stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maria-Elisabeth Schaeffler-Thumann

| Maria-Elisabeth Schaeffler-Thumann> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. elokuuta 1941 (ikä 83) Praha, Böömin ja Määrin protektoraatti, Natsi-Saksa
Muut tiedot
Omaisuus:  6,3 miljardia dollaria (3/2018)
Yritys:  Schaeffler Group (mm. Continental)
Maria-Elisabeth Schaeffler-Thumann (o.s. ?; vuosina 1963–2014 sukunimenä Schaeffler; vuodesta 2014 Schaeffler-Thumann ; s. 17. elokuuta 1941, Praha, Böömin ja Määrin protektoraatti, Natsi-Saksa) on saksalainen perijätär, liikenainen ja miljardööri.
Hän omistaa yhdessä poikansa Georg F. W. Schaefflerin kanssa Schaeffler Groupin, joka on maailman suurimpia kuulalaakerien ja koneiden osien valmistaja. Maria-Elisabeth Schaeffler otti vastuun yhtiöstä hänen miehensä Georg Schaefflerin kuoltua vuonna 1996; yhtiön oli hänen miehensä ja tämän Wilhelm-veli perustaneet vuonna 1946. Vuonna 2008 Schaeffler Group valtasi rengas- ja autososajätti Continental AG:n velkarahoitetulla 15 miljardin dollarin kaupalla. Autokaupan elvyttyä talouskriisin jälkeen, Continentalin osakkeiden arvo voimistui vahvasti. Maria-Elisabeth ja Georg omistivat maaliskuussa 2018 46 prosenttia Continentalista, jonka menestys on ollut varallisuuden kasvun päätekijä.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet miljardöörilistallaan maailman 274. rikkaimmaksi ihmiseksi ja 27. rikkaimmaksi naiseksi. Tuolloin hänen varallisuutensa oli 6,3 miljardia dollaria. Hänen poikansa omistusosuus perheyhtiö Schaeffler Groupista on nelinkertainen ja sijoitus  miljardöörilistallakin korkeammalla (maailmanlistan 31. sijalla, omistusten arvo $25.3 mrd. USD).
Prahassa vuonna 1941 syntynyt Maria-Elisabeth pakeni hieman ennen toisen maailmansodan loppua vuonna 1945 vanhempiensa mukana Wieniin. Hän opiskeli lääketiedettä Wienin yliopistossa vuosina 1960–1963. Hän tapasi 22-vuotiaana ensimmäisen miehensä, liikemies Georg Schaefflerin, solmi avioliiton vuonna 1963 ja muutti tämän luokse. Schaefflerin perheen nuorempi lapsi (Christian) menehtyi kylpyhuoneessa leikin yhteydessä sattuneen onnettomuuden seurauksena. Oltuaan pitkään leski, Maria-Elisabeth Schaeffler solmi uuden avioliiton vuonna 2014 Saksan teollisuusliiton (Bundesverband der Deutschen Industrie, BDI) aiemman johtajan, kanssaan samanikäisen Jürgen Thumannin kanssa. Maria-Elisabeth Schaeffler-Thumann asuu Saksan Herzogenaurachissa ja on saanut kaupungin kunniakansalaisuuden. Hänellä on ollut runsaasti talouselämän johtotehtäviä useissa pörssiyrityksissä. Hänet on palkittu lukuisilla saksalaisilla ja kansainvälisillä tunnustuksilla.
Aiheesta muualla

Bloomberg Billionaires Index: #291 Maria-Elisabeth Schaeffler $5.81B  (englanniksi) (bloomberg.com)
Die Schaefflers weiterhin die reichsten Deutschen (3.9.2015) (saksaksi) (stern.de)
A global company that rose from a brilliant idea (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (groupenp.com)
Marja Liisa Portin

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten suunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten suunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten suunnistus.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Naisten suunnistus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Skövde 1989 | viesti |  |
Marja Liisa Autti (o.s. Portin; s. 5. tammikuuta 1966) on entinen suomalainen kilpasuunnistaja. Hän on saavuttanut pronssimitalin viestissä vuoden 1989 suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailuissa Skövdessä, Ruotsissa Ulla Mänttärin, Annika Viilon ja Eija Koskivaaran kanssa.
Marja Liisa Portin osallistui kolmiin suunnistuksen MM kilpailuihin. Bendigossa, Australiassa 1985 hän sijoittui 22. henkilökohtaisessa kilpailussa ja oli kuudes viestissä, joukkuetovereinaan Riitta Karjalainen, Ulla Mänttäri ja Annariitta Kottonen. Ruotsin MM-kilpaiuissa 1989 hän sijoittui 13:nneksi henkilökohtaisessa kilpailussa. Vuonna 1991 Tšekkoslovakian Karlovy Varyssä hän sijoittui kahdeksanneksi lyhyellä matkalla ja 11:nneksi normaalimatkalla, sekä saavutti 5. sijan viestissä joukkueessa, jossa juoksivat myös Mari Lukkarinen, Kirsi Tiira ja Eija Koskivaara.
Portinilla on myös pitkä historia Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa (NOM). Ensimmäisen kerran hän oli mukana vuonna 1984 Balsfjordissa Norjassa, jossa hän oli 5. juniorityttöjen sarjassa ja saavutti pronssia viestissä, joukkuetovereinaan Annika Heino, Ulla Mänttäri ja Tiina Äijälä. Vuonna 1986 Saltvikissa Ahvenanmaalla hän sijoittui juniorityttöjen sarjassa kuudenneksi. 1990 Fanøssä Tanskassa hän oli naisten sarjan kahdeksas. Vuonna 1992 Renassa Norjassa hän saavutti pronssimitalin naisten viestissä, jossa juoksivat myös Kirsi Tiira, Annika Viilo ja Eija Koskivaara. 1993 Sipoossa Suomessa hän sijoittui normaalimatkalla yhdeksänneksi ja pikamatkalla viidenneksi, ja saavutti Pohjoismaiden mestaruuden viestissä, jossa joukkueessa juoksivat Marja Pyymäki, Kirsi Tiira ja Eija Koskivaara.
Kansallisella tasolla Portin on edustanut Rastihaukkoja ja Espoon Suuntaa.
Portin on valmistunut sähkötekniikan diplomi-insinööriksi Teknillisestä Korkeakoulusta vuonna 1991, ja työskentelee patenttiasiamiehenä Boco IPssä.
Maroneia

Maroneia (m.kreik. Μαρώνεια, Marōneia, lat. Maronea) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Maroneia, antiikin aikainen kaupunki Traakiassa
Maróneia, nykyinen kylä ja Maróneia-Sápeen kunnan kunnallisyksikkö Rodópin alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella
Maróneia-Sápes, kunta Rodópin alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella
Maroneia, antiikin aikainen asutus Attikassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Maroneia”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Maria-Pia Boëthius

Maria-Pia Boëthius vuonna 2013.
Maria-Pia Boëthius (s. 9. huhtikuuta 1947 Täby) on ruotsalainen kirjailija, toimittaja ja feministi. Hän on työskennellyt muun muassa toimittajana Expressen-lehdessä vuosina 1968–1978.
Vuonna 2012 Boëthius oli mukana Ship to Gaza -järjestön suomalaisella S/v Estelle-aluksella tekemällä purjehduksella Gazaan.
Boëthiuksen isä oli päätoimittaja Carl Gustaf Boëthius (1915–2001) ja äiti Karjalankannaksen Koivistolla syntynyt Brita Andersén (s. 1915), joka pakeni Ruotsiin jatkosodan jälkeen vuonna 1944. Boëthiuksen vuonna 2018 ilmestynyt teos Vitt och Rött kertoo hänen äitinsä kokemuksista Suomen sisällissodan aikana. Hänen sisarensa on kirjailija Gunilla Boëthius.
Teokset

Skylla sig själv (1976)
Svensson, Svensson (1979)
Satans dag (1981)
Lappri (1984)
Skalliga damen (1988)
Patriarkatets våldsamma sammanbrott & Varför våldtäkt finns (1990)
Heder och samvete : Sverige under andra världskriget (1991)
Makt och ärlighet (1994)
Några som inte älskar oss håller på att förändra vårt land (1997)
Sfär-fäderna (1998)
Mediernas Svarta Bok (2001)
APM: antipatriarkalt manifest (2002)
Mediatan (2007)
Den israeliska fångenskapen (2013)
Vitt och rött (2018)
Maroni

| Maroni Marowijne |
| --- | --- |
 Koski Maripasoulan ja Talwuenin välillä.
Alkulähde:  Tumuc-Humac  2°29′57″N, 54°46′41″W
Laskupaikka:  Atlantin valtameri  5°44′32″N, 53°58′13″W
Maat:  Suriname, Ranskan Guayana
Pituus:  612 km
Alkulähteen korkeus:  700 m
Virtaama:  1 700 m³/s
Valuma-alue:  65 000 km²

Maroni (ranskankielinen nimitys, holl. Marowijne) on Atlantin valtamereen laskeva joki Ranskan Guayanan ja Surinamen rajalla. Sen pituus on 612 kilometriä, valuma-alueen laajuus 65 000 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 1 700 kuutiometriä sekunnissa.
Maroni saa alkunsa 700 metrin korkeudessa Tumuc-Humacin vuorilta Surinamen kaakkoisosassa. Sen nimi on yläjuoksulla Alitany ja keskijuoksulla Lawa. Tärkeimmät sivujoet ovat Tapanahoni, Sparouine, Beiman, Iso ja Pieni Abounami, Inini, Tampok ja Marouini. Joen viisi kilometriä leveään estuaariin yhtyy Mana.
Maronista tuli Ranskan ja Alankomaiden omistusten raja Utrechtin rauhassa vuonna 1713. Vuonna 1850 sen varrelta löydettiin kultaa, mikä sai Ranskan vaatimaan rajan siirtämistä Lawalta Tapanahonille. Yläjuoksulla rajaksi sovittiin Litanijoki vuonna 1935.
Maronin rannoilla asuu muun muassa maroneja ja intiaaneja. Joki on tärkeä kulkuväylä, vaikka lukuisat kosket vaikeuttavat liikennöintiä. Saint-Laurent-du-Maronissa sijaitsee Port de l’Ouestin satama, josta on yhteys Surinamen puolelle Albinaan. Jokea saastuttaa luvaton kullankaivu.
Marija Muzytšuk

| Marija Muzytšuk> Марія Музичук |
| --- | --- |
 Muzytšuk vuonna 2022
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. syyskuuta 1992 (ikä 32)
Kansalaisuus:   Ukraina
Shakinpelaaja
Titteli:  suurmestari
Naisten maailmanmestari:  2015–2016
Marija Muzytšuk (ukr. Марія Музичук; s. 21. syyskuuta 1992) on ukrainalainen shakin suurmestari, joka voitti shakin naisten maailmanmestaruuden huhtikuussa 2015. Voittonsa ansiosta hän sai suurmestarin arvonimen.
Myös Muzytšukin vanhempi sisko Hanna Muzytšuk on suurmestari. Molemmat sisarukset boikotoivat Saudi-Arabiassa käytyjä vuoden 2017 maailmanmestaruuskisoja, koska niissä piti käyttää abayaa, koko kehon peittävää huivia.
Aiheesta muualla

FIDE-kortti: Marija Muzytšuk (englanniksi)
Marija Muzytšuk ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Main-Kinzig-Kreis

Main-Kinzig-Kreis on piirikunta Saksan Hessenin osavaltion Darmstadtin hallintopiirissä. Se on asukasluvultaan Hessenin suurin piirikunta ja pinta-alaltaan Etelä-Hessenin suurin piirikunta. Vuoden 2020 lopussa piirikunnan väkiluku oli 421 689. Piirikunnan pinta-ala on 1 397,32 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 29 kuntaa. Main-Kinzig-Kreisin keskuskaupunki ja heinäkuusta 2005 lähtien myös hallintokaupunki on Gelnhausen, jonka väkiluku on noin 23 000. Piirikunnan suurin kaupunki on noin 97 000 asukkaan Hanau.
Main-Kinzig-Kreis ja sen kunnat.
Main-Kinzig-Kreis sijaitsee itäisellä Reinin–Mainin alueella. Piirikunnan tiheästi asuttu lounaisosa Hanaun ja Maintalin kaupunkien ympärillä on osa Franfurtin esikaupunkialuetta. Piirikunta syntyi vuonna 1974, kun Hanaun, Gelnhausenin ja Schlüchternin piirikunnat yhdistettiin piirittömän Hanaun kaupungin kanssa. Tässä yhteydessä piirikuntaan liitettiin myös paikkoja, jotka aiemmin kuuluneet alkuperäisiin piireihin, kuten Heldenbergen aiemmin Friedbergin piirikuntaan kuuluneen Nidderaun kaupunginosana sekä Büdesheim osana Schöneckiä. Myös nykyiset Hanaun kaupunginosat Steinheim ja Klein-Auheim liitettiin Offenbachin piirikunnasta. Vuonna 1977 aiemmin Main-Kinzig-Kreisiin kuuluneesta Bergen-Enkheimin kaupungista tuli osa Frankfurt am Mainia. Kunnallishallinnoton Spessartin suojelualue sijaitsee Main-Kinzig-Kreisissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Main-Kinzig-Kreis Wikimedia Commonsissa
Piirikunnan verkkosivut (saksaksi)
Hessenin piirikunnat ja piirivapaat kaupungit
Bergstraße
Darmstadt
Darmstadt-Dieburg
Frankfurt am Main
Fulda
Gießen
Groß-Gerau
Hersfeld-Rotenburg
Hochtaunuskreis
Kasselin kaupunki
Kasselin piirikunta
Lahn-Dill-Kreis
Limburg-Weilburg
Main-Kinzig-Kreis
Main-Taunus-Kreis
Marburg-Biedenkopf
Odenwaldkreis
Offenbach am Main
Offenbachin piirikunta
Rheingau-Taunus-Kreis
Schwalm-Eder-Kreis
Vogelsbergkreis
Waldeck-Frankenberg
Werra-Meißner-Kreis
Wetteraukreis
Wiesbaden
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Main-Kinzig-Kreis
Käännös suomeksi
Marokonkalliolisko

| Marokonkalliolisko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Osalahko::  Skinkkimäiset Scincomorpha
Heimo::  Sisiliskot Lacertidae
Suku::  Scelarcis  Fitzinger, 1843
Laji::  perspicillata
Kaksiosainen nimi
 Scelarcis perspicillata  (Duméril & Bibron, 1839) 
Synonyymit
 Lacerta perspicillata Duméril & Bibron, 1839  Podarcis perspicillata (Duméril & Bibron, 1839)  Teira perspicillata (Duméril & Bibron, 1839)  Tiera perspicillata (Duméril & Bibron, 1839) 
 Marokonkallioliskon levinneisyys.
Alalajit
 S. p. chabanaudi (Werner, 1931)  S. p. pellegrini (Werner, 1929)  S. p. perspicillata (Duméril & Bibron, 1839) 
Katso myös
   Marokonkalliolisko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Marokonkalliolisko (Scelarcis perspicillata) on sisiliskojen heimoon kuuluva liskolaji. Se on sukunsa ainoa laji. Lajille on ehdotettu uutta suomenkielistä nimeä ikkunasilmäsilisko. Marokonkalliolisko kasvaa 18 senttiä pitkäksi. Sitä tavataan Atlasvuorten kosteissa osissa sekä rannikkoalueilla Marokon keski- ja pohjoisosissa ja Algerian luoteisosissa. Se elää myös vieraslajina Menorcan saarella Baleaareilla, Espanjassa ja Îles Habibas-saarilla Algeriassa. Marokonkallioliskoa tavataan enintään 2 800 metrin korkeudesta. Se elää kiipeillen vuorten ja jyrkänteiden tapaisilla kivisillä alueilla, pensasaroilla ja maaseudulla esimerkiksi kiviseinillä. Naaras munii yhdestä kolmeen munaa.
Mahesh Bhatt

| Mahesh Bhatt |
| --- | --- |
 Mahesh Bhatt vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. syyskuuta 1948 (ikä 76) Bombay, Bombay, Intia
Ammatti:  elokuvaohjaaja, elokuvatuottaja, elokuvakäsikirjoittaja
Puoliso:  Lorraine Bright  (vih. 1970; ero 1986) Soni Razdan  (vih. 1986)
Lapset:  4
Ohjaaja
Aktiivisena:  1974–
Aiheesta muualla
IMDb 
Allmovie
Mahesh Bhatt (hindiksi महेश भट्ट, Maheś Bhaṭṭ; s. 20. syyskuuta 1948 Bombay) on intialainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja, joka tunnetaan työstään hindinkielisissä elokuvissa. Hänen varhaisemmista elokuvistaan ​​merkittävin oli Saaransh (1984), joka esitettiin 14. Moskovan elokuvajuhlilla. Siitä tuli Intian virallinen ehdokas parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkintoon kyseiselle vuodelle. Vuoden 1986 elokuva Naam oli hänen ensimmäinen kaupallinen elokuvansa.
Bhattista tuli yksi Intian elokuvateollisuuden tunnetuimmista ohjaajista seuraavan vuosikymmenen aikana, ja hän loi sekä taide-elokuvia, kuten Daddy (1989) ja Swayam (1991), että kaupallisia romanttisia hittejä, kuten Awaargi (1990), Aashiqui (1990) ja Dil Hai Ki Manta Nahin (1991), jossa näytteli hänen tyttärensä Pooja ja Aamir Khan. Seuraavaksi hän ohjasi Sadakin (1991), joka on edelleen hänen eniten tuottanut ohjaamansa tai tuottamansa elokuva Vishesh Films -bannerin alla.
1990-luvulla Bhatt sai kriitikoiden suosiota elokuvasta Sir (1993) sekä muista hiteistä, kuten Gumrah (1993) ja Criminal (1994). Vuonna 1994 hän voitti National Film Awards -juryn erikoispalkinnon elokuvan Hum Hain Rahi Pyar Ke (1993) ohjaamisesta. Vuonna 1999 hän ohjasi omaelämäkerrallisen Zakhmin, joka sai Nargis Dutt -palkinnon parhaana kansallista integraatiota käsittelevänä elokuvana. Bhatt on tuottanut nykyelokuvia, kuten Jism (2003), Murder (2004) ja Woh Lamhe… (2006). Hän omistaa elokuvatuotantoyhtiö Vishesh Filmsin veljensä Mukesh Bhattin kanssa.
Yksityiselämä

Bhatt oli naimisissa Lorraine Brightin kanssa, joka avioliiton myötä muutti nimensä Kiran Bhattiksi. He saivat kaksi lasta, näyttelijä Pooja Bhattin ja Rahul Bhattin. Bhattilla oli suhde näyttelijä Parveen Babin kanssa. Bhatt meni naimisiin näyttelijä Soni Razdanin kanssa vuonna 1986. Heillä on kaksi tytärtä, Shaheen Bhatt ja näyttelijä Alia Bhatt.
Filmografia

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Vuosi | Elokuva | Ohjaaja | Tuottaja | Käsikirjoittaja | Näyttelijä |
| 1974 | Manzilein Aur Bhi Hain |  |  |  |  |
| 1977 | Vishwasghaat |  |  |  |  |
| 1978 | Naya Daur |  |  |  |  |
| 1979 | Lahu Ke Do Rang |  |  |  |  |
| 1980 | Abhimanyu |  |  |  |  |
| 1982 | Arth |  |  |  |  |
| 1984 | Saaransh |  |  |  |  |
| 1985 | Janam |  |  |  |  |
| 1986 | Aashiana |  |  |  |  |
| 1986 | Naam |  |  |  |  |
| 1987 | Aaj |  |  |  |  |
| 1987 | Kaash |  |  |  |  |
| 1987 | Thikaana |  |  |  |  |
| 1988 | Siyaasat |  |  |  |  |
| 1988 | Kabzaa |  |  |  |  |
| 1989 | Daddy |  |  |  |  |
| 1990 | Awaargi |  |  |  |  |
| 1990 | Jurm |  |  |  |  |
| 1990 | Aashiqui |  |  |  |  |
| 1991 | Swayam |  |  |  |  |
| 1991 | Saathi |  |  |  |  |
| 1991 | Dil Hai Ke Manta Nahin |  |  |  |  |
| 1991 | Sadak |  |  |  |  |
| 1992 | Saatwan Aasmaan |  |  |  |  |
| 1992 | Junoon |  |  |  |  |
| 1992 | Maarg |  |  |  |  |
| 1993 | Phir Teri Kahani Yaad Aayee |  |  |  |  |
| 1993 | Gunaah |  |  |  |  |
| 1993 | Sir |  |  |  |  |
| 1993 | Hum Hain Rahi Pyar Ke |  |  |  |  |
| 1993 | Gumrah |  |  |  |  |
| 1993 | Tadipaar |  |  |  |  |
| 1994 | The Gentleman |  |  |  |  |
| 1994 | Naaraaz |  |  |  |  |
| 1995 | Milan |  |  |  |  |
| 1995 | Naajayaz |  |  |  |  |
| 1995 | Criminal |  |  |  |  |
| 1996 | Papa Kehte Hai |  |  |  |  |
| 1996 | Chaahat |  |  |  |  |
| 1996 | Dastak |  |  |  |  |
| 1997 | Tamanna |  |  |  |  |
| 1998 | Duplicate |  |  |  |  |
| 1998 | Angaaray |  |  |  |  |
| 1998 | Dushman |  |  |  |  |
| 1999 | Zakhm |  |  |  |  |
| 1999 | Yeh Hai Mumbai Meri Jaan |  |  |  |  |
| 1999 | Kartoos |  |  |  |  |
| 1999 | Sangharsh |  |  |  |  |
| 2001 | Kasoor |  |  |  |  |
| 2001 | Yeh Zindagi Ka Safar |  |  |  |  |
| 2002 | Raaz |  |  |  |  |
| 2002 | Gunaah |  |  |  |  |
| 2003 | Saaya |  |  |  |  |
| 2003 | Footpath |  |  |  |  |
| 2003 | Jism |  |  |  |  |
| 2003 | Inteha |  |  |  |  |
| 2004 | Murder |  |  |  |  |
| 2005 | Rog |  |  |  |  |
| 2005 | Zeher |  |  |  |  |
| 2005 | Nazar |  |  |  |  |
| 2005 | Kalyug |  |  |  |  |
| 2006 | Gangster |  |  |  |  |
| 2006 | Woh Lamhe… |  |  |  |  |
| 2009 | Raaz – The Mystery Continues |  |  |  |  |
| 2009 | Tum Mile |  |  |  |  |
| 2011 | Murder 2 |  |  |  |  |
| 2012 | Jism 2 |  |  |  |  |
| 2012 | Raaz 3D |  |  |  |  |
| 2013 | Murder 3 |  |  |  |  |
| 2015 | Mr. X |  |  |  |  |
| 2015 | Hamari Adhuri Kahani |  |  |  |  |
| 2016 | Love Games |  |  |  |  |
| 2016 | Raaz Reboot |  |  |  |  |
| 2018 | The Dark Side of Life: Mumbai City |  |  |  |  |
| 2020 | Sadak 2 |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mahesh Bhatt Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mahesh Bhatt Allmoviessa (englanniksi)
Madagaskar talviolympialaisissa 2006

XX talviolympialaisissa Italian Torinossa 10. helmikuuta – 26. helmikuuta vuonna 2006 Madagaskaria edusti yksi urheilija, alppihiihtäjä Mathieu Razanakolona.
Razakolona osallistui Kansainväliseltä hiihtoliitolta FIS:ltä saamansa villin kortin turvin supersuurpujotteluun ja pujotteluun. Supersuurpujottelussa hänen sijoituksensa oli 39. ja pujottelussa hän keskeytti.
Aiheesta muualla

Yahoo! Sports – Madagascar
Valtiot talviolympialaisissa 2006
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Afrikka |  Algeria |  Etelä-Afrikka |  Etiopia |  Kenia |  Marokko |  Senegal |
| Aasia |  Hongkong |  Intia |  Iran |  Japani |  Kazakstan |  Kiina |
| Aasia |  Kiinan Taipei |  Etelä-Korea |  Kirgisia |  Libanon |  Mongolia |  Nepal |
| Aasia |  Pohjois-Korea |  Tadžikistan |  Thaimaa |  Uzbekistan |  |  |
| Eurooppa |  Alankomaat |  Albania |  Andorra |  Armenia |  Azerbaidžan |  Belgia |
| Eurooppa |  Bosnia ja Hertsegovina |  Bulgaria |  Espanja |  Georgia |  Irlanti |  Islanti |
| Eurooppa |  Iso-Britannia |  Israel |  Italia |  Itävalta |  Kreikka |  Kroatia |
| Eurooppa |  Kypros |  Latvia |  Liechtenstein |  Liettua |  Luxemburg |  Pohjois-Makedonia |
| Eurooppa |  Moldova |  Monaco |  Norja |  Puola |  Portugali |  Ranska |
| Eurooppa |  Romania |  Ruotsi |  Saksa |  San Marino |  Serbia ja Montenegro |  Slovakia |
| Eurooppa |  Slovenia |  Suomi |  Sveitsi |  Tanska |  Tšekki |  Turkki |
| Eurooppa |  Ukraina |  Unkari |  Valko-Venäjä |  Venäjä |  Viro |  |
| Amerikka |  Argentiina |  Bermuda |  Brasilia |  Chile |  Costa Rica |  Venezuela |
| Amerikka |  Kanada |  Yhdysvallat |  Yhdysvaltain Neitsytsaaret |  Yhdysvaltain Neitsytsaaret |  |  |
| Oseania |  Australia |  Uusi-Seelanti |  |  |  |  |
Masashi Kishimoto

| Masashi Kishimoto> 岸本 斉史.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. marraskuuta 1974 (ikä 49)
Taiteilija
Kuuluisimpia töitä:  Naruto
Masashi Kishimoto (jap. 岸本 斉史; s. 8. marraskuuta 1974) on japanilainen mangaka, jonka ensimmäinen manga oli Karakuri. Hänet tunnetaan parhaiten sarjasta Naruto, jolla hän voitti "vuoden tulokas" -palkinnon.
Kishimoto on saanut voimakkaita vaikutteita Akira Toriyaman tyylistä. 
Kishimoto on 666 Satan -sarjasta tunnetuksi tulleen Seishi Kishimoton kaksosveli.
Aiheesta muualla

Masashi Kishimoto   Anime News Networkissa (englanniksi)
Masashi Kishimoto Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Maksym Kryvtsov

Maksym Oleksandrovytš Kryvtsov (ukr. Максим Олександрович Кривцов; 22. tammikuuta 1990 Rivne – 7. tammikuuta 2024) oli ukrainalainen runoilija, sotilas ja kansalaisaktivisti. Hänestä käytettiin kutsumerkkiä "Dali".
Kryvtsov aloitti runojen kirjoittamisen teini-ikäisenä. Hän osallistui Kiovassa Ukrainan vallankumoukseen 2014 johtaneisiin mielenosoituksiin ja valmistui vuonna 2014 Kiovan kansallisesta teknologia- ja suunnitteluyliopistosta. Vuosina 2014–2015 Kryvtsov taisteli Oikean sektorin puolisotilaallisten vapaaehtoisjoukkojen viidennessä pataljoonassa. Vuosina 2016–2019 hän palveli Ukrainan kansalliskaartin nopean toiminnan joukoissa (nykyinen Rubiž-prikaati). Kryvtsov työskenteli myös rintamalta palanneiden ukrainalaissotilaiden sopeutumista tukevassa keskuksessa. Hän palasi rintamalle Venäjän aloitettua täysimittaisen hyökkäyksen Ukrainaan helmikuussa 2022.
Kryvtsovin runoja ilmestyi useissa antologioissa. Vuonna 2023 ilmestyi Naš Format -kustantamon julkaisemana hänen runokokoelmansa Virši z bijnytsi. Ukrainan PEN nimesi teoksen yhdeksi vuoden 2023 parhaista ukrainalaisista kirjoista. Euromaidan Pressin mukaan Kryvtsov oli yksi lupaavimmista luovista kyvyistä maassaan. Hän kaatui sodassa tammikuussa 2024. Kirjailija Ljubko Derešin mukaan Kryvtsov kirjoitti rintamalla myös romaania, joka jäi keskeneräiseksi hänen kuollessaan. Yurcash-yhtye on käyttänyt sanoituksinaan Kryvtsovin runoja.
Mark Andre

Mark Andre (alk. Marc André, s. 10. toukokuuta 1964 Pariisi) on ranskalainen, Saksassa asuva nykytaidemusiikin säveltäjä.
Andre opiskeli Pariisin konservatoriossa Claude Baliffin ja Gérard Griseyn johdolla. Vuosiksi 1993–1996 hän sai stipendin Stuttgartin musiikkiakatemiaan opiskelemaan Helmut Lachenmannin johdolla ja opiskeli samalla musiikkitieteen tohtoriksi Pariisissa ja Toursissa. Vuosina 1997–2013 Andre opetti Strasbourgissa ja Frankfurtissa. Hän on opettanut myös Dresdenissä ja Darmstadtin kesäkursseilla.
Andren tunnetuimpia ja palkituimpia sävellyksiä ovat Fatal, Un-fini I ja II sekä Le trou noir univers, Le loin et le profond. Italialainen musiikkilehti Classic Voice järjesti vuonna 2016 äänestyksen parhaista 2000-luvulla sävelletyistä teoksista, vastaajina sata  eurooppalaista nykymusiikin tuntijaa. Kahdeksan Mark Andren teosta sai äänestyksessä mainintoja, eniten (4) hänen sävellyksensä durch vuodelta 2006.
Vuonna 2014 Mark Andre oli jäsenenä Suomessa järjestetyn ensimmäisen kansainvälisen Sibelius-sävellyskilpailun tuomaristossa.
Käännös suomeksi
Makadamointi

Makadamointi on skotlantilaisen insinöörin John Loudon McAdamin kehittämä tienrakennusmenetelmä. Tien pinnalle levitetään ensin kerros soraa ja kiviäkin, jos pohja on hyvin huono, tämän päälle 15 senttimetrin paksuinen kerros tasasuuruisia 5,5 senttimetrin kokoisia graniitin taikka muiden kovien kivilajien palasia, jotka raskaalla jyrällä, tavallisesti höyryjyrällä, puristetaan niin lujaan, että tien kuperalle pinnalle muodostuu kokoon kiilautuneista kivisirpaleista kestävä holvi. Jyrättäessä ei kivien joukkoon panna hiekkaa, vaan niitä ainoastaan kastellaan usein ja vain tien pinnalle levitetään ohut hiekkakerros.
Maanteiden peitteenä makadami on hyvä, ja kaupungeissakin sitä käytettiin aikoinaan vähäliikenteisissä ja syrjäisissä osissa halpuutensa vuoksi, mutta vilkasliikenteisillä teillä se tulee kuoppaiseksi. Makadamin pahimpia vikoja on se, että se itse samoin kuin sen pinnalle levitetty hiekka kuluu hienoksi jauhoksi, joka tuulella pölyää. Autojen tultua käyttöön teiden pölyämistä alettiin ehkäistä kastelemalla niitä jäteöljyllä tai halvoilla öljyillä. Myös erityistä tervamakadamia valmistetaan
Makadamitien rakenteen poikkileikkaus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Makadamointi Wikimedia Commonsissa
Tien päällysrakenteen suunnittelun historia Suomessa pdf