stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juhani Mäkelä
Teoksia

Stadi on buli mutta snadi. Pääkaupungin Jussin juttuja.  (Kokoelma Pääkaupunki-lehdessä ilmestyneitä pakinoita)  Helsinki:  Intermer, 1972.  (2. painos: WSOY, 1993)
Erikoisasiantuntijan maailmat. Erikoisasiantuntijan pakinoita ja satiireja.  Jyväskylä ; Helsinki:  Gummerus, 1986.  ISBN 951-202-860-3
Satunnainen matkailija lemmenlaivalla ja muita matkakertomuksia.  Helsinki:  Suomen matkailuliitto, 1988.  ISBN 951-838-055-4
Satunnainen matkailija Paratiisisaarilla.  Helsinki:  Suomen matkailuliitto, 1989.  ISBN 951-838-059-7
Kaikkien alojen erikoisasiantuntija. Pakinoita ja satiireja.  Helsinki:  WSOY, 1990.  ISBN 951-016-576-X
Satunnainen matkailija mini-Euroopassa. Andorra, Liechtenstein, Luxemburg, Malta, Monaco, San Marino ja Vatikaani.  Helsinki:  Suomen matkailuliitto, 1991.  ISBN 951-838-071-6
Julkisuuden salaisuudet. Pakinoita ja satiireja journalismin ja julkisuuden kiehtovasta maailmasta.  Porvoo:  WSOY, 1991.  ISBN 951-017-249-9
Noin viisikymppisen kirja. Pakinoita ja satiireja.  Porvoo:  WSOY, 1992.  ISBN 951-018-028-9
Satunnainen matkailija matkustaa taas. Pakinoita ja satiireja.  Helsinki:  WSOY, 1993.  ISBN 951-018-893-X
Maailman suurin sauna. Kertomus toimeen tarttumisesta.  (Romaani)  Porvoo:  WSOY, 1994.  ISBN 951-019-525-1
Mämmi Ltd. Romaani kaiken voittavasta rakkaudesta, nerokkaasta liiketoiminnasta ja kansallisesta perinnöstä.  Porvoo:  WSOY, 1995.  ISBN 951-020-483-8
Mäkelän parhaat. Valitut pakinat ja satiirit.  Porvoo:  WSOY, 1996.  ISBN 951-021-217-2
Taivaalliset tarinat.  (Kuvat: Pekka Vuori. 2. painos 1997)  Helsinki:  WSOY, 1997.  ISBN 951-0-22201-1
Stadin snadi slangi.  (Noin 1500 keskeistä Stadin slangin sanaa ja esimerkkejä niiden käytöstä)  Porvoo:  WSOY, 1997.  ISBN 951-022-477-4
Noin kuusikymppisen kirja. Pakinoita ja satiireja varttuneille varttuneista.  Helsinki:  WSOY, 1998.  ISBN 951-023-003-0
Vuoden 2000 käsikirja. Pakinoita ja satiireja tulevasta ajasta.  Helsinki:  WSOY, 1999.  ISBN 951-023-842-2
Pääasiassa pääkaupunki. Pakinoita ja satiireja Helsingistä.  WSOY, 2000.
Entä jos sittenkin? Vaihtoehtomuistelmani.  (Pakinoita)  Helsinki:  WSOY, 2001.  ISBN 951-026-146-7
Viisasteluja arkeen ja juhlaan. Sisältää aforismeja tai ainakin sinne päin.  Helsinki:  WSOY, 2002.  ISBN 951-026-831-3
Reiskan kanssa Ranskassa ja sielunvaelluksella. Viisastelijan arkea ja unielämää.  (Romaani)  Helsinki:  WSOY, 2004.  ISBN 951-028-960-4
Ajatus ilmassa. Aforismeja ja viisasteluja.  Helsinki:  WSOY, 2006.  ISBN 951-031-458-7
Noin seitsemänkymppisen kirja. Pakinoita senioreista ja senioreille.  Helsinki:  WSOY, 2008.  ISBN 978-951-033-992-3
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Juhani Mäkelän Satunnainen matkailija-ohjelmia 1980-luvulta.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef
Vallberga

| Vallberga |
| --- | --- |
 Vallberga
 Koordinaatit: 56°28′01″N, 13°01′33″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Hallandin lääni
Maakunta:  Hallanti
Kunta:  Laholm
Väkiluku (31.12.2023):  788
Vallberga on taajama Laholmin kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 788 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vallberga Wikimedia Commonsissa
Tomás de Berlanga

| Tomás de Berlanga |
| --- | --- |
 Tomás de Berlangan patsas Berlanga de Duerossa.
Panamán piispa
 1534–1537 
Henkilötiedot
Syntynyt: 1486 Berlanga de Duero, Espanja
Kuollut: 8. elokuuta 1551 Berlanga de Duero, Espanja
Muut tiedot
Uskonto:  katolisuus
Tomás de Berlanga (1486 Berlanga de Duero, Espanja – 8. elokuuta 1551 Berlanga de Duero, Espanja) oli espanjalainen kirkonmies, joka toimi Panamán arkkihiippakunnan piispana 1534–1537. Hän löysi vuonna 1535 Galápagossaaret ajauduttuaan niille vahingossa.
Elämä > Nousu piispaksi

Tomás de Berlanga syntyi Berlanga de Duerossa vuonna 1486. Hänet vihittiin maaliskuussa 1508 dominikaanipapiksi San Estebanin luostarissa. Hänet valittiin samalla Hispaniolan saarelle dominikaaniluostarin prioriksi.
Tomás de Berlanga valittiin helmikuussa 1534 Panamán piispaksi, ja hän aloitti tehtävässä heinäkuussa. Hänen johdettavanaan oli laaja arkkihiippakunta. Francisco Pizarro oli vain muutamaa vuotta aikaisemmin löytänyt Perun.
Elämä > Galápagossaarten löytäminen

Kuningas Kaarle I määräsi vuonna 1534 Tomás de Berlangan lähtemään Peruun tutkimaan alueen maantieteellisistä ja kansatieteellisistä erityispiirteistä. Samalla hänen tarkoituksenaan oli sovittaa Pizarron ja Diego de Almagron välistä kiistaa aluejaoista. Tomás de Berlanga lähti 23. helmikuuta 1535 Panamasta, mutta voimakas merivirta kuljetti hänet perun sijaan Galápagossaarille.
Vaikka Galápagossaarilla oli saattanut vierailla inkoja, Tomás de Berlanga oli todistetusti ensimmäinen saarilla käynyt ihminen. Hän saapui sinne 10. maaliskuuta 1535. Hänen johtamansa retkikunta kävi maissa etsimässä vettä. Tomás de Berlanga piti saaria rumana ja autiona paikkana, mutta hän reportoi silti monien eläinten populaatioista.
Elämä > Paluu Espanjaan

Tomás de Berlanga erosi vuonna 1537 Panamán piispan virasta. Hän palasi sen jälkeen Espanjaan ja kuoli kotikaupungissaan vuonna 1551.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tomás de Berlanga Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat
Stjernsundin linna

Päärakennus
Stjernsunin linna (joskus myös Stjärnsundin linna) on Ruotsin Askersundin kunnassa sijaitseva linna. Se sijaitsee Vätternin pohjoisosan saaristossa. Paikan historia ulottuu 1630-luvulle, jolloin Johan Oxenstierna perusti sinne kartanon ja rakennutti paikan ensimmäisen linnan. Uusi klassisistisen tyylinen linna valmistui vuonna 1808 ja 1600-luvun linnasta säästettiin ainoastaan kellarikerros. Vuosina 1823–1860 linna oli Bernadottejen omistuksessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kungl. Vitterhetsakademien: Stjernsund Castle in Närke (englanniksi)
Svenskt Kulturarv: Stjernsunds slott (ruotsiksi)
Slottsguiden: Stjernsund (ruotsiksi)
Skottorp

| Skottorp |
| --- | --- |
 Skottorpin linna
 Skottorp
 Koordinaatit: 56°27′01″N, 12°57′31″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Hallandin lääni
Maakunta:  Hallanti
Kunta:  Laholm
Väkiluku (31.12.2023):  609
Skottorp on taajama Laholmin kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 609 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skottorp Wikimedia Commonsissa
Gunnar Hellgren

Bror Gunnar (Kunttu) Hellgren  (22. syyskuuta 1932 Helsinki – 23. maaliskuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen jalkapallo- ja jääpalloerotuomari. Hän tuomitsi uransa aikana 130 jalkapallon pääsarjaottelua, ja hän oli vuosina 1974–1977 FIFA-erotuomari.
Helsingin Erotuomarikerho valitsi Hellgrenin vuoden rajamieheksi (jalkapallo) vuosina 1966 ja 1970 sekä vuoden jääpalloerotuomariksi kaudella 1958–1959.
Leila ja Annukka

Leila ja Annukka oli yksi radiokanava YleX:n ja sitä edeltäneen Radiomafian suosituimmista ohjelmista. Vuonna 1997 kuuntelijat äänestivät ohjelman Radiomafian suosituimmaksi. Ohjelma alkoi vuonna 1995 ja jatkui vuoden 2003 loppuun, jolloin se YleX:n kanavauudistuksen myötä poistui ohjelmistosta. Tekijöiden todellista henkilöllisyyttä ei ole vahvistettu, mutta ohjelman paluun 2012 yhteydessä tekijöiksi mainittiin Johanna Reenkola, Tiina Siikasaari ja Kim Wirtanen.
Leila ja Annukka tekivät paluun uusilla jaksoilla Elisa Kirja -palvelussa  huhtikuussa 2012.
Kesän 2012 aikana julkaistiin kuusi uutta ja kaksi uudelleen tallennettua jaksoa. Tämän jälkeen sarjan luojat ilmoittivat Facebook-sivullaan, että Leilan ja Annukan tarina on toistaiseksi päättynyt viimeisen, lentokentälle sijoittuneen jakson jälkeen: "Leila sai Annukan koneeseen kyllä. Annukka pääsi lentokoneessa tutustumaan ohjaamoon (käyttämällä viattoman tyttömäistä ääntään ja räpsyttelevää vasikankatsettaan). Ohjaamossa hän ja juuri eronnut lentokapteeni Pynnönen rakastuivat toisiinsa ja Annukka lensi samalla koneella takaisin Suomeen. Leila jäi yksin Roomaan, palasi linnalleen, löysi kadoksissa olleen Moschinon sifonkimekkonsa tyhjästä viinikellarista ja asettui taloksi. Leila päätti laajentaa viinikellaria ja palkkasi hommaan kolme näppärää ja jaksavaa 20–23-vuotiasta muuraria Toscanan maaseudulta. Joten: naisten tiet erosivat jälleen, eli uusia jaksoja ei ole tulossa."
Huumorisarjan tähdet

Leila Penelope Makkonen (s. 1965, äänenä Johanna Reenkola) ja Annukka Hellä Aina Ilona Ahlqvist (s. 1966, äänenä Tiina Siikasaari) ovat toistensa parhaat ystävät, jotka tapasivat toisensa vuonna 1995 Annukan seurustellessa Leilan alkoholisoituneen muusikkoveljen Arton kanssa. Ohjelmassa käsiteltiin ajankohtaisia asioita kahdesta näkökulmasta: Leilan itsevarmasta ja kaikkitietävästä vinkkelistä sekä Annukan herkästä ja viattomammasta perspektiivistä. Leila oli rikas ja tumma vamppityyppi, lohjalaisen kunnanjohtajan tytär ja miljoonaperijätär, joka oli ollut sängyssä yli tuhannen miehen kanssa. Vaalea, naiivi ja sinisilmäinen Annukka oli köyhän elimäkeläisen maatilan ainoa tytär, jonka lapsuus oli isän mielenterveysongelmien vuoksi myrskyisä. Sarjan viimeisenä vuonna Annukka sai myös tyttären, Annabella Millastiinan, jonka nimi tosin ensin vaihteli Caroline Castehelmestä Salliin ja Millaan.
Ihmissuhteista

Leilan ja Annukan ihmissuhteet olivat kautta sarjan värikkäitä. Annukka kokeili avoliittoa Arton, Askon, Veskun (Annabella Millastiinan isä), Akin ja Ramin kanssa sekä avioitui Tapsan, Riston sekä Eeliksen kanssa. Leila päätyi avioon sarjan aikana kaksi kertaa; Jyrkin ja Lennartin kanssa, mutta ennen sarjan alkamista hän oli ollut jo kerran naimisissa. Sarjassa esiintyivät silloin tällöin myös Annukan eläimet, ennen kaikkea Regina-koira, joka osasi piirtää, laulaa ja melkein puhuakin.
TV ja kirjat

Leila ja Annukka vierailivat myös Ylen Ekoisti- ja Lauantaivekkari-ohjelmissa ja MTV3:n Kokkisota-ohjelmassa sekä julkaisivat CD:n Aamusta iltaan, joka sisälsi kolme ohjelman jaksoa. Leila ja Annukka saivat aikaan myös seitsemän kirjaa:
Täydessä tällingissä (Otava, 1998)
Melua mekossa (Otava, 1999 - äänikirja: 2022, lukijoina alkuperäiset äänet)
Sen pituinen se (Otava, 2000 - äänikirja: 2022, lukijoina alkuperäiset äänet)
Tanssii kaikkien kanssa (Otava, 2001)
Kurvit suoriksi (Otava, 2002)
Läpeensä tyytyväiset (Otava, 2003)
Edestä ja takaa – kootuimmat ajatukset (kokoelma edellä mainituista) (Otava, 2004).
Radiossa sarjan viimeinen jakso esitettiin 28. joulukuuta 2003.
Aiheesta muualla

Radiomafian viralliset Leila ja Annukka -sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuuntele Leilaa ja Annukkaa Ylen Elävässä arkistossa
Hövelö

Hövelö kuvattuna vuonna 1967.
Hövelö on Suomen kansallisrunoilija Eino Leinon synnyinkoti. Myös Elias Lönnrot asui Hövelön torpassa vuosina 1834–1835 kootessaan Vanhaa Kalevalaa. Rakennus sijaitsee Kajaanin Paltaniemellä. Nimensä talo on saanut paikastaan Hövelönlahden rannalla, Paltajärven suulla.
Hövelö oli rakennettu torpaksi 1800-luvun alkupuolella. Eino Leinon perhe muutti torppaan vuonna 1859, jonka jälkeen perheen isä alkoi rakentaa torpasta kasvavalle perheelle taloa. Torppaosuuteen jäi keittiö, ruokahuone ja perheen äidin huone. Taloa kunnostettiin vielä 1870-luvulla.
Perheen seitsemälle veljekselle rakennettiin pihapiiriin niin sanottu poikien talo, joka on vieläkin Hövelön pihapiirissä. Uimalaituri ja -koppi rakennettiin Eino Leinon syntymän aikoihin 1870-luvun lopulla. Lisäksi rantaan rakennettiin kaksiosainen navetta ja sen viereen laivalaituri. Perheen isän kuoleman aikoihin pihapiiriin rakennettiin uudelleen väentupa, joka on vieläkin paikallaan.
Git

| Git |
| --- | --- |


Luoja:  Linus Torvalds
Kehittäjä:  Linus Torvalds, Junio Hamano sekä lukuisia muita
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  7. huhtikuuta 2005
Vakaa versio:  2.47.1 (25. marraskuuta 2024)
Kehitystilanne:  Aktiivinen
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  Versionhallinta
Alusta:  Linux, macOS, POSIX, Solaris, Windows
Ohjelmointikielet:  C, Bourne Shell, Perl, TCL
Lisenssi:  GPLv2, LGPL
Aiheesta muualla
git-scm.com
Versiohallinta
Git on hajautettu versionhallintajärjestelmä, joka on suunniteltu toimimaan tehokkaasti ja luotettavasti.
Git on suunniteltu POSIX-yhteensopiville käyttöjärjestelmille (mukaan lukien Linux ja macOS). Se toimii myös Microsoft Windowsilla; virallinen asennuspaketti perustuu MinGW MSYSiin ja sisältää myös tyypillisiä POSIX-ympäristöjen apuohjelmia, kuten Bash-komentotulkin ja OpenSSH-asiakasohjelman. Git voidaan asentaa Windowsiin myös Cygwin-järjestelmän osana. Unix-suunnittelufilosofian mukaisesti Git ei ole yksittäinen sovellusohjelma, vaan koostuu suuresta joukosta pienempiä sovelluksia, joista kukin toteuttaa yksittäisiä toimintoja.
Gitin sanotaan olevan kolmannen sukupolven versionhallintajärjestelmä, joka toimii hajautetusti ja seuraa muutosjoukkoja.
Muita vastaavia versionhallintajärjestelmiä ovat Mercurial ja GNU Bazaar.
Gitin alkuperäinen kehittäjä Linus Torvalds kertoo hajautetun järjestelmän eduksi, että politikointi käyttäjäoikeuksista poistuu: jokaisella käyttäjällä on oma tietovarasto (engl. repository). Hajautettu versionhallinta mahdollistaa myös helpot ja luotettavat varmuuskopiot ja henkilökohtaisten kokeellisten tietovarastojen käytön. Aiemmissa järjestelmissä muutoksien yhdistäminen (engl. merge) oli monimutkainen operaatio.
Historia

Linux-ytimen versionhallintaan käytettiin vuonna 2002 käyttöön otettua BitMoverin suljetun lähdekoodin BitKeeper-ohjelmistoa.
BitMover antoi BitKeeperin ilmaiseen käyttöön avoimen lähdekoodin projekteille, mutta sen ehtoja ja ratkaisua kritisoitiin. 
BitKeeper käytti hajautettua mallia, joka inspiroi projekteja kuten GNU Arch, Darcs ja Monotone.
Vuonna 2005 Andrew Tridgell pyrki tekemään BitKeeperiä käyttävän ohjelman takaisinmallinnuksella, joka oli vastoin BitKeeperin käyttöehtoja. Torvalds yritti sovitella Tridgellin ja BitMoverin Larry McVoyn välillä, mutta päättivät lopettaa BitKeeperin käytön.
Katsottuaan vaihtoehtoja Torvalds päätti kirjoittaa oman hajautetun versionhallintajärjestelmän korvaajaksi, koska Linux-ytimen kehitystiimin tarpeet täyttävää avoimen lähdekoodin järjestelmää ei tuolloin ollut olemassa. Kehityshetkellä olemassa olleissa muissa järjestelmissä oli omat ongelmansa kuten tiedostojen uudelleennimeämisen seuranta ja suorituskyky.
Torvalds inhosi keskitettyä mallia kuten Subversionissa ja kehotti katsomaan vaihtoehtoja kuten Monotonea.
Torvalds kritisoi Monotonea eräistä seikoista kuten tavasta käyttää ”tietokanta per kehittäjä” -mallia eikä ”tietokanta per lähdekoodipuu” -mallia. Myös Monotonen suorituskyky oli yksi vaikuttava tekijä: suorituskyky oli yksi keskeisistä vaatimuksista ja Monotone oli huomattavan hidas Linux-ytimen tiedostomäärällä.
Torvalds kertoo aloittaneensa Gitin kehityksen 3. huhtikuuta 2005 viimeisen BitKeeperillä tehdyn ytimen version 2.6.12-rc2 julkaisun jälkeen.
Itseään tukeva (engl. self-hosting) Gitistä tuli noin päivässä: suuri osa kehitystyöstä ei ollut ohjelmakoodin kirjoittamista vaan tietojen käsittelyn suunnittelua. Itseään tukevana pidetään kuitenkin 7. huhtikuuta tehtyä tallennusta.
Ensimmäinen muutoksien yhdistäminen Linux-ytimeen Gitillä tapahtui 17. huhtikuuta 2005. Ensimmäinen Gitillä ylläpidetty Linux-ytimen julkaisu oli versio 2.6.12 kesäkuussa 2005.
Torvalds on kertonut, että koska on käyttänyt BitKeeperiä pitkään toimintamalli vain seuraisi BitKeeperin mallia eikä sen teknisiä yksityiskohtia: Torvalds tietoisesti pyrki välttämään BitKeeperin kloonin tekemistä.
Torvalds ilmoitti 27. heinäkuuta 2005 Gitin ylläpidon siirtymisestä Junio Hamanolle, joka oli innokas kehittäjä.
Varhaiset Git-komennot olivat vaikeaselkoisia, jotka kehittyivät Hamanon kehittäessä työkaluja.
Nimeäminen

”Git” tarkoittaa brittiläisessä slangissa hölmöä tai hyödytöntä henkilöä tai jääräpäistä henkilöä. Linus Torvalds sanoi ”Olen itsekeskeinen paskiainen, joten nimeän kaikki projektit itseni mukaan. Ensin Linux, nyt git.” (”I'm an egotistical bastard, and I name all my projects after myself. First Linux, now git.”).
Kehityksen alkuvaiheissa nimeä kuvailtiin seuraavasti:
»Linus Torvalds nimesi ohjelmiston ”gitiksi” kun hän loi ensimmäisen version. Hänen mukaansa kyseessä on ”tyhmä sisällönseurantaohjelmisto”, jota voidaan kuvailla mieltymysten mukaan:
Satunnainen äännettävissä oleva kolmikirjaiminen nimi, jota olemassa oleva Unix-ohjelma ei käytä. Se, että se voidaan virheellisesti lausua kuten ”get”, on ehkä asiaan kuuluvaa.
Tyhmä. Halveksittava ja kamala. Yksinkertainen. Valitse suosikkisi slangisanakirjasta.
”Globaali Informaatio-Trakkeri”: Kun olet hyvillä mielin ja se sattuu toimimaan. Enkelikuoro laulaa ja valo täyttää huoneen.
”Goddamn Idiotic Truckload of sh*t”: Kun se ei toimi.»
Erityisominaisuudet > Haarojen käyttö

Gitissä haarojen (branch) tekeminen ja niiden välillä vaihtaminen (switch, checkout) ovat nopeita ja se kannustaa toimintamalleihin, joissa haarautumista ja yhdistämistä (merge) tehdään paljon. Monissa versionhallintatyökaluissa haarojen tekeminen ja yhdistäminen on vaativa toimenpide, joka voi vaatia uuden kopion lähdekoodeista, joka on hidasta suurissa projekteissa.
Haaran vaihtamisen yhteydessä Git pyrkii varmistamaan ettei tietoja kadoteta ja huomauttaa, jos työkopiossa on tallentamattomia muutoksia: muutokset voi tallettaa (commit) tai vaihtoehtoisesti säilöä (stash) jos muutokset eivät ole valmiita talletettavaksi. Haaran vaihdossa Git pyrkii palauttamaan viimeisimmän talletuksen tilan. Säilö (stash) toimii pinon kaltaisella periaatteella, jossa muutoksia säilötään päälle ja niitä haetaan päältä: lisäksi voi viitata suoraan haluttuun muutokseen jonka haluaa palauttaa päällimmäisenä olevan sijaan.
Muutoksien yhdistäminen tukee erilaisia menetelmiä: resolve, recursive ja octopus, joista viimeisessä voi olla useita lähteitä yhdistettävänä. Uudempi menetelmä on ort, jossa käytetään samoja konsepteja, mutta suorituskyky on parempi.
Jos haaraan yhdistetään muutoksia, jotka ovat lähdekoodipuussa suoraan edellä voidaan suorittaa ”pikakelaus” (”fast-forward”) eli vain päivitetään viittaamaan uudempaan ilman varsinaista yhdistysoperaatiota.
Samaan kohtaan kohdistuvat muutokset voivat aiheuttaa konfliktin, jossa ohjelma ei automaattisesti pysty päättelemään mikä on oikea lopputulos. Konfliktin ratkaisuksi voidaan muokataan työversiossa olevaa lähdekoodia, johon on merkitty eri versioiden muutokset.
Erityisominaisuudet > Alimoduulit ja alipuut

Git tukee alimoduulien (submodule) tallentamista osana laajempaa projektia: käyttökohde on erikseen seurattavat projektit jotka voivat riippua toisistaan.
Projekti voi riippua toisista projekteista, joita käytetään myös toisissa projekteissa. Lähdekoodin kopiointi jokaiseen projektiin joka käyttää sitä on työlästä ja vaikeuttaa päivittämistä. Alimoduulilla voi viitata suoraan toiseen projektiin ilman sen kopioimista. Alimoduuli viittaa tiettyyn talletukseen tietovarastossa.
Alipuu (subtree) tekee vastaavan kuin alimoduuli eli sallii toisen tietovaraston sijoittamisen toisen alle, mutta ei käytä erillistä seurantaa sen hakemistopuulle.
Yksinkertaistettuna alipuu on kopio toisesta tietovarastosta kun taas alimoduuli on vain viittaus toiseen tietovarastoon.
Erityisominaisuudet > Tiivisteet

Git käyttää nykyisin SHA-1-tiivistefunktiota tiedostojen seurantaan. Git siirtyi versiossa 2.13.0 vahvennettuun SHA-1:een, joka ei ole haavoittuvainen vuonna 2017 julkaistulle SHAttered-hyökkäykselle.
Siirtyminen uudempaan SHA-2 standardiin on työn alla.
Olioiden tallennus Gitissä on yksinkertaistettuna "vain" suunnattu syklitön verkko, jossa on kourallinen eri oliotyyppejä, joihin viitataan tiivisteellä.
Git tallettaa tietoa useisiin objekteihin.
Tiedostoihin viitataan niiden sisällöstä lasketulla tiivisteellä. Tiedoston siirtäminen eri hakemistoon tai sen nimen muuttaminen ei muuta sen tiivistettä, mutta hakemiston sisältöä luetteloivan hakemisto-objektin tiiviste muuttuu. ”Commit”-objekti sisältää tietovaraston tilanteen tietyllä ajanhetkellä. ”Commit”-objekti sisältää metatietoa kuten tekijän ja aikaleiman, tiivisteen hakemistopuusta sekä edellisen talletuksen tiivisteen (tai useamman talletuksen muutoksien yhdistämisen tapauksessa). Näillä tiedoilla Git voi tuottaa tietovarastossa olevien tiedostojen tilan kullekin tallennukselle ja voi havaita mitä tietovarastossa on muuttunut.
Muutos tiedoston sisältöön muuttaa sen omaa tiivistettä, tiedoston sisältävän hakemiston tiivistettä ja tietovaraston tilaan viittaavaa tiivistettä.
Erityisominaisuudet > Digitaalinen allekirjoitus

Git tukee digitaalista allekirjoittamista ja sen tarkistamista GPG:llä. Kehittäjät voivat allekirjoittaa yksittäisen muutoksen (commit -S) tai koko tietovaraston tilan (engl. signed tag, tag -s) ja tiivisteiden käytöllä havaitaan mikäli tietovarasto ei ole sama kuin on allekirjoituksella vahvistettu.
Erityisominaisuudet > Käyttäjäoikeudet

Git ei itse käsittele käyttäjäoikeuksia, vaan siihen käytetään olemassa olevia työkaluja kuten SSH, tiedostojärjestelmän asetukset, käyttäjäoikeuslistat (ACL) ja muita tekniikoita.
Linux-ytimen versiohallinnassa käytetään gitolite-ohjelmaa oikeuksien hallintaan.
Erityisominaisuudet > Suorituskyky

Vertailussa GNU Bazaarin ja Mercurialin kanssa Git oli kertaluokkia nopeampi.
Koska Git ei tarvitse verkkoyhteyttä muutoshistorian selaamiseen se on merkittävästi nopeampi kuin Subversion historian selaamisessa.
Erityisominaisuudet > Varmuuskopiot

Torvaldsin mukaan järjestelmän etuna on helpot ja luotettavat varmuuskopiot. Gitiä on sanottu varmuuskopiointijärjestelmäksi itsessään ja käytetty muun muassa tietokannoille.
Tietojen eheyden ja oikeellisuuden tarkistamiseen on git fsck -komento. Lisäksi git tekee taustalla useita asioita ylläpidollisiin tarkoituksiin.
Erityisominaisuudet > Suuret tietovarastot

Suurien tietovarastojen kanssa toimintaan on lisätty osittainen kloonaaminen sekä "harva checkout" (git sparse-checkout): näillä ominaisuuksilla haetaan paikalliseksi vain osa tietovaraston objekteista ja työkopiosta käytetään vain osa, joka on tyypillsesti rajattu tiettyihin alihakemistoihin. Tyypillisesti tietovarasto Gitissä sisältää kaiken tiedon ja koko historian: osittaisella kloonilla voidaan rajata käyttö tiettyyn alihakemistoon.
Suurien referenssimäärien (haarat ja tagit) käyttöä varten Gitiin on lisätty vaihtoehtoinen tallennusmuoto "reftable". Reftable nopeuttaa viittauksien hakua sekä tarkistamista, että objektiin on olemassa viittaus.
Ohjelmistotuki

Git integroituu useisiin ohjelmointiympäristöihin.
Microsoftin Visual Studio -kehitysympäristössä on tuki Git-versionhallinnalle.
libgit2 on linkitettävä kirjasto, jota voidaan käyttää muissa ohjelmissa Gitin ydintoiminnallisuudelle.
Gitille on tehty useita graafisen käyttöliittymän sovelluksia. Gitille on tehty myös SQL-rajapinta. GitWeb on Gitin mukana tuleva verkkoselaimella käytettävä käyttöliittymä. cgit on käytössä Linux-ytimen versiohallintapalvelimella.
Tietovarastojen siirtämiseksi Subversionista Gitiin on olemassa muun muassa Eric S. Raymondin reposurgeon sekä git-svn työkalut. Gitissä on eräitä valmiita komentoja tietojen hakemiseen muista järjestelmistä kuten Subversionista, Mercurialista, Bazaarista ja Perforcesta.
Ohjelmistotuki > VFS for Git

Microsoft on julkaissut Git Virtual File System (GVFS) -projektin laajojen projektien hallintaan. Projekti mahdollistaa osan lähdekoodeista näkyvän virtuaalisesti osana tietovarastoa (repository) varsinaisen latauksen tapahtuessa kun tiedostoa tarvitsee käsitellä.
Nimi muutettiin muotoon VFS for Git jotta se ei sekoitu GNOME-projektin GVFS:n kanssa.