stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jõemõisa järv

| Jõemõisa järv |
| --- | --- |
 Kuva järvestä vuonna 2007
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Jõgevamaa
Kunnat:  Mustveen kunta
Koordinaatit:  58°39′12″N, 26°49′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Kääpa jõen valuma-alue
Järveen tulevat joet:  uoma Kaiusta ja Järvekael-salmi
Laskujoki:  Kääpa jõgi 
Järvinumero:  VEE2057600
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  40,3 m  mpy. 
Rantaviiva:  7,435 km  
Pinta-ala:  71,6 ha  
Tilavuus:  0,0019 km³  
Keskisyvyys:  2,6 m  
Suurin syvyys:  3,2 m  
Valuma-alue:  216 km²  
Saaria:  3 
 fiJõemõisa järv 
Auringonlasku heinäkuussa 2012
Jõemõisa järv (myös Jõejärv )  on Virossa Jõgevamaan Mustveen kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 71,6 hehtaaria ja se on 1,8 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvi kuuluu kolmen järven muodostamaan kokonaisuuteen, joka on syntynyt maaston samaan painanteeseen. Aiemmin ne ovat muodostaneet yhden suuren järven, mutta järvenlaskun seurauksena ne ovat matalina erottuneet toistaan ja soistuneet rannoiltansa. Edellenkin Papijärv ja Jõemõisa järv ovat yhteydessä toisiinsa Järvkaelin kautta. Järvkael on matala ja ruovikkoinen salmi. Järviä erottaa toisistaan Tammeluht (20 ha) ja Heinasaaren kosteikot. Näiden läpi virtaa kapeat ja soistuneet uomat. Tammeluht on luhta-alue, joka peittyy keväisin tulvaveden alle. Järvi on luodattu. Sen syvyys on 3,2 metriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 2,6 metriä. Järvessä on kolme saarta, jotka sijaitsevat sen länsiosassa Järvekaelissa. Niiden yhteispinta-ala on 0,1 hehtaaria. Järven tilavuus voidaan laskea kertomalla sen pinta-ala keskisyvyydellään. Näin laskien saadaan tilavuudeksi 0,0019 kuutiokilometriä eli 1,9 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 7,4 kilometriä ja järven kaikki rannat ovat ruovikkoista kosteikkoa. Rannat ovat autiot, mutta järven pohjoispuolella sijaitsee melko lähellä rantaa kaksi maatilaa. Siellä ohittaa järven Saaren ja Palan yhdistävä maantie.
Historiaa ja legenda

Vuonna 1910-1915 suoritettiin Kääpa jõessa ruoppauksia ja luusuassa laski järven vedenpinta 0,5 metriä. Näin pieni pinnanlasku paljasti muutenkin matalassa järvessä paljon loivia rantoja ja järven keskellä sijainneet matalikot jäivät lähelle vedenpintaa. Silloin alkoi kehitys, jossa vesikasvillisuus valtasi itselleen uusia alueita ja katkaisi järvenosien väliset kapeat yhteydet. Pidetään myös todennäköisenä, että kauempana sijaitseva Särgjärv kuului alkujaan samaan järveen. Järvi liittyy myös virolaisiin legendoihin Kalevipojasta ja hänen kuolemaansa johtaneista taisteluista. Hän kuoli vihollisen katkaistuaan hänen molemmat jalkansa ja on haudattuna Kääpa jõgen rannalle lähelle siltaa.
Järven luokittelu ja luontoarvoja

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (vir. keskmise karedusega kihistumata veega järv). Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (vir. makrofüüdijärv tai suurtaimerikas järv, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
Järvi sisältyy Kääpa jõen maisemansuojelualueeseen (2 296,2 ha, vir. Kääpa maastikukaitseala, KLO1000287). Siihen kuuluvat Jõemõisa järv, Papijärv, Kaiu järv ja Särgjärv sekä Kääpa jõen kaakosta tuleva uomanosa.
Järven rannat ovat kauttaaltaan suota tai luhtaa. Sen rantaviiva on mutainen ja rantoja pitävät kosteina myös rannoilla pulppuavat lähteet. Vedenväri on humuspitoisuutensa vuoksi kellertävän ruskeaa ja näkösyvyys on 0,85–1,5 metriä  (vuonna 1951 se oli 1,1–1,7 metriä). Vesi sekoittuu hyvin eikä se lämpötilakerrostu milloinkaan. Kesäisin se lämpenee kauttaaltaan ja jo 2–3 metrin syvyydessä vedestä kuluu helposti suuri osa hapesta. Järven vesi vaihtuu 29 kertaa vuodessa eli sen viipymä on 13 vuorokautta. Järven vesikasvillisuus kartoitettiin vuonna 1951. Silloin löydettiin 34 eri kasvilajia. Kasviplanktionia oli kaikkialla runsaasti ja eläinplanktionia melko runsaasti. Järvessä elää yleisenä hauki, särki, ahven, sorva ja lahna. Näiden lisäksi on harvinaisempina pasuri, suutari, säyne, salakka, ruutana, kiiski ja made. Harvinaisuuksia ovat rantanuoliainen ja mutakala.
Järven alueille on rakennettu retkipolkuja ja levähdyspaikkoja. Ne sijaitsevat järven itäpuolella ja enimmäkseen Kaiu järven kohdalla. Kuitenkin Tammiluhan kävelypolku seuraa Jõemõisa järven etelärantaa. Se on katettu pitkospuilla ja se tekee Pedassaaressa rantoja seuraavan lenkin.
Vesistösuhteita

Järvi kuuluu Kullavere jõen valuma-alueeseen, sillä se on sen sivuhaaran Kääpa jõen läpivirtausjärvi. Kääpa tulee ensin Kaiu järveen, josta vesi voi virrata suoraan tänne Pedssaaren kapeaa salmea myöten. Toinen reitti on virrata Papijärveen ja sitten 120 metriä leveän Järvekaelin (suom. Järven kaula) kautta järven länsiosaan. Järveen on ohjattu lyhyitä pelto- ja metsäojia. Järven valuma-alueen laajuus on 216,0 neliökilometriä. Järven luoteispäästä alkaa Kääpa jõgi ja se yhtyy 14 kilometrin päässä Kullavere jõgeen, josta sillä on enää kuusi kilometriä Peipsijärveen pohjoispään länsirantaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Huomautuksia

1 2  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!
1 2  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
Kansantaiteilija

Kansantaiteilija on henkilö, joka toimii jollakin taiteenalalla ja on itseoppinut taiteilija. Yleisesti kansantaiteilijoiksi kutsutaan populaarimusiikin luojia, rallin -ja laulelmien tekijöitä.
Kansalaisen tietolaari

Kansalaisen tietolaari (alaotsikkona Nukkuvat hukkuvat – demokratia vaatii tietoa vallankäytöstä) oli Yleisradion TV1-kanavan ohjelmasarja, jota tehtiin vuodesta 1972 vuoteen 1973. Sen kussakin jaksossa tavallisia ihmisiä – tietyn kunnan asukkaita tai tietyn alan työntekijöitä – kokoontui työväen- tai seuratalolle jossakin päin Suomea tenttaamaan viranomaisia, työnantajia ja muita päättäjiä kulloisestakin aiheesta. Ohjelman takana oli Reino Paasilinnan johtama vasta perustettu Erikoisohjelmat-työryhmä. Ohjelman tarkoituksena ja tavoitteena sanottiin olevan laajentaa tavallisten kansalaisten sananvapautta ja suoraa osallistumista päätöksentekoon.
Kussakin jaksossa esille tulleet asiat olivat paikallisten asukkaiden tai työntekijäryhmien valitsemia, ja he itse kysyivät haluamiaan asioita haluamiltaan päättäjiltä. Kukin jakso tuotettiin niin, että osallistujia kutsuttiin paikalliselle seuratalolle tai muuhun saliin tilaisuuteen, jossa Paasilinna kertoi ohjelman luonteesta ja tavoitteista. Alkuviikon ajan paikkakuntalaiset harjoittelivat ohjelmaa salissa samaan aikaan, kun television kuvausryhmä kuvasi ja haastatteli aiheeseen liittyviä ihmisiä ja päättäjiä muualla filmikalustolla. Torstai-illan parituntinen suora lähetys aloitettiin insertillä, joka sisälsi koosteen kuvausryhmän tekemistä haastatteluista. Valtaosa lähetysajasta muodostui salissa esitetyistä kysymyksistä ja vastauksista. Suoran lähetyksen päätyttyä osanottajille järjestettiin salissa tanssit. Ohjelmasarjan edetessä jaksojen lähettäminen suorina kiellettiin.
Ohjelmasarjan ensimmäinen jakso tehtiin Valkeakoskella, toinen Pohjois-Karjalan Rääkkylässä. Yksi jakso lähetettiin Helsingin työväentalolta, aiheenaan kaupan alan työntekijöiden kysymykset. Työnantajista paikalle saatiin vain työväenliikkeen osuuskaupan Elannon edustajia. Eräässä jaksossa keskusteltiin toimistotyöväen työoloista Tilastokeskuksen johtajien kanssa.
Ohjelman tekijätyöryhmä (ainakin Reino Paasilinna, toimittaja Paavo Kähkölä ja ohjaaja Jorma Molarius) palkittiin vuonna 1973 valtion tiedonjulkistamispalkinnolla.
Ohjelmasarja sai jatkoa samantapaiseen ideaan perustuvissa ”Iltamissa”, jonka jaksoja olivat muun muassa syksyn 1974 Työvoimailtamat ja seuraavan vuoden Pientilan emäntien iltamat.
Jaksot

Lähde: Ritva-tietokanta, Radio- ja tv-arkisto.
Kansalaisen tietolaari 1. Säteri Oy:n Valkeakosken tehtaan työntekijät esittävät kysymyksiä työnantajalle. Lähetetty 10.2.1972.
Kansalaisen tietolaari 2. Itäsuomalaisen Rääkkylän kunnan Kompakan kylän asukkaat esittävät kysymyksiä vallanpitäjille ja asiantuntijoille. Lähetetty 9.3.1972.
Kansalaisen tietolaari 3: Valmet. Työntekijät kysyvät – Valmetin johto vastaa (Jyväskylä). Lähetetty 6.4.1972.
Kansalaisen tietolaari 4: Helsingin kaupunki. Helsingin kaupungin asukkaiden ja kaupungin työntekijöiden edustajat kysyvät päätöksentekijöiltä. Lähetetty 4.5.1972.
Kansalaisen tietolaari 5: Sairaalahenkilökunta. TYKS:n sairaalahenkilökunta kysyy sairaalademokratiasta ja terveydenhuollosta. Lähetetty 12.10.1972.
Kansalaisen tietolaari 6: Korkeakoulut. Helsingin yliopiston psykologian laitoksen ja Tampereen yliopiston opiskelijat kysyvät korkeakoulujen johdolta ja opettajilta mm yliopistojen hallinnonuudistuksesta Rakennusmestarien talolla Helsingissä. Lähetetty 9.11.1972.
Kansalaisen tietolaari 7: Metsätyömiehet. Lapin metsätyömiehet kysyvät (Sodankylä). Lähetetty 7.12.1972.
Kansalaisen tietolaari 8: Maatalouslomittajat. Pielaveden ja Tuusniemen maataloustuottajat kysyvät päättäjiltä Pielaveden urheilutalolla yleisestä maatalouspolitiikasta, maatalouden tuotantoedellytyksistä, osuustoiminnasta, maatalouden sosiaaliasiosita ja metsäasioista. Lähetetty 27.2.1973.
Kansalaisen tietolaari 9: Enso-Gutzeitin työläiset. Enso-Gutzeitin Kaukopään tehtaan työntekijät kysyvät. Lähetetty 27.3.1973.
Kansalaisen tietolaari 10: Kauppa ja valtiovalta. Demokratia vaatii tietoa vallan käytöstä: kaupan alan työntekijät ja asiakkaat kysyvät. Lähetetty 24.4.1973.
Kansalaisen tietolaari 11: Tilastokeskus. Nukkuvat hukkuvat - toimistoalaa edustavat Tilastokeskuksen työntekijät kysyvät palkkauksesta, koulutuksesta, työolosuhteista, virastodemokratiasta ja tilastotoimisesta. Tilastokeskuksen johto vastaa. Lähetetty 29.5.1973.
Kaksintaistelu (kappale)

| ”Kaksintaistelu” Yö |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Rakkaus on lumivalkoinen
 Äänitetty : Deerhouse Studio, Tampere, heinäkuu 2002
 Julkaistu: syyskuu 2002
 Tuottaja(t): Mikko Kangasjärvi ja Jari Latomaa
 Tyylilaji: suomirock
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
 Suomen virallinen lista: 8. (42/2002)
Yön muut singlet
| ”Mysteeri” 2001 | ”Kaksintaistelu” 2002 | ”Sano että jäät” 2002 |
Kaksintaistelu on syyskuussa 2002 ilmestynyt Yön single, jonka nimikappale on seuraavana vuonna ilmestyneeltä albumilta Rakkaus on lumivalkoinen. Kun talvi saapuu on myöhemmin julkaistu vain vuoden 2006 kokoelmalla Yön valoisa puoli.
Single nousi Suomen viralliselle listalle neljän viikon ajaksi ja oli korkeimmillaan sijalla kahdeksan.
Muusikot

Olli Lindholm – laulu
Daffy Terävä – kitara
Jukka Lewis – basso
Frogley – rummut, taustalaulu
Mikko Kangasjärvi – kosketinsoittimet, haitari (2)
Kappaleet

Kaksintaistelu – 4.01 (säv. & san. Jussi Hakulinen)
Kun talvi saapuu – 3.34 (säv. & san. Jussi Hakulinen)
Kanstantsin Barytšeuski

Kanstantsin Iharavitš Barytšeuski (valkoven. Канстанцін Ігаравіч Барычэўскі, łacinkaksi Kanstancin Iharavič Baryčеŭski, ven. Константин Игоревич Боричевский, Konstantin Igorevitš Boritševski; s. 29. toukokuuta 1990) on valkovenäläinen pituushyppääjä.
Karhu (Tampere)

| Karhu |
| --- | --- |
 Veistos elokuussa 2017
Nimi:  Karhu
Tekijä:  Mauno Juvonen
Valmistumisvuosi:  1956
Taiteenlaji:  kuvanveisto
Sijainti:  Tarkonpuisto, Kaleva
Paikkakunta:  Tampere
Koordinaatit:  61°29'43.8"N, 23°47'26.5"E
Karhu on Tampereella Tarkonpuistossa sijaitseva kuvanveistäjä Mauno Juvosen veistos vuodelta 1956. Veistoksen materiaalina toimii graniitti.
Alun perin Hatanpään valtatien ja Aleksanterinkadun välisessä puistikossa sijainnut taideteos esittää maahan katsovaa istuvaa karhua. Se on sijoitettu maahan ilman jalustaa, jotta se olisi lapsille sopivalla korkeudella. Tampereen kaupunki tilasi veistoksen Mauno Juvoselta sijoitettavaksi johonkin kaupungin puistoista. Nykyisin se sijaitsee puutarhaneuvos Viljo Tarkon mukaan nimetyssä Tarkonpuistossa. Hän toimi vuosina 1937–1965 Tampereen kaupunginpuutarhurina.
Kalijärv (Lasva)

| Kalijärv |
| --- | --- |
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Võrumaa
Kunnat:  Võrun kunta
Koordinaatit:  57°51′03″N, 27°08′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Võhandu jõen valuma-alue
Järveen tulevat joet:  oja Nõnova järvestä
Laskuoja:  oja Võhandu jõgeen
Järvinumero:  VEE2129100
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  74,4 m  mpy. 
Pituus:  0,92 km  
Leveys:  0,14 km  
Rantaviiva:  1,926 km  
Pinta-ala:  9 ha  
Tilavuus:  0,000672 km³ 
Keskisyvyys:  6,4 m  
Suurin syvyys:  18,5 m  
Valuma-alue:  1,1 km²  
Saaria:  ei saaria 
 fiKalijärv 
Kalijärv (myös Lasva Kalijärv, Võru Kalijärv ) on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Voki-Tamme kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 920 metriä pitkä ja 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 9,0 hehtaaria. Se sijaitsee laajalla peltoaukealla, osin metsäisessä painaumassa noin 2,5 kilometriä Lasvasta lounaaseen päin. Järven pohjoispuolella sijaitsee Voki-Tammen kylän haja-asutus. Lukuun ottamatta pohjoispään taloa on järvi muutoin autio. Järvi on 18,5 metriä syvä ja sen keskisyvyys on 6,4 metriä. Syvin kohta on järven pohjoisosassa . Järven tilavuudeksi on saatu 0,0672 miljoonaa kuutiometriä ja sen rantaviiva on 1,9 kilometriä pitkä. Järveltä on kaunis näkymä ympäristöön sen pohjoispään mäeltä ja järven koillispäässä sijaitsee uimaranta.
Luontoarvoja ja luokittelu

Järvi luokitellaan limnologisesti kovavetiseksi ja eutrofiseksi järveksi (vir. kalgiveeline eutroofne tai kalgiveeline rohketoiteline, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Järven rannat ovat kovaa maata. Rannat alkavat syvenemään heti rantaviivasta. Ympäröivät peltomaat ovat sinisavea ja savea esiintyy myös järven rannoilla mutakerroksen alla. Kuitenkin koillisrannassa esiintyy hiekkaa ja juuri sinne on tehty uimaranta. Vedenväri on sinapinkeltainen ja näkösyvyys 0,6–1,9 metriä. Vesi on selvästi lämpötilakerrostunutta. Vuonna 1972 kartoitettiin järven vesikasvillisuus ja siitä löydettiin 16 eri lajia. Kaloja järvessä elää ainakin ahven, särki, hauki, lahna, suutari, salakka, kiiski, sorva, made ja allikkosalakka.
Vesistösuhteita

Kalijärv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, sillä järvestä alkava oja laskee jokeen. Järveen laskee neljä ojaa, joista yksi on pitkä. Se seuraa samaa laaksoa missä järvikin sijaitsee, ja oja laskee järven eteläpäähän. Ojan varrella sijaitsee pieni Nõnova järv. Ojan virtaama on pieni ja vesi vaihtuu järvessä keskimäärin 0,4 kertaa vuodessa eli noin 2,5 vuoden välein. Järven valuma-alueen pinta-ala on 1,1 neliökilometriä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Huomautuksia

1 2  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
Jõgeva

| Jõgeva |
| --- | --- |

 Jõgeva
 Koordinaatit: 58°45′N, 26°24′E 
Valtio:   Viro
Maa­kunta:  Jõgevamaa
Kunta:  Jõgevan kunta
Perustettu:  1. toukokuuta 1938
Jõgevan kunnan osaksi:  24. lokakuuta 2017
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3,86 km²
Väkiluku (1.1.2009):  5 117
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 https://jõgeva.ee/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Droonilla kuvattu video Jõgevalta
Jõgeva (saks. Laisholm) on Jõgevan kuntaan kuuluva epä­itsenäinen kaupunki ja entinen kaupunki Jõgevamaan maa­kunnassa Keski-Virossa.
Jõgeva sai kaupunki­oikeudet 1. toukokuuta 1938. Vuoden 2017 kunta­uudistuksessa Jõgevan kunta, Jõgevan kaupunki, Palamusen ja Torman kunnat sekä osa Pajusin ja Puurmanin kunnista yhdistettiin uudeksi Jõgevan kunnaksi. Tällöin Jõgevan kaupunki menetti itsenäisen asemansa ja siitä tuli kunnan osa.
Väestö

Asukkaita Jõgevalla on 5 117 (1. tammi­kuuta 2009).
Vuoden 2011 väestön­laskennan mukaan Jõgevan kaupungissa oli 5 501 asukasta, joista 5 037 (91,6 prosenttia) oli virolaisia, 324 (5,9 prosenttia) venäläisiä ja 138 (2,5 prosenttia) muita kansallisuuksia.
Urheilu

Jõgevalla on salibandyseura Jõgeva SK Tähe. [lähde? ]
Muuta

Jõgevan ystävyys­kaupungit ovat Orimattila, Keuruu ja Kaarina sekä Karlstad Ruotsissa.
Viron kylmyys­ennätys −43,5 celsius­astetta on mitattu Jõgevalla 17. tammi­kuuta 1940.
Härja­nurmen kalan­viljely­laitos sijaitsee Jõgevan lähistöllä, Puurmaniin vievän tien ja Pedjan joen varrella Jõunen kylässä.
Kuvia

Maa­kunnan virasto­talo
Kauppa­tori
Entinen juna-asema­rakennus
Linja-auto­asema
Vesi­torni
Betti Alver -museo
Kulttuuri­keskus
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jõgeva Wikimedia Commonsissa
Kanta

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Kanta voi tarkoittaa muun muassa:
matematiikassa:
kanta,  {\mathcal {B}}, topologiassa sellainen kokoelma  topologisen avaruuden  (X,T) osajoukkoja, että mikä tahansa  X:n  avoin osajoukko voidaan lausua  {\mathcal {B}}:n alkioiden yhdisteenä.
kanta, lineaarialgebrassa pienin sellaisten vektorien joukko, joiden lineaarikombinaationa voidaan esittää avaruuden kaikki muut vektorit
kanta, geometriassa se kolmion tai monikulmion se sivu, josta korkeus mitataan
kanta, erityisesti se tasakylkisen kolmion sivu, jolla ei ole yhtä pitkää paria.
kanta, populaatio, samanaikaisesti samalla alueella elävien samaan lajiin kuuluvien yksilöiden joukko
kanta, elektroniikassa transistoria ohjaava kosketin
kanta, tietokanta
Kansallinen Terveysarkisto (Kanta)
kengän kanta (myös korko), kengän osa
kanta, mielipide
kanta, kasvin lehden osa, joka yhdistää lehden varteen
Kanta, Turun yliopiston suomen kielen opiskelijoiden ainejärjestö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kanta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Karl Verner

Karl Verner
Karl Verner (1846–1896) oli tanskalainen kielentutkija ja vuodesta 1888 Kööpenhaminan yliopiston professori. Hänen maineensa perustuu indoeurooppalaista äännehistoriaa käsittelevään tutkimukseen, jonka hän julkaisi kahtena artikkelina aikakauskirjassa Zeitschrift für vergleichende Sprachforschung (23. nide, 1876). Hänen mukaansa on nimetty Vernerin laki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karl Verner Wikimedia Commonsissa
Keiji Haino

Keiji Haino moers-festivaaleilla vuonna 2007
Keiji Haino (jap. 灰野敬二, Haino Keiji, s. 3. toukokuuta 1952) on japanilainen muusikko. Hänet tunnetaan kokeilevana kitaristina, jonka tavaramerkkejä ovat improvisaatio, kova äänen taso ja feedback-efektin runsas käyttö. Kitaran ohella hän soittaa lukuisia muitakin instrumentteja sekä laulaa. Tunnetuimpia hänen yhtyeistään ovat Fushitsusha ja Purple Trap. Hän esiintyy usein myös soolona. Hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa Derek Baileyn, Peter Brötzmannin, Bill Laswellin, Tatsuya Yoshidan, Merzbown ja Boriksen kanssa.
Aiheesta muualla

Epävirallinen Keiji Haino -sivusto
Fushitsusha-yhtyeen kotisivut
Allmusic: Keiji Haino
Discogs: Keiji Haino
Kaliiperi

Erikokoisia patruunakaliipereja vasemmalta oikealle: 7×64 mm, 7,92×57 mm Mauser, .243 Winchester ja .222 Remington
Kaliiperi (myös kaliiberi, vanh. kaliberi < alun perin ilmeisesti arabiankielestä sanasta 'qalib', joka tarkoittaa 'valumuotti'; lyhenne kal.) on mittayksikkö, jolla kuvataan ampuma-aseen putken tai piipun kokoa. Kaliiperi voidaan ilmaista pituusmittayksikköinä, painoyksikköinä tai putken tai piipun reiän halkaisijana. Jos reiän halkaisija on alle 20 mm, puhutaan piipusta; jos se on 20 mm tai enemmän, puhutaan putkesta. [lähde? ]”
Kaliiperi

Yleisimmin kaliiperi-sanaa käytetään kuvaamaan ampuma-aseen piipun tai putken sisähalkaisijaa ja mahdollisesti myös patruunapesän kokoa.
Kaliiperi ilmaistaan millimetreinä tai tuuman sadas- tai tuhannesosan tarkkuudella. Esimerkiksi kaliiperimerkinnät 7,62 (mm) ja .30 (tuumaa) vastaavat toisiaan.
Usein kaliiperimerkinnässä määritetään myös patruunapesän koko: esim. merkintä 7,62x39 = 7,62 on piipun (sisä)halkaisija eli luodin läpimitta ja 39 on patruunapesän/hylsyn pituus millimetreissä. 
Merkintä on tärkeä, sillä vaikka piipun sisähalkaisija on useissa aseissa sama, niin niissä ei voi käyttää samoja patruunoita patruunapesän ollessa erikokoinen (esim. 9mmx17, 9mmx 19, 9mmx21).
Aseissa, joissa on rihlat, mitataan erikseen iso- ja pikkukaliiperi. Isokaliiperi ilmoittaa halkaisijan rihlakuurnan pohjasta vastakkaisen puolen rihlakuurnan pohjaan, pikkukaliiperi taas rihlapalkin harjasta vastakkaisen puolen rihlapalkin harjaan. Yhdysvalloissa usein nimelliskaliiperiksi merkitään isokaliiperi ("across the grooves"), muualla maailmassa pikkukaliiperi.
Piipun reiän ilmoitettu halkaisija (esim. 7,62 mm) on puolestaan nimelliskaliiperi riippumatta reiän todellisesta halkaisijasta, joka vaihtelee hieman eri aseyksilöiden välillä valmistustoleranssien ja piipun kuluman vuoksi.
Yhdysvalloissa kaliiperin mittayksikkönä käytetään yleisesti sadas- tai tuhannesosatuumaa. Esimerkiksi pienoiskiväärin kaliiperi ilmoitetaan merkinnällä .22, metsästyskiväärin .30 ja pistoolin kaliiperi merkinnällä .38. Nämä mitat eivät kuitenkaan aina suoraan vastaa piipun väljyyttä millimetreissä, sillä .22-aseissa luodit ovat halkaisijaltaan 5,56 mm ja .38-aseissa noin 9 mm (todellisuudessa mitta on .354).
Kaliiperi painoyksikkönä

Kaliiperia voidaan käyttää kuvaamaan tuliaseiden piipun tai putken halkaisijaa myös silloin, kun se perustuu painoyksiköihin, esimerkiksi nauloihin. Tällöin esimerkiksi haulikkojen väljyys ilmaistaan kaliipereina. Kaliiperiluku perustuu siihen, montako piipun halkaisijan kokoista olevaa kuulaa saadaan yhdestä lyijynaulasta. Esimerkiksi yhdestä naulasta lyijyä saa 12 kuulaa, joiden halkaisija on sama kuin 12-kaliiperisen haulikon piipun, tai 10 kuulaa, joiden halkaisija on sama kuin 10-kaliiperisen haulikon piipun. Brittiläistä naulaa (453,6 g) käytettäessä 12 kaliiperin (englanniksi 12-gauge) haulikon sisähalkaisija olisi tällöin 18,52 mm (37,75 g:n painoisen lyijykuulan halkaisija).
Suustaladattavien mustaruutitykkien aikana tykin kaliiperi ilmoitettiin nauloina, jolloin naulaluku kertoi tykin putkeen sopivan rautakuulan painon. Esimerkiksi 1700-luvun 18-naulainen laivakanuuna ampui 18 naulaa painavia kuulia, joiden halkaisija oli noin 138 mm. Takaaladattavien modernien tykkien aikakaudella jotkut maat ilmoittivat tykin kaliiperin yhä nauloina, mutta tällöin naulaluku ei enää tarkoittanut tykinputkeen sopivan rautakuulan painoa, vaan sillä ammuttavan sirpalekranaatin painoa. Esimerkiksi brittitykistön pääkalustoon 1. maailmansodassa kuulunut 18-naulainen kenttäkanuuna ampui 18,5 naulan painoisia sirpalekranaatteja putkesta, jonka sisähalkaisija oli 83,8 mm. Britannian armeija ilmoitti vielä toisen maailmansodan aikana joidenkin tykkien kaliiperin nauloina. Yleisimmät nauloina ilmoitettavat kaliiperit olivat tuolloin 2-pounder (-pdr) (40 mm), 6-pdr (57 mm), 17-pdr (76 mm) ja 25-pdr (88 mm). Nykyisin Britannian armeija ilmoittaa kenttätykkien kaliiperin millimetreinä.