Keski-Kannaksen rintama
Terrori > Valkoinen terrori

Suomen sotasurmat -tietokannan mukaan alueella teloitettiin ainakin 290 punaista. Lisäksi valkoiset surmasivat elokuuhun 1918 mennessä vähintään 250–300, mahdollisesti jopa yli 400, Venäjän kansalaista. Heidän joukossaan oli punakaartin vapaaehtoisten ohella pääosin valkoisia kannattaneita siviilejä, Pietarin seudulta saapuneita pakolaisia, sekä entisiä tsaarinarmeijan sotilaita. Osa venäläisistä oli Suomen kansalaisia ja osa Venäjän kansalaisista oli kansallisuudeltaan muun muassa baltteja. Brittiläinen historioitsija Anthony Upton on kutsunut venäläisten teloituksia kansanmurhaksi, ja niistä on myös käytetty termiä etninen puhdistus.
Kannaksen kaakkoisosassa sijaitsivat 1700-luvulla syntyneet Kyyrölän ja Ala-Raivolan venäläisyhteisöt, joissa molemmissa oli vajaat 2 000 asukasta. Niiden maanomistussuhteet lahjoitusmaineen erosivat muusta Suomesta. Lisäksi Kannaksen eteläosassa oli paljon Pietarin seudun venäläisten kesäasutusta. Venäläisasukkaita oli ensimmäisen maailmansodan vuosina noin 50 000–70 000. Terijoki, Kuokkala, Kellomäki ja Tyrisevä olivat kaikki taajamia, joissa suomalaisväestö oli vähemmistönä. Kyyrölän ja Raivolan venäläisyhteisöjen asukkaat olivat kesäasukkaista poiketen Suomen kansalaisia. Teloitusten uhreista ainoastaan osa tiedetään nimeltä. Kyyrölässä tunnetaan 70 uhrin henkilöllisyys, Uudenkirkon ja Terijoen seudulla 38, ja Raivolassa 12. Surmatöiden motiivina oli sotapropagandan ja venäläisvihan lisäksi maanomistusolot. Teloitusten avulla venäläisten omistamia palstoja haluttiin siirtää suomalaisille.
Kyyrölän venäläisyhteisöstä ainoastaan 43 liittyi punakaartiin, mutta valkoiset teloittivat sodan loppuvaiheessa 70–95 alueen venäläistä. Kaikki teloitetut eivät olleet punakaartilaisia tai edes työväenyhdistyksen jäseniä, vaan syyksi saattoi riittää pelkkä sukulaisuus. Joukossa oli myös ortodoksisen seurakunnan pappi Zahari Zemljanits.  Paenneita kyyröläläisiä etsittiin Elfvengrenin komentaman Karjalan 1. rykmentin toimesta rajaseudalta ja Uudeltakirkolta. Kiinnisaatuja teloitettiin yhteensä 15. Sisällissodan terroria ensimmäisenä tutkineen Jaakko Paavolaisen mukaan Kyyrölässä teloitettiin yhteensä 218 punaista, joista 12 oli naisia ja 7 lapsia. Ala-Raivolan venäläisyhteisöstä noin tuhat henkilöä pakeni sodan jaloista rajan taakse.
Terijoella käynnistettiin alueen valtauksen jälkeen systemaattiset puhdistukset. Syksyllä 1917 alueelle oli jäänyt paljon venäläisiä kesäasukkaita, jotka eivät epävakaan tilanteen vuoksi halunneet palata Pietariin. Kannaksen suomalaisten nationalistien tarkoituksena oli torjua ”slaavilaista vaaraa” siirtämällä venäläisten maat suomalaisten haltuun ja karkottaa venäläiset. 27. huhtikuuta Terijoen komendantiksi nimitettiin everstiluutnantti Elfvengren, joka valitsi vt. poliisipäälliköksi nationalistien puuhamiehen Mikko Uotisen. He aloittivat samana päivänä venäläisten huvilanomistajien vangitsemiset ja teloitukset. Uhreiksi joutui muun muassa vuonna 1917 Terijoen kuntakokouksen puheenjohtajaksi valittu Mihail Baskin. Hän toimi aktiivisesti alueen venäläisväestön etuja ajaneessa liikkeessä, jonka 45 hengin ydinryhmästä vain neljän tiedetään varmuudella jääneen henkiin.
Venäläisiä ehdittiin muutamassa päivässä teloittamaan useita kymmeniä, ennen kuin Viipurin komendantti K. N. Rantakari saapui paikkakunnalle ja vapautti Elfvengrenin ja Uotisen tehtävistään. Elfvengrenin seuraajaksi nimitettiin kapteeni Kai Donner, joka puolestaan määräsi teloitettavaksi viisi venäläistä rangaistuksena väitetystä yöllisestä ammuskelusta. Kesäkuuhun mennessä Terijoen seudulla teloitettiin mahdollisesti jopa yli 200 venäläistä. Teloitusten lisäksi Elfvengren määräsi venäläisille siviileille elintarvikkeiden jakelukiellon, joka lisäsi kuolonuhrien määrää. Se oli virallisesti voimassa 11. toukokuuta saakka, mutta jatkui käytännössä vuoden loppuun asti. Toimenpiteitä seurasi kesäasukkaiden joukkomuutto Venäjälle, ja vuonna 1919 alueella oli enää noin 3 200 Venäjän kansalaista.
Kyyrölän ja  Terijoen lisäksi teloituksia tehtiin paljon Uudellakirkolla, missä punakaartilaisen ohella ammuttiin mahdollisesti 57 venäläistä siviiliä.