stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kristiinankaupungin metodistiseurakunta
Historia

Metodistinen liikehdintä alkoi Kristiinankaupungissa vuonna 1866 kun New Yorkissa Bethel-laivan herätykseen osallistuneet Gustaf Bärnlund ja Wilhelm Bärnlund palasivat kotikaupunkiinsa. Veljekset järjestivät herätyskokouksia Kristiinankaupungin alueella. Nuorempi veljeksistä, Wilhelm, palasi pian amerikkaan mutta Gustaf jatkoi saarnaamista kristiinassa. Bärnlund pyysi lähetyssaarnaajaa Kristiinankaupunkiin Karlskronan metodistikonferenssissa vuonna 1870. Kymmenen vuotta myöhemmin metodistisaarnaaja Karl Johan Lindborg saapui Vaasaan, josta käsin tämä vieraili myös Kristiinankaupungissa.
Pastori Carl Hultgren vieraili Suomessa kesällä 1882, jolloin hän vihki ensimmäisen metodistikappelin Kristiinankaupungissa. Huhtikuussa 1886 Kristiinankaupunkiin perustettiin ensimmäinen itsenäinen seurakunta. Seurakunnan ensimmäinen työntekijä oli A. G. Edlund. Vuonna 1900 kaupunkiin rakenenttiin tilava metodistikirkko. Seurakunnan toiminta levisi Kristiinankaupungista käsin Kaskisiin, Närpiöön, Lapväärttiin ja Siipyyhyn.
Historia > Kaskinen–Närpiö -piiri

Vuonna 1914 Kristiinankaupungin metodistiseurakunta ulotti toimintansa myös Kaskisiin ja Närpiöön perustamalla toimintaa ohjaavan piirin. Pastori Oscar Nyqvist sijoitettiin Kaskisiin, jonne perustettiin oma 18-jäseninen metodistiseurakunta. Seurakunta kokoontui John Ahlqvistin talossa osoittessa Bladintie 30.
Kaskisista käsin säännöllistä saarnatoimintaa esiintyi myös Närpiössä, Ylimarkussa ja Pirttikylässä. Pastori Harry von Fieandtin johdolla harjoitettiin 1919–1922 vilkasta toimintaa ja perustettiin mm. Epwort-yhdistys, joka keräsi nuorisoa toimintaan. Seurakunta kokosi varoja oman kirkon rakentamiseksi, mutta pastorin muutettua pois piirin toiminta palasi Kristiinankaupungin piirin alaisuuteen.
Kuin tumma yö

| Kuin tumma yö Pekka Himanka |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1990
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 35.28
 Levy-yhtiö: omakustanne Warner Music Finland (2012)
Pekka Himangan muut julkaisut
| Lintu lentää korkealla 1988 | Kuin tumma yö 1990 | 20 suosikkia – Maailman valot 1997 |
Kuin tumma yö on Pekka Himangan albumi vuodelta 1990.
Kappaleet

Kuin tumma yö – 4.17
Jos mä saisin markan – 2.36
Muistatko Monrepos’n – 3.33
Teen vuokses – 3.01
Kankaan kaunis Katriina – 4.02
Maailman valot – 3.25
Kalajoki-valssi – 3.05
Kaarina – 2.32
Pois nuoruus haihtuu – 3.10
Sinun kanssas kaikki muuttuu – 3.09
Kuutamo Laatokalla – 2.38
Kristin Lysdahl

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kristin Lysdahl vuonna 2024. |  Kristin Lysdahl vuonna 2024. |  Kristin Lysdahl vuonna 2024. |  |
Maa:   Norja
Naisten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Pyeongchang 2018 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Courchevel / Méribel 2023 | joukkuekilpailu |  |
Kristin Lysdahl (s. 29. kesäkuuta 1996) on norjalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Bærums Skiklubia.
Alppihiihdon MM-kilpailuissa Sankt Moritzissa 2017 Lysdahl sijoittui alppiyhdistetyssä 17:nneksi, suurpujottelussa 23:nneksi, syöksylaskussa 24:nneksi ja supersuurpujottelussa 27:nneksi. Nuorten MM-kilpailuissa hän on sijoittunut parhaimmillaan kuudenneksi pujottelussa 2016. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia, oli suurpujottelussa 18:s ja pujottelussa 25:s. Åren MM-kilpailuissa 2020 hän sijoittui suurpujottelussa 20:nneksi. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli pujottelussa seitsemäs. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti joukkuekilpailussa hopeaa ja oli parisuurpujottelussa kolmastoista.
Lysdahl kilpaili alppihiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Semmeringin pujottelussa joulukuussa 2016. Siellä käydyssä toisessa pujottelukilpailussa hän saavutti ensimmäiset maailmancupin pisteensä oltuaan 17:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran lokakuussa 2017 oltuaan Söldenin suurpujottelussa kahdeksas. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Lech/Zürsin paripujottelussa marraskuussa 2021.
Lysdahl voitti suurpujottelun Euroopan cupin yhteiskilpailun kaudella 2016–2017. Euroopan cupin kokonaiskilpailussa hän oli samalla kaudella toinen. Hän on voittanut kolme Euroopan cupin osakilpailua.
Kuninkaanlähde

Kuninkaanlähde voi viitata seuraaviin:
Kuninkaanlähde Hämeenkankaalla Kankaanpään kaupungissa, lähteellä vieraili Ruotsin kuningas Adolf Fredrik
Kuninkaanlähde Kouvolassa
Kuninkaanlähde Säkylässä Köyliön Kankaanpään kylässä, lähteellä vieraili Ruotsin kuningas Kustaa III
Kuninkaanlähde Liedossa
Kuninkaanlähde Sastamalassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kuninkaanlähde”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kuluttajaluotto

Kuluttajaluotto tarkoittaa Suomessa luottoa, jonka elinkeinonharjoittaja myöntää kuluttajalle lainana tai maksulykkäyksenä tai muuna vastaavana taloudellisena järjestelynä. Kuluttajaluotoista säädetään kuluttajansuojalaissa.
Kuluttajaluottoja koskevat Suomessa muista luotoista poikkeavat säädökset. Kuluttajaluottoja ovat muiden muassa asuntolaina, opintolaina ja kulutusluotto. Kuluttajaluottojen sääntely ei koske korottomia luottoja, sosiaalisia luottoja eikä panttilainauslaitoksen myöntämiä luottoja. Asuntolainat ovat kulutusluottoja, mutta niitä koskevat erityissäännökset.
Käsitteitä

Jatkuva luotto tarkoittaa kuluttajaluottoa, joka on jatkuvasti kuluttajan käytettävissä ennalta sovittuun luottorajaan asti ilman luotonantaja erillistä luottopäätöstä.lähde tarkemmin?
Kertaluotto tarkoittaa muuta kuluttajaluottoa kuin jatkuvaa luottoa.
Hyödykesidonnainen luotto on kulutushyödykkeen hankkimista varten myönnettävä kuluttajaluotto. Sen antaa myyjä itse tai joku muu taho.
Osamaksukauppa tarkoittaa tavarakauppaa, jossa kauppahinta suoritetaan erissä. Jos hintaa ei makseta sopimuksen mukaisesti, myyjällä on oikeus ottaa tavara takaisin.
Säännöksiä

Kulutusluottojen markkinointia on rajoitettu. Luoton myöntäminen ei saa olla pääasiallinen markkinointikeino markkinoitaessa muita kulutushyödykkeitä. Kuluttajaluottoa ei saa markkinoida niin, että se selvästi heikentäisi kuluttajan kykyä harkita luoton ottamista huolellisesti. Kiellettyä on markkinoida luottoa esimerkiksi riskittömänä tai huolettomana ratkaisuna talousongelmiin.
Kulutusluotosta on ilmoitettava seuraavat tiedot: korko ja muut kustannukset, niin sanottu todellinen vuosikorko, luoton määrä tai luottoraja, luoton kesto, luoton ja luottokustannusten yhteismäärä sekä maksuerien määrä. Tietyn hyödykkeen ostoon mainostetussa luotossa on ilmoitettava käteishinta ja mahdollinen käsiraha. Jos luoton saamisen edellytyksenä on jonkin lisäpalvelun kuten vakuutuksen hakkiminen, siitä on ilmoitettava. Korkoa ja maksuja kuluttajaluotosta saa periä vain sen mukaan, mitä sopimuksella on sovittu. Muita maksuja tai korvauksia ei voi periä.
Luotonantajan on selvitettävä kuluttajan henkilöllisyys ja arvioitava hänen luottokelpoisuutensa.
Kuluttajaluottosopimus on tehtävä kirjallisesti ja kuluttajalle on annettava siitä oma kappale. Sähköinen sopimus on sallittu, jos kuluttaja voi tallentaa ja toisintaa sen muuttumattomana. Sopimuksen sisältö on laissa määrätty. Kuluttajalla on oikeus perua sopimus 14 päivän kuluessa; asuntoluottoa perumisoikeus koskee vain, jos luottoa on tarjottu koti- tai etämyynnissä.
Kuluttajaluottoa ei saa antaa yöllä. Jos kuluttajaluottoa on haettu kello 23:n ja 7:n välillä, rahat saa maksaa kuluttajalle vasta kello 7:n jälkeen.
Luoton maksaminen ja perintä

Kuluttaja saa maksaa kuluttajaluoton takaisin ennen sen erääntymistä. Maksun voi tehdä joko kokonaan tai osittain. Kiinteäkorkoisissa luotossa luotonantaja voi periä korvausta ennenaikaisesta takaisinmaksusta. Tähän on kuitenkin poikkeuksia. Korvauksesta asuntoluoton ennenaikaisesta takaisinmaksusta on omat säädöksensä.
Jos luotto jää maksamatta, luotonantaja voi periä sitä itse tai antaa sen perittäväksi. Perintätoimiston on annettava kirjallinen maksuvaatimus. Tuomioistuimessa maksua voi yleensä vaatia vasta, kun maksuvaatimus on lähetetty ja siinä mainitut maksuaika ja huomautusten esittämisaika ovat päättyneet. Kuluttajan on maksettava perinnästä aiheutuvat kohtuulliset kulut. Ne on maksettava riippumatta siitä, periikö maksua luotonantaja itse vai perintätoimisto.
Kuluttajaluoton vanhentumisaika on kolme vuotta eräpäivästä. Jos luotto maksetaan erissä, kunkin maksuerän vanheneminen alkaa erikseen sen erän eräpäivästä. Vanhentuminen kuitenkin katkeaa eli alkaa alusta, kun kuluttaja maksaa velkaa tai muuten tunnustaa velan, tai kun luotonantaja muistuttaa velasta tai vaatii suoritusta. Katkeaminen tapahtuu muulloinkin, muun muassa silloin, kun velkaa käsitellään oikeudessa tai ulosotossa.
Aiheesta muualla

Kuluttajansuojalaki, luvut 7 ja 7 a
Konnotaatio

Konnotaatio (latinan con- ’kanssa’, ’myötä’ ja notatio ’merkintä’) on sanan perusmerkitykseen liittyvä assosiatiivinen eli ”mielleyhtymällinen” sivumerkitys.
Kielitieteellisen merkitysopin ja yleisen merkkitieteen lisäksi tätä termiä käytetään myös logiikassa, jossa se tarkoittaa käsitesisältöä.
Konnotaatio ja (sana)semantiikka

Suomen sanan porsas perusmerkitys eli denotaatio on ’porsas’; samoin sanan sika perusmerkitys on ’sika’. Nämä merkitykset ovat suomen kieltä taitavan henkilön mielessä olevia käsitteitä, joiden kautta sanat esittävät konkreettisia porsaita tai sikoja.
Näiden perusmerkityksellisten tarkoitteiden ohella esimerkiksi ’porsas’ herättää erinäisiä enemmän tai vähemmän sovinnaisia mielleyhtymiä, jotka liittyvät sotkemiseen ja soveliaisuuden rajan ylittävään käytökseen. Nämä ovat perusmerkityksestä ’porsas’ kumpuavia, kulttuurisesti jaettuja sivumerkityksiä. Verbi porsastella onkin johdettu porsas-sanan konnotatiivisesta merkityksestä, kun taas porsia-verbi liittyy porsas-sanan denotatiiviseen merkitykseen. Vastaavasti sikailla ja sikamainen rakentuvat perusmerkityksen ’sika’ konnotaatioihin.
Olisi epätarkkaa sanoa, että konnotaatiot ovat sanan merkityksen laajennuksia, sillä nekin kuuluvat sanan merkitysrakenteeseen. Konnotaatiot ovat tarkasti sanoen denotaatioon liittyviä assosiaatioita, jotka mielletään toissijaisiksi tai johdetuiksi. Joskus konnotaatioiksi nimitetään myös haukkumanimiä (esimerkiksi Senkin sika!) ja hellittelysanoja (Äidin pikku porsas!). Tällaiset spontaanit, puhujan omia hetkellisiä tuntemuksia kuvaavat ilmaisut eivät kuulu sanojen merkitysrakenteeseen, koska periaatteessa miltei mitä tahansa sanoja voidaan käyttää hellittelemiseen tai haukkumiseen (Senkin rypsiporsas!). Tällaisissa tapauksissa ei siis oikeastaan ole kysymys konnotaatioista.
Kiertoilmaukset eli eufemismit nousevat negatiivisista konnotaatioista ja sosiaalisista tabuista. Tällöin kiertoilmauksella haetaan positiivisia tai ainakin loukkaamattomia konnotaatioita: kuolemisen sijasta voidaan puhua pois nukkumisesta ja alkoholismin sijasta henkilökohtaisesta ongelmasta. Myös neutraali näkökulma edellyttää voimakkaiden konnotaatioiden välttämistä. Esimerkiksi naistutkimuksessa on selvitetty konnotaatioihin kätkeytyvää piiloviestintää.
Myös poliittinen korrektius on negatiivisten konnotaatioiden välttämisen politiikkaa. Sanat kuten neekeri, kuuro, rampa katsotaan syrjiviksi ja loukkaaviksi nimenomaan siksi, että niihin nähdään liittyvän negatiivisia konnotaatioita. Ongelmasta katsotaan selvittävän erilaisilla sanojen vaihtamisilla: esimerkiksi sana rampa on suunnitelmallisesti vanhennettu korvaamalla se sanalla liikuntarajoitteinen.[lähde? ] Tällaisilla konstruktivistisilla ratkaisuilla on kuitenkin omat riskinsä, ja ne ovat usein joutuneet pilkan kohteiksi. Näin on käynyt etenkin johdostyypin -rajoitteinen suhteen: kalju →  hiusrajoitteinen, myöhästyväinen → täsmällisyysrajoitteinen, ja niin edelleen. Niin kauan kuin syrjivät asenteet ja rakenteet ovat läsnä sosiaalisessa todellisuudessa ja arjen käytänteissä, ”uuskieliset” ilmaisut varautuvat ennen pitkää entisillä konnotaatioilla.
Konnotaatio ja semiologia/semiotiikka

Ferdinand de Saussuren mukaan kielellinen merkki on kuulokuvan (image acoustique) ja käsitteen (concept) erottamaton ykseys. Tämä merkin kuulijalähtöinen määrittely sopii kyllä luonnollisen (verbaalisen) kielen synkronisen rakenteen (langue) luonnehdintaan, mutta kun Saussure pyrki viime kädessä hahmottelemaan yleistä merkkitiedettä (sémiologie) yleisen kielitieteen laajennukseksi, hän valitsi kattavamman määrittelyn, jonka mukaan mikä tahansa merkki on merkitsijän (signifiant) ja merkityn (signifié) ykseys. Saussuren henkiset jälkeläiset Louis Hjelmslev ja Roland Barthes kutsuivat tätä ”ensimmäisen tason” suhdetta denotaatioksi. Barthes kuitenkin totesi, että tällainen deskriptiivisesti suljettu merkki on pelkkää rakennetta, eikä se tavoita sitä, mitä kielenkäyttäjä merkeillä tekee kulttuurisessa kontekstissa. Niinpä Barthes postuloi ”toisen tason”, jota hän kutsui konnotaatioksi, kuvaamaan merkin denotaation lukijoissa herättämiä elämyksellisiä prosesseja.
Semiologian eli semiotiikan alaan kuuluvat kaikenlaiset merkit, joiden joukossa kielelliset merkit ovat sikäli erikoistapaus, että niiden denotaatiot ovat keskeisiltä osiltaan selväpiirteiset: esimerkiksi suomen kielen sanan sika denotatiivinen merkitys ’sika’ tiedetään varmasti (samoin sen nykyiset konnotaatiot). Myös useat kuvasymbolit ovat denotatiivisesti yksiselitteisiä. Esimerkiksi ristin kuvan † denotaatio on ’risti’, mutta sen konnotaatiot, tietystä konventionaalisuudesta huolimatta, eivät ole vättämättä yhtä jaettuja; tyhjän ristin teologinen konnotaatio on ’ylösnousemus’ (ja siitä seuraava ’tie’ pelastukseen), kun taas vulgaaritulkinnassa (joka on näkyvillä esimerkiksi eläinten hautausmailla ja ilmeisesti useimmiten myös sanomalehtien kuolinilmoituksissa) ristin konnotaatio on ’kuolema(ntapaus)’. Yleisessä merkkitieteessä on kuitenkin kyse mitä moninaisimmista merkeistä — tai voidaan puhua myös meemeistä — joiden konnotaatiot eivät välttämättä ole kovin vakaita; päinvastoin, ne saattavat liittyä päiväkohtaisiin uutisiin, ja siten ne saattavat olla hyvinkin ohimeneviä. Sitä paitsi visuaalisiin ja auditiivisiin merkkeihin liittyy usein henkilökohtaista elämyksellisyyttä.
Konnotaatio ja logiikka

Logiikassa konnotaatio tarkoittaa niitä välttämättömiä ja riittäviä ehtoja, jotka on tapana sisällyttää käsitteiden määrittelyihin. Esimerkiksi käsitteen ’suunnikas’ konnotaatio eli sisältö on ”nelikulmio ja tasokuvio, jonka vastakkaiset sivut ovat yhdensuuntaiset ja yhtä pitkät”. Käsitepareja ’denotaatio’ / ’konnotaatio’ ja ’ekstensio’ / ’intensio’ pidetään jonkin verran epätarkasti toistensa synonyymeina. On nimittäin erilaisia intensioita: subjektiivisia, konventionaalisia ja objektiivisia. Tämän mukaan konnotaatiot ovat ennen kaikkea konventionaalisia intensioita.
Kirjallisuutta

Barthes, Roland (1964) Éléments de sémiologie. Communications 4, 91-135. (Verkkojulkaisu)
Cohen, Morris R. & Nagel, Ernest (1934) An Introduction to Logic and Scientific Method. New York: Harcourt Brace.
Lehtonen, Mikko (1998) Merkitysten maailma. 2. painos. Tampere: Vastapaino.
Löbner, Sebastian (2002) Understanding Semanics. London: Arnold. (Understanding Language Series.)
Saussure, Ferdinand de (1922/1969) Cours de linguistique générale, publié par Charles Bally et Albert Sechehaye. Paris: Payot.
Porsaan ei-verbaalinen representaatio.
Saussurelainen merkki
Tyhjä risti
Suunnikas
Kristin Lang

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kristin Lang |  Kristin Lang |  Kristin Lang |  |
Maa:   Saksa
Naisten pöytätennis
| Maailmanmestaruuskilpailut  | Maailmanmestaruuskilpailut  | Maailmanmestaruuskilpailut  |  |
|  Pronssia | Moskova 2010 | joukkuekilpailu |  |
| Euroopan-mestaruuskilpailut  | Euroopan-mestaruuskilpailut  | Euroopan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Schwechat 2013 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Budapest 2016 | nelinpeli |  |
|  Kultaa | Alicante 2018 | nelinpeli |  |
|  Pronssia | Belgrad 2007 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Stuttgart 2009 | nelinpeli |  |
|  Pronssia | Herning 2012 | nelinpeli |  |
Kristin Lang (o.s. Silbereisen; s. 14. maaliskuuta 1985) on saksalainen pöytätennispelaaja, joka on saavuttanut MM-pronssia ja voittanut kolme Euroopan-mestaruutta.
Lang, silloiselta nimeltään Silbereisen, saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa Belgradin EM-kilpailuissa 2007, kun Saksa sai joukkuekilpailussa pronssia. Stuttgartin EM-kilpailuissa 2009 hän saavutti pronssia nelinpelissä Zhenqi Barthelin parina. Moskovan MM-kilpailuissa 2010 Lang saavutti joukkuekilpailussa pronssia. Lontoon olympialaissa 2012 Lang sijoittui joukkuekilpailussa viidenneksi ja putosi kaksinpelissä jatkosta hävittyään toisen ottelunsa. Saman vuoden EM-kilpailuissa Herningissä hän saavutti pronssia nelinpelissä parinaan Wu Jiaduo.
Schwechatin EM-kilpailuissa 2013 Lang voitti joukkuekilpailussa ensimmäisen Euroopan-mestaruutensa. Joukkueeseen kuuluivat hänen lisäkseen Wu Jiaduo, Han Ying, Shan Xiaona ja Petrissa Solja. Budapestin EM-kilpailuissa 2016 Lang voitti Sabine Winterin parina kultaa nelinpelissä. Loppuottelussa he voittivat maannaisensa Shan Xiaonan ja Petrissa Soljan. Alicanten EM-kilpailuissa 2018 Lang voitti toistamiseen nelinpelin Euroopan-mestaruuden parinaan tällä kertaa Nina Mittelham.
Lang on maailmanrankingissa sijoittunut parhaimmillaan 30:nneksi joulukuussa 2010.
Kristin Lang avioitui pöytätennispelaaja Jochen Langin kanssa kesällä 2017. Heille syntyi ensimmäinen lapsi, tytär, tammikuussa 2018.
Kuninkaankylä

| Kuninkaankylä> Kungsböle |
| --- | --- |
Kaupunki:  Loviisa
Suuralue:  Ruotsinpyhtää/
Postinumero(t):  07980 Kuninkaankylä
Kuninkaankylä (ruots. Kungsböle) on entisen Ruotsinpyhtään kunnan kylä, nykyisen Loviisan kaupungin taajama. Kuninkaankylässä on Ruotsinpyhtään seurakunnan lakkauttamisen jälkeen Agricolan suomalaisen seurakunnan Kuninkaankylän vanha hautausmaa. Kuninkaankylä Viirilässä toimi K-kauppa vuosina 1958–2020.
Kuninkaankylän Viirilässä on Viirilän kotiseutumuseo, jonka kokonaisuuteen kuuluvat päärakennus, liiteri, savusauna ja luhtiaitta. Vuonna 2020 kotiseutumuseolla pidettiin pelimannikonsertti. Museo perustettiin Gräggas-nimisen tilan tontille, jonka sisarukset Else ja Florence Henriksson lahjoittivat kunnalle 1960-luvulla. Nykyisen museon päärakennuksen pikkutuvassa oli asuttu vielä 1950-luvulla. Se oli alun perin 1700-luvulta, ja siirretty nykyiselle paikalleen 1880-luvulla. Viirilän kotiseutumuseolla on kolmetuhatta esinettä, jotka liittyvät maatalouselinkeinoon ja maalaiselämään.
Eräs tunnettu kuninkaankyläläinen henkilö on suomalainen eversti ja Suomen sodan sankari Ernst Gustav von Hertzen.
Kumagaya

| Kumagaya (熊谷市) |
| --- | --- |
 Ilmakuva Kumagayaan vuonna 1990
 lippu:  symboli
 Kumagayan sijainti Saitaman prefektuurissa
 Kumagaya
 Koordinaatit: 36°08′50.6″N, 139°23′19.1″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Saitama
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  159,82 km²
Väkiluku (2017):  199 427
 – Väestötiheys:  1 247,8 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Sakura
 – Puu:  Idänselkova
 – Lintu:  Kiuru
 – Kala:  Pungitius (musashitomiyo)
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.kumagaya.lg.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kumagaya (jap. 熊谷市, Kumagaya-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin pohjoisosassa Gunman prefektuurin rajalla prefektuurin pääkaupungin Saitaman luoteispuolella. Kaupungissa on 199 427 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 159,82 neliökilometriä. Kumagaya on nimitetty yhdeksi Japanin erityiskaupungeista.
Kumagaya on Saitaman pohjoisosan kaupungeista suurin ja toimii paikallisena talous-, koulutus- ja teollisuuskeskuksena. Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla se kehittyi Nakasendō-tien varren postiasemana (shukuba). Kaupunkioikeudet Kumagayalle myönnettiin vuonna 1933, toisena Saitaman prefektuurissa. Prefektuurin kaupungeista Kumagaya tuhoutui toisen maailmansodan pommituksissa pahiten: noin 75 prosenttia kaupungista paloi. Vuonna 1982 kaupunki sai luotijunayhteyden Jōetsu Shinkansenin avautuessa. Kaupunkia palvelevat myös JR Higashi-Nihonin Takasaki-linja ja Chichibu-rautateiden Chichibu-päälinja.
Kumagaya tunnetaan yhtenä Japanin kesän kuumimmista paikoista. Alueen poikkeava kuumuus johtuu Tokiosta virtaavasta, kaupunkisaarekeilmiön lämmittämästä kuumasta ilmasta ja Chichibuvuorilta virtaavasta föhntuulesta. Kaupunki onkin ottanut tunnuslauseekseen Atsui zo! Kumagaya (jap. あついぞ！熊谷, ’Tosi kuuma! Kumagaya’).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kumagaya Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Helsingin arkkitehtuuri

Jugendtalo (1912, vasemmalla) Pitkänsillanrannassa Siltasaaressa.
Helsingin arkkitehtuurissa huomattavimmat tyylisuunnat ovat uusklassismi, jugend ja funktionalismi. Suurin osa Helsingin rakennuksista on rakennettu vuoden 1808 tulipalon jälkeen. Senaatintorin ja Katariinankadun risteyksessä sijaitsee Sederholmin talo (1757), joka on Helsingin kantakaupungin vanhin säilynyt rakennus. Myös Suomenlinnassa on 1700-luvulla valmistuneita rakennuksia, muun muassa Kustaanmiekan Kuninkaanportti (1753–1754).
Uusklassismi

Kun Helsingistä tuli Suomen pääkaupunki, tarvittiin tulipalon jälkeinen uudelleenrakennus. Asemakaavan rakennuksia piirtämään valittiin Carl Ludvig Engel, jonka klassistinen arkkitehtuuri vastasi uudelleenrakennuskomitean johtajan ihanteita. Engelin piirtämiä rakennuksia on eritoten Senaatintorilla ja sen ympärillä. Senaatintorin itä- ja länsipäädyissä sijaitsevat Helsingin yliopiston päärakennus (1828–1832) sekä Valtioneuvoston linna (1818–1822). Senaatintoria hallitsee pohjoispäässä sijaitseva empiretyylinen, valkea Helsingin tuomiokirkko (1830–1846, vihitty 1852). Muita ympäristössä sijaitsevia rakennuksia ovat muun muassa kaupungintalo (1818), yliopiston kirjasto (1836–1845), entinen sisätautien klinikka, nykyinen Helsingin yliopiston humanistisen tiedekunnan kampusrakennus (1826), Pyhän Kolminaisuuden kirkko (1828) sekä raatihuone (1819). Empiretyylisen Presidentinlinnan (1814) suunnitteli Pehr Granstedt. Helsingin vanhin kirkko on nimensä mukaisesti Vanha kirkko (1826), jonka suunnitteli Engel.
1850–1925

Vallitsevana tyylisuuntana 1800-luvun lopulla oli uusrenessanssi. Rautatientorin eteläreunalla sijaitsee Theodor Höijerin piirustusten mukaan rakennettu Ateneumin taidemuseo (1887). Sen arkkitehtuuriin kuuluvat monet korkokuvat ja patsaat. Höijerin suunnittelemia ovat myös monet Pohjoisesplanadin varrella sijaitsevat rakennukset sekä Rikhardinkadun kirjasto. Suomen Pankkia vastapäätä sijaitsee uusrenessanssityylinen Säätytalo (1891), jonka on suunnitellut arkkitehti Gustaf Nyström.
Helsingin siluettiin piirtää jälkensä myös Katajanokalla sijaitseva Uspenskin katedraali (1868).
1850–1925 > Uusgotiikka

Uusgotiikka jäi Helsingissä taka-alalle. Ainoita näkyviä julkisia rakennuksia on Ullanlinnassa sijaitseva Johanneksenkirkko (1878), jonka suunnitteli arkkitehti Adolf Melander. Kaksoistornit kohoavat 74 metriin ja Suomen suurimmassa kivikirkossa istumapaikkoja on 2 600. Johanneksenkirkon julkisivussa on yli tuhat pientä patsasta ja se on yksityiskohtaisuudessaan Suomen uusgoottilaisen arkkitehtuurin huippua. Myös Ritarihuone Kruununhaassa sekä Ernst Lohrmannin suunnittelema katolinen pyhän Henrikin katedraali ovat uusgotiikan edustava esimerkkejä.[lähde? ]
1850–1925 > Jugend

Jugendtyyli on Helsingin näkyvimpiä arkkitehtuurin tyylisuuntauksia. 1900-luvun alkuvuosina rakennetut jugendtyyliset kerrostalot hallitsevat monen Helsingin kaupunginosan katukuvaa.
Tärkeä jugendarkkitehti Helsingissä oli Lars Sonck, joka on suunnitellut lukuisia jugendkerrostaloja sekä pitkälle näkyvän Kallion kirkon (1908–1912), jossa on yhdistelty jugendiin myös kansallisromanttisen arkkitehtuurin piirteitä. Merkittävä maamerkki on myös Rautatieasema (1919–1922), jonka suunnittelija Eliel Saarinen oli myös merkittävä jugendkauden arkkitehti.