stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Under and Over It

| ”Under and Over It” Five Finger Death Punch |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: American Capitalist
 Äänitetty : 2010–2011
 Julkaistu: 27. Heinäkuuta 2011
 Tuottaja(t): Kevin Churko
 Tyylilaji: heavy metal
 Levy-yhtiö: Prospect Park
Five Finger Death Punchin muut singlet
| ”Far From Home” 2010 | ”Under and Over It” 2011 | ”Back for More” 2011 |
”Under and Over It” on yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtyeen Five Finger Death Punchin kolmannen studioalbumin American Capitalistin ensimmäinen single. Se julkaistiin 27. heinäkuuta 2011 ja sijoittui heti ensimmäisenä päivänä iTunesin rock-listan ensimmäiselle sijalle. Myöhemmin single nousi myös iTunesin Top 100 -listan 40 parhaan joukkoon. 13. syyskuuta kappaleesta julkaistiin musiikkivideo.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Tuottajat | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Under and Over It | Bathory, Moody | Kevin Churko |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Ivan Moody – laulu
Zoltan Bathory – kitara
Jason Hook – kitara
Chris Kael – basso
Jeremy Spencer – rummut
Tähtikämmekät

| Tähtikämmekät |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Alaheimo::  Epidendroideae
Suku::  Tähtikämmekät Angraecum  Bory (1804)
Katso myös
   Tähtikämmekät Wikispeciesissä   Tähtikämmekät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tähtikämmekät (Angraecum) on kämmekkäkasvien heimoon kuuluva kasvisuku.
Tähtikämmeköiden sukuun kuuluu yli 200 lajia, jotka kasvavat luonnonvaraisina Afrikassa, Madagaskarilla ja läheisillä saarilla. Joitakin lajeja kasvatetaan myös koristekasveina. Tähtikämmekät on yksi ensimmäisistä määritetyistä afrikkalaisten orkideoiden suvuista, ja osa sen jäsenistä on myöhemmin luokiteltu muihin sukuihin.
Useimmat tähtikämmekät kasvavat päällyskasveina. Niillä on valkeat tai vihertävät, tähden muotoiset kukat.
Lajeja

enkelintähtikämmekkä (Angraecum eburneum )
isoenkelintähtikämmekkä (subsp. superbum)
kiitäjäntähtikämmekkä eli tähtikämmekkä eli tähtiorkidea (Angraecum sesquipedale)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Tähtikämmekät – Angraecum
Ukrainian Museum

| Ukrainian Museum Український музей |
| --- | --- |
 Ukrainian Museum New Yorkissa.
Tyyppi:  kulttuuri
Osoite:  New York, New York
Sijainti:  Manhattan 
Johtaja:  Peter Doroshenko
Kotisivut:  http://www.ukrainianmuseum.org/
Koordinaatit:  40°43′41″N, 73°59′24″W
 fiUkrainian Museum 
    
Ukrainian Museum (’Ukrainan museo’) on museo Yhdysvalloissa New Yorkissa. Museossa on tallennettuna ukrainalaista taidetta ja taidekäsityötä. Esineistö jakautuu kansantaiteen, taiteen ja historiallisen arkiston kokoelmiksi. Kansantaidekokoelmassa on esimerkiksi hää- ja juhlapukuja, koruja ja keramiikkaa. Taidekokoelmaan kuuluu kansainvälisesti merkittävien ukrainalaisten ja amerikanukrainalaisten taiteilijoiden teoksia, esimerkkeinä taidemaalari Alexander Archipenko, kuvanveistäjä Mykhailo Chereshnovsky ja arkkitehti Vasyl Krychevsky.
Museolla on vuodesta 2005 ollut tilat East Villagessa. Näyttelytilojen lisäksi siellä on tiloja koululuokille ja työpajoille. Museossa on myös kirjasto, kokoustila, museokauppa ja kahvila.
Museo on suurin Ukrainan ulkopuolella oleva Ukrainaa esittelevä instituutio. Museo kunnioittaa näyttelyllä Venäjän hyökkäyksessä Ukrainaa vastaan kuolleen valokuvaajan Maks Levinin muistoa.
Museon johtaja Peter Doroshenko on toisen polven amerikanukrainalainen. Hän on aiemmin toiminut yksitoista vuotta Dallasin nykytaiteenmuseossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ukrainian Museum Wikimedia Commonsissa
Valdivian maanjäristys 1575

| Valdivian maanjäristys 1575 |
| --- | --- |

Päivämäärä:  16. joulukuuta 1575
Episentrumin sijainti:  Valdivia, Angol, Nueva Imperial, Villarrica (Chile)
Maat, joihin vaikutukset ulottuivat:  Chile
Henkilövahingot:  arviolta 1 300
Chile maanjäristyksen aikaan.
Valdivian maanjäristys tapahtui 16. joulukuuta 1575 aamuyöllä kello 14.30 Chilen Concepciónissa. Se oli voimakkuudeltaan 8,5 MS  ja intensiteettiä X Mercallin asteikkolla.
Turun Höyhen

| Oy Turun Höyhen Åbo Fjäder Ab |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  20. syyskuuta 1941
Toimitusjohtaja:  Aline Grönberg 1941–1950 Erik Johnsson 1950–1967 Eric Alander 1967–1969
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  Tekstiiliteollisuus
Tuotteet:  Höyhenten ja untuvien jalostus sekä sänkyvaatteiden valmistus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oy Turun Höyhen – Åbo Fjäder Ab oli suomalainen yritys, joka erikoistui tehdasmaiseen höyhenten ja untuvien jalostamiseen sekä sänkyvaatteiden valmistamiseen. Turun Höyhen toimi vuosina 1942–1969 ja se sulautettiin Turun Vanuun.
Historia > 1940-luku

Turun Vanu tarvitsi oman tuotantokeskuksen Helsinkiin, jotta Helsingin myymälöistä voitaisiin poistaa ompelimot.  Vuonna 1941 Pitäjänmäeltä ostettiin suuri tontti Kutomotie 29:stä.tarvitaan parempi lähde Turun Höyhen rekisteröitiin kaupparekisteriin 20. syyskuuta 1941. Kauppa- ja teollisuusministeriön kaupparekisteritoimisto epäsi nimen Turun Höyhen harhaanjohtavana, koska yhtiön toimipaikka oli Helsingissä. Marraskuussa korkein oikeus muutti kaupparekisteritoimiston päätöksen. Toimitusjohtaja oli kauppaneuvos Aline Grönberg.
Insinööri Eric Alander valvoi Turun Höyhenen tehdasrakennuksen perustamista vuonna 1942. Tehtaasta suunniteltiin kolmikerroksista ja koneet piti hankkia Saksasta. Sota-ajan epävarmuudesta johtuen tehtaaseen rakennettiin aluksi vain yksi kerros. Koneita ei saatu Saksasta, vaan ne jouduttiin hankkimaan Suomesta. Höyheniä saatiin hankittua Ranskasta ja Tanskasta.
Historia > 1950-luku

Toimintaa laajennettiin täydelliseksi vuodevaatetehtaaksi. Siellä oli jouhikehräämö, patja- ja peitevalmistusta sekä ompelimo. Ranskasta tilattiin peitteiden ompelukone. Tehdas toimi pääasiallisesti Turun Vanun ja sen haaraliikkeitten hankkijana ja tuotantolaitoksena.
Aline Grönbergin kuoleman jälkeen syksyllä 1950 Erik Johnsson valittiin yhtiön toimitusjohtajaksi ja hallituksen puheenjohtajaksi. Turun Höyhenen osakkeet jaettiin Aline Grönbergin lasten; Grönbergin, Alanderin ja Johnssonin perheiden kesken ja osa siirrettiin Turun Vanulle.
Historia > 1960-luku

Pitäjänmäelle rakennettiin uusi pääkonttori ja varasto Kutomotielle. Vuonna 1967 Erik Johnsson luopui toimitusjohtajuudesta ja uudeksi toimitusjohtajaksi nimitettiin insinööri Eric Alander. Vuonna 1969 Turun Höyhen sulautettiin Turun Vanuun ja kaupparekisteriin tehtiin 20. tammikuuta 1970 lopettamisilmoitus.
Turun Vanu ja sen toiminnan ympärille 1927–1953 perustetut muut yritykset

1908 Turun Vanu, Turku
1928 Suomen Villa, Turku
1943 Turun Peiteteollisuus,  Kaarina
1953 Suomen Wiltonteollisuus, Kaarina
Kirjallisuutta

Helmer Winter: Turun Vanu 50 Åbo Vadd.  Turku:  Turun Sanomalehti ja kirjapaino Oy, 1958.
Turun Vanu: Turun Vanu 1908–1948, katsaus Turun Vanun toimintaan.  Turku:  Turun Sanomalehti ja kirjapaino Oy, 1948.
Elias Saarinen: Aline Grönbergin elämän suuri satu.  JULKAISEMATON.
Urheilupuiston koulu (Nurmijärvi)

| Urheilupuiston koulu |
| --- | --- |

Sijainti:  Kisatie 2 (PL 27), 01801 Klaukkala
Koordinaatit:  60.3801°N, 24.7397°E
Tyyppi:  suomenkielinen yläkoulu
Rehtori:  Matti Jumpponen
Luokat:  7–9
Verkkosivut
Urheilupuiston koulu (ent. Klaukkalan yläaste) on Nurmijärven Klaukkalassa toimiva suomenkielinen yläkoulu (luokka-asteet 7–9). Oppilaita lukuvuonna 2020–2021 on noin 430. Tällä hetkellä oppilaita on 500 eikä koulussa ole enää erityisluokkia.[lähde? ]
Koulun ympäristössä toimivat muun muassa Arkadian yhteislyseo, Klaukkalan urheilualue, jäähalli, tennis- ja squash-halli sekä päiväkoti. Koulussa aloitti vuonna 2018 liikuntapainotteinen 7. luokka, ja tänä lukuvuonna liikunnan painotusluokat löytyvät jokaiselta vuosiluokalta.
Tuoksusetrit

| Tuoksusetrit |
| --- | --- |
 Kiinantuoksusetrin (Calocedrus macrolepis) oksia.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Paljassiemeniset Pinophyta
Lahko::  Cupressales
Heimo::  Sypressikasvit Cupressaceae
Alaheimo::  Cupressoideae
Suku::  Tuoksusetrit Calocedrus  Kurz, 1873
Katso myös
   Tuoksusetrit Wikispeciesissä   Tuoksusetrit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuoksusetrit (Calocedrus) on sypressikasvien (Cupressaceae) heimoon kuuluva havupuusuku. Sukuun kuuluu neljä lajia, joista kolme kasvaa luontaisena itäisessä Aasiassa ja yksi läntisessä Pohjois-Amerikassa.
Suvun lajit luokiteltiin aiemmin sukuun Libocedrus, sittemmin monet tämän suvun lajeista on jaettu omiin sukuihinsa. Nykyään niitä ei pidetä läheisinä sukulaisina. Tuoksusetrit kuuluvat sypressikasvien alaheimoon Cupressoideae ja suku Libocedrus alaheimoon Callitroideae. Tästä huolimatta eräät lähteet saattavat vieläkin käyttää vanhoja nimiä. Nimistään huolimatta puut eivät ole sukua varsinaisille setreille (Cedrus), jotka puolestaan kuuluvat mäntykasvien heimoon.
Kuvaus

Tuoksusetrit ovat ainavihantia 15–50 metriä korkeita puita, ja niiden kasvutapa on yleensä avoimen kartiomainen. Kaarna on paksu ja uurteinen. Oksat ovat kärjistään viuhkamaisesti sivusuunnassa haarautuvia. Versot lehtineen ovat vaakasuuntaisesti litteät. Lehdet ovat ruodittomia ja suomumaisia, paitsi kapeita ja neulasmaisia hyvin nuorilla taimilla. Niiden pituudesta on yleensä yli puolet johteista lehtikantaa. Lehdet ovat asettuneet vastakkaisesti neljään riviin. Puut ovat yksikotisia. Sekä hede- että siemenkävyt ovat yksittäin versojen päädyissä. Pienissä, 14–25 mm pitkissä siemenkävyissä on 4–6 ohutta käpysuomua. Siemenillä on kaksi siipeä.
Lajeja

Calocedrus decurrens – oregonintuoksusetri
Calocedrus formosana
Calocedrus macrolepis – kiinantuoksusetri
Calocedrus rupestris
Lisäksi fossiileista tunnetaan sukupuuttoon kuolleita lajeja, kuten oligoseenikautinen Calocedrus huashanensis.
Levinneisyys

Oregonintuoksusetri esiintyy luonnostaan läntisessä Pohjois-Amerikassa Yhdysvaltain länsirannikolta Meksikon pohjoisosiin, kolme muuta lajia itäisessä Aasiassa lähinnä vuoristoalueilla Etelä-Kiinasta Vietnamiin sekä Taiwanin saarella. Kaikki kolme aasialaista lajia ovat uhanalaisia; erittäin uhanalaiseksi luokiteltu laji Calocedrus rupestris löydettiin vasta 2004 Koillis-Vietnamin Bắc Kạnin maakunnan karstivuorilta, ja yksilöitä arvioidaan olevan alle 2 500.
Käyttö

Oregonintuoksusetriä ja vähemmässä määrin myös kiinantuoksusetriä käytetään koristepuuna lauhkealla ja subtrooppisella vyöhykkeellä. Kumpaakin lajia käytetään myös puutavarana; oregonintuoksusetriä on erityisesti käytetty lyijykynien valmistamiseen. Kaksi muuta lajia ovat varsin harvinaisia sekä luonnossa että viljelyssä.
Aiheesta muualla

The Plant List: Calocedrus (englanniksi)
Oregonintuoksusetri (Calocedrus decurrens)
Urheiluseura Hatsina

Urheiluseura Hatsina on vuonna 1979 perustettu mikkeliläinen urheiluseura. Seuran salibandyn edustusjoukkue pelaa  Suomisarjaa ja on korkeimmillaan ollut I-divisioonassa 2006–2008. Maahockeyssä Hatsinan joukkueet ovat pelanneet SM-sarjassa sekä miehissä että naisissa.
Täydelliset miehet

| Täydelliset miehet Popeda |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2008
 Julkaistu: 24. syyskuuta 2008
 Tuottaja(t): Mikko Karmila
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 46.48
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
  Suomi 2. (viikko 40/2008)
Popedan muut julkaisut
| 30-vuotinen sota 1977–2007 2007 | Täydelliset miehet 2008 | Pitkä kuuma kesä 2010 – Live 2010 |
Singlet albumilta Täydelliset miehet
 ”Kuutamohullu” Julkaistu: 16. huhtikuuta 2008  ”Onhan päivä vielä huomennakin” Julkaistu: 27. elokuuta 2008  ”Elän itselleni” Julkaistu: 3. joulukuuta 2008
Täydelliset miehet on suomalaisen Popeda-yhtyeen kahdeksastoista studioalbumi, joka ilmestyi 24. syyskuuta 2008. Suurin osa albumin sävellyksistä on kitaristi Costello Hautamäen käsialaa ja suurimman osan sanoituksista on tehnyt laulaja Pate Mustajärvi. Myös Jonne Aaron ja Popedan entinen jäsen Markku Petander tekivät kumpikin yhdet kappaleet albumille. Albumi myi kultaa heti ilmestymisensä jälkeen[lähde? ].
Albumista julkaistiin myös rajoitettu erikoispainos, jossa on mukana Popedan Suomi-ilmiö -keikan (Ratina 9.8.2008) sisältävä DVD.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD Elän itselleni – 4.29  (säv., san. ja sov. Jonne Aaron)  Onhan päivä vielä huomennakin – 2.49  (alkup. Piangi con me, säv. Giulio Rapetti, Norman David Shapiro, suom. san. Juha Vainio)  Lentolupakirja – 3.01  (säv. ja sov. Costello Hautamäki, san. Pate Mustajärvi & Hautamäki)  Huhhahhei – 3.46  (säv., san. ja sov. Markku Petander)  Aino – 3.49  (säv. ja sov. Hautamäki, san. Mustajärvi)  Allright – 4.34  (Säv. ja sov. Hautamäki, san. Pauli Hanhiniemi)  Rio De Janeiro – 3.51  (säv., san. ja sov. Hautamäki)  Kuutamohullu – 4.29  (Säv. ja sov. Hautamäki, san. Mustajärvi)  Ikurilainen uimapatjan tervauslaulu – 4.16  (säv. ja sov. Hautamäki, san. Mustajärvi)  Juntti – 3.18  (säv. ja sov. Hautamäki, san. Mustajärvi)  J.K.:n blues – 4.48  (säv. ja sov. Jyrki Melartin, san. Mustajärvi)  Kai – 3.47  (säv. ja sov. Hautamäki, Mustajärvi, san. Mustajärvi) :  Ratina Live -DVD Raakaa voimaa (alkup. Blues Power, säv. ja sov. Clapton-Russell, suom. san. Mustajärvi)  Matkalla Alabamaan (säv. ja sov: Hautamäki, san. Tapani Mikkonen)  Sukset (vaikeata tämä hiihtäminen) (säv. ja sov. Hautamäki, san. Mustajärvi & Mika Sundqvist)  Onhan päivä vielä huomennakin (alkup. Piangi con me, säv. Giulio Rapetti & Norman David Shapiro, suom. san. Vainio)  Beibi on Y.L.P.E.E. (säv. ja sov. Hautamäki, san. Mustajärvi)  Aino (säv. ja sov. Hautamäki, san. Mustajärvi)  Huummetta (säv. ja sov. Ilari Ainiala, san. Ainiala & Mustajärvi)  Delilah (säv. ja sov. Les Reed & Barry Mason, suom. san. Pertti Reponen)  Kuutamohullu (säv. ja sov. Hautamäki, san. Mustajärvi)  Repe ja Lissu (säv. ja sov. Petander, san. Mustajärvi)  Kersantti Karoliina (säv. ja sov. Hautamäki, san. Sundqvist)  Kaasua, komisaario Peppone (säv. ja sov. Hautamäki, san. T. Mikkonen)  Kakskytä centtiä (säv. Olli Lindholm, san. Hanhiniemi, sov. Hautamäki)  Kuuma kesä (säv. ja sov. Hautamäki, san. Mustajärvi)  Tango pelargonia (säv., san. ja sov. Kari Kuuva)  Kun mies unelmoi (säv. ja sov. Hautamäki, san. Hanhiniemi)  Hän on täällä tänään (säv., san. ja sov. Hannu Nurmio)  Elämässä pitää olla runkkua (säv. ja san. Juice Leskinen, sov. Anssi Tikanmäki)
Kokoonpano

Pate Mustajärvi – laulu
Costello Hautamäki – kitara, laulu
Jyrki Melartin – basso
Iso-Pate Kivinen – kosketinsoittimet
Lacu Lahtinen – rummut
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

Täydelliset miehet Myspacessa (englanniksi)
Albumin esittelysivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Albumi Poko Rekordsin sivuilla[vanhentunut linkki]
Poko Rekordsin uutisointi aiheesta (Arkistoitu – Internet Archive)
Popeda
| --- | --- |
Studioalbumit:  Popeda · Raswaa koneeseen! · Hullut koirat · Mustat enkelit · Kaasua... · Harasoo · Pohjantähden alla · Ei oo valoo · Hallelujaa · Kans'an Popeda · Svoboda · H.Ö.N.Ö. · Live at the BBC · 500 cc · Vieraissa · Just! · Häkää! · Täydelliset miehet · Voitto· Haista Popeda!
Livealbumit:  Raakaa voimaa · Huilut suorina · Pitkä kuuma kesä 2010 – Live
Kokoelmat:  15 GT Golden Turpo · Poko-klassikko · Peetlehemin pesäveikot (nopein saa) · Hittejä, kersantti Karoliina! · Pelkkää juhlaa! · 30-vuotinen sota 1977–2007 · Museorekisterissä
Singlet:  ”Hei mies / Mönkiäislaulu” · ”Erkki ja Leena / Sammakkalaulu” · ”Suuret setelit / Lauri Lutavuori” · ”Huummetta / Kouluun” · ”Mörrimöykky / Bebobbahobbin” · ”Minä elän / Silimiklasikyy (live)” · ”Minä elän / Silimiklasikyy (live) / Luvattu maa (live)” · ”Kalteriblues / Onnellinen mies” · ”Yö / Maailma palaa” · ”Delilah / Yks kysta kimma” · ”Kaasua, komisaario Peppone / Viimeinen mohikaani” · ”Kaasua, komisaario Peppone” · ”Matkalla Alabamaan / Nyrkki-Kyllikki” · ”Matkalla Alabamaan (remix) / Sielun Veljet: Aina nälkä” · ”Sukset (vaikeata tämä hiihtäminen) / Raz, Dva, Tri” · ”Palle and the Boys / Hjulapata” · ”Palle and the Boys / Hjulapata / Sukset (vaikeata tämä hiihtäminen) (4x10 km:n viestihiihtomixaus)” · ”Kuuma kesä / Tuomas parka” · ”Tää on se yö / Mikä vika mussa on” · ”Eläinten vallankumous / Omia ollaan” · ”Kellot lyö / Potkurilakkirock” · ”Maailmankaikkeuden suvijenkka / Ranttalitytön tärinät” · ”Bandiittipolkka / Luumäkirock” · EppuPopedaNormaali: ”20 vuotta sikana / Hyvä kankkunen” · Raaka-Arska & Räp-Popeda: ”Muumi Muumi / Hei mies -räp” · ”Optinen O / Valkoisessa huoneessa” · ”Sä lähdit taas / Kovan pojan blues” · ”Sä lähdit taas / 4711” · ”Paulin taikakaulin / Heavy lutaa” · ”Lilli Kupponen / Nysse tulee / Kuuma kokardi” · ”Enkeliblues / Nysse tulee” · ”Punaista ja makeaa / Kotiin” · ”Kirje / Irmeli” · ”Kersantti Karoliina / Mää ja Tapparan mies” · ”Kersantti Karoliina / Mää ja Tapparan mies” · ”Repe ja Lissu / Sen kunniaksi” · ”Hjulapata / Omia ollaan / Kovan pojan blues” · ”Siankorvaa ja raanavettä” · ”Oodi makkaralle” · ”Siankorvaa ja raanavettä” · ”Tahdotko mut tosiaan / Pelkosenniemen poika” · ”Mustameri ja mies / Mannaa mammonaa” · ”Paperitähdet / Mayday Mayday” · ”Mustaa / No niin tottakai” · ”Beibin kanssa Irlantiin / Entisestä pois” · ”Tohtori Mustajärvi” · Hilipatipippaa / Onko vielä aikaa” · ”Kakskytä centtiä / Pakko saada BMW” · ”Ei lasten käsiin” · ”Ikurin mimmi” · ”Katsastuslaulu (Popeda) / Tango Pelargonia (Trio Mukavat)” · ”Reino” · ”Kuutamohullu” · ”Onhan päivä vielä huomennakin” · ”Elän itselleni” · ”Hääkellot soi” · ”Bermudan kolmio” · ”Onko saunan takana tilaa?” · ”Lihaa ja perunaa” · ”Sha-la-la / Ikävä keikalle” (feat. Klamydia)
Muuta:  Luettelo Popedan kappaleista · Luettelo Pate Mustajärven kappaleista
Uenon puisto

Kirsikankukkia Uenon puistossa.
Uenon puisto
Uenon puisto (jap. 上野恩賜公園, Ueno onshi kōen) on Tokion Taitōn erillisalueella sijaitseva puisto ja yksi Taitōn kaupunginosista. Se sijaitsee Taitōn länsiosassa Uenon rautatieaseman länsipuolella. Puisto on perustettu vuonna 1873, ja se onkin yksi kaupungin vanhimmista julkisista puistoalueista. Siihen kuuluu osa Uenon ylänköalueesta ja Shinobazun lampi. Alun perin Edo-kaudella puisto oli osa Kan’ei-jin temppelialuetta.
Uenon puisto on merkittävä turistikohde ja yksi Tokion suosituimmista kirsikankukkien katselupaikoista (hanami). Siellä sijaitsee monia museoita, kuten Tokion kansallismuseo, Japanin kansallinen länsimaisen taiteen museo ja Japanin kansallinen tiedemuseo, ja muun muassa Uenon eläintarha, Tokion kulttuuritalo ja Tokion taideyliopisto. Historiallisiin nähtävyyksiin kuuluvat Ueno Tōshō-gūn pyhäkkö ja Saigō Takamorin patsas.
Taitōn kaupunginosana Uenon puiston pinta-ala on 0,8 neliökilometriä, ja siellä on 195 asukasta (syyskuussa 2023). Kaupunginosan väestötiheys on siten noin 240 asukasta neliökilometrillä. Kaupunginosa ei jakaudu osa-alueisiin.
Historia

Uenon puisto kuului alun perin Edo-kaudella eli 1600–1800-luvuilla Kan’ei-jin temppelin alueeseen. Kan’ei-ji oli Tokugawa-klaanin kotitemppeli, Tendai-lahkon päämaja Kantōn seudulla ja yksi kaupungin vauraimmista temppeleistä. Sen rakennustyöt aloitettiin 1620-luvulla. Meiji-restauraatiota seuranneessa Boshin-sisällissodassa vuonna 1868 valtaosa temppelin rakennuksista paloi maan tasalle. Saigō Takamori, jonka patsas seisoo puiston eteläosassa, oli yksi sen alueella käydyn Uenon taistelun kenraaleista. Sodan jälkeen uusi Meiji-hallinto suunnitteli lääketieteellisen korkeakoulun sijoittamista temppelin paikalle, mutta hollantilainen lääkäri Anthonius Franciscus Bauduin suositti alueen muuttamista puistoksi, ja temppelialueesta muokattiin Asakusan puiston ohella toinen Japanin ensimmäisistä länsityylisistä puistosta. Se avattiin yleisölle lokakuussa 1873. Nykyisin Kan’ei-jin temppeli sijaitsee Uenon puiston luoteispuolella, ja sen alue on huomattavasti alkuperäistä suppeampi. Temppelin jäänteitä on säilynyt ympäri puistoa.
Vuonna 1875 Uenon puistoon lisättiin Shinobazun lammen alue. Jo pian avaamisensa jälkeen puistoon alettiin sijoittaa tärkeitä kulttuuri-instituutioita, mikä onkin yksi sen erityispiirteistä. Vuonna 1882 puiston alueelle perustettiin Uenon taidemuseo eli nykyinen Tokion kansallismuseo ja Uenon eläintarha. Niitä seurasivat Tokion taide- ja musiikkikoulut eli nykyinen Tokion taideyliopisto vuosina 1889–1890 ja Japanin keisarillinen kirjasto vuonna 1906. 1800-luvun lopulla puistossa järjestettiin myös kolme kansallista teollisuusnäyttelyä; Shinobazun lammen ympäristö toimi vuorostaan hevoskilpailujen näyttämönä. Taishō-kaudella 1900-luvun alussa puisto valittiin myös Japanin ensimmäisen vappujuhlan viettopaikaksi. Vuosisadan alkupuolelle saakka puisto oli Japanin keisarihuoneen omistuksessa, mutta se lahjoitettiin Tokion kaupungille vuonna 1924. Puiston virallinen nimi Ueno onshi kōen merkitseekin Uenon keisarillisen lahjoituksen puistoa.
Shinobazun lampi Hiroshigen puupiirroksessa, 1856
Kirsikankukkia Uenon puistossa, 1890–1894
Uenon puistoa vuonna 1971
Uenon puisto vuoden 1984 ilmakuvassa
Puistoalue

Uenon puisto sijaitsee Musashinon ylänköön tai Yamanoten ylänköön kuuluvan Uenon ylänköalueen reunalla Uenon rautatieaseman länsipuolella. Ympäröivää maastoa korkeampana alueena ylänkö tunnetaan myös nimellä Ueno no yama, ’Uenon vuori’. Se kohoaa noin 20 metrin korkeudelle merenpinnasta. Sen viereisellä alangolla puiston lounaisosassa levittäytyy Shinobazun lampi. Puistoalueen pinta-ala on noin 0,53 neliökilometriä. Uenon puistoa ympäröiviä kaupunginosia ovat etelässä ja idässä Ueno, pohjoisessa Ueno-Sakuragi ja idässä Ikenohata.
Uenon puistossa on noin 8 800 puuta. Merkittävimpiä lajeja ovat neidonhiuspuu, idänselkova, kamferipuu ja kirsikka. Erityisen kuuluisa puisto on kirsikoistaan, jotka kuuluvat useisiin eri lajikkeisiin; kirsikkapuita varsinaisella puistoalueella on 800 kappaletta ja Uenon eläintarhan ja eri pyhäkköjen alueilla lisäksi noin 400 kappaletta. Kirsikankukistaan alue on tunnettu jo 1600-luvun alkupuolelta, kun Kan’ei-jin pappi Tenkai istutti sinne kirsikkapuita. Historiallisesti tämä kirsikankukkien katselupaikkana suosittu mäki tunnettiin myös nimellä Shinobugaoka (忍ヶ岡). Puiston keskiosassa sijaitsee pieni Suribachiyama-niminen hautakumpu, joka on peräisin Yayoi-kaudelta. Tokion kansallismuseolle johtavan esplanadin varrella on suurikokoinen suihkulähde vesialtaineen.
Shinobazun lampi on noin 16 hehtaarin laajuinen tekojärvi, jonka penkereet jakavat kolmeen osaan. Nämä osat ovat nimeltään ’lootuslampi’, ’venelampi’ ja ’merimetsolampi’. Myös lampi kuului alun perin Kan’ei-jin alueeseen ja se on muotoiltu Kioton lähellä sijaitsevan Biwajärven mukaan, sillä Kan’ei-jin esikuva, Enryaku-jin temppeli, kohoaa vuorella Biwajärven rannikolla. Shinobazun lammen keskellä sijaitsevalla saarella on Benzaitenille omistettu pyhäkkö. Lampi on intianlootusten peittämä ja Tokion suurin lootuksen esiintymisalue. Lootukset kukkivat heinä–elokuussa. Kulttuurihistoriallisen merkityksensä lisäksi Shinobazun lampi on tärkeä muuttolintujen, erityisesti sorsalintujen levähdyspaikka. Lammelta tavataan esimerkiksi tukkasotkia, haapanoita, jouhisorsia ja punasotkia. Muita yleisiä lintulajeja ovat merimetso, pikku-uikku ja jalohaikara.
Benten-dō Shinobazun lammen keskellä
Lootuksenkukkia Shinobazun lammella
Suribachiyaman hautakumpu
Uenon puiston kukkivia kirsikoita