stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vator

| Vator |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1938
Toimitusjohtaja:  Joel Nemes
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  Veneet
Liikevaihto:  26 milj. euroa (2008)
Henkilöstö:  30 
Kotisivu:  http://www.vator.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vator Oy oli suomalainen, vuonna 1938 perustettu venealan tukku- ja vähittäismyyntiin keskittyvä yritys. Aiemmin Vator valmisti veneitä. Yritys oli liikevaihdoltaan Suomen suurin puhtaasti veneitä ja siihen liittyviä tarvikkeita myynyt ketju. Vatorilla oli viisi myymälää Helsingissä, Tampereella ja Turussa. Vatorin pitkäaikaisena toimitusjohtajana 1944–1983 toimi teollisuusneuvos Jussi Nemes.
Vator oli alkujaan Helsingin Jollaksessa toiminut puuveneveistämö, ja yritys valmistikin puuveneitä aina 1960-luvun lopulle saakka. 1970-luvulle tultaessa materiaali vaihtui lujitemuoviin, ja vuonna 1974 toiminta siirtyi tilanpuutteen vuoksi Jollaksesta Puumalaan[lähde? ]. Vuonna 1986 Vator myi veneentuotantonsa Flipper-konsernille.
Vuonna 2006 Vator esitteli pitkästä aikaa uuden Vator-mallin, Vator 27:n. Se on edeltäjistään poiketen urheilullinen luksusvene.
Vator ajautui konkurssiin kesällä 2009. Se oli Suomen suurin puhtaasti veneitä ja siihen liittyviä tarvikkeita myyvä veneketjumyymälä. Toimitusjohtajata Joel Nemesin mukaan yritys kaatui, kun Mercury-moottoreiden amerikkalainen emoyhtiö Brunswick otti haltuunsa Vatorilla 56 vuotta olleen moottoreiden maahantuontioikeuden. Yhtiö haastoi Brunswickin sopimusrikkomuksesta oikeuteen ja vaati lähes kymmenen miljoonan vahingonkorvauksia. Välimiesoikeus päätti kesäkuussa 2009, että korvauksia ei tule.
Vatorin pääomistaja ja toimitusjohtaja Joel Nemes tuomittiin 2011 puolentoista vuoden ehdolliseen vankeuteen kavalluksesta. Hän oli vuosina 2007–2009 myynyt Nordealta vuokraamansa veneet eteenpäin pankille ilmoittamatta, ja vielä myynnin jälkeenkin hän oli tehnyt niistä Nordean kanssa uuden vuorasopimuksen. Yritys oli vakavissa talousvaikeusissa ja ajautui konkurssiin. Kavallus paljastui vasta konkurssin yhteydessä 2009.
Kirjoja

Ala-Pöllänen, Anne: Vator – puoli vuosisataa veneitä ja moottoreita. [Helsinki]: Vator, 2005.
Aiheesta muualla

Yrityksen kotisivu
Kippari-lehden artikkelisarja Vatorista: Osa 1: Vesille nopeutta ja tyylikkyyttä ja Osa 2: Veneitä vaativille
Ugyen Wangchuck

| Ugyen Wangchuck   ཨོ་རྒྱན་དབང་ཕྱུག |
| --- | --- |
 
Bhutanin kuningas
Valtakausi:  17. joulukuuta 1907 – 26. elokuuta 1926
Kruunajaiset:  17. joulukuuta 1907
Seuraaja:  Jigme Wangchuck

Syntynyt:  11. kesäkuuta 1862 Bumthang, Bhutan
Kuollut:  26. elokuuta 1926 (64 vuotta) Phodrang, Bhutan
Puoliso:  Ludrong Dolma Rinchen Pelmo Ngodrup Pemo Tsundue Pema Lhamo
Lapset:  Sonam Pedron Chimi Yangzom  Jigme Wangchuck  Gyurme Dorji Kencho Wangmo  Karma Thinley Lhundrub
Suku:  Wangchuck
Isä:  Jigme Namgyal
Äiti:  Pema Choki
Uskonto:  buddhalaisuus
Ugyen Wangchuck (dzongkhaksi ཨོ་རྒྱན་དབང་ཕྱུག‎, o rgyan dbang phyuk, myös Deb Nagpo; 11. kesäkuuta 1862 – 26. elokuuta 1926) oli Bhutanin ensimmäinen kuningas vuosina 1907–1926.
Ugyen Wangchuck onnistui lyömään poliittiset vihollisensa ja hänen onnistui yhdistää Bhutan pysyvästi vuosina 1882–1885 käydyistä kapinoista ja sisällissodista huolimatta.
Vuonna 1907 maan tuolloisen pääkaupungin Punakhan asukkaat valitsivat Ugyen Wangchuckin yksimielisesti maansa kuninkaaksi. Bhutania, kuten muutakin Brittiläistä Intiaa, hallinneet britit tunnustivat hänet virallisesti Bhutanin maharadžaksi, ja vuonna 1904 hänet lyötiin ritariksi.
IncrediMail

IncrediMail oli sähköpostialusta, johon liittyi työpöydällä käytettävä asiakasohjelma ja palvelin. Palvelu on suljettu 20. maaliskuuta 2020 eikä asiakasohjelma ole enää saatavilla.
Iiris (Apinan albumi)

| Iiris Apina |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 27. tammikuuta 2017
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Mikko Mäkitalo
 Tyylilaji: rap metal
 Kesto: 44.01
 Levy-yhtiö: Sakara
Apinan muut julkaisut
| Infektiko 2015 | Iiris 2017 |   |
Singlet albumilta Iiris
 ”Aamut” Julkaistu: 22. huhtikuuta 2016  ”Sokee” Julkaistu: 14. lokakuuta 2016
Iiris on rap metal -yhtye Apinan toinen studioalbumi. Se julkaistiin 27. tammikuuta 2017 levymerkillä Sakara Records. Sen on tuottanut Mikko Mäkitalo ja sen on miksannut esikoisalbumin tapaan Tesseractin kitaristi Acle Kahney. Yhtye laajensi albumilla repertuaariaan myös metallin ja hip hopin ulkopuolelle. Kappaleiden sanoitukset liittyvät esikoisalbumia vahvemmin yhteiskuntaan ja sen epäkohtiin, ja ne liittyvät vahvemmin laulaja-sanoittaja Pessi Pesosen henkilökohtaiseen elämään.
Yhtye teki albumin julkaisun tiimoilta helmikuussa 2017 yhteisen ”Kakara Tour” -kiertueen IKINÄ-yhtyeen kanssa.
Vastaanotto

Viihdesivusto Imperiumin Samuli Keskitalo antoi albumille kuusi tähteä kymmenestä. Hän piti albumia vaihtelevana kokonaisuutena, joka sisältää tarttuvuuden ja räiskyvyyden ohessa tunteita herättämättöntä soitantaa. Hän piti säkeistöjä flegmaattisina ja muutamia kertosäkeitä pelastavina vastapainoina.
Kappaleet

Pimeyden lapset – 4.50
Aamut – 3.39 (feat. Paleface)
Kadotaan – 4.03
Antaudutaan – 3.34
Yksi – 5.00
Ikuisesti – 4.29
Sokee – 4.34
Rakennan tämän pyramidin yksin – 4.52
Kaksi kaistaa – 4.11
Maahan! – 4.45
Kokoonpano

Henri Pesonen – laulu
Tuomas Alfthan – kitara
Aake Lämsä – basso
Leo Heikkilä – rummut
Kokoonpano > Tuotanto

Mikko Mäkitalo – tuottaja
Acle Kahney – miksaaja
Arvostelut

Imperiumi.net:
Kaaoszine:
Soundi:
Venray

| Venray |
| --- | --- |
 Sint Petrus' Bandenkerk -kirkko Venrayssa.
 lippu:  vaakuna

 Koordinaatit: 51°32′N, 5°58′E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Limburg
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Jos Waals
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  146.36 km²
 – Maa:  145.7 km²
 – Josta vettä:  0.66 km² 
Väkiluku (30.6.2008):  39 152
 – Väestötiheys:  269 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  5800-5804
Suuntanumero(t):  0478
 
 www.venray.nl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Venray on kunta Limburgin provinssissa, Alankomaissa. Asukkaita kunnassa on 39 152 (30.6.2008) ja väestötiheys on 269 as./km². Kunnan pinta-ala on 146,36 neliökilometriä, josta vettä on 0,66  km². Venrayn pormestarina toimii Jos Waals.
Venrayn naapurikunnat ovat Meerlo-Wanssum idässä, Horst aan de Maas kaakossa, Deurne lounaassa, Gemert-Bakel ja 
Sint Anthonis luoteessa sekä Boxmeer pohjoisessa. Neljä viimeisenä mainittua sijaitsevat Pohjois-Brabantin provinssissa.
Kunnan alueella kulkevat tiet A73 ja N270. Venraysta on matkaa Venloon 25 kilometriä, Eindhoveniin 40 km, Nijmegeniin 45 km ja Saksan rajalle 12 km.
Asutuskeskukset

Venrayn kunta muodostuu seuraavista asutuskeskuksista (holl. kernen): Castenray, Heide, Leunen, Merselo, Oirlo, Oostrum, Smakt, Venray, Veulen, Vredepeel, Wanssum ja Ysselsteyn.
Kuuluisia asukkaita

Henricus Andreas Poels (1868-1948), pappi ja teologi
Adriaan van der Veen (1916–2003), kirjailija ja toimittaja
Anne-Mieke Ruyten (s. 1960), näyttelijä
Louis Sévèke (1964–2005), toimittaja
Edward Linskens (s. 1968), jalkapalloilija
Stella Gommans (s. 1971), televisiojuontaja
Mark Veens (s. 1978), uimari
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Venray Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu (hollanniksi)
Kartta Venrayn kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Uha

Uhalautasellinen
Uha (ven. уха́, uha) on perinteinen venäläinen kirkas kalakeitto, jota syödään usein alkuruuaksi. Perinteinen uha valmistetaan mahdollisimman pian kalan pyydystämisen jälkeen. Joskus se valmistetaan jopa avotulella saman veden äärellä, josta kala saatiin. Keiton valmistukseen käytetty kala vaihtelee saatavuuden mukaan: lohta, ahventa, turskaa tai haukea.
Kalan lisäksi keittoon tulee myös erilaisia kasviksia kuten sipulia, perunaa ja porkkanaa. Mausteina toimivat usein pippuri, laakerinlehti ja toisinaan myös vodka.
Uha kuuluu myös osaksi ukrainalaista keittiötä.
Incredible Crisis

| Incredible Crisis |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Polygon Magic
Julkaisija:  Titus Software, Tokuma Shoten (Japani)
Jakelija:  Virgin Interactive
Suunnittelija:  Kenichi Nishi
Säveltäjä:  Tokyo Ska Paradise Orchestra
Julkaistu:  24. kesäkuuta 1999 JP24. kesäkuuta 1999  NA2000  EU2000   
Lajityyppi:  toimintapeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  PlayStation
Jakelumuoto:  CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Incredible Crisis (jap. とんでもクライシス!, Tondemo Crisis!) on Polygon Magicin PlayStationille kehittämä peli. Pelin julkaisi Japanissa vuonna 1999 Tokuma Shoten, Euroopassa ja Yhdysvalloissa sen julkaisi Titus Software.
Peli koostuu 24 minipelistä. Peleissä tarvitaan ketteryyttä, sorminopeutta ja laskentataitoja. Kun on suorittanut tarinamoodin ("Story Mode"), voi minipelejä pelata vapaasti.
Tykölänjärvi

| Tykölänjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Valkeakoski (Tyrväntö), Pälkäne
Koordinaatit:  61°15′34″N, 24°12′19″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Mallasveden ja Pälkäneveden alue (35.71)
Laskuoja:  oja Mallasveteen 
Järvinumero:  35.711.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84,2 m  
Pituus:  2,2 km 
Leveys:  1 km 
Rantaviiva:  7,066 km  
Pinta-ala:  1,44266 km²  
Keskisyvyys:  1 m  
Suurin syvyys:  1,6 m  
Valuma-alue:  6,49 km² 
Keskivirtaama:  0,05 m³/s (MQ) 
Saaria:  5 
 fiTykölänjärvi 
Tykölänjärvi on Pirkanmaalla Valkeakoskella ja Pälkäneellä Pykälänkulman lähellä sijaitseva järvi. Järven etelärannalla sijaitsee Tykölän talo.
Maantietoa

Tykölänjärven pinta-ala on 140 hehtaaria eli 1,4 neliökilometriä. Se on 2,2 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Järvi on lähes ovaalin muotoinen ja sen rannat ovat melko soistuneet. Varsinkin järven eteläpuolella on laajoja peltoja, joiden kuivatusvedet laskevat järveen.
Järvellä on viisi saarta, joista Isosaari on 90 metriä pitkä ja siellä on vapaa-ajan asunto. Sen lisäksi on nimetty Kaijaankivi ja Pöytäkivenkari. Muut kaksi luotoa sijaitsevat rannan tuntumassa.
Tykölänjärven rantaviivan pituus on 7,1 kilometriä. Järven lähiympäristössä on viisitoista maatilaa ja saman verran vapaa-ajan asuntoja. Seututie Pälkäneeltä Valkeakoskelle kiertää järven eteläiset rannat. Laskuojien yli kulkee Äimälän kautta kiertävä kylätie. Valkeakosken ja Pälkäneen välinen raja ylittää järven Isosaaren kohdalta lännestä itään. Eteläinen suurempi osa järveä kuuluu Valkeakoskelle.
Vesistösuhteet

Tykölänjärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Mallasveden alueeseen (35.711) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,2 metriä mpy. Järveen laskee vain neljä lyhyempää ojaa, mutta sillä on kaksi laskuojaa, jotka laskevat Mallasveteen Kyäntäänniemen molemmilta puolilta. Mallasveden ranta on lähimmillään 350 metrin päässä Tykölänjärven rannasta.
Historiaa

Mallasveden pintaa on laskettu vuosina 1820 ja 1866. Tykölänjärvi oli tuolloin Mallasveden lahti, joka kuroutui erilleen järveksi näiden järvenlaskujen seurauksena. Vuonna 1959 Tykölänjärvelle ruopattiin lasku-uoma.
Luontoarvot

Tykölänjärvi, sen rannat ja sen pohjoiseen virtaava laskuoja kuuluvat Natura 2000 -hankkeen suojelualueeseen (FI0349006) (pois lukien Isosaari). Järvi on arvokas lintujärvi. Siellä tavataan syys- ja kevätmuuton aikana sekä sulkasadon aikana paljon lintuja. Rannat ovat ruovikkoiset ja kasvavat laajalti saraa. Järvelle on ehdotettu Ramsar-statusta. Järven etelä- ja pohjoisrannalla sijaitsevat lintutornit.
Järven tila on huono. Vesi on tumman väristä ja järvi luetaan mataliin humusjärviin. Järvellä on jäljellä avovettä, mutta verkkokalastusta ei voi harjoittaa kasvillisuuden runsauden vuoksi. Veden ravinnepitoisuudet ovat 1970-luvulta saakka kasvaneet. Vuosina 2011–2015 suoritettujen mittausten mukaan veden fosforipitoisuus on ollut keskimäärin 40 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l) (vaihteluvälillä 19–78 μg/l) ja typpipitoisuus on ollut 638 μg/l (vaihteluvälillä 480–1100 μg/l). Rehevöityminen johtuu järvenlaskusta, maataloudesta ja haja-asutuksesta. Vesi on vähähappista ja järvi voi joskus jäätyä pohjaan asti. Järvelle laadittiin vuonna 1977 luonnonsuojeluohjelma, jonka mukainen lasku-uoman pohjapato valmistui 1999. Järven lasku-uomaa on samassa yhteydessä ruopattu.
Ukrainan kansallisooppera

| Ukrainan kansallisooppera> Національна опера України імені Тараса Шевченка |
| --- | --- |
 Ukrainan kansallisoopperan rakennus.
Osoite:  vul. Volodymyrska 50, 01030 Kiova, Ukraina
Koordinaatit:  50.4467°N, 30.5125°E
Valmistumisvuosi:  1683
Suunnittelija:  Arkkitehti Viktor J. G. Schröter
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ukrainan kansallisooppera (ukr. Національна опера України імені Тараса Шевченка, Natsionalna opera Ukrajiny imeni Tarasa Ševtšenka) on Ukrainan suurin musiikkiteatteri Kiovassa.[lähde? ]
Kiovan ooppera on perustettu 1867. Tulipalo tuhosi alkuperäisen teatteritalon, ja nykyinen rakennus valmistui vuonna 1901. Julkisivunsa osalta uusrenessanssia edustavaksi luonnehditun uuden oopperatalon on suunnitellut saksalaistaustainen, Pietarissa syntynyt arkkitehti Viktor Schröter.
Vallankumouksellinen Dmitri Bogrov ampui syyskuussa 1911 oopperatalossa Venäjän pääministerin Pjotr Stolypinin, joka oli keisarin seurueessa seuraamassa Nikolai Rimski-Korsakovin oopperaa Tsaari Saltanin tarina.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ukrainan kansallisooppera Wikimedia Commonsissa
Ukrainan kansallislipun päivä

| Ukrainan kansallislipun päivä> День Державного прапора України |
| --- | --- |
 Ukrainan lippu.
Valtio:  Ukraina
Tyyppi:  virallinen juhlapäivä
Vietetään:  23. elokuuta
Ensimmäisen kerran:  23. elokuuta 2014
Ukrainan kansallislipun päivä (ukr. День Державного прапора України, Den Deržavnoho prapora Ukrajiny) on Ukrainassa vuosittain 23. elokuuta vietettävä kansallinen juhlapäivä, jolloin juhlistetaan Ukrainan lippua. Kansallislippua on juhlistettu elokuusta 2004 lähtien, jolloin presidentti Leonid Kutšma hyväksyi kansallislipun päivää koskevan asetuksen.
Ukrainan sinikeltainen lippu oli käytössä Ukrainan lippuna ensimmäistä kertaa lyhytaikaisesti Ukrainan kansantasavallalla vuonna 1918. Sinikeltainen lippu palasi käyttöön vuonna 1992.
Juhlapäivä ei ole yleinen vapaapäivä, mutta sitä seuraava päivä, 24. elokuuta, on Ukrainan itsenäisyyspäivä, joka on kansallinen vapaapäivä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ukrainan liput Wikimedia Commonsissa
Ukrainian Flag Day: State leadership attends solemn ceremony (23.8.2023) (englanniksi) (ukrinform.net)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: uk:День Державного прапора України
Käännös suomeksi
Incompatible Timesharing System

Incompatible Timesharing System (ITS) oli Massachusettsin teknillisessä korkeakoulussa kehitetty, symbolisella konekielellä kirjoitettu, varhainen ja innovatiivinen osituskäyttöjärjestelmä, joka on vaikuttanut moniin myöhempiin käyttöjärjestelmiin. Sen kehitti pääosin yliopiston tekoälylaboratorio 1960-luvun lopulla Digital Equipment Corporationin 36-bittisille tietokoneille: ensin PDP-6:lle ja sitten pian koneen suositulle seuraajalle, PDP-10-sarjalle. Järjestelmän nimi (suom. Yhteensopimaton osituskäyttöjärjestelmä) on ilkikurinen väännös toisesta yliopistossa käytetystä ja kehitetystä, vanhemmasta käyttöjärjestelmästä nimeltään Compatible Time-Sharing System (CTSS).
Aiheesta muualla

MIT:n ITS-materiaalia (englanniksi)
Järjestelmädokumentaatiota (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Vesitaksi

Vesitakseja Airejoella Leedsissä Englannissa.
Vesitaksi eli taksivene on tilausliikenteessä oleva moottorivene.
Vesitaksit ovat tilavia, ja niihin mahtuu enemmän matkustajia kuin normaaleihin takseihin, jotka kulkevat maassa. Vesitaksia käytetäänkin joukkoliikennevälineenä vesireiteillä.
Vesitakseilla pääsee myös tutustumaan esimerkiksi vesistöihin, järviin ja lahtiin.
Sen sijaan aluksia, jotka noudattavat säännöllistä reittiliikennettä, kutsutaan vesibusseiksi tai lautoiksi.
Venona-projekti

Venona-projekti oli Yhdysvaltain ja Ison-Britannian tiedustelupalveluiden yhteistyössä toteuttama projekti, jonka päämääränä oli kryptoanalyysin avulla purkaa Neuvostoliiton tiedusteluelimiltä siepattua pääasiassa toisen maailmansodan aikaista kryptattua tietoliikennettä.
Suurin osa Venona-projektissa puretuista viesteistä oli siepattu Neuvostoliiton tiedustelupalveluiden, muun muassa KGB:n, GRU:n sekä laivaston GRU:n, lähetyksistä vuosina 1942–1945. Venona-projektissa purettiin myös Neuvostoliiton ulkoasiainministeriön ja kauppaministeriön salattuja viestejä. Venona-projektin käynnisti Yhdysvallat toisen maailmansodan aikana helmikuussa 1943, ja se jatkui vuoteen 1980, jolloin lopetettiin. Britannia liittyi mukaan projektiin vuonna 1948.
Tarkkaan ottaen projektista on käytetty vuosikymmenten varrella useita muitakin nimityksiä, kuten Bride ja Drug. Venona on käytetyistä nimityksistä vain viimeisin.
NSA käyttää yleensä koodinimistä raporteissaan kirjoitusasua, jossa kaikki kirjaimet ovat isoja. Siksi NSA:n raporteissa lukee "VENONA", jota käytetään muuallakin, mutta yleisin muoto on "Venona", jota myös CIA käyttää.
Venona-projektin käynnistyminen

CIA ja NSA julkistivat vuosina 1995–1996 aiemmin salaiseksi määriteltyjä Venona-projektin tietoja. CIA:n mukaan Yhdysvaltain tiedustelu oli saanut vuonna 1942 selville purettuaan Japanin armeijan esikunnan ja sen Berliinin ja Helsingin välisten sotilasattaseoiden salatun tietoliikenteen, että suomalaiset kryptoanalyytikot olivat selvittäneet ominaispiirteitä venäläisten tietoliikenteen salauksesta ja että suomalaiset jakoivat tämän tiedon japanilaisille. Tämän seurauksena Yhdysvaltain maavoimien Signals Security Agency (SSA) käynnisti eversti Carter Clarken määräyksestä 1.2.1943 ohjelman, jonka tarkoituksena oli tutkia Neuvostoliiton kryptattua tietoliikennettä. Clarken huolena oli, että Neuvostoliitto ja Natsi-Saksa saattaisivat neuvotella salassa erillisrauhan, ja hän halusi pystyä varoittamaan tästä tarvittaessa esimiehiään.
Neuvostoliiton johto Moskovassa oli saanut kuitenkin agenteiltaan pian tiedoksi sekä vihollisten (Saksa ja Suomi) että liittolaisten (Yhdysvallat) yrittävän lukea sen salattua tietoliikennettä. Neuvostoliiton Berliinin agentit olivat tiedottaneet Moskovaan, että suomalaiset joukot olivat löytäneet osittain palaneita koodikirjoja ja kryptografista materiaalia Neuvostoliiton Petsamon konsulaatista kesäkuussa 1941, ja että myös saksalaiset yrittävät nyt käyttää venäläisten koodikirjaa, jonka suomalaiset olivat löytäneet. Tieto ei kuitenkaan huolettanut Neuvostoliiton johtoa Moskovassa, koska tietoliikenteen turvallisuus perustui kertakäyttöavaimille. KGB:n koodikirja korvattiin uudella vasta vuoden 1943 lopulla.
Mitä Venona-projektilla saavutettiin

NSA:n mukaan Venona-projektissa puretut viestit johtivat useiden KGB:n lukuun vakoilua harjoittaneiden agenttien paljastumiseen. Heitä olivat mm. Klaus Fuchs, Harry Gold, David Greenglass, Theodore Hall, William Perl, Ethel ja Julius Rosenberg sekä ns. Cambridgen viisikko, joista paljastuivat Guy Burgess, Donald Maclean, Anthony Blunt ja Kim Philby.
Salattujen viestien purkamisen ja Venona-projektin onnistumisen kannalta keskeinen tekijä oli Neuvostoliiton kryptografisten materiaalien käytössä tapahtunut karkea virhe. Jostakin syystä kryptauksessa käytettävien ns. kertakäyttöavainlehtiöiden (one time pad) sivuista osaa oli käytetty uudestaan avainlehtiöiden valmistuksessa.
Aiheesta muualla

NSA:n virallinen Venona-sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Erkki Tuomioja esittelee Nigel Westin kirjan
Irkut

Näkymä Irkutille Siperian radalta Irkutskin kohdalla
Irkut (ven. Ирку́т) on joki Burjatiassa ja Irkutskin alueella Etelä-Siperiassa Venäjällä. Irkut on 488 km pitkä ja sen valuma-alue noin 15 000 km². Se saa alkunsa Sajanvuorilta Burjatian länsiosasta läheltä Mongolian rajaa. Sieltä se virtaa lounaaseen ja itään. Irkutskin alueelle saavuttuaan Irkut kääntyy pohjoiseen ja laskee Irkutskin kaupungin luona vasemmalta Angaraan.
Vesipallo kesäolympialaisissa 1980

Vesipallo
Olympialaisten vesipalloallas
Vuoden 1980 kesäolympialaisten vesipallo järjestettiin 20. – 29. heinäkuuta 1980. Tämä oli 18. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Vesipallo järjestettiin ainoastaan miehille. Mukana oli 132 osanottajaa 12 eri maasta.
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
|  NeuvostoliittoJevgeni Šaronov Sergei Kotenko Vladimir Akimov Jevgeni Grišin Mait Riisman Aleksandr Kabanov Aleksei Barkalov Erkin Šagajev Georgi Mšvenieradze Mihail Ivanov Vjatšeslav Sobtšenko |  JugoslaviaLuko Vezilić Zoran Gopčević Damir Polić Ratko Rudić Zoran Mustur Zoran Roje Milivoj Bebić Slobodan Trifunović Petar Kočić Predrag Manojlović Milorad Krivokapić |  UnkariEndre Molnár István Szívós Attila Sudár György Gerandás György Horkai Gábor Csapó István Kiss István Udvardi László Kuncz Tamás Faragó Károly Hauszler |
Lopputulokset

| Sija | Maa |
| --- | --- |
:  Neuvostoliitto
:  Jugoslavia
:  Unkari
4.:  Espanja
5.:  Kuuba
6.:  Alankomaat
7.:  Australia
8.:  Italia
9.:  Romania
10.:  Kreikka
11.:  Ruotsi
12.:  Bulgaria
Vesipallo kesäolympialaisissa 1984

Vesipallo
Vuoden 1984 kesäolympialaisten vesipallo järjestettiin 1. – 10. elokuuta 1984. Tämä oli 19. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Vesipallo järjestettiin ainoastaan miehille. Mukana oli 147 osanottajaa 12 eri maasta.
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
|  JugoslaviaMilorad Krivokapić Deni Lušić Zoran Petrović Božo Vuletić Veselin Đuho Zoran Roje Milivoj Bebić Perica Bukić Goran Sukno Tomislav Paškvalin Igor Milanović Dragan Andrić Andrija Popović |  YhdysvallatCraig Wilson Kevin Robertson Gary Figueroa Peter Campbell Douglas Burke Joseph Vargas Jon Svendsen John Siman Andrew McDonald Terry Schroeder Jody Campbell Timothy Shaw Christopher Dorst |  Länsi-SaksaPeter Röhle Thomas Loebb Frank Otto Rainer Hoppe Armando Fernández Thomas Huber Jürgen Schroder Rainer Osselmann Hagen Stamm Roland Freund Dirk Theismann Werner Obschemikat |
Lopputulokset

| Sija | Maa |
| --- | --- |
:  Jugoslavia
:  Yhdysvallat
:  Länsi-Saksa
4.:  Espanja
5.:  Australia
6.:  Alankomaat
7.:  Italia
8.:  Kreikka
9.:  Kiina
10.:  Kanada
11.:  Japani
12.:  Brasilia
Vesipallo kesäolympialaisissa 1988

Vesipallo
Vuoden 1988 kesäolympialaisten vesipallo järjestettiin 19. syyskuuta – 1. lokakuuta 1988. Tämä oli 20. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Vesipallo järjestettiin ainoastaan miehille. Mukana oli 156 osanottajaa 12 eri maasta.
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
|  JugoslaviaAleksandar Šoštar Deni Lušić Dubravko Šimenc Perica Bukić Veselin Đuho Dragan Andrić Mirko Vičević Igor Gočanin Mislav Bezmalinović Tomislav Paškvalin Igor Milanović Goran Rađenović Petar Kočić |  YhdysvallatCraig Wilson Kevin Robertson James Bergeson Peter Campbell Douglas Kimbell Edward Klass Alan Mouchawar Jeffrey Campbell Gregory Boyer Terry Schroeder Jody Campbell Christopher Duplanty Michael Evans |  NeuvostoliittoEvgueni Charonov Nourlan Mendygaliev Evgeni Grichine Alexandre Kolotov Sergei Naoumov Victor Berendiouga Serguei Kotenko Dmitri Apanasenko Georgui Mchvenieradze Mikhail Ivanov Serguei Markotch Nikolai Smirnov Mikhail Giorgadze |
Lopputulokset

| Sija | Maa |
| --- | --- |
:  Jugoslavia
:  Yhdysvallat
:  Neuvostoliitto
4.:  Länsi-Saksa
5.:  Unkari
6.:  Espanja
7.:  Italia
8.:  Australia
9.:  Kreikka
10.:  Ranska
11.:  Kiina
12.:  Etelä-Korea