stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lohikääpä

| Lohikääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Erittäin uhanalainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Phanerochaetaceae
Suku::  Okrakäävät Hapalopilus
Laji::  priscus
Kaksiosainen nimi
 Hapalopilus priscus  (Niemelä, Miettinen & Manninen) Melo & Ryvarden 2014 
Synonyymit
 Aurantiporus priscus Niemelä, Miettinen & Manninen 2012 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lohikääpä (Hapalopilus priscus, syn. Aurantiporus priscus) on erittäin uhanalaiseksi lajiksi luokiteltu kääpä. Sitä on tavattu Suomessa Pohjois-Karjalasta, Kainuusta ja Koillismaalta, mutta ei eteläisestä Suomesta vaikka esimerkiksi Puolan aarniometsistä sitä on löydetty. Aiemmin lohikääpä on usein sekoitettu samaksi Erastia salmonicolor -lajiksi oranssikäävän (nykyään Erastia aurantica) kanssa.
Lohikääpä kasvaa yksivuotisena alustanmyötäisesti erittäin pehmeiksi lahonneissa männyissä. Itiöemä voi olla kämmenalaa suurempi. Nuorena se on valkoinen ja kalpean liilahko, täysikasvuisena nimensä mukaisesti kylmän lohenpunainen ja vahamaisen mehukas. Kuivuessaan kääpä kutistuu ja voi keriytyä rullalle, lisäksi sen värit samenevat. Pillit ovat suistaan huopamaisia, kulmikkaita ja niitä 2-4 millimetrillä. Pohjamalto on tuoreena pehmeä ja okrankeltainen, kuivana kova ja nahanruskea tai mustanpunainen. Pohjamallon ja pillien värikontrasti on selvä, joka on hyvä tuntomerkki verrattaessa samannäköiseen istukkakääpään. Lohikääpä on varsin tuoksuton ja mauton.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Lohikääpä (Aurantiporus priscus)
Tunnel of Love

| Tunnel of Love Bruce Springsteen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammi-heinäkuu 1987
 Julkaistu: 9. lokakuuta 1987
 Tuottaja(t): Bruce Springsteen, Chuck Plotkin, Jon Landau & Roy Bittan
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 46.25
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Bruce Springsteenin muut julkaisut
| Live/1975-85 1988 | Tunnel of Love 1987 | Chimes of Freedom 1988 |
Singlet albumilta Tunnel of Love
 ”Brilliant Disguise” Julkaistu: 3. lokakuuta 1987  ”Tunnel of Love” Julkaistu: 17. lokakuuta 1987  ”One Step Up” Julkaistu: 27. helmikuuta 1988  ”Tougher Than the Rest” Julkaistu: 23. kesäkuuta 1988  ”Spare Parts” Julkaistu: 18. lokakuuta 1988
Tunnel of Love on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin 8. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1987.
Äänityksiä tehtiin teknikko Toby Scottin kanssa Springsteenin kotistudiossa New Jerseyssä. Miksauksen hoiti Bob Clearmountain. "Tunnel of Love" nousi Billboardin albumilistan ykköseksi, ja kappale "Brilliant Disguise" listahitiksi. Myös Suomessa Tunnel of Love nousi myydyimpien albumien listalla sijalle 1.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sanoittanut ja säveltänyt Bruce Springsteen. Sanoitusten ytimen muodostaa Springsteenin yritys selvittää, kuka hän on, ja solmia rauha ajan ja kuoleman kanssa. Niiden juuret juontuivat "The River" -albumin kappaleesta "Stolen Car".
Ain’t Got You – 2.11
Tougher Than the Rest – 4.35
All That Heaven Will Allow – 2.39
Spare Parts – 3.44
Cautious Man – 3.58
Walk Like a Man – 3.45
Tunnel of Love – 5.12
Two Faces – 3.03
Brilliant Disguise – 4.17
One Step Up – 4.22
When You’re Alone – 3.24
Valentine’s Day – 5.10
Kappaleet > Kokoonpano

Bruce Springsteen – laulu, taustalaulu,  kitarat, mandoliini, bassokitara, koskettimet, huuliharppu, lyömäsoittimet, rumpukone, ääniefektit kappaleessa "Tunnel of Love"
Roy Bittan – piano kappaleessa "Brilliant Disguise", syntetisaattori kappaleessa "Tunnel of Love"
Clarence Clemons – taustalaulu kappaleessa "When You're Alone"
Danny Federici – Hammond-urut kappaleissa "Tougher Than the Rest", "Spare Parts" and "Brilliant Disguise"
Nils Lofgren – kitarasoolo kappaleessa "Tunnel of Love", taustalaulu kappaleessa "When You're Alone"
Patti Scialfa – taustalaulu kappaleissa "Tunnel of Love", "One Step Up" and "When You're Alone"
Garry Tallent – bassokitara kappaleessa "Spare Parts"
Max Weinberg – rummut kappaleissa "All That Heaven Will Allow", "Two Faces" and "When You're Alone"; lyömäsoittimet kappaleissa "Tougher Than the Rest", "Spare Parts", "Walk Like a Man", "Tunnel of Love", and "Brilliant Disguise"
James Wood – huuliharppu kappaleessa "Spare Parts"
Sitkokääpä

| Sitkokääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Steccherinaceae
Suku::  Sitkokäävät Antrodiella
Laji::  pallescens
Kaksiosainen nimi
 Antrodiella pallescens  (Pilát) Niemelä & Miettinen (2006) 
Synonyymit
 Antrodiella beschidica  Antrodiella farinacea  Coriolus pallescens  Polyporus pallescens 
Katso myös
   Sitkokääpä Wikispeciesissä   Sitkokääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sitkokääpä (Antrodiella pallescens) on koko Suomessa yleinen kääpälaji. Sitä esiintyy rehevissä ja kosteissa metsissä. Sitkokäävällä on vahva seuraajalajisuhde taulakääpään ja usein sitkokääpä kasvaa suoraan kuolleen taulakäävän päälle. Isäntäpuita ovat koivut, harmaaleppä ja harvoin muut lehtipuut. Sitkokääpä on erotettu omaksi eurooppalaiseksi lajikseen Antrodiella semisupinasta.
Sitkokäävän itiöemä on yksivuotinen ja tyypiltään joko pileaattinen tai puoliresupinaattinen pienialaisella alustanmyötäisellä osalla, vain harvoin lakkia ei muodostu ollenkaan. Lakkien muoto vaihtelee paljon pienistä kynsimäisistä röyhelömäisiin. Tuoreena itiöemä on hyvin sitkeä, kuivana se muuttuu kovaksi ja lakin reuna kipristyy alaspäin. Lakin yläpinta on sileä ja mattapintainen, väriltään kermanvalkea tai savunharmaa epäselvin vöin. Pillipinta on valkoinen ja kuivuessaan kermankeltainen. Pyöreitä pillejä mahtuu 4–8 millimetrille. Lohkopinta on kokonaan valkoinen ja käävän kokonaispaksuus 1–3 mm.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Sitkokääpä (Antrodiella pallescens)
Poissonin suhde

Poissonin suhde, Poissonin vakio  eli Poissonin luku  ( \nu ) on materiaalin ominaisuuksia kuvaava suure, joka kuvaa sitä, minkä verran materiaalista tehty kappale sitä puristettaessa levenee tai venytettäessä kapenee poikittaisessa suunnassa. Poissonin suhde on kappaleen poikittaisen ja pitkittäisen venymän suhteen vastaluku.
Poissonin suhde on saanut nimensä ranskalaisen matemaatikko ja fyysikko Siméon Denis Poissonin mukaan. Koska se on eri suunnissa tapahtuvien venymien suhde, se on dimensioton suure.
Merkitys

Kun kappaletta, esimerkiksi sauvaa venytetään, se samalla yleensä ohenee poikittaisessa suunnassa. Erityisen helposti tämä on havaittavissa kuminauhasta sen suuren venyvyyden vuoksi. Vastaavasti jos kappaletta puristetaan kokoon, se yleensä laajenee poikittaisessa suunnassa. Tämä sanotaan Poissonin ilmiöksi, ja Poissonin suhde on materiaalin tätä ominaisuutta kuvaava suure.
Kokeellisesti voidaan osoittaa, että kun kappaleen venymä tai puristuma on tarpeeksi pieni, sen poikittaisessa ja pitkittäisessä suunnassa tapahtuvan läpimitan muutos pysyy likipitäen vakiona. Koska kappale yleensä ohenee sitä venytettäessä ja paksunee puristettaessa, tämä suhde on yleensä negatiivinen. Sen vastalukua, joka on yleensä positiivinen, sanotaan materiaalin Poissonin suhteeksi.
Jokaisen vakaan isotrooppisen, lineaariseti kimmoisen materiaalin Poissonin suhde on arvojen -1,0 ja +0,5 välillä, koska tämä suhde sitoo yhteen Youngin moduulin, liukukertoimen ja puristuskertoimen, jotka kaikki ovat aina positiivisia. Useimpien aineiden Poissonin vakio on 0:n ja 0,5:n välillä. Jos se on tasan 0,5, aine on kokoonpuristumatonta eli sen tilavuus ei muutu puristettaessa. Tällaisia aineita ovat esimerkiksi kumi ja parafiini.
Useimmilla teräksillä ja jäykillä polymeereillä luku on lähellä arvoa 0,3, kuitenkin edellyttäen että myötörajaa ei ole ylitetty. Myötörajan yläpuolella, missä muodonmuutokset ovat palautumattomia, Poissonin suhde sen sijaan lähestyy arvoa 0,5. Kumin Poissonin luku on lähellä arvoa 0,5. Korkilla luku on lähellä nollaa, mikä merkitsee, ettei se puristettaessa juuri laajene poikittaisessa suunnassa.
Joissakin harvoissa tapauksissa materiaali päin vastoin kutistuu kokoon myös poikittaisessa suunnassa sitä puristettaessa taikka laajenee myös poikittaisessa suunnassa sitä venytettäessä. Tällaisissa tapauksissa Poissonin suhde on arvoltaan negatiivinen.  Sellaisia materiaaleja ovat esimerkiksi jotkut vaahtomuovi, origamiset kalvot ja eräät grafiitin muodot.
Anisotrooppisilla materiaaleilla Poissonin suhde ei ole kaikissa suunnissa yhtä suuri ja esimerkiksi hiilinanoputkilla, laskostetuilla lehtimäisillä materiaaleilla ja hunajakennojen aukseettisilla metamateriaaleilla se saattaa joissakin suunnissa jopa ylittää arvon 0,5.
Jos oletetaan, että materiaalia venytetään tai puristetaan aksiaalisessa suunnassa eli alla olevan kaavion x-akselin suunnassa, saadaan:
missä
Pituuden muutos

Oletetaan, että kuutiota venytetään x-suunnassa, kuten oheisessa kuvassa. Sen pituuden muutokselle x-suunnassa käytetään merkintää  \Delta L, kun taas kutistumille y- ja x-suunnissa käytetään merkintää  \Delta L'.  Tällöin infinitesimaaliset kulmittaiset jännitykset ovat
Jos Poissonin suhe pysyy muodonmuutoksen aikana vakiona, integroimalla nämä lausekkeet saadaan Poissonin suhteenn määritelmän mukaan:
Kun nämä ratkaistaan ja varustetaan eksponenteilla, pituuden muutosten  \Delta L ja  \Delta L' välille saadaan yhteys:
Kun pituuden muutokset  \Delta L ja  \Delta L' ovat hyvin pieniä, saadaan ensimmäisenä likiarvona:
Tilavuuden muutos

Materiaalin muodonmuutoksesta johtuva kuution tilavuuden muutos ΔV/V voidaan nyt laskea. Koska 
 V=L^{3} ja  V+\Delta V=(L+\Delta L)\left(L+\Delta L'\right)^{2}, saadaan:
Pituuden ja paksuuden muutosten  \Delta L and  \Delta L' välille edellä johdetun yhteyden perusteella saadaan edelleen:
ja hyvin pienillä  \Delta L:n ja  \Delta L':n arvoilla saadaan ensimmäisenä likiarvona:
Isotrooppisille materiaaleille voidaan käyttää Lamén relaatiota
missä  K on materiaalin puristuvuusmoduuli  ja  E sen Youngin moduuli.
Kaikilla isotrooppisilla aineilla Poissonin suhde on välillä  -1<\nu <0.5.  Teknisiin tarkoituksiin käytetyillä materiaaleilla se on tyypillisesti välillä  0.2<\nu <0.5.
Paksuus muutos

Jos sauvaan, jonka pituus on L ja paksuus d, venytetään sen suuruisella voimalla, että sen pituus kasvaa määrän ΔL, sen paksuuden muutos saadaan lausekkeesta:
Tämä kaava pätee kuitenkin vain, jos muodonmuutokset ovat pieniä. Jos ne ovat suuria, on käytettävä seuraavaa tarkempaa kaavaa:
missä
Saatu luku on negatiivinen, mikä osoittaa, että sauvan paksuus pienenee sen pituuden kasvaessa.
Isotrooppiset materiaalit

Jos lineaariseen isotrooppiseen materiaaliin kohdistuu vain puristavia (toisin sanoen normaaleja) voimia, kappaleen pituuden muutos yhden akselin suunnassa saa aikaan muodonmuutoksia myös kahden muun ulottuvuuden suuntaisilla akseleilla. Näin ollen on mahdollista yleistää puristavia voimia koskeva Hooken laki kolmeen ulottuvuuteen:
missä:
Nämä yhtälöt voidaan yhdistää, jolloin saadaan:
Yleisimmässä tapauksessa normaalien jännitysten lisäksi esiintyy myös leikkausjännityksiä, ja Hooken lain yleistys kokonaisuudessaan voidaan ilmaista yhtälöllä
missä  \delta _{ij} on Kroneckerin delta. Käyttämällä Einsteinin merkintää
yhtälö voidaan kirjoittaa yksinkertaisempaan muotoon:
Anisotrooppiset materiaalit

Anistrooppisiksi sanotaan materiaaleja, joiden ominaisuudet eivät ole samat kaikkiin suuntiin. Niillä Poissonin suhde riippuu venytyksen suunnasta. Läpimittojen muutoksia eri suunnssa kuvaavat yhtälöt
Näissä  \nu  on materiaalin Poissonin suhde,  E sen Youngin moduuli,  {\textbf {n}} venytyksen suuntainen yksikkövektori ja  {\textbf {m}} venytykseen nähden kohtisuora yksikkövektori. Anisotropian tyypistä riippuen Poissonin suhde on eri suunnissa eri suuri.
Ortotrooppiset materiaalit

Ortotrooppisille materiaaleille kuten puulle Hooken laki voidaan esittää matriisimuodossa seuraavasti:
missä
Ortotrooppisen materiaalin Poissonin suhde on eri suuri kussakin suunnassa (x, y ja z).  Rasitus- ja venytystensorien symmetriasta seuraa kuitenkin, etteivät nämä yhtälössä esiintyvät kuusi suhdetta ole kaikki toisistaan riippumattomia. On vain yhdeksän toisistaan riippumatonta materiaalin ominaisuutta: kolme kimmomoduulia, kolme liukukerrointa ja kolme Poissonin suhdetta. Loput kolme Poissonin suhdetta saadaan yhteyksistä
Näistä yhteyksistä nähdään, että jos  E_{\rm {x}}>E_{\rm {y}} on  \nu _{\rm {xy}}>\nu _{\rm {yx}}.  Poissonin suhteista suurin on tässä tapauksessa  \nu _{\rm {xy}}), pienin taas  \nu _{\rm {yx}}). Muille Poissonin suhteille voidaan esittää vastaavat yhteydet.
Poikittaisesti isotrooppiset materiaalit

Poikittaisesti isotrooppisilla materiaaleilla on isotropiataso, jossa niiden kimmoisuus­ominaisuudet ovat samat kaikkiin suuntiin.  Jos oletetaan että tämä isotropia on  y-z-taso, Hooken laki saa muodon
missä isotropiatasoa eli  y-z -tasoa on käytetty vakioiden lukumäärän vähentämiseen, sillä  E_{y}=E_{z},~\nu _{xy}=\nu _{xz},~\nu _{yx}=\nu _{zx}.
Jännitys- ja venymä­tensorien symmetriasta seuraa:
Näin jää jäljelle kuusi toisistaan riippumatonta vakiota:  E_{\rm {x}},E_{\rm {y}},G_{\rm {xy}},G_{\rm {yz}},\nu _{\rm {xy}},\nu _{\rm {yz}}.  Poikittaisen isotropian vuoksi on kuitenkin vielä vakioiden  G_{\rm {yz}} ja  E_{\rm {y}},\nu _{\rm {yz}} välillä rajoittava yhteys
Niinpä tällaisten materiaalien kimmoisuus­ominaisuudet voidaan täysin kuvata viidellä suureella, joista kaksi on Poissonin suhteita. Oletetun symmetriatason suurempi Poissonin suhde on suurempi luvuista  \nu _{\rm {xy}} ja  \nu _{\rm {yx}}. Muut suuremmat ja pienemmät Poissonin suhde ovat yhtä suuret.
Eri materiaalien Poissonin suhteita

| Materiaali   | Poissonin suhde   |
| --- | --- |
kumi : 0.4999 
kulta : 0,42 
kyllästetty savi : 0,40–0,49  
magnesium : 0,29 
titaani : 0,35 
kupari : 0,34 
alumiini : 0,34 
savi : 0,30–0,45  
ruostumaton teräs : 0,30–0,31  
teräs : 0,28–0,30 
valurauta : 0,21–0,30 
hiekka : 0,20–0,455  
betoni : 0,10–0,20  
lasi : 0,19–0,35   
amorfiset metallit : 0,276–0,409 
vaahtomuovi : 0,10–0,50  
korkki : 0,0
| Materiaali | Symmetriataso |  \nu _{\rm {xy}} |  \nu _{\rm {yx}} |  \nu _{\rm {yz}} |  \nu _{\rm {zy}} |  \nu _{\rm {zx}} |  \nu _{\rm {xz}}  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| hunajakennorakenteinen Nomex  |  x{\text{-}}y,  x-akselin suuntainen nauha   | 0,49    | 0,69   | 0,01   | 2,75   | 3,88   | 0,01   |
| lasikuitu-epoksihartsi  |  x{\text{-}}y  | 0,29   | 0,32   | 0,06   | 0,06   | 0,32   |  |
Eri materiaalien Poissonin suhteita > Negatiivinen Poissonin suhde ja aukseettiset materiaalit

Muutamalla aukseettisiksi kutsutuilla materiaaleilla Poissonin suhde on negatiivinen. Kun niitä venytetään pitkittäisen akselin suunnassa, myös poikittaisessa suunnassa kappaleen läpimitta kasvaa. Tämä aiheutuu yleensä erikoisella tavalla suuntautuneista, saranoituneista molekyylien välisistä sidoksista. Näiden sidosten venyessä pitkittäisessä suunnassa "saranoiden" on ikään kuin auettava poikittaisessa suunanssa, mikä ilmenee poikittaisen läpimitan suurenemisena.  Tämä voidaan saada aikaan myös strukturoidusti, mikä on avannut uusia mahdollisuuksia mekaanisten metamateriaalien suunnittelussa .
Tutkimukset ovat osoittaneet, että eräillä puulajeilla ilmenee negatiivinen Poissonin suhde ainoastaan puristuskokeessa, jossa ne saadaan virumaan. Aluksi tällaisessa puristuskokeessa Poissonin suhde on positiivinen, mutta se pienenee vähitellen ja saavuttaa lopulta negatiivisen arvon. Näin ollen tämä osoittaa samalla, että puun Poissonin suhde muuttuu ajan myötä, vaikka siihen kohdistuva kuormitus pysyisi vakionakin, mikä osoittaa että sen mittasuhteet pitkittäisessä ja poikittaisessa suunnassa eivät muutu yhtä nopeasti.
Monien aineiden Poissonin suhde voidaan saada negatiiviseksi muuttamalla niiden mikroskooppista rakennetta sopivalla tavalla. Yksinkertaisessa tapauksessa aukseettisuus saadaan aikaan poistamalla osa materiaalista niin, että sen jäljelle jäävä osa muodostaa jaksollisen huokoisen rakennelman.. Hilarakenteisille materiaaleille voidaan saada vielä alempi Poissonin suhde, joka isotrooppisessa tapauksessa voi olla mielivaltaisen lähellä arvoa -1.
Nykyisin tunnetaan yli 300 kiteistä materiaalia, joilla voidaan saattaa aukseettiseen tilaan suuntaamalla kiteet sopivalla tavalla.. Sellaisia ovat esimerkiksi Li, Na, K, Cu ,Rb, Ag, Fe, Ni, Co, Cs, Au, Be, Ca, Zn, Sr, Sb ja MoS _{2}.
Poissonin funktio

Kun kappaleeseen kohdistuva jännitys on suuri, sen pituuden ja poikittaisen läpimitan ( \varepsilon _{\text{trans}} ja  \varepsilon _{\text{axial}}) välistä yhteyttä ei enää voida tyydyttävästi kuvata vakioksi käsitetyllä Poissonin suhteella. Tällöin Poissonin suhteen sijasta käytetään Poissonin funktiota, jolle on esitetty useita vaihtoehtoisia määritelmiä. Jos poikittaiselle venymälle käytetään määritelmää  \lambda _{\text{trans}}=\varepsilon _{\text{trans}}+1 ja pitkittäiselle  \lambda _{\text{axial}}=\varepsilon _{\text{axial}}+1 ja poikittainen kutistuma on esitettävä pitkittäisen venymän funktiona (toisin sanoen  \lambda _{\text{trans}}=\lambda _{\text{trans}}(\lambda _{\text{axial}})), yleisimmin käytettyjä ovat Henckyn, Biot'n, Greenin ja Almansin funktiot:
Poissonin ilmiön sovelluksia

Poissonin ilmiöllä on suuri vaikutus muun muassa siihen, mitä tapahtuu, kun paineistettu neste tai kaasu virtaa putkessa. Kun paine on suuri, virtaava aine kohdistaa tasaisen voiman putken sisäpintaan ja saa putken laajenemaan leveyssuunnassa. Poissonin ilmiön vuoksi se samalla myös hieman kutistuu pituussuunnassa. Tällä pituuden muutoksella voi olla havaittava vaikutus putkien liitoskohtiin, varsinkin kun sen vaikutukset kertautuvat pitkän putken jokaisessa liitoskohdassa. Jos paine on riittävän suuri, liitokset saattavat irrota, jolloin putkeen syntyy vuoto.
Poissonin ilmiöllä on merkitystä myös rakennegeologiassa. Useimpien muiden materiaalien tavoin kallioperäkin altistuu jännityksen alaisina Poissonin ilmiölle. Geologisessa aikaskaalassa maankuoren jatkuva jatkuva eroosio tai sedimentaatio voi saada aikaan tai poistaa laajoja pystysuuntaisia jännityksiä kallioperän alemmissa kerroksissa. Ne voivat laajeta tai supistus pystysuunnassa niihin kohdistuvan rasituksen vaikutusesta, jolloin niiden muoto samalla muuttuu Poissonin ilmiön vaikutuskesta myös vaakasuorassa suunnassa. Tämän vaakasuoran venymisen tai kutistumisen myötä kallioperään voi syntyä saumakohtia.
Alun perin korkkia alettiin käyttää viinipullojen sulkemiseen sen muiden ominaisuuksien kuten kemiallisen kestävyytensä, läpäisemättömyytensä, taipuisuutensa ja joustavuutensa vuoksi. Myöhemmin se kuitenkin havaittiin sopivan tähän tarkoitukseen erityisen sopivaksi materiaaliksi myös sen vuoksi, koska sen Poissonin suhde on likipitäen nolla. Kun korkki työnnetään pullon suuhun, sen yläosa, joka ei ole vielä sisällä pullossa, ei laajene poikittaisessa suunnassa samalla kun sitä puristetaan pitkittäisessä eli pullon suun suunnassa. Voima, joka tarvitaan korkin työntämiseksi pulloon, kasvaa vain korkin ja pullon välisen kitkan vuoksi. Jos tulppa tehtäisiin esimerkiksi kumista, jonka Poissonin suhde on lähellä arvoa 1/2, tarvittaisiin lisäksi melkoisesti voimaa tulpan paksuuntuneen yläosan puristamiksi niin, että sekin mahtuu pulloon.
Kuva 1: Isotrooppisesta lineaarisesti kimmoisesta materiaalista tehty kuutio, jonka Poissonin suhde on 0,5 ja johon kohdistuu x-akselin suuntainen jännitys. Vihreä esiittä kuutiota sellaisena kuin se on silloin, kun jännitystä ei ole.  Punainen osoittaa kuutiota jännityksen alaisena, jolloin sen venynymä x-suunnassa on  DeltaL verran, kutistuma x- ja y-suunnissa  \Delta L'.
Kuva 2: Kahden kaavan vertailu, toinen pienille, toinen suurille muodonmuutoksille
Lasin eräiden komponenttien vaikutus peruslasin Poissonin suhteeseen.
Käännös suomeksi
Helohäivekääpä

| Helohäivekääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen 
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Irpicaceae
Suku::  Häivekäävät Leptoporus
Laji::  erubescens
Kaksiosainen nimi
 Leptoporus erubescens  (Fr.) Bourdot & Galzin 
Katso myös
   Helohäivekääpä Wikispeciesissä   Helohäivekääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Helohäivekääpä (Leptoporus erubescens) on Suomessa esiintyvä, mutta levinneisyydeltään vielä huonosti tunnettu kääpälaji. Helohäivekääpä viihtyy monenlaisissa metsissä ja sen isäntäpuu on mänty, jonka kuorettomilla rungoilla ja oksilla se kasvaa.
Helohäivekäävän yksivuotinen itiöemä on usein resupinaattinen tai puoliresupinaattinen, vain harvoin pileaattinen ja tuolloinkin lakki on typäkkä, tuskin sormenpäätä isompi (vertaa suvun toiseen lajiin punahäivekääpään, joka on useammin lakillinen). Lakin yläpinta on kalpean punainen ja vanhetessaan sen violettisävyisyys voimistuu. Resupinaattinen helohäivekääpä kasvaa usein ellipsin muotoisella alalla, 4–9 millimetrin paksuisena pulleana laikkuna. Pillipinta näyttää sivulta katsottuna valkoiselta, suoraan katsoessa pillien pohjalta näkyy liila sävy. Kolhiintuneet kohdat muuttuvat punertaviksi. Pillejä mahtuu 2–4 millimetrille. Malto on tuoreena mehukkaan pehmeää ja punertavanvalkoista. Kuivuessaan itiöemä kutistuu, haurastuu ja tummuu, mallosta tulee ruosteenruskeaa ja pillipinnasta hyytyneen veren väristä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Helohäivekääpä (Leptoporus erubescens)
Punahäivekääpä

| Punahäivekääpä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Tumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Irpicaceae
Suku::  Häivekäävät Leptoporus
Laji::  mollis
Kaksiosainen nimi
 Leptoporus mollis  (Pers.) Quél. 1886 
Katso myös
   Punahäivekääpä Wikispeciesissä   Punahäivekääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punahäivekääpä (Leptoporus mollis) on Suomessa melko yleinen, mahdollisesti pohjoispainotteinen vanhojen metsien kääpälaji. Kasvutapa vaihteleva: pileaattisena hyllymäinen tai typäkkä lakki, mutta myös puoliresupinaattinen tai resupinaattinen muoto mahdollinen. Väri päältä kalpean ruusunpunainen, alapinta valkoinen ja pillien sisältä liilansävyinen. Lohkopinta punestavan valkea ja rakenteeltaan pehmeä. Muuttuu kuivaessaan ruskeaksi. Pillit kulmikkaita ja niitä 3-4 millimetrillä. Punahäivekääpä on tuoksuton toisin kuin pihkantuoksuinen pursukääpä (Amylocystis lapponica). Isäntäpuuna kuusi, kun puussa on vielä kuori. Yksivuotisena kasvava ruskolahottaja, jonka jäljiltä lahoaines on kovaa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Punahäivekääpä (Leptoporus mollis)
Jesper Lindstrøm

Jesper Lindstrøm toukokuussa 2022.
Jesper Grænge Lindstrøm (s. 29. helmikuuta 2000 Taastrup) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 182-senttimetrinen. Hän edustaa kauden 2024–2025 Englannin Valioliigan Evertonia lainasopimuksella italialaisseura Napolista. Hän pelasi Tanskan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2020.