stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alppihiihdon maailmancup 2005–2006
Naiset > Suurpujottelu > Kilpailut ja voittajat

| N:o | Paikka | Pvm | Voittaja |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Sölden, Itävalta | 22. lokakuuta 2005 |  Tina Maze |
| 2. | Aspen, Yhdysvallat | 10. joulukuuta 2005 |  María José Rienda |
| 3. | Špindlerův Mlýn, Tšekki | 21. joulukuuta 2005 |  Janica Kostelic |
| 4. | Lienz, Itävalta | 28. joulukuuta 2005 |  Anja Pärson |
| 5. | Maribor, Slovenia | 7. tammikuuta 2006 | peruutettiin |
| 6. | Cortina d'Ampezzo, Italia | 29. tammikuuta 2006 |  Nicole Hosp |
| 7. | Ofterschwang, Saksa | 3. helmikuuta 2006 |  María José Rienda |
| 8. | Ofterschwang, Saksa | 4. helmikuuta 2006 |  Anja Pärson |
| 9. | Hafjell-Kvitfjell, Norja | 5. maaliskuuta 2006 |  María José Rienda |
| 10. | Åre, Ruotsi | 18. maaliskuuta 2006 |  Janica Kostelic |
Naiset > Suurpujottelu > Loppupisteet

| Sijoitus | Alpinisti | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Anja Pärson | 586 |
| 2. |  Maria Jose Rienda | 537 |
| 3. |  Janica Kostelic | 464 |
| 4. |  Nicole Hosp | 461 |
| 5. |  Genevieve Simard | 343 |
| 6. |  Kathrin Zettel | 314 |
| 7. |  Tina Maze | 309 |
| 8. |  Tanja Poutiainen | 260 |
| 9. |  Michaela Kirchgasser | 227 |
| 10. |  Anna Ottosson | 224 |
Naiset > Supersuurpujottelu > Kilpailut ja voittajat

| N:o | Paikka | Pvm | Voittaja(t) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Lake Louise, Kanada | 4. joulukuuta 2005 |  Alexandra Meissnitzer |
| 2. | Aspen, Yhdysvallat | 9. joulukuuta 2005 |  Nadia Styger |
| 3. | Val d'Isère, Ranska | 18. joulukuuta 2005 |  Michaela Dorfmeister |
| 4. | Bad Kleinkirchheim, Itävalta | 15. tammikuuta 2006 |  Janica Kostelic |
| 5. | St. Moritz, Sveitsi | 20. tammikuuta 2006 |  Michaela Dorfmeister |
| 6. | Cortina d'Ampezzo, Italia | 27. tammikuuta 2006 |  Anja Pärson |
| 7. | Hafjell-Kvitfjell, Norja | 3. maaliskuuta 2006 |  Michaela Dorfmeister /  Nadia Styger /  Lindsey Kildow |
| 8. | Åre, Ruotsi | 16. maaliskuuta 2006 |  Janica Kostelic |
Naiset > Supersuurpujottelu > Loppupisteet

| Sijoitus | Alpinisti | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Michaela Dorfmeister | 626 |
| 2. |  Alexandra Meissnitzer | 437 |
| 3. |  Nadia Styger | 360 |
| 4. |  Lindsey Kildow | 326 |
| 5. |  Janica Kostelic | 266 |
| 6. |  Julia Mancuso | 239 |
| 7. |  Andrea Fischbacher | 231 |
| 8. |  Kirsten Clark | 201 |
| 9. |  Anja Pärson | 182 |
| 10. |  Nicole Hosp | 175 |
Naiset > Syöksylasku > Kilpailut ja voittajat

| N:o | Paikka | Pvm | Voittaja |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Lake Louise, Kanada | 2. joulukuuta 2005 |  Elena Fanchini |
| 2. | Lake Louise, Kanada | 3. joulukuuta 2005 |  Lindsey Kildow |
| 3. | Val d'Isère, Ranska | 17. joulukuuta 2005 |  Lindsey Kildow |
| 4. | Bad Kleinkirchen, Itävalta | 13. tammikuuta 2006 |  Anja Pärson |
| 5. | Bad Kleinkirchen, Itävalta | 14. tammikuuta 2006 |  Janica Kostelic |
| 6. | St. Moritz, Sveitsi | 21. tammikuuta 2006 |  Michaela Dorfmeister |
| 7. | Cortina d'Ampezzo, Italia | 28. tammikuuta 2006 |  Renate Götschl |
| 8. | Åre, Ruotsi | 15. maaliskuuta 2006 |  Anja Pärson |
Naiset > Syöksylasku > Loppupisteet

| Sijoitus | Alpinisti | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Michaela Dorfmeister | 498 |
| 2. |  Lindsey Kildow | 410 |
| 3. |  Renate Götschl | 315 |
| 4. |  Janica Kostelic | 300 |
| 5. |  Fränzi Aufdenblatten | 272 |
| 6. |  Alexandra Meissnitzer | 267 |
| 7. |  Anja Pärson | 249 |
| 8. |  Elisabeth Görgl | 227 |
| 9. |  Sylviane Berthod | 223 |
| 10. |  Nike Bent | 187 |
Naiset > Alppiyhdistetty > Kilpailut ja voittajat

| N:o | Paikka | Pvm | Voittaja |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | St. Moritz, Sveitsi | 22. tammikuuta 2006 |  Janica Kostelic |
| 2. | Hafjell-Kvitfjell, Norja | 4. maaliskuuta 2006 |  Janica Kostelic |
Naiset > Alppiyhdistetty > Loppupisteet

| Sijoitus | Alpinisti | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Janica Kostelic | 200 |
| 2. |  Anja Pärson | 160 |
| 3. |  Lindsey Kildow | 110 |
| 4. |  Marlies Schild | 105 |
| 5. |  Nicole Hosp | 90 |
| 6. |  Kathrin Zettel | 85 |
| 7. |  Martina Ertl-Renz | 58 |
| 8. |  Julia Mancuso | 53 |
| 9. |  Jessica Lindell-Vikarby | 44 |
| 10. |  Andrea Fischbacher | 42 |
26.  Tanja Poutiainen 12 pist.
Mustaleppälintu

| Mustaleppälintu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Silmälläpidettävä  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Siepot Muscicapidae
Suku::  Leppälinnut Phoenicurus
Laji::  ochruros
Kaksiosainen nimi
 Phoenicurus ochruros  (Gmelin, 1774) 

Katso myös
   Mustaleppälintu Wikispeciesissä   Mustaleppälintu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustaleppälintu.
Mustaleppälintu (Phoenicurus ochruros) on leppälintujen sukuun kuuluva tumma varpuslintulaji, jota tavataan Euraasiassa ja Afrikassa. Suomessa se on harvinainen pesimälaji.
Koko ja ulkonäkö

Mustaleppälinnulla on harmahtava vartalo ja tiilenpunainen pyrstö. Vartalonmuoto ja liikehdintä muistuttaa punarintaa.
Naaras ja nuori hiirenharmaita, ruskeansävyisiä. Pyrstö ruosteenpunainen. Leppälintu on vaaleampi, hiekanruskeampi eikä yhtä tumma. Vanha koiras hiilenmusta, harmaasävyinen. Alaperä ja pyrstö punaiset, otsa vaaleampi ja siivellä valkoinen paneeli. 2. kalenterivuoden koiraat keväällä joko täysin naaraan näköisiä (”naaraspukuisia”) tai ruumiin jo sulkineita.
Pituus on 14 cm, siipien kärkiväli 23–26 cm ja paino noin 14–18 g.
Mustaleppälintukoiras laulaa alkukesän öisin. Varoitushuuto on lyhyt ”tik”, terävä ”tshak” ja korkea ”hi”.
Euroopan vanhin rengastettu mustaleppälintu oli hollantilainen vähintään 10 vuotta 2 kuukautta vanha yksilö.
Mustaleppälinnun kuvaili ja nimesi Samuel Gottlieb Gmelin 1774. Lajista tunnetaan 7 alalajia.
Levinneisyys

Mustaleppälintu pesii yleisenä Keski- ja Etelä-Euroopassa, sekä Lähi-idässä, Pohjois-Afrikassa, ja Keski-Aasiassa Kiinaan saakka. Euroopan populaation koko on 7,9–18 miljoonaa yksilöä. Suomessa mustaleppälintu on hyvin vähälukuinen pesimälaji pääosin etelärannikolla. Saapuu huhtikuussa, poistuu syys–lokakuussa. Karaistunut, on yrittänyt mm. talvehtia Suomessa.
Elinympäristö

Alun perin vuoristojen laji, joka on urbanisoitunut ja viihtyy nykyisin satamissa, teollisuusalueilla ja rakennustyömailla.
Lisääntyminen

Mustaleppälintu tekee pesänsä koloon tai onkaloon. Munia on 4–6. Haudonta kestää noin 13 päivää, vain naaras hautoo. Poikaset jättävät pesän 12–20 päivän ikäisinä.
Ravinto

Pääravintoa ovat hyönteiset ja hämähäkit, mutta marjoja ja siemeniäkin se syö.
Phoenicurus ochruros
Baltic Pipeline System-2

Baltic Pipeline System-2 eli BPS-2 (ven. Балтийская трубопроводная система-II, Бтс-2, Baltijskaja truboprovodnaja sistema-II, BTS-2, "Itämeren toinen siirtoputkijärjestelmä") on Länsi-Venäjällä toimiva, vuosina 2009-2012 rakennettu raakaöljyn siirtoputkijärjestelmä. Putken rakennushanke hyväksyttiin vuonna 2008 ja käynnistettiin 2009. BPS-2 on toinen suuri Venäjän Suomenlahden satamiin raakaöljyä tuova siirtoputki vuonna 2001 valmistuneen BPS-1:n rinnalle. BPS-2 johtaa Suomenlahden eteläpuoliseen Ust-Lugan satamaan, kun BPS-1 vie öljyä Koiviston satamaan Suomenlahden pohjoisrannalla. Ust-Lugan sataman öljyterminaali avattiin keväällä 2012. Itämeren toinen öljyputkisto on osa Venäjän öljynsiirron pääputkistoista vastaavan Transneft-pörssiyhtiön siirtoverkkoa.
BPS-2 haarautuu vanhasta Eurooppaan johtavasta Družba-öljyputkesta Brjanskin alueen Unetšassa ja kulkee 1 170 kilometriä likimain pohjoiseen Ust-Lugan satamaan, koko matkan Venäjän maaperällä.  Valittu reitti vähentää Valko-Venäjän, Ukrainan, Baltian maiden ja Puolan merkitystä kauttakulkumaana Venäjän öljynviennissä kolmansiin maihin. Jo alkuvaiheessa BPS-2 liitetään 172 kilometrin väliputkella myös BPS-1:een Pietarin itäpuolelle, Kirišin pumppausasemalle.
Öljyputken reitille oli suunniteltu seitsemää pumppausasemaa ja kahden aiemman aseman laajentamista. Unetšassa Brjanskin alueella laajennetaan vanhaa pumppuasemaa Družba-putken liittymäkohdassa, Smolenskin alueelle sijoittuu kolme asemaa, Andreapolissa Tverin alueella laajennetaan vanhaa pumppuasemaa ja putki liittyy Valko-Venäjän Navapolatskiin vievään öljyputkeen, Novgorodin alueelle tulee kaksi asemaa, joista toisesta yhteys BPS-1:n Kirišin jalostamoille. Leningradin alueelle tulee yksi pumppuasema ja Ust-Lugan satamaterminaali.
BPS-2:n otettiin käyttöön maaliskuussa 2012 aikana. Ensi vaiheen tavoite noin 30 miljoonan raakaöljytonnin vuotuinen siirtokapasiteetti, toisessa vaiheessa 2013 kapasiteetti nousisi 50 miljoonaan tonniin. Suunnitelmissa oli ottaa raakaöljyä aiemmin Družbaa pitkin Ukrainan ja Valko-Venäjän läpi Puolan Gdańskiin tai Latvian Ventspilsiin menevien raaka-ainevirtojen uudelleenreitittämisellä Venäjän omaan Ust-Lugan satamaan. Tällä vältetään esimerkiksi kauttakulkumaksut kyseisille maille. Myöhemmin suunnitelmana on Ust-Lugan raakaöljyn ja muiden öljytuotteiden siirtokapasiteetin nosto 130 miljoonaan tonniin vuodessa.
Aiheesta muualla

Russia builds Baltic oil pipeline to bypass Belarus (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Venäjä - Ust-Lugan konttiterminaalin valmistuminen viivästyy [vanhentunut linkki] BOFIT Viikkokatsaus 34 • 20.8.2009. Suomen pankki. (suomeksi)
Geography - Pipelines constructed by OJSC "Giprotruboprovod"[vanhentunut linkki] (englanniksi) gtp.transneft.ru
Outside View: Russia pipeline reach grows www.upi.com (englanniksi)
BPS-2 to redirect oil volumes from Druzhba pipeline (Arkistoitu – Internet Archive) www.neurope.eu (englanniksi)
Ust-Luga will pump oil products of Gunvor (Arkistoitu – Internet Archive) www.ust-luga.ru (englanniksi)
Battle of the Heroes

| ”Battle of the Heroes” Lontoon sinfoniaorkesteri |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Star Wars Episode III: Revenge of the Sith 
 Julkaistu: 23. toukokuuta 2005
 Tuottaja(t): John Williams
 Tyylilaji: soundtrack
 Kesto: 03.42
 Levy-yhtiö: Sony Classical
Battle of the Heroes on kappale elokuvasta Tähtien sota: Episodi III - Sithin kosto. Se on John Williamsin kirjoittama ja se on tarkoitettu Anakin Skywalkerin ja Obi-Wan Kenobin taistelua varten. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo nimellä "A Hero Falls".
Annie Borg

Annie (Anni) Johanna Borg, o. s. Ahlberg (17. toukokuuta 1887 Kuopio – 17. huhtikuuta 1958) oli suomalainen näyttelijä, näytelmäkirjailija ja kääntäjä.
Annie Borgin vanhemmat olivat ravintoloitsija Ferdinand Ahlberg ja Fredrika Örn. Hän oli naimisissa vuodesta 1910 näyttelijä Carl Felix Borgin kanssa. Annie Borg kävi Kuopion ruotsalaista yhteiskoulua vuosina 1897–1904.
Annie Borg opiskeli näyttämötaidetta Suomessa Olga Poppiuksen johdolla sekä Berliinissä muun muassa Isadora Duncanin opastuksella. Hän liittyi vuonna 1906 mukaan viipurilaiseen Suomen Maaseututeatteriin ja oli mukana Ida Ahlbergin Unkarin-kietueella. Borg oli Tampereen Teatterin näyttelijänä 1908–1919. Tämän jälkeen Borg oli Koiton Näyttämöllä 1919-1922 ja miehensä Felix Borgin kanssa perustamallaan kiertävällä Suomen Näyttämöllä vuodesta 1922 alkaen.
Näytelmiä

Menneisyyden varjo. Näytelmä.
Kruunuhäät. Näytelmä.
Suomennoksia

Harry Sheff : Paavin tytär: historiallinen romaani 1–2; suom. Annie ja Felix Borg. Ahjo, Helsinki 1919
Henryk Sienkiewicz : Kunniansa vankina: romaani ylioppilaselämästä; suom. Annie ja Felix Borg. Minerva, Helsinki 1923 (alkuteos Na marne)
Aiheesta muualla

Annie Borg ja Valdemar Raunio näytelmässä "Viisas neitsyt" 27.9.1913, Museokeskus Vapriikki (Finna)
Arkoudiótissan luola

| Arkoudiótissan luola> Σπήλαιο της Αρκουδιώτισσας |
| --- | --- |
 Arkoudiótissan luolan karhustalagmiitti ja vanha alttari.
Sijainti
 Arkoudiótissan luola
Koordinaatit:  36°59′26″N, 25°03′36″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Akrotíri, Chaniá, Kreeta
Historia
Tyyppi:  luola
Infobox OKNimi-testi OK: 
Arkoudiótissan luola (kreik. Σπήλαιο της (Παναγίας της) Αρκουδιώτισσας, Spílaio tis (Panagías tis) Arkoudiótissas, ”Neitsyt Maria Arkoudiótissan luola” eli Αρκουδόσπηλιος, Arkoudóspilios) on luola Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Avlákin rotkossa Akrotírin niemellä Chanián kunnassa noin kaksi kilometriä pohjoiseen Gouvernéton luostarista.
Raunioita luolan edustalla.
Luola on saanut nimensä siitä, että yksi sen stalagmiiteista muistuttaa kyyristynyttä karhua. Luola on ollut antiikin aikana Artemiin kulttipaikkana. Artemis yhdistettiin karhuihin ja tätä palvottiin mahdollisesti itsekin karhunhahmoisena. Luolasta on löydetty Artemiihin sekä Apolloniin liittyviä piirtokirjoituksia.
Myöhemmin luola on ollut pyhitetty Neitsyt Marialle. Luolan edustalla on luostarirakennusten raunioita ajalta, jolloin osa Gouvernéton luostarin munkeista on asunut paikalla. Tähän liittyvän kertomuksen mukaan luolassa asui karhu, joka esti munkkeja nauttimasta luolassa ollutta vettä. Janoiset munkit rukoilivat Neitsyt Mariaa, joka kivetti karhun.
Luolalle johtaa polku Gouvernéton luostarilta. Pidemmällä saman polun varrella sijaitsevat Katholikón luostarin rauniot.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arkoudiótissan luola Wikimedia Commonsissa
Arktinen helmi – Wrangelinsaari

| Arktinen helmi – Wrangelinsaari> Russkaja Arktika Ostrov Vrangelja |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Andrei Palamartšuk
Kuvittaja:  Sergey Gorshkov
Kansitaiteilija:  Sergey Gorshkov (kuva)
Kieli:  venäjä
Genre:  kuvateos
Kustantaja:  Kansallinen valokuva-arkisto Geophoto
Julkaistu:  2014
Suomennos
Suomentaja:  Paula Autio
Kustantaja:  Lumo Publishing
Julkaistu:  2016
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  161 s.
ISBN:  978-952-68496-2-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Arktinen helmi – Wrangelinsaari on venäläisen luontovalokuvaajan Sergey Gorshkovin kuvia sisältävä kuvateos, joka sisältää myös Andrei Palamartšukin tekstiosuuden Wrangelinsaaren historiasta.
Gorshkovin suunnitelmana on kuvata Venäjän arktista aluetta idästä länteen, ja kirja Wrangelinsaaresta on hänen ensimmäisiä kohteitaan. Hän on kuvannut ilmastonmuutoksen uhkaaman saaren eläimistöä ja muuta luontoa. Unescon maailmanperintökohteen aseman saaneen saaren kasvisto on poikkeuksellinen. Siellä on jäännelajeja ja kokonaisia jäänteenomaisia luontovyöhykkeitä, esimerkiksi kryofyyttiaroja.
Vuonna 1966 syntynyt Gorshkov on Venäjän tunnetuimpia luontokuvaajia ja arvostettu myös maailmalla. Hän on National Geographicin kuvaaja ja ensimmäinen lehteen kiinnitetty venäläinen valokuvaaja. Hän on voittanut kaksi kertaa Venäjän vuoden luontokuvaajan tittelin ja saanut useita palkintoja luontokuvakilpailussa Wildlife Photographer of the Year, viimeksi vuonna 2015. Gorshkov on entinen metsästäjä, joka puhuu valokuvaamisen puolesta ja trofee-metsästystä vastaan. Hän aloitti valokuvauksen vasta 2000-luvun alkupuolella. Hän on Venäjän luontokuvaajien järjestön perustajia.
Aiheesta muualla

Sergey Gorshkovin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Sergey Gorshkovin kuvia verkossa
Nefi

Laman ja Lemuel yrittävät surmata Nefin, mutta enkeli estää heitä. Käsin väritetty pysäytyskuva elokuvasta The Life of Nephi (1915).
Nefi (engl. Nephi) on Mormonin kirjassa esiintyvä hahmo. Hänen kerrotaan olleen profeetta Lehin poika ja eläneen Jerusalemissa vuoden 600 eaa. tienoilla. Yhdessä isänsä kanssa hän johti joukon juutalaisia pitkälle erämaavaellukselle. Suuren meren rannalle saavuttuaan he rakensivat laivan ja purjehtivat Amerikkaan. Siellä Nefin seuraajista tuli suuri kansa, jota alettiin kutsua nefiläisiksi.
Smith kertoi kääntäneensä Mormonin kirjan kultalevyistä, jotka hän oli enkelin opastamana löytänyt. Tapahtumasta on säilynyt useita Smithin saneluun perustuvia kuvauksia. Joissakin niistä enkeliin viitataan Moronin nimellä, toisissa taas käytetään nimeä Nefi. Myöhempien aikojen pyhät ovat yleensä pitäneet ”enkeli Nefiä” kirjurin tekemänä virheenä, kun taas mormonismin kriitikot katsovat Smithin muuttaneen kertomustaan.
Nefi on Mormonin kirjan tärkeimpiä ja tunnetuimpia hahmoja, jonka mukaan on nimetty sekä lapsia että asutuskeskuksia. Utahissa Nephi on yksi yleisimmistä pojan nimistä.
Mormonin kirjan kertomus > Sukupuu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 | 32 | 33 | 34 | 35 | 36 | 37 | 38 | 39 | 40 | 41 | 42 | 43 | 44 | 45 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | Lehi | Lehi | Lehi | Lehi | Lehi | Lehi |  |  | Saria | Saria | Saria | Saria | Saria | Saria |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | Lehi | Lehi | Lehi | Lehi | Lehi | Lehi |  |  | Saria | Saria | Saria | Saria | Saria | Saria |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |


| Laman | Laman | Laman | Laman | Laman | Laman |  |  | Lemuel | Lemuel | Lemuel | Lemuel | Lemuel | Lemuel |  |  | Sam | Sam | Sam | Sam | Sam | Sam |  |  | Nefi | Nefi | Nefi | Nefi | Nefi | Nefi |  |  | Jaakob | Jaakob | Jaakob | Jaakob | Jaakob | Jaakob |  |  | Joosef | Joosef | Joosef | Joosef | Joosef | Joosef |
| Laman | Laman | Laman | Laman | Laman | Laman |  |  | Lemuel | Lemuel | Lemuel | Lemuel | Lemuel | Lemuel |  |  | Sam | Sam | Sam | Sam | Sam | Sam |  |  | Nefi | Nefi | Nefi | Nefi | Nefi | Nefi |  |  | Jaakob | Jaakob | Jaakob | Jaakob | Jaakob | Jaakob |  |  | Joosef | Joosef | Joosef | Joosef | Joosef | Joosef |
Lisäksi Nefillä on ainakin kaksi siskoa.
Historiallisuus

Mormonit ovat perinteisesti katsoneet Mormonin kirjan kuvaavan todellisia henkilöitä ja tapahtumia. Kirjan kertomuksen tueksi ei kuitenkaan ole tieteellistä näyttöä, ja sekulaarit tutkijat pitävät sitä 1800-luvulla sepitettynä fiktiona.
Enkeli Nefi

MAP-kirkon perustaja Joseph Smith kertoi löytäneensä Nefin levyt yliluonnollisen opastuksen avulla. Syksyllä 1823 hän rukoili Jumalalta syntiensä anteeksiantoa, jolloin enkeli ilmestyi hänelle ja kertoi kultaisille levyille kaiverretusta kirjasta. Smith kirjoitti tapauksesta useita muistelmia, joiden yksityiskohdissa on eroavaisuuksia. Kirkon virallisen historian vuonna 1832 sanellussa versiossa enkelin nimi on Maroni [sic], mutta vuonna 1838 sanellussa käsikirjoituksessa sekä vuosina 1842 ja 1851 painetuissa historioissa se onkin Nephi (Nefi). Myös Smithin äiti Lucy nimesi enkelin Nefiksi. J. C. Whitmer muisteli vuonna 1888, että hänen isoäitinsä Mary kutsui aina enkeliä ”Veli Nefiksi”. Mormonin kirjan todistajista viisi oli Mary M. Whitmerin lapsia.
Joseph Smith – Historia on Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon kanonisoima selonteko Smithin nuoruudesta ja kirkon syntyvaiheista. Se julkaistiin kirkon Times and Seasons -lehdessä keväällä 1842 ja kirjana 1851 osana Kallisarvoista helmeä. Alkuperäinen teksti kertoo enkelin olleen nimeltään Nefi, mutta nykyisessä versiossa sanansaattajan nimi on vaihdettu Moroniksi.
Mormonitutkijat ovat yleensä pitäneet ”Nefin” ilmestymistä kirjurin tekemänä virheenä. Virheen mahdollisuutta tukee se, että Moronin nimi on vuoden 1832 käsikirjoituksessa kirjoitettu väärin. D. Michael Quinnin (1987) mukaan nimet ”Moroni” ja ”Nephi” eivät kuitenkaan lainkaan muistuta toisiaan, ja todennäköisempää on, että Smith muutti kertomustaan.
Nefin nimi > Nimen alkuperä

Nephi tai sitä muistuttava sana esiintyy useita kertoja Kuningas Jaakon Raamatussa ja apokryfikirjojen englanninkielisissä käännöksissä:
”Nehemia ja hänen maanmiehensä kutsuivat nestettä neftariksi [engl. Naphthar], joka merkitsee puhdistusta, mutta useimmat puhuvat naftasta [engl. Nephi]” (2. makkabilaiskirja 1:36).
Henkilönnimi Nephish (1. Aik. 5:19, suom. Nafis) ja kansan nimi Nephishesim (Neh. 7, suom. nafusilaiset).
Nefilim (1. Moos. 6:4, engl. Nephilim), ihmisten ja enkelien liitoista syntyneet jättiläiset.
D. Michael Quinn (1987) näkee Nefin nimessä yhtymäkohtia myös varhaiskristilliseen gnostilaisuuteen sekä juutalaiseen esoteriaan ja taikuuteen:
Nephiomaoth oli gnostilaisuudessa eräs Jumalan nimistä.
Nephes on juutalaisessa kabbalassa käytetty nimitys hautakammioissa vaeltaville haamuille.
Nimiä Neph, Nephum ja Nephaton käytettiin kabbalistissa sielujen kutsurituaaleissa.
Mormonin kirjan historiallisuuteen uskova egyptologi ja apologeetta John Gee (1992) tulkitsee Nefin heprealaiseksi muunnelmaksi egyptiläisestä henkilönnimestä Nfr. Gee katsoo arkeologisen todistusaineiston osoittavan, että Syyrian ja Palestiinan alueella oli Lehin ja Nefin aikoihin todella käytössä tällainen nimi. Monissa Euroopan ja Latinalaisen Amerikan maissa käytetty lausumisasu /nefi/ on Geen mukaan lähempänä alkuperäistä kuin englanninkielisessä maailmassa suosittu /niifai/.
Nefin nimi > Henkilönnimenä

Monet mormoniperheiden lapset on nimetty Mormonin kirjassa esiintyvien hahmojen mukaan. Utahissa Nephi on 30. yleisin pojan nimi ja yksi yleisimmistä Mormonin kirjaan perustuvista henkilönnimistä. Nephi on myös Juabin piirikunnassa Utahissa sijaitsevan kaupungin nimi.
Nefin näky Mariasta ja Jeesuksesta. Piirros vuodelta 1888.
Arktinen Banaani

| Arktinen Banaani |
| --- | --- |

Perustettu:  1995
Toimiala:  kustantamo
Kotisivu:  arktinenbanaani.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Arktinen Banaani on suomalainen kustantamo, joka aloitti toimintansa sarjakuvakustantamona vuonna 1995. 2010-luvulta lähtien kustantamo on laajentanut tarjontaansa myös kauno- ja tietokirjallisuuteen. Kustantamo julkaisee sekä aikuisille, nuorille, että lapsille sopivaa kirjallisuutta, vaikka aikuisille suunnattuja julkaisuja on tavannut olla suhteessa enemmän.
Harto Pasonen perusti Arktisen Banaanin sarjakuvien välitysmyyntiä harjoittavan Valiosarjat Oy:n aputoiminimeksi. Valiosarjat haettiin konkurssiin vuonna 2021. Nykyään Arktinen Banaani on Pasosen Goodseller Finland Oy:n aputoiminimi.
Perustamisen jälkeisinä vuosina yhtiön toimintaa viitoittivat B. Virtanen- sekä Viivi ja Wagner -sarjakuvat, joiden ensimmäiset sarjakuva-albumit julkaistiin 1990-luvun lopulla. Näiden sarjakuvien suosio vakiinnutti Arktisen Banaanin keskittymisen kustannustoimintaan. Varhaisessa vaiheessa yhtiö alkoi julkaista myös suomennettuja versioita ulkomaisista sarjakuvista, joihin lukeutuivat Baby Blues ja Jere. Vuonna 2008 kustantamo julkaisi ensimmäisen Fingerpori-albumin. Sarja osoittautui myyntimenestykseksi suomalaisilla markkinoilla, ja vuoden 2015 loppuun mennessä Fingerpori-sarjan julkaisuja oli myyty yhteensä 450 000 kappaletta.
Kustantamon nimen keksi sarjakuvapiirtäjä Timo Mäkelä. Alun perin nimeä suunniteltiin Alpha-sarjakuvalehdelle.
Aiheesta muualla

Arktinen Banaani (Arkistoitu – Internet Archive)
Axel Laurell

Axel Laurell (22. toukokuuta 1715 Koski Hl. – 22. lokakuuta 1790 Asikkala) oli Asikkalan seurakunnan kappalainen vuosina 1744–1790 ja yksi Suomen merkittävimmistä perunanviljelyksen edelläkävijöistä.
Laurellin vanhemmista tiedetään, että he olivat Käihälän kylän Laurilan rusthollari Koskella Hl, veronkantokirjuri Henrik Samuelsson ja Elsa Jöransdotter. Professori Yrjö Blomstedtin mukaan Laurellin esivanhemmat olivat viljelleet tilaa ainakin vuodesta 1539, jolloin kuningas Kustaa Vaasan käskystä ryhdyttiin laatimaan maakirjoja asutuksesta.
Axel aloitti koulunkäyntinsä Helsingin triviaalikoulussa 16. maaliskuuta 1723 jatkaen 10. toukokuuta 1735 Porvoon lukiossa. Hän valmistui ylioppilaaksi Turussa lukuvuonna 1737–1738 ja kirjattiin Turun Ylioppilasmatrikkeliin nimellä Laurell Axelius Tavast. Hänet vihittiin papiksi 1740 ja nimitettiin Asikkalan kappalaiseksi 1744. Varapastorin arvo hänelle myönnettiin 1755.
Laurellin ensimmäinen puoliso oli Asikkalan kappalaisen Michael Etholeniuksen leski Katarina Falck (k. 1760) ja toinen Ingrid Cheilan (k. 1825).