stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gustav Berglund
Ura > Seuraura

Berglund on HV71:n kasvatti. Hän toimi kaudella 2016–2017 seuran U16-junioreiden varakapteenina. Berglund oli U16 Elitissä tehoilla 5+9=14 joukkueen tehokkain puolustaja Emil Malysjevin ja Linus Agerlövin kanssa. Hän voitti myös koko sarjan pudotuspelien pudotuspelien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 3+8=11. Kaudeksi 2017–2018 Berglund siirtyi Frölunda HC:n J18-junioreihin, jossa hän voitti kauden päätteeksi J18 Allsvenskanin pronssia. Kaudella 2018–2019 Berglund oli J18 Elitissä joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 6+12=18. J18 Allsvenskanissa hän oli Frölundan eniten maaleja tehnyt puolustaja. Berglund voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden.
Detroit Red Wings varasi Berglundin kuudennella kierroksella 177. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019. Kaudella 2019–2020 hän debytoi Frölundan SHL-joukkueessa, jossa Berglund pelasi kahdeksan runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki SHL-debyyttinsä 26. syyskuuta 2019 vieraissa Skellefteå AIK:ta vastaan. Berglund sai ottelussa jääaikaa 4.27 minuuttia.
Huhtikuussa 2020 Berglund teki Frölundan kanssa kaksivuotisen SHL-sopimuksen. Samalla seura lainasi hänet kaudeksi 2020–2021 lainalle sarjatasoa alemmas HockeyAllsvenskan-joukkue Västerviks IK:hon.
Ura > Maajoukkueura

Berglund pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021. Hän mahtui kokoonpanoon kuitenkin vain alkulohkon ottelussa Itävaltaa vastaan, kun Philip Broberg oli sivussa loukkaantumisen vuoksi. Yhteensä Berglund on pelannut viisi nuorten ja kolme poikien maaottelua.
Veljekset Keskinen

| Veljekset Keskinen Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Suomen Suurin Kyläkauppa  Suomen paras kauppa on, kyläkauppa verraton
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1946
Perustaja:  Toivo Keskinen
Toimitusjohtaja:  Vesa Keskinen
Avainhenkilöt:  Matti Keskinen Mikko Keskinen
Kotipaikka:  Tuuri, Alavus, Suomi
Toimiala:  tavaratalokauppa
Liikevaihto:   106,4 milj. € (2019)
Liikevoitto:  3,5 milj. € (2019)
Henkilöstö:  350 (2020)
Omistaja:  Vesa Keskinen
Kotisivu:  tuuri.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Veljekset Keskinen Oy:n Tavarapuodin julkisivu.
Veljekset Keskinen Oy (yleisesti Keskisen Kyläkauppa tai Tuurin Kyläkauppa) on kauppakeskus, joka sijaitsee Etelä-Pohjanmaalla, Alavuden kaupungin Tuurissa. Kauppakeskuksessa on Tavarapuodin ja Ruokapuodin lisäksi Hotelli OnnenTähti, karavaanarialue Onnela, Kyläkaupan Bensa-asema, ravintolapalveluita sekä kesäisin Pihamyymälä. Kauppakadulla toimii ulkopuolisia yrittäjiä. Kyläkaupan ympärille on vuosien varrella kasvanut kymmenien yritysten kauppakylä.
Nykyinen kauppias Vesa Keskinen on kauppias viidennessä sukupolvessa.
Kyläkauppaa on laajennettu useaan otteeseen. Vuonna 2016 valmistui viimeisin, 5 000 neliömetrin laajennus ja kesäkuussa 2017 avattiin Tavarapuodin ja Ruokapuodin yhdistävä Kauppakatu.
Historia

Toivo Keskinen perusti vuonna 1946 kiinteän kauppapaikan Tuuriin, josta se siirtyi nykyiselle paikalleen vuonna 1969. Vuonna 1976 hänen poikansa, Matti ja Mikko Keskinen, ostivat hänen liikkeensä, jolloin yritys sai nimekseen Veljekset Keskinen Oy. Vuonna 1986 Mikko Keskinen myi oman osuutensa kyläkaupasta veljelleen Matille. Matin poika Vesa Keskinen aloitti kyläkaupan palveluksessa vuonna 1987, ja hänestä tuli toimitusjohtaja vuonna 1994.
Palvelut > Tavarapuoti

Tavarapuodin nimellä toimivan tavaratalon valikoimissa on yli 250 000 erilaista tuotetta.
Palvelut > Ruokapuoti

Toukokuussa 2005 avattiin pelkästään elintarvikkeita myyvä liike Ruokapuoti. Ruokakaupan yhteydessä on kaksi ravintolaa, kahvila ja hotellin vastaanotto.
Palvelut > Hotelli OnnenTähti

Vuonna 2005 perustettu hotelli OnnenTähti majoittaa asiakkaita 76 huoneessa, joista uusimmat ovat valmistuneet vuonna 2020. Huoneista kahdeksan on sviittejä. Hotellissa on myös 117-paikkainen auditorio sekä 60, 16 ja 10 hengen kokoushuoneet.
Palvelut > Karavaanarialue Onnela

Kyläkaupan karavaanarialue Onnelan alueella on yli 500 ympärivuotista sähköpaikkaa. Kesällä 2020 aluetta laajennettiin yli 200 sähköpaikalla ja uusilla huoltorakennuksilla. Alue on valittu vuoden 2013 Caravan-alueeksi (SF-Caravan ry) ja vuoden 2018 koiraystävällisimmäksi leirintäalueeksi.
Karavaanarialueen palvelutarjontaan kuuluvat: wc- ja suihkutilat, vaunujen jätevesihuolto, vesipiste, saunat (talvikaudella vain tilaussauna), uimaranta, grillikatokset, lasten leikkipaikka, koirien ulkoilutusalue ja jätepisteet.
Palvelut > Ravintolapalvelut

Kyläkaupan alueella on useita ravintoloita ja kahviloita.
Palvelut > Kyläkaupan Bensa-asema

Kyläkaupan Bensa-asema ‑nimisellä huoltoasemalla toimii polttoainemyynnin sekä kahvila- ja ravintolatoiminnan lisäksi ympärivuorokautinen autopesu sekä lämmitysöljyn ja nestekaasun myynti kotitoimituksina.
Tapahtumat ja elämykset

Kyläkauppa järjestää alueella tai sen läheisyydessä erilaisia tapahtumia. Suurimpia tapahtumia ovat olleet Miljoona Rock -musiikkifestivaali, Miljoona Pilkki ‑pilkkikilpailu ja erilaiset hyväntekeväisyystapahtumat. Nykyisin kyläkaupan suurin tapahtuma tunnetaan nimellä Miljoona Tivoli, joka toteutetaan kyläkaupan alueella kesäisin Tivoli Sariolan toimesta. Miljoona Tivoli on maksuton alle 13-vuotiaille.
Kyläkaupan alueella on myös muun muassa OnnenKenkä-monumentti, OnnenSilta, erilaisia patsaita, Muumimuki- ja kahvikuppikokoelmat, Nokian puhelinkokoelma, Lego-pienoismalli kyläkaupasta ja Markan Tarina ‑rahahuone (Suomen suurin esillä oleva rahakokoelma Suomen käyttörahoista vuosilta 1860–2002).
Alueella on erilaisia leikkipaikkoja, Muumi-leikkipuisto ja ilmainen Riemu Park sisäseikkailupuisto. Kesäisin käytössä on Minigolf-rata. Alueella on myös Alavuden kaupungin ylläpitämä skeittipuisto.
Tapahtumat ja elämykset > Miljoona-tapahtumia

Miljoona Pilkki (1996–2005)
Miss Miljoona (2001)
Miljoona Rock (2004–)
Miljoona Koira (2005–)
Miljoona Tuning
Miljoona Zetor
Miljoona Tivoli  (Tivoli Sariola)
Miljoona Hevonen (2014–2016)
Miljoona Kirppis
Muuta

Kyläkaupassa ja sen lähistöllä kuvattiin Tuuri-nimistä televisio-ohjelmaa vuosina 2010–2012. Sittemmin siellä on kuvattu Tuurin kyläkauppias ‑nimistä sarjaa kesällä vuosina 2014–2020.
Veljekset Keskinen Oy ilmoitti vuonna 2006 Matkailun edistämiskeskukselle kävijämäärän olevan 6 031 000.
Virtualtourist.com-sivusto valitsi kyläkaupan pihamaalla sijaitsevan OnnenKenkä-monumentin vuonna 2008 maailman kolmanneksi rumimmaksi monumentiksi.
Veljekset Keskinen Oy osti Helsingistä Hakaniemen kauppahallin väistötilana toimineen väliaikaisen kauppahallin 440 000 eurolla. Halli avataan kyläkaupan outlet-myymälänä helmikuuussa 2024.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Veljekset Keskinen Wikimedia Commonsissa
Veljekset Keskinen Oy:n kotisivut
Kyläkaupan ruokapuoti ja hotelli. Oikeassa reunassa tavarapuodin ja hotellin vuonna 2015 valmistunut laajennus.
Getaway

| Getaway |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Courtney Solomon
Käsikirjoittaja:   Sean Finegan  Gregg Maxwell Parker 
Tuottaja:   Courtney Solomon  Steve Richards  Moshe Diamant  Joel Silver 
Säveltäjä:  Justin Burnett
Kuvaaja:  Yaron Levy
Leikkaaja:  Ryan Dufrene
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Dark Castle Entertainment  After Dark Films  Silver Reel  Signature Entertainment 
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:   2013-08-3030. elokuuta 2013 (Yhdysvallat)  ei teatterilevityksessä Suomessa
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  18 miljoonaa USD
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Getaway on vuonna 2013 ensi-iltansa Yhdysvalloissa saanut yhdysvaltalainen, Courtney Solomonin ohjaama nopeatempoinen jännityselokuva.
Juoni

Entisen kilpa-autoilijan Brent Magnan (Ethan Hawke) vaimo (Rebecca Budig) on kidnapattu Sofiassa, Bulgariassa. Tuntematon mies ottaa Brentiin yhteyttä puhelimitse ja alkaa käskyttää tätä aikakriittisissä tehtävissä väittäen, että jättää vaimon henkiin vain mikäli Brent tekee seuraavien tuntien aikana täsmälleen miehen määräämät asiat. Ensimmäisenä eteen tulee erään tietyn ajoneuvon varastaminen ja sen jälkeen nopeaan tahtiin mies alkaa esittää ajoneuvolla suoritettavia tehtäviä ympäri kaupunkia. Mukaan sotkeutuu ajoneuvon alkuperäinen omistaja, paikallisen upporikkaan sijoituspankkiirin tytär, ”The Kid” (Selena Gomez), jonka rooli on myös kidnappaajan tarkoin suunnittelema.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ethan Hawke  | … |  Brent Magna  |
|  Selena Gomez  | … |  The Kid  |
|  Jon Voight  | … |  kidnappaaja  |
|  Rebecca Budig  | … |  Leanne Magna  |
Vastaanotto

Elokuva sai tyrmäävät arviot ilmestyessään Yhdysvalloissa. Elokuva-arvioiden aggregaattisivustolla Rotten Tomatoes elokuva on arvioitu erittäin surkeaksi (keskimäärin arvioitu 2.7/10) perustuen selkeään konsensukseen. Kriitikkojen konsensuksen mukaan vapaasti käännettynä: "Monotonisesti väsyttävyyteen asti kiihkeätempoisena Getaway muistuttaa, ettei järkevän leikkauksen, hahmojen kehityskaaren, järkeenkäyvän dialogin ja mielenkiintoisen juonen ohitse kiihdyttäminen ole vaaratonta." Samanlaiseen arvosanaan (22/100) on päädytty toisella aggregaattisivustolla Metacritic.Elokuvasivusto Variety arvioi elokuvan yhdeksi vuoden 2013 surkeimmin menestyneistä elokuvista Yhdysvalloissa elokuvan tuoton jäätyä noin reiluun puoleen sen tuotantokustannuksista.Selena Gomez oli myös ehdolla vuoden 2014 Golden Raspberry Awards -palkintogaalassa huonoimman näyttelijättären kategoriassa. Palkinto meni tuolloin kuitenkin Tyler Perrylle.
Suomessa elokuvalehti Episodi arvioi elokuvan arvosanalla 1/5: "Umpijuntti toimintapökäle, jonka maailmaan kuuluvat itseään toistavat takaa-ajot ja romutetut poliisiautot."
| Vastaanotto> Yhteispisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Metacritic: 22/100
Rotten Tomatoes: 2%
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Aiheesta muualla

Getaway Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Etelä-Ossetia

Etelä-Ossetia on alue Kaukasiassa. Se on julistautunut itsenäiseksi nimellä Etelä-Ossetian tasavalta (oss. Республикӕ Хуссар Ирыстон, Respublikæ Hussar Iryston, ven. Республика Южная Осетия, Respublika Južnaja Osetija; georg. სამხრეთი ოსეთია, Samkhreti Osetia). YK:n jäsenvaltioista Venäjä, Nicaragua, Venezuela, Nauru ja Syyria ovat tunnustaneet sen itsenäisyyden. Etelä-Ossetian pääkaupunki on Tskhinvali. Suuri osa YK:n jäsenvaltioista mukaan lukien Yhdysvallat ja EU pitää aluetta osana Georgiaa. Georgia ei tunnusta erillistä Etelä-Ossetian aluetta, jota se pitää osana Šida Kartlin hallintoaluetta. Siitä käytetään Georgiassa joskus nimeä "Tskhinvalin alue".
Etelä-Ossetia rajoittuu pohjoisessa Venäjän federaatioon kuuluvaan Pohjois-Ossetia-Alaniaan. Georgia lakkautti yksipuolisesti Etelä-Ossetian autonomian vuonna 1990. Seuranneessa sodassa alue jäi pääosin osseettien haltuun, mutta alueella asui noin kolmannes etnisiä georgialaisia. Vuoden 2008 sodan jälkeen georgialaiskyliä poltettiin, minkä seurauksena alueen väestön rakenne saattaa olla muuttunut.
Osa eteläossetialaisista poliitikoista on ilmaissut halunsa liittyä osaksi Venäjää. Toukokuussa 2022 presidentti Bibilov ilmoitti järjestävänsä kansanäänestyksen Venäjään liittymisestä, minkä Georgia tuomitsi.
Maantiede

Pinta-alaltaan 3 900 km2 suuruinen Etelä-Ossetia sijaitsee Ison Kaukasuksen etelärinteillä. Alue on hyvin vuoristoista ja suurin osa alueesta onkin yli 1 000 metriä merenpinnan yläpuolella. Pinta-alasta on metsää 47 prosenttia ja maanviljelyn käytössä alle 10 prosenttia. Maan etelärajan tuntumassa virtaa Mtkvarijoki, jonka lisäksi alueella on lukuisia pieniä vuoristojokia sekä 15 pientä vuoristojärveä.
Historia

Osseetit ovat indoeurooppalainen kansa, jonka esi-isät ovat kotoisin Keski-Aasiasta. Osseetit kääntyivät kristinuskoon keskiajalla Georgian vaikutuksesta. Mongolit valloittivat osseettien asuinalueet 1200-luvulla. Osseetit asuivat tuolloin Donin eteläpuolella, mutta mongolit työnsivät heidät etelään, osan siirtyessä Kaukasuksen eteläpuolelle asti. Tällöin syntyi kolme erillistä osseettikokonaisuutta. Lännessä digorit joutuivat kabardien vaikutuksen alaiseksi ja kääntyivät islamiin. Tuallägit siirtyivät Kaukasuksen eteläpuolelle historialliseen Georgian ruhtinaskuntaan Samatšabloon, josta kehittyi nykyinen Etelä-Ossetia. Ironit puolestaan jäivät nykyisen Pohjois-Ossetian alueelle.
Georgiassa osseetit asuttivat aluksi maan keskiosan vuorten ylärinteitä. 1600–1700-luvuilla he alkoivat siirtyä vuorten alarinteille ja tasangolle. Vuoristossa he harjoittivat karjanhoitoa ja tasangolla maanviljelyä. Suurin osa eteläosseeteista kuului Kartlin kuningaskuntaan ja loput Imeretiin. He olivat georgialaisen aateliston maaorjia, mutta säilyttivät 1900-luvulle saakka myös perinteisen sukuyhteiskunnan piirteitä.
Historia > Osaksi Venäjän keisarikuntaa

Vuonna 1801 Etelä-Ossetia liittyi yhdessä muun Georgian kanssa Venäjän keisarikuntaan. Tsaarinvallan siirtomaapolitiikka ja feodaalinen riisto synnyttivät 1800-luvun alkupuolella useita talonpoikaiskapinoita. Maaorjuuden lakkauttamisen (1864) jälkeen alkoi talonpoikaiston sosiaalinen eriytyminen ja osseetit alkoivat siirtyä töihin Kaukasian teollisuuskeskuksiin. Vuonna 1905 Etelä-Ossetiassa muodostettiin talonpoikien vallankumouskomiteoita ja aseellisia taistelujoukkoja.
Historia > Vallankumouksellinen liikehdintä

Elokuussa 1917 Ortevin kylässä perustettiin ”Vallankumouksellisen työtätekevän talonpoikaiston liitto”. Maaliskuussa 1918 ossetialaiset ja georgialaiset talonpojat ottivat sen johdolla haltuunsa Tskhinvalin, mutta joutuivat pian vetääntymään Georgian hallituksen joukkojen tieltä. Heinäkuussa 1918 perustettiin bolševikkipuolueen aluejärjestö. Lokakuussa 1919 bolševikkikapinalliset valtasivat Tskhinvalin, josta he sitten vetäytyivät Pohjois-Ossetian puolelle. Touko-kesäkuussa 1920 bolševikit ottivat jälleen vallan käsiinsä. Georgian joukot tukahduttivat kapinan väkivaltaisesti, ryöstivät ja polttivat kyliä ja pakottivat suuren osan väestöstä pakenemaan Kaukasuksen pohjoispuolelle. Bolševikit valtasivat Georgian helmikuussa 1921 ja 20. huhtikuuta 1922 muodostettiin Georgian sosialistiseen neuvostotasavaltaan kuulunut Etelä-Ossetian autonominen alue.
Alueen väestön enemmistö puhui osseettia, mutta neuvostojohto määräsi virallisiksi kieliksi venäjän ja georgian. Alueella oli silti jonkinasteinen autonomia ja muun muassa kouluissa opetettiin osseetin kielellä.
Historia > Separatistinen vastaus georgialaiseen nationalismiin

Neuvostoliiton viimeisinä vuosina alkoi kansallisuustunne nousta esiin niin Georgiassa kuin Ossetiassakin. Etelä-Ossetian johdossa ollut kansanrintama vaati alueen yhdistämistä Pohjois-Ossetiaan. Etelä-Ossetian korkein neuvosto hyväksyi päätöksen yhdistää Etelä-Ossetia Pohjois-Ossetia-Alaniaan ja osaksi Venäjän sosialistista federatiivista neuvostotasavaltaa 10. marraskuuta 1989. Seuraavana päivänä Georgian parlamentti kumosi päätöksen ja lakkautti Etelä-Ossetian autonomian. Etelä-Ossetian autonomisen alueen viranomaiset julistivat 20. syyskuuta 1990 Etelä-Ossetian sosialistisen tasavallan Neuvostoliiton rajojen sisälle, mitä Georgian sosialistisen neuvostotasavallan johto ei hyväksynyt, vaan lopulta lakkautti autonomisen alueen.
Georgia itsenäistyi 1991 ja sen hallitus julisti georgian kielen ainoaksi hallintokieleksi koko maassa. Etelä-Ossetiassa tätä ei voitu hyväksyä ja alueen johtajat vaativat osseetin kielelle virallista asemaa Etelä-Ossetiassa ja lisää autonomiaa alueelle. Tilanne muuttui väkivaltaiseksi konfliktiksi vuoden 1991 lopulla. Moniin Etelä-Ossetian kyliin hyökättiin ja ne poltettiin. Samoin kävi myös georgialaisten taloille ja kouluille pääkaupungissa Tskhinvalissa. Konflikti johti valtaisaan pakolaisvirtaan. Yli 100 000 ihmistä pakeni pääasiassa rajan yli Pohjois-Ossetiaan, mutta jonkin verran myös Georgiaan. Suuri osa Pohjois-Ossetiaan paenneista asutettiin alueelle, joka oli liitetty Pohjois-Ossetiaan Neuvostoliiton karkotettua inguušit alueelta 1944. Tämä johti konfliktiin osseettien ja inguušien välillä alueen asuttamisoikeudesta. Etelä-Ossetian ja Georgian välisen sodan seurauksena vain noin 15 % osseeteista asuu enää Etelä-Ossetiassa. Etelä-Ossetia julistautui itsenäiseksi 28. marraskuuta 1991. Vain Venäjä, Nicaragua, Venezuela ja Nauru ovat tunnustaneet sen itsenäisyyden ja eron Georgiasta.
Georgian hallitus ja Etelä-Ossetian separatistit pääsivät sopimukseen tulitauosta 1992 ja Georgia lupasi olla määräämättä pakotteita Etelä-Ossetiaa vastaan. Tähän vaikutti ennen kaikkea se, että Georgia halusi välttää selkkausta Venäjän kanssa. Alueelle luotiin rauhanturvajoukot, jotka koostuivat osseeteista, georgialaisista ja venäläisistä. Sen jälkeen alue on ollut rauhallisempi, mutta 13. elokuuta 2004 solmittua tulitaukoa rikottiin jatkuvasti. Etelä-Ossetian presidentti Eduard Kokoity torjui Georgian presidentin Mikheil Saakašvilin tarjoukset mahdollisesta autonomiasta.
8. elokuuta 2008 Georgian ja Venäjän välille syttyi Etelä-Ossetiassa sota. Georgialaiset ottivat Tskhinvalin kaupungin hallintaansa, minkä jälkeen Venäjä hyökkäsi Georgiaan ja miehitti Etelä-Ossetian.
Politiikka

Etelä-Ossetiassa järjestettiin 12. marraskuuta 2006 kansanäänestys alueen itsenäisyydestä. Samalla järjestettiin myös presidentinvaalit.
Etelä-Ossetiassa on oma hallinto ja armeija. Katso Etelä-Ossetian asevoimat.
Politiikka > Kansainvälinen asema

Etelä-Ossetia julistautui itsenäiseksi 28. marraskuuta 1991. Venäjä, Nicaragua, Venezuela ja Nauru ovat tunnustaneet sen itsenäisyyden. Georgia ei tunnusta Etelä-Ossetian erillistä asemaa ja käyttää siitä joko muinaista nimeä Samatšablo tai sitten pääkaupungin mukaan Tskhinvalin alue. Etelä-Ossetian tasavalta kuuluu Georgian aluejaon mukaan pääosin Šida Kartlin hallintoalueeseen. Sen lisäksi Georgian tasavalta perusti 2007 "Etelä-Ossetian väliaikaisen hallinnollisen entiteetin."
Etelä-Ossetian tasavalta allekirjoitti 17. syyskuuta 2008 ystävyys-, yhteistyö- ja avunantosopimuksen Venäjän federaation kanssa. Sopimuksen neljäs artikla sisältää myös sotilaallisen avunannon mahdollisuuden Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan 51. artiklan mukaisesti. . Samansisältöinen sopimus allekirjoitettiin samanaikaisesti myös Venäjän federaation ja Abhasian tasavallan kesken.
Politiikka > Kansainvälinen asema > Tunnustaneet maat > YK:n jäsenvaltiot

| Valtio | Tunnustuspäiväys | Diplomaattiset suhteiden  solmiminen | Viitteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  Venäjä | 26. elokuuta 2008 | 9. syyskuuta 2008 |    |
|  Nicaragua | 5. syyskuuta 2008 | 14. huhtikuuta 2010 |   . |
|  Venezuela | 10. syyskuuta 2009 | 9. heinäkuuta 2010 |    |
|  Nauru | 16. joulukuuta 2009 | 16. joulukuuta 2009 |   |
|  Syyria | 29. toukokuuta 2018 | 22. heinäkuuta 2018 |  |
Politiikka > Kansainvälinen asema > Tunnustaneet maat > Muut valtiot

| Valtio | Tunnustuspäiväys | Diplomaattiset suhteiden  solmiminen |
| --- | --- | --- |
|  Transnistria | 12. lokakuuta 1994 |  |
|  Abhasia | 19. syyskuuta 2005   | 26.syyskuuta 2007 |
|  Artsakhin tasavalta | 17. marraskuuta 2006  |  |
|  Saharan demokraattinen arabitasavalta | 30. syyskuuta 2010 |  |
Politiikka > Kansainvälinen asema > Tunnustuksen peruuttaneet valtiot > YK:n jäsenmaat

| Valtio | Tunnustuspäiväys | Diplomaattiset suhteiden  solmiminen | Diplomaattiset suhteet katkaistu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Tuvalu | 19. syyskuuta 2011 | 19 . syyskuuta  2011 | huhtikuu 2014, |
Aluejako

Etelä-Ossetia jakautuu hallinnollisiin piireihin Neuvostoliiton aikaisen jaon mukaisesti:
Akhalgorin piiri
Dzaun piiri
Tshinvalin piiri
Znauyrin piiri
Etelä-Ossetian autonomian lakkauttamisen jälkeen Georgian hallussa olleita entisen autonomisen alueen osia hallittiin Gorista aina vuoden 2008 sotaan saakka, jossa Georgian armeija karkotettiin sen valvomilta alueilta Etelä-Ossetiassa.
Talous

Etelä-Ossetian talous perustuu maatalouteen. Suurin osa maan pelloista on keinokastelun varassa, ja tärkeimmät maataloustuotteet ovat vehnä, maissi, sokerijuurikas, hedelmät ja viinit. Maanviljelyn lisäksi harjoitetaan metsätaloutta ja karjankasvatusta. Alueen teollisuus on keskittynyt pääkaupungin Tskhinvalin ympäristöön.
1990-luvulla käydyn sodan seurauksena alueen talous on ollut vaikeuksissa ja työttömyys on noussut. Georgia on myös lopettanut sähköntoimituksen alueelle, mikä on pakottanut Etelä-Ossetian rakentamaan sähkökaapelin Pohjois-Ossetiaan. Talousongelmien lisäksi epävakaa poliittinen tilanne, tuhannet pakolaiset ja laiton ase- ja huumekauppa ovat saaneet alueen epävakaaksi. Etelä-Ossetian hallituksen kerrotaan saavan jopa kolmasosan budjetistaan Venäjälle kulkevan Roki-tunnelin tullimaksuista.
Väestö

Etelä-Ossetia ei ole väestöllisesti yhtenäinen alue, vaan koostuu osseettien ja georgialaisten asuttamien kylien kokonaisuuksista – kaaressa suurimmaksi osaksi osseettien asuttaman Tskhinvalin ympärillä.
Etelä-Ossetian asukasluku on noin 70 000 (2004). Vuonna 1989 asukasluku oli 99 000. Tuolloin väestöstä oli osseetteja 66 prosenttia, georgialaisia 29 prosenttia, venäläisiä 2 prosenttia ja muita 3 prosenttia. Vuonna 1926 asukkaita oli 87 700, joista 69 % oli osseetteja ja loput pääasiassa georgialaisia. Suurin osa osseeteista on nykyään kristittyjä (mahd. 61 prosenttia), mutta alueella on myös suuri muslimivähemmistö.
|  | 1926 | 1939 | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Osseetit | 60 351 (69,1 %) | 72 266 (68,1 %) | 63 698 (65,8 %) | 66 073 (66,5 %) | 65 077 (66,4 %) | 65 200 (66,2 %) |
| Georgialaiset | 23 538 (26,9 %) | 27 525 (25,9 %) | 26 584 (27,5 %) | 28 125 (28,3 %) | 28 187 (28,8 %) | 28 700 (29,0 %) |
| Venäläiset | 157 (0,2 %) | 2 111 (2,0 %) | 2 380 (2,5 %) | 1 574 (1,6 %) | 2 046 (2,1 %) | 2 128 (2,1 %) |
| Armenialaiset | 1 374 (1,6 %) | 1 537 (1,4 %) | 1 555 (1,6 %) | 1 254 (1,3 %) | 953 (1,0 %) | 871 (1,0 %) |
| Juutalaiset | 1 739 (2,0 %) | 1 979 (1,9 %) | 1 723 (1,8 %) | 1 485 (1,5 %) | 654 (0,7 %) | 648 (0,9 %) |
| Muita | 216 (0,2 %) | 700 (0,7 %) | 867 (0,9 %) | 910 (0,9 %) | 1 071 (1,1 %) | 5 100 (4,8 %) |
| Yhteensä | 87 375 | 106 118 | 96 807 | 99 421 | 97 988 | 99 000 |
Alueen väestö on ollut Neuvostoliiton vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan 98 000, joista 65 000 on ollut etnisiä osseetteja ja 29 000 etnisiä georgialaisia. Neuvostoliiton vuoden 1974 väestölukujen mukaan alueella oli asunut 103 000 ihmistä. Sittemmin alueella arvioitiin olevan enää 70 000 asukasta.
Venäjän federaation ulkoministeriön tiedotteen mukaan Etelä-Ossetiassa asui vuonna 2012 enää yhteensä 51 572 henkeä, joista 28 664 asui Tskhinvalissa. Asukkaista 89,1 % olisi osseetteja, 8,9 % gruusialaisia, 1 % venäläisiä ja 1 % muita.
Täysin georgialaisia kyliä ovat Ardisi, Argvitsi, Atsriskhevi, Avnevi, Balaani, Beloti, Charebi, Chigoiani, Doretkari, Dzarchemi, Dzeglevi, Eloiani, Eredvi, Garubani, Ikoti, Kekhvi (osseetiksi Chekh), Kemerti, Khmidi, Korinta, Kurta, Kvemo Zonkari, Largvisi, Makhiareti, Monasteri, Mosabruni, Nakhidi, Nikozi, Nuli, Pkhvenisi, Sabarkleti, Sadzeguri Pirveli, Shulauri, Tamarasheni, Tohkhita, Tsikhisopeli, Vanati ja Zodekhi. Georgialaisia kyliä tai osittain georgialaisia kyliä ovat myös Ergneti
Vuonna 2008 käytyjen taistelujen aikana monet georgialaiset pakenivat Etelä-Ossetiasta muualle pyrkien pääasiassa Tbilisiin. Taistelujen jälkeen Venäjän armeija jäi alueelle muodostamaan turvallisuusvyöhykettä, jonka uloimpaan piiriin kuuluu georgialainen kylä Perevi . Ali, Hvenakotsa, Zariani, Karaleti, Šavšebi, Monasteri, Ikoti ja Gorodan kukkulat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Etelä-Ossetia Wikimedia Commonsissa
Toivo Martikainen, 2014: Venäjän pelinappulat, mm. ”Etelä-Ossetia ja Abhasia ovat Venäjän suorassa kontrollissa. Venäläiset johtavat niin asevoimia, ministeriöitä kuin turvallisuuspalveluitakin” (Arkistoitu – Internet Archive) (ulkopolitiikka.fi)
Georgia: a toponymic note concerning South Ossetia (pdf)  2007. pcgn.org.uk (archived via nationalarchives.gov.uk). Arkistoitu 2.4.2014. (englanniksi)
Georgia: Avoiding war in South Ossetia (pdf)  26.11.2004. un.org. (englanniksi)
Etelä-Ossetia