stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Port Arthur (Ontario)
Historia

Kaupunki muodostui suojaisaan Thunder Bayn lahteen Yläjärven länsirannalle 1850-luvun puolessa välissä. Kun Kanadan provinssit yhdistettiin 1867 Simon James Dawson sai Kanadan julkisten töiden osastolta tehtäväkseen suunnitella ja toteuttaa Dawson Route vankkuritien Thunder Bayn lahdelta Red Riverin siirtokuntaan. Tietyömaan satamapaikka Yläjärven rannalla sai virallisen nimensä 1870 kun eversti Garnet Wolseley antoi tuolle pienelle tulipalon tuhoamalle paikkakunnalle nimeksi Prince Arthur Landing kuningatar Viktorian pojan mukaan. Vuonna 1871 valmistui Prince Arthur Landing Town Plot eli kaupungin kaavasuunnitelma, joka samalla virallisti paikkakunnan nimen ja mahdollisti lainmukaiset maakaupat. Prinssi Arthur itse saapui paikkakunnalle vasta 1890 Kanadan kiertomatkallaan. Vuonna 1883 kaupungin nimeksi oli jo vaihdettu Port Arthur Canadian Pacific Railwayn virkailijoiden toivomuksesta.
Port Arthurista tuli kauppala vuonna 1884 Canadian Pacific Railwayn rakennustöiden (1882–1885) myötä. CPR myös pystytti kaupunkiin läntisen Kanadan ensimmäisen viljasiilon, mutta vuokrasi sen myöhemmin Joseph Goodwin Kingille. Port Arthurin kukoistuskausi jäi kuitenkin lyhyeksi rautatieyhtiön siirtäessä toimintojaan pois kaupungista ja muuttaessa pääratansa linjauksen pohjoisemmaksi. Paikallinen talous oli lamassa aivan 1800-luvun loppuun saakka, kunnes 1897–1899 liikemiehet William Mackenzie ja Donald Mann hankkivat omistukseensa rautatieyhtiöt Ontario & Rainy River Railwayn sekä Port Arthur, Duluth & Western Railwayn. Näistä muodostettiin yhdistämisen myötä uusi rautatieyhtiö, Canadian Northern Railway. Yhtiön Yläjärven päätoimipaikaksi tuli Port Arthur, joka nousi tärkeäksi viljan laivaussatamaksi vuonna 1901 kun CNoR:n rautatie Port Arthurin ja Winnipegin välille valmistui.
Paikallisessa taloudessa metsäteollisuus oli suurimmassa roolissa aivan 1900-luvun alusta alkaen. Muita teollisuuslaitoksia kaupunkiin ei tullut vuosisadan alussa teollistamisyrityksistä huolimatta. Sahalaitosten jatkoksi kaupunkiin perustettiin myös sellu- ja paperitehdas vuonna 1917.
Canadian Northern Railway fuusioitui Canadian National Railwayn kanssa johti myös rautatieliikenteen vähenemiseen, sillä CNR vähensi Port Arthuriin johtavan radan kunnossapitoa ja alensi sen luokitusta. Tämä ei kuitenkaan vaikuttanut viljayhtiöihin, jotka tästä huolimatta päättivät rakentaa viljasiilonsa mieluummin Thunder Bayn alueelle kuin Fort Williamsiin.
Port Arthurista tuli kauppala (town) vuonna 1884 ja kaupunki (city) vuonna 1907.
Aiheesta muualla

Suomalaiset Port Arthurin rakentajina, Suomen Kuvalehti, 27.10.1934, nro 44, s. 35, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Prospekt Miran metroasema (Kalužsko-Rižskaja)

| Prospekt Mira (Проспект Мира) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Kalužsko-Rižskaja
Sijainti:  55.7812°N, 37.6318°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  1. toukokuuta 1958
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Prospekt Mira (ven. Проспект Мира) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 1. toukokuuta 1958.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prospekt Miran metroasema (Kalužsko-Rižskaja) Wikimedia Commonsissa
Porin Saskiat

Porin Saskiat ry on vuonna 1959 perustettu yhdistys. Sen tavoitteena on edistää ja tukea kuvataiteita, kehittää jäseniensä taiteen tuntemusta ja tukea satakuntalaisia taiteilijoita. 2000-luvulla toiminnassa on painotettu nuorten taiteilijoiden tukemista vuosittain haettavalla näyttelystipendillä. Apurahoja jaetaan myös Satakunnassa pitkään vaikuttaneille taiteilijoille.
Yhdistys järjestää jäseniltoja, luentotilaisuuksia sekä taideretkiä. Vuodesta 1981 on järjestetty Akseli Gallen-Kallela -juhlaa. Tilaisuus on avoin yleisölle. Se on saskiavuoden päätapahtuma, jossa julkistetaan stipendien saajat. Juhlassa on myös asiantuntijan pitämä taide-esitelmä.
Historia

Porin Saskia ry:n perustava kokous pidettiin 26.4.1959 Akseli Gallen-Kallelan syntymäpäivänä. Mallina käytettiin Helsingin Saskioilta saatuja sääntöjä. Porin Saskia oli järjestyksessä seitsemäs Saskia-yhdistys Suomessa (Helsingin Saskia perustettiin 1948, Tampereen 1954, Turun 1955, Hämeenlinnan 1957 ja Jyväskylän 1958). Yhdistys perustettiin tilanteessa, jossa Porin taidenäyttelytoiminta oli hiljentynyt ja näyttelytiloista oli puutetta. Porin Saskia asetti tehtäväkseen kuvaamataiteen harrastuksen edistämisen "järjestämällä ns. hyvän taiteen näyttelyitä siten ohjaamalla harrastusta oikeaan suuntaan" ja näyttelytilojen aikaansaamisen Poriin "pyrkimyksenä mahdollistaa sekä paikkakunnallisen että ulkopuolisen taiteen esittely". Kolmantena tavoitteena oli "Porin taiteilijaseuraan kuuluvien, vaikeuksiin joutuneiden taiteilijoiden ja heidän omaistensa tukeminen henkisesti ja aineellisesti". Vuonna 1962 sääntöjä muutettiin, ja taiteilijoiden tukitoiminta ulotettiin koskemaan Satakunnan alueen taiteilijoita ja heidän omaisiaan.
Stipendiaatit

1980-luvun lopulta lähtien Porin Saskiat järjesti vuosittain Poriginal-galleriassa stipendiaattinäyttelyitä, jotka ovat esitelleet lahjakkaita nuoren polven taiteilijoita ja palkinneet vanhemman polven paikallisia taiteilijoita.
Stipendiaatit > Stipendiaattinäyttelyt vuosittain

13.8.-30.8.1988 Anneli Hilli, Saija Hairo
2.9.-19.9.1989 Risto Keinonen
1.9.-18.9.1990 Taiteilijaryhmä Ekskonst, Arja Korja, Liisa Lindqvist, Terttu Suominen, Jorma Lahti, Markku Mäkelä
7.9.-24.9.1991 Hanna Tammi, Kristiina Lehtonen, Leena Nevanpää
5.9.-22.9.1992 Sievä Kauppinen
25.9.-29.10.1993 Länsi-Porin yläasteen ja lukion kuvaamataitopainotteiset ryhmät, 10-vuotisnäyttely
22.10.-8.11.1994 Eila Minkkinen, Tuula Solin
30.9.-17.10.1995 Ilkka Aronen
28.10.-15.11.1996 Marjo Heino, Pasi Vainionpää
27.9.-14.10.1997 Sinikka Santikko, Elina Rebers
26.9.-14.10.1998 Kirsi Backman, Maija Kantanen, Minna Soininen
25.9.-10.10.1999 Veli Granö
29.9.-17.10.2000 Paula Salmela
29.9.-16.10.2001 Anna-Leena Haaramäki, Mari Syrén, Jaana Kirjonen
28.09. - 15.10.2002 Eeva-Leena Eklund, Miia Rinne ja Tommi-Wihtori Roström
27.09. - 14.10.2003 Kirsi Jaakkola, Elina Sillanpää, Jaana Liukkonen
23.10. - 09.11.2004 Leena Kleemola, Kati Lehtonen
29.09. - 16.10.2007 Laura Lehenkari ja Sanna Pajunen
06.09. - 23.09.2008 Nelli Lindholm, Minna Sulonen
Aiheesta muualla

Porin Saskiat ry:n kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Prospekt Engelsa

Prospekt Engelsa
Prospekt Engelsa (ven. Проспект Энгельса, ”Engelsintie”) on Pietarista pohjoiseen kaupungin rajalle johtava 11 kilometriä pitkä valtakatu. Se saa alkunsa Bolšoi Sampsonijevski prospektista. Katu kulkee Parnasin kaupunginosan läpi ja alittaa Pietarin kehätien, johon se liitettiin vuonna 2002, kun kehätien ensimmäinen osa avattiin. Sen lähimmät metroasemat ovat sinisen linjan Udelnaja, Ozerki, Prospekt Prosvešenija ja Parnas. Tien rakentaminen alkoi vuonna 1916. Nimensä tie on saanut saksalaisen filosofin Friedrich Engelsin mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prospekt Engelsa Wikimedia Commonsissa
Prospekt Miran metroasema (Koltsevaja)

Aseman sisäkuvaa
Prospekt Mira (ven. Проспект Мира) on Moskovan metron Koltsevaja-linjan asema. Se sijaitsee asemien Komsomolskaja ja Novoslobodskaja välissä. Asemalta on vaihtomahdollisuus Kalužsko-Rižskaja-linjan asemalle Prospekt Mira. Asema avattiin 30. tammikuuta 1952.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prospekt Miran metroasema (Koltsevaja) Wikimedia Commonsissa
Professio

Lakimiehen ammattia on pidetty lääkärin ja papin ammatin ohella vakiintuneena professioammattina
Professio on arvostetun ja yhteiskunnallisesti tunnustetun aseman saavuttanut asiantuntija-ammatti. Tarkemmin professiolla yleensä tarkoitetaan yhtenäistä ammattikuntaa, jolla on selkeät ammattieettiset velvoitteet ja tarkoin määritetty rooli yhteiskunnassa.
Professioiden asema perustuu erikoisosaamiseen, johon ne ovat saaneet ainakin osittaisen ja usein lakisääteisen monopoliaseman, eli yksinoikeuden harjoittaa kyseistä erikoisosaamista vaativaa ammattia. Profession harjoittajan eli professionaalin työ eroaa ei-professionaalista työntekijästä esimerkiksi koulutusvaatimusten, ammattikunnan ja ammatin harjoittajan autonomian, vastuunrajausten ja eettisten sitoumusten osalta. Yksiselitteistä ja kaikkialla hyväksyttyä määritelmää professiolle ei kuitenkaan ole saavutettu.
Tyypillisiä ja laajimmin tunnustettuja professioita ovat esimerkiksi papin, lääkärin ja lakimiehen ammatit. Nämä ovat myös vanhimpia professioita, joiden muotoutuminen yhtenäisiksi, lailla rajatuiksi ja laajasti tunnustetuiksi itsenäisiksi ammattikunniksi alkoi jo keskiajalla. Nykyään myös monia muita ammatteja, joiden harjoittamista säädellään lailla, saatetaan kutsua professioiksi.
Maria Makino

| Maria Makino> 牧野真莉愛 |
| --- | --- |
 Makino lokakuussa 2016
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. helmikuuta 2001 (ikä 23)
Ammatti:   laulaja  tanssija  malli 
Muusikko
Laulukielet:  japani
Aktiivisena:  2012–
Tyylilajit:  pop
Yhtyeet:  Morning Musume
Levy-yhtiöt:  Zetima 
Aiheesta muualla
www.helloproject.com/morningmusume
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Maria Makino (jap. 牧野真莉愛; s. 2. helmikuuta 2001 Nishio, Aichi) on japanilainen poplaulaja ja Morning Musumen 12. sukupolven jäsen.
Prothin alkuluku

Lukuteoriassa Prothin luku on muotoa  k\cdot 2^{n}+1 oleva alkuluku, missä  k on pariton,  n positiivinen kokonaisluku ja  2^{n}>k. Fermat'n lukujen tekijät ovat Prothin lukuja mikäli  k on pariton ja  k<2^{n}.
Prothin alkuluvut toteuttavat Prothin lauseen, jonka mukaan annettu luku muotoa  N=k\cdot 2^{n}+1, missä  k on pariton,  n positiivinen kokonaisluku ja  2^{n}>k on alkuluku jos ja vain jos on olemassa kokonaisluku  a, jolle  a^{\frac {N-1}{2}}\equiv -1{\pmod {N}}. Tämä lause tarjoaa nopean tavan testata lukuja Prothin alkuluvuiksi.
Esimerkkejä

Jos p = 3, 21 + 1 = 3 on jaollinen luvulla 3, joten 3 on alkuluku.
Jos p = 5, 32 + 1 = 10 on jaollinen luvulla 5, joten 5 on alkuluku.
Jos p = 13, 56 + 1 = 15626  on jaollinen luvulla 13, joten 13 on alkuluku.
Jos p = 9 (joka ei ole alkuluku), ei ole olemassa sellaista lukua a, niin että a4 + 1 on jaollinen luvulla 9.
Muutama ensimmäinen Prothin alkuluku A080076 OEIS-tietokannassa:
Suurin tunnettu Prothin alkuluku on Seventeen or Bust -projektin löytämä 19249 · 213018586 + 1. Siinä on 3918990 numeroa ja se on suurin tunnettu alkuluku joka ei ole Mersennen alkuluku.
Polaris (yhtye)

| Polaris |
| --- | --- |
 Polaris vuonna 2018. Vasemmalta oikealle: Rick Schneider, Jake Steinhauser, Jamie Hails, Daniel Furnari ja Ryan Siew
Tiedot
Toiminnassa:  2012–
Tyylilaji:  metalcore
Kotipaikka:   Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Rick Schneider   Jake Steinhauser   Jamie Hails   Daniel Furnari   Ryan Siew  
Entiset jäsenet:  James West   Matt Steinhauser  
Levy-yhtiö:  Resist   SharpTone
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Polaris on australialainen metalcore-yhtye Sydneystä. Heidän debyyttialbuminsa ”The Mortal Coil” julkaistiin vuonna 2017. Lisäksi  yhtye on julkaissut kaksi EP-levyä: ”Dichotomy” ja ”The Guilt & the Grief”.
Jäsenet > Nykyiset

Rick Schneider − rytmikitara (2012−
Jake Steinhauser − laulu (2012−, basso (2012−, rytmikitara (2012−2013)
Jamie Hails − murina (2012−
Daniel Furnari − rummut (2012−
Jäsenet > Edelliset

Ryan Siew − soolokitara (2013−2023)
Diskografia > Albumit

The Mortal Coil (2017)
The Death of Me (2020)
Fatalism (2023)
Diskografia > EP:t

Dichotomy (2013)
The Guilt & the Grief (2016)
Diskografia > Singlet

Masochist (2019)
Hypermania (2020)
Landmine (2020)
Malta (Puola)

| Malta |
| --- | --- |

Valtiot:  Puola 
Paikkakunta:  Poznań
Koordinaatit:  52°24′09″N, 16°58′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Cybina
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  117  m 
Pituus:  2,2  km
Leveys:  0,46  km 
Pinta-ala:  0,64 km2 
Keskisyvyys:  3,1 m
Suurin syvyys:  5 m
 fiMalta 
Malta on tekojärvi Poznańin kaupungissa Puolassa. Se rakennettiin vuonna 1952 patoamalla Cybinajoen uoma. Järvi on noin 2,2 kilometriä pitkä, keskimäärin 3,1 m syvä ja syvimmillään 5 m.
Maltalla järjestetään paljon soutukilpailuja. Siellä järjestetään säännöllisesti soudun maailmancupin kilpailuja, ja vuonna 2009 siellä järjestettiin soudun maailmanmestaruuskilpailut.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Ottensheim  | Soudun MM-kisojen järjestämispaikka 2009 | Seuraaja: Lake Karapiro  |
Maalittaminen

Maalittaminen tarkoittaa seuraavia asioita:
Maalittaminen, sodankäynnissä kohteiden määrittäminen tuhottavaksi
Maalittaminen, henkilön mustamaalaaminen sosiaalisessa mediassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Maalittaminen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pippurikasvit

| Pippurikasvit |
| --- | --- |
 Ryytipippuri eli pippuri (Piper nigrum)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Lahko::  Piperales
Heimo::  Pippurikasvit Piperaceae  Giseke
Suvut
 Manekia  Peperomia – muorinkukat  Piper – aitopippurit eli pippurit  Verhuellia  Zippelia 
Katso myös
   Pippurikasvit Wikispeciesissä   Pippurikasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pippurikasvit (Piperaceae) on kasviheimo, johon kuuluu puita, pensaita, köynnöksiä ja paksulehtisiä ruohovartisia kasveja.
Ulkonäkö ja koko

Lehdet sijaitsevat varressa vuorottain. Niissä on nystymäisiä rauhasia, joissa on aromaattista öljyä. Kukinto on muodoltaan terttu tai tähkä. Hedelmä on marja, joskus luumarja. Vaikka pippurikasvit kuuluvat kaksisirkkaisiin, niiden johtojänteet ovat hajanaisia, kuten yksisirkkaisilla kasveilla.
Levinneisyys

Pippurikasvien levinneisyysalue on pantrooppinen. Niitä esiintyy Amerikassa, Afrikassa, Aasiassa, Australiassa ja Oseaniassa.
Luokitus

Pippurikasveihin kuuluu kolme alaheimoa ja viisi sukua. Piperoideae-alaheimoon luokitellaan aitopippurit eli pippurit (Piper) ja muorinkukat (Peperomia). Verhuellioideae-alaheimoon kuuluu suku Verhuellia. Zippelioideae-alaheimoon kuuluu kaksi sukua, Manekia ja Zippelia. Aitopippureihin kuuluu yli 2100 lajia ja muorinkukkiin yli 1300 lajia. Kolmessa muussa suvussa on yhteensä yhdeksän lajia.
Osa kasveista, jotka luokitellaan kuuluviksi pippurikasveihin, on aiemmin luokiteltu omaksi heimoksi tieteelliseltä nimeltään Peperaceae.
Käyttö

Pippurin eli ryytipippurin marjoja käytetään mausteena eri kypsyysasteina. Muorinkukkia käytetään huonekasveina.
Aiheesta muualla

ITIS: Piperaceae (englanniksi)
Porin Palloseura

Porin Palloseura (lyh. PoPS) on vuonna 1968 perustettu porilainen palloilulajien erikoisseura, jolla ei ole ollut aktiivista toimintaa 1980-luvun jälkeen. Seura on kuitenkin edelleen yhdistysrekisterissä. Lajivalikoimaan on kuulunut jalkapallo, jääpallo, lentopallo ja jääkiekko. Jalkapallotoiminta edustusjoukkueen osalta päättyi jo vuonna 1973.
Jääkiekkoa PoPS pelasi parhaimmillaan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Maakuntasarjassa 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Lentopallotoiminta loppui vuonna 1985, jolloin PoPS:n lentopalloilijat yhdistyivät Porin Pyrinnön lentopallojaoston kanssa ja muodostivat uuden Pori Lentis -nimisen seuran.
Jalkapallo

Porin Palloseura perustettiin vuonna 1968 Porin Karhujen ja RU-38:n fuusion jälkimainingeissa. Nimeksi oli alun perin tarkoitus tulla Porin Pirut, mutta sitä ei hyväksytty yhdistysrekisteriin. Alkuaikoina oli käytössä myös lyhenne PPS.
Edustusjoukkue aloitti pelaamisen kaudella 1969 Satakunnan piirin Aluesarjasta, joka oli tuolloin neljänneksi korkein sarjataso. Valmentajana toimi entinen maajoukkuemaalivahti Matti Jokinen. Joukkue koostui lähinnä entisistä RU-38:n pelaajista, jotka eivät olleet mahtuneet mukaan seurafuusiossa syntyneen Ässien edustusjoukkueeseen. Mukana oli myös jääkiekkoilijoita RU-38:n vuoden 1967 Suomen mestaruuden voittaneesta joukkueesta. Tunnetuin PoPS:ssa pelannut jääkiekkoilija oli maajoukkueessakin yli 200 kertaa esiintynyt maalivahti Jorma Valtonen.
PoPS nousi nopeasti toiseksi korkeimmalle sarjatasolle kaudeksi 1972 ja taisteli jopa noususta Mestaruussarjaan. Seuralla ei kuitenkaan tiettävästi ollut halua nousta pääsarjaan ja lopulta sijoitukseksi Suomensarjan länsilohkossa tuli toinen.
1973 PoPS pelasi vielä uudessa I divisioonassa sijoittuen 12 joukkueen sarjassa kymmenenneksi ja pudoten sarjaporrasta alemmas. Tämän jälkeen PoPS:n kilpailutoiminta jalkapallossa ilmeisesti päättyi. Joukkueen riveissä esiintyi myös pelaajia, jotka olivat voittaneet A-nuorten jalkapallomestaruuden Ässissä vuonna 1970. Heitä olivat muun muassa Pertti Lundell sekä TV-toimittajana myöhemmin tunnetuksi tullut Juha Granath.
Jalkapallo > Entisiä pelaajia

Esa Dahl
Juha Granath
Johannes Karttunen
Pertti Lundell
Timo Mäkelä
Matti Päivinen
Raimo Tuli
Jorma Valtonen
Jääpallo

Porin Palloseura pelasi jääpallon suomensarjassa 1960-70 -lukujen vaihteessa kaksi kautta. PoPS:n paras sijoitus oli kaudelta 1969-70, jolloin se voitti Suomensarjan länsilohkon ja eteni SM-sarjakarsintaan. Karsinnoissa se kuitenkin hävisi kaikki ottelunsa suurinumeroisesti. PoPS lopetti jääpallon vuonna 1971, ja pelaajat siirtyivät Porin Narukerään. PoPS:aa edustivat muun muassa myöhemmin pitkän uran erotuomareina tehneet Kalevi Ruuttu jääpallossa ja Pertti Juhola jääkiekossa.
Maalittaminen (sodankäynti)

Maalittaminen eli maalitus tarkoittaa sodankäynnissä toimintaa, jossa ennalta määritetään kohteita hyökättäväksi, tuhottavaksi tai vallattaviksi. Maalituksen kohteena voi olla asiaselvennä, paikka tai henkilö. Maalit voivat olla kokonaisten armeijakuntien yhteisiä tavoitteita tai pienemmän taisteluosaston tulisuunnitelmassaan määrittämiä tulenjohtomaaleja, joihin voidaan tarvittaessa ohjata epäsuoraa tulta.
Malheurin kapina

Malheurin kapina tapahtui Yhdysvalloissa Oregonin osavaltiossa tammikuussa 2016. Tilanne sai ilmeisesti alkunsa karjapaimenten laidunnusoikeuksista liittovaltion mailla. Kaksi karjankasvattajaa, isä ja poika Hammond, oli tuomittu tuhopoltoista 2001 ja 2006 pitkiin vankeusrangaistuksiin. Hammondit itse olivat kertoneet polton syyksi tuholaisten polttamisen, mutta silminnäkijät olivat kertoneet heidän harjoittaneen salametsästystä. Hammondit olivat myös laiduntaneet karjaa omien maidensa lisäksi liittovaltion mailla. Oregonin Burnsissa pidettiin Hammondien vapauttamista vaativa rauhanomainen mielenosoitus tammikuussa 2016. Tämän jälkeen Ammon Bundyn johtamat aseistetut joukot valtasivat liittovaltion omistaman Malheurin luonnonpuiston ja sen päärakennuksen ilmoittaen sen päämajakseen. He itse ilmoittivat määräkseen noin 150 henkeä. FBI valtasi rakennuksen ja pidätti Bundyn ja kuusi muuta. Pidätyksen yhteydessä käydyssä ammuskelussa kuoli yksi ja haavoittui yksi.
Kapina päättyi 12. helmikuuta 2016 viimeisenkin antauduttua. Kapinaa pidettiin Yhdysvalloissa äärimmäisenä osoituksena liittovaltiovastaisista mielipiteistä.
Lokakuussa 2016 valamiehistö vapautti kaikki seitsemän pääsyytettyä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Malheurin kapina Wikimedia Commonsissa
Malta kesäolympialaisissa 1936

Malta osallistui Berliinin kesäolympialaisiin 1936 11 miesurheilijan joukkueella. Maltalaiset osallistuivat yleisurheiluun ja vesipalloon, mutta menestystä maan urheilijoille ei herunut. Malta oli jättänyt edelliset, Los Angelesin 1932 kesäolympialaiset väliin, joten maa palasi olympiatasolle kahdeksan vuoden tauon jälkeen.
Joukkue

| Miehet> Urheilumuoto | Miehet> Urheilija | Miehet> Laji | Miehet> Sijoitus | Miehet>  | Miehet>  | Miehet>  | Miehet>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Yleisurheilu | Alfred Bencini | 100 m | karsiutui alkuerissä |  |  |  |  |
|  Yleisurheilu | Austin Torreggiani | 100 m | karsiutui alkuerissä |  |  |  |  |
|  Vesipallo | J. Demicoli | – | jäi alkulohkoon |  |  |  |  |
|  Vesipallo | A. J. Lanzon | – | jäi alkulohkoon |  |  |  |  |
|  Vesipallo | F. Wismayer | – | jäi alkulohkoon |  |  |  |  |
|  Vesipallo | F. P. Schembri | – | jäi alkulohkoon |  |  |  |  |
|  Vesipallo | A. Podestá | – | jäi alkulohkoon |  |  |  |  |
|  Vesipallo | S. Scott | – | jäi alkulohkoon |  |  |  |  |
|  Vesipallo | W. Podestá | – | jäi alkulohkoon |  |  |  |  |
|  Vesipallo | J. Frendo Azzopardi | – | jäi alkulohkoon |  |  |  |  |
|  Vesipallo | J. Chetcuti Bonacia | – | jäi alkulohkoon |  |  |  |  |
Marina Devjatova

Marina Devjatova (ven. Мари́на Влади́мировна Девя́това, s. 13. joulukuuta 1983 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen laulaja. Hän esittää perinteisiä venäläisiä kansanlauluja ja esiintyy myös harmonikkaduetto Bayan Mixin kanssa.
Aiheesta muualla

Kotisivu
Piru naiseksi

| Piru naiseksi> Saving Silverman |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Dennis Dugan
Käsikirjoittaja:   Hank Nelken  Greg DePaul 
Tuottaja:   Neal H. Moritz  Bruce Berman  Warren Carr  Bernie Goldmann  Brad Luff  Bill Whitten  Peter Ziegler 
Säveltäjä:  Mike Simpson
Kuvaaja:  Arthur Albert
Leikkaaja:  Debra Neil-Fisher
Pääosat:   Jason Biggs  Steve Zahn  Jack Black  Amanda Peet  Amanda Detmer  R. Lee Ermey 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Sony Pictures
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 9. helmikuuta 2001  Suomi 14. joulukuuta 2001 
Kesto:  90 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  22 000 000 dollaria
Tuotto:  26 086 706 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Piru naiseksi (engl. Saving Silverman) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Dennis Dugan ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva.
Juoni

Elokuva kertoo kolmesta kaveruksesta, Darrenista, J.D:stä ja Waynesta. Yllättäen Darren rakastuu kauniiseen Judithiin, joka ei voi sietää J.D:tä ja Wayneä, eivätkä hekään siedä Judithia. Niinpä Judith kieltää Darrenia tapaamasta enää ystäviään. Kuullessaan että Darren aikoo naida Judithin, J.D:n ja Waynen viimeinen toivo on kidnapata Judith ja estää häät.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jason Biggs  | … |  Darren Silverman   |
|  Steve Zahn  | … |  Wayne Lefessier   |
|  Jack Black  | … |  J.D. McNugent   |
|  Amanda Peet  | … |  Judith Fessbeggler   |
|  Amanda Detmer  | … |  Sandy Perkus   |
|  R. Lee Ermey  | … |  Norton   |
Marina Denikina

| Marina Antonovna Denikina |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1919 Jekaterinodar, Venäjä
Kuollut: 16. marraskuuta 2005 (86 vuotta) Versailles, Ranska
Ammatti:  kirjailija, toimittaja
Kirjailija
Salanimi: Marina Grey
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Marina Antonovna Denikina, tunnettu kirjailijanimellä Marina Grey (ven. Мари́на Анто́новна Дени́кина; 20. helmikuuta 1919 Jekaterinodar, Venäjä– 16. marraskuuta 2005 Versailles, Ranska) oli ranskalainen kirjailija ja toimittaja. Hän oli venäläisen valkoisen kenraalin Anton Denikinin tytär ja kirjoitti useita kirjoja isästään ja Venäjän sisällissodasta. Kenraali Denikin johti valkoisen armeijan joukkoja sisällissodan aikana.
Denikina syntyi kesken sisällissodan 1919 Jekaterinodarissa (nyk. Krasnodar) ja asui maanpaossa vuodesta 1920, Ranskassa vuodesta 1926. Hän toimi journalistina Ranskan radiossa ja televisiossa ja kirjoitti nimellä Marina Grey.
Denikina oli avioliitossa ranskalaisen historiaroitsijan Jean-François Chiappen kanssa.
Denikina tapasi presidentti Putinin tämän Ranskan-vierailun aikana. Hän pyysi, että hänen isänsä kenraali Denikinin ruumis haudattaisiin uudelleen Venäjälle Donskoin luostariin Moskovaan, ja näin tapahtuikin lokakuussa 2005. Kenraali Denikin oli kuollut vuonna 1947 Yhdysvalloissa ja alkujaan haudattu New Jerseyiin,
Marina Denikina kuoli itse marraskuussa 2005; hän oli saanut Venäjän kansalaisuutensa takaisin aiemmin samana vuonna.
Teoksia

Mon père le général Dénikine (Isäni kenraali Denikin)
Le Général meurt à minuit  (Kenraali kuolee keskiyöllä)
Enquête sur le massacre des Romanov (Romanovien murhan tutkinta)