stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen ilmailuhistoriallinen lehti

Suomen Ilmailuhistoriallinen Lehti oli suomalaisen ilmailun historiaan erikoistunut lehti, joka ilmestyi vuosina 1994-2019. Sen voidaan katsoa olleen jatkoa Suomen Siivet -lehdelle, joka oli vuosina 1968–1973 julkaistu ilmailuhistoriaa käsitellyt lehti.
Lehden päätoimittaja oli Pentti Manninen. Lehden kustantaja oli helsinkiläinen InScale 72 productions -yritys. Lehdet painettiin Forssan Kirjapainossa.
Lehteä julkaistiin neljä numeroa vuosittain. Lehden kestotilaushinta vuonna 2019 oli 32 euroa.
Pääosa artikkeleista on toisen maailmansodan ajan tai sitä varhaisemman Suomen sotilasilmailuun liittyviä kuvauksia. Artikkelien kirjoittajien taustojen lisäksi artikkelit kuvaavat usein lentokoneiden tekniikkaa.
Lehden koodi on ISSN 1237-2315.
Aiheesta muualla

Lehden omat sivut
Tähän asti ilmestyneiden lehtien sisältö
Surte

| Surte |
| --- | --- |
 Surten eteläosaa.
 Surte
 Koordinaatit: 57°50′N, 12°1′E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa ja Bohuslän
Kunta:  Alen kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  3,61 km²
Väkiluku:  5 798
 – Väestötiheys:  1 606,1 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Surte on taajama Alen kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Länsi-Götanmaan maakunnassa Ruotsissa. Vuonna 2005 siellä oli 5 740 asukasta.
Surte sijaitsee noin 15 kilometriä pohjoiseen Göteborgista.
Surtessä toimi pakkauslasia (pulloja ja purkkeja) valmistanut Surten lasitehdas vuodesta 1862 vuoteen 1978. Yritys laajeni 1950- ja 1960-luvulla, ja samalla Surten taajama kasvoi ja kehittyi, kun asukkaiden määrä nousi noin 2 500:sta noin 6 400 henkilöön vuosien 1950 ja 1970 välillä. Surten lasitehtaan 660 työntekijästä vuonna 1964 noin 40 prosenttia oli maahanmuuttajia, valtaosin suomalaisia.
Syyskuussa 1950 Surtessä sattui suuri maanvyöry, jossa noin 24 hehtaarin savipitoinen maa-alue sortui ja vyöryi osin Götajokeen. Yksi ihminen kuoli ja 150 perhettä jäi tilapäisesti kodittomiksi, kun noin 30 taloa sortui paikoiltaan.
Maanvyöryn tuhoja 1950.
Väestönkehitys

| Surten taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 4 566 | 4 566 |
| 1965 | 1965 |    | 5 929 | 5 929 |
| 1970 | 1970 |    | 6 420 | 6 420 |
| 1975 | 1975 |    | 5 685 | 5 685 |
| 1980 | 1980 |    | 5 546 | 5 546 |
| 1990 | 1990 |    | 5 364 | 5 364 |
| 1995 | 1995 |    | 5 559 | 5 559 |
| 2000 | 2000 |    | 5 464 | 5 464 |
| 2005 | 2005 |    | 5 740 | 5 740 |
| 2010 | 2010 |    | 5 798 | 5 798 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Surte Wikimedia Commonsissa
Sulo Albin Tervo

Sulo Albin Tervo (8. helmikuuta 1920 Lipinlahti, Nurmes – 26. lokakuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen rakennusalan yrittäjä ja Rakennustoimisto S. A. Tervo Oy:n perustaja. Hänen yrityksensä oli merkittävä rakentaja Pohjois-Karjalassa, mutta myös Helsingissä sekä Svetogorskin ja Kostamuksen vientiurakoissa Neuvostoliitossa. Hän  on Pohjois-Karjalan ainoa vuorineuvoksen arvonimen saanut henkilö. 1980-luvun taitteessa hän sai ehdollisen vankeustuomion vuosia jatkuneista veropetoksista jutussa, jossa tuomittiin 29 muutakin Tervon rakennushankkeisiin liittynyttä yritysjohtajaa.
Elämä ja ura

Sulo Albin Tervo syntyi Nurmeksen Lipinlahden kylässä metsätyömiehen pojaksi. Hän itsekin aloitti uransa metsätöissä, mutta kävi sotien jälkeen Kuopion Teknillisen koulun ja valmistui rakennusmestariksi. Muiden rakennusyhtiöiden palveluksessa ammattiuransa aloitettuaan hän perusti oman yrityksen vuonna 1953. Rakennustoimisto S. A. Tervo Oy keskittyi aluksi asuntorakentamiseen Pohjois-Karjalassa, mutta 1950-luvun lopun matalasuhdanteessa laajensi muutamaksi vuodeksi toimintaansa Helsinkiin, kunnes palasi kotimaakuntansa elpyneille markkinoille.
Tervon liiketoiminta laajeni 1960-luvun alussa rakennuskonevuokraukseen ja teräsrakenteiden tekoon Uimaharjuun perustetussa Karjalan Rautarakenne Oy:ssä. Vuonna 1968 Tervo perusti Käpykankaan betonielementtitehtaan, joka myi tuotantoaan myös ulkopuolisille tilaajille. Elementtejä toimitettiin 1970-luvulla valtavia määriä Finn-Stroin Kostamus-työmaalle Neuvostoliittoon. 1970-luvulla Tervon rakennustoiminta laajeni kotimaakunnan ulkopuolelle ja yrityksestä kasvoi yksi Suomen suurimmista rakennusliikkeistä.
Vuonna 1984 Tervo myi yrityksensä Polar-rakennusyhtiöille, jossa se toimi nimellä Polar-Tervo vuoteen 1994, kunnes yrityssaneerauksen yhteydessä fuusioitiin emoyhtiöön.
Tervo tunnettiin värikkäänä ja kansanomaisena johtajana, joka ajeli Ladalla. Kotiseutunsa päättäjiin suivaantuneena hän muutti vuonna 1992 kerrostaloon Kauniaisiin.
Vuonna 2016 julkaistiin Sulo Albin Tervon elämäkerta Kansanmies ja patruuna, S. A. Tervo – rakentajan elämäntyö, jonka on kirjoittanut Jukka Partanen.
Nimikkorahasto ja -säätiö

Suomen Kulttuurirahaston Pohjois-Karjalan rahaston alaisuudessa toimii vuonna 1973 perustettu S. A. Tervon nimikkorahasto. Se tukee pohjoiskarjalaisia teknisten alojen, erityisesti rakennusalan ja kaupallisen alan opiskelijoita, Pohjois-Karjalan talouselämän tutkimusta ja koulutusta sekä Pohjois-Karjalan elinkeinoelämän kehittämistä. Tervon vuonna 1985 perustama S. A. Tervo -Säätiö tukee syöpä-, sydän- ja verisuonitautien tutkimusta sekä sotaveteraanien ja vanhusten kuntoutus- ja huoltotoimintaa.
Sulia

| Sulia> Σουλία.Sijainti |
| --- | --- |
 Sulia
Koordinaatit:  35°06′05″N, 24°41′24″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Agía Galíni, Ágios Vasíleios, Réthymno, Kreeta
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Kreeta
Aiheesta muualla
  Sulia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sulia (m.kreik. Σουλία, Sūlia tai Soulia) eli Sulena (Σουλήνα, Sūlēna tai Soulēna) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Agía Galínin kylän paikalla.
Maantiede

Sulia sijaitsi Elektra-joen (nyk. Platýs) suussa Kreetan etelärannikolla nykyisen Ágios Vasíleioksen kunnan Agía Galínin kylän paikalla. Kaupungin satama sijaitsi joen suussa suunnilleen samalla paikalla kuin nykyinen kylä satamineen. Pääasutus tai ainakin osa siitä saattanut sijaita kukkulalla noin kilometrin päässä.
Historia

Sulia toimi sisämaassa sijainneiden Sybritan ja Korionin kaupunkien satamana. Kaupungin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Se on ollut olemassa ainakin roomalaisella kaudella, jolta ajalta suurin osa sen paikalta tehdyistä löydöksistä on peräisin. Antiikin lähteistä Sulian mainitsee vain Stadiasmus Maris Magni, joka kutsuu sitä satamaksi, jossa on ”hyvää vettä”.
Rakennukset ja löydökset

Kaupungissa oli Artemiille omistettu pyhäkkö, jonka jäännökset sekä lukuisia siihen liittyviä votiivipiirtokirjoituksia on löydetty. Pyhäkkö saattaa olla roomalaista aikaa varhaisempikin. Paikalta on löydetty myös joitakin rakennusjäänteitä, keramiikan osia sekä hautoja pyhäkön koillis- ja itäpuolelta. Vielä 1400-luvulla kaupungin paikalla kerrotaan olleen näkyvissä akveduktin jäänteitä.
Varhaiskristillisellä ajalla kaupungissa oli basilikakirkko, joka sijaitsi nykyisen Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen (Koimíseos tis Theotókou) kirkon paikalla. Siitä on säilynyt muun muassa mosaiikkilattiaa.
Sumner Locke Elliott

| Sumner Locke Elliott> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. lokakuuta 1917 Sydney Sydney, Australia
Kuollut: 24. kesäkuuta 1991 (73 vuotta) New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  australialainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Pääteokset:  Hiljaa, hän voi kuulla
Palkinnot
 Miles Franklin Literary Award, 1963 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Sumner Locke Elliott (17. lokakuuta 1917 Kogarah, Sydney, Australia – 24. kesäkuuta 1991 New York, Yhdysvallat) oli australialaissyntyinen kirjailija.
Elliott on arvostettu prosaisti ja näytelmäkirjailija. Häneltä ilmestyi kymmenen romaania, neljätoista näytelmää, kymmenen kuunnelmaa ja käsikirjoituksia. Hänen omaelämäkertansa You Must Like Your Work ilmestyi 1975. Hän oli kaiken kaikkiaan hyvin tuottelias kirjoittaja, mutta tuotannon ytimen muodostavat romaanit, joista kuuden tapahtumat tai aihepiiri liittyvät Australiaan.
Elliottin äiti oli australialainen kirjailija Sumner Locke, joka kuoli synnytystä seuraavana päivänä, ja poika jäi tätiensä kasvatettavaksi. Seurauksena oli ankara huoltajuuskiista, joka ratkesi vasta kymmenen vuoden kuluttua. Hän on käsitellyt aihetta palkitussa omaelämäkerrallisessa romaanissa Hiljaa, hän voi kuulla. Hän työskenteli 13-vuotiaasta alkaen toistakymmentä vuotta näyttelijänä radio-ohjelmissa ja teki muutenkin työtä ohjelmien parissa, kuten kirjoitti käsikirjoituksia lastenohjelmaan. Hän siirtyi koulun päätyttyä päätoimiseksi radion ja teatterin pariin.
Elliott muutti 1948 Yhdysvaltoihin, jossa hän asui lähes koko aikuiselämänsä ja sai kansalaisuuden 1955. Pitemmäksi aikaa hän palasi Australiaan vasta 1974.
Elliott ei avioitunut ja tuli homoseksuaalina kaapista vasta 1990 kirjansa Fairyland kautta.
Palkinnot ja tunnustukset

1963 Miles Franklin Literary Award teoksesta Hiljaa, hän voi kuulla (1962)
1977 Patrick White Award
Suomennetut teokset

Hiljaa, hän voi kuulla (Careful, he might hear you),  suom. Marja Heinonen. Tammi, 1965
Aiheesta muualla

Jill Roe: Elliott, Sumner Locke (1917–1991) Australian Dictionary of Biography.  2007. Australian National University. Viitattu 2017. (englanniksi)
Obituary, The New York Times, June 26, 1991
Sumner Locke Elliott Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sulo Autere

| Sulo Autere> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. huhtikuuta 1892 Teisko
Kuollut: 19. joulukuuta 1949 (57 vuotta) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Sulo Rantanen
Merkittävät roolit:  Esko (Nummisuutarit) Juhani (Seitsemän veljestä) Turkka (Tukkijoella)
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Sulo Autere (aik. Rantanen, 28. huhtikuuta 1892 Teisko – 19. joulukuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Harrastelijapohjalta aloittanut Autere tulkitsi uransa varrella keskeisiä rooleja useissa suomalaisissa klassikkonäytelmissä ja toimi teatterinjohtajana eri kaupunkien työväen näyttämöillä.
Elämä ja ura

Sulo Autereen vanhemmat olivat tilanomistaja August Rantanen ja Vilhelmiina Ahola. Ennen näyttämöuraansa Autere työskenteli puuseppänä. 1910-luvulla hän oli mukana harrastelijanäyttelijänä tamperelaisissa näytelmäseuroissa, ammattinäyttelijäksi hän ryhtyi 1920. Teatterinjohtajana Autere työskenteli Pietarsaaren, Jyväskylän, Iisalmen, Savonlinnan ja Mäntän työväen näyttämöillä. Lisäksi hän opetti lausuntaa.
Autereen näyttämötehtäviä olivat muun muassa Esko (Nummisuutarit), Olavi (Maunu Tavast), Turkka (Tukkijoella) ja Kortesuo Minna Canthin klassikkonäytelmässä Anna Liisa. Aleksis Kiven Seitsemässä veljeksessä Autere tulkitsi Juhanin ja kanttoorin roolit. Sulo Autereen näyttelijäntöistä mainittakoon myös nimiosa kappaleessa Lalli.
Sulo Autere näytteli sivurooleja kahdessa Kalle Kaarnan ohjaamassa elokuvassa: Tee työ ja opi pelaamaan (1936) sekä Isoviha (1939). Lisäksi hän teki sivuosan Yrjö Nortan ohjaamassa jännityselokuvassa Hiipivä vaara (1944).
Sulo Autereella ja näyttelijä Rauha Autereella oli tytär Maija Autere.
Lähteet ja viitteet

Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, Kustannusliike Opas, Viipuri 1930
1 2  Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, s. 23 ja 24
↑  http://www.kysymuseolta.fi/teatterimuseo/#id=55
Suomen ihanimmat häät

| Suomen ihanimmat häät |
| --- | --- |

Kestoaika:  60 minuuttia
Pääosissa:  Tuija Pehkonen
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  AVA
Esitetty:  15. maaliskuuta 2016 –
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  12
Tuotanto
Tuottaja(t):  Mepa Päivinen
Vastaava(t) tuottaja(t):  Katri Varjos Eero Hietala Ilkka Hynninen Onerva Österberg (MTV Oy)
Ohjaaja(t):  Heli Lekka
Käsikirjoittaja(t):  Heli Lekka Minna-Ella Aaltonen
Leikkaaja(t):  Lotta Kaarna Antero Laurila Sami Harjunen
Kuvaaja(t):  Sami Harjunen Rene Korpela Hane Aaltonen (Pääkuvaaja)
Tuotantoyhtiö(t):  Aito Media
Suomen ihanimmat häät on 15. maaliskuuta 2016 AVA-kanavalla alkanut tositelevisiosarja, jossa seurataan naimisiin menevien pariskuntien häävalmisteluja ja -juhlia. Jokaisessa jaksossa kuullaan myös pariskuntien rakkaustarina. Ohjelmaa juontaa Tuija Pehkonen.
Jaksot

| Jakso | Parit | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Maiju ja Börje | 15. maaliskuuta 2016 |
| 2. | Anna ja Andi | 22. maaliskuuta 2016 |
| 3. | Heini ja Mika | 29. maaliskuuta 2016 |
| 4. | Miisa ja Janne | 5. huhtikuuta 2016 |
| 5. | Julia ja Matti | 12. huhtikuuta 2016 |
| 6. | Henni ja Atte | 19. huhtikuuta 2016 |
| 7. | Minna ja Reijo | 26. huhtikuuta 2016 |
| 8. | Sanna ja Ville | 3. toukokuuta 2016 |
| 9. | Linda ja Sam | 10. toukokuuta 2016 |
| 10. | Tuire ja Turkka | 17. toukokuuta 2016 |
| 11. | Ksenia ja Vitali | 24. toukokuuta 2016 |
| 12. | Suvi ja Tomi | 31. toukokuuta 2016 |
| Jakso | Parit | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Mia ja roni | 16. helmikuuta 2017 |
| 2. |  | 23. helmikuuta 2017 |
| 3. |  | 2. maaliskuuta 2017 |
| 4. |  | 9. maaliskuuta 2017 |
| 5. |  | 16. maaliskuuta 2017 |
| 6. |  | 23. maaliskuuta 2017 |
| 7. |  | 30. maaliskuuta 2017 |
| 8. |  | 6. huhtikuuta 2017 |
9.:
Suomihiphoppia Vol. 3

| Suomihiphoppia Vol>  3 V/A |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2004
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: hip hop, rap
 Kesto: 79.05
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Suomihiphoppia-sarjan muut julkaisut
| Suomihiphoppia Vol. 2 2003 | Suomihiphoppia Vol. 3 2004 | Suomihiphoppia Vol. 4 2004 |
Suomihiphoppia Vol. 3 on Warnerin Suomihiphoppia-levysarjan kolmas osa, joka julkaistiin vuonna 2004.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Esittäjä | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Minä ja maailma | Jurassikki | 3.25 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Jokanen on voittaja | Mängimies, Ezra, Tikku & MAS | 3.41 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Katujen ääni | Toinen Kanava & YOR123 | 3.56 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Hei! | Trilogia | 3.43 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Syljen | Elastinen | 4.50 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Laula mun kanssa | Pikku G | 4.30 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Tarviin aikaa | Helpus | 3.30 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Yhdes iltaan | Avain feat. Sofia Chaichee | 4.35 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Kerro frendeilles | Kapasiteettiyksikkö feat. Redrama | 3.58 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Vaan sil on väliä | Fintelligens feat. Illi | 4.16 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Murha | Mariska | 4.52 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Kaikki yhden puolest | Royal Family | 3.43 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Yhtä juhlaa | Spesialisti feat. Kristiina Wheeler | 3.55 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Äijät ja ämmät | Skandaali | 3.37 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Toisinaan | Kapasiteettiyksikkö | 3.43 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Hautajaismusiikki | Skandaali feat. Joniveli | 4.48 |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Viesti | Seremoniamestari | 3.21 |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Jarden träkki | Steen1 | 4.28 |  |  |  |  |  |  |
| 19. | Liikkeellä | Koo-S | 3.10 |  |  |  |  |  |  |
| 20. | Leegion | A-Rühm | 4.12 |  |  |  |  |  |  |
Suomihiphoppia Vol. 2

| Suomihiphoppia Vol>  2 V/A |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2003
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: hip hop, rap
 Kesto: 68.52
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Suomihiphoppia-sarjan muut julkaisut
| Suomihiphoppia Vol. 1 2003 | Suomihiphoppia Vol. 2 2003 | Suomihiphoppia Vol. 3 2004 |
Suomihiphoppia Vol. 2 on Warnerin Suomihiphoppia-levysarjan toinen osa, joka julkaistiin vuonna 2003.
Albumi saavutti kultalevyn rajan vuonna 2003.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Esittäjä | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | En osaa | Mariska | 4.14 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Romeo ja Julia (akustinen versio) | Pikku G | 3.46 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Punainen tiili (Sisältää samplen Petri Laaksosen kappaleesta ”Syöksytään”.) | Avain | 4.30 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | One World | RDN feat. GZA, YOR123, Skandaali | 3.47 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Älä tule myöhään kotiin | Spesialisti feat. Timsi | 3.50 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Superskandaali | Skandaali | 4.00 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Matti ja Maija (Rake remix) | Ezkimo | 3.17 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Näyttää hyvältä | Kapasiteettiyksikkö feat. Eye N’ I & Profilen | 4.09 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Sillalla | Helpus | 3.46 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Sylje ole hyvä | Toinen Kanava | 3.23 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Koti | Raimssi | 3.48 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Tallsinki | RDN feat. YOR123, Skandaali, Jaise, A-Rühm | 4.06 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Räjähdysvaara | Pikku G feat. YOR123 & Ezkimo | 3.36 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Skenejulkkis | Tulenkantajat | 3.04 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Enää ei tarvi venaa | Urbaanilegenda | 3.41 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Sana sanasta | Skandaali feat. Urbaanilegenda | 4.29 |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Uudestaan (Sisältää samplen Bar Kays -yhtyeen kappaleesta ”Shine”.) | Sere feat. Nylon Beat | 3.31 |  |  |  |  |  |  |
| 18. | KC Part 2,5 | Konala Kartelli | 3.56 |  |  |  |  |  |  |
Small Faces (vuoden 1967 albumi)

| Small Faces Small Faces |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Olympic -studiot, Lontoo, 1967
 Julkaistu: kesäkuu 1967
 Tyylilaji: pop rock psykedeelinen rock
 Kesto: 30.24
 Levy-yhtiö: Immediate Records
Listasijoitukset
  21. (heinäkuu 1967)   178. (1968)
Small Facesin muut julkaisut
| From the Beginning 1967 | Small Faces 1967 | Ogdens’ Nut Gone Flake 1968 |
Small Faces on brittiläisen Small Faces -yhtyeen kesäkuussa 1967 julkaistu toinen virallinen studioalbumi. Se oli yhtyeen ensimmäinen, jonka julkaisi The Rolling Stones-manageri Andrew Loog Oldhamin johtama Immediate Records. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin vuonna 1968 nimellä There Are But Four Small Faces erilaisella kappalesisällöllä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Steve Marriott ja Ronnie Lane, ellei toisin mainita.
A-puoli
(Tell Me) Have You Ever Seen Me – 2.16
Something I Want to Tell You – 2.10
Feeling Lonely – 1.35
Happy Boys Happy – 1.36
Things Are Going to Get Better – 2.39
My Way of Giving – 1.59
Green Circles – 2.46 (säv. Marriott/Lane/O'Sullivan)
B-puoli
Become Like You – 1.58
Get Yourself Together – 2.16
All Our Yesterdays – 1.53
Talk to You – 2.09
Show Me the Way – 2.08
Up the Wooden Hills to Bedfordshire – 2.05 (säv. Marriott/Lane/Ian McLagan)
Eddie's Dreaming – 2.54 (säv. Marriott/Lane/McLagan)
Kappaleet > Vuoden 2003 painoksen bonuskappaleet (Charly)

Don't Burst My Bubble
Red Balloon (vaihtoehtoinen versio)
Green Circles (vaihtoehtoinen versio)
(Tell Me) Have You Ever Seen Me (vaihtoehtoinen versio)
The Moments (featuring Steve Marriott)
You Really Got Me
Money, Money
Suomen presidentin valinta 1944

Presidentti C. G. E. Mannerheim kuuntelee eduskunnan valtiosalissa YL:n ja Laulumiesten laulutervehdystä. Presidentin oikealla puolella eduskunnan puhemies Väinö Hakkila, vasemmalla pääministeri Edwin Linkomies, takana vasemmalla ensimmäinen varapuhemies E. M. Tarkkanen ja oikealla toinen varapuhemies Toivo Horelli. Vasemmalla takana kenraalit Erik Heinrichs ja Väinö Valve.
Tasavallan presidentiksi toimestaan eronneen Risto Rytin seuraajaksi määrättiin jatkosodan loppuvaiheessa elokuussa 1944 eduskunnan säätämällä poikkeuslailla puolustusvoimain ylipäällikkö, Suomen marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheim. Minkäänlaista vaalia ei järjestetty eikä vastaehdokkaita ollut, ja eduskunta hyväksyi poikkeuslain yksimielisesti ilman äänestystä.
Tausta

Neuvostoliiton aloitettua 9. kesäkuuta 1944 Karjalankannaksella suurhyökkäyksen suomalaisjoukkoja vastaan ja tehtyä läpimurron presidentti Risto Ryti lähetti 27. kesäkuuta Saksaan henkilökohtaisen, Ryti–Ribbentrop-sopimukseksi kutsutun kirjeen aseavun saamiseksi. Kirjeessä Ryti vakuutti, ettei Suomi hänen ollessaan presidenttinä solmisi erillisrauhaa Neuvostoliiton kanssa. Rintamatilanteen vakiinnuttua ja ulkopoliittisen paineen helpotuttua Suomi irtautui Ribbentrop-sopimuksesta siten, että Ryti erosi presidentin tehtävistä 1. elokuuta. Taustalla oli Suomen pyrkimys päästä rauhansopimukseen Neuvostoliiton kanssa. Hallitukselle antamassaan kirjelmässä Ryti ilmoitti eronsa muodolliseksi syyksi heikentyneen terveytensä ja sen, että ”ylin toimeenpanovalta sekä sotilas- että siviilihallinnon alalla olisi tällä hetkellä keskitettävä samalle henkilölle”. Näin Ryti määritteli seuraajakseen marsalkka Mannerheimin.
Poikkeuslaki

Linkomiehen hallitus antoi 1. elokuuta eduskunnalle esityksen laiksi ”tasavallan presidentin määräämisestä ilman vaalia”. Se oli valmisteltu salassa ja tuli puhemiesneuvostolle täytenä yllätyksenä. Sodan jatkamisen kannattajat olivat tyrmistyneitä menettelytavasta, rauhanopposition kannattajat puolestaan tyytyväisiä, koska presidentinvaihdos tajuttiin askeleeksi kohti rauhanneuvotteluja. SDP:n Väinö Voionmaan mukaan tällainen hanke olisi normaalioloissa ”kaappaus” mutta senhetkisessä tilanteessa hyväksyttävä. Oikeiston vastahanka tyrehtyi pääosin siihen, että presidentiksi oli tulossa heille muuten mieluisa Mannerheim. Lain ensimmäisessä käsittelyssä kuultiin vain kaksi puheenvuoroa, kun pääministeri Edwin Linkomies esitteli asian ja kansanedustaja Bruno Salmiala ilmoitti IKL:n ryhmän kielteisen näkemyksen siitä. Salmialan mukaan Rytin ero oli heikosti perusteltu ja normaalin valitsijamiesvaalin ohittaminen Suomen hallitusmuodon hengen vastaista ja IKL olisi pyytänyt Rytiä perumaan eronsa, ellei se olisi ollut jo liian myöhäistä.
Lain käsittely eduskunnassa oli ennätyksellisen ripeä: neljässä tunnissa lakiesitys läpäisi lähetekeskustelun, perustuslakivaliokunnan, ensimmäisen täysistuntokäsittelyn, suuren valiokunnan ja toisen täysistuntokäsittelyn. Perustuslakivaliokunta totesi mietinnössään, että presidentin valitseminen ei ”Suomen valtiosäännön edellyttämällä tavalla ole nykyisenä ajankohtana mahdollista” ja että Mannerheimin valinta vastaa parhaiten valtakunnan etua. Kolmannessa täysistuntokäsittelyssä 4. elokuuta eduskunta julisti lakiesityksen kiireelliseksi ja hyväksyi sen ilman keskustelua yksimielisesti.
Lain mukaan Mannerheim tulisi välittömästi presidentiksi lain astuessa voimaan, mikä tapahtui vielä samana päivänä. Lakitekstissä ei erikseen mainittu Mannerheimin presidenttikauden kestoa. Laki myös antoi Mannerheimille (ja vain hänelle) oikeuden siirtää halutessaan pääministerille useita presidentin tehtäviä, kuten asetusten antaminen presidentin nimissä, armahdusoikeus, presidentille kuuluvat virkanimitykset sekä oikeus antaa Suomen kansalaisuus.
Ribbentrop-sopimus mitätöityi lopullisesti, kun Mannerheim ilmoitti 17. elokuuta Suomeen saapuneelle saksalaiselle marsalkalle Wilhelm Keitelille olevansa vapaa sopimuksen velvoitteista.
Aiheesta muualla

Laki tasavallan presidentin määräämisestä ilman vaalia (4.8.1944) Wikiaineistossa.
Hallituksen esitys Eduskunnalle laiksi tasavallan presidentin määräämisestä ilman vaalia (1.8.1944) Wikiaineistossa.
Perustuslakivaliokunnan mietintö numero 52 vuoden 1944 valtiopäiville Wikiaineistossa.
Kansanedustajat Presidentti Mannerheimin virkaanastujaistilaisuudessa Eduskuntatalossa 1944
Sointusaari

| Sointusaari> Rocka-Bye Island |
| --- | --- |
Alkuperämaa:  Irlanti
Verkko:  Irlanti: RTÉ2 Suomi: Nelonen Nappula
Sointusaari (engl. Rocka-Bye Island, iiriksi Inis Spraoi) on irlantilainen animaatio- televisiosarja.
Äänirooleissa > Suomenkieliset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Saara Aalto  | … |  Li   |
|  Susa Saukko  | … |  Aku   |
|  Annituuli Kasurinen  | … |  Tero   |
|  Raili Raitala  | … |  Minna   |
|  Petra Gargano  | … |  Roosa   |
|  Heljä Heikkinen  | … |  Jani   |
|  Antti Jaakola  | … |  Peuranen   |
|  Tero Koponen  | … |     |
|  Katja Aakkula  | … |     |
|  Markus Bäckman  | … |     |
Tunnuslaulu: Katja Aakkula, Saara Aalto
Käännös: Max Ovaska
Tuotanto: SDI Media