stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Modernismi
Modernismin synty

Esseessään Modernin elämän maalari (1859–1860) Charles Baudelaire vaati taidetta huomioimaan aikansa yhteiskunnan muutokset. Baudelaire valitsi kirjoituksensa kohteeksi ”M. G.:n”, joka oli ranskalainen kuvittaja Constantin Guys (1802–1892). Hänestä puolestaan tuli myöhemmin monen modernistisen taiteilijan, esimerkiksi Claude Monet’n ja Helene Schjerfbeckin, ihailun kohde. Baudelaire kirjoitti Guys’stä:
»Hän etsii jotakin, mitä luvalla sanoen kutsuisin ’moderniksi’, sillä sattuvampaa sanaa ei ole tarjolla tätä ajatusta ilmaisemaan. Hän pyrkii erottamaan muodista sen historiallisuuteen sisältyvän runollisen, sen hetkellisyyteen sisältyvän ikuisen. […] Moderni, se on ohimenevä, katoava, satunnainen; se on se taiteen puolisko, jonka toinen puoli on ikuinen ja muuttumaton.»
1800-luvun lopussa tuotantonsa luoneen Friedrich Nietzschen merkittävä anti modernistiselle kirjallisuudelle oli yritys murtautua järkiperäisen ja järjestelmällisen ajattelun taakse, elämän liikkeellepaneviin voimiin: irrationaaliseen elämäntuntoon.
Modernismin syntyyn vaikuttivat useat 1900-luvun alkuun ajoittuneet yhteiskunnan ja kulttuurin tapahtumat: uudet, vallankumoukselliset käsitykset niin luonnon- kuin ihmistieteissäkin, teollistuminen ja kaupungistuminen, sekä ensimmäinen maailmansota 1914–1918. Esimerkiksi elokuva ja valokuvataide toivat uuden tavan hahmottaa todellisuutta ja myös vaikuttivat sekä kaunokirjalliseen, että kuvataiteelliseen ilmaisutapaan.
Sigmund Freud ja Carl Jung toivat keskustelun kohteiksi jo Friedrich Nietzschen ja Henri Bergsonin ennakoimat näkemykset vaistotoiminnan ja alitajunnan merkityksestä ihmisen järkiperäiseksi oletetun toiminnan vaikuttimina. Heidän katsottiin osoittaneen harhaksi käsityksen, että yksilö kykenisi hallitsemaan täydellisesti järjellään minäänsä ja toimintaansa. Freudin kehittämä psykoanalyysi jakoi sielunelämän kolmeen kerrokseen — (1) vaistojen ja viettien muodostamaan, elämänvoimaa tuottavaan ”siihen” (Id), (2) toimivaan ja tietoiseen ”minään” (Ego) ja (3) idin elinvoimaa tuottavia vietti-impulsseja kontrolloivaan (ja tukahduttavaan) ”yliminään” (Superego). Psykoanalyysi antoi moderneille kirjailijoille välineen hahmottaa inhimillistä kokemusta.
Ajoituksen ongelmia

Keskustelu modernismista osoittaa, kuinka vaikeaa on määritellä tarkasti aate- ja kulttuurihistoriallisia kausia. Taidekriitikko Robert Hughes toteaa kirjassaan The Shock of the New, että tällaiset määritelmät eivät ole kuin lasinen tikku, joka katkeaa puhtaasti raksahtaen. Hän toteaa esimerkiksi, että ei voi mainita erityistä vuotta jolloin renessanssi loppui. Se loppui kyllä, mutta yhtä kaikki nykyään kulttuurimme on renessanssin rippeiden läpitunkemaa.lähde?
Hughes kirjoittaa, että asia on vielä enemmän näin modernismin ollessa kyseessä, koska olemme vielä niin lähellä sitä. Kirjoittajan käsityksen mukaan modernistiset aikaansaannokset jatkavat vaikutustaan kulttuurissamme vielä vuosikymmenien ajan, koska ne olivat niin suuria, muhkeita ja niin kiistattoman vakuuttavia. Hughes kommentoi, että ainakin suhteemme modernismin herättämiin toiveisiin on tullut nostalgiseksi.
Kirjallisuutta

Gay, Peter: Modernism: The lure of heresy; from Baudelaire to Beckett and beyond.  New York:  Norton, 2008.  ISBN 0-393-05205-2  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Modernismi Wikimedia Commonsissa
Constantin Guys Artcyclopediassa. Taiteilija, josta Baudelaire kirjoitti esseensä Modernin elämän maalari.
Jonathan Jones, When did modern art begin?, The Guardian 18.9.2008. (englanniksi)
| n k Taidesuuntauksia |
| --- | --- |
Esihistoriallinen taide:  Kalliopiirros  Kalliomaalaus 
Klassinen aika:  Mesopotamian taide  Muinaisen Egyptin taide  Antiikin Kreikan taide  Hellenistinen taide  Rooman valtakunnan taide 
Bysantti:  Varhaiskristillinen taide  Karolinginen renessanssi  Bysantin taide 
1000–1300-luvut:  Ottolainen taide  Romaaninen tyyli  Gotiikan taide 
Renessanssi 1400-luku:  Renessanssin taide 
1500-luku:  Manierismi 
1600-luku:  Barokki 
1700-luku:  Rokokoo  Klassismi  Romantiikka 
1800-luku:  Kansallisromantiikka  Düsseldorfin koulukunta  Hudson River -koulukunta  Prerafaeliitit  Estetismi  Arts and crafts  Naturalismi  Realismi  Impressionismi  Postimpressionismi  Akateeminen taide  Piktorialismi  Primitivismi  Symbolismi  Uusbarokki  Uusgotiikka  Uusklassismi  Uusrenessanssi  Jugend 
Modernismi 1900 alkaen:  Jugend  Naivismi  Fauvismi  Ekspressionismi  Kubismi  Dada  Abstrakti taide  Futurismi  Suprematismi  Konstruktivismi  De Stijl 
1920 alkaen:  Uusasiallisuus  Art deco  Surrealismi  Bauhaus  Funktionalismi  Yhteiskunnallinen realismi  Regionalismi  Sosialistinen realismi  Totalitaristinen taide 
1945 alkaen:  Abstrakti ekspressionismi  Cobra  Informalismi  Art brut  Tasismi  Konkretismi 
Nykytaide 1960 alkaen:  Pop-taide  Uusi realismi  Fluxus  Minimalismi  Fotorealismi  Op-taide  Kineettinen taide  Valotaide  Prosessitaide  Käsitetaide  Arte povera  Feministinen taide  Postmodernismi 
1980 alkaen:  Uusekspressionismi  Transavantgarde  Uusminimalismi  Neo-Geo  Tila- ja ympäristötaide  Mediataide  Young British Artists  Outsider-taide  Performanssi  Videotaide  Yhteisötaide  ITE-taide  Graffiti 
2000 alkaen:  Abjektitaide  Appropriaatio  Artivismi  Biotaide  Katoava taide  Paikkasidonnainen taide  Relaatiotaide  Äänitaide 
Vuodesta 1000 alkaen kyseessä ovat länsimaiset taidesuuntaukset
Modernismin kampanjointi näkyi voimakkaasti varsinkin kehitysmaissa. Kuva Brasilian pääkaupungista Brasíliasta, jonka hallintokeskus valmistui vuonna 1960.
Kazimir Malevitš, Omakuva, 1933.
Frits Peutz suunnitteli tämän 1935 valmistuneen lasipalatsin Heerleniin Hollantiin.
Aarno Ruusuvuori, Hyvinkään kirkko, 1961.
Charles Baudelaire vuonna 1848, Gustave Courbet’n maalaus.
Vladimir Šuhov, hyperboloidiin perustuva vesitorni Nižni Novgorod 1896.
Sähkölaitteiden valmiustila

Laitteen valmiustilaa osoittava valo.
Sähkölaitteiden valmiustila on monissa kodinkoneissa oleva ominaisuus. Valmiustilaan jätettyjen sähkölaitteiden osuus kotitalouksien sähkönkulutuksesta on 3–13 %.
Laitteet kuluttavat sähköä valmiustilassa. Tällaisia huomaamattomia sähkön kuluttajia voivat olla esimerkiksi tietokoneet, televisiot ja digisovittimet. Valmiustilan tarpeettoman sähkönkulutuksen voi säästää katkaisemalla valmiustilan, mikä on helppoa esimerkiksi kytkemällä laitteet sähkökatkaisimella varustettuun jatkojohtoon. Lyhyen pistokkeellisen jatkojohdon hinta on noin 7-8 euroa, jonka takaisinmaksuaika on alle vuosi valmiustilansähkön hintaan verrattuna. Jatkojohdon merkkivalo muistuttaa myös näkyvästi valmiustilan unohtumisesta.
Motivan mukaan laitteet kannattaa irrottaa sähkörasiasta käytön jälkeen. Tyhjäkäynti voi viedä Motivan mukaan 15 % kotitalouden sähköstä ja maksaa vuodessa noin 38 euroa. Suomessa laitteet kannattaa irrottaa etenkin kesäaikana, jolloin laitteiden hukkalämpö ei tule lämmityshyödyksi ja sähköverkossa on useammin laitteita rikkovia ylijännitepiikkejä ukkosen takia. Nokia on ilmoittanut lisäävänsä latureihinsa toiminnon, joka muistuttaa käyttäjää irrottamaan laturin pistorasiasta latauksen jälkeen, koska se vie jonkin verran tyhjänäkin sähköä. Sillä säästyy 85 000 asunnon sähkö maailmassa vuodessa.
Valmiustilojen tarve ja historia

Valmiustilojen taustalla on monenlaisia tarpeita:
kauko-ohjaimet - laitteen pitää olla valmiina käynnistymään ohjaimen signaalin vaikutuksesta)
etukäteen asetetut ajastetut toiminnot (esim. ohjelman tallentaminen haluttuna aikana)
tietokonejärjestelmien nopea käynnistyminen - valmiustilassa oleva tietokone käynnistyy nopeammin kuin täysin virraton kone
kopiokoneilla ja joillakin tulostimilla valmius lähteä tulostamaan nopeammin valmiustilassa kuin täysin virrattomasta tilasta
tiedonsiirtolaitteilla valmius aina ottaa tietoa vastaan (esim. telefax)
Varsinaisen verkkokytkimen poisjättäminen säästää tuotantokuluissa pientehoisissa laitteissa, joissa sähköturvallisuusmääräykset eivät vaadi verkkokytkintä käytettäväksi, mutta laitteella on jatkuvaa pientä virrankulutusta.
Valmiustiloja on tullut laitteisiin vaiheittain:
valmiustiloja alkoi tulla ensin televisioihin (kaukosäätö ja kuvaputkitelevision kuvan tuleminen nopeasti näkyville jatkuvan hehkujännitteen avulla)
kaukosäädön laajeneminen video- ja äänentoistojärjestelmiin
jatkuvasti toimintavalmiina olevien tiedonsiirtolaitteiden tulo käyttöön
pöytätietokoneiden virtalähteiden rakenne on muuttunut sellaiseksi, että käyttäjä katkaisee usein vain virtalähteen lähdön jännitteen
Tyypilliset valmiustilat eri laitteissa

Erilaisissa kodin elektroniikkalaitteissa on usein valmiustila kaukosäätimellä ohjaamisen valmiuden tai ajastettavuuden takia: halutaan, että laite voidaan kytkeä toimimaan pelkästään kaukosäädintä käsittelemällä tai laite voi aktivoitua sisäisen ajastimen ohjaamana.
Tyypilliset valmiustilat eri laitteissa > TV, video- ja äänentoistolaitteet, digisovitin

Useissa video- ja äänentoistolaitteissa sekä digisovittimissa on jatkuvasti osa käyttötehosta päällä (ns. valmiustila), jotta niitä voidaan ohjata kauko-ohjaimilla koskematta itse laitteisiin. Näissä laitteissa on usein myös ajastustoimintoja ohjelmien tallentamiseksi tai esittämiseksi, jolloin ne voivat aktivoitua ennalta aseteltujen ajastusten perusteella. Äänentoistolaitteissa ajastinta voidaan käyttää myös herätyskellon tapaan.
Esim. tallentava digisovitin valmiustilassa kuluttaa sähköä noin 160 kWh vuodessa eli kulutetun sähkön hinta on noin 17 € vuodessa.
Tyypilliset valmiustilat eri laitteissa > Tietokoneet

Isojen pöytätietokoneiden virtalähteissä on nykyäänkin päävirtakytkin, joka sijaitsee yleensä tietokoneen takana. Mutta tietokoneen etupaneelissa oleva kytkin, jota useimmin käytetään, katkaisee yleensä vain virtalähteen tuottaman pienjännitteen ja virtalähde jää tätä kytkintä käytettäessä valmiustilaan. Tietokoneissakin on välillä kauko-ohjattavia moduleita (esim. CD-asema, jota käytetään CD-soittimena).
Erilaisilla valmiustiloilla voidaan saada tietokone käynnistymään nopeammin, kuin täysin virrattomasta tilasta. Tietokoneissa käytetään myös paljon erilaisia energiansäästötiloja. Kun käyttäjä on hetken käyttämättä konetta, osa toiminnoista kytkeytyy pois päältä, vaikka käytettyjen ohjelmien tilat säilyvätkin. Esimerkiksi kovalevy ja näyttö voivat kytkeytyä pois täydestä toiminnasta jääden tilaan, jossa käyttäjän aktiivisuus (esim. koskeminen hiireen tai näppäimistöön) herättää ne nopeasti täyteen toimintaan.
Tyypilliset valmiustilat eri laitteissa > Valmiustilankaltainen hukkatehonkulutus kun laitetta ei käytetä

Pientehoisissa kulutuselektroniikan laitteissa on myös toinen valmiustilankaltainen tehon hukkakulutusmekanismi: laitteet, joiden virtakytkin onkin pienjännitepuolella, kuluttavat tehoa aina, kun niiden pistoke on pistorasiassa. Tällaisia laitteita ovat esimerkiksi pienet verkkovirtakäyttöiset radiot ja soittimet, joihin valmistajan ei ole pakko rakentaa verkkovirtakytkintä. Käyttämättömät laturit, jotka on jätetty kiinni pistorasiaan, vaikka ne eivät lataisi mitään, kuluttavat myös tehoa.
Tällaiset laitteet kuluttavat tehoa, vaikka käyttövirta on katkaistu laitteen pienjännitekytkimestä. Näiden laitteiden hukkakulutus on tyypillisesti muutamia watteja, silloinkin kun laite on kytketty pois päältä, mutta pistoke on sähköverkossa. Kännykkälatureiden uusimpien mallien hukkakulutus on suuruusluokka 0,1 wattia.
Paloturvallisuus ja laiterikkojen välttäminen ylijännitteiden takia

Etenkin vanhat pölyiset elektroniikkalaitteet ovat paloturvariski. Valmiustilassa olevien laitteiden osalta riskit palon sattuessa ovat vielä korostuneet, koska laitetta ei yleensä valvota mitenkään. Tämän takia etenkään vanhoja elektroniikkalaitteita ei tulisi pitää valvomattomina valmiustilassa.
Elektroniikkalaitteet voivat rikkoutua helposti ukkosella sähköverkossa esiintyvien ylijännitteiden takia. Tämä riski on korostunut kesäisin maaseudulla, koska usein sähkönjakelu taloihin tapahtuu avojohdoilla. Kesäisin elektroniikkalaitteita ei ole hyvä pitää valmiustilassa valvomattomina ylijännitepiikeistä aiheutuvien laiterikkojen todennäköisyyden takia.
Bill Tilden

Bill Tilden.
William Tatem Tilden II (10. helmikuuta 1893 Philadelphia, Pennsylvania – 5. kesäkuuta 1953 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän oli maailmanrankingin ykkönen vuosina 1920–1925. Tilden valittiin International Tennis Hall of Fame'iin vuonna 1959.
Urheilulehti arvioi hänet 2009 kaikkien aikojen kuudenneksi parhaaksi homo- tai biseksuaaliseksi urheilijaksi. Hän voitti Wimbledonin kaksinpelimestaruuden kolmesti vuosina 1920, 1921 ja 1930 sekä nelinpelimestaruuden vuonna 1927.
Saavutukset

Amatöörina Bill Tilden osallistui 192 turnaukseen ja voitti niistä 138.
Saavutukset > Grand Slam -loppuottelut kaksinpelissä > Voitot (10)

| Vuosi | Turnaus | Vastustaja | Lopputulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1920 | Wimbledonin tennisturnaus |  Gerald Patterson | 2-6, 6-3, 6-2, 6-4 |
| 1920 | Yhdysvaltain avoin tennisturnaus |  Bill Johnston | 6-1, 1-6, 7-5, 5-7, 6-3 |
| 1921 | Wimbledonin tennisturnaus |  Brian Norton | 4-6, 2-6, 6-1, 6-0, 7-5 |
| 1921 | Yhdysvaltain avoin tennisturnaus |  Wallace F. Johnson | 6-1, 6-3, 6-1 |
| 1922 | Yhdysvaltain avoin tennisturnaus |  Bill Johnston | 4-6, 3-6, 6-2, 6-3, 6-4 |
| 1923 | Yhdysvaltain avoin tennisturnaus |  Bill Johnston | 6-4, 6-1, 6-4 |
| 1924 | Yhdysvaltain avoin tennisturnaus |  Bill Johnston | 6-1, 9-7, 6-2 |
| 1925 | Yhdysvaltain avoin tennisturnaus |  Bill Johnston | 4-6, 11-9, 6-3, 4-6, 6-3 |
| 1929 | Yhdysvaltain avoin tennisturnaus |  Francis Hunter | 3-6, 6-3, 4-6, 6-2, 6-4 |
| 1930 | Wimbledonin tennisturnaus |  Wilmer Allison | 6-3, 9-7, 6-4 |
Saavutukset > Grand Slam -loppuottelut kaksinpelissä > Tappiot (5)

| Vuosi | Turnaus | Vastustaja | Lopputulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1918 | Yhdysvaltain avoin tennisturnaus |  R. Lindley Murray | 3-6, 1-6, 5-7 |
| 1919 | Yhdysvaltain avoin tennisturnaus |  Bill Johnston | 4-6, 4-6, 3-6 |
| 1927 | Ranskan avoin tennisturnaus |  René Lacoste | 4-6, 6-4, 7-5, 3-6, 9-11 |
| 1927 | Yhdysvaltain avoin tennisturnaus |  René Lacoste | 9-11, 3-6, 6-4, 3-6 |
| 1930 | Ranskan avoin tennisturnaus |  Henri Cochet | 6-3, 6-8, 3-6, 1-6 |
Saavutukset > Muut Grand Slam -voitot

Ranskan avoin tennisturnaus
Wimbledonin tennisturnaus
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bill Tilden Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Sariwon

| Sariwon 사리원시 |
| --- | --- |
 Sariwonin keskustaa
 Sariwonin sijainti Pohjois-Hwanghaen maakunnassa
 Sariwon
 Koordinaatit: 38°30′N, 125°46′E 
Valtio:  Pohjois-Korea
Maakunta:  Pohjois-Hwanghae
Väkiluku (2008):  307 764
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sariwon (kor. 사리원시, Sariwon-si, hanja 沙里院市, McCune–Reischauer Sariwŏn-si) on Korean demokraattisen kansantasavallan Pohjois-Hwanghaen maakunnan pääkaupunki. Se sijaitsee sisämaassa maakunnan länsirajalla Pjongjangin eteläpuolella. Vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan Sariwonissa oli 307 764 asukasta.
Maantiede

Sariwon sijaitsee Pohjois-Korean Pohjois-Hwanghaen maakunnassa maan läntisellä alankoalueella Daedongjokeen laskevan Chaeryongjoen alajuoksulla. Kaupungin koillispuolella kohoavat Jǒngbanvuoret. Suurin osa kaupungin alueesta on 100–300 metrin korkeudella merenpinnasta. Hallinnollisesti kaupunkiin kuuluvan alueen pinta-ala on 188 km².
Vuoden keskimääräinen lämpötila Sariwonissa on 10,5°C. Tammikuun keskilämpötila on -5,1°C ja elokuun 24,3°C. Keskimääräinen vuotuinen sadanta on 901,9 mm. Etenkin toukuun ja kesäkuun välinen kausi on hyvin kuiva.
Historia

Sariwonista tuli tärkeä kauppareitti Korean Joseon-dynastian kaudella, kun aiemmin Jǒngbanvuorten itäpuolella kulkenut pohjois-etelä suuntainen kulkureitti katkesi Jabi-solan tukkeuduttua. Kaupungin tärkeä asema liikenteen kannalta korostui, kun kaupunkiin rakennettiin rautatie vuonna 1905. Kaupunki myös teollistui läheisten kaivosten tuella. Paikallinen hallinnollinen kesksu siirrettiin Sariwoniin Pongsanista vuonna 1912 ja vuonna 1945 kaupungin asukasluku oli jo yli 50 000. Sariwonsita tehtiin hallinnollisesti oma kaupunkinsa vuonna 1947. Kaupunki kärsi huomattavia tuhoja Korean sodan aikana, jolloin arviolta 95 % kaupungista tuhoutui. Huomattava osa kaupungin väestöstä muutti sodan jälkeen Etelä-Koreaan tai he jäivät paettuaan pohjoiseen. Uusia asukkaita tuli Hamgyeongista ja Pjongjangista.
Talous ja liikenne

Sariwonin alueella viljellään esimerkiksi riisiä, kasviksia ja hedelmiä. Pohjois-Koreassa kaupunki tunnetaan myös magnolioistaan. Kaupunki on myös tärkeä tekstiiliteollisuuden keskus. Muita merkittäviä teollisuuden aloja ovat esimerkiksi koneteollisuus ja elintarviketeollisuus. Jotkin paikalliset teollisuuslaitoksen on liitetty Pohjois-Korean kemiallisten aseiden tuotantoon.
Kaupungissa on myös matkailua. Korealaisia kaupunkiin vetävät esimerkiksi eläintarha ja vesipuisto, sekä Kyǒngnam-vuoren järvimaisemat. Paikalla sijaitsee myös ulkomaalaisille turisteille suunnattu kansanperinnekatu. Tunnettu matkailukohde on myös Jǒngbanvuoren Goryeo-dynastian aikainen linnoitus ja vuonna 898 perustettu Sǒngbulin temppeli.
Sariwon on liikenteen solmukohta, joka yhdistää läntisen rannikon sisämaan vuoristoalueeseen. Sariwon sijaitsee Korean niemimaan läpi Busanista Sinuijuun kulkeneen rautatien varrella. Sariwonissa rautatieasemia on kolme. Kaupungin läpi kulkee myös maantie Pjongjangista Gaeseongiin. Keskustasta kulkee tie Haejuun. Chaeryong- ja Daedongjokien kautta kaupungista kulkee myös vesiliikennettä Songnimiin, Nampoon ja Pjongjangiin.
Väestö

Sariwonin asukasluku oli vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 307 764. Huomattava osa kaupungin asukkaista on syntynyt muualla Pohjois-Koreassa. Paikallisten suhde ulkopuolisiin on noin 6/4. Sariwonin asukastiheys oli vuonna 2008 1,637 as./km², mikä teki kaupungista yhden Pohjois-Korean tiheimmin asutuista.
Kulttuuri

Sariwonissa on kymmenen korkeamman asteen oppilaitosta. Maakunnan keskuksena kaupungissa on myös kirjasto, taidekeskus, elokuvateatteri, historiamuseo ja radioasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sariwon Wikimedia Commonsissa
| n k Pohjois-Korean kaupungit |
| --- | --- | --- |
| Keskushallinnon alainen kaupunki | Pjongjang |  |
| Erityisasemassa olevat kaupungit | Gaeseong • Nampo • Raseon |  |
| Maakuntien pääkaupungit | Cheongjin • Ganggye • Haeju • Hamheung • Hyesan • Pyeongseong • Sariwon • Sinuiju • Wonsan |  |
| Muut kaupungit | Anju • Dancheon • Deokcheon • Gaecheon • Gimchaek • Guseong • Hoeryeong • Huicheon • Jeongju • Manpo • Muncheon • Sinpo • Songnim • Suncheon |  |
luettelo kaupungeista
Paikallisen puiston portti Sariwonissa.
Sǒngbulin temppeli.
Maanviljeilijöitä Sariwonissa.
Skaalautumaton verkko

Skaalautumaton verkko (engl. Scale-free network) on verkko, jossa solmujen liitäntöjen lukumäärä noudattaa potenssilakeja. Termiä käyttää Albert-Laszlo Barabási kirjassaan Linkit – verkostojen uusi teoria, joka on julkaistu suomeksi 2002. Skaalautumattoman verkon solmujen liitännät muuttuvat verkon koon muuttuessa, eli verkon koko rakennetta ei voida päätellä osaverkon rakenteen pohjalta. Yksittäinen solmu ei ole alisteinen millekään muulle solmulle. Useimmat käsitteellisesti tärkeät verkot ovat skaalautumattomia.
Solmujen liitäntöjen lukumäärän suhteen kellokäyrää noudattavasta satunnaisesta verkosta on esimerkkinä yleisten teiden muodostama verkosto, jossa solmuina toimivien kaupunkeihin tulevien teiden lukumäärä noudattaa normaalijakaumaa. Solmujen liitäntöjen lukumäärän suhteen potenssilakijakaumaa noudattavasta skaalautumattomasta verkosta on esimerkkinä lentokenttien muodostama verkko, jossa lentoliikenne keskittyy pääkentille. Potenssijakauma sallii ääriarvojen esiintymisen, kun taas kellokäyrä suosii keskimääräisiä ilmiöitä.
Verkon osat

Solmu on verkon perusosa, jonka yhteyttä toiseen solmuun kutsutaan liitännäksi. Kytkeytyjällä tarkoitetaan solmua, jolla on muita solmuja huomattavasti parempi kyky muodostaa liitäntöjä muihin solmuihin. Kytkeytyjä toimii verkossa liikkeelle panevana voimana ja niitä esiintyy kaikissa verkoissa. Kytkeytyjästä muodostuu verkon napa.
Verkon napa on solmu, jolla on poikkeuksellisen paljon liitäntöjä. Verkkojen navat ovat yhteydessä samanaikaisesti moniin suuriin ryppäisiin. Navat muodostavat verkkojen toiminnan ytimen. Navat hallitsevat verkkojen rakennetta niissä verkoissa, joissa niitä esiintyy. Toisiinsa yhteydessä olevat hallitsevat navat luovat lyhyitä polkuja solmuparien välille.  Näistä verkoista tulee ”pieni maailma”. Hakukoneen verkkosivu luo "pienen maailman" tuomalla tuntemansa verkkosivut 2 tai 3 klikkauksen päähän. WWWssä muut verkkosivut ovat napoihin verrattuna näkymättömiä ja käytännössä yhteen tai kahteen sivuun kytketyt asiakirjoja on lähes mahdoton löytää Webistä.
Ryväs on ryhmä solmuja, joilla on kiinteä ja läheinen vuorovaikutussuhde. Ryvästyminen on skaalautumattomien verkkojen kiinteä piirre. Sosiaalisten suhteiden ryppäiden tarkoituksena on tarjota tuttuutta, turvallisuutta ja läheisyyttä.  Työpaikan hankinnassa ovat kuitenkin tärkeitä sosiaalisten ryppäiden väliset pitkän kantaman liitännät.
Pitkän kantaman liitäntä on liitäntä, joka liittää toisiinsa kaksi ilman tätä liitäntää lukuisten solmujen päässä sijaitsevaa solmua. Muutama pitkän kantaman linkki riittää tekemään järjestelmästä ”pienen maailman”. Pieni maailma on välitila täydellisesti järjestäytyneen ja täydellisesti kaaoksessa olevan järjestelmän välillä.