stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jo Aleh

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jo Aleh Uuden-Seelannin ansioritarikunnan jäseneksi nimityksen jälkeen toukokuussa 2015. |  Jo Aleh Uuden-Seelannin ansioritarikunnan jäseneksi nimityksen jälkeen toukokuussa 2015. |  Jo Aleh Uuden-Seelannin ansioritarikunnan jäseneksi nimityksen jälkeen toukokuussa 2015. |  |
Maa:   Uusi-Seelanti
Naisten purjehdus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | 470 |  |
|  Hopeaa | Rio 2016 | 470 |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Auckland 2007 | 420 |  |
|  Kultaa | La Rochelle 2013 | 470 |  |
|  Hopeaa | Haag 2010 | 470 |  |
|  Hopeaa | Santander 2014 | 470 |  |
|  Hopeaa | San Isidro 2016 | 470 |  |
|  Pronssia | Perth 2011 | 470 |  |
Joanna Ayela ”Jo” Aleh (s. 15. toukokuuta 1986 Auckland) on uusiseelantilainen kilpapurjehtija. Hän on 470-luokan olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Aleh on osallistunut kolmiin olympialaisiin. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui Laser Radial -luokassa seitsemänneksi. Lontoossa 2012 hän voitti Olivia Powrien kanssa 470-luokassa kultaa. He olivat vielä ennen finaalilähtöä tasoissa brittiläisten Saskia Clarkin ja Hannah Millsin kanssa mutta voittivat finaalilähdön, kun taas britit epäonnistuivat pahasti ja hävisivät lopulta 16 pisteellä. Rio de Janeirossa 2016 Aleh ja Powrie saavuttivat olympiahopeaa kymmenen pistettä Clarkille ja Millsille hävinneenä.
Aleh voitti 420-luokassa maailmanmestaruuden vuoden 2007 MM-kilpailuissa. Jo tuolloin hänen parinaan kilpaili Olivia Powrie. Laser Radial -luokassa Aleh sijoittui MM-kilpailuissa 21:nneksi vuonna 2005, 11:nneksi vuonna 2006, kahdeksanneksi vuonna 2007 ja 14:nneksi vuonna 2008. Sitten hän siirtyi 470-luokkaan, jossa hän sijoittui MM-kilpailuissa kuudenneksi vuonna 2009 sekä saavutti hopeaa vuonna 2010 ja pronssia vuonna 2011. Muutama kuukausi ennen vuoden 2012 olympialaisia hän sijoittui MM-kilpailuissa neljänneksi. Vuonna 2013 hän voitti maailmanmestaruuden, minkä jälkeen hän saavutti hopeaa vuonna 2014, sijoittui neljänneksi vuonna 2015 ja saavutti hopeaa vuonna 2016. Aleh on kilpaillut 2020-luvulla 49er FX -luokassa ja sijoittunut MM-kilpailuissa 11:nneksi vuonna 2022, kuudenneksi vuonna 2023 ja 12:nneksi vuonna 2024.
Jorge Brito

| Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Maa:   Brasilia> Miesten lentopallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | Lentopallo |  |
Jorge Edson Brito (s. 13. lokakuuta 1966) on brasilialainen entinen lentopalloilija ja olympiavoittaja, jonka pelipaikka oli keskitorjuja. Hän oli mukana Brasilian kultaa voittaneessa joukkueessa Barcelonan olympialaisissa 1992.
Bhutanin lippu

Bhutanin lippu.
Bhutanin lippu on Bhutanin tunnus vaakunan ja hymnin ohella. Lippu on jaettu kahteen kolmioon, joista ylempi on keltainen ja alempi oranssi. Värit symboloivat monarkiaa (keltainen) ja buddhalaisuutta (oranssi). Lipun keskellä on valkoinen lohikäärme.  Lippu on ollut käytössä 1800-luvulta asti, ja nykyisen muotonsa se sai vuonna 1960. Alaosa oli ennen kastanjanruskea, mutta se vaihdettiin nykyiseksi, kun Bhutan liittyi YK:hon. Lipun suhteet ovat 2:3.
Lipun lohikäärme, Druk tai ukkoslohikäärme, tulee Bhutanin paikallisesta tiibetiläisestä nimestä lohikäärmeen maa. Lohikäärme pitää kiinni vaurautta edustavista jalokivistä. Keltainen väri edustaa sekulaarista monarkiaa ja oranssi buddhalaisuutta. Lippu on yksi harvoista oranssia päävärinä käyttävistä lipuista, ja toinen ainoastaan kahdesta kansallislipusta, jossa on kuvattuna lohikäärme – toinen on Walesin lipussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bhutanin lippu Wikimedia Commonsissa
Aasian valtioiden liput
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Afganistan | Arabiemiirikunnat | Armenia | Azerbaidžan | Bahrain | Bangladesh | Bhutan | Brunei |
| Etelä-Korea | Filippiinit | Georgia | Indonesia | Intia | Irak | Iran | Israel |
| Itä-Timor | Japani | Jemen | Jordania | Kambodža | Kazakstan | Kiina | Kirgisia |
| Kuwait | Laos | Libanon | Malediivit | Malesia | Mongolia | Myanmar | Nepal |
| Oman | Pakistan | Pohjois-Korea | Qatar | Saudi-Arabia | Syyria | Singapore | Sri Lanka |
| Tadžikistan | Taiwan | Thaimaa | Turkki | Turkmenistan | Uzbekistan | Venäjä | Vietnam |
Jorge Antonio Larraín Cotapos

Jorge Antonio Larraín Cotapos (13. kesäkuuta 1887 Santiago de Chile – 10. elokuuta 1955) oli chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Santiago de Chilen arkkihiippakuntaan 3. huhtikuuta 1915 ja nimitettiin Chillánin piispaksi 20. maaliskuuta 1937. Piispaksi konsekroinnin suoritti 25. huhtikuuta José Horacio Campillo Infante, jota avustivat Carlos Silva Cotapos ja Juan Subercaseaux Errázuriz. Larraín Cotapos asetettiin virkaansa 17. toukokuuta 1937, ja hän toimi siinä, kunnes kuoli 68-vuotiaana virassa.
Bes (kolikko)

Bes oli Rooman valtakunnan tasavalta-aikaan valmistettu pronssiraha. Bes-rahaa, joka oli arvoltaan kaksi kolmasosaa as-rahasta eli kahdeksan unssia, valmisti ainoastaan Gaius Cassius vuonna 126 eaa. dodransien kanssa, joka oli toinen harvinainen kolikko, arvoltaan kolme neljäsosaa as-rahasta.
Bhuvan

Bhuvan (sanskriitiksi भुवन, hindiksi |भुवन, suomeksi "maa") on Intian avaruusjärjestön 12. elokuuta 2009 lanseeraama Google Earthin ja Wikimapian kaltainen karttapalvelu. Sen käyttämien satelliittikuvien tarkkuus on 5 metriä eli samaa tasoa kuin sen kilpailijoilla.
Kuva-aineisto kattaa koko maapallon. Intian alueella se on tarkempi kuin Google Earth. Kuten muut alan ohjelmistot, sotilastukikohdat jne. kriittisiksi mielletyt kohteen on esitetty alemmalla resoluutiolla.
ISRO käyttää data-aineiston tuottajana omia IRS-kaukokartoitussatelliittejaan.
Bhuvan pohjautuu TerraExplorer-ohjelmistoon, joka on Skyline Software Systemsin tuote.
Aiheesta muualla

Bhuvan's official website address (Arkistoitu – Internet Archive)
ISRO launches beta version of 3D mapping tool - Bhuvan
Berens River

Berens River on kylä Berensjoen varrella Winnipegjärven itärannalla, noin 290 kilometrin päässä pohjoiseen Manitoban provinssin pääkaupungista Winnipegistä. Kylän asukasluku on nykyisin 42 (2001). Asukaslukuun ei ole huomioitu Berens River First Nation -intiaanireservaattia, jonka asukasluku on 2 531.
Liikenneyhteydet

Berens Riveriin ei johda kiinteää tieyhteyttä. Maitse kylään pääsee ainoastaan vaeltamalla tai talvisin talvitietä pitkin. Kylään on lauttayhteys järven toiselta puolelta Matheson Islandin saaresta.
Kylän laidalla sijaitsee Manitoba Northern Airportsin ylläpitämä Berens Riverin lentoasema.
Asukasluvun kehitys

Statistics Canadan mukaan Berens Riverin asukasluku on jyrkässä laskussa:
Vuosi – as.luku
1985 – 195
1991 – 140
1996 – 105
2001 – 42
Sitä vastoin intiaanireservaatin asukasluku on nousussa: vuoden 1996 tilaston mukaan reservaatin väkiluku oli 2 004, kun se on vuoteen 2004 mennessä kohonnut 2 531 asukkaaseen.
Aiheesta muualla

Berens River First Nation (Arkistoitu – Internet Archive)
Jorge Burruchaga

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jorge Luis Burruchaga
Syntymäaika: 9. lokakuuta 1962 (ikä 62)
Syntymäpaikka: Gualeguay, Entre Ríos, Argentiina
Pelipaikka: keskikenttä
Seura
Seura: lopettanut
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1979–1981 1982–1985 1985–1992 1992–1993 1995–1998 | Arsenal de Sarandí Independiente FC Nantes Valenciennes FC Independiente | (?) 146 (53) 140 (27) 32 (10) 89 (19) |
Maajoukkue
| 1983–1990 | Argentiina | 59 (13) |
Valmennusura
2002–2005 2005–2006 2006–2007: Arsenal de Sarandí Estudiantes Independiente
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jorge Burruchaga (s. 9. lokakuuta 1962 Gualeguay, Entre Ríos) on argentiinalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän on maailmanmestari vuodelta 1986. Hyökkäävänä keskikenttäpelaajana ja hyökkääjänä pelannut Burru teki vuoden 1986 MM-kisojen loppuottelun voittomaalin 3–2 Länsi-Saksaa vastaan.
Burruchaga pelasi myös vuoden 1990 MM-kisoissa, joissa Argentiina saavutti hopeaa. Hän pelasi maajoukkueessa kaikkiaan 59 ottelua ja teki 13 maalia. Seurajoukkueurallaan hän voitti Independienten riveissä Argentiinan liigamestaruuden 1983. Seuraavana vuonna hän voitti sekä Copa Libertadoresin, jonka maalikuninkuuden hän voitti kuudella maalilla, että Intercontinental Cupin.
Burruchaga sai vuonna 1994 kahden vuoden pelikiellon Ranskan jalkapalloliitolta hänen syyllistyttyään passiiviseen korruptioon joukkueensa Valenciennes FC:n ja Olympique de Marseille'n sopupeliskandaalissa.
Baikal (juoma)

Suomessa myytävää Baikalia pullossa sekä lasiin kaadettuna
Baikal (ven. Байкал) on venäläinen kola-virvoitusjuoma, joka kehitettiin Neuvostoliitossa Coca-Colan vastineeksi.  Sen aineksina on käytetty mäkikuismaa, kardemummaa, lakritsia, eukalyptusta, laakeria ja sitruunahappoa. Sitä on maustettu myös venäjänjuurella ja musta tee -uutteella. Juoma on nimetty Baikaljärven mukaan, koska nimellä halutaan kuvastaa juoman "puhtautta ja luonnollista ainutlaatuisuutta".
Historia

Baikal kehitettiin vuonna 1976 neuvostoliittolaiseksi vastineeksi Coca-Colalle.  Juoman reseptiä uudistettiin vuonna 1977 Moskovan 1980 olympialaisia varten, sillä länsimaalaisia kolajuomia ei ollut Neuvostoliitossa saatavilla. Baikal oli Moskovan olympialaisten virallinen juoma.
Juoma nykyään

Juoman oikeudet omistaa Venäjän valtion olut-, virvoitusjuoma- ja viinitutkimuslaitos Всероссийский научно-исследовательский институт пивоваренной, безалкогольной и винодельческой промышленности – филиал ФГБНУ «Федеральный научный центр пищевых систем им. В.М. Горбатова» РАН. Se on lisensoinut juoman reseptin useille eri valmistajille, kuten esimerkiksi Pepsille. Tutkimuslaitos kehittää yhä juomaa eteenpäin ja on kehittänyt Baikalista uusia reseptejä, esimerkiksi light-version. Baikalin täsmällinen resepti on yrityssalaisuus.
Useat yritykset valmistavat Baikal-juomia. Venäläinen Aqualife -virvoitusjuomayritys on tuonut markkinoille useita Baikal-tuotemerkillä olevia limonadeja vuodesta 1998 Chernogolovka-brändin alaisuudessa.  Aqualifen valikoimissa on alkuperäisellä muuttumattomalla vuoden 1977 reseptillä valmistettu Chernogolovka Baikal 1977 –juoma, jota myydään myös Suomessa. Juoma on vegaaninen. Yritys on myös kehittänyt alkuperäisestä 1977 vuoden reseptistä vähäkalorisen light-version. Lisäksi Aqualife markkinoi muita uudempia Baikal-nimisiä virvoitusjuomia, kuten vaniljan makuista Baikalia ja kirsikan makuista Baikal-juomaa.
Alkuperäisen reseptin inspiroimana berliiniläinen virvoitusjuomatehdas Wostok on kehittänyt Tannenwald juoman joka jäljittelee Baikalin alkuperäistä vuoden 1973 reseptiä. Yrityksen mukaan Moskovassa parikymmentä vuotta asunut alankomaalainen valokuvaaja toi Saksaan saataville Baikalin alkuperäisen reseptin inspiroiman juoman, jonka reseptiä on kehitetty eteenpäin. Juoma lanseerattiin Wostok Tannenwald -nimellä.
Aiheesta muualla

Valmistajan suomalainen kotisivu[vanhentunut linkki]
Baikaljärvi, josta juoma on saanut nimensä.
Joey Dunlop

Dunlop TT-ajoissa.
William Joseph "Joey" Dunlop (25. helmikuuta 1952 Ballymoney, Pohjois-Irlanti – 2. heinäkuuta 2000 Tallinna, Viro) oli pohjoisirlantilainen kilpamoottoripyöräilijä. Hänet tunnetaan myös kutsumanimellä "King of the Roads" (suom. Teiden Kuningas). Häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista moottoripyöräilijöistä.
Dunlop voitti TT Formula 1 -maailmanmestaruuden viisi kertaa peräkkäin vuosina 1982–1986, ja Mansaaren TT-ajoissa yhteensä 26 kilpailua eri luokissa vuosina 1977–2000. Kolmena vuonna (1985, 1988, 2000) hän voitti kaikki kolme luokkaa.
Dunlop kuoli heinäkuussa 2000 Tallinnassa Piritan katurata-ajoissa 125-kuutioisten luokan kilpailussa tapahtuneessa ulosajossa. Hän oli ennen viimeistä kilpailuaan jo voittanut sekä 600-kuutioisten että 750-kuutioisten luokkien kilpailut.
Mansaaren ajojen voitot

1977 - Jubilee Classic
1980 - Classic
1983 - TT Formula 1
1984 - TT Formula 1
1985 - TT Formula 1, Senior ja Junior
1986 - TT Formula 1
1987 - TT Formula 1 ja Senior
1988 - TT Formula 1, Senior ja Junior
1992 - 125 cm³
1993 - 125 cm³
1994 - 125 cm³ ja Junior
1995 - Lightweight (250 cm³) ja Senior
1996 - 125 cm³ ja Lightweight
1997 - Lightweight
1998 - Lightweight
2000 - Formula 1, Lightweight (250 cm³), UltraLightweight (125 cm³)
Aiheesta muualla

Joey Dunlop Tribute from the TT Website
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Dunlop Mansaarella Honda RC30:nsä selässä ennen Senior-luokan lähtöä vuonna 1992.
Johannes von Haartman

Carl Erik Johannes von Haartman (15. heinäkuuta 1869 Piikkiö – 20. heinäkuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen asianajaja, valtiopäivämies ja Helsingin kunnallispormestari.
Johannes von Haartmanin vanhemmat olivat professori, pääjohtaja, valtioneuvos Carl Daniel von Haartman ja hänen kolmas vaimonsa Emilia Teodora Westzynthius (1835–), joiden nuorin lapsi hän oli. Hän oli naimisissa vuodesta 1919 Eugenie Helene Sabine Röslerin kanssa. Von Haartman pääsi ylioppilaaksi vuonna 1887 Turun ruotsalaisesta lyseosta, suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon vuonna 1893 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1896. Hän toimi asianajajana Helsingissä 1895–1902. Hän oli Helsingissä kunnallisneuvosmiehenä vuosina 1907–1918 sekä kunnallispormestarina 1905 ja uudelleen vuosina 1918–1925.
Von Haartman oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.
Aiheesta muualla

Kenraali Mannerheim tervehtii pormestari von Haartmania sisällissodan voitonparaatissa 16.5.1918, Museoviraston Kuvakokoelmat  (Arkistoitu – Internet Archive)
Blåfjellet

Blåfjellet voi tarkoittaa seuraavia:
Blåfjellet, Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Oldedalenin laakson varrella, Strynin kunnassa, Norjassa
Blåfjellet, Skandeihin kuuluva vuorenhuippu lähellä Geirangeria, Strandan kunnassa, Norjassa
Blåkulla

Blåkulla on ruotsalaiseen kansanperinteeseen kuuluva trullien asuinpaikka. Uuden ajan alussa sana yhdistyi noitasapattiin. Blåkulla käsitettiin siinä paikaksi, jossa noidat ja Paholainen viettävät juhlia. Suurten noitavainojen aikaisissa oikeudenkäynneissä se kuvattiin Paholaisen asunnoksi, joka muistutti hienoa kartanoa tai isoa taloa
JoJo – Oulun Tanssin Keskus

JoJo – Oulun Tanssin Keskus on ammattitanssin tuotantokeskus, festivaaliorganisaatio ja vierailuteatteri. JoJo järjestää nykytanssiin painottuvaa, monilajista tanssitaiteen ohjelmistoa, tuottaa vuosittain syksyisin järjestettävää OuDance-festivaalia ja tekee kaikille avointa yleisötyötä. Se on yksi Pohjoisen tanssin aluekeskuksen neljästä jäsenorganisaatiosta. Organisaation toimintaa rahoittavat Opetus- ja kulttuuriministeriö sekä Oulun kaupunki.
JoJon ohjelmiston kotinäyttämö on Kulttuuritalo Valveen Valvesali ja esityksiä järjestetään myös Oulun teatterissa.
OuDance-festivaali

Paikallisten tanssin ammattilaisten perustamaa festivaalia on järjestetty Oulussa yhtäjaksoisesti 30 vuoden ajan. Aikaisemmin Tanssia tyrkyllä -nimellä järjestetty festivaali pidettiin ensimmäisen kerran vuonna 1994. Vuonna 2012 tanssifestivaalin nimeksi muutettiin OuDance.
Johannes Åkerholm

Johannes (Joh.) Åkerholm ( 16. huhtikuuta 1901 Brudsund, Maksamaa – 21. tammikuuta 1963 Jepua) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Maksamaan saaristossa asuneeseen kalastajaperheeseen syntynyt Åkerholm toimi taksinkuljettajana Vaasassa ja Jepualla. Åkerholm julkaisi kaksi Merenkurkun tienoille sijoittuvaa saaristolaisromaania sekä pohjalaiseen torpparikylään sijoittuvan romaanin Walter går vilse. Hän kirjoitti myös novelleja lehtiin.
Teoksia

Folket i Lövbrunnen. Söderström, Helsingfors 1944
Walter går vilse. Söderström, Helsingfors 1946
Dunkel över havsbandet. Söderström, Helsingfors 1951
JoAnn Falletta

JoAnn Falletta
JoAnn Falletta (s. 1954) on yhdysvaltalainen kapellimestari. Falletta on opiskellut Mannes College of Musicissa ja Juilliard Schoolissa. 1991 hänestä tuli Virginia Symphony Orchestran musiikillinen johtaja. 1999 hänet nimitettiin Buffalo Philharmonic Orchestran musiikilliseksi johtajaksi ja hän jatkaa jälleen sen johtajana kauden 2009–2010.
Aiheesta muualla

Janet Wiscombe: Music, maestro, please Long Beach Press-Telegram.  17.10.1993. Arkistoitu 13.7.2011. (englanniksi)
JoAnn Falletta website
Buffalo Philharmonic Orchestra
Virginia Symphony Orchestra
Old Dominion Universityn sivusto Virginia Symphony Orchestrasta
Blåfjellet (Stryn)

Blåfjellet
Blåfjellet nähtynä Briksdalenista elokuussa 2008.
| --- | --- |
Sijainti:  Sognin ja Fjordanen lääni,  Norja
Vuoristo:  Skandit
Korkeus merenpinnasta:  1 316 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Blåfjellet on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Oldedalenin laakson varrella, Strynin kunnassa, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 316 metriä.
Australianlivertäjä

| Australianlivertäjä |
| --- | --- |
 Pesimäasuinen koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Käpinkäiset Campephagidae
Suku::  Livertäjät Lalage
Laji::  tricolor
Kaksiosainen nimi
 Lalage tricolor  (Swainson, 1825) 
Katso myös
   Australianlivertäjä Wikispeciesissä   Australianlivertäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Australianlivertäjä (Lalage tricolor) on Australiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa elävä käpinkäisiin kuuluva varpuslintu. Aiemmin sen luokiteltiin olevan Indonesiassa elävän ruohikkolivertäjän (Lalage sueurii) alalaji.
Koko ja ulkonäkö

Kooltaan australianlivertäjä on noin 17–19 cm. Pesimäaikaan koiraan pää, selkä ja siivet, lukuun ottamatta niiden alapintoja ja leveää valkeaa viirua, ovat mustat. Vatsa, alaperä ja siipien alaosat ovat väriltään valkoiset. Pesimäajan ulkopuolella koiraan selkä on vaaleanruskea. Siivet ovat ruskeat ja niissä on hieman mustaa. Naaras muistuttaa ulkonäöltään pesimäajanulkopuolista koirasta, mutta on vatsastaan ruskehtavampi kuin koiras, jonka vatsa on harmahtava. Australianlivertäjän pyrstö on pitkähkö ja pyöreäpäinen. Lajin kutsuääni on kauas kantautuva liverrys.
Elinympäristö

Australianlivertäjä elää koko Australian pääsaarella ja Papua-Uudessa-Guineassa. Muuttoaikoina lajia tavataan myös Uudessa-Seelannissa. Linnun elinympäristöä ovat avoimet metsät, vesistöjen puureunukset puolikuivilla alueilla ja läheiset pensaikkoseudut. Osa linnuista muuttaa pesimään Australian eteläosiin ja muuttavat pesimäajankuluttua jälleen pohjoisemmaksi.
Lisääntyminen  ja ravinto

Australianlivertäjän pesimäaika kestää syyskuusta joulukuuhun. Kuppimainen pesä rakennetaan oksanhaarukkaan puun kuoresta ja ruohoista, joiden kiinnittämiseen ne käyttävät hämähäkinseittiä. Ne saattavat myös pesiä tyhjissä muiden lintujen pesissä. Erityisesti laji suosii mutaharakan (Grallina cyanoleuca) mutapesiä. Australianlivertäjät voivat pesiä kolonioissa, jolloin yhdessä puussa on useita pesiä. Naaras munii kahdesta kolmeen munaa, joita molemmat vanhemmat hautovat noin kahden viikon ajan. Poikaset poistuvat pesistään noin 12 vuorokauden kuluttua kuoriutumisestaan.
Australianlivertäjät syövät pääasiassa hyönteisiä. Se etsii ravintoa niin ilmasta kuin maastakin. Ajoittain laji käyttää ravintonaan myös hedelmiä, siemeniä ja mettä.
Aiheesta muualla

Ääntä[vanhentunut linkki], Äänen metadata Macaulay Library
Koiras pesimäajan ulkopuolella. Naarasaustralianlivertäjä on hyvin samannäköinen
Jonas Peusa

Jonas Peusa (22. marraskuuta 1867 – 29. kesäkuuta 1932) oli suomalainen Karjalankannaksen Koivistolta kotoisin ollut liikemies ja kauppaneuvos.
Peusan isä kauppias Aleksander Peusa myi Pietarissa Suomesta tuotuja elintarvikkeita, kuten voita, palvilihaa ja suolattua ja tuoretta kalaa. Hän laajensi sitten liiketoimintaansa ja alkoi myydä halkoja ja riistalintuja tukuittain Pietariin. Peusan vuonna 1848 perustetun liikkeen päätoimialaksi muodostui kuitenkin Venäjältä tuodun viljan myynti Suomeen, ja lähes kaikki viljantuonti Venäjältä Suomeen tapahtui autonomian aikana Peusan liikkeen kautta.
Jonas Peusa tuli liikkeen johtoon vuonna 1889 yhdessä veljensä Juha Peusan (1860–1940) kanssa. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1912. Ensimmäisen maailmansodan aikaan Peusat siirtyivät Pietarista Viipuriin ja jatkoivat liikettä siellä vuonna 1919 perustetun Veljekset Peusa ja Kumpp. Osakeyhtiön nimellä. Peusat harjoittivat myös laivanvarustusta. Peusan yhtiö sai 1920-luvun alussa venäläisen viljan yksinmyyntioikeuden Suomessa yhdessä suomenjuutalaisen liikemiehen David (Dave) Morduchin (1869–1945) toiminimen D. Morduchin kanssa. Vuonna 1925 Peusat ja David Morduch perustivat Viljantuonti Oy:n, jolle viljan yksinmyyntioikeus siirtyi. Morduch oli yhtiön toimitusjohtajana kuolemaansa saakka. Hänen jälkeensä yhtiön johtoon tuli Morduchin poika kauppaneuvos Leon Morduch (1897–1966). Yhtiö erikoistui viljan, rehun ja lannoitteiden kaupan järjestämiseen Suomen ja Neuvostoliiton välillä, ja se toi viljaa Suomeen myös muualta maailmasta.
Jonas Peldan

Jonas Peldan (16. kesäkuuta 1728 Mustasaari – 5. toukokuuta 1776 Oulu) oli suomalainen kauppias, Oulun pormestari ja valtiopäivämies.
Peldanin vanhemmat olivat Ilmajoen kirkkoherra Gabriel Peldan ja Magdalena Mollin (1699–1777). Hän kävi Vaasan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1745 ja Turussa 1748. Peldan oli auskultanttina Turun hovioikeudessa 1748.
Peldan toimi Oulussa kauppiaana ja laivanvarustajana. Hän oli Oulussa raatimiehenä ja hänet toimi Oulun pormestarina 1763–1776. Peldan osallistui valtiopäiville 1765 ja 1769–1770.
Jonas Peldan oli naimisissa vuodesta 1758 Susanna Frosteruksen (1740–1794) kanssa.
Berzé-la-Ville

| Berzé-la-Ville |
| --- | --- |
 Yleisnäkymä kunnasta
 vaakuna
 Berzé-la-Ville
 Koordinaatit: 46°21′50″N, 4°42′15″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bourgogne-Franche-Comté
Departementti:  Saône-et-Loire
Arrondissementti:  Mâcon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,5 km²
Väkiluku (2021):  701 
 – Väestötiheys:  126 as./km²
Kunnan numero:  71032
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Berzé-la-Ville on kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 13 kilometriä Mâconin kaupungista luoteeseen.
Chapelle des Moines
Chapelle des Moines, eli munkkien luostari, on peräisin 1000-luvulta. Kappelin perusti Clunyn luostarin apottina vuosina 1049–1109 ollut Hugues de Semur. Ranskan suuren vallankumouksen aikana 1700-luvun lopulla kappeli myytiin yksityiseksi maatilaksi. Vuonna 1887 Berzé-la-Villen seurakunnan pappi Philibert Jolivet havaitsi seinien paksun kalkin alta maalauksia. Kalkin poistaminen paljasti hyvin säilyneitä 1100-luvun freskoja, ja vuonna 1893 kappeli luokiteltiin historialliseksi muistomerkiksi. Toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1947 brittiläinen arkeologi Joan Evans osti kappelin ja lahjoitti sen Mâconin akatemialle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Berzé-la-Ville Wikimedia Commonsissa
Josephsburgin metroasema

| Josephburg |
| --- | --- |

 Münchenin metro 
Perustiedot
Lyhenne:  JB
Metrolinjat:  U2
Paikkakunta:  München
Avattu:  29. toukokuuta 1999
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Laitureita:  1
Laituriraiteita:  2
Liukuportaita:  kyllä
Hissejä:  kyllä
Josephsburg on U2-linjan metroasema Münchenin metrossa, se avattiin 29. toukokuuta 1999.
Bayreuthin piirikunta

Bayreuthin piirikunta (saks. Landkreis Bayreuth) on piirikunta Oberfrankenin hallintoalueella Baijerin osavaltiossa Saksassa. Sen pinta-ala on 1 273 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 33 kuntaa. Vuoden 2020 lopussa piirikunnassa oli 103 679 asukasta. Piirikunnan keskus on Bayreuth, joka ei kuitenkaan itse kuulu piirikuntaan. Suurin piirikuntaan kuuluva kaupunki on Pegnitz.
Bayreuthin piirikunta ja sen kunnat.