stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
16 Cygni

| 16 Cygni A/B |
| --- | --- |
 16 Cygni kuvattu optisilla laitteilla.
Flamsteedin designaatio:  16 Cygni, 16 Cyg
HR-designaatio:  HR 7503
HD-designaatio:  HD 186408
Muut designaatiot:  16 Cygni AGl 765.1 A, BD +50°2847, LTT 15750, GCTP 4634.00, SAO 31898, Struve 4046A, HIP 9689516 Cygni BGl 765.1 B, BD +50°2848, LTT 15751, SAO 31899, Struve 4046B, HIP 96901
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  5,96 / 6,20 mv
Absoluuttinen kirkkaus:  4,29 / 4,53 Mv
Valovoima:  1,6 / 1,3 aurinkoa
Spektriluokka:  G1,5Vb / G2,5Vb
Lämpötila:  5803 / 5752 K
Massa:  1,02 / 0,97 M☉
Säde:  1,4 / 1,2 R☉
Metallipitoisuus:  114% / 123%
Ikä:  10 miljardia vuotta
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Joutsen
Rektaskensio (J2000):  19h 41m 48,9535s 19h 41m 51,9720s
Deklinaatio (J2000):  +50° 31′ 30,217″ +50° 31′ 03,083″
Etäisyys:  70,52±0,77 valovuotta eli  21,62±0,24 parsekia
Parallaksi:  47,44 ±0,27 mas
Säteisnopeus:  -25,6 km/s
Ominaisliike:  RA:-147,75  dekl:-158,85 mas/v
 Näkyy leveysasteiden 90° N  ja 40° S välillä. 
16 Cygni (16 Cyg) on kolmoistähti noin 70,5 valovuoden päässä Maasta. Kaksi tähdistä muistuttaa Aurinkoa. Sen B-tähdellä on eksoplaneetta.
A on 21,6 parsekin, B 21,4 parsekin päässä. A ja C ovat melko lähekkäin 73 AU:n päässä toisistaan. B-tähti on kaukana 860 AU:n päässä, mutta sen tarkkaa kiertoaikaa ei tunneta.
Eksoplaneetta 16 Cygni Bb

Eksoplaneetta 16 Cygni B on havaittu mittaamalla tarkalla spektrografilla 16 Cygni B:n säteisnopeuden vaihteluja. Suoraan sitä ei ole nähty.
Massa Jupiteria (M sin i)>1,68 ± 0,15
Kiertoaika päivää 798,5 ± 1,0
Radan isoakselin puolikas AU 1,681 ± 0,097 *Radan soikeus 0,681 ± 0,017
Metallipitoisuus

16 Cygni A on B:tä noin 0,04-0,05 dex metallirikkaampi. Tämä saatata johtua siitä, että 16 Cygni B:lla on suuri planeetta, mutta A:llä ei. Jättiläisplaneetta 16 Cgyni Bb olis kerännyt metallia ytimeensä 1,5-6 Maan massan verran.
Aiheesta muualla

SIMBAD: 16 Cyg A
SIMBAD: 16 Cyg B
SIMBAD: 16 Cyg C
Extrasolar Planets Encyclopaedia: 16 Cyg Bb
Extrasolar Visions: 16 Cygni B (Arkistoitu – Internet Archive)
Extrasolar Visions: 16 Cygni Bb (Arkistoitu – Internet Archive)
16 Cygni-B (Arkistoitu – Internet Archive) by Professor Jim Kaler.
16 Cygni 2? at SolStation.
| --- | --- |
Tähdet:  Deneb, γ Cyg, ε Cyg, δ Cyg, Albireo A, ζ Cyg, ξ Cyg, τ Cyg, ι Cyg, κ Cyg, ο1 Cyg, η Cyg, ν Cyg, ο2 Cyg, ρ Cyg, 41 Cyg, 52 Cyg, σ Cyg, π2 Cyg, 33 Cyg, υ Cyg, 39 Cyg, θ Cyg, μ1 Cyg, λ Cyg, 63 Cyg, 47 Cyg A, φ Cyg, π1 Cyg, 8 Cyg, 59 Cyg, P Cyg, 30 Cyg, 57 Cyg, 55 Cyg, 72 Cyg, 15 Cyg, ψ Cyg, 28 Cyg, 29 Cyg, T Cyg, ω1 Cyg, 22 Cyg, 2 Cyg, 17 Cyg, 20 Cyg, 68 Cyg, 74 Cyg, 26 Cyg, 56 Cyg, 75 Cyg, Albireo B, 23 Cyg, 35 Cyg, 25 Cyg, 4 Cyg, 19 Cyg, 61 Cyg A, 71 Cyg, 70 Cyg, 27 Cyg, 60 Cyg, 9 Cyg, 14 Cyg, 51 Cyg, ω2 Cyg, 49 Cyg, 36 Cyg, V389 Cyg, 40 Cyg, V380 Cyg, 79 Cyg, 7 Cyg, Gl 777, 43 Cyg, 77 Cyg, DT Cyg, 49 Cyg, 42 Cyg, 69 Cyg, W Cyg, V460 Cyg, 16 Cyg A, 11 Cyg, 61 Cyg B, 76 Cyg, μ2 Cyg, CP Cyg, 44 Cyg, 16 Cyg, 48 Cyg, X Cyg, HD 185269, HD 188753, HD 187123, χ Cyg, R Cyg, U Cyg, 47 Cyg B, Cygnus X-1, RT Cyg, V1500 Cyg, V476 Cyg, V1668 Cyg, V1974 Cyg
Eksoplaneetat:  Gl 777 c, Gl 777 b, 16 Cyg Bb, HD 185269 b, HD 188753 b, HD 187123 b, Kepler-22b, Kepler-70b, Kepler-70c, Kepler-78b
Formigine

| Formigine |
| --- | --- |
 Formiginen linna.
 lippu:  vaakuna
 Formigine
 Koordinaatit: 44°36′26″N, 10°56′0″E 
Valtio:  Italia
Alue:  Emilia-Romagna
Maakunta:  Modena
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  46,74 km²
Korkeus:  54–111 m
Väkiluku (31.12.2015):  34 323
 – Väestötiheys:  734 as./km²
 
 comune.formigine.mo.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Formigine on kaupunki Modenan maakunnassa Emilia-Romagnan alueella Italiassa. Sen pinta-ala on 47 km² ja asukasluku runsaat 30 000.
Historia

Formigine on syntynyt vuonna 1201 rakennetun linnan ympärille, johon on kasvanut kylä. Linnan rakensi Modenan herttuakunta suojautuakseen Regio Emiliaa vastaan. Vuonna 1395 Niccolò III d'Este luovutti sen Carpin lordille, Marco Piolle.[lähde? ]
Ystävyyskaupungit

Monte Urano, Italia
Fenantrokinoni

| Fenantrokinoni |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Fenantreeni-9,10-dioni
CAS-numero:  84-11-7
PubChem CID:  6763
SMILES:  C1=CC=C2C(=C1)C3=CC=CC=C3C(=O)C2=O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C14H8O2
Moolimassa:  208,204 g/mol
Sulamispiste:  206–207 °C
Kiehumispiste:  360 °C
Tiheys:  1,405 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Fenantrokinoni (C14H8O2) eli fenantreenikinoni on aromaattisiin kinoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden yhdisteiden, esimerkiksi väriaineiden, valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa fenantrokinoni on punaoranssia kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen mutta liukenee muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin, etikkahappoon ja bentseeniin. Emästen vaikutuksesta fenantrokinoni toisiintuu 9-hydroksifluoreeni-9-karboksyylihapoksi.
Fenantrokinonia valmistetaan hapettamalla fenantreenia happamissa oloissa kromitrioksidilla, kromaateilla, hapella tai tert-butyylihydroperoksidilla.
Fenantrokinonia käytetään atsovärien ja muiden väriaineiden, lääkeaineiden ja maatalouskemikaalien, esimerkiksi fungisidien ja kasvien kasvua säätelevien yhdisteiden, valmistukseen.
Ferenc Fricsay

Ferenc Fricsay
Ferenc Fricsay (9. elokuuta 1914 Budapest, Itävalta-Unkari – 20. helmikuuta 1963 Basel, Sveitsi) oli arvostettu unkarilainen kapellimestari.
Fricsay teki nopean nousun kuuluisuuteen. Hän johti ensimmäisen kerran orkesteria 15-vuotiaana. Fricsaystä tuli vuonna 1949 juuri muodostettun saksalaisen RIAS-sinfoniaorkesterin ja vuonna 1954 Houstonin sinfoniaorkesterin ohjaaja. Hän vietti suurimman osan elämästään 1950-luvulta lähtien Saksassa Baijerin osavaltion oopperan ja uudestaan Berliinissä RIASin, Deutsche Oper Berlinin ja Berliinin filharmonikkojen johtajana. Hän levytti Deutsche Grammophon -levy-yhtiölle 50-luvulta kuolemaansa asti.
Fricsayn viimeiseksi konsertiksi pidettiin 7. joulukuuta 1961, jolloin hän johti Lontoon filharmonista orkesteria Ludwig van Beethovenin seitsemännessä sinfoniassa. Fricsay kärsi läpi elämänsä sairauksista ja kuoli Sveitsissä syöpään 48-vuotiaana.
Ferenc Csik

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ferenc Csik |  Ferenc Csik |  Ferenc Csik |  |
Maa:   Unkari
Miesten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Berliini 1936 | 100 metrin vapaauinti |  |
|  Pronssia | Berliini 1936 | 4 × 200 metrin vapaauintiviesti |  |
| EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Kultaa | Magdeburg 1934 | 100 metrin vapaauinti |  |
|  Kultaa | Magdeburg 1934 | 4 × 200 metrin vapaauintiviesti |  |
Ferenc Csik (12. joulukuuta 1913 Kaposvár  - 29. maaliskuuta 1945 Sopron) oli unkarilainen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti Berliinissä vuonna 1936 pidetyissä kesäolympialaisissa olympiakultaa 100 metrin vapaauinnissa sekä pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Csik voitti myös vuonna 1934 Magdeburgissa kaksi EM-kultaa samoilta matkoilta.
Uintiuransa jälkeen Csik toimi lääkärinä. Hän oli toisen maailmansodan aikaan lääkärinä sotilassairaalassa länsiunkarilaisessa Sopronin kaupungissa. Sodan loppuvaiheessa maaliskuussa 1945 Soproniin pudotettiin pommi, joka koitui monien muiden ohella myös Csikin kohtaloksi. Hänet on haudattu Keszthelyyn.
Csik valittiin vuonna 1983 International Swimming Hall of Famen jäseneksi.
62 (luku)

| --- | --- |
Luonnolliset luvut
62 ← 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 →
Kardinaaliluku: kuusikymmentäkaksi
Järjestysluku: kuudeskymmeneskahdes
Tekijät: 1, 2, 31, 62
Alkutekijät:  2\cdot 31

Roomalainen numero: LXII
Binääriluku: 111110
Oktaaliluku: 76
Duodesimaaliluku: 52
Heksadesimaaliluku: 3E
Vigesimaaliluku: 32
62 (kuusikymmentäkaksi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 61 ja seuraa luku 63.
Matematiikassa

62 on puolialkuluku ja siten yhdistetty luku.
62 on vajaa luku, koska  1+2+31<62.
62 on palindromi viisijärjestelmässä: 2225.
62 on pienin luonnollinen luku, joka voidaan muodostaa kolmen eri neliöluvun summana useammalla kuin yhdellä tavalla:  7^{2}+3^{2}+2^{2} tai  6^{2}+5^{2}+1^{2} (katso kuva).
62 voidaan muodostaa neljän eri neliöluvun summana:  6^{2}+4^{2}+3^{2}+1^{2}.
62 voidaan muodostaa kolmen kuutioluvun summana:  3^{3}+3^{3}+2^{3}.
62 kuuluu lukujonoon, joka saadaan aloittamalla luvusta 1 ja laskemalla toistuvasti yhteen jonon kaikkien edeltävien jäsenten numerot kymmenjärjestelmässä: 1, 1, 2, 4, 8, 16, 23, 28, 38, 49, 62, …
Mikään luonnollinen luku ei ole 62 kertaa numeroidensa summa kymmenjärjestelmässä. 62 on pienin tällainen luonnollinen luku.
Rombi-ikosidodekaedrissa ja typistetyssä ikosidodekaedrissa (katso Arkhimedeen kappale) on 62 tahkoa.
Torus voidaan jakaa kuudella tasolla enintään 62 osaan.
Luonnontieteissä

62 on samariumin järjestysluku jaksollisessa järjestelmässä.
Nikkeli-62 on nikkelin vakaa isotooppi.
Palladium-108, hopea-109, kadmium-110 ja tina-112 ovat vakaita isotooppeja, joiden neutroniluku on 62.
Aasilla on 62 kromosomia.
Muualla

62 on Indonesian kansainvälinen suuntanumero.
Eurooppatie E62 kulkee Ranskan ja Italian välillä.
Kantatie 62 kulkee Mikkelin ja Imatran välillä.
Dwight D. Eisenhower astui Yhdysvaltain presidentin virkaan 62-vuotiaana.
Luku 62 esitettynä kolmen eri neliöluvun summana.
Frans Ivar Edelheim

Frans Ivar Edelheim (18. tammikuuta 1804 Porvoo – 3. elokuuta 1884 Nastola) oli suomalainen senaattori ja valtiopäivämies.
Edelheimin vanhemmat olivat senaattori Fredrik Vilhelm Krogius, aateloituna vuodesta 1817 Edelheim (1770–1833) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Anna Maria Franzén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1819 ja suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon ja kameraalitutkinnon 1824. Edelheim oli Suomen senaatin talousosastolla ylimääräisenä kamarikirjurina 1825–1827, sotilastoimikunnan kamarikirjurina 1827–1828, kamaritoimituskunnan kamarikirjurina 1828–1832 sekä apukamreerina 1832–1837 ja vt. kamreerina 1837–1844. Hän sai senaatinkamreerin arvonimen 1842. Edelheim oli sitten kamaritoimituskunnan kamreerina 1844–1856, Suomen Pankin johtokunnan puheenjohtajana 1856–1858 ja senaattorina talousosastossa 1858–1867 sekä kamaritoimituskunnan päällikkönä 1865–1867.
Edelheim osallistui aatelissäädyssä edustajana valtiopäiville 1863–1864, 1867 ja 1882.
Edelheim oli naimisissa 1834–1857 serkkunsa Emma Helena af Brunérin (k. 1857) kanssa jonka isä oli Oulun laamannikunnan laamanni Jonas Brunér, aateloituna vuodesta 1840 af Brunér (1777–1848).
Frans Jakob Chydenius

Frans Jakob Chydenius (29. toukokuuta 1828 Vaasa – 23. maaliskuuta 1866 Lapua) oli suomalainen pappi ja runoilija.
Chydeniuksen vanhemmat olivat Lapuan kirkkoherra Petter Kristian Chydenius ja hänen ensimmäinen vaimonsa Sofia Amalia Kellander. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua 1837–1846 ja lukiota 1846–1851. Chydenius valmistui ylioppilaaksi Helsingissä kesäkuussa 1851 arvosanalla laudatur.
Chydenius vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa marraskuussa 1854. Hän toimi kirkkoherran apulaisena Lapualla 1854–1859, kappalaisen apulaisena Ähtävällä 1855 ja vs. kappalaisena Kuortaneella 1859–1862. Vuodesta 1862 Chydenius oli Lapualla kirkkoherran virkavapaasijaisena ja armovuodensaarnaajana.
Chydenius oli naimisissa vuodesta 1857 Edla Sofia Eilsabet Lindforsin kanssa.
Eugen Taube

Eugen Taube: Koivuja lumimaisemassa (1892).
Eugen Taube (4. kesäkuuta 1869 Pietari – 12. maaliskuuta 1913 Espoo) oli venäläissyntyinen Suomessa asunut upseeri ja taidemaalari.
Balttilaiseen aatelissukuun kuuluneen Tauben isä oli insinööri ja vapaaherra Julius Ferdinand Taube. Eugen Taube oli vakinaisessa palveluksessa upseerina Viaporiin sijoitetussa venäläisessä varusväessä. Hän oli harjoittanut taideopintoja todennäköisesti Pietarissa ja hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1892 ja 1893. Taube keskittyi lähes yksinomaan maisemamaalaukseen ja hän teki maalausmatkoja yhdessä taidemaalari Hjalmar Munsterhjelmin kanssa.
Teoksia

Talviaurinko : öljymaalaus. 1892
Koli : öljymaalaus. 1907
Kuutamo : öljymaalaus.
Rantamaisema : öljymaalaus.
Sade tulossa : öljymaalaus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eugen Taube Wikimedia Commonsissa
Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Eugen Taube
Fenakiitti

| Fenakiitti |
| --- | --- |
 Fenakiittikide
Luokka:  silikaattimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  Be2SiO4
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  väritön, keltainen, punertava tai ruskea
Kovuus Mohsin asteikolla:  8
Optiset ominaisuudet
Kiilto:  lasikiilto
Viiru:  valkoinen
Aiheesta muualla
  Fenakiitti Commonsissa 
Fenakiitti on jalokivi, jonka kovuus on Mohsin asteikolla 8. Sen nimi tulee kreikan kielen sanasta "phenas", joka merkitsee petturia, koska muinoin fenakiitti sekoitettiin kvartsiin. Se voi olla väritön tai keltainen, punasävyinen tai ruskea. Siinä on lasinkiilto ja viirut ovat valkoisia. Sitä hiotaan harvoin koruissa käytettäväksi. Fenakiitin rakenne on Be2SiO4.
Esiintyminen

Fenakiittia esiintyy pegmatiittiesiintymissä ja soraisissa jokien pohjissa. Sitä on löydetty Itävallasta, Venäjältä, Brasiliasta, Yhdysvalloista, Meksikosta, Sri Lankasta, Myanmarista, Tansaniasta ja Madagaskarilta.
Aiheesta muualla

Webmineral: Phenakite Mineral Data (englanniksi)
Mindat: Phenakite (englanniksi)
Handbook of Mineralogy: Phenakite (englanniksi) (pdf)
Eugen Terttula

Eugen Johannes Terttula (vuoteen 1936 Teder; 5. kesäkuuta 1926 Uusikirkko – 25. helmikuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen teatterinjohtaja, teatteriohjaaja, dramaturgi sekä teatteri- ja elokuvakriitikko. Terttula ohjasi uransa aikana 79 näytelmää, ja hänet tunnettiin erityisesti Bertolt Brechtin näytelmien ohjaajana.
Terttula oli Tampereen Työväenteatterin johtajana 1964–1968. Hänen aikanaan perustettiin teatterin yhteyteen Kellariteatteri 1965. Tampereen kauden jälkeen Terttula oli Helsingin kaupunginteatterin teatterinjohtajana 1968–1970 ja taiteellisena johtajana 1970–1974.
Terttula toimi Suomen Sosialidemokraatin teatteri- ja elokuvakriitikkona. Vuonna 1951 hän teilasi Rovaniemen markkinoilla -elokuvan tunnetulla arvostelullaan ”Törky on törkyä”.
Tunnustuksia

Terttula sai Pro Finlandia -mitalin 1973.
Aiheesta muualla

Terttula, Eugen hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Henderson (Nevada)

| Henderson |
| --- | --- |
 Green Valleyn aluetta Hendersonissa.
 Hendersonin kaupunki Clarkin piirikunnan kartalla.
 Henderson
 Koordinaatit: 36°2′N, 114°59′W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Nevada
Piirikunta:  Clark
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  279 km²
Väkiluku (2010):  257 729
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Henderson on kaupunki Etelä-Nevadassa Yhdysvalloissa lähellä Las Vegasin kaupunkia. Henderson rakentui vuonna 1941 perustetun magnesiumtehtaan ympärille ja se on kasvanut viime aikoina nopeasti. Nykyisin Henderson on Nevadan toiseksi suurin kaupunki Las Vegasin jälkeen sen ohitettua Renon kaupungin.
Maantiede

Henderson sijaitsee Las Vegasin laaksossa Etelä-Nevadassa Las Vegasin kaupungin ja Boulder Cityn välissä. Matkaa Las Vegasiin luoteessa on noin kymmenen kilometriä. Kaupungin pinta-ala on noin 279 km².
Historia

Nykyinen Etelä-Nevada oli suhteelliosen harvaan asuttua aluetta aina 1900-luvun alkupuoliskolle saakka. Espanjalaiset tutkimusmatkailijat olivat nimenneet Las Vegasin 1800-luvun alussa ja mormonit olivat perustaneet paikalle pienen siirtokunnan ja linnoituksen vuonna 1855. Vain hieman myöhemmin he siirtyivät kuitenkin edelleen muualle. 1800-luvun jälipuoliskolla Las Vegas ja nykyinen Henderson liitettiin Arizonan territoriosta Nevadaan, minkä jälkeen alueelle syntyi pienimuotoista maaseutuasutusta. Ensimmäinen suurempi joukko siirtolaisia saapui alueelle vasta vuonna 1931, jolloin alettiin rakentaa alun perin nimellä Boulderin pato tunnettua ja sittemmin uudelleen nimettyä Hooverin patoa.
Varsinainen Henderson sai kuitenkin alkunsa hieman myöhemmin. Vuonna 1941 Howard Eelsin omistama Basic Magnesium Inc. eli BMI solmi valtion kanssa sopimuksen tehtaan perustamisesta. Puolustusteollisuus ja asevoimat tarvitsi magnesiumia toisen maailmansodan aikana ja valtavalla tehtaalla oli huipussaan 14 000 työntekijää. Määrä oli tuolloin yli 10 % koko Nevadan osavaltion väkiluvusta. Henderson rakennettiin lähes yhden yön aikana yhtiön tehtaan ympäristöön. Tehtaan työläiset asuivat yksinkertaisissa rakennelmissa tai jopa teltoissa aina vuoteen 1942 saakka, jolloin aloitettiin oikean kaupungin rakentaminen. Eells myi yhtiönsä Anaconda Copper Mining-yhtiölle, joka vei kaupungin rakennustyöt loppuun. Valmis kaupunki sai nimensä entisen senaattorin Charles B. Hendersonin mukaan.
Toisen maailmansodan jälkeen magnesiumin kysyntä romahti ja tehdas suljettiin vuonna 1947. Kaupunki taantui nopeasti ja se menetti lähes puolet asukkaistaan. Kaupunki oli vaarassa muuttua aavekaupungiksi, mutta lopulta Colorado River Commission of Nevada päätti ostaa tehtaan, mikä säästi kaupungin tuholta. Hendersonin hallinnollinen kaupunki (incorporated city) perustettiin vuonna 1953, jolloin kaupungissa oli 7 410 asukasta. Kaupunki alkoi kasvaa huomattavasti 1980-luvulta lähtien, jolloin aloitettiin ensimmäisen suunnitelmallisesti rakennetun naapuruston Green Valleyn rakentaminen. Henderson on sittemmin ollut Yhdysvaltojen nopeimmin kasvavien kaupunkien joukossa ja se ohitti Renon Nevadan toiseksi suurimpana kaupunkina vuonna 1999.
Kuvia kaupungista

Lake Las Vegas sijaitsee Hendersonissa.
Hendersonin lentokenttä.
Green Valley Ranch on hotelli ja kasino.
MacDonald Highlandsin sisäänkäynti.
Railroad Pass -kasino.
Näkymä Black Mountainia päin.
Talous

Henderson on Nevadan teollisuuden keskus. Kaupungin tuotantolaitoksissa valmistetaan kemikaaleja ja titaania etenkin asevoimien tarpeita varten. Taloudellinen toiminta on toisaalta myös monimuotoistunut kaupungin alkuvaiheiden teollisuuspainoitteisuudesta. Uusiin aloihin kuuluvat esimerkiksi koulutuspalvelut ja lääketeollisuus. Vanhustenhoitopalvelujen tarjonta on lisääntynyt monien eläkeläisten asettuessa alueelle. Läheisen Las Vegasin ansiosta kaupungissa on myös turisteille tähdättyjä palveluja. Osuutensa kaupungin taloudessa on myös asevoimilla. Nellisin lentotukikohta sijaitsee kaupungista koilliseen ja se työllistää siviili- ja sotilashenkilökuntaa.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Hendersonissa aikavälillä 2012–2016 olivat 64 277 USD ja henkilöä kohden 34 447 USD. 9,2 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö

Hendersonin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 257 729 ja vuoden 2017 arvion mukaan 292 969. Kaupungin väestöstä 78 % oli taustaltaan valkoisia, 7,2 % aasialaisia, 5,6 % afroamerikkalaisia ja 4,4 % kuului kahteen tai useampaan rotuun. Latinoja  mistä tahansa rodusta oli 15,8 %. Kaupungin asukkaista 17,8 % puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henderson (Nevada) Wikimedia Commonsissa
Nevadan osavaltio
| --- | --- |
Piirikunnat:   Churchill  Clark  Douglas  Elko  Esmeralda  Eureka  Humboldt  Lander  Lincoln  Lyon  Mineral  Nye  Pershing  Storey  Washoe  White Pine 
Kaupungit:   Boulder City  Caliente  Carlin  Carson City (pääkaupunki ja itsenäinen kaupunki)  Elko  Ely  Fallon  Fernley  Henderson  Las Vegas  Lovelock  Mesquite  North Las Vegas  Reno  Sparks  Wells  West Wendover  Winnemucca  Yerington 
Henderson on nimetty senaattori Charles Belknap Hendersonin mukaan.
Abruzzo

| Abruzzo |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:  Italia
Maakuntia:  4
Kuntia:  305
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  L'Aquila
 – Presidentti:  Luciano D'Alfonso
Pinta-ala:  10 794 km²
Väkiluku (31.12.2015):  1 326 513 (14.)
 – väestötiheys:  123 as./km²
BKT (2016):  32 mrd. € (16.) 
 – asukasta kohti:  24 100 € (12.) 
 
Alueen kotisivut
Abruzzo on alue Keski-Italian itärannikolla. Sitä rajaavat alueet ovat Marche pohjoisessa, Latium lännessä ja lounaassa sekä Molise kaakossa. Idässä Abruzzo rajautuu Adrianmereen. Vuoteen 1963 saakka se oli osa Abruzzi e Molisen aluetta yhdessä Molisen kanssa. Sana Abruzzi on monikko sanasta Abruzzo ja juontaa juurensa ajalta, jolloin Bourbonit hallitsivat aluetta nimellä Lähempi Abruzzo ja Kauempi Abruzzo.
Alueen pääkaupunki on L'Aquila. Alue on jakautunut neljään provinssiin: L'Aquilaan (pinta-alaltaan suurin), Teramoon, Chietiin (asukasluvultaan suurin) ja Pescaraan, Abruzzon taloudelliseen keskukseen. Nämä neljä maakuntaa muodostuvat 305 kunnasta. Asukkaita alueella on noin 1,3 miljoonaa.
Maantiede

Alue on kooltaan 10 794 km², josta lähes kaksi kolmasosaa on vuoristoa. Loput alueesta on kukkuloita, jotka laskeutuvat alas kapealle kaistaleelle tasankoa, joka kattaa suurimman osan 129 kilometriä pitkästä Adrianmeren rantaviivasta. Apenniinien vuoristo kulkee läpi Abruzzon, ja alueen korkeimmat kohdat ovat Gran Sasso (2 914 m) ja Maiella Massif (2 795 m). Suurimmat joet ovat Aterno-Pescara, Sangro ja Tronto.
Maantiede > Luonto

Kolmasosa alueesta on osa kansallispuistoa tai alueellista puistoa. Mm. seuraavat puistot sijaitsevat osittain tai kokonaan Abruzzossa:
Abruzzon kansallispuisto
Lago di Barrea (Barreajärven suot)
Gran Sasson kansallispuisto
Majellan kansallispuisto
Sirente Velinon alueellinen puisto
Suojelluilla alueilla on harvinaisia eläimiä ja kasveja, kuten ruskeakarhu, susi ja gemssi.
Matkailu

Alueen luonto on kaunista ja historia laajaa, mutta massaturismi on vasta hiljattain löytänyt tiensä Abruzzoon. Etenkin L'Aquilan ympärillä on pieniä keskiaikaisia kaupunkeja ja linnoja. Vuoristojen ansiosta alueelta löytyy myös laskettelukeskuksia. Alueella tuotetaan viiniä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Abruzzo Wikimedia Commonsissa
Regione Abruzzo (italiaksi)
Abruzzon kartta (Arkistoitu – Internet Archive)
Herman Dooyeweerd

Herman Dooyeweerd.
Herman Dooyeweerd (7. lokakuuta 1894 Amsterdam – 12. helmikuuta 1977 Amsterdam) oli alankomaalainen kristitty filosofi, joka loi uuden filosofisen lähestymistavan nimeltä kosmonominen filosofia. Hän toimi oikeusfilosofian professorina Vrije Universiteit Amsterdamissa.
Kosmonomisen filosofian perusidea

Dooyeweerd oli yksi 1900-luvun omaperäisimmistä filosofeista.kenen mukaan? Dooyeweerd on teoksissaan De Wijsbegeerte der Wetsidee (1935–1936) ja sen englanninkielisessä laitoksessa A New Critique of Theoretical Thought I - IV (1954–56) pyrkinyt osoittamaan, että tieteellinen ajattelu kaikkein täsmällisimmissäkin muodoissaan edellyttää aina ideaa maailmankaikkeuden alkuperästä, sen kokonaismerkityksestä ja sen perimmäisestä yhteydestä. Näitä kokonaisvaltaisia ideoita ei ole mahdollista saavuttaa tieteellisen tutkimuksen avulla, vaan ne ovat tieteellisen tutkimuksen edellytyksiä.[lähde? ]
Dooyeweerdin lähtökohtana on ajatus, että Jumalan luoma maailmankaikkeus on lainalaisuuksien hallitsema. Tästä nimi kosmonominen filosofia. Dooyeweerd oletti, että maailmankaikkeuden lainalaisuudet jakautuvat 15 redusoimattomaan aspektiin: numeerinen (lukumäärä), spatiaalinen (tila), kinemaattinen (liike), fysikaalinen (energia), biologinen (elämä), psyykkinen (havainto, tunne), historiallinen (valta), looginen, kielellinen, sosiaalinen, esteettinen, moraalinen, juridinen ja pistinen (uskon) alue.
Ajattelu

Dooyeweerdin mukaan länsimaisen historian kulttuuri ja ajattelu on ohjautunut "uskonnollisten perusmotiivien" kautta, jotka hän jakaa neljään:[lähde? ]
kreikkalainen muoto-materia-motiivi
kristillinen motiivi: luominen, syntiinlankeemus, pelastus Jeesuksessa Kristuksessa
skolastinen luonto-armo-motiivi
modernin humanismin luonto-vapaus-motiivi.
Dooyeweerd perustaa oman filosofiansa kristilliselle motiiville, eikä hän katso voitavan yhdistää sitä muihin motiiveihin. lähde tarkemmin?