stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sään ennustaminen
Erilaisia ennusteita

Aiemmin suuri osa meteorologin työstä oli sääennusteen kirjoittamista: "Odotettavissa huomiseen keskipäivään asti...". Nykyisin mallitiedot ja havainnot säilötään numerojoukkona tietovarastoon, jossa meteorologi voi muokata ja yhdistellä niitä ja valita eri lähteistä tulevista tiedoista parhaiten ilmakehän kulloistakin tilaa kuvaavat arvot. Tyypillisiä ihmisen otetta kaipaavia tilanteita ovat sellaiset, joissa pienellä matkalla on suuri lämpötilaero esimerkiksi rannikon ja sisämaan välillä. Muokattua numerojoukkoa käytetään sitten useiden paikkakuntakohtaisten ennusteiden pohjana, joita voidaan levittää kuvina ja taulukoina lehtiin, puhelimiin ja tietoverkkoihin. Näin yksi ihminen ehtii tehdä miljoonia sääennusteita työvuoronsa aikana.
Sääennusteita tehdään paitsi ”suurelle yleisölle”, myös muun muassa lentoliikenteelle, maanviljelijoille, meriliikenteelle, rakentajille, tienkäyttäjille, katujen kunnossapitäjille ja puolustusvoimille, erityisesti epäsuoraa tulta ampuville joukoille. Eri käyttäjiä kiinnostavat eri sääparametrit: maalauksessa ja muissa rakennustöissä tarvitaan suhteellista kosteutta, veneilyssä tarkkoja tuulitietoja kun taas ilmailulle tärkeitä ovat pilvi- ja näkyvyystiedot. Television säälähetyksessä erityinen haaste on poimia tulevien päivien säästä kaikille katsojille oleelliset asiat kerrottaviksi rajoitetun pituisessa esityksessä.
Kansanennusteet ja perimätieto

Aina on ollut ihmisiä, jotka pyrkivät luonnonmerkeistä lukemaan tulevaisuutta, myös tulevaa säätä. Joillakin ilmiöillä on fysikaalinen tausta: pääskyt jahtaavat lentäviä hyönteisiä, ja hyönteiset nousevat ylös konvektion mukana, joten pääskyjen lentokorkeus kertoo paljaalle silmälle näkymättömistä ilmakehän ominaisuuksista. Useimmat kansanennusteet ovat kuitenkin suhteessa meteorologiaan samaa kuin horoskoopit suhteessa tähtitieteeseen.
Sään seuranta ja ennustaminen harrastuksena

Varsinkin myrskybongaus-harrastukseen liittyy sääennusteiden ja -havaintojen seuraaminen internetistä ja omien tulkintojen luominen, etenkin ukkosen ja muiden vaarallisten ilmiöiden ennakointi.
Ilmanpaineen muutoksista tai eri kerroksissa kulkevien pilvien liikkeitä seuraamalla on mahdollista arvioida lähiseudulla liikkuvan matalapaineen reittiä.
Sadetutkan kuvasta voi seurata, mihin suuntaan sateet ovat liikkumassa. Kovin pitkät ennusteet eivät onnistu näin, sillä sadepilvet kuolevat ja niitä syntyy uusia.
Kaavakuva numeerisen ilmakehämallin kolmiulotteisesta laskentapisteiden verkosta ja mallin kuvaamista fysikaalisista prosesseista.
Kun ilmapuntarin lukema laskee, matalapaine lähestyy.
Andrei Mordvitšev

Andrei Nikolajevitš Mordvitšev (ven. Андрей Николаевич Мордвичев, s. 14. tammikuuta 1976) on venäläinen upseeri.
Mordvitšev syntyi Pavlodarissa nykyisessä  Kazakstanissa. Hän valmistui Novosibirskin sotakorkeakoulusta 1997 ja Venäjän federaation asevoimien yhteisakatemiasta 2006.
Vuonna 2011 hänet nimitettiin everstin arvoisena panssarijoukkojen Kantemirov-prikaatin komentajaksi. Hän sai kenraalimajurin arvon 2013 ja komensi jalkaväkiprikaatia.
Venäjän yleisesikunta-akatemiasta hän valmistui 2016. Myöhemmin hän oli Južno-Sahalinskin varuskunnan komentaja, 41. armeijan varakomentaja keskisessä sotilaspiirissä ja 8. armeijan varakomentaja eteläisessä sotilaspiirissä.
Mordvitšev komensi 8. kaartinarmeijaa Mariupolin taistelussa. Tämän jälkeen hän oli eteläisen sotilaspiirin varakomentaja ja helmikuusta 2023 keskisen sotilaspiirin komentaja.
Huhtikuusta 2023 Mordvitšev komentaa Venäjän keskistä ryhmää Ukrainassa.
7. syyskuuta 2023 Mordvitšev sai kenraalieverstin arvon.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
↑  Мордвичев, Андрей Николаевич ТАСС. Viitattu 23.2.2025.
↑  Андрей Мордвичев биография. Биография Андрей Мордвичев. Личная жизнь Андрей Мордвичев. - Свободная Пресса svpressa.ru. Viitattu 23.2.2025. (venäjäksi)
↑  Мордвичёв Андрей Николаевич warheroes.ru. Viitattu 23.2.2025.
Naturalistic Inquiry

Naturalistic Inquiry on Yvonna S. Lincolnin ja Egon G. Guban vuonna 1985 ilmestynyt johdatus tutkimukselliseen ajattelutapaan tai paradigmaan, joka esittää tutkimuksen perusoletukset luonnontieteellisestä eli positivistisesta tieteenperinteestä poikkeavasti. Tekijät katsovat, että kirjan edustamaa naturalistista (naturalistic) näkökulmaa voi kutsua myös jälkipositivistiseksi, etnografiseksi, fenomenologiseksi, subjektiiviseksi, hermeneuttiseksi ja humanistiseksi. Sitä voi nimittää myös tapaustutkimukseksi (case study). Kyse on yhteisestä lähtökohdasta, jota sovelletaan eri tavoin.
Naturalistic Inquiryn keskeiset piirteet

Naturalistic Inquiryn keskeisiä näkökohtia ovat seuraavat:
"Natural setting": todellisuuksia on tutkittava kokonaisuuksina konteksteineen jakamatta osiin.
Tutkija on instrumentti vastakohtana ennalta laadituille välineille (kuten kyselyille).
Hiljainen tieto täydentää kodifioitua eli järjestettyä ja tallennettua tietoa koska moninaisten todellisuuksien vivahteet voidaan ymmärtää vain siten.
Laadulliset menetelmät ovat avainasemassa, vaikkeivät ainoita käytettyjä menetelmiä.
Tarkoituksellinen ja teoreettinen otanta ovat keskeisiä aineistonhankinnssa.
Analyysi on induktiivista, koska se todennäköisemmin tavoittaa moninaiset todellisuudet.
Teoria on aineistolähtöistä (grounded theory), jotta asiayhteydet tavoitetaan paremmin.
Tutkimuksen design on emergenttiä (virtaavaa, kehkeytyvää, esiin kiertyvää), koska moninaisia todellisuuksia ei tavoiteta jäykällä etukäteissuunnittelulla.
Tulokset ovat neuvottelun kohteena, koska tulokset riippuvat tietäjän (knower) eli tutkijan ja tiedettävän (known) suhteesta.
Tutkimukset raportoidaan tapaustutkimuksina luonnontieteellisen (scientific) tai teknisen (technical) raportointitavan sijasta.
Tulkinta on idiografista (idiographic) eli erityispiirteisiin keskittyvää.
Tulosten sovellukset esitetään vain alustavina. Tutkijalla on lupa epäröidä.
Tutkimuksen rajat asetetaan joustavasti tutkimuksessa kehkeytyvän fokuksen mukaan (tutkimusongelmat, arviointitutkimuksessa evaluoitavien mukaan ja toimintapolitiikkojen tutkimuksessa vaihtoehtojen (policy options) mukaan).
Luotettavuus (trustworthiness) määritellään konventionaalisista sisäisen ja ulkoisen validiteetin, reliabiliteetin ja objektiivisuuden lähtökohdista poiketen lähtien Naturalistic Inquiryn aksioomista ja proseduureista.
Määritelmän sijasta eroja ja periaatteita

Naturalist inquiryn määritelmän esittämisen sijasta tekijät katsovat voivansa esittää siitä yleiskäsityksen ("an overall perspective"). Egon Guba on kuitenkin
aiemmassa näkökulmaltaan rajatummassa teoksessaan Toward a methodology of naturalistic inquiry in educational evaluation (1978) esittänyt sille peräti yhdeksän eri määritelmää, joita tässä teoksessa ei kuitenkaan käytetä.
Naturalistic inquiryn suhde normaalitieteeseen on samankaltainen kuin lahkojen suhde kirkkoon: eronteko lähtökohtaansa omilla tulkinnoillaan.
Olennaista on, mitä tutkija tekee..., joukko toimintoja, joihin tutkija sitoutuu tutkimuskohteeseen vaikuttamisen ja analyysiyksiköiden määrittelyn ulottuvuuksilla. Kysymys ei ole tutkijan vapaudesta, vaan Naturalistic inquiryn lähtökohdista, sen aksioomista.
Naturalistic Inquiryn aksioomat

Naturalistic Inquiryn lähtöoletukset eli aksioomat ovat seuraavat:
Todellisuudet ovat moninaisia, rakennettuja ja holistisia.
Tutkija ja kohde ovat yhteydessä toisiinsa, erottamattomia.
Vain aikaan ja kontekstiin sidotut työhypoteesit (idiografiset lausumat) ovat mahdollisia.
Kaikki oliot (entiteetit) ovat keskinäisissä, toisiaan muotoilevissa suhteissa, joten on mahdotonta erottaa syitä vaikutuksista.
Kritiikki positivismia vastaan

Naturalistic Inquiryssa esitetty positivismin kritiikki keskittyy seuraaviin teemoihin:
Positivismi ei  tarkastele riittävästi sitä, mitä tiede on. Yritykset löytää tieteen demarkaatio-ongelman ratkaisu, siis välttämättömät ja riittävät ehdot, joilla jokin uskomusjärjestelmä on tiedettä, ovat epäonnistuneet.
Positivismi ei kykene käsittelemään seuraavia teorian ja faktojen suhteisiin liittyviä kysymyksiä: a) induktion ongelmaa eli teorian alimääräytymistä ja b) faktojen teoriapitoisuutta eli sitä, että "pelkät" faktat, ilman että ne olisivat jonkin teorian määrittämiä, ovat mahdottomia.
Positivismi on liian riippuvaista operationalismista, joka itsessään on havaittu puutteelliseksi näkökannaksi.
Positivismilla on ainakin kaksi seurausta, jotka ovat sekä epäjohdonmukaisia (repugnant) että perusteettomia: a) determinismi, joka on epäjohdonmukaista siinä mielessä, mitä siitä seuraa ihmisen vapaan tahdon kannalta ja perusteetonta Heisenbergin epätarkkuusperiaatteen valossa  b) reduktionismi, joka on epäjohdonmukaista alistaessaan myös inhimilliset ilmiöt yhden ainoan luonnonlakien joukon alaiseksi ja perusteetonta monien myös fysiikan ja matematiikan löydösten, esimerkiksi Gödelin epätäydellisyyslauseen valossa.
Positivismi on tuottanut sellaista ihmiseen kohdistuvaa tutkimusta, joka hylkää koehenkilöiden ihmisyyden, mistä seuraa paitsi eettisiä myös validiteettiongelmia.
Positivismi ei kykene käsittelemään emergenttejä käsitteellisiä tai empiirisiä muotoiluja eri alueilla. Esimerkkejä: Gödelin epätäydellisyyslause, Heisenbergin epätarkkuusperiaate, Bellin teoreema.
Positivismi perustuu ainakin viiteen sellaiseen oletukseen, joita on yhä vaikeampi pitää perusteltuina: a) ontologinen oletus yhdestä tavoitettavasta  maailmasta, joka voidaan purkaa osiin erikseen tutkittavaksi ja jossa kokonaisuus on osiensa summa,  b) epistemologinen oletus siitä, että havainnoija ja kohde voidaan erottaa toisistaan, c) oletus havaintojen konteksti- ja aikariippumattomuudesta, d) oletus lineaarisesta kausaalisuudesta, e) oletus arvovapaudesta eli siitä, että metodologia takaa tutkimuksen tulosten olevan riippumattomia kaikista arvojärjestelmistä.
Sovellus laadullisen tutkimuksen arviointiin

Teoksen luku 11 Establishing Trustworthiness tarkastelee esitellyn paradigman mukaisen tutkimuksen luotettavuuden kysymyksiä. Positivistisen tieteen luotettavuuskriteereitä ovat validiteetti ja reliabiliteetti. Niillä vastataan kysymyksiin tutkimuksen totuusarvosta, sovellettavuudesta, toistettavuudesta ja neutraaliudesta.
Naturalistic Inquiry -paradigmassa luotettavuutta (trustworthiness) tuotetaan ulottuvuuksilla, joita teoksessa kutsutaan tekniikoiksi (techniques)
:
toiminta kentällä luotettavuuden todennäköisyyden lisäämiseksi
vertaiskritiikki (peer debriefing)
negatiivisten tapausten analyysi työhypoteesien tarkentamiseksi
aineiston tallentaminen tarkistamista varten (referential adequacy)
tutkimukseen tietoa tuottaneiden henkilöiden eli informanttien edustajien tekemät tarkistukset (member checks)
aineiston rikas kuvaus (thick description)
ulkopuolinen tarkastus a) prosessin osalta (dependability audit) b) ja tulosten oikeellisuuden osalta (confirmability audit)
reflektiivinen päiväkirja (reflexive journal)
Kirjoittajat

Naturalistic Inquiryn julkaisuajankohtana Yvonna S. Lincoln toimi kasvatustieteen apulaisprofessorina University of Kansasissa. Hän oli suorittanut kandidaatintutkintonsa (baccalaureate degree) Michigan State Universityssä 1967 aineinaan historia ja sosiologia, maisterintutkinnon (master's
degree) historian alalta University of Illinoisissa 1970 ja tohtorintutkinnon Indiana Universityssä 1977 aihealueena korkeakoulutus (higher education), organisaatioteoria ja evaluaatiotutkimus (program evaluation).
Egon S. Guba oli kasvatustieteen professori Indianan yliopistossa, Bloomingtonissa. Hänellä oli kandidaatintutkinto matematiikasta ja fysiikasta Valparaiso Universitystä (1947), maisterintutkinto tilastotieteestä ja mittaamisesta (statistics and measurement) University of Kansasista (1950) ja tohtorintutkinto määrällisistä tutkimusmenetelmistä (quantitative inquiry) University of Chicagosta (1952).
Kirjallisuutta

Guba, Egon G.: Toward a Methodology of Naturalistic Inquiry in Educational Evaluation.  (CSE Monograph Series in Evaluation, 8)  Center for the Study of Evaluation, UCLA Graduate School of Education, University of California, 1978.  (englanniksi)
Stora Höga

| Stora Höga |
| --- | --- |

 Stora Höga
 Koordinaatit: 58°01′00″N, 11°49′25″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Bohuslän
Kunta:  Stenungsund
Väkiluku (31.12.2023):  3 122
Stora Höga on taajama Stenungsundin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 3 122 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stora Höga Wikimedia Commonsissa
Stratovarius

| Stratovarius |
| --- | --- |

 Stratovarius Tavastialla vuonna 2006.
Tiedot
Toiminnassa:  (1984–1985 nimellä Black Water)   1985–
Tyylilaji:  power metal, heavy metal, neoklassinen metalli
Kotipaikka:   Helsinki, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Timo Kotipelto, laulu (1994–)   Jens Johansson, koskettimet (1995–)   Lauri Porra, basso (2005–)   Matias Kupiainen, kitara (2008–)   Rolf Pilve, rummut (2012–)  
Entiset jäsenet:  Mika Ervaskari, koskettimet (1987)   Antti Ikonen, koskettimet (1987–1995)   Jari Kainulainen, basso (1993–2005)   Tuomo Lassila, rummut, laulu (1984–1995)   Jyrki Lentonen, basso (1986–1990)   Timo Tolkki, kitara, laulu (1985–2008)   Jörg Michael, rummut (1995–2011)  
Levy-yhtiö:  CBS Finland, (1989)   Sanctuary Records, (1992), (2005)   Noise Records, (1995–1999)   Nuclear Blast, (2000–2003)   Ear Music, (2009–)  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Stratovarius on suomalainen power metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 1984. Stratovariuksessa ei nykyään soita ainuttakaan alkuperäisjäsentä rumpali Tuomo Lassilan tultua erotetuksi yhtyeestä vuonna 1995. Stratovarius on myynyt maailmanlaajuisesti äänitteitään noin 2,5 miljoonaa kappaletta, mikä tekee siitä yhden Suomen menestyneimmistä yhtyeistä. Yhtyeen nimi on yhteensulautuma Fender Stratocaster -kitarasta ja Stradivarius-viulusta.
Kitaristi Timo Tolkki ilmoitti Stratovariuksen lopettamisesta 2. huhtikuuta 2008, mutta yhtyeen muut jäsenet ilmoittivat 7. toukokuuta 2008 kirjoittamassaan vastineessa yhtyeen jatkavan Stratovarius-nimellä ilman Tolkkia.
Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "Hunting High and Low", "Black Diamond", "The Kiss of Judas", "Unbreakable", "S.O.S", "Destiny", "Visions", "Father Time" ja "Eagleheart".
Historia > 1980-luku

Tuomo Lassila, John Vihervä ja Staffan Stråhlman perustivat Stratovariuksen vuonna 1984. Yhtye tunnettiin alun perin nimellä Black Water. Yhtyeen alkuajan musiikillinen tyyli poikkesi hyvin paljon siitä, millaiseksi se vuonna 1985 Stråhlmanin korvanneen Timo Tolkin vaikutuksesta muuttui. Tolkki liittyi Stratovariukseen Tuomo Lassilan otettua yhteyttä, kun yhtye tarvitsi korvaavaa kitaristia Tanskan-keikalleen. Basisti John Vihervä erosi yhtyeestä vuonna 1986 ja hänet korvasi Jyrki Lentonen.
Vuonna 1987 Stratovarius haki levytyssopimusta kolme kappaletta sisältäneellä demolla. Yhtye herätti CBS Finlandin huomion esiintyessään Tavastia-klubilla Helsingissä. Tässä vaiheessa yhtyeeseen liittyi myös kosketinsoittaja Antti Ikonen. Vuonna 1988 julkaistu ensimmäinen single Future Shock ja sitä seurannut single Black Night edelsivät toukokuussa 1989 julkaistua esikoisalbumia Fright Night. Future Shockia varten tehtiin myös yhtyeen ensimmäinen musiikkivideo. lähde?
Historia > Twilight Time

Vuonna 1990 basisti Jyrki Lentonen erosi Stratovariuksesta ja silloinen levy-yhtiö menetti kiinnostuksensa yhtyettä kohtaan. Stratovariuksen jäsenet joutuivatkin rahoittamaan vuonna 1992 julkaistun Twilight Timen omilla varoillaan. Timo Tolkki soitti itse albumin bassoraidat, vaikka basisti Jari Behm mainitaan albumin tekijätiedoissa. Twilight Time herätti paljon kiinnostusta erityisesti Japanissa, jossa se nimettiin vuoden parhaaksi ulkomaalaiseksi levyksi. Lisäksi albumi oli Japaniin maahantuotujen levyjen top10-listalla viisi kuukautta. Levy oli suuri harppaus melodisempaan suuntaan, mutta kappaleet sisälsivät edelleen melko raskaita riffejä. lähde?
Historia > Dreamspace

Vuonna 1993 basisti Jari Kainulainen liittyi yhtyeeseen, kun noin 70 prosenttia Dreamspace-albumin materiaalista oli jo nauhoitettu. Hänen soittoaan kuultiin lopulta viidessä kappaleessa.
Dreamspace julkaistiin helmikuussa 1994. Albumin kappaleet muistuttavat mieleenpainuvilla melodioilla hyvin paljon uudempia albumeita. Myös kappaleiden ja sanoitusten aiheet olivat muuttuneet jyrkästi, jos niitä verrataan kahteen aikaisempaan teokseen. Saman vuoden kesäkuussa yhtye keikkaili ensimmäistä kertaa Japanissa. lähde?
Samana vuonna Timo Tolkki päätti lopettaa laulamisen keskittyäkseen kitaransoittoon. Hän halusi Stratovariukseen vakituisen laulajan, joka voisi viedä yhtyettä entistä pidemmälle. Yhtyeeseen liittyi laulaja Timo Kotipelto. lähde?
Historia > Fourth Dimension

Helmikuussa 1995 julkaistu albumi Fourth Dimension myi kaksi kertaa enemmän kuin edeltäjänsä Dreamspace ja vuoteen 2008 mennessä se oli Stratovariuksen myydyin albumi Japanissa. Kuitenkin musiikillisten erimielisyyksien johdosta viimeinen perustajajäsen, Tuomo Lassila erosi yhtyeestä silloisen kosketinsoittajan Antti Ikosen kanssa; heidän soittotaitonsa ei Timo Tolkin mukaan ollut tarpeeksi hyvä ja tekninen hänen säveltämiään tulevia kappaleita varten . Ikonen ja Lassila eivät Tolkin mukaan jaksaneet panostaa tarpeeksi yhtyeeseen ja käydä harjoituksissa niin usein kuin olisi ollut tarpeellista. Hän on kertonut myös, etteivät he olleet enää kiinnostuneita metallimusiikista, eivätkä uskoneet, että yhtyeestä voisi tulla suosittu. Tämän jälkeen yhtyeeseen liittyivät rumpali Jörg Michael, ja jo aikoinaan suuren maineen Yngwie Malmsteenin sekä Ronnie James Dion yhtyeissä kasvattanut kosketinsoittaja Jens Johansson. lähde?
Historia > Episode

Ensimmäinen albumi tällä kokoonpanolla oli huhtikuussa 1996 julkaistu Episode. Albumilla oli mukana neljässä kappaleessa myös 40 laulajan kuoro ja 20 hengen jousiorkesteri. Episode oli myös ilmestymisaikanaan kalleimmalla budjetilla tuotettu suomalainen äänite.
Historia > Visions

Stratovariuksen todellinen läpimurto tapahtui viimeistään vuonna 1997, kun yhtye julkaisi yhden koko power metal -tyylilajin klassikkoalbumeista, Visionsin, joka sisältää muun muassa hittikappaleen Black Diamond. Visions-albumi vietti Suomen albumilistan top-40:ssä yhteensä 24 viikkoa ja myi Suomessa kultaa. Vuonna 1998 Stratovarius julkaisi ensimmäisen livealbuminsa Visions of Europe, joka sisälsi materiaalia Visionsin kiertueelta. lähde?
Historia > Destiny

Destiny-albumin ensimmäinen single S.O.S. nousi nopeasti Suomen singlelistan sijalle kolme ja kyseisen kappaleen musiikkivideokin oli usein nähtävissä televisiosta. Syksyllä 1998 julkaistu Destiny oli odotetusti suuri menestys mennen välittömästi Suomen virallisen albumilistan kärkipaikalle. Albumi myi myöhemmin myös kultaa. lähde?
Historia > 2000-luku

Helmikuussa 2000 julkaistiin Stratovariuksen kahdeksas albumi Infinite. Se myi kultaa, kuten kaksi edellistä albumia. Samana vuonna Stratovarius kiersi Eurooppaa Sonata Arctican ja Rhapsodyn kanssa. Vuonna 2001 yhtye julkaisi harvinaisia kappaleita sisältävän kokoelmalevyn Intermissionin ja jäi tauolle. lähde?
Tauon jälkeen Stratovarius julkaisi tammikuussa 2003 yhdeksännen albuminsa, Elements Pt. 1:n. Myöhemmin saman vuoden lokakuussa julkaistiin Elements Pt. 2, jonka jälkeen yhtye ajautui sisäisiin ristiriitoihin ja yhtyeen laulaja Timo Kotipelto ja rumpali Jörg Michael poistuivat kokoonpanosta. Tilalle värvättiin Aurora K -nimisessä yhtyeessä laulanut naissolisti Katriina Wiiala ja rumpaliksi ruotsalaisesta HammerFall-yhtyeestä tuttu Jens Johanssonin veli, Anders Johansson. Tapaus paljastui myöhemmin julkisuustempuksi, jonka Tolkki ja Jens Johansson olivat suunnitelleet yhdessä. Muita julkisuustemppuja olivat väitetyt Tolkin puukotus kesken konserttimatkan Espanjan Granadassa ja joukkotappelu Helsingin On the Rocksissa.
Stratovariuksen seuraava albumi oli klassisimmalla kokoonpanolla äänitetty, syksyllä 2005 julkaistu Stratovarius, jolla yhtye kuitenkin irtaantui sille tyypillisestä power metalista mennen perinteisemmän hard rockin puolelle. Tolkki on myöhemmin kertonut, ettei pidä albumista. Kesäkuussa 2005 ilmoitettiin pitkäaikaisen basistin Jari Kainulaisen eronneen yhtyeestä henkilökohtaisiin syihin vedoten. Korvaajaksi hankittiin muun muassa Sinergystä, Warmenista ja Timo Kotipellon sooloyhtyeestä tuttu Lauri Porra.
Pitkän hiljaiselon jälkeen Timo Tolkki ilmoitti 2. huhtikuuta 2008 Stratovariuksen hajonneen. Syyksi hän mainitsi pitkään jatkuneet yhtyeen sisäiset ristiriidat, erityisesti itsensä, Timo Kotipellon ja Jörg Michaelin välillä. Tolkki ilmoitti myös, että hän olisi halunnut tehdä jäähyväiskiertueen bändin kanssa, mihin Kotipelto ja Michael eivät kuitenkaan kuulemma suostuneet.  Uudelle Stratovarius-albumille säveltämiensä kappaleiden julkaisemista varten Tolkki perusti uuden Revolution Renaissance -yhtyeen, joka Tolkin lausunnon mukaan tulisi ”jatkamaan Stratovariuksen perintöä”. Vastineena tähän Jens Johansson, Timo Kotipelto, Jörg Michael ja Lauri Porra julkaisivat Soundin verkkojulkaisun välityksellä oman tiedotteensa, jossa he kertoivat jatkavansa Stratovarius-nimellä soittamista. Tämän jälkeen Timo Tolkki antoi Kotipellolle, Johanssonille ja Michaelille oikeudet Stratovarius-nimeen. 18. kesäkuuta Tolkki kuitenkin ilmoitti MySpace-sivullaan tekevänsä vielä yhden albumin Stratovariuksen kanssa. Tolkin lisäksi albumilla soittaisivat Tuomo Lassila ja Antti Ikonen. Myöhemmin Tolkin ja Jens Johanssonin uutisoitiin sopineen riitansa ja Tolkki ilmoitti, että albumia ei julkaistaisi Stratovarius-nimellä. lähde?
Stratovariuksen uudeksi kitaristiksi valittiin Matias Kupiainen, mistä kerrottiin elokuussa 2008. Yhtyeen ensimmäinen albumi Tolkin lähdön jälkeen, Polaris, julkaistiin 21. toukokuuta 2009.
Historia > 2010-luku

Stratovarius uudelleenjulkaisi Polariksen mukanaan livemateriaalia albumin kiertueelta sekä Infinite-albumin kesällä 2010. Yhtye alkoi myös työstää uutta Elysium-albumia, joka julkaistiin tammikuussa 2011.
Marraskuussa 2010 yhtye tiedotti rumpali Jörg Michaelin sairastuneen kilpirauhassyöpään. Hänen odotettiin toipuvan sairaudesta, mutta sen aikana yhtyeen marras–joulukuun 2010 esiintymisissä hänet korvasi Alex Landenburg. Syyskuussa 2011 yhtye ilmoitti rumpali Jörg Michaelin eroavan yhtyeestä henkilökohtaisista syistä. Kesäkuussa 2012 yhtye julkaisi live-DVD:n Under Flaming Winter Skies - Live In Tampere, jolla on materiaalia edellisen marraskuun keikalta. Samassa kuussa yhtye ilmoitti Rolf Pilven olevan heidän uusi rumpalinsa.
Pilven liittymisen jälkeen yhtye alkoi työstämään Nemesis-albumiaan. Levy julkaistiin helmikuussa 2013. Levyn ensimmäinen single oli "Unbreakable" ja ensimmäinen musiikkivideo tehtiin kappaleelle "Halcyon Days". Albumi sai hyvän vastaanoton sijoittumalla Suomen albumilistalla kolmanneksi.
Yhtyeen viidestoista albumi Eternal julkaistiin syksyllä 2015. Albumia oli mukana tekemässä Sonata Arctica entinen kitaristi Jani Liimatainen. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 5.
Vuonna 2019 Timo Tolkki ja Jörg Michael kävivät tervehtimässä yhtyettä Helsingin Nosturissa. Michael soitti myös rumpuja Kiss of Judas-biisin aikana.
Historia > 2020-luku

Kesäkuussa 2022 yhtye julkaisi uuden Survive-singlen, joka oli aikasempiin kappaleisiin verrattuna raskaampi ja nopeampi. Seuraavat singlet World on Fire ja Firefly julkaistiin samana kesänä. Yhtyeen kuudestoista albumi Survive julkaistiin syyskuussa. Albumin on kehuttu olevan "oivaltavinta Stratovariusta pariin vuosikymmeneen".
Maaliskuussa 2025 yhtye aloitti Suomen-kiertueen yhdessä Sonata Arctican kanssa.
Jäsenet > Nykyinen kokoonpano

Timo Kotipelto – laulu (1994–)
Jens Johansson – koskettimet (1995–)
Lauri Porra – basso (2005–)
Matias Kupiainen – kitara (2008–)
Rolf Pilve – rummut (2012–)