stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karl-Jan Govenius

Karl-Jan Paul Gustav Govenius (23. syyskuuta 1916 Tornio – 30. marraskuuta 2004 Lahti) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Goveniuksen vanhemmat olivat varakonsuli Charles Bernhard Govenius ja Rachel Lock ja puoliso vuodesta 1942 Hilkka Tellervo Mäkelä.
Hän valmistui diplomi-insinööriksi Åbo Akademista 1948 ja meni valmistuttuaan Pietarsaareen Tekonahka-yhtiön tekniseksi johtajaksi. Hän oli 1950-luvulla myös toimitusjohtaja yhtiön Suomen Puuvilla -nimisessä tytäryrityksessä ja tekninen johtaja muoviputkia valmistaneessa Walter Nars -yhtiössä. Govenius perusti sitten kumppaninsa kanssa Forss & Govenius -yhtiön  joka valmisti kalanterituotteita, ja kun yhtiö myytiin 1957 Wiik & Höglund -yhtiölle, hän siirtyi sen tekniseksi johtajaksi Vaasaan.
Kun Govenius meni Upo-yhtiön palvelukseen Nastolaan, hän pääsi rakentamaan Uponorin edeltäjänä ollutta uutta muovitehdasta, jonka tekninen johtaja hän oli vuodesta 1964 ja tehtaanjohtaja vuodesta 1968 aina vuoden 1976 loppuun, jolloin hän jäi eläkkeelle. Upon johtokunnan jäsen Govenius oli vuodesta 1965. Goveniuksen aikana tehdas erikoistui PVC-perustaisiin putkiin ja putkien liitoksiin, mutta laajensi tuotantoaan myös kulutustavaroihin ja muovisiin pakkaus- ja kuljetustuotteisiin sekä joksikin aikaa myös muovisiin maitopusseihin ja design-huonekaluihin.  Upon muovitehdas satsasi Goveniuksen johdolla näkyvästi tutkimukseen ja tuotekehitykseen, jo 1974 tehtaan yhteyteen perustettiin moderni tutkimuslaboratorio. Myös Goveniuksella itsellään oli hallussaan alan patentteja. Talvisotaan, jatkosotaan ja Lapin sotaan osallistunut "Muovi-Kallena" tunnettu Govenius sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1974.
Karl-Heinz Metzner

Karl-Heinz Metzner (9. tammikuuta 1923 Kassel − 25. lokakuuta 1994) oli saksalainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä.
Metzner voitti maailmanmestaruuden vuoden 1954 MM-kilpailuissa mutta ei pelannut turnauksessa yhtään ottelua. Saksan maajoukkueessa hän pelasi yhteensä vain kaksi ottelua. Uransa aikana hän edusti Tuspo 89/09 Kirchditmoldia, VfL Kasselia ja KSV Hessen Kasselia.
Ikaalisten reitin valuma-alueen lasketut järvet

Ikaalisten reitin valuma-alueen lasketut järvet ovat Ikaalisten reitin valuma-alueella sijaitsevia niitä järviä, joille on tehty pääasiassa viimeisen kahdensadan vuoden aikana järvenlasku. Laskettu järvi on sellainen, että sen vedenpinnan korkeutta on alennettu. Kuivatetun järven vesiallas on tyhjennetty kokonaan vedestä ja sen tilalla on yleensä kosteikko, suo, metsää tai peltoa.
Alla on kuvattu tunnettuja järvenlaskuja tai järvien kuivattamisia. Ellei lähettä esiinny asian perässä, löytyy se järven omassa artikkelissa.
Mahnalanselän alue  (35.51)

Seuraavassa tunnettuja Mahnalanselän alueen kohteita käsitellään Kirkkojärven-Mahnalanselän itä- ja länsirantojen suhteen erikseen.
Mahnalanselän alue  (35.51) > Itäranta

Turkkilanjärvenojan valuma-alueella on vain kolme ojaa ja suurin niistä ollut Turkkilanjärvi kuivatettiin pelloksi vaiheittain 1800-luvulta alkaen. Miharinlampeen laskee Lavajärven valuma-alueen (35.59) joet. Niiden varrella on muutama laskettu järvi (katso alempaa).
Matalusjoen valuma-alueella (myös Pinsiönjoki) suurin järvenlasku tapahtui Iso-Matalusjärvelle. Vielä rekognosointikartoissa vuosilta 1776–1805  ja Kalmbergin kartastossa  järvi on piirretty laajana järvenä, mutta nykyään on paikalla peltoa ja soistunutta metsää. Joen kulku on varmistettu perkaamalla järven pohjaa myöten suorat ojat. Jokea perattiin moneen otteeseen. Eräs lupahakemus mainitsee Pinsiön puron perkaamisen vuonna 1836 ja Pensjönkosken sahan rakentamisen vuonna 1824. Samassa yhteydessä laski myös Pikku-Matalus.
Mahnalanselän alue  (35.51) > Länsiranta

Prettilänjoen valuma-alueella sijaitsee Lamminjärvi , joka laskee Luojuunojaan, ja se on joskus kuivatettu metsäksi. Kaurasillanojaa laskevat Varitunjärvi ja Alhajärvi ovat molemmat laskettuja järviä. Pahaojan kylällä sijaitsee avosuo, joka on ollut nimeltään Kakkurilammi . Sekin on kuivatettu.
Lähellä edellisiä sijaitsee Kaurastenletto (Kyröspohjan kylä), joka on kuivatettu järvi. Järvenlaskua koskenut hakemus sai vuonna 1928 päätöksen. Se laskee Kirkkojärveen omaa ojaa myöten.
Myllyojan valuma-alueella on useita laskettuja järviä. Suurin niistä on Heinijärven kylässä oleva Vähäjärvi, joka on nykyään soistuvaa metsää. Sen kautta laskevat kaikki valuma-alueensa ojat. Vähäjärvestä etelään sijaitsee Öllykäinen, joka on enää suota. Viidanojan valuma-alueella ovat Parilanjärvi ja Kuolemaisjärvi, jotka ovat molemmat laskettuja järviä. Parilanjärven koillispuolella on pieni kuivatettu Löytämäistenjärvi .
Telijärvi laskee lyhyttä ojaan myöten Kallioistenselkään. Sen lähellä Harjakulmalla oleva pelto , jonka ojat kuuluvat Heinoonjoen valuma-alueelle. Pelto on kuivatettu järvi.
Kyrösjärven alue (35.52) > Kyrösjärven lähialue (35.521)

Kyrösjärveä on laskettu ainakin kolmessa yhteydessä. Vuosien 1804 ja 1808 völisenä aikana ja vuosina 1828–1831 järven vedenpintaa alennettiin perkaamalla silloista Kyrösjokea eli nykyistä Pappilanjokea ennen Kyröskoskea. Kummallakin kerralla vedenpinta aleni ja sen on arveltu olleen yhteensä noin 2–2,5 metriä. Kolmas perkaus suoritettiin vuosina 1865–1866, jolloin vedenpinta aleni noin 2 metriä. Pinnanlaskun kokonaismäärä on siten ollut 4–5 metriä ja se on vaikuttanut järven rantojen yleisilmeeseen monin eri tavoin. Osa lahdista ovat kuroutuneet järviksi, jokien suistot ovat sekä mataloituneet että pidentyneet ja järvelle on kohonnut uusia saaria ja kareja.
Ikaalisten keskustan tuntumassa sijaitsevaa Sarkkilanjärveä on tiettävästi laskettu hieman. Kyrösjärven itärannalla sijaitsevia Kylälampea, Tiellistenjärveä ja Ahvenlammia Tevaniemessä on kaikkia laskettu hieman.
Viljakkalanselkään laskee pieni Alajärvi , joka oli vielä 1800-luvun lopussa lampi. Nyt se on kosteikkoa. Tavinojan valuma-alueella (35.528) on suurempi järvi Kohosjärvi laskettu ja jäljellä ovat pienemmät Onkimus ja Pikku-Onkimus.
Tuhkurinojan valuma-alueella sijaitsi kaksi suurempaa järveä Iso Särkijärvi ja Vähä Särkijärvi, joiden pintaa laskettiin 1800-luvulla. Vähä Särkijärvi on soistuva järvi ja Iso Säkijärvi on kuivatettu pelloksi. Asiakirjoissa mainitaan vain "Särkijärvi", mutta koska Ikaalisissa on useita Säkijärviä, ei sitä pysty toistaiseksi kohdentamaan tarkasti. Kartoissa on Iso Särkijärvi on usein kirjoitettu pelkästään Särkijärvenä.
Kyrösjärven alue (35.52) > Mylly-Kartunjoen valuma-alue (35.522)

Mylly-Kartun joen valuma-alueella on perattu Mylly-Kartun jokea, jota tosin kutsuttiin silloin Norojoeksi tai Noro-ojaksi. Se virtasi usean järven läpi ennen laskemistaan Kyrösjärveen. Yläjuoksulla se alkoi Uurasjärvestä, jota on lasketty useaan otteeseen. Pukaran kylän kohdalla oli "Pukarolammi" eli nykyään Pukaralampi , jonka kuivattamiseen haettiin lupaa vuosina 1829, 1835 ja 1840. Järvi oli olemassa vielä vuoden 1959 peruskartassa , missä se oli piirretty alle 200 metriä pitkäksi. Vuoden 1982 peruskartassa se oli kuivatettu suoksi. Alueella on todennäköisesti sijainnut myös "Norolampi", jota myös on haluttu kuivattaa vuosien 1835 ja 1840 hakemuksissa. Pukaran kylän pohjoispuolella sijaitsee Hangasjärvi, jota on laskettu 1848 alkaen "Hangaslammin" nimellä. Etelämpänä Luomajärven kylässä on kartan nimistön perusteella ollut kaksi järveä, jotka on kuivatettu. Itse Luomajärvi  sijaitsi nykyisen kylän etelälaidalla ja on nykyään peltomaata ja niittyä. Toinen oli nimeltään Vähäjärvi  ja se on enää soistunutta metsää ja avosuota. Näitä järviä on ilmeisesti kutsuttu nimillä "Isoluomajärvi" ja "Wähäluomajärvi" ennen kuivattamista 1800-luvun alussa.
Parkanonjärven alue (35.53) > Parkanonjärven lähialue (35.532)

Parkanonjärvi on laskettu. Parkanonjärven lähialueella on laskettu myös pieniä lampia. Näitä ovat Paskolampi, Poikkeusjärvi ja Iso Hanhijärvi. Toinen suuri järvi  Kankarinjärvi on myös laskettu. Linnasjärveen laskenut Korteslampi  on nimensä puolesta suoksi ja pelloksi kuivatettu lampi.
Parkanonjärven alue (35.53) > Vuorijoen valuma-alue (35.535)

Vuorijärven valuma-alueella on laskettu yhdellä kertaa useiden järvien vedenpintaa ja osa pienistä järvistä on kuivatettu kokonaan. Valuma-alueen keskusjärvi Vuorijärvi ja siihen välittömästi laskevat järvet Hanhijärvi ja Majajärvi ovat kaikki olleet järvenlaskun kohteena yhtä aikaa. Hanhijärveen laskenut Vähä Työjärvi  on kuivatettu suoksi. Kun Vuorijärven vedenpinta aleni riittävästi, syntyi sen pohjoisimmasta lahdesta oma järvi Keskinenvesi . Myös se on nykyään kuivatettu kosteikoksi, jota kutsutaan Keskinenjärveksi. Majajärven ja Vuorijärven vedenpinnat ovat alentuneet niin, että kummatkin järvet ovat ruohottuneet ja matalia. Majajärven pohjoispuolella Ritajoen uomassa sijainnut Ritalampi  on kuivatettu koskeikoksi, jota kutsutaan Lahoviidannevaksi.
Parkanonjärven alue (35.53) > Nerkoonjärven valuma-alue (35.538)

Nerkoonjärven valuma-alueella pääjärven Nerkoonjärven vedenpintaa on laskettu 1930–1940-lukujen vaihteessa, jolloin myös Niskoslammen vedenpinta laski itsestään. Kihniön Mäkikylässä sijaitsevalla suolla sijaitsi vielä vuonna 1960 Hietalampi , jonka läpi johdettiin kaivetun ojan kautta suo-ojien vettä. Ojankaivun seurauksena järven vedenpinta aleni niin, että Jänisjärven mittaisesta lammesta jäi jäljelle kaksi pientä lampea. Kankarinjärven järvenlasku vaikutti myös Syväjärven vedenpintaan niin, että sen rantaviiva muuttui. Pieni Palolampi laskee Sulkuejärveen. Palolammen vedenpinta on voinut alentua ojankaivun takia.
Parkanonjärven alue (35.53) > Haukkaluoman valuma-alue (35.539)

Haukkaluoman valuma-alueella sijaitsi aiemmin kaksi peräkkäistä järveä. Niistä ylemmän eli Ylinen Lehmilammen  vedenpintaa on laskettu vaiheittain. Vielä 1800-luvulla piirretyssä pitäjänkartassa lampi vaikuttaa yhtenäiseltä, kun vuonna 1959 painetussa peruskartassa lampi on jo kaksiosainen. Toinen lammista on kadonnut vuoden 1984 peruskarttaan mennessä ja nykyään se on muuttunut suoksi.
Jämijärven valuma-alue (35.54)

Jämijärvi on laskettu kahdesti. Vedenpinta aleni yhteensä 1,3 metriä ja mahdollisti samalla myös viereisten Mertiöjärven ja Ainajärven vedenpinnan alentamisen. Jämijärven etelärannalla sijaitsevan pienen Pihnarinlammen  vedenpinta alenikin niin paljon, että jäljellä on enää kosteikko. Jyllinjoken alueella Jyllin ja Löytömaan kylien välissä sijaitsee Järviniittu , joka on avosuota ja kosteikkoa. Siitä lähtevä suora kaivettu oja laskee Jyllinjokeen Jyllin yläpuolella. Jämijärveen laskevan Naurisjoki-Jämijoki-Kivijoki-uoman valuma-alueella sijaitsee ainakin neljä laskettua järveä. Korvajärvi on laskettu suolampi, joka sijaitsee Korvaluoman eteläpuolella. Sen vedenpintaa on nostettukin ja se onkin kiinnostava lintujärvi. Aivan ampuma-alueen pohjoispäässä pohjoiseen menevän tien vieressä sijaitsee Kankaanjärvi , joka on nykyään ojitettua suota. Kankaanjärvestä itään sijaitsee suoksi kuivatettu Vähä Kivijärvi. Järven on ilmeisesti laskenut sama kylä, joka laski viereisen Kortesjärven . Kortesjärvi oli samankokoinen kuin Vähä Kivijärvikin. Molemmista on saatu paljon niittyä.
Kovesjoen valuma-alue (35.55)

Kovesjoen valuma-alue on hyvin soistunutta aluetta eikä siellä ole tehty juurikaan vesistöjärjestelyitä. Turvetuotannon, metsätalouden ja tukinuiton tarpeita varten on ojia perattu ja esimerkiksi Kirjaisoja on siiretty kukemaan Kuusijärven kautta. Samalla järveä on laskettu hieman. Kuusijoen luusuaan laskee pienen Pikkulammen  kaivettu laskuoja. Pikkulammi on nykyään avosuota. Kovesjoen uomassa sijaitsi vanhan 1800-luvulla laaditun pitäjänkartan mukaan lampi , jota kutsuttiin vuonna 1959 painetun peruskartan mukaan sijaitsi Lakson kylän pohjoispuolella ja jota kutsuttiin Korteslammeksi. Kovejoen uoma on sittemmin oikastu kulkemaan lammen ohitse ja Korteslampi on ojitettu ja kuivatettu suoksi. Kovesjoen valuma-alueen latvajärvi Ahvenlampi on saatettu laskea hieman.
Kuivasjärven valuma-alue (35.56)

Kuivasjoen laajentumat ovat pieniä järviä. Kun Kuivasjokea on perattu ja uoma syventynyt, ovat nämä järvet kaventuneet. Näin on käynnyt Linnanlahdelle , joka muodosti aiemmin Nykyiseen Ruonanlampeen asti ulottuvan  järvimäisen laajentuman. Nämä muodostavat nykyään omat pienet lammet.
Kuivasjärven pohjoispäähän laskevan Vääräjoen valuma-alueella on useita kuivatettuja järviä. Sekä Hangassuolla sijainnut Hangaslampi että alajuoksulla sijainnut Matkuslampi on kuivatettu metsäksi tai avosuoksi. Yläjuoksulla Jylhäkylällä sijaitseva Tervajärvi on kuivatetta pelloksi ja metsäksi. Tämä ei ole ainoa Jylhäkylän laskettu järvi, mutta ne kuuluvat Vatajanjärven valuma-alueelle. Siellä on mahdollisesti Iso Venesjärveä laskettu hieman, mutta varmaa on Iso-Valkiaisen vedenpinnan lasku. Yläjuoksulla sijaitseva Vähä Kivijärvi  jää Sompanevan turvetuotantoalueen ja Iso Kivijärven väliin ja on nykyään avosuota. Pieni Kakkurinlammi  sijaitsee Vatajanjärven länsipuolella. Sen laskuoja on perattu ja lammesta on jäljellä enää ojan leventymä.
Aurejärven valuma-alue (35.57)

Valuma-alueen suurista järvistä ilmeisesti vain valuma-alueen alajuoksun Leppäsjärveä on hieman laskettu. Tämä johtunee maaston suuremmista korkeusvaihteluista. Sen sijaan Ruojärven ja Hankajärven väliseen Melajokeen laskenut Melalampi  on kuivatettu kokonaan metsäksi, avosuoksi ja kosteikoksi. Vuoden 1959 painetussa peruskartassa paikalla sijaitsi vielä kaksi lampea.
Kun vertaa kahta vierekkäistä järveä toisiinsa, huomaa selvästi kuinka Aurejärven koillispuolella oleva  Iso Äijäjärvi on pienempi kuin Pikku Äijäjärvi. Tätä voi pitää merkkinä toisen järven järvenlaskusta, mutta muuta lähdettä väitteelle ei ole vielä esitetty. Aurejärven kaakkoispuolella oleva Kolminaisuudenneva eli Pitkäjärvi  on entinen järvi, jonka kuivattamisesta ei ole lähteitä käytössä. Nimi kuitenkin viittaa entiseen järveen.
Sirpiönjärven valuma-alue (35.58)

Iso Mustajärven itäpuolella sijainnut Vääräjärvi  oli vielä vuonna 1960 nykyistä suurempi järvi. Nykyään siitä on jäljellä enää kaksi lammikkoa.
Lavajärven valuma-alue (35.59)

Ruonajoen valuma-alueella on kuivattu Huutijärvi, jota voidaan nykyään pitää Huutisuona. Yläjuoksulla sijaitsevat vierekkäin Sirppijärvi ja Riihijärvi, jotka ovat molemmat laskettuja järviä. Toisen joen, Ruonanjoen, sivuhaara virtaa pelloksi kuivatetun Hanhijärven  pohjalla. Karhejärven valuma-alueella on kuivatettu ainakin Suojärvi  ja laskettu Sauninjärveä.
Kanadan Grand Prix 1976

|  Kanadan Grand Prix 1976  |
| --- | --- |
 14 osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1976. 
Päivämäärä:  3. lokakuuta 1976
Sijainti:  Mosport Park, Kanada
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  3,957 km
Kilpailun pituus:  80 kierrosta, 316,560 km
Paalupaikka
Kuljettaja:   James Hunt   (McLaren)
Paaluaika:  1.12,389
Palkintokoroke
Voittaja:   James Hunt   (McLaren)
Toinen:   Patrick Depailler   (Tyrrell)
Kolmas:   Mario Andretti   (Lotus)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Patrick Depailler   (Tyrrell)
Kierrosaika:  1.13,817 (kierroksella 60)
Kanadan Grand Prix 1976 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 3. lokakuuta
1976 Mosport Parkin radalla. Kilpailun voitti James Hunt.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talii | Kierrokset | Aika/keskeytyts | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 11 |  James Hunt | McLaren-Ford | 80 | 1.40.09,626 | 1 | 9 |
| 2 | 4 |  Patrick Depailler | Tyrrell-Ford | 80 | + 6,331 | 4 | 6 |
| 3 | 5 |  Mario Andretti | Lotus-Ford | 80 | + 10,366 | 5 | 4 |
| 4 | 3 |  Jody Scheckter | Tyrrell-Ford | 80 | + 19,745 | 7 | 3 |
| 5 | 12 |  Jochen Mass | McLaren-Ford | 80 | + 41,811 | 11 | 2 |
| 6 | 2 |  Clay Regazzoni | Ferrari | 80 | + 46,256 | 12 | 1 |
| 7 | 8 |  Carlos Pace | Brabham-Alfa Romeo | 80 | + 46,472 | 10 |  |
| 8 | 1 |  Niki Lauda | Ferrari | 80 | + 1.12,957 | 6 |  |
| 9 | 10 |  Ronnie Peterson | March-Ford | 79 | + 1 krs. | 2 |  |
| 10 | 28 |  John Watson | Penske-Ford | 79 | + 1 krs. | 14 |  |
| 11 | 16 |  Tom Pryce | Shadow-Ford | 79 | + 1 krs. | 13 |  |
| 12 | 6 |  Gunnar Nilsson | Lotus-Ford | 79 | + 1 krs. | 15 |  |
| 13 | 22 |  Jacky Ickx | Ensign-Ford | 79 | + 1 krs. | 16 |  |
| 14 | 9 |  Vittorio Brambilla | March-Ford | 79 | + 1 krs. | 3 |  |
| 15 | 18 |  Brett Lunger | Surtees-Ford | 78 | + 2 krs. | 22 |  |
| 16 | 19 |  Alan Jones | Surtees-Ford | 78 | + 2 krs. | 20 |  |
| 17 | 7 |  Larry Perkins | Brabham-Alfa Romeo | 78 | + 2 krs. | 19 |  |
| 18 | 17 |  Jean-Pierre Jarier | Shadow-Ford | 77 | + 3 krs. | 18 |  |
| 19 | 38 |  Henri Pescarolo | Surtees-Ford | 77 | + 3 krs. | 21 |  |
| 20 | 25 |  Guy Edwards | Hesketh-Ford | 75 | + 5 krs. | 24 |  |
| Kesk. | 26 |  Jacques Laffite | Ligier-Matra | 43 | Öljynpaine | 9 |  |
| Kesk. | 30 |  Emerson Fittipaldi | Fittipaldi-Ford | 41 | Pakoputki | 17 |  |
| Kesk. | 34 |  Hans Joachim Stuck | March-Ford | 36 | Ohjautuvuus | 8 |  |
| Kesk. | 20 |  Arturo Merzario | Wolf-Williams-Ford | 11 | Ulosajo | 25 |  |
| DNQ | 39 |  Otto Stuppacher | Tyrrell-Ford |  |  |  |  |
Kanadan Grand Prix 1977

|  Kanadan Grand Prix 1977  |
| --- | --- |
 16 osakilpailu 17 osakilpailusta kaudella 1977. 
Päivämäärä:  9. lokakuuta 1977
Sijainti:  Mosport Park, Kanada
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  3,957 km
Kilpailun pituus:  80 kierrosta, 316,560 km
Paalupaikka
Kuljettaja:   Mario Andretti   (Lotus)
Paaluaika:  1.11,385
Palkintokoroke
Voittaja:    Jody Scheckter   (Wolf)
Toinen:   Patrick Depailler   (Tyrrell)
Kolmas:   Jochen Mass   (McLaren)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Mario Andretti   (Lotus)
Kierrosaika:  1.13,299 (kierroksella 56)
Kanadan Grand Prix 1977 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 9. lokakuuta
1977 viimeistä kertaa Mosport Parkin radalla. Kilpailun voitti Jody Scheckter.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 20 |  Jody Scheckter | Wolf-Ford | 80 | 1.40.00,0 | 9 | 9 |
| 2 | 4 |  Patrick Depailler | Tyrrell-Ford | 80 | +6,77 | 6 | 6 |
| 3 | 2 |  Jochen Mass | McLaren-Ford | 80 | +15,76 | 5 | 4 |
| 4 | 17 |  Alan Jones | Shadow-Ford | 80 | +46,69 | 7 | 3 |
| 5 | 23 |  Patrick Tambay | Ensign-Ford | 80 | +1.03,26 | 16 | 2 |
| 6 | 19 |  Vittorio Brambilla | Surtees-Ford | 78 | Ulosajo | 15 | 1 |
| 7 | 14 |  Danny Ongais | Penske-Ford | 78 | +2 krs. | 22 |  |
| 8 | 9 |  Alex Ribeiro | March-Ford | 78 | +2 krs. | 23 |  |
| 9 | 5 |  Mario Andretti | Lotus-Ford | 77 | Moottori | 1 |  |
| 10 | 16 |  Riccardo Patrese | Shadow-Ford | 76 | Ulosajo | 8 |  |
| 11 | 30 |  Brett Lunger | McLaren-Ford | 76 | moottori | 20 |  |
| 12 | 21 |  Gilles Villeneuve | Ferrari | 76 | Vaihteet | 17 |  |
| Kesk. | 1 |  James Hunt | McLaren-Ford | 61 | Ulosajo | 2 |  |
| Kesk. | 27 |  Patrick Nève | March-Ford | 56 | Moottori | 21 |  |
| Kesk. | 3 |  Ronnie Peterson | Tyrrell-Ford | 34 | Polttoainevuoto | 3 |  |
| Kesk. | 24 |  Rupert Keegan | Hesketh-Ford | 32 | Ulosajo | 25 |  |
| Kesk. | 18 |  Hans Binder | Surtees-Ford | 31 | Ulosajo | 24 |  |
| Kesk. | 10 |  Ian Scheckter | March-Ford | 29 | Moottori | 18 |  |
| Kesk. | 28 |  Emerson Fittipaldi | Fittipaldi-Ford | 29 | Moottori | 19 |  |
| Kesk. | 12 |  Carlos Reutemann | Ferrari | 20 | Polttoaineen syöttö | 12 |  |
| Kesk. | 8 |  Hans Joachim Stuck | Brabham-Alfa Romeo | 19 | Moottori | 13 |  |
| Kesk. | 6 |  Gunnar Nilsson | Lotus-Ford | 17 | Ulosajo | 4 |  |
| Kesk. | 26 |  Jacques Laffite | Ligier-Matra | 12 | Vaihteet | 11 |  |
| Kesk. | 7 |  John Watson | Brabham-Alfa Romeo | 1 | Ripustukset | 10 |  |
| Kesk. | 22 |  Clay Regazzoni | Ensign-Ford | 0 | Ulosajo | 14 |  |
| DNS | 25 |  Ian Ashley | Hesketh-Ford |  |  |  |  |
| DNQ | 15 |  Jean-Pierre Jabouille | Renault |  |  |  |  |
Kalajärvi (Pälkäne)

| Kalajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Pälkäne
Koordinaatit:  61°18′14″N, 24°22′40″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Hauhon alue (35.77)
Laskujoki:  oja Ohranojaan 
Järvinumero:  35.771.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  115,8 m  
Rantaviiva:  0,947 km  
Pinta-ala:  2,388 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKalajärvi 
Kalajärvi  on Pirkanmaalla Pälkäneen Ruokolassa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,4 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Ruokojärven ja Arajärven välisen tien varressa ojitetulla suolla. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä ja sen rannat ovat suomaata. Järvi on matala ja loppukesällä sen vedenpinta on täynnä vesikasvia. Järven eteläpuolella sijaitsee turvetuotteita valmistava yritys.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Ilmoilanselän alueeseen (35.771) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 115,8 metriä mpy. Siihen on johdettu ojitetun suon johto-ojia. Järven laskuoja laskee Ohralammen kautta Ohranojaan, joka laskee Särkijärven kautta Ilmoilanselkään.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi oli silloinkin ”Kalajärvi”.
Vuoden 1956 peruskartassa järveen oli jo johdettu luoteesta tuleva suo-oja. Laskuoja laski Ohralampeen, jota ei vielä ollut kuivatettu. Seuraavassa kartassa suo oli ojitettu tiheästi ja Ohralampi oli kutistunut puoleensa. Oja, joka ennen virtasi lammen läpi, on ojitustöissä kaivettu kiertämään sen.
Kalervo Kotivalo

Kalervo Kotivalo (3. joulukuuta 1902 – 10. tammikuuta 1958 Karhula) oli suomalainen yleisurheilija. Kymin Veikkoja edustanut Kotivalo voitti kuulantyönnön, kiventyönnön ja viisiottelun vuonna 1925 Frankfurt am Mainin työläisolympialaisissa. Virolahdelta kotoisin ollut Kotivalo edusti myös Virolahden Vapautta ja Viipurin Rientoa. Kotivalosta tuli TUL:n kuulamestari vuonna 1930 tuloksella 13,22 metriä.
Kotivalo kuoli tammikuussa 1958 Kotkan Rannikkopatteriston Kirkonmaan linnakkeella räjähdysonnettomuudessa, jossa dynamiittilaatikko tuntemattomasta syystä räjähti laturin selässä. Paikalla työmiehenä olleen Kotivalon toinen jalka ja käsi murskautuivat. Kotivaloa kuljettamaan tilattiin ambulanssilentokone, johon isokokoista Kotivaloa ei kuitenkaan saatu sopivasti sijoittumaan. Kotivalo vietiin yhtiöalus Pyhtäällä Kotkan sairaalaan, jossa hän leikkauksen jälkeen kuoli.
Jörg Heinrich

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Jörg Heinrich vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntymäaika: 6. joulukuuta 1969 (ikä 54)
Syntymäpaikka: Rathenow, Saksan demokraattinen tasavalta
Jörg Heinrich (s. 6. joulukuuta 1969 Rathenow, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen jalkapalloilija.
Heinrich pystyi pelaamaan sekä puolustuksessa että keskikentällä. Hän pelasi yleensä vasemmalla laidalla.
Heinrich pelasi Saksan maajoukkueessa 37 ottelua ja teki niissä kaksi maalia vuosina 1995–2002. Hän edusti Saksaa MM-kilpailuissa 1998.
Heinrich edusti vuosina 1996–1998 ja 2000–2003 Bundesliigassa Borussia Dortmundia. Hän voitti seuran riveissä Saksan-mestaruuden vuosina 1996 ja 2002 sekä Mestarien liigan ja Intercontinental Cupin vuonna 1997.
Heinrich edusti myös useita muita seuroja Saksan demokraattisen tasavallan ja Saksan liittotasavallan sarjoissa. Hän pelasi lisäksi pääsarjatasolla Italiassa.