stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Teollisuus
Teollisuusalueet > Yhdysvallat

Yhdysvallat on ollut maailman johtava teollisuusvaltio 1800-luvun loppupuolelta. Aluksi maahan kehittyi raskasta teollisuutta mittavien mineraali- ja energiavarojen pohjalta, mutta 1900-luvun puolivälissä painopiste on alkanut enemmän siirtyä korkean tekniikan teollisuuteen. Yhdysvaltain teollisuuden vanhinta ydinaluetta ovat itärannikon tiheään asutut Appalakkien hiili- ja Yläjärven rautamalmikenttien seudut. Sittemmin teollisuus on levinnyt rannikolta kattamaan koko Suurten järvien alueen myös Kanadan puolella. Alueesta käytetään yleisesti nimitystä Yhdysvaltain ja Kanadan teollisuuskolmio, missä terästeollisuuden ympärille on syntynyt auto- ja muuta teollisuutta.
Koillisosan teollisuuskolmion merkitystä on viime aikoinamilloin? yhä enemmän vähentänyt Teksasin ja Kalifornian Aurinkovyöhyke, jonka laajoille teollisuusalueille syntyy jatkuvasti lisää nykyaikaista teollisuutta. Korkeateknologisten tuotteiden ja autojen osalta kilpailu on viime aikoinamilloin? varsinkin Japanin ja muiden Aasian maiden ansiosta koventunut, mutta Yhdysvallat on yhä mineraalivarojensa sekä korkeatasoisen koulutuksensa ja tuotekehittelynsä takia edelleen johtava teollisuusmaa.
Yhdysvaltoihin on kehittynyt lukuisia korkean tekniikan tehtaiden rypäitä, tunnetuimpana Kaliforniassa sijaitseva Piilaakso, joka tunnetaan pienelektroniikka- ja puolijohdeteollisuudestaan. Bostoniin on kehittynyt tietokone- ja elektroniikkalaiteteollisuuden ryväs ja Pohjois-Carolinaan on syntynyt biologisten tuotteiden alue. Korkeateknologian ryppäät ovat syntyneet sinne, missä on yliopistoja ja pääomaa.
Teollisuusalueet > Venäjä ja Itä-Eurooppa

Venäjällä suuret ja merkittävät teollisuusalueet ovat Moskovan alueella, Uralin itäosissa sekä Siperian radan varrella (esimerkiksi Irkutsk ja Novosibirsk) rautamalmi- ja hiilialueilla mutta myös strategisesti otollisilla paikoilla. Myös Ukrainan teollisuus on keskittynyt rautamalmi- ja hiilialueille. Rauta- ja hiilialueet, jotka välttämättä eivät sijaitse toistensa välittömässä läheisyydessä, muodostavat teollisuuskombinaatin, jossa juna ensiksi tuo hiilialueelta hiiltä rauta-alueelle ja toiseen suuntaan menneessään vie rautaa hiilialueelle. Esimerkiksi Dnepropetrovskin kaupunki on syntynyt tähän tapaan. Neuvostoliiton hajoamista seuranneet talouden ja poliittisen elämän muutokset ovat aiheuttaneet teollisuudelle uusia hankaluuksia pääasiassa energian ja raaka-aineiden saannin vaikeuksien muodossa. Ennen raaka-aine- ja energiavaroja ohjailtiin keskusjohtoisesti ja osatasavallat oli erikoistettu kukin usein vain yhteen tiettyyn tuotealueeseen. Asevarustelun osuus oli huomattavasti kulutushyödykkeiden tuottoa suurempi ja tuotteet olivat usein huonolaatuisia ja ympäristöasiat retuperällä. Venäjän teollisuustuotanto onkin nykyaikana vähentynyt, kun hajasijoittunut teollisuus ei voimakkaan keskusjohtoisuuden purkamisen jälkeen ole kyennyt järjestäytymään kovin nopeasti eikä tehokkaasti. Venäjän teollisuustuotannon kivijalka on pinta-alaltaan laajan maan luonnonvaroja hyödyntävä raskas teollisuus. Lisärajoitteen tuovat huonot liikenneyhteydet.
Teollisuusalueet > Itä- ja Kaakkois-Aasia

Toisen maailmansodan jälkeen Japani suojasi kotimarkkinansa tuonnilta suojatulleilla ja nousi parissakymmenessä vuodessa maailman johtavien teollisuusvaltojen joukkoon. Maalla on erittäin vähän omia luonnonvaroja ja sen teollisuus perustuukin työvoiman korkeaan koulutukseen ja työmoraaliin sekä jatkuvaan ja pitkälle kehittyneeseen tutkimukseen ja tuotekehittelyyn, jonka tunnetuimpia tuloksia ovat puolijohteet, televisiot, tietokoneet, kamerat, optiset kuidut sekä teollisuusrobotit. Teollisuuskaupungit sijaitsevat rannikoilla poukamissa satamien läheisyydessä. Suurin keskittymä on Tokion ympäristössä, missä monet yliopistot ja tutkimuskeskukset sijaitsevat.
Kaakkois-Aasian kasvuedellytykset ovat hyvät. Alue oli jo 1400-luvulla merkittävä silkin, lääkkeiden ja posliinin toimittaja. Alueella on suuret luonnonvarat etenkin öljyn, maakaasun, tinan ja kumin osalta. Väestö on nuorta ja sitä on paljon, joten työvoimaa ja markkinoita on riittävästi. Alue on kehittynyt nopeasti ja neljän ”taloustiikerin”, Singaporen, Hongkongin, Etelä-Korean sekä Taiwanin, talouskasvu oli 1980- ja 1990-luvuilla ennennäkemättömän nopeaa. Korean tasavalta on seurannut Japanin esimerkkiä. Japanin tavoin maan väestöllä on korkea koulutustaso ja työmoraali ja maalla onkin kansainvälisesti korkea asema vaate-, urheilujalkine--, laiva-, auto-, mikrosiru- ja elektroniikkamarkkinoilla. Taiwanin teollisuus perustuu teknisesti kehittyneeseen markkinatalouteen, eikä paikallinen työvoima ole enää edullista, joten yrittäjät ovat siirtäneet tehtaitaan manner-Kiinan. Maiden väliset heikot ulkopoliittiset suhteet kuitenkin aiheuttavat epävarmuutta. Kaakkois-Aasian maista erityisesti Malesia, Thaimaa ja Indonesia tarjoavat huomattavia määriä halpaa työvoimaa, mikä on houkutellut ulkomaisia yrityksiä ja pääomaa.
Kiinalla on pitkät perinteet silkki- ja puuvillateollisuuden harjoittamisessa ja 1500-luvulla se oli taloudellisesti kehittynein maa maailmassa. Sittemmin poliittinen epävakaus ja tehoton kommunismihallinto aiheuttivat talouden taantumisen ja vasta 1980-luvulla, kun talousjärjestelmään tehtiin markkinatalouteen suuntaavia muutoksia, tärkeimpänä avautuminen ulkomaankaupalle. Kiinan luonnonvarat ovat runsaat ja halpaa työvoimaa riittää, mikä on viime aikoinamilloin? yhä enemmän innostanut ulkomaisia yrityksiä suoriin investointeihin. Intian kehittyminen on viime aikoinamilloin? noudattanut pitkälle Kiinan linjoja. Intiassa perinteisiä suuria teollisuusalueita ovat Kalkutta ja Bombay.
Teollisuusalueet > Latinalainen Amerikka

Latinalaisessa Amerikassa on oma teollistuneiden kehitysmaiden ryhmänsä, joka koostuu Argentiinasta, Brasiliasta, Chilestä ja Meksikosta. Brasilian tärkeimmät teollisuusalueet ovat suurten kaupunkien, São Paulon ja Rio de Janeiron lähistöllä. Minas Gerais on maapallon suurimpia rautamalmialueita. Teollisuus perustuu kotimaisiin raaka-aineisiin ja ulottuu monipuolisesti raskaista koneista jokapäiväisen kulutuksen tuotteisiin. Argentiinassa merkittävin teollisuudenala on maataloustuotteiden jalostus, mutta myös kulkuneuvo- ja koneenrakennusteollisuus on maan laajojen kaivannais- ja öljykenttien seurauksena tärkeitä teollisuudenhaaroja. Meksikossa on myös paljon malmeja ja öljyä, teollisuus on pitkään ollut monipuolista. Maa on solminut Yhdysvaltojen ja Kanadan kanssa vapaakauppasopimuksen, minkä seurauksena Yhdysvalloista on siirtynyt teollisuutta halvan työvoiman Meksikoon.
Teollisuusalueet > Etelä-Afrikka

Afrikassa teollisuutta on lähinnä Etelä-Afrikan tasavallassa, joka on maanosan ylivoimaisesti teollistunein maa. Etelä-Afrikan teollisuus on hyvin monipuolista, sillä apartheidin aikana maa oli kauppasaarrossa ja joutui näin itse valmistamaan tuotteensa. Nykyään Etelä-Afrikka on aktiivisesti mukana maailmankaupassa ja kansainvälisillä yrityksillä on siellä toimintaa. Maassa on myös laajat kivihiili- ja malmivarat, runsaasti työvoimaa, kasvavat markkinat sekä hyvät liikenneyhteydet ja energiantuotanto.
Teollisuusalueet > Australia

Australiassa luonnonvarat ovat valtavat, mutta teollisuustuotanto siihen nähden pientä. Australia vie raaka-aineita ulkomaille: esimerkiksi kivihiiltä ja metalleja. Australian pienen teollisuustuotannon selittää alueen pieni väestömäärä ja raaka-aineiden tarve maapallon suuriväestöisillä alueilla (Pohjois-Amerikka, Eurooppa ja Aasia).
Teollisuuden toimialoja

elintarviketeollisuus
panimo- ja virvoitusjuomateollisuus
leipomot
liha- ja lihajalosteteollisuus
meijeriteollisuus
eines- ja valmisruokavalmisteet
rehunvalmistus
kaivosteollisuus ja muu kaivannaistoiminta
kiviteollisuus
kemianteollisuus
petrokemiallinen teollisuus
kumi- ja muoviteollisuus
maaliteollisuus ja maalien raaka-aineiden tuotanto
puolijohdeteollisuus
lannoiteteollisuus
lasiteollisuus
lääketeollisuus
metalliteollisuus
metallurginen teollisuus, metalliraaka-aineiden tuotanto
konepajateollisuus, metallituotteiden valmistus
kuljetusvälineteollisuus
autoteollisuus
telakkateollisuus ja meriteollisuus
lentokoneteollisuus
metsäteollisuus
massa- ja paperiteollisuus
graafinen teollisuus
mekaaninen metsäteollisuus
puusepänteollisuus, rakennustuoteteollisuus
sahateollisuus
rakennusteollisuus
rakennusmateriaaliteollisuus
valmistalotuotanto
rakennusurakointi
sähkötekninen teollisuus
elektroniikkateollisuus, kodinelektroniikka, teollisuuselektroniikka
sähkövoimatekninen teollisuus
tekstiiliteollisuus – tevanake
tekstiili
vaatteet
nahka
kenkä
sähkö-, kaasu- ja vesihuolto
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tietoa Suomen vanhojen teollisuustilastojen sisällöstä ja tutkimisesta
Maailman merkittävimmät teollisuusalueet.
Touhulanjärvi

| Touhulanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°58′42″N, 25°15′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Pieni-Palviaan 
Järvinumero:  14.221.1.156
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  127,6 m  
Pituus:  430 m  
Leveys:  340 m  
Rantaviiva:  1,266 km  
Pinta-ala:  7,072 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiTouhulanjärvi 
Touhulanjärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Lahdenkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,1 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,6 metriä mpy.
Bensheim

| Bensheim |
| --- | --- |

 vaakuna
 Bensheim
 Koordinaatit: 49°40.9′N, 8°37.3′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Hessen
Hallintopiiri:  Darmstadt
Piirikunta:  Kreis Bergstraße
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  57,8 km²
Korkeus:  123 m
Väkiluku (30.6.2021):  40 684
 – Väestötiheys:  693 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.bensheim.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bensheim on kaupunki Hessenin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee Kreis Bergstraßen piirikunnassa Darmstadtin hallintopiirissä noin 50 kilometriä etelään Frankfurt am Mainista. Kesäkuussa 2021 kaupungissa asui 40 684 asukasta.
Bensheimin sijainti Kreis Bergstraßen piirikunnassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bensheim Wikimedia Commonsissa
Kaupungin viralliset sivut (saksaksi)
Tomas Laustiola

Tomas Laustiola (myös Tuomas Laustiola, alkujaan Tomas Erland Lindgren, s. 1. maaliskuuta 1949 Råda, Ruotsi) on ruotsinsuomalainen näyttelijä, ohjaaja ja alkoholismiterapeutti. Hän on näytellyt teatterissa ja elokuvissa sekä Ruotsissa että Suomessa.
Laustiola syntyi Göteborgin lähellä suomalaisen tanssijan Rita Laustiolan ja ruotsalaisen oopperalaulajan, sittemmin kirjailijan ja virsirunoilijan Arne H. Lindgrenin poikana. Kaksivuotiaana hän muutti äitinsä kanssa Suomeen, isoäidin luo Helsingin Tapanilaan, jossa perhe asui Sanduddin tapettitehtaan työväenasunnossa. Hän kävi kuusi luokkaa kansakoulua Helsingin Saksalaisessa koulussa, jossa hänellä oli vaikeuksia koulukiusaamisen ja lukihäiriön vuoksi. Hän kävi äitinsä pitämillä balettitunneilla ja aikuistuttuaan halusi suomenkieliseksi näyttelijäksi, mutta pääsikin Helsingin ruotsinkieliseen teatterikouluun, jossa opiskeli 1969–1973. Hän kertoo joutuneensa opettelemaan siellä ruotsin kielen uudelleen suomenkielisten vuosien jälkeen.
Vuodet 1976-1977 Laustiola näytteli Helsingin Lilla Teaternissa, kunnes muutti synnyinmaahansa Ruotsiin. Hän työskenteli kaksi vuotta Norrbottenin teatterissa Luulajassa ja sitten 1979–1985 Tukholman kaupunginteatterissa. Ruotsalaiselta isältä peritty alkoholismi vaikeutti elämää, kunnes hän raitistui vuonna 1986. Hän oli vierailijana Dramatenissa ja toimi vuodet 1991–1994 perustamassaan Judiska teaternissa. Juutalaisuudesta hän kiinnostui suomalaisäitinsä ja silloisen puolanjuutalaisen vaimonsa sukutaustojen myötä.
Eläkevuosinaan Laustiola on asunut Österbybrukissa Upplannin Östhammarissa. Hän on ollut mukana kunnallispolitiikassa Miljöpartietin edustajana ja harrastaa maalaamista.
Vuonna 2001 Laustiola sai Suomen Valkoisen Ruusun ansioristin pitkäaikaisesta ja ansiokkaasta työstä suomalaisen kulttuurin edistämiseksi Ruotsissa.
Näyttelijänä elokuvissa ja tv-tuotannoissa

1984: Viimeinen kesä (Sista leken)
1984: Lykkeland (tv-sarja)
1985: Jane Horney (tv-sarja)
1986: Rakasta mua! (Älska mej!)
1986: Skuggan av Henry
1986: Amorosa
1990: Ruplahuora (Interdevotshka)
1990: Stadilaiset (Storstad, tv-tuotanto)
1991: Rosenholm (tv-sarja)
1994: Tre Kronor (tv-sarja, myös ohjaus)
2010: Den fördömde. 2. riko*stapaus (Den fördömde. Andra kriminalsfallet)
2015: Maan povessa (Jordskott, tv-sarja)
Käännös suomeksi
Beiwen Zhang

| Beiwen Zhang> 张蓓雯 |
| --- | --- |
 Zhang vuonna 2017
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. heinäkuuta 1990 (ikä 34) Anshan, Kiina
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Sulkapalloilija
Pituus:  169
Kätisyys:  Oikea
Beiwen Zhang (kiin.: 张蓓雯; pinyin: Zhāng Bèiwén, s. 12. heinäkuuta 1990 Anshan, Kiina) on yhdysvaltalainen sulkapalloilija.
Zhang on syntynyt Kiinassa, mutta muutti Singaporeen 13-vuotiaana. Vuodesta 2013 lähtien hän on edustanut Yhdysvaltoja.
Zhang kilpaili ensimmäistä kertaa BWF:n alaisessa turnauksessa vuonna 2004. Ensimmäinen suurempi turnausmenestys tuli vuonna 2007, kun hän oli Kroatian avoimessa turnauksessa naisten nelinpelissä toinen Gu Juanin kanssa. Vuonna 2008 hän oli Vietnamin avoimen turnauksen naisten kaksinpelissä toinen. Ensimmäiset turnausvoittonsa hän saavutti vuonna 2013, kun hän voitti Sveitsin, Yhdysvaltojen ja Walesin kansainvälisen turnauksen kaksinpelin, Yhdysvaltojen kansainvälisen turnauksen nelinpelin ja Irlannin avoimen turnauksen kaksinpelin. Vuonna 2014 hän voitti Perun kansainvälisen turnauksen, Brasilian Grand Prix'n ja Alankomaiden avoimen turnauksen, kaikki kaksinpelissä. Vuonna 2015 Zhang voitti Yhdysvaltain kansainvälisen turnauksen. Vuonna 2016 hän voitti Alankomaiden avoimen turnauksen kaksinpelin sekä Yonex/K & D Graphics International Challengen kaksin- ja nelinpelin. Vuonna 2017 hän voitti jälleen Alankomaiden avoimen turnauksen kaksinpelin ja vuonna 2018 Intian avoimen turnauksen kaksinpelin.
Huhtikuussa 2021 Zhang oli BWF:n naisten kaksinpelirankingin 14. Hänen paras sijoituksensa on 9.
Benson-kattila

Benson-kattila on Mark Bensonin mukaan nimetty höyrykattila. Se on rakenteeltaan hieman kuin lieriökattila, mutta lieriö puuttuu.selvennä Vesi syötetään kattilaan esilämmittimien ja jakokammioiden (jakotukkien) kautta. Koska höyrylieriötä ei ole, veden täytyy höyrystyä kokonaan höyrystinputkistossa, ennen tulistinputkia. Tehon muutoksilla höyrystyminen tapahtuu eri kohdissa kattilaa. Kattila sopii nopeisiin tehovaihteluihin.
Aiheesta muualla

http://webdoc.siemens.it/webdoc/A/CP-Power/Novit%E0/BENSON%20cost_effectiveness.pdf
http://www.energy.siemens.com/hq/pool/hq/power-generation/power-plants/steam-power-plant-solutions/BENSON-Boiler-Technology.pdf
Trøndelagin käräjäoikeus

Trondheimin käräjätalo
Trøndelagin käräjäoikeus (norj. Trøndelag tingrett) on yksi Norjan 23 käräjäoikeudesta ja se kuuluu Frostatingin laamanninoikeuden alaisuuteen. Se perustettiin vuonna 2021 yhdistämällä aiemmat Fosenin, Sisä-Trøndelagin, Namdalin ja Etelä-Trøndelagin käräjäoikeudet. Käräjäoikeuden toimipisteet sijaitsevat Brekstadissa, Namsosissa, Steinkjerissä ja Trondheimissa.
Tuomiopiiri

Käräjäoikeuden tuomiopiirin muodostavat seuraavat kunnat:
Flatanger
Frosta
Frøya
Grong
Heim
Hitra
Holtålen
Høylandet
Inderøy
Indre Fosen
Leka
Levanger
Lierne
Malvik
Melhus
Meråker
Midtre Gauldal
Namsos
Namsskogan
Nærøysund
Oppdal
Orkland
Osen
Overhalla
Rennebu
Rindal
Røros
Røyrvik
Selbu
Skaun
Snåsa
Steinkjer
Stjørdal
Trondheim
Tydal
Verdal
Ørland
Åfjord
Aiheesta muualla

Käräjäoikeuden verkkosivut (norjaksi)
Trinitapoli

| Trinitapoli |
| --- | --- |
 vaakuna
 Trinitapoli
 Koordinaatit: 41°21′N, 16°6′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Apulia
Maakunta:  Barletta-Andria-Trani
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  148,77 km²
Väkiluku (31.12.2017)  (vakinaiset asukkaat):  14 649
 – Väestötiheys:  98 as./km²
 
 www.comune.trinitapoli.fg.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Trinitapoli on kaupunki Etelä-Italiassa, Apulian alueella, Barletta-Andria-Tranin maakunnassa. Kaupunki sijaitsee Adrianmeren rannikon tuntumassa Barlettasta 20 kilometriä länteen. Trinitapolissa on vajaat 15 000 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trinitapoli Wikimedia Commonsissa
Barletta-Andria-Tranin maakunta
Andria | Barletta | Bisceglie | Canosa di Puglia | Margherita di Savoia | Minervino Murge | San Ferdinando di Puglia | Spinazzola | Trani | Trinitapoli
Argopecten irradians

| Argopecten irradians |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Simpukat Bivalvia
Alaluokka::  Pteriomorphia
Lahko::  Pectinida
Heimo::  Kampasimpukat Pectinidae
Suku::  Argopecten
Laji::  irradians
Kaksiosainen nimi
 Argopecten irradians  (Lamarck 1819)  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Argopecten irradians on Pohjois-Amerikan itärannikolla elävä kampasimpukka, josta tunnetaan kolme alalajia: A. i. irradians, A. i. concentricus ja A. i. amplicostatus.
Ulkonäkö

A. irradiansilla on 55–90 millimetriä leveä, lähes symmetrisen pyöreä kuori, jonka molemmissa puoliskoissa on 13–22 säteittäistä poimua. Vasemman (ylemmän) puoliskon väri vaihtelee tummanharmaasta ruskeaan tai mustaan ja siinä voi olla punaisen, oranssin tai keltaisen sävyjä. Oikea (alempi) puolisko on valkoinen, keltainen tai aivan yhtä tumma kuin vasen puolisko. Simpukan pinnalla on joskus myös täpliä tai samankeskisiä raitoja. Sisäpinnalta se on valkoinen ja saranan ympäriltä usein purppuran sävyinen. Nuoret simpukat ovat väritykseltään kirjavampia kuin aikuiset: niiden väri vaihtelee täysin valkoisesta tummanharmaaseen, ruskeaan tai punaiseen.
A. irradiansilla ei ole jalkaa tai sifoneita mutta se pystyy sulkemaan kuorensa voimakkailla lihaksilla. Vaipan laidoilla on 30–40 kirkkaansinistä silmää, joiden avulla simpukka havaitsee liikettä ja varjoja. Vaipassa on myös ulokkeita, jotka aistivat meriveden sisältämiä kemikaaleja.
A. irradiansia on vaikea erottaa kuningatarkampasimpukasta ja Argopecten gibbuksesta. Parhaiten lajit erottaa toisistaan kuoren puoliskoiden keskinäisen kuperuuden perusteella: A. irradiansilla oikea kuoren puolisko on selvästi vasenta kuperampi, kun taas kuningatarkampasimpukalla tilanne on juuri päinvastainen ja A. gibbuksella puoliskot ovat lähes yhtä kuperat.
Levinneisyys

A. irradians elää Pohjois-Amerikan itärannikolla Kanadasta Texasiin ulottuvalla vyöhykkeellä. Alalajien levinneisyysalueet menevät osittain päällekkäin:
A. i. irradians elää Cape Codin pohjoisrannikolta New Jerseyn rannikolle.
A. i. concentricus elää New Jerseyn rannikolta Chandeleursaarille.
A. i. amplicostatus elää Texasin rannikolla Galvestonista Laguna Madreen.
Elinympäristö

A. irradians viihtyy suojaisissa merenlahdissa, erityisesti meriajokasniityillä. Se elää vuorovesivyöhykkeen matalissa osissa hiekkaisessa tai liejuisessa merenpohjassa, yleensä vähintään 30 senttimetrin mutta enintään 10 metrin syvyydessä. Yksittäisiä simpukoita on tosin löydetty jopa 18 metrin syvyydestä.
A. irradiansin  yleisin loiseläin on simpukanvartija, pikkuriikkinen taskurapu. Sen luonnollisia vihollisia ovat matalilla vesialueilla rantataskurapu sekä sinitaskurapu ja syvemmällä Asterias- ja Marthasterias-sukuihin kuuluvat meritähdet sekä Urosalpinx cinerea -kotilo. Myös harmaalokit ja muut lokit sekä tiirat käyttävät sitä ravintonaan.
Lisääntyminen

A. irradians on protandrinen eli sama yksilö pystyy tuottamaan sekä naaras- että koiraspuolisia sukusoluja. Itsesiitos on kuitenkin äärimmäisen harvinainen, sillä koiraspuoliset sukusolut vapautuvat veteen ennen naaraspuolisia sukusoluja. A. irradiansista tulee sukukypsä noin yksivuotiaana, jolloin se myös kutee ensimmäisen kerran. Koska A. irradians elää keskimäärin 12–16 kuukautta ja enintään 26 kuukautta, se kutee elämänsä aikana yleensä vain kerran.
Kutemisaika riippuu veden lämpötilasta ja ravinnon määrästä ja vaihtelee suuresti maantieteellisestä sijainnista riippuen: Long Islandin pohjoispuolella se ajoittuu yleensä kesä–heinäkuuhun ja eteläpuolella elo–joulukuuhun. Munat ovat keskimäärin 60 nanometrin mittaisia ja hedelmöittyvät vedessä. Hedelmöitymisen jälkeen muna vajoaa merenpohjaan ja siitä kehittyy ensin vedessä uiva trokoforatoukka, sitten kuoren suojaama veligertoukka ja lopulta nuori kampasimpukka 10–19 vuorokauden kuluttua.
Nuoret simpukat kiinnittyvät ohuella byssusrihmalla alustaansa ja pudottautuvat merenpohjaan vasta kasvettuaan 20–30 millimetrin mittaisiksi, jolloin ne eivät ole niin haavoittuvaisia merenpohjassa liikkuville saalistajille. Ne liikkuvat ryömimällä ja viihtyvät etenkin meriajokkaiden lehdillä mutta kiinnittyvät toisinaan myös kiviin, ostereiden kuoriin, rihmaleviin tai köysiin.
Täysikasvuinen kampasimpukka kykenee uimaan puristamalla vettä ulos vuoroin vaippaontelonsa etu- ja takapäästä, minkä seurauksena sen liikerata on yleensä siksakmainen. Se onkin yksi harvoista simpukkalajeista, joka ei kaivaudu hiekkaan tai kiinnity alustaansa vaan liikkuu vapaasti merenpohjassa.
Ravinto

A. irradians käyttää ravinnokseen pääasiassa merenpohjassa eläviä piileviä ja muuta orgaanista ainesta. Se suodattaa ravinnon vaippaonteloon ottamastaan vedestä.
Kalastus ja käyttö

Yhdysvalloissa kalastettiin A. irradiansia keskimäärin 5 000 tonnia vuodessa 1970-luvulle asti. Sen jälkeen vuotuiset saaliit ovat pienentyneet huomattavasti eikä niitä enää seurata tilastollisesti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Argopecten irradians Wikimedia Commonsissa
A. irradiansin kuori.
Tunnustuskirja (Antti Nylénin kirja)

| Tunnustuskirja |
| --- | --- |

Kirjailija:  Antti Nylén
Kansitaiteilija:  Petri Kovács, valokuva: Antti Nylén
Kustantaja:  Kirjapaja
Julkaistu:  2013
ISBN:  978-952-247-379-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tunnustuskirja on kirjailija Antti Nylénin kirja vuodelta 2013. Katoliseen uskoon kääntynyt Nylén tahtoo kirjallaan selittää kristinuskon olennaista sisältöä. Nylén esittelee kirjassa siihenastista elämäänsä ja kertoo syyn kääntymiseensä.
Vastaanotto

Jukka Koskelaisen (Helsingin Sanomat) mukaan kirjan esikuva on selvästi Augustinuksen Tunnustukset, mutta hänelle tulee mieleen myös Jean-Jacques Rousseaun Tunnustukset, sillä Rousseaun tavoin Nylén vaipuu tuon tuosta itsekeskeisyyteen ja tunteiluun. Koskelainen olisi kaivannut esseemäisempää kirjoittamista mutta toteaa, että kun kyseessä on tunnustuskirja, sen tyylilajiin kuuluu kärkevä subjektiivisuus. Koskelainen näkee, että Nylénin katolisuus sisältää protestanttista sävyä.
Tulenkantajien kirjakauppa

Tulenkantajien kirjakauppa oli vuosina 2012–2019 Tampereella toiminut liike. Se sijaitsi Hämeenpuistossa. Kaupassa järjestettiin runotilaisuuksia, kirjojen julkaisutilaisuuksia ja kirjallisia keskusteluja.
Liikkeen perustivat yhdessä kirjakustantamot Savukeidas ja Sanasato. Se perustettiin Runokauppa Kattilan (2009–2012) jatkajaksi. Käytännön toimintaa hoiti pitkälti Erkki Kiviniemi, joka vastasi kirjallisesta ohjelmasta senkin jälkeen kun Teos osti kaupan maaliskuussa 2016. Uusi omistaja laajensi aiemmin erityisesti runouteen panostaneen tuotevalikoiman kauno- ja tietokirjallisuuden suuntaan.
Tulenkantajien kirjakauppa jakoi yhdessä Aamulehden kanssa Tulenkantaja-palkintoa, jonka jakotilaisuus on Vihtorin kirjamessujen yhteydessä.
Tulenkantajien kirjakauppa lopetti toimintansa kannattamattomana 31. maaliskuuta 2019.