stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Augusto César Alves Ferreira da Silva

Augusto César Alves Ferreira da Silva vuonna 2009.
Augusto César Alves Ferreira da Silva (s. 15. maaliskuuta 1932 Celorico de Basto) on portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu lasaristeihin. Hänet vihittiin papiksi 24. heinäkuuta 1960 ja nimitettiin Teten hiippakunnan johtajaksi Mosambikiin 19. helmikuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi António Ribeiro, jota avustivat António de Castro Xavier Monteiro ja Manuel Marilla Ferreira da Silva.
Alves Ferreira da Silva erosi Teten piispan tehtävistä 31. toukokuuta 1976. Hän sai 25. syyskuuta 1978 uuden nimityksen portugalilaisen Portalegre-Castelo Brancon hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 22. huhtikuuta 2004.
Arcade Fire

| Arcade Fire |
| --- | --- |
 Arcade Fire esiintymässä Tukholmassa.
Tiedot
Toiminnassa:  2003–
Tyylilaji:  indie rock, vaihtoehtorock, taiderock
Kotipaikka:  Montreal, Kanada
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Win Butler, laulu, kitara   Régine Chassagne, harmonikka, rummut, ksylofoni, kampiliira, koskettimet   Richard Reed Parry, kontrabasso, celesta, koskettimet, kitara, harmonikka   Tim Kingsbury, bassokitara, kitara   Jeremy Gara, rummut  
Entiset jäsenet:  Howard Bilerman, rummut (2003–2004)  William Butler, syntetisaattori, basso, kitara, lyömäsoittimet (2003–2021)  Sarah Neufeld, viulu (2003–2013, myöhemmin kiertuejäsenenä) 
Levy-yhtiö:  Merge, 2004–   Rough Trade, 2005–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Arcade Fire on Montrealissa, Kanadassa vuonna 2003 perustettu indie rock -yhtye. Kitaran, rumpujen ja basson lisäksi yhtyeen kappaleissa käytetään pianoa, viulua, alttoviulua, selloa, ksylofonia, kosketinsoittimia, käyrätorvea, harmonikkaa ja harppua. Arcade Fire on julkaissut albumit Funeral (2004), Neon Bible (2007), Suburbs (2010), Reflektor (2013) sekä Everything Now (2017).
Suuren kokoonpanon jäseniä ovat Win Butler, Régine Chassagne, Richard Reed Parry, Tim Kingsbury ja Jeremy Gara. Win Butlerin veli William Butler kuului yhtyeeseen pitkään.
Yhtye esiintyi ensimmäisen kerran Suomessa Helsingin Senaatintorilla 28.6.2010.
Diskografia > Albumit

Funeral (2004)
Neon Bible (2007)
Suburbs (2010)
Reflektor (2013)
Everything Now (2017)
Her (Original Score) (2021)
We (2022)
Diskografia > EP:t

Arcade Fire (2003)
Live EP (2005)
The Reflektor Tapes (2015)
Diskografia > Singlet

Albumilta Funeral:
”Neighborhood #1 (Tunnels)” (2004)
”Neighborhood #2 (Laika)” (2005)
”Neighborhood #3 (Power Out)” (2005)
”Cold Wind” (2005)
”Rebellion (Lies)” (2005)
”Wake Up” (2005)
Albumilta Neon Bible:
”Black Mirror” (2007)
”Keep the Car Running” (2007)
”Intervention” (2007)
”No Cars Go” (2007)
Albumilta Suburbs:
”The Suburbs / Month of May” (2010)
”We Used to Wait” (2010)
”Ready to Start” (2010)
”City with No Children” (2011)
”Speaking in Tongues” (2011)
”Sprawl II (Mountains Beyond Mountains)” (2011)
Albumilta Reflektor:
”Reflektor” (2013)
”Afterlife” (2013)
”We Exist” (2014)
Albumilta Everything Now:
"Everything Now" (2017)
"Creature Comfort" (2017)
"Signs of Life" (2017)
"Electric Blue" (2017)
Elokuvasta Dumbo:
"Baby Mine" (2019)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut. (englanniksi)
Viralliset fanisivut (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Tungo

| Tungo Deep Turtle |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : joulukuu 1994 – helmikuu 1995, SoundDoctor Studios, Pori
 Julkaistu: lokakuu 1995
 Formaatti: 7"
 Tyylilaji: mathcore, hardcore punk
 Kesto: 05.06
 Levy-yhtiö: omakustanne
Deep Turtlen muut singlet
| John Peel Session 1995 | Tungo 1995 | Flutina 1996 |
Tungo on vuonna 1995 ilmestynyt Deep Turtlen single. Sen nimikappale julkaistiin eri versiona jo EP:llä John Peel Session (1995).
Muusikot

Pentti Dassum – kitara, laulu
Tapio Laxström – basso
Mikko Erjossaari – rummut
Kappaleet

Tungo – 2.56
Born to Search Cheese – 2.10
Augusto Bertazzoni

Augusto Bertazzoni (10. tammikuuta 1876 Polesine di Pegognaga – 30. elokuuta 1972) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 23. helmikuuta 1899 ja nimitettiin Potenza e Marsico Nuovon hiippakunnan johtoon 30. kesäkuuta 1930. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Domenico Menna, jota avustivat Anselmo Rizzi ja Giovanni Battista Rosa.
Bertazzoni sai 30. marraskuuta 1950 arkkipiispan henkilökohtaisen arvonimen. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 30. marraskuuta 1966, jolloin hän sai vielä nimityksen Temunianan titulaaripiispaksi.
Apollodoros (vaasimaalari)

| Apollodoros> Ἀπολλόδωρος |
| --- | --- |
 Kaksi hetairaa. Apollodoroksen maalaama kyliks, n. 490–480 eaa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 500-luku eaa.
Kuollut: 400-luku eaa.
Ammatti:  vaasimaalari
Taiteilija
Aktiivisena:  n. 500 eaa.
Taidesuuntaus:  punakuviokeramiikka
Apollodoros (m.kreik. Ἀπολλόδωρος, Apollodōros) oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuoden 500 eaa. tienoilla.
Apollodoroksen signeeraus tunnetaan kahdesta vaasista. Hän maalasi erityisesti kyliksejä. Nykyisin Apollodoroksen katsotaan olevan sama henkilö kuin maalarit, joille aiemmin annettiin tutkimuksessa nimet Epidromos-maalari, Kleomelos-maalari ja Elpinikos-maalari. Näin nämä kaikki nimet edustaisivat saman maalarin eri kehityskausia.
Teoksia

Kiekonheittäjä. Kyliksin tondo, n. 510–500 eaa. (Kleomelos-maalari)
Kyliks, n. 510–500 eaa. (Epidromos-maalari)
Karjun uhraus. Edellisen kyliksin tondo, n. 510–500 eaa. (Epidromos-maalari)
Kyliks, n. 500–490 eaa. (Apollodoros)
Antti Nieminen

| Antti Nieminen |
| --- | --- |
 Antti Nieminen passikuvassa vuonna 1957.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. syyskuuta 1924 Viipuri
Kuollut: 15. helmikuuta 2007 (82 vuotta) Turku
Kansalaisuus:   Suomi
Taiteilija
Ala:  taidemaalari, taidegraafikko
Taidesuuntaus:  puupiirrokset, grafiikka (erityisesti litografia), öljyvärimaalaus
Kuuluisimpia töitä:  Rautamarski
Palkinnot
 Valtion taidepalkinto 1979 taiteilijaeläke 1985 
Antti Nieminen (15. syyskuuta 1924 Viipuri – 15. helmikuuta 2007 Turku) oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko. Hän oli Suomen Taidegraafikoiden varsinainen jäsen ja Turun Taidegraafikot ry:n kunniajäsen. Hän toimi myös Arte ry:n puheenjohtajana vuosina 1964–1965 ja 1969. Nieminen opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1946–1949 ja lisäksi Académie de la Grande Chaumièressa Pariisissa vuosina 1951 ja 1954. Aluksi hän maalasi ja teki sen rinnalla puupiirroksia, mutta siirtyi sittemmin pelkästään grafiikkaan. Kun Turussa oli järjestetty litografiakurssi, Nieminen siirtyi lähes kokonaan litografiatekniikkaan. Tällä alalla Nieminen oli erityisen arvostettu.
Pro Arte 1957

Niemisen taiteelle ovat ominaisia fantasia-aiheet, joita leimaa surrealismi. Hänen keski-ikäisenä aloittamansa fantasiataiteen sävy on romanttinen, mutta samalla hyvin maskuliininen, herkkä olematta hempeilevä. Nieminen oli perustamassa valtakunnallista Pro Arte 1957 -ryhmää, joka sai alkunsa Helsingin Taidehallissa vuonna 1957 pidetystä Otto Mäkilän muistonäyttelystä. Turun Taiteilijaseuran sisälle muodostuneen aktiivisen nelihenkisen ryhmän perustajajäseniä olivat Niemisen lisäksi Antti Lampisuo, Max Salmi ja Helge Stén. Myöhemmin ryhmään liittyivät myös Alpo Jaakola, Olavi Vaarula, Raimo Viitala ja Tapio Kinnunen. Pro Arte 57:n viimeinen näyttely oli Imatran Taidemuseossa 30. marraskuuta – 7. joulukuuta 1958.
Ryhmän juuret olivat 1930-luvulla toimineessa modernismia puolustaneessa Pro Artessa, jonka perustivat Lydén ja Mäkilä. Sen toiminta jatkui vuonna 1960 perustetussa Arte-ryhmässä. Ryhmää kiinnosti erityisesti suomalainen surrealismi, johon jäsenet yhdistivät 1920-luvun Pariisissa syntyneen mustan huumorin sekä absurdeja ja irrationaalisia vivahteita, jotka toivat suomalaiseen surrealismiin kansantaiteen ja lumousten maagisen ilmapiirin.
Niemisen teoksia museoissa

Antti Nieminen lahjoitti pääosan teoksistaan Turun taidemuseolle. Vuonna 1996 hän lahjoitti museolle pääosan litografiatuotannostaan. Antti Niemisen perikunta lahjoitti vuonna 2008 lisäksi neljäkymmentä taiteilijan muuta teosta Turun taidemuseolle ja joitain kappaleita Lahden ja Jyväskylän taidemuseoihin. Perikunta teetti vuonna 2011 Niemisen kolmesta parhaasta litografiateoksesta julisteita, joita on myyty muun muassa Turun ja Lahden taidemuseoissa. Julisteina ovat seuraavat työt: Rautamarski (mustavalkoinen), Tyttö ja hevonen (värillinen) sekä Ofelia 1970 (mustavalkoinen).
Kirjat

Niemisen kirjallinen tuotanto on melko laaja. Hän piti elämänsä aikana myös erittäin laajamittaisia päiväkirjoja, joihin hän piirsi, maalasi, keräsi leikkeitä ja niin edelleen. Päiväkirjoja kertyi hänen elinvuosiltaan kymmeniä. Esimerkkejä hänen tuotannostaan:
Haparia: Muistelmia ja kertomuksia Ravansaarelta. Kustantaja Ravansaari-Seura ry, 1988.
Kertomus kivääristä.
Tietokirjailija ja taidehistorioitsija Anna Kortelainen on kirjoittanut Antti Niemisestä, hänen elämänvaiheistaan ja työstään teoksen Kivipiirtäjä (2014).
Kirjallisuutta

Kortelainen, Anna: Kivipiirtäjä: Taiteilija Antti Niemisen elämä.  Helsinki:  Gummerus, 2014.  ISBN 978-951-20-9713-5.
Aiheesta muualla

Antti Nieminen Kansallisgallerian kokoelmissa
Arte ry:n 30-vuotisjuhlagaala, jossa Antti Nieminen valitaan kunniajäseneksi 22.11.1990 (jpg) Mustavalkoteos.  22.11.1990. Arte ry. Viitattu 2.6.2009.[vanhentunut linkki]
Aiheesta muualla > Teoskuvia

Munchhausen (1975), kivipiirros, litografia, Turun kaupungin taidekokoelma, WAM Pro Arte. Viitattu 2.6.2009.[vanhentunut linkki]
Kirsikkapuisto (1971), kivipiirros, litografia, Helsingin kaupungin taidemuseo Taidelehti. Viitattu 2.6.2009.
Raskolnikov (1970), kivipiirros, litografia, 30 cm × 54 cm Kuvataidematrikkeli. Viitattu 2.6.2009.
Seireeni (1971), kivipiirros, litografia, 30 cm × 54 cm Kuvataidematrikkeli. Viitattu 2.6.2009.
Kivipiirros (1971), litografia, 30 cm × 54 cm Kuvataidematrikkeli. Viitattu 2.6.2009.
Nieminen työhuoneessaan vuonna 1961.
Arne Maier

Arne Maier lokakuussa 2017.
Arne Maier (s. 8. tammikuuta 1999 Ludwigsfelde) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Hertha Berliniä.
Maier nousi Hertha Berlinin junioreista edustusjoukkueeseen ensimmäisen kerran keväällä 2017 ja pääsi toukokuussa yhdessä bundesliigaottelussa kentälle. Kaudella 2017–2018 hän pelasi Bundesliigassa 17 ottelua ja Eurooppa-liigassa kolme ottelua. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Bundesliigassa 24 ottelua mutta loukkaantuminen esti pelaamisen huhti-toukokuussa. Seuraavalla kaudella loukkaantuminen piti hänet sivussa marraskuun lopulle saakka, ja hän pelasi kauden aikana 14 bundesliigaottelua. Maaleja hän ei ole edustusjoukkueessa pelatessaan tehnyt.
Maier on pelannut Saksan eri nuorisomaajoukkueissa yli 40 ottelua. Hän pelasi Saksan välieriin yltäneessä joukkueessa alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016. Hän saavutti hopeaa alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 ja teki maalin alkulohko-ottelussa Serbiaa vastaan mutta ei pelannut loppuottelussa.
Ara-appaloosa

| Ara-appaloosa |
| --- | --- |

Tyyppi::  kevyt lämminverinen
Alkuperä ja nimet
Alkuperämaa::   Yhdysvallat
Polveutuminen::  arabianhevonen ja appaloosa
Rodun syntyaika::  1900-luku
Muita nimityksiä::  araloosa,  arappaloosa
Esiintyminen ja käyttö
Tärkeimmät alueet::  Yhdysvallat
Ominaisuudet
Värit::  tiikerinkirjava
Ara-appaloosa (myös araloosa tai arappaloosa) on hevosrotu, joka on kehitetty arabianhevosesta ja appaloosasta. Siinä yhdistyy arabianhevosen jalo ulkomuoto Appaloosan tiikerinkirjavuuteen. Rodun molemmat kantarodut tunnetaan kestävyydestä ja älykkyydestä, ja niistä risteytetty jälkeläinen soveltuu yleensä erinomaisesti matkaratsastukseen sekä arabianhevosen ja appaloosan tyypillisiin tehtäviin kuten karjatyöskentelyyn sekä moniin hevosurheilun lajeihin. Rodun yksilössä on rotumääritelmän täyttääkseen oltava vähintään 90% arabiverta. Appaloosan ominaisuuksista rodussa arvostetaan lähinnä tiikerinkirjavaa väriä. Rotu on sirorakenteinen, sitkeä ja temperamenttinen. Rotu on harvinainen Euroopassa, mutta Yhdysvalloissa rotu on kuitenkin suosittu.
Aiheesta muualla

http://www.ansi.okstate.edu/breeds/horses/araappaloosa/index.htm (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
http://www.hevosmaailma.net/araappa.shtml (Arkistoitu – Internet Archive)
Apollo Computer

| Apollo Computer Inc |
| --- | --- |

Perustettu:  1980
Perustaja:  William Poduska
Kotipaikka:   Chelmsford, Massachusetts, Yhdysvallat
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Apollo Computer Inc. oli yhdysvaltalainen vuonna 1980 perustettu tietokoneita ja työasemia valmistanut yritys.
Hewlett-Packard osti yrityksen vuonna 1989, kauppasumma oli 476 miljoonaa dollaria.
Yrityksen toiminta loppui vaiheittain 1990–1997.
Tuotteet

Yrityksen tuotteisiin kuuluivat:
Apollo/Domain-työasemat
Aegis- ja Domain/OS-käyttöjärjestelmät
Apollo/PRISM RISCVLIW -suoritin
Yrityksen työasemamallit perustuivat Motorola 68000 -sarjan suorittimiin lukuun ottamatta DN10000-mallia, jossa oli Apollo/PRISM-suoritin.
Apollo-työasemat toivat hajautetun tietotekniikan myös CERNiin.
Domain/OS

Domain/OS oli jatkoa aiemmalle AEGIS-käyttöjärjestelmälle.
Domain/OS oli huomattava, koska se oli yksi ensimmäisiä hajautettuja käyttöjärjestelmiä ja toteutti hajautetun levyjärjestelmän.
Käyttöjärjestelmän tuki loppui 2001.
Apollo/PRISM

PRISM (engl. Parallel Reduced Instruction Set Multiprocessor) käytti suunnitteluperiaatetta, jota myöhemmin kutsuttiin nimellä VLIW suoritintyypiksi.
PRISM oli hetkellisesti yksi nopeimpia mikroprosessoreja. Sen sanotaan vaikuttaneen PA-RISC suorittimen kehitykseen.
Käännös suomeksi
Tää päivä hääpäivä

| Tää päivä hääpäivä Timo Tervo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1995
 Julkaistu: 1995
 Kesto: 53.08
 Levy-yhtiö: Snap
Timo Tervo muut julkaisut
| Kuppi kahvia 1991 | Tää päivä hääpäivä 1995 | Lasi viiniä 1996 |
Tää päivä hääpäivä on Timo Tervon studio-albumi vuodelta 1995
Kappaleet

Tää päivä - hääpäivä – 2.59
Käyn uuteen aamuun – 4.12
Rakkauden syli – 3.14
Myrsky laulu – 4.51
Tule lähemmäksi – 3.58  MTV:n Kevään Sävel -kilpailu 1985; 8. sija.
Sateen poudaksi saat – 2.56
Tähtiin kirjoitettu – 3.30
Unta en saa – 4.23
Tuu (You) – 4.34
Sateenkaaren maa – 4.08
Lasi viiniä – 3.29
Kyllä kesä on kiva – 4.01
Päiviin kauneimpiin – 3.11
Huuda hiljaa – 3.34
Usson (Puy-de-Dôme)

Näkymä Ussoniin.
Basalttimuodostuma ”Ussonin urut”.
Usson [ysɔ̃] on kunta Ranskan Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Puy-de-Dômen departementissa. Sen asukasluku vuonna 2014 oli 271.
Usson sijaitsee vanhan tulivuoren länsirinteessä 45 kilometriä kaakkoon Clermont-Ferrandin kaupungista. Kylän keskellä kohoaa suuri Neitsyt Mariaa esittävä patsas.
Usson on valittu kauneimpien ranskalaiskylien Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksi. 23 kilometriä luoteeseen on toinen järjestön jäsenkylä Montpeyroux.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Usson (Puy-de-Dôme) Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Usson (Puy-de-Dôme)
Käännös suomeksi
Anïs Ayari

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 16. helmikuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Lazhar, Tunisia
Pelipaikka: Vasen laitapuolustaja
Pituus: 179 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2001–2004 2004–2006 2006–2007 2009–2011 |  Stade Tunisien  Samsunspor  FC Lorient  ES Sahel |  42 (0) 2 (0) 6 (0) |
Maajoukkue
| 2002–2006 2004 |  Tunisia  Tunisian U-23 | 26 (1) 3 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Maa:   Tunisia> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tunisia 2004 | Jalkapallo |  |
Anïs Ayari (arab. أنيس العياري‎, s. 16. helmikuuta 1982 Lazhar, Tunisia) on tunisialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hän voitti Afrikan-mestaruuden vuonna 2004.
Seurajoukkueura

Puolustajapelaaja Ayari on edustanut urallaan turkkilaista Samsunsporia vuosina 2004–2006. Tätä ennen vuodet 2001–2004 hän pelasi Stade Tunisienissa. Turkista Ayari siirtyi yhdeksi kaudeksi Ranskaan Lorientiin, jonka jälkeen hän jäi yhdeksi kaudeksi ilman seuraa. Ayari yritti neuvotella sopimusta tunisian suurseuran Espérancen kanssa, mutta neuvotteluiden epäonnistuttua hän päätti lopettaa uransa ja keskittyä maatalouteen.
Sittemmin Ayari palasi takaisin jalkapallon pariin kahden kauden jälkeen ja allekirjoitti sopimuksen ES Sahelin kanssa. Hän päätti uransa kauteen 2010–2011.
Seurajoukkueura > Maajoukkueura

Ayarin ensimmäinen maaottelu oli 27. maaliskuuta 2002 Norjaa vastaan. Hän oli mukana voittamassa Afrikan-mestaruutta 2004 ja kuului samana vuonna Tunisian olympiajoukkueeseen Ateenassa. Vuoden 2006 MM-kisoissa hän pelasi kahdessa ottelussa. Hän on pelannut 26 maaottelua, joissa on tehnyt yhden maalin.
Saavutukset

Afrikan-mestaruus: 2004
Tunisian cup: 2003
Arabian cup voittajien cup: 2002
Tunisian liigacup: 2000, 2002
Aiheesta muualla

Weltfussball[vanhentunut linkki] (saksaksi)
BBC Sport (englanniksi)
Football-Heroes.net
FIFA.com (Arkistoitu – Internet Archive)
ESPNsoccernet[vanhentunut linkki]
Transfermarkt[vanhentunut linkki] (saksaksi)
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2004
1 Boumnijel |
2 Badra |
3 Haggui |
4 Yahia |
5 Jaziri |
6 Trabelsi |
7 Mhedhebi |
8 Nafti |
9 Braham |
10 Ghodhbane |
11 Dos Santos |
12 Mnari |
13 Bouazizi |
14 Chedli |
15 Jaïdi |
16 Fadhel |
17 Jedidi |
18 Benachour |
19 Ayari |
20 Clayton |
21 Saïdi |
22 Azaiez |
Valmentaja Lemerre
Tunisian joukkue – Kesäolympialaiset 2004
1 Fadhel |
2 Boussaïdi |
3 Haggui |
4 Yahia |
5 Trabelsi |
6 Ragued |
7 Haj Massaoud |
8 Bhairi |
9 Zitouni |
10 Mouelhi |
11 Ltifi |
12 Ayari |
13 Ben Yahia |
14 Traoui |
15 Clayton |
16 Merdassi |
17 Jedidi |
18 Khalloufi |
Valmentaja Labidi
Tunisian joukkue – Maanosaliittojen cup 2005
1 Boumnijel |
2 Saïdi |
3 Essediri |
4 al-Abdi |
5 Jaziri |
6 Trabelsi |
7 Mhedhebi |
8 Nafti |
9 Guemamdia |
10 Ghodhbane |
11 Dos Santos |
12 Mnari |
13 Namouchi |
14 Chedli |
15 Jaïdi |
16 Fadhel |
17 Ben Saada |
18 Benachour |
19 Ayari |
20 Clayton |
21 Jemâa |
22 Kasraoui |
23 Haj Massaoud |
Valmentaja Lemerre
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2006
1 Boumnijel |
2 Merdassi |
3 Haggui |
4 Melliti |
5 Jaziri |
6 Trabelsi |
7 Ben Saada |
8 Namouchi |
9 Guemamdia |
10 Ghodhbane |
11 Santos |
12 Mnari |
13 Bouazizi |
14 Chedli |
15 Jaïdi |
16 Fadhel |
17 Jemâa |
18 Benachour |
19 Ayari |
20 Clayton |
21 Yahia |
22 Kasraoui |
23 Ltifi |
Valmentaja Lemerre
Tunisian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Boumnijel |
2 Essediri |
3 Haggui |
4 Yahia |
5 Jaziri |
6 Trabelsi |
7 Guemamdia |
8 Nafti |
9 Chikhaoui |
10 Ghodhbane |
11 Santos |
12 Mnari |
13 Bouazizi |
14 Chedli |
15 Jaïdi |
16 Nefzi |
17 Ben Saada |
18 Jemmali |
19 Ayari |
20 Namouchi |
21 Saïdi |
22 Kasraoui |
23 Melliti |
Valmentaja Lemerre
Arne Ljungqvist

Professori Arne Ljungqvist
Arne Gunnar Gunnarsson Ljungqvist (s. 23. huhtikuuta 1931 Tukholma) on ruotsalainen lääketieteen tohtori, professori, urheilujohtaja ja entinen mestarikorkeushyppääjä. Hän on tullut tunnetuksi antidopingtoiminnasta toimiessaan Kansainvälisessä yleisurheiluliitossa (IAAF) ja Kansainvälisessä olympiakomiteassa (KOK) sekä WADAssa.
Urheilu-urallaan Arne Ljungqvist saavutti 15. sijan korkeushypyssä Helsingin vuoden 1952 kesäolympialaisissa tuloksella 190 cm. Samana vuonna hän voitti Ruotsin mestaruuden tuloksella 196 cm. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä 201 cm on myös samalta vuodelta. Hyppytyylinä hän käynti ajalle tyypillistä saksityyliä. Nuoruudessaan hän oli Ruotsin juniorimestari niin korkeus- ja seiväshypyssä kuin myös keihäänheitossa. Urheilu-urallaan hän edusti tukholmalaisia Bromma IF:ää ja Westermalms IF:ää.
Ammatissa hän on suuntautunut lääketieteeseen. Hän valmistui lääkäriksi 1959, valittiin apulaisprofessoriksi 1967 ja professoriksi 1969 Karoliinisessa Instituutissa. Hän toimi vuosina 1983–1992 Karoliinisessa patologian professorina. Sen jälkeen hän toimi vuosian 1992–1996 Ruotsin voimistelu- ja urheilukorkeakoulun rehtorina. Hänelle myönnettiin vuonna 2001 Kuninkaallisen teknillisen korkeakoulun (KTH) Suurpalkinto perusteena ”lääketieteen tutkimus ja aktiivisuus dopingin vastaisessa työssä”.
Urheilu-uransa jälkeen on ollut Ruotsin yleisurheiluliiton johtotehtävissä. Hän oli liiton hallituksen jäsen 1971–1973, liiton puheenjohtaja 1973–1981 sekä valtakunnan urheiluliiton hallituksen jäsen 1975–1989. Ruotsin olympiakomiteaan hänet valittiin vuonna 1989 ja Ruotsin urheilun valtakunnanliiton puheenjohtajaksi 1989–2001. Hän oli ensimmäinen ei-kuninkaallinen tässä tehtävässä.
Kansainvälisen toiminnan Arne Ljungqvist aloitti toimimalla vuosina 1976–1981 IAAF:n hallituksen jäsenenä, vuosina 1981–1999 IAAF:n varapuheenjohtajana, vuosina 1999–2007 ensimmäisenä varapuheenjohtajana. Ammatillisen taustana perusteella hänestä tuli näkyvä hahmo dopingista vastaavissa IAAF:n komiteoissa. Hän toimi IAAF:n lääketieteen ja antidopingkomiteassa vuosina 1981–2004.
Ljunqvistin rooli doping-kysymyksissä tuli näkyvämmäksi, kun hän työskenteli KOK:ssa, ensin lääketieteellisen komitean jäsenenä vuosina 1987–2002 ja sen puheenjohtajana prinssi Alexandre de Meroden jälkeen vuodesta 2003. Hänestä tuli KOK:n jäsen 1994 ruotsalaisen Matts Carlgrenin KOK-jäsenyyden päätyttyä. Doping-kysymyksiä varten perustettiin erillinen organisaation WADA, ja siinä Arne Ljunqvist on toiminut alusta pitäen eli vuodesta 1999 sen johtokunnan jäsenenä ja vuodesta 2008 sen varapuheenjohtajana. Toimistaan hän sai vuonna 2009 Ruotsin urheiluakatemian kunniapalkinnon.
Muita tehtäviä Arne Ljungqvistillä on muun muassa toiminta hovin läheisyydessä kamariherrana 1977–1986 ja sen jälkeen kabinettikamariherrana.
Arne Johansen

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten pikaluistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten pikaluistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten pikaluistelu. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten pikaluistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Oslo 1952 | 500 m |  |
Arne Leif Johansen (3. huhtikuuta 1927 Oslo – 25. lokakuuta 2013 Ørland) oli norjalainen pikaluistelija ja olympiamitalisti.
Johansen saavutti 500 metrillä olympiapronssia Oslossa 1952. Hän jakoi pronssin samalla ajalla kanadalaisen Gordon Audleyn kanssa.
Johansen kuoli 86 vuoden ikäisenä Ørlandissa 25. lokakuuta 2013.
Tähtien Talli

Tähtien Talli on vuonna 1995 perustettu Suomen Hippoksen ylläpitämä suomalaisten ravihevosten kunniagalleria.
Tähtien Tallissa on toistaiseksi yhteensä 23 hevosta. Lämminverisiä galleriassa on 12 ja suomenhevosia 11. Ulkomailla syntyneitä hevosia on mukana kolme.
Vaikka Suomen raviurheilun perinteet ulottuvat jo 1800-luvun puolelle, painottuvat Tähtien Tallien valinnat viimeisten 20-30 vuoden aikana kilpailleisiin hevosiin. Viimeisin kunnianosoituksen saaneet hevoset ovat Ranch Kelly ja Saaga S jotka liitettiin Tähtien Talliin vuoden 2019 Ravigaalassa.