stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jonavan kunnallispiiri
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
virallinen kotisivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (liettuaksi)
Kaunasin lääni
| --- | --- |
Kunnat:  Birštonasin kunta • Jonavan kunnallispiiri • Kaunasin kaupunkikunta • Kaunasin kunnallispiiri • Kaišiadorysin kunnallispiiri • Kėdainiain kunnallispiiri • Prienain kunnallispiiri • Raseiniain kunnallispiiri
Kaupungit:  Birštonas • Jonava • Kaunas • Garliava • Vilkija • Ežerėlis • Kaišiadorys • Žiežmariai • Kėdainiai •  Prienai • Jieznas • Raseiniai • Ariogala
Kauppalat:  Akademija (Kaunas) • Karmėlava • Rumšiškės • Žasliai • Kruonis • Josvainiai • Šėta • Krakės • Akademija (Kėdainiai) • Dotnuva •  Balbieriškis • Veiveriai • Pakuonis • Viduklė • Girkalnis • Nemakščiai • Šiluva • Betygala
Kylät:  Birštono Vienkiemis • Kernuvės • Bučiūnai • Siponys • Geležūnai • Jundeliškės • Škėvonys • Naudžiūnai • Žemaitkiemis (Birštonas) • Upninkai • Šveicarija • Užusaliai • Bukonys • Kuigaliai • Šilai • Išorai • Domeikava • Raudondvaris • Neveronys • Ringaudai • Šlienava • Vilainiai • Vainotiškiai • Pelėdnagiai • Labūnava • Pravieniškės II • Gudiena • Stasiūnai • Dovainonys • Pravieniškės • Stakliškės • Išlaužas • Skriaudžiai • Geruliai • Mauručiai • Paliepiai • Gyliai (Raseiniai) • Norgėlai
Liettuan läänit ja kunnallispiirit
| --- | --- |
Alytus:   Alutys  Druskininkai  Varēna  Lazdijai 
Kaunas:   Birštonas  Jonava  Kaišiadorys  Kaunas  Kaunasin kaupunkikunta  Kēdainiai  Prienai  Raseiniai 
Klaipėda:   Klaipėdan kaupunkikunta  Klaipėdan kunnallispiiri  Kretinga  Neringa  Palangan kaupunkikunta  Skuodas  Šilutė 
Marijampolė:   Kalvarija  Marijampolėn kunta  Šakiai  Vilkaviškis  Kazlų Rūdan kunta 
Panevėžys:   Biržai  Kupiškis  Panevėžysin kaupunkikunta  Panevėžysin kunnallispiiri  Pasvalys  Rokiškis 
Šiauliai:   Akmenė  Joniškis  Kelmė  Pakruojis  Radviliškis  Šiauliain kaupunkikunta  Šiauliain kunnallispiiri 
Tauragė:   Jurbarkas  Pagėgiai  Šilalė  Tauragė 
Telšiai:   Mažeikiai  Plungė  Rietavas  Telšiai 
Utena:   Anykščiai  Ignalina  Utena  Visaginasin kaupunkikunta  Zarasai  Molėtai 
Vilna:   Elektrėnai  Šalčininkai  Širvintos  Švenčionys  Trakai  Ukmergė  Vilnan kaupunkikunta  Vilnan kunnallispiiri
Miss Earth

Miss Earth on vuosittain pidettävä, ympäristönsuojelun kunniaksi järjestettävä kauneuskilpailu. Miss Universumin ja Miss Maailman ohella se on osallistujamaiden määrässä mitattuna yksi kolmesta suurimmasta kauneuskilpailusta, sekä yksi mainostetuimmista. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2001.
Voittajat

| Vuosi | Kansallisuus | Miss Earth | Kilpailupaikka |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Tanska | Catharina Svensson | Quezon City, Filippiinit |
| 2002 | Bosnia ja Hertsegovina | Džejla Glavović (kruunattiin ensin voittajaksi, hylättiin myöhemmin) | Pasay, Filippiinit |
| 2002 | Kenia | Winfred Omwakwe (1. perintöprinsessa, kruunattiin voittajaksi myöhemmin) | Pasay, Filippiinit |
| 2003 | Honduras | Dania Prince | Quezon City, Filippiinit |
| 2004 | Brasilia | Priscilla Meirelles | Quezon City, Filippiinit |
| 2005 | Venezuela | Alexandra Braun | Quezon City, Filippiinit |
| 2006 | Chile | Hil Hernández | Manila, Filippiinit |
| 2007 | Kanada | Jessica Trisko | Quezon City, Filippiinit |
| 2008 | Filippiinit | Karla Henry | Angeles, Filippiinit |
| 2009 | Brasilia | Larissa Ramos | Boracay, Filippiinit |
| 2010 | Intia | Nicole Faria | Nha Trang, Vietnam |
| 2011 | Ecuador | Olga Alava | Quezon City, Filippiinit |
| 2012 | Tšekki | Tereza Fajksová | Las Piñas, Filippiinit |
| 2013 | Venezuela | Alyz Henrich | Las Piñas, Filippiinit |
| 2014 | Filippiinit | Jamie Herrell | Quezon City, Filippiinit |
| 2015 | Filippiinit | Angelia Ong | Wien, Itävalta |
| 2016 | Ecuador | Katherine Espin | Pasay, Filippiinit |
| 2017 | Filippiinit | Karen Ibasco | Pasay, Filippiinit |
| 2018 | Vietnam | Nguyễn Phương Khánh | Pasay, Filippiinit |
| 2019 | Puerto Rico | Nellys Pimentel | Parañaque, Filippiinit |
| 2020 | Yhdysvallat | Lindsey Coffey | Vuosien 2020 ja 2021 Miss Earth -kisat järjestettiin COVID-19-pandemiasta johtuen virtuaalisesti |
| 2021 | Belize | Destiny Wagner | Vuosien 2020 ja 2021 Miss Earth -kisat järjestettiin COVID-19-pandemiasta johtuen virtuaalisesti |
| 2022 | Etelä-Korea | Mina Sue Choi | Parañaque, Filippiinit |
| 2023 | Albania | Drita Ziri | Hồ Chí Minhin kaupunki, Vietnam |
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Käännös suomeksi
Miss Blue

| ”Miss Blue” Vincent Pontare |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Lucky Thirteen
 Julkaistu: 25. huhtikuuta 2008
 Tyylilaji: Pop, rock
 Kesto: 03.26
 Levy-yhtiö: Little Stereo Recordings
Vincent Pontaren muut singlet
| ”Don't Hate on Me” 2007 | ”Miss Blue” 2008 | ”This Is for You” 2008 |
Miss Blue on ruotsalaisartisti Vincent Pontaren kappale hänen Lucky Thirteen -debyyttialbumiltaan. Sen julkaisi Little Stereo Recordings albumin kolmantena singlenä 25. huhtikuuta 2008. Kappaleelle tehtiin myös musiikkivideo, joka julkaistiin syksyn 2007 aikana. Kappale oli kohtalainen menestys, sijoittuen neljässä eri valtiossa listoille.
Kappalelista

"Miss Blue" (Alkuperäinen) - 7:31
"Miss Blue" (Radioversio) - 3:26
Listasijoitukset

| Lista | Paras Sijoitus |
| --- | --- |
Ruotsi (Sverigetopplistan): 6
Saksa (Media Control Charts): 39
Suomi (Suomen virallinen lista): 19
Sveitsi (Swiss Music Charts): 23
Jousiammunta kesäolympialaisissa 2012

Jousiammunta.
Jousiammunnassa kilpailtiin Lontoon vuoden 2012 kesäolympialaisissa 27. heinäkuuta – 3. elokuuta. Tapahtumia oli yhteensä neljä, joista miehille ja naisille kummallekin oli yksilö- ja joukkuekilpailu. Kilpailijoita oli yhteensä 128. Tapahtumat käytiin Lord's Cricket Groundissa, St John's Woodsissa. Paikalle mahtui yleisöön 6 500 henkilöä. Menestynein maa oli Etelä-Korea, joka voitti kolme kilpailua neljästä.
Aikataulu

| Päivä | Päivämäärä | Tapahtuma | Vaihe |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. päivä | Perjantai 27. heinäkuuta | Miesten yksilökilpailu | Sijoituskierros |
| 1. päivä | Perjantai 27. heinäkuuta | Naisten yksilökilpailu | Sijoituskierros |
| 2. päivä | Lauantai 28. heinäkuuta | Miesten joukkuekilpailu | Pudotuspelit ja finaali |
| 3. päivä | Sunnuntai 29. heinäkuuta | Naisten joukkuekilpailu | Pudotuspelit ja finaali |
| 4. päivä | Maanantai 30. heinäkuuta | Miesten yksilökilpailu | Karsintakierrokset |
| 4. päivä | Maanantai 30. heinäkuuta | Naisten yksilökilpailu | Karsintakierrokset |
| 5. päivä | Tiistai 31. heinäkuuta | Miesten yksilökilpailu | Karsintakierrokset |
| 5. päivä | Tiistai 31. heinäkuuta | Naisten yksilökilpailu | Karsintakierrokset |
| 6. päivä | Keskiviikko 1. elokuuta | Miesten yksilökilpailu | Karsintakierrokset |
| 6. päivä | Keskiviikko 1. elokuuta | Naisten yksilökilpailu | Karsintakierrokset |
| 7. päivä | Torstai 2. elokuuta | Naisten yksilökilpailu | Pudotuspelit ja finaali |
| 8. päivä | Perjantai 3. elokuuta | Miesten yksilökilpailu | Pudotuspelit ja finaali |
Ajat ovat paikallista aikaa.
Mitaliyhteenveto

| Sijoitus | Maa | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Etelä-Korea | 3 | 0 | 1 | 4 |
| 2 |  Italia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 |  Kiina | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 3 |  Japani | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 3 |  Meksiko | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 6 |  Yhdysvallat | 0 | 1 | 0 | 1 |
Mitaliyhteenveto > Kilpailut

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Miehet, yksilö tiedot |  Oh Jin-hyek Etelä-Korea (KOR) |  Takaharu Furukawa Japani (JPN) |  Dai Xiaoxiang Kiina (CHN) |  |  |  |
| Miehet, joukkue tiedot |  Italia Michele Frangilli Marco Galiazzo Mauro Nespoli |  Yhdysvallat Brady Ellison Jacob Wukie Jake Kaminski |  Etelä-Korea Im Dong-hyun Kim Bub-min Oh Jin-hyek |  |  |  |

| Naiset, yksilö tiedot |  Ki Bo-bae Etelä-Korea (KOR) |  Aída Román Meksiko (MEX) |  Mariana Avitia Meksiko (MEX) |  |  |  |
| Naiset, joukkue tiedot |  Etelä-Korea Choi Hyeon-ju Ki Bo-bae Lee Sung-jin |  Kiina Cheng Ming Fang Yuting Xu Jing |  Japani Ren Hayakawa Miki Kanie Kaori Kawanaka |  |  |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jousiammunta Lontoon 2012 olympialaisten sivuilla (englanniksi)
Kesäolympialaisten 2012 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Pöytätennis | Ratsastus | Soutu | Sulkapallo | Taekwondo | Taitouinti | Tennis | Triathlon | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Jousiammunta olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924–1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Miesten joukkuekilpailun mitalistijoukkueet
Naisten joukkuekilpailun voittanut Etelä-Korean joukkue
Justyna Kowalczyk
Maailmancupin osakilpailuvoitot

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| Päivä | Kilpailupaikka | Maa | Matka |
| 27. tammikuuta 2007 | Otepää | Viro | 10 km (p) |
| 22. tammikuuta 2008 | Canmore | Kanada | yhdistelmäkilpailu |
| 17. tammikuuta 2009 | Whistler | Kanada | yhdistelmäkilpailu |
| 24. tammikuuta 2009 | Otepää | Viro | 10 km (p) |
| 14. helmikuuta 2009 | Valdidentro | Italia | 10 km (p) |
| 8. maaliskuuta 2009 | Lahti | Suomi | 10 km (v) |
| 20.–22. maaliskuuta 2009 | Falun | Ruotsi | maailmancupfinaali |
| 28. marraskuuta 2009 | Kuusamo | Suomi | sprintti (p) |
| 20. joulukuuta 2009 | Rogla | Slovenia | 15 km yhteislähtö (p) |
| 1.–10. tammikuuta 2010 |   |   | Tour de Ski |
| 16. tammikuuta 2010 | Otepää | Viro | 10 km (p) |
| 23. tammikuuta 2010 | Rybinsk | Venäjä | yhdistelmäkilpailu |
| 6. helmikuuta 2010 | Canmore | Kanada | sprintti (p) |
| 31. joulukuuta 2010 – 9. tammikuuta 2011 |   |   | Tour de Ski |
| 4. helmikuuta 2011 | Rybinsk | Venäjä | yhdistelmäkilpailu |
| 17. joulukuuta 2011 | Rogla | Slovenia | 10 km yhteislähtö (p) |
| 29. joulukuuta 2011 – 8. tammikuuta 2012 |   |   | Tour de Ski |
| 21. tammikuuta 2012 | Otepää | Viro | sprintti (p) |
| 22. tammikuuta 2012 | Otepää | Viro | 10 km (p) |
| 2. helmikuuta 2012 | Moskova | Venäjä | sprintti (v) |
| 18. helmikuuta 2012 | Szklarska Poręba | Puola | 10 km (p) |
| 13. joulukuuta 2012 | Canmore | Kanada | 15 km yhteislähtö (p) |
| 16. joulukuuta 2012 | Canmore | Kanada | yhdistelmäkilpailu |
| 29. joulukuuta 2012 – 6. tammikuuta 2013 |   |   | Tour de Ski |
| 16. helmikuuta 2013 | Davos | Sveitsi | sprintti (p) |
| 10. maaliskuuta 2013 | Lahti | Suomi | 10 km (p) |
| 13. maaliskuuta 2013 | Drammen | Norja | sprintti (p) |
| 7. joulukuuta 2013 | Lillehammer | Norja | 10 km (p) |
| 21. joulukuuta 2013 | Asiago | Italia | sprintti (p) |
| 19. tammikuuta 2014 | Szklarska Poręba | Puola | 10 km yhteislähtö (p) |
| 4. helmikuuta 2017 | Pyeongchang | Etelä-Korea | 15 km yhdistelmähiihto |
Aiheesta muualla

Justyna Kowalczykin viralliset sivut
Naisten 10 kilometrin hiihdon olympiavoittajat
Molybdeenihohde

| Molybdeenihohde |
| --- | --- |
 Molybdeenihohdetta Kanadasta
Luokka:  sulfidimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  MoS2
Molekyylipaino:  160,07 g/mol
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  lyijynharmaa
Asu:  suomuinen, levymäisinä kiteinä tai massamainen
Kidejärjestelmä:  heksagoninen
Kovuus Mohsin asteikolla:  1–1,5
Ominaispaino:  4,62–5,06 g/cm3
Optiset ominaisuudet
Kiilto:  metallikiilto
Viiru:  sinertävänharmaa
Läpinäkyvyys:  läpinäkymätön
Lähteet
  
Aiheesta muualla
  Molybdeenihohde Commonsissa 
Molybdeenihohde (MoS2) eli molybdeniitti on molybdeenin malmimineraali, joka on koostumukseltaan molybdeenidisulfidia. Molybdeenihohteessa on 60 % molybdeenia ja onkin molybdeenimetallin mineraaleista merkittävin.
Molybdeenihohde on kidejärjestelmältään heksagonaalinen. Kiteet ovat kuusisivuisia levyjä, mutta ne ovat harvinaisia omamuotoisina. Väriltään molybdeenihohde on lyijynharmaa, sinertävään vivahtava. Kiilto on metallimainen. Viirun väri on sinertävän harmaa. Molybdeenihohde on kuitenkin sen verran pehmeä, että siitä jää tahroja hyvin helposti käteen, kun siihen koskee. 
Kovuus on 1–1,5 Mohsin asteikolla ja ominaispaino on 4,6–5,0 g/cm³.
Molybdeenihohdetta esiintyy graniitissa, pegmatiiteissa ja kvartsijuonissa. Myös apliiteissa ja scheeliitissä molybdeenihohdetta saattaa olla. Suomessa on louhittu molybdeenihohdetta toisen maailmansodan aikaan Pielisjärven Mätäsvaarassa. Sitä on myös tavattu Suomussalmella, Sotkamossa, Ylitorniolla ja Rautiossa.
Aiheesta muualla

Geologia.fi: Molybdeenihohde
Handbook of Mineralogy: Molybdenite (pdf) (englanniksi)
Mindat.org: Molybdenite (englanniksi)
Webmineral: Molybdenite Mineral Data (englanniksi)
NORDCAPS

NORDCAPS (Nordic Coordinated Arrangement for Military Peace Support) oli Islannin, Norjan, Ruotsin, Suomen ja Tanskan välinen pohjoismainen sopimus, jolla vuodesta 1997 koordinoitiin rauhanturvaoperaatioihin liittyvää opetusta maiden kesken. Sopimuksen perusteella esimerkiksi yhteispohjoismainen CIMIC-koulutus annettiin Suomessa, sotilaspoliisikoulutus Tanskassa ja huoltokoulutus Norjassa.
Sopimuksen korvasi Nordefco-puolustusyhteistyö vuonna 2009.
Aiheesta muualla

NORDCAPS (Arkistoitu – Internet Archive)
Jousiammunta kesäolympialaisissa 2016 – miesten yksilökilpailu

Miesten jousiammunnan henkilökohtainen kilpailu Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 käytiin 5. – 12. elokuuta Sambódromossa. Turnaukseen osallistui 64 urheilijaa 40 maasta. Turnauksen voitti eteläkorealainen Ku Bon-chan. Hopealle sijoittui ranskalainen Jean-Charles Valladont, ja pronssia saavutti yhdysvaltalainen Brady Ellison.
Tulokset > Mitaliottelut

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
: 12.8.
|  |    Jean-Charles Valladont | 7 |   |  |  |  |
|  |    Sjef van den Berg | 3 |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 12.8. | 12.8. |
|  |   |   |   |   |    Jean-Charles Valladont | 3 |
|  |   |   |   |   |    Ku Bon-chan | 7 |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |  |  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|  | 12.8. | 12.8. |   |  | 12.8. | 12.8. |
|  |    Ku Bon-chan | 6 |   |  |    Sjef van den Berg |   2 |
|  |    Brady Ellison | 5 |   |  |    Brady Ellison |   6 |
Mount Ossa (Tasmania)

Mount Ossa
| --- | --- |
Sijainti:  Tasmania, Australia
Vuoristo:  Pelion Range (d) (käännä suomeksi) 
Korkeus merenpinnasta:  1 617 m
Prominenssi:  1 617  m 
Suojelualue:  Cradle Mountain-Lake St Clairin kansallispuisto 
Ikä:  Jurakausi 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Mount Ossa on Tasmanian korkein vuori. Se on 1 617 metriä korkea. Näkyvyys huipulta on kirkkaina päivinä jopa 30 kilometriä. Mount Ossa on suosittu vaelluskohde. Edestakainen matka Arm Riverin pysäköintialueelta huipulle ja takaisin on 36 kilometriä. Nousu on rankka vetisissä ja lumisissa olosuhteissa.
Etäisyyksiä

Devonport 110 km
Launceston 140 km
Hobart 210 km
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mount Ossa (Tasmania) Wikimedia Commonsissa
Johannes-passio (Bach)

Johannes-passio (saks. Johannes-Passion) on Johann Sebastian Bachin säveltämä kaksiosainen passio, joka kuvaa pääsiäisen ajan tapahtumat Jeesuksen vangitsemisesta hautaamiseen.
Carl Philipp Emanuel Bachin ja Johann Friedrich Agricolan laatiman muistokirjoituksen mukaan J. S. Bach sävelsi elämänsä aikana viisi passiota mutta niistä vain kaksi – Matteus-passio (BWV 244) ja Johannes-passio (BWV 245) – on säilynyt.
Johannes-passion ensiesitys oli Leipzigin Nikolainkirkossa pitkänäperjantaina vuonna 1724. Bachin soitinnus Johannes-passiossa saattaa viitata siihen, että ainakin osa musiikista on sävelletty jo säveltäjän asuessa Weimarissa. Bach nimittäin käyttää siinä useita jo silloin vanhanaikaisia soittimia, kuten luuttua, viola d’amorea ja bassogambaa. Passioissa orkesterin kokoonpano on rajoitetumpi kuin esimerkiksi Bachin Magnificatissa ja h-molli-messussa. Vaskia tai patarumpuja ei käytetä lainkaan, ja teosten suuret kuoro-osuudet ovat sävyltään hartaita eivätkä mahtipontisia, kuten edellä mainituissa teoksissa.
Passion draamasisältö

Johannes-passion draamasisältö koostuu evankelistan (eli kertojan), Jeesuksen ja muiden Raamatun kertomuksen henkilöiden resitatiiveista. Kuorolle jäävät Raamatusta ne tekstit, joissa on useampia puhujia samanaikaisesti, kuten väkijoukko. Kuoron kohtauksista käytetään nimeä turba-kuoro. Näiden kaikkien tekstit ovat suoraan Raamatusta.
Aaria-osuudet puolestaan edustavat henkilökohtaisia, pietistisiä reaktioita kärsimyshistorian tapahtumiin. Kuoron koraalit loivat passioihin vielä kolmannen, hartaudenharjoituksellisen, ulottuvuuden, sillä niiden kautta seurakunta pääsi osallistumaan esitettävään liturgiseen seremoniaan. Saattoi olla, että seurakunta myös lauloi koraaliosuuksissa kuoron mukana.
Passion eri versiot

Johannes-passiota voidaan pitää Bachin ensimmäisenä suurimuotoisena teoksena. Bach muokkasi ja uudisti teostaan noin 25 vuoden aikana useasti. Passio onkin säilynyt viitenä eri versiona, joista viimeistä esitetään nykyään eniten. Johannes-passiossa Bach käyttää librettona Raamatun säkeiden lisäksi monien eri kirjailijoiden tekstejä. Kirjoitusten epäyhtenäisyys oli varmasti suurena syynä eri versioiden syntyyn.
Suurimman muutoksen Bach teki kantaesitystä seuranneena vuonna, kun hän vaihtoi alku- ja loppukuorojen (Herr, unser Herrscher ja Ruht wohl) tilalle suuret koraalipohjaiset kuoro-osat (O Mensch, bewein ja Christe, du Lamm Gottes). Lisäksi hän vaihtoi kaksi aariaa toisiksi ja lisäsi yhden aarian. Passion kolmannessa versiossa Bach jätti pois sellaisia kohtia, joiden teksti perustui Matteuksen evankeliumiin, tästä esimerkkinä maanjäristyskohtaus. Viimeisessä, neljännessä versiossa vuodelta 1739 Bach palaa alkuperäiseen vuoden 1724 versioon. Tämän version Bach jätti kuitenkin kesken.
Rakenne

Johannes-passion kuoro-osuuksien tunnusmerkkeinä ovat kiivaat kuudestoistaosakulut, jotka korostavat musiikin kiivautta. Aarioiden säestys ja soolosoitinnukset ovat joka aariassa erilaiset. Johannes-passion aariat ovat myös lyhyempiä verrattuna Matteus-passioon. Tästä seuraa, että Johannes-passio on dramaattisempi ja intensiivisempi kuin Matteus-passio. Johanneksen evankeliumin passiokertomus jakaantuu useiksi eri kohtauksiksi (Jeesuksen vangitseminen, ylipappien kohtaus, Jeesus ja Pilatus, ristiinnaulitseminen ja hautaus). Bach lisäsi jokaisen ”kohtauksen” päätteeksi koraalin eli virsisävelmän. Niistä moni oli kuulijoille entuudestaan tuttu ja täten he saattoivat osallistua kuoron lauluun. Bach jakoi teoksensa kahtia, Parte primaan ja Parte secondaan. Osien välissä on tauko pitkänperjantain saarnaa varten. Koraalit näyttäytyvät aarioiden tavoin myös yksittäisinä kohtauksina, joiden tarkoitus on keskeyttää juonen kulku ja pohtia passiotapahtumien merkityksiä.
Johannes-passion aloittava Herr, unser Herrscher (Herra, valtiaamme) -kuoro on laaja da-capo-rakenteinen alkukuoro, jonka keskiosa kehittelee ensimmäisen osan melodia-aineksia. Passioissa käytetyt koraalit olivat varsin vakiintuneita, joten molemmat Bachin passioista alkavatkin samalla koraalilla Herzliebster Jesu, was hast du verbrochen.
Johannes-passion ”johtoaiheen” muodostaa koraali Jesu Kreuz, Leiden und Pein, joka esitetään teoksen aikana kolme kertaa. Loppukuoron Ruht wohl jälkeen Bach päättää passionsa poikkeuksellisesti koraaliin. Loppukoraalissa Ach, Herr, lass dein lieb Engelein Bach viittaa pitkänperjantain jälkeisiin tapahtumiin.
Soitinnus

Solistit:
sopraano (aariat ja palvelijatar)
altto (aariat)
tenori (evankelista, aariat, palvelija)
basso (aariat, Jeesus, Pietari, Pilatus)
Orkesteri
Huilu (Flauto traverso) 1,2
Oboe 1,2
Oboe d’amore 1,2
Oboe da caccia 1,2
Jouset (Viulut, alttoviulut, sellot, kontrabassot (myös viola d’amore, viola da gamba ja luuttu))
Continuo (esimerkiksi sello, kontrabasso, fagotti, urut, cembalo, luuttu
Kuoro
(sopraano, altto, tenori, basso)
Kesto

Noin 120 min.
Aiheesta muualla

Johannes-passion libretto. (saksaksi)
Mustaharakka

| Mustaharakka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Varikset Corvidae
Suku::  Platysmurus  Reichenbach, 1850
Laji::  leucopterus
Kaksiosainen nimi
 Platysmurus leucopterus  (Temminck, 1824) 
Katso myös
   Mustaharakka Wikispeciesissä   Mustaharakka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustaharakka (Platysmurus leucopterus) on varisten heimoon kuuluva varpuslintu. Se on sukunsa ainoa laji.
Levinneisyys

Mustaharakkaa tavataan Kaakkois-Aasiassa Myanmarin Tanintharyin alueelta, Malakan niemimaalta sekä Thaimaasta että Malesiasta, harvinaisena Singaporesta sekä Indonesiasta Sumatran, Bangkan ja Jaavan saarilta. Sen populaatiota ei ole arvioitu, mutta sitä on kuvattu harvinaiseksi. Laji on riippuvainen metsistä ja vaikka sen elinalueella metsien katoaminen on ollut nopeaa, laji luokitellaan elinvoimaiseksi, koska sen levinneisyysalue on suuri eikä sen populaation väheneminen ole todennäköisesti ollut kovinkaan nopeata.
Elinympäristö

Mustaharakka elää tiheissä alankometsissä alle 800 metrin korkeudessa.
Musiikkivuosi 1976

Musiikkivuosi 1976 käsittelee vuoden 1976 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Julkaisuja

Jean-Michel Jarren albumi Oxygène julkaistiin
David Bowien albumi Station to Station julkaistiin
Rainbow-yhtyeen albumi Rising julkaistiin
Boston-yhtyeen ensimmäinen albumi Boston julkaistiin
The Stooges-yhtyeen livealbumi Metallic K.O. julkaistiin
Queen-yhtyeen albumi A Day at the Races julkaistiin
The Rolling Stones-yhtyeen albumi Black and Blue julkaistiin
Kilpailuja

Eurovision laulukilpailu 1976
Mustjärvi (Kirkkonummi)

| Mustjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kirkkonummi
Koordinaatit:  60°09′30″N, 24°23′22″E
Järvinumero:  81.061.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  30 m 
Rantaviiva:  1,15 km 
Pinta-ala:  0,057 km² 
 fiMustjärvi 
Mustjärvi on kalliojärvi Kirkkonummen länsiosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 5,7 hehtaaria. Etäisyys Helsingin keskustasta on 31 kilometriä länteen.
Maantiede

Mustjärven pituus on puoli kilometriä. Järvi on etelä–pohjoissuuntaisesti pitkänomainen, levein kohta on järven eteläpuoliskolla, siitä pohjoiseen allas kapenee. Saaria ei ole. Järvestä lähtee laskuoja sekä pohjoiseen Storträsk – Bakträskiin että etelään Estbyåhon.
Meikon luonnonsuojelualue reunustaa Mustjärveä kaikissa ilmansuunnissa paitsi kaakossa. Noin 300–400 metriä Mustjärveltä itään sijaitsee Humaljärvi, lännessä levittäytyy Meikon alueen metsä, jonka alueella sijaitsee muun muassa Kakarlampi, Immerlampi ja Korsolampi. Mustjärven ja Humaljärven välissä sijaitsee Urbysberget, jonka korkeustaso on noin 70 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 40 metriä Mustjärven pintaa ylempänä. Mustjärven lounaisrannalla on jyrkänne.
Mustjärvi (81.061.1.013) kuuluu Estbyån valuma-alueeseen (81.061), joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Suomenlahden rannikkoalueen (81) päävesistössä. Mustjärvi on viidenneksi laajin Estbyån valuma-alueen kolmestatoista vakavedestä. Sitä edeltää Humaljärvi, Meiko, Djupström ja Vaipo. Sitä seuraa Vitträsk, Trehörningen, Bergträsk, Molnträsk, Korsolampi, Tollsträsket, Kotolampi ja Immerlampi.