stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hamberg

Hamberg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Alvar Hamberg (1903–1969), suomalainen elokuvantekijä
Anders Gustaf Hamberg (1808–1889), suomalainen kauppias ja valtiopäivämies
Jarkko Hamberg (s. 1982), suomalainen kestävyysjuoksija
Lars Hamberg (1922–2005), suomenruotsalainen kulttuuritoimittaja, kääntäjä ja kirjailija
Matti Hamberg (s. 1932), suomalainen pikaluistelija
Per-Martin Hamberg (1912–1974), ruotsalainen radio- ja televisiotuottaja
Piet Hamberg (s. 1954), hollantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Ulla Hamberg (1918–1985), suomalainen biokemisti
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Valencia

| Valencia (València) |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Valencia
 Koordinaatit: 39°28′13″N, 00°22′37″W 
Valtio:   Espanja
Itsehallintoalue:  Valencia
Maakunta:  Valencia
Perustettu:  137 eaa.
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Joan Ribó i Canut (Compromís)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  135 km²
Korkeus:  15 m
Väkiluku (1.1.2016):  790 201
 – Väestötiheys:  5853 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  46000–46080
 
 Ajuntament de València 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Valencia (kat. València) on Espanjan kolmanneksi suurin kaupunki, joka sijaitsee maan itäosassa, Välimereen kuuluvan Valencianlahden rannalla samannimisellä itsehallintoalueella (kat. Comunitat Valenciana, esp. Comunidad Valenciana). Kaupungin väkiluku on noin 790 000. Metropolialueen väkiluku on 1,6 miljoonaa (2012). Maakunnan (kat. Província de València, esp. Provincia de Valencia) väkiluku on noin 2,6 miljoonaa (2013).
Valencian tunnetuin ruoka on la paella valenciana. Paella on Valencian alueelta lähtöisin oleva riisiruoka, jossa on perinteisesti käytetty paikallisia kasviksia sekä kanin ja broilerin lihaa. Erityisesti Valencian alueen ulkopuolelta löytyy monia eri versioita, joissa käytetään muun muassa äyriäisiä.
Valenciassa sijaitsee Valencian satama, joka on yksi Välimeren vilkkaimmista.
Maantiede ja ilmasto

Valencia sijaitsee Välimeren rannalla Turiajoen suulla.
Köppenin ilmastoluokituksen mukaan Valencian ilmasto on subtrooppinen aro-ilmasto, BsK. Vuoden lämpimin kuukausi on elokuu, kylmin tammikuu.
Historia

Valencian kaupunki on tunnettu jo antiikin roomalaisten ajoilta. Visigootit valtasivat sen vuonna 413, maurit vuonna 714. Espanjan sisällissodan aikana se oli tasavaltalaisten pääkaupunki 1936–1939.
Nähtävyydet

Yksi Valencian tärkeimpiä ja samalla myös uusimpia nähtävyyksiä on vuonna 2004 valmistunut Ciutat de les Arts i de les Ciències eli Valencian taide- ja tiedekeskus. Kyseessä on suuri vapaa-ajan kompleksi, joka käsittää mm. valtamerikeskuksen, tiedekeskuksen, Imax-elokuvateatterin sekä teatterin. Tiedekeskuksen tiloissa järjestetään myös paljon eri alojen kansainvälisiä konferensseja.
Llotja de la Seda (esp. Lonja de la Seda), silkinmyyntipaikka 1400-luvulta, on Unescon maailmanperintökohde.
Urheilu

Valencia CF on kaupungin merkittävin jalkapalloseura. Seura on tunnettu etenkin argentiinalaisten suurlupausten jatkojalostajana. Sen paikallisvastustaja on Levante UD. Toinen tunnettu seura on koripalloseura Valencia BC.
Valencian maakunnassa Valencian kaupungin lähistöllä Chestessä sijaitsee myös vuonna 1999 valmistunut moottorirata Valencia Circuit (viralliselta nimeltään Circuit de la Comunitat Valenciana Ricardo Tormo). Radalla ajetaan mm. MotoGP-sarjan osakilpailu. Vuonna 2008 Valenciassa ajettiin ensimmäistä kertaa Formula 1-sarjan osakilpailu Euroopan Grand Prix kaupungin keskustaan rakennetulla katuradalla.
Liikenne

Valenciassa toimii kattava metroverkko, jonka ensimmäinen osa vihittiin käyttöön lokakuussa 1988.
Valencian lentoasema sijaitsee 8 km kaupungista länteen.
Suurnopeusjuna AVE yhdistää Valencian maan pääkaupunkiin Madridiin. AVE-junat käyttävät taidemaalari Joaquín Sorollan mukaan nimettyä rautatieasemaa Estació de València-Joaquín Sorolla.
Kuvia

Plaça de l'Ajuntament
Ciutat de les Arts i les Ciències
Llotja de la Seda
Catedral de València
Palau de la Música de València
Mercat Central
Porta de Serrans
Palau del Marqués de Dosaigües (Museu de Ceràmica)
Jardí del Túria
Bioparc
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valencia Wikimedia Commonsissa
Virtuaalinen matka Valenciaan (Arkistoitu – Internet Archive)
Valencian taide- ja tiedekeskuksen Internet-sivut (katalaaniksi) (espanjaksi) (englanniksi)
Frukostklubben

Ohjelman tekoa 1950-luvulla.
Frukostklubben oli Sveriges Radion vuosina 1946–1978 tuottama viihdeohjelma, jota esitettiin aluksi lauantai- ja myöhemmin sunnuntaiaamuisin. Ohjelmaidean keksi yhdysvaltalaisen esikuvan pohjalta Per-Martin Hamberg ja juontajana toimi Sigge Fürst. Kaikkiaan Frukostklubbenia tehtiin 680 jakson verran.
Mauritiuksendodo

| Mauritiuksendodo |
| --- | --- |
 Nykytietämyksen mukainen rekonstruktio mauritiuksendodosta Oxfordin yliopiston luonnonhistoriallisessa museossa
Uhanalaisuusluokitus
 Hävinnyt  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kyyhkylinnut Columbiformes
Heimo::  †Dodot Raphidae
Suku::  †Raphus
Laji::  cucullatus
Kaksiosainen nimi
 † Raphus cucullatus  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Mauritiuksendodo Wikispeciesissä   Mauritiuksendodo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mauritiuksendodo eli drontti (Raphus cucullatus) on sukupuuttoon kuollut suurikokoinen ja lentokyvytön kyyhkylintu. Drontteja eli vain Mauritiuksen saarella Intian valtameressä, Madagaskarin itäpuolella. Ihminen hävitti lajin noin 170 vuodessa.
Ulkonäkö ja koko

Ulkonäöltään drontti muistutti hieman kalkkunaa, vaikka olikin kyyhkylintu. Se kasvoi noin metrin mittaiseksi ja painoi noin 23 kilogrammaa. Sen ruumiinmuoto oli pyöreähkö. Koukkukärkinen nokka oli huomattavan suuri, noin 23 senttimetrin pituinen. Yleisväriltään lintu oli harmaa, ja surkastuneissa siivissä ja lyhyessä, kiharaisessa pyrstössä oli paikoitellen valkoista ja vaaleanruskeaa. Voimakkaat jalat olivat lyhyet ja väriltään keltaiset. Jaloissa oli neljä varvasta, joista kolme osoitti eteen ja yksi taakse. Kynnet olivat mustat.
Drontin äänen kerrotaan muistuttaneen nuoren hanhen ränkätystä, tosin useimpien lähteiden mukaan laji oli yleensä vaitelias.
Elinympäristö

Drontit elivät pääasiassa alavien maiden metsissä, mahdollisesti myös kukkuloilla ja rantojen lähettyvillä.
Elintavat, lisääntyminen ja ravinto

Mauritiuksendodon käyttäytymisestä ei tiedetä paljoa, koska laji harvinaistui ja katosi niin nopeasti. Se eli yleensä pareittain tai pieninä ryhminä. Drontin kerrotaan joskus kahlailleen matalissa rantavesissä, mahdollisesti syömässä vesikasveja.
Drontti pesi ympäri vuoden, mutta tuotti luultavasti vain yhden jälkeläisen vuodessa. Se oli todennäköisesti pariuskollinen ja esitti soidintansseja. Laji muni kerralla yhden munan maahan, ruohosta ja korsista tekemäänsä pesään. Molemmat vanhemmat osallistuivat poikasen hoitamiseen.
Lajin pääravintona olivat erilaiset kasvinosat, kuten siemenet ja hedelmät. Drontilla oli suuri lihasmaha, jonka avulla se pystyi hyödyntämään koviakin siemeniä ja pähkinöitä. Se nieli usein pieniä jauhinkiviä, jotka edistivät lihasmahan toimintaa. Lintu oli erikoistunut varsinkin vuoristoseuduilla kasvavan tambalacoque-puun (Sideroxylon grandiflorum, aiempi nimi Calvaria major) hedelmiin, jonka kanssa sillä oli mutualistinen suhde. Drontin hävittyä alkoi tämä vain Mauritiuksella kasvava puulajikin taantua, koska sen paksukuoriset siemenet vaativat lihasmahassa tapahtuvaa kulumista voidakseen itää.
Sukupuutto

Mauritiuksendodo oli ensimmäinen niistä yli sadasta lintulajista, joiden tiedetään hävinneen eurooppalaisten muuttoliikkeen takia. Ensimmäisen havainnon lajista tekivät portugalilaiset merimiehet vuonna 1507. He luulivat sitä jonkinlaiseksi joutsenten tai kalkkunan sukulaiseksi. Aiemmin runsaslukuisen drontin häviäminen alkoi hollantilaisten tultua Mauritiukselle noin vuonna 1510. Pedottomassa ympäristössä kehittyneillä ja eläneillä dronteilla ei ollut kokemusta vaarallisista eläimistä, ja siksi ne lähestyivät pelottomina merimiehiä ja uudisasukkaita, jotka tappoivat niitä ruuakseen. Vaikka drontin lihaa pidettiinkin kitkerän makuisena, se oli silti tervetullutta tuoretta ravintoa kuivamuonaan tottuneille merenkulkijoille. Ihmisten harjoittama metsästys ei ollut ainoa syy drontin sukupuuttoon, vaan myös uudisasukkaiden mukanaan tuomat vieraslajit, kuten siat, koirat ja rotat, saalistivat lentokyvyttömiä drontteja ja varsinkin söivät niiden munia ja poikasia. Aiemmin oletettiin, että viimeinen dodo olisi tapettu vuonna 1681, mutta nykytietojen mukaan viimeinen silminnäkijähavainto lajista tehtiinkin jo vuonna 1662. Tosin joukko brittiläisiä ja yhdysvaltalaisia tutkijoita päätteli viimeisiä havaintoja tutkittuaan 2000-luvun alussa, että laji saattoi hävitä vasta vuonna 1690.
Vuonna 2006 julkaistun tutkimuksen mukaan drontteja kuoli runsaasti pyörremyrskyyn tai tulvaan jo ennen ihmisen tuloa saarelle. Tutkijat löysivät suuren määrän dronttien ja muiden alkuperäisten eläinten fossiileja, jotka ovat peräisin samalta lyhyeltä ajanjaksolta. Mukana ei ollut kotieläinten tai muiden ihmisen tuomien lajien luita, joten joukkokuolema oli tapahtunut 2 000–3 000 vuotta sitten jonkin luonnonkatastrofin seurauksena. Pienentyneet populaatiot olivat alttiita myöhemmin seuranneille ihmisten toimille, jotka johtivatkin yli kahdenkymmenen Mauritiuksella eläneen kotoperäisen lintulajin häviämiseen.
Nykyään lajista on jäljellä vain luita ja yksittäisiä ruumiinosia (kuten sulkia, jalkoja ja päitä) sekä muistikirjamerkintöjä ja maalauksia. Yhtään kokonaista täytettyä yksilöä ei tiettävästi ole olemassa.
Drontti kulttuurissa

Mauritiuksen vaakunaan on piirretty drontti.
Lewis Carrollin Liisan seikkailut ihmemaassa -tarinassa esiintyy hahmo nimeltä Dodo.
Douglas Adamsin romaanissa Dirk Gentlyn holistinen etsivätoimisto (1987, suom. 1989) tutustutaan dronttien elämään.
Valokuvaaja Harri Kallio on luonut valokuvasarjan (Dodo ja Mauritiussaari, kuvitteellisia kohtaamisia), jossa mahdollisimman tarkkoihin tietoihin perustuen valmistetut dodon mallit esiintyvät Mauritiuksen maisemissa. Hän sai sarjasta European Publishers Award for Photography -palkinnon vuonna 2004 ja Fotofinlandia-palkinnon 2006.
Aku Ankka pakottaa tarinassa Kukkia ja mehiläisiä (muun muassa Aku Ankan juhlasarjat 6) veljenpoikansa lukemaan Kuinka poistat ummehtuneisuuden hajun kuivista Dodon sulista -opasta.
Simpsoneissa johtaja Burns haluaa silloin tällöin syödä dodon munia.
J. K. Rowlingin kirjassa Ihmeotukset ja niiden olinpaikat dodo on ihmeotus, joka piileksii jästeiltä, ja näin tavalliset ihmiset luulevat lajin kuolleen sukupuuttoon, vaikka se elää ja voi hyvin.
Tuntemattoman hollantilaisen taiteilijan aikalaismaalaus 1600-luvulta on löytynyt.
Tove Janssonin Muumi-teoksissa esiintyy Drontti Edvard, suurin eläin veljensä jälkeen. Tätä on kuvattu lohikäärmemäiseksi olennoksi, joka liikkuu erittäin hyvin sekä vedessä että maalla.
Aiheesta muualla

The Tragedy of the Dodo (englanniksi)
Tietoa dodosta kryptozoologia-sivustolla (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q43502  Wikispecies: Raphus cucullatus  ADW: Raphus_cucullatus  ARKive: raphus-cucullatus  Avibase: DEF9592737DC3B5E  BioLib: 21894  BirdLife: 22690059  BOLD: 857418  BOW: dodo1  CoL: 4RKVF  eBird: dodo1  EoL: 1049951  GBIF: 2496198  iNaturalist: 2713  IRMNG: 11192433  ITIS: 555609  IUCN: 22690059  NCBI: 187135  Open Tree of Life: 455687  Paleobiology Database: 92329  Paleobiology Database: 92329  Xeno-canto: Raphus-cucullatus 
Mauritiuksendodon luuranko Lontoon Natural History Museumissa.
Drontti Mauritiuksen vaakunassa.
Hollantilaisen taiteilijan 1600-luvun puolivälissä tekemä maalaus on tiettävästi ainoa säilynyt aikalaiskuva drontista.
﻿﻿Vanha piirros hollantilaisista ja drontista Mauritiuksella v. 1601.
Roelant Saveryn maalaus vuodelta 1626.
Eteläinen wesleyläinen yliopisto

| Eteläinen wesleyläinen yliopisto |
| --- | --- |
 engl. Southern Wesleyan University 
Perustettu:  1906
Sijainti:  Central, Etelä-Carolina  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.swu.edu/
Eteläinen wesleyläinen yliopisto (engl. Southern Wesleyan University, lyh. SWU) on Yhdysvaltain Etelä-Carolinassa sijaitseva yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1906, ja se sijaitsee Centralin kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan kristillinen, ja se toimii metodistisen Wesleyan Church-kirkkokunnan työyhteydessä.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Nimien tiputtelu

Nimien tiputtelu, namedroppailu, nimidroppaus  tai hienoilla tuttavuuksilla ylpeily/pröystäily (englannista name-dropping) on ilmiö, jossa ihmisten tai instituutioiden nimet mainitaan ohimennen ihmisten välisessä viestinnässä, joko yhteenkuuluvuuden osoittamiseksi tai retorisena keinona. Nimen mainitseminen voi olla osa henkilön habitusta.
Sosiaalisesti suoritettava nimidroppaus

Mainitsemalla jonkin alan tunnetun auktoriteetin nimen ihmiset pyrkivät symbolisen interaktionismin teoreettisen lähtökohdan mukaisesti osoittamaan, että he tuntevat jossain määrin nimetyn henkilön työn, jotta sosiaalisessa tilassa voitaisiin luoda yhteiset viitekehykset. Tätä tapahtuu sekä verkossa että näppäimistön ulkopuolella. Namedroppailua voivat käyttää myös ne, jotka yrittävät ylpeillä ohikiitävällä kohtaamisella julkkiksen kanssa ja yrittävät suojella asemaansa ryhmässä. (Katso: Minä tapasin Lassien.)
Tieteessä

Laajemmassa kielenkäytössä namedroppaus viittaa (tieteellisessä) keskustelussa esiintyvään käyttäytymiseen, jossa pelkkä tunnettujen nimien mainitseminen korvaa oman näkökannan sisällöllisen perustelun. Namedroppaajan tavoitteena on tukea omaa argumentaatiota ja vahvistaa omien perustelujensa painoarvoa vetoamalla kolmansien osapuolten asiantuntemukseen viittaamatta sen enempää sisällöllisesti heidän työhönsä. Toinen näkökohta on se, että oman tietämyksen puutteellisuus jää taka-alalle väitettyjen auktoriteettien tietämykseen nähden. Lisäksi vastapuolelle välitetään tunne omasta paremmuudesta väitetyn tiedollisen etumatkan avulla. Erityisen suosittua namedroppaus on esimerkiksi nuorten yhteiskuntatieteilijöiden töiden kiitoksissa, jotta voidaan korostaa työn oletettua arvoa.
Göran Hägg lisää tähän vielä pseudovahvistuksen käsitteen, joka on päässyt joukkotiedotusvälineisiin 1970-luvulta lähtien: ”Jo ohimenevä maininta Wittgensteinista tai Platonista saa useimmat ihmiset niin hermostuneiksi, etteivät he enää uskalla vastustaa itse ajatusta.”
Eräässä akateemisen työn tekniikkaa käsittelevässä oppaassa on seuraava hyvää tarkoittava mutta aivan liian harvoin noudatettu neuvo: ”Älkää jäljitelkö namedroppausta, kuten pelkkää viittausta (useimmiten lukemattomaan tai vain pintapuolisesti luettuun) kunnioitusta herättävään kirjallisuuteen, tätä röyhkeää käytöstä, jota me yliopistojen luennoitsijat valitettavasti aivan liian usein harrastamme. Yksinkertaisetkin kieltäytymiset kuuluvat myös opiskeluun ja oppimiseen.”
Toista muunnelmaa namedroppauksesta kutsutaan englanninkielisessä maailmassa nimellä physics envy (fysiikkakateus). Se tarkoittaa fysiikan ja matematiikan termien perusteetonta käyttöä muualla kuin luonnontieteellisissä aihepiireissä. Tavoitteena on luoda vaikutelma, että oma teoria on yhtä hyvin perusteltu ja vahva kuin esimerkiksi fysiikan teoriat. Esimerkkinä tästä on niin sanottu ”psykologinen kenttäteoria”, jonka fyysikko Alan Sokal otti esille vitsissään, joka tuli tunnetuksi Sokal-tapauksena.lähde?
Retorinen nimikerskailu

Namedroppailua pidetään usein negatiivisena, koska sitä voidaan käyttää myös simuloimaan tietämystä tai kokemusta joltakin alalta ilman, että lausuttuja nimiä tarvitsee asettaa asiayhteyteen. Kun tuttavuuksilla pröystäilyä käytetään tällä tavoin, se ei ole ensisijaisesti tehokas tapa luoda yhteisiä viitekehyksiä, vaan pikemminkin retorinen keino. Retorisena keinona nimidroppaus voi olla eräänlainen argumentointivirhe auktoriteettiin vetoamisen muodossa. Mutta jos tuttavuuksilla ylpeilyn  kohteena olevalla henkilöllä todella on tietoa alalta ja jos tuttavuuksilla ylpeilijä pystyy asianmukaisesti esittämään henkilön osaamisen, se voi olla myös hyvä retorinen taktiikka. Tuttavuuksilla ylpeily voi myös tietyissä tapauksissa olla ammattietiikan rikkomus.
Kirjallisuuden tehokeinona

Tanskalaistutkija Jon Kyst on käyttänyt nimidroppausta laajasti viitaten historiallisten ja mytologisten hahmojen nimien tiheään käyttöön Joseph Brodskyn runoissa. Kyst toteaa, että Brodskyn nimien toistuva mainitseminen, muiden tehtävien ohella, ”palvelee kuvan luomista puhujasta” ja ”se on sekä puheakti, joka ilmaisee tiettyyn sosiaaliseen ryhmään kuulumista, että tapa luoda ajaton runollinen tila”.
Markkinoinnissa

Markkinointitoiminnan yhteydessä termi viittaa prosessiin, jossa tuotteen, tuotemerkin tai yrityksen nimeä toistetaan jokaisessa sopivassa tai sopimattomassa tilaisuuksissa sen tunnettavuuden lisäämiseksi. Tarkoitus on kuitenkin myös tuotteen yhdistäminen tiettyyn henkilöön tai tuotemerkkiin tuotteen tunnettavuuden lisäämiseksi. Henkilön tai tuotemerkin näkyvyydellä halutaan viestiä, että tuote on erityisen houkutteleva tai tärkeä. Kaikenlaiset uraoppaat yrittävät neuvoa lukijakuntaansa käyttämään namedroppausta keinona osoittaa pätevyyttä ja itseluottamusta myynnissä ja markkinoinnissa. Joskus namedroppausta käytetään pelkästään sosiaalisten verkostojen laajentamiseen levittämällä usein liikekumppanin nimeä.
Aiheesta muualla

Name dropping SM-2018 Finland YouTube. 26.11.2018. Viitattu 21.11.2022.
Namedroppailun SM-kisat 14.12.2016. YouTube. Viitattu 22.11.2022.
Hikinen Iltapäivä: Jusa Name Droppailun SM-kisoissa YouTube. 21.11.2014. Bassoradio. Viitattu 21.11.2022.
Aleksandras Abišala

| Aleksandras Abišala |
| --- | --- |
 Aleksandras Abišala vuonna 2008.
Liettuan pääministeri
 21. heinäkuuta 1992 – 2. joulukuuta 1992  
Edeltäjä:  Gediminas Vagnorius
Seuraaja:  Bronislovas Lubys
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. joulukuuta 1955 (ikä 69) Inta, Venäjän SFNT
Aleksandras Abišala (s. 28. joulukuuta 1955, Inta, Venäjän SFNT) on entinen liettualainen poliitikko ja Liettuan pääministeri. Hän toimi pääministerinä noin neljän kuukauden ajan vuonna 1992.
Vuodesta 2007 Abišala on toiminut liiketoimintaa konsultoivan yrityksen toimitusjohtajana.
Aiheesta muualla

Aleksandras Abišala Seimasin sivuilla (liettuaksi)
Liettuan pääministerit
Prunskienė
Šimėnas
Vagnorius
Abišala
Lubys
Šleževičius
Stankevičius
Vagnorius
Paksas
Kubilius
Paksas
Brazauskas
Kirkilas
Kubilius
Butkevičius
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  VIAF
1972

| --- | --- |
Vuosisadat: 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku · 2100-luku
Vuosikymmenet: 1890-luku · 1900-luku · 1910-luku · 1920-luku · 1930-luku · 1940-luku 1950-luku · 1960-luku · 1970-luku · 1980-luku · 1990-luku · 2000-luku
Vuodet: 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909 1910 · 1911 · 1912 · 1913 · 1914 · 1915 · 1916 · 1917 · 1918 · 1919 1920 · 1921 · 1922 · 1923 · 1924 · 1925 · 1926 · 1927 · 1928 · 1929 1930 · 1931 · 1932 · 1933 · 1934 · 1935 · 1936 · 1937 · 1938 · 1939 1940 · 1941 · 1942 · 1943 · 1944 · 1945 · 1946 · 1947 · 1948 · 1949 1950 · 1951 · 1952 · 1953 · 1954 · 1955 · 1956 · 1957 · 1958 · 1959 1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969 1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979 1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
Vuosi 1972 oli karkausvuosi, joka alkoi lauantaista.
Tapahtumia > tammikuu

1. tammikuuta – Espoon, Kauniaisten ja Kankaanpään kauppalat muuttuivat kaupungeiksi, Huittisten, Kokemäen ja Parkanon kunnat kauppaloiksi ja Helsingin maalaiskunnasta tuli Vantaa-niminen kauppala. Ikaalisten maalaiskuntaan kuulunut Ikaalisten epäitsenäinen kauppala lakkautettiin, jolloin koko maalaiskunta muutettiin itsenäiseksi Ikaalisten kauppalaksi. Ahlaisten kunta liitettiin Porin kaupunkiin ja Teiskon kunta Tampereen kaupunkiin.
2. tammikuuta – Suomessa alkoivat ennenaikaiset eduskuntavaalit. Eduskunta oli hajotettu lokakuussa 1971.
4. tammikuuta – Itävaltalaisesta Kurt Waldheimista tuli Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri.
5. tammikuuta – Nasa julkaisi suunnitelman avaruussukkulan kehittämiseksi.
8. tammikuuta – Pakistanin hallitus ilmoitti, että maan entinen johtaja Yahya Khan oli asetettu kotiarestiin.
9. tammikuuta – RMS Queen Elizabeth tuhoutui tulipalossa Hongkongin satamassa. Vuonna 1938 rakennettua alusta oltiin muuttamassa purjehtivaksi yliopistoksi ("Seawise University").
14. tammikuuta – Tanskan kuningas Fredrik IX kuoli Kööpenhaminassa. Hänen tyttärensä, kruununprinsessa Margareeta julistettiin kuningattareksi seuraavana päivänä.
20. tammikuuta – Tohtori Ahti Karjalainen ehdotti, että mahdollisuudet presidentti Urho Kekkosen toimikauden jatkamiseksi olisi lähiaikoina selvitettävä puolueiden kesken. Kekkonen oli ilmoittanut vuoden 1968 vaalien yhteydessä, ettei hän aio enää asettua ehdokkaaksi kautensa päättyessä vuonna 1974.
20. tammikuuta   – Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattinen Liitto (TPSL) poistettiin puoluerekisteristä puolueen jäätyä ilman kansanedustajia kaksissa peräkkäisissä eduskuntavaaleissa.
23. tammikuuta – Koko Istanbul asetettiin kotiarestiin 24 tunniksi.
26. tammikuuta – Jugoslavian JAT:n DC-9-32, lento 364 Kööpenhaminasta Zagrebiin räjähti ilmassa DDR:n ja Tšekkoslovakian rajan lähellä. Koneen jäänteet putosivat Srbská Kameniceen. 10 kilometrin pudotuksesta selviytyi lentoemäntä Vesna Vulović.
27. tammikuuta – Vietnamin sota: Pohjois-Vietnam ja Etelä-Vietnamin kansallinen vapautusrintama (FNL) hylkäsivät Yhdysvaltain presidentti Richard Nixonin kahdeksan kohdan rauhanohjelman.
28. tammikuuta – WSOYn pääjohtaja Hannu Tarmio ilmoitti sanoutuvansa irti yhtiön palveluksesta. Taustalla olivat Tarmion ja yhtiön hallintoneuvoston välille syntyneet kiistat. Hallintoneuvosto kaavaili Tarmion seuraajaksi yhtiön aiempaa kirjallista johtajaa, professori Eino E. Suolahtea, joka kuitenkin kieltäytyi Tarmion erosta nousseen kohun vuoksi.
30. tammikuuta – Verisunnuntai Pohjois-Irlannissa: brittiarmeija surmasi 13 katolista marssijaa.