stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo South Parkin sivuhahmoista
Aikuiset > Liane Cartman

Liane Cartman on Ericin äiti.
Aikuiset > Rouva Victoria

Rouva Victoria on koulun rehtori. Erotettiin kaudella 19, jonka jälkeen rehtorina jatkoi PC Principal.
Aikuiset > Herbert Garrison

Herbert Garrison on poikien homoseksuaali opettaja. Hän kävi 9. kaudella sukupuolenkorjausleikkauksessa ja vaihtoi nimensä Janet Garrisoniksi. Oli lesbo, mutta vaihtoi sukupuolensa mieheksi jälleen 12. kaudella. Ryhtyy myöhemmin Yhdysvaltain presidentiksi, mutta palaa lopulta takaisin koulun opettajaksi. Garrisonilla oli sarjan alkuaikoina käsinukke nimeltä Herra Hattu (engl. Mr. Hat), mutta on sittemmin luopunut tästä.
Aikuiset > Herra Mackey

Herra Mackey on South Parkin ala-asteen koulukuraattori. Tällä on suurikokoinen pää, hento ruumiinrakenne sekä silmälasit. Mackey tunnetaan eritoten lausahduksestaan m'kay, jonka hän sanoo lähes jokaisen lauseensa loppuun.
Aikuiset > PC Principal

PC Principal on koulun rehtori kaudesta 19 lähtien. Hän on lähes jatkuvasti aggressiivinen, aurinkolaseja käyttävä mies joka pyrkii olemaan poliittisesti korrekti tilanteessa kuin tilanteessa. PC Principal ei pelkää käyttää väkivaltaa, mikäli tämän ympäristössä ilmenee esimerkiksi rasismia.
Aikuiset > Strong Woman

Strong Woman on koulun vararehtori. Hän on parisuhteessa PC Principalin kanssa, mikä on jokaisen southparkilaisen mielestä väärin. Heillä on lapsia, jotka tunnetaan nimellä PC Babies.
Aikuiset > Terrance ja Phillip

Terrance Henry Stoot ja Phillip Niles Argyle ovat kanadalaisia näyttelijöitä. Terrance on kotoisin Montrealista ja Phillip Torontosta. He ovat erittäin rivosuisia, viljelevät pieruhuumoria ja heidän kiroilunsa sekä hävyttömät lausahduksensa vaikuttivat Cartmaniin, Staniin, Kyleen ja Kennyyn elokuvassa South Park: Isompi, pidempi ja leikkaamaton. Hahmot esiintyivät ensimmäistä kertaa South Park -jaksossa "Death" (S01E06). Terrancen ääninäyttelijänä toimii Matt Stone ja Phillipin äänenä on Trey Parker.
Aikuiset > Muita hahmoja

Herra Oksa (engl. Mr. Twig), Garrisonin toinen käsinukke, joka näkyi muutamaan otteeseen toisella tuotantokaudella.
Herra Orja (engl. Mr. Slave), Garrisonin entinen poikaystävä
Veronica Crabtree, koulubussin kuljettaja, joka kuoli 8. kauden jaksossa "Cartman's incredible Gift"
Jimbo Kern, Stan Marshin setä
Ned Gerblansky, Jimbon yksikätinen ystävä, joutuu käyttämään äänigeneraattoria (voice box) äänenmenetyksen takia
Muut > Towelie

Towelie (suom. Pyyhis, DVD-julkaisuissa Toweliesta käytettiin suomennosta Pyyheliina) on jatkuvasti kannabista käyttävä, elävä pyyhe. Hahmo esiintyy ensimmäisen kerran jaksossa "Towelie" (S05E08). Stone ja Parker loivat Towelie-hahmon havaittuaan hahmojensa tulleen raskaasti oheistuotteistetuksi ja hyväksikäytetyiksi. He suunnittelivat Towelien tarkoituksella kevyeksi kaksiulotteiseksi hahmoksi, jonka ainoa tarkoitus on "suoltaan tarttuvia lauseita ja markkinoida hitosti jotain". "Towelie"-jaksossa esitetään myös vale-Towelie-pyyhe -mainos.
Muut > Saddam Hussein

Saddam Hussein on sarjan vakituisia konnia. Hän on mielipuolinen hahmo. Ensimmäisen kerran hänet nähtiin 2. tuotantokauden ensimmäisessä jaksossa "Uhka kaukaa", jossa Irakia hallinnut Saddam yritti valloittaa Kanadan, mutta epäonnistui Terrancen ja Philipin ansiosta. Tämän jälkeen villisiat tappoivat Saddamin, joka on sen jälkeen oleillut Helvetissä Saatanan poikaystävänä. Elokuvassa South Park: Isompi, pidempi ja leikkaamaton Saddam oli koko elokuvan pääkonna, joka yritti valloittaa maailman Saatanan avustuksella, mutta epäonnistui Saatanan tajuttua tehneensä virheen ja tappoi Saddamin uudestaan. Saddam palasi myöhemmin vielä kerran uudestaan yrittämään Kanadan valloittamista, mutta epäonnistui tällä kertaa Stanin, Kylen, Kennyn ja Cartmanin paljastettua hänet.
Muut > Muut

Herra Hankey (Mr. Hankey), elävä joulupökäle
Lemmiwinks (Gerbiili)
Jeesus Kristus
Saatana
Towelie-hahmo polttaa marihuanaa bongista.
Balgarski barak

| Balgarski barak |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Bulgaria
Määrä:  Suomessa ei yhtään, Bulgariassa 300-358
Rodun syntyaika:  ikivanha
Alkuperäinen käyttö:  metsästys
Nykyinen käyttö:  metsästys
Muita nimityksiä:  Bulgarian Barak, Bulgarian Hound
FCI-luokitus:  ei, Bulgarian Kennelklubin ryhmä 6, alajaosto 1.2
Ulkonäkö
Paino:  uros 23–27 kg, narttu 19–22 kg
Säkäkorkeus:  uros 53–58 cm, narttu 48–53 cm
Väritys:  keltaisenpunertava eri sävyissä, keltainen tai tummanpunertava; joko harmaan tai mustaharmaan kanssa tai ilman
Balgarski barak (bulg. Български барак, Balgarski Barak) on bulgarialainen koirarotu. Se on karkeakarvainen metsästyskoira. FCI ei ole hyväksynyt sitä, mutta Bulgarian Kennelklubi sen sijaan on. Bulgariassa oli vuonna 2011 noin 300–358 yksilöä.
Ulkonäkö

Balgarski barak on keskikokoinen ajokoira. Rotumääritelmän mukaan sen runko on tasapainoinen, voimakas ja suorakaiteen muotoinen. Karvapeite on eri sävyisen keltaisenpunertava, keltainen tai tummanpunertava. Se voi olla yksivärinen tai rungon keskiosassa voi olla harmaata tai mustaharmaata. Vähäiset valkoiset laikut tarkasti rajatuilla alueilla sallitaan. Sallittu säkäkorkeus on uroksilla 53–58 cm (keskiarvo 56,5 cm) ja nartuilla 48–53 cm (keskiarvo 53 cm). Paino vaihtelee uroksilla 23–27 kg:n (keskiarvo 24 kg) ja nartuilla 19–22 kg:n (keskiarvo 22 kg) välillä.
Luonne ja käyttäytyminen

Balgarski barakilla on tasapainoinen hermojärjestelmä. Se on uskollinen omistajalleen ja suhtautuu epäluuloisesti vieraisiin. Sillä on eloisa, vahva metsästysvaisto. Koska se metsästää sekä suurta että pientä riistaa, sillä on hyvä hajuaisti ja suuntavaisto.
Alkuperä

Balgarski barak on hyvin vanha rotu, eikä tiedetä tarkkaan, milloin se jalostettiin. Jotkut uskovat, että bulgaarit saapuivat maahan koirien kanssa, jotka muistuttivat nykyistä rotua. Ottomaanit toivat myös mukanaan metsästyskoiria, jotka auttoivat nykyisen rodun luomisessa.
Aiheesta muualla

Rotumääritelmä (Arkistoitu – Internet Archive) (bulgariaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Bulgarian Hound
Käännös suomeksi
Björn Alke

Björn Alke (15. huhtikuuta 1938 Sundsvall – 31. lokakuuta 2000) oli ruotsalainen jazzbasisti ja -pianisti.
Alke aloitti viulunsoiton harjoittelun 9-vuotiaana ja toimi teini-ikäisenä kotikaupungissaan basistina ja pianistina. Vuonna 1960 hän lähti Tukholmaan opiskelemaan viulunsoittoa Kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Hän saavutti kuitenkin mainetta Tukholman jazzpiireissä basistina ja päätti opintonsa vuonna 1964 omistautuakseen päätoimisesti jazzuralleen. Alke soitti kokoonpanoissa, joita johtivat muiden muassa Eje Thelin, Staffan Abeleen, Lars Sjösten ja Lars Gullin. Hän säesti usein myös vierailevia yhdysvaltalaissolisteja, joiden joukossa olivat Dexter Gordon, Kenny Dorham, Johnny Griffin, Lucky Thompson ja Ben Webster.
1960-luvulla Alke sävelsi musiikin pariin ruotsalaiseen elokuvaan. Vuonna 1973 hän perusti oman kvartettinsa, jonka kanssa teki kiertueen ja levyn. Hän teki myös yhteistyötä vaimonsa, laulaja Lulu Engdahlin kanssa. Alke työskenteli opettajana kouluttauduttuaan 1980-luvun alussa Kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa jazzpedagogiksi. 1980-luvulla hän alkoi esiintyä pianistina sekä solistina että vaimonsa säestäjänä. Hän soitti vuonna 1989 vaimonsa Jazz i Sverige -levyllä, jonka tekeminen onnistui tämän tultua Rikskonserterin palkitsemaksi. Vuonna 1991 Alke soitti pianoa kvartettilevyllä Forever Lulu, jolla basistina oli Palle Danielsson. Vuonna 1994 Alke levytti taas basistina, kun hän ja muut jäljellä olleet Lars Gullinin viimeisen yhtyeen jäsenet (Bernt Rosengren, Lars Sjösten, Fredrik Norén) julkaisivat Gullinin sävellyksistä koostuvan albumin Late Date. 1990-luvun lopussa Alken esiintymiset jäivät satunnaisiksi terveysongelmien johdosta.
Boris Tatušin

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Melbourne 1956 |  |  |
Boris Georgijevitš Tatušin (ven. Борис Георгиевич Татушин, 31. maaliskuuta 1933 Moskova, Venäjän SFNT – 15. tammikuuta 1998 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut jalkapalloilija ja olympiavoittaja.
Tatušin kuului Neuvostoliiton miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen voittaessa olympiakultaa Melbournessa 1956. Hän pelasi maajoukkueessa yhteensä 25 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Seurajoukkuetasolla Tatušin edusti muun muassa Moskovan Spartakia jossa voitti neljä Neuvostoliiton mestaruutta ja yhden Neuvostoliiton cup-mestaruuden.
Aiheesta muualla

Boris Tatušin Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Aígina (kunta)

| Aígina Aíginan kunta Αίγινα Δήμος Αίγινας |
| --- | --- |
 Aíginan kaupunki.
 Kunnan sijainti
 Aígina
 Koordinaatit: 37°45′N, 23°26′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Saaret
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
 – Kallikrates-koodi:  5204
 – Kuntakeskus:  Aígina
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  87,41 km²
Väkiluku (2011):  13 056
 – Väestötiheys:  149,37 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  180 10
Suuntanumero(t):  2297
Rekisterikilpi:  Υ
 
 www.aegina.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aígina (kreik. Αίγινα eli Δήμος Αίγινας, Dímos Aíginas) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Saarten alueyksikössä Attikan alueella. Kunnan pinta-ala on 87,41 neliökilometriä ja väkiluku 13 056 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Aígina.
Aíginan kunta käsittää koko Aíginan saaren. Sen lisäksi siihen kuuluvat muun muassa Diapória Nisián saaret (Ágios Ioánnis, Ágios Thomás, Anagnóstis, Kourmouloúdes, Ledoú, Moládi, Plateiá, Prasoú, Stachtorrói, Tragonísi ja Ypsilí), Lagoúses-saaret (Gáidaros, Kordeliáris, Lagoúsa, Lagousáki ja Makrónisos), sekä saaret Moní ja Nisída.
Kunnan osat

Aíginan kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Aígina | Aígina | 6 867 |
| Aígina | Anítsaio | 28 |
| Aígina | Kapótides | 0 |
| Aígina | Kontós | 138 |
| Aígina | Kylindrás | 22 |
| Aígina | Lagoúsa (saari) | 0 |
| Aígina | Lagousáki (saari) | 0 |
| Aígina | Lazárides | 9 |
| Aígina | Moní Koimíseos Theotókou (luostari) | 0 |
| Aígina | Pacheía Ráchi | 25 |
| Aígina | Pórtes | 104 |
| Aígina | Stachtorrói (saari) | 0 |
| Aígina | Tzíkides | 55 |
| Aígina | Vláchides | 5 |
| Aígina | Ypsilí (saari) | 0 |
| Kypséli | Kypséli | 2 124 |
| Mesagrós | Agía Marína | 277 |
| Mesagrós | Álones | 189 |
| Mesagrós | Kávos | 29 |
| Mesagrós | Mesagrós | 575 |
| Mesagrós | Vaḯa | 291 |
| Pérdika | Aiginítissa | 91 |
| Pérdika | Pérdika | 680 |
| Pérdika | Sfentoúri | 52 |
| Vathý | Vathý | 1 495 |
Yhteensä: 13 056
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aígina Wikimedia Commonsissa
Δήμος Αίγινας. Aíginan kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Attikan alue
| --- | --- |
Keski-Ateenan alueyksikkö:   Ateena  Dáfni-Ymittós  Filadélfeia-Chalkidóna  Galátsi  Ilioúpoli  Kaisarianí  Výronas  Zográfou 
Pohjois-Ateenan alueyksikkö:   Agía Paraskeví  Amaroúsio  Chalándri  Filothéi-Psychikó  Irákleio  Kifisiá  Lykóvrysi-Péfki  Metamórfosi  Néa Ionía  Papágou-Cholargós  Pentéli  Vrilíssia 
Länsi-Ateenan alueyksikkö:   Agía Varvára  Ágioi Anárgyroi-Kamateró  Aigáleo  Chaïdári  Ílio  Peristéri  Petroúpoli 
Etelä-Ateenan alueyksikkö:   Ágios Dimítrios  Álimos  Ellinikó-Argyroúpoli  Glyfáda  Kallithéa  Moscháto-Távros  Néa Smýrni  Palaió Fáliro 
Pireuksen alueyksikkö:   Keratsíni-Drapetsóna  Korydallós  Níkaia-Ágios Ioánnis Rénti  Pérama  Pireus 
Itä-Attikan alueyksikkö:   Acharnés  Diónysos  Kropía  Lavreotikí  Marathónas  Markópoulo Mesogaías  Oropós  Paianía  Pallíni  Rafína-Pikérmi  Saronikós  Spáta-Artémida  Vári-Voúla-Vouliagméni 
Länsi-Attikan alueyksikkö:   Asprópyrgos  Elefsína  Fylí  Mándra-Eidyllía  Mégara 
Saarten alueyksikkö:   Agkístri  Aígina  Hydra  Kythera  Póros  Salamis  Spétses  Troizinía-Méthana
Belgia lasten Eurovision laulukilpailussa

| Belgia lasten Eurovision laulukilpailussa |
| --- | --- |

Paikallinen TV-asema:  VRT
Toiminut isäntämaana:  2005
Esiintymiset
Ensiesiintyminen:  2003
Esiintymiskerrat:  10
Paras sijoitus:  4.
Huonoin sijoitus:  15.
Paras pistemäärä:  113
Huonoin pistemäärä:  19
Belgia on osallistunut lasten Eurovision laulukilpailuun vuodesta 2003. Sen paras sijoitus on vuodelta 2009, kun Laura Omloop esitti laulun Zo verliefd (Yodelo) ja sai 113 pistettä sijoittuen neljänneksi. Maan huonoin sijoitus on vuodelta 2007. Tuolloin yhtye nimeltään Trust sai laulullaan Anders 19 pistettä sijoittuen vasta viidenneksitoista.
Vuonna 2005 kilpailu järjestettiin Hasseltissa.
Osallistujat

| Vuosi | Esittäjä | Kappale | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | X!NK | "De vriendschapsband" | 6 | 83 |
| 2004 | Free Spirits | "Accroche-toi" | 10 | 37 |
| 2005 | Lindsay | "Mes rêves" | 10 | 63 |
| 2006 | Thor! | "Een tocht door het donker" | 7 | 71 |
| 2007 | Trust | "Anders" | 15 | 19 |
| 2008 | Oliver | "Shut Up!" | 11 | 45 |
| 2009 | Laura Omloop | "Zo verliefd (Yodelo)" | 4 | 113 |
| 2010 | Jill & Lauren | "Get Up!" | 7 | 61 |
| 2011 | Femke | "Een kusje meer" | 7 | 64 |
| 2012 | Fabian | "Abracadabra" | 5 | 72 |
Lasten Eurovision laulukilpailu
Maat
| --- | --- |
Aktiiviset:  Alankomaat · Albania · Armenia · Espanja · Georgia · Irlanti · Italia · Kypros · Malta · Pohjois-Makedonia · Portugali · Puola · Ranska · Saksa · San Marino · Ukraina · Viro
Epäaktiiviset:  Australia · Azerbaidžan · Belgia · Bulgaria · Israel · Kazakstan · Kreikka · Kroatia · Latvia · Liettua · Moldova · Montenegro · Norja · Romania · Ruotsi · Serbia · Slovenia · Sveitsi · Tanska · Valko-Venäjä · Venäjä · Wales · Yhdistynyt kuningaskunta
Entiset:  Serbia ja Montenegro
Epäonnistuneet yritykset:  Bosnia ja Hertsegovina · Monaco · Slovakia
Kilpailut vuosittain
| --- | --- |
2000-:  2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
2010-:  2010 · 2011 · 2012 · 2013 · 2014 · 2015 · 2016 · 2017 · 2018 · 2019
2020-:  2020 · 2021 · 2022 · 2023
Boris Stürmer

| Boris Stürmer> Борис Штюрмер |
| --- | --- |

Venäjän pääministeri
 2. helmikuuta 1916 – 23. marraskuuta 1916  
Monarkki:  Nikolai II
Edeltäjä:  Ivan Goremykin
Seuraaja:  Aleksandr Trepov
Venäjän ulkoministeri
 7. heinäkuuta 1916 – 10. marraskuuta 1916  
Edeltäjä:  Sergei Sazonov
Seuraaja:  Nikolai Pokrovski
Venäjän sisäministeri
 3. maaliskuuta 1916 – 7. heinäkuuta 1916  
Edeltäjä:  Aleksei Hvostov
Seuraaja:  Aleksandr Hvostov
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. heinäkuuta 1848 Baykovo, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 2. syyskuuta 1917 (69 vuotta) Pietari, Venäjä
Kansalaisuus:  venäläinen
Tiedot
Tutkinnot:  Pietarin valtionyliopisto
Uskonto:  ortodoksi
Boris Vladimirovitš Stürmer (ven. Бори́с Влади́мирович Штю́рмер, Štjurmer; 28. heinäkuuta (J: 16. heinäkuuta) 1848 – 2. syyskuuta (J: 20. elokuuta) 1917 Pietari) oli venäläinen virkamies, joka toimi Venäjän pää-, ulko- ja sisäministerinä ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1916.
Stürmer aloitti virkauransa vuonna 1872 Venäjän oikeusministeriöstä, josta hän siirtyi myöhemmin hoviministeriöön. Vuodesta 1892 hän toimi kuvernöörinä Tverissä, Novgorodissa sekä Jaroslavlissa. Hän sai 1888 kamariherran ja 1896 hovimestarin arvon. Stürmer nimitettiin 1902 sisäministeriön osastopäälliköksi ja hänestä tuli sisäministeri Vjatšeslav von Plehwen läheinen apulainen. Plehwen murhan (1904) jälkeen Stürmer vetäytyi pitkäksi aikaa aktiivisesta viranhoidosta ja toimi valtakunnanneuvoston jäsenenä.
Suhteellisen vähän tunnettu Stürmer nimitettiin Venäjän pääministeriksi 2. helmikuuta 1916 keisarinna Aleksandran ja munkki Rasputinin tuella, joista hän oli koko virkakautensa ajan riippuvainen. Keisari Nikolai II johti sodankäyntiä rintaman lähellä ja oli sivussa hallitustoimista. Maaliskuussa Stürmer sai hoidettavakseen samanaikaisesi myös sisäministerin ja heinäkuussa vielä ulkoministerinkin tehtävät. Venäjä kärsi tuolloin inflaatiosta sekä elintarvikepulasta. Stürmerillä ei ollut omaa selkeää linjaa pääministerinä ja häntä on pidetty epäpätevänä tehtäviinsä. Häntä epäiltiin myös saksalaismieliseksi ja marraskuussa 1916 kokoontunut duuma esitti avoimesti syytöksiä häntä vastaan. Kadettipuolueen johtaja Pavel Miljukov syytti Stürmeria valtiosalaisuuksien paljastamisesta viholliselle ja Rasputinin kaltaisten ”pimeiden voimien” myötäilystä. Stürmer menetetti nyt myös keisarinnan ja Rasputinin tuen ja erosi lopulta tehtävistään 23. (10.) marraskuuta.
Helmikuun vallankumouksen jälkeen väliaikainen hallitus pidätti Stürmerin ja hänet vangittiin Pietari-Paavalin linnoitukseen. Häntä vastaan valmisteltiin oikeudenkäyntiä valtiopetoksesta, mutta hän kuoli vankeudessa ennen kuin prosessia ehdittiin aloittaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Boris Stürmer Wikimedia Commonsissa
Arie Haan

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Adrianus Haan
Syntymäaika: 16. marraskuuta 1948 (ikä 75)
Syntymäpaikka: Finsterwolde, Alankomaat
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1969–1975 1975–1981 1981–1983 1983–1984 |  AFC Ajax  RSC Anderlecht  Standard Liège  PSV Eindhoven | 132 (23)  199 (35)  065 (12)   018 0(0) |
Maajoukkue
| 1969–1983 |  Alankomaat | 035 0(6) |
Valmennusura
1984–1985 1986–1987 1987–1990 1990–1991 1991–1993 1994–1995 1995–1997 1997–1998 1999 2000 2001 2002–2004 2006 2006–2007 2008–2009 2009 2010–2011 2012 2014–2015:  Royal Antwerp   RSC Anderlecht  VfB Stuttgart  1. FC Nürnberg  Standard Liège  PAOK FC Feyenoord  RSC Anderlecht  PAOK FC  AC Omonia   Austria Wien  Kiinan maajoukkue  Persepolis FC  Kamerunin maajoukkue  Albanian maajoukkue  Chongqing Lifan  Tianjin Teda  Shenyang Shenbei  Tianjin Teda
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Adrianus (”Arie”) Haan (s. 16. marraskuuta 1948) on alankomaalainen entinen jalkapallovalmentaja ja ammattilaisjalkapalloilija. Hän pelasi liberona tai oikeana laitahyökkääjänä. Hän lopetti valmennusuransa vuonna 2016.
Ura pelaajana

Pelaajaurallaan Haan edusti muun muassa Amsterdamin Ajaxia, RSC Anderlechtia ja PSV Eindhovenia. Hän pelasi myös Alankomaiden maajoukkueessa 35 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia. Arie Haan voitti hopeaa vuoden 1974 ja vuoden 1978 MM-kisoissa. Erityisesti hänet muistetaan kahdesta kaukolaukausmaalista vuoden 1978 MM-kisoissa Saksaa ja Italiaa vastaan.  Hän osallistui myös vuoden 1980 EM-kisoihin.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Alankomaiden mestaruus (3): 1970, 1972, 1973
KNVB Cup (3): 1970, 1971, 1972
Belgian mestaruus (3): 1981, 1982, 1983
Belgian cup: 1976
Mestarien liiga (3): 1971, 1972, 1973
Cup-voittajien cup (2): 1976, 1978
Intercontinental Cup: 1972
UEFA Super Cup (2): 1976, 1978
MM-hopeaa (2): 1974, 1978
EM-1.kierros: 1980
Ura valmentajana

Valmentajana Haan aloitti heti pelaajauransa päättymisen jälkeen, vuonna 1984. Tunnetuimpia hänen valmentamiaan joukkueita ovat RSC Anderlecht, VfB Stuttgart ja Feyenoord Rotterdam.
Helmikuun alussa 2007 Haan ilmoitti eroavansa Kamerunin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajan tehtävistä. Haan kertoi syyksi erimielisyydet sopimustulkinnasta. Haanin mukaan Kamerunin jalkapalloliitto vaati häntä asumaan maan pääkaupungissa Yaoundéssa.  Joulukuussa 2007 Haan siirtyi valmentamaan Albanian maajoukkuetta . Albaniassa hän valmensi huhtikuulle 2009, jolloin hän sai potkut huonosti alkaneiden MM-karsintojen takia.
Kesäkuussa 2009 Haan palasi Kiinaan siirtyen maan pääsarjassa pelaavan Chongqing Lifanin päävalmentajaksi.
Elokuussa 2009 Haan sai kolmen ottelun toimitsijakiellon heiluteltuaan erotuomarille setelinippua Chongqingin ja Guoanin välisessä ottelussa.
Haanin pesti Chongqingissä ei täysin onnistunut, ja seura putosi Kiinan liigasta kauden 2009 päätteeksi. Tästä huolimatta hän siirtyi pääsarjaseura Tianjin Tedan peräsimeen joulukuussa 2009.  Haanin debyyttikaudella Tianjin saavutti Superliigassa hopeaa, mutta kaudella 2011 seura jäi vasta 10. sijalle. Kiinan cupin mestariksi Haan kuitenkin luotsasi seuran 51 vuoden tauon jälkeen. Lokakuussa 2011 Haan ilmoitti jättävänsä seuran kauden jälkeen.
Tammikuun alussa 2012 Haanista tuli Kiinan ykkösdivisioonassa pelaavan Shenyang Shenbein päävalmentaja.   Haanin pesti päättyi erottamiseen toukokuussa 2012, kun Shenyangin menestys ei ollut toivotunlaista.  Tammikuussa 2014 Haan palasi Tianjin Tedan päävalmentajaksi.  Hän ei onnistunut nostamaan Tianjinia takaisin menestyksen tielle, vaan joukkue jäi Kiinan Superliigassa sijoille 7 ja 13. Haan jätti joukkueen kauden 2015 jälkeen.
Huhtikuussa 2016 Haan kertoi lopettavansa yli 30-vuotisen valmennusuransa sydäongelmien vuoksi.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Belgian mestaruus: 1986
Belgian cup: 1993
Iranin cupin hopeaa: 2006
Kiinan cup: 2011
Aasian mestaruushopeaa: 2004
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Arie Haanin maajoukkuetilastot (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Willem van Hanegem | Feyenoord Rotterdamin päävalmentaja 1995–1997 | Seuraaja: Leo Beenhakker |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Paul Van Himst René Vandereycken | RSC Anderlechtin päävalmentaja 1986–1987 1997–1998 | Seuraaja: Georges Leekens Jean Dockx |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Oleg Blohin Angelos Anastasiadis | PAOK Thessalonikin päävalmentaja 1994–1995 1999 | Seuraaja: Dragan Kokotović Dušan Bajević |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Bora Milutinović | Kiinan jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja 2002–2004 | Seuraaja: Zhu Guanghu |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Artur Jorge | Kamerunin jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja 2006–2007 | Seuraaja: Jules Nyongha |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Otto Barić | Albanian jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja 1/2008–4/2009 | Seuraaja: Josip Kuže |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Zuo Shusheng Alexandre Guimarães | Tianjin Tedan päävalmentaja 2010–2011 2014–2015 | Seuraaja: Josip Kuže Dragan Okuka |
Alankomaiden joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1974
1 Geels |
2 Haan |
3 van Hanegem |
4 van Ierssel |
5 Israël |
6 Jansen |
7 de Jong |
8 Jongbloed |
9 Keizer |
10 R. van de Kerkhof |
11 W. van de Kerkhof |
12 Krol |
13 Neeskens |
14 Cruijff |
15 Rensenbrink |
16 Rep |
17 Rijsbergen |
18 Schrijvers |
19 Strik |
20 Suurbier |
21 Treytel |
22 Vos |
Valmentaja Michels
Alankomaiden joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1978
1 Schrijvers |
2 Poortvliet |
3 Schoenaker |
4 van Kraay |
5 Krol |
6 Jansen |
7 Wildschut |
8 Jongbloed |
9 Haan |
10 R. van de Kerkhof |
11 W. van de Kerkhof |
12 Rensenbrink |
13 Neeskens |
14 Boskamp |
15 Hovenkamp |
16 Rep |
17 Rijsbergen |
18 Nanninga |
19 Doesburg |
20 Suurbier |
21 Lubse |
22 Brandts |
Valmentaja Happel
Bremsnes

| Bremsnes |
| --- | --- |
 Bremsnesin kirkko
 Bremsnes
 Koordinaatit: 63°05′04″N, 7°39′43″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Møre ja Romsdal
Kunta:  Averøy
Pinta-ala:  
 – Maa:  1,5 km²
Väkiluku (2023):  1 042
 – Väestötiheys:  744,3 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bremsnes on taajama Averøyn kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,5 neliökilometriä ja asukasluku 1 042 vuonna 2023.
Vuosina 1897–1964 Bremsnes oli itsenäinen kunta.
Bergan piiri

Bergan piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Bergan piiri (Itä-Götanmaa), piiri Linköpingin kunnassa
Bergan piiri (Länsi-Götanmaa), piiri Mariestadin kunnassa
Bergan piiri (Småland), piiri Ljungbyn kunnassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Berga distrikt”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.