stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Return (Bathoryn albumi)
Aiheesta muualla

The Return (Bathoryn albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Return...... Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The Return (Bathoryn albumi)  AllMusicissa (englanniksi)
| n k Bathory |
| --- | --- |
 Thomas Forsberg  Frederick Melander  Jonas Åkerlund  Andreas Johansson  Stefan Larsson  Paul Lundberg  Vvornth  Kothaar 
Studioalbumit:  Bathory  The Return......  Under the Sign of the Black Mark  Blood Fire Death  Hammerheart  Twilight of the Gods  Requiem  Octagon  Blood on Ice  Destroyer of Worlds  Nordland I  Nordland II 
Splitit:  Scandinavian Metal Attack  Scandinavian Metal Attack II  Bathory / Tankard / Rage Sampler 
Kokoelmat:  Jubileum Volume I  Jubileum Volume II  Jubileum Volume III  Katalog  Nordland I & II  In Memory of Quorthon Vol. I  In Memory of Quorthon Vol. II  In Memory of Quorthon Vol. III 
Boksit:  In Memory of Quorthon 
Musiikkivideot:  ”One Rode to Asa Bay”
Under the Sign of the Black Mark

| Under the Sign of the Black Mark Bathory |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syyskuu 1986
 Studio : Heavenshore Studio, Tukholma, Ruotsi
 Julkaistu: 11. toukokuuta 1987
 Formaatti: LP, C-kasetti
 Tuottaja(t): Börje Forsberg,  Thomas Forsberg
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 35.34
 Levy-yhtiö:  Under One Flag  New Renaissance Records
Bathoryn muut julkaisut
| The Return...... 1985 | Under the Sign of the Black Mark 1987 | Blood Fire Death 1988 |
Under the Sign of the Black Mark on ruotsalaisen äärimetalliyhtye Bathoryn kolmas studioalbumi. Edeltäjänsä tavoin se edustaa black metalin ensimmäistä aaltoa ja on eräs tyylilajin merkkiteoksista Bathoryn muun varhaistuotannon kanssa.
Taustaa

Thomas ”Quorthon” Forsbergin vuonna 1983 ystäviensä kanssa perustama Bathory ja sen kaksi ensimmäistä albumia olivat saaneet suurta suosiota metallimusiikin maailmassa ja ne myivät underground-julkaisujen mittapuulla hyvin. Yhtyeen kokoonpano oli kuitenkin epävakaa, ja Forsbergillä oli vaikeuksia ylläpitää yhtyettä, vaikka kolmannen albumin tuotanto ehti jo alkaa.
Äänitykset

Under the Sign of the Black Mark äänitettiin ensialbumin tavoin Tukholman Heavenshore-studiolla, joka oli todellisuudessa muunneltu autotalli, jossa äänitysraitoja oli käytettävissä vain kahdeksan. Albumin tuotti yhtyeen muun tuotannon tavoin Thomas Forsbergin isä Börje Forsberg, joka käytti tuottajanimeä Boss.
Forsberg käytti albumilla Ibanezin Destroyer I -kitaraa. Hän myös soitti suurimman osan albumin basso-osuuksista, koska ei löytänyt yhtyeelle vakituista basistia. Myöhemmin hän erottikin hetken soittaneen sessiobasistin. Uudeksi rumpaliksi Forsberg kaavaili tanskalaisen Artillery-yhtyeen Carsten Nielseniä, ja hän oli myös yhteydessä Sodomin rumpali Chris Witchhunteriin. Molemmat suunnitelmat kuitenkin kariutuivat. Albumin rummut on merkitty Paul Lundbergin nimiin, mutta albumin tuottanut Börje Forsberg kertoi myöhemmin poikansa Thomaksen soittaneen rumpuosuudet itse.
Musiikki

Musiikkinäyte
Pitkä ja syntetisaattoreiden säestämä ”Enter the Eternal Fire” erosi Bathoryn aiemmasta tuotannosta.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Albumin musiikki on nopeatempoista black metalia, mutta paikoittain edeltäjiään kokeellisempaa: syntetisaattoria käytettiin entistä vapaammin ja jokaisessa kappaleessa on kitarasoolo. Albumin sanoitukset käsittelevät satanismin, kristinuskonvastaisuuden ja yleisen pahuuden lisäksi sotaa, mytologiaa sekä kylmän sodan vastakkainasettelua.
Julkaisu

Albumin nimeksi kaavailtiin aluksi Nocturnal Obeisance, mutta otsikko annettiin nimeämättömälle introkappaleelle, ja albumin nimeksi tuli Under the Sign of the Black Mark. Kansikuvaa inspiroi espanjalaisen taiteilija Francisco de Goyan maalaus El aquelarre (1798). Forsberg halusi aluksi rakentaa itse lavasteet ja ottaa maalausta mukailevan valokuvan, mutta rahan puutteessa hän joutui tyytymään valmiiseen lavasteeseen. Ruotsin kuninkaallisessa oopperatalossa esitetyn Carmen-oopperan toisen näytöksen kiviset lavasteet sopivat Forsbergille hyvin, ja kannen valokuva otettiin näytösten välissä lavalla. Kannessa poseeraa Leif Ehrnborg, ruotsalainen kehonrakentaja ja Forsbergin ystävä, mustaan nahkaan pukeutuneena ja häränluu kädessään. Albumin A-puoli on nimetty ”Darknessiksi" (engl. pimeys) ja B-puoli ”Eviliksi" (engl. pahuus).
Albumi julkaistiin aluksi LP-levynä ja C-kasettina. Albumia levitti Yhdysvalloissa New Renaissance Records ja Isossa-Britanniassa Under One Flag. 1990-luvulla Black Mark julkaisi albumin uudelleen CD-levynä ja myöhemmin uudelleenmasteroituna.
Vastaanotto ja jälkimaine

| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Sounds Paul Elliot: 
Metal Forces Bernard Doe: 91/100
Kerrang! Xavier Russel: 
AllMusic Eduardo Rivadavia: 
The Collector's Guide to Heavy Metal: Volume 2: The Eighties Martin Popoff: 4/10
Imperiumi: 9/10
Edeltäjiensä tavoin Under the Sign of the Black Mark sai metallimusiikin harrastajien keskuudessa myönteisen vastaanoton. Music Makers -julkaisun Dave Hayes ylisti albumia erääksi vuoden parhaista, ja norjalainen Slayer Magazine kutsui sitä yhdeksi kaikkien aikojen parhaimmista death metal -levyistä. Brittiläisen Kerrang!-lehden Xavier Russel palkitsi albumin neljällä K-kirjaimella viidestä mahdollisesta ja piti albumia erittäin onnistuneena. Metal Forces -julkaisun Bernard Doe kehui albumin raskautta ja toimivaa syntetisaattorin käyttöä, palkiten albumin arvosanalla 91/100. Brittiläisen Soundsin Paul Elliot kutsui albumia ”kenties maailmanhistorian raskaimmaksi levytykseksi” ja antoi albumille täydet viisi tähteä. Hän kehui niin laulua, rummutusta, sooloilua kuin myös syntetisaattorin käyttöä.
Nykyään Under the Sign of the Black Mark katsotaan yhdeksi parhaimmista ja tärkeimmistä black metal -albumeista, ja sillä on ollut suuri vaikutus norjalaisen black metal -suuntauksen musiikille. Darkthrone-yhtyeen perustajajäsen Fenrizin mukaan albumi oli tärkeä inspiraatio yhtyeen levylle Panzerfaust (1995). Swedish Death Metal -kirjan tekijä Daniel Ekeroth kutsui vuonna 2012 albumia mestariteokseksi ja vertasi sitä Exoduksen Bonded by Bloodiin ja Slayerin Reign in Bloodiin. Tuoreemmassa arviossa AllMusicin Eduardo Rivadavia kutsuu albumia yhdeksi tärkeimmistä äärimetallialbumeista ja yhtyeen uran kohokohdaksi.
Kanadalainen metallijournalisti Martin Popoff antaa albumille kirjassaan Collector’s Guide to Heavy Metal arvosanan 4/10.
Encyclopaedia Metallum -tietokannassa albumin 18 käyttäjäarvioon perustuva keskimääräinen pistemäärä on 96 prosenttia (2020).
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Thomas Forsberg.
| Side Darkness |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Nocternal Obeisance | 01.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Massacre | 02.39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Woman of Dark Desires | 04.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Call from the Grave | 04.53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Equimanthorn | 03.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| Side Evil |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Enter the Eternal Fire | 06.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Chariots of Fire | 02.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | 13 Candles | 05.17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Of Doom...... | 03.45 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 35.34 |  |  |  |  |  |  |  |
Myöhemmissä uusintapainoksissa albumin loppuun on lisätty nimeämätön outro.
Kokoonpano

Muusikot
Thomas Forsberg – laulu, sähkökitara, bassokitara, rummut, syntetisaattori
Christer Sandström – bassokitara
Paul Lundberg – rummut
Muut
Börje Forsberg – tuotanto, äänitys, miksaus
Thomas Forsberg – tuotanto, kannen suunnittelu, takakannen valokuva
Gunnar Silins – etukannen valokuva
Leif Ehrnborg – kannen malli
Aiheesta muualla

Under the Sign of the Black Mark Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Under the Sign of the Black Mark Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Under the Sign of the Black Mark  AllMusicissa (englanniksi)
| n k Bathory |
| --- | --- |
 Thomas Forsberg  Frederick Melander  Jonas Åkerlund  Andreas Johansson  Stefan Larsson  Paul Lundberg  Vvornth  Kothaar 
Studioalbumit:  Bathory  The Return......  Under the Sign of the Black Mark  Blood Fire Death  Hammerheart  Twilight of the Gods  Requiem  Octagon  Blood on Ice  Destroyer of Worlds  Nordland I  Nordland II 
Splitit:  Scandinavian Metal Attack  Scandinavian Metal Attack II  Bathory / Tankard / Rage Sampler 
Kokoelmat:  Jubileum Volume I  Jubileum Volume II  Jubileum Volume III  Katalog  Nordland I & II  In Memory of Quorthon Vol. I  In Memory of Quorthon Vol. II  In Memory of Quorthon Vol. III 
Boksit:  In Memory of Quorthon 
Musiikkivideot:  ”One Rode to Asa Bay”
Tappavat sekunnit

| Tappavat sekunnit |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Juhani Hurme
Käsikirjoittaja:  Petri Pykälä ja Peter Lindholm salanimillä Mika Holm ja Kai Heikkilä
Tuottaja:  Petri Pykälä
Säveltäjä:  Tommi Viksten Heikki Merenkylä
Kuvaaja:  Matti Lehtonen salanimellä Pertti Rautanen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yhtyneet Filmituottajat Oy
Ensi-ilta:  1985
Kesto:  90 min
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tappavat sekunnit on Peter Lindholmin salanimellä Juhani Hurme ohjaama urheiluaiheinen näytelmäelokuva vuodelta 1985. Juoksija Martti Vainion tarinasta innoituksen saaneen elokuvan käsikirjoittajina toimivat elokuvan tuottaja Petri Pykälä (sittemmin tunnettu kirjailijanimimerkillä Ilkka Remes) ja ohjaaja Lindholm salanimillä Mika Holm ja Kai Heikkilä. Turun seudulla kuvatun elokuvan pääosia näyttelevät Petri Rajala ja Pirjo Haapaniemi.
Elokuvan tuottaja Pykälä eli Remes ei ole myöntänyt elokuvalle esityslupaa vuosikymmeniin.
Tuotanto

Lontoon International Film Schoolissa opiskellut Petri Pykälä tapasi Turun ylioppilaskylän Kylä-TV:lle amatöörivideoita tehneen Peter Lindholmin. He tekivät käsikirjoituksen yhdessä ja järjestelivät elokuvan kuvaukset Turun seudulle. Pykälän mukaan 35 millimetrin filmille kuvatun elokuvan tuotantobudjetti oli ”vähemmän kuin 5 prosenttia normaalin säätiörahoitteisen elokuvan budjetista”. Lindholm on myöhemmin sanonut olleensa ohjaajana vain työnjohtaja ilman mitään taiteellista panosta.
Vastaanotto

Elokuvaa esitettiin vain yhtenä teatterikopiona Helsingissä, jossa se sai 68 katsojaa. Televisiossa se sai 605 000 katsojaa Yle TV1 -kanavalla maaliskuussa 1987 ja 241 000 katsojaa Yle TV2 -kanavalla helmikuussa 1988.
Kriitikot pitivät Tappavien sekuntien persoonallisesta aihevalinnasta, kestävyysurheilijan ponnisteluista, joka useimpien mielestä kuitenkin peittyi turhien jännitys- ja mustasukkaisuusjuonikuvioiden varjoon.
Kirjallisuutta

Salakka, Matti: ”Tappavat sekunnit urheiluelokuvana”, Lähikuva 3–4/1993, s. 45-47. Turun elokuvakerho.
Aiheesta muualla

68 katsojaa, Matti Rämön juttu elokuvasta Suomen Kuvalehdessä helmikuussa 2021 (tilaajille)
HMS Arabis (K73)

| HMS Arabis |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Harland and Wolff, Belfast, Pohjois-Irlanti
Kölinlasku:  30. lokakuuta 1939
Laskettu vesille:  14. helmikuuta 1940
Palveluskäyttöön:  5. huhtikuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  Yhdysvaltain laivastolle 30. huhtikuuta 1942 USS Saucy palautettu elokuussa 1945 nimettynä HMS Snapdragoniksi kauppalaivastolle 1946 nimetty 1957 SS Katinaksi nimetty 1950 SS Tewfikiksi
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 750 hv
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  87
Aseistus
Aseistus:  1 x BL 4″/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 x DP 3″/L50 -tykki 2 x kaksiputkista 20 mm ilmatorjuntatykkiä 2 x syvyyspomminheitintä Mk II, joihin yhteensä 40 syvyyspommia
HMS Arabis (viirinumero K73) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Ranskan laivastolle Belfastista Harland and Wolffilta, missä köli laskettiin 30. lokakuuta 1939. Alus laskettiin vesille 12. helmikuuta 1940 ja valmistui puolitoista kuukautta myöhemmin 5. huhtikuuta.
Ranskan antauduttua Saksalle kesäkuussa 1940 Kuninkaallinen laivasto siirsi aluksen itselleen. Alus lainattiin 1942 Yhdysvaltain laivastolle, jossa se oli partiotykkiveneenä nimettynä USS Saucyksi. Alus palautettiin 1945 Britannian laivastolle, joka nimesi sen HMS Snapdragoniksi.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus määrättiin suojaamaan Pohjois-Atlantin saattueita. Sen miehistö pelasti 19. kesäkuuta 1940 15 eloonjäänyttä miehistönjäsentä norjalaiselta rahtialukselta Tudorilta, jonka Saksan laivaston sukellusvene U-48 oli torpedoimalla upottanut Cape Finisterren luoteispuolella (45°10′N, 11°50′W). Aluksen miehistö pelasti 21. syyskuuta 23 brittiläisen valaanpyyntialuksen New Sevillan eloonjäänyttä, jotka olivat joutuneet mereen sukellusveneen U-138 upotettua heidän aluksensa torpdedolla 52 merimailia Rathlininsaaresta luoteeseen (55°50′N, 07°30′W).
Alus pelasti 23. tammikuuta 1941 Irlannin länsipuolella brittiläisen kauppalaivan Lurigethanin miehistön, joka oli hylännyt aluksensa Saksan ilmavoimien Focke-Wulf Fw 200 Condorin pommitettua sitä. Sukellusvene U-105 upotti kolme päivää myöhemmin vaurioituneen kauppalaivan ennen hinaajan tuloa (53°46′N, 16°00′W). Alus upotti 29. kesäkuuta Islannin eteläpuolella HMS Malcolmin, HMS Scimitarin, HMS Violetin ja HMS Speedwellin kanssa syvyyspommein sukellusveneen U-651 (59°52′N, 18°36′W). Alus pelasti lisäksi sukellusveneen viimeisen uhrin Greyburnin miehistön.
Huhtikuussa 1942 alus päätettiin siirtää yhtenä kymmenestä Flower-luokan aluksesta Yhdysvalloille.
Palvelus > USS Saucy

Suojattuaan saattueen Halifaxiin alus jatkoi matkaansa Bostoniin telakalle, mistä palattuaan alus suojasi saattueita Trinidadin ja Barbadoksen välillä. Syyskuussa se siirrettiin Trinidadin ja Guantanamon tukikohdan väliseen liikenteeseen ja edelleen tammikuussa 1943 Trinidadin ja Brasilian Recifen väliselle reitille. Se avusti toukokuussa 1943 torpedoitua tankkeria hinaamalla vaurioituneen aluksen satamaan.
Saucyn palattua huollosta Charlestonista Etelä-Carolinasta se matkasi Bostoniin, jonne se saapui 4. maaliskuuta 1944. Alus aloitti tämän jälkeen Pohjois-Atlantin saattueiden suojaamisen Newfoundlandin, Grönlannin ja Islannin alueella. Alus poistettiin Yhdysvaltain laivaston palveluksesta Chathamissa 20. elokuuta 1945 ja palautettiin Kuninkaalliselle laivastolle.
Palvelus > HMS Snapdragon

Alus palveli Kuninkaallisessa laivastossa nimellä HMS Snapdragon, kunnes se myytiin 1946. Alus nimettiin seuraavana vuonna SS Katinaksi ja edelleen 1950 SS Tewfikiksi.
Aiheesta muualla

navsource.org - HMS Arabis(englanniksi)
Jamaikankukkaleikko

| Jamaikankukkaleikko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Lepakot Chiroptera
Heimo::  Leikot Phyllostomidae
Suku::  Phyllonycteris
Laji::  aphylla
Kaksiosainen nimi
 Phyllonycteris aphylla 
Katso myös
   Jamaikankukkaleikko Wikispeciesissä   Jamaikankukkaleikko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Jamaikankukkaleikko (Phyllonycteris aphylla) on leikkojen eli lehtikuonolepakoiden heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen lepakkolaji.
Sitä on tavattu vain Jamaikalta, mistä tunnetaan yksi yhdyskunta, joka elää lämpimässä luolassa. Luolan lämpötila voi nousta yli 37 asteeseen.
Jamaikankukkaleikot painavat 14–18 grammaa. Niillä on lyhyt silkkinen vaalea turkki, tummat siipien lentopoimut ja pitkä, kapea kuono.
Jamaikankukkaleikko syö hedelmiä, kukkia, mettä ja siitepölyä sekä mahdollisesti myös hyönteisiä.
István Dobó

István Dobó (n. 1500–1572) oli unkarilainen sotilas ja kansallissankari.
István Dobó kuului vanhaan unkarilaiseen aatelissukuun. Vuonna 1552 hän puolusti Egerin linnaa määrällisesti ylivoimaista Turkin armeijaa vastaan. Voitolla oli suuri moraalinen ja sotilaallinen merkitys, ja kiitoksena hänen ponnisteluistaan Unkarin kuningas, ​​keisari Ferdinand I nimitti hänet Transilvanian voivodiksi.
Egerin linnan piirityksen tarinaa kuvaa muun muassa Géza Gárdonyi romaanissaan Egerin tähdet, joka on yksi unkarilaisen kaunokirjallisuuden suosituimmista teoksista.
Alturas

| Alturas |
| --- | --- |
 Modocin piirikunnan oikeustalo.
 vaakuna

Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kalifornia
Piirikunta:  Modoc
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7,39 km²
 – Josta vettä:  0,05 km² 
Väkiluku (2020):  2 715
 – Väestötiheys:  370 as./km²
Motto::  "Where the West Still Lives..."
 
 http://www.cityofalturas.us 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alturas on kaupunki Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2020 väestönlaskennassa 2 715. Kaupunki toimii Modocin piirikunnan hallintokeskuksena, ja se on myös piirikunnan ainoa kunta.
Väestö

Vuonna 2020 Alturasin 2 715 asukkaasta valkoisia oli 78,0 %, alkuperäisasukkaita 4,1 %, aasialaisia 1,3 %, mustia 1,1 % ja Tyynenmeren alkuperäisasukkaita 0,3 %. Asukkaista 6,0 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 9,3 % kuului kahteen tai useampaan rotuun. 14,3 % asukkaista puhuu kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 6,5 % asukkaista on syntynyt ulkomailla.
Kuvia kaupungista

Auringonlasku Alturasissa.
Alturasin keskustaa vuonna 1975.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alturas Wikimedia Commonsissa
Kalifornian osavaltio
Ilmasto | 
Piirit | 
Talous | 
Vaalit | 
Maantiede | 
Hallinto | 
Kuvernöörit |
Historia | 
Politiikka | Teemasivu
| --- | --- |
Alueet:  Antelope Valley |  Big Sur |  Central Coast |  Channel Islands |  Coachella Valley |  Cucamonga Valley |  East Bay (SF) |  Etelä-Kalifornia |  Gold Country |  Los Angelesin suuralue |  Imperial Valley |  Inland Empire | Itäinen Kalifornia |  Keskuslaakso |  Kuolemanlaakso |  Los Angeles Basin | Lost Coast |   Mojave |  North Bay (SF) |  Owens Valley |  The Peninsula |  Pomona Valley |  Redwood Empire |  Russian River |  Sacramento Valley |  Salinas Valley |  San Diegon piirikunnan pohjoisosa |  San Fernando Valley |  San Franciscon lahden ympäristö |  San Gabriel Valley |  San Joaquin Valley |  Santa Clara Valley |  Shasta Cascade |  Sierra Nevada |  Piilaakso |  Pohjois-Kalifornia |  Sonoma Valley |  Tech Coast |  Tri-Valley |  Victor Valley |  Wine Country |  Yosemiten kansallispuisto
Kaupungit (suurimmat):  Bakersfield |  Chico |  Fresno |  Los Angeles-Long Beach-Glendale |  Modesto |  Napa |  Oakland-Fremont-Hayward |  Oxnard-Thousand Oaks-Ventura |  Redding |  Riverside-San Bernardino-Ontario | Sacramento-Roseville |  Salinas |  San Diego-Carlsbad-San Marcos |  San Francisco-San Mateo-Redwood City |  San José-Sunnyvale-Santa Clara | Santa Ana-Anaheim-Irvine |  Santa Barbara-Santa Maria |  Santa Cruz-Watsonville |  Santa Rosa-Petaluma |  Stockton |  Vallejo-Fairfield |  Visalia-Porterville |  Yuba City
Piirikunnat:  Alameda |  Alpine |  Amador |  Butte |  Calaveras |  Colusa |  Contra Costa |  Del Norte |  El Dorado |  Fresno |  Glenn |  Humboldt |  Imperial |  Inyo |  Kern |  Kings |  Lake |  Lassen |  Los Angeles |  Madera |  Marin |  Mariposa |  Mendocino |  Merced |  Modoc |  Mono |  Monterey |  Napa |  Nevada |  Orange |  Placer |  Plumas |  Riverside |  Sacramento |  San Benito |  San Bernardino |  San Diego |  San Francisco |  San Joaquin |  San Luis Obispo |  San Mateo |  Santa Barbara |  Santa Clara |  Santa Cruz |  Shasta |  Sierra |  Siskiyou |  Solano |  Sonoma |  Stanislaus |  Sutter |  Tehama |  Trinity |  Tulare |  Tuolumne |  Ventura |  Yolo |  Yuba
Australian Grand Prix 2018

|  Australian Grand Prix 2018  |
| --- | --- |
 1. osakilpailu 21 osakilpailusta kaudella 2018. 

Päivämäärä:  25. maaliskuuta 2018
Rata:  Melbourne Grand Prix Circuit
Sijainti:  Melbourne, Australia
Ratatyyppi:  Katuun pohjautuva väliaikainen moottorirata
Radan pituus:  5,303 km
Kilpailun pituus:  58 kierrosta, 307,574 km
Sää:   Puolipilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Paaluaika:  1.21,164
Palkintokoroke
Voittaja:   Sebastian Vettel   (Ferrari)
Toinen:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Kolmas:   Kimi Räikkönen   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Daniel Ricciardo   (Red Bull Racing)
Kierrosaika:  1.25,945 (kierroksella 54)
Australian Grand Prix 2018 (virallisesti Formula 1 2018 Rolex Australian Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2018 ensimmäinen osakilpailu, joka ajettiin 25. maaliskuuta Albert Parkin katuradalla Melbournessa Australiassa.
Kilpailu oli 82. Australian Grand Prix ja 23. Albert Parkin radalla ajettu Formula 1 -osakilpailu.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Sää | Ilma | Rata | Kosteus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 23. maaliskuuta | 12:00–13:30 | 03:00–04:30 | 1. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 26–28 °C | 40–44 °C | 32–35 % |
| 23. maaliskuuta | 16:00–17:30 | 07:00–08:30 | 2. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 29 °C | 40–44 °C | 24–26 % |
| 24. maaliskuuta | 14:00–15:00 | 05:00–06:00 | 3. vapaat harjoitukset |  Pilvinen | 18–20 °C | 22–27 °C | 82–93 % |
| 24. maaliskuuta | 17:00–18:00 | 08:00–09:00 | Aika-ajot |  Pilvinen | 24–25 °C | 28–31 % | 58–63 % |
| 25. maaliskuuta | 16:10–18:10 | 08:10–10:10 | Kilpailu |  Puolipilvinen | 24 °C | 33–38 °C | 27–35 % |
Lähde:
Grand Prix -viikonloppu > Aika-ajot

Lewis Hamilton ajoi paalulle suurella 0,6 sekuntin erolla toiseksi tulleeseen Kimi Räikköseen. Kolmanneksi ajoi Räikkösen tallikaveri Sebastian Vettel. Valtteri Bottas ajoi aika-ajojen kolmannessa osiossa seinään. Hän ei saanut osiossa aikaa lainkaan, ja lisäksi auton vaihdelaatikko jouduttiin vaihtamaan, jolloin Bottas sai viiden ruudun lähtöruuturangaistuksen.
Grand Prix -viikonloppu > Aika-ajot > Aika-ajojen tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Osioiden ajat> 1. osio | Osioiden ajat> 2. osio | Osioiden ajat> 3. osio | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 1.22,824 | 1.22,051 | 1.21,164 | 1 |
| 2 | 7 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 1.23,096 | 1.22,507 | 1.21,828 | 2 |
| 3 | 5 |  Sebastian Vettel | Ferrari | 1.23,348 | 1.21,944 | 1.21,838 | 3 |
| 4 | 33 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-TAG Heuer | 1.23,483 | 1.22,416 | 1.21,879 | 4 |
| 5 | 3 |  Daniel Ricciardo | Red Bull Racing-TAG Heuer | 1.23,494 | 1.22,897 | 1.22,152 | 8 |
| 6 | 20 |  Kevin Magnussen | Haas-Ferrari | 1.23,909 | 1.23,300 | 1.23,187 | 5 |
| 7 | 8 |  Romain Grosjean | Haas-Ferrari | 1.23,671 | 1.23,468 | 1.23,339 | 6 |
| 8 | 27 |  Nico Hülkenberg | Renault | 1.23,782 | 1.23,544 | 1.23,532 | 7 |
| 9 | 55 |  Carlos Sainz | Renault | 1.23,529 | 1.23,061 | 1.23,577 | 9 |
| 10 | 77 |  Valtteri Bottas | Mercedes | 1.23,686 | 1.22,089 | Ei aikaa | 15 |
| 11 | 14 |  Fernando Alonso | McLaren-Renault | 1.23,597 | 1.23,692 |  | 10 |
| 12 | 2 |  Stoffel Vandoorne | McLaren-Renault | 1.24,073 | 1.23,853 |  | 11 |
| 13 | 11 |  Sergio Pérez | Force India-Mercedes | 1.24,344 | 1.24,005 |  | 12 |
| 14 | 18 |  Lance Stroll | Williams-Mercedes | 1.24,464 | 1.24,230 |  | 13 |
| 15 | 31 |  Esteban Ocon | Force India-Mercedes | 1.24,503 | 1.24,786 |  | 14 |
| 16 | 28 |  Brendon Hartley | Scuderia Toro Rosso-Honda | 1.24,532 |  |  | 16 |
| 17 | 9 |  Marcus Ericsson | Sauber-Ferrari | 1.24,556 |  |  | 17 |
| 18 | 16 |  Charles Leclerc | Sauber-Ferrari | 1.24,636 |  |  | 18 |
| 19 | 35 |  Sergei Sirotkin | Williams-Mercedes | 1.24,922 |  |  | 19 |
| 20 | 10 |  Pierre Gasly | Scuderia Toro Rosso-Honda | 1.25,295 |  |  | 20 |
107 % aika 1.28,621
Lähde: