stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kristiinankaupungin vaakuna

Kristiinankaupungin vaakuna
Kristiinankaupungin vaakuna on Kristiinankaupungin tunnus. Vaakunan selitys on ”aaltokoroisen, hopea-sinihalkoisen kilven oikeassa kentässä yksitoista kentästä kasvavaa vihreää kuusta asetettuina 3 + 3 + 3 + 2.”
Vaakunan historiaa

Kristiinankaupungin vaakunan aihe perustuu kaupungille sen perustamiskirjeessä vuonna 1652 vahvistettuun sinettiin, jossa määrättiin olevan "metsänranta ja sen takana meri". Sinetin aihen on tulkittu viittaavan kaupungin merenrantasijaintiin. Kyseinen sinetti säilyi käytössä isovihaan saakka, jolloin sinetin rauta- ja messinkikopiot vietiin Ruotsiin.
Vanhan sinetin kadottua kaupungin käyttöön otettiin alun perin mahdollisesti tullileimaksi tarkoitettu sinetti vuonna 1723. Sinetissä oli kuvattuna kissapeto ja vuosiluku 1699. Sinetistä esiintyi useita muunnelmia, joissa kissapeto kuvattiin niin edestä kuin sivusta. Kyseinen sinetti vakiintui kaupungin tunnukseksi ja venäläinen heraldikko Bernhard von Köhne ehdotti vuonna 1861 Kristiinankaupungille kissasinetin pohjalta tehtyä vaakunaa, jossa oli kuvattuna sininen, punavaruksinen leopardi kultaisella kentällä. Von Köhnen ehdotusta ei kuitenkaan koskaan hyväksytty käyttöön.
Vuonna 1892 heraldikko George Granfelt loi nykyisen vaakunan esikuvan kaupungin ensimmäisen sinetin pohjalta. Sinetissä alun perin esiintyneet puukuviot on vaakunassa tulkittu kuusiksi. Kaupunginvaltuusto luopui kissasinettien käytöstä lopullisesti vuonna 1901, jolloin päätettiin palauttaa käyttöön kaupungin perustamiskirjeessä vahvistettu sinetti ja siihen perustuva vaakuna. Kaupungin nykyisen vaakunan on piirtänyt uudelleen vanhan vaakunan pohjalta Olof Eriksson, ja Kristiinankaupungin valtuusto hyväksyi sen kokouksessaan 30. kesäkuuta 1960. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 25. marraskuuta samana vuonna.
Galleria

Kristiinankaupungin vuoden 1652 sinetti.
Vuoden 1699 sinetti.
Vuoden 1723 sinetti.
Kristiinankaupungin hallioikeuden sinetti.
B. von Köhnen Kristiinankaupungin ensimmäiseen sinettiin perustuva luonnos kaupungin vaakunasta vuodelta 1861.
B. von Köhnen vuoden 1861 ehdotus. Kolkka viittaa kaupungin sijaintiin Vaasan läänissä.
George Granfeltin vuoden 1892 vaakuna.
Kristiinankaupungin vaakuna Finlands städers vapen -postikorttikokoelmasta 1900-luvun alusta.
Kristiinankaupungin vaakuna kaupungin 300-vuotisjuhlan postimerkissä vuodelta 1949.
Aiheesta muualla

Бойко Дм. А. Геральдика Великого Княжества Финляндского. – Запорожье, 2013.
Hermien turmeleminen

Hermien turmelemisen tapaus oli Ateenassa vuonna 415 eaa. sattunut uskonnollis-poliittinen skandaali. Se oli seurausta rikoksesta, jossa kaikki kaupungin hermit häpäistiin ja turmeltiin yhdessä yössä. Tapauksen todelliset syylliset ja motiivit ovat säilyneet arvoituksena.
Tapaus on yksi harvoista antiikin Kreikan historian tapahtumista, joista tunnetaan useita eri henkilöiden kirjoittamia tapahtuma-ajalta peräisin olevia dokumentteja. Tapaus on kuvattu niin historiankirjoituksessa, puheissa kuin piirtokirjoituksissakin. Merkittävimmät lähteet ovat Thukydides ja Andokides.
Hyökkäys hermejä kohtaan

Hermit olivat erityisesti Ateenalle tyypillisiä veistoksia, joissa nelikulmainen pilari päättyi Hermeen päähän. Pilariin oli veistetty fallos luonnolliselle korkeudelle. Hermejä asetettiin rajapyykeiksi katujen varsiin ja teiden risteyksiin, mutta niitä käytettiin myös kulttiesineinä. Merkittävä ryhmä hermejä seisoi Ateenan Agoralla.
Eräänä kevätaamuna vuonna 415 eaa. Ateenan laivasto oli lähdössä sotaretkelle Sisiliaan. Juuri laivaston lähtöä edeltävänä yönä kaupungin kaikki hermit oli joko kaadettu tai silvottu. Thukydideen mukaan patsailta oli leikattu pää tai osa kasvoista irti. Lisäksi teko kohdistui todennäköisesti myös patsaiden falloksiin. Tähän saattaa viitata Aristofaneen komediassa Lysistrate oleva viittaus hermien leikkaajiin juuri erektiossa olevien penisten uhkana.
Teko oli ateenalaisittain äärimmäisen jumalaton. Hermes oli paitsi matkustavaisten suojelija myös välittäjä jumalten ja ihmisten välillä. Näin tekoa ei nähty häväistyksenä ainoastaan itseään Hermestä kohtaan, vaan se vahingoitti koko ateenalaista uskonnollista järjestelmää, jossa keskeisellä sijalla olivat jumalille suunnatut uhrit ja rukoukset. Esimerkiksi uhritoimituksia esittävissä kuvissa saattaa esiintyä hermi, jonka tehtävänä lienee ollut taata uhritoimituksen teho.
Ateenan Agoralta on löydetty yksi hermi, jonka kasvot ovat vaurioituneet. Arkeologit ovat arvelleet, että kyseinen patsas on saattanut olla yksi häpäisyn uhreista.
Syyllisten etsintä

Tapaus oli liian laajamittainen, jotta sitä olisi voitu pitää pelkkänä poikasten pilana. Tapausta pidettiin muun muassa merkkinä demokratian vastaisesta salaliitosta ja Sisilian sotaretkeä koskeneena huonona enteenä. Ateenalaiset pitivät tapausta sabotaasina, jonka tekijät olisivat voineet olla esimerkiksi syrakusalaisia tai spartalaismielisiä ateenalaisia.
Hermien suuren symbolisen merkityksen ja aran poliittisen tilanteen vuoksi rikosta seurasi laajamittainen tutkinta ja ”noitavainojen” kaltainen ennennäkemätön syyllisten etsintä. Koska syyllisiä ei kyetty löytämään, viranomaiset ilmoittivat haluavansa tietoja mistä tahansa pyhäinhäväistyksistä ja tarjosivat tietoja antaville syytesuojaa. Tämän seurauksena ateenalaiset syyttivät toisiaan laajasti eri asioista. Thukydideen mukaan näin saatiin tietoa toistenkin jumalankuvien tärvelemisestä, johon nuoret miehet olivat syyllistyneet leikillään humalapäissään. Samalla tuli ilmi myös toinen uskonnollis-poliittinen skandaali, Eleusiin mysteerien häpäiseminen, jolle löytyi hermien häpäisyn tavoin useita mahdollisia syyllisiä. Diokleides esitti tapauksesta silminnäkijäkertomuksen, joka on kuitenkin todennäköisesti valheellinen.
Syylliseksi epäiltyjä oli useita, mutta asiaan ei saatu koskaan lopullista varmuutta. Skandaalin jälkitoimien seurauksena useat ateenalaiset pakenivat kaupungista ja useita tuomittiin kuolemaan.
Epäillyt > Alkibiades

Ateenan laivaston komentajana toiminut Alkibiades oli ensimmäisiä epäiltyjä. Alkibiadeen viholliset käyttivät ateenalaisten vihaa hyväkseen ja syyttivät Alkibiadesta erilaisista häväistyksistä. Hänet liitettiin myös muun muassa mysteerien häpäisemiseen, kun eräs Agariste-niminen nainen todisti nähneensä Alkibiadeen osallistumassa mysteerien häpäisemiseen Kharmideen talossa ja syytti myös useita muita miehiä.
Thukydideen mukaan Alkibiadeen vihamiesten pyrkimyksenä oli saada tämä karkotetuksi, jolloin tämä ei olisi enää ollut esteenä heidän valtapyrkimyksilleen. Alkibiades esitettiin toimiensa kautta kansanvallan vastustajana.
Koska huonon enteen koettiin uhkaavan koko sotaretken onnistumista, matkan jo aloittanut Alkibiades kutsuttiin takaisin ja häntä syytettiin osallisuudesta hermien häpäisemiseen. Alkibiades kielsi osallisuutensa ja oli haluton jatkamaan sotaretkeä ennen kuin tapaus olisi käsitelty oikeudessa hänen osaltaan. Ateenalaiset eivät kuitenkaan halunneet viivyttää sotaretkeä enempää. Myös Alkibiadeen vastustajat halusivat kiihottaa kansaa tätä vastaan tämän poissaollessa, jolloin tämä ei kykenisi puolustamaan itseään. Kun Alkibiades palasi jatkamaan sotaretkeä, hänen vihollisensa nostivat syytteen häntä vastaan sekä hermien että mysteerien häpäisemisestä ja saivat hänet tuomituksi kuolemaan poissaolevana. Tuolloin Alkibiades siirtyi spartalaisten puolelle.
Epäillyt > Andokides

Andokidesta, joka on yksi keskeisiä lähteitä tapahtumalle, syytettiin vuonna 400/399 eaa. pyhäinhäväistyksistä, kun hän oli kirjoittanut aiheesta. Häntä ei voida siksi pitää täysin puolueettomana hänen kertoessaan vuoden 415 eaa. tapahtumista. William D. Furleyn mukaan Andokides olisi ollut oligarkian kannattaja ja jollakin tavalla osallisena teossa, vaikkei välttämättä ollut itse syyllistynyt hermin häpäisyyn.
Tapauksen vuoksi syytettynä ja pidätettynä oli myös Andokideen isä Leogoras. Andokides syytti tätä itse, mutta perui puheensa myöhemmin. Leogoras puolestaan syytti useita muita ihmisiä erilaisista rikoksista, minkä vuoksi hänet vapautettiin.
Epäillyt > Laaja salaliitto

Teon laajamittaisuuden vuoksi sitä toteuttamassa on todennäköisesti ollut suuri joukko ihmisiä. Erään ehdotuksen mukaan osallistujia olisi ollut jopa 300. Näin teko olisi ollut hyvin suunnitelmallinen isku.
Tapaus on saattanut kytkeytyä Ateenalle tyypillisiin miesten keskinäisiin piireihin (hetaireiai) ja juominkeihin (symposia). Erään ehdotuksen mukaan kyseessä olisi ollut tarkoituksellinen jaettu rikos, jossa keskeistä oli osallistujien uskollisuus yhteiselle päämäärälle. Näin yhteiseen rikokseen osallistuminen olisi toiminut keskinäisen uskollisuuden osoituksena.
Nykyisin monet tutkijat katsovat, että kyseessä oli Sisilian sotaretkeä vastustaneiden ateenalaisten protesti. Koska juuri tämä sotaretki liittyi läheisesti Ateenan demokraattiseen päätöksentekoon, se oli samalla hyökkäys demokratiaa kohtaan. Näin taustalla ovat saattaneet olla oligarkiaa kannattaneet piirit.
Eva C. Keuls on esittänyt tapahtumille feminististä tulkintaa. Sen mukaan tapauksen takana olisivat olleet naiset, jotka juhlivat samoihin aikoihin Adonia-juhlaa, ja se olisi suuntautunut ennen kaikkea hermien falloksia kohtaan. Toisaalta myös naisia olisi voinut motivoida sodan vastustaminen.
Sisilian sotaretkelle hermien häpäisyllä oli joka tapauksessa merkittävät seuraukset riippumatta siitä, oliko tämä tekijöiden alkuperäisenä tarkoituksena tai ei. Tapaus nolasi Ateenan demokratian. Se sotki sotaretken alun juuri sillä hetkellä, kun Hermeen ja muiden jumalien apua olisi eniten kaivattu, ja vahingoitti kansalaisryhmien välisiä suhteita.
Kirjallisuutta

Furley, William D.: Andocides and the Herms: a Study of Crisis in Fifth-Century Athenian Religion.  (Bulletin of the Institute of Classical Studies Supplement 65)  London:  Institute of Classical Studies, 1996.  ISBN 0-900587-72-5
Hamel, Debra: The Mutilation of the Herms: Unpacking an Ancient Mystery.  North Haven, CT:  Debra Hamel, 2012.  ISBN 9781475051933
100-luvulta peräisin oleva roomalainen kopio Alkameneen tekemästä ja Pergamioksen pystyttämästä hermistä Pergamonista 400-luvulta eaa. Piirtokirjoitus liittää hermin Hermes Propylaiokseen, "porttien edessä" olevaan Hermekseen.
Tapauksen pääepäiltyihin kuulunutta Alkibiadesta esittävä hermi Capitolium-museosta. Roomalainen kopio alkuperäisestä kreikkalaisesta hermistä.
Herran siunaus

Herran siunaus eli Aaronin siunaus on Neljännestä Mooseksen kirjasta peräisin oleva siunaus, jota alun perin käytettiin juutalaisessa temppelipalveluksessa, mutta jota käytetään myös kristillisissä kirkoissa.
Sen sisältö on hyvin yksinkertainen ja yleispätevä. Alkuperäisessä muodossaan se kuuluu seuraavasti:
»Herra siunatkoon teitä ja varjelkoon teitä. Herra kirkastakoon kasvonsa teille ja olkoon teille armollinen. Herra kääntäköön kasvonsa teidän puoleenne ja antakoon teille rauhan.» 
(4. Moos.6:24–26)
Käyttö kristillisissä kirkkokunnissa

Varhaiskristillisessä Apostolisten konstituutioiden kuvaamassa jumalan­palveluksessa diakoni luki yhteisen esirukouksen, minkä jälkeen piispa siunasi kansan lukemalla Aaronin siunauksen. Myöhemmin sen ovat katolisessa ja useissa protestanttisissakin kirkoissa syrjäyttäneet muut siunaus­kaavat. Luterilaisissa kirkoissa Aaronin siunaus on kuitenkin Martti Lutherin ajoista saakka ollut käytössä loppusiunauksena, jonka pappi lausuu aina jumalanpalvelusten ja kirkollisten toimitusten päätteeksi. Kristillisessä käytännössä siihen on kuitenkin lisätty Pyhään kolminaisuuteen viittaava loppulause: ”Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen. Aamen.”
Kirjallisuutta

Jorma Pakkanen: Herran siunaus.  Herättäjä-yhdistys, 1983.  ISBN 951-9014-28-4
| n k 4>  Mooseksen kirja (Numeri) |
| --- | --- |
Henkilöt:  Agag  Ahihud  Ahira  Ammiel  Ammihud  Ammisaddai  Anak  Baalak  Bileam  Daatam  Eldad ja Meedad  Eliab  Geerson  Joosua  Kaaleb  Kaksitoista vakoojaa  Kehatilaiset  Korah  Kosbi  Leeviläiset  Merari  Merarin suvut  Mooses  Nabad  Nahson  Nehemia  Netanel  Oog  Piinehas  Puun kokoaja  Selofhadin tyttäret  Simra  Tirsa 
Käsitteet:  Herran siunaus  Manna  Mustasukkaisuusuhri  Puhdistusvesi  Suolaliitto  Vaskikäärme 
Paikat:  Gilead  Ramses  Sukkot  Eetam  Pii-Hahirot  Maara  Eelim  Kaislameren ranta  Siinin autiomaa  Dofka  Aalus  Refidim  Siinain autiomaa  Kibrot-Hattaava  Haserot  Ritma  Rimmon-Perets  Libna  Rissa  Kehelata  Seferinvuori  Harada  Makhleot  Tahat  Tarah  Mitka  Hasmona  Mooserot  Bene-Jaakan  Hoor-Haggidgad  Jotbata  Avtrona  Etsjon-Geber  Kaades  Hoorinvuori  Salmona  Puunon  Oobot  Iije-Abarim  Diibon-Gaad  Almon-Diblataim  Abarimin vuoristo  Mooabin aro
Kreikan ilmasto

Aurinkoa, sadetta, pilviä ja sateenkaari Ródoksella.
Kreikan ilmasto on leuto. Rannikolla ja saarilla vallitsee välimerenilmasto ja maan pohjoisosassa sekä sisämaan vuoristoisilla alueilla mantereisempi ilmasto. Joissakin osissa maata ilmasto on subtrooppinen. Kesät ovat kuumat ja kuivat ja talvet viileät ja kosteat. Maalle on tyypillistä auringonpaisteen suuri määrä.
Kreikan maantieteestä ja korkeuseroista ja muista pinnanmuodoista johtuen ilmasto-olosuhteissa on paljon paikallista vaihtelua. Erityisesti maan pohjoisosaa kuvaa se, että ilmastotyyppi voi vaihdella paljonkin suhteellisen pienellä alueella. Kreikan itäosat ovat yleisesti kuivemmat, kun taas pohjois- ja länsiosissa sataa enemmän. Vuoristossa talvet ovat kylmät ja lumiset.
Yleiskuva

Yleisesti ottaen Kreikan ilmasto on kuumempi maan eteläosassa ja hieman viileämpi maan pohjoisosassa, ja vastaavasti sisämaan vuoristoiset alueet ovat viileämpiä ja kosteampia. Kesäkausien sää on hyvin vakaa ja ennustettava huhtikuun lopulta lokakuun alkuun. Kesä on pääasiassa kuuma, kuiva ja sateeton, ja lähes pilvetön kausi kestää noin kolme kuukautta. Sadetta saadaan kesällä lähinnä pohjoisosan vuorilla. Joillakin alavilla alueilla ja maan itäosissa saateeton kausi kestää lähes puoli vuotta. Heinä-elokuussa lämpötila kohoaa yleensä noin 30–35 °C ja jopa yli 40 °C. Maan itäosassa ja erityisesti Kykladien saarilla puhaltaa kesällä vilvoittava Meltemi-tuuli, mutta suurkaupungeissa kuten Ateenassa helle voi käydä pakahduttavaksi. Tuuli voi olla välillä hyvinkin voimakas, mikä vaikeuttaa merenkäyntiä.
Talvella Kreikan säät vaihtelevat enemmän. Sateet ajoittuvat lähinnä talvikauteen. Kreikkaan tulee lännestä päin matalapaineita, jotka ovat saaneet alunsa Atlantilla tai Kreikan länsipuolisella Välimerellä, tuoden sateita ja tuulia. Talvikaudella voi kuitenkin olla myös pitkiä lämpimiä, tuulettomia kausia. Muutokset säässä voivat olla nopeita. Suurimmat sateet saadaan maan länsiosassa Píndos-vuoristossa. Myös Jooniansaarilla sataa enemmän kuin maan itäosassa ja Egeanmeren puolella. Esimerkiksi Korfulla vuotuinen sademäärä on noin 1 320 mm, Kreetalla noin 640 mm ja Ateenassa noin 400 mm. Lunta voidaan saada kaikkialla Kreikassa, mutta saaristossa se on harvinaista. Joskus Kreikkaan virtaa kylmää mantereista ilmamassaa, jolloin lämpötila putoaa nopeasti, ja lunta voi sataa myös keskisen Kreikan tasangoilla ja Ateenassa. Vuoristossa ja maan pohjoisosissa suuri osa sateesta tulee lumena. Talvella kaikki yli 1 500 metrin korkeudella olevat huiput ovat lumen peittämiä, ja useilla huipuilla lumi säilyy alkukesään saakka. Alavilla alueilla lumi ei jää maahan juuri koskaan. Thessalonikissa maan pohjoisosassa tammikuun keskilämpötila on noin 6 °C, kun taas Ateenassa se on noin 10 °C ja Kreetan Iraklionissa 12 °C.
Kevät ja syksy ovat lyhyitä välivuodenaikoja kesän kuuman kauden ja talven sateisen kauden välissä. Sää on tuolloin hyvin vaihtelevaa. Lämpötilat ovat kuitenkin kesää miellyttävämmät niille, jotka eivät pidä kuumasta. Sää tasoittuu kesäkaudeksi huhti-toukokuussa. Syksyllä ensimmäiset matalapaineet saapuvat yleensä syys- tai vasta lokakuussa. Syksyn matalapaineet voivat kehittyä Kreikan länsipuolella välimerellisiksi trooppisiksi hirmumyrskyiksi eli ”medikaaneiksi”, jotka maan yli eli itäänpäin siirtyessään aiheuttavat myrskytuulia ja rankkasateita.
Kreikan sään erityispiirre on auringonpaisteen suuri määrä. Sitä saadaan talvellakin viitisen tuntia, kesällä jopa 12–14 tuntia päivässä. Kreikka tunnetaan myös valonsa kirkkaudesta, erityisesti kesällä, ja tästä ”kreikkalaisesta valosta” on tullut suoranainen käsite. Suurissa kaupungeissa, erityisesti Ateenassa, ilmansaasteet ovat kuitenkin muodostuneet ongelmaksi. Laajat metsäpalot aiheuttavat lähes vuosittain ongelmia loppukesästä. Joskus ne johtavat laajoihin evakuointeihin ja myös kuolemantapauksiin.
Ilmastoalueet

Kreikan ilmastoalueet Köppenin ilmastoluokituksen mukaan ovat:
BSk – Viileä/kylmä ja puolikuiva ilmasto. Osa Makedoniasta sekä Thessalian itäosa; esim. Thessaloniki, Kateríni.
Csa – Kuumakesäinen välimerenilmasto. Kuiva kuuma kesä, kostea ja leuto talvi. Lämpimimmän kuukauden keskiarvo yli 22 °C. Suurin osa maasta: Peloponnesos, Keski-Kreikka, Epeiros, Thessalian länsiosa, Länsi-Traakia, Egeanmeren saaret, Kreeta (vuoristoalueita lukuun ottamatta); esim. Ateena, Patras, Lárisa.
Csb – Lämminkesäinen välimerenilmasto. Viileä, kuiva kesä, kostea ja leuto talvi. Lämpimimmän kuukauden keskiarvo alle 22 °C, mutta vähintään 4 kuukautta yli 10 °C. Matalammat vuoristoalueet; esim. Karpenísi, Métsovo.
Cfa – Subtrooppinen kostea ilmasto. Kuuma kesä, leuto talvi. Lämpimimmän kuukauden keskiarvo yli 22 °C. Osa Makedoniasta; esim. Sérres, Véroia, Náousa.
Cfb – Lauhkea meri-ilmasto. Lämmin kesä, leuto talvi. Lämpimimmän kuukauden keskiarvo alle 22 °C, mutta vähintään 4 kuukautta yli 10 °C. Osa Makedoniasta; esim. Kozáni, Flórina, Kastoriá.
Dfb – Lämminkesäinen mannerilmasto. Osa Makedoniasta.
Dfc – Subarktinen mannerilmasto. Viileä ja lyhyt kesä. Osa Makedonian pohjoisosasta.
Dsb – Lämminkesäinen mannerilmasto. Korkeimmat vuoristoalueet, erityisesti Ólympos ja Píndos.
Dsc – Subarktinen mannerilmasto. Viileä ja lyhyt kesä. Korkeimpien vuorten huiput, erityisesti Ólympos ja Píndos.
Lämpötila > Lämpötilaennätykset

Kreikan korkein mitattu lämpötila sääasemalla on 46,3 °C, joka mitattiin Keski-Kreikan Makrakómissa 2. elokuuta 2021. Mittaushistoriassa koko Kreikan kuumin kesä on kesä 2012, jolloin heinä-syyskuun vuorokauden keskilämpötila 13 mittausasemalla eri puolilla Kreikkaa oli 27,9 °C, normaalin ollessa 25,9 °C. Keskimääräinen päivän ylin lämpötila tuolloin oli 32,5 °C. Mittaushistorian lämpimin kuukausi on saman vuoden heinäkuu, jonka keskilämpötila oli 29,2 °C.
Kylmin mitattu lämpötila sääasemalla on –25,1 °C, joka mitattiin Länsi-Makedonian Néos Káfkasoksessa 16. helmikuuta 2021. Mittaushistoriassa kylmin talvi oli vuonna 1949, jolloin tammi-maaliskuun vuorokauden keskilämpötila oli 8,2 °C, normaalin ollessa 10,4 °C. Mittaushistorian kylmin kuukausi on vuoden 1991 joulukuu, jonka keskilämpötila oli 8,7 °C.
Lämpötila > Keskilämpötilojen nousu

Keskilämpötilojen kehitystä voidaan seurata pidempijaksoisesti vuodesta 1978 lähtien, kuitenkin käyttäen vain kahden koko mittausjakson ajan olemassaolleen mittausaseman (Iraklion ja Korfu) dataa. Vuoden keskilämpötila vuonna 1978 oli 17,8 °C ja vuonna 2019 19,3 °C, joten eroa vuosien välillä 1,5 °C.
Auringonpaiste > Auringonpaisteen määrä

Aurinkoenergiapotentiaalina (kWh/m²) ilmaistuna eniten auringonpaistetta saadaan eteläisillä Egeanmeren saarilla, kuten Dodekanesiassa (mm. Ródos) ja Kykladeilla, sekä Kreetalla. Kuukausittain laskettuna eniten auringonpaistetta saadaan Ródoksella heinäkuussa, keskimäärin jopa lähes koko päivän pituuden verran eli noin 14 tuntia päivässä.
Auringonpaiste > Päivän pituus

Auringonpaisteen määrään vaikuttaa sään lisäksi päivän pituus eri vuodenaikoina. Koska Kreikka sijaitsee pohjoisella pallonpuoliskolla, päivät ovat pidempiä kesällä kuin talvella. Kreikan eteläisemmästä sijainnista johtuen ero ei kuitenkaan ole yhtä suuri kuin esimerkiksi Suomessa. Pisimmillään kesäkuussa päivän pituus on Ateenassa noin 14 tuntia 50 minuuttia ja lyhimmillään joulukuussa noin 9 tuntia 36 minuuttia.
Auringon keskimääräiset nousu- ja laskuajat kuukausittain Ateenassa (kellonaikoihin vaikuttaa myös siirtyminen kesä- ja normaaliajan välillä):
|  | T | H | M | H | T | K | H | E | S | L | M | J |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nousu | 07.38 | 07.14 | 06.34 | 06.47 | 06.12 | 06.00 | 06.13 | 06.39 | 07.05 | 07.32 | 07.04 | 07.32 |
| Lasku | 17.30 | 18.04 | 18.33 | 20.02 | 20.30 | 20.50 | 20.48 | 20.19 | 19.34 | 18.48 | 17.14 | 17.08 |
| Päivän pituus | 9 h 52 min | 10 h 50 min | 11 h 59 min | 13 h 15 min | 14 h 17 min | 14 h 50 min | 14 h 35 min | 13 h 40 min | 12 h 28 min | 11 h 16 min | 10 h 10 min | 9 h 36 min |
Meriveden lämpötila

Meriveden keskimääräiset lämpötilat kuukausittain:
| Mittauspiste | T | H | M | H | T | K | H | E | S | L | M | J |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ateena | 16 °C | 15 °C | 15 °C | 16 °C | 18 °C | 21 °C | 24 °C | 24 °C | 24 °C | 21 °C | 19 °C | 17 °C |
| Korfu | 15 °C | 14 °C | 14 °C | 15 °C | 18 °C | 22 °C | 24 °C | 25 °C | 24 °C | 22 °C | 19 °C | 16 °C |
| Kreeta (Iraklion) | 16 °C | 15 °C | 15 °C | 16 °C | 19 °C | 22 °C | 24 °C | 25 °C | 24 °C | 22 °C | 20 °C | 18 °C |
| Náxos | 16 °C | 15 °C | 15 °C | 16 °C | 18 °C | 21 °C | 23 °C | 23 °C | 23 °C | 21 °C | 18 °C | 17 °C |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kreikan ilmasto Wikimedia Commonsissa
| n k Ilmasto Euroopan maissa |
| --- | --- |
Itsenäiset valtiot:  Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia  Irlanti  Islanti  Italia  Itävalta  Kazakstan  Kosovo  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Vatikaanivaltio  Venäjä  Viro  Yhdistynyt kuningaskunta 
Epäitsenäiset ja kiistanalaiset alueet:  Abhasia  Etelä-Ossetia  Pohjois-Kyproksen turkkilainen tasavalta  Transnistria  Vuoristo-Karabah 
Itsehallinnolliset alueet:  Ahvenanmaa  Färsaaret  Gibraltar  Jersey  Mansaari 
Kreikan ilmastoalueet.
Auringonpaisteen määrä aurinkoenergiapotentiaalina (kWh/m²) ilmaistuna.
Hesa (lentopalloseura)

Hesa on helsinkiläinen lentopalloseura.
Hesa syntyi, kun Lautta-Pojat kauden 1981 jälkeen yhdistyi Johanneksen Pojat -nimiseen joukkueeseen ja otti nimekseen Hesa. Vuonna 1985 Hesa voitti miesten Suomen mestaruuden. Naisten mestaruuden seura saavutti 1990.
Arthur Hestenaes

Arthur Hestenaes (6. elokuuta 1908 Bergen, Norja – 11. huhtikuuta 1942) oli suomalainen jalkapalloilija.
Keskustukena pelannut Hestenaes edusti urallaan Åbo IFK:ta 1930–1934 ja Vasa IFK:ta 1935–1937. Kaikkiaan hän pelasi kuuden kauden aikana 73 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 12 maalia. Hestenaes kaatui jatkosodassa vuonna 1942.
Suomen maajoukkueessa Hestenaes pelasi vuosina 1930–1931 kaksi maaottelua.