stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rory Kinnear

| Rory Kinnear |
| --- | --- |
 Rory Kinnear vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. helmikuuta 1978 (ikä 46) Lontoo, Britannia
Näyttelijä
Aktiivisena:  2000–
Merkittävät roolit:  Bill Tanner (mm. Quantum of Solace)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Rory Kinnear (s. 17. helmikuuta 1978 Lontoo, Britannia) on brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Lontoossa ja opiskeli LAMDAssa.
Kinnear tunnetaan parhaiten teatterirooleistaan ja hän on ollut mukana sekä Royal Shakespeare Companyssa että Royal National Theatressa. Kinnear on esiintynyt muun muassa näytelmissä The Man of Mode (Etherege, 1676), josta hän voitti parhaan miessivuosan Olivier-palkinnon vuonna 2008, Mary Stuart (Schiller, 1800) ja Hamlet.
Vuonna 2013 hän jakoi Adrian Lesterin kanssa parhaan miespääosan Evening Standard -palkinnon roolistaan Jagona National Theatren Othello-tuotannossa. Hän voitti myös parhaan miespääosan kategoriassa samasta roolista Laurence Olivier- palkinnon. Kinnearin kirjoittamaa esikoisnäytelmää The Herd esitettiin Bush Theatressa syksyllä 2013. Hän oli siitä ehdolla Evening Standard Awardin lupaavimman näytelmäkirjailijan kategoriassa.
Vuonna 2016 Kinnear esiintyy Macheathin eli Puuko-Macin roolissa National Theatren tuotannossa Kurt Weillin ja Bertolt Brechtin laulunäytelmästä Kolmen pennin ooppera.
Teatterin lisäksi Kinnear on esiintynyt myös televisiossa ja elokuvissa. Hänellä on esimerkiksi henkilöstöpäällikkö Bill Tannerin rooli James Bond -elokuvissa 007 Quantum of Solace (2008), 007 Skyfall (2012) ja Spectre (2015). Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Särkynyt (2012) ja The Imitation Game (2014) sekä BBC:n Ontto kruunu -sarjaan kuuluvassa televisioelokuvassa Richard II (2012). Kinnear on vieraillut muun muassa televisiosarjoissa Hiljainen todistaja, Viisi päivää, Murhan jäljet, Politiikan nappula ja Cranfordin naiset. Hän on esittänyt myös Frankensteinin hirviötä televisiosarjassa Penny Dreadful vuodesta 2014 lähtien.
Skælskør

| Skælskør |
| --- | --- |
 Skælskørin satamanseutua.
 vaakuna:  Vanha sinetti
 Skælskør
 Koordinaatit: 55°15′13″N, 11°17′31″E 
Valtio:  Tanska
Alue:  Sjællandin alue
Kunta:  Slagelse
Väkiluku (2018):  6 454
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Skælskør on noin 6 500 asukkaan kaupunki Slagelsen kunnassa Tanskassa. Vuoden 2006 loppuun asti se muodosti oman Skælskørnin kuntansa. Skælskør sijaitsee Själlannin hallinnollisella alueella.
Skælskørissä perustettiin vuonna 1883 Harboes Bryggeri -panimo.
Kaupungissa asuu ja työskentelee monia taiteilijoita ja keraamikkoja, ja siellä järjestetään vuosittain keramiikkafestivaali.
Skælskørin rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skælskør Wikimedia Commonsissa
Skógafoss

Skógafoss
Skógafoss on vesiputous Islannissa. Putouksen pudotus on 60 metriä ja leveys noin 25 metriä. Skógafoss sijaitsee vanhoilla rantakallioilla, nykyinen ranta sijaitsee noin 5 km:n päässä putoukselta.
Skógarin kylä sijaitsee eteläisen rengastien varrella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skógafoss Wikimedia Commonsissa
Reinhold Hanning

Reinhold Hanning (28. joulukuuta 1921 Helpup, Saksa – 30. toukokuuta 2017 Lage, Saksa) oli saksalainen tuomittu natsisotarikollinen, joka toimi Auschwitzin keskitys- ja tuhoamisleirin vartijana. Hänet tuomittiin vuonna 2016 viiden vuoden vankeuteen osallisuudesta 170 000 murhaan.
Hanning syntyi vuoden 1921 loppupuolella. Hän liittyi Hitler-Jugendiin 14-vuotiaana joko vuoden 1935 lopussa tai vuonna 1936, ja hän liittyi vapaaehtoisena Waffen-SS-joukkoihin 18-vuotiaana vuonna 1940. Hänet lähetettiin helmikuussa 1942 vartijaksi Auschwitzin leirille. Hanning oli yksi niistä SS-miehistä, jotka saattoivat juutalaisvangit kaasukammioihin näiden saavuttua leirille junalla. Syyskuussa 1943 hänet ylennettiin Unterscharführeriksi. Vuonna 1944 hänet siirrettiin Sachsenhausenin keskitysleirille. Hanning vangittiin toukokuussa 1945, ja hänet vapautettiin vuonna 1948. Vapauduttuaan hän toimi lyhyen aikaa brittiläisten joukkojen kokkina. Myöhemmin hän aloitti uran liikemiehenä ja vetäytyi eläkkeelle vuonna 1984.
Hanning myönsi toimineensa keskitysleirinvartijana, mutta kiisti osallisuutensa murhiin.
Rory McCann

| Rory McCann |
| --- | --- |
 Rory McCann vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1969 (ikä 55)  Glasgow, Skotlanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Rory McCann (s. 24. huhtikuuta 1969 Glasgow, Skotlanti) on skotlantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten HBO:n hittisarja Game of Thronesin (2011–2019) Sandor "The Hound" Cleganen roolista, Michael "Lurch" Armstrongin roolista Edgar Wrightin rikoskomediassa Hot Fuzz,  Jürgen Julman roolista seikkailukomediassa Jumanji: The Next Level sekä Megatronin äänenä animaatiosarjassa Transformers: EarthSpark.
Aiheesta muualla

Rory McCann Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Skóllis

Skóllis-vuori.
| --- | --- |
Sijainti:  Akhaia, Länsi-Kreikka, Kreikka
Korkeus merenpinnasta:  1 016 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Skóllis (kreik. Σκόλλις) on vuori Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen korkeus on 1 016 metriä (toisessa lähteessä 965 metriä). Vuori sijaitsee Akhaian alueyksikön alueella Peloponnesoksen luoteisosassa, länteen Erýmanthos-vuoresta.
Skóllis-vuori (taustalla vasemmalla) Pineióksen tekojärveltä nähtynä.
Vuori tunnetaan useilla nimillä, Skólliksen lisäksi myös nimillä ja nimimuodoilla Skólli (Σκόλλη), Skólio (Σκόλιο), Santameriániko (Σανταμεριάνικο), Santaméri (Σανταμέρι), Portovoúni (Πορτοβούνι), Portianó (Πορτιανό), Portéiko (Πορτέικο) ja Chatzoúri (Χατζούρι).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skóllis Wikimedia Commonsissa
Simon Crawford-Phillips

Simon Crawford-Phillips on brittiläinen, pääasiallisesti Ruotsissa toimiva pianisti ja kapellimestari.
Ura

Crawford-Phillips on pianistina esiintynyt solistina, kamarimuusikkona, yksinlaulusäestäjänä ja konserttosolistina. Hänen yhteistyökumppaneidensa joukossa ovat olleet Alison Balsom, Emily Beynon, Martin Fröst, Andrew Kennedy, Jakob Koranyi, Colin Currie, Daniel Hope, Pekka Kuusisto, Anthony Marwood, Truls Mørk, Anne Sofie von Otter, Lawrence Power, Michael Schade, Roman Simović ja Torleif Thedéen. Hän on esiintynyt myös säännöllisesti pianoduona Philip Mooren kanssa sekä duona kumppaninsa, viulisti, alttoviulisti Malin Bromanin kanssa. Jousikvartetteja, joiden kanssa Crawford-Phillips on esiintynyt, ovat olleet Tanskalainen jousikvartetti ja Elias-jousikvartetti.
Crawford-Phillips on Kungsbacka Piano Trion perustajajäsen. Lisäksi hän on toiminut Stockholm Syndrome Ensemblessa ja esiintynyt säännöllisesti Nash Ensemblen vierailijana.
Crawford-Phillips on tehnyt esiintymisiä Euroopan keskeisissä konserttisaleissa, Australiassa, Etelä- ja Pohjois-Amerikassa, Kiinassa, Japanissa ja Singaporessa. Hän on esiintynyt useasti BBC:n Proms-festivaalilla. Konserttosolistina Crawford-Phillips on soittanut muiden muassa Englantilaisen kamariorkesterin, Skotlantilaisen kamariorkesterin, BBC:n skotlantilaisen sinfoniaorkesterin, Hallé-orkesterin, NHK:n sinfoniaorkesterin ja Academy of St. Martin in the Fieldsin kanssa. Crawford-Phillips on kantaesittänyt Thomas Adèsin, Britta Byströmin, Steve Reichin ja Mark-Anthony Turnagen säveltämiä uusia teoksia. Hän on tehnyt yhteistyötä säveltäjistä myös Sofija Gubaidulinan, Simon Holtin, Colin Matthewsin ja Huw Watkinsin kanssa.
Kapellimestarina Crawford-Phillips on johtanut muiden muassa Sinfonia Varsoviaa, BBC:n Walesin kansallisorkesteria, Nash Ensemblea, Ruotsin radion sinfoniaorkesteria, Aalborgin sinfoniaorkesteria, Puolalaista kamariorkesteria ja Englantilaista kamariorkesteria. Hän on johtanut myös NDR:n Elbphilharmonie-orkesteria pääkapellimestari Alan Gilbertin alaisuudessa. Vuonna 2017 hän pääsi Västerås Sinfoniettan taiteelliseksi neuvonantajaksi ja pääkapellimestariksi. Crawford-Phillips on lisäksi toiminut eri musiikkifestivaalien taiteellisena johtajana.
Crawford-Phillipsista tuli vuonna 2010 Royal Academy of Musicin Fellow. Hän on opettanut myös Göteborgin Högskolan för scen och musikissa.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Roberto Calderoli

Roberto Calderoli
Roberto Calderoli (18. huhtikuuta 1956 Bergamo) on Lega Nordia edustava Italian senaatin varapuhemies.
Poliittisen profiilin kohotusta

14. helmikuuta 2006 hän ilmoitti jakavansa profeetta Muhammadia loukkaavilla kuvilla varustettuja t-paitoja pyrkiäkseen oman ilmoituksensa mukaan aitoon vuoropuheluun muslimien kanssa.
17. maaliskuuta 2006 11 ihmistä kuoli, kun Libyan poliisi pysäytti ampumalla väkijoukon rynnäkön Italian konsulaattiin. Väkijoukko ei Corriere della Seran mukaan hyväksynyt italialaisen ministerin Roberto Calderolin t-paitoihin painattamia profeetta Muhammadia pilkkaavia kuvia.
Roberto Calderoli erosi maaliskuussa 2006, ja Umberto Bossi hyväksyi eron.
11. heinäkuuta 2006 Calderoni palasi kansainvälisen huomion kohteeksi lausunnollaan "joukkue, joka koostui lombardialaisista, campanialaisista, venetialaisista ja calabrialaisista voitti joukkueen, joka uhrasi identiteettinsä menestyksen eteen käyttämällä mustia, muslimeja ja kommunisteja" Italian voitettua jalkapallon maailmanmestaruuden Ranskaa vastaan.
Tammikuussa 2019 Calderoni tuomittiin rasistisin motiivein tehdystä kunnianloukkauksesta 18 kuukaudeksi vankeuteen hänen verrattua Italian ensimmäistä tummaihoista ministeriä Cécile Kyengea orankiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Roberto Calderoli Wikimedia Commonsissa
Reinhold Johan Rehbinder

Rehbinder on haudattu suvun mausoleumiin Paimion Pyhän Jaakobin kirkon viereen. Arkkitehti Carl Ludvig Engel, 1824.
Reinhold Johan Rehbinder (1741–1824), oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies. Hän oli vuodesta 1785 majuri henkirakuunoissa ja oli mukana sodassa 1788–1790. Sotapalveluksesta erottuaan hän ryhtyi maanviljelijäksi. Hänet kutsuttiin Turkuun 1808 valitsemaan Pietariin lähetettävä lähetystön jäsen. Hän vastusti ankarasti vaalia. Porvoon valtiopäivillä 1809 Rehbinder oli säädyn merkittäviä edustajia ja siviili- ja talousvaliokunnan puheenjohtaja.
Roosa Lahtinen

Roosa Lahtinen Jyväskylän Kalevan kisoissa vuonna 2018.
Roosa Lahtinen (s. 4. syyskuuta 1994) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän on edustanut vuosina 2011–2019 Tampereen Pyrintöä ja vuodesta 2020 lähtien Ylöjärven Urheilijoita. Häntä ovat valmentaneet Lauri Hollo vuosina 2011–2015 ja Juha Sainio vuodesta 2017 lähtien.
Lahtinen on voittanut sisäratojen SM-kilpailuista pronssia hopeaa 800 metrin juoksusta vuonna 2014. Ennätyksikseen hän on juossut 400 metrillä ulkona ajan 58,76 (2014) ja hallissa ajan 59,82 (2013), 800 metrillä ulkona ajan 2.09,67 (2018) ja hallissa ajan 2.15,82 (2014) sekä 1 500 metrillä ulkona ajan 4.33,68 (2021) ja hallissa ajan 4.50,14 (2017).
Roosa Laakkonen

Roosa Laakkonen (s. 4. kesäkuuta 1994) on suomalainen lentopalloilija. Hän edustaa lentopallon Mestaruusliigassa LP Kangasalaa ja on pelipaikaltaan keskitorjuja. Hän on pituudeltaan 193-senttimetrinen. Hän on pelannut Suomen maajoukkueessa 66 ottelua vuoden 2021 loppuun mennessä ja kuului vuoden 2019 EM-kisoissa joukkueen kokoonpanoon.
Laakkonen pelasi ensimmäisen liigaottelunsa lokakuussa 2012 HPK:n joukkueessa, johon hän siirtyi Varalan urheiluopiston 1-sarjassa pelanneesta joukkueesta. Yhden kauden jälkeen hän siirtyi LP Kangasalaan, jossa hän on voittanut Suomen Cupin vuosina 2013 ja 2020 sekä saavuttanut SM-hopeaa vuonna 2015. Laakkonen pelasi kauden 2017–2018 saksalaisseura USC Münsterissä ja kauden 2018–2019 ranskalaisseura Évreux Volley Ballissa.
Soltam

| Soltam |
| --- | --- |
Toimiala:  aseteollisuus
Omistaja:  Elbit Systems
Kotisivu:  www.elbitsystems.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Soltam Systems (hepr. ‏סולתם מערכות‎, Soltam ma’arakhot) on israelilainen puolustusvälineyhtiö, jonka kranaatinheitinten valmistuksen lisenssi perustui Tampellan tekniikkaan. Soltam on lisensioinut suomalaista kranaatinheitintekniikkaa israelilaiseen valmistukseen. Tampella aloitti vuoden 1950 keväällä kranaatinheittimien tuotekehitys- ja valmistusyhteistyön israelilaisten kanssa. Koor Industries perusti Soltam-nimisen yrityksen valmistusta varten 1952. Soltamin teknillisenä johtajana ja muissa tehtävissä toimi Hans Otto Donner marraskuuhun 1960 saakka. Tämän vuoksi 1970-luvulla Lähi-idässä alettiin kutsua kranaatinheittimiä puhekielessä tampelloiksi.
Israelilaiset käyttivät runsaasti 120 mm:n kranaatinheitintä liikuttaen sitä telavetoisella M113-miehistönkuljetusvaunulla. Soltam on kehittänyt 60 mm:n kranaatinheittimen Merkava Mk. 4 -taistelupanssarivaunuun.
Elbit Systems hankki Soltamin vuonna 2010.
Tuotteita > Kranaatinheittimet > 60 mm:n kranaatinheittimet

C-03
C-04
C-06
C-06A1
C-07
C-08
C-576
Tuotteita > Kranaatinheittimet > 81 mm:n kranaatinheittimet

B-502
Tuotteita > Kranaatinheittimet > 120 mm:n kranaatinheittimet

Cardom
TT-6
K-6
A-7
Tuotteita > Kranaatinheittimet > 160 mm:n kranaatinheittimet

G-10
Tuotteita > Kenttätykit

155 mm:n kenttätykit neljinä putkenpituuksina
155/L33
155/L39, hinattava TN78,
155/L45, hinattava TN90,
155/L52, itsesiirtyvä Athos (tykki) ja kuorma-auton lavalla oleva Atmos (tykki), telatykit Slammer (tykki) sekä Rascal (tykki)
Tuotteita > Kenttätykkien modernisointeja

M46
M114
D85S
Aiheesta muualla

Verkkosivut arkistossa – Internet Archive
Pirkanmaan teollisuushistoria  (Arkistoitu – Internet Archive)
Roosa Lehtoranta

| Roosa Lehtoranta> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1997
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  takamies
Pituus:  176 cm
Nyk. joukkue:  Eigner Angels Nördlingen
Sarja:  Saksan Bundesliiga
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2013-:  Peli-Karhut  Tapiolan Honka  Antwerp Giants
Maajoukkueet
2017-:  Suomen naisten maajoukkue
Roosa Lehtoranta (s. 1997) on suomalainen koripalloilija.
Hän pelaa takamiehenä ja on pituudeltaan 176-senttimetrinen. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa 18 maaottelua. Hän on edustanut Suomen Korisliigassa kasvattajaseuraansa Peli-Karhuja ja välillä kaksi kautta Tapiolan Honkaa. Kauden 2019–2020 hän pelasi Belgiassa Antwerp Giantsin joukkueessa. Lokakuussa 2023 hän siirtyi Saksan Bundesliigassa pelaavaan Eigner Angels Nördlingeniin.
Lehtoranta on pelannut Naisten Korisliigassa kaudesta 2013–2014 alkaen. Hän on edustanut Peli-Karhuja kausina 2013–2017 ja uudelleen kaudesta 2020–2021 alkaen. Kaudet 2017–2019 hän edusti Tapiolan Honkaa. Hänen paras ottelukohtainen pistekeskiarvonsa koko kauden ajalta on 13,2 kaudelta 2015–2016 ja runkosarjan osalta 13,8 kaudelta 2016–2017. Paras levypallokeskiarvo on 4,1 kaudelta 2018–2019 niin runkosarjan kuin koko kaudenkin osalta. Lehtoranta saavutti SM-hopeaa avauskaudellaan 2013–2014. Hänet palkittiin Korisliigan parhaana kuudentena pelaajana kaudella 2014–2015 ja kehittyneimpänä pelaajana kaudella 2015–2016. Hän oli paras korintekijä 19-vuotiaiden tyttöjen SM-sarjassa kaudella 2015-2016. Kaudella 2020–2021 hän voitti ensimmäisen Suomen-mestaruutensa, ja myös kaksi seuraavaa kautta päättyivät mestaruuteen. Samaan jaksoon mahtui kaksi Suomen cupin voittoa.
Lehtoranta pelasi kaudella 2019–2020 Belgian pääsarjassa Antwerp Giantsin joukkueessa 19 ottelua.
Roosa Lehtorannan siskot Laura ja Linda-Lotta sekä veljet Juho, Joonas ja Janne ovat myös koripalloilijoita. Heidän isänsä Matti Lehtoranta voitti aikoinaan koripallon Suomen-mestaruuden.
Roosa Frimodig

Roosa Frimodig (s. 1991) on suomalainen koripalloilija. Hän on pituudeltaan 166-senttimetrinen ja pelipaikaltaan takamies. Hän edustaa Korisliigassa kouvolalaisseura Kouvottaria.
Frimodig on Kouvojen oma kasvatti. Hän aloitti pääsarjauransa kausilla 2008–2009 ja 2009–2010 Team S-Hämeenmaan joukkueessa. Vuonna 2016 hän oli nostamassa Kouvottaria Korisliigaan, jossa hän on siitä saakka pelannut. Hän on pelannut liigassa kauden 2021–2022 runkosarjan loppuun mennessä 159 runkosarjaottelua ja 18 pudotuspeliä. Hän on Kouvottarissa saanut kausittain peliaikaa pitkälti yli 20 minuuttia ottelua kohden. Kauden 2021–2022 runkosarjassa hän teki 8,0 pistettä ottelua kohden. Kaudella 2017–2018 hän otti keskimäärin 2,6 levypalloa ottelua kohden ja oli koko liigakauden tarkin kolmosten heittäjä. Kaudella 2020–2021 hän antoi runkosarjassa keskimäärin 2,1 koriin johtanutta syöttöä ottelua kohden.
Frimodig on pelannut alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa kolme maaottelua.
Roosa Frimodigin veli Joonas Frimodig on Kouvottarien päävalmentaja.
Rupertsbergin luostari

Rupertsbergin luostari 30-vuotisen sodan aikana.
Rupertsbergin luostari oli Hildegard Bingeniläisen perustama luostari. Hildegard päätti erota silloisesta Disibodenbergin luostaristaan ja alkoi vuonna 1147 tai 1148 rakentaa lähistöllä olevaan Rupertsbergiin omaa luostaria, jonne hän muutti 1150 muutamien muiden aatelisten luostarinaisten kanssa, syistä joita ei tunneta tarkoin. Osin syynä on saattanut olla nunnien aatelisten perheiden halu saada tyttärilleen oma laitos. Kun Hildegard oli jo kuuluisa ja nunnilla oli huomattavaa varallisuutta, Disibodenbergin luostarin apotti ja munkkikunta vastustivat lähtöä.
Hildegard perusti vuonna 1165 sivuluostarin tyhjillään olleeseen augustinolaisluostariin Rüdesheimin Eibingeniin. Luostari oli tarkoitettu alemmista väestöluokista peräisin oleville naisille, joita Hildegard ei halunnut Rupertsbergiin. Kun menettelyn kristillisyyttä arvosteltiin, Hildegard vastasi, ettei härkiä, vuohia ja sikojakaan suljeta samaan karjasuojaan. Hildegard oli molempien luostarien abbedissa. Hän kuoli Rupertsbergissa 81-vuotiaana 17. syyskuuta 1179.
Kolmikymmenvuotisen sodan aikana 29. marraskuuta 1631 abbedissa Anna Lerch von Dirmstein ja hänen nunnansa joutuivat pakenemaan Rupertsbergista Kölniin. Heidän elämänsä oli hyvin ankaraa. Mainzin ja Bingenin vapauduttua vuonna 1636 ruotsalaisten vallasta nunnat palasivat raunioituneeseen Rupertsbergiin. Eibingenissä oli Rupertsbergin vuonna 1570 itsenäistynyt sivuluostari, joka oli 1603 jälleen yhdistetty Rupertsbergiin. Se oli säästynyt sotien hävitykseltä, ja nunnat muuttivat sinne. Vuonna 1636 Rupertsbergin luostarioikeudet siirtyivät Eibingenin luostarille.
Aiheesta muualla

Rupersbergin luostari (saksaksi)
Hildegard.org Josef Krasenbrink: Der Rupertsberg (saksaksi)
Regionalgeschichte.net (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Ruispuuro

Ruispuuro on ruishiutaleista tai ruisjauhoista valmistettu puuro. Valmistaessa puuroa ruisjauhoista ne vatkataan kiehuvaan veteen ja maustetaan suolalla. Puuro haudutetaan miedolla lämmöllä kypsäksi noin tunnin ajan välillä sekoittaen.
Sinitrumpettiahven

| Sinitrumpettiahven |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Trumpettiahvenet Latridae
Suku::  Latridopsis
Laji::  ciliaris
Kaksiosainen nimi
 Latridopsis ciliaris  (Forster in Bloch & Schneider, 1801) 
Katso myös
   Sinitrumpettiahven Wikispeciesissä   Sinitrumpettiahven Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sinitrumpettiahven (Latridopsis ciliaris) on trumpettiahveniin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Oseaniasta.
Koko ja ulkonäkö

Sinitrumpettiahven voi kasvaa suurimmillaan noin 80–90 cm pitkäksi, mutta tyypillinen pituus on alle 63 cm. Laji on ruumiinrakenteeltaan soikeanmuotoinen. Kalan selkäevä on pitkä ja sen keskellä on lovi, joka jakaa evän piikikkääseen ja pehmytruotoiseen osaan. Pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut. Sinitrumpettiahvenen huulet ovat paksut. Väriltään sinitrumpettiahven on harmahtavansininen ja ruumiissa on tummia juovia. Vatsastaan laji on vaaleampi.
Levinneisyys ja elintavat

Sinitrumpettiahventa tavataan Uuden-Seelannin läheisyydestä ja toisinaan Australiasta. Erityisesti nuoret kalat liikkuvat riuttojen lähellä ja täysikasvuiset yksilöt parvina kauempana rannikosta. Sinitrumpettiahvenen ravintoa ovat äyriäiset ja muut selkärangattomat eläimet. Sinitrumpettiahvenet vaeltavat etelästä Uuden-Seelannin pohjoissaarelle, missä ne lisääntyvät elo-syyskuussa.
Sinitrumpettiahven on hyvä ruokakala ja sitä kalastetaan myös kaupallisesti.
Sinitähtöset

| Sinitähtöset |
| --- | --- |
 Sinitähtönen Ageratum houstonianum
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Alaheimo::  Asteroideae
Tribus::  Eupatorieae
Suku::  Sinitähtöset Ageratum  L.
Katso myös
   Sinitähtöset Wikispeciesissä   Sinitähtöset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sinitähtöset (Ageratum) on suku asterikasvien heimossa. Siihen kuuluu 38 lajia. Lajeihin sisältyy kesäkukkana usein viljelty sinitähtönen (Ageratum houstonianum). Se kasvaa alkuperäisenä Meksikon seudulla, mutta on levinnyt viljeltynä ja villiintynyt lukemattomissa maissa eri mantereilla.
Sinitähtöslajeja

brasiliansinitähtönen (Ageratum conyzoides)
sinitähtönen eli meksikonsinitähtönen (Ageratum houstonianum)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Sinitähtöset – Ageratum
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Ageratum
Ruissalo (Hamina)

Vehkalahden koulu Ruissalossa
Ruissalo on Haminan kaupunginosa keskustan länsipuolella. 1800-luvulla Ruissalo oli Poitsilan kartanon osa, mutta siitä muodostui oma erillinen kartanonsa Bruunien suvun eräälle haaralle. Myöhemmin, vävyn kautta, Ruissalon kartano päätyi Meruksen suvulle. Meruksen kartano eli koko Ruissalo myytiin sittemmin Vehkalahden kunnan omistukseen. Ruissalo kuului Vehkalahden kuntaan vuoden 2003 Haminan ja Vehkalahden kuntaliitokseen saakka. Ruissaloa ei vuoden 2003 kuntaliitoksen yhteydessä enää yhdistetty muuhun Poitsilaan, vaan se on säilynyt omana erillisenä kyläyksikkönään, johon oli ennättänyt muodostua Ruissalon taajama, Vehkalahden kunnan kehitettyä sitä voimakkaalla kädellä 1970-luvulta lähtien.
Ruissalossa sijaitsevassa Vehkalahtitalossa toimii erilaisia kokoontumistiloja sekä Ruissalon kirjasto, joka oli aiemmin Vehkalahden kunnan pääkirjasto. Vehkalahden koulu on yhtenäiskoulu, jossa toimivat luokat 1–9. Vanha yläkoulu purettiin kesällä 2009 homevaurioiden vuoksi, ja sen tilalle valmistui uusi koulurakennus vuonna 2011. Yläkoulun remonttiin kuului myös alakoulun peruskorjaaminen ja yhdistäminen yläkouluun, ja nykyään koulut ovat samaa rakennusta. Lisäksi kaupunginosassa on muun muassa vesitorni, päiväkoti, esikoulu, nurmi- ja hiekkakenttä, liikunta- ja jäähalli. Liikuntahallissa toiminut uimahalli suljettiin vuonna 2017 ja muutettiin kamppailukeskukseksi 2019.