stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Litmanen 10

| Litmanen 10 |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Jari Litmanen
Kieli:  suomi
Genre:  omaelämäkerta
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  10. syyskuuta 2015
Ulkoasu:  sidottu/nidottu
Sivumäärä:  300
ISBN:  9789513179564
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Litmanen 10 on Suomen kaikkien aikojen menestyneimmän jalkapalloilijan Jari Olavi Litmasen omaelämäkerta, joka ilmestyi 10. syyskuuta 2015. Kirjan on kustantanut Tammi.
Kirjassa vuonna 2011 aktiiviuransa päättänyt Litmanen kertoo omin sanoin uransa suurimmista voitoista, pahimmista pettymyksistä ja tärkeimmistä henkilöistä urallaan muun muassa Ajaxissa ja Suomen jalkapallomaajoukkueessa. Litmanen on kirjoittanut teoksen ilman ulkopuolisen henkilön apua. Hän ilmoitti kirjoittavansa omaelämäkerran joulukuussa 2013.
Kirjan oikeudet on myyty Alankomaihin, jossa Litmanen pelasi pitkään, ja Viroon. Kirja oli ilmestymisvuonnaan Suomen myydyin tietokirja (43 800 kpl).
Litokwa Tomeing

| Litokwa Tomeing |
| --- | --- |

Marshallinsaarten presidentti
 14. tammikuuta 2008 – 21. lokakuuta 2009  
Edeltäjä:  Kessai Note
Seuraaja:  Ruben Zackhras (väliaikainen)
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. lokakuuta 1939 Wotjen atolli, Marshallinsaaret
Kuollut: 12. lokakuuta 2020 (80 vuotta) Springdale, Arkansas, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  marshallinsaarelainen
Puoliso:  Arlin Tomeing
Tiedot
Puolue:  AKA, UPP
Litokwa Tomeing (14. lokakuuta 1939 Wotjen atolli, Marshallinsaaret – 12. lokakuuta 2020 Springdale, Arkansas, Yhdysvallat) oli marshallinsaarelainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä tammikuusta 2008 lokakuuhun 2009.
Tomeing oli Marshallinsaarten parlamentin, Nitijelan, puhemies kahdeksan vuoden ajan. Hän kuului presidentti Kessai Noten tukijoihin. Tomeing vaihtoi kuitenkin oppositiopuolueeseen pari viikkoa ennen parlamenttivaaleja 2007, kun Note ei hänen mielestään ollut täyttänyt lupauksiaan uudistuksista.
Tomeing valittiin Marshallinsaarten presidentiksi vuoden 2008 vaaleissa. Hän voitti vallassa olleen Kessai Noten parlamentin äänestyksessä 18–15.
Parlamentti antoi Tomeingille epäluottamuslauseen äänestyksessä 21. lokakuuta 2009, mikä merkitsi hänen presidenttikautensa loppua. Epäluottamuslause meni parlamentissa läpi äänin 17–15. Parlamentin puhemies Jurelang Zedkaia nimitti väliaikaiseksi presidentiksi Ruben Zackhrasin. Vakinaiseksi presidentiksi valittiin marraskuussa 2009 Jurelang Zedkaia.
Let Me Go, Rock ’n’ Roll

| ”Let Me Go, Rock N’ Roll” Kiss |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Hotter Than Hell
 B-puoli: ”Hotter Than Hell”
 Julkaistu: 22. lokakuuta 1974
 Tuottaja(t): Kenny Kerner, Richie Wise, Kiss
 Tyylilaji: hard rock, rock and roll
 Kesto: 02.15
 Levy-yhtiö: Casablanca
Kissin muut singlet
| ”Strutter” 1974 | ”Let Me Go, Rock N’ Roll” 1974 | ”Rock and Roll All Nite” 1975 |
Let Me Go, Rock N’ Roll on Kiss-yhtyeen kappale ja singlejulkaisu vuodelta 1974. Se, ja singlen b-puoli ”Hotter Than Hell”, on julkaistu ensimmäisen kerran singlen jälkeen studioalbumilla Hotter Than Hell (1974).
Kappaleet

Let Me Go, Rock N’ Roll (säv./san./sov. Paul Stanley, Gene Simmons )
Hotter Than Hell (säv./san./sov. Paul Stanley)
Kokoonpano

Paul Stanley – rytmikitara, laulu
Gene Simmons – bassokitara, laulu
Ace Frehley – soolokitara, taustalaulu
Peter Criss – rummut, taustalaulu
Lauralle (20 suosikkia -sarjan albumi)

| 20 suosikkia – Lauralle Kauko Röyhkä |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1982–1990
 Julkaistu: 1998
 Tyylilaji: Poprock
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Kauko Röyhkän muut julkaisut
| Sinä olet tähti 1997 | 20 suosikkia – Lauralle 1998 | Puiden alle 1998 |
20 suosikkia – Lauralle on Kauko Röyhkän 8. kokoelmalevy, ja Röyhkältä ensimmäinen 20 suosikkia -kokoelmalevysarjassa. Se julkaistiin vuonna 1998.
Kokoelma koostuu Euros-yhtiölle vuosina 1982–1990 tehdyistä äänitteistä.
Kappaleet

Lauralle – 4.00
Nivelet – 3.28
Soita se taas, Rainer – 3.21
Maa on voimaa – 3.35
Majavalakki – 2.58
Zaia – 2.21
Vladivostok – 3.10
Menneisyyden taikaa etsimässä – 4.16
Pikku enkeli – 3.47
Paska kaupunki – 4.33
Rakkauden valtakunta – 3.52
Tuntemattomalle – 5.12
Annina – 2.47
Se ihana soul-levy – 3.15
Minä kävelen – 2.31
Vihaiset miehet (Marat Marat) – 2.25
Onnellinen laiva – 2.45
Paha maa – 5.42
Keskiyön juna – 3.45
Laulujen nainen – 3.55
Ljungaverk

Tehdasyhdyskuntaa 1980-luvulla.
Ljungaverk on vajaan tuhannen asukkaan teollisuusyhdyskunta Ången kunnassa Ruotsin Medelpadissa, Norlannin pääalueella. Ljunganjoen laaksossa noin 23 kilometriä kuntakeskus Ångestä itäkaakkoon sijaitseva Ljungaverk on vuodesta 2015 kuulunut Ljungaverk ja Fränstan taajamaan.
Ljungaverk oli 1910-luvulta 1990-luvulle tunnettu Kemanobel-yhtiön superfosfaattitehtaasta, joka käynnistyi vuonna 1912 omistajanaan Kemanobelin edeltäjä Stockholms Superfosfat Fabriks AB. Se rakensi ensin Hångstafalleniin vesivoimalan ja sitten sen lähelle paljon sähköenergiaa vaativan lannoitetehtaan. Ljungaverkiä on kutsuttu ”Ruotsin kemianteollisuuden kehdoksi”.
Toisen maailmansodan aikana Ljungaverkissä valmistettiin raskasta vettä sekä natsi-Saksan että Yhdysvaltojen ydinasehankkeisiin.
1990-luvulla superfosfaattitehdas suljettiin, mutta paikkakunnalla on vielä pientä tuotantotoimintaa. Nykyisin koko Ången kunnan suurin yksityinen työnantaja on Ljungaverkissä 130 ihmistä työllistävä Permascand AB, joka valmistaa kemianteollisuuden tarvitsemia elektrodeja ja muita sähkökemiallisen teollisuuden tarvitsemia tuotteita. Vuonna 1979 Ljungaverkiin perustettiin Kemanobelin ja suomalaisen Teknolonin puoliksi omistama kemianyritys Teknoscand AB, joka valmisti teflon- ja lujitemuovitekniikkaa yhdistäviä kemianteollisuuden laitteita. Teknolonin omistaja Gary Sundberg työskenteli 1980-luvun alussa itsekin Ljungaverkissä, mukanaan perheensä ja vastasyntynyt tyttärensä, josta tuli laulaja-lauluntekijä Chisu.
Ljung

Ljung on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Axel Ljung (1884–1938), ruotsalainen voimistelija ja yleisurheilija
Greta M. Ljung (1941–2024), amerikansuomalainen tilastotieteilijä
Lennart Ljung (1921–1990), Ruotsin puolustusvoimien komentaja
Per Erik Ljung (s. 1943), ruotsalainen kirjallisuudentutkija
Per-Ola Ljung (s. 1967), ruotsalainen jalkapalloilija ja -valmentaja
Bert Ljung, päähenkilö Bertin päiväkirjat -kirjasarjassa.
Liekki (kulttuurilehti)

Liekki on ruotsinsuomalaisten kirjoittajienyhdistyksen vuodesta 1976 julkaisema kulttuurilehti. Lehti ilmestyy neljästi vuodessa ja sisältää kaikenlaisia kulttuuriartikkeleita sekä kaunoproosaa.
Päätoimittajat

Terttu Loimalahti (Koenumero) (1975)
Esa Wirkkala (1976–1978)
Kalervo Kujala (1978–1981)
Kauko Lammasaitta (1981–1982)
Arja Uusitalo (1982–1985)
Anita Sällberg (1985–1995)
Anneli Tikkanen Rózsa (1995–1998)
Inkeri Kuosku (1998–2000)
Riitta Larsson (2000–2004)
Joonas Sillanpää (2004–2005)
Kaino Ranén (2005–2007)
Jukka Helin (2007–2008)
Juha Knuutila (2008–2010)
Satu Gröndahl (2010–)
Tiina Pukkila Sarilidou
Aiheesta muualla

Liekki Liekin kotisivu
Käynnistys

Lemote Yeeloongin käynnistys
Käynnistys (puhekielessä usein buuttaaminen, engl. booting, engl. bootstrapping) on tietokonejärjestelmän käynnistymistä, jossa järjestelmä lataa ja aloittaa käyttöjärjestelmän ja sovellusohjelmien suorittamisen.
Käynnistykseen käytettävä reikäkortti IBM 1130 -tietokoneelle (1965), jonka jälkeen tietokone lataa muut reikäkortit.
PDP-8/E etupaneeli, joka näyttää katkaisijat bootstrap-ohjelman lataamiseen.
Historia

IBM 1401 ei sisältänyt ROM-muistia, mikro-ohjelmaa eikä käyttöjärjestelmää, vaan ohjelma ladattiin reikäkorteilta.
Varhaisissa mini- ja mikrotietokoneissa tietokoneen käyttäjän oli käytettävä katkaisimia koneen etupaneelissa saadakseen kone lataamaan isomman ohjelman ja sitten suorittamaan sen.
Nykyaikaisissa järjestelmissä kun järjestelmä käynnistetään suoritin aloittaa ohjelman suorittamisen tunnetusta paikasta, joka henkilökohtaisessa tietokoneessa on flash-muistissa sijaitseva BIOS tai sulautetussa järjestelmässä ROM-muistissa sijaitseva ohjelma. Käynnistys voi tämän jälkeen siirtyä ensimmäisen tai toisen vaiheen käynnistyslataajalle.
Henkilökohtaiset tietokoneet

IBM PC -yhteensopivissa henkilökohtaisissa tietokoneissa BIOS tai UEFI alustaa laitteiston ja luovuttaa suorituksen käynnistyslataajalle.
BIOS ja UEFI ovat tallennettu koneen sisäiselle ROM- tai Flash-muistille ja ne suorittavat järjestelmä alkukonfiguraation.
BIOS lataa seuraavaksi massamuistilta (kuten kiintolevyltä) käynnistyslataajan ja aloittaa sen suorituksen.
IBM PC -yhteensopivien koneiden suoritin käynnistyy aina Intel 8086-yhteensopivassa tilassa ja alkaa suorittaa koodia osoitteesta FFFF0h. Koska ko. muistiosoite sijaitsee 16 tavua ennen keskusmuistin loppua, suoritetaan välittömästi hyppy oikeaan BIOSin käynnistyskoodiin. Käynnistyslataaja ladataan muistiin osoitteeseen 0000:7C00 ja suoritus siirtyy siihen.
Kiintolevyllä ladattava ohjelma sijaitsee ensimmäisen kiintolevyn alussa Master Boot Record -alueella. MBR:n koko on 512 tavua, josta osa on varattu kiintolevyn osiointitiedoille, joten käynnistysohjelman suurin mahdollinen koko on IBM PC -yhteensopivassa koneessa 440 tavua. Kiintolevyn MBR:n käynnistyslataaja lukee kiintolevyn osiotaulun ja lataa ensimmäisen aktiiviseksi merkityn osion alusta volume boot sectorin (VBR) ja käynnistää sen. Sen pääasiallinen tehtävä on ladata toisen vaiheen lataaja.
Macintosh

Apple käytti PowerPC-pohjaisissa Macintosh-koneissa Open Firmwarea (OpenBoot), joka oli peräisin Sun Microsystemsiltä. Applen siirryttyä käyttämään Intelin suorittimia alusta otti käyttöön UEFI:n.
Käynnistyslataajat

Käynnistyslataajia on useita erilaisia, joista osa on tarkoitettu vain tietylle käyttöjärjestelmälle kuten Windowsin NTLDR.
GNU GRUB on tarkoitettu useille eri käyttöjärjestelmille (mm. FreeBSD ja Linux). Käynnistyslataaja lataa käyttöjärjestelmän ytimen muistiin ja siirtää suorituksen siihen. Tämän jälkeen suoritus siirtyy käyttöjärjestelmän omaan latausmenetelmään.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lisäkiveskysta

Lisäkiveskysta eli spermatoseele on yleisin kystinen vaiva, jota tavataan kiveksissä. Sitä tavataan jopa 10–30 prosentilla miehistä. Se syntyy todennäköisesti siementiehyiden tukosten seurauksena. Kystanesteestä on useimmiten löydettävissä siittiöitä. Ikääntymisen aiheuttaman degeneraation sekä lisäkivestulehdusten ja -traumojen on epäilty lisäävän kystien muodostumisen riskiä.
Yleensä kystat ovat pieniä ja oireettomia. Ne sijaitsevat tavallisesti lisäkiveksen pään alueella ja voivat olla monilokeroisia. Tutkimuksiin potilaat hakeutuvat resistenssin, kivun tai epämiellyttävän tunteen vuoksi. Kysta on tuolloin yleensä tunnettavissa pehmeähkönä resistenssinä kiveksen yläpuolella tai yläosan takana, ja se voi aristaa tunnustelua. Kysta läpäisee valoa. Jos diagnoosi em. tutkimusten jälkeen on epävarma, on syytä tehdä kaikukuvaus, joka yleensä varmistaa diagnoosin. Hyvin suuren, kivespussin täyttävän kystan erottaminen hydroseelestä voi olla vaikeaa kaikukuvauksellakin. Lopullinen diagnoosi selviää monesti vasta leikkaushoidon yhteydessä.
Pieni, oireeton kysta ei vaadi hoitoa. Oireiset hoidetaan yleisimmin leikkauksella. Toimenpide on pieni ja tehdään yleensä päiväkirurgisesti selkäydinpuudutuksessa. Näin hoidettuna kysta ja siitä aiheutuva kipu paranevat yli 90 prosentilla potilaista. Komplikaatioita, kuten leikkausalueen verenvuotoa ja jälki-infektioita, esiintyy paljon, jopa 10 prosentilla leikatuista. Kysta voidaan hoitaa myös polikliinisesti kuivauksella samaan tapaan kuin hydroseele. Vaikka tulosten on yleensä arvioitu olevan hydroseelen hoitoon verrattuna hieman huonompia, kysta kuitenkin häviää tai pienenee 60–90 prosentilla hoidetuista, ja hoitoon tyytyväisten potilaiden osuus on suunnilleen samaa luokkaa. Hoito voidaan tarvittaessa uusia. Mahdollisesti kysta sinänsä mutta myös sen leikkaus- tai kuivatushoito voivat vaurioittaa lisäkivestä ja siten huonontaa hedelmällisyyttä, mikä tulee huomioida nuoria miehiä hoidettaessa.
Aiheesta muualla

Kivespussin resistenssit aikuisilla www.duodecimlehti.fi
Latvia olympialaisissa

Latvia osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Chamonix'n 1924 talviolympialaisissa. Vuosina 1952–1988 latvialaisurheilijat edustivat Neuvostoliittoa. Latvia palasi itsenäisenä valtiona olympialaisiin Albertvillen 1992 talvikisoissa.
Olympiamitalistit > Kesäolympialaiset

| Mitali | Nimi | Vuosi | Laji | Tapahtuma |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 Hopeaa | Jānis Daliņš | 1932  1932 Los Angeles |  Yleisurheilu | Miesten 50 km kävely |
| 2 Hopeaa | Edvins Bietags | 1936  1936 Berliini |  Paini | Kreikkalais-roomalaisen painin 87 kg |
| 3 Pronssia | Adalberts Bubenko | 1936  1936 Berliini |  Yleisurheilu | Miesten 50 km kävely |
| 2 Hopeaa | Ivans Klementjevs | 1992  1992 Barcelona |  Melonta | Miesten 1 000 metrin kanadalaisyksikkö |
| 2 Hopeaa | Afanasijs Kuzmins | 1992  1992 Barcelona |  Ammunta | Miesten 25 metrin olympiapistooli |
| 3 Pronssia | Dainis Ozols | 1992  1992 Barcelona |  Pyöräily | Miesten maantieajo |
| 2 Hopeaa | Ivans Klementjevs | 1996  1996 Atlanta |  Melonta | Miesten 1 000 metrin kanadalaisyksikkö |
| 1 Kultaa | Igors Vihrovs | 2000  2000 Sydney |  Voimistelu | Miesten permanto |
| 2 Hopeaa | Aigars Fadejevs | 2000  2000 Sydney |  Yleisurheilu | Miesten 50 km kävely |
| 3 Pronssia | Vsevolods Zelonijs | 2000  2000 Sydney |  Judo | Miesten 73 kg |
| 2 Hopeaa | Vadims Vasilevskis | 2004  2004 Ateena |  Yleisurheilu | Miesten keihäänheitto |
| 2 Hopeaa | Jevgēņijs Saproņenko | 2004  2004 Ateena |  Voimistelu | Miesten hyppy |
| 2 Hopeaa | Jelena Rublevska | 2004  2004 Ateena |  Nykyaikainen viisiottelu | Naisten yksilökilpailu |
| 2 Hopeaa | Viktors Šcerbatihs | 2004  2004 Ateena |  Painonnosto | Miesten superraskassarja |
| 1 Kultaa | Māris Štrombergs | 2008  2008 Peking |  Pyöräily | Miesten BMX-pyöräily |
| 2 Hopeaa | Ainars Kovals | 2008  2008 Peking |  Yleisurheilu | Miesten keihäänheitto |
| 3 Pronssia | Viktors Šcerbatihs | 2008  2008 Peking |  Painonnosto | Miesten superraskassarja |
| 1 Kultaa | Maris Štrombergs | 2012  2012 Lontoo |  Pyöräily | Miesten BMX-pyöräily |
| 3 Pronssia | Mārtiņš Pļaviņš Jānis Šmēdiņš | 2012  2012 Lontoo |  Rantalentopallo | Miesten turnaus |
Lähteet:
Olympiamitalistit > Talviolympialaiset

| Mitali | Nimi | Vuosi | Laji | Tapahtuma |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 Pronssia | Martinš Rubenis | 2006  2006 Torino |  Ohjaskelkkailu | Miesten yksinkelkkailu |
| 2 Hopeaa | Andris Šics Juris Šics | 2010  2010 Vancouver |  Ohjaskelkkailu | Miesten parikelkkailu |
| 2 Hopeaa | Martins Dukurs | 2010  2010 Vancouver |  Skeleton | Miehet |
| 2 Hopeaa | Daumants Dreiškens Oskars Melbardis Janis Strenga Arvis Vilkaste | 2014  2014 Sotši |  Rattikelkkailu | Neljän miehen kelkat |
| 2 Hopeaa | Martins Dukurs | 2014  2014 Sotši |  Skeleton | Miehet |
| 3 Pronssia | Andris Šics Juris Šics | 2014  2014 Sotši |  Ohjaskelkkailu | Miesten parikelkkailu |
| 3 Pronssia | Martinš Rubenis Eliza Tiruma Andris Šics Juris Šics | 2014  2014 Sotši |  Ohjaskelkkailu | Neljän miehen kelkat |
Lähteet:
Liivinmaan–Moskovan sota

Liivinmaan–Moskovan sota käytiin vuosina 1501–1503 Liivinmaan ja Moskovan välillä. Sota alkoi Moskovan aggressiona mutta sen voi nähdä päättyneen Liivinmaan torjuntavoittoon. Sodan suurin ja merkittävin taistelu oli Liivinmaan puolustusvoitto Smolinajärvellä.
Tausta

Moskovan ruhtinaskunnan hallitsija Iivana Suuri oli onnistunut valloittamaan Novgorodin tasavallan ja yhdistämään näin suuren osan Venäjää valtansa alle 1470-luvulla. Iivana oli näin luonut itselleen rajan Ruotsin valtakunnan kanssa ja maat sotivat keskenään 1490-luvulla. Venäläiset yrittivät vallata Viipuria vuonna 1495 siinä onnistumatta ja seuraavana vuonna Ruotsi teki oman vastahyökkäyksensä kohti Narvaa. Ruotsi sai aktiivista tukea Liivinmaalta ja Liivinmaan ja Venäjän vastaisella rajalla oli seuraavien vuosien ajan jatkuvia kahakoita. Liivinmaan ritarikunnan mestari Wolter von Plettenbergin politiikan tavoitteena oli luoda Venäjän vastainen liittouma Ruotsin, Tanskan ja Liettuan suuriruhtinaskunnan välille. Hän yritti myös saada paavi Aleksanteri VI:tä julistamaan ristiretken ortodokseja vastaan, mutta ajatusta ristirekistä pidettiin tuolloin vanhentuneena. Venäjältä toivottiin sitä paitsi tukea Konstantinopolin vapauttamiseen Ottomaaneilta tulevaisuudessa. Tanska ja Ruotsikin alkoivat sotia keskenään ja Liettua alkoi kamppailla vallasta Puolassa. Liivinmaa jäi näin yksin ja maassa oli myös sisäisiä ongelmia ritarikunnan, Riian kauppiaiden ja hiippakuntien välillä.
Sota

Liivinmaan–Moskovan sota alkoi liivinmaalaisten hyökkäyksellä Venäjälle vuoden 1501 elokuussa. Joukot saavuttivat voiton venäläisistä Seritsajoella, mutta niiden oli käännyttävä takaisin saman vuoden syyskuussa. Venäläiset hyökkäsivät yllättäen Liivinmaalle marraskuussa 1501 kuutena kolonnana Keski-Liivinmaalle hävittäen sitä ja voittaen helposti maan pienen ritariarmeijan. Vasta hyökkäyksen tapahduttua von Plettenberg alkoi saada tukea Riian kauppiailta. Tämän tuen avulla Liivinmaalle tuotiin 3 000 kokenutta palkkasoturia Lyypekistä. Seuraavana syksynä myös tykistöllä varustettu uusi armeija lähti Cēsisistä eli silloisesta Wendenistä kohti Narvan rintamaa. Plettenbergin johtama armeija kohtasi venäläiset Smolinajärvellä Pihkovan eteläpuolella 14. syyskuuta 1502. Taistelussa molemmat osapuolet kärsivät pahoja tappioita eikä täysin selvää voittajaa ilmennyt. Taistelua voidaan kuitenkin pitää Liivinmaan torjuntavoittona. Varhaisin seuraavana vuonna Liivinmaa ja Venäjä solmivat rauhan Pihkovassa, jossa otettiin uudelleen käyttöön 1300-luvulta lähtien voimassa ollut raja lähes sellaisenaan.
Seuraukset

Liivinmaan–Moskovan sodan jälkeen venäläiset keskittivät sotatoimensa Liettuaa vastaan, joista he saavuttivat 1510-luvulla huomattavia voittoja. Liivinmaan ja Venäjän rajalla oli edelleen satunnaisia kahakoita, mutta suurempaa sotaa ei syttynyt ennen Liivinmaan sotaa. Liivinmaa oli sodan jälkeen rauhassa lähes puoli vuosisataa ja alue koki suuren taloudellisen nousun. Liivinmaa alkoi kuitenkin heikentyä ilman sotaakin uskonpuhdistuksen myötä, vaikkakin se hajosi lopullisesti vasta Liivinmaan sodassa.
Leka (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Leka voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
leka, vasaran kaltainen työkalu
Leka, kunta Norjassa ja sen Leka-niminen pääsaari
Léka, kylä Sámoksen saarella Kreikassa
Lentopelastuskomppania (Leka), helsinkiläinen pelastusyksikkö
LEKA Volley, kuopiolainen lentopalloseura
Leka-nimisiä henkilöitä:
Leka Zogu (1939–2011), Albanian kruununprinssi
Leka Anwar Zog Reza Baudouin Msiziwe (s. 1982), Albanian entinen kuningassuvun päämies
Kaisa Leka (s. 1978), suomalainen sarjakuvapiirtäjä ja poliitikko
Usko Leka (oik. Jukka Hauru, s. 1950), suomalainen musiikkiarvostelija, kolumnisti ja pakinoitsija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Leka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Laurales

| Laurales |
| --- | --- |
 Ceyloninkanelin eli kanelipuun (Cinnamomum verum) lehtiä
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Streptophyta
Luokka::  Embryopsida
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Magnolianae
Lahko::  Laurales  Perleb
Katso myös
   Laurales Wikispeciesissä   Laurales Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Laurales on kasvilahko, joka kuuluu varhaisten koppisiemenisten magnolidien kladiin. Siihen kuuluu seitsemän heimoa, joihin sisältyy puuvartisia kasveja. Lehtiasento on läheisestä Magnoliales-lahkosta poiketen vastakkainen ja kukat sijaitsevat viuhkomaisissa kukinnoissa ja ovat maljakehäisiä (pohjus muodostaa putkimaisen rakenteen, jonka reunalla kehälehdet ja heteet ovat). Hedelmät ovat avautumattomia ja yksisiemenisiä, ja putkimainen pohjus (hypanthium) säilyy hedelmäasteelle.
Heimot

Lahkossa on nykyisen käsityksen mukaan seitsemän heimoa:
Calycanthaceae – kalukkipensaskasvit
viisi sukua ja 11 lajia Kiinassa, Pohjois-Amerikassa ja Koillis-Australiassa
synonyymit: Butneriaceae, Chimonanthaceae, Idiospermaceae
Siparunaceae
kaksi sukua ja 75 lajia trooppisessa Amerikassa ja Länsi-Afrikassa
Gomortegaceae
yksi harvinainen laji Gomortega keule Keski-Chilessä
Atherospermataceae
kuusi tai seitsemän sukua ja 16 lajia Uudesta-Guineasta Uuteen-Seelantiin ja Uuteen-Kaledoniaan ulottuvalla alueella ja Chilessä
Monimiaceae
22 sukua ja 200 lajia tropiikissa, erityisesti Australaasiassa
synonyymi: Hortoniaceae
Hernandiaceae – rakkomarjakasvit
viisi sukua ja 55 lajia tropiikissa
Lauraceae – laakerikasvit
noin 50 sukua ja 2500 lajia enimmäkseen tropiikissa
synonyymit: Cassythaceae, Perseaceae
Levänen (Hankasalmi)

| Levänen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Hankasalmi
Koordinaatit:  62°22′16″N, 26°39′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kuuhankaveden valuma-alue (14.37)
Laskujoki:  Leväsenjoki Paavallampeen 
Järvinumero:  14.377.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114,5 m  
Pituus:  1,5 km  
Leveys:  440 m  
Rantaviiva:  3,449 km  
Pinta-ala:  30,722 ha  
Tilavuus:  0,0003461 km³ 
Keskisyvyys:  1,13 m  
Suurin syvyys:  1,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiLevänen 
Levänen  on Keski-Suomessa Hankasalmella Myllynkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 31 hehtaaria, se on 1,5 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järven tilavuudeksi on saatu 346 100 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,1 metriä ja suurin syvyys on 1,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Kuuhankaveden valuma-alueella (14.37), jonka Kissakoskenjoen valuma-alueeseen (14.377) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,5 metriä mpy.
Litoponi

Litoponi eli Griffithin valkoinen on sinkkisulfidia ja bariumsulfaattia sisältävä mineraaliväri. Se ei ole myrkyllistä eikä myöskään arkaa rikkivedylle. Sitä käytetään öljyvärinä ja sillä värjätään teknokemian tuotteita, esimerkiksi liimaa ja linoleumia.
Aiheesta muualla

Coloria.net: Litoponi
Leonid Burjak

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 10. heinäkuuta 1953 (ikä 71)
Syntymäpaikka: Odessa,  Neuvostoliitto
Pelipaikka: Keskikenttä
Pituus: 182 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1971–1972 |  Tšornomorets Odessa | 52 | (9) |
| 1973–1984 |  Kiovan Dynamo | 304 | (56) |
| 1984–1986 |  Torpedo Moskova | 37 | (2) |
| 1986–1987 |  Metalist Harkova | 36 | (4) |
| 1988 |  KPT-85 | – | (9) |
| 1990 |  VanPa | 12 | (0) |
Maajoukkue
| 1974–1983 |  Neuvostoliitto | 49 | (8) |
Valmennusura
1988–1989:  KPT-85
1990:  VanPa
1991–1993:  University of Evansville
1993:  FK Niva Ternopil
1994–1998:  Tšornomorets Odessa
1999:  Arsenal Tula
2002–2003:  Ukrainan A-maajoukkue
2005:  Kiovan Dynamo
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Leonid Josypovytš Burjak (ukr. Леонід Йосипович Буряк, s. 10. heinäkuuta 1953 Odessa, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Ura pelaajana

Burjak edusti suurimman osan urastaan FK Dynamo Kiovan joukkuetta. Burjak oli voittamassa viittä Neuvostoliiton mestaruutta sekä Cup-voittajien cupia ja Uefa-supercupia 1975.
Burjak päätti pelaajauransa Suomessa. Kaudella 1988 hän edusti Kemin Pallotovereita sekä 1990 Vantaan Palloa. Hän toimi molemmissa joukkueissa pelaajavalmentajana.
Neuvostoliiton maajoukkueessa Burjak pelasi 53 ottelua. Hän oli mukana maan pronssimitalijoukkueessa Montrealin olympialaisissa 1976. Burjak nimettiin Neuvostoliiton joukkueeseen myös MM-kilpailuihin 1982, mutta hän ei loukkaantumisen takia pelannut yhtään ottelua.