stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paskakaupunni

Paskakaupunni ry on oululainen kulttuurialan yhdistys. Se on perustettu vuonna 2006 ja yhdistysrekisteriin Patentti- ja rekisterihallitus hyväksyi sen helmikuussa 2007. Yhdistyksen nimeä ei hyväksytty ensimmäisellä kerralla, sillä PRH piti sitä hyvän tavan vastaisena, mutta yhdistyksen vastineen ja nimen puolesta järjestetyn adressin jälkeen yhdistyksen nimi hyväksyttiin yhdistysrekisteriin.
Yhdistyksen tarkoituksena on toteuttaa ja edistää paikallistason toimintaa yhteistyössä muiden oululaisten kulttuuriyhdistysten, oppilaitosten ja kulttuurialan toimijoiden kanssa. Yhdistys järjestää Oulussa erilaisia kulttuuri -ja mediatapahtumia, kuten konsertteja, taide- ja valokuvanäyttelyitä, teatteritapahtumia, työpajoja sekä luentotilaisuuksia ja opintopiirejä.
Nimen alkuperä

Paskakaupunni-nimi yhdistykselle valittiin Oulussa osoitteessa Uusikatu 22 olevan "Paska kaupunni" -graffitin mukaisesti. Graffiti ilmestyi seinään jossain vaiheessa 1980-lukua ja se lienee syntynyt Kauko Röyhkän Paska kaupunki (1986) -laulun innoittamana. Graffiti on tämän jälkeen poistettu lukuisia kertoja, mutta se on aina ilmestynyt uudelleen samalle paikalle. Seinän omistava taloyhtiö on jopa harkinnut graffitin kehystämistä tai suojelemista muilla keinoilla.
Paska kaupunni -graffiti Uusikatu 22:ssa
Savoie

Savoie ([savwa], ”Savoiji”, arpitaaniksi Savouè) on Ranskan departementti numero 73.
Savoie sijaitsee Alpeilla Itä-Ranskassa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 6 028 neliökilometriä, ja vuonna 2006 siellä oli 403 094 asukasta. Savoie jakautuu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 37 kantoniin ja 305 kuntaan. Savoien pääkaupunki on Chambéry. Toinen tunnettu kaupunki on Albertville, jossa pidettiin talviolympialaiset 1992.
Matkailu

Departementin alueella sijaitsee useita laskettelukeskuksia, kuten Val d’Isère ja Kolme laaksoa (ransk. Trois Vallées). Siihen kuuluu useita laskettelukeskuksia kolmesta eri laaksosta: Courchevel, Méribel, Les Menuires ja Val Thorens.
Savoyard fondue on paikallinen herkku, joka valmistetaan Savoien alueen valkoviinistä ja emmental- ja beaufort-juustoista.
Historia

Savoie oli osa historiallista Savoijin valtiota. Savoien departementti syntyi, kun Napoleon III liitti alueita Ranskaan vuonna 1860.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Savoie Wikimedia Commonsissa
Savoien departementin kotisivut (ranskaksi)
Savoien matkailutiedotus (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi, englanniksi)
| n k Auvergne-Rhône-Alpes |
| --- | --- |
Departementit:  Ain  Allier  Ardèche  Cantal  Drôme  Isère  Loire  Lyonin metropoli  Haute-Loire  Puy-de-Dôme  Rhône  Savoie  Haute-Savoie 
Val Thorens, 2 300 m
River Phoenix

| River Phoenix |
| --- | --- |
 River Phoenix vuoden 1989 Oscar-gaalassa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. elokuuta 1970 Madras, Oregon, Yhdysvallat
Kuollut: 31. lokakuuta 1993 (23 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Näyttelijä
Merkittävät roolit:   Chris Chambers  (Stand by Me – viimeinen kesä)  Nuori Indiana Jones  (Indiana Jones ja viimeinen ristiretki)  Mike Waters  (Matkalla Idahoon) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
River Jude Phoenix (synt. River Jude Bottom; 23. elokuuta 1970 – 31. lokakuuta 1993) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Phoenix näytteli lukuisissa elokuvissa ja televisio-ohjelmissa lapsesta aina varhaiseen kuolemaansa 23-vuotiaana. Hänen tunnetuimpia roolejaan olivat Chris Chambers elokuvassa Stand by Me – viimeinen kesä (1986), Danny Pope elokuvassa Elämänä pakotie (1988, Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuus) ja Mike Waters elokuvassa Matkalla Idahoon (1991).
Elämä ja ura

River Jude Bottom syntyi Madrasin kaupungissa Oregonin osavaltiossa. Phoenixin vanhemmat John Bottom Amram ja Arlyn Dunitz Jochebed olivat Children of God -liikkeen lähetyssaarnaajia, mutta alun perin hänen isänsä oli katolilainen ja hänen äitinsä juutalainen, jonka sukujuuret olivat Venäjällä ja Unkarissa. Phoenixin perhe asui Venezuelassa kun lapset olivat pieniä. Perhe oli hyvin köyhä. 1970-luvun loppupuolella se hylkäsi uskonlahkon, asettui asumaan pysyvästi Floridaan, perheenjäsenet ryhtyivät kasvissyöjiksi ja perheen yhteiseksi sukunimeksi otettiin Phoenix.
Phoenixin äiti alkoi työskennellä sihteerinä televisiokanava NBC:llä, ja hänen isästään tuli puutarhuri. Vanhemmat palkkasivat lapsilleen agentin, ja kaikki viisi – River, Joaquin, Rain, Summer ja Liberty Butterfly – alkoivat esiintyä mainoksissa. Phoenixin vanhemmat rohkaisivat lapsiaan esiintymään elokuvissa, ja 10-vuotiaasta River Phoenixista tuli amerikkalaisissa televisio-ohjelmissa ja elokuvissa esiintynyt näyttelijä. Hänen veljensä Joaquin Phoenix on myös tunnettu näyttelijä.
River Phoenixia pidettiin yhtenä sukupolvensa lupaavimmista näyttelijöistä, ja hänet muistetaan muun muassa elokuvasta Stand by Me – viimeinen kesä (1986), joka perustui Stephen Kingin kirjoittamaan pienoisromaaniin nimeltä Ruumis (engl. The Body). Muita tunnettuja roolisuorituksia oli elokuvassa Indiana Jones ja viimeinen ristiretki (1989) sekä päärooli Gus Van Santin ohjaamassa Matkalla Idahoon -elokuvassa (1991), jossa mukana oli Keanu Reeves. River Phoenixin ”ensimmäinen kypsä rooli” elokuvassa Sanovat sitä rakkaudeksi (1993) jäi lahjakkaan näyttelijän viimeiseksi elokuvaksi. Elokuva on ainoa, jossa River laulaa itse ja myös vaati sitä. Elokuvassa näyttelivät hänen kanssaan muun muassa Dermot Mulroney, Samantha Mathis ja Sandra Bullock, joka syttyi täyteen tähteyteen vasta seuraavana vuonna.
Phoenix oli ehdokkaana parhaan miessivuosan Oscarin saajaksi vuonna 1988 suorituksestaan elokuvassa Elämänä pakotie.
Phoenix kuoli 23-vuotiaana lumipallon (engl. speedball, heroiinin ja kokaiinin yhdistelmän) yliannostukseen The Viper Room -nimisessä yökerhossa, jonka yksi omistajista oli näyttelijä Johnny Depp. Phoenix polttohaudattiin, ja tuhka siroteltiin perheen maatilalle Floridassa.
Hänen kuolemansa aikoihin elokuvan Dark Blood kuvaukset olivat kesken. Elokuva julkaistiin viimein vuonna 2014.
Phoenix vihasi sitä, että hänet nähtiin seksisymbolina, ja hän kieltäytyi hymyilemästä valokuvissa.lähde? Hän myös inhosi lentämistä ja liikkui mieluummin autolla tai junalla.
Phoenix soitti ja lauloi Aleka's Attic -nimisessä yhtyeessä, jonka hän oli perustanut siskonsa Rain Phoenixin kanssa.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli | Huomattavaa |
| --- | --- | --- | --- |
| 1985 | Explorers | Wolfgang Müller | Young Artist -palkinto |
| 1986 | Stand by Me – viimeinen kesä | Chris Chambers | Young Artist -gaalan Jackie Coogan -palkinto kaikille neljälle poikanäyttelijälle |
| 1986 | Moskiittorannikko | Charlie Fox | Paras nuori miestähti, Young Artists -gaala |
| 1988 | A Night in the Life of Jimmy Reardon | Jimmy Reardon |  |
| 1988 | Kasvottomat vakoojat | Jeff Grant |  |
| 1988 | Elämänä pakotie | Danny Pope | Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuus |
| 1989 | Indiana Jones ja viimeinen ristiretki | Nuori Indiana Jones |  |
| 1990 | I Love You to Death | Devo Nod |  |
| 1991 | Dogfight | Eddie Birdlace |  |
| 1991 | Matkalla Idahoon | Michael "Mikey" Waters | Paras miespääosa, Independent Spirit Awards |
| 1992 | Sneakers | Carl Arbogast |  |
| 1993 | The Thing Called Love | James Wright |  |
| 1994 | Silent Tongue | Talbot Roe | Julkaistiin kuoleman jälkeen |
| 2012 | Dark Blood | Boy | Kuvattiin 1993, julkaistiin kuoleman jälkeen |
Filmografia > Televisio

| Vuosi | Nimi | Rooli | Huomattavaa |
| --- | --- | --- | --- |
| 1982–1983 | Seven Brides for Seven Brothers | Guthrie McFadden | 21 jaksoa |
| 1984 | Celebrity | Jeffie Crawford (Age 11) | Minisarja |
| 1984 | ABC Afterschool Special | Brian Ellsworth | Jakso: "Backwards: The Riddle of Dyslexia". Young Artist -palkinto River ja Leaf Phoenixille |
| 1984 | It's Your Move | Brian | Jakso: "Pilot" |
| 1984 | Hotel | Kevin | Jakso: "Transitions" |
| 1985 | Robert Kennedy & His Times | Robert Kennedy, Jr. (Part 3) | Minisarja |
| 1985 | Perhe on paras | Eugene Forbes | Jakso: "My Tutor" |
| 1985 | Surviving: A Family in Crisis | Philip Brogan | tv-elokuva, Phoenixille Young Artist -palkinto |
| 1986 | Circle of Violence: A Family Drama | Chris Benfield | Televisioelokuva |
Filmografia > Musiikkivideot

| Vuosi | Nimi | Artisti |
| --- | --- | --- |
| 1986 | "Stand by Me" | Ben E. King |
| 1992 | "Breaking the Girl" | Red Hot Chili Peppers |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta River Phoenix Wikimedia Commonsissa
River Phoenixin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Rio's Attic – The River Phoenix Encyclopedia (Arkistoitu – Internet Archive)
Rising The River Phoenix Fanlisting (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Maximilian

| Maximilian |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  18. marraskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Maksimilian
Vastineita eri kielissä:  Maximilianus, Maximiliano, Maximilien
Nimen alkuperä:  latinalainen Maximus ja mahdollisesti Aemilianus
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maximilian on latinalaisperäinen miehen etunimi. Nimi on johdettu latinan suurinta eli maksimia tarkoittavasta sanasta Maximus, joka sekin esiintyy myös nimenä. Mahdolli­sesti nimi on kuitenkin syntynyt yhdistelmänä nimistä Maximus ja Aemilianus, joista viimeksi­ mainitun lyhentymä on myös Emil.
Suomessa nimi Maximilian on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 1208 henkilölle. Nimi esiintyy myös kirjoitus­asussa Maksimilian, joka on annettu vain noin 50 henkilölle, mutta Maximilian-nimisistä hallitsijoista käytetään suomen kielessä vakiintuneesti tätä kirjoitus­asua. Vuodesta 2015 lähtien Maximilianin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 18. marraskuuta.
Tunnettuja Maximilianeja ja Maksimilianeja

Maksimilian I (1459–1519), Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari 1508–1519
Maksimilian II (1527–1576), Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari 1564–1576
Maksimilian I (1573–1651), Baijerin herttua 1598–1651, vaaliruhtinas vuodesta 1623
Maksimilian II Emanuel (1662–1726), Baijerin vaaliruhtinas 1679–1726
Maksimilian III Joosef (1727–1777), Baijerin vaaliruhtinas 1745–1777
Maksimilian I Joosef (1756–1835), Baijerin vaaliruhtinas 1799–1806 (nimellä Maksimilian IV Joosef), kuningas 1806–1825
Maksimilian II (1811–1864), Baijerin kuningas 1848–1864
Maksimilian I (1832–1867), Itävallan arkkiherttua, Meksikon keisari 1864–1867
Kuvitteellisia Maximilianeja

Maximilian Hopo, Hessu Hopon poika Walt Disneyn sarjakuvissa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maximilian Wikimedia Commonsissa
Hautakumpu

Hågahögenin hautakumpu Ruotsissa.
Hautakumpu on maasta tai kivistä tehty kumpu, jonka sisällä tai alla on ruumis haudattuna kammioon tai ilman kammiota. Hautakumpuja on tehty esihistoriallisista ajoista lähtien. Monilla puolilla maailmaa on rakennettu suuria hautakumpuja, joita ovat esimerkiksi kurgaanit, tumulushaudat ja pitkäkummut. Pohjois-Amerikan intiaaneilla oli oma hautakumpuperinteensä. Siellä oli kummunrakentajia. Euroopassa rakennettiin pyöreitä hautakumpuja eniten pronssikaudella. Euroopan ikivanha hautakumpuperinne päättyi kristinuskon tuloon.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hautakumpu Arkeologisen kulttuuriperinnön opas.  11.4.2017.
Ilkka Villi

| Ilkka Villi |
| --- | --- |
 Ilkka Villi vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. elokuuta 1975 (ikä 49) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2002–
Merkittävät roolit:  Veikko Vuori (Lupaus) Marco (Haarautuvan rakkauden talo) Jesus Lobo (Vares – Sukkanauhakäärme) Roba (Likainen pommi)
Aiheesta muualla
www.ilkkavilli.com
IMDb 
Elonet
Ilkka Villi (s. 4. elokuuta 1975 Helsinki) on suomalainen freelance-näyttelijä, joka on esiintynyt teatterissa, elokuvissa ja suomalaisen peliyhtiö Remedyn videopeleissä. Lisäksi hän on ollut käsikirjoittamassa Outolintu-sarjaa.
Perhe

Ilkka Villin perhe asui pojan kouluvuosina metsäntutkijana toimineen isän työn mukana eri maissa, ensin Yhdysvalloissa, sitten Britanniassa ja Itävallassa. Villi oli vaihto-oppilaana Chilessä. Villin äiti työskenteli puheviestinnän lehtorina, ja veli on journalistiikan professori Mikko Villi. Villi ei ole veljesten alkuperäinen sukunimi, vaan he ottivat sen aikuisiällä käyttöön Virolahdella asuneen esi-isänsä mukaan.
Opinnot ja ura

Villi opiskeli journalistiikkaa Laajasalon opistossa ja työskenteli pari vuotta Ylen radiouutisissa, kunnes kiinnostui näyttelijän työstä Ilves-Teatterin piirissä. Hän opiskeli teatteri- ja elokuva-alaa Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa ja työskenteli pari vuotta Kotkan ja Savonlinnan kaupunginteattereissa.
Villi on näytellyt Savonlinnan kaupunginteatterissa (nyk. Savonlinnan  Teatteri) ja Alan Wake -videopelin päähenkilöä. Hänen kasvonsa ja liikkeensä animoitiin ja siirrettiin pelihahmolle, jonka äänenä toimi kuitenkin Matthew Porretta. Hän palasi Alan Waken rooliin Alan Wake 2 -videopelissä. Hän juonsi SuomiLove-televisio-ohjelmaa vuosina 2014–2016.
Villi on toiminut myös äänikirjojen lukijaäänenä. Hän on muiden muassa useiden Frank Herbertin, Ian Rankinin ja Milan Kunderan kirjojen kertoja.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva / Lyhytelokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2002 | Kylmä rintama |  |
| 2002 | Yövieras |  |
| 2002 | Pysäkki |  |
| 2002 | Koe |  |
| 2003 | Totuus vai tehtävä |  |
| 2003 | Ajoreittieroja |  |
| 2004 | Pelikaanimies | liikemies |
| 2005 | Lupaus | vänrikki Veikko Vuori |
| 2006 | Miehen mitta | Ari |
| 2007 | Tali-Ihantala 1944 | korpraali Olli Taponen |
| 2009 | Runaway beer | Juan Olachica |
| 2009 | Haarautuvan rakkauden talo | Marco |
| 2011 | Vares – Sukkanauhakäärme | Jesus Lobo |
| 2011 | Likainen pommi | Roba |
| 2011 | Syvälle salattu | Julian ex-aviomies |
| 2012 | Imaginaerum | Theodore Whitman, Lumiukko |
| 2013 | Ainoat oikeat | Markus |
| 2013 | Omerta | Taisto |
| 2018 | Olavi Virta | Tapio Rautavaara |
| 2024 | Luottomies-elokuva:All In | Iiro |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2001, 2002 | Kotikatu | Pena |
| 2004 | Outolintu | monia rooleja (myös sarjan käsikirjoittaja) |
| 2009 | Helppo elämä | Kevin Rantanen |
| 2010 | Naisia kaupungilla | Saku |
| 2010 | Bright falls | Alan Wake |
| 2012 | Maailma on valmis | palkkamurhaaja |
| 2013 | Mun ainoot 30 minsaa | Ville |
| 2014 | Nymfit | Erik Mann |
| 2014 | #lovemilla | TV-Aimo |
| 2015 | Hinnalla millä hyvänsä | Kosti Tamminen |
| 2016 | Ihon alla | Timoteus Alanko |
| 2016, 2023 | Syke | Niklas Nyman |
| 2016–2019 | Sorjonen | Niko Uusitalo |
| 2016, 2017 | Luottomies | Iiro |
| 2017 | Aallonmurtaja | Jylhä |
| 2019 | Invisible Heroes | Ilkka Jaamala |
| 2019 | Rehtori | Mikael Suomies |
| 2020 | Modernit miehet | Markus-Tapani |
| 2021 | Karkurit | Ossi Simola |
| 2021–2023 | Kullannuput | Kim |
| 2022 | Poikani Joel | Lauri |
| 2024 | Katu jolla asun | Rickhard |
Filmografia > Videopelit

| Vuosi | Peli | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2010 | Alan Wake | Alan Wake (ulkonäkö, liikkeet, livekohtaukset) |
| 2012 | Alan Wake’s American Nightmare | Alan Wake, Mr. Scratch (ulkonäkö, liikkeet, livekohtaukset) |
| 2016 | Quantum Break | Alan Wake, Mr. Scratch (Alan Wake 2 -teaser) |
| 2020 | Control | Thomas Zane (Control: ulkonäkö, liikkeet, ääninäyttely) |
| 2023 | Alan Wake 2 | Alan Wake (ulkonäkö, liikkeet, livekohtaukset)  Thomas Zane (Alan Wake 2: livekohtaukset, ääninäyttely)  Mr. Scratch (ulkonakö, liikkeet, livekohtaukset) |
Aiheesta muualla

Ilkka Villin virallinen sivusto
Ilkka Villi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ilkka Villi Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Elonet  Yle
Zeemanin ilmiö

Zeemanin ilmiö on aineen rakenteeseen liittyvä ilmiö, joka tarkoittaa spektriviivojen jakautumista useampaan magneettikentän vaikutuksesta. Se on analoginen sähkökentän vaikutuksesta havaittavan Starkin ilmiön kanssa. Zeemanin ilmiö on tärkeä sovellutuksissa, muun muassa NMR-spektroskopiassa ja Mössbauer- eli NGR-spektroskopiassa.
Fysikaalinen perusta

Useimmissa atomeissa on useita elektronikonfiguraatioita, joilla on sama energia. Tilat ovat siis degeneroituneita ja antavat saman spektriviivan. Magneettikentän B vaikutuksesta degeneraatio rikkoontuu ja energiatilat saavat hieman eri energiat. Kuvassa tätä jakaantumista on liioiteltu.
Ilman magneettikentän vaikutusta (B = 0) tiloilla a, b, ja c on sama energia (vastaavasti d, e, ja f). Magneettikentän vaikutuksesta spektriviiva, joka syntyy transitiosta tilojen a ja e välillä onkin eri paikassa kuin tilojen a ja f välisestä energiaerosta syntyvä spektriviiva. Kaikki siirtymät energiatilalta toiselle eivät ole sallittuja. Tilojen jakautumisen suuruus riippuu magneettikentän voimakkuudesta.
Zeemanin ilmiön havaitsi alankomaalainen fyysikko Pieter Zeeman 1896 tutkiessaan miten magneettikenttä vaikuttaa atomien lähettämään valoon. Hän huomasi, että kaksi natriumin spektriviivaa leveni hänen asettaessaan natriumliekin magneettikenttään. Atomin rakennetta ei tuolloin vielä tunnettu, joten Hendrik Lorentzin klassisen fysiikan teoreettisten tarkastelujen pohjalta pystyttiin Zeemanin ilmiön perusteella sanomaan, että atomissa täytyy olla keveitä, negatiivisesti varattuja hiukkasia. Elektronit havaittiinkin noin vuotta myöhemmin.
Koska Zeemanin havaitessa ilmiön elektronien spinistä ei vielä tiedetty mitään, ilmiö, missä elektronien nettospin on nolla, nimettiin Zeemanin ilmiöksi. Vasta myöhemmin osattiin selittää tapaukset, joissa elektronien yhteen laskettu spin on nollasta poikkeava. Tällöin puhutaan anomaalisesta Zeemanin ilmiöstä.
Englanninkielistä kirjallisuutta

Brehm, J. J. & Mullin W. J.: Introduction to the structure of matter: A course in modern physics.  Wiley & Sons, New York, 1989.  ISBN 0-471-60531-X
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zeemanin ilmiö Wikimedia Commonsissa
Zeemanin ilmiö, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 1840–1841. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919
Preoni

| Preoni |
| --- | --- |
Rakenne:  Alkeishiukkanen
Status:  Hypoteettinen (todistamaton)
Löydetty teoreettisesti:  Jogesh C. Pati ja Abdus Salam (1974).  Hidezumi Terazawa, Yuichi Chikashige ja Keiichi Akama (1977)  Yuval Ne'eman (1979)  Haim Harari (1979)  Michael A. Shupe (1979)  Harald Fritzsch ja Gerd Mandelbaum (1981)  Mahiko Suzuki (1988)  Jean-Jacques Dugne, Sverker Fredriksson, Johan Hansson ja Enrico Predazzi (1998)  Sundance O. Bilson-Thompson (2005)  Mário de Souza (2008)  Grunde Wesenberg (2014)
Preonit ovat hypoteettisia alkeishiukkasia, joiden arvellaan olevan nykyisin jakamattomina pidettyjen hiukkasten, kuten kvarkkien, elektronien ja välittäjähiukkasten (esimerkiksi fotonin) sisäisiä rakenneosasia. Sanan keksivät Jogesh C. Pati ja Abdus Salam 1974. Kiinnostus preonimalleihin oli suosionsa huipulla 1980-luvulla, mutta se hiipui, kun hiukkasfysiikan standardimalli kuvasi ilmiöitä enimmäkseen menestyksellisesti, ja suoraa kokeellista todistetta sisäisestä rakenteesta ei löytynyt.
Motivaatiot

Preonitutkimuksilla on taustalla halu selittää tunnetut faktat uudella tavalla.
Vähentää hiukkasten suurta määrää, mitkä eroavat ainoastaan sähkövaraukseltaan pienemmäksi joukoksi yhä perustavanlaatuisempia hiukkasia. Esimerkiksi elektroni ja positroni ovat identtisiä paitsi sähkövarauksensa osalta ja preonitutkimus on motivoitunut selittämään, että elektronit ja positronit koostuvat samankaltaisista preoneista, joilla erona on vain erilainen sähkövaraus. Toivona on toistaa (reduktionistinen) strategia, joka on toiminut alkuaineiden jaksollisen järjestelmän kohdalla.
Selittää kolme eri aineen sukupolvea, jotka esiintyvät fermioneilla.
Laskea asioita, joita ei standardimallin avulla pysty päättelemään, kuten hiukkasten massa, sähkövaraus, ja värivaraus ja vähentää lukuisia standardimallin vaativia muuttujia.
Selittää syyt suurille massaeroille, joita havaitaan oletettujen alkeishiukkasten kohdalla elektronin neutriinosta ylös-kvarkkiin.
Selittää sähköheikko symmetriarikko ilman Higgsin kenttää, mikä vastaavasti mahdollisesti vaatii supersymmetriaa toimiakseen Higgsin kentän kanssa. Supersymmetriassa itsessään on teoreettisia ongelmia.
Tehdä hyödyllisiä ennusteita. Esimerkiksi olemalla mahdollinen ns. kylmän pimeän aineen kandidaatti.
Kertoa miksi on olemassa vain havaittu määrä hiukkasia monista muista vaihtoehdoista ja tuottaa vain havaittuja hiukkasia (koska havaitsemattomat hiukkaset ovat suuri teoreettinen ongelma esimerkiksi supersymmetriassa).
Historia

Lukuisa määrä fyysikoita on yrittänyt kehittää teoriaa alikvarkeista ja alileptoneista, ”pre-quarks", (mistä nimi preoni juontaa juurensa) selittääkseen teoreettisesti monet standardimallin osat, jotka tiedetään vain kokeellisen tiedon pohjalta.
Muita nimiä ehdotetuille alkeishiukkasille on monia mm. Prequarks, subquarks, maons, aplons, quinks, rishons, tweedels, helons, haplons, y-particles ja primons. Preoni on kuitenkin vakiintunut yleisnimeksi kuvaamaan elektronien ja kvarkkien sisäistä rakennetta.
Hans Dehmelt luonnehti 1989 aineen syvimmäksi perusrakenteeksi Cosmon-nimisen hiukkasen, millä on määriteltävät ominaisuudet, mikä on pitkän, mutta rajallisen – yhä pienemmiksi muuttuvien alkeishiukkasten – ketjussa päätepiste.
Pyrkimykset kehittää leptonien ja kvarkkien alirakennetta menevät vähintään vuoteen 1974, jolloin Pati ja Salam Physical Review – lehdessä ehdottivat niitä.. Artikkelin korjaus julkaistiin seuraavana vuonna.
Muita ehdotuksia on mm 1977 Terzawa, Chikashige ja Akaman julkaisema artikkeli. Samankaltaisia, mutta näistä riippumattomia artikkeleita on muun muassa 1979 julkaissut Ne'eman,, Harari, Shupe, 1981 julkaistu artikkeli jonka tekijöinä on Fritzsch ja Mandelbaum, 1992 D'Souza ja Kalmannin julkaisema kirja, Dugnen, Fredrikssonnin, Hansson ja Predazzin julkaisema artikkeli 1998, joka myöhemmin julkistettiin kolmannen kerran vertaisarvioituna European Physical Journal – tiedejulkaisussa 2002. Tekijöistä Predazzia ei mainita 2002 julkaisussa, Bilson-Thompsonin julkaisema artikkeli 2005, de Souzan tekemä tutkielma 2008, ja Wesenbergin 2014 julkaisema tutkielma.. Yksikään näistä ei tullut yleisesti hyväksytyksi fyysikoiden keskuudessa.
Jokainen preonimalli olettaa pienemmän määrän alkeishiukkasia kuin standardimallissa on, ja vähemmän ohjaavia sääntöjä, joilla alkeishiukkaset toimivat. Perustuen näihin sääntöihin, preonimallit pyrkivät ennustamaan standardimallissa pieniä poikkeamia ja tuottamaan uusia hiukkasia ja aiheuttamaan ilmiöitä, mitkä eivät kuulu standardimalliin. Rishon malli selittää tyypilliset pyrkimykset alalla. Monet preonimallit teoretisoivat epäsuhteesta materian ja antimaterian välillä niin, että niiden epäsuhta olisi illuusio ja suuri määrä preonitason antimateriaa olisi vangittuina monimutkaisiin rakenteisiin.
Monet preonimallit eivät ota huomioon Higgsin bosonia tai hylkäävät sen.
Kritiikki > Todistusaineiston puute

Minkäänlaista empiiristä todistusaineistoa preonien olemassaolosta ei ole tähän mennessä löytynyt oli sitten kyseessä fermionit tai bosonit, minkä takia valtaosa fyysikoista on odottavalla kannalla hiukkasen suhteen. Fysiikka on empiirinen tiede ja vaikka teoria olisi miten hieno se on virheellinen, mikäli mittaukset eivät tue sitä.