stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yannick Dalmas
Urheiluauto- ja vakioautoura

Dalmasin seuraava osoite oli Peugeot'n urheiluautotalli. Kaudella 1991 hän ajoi World Sportscar Championship -sarjaa, missä sijoittui Keke Rosbergin kanssa kokonaispisteissä 13:lle sijalle. Seuraavalla kaudella hän voitti Le Mansin 24 tunnin ajon vuonna 1992 Mark Blundellin ja Derek Warwickin kanssa Peugeot 905:llä. Warwickin kanssa hän voitti myös World Sportscar Championship -sarjan mestaruuden. 1994 hän oli Peugeot'lla Teo Fabin ja Thiery Boutsenin kanssa Le Mansissa toinen. Toisen Le Mans -voittonsa hän saavutti vuonna 1994 Dauerin Porsche 962 LM:llä Hurley Haywoodin ja Mauro Baldin kanssa, ja vielä kolmannen kerran 1995 McLaren F1:llä JJ Lehdon ja Masanori Sekiyan kanssa. 1993 ja 1994 hän ajoi myös Ranskan kansallista vakioautosarjaa ja 1994 Larroussella myös kaksi F1-osakilpailua ja 1995 yhden DTM-osakilpailun Joestin tallissa ja yhden GT-kisan Zhuhaissa.
Vuonna 1996 Dalmas ajoi ITC-sarjaa Joestin Opel Calibralla ja sijoittui loppupisteissä seitsemänneksitoista. Le Mansissa hän ajoi kolmanneksi Porsche 911 GT1:llä Karl Wendlingerina ja Scott Goodyearin kanssa. Lisäksi hän ajoi kaksi GT-kisaa Kiinassa ja Japanissa. 1997 Dalmas oli FIA GT -sarjassa kokonaispisteissä 13:s Roockin Porsce 911 GT1:llä ja osallistui myös Le Mansin 24 tunnin sekä Sebringin 12 tunnin ajoon, joissa molemmissa keskeytti, mutta voitti Daytonan 24 tunnin ajon Team Scandian Ferrari 333 SP:llä Andy Evansin, Stefan Johanssonin ja Fermin Velezin kanssa. 1998 hän ajoi FIA GT -sarjaa Allan McNishin kansa Porsche 911 GT1-98:lla kokonaissijoituksena viides. Hän osallistui myös Le Mansiin ja Daytonan 24 tunnin ajoihin, joissa molemmissa keskeytti, mutta voitti Petit Le Mans -kilpailun Road Atlantan radalla.
Dalmasin oli määrä siirtyä CART-sarjaan Amerikkaan, mutta joutui koeajossa onnettomuuteen ja päätti luopua ajatuksesta. Hän jatkoi uraansa urheilu- ja vakioautojen parissa. 1999 hän voitti neljännen Le Mansin 24 tunnin kisansa BMW V12 LMR Pierluigi Martinin ja Joachim Winkelhockin kanssa. Hän osallistui myös Sebringin 12 tunnin kisaan, missä joutui keskeyttämään. Dalmas osallistui ORECA-tallin autoilla myös vuosien 2000 ja 2001 Le Mansin 24 tunnin ajoihin, mutta molemmissa autokunnan taival päättyi keskeytykseen.
Le Mansin 24 tunnin ajon tulokset

| Vuosi | Talli | Kanssa- kuljettajat | Auto | Luokka | Kierroksia | Sija | Luokan sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 |  Peugeot Talbot Sport |  Keke Rosberg  Pierre-Henri Raphanel | Peugeot 905 | C1 | 68 | Kesk. | Kesk. |
| 1992 |  Peugeot Talbot Sport |  Derek Warwick  Mark Blundell | Peugeot 905 Evo 1B | C1 | 352 | 1. | 1. |
| 1993 |  Peugeot Talbot Sport |  Thierry Boutsen  Teo Fabi | Peugeot 905 Evo 1B | C1 | 374 | 2. | 2. |
| 1994 |  Le Mans Porsche Team  Joest Racing |  Hurley Haywood  Mauro Baldi | Dauer 962 Le Mans | GT1 | 344 | 1. | 1. |
| 1995 |  Kokusai Kaihatsu Racing |  Masanori Sekiya  JJ Lehto | McLaren F1 GTR | GT1 | 298 | 1. | 1. |
| 1996 |  Porsche AG |  Karl Wendlinger  Scott Goodyear | Porsche 911 GT1 | GT1 | 341 | 3. | 2. |
| 1997 |  Porsche AG |  Emmanuel Collard  Ralf Kelleners | Porsche 911 GT1 | GT1 | 327 | Kesk. | Kesk. |
| 1998 |  Porsche AG  Joest Racing |  Michele Alboreto  Stefan Johansson | Porsche LMP1-98 | LMP1 | 107 | Kesk. | Kesk. |
| 1999 |  BMW Motorsport |  Joachim Winkelhock  Pierluigi Martini | BMW V12 LMR | LMP | 365 | 1. | 1. |
| 2000 |  Mopar Team Oreca |  Nicolas Minassian  Jean-Philippe Belloc | Reynard 2KQ-LM-Mopar | LMP900 | 1 | Kesk. | Kesk. |
| 2001 |  Viper Team Oreca |  Stéphane Sarrazin  Franck Montagny | Chrysler LMP | LMP900 | 126 | Kesk. | Kesk. |
| 2002 |  Audi Sport Japan Team Goh |  Hiroki Katoh  Seiji Ara | Audi R8 | LMP900 | 358 | 7. | 6. |
Aiheesta muualla

DriverDB-sivustolla (englanniksi)
Dalmas ajamassa Porsche 911 GT1:tä vuonna 2009.
Sergei Brin

| Sergei Mikhaylovich Brin> Серге́й Миха́йлович Брин |
| --- | --- |
 Sergei Brin vuonna 2010
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. elokuuta 1973 (ikä 51) Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Muut tiedot
Omaisuus:   22,8 miljardia   (maaliskuu 2013)
Yritys:  Google
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivu
Brin vuoden 2005 Web 2.0 -konferenssissa.
Sergei Mihailovitš Brin (ven. Сергей Михайлович Брин; s. 21. elokuuta 1973 Moskova, Neuvostoliitto) on toinen hakukoneyhtiö Googlen perustajista. Hän perusti Googlen Larry Pagen kanssa vuonna 1998. Brinin tutkimuskohteisiin kuuluvat tietojenkerääminen rakenteettomista lähteistä sekä tiedon hakeminen tekstikokoelmista ja tieteellisen datan joukosta. Talouslehti Forbesin vuoden 2022 listauksessa Brin nimettiin 107 miljardin dollarin omaisuudellaan maailman 7. rikkaimmaksi ihmiseksi.
Nuoruus

Sergei Brin syntyi perheeseen, jonka molemmat vanhemmat olivat juutalaisia Moskovan valtionyliopiston kasvatteja. Perheellä oli Moskovan keskustassa kolmen huoneen asunto, jossa asui myös Sergein isoäiti. Vuonna 1977 Brinin isä päätti Varsovassa järjestetyn matematiikkakonferenssin aikana muuttaa pois Neuvostoliitosta. Perheen äiti ei ollut halukas muuttamaan. Viisumianomus jätettiin syyskuussa 1978. Toukokuussa 1979 Sergei ja hänen vanhempansa muuttivat Neuvostoliitosta Yhdysvaltoihin. Isä Mihael Brin työskentelee nykyisin matematiikan professorina Marylandin yliopistossa ja äiti on tutkijana Nasan Goddardin avaruuskeskuksessa.
Sergei Brin kävi Montessori-koulua Marylandissä, mutta tämän lisäksi hänen isänsä opetti häntä kotona sekä matematiikassa että venäjän kielessä. 17-vuotiaana Sergei vieraili kahden viikon ajan Neuvostoliitossa koululaisvaihtoryhmässä, jota johti hänen isänsä. Hän valmistui ylioppilaaksi Eleanor Rooseveltin nimeä kantavasta lukiosta vuonna 1990. Sergei Brin suoritti toukokuussa 1993 kandidaatin tutkinnon Marylandin yliopistosta matematiikassa, joka oli ollut hänen isoisänsäkin ammatti. Brinin pääaineena oli tietokonetiede. Hän siirtyi Stanfordin yliopistoon tohtoritutkinnon opintoja ja tutkimusta varten Kansallisen tiedesäätiön stipendillä. Siellä Brin ystävystyi Larry Pagen kanssa. He kokeilivat Brinin ideaa ”data miningista” halvoilla mikrotietokoneilla ja tämän pohjalta he kehittivät Netscapea ja muita vastaavia tehokkaamman hakukoneen. Ohjelma levisi Stanfordin kampukselle.
Vuonna 1993 Brin oli kesätyöntekijänä Wolfram Research -yrityksessä, joka oli kehittänyt Mathematica-ohjelmiston. Miehet keskeyttivät jatko-opintonsa ja vuokrasivat autotallin kokeilulaboratorioksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Forbes.com: Fortunes That Roared In 2004
Momentmag.com: The Story of Sergey Brin
List of scientific publications by Sergey Brin (Arkistoitu – Internet Archive)
Video of Brin giving a lecture at UC Berkeley (Arkistoitu – Internet Archive) – Mentions Wikipedia and discusses development of search engines, Google and its evolution, Q&A (Fall 2005)
→ On the Origins of Google
Sergei Brinin blogi (englanniksi)
Aiheesta muualla > Haastetteluja

Video talk with Brin and Page "Inside the Google machine" (Arkistoitu – Internet Archive) – Feb. 2004, 20 min.
Linux Journal interview – 31.8.2000
Net Café Television Interview – 6.10.2000. Interview starts around 18 minutes and 15 seconds in.
Search Engine Watch interview – 16.10.2003
Time Magazine Podcast about Google and its founders (Arkistoitu – Internet Archive)
"The Searchmeisters" (Arkistoitu – Internet Archive) – profile on Brin and Page from the B'nai B'rith Magazine (Spring 2006)
Video → Google Founders – Charlie Rose interview from 2001 (14 min) (Arkistoitu – Internet Archive)
Sergei Mošnikov

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 7. tammikuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka:  Pärnu, Viro
Pituus: 176 cm
Junioriseurat
-2005:  FC Pärnu
2005-2006:  SC Heerenveen
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005 |  Pärnu JK Vaprus | 7 | (0) |
| 2006-2011 |  FC Flora | 157 | (31) |
| 2006-2009 | → FC Flora II | 13 | (6) |
| 2011-2013 |  Pogoń Szczecin | 2 | (0) |
| 2013 |  KS Górnik Zabrze | 18 | (1) |
| 2014 |  FK Kaysar Kyzylorda | 18 | (0) |
| 2014 |  FC Flora | 7 | (0) |
| 2015 |  FK Tobol | 5 | (1) |
| 2016 |  FC Infonet Tallinn | 28 | (6) |
| 2017 |  FK Minsk | 11 | (1) |
| 2017 |  PS Kemi | 8 | (1) |
| 2019 |  Palanga | 23 | (1) |
Maajoukkue
| 2004 | Viro U17 | 2 | (0) |
| 2006 | Viro U19 | 4 | (1) |
| 2006-2010 | Viro U21 | 24 | (1) |
| 2011-2012 | Viro U23 | 2 | (0) |
| 2010- | Viro | 35 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. 10. 2019.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 1. elokuuta 2018 .
Sergei Mošnikov (s. 7. tammikuuta 1988 Pärnu, Viro) on virolainen jalkapalloilija, joka on pelannut Suomessakin Veikkausliiga-seura PS Kemissä kaudella 2017. Hänen pelipaikkansa on keskikenttä.
Mošnikov aloitti uransa kotipaikkansa Pärnun Vapruksessa, josta hän siirtyi vuodeksi Hollantiin Heerenveniin sen junioriakatemiaan. Palattuaan Viroon hän pelasi kuusi kautta 2006-11 tallinnalaisen FC Floran riveissä ja saavutti kaksi Viron mestaruutta kausilla 2010 ja 2011 sekä hopeaa kausilla 2007 ja 2008. Kaudella 2011 Mošnikov valittiin Meisterligan parhaaksi pelaajaksi. Sen jälkeen Mošnikov siirtyi Puolaan, jossa hän pelasi kaksi kautta ja sen jälkeen kauden Kazakstanissa. Kauden 2014 lopulla hän palasi jälleen Floraan. Kauden 2015 hän pelasi jälleen Kazakstanissa, mutta palasi kaudeksi 2016 Viroon FC Infonet Tallinnan riveihin ja oli voittamassa kolmatta Viron mestaruutta. Kauden 2017 Mošnikov pelasi ulkomailla - keväällä 2017 Valko-Venäjällä ja elokuusta alkaen Suomessa Veikkausliigan PS Kemissä.
Viron pääsarjassa Meistriliigassa Mošnikov on pelannut 191 ottelua, joissa hän on tehnyt 36 maalia. Maajoukkuetasolla Mošnikov on edustanut monia Viron nuorten maajoukkueita yli 30 maaottelussa sekä 35 kertaa Viron miesten maajoukkuetta.
Siperiansampi

| Siperiansampi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Rustokiillesuomuiset Chondrostei
Lahko::  Sampikalat Acipenseriformes
Heimo::  Sammet Acipenseridae
Suku::  Acipenser
Laji::  baerii
Kaksiosainen nimi
 Acipenser baerii  Brandt, 1869 
Katso myös
   Siperiansampi Wikispeciesissä   Siperiansampi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Siperiansampi (Acipenser baerii) on  isokokoinen Siperian joissa elävä kalalaji. Se on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi. Sillä on pitkulainen kuono ja neljä viiksikarvaa suunsa edessä. Selän väri vaihtelee vaalean harmaasta tumman ruskeaan, vatsapuolen väri valkeasta kirkkaan keltaiseen.
Siperiansampia on kalastettu ruokakalaksi ja kaviaarinsa takia. Nykyisin se on eniten viljelty sampilaji Euroopassa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Siperiansampi (Acipenser baerii)
ITIS: Acipenser baerii (englanniksi)
Siperianrotkolemmikki

| Siperianrotkolemmikki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Boraginales
Heimo::  Lemmikkikasvit Boraginaceae
Suku::  Rotkolemmikit Brunnera
Laji::  sibirica
Kaksiosainen nimi
 Brunnera sibirica  Steven (1851) 
Katso myös
   Siperianrotkolemmikki Wikispeciesissä   Siperianrotkolemmikki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Siperianrotkolemmikki (Brunnera sibirica) on rotkolemmikkien (Brunnera) sukuun kuuluva kasvilaji, joka kasvaa endeemisenä Keski-Venäjän Siperiassa Altain ja Sajanin vuoristojen ympäristössä. Lisäksi sillä on pieni esiintymä Tomskin kaupungin lähistöllä. Siperianrotkolemmikki on läheistä sukua kaukasianrotkolemmikille (Brunnera macrophylla), joka kasvaa Kaukasian alueen metsissä.
Siperianrotkolemmikki on yleensä kenttäkerroksen valtalaji ja kuuluu kasvualueensa sembrametsien tyyppilajistoon. Alueen sembrametsiä on kuitenkin kaadettu varsin paljon, minkä seurauksena siperianrotkolemmikkiä voi uhata sukupuutto. Siperianrotkolemmikki kuuluu Krasnojarskin aluepiirin punaiseen kirjaan eli uhanalaisten eliöiden luetteloon (2012) ja kuului myös Neuvostoliiton punaiseen kirjaan (1984).
Aiheesta muualla

Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Brunnera sibirica (englanniksi)
Sortavalan piispa

Sortavalan piispa oli piispanvirka, joka oli alun perin Venäjän ortodoksinen kirkon Suomen hiippakunnan apulaispiispan virka. Vuodesta 1925 vuoteen 1944 saakka virkaa hoiti Karjalan ja koko Suomen arkkipiispa, kunnes toisen maailmansodan alueluovutusten seurauksena piispansistuin siirrettiin Kuopioon.
Piispanviran haltijat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Sortavalan piispat
| Nimi | Elinvuodet | Vuodet virassa | Piispanistuin | Virkanimike | Viitteet |
| Kiprian (Šnitnikov) | 1879–1914 | 1913–1914 | Sortavala | Sortavalan piispa |  |
|  Serafim (Lukjanov) | 1879–1959 | 1914–1921 | Sortavala | Sortavalan piispa |  |
|  Herman (Aav) | 1878–1961 | 1923–25 1925–1960     | Sortavala Sortavala (1925–44) Kuopio (1944–60) | Sortavalan piispa Karjalan ja koko Suomen arkkipiispa |  |
Sonjaa Schmidt

| Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten maastohiihto.Nuorten MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten maastohiihto.Nuorten MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten maastohiihto.Nuorten MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Naisten maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Planica 2024 | sprintti (v) |  |
Sonjaa Schmidt (s. 15. joulukuuta 2002) on kanadalainen maastohiihtäjä. Hän on kotoisin Whitehorsesta ja edustaa seuratasolla Whitehorse Ski Club -seuraa. Häntä valmentaa suomalainen Jouni Pitkänen.
Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2024 Schmidt voitti alle 23-vuotiaiden sarjassa kultaa vapaan hiihtotavan sprintistä. Se oli Kanadan ensimmäinen kultamitali alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuista. Maailmancupissa Schmidt kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 2024. Hänen paras tuloksensa maailmancupissa on 19. sija vapaan hiihtotavan sprintistä Lahdessa maaliskuussa 2024. Kanadan mestaruuskilpailuissa hän on voittanut yhden hopea- ja yhden pronssimitalin.
Sortavalan lyseon Kilpaveikot

| Lyseon Kilpaveikot |
| --- | --- |
Perustettu:  1900
Entiset nimet:  Suomen Lyseoiden Urheilijain Sortavalan osasto (SLU Sortavala)
Paikkakunta:  Sortavala
Lajit:  Urheilun yleisseura
Jäseniä:  26 (perustettaessa)
Suomen Lyseoiden Urheilijat perustettiin 1899 ja sen Sortavalan alaosasto vuonna 1900 johtajanaan Eliel Vartiainen, joka toimi koulun voimistelunopettajana 1900-1940 lähes koko ajan. Vuonna 1915 seura otti käyttöön nimen Lyseon Kilpaveikot.
Seuran huomattavimpia urheilijoita oli Emil Liljeberg (myöh. Liusvaara), joka voitti useita Suomen mestaruuksia 1913-1918 välisenä aikana pituushypyssä ja kolmiloikassa, sekä vauhdillisessa että vauhdittomassa. Samoissa lajeissa hän saavutti myös viisi SLU:n mestaruutta.
Aiheesta muualla

Toivo Ahjopalo: Me urheilimme Laatokan-Karjalassa ja Sortavalassa, 1966
SlideShare

SlideShare on Internetissä toimiva esitystenjakopalvelu. Käyttäjät voivat ladata sinne PowerPoint-, PDF-, Keynote- ja OpenOffice-esityksiään. Palvelu on lanseerattu vuonna 2006, ja sitä voi verrata YouTubeen, mutta siinä missä toisessa on videoita, toisessa on kalvoesityksiä. Alun perin palvelu suunniteltiin yrityksille, esitysten helppoon jakeluun työntekijöille, mutta sittemmin sinne on tullut paljon myös viihteellistä sisältöä. Palvelua käyttää kuukausittain noin 12 miljoonaa ihmistä. Kalvoesitysten tallentaminen itselle vaatii palveluun kirjautumisen mutta esitysten katseleminen on täysin vapaata.
Aiheesta muualla

SlideShare.net
Siĕm Réabin kansainvälinen lentoasema

Siĕm Réabin kansainvälinen lentoasema (khmeriksi អាកាសយានដ្ឋានអន្តរជាតិសៀមរាបអង្គរ) (IATA: REP, ICAO: VDSR) on lähellä Siĕm Réabin kaupunkia sijaitseva lentoasema Kambodžassa. Lentoasemalla on yksi 2 550 metriä pitkä betonipäällysteinen kiitotie, ja se sijaitsee noin 18 metriä merenpinnan yläpuolella. Sen kautta matkusti vuonna 2017 yhteensä 4 209 000 ihmistä.
Matkustajamäärän kehitys

| Vuosi | Matkustajia |
| --- | --- |
2001: 449 700
2002: 572 700
2003: 551 300
2004: 799 700
2005: 1 038 100
2006: 1 360 400
2007: 1 732 400
2008: 1 531 800
2009: 1 255 200
2010: 1 581 309
2011: 1 826 118
2012: 2 223 029
2013: 2 663 337
2014: 3 018 669
2015: 3 296 513
2016: 3 478 300
2017: 4 209 000
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Siĕm Réabin kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Lentoaseman sivut (Arkistoitu – Internet Archive) cambodia-airports.com (englanniksi)
Sonkajärven lukio

| Sonkajärven lukio |
| --- | --- |

 Sonkajärven lukio toimii osana Sonkajärven koulukeskusta.
Sijainti:  Lyseotie 3, 74300 Sonkajärvi
Koordinaatit:  63.6691°N, 27.5207°E
Tyyppi:  suomenkielinen lukio
Rehtori:  Merja Väisänen-Räty
Oppilaita:  63 (2018)
Verkkosivut
Sonkajärven lukio on Pohjois-Savon maakunnan Sonkajärven kirkonkylän koulukeskuksessa toimiva lukio. Siellä opiskeli yhteensä 63 lukiolaista vuonna 2018.
Sonkajärven koulukeskusta.
Voimistelu kesäolympialaisissa 2020 – rytmisen voimistelun yksilökilpailu

Rytmisen voimistelun yksilökilpailu Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 6.–7. elokuuta 2021 Ariake Gymnastics Centressä. Kilpailuun osallistuu 26 voimistelijaa.
Karsinnat

Olympiaturnaukseen pääsee 26 voimistelijaa. Näistä 16 valitaan vuoden 2019 MM-kilpailuissa siten, että yksi maa voi saada korkeintaan kaksi maapaikkaa. Vuoden 2020 World Cup Seriesissä on jaossa kolme paikkaa maille, jotka ovat saaneet korkeintaan yhden paikan MM-kilpailuissa siten, että yksittäinen maa ei voi saada enempää kuin kaksi paikkaa. Viisi maapaikkaa jaetaan alueellisissa mestaruusturnauksissa sellaisille. Näitä kautta paikan voi saada vain sellaiset maat, jotka eivät ole saaneet paikkaa MM-kilpailujen tai World Cup Seriersin kautta. Isäntämaa Japani saa yhden kiintiöpaikan, jos sen urheilijat eivät pääse muita karsintareittejä pitkin olympialaisiin. Viimeinen paikka täytetään erillisellä kutsulla.
Karsinnat > Karsiutuneet maat

| Karsintatapa | Aikataulu | Paikat | Maat |
| --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 0 |  |
| MM-kilpailut 2019 | 16.–22. syyskuuta 2018 | 17 |  Azerbaidžan    Bulgaria (2)    Israel (2)    Italia (2)    Japani    Slovenia    Ukraina (2)    Valko-Venäjä (2)    Venäläiset olympiaurheilijat (2)    Yhdysvallat (2) |
| World Cup Series 2021 | 2021 | 3 |  Slovenia    Uzbekistan    Japani |
| Aasian-mestaruuskilpailut | 2020–2021 | 1 |  Kazakstan |
| Afrikan-mestaruuskilpailut | 2020–2021 | 1 |  Egypti |
| Amerikan-mestaruuskilpailut | 2020–2021 | 1 |  Meksiko |
| Euroopan-mestaruuskilpailut | 2020–2021 | 1 |  Unkari |
| Osenian-mestaruuskilpailut | 2020–2021 | 1 |  Australia |
| Kutsu |  | 1 |  Kap Verde |
| Käyttämätön paikka |  | 1 |  Georgia |
Karsinnat > Osallistuvat urheilijat

| Maa | Paikat | Voimistelijat |
| --- | --- | --- |
|  Azerbaidžan | 1 |  |
|  Bulgaria | 2 |  |
|  Israel | 2 |  |
|  Italia | 2 |  |
|  Japani | 1 |  |
|  Slovenia | 1 |  |
|  Ukraina | 2 |  |
|  Valko-Venäjä | 2 |  |
|  Venäjä | 2 |  |
|  Yhdysvallat | 2 |  |
Kilpailu

Kilpailu koostuu kahdesta osasta, karsinnoista ja loppukilpailusta. Kummassakin osassa urheilijat tekevät 75–90 sekunnin ohjelman jokaisella neljästä välineellä.
Kilpailu > Karsinnat

| Sijoitus | Urheilija | Vanne | Pallo | Keilat | Nauha | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1.: 
2.: 
3.: 
4.: 
5.: 
6.: 
7.: 
8.: 
9.: 
10.: 
11.: 
12.: 
13.: 
14.: 
15.: 
16.: 
17.: 
18.: 
19.: 
20.: 
21.: 
22.: 
23.: 
24.: 
25.: 
26.:
Kilpailu > Loppukilpailu

| Sijoitus | Urheilija | Vanne | Pallo | Keilat | Nauha | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1 Kultaa: 
2 Hopeaa: 
3 Pronssia: 
4.: 
5.: 
6.: 
7.: 
8.: 
9.: 
10.:
Sonkajärven kotiseutumuseo

| Sonkajärven kotiseutumuseo |
| --- | --- |

Tyyppi:  kotiseutumuseo
Osoite:  Museokuja 5, 74160 Sonkajärvi
Sijainti:  Sonkajärvi 
Ylläpitäjä:  Sonkajärven kunta
Kotisivut:  Museon kotisivu
Koordinaatit:  63°40′26″N, 27°31′12″E
 fiSonkajärven kotiseutumuseo 
    
Sonkajärven kotiseutumuseo tai Sonkajärven kotiseututalo on Sonkajärvellä Pohjois-Savossa sijaitseva paikallismuseo. Sen omistaa Sonkajärven kunta.
Kansainvälisen pullomuseon rakennus.
Samalla tontilla kotiseututalon kanssa sijaitsee professori Osmo Hännisen kokoelman pohjalta alkunsa saanut Kansainvälinen pullomuseo.
Sonkajärven kirjasto

| Sonkajärven kirjasto |
| --- | --- |
 Sonkajärven pääkirjasto.
Sijainti:  Rutakontie 21, 74300 Sonkajärvi 
Tyyppi:  kunnankirjasto
Kokoelman koko:   87 523 (2019)
Lainauksia vuodessa:   63 460 (2019)
Asiakkaita:   1 522 (fyysiset ja verkkokäynnit nousseet)(2019)
Budjetti:   0,313 milj. euroa (2019)
Työntekijöitä:   3,1 (2019)
Kotisivut
Sonkajärven kirjasto on Sonkajärvellä Pohjois-Savossa toimiva kunnallinen kirjasto. Se palvelee asiakkaitaan erityisesti pääkirjaston ja sivukirjaston (Sukevan lähikirjasto) toimintojen ja Rutakko-kirjastoverkon verkkokirjaston välityksellä.
Sonkajärven pääkirjaston rakennus (1993) on arkkitehti Saara Juolan suunnittelema.
Sinfonia nro 9 (Schubert)

Franz Schubertin yhdeksättä sinfoniaa (C-duuri, D. 944) kutsutaan lisänimellä Suuri. Teos sävellettiin vuosina 1825–1826 eikä vuonna 1828, kuten ennen oletettiin. Monet tutkijat ovat tulkinneet yhdeksännen sinfonian myös seitsemänneksi, kahdeksanneksi tai jopa kymmenenneksi. Teos esitettiin kokonaisuudessaan vasta 21. maaliskuuta 1839 Leipzigissa Mendelssohnin johdolla.
”Suureksi” sinfonian nimitti 1800-luvun kustantaja erottaakseen sen ”Pienestä” sinfoniasta (VI) samassa sävellajissa.
Robert Schumann ylisti sinfoniaa kuuluisissa sanoissaan Neue Zeitschriftin artikkelissa sen taivaallisesta pituudesta. Schumannin kerrotaan myös sanoneen pitävänsä sitä suurimpana soitinmusiikkiteoksena sitten Ludwig van Beethovenin kuoleman. Teoksen temaattinen kehitys muistuttaa Beethovenista, mutta Schubert, satojen liedien säveltäjä, kiinnitti erityistä huomiota melodioihin. Teoksen uusi tyyli innoitti Schumannia itse ryhtymään sinfonikon uralle.
Osat

Andante – Allegro ma non troppo
Andante con moto
Scherzo. Allegro vivace – Trio
Finale. Allegro vivace
Kokoonpano

2 huilua
2 oboea
2 klarinettia (A, C)
2 fagottia
2 käyrätorvea (C)
2 trumpettia (A, C)
3 pasuunaa
patarummut
jouset
Aiheesta muualla

IMSLP: Symphony No.9, D.944 (Schubert, Franz) (nuotteja)