stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Englannin mestaruussarjan kausi 2010–2011

| Mestaruussarjan kausi 2010-2011 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  24
Mestari:  Queens Park Rangers
Nousseet joukkueet:  Queens Park Rangers Norwich City Swansea City
Pudonneet joukkueet:  Preston North End Scunthorpe United Sheffield United
Ottelut:  552
Maalit:  1510 (2,74 per ottelu)
Paras maalintekijä:   Danny Graham (24)
Suurin kotivoitto:  Norwich City 6-0 Scunthorpe United (2. huhtikuuta 2011)
  ← 2009-2010 :  2011-2012 → 
Jalkapallon Englannin mestaruussarjan kausi 2010–11 (käytetään myös nimeä npower Championship sponsoroinnista johtuen) oli sarjan 7. kausi kyseisellä nimellä 19. kausi kyseisellä divisioonajaolla. Kausi alkoi 6. elokuuta 2010 ja päättyi 7. toukokuuta 2011. Queens Park Rangers voitti sarjan.
Joukkueet

Kauden 2010–11 jälkeen Mestaruussarjasta Preston North End, Scunthorpe United ja Sheffield United putosivat ykkösliigaan. Uusina joukkueena kaudelle nousivat Queens Park Rangers, Norwich City ja Swansea City.
Joukkueet > Henkilöstö ja sponsorit

| Joukkue | Manageri1 | Kapteeni | Paita valmistaja | paita sponsori |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Barnsley |  Robins, MarkMark Robins |  Shackell, JasonJason Shackell | Lotto | Barnsley Building Society |
| Bristol City |  Millen, KeithKeith Millen |  Carey, LouisLouis Carey | Adidas | DAS |
| Burnley |  Howe, EddieEddie Howe |  Alexander, GrahamGraham Alexander | Puma | Fun88 |
| Cardiff City |  Jones, DaveDave Jones |  Bellamy, CraigCraig Bellamy | Puma | SBOBET |
| Coventry City |  Thorn, AndyAndy Thorn |  Carsley, LeeLee Carsley | Puma | City Link |
| Crystal Palace |  Freedman, DougieDougie Freedman |  McCarthy, PaddyPaddy McCarthy | Nike | GAC Logistics |
| Derby County |  Clough, NigelNigel Clough |  Savage, RobbieRobbie Savage | Adidas | buymobiles.net |
| Doncaster Rovers |  O'Driscoll, SeanSean O'Driscoll |  Stock, BrianBrian Stock | Nike | One Call Insurance |
| Hull City |  Pearson, NigelNigel Pearson |  Dawson, AndyAndy Dawson | Adidas | Totesport.com |
| Ipswich Town |  Jewell, PaulPaul Jewell |  Norris, DavidDavid Norris | Mitre | Marcus Evans |
| Leeds United |  Grayson, SimonSimon Grayson |  Naylor, RichardRichard Naylor | Macron | NetFlights.com |
| Leicester City |  Eriksson, Sven-GöranSven-Göran Eriksson |  Oakley, MattMatt Oakley | BURRDA | King Power |
| Middlesbrough |  Wowbray, TonyTony Wowbray |  Bates, MatthewsMatthews Bates | Adidas |  |
| Millwall |  Jackett, KennyKenny Jackett |  Robinson, PaulPaul Robinson | Macron | CYC |
| Norwich City |  Lambert, PaulPaul Lambert |  Holt, GrantGrant Holt | Xara | Aviva |
| Nottingham Forest |  Davies, BillyBilly Davies |  McKenna, PaulPaul McKenna | Umbro | Victor Chandler |
| Portsmouth |  Cotterill, SteveSteve Cotterill |  Mokoena, AaronAaron Mokoena | Kappa | Jobsite |
| Preston North End |  Brown, PhilPhil Brown |  St Ledger, SeanSean St Ledger | Puma | Bodog |
| Queens Park Rangers |  Warnock, NeilNeil Warnock |  Taarabt, AdelAdel Taarabt | Lotto | Gulf Air |
| Reading |  McDermott, BrianBrian McDermott |  Ingimarsson, ÍvarÍvar Ingimarsson | Puma | Waitrose |
| Scunthorpe United |  Knill, AlanAlan Knill |  Byrne, CliffCliff Byrne | Nike | Rainham Steel |
| Sheffield United |  Adams, MickyMicky Adams |  Morgan, ChrisChris Morgan | Macron | VisitMalta.com |
| Swansea City |  Rodgers, BrendanBrendan Rodgers |  Monk, GarryGarry Monk | Umbro | 32Red |
| Watford |  Mackay, MalkyMalky Mackay |  Eustace, JohnJohn Eustace | BURRDA | BURRDA, Umbria Televisione |
Esa Vaahtera

Esa Vaahtera (s. 31. lokakuuta 1963) on suomalainen raviohjastaja. Hän on ajanut raveissa vuodesta 1983. Hän valmentaa ja asuu Porissa. Vaahteralla on A-ajolupa sekä A-valmentaja lisenssi. Vaahtera on ajanut yli 3 000 starttia, joista voittoja on 220 ja voittorahoja yli 546 000 euroa.
Esa Utriainen

Esa Markku Juhani Utriainen (s. 20. marraskuuta 1953 Virtasalmi) on suomalainen entinen keihäänheittäjä, joka toimii nykyään valmennustehtävissä. Urheilu-urallaan hän edusti Mikkelin Kilpa-Veikkoja.
Utriainen edusti Suomea yleisurheilun MM-kisoissa Helsingissä 1983 sijoittuen kahdenneksitoista. Hän voitti keihäänheiton SM-kultaa vuonna 1979 tuloksella 90,94 metriä, joka jäi myös hänen ennätyksekseen.
Urheilu-uransa jälkeen Utriainen on toiminut valmentajana Suomen Urheiluliitossa sekä Etelä-Korean, Ison-Britannian ja Qatarin maajoukkueissa.
Esa Utriainen on keihäänheittäjä Sanni Utriaisen isä ja valmentaja .
Esa Valaja

Esa Valaja (s. 13. elokuuta 1967) on aktiiviuransa jo lopettanut suomalainen pikajuoksija. Uransa ajan hän edusti Oulun Pyrintöä ja toimi itse omana valmentajanaan. Kalevan kisoista Valaja voitti hopeaa ja pronssia 400 metrin juoksussa. Lisäksi hän saavutti viestijuoksun SM-kisoissa kaksi hopeaa 4 x 100 metrin viestijuoksussa sekä kultaa 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Sisäratojen SM-kilpailuista Valaja voitti kultaa ja hopeaa 400 metrin juoksussa, sekä hopeaa 4 x 200 metrin viestijuoksussa.
Esa Pietilä

Esa Pietilä (s. 1964) on suomalainen säveltäjä ja saksofonisti. Hän on sooloprojektien ja sävellystyön ohella muun muassa johtanut Esa Pietilä Trioa sekä ollut 2008 perustetun 4 Streams -kvartetin jäsen. Hänellä on ollut Suomessa ja ulkomailla myös lukuisia yhteistyösuhteita vakiintuneiden kokoonpanojensa ulkopuolella.
Pietilä on säveltänyt eri kokoonpanoille soolosoitinkappaleista orkesterimusiikkiin. Hän on yhdistellyt eri genrejä työssään, jonka tuloksena on teoksia muun muassa sinfoniaorkesterille, saksofonikvartetille ja muille kamarikokoonpanoille, jazzyhtyeelle, big bandille, soolosoittimille sekä nauhalle ja solistille. Pietilän kiinnostuksen kohteisiin on kuulunut myös sävelletyn musiikin ja improvisaation yhdisteleminen keskenään. Pietilän laajimpien töiden joukossa on Avanti!-kamariorkesteria ja nykyjazztrioa varten sävelletty 40-minuuttinen konsertto Graffiti Play. Esa-Pekka Salonen johti lokakuussa 2014 sen kantaesityksen, jossa Pietilä esiintyi myös itse trionsa kanssa. Hän on käyttänyt usein live-elektroniikkaa ja mikrotonaalisuutta. Avanti!-orkesterin ohella hän on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Zagros Ensemblen ja UMO:n kanssa. Salosen ohella muita kapellimestareita, jotka ovat kantaesittäneet Pietilän teoksia, ovat olleet Ville Matvejeff, Hossein Pishkar, Tuomas Turriago ja Petri Komulainen. Pietilän oma instrumentti on tenorisaksofoni, jota varten hän on luonut paljon uutta ohjelmistoa etenkin erikokoisten orkesterien kanssa soitettuna.
Pietilä kantaesitti vuonna 2016 Kalevi Ahon hänelle omistaman konserton tenorisaksofonille ja orkesterille.
Pietilä sai vuonna 2016 Yrjö-palkinnon. Vuonna 2013 The New York City Jazz Record -lehti myönsi Pietilän Liberty Ship -yhtyeelle tämän debyyttilevystä vuoden parhaan albumin tunnustuksen.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Dariusz Kuć

| Mitalit> Maa:   Puola.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Puola.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Puola.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Puola> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Göteborg 2006 | 4 × 100 m |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Hopeaa | Belgrad 2009 |  4 × 100 m |  |
|  Pronssia | Kazan 2013 |  4 × 100 m  |  |
Dariusz Kuć (s. 24. huhtikuuta 1986) on puolalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 100 metrin juoksu. Kuć juoksee myös Puolan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, missä hän voitti hopeaa yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuista 2006.
Henkilökohtaiset ennätykset

60 m: 6,59 s (2009)
100 m: 10,15 s (2011)
200 m: 20,59 s (2012)
Saavutukset

hopeaa 4 × 100 metrillä alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2003
10:s 100 metrillä alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2004
11:s 60 metrillä sisäratojen MM-kisoissa 2006
EM-hopeaa Puolan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa 2006
19:s 100 metrillä EM-kisoissa 2006
11:s 100 metrillä MM-kisoissa 2007
kuudes 60 metrillä sisäratojen EM-kisoissa 2009
Emil Wiechert

| Johann Emil Wiechert |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. joulukuuta 1861 Tilsit, Itä-Preussi
Kuollut: 19. maaliskuuta 1928 Göttingen, Saksa
Kansalaisuus:  Saksalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Pietari Immanuel Kantin yliopisto
Instituutti:  Göttingenin Georg-August-yliopisto
Tutkimusalue:  Geofysiikka
Tunnetut työt:  Seismografin kehittäminen
Johann Emil Wiechert (26. joulukuuta 1861 – 19. maaliskuuta 1928) oli preussilainen geofyysikko, joka kehitti muun muassa seismografia. Lisäksi hän osallistui painovoimateorian kehittämiseen 1910-luvulla ja tutki myös tiiviin aineen fysiikkaa ja atomifysiikkaa.
Elämä

Wiechert syntyi Tilsitissä, Itä-Preussissa (nyk. Sovetsk, Venäjä). Hänen vanhempansa olivat Johann ja Emilie Wiechart. Hänen isänsä kuoli kuitenkin Wiechertin ollessa nuori. Wiechert ja hänen äitinsä muuttivat Königsbergiin, jossa hän kävi lukion ja sai päättötodistuksen 8. syyskuuta 1881. Königsbergissä hän aloitti myös yliopisto-opiskelunsa. Tuolloin häntä kiinnosti erityisesti aineen rakenne ja uusi fysiikan osa-alue, tiiviin aineen fysiikka.
Wiechertin talous oli tiukilla, jonka takia hänen oli pakko ansaita rahaa. Tämä heijastui hänen opiskeluihinsa ja vasta vuoden 1889 alussa hän sai filosofian tohtorin arvon väitöstyöllään Über die elastische Nachwirkung. Habilitaation suorittamisen hän kuitenkin sai päätettyä jo lokakuussa 1890. Habilitaation jälkeen hän työskenteli Königsbergin matemaattis-fysikaalisessa laboratoriossa.
Göttingen oli tuolloin modernin fysiikan keskipiste. Felix Klein uudisti fysiikan opiskelujärjestelmää Göttingenissä, minkä seurauksena syntyi muutama uusi professuuri. Yksi niistä oli geofysiikan professuuri, johon Wiechert valittiin. Göttingenissä hän pysyi kunnes vuonna 1928 kuoli.
Ura

Wiechert otti osaa keskusteluun suhteellisuusteoriasta. Hän ei ollut samaa mieltä Einsteinin kanssa siitä, ettei eetteriä ole olemassa. Hänen mukaansa sähkömagneettisella säteilyllä on pakko olla jonkinlainen  väliaine, jossa se kulkee. 
Wiechert tunnetaan varsinkin työstään seismografin parissa. Seismografin kehittäminen alkoi kun hän oli matkalla Italiassa ja vieraili muutamissa seismologian laitoksissa. Hän myös kuvasi kuinka seismiset aallot leviävät Maan läpi.
Aiheesta muualla

Wilfried Schroeder–Some Aspects in Emil Wiechert's Scientific Work
Göttingenin geofysiikan laitos (Arkistoitu – Internet Archive)
Dylan McDermott

| Dylan McDermott |
| --- | --- |
 Dylan McDermott vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Mark Anthony McDermott
Syntynyt: 26. lokakuuta 1961 (ikä 62) Waterbury, Connecticut, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Shiva Rose   (19.11 1995–02.12 2008) (eronnut) 2 lasta
Näyttelijä
Aktiivisena:  1987–
Merkittävät roolit:  Bobby Donnell (Oikeus ja kohtuus)
Palkinnot
 Golden Globe (1999) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Dylan McDermott (oikealta nimeltään Mark Anthony McDermott, s. 26. lokakuuta 1961 Waterbury, Connecticut) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on irlantilais-italialaiset sukujuuret.
Ura

Hänen kuuluisin roolinsa on Bobby Donnellin rooli lakisarjassa Oikeus ja kohtuus. Dylan McDermott on sen lisäksi näytellyt runsaasti myös elokuvissa kuten John Irvinin ohjaamassa sotaelokuvassa Hamburger Hill (1987), Julia Robertsin tähdittämässä elokuvassa Teräskukat (1989), Clint Eastwoodin tähdittämässä elokuvassa Tulilinjalla (1993), Joulu Manhattanilla (1994), Neve Campbellin ja Matthew Perryn tähdittämässä elokuvassa Tango kolmelle (1999), Texas Rangers (2001), Pahan sanansaattajat (2007) ja Olympos on valloitettu (2013).
Yksityiselämä

McDermott avioitui näyttelijä Shiva Rosen kanssa vuonna 1995. Heillä on kaksi tytärtä (s. 1996 ja 2005). Pari ilmoitti asumuserostaan syyskuussa 2007. Dylan on seurustellut aikaisemmin myös Julia Robertsin kanssa. People-lehti valitsi Dylanin vuonna 1998 yhdeksi maailman kauneimmista ihmisistä.
Aiheesta muualla

Dylan McDermott Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Dylan McDermott Elonetissä.
Dylan McDermott NNDB:ssä
Englannin mestaruussarja

| Football League Championship |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi Englannin mestaruussarjan kausi 2024–2025 

Laji:  Jalkapallo
Maa(t):   Englanti    Wales
Perustettu:  1888
Joukkueita:  24
Hallitseva mestari:  Leicester City
Eniten mestaruuksia:  Manchester City (7)
Sarjataso:  2.
Ylempi taso:  Valioliiga
Alempi taso:  Ykkösliiga
TV:  BBC, Sky Sports
Sivusto:  Football League Championship
Englannin mestaruussarja (engl. The English Football League Championship, sponsorisyistä myös Sky Bet Championship) on Englannin miesten jalkapalloilun toiseksi korkein sarjataso Valioliigan jälkeen ja English Football Leaguen korkein divisioona.
Mestaruussarja-nimi otettiin käyttöön kaudella 2004–2005. Aiemmin sarjaa kutsuttiin 1. divisioonaksi. Deloitten mukaan mestaruussarja oli kaudella 2004–2005 rahakkain jalkapallon ei-pääsarja maailmassa ja kaikkiaan kuudenneksi rahakkain sarja Euroopassa Englannin, Italian, Saksan, Espanjan ja Ranskan pääsarjojen jälkeen.
Sarjajärjestelmä

Mestaruussarjassa pelaa 24 joukkuetta, joista jokainen kohtaa toisensa kaksi kertaa: kerran kotona ja kerran vieraissa. Näin jokaiselle seuralle tulee kauden aikana 46 ottelua. Voitosta saa kolme pistettä, tasapelistä yhden ja tappiosta nolla. Kauden loputtua sarjataulukon kaksi eniten pisteitä kerännyttä joukkuetta nousee suoraan Valioliigaan, ja sijoille 3–6 sijoittuneet joukkueet karsivat keskenään kolmannesta nousijan paikasta. Kolme vähiten pisteitä kerännyttä joukkuetta putoaa suoraan Ykkösliigaan.
Joukkueet kaudella 2023–2024

Kauden 2023–2024 Englannin mestaruussarjan joukkueiden sijainnit
| Joukkue | Kaupunki | Kotikenttä | Sijoitus 2022–2023 |
| --- | --- | --- | --- |
| Birmingham City | Birmingham | St. Andrew’s | 17. |
| Blackburn Rovers | Blackburn | Ewood Park | 7. |
| Bristol City | Bristol | Ashton Gate Stadium | 14. |
| Cardiff City | Cardiff | Cardiff City Stadium | 21. |
| Coventry | Coventry | Ricoh Arena | 5. |
| Huddersfield Town | Huddersfield | Kirklees Stadium | 18. |
| Hull City | Kingston upon Hull | KCOM Stadium | 15. |
| Ipswich Town | Ipswich | Portman Road | Ykkösliigan 2. |
| Leeds United | Leeds | Elland Road | Valioliigan 19. |
| Leicester City | Leicester | King Power Stadium | Valioliigan 18. |
| Middlesbrough | Middlesbrough | Riverside Stadium | 4. |
| Millwall | Lontoo | The Den | 8. |
| Norwich City | Norwich | Carrow Road | 13. |
| Plymouth Argyle | Plymouth | Home Park | Ykkösliigan 1. |
| Preston North End | Preston | Deepdale | 12. |
| Queens Park Rangers | Lontoo | Loftus Road | 20. |
| Rotherham United | Rotherham | New York Stadium | 19. |
| Sheffield Wednesday | Sheffield | Hillsborough Stadium | Ykkösliigan 3. |
| Southampton City | Southampton | St Mary's Stadium | Valioliigan 20. |
| Stoke City | Stoke-on-Trent | bet365 Stadium | 16. |
| Sunderland | Sunderland | Stadium of Light | 6. |
| Swansea City | Swansea | Liberty Stadium | 10. |
| Watford | Watford | Vicarage Road | 11. |
| West Bromwich Albion | West Bromwich | The Hawthorns | 9. |
Voittajat

| Kausi | Voittaja | Toinen sija | Kolmas nousija | Muut pudotuspelijoukkueet | Maalikuningas |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004–2005 | Sunderland | Wigan Athletic | West Ham United | Preston North End, Derby County, Ipswich Town | Nathan Ellington, Wigan (24) |
| 2005–2006 | Reading | Sheffield United | Watford | Leeds United, Preston North End, Crystal Palace | Marlon King, Watford (21) |
| 2006–2007 | Sunderland | Birmingham City | Derby County | West Bromwich Albion, Wolverhampton Wanderers, Southampton | Jamie Cureton, Colchester (23) |
| 2007–2008 | West Bromwich Albion | Stoke City | Hull City | Bristol City, Crystal Palace, Watford | Sylvan Ebanks-Blake, Wolverhampton (23) |
| 2008–2009 | Wolverhampton Wanderers | Birmingham City | Burnley | Preston North End, Reading, Sheffield United | Sylvan Ebanks-Blake, Wolverhampton (25) |
| 2009–2010 | Newcastle United | West Bromwich Albion | Blackpool | Nottingham Forest, Cardiff City, Leicester City | Peter Whittingham, Cardiff (22) |
| 2010–2011 | Queens Park Rangers | Norwich City | Swansea City | Cardiff City, Reading, Nottingham Forest | Danny Graham,  Watford  (24) |
| 2011–2012 | Reading | Southampton | West Ham United | Blackpool, Birmingham City, Cardiff City | Rickie Lambert,  Southampton  (27) |
| 2012–2013 | Cardiff City | Hull City | Crystal Palace | Watford, Brighton & Hove Albion, Leicester City | Glenn Murray, Crystal Palace, (30) |
| 2013–2014 | Leicester City | Burnley | Queens Park Rangers | Derby County, Wigan Athletic, Brighton & Hove Albion | Ross McCormack, Leeds United (29) |
| 2014–2015 | Bournemouth | Watford | Norwich | Middlesbrough, Brentford, Ipswich | Daryl Murphy, Ipswich (27) |
| 2015–2016 | Burnley | Middlesbrough | Hull City | Brighton & Hove Albion, Derby County, Sheffield Wednesday | Andre Gray, Middlesbrough (25) |
| 2016–2017 | Newcastle United | Brighton & Hove Albion | Huddersfield | Reading, Sheffield Wednesday, Fulham | Chris Wood, Leeds United (27) |
| 2017–2018 | Wolverhampton Wanderers | Cardiff City | Fulham | Aston Villa, Derby County, Middlesbrough | Matěj Vydra, Derby County (21) |
| 2018–2019 | Norwich City | Sheffield United | Aston Villa | Leeds United, West Bromwich Albion, Derby County | Teemu Pukki, Norwich City (29) |
| 2019–2020 | Leeds United | West Bromwich Albion | Fulham | Brentford, Cardiff City, Swansea City | Aleksandar Mitrović, Fulham (26) |
| 2020–2021 | Norwich City | Watford | Brentford | Swansea City, Barnsley, Bournemouth | Ivan Toney, Brentford (31) |
| 2021–2022 | Fulham | Bournemouth | Nottingham Forest | Huddersfield Town, Sheffield United, Luton Town | Aleksandar Mitrović, Fulham (43) |
| 2022–2023 | Burnley | Sheffield United | Luton Town | Middlesbrough, Coventry City, Sunderland | Chuba Akpom, Middlesbrough (28) |
| 2023–2024 | Leicester City | Ipswich Town | Southampton | Leeds United, West Bromwich Albion, Norwich City | Sammie Szmodics, Blackburn Rovers (27) |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Mestaruussarjan vanha logo.
Dylan Guenther

| Dylan Guenther |
| --- | --- |
 Guenther edustamassa Edmonton Oil Kingsia vuonna 2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. huhtikuuta 2003 (ikä 21) Edmonton, Alberta, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  79 kg
Seura
Seura:  Utah Hockey Club
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2022–
Aik. seurat:  Edmonton Oil Kings (WHL) Sherwood Park Crusaders (AJHL)
NHL-varaus:  9. varaus, 2021 Arizona Coyotes
Dylan Guenther (s. 10. huhtikuuta 2003 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Utah Hockey Clubia. Guenther on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta. Coyotes varasi hänet ensimmäisen kierroksen yhdeksäntenä pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2021.
Seuraura

Edmonton Oil Kings varasi Guentherin ensimmäisenä pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2018. Guenther edusti Oil Kingsiä neljän kauden ajan. Heinäkuussa 2021 Arizona Coyotes varasi Guentherin yhdeksäntenä pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa, varausvuorolla jonka Coyotes oli hankkinut Vancouver Canucksilta vaihtokaupassa. Guenther allekirjoitti kolmen vuoden tulokassopimuksen Coyotesin kanssa elokuussa 2021. Guenther pääsi aloittamaan kauden 2022–2023 Coyotesissa, ja teki ensimmäisen NHL-maalinsa 22. lokakuuta 2022 Ottawa Senatorsin verkkoon. Guenther palasi loppukaudeksi kuitenkin takaisin junioriliigaan ja hän pelasi WHL-joukkue Seattle Thunderbirdsissa päästen joukkueensa kanssa WHL:n finaaliin saakka.
Syyskuussa 2024 Guenther solmi Coyotesista Utah Hockey Clubiksi nimensä muuttaneen seuran kanssa kahdeksanvuotisen ja yhteensä 57,14 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Nuorten MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Nuorten MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Nuorten MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Halifax ja Moncton 2023 | jääkiekko |  |
| Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailut  | Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailut  | Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Frisco ja Plano 2021 | jääkiekko |  |
Guenther edusti Kanadaa alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Texasissa 2021. Hän oli joukkueen varakapteeni, ja teki seitsemässä ottelussa tehopisteet 4+3=7, kun hän voitti joukkueineen kultaa.
Guenther valittiin Kanadan alle 20-vuotiaiden joukkueen varakapteeniksi MM-kilpailuihin 2023. Hän teki turnauksen seitsemässä ottelussa tehopisteet 7+3=10, ja sijoittui pistepörssin kuudenneksi, kun Kanada voitti kultaa. Hän ratkaisi loppuottelun jatkoaikamaalilla Tšekkiä vastaan.
Aiheesta muualla

Dylan Guenther Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Dylan Guenther The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Dylan Holloway

| Dylan Holloway |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. syyskuuta 2001 (ikä 23) Calgary, AB, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  92 kg
Seura
Seura:  St. Louis Blues
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2022–
Aik. seurat:  Bakersfield Condors (AHL)   Edmonton Oilers (NHL)
NHL-varaus:  14. varaus, 2020 Edmonton Oilers
Dylan Holloway (s. 23. syyskuuta 2001 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura St. Louis Bluesin organisaatiossa. Edmonton Oilers varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 14. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2020. Holloway on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa. Hollowayta on luonnehdittu pelityyliltään monipuoliseksi kahden suunnan voimahyökkääjäksi.
Ura > Seuraura

Holloway on Springbank MHA:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Calgary Flamesiin, jonka U15-junioreiden kapteenina hän toimi kaudella 2015–2016. Holloway pelasi kauden aikana myös AEHL:n tähdistöottelussa. Everett Silvertips varasi hänet 121. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2016, mutta Holloway ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, jotta hän voisi tulevaisuudessa pelata Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. Kauden 2016–2017 Holloway pelasi suurimmaksi osaksi Flamesin B-nuorissa, mutta hän debytoi myös AJHL-junioriliigan Okotoks Oilersissa, jossa Holloway pelasi kaksi ottelua.
Chicago Steel varasi Hollowayn 50. pelaajana USHL Futures Draftissa vuonna 2017. Kaudella 2017–2018 hän jatkoi Okotoks Oilersin AJHL-joukkueessa. Holloway eteni joukkueen kanssa finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin Spruce Grove Saints. Kaudella 2018–2019 hän sijoittui tehoilla 40+48=88 koko liigan pistepörssissä toiseksi edellään vain Brooks Banditsin William Lemay. Holloway sijoittui myös pudotuspelien maalipörssissä yhdeksällä osumallaan toiseksi edellään vain Lemay.  Hänet valittiin kauden päätteeksi AJHL:n arvokkaimmaksi pelaajaksi ja eteläisen divisioonan tähdistökentälliseen.
Kesäkuussa 2019 Everett Silveritips kauppasi Hollowayn WHL-oikeudet Winnipeg Iceen vaihdossa vuoden 2021 viidennen kierroksen varausvuoroon sekä vuoden 2021 ensimmäisen ja vuoden 2022 toisen kierroksen ehdollisiin varausvuoroihin. Kaudeksi 2019–2020 hän siirtyi Wisconsinin yliopiston Madisonin yksikön joukkueeseen.
Edmonton Oilers varasi Hollowayn ensimmäisellä kierroksella 14. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2020. Sophomore -vuotenaan 2020–2021 hän sijoittui koko B1G:n pistepörssissä kolmanneksi tehoilla 11+24=35. Hollowayn edellä olivat vain hänen joukkuetoverinsa Cole Caufield ja Linus Weissbach. Hän voitti divisioonan runkosarjan mestaruuden. Holloway valittiin B1G:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Huhtikuussa 2021 Holloway teki Edmonton Oilersin kanssa kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen.
Hollowaystä tuli rajoitettu vapaa agentti kauden 2023–2024 jälkeen. Elokuussa St. Louis Blues teki Hollowaylle kaksivuotisen ja yhteensä 4,58 miljoonan dollarin arvoisen sopimustarjouksen, jonka hän allekirjoitti. Kun Oilers ei viikon määräajan kuluessa käyttänyt oikeuttaan vastata tarjoukseen, Hollowaystä tuli Bluesin pelaaja.