.
Sannō-torii – myōjin-torii, jonka kasagin päällä on harjakatto.
Hizen-torii – erikoinen torii-tyyli, jonka kasagi on pyöristetty ja pilarit paksuja ja ylöspäin kapenevia.
Torii-tyypit > Shinmei-perhe > Shinmei-torii

Shinmei-torii (jap. 神明鳥居), joka on antanut nimensä koko torii-perheelle, koostuu ainoastaan vaakapalkista (kasagi) ja kahdesta pilarista (hashira), joita yhdistää sidepalkki (nuki). Yksinkertaisimmassa muodossaan kaikki sen neljä osaa ovat pyöreitä, eikä pilareilla ole kallistusta. Kun nuki on leikkaukseltaan neliömäinen, porttia kutsutaan nimellä yasukuni-torii Tokion Yasukuni-jinjan mukaan. Tämän uskotaan olevan vanhin torii-tyyli.
Torii-tyypit > Shinmei-perhe > Ise-torii

Ise-torii (jap. 伊勢鳥居) on torii-tyyppi, jota käytetään vain Isen pyhäkössä Mien prefektuurissa. Tästä syystä portteja kutsutaan myös nimellä jingū-torii, joka tulee Isen pyhäkön virallisesta japaninkielisestä nimestä (jap. 神宮, Jingū).
Toriista on kaksi erilaista muotoa. Yleisin muistuttaa erittäin paljon shinmei-toriita, mutta sen pilarit kallistuvat hieman sisäänpäin ja sen nuki pysyy paikoillaan kiilojen (kusabi) avulla. Kasagin leikkaus on viisikulmion muotoinen. Kasagin päät ovat hieman keskiosaa paksummat, minkä vuoksi se näyttää kaareutuvan ylöspäin. Kaikki tämäntyyppiset toriit on rakennettu 1300-luvun jälkeen.
Toinen tyyppi muistuttaa ensimmäistä, mutta siinä on myös toissijainen, neliön muotoinen vaakapalkki (shimaki) viisikulmaisen kasagin alapuolella.
Tämä torii-tyyli ja shinmei-torii-tyyli yleistyivät 1900-luvun alussa valtiošintolaisuuden aikaan, koska niitä pidettiin vanhimpina ja arvokkaimpina tyyleinä.
Torii-tyypit > Shinmei-perhe > Kasuga-torii

Kasuga-torii (jap. 春日鳥居) on kuin myōjin-torii, mutta sen ylimmät vaakapalkit ovat suoria. Tyyli on saanut nimensä Kasuga-taishan ichi-no-toriilta (jap. 一の鳥居) eli päätoriilta.
Pilareilla on kallistus ja ne kapenevat hiukan ylöspäin. Nuki ulottuu pilarien sivuille ja sitä pitävät paikoillaan kusabit pilarien molemmilla puolilla. Tämä torii oli ensimmäinen, joka maalattiin Kasuga-taishassa kirkkaanpunaiseksi ja johon lisättiin shimaki.
Torii-tyypit > Shinmei-perhe > Hachiman-torii

Hachiman-torii (jap. 八幡鳥居) on lähes samanlainen kuin kasuga-torii, mutta sen kahden ylimmän palkin päissä on viisto. Sitä alettiin käyttää Heian-kaudella. Torii on saanut nimensä siitä, että sitä käytetään usein Hachiman-pyhäköissä.
Torii-tyypit > Shinmei-perhe > Kashima-torii

Kashima-torii (jap. 鹿島鳥居) on shinmei-torii, jossa ei ole kallistusta mutta jossa on kusabit ja pilarien sivuille ulottuva nuki. Se on saanut nimensä Kashima-jingūlta Ibarakin prefektuurissa.
Torii-tyypit > Shinmei-perhe > Kuroki-torii

Kuroki-torii (jap. 黒木鳥居) on shinmei-torii, joka on rakennettu kuorimattomasta puusta. Koska tämäntyyppinen torii täytyy rakentaa uudestaan joka kolmas vuosi, se on harvinaistumassa. ”Pahamaineisin” esimerkki on Nonomiya-jingū Kiotossa. Pyhäkössä on nykyisin torii, joka on tehty puuta muistuttavasta keinotekoisesta materiaalista.
Torii-tyypit > Shinmei-perhe > Shiromaruta-torii

Shiromaruta-torii (jap. 白丸太鳥居) tai shiroki-torii (jap. 白木鳥居) on shinmei-torii, joka on rakennettu kuorituista tukeista. Tämäntyyppistä toriita käytetään kaikkien Japanin keisarien haudoilla.
Torii-tyypit > Shinmei-perhe > Mihashira-torii

Mihashira-torii tai mitsubashira-torii (jap. 三柱鳥居, ”kolmipilarinen torii”), myös sankaku-torii (jap. 三角鳥居), on torii-tyyppi, joka lienee muodostunut kolmen erillisen toriin yhteenliittymästä. Jotkut ajattelevat, että sen rakensivat varhaiset japanilaiset kristityt edustamaan pyhää kolminaisuutta.
Torii-tyypit > Myōjin-perhe

Myōjin-perheen torii-porteille luonteenomaista on kaareutuva yläpalkki.
Torii-tyypit > Myōjin-perhe > Myōjin-torii

Myōjin-torii (jap. 明神鳥居) on selvästi yleisin torii-tyyli. Sen yläpalkit (kasagi ja shimaki) kaareutuvat hieman ylöspäin. Kusabit ovat läsnä. Myōjin-torii voidaan rakentaa puusta, kivestä, betonista tai muista materiaaleista ja maalata kirkkaanpunaiseksi tai jättää maalaamatta.
Torii-tyypit > Myōjin-perhe > Nakayama-torii

Nakayama-torii (jap. 中山鳥居) on saanut nimensä Nakayama-jinjalta Okayaman prefektuurissa. Se on käytännössä myōjin-torii, jonka nukit eivät ulotu pilarien sivuille ja jonka yläpalkit ovat tavallista kaarevampia. Alkuperäinen Nakayaman pyhäkölle rakennettu torii on yhdeksän metriä korkea ja pystytettiin vuonna 1791.
Torii-tyypit > Myōjin-perhe > Daiwa-torii tai Inari-torii

Daiwa-torii (jap. 大輪鳥居) tai Inari-torii (jap. 稲荷鳥居) on myōjin-torii, joiden pilarien yläosassa on daiwa-nimiset renkaat. Nimi ”Inari-torii” tulee siitä, että kirkkaanpunaiset daiwa-toriit tapaavat olla yleisiä Inari-pyhäköillä, mutta kuuluisan Fushimi Inari-taishankaan alueella kaikki toriit eivät edusta tätä tyyliä. Tyyli syntyi Heian-kauden loppupuolella.
Torii-tyypit > Myōjin-perhe > Sannō-torii

Sannō-torii (jap. 山王鳥居) on myōjin-torii, jonka yläpalkkien päällä on harjakatto. Paras esimerkki tällaisesta toriista on Hiyoshi-taishan pyhäköllä Biwajärven lähellä.
Torii-tyypit > Myōjin-perhe > Miwa-torii

Miwa-torii (jap. 三輪鳥居), myös sankō-torii (jap. 三光鳥居, ”kolmen valon torii”) tai mitsu-torii (jap. 三鳥居, ”kolmoistorii”), koostuu kolmesta vierekkäisestä myōjin-toriista, joiden pilareilla ei ole kallistusta. Siinä saattaa olla ovet tai ei. Kuuluisin esimerkki on Naran Ōmiwa-jinjan pyhäköllä, jolta se on saanut nimensä.
Torii-tyypit > Myōjin-perhe > Ryōbu-torii

Ryōbu-torii (jap. 両部鳥居), myös yotsuashi-torii (jap. 四脚鳥居, ”nelijalkainen torii”), gongen-torii (jap. 権現鳥居) tai chigobashira-torii (jap. 稚児柱鳥居), on daiwa-torii, jonka pilarit on tuettu molemmilta puolilta neliömäisten paalujen avulla. Torii on saanut nimensä siitä, että se on yhdistetty pitkään buddhalaisvaikutteiseen šintolaiseen suuntaukseen ryōbu-shintōhon. Kuuluisa vedestä nouseva torii Itsukushima-jinjan pyhäköllä on ryōbu-torii.
Torii-tyypit > Myōjin-perhe > Hizen-torii

Hizen-torii (jap. 肥前鳥居) on erikoinen torii-tyyppi, jonka kasagi on pyöristetty ja jonka pilarit levenevät alaspäin. Alla olevassa galleriassa oleva esimerkki on Chiriku Hachiman-gūn pyhäkön päätorii Sagan prefektuurissa.
Kuvia

Kirjoituslaatta peittää gakuzukan Nikkō Tōshō-gūn pyhäkön toriissa
Toriin kasagin tyypillinen viisikulmainen leikkaus. Huomaa mustat nemakit.
Rivi toriita.
Erikoinen valkopunainen nakayama-torii.
Shime-torii.
Pieniä uskovien lahjoittamia votiivitoriita Kamakuran Zeniarai Benten -pyhäköllä.
Kuvia > Shinmei-perheen toriita

Shinmei-toriille ja sen eri muodoille luonteenomaista ovat suorat yläpalkit.
Ise-torii, ensimmäinen tyyppi. Huomaa kusabien läsnäolo.
Ise-torii, toinen tyyppi. Huomaa shimaki.
Hachiman-torii.
Mihashira-torii.
Shiroki-torii.
Kuvia > Myōjin-perheen toriita

Myōjin-toriille ja sen eri muodoille luonteenomaista ovat kaareutuvat yläpalkit.
Myōjin-torii.
Sannō-torii.
Daiwa-torii. Huomaa nemakit.
Sumiyoshi-torii, jonka pilarit ovat leikkaukseltaan suorakulmaisen muotoisia.
Nakayama-torii.
Ryōbu-torii.
Miwa-torii.
Hizen-torii, jonka kasagi on pyöristetty ja jonka paksut pilarit levenevät alaspäin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Torii Wikimedia Commonsissa
Torii buddhalaisen Shitennō-jin temppelin sisäänkäynnillä Osakassa.
Benzaiten, jonka pään päällä on torii.
Korealaisia sotdae-linnunorsia ja jangseung-toteemipaaluja.
Shinmei-torii
Toriin osat ja koristeet.
Shinmei-tyylisiä toriita Zeniarai Bentenin pyhäköllä Kamakurassa Kanagawan prefektuurissa.
Myōjin-torii
Charlie Hebdo

| Charlie Hebdo |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  viikkolehti
Aihealue:  poliittinen pilalehti
Kustantaja:  Les Éditions Rotative
ISSN:  ISSN 1240-0068
Levikki:  48 000 (2010)
Perustettu:  1970, 1992
Päätoimittaja:  Stephane Charbonnier (Charb)
Sitoutuneisuus:  vasemmisto, sekularismi, ateismi, antirasismi
Kotikunta:  Pariisi
Kotimaa:  Ranska
Sivukoko:  tabloid
Ilmestymistiheys:  kerran viikossa
Kieli:  ranska
Aiheesta muualla
OCLC
Kotisivu
Charlie Hebdon toimitus Pariisissa.
Charlie Hebdo (suom. Viikkolehti Charlie) on ranskalainen viikoittain ilmestyvä satiirilehti, joka edustaa Ranskan poliittista vasemmistoradikalismia. Charlie Hebdon päätoimittaja, Stéphane Charbonnier kuvaili lehteä sekularistiseksi ja ateistiseksi. Lehti julkaisee artikkeleita kulttuurista, uskonnosta, politiikasta ja eritoten Ranskan kansallismielisestä poliittisesta oikeistosta (etenkin Kansallinen rintama puolueesta)
Lehti on ilmestynyt keskiviikkoisin, ja lisäksi se julkaisee epäsäännöllisesti erikoisnumeroita.
Lehden toimitukseen tehtiin tammikuussa 2015 aseellinen hyökkäys, jossa suuri osa sen piirtäjistä surmattiin.
Sisältö

Charlie Hebdo on sävyltään epäkunnioittava ja äänekkäästi toisinajatteleva. Se vaalii hullun vuoden 1968 vallankumouksellista henkeä.
Omien sanojensa mukaan lehti pilkkaa kaikenlaista ääriajattelua ja uskonnollista fundamentalismia. Ääri-islamilaisuuden ohella se on pilkannut yhtä lailla katolisen kirkon johtajaa paavia.
Lehden piirtäjän Willemin mukaan lehden satiiri on vahvasti kulttuurisidonnaista, ja sen huumori toimii vain ranskan kielellä.
Historia

Charlie Hebdo sai alkunsa, kun marraskuussa 1970 Hara-Kiri-lehti kiellettiin Charles de Gaullen kuoleman jälkeen julkaistun pilkallisen etusivun vuoksi. Virallisena syynä oli tosin sukupuolisiveellisyyden loukkaaminen. Lehden toimittajat perustivat uuden lehden nimellä Charlie Hebdo.
Alun perin lehteä julkaistiin vuosina 1970–1981, minkä jälkeen se lakkautettiin lukuisten oikeusjuttujen tuottamien kustannusten vuoksi. Lehti herätettiin uudelleen henkiin 1992. Vuodesta 2009 tammikuun 2015 hyökkäykseen asti päätoimittaja oli hyökkäyksessä kuollut sarjakuvantekijä Stéphane Charbonnier alias Charb. Hänen edeltäjiään olivat François Cavanna (1970–1981) ja Philippe Val (1992–2009).
Historia > Siné-tapaus

Siné-tapaus 2008 liittyi pilapiirrokseen, jossa Ranskan presidentti Nicolas Sarkozyn poika kääntyy juutalaisuuteen taloudellisista syistä. Taustana oli Jean Sarkozyn avioliitto varakkaan juutalaisen perijättären kanssa. Pilapiirros johti 20 vuotta Charlie Hebdossa toimineen poliittisen pilapiirtäjän Sinén (oik. Maurice Sinet) irtisanomiseen. Charlie Hebdon päätoimittaja Philippe Val pyysi Sinétä pyytämään anteeksi, mutta tämä kieltäytyi. Vuonna 2008 lehteen piirtänyt taiteilija Siné sai tappouhkauksia juutalaiselta Jewish Defense League -järjestöltä. Ligue contre le racisme et l’antisémitisme (LICRA) haastoi Sinén oikeuteen kiihotuksesta kansanryhmää vastaan, mutta hänet vapautettiin syytteistä. Charlie Hebdo tuomittiin Sinén perusteettomasta irtisanomisesta 90 000 euron korvauksiin.
Historia > Muhammad-jupakka

Lehden julkaistua vuonna 2005 Jyllands-Postenin pilakuvan se joutui oikeuteen, mutta vapautettiin syytteistä. Oikeudenkäynnin aikana sisäministeri Nicolas Sarkozy ilmaisi tukensa Charlie Hebdolle. Vuotta aiemmin pääministeri Dominique de Villepin oli luonnehtinut lehden toimintaa vastuuttomaksi.
Historia > Hyökkäykset lehteä vastaan

Kun 2. marraskuuta 2011 julkaistiin lehden erikoisnumero Charia Hebdo, jonka vierailevana toimittajana oli olevinaan profeetta Muhammad, lehden toimitustilat tuhottiin polttopulloiskulla.
Lehden toimitukseen 7. tammikuuta 2015 tehdyssä hyökkäyksessä sai surmansa 12 ihmistä. Hyökkäyksen jälkeistä numeroa painettiin 7 miljoonaa kappaletta. Kannessa profeetta Muhammedilla on kyltti, jossa lukee "Minä olen Charlie". Kannessa on myös teksti: "Kaikki on annettu anteeksi". Kannen piirsi Renald Luzier, joka selvisi iskusta. Toukokuussa 2015 hän kuitenkin ilmoitti eroavansa lehden palveluksesta, sillä jatkaminen lehdessä kävi raskaaksi. Hän on poliisin suojeluksessa, kuten muutkin selviytyneet. Lehden tilaajien määrä nousi iskun jälkeen kymmenestä tuhannesta kahteensataan tuhanteen.
Toimitukseen tehdyn hyökkäyksen jälkeen lehti jäi tauolle julkaistuaan yhden numeron 14. tammikuuta. Seuraava numero ilmestyi 25. helmikuuta 2015.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lehden kotisivut. (ranskaksi)
Un historique d'Hara-Kiri/Charlie Hebdo. (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
French Satirical Newspaper Charlie Hebdo Wins Second Trial Over Controversial Cartoon Ban Request. (englanniksi)
Karppinen

Karppinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Ahti Karppinen (1895–1918), jääkärivänrikki
Aino Karppinen (s. 1998), jääkiekkoilija
Anneli Karppinen (s. 1964), näyttelijä
Antti Karppinen (1923–2015), suurlähettiläs ja ulkoasiainneuvos
Atte Karppinen (s. 1998), jääkiekkoilija
Eeva Karppinen (s. 1987), soutaja, Pertti Karppisen tytär
Elsa Karppinen (os. Korhonen, 1901–1957), vasemmistopoliitikko
Erik Karppinen (1859–1903), Talas-Eera, voimamies
Henna Karppinen-Kummunmäki (s. 1987), tietokirjailija
Iiro Karppinen (s. 2003), jääkiekkoilija
Jari Karppinen (s. 1957), käräjätuomari ja jalkapallovaikuttaja
Juho Karppinen (s. 1983), soutaja, Pertti Karppisen poika
Juho Karppinen (s. 1990), jalkapalloilija
Jukka Karppinen (s. 1966), lauluntekijä
Kenneth Karppinen, helluntaiseurakunnan pastori ja gospel-muusikko
Klaus Karppinen (1907–1992), kilpahiihtäjä ja olympiavoittaja, maanviljelijä
Lyyli Karppinen (o.s. Hirvimäki, 1892–1972), kudottaja, yrittäjä ja yritysjohtaja
Maarit Karppinen (s. 1959), kemisti ja akatemiaprofessori
Mari Karppinen (s. 1984), televisiotoimittaja ja kirjeenvaihtaja
Matti Karppinen (s. 1958), yritysjohtaja
Mika Karppinen (Gas Lipstick, s. 1971), muusikko
Pasi Karppinen (s. 1981), jalkapalloilija
Pertti Karppinen (s. 1953), kilpasoutaja ja olympiavoittaja
Raija Karppinen (ent. Partinen, nyk Lindbäck, 1939–2024), iskelmäsanoittaja
Reima Karppinen (s. 1958), kilpasoutaja, Pertti Karppisen veli
Riikka Karppinen (s. 1994), poliitikko ja luonnonsuojelija
Riikka Karppinen (s. 1991), pesäpalloilija
Roosa Karppinen (s. 2002), jalkapalloilija
Salme Karppinen (s. 1937), näyttelijä
Sami Karppinen (s. 1971), rumpali
Sami Karppinen, jääkiekkovalmentaja
Sanna Karppinen (s. 1979), tietokirjailija, freelancer-kustannustoimittaja, mainonnan suunnittelija
Teemu Karppinen, rumpali
Timo Karppinen (s. 1967), suunnistaja
Tuula Karppinen (o.s. Kivi, s. 1958), kuulantyöntäjä, viisiottelija ja soutaja, Reima Karppisen puoliso
Veikko Karppinen (s. 1986), jääkiekkoilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hietajärvi (Hartola)

| Hietajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hartola, Mäntyharju (Pertunmaa)
Koordinaatit:  61°30′25″N, 26°15′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Jääsjärven alue (14.82)
Laskujoki:  Sahajoki Vehkalampeen 
Järvinumero:  14.824.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  109,7 m  
Pituus:  2,2 km  
Leveys:  710 m  
Rantaviiva:  5,792 km  
Pinta-ala:  81,43 ha  
Saaria:  1 
 fiHietajärvi 
Hietajärvi  on Päijät-Hämeessä Hartolassa ja Pertunmaalla Vehkalahden lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 2,2 kilometriä pitkä, 710 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 81 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 5,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Jääsjärven alueella (14.82), jonka Vehkalammen valuma-alueeseen (14.824) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 109,7 metriä mpy.
Avijärvi (Pertunmaa)

| Avijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju (Pertunmaa)
Koordinaatit:  61°25′08″N, 26°30′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskuoja:  Rautulanoja Enonveteen 
Järvinumero:  14.172.1.048
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  98,8 m  
Pituus:  680 m  
Leveys:  260 m  
Rantaviiva:  1,687 km  
Pinta-ala:  12,649 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAvijärvi 
Avijärvi  on Etelä-Savossa Pertunmaalla Koirakiven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 12,6 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Ylä-Rievelin–Enonveden alueeseen (14.172) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 98,8 metriä mpy.
Ahvenjärvi (Pertunmaa)

| Ahvenjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju (Pertunmaa)
Koordinaatit:  61°33′00″N, 26°26′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vuohijärven alue (14.91)
Laskujoki:  Kauppilanjoki Peruveteen 
Järvinumero:  14.916.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,9 m  
Pituus:  3,4 km  
Leveys:  840 m  
Rantaviiva:  11,402 km  
Pinta-ala:  1,25114 km²   
Saaria:  5 
 fiAhvenjärvi 
Ahvenjärvi  on Etelä-Savossa Pertunmaalla  Kaupinmäen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 3,4 kilometriä pitkä, 840 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 125 hehtaaria eli 1,3 neliökilometriä. Järvellä on kartan mukaan 5 saarta. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 11,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Vuohijärven alueella (14.91), jonka Volanjoen alueeseen (14.916) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 116,9 metriä mpy.
Tour de France Femmes 2024

Tour de France Femmes 2024 oli nykynuodossaan kolmas Tour de France Femmes -kilpailu. Se sisälsi kahdeksan etappia, joista kolme ensimmäistä ajettiin Alankomaissa, ja neljäs etappi sekä alkuosa viidennestä etapista Belgiassa. Kilpailu alkoi Rotterdamista 12. elokuuta ja päättyi Alpe d'Huez'n huipulle 18. elokuuta 2024. Kilpailun kokonaispituus oli 947,9 kilometriä. Tour de France Femmes kuului vuoden 2024 UCI Women's World Tour -sarjaan.
Katarzyna Niewiadoma voitti kilpailun neljän sekunnin erolla Demi Volleringiin. Vollering voitti Alpe d'Huez'n huipulle päättyneen päätösetapin, mutta etapilla neljänneksi sijoittunut Niewiadoma onnistui pitämään etapin aikaeron riittävän pienenä, eli minuutissa ja yhdessä sekunnissa. Kokonaiskilpailussa kolmanneksi sijoittunut Pauliena Rooijakkers hävisi päätösetapilla Volleringille neljä sekuntia ja kokonaiskilpailussa Niewiadomalle kymmenen sekuntia. Pistekilpailun voitti Marianne Vos, mäkikirikilpailun Justine Ghekiere, nuorten kilpailun Puck Pieterse ja joukkuekilpailun Lidl-Trek.
Tulokset

Lähde: Pro Cycling Stats