stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1. lokakuuta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 1. lokakuuta Wikimedia Commonsissa
Vuoden kuukaudet ja päivät
| --- | --- |
tammikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
Kuopiossa sattui 1. lokakuuta 2019 Suomen viides koulusurma, joka vaati yhden kuolonuhrin. Kuvassa suruliputus hyökkäyksen johdosta Valkealassa.
Ricoh

| Ricoh Company, Ltd>  株式会社リコー |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Pörssiyhtiö
ISIN:  JP3973400009
Perustettu:  1936
Kotipaikka:   Chūō, Tokio, Japani
Toimiala:  elektroniikkateollisuus
Kotisivu:  www.ricoh.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ricoh Company, Ltd. (jap. 株式会社リコー, Kabushiki-gaisha Rikō) on Japanissa toimiva monikansallinen kuvanvalmistus- ja elektroniikka-alan yritys. Sen perusti RIKEN:n zaibatsu 6. helmikuuta 1936 nimellä Riken Sensitized Paper (jap. 理研感光紙, Riken Kankōshi). Ricoh’n pääkonttori sijaitsee Ricoh Building -talossa Chūōssa, Tokiossa.
Ricoh valmistaa elektroniikkaa, pääasiassa kameroita ja toimistotyökaluja kuten tulostimia, kopiokoneita, telefakseja, asiakirjahallintajärjestelmiä, asiakirjajärjestelmiä  ja projektoreita. 1990-luvun lopun ja 2000-luvun alun aikana yhtiö kasvoi maailman suurimmaksi kopiokoneiden valmistajaksi. Tuolloin Ricoh hankki omistukseensa Savin-, Gestetner-, Lanier-, Rex-Rotary-, Monroe-, Nashuatec-, IKON- ja IBM Printing Systems Division / Infoprint Solutions Company -yhtiöt. Vaikka Monroe lakkautettiin tuotemerkkinä, sen tuotteita markkinoidaan edelleen maailmanlaajuisesti muilla tuotemerkeillä. Vuonna 2006 Ricoh osti Danka-yhtiön Euroopassa olleet toiminnot. Näitä toimintoja jatketaan edelleen omana yksikkönään Infotec-yritysnimellä.
Historia

Yhtiö perustettiin vuonna 1936 Tokion Minatossa. Pian toiminta siirrettiin Chūōhon. Vuonna 2006 Ricoh’n pääkonttori siirrettiin Ricoh Building -taloon, joka on Ginzan alueella, Chūōssa sijaitseva 25-kerroksinen rakennus. Yhtiön myyntitoimistot toimivat samoissa tiloissa.
1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa Ricoh oli Pitney Bowes -yhtiön kopiokoneiden pääasiallinen valmistaja. Se on valmistanut kopiokoneita myös Toshiballe, telefakseja AT&T Corporationille ja Omnifaxille sekä runsaasti muita laitteita muille yhtiöille. Se myös valmisti 8-bittisen Ricoh 2A03 -prosessorin, jota käytettiin Nintendo Entertainment System (NES) pelikonsolissa.
Vuonna 2003 Ricoh osti oikeuden käyttää nimeään Kanadan kansallisnäyttelyn alueella, Torontossa sijaitsevan CNE Coliseum -monitoimihallin nimessä, joka on nyt Ricoh Coliseum.
Vuonna 2004 Ricoh muodosti ostamastaan Hitachi Printing Solutions, Ltd -yhtiöstä uuden Ricoh Printing Systems, Ltd -yhtiön.
Vuonna 2005 Ricoh osti oikeuden käyttää nimeään englantilaisen Coventryn jalkapallojoukkueen kotikenttänä toimivan stadion-viihdekeskuksen nimessä, joka on nyt Ricoh Arena.
Marraskuussa 2006 Ricoh ilmoitti, että Ricoh Europe B.V. (REBV) -yhtiön Amstelveenissä, Alankomaissa sijaitseva pääkonttori yhdistettäisiin NRG-yhtiön Lontoossa sijaitsevan Euroopan-pääkonttorin kanssa. Yhdistäminen toteutui 1. huhtikuuta, kun NRG:n pääkonttorista Lontoossa tuli strateginen pääkonttori ja REBV:n pääkonttorista Amstelveenissä operatiivinen pääkonttori. Vastaavasti toimittiin Yhdysvalloissa Lanier- ja Ricoh USA -yhtiöiden välillä.
Tästä alkoi yhtiön integraatiokehitys kaikissa Euroopan maissa. Maan sisäinen organisaatio perustettiin Itävallassa 1. heinäkuuta 2007. Tavoite oli sama myös Isossa-Britanniassa, Belgiassa, Ranskassa, Saksassa, Italiassa, Alankomaissa ja Espanjassa.
25. tammikuuta 2007 Ricoh ilmoitti ostaneensa IBM-yhtiön painojärjestelmäosaston.
helmikuussa 2008 Ricoh kehitti yhteistyössä PrinterOnin kanssa kaksi uutta tulostinmallia, joista toinen oli väritulostin ja toinen mustavalkotulostin, joka mahdollistaa Wi-Fi-käyttäjille tulostamisen heidän fyysisestä sijainnistaan riippumatta.
27. elokuuta 2008 Ricoh ilmoitti haluavansa ostaa IKON Office Solutions -yhtiön. Kauppa toteutui 1. marraskuuta.
Toukokuussa 2011 Ricoh ilmoitti, että se vähentäisi maaliskuuhun 2014 mennessä 40 000 työntekijästään Japanissa ja 68 900:sta muualla maailmassa yhteensä 10 000 ja palkkaisi heidän tilalleen 15 000 uutta alueilta, joilla olisi enemmän kasvupotentiaalia.
Optisia laseja valmistava japanilainen Hoya Corporation -yhtiö ilmoitti 1. heinäkuuta 2011 myyvänsä Pentax-kameroidensa tuotannon Ricoh’lle.  29. heinäkuuta 2011 Hoya siirsi Pentax-kuvausjärjestelmien liiketoiminnan uudelle tytäryhtiölleen Pentax Imaging Corporationille. 1. lokakuuta 2011 Ricoh osti Pentax Imaging Corporationin kaikki toiminnot ja antoi sille nimeksi Pentax Ricoh Imaging Company, Ltd.  ja tiedotti uuden uuden tytäyhtiönsä perustamisesta.  1. elokuuta 2013 tytäryhtiön nimeksi vaihdettiin Ricoh Imaging Company, Ltd.
Toiminnot

Ricoh Group -konserni toimii kaupan ja tukitoimintojen, tuotannon, tutkimuksen ja kehittelyn alueilla yli 170 maassa. Sen keskuspääkonttori sijaitsee Tokiossa, Japanissa. Alueelliset pääkonttorit sillä on Japanissa, Yhdysvalloissa, Euroopassa, Kiinassa, Koreassa sekä Aasian ja Tyynenmeren alueella.
Toiminnot > Alueelliset pääkonttorit

Amerikkain alueellinen pääkonttori 
Ricoh Americas Corporation, sijainti: Malvern, PA, USA.  Edustaa konsernia Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Latinalaisen Amerikan maissa.
Euroopan alueellinen pääkonttori 
Ricoh Europe, sijainti: Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta. Edustaa konsernia Euroopassa, Afrikassa ja Lähi-idässä.
Aasian ja Tyynenmeren alueellinen pääkonttori 
Ricoh Asia Pacific Pte. Ltd., sijainti: Singapore. Edustaa konsernia Kaakkois-Aasiassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.
Kiinan alueellinen pääkonttori 
Ricoh China Co., Ltd., sijainti: Shanghai. Edustaa konsernia manner-Kiinassa.
Korean alueellinen pääkonttori 
Sindoh Co., Ltd. (entinen Sindo Ricoh Co., Ltd.), sijainti: Soul. Edustaa konsernia Etelä-Koreassa.
Toiminnot > Tutkimus

Ricoh’lla on monia teknisiä ja asiakastutkimusryhmiä eri puolilla maailmaa. Esimerkiksi Ricoh Innovations on sen Piilaaksossa, Kaliforniassa toimiva tytäryhtiö, joka keskittyy tekniikan, pilviteknologian ja matkapuhelinsovellusten tukimiseen sekä asiakastutkimukseen.
Galliumnitridi

| Galliumnitridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Azanylidynegallane (englanniksi)
Muut nimet:  Gallium(III)nitridi
CAS-numero:  25617-97-4
PubChem CID:  117559
SMILES:  [Ga]#N
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  GaN
Moolimassa:  83,73 g/mol
Ulkomuoto:  kiinteä aine, (vaaleanharmaa jauhe)
Sulamispiste:  > 2 500 °C (> 2 773 K)
Tiheys:  6,1–6,15 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa muodostaen ammoniakkia
 Haitallinen aine 
Galliumnitridi (GaN, gallium nitride) on galliummetallin ja epämetalleihin kuuluvan typen muodostama epäorgaaninen yhdiste, jossa gallium jakaa elektropositiivisena (Linus Paulingin elektronegatiivisuusarvoilla 1,6) elektroninsa elektronegatiivisemmalle typelle (elektronegatiivisuusarvo 3,0).
Elektronegatiivisuusarvojen keskisuuren eroavuuden (0,4–2,0) vuoksi galliumin ja typen välille muodostuu poolinen kovalenttinen kolmoissidos. Alkuaineparista johtuen yhdisteellä esiintyy puolijohteen ominaisuuksia. Galliumnitridin kiderakenne perustuu heksagonaaliseen sinkkivälkkeen kuutiorakenteen mukaisesti.
Galliumnitridi on haitallista ihmiselle ja ympäristölle, koska vedessä ja kosteissa olosuhteissa siitä muodostuu ammoniakkia ja galliumin oksideja. Lisäksi sen valmistuksessa käytettävät organometallit ovat haitallisia kemikaaleja, jotka muodostavat helposti joko hapen oksideja tai radikaaliyhdisteitä.
Valmistus

Galliumnitridiä voidaan valmistaa lisäämällä galliumsulatteeseen typpikaasua tai ylikriittistä ammoniakkia. Toisena keinona on GaN-kiteiden kasvattaminen nanoteknologisesti substraatin, esimerkiksi safiirin, päälle käyttämällä organometalleja ja ammoniakkia. Tällöin substraatin pinnalle muodostuu olosuhteista riippuen joko ohut levypinnoite tai GaN-kvanttipisteitä quantum dots, jotka toimivat hyvinä sähkönjohtimina. Päällystettä voidaan käsitellä laserilla tai puskuroida valmistusvaiheessa halkeamia ehkäisevällä alumiininitridillä (AlN) sekä puhdistaa vetykaasulla.
Käyttö

Galliumnitridin kemiallisia ja fysikaalisia ominaisuuksia on tutkittu vuosikymmenten ajan sen puolijohdemaisen käyttäytymisen (sähkön- ja lämmönjohtokyvyn) vuoksi. Lisäksi nitridit ovat kemiallisesti ja termisesti kestävämpiä kuin muut puolijohteisiin kuuluvat arsenidit, antimonidit ja fosfidit. Kestävyydestä johtuen galliumnitridiä käytetään ankaria ja termisesti haastavia ympäristöolosuhteita tarkkailevissa havaitsimissa.
Galliumnitridiä käytetään lisäksi myös muissa elektronisissa laitteissa, esimerkiksi lasereissa, LED-valoissa, diodeissa sekä transistoreissa. DVD-soittimissa galliumnitridistä valmistettu InGaN-laser parantaa laitteen tiedonkäsittelykykyä. Tutkimusten perusteella galliumnitridiä voidaan tulevaisuudessa soveltaa myös valosähkö- ja polttokennoissa vedyntuotannossa, jossa lähtöaineena toimii elektrolyysillä hajotettava vesi.
Ongelmat

Galliumnitridin käyttöä rajoittavat sen konduktiiviset ja termiset ominaisuudet. Yksittäisen GaN-kiteen kasvatukseen vaikuttavat typen tasapainohöyrynpaine GaN:n sulamispisteessä, minkä seurauksena pinnoitteesta voi tulla epätasainen, koostumus voi vaihdella tai pinnoille voi muodostua halkeamia. Galliumnitridin toiminnan parantamiseksi sitä täytyy käsitellä lisäaineilla, jotka täyttävät sen n- ja p-tyypin puolijohdeominaisuudet]. Yleisimpiä n-tyypin konduktiivisuutta parantavia lisäaineita ovat Si, Ge ja Se. P-tyypin lisäaineita ovat puolestaan Zn, Mg tai Ca.
Lisäaineiden ohella galliumnitridin sähköisiä ja termisiä ominaisuuksia voidaan parantaa muodostamalla siitä puolijohdeseoksia alumiininitridin (AlN), indiumnitridin (InN) tai mangaanin (Mn) avulla. Aineiden lisäyksen seurauksena muodostuu alumiinigalliumnitridiä (AlGaN), indiumgalliumnitridiä (InGaN) tai galliummangaaninitridiä (GaMnN), joiden kemialliseen koostumukseen vaikuttaa yhdisteiden seossuhteet. Seosten sekä substraatin käyttö kuitenkin samalla lisäävät tietyissä suhteissa GaN-päällysteen heterogeenisyyttä. Yhdisteiden eri sähkön- lämmönjohtavuuskertoimista sekä lämpölaajenemiskertoimista johtuen hilarakenteisiin voi muodostua jännityskohtia, jotka voivat heikentää pinnoitteen toimintaa tai haurastuttaa sitä.
Yhdisteiden koosta johtuen päällysteiden kriittistä kerrospaksuutta tutkitaan röntgensädediffraktiolla, koska elektronien liikkuvuus ja niiden aaltofunktioiden päällekkäisyys vähenevät seosmassan kasvaessa. Myös puolijohdemateriaaleissa sijaitsevien elektroneilla täytettävien aukkojen koko pienenee kerrospaksuuden kasvaessa, koska kerrokset painautuvat tiiviimmin kasaan. Kerrostumat vaikuttavat myös galliumnitridipäällysteen resistiivisiin sekä optisiin ominaisuuksiin, minkä vuoksi kyseisiä ominaisuuksia tutkitaan puolestaan UV-emissiospektrometrialla sekä valosähköisten ja luminesenssisten mittausten avulla.
Galliumnitridikide.
Ally Wollaston

| Ally Wollaston |
| --- | --- |
 Ally Wollaston vuonna 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. tammikuuta 2001 (ikä 24)
Kansalaisuus:   Uusi-Seelanti
Pyöräilijä
Pituus:  170 cm
Joukkue:  FDJ-Suez
Laji:  ratapyöräily maantiepyöräily
Rooli:  ajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2021–2024 2025–:  NXTG Racing / AG Insurance - Soudal Team FDJ-Suez
Suurimmat voitot
 Omniumin maailmanmestaruus 2024 Pudotusajon maailmanmestaruus 2024 Cadel Evans Great Ocean Road Race 2025 
 Tiedot päivitetty: 1. helmikuuta 2025 
| Mitalit> Maa:  Uusi-Seelanti.Naisten ratapyöräily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Uusi-Seelanti.Naisten ratapyöräily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Uusi-Seelanti.Naisten ratapyöräily. Olympialaiset  | Maa:  Uusi-Seelanti> Naisten ratapyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Pariisi 2024 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Pronssia | Pariisi 2024 | omnium |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ballerup 2024 | pudotusajo |  |
|  Kultaa | Ballerup 2024 | omnium |  |
|  Hopeaa | Glasgow 2023 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Pronssia | Ballerup 2024 | linja-ajo |  |
Ally Wollaston (s. 4. tammikuuta 2001 Auckland) on uusiseelantilainen rata- ja maantiepyöräilijä. Hän on ratapyöräilyn kaksinkertainen maailmanmestari ja olympiamitalisti. Maantiepyöräilyn ammattilaisuransa hän aloitti NXTG Racing / AG Insurance - Soudal Team -joukkueessa, jota edusti elokuusta 2021 vuoden 2024 loppuun. Kaudesta 2025 lähtien hän on kilpaillut FDJ-Suez-tallissa.
Wollaston saavutti Pariisin olympialaisissa 2024 hopeaa joukkuetakaa-ajossa ja pronssia ratapyöräilyn "moniottelussa", omniumissa. Hän voitti omniumin ja pudotusajon maailmanmestaruuden Ballerupissa 2024 ja sai samoissa kilpailuissa pronssia linja-ajossa (eli "scratchissä"). Joukkuetakaa-ajossa hän saavutti MM-hopeaa 2023.
Maantiepyöräilyssä hän voitti UCI Women's World Tourin kuuluneen Cadel Evans Great Ocean Road Racen 2025.
Saavutuksia

Lähteet: First Cycling, CycleBase, Pro Cycling Stats
Nivelherneet

| Nivelherneet |
| --- | --- |
 Aeschynomene fluitans
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Suku::  Nivelherneet Aeschynomene  L.
Katso myös
   Nivelherneet Wikispeciesissä   Nivelherneet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nivelherneet (Aeschynomene) on hernekasvisuku (heimo Fabaceae). Siihen kuuluu noin 150 trooppista ja subtrooppista pensas- ja ruoholajia. Niiden luontaista kasvualuetta ovat pääasiassa Intia, Sri Lanka, Malesia ja trooppinen Afrikka.
Tuntomerkit

Varret ovat tavallisesti hohkaiset, pystyt tai vesiympäristöissä kasvavilla kelluvat. Lehdet sijaitsevat vuorottaisesti ja ovat parilehdykkäisiä; lehdykät ehytlaitaisia. Herneen kukkia muistuttavat kukat sijaitsevat pienissä tertuissa lehtihangoissa. Verholehdet ovat kasvaneet yhteen viisihampaiseksi maljaksi. Teriö on hernekasveille tyypillinen, perhomainen. Heteitä on kymmenen, ja ne ovat kasvaneet yhteen palhoistaan. Emilehtiä on yksi; sikiäimessä monta siemenaihetta. Hedelmä on siementen väliltä kuroutuva nivelpalko.
Lajeja

Lajeista tunnetuin on Aeschynomene aspera, joka kasvaa trooppisen Afrikan ja Aasian vesissä tai soilla. Laji on pensasmainen. Varsien ydinkerroksesta valmistetaan hellekypäriä ja -hattuja. Valmistus on keskittynyt Kalkuttaan. Samaan tarkoitukseen voidaan käyttää myös lajeja A. uniflora ja A. elaphroxylon. Edellinen on monivuotinen ruoho, jälkimmäinen afrikkalainen pensas. Lajia A. indica käytetään polttopuuna Intiassa ja Pakistanissa; se on varpumainen yksivuotiskasvi. Karjan rehuna käytetään trooppisessa Amerikassa pensaslajia A. americana.
Aeschynomene americana
Aeschynomene aspera
Aeschynomene brasiliana
Aeschynomene elaphroxylon
Aeschynomene elegans
Aeschynomene evenia
Aeschynomene falcata
Aeschynomene gracilis
Aeschynomene histrix
Aeschynomene indica
Aeschynomene paniculata
Aeschynomene portoricensis
Aeschynomene pratensis
Aeschynomene rudis
Aeschynomene sensitiva
Aeschynomene villosa
Aeschynomene virginica – karolinannivelherne
Aeschynomene viscidula
Aiheesta muualla

ITIS: Aeschynomene (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Aeschynomene (englanniksi)
Flora of China: Aeschynomene (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q2882860  Wikispecies: Aeschynomene  APDB: 187822  APNI: 77362  BioLib: 108209  CoL: 629LS  eFloraSA: Aeschynomene  EoL: 28155  EPPO: 1AESG  FloraBase: 21535  FNA: 100705  FoC: 100705  GBIF: 2949034  GRIN: 244  iNaturalist: 63714  IPNI: 30008210-2  IRMNG: 1114638  ITIS: 25358  NCBI: 48134  NZOR: a6256062-499f-4cef-8834-6dba151b1054  Open Tree of Life: 674925  PLANTS: AESCH  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30008210-2  Tropicos: 40033589  WFO: wfo-4000000811  WoRMS: 415009
Erkki Aurejärvi

Erkki Aurejärvi lokakuussa 2008.
Erkki Ilmari Aurejärvi (s. 8. joulukuuta 1941 Helsinki) on suomalainen oikeustieteilijä ja Helsingin yliopiston siviilioikeuden emeritusprofessori. Aurejärvi tunnetaan myös tupakkateollisuuden vastustajana, ja hän on ajanut useita oikeusjuttuja tupakkayhtiöitä vastaan.
Ura

Aurejärvi valmistui ylioppilaaksi Helsingin lyseosta vuonna 1960. Hän valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1966, oikeustieteen lisensiaatiksi vuonna 1969 ja oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1976. Aurejärvi sai varatuomarin arvon vuonna 1985.
Aurejärvi työskenteli lakimiehenä Eero Apajalahden asianajotoimistossa vuosina 1966–1968. Hän työskenteli Helsingin yliopiston siviilioikeuden assistenttina 1968–1982, jolloin hän hoiti myös joitain vuosia virkaa tekevänä siviilioikeuden apulaisprofessorin ja professorin virkoja, siviilioikeuden apulaisprofessorina 1982–1983 ja siviilioikeuden professorina 1983–2006. Aurejärven tutkimus on kohdistunut muun muassa velvoite- ja sopimusoikeuden aloille. Hänen artikkelinsa Valeoikeustoimen tunnusmerkistöstä palkittiin parhaana Lakimies-aikakauskirjassa vuonna 1980 julkaistuna kirjoituksena.
Aurejärvi on toiminut asiantuntijatehtävissä useissa komiteoissa, toimikunnissa ja järjestöissä. Kokoomukseen, aiemmin vihreisiin, kuuluva Aurejärvi oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1993–2008. Hän toimi Stadion-säätiön hallituksen puheenjohtajana vuosina 1993–2009 ja edustajiston puheenjohtajana 2009–2013. Hän oli urheilun oikeusturvalautakunnan jäsen vuosina 1991–2011. Aurejärvi on myös perustanut kustannusyhtiöt Kustannusyhtiö Juridica Ky:n vuonna 1978 ja Condictio Oy:n vuonna 1979.
Tupakkaoikeudenkäynnit > Ensimmäinen tupakkaoikeudenkäynti

Aurejärvi edusti kurkkusyöpään sairastunutta miestä tupakkayhtiöitä vastaan vuonna 1988 nostetussa vahingonkorvausoikeudenkäynnissä, joka koski tupakkayhtiöiden harhaanjohtavaa mainontaa ja tupakan riskien vähättelyä. Kyse oli Euroopan ensimmäisestä tupakkaoikeudenkäynnistä. Kanne hylättiin käräjäoikeudessa, hovioikeudessa ja lopulta vuonna 2001 myös korkeimmassa oikeudessa.
Tupakkaoikeudenkäynnit > Kevytsavukeoikeudenkäynti

Aurejärvi edusti kolmea keuhkosyöpään ja keuhkoahtaumatautiin sairastanutta naista tupakkayhtiöitä vastaan nostetussa vahingonkorvausoikeudenkäynnissä, joka koski kevytsavukkeiden harhaanjohtavaa markkinointia. Kanne hylättiin Helsingin käräjäoikeudessa vuonna 2008 ja Helsingin hovioikeudessa vuonna 2010. Kantajat hakivat vielä valituslupaa korkeimpaan oikeuteen, mutta peruuttivat hakemuksen. Aurejärven mukaan valituslupahakemusten peruuttaminen johtui siitä, että hän oli kuullut korkeimmasta oikeudesta, ettei valituslupaa myönnetä, kun taas mediassa kerrottiin Aurejärven tehneen sopimuksen tupakkayhtiöiden kanssa hakemusten peruuttamisesta.
Tupakkaoikeudenkäynnit > Muu tupakkateollisuuden vastainen toiminta

Vuonna 2015 Aurejärvi edusti nikotiiniriippuvaista miestä, joka vaati British American Tobacco Finland Oy:ltä korvauksia nikotiinihoitolääkkeistä kuluttajariitalautakunnassa.
Vuonna 2012 Aurejärvi teki yhdessä 12 muun juristin kanssa poliisille tutkintapyynnön siitä, oliko Amer-tupakkayhtiön entinen viestinnän ja yhteiskuntasuhteiden johtaja Lasse Lehtinen syyllistynyt murhaan ja murhan yritykseen tupakoinnin vaarattomuutta koskevien väitteidensä johdosta. Vuonna 2017 Aurejärvi teki Keskusrikospoliisille 33 lääketieteen ja oikeusalan asiantuntijan allekirjoittaman tutkintapyynnön siitä, olivatko kevytsavukkeita Suomessa myyneiden yhtiöiden johtajat syyllistyneet pahoinpitelyihin ja murhiin. Vuonna 2024 Aurejärvi teki valtakunnansyyttäjälle tutkintapyynnön siitä, oliko Amerin johtaja Jukka Ant-Wuorinen syyllistynyt satoihin tuhansiin törkeisiin pahoinpitelyihin ja murhan yrityksiin sekä tuhansiin murhiin. Pyynnöt eivät johtaneet tutkintaan.
Aurejärvi on vaatinut Suomen tupakkalain tiukentamista ja esimerkiksi sähkötupakoiden kieltämistä. Hän on myös julkisuudessa arvostellut ankarasti tupakkateollisuuden edustajia sekä oikeuslaitosta ja tuomareita. Aurejärven on jopa arvioitu tavoitelleen kovasanaisella kritiikillään itseensä kohdistuvaa kunnianloukkausprosessia, mutta kukaan hänen kritisoimistaan henkilöistä ei ole vaatinut hänelle rangaistusta.
Yksityiselämä

Aurejärvi on naimisissa Krista Aurejärven (o.s. Nyberg) kanssa. Heillä on kolme lasta.
Aurejärvi harrastaa jalkapalloa ja on toiminut helsinkiläisen jalkapalloseuran Pallo-Pojat ry:n puheenjohtajana.
Teokset > Tietokirjallisuus

Urakkasopimus. Työnsuoritussopimuksia koskevan teorian arviointia.  (Väitöskirja)  Helsinki:  Suomalainen lakimiesyhdistys, 1976.  ISBN 951-9068-56-2
Yksilö, yritys ja yhteiskunta. Johdatus Suomen yksityisoikeuteen.  Helsinki:  Juridica, 1978.  ISBN 951-9464-00-X
Vekselit. Tutkimus vekselin muodosta ja sisällöstä sekä vekselisaatavan perimisestä.  Helsinki:  Juridica, 1979.  ISBN 951-9464-03-4
Velkakirja, vekseli ja shekki.  Helsinki:  Condictio, 1979.  ISBN 951-95570-0-8
Irtaimen kaupan takuuehdot. Tutkimus myyjän antamasta takuusta ja virhevastuusta irtaimen kaupassa.  Vantaa:  Juridica, 1981.  ISBN 951-9464-18-2
Velvoiteoikeuden pääkohtia. Velvoitteiden sisältö. Perusteettoman edun palautus.  Helsinki:  Condictio, 1983.  ISBN 951-9464-25-5
(toim.): Johdatus Suomen yksityisoikeuteen.  Helsinki:  Juridica, 1984.  ISBN 951-9464-30-1
Luotto- ja maksuvälineet.  Helsinki:  Condictio, 1986.  ISBN 951-9464-40-9
Suomen yksityisoikeus.  Helsinki:  Juridica, 1987.  ISBN 951-9464-41-7
Velvoiteoikeuden oppikirja.  Helsinki:  Condictio, 1988, 3. painos Mika Hemmon kanssa 2007.  ISBN 951-9464-46-8
Takaus.  Helsinki:  Condictio, 2001.  ISBN 951-95570-2-4
Erään murhan anatomia: Suomalainen tupakkatuomio.  Helsinki:  WSOY, 2004.  ISBN 951-670-094-2
& Hemmo, Mika: Luotto-oikeuden perusteet.  Helsinki:  Talentum, Lakimiesliiton kustannus, 2004.  ISBN 952-14-0781-6
Tupakkateollisuuden kuolemankauppiaat.  Helsinki:  Into, 2012.  ISBN 978-952-264-133-5
Kovaa peliä . Helsinki: Into, 2013. ISBN 978-952-264-244-8
Päivitetty laitos Kovempaa peliä.  Helsinki:  Into, 2022.  ISBN 978-952-351-845-2
Teokset > Kaunokirjallisuus

Kun kukaan ei näe.  Helsinki:  Into, 2016.  ISBN 978-952-264-639-2
Senaatintorin murha.  Helsinki:  Condictio, 2022.  ISBN 978-951-95570-3-8
Pimeyden sydän.  Helsinki:  Condictio, 2022.  ISBN 978-951-95570-4-5
Aiheesta muualla

Aurejärven kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Aurejärven blogi
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 2  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland