stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nils Mustelin
Tieteellinen ura

Kesällä 1964 Nils Mustelin siirtyi Helsingin yliopistoon vastaperustetun Teoreettisen fysiikan tutkimuslaitoksen pääsihteeriksi, jonka toimen osa-aikaisuuden takia Mustelin toimi myös opetustyössä, esimerkiksi teoreettisen fysiikan vt. apulaisprofessorina. Akateeminen pätkätyöläisyys oli kuitenkin epävarmaa ja vuoden 1966 lopulla Mustelinille tarjoutui mahdollisuus vakituiseen työsuhteeseen Pohjoismaiden teknis-luonnontieteellisen tutkimuksen yhteistyöjärjestö Nordforskissa, joka oli siirtämässä sihteeristöään Kööpenhaminasta Helsinkiin. Mustelin aloitti tehtävässään vuodenvaihteessa ja vastasi muun muassa ympäristötekniikkaan liittyvästä pohjoismaisesta tutkimusyhteistyöstä. Tältä ajalta syntyi ympäristönsuojelun toimenpide-ehdotuksiin keskittynyt julkaisu Nordforsks miljövårdsutredning (Nordforskin ympäristönsuojeluselvitys).
Vuonna 1970 Nordforskin sihteeristön siirryttyä Tukholmaan Mustelin jäi Helsinkiin johtamaan aloitteestaan perustettua Nordforskin ympäristönsuojelusihteeristöä, joka keskittyi erityisesti sateen happamoitumisen tutkimukseen. Vuonna 1980 ympäristönsuojelusihteeristöstä muodostettiin Nordforskin Suomen-sihteeristö. Seitsemän vuotta myöhemmin koko Nordforsk vähitellen lakkautettiin ja yhdistettiin Pohjoismaiseen teollisuusrahastoon, jonka kanssa järjestö oli tehnyt yhteistyötä ja toiminut samalla alalla.
Mustelin oli tunnettu tieteen popularisoija ja musiikinystävä: hän esiintyi radiossa ja televisiossa 1960-luvulta alkaen. Hän kuului Skepsis ry:n perustajajäseniin ja toimi yhdistyksen puheenjohtajana 1989–1992.  Hän loi sporalogian, joka parodioi astrologiaa.
Kirjasta Elämää maailmankaikkeudessa? Mustelin sai valtion tiedonjulkistamispalkinnon vuonna 1981. Professorin arvo hänelle myönnettiin vuonna 1989.
Virkamiesura

Kun Nordforsk lakkautettiin, Mustelinille tarjoutui mahdollisuus siirtyä Pohjoismaiden teollisuusrahaston pääkonttoriin Osloon, mutta hän valitsi kotimaan ja siirtyi Suomen valtion virkamieheksi Teknologian kehittämiskeskukseen (Tekes). Tässä tehtävässä Mustelin toimi paljolti Euroopan teknillisen ja tieteellisen alan tutkimuksen yhteistyöjärjestö COST:ssa (European Co-operation in the Field of Scientific and Technical Research) järjestön Suomen-koordinaattorina. Lisäksi Mustelin toimi Suomen edustajana COST:n korkeimmassa päättävässä elimessä (The Committee of Senior Officials (CSO)), joka taas toimi Brysselissä Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan komission alaisuudessa. EU-virkamiehenä Mustelin tuotti COST-asiakirjoja, jotka olivat asiantuntijatiedon pohjalta tuotettuja, yhteistyötä koskevia uudistusehdotuksia.
Eläkkeelle Mustelin jäi päivää ennen kuin hänet valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon Ruotsalaisen kansanpuolueen edustajana 20. lokakuuta 1996 pidetyissä kunnallisvaaleissa. Tässä vuoden 1997 alusta alkaneessa luottamustehtävässään hän toimi aina kuolemaansa asti.
Yksityiselämä

Nils Mustelinilla on kolme lasta ensimmäisestä avioliitostaan Nina Costianderin kanssa: Tomas (s. 1960), Carina (s. 1962) ja Niklas (s. 1966). Syksyllä 1978 Mustelin avioitui psykologi, fil. kand. Eeva-Riitta Kurjen kanssa. Tästä avioliitosta on tytär Linda Marina (s. 1983).
Nils Mustelin kuoli syöpään 72-vuotiaana Helsingissä 28. huhtikuuta 2004.
Teoksia

Mustelin, Nils: Elämää maailmankaikkeudessa?  ((Liv bland miljarder stjärnor: Civilisationer i Vintergatan – och där bortom?, 1978.) Suomentanut Olli Siltanen. Piirrokset Sandra Almenberg ja Bengt Lundström)  Helsinki:  WSOY, 1980.  ISBN 951-0-09051-4
Aiheesta muualla

Nils Mustelinin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Nils Mustelinin muistokirjoitus Hufvudstadsbladetissa.
Skepsiksen ylläpitämät Nils Mustelinin kotisivut.
Mustelin, Nils & Helander, Elisabeth: Miljövården tar form – också i Finland? (Haastattelu.) Affärsmagasinet Forum, 29.3.1972, nro 6, s. 14–15.  ISSN 0533-070X  Artikkelin verkkoversio. (ruotsiksi)
Mustelin, Nils hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Tieteilijät:  zbMATH 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland
Poikeljärvi (järvi Porissa)

| Poikeljärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Pori 
Koordinaatit:  61°39′00″N, 21°46′00″E
Järvinumero:  36.012.1.005 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  26,2  m 
Rantaviiva:  5,8  km 
Pinta-ala:  71,78  ha 
 fiPoikeljärvi 
Poikeljärvi (ruots. Poikelträsk) on järvi Poikeljärven kylässä Ahlaisten ja Noormarkun rajalla Porissa.  Järvi kuuluu Karvianjoen vesistöön. Poikeljärvi on pintavesityypiltään matala humusjärvi, jonka ekologinen tila on hyvä.  Virkistyskäyttöarvoltaan merkittävän järven pinta-ala on lähes 72 ha ja rantaviivaa on noin 5,8 km.
Poikeljärven sijainnilla ja saarella oli merkittävä asema maanjako-oikeudessa vuonna 1771. Silloin päättyi 1400-luvulla alkanut kiista siitä, miten muun muassa Eteläjoen ja Poikeljärven alueet jakautuisivat Noormarkun ja Ahlaisten välillä. Ratkaisu vaikutti siihen, missä noormarkkulaisten ja ahlaislaisten oli mahdollisuus kasketa ja kalastaa.
Mikko Kukkonen

| Mikko Kukkonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. tammikuuta 1988 (ikä 36) Siilinjärvi, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kukko
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  85 kg
Pelinumero:  40
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  KalPa (SML) Ilves (SML) Blues (SML) High1 (ALIH)
Mikko Kukkonen (s. 19. tammikuuta 1988 Siilinjärvi) on suomalainen jääkiekkopuolustaja. Hän on pelityyliltään peruspuolustaja.
Ura > Seuraura

Kukkonen on Kalevan Palloon kasvatti. Hän voitti C-nuorten SM-hopeaa vuonna 2004. Kukkonen nostettiin kaudeksi 2006–2007 KalPan SM-liigarinkiin kaksivuotisella sopimuksella. Hän pelasi kauden kuitenkin pääsosin vielä A-nuorissa ollen tehoilla 8+8=16 KalPan tehokkain puolustaja Petri Partasen kanssa. SM-liigassa Kukkonen pelasi kahdeksan runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi myös kevään 2007 tasonmittauksissa tehden neljässä ottelussa yhden syöttöpisteen. Miesten pelit tulivat Kukkoselle tutuksi myös kuuden Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueesta.
Kaudella 2007–2008 Kukkonen pelasi SM-liigassa 20 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi kauden aikana myös kaksi Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa, mutta pääosan kaudestaan Kukkonen pelasi A-nuorissa. Hän oli siellä tehoilla 2+16=18 KalPan tehokkain puolustaja Pasi Hirvosen kanssa. Kukkonen voitti A-nuorten Suomenmestaruuden keväällä 2008. Kausi 2008–2009 oli hänen ensimmäinen kokonainen kausi SM-liigassa ja se toi 57 runkosarjaottelussa kolme syöttöpistettä sekä 12 playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Kukkonen nousi kauden lopulla KalPan ykköspuolustajapariin Mika Strömbergin rinnalle korvaamaan loukkaantunutta Janne Jalasvaaraa. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Kukkosen peliaika KalPassa väheni kaudella 2009–2010 osittain siksi, kun SM-liigajoukkueiden kokoonpanojen sallittu pelaajamäärä väheni 18 kenttäpelaajaan. Hän aloitti näin ollen KalPan lähtökohtaisena seitsemäntenä puolustajana ja pelasi runkosarjassa ainoastaan 29 ottelua tehopistein 1+1=2 sekä osan kaudestaan myös yli-ikäisenä A-nuorissa. Kukkonen teki SM-liigauransa avausmaalin hänen 113. SM-liigan runkosarjaottelussaan, runkosarjan viimeisellä kierroksella vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Kukkonen palkittiin ottelun Ilta-Sanomien yhden tähden tähtipelaajana. Tammikuussa 2010 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen KalPan kanssa. Kaudella 2010–2011 Kukkonen kuului hyvällä peruspelillään joukkueen suurimpiin onnistujiin. Hän voitti lukemalla +11 KalPa sisäisen tehotilaston. Kukkosen kautta kuitenkin lyhensi marraskuusta joulutaukoon asti kestänyt ylävartalovamma.
Kaudeksi 2013–2014 Kukkonen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Tampereen Ilvekseen, jota valmentaa hänelle KalPasta tuttu Tuomas Tuokkola. Kukkonen nousi aina kauden aikana joukkueen ykköspuolustajapariin Simon Gysbersin viereen ja sai hänen ohellaan eniten jääaikaa Ilveksessä. Hän teki myös SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 6+10=16. Kaudeksi 2015–2016 Kukkonen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Espoo Bluesiin. SM-liigan siirtotakarajan jälkeen helmikuussa 2016 hänet nimettiin jo joukkueen neljänneksi kapteeniksi, kun talousvaikeuksista kärsineen seuran oli jättänyt aiemmat kapteenit Kim Hirschovits, Kalle Kaijomaa ja Jari Sailio sekä muita kapteenistoon kuuluneita.
Kukkonen siirtyi kaudeksi 2016–2017 jatkamaan uraansa Aasian liigan eteläkorealaisjoukkue High1:een. Hän oli kahdeksalla osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja Kim Hyeokin kanssa. Kukkonen sijoittui myös koko liigan jäähypörssissä kolmanneksi 128 minuutillaan.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ruotsi 2006 | jääkiekko |  |
Kukkonen voitti alle 18-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2006. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2005.
Jerry Turkulainen

| Jerry Turkulainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. syyskuuta 1998 (ikä 26) Mikkeli, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  171 cm
Paino:  73 kg
Seura
Seura:  HC Ajoie
Sarja:  National League
Pelinumero:  32
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  JYP-Akatemia (Mestis) JYP (SML)
Jerry Taisto Turkulainen (s. 22. syyskuuta 1998 Mikkeli) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Sveitsin National Leaguen HC Ajoiessa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Turkulainen laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Turkulainen putosi viimeisten joukossa Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueen maailmanmestaruuskilpailujen leiriryhmästä vuoden 2018 kisoihin. Yhteensä hän on pelannut 16 nuorten maaottelua.
Suomen A-maajoukkueessa Turkulainen on pelannut yhdeksän ottelua tehden yhden maalin. Hän teki pelasin ensimmäisen maaottelunsa Karjala-turnauksessa 5. marraskuuta 2020 Helsingin Hartwall Arenassa alle 20-vuotiaiden maajoukkuepelaajista koottua Venäjää vastaan. Turkulainen merkittiin Suomen kakkosketjun vasempaan laitaan toisen ensikertalaisen, Peter Tiivolan, sekä Jere Sallisen viereen. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Turkulainen teki Karjala-turnauksessa 12. marraskuuta 2022 Turun Gatorade Centerissa ylivoimalla Tšekkiä vastaan.
Pelityyli

Urheilulehden Sami Hoffrénin ja urheilutoimittaja Tuomas Heikkilän mukaan Turkulainen nousee esiin luistelunopeutensa, kiekonkäsittelynsä ja ketteryytensä ansiosta. Nopeiden suunnanmuutosten avulla Turkulainen pystyy aiheuttamaan vastustajille jäähyjä. Hoffrén on korostanut myös hänen pelityylilleen ominaista korkeaa intensiteettiä ja työmoraalia.
Heikkilän mukaan Turkulaisen vahvuuksiin ei kuulu alivoimaosaaminen eikä hänellä ole puolustussuunnan erikoisominaisuuksia. Hoffrén kutsui Turkulaista "köyhän miehen theofleuryksi" joulukuussa 2017.
Muuta

Turkulainen on opiskellut liiketaloutta Jyväskylän ammattiopistossa. Hänen pikkuveljensä Tom pelasi maalivahtina A-junioriksi asti. Veljesten jo edesmennyt isoisä Raimo Turkulainen pelasi hyökkääjänä SM-sarjaa Savonlinnan Pallokerhossa 1960- ja 1970-luvuilla. Seura on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa 10.
Lauri Järvi

| Lauri Ilmari Järvi |
| --- | --- |
 Lauri Järvi Jyväskylän seminaarin 100-vuotisjuhlassa vuonna 1963.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1901 Ylihärmä
Kuollut: 9. tammikuuta 1981 (79 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  kouluneuvos kansakoulunopettaja kansanedustaja
Lauri Ilmari Järvi (31. maaliskuuta 1901 Ylihärmä – 9. tammikuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen kouluneuvos, kansanedustaja ja kansakoulunopettaja. Hän toimi opettajana ja oli Suomen Kansakoulunopettajain Liiton puheenjohtaja vuodesta 1953. Hän oli eduskunnan jäsen 1945–1948 ja 1954–1958 valittuna kokoomuspuolueesta. Oulun kaupunginvaltuustossa Järvi oli vuosina 1947–1953. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuosina 1950 ja 1956.
Vuonna 1947 Järvi arvosteli valtiollisen poliisin toimintaa ja sen kalleutta minkä vuoksi eräs liikemies vaati Järven asettamista syytteeseen herjauksesta eli kunnianloukkauksesta. Eduskunnan äänestyksessä murto-osa kansanedustajista hyväksyi syytteen nostamiselle.
Suomen Kansakoulunopettajain Liitto kannatti peruskoulu-uudistusta Lauri Järven puheenjohtajakaudella.
Aiheesta muualla

.aspx Lauri Järvi Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1945–1948 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (28):  Ahmavaara  Antila  Hakala  Hetemäki  Honkala  Järvi  Kankainen  Kivelä (1945–1948)  Koivisto  Kölli  Lappi-Seppälä  Leikola  Leppä  Malmivaara  Mäkinen  Oksala  Paavolainen  Pohjala  Pohjannoro  Saariaho  Salminen  Seppälä  Turja  Tuurna  Valanne  Virkki  Wirtanen  Ytti 
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1954–1958 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (24):  Forsius  Hakala (1954–1956)  Hallberg  Hamara  Hetemäki  Honkala  Huttunen (1954–1956†)  Innala  Junnila  Järvi  Koivisto  Kosola  Leikola  Pohjala  Raipala  Saariaho  Saikku (1956–1958)  A. Salminen  M. Salminen (1956–1958)  Saura  Seppä  Seppälä  Tuuli  Tuurna  Wiherheimo  Wirtanen 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Alppihiihdon maailmancup 2013–2014

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Alppihiihdon maailmancup 2013–2014
| Laji | Miehet | Naiset |
Voittaja
| Kokonaiscup |  Marcel Hirscher |  Anna Fenninger |
| Pujottelu |  Marcel Hirscher |  Mikaela Shiffrin |
| Suurpujottelu |  Ted Ligety |  Anna Fenninger |
| Supersuurpujottelu |  Aksel Lund Svindal |  Lara Gut |
| Syöksylasku |  Aksel Lund Svindal |  Maria Höfl-Riesch |
| Alppiyhdistetty |  Alexis Pinturault  Ted Ligety |  Marie-Michèle Gagnon |
Kilpailut
Kilpailupaikat: 19
| Henkilökohtaiset kilpailut | 34 | 32 |
Joukkuekilpailut: 2
← 2012–2013 2014–2015 →
Alppihiihdon maailmancup 2013–2014 oli historian 48. alppihiihdon maailmancup -kausi. Kausi alkoi Itävallan Söldenissä 26. lokakuuta 2013 ja päättyi Sveitsin Lenzerheidessa 16. maaliskuuta 2014. Miehillä oli 34 osakilpailua ja naisilla 32 osakilpailua 19 eri paikassa. Kauden aikana oli tarkoitus laskea yksi pujottelun kaupunkikilpailu, Münchenissä, mutta se peruttiin. Lisäksi kalenterissa oli Innsbruckissa ja Lenzerheidessa järjestetyt joukkuekilpailut.
Kilpailukalenteri > Lyhenteet

| --- | --- |
DH: syöksylasku
SG: super-G
GS: suurpujottelu
SL: pujottelu
SC: superalppiyhdistetty
T: maiden joukkuekilpailu
P: parikilpailu
Kilpailukalenteri > Joukkuekilpailut

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Pvm | Paikka | Laji | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| 25. helmikuuta 2014 |  Innsbruck, Itävalta | T |  Ruotsi |  Norja |  Sveitsi |
| 14. maaliskuuta 2014 |  Lenzerheide, Sveitsi | T |  Sveitsi |  Yhdysvallat |  Itävalta |
Maailmancupin loppupisteet > Miehet > Kokonaiskilpailu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Marcel Hirscher | 1222 |
| 2. |  Aksel Lund Svindal | 1091 |
| 3. |  Alexis Pinturault | 1028 |
| 4. |  Ted Ligety | 991 |
| 5. |  Felix Neureuther | 813 |
| 6. |  Kjetil Jansrud | 657 |
| 7. |  Henrik Kristoffersen | 639 |
| 8. |  Bode Miller | 633 |
| 9. |  Matthias Mayer | 602 |
| 10. |  Patrick Küng | 562 |
Maailmancupin loppupisteet > Miehet > Pujottelu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Marcel Hirscher | 565 |
| 2. |  Felix Neureuther | 550 |
| 3. |  Henrik Kristoffersen | 454 |
| 4. |  Patrick Thaler | 351 |
| 5. |  Mattias Hargin | 349 |
Maailmancupin loppupisteet > Miehet > Suurpujottelu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Ted Ligety | 560 |
| 2. |  Marcel Hirscher | 560 |
| 3. |  Alexis Pinturault | 458 |
| 4. |  Thomas Fanara | 278 |
| 5. |  Felix Neureuther | 263 |
Maailmancupin loppupisteet > Miehet > Supersuurpujottelu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Aksel Lund Svindal | 346 |
| 2. |  Kjetil Jansrud | 259 |
| 3. |  Patrick Küng | 255 |
| 4. |  Matthias Mayer | 236 |
| 5. |  Bode Miller | 220 |
Maailmancupin loppupisteet > Miehet > Syöksylasku

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Aksel Lund Svindal | 570 |
| 2. |  Hannes Reichelt | 360 |
| 3. |  Erik Guay | 357 |
| 4. |  Kjetil Jansrud | 328 |
| 5. |  Matthias Mayer | 307 |
Maailmancupin loppupisteet > Miehet > Alppiyhdistetty

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Alexis Pinturault | 180 |
| 1. |  Ted Ligety | 180 |
| 3. |  Thomas Mermillod Blondin | 90 |
| 4. |  Sandro Viletta | 86 |
| 5. |  Natko Zrnčić-Dim | 70 |
Maailmancupin loppupisteet > Naiset > Kokonaiskilpailu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Anna Fenninger | 1371 |
| 2. |  Maria Höfl-Riesch | 1180 |
| 3. |  Lara Gut | 1101 |
| 4. |  Tina Maze | 964 |
| 5. |  Tina Weirather | 943 |
| 6. |  Mikaela Shiffrin | 895 |
| 7. |  Maria Pietilä-Holmner | 647 |
| 8. |  Elisabeth Görgl | 640 |
| 9. |  Nicole Hosp | 575 |
| 10. |  Frida Hansdotter | 534 |
Maailmancupin loppupisteet > Naiset > Pujottelu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Mikaela Shiffrin | 638 |
| 2. |  Frida Hansdotter | 488 |
| 3. |  Marlies Schild | 385 |
| 4. |  Maria Pietilä-Holmner | 308 |
| 5. |  Maria Höfl-Riesch | 234 |
Maailmancupin loppupisteet > Naiset > Suurpujottelu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Anna Fenninger | 518 |
| 2. |  Jessica Lindell-Vikarby | 492 |
| 3. |  Maria Pietilä-Holmner | 339 |
| 4. |  Lara Gut | 285 |
| 5. |  Kathrin Zettel | 284 |
Maailmancupin loppupisteet > Naiset > Supersuurpujottelu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Lara Gut | 448 |
| 2. |  Anna Fenninger | 357 |
| 3. |  Tina Weirather | 310 |
| 4. |  Elisabeth Görgl | 240 |
| 5. |  Maria Höfl-Riesch | 216 |
Maailmancupin loppupisteet > Naiset > Syöksylasku

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Maria Höfl-Riesch | 504 |
| 2. |  Anna Fenninger | 464 |
| 3. |  Tina Maze | 409 |
| 4. |  Tina Weirather | 400 |
| 5. |  Marianne Kaufmann-Abderhalden | 389 |
Maailmancupin loppupisteet > Naiset > Alppiyhdistetty

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Marie-Michèle Gagnon | 100 |
| 2. |  Michaela Kirchgasser | 80 |
| 3. |  Maria Höfl-Riesch | 60 |
| 4. |  Nicole Hosp | 50 |
| 5. |  Sara Hector | 45 |
Abū al-Ḥasan al-Ašʿarī

Al-Ashari arabialaisena kalligrafiana
Abū al-Ḥasan al-Ašʿarī (al-Ašarī, 874–936) oli islamilainen teologi, joka perusti sunnalaisuuteen kuuluvan aš'ariittien koulukunnan (ašarilaisuuden). Imaami Ibn Hajar Haytami määritteli sunnalaisuuden opiksi, joka seuraa joko imaami Abū al-Ḥasan al-Ašʿarīa tai imaami Abu Mansur Maturidia (k.944). Maturidin koulukunta rajoittui kuitenkin Transoxianaan ja katosi mongolivalloituksen jälkeen. Tämän jälkeen ašarilaisuus on ollut standardi-islamia. Kun kilpaileva koulukunta, eli lähes kadonneet mu'taziliitit olivat lainopilliselta kannaltaan yleensä hanbalilaisia, al-Ašarī ja hänen seuraajansa lukeutuivat yleensä shafi'i- koulukuntaan.
Al-Ašarī sai koulutuksensa mu'taziliittisen koulukunnan piirissä Basrassa ja osallistui sen teologisiin pohdintoihin ihmisen vapaasta tahdosta. Myöhemmin hän erkani liikkeestä ja siirtyi puolustamaan perinteisiä islamin oppeja käyttäen siinä kuitenkin mu'tazilittien ensimmäisenä soveltamia aristoteelisia loogisen päättelyn menetelmiä ja muita hellenistisen filosofian oppeja. Hän päätyi välittävälle kannalle mu'taziliittisen ja sunnalaisen liikkeen välillä: ihmisellä ei ole vapaata tahtoa. Jumala luo hänen tekonsa, mutta tehdessään sitten nämä teot ihminen tulee niistä vastuulliseksi. Tämä näkökanta sai kannatusta koko sunnalaisessa liikkeessä.
Al-Ašari arvosteli kuvainpalvontaa, jossa Jumalalle annettiin inhimillisiä piirteitä. Jumala oli absoluuttisesti kaiken luomansa näköisen ulkopuolella (toisin kuin kristinuskossa, missä Jumala loi ihmisen omaksi kuvakseen). Jumalaa kuvaavia antropomorfisia sanoja kuten "armahtava" tai Jumalan "käsi" ei pidä tulkita yhdenkaltaisuutena ihmisten ominaisuuksien kanssa.
Al-Ašarin kerrotaan kirjoittaneen 99 tai jopa kolmesataa teosta. Vain harvat niistä ovat säilyneet.
Ašarilaisuutta tukemaan asettui Seldžukkien valtakunnan visiiri Nizām al-Mulk (k. 1092), ja madrasojen odotettiin koko valtakunnassa noudattavan sitä. Hänen aikanaan Nishapurissa syntyi väkivaltaisuuksia mu'taziliittien ja aš'ariittien välillä, jolloin visiiri antoi tukensa aš'ariiteille.
Kórinthos

| Kórinthos Kórinthoksen kunta Κόρινθος Δήμος Κορινθίων |
| --- | --- |
 Kórinthoksen Pegasos-aukio.
 Kunnan sijainti
 Kórinthos
 Koordinaatit: 37°56′N, 22°56′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Korinthia
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  4201
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  611,02 km²
Väkiluku (2011):  58 192
 – Kunnallis­yksikkö:  38 132
 – Kaupunki:  30 176
 – Väestötiheys:  95,24 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.korinthos.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kórinthos eli Korintti (kreik. Κόρινθος) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Κορινθίων, Dímos Korinthíon), joka sijaitsee Korinthian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Kaupunki on Korinthian hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 611,02 neliökilometriä ja väkiluku 58 192. Varsinaisen Kórinthoksen kaupungin väkiluku on 30 176 (vuonna 2011).
Kórinthos on perinyt nimensä antiikin ajan Korintin kaupungilta, joka sijaitsi noin kuusi kilometriä lounaaseen nykyisestä Kórinthoksen kaupungista. Kórinthos sijaitsee Korintinlahden kaakkoispäässä Korintin kannaksen länsirannalla.
Historia > Esihistoria ja antiikki

Korintin seutu on ollut asuttu viimeistään neoliittisella kaudella. Mykeneläisellä pronssikaudella Korintti oli jo merkittävä keskus, vaikkakin jäi suuremman Argoksen varjoon. Kreikkalaisessa mytologiassa kaupunkiin liittyvät muun muassa Sisyfoksen, Bellerofonin ja Pegasoksen sekä Medeian tarut.
Antiikin aikana arkaaisella ja klassisella kaudella Korintti oli yksi Kreikan merkittävimpiä kaupunkivaltioita ja kauppakaupunkeja erityisesti keskeisen sijaintinsa vuoksi, sillä se hallitsi Korintin kannasta ja näin alueen liikennettä sekä kannasta pitkin että sen poikki. Tyranni Periandros rakennutti kannaksen yli Diolkoksen eli rampin, jota pitkin laivat voitiin vetää kannaksen yli. Näin niiden ei tarvinnut kiertää koko Peloponnesosta.
Antiikin Korintin linnavuori Akrokorintti oli kreikkalaisista akropoliista suurin. Korintin kaupunki oli myös kooltaan yksi Kreikan suurimpia. Kaupungilla oli kaksi satamaa, Lekhaion ja Kenkhreai. Kaupungissa kehitettiin muun muassa kolmisoudut sekä korinttilainen pylväsjärjestelmä. Korintilla oli merkittävä osa persialaissodissa suuren laivastonsa ansiosta. Myöhemmin se oli useimmiten Spartan liittolainen Ateenaa vastaan. Peloponnesolaissodan yksi syy oli Ateenan ja Korintin välinen riita, joka koski Korintin koloniaa Korkyraa.
Makedonialaisten vallattua Kreikan Korintti oli Korintin liiton keskus. Roomalaiset tuhosivat Korintin vuonna 146 eaa. ja perustivat sen uudelleen siirtokuntanaan vuonna 44 eaa. Roomalaisella ajalla kaupunki toimi Achaean provinssin pääkaupunkina ja nousi silloin uuteen kukoistukseen. Jo roomalaisella ajalla kannaksen poikki yritettiin kaivaa kanavaa.