stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jukka Kuoppamäen parhaita vol. 3

| Jukka Kuoppamäen parhaita vol>  3 Jukka Kuoppamäki |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1973–1974
 Julkaistu: 1975
 Formaatti: LP, MC 
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Satsanga
 Levymerkki: Kotka
Jukka Kuoppamäen muut julkaisut
| Viivy vielä hetki 1975 | Jukka Kuoppamäen parhaita vol. 3 1975 | Päng päng 1976 |
Jukka Kuoppamäen parhaita vol. 3 on Jukka Kuoppamäen kokoelmalevy, joka julkaistiin vuonna 1975.
Kappaleet

Kaikista kaunein – 2.12
Nainen joka laillas rakastaa – 3.47
Väinämöinen – 2.27
Hyppykeppimies – 3.17
Onnen maa – 2.51
Lennä lintu lennä – 3.12
Wounded Knee – 4.30
Aurinkomaa – 3.16
Nadja – 3.17
Hyvästi ystäväni – 3.12
Muukalainen – 2.53
Niin kaikki on kuin ennenkin – 3.14
Jukka Kuoppamäen parhaita vol. 2

| Jukka Kuoppamäen parhaita vol>  2 Jukka Kuoppamäki |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1970–1973
 Julkaistu: 1974
 Formaatti: LP, MC 
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: EMI/Parlophone
Jukka Kuoppamäen muut julkaisut
| Lapsuuteni lumijoulu 1973 | Jukka Kuoppamäen parhaita vol. 2 1974 | Aurinkomaa 1974 |
Jukka Kuoppamäen parhaita vol. 2 on Jukka Kuoppamäen kokoelmalevy, joka julkaistiin vuonna 1974.
Kappaleet

A-puoli
Sininen ja valkoinen
Oi rakkahin
Nuoruuden sävel
Muistot mukaan vien
Kortti tuo, kortti vie
Valtatie
B-puoli
Kultaa ja kunniaa
Ei kauniimpaa
Casanova
Katson veden pintaan
En toisten sua mä katsovan sois
Kyyhkyset
Juha Niemelä

Juha Antti Niemelä (s. 6. syyskuuta 1946 Valkeakoski) on suomalainen yritysjohtaja ja vuorineuvos. Hän toimi UPM-Kymmenen toimitusjohtajana vuosina 1996–2004.
Aiheesta muualla

Jyrki Vesikansa: Vuorineuvos Juha Niemelä (1946–). Suomen talouselämän vaikuttajat -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2008. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Juuanjärvi

| Juuanjärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Karjala
Kunnat:  Juuka
Koordinaatit:  63°11′44″N, 29°06′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Järveen tulevat joet:  Matarapuro
Laskujoki:  Alajoki → Juuanjoki
Järvinumero:  04.452.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  169,3 m 
Rantaviiva:  22,1 km 
Pinta-ala:  2,15 km² 
Tilavuus:  0,00923 km³ 
Keskisyvyys:  4,3 m 
Suurin syvyys:  13,9 m 
 fiJuuanjärvi 
Juuanjärvi on metsäjärvi Juuan keskiosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,2 neliökilometriä. Järvi sijaitsee noin kahdeksan kilometriä Juuan kirkonkylältä lounaaseen. Kirkonkylä sijaitsee Pielisen länsirannalla. Juuanjärven etäisyys Joensuusta on 71 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Maantiede

Juuanjärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 5,6 kilometriä. Järven kaakkoisosan muodostaa noin kaksi kilometriä pitkä lahti, joka kaventuu ja madaltuu kohti kaakkoa. Lännessä on noin puolitoista kilometriä pitkä vesialue, jota erottaa pääaltaasta mutkainen Lamponiemi. Hopeaniemi jakaa järven pohjoisosan Kettulahteen ja Surmalahteen. Järven pohjoisimmassa kolkassa sijaitsee pääaltaasta erillinen Lammakko. Juuanjärven pohja kumpuilee. Vähintään kymmenen metriä syviä alueita on useita ja niiden tuntumassa on matalikkoja, joista osa kohoaa vedenpinnan yläpuolelle saariksi.
Kartan perusteella Juuanjärvessä on useita saaria. Niistä laajin on noin kaksihehtaarinen Kiikkusaari. Sen pohjoispuolella sijaitsee Honkasaari ja eteläpuolella Selkäsaari. Juuanjärven rannoilla on metsämaan ohella pieniä peltoja. Järven valuma-alueesta noin kaksi kolmasosaa on kivennäismetsämaata.
Juuanjärveen virtaa sen pohjoispuolella sijaitsevan Katajasuon halki Matarapuro. Juuanjärven kaakkoisosa kaventuu Alajoeksi, joka on käytännössä Juuanjoen yläjuoksua. Juuanjoki on keskisuuri turvemaajoki, jossa on poikkeuksellisen pitkiä koskiosuuksia. Varsinainen Juuanjoki alkaa Autiojärvestä Juuanjärven kaakkoispuolelta, ja se virtaa Juuan keskustan halki Pieliseen, jonka pinta on noin 76 metriä Juuanjärveä alempana.
Juuanjärven vesitilavuus on 9 233 000 kuutiometriä. Järven kokonaisfosforipitoisuus oli 2010-luvulla keskimäärin 8 µg/l ja näkösyvyys 1,9 metriä. Ekologinen tila oli erinomainen.
Juuanjärvi (04.452.1.001) kuuluu Juuanjärven valuma-alueeseen (04.452), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Juuanjoen valuma-alue (04.45) ja ensimmäinen jakovaihe on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Juuanjärvi on laajin Juuanjärven valuma-alueen kahdeksasta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Valkealampi.
Jukka Bisi

Jukka Birger Bisi (s. 1960 Vaala) on suomalainen filosofian tohtori. Bisi on työskennellyt Metsähallituksen erätalousjohtajana vuodesta 2016 alkaen. Aiemmin hän on ollut muun muassa Metsähallituksessa ylitarkastajana ja erätalouspäällikkönä sekä Pohjanmaan riistanhoitopiirissä riistapäällikkönä. Jukka Bisi väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 2010 Oulun yliopistosta otsikolla Suomalaisen susikonfliktin anatomia. Aiemmin hän julkaisi yhdessä professori Sami Kurjen kanssa laajan Susipuhetta Suomessa -tutkimuksen, joka perustui muun muassa 30 susikeskusteluun, 15 sidosryhmätilaisuuteen ja kyselytutkimukseen. Tutkimukset saivat runsaasti huomiota mediassa.
Juri Boiko

| Juri Boiko> Юрій Бойко |
| --- | --- |

Ukrainan varapääministeri (ekologia ja energia)
 24. joulukuuta 2012 – 27. helmikuuta 2014  
Edeltäjä:  Borys Kolesnikov (osittain)
Seuraaja:  virka lakkautettu
Ukrainan energia- ja hiiliteollisuusministeri
 11. maaliskuuta 2010 – 12. joulukuuta 2012  
Edeltäjä:  Juri Prodan
Seuraaja:  Eduard Stravytskyi
Verh’ovna Radan jäsen
 23. marraskuuta 2007 – 11. maaliskuuta 2010 27. marraskuuta 2014–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. lokakuuta 1958 (ikä 66) Horlivka, Donetskin alue, Ukrainan SNT
Tiedot
Puolue:  Opposition ohjelma – Elämän puolesta (2018–)
Muut puolueet:  Ukrainan työväenpuolue (2001–2004) Ukrainan republikaanipuolue (2005–2007) Alueiden puolue (2007–2014) Oppositiorintama (2014–2018)
Juri Anatolijovytš Boiko (ukr. Юрій Анатолійович Бойко; s. 9. lokakuuta 1958) on ukrainalainen poliitikko, joka toimi yhtenä Ukrainan varapääministereistä vuosina 2012–2014. Hän edustaa oppositiorintamaa ja kannattaa läheisempiä suhteita Venäjän kanssa.
Nuoruus ja koulutus

Boiko syntyi Horlivkassa Donetskin alueella. Hän opiskeli kemiantekniikkaa D. Mendelejevin kemiantekniikan yliopistossa Moskovassa ja valmistui vuonna 1981 insinööriksi. Vuonna 2001 hän valmistui insinööriekonomiksi Itä-Ukrainan yliopistosta.
Ura

Vuosina 1981–1999 hän toimi esimiehenä Zorjan kemiantehtaalla Rubižnessa. Tämän jälkeen hän toimi vuosina 1999–2001 Lysytšanskin öljynjalostamon, Lysytšansknaftoorhsyntezin, johtajana ja vuosina 2001–2002 Krementšukin öljynjalostamon, Ukrtransnaftan, hallituksen puheenjohtajana. Vuosina 2002–2005 hän toimi Naftogazin hallituksen puheenjohtajana.
Ura > Politiikassa

Vuonna 2005 Boiko valittiin Ukrainan republikaanipuolueen puheenjohtajaksi, joka osallistui vuoden 2006 parlamenttivaaleihin Ne Tak -oppositioblokissa, joka ei kuitenkaan ylittänyt kolmen prosentin vaalikynnystä.
Vuonna 2005 Ukrainan turvallisuuspalvelun johtaja Oleksandr Turtšynov määräsi Boikon pidätettäväksi epäiltynä virkavallan väärinkäytöstä Naftogazin hallituksen puheenjohtajana; presidentti Viktor Juštšenko kuitenkin esti pidätyksen.
Vuonna 2006 Boiko nimitettiin Janukovytšin hallitukseen energiaministeriksi; hän toimi virassa vuoteen 2007 asti. Vuoden 2007 parlamenttivaaleissa Boiko valittiin Verh’ovna Radaan alueiden puolueen listalta. Maaliskuussa 2010 hänet nimitettiin pääministeri Mykola Azarovin hallitukseen energiaministeriksi; joulukuussa presidentti Janukovytš vapautti hänet tästä virasta ja nimitti hänet energia- ja hiiliteollisuusministeriksi.
Vuonna 2012 Boiko nimitettiin varapääministeriksi.
Vuonna 2014 alueiden puolueen puoluekokous nimitti Myh’ailo Dobkinin puolueen presidenttiehdokkaaksi ja erotti Boikon puolueen jäsenyydestä. Saman vuoden presidentinvaalissa Boiko oli ehdolla sitoutumattomana ehdokkaana ja sai 0,19 prosenttia äänistä.
Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa Boiko valittiin uudelleen Verh’ovna Radaan oppositioblokin listan ensimmäisenä ehdokkaana.
Vuonna 2018 oppositioblokki ja Elämän puolesta -puolue yhdistyivät Opposition ohjelma – Elämän puolesta -puolueeksi, jonka presidenttiehdokas Boiko oli vuoden 2019 presidentinvaalissa. Saman vuoden parlamenttivaaleissa puolue sai 13,05 prosenttia äänistä.
Jon Sudbø

Jon Sudbø (s. 3. toukokuuta 1961) on entinen norjalainen lääkäri ja hammaslääkäri, joka paljastettiin kattavasta tutkimusvilpistä tammikuussa 2006. Vilpin paljastuessa hän oli Oslon Radiumhospitalet-sairaalan ylilääkäri ja Oslon yliopiston apulaisprofessori. Hänen tapauksestaan uutisoitiin laajasti kansainvälisissä medioissa ja tutkimuskomissio tarkasti hänen tuotantonsa. Komissio totesi valtaosan hänen tutkimustyöstään epäkelvoksi ja suositteli hänen tohtoritutkintonsa peruuttamista, mikä tapahtui 19. joulukuuta 2006. 21. marraskuuta 2006 hänen hammaslääkärioikeutensa oli myös peruttu.
Vilppitapaus > Väitöstyö 2001

Sudbøn tohtorinväitös 9. maaliskuuta 2001 käsitteli suuontelosyövän toteamista sen kehittymisen alkuvaiheissa. Hän julkaisi kaksi asiaa käsittelevää artikkelia New England Journal of Medicine -lehdessä vuosina 2001 ja 2004. Artikkeleiden kuvituksessa ja datassa havaittiin epäselvyyksiä, joita ei koskaan pyydetty kuitenkaan oikaistavaksi.
Vilppitapaus > FDA-raportti 2004

Keväällä 2004 Norjan lehdistö uutisoi Sudbøn saaneen 70 miljoonaa kruunua uuteen tutkimushankkeeseen - hanke oli kuitenkin amerikkalaisvetoinen, josta Sudbøn osuus on 2,5 miljoonaa. 16. helmikuuta 2005 ryhmä raportoi Yhdysvalloissa FDA:lle, että aivan tavalliset kipulääkkeet, kuten Ibux ja Naproxen, kasvattavat sydän- ja verisuonitautiriskiä. Vaikka lääkkeitä on käytetty jopa näiden tautien ehkäisyyn pitkään, kukaan ei epäillyt tuloksia. Sudbø ja tutkimusryhmä väitti myös, että näiden lääkkeiden käyttö laskee suuontelosyövän riskiä, mutta kuolleisuus ei kuitenkaan laske - sydän- ja verisuonitautien kuolleisuus nousisi vastaavassa suhteessa kuin syöpäkuolleisuus laskisi. Sudbø oli tuottanut tutkimusdatan itse, muu ryhmä oli tulkinnut hänen tuottamaansa dataa asiasta tietämättä. Tulokset herättivät paljon keskustelua maailmalla, eri maiden lääkeviranomaiset ilmaisivat huolensa siihen asti paljon käytettyjen lääkkeiden nyt "havaituista" sivuvaikutuksista.
Vilppitapaus > Huipputason julkaisuja

Maaliskuussa 2005 Sudbøn ryhmä julkaisi artikkelin Journal of Clinical Oncology -lehdessä koskien suuontelosyövän ennustettavuutta paljon tupakoivien ihmisten keskuudessa. Jälleen kerran hän tuotti osan "tutkimusdataa" itse. Lokakuussa Sudbøn ryhmä julkaisi lopulta artikkelin Lancet-lehdessä, lääketieteen arvostetuimpiin kuuluvassa julkaisussa. Artikkelia kohtaan suunnattiin kuitenkin epäilyjä sekä julkaisemisajankohdan alla että sen jälkeen. Amerikan syöpäyhdistyksen varapresidentti Michael Thun korosti, että osaa tutkimuksen yksityiskohdista ei pystytä toistamaan, minkä lisäksi hän väitti johtopäätöksiä liioitelluksi. Thun ei halunnut kirjoittaa artikkeliin johdantoa ilman lisämuutoksia ja vetäytyi. Artikkeli julkaistiin ilman toisen tutkijan kirjoittamaa johdantoa, koska kuitenkin kaksi muuta ulkopuolista tarkastajaa oli suosittanut julkaisemista. Tapaus oli suuri hetki norjalaiselle tutkimukselle. Thunkaan ei kuitenkaan epäillyt tutkimusvilppiä. Sudbø sai yhä enemmän julkisuutta norjalaisissa medioissa. Iso joukko potilaita ilmaisi huolensa kipulääkkeiden käytöstä.
Vilppitapaus > Kansanterveysinstituutti kiinnostuu

Joulun tienoilla Camilla Stoltenberg Norjan kansanterveysinstituutista tutustui artikkeliin ja reagoi siinä kuvattuun dataan. Hän havaitsi suuria ajoitusvirheitä artikkelin kuvatussa datapohjassa. Muun muassa vuosina 1975–1995 käytetyksi väitetty kansallinen reseptirekisteri oli perustettu vasta 2004. Hän näytti artikkelia myös muille kollegoilleen, jotka totesivat myös väitetyt datalähteet omituisiksi. Kansanterveysinstituutti otti yhteyttä useisiin asiantuntijoihin.
Vilppitapaus > Tarkastusprosessi alkaa 2006

Eräs heistä, professori Lars Vatten NTNU:sta, havaitsi artikkelin välittömästi vilpiksi ja lähetti Sudbølle sähköpostin kysyen hänen käyttämistään metodeista. Hän otti myös yhteyttä professori Erlend Smelandiin Radiumhospitaletiin, joka käynnisti sisäisen tutkimusprosessin. Sudbø kertoi, ettei muistanut kaikkia yksityiskohtia keräämästään datasta. 10. tammikuuta Sudbø kutsuttiin kokoukseen Kreftregisteretiin, jossa Vatten uudisti kysymyksensä, saamatta edelleenkään hyviä vastauksia. Iltapäivällä rekisteriin toimitettiin Lancet-julkaisuissa käytetty datatiedosto. Kreftregisteret ei löytänyt kyseisiä henkilöitä omista tietokannoistaan - lähes kenelläkään Norjassa ei ollut kyseisiä sosiaaliturvatunnuksia saati syöpädiagnooseja, jotka olisivat yhtenäisiä Sudbøn datatiedoston kanssa. Lancet-huijauksen paljastuttua myös muu Sudbøn tuotanto asetettiin kyseenalaiseksi ja Sudbø tunnusti myös viimeisimmät artikkelinsa New England Journal of Medicinessa ja Journal of Clinical Oncologyssa huijauksiksi. Hän sanoi toimineensa yksin, vaikuttimenaan tieteellinen kunnianhimo. Tarkastuskomitea nimettiin hänen koko tutkimustuotantonsa läpikäymiseksi. Sudbøn koko tuotannon keväällä 2006 tarkastanutta komiteaa johti Karoliinisen instituutin professori Anders Ekbom.
Vilppitapaus > Systemaattinen dataväärentäjä

Kesäkuussa 2006 todettiin Sudbøn väärentäneen systemaattisesti dataa 1990-luvulta lähtien ja 30 hänen julkaisuaan vedettiin takaisin. Hänen lääkärioikeutensa peruttiin loppuvuodesta 2006.
Tapauksen jälkeen

Sudbøn tapaus yhdessä muiden viime vuosina julkitulleiden ohella herätti runsaasti keskustelua alan tiedeyhteisössä julkaisujen tarkastuskäytäntöjen tarkistamiseksi. Sudbøn odotettiin myös kohtaavan miljoonaluokan korvausvaatimuksia tuotettuaan epäkelpoa tutkimusta julkisella rahoituksella. Sudbøn kanssa yhdessä oli julkaissut myös Helsingin yliopistollisen keskussairaalan syöpätutkija, dosentti Ari Ristimäki. Poisvedetyn Lancet-artikkelin lisäksi hänellä oli kaksi muutakin yhteisjulkaisua Sudbøn kanssa, jotka hän on myös poistanut ansioluettelostaan. Lancet-yhteisjulkaisuun Ristimäki kertoi tulleensa pyydetyksi ryhmän amerikkalaisten yhteistyökumppanien taholta mukaan prosessin loppuvaiheessa, jolloin Sudbø oli jo tekonsa tehnyt.
Kesäkuussa 2007 uutisoitiin Sudbøn hakeneen työtä hammaslääkärinä Selfjordissa Telemarkissa, jossa on suuri hammaslääkäripula. Hän sai oikeutensa harjoittaa hammaslääkärintointa rajoitetusti takaisin - oikeutta tehdä tutkimusta ei ole. Sudbøn on myös toimittava aina toisen hammaslääkärin alaisuudessa, jonka on raportoitava hänen toiminnastaan Helsetilsynetille tasaisin väliajoin. Sudbø oli ainut hakija virkaan.
Aiheesta muualla

Lancet-lehden ilmoitus Sudbøn artikkelin takaisinvetämisestä (englanniksi)
Juho-Matti Heikari

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 14. helmikuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Lahti, Suomi
Pelipaikka: oikea laitapuolustaja
Pituus: 178 cm
Junioriseurat
2003–2010: Reipas
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2012 | FC Lahti | 15 | (0) |
| 2009–2010 | → FC Hämeenlinna (laina) | 2 | (0) |
| 2013 | Reipas | 9 | (1) |
| 2013–2014 | AC Oulu | 37 | (0) |
| 2013 | → OLS (laina) | 2 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 65 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Juho-Matti Heikari (s. 14. helmikuuta 1991 Lahti) on suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Nykyisin hän pelaa pelintekijänä keskikentällä.
Heikari edustaa heinolalaista Union Plaania. Aiemmin urallaan Heikari on edustanut Lahden Reipasta, FC Lahtea ja AC Oulua. Hän teki FC Lahdessa ensiesiintymisensä Veikkausliigassa 2. elokuuta 2009 ottelussa Vaasan Palloseuraa vastaan. Heikari ei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa pelaavassa kokoonpanossa, ja pelasi kolmen kauden aikana 11 liigaottelua ja neljä Ykkösen ottelua.
Kaudeksi 2012 Heikari palasi Kolmosessa pelanneeseen kasvattajaseuraansa Reippaaseen. Seuraavana vuonna hän muutti opiskelemaan Ouluun ja solmi sopimuksen Ykkösessä pelanneen AC Oulun kanssa, jossa vakiinnutti pelipaikkansa pelaavassa kokoonpanossa. Heikari pelasi kaudella 2013 yhteensä 17 sarjaottelussa. Hän teki jatkosopimuksen seuran kanssa kaudeksi 2014.
Aiheesta muualla

Heikari transfermarket.com-sivustolla
K. J. Ståhlberg -mitali

K. J. Ståhlberg -mitali on Juristiliiton myöntämä mitali henkilölle, jonka toiminnalla on ollut huomattava merkitys kansallisesti tai kansainvälisesti yhteiskunnalle, lakimieskunnalle, oikeuselämälle tai oikeustieteelle. Mitalia on myönnetty vuodesta 1989 alkaen.
Mitalistit

Vuodesta 1989 lähtien myönnetyn mitalin ovat saaneet seuraavat henkilöt:
professori Matti Ylöstalo 1989
KHO:n presidentti Antti Suviranta 1991
oikeusneuvos Pirkko-Liisa Haarmann 1993
OTT Raimo Pekkanen 1994
professori Edward Andersson 1995
professori Aulis Aarnio 1997
kansliapäällikkö Kirsti Rissanen 1999
oikeusneuvos Juhani Wirilander 2001
professori Erkki Havansi 2003
oikeusneuvos Gustaf Möller 2005
kansleri Leena Kartio 2007
professori Mikael Hidén 2009
professori Heikki Halila 2011
ministeri Lauri Tarasti 2013
korkeimman oikeuden presidentti Pauliine Koskelo 2015
tasavallan presidentti Sauli Niinistö 2017
oikeustieteen lisensiaatti Tiina Astola 2019
oikeuskansleri Jaakko Jonkka 2021
korkeimman hallinto-oikeuden presidentti Kari Kuusiniemi 2023
K. J. Jäsys

Ilma Sutinen-Wigelius, kirjailijanimi K. J. Jäsys (12. toukokuuta 1892 Värtsilä – 28. huhtikuuta 1967) oli suomalainen kirjailija.
Teoksia

Nimellä K. J. Jäsys:
Onnen kahden puolen : kertomuksia. Kustannusosakeyhtiö Kansanvalta, Helsinki 1928
Jupiter One

| Jupiter One> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2003–
Tyylilaji:  Indie rock
Kotipaikka:  Brooklyn, NY, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Kaoru Ishibashi,  laulu, kitara, koskettimet, viulu   Zac Colwell,  kitara, laulu, huilu   Mocha,  koskettimet, laulu, viulu   David Heilman,  rummut   Pat Dougherty,  basso  
Entiset jäsenet:  Mark Guiliana   Neal Persiani   Ben Wright
Levy-yhtiö:  Cordless Recordings  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jupiter One on yhdysvaltalainen indie rock -yhtye, joka on kotoisin Brooklynistä, New Yorkin osavaltiosta. Se on perustettu vuonna 2003, ja julkaissut kaksi täysipitkää studioalbumia ennen vuotta 2013.
Yhtyeen musiikkia on käytetty useissa Electronic Artsin videopeleissä.
Diskografia > Albumit

Jupiter One (2008)
Sunshower (2009)
Diskografia > EP:t

Jupiter One EP (2005)
The Remix EP (2008)
The Friendship EP (2009)
Aiheesta muualla

Jupiter One Myspacessa (englanniksi)
Jouluoratorio (Homilius)

Gottfried August Homilius
Jouluoratorio ”Gott, dich rühmen unsre Lieder” (Die Freude der Hirten über die Geburt Jesu nach der Poesie des Herrn Buschmann), (HoWV I.1) on saksalaisen säveltäjän ja kirkkomuusikon Gottfried August Homiliuksen 1777 säveltämä jouluoratorio, Kristuksen syntymästä kertova teos.
Historia

Gottfried Augustius syntyi Rosenthalissa Saksin osavaltiossa ja opiskeli oikeustiedettä Leipzigin yliopistossa. Siellä hänestä tuli Johann Sebastian Bachin ja Johann Schneiderin oppilas. Schneider oli urkurina Nikolain kirkossa Leipzigissa. Vuonna 1742 Homilius nimitettiin urkuriksi Dresdenin Frauenkircheen. Vuonna 1755 hän seurasi Theodor Christlieb Reinholdia Kreutzkirchen-koulun kanttoriksi. Kun kirkko tuhoutui Preussin joukkojen piirittäessä Dresdeniä 1760, jumalanpalvelukset olivat pääasiassa viereisessä Frauenkirchessä.
Homilius tunnetaan kirkkomusiikin säveltäjänä, hänen tuotantoonsa kuuluu noin 200 kantaattia kirkkovuoden juhlapäiville. Hänet tunnettiin kaikkialla Saksassa, hänen sävellyksiään on löydetty eri puolilta Saksaa
Oratorion aihe, paimenet, joille kerrotaan, että Jeesus on syntynyt ja jotka menevät kunnioittaman häntä, on suosittu aihe musiikin historiassa. Homilius on itse kutsunut teosta nimellä ”Die Freude der Hirten über die Geburth Jesu” (Paimenten ilo Jeesuksen syntymästä). Sen tekstin on kirjoittanut Ernst August Buschmann (1715 - 1775), joka toimi pappina Delitzschssä Leipzigin lähellä. Hän on kirjoittanut myös tekstin Homiliuksen säveltämään passio-oratorioon ”Ein Lämmlein geht und trägt die Schuld” (HoWV 1.2 ) ja nämä teokset olivat ainoat, jotka julkaistiin Homiliuksen elinaikana.
Rakenne

Oratoriossa on 10 osaa:
1 Coro Gott, dich rühmen unsre Lieder
2 Recitativo (Soprano, Alto, Tenore) Nein, hirten, nein
3 Aria (Basso)  Fürchtet euch nicht
4 Aria (Tenore) Die Engel frohlocken unsterbliche Lieder
5 Recitativo (Tenore) Hier schlummert er!
6 Coro Schlaf, Sohn aus Davids Stamm
7 Accompacnato (Soprano)  Wie göttlich lächelt er!
8 Aria (Soprano) Kind, ich liebe dich
9 Recitativo (Tenore) Wie wallt mein Herz!
10 Coro Heil dem besten Hirten
Alkukuorossa paimenet laulavat Jumalalle: ”Gott, dich rühmen undere Lieder in der Mitternacht, freudig danken wir dir wieder wenn der Tag erwacht” (Jumala, meidän laulumme ylistää sinua yöllä, iloiten kiitämme sinua, kun päivä nousee) ja rukoilevat myös suojelua yön ajaksi. Sitä seuraa sopraanon, alton ja tenorin resitatiivi, joka valmistaa paimenia enkelin ilmestykselle: "Seht, wie die Hügel sind vergülden- - der Herr erscheint, er wier uns dock nicht töten wollen” (Katsokaa kuinka kukkulat säkenöivät, - -, Herra tulee hän ei varmaankaan halua tappaa meitä?)  Osaa 1 hallitsevat puupuhaltimet, paimenten soittimet.
3. osassa seuraa enkelin ilmoitus: ”Früchet euch nicht, ich verkündige euch grosse Freude” (Älkää pelätkö, katso, minä ilmoitan teille ilosanoman). Enkelin ilmoitus, joka on oratorion ainoa raamatunsitaatti, on aaria. Enkeli, joka ilmoittaa, ei ole sopraano, kuten niin usein on tämän ajan joulukertomuksessa, esimerkiksi J.S. Bachin Jouluoratoriossa, vaan basso, joka heijastelee Jumalan majesteettia ja taivaallisten sotajoukkojen voimaa. Tämä saattaa olla seurausta luonnollisuuden ihailusta, joka oli tälle aikakaudelle ominaista. Solistia säestävät jouset ja trumpetit. Osa 4, tenoriaaria kertoo enkelten kuorosta ”Die Engel frohlocken unsterbliche Lieder, sie tönen vom Himmel zur Erde hernieder” (Enkelit iloitsevat, he laulavat kuolemattomia lauluja taivaasta alas maan pinnalle). Aariassa ja sitä seuraavassa resitatiivissa rohkaistaan paimenia lähestymään seimeä ja soittamaan seimen äärellä huiluja, ”hier wollen wir ein Lied auf unserem Flöten spielen”. Aariassa orkesteria värittävät käyrätorvet ja oboet.
Resitatiivin jälkeen osa 6 on kuoron kehtolaulu, pastoraali 12 / 8 tahdissa, ja orkesteria sävyttävät puupuhaltimet: ”Schlaf, Sohn aus Davids Stamm” (Nuku, Daavidin suvun poika). Seuraa sopraanon resitatiivi, joka varjostaa seimeä ympäröivää onnea: ”Wie, lächelst du nich mehr - - Du weinst vohl über mich?” ( Et hymyile enää – Itketkö sinä minun takiani). Seuraavassa aariassa sopraano rukoilee armoa ja tätä säestää huilu jousien ohella. Resitatiivissaan tenori vakuuttaa Jeesuksen armoa: ”Dies Kind vergibet, er ist die Liebe" (Lapsi antaa anteeksi, hän on rakkaus). Oratorio päättyy kuoron laulamaan, käyrätorvien ja oboen sekä jousien ja contiunuon säestämään Messiaan ylistykseen ja pyyntöön, joka esitetään enkeleille: ”Chöre, wie man dem Retter zur Ehre dankbar jauchen soll, Freu dich,errettere Erde, nun bist du selig” (Opettakaa meitä oikein ylistämään Vapahtajaa. Iloitse, vapahdettu maa. Sinä olet autuas.)
Soitinnus

Kuoro
Solistit (sopraano, altto, tenori, basso)
Orkesteriː
Huilu (2)
Oboe (2)
Fagotti (2)
Käyrätorvi (2)
Trumpetti (3)
Patarummut
Jouset
Basso contiunuo
Kesto noin 40 minuuttia.
Aiheesta muualla

Wolf, Uwe: Gottfreid August Homilius. Studien zu Leben und Werk mit Werkverzeichnis (kleine Ausgabe), Carus 24, 080 2009 Carus-Verlag, Stuttgart ISBM 978-3-89948-090-0 (saksaksi)
Oratorion 1 osa (Youtube) Gott dich rühmen unsre Lieder https://www.youtube.com/watch?v=ImXxGw7Dexs&list=PLBSULQah5Vyd588GBnI59H3xMHSb6QIBX&index=1