stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jutta Urpilainen
Poliittisia näkemyksiä > Ulko- ja turvallisuuspolitiikka

Vuonna 2008 Urpilainen arvosteli sekä Georgiaa että Venäjää kriisin kärjistämisestä sotatoimiin. Urpilaisen mielestä Suomi tarvitsi tuolloin entistä vahvempaa Venäjä-politiikkaa, vahvempaa EU:n ulkopolitiikka sekä vahvempaa Itämeri-politiikkaa. Urpilaisen mukaan tuolloin ei ollut tarvetta turvallisuuspolitiikan tai Nato-suhteen uudelleentarkasteluun. Urpilainen piti tuolloin puolustuspolitiikan varovaisuutta vahvuutena kansainvälisten suhteiden ennakoimattomissa muutoksissa. Vuonna 2014 Urpilainen kuvasi Ukrainan alkanutta kriisiä synkkänä turvallisuuspoliittisena epävarmuutena, jolle hän halusi nopean ja diplomaattisen lopun.
Poliittisia näkemyksiä > Arvopolitiikka

Urpilaisen mielestä taloudessa ja politiikassa on oltava tilaa myös arvokeskustelulle. Urpilainen on toivonut, että talouselämässä puhuttaisiin enemmän siitä, mikä on oikein ja mikä on kohtuullista. Urpilaisen mukaan julkisuudessa olevat ihmiset voivat olla esimerkkejä siitä, ettei uskonnon tarvitse olla tabu, vaan se voi olla normaali osa elämää. Urpilaisen mukaan hänen suhteensa uskontoon on sellainen, ettei hän ole halunnut peitellä sitä, mutta ei myöskään tuoda poikkeuksellisen paljoa julki. Urpilainen on puhunut uskosta ja mediassa on noteerattu Urpilaisen kaulassa roikkuva ristikoru. Urpilaisen mukaan uskonto ja politiikka kytkeytyvät toisiinsa uskonnonvapauden kautta.
Vaalirahoitus

Jutta Urpilaisen presidentinvaalikampanjan 2024 kokonaisbudjetti on noin 700 000 euroa. Urpilaisen kampanja on arvioinut saavansa ay-liikkeeltä lahjoituksina 100 000 euroa. Tukea ovat antaneet muun muassa Palvelualojen ammattiliitto PAM ja Teollisuusliiton demarit, jotka molemmat ovat lahjoittaneet 30 000 euroa.
Yksityiselämä > Perhe

Jutta Urpilaisen isä on SDP:n entinen kansanedustaja Kari Urpilainen. Hänen äitinsä Pirjo Urpilainen  (o.s. Töyräs) on opettaja.
Urpilainen on ollut vuodesta 2006 naimisissa ulkoasiainministeriössä työskentelevän Juha Mustosen kanssa. He adoptoivat Kolumbiasta runsaan vuoden ikäisen pojan maaliskuussa 2016, ja Urpilainen jäi loppuvuodeksi pois eduskuntatyöstä hoitaakseen lasta ja luopui Kokkolan valtuuston puheenjohtajuudesta myös perhesyihin vedoten elokuussa 2016. Eduskuntatyöhön Urpilainen palasi vanhempainvapaalta helmikuun alussa 2017. Vuonna 2019 he adoptoivat toisen lapsen Kolumbiasta, 3-vuotiaan tytön.
Yksityiselämä > Uskonto

Urpilainen on tunnustuksellinen kristitty. Hänen mukaansa hengellisyys näkyy arvoissa. Urpilaisen kristilliset arvot ovat tulleet kodin perintönä, minkä lisäksi hän on osallistunut kirkon päiväkerhoihin, pyhäkouluun ja rippikouluun. Rippikoulun jälkeen Urpilaisen suhde kristinuskoon lähentyi. Urpilainen oli myös isosena ja seurakuntanuorten toiminnassa sekä nuorisotyön johtokunnassa. Urpilainen on kuvannut kristinuskoa kivijalkana, jonka päälle elämä on rakentunut. Urpilainen pitää vuorisaarnan kultaista sääntöä eettisenä ohjenuoranaan. Urpilainen suhtautuu myönteisesti myös islamiin, jonka viestiksi hän näkee rauhan, moninaisuuden ja suvaitsevaisuuden.
Kunniamerkit

Suomen Valkoisen Ruusun komentaja (Suomi, 2013)
Suomen leijonan ritarikunnan suurristi (Suomi, 2024)
Kirjallisuutta

Urpilainen, Jutta: Rouva puheenjohtaja.  Helsinki:  WSOY, 2011.  ISBN 978-951-0-38206-6
Pfalzin evankelinen kirkko

| Pfalzin evankelinen kirkko |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  yhdistynyt kirkko (pitää sisällään sekä luterilaisia että reformoituja)
Johtaja:  kirkkopresidentti Dorothee Wüst
Yhteistyötahoja:  Saksan evankelinen kirkko
Toiminta-alue:  Pfalzin alue
Seurakuntia:  390 (31.12.2023)
Jäseniä:  443.607 jäsentä (31.12.2023)
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pfalzin evankelisen kirkon toimialue.
Pfalzin evankelinen kirkko (saks. Evangelische Kirche der Pfalz (Protestantische Landeskirche)) on yksi Saksan evankelisen kirkon jäsenkirkoista. Sen pääpaikka on Speyer.
Kirkolla on 402 seurakuntaa. Vuoden 2019 lopussa kirkolla oli 494 757 jäsentä.
Aiheesta muualla

Kirkon kotisivut (saksaksi)
| n k Saksan evankelisen kirkon jäsenkirkot |
| --- | --- | --- |
| Jäsenkirkot |  Anhalt  Baden  Baijer  Berliini, Brandenburg ja Sleesian Ylä-Lausitz  Braunschweig  Bremen  Hannover  Hessen ja Nassau  Kurhessen-Waldeck  Lippe  Keski-Saksa  Oldenburg  Pohjois-Saksa  Pfalz  Evankelis-reformoitu kirkko  Reininmaa  Saksi  Schaumburg-Lippe  Westfalen  Württemberg  |  |
| Liitännäisjäsenet |  Saksan evankelis-reformoitujen kirkkojen liitto  Herrnhutilais veljesseurakunnat  |  |
Tafas

| Tafas |
| --- | --- |
 Tafas
 Koordinaatit: 32.737°N, 36.067°E 
Valtio:  Syyria
Maakunta:  Daraan maakunta
Piirikunta:  Daraan piirikunta
Väkiluku (2004)  ():  32 236
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tafas (arab. طفس‎) on kaupunki Daraan maakunnan Daraan piirikunnassa Etelä-Syyriassa. Kaupungin asukasluku oli 32 236 vuoden 2004 väestönlaskennassa.
Maantiede

Tafas sijaitsee lähellä Syyrian Jordanian vastaista rajaa noin 18 kilometriä Daraan kaupungista pohjoiseen.
Historia

Johann Ludwig Burckhardt mainitsi kylän vuonna 1822 julkaistussa teoksessaan sanoen sen tuhoutuneen wahhabien iskussa vuonna 1810. Gottlieb Schumacher kuvaili vuonna 1897 Tafasia suurehkoksi kyläksi, joka käsitti noin 100 kivirakennusta ja raunioita. 27. syyskuuta 1918 osmanien joukot tuhosivat kylän ja surmasivat sen asukkaita kostona turkkilaisiin kohdistetuista hyökkäyksissä. Samat kylän tuhonneet joukot tuhottiin Nuri as-Sa’idin ja T. E. Lawrencen johtamien arabien iskussa myöhemmin.
Maaliskuussa 2011 Tafasissa puhkesi Bašar al-Assadin hallinnon vastaisia mellakoita. Tuhannet mielenosoittajat olivat kerääntyneet kaupungin kaduille muutaman mielenosittajien kuoltua ja kaupungin Baath-puolueen toimisto poltettiin. Tuolloin kaupunkia kuvailtiin Assadin vastaisten mielenosoituksen keskukseksi. Sittemmin Syyrian sisällissodan aikana kaupunkia halltisivat Assadin hallinnon vastaiset kapinalliset. Keskushallinto palautettiin vuonna 2018, jolloin paikalliset kapinalliset suostuivat taistelujen päättämiseen sopimusratkaisulla. Levottomuudet alueella ovat kuitenkin jatkuneet. Syyrian kapinalliset valtasivat jälleen Tafasin ja koko Daraan maakunnan joulukuun alussa 2024.
Igor Šestjorkin

| Igor Šestjorkin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. joulukuuta 1995 (ikä 28) Moskova, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  New York Rangers
Sarja:  NHL
Pelinumero:  30
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  Spartak Moskova (KHL)
NHL-varaus:  118. varaus, 2014 New York Rangers
KHL-varaus:  43. varaus, 2012 Spartak Moskova
Igor Olegovitš Šestjorkin (ven. Игорь Олегович Шестёркин; s. 30. joulukuuta 1995 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa NHL-joukkue New York Rangersia. Šestjorkin voitti parhaalle maalivahdille tarkoitetun Vezina Trophyn kauden 2021–2022 päätteeksi.
Ura > Seuraura

Šestjorkin on Krylja Sovetovin kasvatti. Spartak Moskova varasi hänet 43. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2012. Šestjorkin siirtyi seuraan jo seuraavaksi kaudeksi 2012–2013, jolloin hän ei kuitenkaan saanut peliaikaa KHL:ssä, vaan Šestjorkin sai peliminuuttinsa junioriliiga MHL:n MHK Spartakista. Myös kauden 2013–2014 hän vietti lähinnä MHL:ssä, jonka mestaruuden Šestjorkin voitti kauden päätteeksi. Hän pelasi kauden aikana myös liigan tähdistöottelussa ja Šestjorkin valittiin MHL:n syyskuun 2013 kuukauden pelaajaksi. Hän teki myös maalin kauden aikana. Šestjorkin pelasi kauden aikana myös yhdeksän KHL-ottelua.
New York Rangers varasi Šestjorkinin neljännellä kierroksella 118. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2014. Kesäkuussa 2014 hänet kaupattiin Spartakista SKA Pietariin, jossa Šestjorkin toimi kaudella 2014–2015 pääasiassa seuran kolmosmaalivahtina ja pelasi kuusi runkosarjaottelua. Hän pelasi kauden aikana myös VHL-joukkue SKA Karjalassa ja MHL-joukkue SKA-1946:ssa.
Elokuussa 2021 Šestjorkin teki Rangersin kanssa neljän vuoden mittaisen jatkosopimuksen, arvoltaan 22,6 miljoonan dollaria.
Joulukuussa 2024 Šestjorkin solmi Rangersin kanssa kahdeksanvuotisen ja yhteensä 92 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Täten hänestä tuli NHL:n eniten tienaava maalivahti.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Miesten jääkiekko.Maa:   Venäläiset olympiaurheilijat. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten jääkiekko.Maa:   Venäläiset olympiaurheilijat. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten jääkiekko.Maa:   Venäläiset olympiaurheilijat. Olympialaiset  | Miesten jääkiekko> Maa:   Venäläiset olympiaurheilijat. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 | jääkiekko |  |
Maa:   Venäjä
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Kanada 2015 | jääkiekko |  |
Šestjorkin oli voittamassa olympiakultaa venäläisten olympiaurheilijoiden joukkueessa 2018. Šestjorkin pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän voitti hopeaa. Šestjorkin palkittiin Venäjän top-3-pelaajana. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin Šestjorkin palkittiin myös Venäjän top-3-pelaajana. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2012, jolloin Šestjorkin pelasi lähinnä Nikita Serebjakovin kakkosmaalivahtina vain yhden ottelun. Hän pelasi myös World Junior A Challengessa vuonna 2012.
Tilastot > Maajoukkuetilastot

| Vuosi | Turnaus | O | V | H | MIN | PM | NP | PMK | TP% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | U18 | 6 | 4 | 1 | 345 | 13 | 0 | 2.26 | 93,7 |
| 2015 | JMM | 5 | 3 | 1 | 242 | 8 | 1 | 1.98 | 93,8 |
| 2018 | MM | 4 | 3 | 1 | 204 | 5 | 2 | 1.46 | 94,2 |
Montlhéry

| Montlhéry |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 vaakuna
 Montlhéry
 Koordinaatit: 48°38′21″N, 2°16′20″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Île-de-France
Departementti:  Essonne
Arrondissementti:  Palaiseau
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3,3 km²
Väkiluku (2016):  7 681 
 – Väestötiheys:  2 341 as./km²
Kunnan numero:  91425
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Montlhéry on kunta Ranskassa Essonnen departementissa Île-de-Francen alueella.  Se sijaitsee noin 30 kilometriä Pariisista etelään.
Kaupunkia hallitsee entinen puolustuslinna Château de Montlhéry, ja erityisesti sen jäljellä oleva torni Tour de Montlhéry. Torni on maamerkki etelästä Pariisiin saapuville autoilijoille. Tornin huipulle vie 138 askelmaa, ja sen huipulta voi nähdä Pariisin nähtävyyksiä. Myös kaupungin vanha keskiaikainen vankila Prisons de la Prévôté sekä sen vankityrmät ovat myös avoinna yleisölle. Kaupunkia ympäröi keskiajalla muuri, jossa oli neljä porttia. Niistä on jäljellä enää yksi, Porte Baudry.
Château de Montlhéry ja Tour de Montlhéry
Prisons de la Prévôté
Porte Baudry
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Montlhéry Wikimedia Commonsissa
Ahti (etunimi)

| Ahti |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  21. kesäkuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  12. syyskuuta
Muunnelmia:  Ahto
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  muinaissuomalainen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ahti on suomalainen miehen etunimi. Nimen alkuperä ja merkitys on tuntematon. Ahti esiintyy kuitenkin muinaisessa suomalaisessa mytologiassa veden jumalan nimenä. Ahti Saarelainen eli Lemminkäinen on Kalevalan henkilö. Kertovissa kansanrunoissa Ahti Saarelainen esiintyy erityisesti Ahdin ja Kyllikin runoksi tai Valaksi kutsutussa hajonneessa runossa.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on rekisteröity alle 10 742 Ahti-nimen saanutta henkilöä. Ahti-nimeä voidaan taivuttaa sekä astevaihtelullisena että astevaihteluttomana, mutta astevaihtelullista taivutusta pidetään suositeltavampana.
Ahti on myös suomalainen sukunimi.
Tunnettuja Ahteja > Kuvitteellisia Ahteja

Ahti Kiiski, kunnanjohtaja Maalaiskomedia-sarjassa
Vuorela

Vuorela tai Wuorela voi viitata seuraaviin asioihin:
Maantieteellisiä paikkoja

Vuorela, Siilinjärvi
Vuorela, Espoo
Henkilöitä

Seuraavilla suomalaisilla henkilöillä on sukunimenä Vuorela:
Ari Vuorela (s. 1966), estejuoksija
Einari Vuorela (1889–1972), runoilija
Erkki Vuorela (1913–1977), runoilija
Esko Vuorela (1942–2018), taloustieteilijä, professori
Essi Wuorela (s. 1971), laulaja
Irmeli Vuorela (1938–2012), geologi
Jaakko Vuorela (1910–1940), taistelulentäjä
Jesse Vuorela (s. 2002), jääkiekkoilija
Joonas Vuorela, juontaja ja toimittaja
Jouko Vuorela (s. 1963), jalkapalloilija
Lauri Vuorela (1913–1999), meteorologi, professori ja ylijohtaja
Lilli Vuorela (1914–2009), kirjailija
Markus Vuorela (s. 1996), maastohiihtäjä
Mikko Vuorela (s. 1967), jalkapalloerotuomari
Noora Vuorela (s. 1994), salibandymaalivahti
Paula Vuorela (s. 1996), tanssija, koreografi ja tanssinopettaja
Seita Vuorela (1971–2015), kirjailija, luovan kirjoittamisen opettaja ja valokuvaaja
Teemu Vuorela (s. 1994), kilpauimari
Timo Vuorela (1941–2021), toimittaja ja ulkomaankirjeenvaihtaja
Toivo Vuorela (1906–1979), kuvataiteilija
Toivo Vuorela (1909–1982), kansatieteilijä
Ulla Vuorela (1945–2011), sosiaaliantropologian professori
Ville Vuorela (s. 1973), roolipelikirjailija ja pelisuunnittelija.
Henkilöitä > Kuvitteellisia henkilöitä

Oliver Vuorela, televisiosarjassa Salatut elämät
Sebastian Vuorela, televisiosarjassa Salatut elämät
Muita merkityksiä

Vuorelan Liikenne, linja-autoyritys
Vuorelan koulukoti, koulukoti Vihdissä
Vuorelan seisake, seisake Humppilassa
Vuorela, työväentalo Viialassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vuorela”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ville Nousiainen
Maailmancup > Maailmancupin kokonaiskilpailu ja kiertueet

| Kausi | Ikä | Kauden cupit> Kokonaiscup | Kauden cupit> Normaalimatkat | Kauden cupit> Sprintit | Maailmancupin kiertueet> Nordic Opening | Maailmancupin kiertueet> Tour de Ski | Maailmancupin kiertueet> Maailmancupin finaali | Maailmancupin kiertueet> Ski Tour Canada |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | 22 | 153 | 111 | — | — | — | — | — |
| 2007 | 23 | 44 | 31 | — | — | 40 | — | — |
| 2008 | 24 | 17 | 10 | 55 | — | 34 | — | — |
| 2009 | 25 | 139 | 86 | — | — | — | — | — |
| 2010 | 26 | 37 | 36 | 58 | — | 27 | 20 | — |
| 2011 | 27 | 58 | 42 | 52 | 40 | DNS | — | — |
| 2012 | 28 | 83 | 60 | 94 | 29 | 28 | — | — |
| 2013 | 29 | — | — | — | DNS | — | — | — |
| 2014 | 30 | 47 | 39 | 69 | 31 | 13 | 27 | — |
| 2015 | 31 | 77 | 53 | 84 | 23 | DNS | — | — |
| 2016 | 32 | 151 | 96 | — | 35 | DNS | — | — |
| 2017 | 33 | 139 | 96 | — | — | — | — | — |
| 2018 | 34 | 151 | 100 | — | DNS | — | — | — |
Maailmancup > Henkilökohtaiset matkat

2 palkintopallisijoitusta
| Sijoitus | Kausi | Päivä | Kilpailupaikka | Matka / Hiihtotyyli | Kilpailutaso | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2007–2008 | 15. joulukuuta 2007 |  Rybinsk, Venäjä | 30 km yhteislähtö / vapaa | Maailmancup | 2. |
| 2 | 2007–2008 | 9. helmikuuta 2008 |  Otepää, Viro | 15 km väliaikalähtö / perinteinen | Maailmancup | 3. |
Maailmancup > Joukkuekilpailut

1 palkintosijoitus
| Sijoitus | Kausi | Päivä | Kilpailupaikka | Matka | Kilpailutaso | Sijoitus | Joukkue |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2007–2008 | 17. helmikuuta 2008 |  Liberec, Tšekki | 6 × 1.4 km parisprintti / perinteinen | Maailmancup | 2. | Jauhojärvi |

Lähde: Kansainvälisen hiihtoliiton virallinen tietokanta
Yksityiselämä

Ville Nousiainen oli naimisissa hiihtäjä Mona-Liisa Nousiaisen (o.s. Malvalehto) kanssa tämän kuolemaan asti. Pariskunnalla on vuonna 2010 syntynyt tytär. Ammattiurheilu-uransa jälkeen Nousiainen työskenteli urheiluvälinekaupassa, mutta joutui lopettamaan työn vaimonsa sairauden pahetessa. Hän suorittaa Kuortaneen urheiluopistossa ammattivalmentajatutkintoa (vuonna 2020). Nousiainen perusti keväällä 2020 yhdessä ex-maajoukkuekaverinsa Kalle Lassilan kanssa Koutsi365-niminen valmennuspalvelun, jossa lisäksi pyöritetään urheiluvälineiden verkkokauppaa. Nousiainen ja ampumahiihtäjä Kaisa Mäkäräinen toivat julki parisuhteensa joulukuussa 2024.
Aiheesta muualla

YLE Elävä arkisto: Kultaa ja pronssia Liberecin MM-parisprinteissä[vanhentunut linkki]
Pan-Amerikan kisat 2019

| Pan-Amerikan kisat 2019 |
| --- | --- |
Isäntäkaupunki:   Lima, Peru
Osallistujat:  41 maata
Kisatapahtumat:  39 urheilulajia   419 kilpailutapahtumaa
Avajaiset:  26. heinäkuuta
Päättäjäiset:  11. elokuuta
Olympiastadion:  Estadio Nacional del Perú
Pan-Amerikan kisat 2019
Pan-Amerikan kisat 2019 kilpailtiin 26. heinäkuuta – 11. elokuuta 2019 Limassa, Perussa. Ne olivat järjestyksessään 18. Pan-Amerikan kisat. Kilpailuihin osallistui Panam Sportsin maat eli yhteensä 41 maata. Eri urheilulajeja oli 39, joissa käytiin yhteensä 419 kilpailutapahtumaa. Menestynein maa oli Yhdysvallat, joka voitti 120 kultamitalia ja yhteensä 293 mitalia.
Lajit

Pan-Amerikan kisoissa 2019 urheiltiin 39 eri urheilulajissa.
Ammunta
Baseball
Golf
Jalkapallo
Jousiammunta
Judo
Karate
Kehonrakennus
Keilailu
Koripallo
Käsipallo
Lainelautailu
Lentopallo
Maahockey
Melonta
Miekkailu
Nykyaikainen viisiottelu
Nyrkkeily
Painonnosto
Paini
Pelota
Purjehdus
Pyöräily
Pöytätennis
Racquets
Ratsastus
Rugby
Rullaurheilu
Softball
Soutu
Squash
Sulkapallo
Taekwondo
Taitouinti
Tennis
Triathlon
Uimahypyt
Uinti
Vesihiihto
Vesipallo
Voimistelu
Yleisurheilu
Mitalitaulukko ja osallistuvat maat

Lähde:
| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Yhdysvallat | 120 | 88 | 85 | 293 |
| 2. |  Brasilia | 55 | 45 | 71 | 171 |
| 3. |  Meksiko | 37 | 36 | 63 | 136 |
| 4. |  Kanada | 35 | 64 | 53 | 152 |
| 5. |  Kuuba | 33 | 27 | 38 | 98 |
| 6. |  Argentiina | 32 | 35 | 34 | 101 |
| 7. |  Kolumbia | 28 | 23 | 33 | 84 |
| 8. |  Chile | 13 | 19 | 18 | 50 |
| 9. |  Peru | 11 | 7 | 21 | 39 |
| 10. |  Dominikaaninen tasavalta | 10 | 13 | 17 | 40 |
| 11. |  Ecuador | 10 | 7 | 14 | 31 |
| 12. |  Venezuela | 9 | 15 | 19 | 43 |
| 13. |  Jamaika | 6 | 6 | 7 | 19 |
| 14. |  Puerto Rico | 5 | 5 | 14 | 24 |
| 15. |  El Salvador | 3 | 0 | 1 | 4 |
| 16. |  Guatemala | 2 | 9 | 8 | 19 |
| 17. |  Trinidad ja Tobago | 2 | 8 | 3 | 13 |
| 18. |  Uruguay | 1 | 4 | 4 | 9 |
| 19. |  Paraguay | 1 | 3 | 1 | 5 |
| 20. |  Bolivia | 1 | 2 | 2 | 5 |
| 21. |  Grenada | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 22. |  Costa Rica | 1 | 0 | 4 | 5 |
| 23. |  Saint Lucia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 24. |  Barbados | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 24. |  Brittiläiset Neitsytsaaret | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 26. |  Antigua ja Barbuda | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 27. |  Honduras | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 28. |  Panama | 0 | 0 | 4 | 4 |
| 29. |  Nicaragua | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 30. |  Aruba | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 30. |  Bahama | 0 | 0 | 1 | 1 |
Maat, jotka osallistuvat kisoihin, mutta eivät voittaneet mitalia
Belize
Bermuda
Caymansaaret
Dominica
Guyana
Haiti
Saint Kitts ja Nevis
Saint Vincent ja Grenadiinit
Suriname
Yhdysvaltain Neitsytsaaret
Lado a Lado

| Lado a Lado |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  60 min
Pääosissa:   Camila Pitanga  Lázaro Ramos  Marjorie Estiano  Thiago Fragoso 
Alkuperämaa:   Brasilia
Alkuperäiskieli:  brasilianportugali
Verkko:   TV Globo
Esitetty:  10. syyskuuta 2012 – 8. maaliskuuta 2013
Jaksoja:  154
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Lado a Lado on televisioyhtiö TV Globon esittämä brasilialainen TV-sarja. Sen päärooleissa ovat Camila Pitanga, Marjorie Estiano, Lázaro Ramos ja Thiago Fragoso.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Lado a Lado Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Alvettulan taistelu

Alvettulan taistelu oli nykyään Hämeenlinnaan kuuluvan entisen Hauhon pitäjän Alvettulassa 26.–27. huhtikuuta 1918 käyty Suomen sisällissodan taistelu, jossa punaiset ylittivät valkoisten hallussaan pitämän Alvettulan sillan. Heidän tarkoituksenaan oli raivata tie Lahden suuntaan matkalla olleelle usean tuhannen hengen pakolaiskuormastolle. Taistelu muistetaan erityisesti Valkeakosken naiskaartista, jonka sotilaat onnistuivat viimein useiden tuntien taistelun jälkeen ylittämään sillan ja rynnäköimään kohti valkoisten puolustusasemia. Alvettulan lisäksi punakaartilaiset ottivat vetäytymisensä aikana yhteen valkoisten ja heidän rinnallaan sotineiden saksalaisjoukkojen kanssa myös Laitikkalan, Hauhon ja Syrjäntaan taisteluissa, jotka kaikki tunnetaan yhtenä sisällissodan verisimmistä taisteluista.
Taustaa

6. huhtikuuta tapahtuneen valkoisten Tampereen valtauksen jälkeen alkoivat punaiset pian vetäytyä läntisestä Suomesta kohti itää. Hämeenlinnaan oli kuun loppuun mennessä kerääntynyt useita tuhansia Satakunnasta, Varsinais-Suomesta ja Hämeestä paenneita punaisia ja heidän perheenjäseniään. Hangossa maihinnousseiden saksalaisten lähestyessä Hämeenlinnaa pakolaiset lähtivät liikkeelle 25. huhtikuuta tarkoituksenaan edetä Hauhon kautta Lahteen ja sieltä edelleen rajan yli Neuvosto-Venäjälle. Viimeisenä kaupungista poistuivat seuraavana päivänä Hämeenlinnan ja Parolan punakaartilaiset.
Hauholle pyrki myös pohjoisesta Tampereen suunnalta lähteneitä punaisia, kuten Lempäälän punakaartilaisia ja Valkeakosken naiskaartin jäseniä. Noin 30 kilometrin päässä Hämeenlinnan pohjoispuolella pakolaisten piti ylittää Alvettulanjoki pari vuotta aikaisemmin valmistunutta siltaa pitkin, joka kuitenkin oli valkoisten hallussa. Sitä oli puolustamassa Adolf Renvaldin komentaman 1. Etelä-Pohjanmaan reservipataljoonan 2. komppania.
Taistelu

Taistelut Alvettulan sillalla alkoivat 26. huhtikuuta, kun punaisten tykistö alkoi viiden aikaan aamulla tulittaa joen pohjoisrannalla olleita valkoisten asemia läheiseltä Lyömäeltä sekä Alvettulan työväentalon pihamaalta. Valkoiset olivat suunnanneet konekiväärinsä sillalle, mutta punaiset hyökkäsivät tästä huolimatta sen yli vielä samana iltana. Laukaustenvaihto jatkui läpi yön, mutta punaiset eivät onnistuneet ylittämään siltaa vasta kuin seuraavana aamupäivänä. Tuolloin etujoukkoina olivat paperityöläinen Hilja Järvisen johtama Valkeakosken naiskaarti sekä Pälkäneen punakaarti, päällikkönään taistelussa myöhemmin kaatunut torpparin poika Aleksi Oksanen.
Iltapäivällä punaiset tekivät uuden rynnäkön ja mursivat lopulta ylivoimansa ansiosta valkoisten puolustuslinjan, joka oli rakennettu joen laidalla olevan peltoaukean reunalle. Valkeakosken ja Pälkäneen kaartilaisten ohella taistelussa kerrotaan kunnostautuneen Joonas Paltan johtaman Sahalahden punakaartin. Suurin ansio läpimurrosta on kuitenkin annettu Valkeakosken naisille, vaikka he eivät tiettävästi menettäneetkään yhtään kaatunutta.
Valkoisten poistuttua puolustusasemistaan pääsi 4 000–5 000 hengen ja yli tuhannen hevosen pakolaiskuormasto vihdoin jatkamaan matkaansa kohti Hauhon kirkonkylää. Kun joukko oli iltaan mennessä ylittänyt sillan, yrittivät punaiset räjäyttää sen, mutta eivät kuitenkaan saaneet aikaan suuria vaurioita. Seuraavaksi pakolaiset joutuivat ylittämään parin kilometrin päässä olevan Vuolteen sillan. Sitä oli vartioimassa vain kuuden valkoisen ryhmä, jonka punaiset kukistivat nopeasti. Pohjoiseen perääntyneet valkoiset saivat kuitenkin pian avukseen everstiluutnantti Johan Linsénin johtaman 8. Porin rykmentin 3. pataljoonan ja valtasivat molemmat sillat nopeasti takaisin vielä saman päivän aikana. Itää kohti vetäytyessään punaiset joutuivat kiivaisiin taisteluihin vielä Hauhon kirkonkylässä ja Tuuloksen Syrjäntaassa, ennen jäämistään vihollisen saartorenkaaseen hieman ennen Lahtea.
Tappiot

Taistelun aikana kaatui noin 150 punakaartilaista. Lisäksi Alvettulan koululle perustettiin sidontapaikka, jonne jäi noin 60 haavoittunutta. Suomen sotasurmat -tietokantaan Alvettulan taistelun kahtena päivänä on Hauholle merkitty kaatuneiksi 11 valkoista, jotka ovat yhtä lukuun ottamatta kaikki kotoisin Pohjanmaalta.