stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ottawa (joki)
Kasvit ja eläimet

Ottawa ja sitä reunustavat kosteikot ja metsät muodostavat monimuotoisia ekosysteemejä, joissa esiintyy monia uhanalaisia eliölajeja, kuten amerikanpikkuhaikara (Ixobrychus exilis), pisarakilpikonna (Clemmys guttata) ja amerikanginsengjuuri (Panax quinquefolius). Joessa tavataan peräti 17 eri simpukkalajia, jotka muodostavat paikoin laajoja yhdyskuntia sen pohjaan.
Ottawajoen rannoilla kasvoi ennen mahtava aarniometsä, josta on enää jäljellä muutamia luonnontilaisia metsiköitä, kuten Gillies Grove Arnpriorissa. Se on kuuluisa yli 50 metriä korkeista strobusmännyistään (Pinus strobus).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ottawajoki Wikimedia Commonsissa
Chaudièren putoukset
Amerikanpikkuhaikara
Panassi

Ranskan kuningas Henrik IV valkoisine sulkineen.
Panassi on hatun tai kypärän sulkatöyhtö. Kuvaannollisesti se voi tarkoittaa myös eloisaa rehvakkuutta tai kukkoilua. Laajemmin sillä viitataan Ranskan kuninkaaseen Henrik IV:een. Hän käytti kypärässään suurta valkoista sulkatöyhtöä, ja hänen sotahuutonsa oli: ”Ralliez-vous a mon panache blanc!” eli ”Seuratkaa minua ja valkoista töyhtöäni!”.
Esimerkki panassista on Edmond Rostandin Cyrano de Bergeracista kirjoittama näytelmä Cyrano de Bergerac, jossa panassi tosin mainitaan vain kahdesti, mutta se on mukana piilevästi läpi koko näytelmän.
Kirjallisuutta

Rostand, Edmond, Cyrano de Bergerac, viisinäytöksinen runomittainen sankarinäytelmä, suom. Aukusti Simelius, Edistysseurojen kustannus, 1918; uusi suom. Pekka Lintu WSOY, 1993
Koulutus Turussa

Koulutus Turussa koostuu yleissivistävästä ja ammatillisesta koulutuksesta sekä korkeakoulutuksesta, joita täydentävät aikuiskoulutus ja vapaa sivistystyö. Yleissivistävää koulutusta edustavat useat peruskoulutusta tarjoavat koulut sekä lukiokoulutusta tarjoavat opinahjot. Turun ammatti-instituutti on yksi Suomen suurimmista toisen asteen ammatillisista oppilaitoksista. Yliopistoja on kaksi, ammattikorkeakouluja neljä.
Historia

Turkuun perustettiin vuonna 1249 Pyhän Olavin dominikaaniluostari. Dominikaaniveljeskunnissa tieteellä ja koulutuksella oli vahva jalansija ja luostarilla oli oma koulunsa.
Perinteisesti Turun ensimmäisenä kouluna pidetään kuitenkin katedraalikoulua, joka lienee perustettu vuonna 1276. Koulut olivat pitkään yhteydessä kirkkoon, joka määrittelikin pitkälti opetussisällön. Sekä dominikaaniluostarin koulun että katedraalikoulun opetuskielenä oli latina. Katedraalikoulusta kehittyi ajan mittaan arvostettu oppilaitos. Opiskelijat kävivät hakemassa oppia ulkomailta, mutta yhtä lailla myös Turkuun tultiin ulkomailta opiskelemaan. 1500-luvulla Turun koulun kuuluisia lehtoreita olivat muun muassa Mikael Agricola ja Jaakko Finno.
Vallalla olevan uskonpuhdistuksen tavoitteiden mukaisesti kansan piti pystyä lukemaan Raamattua ja muita uskonnollisia tekstejä omalla kielellään. Suomenkielisen uskonnollisen kirjallisuuden laatimisesta tuli Agricolan elämäntyö ja häneltä ilmestyi aapinen eli ABC-kirja vuonna 1543 ja Uusi testamentti eli Se Wsi Testamenti vuonna 1548.
Historia > 1600-luku

Vuonna 1611 annettiin uusi koulujärjestys, jonka myötä Turun koulun koululuokkien määrä nostettiin neljästä kuuteen. Uudistuksen seurauksena koulujen opetuskieli muutettiin latinasta ruotsiksi ja alemmille luokille lisättiin kirjuriluokka, jolle kauppiaiksi tai käsityöläismestareiksi aikovat voivat ilmoittautua.
Vuonna 1630 kaupunki sai piispa Isaacus Rothoviuksen ehdotuksesta ensimmäisen lukionsa, kymnaasin. Vuonna 1640 juhlittiin Turun akatemian avajaisia. Juhlapuheessaan Pietari Brahe ylisti maan kauneutta, mutta pahoitteli kansan rappiotilaa ja koulutuksen puutetta, jotka uusi akatemia tulisi kuitenkin muuttamaan. Akatemiassa oli alkuun neljä tiedekuntaa: filosofinen, lääketieteellinen, teologinen ja oikeustieteellinen.
Vuonna 1649 Ruotsin valtakuntaan saatiin jälleen uusi koulujärjestys. Oppilaitokset jaettiin kolmeen ryhmään. Suomeenkin luotiin uuden koulujärjestyksen mukainen kouluverkosto. Valtiovalta huolehti lukioiden ja triviaalikoulujen ylläpidosta.
Historia > Valistuksen vuosisata

1700-luvulla Ruotsia koetteli pitkä sotien kausi. Katedraalikoulun toiminta keskeytyi, kun venäläisjoukot marssivat vuonna 1713 Turkuun. Myös Turun akatemia oli hetken pois toiminnasta. Ruotsin ajan loppupuolella Turun hiippakunnassa toimi viisi triviaalikoulua. Vuonna 1748 niissä oli yhteensä 478 oppilasta. Tästä joukosta pääosa eli noin kolmannes opiskeli Turun katedraalikoulussa. Opiskelijamäärässä ei tapahtunut suurta muutosta koko vuosisadalla.
Akatemia aloitti toimintansa uudelleen vuonna 1722. Valistuksen vuosisadalla akatemiassa vaikuttivat muun muassa Carl Fredrik Meinander, Pehr Kalm, Henrik Gabriel Porthan ja Johan Haartman. Turun akatemia nautti suurta arvostusta aivan 1700-luvun lopulla, jolloin kuningas Kustaa III harkitsi akatemiaa kruunuprinssin opiskelupaikaksi. Uusi akatemiatalo valmistui vuonna 1817.
Historia > Kansakoulujen alkutaival

Yliopisto muutti akatemiantaloon jo vuonna 1815, vaikka avajaisia vietettiinkin vasta pari vuotta myöhemmin. Vuoden 1827 raivonneen Turun palon jälkeen yliopisto siirrettiin Helsinkiin ja nimeksi vaihtui Suomen Keisarillinen Aleksanterin Yliopisto.
Kansankoulujen edeltäjänä toimi vuonna 1822 perustettu Bell-Lancaster -koulu. Jotta opetusta pystyttiin antamaan mahdollisimman monille lapsille samalla koulutalomenoja säästäen, saivat ainoastaan lahjakkaimmat oppilaat opettajan opetusta. Heti kun nämä olivat saavuttaneet määrätyn tietomäärän, annettiin heidän opettaa muita oppilaita.
Turun ensimmäinen kunnallinen alakansakoulu aloitti toimintansa vuonna 1872. Saman vuoden syksyllä aloitettiin myös yläkansakoulun toiminta. Tytöille ja pojille olivat omat koulunsa. Tytöt laitettiin Bell-Lancasterkoulun toiseen kerrokseen. Suomenkielisten ja ruotsinkielisten poikien yläkoulu toimi samalla tontilla sijainneen puurakennuksen isossa luokkahuoneessa. Liikuntatunnit pidettiin koulun pihalla, sillä liikuntasalia ei ollut.
Ensimmäinen oppikoulu perustettiin 1879. Tämä yksityinen koulu sai nimekseen Turun Suomalainen Yhteislyseo, joka tunnettiin myöhempinä vuosikymmeninä nimellä Turun suomalainen klassillinen lyseo.
Historia > 1900-luvulta uudelle vuosituhannelle

Åbo Akademi ja Turun yliopisto perustettiin vuosina 1918 ja 1920. Kieliriitojen takia kaksikielinen yliopisto oli mahdottomuus. Molemmat perustettiin sekä lahjoitusten että rahankeräysten turvin. Opiskelijamäärältään Åbo Akademi oli Turun yliopistoa suurempi 1940-luvulle saakka.
Vuoden 1921 oppivelvollisuuslaki määräsi kaikki lapset käymään vähintään kuusi vuotta kansakoulua. Samppalinnanmäellä otettiin käyttöön Turun tyttölyseo eli Tipula vuonna 1926, Marttiin valmistui koulutalo vuonna 1927 ja Raunistulaan 1932. Raunistulan koulutalo tosin siirtyi Turun kaupungin puolelle vasta alueliitosten myötä vuonna 1944.
Yliopisto siirtyi 1950-luvulla Phoenix-hotellin rakennuksesta Kauppatorin laidalta Vesilinnanmäelle eli nykyiselle Yliopistonmäelle. Kauppakorkeakoulu perustettiin vuonna 1950 ja se siirtyi Aurakadulta Rehtorinpellonkadulle 1958.
Turussa kokeiltiin ensimmäisenä Suomessa vuonna 1957 englanninkielen opiskelua kahdessa koulussa kielilinjojen luokilla. Vuonna 1968 englanninkielestä tuli koko Suomessa pakollista kolmannelta luokalta lähtien.
1920-luvulta 1970-luvulle koulujärjestelmässä ei tapahtunut suuria muutoksia. 1972 aloitettiin siirtyminen peruskoulujärjestelmään ja kansakoulut siirtyivät viisipäiväiseen työviikkoon. Turussa siirtyminen tapahtui vuoden 1976 alussa.
Panasonic Q

Panasonic Q multimedia console.
Panasonic Q (tunnetaan myös nimillä Q ja GameQ) on Panasonicin valmistama Nintendo GameCuben versio, joka soittaa CD-levyjä, DVD-levyjä ja MP3-tiedostoja. Se julkaistiin Nintendon lisensoimana joulukuussa 2001, koska alkuperäisessä GameCubessa ei ole DVD-toimintoja, vaikka ne löytyvät kilpailevista Xboxista ja PlayStation 2:sta. Panasonic Q:hun sopivat kaikki GameCuben lisälaitteet, paitsi että laitteen pohjassa olevien jalkojen takia Game Boy Player ei toimi. Q:n valmistus lopetettiin joulukuussa 2003.
Nintendon epätyypillinen ratkaisu lisensoida pelitekniikka Panasonicille juontaa juurensa Matsushitan (Panasonic-brändin omistaja) ja Nintendon välisestä sopimuksesta. Kun Nintendo nimesi Matsushitan GameCuben optisten levyasemien valmistajaksi, samalla tehtiin sopimus, joka antoi Matsushitalle oikeudet valmistaa GameCube-pelejä tukeva DVD-soitin.
Aiheesta muualla

Panasonic Q: Hardware in depth NTSC-uk-sivuston raportti (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Panasonic Q (englanniksi)
Panasonic Gamecube Q -arvostelu (englanniksi)
Panasonic Q (englanniksi)
Nintendon laitteet
| --- | --- |
Pelikonsolit:   Color TV Game  NES/Famicom NES 2/AV Famicom  SNES/Super Famicom  Virtual Boy  Nintendo 64 iQue Player  GameCube Panasonic Q  Wii  Wii U  Nintendo Switch  Nintendo Switch 2 
Käsikonsolit:   Game & Watch  Game Boy  Game Boy Color  Game Boy Advance  Game Boy Advance SP  Nintendo DS  Game Boy Micro  Nintendo DS Lite  Nintendo DSi  Nintendo DSi XL  Nintendo 3DS  Nintendo 3DS XL  Nintendo 2DS  New Nintendo 3DS  New Nintendo 3DS XL  New Nintendo 2DS XL  Nintendo Switch Lite 
Kolikkopelit:   Vs. UniSystem/DualSystem  PlayChoice-10  Nintendo Super System  Triforce
Penelope

Penelopen patsas Vatikaanissa.
Penelope (m.kreik. Πηνελοπεῖα, Pēnelopeîa) on kreikkalaisessa mytologiassa Odysseuksen vaimo ja Telemakhoksen äiti. Hänen isänsä oli Spartan Ikarios ja äiti nymfi Periboia.
Penelope joutui olemaan monta vuotta erossa miehestään, joka viipyi ensin Troijan sodassa ja sen jälkeen vaivalloisella paluumatkallaan Troijasta Ithakaan, josta kertoo Homeroksen eepos Odysseia. Tänä aikana monet kosijat tavoittelivat Penelopea, joka kuitenkin pysyi uskollisena miehelleen. Palattuaan kotiinsa Odysseus tappoi kaikki Penelopen kosiskelijat.
Olsen

Olsen on alkujaan skandinavialainen sukunimi.
Olsen-nimisiä henkilöitä > Kuvitteellisia henkilöitä

Jimmy Olsen, Teräsmies-sarjakuvissa esiintyvä henkilö
Yhtyeitä

Olsen Brothers, tanskalainen yhtye
Yhtiöitä

Hennig-Olsen on jäätelötehdas Kristiansandissa, Norjassa.
Muuta

Olsen-Olsen, kappale Sigur Rósin Ágætis byrjun -albumilta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Olsen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lasku-uoma

Tammerkoski on Näsijärven laskujoki.
Tammerkoski virtaa Tampereen läpi ja laskee Pyhäjärveen.
Lasku-uoma  (myös laskujoki, laskupuro, laskuoja) on hydrologiassa ja maantieteessä joen uoma, joka saa alkunsa järvestä tai muusta selvärajaisesta vesistöstä.
Järven lasku-uoma

Kun järvi on osa laajempaa vesistöä, tulee siihen usein tulouomia ja siitä jatkaa yksi tai useampi lasku-uoma. Järvet ovat muodostuneet maaston painanteisiin, jonne on kertynyt vettä. Kosteilla seuduilla vedenpinta yltää painaumassa niin korkealle, että vesi löytää järvialtaasta ulospääsyn vedenjakajansa matalimman laskukynnyksensä yli. Lasku-uoman alkua voidaan kutsua luusuaksi silloin, jos uoma alkaa kapenevasta lahdesta, tai joen niskaksi, kun joki alkaa virtaamaan vedenalaisen kynnyksen yli. Jos järvellä on kaksi lasku-uomaa, kutsutaan sitä bifurkaatiojärveksi.
Vesistö voi syntyä vedenjakajan sisälle jäävän valuma-alueen sadevesistä, jotka kerääntyvät pohjavedeksi (lähteet) tai pintavesiksi, esimerkiksi kosteikoiksi tai järviksi ja lammiksi. Lasku-uomasta puhutaan yleisesti lähteen, lammen ja järven tapauksissa. Uoma, joka alkaa suolta, ei ole lasku-uoma, ellei suolla ole lampareita, josta uoma saa alkunsa.
Lasku-uoma ei ole ikuinen

Lasku-uomat eivät ole ikuisia, ne voivat syntyä tai kuivua eli ne ovat pitkällä aikajänteellä väliaikaisia. Esimerkiksi Suomessa on tyypillistä, että jääkauden jälkeen, kun kallioperä vapautui mannerjäätiköstä, muodostui järviä ja niille lasku-uomia. Lasku-uoman virtaavan veden kuluttaessa maaperää, laski samalla sekä joen niskan kynnys että järven vedenpinta. Kuluva laskukynnys voi saavuttaa kallioperän, jolloin kulutustyö hidastuu ja järven elinikä pitenee. Yleensä järveen muodostunut lasku-uoma säilyy samana. Kuitenkin maanjäristys tai epätasainen maankohoaminen kallistaa järvialtaita, jolloin lasku-uoman paikka voi siirtyä uuteen kohtaan. Kun järvi täyttyy sedimenteistä ja täyttyy kasvillisuudesta, muodostuu järveen joki, jonka kautta järveen tulevat tulouomat purkautuvat entisestä järvestä pois. Silloin ei lasku-uomaa ole erikseen enää olemassa.
Myös ihminen voi vaikuttaa lasku-uoman asemaan. Höytiäinen on suomalaisille kuuluisa esimerkki hallitsemattomasta järven vedenpinnan laskusta, jonka seurauksena järven pinta-ala on kutistunut huomattavasti. Järvelle kaivettiin uusi lasku-uoma Jaamankankaan hiekkamaiden läpi ja veden virtausnopeus kulutti uomanpohjaa voimakkaasti ja se uursi itselleen uuden lasku-uoman. Järven vanha lasku-uoma Polvijärvellä kuivui. Sittemmin uomaa on kaivettu lisää ja sitä kutsutaan nykyään Höytiäisen kanavaksi.
Esimerkkejä

Bifurkaatiojärvi: Lummenne laskee sekä Kymijoen että Kokemäenjoen vesistöihin. Karvianjoen vesistöön kuuluvan Isojärven lasku-uomia ovat Merikarvianjoki ja pienempi Salmusoja. Esimerkiksi Saimaalla on ollut esihistoriallisella ajalla jopa kolme yhtäaikaista lasku-uomaa (trifurkaatio).
Siirtyvä lasku-uoma: Ähtärinjärvi laski aikaisemmin pohjoiseen kohti Pohjanlahtea Poikkijokea myöten. Maankohoamisen epätasaisuuden takia järviallas kallistui kohti etelää ja järven etelärantaan puhkesi uusi laskujoki Inhajoki. Muutos on tapahtunut geologisesti äskettäin eli noin 1 500 vuotta sitten.
Aiheesta muualla

Höytiäisen purkaus
Vesistöt muutoksien kourissa, Mallasvesi, Pälkänevesi, Roine
Sarsankosken & -salmen kuivuminen kesäkuussa v. 1604
Panasonic Lumix DMC-GF1

| Panasonic Lumix DMC-GF1 |
| --- | --- |

Tyyppi:  järjestelmäkamera
Kenno:  17,3 x 13,0 mm Live MOS
Korkein resoluutio:  4 000 × 3 000 (12,1 megapikseliä)
Objektiivi:  Micro Four Thirds
Suljin:  tietokoneohjattu verhosuljin
Suljinajat:  60–1/4000 sekuntia
Valotustavat:  automaattinen, ajan esivalinta, aukon esivalinta, manuaali
Tarkennustavat:  automaattinen, manuaalinen, jatkuva, kasvojen tunnistus
Sarjakuvaus:  3 kuvaa sekunnissa
Etsin:  lisävaruste, elektroninen
ISO-arvot:  100–3200
LCD-näyttö:  3,0 tuumaa TFT LCD 460 000 pikseliä
Tallennusmedia:  SD/SDHC/MMC
Akku:  1 250 mAh 7,2 V
Paino:  285 g
Panasonic Lumix DMC-GF1 on Panasonicin Micro Four Thirds Lumix G-sarjaan kuuluva kamera. Kooltaan se vastaa Olympus PEN E-P1 kameraa, ja se on noin 35 % pienempi kuin aikaisemmat Lumix G-kamerat. GF1:ssä on sama 12,1 megapikselin kenno kuin G1:ssä, ja se kykenee tallentamaan 1280 × 720  videota AVCHD Lite -muodossa. Siihen on lisävarusteena saatavissa elektroninen etsin, jota ilman kuvan sommittelu tapahtuu 3 tuuman ja 460 000 pikselin nestekidenäytön avulla.
Puuttuvaa etsintä lukuun ottamatta GF1:n ominaisuudet vastaavat läheisesti Panasonicin muita malleja, kuten G2:ta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rumored Micro Four Thirds Panasonic GF1 gets pictured
Panasonic unveils DMC-GF1 Micro four-thirds camera
Panasonic Lumix GF1 review, Dpreview
Hands On with Panasonic's Tiny SLR (Arkistoitu – Internet Archive)
The Vimeo Panasonic DMC-GF1 Group (Arkistoitu – Internet Archive)
Paolo Bacigalupi

| Paolo Tadini Bacigalupi |
| --- | --- |
 Paolo Bacigalupi ConFusion 2011 -tapahtumassa
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. elokuuta 1972 (ikä 52) Paonia, Colorado, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Kirjailija
Tyylilajit:  Fantasiakirjallisuus, tieteiskirjallisuus
Aiheesta muualla
windupstories.com/about
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Paolo Tadini Bacigalupi (s. 6. elokuuta 1972) on yhdysvaltalainen tieteis- ja fantasiakirjailija.
Bacigalupin vuonna 2009 ilmestynyt esikoisromaani, The Windup Girl, voitti muun muassa Hugo-, Nebula- ja Compton Crook -palkinnon sekä John W. Campbellin muistopalkinnon. Lisäksi Time-lehti valitsi kirjan 9. parhaaksi vuonna 2009 ilmestyneeksi romaaniksi.
Bacigalupilta on ilmestynyt myös Michael L. Printz -palkittu Ship Breaker (2010) ja The Drowned Cities (2012). Lisäksi hän on kirjoittanut lukuisia novelleja, ja hänen novellikokoelmansa Pump Six and Other Stories voitti vuoden 2008 parhaan kokoelman Locus-palkinnon.
Paula Tilbrook

| Paula Tilbrook> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. tammikuuta 1930 Salford, Lancashire, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 1. joulukuuta 2019 (89 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Leslie Hall (1952–85)
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1969–2015
Merkittävät roolit:  Betty Eagleton (Emmerdale)
Aiheesta muualla
IMDb 
Paula Tilbrook (16. tammikuuta 1930 Salford, Lancashire – 1. joulukuuta 2019) oli englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Betty Eagletonin roolista televisiosarjassa Emmerdale.
Nuoruus ja ura

Tilbrook syntyi Salfordissa vuonna 1930. Hän kiinnostui esiintymisestä jo nuorena ja hankki kokemusta esiintymällä useissa Luoteis-Englannin teattereissa, kuten Nottingham Playhousessa. Vuonna 1975 hän esiintyi yhdessä Bob Hoskinsin ja James Maxwellin kanssa Robert Boltin näytelmässä A Man for All Seasons. Tilbrookin näyttämöura kesti vuoteen 1994 asti.
Televisioensiesiintymisensä Tilbrook teki vuonna 1969 komediasarjassa The Dustbinmen. Samana vuonna hänet nähtiin varieteesarjassa Ken Dodd and the Diddly Men, jonka jälkeen hänestä tuli vakituinen esiintyjä Doddin radio-ohjelmissa BBC Radio 2-kanavalla. Tilbrook esiintyi myös muun muassa sarjoissa Coronation Street ja Vielä virtaa.
Vuonna 1994 Tilbrook aloitti juoruilevan Betty Eagletonin roolissa saippusarjassa Emmerdale. Hänen oli alun perin tarkoitus esiintyä vain kolmessa jaksossa, mutta rooli venyi lopulta 21 vuoden mittaiseksi. Tilbrook näytteli sarjassa vuoteen 2015, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Yksityiselämä

Tilbrook avioitui Leslie Hallin kanssa vuonna 1952 ja he saivat kaksi lasta. Avioliitto kesti Hallin kuolemaan 1985 asti.
Tilbrook kuoli 89-vuotiaana 1. joulukuuta 2019. Hänen kuolemansa julkistettiin kuitenkin vasta heinäkuussa 2020.
Aiheesta muualla

Paula Tilbrook Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Paavo Huhtamäki

Paavo Artturi Huhtamäki (3. toukokuuta 1905 Lapväärtti – 29. marraskuuta 1972 Tampere) oli suomalainen kirjailija.
Teoksia

Kauppa käy ja kasku kertoo : koettua ja mietittyä ; kuvat ja alkukirjaimet piirtänyt Erkki Ahokanta. Gummerus 1950
Kaupasta kauppaan : myyntimiehen matkoilta ; kuv. Asmo Alho. Gummerus 1955
Pekka Aalto (juoksija)

Ashprihanal Pekka Aalto (s. 27. elokuuta 1970 Tukholma) on suomalainen ultrapitkien matkojen kestävyysjuoksija. Aalto on voittanut New Yorkissa juostavan 3 100 mailin (4 988 kilometrin) juoksukilpailun yhdeksän kertaa, enemmän kuin kukaan muu, ja hänellä on hallussaan kilpailun maailmanennätysaika. Ultrajuoksu.fi:n mukaan Aalto on yksi maailman kovimmista ultrajuoksijoista.
Elämäkerta

Vaikka Aalto on syntynyt Tukholmassa, hän on asunut Helsingissä yhdeksänkuukautisesta lähtien.  Hän aloitti juoksuharrastuksensa 25-vuotiaana, juosten ensimmäisen monipäiväisen kisansa vuonna 1999, jolloin hän oli harrastanut jo pari vuotta pitkiä vaelluksia. 3 100 mailin ultrajuoksukisan, maailman pisimmän säännöllisesti järjestettävän juoksukilpailun, hän voitti ensimmäisen kerran vuonna 2000. Kahdeksannen voittonsa ja samalla ennätysjuoksun hän juoksi vuoden 2015 heinäkuussa ajalla 40 vuorokautta, 9 tuntia, 6 minuuttia ja 21 sekuntia, mikä paransi aiempaa ennätystä yli 23 tuntia.  Voittaessaan hän oli ensimmäinen ihminen kilpailun 19-vuotisen historian aikana joka selvitti matkan alle 41:n vuorokauden.  Vuonna 2019 Aalto voitti kilpailun yhdeksännen kerran. Niin ikään New Yorkissa juostavan vuosittaisen Kuuden päivän juoksun Aalto on voittanut kolme kertaa.
Ultrajuoksun lisäksi Aalto harrastaa kallio- ja vuorikiipeilyä. Aalto on Sri Chinmoy Marathon Teamin jäsen, ja Ashprihanal on hänen Sri Chinmoyltä saamansa lisänimi, joka tarkoittaa ”Tavoitteen tuli sydämessä”.  Ammatiltaan hän on ollut lehdenjakajana ja on sen jälkeen työskennellyt postinjakajana.
Pekka Aallon suorituksesta vuoden 2012 Kuuden päivän juoksu -kilpailussa on Mika Taanila tehnyt dokumentin Kuuden päivän juoksu.
Pekka Aalto on maininnut noudattavansa kasvisruokavaliota. Hän ei syö lihaa eikä kalaa, mutta käyttää kananmunia ja maitotuotteita.
Aiheesta muualla

Video: Yle Uutiset (Arkistoitu – Internet Archive), 2015
Video: Fox, 2015 (englanniksi)
Video: SCMT, 2015  (englanniksi)
Video: Finish 3100 Mile Race, 2011 (englanniksi)
Ashprihanal Pekka Aalto Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Laskin (sarjakuvahahmo)

Laskin (eng. Calculator) oikealta nimeltään Noah Kuttler on DC Comicsin sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran Detective Comics #463:ssa syyskuussa 1976 ja hänet loivat Bob Rozakis ja Mike Grell. Hahmo esiteltiin alun perin Atomin vihollisena, mutta 2000 luvulla hänet kehitettiin uudelleen mestarilliseksi tiedonvälittäjäksi, hakkeriksi ja taktiseksi valvojaksi muille superrikollisille sekä estämään Batmanin kumppanin Oraakkelin toimintaa. Hän on toiminut myös Teinititaanien vihollisena.
Muussa mediassa > Animaatiossa

Laskin esiintyi Batman: The Brave and the Bold sarjan jaksossa jaksossa "Night of the Huntress!", jossa häntä ääninäytteli Armin Shimerman. Tämä varsio hahmosta oli ylipainoinen, keski-ikäinen mies nimeltä Myron, joka asui äitinsä kellarissa ja pukeutui klassiseen Calculator-asuun, vaikka se oli useita kokoja liian pieni hänelle. Batman ja Metsästäjätär kuulustelivat häntä selvittääkseen Baby Facen jengin sijainnin. Hän kertoi heille Baby Facen suunnitelmasta hyökätä varastorakennukseen X.
Laskin esiintyi Justice League Action animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäytteli Ely Henry. Tämä versio käytti samanlaista taistelupukua, kuin sarjakuvavastineensa ja hän oli Mister Terrificin kilpailija.
Laskin esiintyi animaatioelokuvassa Batman: Bad Blood, jossa häntä ääninäytteli Jason Spisak. Tämä versio hahmosta toimi Salamurhaajien liigan jäsenenä ja oli yksi Talia al Ghulin kätyreistä, kunnes Alfred Pennyworth tappoi hänet.
Laskin esiintyi The Lego Batman Movie animaatioelokuvassa, jossa hänellä ei ollut puheroolia. Tämän version taistelupuku muistutti sarjakuvavastineensa käyttämää pukua.
Muussa mediassa > Televisiossa

Noah Kuttlerin versio Laskimesta esiintyi Arrow -televisiosarjassa, jossa häntä esitti Tom Amandes. Tämä versio oli uran tehnyt kyberrikollinen ja Felicity Smoakin isä. Sarjan seitsemännellä kaudella Felicitystä tuli uusi Laskin vuonna 2040 ja hän soluttautui Galaxy One / Eden Corpsiin ja paljastaa heidän suunnitelmansa.
Videopeleissä

Laskin esiintyi DC Universe Online -pelissä, jossa häntä ääninäytteli Tracy W. Bush. Hän antoi tehtäväilmoituksia pelaajille pelin pahiskampanjan aikana.
Laskin esiintyi Lego Dimensions -pelissä.
Paavo Putkonen

Paavo Putkonen (1845 Pieksämäki – 18. joulukuuta 1907) oli suomalainen Mikkelistä kotoisin ollut arkkiveisujen ja rekilaulujen tekijä. Putkonen kuoli joulukuussa 1907 lähellä Lapinlahden rautatieasemaa ollessaan tulossa Iisalmen markkinoilta viisujaan myymästä. Putkonen oli erikoistunut rakkausaiheisiin ja hänen viisujensa ostajina olivat erityisesti seurustelevat nuoret. Putkonen laati 105 arkkiveisujulkaisua, joista ensipainoksia oli 75.