Jääkiekon historia
Kansainvälisen jääkiekon synty

Ranskalainen Pierre de Coubertin matkusti talvella 1889 Kanadaan ja Yhdysvaltoihin. Hän tutustui matkallaan moniin talviurheilulajeihin, joista häneen teki erityisen vaikutuksen kanadalainen versio jääkiekosta. Kesti kuitenkin useita vuosia ennen kuin hänen matkallaan oli vaikutusta Euroopassa isoilla kentillä pelattuun jääpalloon.
Euroopassa jääkiekolle tasoittivat tietä eri lajien urheiluseurat sekä yksilöt. Kun Kingstonista kotoisin oleva luistelija George Meagher matkusti Kanadasta Pariisiin vuonna 1894, hän huomasi, etteivät eurooppalaiset olleet tietoisia kanadalaisesta jääkiekosta. Kun hän palasi Eurooppaan vuoden 1897 lopulla, hän toi mukanaan jääkiekkovarusteita. Sen jälkeen hän kutsui pariisilaisen Palais de Glace -seuran luistelijoita sekä luistelunopettajia pelaamaan ystävyysotteluita lontoolaisia jääpalloseuroja vastaan.
Pariisilaiset olivat lajissa täysin aloittelijoita, kun taas skotlantilaiset olivat jääpalloilijoita. The Scotsman -lehdessä 17. tammikuuta 1933 julkaistussa artikkelissa Skotlannin kapteeni William Pollock-Wylie kertoi, että "hockeyta" pelattiin Euroopassa tuolloin ensimmäistä kertaa kiekko pelivälineenä. Muuten pelissä käytettiin jääpallon sääntöjä. Pelaajat ja harrastajat pukeutuivat yhteiskuntaluokalleen sopivasti asianmukaisiin tennisasuihin ja flanellihousuihin.
Brittiläisen Ice Hockey -julkaisun ensimmäisessä numerossa vuodelta 1932 mainitaan, että ensimmäiset oikeat ottelut pelattiin Englannissa talvella 1902-1903 Knightsbridge Princes’ -luistelukerhossa. Tuolloin muodostettiin lontoolaiskanadalainen joukkue, joka koostui suurimmaksi osaksi laki- ja lääketieteen opiskelijoista. Joukkueen kapteenina toimi kanadalaisen jääkiekon Princes’n pelaajille opettanut Donald Kingston. Muutama vuosi myöhemmin 1906 perustettiin toinen kanadalaisvaikutteinen joukkue, Oxford Canadians. Joukkue koostui pääasiassa Oxfordissa opiskelevista kanadalaisista Rholes Scholar -stipendiaateista, jotka kiertelivät ympäri Eurooppaa esittelemässä luistelutaitojaan.
Maaliskuussa 1905 pelattiin kaksi ottelua, joita nykyään pidetään ensimmäisinä "virallisina" otteluina Euroopassa. Niitä mainostettiin Belgia–Ranska-maaotteluina, vaikka ne olivat käytännössä FPB Brusselsin ja CP Parisin välisiä seuraotteluita. Belgialaisjoukkue voitti ensimmäisen ottelun 3-0 ja toisen 4-2.
Louis Magnus oli jääkiekon alkuaikoina tärkein sen kehitykseen vaikuttanut henkilö. Magnus syntyi Jamaikalla vuonna 1881. Hänen vanhempansa olivat ranskalaisia ja perhe muutti Pariisiin hänen ollessa kahdeksanvuotias. Magnus oli myös kantava voima CP Paris -seuran (viralliselta nimeltään Club de Patineurs de Paris) ja kansainvälisen jääkiekon kehityksen takana ensimmäistä maailmansotaa edeltävinä vuosina.
Lordi Frederick Stanley vahvisti jääkiekon asemaa perustamalla Stanley Cupin vuonna 1893. Organisoitu jääkiekko juontaa juurensa kuitenkin aina vuoteen 1875, jolloin Montrealin McGill-yliopiston opiskelijat pelasivat sitä.
Eri maiden väliset sääntöerot korostuivat vuonna 1905 Belgian ja Ranskan välisissä otteluissa. Erot näkyivät myös Sveitsin Les Avantsissa 15. tammikuuta 1905 pelatussa ottelussa. Magnusin kirjoitus Bulletin de Club des Patineurs de Paris -lehden kolumnissa:
»Olisi järkevää löytää ratkaisu jääkiekon sääntöjen yhdenmukaistamiseksi. Asiaa tutkitaan, ja toivomme löytävämme siihen ratkaisun tänä vuonna» 
(Louis Magnus)
Hänen oli tarkoitus esitellä ehdotuksensa kansainväliselle luistinliitolle ISU:lle, mutta se ei kiinnostunut asiasta.
Se johti siihen, että Magnus perusti itsenäisen, vain jääkiekkoon keskittyneen liiton. Näin syntyi IIHF:ää edeltänyt LIHG (La Ligue Internationale de Hockey sur Glace.
Magnus järjesti LIHG:n ensimmäisen kokouksen Pariisissa 15.–16. toukokuuta 1908. Paikalla oli edustajia Ranskan CPP:stä, Belgiasta, Sveitsistä ja Isosta-Britanniasta.
Vaikka LIHG perustettiin keväällä 1908, sen oli odotettava lähes seuraavaan talveen asti ennen  ensimmäisen kansainvälisen turnauksen järjestämistä. Turnaus järjestettiin Berliinissä 3.–5. marraskuuta. Turnaukseen osallistui neljä joukkuetta ja siinä käytettiin kanadalaisia mailoja sekä kiekkoja. Peli koostui kahdesta 20 minuutin erästä ja turnauksen voittajajoukkue sai hopeisen pokaalin.
Toinen merkittävä kansainvälinen turnaus järjestettiin Ranskan Chamonix’ssa 23.–25. tammikuuta 1909. Ensimmäisen kerran böömiläiset käyttivät niin kanadalaisia mailoja kuin kiekkoja. LIHG:n toinen kokous järjestettiin turnauksen aikana ja siinä sovittiin jääkiekon säännöistä.
14. maaliskuuta 1911 LIHG hyväksyi kanadalaiset jääkiekkosäännöt lajin kaikille tasoille, mikä osoitti kunnioitusta lajin kotimaata kohtaan.