stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paulina Porizkova
Ura

Porizkova syntyi Prostějovissa, mutta jätti synnyinmaansa jo ensimmäisten elinvuosiensa aikana muuttaakseen Lundiin, Ruotsiin. Hän lähetti kuviaan Elitelle ensimmäistä kertaa jo vuonna 1980. Hän pääsi Pariisiin ja Yhdysvaltoihin esiintyen jo pian Sports Illustratedin vuosittaisen Swimsuit Issuen kansissa (1984 ja 1985). Hän oli myös Estée Lauder -kosmetiikkayhtiön keulakuvana 1980-luvun lopulla.
Porizkova esiintyi Gentlemen's Quarterlyssa ja elokuussa 1987 Playboyn kannessa; tähän mennessä hänet on nähty mm. Voguessa, Ellessä, Harper's Bazaarissa, Selfissä, Cosmopolitanissa ja Glamourissa. Hän teki näyttelijändebyyttinsä vuonna 1983.
Porizkova on myöhemmällä urallaan keskittynyt entistä enemmän elokuviin. Hänelle kaavailtiin vuonna 1989 Robert De Niron kanssa jaettua pääroolia Sergio Leonen seuraavaan elokuvaan, mutta hanke jäi suunnitelmaksi ohjaajan kuoltua sydänkohtaukseen. Hänellä oli muita rooleja muiden muassa elokuvissa Arizona Dream (1993) ja Tuomion torstai (1998). Päärooli hänellä oli esimerkiksi Ninan alibissa (1989).
Porizkova on myös kirjoittanut romaanin A Model Summer (2007). Se on käännetty muun muassa ruotsiksi nimellä Modellsommar (2009).
Yksityiselämä

Porizkova oli vuodesta 1989 alkaen naimisissa The Cars -yhtyeen laulajan Ric Ocasekin kanssa. Parilla on kaksi poikaa (s. 1993 ja 1998).
Porizkova ja Ocasek erosivat toukokuussa 2018, mutta avioeroprosessi oli yhä kesken Ocasekin kuollessa syyskuussa 2019. Ocasek jätti Porizkovan testamenttinsa ulkopuolelle.
Pia Ruuskanen

Pia Helena Ruuskanen (s. 4. syyskuuta 1972 Kajaani) on suomalainen nopeuslaskija.
Ruuskanen nousi nopeuslaskun maailman huipulle jo nuorena. Hän voitti maailmancupin vuosina 1989 ja 1990 ja oli toinen vuonna 1991. Hän on myös lajin kaksinkertainen Suomen mestari. Albertvillen olympialaisissa 1992, missä nopeuslasku oli näytöslajina, Ruuskanen sijoittui karsintojen yhdenneksitoista ja karsiutui. Ruuskasen virallinen ennätys on 202,750 km/h.
Ruuskanen toimi pitkään Oulun Holiday Inn -hotellin hotellinjohtajana. Nykyisin Ruuskanen työskentelee myyntitehtävissä Hoist Group Ab Oy:ssä.[lähde? ]
Pia Raanoja

| Pia Raanoja> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. elokuuta 1960 (ikä 64)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  oopperalaulaja ja laulupedagogi.
Muusikko
Soittimet:  laulu (sopraano)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Pia Raanoja (s. 22. elokuuta 1960) on Anjalankoskelta[lähde? ] kotoisin oleva oopperalaulaja, diplomilaulaja, musiikin maisteri ja laulupedagogi. Hänen äänialansa on sopraano.
Raanoja tuli kolmanneksi 1984 Lappeenrannan valtakunnallisissa laulukilpailuissa. Hän on valmistunut Sibelius-Akatemiasta vuonna 1987. Hän on esiintynyt muun muassa Suomen Kansallisoopperassa, Savonlinnan Oopperajuhlilla, Der Vlaamse Operassa Antwerpenissa ja suomalaisissa maakuntaoopperoissa, sekä eri orkestereiden solistina Suomessa ja ulkomailla.
Raanoja opettaa laulua ja musiikinteoriaa. Vuodesta 2011 hän on opettanut musiikkia erityistä tukea tarvitsevien taide- ja toimintakeskuksessa Kaarisillassa. Vuosina 2007–2010 hän oli Riihimäen Naislaulajien taiteellisena johtajana.
Out of the Silent Planet (kappale)

| ”Out of the Silent Planet” Iron Maiden |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Brave New World
 Julkaistu: 23. lokakuuta 2000
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 04.10
 Levy-yhtiö: EMI
Muut kannet

Iron Maidenin muut singlet
| ”The Wicker Man” 2000 | ”Out of the Silent Planet” 2000 | ”Run to the Hills (live)” 2002 |
Out of the Silent Planet on Iron Maidenin toinen single Brave New World -albumilta. Single julkaistiin 23. lokakuuta 2000. Single sisältää kaksi livekappaletta Ed Hunter -kiertueelta ja musiikkivideon.
Single sijoittui Suomen virallisella listalla parhaimmillaan sijalle 13 ja Britanniassa sen listasijoitus oli 20.
Kappaleet > CD version

Out of The Silent Planet (edited version) – 4.10 (säv. Dickinson, Gers, Harris)
Wasted Years (live Filaforum, Milano, Italia 23.syyskuuta 1999) – 5.07 (säv. Smith)
Aces High (live Plaza del Toros, Madrid, Espanja 26.syyskuuta 1999) – 5.24 (säv. Harris)
Out of The Silent Planet (video) – 4.10 (säv. Dickinson, Gers, Harris)
Kappaleet > 12" picture disc

Out of The Silent Planet (edited version) – 4.10 (säv. Dickinson, Gers, Harris)
Wasted Years (live Filaforum, Milano, Italia 23.syyskuuta 1999) – 5.07 (säv. Smith)
Aces High (live Plaza del Toros, Madrid, Espanja 26.syyskuuta 1999) – 5.24 (säv. Harris)
Kokoonpano

Bruce Dickinson – laulu
Steve Harris – basso
Dave Murray – kitara
Adrian Smith – kitara
Janick Gers – kitara
Nicko McBrain – rummut
Listasijoitus

| Lista | Sija |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: 13 (44/2000)
Pentti Järvinen (professori)

Pentti Antero Järvinen (22. kesäkuuta 1923 Helsinki – 18. heinäkuuta 1988 Oulu) oli suomalainen gynekologi ja professori.
Järvisen vanhemmat olivat Kustaa Esaias Järvinen ja Ingrid Maria Koskinen ja puoliso vuodesta 1948 Marjatta Margit Elisabeth Sattuma. Järvinen tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta lyseosta 1943 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1949. Tohtoriksi Järvinen väitteli 1953, naisten- ja synnytystautien erikoislääkärin pätevyyden hän sai seuraavana vuonna ja naisten sädehoidon pätevyyden 1958. Järvinen oli Helsingin yliopiston dosentti ja toimi yliopiston naistentautien klinikan eri viroissa, Oulun yliopiston synnytys- ja naistentautien professori hän oli 1965–1988. Hän oli myös Oulun yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan dekaani ja yliopiston vararehtori. Järvinen tutki ultraäänen käyttöä ja perinatologiaa. Lisäksi hän oli Suomen gynekologiyhdistyksen puheenjohtaja vuosina 1975–1977.
Paul Sand

Paul Sand (s. Paul Sanchez; 5. maaliskuuta 1935 Santa Monica, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän voitti vuonna 1971 Tony-palkinnon työstään Broadwaylla.
Aiheesta muualla

Paul Sand Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pentti Kaartinen

Pentti Kaartinen (19. elokuuta 1927 Lappeenranta – 15. huhtikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen laulaja ja lauluntekijä.
Kaartinen asui lapsuutensa ja nuoruutensa Inkeroisissa. Isä oli kiertävä kauppias, ja Kaartinen itsekin teki leipätyönsä pääosin kaupankäynnin parissa ja perusti Helsinkiin lihakauppoja.
Kaartisen tekemistä kappaleista on ensimmäisenä levytetty ”Auton apumies”, jonka hän esitti Linnanmäellä voittamassaan uusien esiintyvien kykyjen kilpailussa 1950. Hänellä oli elokuvarooleja elokuvissa Kesäyön lapset ja Kaunis Kaarina. Reino Helismaahan hän tutustui 1954, kun tämä esiintyi vaalikiertueella Hesperianpuistossa, ja he esiintyivät sittemmin yhdessä. Yhteistyön tuloksena syntyi myös levytyksiä ja televisiomainoksia. Kaartinen teki tekstit yhteensä 30 levypuoleen, ja osa oli myös hänen sävellyksiään. Hänen menestynein kappaleensa oli humppaiskelmä ”Lähde Lappiin”, jonka hän teki 1970-luvulla.
Kaartinen kirjoitti salanimellä Olavi Karela kirjan Autolla ”Kanarian saarille” eli Rattijuopon päiväkirja (Tammi 1960). Irwin Goodman teki myöhemmin samannimisen kappaleen.
Parihanhikit

| Parihanhikit |
| --- | --- |
 Ketohanhikki (Argentina anserina)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Rosoideae
Tribus::  Potentilleae
Alatribus::  Potentillinae
Suku::  Parihanhikit Argentina  Hill
Synonyymit
 Tylosperma Botsch.  Piletophyllum (Soják) Soják 
Katso myös
   Parihanhikit Wikispeciesissä   Parihanhikit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Parihanhikit (Argentina) on ruusukasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Eräät tutkijat luokittelevat sukuun 70 lajia, kun taas toiset luokittelevat koko suvun lähisukuisten sormihanhikkien eli hanhikkien (Potentilla) sektioksi Leptostylae.
Lajeja

Ketohanhikki (Argentina anserina, syn. Potentilla anserina)
Argentina anserinoides (syn. Potentilla anserinoides)
Argentina egedei (syn. Potentilla egedei)
Argentina pacifica (syn. Potentilla pacifica)
Käännös suomeksi
Pajalan seurakunta

| Pajala församling Pajalan seurakunta |
| --- | --- |
 Pajalan kirkko
Suuntautuminen:  Luterilaisuus
Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko
Hiippakunta:  Luulajan hiippakunta
Rovastikunta:  Pohjois-Norrbottenin rovastikunta
Kirkkoherra:  Kaarlo Kult
Pääkirkko:  Pajalan kirkko
Jäseniä:  4 398, 72,1% alueen väkiluvusta (31.12.2017)
Aiheesta muualla
Pajala församling
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pajalan seurakunta (ruots. Pajala församling) on Luulajan hiippakuntaan ja Pohjois-Norrbottenin rovastikuntaan kuuluva Ruotsin kirkon seurakunta, joka toimii Pajalan kunnassa.
Kirkot ja kappelit > Kirkot

Junosuvannon kirkko
Kangosin kirkko
Pajalan kirkko
Kaunisvaara kirkko
Korpilompolon kirkko
Muodoslompolon kirkko
Täräntön kirkko
Kirkot ja kappelit > Kappelit

Jarhoisin kappeli
Narkennin kappeli
Aiheesta muualla

Pajalan seurakunnan kotisivut
Petomittari

| Petomittari |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Mittarimaiset Geometroidea
Heimo::  Mittarit Geometridae
Alaheimo::  Lovimittarit Ennominae
Suku::  Crocallis
Laji::  elinguaria
Kaksiosainen nimi
 Crocallis elinguaria  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Petomittari Wikispeciesissä   Petomittari Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Petomittari (Crocallis elinguaria) on keskikokoinen tai kookas mittari.
Petomittarin siipien kärkiväli on 32–42 mm. Se talvehtii munana tai pienenä toukkana. Petomittari lentää loppukesällä noin heinäkuun puolivälistä elokuun loppuun.
Lajin toukat syövät monenlaisia pensaiden ja lehtipuiden lehtiä.
Aiheesta muualla

Petomittari (Crocallis elinguaria)
Encyclopedia of Life: Crocallis elinguaria (englanniksi)
Petr Rosol

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Petr Rosol |  Petr Rosol |  Petr Rosol |  |
Maa:   Tšekkoslovakia
Miesten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Albertville 1992 | jääkiekko |  |
Petr Rosol (s. 20. kesäkuuta 1964 Znojmo, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli laitahyökkääjä.
Rosol aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa HC Chemopetrol Litvinovissa, jossa hän pelasi kaudet 1981–1990 käyden välillä pelaamassa kauden 1983–1984 HC Dukla Jihlavassa. Kesken kauden 1990–1991 hän siirtyi Italian Serie A:han SHC Fassaan. Hän pelasi Fassassa myös seuraavan kauden käyden pelaamassa myös Sveitsin B-liigajoukkue Sierressä. Kaudella 1992–1993 hän pelasi HC Luganossa ja HC Chemopetrol Litvinovissa. Seuraavat kaksi kautta hän pelasi Sveitsin B-liigassa HC Martignyssä. Tämän jälkeen hän piti neljän vuoden tauon jääkiekosta, mutta palasi syksyllä 1999 HC Chemopetrol Litvinoviin, jossa pelasi kevääseen 2001 saakka. Seuraavaksi hän pelasi kauden EHC Vispissä Sveitsin B-liigassa ja kaudet 2002–2004 Saksan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla, jonka jälkeen lopetti uransa.
Calgary Flames varasi Rosolin NHL:ään 1984 varaustilaisuuden neljännellä kierroksella numerolla 75, mutta hän ei ikinä pelannut NHL:ssä. Maajoukkueurallaan Rosol edusti Tšekkoslovakiaa 1988 ja 1992 talviolympialaisissa, joista jälkimmäisestä joukkue saavutti olympiapronssia. Hän oli mukana myös vuosien 1984 ja 1987 Kanada Cupeissa sekä vuosien 1985, 1986, 1987, 1991 ja 1992 MM-kisoissa sekä vuoden 1993 MM-kisoissa Tšekin joukkueessa. MM-kilpailuista saldona oli kulta ja kolme pronssia.
Aiheesta muualla

Petr Rosol Eurohockey.com. (englanniksi)
Petr Rosol The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Rosol hockeydraftcentral.comissa
Paul Schlenther

| Paul Schlenther |
| --- | --- |
 Paul Schlenther ja Paula Conrad 1906.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. elokuuta 1854 Insterburg, Preussi
Kuollut: 30. huhtikuuta 1916 (61 vuotta) Berliini, Saksa
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Paul Schlenther (20. elokuuta 1854 Insterburg, Preussi – 30. huhtikuuta 1916 Berliini, Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hän opiskeli filosofiaa ja germanistiikkaa, valmistui 1880 filosofian tohtoriksi, oli 1886–1898 teatterikriitikko ja Vossische Zeitungin toimittaja, 1898–1910 Burgtheaterin johtaja Wienissä ja sitten teatteritoimittajana Berliner Tageblattissa. Schlenther oli Otto Brahmin läheinen ystävä ja oppilas, ja hän oli mukana perustamassa Freie Bühneä Berliinissä. Hän kuvasi sen syntyä teoksessa Wozu der Lärm? (1889). Muita hänen teoksiaan ovat Botho von Hülsen und seine Leute (1883), Der Frauenberuf im Theater (1894), Gerhart Hauptmann (1896), Bernhard Baumeister (1902) ja Adolf von Sonnenthal (1906). Lisäksi hän julkaisi saksankielisen Holberg-julkaisun (1888), Theodor Fontanen artikkeleita ja kirjeitä (1906 ja 1910), Brahmin kirjeitä 1913 alkaen ja niin edelleen. Schlenther pyrki edistämään realistisen kirjallisuuden viemistä näyttämölle ja suosi siinä mielessä usein pohjoismaisia kirjailijoita.
Schlentherin vaimo oli näyttelijä Paula Conrad, joka toimi ensin Schauspielhausissa Berliinissä ja vuodesta 1899 Burgtheaterissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paul Schlenther Wikimedia Commonsissa
Petr Novický

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Novický maajoukkuepelaajana. |  Novický maajoukkuepelaajana. |  Novický maajoukkuepelaajana. |  |
Maa:   Tšekkoslovakia
Miesten koripallo
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Italia 1969 |  |  |
Petr Novický (s. 26. maaliskuuta 1948 Olomouc) on Tšekkoslovakiaa edustanut, kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Novický saavutti Tšekkoslovakian miesten maajoukkueessa EM-pronssia Italiasta 1969. Kesäolympialaisissa hän sijoittui Tšekkoslovakian maajoukkueessa kahdeksanneksi Münchenissä 1972 ja maailmanmestaruuskilpailuissa kuudenneksi 1970. Vuoden 1969 lisäksi Novický pelasi EM-kilpailuissa vuosina 1971 ja 1973.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Petr Novický Wikimedia Commonsissa
Petr Novický Bio, Stats, and Results (Arkistoitu – Internet Archive) Olympics at Sports-Reference.com (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Tšekkoslovakian joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1969
4 Novický ·
5 Zídek ·
6 Konopásek ·
7 Bobrovský ·
8 Konvička ·
9 Baroch ·
10 Mifka ·
11 Zedníček ·
12 Pištělák ·
13 Ammer ·
14 Blažek ·
15 Růžička ·
Valmentaja Ordnung
Pekka Hannula

Pekka Hannula: Katselkaa akkunaamme, kollaasi, 2018
Pekka Hannula (s. 31. elokuuta 1961 Helsinki) on espoolainen taidegraafikko ja kuvataiteilija.
Pekka Hannula sai opetusta isältään Simo Hannulalta taidegrafiikan tekoon. Pekka Hannula on Suomen taidegraafikkojen jäsen ja filosofian maisteri Helsingin yliopistosta pääaineenaan estetiikka (taidefilosofia).
Taiteilijauransa alussa 1990-luvulla Hannula teki kuvitustöitä. Sen jälkeen hän on luonut surrealistissävytteistä etsausviivaan perustuvaa grafiikkaa. Viime vuosina Hannula on työskentellyt myös konstruktivististen paperikollaasien parissa, joita hän valmistaa kierrätys- ja ylijäämäpapereista.
Hannula on kiinnostunut vuorovaikutuksesta taiteen tilaajan ja tekijän välillä. Hän on soveltanut yhteiskehittelyn (co-creation) ajatusta tilaustöihin ja kutsuu tätä yhteistyötä partnerismiksi. Hannula on kiinnostunut myös kuvataiteen tekemiseen liittyvästä meditatiivisuudesta, millä hän tarkoittaa työskentelyn etemistä askel kerrallaan ilman etukäteissuunnitelmaa.
Hannula on aktiivinen mielipidekirjoittaja. Hannula on kiinnostunut  kuvataiteilijan toimeentulon parantamiseen liittyvistä kysymyksistä. Hän on myös taiteilijayrittäjyyden puolestapuhuja.
Aiheesta muualla

Pekka Hannulan kotisivu
Pekka Hannulan blogi
Pekka Hannula kuvataiteilijamatrikkelissa
Pekka Hannula, Merimatka, etsaus, 1992-2004
Pekka Hautojärvi

Pekka Juhani Hautojärvi (s. 1944) on suomalainen fyysikko. Hän on ollut Teknillisen korkeakoulun fysiikan professori vuodesta 1981. Hän oli 1970-1980 -lukujen aikana ensimmäisten joukossa kehittämässä positronien annihilaatiomittauksia ja niihin liittyvää teoriaa.
Hautojärvi on suomalaisen kokeellisen materiaalifysiikan uranuurtajia. Hänet valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1982. Vuonna 2007 Hautojärvi jäi eläkkeelle Aalto-yliopiston teknisen fysiikan ja matematiikan -osaston (TFM) johtajan tehtävistä.
Palkinnot ja tunnustukset

Magnus Ehrnroothin säätiön palkinto 1992
Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1982
Suomalaisen Tiedeakatemian kunniapalkinto 2012
Pari valittua sanaa 2000–2004

| Pari valittua sanaa 2000–2004 Sere |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 18. elokuuta 2004
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Skillsters, Sere, Bill Withers, Skip Scarborough, Martti Pohjanen, Tiedemies
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Ranka Recordings
Seren muut julkaisut
| Vain nimi muuttunut 2003 | Pari valittua sanaa 2000–2004 2004 | Perusasioiden äärellä 2005 |
Pari valittua sanaa 2000–2004 on rap-artisti Seren kokoelma-albumi, joka julkaistiin 18. elokuuta 2004.
Kappaleet

Tervetuloa – 2.09
Viesti – 3.19
Ihana päivä – 3.54
Kappale kauneinta suomiriimiä – 3.21
Pysähtyy & kysyy – 3.59
Pummi (Skillsters remix) – 3.30 (feat. Silkinpehmee & Kivenkova)
WestSideStory – 3.01
Chillaa meiä kanssa – 3.55 (feat. Idän Ihme & [Em:el])
Päästä irti – 3.36
Niin se vaan menee – 3.30 (feat. Chyde & Palervo Kalsa)
Uudestaan – 3.31 (feat. Nylon Beat)
KruununhakaStory – 3.56
Nää paikat – 3.31
Vain nimi muuttunut – 3.55
Kuumotus ja lämmitys – 3.46 (feat. Silkinpehmee)
Lumivyöry – 3.46 (feat. Fintelligens)
Olipa kerran (remix) – 3.45
Se ei oo minä (mukana SP) (Skillsters live) – 3.05
Kevätruno – 2.32
Kappaleet > Lisätietoa kappaleista

Kokoelma sisältää myös uusia kappaleita ("Tervetuloa", "Kuumotus ja lämmitys", "Kevätruno"). Lisäksi levyltä löytyy liveversio kappaleesta "Se ei oo minä", sekä remixit kappaleista "Pummi" ja "Olipa kerran". Kappale "Lumivyöry", jossa vierailee Fintelligens julkaistiin ensimmäistä kertaa tällä kokoelmalla. Fintelligensin levy-yhtiö Sony BMG kielsi aiemmin kappaleen julkaisun, koska se pelkäsi Fintelligens-featin edistävän Seren albumin myyntiä.
Pepi (sarjakuvahahmo)

Pepi sisaruksineen elokuvassa Kaunotar ja Kulkuri.
Pepi (engl. Scamp, Suomessa joskus myös Hulivili) on Disneyn sarjakuvamaailmassa esiintyvä koiranpentu. Pepi on Kaunottaren ja Kulkurin poika. Pepi on luonteeltaan melkoisen villi, ja joissakin tarinoissa hän haluaa esiintyä sankarina. Pepi syntyi sisartensa Missi, Sissi ja Ninni kanssa vuoden 1955 elokuvan Kaunotar ja Kulkuri loppupuolella. Koirissa on se epäloogisuus, että eri rotuisten vanhempien pennut ovat puhdasrotuisia: Pepin sisaret ovat rodultaan cockerspanieleja niin kuin Kaunotar, kun taas Pepi on isänsä Kulkurin tapaan snautseri. Pepi on uutena päähenkilönä elokuvan jatko-osassa Kaunotar ja Kulkuri II – Pepin seikkailut vuonna 2001. Pepin ystäviin kuuluu raisu tyttökoira Enkeli, joka haaveili perheestä ja löytääkin uuden kodin Pepin perheen luota.
Pepi-sanomalehtistrippi alkoi ilmestyä vain neljä kuukautta elokuvan ensi-illan jälkeen lokakuussa 1955. Kyseistä jatkuvajuonista sarjaa tekivät käsikirjoittajana Ward Greene ja piirtäjänä Dick Moores. Vuoden päästä sarjakuva muuttui vitsisarjaksi, kun tekijätiimi vaihtui: uusina tekijöinä toimivat muun muassa Bill Wright ja Roger Armstrong. Pisimpään tekijänä toimi Manuel Gonzales, joka tussasi sanomalehtisarjaa vuosina 1956-1981. Stripin tekeminen loppui vuonna 1988.
Ensimmäistä Pepin omaa sarjakuvalehteä Scamp julkaisi Dell-kustantamo vuosina 1956-1961 ja suurimman osan sen sarjoista piirsi Al Hubbard. Gold Key -kustantamo jatkoi lehden julkaisua 45 numeron verran vuosina 1967-1979, jonka jälkeen Pepiä on piirrättänyt lähinnä tanskalainen Egmont. Suomessa Pepi-sarjakuvia on ilmestynyt Aku Ankka- ja Nalle Puh -lehdissä.
Pepin englanninkielisenä äänenä on näyttelijä Scott Wolf ja suomenkielisenä Antti L. J. Pääkkönen.
Oregoninvalkotammi

| Oregoninvalkotammi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset (eudicots)
Kladi::  Aitokaksisirkkaisten ydinryhmä
Kladi::  Rosidit (rosids)
Kladi::  Fabidit (rosid I, fabids)
Lahko::  Pyökkimäiset Fagales
Heimo::  Pyökkikasvit Fagaceae
Suku::  Tammet Quercus
Laji::  garryana
luokitusjärjestelmä::  APG III
Kaksiosainen nimi
 Quercus garryana  Douglas ex Hook., 1840 
Katso myös
   Oregoninvalkotammi Wikispeciesissä   Oregoninvalkotammi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Oregoninvalkotammi (Quercus garryana) on tammien sukuun kuuluva kesävihanta puulaji. Se kasvaa luontaisena Pohjois-Amerikan länsirannikolla Yhdysvaltain Kaliforniasta Kanadan Brittiläiseen Kolumbiaan. Lajista tunnetaan kolme muunnosta, joista Quercus garryana var. garryana on puumainen ja kasvaa alavilla alueilla, kun taas kaksi muuta muunnosta kasvavat vuoristoissa ja jäävät yleensä alle viisimetrisiksi pensaiksi.
Kuvaus

Oregoninvalkotammi on pienehkö puu tai pensas. Se saattaa kasvaa 15–20 metriä korkeaksi, mutta voi jäädä alle metrin korkuiseksi pensaaksi. Puulla on syvälle ulottuva pääjuuri ja laaja pinnanmyötäinen sivujuuristo.
Kaarna on vaaleanharmaata ja halkeilee levyiksi. Versot ovat ruskeita, punaisia tai kellertäviä ja tiheään karvoittuneita. Silmut ovat teräväkärkisiä, karvaisia ja 2–12 millimetriä pitkiä. Väriltään ne ovat ruskeita tai kellertäviä.
Lehdet ovat yksinkertaisia, ruodillisia, muodoltaan soikeita tai vastapuikeita ja pariliuskaisia. Lehtilapa on 2,5–12 senttimetriä pitkä ja 1,5–8,5 senttimetriä leveä. Se on tylppä- tai kiilatyvinen. Lehden liuskat ovat tylppäkärkisiä. Lehdet ovat sulkasuonisia ja suonipareja on tavallisesti 4–7. Lehtilavan yläpinta on kirkkaan tai tumman vihreä, kiiltävä ja harvan tähtikarvainen. Sen alapinta on kellertävä tai vaaleanvihreä ja karvapeitteinen. Lehtiruoti on 4–10 millimetriä pitkä. Oregoninvalkotammi on kesävihanta ja pudottaa lehtensä talveksi. Lehtien syysväritys vaihtelee yleensä kullankeltaisesta ruskeaan, joskus se on punertava.
Laji on yksikotinen, ja hede- ja emikukat kasvavat erillään samassa puuyksilössä. Hedekukinnot ovat kapeita, vihreänkeltaisia, 3–10 senttimetriä pitkiä norkkoja. Emikukat kasvavat pienissä ryhmissä lehtihangoissa. Ne ovat pieniä, punaisia ja valkokarvaisia. Kukinta ajoittuu ilmastosta riippuen maaliskuulta kesäkuulle.
Hedelmä on maljamaisen kehdon ympäröimä pähkinä eli terho. Terhot ovat yleensä perättömiä ja kasvavat yksittäin tai pienissä 2–3 terhon ryhmissä. Maljamainen kehto on 4–10 millimetriä pitkä, 12–22 millimetriä leveä ja puna- tai keltaruskeiden suomujen peittämä. Pähkinä on pallomainen tai pitkänpyöreä, 2,5–3,0 senttimetriä pitkä ja 1,4–2 senttimetriä leveä. Sen kärki on pyöristynyt tai tylppä.
Levinneisyys

Oregoninvalkotammi kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Amerikan länsirannikolla Kanadan Brittiläisen Kolumbian eteläosissa sekä Yhdysvaltain Washingtonissa, Oregonissa ja Kaliforniassa.
Lajin kolme muunnosta kasvavat erilaisissa ympäristöissä. Muunnos Quercus garryana var. garryana on yleensä puumainen ja kasvaa suurimmalla osalla lajin levinneisyysaluetta. Sitä esiintyy merenpinnantasolta noin 800 metrin korkeuteen. Quercus garryana var. breweri ja Quercus garryana var. semota ovat pensasmaisia ja kasvavat korkealla Kalifornian ja Oregonin vuoristoalueilla. Näistä var. breweri kasvaa 1 400–1 900 metrin korkeudella merenpinnasta ja var. semota 1 250–1 800 metrissä.