stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tilastollinen kuntaryhmitys
Muutokset > 1.1.2005

Loimaa muuttui kaupunkimaisesta kunnasta taajaan asutuksi kunnaksi samalla, kun Loimaan kunta liitettiin siihen.
Ulvila muuttui kaupunkimaisesta kunnasta taajaan asutuksi kunnaksi samalla, kun Kullaa liitettiin siihen.
Muutokset > 1.1.2001

Asikkala muuttui taajaan asutusta kunnasta maaseutumaiseksi kunnaksi.
Elimäki, Halikko, Kuhmo, Mynämäki, Närpiö ja Ähtäri muuttuivat maaseutumaisista kunnista taajaan asutuiksi kunniksi.
Kiiminki muuttui maaseutumaisesta kunnasta kaupunkimaiseksi kunnaksi.
Muutokset > 1.1.1996

Haapavesi, Kuusamo, Laukaa, Mäntyharju, Rovaniemen maalaiskunta ja Valkeala muuttuivat maaseutumaisista kunnista taajaan asutuiksi kunniksi.
Muutokset > 1.1.1991

Alajärvi, Asikkala, Haapajärvi, Hämeenkyrö, Ii, Ilmajoki, Kannus, Kauhajoki, Kokemäki, Kurikka, Laitila, Lieto, Mustasaari, Muurame, Mäntsälä, Nakkila, Nivala, Noormarkku, Nurmes, Orimattila, Parkano, Piikkiö, Porvoon maalaiskunta, Rauman maalaiskunta, Sipoo ja Vehkalahti muuttuivat maaseutumaisista kunnista taajaan asutuiksi kunniksi.
Kangasala, Kempele, Oulunsalo, Pirkkala, Tornio, Tuusula, Ulvila, Viiala ja Ylöjärvi muuttuivat taajaan asutuista kunnista kaupunkimaisiksi kunniksi.
Aiheesta muualla

Findikaattori: Kaupungistuminen (kuvaaja väestönkehityksestä kuntaryhmittäin vuodesta 1980)
Tilastokeskus: Kartta tilastollisesta kuntaryhmityksestä vuonna 2011[vanhentunut linkki]
Tilastokeskus, Juha Honkkila: Maalle muutto pienentää köyhyysriskiä (sisältää kartan kuntaryhmityksestä vuonna 2007)
Pitsiniánika

| Pitsiniánika Πιτσινιάνικα |
| --- | --- |
 Viinitila kylässä. Tilan päärakennus on rakennettu 1800-luvulla, ja se on toiminut kouluna 1920-luvulle saakka.
 Pitsiniánika
 Koordinaatit: 36°12′3″N, 22°57′42″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Saaret
Kunta:  Kythera
Kunnallisyksikkö:  Kythera
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  5205010405
Väkiluku (2011):  79
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pitsiniánika (kreik. Πιτσινιάνικα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kytheran saarella ja kuuluu Kytheran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 79 (vuonna 2011).
Pitsiniánika on osa Karvounádeen kyläyhdyskuntaa ja sijaitsee Kytheran keskiosassa. Kylässä oli 1800- ja 1900-lukujen taitteessa 239 asukasta. Pitsiniánikan lähikyliä ovat Ágios Ilías, Kalokairinés, Keramotó, Kontoliánika ja Tsikalariá, joihin kaikkiin on matkaa noin 1,5 kilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia kylästä[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Tatra V 750

| Tatra V 750> Valmistustiedot |
| --- | --- |
Valmistusmaa:   Tšekkoslovakia
Valmistaja:  Závody Tatra a.s., Kopřivnice
Valmistusvuodet:  1937
Tuotantomäärä:  2 kappaletta (varmuudella)
Korimalli:  cabriolet
Muotoilija:  Hans Ledwinka
Seuraaja:  Tatra V 799
Iskutilavuus:  1 689 cm³
Teho:  22 kW / 2800 1/min
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  neliveto
Tatra V 750 (tuotantomallinimeltään T76) oli tšekkoslovakialaisen Tatran valmistama maastoauton prototyyppi vuodelta 1937. Se oli Tatran ehdotus Tšekkoslovakian asevoimien uudeksi maastokelpoisemmaksi ajoneuvoksi. Tšekkoslovakian asevoimat kuitenkin torjui auton, ja sitä yritettiin myydä tämän jälkeen ulkomaille. Ranskalainen Lorraine-Dietrich lisenssivalmisti autoa nimellä Lorraine 75.
Taustaa

Tšekkoslovakian asevoimien henkilöautot pohjautuivat 1930-luvulla tavallisiin takavetoisiin siviiliautoihin, joiden varustelua oli muunneltu armeijan tarpeisiin sopiviksi. Vuosikymmenen puolivälin jälkeen huomattiin, että joukkojen kuljettaminen hankalissa maasto-olosuhteissa edellytti entistä maastokelpoisempaa ajoneuvokalustoa. Tähän tarkoitukseen alettiin etsiä sopivaa nelivetoista henkilöautoa. Käytännössä kahdella tšekkoslovakialaisella autonvalmistajalla, Tatralla ja Zbrojovka Brnolla, oli valmiudet kriteerit täyttävän ajoneuvon valmistamiseen.
Tatra esitteli V 750 -prototyypin vuoden 1937 alussa. Auton tuotantomallinimeksi tuli T76. Auto läpäisi Tšekkoslovakian asevoimien testit, mutta moottorin tehoa pidettiin riittämättömänä.
Teknisiä tietoja

V 750:stä ei ole säilynyt täydellisiä teknisiä dokumentteja, mutta se pohjautui pitkälti T75-mallin rakenteeseen. Auton voimanlähteenä oli T75:n 1 689 -kuutioinen, 22-kilowattinen, ilmajäähdytteinen bokserimoottori. Etuakseli oli vetävä, mutta mahdolliset muut maastokelpoisuutta parantaneet muutokset eivät ole tiedossa. Auto oli oveton, avomallinen ja varustettu alas taitettavalla kangaskatolla.
Vientiponnistelut

Tšekkoslovakian asevoimien torjuttua auton Tatra suuntasi tavoitteet ulkomaille. Auto esiteltiin maaliskuussa 1937 Genevessä ja sitä tarjottiin Sveitsin asevoimille. Elokuussa se esiteltiin Kiinan puolustusministeriölle Nanjingissa. Syyskuussa oli vuorossa Perun asevoimien hankintakomitea. Marraskuussa Tatra haki Tšekkoslovakian puolustusministeriöltä lupaa tarjota autoa Tanskan ja Jugoslavian asevoimille. Samassa kuussa myytiin Tatran tytäryhtiö Austro-Tatran kautta heikommalla, 1 100 -kuutioisella moottorilla varustettu yksilö Itävallan puolustusministeriölle.
Romanian asevoimat tilasi Tatralta 51 nelivetoista komentoautoa vuonna 1937. Niiden toimittamisesta ei ole säilynyt tietoja, mutta pidetään todennäköisenä, että myös Romanian asevoimat vaati autoon parannuksia.
Toukokuussa 1937 Tatra oli pyytänyt puolustusministeriöltä lupaa myydä auton lisenssivalmistusoikeudet ranskalaiselle Lorraine-Dietrichille, jolla oli jo kokemusta T72- ja T28-mallien valmistuksesta. Lisenssisopimus allekirjoitettiin, ja auton tuotanto alkoi Ranskassa vuonna 1938 nimellä Lorraine 75. Auton kori oli rakenteeltaan vastaavanlainen kuin Tatran, mutta varustettu ovilla ja muotoiltu hieman eri tavalla. Auton omamassa oli 1 090 kg ja se kykeni kiipeämään 50 % mäkiä.
Tatjana

| Tatjana |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  12. tammikuuta
Muunnelmia:  Taina, Taija
Vastineita eri kielissä:  Tatiana, Tetiana
Nimen alkuperä:  Tatianus, Tatius
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tatjana tai Tatiana on naisen etunimi. Nimi on alkujaan roomalaisen Tatianus-nimen nais­puolinen vastine, ja Tatianus taas on muunnos nimestä Tatius. Nimen on tehnyt suosituksi Aleksanteri Severuksen aikana marttyyrikuoleman kärsinyt roomalainen Pyhä Tatiana Nimi on yleinen varsinkin Venäjällä, ja kyrillisin kirjaimin se kirjoitetaan Татьяна. Tatjana-nimen muunnoksia ovat myös Taina, Tanja ja Taija.
Suomessa nimi Tatjana on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 1932 ja Tatiana 2754 henkilölle.
Tatjanan nimipäivä on ortoksinen kalenterin mukaan 12. tammikuuta,
 jota sekä itäisessä että läntisessä kristi­kunnassa on vanhastaan vietetty Pyhän Tatiana Roomalaisen muisto­päivänä. Venäjällä Tatjanan päivää vietetään nykyisin kuitenkin 25. tammikuuta, koska orto­doksisten juhlapäivien ajankohdat määräytyvät siellä yhä vanhan juliaanisen kalenterin mukaan, vaikka Venäjälläkin muutoin nykyisin noudatetaan gregori­aanista kalenteria, ja ero kalenterien välillä on nykyisin 13 päivää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tatjana Wikimedia Commonsissa
Svetlana Savitskaja

| Svetlana Jevgenjevna Savitskaja> Светла́на Евге́ньевна Сави́цкая |
| --- | --- |
 Saljut 7 -aiheinen neuvostoliittolainen postimerkki
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. elokuuta 1948 (ikä 76) Moskova, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:  venäläinen
Ammatti:  lentoinsinööri
Ura
Tyyppi:  kosmonautti
Aika avaruudessa:  19 vuorokautta 17 tuntia 6 minuuttia
Valittu avaruuslentäjäksi:  1980 (2. naisryhmä)
 Nimikirjoitus
Lennot

 :  Sojuz T-7
 
 :  Saljut 7
 
 :  Sojuz T-5
 
 :  Sojuz T-12
 
Svetlana Jevgenjevna Savitskaja (ven. Светла́на Евге́ньевна Сави́цкая; s. 8. elokuuta 1948 Moskova, Venäjä) on entinen neuvostoliittolainen naislentäjä ja kosmonautti, josta tuli vuonna 1982 Sojuz T-7 -lennon miehistön jäsenenä toinen avaruuslennolle osallistunut nainen maailmassa 19 vuotta Valentina Tereškovan lennon jälkeen. Hän on neuvostoliittolaisen ilmamarsalkka Jevgeni Savitskin tytär.
Savitskaja valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1980.
Savitskaja suoritti Saljut 7 -avaruusasemalta 25. heinäkuuta 1984 ensimmäisenä naisena maailmassa avaruuskävelyn. Avaruuskävely kesti kolme tuntia 35 minuuttia. Hän testasi tuolloin Vladimir Djanibekovin kanssa uudenlaista työkalua, jolla voi hitsata ja leikata metallia avaruudessa.
Palattuaan Maahan Savitskaja nimitettiin kokonaan naisista muodostuvan Kansainvälistä naistenpäivää juhlistavan Saljut 7:n Sojuz-miehistön komentajaksi. Lento peruutettiin myöhemmin.
Savitskaja sai kahdesti Neuvostoliiton sankarin palkinnon.
Savitskaja on myös koe- ja kilpalentäjä – vuodesta 1974 lähtien hän saavutti 18 kansainvälistä maailmanennätystä MiG-lentokoneella ja kolme ennätystä laskuvarjohypyssä joukkuelajissa. Hän saavutti myös ensimmäisen sijan kuudennessa Kansainvälinen ilmailuliiton taitolennon maailmanmestaruuskilpailussa vuonna 1970.
Savitskaja jäi eläkkeelle kosmonautintyöstään vuonna 1993.
Savitskaja on Venäjän federaation kommunistisen puolueen edustajana Venäjän federaation valtionduumassa vuodesta 1989 (valittiin uudelleen joulukuussa 2007).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Space mission details
Brief biography with photo of her space-walk (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Latvia
Musiikkialbumi
Myynti ja markkinointi

Musiikin digitaalisen jakelun myötä on herännyt kysymys albumien tulevaisuudesta. On epäselvää, alkavatko ihmiset suosia yksittäisiä kappaleita albumeiden sijaan ja jos näin käy, lopetetaanko albumeiden teko. Spotifyn toimitusjohtaja Daniel Ek on varsin suoraan sanonut, että muusikoiden pitäisi julkaista musiikkia jatkuvalla syötöllä, albumien julkaiseminen muutaman vuoden välein ei ole ”tulevaisuuden malli”. Useat pitkän linjan muusikot ovat kritisoineet hänen kommenttejaan hyvin suorasukaisesti.
K-popissa on nähty vastakkaisen ilmiö fyysisten albumien myynnin kasvaessa. Eräänä syynä pidetään albumin ostamista vaihtoehtona konsertissa käynnille, jota koronapandemia on rajoittanut. Fanit myös pitävät artistien tukemista ”velvollisuutena” sekä kilpailuna kenellä on suurin myynti. Albumien mukana on haluttuja esineitä kuten valokuvia ja julisteita ja fanit ostavat useita kopioita kerätäkseen kaikki erilaiset valokuvat sekä saadakseen kuitteja, joilla voi saada paremman mahdollisuuden päästä fanitapaamisiin. Myös Korean ulkopuolella laulajat käyttävät vastaavia taktiikoita myynnin lisäämiseksi. Japanissa albumin tai muun tuotteen ostaminen on yksi tapa osallistua arvontaan konserttilipun saamiseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Musiikkialbumi Wikimedia Commonsissa
Tatra T23

| Tatra T23 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Tšekkoslovakia
Valmistaja:  Kopřivnická Vozovka /Závody Tatra a.s., Kopřivnice
Valmistusvuodet:  1926–1931
Suunnittelija:  Hans Ledwinka
Mitat ja massat
Kantavuus:  2 500–4 000 kg
Omamassa:  kuorma-auto: 4 350 kg
Akseliväli:  3 957 mm linja-auto: 4 340 mm
Maavara:  280 mm
Moottori, voimansiirto ja alusta
Iskutilavuus:  7 479 cm³
Teho:  47,8 kW /1500 1/min
Polttoaine:  bensiini
Kulutus:  30 l /100 km
Vetotapa:  4×2
Vaihteisto:  4+1
Jarrut:  hydraulisesti toimivat rumpujarrut
Linja-automuunnelma.
Säiliöautosovellus.
Tatra T23 oli tšekkoslovakialaisen Tatran valmistama kaksiakselinen kuorma-auto. Ensimmäinen prototyyppi valmistui jo 1923, mutta auton sarjavalmistus alkoi vasta 1926 perusteellisten testien jälkeen. Auton alustalle rakennettiin tavallisten kuorma-autojen lisäksi säiliöautoja, maansiirtoautoja ja linja-autoja. Auton kantavuus oli 2 500–4 000 kg ja sen huippunopeus oli 55 km/h.
T23:sta oli myös samaan aikaan kehitetty kolmiakselinen muunnelma T24.
Teknisiä tietoja > Moottori

Auton moottorina oli nelisylinterinen, nestejäähdytteinen rivimoottori mallinimeltään T64. Sen polttoaineensyötöstä vastasi Zenith 48 KB -kaasutin. Moottori oli varustettu sähköisellä käynnistysmoottorilla. Sähköjärjestelmä oli 12-volttinen.
Teknisiä tietoja > Voimansiirto ja alusta

Moottorin takana oli kuiva kartiokytkin, joka välitti voiman neliportaiseen vaihteistoon. Vaihteisto oli kiinnitetty takapäästään keskusputkirunkoon, jonka sisällä kulki voimansiirtoakseli. Runkoputken takapäässä oli tasauspyörästö, johon oli rakennettu heilurityyppinen erillisjousitus. Taka-akselin jousitus oli järjestetty kahden vinottain asennetun lehtijousen avulla; jouset oli kiinnitetty takapäistään jarrukilpiin ja etupäistään runkoputkeen. Keskeltä ne oli tuettu runkoputkeen kiinnitetyillä varsilla. Edessä oli päällekkäiset kolmiotuet ja kierrejouset. Käyttöjarruina oli hydraulisesti toimivat rumpujarrut. Seisontajarrua varten oli tasauspyörästön takapuolelle asennettu erillinen jarrurumpu, joka vaikutti voimansiirtoon.
Sotilaskäyttö

Vuonna 1928 Tšekkoslovakian asevoimille luovutettiin yksi T23-kuorma-auto testejä varten. Armeija kuitenkin päätyi hankkimaan kolmiakselisia T24-malleja, jotka sopivat paremmin maastoajoon.
Aiheesta muualla

Teknisiä tietoja ja kuvia (slovakiksi)
| n k Tatra-mallit |
| --- | --- |
Henkilöautot:  10  11  12  17  20  26  30  31  52  54  57  70  75  77  80  87  87-603  97  600 Tatraplan  603  613  623  700 
Kuorma-autot ja hyötyajoneuvot:  13  22  23  24  25  26  27  28  43  49  50  51  72  74  81  84  86  92  111  114  115  116  128  130  138  141  147  148  157  163 JAMAL  400  401  500  700  805  813  815  Beta 
Sotilasajoneuvot:  57K  72  76  79  82  85  9393  111  805  809  810  813  815  816  DANA  OT-62  OT-64  OT-810  RM-70  V 750  V 799  V 809 
Kilpa-autot ja prototyypit:  11 Targa Florio  15  18  90  137  107  201  602 Tatraplan Sport  603 A  603-2 B5  603-2 B6  603 MB  603 NP  603 X  604  605  607  625  Baghira  Delfin  JK 2500  Mikrobus  MTX V8  Prezident  V 570  V 855
Guggenheim-museo

Guggenheim-museo voi viitata seuraaviin:
Bilbaon Guggenheim-museo, Espanjassa sijaitseva museo
Solomon R. Guggenheim -museo, New Yorkissa, Yhdysvalloissa sijaitseva museo
Deutsche Guggenheim, Berliinissä sijaitseva taidemuseo
Peggy Guggenheim -museo, Venetsiassa, Italiassa.
Guggenheim Abu Dhabi, Abu Dhabissa (valmistuu 2025)
Luettelo Portugalin laivaston apualuksista

Portugalin sotalaivat
A -
B -
C -
D -
E -
F -
G

H -
I -
J -
K -
L -
M - 
N

O -
P -
Q -
R -
S -
T -
U 

V -
W -
X -
Y -
Z
Sukellusveneet
Rannikkopanssarilaivat
Risteilijät
Hävittäjät
Fregatit
Korvetit
Torpedoveneet
Tykkiveneet
Partioalukset
Miinalaivat
Miinantorjunta-alukset
Miinanraivaajat
Monitorit
Moottoritorpedoveneet
Apualukset
Yhteysalukset
Linjalaivat
Purjealukset
Kuunarit
Luettelo Portugalin laivaston apualuksista sisältää Portugalin laivaston apualukset.
| Runkonumero | Nimi | Kuva | Luokka | Palvelukseen | Huom |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A520 | Sagres |  | Sagres | 1962 |  |
| A521 | Almirante Schultz |  |  | 1929 | poistettu 1970 |
| A521 | Schultz Xavier |  |  | 1972 |  |
| A522 | Dom Carlos I |  | Dom Carlos I | 1997 |  |
| A523 | NRP São Brás |  |  | 1942 | poistettu 1976 |
| A523 | Almirante Gago Coutinho |  | Dom Carlos I | 1999 |  |
| A524 | Carvalho Araújo |  | Flower | 1959 | poistettu 1975 |
| A525 | Almirante Lacerda |  | Almirante Lacerda | 1946 | poistettu 1975 |
| A526 | Afonso de Albuquerque |  |  | 1966 | poistettu 1983 |
| A527 | Comandante Almeida Carvalho |  | Almirante Lacerda | 1950 | poistettu 1971 |
| A528 | Pedro Nunes |  | Pedro Nunes -luokka | 1935 | poistettu 1976 |
| A5200 | João de Lisboa |  | Pedro Nunes -luokka | 1937 | poistettu 1966 |
| A5201 | Vega |  |  |  |  |
A5202: 
| A5203 | Andrómeda |  | Andrómeda | 1987 |  |
| A5204 | Polar |  |  |  |  |
| A5205 | Auriga |  | Andrómeda | 1988 |  |
| A5206 | São Gabriel |  |  |  |  |
| A5207 | Ribeira Grande | São Roque |  |  |  |
| A5208 | São Miguel |  |  | 1986 | poistettu palveluksesta 1994 |
A5209: 
| A5210 | Bérrio |  | Rover-luokka | 1993 |  |

Muita:
UAM201 Creoula
Gil Eannes
Ana Mafalda
Uige
Uli Hiemer

| Uli Hiemer> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Ulrich Hiemer
Syntynyt: 21. syyskuuta 1962 (ikä 62) Füssen, Saksan Liittotasavalta
Kansalaisuus:   Saksa
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1979–1996
Seurat:  EV Füssen Kölner EC New Jersey Devils (NHL) Maine Mariners (AHL) Düsseldorfer EG
NHL-varaus:  48. varaus, 1981 Colorado Rockies
Ulrich "Uli" Hiemer (s. 21. syyskuuta 1962 Füssen) on saksalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja.
Ura

Hiemer aloitti uransa pääsarjatasolla kotikaupunkinsa Füssenin joukkueessa kaudella 1979–1980. Tätä ennen hän oli ehtinyt edustaa Länsi-Saksaa alle 18-vuotiaiden EM-turnauksessa edellisenä keväänä. Füssenissä Hiemer pelasi kaksi kautta ennen siirtoaan Kölniin. Kölnissä Hiemer pelasi kolme kautta ja lähti sitten NHL:aan. Colorado Rockies oli varannut hänet kesällä 1981. Sen jälkeen seura oli muuttanut Kalliovuorilta itärannikkolle ja tunnettiin nyt nimellä New Jersey Devils. Hiemer liittyi Devilsin vahvuuteen kaudelle 1984–1985 ja vakiinnutti heti paikkansa NHL-joukkueessa. Hiemer pelasi Devilsissä kolmen kauden aikana 143 ottelua. Jaksoon mahtui myös 15 ottelun visiitti AHL-joukkue Maine Marinersiin. 143 NHL–ottelussa Hiemer teki tehot 19+54 ja istui 176 jäähyminuuttia.
NHL:sta Hiemer palasi takaisin Saksaan Düsseldorfer EG:n joukkueeseen jossa hän pelasi seuraavat yhdeksän kautta ennen lopettamistaan keväällä 1996.
Hiemer oli myös keskeinen pelaaja Saksan maajoukkueessa. Alle 18-vuotiaiden EM-kisoissa hän edusti Länsi-Saksaa vuosina 1979 ja 1980. Alle 20-vuotiaiden Maailmanmestaruuskisoissa hän pelasi kolmissa kisoissa vuosina 1980, 1981 ja 1982. Ensimmäiset miesten maailmanmestaruuskisat Hiemer pelasi vuonna 1981 joskin rooli tuolloin oli vielä pieni ja turnauksessa hän merkkautti vain yhden syöttöpisteen. Hiemer pelasi maajoukkueessa poikkeuksetta vuoden 1985 maailmanmestaruuskisoihin asti. Hän oli mukana myös vuoden 1984 Sarajevon olympiaturnauksessa sekä vuoden 1984 Canada-cupissa. Hiemer teki paluun maajoukkueeseen vuoden 1989 maailmanmestaruusturnaukseen ja oli mukana myös vuosien 1992 ja 1994 olympiaturnauksissa. Vuoden 1994 Olympiajoukkueessa sekä viimeisissä maailmanmestaruuskisoissaan vuonna 1995 Hiemer toimi Saksan joukkueen kapteenina.
Saavutukset

Saksan mestaruus vuosina 1984, 1990, 1991, 1992, 1993, 1996
All-Star Team 1984, 1990, 1991, 1993
Saksan vuoden tulokas palkinto vuonna 1980
Saksan parhaan puolustajan palkinto vuosina 1990, 1991, 1993
Saksan jääkiekon Hall of Fame valinta
Task Force 34

Task Force 34 oli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain laivaston taisteluosasto, jonka tehtävänä oli vallata Marokko osana operaatio Torchia. Osaston komentajana oli kontra-amiraali Henry Kent Hewitt lippulaivanaan Northampton-luokan raskas risteilijä USS Augusta. Alusten kuljettaman jalkaväen komentajana oli kenraalimajuri George S. Patton.
TG34.1 Suojausosasto

| Tyyppi | Runkonumero | Nimi | Päällikkö | Huomioita |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Taistelulaiva | BB-59 | Massachusetts | F. E. M. Whiting | - |  |  |
| Risteilijä | CA-45 | Wichita | F. S. Low | - |  |  |
| Risteilijä | CA-37 | Tuscaloosa | N. C. Gillette | - |  |  |
Suojue komentajana hävittäjälaivue 8:n päällikkö D. P. Moon
| Hävittäjä | DD-419 | Wainwright | R. H. Gibbs | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-402 | Mayrant | E. K. Walker | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-404 | Rhind | H. T. Read | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-447 | Jenkins | H. F. Miller | - |  |  |
Apualukset
| Tankkeri | AO-30 | Chemung | J. J. Twomey | - |  |  |
TG34.8 Pohjoinen hyökkäysosasto

Pohjoisen hyökkäysosaston (Task Group 34.8) aluksille oli kuormattu Yhdysvaltain 9. jalkaväkidivisioonan vahvennettu 60. jalkaväkirykmentti (engl. 60th Regimental Combat Team), Yhdysvaltain 2. panssaridivisioonan 66. panssarirykmentin I pataljoona, 540. pioneerirykmentin I pataljoona sekä erikoisyksiköitä. Maihinnousuosaston komentajana oli prikaatikenraali  Lucian K. Truscott Jr. ja sen kokonaisvahvuus oli 9099 miestä ja 65 kevyttä panssarivaunua.
| Tyyppi> Tulitukiosasto | Runkonumero> Tulitukiosasto | Nimi> Tulitukiosasto | Päällikkö> Tulitukiosasto | Huomioita> Tulitukiosasto | Tulitukiosasto | Tulitukiosasto |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Taistelulaiva | BB-35 | Texas | Roy Pfaff | - |  |  |
| Risteilijä | CL-42 | Savannah | L. S. Fiske | - |  |  |
Kuljetusosasto komentajanaan kuljetusosasto 5:n komentaja Augustine H. Grey
| kuljetusalus | AP-30 | Henry T. Allen | P. A. Stevens | - |  |  |
| kuljetusalus | AP-51 | John Penn | Charles Allen | - |  |  |
| kuljetusalus | AP-57 | George Clymer | A. T. Moen | - |  |  |
| kuljetusalus | AP-72 | Susan B. Anthony | Henry Hartley | - |  |  |
| kuivarahtialus | AK-21 | Electra | J. J. Hughes | - |  |  |
| kuivarahtialus | AK-25 | Algorab | J. R. Lannom | - |  |  |
| kuljetusalus | AP-70 | Florence Nightingale | E. D. Graves Jr | - |  |  |
| kuljetusalus | AP-76 | Anne Arundel | L. Y. Mason Jr | - |  |  |
Suojue komentajana hävittäjälaivue 11:n päällikkö D. L. Madeira
| Hävittäjä | DD-418 | Roe | R. L. Nolan Jr | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-429 | Livermore | Vernon Huber | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-432 | Kearny | A. H. Oswald | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-440 | Ericsson | C. M. Jensen | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-604 | Parker | J. W. Bays | - |  |  |
Opas sukellusvene
| Sukellusvene | SS-135 | Shad | E. J. MacGregor | - |  |  |
Lento-osasto
| Saattuetukialus | ACV-26 | Sangamon | C. W. Wieber | VGS-26 9 kpl TBF-1 Avenger, 9 kpl SBD-3 Dauntless; J. S. Tracy VGF-16 12 kpl F4F-4 Wildcat; W. E. Ellis |  |  |
| Saattuetukialus | ACV-28 | Chenango | Ben H. Wyatt | 76 kpl Yhdysvaltain maavoimien P-40F Curtiss lentokonetta maakentille siirtoa varten |  |  |
Lento-osaston suojue komentajana hävittäjäosasto 19:n komentaja Charles Wellborn Jr.
| Hävittäjä | DD-455 | Hambleton | Forrest Close | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-458 | Macomb | W. H. Duvall | - |  |  |
Erityisosasto
| Hävittäjä | DD-199 | Dallas | R. Brodie Jr | - |  |  |
| Hävittäjä | DD-430 | Eberle | K. F. Poehlmann | - |  |  |
| Tankkeri | AO-36 | Kennebec | S. S. Reynolds | - |  |  |
| Miinanraivaaja | AM-55 | Raven | C. G. Rucker | - |  |  |
| Miinanraivaaja | AM-56 | Osprey | C. L. Blackwell | - |  |  |
| Rahtialus | - | SS Contessa | William H. John (A. V. Leslie) | Hondurasin lippu |  |  |
| Vesilentokoneiden emälaiva | AVP-10 | Barnegat | J. A. Briggs | Liittyi osastoon merellä lähdettyään Islannista 6. marraskuuta |  |  |