stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Star Wars: The Last Jedi
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mark Hamill  | … |  Luke Skywalker, Dobbu Scay (ääni)   |
|  Carrie Fisher  | … |  Kenraali Leia Organa   |
|  Adam Driver  | … |  Kylo Ren   |
|  Daisy Ridley  | … |  Rey   |
|  John Boyega  | … |  Finn   |
|  Oscar Isaac  | … |  Poe Dameron   |
|  Andy Serkis  | … |  Yksinvaltias Snoke   |
|  Lupita Nyong’o  | … |  Maz Kanata   |
|  Domhnall Gleeson  | … |  Kenraali Armitage Hux   |
|  Anthony Daniels  | … |  C-3PO   |
|  Gwendoline Christie  | … |  Kapteeni Phasma   |
|  Kelly Marie Tran  | … |  Rose Tico   |
|  Laura Dern  | … |  Vara-amiraali Amilyn Holdo   |
|  Benicio del Toro  | … |  DJ   |
|  Frank Oz  | … |  Yoda (ääni)   |
|  Joonas Suotamo  | … |  Chewbacca   |
|  Billie Lourd  | … |  Luutnantti Kaydel Ko Connix   |
|  Timothy D. Rose  | … |  Amiraali Gial Ackbar   |
|  Tom Kane  | … |  Amiraali Gial Ackbarin ääni   |
|  Mike Quinn  | … |  Nien Nunb   |
|  Amanda Lawrence  | … |  Komentaja Larma D’Acy   |
|  Mark Lewis Jones  | … |  Kapteeni Moden Canady   |
|  Adrian Edmondson  | … |  Kapteeni Edrison Peavey   |
|  Jimmy Vee  | … |  R2-D2   |
|  Veronica Ngo  | … |  Paige Tico   |
|  Justin Theroux  | … |  Mestarikoodinmurtaja   |
|  Lily Cole  | … |  Lovey   |
|  Joseph Gordon-Levitt  | … |  Slowen Lo (ääni)   |
|  Warwick Davis  | … |  Wodibin   |
|  Hermione Corfield  | … |  Tallisan ”Tallie” Lintra   |
|  Noah Segan  | … |  Stomeroni Starck   |
|  Jamie Christopher  | … |  Jaycris Tubbs   |
Chewbaccan alkuperäinen näyttelijä Peter Mayhew toimi konsulttina hahmoa varten. Rogue One: A Star Wars Storyn ohjaaja Gareth Edwards, musiikkituottaja Gary Barlow sekä Mark Hamillin lapset Griffin, Nathan ja Chelsea tekivät elokuvassa cameoesiintymiset Vastarinnan sotilaina.
Tuotanto

Kesäkuussa 2014 Rian Johnsonin tiedotettiin neuvottelevan Episodi VIII:n käsikirjoittamisesta ja ohjaamisesta ja Ram Bergmanin osallistuvan sen ja Episodi IX:n tuottamiseen. Elokuussa 2014 Johnson vahvisti ohjaavansa elokuvan.
Marraskuussa 2014 Variety uutisoi Disneyn palkanneen Rick Heinrichsin Episodi VIII:n tuotantosuunnittelijaksi. Tammikuussa 2015 The Walt Disney Companyn toimitusjohtaja Bob Iger ilmoitti Episodien VIII ja IX saavan ensi-iltansa vuosina 2017 ja 2019. J. J. Abrams toimii elokuvan vastaavana tuottajana Jason McGatlinin ja Tom Karnowskin kanssa. Elokuvan virallinen nimi, Star Wars: The Last Jedi, paljastettiin 23. tammikuuta 2017.
Tuotanto > Näyttelijöiden valinta

Syyskuussa 2015 Benicio del Toro vahvisti näyttelevänsä yhtä elokuvan vihollisista, vaikka studio ei vielä vahvistanut kyseistä tietoa. Syyskuussa Mark Hamill vahvisti palaavansa tähän elokuvaan. Joulukuussa Gwendoline Christien ja John Boyegan vahvistettiin palaavan kapteeni Phasman ja Finnin rooleihin. Saman kuukauden aikana The Force Awakensin ensi-illassa Lontoossa, tuottaja Kathleen Kennedy vahvisti, että kaikkien eloonjääneiden hahmojen näyttelijät esiintyisivät Episodi VIII:ssä muutaman uuden näyttelijän kera. Jimmy Vee kuitenkin korvasi alkuperäisessä trilogiassa ja esiosatrilogiassa näytelleen sekä The Force Awakensissa konsulttina toimineen Kenny Bakerin paikan R2-D2:n näyttelijänä.
Tuotanto > Kuvaukset

Second unit -kuvaukset alkoivat jo esituotannon aikana Skellig Michaelilla Irlannissa 14. syyskuuta 2015 kuvausolosuhteisiin vaikuttavasta vuodenajasta johtuen. Kuvaukset olisivat kestäneet neljä päivää, mutta ne peruttiin jo ensimmäisenä päivänä sään ja ankarien olosuhteiden vuoksi. Marraskuussa 2014 Pinewood Studioitten toimitusjohtaja Ivan Dunleavy vahvisti että elokuva kuvataan Pinewoodissa, ja että lisäkuvaukset tehdään Meksikossa. Syyskuussa 2015 näyttelijä Benicio del Toro paljasti varsinaisten kuvausten alkavan maaliskuussa 2016, mutta Kennedy kumosi väitteen ilmoittamalla alkamisajaksi tammikuun 2016.
Tammikuussa 2016 elokuvan tuotanto viivästyi helmikuulle 2016 käsikirjoitukseen tehtävien muutosten vuoksi. Lisäksi kuvausten pelättiin viivästyvän yhä enemmän erityisesti tuottajien, kuvaajien ja valoteknikoiden lakon uhatessa. 10. helmikuuta 2016 The Walt Disney Companyn toimitusjohtaja Bob Iger vahvisti kuvausten alkaneen.
Industrial Light & Magic (ILM) käytti neljää studiota (Lontoo, San Francisco, Vancouver ja Singapore) ja noin 1 000 henkilöä osallistui elokuvan tekoon. Snokes-hahmon liikkeenkaappaus on tehty Andy Serkisin suorituksesta.
Kenraali Leia Organaa näytellyt Carrie Fisher kuoli äkillisesti 27. joulukuuta 2016. Kaikki hänen kohtauksensa oli tuolloin jo kuvattu.
Julkaisu

The Last Jedi sai maailmanensi-iltansa Los Angelesin Shrine Auditoriumissa 9. joulukuuta 2017. Yhdysvalloissa se sai ensi-iltansa 15. joulukuuta 2017. Alun perin ensi-illaksi oli kaavailtu 26. toukokuuta 2017. Elokuvaa esitetään myös 3D- ja Imax-versiona.
Julkaisu > Markkinointi

Elokuvan ensimmäinen virallinen teaser-traileri julkaistiin 14. huhtikuuta 2017 Star Wars Celebration -tapahtumassa. Toinen traileri julkaistiin 9. lokakuuta 2017 Monday Night Footballin aikana.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Yhteispisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Metacritic: 85/100
Rotten Tomatoes: 91 %
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Helsingin Sanomat: 
Hufvudstadsbladet: 
Episodi:
Vastaanotto > Tuotto

The Last Jedi on tuottanut maailmanlaajuisesti yhteensä 1,332 miljardia dollaria, josta 620 miljoonaa on tullut Pohjois-Amerikasta ja 712 miljoonaa muualta.
Vastaanotto > Kriitikoiden vastaanotto

Star Wars: The Last Jedi on saanut hyvän vastaanoton kriitikoilta. Rotten Tomatoes -kerääjäsivustolla 91 % arvostelijoista on antanut sille myönteisen arvostelun keskimääräisellä arvosanalla 8,1/10. Keräys perustuu 397 arvosteluun. Metacritic-sivustolla se on saanut painotetun arvosanan 85/100, joka perustuu 56 arvosteluun.
Yleisö on suhtautunut elokuvaan kriittisemmin ja esimerkiksi Rotten Tomatoes -sivuston yleisöarvosanaa mittaava luku oli ensimmäisellä viikolla 55 %, mikä on koko elokuvasarjan alhaisin. Yleisöarvosana poikkesi kriitikoiden luvusta 35 prosenttiyksikköä.
Tähtien sodan hardcore-fanien on arveltu vierastavan elokuvaa sen suvaitsevaisuuden, identiteettipolitiikan ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden korostamisen vuoksi. Eräs kriitikko ylisti elokuvaa feministisimmäksi Tähtien sodaksi. Elokuvasarjan oikeudet itselleen hankkineen Disneyn on arveltu korostaneen elokuvan moraalisaarnausta. Lisäksi katsojien arvosteluissa elokuvaa on pidetty poliittisesti korrektina tylsyyteen asti. Lisäksi katsojat ovat haukkuneet elokuvan juonta aukkoiseksi, pitäneet tapaa jolla Luke Skywalker poistetaan sarjasta ”anteeksiantamattomana” ja pitäneet elokuvaa pitkänä mainoksena oheistuotteille.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Star Wars: The Last Jedi Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Star Wars: The Last Jedi Rotten Tomatoesissa. (englanniksi)
Star Wars: The Last Jedi Metacriticissä. (englanniksi)
Star Wars: The Last Jedi Box Office Mojossa. (englanniksi)
Tähtien sota: Episodi VIII – The Last Jedi Jedipediassa
Tetramorph

| Tetramorph Nomad |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : Sound Division Studio Varsova, Puola
 Julkaistu: 18. syyskuuta 2015
 Formaatti: CD, 12" vinyyli
 Tuottaja(t): Nomad
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 16.14
 Levy-yhtiö: Witching Hour
Nomadin muut julkaisut
| Transmigration of Consciousness 2011 | Tetramorph 2015 |   |
Tetramorph on puolalaisen death metal -yhtye Nomadin EP-levy, joka julkaistiin 18. syyskuuta 2015 levymerkillä Witching Hour.
Kappaleet

Tetrawind – 3.53
Tetrawater – 4.19
Tetrafire – 3.14
Tetraearth – 4.48
Kokoonpano

Bleyzabel Balberith – laulu
Nameless Immenus – kitara
Patrick "Seth" Bilmorgh – kitara
Grosheck – rummut
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Orion – basso
Inferno – rummut
Kokoonpano > Tuotanto

Arek "Malta" Malczewski – äänittäjä, miksaaja
Sławek & Wojciech Wiesławski – masteroijat
Michał "Xaay" Loranc – kansikuva, layout
Błażej Grochulski – valokuvat
Aiheesta muualla

Albumi Tetramorph Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Discogs
Thornton (täsmennyssivu)

Thornton voi tarkoittaa seuraavia:
Paikkoja

Thornton, kaupunki Coloradossa, Yhdysvalloissa
Thornton, kylä West Yorkshiressä, Englannissa
Henkilöitä

Al Thornton (s. 1983), yhdysvaltalainen koripalloilija
Andrais Thornton (s. 1985), yhdysvaltalainen koripalloilija
Big Mama Thornton (1926–1984), yhdysvaltalainen blues- ja rhythm and blues -laulaja
Billy Bob Thornton (s. 1955), yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja, ohjaaja, tuottaja ja laulaja
David Thornton (s. 1953), yhdysvaltalainen näyttelijä
Eric Thornton (1882–1945), brittiläis-belgialainen jalkapalloilija
Frank Thornton (1921–2013), brittiläinen näyttelijä
Joe Thornton (s. 1979), kanadalainen jääkiekkoilija
Kathryn Thornton (s. 1952), yhdysvaltalainen avaruuslentäjä
Kirk Thornton (s. 1956), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä
Matt Thornton (s. 1976), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
Melanie Thornton (1967–2001), yhdysvaltalais-saksalainen laulaja
Melody Thornton, Mel, Baby Doll (s. 1984), yhdysvaltalainen laulaja, tanssija ja malli
Scott Thornton (s. 1971), kanadalainen jääkiekkoilija
Shawn Thornton (s. 1976), kanadalainen jääkiekkoilija
Terrence Thornton, Pusha T (s. 1977), yhdysvaltalainen rap-muusikko
Tiffany Thornton (s. 1986), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
Tim Thornton (s. 1955), brittiläinen piispa
William Thornton (1759–1828), englantilais-yhdysvaltalainen arkkitehti, keksijä ja virkamies.
Kuvitteellisia henkilöitä

Pete Thornton, televisiosarjassa Ihmemies MacGyver
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Thornton”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Thorns (Tony Martinin albumi)

| Thorns Tony Martin |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 14. tammikuuta 2022
 Kesto: 49.00
 Levy-yhtiö: Battlegod Productions / Dark Star Records
Listasijoitukset
  10.
Blind Channel muut julkaisut
| Scream LP 2005 | Thorns 2022 |   |
Thorns on Tony Martinin kolmas sooloalbumi, joka julkaistiin 14. tammikuuta 2022.
Albumilla esiintyvät rumpali Danny Needham, basisti Magnus Rosen, basisti Greg Smith sekä sävellystyössä mukana ollut kitaristi Scott McClellan.
Kappaleet

As The World Burns – 04.36
Black Widow Angel – 04.01
Book Of Shadows – 06.19
Crying Wolf – 04.26
Damned By You – 04.05
No Shame – 03.40
Nowhere To Fly – 04.47
Passion Killer – 04.49
Run Like The Devil – 03.56
This Is Your Damnation – 03.09
Thorns – 05.16
kokoonpano

Tony Martin - laulu
Scott McClellan - Kitara
Danny Needham - rummut
Magnus Rosen - basso
Greg Smith - basso
Arvostelut

Imperiumi: 6½/10
Inferno:
Kaaoszine:
The Ballad of the Sad Café

| The Ballad of the Sad Café |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Simon Callow
Käsikirjoittaja:  Michael Hirst
Perustuu:  Edward Albeen näytelmään Carson McCullersin pienoisromaaniin
Tuottaja:  Ismail Merchant
Säveltäjä:  Richard Robbins
Kuvaaja:  Walter Lassally
Leikkaaja:  Andrew Marcus
Pääosat:  Vanessa Redgrave Keith Carradine Cork Hubbert
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Channel Four Films Merchant Ivory Productions Angelika Films
Ensi-ilta:   helmikuussa 1991  28. maaliskuuta 1991  3. toukokuuta 1991
Kesto:  101 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Ballad of the Sad Café on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut näyttelijä Simon Callow’n ohjaama brittiläis-yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Vanessa Redgrave, Keith Carradine ja Cork Hubbert. Elokuva on Simon Callow’n ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa ohjaustyö. The Ballad of the Sad Café perustuu Edward Albeen näytelmään Balladi surullisesta kahvilasta (1963) ja sitä kautta myös Carson McCullersin pienoisromaaniin Surullisen kahvilan balladi (1951). Michael Hirst sovitti elokuvan käsikirjoituksen näytelmän pohjalta. Ismail Merchant oli elokuvan tuottajana. The Ballad of the Sad Café sai maailmanensi-iltansa Berliinin elokuvajuhlilla, jossa se oli kilpailemassa Kultaisesta karhusta.
Juoni

The Ballad of the Sad Café sijoittuu 1930-luvun Georgian pikkukaupunkiin, jota dominoi yksinäinen mutta vahva matriarkka neiti Amelia Evans (Vanessa Redgrave). Hän on eristäytynyt kahvilaansa, joka toimii myös sekatavarakauppana. Kyseisestä kahvilasta ja sekatavarakaupasta tulee kaupungin kulttuurin ja musiikin keskus, josta itsessään tulee neiti Amelian aseman symboli. Neiti Amelian hyväntahtoista ”itsevaltiutta” uhkaa hänen kyttyräselkäisen Lymon-serkkunsa (Cork Hubbert) ja entisen aviomiehensä, rikollisen Marvin Macyn (Keith Carradine) saapuminen. Neiti Amelia ei pysty poistamaan tätä uhkaa edes omalla auktoriteetillaan, joten hänen on hoidettava asia jollakin muulla tapaa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Vanessa Redgrave  | … |  neiti Amelia Evans   |
|  Keith Carradine  | … |  Marvin Macy   |
|  Cork Hubbert  | … |  Lymon-serkku   |
|  Rod Steiger  | … |  pastori Willin   |
|  Austin Pendleton  | … |  asianajaja Taylor   |
|  Beth Dixon  | … |  Mary Hale   |
|  Lanny Flaherty  | … |  Merlie Ryan   |
|  Mert Hatfield  | … |  Stumpy McPhail   |
|  Earl Hindman  | … |  Henry Macy   |
|  Anne Pitoniak  | … |  rouva McPhail   |
|  Frederick Johnson  | … |  Jeff   |
|  Lauri Raymond  | … |  Sadie Ricketts   |
|  Joe Stevens  | … |  Henry Ford Crimp   |
|  Keith Wommack  | … |  Tom Rainey   |
|  Kevin Wommack  | … |  George Rainey   |
|  Laura Burns  | … |  Molly Kelly   |
Tuotanto

Alkuperäinen Carson McCullersin pienoisromaani Surullisen kahvilan balladi ilmestyi vuonna 1951. McCullersin pienoisromaanin pohjalta Edward Albee sovitti näytelmän Balladi surullisesta kahvilasta, joka sai ensi-iltansa Broadwayn Martin Beckin teatterissa 30. lokakuuta 1963. Näytelmää esitettiin 123 kertaa, ja sen viimeinen esitys esitettiin 15. helmikuuta 1964. Näytelmä sai kuusi Tony-ehdokkuutta, muun muassa parhaan näytelmän Tony-ehdokkuuden.
Tuottaja Ismail Merchantin inspiraatio elokuvahankkeesta tuli jo vuonna 1972, kun hänen ystävänsä Anthony Korner antoi hänelle Carson McCullersin pienoisromaanin luettavaksi. Merchant vaikuttui siitä, mutta tiedustellessaan pienoisromaanin oikeuksista, hän sai tietää niiden olevan Broadway-näytelmän sovittajan, Edward Albeen, omistuksessa. Hän myös sai selville, että pienoisromaanin ja näytelmän oikeudet oli yhdistetty. Edward Albee oli vuosien ajan odottanut rahoitusta joltakin elokuvasta kiinnostuneelta Hollywood-elokuvayhtiöltä. Vuonna 1988 Merchant osti pienoisromaanin ja näytelmän oikeudet elokuvaa varten. Merchant keskusteli elokuvahankkeesta Vanessa Redgraven kanssa. Redgrave oli ihastunut pienoisromaaniin ja kiinnostunut ottamaan haastavan neiti Amelia Evansin roolin vastaan. Sam Shepard oli alun perin ollut Marvin Macyn rooliin kiinnitettynä, mutta hänet korvasi Keith Carradine.
Elokuvahanke sai lopulta hankittua 3,5 miljoonan dollarin rahoituksen. The Ballad of the Sad Cafén kuvaukset alkoivat 21. kesäkuuta 1990. The Ballad of the Sad Café kuvattiin Technicolor-elokuvausmenetelmällä Texasissa, jossa elokuvan kuvauspaikkoina olivat Austinin ja Seguinin kaupungit. Elokuvan kuvaukset saatiin päätökseen 18. elokuuta 1990. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Channel Four Films, Merchant Ivory Productions ja Angelika Films, joka vastasi myös elokuvan levityksestä.
Julkaisu ja vastaanotto

The Ballad of the Sad Café sai ensi-iltansa Saksan Berliinin elokuvajuhlilla helmikuussa 1991. Elokuvan Yhdysvaltain ensi-ilta oli New Yorkissa uusien ohjaajien ja elokuvien elokuvajuhlilla 28. maaliskuuta 1991. Ison-Britannian ensi-ilta oli 3. toukokuuta 1991. The Ballad of the Sad Café tuotti Yhdysvalloissa 184 890 dollarin lipputulot.
The Ballad of the Sad Café on saanut elokuvakriitikoilta ajan kanssa lähinnä myönteistä palautetta, mutta ilmestyessään elokuva sai sekalaiset arvostelut. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 67% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6,1/10 keskiarvolla. Keräys perustuu kuuteen arviointiin. The Ballad of the Sad Café julkaistiin Yhdysvalloissa ensi kerran VHS:nä 17. kesäkuuta 1992 ja DVD:nä 20. marraskuuta 2001. Elokuva on julkaistu DVD:nä myös vuosina 2004 ja 2005.
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| Berliinin elokuvajuhlat: Kultainen karhu | Paras elokuva | Simon Callow | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

The Ballad of the Sad Café Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Ballad of the Sad Café Elonet.
The Ballad of the Sad Café AllMoviessa. (englanniksi)
The Ballad of the Sad Café Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
The Ballad of the Sad Café Box Office Mojossa (englanniksi)
The Ballad of the Sad Café TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Tervakosken yhteiskoulu

| Tervakosken yhteiskoulu |
| --- | --- |

Sijainti:  Tervakoski, Janakkala
Tyyppi:  peruskoulu
Perustettu:  1947
Rehtori:  Heli Raassina
Luokat:  7–9
Oppilaita:  240
Verkkosivut
Tervakosken yhteiskoulu on Janakkalassa sijaitseva koulu. Koulussa toimii peruskoulun luokat 7–9. Oppilaita koulussa on noin 240. Koulun vs. rehtori on Heli Raassina. Samassa rakennuksessa toimii myös Janakkalan lukion Tervakosken toimipiste.
Koulurakennuksen historiaa

Tervakoski Oy:n perustama koulu aloitti toimintansa 3.9.1945 Pikkukirkon kerhosalissa. Seuraavana lukuvuonna 1946 yhtiö kunnosti opetuskäyttöön tehtaan repimön, jota kutsuttiin nimellä “Lumppulinna”. Aluksi käytössä oli kaksi luokkaa ja opettajainhuone, mutta esimerkiksi vuoteen 1948 mennessä käytössä oli jo kuusi luokkahuonetta, opettajainhuone, aula, kokoelmahuone ja arkistotilat.
Oman koulurakennuksen rakentaminen aloitettiin vuonna 1955. Opiskelu rakennuksessa aloitettiin 25.2.1956. Koulurakennusta laajennettiin vuosina 1960 ja 1963. Peruskorjaus ja saneeraus tehtiin kesällä 1987. Vuonna 2006 valmistui lukion laajennus.
Opiskelu nykyään

Syksyllä 2016 koulussa aloitti medialuokka. Luokalla aloitti tuolloin 16 oppilasta.
Rehtorit

Kauko E. Joustela, 1947–1948
Seppo Honkanen, 1948–1952
Erkki Arkimo, 1952–1955
Aimo Markkula, 1955–1976
Pentti Lahtinen, 1976–...
Lea Ahonen, ...– helmikuu 2011
Sinikka Pulkkinen, helmikuu 2011 – 2013
Jari Hilden, 2013–2014
Petri Ojanen, 2014 – lokakuu 2018
Heli Raassina (vs. rehtori), lokakuu 2018 –
Tie Guantanamoon

| Tie Guantanamoon> The Road to Guantanamo |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Winterbottom
Käsikirjoittaja:  Michael Winterbottom
Tuottaja:  Andrew Eaton,   Melissa Parmenter,   Michael Winterbottom
Säveltäjä:  Molly Nyman,   Harry Escott
Kuvaaja:  Marcel Zyskind
Leikkaaja:  Michael Winterbottom Mat Whitecross
Pääosat:  Riz Ahmed,   Farhad Harun,   Arfan Usman
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Revolution Films
Levittäjä:  Channel 4
Ensi-ilta:  14. helmikuuta 2006
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  1,4 miljoonaa £
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tie Guantanamoon (The Road to Guantanamo) on brittiläinen dokumentaarinen draama vuodelta 2006. Elokuvan on ohjannut Michael Winterbottom. Elokuva kertoo kolmesta brittiläisestä arabista, jotka tuomitaan syyttömänä vankeuteen Guantanamo Bayn vankileiriin.
Elokuvan ensiesitys oli Berlinalessa 14. helmikuuta 2006, ja se esitettiin ensi kerran valtamediassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa Channel 4 -televisiokanavalla 9. maaliskuuta 2006. Seuraavana päivänä elokuva julkaistiin yhtä aikaa elokuvateattereissa, DVD:nä ja internetissä.
Elokuva kuvattiin Afganistanissa, Pakistanissa, Iranissa ja Kuubassa.
Juoni

Elokuva kertoo tarinan kolmesta brittiläisestä miehestä, Ruhal Ahmed, Asif Iqbal ja Shafiq Rasul, jotka tunnetaan nykyisin myös nimellä Tiptonin kolmikko (The Tipton Three). Afganistanissa heidät vangitsi vuonna 2001 Pohjoinen liitto, joka luovutti heidät Yhdysvaltain asevoimille ja heidät siirrettiin Guantanamo Bayn vankileirille epäiltynä terrorismista. He olivat vankeina lähes kolme vuotta ilman syytettä tai oikeudenkäyntiä.
Aiheesta muualla

Elokuvan virallinen kotisivu.
Timo Nurmos

Timo Nurmos
Timo Nurmos (s. 1. elokuuta 1959 Kemi) on suomalainen ravivalmentaja. Hän on vaikuttanut Ruotsissa vuodesta 2002 lähtien.
Nurmos on onnistunut Ruotsin vuosinaan nousemaan maan menestyneimpien ja arvostetuimpien valmentajien joukkoon. Hänen valmentamansa hevoset ovat voittaneet useita suurkilpailuja Ruotsissa, Suomessa ja Keski-Euroopassa. Viime vuosina Nurmoksen tallin hevoset ovat palkintorahoina ansainneet vuosittain keskimäärin noin 22 miljoonaa kruunua. Huippuvuosi oli 2009, jolloin ne voittivat 181 kertaa ja ansaitsivat yli 25 miljoonaa kruunua.
Timo Nurmos aloitti hevosten valmentamisen jo 15-vuotiaana kotitilallaan Kemissä. Ennen Niinisalon Eläinlääkintäkoulussa suorittamaansa varusmiespalvelusta hän työskenteli vuoden legendaarisen Tuomo Mäkelän talleilla Kiikassa.
Uransa alkuaikoina Nurmos toimi myös ohjastajana. Hän voitti muun muassa kotiratansa Tornion Laivakankaan ajajaliigan heti ensimmäisenä kilpailukautenaan vuonna 1977 ollessaan vasta 16-vuotias. 1980-luvulla Nurmos aloitti ammattimaisen valmennustoiminnan Torniossa ja lopetti samalla ohjastamisen. 2000-luvun alussa hän muutti perheineen Ruotsiin.
Nykyään Timo Nurmoksella on 180 hevosen valmennustalli Fitunan kartanossa, joka sijaitsee Nynäshamnin kunnassa noin 30 kilometriä Tukholman keskustan eteläpuolella.
The College Dropout

| The College Dropout Kanye West |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1999-2003
 Julkaistu: 10. helmikuuta 2004
 Tuottaja(t): Kanye West
 Tyylilaji: rap/ hip hop
 Kesto: 76.23
 Levy-yhtiö: Roc-A-Fella Records
Muut kannet

Kanye Westin muut julkaisut
|   | The College Dropout 2004 | Late Registration 2005 |
Singlet albumilta The College Dropout
 ”Through the Wire” Julkaistu: 30. syyskuuta 2003  ”Slow Jamz” Julkaistu: 2. joulukuuta 2003  ”All Falls Down” Julkaistu: 24. helmikuuta 2004  ”Jesus Walks” Julkaistu: 25. toukokuuta 2006  ”The New Workout Plan” Julkaistu: 31. elokuuta 2006
The College Dropout on Kanye Westin vuonna 2004 julkaistu debyyttialbumi. Albumi palkittiin vuoden 2005 Grammy-palkintogaalassa vuoden parhaana rap-albumina. Se sai hyvän vastaanoton niin kriitikoilta kuin yleisöltäkin ja oli kaupallinen menestys. Levyltä julkaistiin singleinä "All Falls Down", "Jesus Walks", "Through The Wire" ja "The New Workout Plan". Levyllä oleva "Slow Jamz"-kappale on alun perin Twistan Kamikaze -albumilla ja se on myös julkaistu singlenä, tosin hieman erilaisena versiona kuin The College Dropoutilla oleva. Albumi myi ensimmäisellä viikollaan 441 000 kappaletta. Albumia on myyty Yhdysvalloissa 3,5 miljoonaa ja maailmanlaajuisesti 4,9 miljoonaa kappaletta. Albumi on rankattu sijalle 298 Rolling Stonen 500 Greatest Albums of All Time -listalla.