stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aktia-pankki
Historiaa > Varhaishistoria

Aktia on Suomen nykyisin toimivista talletuspankeista vanhin. Pankki perustettiin 1825 nimellä Helsingfors Stads Sparbanks Inrättning, perustamisjärjestyksessä toisena säästöpankkina Suomessa. Säästöpankin perustamiseen ajoivat yhteiskunnalliset syyt. Työttömyys, köyhyys ja kerjäläisyys olivat tuolloin kärjistyneet Helsingissä ja köyhäinavun oli havaittu passivoivan köyhiä. Pankin tarkoituksena oli tarjota turvalliset talletukset ja korkoa rahoille siten, että säästäminen kannustaisi "ahkeruuteen huolenpitoon ja työteliäisyyteen" eikä suosisi "laiskuutta, huonomuistisuutta ja itse aiheutettua kurjuutta". Säästöpankkia hoidettaisiin tavoittelematta omaa etua. Pankki avasi ovensa 8.4.1826. Ensimmäinen asiakas oli kalastajantytär Sophia Albertina Schelin, joka talletti säästötilille numero 1 kuusitoista šillinkiä. Pankki oli aluksi auki vain lauantai-iltaisin. 1800-luvun kuluessa pankin toiminta laajeni. Vuonna 1870 pelättiinkin, että kansalaisten lisääntynyt säästäväisyys voisi saattaa pankin perikadon partaalle. Pankki ei voinut taata, että talletettavista varoista saataisiin korkoa, ja niin koronmaksu lakkautettiin, jos talletus ylitti tietyn määrän. Vuoteen 1875 mennessä pankki oli saanut 16 745 talletusasiakasta.
Historiaa > Helsingin Säästöpankki

Vuonna 1891 säästöpankin toiminimi muutettiin muotoon Helsingfors Sparbank (suom. 'Helsingin Säästöpankki').
Pankkiin yhdistyivät fuusiossa Kirkkonummen Säästöpankki 1956, Säästöpankki Torkkeli 1979 ja Espoon Säästöpankki 1980. Tietotekniikka otettiin käyttöön 1966, ensin palveluna Ruotsista. Ensimmäinen oma tietokone UNIVAC 9200 hankittiin vuonna 1968.
Historiaa > Aktian perustaminen

Vuonna 1991 sulautuivat Bromarvin, Hangon, Inkoon, Karjaa-Pohjan, Sipoon, Siuntion ja Tenholan säästöpankit Helsingin Säästöpankkiin. Pankin nimeksi tuli Säästöpankki Aktia. Vuotta myöhemmin säästöpankkiin sulautuivat vielä Porvoon ja Vaasan säästöpankit. Vuonna 1993 Aktiasta tuli Suomen toinen säästöpankkiosakeyhtiö. Pankin nimi muutettiin muotoon Aktia Säästöpankki Oy vuonna 1994.
Historiaa > Irtautuminen Säästöpankkiliitosta ja pörssilistaus

Aktia erosi Säästöpankkiliitosta vuoden 2003 alusta. Syynä tähän olivat kiristyneet suhteet Säästöpankkiliiton kanssa sekä kilpailevan Nooa Säästöpankin perustaminen Helsinkiin. 33 muuta säästöpankkia perustivat Pohjolan ja Suomi-yhtiön kanssa Nooan, mikä oli vahvasti vihamielinen teko Aktiaa kohtaan. Aktia käytti kuitenkin säästöpankkien vihreää tammilogoa vielä muutaman vuoden Säästöpankkiliitosta eron jälkeenkin.
Vuonna 2008 konsernissa toteutettiin uudelleenjärjestely, jonka myötä toiminta sovitettiin vastaamaan paremmin laajentunutta tuote- ja palveluvalikoimaa. Syksyllä 2008 liiketoiminta siirrettiin Aktia Pankki Oyj:lle. Aktia Säästöpankki Oyj jäi konsernin emoyhtiöksi uudella nimellä Aktia Oyj. Samalla Aktia lakkasi olemasta säästöpankki. Veritas Vahinkovakuutus sulautettiin osaksi Aktiaa vuoden 2009 alusta ja Aktia Pankki Oyj listautui Helsingin pörssiin syyskuussa 2009.
Emoyhtiönä toiminut Aktia Oyj toimintoineen sulautui Aktia Pankki Oyj:öön 1. heinäkuuta 2013. Yhtiö jatkoi toimintaansa jälkimmäisellä nimellä. Samana vuonna Saaristosäästöpankki Turunmaalta ja Vöyrin Säästöpankki Pohjanmaalta tekivät sopimuksen yhdistymisestä Aktiaan, joka toteutui vuonna 2014.
Aktian ylimääräinen yhtiökokous päätti syksyllä 2017 lakkauttaa hallintoneuvoston, minkä sijaan perustettiin viidestä suurimmasta osakkeenomistajasta koostuva nimitystoimikunta, jonka tehtävänä on hallitusten jäsenten valinnan valmistelu. Aktia katsoi hallintoneuvoston lakkauttamisen yksinkertaistavan pankin hallintorakennetta. Kevään 2018 yhtiökokouksessa puolestaan päätettiin Aktian osakesarjojen yhdistämisestä: aiemmin osakkeet oltiin jaettu A- ja R-sarjaan, joista jokainen R-osake oikeutti yhtiökokouksessa äänestämään 20:lla ja jokainen A-osake yhdellä äänellä.
Toiminnan laajuus

Vuonna 2013 Aktia Pankin markkinaosuus luotoista oli 4 % ja talletuksista 3 %.
Aktia toimi vuodesta 1996 alkaen Säästöpankkien keskusrahalaitoksena. Vuonna 1997 solmittiin vastaava sopimus myös POP Pankki -ryhmän kanssa. Aktia luopui keskusrahalaitostoiminnasta 2015. Toimintaa jatkoivat Säästöpankkien Keskuspankki ja POP Pankkien osalta Bonum Pankki.
Osakkeet ja omistus

Aktialla on noin 40 000 osakkeenomistajaa  ja sen osake on noteerattu Helsingin pörssissä syyskuusta 2009 lähtien.
Aktian suurimpiin omistajiin kuuluu suomenruotsalaisia säätiöitä. Aktia- ja Säästöpankkisäätiöt, joita on noin 30, omistavat merkittävän osuuden Aktian osakkeista. Säätiöiden päämäärä on edistää säästämistä sekä tukea kotiseutua ja huolehtia säästöpankkiliikkeen paikallisista perinteistä. Säätiöt jakavat taloudellista tukea, avustuksia ja lahjoituksia muun muassa säästämistä edistävään työhön ja tutkimukseen.
Osakkeet ja omistus > Suurimmat omistajat osakemäärän mukaan

Rg Partners Oy – 10,23 %
Eläkevakuutusosakeyhtiö Veritas – 8,36 %
Erkki Etolan määräysvaltayhtiöt – 8,02 %
Stiftelsen för Åbo Akademi – 4,14 %
Oy Hammaren & Co AB – 3,46 %
Tilanne: 31.5.2022
Aiheesta muualla

Aktia
Aktia- ja Säästöpankkisäätiöt
Suomalaiset pankit
Aktia
Bigbank
Danske Bank
Evli
Handelsbanken
Hypo
Nordea
Nordnet
OmaSp
OP
POP-pankki
SEB
S-Pankki
Säästöpankkiryhmä
Ålandsbanken
Suomalaiset vakuutusyhtiöt
| --- | --- |
Vahinkovakuutus:  Alandia • Fennia • If • LähiTapiola • Pohjola Vakuutus • Pohjantähti • Suomen Vahinkovakuutus • Turva • Ömsen
Henkivakuutus:  Aktia • Alandia • Sp-Henkivakuutus • Fennia • Kaleva • LähiTapiola • Mandatum Life • Nordea • Pohjola Vakuutus
Eläkevakuutus:  Elo • Ilmarinen • Varma • Veritas
Erityisvakuutus:  Garantia
Eduard Polón

Eduard Polón taiteilija Eero Järnefeltin maalaamana.
Ulrik Wilhelm Eduard Polón (16. kesäkuuta 1861 Nastola – 30. syyskuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja sortovuosien poliittinen vaikuttaja. Hän oli Suomen Gummitehtaan perustaja, toimitusjohtaja, hallituksen puheenjohtaja ja pääomistaja. Hänen aloitteestaan Suomeen syntyi kumiteollisuus. Hänen yritysryppäänsä rakensi myös Suomeen nykyaikaisen puu- ja kaapeliteollisuuden. Siitä kasvoi myöhemmin Nokia-yhtymä.
Polón vastusti sortokausien aikana Suomeen kohdistuneita venäläistämispyrkimyksiä, ja hän oli aktiivinen kagaalin johdossa. Hän oli edustajana porvarissäädyssä valtiopäivillä 1905–1906 ja karkotettuna Venäjälle 1916–1917.
Nuoruus

Nastolassa vuonna 1861 syntyneen Eduard Polónin vanhemmat olivat nimismies Ulrik Polón ja Thérèse Strömm. Hän sai oppinsa Porvoon ruotsinkielisestä lyseosta, jossa hänen paras luokkatoverinsa oli kirjakauppiaan poika Werner Söderström, joka näytti Polónille rahanteon mallia perustamalla jo koulupoikana kustantamon, WSOY:n. Polón puolestaan autteli ystäväänsä asiamiesverkoston luomisessa.
Polón suoritti oikeustutkinnon yliopistossa 1887 ja sai varatuomarin arvonimen 1890. Aluksi hän toimi asianajajana Helsingissä mutta siirtyi sitten hallintovirkamieheksi senaatin talousosastoon ja edelleen vankeinhoitohallitukseen. Polón osallistui vuonna 1891 Palovakuutusyhtiö Pohjolan ja 1904 Sanoma Osakeyhtiön perustamiseen.
Suomen Gummitehdas

Polón osallistui vuonna 1898 Suomen Gummitehdas Osakeyhtiön perustamiseen, ja hänestä tuli seuraavana vuonna yhtiön toinen isännöitsijä. Hän toimi yhtiön toimitusjohtajana vuosina 1900–1929 ja vuodesta 1921 alkaen myös hallituksen puheenjohtajana. Tehdas päätettiin siirtää Nokialle vuonna 1904. Yhtiöllä oli alkuvuosinaan suuria taloudellisia vaikeuksia, joten joukko johtokunnan jäseniä, kärjessä K. A. Paloheimo, halusi syrjäyttää Polónin toimitusjohtajan paikalta. Polón kuitenkin ratkaisi kiistan ostamalla vuonna 1915 lainarahalla itselleen Paloheimon ja muiden vastustajiensa osakkeet, minkä jälkeen hänestä tuli Suomen Gummitehtaan enemmistöosakas.
Ensimmäisen maailmansodan suhdanteiden ansiosta hankkimallaan varallisuudella Polón loi Suomen Gummitehtaan ympärille sen yhtymän, jota nykyisin kutsutaan Nokia Oyj:ksi. Polón osti vuonna 1918 Gummitehtaalle ensin Nokialla naapurissa toimivan puunjalostusta ja sähkövoiman tuotantoa harjoittavan Nokia Ab:n, jonka Fredrik Idestam oli perustanut 1860-luvulla. Sitten Gummitehdas osti vuonna 1922 Suomen Kaapelitehdas Oy:n, jonka juuret ulottuivat Arvid Wikströmin vuonna 1912 perustamaan Suomen Punomotehtaaseen. Melkein koko 1920-luku oli Polónin yhtymälle taloudellisen menestyksen aikaa. Hän lisäsi arvostustaan tekemällä erilaisia lahjoituksia työntekijöiden hyväksi, mikä ei tosin estänyt yhtiötä ajautumasta 1920-luvun lopulla eräisiin katkeriin työtaisteluihin. Paraantakseen ilmapiiriä Polón rakennutti yhtiönsä työntekijöille omilla varoillaan valistustalo Kerholan, joka valmistui hieman ennen hänen kuolemaansa keväällä 1930. Polón joutui jättämään Suomen Gummitehtaan toimitusjohtajan tehtävät marraskuussa 1929 lisääntyneiden halvausoireiden vuoksi.
Polón päätti ottaa tehtaansa kumituotteiden, kuten kalossien, nimeksi Nokia jo vuosisadan alussa silloisen paikkakunnan mukaan, jotta heidän tuotteensa erottuisi selvästi venäläisistä kilpailijoistaan. Koko yritysrypästä ruvettiinkin kutsumaan Nokiaksi emoyhtiön Suomen Gummitehtaan kumituotteiden seurauksena, eikä siksi, että yksi yhtymän tytäryhtiöistä oli jo vanhastaan nimeltään Nokia Ab.lähde?
Vaikka näitä kolmea yllä mainittua yritystä ei muodollisesti yhdistetty, koska laki ei siihen aikaan sallinut sitä, syntyi Polónin sijoitusten ja hänen tehtaansa kumituotteiden kaupallisen menestyksen ansiosta 1920-luvun alussa omistuksen yhdistämä kolmen suuryrityksen rypäs, ”tosiasiallinen konserni”. Sen ”holding-yhtiön hallituksena” toimi Gummitehtaan johtokunta ja sen vahva toimitusjohtaja, omistaja ja hallituksen puheenjohtaja Polón. Yhtiöt fuusioituivat virallisesti Oy Nokia Ab:ksi vasta 1967, mutta Polónia on sanottu nykyisen konsernin todelliseksi perustajaksi. Polónin kuoltua hänen alaisensa ja seuraajansa Torsten Westerlund vastusti vielä pitkään yhtiöiden fuusiota, koska hän pelkäsi, että vasemmistomieliset tahot Suomessa olisivat vaatineet yhtiön kansallistamista sillä perusteella, että se oli jo muodostunut ”liian isoksi” konserniksi Suomen oloihin. Vuorineuvos Torsten Westerlundin poika vuorineuvos Björn Westerlund toteutti fuusion lopulta vuonna 1966.lähde?
Poliittinen toiminta ja karkotus Venäjälle

Polón osallistui ensimmäisen sortokauden aikana passiivisen vastarinnan johtoon ja toimi kagaalina tunnetun keskuselimen taloudenhoitajana. Sen vuoksi hän joutui vuonna 1903 jättämään virkansa vankeinhoitohallituksen kanslistina. Sortokausien välisenä aikana Polón edusti Helsingin kaupunkia porvarissäädyssä valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906.  Hän oli myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1906–1911.
Toisen sortokauden aikana Polón karkotettiin vuonna 1916 Kostroman kuvernementtiin Venäjälle, josta hän pääsi palaamaan seuraavana vuonna. Matka Pietarista Kostromaan kesti kelirikkoaikana junalla vuorokauden verran. Sieltä jatkettiin Volgan yli ja joen toiselta puolelta matkustettiin junalla vielä kaksi vuorokautta, minkä jälkeen edettiin hevostroikalla miltei tietöntä taivalta 55 kilometriä.lähde?
Polón johti Suomen Gummitehdasta jopa Siperiasta käsin. Hän muun muassa piti 13. lokakuuta 1916 Suomen Gummitehdas Osakeyhtion johtokunnan kokouksen yhdessä yhtiön teknisen johtajan Antti Anteron ja muita omistajapiirejä edustaneen Gustaf Westerlundin kanssa pienessä Tšuhloman kaupungissa Venäjällä. Johtokunta päätti laajentaa kumitehtaan rakennuksia Nokialla ja ostaa lisää raaka-aineita niin nopeasti kuin mahdollista.lähde?
Vaikka Suomi ja sen teollisuus elivät todella ahtaita aikoja, ei karkotus ollut lannistanut Polónia. Hän seurasi sotasensuurin siivilöimien lehtien ja kirjeenvaihdon avulla kotimaan tapahtumia. Tehtaan johtamisen lisäksi hän kävi myös osakekauppaa Helsingin pörssissä ja vaurastui karkotusaikana merkittävästi. Suomen tunnetuin pankkiiri siihen aikaan oli Polónin hyvä ystävä Wilhelm Bensow, joka matkusti Siperiaan kaksi kertaa tapaamaan hyvää asiakastaan.lähde?
Muu toiminta

Polón keräsi suuren varallisuuden myös onnistuneilla osakesijoituksilla ja oli merkittävä omistaja monessa pörssiyhtiössä. Hän teki hyväntekeväisyystyötä ja lahjoitti muun muassa Marttaliitolle osakepotin, jonka arvoksi tuli miljoonia ja on toiminut Marttaliiton ankkurisijoituksena. Polón eli kuolemaansa saakka Helsingin Kaivopuistossa, missä hänellä oli kaksi taloa.lähde?
P. E. Svinhufvud halusi myöntää Polónille itsenäisen Suomen ensimmäisen vuorineuvoksen arvonimen, mutta Polón kieltäytyi kunniasta.
Perhe

Polónin puoliso oli kirjailija Edith Polón. Perheeseen syntyi kuusi lasta, joista yksi kuoli nuorena. Puolison kuoltua 1915 Eduard Polon jäi elättämään viittä omaa ja neljää orpoa sukulaislastaan.
Polónin vanhempi poika Eino Polón lähti jääkäriksi Saksaan tammikuussa 1916, mikä oli osasyynä isän karkotukseen. Nuorempi poika Tauno karkotettiin yhdessä isänsä kanssa. Jääkärieversti Eino Polónille myönnettiin jatkosodassa Mannerheim-risti.
Kagaalin jäseniä Espoossa Träskändan kartanossa 10.4.1903. Eero Erkko toisena oikealta, P. E. Svinhufvud takana oven edessä ja Eduard Polón oikealla toisena ylhäältä.
Polón kuvattuna Siperian karkotuspassia varten vuonna 1916.
Kerttula

Kerttulan liikuntahalli.
Kerttula on yksi Raision kaupunginosista. Valtatie 8:n ja Kustavintien risteyksen tuntumassa sijaitsevan Kerttulan asuntokanta muodostuu kerros-, rivi- ja omakotitaloista.  Kerttulassa sijaitsevat myös Kerttulan koulu sekä Kerttulan urheilukeskus (pururadat, yleisurheiluradat, urheiluhalli sekä jää- ja tennishallit).
Kerttulan väkiluku oli 4 518 asukasta vuonna 2015. Väestön perusteella se oli suurin kaupunginosa Raisiossa (18,5 prosenttia koko Raision väestöstä). lähde?
Voima (fysiikka)

Voima kuvaa kykyä muuttaa kappaleen liiketilaa. Koska sillä on sekä suunta että suuruus, sitä voidaan kuvata vektoreilla (nuolet kuvassa).
Voima (lat. fortis, tunnus F) on fysiikassa vuorovaikutuksen voimakkuutta kuvaava vektorisuure, jolla on sekä suuruus että suunta. Voiman yksikkö SI-järjestelmässä on newton, N. SI-perusyksiköiden avulla ilmaistuna voiman yksikkö on  {\rm {\ N}}=\ {\frac {{\rm {kg}}\cdot {\rm {m}}}{{\rm {s}}^{2}}}.
Kappaleeseen kohdistuva kokonaisvoima muuttaa kappaleen liiketilaa. Dynamiikan peruslain mukaan vakiovoima  {\bar {F}} antaa kappaleelle, jonka massa on  m, kiihtyvyyden  {\bar {a}} siten, että  {\bar {F}}=m{\bar {a}}.
Kaikki voimat johtuvat kappaleiden välisistä vuorovaikutuksista. Newtonin kolmannen lain mukaan kahden kappaleen vuorovaikuttaessa keskenään molempiin kohdistuu yhtä suuri, mutta vastakkaissuuntainen voima.
Makroskooppisiin kappaleisiin vaikuttavat voimat jaetaan tavanomaisesti kosketusvoimiin ja etäisvoimiin.  Kosketusvoimat kuten kitka, väliaineen vastus ja tukivoimat ilmenevät kappaleiden koskettaessa toisiaan. Sen sijaan etäisvoimat kuten gravitaatio sekä sähköiset ja magneettiset voimat vaikuttavat välimatkan päästä, ja niiden välittäjinä toimivat kentät. Atomifysiikka on kuitenkin osoittanut, että myös kaikki kosketusvoimat aiheutuvat aineen rakenneosien välisistä sähkömagneettisista vuorovaikutuksista. Alkeishiukkasten välillä vaikuttaa neljä perusvuorovaikutusta, jotka ovat:
sähkömagneettinen vuorovaikutus, jonka aiheuttama voima synnyttää fysikaaliset kappaleet ja valon,
heikko vuorovaikutus, joka aiheuttaa radioaktiivisuuden,
vahva vuorovaikutus, joka pitää atomiytimet koossa,
gravitaatio, joka synnyttää painovoiman.
Esimerkiksi Maan läheisyydessä Maan vetovoima vetää kaikkia kappaleita puoleensa. Toisaalta myös kaikki kappaleet vetävät Maata puoleensa yhtä suurella mutta vastakkaissuuntaisella voimalla, mutta Maan suuren massan vuoksi niiden aikaansaama liiketilan muutos on niin vähäinen, ettei sitä voida havaita.
Maan pinnalla oleviin kappaleisiin vaikuttaa Maan vetovoiman lisäksi myös pinnan tukivoima. Kappaleen pysyessä paikoillaan maan pinnalla ovat painovoima ja maan pinnan tukivoima yhtä suuret mutta vastakkaissuuntaiset, jolloin ne kumoavat toistensa vaikutuksen.
Voimat voidaan myös jakaa konservatiivisiin ja häviöllisiin voimiin. Esimerkiksi painovoima on konservatiivinen, liukukitka ja väliaineen vastus häviöllisiä voimia. Jos kaikki jossakin systeemissä vaikuttavat voimat ovat konservatiivisia, systeemin mekaaninen energia säilyy, häviöllisten voimien kuten kitkan vaikutuksesta osa siitä muuttuu lämmöksi.
Voimaa voidaan mitata esimerkiksi jousivaa'alla.
Voimasta saatavia johdannaissuureita ovat impulssi  I=\int _{t_{1}}^{t_{2}}Fdt, joka kertoo liikemäärän muutoksen aikavälillä  t_{1}\ldots t_{2} ja työ  W=\int {\bar {F}}\cdot d{\bar {x}}.
Pyörivässä liikkeessä voimaa vastaa momentti.
Voimien yhdistäminen ja resultantti

Jos kappaleeseen vaikuttaa useita voimia ja ne vaikuttavat kappaleen samaan pisteeseen, niiden yhteinen vaikutus saadaan lasketuksi käsittelmällä voimia vektoreina ja laskemalla vektorit yhteen.  Jos voimat vaikuttavat kappaleen eri kohtiin, niiden yhteinen vaikutus kappaleen etenemisliikkeeseen voidaan laskea vastaavalla tavalla, mutta laskettaessa momenttia, jolla ne vaikuttavat kappaleen pyörimisliikkeeseen, on niiden vaikutuspisteet otettava huomioon.  Tietyin edellytyksin voimille voidaan kuitenkin määrittää resultanttivoima, joka yksinään vaikuttaisi samoin kuin eri voimat yhdessä vaikuttavat.
Kirjallisuutta

Karttunen, Hannu: Fysiikka.  (Tiedettä kaikille. Ursan julkaisuja 89)  Helsingissä: Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 2006.  ISBN 952-5329-32-1
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Voima (fysiikka) Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki
Purnululun kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Länsi-Australia, Australia
Lähin kaupunki:  Halls Creek
Pinta-ala:  2 397,23 km²
Asukasluku:  15  (9. elokuuta 2016), 13  (10. elokuuta 2021) 
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Purnululu National Park 
Tyyppi:  Australian kansallispuisto, kansallispuisto, natural cultural heritage site (käännä suomeksi), suburb/locality (käännä suomeksi) 
Perustettu:  1987
Luokitus:  Australian kansallinen kulttuuriperintöluettelo (d), Australian kansallinen kulttuuriperintöluettelo (d) (21. toukokuuta 2007) 
Hallinto:  Department of Conservation and Land Management
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Purnululun kansallispuisto on kansallispuisto Länsi-Australian osavaltiossa Australiassa 2 054 kilometriä Perthistä koilliseen. Se valittiin vuonna 2003 UNESCOn maailmanperintölistalle . Puisto on laajuudeltaan 2 397,23 km².
Purnululu on aboriginaalien antama nimi Bungle Bunglen vuorijonon hiekkakivialueelle. Vuorijono on kokonaan puiston alueella ja sen korkein kohta kohoaa 578 metriä merenpinnan yläpuolelle. Se on kuuluisa hiekkakividoomeistaan, joissa on epätavallisia ja silmiinpistäviä oranssia ja harmaita juovia, jotka aiheutuvat hiekkakivikerroksissa olevan saven pitoisuus- ja huokoisuusvaihtelusta. Oranssit juovat koostuvat hapettuneista rautayhdisteistä, jotka kuivuvat nopeasti, eivätkä näin sovellu syanobakteerien elinalustaksi. Harmaat juovat ovat kosteampia ja syanobakteerit kasvavat hiekkakiven pinnalla näillä alueilla.
Ampiaispesän muotoiset tornit ovat muodostuneet hiekkakivestä ja konglomeraateista. Nämä sedimenttimuodostelmat kerrostuivat 375–350 miljoonaa vuotta sitten. Vesisade on muokannut vuosimiljoonien aikana doomien muodot.
Kuvia

Palmuja yhdessä monista kanjoneista
Purnululun kivimuodostelmia ilmasta kuvattuna
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Purnululun kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
National Parks – Purnululu National Park (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Australian Department of Environment and Heritage (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Purnululun kansallispuisto UNESCOn sivuilla (englanniksi)
Unescon maailmanperintökohteet Australiassa
Australian itä-keskiosien sademetsien suojelualueet
Fossiilialueet: Naracoorte ja Riversleigh
Australian rangaistussiirtolat
Fraser Island
Iso Valliriutta
Greater Blue Mountains -alue
Heard ja McDonaldinsaaret
Kakadu
Lord Howe
Macquariensaari
Ningaloo
Purnululu
Royal Exhibition Building
Carlton Gardens
Shark Bay
Sydneyn oopperatalo
Tasmanian erämaat
Uluru-Kata Tjuta
Queenslandin tropiikki
Willandran järvialue
John Callahan

John Callahan (1951–2010) oli yhdysvaltalainen pilapiirtäjä ja muusikko, joka asui Portlandissa, Oregonissa. Hänet tunnettiin makaaberien aiheiden ja vammaisuuden käsittelystä pilapiirroksissaan. Vuonna 2018 julkaistiin elämäkertaelokuva Don't Worry, He Won't Get Far on Foot, jossa Callahania näytteli Joaquin Phoenix.
Callahan oli neliraajahalvaantunut autokolarin takia, johon hän oli joutunut 21-vuotiaana. Onnettomuuden jälkeen hänestä tuli pilapiirtäjä, vaikka halvaantumisensa takia hänen oli vaikea pidellä kynää. Hänen pilapiirroksiaan alettiin julkaista Willamette Weekly -sanomalehdessä vuonna 1983.
Callahan oli myös laulaja-lauluntekijä, ja hän julkaisi kirjoittamistaan lauluista albumin nimeltä Purple Winos in the Rain. Hänen pilapiirrostensa pohjalta on tehty kaksi animaatiosarjaa Pelswick sekä Sairasta sakkia, joista kumpikin on esitetty Suomen televisiossa. Callahanin muistelmateos Nouse ylös, John Callahan on myös suomennettu.
Suomennetut teokset

Callahan, John: Nouse ylös, John Callahan.  (Will the Real John Callahan Please Stand Up? A Quasi-Memoir, 1998)  Suomentanut Sanni Purhonen & Idastiina Valtasalmi. Helsinki:  Into Kustannus, 2016.  ISBN 978-952-264-635-4
Italian Grand Prix 2002

|  Italian Grand Prix 2002  |
| --- | --- |
 15. osakilpailu 17 osakilpailusta kaudella 2002. 

Päivämäärä:  15. syyskuuta 2002
Sijainti:  Autodromo Nazionale Monza, Monza, Italia
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,793 km
Kilpailun pituus:  53 kierrosta, 307,029 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Juan Pablo Montoya   (Williams)
Paaluaika:  1.20.264
Palkintokoroke
Voittaja:   Rubens Barrichello   (Ferrari)
Toinen:   Michael Schumacher   (Ferrari)
Kolmas:   Eddie Irvine   (Jaguar)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Rubens Barrichello   (Ferrari)
Kierrosaika:  1.23,657 (kierroksella 15)
Italian Grand Prix 2002 oli Formula 1 -sarjan kauden 15. osakilpailu. Se pidettiin Italian Autodromo Nazionale Monzassa 15. syyskuuta 2002. Kilpailun voitti Ferrarin Rubens Barrichello ennen tallikaveriaan Michael Schumacheria.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 2 |  Rubens Barrichello | Ferrari | 53 | 1:16.19,982 | 4 | 10 |
| 2. | 1 |  Michael Schumacher | Ferrari | 53 | +0,255 s | 2 | 6 |
| 3. | 16 |  Eddie Irvine | Jaguar-Cosworth | 53 | +52,579 s | 5 | 4 |
| 4. | 14 |  Jarno Trulli | Renault | 53 | +58,219s | 11 | 3 |
| 5. | 15 |  Jenson Button | Renault | 53 | +1.07,770 s | 17 | 2 |
| 6. | 12 |  Olivier Panis | BAR-Honda | 53 | +1.08,491 s | 16 | 1 |
| 7. | 3 |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 53 | +1.09,047 s | 7 |   |
| 8. | 9 |  Giancarlo Fisichella | Jordan-Honda | 53 | +1.10,891 s | 12 |   |
| 9. | 11 |  Jacques Villeneuve | BAR-Honda | 53 | +1.21,068 s | 9 |   |
| 10. | 7 |  Nick Heidfeld | Sauber-Petronas | 53 | +1.22,046 s | 15 |   |
| 11. | 24 |  Mika Salo | Toyota | 52 | +1 krs | 10 |   |
| 12. | 10 |  Takuma Satō | Jordan-Honda | 52 | +1 krs | 18 |   |
| 13. | 22 |  Alex Yoong | Minardi-Asiatech | 47 | +6 krs | 20 |   |
| Kesk. | 6 |  Juan Pablo Montoya | Williams-BMW | 33 | Korin vauriot | 1 |   |
| Kesk. | 4 |  Kimi Räikkönen | McLaren-Mercedes | 29 | Moottori | 6 |   |
| Kesk. | 23 |  Mark Webber | Minardi-Asiatech | 20 | Moottorin elektroniikka | 19 |   |
| Kesk. | 8 |  Felipe Massa | Sauber-Petronas | 16 | Kolari (de la Rosa) | 14 |   |
| Kesk. | 17 |  Pedro de la Rosa | Jaguar-Cosworth | 15 | Kolari (Massa) | 8 |   |
| Kesk. | 25 |  Allan McNish | Toyota | 12 | Ripustus | 13 |   |
| Kesk. | 5 |  Ralf Schumacher | Williams-BMW | 4 | Moottori | 3 |   |