stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bahama
Kulttuuri

Bahamalaisilla on voimakas kansallinen identiteetti, mutta he korostavat myös eroja pääkaupunkilaisten ja eri pikkusaarten paikallisten kulttuurien välillä. Kulttuuri on syntynyt brittiläisistä ja länsiafrikkalaisista aineksista. Paikalliset olosuhteet, kuten meren läheisyys, vaikuttivat myös kulttuurin muodostumiseen.
Yli 60 % asukkaista elää kaupungeissa, pääkaupunki Nassaun lisäksi toinen kaupunki on matkailuun keskittynyt Freeport. Nassaussa on monen tasoisia rakennuksia rikkaiden ökyalueista työttömien slummeihin. Talot on rakennettu puusta tai kalkkikivestä. Hurrikaaniuhkan takia korkeita rakennelmia vältetään.
Bahamalainen perinneruoka on suuri kotilo (Lobatus gigas ja muut vastaavat lajit), riisi ja herneet. Kaupunkilaiset syövät hedelmiä, vihanneksia, lihaa tai kalaa, leipää ja riisiä. Ulkosaarilla syödään enemmän hedelmiä, vihanneksia ja kalaa.
Vuonna 2001 bahamalainen Baha Men voitti Grammy-palkinnon kappaleella ”Who Let the Dogs Out?”.
Hallitus ylläpitää radioverkkoa ja saarten ainoaa televisioasemaa. Lisää kanavia näkyy kaapeliverkossa, ja joitakin kaupallisia radiokanavia toimii myös. Lehdistö kirjoittaa kaikenlaisista asioista, myös hallitusta arvostelevin äänenpainoin.
Kulttuuri > Urheilu

Britannian siirtomaahistoria näkyy urheilussa, sillä kriketti ja jalkapallo ovat suosittuja urheilulajeja. Vesiurheilu ja kalastus ovat puolestaan suosittuja vapaa-ajan harrastusmuotoja. Lähes jokaisella saarella järjestetään purjehdus- ja kalastuskilpailuja.
Bahaman jalkapallomaajoukkue ei ole juuri menestynyt kansainvälisissä arvokisoissa. Vuonna 1971 se pääsi Pan-Amerikan kilpailuissa ensimmäiselle kierrokselle. FIFA-rankingissa se on toukokuussa 2017 jaetulla sijalla 206. Bahamalaiset urheilijat ovat yleisesti pärjänneet yleisurheilussa, tenniksessä ja purjehduksessa.
Olympialaisiin Bahama on osallistunut vuodesta 1952 alkaen. Se on voittanut yhteensä neljätoista mitalia, joista kuusi on kultaisia. Kultamitalit ovat voittaneet Pauline Davis-Thompson (kaksi, joista toinen viestikulta), Tonique Williams-Darling, miesten 4 × 400 metrin viestijuoksujoukkue, Shaunae Miller sekä purjehtijat Cecil Cooke ja Durward Knowles.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Bahamas Guide (Arkistoitu – Internet Archive) Matkailusivusto (englanniksi)
Väli-Amerikan valtiot
| --- | --- |
Mantereen maat:   Belize  Costa Rica  El Salvador  Guatemala  Honduras  Meksiko  Nicaragua  Panama 
Saarivaltiot:   Antigua ja Barbuda  Bahama  Barbados  Dominica  Dominikaaninen tasavalta  Grenada  Haiti  Jamaika  Kuuba  Saint Kitts ja Nevis  Saint Lucia  Saint Vincent ja Grenadiinit  Trinidad ja Tobago 
Itsehallintoalueet:   Anguilla  Aruba  Bonaire  Brittiläiset Neitsytsaaret  Caymansaaret  Curaçao  Guadeloupe  Martinique  Montserrat  Navassa  Puerto Rico  Saba  Saint Barthélemy  Saint-Martin  Sint Eustatius  Sint Maarten  Turks- ja Caicossaaret  Yhdysvaltain Neitsytsaaret 
Bahaman kartta
Blue Lagoonin sukelluskohde koralliriuttoineen.
Bahaman lippu sen ollessa kruununsiirtomaa vuosina 1964–1973.
Bahaman entinen pääministeri Hubert Ingraham.
Bahaman parlamenttitalo vuonna 2006. Edustalla kuningatar Viktoriaa esittävä patsas.
Hilton-hotellin rantaa Nassaussa.
Kotilo, jonka liha on perinneruokaa.
Lon Chaney, Jr.

Lon Chaney, Jr. vuonna 1958.
Lon Chaney, Jr. (10. helmikuuta 1906 Oklahoma City, Oklahoma – 12. heinäkuuta 1973 San Clemente, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan rooleistaan kauhuelokuvissa. Hänen isänsä, Lon Chaney, Sr., näytteli erityisesti mykkäelokuvissa.
Filmografiaa

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Ilmestymisvuosi | Suomenkielinen nimi | Englanninkielinen nimi | Rooli |
| 1941 | Ihmissusi | The Wolf Man | Larry Talbot/Wolf Man |
| 1943 | Draculan poika | Son of Dracula | Kreivi Alucard |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lon Chaney, Jr. Elonetissä.
Lon Chaney, Jr. Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lon Chaney, Jr. kotisivu
Heinrich Ignaz Franz Biber

Heinrich Ignaz Franz Biber
Heinrich Ignaz Franz von Biber (kastettu 12. elokuuta 1644 Wartenberg (nyk. Stráž pod Ralskem) lähellä Reichenbergiä (nyk. Liberec) – 3. toukokuuta 1704 Salzburg) oli böömiläissyntyinen itävaltalainen säveltäjä ja viulisti.
Elämä

Biber syntyi nykyisen Tšekin tasavallan alueella ja opiskeli Troppaun (nyk. Opava) jesuiittaseminaarissa. 1660-luvulla hän työskenteli Grazissa, vuosina 1668–1670 Kremsierissä (nyk. Kroměříž) Olmützin piispa Karl Liechtenstein-Castelcornon palveluksessa ja siitä alkaen Salzburgin arkkipiispanhovissa, vuodesta 1684 kuolemaansa asti hovikapellimestarina. Biber aateloitiin vuonna 1681, jolloin hän omaksui sukunimekseen von Bibern.
Biber oli omana aikanaan arvostettu viuluvirtuoosi, ja huomattava osa hänen tuotannostaan on viulumusiikkia. Muuten hän sävelsi mm. oopperoita, messuja ja motetteja.
Teokset (valikoima) > Laulumusiikki

Arminius (Arminio eli Chi la dura la vince), ooppera. Sävelletty 1690?–1692
Missa Christi resurgentis. Sävelletty noin 1674
Salzburgin juhlamessu (Missa Salisburgensis) 53:lle laulu- ja soitinäänelle. Sävelletty 1682 Salzburgin arkkihiippakunnan 1100-vuotisjuhliin. Teosta on aiemmin luultu Orazio Benevolin ja Andreas Hoferin sävellykseksi
Missa Alleluia. Sävelletty 1690 tai myöhemmin
Kaksi requiemiä
Pyhän Henrikin messu (Missa S Henrici). Sävelletty 1697
Brysselin-messu (Missa Bruxellensis). Sävelletty 1696 tai myöhemmin. Teosta on aiemmin luultu Orazio Benevolin sävellykseksi
Plaudite tympana, motetti 53:lle laulu- ja soitinäänelle. Sävelletty 1682 Salzburgin arkkihiippakunnan 1100-vuotisjuhliin. Teosta on aiemmin luultu Orazio Benevolin ja Andreas Hoferin sävellykseksi
Teokset (valikoima) > Soitinmusiikki

Mysteerisonaatit, Ruusukkosonaatit eli Ruusunauhasonaatit, 15 sonaattia viululle ja continuolle sekä passacaglia sooloviululle
Matkimissonaatti (Sonata representativa) viululle ja continuolle. Sävelletty noin 1669
Pöytämusiikki (lat. Mensa sonora; saks. Die klingende Taffel), kuusi sonaattia viululle, kahdelle alttoviululle ja continuolle. Julkaistu 1680
Fidicinium sacro-profanum. Julkaistu 1683
Harmonia artificiosa-ariosa: diversi mode accordata. Julkaistu 1696
Maalaisten kirkkomatka (Sonata die pauern Kirchfartt genandt), sonaatti sooloviululle, kahdelle viululle, kahdelle alttoviululle, violonelle ja continuolle. Sävelletty noin 1673
Taistelusonaatti (Battalia eli Sonata di marche). Sävelletty 1673
Diskografia

Requiem à 15; Vesperae à 32 - Els Bongers, Anne Grimm, Kai Wessel, Peter de Groot, Marcel Reyans, Simon Davies, René Steur, Kees-Jan de Koning, Amsterdam Baroque Orchestra & Choir, Ton Koopman (Erato, France 1994)
Missa Bruxellensis – Jordi Savall, Le Concert des Nations, La Capella Reial de Catalunya (Alia Vox 9808)
Battalia à 10; Requiem à 15– Jordi Savall, La Capella Reial de Catalunya, Le Concert des Nations (Alia Vox 9825)
Sonata Representativa for violin & continuo in A major, The Zarjaz, La Leggenda Del Block, Editio Seconda, Traite Pour Marbre Neon Harpe Et Voix (Basilcia Records BA 005)
Mensa sonora and Sonata representativa, Reinhard Goebel, Musica Antiqua Köln – Archiv Produktion (DG 423701)
The Rosary Sonatas, Richard Egarr, Andrew Manze, Alison McGillivray (Harmonia Mundi - 907321)
Passacaglia for Solo Viola, Arranged by Marco Misciagna (Live); Marco Misciagna, Viulu (MM08)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Elias Dann ja Jiří Sehnal: "Biber, Heinrich Ignaz Franz von" . Grove music online. Oxford University Press.
Heinrich Ignaz Biber International Music Score Library Project (englanniksi)
Marlee Matlin

| Marlee Matlin |
| --- | --- |
 Marlee Matlin vuonna 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Marlee Beth Matlin
Syntynyt: 24. elokuuta 1965 (ikä 59) Morton Grove, Illinois, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Kevin Grandalski (1993–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1986–
Merkittävät roolit:  Sarah Norman (Sanaton rakkaus) Laurie Bey (Rooman sheriffi) Joey Lucas (West Wing) Jodi Lerner (L-koodi)
Palkinnot
 Oscar, paras naispääosa Sanaton rakkaus (1986) Golden Globe, paras naispääosa draamaelokuvassa Sanaton rakkaus (1987) 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Marlee Beth Matlin (s. 24. elokuuta 1965 Morton Grove, Illinois, Yhdysvallat ) on lähes kuuro yhdysvaltalainen näyttelijä. Matlin syntyi Morton Grovessa Illinoisissa juutalaisperheeseen ja kuuroutui lähes kokonaan 18 kuukauden ikäisenä.
Hän esiintyi ensimmäisen kerran 7-vuotiaana Dorothyna lastennäytelmässä The Wizard of Oz ja jatkoi samassa lasten teatteriryhmässä koko lapsuutensa ajan. Hänet palkittiin 21-vuotiaana ensimmäisestä elokuvaroolistaan elokuvassa Sanaton rakkaus (1986) parhaan naispääosan Oscarilla. Matlin on edelleen kaikkien aikojen nuorin parhaan naispääosan Oscarilla palkittu näyttelijä.
Matlin toimii aktiivisesti myös useissa hyväntekeväisyysjärjestöissä, kuten Punaisessa Ristissä. Vuonna 2002 hän julkaisi ensimmäisen romaaninsa, Deaf Child Crossing, joka perustuu löyhästi hänen lapsuuteensa. Matlin on sittemmin kirjoittanut useita lastenkirjoja. Matlin julkaisi 14. huhtikuuta 2009 omaelämäkerran I’ll Scream Later. Nuorena hän kärsi hyväksikäytöstä ja käytti huumeita. Hänellä on urastaan tähti Hollywood Walk of Famella.
Rooleja

Sanattoman rakkauden jälkeen Matlin ei muutamaan vuoteen saanut yhtä tärkeitä rooleja. Hän pääsi kuitenkin työskentelemään lahjakkaiden näyttelijöiden kuten Tuhoiskussa Ed Harrisin sekä The Linguini Incident -elokuvassa Rosanna Arquetten ja David Bowien kanssa.
Vuosina 1991–1993 Matlin nousi takaisin parrasvaloihin saatuaan naispääroolin Mark Harmonin rinnalle televisiosarjaan Reasonable Doubts. Hän oli ehdolla roolistaan 1992 ja 1993 parhaan draamasarjan naispääosan Golden Globen voittajaksi. Vuonna 1991 Matlin näytteli myös Jean Renon rinnalla elokuvassa L'Homme au masque d’or.
Matlin sai Emmy-ehdokkuuden roolistaan sarjassa Rooman sheriffi vuonna 1992. Vuosina 1999–2006 hänellä oli pitkä vierailevan näyttelijän rooli sarjassa West Wing. Lisäksi hänellä on ollut lukuisia yksittäisiä esiintymisiä eturivin sarjoissa, kuten Seinfeld, Teho-osasto, Amyn lailla, Täydelliset naiset ja Kovan onnen kundi. Sarjojen Oikeus ja kohtuus ja Kova laki: Erikoisyksikkö rooleistaan hän oli ehdokkaana parhaan vierailevan näyttelijän Emmyn voittajaksi.
Vuonna 2008 Matlin vieraili Muodon vuoksi -sarjassa ja osallistui Yhdysvaltain Dancing with the Stars -sarjan kuudennelle tuotantokaudelle. Hän näytteli L-koodi-sarjassa kuuroa taiteilijaa Jodi Lerneriä, joka kuului sarjan päärooleihin kausilla 4–6.
| Vuosi | Elokuva | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 1986 | Sanaton rakkaus | Sarah Norman | Parhaan naispääosan Oscar; Golden Globe |
| 1987 | Tuhoisku | Ellen Martin |  |
| 1991 | The Linguini Incident | Jeanette |  |
| 1991–1993 | Reasonable Doubts | Tess Kaufman | Golden Globe -ehdokas (1992, 1993) parhaasta näyttelijättären roolityöstä tv-draamasarjassa |
| 1991 | L'Homme au masque d'or | María |  |
| 1993 | Hear No Evil | Jillian Shanahan |  |
| 1993–1996 | Rooman sheriffi | Pormestari Laurie Bey | Vieraileva, viimeisellä tuotantokaudella vakionäyttelijä, 13 jaksoa |
| 1996 | It's My Party | Daphne Stark |  |
| 1996 | Snitch | Cindy |  |
| 1998 | When Justice Fails | Katy Wesson |  |
| 1998 | In Her Defense | Jane Claire |  |
| 1999–2006 | West Wing | Josephine "Joey" Lucas | Vieraileva, 17 jaksoa |
| 2000 | Two Shades of Blue | Beth McDaniels |  |
| 2000 | Oikeus ja kohtuus | Sally Berg | Vieraileva, 1 jakso - Emmy-ehdokas |
| 2001 | Askari | Paula McKinley |  |
| 2001 | Rakkautta komediaklubilla | Casey |  |
| 2004 | What the Bleep Do We Know!? | Amanda |  |
| 2004–2005 | Kova laki: Erikoisyksikkö | Tri. Amy Solwey | Vieraileva, 2 jaksoa - Emmy-ehdokas (2004) |
| 2006 | What the Bleep!?: Down the Rabbit Hole | Amanda |  |
| 2007–2009 | L-koodi | Jodi Lerner | 29 jaksoa |
| 2008 | Sweet Nothing in My Ear | Laura Miller |  |
Aiheesta muualla

Marlee Matlinin virallinen kotisivu (englanniksi)
Marlee Matlin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Marlee Matlin Elonetissä.
Marlee Matlin TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Alkuluku

12 esinettä voidaan asettaa kolmeen yhtä suureen pinoon, joten luku 12 ei ole alkuluku. 11 esineellä tämä ei ole mahdollista millään pinojen määrällä, joten luku 11 on alkuluku.
Alkuluku on lukua 1 suurempi luonnollinen luku, joka ei ole jaollinen muilla positiivisilla kokonaisluvuilla kuin yhdellä ja itsellään. Alkulukujen joukkoa merkitään kirjaimella P. Pienimmät kymmenen alkulukua ovat 2, 3, 5, 7, 11, 13, 17, 19, 23 ja 29. Alkulukuja on numeroituvasti ääretön määrä. Lukua 1 suurempaa kokonaislukua, joka ei ole alkuluku, sanotaan yhdistetyksi luvuksi. Lukua 1 ei lueta alkuluvuksi, vaikka se onkin jaoton luku, jotta alkulukuja koskevien matemaattisten lauseiden muotoilu olisi yksinkertaisempaa.
Alkulukujen laskemiseksi on olemassa useita algoritmeja. Yksi yksinkertaisimmista algoritmeista on Eratostheneen seula, joskin se on työläs ja hidas suurten alkulukujen etsimiseen.
Kaksi lukua ovat alkulukuja toistensa suhteen eli keskenään jaottomia, jos niillä ei ole ykköstä suurempia yhteisiä tekijöitä.
Historiaa

1600-luvulla elänyt ranskalainen matemaatikko Pierre de Fermat tarkasteli ensimmäisiä lukuja epänegatiivisten kokonaislukujen n (0, 1, 2, 3, …) funktiossa
ja päätteli virheellisesti, että kaikki näin saadut luvut eli Fermat’n luvut (3, 5, 17, 257, 65537, …) olisivat alkulukuja.
Luonnolliset luvut tulona

Jokainen luonnollinen luku paitsi  1 voidaan jakaa alkulukutekijöihin eli kirjoittaa alkulukujen tulona. Voidaan osoittaa, että tämä tekijöihin jako on yksikäsitteinen lukuun ottamatta tekijöiden järjestystä (aritmetiikan peruslause). Voidaan esimerkiksi kirjoittaa
Tekijöihinjakoa, jossa alkulukutekijät ovat suuruusjärjestyksessä, kutsutaan kanoniseksi alkulukuhajotelmaksi.
Ominaisuuksia

Jos p on alkuluku, niin  (p-1)!\equiv -1{\pmod {p}} (Wilsonin lause).
Mikäli  a ja  d ovat keskenään jaottomia, niin on olemassa äärettömän monta alkulukua muotoa  a+nd, missä  n on luonnollinen luku.
Mikäli  p on alkuluku ja  a on kokonaisluku, niin  a^{p}-a on jaollinen luvulla  p (Fermat’n pieni lause).
Jokaiselle alkuluvulle  p>2 on olemassa luonnollinen luku  n siten että  p=4n\pm 1.
Jokaiselle alkuluvulle  p>3 on olemassa luonnollinen luku  n siten että  p=6n\pm 1.
Ainoa parillinen alkuluku on 2, ja ainoat peräkkäiset alkuluvut 2 ja 3 (seuraa alkuluvun määritelmästä).
Ominaisuuksia > Määrän äärettömyys

Eukleides antoi vanhimman tunnetun todistuksen alkulukujen määrän äärettömyydelle. Todistus on lyhyesti seuraava:
Ominaisuuksia > Määrän äärettömyys > Todistus formaalisti

Väite: alkulukuja on äärettömän monta.
Tehdään vastaoletus: alkulukujen joukko on äärellinen.
Olkoon  {\mathcal {P}} kaikki alkuluvut sisältävä joukko siten, että  {\mathcal {P}}=\{p_{1},p_{2},\dots ,p_{n}\}, missä  n\in \mathbb {N}  ja  p_{1}<p_{2}<\ldots <p_{n}. Tällöin alkulukuja on  n kappaletta. Olkoon
Ilmiselvästi  p_{n}<q. Nyt  q\equiv 1{\pmod {r}} kaikilla  r\in {\mathcal {P}}, joten  q\not \equiv 0{\pmod {r}} kaikilla  r\in {\mathcal {P}}. Täten  q on alkuluku tai on olemassa alkuluku  s siten, että  s\not \in {\mathcal {P}} ja  q\equiv 0{\pmod {s}}, joten  s>p_{n}. Joka tapauksessa on löydetty alkulukua  p_{n} suurempi alkuluku. Tällöin alkulukuja onkin vähintään  n+1 kappaletta. Ollaan päädytty ristiritaan. Täten alkuperäinen väite on tosi.
Itsestään selvästi alkulukujen joukko on luonnollisten lukujen joukon osajoukko, joten alkulukujen joukon on oltava myös numeroituva.
Ominaisuuksia > Tiheys

Alkuluvuille on olemassa laskufunktio. Merkintä  \pi (n) tarkoittaa lukua n pienempien alkulukujen määrää. Alkulukujen tiheys on laskeva.
Ohessa  \pi (n) laskettuna joillekin n:n arvoille kasvavan suuruusluokan mukaan.
| n |  \pi (n) |
| --- | --- |
 10: 4
 10^{2}: 25
 10^{3}: 168
 10^{4}: 1 229
 10^{5}: 9 592
 10^{6}: 78 498
 10^{7}: 664 579
 10^{8}: 5 761 455
 10^{9}: 50 847 534
Alkulukulause antaa asymptoottisen arvion  \pi (n)-funktion käyttäytymiselle. Sen nojalla
Tämä merkintä ei tarkoita sitä, että näiden funktioiden arvojen erotus lähestyy nollaa, kun x lähestyy ääretöntä, vaan sitä, että niiden arvojen osamäärä lähestyy yhtä, kun x lähestyy ääretöntä. Arvion antama virhe voi siis olla suurikin, mutta suhteutettuna x:ään se on tarpeeksi pieni, jotta arvio on hyödyllinen.
Alkulukuteoreeman esitti ensimmäisen kerran Gauss konjektuurina 1800-luvulla. Sen todistivat toisistaan riippumatta Hadamard ja de la Vallée Poussin vuonna 1896.
Ominaisuuksia > Eräs alkulukukaava

Seuraava funktio tuottaa luonnollisen luvun  n eri arvoilla kaikki alkuluvut ja vain ne:
Tämän lausekkeen arvo on  n+1, jos tämä on alkuluku, muussa tapauksessa 2.  Luvun  n arvoilla 1 – 12 lauseke saa arvot 2, 3, 2, 5, 2, 7, 2, 2, 2, 11, 2 ja 13.
Kaavan hyöty on kuitenkin lähinnä teoreettinen, koska kertoman laskeminen on erittäin työlästä tietokoneillekin.
Esimerkiksi alkulukua  f(23) varten täytyy laskea luvun  22 kertoma, joka on  1\,124\,000\,727\,777\,607\,680\,000.
Ohjelman pseudokoodi:
define factorial(n):
  if n == 0 or n == 1:
      return 1
  else:
      return n * factorial(n - 1)

k = read_integer()
 
for n in 1 to k:
  c = factorial(n)
  prime = 2 + (2 * c mod (n + 1))

  if prime not in seen_primes:
      seen_primes.insert(prime)
      print prime
Suurimmat tunnetut alkuluvut

| Sija | Alkuluku | Numeroita | Löydetty | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  2^{136\,279\,841}-1 | 41 024 320 | 21. lokakuuta 2024 | 52. tunnettu Mersennen alkuluku. Alkuluvun löysi GIMPS-projektissa mukana ollut Luke Durant. |
| 2. |  2^{82\,589\,933}-1 | 24 862 048 | 7. joulukuuta 2018 | 51. tunnettu Mersennen alkuluku. |
| 3. |  2^{77\,232\,917}-1 | 23 249 425 | 26. joulukuuta 2017 | 50. tunnettu Mersennen alkuluku. |
| 4. |  2^{74\,207\,281}-1 | 22 338 618 | 7. tammikuuta 2016 | 49. tunnettu Mersennen alkuluku. Alkuluvun löysi GIMPS-projektissa mukana ollut tietokone. |
| 5. |  2^{57\,885\,161}-1 | 17 425 170 | 25. tammikuuta 2013 | 48. tunnettu Mersennen alkuluku. Alkuluvun löysi Central Missourin yliopiston professori Curtis Cooperin tietokone, joka osallistui GIMPS-projektiin. |
| 6. |  2^{43\,112\,609}-1 | 12 978 189 | 23. elokuuta 2008 | 45. tunnettu Mersennen alkuluku. Alkuluvun löysi University of California, Los Angelesin matematiikan osaston tietokone, joka osallistui GIMPS-projektiin. |
| 7. |  2^{42\ 643\ 801}-1 | 12 837 064 | 12. kesäkuuta 2009 | 47. tunnettu Mersennen alkuluku. Alkuluvun löysi Odd Magnar Strindmo, joka osallistui GIMPS-projektiin. |
| 8. |  2^{37\ 156\ 667}-1 | 11 185 272 | 6. syyskuuta 2008 | 46. tunnettu Mersennen alkuluku. Alkuluvun löysi Hans-Michael Elvenich Saksan Langenfeldistä, joka osallistui GIMPS-projektiin. Tämä oli ensimmäinen epäjärjestyksessä löytynyt Mersennen alkuluku sitten vuoden 1988. |
Suurin tunnettu alkuluku, joka ei ole Mersennen alkuluku, on  10\ 223\times 2^{31\ 172\ 165}+1. Tässä luvussa on 9 383 761 numeroa. Se löydettiin Seventeen or Bust -projektin avulla 31. lokakuuta 2016.
Avoimia kysymyksiä

Matematiikassa on monia alkulukuja koskevia avoimia kysymyksiä, joista varmastikin tunnetuin on Riemannin hypoteesi. Alla on lueteltu muita tunnettuja avoimia kysymyksiä.
Voidaanko jokainen lukua 2 suurempi parillinen luku esittää kahden alkuluvun summana? (Goldbachin konjektuuri)
Onko Fibonaccin lukujonossa ääretön määrä alkulukuja (Fibonaccin alkuluvut)?
Onko olemassa äärettömän monta sellaista alkulukua, joiden etäisyys lähimmästä alkuluvusta on 2, toisin sanoen, onko alkulukupareja äärettömän monta?
Kirjallisuutta

Derbyshire, John: Alkulukujen lumoissa.  Terra Cognita, 2006.  ISBN 952-5202-75-5
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Seventeen or Bust -projekti, jonka tarkoituksena on löytää suuria alkulukuja ja määrittää pienin Sierpinskin luku.
GIMPS-projekti, jonka tarkoituksena on etsiä suuria Mersennen alkulukuja
Topics in Multiplicative Number Theory (väitös).
Kaavio suurimman tunnetun alkuluvun numeroiden lukumäärän kasvusta logaritmisella asteikoilla
AnnaLynne McCord

| AnnaLynne McCord |
| --- | --- |
 AnnaLynne McCord vuonna 2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. heinäkuuta 1987 (ikä 37) Atlanta, Georgia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2002–
Merkittävät roolit:  Naomi Clark (90210)
Aiheesta muualla
theannalynnemccord.com
IMDb 
AnnaLynne McCord (s. 16. heinäkuuta 1987 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjoista Muodon vuoksi ja 90210.
Biografia

McCord syntyi Atlantassa. Hän kävi kotikoulua ja valmistui high schoolista 15-vuotiaana.
Vuonna 2008 hän näytteli kauhuelokuvassa Day of the Dead. Hän on vieraillut yhdessä jaksossa sarjoissa Kodinpuolustaja, Kampus Greek, Todistettavasti syyllinen ja O.C., sekä kahdesti sarjassa Ruma Betty. Muodon vuoksi -sarjassa McCord näytteli Eden Lordia kuudessa jaksossa viidennellä tuotantokaudella. Vuoteen 2009 mennessä hän oli vieraillut sarjassa jo 12 jaksossa.
Vuosina 2008–2013 McCord näytteli Naomi Clarkia nuortensarjassa 90210.
Filmografia

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Ilmestymisvuosi | Suomenkielinen nimi | Englanninkielinen nimi | Rooli |
| 2002 | The Middle of Nowhere | The Middle of Nowhere | Cassandra |
| 2005 | Transporter 2 | Transporter 2 | autovaras-tyttö |
| 2007 | Mysterious | Mysterious | Morning/Simone |
| 2006 | O.C. | The O.C. | Kuuma tyttö |
| 2006 | Kodinpuolustaja | Close to Home | Sara |
| 2007 | Todistettavasti syyllinen | Cold Case | Becca Crossan |
| 2007 | Ruma Betty | Ugly Betty | Petra |
| 2007 | C.S.I. Miami | CSI: Miami | Sherry Williamson |
| 2007 | American Heiress | American Heiress  | Loren Wakefield |
| 2007 | Kampus Greek | Greek | Destiny |
| 2007–2009 | Muodon vuoksi | Nip/Tuck | Eden Lord |
| 2008 | Head Case | Head Case | Tardin deitti |
| 2008–2013 | 90210 | 90210 | Naomi Clark |
| 2008 | Day of the Dead | Day of the Dead | Nina |
| 2008 | The Haunting of Molly Hartley | The Haunting of Molly Hartley  | Suzie |
| 2009 | Amexica | Amexica | Anna |
| 2009 | Fired Up | Fired Up | Gwenyth |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta AnnaLynne McCord Wikimedia Commonsissa
AnnaLynne McCord vuonna 2014.
Yhdyssana

Yhdyssana on kahden tai useamman sanan muodostama sana, jolla on oma merkityksensä. Tavanomainen yhdyssana, kuten kirjakauppa, koostuu perusosasta (kauppa) ja määriteosasta (kirja). Lisäksi on olemassa rinnasteisia yhdyssanoja, kuten suomalais-ruotsalainen, joissa osat ovat samanarvoisia. Isossa suomen kieliopissa käytetään termiä summa­yhdys­sana eli kopulatiivinen yhdys­sana, joka vastaa vanhaa rinnasteisen yhdys­sanan käsitettä.
Yhdyssanat kirjoitetaan yhteen suomessa ja monissa muissa kielissä, mutta esimerkiksi englannissa ja ranskassa monet yhdyssanat kirjoitetaan erilleen, minkä vuoksi niitä saatetaan nimittää esimerkiksi suomen kielessä virheellisesti sanaliitoiksi. Englannissa ja ranskassa on kuitenkin nimenomaan olemassa käsitteet open compound ja composé détaché sellaisia yhdyssanoja varten, joiden osat kirjoitetaan erilleen, esim. engl. high school, science fiction (lukio, tieteiskirjallisuus) ja ransk. machine à écrire, pommes de terre (kirjoituskone, peruna).
Englanti on siinä mielessä huomattava poikkeus, että muissa germaanisissa kielissä on laajalti tapana kirjoittaa yhdyssanat yhteen.
Suomen yleiskielen oikeinkirjoitus on seurannut tässä ruotsin esimerkkiä, mutta arkikäytössä on aina esiintynyt tapa kirjoittaa yhdyssanojen osat joskus tai usein erilleen.
Viron kielessä yhdyssanojen määriteosa on usein genetiivissä (esimerkiksi päevakava ’päiväohjelma’, ei ”päevkava”).