stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The NewZealand Story
Pelin kulku

Pelaaja ohjaa Tiki-nimistä kiivilintua, joka pyrkii pelastamaan ilkeän merileopardin nappaamat kaverinsa (pelin tietokonekäännökset viittaavat ilkiöön mursuna). Jokaisen kentän lopussa vapautuu yksi lintu häkistään. Jokaisessa neljästä kentästä koostuvassa jaksossa on loppuvihollinen. Viimeisen jakson lopussa hylje on loppuvihollisena.
Aseena Tikillä on aluksi jousipyssy loputtomilla nuolilla, mutta nitistetyt viholliset jättävät jälkeensä pommeja, laserpyssyjä ja muita lisäaseita, jotka Tiki saa käyttöönsä. Eri aseet sopivat eri tilanteisiin: Esimerkiksi pommeilla voi ampua alaspäin ja laser menee seinistä läpi. Pelin ilmestyessä uusi piirre oli, että pelihahmo voi myös ryövätä vihollisten lentolaitteet. Näihin kuuluvat esimerkiksi ilmapallot sekä lasertykillä varustettu pieni lentoalus. Bubble Bobblen tapaan pelissä voi kerätä EXTEND-sanan kirjaimia, ja kaikkien kirjainten löytyessä pelaaja saa lisäelämän. Lisäelämä tulee myös pelaajan saavuttaessa 50 000, 150 000 ja 300 000 pistettä. Hahmo pystyy liikkumaan myös veden alla sukeltaen. Ruudun alareunassa on happimittari, jonka loppuessa pelaaja hukkuu.
Monien muiden tasohyppelyiden tapaan, pelissä on monia piilotettuja alueita ja oikoreittejä. Pyörteinä ilmestyvät warpit, joilla pääsee jaksoja eteenpäin, saa esille ampumalla aseella oikeissa kohdissa. Jatkomahdollisuuksia ei elämien loputtua ole.
Käännökset ja jatko-osat

Peli käännettiin useimmille aikansa 8- ja 16-bittisille pelilaitteille. Useimmat käännökset julkaistiin vuonna 1989 eli vuosi kolikkopelijulkaisun jälkeen. Peliä myytiin myös Amiga-tietokoneen ohessa kahden miljoonan kappaleen verran. Käännökset saivat pääasiassa erinomaiset tai hyvät arviot alan lehdissä. Atari ST:n ja Amigan käännökset olivat liki alkuperäisen kaltaiset, joskin niissä on myös jonkin verran pieniä eroavaisuuksia kolikkopeliin nähden. Suomessa Niko Nirvi arvosteli pelin MikroBitissä antaen sille täydet viisi tähteä (arvostelussa NNirvi suositteli grafiikaltaan söpöä peliä myös tyttöjen iskemistä varten). Nintendon version nimi USA:ssa oli Kiwi Kraze.
Pelille ei koskaan tehty varsinaista jatko-osaa, mutta sen myöhemmät kolikkopeliversiot ovat hieman muokattuja ja niistä on käytetty nimiä New Zealand Story 2 tai New Zealand Story Extra (Megadrive-versio perustuu jälkimmäiseen). Taiton myöhemmistä peleistä vuonna 1990 julkaistu Liquid Kids (toiselta nimeltään Mizubaku Adventure) muistuttaa New Zealand Storyä monessa mielessä. Siinä on samantyyppinen juoni, joitakin samoja pelillisiä elementtejä sekä sama fontti. New Zealand Storyn päähahmona oleva Tiki esiintyy vierailevana tähtenä myös Taiton peleissä Liquid Kids ja Bubble Symphony, vaikkei Taito pyrkinyt tekemään hahmosta varsinaisesti maskottiaan.
Alkuperäistä kolikkopeliversiota voi nykyään pelata MAME, Shark Emulator ja Raine -nimisillä kolikkopeliemulaattoreilla. Se on myös saatavilla Xboxille, PlayStation 2:lle ja PC:lle Taito Legends -paketissa, joka sisältää vanhoja pelejä.
Pelin jaksot

(perustuu Uuden-Seelannin maantieteeseen)
| Kenttä | Nimi |
| --- | --- |
1-1 to 1-4: Auckland
2-1 to 2-4: Rotorua
3-1 to 3-4: Waitomo Caves
4-1: Wellington
4-2 to 4-4: Cook Strait (Cookinsalmi)
5-1 to 5-2: Hanmer Springs
5-3 to 5-4: Mt. Cook
Tekijät

Ohjelmoijat ja suunnittelijat
Kazutomo Ishida
Hisaya Yabusaki
Akira Ootsuki
Makoto Fujita
Koichi Ooyama
Äänet
Musiikki: Zuntata
Hisayoshi Ogura
Yasuko Yamada
Yasuhisa Watanabe
Muut henkilöt
Mitsukou Kimura
Naoko Toshimitsu
Käännökset
Amiga ja Atari ST -ohjelmoija: Colin Gordon (Choice Software)
Amiga ja Atari ST grafiikat: S. Connor
Commodore 64 -ohjelmoija: Richard Palmer
Commodore 64 grafiikat: Steve Wahid
Aiheesta muualla

New Zealand Story, The Killer List of Videogamesissä (englanniksi)
The New Zealand Story MobyGamesissa (englanniksi)
The NewZealand Story Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
The NewZealand Story SpectrumComputing.co.uk -sivustolla (englanniksi)
The NewZealand Story Arcade History -sivustolla (englanniksi)
Taiton pelejä käsittelevät sivut
Pelin kartta
Tuomas Raunio

| Tuomas Raunio |
| --- | --- |
 Tuomas Raunio vuonna 2023.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Tuomas Ville Hermanni Raunio
Syntynyt: 13. marraskuuta 1993 (ikä 30) Nurmo,  Suomi
Pesäpalloilija
Lempinimi:  Rapu
Ulkopelipaikka:  Kakkoskoppari
Seura:  JymyJussit
Junioriseurat
:  Seinäjoen Maila-Jussit
Tuomas Raunio (s. 13. marraskuuta 1993 Nurmo) on suomalainen pesäpalloilija, joka pelaa Superpesiksessä Seinäjoen JymyJussien joukkueessa. Raunio pelaa useimmiten sisävuoroissa kärkenä ja ulkopelipaikaltaan hän on kakkoskoppari. Raunio tunnetaan pesäpallokentällä nopeudestaan ja hyvästä heittokädestään. [lähde? ]
Siviiliammatiltaan Raunio on sairaanhoitaja.
Saavutukset > Pelaajana

1 Itä-Länsi-ottelua: 2017
A-poikien SM-pronssi 2014
Aiheesta muualla

Tuomas Raunio: "Välillä homma lähtee täysin lapasesta ja alkaa olla liiankin kivaa!"
Pesiksen maailma, pelaajakortti Tuomas Raunio
Seinäjoen Jymy-Jussit (Arkistoitu – Internet Archive)
JymyJussit – Superpesis
Anttila
Haukkala
Jaakkola
Kettunen
Kontio
Korvola
Itävalo
Lieto
Marjamäki
Myllyniemi
Mäkelä
Puputti
Raunio
Tyynelä
Vainionpää
Viita
PJ Piuhola
2. PJ Hautala
V Parvi
H Peltomäki
Timo Miettinen (arkeologi)

Timo Miettinen (s. 1937) on suomalainen arkeologi, joka tunnetaan kalliomaalausten löytäjänä ja tutkijana. Hän on työskennellyt muun muassa Kymenlaakson museossa ja Museovirastossa. Hän on löytänyt yli 25 kalliomaalausta, enemmän kuin kukaan toinen suomalainen.kenen mukaan?
Miettisen löytämiä kalliomaalauksia

[lähde? ]
Verla (1974),
Pakanavuori (1974)
Tupavuori (1975)
Uutelanvuori (1975)
Ruusin Turasalo (1975)
Suuri Turasalo (1975)
Louhtovuori (1976),
Konniveden Haukkavuori (1976),
Rautakannanvuori (1976),
Avosaari (1976),
Ala-Rieveli (1976),
Karhusaari (1976)
Voikoski (1977),
Kolmiköytisienvuori (1977),
Patakallio (1978)
Halsvuori (1979),
Hopeakallio (1998)
Salmenvuori (1980)
Inkilä (1980) (nyttemmin tuhoutunut)
Kalamanniemi I–II (1980)
Muuraisvuoret (1980)
Siliävuori (1980)
Vaskivuori I–IV (1980)
Louhtovuori (1981)
Jyrkkävuori (1984)
Lakiasuonvuori (1985)
Julkaisuja > Kirjoja

Miettinen, Timo: Kymenlaakson historia.  (Kymenlaakson maakuntamuseon julkaisuja, 26)  Kotka:  Kymenlaakson maakuntamuseo, 1998.  ISSN 0359-6958.  ISBN 951-97409-3-7.
Miettinen, Timo: Kymenlaakson kalliomaalaukset.  Kotka:  Kymenlaakson maakuntamuseo, 2000.  ISBN 951-97409-4-5.
Pentikäinen, Juha Y. – Miettinen, Timo: Pyhän merkkejä kivessä.  Etnika, 2003.  ISBN 951-97889-2-1.
Miettinen, Timo – Willamo,  Heikki: Pyhät kuvat kalliossa.  Helsinki:  Otava, 2007.  ISBN 978-951-1-21930-9.
Julkaisuja > Artikkeleita

Miettinen, Timo: Kymenlaakson esihistoriallisen kehityksen päälinjoja (Arkistoitu – Internet Archive)
Tekken 4

| Tekken 4 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Namco
Julkaisija:  Namco
Jakelija:  Sony Interactive Entertainment
Ohjaaja:  Katsuhiro Harada
Pelisarja:  Tekken
Julkaistu:  2002
Lajityyppi:  tappelupeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: T  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 12
Alusta:  kolikkopeli, PlayStation 2
Jakelumuoto:  DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Tekken 4 on Namcon kehittämä ja julkaisema Tekken-pelisarjaan kuuluva tappelupeli. Peli julkaistiin kolikkopelinä vuonna 2001 ja seuraavana vuonna PlayStation 2:lle.
Tekken 4 sisältää kuusi uutta hahmoa: Christie Monteiro, Steve Fox, Graig Marduk, Combot, Violet ja Miharu Hirano. Myös Tekken 3:ssa esiintymätön Kazuya Mishima palaa tähän osaan. Yhteensä hahmoja on 24.
Juoni

Heihachi Mishima on aloittanut neljännen The King of Iron Fist -turnauksen, jonka voittajalle hän lupaa luovuttaa oman suuryhtiönsä, Mishima Zaibatsun. Turnauksen perimmäinen syy on kuitenkin saattaa ansaan Heihachin aiemmin kuolleeksi uskottu poika Kazuya. Tietoisena isänsä juonesta Kazuya osallistuu turnaukseen joka tapauksessa. Myöhemmin Kazuya häviää Heihachille, mutta mies päästää poikansa kuitenkin katsomaan Jiniä. Kazuya jää Devilin valtaan ja herättää Jinin ja tämä saa raivokohtauksen, joka vie heidät taistelun keskelle. Jin voitti Kazuyan, mutta Heihachi ei ollut häviöstään niinkään varma. Myöhemmin kuitenkin Heihachikin hävisi.
Tapahtumapaikat

Airport A, B ja C
Building A, B ja C
Mall A, B ja C
Shinjuku A ja B
Beach A ja B
Underground
Jungle
Parking area
Laboratory
Arena
Statue A ja B
Hon Maru
Hahmot > Aloitushahmot

Kazuya Mishima
Hwoarang
Steve Fox (uusi hahmo)
Yoshimitsu
King
Graig Marduk (uusi hahmo)
Paul Phoenix
Marshall Law
Christie Monteiro (uusi hahmo)
Ling Xiaoyu
Hahmot > Erikseen hankittavat hahmot

Jin Kazama
Heihachi Mishima
Eddy Gordo (toinen puku Christie Monteirolta)
Nina Williams
Violet (toinen puku Lee Chaolanilta) (uusi hahmo)
Lee Chaolan
Lei Wulong
Kuma
Panda (toinen puku Kumalta)
Julia Chang
Bryan Fury
Combot (uusi hahmo)
Miharu Hirano (toinen puku Ling Xiaoyulta) (uusi hahmo)
Cameot

Pelin lopussa Jin Kazama mainitsee äitinsä Junin Heihachille.
Tekken Forcessa on neljä vartijaa, jotka on nimetty Red Hot Chili Peppers -yhtyeen jäsenten mukaan.
Aiheesta muualla

Tekken 4 MobyGamesissa (englanniksi)
Teemu Laajasalo

| Teemu Laajasalo |
| --- | --- |
 Teemu Laajasalo vuonna 2023.
Helsingin hiippakunnan piispa
 1.11.2017– 
Edeltäjä:  Irja Askola
Henkilötiedot
Koko nimi:  Teemu Olavi Laajasalo
Syntynyt: 10. heinäkuuta 1974 (ikä 50) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  piispa
Vanhemmat:  Timo Laajasalo Ansa Mäkinen
Puoliso:  Taina Tuulikki Pitkä (vih. 2003)
Lapset:  3
Muut tiedot
Koulutus:  Kasvatustieteiden tohtori (2001)
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Uskonto:  kristinusko
Tunnustuskunta:  luterilaisuus
Aiheesta muualla
www.teemulaajasalo.fi
Teemu Olavi Laajasalo (s. 10. heinäkuuta 1974 Helsinki) on suomalainen pappi, kasvatustieteen tohtori, yrittäjä ja televisioesiintyjä. Hänet valittiin elokuussa 2017 Helsingin hiippakunnan piispaksi. Hän aloitti tehtävässä 1. marraskuuta 2017.
Koulutus

Laajasalo valmistui teologian maisteriksi 22-vuotiaana vuonna 1997. Hänen pro gradu -tutkielmansa tutki itsetyydytystä seksuaalieettisenä kysymyksenä uskonnonfilosofisesta näkökulmasta. Laajasalo on suorittanut pastoraalitutkinnon vuonna 2002 Helsingin hiippakunnassa sekä ylemmän pastoraalitutkinnon vuonna 2006 samassa hiippakunnassa.
Laajasalo on opiskellut myös kasvatustiedettä, josta hän laati vuonna 1998 pro gradu -tutkielmaa suppeamman laudaturtyön seksuaalisuuden käsittelystä kahdessa uskonnon ja psykologian oppikirjassa. Laajasalolla on pedagogiset pätevyydet kaikilla oppiasteilla opettamiseen. Laajasalo jatkoi kasvatustieteen opintojaan väittelemällä kasvatustieteen tohtoriksi vuonna 2001 aiheenaan seksuaalisuuden käsittely lukion oppikirjoissa. Väitöskirjan arvosana oli cum laude.
Työura

Laajasalo vihittiin vuonna 1997 papiksi Helsingin tuomiokirkkoseurakuntaan, mutta siirtyi sen jälkeen pastorin työstä yliopistoon tutkijaksi lama-aikaa selvittävään hankkeeseen. Laajasalon piti tehdä omasta osuudestaan väitöskirja. Hänelle maksettiin täyspäiväistä tutkimustyötä varten apurahaa 21 kuukauden ajan, mutta väitöskirja ei koskaan valmistunut. Laajasalon itsensä mukaan lopputulos johtui siitä, ettei työ saanut jatkorahoitusta.
Laajasalo toimi Helsingin yliopiston uskonnondidaktiikan yliopistonlehtorina syyslukukauden 2001. Laajasalo palasi sen jälkeen pastorin töihin ja oli vuosina 2003-2012 vakituisessa virassa tuomiokirkkoseurakunnassa. Vuosina 2009–2012 Laajasalo johti Helsingin ydinkeskustassa Mikael Agricolan kirkossa Agricolaliikettä, jonka tavoite on elävöittää Punavuoren alueen seurakuntaa. Agricolaliikkeen taustalla ovat Helsingin tuomiokirkkoseurakunta, HelsinkiMissio, Tuomasmessu ja Helsingin seurakuntayhtymä. Vuonna 2010 Agricolan kirkkoon perustettiin Café Agricola, joka mahdollistaa asiakkaille hyväntekeväisyyden Kirkon ulkomaanavun kautta.
Laajasalo valittiin vuonna 2015 Vuoden papiksi ansioistaan uusien toimintatapojen tuomisesta seurakuntaelämään.
5. marraskuuta 2012 Laajasalo valittiin Helsingin Kallion seurakunnan kirkkoherraksi. Hän toimi tehtävässä 10.2.2013- 31.10.2017. Lisäksi Laajasalo toimi Helsingin seurakuntayhtymän johtajana ja tuomiokapitulin vanhempana pappisasessorina. Hänet asetettiin keväällä 2017 ehdokkaaksi Helsingin hiippakunnan piispanvaaliin, jossa hänet valittiin tehtävään ensimmäisellä kierroksella. Arkkipiispa Kari Mäkinen vihki hänet piispanvirkaan 12.11.2017 Helsingin Tuomiokirkossa.
Työura > Televisioesiintymiset

Laajasalo on esiintynyt televisio-ohjelmissa Mol.fi (TV2 ja MTV3), Krypta (Yle Teema), Opi oppimaan (Yle 1), Riita (Yle Teema), Hyvät ja huonot uutiset (Nelonen) ja YleLeaks (Yle 1) (muun muassa roolihahmon nimellä Teemu Tammisalo).
Teologia

Laajasalo on puhunut avoimen, uudistuvan ja ulospäinsuuntautuvan kirkon puolesta. Laajasalo on profiloitunut kirkossa liberaaliksi, joka on ensimmäisten pappien joukossa ajanut seksuaalivähemmistöjen asiaa jo ennen parisuhdelakia 1990-luvulla. Sittemmin Laajasalo on ajanut erityisesti kirkon sisäistä yhteyttä, sovintoa ja ymmärrystä sekä toivonut dialogia myös konservatiivien oikeudesta olla kirkossa. Teologiassaan hän korostaa perinteistä kristillistä oppia, kuten Jeesuksen sovituskuolemaa sekä uskolla pelastumista. Laajasalo on kommentoinut moninaisuuden ja tasa-arvon tärkeydestä kirkossa.
Laajasalo on puhunut sen puolesta, että kirkolla pitäisi olla radikaalisti erilaisia kasvoja.
Laajasalo on kritisoinut Vapaa-ajattelijain liittoa. Laajasalo esitti joulukuussa 2012, että vapaa-ajattelijoiden vaatimus koulujen joulujuhlien sekularisoinnista "edustaa uudenlaista fundamentalismia" ja monikulttuurisuuden vastustamista. Lokakuussa 2014 Laajasalo kommentoi seurakuntavaalien aikana jatkunutta vilkasta kirkosta eroamista toteamalla, että Vapaa-ajattelijain liitto ja Eroakirkosta.fi-palvelu ovat pimeyden ytimestä. Elokuussa 2015 vapaa-ajattelijat järjestivät Helsingin Taiteiden yössä performanssin, jossa vapaaehtoisilla oli mahdollisuus symbolisesti pestä kristillinen kaste pois Hämeenlinnasta tuodulla Katumajärven vedellä. Laajasalo kritisoi vapaa-ajattelijoiden tempausta voimakkaasti.
Laajasalo on puhunut oikeudesta oman uskonnon opetukseen ja korostanut myönteistä uskonnonvapautta.
Laajasalo on sanonut, että kristitty ei voi olla rasisti.
Laajasalo linjaa, että Helsingin hiippakunnan papit voivat vihkiä avioliittoon myös samaa sukupuolta olevia pareja.
Aleppon kellot

Kallion kirkkoherrana Teemu Laajasalo mahdollisti suurta huomiota saaneen ja laajalle levinneen Aleppon kellot -kampanjan. Kirkot ympäri maailman soittivat saattokelloja Syyrian sodan uhreille. Kampanja alkoi Olli Sirénin aloitteesta tämän ottaessa yhteyttä kirkkoherra Laajasaloon.
Aleppon kellot valittiin vuoden 2016 mahdollisuusviestijäksi. Kellojen soitolla oli valintaraadin mukaan suuri symbolinen merkitys, sillä voimattomuuden tunne vaihtui tueksi syyrialaisen Aleppon kaupungin pommitusten uhreille.
Yritystoiminta ja taloudelliset epäselvyydet > CV:n paisuttelu

Suomen Kuvalehti esitti syyskuussa 2017 Laajasalon liioitelleen ansioluettelossaan olevaa luennointi- ja opetuskokemustaan. Laajasalo kiisti syytökset vetoamalla valmennuskurssi- ja rippikouluopetusten määrään.
Yritystoiminta ja taloudelliset epäselvyydet > Seurakunnan luottokortin käyttö

Tammikuussa 2018 hiippakuntavaltuuston puheenjohtaja Johanna Korhonen pyysi Laajasalolta selvitystä Kallion seurakunnan luottokortin käytöstä. Korhonen toimitti Helsingin tuomiokapituliin 40 kysymystä sisältävän asiakirjan, joka oli osoitettu suurelle määrälle ihmisiä. Lista levisi nopeasti laajasti mediaan. Viikon aikana uutisoitiin useita satoja Teemu Laajasaloon liittyviä uutisia. Useat tahot kritisoivat noussutta kohua suhteettomaksi.
Laajasalo oli Johanna Korhosen mukaan ostanut Kallion kirkkoherrana toimiessaan luottokortilla luksushotellihuoneita, konserttilipun ja kukkia työnantajan laskuun, eikä ollut toimittanut suuresta osasta ostoksia kuitteja seurakunnalle. Hiippakuntavaltuuston puheenjohtaja pyysi myös selvitystä siitä, että Laajasalon yritys oli laskuttanut kirkkoa lähes 10 000 euron edestä seurakuntatilaisuuksien järjestämisestä. Laajasalo työskenteli samaan aikaan Kallion kirkkoherrana ja nosti virkatyöstään palkkaa. Laajasalolta pyydettiin myös selvitystä Israelin-matkasta, josta Laajasalo laskutti matkapäivärahoja seitsemän päivän ajalta, vaikka matka kesti lentolippujen mukaan reilut kolme vuorokautta. Yksityishenkilö teki rikosilmoituksen Laajasalon talousepäselvyyksistä Helsingin poliisille. Talousepäselvyyksien uutisoinnin vuoksi kirkosta eroaminen eroakirkosta.fi-sivuston kautta kasvoi hieman. Helsingin hiippakuntavaltuuston enemmistö julkaisi 15. helmikuuta julkilausuman, jossa he irtisanoutuivat Johanna Korhosen toiminnasta ja moittivat menettelyä, jolla Korhonen oli tuonut asiansa julki. Laajasalo teki Korhosesta rikosilmoituksen vuonna 2019. Poliisin mukaan asiassa ei ole syytä epäillä rikosta.
Luottokorttien käytöstä tehtiin ensin seurakunnan sisäinen tarkastus, jonka Laajasalo väitti olleen yksityiskohtaisempi kuin se todellisuudessa oli. Maaliskuun alussa 2018 julkaistiin Helsingin seurakuntayhtymän ulkopuolisella tarkastajalla teettämä selvitys viranhaltijoiden luottokorttiostoista ja matkalaskuista, jossa Laajasalon ostojen todettiin olevan suurimmaksi osaksi asianmukaisia. Selvityksessä todettiin Laajasalon kuitteja olevan hukassa poikkeuksellisen paljon, mutta kahta kallista majoitusta lukuun ottamatta ei poikkeuksellisia ostoja todettu ja kaikkiin ostotapahtumiin saatiin tarkastustoimikunnan puheenjohtajan mukaan riittävä selitys. Laajasalo ilmoitti maksavansa matkakulujaan seurakunnalle takaisin. Poliisi ilmoitti, että asiassa ei ole epäiltävissä rikosta eikä aloittanut asiassa esitutkintaa.
Varallisuus

Vuonna 2017 Laajasalon ansiotulot olivat 111 747 euroa. Hänen veroprosenttinsa oli 40,9. Piispojen keskimääräinen palkka on 9 573 euroa kuussa.
Aiheesta muualla

Laajasalon kotisivu
Teemu Laajasalo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ajankohtainen ykkönen. Pitääkö kirkon olla teatteri vai konserttisali? (Arkistoitu – Internet Archive)
Yle Horisontti. Elämykset kiinnostavat, jumalanpalvelus ei. (Arkistoitu – Internet Archive)
Yle Viikon kysymys. Mitä kirkko sinulle merkitsee? (Arkistoitu – Internet Archive)
Yle Maria Jungerin joulu. (Arkistoitu – Internet Archive)
Yle Joulun kuuma kysymys: uskontoa vai ei? (Arkistoitu – Internet Archive)
Ylen aamu-tv. Kirkkoherra: usko voi mennä hihhuloinniksi, jos elää toinen jalka taivaassa. (Arkistoitu – Internet Archive)
Ylen aamu-tv. "Olemme etnisesti luterilaisia." (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuusi kuvaa piispa Teemu Laajasalon elämästä, 10.5.2018 Yle Areena
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Irja Askola | Helsingin piispa 2017– | Seuraaja: - |
Tero Hirvilammi

Tero Petteri Hirvilammi (23. marraskuuta 1967 Vaasa) on suomalainen ekonomi,selvennä joka toimi kauppa- ja teollisuusministeri Antti Kalliomäen erityisavustajana 1997–1998, Rautakirja-konsernin kehitysjohtajana 1998–2000, Sitran johtotehtävissä 2000–2005, Euroopan unionin komissiossa 2002–2003 ja Turun kaupungin apulaiskaupunginjohtajana 2005–2011.
Koulutus

Hirvilammi valmistui vuonna 1991 kauppatieteiden maisteriksi Vaasan yliopistosta. Opiskeluaikoinaan hän oli Sosialidemokraattisten Opiskelijoiden ja Vaasan yliopiston hallitusten jäsen.[lähde? ]
Valmistuttuaan ekonomiksi Hirvilammi suoritti S-ryhmän johtotehtäviin valmentavan koulutusohjelman, jonka jälkeen hän suoritti myös Sitran ekonomistikurssin ja talouspolitiikan johtamiskurssin, Hyväksytty Hallituksen Jäsen -koulutusohjelman (HHJ) sekä Helsingin kauppakorkeakoulun executive MBA -ohjelman (Aalto-yliopiston muodostamisen jälkeen Aalto Executive MBA). Hirvilammi osallistui johtamiskoulutusohjelmiin Japanissa (EU-Japan Centre for Cooperation) ja Yhdysvalloissa Harvardin (John F. Kennedy School of Government) ja Stanfordin (Graduate School of Business) yliopistoissa.[lähde? ]
Työura

Hirvilammi oli SOK:n palveluksessa vuodesta 1991. Hän organisoi KPO:n myymäläverkoston nykyaikaisen IT-ohjatun ketjuohjauksen piiriin. Toukokuussa 1992 Hirvilammi siirtyi Helsinkiin ja työskenteli SOKn yrityssuunnittelijana 1992–1995, jolloin hän kehitti S-ryhmän kanta-asiakaskorttia, Peugeot-automaahantuonnin varaosalogistiikkaa sekä ABC-liikennemyymäläketjua.[lähde? ]
Uudenmaan liiton ensimmäisenä elinkeinopäällikkönä 1996–1997 hän vastasi alueen kuntien elinkeinopolitiikan yhtenäisyydestä. Kauppa- ja teollisuusministerin erityisavustajana 1997–1998 Hirvilammi osallistui sosialidemokraattisen hallitusryhmän työskentelyyn. Oman ministeriön ohella hänellä oli erityisenä vastuualueena maa- ja metsätalousministeriön hallinnonalalla tehtävät ratkaisut.[lähde? ]selvennä
Erityisavustajakauden jälkeen Hirvilammi siirtyi liike-elämän palvelukseen Rautakirjan palvelukseen kehitysjohtajaksi. Hirvilammi vastasi yhtiön liiketoimintojen kansainvälistämisestä Baltiassa, Puolassa ja Skandinaviassa. Rautakirjan jälkeen Hirvilammi työskenteli Suomen itsenäisyyden juhlarahasto Sitran palveluksessa 2000–2005 ohjelmisto- ja materiaaliteknologian yritysten parissa sekä vastasi Sitran sijoituksista ulkomaisissa, lähinnä yhdysvaltalaisissa, pääomasijoitusrahastoissa. Tällöin hän toimi myös useiden kasvuyritysten hallituksen jäsenenä. Hän työskenteli 2003–2004 Brysselissä Euroopan komissiossa teknologiapolitiikkaan ja tutkimus- ja kehitystoimintaan liittyvissä tehtävissä ja vastasi etenkin yhteistyöstä työmarkkinajärjestöjen ja EU:n Irlannin Dublinissa sijaitsevan työelämän kehittämiskeskuksen kanssa.[lähde? ]
Hirvilammi toimi 2005–2011 Turun kaupungin osaamis- ja elinkeinotoimen apulaiskaupunginjohtajana. Tehtävä perustettiin vuonna 2004, ja tehtävään kuului yhteyksien luominen oppilaitoksista valmistuvien ja heidän potentiaalisten työnantajiensa välille. Hirvilammi vakiinnutti toimikaudellaan vuosittaiset tapaamiset Turun neljän ­oppilas­kunnan (TYY, ÅAS, TuKY ja TUO) johdon kanssa sekä kutsui opiskelijajärjestöjen edustajia myös laajemmin yhteisiin tapaamisiin. Hän toimi 2006–2010 Turun Seudun Kehittämiskeskuksen ja Turku Science Park Oy:n hallituksen varapuheenjohtajana ja oli valtakunnallisen Osaamiskeskusohjelman johtoryhmän jäsen.
Kansainvälisellä tasolla Hirvilammi toimi Euroopan suurten kaupunkien Eurocities-järjestön yrittäjyyspoliittisen työryhmän puheenjohtajana. Työn tuloksena julkaistiin Turun kauppakorkeakoulun toteuttama tutkimus Eurooppalaisen yrittäjyyden päivästä.[lähde? ]selvennämilloin?
Järjestötoiminta

Hirvilammi toimi Helsingin Ekonomit HEKO ry:n ja Suomen Ekonomiliitto SEFE ry:n hallitusten jäsenenä sekä SEFE:n työmarkkina- ja edunvalvontatoimikunnan puheenjohtajana.