stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mesiangervo

| Mesiangervo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Tuoksuangervot Filipendula
Laji::  ulmaria
Kaksiosainen nimi
 Filipendula ulmaria  (L.) Maxim. 
Katso myös
   Mesiangervo Wikispeciesissä   Mesiangervo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mesiangervon kukinto.
Mesiangervo eli niittymesiangervo (Filipendula ulmaria) on ruusukasvien heimoon kuuluva kasvi, jolla on valkoiset, voimakkaasti tuoksuvat kukat. Mesiangervo on Pohjanmaan maakunnan maakuntakukka.
Ulkonäkö ja koko

Varsi on punaruskea 50–120 cm korkea, jäykkä. Vartta kiertävät lehdet ovat 2–3 kertaan parilehdykkäiset ja aluslehdet ovat alta harmaita; lehdykät ovat toistamiseen sahalaitaiset, päätölehdykkä selvästi muita isompi. Kukinto on tiheä, kermanvalkoinen kerrannaishuiskilo, joka tuoksuu voimakkaasti medelle. Itse kukat ovat pieniä ja viisilukuisia. Hedelmä on 3 mm kokoinen pähkylä.
Mesiangervo kukkii kesä-elokuussa. Kukinnon voimakas meden tuoksu ja runsas siitepöly houkuttelee etenkin mehiläisiä ja kimalaisia sekä siitepölyä syöviä kärpäsiä. Myös kovakuoriaiset toimivat pölyttäjinä.
Levinneisyys ja kasvupaikat

Mesiangervo kasvaa luonnonvaraisena koko Euroopassa ja Aasian puolella Turkissa, Kaukasuksella, Mongoliassa ja Länsi-Siperiassa. Se on levinnyt ihmisen mukana Yhdysvaltojen ja Kanadan itäosiin. Suomessa sitä tavataan yleisesti koko maassa tunturipaljakoita lukuun ottamatta rannoilla, ojien varsilla, pakettipelloilla, kosteilla niityillä ja lehdoissa. Mesiangervon näköislaji on sikoangervo (Filipendula vulgaris), jota kasvaa Lounais-Suomessa ja Ahvenanmaalla.
Käyttö

Aromaattisen tuoksunsa vuoksi kasvin lehtiä ja kukintoja on käytetty viinin ja oluen maustamiseen. Mesiangervo on kauppayrtti.
Vaikuttavat aineosat

Kasvi sisältää salisylaatteja, flavonoideja, eteeristä öljyä, sitruunahappoa ja myrkyllistä glykosidia, joka suurina annoksina voi aiheuttaa päänsärkyä.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Mesiangervo (niittymesiangervo) – Filipendula ulmaria
Kasviatlas 2022: (Niitty)mesiangervon (Filipendula ulmaria) levinneisyys Suomessa.
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Mesiangervo (Filipendula ulmaria)
Luontoportti: Mesiangervo (Filipendula ulmaria)
Pohjolan kasvien pauloissa: Filipendula ulmaria – mesiangervo, niittymesiangervo
Valokki – nettikasvio: Mesiangervo (Filipendula ulmaria)
United States Department of Agriculture (USDA): Filipendula ulmaria (englanniksi)
Flora of China: Filipendula ulmaria (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Filipendula ulmaria (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Filipendula ulmaria (queen-of-the-meadow) (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Filipendula ulmaria (englanniksi)
Mekaaninen ahdin

Kiihdytysauton moottori, jossa on mekaaninen ahdin.
Mekaaninen ahdin on kone, joka ahtaa ilmaa polttomoottorin sylinteriin tai sylintereihin ja se saa käyttövoimansa moottorin kampiakselilta, yleensä hihnan välityksellä, josta se on saanut myös nimen remmiahdin. Ahtamatonta moottoria kutsutaan vapaasti hengittäväksi.
Mekaanisen ahtimen etuna on viiveetön toiminta heti tyhjäkäynnistä alkaen, mutta haittana turboahdinta huonompi hyötysuhde, sillä mekaaninen ahdin ottaa käyttövoimansa suoraan moottorilta eikä hyödynnä muutoin osittain hukkaan menevää pakokaasun liike-energiaa kuten turboahdin.
Joissain henkilöauton moottoreissa on pyritty yhdistämään mekaanisen ja turboahtimen hyvät puolet käyttämällä niitä rinnakkain. Tällä saavutetaan hyvin vahva vääntö laajalla käyntinopeusalueella, mutta sen haittapuolena on moottorin monimutkainen rakenne ja korkeammat valmistuskustannukset. Eräs esimerkki on Volkswagen Groupin 1,4-litrainen TSI-moottori, jonka erään version ominaisteho on 94 kW/litra, väännön ollessa 250 Nm alueella 2 000−4 500 r/min.
Monissa lentokoneenmoottoreissa, kuten Pratt & Whitney R-2800 Double Waspissa, on mekaaninen ahdin integroitu moottorin rakenteeseen. Tällöin sen yhteydessä voidaan käyttää kaksivaiheista ahtoa, kuten Republic P-47 Thunderboltissa: pakokaasutoiminen turboahdin ensin ahtaa imuilman, joka menee välijäähdyttimen kautta kaasuttimeen, ja moottorin mekaaninen ahdin puolestaan ahtaa ilma-polttoaineseoksen, joka menee sylintereihin.
Myös puukaasu- eli ns. häkäpönttöautoja on ahdettu. Tunnetuin mekaanisesti ahdettu puukaasuauto Suomessa, ja myös maailmalla tunnettu on Juha Sipilän Chevrolet El Camino. Puukaasumoottorin ahtamisesta on saatavilla verraten vähän tietoa. Ahtamalla puukaasumoottorin teho on mahdollista nostaa samaan luokkaan kuin bensiiniä polttoaineena käytettäessä.
Metal Gear Solid: The Twin Snakes

| Metal Gear Solid: The Twin Snakes |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Silicon Knights Konami
Julkaisija:  Konami
Jakelija:  Nintendo
Säveltäjä:  Norihiko Hibino
Pelisarja:  Metal Gear
Julkaistu:  NA 9. maaliskuuta 2004JP 11. maaliskuuta 2004EU 26. maaliskuuta 2004
Lajityyppi:  hiiviskelypeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: C (15 vuotta tai vanhempi)  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 18  USK 12 
Alusta:  Nintendo GameCube
Jakelumuoto:  2 × GameCuben optinen levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Metal Gear Solid: The Twin Snakes (lyhyesti MGS: TTS) on Konamin julkaisema hiiviskelypeli. Peli on vuonna 2004 Nintendo GameCubelle julkaistu päivitetty versio suositusta Metal Gear Solidista.
The Twin Snakes on oikeastaan aivan sama peli, kuin alkuperäinen Metal Gear Solid, mutta peliä on hiottu toimivammaksi. Grafiikka on uusittu nykypäivän standardien mukaan ja siihen on lisätty uusia yksityiskohtia. Tärkein muutos alkuperäiseen peliin verrattuna on kuitenkin pelimekaniikka, joka on samankaltainen kuin PlayStation 2 -konsolille vuonna 2001 ilmestyneessä Metal Gear Solid 2: Sons of Libertyssä.
Kehitys

Metal Gear Solid: The Twin Snakes -projekti sai alkunsa vuonna 2002, kun Shigeru Miyamoto pyysi Metal Gear -sarjan luojana tunnettua Hideo Kojimaa tekemään uuden Metal Gear -pelin GameCubelle. Kojima vastasi, että hänellä oli liikaa kiireitä tulevan Metal Gear Solid 3: Snake Eaterin takia, joten hän ei voisi suunnitella uutta Metal Gearia lähiaikoihin. Hän kuitenkin totesi, että Metal Gear Solidista voisi tehdä uuden päivitetyn version GameCubelle.
Miyamoto ja Kojima löysivät Silicon Knights -nimisen peliyhtiön, joka oli tullut tunnetuksi Eternal Darkness -pelillään. Nintendon pyynnöstä Silicon Knights alkoi kehittää Metal Gear Solid: The Twin Snakesia.
Miyamoto ja Kojima myös värväsivät Japanissa suositun elokuvaohjaajan Ryuhei Kitamuran ohjaamaan pelin uudistetut välianimaatiot. Kitamuran ohjauksen ansiosta uudistetut välianimaatiot ovat edeltäjäänsä toiminnallisempia ja käyttävät runsaasti bullet time -hidastuksia.
Juoni

Twin Snakesin juoni on identtinen alkuperäisen Metal Gear Solidin kanssa, Katso: Metal Gear Solid#Juoni
Vastaanotto

Metal Gear Solid: The Twin Snakes sai hyviä arvosteluita, mutta peli sai myös ankaraa kriittikkiä alkuperäisen pelin ystäviltä.
The Twin Snakes on muiden muassa kritisoitu siitä, että vaikka pelimekaniikka on päivitetty vastaamaan Metal Gear Solid 2: Sons of Libertyä, peli ei korjaa Sons of Libertyn virheitä. Esimerkkinä kolmannesta kuvakulmasta tähdätessään pelihahmo ei kykene liikkumaan.
Kitamuran ohjauksen takia uudistettuja välianimaatioita on kritisoitu siitä, että ne ovat liian Matrix-tyylisiä. Alkuperäisen pelin ystävät eivät pitäneet tästä, sillä kaikesta huolimatta pelin päähenkilö Solid Snake ei ole akrobaattinen yli-ihminen tai supersankari. Erityisen närkästyneitä fanit olivat kohtauksesta, jossa Snake väistää helikopterista ammutun ohjuksen hyppäämällä sen päälle ja siitä takaisin maahan ampuen ilmassa helikopterin Stinger-ohjuslaukaisimella, sekä mm. siitä, että Snaken temput ovat liian lapsellisia ja piirrosmaisia.
Monien mielestä The Twin Snakesin ääninäyttely oli alkuperäistä peliä heikompaa. Esimerkiksi ulkomaisilla aksenteilla puhuvat henkilöt, kuten kiinalainen Mei Ling ja ukrainalainen Nastasha Romanenko, puhuvat alkuperäisestä pelistä poiketen englantia voimakkaalla amerikkalaisella aksentilla. Myös Kyborgi-ninjan ääntä on moitittu, sillä TTS-versiossa se on liian nuorekas ja selkeä, kun taas alkuperäisessä versiossa, Gray Foxin ääni on käheä ja vanha, joka on ymmärrettävää, sillä Gray Fox on aiemmin räjähtänyt miinakentällä kappaleiksi ja hänen kehonsa on laitettu eloon koneiden avulla. Monista keskusteluista on poistettu mm. tunnettu "Enclosure"-kappale, jonka puuttuminen korosti entisestään ääninäyttelijöiden tunteetonta näyttelyä. Ja hardcore-fanit ovat huomanneet, että Snake puhuu TTS-versiossa "vanhentuneemmalla" äänellä, jota hän myös käyttää Metal Gear Solid 2:ssa, kun taas alkuperäisessä versiossa Snaken ääni on nuorekkaampi.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (japaniksi)
Metal Gear Solid: The Twin Snakes MobyGamesissa (englanniksi)
Mikael Ramel

Mikael Ramel vuonna 2017.
Mikael Ramel (s. 19. tammikuuta 1949) on ruotsalainen kitaristi ja laulaja. Hän on Susanna ja Povel Ramelin poika, ja Lotta Ramelin veli.[lähde? ]
Mikael Ramel vaikuttiselvennä vuonna 1965 televisiosarjassa Ramel i rutan yhdessä isänsä kanssa. Sittemmin hän on tehnyt albumeja, kuten Till dej, mutta hän ei ole saavuttanut erityisen suurta menestystä.[lähde? ]
Vuonna 1986 Ramel sai Karamelodiktstipendiet-stipendin. Sen jakoi hänen isänsä Povel Ramel, joka jakoi stipendiä vuodesta 1983 kuolemaansa asti vuoteen 2007.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Melvillensaari (Australia)

Yermalner (Melville)
Melville Islandin kartta
| --- | --- |
Sijainti:  Timorinmeri,  11°33′S, 130°56′E
Saariryhmä:  Tiwi Islands
Vesialue:  Arafuranmeri 
Korkein kohta:  43  m 
Pinta-ala:  5 786 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  1 030
Suurin kaupunki:  Milikapiti
Kieli:  tiwi, englanti
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Melvillensaari, joka tunnetaan myös tiwinkielisellä nimellä Yermalner, on saari Timorinmeressä, aivan Australian Pohjoisterritorion rannikolla. Saari sijaitsee pohjoiseen Darwinin kaupungista ja on Australian toiseksi suurin saari Tasmanian jälkeen.
Mikael Wikstrand

| Mikael Wikstrand |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. marraskuuta 1993 (ikä 30) Karlstad, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Wiken
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  89 kg
Pelinumero:  6
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  IFK Ore (Ruotsi III) Mora IK (Allsv.) Frölunda HC (SHL) Ak Bars Kazan (KHL) Färjestad BK (SHL)
NHL-varaus:  196. varaus, 2012 Ottawa Senators
KHL-varaus:  33. varaus, 2016 Lokomotiv Jaroslavl
Erik Arne Jan Mikael Wikstrand (s. 5. marraskuuta 1993 Karlstad, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja. Elite Prospects -sivuston mukaan hän on pelityyliltään kahden suunnan puolustaja, joka pelaa yksinkertaista peliä ja on käyttökelpoinen useissa eri tilanteissa. Wikstrandilla on kova laukaus ja hän on taitava avaamaan peliä. Wikstrandilla on myös itsevarmuutta ja hyvä hermokontrolli fyysisessä pelissä.
Ura > Seuraura

Wikstrand on IFK Oren kasvatti. Hän pelasi jo 15-vuotiaana kolme miesten peliä Ruotsin III-divisioonassa kaudella 2008–2009. Wikstrand siirtyi seuraavaksi kaudeksi 2009–2010 Mora IK:hon, jossa hän pelasi paljon sekä J20- että J18-junioreissa. Wikstrand teki kesäkuussa 2010 kolmivuotisen sopimuksen seuran Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa pelaavan miesten joukkueen kanssa. Hän pelasi sarjassa kaudella 2010–2011 28 runkosarja- ja kahdeksan Kvalserien-ottelua jääden ilman tehopisteitä. Kaudella 2011–2012 Wikstrand teki Allsvenskanissa 47 runkosarjaottelussa tehot 2+1=3.
Ottawa Senators varasi Wikstrandin seitsemännellä kierroksella 196. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2012. Kaudella 2012–2013 Wikstrand jakoi tehoilla 12+13=25 Allsvenskanin puolustajien pistepörssin kuudennen sijan IK Oskarshamnin Sam Lofquistin kanssa. Tammikuussa 2013 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Moran kanssa. Kesken kauden 2013–2014, joulukuussa 2013 Wikstrand siirtyi kuitenkin sarjatasoa ylemmäs SHL-joukkue Frölunda HC:hen. Hänen tulokaskautensa liigassa toi 19 runkosarjaottelussa tehot 4+7=11 sekä seitsemässä playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Wikstrand teki SHL-debyyttinsä Tapaninpäivänä 26. joulukuuta 2013 vieraissa Skellefteå AIK:ta vastaan. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen SHL-maalinsa ja sai syöttöpisteen John Klingbergin tekemään ylivoimamaaliin.
Toukokuussa 2014 Wikstrand teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa, mutta hän pelasi kauden 2014–2015 vielä lainalla Frölundassa. Wikstrandin ensimmäinen kokonainen SHL-kausi toi 46 runkosarjaottelussa tehot 5+15=20 sekä 13 playoff-ottelussa viisi syöttöpistettä. Hän voitti joukkueessa kauden aikana Mestarien liigan hopeaa. Kaudeksi 2015–2016 Wikstrand siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Färjestad BK:hon jatkamaan lainalle Senatorsista. Seuran harjoitusleirien yhteydessä Senators oli halukas pitämään hänet organisaatiossa ja Wikstrand itsekin oli valmis aloittamaan kautensa Pohjois-Amerikassa. Syyskuussa 2015 hän kuitenkin poistui yllättäen ilmoittamatta harjoitusleiriltä ja palasi kotimaahansa aikomuksenaan jatkaa Färjestadissa. Senators ja Wikstrand riitaantuivat ja seuran GM Bryan Murray hyllytti hänet ammattilaispeleistä. Murray kommentoi Ottawa Sun -lehdelle:
»Hän voi mennä töihin kaupan kassalle tai pelata kaljaliigassa, mutta hän ei pelaa ammattikiekkoa missään muualla kuin Ottawa Senatorsin organisaatiossa.»
Runsas kuukausi myöhemmin Wikstrand kertoi poistumisensa syyksi veljensä leukemian. Hän pahoitteli Senatorsille, että ei kertonut seuralle tilanteestaan, jonka Wikstrand halusi myös pitää perheen omana tietona. Tammikuussa 2016 Senators antoi hänelle lopulta peliluvan Färjestadiin. Wikstrand pelasi runkosarjassa 17 ja CHL:ssä kolme ottelua.
Lokomotiv Jaroslavl varasi Wikstrandin ensimmäisellä kierroksella 33. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2016. Saman vuoden toukokuussa hän teki Färjestadin kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen. Wikstrandin pelaajaoikeudet pysyivät kuitenkin vielä Senatorsilla kauden 2016–2017 ajan. Kaudella 2017–2018 hän voitti Färjestadin sisäisen tehotilaston lukemalla +18.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tanska 2018 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ufa 2013 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Saksa 2011 | jääkiekko |  |
| Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  |  |
|  Pronssia | Břeclav 2010 | jääkiekko |  |
Wikstrand edusti Ruotsia Pyeongchangin olympiakisoissa 2018 sekä MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Yhteensä Wikstrand on pelannut 23 A-maaottelua tehopistein 2+8=10. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 9. huhtikuuta 2014 Rapperswil-Jonassa Sveitsiä vastaan. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Wikstrand teki Pyeongchangin olympiakisojen avausottelussa 15. helmikuuta 2018 Etelä-Korean Gangneungissa Norjaa vastaan.
Wikstrand pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän voitti hopeaa. Valmennus valitsi Wikstrandin Ruotsin turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011 voittaen hopeaa sekä Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2010 voittaen pronssia. Yhteensä Wikstrand on pelannut 28 nuorten ja 23 poikien maaottelua.
Melvillensaari (Kanada)

Kartta Melvillensaaresta
| --- | --- |
Sijainti:  Luoteisterritoriot, Nunavut Kanada
Saariryhmä:  Kuningatar Elisabetin saaret
Merialue:  Pohjoinen jäämeri
Korkein kohta:  776 m
Pinta-ala:  42 149 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Melvillensaari on Kanadan arktisiin saariin kuuluva, laaja ja asumaton saari. Se on pinta-alaltaan (42 149 km2) maailman 33. suurin ja Kanadan 8. suurin saari. Saaren länsiosa kuuluu Luoteisterritorioihin ja itäosa Nunavutiin. Saaren korkeimmat vuoret ovat noin kilometrin korkuisia.
Saarella on kasvillisuutta erittäin vähän tai ei ollenkaan. Vähäinen kasvillisuus koostuu yleensä sammalmättäistä, jäkälistä, heinistä ja saraheinistä. Ainoa puinen laji, vaivaispaju, kasvaa tiheänä maanpintaa myötäillen. Saarella elää kuitenkin useita eri eläinlajeja, kuten jääkarhuja, karibuja, myskihärkiä, sopuleita, arktisia susia, naaleja ja napajäniksiä. Vuonna 2003 saarella nähtiin harmaakarhu ja harmaakarhujen jättämiä jälkiä. Kyseessä on pohjoisin havainto harmaakarhusta koskaan.
Melvillensaari on toinen kahdesta suuresta pienen sepelhanhilajin pesimäpaikasta. DNA-analyysien ja tutkimuksien mukaan näyttää siltä, että kyseinen laji on erilainen kuin muu sepelhanhikanta. Lajiin kuuluu vain noin 4 000–8 000 yksilöä, minkä perusteella se saattaa olla maailman harvinaisimpia hanhilajeja.
Medford (Oregon)

| Medford |
| --- | --- |


 Koordinaatit: 42°19′55″N, 122°51′43″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Oregon
Piirikunta:  Jackson
Hallinto:  
 – Pormestari:  Gary Wheeler
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  66,67 km²
 – Josta vettä:  0,03 km² 
Korkeus:  421 m
Väkiluku (2010):  74 907
 – Väestötiheys:  1 124,1 as./km²
 – Metropolialue:  208 545
Aikavyöhyke:  UTC-8 (kesäaika UTC-7)
Motto::  Great Performances Daily
 
 City of Medford 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Medford on kaupunki Jacksonin piirikunnassa, Oregonin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 74 907. Suurkaupunkialueella oli 208 545 asukasta. Medfordin nykyinen pormestari on Gary Wheeler.
Medford sai kaupunkioikeudet 24. helmikuuta 1885.
Kuvia kaupungista

Ilmakuva Medfordista.
Kaupungintalo.
Bear Creekin puisto.
Medford Carnegien kirjasto.
Roxy Ann Peak -vuori Medfordissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Medford (Oregon) Wikimedia Commonsissa
Metaaniklatraatti

Metaaniklatraatin polttoa.
Metaaniklatraatti tai metaanihydraatti (metaanijääkasauma, ”palava jää”) on valkoista huokoista jäätä, jossa vesijään kiderakenne sulkee metaanikaasun (CH4) sisäänsä. Sitä on muun muassa merten pohjan kerrostumissa mannerjalustojen rinteillä. Yhdysvaltain geologinen tutkimuslaitos on arvioinut, että metaaniklatraatteihin on sitoutunut kaksi kertaa niin paljon hiiltä kuin kaikkiin tunnettuihin muihin fossiilisten polttoaineiden raaka-aineiden esiintymiin.
Synty

Metaaniklatraattia muodostuu kylmässä ja korkeassa paineessa maan sisässä. Orgaaninen muodostuminen vaatii hapettomat olot ja riittävän määrän hiiltä. Metaaniklatraatti sijaitsee sen muodostumiselle sopivalla syvyydellä, jossa ei ole liian kuuma ja on sopiva paine. Tätä vyöhykettä kutsutaan englanninkielisellä lyhenteellä GHSZ (Gas Hydrate Stability Zone).
Metaaniklatraatit ovat syntyneet tuhansien vuosien aikana orgaanisesta materiaalista, joka on vajonnut meren pohjaan. Mikrobit ovat tuottaneet orgaanisesta planktonista metaania. Korkeassa paineessa osasta metaania on muodostunut metaaniklatraattia. Metaaniklatraatteja syntyy, kun on paljon metaania, korkea paine ja kylmää.
Esiintyminen

Metaaniklatraattia on kerrostunut kylmiin meren syvänteisiin ja mannerjalustojen mannerrinteisiin, joissa pohjaveden lämpötila on alle 2 °C ja pohjan 0 °C. Metaani syntyy hapettomilla, nopeasti hiiltä kerrostavilla mannerjalusta-alueilla anaerobisen bakteeritoiminnan takia. Se on osa hiilen kiertokulkua. Metaaniklatraatti on aina alle 2 000 metrin syvyydessä, koskaan sitä ei esiinny kuumassa maan sisuksissa. Mantereella metaaniklatraattia on hiekkakivessä alle 800 metrin syvyydessä Siperiassa ja Alaskassa.
Metaaniklatraatteja on valtamerien sedimenteissä useiden satojen metrien syvyydessä. UNEP:n mukaan merenpohjan metaaniklatraattien määräksi arvioidaan 2 000–5 000 mrd tonnia tai jopa 10 000 mrd tonnia hiiltä metaanina. Ilmakehässä on nyt 800 mrd tonnia hiiltä hiilidioksidina. Arktisilla alueilla metaaniklatraatteja on merenpohjassa lähellä pintaa, esimerkiksi jäätikön ja ikiroudan alla. Metaaniklatraattia on kaikissa maailman merissä ja esiintymät ovat valtaisat. Metaaniklatraatteja arvioidaan olevan hiileksi mitattuna kaksi kertaa niin paljon kuin maailman tunnetut hiili-, öljy- ja maakaasuesiintymät yhteensä.
Vapautuminen

Metaaniklatraatti voi vapauttaa metaania ilmakehään muun muassa merenpinnan nousemisen tai lämpötilan nousun myötä. Jo parin asteen lämpötilan nousu metaaniklatraattien ympäristössä riittää niiden purkautumiseen meristä. UNEP:n mukaan metaaniklatraattien arvioidaan olevan metaanipäästölähde tulevaisuudessa. Metaanin lämpötilaa kohottava vaikutus on 25-kertainen hiilidioksidiin verrattuna.
Venäläisten tutkijoiden mukaan Siperiassa on havaittu 22. syyskuuta 2008 laajoja metaanipäästöjä merenpohjan metaanihydraateista. Ruotsalaisen Örjan Gustafssonin mukaan Tukholman yliopistosta aluksessa havaittiin 22. syyskuuta 2008 laaja-alainen voimakas metaanipurkaus. Havainnot tehtiin Itä-Siperian merellä ja Laptevinmerellä. Metaanin vapautuminen ilmakehään mitattiin kaikuluotaimella ja seismisellä mittarilla. Havaintojen mukaan veden liuenneen metaanin pitoisuus oli kohonnut paikoittain 100-kertaiseksi tausta-arvoihin verrattuna. Kölnin yliopiston geologin Lorenz Schwarkin mukaan metaanipurkauksia on tutkittu tarkasti monissa paikoissa maailmassa, muun muassa metaanipurkauksia on kuvattu Vancouverin luona Kanadassa. Hänen mukaansa Venäjän Siperiasta on kuitenkin vähän mittauksia asiasta ja paljon spekulointeja. Useimmiten mikrobit käyttävät vapautuvan metaanin ennen kuin se vapautuu ilmakehään. Schwark ei usko merkittävän suuriin metaanipäästöihin, mikäli ei todeta suuria sedimentin kaltevuuksien muutoksia.
Energia

IPCC:n mukaan maailman metaaniklatraattien energiamäärä voi olla valtava. Arviot vaihtelevat välillä 216–2 880 EWh. Turvallista ja taloudellista käyttötekniikkaa ei tunneta. Metaaniklatraattien käyttöönottoon liittyy merkittäviä ympäristöongelmia, koska erotuksessa voi vapautua tahattomasti hiilidioksidia.
1 metaanimooli vapautuu jokaisesta metaaniklatraatin 5,75 vesimoolista, eli nollassa asteessa ja yhden ilmakehän paineessa yksi metaaniklatraattilitra sisältää 168 metaanikaasulitraa. Metaaniklatraatin tiheys on 0,9 g/cm³. Metaani alkaa vapautua tästä ”palavasta jäästä” 18 asteen lämpötilassa.
Klatraateista vapautui hiiltä paleoseenin lämpöhuipussa PETM:ssä 1,1–2,1 × 1015 kg, joka vastaa kymmenesosaa nykyistä klatraattivaroista (7,5–15 × 1015 kg). Nykyinen metaaniklatraatti sisältää 2–10-kertaisesti niin paljon kaasua kuin mitä nykyisissä kaasuesiintymissä on eli 1–5 × 1015 m³ tämän hetkisten arvioiden mukaan, aikaisemmat arviot olivat korkeampia. Tämä vastaa 500–2 500 gigatonnia hiiltä (GtC). Arktisella alueella lienee metaania klatraateissa 400 GtC. Yksistään Meksikonlahdella on arviolta ~1010 m³ metaanikaasua.
Aiheesta muualla

Pakarinen, Elisabeth: Merten metaani – mahtava energianlähde mutta myös iso riski Tiede.  1.1.2004.