stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kulkurin kulta

| Kulkurin kulta Hanne & Irwin |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1979
 Formaatti: LP, MC, CD
 Tuottaja(t): Vexi Salmi
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 32.46
 Levy-yhtiö: Levytuottajat
 Levymerkki: Gold Disc
Singlet albumilta Kulkurin kulta
 ”Kulkurin kulta” / ”Ohimarssi” Julkaistu: 1978  ”Siitä vain” / ”Pedro” Julkaistu: 1978  ”Jurtti” / ”Yksi hopeinen rupla” Julkaistu: 1979
Hannen muut julkaisut
| Käy tanssimaan 1978 | Kulkurin kulta 1979 | Mañana 1979 |
Irwin Goodmanin muut julkaisut
| Tyttö tuli 1978 | Kulkurin kulta 1979 | Keisari Irwin I 1979 |
Kulkurin kulta on Hannen ja Irwin Goodmanin vuonna 1979 julkaistu yhteisalbumi. Levyn julkaisi Levytuottajat. Albumi sisältää sekä Hannen ja Goodmanin duettoja että molempien artistien soololevytyksiä. Albumilla ei ollut hittejä ja sitä myytiin vaatimattomasti. Kappaleista suosituin oli Goodmanin yksin esittämä nimikappale ”Kulkurin kulta”.
Albumi julkaistiin alun perin vinyylilevynä ja C-kasettina, ja se oli pitkään Goodmanin ainoa virallinen albumi, joka ei ollut ilmestynyt CD-levynä. Ensimmäisen CD-painoksen julkaisi lopulta vuonna 2012 Rocket Records.
Taustaa

Sanoittaja Vexi Salmi erosi vuonna 1977 Finnlevyltä ja perusti Hymy-lehden päätoimittaja Jorma K. Virtasen kanssa uuden levy-yhtiön, Levytuottajat. Salmen mukana Finnlevyltä Levytuottajille siirtyivät artisteista muun muassa Irwin Goodman ja Hanne. Levytuottajien toiminta käynnistyi saman vuoden marraskuussa.
Levytuottajat päätti vuonna 1979 julkaista Irwin Goodmanilta ja Hannelta yhteislevyn. Hanne oli tuolloin suosionsa huipulla. Miehen ja naisen yhteislevyt olivat 1970-luvun lopulla Suomessa hyvin yleisiä. Danny ja Armi Aavikko olivat vuonna 1977 aloittaneet menestyksekkään yhteistyön, minkä myötä vastaavia miehen ja naisen välisiä duettolevytyksiä oli tehty lukuisia, mutta useimmiten ilman suurempaa menestystä.
»Syksyllä (1978) aloimme suunnitella jo seuraavia levyjä. Myös Hanne oli vaihtanut levy-yhtiötä, ja hänen toinen hittinsä ’Hän on mun (Lökäpöksy)’ oli ilmestynyt kesällä. Päätimme julkaista Irwinin ja Hannen duettolevyn. Samanaikaisesti kirjoittelin lauluja myös tulevalle poliittiselle älppärille Keisari Irwin ensimmäiselle.» 
(Vexi Salmi)
Musiikki

Vexi Salmi on kirjoittanut kaikki albumin sanoitukset, joista osan nimimerkillä Emil von Retee. Sävellyksistä Paul Fagerlund teki viisi ja Irwin Goodman neljä. Matti ”Fredi” Siitonen sävelsi kappaleista kolme, jotka olivat Hannen esittämät ”Siitä vain” ja ”Yksi hopeinen rupla” sekä Goodmanin ja Hannen duetto ”Huvitellaan”. Goodmanin sävellykset tosin merkittiin Fagerlundille kuuluneen nimimerkin Rudolf Holtz tekemiksi, koska Goodmanin teostotulot päätyivät tuolloin ulosottoon. Siksi Goodmanin uusien sävellysten teostotulot ohjattiin Fagerlundille, joka sitten tilitti ne Goodmanille. Fagerlund sovitti kappaleista suurimman osan, poikkeuksina kappaleet ”Huvitellaan” ja ”Yksi hopeinen rupla” on sovittanut Antti Hyvärinen.
Albumin nimikappaleeksi valittiin Goodmanin vuoden 1978 singlelevytys ”Kulkurin kulta”. Goodman oli pyrkinyt sillä vuoden 1978 Syksyn säveleen, kuitenkin epäonnistuen. Se ilmestyi vuoden loppupuolella myös singlenä, mutta ei juurikaan menestynyt. ”Hämärä laulu” oli julkaistu samana vuonna Irwin niin kuin haluat -kokoelmaa varten. Myös Hannen ”Siitä vain” oli ilmestynyt jo aiemmin. Kappaleista yhdeksän on kokonaan uusia, ja niistä neljä Goodman ja Hanne esittävät duettona. Uusista kappaleista kaksi on Goodmanin ja kolme Hannen soololevytyksiä.
»Tänä duettojen kulta-aikana ovat myöskin kansan suursuosikit Hanne ja Irwin lyöttäytyneet yhteen levystudiossa ja laulaa luikanneet omat riipaisevat rakkaustunnustuksensa levylle. [– –] Kulkurin kulta on onnistunut ja hauska kokonaisuus suomalaista iskelmää, jossa ryppyotsainen tosikkomaisuus on korvattu itseironisella huumorilla.» 
(Osa albumin takakannen esittelytekstistä)
Julkaisu ja vastaanotto

Kulkurin kulta julkaistiin Levytuottajien Gold Disc -levymerkillä vuonna 1979. Albumilla ei ollut hittejä ja se jäi vähälle huomiolle. Kappaleista suosituin oli Goodmanin yksin esittämä nimikappale ”Kulkurin kulta”. Levyä myytiin vaatimattomasti, minkä vuoksi sen alkuperäinen painos on harvinainen.
Kulkurin kulta oli pitkään Goodmanin ainoa virallinen albumi, jota ei ollut julkaistu CD-levynä. Kappaleet, joissa Goodman on mukana, oli kuitenkin julkaistu eri CD-kokoelmilla. Rocket Records julkaisi siitä CD-version lopulta vuonna 2012, ja mukana oli bonuksena Hannen vuonna 1978 ilmestynyt albumi Käy tanssimaan.
Kulkurin kulta on Irwin Goodmanin uran kiistanalaisin albumi. Juha Rantalan vuonna 2006 ilmestyneessä kirjassa Irwin Goodman – Kehdosta hautaan sitä kritisoidaan väkisin tehdyn kuuloiseksi ja Goodmanin uran suurimmaksi flopiksi. Albumin parhaina kappaleina Rantala pitää Goodmanin soolona esittämiä lauluja ”Kulkurin kulta” ja ”Hämärä laulu”.
Kappaleet

A-puoli
Kerran vain (Hanne & Irwin) – 2.39 (säv. Rudolf Holtz, san. Emil von Retee, sov. Paul Fagerlund)
Jurtti (Hanne) – 2.44 (säv. Paul Fagerlund, san. Vexi Salmi, sov. Paul Fagerlund)
Hämärä laulu (Irwin) – 2.26 (säv. Rudolf Holtz, san. Emil von Retee, sov. Paul Fagerlund)
Ai ai ai (rakkautta kai) (Hanne & Irwin) – 2.42 (säv. Paul Fagerlund, san. Vexi Salmi, sov. Paul Fagerlund)
Yksi hopeinen rupla (Hanne) – 2.30 (säv. Matti Siitonen, san. Vexi Salmi, sov. Antti Hyvärinen)
Hanna (Irwin) – 3.02 (säv. Paul Fagerlund, san. Vexi Salmi, sov. Paul Fagerlund)
B-puoli
Huvitellaan (Hanne & Irwin) – 2.40 (säv. Matti Siitonen, san. Vexi Salmi, sov. Antti Hyvärinen)
Kulkurin kulta (Irwin) – 3.00 (säv. Rudolf Holtz, san. Emil von Retee, sov. Paul Fagerlund)
Siitä vain (Hanne) – 2.50 (säv. Matti Siitonen, san. Vexi Salmi, sov. Paul Fagerlund)
Nyt (Hanne & Irwin) – 2.28 (säv. Paul Fagerlund, san. Vexi Salmi, sov. Paul Fagerlund)
Hei kaikki nuorekkaat (Irwin) – 2.45 (säv. Rudolf Holtz, san. Emil von Retee, sov. Paul Fagerlund)
Kaikilla muilla on kulta (Hanne) – 2.43 (säv. Paul Fagerlund, san. Vexi Salmi, sov. Paul Fagerlund)
Muusikoita

Muusikkotiedot ainoastaan kappaleista, joilla laulaa Irwin Goodman (1, 3, 4, 6–8, 11).
Hanne (Eija Höynälä) – laulu (1, 3, 5, 7)
Irwin Goodman – laulu (1, 3, 4, 6–8, 11)
Vesa Enne ja Irina Milan – taustalaulu (1, 4, 6–8, 11)
Ami Jaara – taustalaulu (1, 4, 7, 10)
Kai Lind – taustalaulu (6–8, 11)
Irma Tapio – taustalaulu (6, 8, 11)
Paul ”Ekke” Fagerlund – kapellimestari ja kosketinsoittimet (1, 3, 4, 6, 8, 10, 11)
Antti Hyvärinen – kapellimestari ja piano (7)
Esa Katajavuori – piano (3)
Esa Kotilainen – kosketinsoittimet (1, 4, 6–8, 10, 11)
Juhani Aalto – pasuuna (1, 4, 10)
Leif Källman – trumpetit (1, 4, 6, 10)
Jörgen Petersen – trumpetit (1, 4, 6, 8, 10)
Pentti Lahti – saksofoni (6, 8)
Juha Björninen – kitarat (1, 6–8, 10, 11)
Antero Jakoila – kitarat (3, 11)
Heikki Laurila – kitarat (1, 4, 6–8, 10, 11), mandoliini (10, 11)
Eero Lupari – kitarat (11)
Jari Lappalainen – mandoliini (3)
Aimo ”Aikka” Hakala – rummut (11)
Tapani ”Nappi” Ikonen – rummut ja lyömäsoittimet (1, 3, 4, 6–8, 11)
Harri Merilahti – basso (11)
Heikki ”Häkä” Virtanen – basso (3, 6, 8)
Ilkka Willman – basso (1, 4, 7, 10)
Painokset

| Formaatti | Julkaisija ja tunnus | Julkaistu | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
| LP | Gold Disc GDL 2011 | 1979 |  |
| MC | Gold Disc GDK 2011 | 1979 |  |
| CD | Rocket ROK-103 | 2012 |  |
Kyoko Ina

Kyoko Ina ja John Zimmerman
Kyoko Ina (jap. 伊奈 恭子 Ina Kyōko, s. 11. lokakuuta 1972) on amerikanjapanilainen taitoluistelija. Hän syntyi Tokiossa ja alkoi harrastaa lajia nelivuotiaana.
Inan ensimmäinen yhdysvaltalainen luistelupari oli Jason Dungjen, jonka kanssa hän työskenteli vuosina 1991–1998. Sen jälkeen hän jatkoi uraansa John Zimmermanin kanssa.
Ina on voittanut Yhdysvaltain-mestaruuden viidesti, ensimmäiset kaksi kertaa Dungjenin parina, loput kolme Zimmermanin parina. Suurimman menestyksensä talviolympialaisissa hän saavutti Dungjenin parina vuonna 1998, jolloin saavutettiin neljäs sija.
Ina on kilpaillut useina vuosina taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa. Parhaimmillaan hän ylsi vuonna 2002 Zimmermanin kanssa pronssisijalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kyoko Ina Wikimedia Commonsissa
Japanin Grand Prix 2009

|  Japanin Grand Prix 2009  |
| --- | --- |
 15. osakilpailu 17 osakilpailusta kaudella 2009. 

Päivämäärä:  4. lokakuuta 2009
Sijainti:  Suzuka Circuit, Mie, Japani
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,807 km
Kilpailun pituus:  53 kierrosta, 307,573 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Sebastian Vettel   (Red Bull)
Paaluaika:  1.32,160
Palkintokoroke
Voittaja:   Sebastian Vettel   (Red Bull)
Toinen:   Jarno Trulli   (Toyota)
Kolmas:   Lewis Hamilton   (McLaren)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Mark Webber   (Red Bull)
Kierrosaika:  1.32,569 (kierroksella 50)
Japanin Grand Prix 2009 (virallisesti 2009 Formula 1 Fuji Television Japanese Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2009 15. osakilpailu, joka ajettiin 4. lokakuuta Suzukan moottoriradalla Japanissa. Japanin GP ajettiin jälleen Suzukassa kahden välivuoden jälkeen.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Sää | Ilma | Rata | Kosteus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2. lokakuuta | 10:00–11:30 | 04:00–05:30 | 1. vapaat harjoitukset |  Sateinen | 21–22 °C | 22–23 °C | 93–96 % |
| 2. lokakuuta | 14:00–15:30 | 08:00–09:30 | 2. vapaat harjoitukset |  Sateinen | 22 °C | 23 °C | 97 % |
| 3. lokakuuta | 11:00–12:00 | 05:00–06:00 | 3. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 26 °C | 32–38 °C | 47–52 % |
| 3. lokakuuta | 14:00–15:00 | 08:00–09:00 | Aika-ajot |  Aurinkoinen | 26 °C | 35–40 °C | 42–44 % |
| 4. lokakuuta | 14:00–16:00 | 08:00–10:00 | Kilpailu |  Aurinkoinen | 25–26 °C | 36–41 °C | 40–46 % |
Lähde:
Vapaat harjoitukset

Perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Toyotan kolmoskuljettaja Kamui Kobayashi pääsi ajamaan Timo Glockin tilalla joka oli kuumeessa.
Aika-ajot

Lauantain aika-ajoja sävyttivät lukuisat ulosajot ja niistä aiheutuneet kolme punaista lippua. Toro Rosso -kuljettaja Sébastien Buemi ajoi heti ensimmäisen aika-ajo-osion alussa ulos Degner-mutkassa ja ajautui auton perä edellä rengasvalliin. Osuma ei kuitenkaan ollut kova, joten Buemi pystyi jatkamaan. Hän palasi radalle osion loppupuolella ja selviytyi aina viimeiseen aika-ajo-osioon saakka. Toisessa aika-ajo-osiossa Toro Rosson Jaime Alguersuari ajoi samassa Degner-mutkassa ulos keula edellä ja aika-ajo keskeytettiin hetkeksi punaisella lipulla. Pian tämän jälkeen Toyotan Timo Glock ajautui rengasvalliin pääsuoraa edeltäneessä mutkassa ja jakso keskeytettiin jälleen. Selkänsä satuttanut ja haavan vasempaan jalkaansa saanut Glock toimitettiin helikopterilla tarkastukseen sairaalaan, mutta hän ei loukkaantunut vakavammin.
Heikki Kovalainen pyörähti aika-ajoissa kahdesti, kummallakin kerralla Degner-mutkassa. Ensimmäisellä kerralla ensimmäisessä osiossa hän pyörähti puolitoista kierrosta ja jäi osin hiekalle, mutta pystyi heti jatkamaan. Päätösosiossa Kovalainen ajautui ulos kovemmin, kun auto lähti pomppimaan kanttikiven yli ajettaessa. Kovalainen ei loukkaantunut, mutta auton poistaminen rata-alueelta aiheutti kolmannen punaisen lipun. Hänen autoonsa vaihdettiin aika-ajon jälkeen vaihdelaatikko, mistä seurasi viiden lähtöruudun rangaistus. Sama vaihto tehtiin myös Vitantonio Liuzzille.
Buemi ajoi ulos vielä toistamiseen, kun hän menetti autonsa hallinnan toisen osion lopussa. Hän ajautui osin nurmikon puolelle, minkä seurauksena auto lipesi keula edellä päin reunamuuria. Buemi pystyi jatkamaan varikolle saakka, mutta hänen autostaan radalle irronneet osat aiheuttivat keltaiset liput radan viimeiselle sektorille. Kaikkiaan neljä kuljettajaa – Fernando Alonso, Adrian Sutil ja mestaruudesta Sebastian Vettelin kanssa taistelevat Brawn-kuljettajat Jenson Button ja Rubens Barrichello – saivat viiden lähtöruudun rangaistuksen keltaisen lipun huomiottajättämisestä. Buemi sai rangaistuksen esteltyään muita kuljettajia ajassaan rikkoutuneella autolla varikolle.
Mark Webber ei ajanut aika-ajoissa lainkaan, koska hänen autoaan ei ehditty saada kuntoon lauantain harjoitusten ulosajon jälkeen.
Aika-ajot > Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika (1 > erä) | Aika (2 > erä) | Aika (3 > erä) | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 15 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | 1.30,883 | 1.30,341 | 1.32,160 | 1 |
| 2 | 9 |  Jarno Trulli | Toyota | 1.31,063 | 1.30,737 | 1.32,220 | 2 |
| 3 | 1‡ |  Lewis Hamilton | McLaren-Mercedes | 1.30,917 | 1.30,627 | 1.32,395 | 3 |
| 4 | 20 |  Adrian Sutil | Force India-Mercedes | 1.31,386 | 1.31,222 | 1.32,466 | 8 |
| 5 | 23 |  Rubens Barrichello | Brawn-Mercedes | 1.31,272 | 1.31,055 | 1.32,660 | 6 |
| 6 | 6 |  Nick Heidfeld | BMW Sauber | 1.31,501 | 1.31,260 | 1.32,945 | 4 |
| 7 | 22 |  Jenson Button | Brawn-Mercedes | 1.31,041 | 1.30,880 | 1.32,962 | 10 |
| 8 | 4‡ |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 1.31,288 | 1.31,052 | 1.32,980 | 5 |
| 9 | 2‡ |  Heikki Kovalainen | McLaren-Mercedes | 1.31,499 | 1.31,223 | Ei aikaa | 11 |
| 10 | 12 |  Sébastien Buemi | Toro Rosso-Ferrari | 1.31,196 | 1.31,103 | Ei aikaa | 13 |
| 11 | 16 |  Nico Rosberg | Williams-Toyota | 1.31,286 | 1.31,482 |  | 7 |
| 12 | 7 |  Fernando Alonso | Renault | 1.31,401 | 1.31,638 |  | 16 |
| 13 | 5 |  Robert Kubica | BMW Sauber | 1.31,417 | 1.32,341 |  | 9 |
| 14 | 10 |  Timo Glock | Toyota | 1.31,550 | Ei aikaa |  | 20 |
| 15 | 11 |  Jaime Alguersuari | Toro Rosso-Ferrari | 1.31,571 | Ei aikaa |  | 12 |
| 16 | 3‡ |  Giancarlo Fisichella | Ferrari | 1.31,704 |  |  | 14 |
| 17 | 17 |  Kazuki Nakajima | Williams-Toyota | 1.31,718 |  |  | 15 |
| 18 | 8 |  Romain Grosjean | Renault | 1.32,073 |  |  | 17 |
| 19 | 21 |  Vitantonio Liuzzi | Force India-Mercedes | 1.32,087 |  |  | 18 |
| 20 | 14 |  Mark Webber | Red Bull-Renault | Ei aikaa |  |  | 19 |
Lähde:
Kilpailu

Kilpailun voitti paalupaikalta lähtenyt Red Bullin Sebastian Vettel. Toiseksi tuli Jarno Trulli ja kolmanneksi Lewis Hamilton. Palkintosija jäi Trullin viimeiseksi. Suomalaisista Räikkönen saavutti neljännen sijan. Timo Glock ei osallistunut kilpailuun.
Kilpailu > Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 15 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | 53 | 1.28.20,443 | 1 | 10 |
| 2 | 9 |  Jarno Trulli | Toyota | 53 | +4,877 | 2 | 8 |
| 3 | 1‡ |  Lewis Hamilton | McLaren-Mercedes | 53 | +6,472 | 3 | 6 |
| 4 | 4‡ |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 53 | +7,940 | 5 | 5 |
| 5 | 16 |  Nico Rosberg | Williams-Toyota | 53 | +8,793 | 7 | 4 |
| 6 | 6 |  Nick Heidfeld | BMW Sauber | 53 | +9,509 | 4 | 3 |
| 7 | 23 |  Rubens Barrichello | Brawn-Mercedes | 53 | +10,641 | 6 | 2 |
| 8 | 22 |  Jenson Button | Brawn-Mercedes | 53 | +11,474 | 10 | 1 |
| 9 | 5 |  Robert Kubica | BMW Sauber | 53 | +11,777 | 9 |  |
| 10 | 7 |  Fernando Alonso | Renault | 53 | +13,065 | 16 |  |
| 11 | 2‡ |  Heikki Kovalainen | McLaren-Mercedes | 53 | +13,735 | 11 |  |
| 12 | 3‡ |  Giancarlo Fisichella | Ferrari | 53 | +14,596 | 14 |  |
| 13 | 20 |  Adrian Sutil | Force India-Mercedes | 53 | +14,959 | 8 |  |
| 14 | 21 |  Vitantonio Liuzzi | Force India-Mercedes | 53 | +15,734 | 18 |  |
| 15 | 17 |  Kazuki Nakajima | Williams-Toyota | 53 | +17,973 | 15 |  |
| 16 | 8 |  Romain Grosjean | Renault | 52 | +1 kierros | 17 |  |
| 17 | 14 |  Mark Webber | Red Bull-Renault | 51 | +2 kierrosta | 19 |  |
| Kesk. | 11 |  Jaime Alguersuari | Toro Rosso-Ferrari | 43 | Ulosajo | 12 |  |
| Kesk. | 12 |  Sébastien Buemi | Toro Rosso-Ferrari | 11 | Kytkin | 13 |  |
| DNS | 10 |  Timo Glock | Toyota | 0 | Vetäytyi | 20 |  |
Lähde:
Kilpailu > Johtokierrokset

| Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset |
| --- | --- | --- | --- |
| 15 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | 1–53 |
Muuta

Lewis Hamiltonin, Heikki Kovalaisen ja Adrian Sutilin 50. kilpailu.
Viimeiset MM-pisteet Toyotan asiakasmoottoreille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Japanin Grand Prix 2009 Wikimedia Commonsissa
Formula 1 -luokan Japanin Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Fuji Speedway (1976–1977, 2007–2008) Suzuka Circuit (1987–2006, 2009–2019, 2022–)
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2009
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia |  Malesia |  Kiina |  Bahrain |  Espanja |  Monaco |
|  Turkki |  Britannia |  Saksa |  Unkari |  Eurooppa |  Belgia |
|  Italia |  Singapore |  Japani |  Brasilia |  Abu Dhabi |  |
Sebastian Vettel voitti kilpailun.
Kultamaitiaiset

| Kultamaitiaiset |
| --- | --- |
 Kultamaitiainen (Arnoseris minima)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Kultamaitiaiset Arnoseris  Gaertn.
Katso myös
   Kultamaitiaiset Wikispeciesissä   Kultamaitiaiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kultamaitiaiset eli kultakaunokit (Arnoseris) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi nykyisin vain yksi laji: kultamaitiainen eli kultakaunokki (Arnoseris minima). Muut sukuun kuvatut lajit on joko siirretty toisiin sukuihin tai todettu samaksi lajiksi kuin kultamaitiainen eli kultakaunokki.
Kultamaitiaiset ovat yksivuotisia, matalakasvuisia ja kaljuja ruohoja. Niiden varret ovat lehdettömiä ja muutamaan kertaan haaroittuneita. Lehdet sijaitsevat ruusukkeena varren tyvellä ja ovat muodoltaan kapeanpuikeita, hammaslaitaisia ja karvareunaisia. Kukintoina olevat mykeröt ovat pieniä ja sijaitsevat yksittäin. Mykeröiden kehtosuomut ovat yhdessä rivissä ja kukat ovat keltaisia. Hedelmissä ei ole lenninhaivenia.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kultamaitiaiset (Arnoseris)
iNaturalist: Kultamaitiaiset (Suku Arnoseris)
ITIS: Arnoseris (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Arnoseris (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Arnoseris (englanniksi)
Kukaan ei oo kenenkään

| Kukaan ei oo kenenkään Iisa |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 28. elokuuta 2015
 Formaatti: CD, LP
 Tyylilaji: indie pop
 Kesto: 33.36
 Levy-yhtiö: Johanna Kustannus
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 9.
Iisan muut julkaisut
| Iisa 2014 | Kukaan ei oo kenenkään 2015 | Päivii, öitä 2018 |
Kukaan ei oo kenenkään on Iisan 28. elokuuta 2015 ilmestynyt toinen sooloalbumi. 10. huhtikuuta julkaistiin albumilta ensimmäinen single, "Polulta harhaan" ja elokuussa toinen single, "Kukaan ei oo kenenkään".
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle yhdeksän.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Iisa.
Yöllä uimarantaan – 4.18
Korttipeli – 3.01
Tuu tänne – 3.44
Kukaan ei oo kenenkään – 3.50
Maraton – 3.23
Kosketa mua – 3.16
Kaikki mitä et sanonut – 4.50
Polulta harhaan – 3.21
Pelkät tähdet – 2.56
Arvostelu

Helsingin Sanomat: positiivinen
Keskisuomalainen:
Rumba: 7.1/10
Kärkipotku

Kärkipotkuksi kutsutaan erityistä potkutekniikkaa, jossa jalkapallo saatetaan liikkeelle jalkaterän kärjellä. "Kärkkäri" on erityisen tehokas, sillä se voidaan suorittaa suorasta juoksusta, eikä maalivahdille jää aikaa reagoida. Tekniikkaa pidetään yleisesti haastavana. Brasilialainen jalkapalloilija Ronaldo pystyi huipputasolla viimeistelemään useita maaleja kärkkärillä.[lähde? ]
Kostuskasvit

| Kostuskasvit |
| --- | --- |
 Rohtokostuksen (Costus afer) kukinto ylhäältäpäin.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Yläluokka::  Euphyllophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Ylälahko::  Yksisirkkaiset Lilianae
Lahko::  Zingiberales
Heimo::  Kostuskasvit Costaceae  Nakai
Suvut
 Costus L. – isokostukset eli kostukset  Dimerocostus Kuntze  Monocostus K.Schum. – sitruunakostukset  Tapeinochilos Miq. 
Katso myös
   Kostuskasvit Wikispeciesissä   Kostuskasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kostuskasvit (Costaceae) on trooppinen kasviheimo, joka kuuluu koppisiemenisten Zingiberales-lahkoon. Heimoon kuuluvat muun muassa isokostukset eli kostukset (Costus).
Tuntomerkit

Heimon kasvit ovat varrellisia, joskus jopa haaroittuvia yksisirkkaisruohoja. Lehtitupessa on ilmakanavia, jotka puuttuvat ruodista ja lavasta. Lehdet sijaitsevat yhdessä spiraalikierteisessä rivissä ja ovat umpitupellisia ja kielekkeellisiä. Kukinto on tähkämäinen tai mykerömäinen, haaraton, tai harvemmin kukat ovat yksittäin. Kukkien kookkaissa tukilehdissä on usein mesiäisiä. Kukat ovat vastakohtaisia, ja kookashuulisia. Heteitä on vain yksi, jonka kookkaan ponnen puoliskojen välistä emiön luotti kulkee. Sikiäimen päällä tai lähimain sen päällä sijaitsee haarainen ja putkimainen mesiäinen. Luotissa on rimpsuinen uloke.
Levinneisyys

Kostuskasvit kasvavat trooppisessa vyöhykkeessä erityisesti Amerikassa ja Uuden-Guinean ja Australian alueilla.
Luokittelu

Heimossa on kuusi sukua ja 110 lajia. Suurin on isokostusten (Costus) suku, jossa lajeista on enemmistö: 90 lajia. Lähin sukulaisheimo on inkiväärikasvit (Zingiberaceae).
Luokittelu > Suvut

Costus L. – isokostukset eli kostukset
Dimerocostus Kuntze
Monocostus K.Schum. – sitruunakostukset
Tapeinochilos Miq.
Kuvia

Sitruunakostuksen (Monocostus uniflorus) lehtiasento.
Tapeinochilos ananassae -lajin kukinto.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kostuskasvit – Costaceae
Levinneisyyskartta: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/costaceaemap.gif
La Sfera

La Sfera on 1400-luvulla kirjoitettu aikanaan laajalle levinnyt maantieteellinen teos. Sen kirjoittajan uskotaan olleen firenzeläinen renessanssikauppias Gregorio Dati (1336–1425). Myös Datin isoveljeä Leonardoa on arveltu teoksen laatijaksi. Leonardo oli munkki, joka kirjoitti saarnoja ja uskonnollisia kommentaareja. Teos on tehty runomittaan ja siinä on runsaasti kuvituksia. Se koostuu neljästä kirjasta: taivaankappaleet, maanpäälliset ilmiöt (elementit, sade, tuuli, päivä, vuodenajat ja helvetti), purjehtiminen/kaukomaiden kuvaukset ja Välimeren satamakaupungit. Koko teos kattoi 48 sivua. Teoksessa kuvaillaan myös nähtävyyksiä kuten esimerkiksi Araratin vuorta, Baabelin tornin raunioita ja Mekkaa.
Teoksen tiedot ovat liian ylimalkaiset purjehtijoiden käyttöön, joten sen uskotaan loistokkuutensa perusteella olleen viihteellinen, mutta hyödyllistä tietoa sisältänyt, kuvakirja Datin kauppiaskollegoiden käyttöön. Teos kuvaa hyvin renessanssikauppiaan maailmankuvaa ennen suuria löytöretkiä (stereotyyppiset keskiaikaiset käsitykset, kristillisyyden ja tieteellisyyden sopusoinnuttaminen sekä uteliaisuus kaukomaita kohtaan).
Myös suomalainen tutkimusmatkailija ja tiedemies Adolf Erik Nordenskiöld omisti La Sferan, joka on nykyään Kansalliskirjaston kokoelmassa.
Aiheesta muualla

La Sferan skannatut sivut (Kansalliskirjasto)
La Sfera: Kuva karttasivuilta
Yhdysvaltain Kongressin kirjasto: La Sfera