stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Polióchni
Rakennukset ja löydökset

Polióchni sijaitsee Límnoksen itärannikolla Vróskopoksen (Voróskopoksen) lahden rannalla matalalla kukkulalla, joka on kahden joen välissä. Paikka on noin 30 kilometriä itään saaren nykyisestä pääkaupungista Mýrinasta.
Esihistoriallinen kaupunki oli hyvin organisoitu. Sen talot oli tehty suorakulmaisista kivistä. Kaupungissa oli kivetyt kadut, aukioita ja kaivoja sekä julkisia rakennuksia, joista yksi on tunnistettu jonkinlaiseksi ”buleuterioniksi” eli kokoontumispaikaksi. Kaupunkia ympäröi suurimmillaan noin viisi metriä korkea muuri. Se oli vahvimmillaan asutuksen länsipuolella. Muuria on säilynyt parhaimmillaan noin 4,5 metrin korkeudelta.
Kun Polióchni alun perin asutettiin myöhäisellä neoliittisella kaudella eli asutuksen mustalla kaudella, se kattoi vain pienen alueen. Rakennukset olivat pieniä ovaalinmuotoisia majoja, jotka oli tehty puusta ja oljesta kiviselle perustukselle.
Sinisellä kaudella kaupunki kasvoi ja se vaikuttaa suunnitellummalta. Samaan aikaan asutuksen mantereen puolelle rakennettiin linnoitusmuuri, jonka porteista yksi oli pääportti. Rakennukset olivat nyt apsiksen muotoisia tai pitkänomaisia. Kaupungista on tunnistettu kaksi julkista rakennusta, joista yhtä pidetään ”buleuterionina” eli kaupungin vanhinten neuvoston kokoontumispaikkana. Rakennuksen koko oli noin 50 neliömetriä, ja sen itä- ja länsisivulla oli istuimiksi sopivat porrastukset. Rakennukseen mahtui noin 50 henkeä. Toinen julkinen rakennus on tunnistettu keskusviljavarastoksi, ja sen tilavuus oli noin 260 kuutiometriä.
Vihreällä kaudella kaupunki laajeni kukkulalla edelleen sekä pohjoiseen että länteen. Pohjoisen puolelle rakennettiin suuri tukimuuri, kun taas länsipuolella kaupunginmuuria siirrettiin lännemmäksi.
Punaisella kaudella asutus pieneni ja keskittyi kukkulan pohjoisosaan. Tällä kaudella rakennettiin ensimmäiset megaron-tyyppiset eli monumentaaliset, suorakulmion muotoiset talot. Yksi näistä oli mahdollisesti jonkinlainen palatsi. Sen koko oli noin 10,1 x 7,9 metriä, ja sen keskellä oli pilari ja sivuseinillä penkit. Toinen samantyyppinen rakennus oli mahdollisesti jonkinlainen julkinen rakennus.
Keltaisella kaudella asutuksen koko oli noin 20 000 neliömetriä. Kaudella kaupungissa oli pääkatu, joka kulki sen läpi pohjois-eteläsuunnassa. Tällä kaudella rakennettu kaupungin tärkein megaron oli mahdollisesti kuninkaan palatsi, ja siihen kuului lukuisia varastohuoneita. Sen läheltä tehtiin suuri kulta-esinelöytö. Asutus vaurioitui pahoin maanjäristyksessä noin vuonna 2100 eaa.
Ruskealta ja violetilta kaudelta alueelta on tehty vain vähän arkeologisia löytöjä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Polióchnin esihistoriallinen asutus Wikimedia Commonsissa
Pienoismalli Polióchnin esihistoriallisesta asutuksesta.
Polióchnin ”buleuterionin” rauniot siniseltä kaudelta n. 3200–2700 eaa.
Keskusviljavaraston rauniot siniseltä kaudelta n. 3200–2700 eaa.
Viemäröintiä keltaiselta kaudelta n. 2200–2100 eaa.
Kultaisia kaulakoruja Polióchnista, n. 2500–2300 eaa. Kansallinen arkeologinen museo, Ateena.
Pimpri-Chinchwad

| Pimpri-Chinchwad |
| --- | --- |

 Pimpri-Chinchwad
 Koordinaatit: 18°22′12″N, 73°28′48″E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Maharashtra
Väkiluku (2001):  1 012 472
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pimpri-Chinchwad (marathiksi पिंपरी चिंचवड, Pimprī Ciñcavāḍa) on kaupunki Maharashtran osavaltiossa Intiassa. Kaupungissa asui 1 012 472 ihmistä vuonna 2001 väestönlaskennan mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pimpri-Chinchwad Wikimedia Commonsissa
Pihtihanhio

| Pihtihanhio |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Hanhiot Sibbaldianthe
Laji::  bifurca
Kaksiosainen nimi
 Sibbaldianthe bifurca  (L.) Kurtto & T.Erikss. 
Synonyymit
 Potentilla bifurca L.  Schistophyllidium bifurcum (L.) Ikonn. 
Katso myös
   Pihtihanhio Wikispeciesissä   Pihtihanhio Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pihtihanhio eli kaksiliuskahanhikki (Sibbaldianthe bifurca) on ruusukasvien heimoon ja hanhioiden eli kaksiliuskahanhikkien sukuun kuuluva kasvilaji, jota esiintyy luonnonvaraisena Itä-Euroopassa ja Aasiassa. Aiemmin laji on luokiteltu hanhikkien (Potentilla) sukuun.
Pihtihanhion alalajiksi on kuvattu idänpihtihanhio (Sibbaldianthe bifurca subsp. orientalis, syn. S. orientalis), jota voidaan pitää myös eri lajina.
Ulkonäkö ja koko

Pihtihanhio on 20–40 senttimetrin korkuiseksi kasvava monivuotinen ruohokasvi, jonka tyviosa on puutunut. Sen lehdissä on kolmesta viiteen paria lehdyköitä ja päätölehdykkä. Lehdykät ovat suikeita, ehyitä tai kaksiliuskaisia, päätölehdykkä on kolmiliuskainen. Kukinto on monikukkainen, harsu huiskilo. Keltaiset terälehdet ovat hieman verholehtiä pitempiä.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Pihtihanhio – Sibbaldianthe bifurca
Pitkänokkatylli

| Pitkänokkatylli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurmitsat Charadriidae
Suku::  Tyllit Charadrius
Laji::  placidus
Kaksiosainen nimi
 Charadrius placidus  J.E. Gray & G.R. Gray, 1863 
Katso myös
   Pitkänokkatylli Wikispeciesissä   Pitkänokkatylli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pitkänokkatylli (Charadrius placidus) on itäaasialainen kahlaaja. Sen elinympäristö käsittää Venäjän Kaukoidän, Japanin ja Kiinan itä- ja koillisosia. Se talvehtii Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa. Lajin holotyypin kuvailivat veljekset John Edward Gray ja George Robert Gray Nepalista 1863.
Porvoon naisopisto

Naisopiston rakennus vuonna 2022.
Muistolaatta opiston entisen rakennuksen julkisivussa
Porvoon naisopisto oli Porvoossa vuosina 1912–1972 toiminut yksityinen tytöille tarkoitettu sisäoppilaitos jossa voitiin vuodesta 1932 alkaen suorittaa ylioppilastutkinto. Koulun nimenä oli vuoteen 1930 Porvoon naisopisto – Institutet för unga flickor i Borgå ja sen jälkeen Porvoon naisopisto ja tyttölukio. Pääsyvaatimuksena kouluun oli keskikoulun suorittaminen.
Opiston perusti 1912 Edith Maria Bergholm (1867–1925), joka omisti koulun ja toimi koulun rehtorina kuolemaansas saakka. Koulu oli aluksi kaksivuotinen suomen- ja ruotsinkielinen tyttökoulu jossa opetettiin myös kotitaloutta ja käsityötä. Vuonna 1930 koulu muutettiin yksinomaan suomenkieliseksi ja sen yhteyteen perustettiin kolmevuotinen tyttölukio.
Porvoon naisopisto toimi Vesitornikadun ja Aleksanterinkadun kulmauksessa sijaitsevassa entisessä tehdasrakennuksessa aluksi vuokralla. Rakennus oli valmistunut 1902 Porvoon Uudeksi Panimoksi. Panimon mentyä konkurssiin rakennuksen osti 1912 Suomalainen Lelupaja Oy, jonka taidemaalari John Engelberg oli perustanut 1907. Lelupajan muutettua pois Porvoosta 1915 Edith Bergholm osti koko rakennuksen koulutaloksi 1916, ja lisärakennus valmistui koululle 1964.
Porvoon naisopisto lakkautettiin 1972 ja sen tilalle perustettiin Porvoon matkailualan oppilaitos.
Koulun oppilaita

Miss Universum Armi Kuusela
näyttelijä Marja Korhonen
Aiheesta muualla

Opistoyhtiön historiaa porssitieto.fi
Uusimaa (lehti) 17.8.2019
Prosopis

Prosopis (m.kreik. Προσωπίς, Prosōpis) voi viitata seuraaviin:
Prosopis, kaupunki muinaisessa Egyptissä
Prosopites, muinaisen Ala-Egyptin neljäs nomos
meskitet (Prosopis), hernekasvien heimoon kuuluva suku
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Prosopis”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pihtilälampi (pohjoinen)

| Pihtilälampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°24′19″N, 26°05′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Uurajärven valuma-alue (14.86)
Laskuoja:  oja Pihtilälampeen 
Järvinumero:  14.863.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114,3 m  
Pituus:  310 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,77 km  
Pinta-ala:  2,157 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPihtilälampi 
Pihtilälampi tai Pihtilampi on Päijät-Hämeessä Sysmässä  Onkiniemen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 310 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Uurajärven valuma-alueella (14.86), jonka Uurajärven–Onkijärven valuma-alueeseen (14.863) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 114,3 metriä mpy.
Pihtilälampi (eteläinen)

| Pihtilälampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°24′09″N, 26°05′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Uurajärven valuma-alue (14.86)
Laskuoja:  oja Sääksjärveen 
Järvinumero:  14.863.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114,3 m  
Pituus:  410 m  
Leveys:  320 m  
Rantaviiva:  1,24 km  
Pinta-ala:  8,11 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPihtilälampi 
Pihtilälampi tai Pihtilampi on Päijät-Hämeessä Sysmässä  Onkiniemen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 410 metriä pitkä, 320 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 8,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Uurajärven valuma-alueella (14.86), jonka Uurajärven–Onkijärven valuma-alueeseen (14.863) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 114,3 metriä mpy.
Prásso (Skántzoura)

| --- | --- |
Muut nimet:  Prásso Skántzouras (Πράσσο Σκάντζουρας), Práso (Πράσο), Prassoú (Πρασσού)
Sijainti:  39°04′18″N, 24°05′46″E, Alónnisos Sporadit, Thessalia Kreikka
Saariryhmä:  Pohjoiset Sporadit
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,262 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Prásso (kreik. Πράσσο, myös Práso, Πράσο ja Prassoú, Πρασσού) on Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisten Sporadien saariryhmään. Se sijaitsee Egeanmeressä Skántzouran saaren länsipuolella. Saaren pinta-ala on 0,262 neliökilometriä ja se on asumaton (2001). Hallinnollisesti Prásso kuuluu Alónnisoksen kuntaan, Sporadien alueyksikköön ja Thessalian alueeseen.
Prásson ja Skántzouran erottaa toisistaan noin 300 metriä leveä salmi. Saari tunnetaan nimellä ”Skántzouran Prásso” (Prásso Skántzouras, Πράσσο Σκάντζουρας) erotuksena toisesta Prásson saaresta lähellä Gioúraa. Kummatkin ovat osa Alónnisoksen ja Pohjoisten Sporadien merikansallispuistoa.
Pihtilampi (Multia)

| Pihtilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Multia
Koordinaatit:  62°28′25″N, 24°53′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Multianjoen valuma-alue (35.67)
Laskujoki:  oja Keskiseen 
Järvinumero:  35.675.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  208,5 m  
Rantaviiva:  1,717 km  
Pinta-ala:  9,147 ha  
Tilavuus:  0,000195 km³ 
Keskisyvyys:  2,13 m  
Suurin syvyys:  4,6 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPihtilampi 
Pihtilampi  on Keski-Suomessa Multialla Linnankylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 9,1 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 350 metriä leveä.Lammen tilavuudeksi on saatu 195 000 kuutiometriä eli 0,195 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,1 metriä ja suurin syvyys on 4,6 metriä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä..
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Multianjoen valuma-alueella (35.67), jonka Mykänjoen valuma-alueeseen (35.675) se kuuluu.
Pipetti

20 ml mittapipetti
Pipetti eli nostopilli tai tiputin on laboratorioväline, jonka tarkoituksena on mitata hyvin tarkkoja ainemääriä. Pipettejä löytyy yksinkertaisista kertakäyttöisistä pipeteistä tilavuusalueeltaan säädettäviin ja sähköisiin pipetteihin. Yleisimmin käytössä ovat ns. pasteur-pipetit, mittapipetit sekä täyspipetit. Vaativampiin laboratorioanalyyseihin käytetään mekaanisia ja sähköisiä nesteannostelijoita, joiden kanssa käytetään kertakäyttöisiä pipetin kärkiä.
Pasteur-pipetti

Pasteur-pipetti on yksinkertaisuudessaan putki, jonka toiseen päähän on asetettu palje, ja toinen pää on sipistetty ohueksi. Kun paljetta painetaan poistuu putkesta ilmaa, kun putken pää viedään liuokseen ja palje vapautetaan imeytyy nestettä putken sisään. Näin liuosta voidaan siirtää astiasta toiseen. Kun liuosta halutaan laskea uuteen kohteeseen painetaan paljetta varovasti. Hienoisella harjoittelulla opitaan helposti siirtämään ainemäärä pisaran tarkkuudella.
Mittapipetti

Mittapipetit ovat lähinnä pitkiä lasi- tai kertakäyttöisiä muoviputkia, joihin on merkitty asteikko. Mittapipetteihin liuosta imettäessä käytetään usein kumipumpettia tai pipetointilaitteita. Pumpetti on hieman monimutkaistettu palje, siinä on ilman tyhjennysventtiili, ilman poistoventtiili sekä imuventtiili. Kulloistakin venttiiliä säätämällä voidaan mittapipettiin imeä haluttu määrä liuosta. Pipetointilaitteet ovat sähkökäyttöisiä ladattavia pipetoinnin apuvälineitä. Näihin laitteisiin sopii suurin osa serologisista eli mittapipeteistä. Laitteissa on nopeuden säätömahdollisuus sekä irrotettavat adapterit, jotka tekevät suodattimen vaihdosta helppoa.
Täyspipetti

Täyspipetit ovat mittapipettejäkin tarkempia välineitä. Niillä voidaan mitata äärimmäisen tarkasti haluttuja tilavuuksia. Yleisimmin täyspipeteissä on putken keskellä hienoinen laajentuma, joka on tilavuudeltaan hyvin tarkkaan säädelty. Tämän laajentuman yläpuolella on merkkiviiva, johon liuoksen alapinnan asetuttua saadaan hyvin tarkka tilavuus. Täyspipettejä käytetään usein tarkkoja tilavuuksia mitattessa, kuten esimerkiksi titrauksissa. Täyspipettien yleisimmät koot ovat 1, 2, 5, 10, 20, 25, 50 ja 100 millilitraa.
Mekaaninen säädettävä pipetti

Mekaaninen pipetti on nesteannostelija, joka toimii ns. ilmamäntäperiaatteella kertakäyttöisen pipetin kärjen kanssa: Mekaanisen pipetin käyttöpainike painetaan alas ja pipetin kärki kastetaan nesteeseen, käyttöpainikkeen vapauttaminen imee säädetyn tilavuuden nestettä pipetin kärkeen. Käyttöpainikkeen painaminen pohjaan työntää nesteen pipetinkärjestä ulos. Mekaanisia pipettejä on kiinteätilavuuksisia että säädettäviä sekä yksi- ja monikanavaisia.
Säädettävien mekaanisten pipettien tyypillisimmät tilavuudet ovat seuraavat:
| Pipetin tyyppi | Tilavuus (μL) | Kärjen väri |
| --- | --- | --- |
| P10 | 0.5–10 | valkoinen |
| P20 | 2–20 | keltainen |
| P200 | 20–200 | keltainen |
| P1000 | 200–1,000 | sininen |
| P5000 | 1,000–5,000 | valkoinen |
Sähköpipetti

Sähköpipetti eli elektroninen pipetti toimii samalla ilmamäntäperiaatteella kuin mekaaninen pipetti, mutta käyttöpainike ja/tai kärjenpoistaja toimivat elektronisesti napin painalluksella. Sähköpipetti toimii ladattavan akun avulla ja tarvitsee lataustelineen tai suoran latauksen toimiakseen. Sähköpipettejä on sekä yksi- ja monikanavaisia. Pipetoinnin tarkkuus ja toistettavuus on ensiarvoisen tärkeää luotettavien analyysitulosten saavuttamiseksi. Sähköpipetin käyttö eliminoi ihmisen kädenjäljen ja tulokset ovat aina toistettavia käyttäjästä riippumatta. Lisäksi pipetointi tällä tavoin rasittaa pipetoijaa vähemmän, edesauttaen laboratoriotyöskentelymukavuutta.
Kuvia

Pasteur-pipettejä mittalasissa
Erikokoisia mittapipettejä
Erikokoisia täyspipettejä
Kolme mekaanista ilmamäntäpipettiä
Sähköinen pipetointirobotti
Laboratoriolaitteet ja tarvikkeet
Autoklaavi | Bunsenlamppu | Eksikkaattori | Lämpökaappi | Lämpömittari | Mikroskooppi | Sentrifugi | Spaatteli | Spektrofotometri | Vaaka | Vesi-imu  | Vetokaappi
Lasi- ja posliinitarvikkeet
Byhnersuppilo | Byretti | Erlenmeyer | Erotussuppilo | Imupullo | Kaasupipetti | Kellolasi | Keitinlasi | Koeputki | Kolvi | Kyvetti | Mittalasi | Mittapullo | Petrimalja | Pipetti | Ruiske | Soxhlet | Upokas
Pureun bada-ui jeonseol

| Pureun bada-ui jeonseol> 푸른 바다의 전설 |
| --- | --- |

Tyyli:  draama
Kestoaika:  60 min
Pääosissa:   Jun Ji-hyun  Lee Min-ho 
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   SBS
Esitetty:  16. marraskuuta 2016 – 25. tammikuuta 2017
Jaksoja:  20
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Culture Depot Studio Dragon
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Pureun bada-ui jeonseol (kor. 푸른 바다의 전설, engl. Legend of the Blue Sea) on televisioyhtiö SBS:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Jun Ji-hyun ja Lee Min-ho.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jun Ji-hyun  | … |  Se-hwa/Shim Cheong   |
|  Lee Min-ho  | … |  Kim Dam-ryung/Heo Joon-jae   |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Porin Ässien SM-liigakausi 1991–1992

Porin Ässien SM-liigakausi 1991-1992 oli jääkiekkoseura Porin Ässien 16. kausi jääkiekon SM-liigassa ja 36. kausi Suomen jääkiekon korkeimmalla sarjatasolla. Edellisellä kaudella joukkue oli jäänyt tiukasti ulos pudotuspeleistä ollen sijalla 7. Kaudella 1991-1992 Ässät keräsi 49 pistettä ja päätyi jaetulle neljännelle (4) sijalle paikallisvastustaja Lukon kanssa, joukkueet kohtasivat näin ollen puolivälierissä, jotka pelattiin paras 3 järjestelmällä. Ässät voitti suoraan 2-0 maalein 8-1 ja marssi välieriin. Vastassa siellä oli runkosarjan 2 paras Jokerit. Vaikka voittoa Ässien kotikentältä helsinkiläiset eivät saaneet, menivät he kotiedun turvin loppuotteluun. Ässien kausi taas jatkui kotona pelattavaan pronssiotteluun, jossa koettiin maalin tappio Helsingin IFKlle 2-3. Ässät oli näin paitsi runkosarjan, myös lopullisen taulukon neljäs (4).
Tilastoja

| Porin Ässät kaudella 1991–1992 |
| --- | --- |
Runkosarjassa: 4.
Lopullinen sijoitus: 4.
Kausi: (49P)
Koti: V 16 - T 2 - H 4(34p)
Vieras: V 7 - T1 - H 13 (15p)
Tehdyt maalit: 170
Päästetyt maalit: 171
Joukkue
Toimitusjohtaja: Lasse Heikkilä
Joukkeenjohtaja: Reijo Westerholm
Päävalmentaja: Vasili Tihonov
Valmentaja: Ismo Läntinen
Kapteeni: Tapio Levo
Varakapteenit: Arto Javanainen Arto Heiskanen
Kotiareena: Porin jäähalli
Yleisökeskiarvo: 
Tilastojen kärjessä
Maalit: Jari Korpisalo (25)
Syötöt: Petri Varis (26)
Pisteet: Jari Korpisalo (46)
Jäähyt: Jari Levonen(46min)
Plus/miinus: Andrei Matitsin (+15)
Voitot: 
Päästettyjen maalien keskiarvo:
Kausi > Lähtökohdat kauteen

Ässät oli viimeksi pelannut pudotuspeleissä keväällä 1985. edellisen kauden keväällä oltiin lähellä. Näistä asetelmista nuori ässävalmentaja Vasili Tihonov lähti vetämään ensimmäistä kokonaista kauttaan Ässissä. Ässät teki hankinnoissa kovan vedon, kun oma poika Kari Takko palasi Poriin 6 vuoden NHL uran jälkeen. Andrei Matitsin tuli Riiasta, ja 1-divisioonasta korkoa kasvamaan tulivat Petri Varis sekä Jouni Vento. Kesken kauden joukkueeseen liittyi vielä Kari Kanervo.
Kausi > Runkosarja

Ässät pelasi vakuuttavan runkosarjan. Erityisesti kotipeleissä porilaiset olivat vahvoja. Joulutaukoon mennessä oli tullut vain 2 kotitappiota. Joulutauolle Ässät lähti mukavassa 6 ottelun pisteputkessa,joista 5 voittoja. Viimeinen peli ennen taukoa päättyi Porissa tyylipuhtaaseen 10-0 voittoon IFKsta. Tauon jäljiltä pelit sujuivat tasaisesti tammikuun lopulle asti, sarjan viimeiselle neljäsosalle. Ässät ajautui 6 pelin notkoon,jossa saatiin vain 1 tasapeli, putken viimeinen tappio tuli Isomäen hallissa Ilvestä vastaan, peli muistetaan siitä kun hallista meni sähköt, ja peli keskeytyi yli tunniksi. Ässät päätyi kuitenkin melko helposti 6 joukkoon, tasapistein Lukon kanssa
Kausi > Pudotuspelit

Ässät pääsi pudotuspeleihin ensimmäistä kertaa sitten kevään 1985. Ja kiekkokansan riemuksi vastaan tuli ensimmäistä kertaa paikallisvastustaja Rauman Lukko. Kotietu oli sarjassa Lukolla. Silloisen sarjajärjestelmän mukaan sarja pelattiin paras kolmesta järjestelmällä. Runkosarjassa joukkueet olivat tasapistein perättäisillä sijoilla. Kauden keskenäiset kohtaamiset olivat menneet Lukon hyväksi voitoin 3-1 ja maalein 18-7. Lukko oli muutenkin pelannut loppukauden nousujohteisemmin kuin Ässät, jotka olivat kokeneet pienen notkahduksen. playoff-sarjassa Ässät oli kuitenkin rautaa. Sarjan avauspelissä Raumalla se ryösti heti kotiedun itselleen 1-4 voitolla. Ja seuraavana päivänä Porissa Ässät voitti ottelun 4-0. Kiihkeiden pelien ohessa myös seurojen toimitusjohtajat olivat riidoissa, lipunmyyntien takia. Lukko ei myynyt porilaisille lippuja Rauman peliin, ja päinvastoin.
Ässät pääsi mitalipeleihin, ja vastaan tuli kauden yllättäjäjoukkue Helsingin Jokerit. Sarja pelattiin paras viidestä. Jokerit voitti avauspelin 6-2. Ässät kuitenkin voitti oman kotipelinsä 3-2 jatkoajan jälkeen, Helsinkiläissyntyisen Jari Korpisalon maalilla. sarjan 3 peli päättyi jälleen selvästi Jokereille, 6-0. Ässien kotitaika kuitenkin piti ja voitti 6-2 ja tasoitti otteluvoitot. Sarjan ratkaisupeli Helsingissä päättyi kuitenkin samalla kaavalla kuin edelliset, numeroin 5-0 ja Jokerit meni näin loppuotteluun. Ässien kausi jatkui pronssiottelulla. Pronsseista ei Ässillä enää riittänyt kyllin intoa taistella, vaan Helsingin IFK riisti pronssimitalit Porin hallissa pelatussa pelistä maalein 2-3. Ässien kausi päättyi näin tappioihin, mutta kautta voitiin pitää onnistuneena. Pudotuspelit palasivat Poriin, ja nuoria pelaajia teki lopullisen läpimurtonsa. Kuten Helsinkiläisvahvistukset Petri Varis ja Jari Korpisalo. Oma poika Rauli Raitanen.
Pitkäoja

Pitkäoja on kylä entisen Halikon kunnan alueella Salossa. Kylä sijaitsee syrjässä aivan Halikon keskiosissa suunnilleen Perälän ja Kydön kylien välissä. Pitkäojantie kulkee kylän halki Vaskiolta Juvan, Melkolan ja Pitkäojan halki Hajalaan.
Vaikka Pitkäoja sijaitsee aivan Halikonjoen läheisyydessä, se on saanut kylämuotoisen asutuksen vasta 1300- ja 1400-lukujen aikana. 1500-luvun ja vuonna 1780 toteutetun isojaon välisenä aikana kylästä on hävinnyt kantatiloja, joista on tähän päivään saakka säilynyt Perttula, Isotalo ja Vähätalo edelleen vanhalla kylämäellä. Pitkäoja on kuulunut muun Vaskion ohella Marttilan hallintopiiriin vuoteen 1860 asti, jolloin kunnallishallinto otettiin Halikossa käyttöön.
Pitkäojan laajan kyläalueen ydinalue sijaitsee Halikonjokeen laskevan Alustaojan varrella kylämäellä. Mäen länsipuolelta Alustaojaan laskee Myllyoja. Mäen ja ojien väliset alueet ovat peltomaata. Kylän rakennuskanta sijaitsee mäkien reunoilla. Mäistä korkein on Hiittenmäki. Kyläalue jatkuu pitkälle luoteeseen, jossa on pääasiassa laajaa suota.
Pohjois-Sikkim

Pohjois-Sikkim (nepaliksi उत्तरी सिक्किम, Uttarī Sikkima, engl. North Sikkim) on yksi Intian Sikkimin osavaltion neljästä piirikunnasta. Se rajautuu pohjoisesta ja idästä Kiinaan, lännestä Nepaliin ja etelästä Länsi-, Etelä- ja Itä-Sikkimiin.
Piirikunnassa oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 43 709 asukasta.