Sipoonkorpi
Historia

Merkkejä ihmistoiminnasta on löydetty esihistorialliselta ajalta asti. Sipoonkorvessa on varhaisiin kulkureitteihin, maanviljelykseen ja metsästykseen liittyviä muinaisjäännöksiä sekä myös sotahistoriaan liittyviä merkkejä. Sipoonkorvesta löytyy myös asutukseen liittyviä muinaisjäännöksiä, jotka ovat peräisin kivikaudelta.
Sipoonkorven Byabäckenin purolaakson eteläpäässä sijaitseva Hindsby oli 1300-luvulla Sipoon suurin kylä. Byabäckenin ja Sipoonjoen haarassa sijaitseva kylä on eräs Sipoon vanhimmista kylistä, ja sen varhaisimpien asukkaiden arvellaan tulleen Hämeestä. Hindsbyn ruotsalaiset asukkaat saapuivat luultavasti 1200-luvulla. Ruotsista tulleet suosivat tyypillisesti peltoviljelyä, kun taas hämäläiset tunnettiin kaskiviljelijöinä. Niinpä Sipoonjoen laakson puustottomuus sopi ruotsalaisten maanviljelystapoihin hämäläisiä paremmin. 1300-luvun Hindsbyn kolmetoista taloa oli rakennettu tiiviiksi riviksi mäenrinteeseen, jossa päärakennukset sijaitsivat vieretysten kylänraitin pohjoispuolella. Navetat sen sijaan olivat sijoitettu kylänraitin eteläpuolelle. Byabäckenin purolaaksossa oli muutoin vain muutamia taloja yhteisten metsien ja laidunmaiden joukossa, ja suurin osa alueen asukkaista eli juuri Hindsbyn kylässä.
Hofgård eli Hovgårdin kartano perustettiin Hindsbyyn kylään 1500-luvun puolivälissä. Sen mailla oli neljä torppaa 1700-luvun loppupuolella, ja vuosien mittaan kartano laajeni useilla Hindsbystä liitetyillä tiloilla. Kartanon maille kuului myös osa Byabäckenin purolaaksosta.
1800-luvulla tieverkosto kiersi hajanaisesti Sipoonkorven reuna-alueita, ja pohjois–eteläsuuntaiset tielinjaukset välttivät metsää kulkien Sipoonjoen laakson ja Sotunginlaakson peltomaisemien poikki. Ensimmäisen maailmansodan aikana etenkin Hindsbyn metsissä suoritettiin laajoja hakkuita, jotka liittyivät Helsingin seudun ja Suomenlinnan linnoitustöihin. Työvoimana oli runsaasti alueelta asuinpaikan saaneita kiinalaisia. Pitkävaiheisesta ja koskemattomasta lahopuuympäristöstä riippuvaiset, yhä elävät kääpälajit ovat kuitenkin todisteita siitä, ettei kaikkea metsää kuitenkaan hakattu. Sipoonkorven vaihteleva puusto on iältään vuoden ja 150 vuoden väliltä, joten monet lajit ovat saaneet kasvaa hyvinkin rauhassa.
Haja-asutusta ja Landbon omakotitaloaluetta lukuun ottamatta laajempaa asutusta ei Sipoonkorpeen ole syntynyt, mikä johtuu erityisesti vaikeista maasto-olosuhteista. Landbon ja Nikkilän välinen Knutersintie linjauksineen on perua vasta 1900-luvulta.
Vuoden 1975 Helsingin seutukaavaliiton periaatetarkastelussa Sipoonkorpi esiintyy osana Pääkaupunkiseutua kiertävää viherkehää, jonka funktioita ovat ihmisten virkistyskäyttö ja luonnon säilyttäminen. Viherkehän tarkoitus on suojella luontoalueita esimerkiksi kaavoituksen keinoin. Tarkastelun viherkehään kuuluivat Porkkalan niemi, Nuuksion järviylänkö, Metsäkylän–Ruotsinkylän metsäalue sekä Sipoonkorpi. Vuonna 1976 kansallispuistokomitean käsiteltävänä oli luettelo luonnonsuojelun kannalta merkittävimmiksi luonnonsäästiöiksi soveltuvista alueista. Maa- ja metsätalousministeriön luonnonvarainhoitotoimiston laatima luettelo sisälsi maininnan Hindsbyn metsästä. Vuonna 1995 Suomen Ympäristökeskus ja BirdLife Suomi aloittivat FINIBA-hankkeen, jossa selvitettiin kansallisesti arvokkaimpia lintualueita. Hanke johti 20,2 km² kokoisen FINIBA-alueen perustamiseen, johon Sipoonkorven ydinalueet kuuluvat.
Vuonna 1996 Hindsbyn metsä ja Byabäckenin purolaakso siirtyivät Metsähallitukselle. Alueen hallinta oli aiemmin jaettu Svenska småbruks- och egnahem -yhdistyksen, Helsingin kaupungin ja puolustusministeriön kesken. Byabäckenin purolaaksossa olevat pellot ovat olleet historiasta tähän päivään saakka maanviljelykäytössä. Peltoja vuokraa nykyisin Metsähallitus. Alueen niityistä, hakamaista sekä metsälaitumista osa on varattu perinteiseen laidunkäyttöön.
Valtioneuvoston vuonna 1998 tekemä päätös ehdotuksesta Suomen Natura 2000 -verkostoksi sisälsi Sipoonkorven ja Sipoonjoen Natura 2000 -alueet. Euroopan yhteisön komissio hyväksyi ehdotuksen vuonna 2005, ja Natura 2000 -alueet tulivat voimaan.
Vuoden 2008 kesällä lintutieteellinen yhdistys Tringa kartoitti koko FINIBA-alueen, jonka myötä Sipoonkorvessa havaittiin edelleen elävän huomattavan paljon metsälintulajeja.