stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Neil Simon
Suomennettuja näytelmiä

Simonin näytelmistä on esitetty suomeksi ainakin näitä:
Barefoot in the Park (1967, suom. Paljain jaloin tai Paljain jaloin puistossa)
The Odd Couple (1968, suom. Eripurainen pari, Parittomat, Pariton pari ja Yhden asunnon loukussa)
Promises, Promises (1968, suom. Poikamiesboksi)
Sweet Charity (1969, suom. Sweet Charity – tyttö joka kaipasi rakkautta)
The Prisoner of Second Avenue (1971, suom. Toisen avenuen vanki, Karuselli, Kyllä me kestämme tai Kyllä tästä selvitään)
Sunshine Boys (1972, suom. Vekkuliveljet, Kultapojat tai Aurinkoiset pojat)
Chapter Two (1979, suom. Toinen luku tai Kerran vielä)
They’re Playing Our Song (1979, suom. Laulumme soi)
Brighton Beach Memoirs (1983, suom. Muistojani rannikolta, Muistojeni Brighton Beach tai Villi nuoruuteni)
Biloxi Blues (1985, suomeksi samalla nimellä)
Rumors (1988, suom. Juoruja)
Lost in Yonkers (1991, suom. Siekailematon suku)
Jake’s Women (1992, suom. Jaken naiset tai Naiset mielessä)
Last of the Red Hot Lovers (1972, suom. Viimeinen suuri rakastaja)
Aiheesta muualla

Neil Simon Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Emmy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Elonet 
Muut:  SNAC 2  IdRef
Connie Willis

| Connie Willis |
| --- | --- |
 Connie Willis
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. joulukuuta 1945 (ikä 78)
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tyylilajit:  Science fiction, fantasia
Palkinnot
 Damon Knight Memorial Grand Master Award Hugo Nebula Campbell 
Aiheesta muualla
www.sftv.org/cw
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Constance Elaine Trimmer "Connie" Willis (s. 31. joulukuuta 1945) on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija, jolle on myönnetty yhdeksän Hugo- ja kuusi Nebula-palkintoa. Hän syntyi Denverissä, Coloradossa, ja meni vuonna 1967 naimisiin fyysikko Courtney Willisin kanssa. Hänellä on yksi tytär, Cordelia.
Willis julkaisi ensimmäisen novellinsa vuonna 1971 ja esikoisromaaninsa 1982. Willisin novelli ”Palovartija” voitti sekä Hugon että Nebulan vuonna 1982. Vuodesta 1982 on ollut päätoiminen kirjailija. Hän on julkaissut erityisen runsaasti novelleja, ja ne ovat saaneet useita palkintoja. Hänet on nimetty yhdeksi tieteiskirjallisuuden Grand Mastereista.
Lincoln's Dreams (1987) toi hänelle John W. Campbellin muistopalkinnon. Tuomiopäivän kirja (1992) kertoo tulevaisuuden historianopiskelijasta, joka matkustaa ajassa keskiajan Oxfordiin. Romaani voitti sekä Hugo- että Nebula-palkinnon.
Suomennettu romaani

Tuomiopäivän kirja.  ((Doomsday book, 1992.) Suom. Tero Kuittinen)  Otava, 1999.  ISBN 951-1-16125-3
Suomentamattomia teoksia

Lincoln's Dreams (1987)
To Say Nothing of the Dog, Hugo-palkinto
Blackout, Hugo-palkinto
Aiheesta muualla

Finncon 1999
Connie Willis Internet Speculative Fiction Database -sivustolla (englanniksi)
Connie Willis Science Fiction Awards Database -sivustolla (englanniksi)
Vesa Kotilainen: Pelkoa, huumoria ja aikamatkailua[vanhentunut linkki]. Turun sanomat 12.8.1999.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef
Bush Brothers & Company

| Bush Brothers & Company |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:   Chestnut Hill, Yhdysvallat, 1908
Kotipaikka:  Knoxville, Tennessee
Toimiala:  elintarviketeollisuus
Kotisivu:  www.bushbeans.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bush Brothers & Company on yhdysvaltalainen elintarvikeyhtiö, joka on tunnettu etenkin pavuistaan. Yhtiö perustettiin vuonna 1908 ja sen kotipaikkakunta on Knoxville Tennesseessä. Yhtiön puheenjohtajana toimii Jim Ethier.
Historia

Bush Brothers & Company aloitti vuonna 1908 tuottaen alun perin säilöttyjä tomaatteja Chestnut Hillsissä, Tennesseessä. Yhtiön perustivat Andrew Jackson Bush ja hänen kaksi veljeään Fred ja Claude. Yhtiö menestyi ensimmäisen maailmansodan aikana, jolloin Yhdysvaltain valtio osti siltä tarvikkeita ja 90 prosenttia yhtiön tuolloisesta säilöttyjen tomaattien tuotannosta meni sodan tarpeisiin. Yhtiöstä tuli osakeyhtiö vuonna 1922 ja se avasi toisen tehtaan vuonna 1928 Oak Groveen ja vuonna 1931 kolmannen Clintoniin. Vuonna 1944 seurasi puolestaan arkansasilaisen Blytheville Canning Companyn osto.
Toisen maailmansodan jälkeen Bush Brothers & Company alkoi laajentaa tuotteitaan useisiin eri ruokatarvikkeisiin. Yhtiön ehkä kuuluisin tuote Bush’s Original Baked Beans tuotiin markkinoille vuonna 1968. Sen menestyksen taustalla on vuonna 1993 aloitettu mainoskampanja.
Tuotteet

Bush Brothers & Company on sittemmin kehittänyt Bush’s Original Baked Beansin menestyksen myötä useita muitakin papumerkkejä. Yhtiö myy arviolta 80 prosenttia Yhdysvaltojen kaikista säilötyistä pavuista. Yhtiöllä on nykyisin kaksi tehdasta, jotka sijaitsevat Chestnut Hillissä Tennesseessä ja Augustassa Wisconsinissa.
Yhtiön tehdas Chestnut Hillsissä Tennesseessä.
Burman valtaus

Burman valtaus oli Japanin tammikuussa 1942 aloittama sotilasoperaatio, joka johti toukokuun loppuun mennessä Burman miehitykseen, Yhdistyneen kuningaskunnan hallinnon loppumiseen alueella ja lopulta Burman valtion perustamiseen. Thaimaasta aloitettu sotatoimi oli alku Kaakkois-Aasian sotatoimialueen taisteluille, jotka päättyivät heinäkuussa 1945 Burmassa olleiden Japanin joukkojen tuhouduttua taisteluissa.
Taustaa

Ennen toista maailmansotaa Burma kuului Brittiläiseen imperiumiin, johon se oli liitetty 1800-luvulla käytyjen kolmen Britannian ja Burman välisen sodan jälkeen. Alueen hallinto oli osa Brittiläisen Intian hallintoa.
Burman armeijan komentajan kenraaliluutnantti Thomas Huttonin, jonka esikunta sijaitsi Rangoonissa, alaisuudessa olivat ainoastaan Intian 17. divisioona sekä Burman 1. divisioona. Armeijan tehtävänä oli Burman alueen suojaaminen. Burman 1. divisioona koostui pääosin paikallisista heimoista, joita johtivat brittiupseerit.
Thaimaan joukkojen siirtyminen Burmaan

Thaimaan liittoutuminen Japanin kanssa vahvistettiin 21. joulukuuta 1941. Kolme Thaimaan jalkaväki- ja yksi ratsuväkidivisioona kärkenään panssaroitu tiedustelurykmentti ja ilmavoimien tukemana aloitti etenemisen Burmaan 10. toukokuuta. Thaimaalaiset kohtasivat vetäytyvän Kiinan 93. divisioonan. Joukot miehittivät tavoitteensa Kengtungin 27. toukokuuta ja etenemisen jatkaminen kesä-heinäkuussa pakotti kiinalaiset vetäytymään Junnaniin.
Väliraja Thaimaan ja Japanin hallinnassa olevien alueiden välillä oli Salween. Kuitenkin kareneiden alueet kuuluivat Japanin miehittämiin alueisiin.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Japanese conquest of Burma
Japanin joukkojen eteneminen huhtikuusta toukokuuhun 1942
Käännös suomeksi
Lauren Oliver

| Laura Suzanne Schechter |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. marraskuuta 1982 (ikä 42) Westchester, New York, Yhdysvallat
Kirjailija
Salanimi: Lauren Oliver
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Esikoisteos:  Kuin viimeistä päivää
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Lauren Oliver (oikea nimi Laura Suzanne Schechter) (s. 8. marraskuuta 1982 Westchester, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen nuortenkirjailija. Hän on opiskellut kirjallisuutta ja filosofiaa Chicagon yliopistossa ja hän valmistui filosofian maisteriksi New Yorkin yliopistosta vuonna 2008. Oliver on työskennellyt muun muassa Penguin Booksilla, mutta nykyisin hän omistaa "kirjahautomon" nimeltä Paper Lantern Lit ja hän ollut täysipäiväinen kirjailija vuodesta 2009 lähtien. Oliver asuu Brooklynissa New Yorkissa ja hänen isänsä on rikoskirjailija Harold Schechter.
Kirjallinen ura

Oliverin esikoisteos Kuin viimeistä päivää ilmestyi vuonna 2010, ja se on tarina teini-ikäisestä tytöstä, joka elää elämäänsä viimeistä päivää yhä uudelleen. Kirja on kasvutarina siitä, kuinka epämiellyttävästä ja itsekeskeisestä tytöstä tulee kokemiensa raskaiden tapahtumien seurauksena parempi ihminen.
Oliverin tunnetuin tuotanto on kolmeosainen Delirium-trilogia. Kirjasarja kertoo tulevaisuuden yhteiskunnasta, jossa rakkaus luokitellaan sairaudeksi nimeltä amor deliria nervosa ja kaikille yhteiskunnan jäsenille suoritetaan eräänläinen lobotomia 17-vuotiaina. Trilogia sisältää kirjat Delirium: Rakkaus on harhaa (2011), Pandemonium: Rakkaus on kapinaa (2012) ja Requiem: Rakkaus palaa (2013). Lisäksi samaan maailmaan sijoittuvat neljä vielä tähän mennessä suomentamatonta novellia nimeltään Hana (2011), Annabel (2012), Raven ja  Alex (2014). Trilogia on käännetty yli kolmellekymmenelle kielelle.
Oliver on myynyt kuvausoikeudet teoksiin Kuin viimeistä päivää ja Delirium: Rakkaus on harhaa 20th Century Foxille.
Suomennetut teokset

Kuin viimeistä päivää.  ((Before I Fall, 2010.) Suom. Tero Valkonen)  Helsinki:  WSOY, 2010.  ISBN 978-951-0-35712-5
Suomennetut teokset > Delirium-trilogia

Delirium: Rakkaus on harhaa.  ((Delirium, 2011.) Suom. Marja Helanen-Ahtola. Delirium-trilogia 1)  Helsinki:  WSOY, 2011.  ISBN 978-951-0-37158-9
Pandemonium: Rakkaus on kapinaa.  ((Pandemonium, 2012.) Suom. Marja Helanen-Ahtola. Delirium-trilogia 2)  Helsinki:  WSOY, 2012.  ISBN 978-951-0-38954-6
Requiem: Rakkaus palaa.  ((Requiem, 2013.) Suom. Marja Helanen. Delirium-trilogia 3)  Helsinki:  WSOY, 2013.  ISBN 978-951-0-39898-2
Aiheesta muualla

Vesa Sisättö: Varsinainen pissis kiirastulessa. Helsingin sanomat 30.6.2010.
Oliverin yritys Paper Lantern Lit (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  IdRef
Burgdorf (Sveitsi)

| Burgdorf |
| --- | --- |
 Burgdorfin vanhaakaupunkia.
 vaakuna

 Burgdorf
 Koordinaatit: 47°3′30″N, 7°37′30″E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Bernin kantoni
Hallintoalue (Verwaltungskreis):   Emmental
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  15,60 km²
Korkeus:  520–730 m
Väkiluku (31.12.2017)  (vakinaiset asukkaat):  16 280
 – Väestötiheys:  1 044 as./km²
 
 www.burgdorf.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Burgdorf on kaupunki Sveitsissä Bernin kantonissa. Kaupungissa on runsaat 16 000 asukasta.
Maantiede

Burgdorf sijaitsee Keski-Sveitsin tasangolla, Mittellandissa, Emmejoen varrella Emmentalin alueella Bernistä parikymmentä kilometriä koilliseen.
Liikenne

Burgdorf on rautateiden risteysasema. Sieltä lähtee rautatie neljään suuntaan:.
SBB:n vanhempi Bern–Olten-rata kulkee Burgdorfin kautta
BLS:n rautatie Solothurnista Thuniin poikkeaa Burgdorfissa.
Nähtävyyksiä

Burgdorf on tunnettu linnastaan (Schloss Burgdorf).
Linna
Kronenplatz vanhassakaupungissa.
Uimahalli, Pestalozzi-koulu ja linna.
Anne Rice

| Anne Rice |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. lokakuuta 1941 New Orleans, Louisiana
Kuollut: 11. joulukuuta 2021 (80 vuotta) Rancho Mirage, Kalifornia
Kirjailija
Salanimi: Anne Rampling, A. N Roquelaure
Aiheesta muualla
www.annerice.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Anne Rice (s. Howard Allen O'Brien, 4. lokakuuta 1941 New Orleans, Louisiana – 11. joulukuuta 2021 Rancho Mirage, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kauhu- ja fantasiakirjailija, joka käsittelee teoksissaan pääasiassa perinteisiä kauhuolentoja, kuten vampyyreita, muumioita ja noitia. Hänen teoksensa ovat vaikuttaneet goottialakulttuuriin merkittävästi, ja Rice julkaisi myös useita teoksia jotka käsittelevät sadomasokistisia teemoja.
Rice kirjoitti ensimmäisen romaaninsa Veren vangit (Interview with the Vampire) vuonna 1973 ja julkaisi sen vuonna 1976.
Elämäkerta > Nuoruus, opiskelu ja perhe

Anne Rice syntyi New Orleansissa 1941. Hän sai nimekseen isänsä mukaan Howard, mutta hän vihasi sitä nimeä niin paljon, että vaihtoi sen jo ensimmäisellä luokalla. Anne sai katolisen kasvatuksen, ja hän kävi seurakunnan ylläpitämää koulua.
Rice kasvoi New Orleansissa, missä häneen vaikuttivat kaupungin monipuolinen kulttuuri, muun muassa sen koristeelliset hautausmaat ja voodooperinteet. Sen lisäksi hän sai vaikutteita irlantilaiskatolisen perheensä tarinankerrontaperinteestä.
Anne hylkäsi kristinuskon pian, sen jälkeen kun hänen äitinsä oli kuollut vuonna 1956 alkoholismin aiheuttamiin komplikaatioihin. Hän opiskeli hetken sekä Texas Women's Universityssä että North Texas State Collegessa.
Anne ja Stan Rice menivät naimisiin vuonna 1961. Stan oli runoilija ja taiteilija. Ricet muuttivat San Franciscon Haight-Ashburyyn. Anne Rice valmistui maisteriksi San Franciscon osavaltionyliopistosta.
Elämäkerta > Kirjallinen ura

Anne ja Stan Ricen tytär Michelle kuoli viisivuotiaana leukemiaan vuonna 1972. Anne Rice kirjoitti tyttärensä kuoleman jälkeen viidessä viikossa ensimmäisen romaaninsa, Veren vangit. Hän on myöhemmin kertonut, että romaani kuvasi täydellisesti sitä surua, mitä hän koki sekä tyttärensä kuoleman takia että katolista kirkkoa kohtaan.
Veren vangit oli ensimmäinen osa suositusta Vampyyrikronikat-sarjasta. Romaanit keskittyvät iättömään Lestat-nimiseen vampyyriin ja vampyyrien pitkään historiaan, joka alkaa jo muinaisesta Egyptistä. Rice toi niiden kautta myös uuden elementin fantasiafiktioon: yliluonnollisten hahmojen sympaattinen käsittely. Ricen vampyyrit keskustelivat elämän tarkoituksesta, rakastuivat, kokivat yksinäisyyttä ja joutuivat moraalisiin ongelmiin.
Vampyyrit olivat Ricelle täydellisiä hahmoja ulkopuolisuuden kuvaamiseen. Hän käsitteli ulkopuolisuutta myös tositapahtumiin perustuvissa historiallisissa romaaneissa The Feast of All Saints (1979) ja  Cry to Heaven (1982). Pseudonyymeillä A.N. Roquelaure ja Anne Rampling Rice puolestaan julkaisi eroottisia romaaneja, joita jotkut jopa kutsuvat pornografiaksi. Ruquelaure-nimellä julkaistuja on neljä Prinsessa Ruusunen-teosta (1983–1985, 2015).
Rice muutti vuonna 1988 takaisin New Orleansiin ja sijoitti sen jälkeen kolme romaania viktoriaaniseen kartanoon, missä hän myös itse asui. Sarja käsitteli Mayfairin noitia. Rice aloitti myöhemmin myös toisen vampyyrisarjan, johon kuuluviat teokset Pandora (1999) ja Vittorio the Vampire (1999).
Rice ilmoitti vuonna 1998 palanneen katoliseen uskoon. Kääntyminen vaikutti suuresti hänen tuotantoonsa, sillä pian hän myös kielsi aiemmat vampyyriromaaninsa ja alkoi kirjoittaa enemmän uskontoon liittyviä teoksia. Monet hänen romaaneistansa käsittelivät Jeesuksen elämää. Hän teki lisäksi enkeleistä kertovia jännitysromaaneja.
Rice kuitenkin kertoi vuonna 2010 jättäneensä järjestäytyneen kristinuskon, mutta samalla hän ilmoitti jatkavansa Jeesuksen seuraajana. Rice sanoi, että koki olevansa kirkossa täysin ulkopuolinen eikä pystyisi olemaan homojen, feminismin ja tieteen vastainen.
Yksityiselämä

Anne ja Stan Rice olivat naimisissa 41 vuotta Stanin kuolemaan 2002 saakka. He saivat kaksi lasta. Tytär kuoli leukemiaan viisivuotiaana. Vuonna 1978 syntyneestä Christopherista tuli kirjailija.
Tyyli ja teemat

Rice vietti ison osan elämästään New Orleansissa, jota hän on myös käyttänyt taustana useimmille tarinoilleen. Hänet tunnettiin taiteen ja kulttuurien tuntijana, ja Rice matkustelikin usein tutustumaan taiteeseen, jota hän on myöhemmin käyttänyt tarinoissaan.
Rice julkaisi teoksia nimimerkeillä Anne Rampling ja A. N Roquelaure, joista jälkimmäistä hän käytti pääasiassa julkaisemaan enemmän aikuisille suunnattua materiaalia. Hänen proosaansa kuvataan usein sanoilla täyteläinen ja kuvaileva, ja hänen hahmonsa ovat usein seksuaalisesti vapaita. Hänen tarinoissaan on myös usein homoeroottisia sävyjä. Rice käsittelee teoksissaan myös filosofisia ja historiallisia teemoja, jotka hän punoo tarinoidensa paksuun juonistoon.
Kriittinen analyysi Ricen teoksista löytyy S. T. Joshin teoksesta The Modern Weird Tale (2001).
Teokset

Vampyyrikronikat
Veren vangit.  ((Interview with the vampire, 1976.) Suom. Hanna Tarkka)  Otava, 1992 (2. painos: Seven, 2009).  ISBN 951-1-12334-3
Vampyyri Lestat.  ((The vampire Lestat, 1985.) Suom. Hanna Tarkka)  Otava, 1993 (2. painos: Seven, 2010).  ISBN 951-1-12733-0
Kadotettujen kuningatar.  ((The queen of the damned, 1988.) Suom. Hanna Tarkka)  Otava, 1994 (2. painos: Seven, 2010).  ISBN 951-1-13095-1
The Tale of the Body Thief (1992)
Memnoch The Devil (1995)
The Vampire Armand (1998)
Merrick (2000)
Blood and Gold (2001)
Blackwood Farm (2002)
Blood Canticle (2003)
New Tales of the Vampires (Vampyyritarinoita, jotka eivät sinänsä liity Kronikoiden jatkumoon, mutta sijoittuvat samaan fiktiiviseen maailmaan)
Pandora (1998)
Vittorio the Vampire (1999)
Lives of The Mayfair Witches
The Witching Hour (1990)
Lasher (1993)
Taltos (1994)
Christ the Lord
Christ the Lord: Out of Egypt (2005)
Christ the Lord: The Road to Cana (2008)
Itsenäisiä romaaneja
The Feast of All Saints (1979)
Cry to Heaven (1982)
The Mummy (1989)
Servant of the Bones (1996)
Violin (1997)
Angel Time (2009)
Of Love and Evil, The song of the Seraphim  (2010)
The Wolf Gift (2012)
Novelleja
October 4th, 1948
Nicholas and Jean
The Master of Rampling Gate (Vampyyritarina)
Teoksia julkaistu nimimerkillä Anne Rampling:
Exit to Eden (1985)
Belinda (1986)
Eroottista kirjallisuutta julkaistu nimimerkillä A. N. Roquelaure:
Kuinka Prinsessa Ruusunen hurmataan.  (The Claiming of Sleeping Beauty, 1983)  Suomentanut Timo Utterström. Helsinki:  Basam Books, 2014.  ISBN 978-952-260-168-1
Kuinka Prinsessa Ruususta rangaistaan.  (Beauty's Punishment, 1984)  Suomentanut Timo Utterström. Helsinki:  Basam Books, 2014.  ISBN 978-952-260-264-0
Kuinka Prinsessa Ruusunen vapautetaan.  (Beauty's Release, 1985)  Suomentanut Timo Utterström. Helsinki:  Basam Books, 2015.  ISBN 978-952-260-265-7
Kirjallisuutta

Halme, Jukka & Juri Nummelin (toim.): Ulkomaisia kauhukirjailijoita.  Helsinki: BTJ Kirjastopalvelu, 2005.  ISBN 951-692-595-2
Aiheesta muualla

Anne Ricen virallinen sivusto. (englanniksi)
Interview with a Penitent. Christianity Today. (englanniksi)
Alison Flood: Anne Rice 'quits being a Christian. The Guardian 30.7.2010. (englanniksi)
Dan Harris & Wonbo Woo: Anne Rice: Best-Selling Novelist Explains Catholic Church Exit. AB News 11.8.2010. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Emily Dickinson

| Emily Dickinson |
| --- | --- |
 Dagerrotypia Emily Dickinsonista arviolta vuonna 1848.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Emily Elizabeth Dickinson
Syntynyt: 10. joulukuuta 1830 Amherst, Massachusetts, Yhdysvallat
Kuollut: 15. toukokuuta 1886 (55 vuotta) Amherst, Massachusetts, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aiheet:  runous
Aiheesta muualla
www.emilydickinson.org
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Emily Elizabeth Dickinson (10. joulukuuta 1830 Amherst, Massachusetts, Yhdysvallat – 15. toukokuuta 1886 Amherst, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen runoilija.
Dickinsonin elinaikana julkaistiin hänen runoistaan vain seitsemän. 1890-luvulla julkaistiin kuitenkin postuumisti kolme hänen runokokoelmaansa, jotka tekivät hänestä tunnetun. Häntä on pidetty kuoleman, kärsimyksen ja menetyksen runoilijana.
Teoksia

Dickinson, Emily: Valitsee sielu seuransa: Emily Dickinsonin runojen suomennoksia.  (Toimittaneet Sirkka Heiskanen-Mäkelä, Keijo Virtanen. Käännökset: Helvi Juvonen ym. Jyväskylän yliopisto. Kirjallisuuden laitos. Julkaisuja 2. Uusi laitos.)  Jyväskylä:  Jyväskylän yliopisto, 1992.  ISBN 951-680-691-0
Dickinson, Emily: Golgatan kuningatar.  (Valikoiman suomentanut ja toimittanut Merja Virolainen)  Tammi, 2004.  ISBN 951-31-2888-1
Dickinson, Emily: Maailma, tässä kirjeeni: Emily Dickinsonin runoja nuorille ja ikinuorille lukijoille.  (Suomennokset: Kaarina Halonen, Sirkka Heiskanen-Mäkelä. Kuvitus: Leena Mäkelä)  Jyväskylä:  Kopijyvä, 2003.  ISBN 952-5478-08-4
Dickinson, Emily: Puuseppä, itseoppinut: Emily Dickinsonin runoja kypsille lukijoille.  (Suomennokset: Sirkka Heiskanen-Mäkelä)  Iisalmi:  Sirkka Heiskanen-Mäkelä, 2009.  ISBN 978-952-92-5436-1
Kirjallisuutta

Socarides, Alexandra: Dickinson Unbound: Paper, Process, Poetics.  Oxford:  Oxford University Press, 2012.  ISBN 978-0-19-985808-8
Tapola, Päivi: Emily Dickinsonin runous. Teoksessa Äitini puutarhassa: Polkuja naiskirjallisuuteen.  Helsinki:  Kääntöpiiri, 2002.  ISBN 951-8989-61-3
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Ratia, Taina: Valkopukuisen raivottaren hämäävät runot Turun Sanomat.  16.1.2005. Arkistoitu 6.4.2019. Viitattu 6.4.2019.
Oja, Outi: Kesäklassikko: Vapauden ja vapaudettomuuden lauluja Kiiltomato.  24.8.2005. Viitattu 6.4.2019.
Emily Dickinson, 1830–1886 Poetry Foundation. Viitattu 6.4.2019 (englanniksi).
News & Events Emily Dickinson Museum. Viitattu 6.4.2019 (englanniksi).
poet Emily Dickinson Poets.org – Academy of American Poets. Viitattu 6.4.2019 (englanniksi).
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka 2  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 2  Yle 
Muut:  NARA  RISM  SNAC  IdRef
Burgess Shale

Walcott Quarry. Valkoiset raidat keskustassa olevassa kivessä ovat reijistä joita on porattu kiveen 1990-luvun puolivälin kaivauksissa.
Kartta jossa on punaisella Yohon kansallispuisto.
Topografikartta alueesta.
Burgess Shale on fossiiliesiintymä Kanadan Kalliovuorilla, Yohon kansallispuistossa. Burgess Shalen esiintymä sisältää maailman vanhimpien pehmeärakenteisten eläinten fossiileja ja se on tärkeimpiä kambrikautisia fossiiliesiintymiä. Vuodesta 1981 alue on ollut maailman perintökohde.
Burgess Shalen löysi vuonna 1909 Smithsonian-instituutin esimies Charles Doolittle Walcott. Siihen ei silloin kuitenkaan kiinnitetty juurikaan huomiota. Vasta vuonna 1960 eli viisikymmentä vuotta myöhemmin Alberot Simonella alkoi järjestellä löytöjä uudelleen ja vuonna 1967 Harry Whittington aloitti projektin, johon liittyivät matoasiantuntija Simon Conway Morris ja niveljalkaisasiantuntija Derek Briggs.