stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saint-Germain
Paikkoja

Saint-Germain, Ranskan Ardèche
Saint-Germain, Ranskan Aube
Saint-Germain, Ranskan Meurthe-et-Moselle
Saint-Germain, Ranskan Haute-Saône
Saint-Germain, Ranskan Vienne
Saint-Germain, Kanadan Quebec
Saint-Germain, Yhdysvaltojen Wisconsin
Saint-Germain-des-Champs, kunta Ranskassa Yonnen departementissa
Saint-Germain-des-Prés, Pariisin kaupunginosa
Faubourg Saint-Germain, Pariisin kaupunginosa Saint-Germain-des-Prés'n länsipuolella
Boulevard Saint-Germain, puistokatu Pariisissa
Saint-Germain-des-Prés, kirkko ja entinen luostari Pariisissa
Saint-Germain-l’Auxerrois, kirkko Pariisissa
Saint-Germain-en-Laye, kaupunki Ranskassa Yvelinesin departementissa
Saint-Germain-Laval, kaupunki Ranskassa Loiren departementissa
Saint-Germain-Laval, kaupunki Ranskassa Seine-et-Marnen departementissa
Saint-Germain-le-Fouilloux, kunta Ranskassa Mayennen departementissa
Saint-Germain-de-Modéon, kunta Côte-d'Orin departementissa Ranskassa
Henkilöitä

Pyhä Germanus, ransk. Saint Germain (496–576), Pariisin piispa
Kreivi Saint-Germain (1710–1784), mystikko ja tiedemies
Laurence St. Germain (s. 1994), kanadalainen alppihiihtäjä
Tabitha St. Germain, kanadalainen ääninäyttelijä
Muuta

Saint-Germainin sopimus, Itävalta-Unkarin hajoamissopimus 1919
Paris Saint-Germain, ranskalainen jalkapalloseura.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Saint-Germain”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
McNemarin testi

McNemarin testi on 2x2-taululle tehtävä tilastollinen testi. Siinä on annettu otos, josta on mitattu dikotominen eli binäärinen ominaisuus. Mittaus on tehty sekä ennen että jälkeen käsittelyn. McNemarin testillä voidaan selvittää, onko käsittely vaikuttanut mitatun ominaisuuden esiintymiseen.
Testaaminen tehdään seuraavasti. Olkoot  A niiden yksilöiden lukumäärä, joilla tapahtui muutos alun perin olevasta ominaisuudesta ei olevaan ominaisuuteen,  B niiden yksilöiden lukumäärä, joilla ominaisuus oli sekä ennen että jälkeen käsittelyn,  C niiden yksilöiden lukumäärä, joilla ominaisuus ei ollut sekä ennen että käsittelyn jälkeen ja  D niiden yksilöiden lukumäärä, joilla ominaisuutta ei ollut ennen käsittelyä mutta oli käsittelyn jälkeen. Nyt testisuureena on  \mathrm {X} ^{2}={\frac {(A-D)^{2}}{A+D}}\sim \chi ^{2}(1). Aineiston pienuudesta aiheutuvaa epätarkkuutta voidaan kompensoida McNemarin testissä Yatesin jatkuvuuskorjauksella. Tällöin testisuure lasketaan lausekkeesta  \mathrm {X} ^{2}={\frac {(|A-D|-1)^{2}}{A+D}}\sim \chi ^{2}(1).
Rodriguesinluhtakana

| Rodriguesinluhtakana |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Hävinnyt  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kurkilinnut Gruiformes
Heimo::  Rantakanat Rallidae
Suku::  Aphanapteryx
Laji::  leguati
Kaksiosainen nimi
 Aphanapteryx leguati  (Milne-Edwards, 1874) 
Katso myös
   Rodriguesinluhtakana Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rodriguesinluhtakana (Aphanapteryx leguati) on sukupuuttoon kuollut lintu, joka pesi ainoastaan 
Mauritiukselle nykyään kuuluvalla Rodriguesin saarella Intian valtameressä. Lintu nimettiin ranskalaisen luonnontieteilijä François Leguatin mukaan, joka saapui Rodriguesille kolmen vuoden ajaksi uskonvainoa paenneen hugenottiryhmän kanssa vuonna 1691. Leguatin lisäksi myös ranskalainen tutkimusmatkailija Julien Tafforet mainitsi linnun muistiinpanoissaan vuonna 1726. Ranskalainen ornitologi Alphonse Milne-Edwards luokitteli rodriguesinluhtakanan osaksi taksonomista jaottelua vuonna 1874.
Ulkonäkö

Rodriguesinluhtakana oli pyylevä, lentokyvytön lintu, jolla oli kirkkaanharmaa höyhenpeite. Luultavasti värivaikutelman aiheutti linnun hieno harmaavalkoinen täplitys, kuten sinisorsalla. Linnun nokka, silmänympärykset ja jalat olivat silmiinpistävän punaiset. Rodriguesinluhtakana oli kooltaan pienempi kuin läheinen sukulaisensa mauritiuksenluhtakana. Vahvan nokan koko ja muoto vaihtelivat paljon; joillakin nokka oli lyhyt ja lähes suora, kun toisilla se oli pitkä ja erityisen kaareva.
On jäänyt epäselväksi, johtuiko edellä mainittu nokan koon ja muodon vaihtelu linnun sukupuolesta, yksilöllisestä vaihtelusta vai jopa ravinnon saatavuuden aiheuttamasta geneettisestä muutoksesta, kuten darwininsirkuilla. Leguatin muistiinpanojen perusteella on melko varmaa, että ainakaan hän ei huomannut naaran ja uroksen välillä erityisiä ulkonäöllisiä sukupuolieroja.
Elinympäristö, ravinto ja tavat

Todennäköisesti rodriguesinluhtakana pesi pääosin saaren rannan läheisyydessä olleissa metsissä. Kooltaan suurempi ja huomiota herättävämmän näköinen rodriguezindodo pesi syvällä sisämaan metsissä, ja niitä nähtiinkin vielä rodriguesinluhtakanan sukupuuton jälkeen. Mikäli rodriguesinluhtakanan pesimisympäristö olisi ollut rodriguezindodon kaltainen, dodo olisi kuollut sukupuuttoon ennen luhtakanaa. [lähde? ]
Rodriguesinluhtakana käytti ravintonaan selkärangattomia eliöitä ja mahdollisesti pieniä selkärankaisia. Kilpikonnien pesintäkaudella lintu kaivoi esiin myös kilpikonnien munia ravinnokseen lisäten ruumiinsa rasvapitoisuutta. Dodon tavoin rodriguesinluhtakanalla näyttää olleen vuotuinen kierto, jolloin niiden ruumiin rasvapitoisuus vaihteli märkien ja kuivien kausien vaihtelevien ravintosaatavuuden mukaan.
Rodriguesinluhtakanan ääntely oli yhteneväistä viheltelyä. Sen hälytyskutsu oli kuitenkin hikan kaltainen, katkonainen ääni.
Leguat ja hänen kumppaninsa eivät löytäneet rodriguesinluhtakanan pesiä ja munia, joten tarkkaa pesimistapaa ei tiedetä.
Sukupuutto

Ensimmäiset Rodriguesin asuttajat metsästivät rodriguesinluhtakanaa laajalti ruoaksi. Kilpikonnan munia ravinnokseen syöneiden lintujen rasva oli kirkkaanoranssia ja sitä pidettiin hyvänä apuna sairauksien parantumisvaiheessa. Rasvassa oli luultavasti paljon karoteenia kilpikonnanmunien keltuaisista. Leguat mainitsi, että lintua pyydettiin samalla tavalla kuin mauritiuksenluhtakanoja Mauritiuksella: punaisen kankaan nähdessään linnut hyökkäsivät sitä kohden ja olivat näin ollen helppo saalis ihmisille, joita ilman petoeläinten läsnäoloa kehittyneet linnut eivät osanneet pelätä. Vaikka rodriguesinluhtakana selvisikin 1700-luvulla saarelle vahingossa levinneistä rotista, joiden määrä oli moninkertaistunut Leguatin vierailuun mennessä, laji ei kestänyt ihmisten tehokasta metsästystä. Ranskalaisastronomi Alexandre Guy Pingrén raportti vuodelta 1763 kertoo, että rodriguesinluhtakana oli kuollut sukupuuttoon vuonna 1761. Linnusta ei ole jäänyt jäljelle muuta kuin kaksi kirjallista kuvausta ja suuri määrä subfossiilisia luita.
Käännös suomeksi
Rubiinitetra

| Rubiinitetra |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Tetrakalat Characiformes
Heimo::  Tetrat Characidae
Suku::  Hemigrammus
Laji::  erythrozonus
Kaksiosainen nimi
 Hemigrammus erythrozonus  Durbin, 1909 
Katso myös
   Rubiinitetra Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rubiinitetra (Hemigrammus erythrozonus) on tetrojen heimoon kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö

Rubiinitetra on pituudeltaan noin 4–5 cm. Sen kyljessä on rubiininvärisiä juovia.
Alkuperä

Rubiinitetra on kotoisin Guyanasta Etelä-Amerikasta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Rubiinitetra on parvikala ja parvessa tulisi olla vähintään 6–10 yksilöä. Kauneimmillaan vasta yli 20 kalan parvessa. Maksimimäärän määrää vain akvaarion koko.
Vesiolot ja ravinto

Veden sopiva happamuus on pH 6–7. Sopiva veden kovuus on °dH 5–12. Veden lämpötilan tulisi olla välillä 24–28 °C.
Rubiinitetralle kelpaavat ruoaksi kaikenlaiset tehdasvalmisteiset kuivahiutaleruoat.
S. P. Kesti

Samuel Petter Kesti (20. maaliskuuta 1856 Teuva – 29. marraskuuta 1909 Ylivieska) oli suomalainen kansankirjailija.
Teoksia

Tulen kosto : elämäkerrallinen kuvaus kansan elämästä, nimimerkillä S. P. K.      Jaakko Hissa, Lapua 1892
Mchinji

| Mchinji |
| --- | --- |
 Nainen kaivolla Mchinjissä
 Mchinji
 Koordinaatit: 13°47′50″S, 32°53′20″E 
Valtio:   Malawi
Alue:  Keskinen alue
Piirikunta:  Mchinji
Väkiluku (2008)  (etukäteisarvio):  16 452
Aikavyöhyke:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mchinji (aiemmalta nimeltään Fort Manning) on kaupunki Malawin keskiosissa maan länsirajan tuntumassa. Kaupunki sijaitsee samannimisessä piirikunnassa, ja alue on pääasiassa kumpuilevaa ruohostomaata. Ruohostomaan lisäksi alueella kohoavat Mchinjin kukkulat. Alueen väestö asuu harvassa ja elää suurelta osin omavaraistaloudessa. Mchinjin väkiluku oli vuonna 2008 etukäteisarvion mukaan lähes 16500 asukasta.
Kaupunki toimi alun perin siirtomaa-aikana puolustusasemana. Nykyisin Mchinji on kuitenkin maatalouden keskus. Lisäksi siellä sijaitsee Malawin ja Sambian välinen raja-asema ja tullitoimipiste.
S. P. Somtow

S. P. Somtow
Somtow Papinian Sucharitkul eli S. P. Somtow (thaiksi สมเถา สุจริตกุล; s. 30. joulukuuta 1952) on thaimaalainen säveltäjä ja kirjailija. Hän opiskeli Eton Collegessa sekä Cambridgen yliopistossa ja vakiinnutti 1970-luvulla asemansa merkittävänä kaakkoisaasialaisena avantgarde-säveltäjänä. 1980-luvun alussa Somtow siirtyi kirjoittamiseen, ja hän julkaisikin kymmenittäin eri alojen kirjoja. Hän on saanut useita palkintoja, kuten World Fantasy Awardin. Hänen romaanejaan on käännetty noin tusinalle eri kielelle. Somtow on ohjannut myös pari pienen budjetin elokuvaa.
1990-luvulla Somtow alkoi jälleen siirtyä säveltämään. Hän kuitenkin omaksui uusromanttisen tyylin. Vuonna 2001 Bangkokissa kantaesitettiin Somtowin Madana ensimmäisenä thaimaalaisen säveltämänä oopperana. Somtow asuu sekä Los Angelesissa että Bangkokissa. Hän toimii Bangkokin oopperan ja Siamin filharmonikkojen taiteellisena johtajana.
Aiheesta muualla

S. P. Somtow Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ryke Geerd Hamer

Ryke Geerd Hamer (17. toukokuuta 1935 – 2. heinäkuu 2017) oli saksalainen lääkäri ja Germaanisen Uuden Lääketieteen (saks. Germanische Neue Medizin, GNM) perustaja. Menetelmän tavoitteena oli parantaa syövät. Hamerilla oli lääkärinoikeudet vuoteen 1986 asti, jolloin ne peruutettiin.
Ryke Geerd Hamer syntyi Mettmannissa, Pohjois-Rhein-Westfalenissa, Saksassa vuonna 1935. Hän suoritti ylioppilastutkintonsa Krefeldissa 18-vuotiaana ja aloitti lääketieteen ja protestanttisen teologian opinnot Tübingenissä, jossa hän tapasi Sigrid Oldenburgin, lääketieteen opiskelijan, joka myöhemmin tuli hänen vaimonsa. Hamer väitteli tohtoriksi joulukuussa 1963 väitöskirjallaan „Untersuchungen über den Einfluß des Adaptinols auf die Dunkeladaptation des gesunden Auges“. Hän erikoistui sisätauteihin.
Geerd ja Sigrid Hamer harjoittivat lääketiedettä lähinnä Heidelbergin alueella.
Hamerilla oli lääkärin lisenssi vuodesta 1963 vuoteen 1986 asti, jolloin se peruutettiin väärinkäytösten vuoksi. Hamer pakeni 1970-luvun lopussa Italiaan velkojiaan ja kuoli Norjassa.
Salem (Intia)

| Salem |
| --- | --- |

 Salem
 Koordinaatit: 11.65°N, 78.16°E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Tamil Nadu
Piirikunta:  Salem
Väkiluku (2011):  829 267
 – Metropolialue:  917 414
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Salem (tamiliksi சேலம், Cēlam) on Intian Tamil Nadun osavaltiossa sijaitseva kaupunki, joka toimii Salemin piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Kaupunki on osavaltion viidenneksi suurin yli 800 000 asukkaallaan. Salem tunnetaan tuottamastaan tekstiilistä, ja siellä on hyvät kulkuyhteydet Tamil Nadun muihin suurkaupunkeihin kuten Chennaihin, Maduraihin ja Coimbatoreen. Salemin rautatieasema äänestettiin vuonna 2016 Intian yhdeksänneksi puhtaimmaksi rautatieasemaksi.
Väestö

Salemin väkiluku oli 829 267 vuoden 2011 väestönlaskennan aikana. Suurimman uskonnollisen ryhmän muodostavat hindulaiset, joita on melkein 90 prosenttia väestöstä. Hindulaisuuden jälkeen toiseksi suurin uskonto on islam, jota tunnustaa seitsemän prosenttia väestöstä, kristittyjen osuus on kaksi prosenttia.
Salemissa sijaitsee Jamia Masjid -moskeija, jota pidetään 1700-luvulla eläneen ruhtinas Tipu Sultanin rakennuttamana. Kyseinen moskeija on Tamil Nadun vanhimpia moskeijoita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Salem (Intia) Wikimedia Commonsissa
Salem Mekuria

| Salem Mekuria> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1947 (ikä 76–77) Etiopia
Ammatti:  käsikirjoittaja, elokuvaohjaaja, tuottaja, videotaiteilija, naistutkimuksen apulaisprofessori
Ohjaaja
Tunnetuimmat ohjaukset:  Ye Wonz Maibel (Deluge, 1995)
Aiheesta muualla
salemmekuria.com
IMDb 
Salem Mekuria (s 1947 Etiopia) on taustaltaan etiopialainen käsikirjottaja, elokuvaohjaaja, tuottaja ja videotaiteilija, joka on työskennellyt pitkään myös naistutkimuksen apulaisprofessorina ja professorina Yhdysvaltain Massachusettsin osavaltiossa toimivassa yksityisesti rahoitetussa naisopiskelijoiden Wellesley Collegessa.
Hänen tunnetuimpiin ohjauksiinsa luetaan muun muassa elokuva Ye Wonz Maibel (Deluge, 1995).
Filmografia

Our Place in the Sun (1988)
As I Remember It: A Portrait of Dorothy West (1991)
Sidet: Forced Exile (1991)
Ye Wonz Maibel (Deluge; 1997)
Aiheesta muualla

Salem Mekuria Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Salem Mekuria (kotisivut) (englanniksi) (salemmekuria.com)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Salem Mekuria
Käännös suomeksi
Rod Evans

| Rod Evans |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Roderick Evans
Syntynyt: 19. tammikuuta 1947 (ikä 77) Slough, Berkshire, Englanti
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
Ammatti:  vokalisti
Muusikko
Laulukielet:  Englanti
Tyylilajit:  rock, hard rock, progressiivinen rock ja psykedeelinen rock 
Yhtyeet:  Deep Purple
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Roderick (Rod) Evans (s. 19. tammikuuta 1947, Slough, Berkshire, Englanti) on englantilainen laulaja. Evans oli Deep Purple -yhtyeen alkuperäinen laulaja.
Historia > Alkuajat ja Deep Purple

Ennen Deep Purplen perustamista Evans oli mukana The Maze -nimisessä yhtyeessä, jossa rumpalina oli myös tuleva Purple-mies Ian Paice. Evans ja Paice liittyivät vuoden 1968 keväällä vastaperustettuun Roundabout-yhtyeeseen josta muotoutui pian Deep Purple. Yhtye sai heti suosiota Pohjois-Amerikassa "Hush"-coverhitillä joka nousi singlelistan top-5:een. Purplen ykköskokoonpano levytti vuosien 1968–1969 aikana kolme albumia, mutta hyvin alkanut menestys haihtui piakkoin. Kotimaassaan Isossa-Britanniassa yhtye ei saanut minkäänlaista menestystä. Yhtyeen musiikilliset nokkamiehet, urkuri Jon Lord ja kitaristi Ritchie Blackmore, alkoivat vuoden 1969 alkupuoliskolla suunnitella uutta tulevaisuutta Deep Purplelle, ja etenkin Blackmore halusi soittaa enemmän raskasta rockia. Rod Evans, joka oli enemmän balladi- kuin rocklaulaja, päätettiin erottaa ja myös basisti Nick Simper oli liian "vanhanaikainen basisti" uusiin suunnitelmiin. Evans tyytyi kohtaloonsa, sillä hän oli aiemmin Amerikankiertueella tavannut tulevan vaimonsa ja aikoi muuttaa Yhdysvaltoihin ja jättää yhtyeen. Ensimmäisen Purple-kokoonpanon viimeinen keikka oli heinäkuussa 1969.
Historia > 1970-luku ja Captain Beyond

Evans yritteli 1970-luvun alussa soolouraa julkaisemalla singlen, mutta vuoden 1971 syksyllä hän liittyi Iron Butterfly -miesten perustamaan Captain Beyond -yhtyeeseen laulajaksi. Progressiivistä rockia soittanut yhtye julkaisi pari albumia vaihtelevin miehistöin ja sai pienehköä menestystä levy-yhtiön huonosta tuesta huolimatta. Rod Evans sai tarpeekseen musiikkibisneksestä ja erosi yhtyeestä vuoden 1973 lopulla. Captain Beyond hajosi myös piakkoin, mutta teki paluun muutaman vuoden päästä eri laulajalla. Eroamisensa jälkeen Evans siirtyi sairaanhoitoalalle.
Historia > Vuosi 1980 ja "The New Deep Purple" -skandaali

Vuonna 1980 Evans teki paluun musiikkimaailmaan liittymällä Deep Purple -nimeä käyttävään, huijauksiin erikoistuneen[lähde? ] manageritoimiston perustamaan yhtyeeseen. Muut yhtyeen muusikot olivat aiemmin esiintyneet laittomasti Steppenwolf-yhtyeen nimellä ja joutuneet oikeuteen. Seuraavaksi yhtye otti Deep Purplen, joka oli hajonnut neljä vuotta aiemmin, nimen käyttöön ja he pyysivät Purplen alkuperäistä laulajaa Rod Evansia laulajaksi. Evansista tehtiin Deep Purple Inc. -nimellä perustetun yhtiön ainoa omistaja ja muut muusikot olivat palkkalistoilla, joten jos oikeusjuttu tulisi, olisi Evans ainoa vastuussa oleva henkilö. "Uusi" Deep Purple teki parinkymmenen keikan kiertueen Pohjois-Amerikassa ja esiintyi Yhdysvaltojen lisäksi Meksikossa ja Kanadassa. Keikat myytiin yleensä loppuun, mutta kun yleisö huomasi huijauksen, konsertit päättyivät monesti kaaokseen. Silminnäkijöiden mukaan yhtyeen soittotaitokaan ei kestänyt kehuja. Yhtyeen repertuaariin kuuluivat mm. kappaleet "Smoke On The Water", "Hush", "Highway Star", "Woman From Tokyo" ja "Might Just Take Your Life" (jonka kuulutettiin olevan "meidän Burn-albumilta"). Piakkoin myös oikean Purplen managerit ja lakimiehet alkoivat töihin ja Long Beach Arenan konsertti syksyllä 1980 jäi "uuden Deep Purplen" viimeiseksi. Rod Evans tuomittiin 672 000 dollarin korvauksiin Deep Purple -nimen väärinkäytön aiheuttamista vahingoista, minkä lisäksi hän menetti oikeutensa rojalteihin Purple-albumeilta, joissa hän oli mukana.
Historia > Vuoden 1980 jälkeen

Oikeusjutun jälkeen Evans katosi julkisuudesta. Hänen tiedettiin palanneen sairaanhoitoalalle. Myös hänen kuolemastaan on liikkunut huhuja, mutta ne ovat osoittautuneet perättömiksi. Vuonna 2005 huhuttiin, että hän asuisi Essexissä Isossa-Britanniassa.
Diskografia

Soolosingle
It's Hard To Be Without You / You Can't Love Child Like A Woman (Capitol 1971)
Deep Purple
Shades of Deep Purple 1968
The Book of Taliesyn 1968
Deep Purple 1969
Inglewood - Live in California (1968) 2002
The Early Years (1968–1969) 2004
Captain Beyond
Captain Beyond 1972
Sufficiently Breathless 1973
Aiheesta muualla

Rod Evans Deep Purple.net-sivustolla
Vuoden 1980 "Uusi Deep Purple" The Highway Star-sivustolla
Captain Beyondin epävirallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Metallinpakotus

Agamemnonin kuolinnaamioksi sanottu metallinpakotustyö Mykenestä 1500-luvulta eaa.
Metallinpakotus on käsityömenetelmä, jossa metallilevyyn tehdään pakottimilla suunnitelman mukaisia kuvioita.
Työvälineitä ovat vasara ja tylppäpäiset teräspuikot eli pakotustaltat (punsselit) joilla lyödään levyyn piirretyn kuvan tai koristeen mukaan syvennyksiä ja kohopaikkoja. Työssä käytetään pehmeää alustaa, jonka alla on kova alusta. Pakotus on vanha metallintyöstömetelmä, jota on käytetty maljakoiden, kypärien, kilpien ja muiden koristeluun.
Punsseleita on käytetty myös lehtikultaisten taustojen kuvioimiseen uurtamalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Metallinpakotus Wikimedia Commonsissa
Ruokojärvi (Pälkäne)

| Ruokojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Pälkäne
Koordinaatit:  61°25′28″N, 24°35′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Mallasveden ja Pälkäneveden alue (35.71)
Laskujoki:  oja Vasajärveen 
Järvinumero:  35.716.1.017
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  135 m  
Rantaviiva:  0,462 km  
Pinta-ala:  1,151 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRuokojärvi 
Ruokojärvi  on Pirkanmaalla Pälkäneellä  sijaitseva järvi, joka sijaitsee Laipanmaan metsäalueella.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee moreenikumpujen välisellä tasaisen painauman leskellä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja sen rannat ovat ojitettua suota. Järven kaakkoispuolelle tulee Rajalan kämpältä metsäautotie. Kämpälle tulee vuorostaan tie Sahalahden kylältä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 135 metriä mpy. Järveen on johdettu kuusi suo-ojaa, joista yksi on ollut järven luontainen laskuoja. Oja laskee lähes 2,5 kilometrin päässä sijaitsevaan Vasajärveen. Reitin vedet laskevat lopuksi Sappeenjärven kautta Pälkäneveden Jouttesselän Hiukonlahteen.
Luontoarvoja

Järven rantaan on rakennettu tauko- ja yöpymispaikka, joka liittyy Laipanmaan retkeilyreitistöön. Se sijaitsee järven rantasuon kaakkoispuolella. Tarjotut palvelut ovat laavu, tulentekopaikka, vessa ja opastaulu. Järveen pesiytyi ensimmäisen järvien joukossa majava, jonka tekemät padot ovat tappaneet rantapuistikosta puita.
Ryhmätyösovellus

Ryhmätyösovellus tai työryhmäohjelmisto (engl. groupware) on tietokoneohjelma, joka jakaa tietoa useamman kuin yhden tietokoneen kanssa tiedon käsittelyyn.
Ryhmätyösovellusta voidaan käyttää helpottamaan ryhmätyöskentelyä jakamalla tietoa osallistujien välillä.
Historia

Vuonna 1968 Douglas Engelbart esitteli ryhmätyösovelluksia On-Line Systemillä monen muun uuden asian kanssa.
Esimerkkejä

Apache Wave
Lotus Notes
TeamWare
Novell GroupWise
eGroupWare
Google Apps
Microsoft Teams
Workplace from Facebook
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ryhmätyösovellus Wikimedia Commonsissa
Metallipyrstökolibrit

| Metallipyrstökolibrit |
| --- | --- |
 Pilvimetallipyrstö
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Metallipyrstökolibrit Metallura  Gould, 1847
Katso myös
   Metallipyrstökolibrit Wikispeciesissä   Metallipyrstökolibrit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Metallipyrstökolibrit (Metallura) on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu yhdeksän Etelä-Amerikassa elävää lajia.
Metallipyrstökolibrilajit

Pilvimetallipyrstö (Metallura tyrianthina)
Paramometallipyrstö (Metallura iracunda)
Rinnemetallipyrstö (Metallura williami)
Violettimetallipyrstö (Metallura baroni)
Perunmetallipyrstö (Metallura odomae)
Kuparimetallipyrstö (Metallura theresiae)
Tulimetallipyrstö (Metallura eupogon)
Suomumetallipyrstö (Metallura aeneocauda)
Mustametallipyrstö (Metallura phoebe)
SMS Tegetthoff (1878)

| SMS Tegetthoff |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Stabilimento Tecnico Triestino, Trieste
Kölinlasku:  1. maaliskuuta 1875
Laskettu vesille:  15. lokakuuta 1878
Palveluskäyttöön:  1889
Loppuvaihe:  romutettu 1920
Tekniset tiedot
Uppouma:  7 390 t
Pituus:  92,4 m
Leveys:  19,1 m
Syväys:  7,6 m
Koneteho:  6 706 ihp
Nopeus:  13 solmua
Miehistöä:  525
Aseistus
Aseistus:  6 × Krupp BL 28 cm -tykkiä 6 × 8,9 cm tykkiä 2 × 7 cm tykkiä 9 × 4,7 cm tykkiä
SMS Tegetthoff oli Itävalta-Unkarin laivaston vuonna 1878 vesillelaskettu rannikkotaistelulaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Stabilimento Tecnico Triestinolta Triestestä, missä köli laskettiin 1. maaliskuuta 1875. Alus laskettiin vesille 15. lokakuuta 1878 ja valmistui 1889.
Palvelus

Alus modernisoitiin 1893. Vuodesta 1906 alkaen alus oli rannikkopuolustusaluksena Pulassa. Alus nimettiin 1912 uudelleen SMS Marsiksi, jotta nimi vapautuisi valmistuvalle uudelle taistelulaivalle. Se siirrettiin 1917 koululaivaksi ja oli proomuna seuraavasta vuodesta alkaen. Alus romutettiin Italiassa vuodesta 1920 alkaen.