stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iso Petäjäjärvi (Orivesi)
Luontoarvoja

Järvi kuuluu osana Oriveden kaupungin Iso-Vuorijärven ja Siikajärven kävelyreitteihin, jotka ohittavat järvet: Iso Vuorijärvi, Kirvesjärvet, Salmijärvi, Iso Petäjäjärvi, Siikajärvi, Siikajärvenlakkari ja Saarijärvi.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Kooninjoen valuma-alueeseen (35.745) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 172,3 metriä mpy. Järveen on johdettu neljä metsäojaa ja Salmijärven laskuoja. Petäjäjärven oma laskuoja lähtee eteläosan eteläpästä lahden luusuasta ja se jatkuu, laskettuaan ensin Vähään Petäjäjärveen, Rimminojana ja yhtyy Rimminkankaan itäosassa Rooppiojaan. Joki jatkaa Haikaraojana ja myöhemmin Haikarajokena eteenpäin.
Historiaa

Vuoden 1957 peruskartassa järvi oli autio metsäjärvi, jonne ei tullut metsäojia. Vuoden 1977 kartassa metsiin oli rakennettu metsäautoteitä, jonka rohkaisemana järven koillisrantaan ilmantui ensimmäinen rakennus.
Jalkapallon I divisioonan kausi 1976

| I divisioonan kausi 1976 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  12
Ajankohta:  25. huhtikuuta− 3. lokakuuta
Mestari:  KIF
Nousseet joukkueet:  KIF OTP
Pudonneet joukkueet:  MuSa HPS Sport
Ottelut:  132
Maalit:  350 (2,65 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Jarmo Lindahl (15)
Suurin yleisömäärä:  2 193 MyPa−KPS 3−3 (23. toukokuuta)
Kokonainen yleisömäärä:  77 569
Yleisökeskiarvo:  588
Ylempi sarjataso:  Mestaruussarja
Alempi sarjataso:  II divisioona
  ← 1975 :  1977 → 
Jalkapallon I divisioonan kausi 1976 oli vuonna 1973 perustetun I divisioonan neljäs kausi. Kaudella 1976 I divisioona pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.
I divisioonan voitti KIF, ja joukkue nousi kaudeksi 1977 Mestaruussarjaan. Toiseksi sijoittunut OTP nousi myös suoraan. Viimeisiksi sijoittuneet MuSa, HPS ja Sport putosivat II divisioonaan. I divisioonan maalikuninkuuden kaudella 1976 voitti KIF:n Jarmo Lindahl 15 maalilla. I divisioonan yleisömäärä kaudella 1976 oli yhteensä 77 569 henkeä eli keskimäärin 588 katsojaa ottelua kohti.
Joukkueet

I divisioonaan osallistui 12 joukkuetta, joista seitsemän kaudelta 1975, kaksi putoajaa kauden 1975 Mestaruussarjasta ja kolme nousijaa kauden 1975 II divisioonasta. Mestaruussarjassa viimeiseksi sijoittuneet OTP ja MyPa putosivat suoraan. II divisioonan lohkovoittajat KIF, MuSa ja KPS nousivat suoraan.
| Joukkue | Kaupunki | Päävalmentaja |
| --- | --- | --- |
| Helsingin Palloseura (HPS) | Helsinki |  Kaj Österberg |
| Helsingin Ponnistus (Ponnistus) | Helsinki |  Reino Koskinen |
| IF Vasa Sport (Sport) | Vaasa |  Stig Norrgård |
| Ilves | Tampere |  Martti Halme |
| Kokkolan Palloseura (KPS) | Kokkola |  Reino Sarlin |
| Kronohagens IF (KIF) | Helsinki |  Gunnar Westerholm |
| Kuusysi | Lahti |  Raimo Valtonen |
| Musan Salama (MuSa) | Pori |  Matti Lahtinen |
| Myllykosken Pallo -47 (MyPa) | Anjalankoski |  Jaakko Toikander |
| Oulun Työväen Palloilijat (OTP) | Oulu |  Gunnar Boman |
| Seinäjoen Palloseura (SePS) | Seinäjoki |  Kalle Jaskari |
| Turun Pyrkivä (Pyrkivä) | Turku |  Rainer Forss |
Huom. Anjalankoski oli kauppala.
Sarjataulukko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | KIF (M, N) | 22 | 13 | 7 | 2 | 37 | 16 | +21 | 33  |
| 2 | OTP (N) | 22 | 13 | 3 | 6 | 34 | 17 | +17 | 29  |
| 3 | SePS | 22 | 9 | 7 | 6 | 34 | 24 | +10 | 25  |
| 4 | Ilves | 22 | 10 | 4 | 8 | 35 | 26 | +9 | 24  |
| 5 | KPS | 22 | 8 | 8 | 6 | 29 | 20 | +9 | 24  |
| 6 | Ponnistus | 22 | 9 | 6 | 7 | 31 | 30 | +1 | 24  |
| 7 | MyPa | 22 | 8 | 7 | 7 | 35 | 35 | 0 | 23  |
| 8 | Kuusysi | 22 | 8 | 5 | 9 | 36 | 39 | −3 | 21  |
| 9 | Pyrkivä | 22 | 10 | 1 | 11 | 25 | 29 | −4 | 21  |
| 10 | MuSa (P) | 22 | 4 | 9 | 9 | 23 | 32 | −9 | 17  |
| 11 | HPS (P) | 22 | 3 | 7 | 12 | 12 | 28 | −16 | 13  |
| 12 | Sport (P) | 22 | 5 | 0 | 17 | 19 | 54 | −35 | 10  |
Lähde: Jalkapallokirja 1977
(M) = Mestari; (N) = Nousija; (P) = Putoaja
Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Koti \ Vieras1 | KIF | OTP | SePS | ILV | KPS | PON | MyPa | KUU | PYR | MuSa | HPS | SPO |
| KIF  |   | 1–2  | 2–0  | 4–1  | 1–0  | 2–0  | 1–1  | 3–1  | 1–0  | 0–0  | 0–0  | 4–1 |
| OTP  | 3–2  |   | 2–0  | 2–0  | 1–0  | 2–2  | 0–0  | 2–0  | 5–0  | 0–1  | 4–0  | 3–1 |
| SePS  | 0–0  | 1–0  |   | 1–0  | 0–0  | 2–3  | 0–0  | 3–1  | 1–1  | 6–1  | 0–0  | 3–0 |
| Ilves  | 0–2  | 1–0  | 2–0  |   | 1–1  | 5–0  | 4–0  | 3–3  | 0–1  | 2–2  | 2–0  | 3–0 |
| KPS  | 0–0  | 1–0  | 0–1  | 1–1  |   | 0–2  | 3–0  | 5–2  | 0–1  | 1–1  | 1–0  | 2–0 |
| Ponnistus  | 3–4  | 0–1  | 2–2  | 4–2  | 0–3  |   | 1–2  | 3–1  | 1–0  | 1–0  | 0–0  | 4–0 |
| MyPa  | 2–2  | 3–1  | 1–1  | 0–3  | 3–3  | 1–2  |   | 1–2  | 1–0  | 1–1  | 3–2  | 5–2 |
| Kuusysi  | 1–2  | 0–0  | 2–5  | 2–0  | 3–3  | 0–0  | 0–4  |   | 0–1  | 5–1  | 3–1  | 2–0 |
| Pyrkivä  | 0–2  | 4–0  | 3–0  | 0–3  | 1–3  | 1–3  | 3–1  | 0–1  |   | 3–1  | 2–1  | 0–2 |
| MuSa  | 0–1  | 0–2  | 3–0  | 0–1  | 1–1  | 0–0  | 1–3  | 1–1  | 2–1  |   | 0–0  | 0–1 |
| HPS  | 1–1  | 0–1  | 1–2  | 0–1  | 1–0  | 0–0  | 0–2  | 0–3  | 0–1  | 1–1  |   | 1–0 |
| Sport  | 0–2  | 0–3  | 0–6  | 3–0  | 0–1  | 2–0  | 3–1  | 1–3  | 1–2  | 1–6  | 1–3  |   |
Lähde: Jalkapallokirja 1977
1 Kotijoukkue vasemmanpuoleisessa sarakkeessa.
Värit: Sininen = kotivoitto; Keltainen = tasapeli; Punainen = vierasvoitto.
Tilastot > Maalintekijät

|  | Pelaaja | Joukkue | M |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Jarmo Lindahl | KIF | 15 |
| 2 |  Heikki Hyysalo | Ilves | 13 |
| 3 |  Tage Backman | Sport | 9 |
| 3 |  Harry Ingeström | KPS | 9 |
| 3 |  Olavi Köykkä | OTP | 9 |
| 3 |  Sakari Nieminen | Kuusysi | 9 |
| 7 |  Ilkka Huhti | Ponnistus | 8 |
| 7 |  Olli Lamminen | MuSa | 8 |
| 7 |  Tapani Rainio | Pyrkivä | 8 |
| 7 |  Vesa Suuronen | MyPa | 8 |
Lähde: Jalkapallokirja 1977
Tilastot > Yleisömäärät

|  | Joukkue | O | Yht>  | Ka>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | MyPa | 11 | 10 412 | 947 |
| 2 | Ilves | 11 | 10 079 | 916 |
| 3 | OTP | 11 | 9 852 | 896 |
| 4 | MuSa | 11 | 7 370 | 670 |
| 5 | SePS | 11 | 7 047 | 641 |
| 6 | KIF | 11 | 6 554 | 596 |
| 7 | Kuusysi | 11 | 5 443 | 495 |
| 8 | Ponnistus | 11 | 4 878 | 443 |
| 9 | Pyrkivä | 11 | 4 821 | 438 |
| 10 | KPS | 11 | 4 601 | 418 |
| 11 | HPS | 11 | 3 919 | 356 |
| 12 | Sport | 11 | 2 593 | 236 |
|  | Yhteensä | 132 | 77 569 | 588 |
Lähde: Jalkapallokirja 1977
Antti Pyrhönen

Antti Pyrhönen Hyvinkäällä toukokuussa 2011.
Antti Pyrhönen (s. 13. syyskuuta 1978 Hyvinkää) on suomalainen motocross-kuljettaja. Kaudella 2009 hän ajoi omassa tiimissään motocrossin MM-sarjan MX3-luokassa.
Kaudella 2007 hän ajoi Medei Kawasaki -tallissa. Kaudella 2008 hän siirtyi kesken kauden ajamaan Hondalla MX3-luokkaan. Uransa ensimmäisen erävoiton MM-sarjassa Pyrhönen ajoi toukokuussa 2009. Ensimmäisen MM-kokonaisosakilpailun MX3-luokassa Pyrhönen voitti Vantaalla 23.8.2009 voittamalla molemmat erät. Kaudella 2009 hän voitti MM-pronssia MX3-luokassa.
Pyrhönen on vuoden 2000 motocrossin Euroopan-mestari 125-kuutioisten luokassa. Mestaruus tuli Husqvarna-pyörämerkillä.
Pyrhönen katkaisi jalkansa MM-joukkuekisan finaalissa 4. lokakuuta 2009 Italian Franciacortassa. Tuolloin hän ehti jo tehdä päätöksen uran lopettamisesta, mutta jalka kuitenkin saatiin vielä kuntoon pitkän kuntoutuksen avulla ja hän palasi kaudelle 2011.
Pyrhönen lopetti motocrossuransa syksyllä 2012 loukatessaan polvensa ja olkapäänsä Englannissa ajetussa MX3-luokan toiseksi viimeisessä osakilpailussa.
Saavutuksia

2000: 36. sija 125cc
2001: 24. sija 125cc
2002: 16. sija 500cc, 3. sija MM-joukkue (Pyrhönen, Vehviläinen, Kovalainen)
2003: 8. sija 650cc, 3. sija MM-joukkue (Pyrhönen, Vehviläinen, Aaltonen)
2004: 18. sija MX1
2005: 15. sija MX1
2006: 14. sija MX1
2007: 38. sija MX1 (loukkaantuminen alkukaudesta)
2008: 11. sija MX3
2009: 3. sija MX3
2000: 1. sija 125cc
1993: 1. sija Suomen Cup 80cc
1996: 8. sija SM 125cc
1997: 2. sija SM 125cc
1998: 2. sija SM 125cc
1999: 1. sija SM 125cc; 3. sija SM avoin; 1. sija SM joukkue, Hyvinkään MK
2000: 1. sija SM 125cc
2004: 14. sija SM A avoin (1 erätulos)
2007: 4. sija SM-joukkueet, Hyvinkään MK (Pajas, Pihlajavesi, Pyrhönen)
2008: 1. sija SM MX1
2009: 1. sija SM Supercross
2011: 1. sija SM-joukkueet, Hyvinkään MK
2003: 2. sija Hollannin avoimen luokan mestaruus
2002: 1. sija Hollannin avoimen luokan mestaruus
Aiheesta muualla

Antti Pyrhösen viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Išbi-Erra

Išbi-Erra (1953 eaa. - 1921 eaa., lyhyt kronologia, 2017 - 1985 keskipitkä kronologia, hallitsi 33 vuotta) oli Isinin 1. dynastian perustaja.
Sumerin aikana

Isbi-erra oli alkujaan Uus-Sumerin viimeisen kuninkaan Ibbi-Sinin kenraali tai virkamies. Isbi-erra oli kotoisin Marista tai sinne määrätty. Tuohon aikaan Sumerissa oli kapinoita ja amorilaiset tunkeutuivat maahan. Urin kuningas Ibbi-Sin määräsi Isbi-erran ostamaan nälänhädästä kärsivälle Urin kaupungille viljaa. Mutta Isbi-Erra kirjoitti saavuttuaan Isiniin, ettei voi palata amorilaisten uhan takia, kysyi kuninkaalta 600 laivaa lisää ja Isinin ja Nippurin kuvernöörin virkaa. Išbi-erra kaappasi vallan Isinissä ja julistautui kuninkaaksi. Hän alkoi laajentaa valtaansa. Urin kuningas ei voinut tätä estää, koska Isbi-Erra oli vienyt mukanaan suurimman osan maan armeijasta.
Dynastian perustaja

Elamilaiset hyökkäsivät Uriin, ryöstivät ja hävittivät sen väkivaltaisesti ja veivät Ibbi-Sinin vangiksi Anshaniin.
Kun elamilaiset olivat hävittäneet Urin, isbi-Erra kykeni voittamaan amorilaiset ja elamilaiset. 
Isbi-erra pyrki säilyttämään sumerilaista perinnettä. Isbi-Erra ei kyennut luomaan suurta valtakuntaa, koska Eshnunna ja Assur olivat nousseet suurvalloiksi. Isbi-Erra valvoi ainakin iisniä, Nippuria, Uria ja Urukia.
Isbi-erran jälkeen valtaan tuli hänen poikansa Šu-ilišu.
Apis (kaupunki)

| Apis> Ἄπις.Sijainti |
| --- | --- |
 Apis
Koordinaatit:  31°23′54″N, 27°02′32″E
Valtio:  Egypti
Paikkakunta:  Zawiet Umm el-Rakham, Matruh
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  muinaisen Egyptin dynastiat Ptolemaiosten valtakunta Rooman valtakunta Bysantin valtakunta
Alue:  Libya, Egypti
Infobox OKNimi-testi OK: 
Apis (m.kreik. Ἄπις) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Välimeren rannalla Afrikan pohjoisrannikolla ja kuului Libyan nomokseen. Se sijoitetaan nykyiseen Zawiet Umm el-Rakhamiin noin 20 kilometriä länteen antiikin Paraitonionista eli nykyisestä Mersa Matruhista ja noin 350 kilometriä länteen Aleksandriasta.
Apis luettiin joskus kuuluvaksi Egyptin länsiosaan ja joskus osaksi Marmarikaa. Libyan nomokseen kuuluneeksi sen mainitsevat sekä Klaudios Ptolemaios että Plinius vanhempi. Herodotos mainitsee Apis-nimisen kaupungin Egyptin ja Libyan rajaseudulla, mutta ei ole tietoa siitä, oliko kyseessä sama paikka.
Itävallanajokoira

| Itävallanajokoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Itävalta
Määrä:  Suomessa rekisteröity 3
Rodun syntyaika:  ensimmäiset maininnat 1800-luvun puolivälistä
Alkuperäinen käyttö:  metsästyskoira
Nykyinen käyttö:  haavoittuneen riistan jäljitys
Muita nimityksiä:  Brandlbracke, Vieräugl, Österreichische Glatthaarige Bracke, Austrian Smooth-haired Hound, Austrian Black and Tan Hound, Carinthian Brandlbracke, brachet noir et feu, sabueso austriaco negro y fuego, austria siledakarvaline hagijas
FCI-luokitus:  ryhmä 6 Ajavat ja jäljestävät koirat alaryhmä 1.2 Keskikokoiset ajavat koirat #63
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  uros 50–56 cm narttu 48–54 cm
Väritys:  black & tan
Itävallanajokoira (saks. Brandlbracke) on itävaltalainen koirarotu.
Ulkomuoto

Kallo on leveä, kuono voimakas ja kuononselkä suora. Purenta on leikkaava. Silmät ovat tummanruskeat. Korvat ovat keskipitkät, riippuvat ja kärjistään pyöristyneet. Häntä on pitkä ja hieman kaareva. Urosten säkäkorkeus vaihtelee 50–56 cm välillä ja narttujen 48–54 cm välillä.
Karvapeite on lyhyt (n. 2 cm pitkä), sileä, tiivis. Värityksen pitää olla musta pienin, selvästi erottuvin merkein, joiden sävy vaihtelee vaaleasta tummaan punaruskeaan. Silmien yläpuolella täytyy olla punaruskeat merkit, mihin viittaa myös lempinimi vieräugl eli "nelisilmä", samoin kuin sanan brandlbracke osa brand, joka merkitsee "tulta" tai "ruostetta" (merkkien väriin viitaten).
Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on luonteeltaan miellyttävä, työssään tarkkavainuinen. Sen pääasiallista riistaa ovat jänikset, ja sitä käytetään sekä ajavana että jäljestävänä koirana, mm. vuoristoissa.
Alkuperä

Itävallanajokoiran uskotaan olevan alkuperäisen "kelttienajokoiran" (mahdollisesti sama rotu kuin kelttienvinttikoira) ja juranajokoiran välisen risteytyksen tulos - lisäksi myös hubertuksenajokoiralla saattoi olla vaikutusta rodun kehittymiseen. Itävallanajokoirasta ei ole kuitenkaan tunnettua historiaa ennen 1800-luvun puoliväliä, ja se hyväksyttiin kotimaassaan ensimmäisen kerran virallisesti vuonna 1884.
Itävallanajokoira koiranäyttelyssä.
Itävallanajokoira vuodelta 1915.
Käännös suomeksi
Anke Engelke

Anke Engleke, 2019
Anke Christina Engelke (avionimi Fischer; s. 21. joulukuuta 1965 Montreal, Kanada) on saksalainen koomikko, näyttelijä, viihdetaiteilija, muusikko, ääninäyttelijä ja radiojuontaja, joka toimi yhtenä kolmesta juontajasta Düsseldorfissa pidetyissä vuoden 2011 Eurovision laulukilpailuissa. Siellä hänen juontajatoverinsa olivat Stefan Raab ja Judith Rakers.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anke Engelke Wikimedia Commonsissa
Apolipoproteiini A-1 Milano

APO A-1 Milano
Apolipoproteiini A-1 Milano on Apo A-1 -nimisen proteiinin dimeeri, joka ehkäisee valtimonkovettumistautia. Se löydettiin pohjoisitalialaisen Limone sul Garda -nimisen kylän ihmisistä, joilla ei ollut valtimonkovettumaa. Apolipoproteiini A-1 Milanoon perustuvia lääkkeitä ei ole vielä saatavilla.
Apo A-1 Milano poikkeaa tavallisesta A-1:stä vain hieman. Mutatoituneessa proteiinissa geenin 173. aminohappo, arginiini, on korvautunut kysteiinillä.
Apo A-1 Milano koostuu kahdesta Apo A-1 -proteiinista, jotka ovat kiinnittyneet toisiinsa rikkisidoksella kysteiineistä. Apo A-1 voi muodostaa myös heterodimeerin Apo A-2 -proteiinin kanssa. Apo A-1 on yksi pääkomponenteista HDL-kolesterolissa veriplasmassa.
Aiheesta muualla

Cedars-Sinai Heart Institute (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Işın Karaca

Işın Karaca
Işın Karaca (s. 7. maaliskuuta 1973 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on kyproksenturkkilainen laulaja. Vuoteen 2020 mennessä häneltä oli ilmestynyt yhdeksän albumia.
Diskografia

Anadilim Aşk (2001)
İçinde Aşk Var (2004)
Başka 33/3 (2006)
Uyanış (2009)
Arabesque: Geçmiş, Geçmemiş Hiç... (2010)
Arabesque II: Geçmiş Bize Yakışıyor (2011)
Her Şey Aşktan (2013)
Ey Aşkın Güzel Kızı (2015)
Eyvallah (2017)
Sen Ben Aşk (2022)
The Best In Symphonic (2023)
Aiheesta muualla

Işın Karaca Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jaakko Lassila

| Jaakko Lassila |
| --- | --- |
 Jaakko Lassila, Armi Ratia ja Klaus Waris vuonna 1965.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Jaakko Sakari Lassila
Syntynyt: 27. maaliskuuta 1928 Vaasa
Kuollut: 4. heinäkuuta 2003 (75 vuotta) Helsinki
Jaakko Sakari Lassila (27. maaliskuuta 1928 Vaasa – 4. heinäkuuta 2003 Helsinki) oli merkittävä elinkeinoelämän vaikuttaja Suomessa. Hän toimi vakuutusyhtiö Pohjolan pääjohtajana ja Kansallis-Osake-Pankin pääjohtajana. Vaasan yliopisto on nimennyt Lassilan kauppatieteiden kunniatohtoriksi vuonna 1988.
Elämäkerta

Jaakko Lassila väitteli kauppatieteiden tohtoriksi Helsingissä vuonna 1966. Hän työskenteli vakuutusyhtiö Pohjolan toimitusjohtajana vuosina 1974–1983 sekä Kansallis-Osake-Pankin pääjohtajana vuosina 1983–1991. Lassilalla oli lukuisia kotimaisia ja kansainvälisiä elinkeinoelämän luottamustehtäviä. Hän toimi muun muassa Suomen Pankin johtokunnan jäsenenä vuosina 1970–1974 sekä Helsingin kauppakorkeakoulun kanslerina 1989–1992.
Uransa loppupuolella hän sai kritiikkiä niin sanotuista Kouri-kaupoista, joissa KOP toimi osakekauppojen rahoittajana. Lassilan pääjohtajakaudella Kansallis-Osake-Pankki teki maaliskuussa 1984 Suomen siihen saakka suurimman pankkikaupan hankkimalla liki 60 prosentin osake-enemmistön sveitsiläisestä Nordfinanz-Bankista Zürichistä ja avasi helmikuussa 1985 ensimmäisenä suomalaisena pankkina sivukonttorin New Yorkissa Yhdysvalloissa. Tamminiemen pesänjakajat -kirjassa Lassila nimettiin "rahavallan Reaganiksi" mahdollisena elinkeinoelämän presidenttiehdokkaana vuoden 1982 presidentinvaalissa.
Lassila toimi monien muiden luottamustehtäviensä ohella sukunsa yhtiön Lassila & Tikanojan johtokunnan jäsenenä vuodesta 1963 alkaen sekä johtokunnan ja myöhemmin hallituksen puheenjohtajana 1970–1998. Hän piti tätä tehtävää omakohtaisesti tärkeämpänä kuin kymmeniä muita hallitustehtäviään eri yhtiöissä.
Lassila kuului suomalaisten taloustieteilijöiden O-ryhmään. — Muistelmansa Markka ja ääni: Suomalaisen pääoman palveluksessa hän julkaisi vuonna 1993.
Ura

Teollistamisrahasto Oy, toimitusjohtaja (1967–1970)
Suomen Pankki, johtokunnan jäsen (1970–1974)
Vakuutusosakeyhtiö Pohjola, pääjohtaja (1974–1983)
Kansallis-Osake-Pankki, pääjohtaja (1983–1991)
Kirjallisuutta

Kuisma, Markku: ”Lassila, Jaakko (1928–2003)”, Suomen kansallisbiografia, osa 5, s. 752–754.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005.  ISBN 951-746-446-0.  / Teoksen verkkoversio.
Lassila, Jaakko: Markka ja ääni: Suomalaisen pääoman palveluksessa.  Kirjayhtymä, 1993.  ISBN 951-26-3879-7.
Aiheesta muualla

Jaakko Lassilan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Lassila, Jaakko hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Itse asiassa kuultuna, tv-haastattelu 2003, 58 min, Yle Areena.
Apistogramma caudomaculata

| Apistogramma caudomaculata> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Apistogramma
Laji::  caudomaculata
Kaksiosainen nimi
 Apistogramma caudomaculata  Mesa S. & Lasso, 2011 
Katso myös
   Apistogramma caudomaculata Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Apistogramma caudomaculata on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa, pääasiassa trooppisissa vesissä elävä kalalaji. Sitä tavataan Orinoco-joen altaalta Kolumbiasta.
Allison Janney

| Allison Janney |
| --- | --- |
 Allison Janney vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Allison Brooks Janney
Syntynyt: 19. marraskuuta 1959 (ikä 64) Boston, Massachusetts, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1984–
Palkinnot
 Parhaan naissivuosan Oscar  2017 I, Tonya 
Aiheesta muualla
allison-janney.com
IMDb 
Elonet
Allison Brooks Janney (s. 19. marraskuuta 1959 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on Oscar-palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjasta West Wing (1999–2006), josta hänet palkittiin kahdesti parhaan naispääosan Emmyllä ja kahdesti parhaan naissivuosan Emmyllä. Hänet palkittiin parhaan naisvierailijan Emmyllä draamasarjasta Masters of Sex vuonna 2014.
Janney on näytellyt myös useissa elokuvissa, kuten American Beauty (1999), Juno (2007), Hairspray (2007), Piiat (2011), Spy – vakoojan asussa (2015) ja Nainen junassa (2016).
Vuonna 2017 Janney näytteli elokuvassa I, Tonya, josta hänet palkittiin parhaan naissivuosan Oscarilla ja Golden Globella.
Vuodesta 2013 Janney on näytellyt toista pääroolia tilannekomediasarjassa Mutsi.
Aiheesta muualla

Allison Janney Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Aoi-matsuri

Aoi-matsurin osallistujat ovat pukeutuneet Heian-kauden vaatteisiin.
Aoi-matsuri (jap. 葵祭り) on japanilainen festivaali, joka järjestetään vuosittain 15. toukokuuta Kiotossa. Se tunnetaan myös nimellä Kamon festivaali. Aoi-matsuri on yksi Kioton kolmesta suurimmasta festivaalista. Muut kaksi ovat Gion-matsuri ja Jidai-matsuri festivaalit.
Historia

Aoi-matsurin juuret löytyvät ensimmäiseltä vuosituhannelta, jolloin jatkuvat myrskyt riehuivat alueella eivätkä viljasadot kypsyneet. Tietäjä kertoi tuolloiselle hallitsijalle keisari Kinmeille tämän olevan seurausta ihmisten jumalia kohtaan osoittamasta kunnioituksen puutteesta. Kamon pyhäköiden jumalat olivat kyllästyneet tähän ja kaataneet vihansa Kioton asukkaiden päälleen.
Jumalten lepyttämiseksi keisari järjesti lahjoja uhrattavaksi vihastuneille jumalille Kamigamon ja Shimogamon pyhäköissä. Tavoitteena oli lepyttää jumalat ja rukoilla hyvää satoa ja säätä. Tämän jälkeen myrskyt laantuivat ja viljelijät saivat kerätä pelloiltaan runsan sadon. Aoi-matsurista muodostui vuosittain järjestettävä perinne, jonka tarkoitus on muistella tapahtunutta.
Kulkue

Aoi-matsuriin osallistuvat sekä Kamigamon että Shimogamon pyhäköt. Juhlan keskukseksi on vakiintunut kaupungin läpi kulkeva paraati, johon ottaa vuosittain osaa yli 600 henkeä. Paraatilaiset ovat pukeutuneet Heian-kauden asusteisiin ja kulkevat joko kävellen tai ratsun selässä. Aoi-matsurin kulkue lähtee liikkeelle Kioton keisarilliselta palatsilta ja jatkaa sieltä Shimogamon pyhäkön kautta Kamigamon pyhäkölle, joissa molemmissa pysähdytään suorittamaan asiaan kuuluvia rituaaleja.
Festivaalien aikaan pyhäköt ja osallistujat koristellaan salkoruusuilla, joita myös annetaan jumalille lahjaksi. Tästä juhla on myös saanut nimensä, Aoi, salkoruusu. Salkoruusuilla on tapana koristella myös festivaalien paraatissa mukana olevat härkävankkurit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aoi-matsuri Wikimedia Commonsissa
Tapahtumia – Aoi matsuri (englanniksi)
Kuvia Aoi matsurista
Alzen

| Alzen |
| --- | --- |
 Maisemaa Alzenista
 Alzen
 Koordinaatit: 42°59′25″N, 1°28′23″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Oksitania
Departementti:  Ariège
Hallinto:  
 – Pormestari:  André Rouch
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  17,87 km²
Väkiluku (2017):  260
 – Väestötiheys:  15 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alzen on Ranskan kunta. Sen väkiluku oli 260 vuonna 2017. Se sijaitsee Etelä-Ranskassa Ariègen departementissa. Kunnan pormestari on André Rouch.
Arnold Sports Festival

Arnold Sports Festival, aiemmin 'Arnold Classic on vuosittain Ohion osavaltion Columbuksessa järjestettävä neljä päivää kestävä urheilutapahtuma, joka keskittyy erityisesti kehonrakennukseen ja fitness-urheiluun. Tapahtuma on nimetty sen toisen järjestäjän, Arnold Schwarzeneggerin mukaan.
Historia

Arnold Sports Festivalin taustalla on vuonna 1970 Columbuksessa järjestetyt painonnoston maailmanmestaruuskilpailut. Niitä organisoimassa ollut Jim Larimer sai idean järjestää niiden yhteydessä kehonrakennuskilpailun. Kilpailuun osallistui myös nuori itävaltalainen Arnold Schwarzenegger, joka vakuuttui järjestelyistä ja ilmoitti Larimerille haluavansa olla mukana järjestää Columbuksessa kehonrakennuskilpailuja aktiiviuransa jälkeen.
Schwarzenegger palasi Columbukseen 1975 ja sopi Larimerin kanssa tulevista kehonrakennuskilpailuista. He järjestivät Columbuksessa vuodesta 1976 alkaen viisi Mr. Olympia -kilpailua ja useita Mr. World- ja Mr. Universe -kilpailuja. Arnold Classic -tapahtuma käynnistyi lopulta vuonna 1989. Tapahtuma alkoi pian kasvaa, ja ensimmäisenä sen yhteyteen lisättiin Fitness Expo, jonka päälavalla esiintyi voimamiehiä, painonnostajia ja kädenvääntökilpailuja. Expon jälkeen ohjelmaan tuli oheistoimintoina erilaisia urheilutapahtumia, joita käydään varsinaisen tapahtumakeskuksen lisäksi Ohion osavaltionyliopiston kampusalueella, Columbuksen keskustassa ja läheisessä jääkiekkohallissa.
Aiheesta muualla

Kotisivut (englanniksi)