stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo eniten pisteitä tehneistä NHL-pelaajista maittain
Kazakstan

Nikolai Antropov 193+272=465
Konstantin Pushkarev 2+3=5
Konstantin Shafranov 2+1=3
Vitaly Kolesnik 0+1=1 (maalivahti)
Kroatia

Borna Rendulić 1+1=2
Latvia

Sandis Ozoliņš 167+397=564
Sergejs Žoltoks 111+147=258
Kārlis Skrastiņš 32+104=136
Zemgus Girgensons 44+57=101
Raitis Ivanāns 12+6=18
Herberts Vasiljevs 8+7=15
Kaspars Daugavins 6+9=15
Grigorijs Pantelejevs 8+6=14
Ronalds Kenins 4+8=12
Helmut Balderis 3+6=9
Liettua

Dainius Zubrus 228+360=588
Darius Kasparaitis 27+136=163
Norja

Mats Zuccarello 164+342=506
Espen Knutsen 30+81=111
Patrick Thoresen 6+18=24
Andreas Martinsen 9+14=23
Ole-Kristian Tollefsen 4+8=12
Jonas Holøs 0+6=6
Anders Myrvold 0+5=5
Puola

Mariusz Czerkawski 215+220=435
Krzysztof Oliwa 17+28=45
Ranska

Antoine Roussel 85+112=197
Pierre-Edouard Bellemare 56+62=118
Alexandre Texier 22+27=49
Philippe Bozon 16+25=41
Yohann Auvitu 5+8=13
Stephane Da Costa 7+4=11
Cristobal Huet 0+3=3 (maalivahti)
Ruotsi

Mats Sundin 564+785=1349
Daniel Alfredsson 444+713=1157
Nicklas Lidström 264+878=1142
Henrik Sedin 240+830=1070
Daniel Sedin 393+648=1041
Nicklas Bäckström 264+747=1011
Henrik Zetterberg 337+623=960
Peter Forsberg 249+636=885
Markus Näslund 395+474=869
Tomas Sandström 394+462=856
Saksa

Leon Draisaitl 254+362=616
Marco Sturm 242+245=487
Jochen Hecht 186+277=463
Christian Ehrhoff 74+265=339
Uwe Krupp 69+212=281
Dennis Seidenberg 44+207=251
Marcel Goc 75+113=188
Tobias Rieder 64+81=145
Tim Stützle 34+53=87
Dominik Kahun 34+49=83
Slovakia

Peter Šťastný 450+789=1239
Marián Hossa 525+609=1134
Peter Bondra 503+389=892
Marián Gáborík 407+408=815
Pavol Demitra 304+464=768
Miroslav Šatan 363+372=735
Žigmund Pálffy 329+384=713
Zdeno Chara 209+471=680
Jozef Stümpel 196+481=677
Anton Šťastný 252+384=636
Slovenia

Anže Kopitar 365+702=1067
Jan Mursak 2+2=4
Suomi

Teemu Selänne 684+773=1457
Jari Kurri 601+797=1398
Saku Koivu 255+587=832
Olli Jokinen 321+429=750
Mikko Koivu 206+505=711
Teppo Numminen 117+520=637
Esa Tikkanen 244+385=630
Kimmo Timonen 117+454=571
Jussi Jokinen 191+372=563
Aleksander Barkov 220+333=553
Sveitsi

Roman Josi 140+402=542
Mark Streit 96+338=434
Nino Niederreiter 181+187=368
Kevin Fiala 124+159=283
Timo Meier 123+141=264
Nico Hischier 78+128=206
Sven Bärtschi 66+72=138
Luca Sbisa 20+93=113
Yannick Weber 28+66=94
Sven Andrighetto 31+52=83
Tanska

Frans Nielsen 167+306=473
Nikolaj Ehlers 164+194=358
Lars Eller 153+195=348
Mikkel Bødker 118+209=327
Jannik Hansen 109+147=256
Oliver Bjorkstrand 111+123=234
Peter Regin 23+44=67
Philip Larsen 9+28=37
Frederik Andersen 0+13=13 (maalivahti)
Patrick Russell 0+7=7
Tšekki

Jaromír Jágr 766+1155=1921
Patrik Elias 408+617=1025
Milan Hejduk 375+430=805
Jakub Voráček 222+578=800
Václav Prospal 255+510=765
Bobby Holík 326+421=747
David Krejčí 215+515=730
Petr Sýkora 323+398=721
Petr Nedved 310+407=717
Martin Straka 257+460=717
Ukraina

Dmytro H’rystytš 259+337=596
Ruslan Fedotenko 173+193=366
Oleksi Ponikarovskyi 139+184=323
Oleksandr Hodynjuk 10+39=49
Ihor Tšibirev 7+12=19
Serhi Varlamov 8+7=15
Valko-Venäjä

Mih’ail Hrabouski 125+171=296
Andrei Kastsitsyn 103+119=222
Ruslan Salei 45+159=204
Sjarhei Kastsitsyn 67+109=176
Uladzimir Tsyplakou 69+101=170
Jahor Šaranhovitš 40+36=76
Kanstantsin Kaltsou 12+26=38
Aljaksei Protas 3+6=9
Uladzislau Kaljatšonak 1+2=3
Oleh Mikultšik 0+3=3
Venäjä

Aleksandr Ovetškin 780+630=1410
Sergei Fjodorov 483+696=1179
Jevgeni Malkin 444+702=1146
Aleksandr Mogilnyi 473+559=1032
Aleksei Kovaljov 430+599=1029
Pavel Datsjuk 314+604=918
Ilja Kovaltšuk 443+433=876
Vjatšeslav Kozlov 356+497=853
Sergei Gontšar 220+591=811
Aleksei Jašin 337+444=781
Yhdysvallat

Brett Hull 741+659=1391
Mike Modano 561+813=1374
Phil Housley 338+894=1232
Jeremy Roenick 513+703=1216
Patrick Kane 430+750=1180
Keith Tkachuk 538+527=1065
Joe Mullen 502+561=1063
Doug Weight 278+755=1033
Brian Leetch 247+781=1028
Pat LaFontaine 468+545=1013
Matti Kaipainen

| Matti Kaipainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. helmikuuta 1972 Tampere
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Masa
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  175 cm
Paino:  84 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1993–2009
Seurat:  Ilves (SM-liiga)   Lukko (SM-liiga)   Klagenfurt (EBEL)   Salzburg (EBEL)   Ässät (SM-liiga)   Herning Blue Fox (DEN)   I.K. Comet (NOR)   LeKi (Mestis)
Matti Kaipainen (s. 21. helmikuuta 1972 Tampere) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija.
Kaipainen on Ilveksen juniorikoulun kasvatti ja pelasi urallaan liigaa Ilveksessä vuosina 1993–1999 ja 2005 sekä Lukossa 1999–2003. Ulkomailla Kaipainen pelasi Itävallan Klagenfurtissa ja Salzburgissa vuosina 2003–2005.
Kaipainen oli mukana myös Porin Ässien hopeaa voittaneessa joukkueessa kaudella 2005–2006. Hän teki maalin finaalisarjan toisessa ottelussa HPK:ta vastaan tasoittaen pelin 4–4:ään aivan pelin lopussa. Ässät voitti pelin jatkoajalla 5–4, mutta se jäi porilaisjoukkueen ainoaksi voitoksi finaaleissa.
Ässissä pelatun kauden jälkeen Kaipainen lähti pelaamaan Tanskan Herning Blue Foxiin, ja jatkoi matkaansa seuraavalla kaudella Norjan I.K. Cometiin.
Kaudella 2009–2010 Kaipainen pelasi Mestiksen LeKissä.
Marlene Moses

Marlene Moses (vas.) ja Margus Kolga (oik.)
Marlene Inemwin Moses (s. 1961 Nauru) on naurulainen diplomaatti ja poliitikko. Hänestä tuli vuonna 2005 maansa pysyvä YK-edustaja. Hän oli tätä aiemmin toiminut vuodesta 2003 siellä varaedustajana. Hän opiskeli Canberrassa sekä Melbournessa, Australiassa, ja aloitti diplomaattisen uransa vuonna 1983. Hän on naimaton.
Moses toimi Naurun sisäministerinä vuosina 1999–2000 ja terveysministerinä 2000–2003. Hänet valittiin Alliance of Small Island Statesin puhemieheksi vuosina 2009–2011 virassa olleen Dessima Williamsin seuraajana.
Maria Reiche

| Maria Reiche |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. toukokuuta 1903 Dresden, Saksa
Kuollut: 8. kesäkuuta 1998 Lima, Peru
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Arkeologia
Aiheesta muualla
www.maria-reiche.de
Maria Reichen vahanukke Maria Reiche -museossa Nazcassa (2004).
Maria Reiche (15. toukokuuta 1903 Dresden – 8. kesäkuuta 1998 Lima Peru) oli saksalaissyntyinen matemaatikko ja arkeologi, joka tunnetaan Perussa sijaitsevien Nazcan maapiirrosten yhteydessä tekemästään tutkimuksesta.
Maria Reiche opiskeli matematiikkaa, maantiedettä ja kieliä Dresdenin teknillisessä yliopistossa. Vuonna 1932 hän aloitti työuransa toimimalla Saksan Cuscon-konsulin lastenhoitajana ja opettajana. Vuonna 1934 hän sai käteensä kuolion ja hänen sormiaan jouduttiin amputoimaan. Samana vuonna hänestä tuli opettaja Limassa, lisäksi hän teki tieteellisiä käännöksiä. Toisen maailmansodan puhjetessa hän päätti olla palaamatta Saksaan.
Vuonna 1940 hänestä tuli yhdysvaltalaisen arkeologin Paul Kosokin avustaja. Kosok oli löytänyt Nazcan alueen maapiirrokset, ja hän ryhtyi kartoittamaan piirroksia vuonna 1946. Reiche jatkoi aiheen tutkimista sen jälkeen kun Kosok lopetti tutkimuksensa vuonna 1948.
Reiche päätteli, että piirrosten tekijät olivat käyttäneet niitä aurinkokalenterina ja observatoriona. Viivat voi erottaa selvästi vain ylhäältäpäin. Reiche onnistui saamaan Perun ilmavoimat mukaan tutkimukseensa, jotta viivoja voitiin katsoa ylhäältä. Reiche asui enimmäkseen yksin kotonaan Nazcassa. Reiche kuvaa teoriansa teoksessaan The Mystery of the Desert. Kirjasta saamansa tulot hän käytti kampanjaan aavikon säilyttämisen puolesta ja vartijoiden ja avustajien palkkaamiseen.
Nazcan alue sijaitsee lähellä koko Amerikan mantereen kattavaa suurta tieverkostoa, Pan-American valtatietä, ja Reiche halusi suojella alueen alati kasvavalta liikenteeltä. Hän käytti suurimman osan omaisuudestaan tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Reichen onnistui saada Perun hallitus rajoittamaan pääsyä alueelle. Alueen lähettyville pystytettiin näköalatorni. Unesco hyväksyi alueen maailmanperintökohteeksi vuonna 1995.
Reichen terveys heikkeni vuosien varrella. Hän joutui pyörätuoliin, kärsi iho-oireista ja menetti näkönsä. Viimeisinä elinvuosinaan hän kärsi myös Parkinsonin taudista.
Maria Reiche kuoli munasarjasyöpään 8. kesäkuuta 1998 Perun ilmavoimien sotilassairaalassa Limassa. Hänet haudattiin virallisin kunnianosoituksin Nazcan alueen läheisyyteen. Hänen kotinsa on nykyään museona, jossa on hänestä ja hänen työstään kertova näyttely. Reichea ja hänen työtään kunnioitetaan myös pitämällä luentoja, joissa esitellään aluetta sekä aiheeseen liittyvää uutta tieteellistä tutkimusta.
Aiheesta muualla

Maria Reiche-museo Perussa (englanniksi)
Elämäkerta (saksaksi)
Tohtori Maria Reichen säätiö (englanniksi)
Matkalla Neuvostoliitossa

| Matkalla Neuvostoliitossa> A Russian Journal.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  John Steinbeck
Kuvittaja:  Robert Capa
Kieli:  englanti
Genre:  matkakirja
Kustantaja:  Viking Press
Julkaistu:  1948
Suomennos
Suomentaja:  Olli Mäkinen
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2002
Sivumäärä:  205
ISBN:  951-31-2346-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Matkalla Neuvostoliitossa (A Russian Journal) on John Steinbeckin kirjoittama ja Robert Capan kuvittama vuonna 1948 julkaistu matkakirja heidän matkastaan Neuvostoliitossa. Steinbeck ja Capa matkasivat Neuvostoliitossa noin kahden kuukauden aikana vuonna 1947, ja heidän tavoitteenaan oli kertoa tavallisten neuvostoliittolaisten elämästä.
Matka

John Steinbeck ja Robert Capa tapasivat 1946 New Yorkissa ja keskustelivat hotellin baarissa muun muassa siitä, miten Yhdysvalloissa käsiteltiin itäblokin asioita. Steinbeck ja Capa päättivät keskustelun jälkeen tehdä jutun tavallisista neuvostoliittolaisista.
Steinbeck esitti ajatuksen Neuvostoliiton New Yorkin -konsulaatissa, ja se otettiin pääosin innostuneena vastaan. Neuvostoliiton viranomaiset eivät kuitenkaan olleet aluksi halukkaita päästä Capaa maahan, mutta Steinbeckin itsepintaisuuden ansiosta myös Capalle myönnettiin viisumi.
Steinbeck ja Capa lähtivät matkalle 21. heinäkuuta 1947 ja saapuivat Moskovaan Tukholman kautta. He olivat kuitenkin joutuneet lykkäämään matkaansa useilla viikoilla, kun Steinbeck oli murtanut polvilumpionsa pudottuaan asuntonsa parvekkeelta.
Steinbeck ja Capa vierailivat Neuvostoliitossa kaksikuukautisen matkansa aikana Moskovassa, Stalingradissa, Ukrainassa ja Georgiassa.
Julkaisu ja kritiikki

Palattuaan matkalta Steinbeck kirjoitti matkasta artikkelisarjan New York Herald Tribuneen ja sen jälkeen nimen Matkalla Neuvostoliitossa saaneen kirjan, jonka julkaisi vuonna 1948 Viking Press.
Matkalla Neuvostoliitossa sai pääosin negatiivisia arvioita. New York Timesin Orville Prescott kirjoitti, että ”Matkalla Neuvostoliitossa on paljon paremmin kirjoitettu kuin useimmat mutta pinnallisempi kuin monet.” Kirjan pinnallisuutta kritisoi myös muun muassa Sterling North. Neuvostoliittolaisessa lehdistössä kirjaa haukuttiin vielä enemmän ja Steinbeckia ja Capaa kutsuttiin muun muassa ”gangstereiksi” ja ”hyeenoiksi”.
Kirja on jäänyt aika pitkälti unohduksiin aikalaisarvioiden jälkeen. Steinbeckia tutkinut Susan Shillinglaw on kirjoittanut, että se on mainettaan paljon tärkeämpi teos. Sen sijaan Capa-elämäkerturi Alex Kershaw kirjoitti, että kirja oli Capan uran aallonpohja. Hänen mukaansa kuvat olivat ”epäkiinnostavia ja omituisen latteita”.
Megalonísi (Lesbos)

Megalonísin majakka. Taustalla Lesboksen saari ja Sígrin kylä.
| --- | --- |
Muut nimet:  Nisiópi (Νησιώπη)
Sijainti:  39°12′56″N, 25°50′10″E, Länsi-Lesbos Lesbos, Pohjois-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Pohjoisen Egean saaret
Pinta-ala:  0,79 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
Kieli:  kreikka
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Megalonísi (kreik. Μεγαλονήσι) eli Nisiópi (Νησιώπη) on Kreikan saari, joka sijaitsee Lesboksen lähellä ja kuuluu Pohjoisen Egean saarten saariryhmään. Saaren pinta-ala on noin 0,79 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.
Lesboksen länsirannikkoa ilmasta, Megalonísin saari kuvan yläosassa.
Megalonísi sijaitsee aivan Lesboksen saaren länsipuolella Sígrin kylän edustalla. Saari on noin 2,6 kilometriä pitkä ja kapea, ja toimii luonnollisena aallonmurtajana kylälle. Saaren eteläosassa on majakka, jonka korkeus on 53 m merenpinnasta ja kantama 20 meripeninkulmaa. Saarella on jäänteitä kivettyneestä metsästä.
Mammilloydia candida

| Mammilloydia candida |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kaktuskasvit Cactaceae
Alaheimo::  Cactoideae
Tribus::  Cacteae
Suku::  Mammilloydia  Buxb. (1951)
Laji::  candida  (Scheidw.) Buxb. (1951)
Synonyymit
 Mammillaria candida Scheidw. 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mammilloydia candida on ainoana lajina Mammilloydia-sukuun kuuluva kaktuskasvilaji. Tieteellinen sukunimi on yhdistelmä sukunimistä Mammillaria (syyläkaktukset) ja Neolloydia, joiden sukulaisena kasvia on pidetty; lajinimi on taas latinan puhtaan valkoista tarkoittava sana ja viittaa kasvin piikeistä johtuvaan valkoisuuteen (vrt. engl. snowball cactus 'lumipallokaktus'). Sukulaisistaan syyläkaktuksista laji eroaa tärkeissä kohdin, mm. siementen rakenteessa. Ulkoinen yhtäläisyys syyläkaktusten kanssa lienee ns. konvergenttisen evoluution tulosta.
Tuntomerkit

Kasvi on yksi- tai monivartinen ja sen varret ovat litistyneen pallomaisia tai pitkänomaisia, sinivihreitä, enintään 30 cm korkeita. Varren väri ei juurikaan näy päällepäin, sillä kasvi on valkoisten piikkien tiuhaan peittämä. Varren kyhmyt (podariot) ovat leveän lieriömäisiä, tylppiä, uurteettomia, ja niiden hangassa on 4–7 valkoista sukasta. Piikkejä on kussakin areolissa runsaasti: keskuspiikkejä 8–12 ja säteittäispiikkejä 120. Kukat sijaitsevat yksittäin podarioitten tyvellä, ja terälehdet ovat vaaleanpunaisia tai valkoisia vihertävinpunaisin keskisuonin. Kukka on kaksi tai kolme senttiä leveä. Kukkapohjus on paljas. Hedelmä on munamainen, punainen, vaaleanpunainen tai vieläkin vaaleampi, mehukas, avautumaton. Siemenet ovat mustia.
Levinneisyys

Laji kasvaa laajalla alueella Meksikon koillisosissa (Coahuila, Nuevo León, San Luis Potosí ja Tamaulipas).
Synonyymit

Kaktuslajien nimeämisen historian aikana on tämäkin laji nimetty monta kertaa ja siirretty suvusta toiseen.
Chilita candida
Chilita estanzuelensis
Mammillaria candida
Mammillaria estanzuelensis
Mammillaria ortizrubiana
Mammilloydia candida subsp. ortizrubiana
Mammilloydia ortizrubiana
Neomammillaria ortizrubiana
Maria Autio

Maria Autio (s. 1967) on suomalainen kirjailija.
Autio valmistui filosofian maisteriksi 1995 Turun yliopistosta pääaineenaan kotimainen kirjallisuus. Hän työskenteli vapaana toimittajana ja kirjastonhoitajana ennen ryhtymistään vapaaksi kirjailijaksi.
Vuonna 1987 Autio voitti J. H. Erkon runokilpailun. Hänen esikoisrunokokoelmansa Valkoinen ruletti ilmestyi vuonna 1988 (Wsoy). Sen jälkeen hän on kirjoittanut neljä nuortenromaania, jotka on julkaissut Karisto. Kaikki Aution nuortenkirjat ovat perimmältään selviytymistarinoita, joiden lopusta löytyy vaikeuksista huolimatta valoa.
Vuonna 2005 ilmestyi Aution ensimmäinen nuortenkirja, koulukiusaamista käsittelevä Paperisudet. Hänen toinen nuortenromaaninsa Ajatustenlukija oli Topelius-palkintoehdokkaana 2012. Siinä kuvataan lukioikäisen nuoren itsenäistymistä, ystävyyttä ja uusperheen ongelmia. Varjopuutarha (2014) kertoo lievästi autistisesta tytöstä, joka käy lukiota ja tutkii betonilähiön laidalta löytyvää, 1700-luvulta peräisin olevaa puutarhaa ja sen jäänteitä . Hän joutuu kuitenkin uhatuksi ja kamppailemaan selviytyäkseen. Omat haasteensa on myös Lohikäärmekesän (2018) kahdella tytöllä, joista toinen ei pääsekään siihen lukioon, mihin on pyrkinyt . Hän alkaa pohtia, mitä alaa hän oikeasti  haluaisi  opiskella. Molempien tyttöjen ja melkein koko pikkukaupungin elämään kietoutuu erikoinen lahko, joka ei olekaan niin aurinkoinen paikka kuin voisi ensin luulla.
Maria Autio on kotoisin Rovaniemeltä ja Loviisasta. Nykyisin hän asuu Espoossa.
Teoksia

Valkoinen ruletti : runoja. WSOY, 1988
Paperisudet. Karisto, 2005
Ajatustenlukija. Karisto, 2011
Varjopuutarha. Karisto, 2014
Lohikäärmekesä. Karisto, 2018
Palkinnot ja ehdokkuudet

J. H. Erkon kirjoituskilpailu 1987
Topelius-palkintoehdokkuus 2012
Megalonísi (Dodekanesia)

| --- | --- |
Muut nimet:  Makronísi (Μακρονήσι)
Sijainti:  36°34′24″N, 27°45′11″E, Sými Ródos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Diavátes, Dodekanesia
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,109 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Megalonísi (kreik. Μεγαλονήσι) eli Makronísi (Μακρονήσι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja tarkemmin Diavátesin saariin, ja sijaitsee Sýmin saaren länsipuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,109 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Megalonísi kuuluu Sýmin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren lounaispuolella sijaitsee saariryhmän toinen saari Karavalonísi.
Marlene Elejarde

| Mitalit> Maa:   Kuuba.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kuuba.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kuuba.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Kuuba> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | México 1968 | 4 × 100 m |  |
|  Pronssia | München 1972 | 4 × 100 m |  |
Marlene Elejarde Díaz (3. kesäkuuta 1951 Havanna, Kuuba – 29. huhtikuuta 1989) oli kuubalainen pikajuoksija joka oli mukana sekä maansa hopealle juosseessa 4 × 100 metrin viestijoukkueessa Méxicon olympialaisissa 1968 että neljä vuotta myöhemmin Münchenissä pronssille juosseessa kvartetissa. Méxicon olympialaisten viestihopea oli kaikkien aikojen ensimmäinen mitalisuoritus kuubalaisilta naisurheilijoilta.
Marlene Elejarde kuoli liikenneonnettomuudessa vuonna 1989.
Marlene Hagge

Marlene Hagge (1956)
Marlene Hagge (16. helmikuuta 1934 Eureka, Etelä-Dakota – 16. toukokuuta 2023) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän kuului Ladies Professional Golf Associationin (LPGA) perustajiin ja voitti vuoden 1956 LPGA Championshipin.
Hagge aloitti golfauksen kolmivuotiaana ja pääsi World Golf Hall of Fameen vuonna 2002.
Marko Lämsä

Marko Lämsä (s. 24. elokuuta 1977 Oulu) on suomalainen iskelmälaulaja. Hänet kruunattiin Seinäjoen Tangomarkkinoilla tangokuninkaaksi vuonna 2006. Marko sai tuomaristolta 78,5/80 pistettä. Eroa toiseksi sijoittuneeseen Jarno Itkoseen oli 5,5 pistettä. Ennen tangokuninkuuttaan Lämsä on kruunattu kahdesti aiemmin tangoprinssiksi vuosina 2004 ja 2005.
Lämsä on lähtöisin Oulusta, mutta hän asuu nykyään Tampereella. Lämsä työskenteli ennen tangokuninkuuttaan musiikki-isäntänä Viking Linen Isabellalla ja Amorellalla. Häneltä ilmestyi marraskuussa 2006 ensimmäinen pitkäsoitto Ikuisesti sinun. Lämsän toinen albumi Olet kaikki julkaistiin vuonna 2008.
Aiheesta muualla

Lämsän viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Seinäjoen tangomarkkinoiden tangokuninkaat
| --- | --- |
1980-luku:   1985: Kauko Simonen  1986: Teuvo Oinas  1987: Harri Lahti  1988: Kari Piironen  1989: Risto Nevala 
1990-luku:   1990: Jouni Raitio  1991: Jaska Mäkynen  1992: Mika Pohjonen  1993: Sebastian Ahlgren  1994: Sauli Lehtonen  1995: Jari Sillanpää  1996: Tomi Markkola  1997: Matti Korkiala  1998: Jouni Keronen  1999: Petri Hervanto 
2000-luku:   2000: Antti Raiski  2001: Erkki Räsänen  2002: Mikko Kilkkinen  2003: Kari Hirvonen  2004: Tommi Soidinmäki  2005: Saska Helmikallio  2006: Marko Lämsä  2007: Henri Stenroth  2008: Jukka Hallikainen  2009: Amadeus Lundberg 
2010-luku:   2010: Marko Maunuksela  2012: Pekka Mikkola  2013: Kyösti Mäkimattila  2014: Teemu Roivainen  2015: Aki Samuli  2016: Marco Lundberg  2017: Teijo Lindström  2018: Jarno Kokko  2019: Johannes Vatjus 
2020-luku:   2022: Keijo Hietikko  2023: Pasi Flodström  2024: Harri Hautaniemi
Matti Pitkänen (täsmennyssivu)

Matti Pitkänen voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Matti Pitkänen (s. 1948), kilpahiihtäjä ja olympiavoittaja
Matti Pitkänen (1930–1997), valokuvaaja ja akateemikko
Matti Pitkänen (1885–1958), kansanedustaja (Maalaisliitto)
Matti Pietinen (1859–1918), entiseltä nimeltään Pitkänen, kansanedustaja (Nuorsuomalainen Puolue)
Matti Pitkänen, muusikko
Matti Pitkänen (s. 1950), fyysikko ja kosmologi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Matti Pitkänen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Markis Kido

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kido vuonna 2013. |  Kido vuonna 2013. |  Kido vuonna 2013. |  |
Maa:   Indonesia
Miesten sulkapallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | nelinpeli |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kuala Lumpur 2007 | nelinpeli |  |
|  Pronssia | Pariisi 2010 | nelinpeli |  |
Markis Kido (11. elokuuta 1984 Jakarta – 14. kesäkuuta 2021 Tangerang) oli indonesialainen sulkapalloilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Nelinpeliin erikoistunut Kido voitti olympiakultaa Pekingissä 2008 parinaan Hendra Setiawan. Vuonna 2007 hän voitti maailmanmestaruuden ja vuonna 2010 MM-pronssia. Lisäksi Kido voitti muun muassa neljä mitalia Aasian kisoista, joukossa vuoden 2010 kultamitali.
Kido kuoli Tangerangissa vain 36-vuotiaana 14. kesäkuuta 2021: hän sai sydäninfarktin ja lyyhistyi kesken sulkapallon pelaamisen jokamaanantaisella vuorollaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Markis Kido Wikimedia Commonsissa
Markis Kido Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Merimiespassi

Merimiespassi on merenkulkijan kansallinen henkilötodistus. Merimiespassi ei ole varsinainen ulkomaanpassi, mutta se oikeuttaa henkilön käymään ja viettämään aikaa maissa laivan ollessa satamassa. Sen sijaan jos vaihtaa satamassa laivasta toiseen, on mukana oltava myös virallinen, varsinainen ulkomaanpassi tai Schengen-alueella henkilöllisyystodistus.
Ennen Euroopan unionin jäsenyyttä Suomessa oli käytössä myös esteettömyystodistus-niminen asiakirja. Sitä käyttivät lähinnä merenkulkuoppilaat, joilla asevelvollisuus oli suorittamatta. Useimmissa valtioissa tällä asiakirjalla pääsi maihin vain esimiehen valvonnassa.  Asiakirja poistui EU:n myötä käytöstä.[lähde? ]