Jäänmurtaja Urho
Aluksen vaiheita

Urhon työura alkoi maanantaina 10. maaliskuuta vuonna 1975, kun se suuntasi kohti Kemiä päällikkönään merikapteeni Tom Artela ja konepäällikkönään ylikonemestari Markku Vehanen.lähde? Ensimmäinen korkean tason edustustehtävä oli seuraavana kesänä: Yhdysvaltain presidentti Gerald Ford saapui 29. heinäkuuta Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökonferenssiin (Etyk) ja tutustui myös Urhoon ja sen saunaan.
Kuningatar Elisabet II:n Suomen-vierailulla 26. toukokuuta 1976 prinssi Philip tutustui Wärtsilän Helsingin-telakkaan. Paikalla oli myös Urho, jonka tekniikkaan kokeneena merenkävijänä tunnettu prinssi perehtyi. Telakalla rakenteilla olevaan Finnjetiin prinssi ei ehtinyt tutustua muuten kuin katselemalla sitä Urhon komentosillalta.
Itävallan liittopresidentti Rudolf Kirchschläger kokeili Urhon ohjausta 17. maaliskuuta 1977 Oulun edustalla. Ohjauskokeilun vuoksi M/S Minicloud joutui odottelemaan sellulastissa jäihin juuttuneena puoli vuorokautta, ennen kuin murtaja ehti paikalle.
Aina Urho ei ole pystynyt hoitamaan saamiaan edustustehtäviä. Huhtikuun lopulla 1980 Urhon piti lähteä Hampuriin mainostamaan suomalaista laivanrakennustaitoa, mutta miehistö ja radiosähköttäjät olivat lakossa. Lakon sovittelu kyllä käynnistettiin, mutta lakko jatkui, eikä Urho päässyt Saksaan vaan kellui Kemin satamassa.
Vuonna 1981 Urhon kestävyyttä koeteltiin useampaan kertaan. Ensin vaurioituivat kansi ja irtaimisto myrskyssä Bengtskärin luona 15. tammikuuta. Seuraavaksi Urho raapiutui kiveen 23. toukokuuta, kun se oli kuljettamassa Kanadan kenraalikuvernööriä Edward Schreyeriä Helsingistä Sköldvikiin. Urho pystyi kuitenkin jatkamaan matkaansa omin voimin. Kiveen raapaisu 50 metrin päässä väylältä rikkoi vasemman keulapotkurin ja teki 30 metriä pitkän, puoli metriä syvän painauman. Urho vesitiivistettiin väliaikaisesti, ja kolmeviikkoinen korjaus tehtiin syksyllä. Korjaus maksoi valtiolle 5,1 miljoonaa markkaa.
Merenkulkulaitoksen alusrekisteriin Urho merkittiin 14. toukokuuta 1985, sillä se oli lähdössä etelään.lähde? Seuraavana päivänä murtaja lähti Katajanokalta määränpäänään Lontoo. Urho oli ensimmäinen jäänmurtaja Thamesjoella ja rannoilla riitti katsojia. Urhokin oli ensimmäistä kertaa näin etelässä. Vierailun syynä oli kansallisessa merimuseossa (National Maritime Museum) 22. toukokuuta avattu Sea Finland -näyttely. Tavalliset englantilaiset eivät murtajalle päässeet. He saivat katsella alusta rannalta. Kutsuvieraat sen sijaan kuljetettiin veneellä Urhon vierellä olevalle ponttonille, josta noustiin murtajaan. Korkea-arvoisin vieras oli ulkoministeri sir Geoffrey Howe.
Tammikuussa 1984 alus telakoitiin Wärtsilän Turun kuivatelakassa. Murtajan komentosilta uudistettiin Wärtsilän Kotkan telakalla 17. elokuuta 1989 – 13. helmikuuta 1990. Telakka vaihtoi tänä aikana sekä nimeä että omistajaa. Vuonna 2002 murtajaan asennettiin Eutelsatin VSAT online satelliittiviestintäjärjestelmä.
Urho oli lähistöllä, kun M/S Sally Albatross ajoi karille Porkkalan sisääntuloväylällä 1994. Uppoavassa aluksessa olleet 1 101 matkustajaa ja 159 henkilökuntaan kuuluvaa evakuoitiin ensin Urhoon ja muihin aluksiin. Myöhemmin heidät siirrettiin Saint Patrick II:een ja tuotiin Helsinkiin.
Länsi-Saksan liittopresidentti Richard von Weizsäcker vieraili Urholla 7. maaliskuuta 1985. ”Tämä on ollut ainutlaatuinen elämys”, lausui löylyn punoittama presidentti tyytyväisenä. ”Urho tuntuu pystyvän muuhunkin kuin pelkkään jäänmurtoon.”lähde?
Urho on kuvattuna vuonna 2005 julkaistussa suomalaisessa postimerkkivihkossa, jossa kuvataan neljä jäänmurtajaa, sekä pohjoiskorealaisessa postimerkissä vuodelta 1988.