stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saarikenttä
Yleisömäärät

| Saarikentän runkosarjan vuosittaiset katsojakeskiarvot miesten pääsarjassa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| 1930 | – | – | – | – | – | – | – | – | 1013* | – |
| 1940 | 613 | – | – | – | – | 583 | 883 | 725** | – | 640* |
| 1950 | – | – | 700 | 835 | 828 | 759 | 688 | 737 | 780 | 886 |
| 1960 | 1337 | 1347 | 1230 | 1019 | 936 | 1369 | 1401 | 1326 | 1843 | 1593 |
| 1970 | 1127 | 1239 | – | – | 1484 | 1721 | 1788 | 1680 | 1484 | 1315 |
| 1980 | – | 1290 | – | 1301 | 1306 | – | – | 1605 | 1400 | – |
| 1990 | 1626 | 2104 | 2038 | 1553 | 877 | 1092 | 1003 | 747 | – | – |
| 2000 | – | – | – | – | 1221 | 1239 | 1659 | 1811 | 1975 | 2495 |
| 2010 | 2334 | 2271 | 2035 | 2107 | 1935 | 2047 | 1768 | 1452 | 1710 | 1734 |
| 2020 | 949*** | 1532 |  |  |  |  |  |  |  |  |
* Yhden ottelun yleisömäärä puuttuu ** Kahden ottelun yleisömäärä puuttuu *** Korona-rajoitus (950)
Vuonna 1975 Saarikentän katsojamäärän keskiarvo 1 721 oli sarjan viidenneksi paras, ja seuraavalla kaudella keskiarvo nousi 1 788:aan. Sen jälkeen katsojamäärä laski, ja samalle tasolle päästiin vasta vuonna 1991. Esimerkiksi vuoden 1984 lukema 1 306 oli koko sarjan heikoin. SM-sarjan paluu Saarikentälle näkyi pienenä nousuna vuonna 1987, kun yleisökeskiarvo runkosarjassa oli 1 605. Loppusarja ja putoamissarjat tulivat pesäpallon pääsarjaan vuonna 1979. Putoamissarjassa keskiarvot jäivät toistuvasti alle tuhannen, ja vuonna 1983 luku oli alimmillaan 548.
1990-luvulle tultaessa katsojakeskiarvot olivat hyviä, ja vuonna 1992 runkosarjan katsojakeskiarvo Saarikentällä oli 2 038. Sen jälkeen seurasi kuitenkin lasku, ja alimmillaan yleisökeskiarvo oli vuonna 1997, ainoastaan 747. Yhtä huono katsojakeskiarvo oli ollut edellisen kerran 1950-luvulla. 2000-luvulla Saarikentällä on ollut yleisöä kohtalaisesti, ja yleisömäärät ovat kasvaneet koko ajan vuodesta 2004 lähtien. Saarikentän vuoden 2008 runkosarjan katsojakeskiarvo oli Superpesiksen toiseksi paras ja seuraavana vuonna koko sarjan paras. Nykyisin otteluja on seuraamassa yli kaksi tuhatta katsojaa, mikä on yli kaksi kolmasosaa Vimpelin väkiluvusta.
Yleisömäärät > Yleisöennätykset

Saarikentän yleisöennätys tehtiin 22. heinäkuuta vuonna 1990, jolloin Itä–Länsi-ottelua oli tullut seuraamaan kaikkiaan 5 572 katsojaa. Seurajoukkueiden välisen ottelun yleisöennätys, 5216 maksanutta katsojaa, on syntynyt 5.9.2010, kun Vimpelin Veto kohtasi toisessa finaaliottelussa Kouvolan Pallonlyöjät. Edellinen yleisöennätys oli syntynyt 17. heinäkuuta 1991, kun Vimpelin Veto sai runkosarjassa vastaansa Alajärven Ankkurit ja tähän Etelä-Pohjanmaan paikallisotteluun tuli yhteensä 4 724 katsojaa. Ottelu päättyi kotijoukkueen voittoon 4–3. Muutenkin vuonna 1991 Saarikentällä kävi paljon yleisöä, ja katsojakeskiarvo runkosarjassa oli historian paras. Se olikin pitkään ennätys, mutta ViVe:n vuoden 2009 menestys tuotti uusiksi ennätysluvuiksi lukeman 2 495. Myös Saarikentän historian paras yleisökeskiarvo pudotuspeleissä syntyi vuonna 2009. Tuolloin pudotuspelejä seurasi keskimäärin 2 947 katsojaa.
Veto on pelannut Saarikentällä naisten pääsarjapelejä viitenä vuonna. Paras kausi katsojamäärillä mitattuna oli vuosi 1998, jolloin Vedon katsojakeskiarvo oli 693 katsojaa. Tuon kauden jälkeen yli 600 katsojan määrään ei ole päästy kuin kahdessa naisten ottelussa. Yksittäisen ottelun ennätyskin tuli Vedon ensimmäisellä Superpesiskaudella 1998. Tuolloin 23. toukokuuta Oulun Lipon vierailua oli seuraamassa 1 498 katsojaa.
Kenttä talvikäytössä

Pesäpallon lisäksi Saarikenttää on käytetty vuosien mittaan myös muissa Vimpelin Vedon lajeissa. Kentällä oli 1950-, 1960- ja 1970-luvulla talvisin luistelurata ja yleisöluisteluissa kuuluttajakopista kantautui musiikki. Parhaimmillaan kentällä kilpailtiin 1960-luvulla pikaluistelun piirinmestaruustasolla, ja luistelijoita kävi Saksasta asti. Vimpelin Vedon joukkue pelasi aikoinaan Saarikentällä myös jääpalloa maakuntasarjassa. Myöhemmin jääpallon pelaaminen hiipui, mutta Saarikentälle pystytettiin jääkiekkokaukalo ja Veto pelasi siellä maakuntasarjan ottelut. Viimeisen kerran kentällä oli kaukalo 1970-luvulla, mutta sitten joki tulvi kentälle eikä kenttää enää jäädytetty vuosikymmeniin. Vuodesta 2008 kenttä on taas jäädytetty, mutta kaukaloa sinne ei kuitenkaan ole tullut. Kentän jäädyttämisestä vastaa Vimpelin kunta. Vielä kymmenen vuotta aiemmin ajateltiin, että kenttää ei voisi jäädyttää tekonurmen vuoksi.
Kenttä muissa tarkoituksissa

Pesäpallon lisäksi Saarikenttää käytetään myös muissa ulkoilu- ja urheilutapahtumissa. Kenttä on esimerkiksi vuosittaisen Windal-maratonin lähtö- ja maalipaikka. Lisäksi kentällä harrastetaan edelleen jonkin verran yleisurheilua, ja siellä on pituushypyn suorituspaikka. 
Saarikentällä on myös järjestetty konsertteja. Elokuussa 1991 kentällä järjestettiin Lappajärven musiikkipäivien televisioitu Matti Salmisen oopperakonsertti.  Heinäkuussa 1992 Saarikentällä oli valtakunnallisten kotiseutupäivien pääjuhla.  Kesällä 2000 Saarikentälle rakennettiin suuri lava Leidit lavalla -kiertuetta varten.   Tuolloin kentällä esiintyivät Katri Helena, Paula Koivuniemi, Marion Rung ja Lea Laven.  Vuonna 2008 Saarikentällä esiintyneitä artisteja ovat Samuli Edelmann ja Juha Tapio.  Heinäkuussa 2009 kentällä oli 1 500 henkilöä Jari Sillanpään ja Katri Helenan konsertissa.  Kesällä 2010 Kari Tapion konsertin vuoksi katsomokapasiteettia nostettiin 400 irtotuolilla. Myös Sinfoniaorkesteri Vivo on esiintynyt Saarikentällä. Toukokuussa 2016 Saarikentällä järjestettiin Vimpelin kunnan 150-vuotisjuhla.  Heinäkuussa 2022 Saarikentällä järjestettiin pesäpallofestivaalien yhteydessä Hevisauruksen konsertti.
Kentällä on aiemmin pelattu vuosittain pesäpallon hyväntekeväisyysottelu, jossa kohtasivat Weikkolan Wapaa Waltio ja Suurpohjanmaa. Ottelussa oli mukana julkisuuden henkilöitä, pääosin poliitikkoja, yrityselämän vaikuttajia ja toimittajia. Vuonna 2009 ottelu pelattiin 15. ja toistaiseksi viimeisen kerran.
Saarikentän merkitys

Saarikenttä on koko Vimpelin ja Vimpelin Vedon symboli, ja Vedon historiikkikin on nimeltään Räiskyen rajaan Saarikentällä. Kenttä on myös yksi Vimpelin tärkeimmistä nähtävyyksistä, sillä kunnan käyntikohteet liittyvät tiiviisti pesäpalloon. Saarikenttä on varsin tärkeä myös Vimpelin matkailuelinkeinolle. Siellä pelattavat Vedon ottelut tuovat Vimpeliin paljon ulkopaikkakuntalaisia laajalta alueelta, jopa yli sadan kilometrin päästä. Saarikentän ottelut ovat Vimpeliin eniten kunnan ulkopuolisia kävijöitä tuovia tapahtumia. Myös Vimpelin kunta pitää Saarikenttää tärkeänä matkailun kannalta ja kunnostaa kenttää ja sen ympäristöä.
Saarikenttä televisiossa

| Kausi | TV-aika |  |
| --- | --- | --- |
| 2006 | 5 min 56 s |  |
| 2007 | 9 t 27 min 31 s |  |
| 2008 | 3 t 21 min 47 s |  |
| 2009 | 2 t 34 min 38 s |  |
| 2010 | 17 t 49 min 51 s |  |
Saarikenttä on ollut esillä televisiossa vuosikausia, eniten Vimpelin Vedon Superpesiskausilla. Vuonna 2006 se sai näkyvyyttä ainoastaan 5 minuuttia ja 56 sekuntia, mutta seuraavalla kaudella aika oli jo yli 9 tuntia. Ero johtuu pääosin siitä, että vuonna 2007 televisio-otteluita alettiin esittää Finnair Stadiumin sijaan seurojen kotikentiltä. Saarikentältä lähetettiin suorana 24. heinäkuuta Vimpelin ja Nurmon Jymyn välinen ottelu. Myös kaudella 2008 Saarikentällä televisioitiin yksi ottelu. Se pelattiin 12. kesäkuuta, ja joukkueet olivat samat kuin edelliskaudella. Vuonna 2008 myös Elixirin ohjelmasarjassa vierailtiin kolmen jakson verran Saarikentällä. Saarikentän saama kokonaisaika vuonna 2008 televisiossa ilman Urheilukanavan uusintalähetyksiä oli vajaat kolme ja puoli tuntia. Myös kaudella 2009 Saarikentältä televisioitiin 14. heinäkuuta Vimpelin ja Nurmon välinen ottelu. Kauden 2010 avausottelu Vedon ja Sotkamon Jymyn välillä televisioitiin 13. toukokuuta uudella Nelonen Sport-kanavalla. Lisäksi Vedon ja Sotkamon välinen kolmas välieräottelu televisioitiin 28. elokuuta Nelonen Sport Prolla, joka esitti myös vuoden 2010 Vimpelin ja Kouvolan Pallonlyöjien väliset finaaliottelut Saarikentältä.
Kuvia

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Saarikentän katsomo
Saarikentän vanha silta joka poistettiin 2019.
Saarikenttä vuonna 1960.
Veto kotiottelussaan vuonna 2010.
Joen ympäröimä kenttä.
Kolmospuolelta pallo voi lentää jokeen.
Saarikenttä talvikäytössä vuonna 1963.
Tohloppi (järvi)

| Tohloppi Iso-Tohloppi |
| --- | --- |
 Tohloppia sen kaakkoisrannalta.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Tampere
Koordinaatit:  61°30′38″N, 23°39′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue‎ (35.21)
Laskujoki:  ei ole 
Järvinumero:  35.211.1.004 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  104,5 m 
Rantaviiva:  4,292 km 
Pinta-ala:  0,63186 km² 
Tilavuus:  0,0021 km³ 
Suurin syvyys:  10 m 
Saaria:  1
:  Tohlopinsaari
 fiTohloppi Iso-Tohloppi 
Tohloppi  (myös Iso-Tohloppi) on Pirkanmaalla Tampereella Tohlopin, Ristimäen ja Epilänharjun kaupunginosissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden-Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Tohloppi on osa Pyhäjärven lähialuetta.
Maantietoa

Järven pituus on 1,2 kilometriä, leveys 700 metriä ja sen pinta-ala on 63 hehtaaria. Se on syntynyt Epilänharjun ja Raholanharjun välissä kulkevan kannaksen taakse. Järvessä on vain yksi saari Tohlopinsaari, joka tunnetaan myös nimellä Lammassaari[lähde? ], on 150 metriä pitkä ja 60 metriä leveä. Saaren kaakkoispuolella on matalikkoa ja saari on autio. Pikku-Tohlopin koneellisesti kaivettu laskuoja laskee järven pohjoispäähän. Koska valuma-alue on veden tilavuuteen verrattuna pieni, vaihtuu vesi erittäin hitaasti . Rantaviivan pituus on 4,3 kilometriä. Rannan piirteistä silmiin pistää erityisesti 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä Mustikkaniemi. Itä- ja koillisrannat ovat jyrkkärinteisen Epilänharjun juurella tasaiset. Pohjoisrannat ovat ojitettua suota ja entinen peltoranta on nykyään puistoa ja uimarantaa. Toinen ja suurempi uimaranta sijaitsee järven länsirannalla. Epilänharjun juuri ja järven itäranta ovat kokonaan rakennettua aluetta, jota seuraa lisäksi Epilästä luoteeseen kulkeva tie. Toinen tie on rakennettu järveltä otetulle maakannakselle ja se johtaa Ristimäellä olevalle Yleisradion televisiokeskukselle. Tien ja viereisen Vaakkolammin välistä kulkee myös Tampere-Pori-junarata.
Vedenlaatu

Tohlopin vedenlaatua on seurattu vuodesta 1980 säännöllisesti kolmen vuoden välein tehdyillä mittauksilla. Järvi on karu ja sen vesi on kirkasta, väritöntä, neutraalia ja järven puskurikyky happamoitumista vastaan on hyvä. Koska vesi vaihtuu hitaasti, on se herkkä ympäristön vaikutuksille. Vesi ei lämpene herkästi ja esimerkiksi vuosien 1990–2005 aikana ulapan vesi on harvoin ylittänyt 21 °C:n lämpötilan. Vedessä olevien fosforiravinteiden mukaan järvi on lievästi rehevöintynyt. Fosforipitoisuus on pysytellyt pinta- ja välivedessä arvon 20 mikrogrammaa litrassa vettä (µg/l) alapuolella. Uimarannat aiheuttavat hygieniaongelmia. Joitakin 1990-luvun mittausarvoja ovat ilmaiseet kolibakteerien määrän lievää lisääntymistä. Vuoden 1991 syksyllä Tohlopissa havaittiin runsas sinileväesiintymä. Järven vesi lämpötilakerrostuu ja silloin voidaan havaita happiongelmia. Pinta- ja välivesissä happipitoisuus on ollut hyvä, mutta alusvesissä on esiintynyt happivajausta. Pahimmillaankin hapen kylläisyysprosentti on kuitenkin pysynyt 1990-luvulla pohjan läheisyydessä yli 10% ja myöhemmin 2000-luvulla yli 20%. Järven vedenlaatua voidaan pitää erinomaisena. Koska järvellä on runsaasti virkistystoimintaa ja valuma-alueella on lievää hajakuormitusta, näkyy tämä alusveden laadussa. Tohloppi on eräs Tampereen parhaista virkistysjärvistä.
Historiaa

Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Tohloppijärvi”.
Tohlopin rannassa toimi yleinen sauna vuosina 1928–79. Sixtus Syrjänen osti saunan vuonna 1931 ja vuokrasi saunanpidon eri henkilöille hoidettavaksi . Vuonna 1953 julkaistussa peruskartassa Tohlopin rannat olivat joko peltomaata tai metsää. Pohjoispäässä sijaitsi suoalue, jota oli jo alettu ojittaa. Järven kaakkoisrannan editse kulki rautatie ja sen varrella sijaitsivat Winterin maalitehdas ja Epilän Nahkatehdas . Niiden välissä oli Epilän pysäkki. Epilänharjun juurella kulki tie Epilästä luoteeseen ja sen ylärinteeseen puolelle oli jo rakennettu taloja. Vuoden 1960 kartassa väritehtaan järven puolelle oli merkitty suunnitelma täyttää järven eteläinen lahdenpohjukka ja rakentaa siihen tie. Vuoden 1975 kartassa eteläpuolelle kohosi televisiokeskus, mutta vuoden 1980 kartoista oli poistettu maali- ja nahkatehtaan rakennuksia. Nahkatehtaan viereen oli rakennettu asuintaloja, jotka täyttävät nykyään koko itäpään.
Näkymä kaakkoisrannan kävelyreitiltä.
Tohlopinsaari
Luistelurata
Retkiluistelija
Aiheesta muualla

Tohlopin kalastus- ja suojeluyhdistys (Arkistoitu – Internet Archive)
(35.2)
Serowe

| Serowe |
| --- | --- |
 Serowen sijainti
 Koordinaatit: 22°23′S, 26°43′E 
Valtio:  Botswana
Alue:  Central District
Väkiluku (2020):  60 849
 
 serowe.cdc.gov.bw 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Serowe on kaupunki itäisessä Botswanassa, ja se on Botswanan Central Districtin pääkaupunki. Kaupungissa asui vuonna 2011 noin 50 800 asukasta, ja vuoden 2020 arvion mukaan 60 849 asukasta. Väestö on selvässä kasvussa.
Etäisyyksiä

Francistown: 160 kilometriä koilliseen
Selebi-Pikwe: 120 kilometriä itään
Mahalapye: 170 kilometriä etelään
Serpan aurinkovoimala

Serpan aurinkovoimala
Serpan aurinkovoimala on aurinkokennoilla sähköä tuottava voimala, joka sijaitsee Serpan kunnassa, eteläisessä Portugalissa. Aurinkovoimalan omistaa yhdysvaltalainen GE Energy Financial Services -yhtiö.
Serpan aurinkovoimalan huipputeho on 11 MWp, joka riittää 8 000 portugalilaisen kotitalouden kulutukseen.
Voimalan aurinkopaneelit on kiinnitetty moottoroituihin jäljittimiin, jotka pitävät paneelien aurinkokennot optimaalisessa kulmassa aurinkoon nähden. Aurinkovoimalan pinta-ala on 60 hehtaaria.
Voimala valmistui huhtikuussa 2007 ja se nauttii Portugalin valtion syöttötariffista, joka takaa määrätyn hinnan sähkön tuottajalle.
Aiheesta muualla

GE Energy Financial Services kotisivut (englanniksi)
Silvio Hernández

| Mitalit> Maa:   Meksiko.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Meksiko.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Meksiko.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Meksiko> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Berliini 1936 |  |  |
Silvio Hernández del Valle (31. joulukuuta 1908 Veracruz – 20. maaliskuuta 1984 México) oli meksikolainen koripalloilija, joka voitti Meksikon maajoukkueessa olympiapronssia Berliinissä 1936. Hän pelasi turnauksessa kaksi ottelua.
Shirley Scott

Shirley Scott (14. maaliskuuta 1934 Philadelphia, Pennsylvania – 10. maaliskuuta 2002 Philadelphia, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen jazzurkuri ja -pianisti.
Scott soitti alun perin pianoa, soitti välillä myös trumpettia ja eteni lopulta Hammond B-3 -urkuihin. 1950-luvun lopussa hän sai mainetta työskentelyllään Eddie ”Lockjaw” Davisin kanssa. Suosioon nousi esimerkiksi kaksikon hitti "In the Kitchen" (1958). Scott meni naimisiin Stanley Turrentinen kanssa ja levytti tämän kanssa usein 1960-luvulla. 1990-luvulla hän soitti eräillä Candid Recordsin levyillä pelkästään pianoa.
1990-luvun lopussa Scottin sydäntä vahingoitti fenfluramiinin ja fentermiinin muodostama lääkeyhdistelmä ("fen-phen"). Vuonna 2000 hän voitti oikeudenkäynnin lääkevalmistajaa kohtaan. Hän kuoli sydämen vajaatoimintaan sairaalassa maaliskuussa 2002.
Silvio José Báez Ortega

Silvio José Báez Ortega (s. 28. huhtikuuta 1958 Masaya) on nicaragualainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin paljasjalkaisten karmeliittojen papiksi 15. tammikuuta 1985 ja nimitettiin Managuan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Zican titulaaripiispaksi 9. huhtikuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Leopoldo José Brenes Solórzano, jota avustivat Henryk Józef Nowacki ja César Bosco Vivas Robelo.
Silvio Gazzaniga

Silvio Gazzaniga (23. tammikuuta 1921 – 31. lokakuuta 2016 Milano) oli italialainen kuvanveistäjä. Hän suunnitteli tunnetuimpana työnään FIFA World Cup -pokaalin, jonka komitea kelpuutti 5. huhtikuuta 1971 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen voittopokaaliksi.
Siideripissis

| ”Siideripissis” Jukka Poika |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Yhdestä puusta
 Julkaistu: 21. toukokuuta 2012
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tyylilaji: reggae
 Kesto: 03.02
 Levy-yhtiö: Suomen Musiikki
Jukka Pojan muut singlet
| ”Älä tyri nyt” 2012 | ”Siideripissis” 2012 | ”Potentiaali” 2012 |
Siideripissis on suomalaisartisti Jukka Pojan kappale hänen soolouransa neljänneltä, Yhdestä puusta-studioalbumilta. Sen julkaisi Suomen Musiikki albumin kolmantena singlenä 21. toukokuuta 2012. Jukka Poika on sanonut kappaleen sanojen kertovan hänen seurustelukumppanistaan sekä siitä miten heidän suhteensa alkoi. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa samana päivänä singlen kanssa. Kappale ei päässyt lainkaan single- tai soittolistalle, mutta latauslistalla se saavutti 10. sijan.
Kappaleet

Digitaalinen lataus
Siideripissis – 3.02
Listasijoitukset

| Lista | Sijoitus |
| --- | --- |
Singlelista: -
Latauslista: 10
Radiolista: -
Siidat

| Siidat |
| --- | --- |
 Ruutusiida Sida rhombifolia
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Lahko::  Malvales
Heimo::  Malvakasvit Malvaceae
Suku::  Siidat Sida  L.
Katso myös
   Siidat Wikispeciesissä   Siidat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Siidat (Sida) on kasvisuku malvakasvien heimossa. Siihen kuuluu yli 250 lajia. Niitä esiintyy koko maailman tropiikissa ja subtropiikissa sekä Pohjois-Amerikassa. Siidoista kaksi, ruutusiida ja otasiida, on tavattu hyvin harvinaisina Amerikasta levinneinä tulokaslajeina Pohjoismaissa.
Lajeja

sahasiida (Sida acuta)
herttasiida (Sida cordifolia)
sormisiida (Sida hermaphrodita)
loistosiida (Sida ovata)
ruutusiida (queenslandinhamppu) (Sida rhombifolia)
risusiida (Sida schimperiana)
otasiida (Sida spinosa)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Siidat – Sida
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Siidat (Sida)
Tommy Robredo

| Tommy Robredo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. toukokuuta 1982 (ikä 42)
Kansalaisuus:   Espanja
Tennispelaaja
Pituus:  180 cm
Paino:  75 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1998–
Palkintorahat:  13 427 497 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  5. (28.8.2006)
Turnausvoittoja:  10
Voitot/tappiot:  533–357
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  puolivälierät (2007)
Ranskan avoimet:  puolivälierät (2003, 2005, 2007, 2009, 2013)
Wimbledon:  4. kierros (2014)
Yhdysvaltain avoimet:  puolivälierät (2013)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  16. (20.4.2009)
Turnausvoittoja:  5
Voitot/tappiot:  158–177
Aiheesta muualla
www.tommy-robredo.com
ITF
ATP
Tommy Robredo Garcés (s. 1. toukokuuta 1982 Hostalric, Katalonia, Espanja) on espanjalainen tennispelaaja, joka on yltänyt parhaimmillaan kaksinpelin ATP-rankinglistan viidennelle sijalle 28. elokuuta 2006. Kahdenkymmenen parhaan joukkoon hän nousi vuonna 2003 ja kymmenen parhaan joukkoon vuonna 2006. Vuoden 2007 lopussa hänen rankingsijoituksensa oli kymmenes ja vuoden 2008 lopussa 21:s. Nelinpelin rankinglistalla hän on parhaimmillaan ollut kuudestoista huhtikuussa 2009.
Robredo pelasi vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa. Kaksinpelin kolmannella kierroksella hän hävisi Tšekin Tomáš Berdychille, ja nelinpelissä hän hävisi parinsa Feliciano Lópezin kanssa jo ensimmäisellä kierroksella. Grand Slam -turnauksissa hän on viisi kertaa yltänyt kaksinpelissä puolivälieriin ja hävinnyt niissä kahdesti Roger Federerille (Australia 2007 ja Ranska 2007) sekä kerran Albert Costalle (Ranska 2003), Nikolai Davydenkolle (Ranska 2005) ja Juan Martín del Potrolle (Ranska 2009).
Vuoden 2010 ensimmäisessä Grand Slam -turnauksessa Australian avoimissa Robredo hävisi yllättäen ensimmäisellä kierroksella kolumbialaiselle Santiago Giraldolle luvuin 4–6, 2–6, 2–6.
Voitot

Robredo on ammattilaisuransa aikana saavuttanut kaksinpelissä kymmenen ja nelinpelissä viisi turnausvoittoa.
Voitot > Kaksinpeli

Orange Prokom Open (Sopot, Puola; 2001, 2007)
Finaalivastustajina Albert Portas (2001) ja José Acasuso (2007)
Torneo Godó (Barcelona, Espanja; 2004)
Finaalivastustajana Gastón Gaudio
Hamburg Masters (Hampuri, Saksa; 2006)
Finaalivastustajana Radek Štěpánek
Swedish Open (Tukholma, Ruotsi; 2006, 2008)
Finaalivastustajina Nikolai Davydenko (2006) ja Tomáš Berdych (2008)
Open de Moselle (Metz, Ranska; 2007)
Finaalivastustajana Andy Murray
Brasil Open (Costa do Sauípe, Brasilia; 2009)
Finaalivastustajana Thomaz Bellucci
Copa Telmex (Buenos Aires, Argentiina; 2009)
Finaalivastustajana Juan Monaco
Movistar Open (Santiago, Chile; 2011)
Finaalivastustajana Santiago Giraldo
Voitot > Nelinpeli

Chennai, Intia tammikuussa 2004 (parina Rafael Nadal)
Monte Carlo, Monaco huhtikuussa 2008 (parina Rafael Nadal)
Costa do Sauípe, Brasilia helmikuussa 2009 (parina Marcel Granollers)
Auckland, Uusi-Seelanti tammikuussa 2011 (parina Marcel Granollers)
Aiheesta muualla

Tommy Robredon kotisivut
Tommy Robredon tiedot ATP:n virallisilla sivuilla
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tuukka Anttila

Tuukka Anttila vuonna 2008.
Tuukka Anttila (s. 13. tammikuuta 1980) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2015-2016 Mestaruusliigaan Raision Loimussa. Hän on pelannut myös Hurrikaani-Loimaassa, Tampereen Isku-Volleyssa, KuPS-Volleyssa, Salon Piivolleyssa, Rocksissa sekä Saksan Bundesliigassa Mörsissä.
Ura

Tuukka Anttila aloitti pääsarjauransa Tampereen Isku-Volleyn väreissä. Samaan aikaan hän opiskeli Suomen parhaiden lentopallojunioreiden kanssa Varalan Urheilulukiossa Tampereen lähettyvillä. Vuoden Isku-Volleyssa pelattuaan hän vaihtoi kuopiolaisen KuPS-Volleyn joukkueeseen. KuPS-Volleyssa hän voitti uransa ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan suomenmestaruuden vuonna 2000 sekä saavutti SM-hopeaa vuonna 1999 ja Suomen cupin voiton vuonna 1998. Tämän jälkeen hän vaihtoi yhden kauden ajaksi helsinkiläiseen Rocksiin, josta hän siirtyi Salon Piivolleyhin.
Piivolleyssa Anttila otti nopeasti pääkeskitorjujan roolin ja nousi yhdeksi liigan parhaimmista keskipelaajista. Piivolleyssa Anttila saavutti kolme SM-hopeaa (2004, 2005, 2006) sekä Suomen cupin voiton vuonna 2003. Piivolleysta Anttila lähti kauden 2006 jälkeen ammattilaiseksi Saksan Bundesliigaan, Mörsin joukkueeseen.
Bundesliigassa Anttila saavutti nopeasti ison roolin Mörsin joukkueessa. Saksan cupin finaalissa 2007 Mörs kohtasi Mestareiden liigan samalla kaudella voittaneen Friedrichshafenin mutta hävisi eräluvuin 1–3 yli 10 000 katsojan edessä. Kausi oli Anttilalle onnistunut ja hän jatkoi Saksassa myös kauden 2007–2008. Anttila taisteli peliajasta Atlantan 1996 olympiavoittaja Guido Görtzenin sekä Saksan maajoukkuemiehen Ralph Bergmanin kanssa läpi kauden. Möers sijoittui liigassa neljänneksi.
Kesällä 2008 Anttila palasi Suomeen Salon Piivolleyn joukkueeseen. Vuonna 2011 hän siirtyi Hurrikaani-Loimaan joukkueeseen ja saavutti keväällä 2012 SM-hopeaa.
Anttila lopetti Mestaruusliigassa pelaamisen keväällä 2014 Hurrikaani-Loimaan pronssijuhliin, mutta palasi välivuoden jälkeen. Anttila solmi heinäkuussa 2015 1+1 -vuotisen sopimuksen Raision Loimun kanssa.
A-maajoukkue

A-maajoukkueessa Anttila pelasi ensimmäisen kerran vuonna 2000. Ensimmäinen maaottelu oli Viroa vastaan 4. toukokuuta. Vuodesta 2000 lähtien hän on kuulunut joukkueen vakioryhmään.
Yksityiselämä

Anttila on naimisissa ja asuu vaimonsa kanssa Salossa. Anttila opiskelee Turun Ammattikorkeakoulussa tietojenkäsittelyn tradenomiksi.