stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Topi Lehtonen

| Topi Lehtonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. syyskuuta 1979 (ikä 45) Pyhäranta, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  84 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1999–2010
Seurat:  Lukko (SML) Stavanger Oilers (Norja) Pelicans (SML) Herlev Hornets (Tanska) Örebro HK (Ruotsi I) HC Eppan Pirates (ITA-2) EHC Bregenzerwald (ÖNL)
Topi Lehtonen (s. 1. syyskuuta 1979 Pyhäranta) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 341 runkosarja- ja seitsemän playoff-ottelua tehopistein 12+20=32 ja keräten 96 jäähyminuuttia. Lehtonen pelasi SM-liigauransa jälkeen ulkomailla Tanskassa, Ruotsissa, Italiassa, Norjassa ja Itävallassa. Hän voitti Norjan-mestaruuden Stavanger Oilersissa vuonna 2010. Lehtonen tunnettiin lähinnä hyvin liikkuvana peruspuolustajana, joka ei kuitenkaan osaksi suhteellisen pienen kokonsa vuoksi ollut kovin hyvä fyysisissä väännöissä.
Pelaajaura

Lehtonen on Rauman Lukon kasvatti. Hän voitti kauden 1999–2000 päätteeksi A-nuorten SM-pronssia. Samalla kaudella seuran SM-liigajoukkueen päävalmentaja Vasili Tihonov antoi Lehtoselle vastuuta harjoitusotteluissa ja nosti hänet loukkaantumisten myötä joukkueen mukaan. Lehtonen sai Lukossa heti ison roolin lähinnä Erik Hämäläisen puolustajaparina. Hänen tulokaskautensa toi 30 runkosarjaottelussa tehot 1+1=2. Kaudella 2000–2001 Lehtonen pelasi runkosarjan kaikki 56 ottelua ja teki niissä tehot 1+4=5. Hän ehti pelata kauden aikana kuitenkin myös yhden ottelun lainalla Mestis-joukkue Uudenkaupungin Jää-Kotkissa.
Kaudeksi 2001–2002 Lukon päävalmentaja Ismo Lehkonen nimesi Lehtosen joukkueensa varakapteeniksi. Hän ei kuitenkaan onnistunut vastuustaan huolimatta vastaamaan häneen kohdistuneisiin odotuksiin. Kaudella 2002–2003 Lehtonen sai pelata jälleen Erik Hämäläisen puolustajaparina, mutta hän jäi lopulta Lukon seitsemänneksi puolustajaksi. Lehtonen ei kuulunut lopulta enää päävalmentaja Lehkosen suunnitelmiin kaudella 2003–2004 ja Lukko lainasi hänet syyskuussa 2003 Norjan Eliteserienin Stavanger Oilersiin. Marraskuussa Lehtonen kuitenkin palasi Lukkoon pian sen jälkeen, kun Lehkosen joukkueen päävalmentajana korvasi Jukka Rautakorpi. Hän vakiinnutti paikkansa Lukon puolustuksessa.
Lehtonen siirtyi kaudeksi 2004–2005 vuoden mittaisella sopimuksella Pelicansiin. Kaudeksi 2005–2006 hän palasi taas vuoden mittaisella sopimuksella kasvattajaseuraansa Lukkoon. Kaudeksi 2006–2007 Lehtonen siirtyi Tanskan AL-Bank Ligaeniin ja Herlev Hornetsin riveihin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 7+11=18, mutta Lehtonen siirtyi loppukaudella kuitenkin Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla maan I-divisioonassa pelanneeseen Örebro HK:hon. Kahdeksi seuraavaksi kaudeksi hän palasi taas Herleviin, joista kesken jälkimmäisen kauden 2008–2009, joulukuussa 2008 Lehtonen siirtyi Italian toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Serie A2:n HC Eppan Piratesiin.
Kaudeksi 2009–2010 Lehtonen palasi vuoden mittaisella sopimuksella norjalaisjoukkue Stavanger Oilersiin, jossa hän voitti kauden päätteeksi Norjan-mestaruuden. Kaudeksi 2010–2011 Lehtonen oli siirtymässä Unkarin ja Romanian yhteisen MOL Ligan romanialaisjoukkue HSC Csíkszeredaan. Jo ennen kauden alkua Miercurea Ciucin kaupungin pormestari kuitenkin kutsui hänet luokseen ja kertoi joukkueen pääsponsorin vaatineen Lehtosen palkan puolittamista. Vaikka Csíkszeredan seurajohto olisi halunnut hänen jatkavan, Lehtonen päätti jättää joukkueen ennen kaupungin päätöksen täytäntöönpanoa. Hän siirtyi pian lähtönsä jälkeen Itävallan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Nationalligan EHC Bregenzerwaldiin, jonka tehokkain puolustaja ja kolmanneksi paras pistemies Lehtonen oli tehoilla 2+14=16. Hän lopetti pelaajauransa kevääseen 2011.
Valmentajaura

Kaudeksi 2013–2014 Lehtonen nimettiin Turun Palloseuran B-nuorten kakkosjoukkueen apuvalmentajaksi B-nuorten Suomi-sarjaan, jonka joukkue voitti. Kaudeksi 2015–2016 joukkueen nimeksi vaihtui TPS Akatemia, joka myös selvitti tiensä sarjatasoa ylemmäs B-nuorten Mestikseen. Joukkueen kausi päättyi kuitenkin karsiutumiseen jatkopeleistä.
Tyrjän rykmentti (kirja)

| Tyrjän rykmentti>  JR 7:n ja Er.P 12:n taistelut jatkosodassa |
| --- | --- |

Kirjailija:  Matti Koskimaa
Kansitaiteilija:  Eija Rossi
Kieli:  suomi
Genre:  sotakirjallisuus, tietokirjat
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1996
Sivumäärä:  352
ISBN:  951-0-21273-3
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tyrjän rykmentti. JR 7:n ja Er.P 12:n taistelut jatkosodassa on vuonna 1996 julkaistu Matti Koskimaan teos Tyrjän rykmentistä eli jatkosodan Jalkaväkirykmentti 7:stä (JR 7) sekä Erillinen Pataljoona 12:sta (Er.P 12).
Julkaiseminen

Kirja ilmestyi vuonna 1996  WSOY:n kustantamana. Matti Kuusi keräsi sitä varten tietoa 215 sotaveteraaneilta, joskin Koskimaa hyödynsi myös Sota-arkistoa ja muita tietolähteitä. Hän mainitsee Kuusen ohella teoksen laatimisen apuna olleen kenraali Adolf Ehrnroothin, everstiluutnantti Arvo Aholan, opetusneuvos Väinö Kinnusen, mainospäällikkö Jaakko Ketolan ja diplomi-insinööri Pekka Hintikan. Teoksen kartat on suunnitellut Matti Koskimaa itse, Marjatta Koskimaa ja Anne Kortetmäki ovat piirtäneet ne puhtaaksi. Kartat ovat värillisiä. Kirjan taiton on tehnyt ja päällyksen typografian suunnitellut Eija Rossi. Kirjassa on runsaasti mustavalkoisia valokuvia ja joitakin Väinö Kinnusen laatimia piirroksia.
Sisältö

Teoksessa on Matti Koskimaan omien alkusanojen jälkeen Adolf Ehrnroothin alkusanat, JR 7:n komentajien Armas Kempin ja Ehrnroothin kuvat, sisällysluettelo, yksiköiden tärkeimpien taisteluiden luettelo ja lyhenteiden selitykset piirroksineen. Niitä seuraavat kuusitoista lukua on ryhmitelty ajallisesti jaksoihin ennen jatkosotaa,  sodan aikana ja sodan jälkeen, joskin "Arvioita ja päätelmiä" -niminen luku on sijoitettu heti jatkosodan lopun tapahtumien käsittelyn jälkeen. Teoksen päättävät loppusanat ja lähdeluettelo. Teoksen kuusitoista lukua aiheineen ovat seuraavat:
Talvisodan jälkeinen aika poliittisine taustoineen ja sotilaallisine valmisteluineen
Liikekannallepano ja keskittäminen, mukaan lukien JR 7:n perustaminen
Jatkosodan puhkeaminen hyökkäysvalmisteluineen ja neuvostojoukkojen ryhmityksineen, II Armeijakunnan taistelut jatkosodan alussa, JR 7:n hyökkäyksen alkaminen ja taistelut tuolloisen Tyrjän alueella
2. divisioonan hyökkäys Elisenvaaran ja Lahdenpohjan väliselle rautatielle, mukaan lukien Tyrjän kylän valtaus
Hyökkäyksen jatkaminen Lahdenpohjaan  ja sen valtaus
2. divisioonan eteneminen Laatokan rannalle, JR 7:n hyökätessä Pölkinniemeen
2. divisioonan hyökkäys Keski-Kannakselle, mukaan lukien valtakunnan rajan ylittäminen, jonka rykmentin III Pataljoona teki 3. syyskuuta 1941 kello 7.10, ylittämällä Vihtaniemen maastossa Rajajoen
Asemasotavaihe Keski-Kannaksella 1942 ja 1943
Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alku kesällä 1944 ja siirtyminen pääasemasta VT-linjalle
Siiranmäen taistelu kesäkuussa 1944
Vetäytyminen Äyräpäähän
Äyräpään sillanpään taistelu
Äyräpäästä Vuosalmen taistelujen alkuvaiheeseen
Vuosalmen taistelujen päätösvaihe
Arvioita ja johtopäätöksiä koko sodan aikaisista tapahtumista, JR 7:n ja Er.P 12:n Mannerheim-ristin ritareiden luettelo ja yhteenveto veteraanien vastauksista Matti Kuusen kysymyksiin
Tyrjän rykmentin paluumarssi Ruokolahdelle kotiuttamista varten ja veteraanien toiminta rauhan aikana
Loppusanat "Veteraanien aatoksia" (Väinö Kinnunen) ja "Kirjan tekijän päätäntä", mukaan lukien kuva Tyrjän veteraani Taisto Ahtolan suunnittelemasta Tyrjän taistelujen muistomerkistä, joka paljastettiin 4. elokuuta 1991 Parikkalassa, vastapäätä Parikkalan kirkkoa.
Ugleuralski

Ugleuralski (ven. Углеуральский) on kaupunkimainen taajama Permin aluepiirin Gubahan piirissä Venäjällä. Hallinnollisesti se muodostaa Severo-Ugleuralskojen kaupunkikunnan. Taajama sijaitsee Kaman vesistöön kuuluvan Kosvan sivujoen Kosajan varrella Gubahan kaupungin pohjoispuolella. Sen kautta kulkee Tšusovoin ja Solikamskin välinen rautatie, johon yhtyy Permistä tuleva rata. Asukkaita on 9300 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1879 rakennetun Polovinkan rautatieaseman yhteyteen. Vuosina 1946–1960 sillä oli kaupungin status. Vuonna 1951 Polovinka sai nimen Ugleuralski siellä toimineiden kivihiilikaivosten mukaan.
Taajamassa on kaksi keskikoulua, lasten musiikkikoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuripalatsi, kaksi kirjastoa sekä kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus. Lähistöllä sijaitsee Permin aluepiirin syvin karstiluola Tjomnaja peštšera, jonka pituus on 1,5 kilometriä ja syvyys 132 metriä.
Nortal

| Nortal |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2000
Perustaja:  Priit Alamäe, Taavi Kotka, Avo Alender
Toimitusjohtaja:  Harri Vepsäläinen (toimitusjohtaja Suomi) Priit Alamäe (Ryhmän toimitusjohtaja)
Avainhenkilöt:  Harri Vepsäläinen (Toimitusjohtaja Suomessa)    Priit Alamäe (Ryhmän toimitusjohtaja) Andre Krull (Chief Operating Officer) Neringa Narbutiene (Chief Financial Officer) Liz Kiehner (Chief Growth Officer) Kadi Tamkõrv (Chief People Officer)  Lauri Tammiste (Chief Seamless Officer)
Kotipaikka:  Tallinn, Estonia
Toiminta-alue:  Koko maailma
Toimiala:  Teknologiapalvelut Software Product Development Digitaalinen transformaatio Digitaalinen julkishallinto  IT konsultointi
Tuotteet:  Transformation & Change Consulting Service Design Product Management Data & AI Custom Software & DevOps SaaS and System Integration Cybersecurity etc.
Liikevaihto:  131 M€ (2021)
Henkilöstö:  1700 (2022)
Kotisivu:  http://nortal.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nortal on terveydenhuollon, julkishallinnon ja yksityisen sektorin toimialajohtajien strateginen kumppani Euroopassa, Lähi-idässä ja Yhdysvalloissa.  Nortalin toimintatapa perustuu sujuvuuteen ja saumattomuuteen - Seamless Experienceen.
Nortal toimii julkisen ja yksityisen sektorin asiakkaidensa digitaalisen muutosmatkan ajurina. Esimerkiksi suurin osa Viron julkishallinnon digitaalisesta muutoksesta ja e-palveluista on suunniteltu ja toteutettu Nortalin ja sen virolaisen edeltäjän Webmedian toimesta..
Historia > Webmedia (2000–2011)

Priit Alamäe, Urmo Pärg ja Avo Alender perustivat Webmedian vuonna 1999 Tarttoon. Liettualaiselta enkelisijoittajalta saatiin siemenrahoitusta yrityksen toiminnan aloittamiseen. Yhtiöllä oli merkittävä rooli Viron julkisen sektorin palveluiden digitalisoimisessa.
Qatarissa oli kuultu Virosta, joka oli edelläkävijä valtionhallinnon digitalisoinnissa. Valtiollinen delegaatio otti yhteyttä Webmediaan ja tilasi siltä kansalaisportaalin. Webmedia kiinnostui Maailmanpankin rahoittamista kehitysmaaprojekteista ja voitettuaan projekteja se aloitti työt esimerkiksi Nigeriassa ja Botswanassa.
Vuonna 2011 Webmedia Group osti vuonna 1985 perustetun suomalaisen telekommunikaatio-, logistiikka- ja teollisuusyrityksen CCC Corporation Oy:n, ja sai näin aikaan Baltian suurimman ohjelmistokehitysyrityksen. Yritys nimettiin Nortaliksi.  Nimellä haluttiin viitata sekä Pohjoismaihin (nordic) että osaaviin ammattilaisiin (talented).
Historia > Nortal (2012–)

Vuonna 2012 yhtiöllä oli noin 400 työntekijää Virossa, Suomessa, Liettuassa, Serbiassa, Romaniassa ja Omanissa. Suomessa se toimi Helsingissä, Oulunsalossa, Rovaniemellä, Turussa ja Uudessakaupungissa ja sen asiakkaita olivat muun muassa Neste Oil, Ruukki ja Verohallinto.
Nortal auttoi luomaan sähköisen taloudenhoitoalustan GIFMIS:n (Government Integrated Financial Management and Information System  Nigerian liittovaltiolle vuonna 2012. Alusta oli tärkeä osa TSA-talousohjelmaa (Treasury Single Account), jonka ansiosta valtio säästi N153 miljardia ja paljasti noin 46 000 haamutyöntekijää 2013 mennessä.
Vuonna 2013 Taavi Kotka lähti Nortalista ja häneästä tuli Viron valtion tietohallintojohtaja. Nortal ja amerikkalainen Fast Enterprises voittivat tarjouskilpailun VALMIS-verotusjärjestelmän toimittamiseksi Suomen Verohallinnolle.
Vuonna 2016 Nortal loi valtion sähköisten palvelujen portaalin Omanin sulttaanikunnalle. Invest Easy -portaalilla omanilaiset yrittäjät saattoivat rekisteröidä yrityksen 110 sekunnissa. Samana vuonna Nortal osti ruotsalaisen markkinointiautomaatio- ja asiakkuudenhallinta-yritys Elementin. Yhtiöllä oli 700 työntekijää ja sen liikevaihto oli 48,3 miljoonaa euroa.
Vuonna 2018 Nortal laajeni myös Yhdysvaltoihin ostettuaan Dev9:n.
Syyskuussa 2020 ​Nortal osti saksalaisen it-konsulttiyhtiö ​​Schütze AG:n.
Lokakuussa 2021 Nortal kertoi ostavansa vähemmistöosuuden virolaisesta Talgen-tietoturvayrityksestä.
Vuonna 20222 Nortal osti Skelian, joka on palkittu johtaja rajoja ylittävien IT-organisaatioiden rakentamisessa. Yritysoston jälkeen yritys brändäsi itsensä uudelleen ja lanseerasi uuden palvelubrändin, "pwrteams", monipaikkaisten teknologiatiimien rakentamiseen.
Yhtiö laajensi toimintaansa myös Kanadaan vuonna 2022 ja kasvattaa asiakaskuntaansa markkinoilla. Samana vuonna, Nortal perusti Growth -funktion nimittäen Elizabeth Kiehnerin yhtiön ensimmäiseksi Chief Growth Officeriksi.
Vuosien varrella Nortal on toiminut lähtölaukauksena useille spin-off yrityksille, jotka ovat jatkaneet erillisinä yrityksinä - ZeroTurnaround, Plumbr, eInvoices Centre, OpenText ECM and Leanest Ltd.
Yksi perustajajäsenistä, Taavi Kotka, lähti Nortalista vuonna 2012 Viron hallituksen ensimmäiseksi tietohallintojohtajaksi ja yhdeksi e-Residency-ohjelman perustajiksi.
Markkinat

Vuodesta 2000 lähtien yritys on toteuttanut ratkaisuja 60 maassa viidellä mantereella. Sen viisi kotimarkkina-aluetta ovat Viro, Suomi, Ruotsi, Liettua ja Oman. Nortalilla on toimintaa myös Saksassa, Serbiassa, Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa, Qatarissa, Nigeriassa ja Botswanassa.
Nortalin palvelut on jaettu seuraaviin kategorioihin[lähde? ]:
Ease of doing business
Public Finance Management
Electronic identification (eID)
Data Protection and Cybersecurity
Hospital information systems (HIS) and Electronic health records (EHR)
Industry 4.0
Revenue science
Big data analytics
User experience
Cloud Transformation
Organisaatio

Vuodesta 2016 lähtien yritys on ollut täysin työntekijöidensä omistama. Nortalin hallituksen puheenjohtaja on Priit Alamäe ja hallitukseen kuuluvat mm. Andre Krull ja Neringa Narbutiene.[lähde? ]
Nortalilla on toimintaa yli 60 maissa ja reilu 1700 työntekijää. Suomessa sillä on viisi toimistoa.
Nortal Suomessa

| Nortal Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1989
Toimitusjohtaja:  Harri Vepsäläinen
Kotipaikka:  Helsinki
Liikevaihto:  24,6 milj. euroa (2020)
Liikevoitto:  4,1 milj. euroa (2020)
Henkilöstö:  186 (2020)
Kotisivu:  https://nortal.com/fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nortal Oy:n historia Suomessa alkoi vuonna 1985 perustetusta ohjelmistotalo CCC Corporationista, josta tuli osa Nortalia vuonna 2011. Nortal Oy on Nortal Groupin tytäryhtiö.
Yhtiön asiantuntijat tuottavat palveluita ja ratkaisuja esimerkiksi kaivosalan, tuotantoteollisuuden, metalli- ja julkishallinnon sekä terveydenhuollon alan toimijoille. Syksyllä 2021 Nortal ja julkisomisteinen sosiaali- ja terveydenhuollon it-yhtiö 2M-IT kertoivat tuottavansa yhdessä tilaresurssien hallintaan tarkoitetun järjestelmän Satakunnan, Kanta-Hämeen, Päijät-Hämeen ja Etelä-Pohjanmaan sairaanhoitopiireille. Muita Nortalin asiakkaita ovat esimerkiksi DNA, Outokumpu, SSAB ja Verohallinto.
Vuonna 2020 Nortal työllisti Suomessa lähes 190 henkilöä. Sillä on viisi toimipaikkaa eri puolilla Suomea: Helsingissä, Jyväskylässä, Oulussa, Turussa ja Uudessakaupungissa. Vuodesta 2021 lähtien Nortal Oy:n toimitusjohtajana on toiminut Harri Vepsäläinen.
Aiheesta muualla

Yrityksen verkkosivu
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nortal Wikimedia Commonsissa
Nortalin pääkonttori Ülemistessä Tallinnassa.
Tunturi Sport

Tunturi Sport on Tunturipyörä Oy:n vuosina 1960–1976 valmistama, vuonna 1961 markkinoille tullut mopo.
Aluksi Sportissa käytettiin samaa runkoa kuin niin sanotussa Pappa-Tunturissa. Tunturi Sport säilyi pääpiirteissään vuoteen 1964 asti, mutta seuraavana vuonna se sai uuden rungon, tankin (1965 valkoinen, 1966–1970 kromattu), mutta moottorina toimi edelleen 3-vaihteinen Puch.
Vuonna 1970 poljinpakon poistuttua tuli Sportiin polkimien sijaan jalkatapit ja niin sanottu "kikstartti", kickstart-käynnistys.  Moottori vaihtui 4-vaihteiseksi viimeiseen vuosimalliin, eli vuoden 1976 Sportiin. Moottori oli kiinnityskorvakkeiden paikkoja ja sylinteriä lukuun ottamatta melko samanlainen kuin seuraajamalli Tunturi Super Sportissa. Kahdessa viimeisessä vuosimallissa ei tankin sivuilla ollut enää nahkapehmusteita.
Tunturi Sportia on myyty puhallinjäähdytteisenä (1961–1976) ja kovakromisylinterisenä (1970–1976). 4-vaihteiset puhallinjäähdytyksellä varustetut Tunturi Sportit ovat melko harvinaisia. Tunturi Sportin korvasi kehtorungolla varustettu Tunturi Super Sport.
Torpedovene S4

| Torpedovene S4 |
| --- | --- |
 Luokan torpedoveneitä

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Nevskij, Pietari
Laskettu vesille:  1900
Palveluskäyttöön:  1901, Suomen merivoimille 1918
Poistui palveluskäytöstä:  Romutettiin 1925
Tekniset tiedot
Uppouma:  250 t
Pituus:  53,5 m
Leveys:  5,6 m
Syväys:  1,7 m
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  3 + 50
Aseistus
Aseistus:  2 x 75 mm  3 x konekivääriä   1 x 450 mm torpedoputki
Miinat:  14-18 miinaa
Torpedovene S4 oli Suomen merivoimien torpedovene vuosina 1918-1920. Se oli alun perin Venäjän keisarikunnan laivaston miinanraivaaja.
Valmistus

Venäjän keisarikunnan laivasto tilasi Sokol-luokan torpedovene Rezvyj'n (Rivakka) Nevskin telakalta Pietarista, missä köli laskettiin 1898. Alus laskettiin vesille 1899 ja valmistui 1901.
Palvelus

Alus liitettiin Venäjän Itämeren laivastoon. Alus muutettiin ensimmäisen maailmansodan alkaessa nopeaksi miinanraivaajaksi, jonka jälkeen se liitettiin 2. miinanraivaajalaivueeseen Helsingissä. Alus oli nimetty uudelleen Voroniksi (Korppi).
Venäläisten poistuessa 1918 Suomesta jäi heiltä Helsingin satamaan runsaasti torpedoveneitä, joista Suomen laivastolle kunnostettiin kuusi parhaassa kunnossa ollutta. Alus osallistui koulutusaluksena Suomen merivoimien toimintaan. Torpedovene S4 luovutettiin 15. maaliskuuta 1918 kansanvaltuuskunnalle, joka menetti sen Svinhufvudin senaatille 13. huhtikuuta 1918.
Tarton rauhansopimuksen 1920 mukaan Suomi joutui palauttamaan kolme S-venettä Venäjälle. S4 oli yksi palautettavista veneistä. Venäjällä aluksesta tehtiin todennäköisesti proomu ja romutettiin 1925.
S4:n sisaralukset Suomen merivoimissa olivat torpedoveneet S1, S2, S3, S5 ja S6.
Tuomilampi (Kouvola, Ansalahti)

| Tuomilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°11′35″N, 26°28′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Karijärven valuma-alue (14.94)
Laskuoja:  Tuomioja Tuulenpesänlampeen 
Järvinumero:  14.947.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  122,4 m  
Pituus:  670 m  
Leveys:  270 m  
Rantaviiva:  1,654 km  
Pinta-ala:  10,884 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiTuomilampi 
Tuomilampi  on Kymenlaaksossa Kouvolassa  Ansalahden lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 670 metriä pitkä, 270 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 10,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Karijärven valuma-alueella (14.94), jonka Vääräjärven–Kelesjärven valuma-alueeseen (14.947) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 122,4 metriä mpy.
Tuomilampi (Kouvola, Siikakoski)

| Tuomilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°06′54″N, 26°34′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Karijärven valuma-alue (14.94)
Laskuoja:  oja Niskajärveen 
Järvinumero:  14.941.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  96,6 m  
Pituus:  590 m  
Leveys:  220 m  
Rantaviiva:  1,378 km  
Pinta-ala:  6,113 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiTuomilampi 
Tuomilampi  on Kymenlaaksossa Kouvolassa  Siikakosken lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 590 metriä pitkä, 220 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Karijärven valuma-alueella (14.94), jonka Niskajärven lähi-alueeseen (14.941) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 96,6 metriä mpy.
Tunturi Ralli

Tunturi Ralli on turkulaisen Tunturipyörän vuonna 1972 markkinoille tuoma poikien polkupyörä, niin sanottu rodeopyörä, jota valmistettiin vain lyhyen aikaa. Värit olivat keltainen tai oranssin punainen. Vaihteina oli Sturmey Archer kolmella vaihteella, ja rungossa muovikonsolissa laatikkovaihtaja kuten sen ajan choppereissaselvennä. Taka- ja etupyörä olivat 20-tuumaiset ja rumpujarruilla varustetut. Etuhaarukka ja korotetut ohjaustangot olivat samanlaiset kuin saksalaisessa Bonanza-pyörässä: kromiset koristejouset ja erilliset vasen ja oikea ohjaustanko. Pyörässä on musta pitkä ”banaanisatula”, jossa on korkea kromattu takakaari (”jappirauta”) ja siinä pehmustettu selkänoja.
Torpedovene S5

| Torpedovene S5 |
| --- | --- |
 Luokan torpedoveneitä

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  W:m Crichton & C:o Ohtan telakka, Pietari
Laskettu vesille:  1900
Palveluskäyttöön:  1901, Suomen merivoimille 1918
Poistui palveluskäytöstä:  1930, upposi 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  250 t
Pituus:  53,5 m
Leveys:  5,6 m
Syväys:  1,7 m
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  3 + 50
Aseistus
Aseistus:  2 x 75 mm  3 x konekivääriä   1 x 450 mm torpedoputki
Miinat:  14-18 miinaa
Torpedovene S5 (aiemmin Podvishnij ja Albatros) oli Sokol-luokan torpedovene, joka palveli aluksi Venäjän keisarikunnan laivastossa ja myöhemmin Suomen merivoimissa.
Valmistus

Venäjän keisarikunnan laivasto tilasi Podvishnij'n (Nopealiikkeinen) W:m Crichton & C:o Ohtan telakalta Pietarista., missä köli laskettiin 1898. Alus laskettiin vesille 1900 ja valmistui 1901.
Palvelus

Alus liitettiin Venäjän Itämeren laivastoon. Se muutettiin ensimmäisen maailmansodan alkaessa nopeaksi miinanraivaajaksi, jonka jälkeen se liitettiin 2. miinanraivaajalaivueeseen Helsingissä. Alus oli nimetty uudelleen Albatrosiksi.
Venäläisten poistuessa 1918 Suomesta luovutti aluksen miehistö aluksen Suomen punaisten laivastolle. Helsingin taisteluiden päätyttyä alus joutui valkoisille ja sodan jälkeen alus liitettiin Suomen merivoimiin nimellä S5. Alus osallistui koulutusaluksena Suomen merivoimien toimintaan.
Alus poistettiin aktiivipalveluksesta 1926. Jatkosodassa koneeton ja aseeton alus ankkuroitiin Suomenlahdelle vihollisen harhauttamiseksi. Kesällä 1944 alus upposi tai upotettiin Pernajan Grundfjärdenille. Muutaman metrin syvyydessä makaava hylky on erittäin hyvin säilynyt ja merkitty merikarttoihin.
S5:n sisaralukset Suomen merivoimissa olivat torpedoveneet S1, S2, S3, S4 ja S6.
Torture

| ”Torture” The Jacksons |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Victory
 Äänitetty : 1983–1984 Soundcastle Studios
 Julkaistu: 30. syyskuuta 1984
 Formaatti: 7" single, 12" maxi-single
 Tekijä(t): Jackie Jackson Kathleen Wakefield
 Tuottaja(t): Jackie Jackson
 Tyylilaji: glam rock, hard rock
 Kesto: 04.53
 Levy-yhtiö: Epic
The Jacksonsin muut singlet
| ”State of Shock” 1984 | ”Torture” 1984 | ”Body” 1984 |
Torture on avauskappale Jacksons-yhtyeen vuoden 1984 albumilta Victory. Jackie Jackson on säveltänyt, sovittanut ja tuottanut kappaleen sekä sanoittanut sen Kathy Wakefieldin kanssa.
Kappale on julkaistu myös vinyylisinglenä, jonka kääntöpuolella on instrumentaaliversio. Kustantajina toimivat Siggy Music, April Music Inc. (vastaavana) sekä Lady of the Lake Music.
Ääninäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet