stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Brittany Murphy
Ura

Murphy teki teatteridebyyttinsä Broadwaylla vuonna 1997 Arthur Millerin näytelmässä Näköala sillalta, jossa hän näytteli Catherinea. 13-vuotiaana hän sai ensimmäisen roolinsa televisiosta tilannekomediassa Drexell's Class, jota tehtiin vuosina 1991–1992. Murphyn rooli sarjassa oli Brenda Drexell, ja hän oli mukana kaikissa 18 jaksossa. Sen jälkeen hän esiintyi useissa muissa 1990-luvun televisiosarjoissa, kuten Frasier, Viiden juttu ja Isojen poikien leikit.
Murphyn läpimurtorooli oli vuoden 1995 teinikomediassa Clueless, joka on sittemmin saanut kulttielokuvan maineen. Tätä seurasivat roolit elokuvissa Freeway – rankka pakomatka ja Vuosi nuoruudestani. Murphy myös lainasi äänensä animaatiosarjan Kukkulan kuningas Luanne Platterille vuosina 1997–2009.
2000-luvulla Murphy näytteli elokuvassa Älä sano sanaakaan, televisioelokuvassa Pahuuden todistaja sekä Eminemin tähdittämässä elokuvassa 8 Mile, jossa hän sai kehuja roolisuorituksestaan. Draamakomediassa Uptown Girls Murphy näytteli poispilattua ja elämänhallintansa menettänyttä naista, joka pestautuu lapsenhoitajaksi. Lisäksi hän esiintyi romanttisissa komedioissa Just Married ja Mieheni ex-naiset.
Ennen kuolemaansa Murphy oli alkanut näytellä pienemmän budjetin tuotannoissa. Hänen viimeiseksi roolityökseen jäi indie-elokuva Something Wicked, joka julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 2014.
Brittany Murphy toimi ajoittain myös laulajana, ja hän lauloi kaksi cover-kappaletta menestysanimaatioon Happy Feet (2006), jossa hän ääninäytteli Gloria-pingviiniä.
Yksityiselämä

Murphy oli kihloissa Jeff Kwatinetzin (2004) ja Joe Macalusonin (2005–2006) kanssa. Kumpikin kihlaus kuitenkin purkautui. Hän seurusteli myös näyttelijä Ashton Kutcherin kanssa parin tavattua Just Married -elokuvan kuvauksissa. Vuonna 2007 Murphy avioitui käsikirjoittaja Simon Monjackin kanssa yksityisesti järjestetyssä juutalaisessa seremoniassa.
Murphy kuoli äkillisesti 20. joulukuuta 2009 kotonaan Los Angelesissa Kaliforniassa vain 32-vuotiaana. Kuolinsyytutkimuksen mukaan ensisijainen kuolinsyy oli keuhkokuume, toissijaisia syitä raudanpuuteanemia ja erilaisten nieltyjen reseptilääkeaineiden käyttö.
Valikoitu filmografia

Clueless (1995)
Freeway – rankka pakomatka (1996)
Vuosi nuoruudestani (1999)
Älä sano sanaakaan (2001)
8 Mile (2002)
Just Married (2003)
Mieheni ex-naiset (2004)
Sin City (2005)
Happy Feet (2006)
Kukkulan kuningas (1997–2009)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brittany Murphy Wikimedia Commonsissa
Brittany Murphy Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nina Nisonen

| Nina Nisonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1956 (ikä 67–68) Helsinki
Taiteilija
Ala:  Tekstiilitaide
Kuuluisimpia töitä:  ”Ketun unikuvat” (1982, Mäntykankaan erityiskoulu, Kuopio), ”On muitakin sanoja” -ryijy (Helsingin yliopiston kirjasto, Helsinki)
Palkinnot
 mm. Lastenkulttuurin valtionpalkinto (1984), Vuoden tekstiilitaiteilija (2017) 
Aiheesta muualla
Kotisivut
Nina Nisonen (s.  1956 Helsinki) on suomalainen taiteen maisteri (TaiK, 1980) ja tekstiilitaiteilija. Hän on työskennellyt esimerkiksi Taideteollisen korkeakoulun painokangassuunnittelun tuntiopettajana (1984−1990) ja vuodesta 2005 lähtien vapaana taiteilijana Helsingissä.
Nisonen sai yhdessä Kirsi Valannin kanssa vuonna 1982 Valtion taideteostoimikunnalta toteutettavakseen 18-osaisen teoskokonaisuuden ”Ketun unikuvat”  Mäntykankaan erityiskouluun Kuopioon. Teos palkittiin lastenkulttuurin valtionpalkinnolla (1984). Hän on tehnyt runsaasti yhteystyötä esimerkiksi Suomen Käsityön Ystävien kanssa, mikä on johtanut useisiin julkisiin tilaustöihin, esimerkiksi Helsingin yliopiston kirjaston  ”On muitakin sanoja” -ryijyyn. Tekstiilitaiteilijat TEXO ry myönsi Nisoselle Vuoden tekstiilitaiteilija -tunnustuksen vuonna 2017.
Aiheesta muualla

Suomalainen tekstiilitaide esillä Japanissa (30.11.2018) (tekstiilitaiteilijattexo.fi)
Ilkka Merivaara

| Ilkka Merivaara> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1965
Näyttelijä
Aktiivisena:  1985–
Merkittävät roolit:  Niisku  (Muumilaakson tarinoita  (jaksot 51-76)   & Muumipeikko ja pyrstötähti) Vesa Nyberg (Kumman kaa) Transu (Lauran huone) Risto (Pakanamaan kartta) Pena (Kake 40 v.)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ilkka Merivaara (s. 1965) on suomalainen näyttelijä.
Merivaara on näytellyt monissa kotimaisissa televisiosarjoissa, muun muassa Kumman kaa -sarjassa hän esitti yhtä pääroolia, Vesa Nybergiä. Sen lisäksi hän on näytellyt tv-sarjoissa Raid, Rikospoliisi Maria Kallio ja Uutishuone. Hän on myös esiintynyt joissakin 1980–1990-lukujen elokuvissa.
Merivaaran ääni on tuttu monista lastensarjoista ja -elokuvista. Eritoten hänet muistetaan Muumilaakson tarinoiden Niiskuna (jaksosta 51 eteenpäin, jaksoon 50 asti Niiskun äänenä oli Samuli Edelmann; Merivaara näyttelee hahmoa myös elokuvassa Muumipeikko ja pyrstötähti). Hän esitti myös lukuisia muita sivurooleja sarjassa, kuten Fredriksonia,  Markiisia, Launoa, Kenraali Antoniusta, Billy The Kidiä, Bernardo da Pinciä ja Hömelöä. Lisäksi hän on dubannut suomenkielisiä ääniä muun muassa tv-sarjoihin Postimies Pate, Teletapit, Karhuherra Paddington ja Himpulat sekä elokuviin Happy Feet, Happy  Feet 2 ja Prinsessa ja sammakko. Hän lukee myös äänikirjoja.
Keväästä 2010 alkaen Merivaara on esiintynyt Kummanki kaa -lavakiertueella. Häntä on nähty myös muun muassa Teatteri Avoimissa ovissa.
Näyttelijätöidensä lisäksi Merivaara on toiminut lauluntekijänä sekä levyttänyt lastenlauluja, kuten muun muassa Hottentottilaulun vuonna 1987.
Vapaa-ajallaan Merivaara pelaa muun muassa koripalloa.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva / Tv-elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1985 | Nyt nappaa |  |
| 1988 | Lauran huone | Transu |
| 1989 | Aito Halonen | vieras juhlissa |
| 1994 | Kake 40 v. | Pena |
| 1994 | Pieniä valheita | poliisi |
| 1994 | Marskin poika | turvallisuusmies |
| 1999 | Patriootin kuolema | toimittaja |
| 2000 | Las Nueve Vidas | mies jonossa |
| 2020 | Muistojeni kahvila | Elias |
Filmografia > Tv-sarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1990 | Ritari Yrjö |  |
| 1991 | Pakanamaan kartta | Risto |
| 1993 | Pimennys | Max |
| 1995 | Kotikatu | haastattelija |
| 1996 | Nortia | konstaapeli Harju |
| 2000 | Raid | toimittaja Seppälä |
| 2000 | Ratikka-Raimo | studio-ohjaaja |
| 2001 | Kotikatu | Kustos |
| 2002 | Tummien vesien tulkit | uutispäällikkö |
| 2003 | Rikospoliisi Maria Kallio | Rami Luoto |
| 2003 | Kivi ja kilpi | Pera Hartola |
| 2003–2005 | Kumman kaa | Vesa Nyberg |
| 2004 | Headhunters | Hannu |
| 2006 | Presidentit | Ylen toimituspäällikkö |
| 2008 | Piru ja peijooni | nuori Ahti Karjalainen |
| 2009 | Uutishuone  | MTV:n pomo |
| 2011 | Maailmanparantaja | Markuksen isä |
Vappu Pimiä

| Vappu Pimiä |
| --- | --- |
 Vappu Pimiä Jussi-gaalassa 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Vappu Marjaana Pimiä
Syntynyt: 16. toukokuuta 1978 (ikä 46) Helsinki
Ammatti:  juontaja, toimittaja
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Big Brother Talk Show: juontaja 2007–2009 Tanssii tähtien kanssa: juontaja 2009–2011, 2013– Korkojen kera juontaja 2011–2013
Palkinnot
 Kultainen TV Vuoden naisesiintyjä 2008 Vuoden naisesiintyjä 2009 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Vappu Marjaana Pimiä (s. 16. toukokuuta 1978 Helsinki) on suomalainen radiotoimittaja ja juontaja.
Ura

Pimiä valmistui ylioppilaaksi Pohjois-Haagan yhteiskoulun lukiosta vuonna 1997. Hän näytteli Noora Uusitaloa elokuvassa Tyttöjä ja jäätelöä (1995) ja haki lukion jälkeen Teatterikouluun mutta ei yltänyt opiskelupaikkaan. Hän valmistui Helsingin Evankelisen Opiston radiotoiminnan linjalta vuonna 2000, ja lisäksi hän on käynyt erilaisia esiintymiseen liittyviä kursseja.
Pimiä toimi vuosina 2001–2003 MTV3 Chat -ohjelman juontajana ja siirtyi sitten Kiss FM:lle ja myöhemmin Voicelle, jossa hän juonsi 2007–2010 nimeään kantanutta iltapäivälähetystä. Pimiä toimi 2005–2006 Big Brother -tositelevisio-ohjelman Big Brother Extran ja 2007–2009 Big Brother Talk Show’n juontajana.
Pimiä kilpaili keväällä 2008 Tanssii tähtien kanssa -ohjelman kolmannella tuotantokaudella sijoittuen parinsa Jani Rasimuksen kanssa kuudenneksi. Hän juonsi keväällä 2009 Tanssii tähtien kanssa -ohjelman neljännen kauden juontajaparinaan Marco Bjurström. Hän juonsi myös syksyllä 2010 esitetyn viidennen tuotantokauden Mikko Leppilammen kanssa ja jatkoi Leppilammen kanssa juontajana myös syksyllä 2011 esitettävällä kuudennella tuotantokaudella. Lisäksi hän juonsi syksyllä 2010 Tanssii tähtien kanssa -ohjelmaan liittyvää talk show’ta Vappu tähtien kanssa. Hän palasi juontajaksi sarjan kahdeksannelle kaudelle.
Pimiä on toiminut Miss Suomi -kilpailun juontajana vuosina 2010 ja 2011. Hän juonsi Jenni Pääskysaaren kanssa 2011–2013 talk show’ta Korkojen kera.
Pimiä toimi kesällä 2011 Radio Novan Los Angelesin kirjeenvaihtajana ja bloggaajana. Hän palasi takaisin The Voice -radiokanavan juontajaksi kesän 2012 ajaksi. Hän juonsi myös syksyllä 2012 alkanutta AVA:lla esitettävää Erilaiset äidit -vauvaohjelmaa. Vuonna 2014 hän esiintyi ruokaohjelmassa Vapun valtakunta. Tammikuusta 2016 Pimiä on toiminut yhtenä Mitä tänään syötäisiin? -ohjelman juontajista. Hän on juontanut Maajussille morsian -ohjelmaa vuodesta 2017 lähtien. Hän toimii myös toisena juontajana, yhdessä Marja Hintikan kanssa, Vappu ja Marja Live -talk show'ssa, joka alkoi AVA- ja MTV3-kanavilla helmikuussa 2019.
Yksityiselämä

Pimiä avioitui yli 12 vuoden seurustelun jälkeen vuonna 2006, mutta pari jätti vuonna 2008 yhdessä avioerohakemuksen. Hän avioitui 2013 kansanedustaja Jorma Huuhtasen pojan, liikemies Teemu Huuhtasen kanssa.  Heillä on vuosina 2012 ja 2015 syntyneet tyttäret.
Nina Moleva

Nina Mihailovna Moleva (ven. Ни́на Миха́йловна Мо́лева; 5. joulukuuta 1925 Moskova – 11. helmikuuta 2024 Moskova) oli venäläinen taidehistorioitsija, -toimittaja ja -kirjoittaja sekä näyttelijä. Hän oli harrastelijakeräilijä, joka testamenttasi kahden miljardin dollarin arvoiseksi väitetyn kokoelmansa Vladimir Putinille. Hän tulikin tunnetuksi "Putinin taidekriitikkona". Tutkijat kyseenalaistivat sekä Molevan kokoelman todellisen arvon että sen taustalla olleen tarinan todenperäisyyden.
Moleva palveli toisessa maailmansodassa rintamalla sairaanhoitajana ja etulinjan yksikköjen teatteri- ja viihdeprikaatin varajohtajana. Hän osallistui näyttelijänä moniin sota-ajan esityksiin ja sai sodan päätyttyä nimityksen Malyi-teatterin seurueeseen. Moleva valmistui Moskovan valtionyliopistosta ja työskenteli siellä luennoitsijana. Hän antoi opetusta 1700-luvun venäläisestä taiteesta ja julkaisi kirjoituksia Neuvostoliiton akateemisissa lehdissä. Moleva toimi vuodesta 1966 Moskovan kaupunginhallinnon alaisen Historiallisten ja kulttuuristen monumenttien suojelun yleisvenäläisen seuran hallituksessa. Vuosina 2000–2008 hän oli Moskovan kaupungin duuman monumenttitaiteen komission jäsen. Hän kuului Venäjän kirjailija- ja taiteilijaliittoihin.
Moleva oli naimisissa avantgardetaiteilija Eli Beljutinin kanssa. Hänen kirjallisen tuotantonsa joukossa on muun muassa monografioita Bogdan Saltanovista.
Taidekokoelma

Moleva omisti yli tuhannen taideteoksen kokoelman, johon väitetään kuuluneen muiden muassa Leonardo da Vincin, Rembrandtin, Tizianin ja Michelangelon teoksia. Hänen mukaansa Pariisin taidehuutokaupoista tunnettu Hôtel Drouot oli arvioinut kokoelman arvoksi kaksi miljardia Yhdysvaltain dollaria. Moleva yritti lahjoittaa kokoelman Puškin-museolle, joka ei ottanut sitä vastaan, koska sen kuraattorit pitivät osaa teoksista väärennöksinä. Tämän jälkeen Moleva halusi testamentata kokoelman valtiolle, mutta testamenttiin piti kirjoittaa nimi, jolloin Moleva valitsi Putinin.
Molevan kokoelman väitetään alun perin kuuluneen hänen miehensä isoisälle, tsaarin ajan teatterinäyttelijä Ivan Grinjoville, joka oli kätkenyt vuoden 1917 vallankumouksellisten tapahtumien yhteydessä kokoelman 12-asuntoiseen taloon rakennetulle valeullakolle. Molevan miehen väitetään löytäneen taideteokset Grinjovin kuoltua. Tutkijat ovat kyseenalaistaneet tarinan, koska Grinjovista ei ole tietoa teatterin arkistoissa ja useimmat aikakauden merkittävät taidekeräilijät ovat hyvin dokumentoituja. The Moscow Timesin vuoden 2015 selvityksen mukaan Molevan mies oli saattanut viedä teokset Euroopasta toisen maailmansodan aikana. Hänen huhuttiin työskennelleen Neuvostoliiton tiedustelun hyväksi. Pariskunnan uskottiin myös myyneen taidetta Neuvostoliiton hallinnon edustajille.
Molevan testamentattua kokoelman Putinille vaatimaton kolmehuoneinen asunto Keski-Moskovassa asetettiin ympärivuorokautiseen valvontaan. Taidehuutokauppias Éric Turquin näki kokoelman 1990-luvun alkupuolella ja piti lähes varmana sitä, että kokoelmalla ei ollut Molevan väittämää arvoa. Hän kuitenkin piti sitä huomattavana Josif Stalinin aikana kerättyjen 1500–1600-lukujen uskonnollisten maalausten kokoelmana.
Näkökantaman ulkopuolelle yltävä ohjus

Yhdysvaltalainen AIM-120 AMRAAM, yleisin yli näkökantaman yltävä ilmataisteluohjus.
Näkökantaman ulkopuolelle yltävä ohjus (engl. beyond-visual-range missile, BVR) on nimitys ilmataisteluohjuksille, joiden kantama on yli 20 meripeninkulmaa eli noin 37 kilometriä. Ohjus voi siis lentää ja tuhota kohteensa kauempaa kuin mistä se voidaan visuaalisesti nähdä.
Ilmataisteluohjukset voidaan jakaa esimerkiksi lyhyen (alle 20 kilometriä), keskipitkän ja pitkän kantaman ohjuksiin. Pisimmälle yltävien nykyaikaisten ilmataisteluohjusten kantama on reilusti yli 200 kilometriä, minkä takia joskus puhutaan erittäin pitkän kantaman ohjuksista. Tarkat rajat nimitysten välillä kuitenkin vaihtelevat. Englannin kielessä käytetäänkin yleensä yleiskäsitettä beyond visual range, joka kattaa kaikki pidemmän kantaman ilmataisteluohjukset.
Tekniikka

BVR-ohjukset ovat lähtökohtaisesti tutkahakuisia eli ne löytävät kohteeseensa tutkan avulla. Uudemmat ammu ja unohda -periaatteen mahdollistavat ohjukset käyttävät esimerkiksi inertiasuunnistusta navigoinnissa aktiivisen tutkan kanssa, eikä ampuvan lentokoneen tarvitse ohjata ohjusta maaliinsa. Kehittyneemmät ohjukset voivat kuitenkin usein saada ja jakaa tietoa muiden yksiköiden kanssa datalinkkien avulla. Ohjuksen propulsiona toimii joko rakettimoottori, joka joissakin ohjuksissa on pulssimoottorityyppinen eli kiinteää ajoainetta voidaan polttaa pulsseissa, tai patoputkimoottori eli ramjet.
Käännös suomeksi
Alyson Michalka

| Alyson Michalka |
| --- | --- |
 Alyson Michalka vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. maaliskuuta 1989 (ikä 35) Torrance, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä laulaja lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Aly Michalka
Aktiivisena:  2004–
Tyylilajit:  akustinen rock, pop, poprock
Soittimet:  kitara, piano
Yhtyeet:  Aly & AJ, 78violet
Levy-yhtiöt:  Hollywood Records (2004–)
 Nimikirjoitus
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Alyson Renae ”Aly” Michalka (s. 25. maaliskuuta 1989 Torrance, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Kenties parhaiten Michalka tunnetaan Keely Teslow’n roolista televisiosarjassa Poika tulevaisuudesta ja Taylor Callumina Cow Belles -elokuvassa. Hän muodostaa sisarensa Amanda Michalkan kanssa tyttöduon Aly & AJ. Heinäkuussa 2009 duo vaihtoi nimekseen 78violet. Michalka on näytellyt myös esimerkiksi televisiosarjoissa Hellcats, Miehen puolikkaat ja iZombie.
Elämäkerta

Michalka syntyi Torrancessa, Kaliforniassa vuonna 1989. Hänen vanhempansa ovat Mark ja Carrie Michalka. Alyson ja hänen kaksi vuotta nuorempi siskonsa Amanda kasvoivat Seattlessa, Washingtonissa. Michalka on soittanut pianoa viisivuotiaasta lähtien ja aloitti kitaransoiton 13-vuotiaana. Näyttelemisen hän aloitti viiden vuoden ikäisenä kirkkonäytelmissä. Hän asuu nykyään perheensä kanssa Los Angelesissa.
Vuonna 2015 Michalka meni Italiassa naimisiin tuottaja Stephen Ringerin kanssa.
Elämäkerta > Ura

Michalkan ensimmäinen rooli oli Keely Teslow Disney Channelin televisiosarjassa Poika tulevaisuudesta. Vuonna 2005 hän esiintyi elokuvassa Now You See It..., jossa hän esitti Allyson Milleriä. Seuraavana vuonna ilmestyi Michalkan sisarusten tähdittämä elokuva Cow Belles.
Alyson Michalka ja hänen sisarensa Amanda ovat perustaneet duon Aly & AJ, joka julkaisi ensimmäisen albuminsa Into the Rush vuonna 2005 Hollywood Recordsin tuottamana. Aly & AJ on julkaissut singlejä soundtrackeille ja kokoelmalevyille ja esiintynyt konserttitaltioinneissa.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2009 | Bandslam | Charlotte Barnes |
| 2010 | Easy A | Rhiannon Abernathy |
| 2011 | The Roommate | Tracy Morgan |
| 2013 | Crazy Kind of Love | Janeen |
| 2013 | Oikeesti aikuiset 2 | Savannah |
| 2014 | Sequoia | Riley MacGrady |
| 2014 | Killing Winston Jones | Cookie Jones |
Filmografia > Televisio

| Vuosi | Nimi | Rooli | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004–06 | Poika tulevaisuudesta | Keely Teslow | Vakituinen rooli; 43 jaksoa |
| 2005 | Now You See It... | Allyson Miller | Disney Channel Original Movie |
| 2006 | Cow Belles | Taylor Callum | Disney Channel Original Movie |
| 2007 | Punk'd | Itsenään | Jakso 8.8 |
| 2007 | Super Sweet 16: The Movie | Taylor Tiara | Televisioelokuva |
| 2010–11 | Hellcats | Marti Perkins | Päärooli; 22 jaksoa |
| 2011 | CSI: New York | Miranda Beck | Jakso: "Keep It Real" |
| 2012 | Breaking In | Heather Young | Jakso: "Heathers" |
| 2013–14 | Miehen puolikkaat | Brooke | 5 jaksoa |
| 2014 | Terapian tarpeessa | Lauren | Jakso: "Charlie and Sean's Twisted Sister" |
| 2015–2019 | iZombie | Peyton Charles | toistuva rooli kausilla 1–2, vakituinen kaudella 3 |
| 2016 | Motiivi | Chloe Wilson | Jakso: "In Plain Sight" |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.alyson-michalka.org/
Alyson Michalka World (Arkistoitu – Internet Archive)
Alyson Michalka Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ruslanas Kirilkinas

Ruslanas Kirilkinas (s. 17. lokakuuta 1983 Telšiai) on Tampereella asuva liettualainen laulaja. Hän osallistui Idols-kilpailuun vuonna 2007. Hän ei päässyt Tampereen koelauluissa jatkoon, mutta myöhemmin Turun koelauluista pääsi. Hän jäi viidennessä semifinaalierässä toiseksi Kristian Meurmanin päästyä finaaliin. Aikaisemmin Ruslanas on ollut liettualaisen Omega-yhtyeen laulajana. Omegan kappale "Tu mano mergytė, aš tavo berniukas" oli hitti Liettuassa.
Kirilkinas aiheutti kohua kotimaassaan vuonna 2002, kun hänen esiintymisensä homoseksuaalisissa pornokuvissa paljastui. Idols-kisan aikana kuvat tulivat julkisuuteen myös Suomessa.
Kirilkinas oli Idolsin kolmannen tuotantokauden kilpailijoista ensimmäinen, joka levytti. Semifinaaleihin asti yltänyt Kirilkinas palkittiin Idols Awards -palkintogaalassa vuoden 2007 pysäyttävimmästä esityksestä. MTV3:n syyskuussa 2007 järjestämässä äänestyksessä "Kenen jo unohdetun Idols-tähden toivot palaavan?" Kirilkinas sai annetuista äänistä (10 540) 22,2 prosenttia, toiselle sijalle tulleen Roni Tranin saatua 13,1 % ja Anniina Karjalaisen 13 %.
Kappaleet Idolsissa

Tampereen koelaulut:  "The Shadow of Your Smile" (Frank Sinatra)
Turun koelaulut: "Kaipaava" (kansanlaulu, tullut tunnetuksi Rajaton -yhtyeen levyltä Boundless | PLACD 004 | Plastinka Records 2001)
Teatteriviikonloppu: "Pop-musiikkia" (Neljä Baritonia), "Feel" (Robbie Williams)
Semifinaali: "To Where You Are" (Josh Groban)
Levytykset

Omega, Nerealiai, 2001 Top Records (Liettua)
Idols 2007 -kokoelmalevy: To Where You Are
Price of Freedom -single, 2007: ladattavissa ilmaiseksi artistin viralliselta nettisivustolta  (Arkistoitu – Internet Archive)
Muzikos Akademija CD, 2008: Svajonę turiu  (Arkistoitu – Internet Archive)
Idolsin jälkeen

Ruslanas osallistui Ourvision 2008 kilpailuun Helsingissä ja pääsi siellä semifinaaleihin. Hänet valittiin semifinaalissa yleisön suosikiksi. Samassa semifinaalissa kilpailivat Iolanta Savva (Moldova), josta tuli Ourvision 2008 laulukilpailun voittaja, sekä finaalissa toiseksi sijoittunut virolainen Kadi Vilja.
Syksyllä 2008 Ruslanas kilpailee kotimaassaan Liettuassa "Muzikos Akademija" -ohjelmassa ja on voittanut useita äänestyksiä (kilpailu on vielä kesken). Price of Freedom sinkku on käännetty liettuaksi, "Laisves kaina". Ohjelman esiintyjät ovat tehneet levyn "Muzikos Akademija". Ruslanasin laulama "Jei gali, atleisk" (Anyone Of Us) on yksi ohjelman hiteistä. Kappale oli Gareth Gatesin hittisingle vuonna 2002. Ruslanas lauloi Afric Simonen kanssa tämän hitin "Havanana". Ruslanas osallistuu myös Liettuan Eurovision-karsintoihin.
Aiheesta muualla

Virallinen nettisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
LNK "Muzikos Akademija" 2008
Ruslanas Fan Club (Arkistoitu – Internet Archive)
Lithuanian Ruslanas Fan Club
Ruslanas Kirilkinas Faniklubi (Arkistoitu – Internet Archive)
Uutinen 10.9.2007: Ruslanas Polarartisteille (Arkistoitu – Internet Archive)
Porno-Ruslanas saa jatkaa Idolsissa
Idols-Ruslanas levytti jo
Kirilkinasin profiili MTV3:n Idols-sivuilla
Omega Nerealiai-albumi (Arkistoitu – Internet Archive)
Idols Awards -palkintogaala täynnä persoonia
Joseph Gordon-Levitt

| Joseph Gordon-Levitt |
| --- | --- |
 Joseph Gordon-Levitt vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. helmikuuta 1981 (ikä 43)  Los Angeles, Kalifornia
Ammatti:  näyttelijä elokuvaohjaaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1988–
Merkittävät roolit:  500 Days of Summer Inception Yön ritarin paluu Looper Don Jon
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Joseph Leonard Gordon-Levitt (s. 17. helmikuuta 1981 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Parhaiten hänet tunnetaan televisiosarjasta Kolmas kivi auringosta ja elokuvista 500 Days of Summer, Inception ja Yön ritarin paluu. Vuonna 2013 hän ohjasi ensimmäisen elokuvansa Don Jon, jossa hän näytteli myös pääosaa.
Lapsuus ja nuoruus

Gordon-Levitt syntyi Los Angelesissa Kaliforniassa amerikanjuutalaiseen perheeseen ja kasvoi Sherman Oaksissa. Hänen vanhempansa ovat Dennis Levitt ja Jane Gordon. Hänellä oli myös isoveli Dan (1974–2010).
Nelivuotiaana Gordon-Levitt näytteli musikaaleissa, minkä jälkeen hän pääsi esiintymään televisiomainoksissa. Hän aloitti näyttelijäuransa kuusivuotiaana televisioelokuvissa, minkä jälkeen hän on esiintynyt monissa suuren budjetin elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hän on myös ohjannut lyhytelokuvia ja perustanut HitRECord-tuotantoyhtiön. Gordon-Levitt piti hetken taukoa näyttelemisestä mennen opiskelemaan Columbia Universityyn, mutta jätti koulun kesken jatkaakseen uraansa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joseph Gordon-Levitt Wikimedia Commonsissa
HitRECord
Joseph Gordon-Levitt Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Antti Matikainen (laulaja)

Antti Matikainen (s. 1979) on alun perin Kajaanista kotoisin oleva laulaja. Hänen ensimmäinen albuminsa oli nimeltään "Kun ilta saapuu" (2006), jolta nousivat suurimmiksi radiohiteiksi "Sydän lyö", "Uskon enkeleihin" ja uudelleen sovitettu versio Fredin klassikosta "Avaa sydämesi mulle".
Hänen toiselta albumiltaan "Sateen jälkeen" nousivat radioiden soittolistoille levyn nimikkosinglen lisäksi kappaleet "Kuinka monta päivää", "Sateen jälkeen" sekä "Vanha mies". Paikallisradioiden listalle päätyi myös albumilta kappale "Eeva tahtoo tietää". Antti Matikainen esiintyi Kaartin soittokunnan combon solistina linnan juhlissa 2009.
Vuonna 2012 Matikainen osallistui The Voice of Finland -laulukilpailuun.
Antti toimii nykyään Flipperi-bilebändin miessolistina.
Yksityiselämä

Matikainen kihlautui vuonna 2009 tanssinopettaja Saana Akiolan kanssa, he avioituivat vuonna 2017 ja ilmoittivat eroavansa marraskuussa 2018. Heillä on kaksi yhteistä lasta.
Diskografia > Albumit

Kun Ilta Saapuu (Edel 2006)
Sateen jälkeen (Hilland Records 2009)
Aiheesta muualla

Antti Matikainen Myspacessa (englanniksi)
Antti Matikaisen Facebook-sivut