stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Berndt Fredrik Finckenberg

Berndt Fredrik Finckenberg (15. joulukuuta 1780 Vehmaa – 20. tammikuuta 1853 Lokalahti) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies.
Finckenbergin vanhemmat olivat tilanomistaja Jakob Johan Finckenberg ja Elisabet Helena Alanus ja puoliso vuodesta 1813 Johanna Maria Sacklén (k. 1839). Finckenberg tuli ylioppilaaksi 1795 ja suoritti tuomarintutkinnon 1799. Hänestä tuli Turun hovioikeuden auskultantti 1800, ylimääräinen notaari 1804, kanslisti 1807, ylimääräinen viskaali ja notaari 1809, varakanneviskaali 1811, sihteeri 1812, asessori 1816 ja hovioikeudenneuvos 1822. Hovioikeuden varapresidentti hän oli 1840–1847. Finckenberg omisti Lokalahdella Björkön tilan.  Hän oli ritarihuoneviskaali ja edustaja aatelissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809.
Kapteeni, valtiopäivämies Salomon Jakob Finckenberg oli Berndt Fredrik Finckenbergin velipuoli.
Bogdan Stefanov Dobranov

Bogdan Stefanov Dobranov (1. joulukuuta 1914 Plovdiv – 4. lokakuuta 1983) oli bulgarialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän sai pappisvihkimyksensä 23. maaliskuuta 1940, ja hänet nimitettiin Giufin titulaaripiispaksi 10. lokakuuta 1959. Piispaksi konsekroinnin suoritti 8. marraskuuta Kyril Stefan Kurteff.
Dobranov sai 22. heinäkuuta 1975 nimityksen Sofia e Plovdivin apostoliseksi vikaariksi ja 14. joulukuuta 1978 sen piispaksi. Hän kuoli 68-vuotiaana virassa.
Mikael Lybeck

| Mikael Lybeck |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1864 Uusikaarlepyy
Kuollut: 11. lokakuuta 1925 (61 vuotta) Kauniainen
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  runoilija, kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ruotsi
Esikoisteos:  Dikter
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Karl Mikael Lybeck (18. maaliskuuta 1864 Uusikaarlepyy – 11. lokakuuta 1925 Kauniainen) oli suomenruotsalainen runoilija ja kirjailija.
Tausta ja opinnot

Lybeckin vanhemmat olivat raatimies Johan Adolf Lybeck ja Isabella Augusta Lindqvist. Vuonna 1875 Lybeck lähti kotoaan Helsinkiin, missä hän kävi veljensä Paul Wernerin kanssa ruotsinkielistä Helsingfors lyceumia. Lybeck pääsi ylioppilaaksi 1882 ja opiskeli sen jälkeen kirjallisuutta Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi vuonna 1887. Valmistumisensa jälkeen Lybeck jatkoi vielä kirjallisuusopintojaan Saksassa vuosina 1888–1889.
Ura

Palattuaan Saksasta Lybeck asui ensin Uudessakaarlepyyssä, ja siellä ollessaan hän julkaisi vuonna 1890 esikoisteoksensa, runokokoelman Dikter. Hän muutti takaisin Helsinkiin 1893 ja työskenteli Helsingin yliopiston kirjaston amanuenssina vuosina 1893–1896. Lybeck meni vuonna 1898 naimisiin Louise Sanmarkin kanssa. Vuonna 1900 hän julkaisi romaanin Den starkare, josta tuli hänen kirjallinen läpimurtoteoksensa. Uskonnollista tekopyhyyttä kritisoiva romaani kuvaa hurmoksellisen saarnamiehen Kurt Hedeliuksen ja vapaa-ajattelija ja skeptikko Robert Vidingin välistä kamppailua, jonka Viding lopulta voittaa menettäen kuitenkin saarnaajalle sekä morsiamensa että äitinsä.
Lybeckin merkittävimpiä teoksia olivat 1911 ilmestynyt romaani Tomas Indal ja 1920 julkaistu kirjeromaani Breven till Cecilia. Edellisessä päähenkilönä on kotikaupunkiinsa palaava elämään pettynyt keski-ikäinen lääketieteen opiskelija, jälkimmäisessä taas esteetikko ja renessanssin taiteen tuntija Sven Ingelet, joka tekee itsemurhan petyttyään rakkaudessa petolliseen Ceciliaan. Lybeck edustikin romaaneissaan ja lyriikassaan (runot Klockbojen ja Trötta träd) vuosisadan vaihteen pessimismiä.
Lybeck kirjoitti myös kuusi näytelmää. Niistä vuonna 1913 kirjoitettu Dynastin Peterberg oli omana aikanaan suosituin, muut Lybeckin näytelmät jäivät vähälle huomiolle. Dynastin Peterbergin tapahtumat sijoittuvat 1900-luvun alun routavuosiin, ja siinä kuvataan Peterbergin perheyritystä, jonka olemassaoloa nousee uhkaamaan Venäjän keisarillisen hovin kamaripalvelija nimeltä monsieur André. Sama monsieur André oli puolestaan sankarin osassa Venäjän maaliskuun 1917 vallankumouksen aikaan sijoittuvassa Lybeckin näytelmässä Den röde André, jossa hänen vastapelurinaan oli Rasputinia muistuttava Akim Ihmeidentekijä.
Lybeck rakennutti perheelleen Vallmogård-nimisen huvilan Kauniaisiin 1906–1907. Hän asui ja työskenteli Vallmogårdissa elämänsä loppuun saakka. Huvila palveli vuosina 1956–1981 Kauniaisten kauppalan- ja kaupungintalona; vuoden 1981 jälkeen siinä on toiminut musiikkiopisto ja kulttuurikeskus.
Teokset

Dikter. 1890
Unge Hemming: Karaktärsstudie. 1891
Ett mosaikarbete. 1892
”Allas vår Margit”: Småstadsskildring. 1893
Dikter: Andra samlingen. 1895
Dagar och nätter. 1896
Den starkare. 1900 (Myöhemmin Den starkaste.)
Dikter III. 1903
Ödlan: Ett skådespel. 1908
Lyrik: En och trettio dikter i urval 1890–1910. 1910
Tomas Indal: En början och ett slut. 1911
Dynastin Peterberg: En stilla komedi. 1913
Bror och syster: Drama. 1915
Hennerson: Historien om en gårdskarl. 1916
Den röde André: En upplyftande skådespel. 1917
Dödsfången: En diktcykel. 1918
Breven till Cecilia. 1920
Samlade arbeten I–XI. 1921–1923
Scopenhauer: Scener ur hans ungdom. 1922
Domprosten Bomander: Samtal. Skådespel. 1923
Samtal med Lackau under hans levnads sista halvår: Efterlämnade anteckningar av Klas Uggelberg. 1925
Kirjallisuutta

Erik Kihlman, Mikael Lybeck : liv och diktning / Erik Kihlman, Helsinki, 1932 (ISSN 0039-6842 ja 2490-1547, verkkoversio)
Aiheesta muualla

Lybeck, Mikael hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Mikael Lybeckin teoksia Kansalliskirjaston Klassikkokirjastossa.
Vapaasti ladattavia Mikael Lybeckin e-kirjoja Projekti Lönnrotissa.
Bogdan von Knorring

| Bogdan von Knorring |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. marraskuuta 1744 Koeru, Järvamaa, Viro
Kuollut: 17. joulukuuta 1825 (81) Tartto, Viro
Sotilashenkilö
Sotilasarvo:  kenraali
Gotthard Johann von Knorring (ven. Богдан Фёдорович Кнорринг, Bogdan Fjodorovitš Knorring; 11. marraskuuta 1744 Koeru, Viro – 17. joulukuuta 1825 Tartto, Viro) oli venäläinen kenraali, joka kuului baltiansaksalaiseen Knorring-sukuun. Hän oli venäläisten joukkojen päällikkönä Suomessa Suomen sodan aikana joulukuusta 1808 huhtikuuhun 1809 Friedrich Wilhelm von Buxhoevdenin jälkeen. Von Knorring valmisteli talvella 1809 Ruotsiin tehdyt hyökkäykset. Hän solmi maaliskuussa 1809 aselevon, jonka mukaan Venäjän joukot vetäytyivät Ruotsista Ahvenanmaalle. Hän osallistui Suomen hallinnollisten asioiden järjestelyyn.
Von Knorringin vanhemmat olivat Adam Friedrich von Knorring (a. Kaltenborn) ja Dorothea Elisabeth von Knorring os. von Zoege Manteuffel. Hänen puolisonsa oli Wilhelmine Christine von Liphart, ja heillä oli poika Karl Friedrich (Karl Bogdanovitš) von Knorring.[lähde? ]
Biskopsö (Nauvo)

Biskopsö
Ilmakuva Biskopsölle johtavasta sillasta
| --- | --- |
Sijainti:  60°9′59″N, 21°55′59″E , Nauvo, Parainen Länsi-Suomen lääni, Varsinais-Suomen maakunta Suomi
Vesialue:  Turunmaan saaristo, Saaristomeri, Itämeri
Pinta-ala:  2,6 km2 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Biskopsö on saari Nauvon kunta-alueella, Paraisilla. Saari kuuluu siten Saaristomerellä sijaitsevaan Turunmaan saaristoon. Saari sijaitsee noin 3 km kaakkoon Nauvon kirkolta. Saaren pinta-ala on 2.6 neliökilometriä.
Biskopsö folkskola

Biskopsö folkskola oli Hiittisten kunnan Biskopsön saarella toiminut ruotsinkielinen kansakoulu. Koulu oli toiminnassa vuosina 1919–1962.
Biskopsön kansakoulu perustettiin Biskopsön saarelle vuonna 1919. Tätä ennen Biskopsön, Vänoxan, Ängesön ja Bolaxin saarten lasten koulunkäynnissä oli ollut vain tilapäisratkaisuja. Aluksi koulun toimintaan vuokrattiin huone yhdeltä saaren maatilalta kunnes koulurakennus valmistui vuonna 1922. Koulu oli yksiopettajinen ja vuosikurssien oppilasmäärä vaihteli huomattavasti. Koulussa oli majoitustila siltä varalta, etteivät oppilaat päässet merenkäynnin takia kotiin.
Koulu oli jonkin aikaa Hiittisten kunnan hallinnollinen keskus, sillä opettaja Karl Lindqvist toimi kunnan tehtävissä. Koulussa sijaitsikin hänen aikanaan Hiittisten kunnalliskanslia ja kunnan kirjasto. Biskopsön koulu lakkautettiin vuonna 1962 vähäisen oppilasmäärän vuoksi. Lopettamishetkellä koulussa oli viisi oppilasta.
Biskopsön koulurakennus on ollut myöhemmin Biskopsön kyläyhdistyksen omistuksessa ja toiminut kylän kohtaamispaikkana. Nykyisin koulu on yksityisomistuksessa ja siellä on muun muassa kahvila- ja majoituspalvelua.
Mustatuppinokka

| Mustatuppinokka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Heimo::  Tuppinokat Chionidae
Suku::  Tuppinokat Chionis
Laji::  minor
Kaksiosainen nimi
 Chionis minor  (Hartlaub, 1841) 
Alalajit
 Chionis minor minor  Chionis minor nasicornis 
Katso myös
   Mustatuppinokka Wikispeciesissä   Mustatuppinokka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustatuppinokan muna
Mustatuppinokka, aikaisemmalta nimeltään pikkutuppinokka (Chionis minor) on Etelämantereen tuntumassa elävä rantalintu.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 38–41 senttiä, siipien kärkiväli 74–79 senttiä. Koiras painaa 530–610 grammaa ja naaras 460–530 grammaa. Muistuttaa sukulaistaan keltatuppinokkaa mutta tästä poiketen sen nokka ja heltta ovat mustat. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen

Laji elää Intian valtameren eteläisillä saarilla lähellä Etelämannerta: Etelä-Afrikalle kuuluvalla Prince Edward Islandilla, Ranskan territoriolla Crozetsaarilla ja Kerguelenilla sekä Australian territoriolla Heard Islandilla. Heard Islandin mustatuppinokat muodostavat oman kotoperäisen alalajinsa C. m. nasicornis. Maailman populaatio on kooltaan 13 000–20 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Mustatuppinokan elinympäristöä ovat lintu- ja hyljeyhdyskunnat saarten rannoilla. Myös ihmisasutuksen tuntumassa.
Lisääntyminen

Mustatuppinokka pesii lintu- ja hyljeyhdyskunnissa. Pesä on kallion- tai maankolossa tai lohkareen alla. Kermanvärisiä ja ruskeatäpläisiä munia on tavallisesti 2 tai 3. Haudonta kestää noin 30 päivää. Poikaset lentävät 7–8 viikon ikäisinä. Mustatuppinokka saavuttaa sukukypsyyden 3–5-vuotiaana.
Ravinto

Mustatuppinokka on kaikkiruokainen. Se syö muun muassa leviä, kaloja, raatoja, jätteitä, linnunmunia- ja poikasia, eläinten ulosteita ja muita jätöksiä, pikkujyrsijöitä, selkärangattomia, hylkeen maitoa, verta ja varastaa ruokaa muilta linnuilta.
Baskimaa

Baskimaa tarkoittaa seuraavia asioita:
Baskimaa.
Baskimaa, Pyreneiden länsiosassa Biskajanlahden pohjukassa sijaitseva alue, joka on baskien kotiseutua
Baskimaa, yllä mainittuun laajempaan alueeseen kuuluva itsehallintoalue Pohjois-Espanjassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Baskimaa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Bitpop

Bitpop on elektronisen musiikin laji, jossa ainakin osa musiikista on tehty 8-bittisillä tietokoneilla tai pelikonsoleilla. Suosittuja koneita tähän tarkoitukseen ovat olleet Commodore 64 ja Nintendo Game Boy.
Bitpoppia tekeviä yhtyeitä:
1987
Anamanaguchi
Covox
Desert Planet
Dunderpatrullen
Goto80
Machinae Supremacy
Monster & Maskiner
Pluxus
Puss
Pontonius
Slagsmålsklubben
Welle: Erdball
Aiheesta muualla

Micromusic - Internet-yhteisö, joka julkaisee bitpop-musiikkia
Barnes

Barnes on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ashley Barnes (s. 1989), englantilainen jalkapalloilija
Ben Barnes (s. 1981), brittiläinen näyttelijä
Brian Barnes (1945–2019), brittiläinen golfaaja
Brian James Barnes (1933–2017), papua-uusiguinealainen katolinen arkkipiispa
Caron Barnes (s. 1961), suomalais-brittiläinen näyttelijä, laulaja ja malli
Cayla Barnes (s. 1999), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Chris Barnes (s. 1967), yhdysvaltalainen death metal -laulaja
Djuna Barnes (1892–1982), yhdysvaltalainen kirjailija
George Barnes (1921–1977), yhdysvaltalainen jazzkitaristi
George Barnes (1892–1953), yhdysvaltalainen elokuvaaja
George Kelly Barnes, Machine Gun Kelly (1895–1954), yhdysvaltalainen rikollinen
Giles Barnes (s. 1988), jamaikalainen jalkapalloilija
Harrison Barnes (s. 1992), yhdysvaltalainen koripalloilija
Harry Elmer Barnes (1889–1965), yhdysvaltalainen yhteiskuntatieteilijä ja historiantutkija
Harvey Barnes (s. 1997), englantilainen jalkapalloilija
Jennifer Lynn Barnes, yhdysvaltalainen kirjailija
Jim Barnes (s. 1941), yhdysvaltalainen koripalloilija
John Barnes (s. 1957), yhdysvaltalainen tieteiskirjailija
John Barnes (s. 1963), jamaikalais-englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja
John Barnes (1929–2004), yhdysvaltalainen juoksija
Jonathan Barnes (s. 1942), brittiläinen filosofi, kääntäjä ja antiikin historioitsija
Julian Barnes (s. 1946), englantilainen kirjailija
Lee Barnes (1906–1970), yhdysvaltalainen seiväshyppääjä ja olympiavoittaja
Louise Barnes (s. 1974), eteläafrikkalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä
Maggie Barnes (1882–1998), yhdysvaltalainen maailman pitkäikäisimpiin kuulunut henkilö
Mary Barnes (1923–2001), brittiläinen kuvataiteilija
Matt Barnes (s. 1980), yhdysvaltalainen koripalloilija
Michael Barnes (s. 1988), englantilainen jalkapalloilija
Milton Barnes (1931–2001), kanadalainen säveltäjä, kapellimestari ja jazzrumpali
Nicky Barnes (1933–2012), yhdysvaltalainen rikollinen ja huumekauppias
Randy Barnes (s. 1966), yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä
Stuart Barnes, Stu Barnes (s. 1970), kanadalainen jääkiekkoilija ja valmentaja
Thomas Barnes (1825–1874), englantilainen shakkimestari
Kuvitteellisia henkilöitä

Bucky Barnes, James Buchanan Barnes, Marvel Comicson Kapteeni Amerikka -sarjakuvissa
Nimen muita merkityksiä

Barnes & Noble, yhdysvaltalainen kirjakauppaketju
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Bandyliigakausi 2018–2019

| Bandyliiga 2018–2019 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Ajankohta:  16.11.2018 - 9.3.2019
Mestari:   JPS
Toinen sija:   Veiterä
Kolmas sija:   Kampparit
Ottelut:  90
Maalit:  844 (9,38 per ottelu)
Paras maalintekijä:   Kalle Lempinen, Kampparit, 36
Suurin yleisömäärä:  3437 Veiterä - JPS 9.3.
  ← 2018 :  2020 → 
Jääpallon Suomen mestaruus kaudella 2018-2019 ratkaistiin kymmenen joukkueen runkosarjan jälkeen kahdeksan parhaan joukkueen pudotuspeleillä.  Suomen mestaruudesta pelattiin 109. kertaa. Kauden erikoisuutena oli ensimmäinen Tampereella pelattu pääsarjaottelu 67 vuoteen. Narukerä ja Botnia kohtasivat Pyynikillä 2. helmikuuta.
Bandyliigassa pelasi kolme venäläispelaajaa. HIFK:n Stepan Oklahov, Kampparien Ilja Sokolov ja WP-35:n Ivan Fedorkin.
Vuoden valmentajaksi valittu Aleksei Nikisov valmensi Veiterää kolmatta kautta. Ruotsista Suomeen palasivat takavuosien maalintekijäkuninkaat Tero Määttälä Botniaan ja Jukka Loukkola Narukerään. Akilles hankki riveihinsa Rolf Larssonin AIK Bandystä ja Rasmus Kettusen IFK Motalasta. LRK Tornion riveihin liittyivät Ruotsin 3. korkeimmalla sarjatasolla eli 1. Divisioonassa aiemmin pelanneet Haaparannan HSKT:n torniolaistaustaiset Igor Zolotarev, Mika Jussila, Roope Hiekkanen, Kari Ponkala ja Roope Ylimaula.
Runkosarja voitti Lappeenrannan Veiterä. Loppuottelussa Veiterä sai vastaansa JPS:n, joka voitti ottelun jatkoajalla ja saavutti näin seurahistoriansa ensimmäisen Suomen mestaruuden.
Joukko suomalaispelaajia päätti uransa keväällä 2019. Akilleksen maaottelumiehet Rasmus Lindqvist ja Sami Laakkonen päättivät pitkän menestyksellisen uransa niin seurajoukkueissa kuin maajoukkueessa.. Samoin teki JPS:n Mikko Rytkönen sekä Narukerän torniolaislähtöinen Petri Perkaus,  oululaislähtöinen Jukka Loukkola ja ennätykselliset 522 bandyliigaottelua pelannut Tommi Heikkilä. LRK Tornion riveissä Tornion Palloveikkojen Suomen mestaruuksia voittaneet ja Ruotsin sarjoissa pelanneet Pasi Hiekkanen, Jari Pihlajamaa, Mika Jussila, Antti Ekman, Harri Hiukka ja Arto Smeds päättivät pitkän menestyksellisen jääpallouransa. Narukerän Jukka Loukkola lopetti myös uransa ja siirtyi seuran joukkueenjohtotehtäviin.
Joukkueet

Kauden 2018-2019 Bandyliigaseurat kartalla.
| Joukkue | Kotikaupunki | Kotikenttä | Perustettu | Päävalmentaja | Sijoitus 2017-18 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Akilles | Porvoo | Pallokenttä | 1902 |  Antti Parviainen | 3. |
| Botnia-69 | Helsinki | Oulunkylän tekojäärata | 1969 |  Jussi Tapio / Tero Määttälä | 9. |
| HIFK | Helsinki | Brahenkenttä | 1897 |  Juha Laitinen / Teemu Laitinen / Petri Laakso / Ari Kukkonen | 8. |
| JPS | Jyväskylä | Nisulan monttu | 1962 |  Mika Hyppönen / Janne Sairanen | 4. |
| LRK Tornio | Tornio | Remium Arena | 1980 |  Markus Hiukka / Pekka Hiltunen / Tuomas Mokko | 8. |
| Kampparit | Mikkeli | Hänninhauta | 1972 |  Antero Levänen | 2. |
| Narukerä | Pori | Porin tekojäärata | 1965 |  Jani Raukko / Petri Perkaus | 8. |
| OLS | Oulu | Pakkalan kenttä | 1880 |  Samuli Koivuniemi | 8. |
| WP-35 | Varkaus | Kämäri | 1935 |  Tuomas Erkkilä / Ilkka Hoffrén | 10. |
| Veiterä | Lappeenranta | Kisapuiston tekojäärata | 1950 |  Aleksei Nikišov | 1. |
Televisiointi

Bandyliiga ja Yle Urheilu tekivät marraskuussa 2018 sopimuksen liigaotteluiden näyttämisestä Yle Areenassa. Otteluiden kuvaamisen toteutti Mobile-TV. Kauden aikana näytettiin yhteensä viisi runkosarjaottelua ja loppuottelu. Bandyliigan ja Yle Urheilun välisessä sopimuksessa on myös optio kaudesta 2019-2020.
pe 23.11. kello 18.30 Lappeenranta: Veiterä – Kampparit
ke 28.11. kello 19.00 Helsinki, Kallio: HIFK – Botnia
pe 11.1. kello 19.00 Varkaus: WP 35 – JPS
la 19.1. kello 17.00 Porvoo: Akilles – Narukerä
ke 23.1. 18.30 Oulu: OLS – LRK Tornio
Loppuottelu la 9.3. 15.00 Lappeenranta: Veiterä - JPS
Runkosarja

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lappeenrannan Veiterä  | 18 |  16  |  0  |   2  |  141  |   53  | +88 | 32 |
| Mikkelin Kampparit  | 18 |  13  |  1  |   4  |  118  |   58  | +60 | 27 |
| Jyväskylän Seudun Palloseura  | 18 |  11  |  2  |   5  |  101  |   68  | +33 | 24 |
| Porvoon Akilles  | 18 |  12  |  0  |   6  |  103  |   80  | +23 | 24 |
| Helsingin IFK  | 18 |   8  |  2  |   8  |   63  |   66  | -3 | 18 |
| Warkauden Pallo -35  | 18 |   6  |  2  |  10  |   64  |   92  | -28 | 14 |
| Porin Narukerä  | 18 |   5  |  3  |  10  |   75  |   96  | -21 | 13 |
| Botnia-69, Helsinki  | 18 |   5  |  2  |  11  |   66  |   96  | -30 | 12 |
| Oulun Luistinseura  | 18 |   4  |  1  |  13  |   56  |  116  | -60 | 9 |
| LRK Tornio  | 18 |   3  |  1  |  14  |   57  |  119  | -62 | 7 |
Parhaat maalintekijät - runkosarja

| Sija | Pelaaja | Joukkue | Maalit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kalle Lempinen | Kampparit | 36 |
| 2. | Santeri Laitinen | Kampparit | 28 |
| 3. | Tero Liimatainen | Veiterä | 27 |
| 4. | Saku Hämäläinen | JPS | 24 |
| 5. | Janne Hauska | Veiterä | 23 |
| 5. | Aku Ojanen | HIFK | 23 |
| 7. | Andreas Flinck | Akilles | 22 |
| 7. | Iisakki Kaivola | Kampparit | 22 |
| 9. | Eemi Dolk | OLS | 20 |
| 9. | Tomi Mustonen | Narukerä | 20 |
Pronssiottelu

| Kampparit – Akilles  |
| --- | --- | --- | --- |
|  8.3.2019  |   Kampparit   |   Akilles   |  10-5  |
 Kampparit voitti pronssia
Suomen mestarit

JPS:n joukkue 2018-2019: Iikka Lempinen (mv), Samuel Gerovoi (mv), Karri Leisimo (mv), 
Jaakko Hyvönen, Nikke Tuhkanen, Mikko Rytkönen, Atte Hänninen, Aleksi Niemi, Tatu Ässämäki, Ilari Nikula, Tuomas Rintala, Aku Palsola, Riku Hämäläinen, Lasse Tammilehto, Sampsa Purhonen, Saku Hämäläinen, Tuukka Ässämäki, Jarno Eronen, Jasu Koljonen, Roope Vänttinen, valmennus : Mika Hyppönen, Janne Sairanem huoltajat: Seppo Rytkönen, Jesse Svärd fys.valmentaja: Jari Linjala, joukkueenjohtaja: Toni Laatanaho, manageri: Jyrki Saviranta
Palkitut

Runkosarjan paras pelaaja:
Tomi Hauska, Veiterä
Pudotuspelien paras pelaaja
Saku Hämäläinen, JPS
Palkitut > All Stars - pelaajat kaudella 2018-2019

Bandyliigan pelaajat äänestivät toista kertaa keskuudestaan pelikauden All-Stars-pelaajat:
Maalivahti: Topi Peuhkuri, Veiterä
Puolustajat: Santtu Nurmi, Veiterä; Mikko Rytkönen, JPS ja Christian Laibert, Veiterä
Sivutuet: Jaakko Liukkonen, HIFK ja Ere Verhelä, Veiterä;
Keskikenttä: Tomi Hauska, Veiterä; Eemi Dolk, OLS ja Aku Ojanen, HIFK
Hyökkääjät: Kalle Lempinen, Kampparit ja Tero Liimatainen, Veiterä
Paras erotuomari: Antti Malaska
Kuukauden pelaajat:
Helmikuu: Tero Liimatainen, Veiterä
Tammikuu: Santeri Laitinen, Kampparit
Joulukuu: Eemi Dolk, OLS
Marraskuu: Kalle Lempinen, Kampparit
Mila Kunisin filmografia

Tämä on yhdysvaltalaisen Mila Kunisin filmografia.
Elokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1995 | Piranha | Susie Grogan |
| 1996 | Santa with Muscles | Sarah |
| 1997 | Kulti, kutistin meidät | Jill |
| 1998 | Gia – kauneuden kirous | Gia 11-vuotiaana |
| 1998 | Krippendorfin heimo (Krippendorf’s Tribe) | Abbey Tournquist |
| 2001 | Älä jätä minua | Basin |
| 2002 | American Psycho 2 | Rachael |
| 2004 | Tony n’ Tina’s Wedding | Tina |
| 2005 | Family Guy Presents Stewie Griffin: The Untold Story | Meg Griffin (ja muita ääniä) |
| 2007 | Moving McAllister | Michelle McAllister |
| 2007 | After Sex | Nikki |
| 2008 | Forgetting Sarah Marshall | Rachel Jansen |
| 2008 | Boot Camp | Sophie |
| 2008 | Max Payne | Mona Sax |
| 2009 | Extract | Cindy |
| 2010 | The Book of Eli | Solara |
| 2010 | Date Night | Whippit |
| 2010 | Black Swan | Lily |
| 2011 | Vain seksiä | Jamie |
| 2012 | Ted | Lori Collins |
| 2012 | Tar | Catherine |
| 2013 | Mahtava Oz | Theodora |
| 2013 | Blood Ties | Natalie |
| 2013 | Third Person | Julia |
| 2014 | The Angriest Man in Brooklyn | Sharon Gill |
| 2014 | Annie | Andrea Alvin |
| 2015 | Nouseva Jupiter | Jupiter Jones |
| 2015 | Hell & Back | Deema (ääni) |
| 2016 | Bad Moms | Amy Mitchell |
| 2017 | A Bad Moms Christmas | Amy Mitchell |
| 2018 | The Spy Who Dumped Me | Audrey Stockton |
| 2019 | Ihmeiden puisto | Greta |
| 2020 | Four Good Days | Molly |
| 2021 | Breaking News in Yuba County | Nancy |
Televisiosarjat

| Vuosi | Nimi | Rooli | Jaksot |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 | Päivien viemää | Hope Williams nuorena | jakso esitetty 29. kesäkuuta 1994 |
| 1994–1995 | Baywatch | Annie / Bonnie | ”Aftershock”   ”Hot Stuff” |
| 1995 | The John Larroquette Show | Lucy | ”The Defiant One” |
| 1995 | Hudson Street | Devon | ”Here’s Just Looking at You, Kid” |
| 1996 | Rakkaat viholliset   (Unhappily Ever After) | Chloe | ”In the Stars” |
| 1996–1997 | Nick Freno: Licensed Teacher | Anna-Maria Del Bono |  5 jaksoa:  ”Dance Fever”  ”Some Assembly Required”  ”The Mystery of Fust’s Bust”  ”Leader of the Pack”  ”Sumo Like It Hot”  |
| 1996–1997 | Seitsemäs taivas | Ashley |  4 jaksoa:  ”Saturday”  ”With a Little Help from My Friends”  ”See You in September”  ”Truth or Dare”  |
| 1997 | Walker, Texasista | Pepper | ”Last Hope” |
| 1998 | Kultaiset siivet   (Pensacola: Wings of Gold) | Jessie Kerwood | ”Company Town” |
| 1998–2006 | 70’s Show | Jackie Burkhart, vakituinen | 200 |
| 1999– | Family Guy | Meg Griffin (ääni) | 229 |
| 2002 | Irti arjesta | Taylor Vaughn | ”Tested”   ”The Last Weekend” |
| 2002 | Mad Tv | Hayden Chase | ”Episode #8.7” |
| 2004 | Perhe paketissa | Lana | ”Space Camp Odditty”   ”The Policy of Truth” |
| 2005–2011 | Robot Chicken | useita äänirooleja | 13 |
| 2009 | The Cleveland Show | Meg Griffin (ääni) | ”Pilot” |
| 2014 | Miehen puolikkaat | Vivian | ”Lan Mao Shi Zai Wuding Shang” |
Ääninäyttely videopeleissä

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2006 | Saints Row | Tanya |
| 2006 | Family Guy | Meg Griffin |
| 2012 | Family Guy: Back to the Multiverse | Meg Griffin |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mila Kunis Wikimedia Commonsissa
Mila Kunis Elonetissä.
Mila Kunis Allmoviessa (englanniksi)
Mila Kunis Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mila Kunis Max Payne -elokuvan ensi-illassa vuonna 2008.
Mila Kunis Comic Conissa San Diegossa 2012.