stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Onnenkäenkaali

| Onnenkäenkaali |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Oxalidales
Heimo::  Käenkaalikasvit Oxalidaceae
Suku::  Käenkaalit Oxalis
Laji::  tetraphylla
Kaksiosainen nimi
 Oxalis tetraphylla  Cav. 
Katso myös
   Onnenkäenkaali Wikispeciesissä   Onnenkäenkaali Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Onnenkäenkaali (Oxalis tetraphylla) on käenkaalien (Oxalis) sukuun kuuluva kasvilaji, jota viljellään yleisesti koristekasvina. Laji on läheistä sukua Oxalis deppei -lajille, jonka monet kasvitieteilijät katsovat olevan samaa lajia kuin onnenkäenkaali.
Onnenkäenkaali on monivuotinen, noin 15 cm korkeaksi kasvava kasvi, joka muodostaa kasvustoja suikertavan juurakkonsa avulla.
Onnenkäenkaali kasvaa luontaisena Meksikossa, mutta sitä kasvatetaan koristekasvina eri alueilla ja paikoin se on villiytynyt koristekasvikarkulaisena luontoon.
Käyttö ja kasvatus

Onnenkäenkaalia kasvatetaan koristekasvina ja se on helppohoitoinen kasvi, joka sopii maanpeitekasviksi. Kasvupaikkanaan laji suosii hiekkaista maaperää sekä lämmintä ja kuivaa kasvupaikkaa, joka on täydessä auringon valossa tai hieman varjossa. Suotuisilla kasvupaikoilla lajin kasvusto voi levitä melko nopeasti.
Onnenkäenkaalin lehdet, kukat ja juuret ovat syötäviä, joskin kasvi sisältää oksaalihappoa, joka antaa kasvinosille niiden happaman maun. Oksaalihapon vuoksi kasvinosia ei kuitenkaan tule syödä kerralla suuria määriä. Lehtiä ja kukkia voi syödä sellaisenaan ja kukkia voi käyttää koristeina esimerkiksi salaateissa. Juuria voi syödä kypsennettyinä ja ne sisältävät tärkkelystä, joskin heikosti.
Aiheesta muualla

Puutarha.net: Onnenkäenkaali (Oxalis tetraphylla)
Oscar Omar Aparicio Céspedes

Piispa Oscar Aparicio (2013)
Oscar Omar Aparicio Céspedes (s. 26. syyskuuta 1959 La Paz) on bolivialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi La Pazin arkkihiippakuntaan 29. marraskuuta 1987 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Citiumin titulaaripiispaksi 29. toukokuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Edmundo Luis Flavio Abastoflor Montero, jota avustivat Ivo Scapolo ja Gonzalo Ramiro del Castillo Crespo.
Aparicio Céspedes sai 4. huhtikuuta 2012 nimityksen Bolivian sotilaspiispaksi.
Ognjen Koroman

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ognjen Koroman (Огњен Короман)
Syntymäaika: 19. syyskuuta 1978 
Syntymäpaikka: Pale, Jugoslavia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 179 senttimetriä
Junioriseurat
: Belgradin Punainen Tähti
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997 - 1998 1998 - 2000 2000 - 2002 2002 - 2003 2003 - 2005 2005 -  2006 2006 - 2007 2007 - | FK Radnički Kragujevac FK Spartak Subotica OFK Beograd FK Dynamo Moskova PFK Krylja Sovetov Samara FC Terek Grozny Portsmouth FC Portsmouth FC Belgradin Punainen Tähti | 0 (0) 48 (4) 46 (4) 38 (12) 50 (3) 6 (1) 3 (1) 1 (0) |
Maajoukkue
| 2002 - | Serbia | 33 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. lokakuuta 2006.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 6. helmikuuta 2007.
Ognjen Koroman (serb. Огњен Короман, s. 19. syyskuuta 1978, Pale, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija, joka edusti venäläistä Krylja Sovetovia kaudella 2011–2012. Koromann on keskikenttäpelaaja.
Krylja Sovetovia ennen Koroman edusti Belgradin Punaista Tähteä, jossa hän pelasi lainalla venäläisestä FC Terek Groznysta. Koroman on edustanut uransa aikana myös serbialaisia Radnički Kragujevacia, Spartak Suboticaa ja OFK Beogradia, venäläistä Dynamo Moskovaa sekä lainasopimuksella englantilaista Portsmouthia, jossa hän pelasi vuosina 2006–2007 neljä valioliigaottelua.
Maajoukkuetasolla Koroman edustaa Serbiaa. Hän on pelannut 33 A-maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän oli mukana myös 2006 MM-kisoissa Serbia ja Montenegron joukkueessa.
Aiheesta muualla

Ognjen Koroman (Arkistoitu – Internet Archive)
Serbia ja Montenegron joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Jevrić |
2 Ergić |
3 Dragutinović |
4 Duljaj |
5 Vidić |
6 Gavrančić |
7 Koroman |
8 Kežman |
9 Milošević |
10 Stanković |
11 Đorđević |
12 Kovačević |
13 Basta |
14 Đorđević |
15 Dudić |
16 Petković |
17 Nađ |
18 Vukić |
19 Žigić |
20 Krstajić |
21 Ljuboja |
22 Ilić |
23 Stojković |
Valmentaja Petković
Ranskalainen sarja (elokuva)

| Ranskalainen sarja> Suite française |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Saul Dibb
Käsikirjoittaja:   Saul Dibb  Matt Charman 
Perustuu:  Irène Némirovskyn romaaniin Ranskalainen sarja (2004)
Tuottaja:   Xavier Marchand  Romain Brémond  Michael Kuhn  Andrea Cornwell 
Säveltäjä:  Rael Jones
Kuvaaja:  Eduard Grau
Leikkaaja:  Chris Dickens
Pääosat:   Michelle Williams  Kristin Scott Thomas  Matthias Schoenaerts 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska  Britannia  Belgia  (mukana myös Kanada ja Yhdysvallat) 
Tuotantoyhtiö:   Entertainment One  TF1 Droits Audiovisuels  Qwerty Films  (mukana myös BBC Films ja The Weinstein Company) 
Levittäjä:  Vidéa Vertigo Média
Ensi-ilta:   2015-03-1010. maaliskuuta 2015 (Pariisi, Ranska)  
Kesto:  107 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti ja saksa (esiintyy myös ranskaa)
Budjetti:  15 000 000 EUR
Tuotto:  9 337 930 USD
Katsojat:   242 542 (Ranska)  310 547 (Britannia)  83 276 (Belgia) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ranskalainen sarja (ransk. Suite française; engl. Suite Française) on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut Saul Dibbin ohjaama ranskalais-brittiläis-belgialainen toiseen maailmansotaan sijoittuva romanttinen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Michelle Williams, Kristin Scott Thomas ja Matthias Schoenaerts. Elokuva perustuu Irène Némirovskyn vuonna 1942 kirjoittamaan ja postuumisti julkaistuun samannimiseen menestysromaaniin Ranskalainen sarja (ransk. Suite française, 2004) ja kertoo ranskalaiskyläläisen (Williams) ja saksalaissotilaan (Schoenaerts) rakkaussuhteesta natsi-Saksan miehittämässä Ranskassa. Dibb ja Matt Charman sovittivat elokuvan käsikirjoituksen Némirovskyn romaanin pohjalta.
Juoni

Ranskalainen sarja sijoittuu natsi-Saksan miehittämään, vuoden 1940 Ranskaan. Maaseudulla pienessä Bussyn kylässä asuva nuori Lucile Angellier (Michelle Williams) odottaa kotiin miehittäjien sotavankina olevaa tuoretta aviomiestään. Hän joutuu asumaan varakkaan anoppinsa, rouva Angellierin (Kristin Scott Thomas), kanssa. Rouva Angellier pakotetaan majoittamaan taloonsa saksalaisupseeri Bruno von Falk (Matthias Schoenaerts), jonka kanssa Lucilelle kehittyy odottamaton rakkaussuhde sodan riehuessa taustalla. Kukaan ei hyväksy heidän suhdettaan – vähiten Lucilen määräilevä anoppi.
Tuotanto > Kehitys

Marraskuussa 2006 Universal Picturesin kerrottiin ostaneen Irène Némirovskyn vuonna 1942 kirjoittaman Ranskalainen sarja -menestysromaanin elokuvaoikeudet. Tällöin Ronald Harwood valittiin sovittamaan käsikirjoitus, ja elokuvan tuottajina olisivat olleet Kathleen Kennedy ja Frank Marshall. Vuonna 2007 ranskalainen TF1 Droits Audiovisuels osti romaanin elokuvaoikeudet kirjankustantamo Éditions Denoëlilta.
Ranskalaisen sarjan tuottajina olivat Entertainment Onen Xavier Marchand, TF1 Droits Audiovisuelsin Romain Brémond sekä Qwerty Filmsin Michael Kuhn ja Andrea Cornwell. Vastaavina tuottajina olivat BBC Filmsin Christine Langan ja The Weinstein Companyn Harvey Weinstein. Elokuvan budjettina oli 15 miljoonaa euroa.
Tuotanto > Kuvaukset

Ranskalaisen sarjan kuvaukset alkoivat 24. kesäkuuta 2013 ja päättyivät elokuun lopussa. Elokuvaa kuvattiin kahdeksan viikkoa Belgiassa ja kahdeksan päivää Ranskassa. Belgiassa elokuvaa kuvattiin Brysselin lisäksi Beauvechainin, Grez-Doiceaun, Villers-la-Villen ja Nivellesin kunnissa Vallonian Brabant’n provinssissa, kun taas Ranskassa Marvillen kunnassa Meusen departementissa. Kuvausten päättymisestä ilmoitettiin 2. syyskuuta 2013.
Musiikki

Ranskalaissäveltäjä Alexandre Desplat oli alun perin palkattu säveltämään elokuvan musiikin, mutta Rael Jones korvasi hänet. Desplat ehti säveltää elokuvaan Bruno’s Piano Piece -nimisen kappaleen. Jonesin säveltämä elokuvamusiikki äänitettiin Abbey Road Studiosilla Lontoossa. Sony Classical Records julkaisi 16. maaliskuuta 2015 elokuvan soundtrack-albumin, joka sisältää Jonesin säveltämän elokuvan musiikin lisäksi Desplat’n säveltämän kappaleen ja elokuvassa esiintyviä Lucienne Boyerin, Joséphine Bakerin ja Rosita Serranon esittämiä kappaleita.
Ensi-ilta ja vastaanotto

Ranskalaisen sarjan ensimmäinen traileri julkaistiin 24. lokakuuta 2014.
Ensi-ilta ja vastaanotto > Ensi-ilta

Ranskalainen sarja sai maailmanensi-iltansa UGC Normandie -elokuvateatterissa Pariisissa 10. maaliskuuta 2015. Teatteriensi-iltansa elokuva sai Britanniassa 13. maaliskuuta 2015, Ranskassa 1. huhtikuuta 2015 ja Belgiassa 15. huhtikuuta 2015. Ranskalaisen sarjan teatterilevittäjinä olivat Entertainment One Britanniassa, UGC Distribution Ranskassa ja Kinepolis Film Distribution Belgiassa. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti yli 9,3 miljoonan dollarin lipputulot.
Ensi-ilta ja vastaanotto > Vastaanotto

Ranskalainen sarja on saanut elokuvakriitikoilta myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 74 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 5,9/10 keskiarvolla. Keskiarvo perustuu 42 arviointiin. 1 791 käyttäjästä 68 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 3,6/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan kahdeksan arvostelun perusteella elokuva on saanut 63 pistettä sadasta mahdollisesta. Internet Movie Databasen 17 313 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,9/10.
Ranskalaisen sarjan elokuvamusiikin säveltäjä Rael Jones oli ehdolla Yhdysvalloissa Primetime Emmyn saajaksi kategoriassa paras alkuperäinen musiikkisävellys minisarjassa, televisioelokuvassa tai erikoisjaksossa vuonna 2017.
Aiheesta muualla

Ranskalainen sarja Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Ranskalainen sarja Metacriticissä (englanniksi)
Ranskalainen sarja Box Office Mojossa (englanniksi)
Olavi Pajunen

| Olavi Pajunen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Tauno Olavi Pajunen
Syntynyt: 20. elokuuta 1920 Mänttä, Suomi
Kuollut: 27. maaliskuuta 1971 (50 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä, teatterinjohtaja, teatteriohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Tauno Olavi Pajunen (20. elokuuta 1920 Mänttä – 27. maaliskuuta 1971) oli suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja teatteriohjaaja.
Ura

Pajusella oli useita kiinnityksiä eri teattereihin 1950- ja 1960-luvuilla. Hän työskenteli näyttelijänä muun muassa Helsingissä 1951–1956 ja Kajaanin työväenteatterin johtajana 1961–1963.
Pajunen työskenteli myös teatteriohjaajana. Hän ohjasi muun muassa näytelmät Uhattu nuoruus, Sanni Kortmanin koulu ja Täällä Pohjantähden alla II. Pajusen roolitehtäviä olivat muun muassa Mikko karjalaisnäytelmässä Anu ja Mikko ja ystävä näytelmässä Jokamies.
Vuonna 1955 Pajunen teki pienen mutta mieleenpainuvan roolin kuolemaantuomittuna Edvin Laineen elokuvassa Tuntematon sotilas.
Perhesuhteet

Olavi Pajusen vanhemmat olivat valaja Waldemar Pajunen ja Lydia Stenlund. Hänellä oli kaksi lasta.
Ossi Repo

Ossi Repo (s. 29. kesäkuuta 1948 Rovaniemi) on Kemin entinen kaupunginjohtaja. Kemin kaupunginvaltuuston valitessa kaupunginjohtajan kuuden vuoden määräajaksi vuonna 2005 hän voitti Martti Ruotsalaisen äänin 23–20. Ennen valintaansa kaupunginjohtajaksi Repo oli Lapin liiton kehittämisjohtaja. Eläkkeelle hän jäi vuonna 2012. Sittemmin hän on toiminut ainakin kuntajakoselvittäjänä Pohjois-Karjalassa ja Vaasan seudulla ja kannustanut Meri-Lapin kuntia yhdistymään.
Ossi Renkonen

Ossi Renkonen (oik. Harry Mikko Oswald Renkonen, 7. toukokuuta 1933 Helsinki – 18. maaliskuuta 2011 Kemiö) oli suomalainen biokemisti ja Helsingin yliopiston lipidikemian henkilökohtainen ylimääräinen professori.
Renkonen suoritti väitöskirjatutkimukseensa liittyvät työt 1954–1958 Baselin yliopistossa Sveitsissä Tadeusz Reichsteinin ohjauksessa ja valmistui filosofian tohtoriksi 1958. Hän toimi sero-bakteriologian laitoksen assistenttina Helsingissä 1958–1967 ja lukuvuoden 1967–1968 hän työskenteli tutkijana Harvardin yliopistossa Konrad Blochin laboratoriossa. Vuonna 1968 hänet nimitettiin lipidikemian henkilökohtaiseksi ylimääräiseksi professoriksi Helsingin yliopistoon. 1970-luvulla Renkosen tutkimuksen painopiste siirtyi hiilihydraattikemiaan. Vuodesta 1979 alkaen hän toimi Helsingin yliopiston biokemian laitoksella opetus- ja esimiestehtävissä ja vuodesta 1989 Biotekniikan instituutissa tutkijana.
Arkkiatri Oswald Renkonen oli Ossi Renkosen isoisä ja professori Olli Renkonen hänen isänsä.
Nørrebron nuorisotalo

Kööpenhaminan nuorisotalo 2
Nørrebron nuorisotalo eli Ungdomshuset oli Kööpenhaminan Nørrebron kaupunginosassa sijainnut rakennus, joka toimi työväentalona ja myöhemmin nuorisotalona.
Historia

Ungdomshuset valmistui vuonna 1897 työväentaloksi. Talo oli työväenliikkeen keskus, jossa päätettiin kansainvälisestä naistenpäivästä toisen internationaalin naistenkonferenssissa elokuussa 1910. Siihen osallistui 99 naista 17 eri maasta, muun muassa Rosa Luxemburg ja Clara Zetkin. Kokoukseen osallistuneesta tanskalaisesta Nina Bangista tuli maailman ensimmäinen naisministeri. Talossa puhuivat myös muun muassa Vladimir Lenin ja Karl Liebknecht. Talo oli työväenliikkeen käytössä vuoteen 1960.
Talo myytiin 15 vuoden tyhjillään seisomisen jälkeen 1978 Tingluti-kansantanssiryhmälle. Keväällä 1982 Kööpenhaminan kaupunki osti talon ja antoi sen kaupungin nuorison käyttöön, joka oli edellisestä syksystä lähtien kamppaillut itsehallinnollisen nuorisotilan saamiseksi. Talon käyttäjien ja kaupungin kesken sovittiin käytön ehdoista, ja kaupunki lupasi olla myymättä taloa. Kööpenhaminan sosiaalidemokraattisen pormestarin mukaan nuoret saavat talon ja me rauhan. Nuorisotalo toimi alusta asti poliittisesti aktiivisen nuorison kohtauspaikkana ja underground-kulttuurin keskuksena. Taloa hallinnoi noin 200–300 hengen kollektiivi, joka piti ilmaiskonsertteja tai konsertteja alhaisilla pääsymaksuilla sekä tarjoili kasvisruokaa.
Talo pääsi vuosien varrella huonoon kuntoon ja vahingoittui pahasta palossa vuonna 1996. Siitä lähtien talon myymistä ja purkamista alettiin suunnitella. Periaatteessa myynnistä päätti valtuusto äänin 38–15 päästäkseen ongelmasta sosiaalidemokraattisen pormestarin esityksestä. Vuonna 2000 talon osti Human A/S, joka myi sen vuonna 2001 edelleen kristilliselle vapaakirkko Faderhusetille 2 600 000 Tanskan kruunulla. Faderhuset irtisanoi talon käyttösopimuksen pian oston jälkeen. Tästä seurasi viisi vuotta kestänyt oikeustaistelu ja protestiliike. Human A/S:ia pidettiin yleisesti Faderhusetin peiteostajana, ja Faderhusetia pidettiin vasemmistolaisen nuorison keskuudessa siionismin ja yhdysvaltalaisen uskonnollisen oikeiston kannattajana. Faderhuset on perustettu 1990, ja Ruth Evensen on ilmoittanut olevansa apostoli, jota Jumala on kehottanut häätämään nuoret. Poliisi hääti talon käyttäjät 1. maaliskuuta 2007 ja taloa alettiin purkaa neljä päivää myöhemmin.
Levottomuudet

Kööpenhaminan levottomuudet alkoivat, kun Nørrebron nuorisotalosta alettiin häätää sitä hallussa pitäviään nuoria. Uudenvuoden aattona 2002 ryhmä Faderhusetin edustajia yritti tunkeutua taloon sillä perusteella, että lukko on vaihdettu. Tapauksesta seurasi vahingonkorvausjuttu. 2003 Kööpenhaminan käräjäoikeus keskusteli neljä päivää siitä, kenellä on oikeus käyttää nuorisotaloa. Tammikuussa 2004 oikeus päätti, että käyttöoikeus kuuluu kristilliselle seurakunnalle. Kaksi vuotta myöhemmin nuoret valittivat Tanskan itäiseen hovioikeuteen. Nuoret osoittivat mieltään, ja 273 nuorta jäi nuorisotaloon.
14. tammikuuta 2007 sadat nuoret ottivat haltuunsa teollisuusrakennuksen Luoteis-Kööpenhaminassa. Kahden päivän päästä poliisi valtasi rakennuksen ja 94 henkilöä otettiin kiinni teosta. Mielenosoitukset jatkuivat helmikuun alkupuolelle ja maaliskuun alkuun, ja niissä oli Nørrebrossa jopa 2 000 osanottajaa.   Lauantain ja sunnuntain vastainen yö oli rauhallisempi.
Suomessa järjestettiin tukimielenosoituksia.
Aiheesta muualla

Vallaton Ungdomshuset. Voima 9/2006 (Arkistoitu – Internet Archive)
Takku.net-sivuston Ungdomshuset-osio (Arkistoitu – Internet Archive)
Orchies

| Orchies |
| --- | --- |
 Kaupungintalo
 vaakuna
 Orchies
 Koordinaatit: 50°28′32″N, 3°14′42″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Hauts-de-France
Departementti:  Nord
Arrondissementti:  Douai
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10,9 km²
Väkiluku (2015):  8 472 
 – Väestötiheys:  775 as./km²
Kunnan numero:  59449
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Orchies on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Kuntaa kutsutaan sikurin pääkaupungiksi.
Urheilu

Kaupunki on tunnettu koripallojoukkueestaan Basket Club d'Orchies. Orchies kuuluu myös Pariisi–Roubaix polkupyöräkilpailun reittiin. Kaupunki oli etappikaupunkina vuoden 2012 Ranskan ympäriajossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orchies Wikimedia Commonsissa
Ossi Rumpunen

Ossi Rumpunen (s. 18. huhtikuuta 1989) on suomalainen lentopalloilija, joka edusti Mestaruusliigassa kasvattajaseuraansa Raision Loimua kauden 2018–2019 loppuun. Hän pelasi SM-liigassa yli 300 ottelua. Pelipaikaltaan hän on yleispelaaja tai hakkuri ja pituutta on 187 cm. Keväällä 2015 hänet valittiin ensimmäisen kerran maajoukkuelistalle, kun hänet nimettiin Maailmanliigan 25 pelaajan "isoon listaan". Tämän lisäksi hänet valittiin edustamaan Suomea Bakussa järjestettäviin Euroopan kisoihin. Kaudella 2019–2020 Rumpunen pelaa ykkössarjaa Tuto Volleyssa.
Rumpunen aloitti uransa Raision Loimun junioreissa hyvin nuorena. Hänen tiensä vei 16-vuotiaana Kuortaneen urheilulukioon opiskelemaan sekä harjoittelemaan nuorten maajoukkueen kanssa. Ennen SM-liigaan siirtymistään hän pelasi Loimun farmijoukkueessa VG-62:ssa 1-sarjaa. Kaudella 2007–2008 hän debytoi SM-liigassa. Samalla kaudella hän voitti seurajoukkueiden Pohjoismaiden mestaruuden ja oli loppuottelussa Loimun parhaimmistoa. Vuonna 2010 Rumpunen saavutti Loimun joukkueessa SM-pronssia.
Rumpunen pelasi myös Saksan Bundesliigassa kauden 2016–2017, jolloin hän saavutti pronssia, ja osan kaudesta 2017–2018 mutta palasi kaudeksi 2018–2019 Loimuun.
Ossi on Rumpusen perheen kolmas Loimussa pelannut liigalentopalloilija. Ossin isä Kai Rumpunen pelasi aikanaan hienon uran Loimussa ja isoveli Tomi on pelannut SM-liigaa Loimun lisäksi Salon Piivolleyssa, Hurrikaani-Loimaassa ja Kokkolan Tiikereissä.
Olha Saladuh’a
Henkilökohtaiset ennätykset

Pituushyppy: 637 cm (2006)
Kolmiloikka: 14,99 m (2012)
Pituushyppy: 631 cm (2006)
Kolmiloikka: 14,88 m (2013)
Norman Z. McLeod

| Norman Z>  McLeod.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. syyskuuta 1898 Grayling, Michigan, Yhdysvallat
Kuollut: 27. tammikuuta 1964 (65 vuotta) Hollywood, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Norman Z. McLeod (20. syyskuuta 1898 Grayling, Michigan – 27. tammikuuta 1964 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän aloitti uransa elokuvissa teini-ikäisenä animaattorina ja lyhytkomedioiden käsikirjoittajana.
McLeod palveli ensimmäisessä maailmansodassa hävittäjälentäjänä, ja oli vuonna 1927 apulaisohjaajana elokuvassa Siivet. Hän on ohjannut muun muassa elokuvat Neljä nolattua neroa (1931), Hevosen sulat (1932) ja Valkonaama (1951). Käsikirjoittajana McLeod oli muun muassa elokuvassa Papan poika seikkailemassa (1931).
McLeod on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Aiheesta muualla

Norman Z. McLeod Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Norman Z. McLeod Elonetissä.
Ohto

| Ohto |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  11. lokakuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  2. marraskuuta
Muunnelmia:  Otso
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Otso tai ohto = karhu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ohto on perinteinen suomalainen miehen nimi. Ohto, kuten sen rinnakkais­nimi Otso, tarkoittaa karhua. Ohto oli 1900-luvulla varsin harvinainen nimi mutta on 2000-luvulla selvästi yleistynyt. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu hieman yli 460 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuoden 2000 jälkeen. Ohtot viettävät nimipäiviään 11. lokakuuta yhdessä Otsojen kanssa. Ortodoksisessa kalenterissa Ohtojen nimipäivä on 2. marraskuuta.
Tunnettuja Ohtoja

Ohto Heiskanen (s. 2007), lapsinäyttelijä
Ohto Manninen (s. 1943), historioitsija
Ohto Oksala (1905–1984), työpsykologian ja työnjohto-opin professori
Paiaani

Paian (m.kreik. Παίαν tai Παιάν) oli Homeroksen kreikkalaisessa mytologiassa jumalten lääkäri. Muilla kirjailijoilla se oli pelkästään Apollonin epiteetti, titteli, joka kuvasi hänen voimiaan parantajajumalana. Ei ole tietoa, oliko Paian alun perin erillinen jumala vai pelkästään yksi Apollonin aspekti.
Myöhemmin paiaaneiksi alettiin kutsua Apollonin kunniaksi laulettuja hymnejä. Nykyään paiaanilla voidaan tarkoittaa mitä tahansa ilolaulua. Paiaaneista on saanut nimensä nelitavuinen (yksi pitkä ja kolme lyhyttä) runojalka paion.
Orchestre de Paris

Orchestre de Paris on ranskalainen orkesteri, joka on perustettu 1967 ja toimii Pariisissa. Sen taiteellinen johtaja ja ylikapellimestari on Christoph Eschenbach. Konsertit pidetään useimmiten Salle Pleyelissa.
Orkesterinjohtajat

Daniel Harding (2016–)
Paavo Järvi (2010–2016)
Christoph Eschenbach (2000–2010)
Christoph von Dohnányi (1998–2000) (taiteellinen neuvonantaja)
Semyon Bychkov (1989–1998)
Daniel Barenboim (1975–1989)
Sir Georg Solti (1972–1975)
Herbert von Karajan (1969–1971) (taiteellinen neuvonantaja)
Charles Munch (1967–1968)
Aiheesta muualla

Orchestre de Paris'n verkkosivut
Oskar Lafontaine

| Oskar Lafontaine |
| --- | --- |

Saksan valtiovarainministeri
 27. lokakuuta 1998–18. maaliskuuta 1999  
Edeltäjä:  Theodor Waigel
Seuraaja:  Hans Eichel
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. syyskuuta 1943 (ikä 81) Saarlouis, Saksa
Puoliso:  Sahra Wagenknecht
Tiedot
Puolue:  Vasemmisto
Muut puolueet:  SPD (1966–2005) WASG (2005–2007)
Oskar Lafontaine (s. 16. syyskuuta 1943 Saarlouis) on saksalainen poliitikko. Hän on entinen vasemmistopuolueen puheenjohtaja ja nykyinen kansanedustaja. Ennen uraa vasemmistopuolueessa hän toimi 1990-luvulla keskustavasemmistolaisessa SPD:ssä.
Hän on toiminut Saarlandin osavaltion pääministerinä vuosina 1985–1998 ja koko liittovaltion valtiovarainministerinä 1998–1999. Talousministerinä hän ajoi Euroopan talousyhteistyön tiivistämistä ja veropolitiikan yhtenäistämistä. Hän lähti ministerinpaikalta ja SPD:n puheenjohtajanpaikalta vuonna 1999 riitaannuttuaan Gerhard Schröderin kanssa. Hänestä tuli uuden Vasemmistopuolue Die Linken keulahahmo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oskar Lafontaine Wikimedia Commonsissa
Erkki Tuomiojan arvio Lafontainen muistelmista 1999
PC/104

PC/104-pino, jossa suoritinkortti ja verkkokortti.
PC/104 tai PC104 on sulautettuihin järjestelmiin tarkoitettujen tietokoneiden standardi. Standardin kehittämistä varten on perustettu PC/104 Consortium helmikuussa 1992. Tavoitteena on ollut sovittaa työpöytätietokoneiden teknologiaa sulautettuihin järjestelmiin.
Ensimmäinen määrittely on julkaistu maaliskuussa 1992 ja se perustui IBM PC -yhteensopivien tekniikalle. Muun muassa ISA-väylä on standardissa vielä tuettu. Helmikuussa 1997 julkaistu PC/104-Plus lisäsi PCI-väylän.
Määritelmä sisältää pinottavan arkkitehtuurin, jossa piirilevyjä kirjaimellisesti pinotaan toimintojen lisäämiseksi. Pinossa on muun muassa suoritinkortti, virtalähdekortti ja yksi tai useampi oheislaitekortti tiettyä tarkoitusta varten.
Alkujaan x86-suoritin oli tavallinen mutta myös ARM-pohjaiset kortit ovat tullut saataville. Aiemmin käyttöjärjestelmänä oli DOS tai Windows mutta nykyään (vuonna 2020) Linux ja reaaliaikaiset käyttöjärjestelmät ovat käytössä.
PC/104-väylä käyttää IBM PC/XT ja IBM PC/AT määrittelyä (IEEE P996), mutta eri muodossa (piirilevyn koko).