stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Soinin seurakunta

| Soinin seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Soinin kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Lapuan hiippakunta
Rovastikunta:  Lapuan tuomiorovastikunta
Pääkirkko:  Soinin kirkko
Perustettu:  1895
Jäsenmäärä:  1 589 (2023)
– Osuus asukkaista:  84,9 %
Kirkollisvero:  1,85 %
Kirkkoherra:  Terho Kanervikkoaho
Verkkosivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Soinin seurakunta on Lapuan hiippakuntaan ja Lapuan hiippakunnan tuomiorovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Soinin kunnan alueella.
Historia

Soinin alue oli pitkään erämaata, jossa kulkivat eränkävijät Satakunnan, Hämeen ja Kyrön alueelta. Keskiajalla alue oli Pietarsaaren ja Pirkkalan rajaseutua. Vakituinen asutus Soiniin tuli kuitenkin savolaisten myötä. Seutu oli merkittävä tervanpolttoalue 1700-luvulta 1900-luvulle asti. Alue ei ollut aiemmin hallinnollisesti yhtenäinen, vaan eteläisimmät kylät ovat olleet osa Pirkkalaa, Ruoveteä, Keuruuta ja Ähtäriä, pohjoiset taas Pietarsaarta, Lappajärveä ja Alajärveä. 12. marraskuuta 1784 perustettiin kuninkaallisen majesteetin kiertokirjeellä Lappajärven seurakuntaan kuuluva Soinin saarnahuonekunta, johon yhdistettiin myös osia Pietarsaaren ja Tampereen rovastikunnista. Taloja nykyisen Soinin alueella oli tuolloin kymmenkunta ja suurin osa saarnahuonekunnan väestä oli entisiä Lappajärven alustalaisia, mutta huomattava osa oli myös Ruoveden ja Keuruun seurakuntien asukkaita. Vuoteen 1851 mennessä kunta oli saavuttanut useiden alueliitosten myötä nykyisen laajuutensa. Keisarillinen senaatti antoi 10. lokakuuta 1859 päätöksen muuttaa saarnahuonekunta Alajärven seurakunnan kappeliksi. Soinin kunta itsenäistyi vuonna 1868 ja vuonna 1895 itsenäistyi myös seurakunta. Seurakunnan väkiluku oli suurimmillaan vuonna 1954, jolloin se oli 4 863 henkeä. 1960-luvulla jäsenmäärä alkoi nopeasti vähentyä, ollen nykyisin alle 2 000.
Herätysliikkeet

Soinin seurakunta kuuluu muun Etelä-Pohjanmaan tavoin evankelisen herätysliikkeen selvään tukialueeseen. Maakunnan itäosissa evankelisen herätysliikkeen kannatus on epäyhtenäistä. Soinin kannatusalue yhdistyy Keski-Suomen yhtenäiseen evankeliseen kannatusalueeseen.
Papisto

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Soinin kappeliseurakunnan kappalaisina ja Soinin seurakunnan kirkkoherroina:
Papisto > Soinin kappeliseurakunnan kappalaiset

1870-1886: Johan Porthén
1888-1898: Henrik Nurmio
Papisto > Soinin seurakunnan kirkkoherrat

1906–1927: Matti Haataja
1930–1935: Juho Annala
1935–1961: Väinö Vihtori Kurkinen
1962–1966: Martti S. Martikainen
1967–1974: Toivo O. Veijola
1974–2010: Lauri Lempinen
2010–2017: Esko Kallio
2017–2022: Pasi Kilpeläinen
Hannu Lehtonen (vs.)
2023–: Terho Kanervikkoaho
Aiheesta muualla

Soinin seurakunnan kotisivut
Stjørdal

Stjørdal on Norjan kunta Trøndelagin läänin eteläosassa. Kunnan rajanaapureita ovat Malvik, Selbu, Meråker, Levanger ja Frosta. Stjørdalin hallinnollinen keskus Stjørdalshalsen otti käyttöön kaupunkistatuksen 1997. Kunnan alueella sijaitsee Trondheimin lentoasema.
Stjørdalshalsenin ohella muita taajamia ovat Hell, Hegra ja Skatval. Kunnan väkiluku on ollut kasvussa 1950-luvulta lähtien.
Nord-yliopisto kouluttaa Stjørdalissa liikenneopettajia.
Media

Stjørdalissa ilmestyy paikallislehti Bladet.
Kuvia

Værnesin kirkko
Stjørdalin satama, taustalla Stjørdalshalsen.
Kaupungintalo
Steinvikholmin linnoitus
Tunnettuja henkilöitä

Marit Arnstad (s. 1962), poliitikko
Rolf Åge Berg (s. 1957), mäkihyppääjä
Petter Jakob Bjerve (1913–2004), poliitikko
Ingvild Kjerkol (s. 1975), poliitikko
Fredrik Midtsjø (s. 1993), jalkapalloilija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stjørdal Wikimedia Commonsissa
Stjørdalin kunta – virallinen kotisivu (norjaksi)
Trøndelagin läänin kunnat
Flatanger
Frosta
Frøya
Grong
Heim
Hitra
Holtålen
Høylandet
Inderøy
Indre Fosen
Leka
Levanger
Lierne
Malvik
Melhus
Meråker
Midtre Gauldal
Namsos
Namsskogan
Nærøysund
Oppdal
Orkland
Osen
Overhalla
Rennebu
Rindal
Røros
Røyrvik
Selbu
Skaun
Snåsa
Steinkjer
Stjørdal
Trondheim
Tydal
Verdal
Ørland
Åfjord
Norjan läänit | Norja
Robert Carradine

Robert Carradine
Robert Reed Carradine (s. 24. maaliskuuta 1954 Hollywood) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen äitinsä oli Sonia Sorel ja isänsä kuuluisa näyttelijä John Carradine.
Carradinella on ollut rooleja muiden muassa elokuvissa Sudenpesä (1973), Katkera paluu (1978), Voittamaton ykkönen (1980), Nörttien kosto (1984) ja Nynnyjen kosto II (1987). Hän on 2000-luvulle tultaessa myös esiintynyt sarjassa Lizzie McGuire.
Carradine on ollut vuodesta 1990 naimisissa Edie Manin kanssa. Yksi hänen lapsistaan on näyttelijä Ever Carradine.
Aiheesta muualla

Robert Carradine Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Riuttala

Riuttala on maaseutukylä Kuopion Karttulassa, maanteitse  noin 43 kilometriä länsiluoteeseen Kuopion keskustasta ja noin 20 kilometriä Karttulan kirkonkylältä koilliseen. Kylässä ei ole kauppaa eikä koulua.
Riuttala on tunnettu siellä sijaitsevasta Riuttalan talonpoikaismuseosta, jonka Museovirasto on luokitellut erääksi valtakunnallisesti merkittävistä kulttuuriympäristöistä.
Aiheesta muualla

Riuttalan talonpoikaismuseo (riuttala.fi)
Riuttalan Talonpoikasmuseo (museot.fi)
Riuttalan talonpoikaismuseo (Arkistoitu – Internet Archive) (pohjois-savonmuisti.fi)
Karttulan alueen palveluopas (pdf, 2017) (Arkistoitu – Internet Archive) (kuopio.fi)
Risto Pajari

Risto Pajari (17. kesäkuuta 1909 Oulu  – 26. marraskuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen eversti, virkamies, vakuutusalan toimihenkilö ja sotakirjailija.
Henkilöhistoria

Risto Pajarin vanhemmat olivat maanmittausinsinööri Olli Pajari ja Selma Elisabet Heikel ja puoliso vuodesta 1932 sairaanhoitaja Irja Elina Saukkonen. Suurlähettiläs Erkki Pajari (1933–1993) oli heidän poikansa.
Ylioppilaaksi Pajari tuli Oulun lyseosta. Hän suoritti Kadettikoulun 1930 ja Sotakorkeakoulun 1938. Pajari toimi Lentosotakoulun opetusupseerina ja adjutanttina, merilentolaivueen tähystäjänä, adjutanttina ja lentueen varapäällikkönä ja päällikkönä 1930-luvulla, 1940-luvulla taas Ilmavoimien esikunnassa toimistoupseerina, toimistopäällikkönä ja esikuntapäällikkönä. Ilmasota-lehden päätoimittaja hän oli 1941. Eduskunnan puolustusasiain valiokunnan sihteeri Pajarista tuli 1947. Hänet ylennettiin vänrikiksi 1930, luutnantiksi 1932, kapteeniksi 1936, majuriksi 1940, everstiluutnantiksi 1942 ja everstiksi 1944. Vuonna 1949 Pajari palasi Lentosotakouluun, toimien sen johtajana vuoteen 1954, jolloin hän erosi puolustusvoimien palveluksesta. Pajari työskenteli Henkivakuutusyhtiö Salaman prokuristina ja hankintapäällikkönä vuoteen 1970, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Pajarin teokset Talvisota ilmassa ja Jatkosota ilmassa kuvaavat laajaan lähdeaineistoon perustuen talvi- ja jatkosodan tapahtumia ilmarintamalla. Kolmen teoksen lisäksi hän kirjoitti runsaasti artikkeleita sotilaallisiin aikakauslehtiin.
Teokset

Pajari, Risto & Lehmus, Kalle 1948. Suomea linnun silmin / Finland i fågelperspektiv. Helsinki: Otava.
Pajari, Risto 1971. Talvisota ilmassa.  Porvoo: WSOY.
Pajari, Risto 1982. Jatkosota ilmassa.  Porvoo: WSOY.
Rocksteady

Rocksteady on ska-musiikista 1960-luvulla kehittynyt hitaampi tyylilaji. Siinä pasuuna korvattiin pianolla ja bassokitaralla, harmoniat nousivat paremmin esille, ja sanoitukset olivat yhteiskunnallisesti ja poliittisesti tiedostavampia. Rocksteady oli reggaen edeltäjä.
Richard Demén-Willaume

| Richard Demén-Willaume> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. tammikuuta 1986 (ikä 38) Kungsbacka, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  101 kg
Pelinumero:  7
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2004–2013
Seurat:  Frölunda HC (SEL)   Arizona Sundogs (CHL)   Rögle BK (Allsv./SEL)   Malmö Redhawks (Allsv.)   Borås HC (Allsv.)   Rouen Hockey Élite 76 (Ranska)   SaiPa (SML)   Tingsryds AIF (Allsv.)   Timrå IK (SEL)
NHL-varaus:  154. varaus, 2004 Colorado Avalanche
Richard Demén-Willaume (s. 28. tammikuuta 1986 Kungsbacka, Ruotsi) on ruotsalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Isokokoinen Demén-Willaume oli pelityyliltään puolustava puolustaja, joka liikui kokoisekseen varsin hyvin. Hän pelasi myös laitahyökkääjänä vuosina 2007–2010.
Ura > Seuraura

Demén-Willaume on Hanhals IF:n kasvatti, mutta pelasi myöhemmät juniorivuotensa Frölunda HC:ssa, jossa hän voitti J20 SuperElitin mestaruuden vuosina 2003 ja 2005, J20 SuperElitin hopeaa vuonna 2006 sekä J18 Allsvenskanin mestaruuden vuosina 2002, 2003 ja 2004. Colorado Avalanche varasi Demén-Willaumen viidennellä kierroksella 154. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2004. Hän debytoi Elitserienissä kaudella 2004–2005, jolloin Demén-Willaume sai siellä tililleen kahdeksan runkosarja- ja yhden playoff-ottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin Frölundan J20-joukkueessa. Demén-Willaume voitti lukemalla +39 J20 SuperElitin tehopörssin.
Kausi 2005–2006 oli Demén-Willaumen varsinainen tulokaskausi Elitserienissä ja se toi hänelle 42 runkosarjaottelussa tehot 2+1=3. Hän voitti kauden päätteeksi Elitserien-hopeaa. Demén-Willaume pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua Euroopan seurajoukkueiden mestaruusturnauksessa. Hän pelasi kevätkautensa kuitenkin lähinnä Frölundan hopeaa voittaneessa J20-joukkueessa. Syksyllä 2006 Demén-Willaume osallistui Colorado Avalanchen harjoitusleirille, mutta loukkaantui taklaustilanteessa. Marraskuussa 2006 hän teki sopimuksen CHL-liigan Arizona Sundogsin kanssa ja pelasi siellä kauden kaikki yhdeksän otteluaan.
Kaudeksi 2007–2008 Demén-Willaume palasi kotimaahansa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella HockeyAllsvenskan-joukkue Rögle BK:n riveihin. Hän oli nostamassa joukkuetta Elitserieniin kaudeksi 2008–2009. Demén-Willaume jatkoi Röglessä vielä kaudella 2009–2010, mutta hän jätti joukkueen kuitenkin tammikuussa 2010 ja siirtyi kaksi päivää myöhemmin Allsvenskan-joukkue Malmö Redhawksiin. Kaudella 2010–2011 Demén-Willaume jatkoi samassa sarjassa vuoden mittaisella sopimuksella Borås HC:n riveissä. Hän pelasi samalla kaudella myös kuusi ottelua lainalla sarjatasoa ylempänä Frölundassa.
Demén-Willaume teki toukokuussa 2011 vuoden mittaisen sopimuksen ranskalaisjoukkue Rouen Hockey Élite 76:n kanssa. Hän voitti siellä sekä Ranskan-mestaruuden että Continental Cupin. Syyskuussa 2012 Demén-Willaume siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Saimaan Palloon. Sopimus sisälsi marraskuun Karjala-turnaukseen asti kestäneen try-outin. Demén-Willaume ei saanut sen päätteeksi jatkosopimusta pelattuaan 14 ottelua. Runsas viikko myöhemmin hän siirtyi kolmen ottelun mittaisella lainasopimuksella HockeyAllsvenskanin Tingsryds AIF:ään, Kahden siellä pelatun ottelun jälkeen Demén-Willaume siirtyi kuuden ottelun mittaiselle try-outille Timrå IK:hon.
Ura > Maajoukkueura

Demén-Willaume pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2004.
Tilastot

Demén-Willaume (numero 10) Frölunda HC:n paidassa harjoitusottelussa elokuussa 2005.
Riku Korhonen

Riku Korhonen toukokuussa 2009.
Riku Korhonen (s. 3. helmikuuta 1972 Turku) on suomalainen kirjailija.
Korhonen on valmistunut filosofian maisteriksi Turun yliopistosta. Hän opiskeli pääaineenaan yleistä kirjallisuustiedettä ja sivuaineina filosofiaa, suomen kieltä, luovaa kirjoittamista ja pedagogisia opintoja. Korhonen on työskennellyt äidinkielen opettajana Aurajoen yläkoulussa, kustannustoimittajana, suunnittelijana ja luovan kirjoittamisen opettajana Turun yliopistossa sekä Helsingin Sanomien kolumnistina.
Korhosen teos Emme enää usko pahaan valittiin vuoden 2016 Finlandia-palkintoehdokkaaksi.
Syyskuussa 2009 Korhonen avioitui kirjailija-näyttelijä Anna-Leena Härkösen kanssa. He erosivat vuonna 2020.
Teokset

Kahden ja yhden yön tarinoita.  Turku:  Sammakko, 2003.  ISBN 952-5194-64-7.
Savumerkkejä lähtöä harkitseville.  Turku:  Sammakko, 2005.  ISBN 952-483-001-9.
Lääkäriromaani.  Turku:  Sammakko, 2008.  ISBN 952-483-001-9.
Hyvästi tytöt.  Turku:  Sammakko, 2009.  ISBN 978-952-483-112-3.
Nuku lähelläni: Romaani.  Helsinki:  WSOY, 2012.  ISBN 978-951-0-39305-5.
Emme enää usko pahaan.  Helsinki:  WSOY, 2016.  ISBN 978-951-0-41997-7.
Palkinnot ja tunnustukset

Huonon kirjallisuuden seuran palkinto 2000 (novellista Rakkautemme raivoavat rapahaudat)
Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinto 2003 (romaanista Kahden ja yhden yön tarinoita)
Turun yliopiston vuoden opettaja 2005
Kalevi Jäntin palkinto 2008 (romaanista Lääkäriromaani)
Euroopan unionin kirjallisuuspalkinto 2010
Valtion kolmivuotinen taiteilija-apuraha 2011–2013
Aiheesta muualla

Hiltunen, Pekka: Riku Korhonen – Kotirintamamies Apu.fi/Image. 15.4.2008.
Rikosseuraamusalan koulutuskeskus

| Rikosseuraamusalan koulutuskeskus Brottspå­följds­om­rå­dets ut­bild­nings­cen­tral> RSKK |
| --- | --- |
 RSKK:n sisäänkäynti Vantaan Jokiniemessä.
Perustettu:  1976
Ministeriö:  Oikeusministeriö
Sijainti:  Vernissakatu 2A Vantaa
Valtio:  Suomi
Yksikönpäällikkö:  Anita Lehto
Hallinnonala:  Rikosseuraamuslaitos
Aiheesta muualla
Sivusto
Rikosseuraamusalan koulutuskeskus (RSKK) on vuonna 1976 perustettu, Vantaan Tikkurilan suuralueen Jokiniemen kaupunginosassa, noin 200 metriä Tikkurilan rautatieaseman eteläpuolella sijaitseva Rikosseuraamuslaitoksen (RISE) valtakunnallinen yksikkö. Koulutuskeskuksen yksikönpäällikkönä toimii Hannu Kiehelä.
Koulutuskeskus antaa rikosseuraamusalaan liittyvää tutkintokoulutusta (vankeinhoidon perustutkinto lukion tai muun toisen asteen pohjatutkinnon pohjalta) sekä täydentävää koulutusta kaikille rikosseuraamusalan työntekijöille. Rikosseuraamusalan valvonta- ja ohjaustehtävissä toimivan vartijan peruskoulutuksena on 90 opintopisteen (16 kk) laajuinen vankeinhoidon perustutkinto, johon sisältyy 10 kuukautta palkallista harjoittelua vankilassa.
Jatkokoulutuksena Rikosseuraamusalan koulutuskeskus järjestää rikosseuraamusalan koulutusohjelman (laajuus 210 op, noin 2,5 vuotta; tutkintona sosionomi - AMK) yhteistyössä Laurea-ammattikorkeakoulun kanssa.
Koulutuskeskuksen yhteydessä toimii kriminologinen erikoiskirjasto. Kriminologisen kirjaston erikoisaloja ovat rangaistusten täytäntöönpano, vankeinhoito, kriminologia, kriminaalihuolto, rikoksentorjunta ja uhritutkimus. Koulutuskeskuksella on oma 26 huoneen kurssihotelli, joka tarjoaa majoitusta pääasiassa yli 100 kilometrin etäisyydeltä saapuville kurssilaisille.
Rikosseuraamusalan koulutuskeskus toteuttaa oppi- ja tutkimuslaitosten kanssa yhteistyössä rikosseuraamusalan ylintä ammatillista koulutusta sekä osallistuu aktiivisesti alan työelämän kehittämiseen ja uusintarikollisuutta vähentävien ohjelmien kouluttamiseen, kehittämiseen ja arviointiin. Rikosseuraamusalan koulutuskeskus myös osallistuu rikosseuraamusalan koulutusta koskevaan kansainväliseen yhteistyöhön.
Rikosseuraamusalan koulutuskeskuksen kanssa samassa rakennuksessa (B-rapussa) sijaitsee RISEn Uudenmaan yhdyskuntaseuraamustoimisto. Sen toimialueeseen kuuluu koko Uusimaa Helsinkiä lukuun ottamatta. Toimisto on suurin yhdyskuntapalvelun toimeenpanoyksikkö Suomessa.
Aiheesta muualla

22.12.2006/1316 Laki Rikosseuraamusalan koulutuskeskuksesta Finlex, Ajantasainen lainsäädäntö, finlex.fi. Viitattu 12.5.2016.
Robert Ayres (näyttelijä)

| Robert Ayres> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. joulukuuta 1914 Michigan, Yhdysvallat
Kuollut: 5. marraskuuta 1968 (53 vuotta) Hemel Hempstead, Iso-Britannia
Ammatti:  näyttelijä
Muut tiedot
Aktiivisena:  1922-1968
Robert Ayres (11. joulukuuta 1914 – 5. marraskuuta 1968) oli yhdysvaltalainen elokuva-, teatteri- televisionäyttelijä. Ayres kuoli 53-vuotiaana 5. marraskuuta 1968 Hemel Hempsteadissä, Isossa-Britanniassa.
Osittainen filmografia

Time Lock (1957)
Titanicin kohtalonyö (1958)
Käännös suomeksi
Rockwell (kirjaintyyppi)

Rockwell
Rockwell on egyptienne- tai slab serif -kirjaintyyppi, jonka suunnitteli Frank Pierpont. Monotype julkaisi sen vuonna 1934, jolloin slab serif -kirjaintyypit olivat tulleet uudestaan muotiin. Rockwellin suuri x-korkeus ja kirjainmuotojen selkeys tekevät siitä helppolukuisen. Rockwellista on saatavilla yhdeksän eri leikkausta, muun muassa kaksi kapeaa leikkausta, joten se on hyvin monipuolinen kirjaintyyppi. Se sopii erityisen hyvin mainostarkoituksiin, otsikoihin ja lyhyisiin tekstikappaleisiin.
Rimondin lähdekaivo

| Rimondin lähdekaivo> Κρήνη Ριμόντι |
| --- | --- |
 Rimondin lähdekaivo.
Sijainti:  Réthymno, Kreeta, Kreikka
Koordinaatit:  35°22′12″N, 24°28′29″E
Rakennustyyppi:  lähdekaivo
Valmistumisvuosi:  1626
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rimondin lähdekaivo (kreik. Κρήνη Ριμόντι, Kríni Rimónti) on lähdekaivo Réthymnon kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Plateía Rimónti -aukiolla eli Rimondin aukiolla Réthymnon vanhassakaupungissa.
Rimondin lähdekaivo.
Rimondin lähdekaivo on rakennettu venetsialaisvallan aikana vuonna 1626. Se on saanut nimensä rakennuttajastaan Alvise Rimondista. Lähdekaivo toi kaupunkilaisille vettä etelästä Evligián kukkulalta Vrýsinas-vuoren suunnasta.
Lähdekaivo on ollut osa suurempaa rakennusta, josta lähinnä lähdekaivo-osa on säilynyt nykyaikaan. Säilyneessä osassa on neljä korinttilaista pylvästä. Niiden päällä on epistyyli, jossa on kappale latinankielistä omistuspiirtokirjoitusta, josta erottuvat sanat Liberalitatis (”anteliaisuudesta”) ja Fontes (”lähteet”). Vesi virtaa kolmesta pylväiden välissä olevasta leijonanpääkoristeisesta aukosta. Osmanivallan aikana lähdekaivon päälle rakennettiin kupoli, jonka rakenteista on säilynyt jäänteitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rimondin lähdekaivo Wikimedia Commonsissa
Riku Laine

| Riku Laine> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Riku Petteri Laine
Syntynyt: 14. toukokuuta 1997 (ikä 27)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä / Iso laitahyökkääjä
Pituus:  197 cm
Paino:  100 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2012–2016 2016 2016– 2016–2017 2017–2018 2018–2019:  Kaarinan Ura Forssan Koripojat Salon Vilpas → PeU → Kaarinan Ura → LoKoKo Bisons
Aiheesta muualla
FIBA
Riku Petteri Laine (s. 14. toukokuuta 1997) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä tai iso laitahyökkääjä. Kaarinan Uran kasvatti Laine on saavuttanut Salon Vilppaassa muun muassa Suomen cup -mestaruuden vuonna 2019 sekä SM-hopeaa vuosina 2018 ja 2019.
Pelaajaura

Laine on Kaarinan Uran kasvatti ja pelasi seuran nuorisojoukkueissa B-poikien SM-sarjaa vuosina 2011–2013 ja A-poikien SM-sarjaa vuosina 2012–2015. A-pojissa hän saavutti ikäluokan SM-hopeaa vuonna 2014. Laine oli nuorisoikäluokissa maan parhaita pelaajia ollen muun muassa B-poikien SM-sarjakaudella 2012–2013 sarjan kori- ja levypallokuningas. Hän pelasi Suomen juniorimaajoukkueissa ja kuului alle 18-vuotiaiden maajoukkueen kokoonpanoon ikäluokan vuoden 2015 EM-kilpailuissa.
Vuosina 2012–2016 Laine pelasi Urassa miesten valtakunnallisissa divisioonissa. Keväällä 2016 hän pelasi myös Forssan Koripojissa ja teki Korisliigassa pelanneen Salon Vilppaan kanssa kaksivuotisen sopimuksen. Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan Laine pelasi M1DB:ssäselvennä PeU:n joukkueessa. Lokakuussa Laine ja Vilpas tekivät kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2017–2018 hän haki peliaikaa Urasta ja kaudella 2018–2019 LoKoKo Bisonsista. Vilppaassa Laine saavutti SM-hopeaa vuosina 2017 ja 2018, Suomen cup -mestaruuden vuonna 2019 ja Suomen cupin hopeaa vuonna 2020. Laine oli mukana voittamassa Vilppaan ensimmäistä SM-kultaa 2021. Laine teki seuran kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen, joka ylettyy vuoteen 2024 asti.
Saavutukset

SM-kultaa 2021
SM-hopeaa 2018 ja 2019
Suomen cup -mestaruus 2019
Suomen cupin hopeaa 2020
Aiheesta muualla

Riku Laine Basketball Player Profile eurobasket.com (englanniksi)
Square Enix

| Square Enix Holdings Co> , Ltd. |
| --- | --- |

 Square Enixin pääkonttori Tokiossa
Yritysmuoto:  Julkinen osakeyhtiö
ISIN:  JP3164630000
Perustettu:  Syyskuu 1975 (Enix) 1. huhtikuuta 2003 (fuusioitui)
Toimitusjohtaja:  Yōichi Wada
Avainhenkilöt:  Yasuhiro Fukushima (puheenjohtaja) Keiji Honda (varatoimitusjohtaja)
Kotipaikka:  Shinjuku, Tokio, Japani
Toimiala:  videopeliteollisuus
Tuotteet:  Videopelit, kirjat, lehdet
Henkilöstö:  2 973 (maaliskuu 2008)
Tytäryhtiöt:  tytäryhtiöt
Kotisivu:  www.square-enix.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Square Enix Holdings Co., Ltd. (jap. 株式会社スクウェア･エニックス, Kabushikikaisha Sukuwea Enikkusu) on japanilainen pääosin videopelien kehittämiseen ja julkaisuun keskittyvä yritys. Yhtiö syntyi, kun keskenään kilpailleet Enix ja Square yhdistyivät huhtikuussa 2003.
Square Enixin päätuotteet ovat roolipelisarjat, kuten Final Fantasy ja Dragon Quest. Pelien ohella yhtiö on tuottanut myös manga- ja animesarjoja, kuten Fullmetal Alchemist.
Historia

Marraskuussa 2002 Enix ja Square ilmoittivat yhdistymisestään, jonka johdosta yhtiöt toimisivat yhtenä 1. huhtikuuta 2003 alkaen nimellä Square Enix.
Vuoden 2005 lopulla Space Invaders -sarjan luonut Taito Corporation liitettiin Square Enixiin. Vuonna 2009 yhtiö osti Eidos Interactiven ja sai samalla Crystal Dynamicsin. Samana vuonna perustettiin Square Enix Europe -yhtiö.
Vuonna 2015 yhtiö perusti Tokyo RPG Factory -studion, joka kehitti peliä Project Setsuna (myöhemmin julkaistu nimellä I Am Setsuna).
Vuonna 2017 Square Enixin ilmoitettua irtautuvansa IO Interactivesta tämän johto ilmoitti sopineensa yhtiön ostamisesta ja että yhtiö jatkaa itsenäisenä yhtiönä.
Square Enixin toimitusjohtaja Yosuke Matsuda on sanonut, että ”Hitman ei olisi Hitman jos se ei olisi IO:n tekemä” päätöksestä jättää pelisarjan oikeudet IO Interactivelle.
Toukokuussa 2022 Square Enix myi Embracer Groupille kolme pelistudiota 300 miljoonan dollarin hinnalla: Crystal Dynamics, Eidos Montreal ja Square Enix Montreal, joissa on 1 100 henkilöä kahdeksassa eri paikassa. Kaupan mukana siirtyvät muun muassa Tomb Raider, Deus Ex, Thief ja Legacy of Kain -tuotesarjat sekä yli 50 muuta nimikettä.
Huhtikuussa 2024 yhtiö kertoi 22,1 miljardin jenin (140 miljoonan dollarin) tappioista johtuen päätöksestä peruuttaa kesken olevia projekteja. Yhtiön johtajan Takashi Kiryun mukaan nämä johtuvat yrityksen aikeista suoraviivaistaa pelien tuotantoa kohdistaa kehitysresursseja. Kiryun mukaan yhtiö on aiemmin keskittynyt liikaa tietyn tyyppiseen pelaamiseen tai tiettyihin lajityyppeihin ja kuluttajien mieltymykset ovat monipuolistuneet. Yhtiö aikoo keskittyä laadun parantamiseen pienemmällä määrällä julkaisuja ja vähentää ulkoistettua kehitystyötä.
Tuotteet > Pelisarjat

| Sarja | Alkuperäinen yhtiö | Alkamisvuosi |
| --- | --- | --- |
| Space Invaders | Taito – kehittäjä | 1978 |
| Bubble Bobble | Taito – kehittäjä, julkaisija | 1986 |
| Dragon Quest | Enix – julkaisija | 1986 |
| Rad Racer | Square – kehittäjä, julkaisija | 1987 |
| Final Fantasy | Square – kehittäjä, julkaisija | 1987 |
| Itadaki Street | Enix – julkaisija | 1988 |
| SaGa | Square – kehittäjä, julkaisija | 1989 |
| Seiken densetsu | Square – kehittäjä, julkaisija | 1991 |
| Soul Blazer | Enix – julkaisija | 1992 |
| Lufia | Taito – julkaisija | 1993 |
| Chrono | Square – kehittäjä, julkaisija | 1995 |
| Front Mission | Square – kehittäjä, julkaisija | 1995 |
| Legacy of Kain | Eidos – julkaisija | 1996 |
| Star Ocean | Enix – julkaisija | 1996 |
| Tomb Raider | Eidos – julkaisija | 1996 |
| Grandia | Enix – julkaisija | 1997 |
| Parasite Eve | Square – kehittäjä, julkaisija | 1998 |
| Deus Ex | Eidos – julkaisija | 2000 |
| Hitman | Eidos – julkaisija | 2000 |
| Valkyrie Profile | Enix – julkaisija | 2000 |
| Kingdom Hearts | Square – kehittäjä, julkaisija | 2002 |
| Drakengard | Enix – julkaisija | 2003 |
| Call of Duty: Modern Warfare 3 | Julkaisija Japanissa | 2011 |
Square Enixin toimitusjohtaja Yosuke Matsuda on kertonut haastattelussa yhtiön sisäisestä projektista vanhojen pelien käännöksistä uusille alustoille. Vanhojen pelien uudelleen julkaisussa on noussut ongelmaksi, että kaikkien pelien lähdekoodit eivät ole löytyneet.