stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Martti Voutilainen
Vuodet Ranskassa ja paluu Suomeen

Novisiaatin aikana Voutilainen opiskeli Le Saulchoirin opistoluostarissa kolme vuotta filosofiaa ja neljä vuotta teologiaa. Voutilainen kertoi, ettei kuullut novisiaatin aikana sanaakaan suomea, ja jotta ei unohtaisi kieltä, hänellä oli tapana lukea omassa huoneessaan ääneen psalmeja. Elinikäiset lupaukset Martti Voutilainen antoi syksyllä 1959 ja seuraavana vuonna hänet vihittiin diakoniksi. Tämän jälkeen Voutilainen tutustui englantilaisten dominikaanien toimintaan Lontoossa ja Oxfordissa. 3.9.1961, Martti Voutilainen vihittiin papiksi Helsingissä, ensimmäisenä katolilaisena pappina reformaation jälkeen. Vihkimys tapahtui Marian kirkossa ja paikalla oli paljon ihmisiä ja median edustajia. Tapahtuma kiinnosti historiallisena merkkihetkenä laajasti suomalaista ja kansainvälistä mediaa. Voutilaisesta kirjoitettiin paljon ja hän sai onnitteluja ympäri maailmaa. Pappisvihkimyksen jälkeen Voutilainen viimeisteli diplomityötään liittyen Johannes Damaskolaisen armonteologiaan. Teologian lisensiaatiksi ja lehtoriksi Voutilainen valmistui syksyllä 1963. Tämän jälkeen alkoi Voutilaisen pastoraalivuosi tutussa Ranskassa, Pariisin lähistöllä sijaitsevassa suuressa seurakunnassa. 
Pastoraalivuoden jälkeen isä Martti palasi Suomeen ja aloitti työskentelemisen Studium Catholicumissa ja muun muassa Academicum Catholicumin toiminnanjohtajana. Dominikaanien kulttuurikeskuksessa isä Martti piti aktiivisesti esitelmäsarjoja ja luentoja erilaisista aiheista. Vuonna 1966 hänet nimitettiin hiippakunnan ekumeeniseksi sihteeriksi.  Tehtävä oli Voutilaiselle mieleinen, sillä tehtävässä hän koki voivansa edistää tavoitetta kaikkien osapuolien syventymisessä uskossa. Voutilaisen mukaan yhteinen usko saattaisi jonain päivänä yhdistää ja näin päästäisiin Kristuksen tavoitteeseen opetuslasten yhteydestä. Myöhemmin isä Martista tuli myös Suomen ekumeenisen neuvoston ja sen hallituksen jäsen.
Vuodesta 1969 eteenpäin Voutilainen piti tärkeänä myös teologisia jatkokursseja, joilla hän kävi kesäisin Osnabrückissa. Voutilainen oli saanut novisiaatin aikana tomistisen koulutuksen ja koki tarvetta syventää tuntemustaan erityisesti modernista teologiasta.
Myöhempi toiminta Suomessa ja kuolema

Helsingin seurakunnissa isä Martti vietti usein messuja ja saarnasi ahkerasti sekä järjesti retriittejä. Hän toimi myös 15 vuotta hiippakunnan pappienneuvoston sihteerinä ja kuului pitkään pastoraalineuvostoon. Isä Martti kirjoitti myös ahkerasti hiippakunnan lehteen Fidekseen. Koulutuksestaan johtuen Voutilainen oli myös aktiivinen historianharrastaja ja suosikkiharrastuksenaan hän kokosi yhteen katolisen kirkon vaiheita Suomessa. Historian lisäksi isä Martti harrasti myös psykologiaa, jotka hän koki hyödylliseksi sielunhoitotyössään. Samoin Voutilainen jatkoi myös musiikkiharrastustaan soittamalla huilua, kunnes olkapäävamman pakottamana joutui luopumaan rakkaasta harrastuksestaan.  Voutilainen teki myös tärkeän työn yhdessä sisar Irman, Riitta Laukaman, Merja Immosen ja muiden aktiivien kanssa kääntämällä rukoustekstejä suomenkielellä. Ensin he saivat valmiiksi muun muassa sakramenttitekstien suomennos ja myöhemmin hautajaisliturgia. Tämän jälkeen he keskittyivät suurimpaan käännöstyöhön eli suomenkieliseen messukirjaan, joka käsitti kaikki eukaristiset rukoukset, prefaatiot ja messurukoukset. 
Ajasta ikuisuuteen 74-vuotias dominikaani-isä Martti Voutilainen siirtyi pitkän sairastelun seurauksena Helsingissä 7. heinäkuuta 2001. Viimeiset hetkensä hän vietti Terho-kodissa.
Vym

| Vym |
| --- | --- |
 Vym-jokea Serjogovon kylän lähellä.
Alkulähde:  Timanin selänne
Laskupaikka:  Vytšegda
Pituus:  499 km
Virtaama:  196 m³/s
Valuma-alue:  25 600 km²
Vym (ven. Вымь, komiksi Емва, Jemva) on Vienanjoen vesistöön kuuluvan Vytšegdan sivujoki Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 499 kilometriä, valuma-alueen laajuus 25 600 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama Vesljanan kylän luona 196 kuutiometriä sekunnissa.
Vym saa alkunsa Timanin selänteeltä, virtaa kohti etelää ja laskee Vytšegdaan Ust-Vymin kylän luona. Tärkeimmät sivujoet ovat Vorykva, Jelva, Požeg, Tšub, Koin ja Vesljana. Joki on liikennöintikelpoinen Vesljanan suuhun saakka. Sen varrella sijaitsee Jemvan kaupunki.
Eero Vuorio (pesäpalloilija)

Eero Alpo Aleksanteri Vuorio (9. heinäkuuta 1925 Vehkalahti – 29. syyskuuta 2006 Hamina) oli suomalainen pesäpalloilija.
Vuorio voitti pesäpallon Suomen mestaruuden Haminan Palloilijoiden joukkueessa vuosina 1947, 1948, 1954 ja 1955. Hän oli Pesäpalloliiton (PPL) joukkueen kakkosvaravahti Helsingin 1952 olympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa. Hän pelasi kolme kertaa Itä–Länsi-ottelussa ja kaksi kertaa PPL–TUL-ottelussa.
Saavutukset > Pelaajana

4 SM-kultaa: 1947, 1948, 1954, 1955
2 SM-hopeaa: 1946, 1950
1 SM-pronssi: 1953
3 Itä-Länsi-ottelua: 1948, 1951, 1952
Vovtšansk

| Vovtšansk (Вовчанськ) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Vovtšansk
 Koordinaatit: 50.2938°N, 36.9369°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Harkovan alue
Piiri:  Tšuhujivin piiri
Perustettu (sloboda):  1674
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  25,6 km²
Väkiluku (2022):  17 459
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vovtšansk (ukr. Вовчанськ; ven. Волчанск, Voltšansk); ennen vuotta 1776 Vovtše (ukr. Вовче) on kaupunki Itä-Ukrainassa, Harkovan alueen Tšuhujivin piirissä. Kaupunki sijaitsee Donetsin sivuhaaran Vovtšajoen varrella, maanteitse 72 kilometriä aluekeskus Harkovasta koilliseen, maanteitse 11 kilometriä Venäjän rajasta (linnuntietä 5 km rajasta). Kaupungin pohjoispuolella on paikallinen rajanylityspaikka Pletenivka (Ukraina)–Šebekino (Venäjän Belgorodin alue). Kaupungissa on Šebekino (Venäjän Belgorodin alue)–Vovtšansk–Prykolotne–Velykyi Burluk–Kupjansk -ratayhteyden rautatieasema.
Väestö

Ennen Venäjän hyökkäyssotaa (2022–) kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 17 459 (2022). Vuoden 2001 väestönlaskennassa asukkaita oli 20 695. Tuolloin kansallisuutensa merkinneistä (20 484) ukrainalaisia oli 83,12 prosenttia, venäläisiä 14,43 %, armenialaisia 0,91 %, romaaneja 0,60 % ja valkovenäläisiä 0,37 %. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 24 350 asukasta.
Kaupunki oli aiemmin (1923-2020) Vovtšanskin piirin hallintokeskus, mutta kesän 2020 aluehallinnon uudistuksessa siitä tuli osa Tšuhujivin piiriä. Vovtšansk on Tšuhujivin piirin pohjoisosat kattavan 35 642 (VL 2001?) asukkaan Vovtšanskin kaupungin hromadan keskus.
Toukokuun 12. päivänä 2024 kerrottiin, että ympärivuorokautiseksi yltyneen vihollistulituksen vuoksi miltei kaikkien kaupungissa vielä asumassa olleiden ihmisten evakuonti oli meneillään. Seuraavana päivänä tulitus ja evakuointi jatkui. Vain luokkaa 200 asukasta suunnitteli kaupunkiin jäämistä.
Historia

Seudulta on löytynyt muun muassa varhaisia neoliitisen aikakauden asutuksen jälkiä, varhaisen pronssikauden ajan merkkejä ja munkkien asuinpaikkojen jäänteitä. 1500-luvun lopulla nykyisen kaupungin alue kuului Belgogradin luostarille. Pysyvämpi asutus, kasakkasloboda Vovtše rakennettiin 1674 seudun suojelemiseksi taataarien hyökkäyksiltä; kylän perustamisvuotta pidetään myös kaupungin syntymän ajankohtana.
Sotilaallinen merkitys pieneni 1700-luvulla, jolloin paikkakunnasta tuli Harkovan kuvernementin Vovtšanskin kihlakunnan (povit, tai ujesti) keskus. Vuosina 1780-1797 ja vuodesta 1802 se on ollut maaseutukaupunki. Väkiluku oli 3 933 (vuonna 1810), 10 981 (1895) ja 11 020 (VL 1897). Rautatie Belgorodista paikkakunnan kautta Donbasiin valmistui vuonna 1896.
6.-11. marraskuuta 1941, ja 10. kesäkuuta 1942 - helmikuulle 1943 kaupunki oli natsien miehittämä.
Historia > Venäjän hyökkäyssodan (2022–) aika

Osana Venäjän hyökkäyssotaa kaupungin miehittivät Venäjän asevoimien joukot keväällä 2022. Ukrainalaisjoukot vapauttivat kaupungin Venäjän vetäytyessä pääosasta Harkovan alueen pohjoisosia 11. syyskuuta 2022.
Toukokuun 10. päivänä 2024 Venäjä aloitti uuden, Harkovan alueen pohjoisrajan rajan yli tunkeutuneen maahyökkäyksen Vovtšanskin pohjoispuolella ja lännempänä Lyptsin pohjoispuolella. Vovtšanskin pohjois- ja länsipuolella maahantunkeutujat etenivät 13. toukokuuta mennessä muutamiin rajakyliin: Pletenivka (124 as., noin 2017), Ohitrseve (234 as.) ja Hatyštše (509 as.). Taisteluja käytiin Donetsin oikean (läntisen) rannan Starytsjan (643 as.) kylästä, sen itäpuolisen sillan hallinnasta ja pääsystä Vovtšanskin kaupunkiin. Vahvistusjoukkoja oli lähetetty paikalle.  Yhdysvaltalaisen ajatushautomo Institute for the Study of Warin (ISW) mukaan Venäjä pommitti Vovtšanskia liitopommein enemmän kuin mitään muuta paikkakuntaa Ukrainan rajojen lähellä. Maahantunkeutuja pyrki arvion mukaan valtaamaan kaupungin, ja oli 15. toukokuuta tunkeutunut osaan kaupungista.
ISW:n arvion mukaan Venäjä tavoittelisi Harkovan pohjoispuoleisen rintaman avaamiselle yhtäältä Ukrainan asevoimien resurssien hajauttamista niin, ettei puolustajalta riitäisi itäiselle ja eteläiselle rintamalle yhtä paljon voimia. Toisaalta pyrkimyksenä voisi olla yrittää pyrkiä jatkaman etenemistä Harkovan alueella lähemmäs suurkaupunki Harkovaa, niin että kaupunki tulisi tykistön kantaman sisälle. Useimpien Neuvostoliiton aikaisten tykkien kantama on 25 kilometrin luokkaa, ja 13. toukokuuta arvioitiin, että venäläisjoukot olivat pääsemässä tämän kantaman sisään ja kykenisivät iskemään tykistöllä ainakin Harkovan pohjisosiin. Venäjän ei uskottu pystyvän toukokuun 10. päivän kaltaisella rajoitetulla hyökkäyksellä etenemään Harkovaan. Tykistön epäsuoralla tulella yhdistettynä jatkuviin liitopommituksiin ja ohjusiskuihin voitaisiin ISW:n mukaan sen sijaan pohjustaa laajempaa hyökkäystä.
Vovtšansk ei sijaitse Harkovaan pohjoisesta johtavalla reitillä vaan suurkaupungista koilliseen. Sen sijaan Vovtšansk Donetsjoen vasemman rannan ensimmäinen kaupunki Venäjältä tultaessa, sekä rajan ylittävän rautatien että paikallistien varrella ja siten maantieteellisesti strategisia avainpaikkakuntia. Venäjä katkaisi myös ainakin yhden Donetsin yli johtavan sillan (Staryi Saltivin kohdalla). Siltojen tuhomisella - mitä venäläisjoukot  tekivät Donetsin silloille myös keväällä 2022 - pyritään estämään puolustajan joukkojen siirtoja vesistön yli ja katkaisemaa keskeisiä huoltoreittejä aluekeskus Harkovaan, siten pakottaen heidät käyttämään pitempiä huoltoyhteyksiä.
Vovtšajoki Vovtšanskissa.
Vovtšanskin piirin hallintorakennus (2018).
Kulttuuritalo.
Rautatieasema.
Koulu numero 3.
Vovtšanskin piirin lastenkirjasto (2018).
Kirkko Vovtšanskissa.
Sairaala venäläisten tykistöiskun jälkeen 6.2.2024.
Päiväkoti tykistöiskun jälkeen 8.3.2024.
Palava kirkko venäläisjoukkojen tykistöiskun jälkeen 18.4.2024.
Tuhottua kerrostaloa pommituksen jälkeen 20.4.2024.
Tykistötulen tuhoamia asuintaloja 11.5.2024.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vovtšansk Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine
Mufloni

| Mufloni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläimet Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Onttosarviset Bovidae
Alaheimo::  Vuohieläimet Caprinae
Suku::  Lampaat Ovis
Laji::  gmelini
Kaksiosainen nimi
 Ovis gmelini  Blyth, 1841 
Katso myös
   Mufloni Wikispeciesissä   Mufloni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mufloni (Ovis gmelini tai Ovis gmelinii, aiemmin Ovis orientalis) on lampaan (Ovis aries) villi kantamuoto. Lajia esiintyy Armeniassa, Azerbaidžanissa, Irakissa, Iranissa ja Turkissa. Lisäksi Kyproksella elää kyproksenmufloni (Ovis gmelini ophion), joka mahdollisesti polveutuu ihmisen siirtämistä villeistä mufloneista.
Uriaali (Ovis vignei) on joskus luokiteltu samaan lajiin, mutta se eroaa muflonista muun muassa kromosomiluvultaan. Eurooppalainen mufloni luokitellaan lähteestä riippuen joko samaan lajiin muflonin tai lampaan kanssa.
Verotus Suomessa

Suomen asukkailta ja Suomessa toimivilta yrityksiltä ja yhteisöiltä kerätään veroja, joilla rahoitetaan valtion, kuntien, Kansaneläkelaitoksen ja eräiden kirkkokuntien ylläpitämiä yhteiskunnan palveluita. Verotus perustuu lakeihin, jotka valtiovarainministeriö valmistelee ja eduskunta hyväksyy. Myös Euroopan unionissa päätetään Suomen verotuksesta. Kunnat ja seurakunnat päättävät itse veroprosenttinsa.
Verolajeja ovat ansio- ja pääomatuloista maksettavien kunnallisveron ja valtion tuloveron lisäksi muun muassa kiinteistövero, arvonlisävero, lähdevero ja varainsiirtovero sekä ansiotuloista maksettava kirkollisvero, jota maksavat vain kirkon jäsenet.
Suomessa asuvaa tai oleskelevaa henkilöä koskee asumisperusteinen verovelvollisuus. Lisäksi ulkomailla asuvan henkilön Suomesta saadut tulot verotetaan Suomeen.
Valtion tulovero on progressiivinen, eli enemmän tienaavat maksavat suhteellisesti enemmän veroja. Poikkeuksen tästä muodostavat kuitenkin Suomeen töihin tulevat erityisosaamista omaavat ja erittäin suurta palkkaa nauttivat työntekijät, joiden verotuksessa ei ole progressiota eikä myöskään kunnallisveroa, vaan heiltä peritään ensimmäisen neljän vuoden ajalta ainoastaan 32 prosentin lähdevero.
Kun tuloverotusta tarkastellaan valtion- ja kunnallisveron muodostamana kokonaisuutena, työeläkkeestä, työkyvyttömyyseläkkeestä, äitiys- ja sairauspäivärahasta sekä työttömyyskorvauksesta maksetaan huomattavasti enemmän veroa kuin samansuuruisesta palkasta.
Vuonna 2015 Suomessa maksettiin veroja yhteensä noin 92 miljardia euroa. Tästä valtionverojen osuus oli noin 43 miljardia. Suomen bruttoveroaste oli vuonna 2015 noin 44,5 %. Bruttoveroaste kuvaa, kuinka suuren osan bruttokansantuotteesta kerätään julkisyhteisöille veroina. Korkeampi veroaste on Tanskassa ja samankaltainen Ranskassa ja Belgiassa.
Veronsaajat

Veronsaajia (fiscus) ovat Suomessa valtio, kunnat ja eräät muut julkisyhteisöt (Suomessa evankelis-luterilainen kirkko, ortodoksinen kirkko, kansaneläkelaitos, metsänhoitoyhdistys tai metsäkeskus ja näiden lisäksi EU).lähde?
Muut julkisyhteisöt voivat kantaa veroja vain jäseniltään, kun taas valtion tai kunnan veronkanto-oikeus ulottuu kaikkiin sen alueella asuviin asukkaisiin ja tapahtuvaan liiketoimintaan.lähde?
Veronsaajat > Verolajit saajan mukaan

Valtiolle
Arvonlisävero on kulutusvero, jonka kuluttaja maksaa tavaran tai palvelun hankinnan yhteydessä. Yrittäjä tilittää myyntinsä mukaisen arvonlisäveron valtiolle kuukausittain.
Valmistevero on jonkin tuotteen valmistajalta, tuottajalta tai maahantuojalta valtiolle kerättävä vero.
Valtion tuloveroa maksetaan ansiotuloista, kuten palkasta, eläkkeestä ja etuuksista. Eduskunta päättää tuloveroasteikosta vuosittain. Veroprosentti on progressiivinen, eli se kasvaa tulojen kasvaessa. Vuonna 2015 alle 16 500 euron tulosta ei maksettu valtionveroa lainkaan, alin veroprosentti oli 6,5 % ja ylin 31,75 %, jota sovellettiin yli 90 000 euron vuosituloihin.
Pääomatuloveroa maksetaan pääomatuloista. Pääomatuloveroprosentti on kiinteä.
Lahjaveroa maksetaan tietyn rajan ylittävästä lahjasta tai ennakkoperinnöstä. Lahjavero määräytyy lahjoitetun omaisuuden arvon ja sukulaisuussuhteen perusteella.
Lähdeveroa pidätetään Suomeen enintään kuudeksi kuukaudeksi tulevan ulkomaalaisen Suomesta saamasta tulosta. Myös korkotulosta peritään kiinteän veroprosentin mukaista lähdeveroa.
Varainsiirtoveroa maksetaan kiinteistöjen tai arvopapereiden myynnistä.
Kunnille
Kiinteistövero on kiinteistön arvon perusteella vuosittain maksettava vero. Kiinteistöveroprosentit päättää kunnanvaltuusto.
Kunnallisveroa maksetaan ansiotuloista. Kunnat vahvistavat vuosittain tuloveroprosenttinsa.
Valtiolle sekä kunnille
Yhteisön tuloveroa peritään yhteisön tuloksesta. Veron tuotto jaetaan valtion ja kuntien kesken.
Kansaneläkelaitokselle
Vakuutetun sairausvakuutusmaksu ja päivärahamaksu tilitetään Kansaneläkelaitokselle.
Seurakunnille
Kirkollisvero peritään evankelisluterilaisen ja ortodoksisen kirkon jäsenten ansiotuloista. Verohallinto tilittää kirkollisveron seurakunnille.
Veronsaajat > Verojen jakautuminen

Veronsaajien osuudet Verohallinnon keräämien verotulojen nettokertymästä vuonna 2017 olivat
| Veronsaaja | prosenttia | mrd>  € |
| --- | --- | --- |
| Valtio | 60,0 % | 38,9 |
| Kunnat | 34,5 % | 22,5 |
| Seurakunnat | 1,4 % | 0,9 |
| Kela | 4,1 % | 2,7 |
| Yht. |  | 65,0 |

Verohallinnon keräämien verotulojen saajat ja lähteet vuonna 2017
| Veronsaaja | Veron lähde | Mrd>  € |
| --- | --- | --- |
 Valtio : 
|  | Ansio- ja pääomatulovero + lähdevero | 9,1 |
|  | Yhteisövero | 4,2 |
|  | Arvonlisävero | 14,8 |
|  | Valmisteverot | 7,0 |
|  | Muut verot | 3,7 |
|  | Yht. | 38,9 |
 Kunnat : 
|  | Kunnallisvero | 18,9 |
|  | Yhteisövero | 1,9 |
|  | Kiinteistövero | 1,8 |
|  | Yht. | 22,5 |
Seurakunnat : 
|  | Kirkollisvero | 0,9 |
|  | Yht. | 0,9 |
Kela : 
|  | Vakuutetun maksut | 1,7 |
|  | Työnantajan sairausvakuutusmaksut | 1,0 |
|  | Yht. | 2,7 |
| Yhteensä  |  | 65,6 |
Verolait

Perustuslain mukaan valtion ja kuntien veroista säädetään aina lailla. Verovelvollisuuden ja veron suuruuden perusteiden tulee yksiselitteisesti ilmetä laista, ettei hallinnollisilla määräyksillä voida tehdä tärkeitä ratkaisuja lakia käytäntöön sovellettaessa. Lisäksi laissa on oltava säännökset muutoksenhausta verotuspäätökseen, jotta verovelvollisen oikeusturva toteutuisi.
Nykyinen perustuslaki kumosi vuoden 1928 valtiopäiväjärjestyksen, jonka mukaan vuotta pidemmältä ajalta kannettava uusi tai lisätty vero tuli hyväksytyksi, jos sitä kannatti kaksi kolmasosaa annetuista äänistä. Siksi verolait säädettiin yleensä yhtä kalenterivuotta koskevina, koska siihen riitti äänten enemmistö. Nykyisin verolait tulevat hyväksytyiksi muiden lakien tapaan annettujen äänten enemmistöllä.
Myös hallitus voi antaa täydentäviä asetuksia, joissa täsmennetään lainkohtien soveltamista.
Tärkeimmät Suomessa käytössä olevat verolait ovat:
tuloverolaki TVL (1535/1992)
laki elinkeinotulon verottamisesta EVL (360/1968)
maatilatalouden tuloverolaki MVL (543/1967)
laki verotusmenettelystä VML (1558/1995)
arvonlisäverolaki AVL (1501/1993)
ennakkoperintälaki (118/1996)
perintö- ja lahjaverolaki PerVL (378/1940)
Varsinaisten verolakien lisäksi merkitystä on osakeyhtiölailla sekä kirjanpitolailla ja -asetuksella.
Verovelvollisuus > Verovelvollisuus Suomessa

Suomessa lähtökohtaisesti jokainen luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on verovelvollinen. Tällä tarkoitetaan, että jokainen ihminen (luonnollinen henkilö) sekä yritys, yhdistys, säätiö tai muu oikeushenkilö ovat aina verovelvollisia.
Avo- tai avioliitossa puolisoista molemmat ovat erikseen verovelvollisia. Myös lapset ovat vanhemmistaan itsenäisiä verovelvollisia. Tämä tarkoittaa sitä, että verotettavia tuloja ei lasketa yhteen veron määrän laskemiseksi.
Verovuoden aikana kuolleen henkilön kuolinpesää verotetaan kuolinvuodelta sekä vainajan että kuolinpesän tulosta. Kuolinpesään sovelletaan niitä tuloverolain säädöksiä, joita vainajaankin olisi sovellettu. Kuolinpesän tuloksi lasketaan siis sekä vainajan että kuolinpesän tulot. Kuolinpesä saa myös kaikki ne vähennykset, jotka vainaja olisi saanut, jos olisi elänyt verovuoden loppuun. Lesken tuloja ei veroteta kuolinpesän tuloina.
Yleinen verovelvollisuus on Suomessa verovuonna asuneella henkilöllä, kotimaisella yhteisöllä tai kuolinpesällä. Tällä tarkoitetaan, että he ovat verovelvollisia sekä Suomesta että muista maista saamistaan tuloista. Tällöin verovelvollisuuden sanotaan olevan globaalista eli maailmanlaajuista.
Rajoitetusti verovelvollisia ovat kaikki ne, jotka eivät ole yleisesti verovelvollisia. Jos luonnollinen henkilö ei asu Suomessa, hän on täällä rajoitetusti verovelvollinen. Ulkomainen yhteisö on niin ikään rajoitetusti verovelvollinen. Rajoitetusti verovelvollinen on velvollinen suorittamaan Suomeen veroa vain täältä saamistaan tuloista. Suomesta saatuja tuloja ovat esimerkiksi suomalaiselta maksajalta saatu palkka Suomessa tehdystä työstä ja suomalaisen osakeyhtiön maksama osinko. Eräät Suomesta saadut korkotulot eivät ole kuitenkaan veronalaista tuloa rajoitetusti verovelvolliselle. Esimerkiksi talletustilin tai joukkovelkakirjalainan korko on rajoitetusti verovelvolliselle verovapaa.
Verovelvollisuus > Kansainväliset tilanteet

Suomessa asunut tai asuva voi olla verovelvollinen Suomeen, vaikka ei asuisikaan tai oleskelisikaan Suomessa. Tällöin puhutaan kansainvälisestä vero-oikeudesta ja sen tulkinnasta. Suomen verotusvallan ulottuvuudesta ulkomaille määrätään erityisesti tuloverolaissa.
Verosopimukset: Jos Suomella ja verovelvollisen muuttomaalla on valtioiden välinen verosopimus, määritellään niissä millaisissa tilanteissa ne rajoittavat omaa verotusvaltaansa. Verosopimuksilla voidaan vain rajoittaa Suomen omaa lainsäädäntöä. Verosopimus ei koskaan laajenna Suomen verotusvaltaa eli luo uutta verotusta, jota Suomessakin ei olisi. Suomen sisäinen lainsäädäntö ohittaa verosopimukset aina, kun ne kaventavat sisäisen lainsäädännön mukaista verotusta. Jos esimerkiksi tulo on Suomessa yli kuuden kuukauden ulkomailla oleskelun vuoksi verovapaata, kyseistä tuloa ei voi verottaa Suomessa, vaikka verosopimus erikseen antaisikin Suomelle verotu
Verorikokset

Jotkut ihmiset ja yritykset jättävät verot osittain maksamatta. Tällaisia laittomia verottomia markkinoita kutsutaan harmaaksi taloudeksi ja tällainen työ on ns. pimeää työtä. Veropetos toteutetaan ilmoittamalla verohallinnolle väärä veron määräämiseen vaikuttava tieto (aktiivinen veropetos) tai tulotietoja ei ilmoiteta lainkaan (passiivinen veropetos).
Tullirikoksia kutsutaan salakuljetukseksi. Rikosoikeudellinen nimitys sekä vero- että tullirikoksille on veropetos, josta tuomitaan sakkoa tai vankeutta.
Verorikoksia tutkiakseen verohallinto voi tehdä tietopyyntöjä joilla se hakee vertailumateriaalia verotuksen tutkimiseen. Vuonna 2022 tietosuojavaltuutettu antoi Verohallinnolle huomautuksen liian laajoista tietopyynnöistä koska Verohallinto ei ollut huomioinut riittävästi materiaalin käsittelyyn liittyviä riskejä kun aineisto koski lähes 18 miljoonaa tilitapahtumaa ja 880 000 tilinomistajaa. Tapauksen johdosta Verohallinto ilmoitti muuttavansa käytäntöään laajojen tietopyyntöjen osalta.
Verotusmenettely

Verotuksen toimittaminen on Verohallinnon tehtävänä. Verohallinto kerää noin kaksi kolmasosaa veroista ja veronluonteisista maksuista. Keräämänsä verot Verohallinto tilittää yhteiskunnan palveluja ylläpitäville veronsaajille, eli valtiolle, kunnille, Kansaneläkelaitokselle (Kela) sekä evankelisluterilaisille että ortodoksisille seurakunnille. Suomen suurimpien yritysten verotuksen suorittaa Konserniverokeskus, joka kuuluu Verohallinnon Yritysverotusyksikköön.
Tullitoimenpiteistä ja valvonnasta huolehtii Tulli. Tulli keräsi veroja vuonna 2017 2,9 miljardia euroa.
Myös Liikenteen turvallisuusvirasto Trafi kerää veroja tai veroluonteisia maksuja.
Verotusmenettely > Veroilmoitukset

Yksityishenkilöt voivat tehdä sähköisen veroilmoituksen Verohallinnon palvelussa (Arkistoitu – Internet Archive) ja yritykset ilmoittamalla tiedot Yhteisöjen veroilmoituspalvelussa (Arkistoitu – Internet Archive), lähettämällä veroilmoituksen tiedostona Ilmoitin.fi-palvelussa tai käyttämällä Tyvi-palveluja (Arkistoitu – Internet Archive), joista osa on maksullisia.
Verotusmenettely > Muutoksenhaku

Verotuspäätökset ovat valituskelpoisia. Mikäli hallinnon sisäinen oikaisumenettely ei tuota tulosta voi verovelvollinen valittaa verotuspäätöksestä alueelliseen hallinto-oikeuteen ja viime kädessä korkeimpaan hallinto-oikeuteen. Myös veronsaajalla on valitusoikeus, jos verohallinto päättää ettei veroa panna maksuun. Valitusmenettelyssä on kyse hallintolainkäytöstä.
Kirjallisuutta

Myrsky, Matti: Suomen veropolitiikka.  Talentum, 2013.  ISBN 978-952-14-1944-7