stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johannes Antonsson
Kuvia

Keskustapuolueen vaalijuliste vuodelta 1970. Keskellä puheenjohtaja Gunnar Hedlund, oikealla varapuheenjohtaja Thorbjörn Fälldin ja vasemmalla toinen varapuheenjohtaja Antonsson.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johannes Antonsson Wikimedia Commonsissa
Ruotsin valtiopäivät (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Ruotsi
Infernal Battles

| Infernal Battles Deathspell Omega |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1999–2000
 Julkaistu: 20. kesäkuuta 2000
 Tuottaja(t): Deathspell Omega
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 38.22
 Levy-yhtiö: Northern Heritage
Deathspell Omegan muut julkaisut
|   | Infernal Battles 2000 | Inquisitors of Satan 2002 |
Infernal Battles on ranskalaisen black metal -yhtyeen Deathspell Omegan ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin suomalaisen Northern Heritagen kautta ja on tyyliltään perinteisempää black metallia kuin yhtyeen nykyinen avantgardempi suuntaus.
Kappale Drink the Devil's Blood löytyy uudelleenäänitettynä yhtyeen tunnetuimmalta albumilta Si Monumentum Requires, Circumspice.
Kappaleet

The Victory of Impurity – 5.00
Drink the Devil's Blood – 4.25
Extinction of the Weak – 5.20
Sacrilegious Terror – 4.49
Raping Human Dignity – 4.22
The Ancient Presence Revealed – 5.27
Knowledge of the Ultimate Void – 4.39
Death's Reign (Human Futility) – 4.20
Kokoonpano

Shaxul – laulu
Hasjarl – kitara
Khaos – basso
Arvostelut

Imperiumi: 8/10
Metalliluola: 8,5/10
Aiheesta muualla

Infernal Battles Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Infernal Battles Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Infernal Battles Last.fm:ssä (englanniksi)
| n k Deathspell Omega |
| --- | --- |
 Mikko Aspa  Hasjarl  Khaos 
Studioalbumit:  Infernal Battles  Inquisitors of Satan  Si Monumentum Requires, Circumspice  Fas – Ite, Maledicti, in Ignem Aeternum  Paracletus  The Synarchy of Molten Bones  Furnaces of Palingenesia  The Long Defeat 
EP:t:  Kénôse  Veritas Diaboli Manet in Aeternum: Chaining the Katechon  Mass Grace Aesthetics  Diabolus Absconditus  Drought 
Kokoelmat:  Manifestations 2000–2001  Manifestations 2002 
Split-julkaisut:  Sob A Lua Do Bode / Demoniac Vengeance / Moonblood  Clandestine Blaze / Deathspell Omega  Mütiilation / Deathspell Omega  From the Entrails to the Dirt (Part III) / Malicious Secrets  Crushing the Holy Trinity (Part I: Father) / Stabat Mater  Veritas Diaboli Manet in Aeternum 
Demot:  Disciples of the Ultimate Void
Baby Lasagna

| Baby Lasagna |
| --- | --- |
 Baby Lasagna vuonna 2024.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Marko Purišić
Syntynyt: 5. heinäkuuta 1995 (ikä 29) Umag, Kroatia
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä, tuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Baby Lasagna
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2011–
Tyylilajit:  rock, pop punk, tekno, metallimusiikki, house
Soittimet:  kitara
Levy-yhtiöt:  Molly Studios
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Marko Purišić (s. 5. heinäkuuta 1995 Rijeka, Kroatia), taiteilijanimeltään Baby Lasagna, on kroatialainen laulaja, lauluntekijä ja tuottaja. Hän edusti Kroatiaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan ”Rim tim tagi dim”. Hän tuli kilpailussa toiseksi saatuaan yhteensä 547 ääntä, joista 337 ääntä yleisöltä ja 210 raadilta.
Ura

Vuosina 2011–2016 ja vuosina 2018–2022 Purišić toimi kitaristina kroatialaiselle rock-yhtyeelle Manntra. Ollessaan vielä osana yhtyettä, Purišić yhdessä Manntra-yhtyeen kanssa osallistuivat Kroatian vuoden 2019 euroviisukarsintana toimineeseen Dora 2019 -kilpailuun. Kilpailun finaalissa he saivat 12 pistettä ja sijoittuivat kilpailussa neljännelle sijalle kappaleellaan ”In the Shadows”. Yhtyeessä viettämänsä ajan jälkeen Purišić ryhtyi tavoittelemaan soolouraa vuonna 2023. 21. lokakuuta 2023 Purišić julkaisi Molly Studios -levy-yhtiön kautta ensimmäisen singlensä ”IG Boi” käyttäen Baby Lasagna -taiteilijanimeään. Kaksi kuukautta myöhemmin vuoden 2023 joulukuussa julkaistiin hänen toinen singlensä ”Don’t Hate Yourself, But Don’t Love Yourself too Much”.
Baby Lasagna oli yksi kilpailijoista Kroatian vuoden 2024 euroviisukarsintana toimivassa Dora 2024 -kilpailussa kappaleellaan ”Rim tim tagi dim”. Hän kilpaili kilpailun toisessa semifinaalissa 23. helmikuuta 2024 ja eteni kilpailun finaaliin asti, joka järjestettiin 25. helmikuuta 2024. Finaalissa Baby Lasagna sai eniten ääniä sekä tuomaristolta että yleisöltä ja edusti näin ollen Kroatiaa vuoden 2024 Euroviisuissa Ruotsin Malmössä.  Hänen kilpailukappaleestaan tuli suuri hitti Kroatiassa ja se saavutti sijan 24. ja myöhemmin sijan 4. HR Top 40 -listalla, ja tämä oli Baby Lasagnan ensimmäinen listasijoitus koskaan. Hän tuli ensimmäisessä semifinaalissa ensimmäiseksi saatuaan 177 pistettä. 11. toukokuuta pidetyssä finaalissa hän tuli toiseksi saatuaan yhteensä 547 pistettä, joista 337 yleisöltä ja 210 raadilta. Hän sai eniten finaalin yleisöääniä.
Muut projektit

Vuonna 2022 Purišićilla oli iso rooli kappaleiden tekemisessä saksalaiselle alternative rock -yhtyeelle Mono Inc. Hän avusti kappaleiden kirjoittamisessa yhtyeen 12. albumille Ravenblack. Albumi pääsi Saksan albumilistojen ykkössijalle, merkiten Mono Inc. -yhtyeen tähän mennessä korkeinta saavutusta albumilistoilla. Erityisesti monet Purišićin kirjoittamista kappaleista valittiin julkaistaviksi singleiksi, kuten muun muassa singlet ”Princess of the Night”, ”Empire”, ”Heartbeat of the Dead”, ”Lieb mich” ja ”At the End of the Rainbow”.
Taiteellisuus > Musiikilliset vaikutteet

Purišić kertoo saaneensa kaikista eniten vaikutteita saksalaiselta Rammstein-yhtyeeltä.
Taiteellisuus > Tyylilajit ja lauluntekeminen

Baby Lasagnan musiikkia on kuvailtu sekoitukseksi pop-punkia, teknoa, metallimusiikkia ja housea. Baby Lasagnan musiikki keskittyy pääosin omaelämäkertoihin syventyen samalla hänen henkilökohtaisiin kokemuksiinsa ja käsitellen myös laajempia yhteiskunnallisia kysymyksiä, erityisesti niitä, jotka vaikuttavat hänen kotimaahansa Kroatiaan. Huomionarvoisia esimerkkejä ovat ”Rim tim tagi dim”, joka on koskettava kertomus siitä, kuinka nuori mies matkaa Kroatiasta kohti kirkkaampaa tulevaisuutta toisessa maassa.
Diskografia > Singlet

| Nimi | Vuosi | Listasijoitus> CRO  | Albumi |
| --- | --- | --- | --- |
| ”IG Boy” | 2023 | - |  |
| ”Don’t Hate Yourself, But Don’t Love Yourself too Much” | 2023 | - |  |
| ”Rim tim tagi dim” | 2024 | 4 |  |
| ”And I” | 2024 | 38 | - |
| Nimi | Vuosi | Listasijoitus> CRO  | Albumi |
| --- | --- | --- | --- |
| ”IG Boy” | 2023 | — | Albumittomat singlet |
| ”Don't Hate Yourself, But Don't Love Yourself too Much” | 2023 | 2023 | Albumittomat singlet |
| ”Rim tim tagi dim” | 2024 | 4 | Albumittomat singlet |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Baby Lasagna Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Kroatia 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en: Baby Lasagna
Baby Lasanga esiintymässä Eurovision laulukilpailun 2024 semifinaalissa.
Käännös suomeksi
Olli Ant-Wuorinen

Olli Ant-Wuorinen vuonna 1974.
Olli Viljo Anton Ant-Wuorinen (vuoteen 1930 Wuorinen; 21. huhtikuuta 1904 Helsinki – 26. kesäkuuta 1993 Nurmijärvi) oli suomalainen kemisti. Hän toimi Valtion teknillisen tutkimuslaitoksen (VTT) kemiantekniikan laboratorion johtajana professorin arvolla vuosina 1948–1970. Hän kehitti menetelmän puun sokeroimiseksi rikkihapon avulla.
Ant-Wuorinen valmistui filosofin kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1928 ja väitteli kemian tohtoriksi Birminghamin yliopistossa vuonna 1932. Hän oli vuosina 1932–1937 sosiaaliministeriön alkoholikeministinä, 1937–1940 Teollisuuden keskuslaboratorion paperintutkimusosaston johtajana, talvisodan aikana 1939–1940 Kansanhuoltoministeriön toimistopäällikkönä, 1940–1943 valtion puunsokeroimistoimikunnan toiminnanjohtajana ja 1943–1950 Puukemia Oy:n tutkimustoiminnan johtajana. Ant-Wuorinen oli myös Teknillisen korkeakoulun dosentti vuosina 1939–1945. Myöhemmin hän toimi muun muassa YK:n asiantuntijana Intiassa. Hän vietti eläkevuotensa pääosin Espanjassa. Ant-Wuorinen oli Suomen kemistien seuran puheenjohtaja, Rafael Haarlan säätiön ja Plastexin hallitusten puheenjohtaja sekä Ahlströmin hallituksen jäsen.
Olli Ant-Wuorisen isä Anton Vuorinen oli tamperelainen kunnallispoliitikko ja yksi Aamulehden perustajista. Hänen veljensä oli PRH:n ylijohtaja Paavo Ant-Wuorinen.
Kirjallisuutta

Nykänen, Panu: ”Ant-Wuorinen, Olli (1904–1993)”, Suomen kansallisbiografia, osa 1, s. 341–342.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2003.  ISBN 951-746-442-8  / Teoksen verkkoversio.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Tšekki 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiasampo
Åke Blomqvist

| Åke Blomqvist |
| --- | --- |
 Åke Blomqvist (vasemmalla) vuonna 1957. Kuvassa oikealla hänen silloinen tanssipartnerinsa Raili Kemppainen (myöh. Bode) (s. 1937, k. 2017).
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. joulukuuta 1925 Helsinki
Kuollut: 18. syyskuuta 2013 Helsinki (87 vuotta)
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  tanssinopettaja
Arvonimi: opetusneuvos
Puoliso:  Leena Blomqvist
Åke Blomqvist (oikealla) vuonna 1960 tanssimassa charlestonia. Vasemmalla hänen silloinen tanssipartnerinsa Raili Kemppainen (myöh. Bode) (s. 1937, k. 2017).
Åke Arthur Blomqvist (14. joulukuuta 1925 Helsinki – 18. syyskuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen diplomitanssinopettaja. Vuonna 1998 Blomqvistille myönnettiin opetusneuvoksen arvonimi.
Elämä

Blomqvist opetti 1940-luvulta lähtien tanssia suomalaisille. Hän tapasi vaimonsa Leenan 1970-luvun alussa. Yhdessä he pitivät tanssikoulua Helsingissä, Tampereella ja Lahdessa. Vuodesta 2009 tanssikoulu on toiminut heidän tyttärensä Clara Blomqvistin johdolla. Blomqvist oli television Lauantaitanssit-ohjelman keskeisiä tekijöitä. Hän kirjoitti myös useita tanssinopetuskirjoja ja muita oppimateriaaleja sekä näytteli myös elokuvissa.
Stadin Slangi ry. valitsi Blomqvistin vuoden 2000 Stadin Kundiksi Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 2000.
Åke Blomqvist kuoli 18. syyskuuta 2013 aamupäivällä äkilliseen sairauskohtaukseen ollessaan kävelyllä kotinsa lähettyvillä Helsingissä.
Filmografia

Suomalaistyttöjä Tukholmassa (1952), tanssija
Kuriton sukupolvi (1957), tanssinopettaja
Suuri sävelparaati (1959), tanssija
Kaks' tavallista Lahtista (1960), tanssit
Isaskar Keturin ihmeelliset seikkailut (1960)
Uuno Turhapuro herra Helsingin herra (1991), tanssikilpailun tuomari
Kotikatu (2004), tanssinopettaja
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Åke Blomqvist sen tajusi - hyvä tanssija saa naisia
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
NRP São Brás

| NRP São Brás |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal do Alfeite, Lissabon
Laskettu vesille:  17. maaliskuuta 1942
Palveluskäyttöön:  24. lokakuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  1976
Tekniset tiedot
Uppouma:  7 375 t
Pituus:  107,75 m
Leveys:  15,15 m
Syväys:  5,01 m
Koneteho:  2 820 bhp
Nopeus:  13 solmua
Miehistöä:  41
NRP São Brás (runkonumero A523) oli Portugalin laivaston tankkeri.
Valmistus

Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 17. maaliskuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 24. lokakuuta.
Alus kykeni kuljettamaan 3 000 tonnia polttoainetta, 40 tonnia lentopolttoainetta, 50 tonnia voiteluaineita ja 100 tonnia juomavettä. Vuonna 1970 aluksen aseistuksena oli 76 millimetrin tykki sekä kaksi 40 millimetrin ja kaksi 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1976.
Sisulla noustiin

| Sisulla noustiin |
| --- | --- |
 Teos Sisulla noustiin Vuoreksessa
Nimi:  Sisulla noustiin
Toinen nimi:  Kun suksi ei luista
Tekijä:  Kaarina Kaikkonen
Valmistumisvuosi:  2015
Taiteenlaji:  ympäristötaideteos
Sijainti:  Koukkurannankadulla Vuoreksessa
Paikkakunta:  Tampere
Koordinaatit:  61.4321713°N, 23.8040047°E
Sisulla noustiin (työnimi Kun suksi ei luista) Kaarina Kaikkosen ympäristötaideteos vuodelta 2015 Koukkurannankadulla Vuoreksessa Tampereella. Teos on tehty sadoista lahjoituksina saaduista vanhoista suksista, joita on kiinnitetty rakennuksen seinäpintaan. Teoksen julkistamistilaisuudessa puhui Juha Mieto.
Sisulla noustiin on ylistys suomalaiselle sisulle ja hiihtoperinteelle. Kaikkonen on halunnut kertoa teoksen maastohiihtoteemalla itsenäisen Suomen historiasta. Teoksen idea on tullut taiteilijan lapsuuden iloisista hiihtokokemuksista.
Aiheesta muualla

Sisulla noustiin, 2015; Ympäristötaiteen säätiö (Arkistoitu – Internet Archive)
OR6A2

OR6A2 on geeni, joka koodaa ihmisellä reseptoriproteiinia 6A2 (Olfactory receptor family 6 subfamily A member 2). OR6A2 sijaitsee ihmisen kromosomissa 11. Geeni löytyy myös muiden eläinten, kuten koirien, kotihiirien ja simpanssien perimästä. Ihmisellä OR-perheen geenejä on löydetty 636, joista 339 todennäköisesti koodaavat nenän toiminnallisia hajureseptoreja ja loput 297 ovat pseudogeenejä. OR-geenit ovat hajautuneet ihmisgenomissa epätasaisesti 51:een eri kohtaan 21:ssä kromosomissa. Tietyt OR6A2:n alleelit on arvioitu olevan osasyynä sille, miksi jotkut ihmiset kokevat korianterin haisevan ja maistuvan saippuamaiselle tai multamaiselle.
Reseptorin rakenne ja toiminta

OR6A2:n koodaama reseptori on G-proteiinikytkentäinen (eng. G protein-coupled receptor, GPCR) ja se kuuluu A-ryhmään (rodopsiinin kaltainen reseptoriperhe). Reseptori koostuu seitsemästä solukalvon läpäisevästä α-kierteestä, solukalvon ulkopuolisesta N-terminaalista ja solukalvon sisäpuolisesta C-terminaalista. GPCR-proteiinien tapaan C-terminaali sitoo G-proteiinin, ja N-terminaali ligandin, eli tässä tapauksessa yhteensopivan hajumolekyylin. Kuten muut hajuaistireseptoreita koodaavat OR-geenit, OR6A2 ilmentyy nenäontelon yläosan limakalvolla sijaitsevalla hajuepiteelillä, jossa on miljoonia hajuaistineuroneja. Hajumolekyylin sitoutuminen reseptoriin aloittaa sähköisen signaalin, joka kulkee hermosolujen viejähaarakkeita pitkin hajukäämin kautta hajuaivokuorelle.
Yhden hajumolekyylin voi tunnistaa usea eri hajuaistireseptori ja toisaalta yksi reseptori voi tunnistaa useita molekyylejä. Kuulo- ja näköaistisysteemeistä poiketen hajuaistissa ärsykkeet vaihtelevat monin eri tavoin, kuten molekyylikoossa ja -muodossa, eri funktionaalisissa ryhmissä, atomikoostumuksessa ja sähkövarauksessa. OR-reseptoreilla on toimintaa myös aistielimistön ulkopuolella. Reseptoriproteiineja on löydetty esimerkiksi ihmisen siittiöistä, hiirten munuaisista ja hiirten verenkierron makrofageista. Oktanaali on aldehydi, joka aktivoi reseptori 6A2:ta. Veriplasman korkea oktanaalipitoisuus on yhdistetty valtimonkovettumatautiin. Inhiboimalla OR6A2:ta voitaisiin mahdollisesti estää tai hoitaa valtimonkovettumatautia.
Toiminnallinen merkitys

OR6A2 on yksi monista hajuaistiin osallistuvista geeneistä, joiden koodaamat reseptorit tunnistavat aldehydiyhdisteitä, jotka ovat ominaisia mm. korianterille. Mieltymys korianteriin riippuu sekä ympäristöstä, että geeneistä. Etnisestä taustasta ja maantieteellisestä sijainnista riippuen 3–21 % ihmisistä kokee korianterin maun ja hajun saippuamaiseksi tai multamaiseksi. Yhden nukleotidin polymorfismi eli snippi (eng. single nucleotide polymorphism, SNP) OR6A2:ssa emäskohdassa 6868417 voi olla tämän taustalla: sytosiini-alleelin omaavat ihmiset pitävät todennäköisemmin korianteria pahanmakuisena. OR6A2-geenin vaikutus korianterin makuun voi olla perinnöllinen geenissä sijaitsevan variantin kautta, tai epigeneettisen muutoksen kautta esimerkiksi raskaudenaikaisesta ruokavaliosta johtuen. Vaikka epigeneettisten tekijöiden vaikutusta ei ole vielä paljoa tutkittu, on OR6A2-geeniin liittyvien varianttien yhteys korianterin makuun tunnistettu. Pääosin eurooppalaista alkuperää edustavassa populaatiossa OR6A2-geenin läheisyydestä on löydetty vahvasti saippuan maun kokemisen kanssa assosioituva yllä mainittu SNP rs72921001. Nimenomaisesti tässä SNP:ssä sytosiini-alleelin läsnäolo vaikuttaa assosioituvan korianterin saippuamaisuuteen sekä pahaan makuun, viitaten ominaisuuden perinnöllisyyteen.
Kokemus korianterin maun saippuamaisuudesta vaihtelee myös sekä sukupuolten, että eri alkuperää olevien populaatioiden välillä. Naiset sekä eurooppalaista alkuperää olevat kokivat saippuamaisen maun todennäköisemmin verrattuna afroamerikkalaisiin, itäaasialaisiin ja latinalaisamerikkalaisiin. Eurooppalaisesta populaatiosta saippuamaisuutta koki 13 % väestöstä, kun taas afroamerikkalaisilla vastaava osuus oli 9,2 %, itäaasialaisilla 8,4 % ja latinalaisamerikkalaisilla 8,7 %. Tämän lisäksi tutkimukseen osallistuvat naiset kokivat saippuamaisen maun noin 1,36 kertaa todennäköisemmin miehiin verrattuna. Myös suurin osa eteläaasialaisista populaatioista kokivat eurooppalaisia vähemmän saippuamaisuutta (3,9 % populaatiosta), lukuun ottamatta yhtä, jossa myös esiintyi vahva assosiaatio SNP:ssä rs72921001.
Aiheesta muualla

Cilantro Haters, It’s Not Your Fault – The New York Times (englanniksi)
Soapy taste of coriander linked to genetic variants – Nature (englanniksi)
Miksi korianteri on pahaa? – Tieteen Kuvalehti
Juurakko (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Juurakko tarkoittaa seuraavia asioita:
juurakko, versokasvin monivuotinen maanalainen varsi
Juurakko, suomalainen kansanmusiikkiyhtye
Juurakko (Rotvälta), Tove Alsterdalin romaani
Sukunimenä

Onni Juurakko (s. 2004), suomalainen pesäpalloilija
Toni Juurakko (s. 1971), suomalainen koulunjohtaja, kaupunginvaltuutettu ja pesäpalloilija
Sukunimenä > Kuvitteelliset henkilöt

Hulda Juurakko, Hella Wuolijoen näytelmän Juurakon Hulda päähenkilö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Juurakko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hagana

Hagana-järjestön joukkoja.
Hagana-järjestön joukkoja kuvattuna vuonna 1936.
Haganan päämajan kyltti Tel Avivissa Israelissa.
Hagana (hepreaksi: ההגנה, HaHagana, "puolustus") oli Palestiinassa vuosina 1920–1948 toiminut juutalaisten puolisotilaallinen järjestö, joka perustettiin puolustusvoimaksi arabien hyökkäyksiä vastaan. Israelin asevoimat luotiin vuonna 1948 osin Haganan organisaation pohjalta.
Perustaminen ja varhaisvaiheet

Haganan edeltäjänä toimi HaShomer (השומר) ("Vartija"), joka oli toisen alijan mukana saapuneiden juutalaisten siirtolaisten 1909 perustama puolisotilaallinen järjestö. Sen tarkoituksena oli parantaa juutalaisten uudisasutusten turvallisuutta. Turkin viranomaiset pidättivät kuitenkin pian vuonna 1914 puhjenneen ensimmäisen maailmansodan alkamisen jälkeen osan järjestön johtajajäsenistä, ja heidät siirrettiin säilöön Damaskokseen, minkä takia järjestö jatkoi maanalaisena järjestönä. Ennen sodan puhkeamista järjestöön kuului enimmillään noin sata jäsentä, joista tunnetuin oli perustaja-johtaja Israel Shochat.
Vuoden 1920 ja 1921 arabihyökkäysten jälkeen juutalainen johtajisto alkoi uskoa, että aluetta hallinneilla briteillä ei ollut kiinnostusta suojella juutalaisia viljelijöitä arabien hyökkäyksiltä tai edes vaatia arabeja tilille hyökkäyksistä. Tämän vuoksi juutalaisten keskuudessa nähtiin tarpeelliseksi perustaa omat riippumattomat puolustusvoimat. Hagana perustettiin osittain HaShomerin perustusten päälle hieman paremmin järjestäytyneenä ja keskitettynä. Haganan tehtävänä oli suojella juutalaisia yhteisöjä, eli farmeja ja kibbutseja, ja varoittaa palestiinalaisten arabien hyökkäyksistä. Ensimmäisinä yhdeksänä vuotena sillä ei ollut varsinaista hallintoa ja järjestön yksiköt koostuivat ainoastaan heikosti aseistautuneista vapaaehtoisista viljelijöistä, jotka valvoivat viljelyksiä vuoroissa.
Hebronin verilöyly seurauksineen

Hebronin kaupungin etnisen puhdistuksen ja vuoden 1929 mellakoiden jälkeen, joissa kuoli yhteensä 133 juutalaista, liikkeen merkitys muuttui dramaattisesti. Järjestön koko kasvoi ja se kattoi pian suurimman osan nuorista ja aikuisista juutalaisista kibbutseissa, minkä lisäksi tuhannet ihmiset kaupungeissakin liittyivät Haganaan. Vuonna 1939 Hagana asetettiin kuusihenkisen poliittisen komitean alaisuuteen, joista kolme jäsentä edusti vasemmistoa ja kolme oikeistoa. Järjestön laajetessa se alkoi kuljettaa parempaa aseistusta Euroopasta asti ja kouluttaa itse sotilaita ja upseereita. Hagana aloitti myös oman pienimuotoisen asetuotannon perustamalla ja kehittämällä omia maanalaisia aseverstaitaan, joissa valmistettiin mm. käsikranaatteja (katso Israel Military Industries). Kasvun ja kehityksen myötä Hagana muuttui nopeasti pienestä miliisistä vakavasti otettavaksi pieneksi maanalaiseksi armeijaksi.
Juutalaisten keskuudessa Hagana harjoitti sivistys- ja sosiaalityötä, mikä takasi sille vahvan kannatuksen. Vastakkaista osapuolta myöhemmin edustaneet arabien vastarintajärjestöt ottivat järjestöstä mallia myös tältä osin.
Järjestön hajoaminen

Sisäiset erimielisyydet ja tyytymättömyys Haganan taktiikkaan olivat syynä siihen, että suuri osa sen sotilaallisesta siivestä irtaantui vuonna 1931 ja perusti oman järjestönsä Irgun Tsva'i-Leumin, joka tunnetaan myös nimellä Irgun. Taustalla olivat käskyt, jotka sallivat ainoastaan juutalaisten yhteisöjen puolustamisen hyökkäyksiltä ja kielsivät samalla kokonaan hyökkäykset arabijoukkoja ja -yhteisöjä vastaan. Sotilaat, joiden mielestä hyökkäys oli paras puolustus, osoittivat kielteisyytensä itsetuhoisena pitämäänsä taktiikkaa kohtaan eroamalla Haganasta.
1930-luvun jälkipuoli

Vuoteen 1936 mennessä Haganan joukkoihin kuului 10 000 mobilisoitua henkilöä ja 40 000 reserviläistä. Vaikka brittihallinto ei tunnustanutkaan järjestöä lailliseksi, teki se yhteistyötä Haganan kanssa muodostamalla Jewish Settlement Policen lisäksi muita juutalaisten siirtokuntien turvaksi tarkoitettuja osastoja. Vuosien 1936-1939 arabikapinan aikana Hagana auttoi FOSH- ja HISH-erikoisyksiköidensä avulla aktiivisesti brittejä tukahduttamaan arabien hyökkäyksiä. Kapinoiden aikana Haganan sotilaat saivat taistelukokemusta, jolla oli myöhemmin suuri merkitys Israelin itsenäisyyssodassa 1948.
Toisen maailmansodan jälkeen

Myöhemmin Haganalla oli operaatioita myös brittejä vastaan, koska nämä rajoittivat juutalaisten muuttoa Palestiinaan.
Israelin puolustusvoimat (IDF) muodostettiin itsenäistymisen jälkeen Haganan sotilaallisesta siivestä.
Israelilaisen Teddy Katzin keräämän haastatteluaineiston perusteella Haganaan kuulunut Alexandroni-prikaati surmasi noin 200 aseetonta palestiinalaista Tanturan kylässä Haifan lähellä toukokuussa 1948.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hagana Wikimedia Commonsissa
Tiia

| Tiia |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  6. helmikuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  13. elokuuta
Muunnelmia:  Tia, Tiiu
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Dorotea
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tiia ja Tia ovat naisten etunimiä. Muodossa Tia nimi on yleinen monissa maissa, Suomessa ja Virossa se esiintyy myös muodossa Tiia. Suomalaisessa kalenterissa Tiian nimipäivä on ollut vuodesta 1984 lähtien ja se on 6. helmikuuta. Ortodoksisessa kalenterissa Tiian nimipäivä on marttyyri Concordian muistopäivä 13. elokuuta.
Suomessa nimi Tiia on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 9 245 henkilölle, jotka kaikki ovat naisia. Nimi Tia on annettu noin 1 440 naiselle ja muutamalle miehelle. Sekä Tiia- että Tia-nimisistä yli puolet on syntynyt 1980- ja 1990-luvuilla.
Nimen alkuperä

Nimi on lyhennelmä nimestä Dorotea, kuten myös Tea, Teea ja Tia. Dorotea tarkoittaa kreikaksi Jumalan lahjaa. Tiia tarkoittaa hepreaksi sanottuna heprealaista asua.