stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jürgen May
Henkilökohtaiset ennätykset

800 m: 1.46,3 min, 25. elokuuta 1965, Potsdam
1 000 m: 2.16,2 min, 20. heinäkuuta 1965, Erfurt
1 500 m: 3.36,4 min, 14. heinäkuuta 1965, Erfurt
sisärata: 3.41,4 min, 23. helmikuuta 1969, Dortmund
maili: 3.53,8 min, 11. joulukuuta 1965, Wanganui
sisärata: 3.58,2 min, 20. helmikuuta 1966, Itä-Berliini
3 000 m: 7.54,6 min, 15. heinäkuuta 1969, Fulda
5 000 m: 13.33,0 min, 2. heinäkuuta 1969, Tukholma
10 000 m: 29.32,0 min, 1. toukokuuta 1966, Gera
3 000 m esteet: 8.32,4 min, 11. heinäkuuta 1971, Stuttgart
Karl Rove

Karl Rove
Karl Christian Rove (s. 25. joulukuuta 1950 Denver, Colorado) on yhdysvaltalainen politiikan alan konsultti, joka johti useita republikaanipuolueen vaalikampanjoita. Hän oli Yhdysvaltain presidentti George W. Bushin varakansliapäällikkö (Deputy Chief of Staff) ennen eroaan 31. elokuuta 2007.
George W. Bushin Rove tapasi työskennellessään Bush vanhemmalle RNC:llä 1973–1974. Vuonna 1977 hän muutti Texasiin työskentelemään Bushin vaalikomiteassa hänen yrittäessään kongressiin. Austinissa hän työskenteli kuvernööri Bill Clementsin apuna. Rove auttoi Bushin voittoon 1994 Ann Richardsia vastaan Texasin kuvernööriksi. Häntä pidettiin myös keskeisenä vaikuttajana Bushin presidentinvaalivoitoissa 2000 ja 2004.
Rove ei kaihtanut vastustajien mustamaalausta, vaan levitti Ann Richardsia vastaan huhun, jonka mukaan hän oli lesbo, ja hänen uskottiin olleen vuoden 2000 republikaanien esivaalin aikaisen John McCainin mustamaalauskampanjan takana.
Rove sai useita lempinimiä. Presidentti Bush kutsui häntä nimellä "Poikanero" ja kuuluisuutta saaneella lempinimellä "Turd Blossom", "Paskakukkanen", joka viittaa Texasissa lehmän tai hevosen ulosteessa kasvavaan kukkaseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karl Rove Wikimedia Commonsissa
KPY

Osuuskunta KPY on suomalainen sijoitusosuuskunta. Sillä on noin 20 000 omistajaa.
Historiaa

Kuopio Telefonaktiebolag perustettiin vuonna 1883. Kun se lakkautettiin vuonna 1909, sen osakkeenomistajista tuli Kuopion Telefoniyhdistyksen jäseniä. Yhdistyksen nimeksi vaihdettiin Kuopion Puhelinyhdistys vuonna 1935 ja Puhelinosuuskunta KPY vuonna 1994. Vuonna 2006 nimeksi vaihdettiin Osuuskunta KPY. Vuonna 2007 osuuskunta myi puhelin- ja teleliiketoimintansa DNA:lle.
Listautuminen

KPY ilmoitti vuoden 2021 lopulla harkitsevansa pörssilistautumista mutta lykkäsi listautumistaan alkuvuonna 2023.
Karl Wallin

Karl Wallin (1858–1922) oli ruotsalainen professori. Hän kuului sähkötekniikan käyttöönoton ja myös sen opetuksen tienraivaajiin Ruotsissa. Wallin johti Tukholman sähkövalo -osakeyhtiötä ja toimi vuosina 1889–1909 fysiikan yliopettajana Tukholman teknisessä koulussa ja vuodesta 1902 sähkötekniikan professorina Tukholman teknisessä korkeakoulussa.
Vuonna 1899 Ruotsissa ilmestynyt Wallinin sähkötekniikan oppikirja suomennettiin välittömästi, ja sen julkaisi samana vuonna tamperelainen kustantamo Suomessa nimellä Sähkö ja sen käyttäminen valaistukseen ja työvoiman siirtämiseen julkaistu kirja on tiettävästi ensimmäinen suomeksi julkaistu sähköalan oppikirja.
Karjalanpohja

Karjalanpohja (muinaisnorjaksi Karjálabotnar tai Kirjálabotnar) on tarunhohtoisen skandinaavikuningas Ívarr Laajamielisen (isl. Ívarr inn víðfaðmi) kuolinpaikaksi muinaisislanninkielisessä tekstissä Sögubrot af nokkrum fornkonungum mainittu paikka. Kyseinen vain osittaisena säilynyt saagateksti on kirjoitettu todennäköisesti 1200-luvulla (varhaisimman käsikirjoituksen AM 1 e β I fol. ajoitus n. 1280-1320[vanhentunut linkki]), mutta se perustuu nyt jo kadonneelle teokselle Skjöldunga saga, joka laadittiin vuoden 1200 tietämillä. Sögubrotin on katsottu kuvaavan aikaa 600-luvun lopusta 700-luvun alkupuolelle. Ívarr Laajamielisen on tämän perusteella arveltu kuolleen heti 700-luvun alussa. Karjalanpohjan on arveltu viittaavan Kurkijokeen.
Nimellä Hálfdan Eysteinninpojan saaga tunnettu muinaissaaga, joka on yhdistelmä suullista tarinaperinnettä, kansansatumaisia piirteitä ja keskiajan kirjallisuudesta, kuten ritariromaaneista saatuja vaikutteita, kertoo puolestaan viikinkien Kirjálabotnar-nimisessä paikassa käymistä taisteluista. Kyseisen saagan mukaan alue sijaitsi itään Aldeigjuborgista eli Laatokanlinnasta (Staraja Ladoga).
Just Dance 2015

| Just Dance 2015 |
| --- | --- |
 Pelin kansikuva PAL-alueella.
Kehittäjä:  Ubisoft Paris
Julkaisija:  Ubisoft
Jakelija:  Nintendo eShop, Microsoft Store, Ubisoft Store ja PlayStation Store
Tuottaja:  Ubisoft
Pelisarja:  Just Dance
Pelimoottori:  UbiArt Framework
Julkaistu:  21. lokakuuta 2014
Lajityyppi:  tanssipeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli, verkkomoninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: 10 vuotta tai vanhempi  PEGI 3 
Alusta:  Wii, Wii U, PlayStation 3, PlayStation 4, Xbox 360, Xbox One
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Just Dance 2015 on Ubisoft Parisin kehittämä ja Ubisoftin julkaisema Just Dance -sarjan tanssipeli Wiille, Wii U:lle, PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Xbox 360:lle ja Xbox Onelle. Se julkistettiin Ubisoftin lehdistötilaisuudessa Electronic Entertainment Expo 2014 -tapahtumassa ja julkaistiin 21. lokakuuta 2014.
Just Dance 2015 oli sarjan ensimmäinen peli, jossa oli mahdollisuus käyttää älypuhelinta ohjaimena erityisen sovelluksen avulla. Edeltäjänsä Just Dance 2014:n tapaan Just Dance 2015:ssa oli mukana World Dance Floor -verkkomoninpeli. Ubisoft lopetti pelin verkkosisältöjen tukemisen 19. marraskuuta 2018, minkä jälkeen World Dance Floor ei ole enää käytettävissä.
Kappaleet

| Kappale | Esittäjä (alkuperäinen esittäjä) | Vuosi |
| --- | --- | --- |
| ”4x4” | Miley Cyrus | 2013 |
| ”Addicted to You” | Avicii | 2013 |
| ”Ain’t No Mountain High Enough” | Marvin Gaye & Tammi Terrell | 1967 |
| ”Bad Romance” | Lady Gaga | 2009 |
| ”Bailando” | Enrique Iglesias feat. Descemer Bueno & Gente de Zona | 2014 |
| ”Bang Bang” | Jessie J, Ariana Grande & Nicki Minaj | 2014 |
| ”Best Song Ever” | One Direction | 2013 |
| ”Birthday” | Katy Perry | 2014 |
| ”Black Widow” | Iggy Azalea feat. Rita Ora | 2014 |
| ”Built for This” | Becky G | 2013 |
| ”Burn” | Ellie Goulding | 2013 |
| ”Dancing Diva” | The Girly Team (Jolin Tsai) | 2006 |
| ”Dark Horse” | Katy Perry | 2014 |
| ”Diamonds” | Rihanna | 2012 |
| ”Don’t Worry, Be Happy” | The Bench Men (Bobby McFerrin) | 1988 |
| ”Epic Sirtaki” | The Bouzouki’s | 1964 |
| ”Fatima” | Cheb Salama | 2014 |
| ”Get Low” | Dillon Francis & DJ Snake | 2014 |
| ”Happy” | Pharrell Williams | 2013 |
| ”High Light, High Life” | Eason Chan | 2013 |
| ”Holding Out for a Hero” | Bonnie Tyler | 1984 |
| ”I Love It” | Icona Pop feat. Charli XCX | 2012 |
| ”It’s My Birthday” | will.i.am & Cody Wise | 2014 |
| ”Let It Go” | Disney’s Frozen (Idina Menzel) | 2013 |
| ”Little Apple” | Chopstick Brothers | 2014 |
| ”Love Is All” | The Sunlight Shakers (Roger Glover) | 1974 |
| ”Love Me Again” | John Newman | 2013 |
| ”Macarena (Bayside Boys Remix)” | The Girly Team (Los Del Río) | 1995 |
| ”Mahna Mahna” | Frankie Bostello (Piero Umiliani) | 1968 |
| ”Maps” | Maroon 5 | 2014 |
| ”Me and My Broken Heart” | Rixton | 2014 |
| ”Movement Is Happiness (Find Your Thing)” | Avishay Goren & Yossi Cohen | 2014 |
| ”Never Can Say Goodbye” | Gloria Gaynor | 1974 |
| ”Nitro Bot” | Sentai Express | 2013 |
| ”Only You (and You Alone)” | Love Letter (The Platters) | 1955 |
| ”Papaoutai” | Stromae | 2013 |
| ”Problem” | Ariana Grande feat. Iggy Azalea & Big Sean | 2014 |
| ”She Looks So Perfect” | 5 Seconds of Summer | 2014 |
| ”Speedy Gonzalez” | Los Pimientos Locos (Pat Boone) | 1961 |
| ”Summer” | Calvin Harris | 2014 |
| ”Tetris” | Dancing Bros. (Hirokazu Tanaka) | 1989 |
| ”The Fox (What Does the Fox Say?)” | Ylvis | 2013 |
| ”Till I Find You” | Austin Mahone | 2014 |
| ”Us Under the Sunshine” | Wanting Qu | 2013 |
| ”Walk This Way” | Run–D.M.C. & Aerosmith | 1986 |
| ”Xmas Tree” | Bollywood Santa | 2014 |
| ”You Spin Me Round (Like a Record)” | Dead or Alive | 1984 |
| ”You’re on My Mind” | Imposs feat. J. Perry | 2014 |
Käännös suomeksi
Karlshus

| Karlshus |
| --- | --- |
 Råden kunnantalo
 Karlshus
 Koordinaatit: 59°21′00″N, 10°52′00″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Østfold
Kunta:  Råde
Pinta-ala:  
 – Maa:  2 km²
Väkiluku (2023):  2 987
 – Väestötiheys:  1 493,5 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karlshus on taajama Råden kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on tasan kaksi neliökilometriä ja asukasluku 2 987 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karlshus Wikimedia Commonsissa
Kari Nessa Nordtun

| Kari Nessa Nordtun |
| --- | --- |

Norjan opetusministeri
 Støren hallitus 16. lokakuuta 2023–  
Edeltäjä:  Tonje Brenna
Stavangerin pormestari
 2019–2023  
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1986 (ikä 38) Stavanger, Norja
Ammatti:  juristi, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Koulutus:  Bergenin yliopisto
Kari Nessa Nordtun (s. 7. kesäkuuta 1986 Stavanger) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko ja Norjan nykyinen opetusministeri lokakuusta 2023. Vuosina 2019–2023 hän oli Stavangerin pormestari. Nordtun on valmistunut juristiksi Bergenin yliopistosta.
Aiheesta muualla

Kari Nessa Nordtun Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Kari Nessa Nordtun Norjan hallituksen verkkosivuilla (norjaksi)
Työväen Shakkiliitto

Työväen Shakkiliitto on vuonna 1934 perustettu Suomen Shakkiliiton (SSL) jäsenliitto. Muita jäsenliittoja ovat Suomen Kirjeshakkiliitto ja Suomen Tehtäväniekat. Shakkiseurat ovat Suomea FIDE:ssä edustavan SSL:n varsinaisia jäseniä..
Työväen Shakkiliitto kuului vuosina 1968–1990 Kansan Sivistystyön Liittoon.
Suomen Työväen Urheiluliitolla (TUL) on oma shakkijaostonsa.
Julian Hunte

Julian Hunte (oikealla) 2004. Kuvassa vasemmalla Kanadan ulkoministeri Bill Graham.
Julian Robert Hunte (s. 14. maaliskuuta 1940 Castries) on diplomaatti ja poliitikko, ja Karibialla sijaitsevan Saint Lucian nykyinen Yhdistyneiden kansakuntien suurlähettiläs. Hän oli Saint Lucian ulkoministeri huhtikuusta 2001 aina lokakuuhun 2004 saakka, ja tämän ohella hän toimi 2003 Yhdistyneiden kansakuntien 58. yleiskokouksen puheenjohtajana.
Elämäkerta

Julian Hunte opiskeli liiketaloutta ja laskentatoimea, ja hän on diplomaattisen ja poliittisen työnsä ohella myös talousvaikuttaja. Opiskeluaikoinaan hän pelasi maansa krikettimaajoukkueessa; aktiiviurheilukautensa jälkeen hän jatkoi lajin parissa toimitsijana ja edusti maansa krikettijärjestöä kansainvälisellä tasolla.
Poliittisen uransa Hunte aloitti 1967 kaupunginvaltuutettuna ja ammattiyhdistysjohtajana. Sittemmin hän nousi ensin Saint Lucian pääkaupungin Castries'n pormestariksi ja tämän jälkeen valtiolliseen politiikkaan ennen kutsumistaan hallitukseen 2001. Sen ohella hän oli ammattiyhdistysten liiton puheenjohtaja ja johti vuosina 1984–2004 Saint Lucian työväenpuoluetta (Saint Lucia Labour Party, SLP). Puoluejohtaja valittiin parlamenttiin 1987. Hunte edusti maataan YK-suurlähettiläänä ensimmäistä kertaa 1998–2001. Vuonna 2003 hänet valittiin ensimmäisenä "kääpiövaltioiden" edustajana YK:n yleiskokouksen puheenjohtajaksi. Yhdistyneiden kansakuntien 58. yleiskokousta Julian Hunte johti 16. syyskuuta 2003 – 14. syyskuuta 2004. Lokakuussa samana vuonna häntä seurasi Saint Lucian ulkoministerinä Petrus Compton. Hunte on jälleen ollut maansa YK-suurlähettiläänä 7. joulukuuta 2004 lähtien.
Maaliskuusta 2006 lähtien Julian Hunte on toiminut Pienten saarivaltioiden liiton (AOSIS) puheenjohtajana. Hunte on naimisissa, hänen vaimonsa on Charlotte Elizabeth Jennifer Hunte (omaa sukua Clarke), ja hänellä on neljä lasta. Hänellä on oma yritys, Julian R. Hunte Group of Companies, joka toimii vakuutus- ja kiinteistöalalla.
Kunnianosoituksia

Hunte nimitettiin 1979 Brittiläisen imperiumin ritarikuntaan arvoasteella (OBE). Välittömästi toimikautensa YK:n yleiskokouksen puheenjohtajana päätyttyä syksyllä 2004 nimitti paavi Johannes Paavali II Hunten, huolimatta hänen katolisen kirkon näkemysten vastaisesta tuestaan oikeuteen raskaudenkeskeytykseen, suurristin ritariksi Vatikaanin Pius-ritarikuntaan.
Aiheesta muualla

Esittely Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen sivuilla
Kalervo Pellinen

| Kalervo Pellinen |
| --- | --- |

Turun kaupunginjohtaja
 5. maaliskuuta 1952 – 22. kesäkuuta 1961  
Edeltäjä:  Eero Mantere
Seuraaja:  Harras Kyttä
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. helmikuuta 1905
Kuollut: 22. kesäkuuta 1961 Turku
Puoliso:  Helvi Pellinen
Tiedot
Puolue:  Sitoutumaton
Koulutus:  Yl oikt, varatuomari
Kalervo Pellinen (5. helmikuuta 1905 – 22. kesäkuuta 1961 Turku) toimi Turun kaupunginjohtajana vuodesta 1952 vuoteen 1961. Ennen virkaansa Turussa Pellinen oli toiminut kauppalanjohtajana Forssassa vuosina 1936–1946 sekä kaupunginjohtajana Hämeenlinnassa vuosina 1947–1952. Koulutukseltaan Pellinen oli juristi ja ennen julkista uraansa hän työskenteli myös asianajajana. Pellinen luonnehti itseään ensisijaisesti kunnallismieheksi ja poliittisilta näkemyksiltään edistykselliseksi konservatiiviksi. Pellinen toimi myös vakuutusyhtiö Sammon hallintoneuvoston puheenjohtajana.
Pellinen oli vapaa-ajallaan innokas metsästäjä ja urheilija. Hän toimi Suomen Nyrkkeilyliiton varapuheenjohtajana ja Suomen Valtakunnan Urheiluliiton hallituksen jäsenenä. Hän tuomaroi muun muassa vuoden 1936 Berliinin olympialaisten nyrkkeilyturnauksessa. Vuoden 1952 Helsingin olympialaiset koskettivat myös Pellistä, sillä Hämeenlinnan Ahvenistolla suoritettiin nykyaikainen viisiottelu ja Turun Kupittaan uudella stadionilla pelattiin olympialaisten jalkapallo-otteluita.
Pellinen sairastui ja kuoli virassaan Turussa 22. kesäkuuta 1961.
Turun kaupunginjohtajana > Valinta Turun kaupunginjohtajaksi

Turun kolme ensimmäistä kaupunginjohtajaa, Armas Ensiö, Arvi Hällfors ja Eero Mantere, olivat taustaltaan porvarillisia, ja heidän valintansa Turun kaupunginvaltuustossa oli ollut varsin yksimielistä. Vuoden 1946 kunnallisvaalit olivat muuttaneet kaupungin valtasuhteita siten, että SKDL ja SDP olivat saavuttaneet valtuuston enemmistön. Kaupunginjohtaja Mantereen irtisanoutuessa vuonna 1951 valtuuston voimasuhteet olivat 31–22 vasemmiston hyväksi ja vasemmistolaisella ehdokkaalla oli ensimmäistä kertaa kaupungin historiassa aito mahdollisuus päästä kaupunginjohtajaksi.
Kun kaupunginjohtaja Eero Mantere erosi tehtävästään, ryhtyi kaupunginhallituksen jäsen, kokoomuksen edustaja Olavi Santalahti toimiin. Santalahti arveli vasemmiston epäyhtenäisyyden vuoksi, että hyvälle sitoutumattomalle ehdokkaalle oli saatavissa sosiaalidemokraattien tuki. Santalahti soitti Kalervo Pelliselle, joka tuolloin työskenteli Hämeenlinnan kaupunginjohtajana. Puhelimeen vastasi ensin Pellisen vaimo Helvi Pellinen, joka tyrmäsi Santalahden ehdotuksen heti alkuun. Muutaman suostuttelupuhelun jälkeen Kalervo Pellinen kuitenkin suostui ehdokkaaksi Turun kaupunginjohtajan virkaan.
Vasemmiston hajaannus näkyi valtuuston kokouksessa, jossa kaupunginjohtaja valittiin. Marraskuussa 1951 pidetyn vaalin ensimmäisessä äänestyksessä Kalervo Pellinen sai 22 ääntä, SKDL:n Erkki Nieminen 17 ääntä ja SDP:n Jorma Tuominen 13 ääntä. Toisella kierroksella Pellinen sai valintaan oikeuttavat 35 ääntä ja Nieminen 17 ääntä. Kaikki SDP:n kaupunginvaltuutetut siirtyivät siis Pellisen valinnan tueksi. Valinnan jälkeen Pellinen antoi lausunnon, jossa hän kertoi tulevansa innokkaalla mielellä Turkuun, koska kaupungin talous oli hyvässä kunnossa ja Turku oli tunnettu monipuolisesta elinkeinoelämästään ja rikkaasta kulttuuriperinnöstä.
Turun kaupunginjohtajana > Turun uudisrakentaminen

Kalervo Pellisen kausi Turussa oli sekä itse kaupungin että koko Suomen vahvan kasvun ja sodasta elpymisen aikaa. Turun kaupunginjohtaja oli tuolloin Turun todellinen johtaja. Hän hoiti kaupungin korkeinta virkaa ja oli kaupunginhallituksen sekä kiinteistö- ja rakennustoimen lautakunnan puheenjohtaja. Turun asemakaava-arkkitehti Olavi Laisaari johti Turussa kaavoitusta. Laisaareen periaatteina olivat uudistaminen ja tehokkuus. Pellinen joutuikin työssään asettamaan vastakkain tehokkuuden sekä vanhat kulttuuriarvot. Yleinen mielipide ei vielä 1950-luvun alussa ollut herännyt huomaamaan vanhojen rakennusten kulttuuriarvoa ja sodasta elpyminen ja autoistuminen edellyttivät uutta rakentamista ja uutta liikennesuunnittelua.
Turussa alkoi museolautakunnan kokouksissa keskustelu vanhojen rakennusten suojelusta. Museolautakunta laati Haakon Wainion (SDP) johdolla vuonna 1955 listan Turussa sijaitsevista rakennuksista, jotka tulisi suojella uudisrakentamiselta. Museonjohtaja Irja Sahlberg ja amanuenssi C. J. Gardberg kävivät luovuttamassa listan kaupunginjohtaja Pelliselle uudenvuodenaattona 1955. Irja Sahlberg kertoi myöhemmin, ettei Pellinen ollut lainkaan tyytyväinen saadessaan listan haltuunsa. Pellinen kommentoi listaa julkisuudessa lyhyesti toteamalla, että ”luettelo on arvokas ja me kiinnitämme siihen huomiota, se sisältää kuitenkin lähes puolet Turun rakennuksista”. Listaa ei koskaan vahvistettu Turun kaupunginvaltuustossa, vaikka siitä usein keskusteltiinkin. Todellisuudessa listalla oli rakennuksia vain 32 osoitteesta. Listan kohteista purettiin myöhemmin 11. Säilyneiden kohteiden joukossa olivat muun muassa Åbo Svenska Teater, Vartiovuoren tähtitorni sekä Ravintola Pinella.
Vaikka Pellinen ei ollut suojeltujen kohteiden listasta innoissaan, hän myöhemmin yritti tarmokkaasti ajaa Turun yliopiston vanhan päärakennuksen eli Phoenixin suojelua. Kun yliopiston siirtyminen Vesilinnanmäelle varmistui, kaupunki alkoi neuvotella rakennuksen ja tontin ostamista kaupungille. Pellinen saavutti Turun yliopiston johdon kanssa neuvottelutuloksen, jonka mukaan Turku ostaisi tontin ja rakennukset 95 miljoonan vanhan markan hintaan. Asia oli viidesti esillä kaupunginvaltuustossa ja ratkaisu tehtiin 22. syyskuuta 1958. Hinta oli jatkoneuvottelujen aikana pudonnut 10 miljoonalla, mutta valtuusto päätti Paavo Aition (SKDL) ehdotuksesta, että rakennusta ei osteta. Enemmistö valtuustosta oli ostamisen kannalla, mutta SKDL:n 18 hengen määrävähemmistö esti kaupan, jonka seurauksena vanha yliopistorakennus myöhemmin purettiin. Tämä oli kova isku kaupunginjohtaja Pelliselle sekä häntä tukeneelle porvari-demarikoalitiolle. Kaupunginjohtajan ajatuksena oli ollut rakennuksen muuttaminen kaupungin virastoksi, ja ravintolan tilalle hän oli suunnitellut nuorisokahvilaa. Rakennuksen oston estänyt kaupunginvaltuutettu Paavo Aitio kertoi myöhemmin halunneensa rakennusmiehille enemmän töitä uudisrakennuksilla.
Turun kaupunginjohtajana > Suomen Joutsenen siirto Turkuun

Kalervo Pellinen ehti vajaat 10 vuotta kestäneen kautensa aikana aloittaa useita hankkeita ja suunnitelmia, joista monet toteutuivat vasta hänen kuolemansa jälkeen. Tällaisia olivat muun muassa Turun kaupunginteatterin rakentaminen, Wäinö Aaltosen museon suunnittelu ja Suomen Joutsenen saaminen Turkuun merimiesammattikouluksi. Pellinen teki Suomen Joutsenen suhteen yhteistyötä kaupunginhallituksen jäsen Santalahden sekä Merimies-Unionin puheenjohtajan Niilo Wällärin kanssa.
Pellinen ja Santalahti kävivät Wällärin luona ja sopivat taktiikasta. Turun kaupunki lupasi aluksen korjaukseen 20 miljoonaa markkaa ja teki asiasta esityksen valtioneuvostolle. Kun asia ei alkuun edennyt, Wälläri jätti jouluaattona 1959 pääministeri V. J. Sukselaiselle uhkavaatimuksen Suomen Joutsenen Turkuun siirtämisestä ja uuden vaatimuksen 4. tammikuuta 1960 ilmoittaen kaikkien jäänmurtajien pysähtyvän, mikäli alusta ei hinata Turkuun. Uhkavaatimukset tehosivat ja 17. tammikuuta satoja turkulaisia oli vastaanottamassa Suomen Joutsenta, kun se saapui sumun keskeltä Turun satamaan.
Karlskirche

| Karlskirche |
| --- | --- |

Sijainti:  Wien, Itävalta
Koordinaatit:  48°11′54″N, 016°22′17″E
Kirkkokunta:  roomalaiskatolinen
Rakentamisvuosi:  1715-1737
Tyylisuunta:  barokki
Avoinna yleisölle :  Ma-pe 9-12 la-su 13-18
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karlskirche on Wienissä Itävallassa sijaitseva katolinen kirkko, joka on sekä Wienin huomattavimpia nähtävyyksiä että Euroopan komeimpia barokkikirkkoja. Karlskirche kohoaa Karlsplatzilla, hieman Wienin vanhaa kaupunkia kiertävän Ringstraßen ulkopuolella.
Karlskirchen rakennutti Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Kaarle VI. Ruttoepidemian piinatessa Wieniä 1713 keisari lupasi rakentaa kirkon pyhälle Carlo Borromeolle, jota pidettiin rutosta parantumisen suojeluspyhimyksenä. Piirustukset laati Habsburgien hoviarkkitehti Johann Bernhard Fischer von Erlach, jonka muihin wieniläisiin töihin kuuluvat Hofburgin palatsin barokkiosat sekä Schönbrunnin kesäpalatsi. Rakennustyöt alkoivat 1715, ja arkkitehdin kuoleman jälkeen 1723 töitä jatkoi hänen poikansa Joseph Emanuel Fischer von Erlach. Kirkko valmistui 1737, ja se nimettiin Karlskircheksi eli Kaarlenkirkoksi sekä Carlo Borromeon että keisarin mukaan.
Kirkko nousi Wienin vanhojen kaupunginmuurien ja niitä ympäröineen suojavyöhykkeen ulkopuolelle niin, että sen julkisivu osoitti suoraan kohti vyöhykkeen toisella puolella sijainnutta Hofburgin keisarillista palatsia. 1800-luvun lopulla näköyhteys Karlskirchen ja Hofburgin välillä kuitenkin katkesi, kun muurivyöhyke otettiin rakennuskäyttöön.
Karlskirchen julkisivussa antiikkiset ainekset yhdistyvät rikkaaseen barokkiasuun. Sen päätykolmio jäljittelee kreikkalaista temppeliä. Pääsisäänkäynnin kahta puolta kohoavat valtavat koristepylväät, jotka jäljittelevät Rooman Trajanuksen pylvästä. Niitä kiertää spiraalinmuotoinen reliefi, jossa kuvataan pyhän Carlo Borromeron elämää ja tekoja. Julkisivun molemmilla laidoilla on barokkityyliset kellotornit. Rakennuksen kruunaa suuri vihreä barokkikupoli.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karlskirche Wikimedia Commonsissa
www.karlskirche.at/ (saksaksi)
Karl-Marx-Hof

Karl-Marx-Hof
Karl-Marx-Hof on kunnallinen vuokra-asuntokompleksi Wienissä Heiligenstadtin kaupunginosassa.
Se on maailman pisin yhtenäinen asuinrakennus (n. 1,1 km) ja se sisältää 1 382 asuntoa. Se rakennettiin vuosina 1927–1930. Rakennusta on kunnostettu 1950-luvulla ja vuosina 1989–1992.
Rakennus on ollut monien elokuvien lavasteena, niistä tunnetuimpana Yöportieri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karl-Marx-Hof Wikimedia Commonsissa
Jääkäriprikaati

| Jääkäriprikaati |
| --- | --- |
 Jääkäriprikaatin joukko-osastotunnus
Toiminnassa:  1979–
Valtio:  Suomi
Puolustushaarat:  Suomen maavoimat
Rooli:  Arktinen koulutus
Koko:  850 varusmiestä
Tukikohta:  Sodankylä, Rovaniemi
Kalusto:  Bandvagn 206 Panssari-Sisu Sisu SA-150 Sisu SA-240 Leopard 2A4
Lempinimi:  Jipri[lähde? ]
Värit:  
Marssi:  Jääkärimarssi
Vuosipäivät:  1. lokakuuta
Komentajat
Nykyinen komentaja:  Eversti Kimmo Kinnunen
Jääkäriprikaati (JPR) on Sodankylässä ja Rovaniemellä sijaitseva Suomen puolustusvoimien joukko-osasto, joka kouluttaa jääkärijoukkoja erikoistuen arktisiin olosuhteisiin ja ilmatorjuntaan. Se kouluttaa vuosittain noin 2 600 varusmiestä (2015). Sodankylän yksikkö on varustettu Bandvagn 206 -telakuorma-autoin ja edustaa valmiusprikaatien ohella operatiivisten joukkojen iskukykyä.
Yhdysvaltojen kanssa vuonna 2023 solmitun DCA-sopimuksen mukaisesti Jääkäriprikaatin sotilasalueita annetaan tarvittaessa Yhdysvaltojen käyttöön.
Kokoonpano

Lapin Jääkäripataljoona (LAPJP)
1. Jääkärikomppania (1.JK)
2. Jääkärikomppania (2.JK)
3. Jääkärikomppania (3.JK)
Tukikomppania (TUKIK)
Huoltokomppania (HK)
Rovaniemen Ilmatorjuntapatteristo (ROVITPSTO)
1. Ilmatorjuntapatteri (1.ITPTRI)
2. Ilmatorjuntapatteri (2.ITPTRI)
Tukikohtakomppania (TKKK)
Lapin sotilassoittokunta (LAPSK)
Lisäksi Jääkäriprikaatiin kuuluu esikunta (E/JPR), Lapin aluetoimisto (LAPALTSTO) ja huoltokeskukset Sodankylässä (HKESK1) ja Someronharjulla (HKESK2).
Varuskuntaan kuuluu myös Puolustuskiinteistöjen Sodankylän aluetoimisto.
Sodankylän varuskunnan vaatetushuolto on muista varuskunnista poiketen ulkoistettu Lindströmin tytäryhtiölle Comforta Oy:lle. Silloisen Talousvarikon alainen vaatetuskorjaamo lopetti toimintansa varuskunnassa 2000-luvun alkupuolella.