stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Silence
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ...of Silence | 1.17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Weballergy | 3.51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | False News Travel Fast | 5.18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | The End of This Chapter | 7.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Black Sheep | 3.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Land of the Free | 4.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Last Drop Falls | 5.13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | San Sebastian (Revisited) | 4.37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Sing In Silence | 3.51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Revontulet (instrumentaali)  | 1.32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Tallulah | 5.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Wolf & Raven | 4.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Respect the Wilderness (bonuskappale Japanissa ja vuoden 2008 uusintapainoksessa)  | 3.51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | The Power of One | 11.33 |  |  |  |  |  |  |  |
| Bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | PeaceMaker (bonuskappale vuoden 2008 uusintapainoksessa)  | 3.27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Wolf & Raven (2008 remake) (bonuskappale vuoden 2008 uusintapainoksessa)  | 4.28 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Tony Kakko – laulu
Mikko Härkin – kosketinsoittimet
Jani Liimatainen – kitara
Marko Paasikoski – basso
Tommy Portimo – rummut
Arvostelut

AllMusic:
Metalliluola: 8½/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Silence Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Silence Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Nathalie Persson

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Nathalie Persson (vasemmalla) ja Ebba Wieder
Henkilötiedot
Koko nimi: Anna Nathalie Hoff Persson
Syntymäaika: 18. huhtikuuta 1997
Syntymäpaikka: Ruotsi
Kansalaisuus:  Ruotsi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Maajoukkue
|  |  Ruotsi |  |
Anna Nathalie Hoff Persson (s. 18. huhtikuuta 1997) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi viimeksi Sporting Clube de Portugal-seurassa. Persson on voittanut urallaan myös naisten alle 19-vuotiaiden euroopanmestaruuden vuonna 2015.
Käännös suomeksi
Skellefteån maalaispiiri

| Skellefteån maalaispiiri |
| --- | --- |
 Skellefteån maaseurakunnan kirkko
 fiSkellefteån maalaispiiri 
 64°45′07″N, 20°55′08″E 
Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Västerbotten
Lääni:  Västerbottenin lääni
Kunta:  Skellefteån kunta
Piirikoodi:  323021
Väestö
Väkiluku (2022):  21 544 
Skellefteån maalaispiiri (ruots. Skellefteå landsdistrikt) sijaitsee Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on 21 544  (31. joulukuuta 2022).
Aiheesta muualla

SCB Regina Web Map (Näyttää piirin rajat karttapalvelussa) Statistiska centralbyrån. (ruotsiksi)
Skellefteån kunnan piirit
Skar

Skar on seuraavien norjalaisten henkilöiden sukunimi:
Alfred Skar (1896–1969), toimittaja ja kirjailija
Sindre Bjørnestad Skar (s. 1992), maastohiihtäjä.
Sienna West

| Sienna West |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. marraskuuta 1977 (ikä 46)
Pornonäyttelijä
Aktiivisena:  2007–
Elokuvien määrä:  149
Seksuaalinen suuntaus:  Biseksuaali
Silmien väri:  Ruskea
Hiusten väri:  Punertava
Mitat:  70F-61-86 cm
Pituus:  160 cm
Aiheesta muualla
Kotisivut
IMDb
Sienna West (s. 6. marraskuuta 1977 Orangen piirikunta, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän on toiminut myös Penthousen mallina.
Ura

West syntyi Floridan piirikunnassa, Uruguayssa marraskuussa 1977. Ollessaan 10-vuotias hän muutti Miamiin, Floridaan, jossa West ryhtyi 19-vuotiaana eroottiseksi tanssijaksi. Pian hän muutti takaisin Kaliforniaan, jossa West jatkoi tanssimista Los Angelesissa. Samalla hän sai luotua yhteyksiä pornoteollisuuden tuottajiin ja päätyi 29-vuotiaana tekemään ensimmäisen elokuvansa. Hänet palkittiin Adam Film World Awardilla luokassa ”vuoden MILF” vuonna 2008.
Vapaa-ajallaan West harrastaa lentopalloa ja kuntosalilla käymistä.
Aiheesta muualla

Sienna West Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nathalie Schwarz

| Nathalie Schwarz> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. kesäkuuta 1993 (ikä 31) Linz, Itävalta
Uran tiedot
Seura:  SU Zwettl
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2014-
Paras sijoitus:  20
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  0
 Tietolaatikko päivitetty 3. maaliskuuta 2015 
Nathalie Schwarz (s. 29. kesäkuuta 1993 Linz) on itävaltalainen maastohiihtäjä. Schwarz edustaa SU Zwettliä.
Schwarz debytoi maastohiihdon maailmancupissa tammikuussa 2014 Szklarska Poręban kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa sijoittuen sijalle 23. Näin ollen hän saavutti heti uransa ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Schwarzin paras sijoitus maailmancupissa on 20:s sija, jonka hän saavutti vuoden 2015 Tour de Skin viimeiseltä etapilta Val di Fiemmestä ollen siis samalla kiertueen 20:s.
Schwarz osallistui vuoden 2014 talviolympialaisiin Sotšissa, jossa hän oli parhaimmillaan henkilökohtaisilla matkoilla 38:s kymmenen kilometrin kilpailussa. Viestissä hän oli 13:s. Schwarz kilpaili myös vuoden 2015 MM-kilpailuissa Falunissa, jossa hän oli parhaimmillaan yhdistelmäkilpailun 38:s. Schwarzilla on yksi EM-kulta sprintistä vuodelta 2011.
Schwarzin isä Alois Schwarz oli myös maastohiihtäjä. Hän kuoli auto-onnettomuudessa vuonna 1999 Nathalien ollessa vasta viisivuotias.
Käännös suomeksi
Silliperinnekeskus Dikseli

Silliperinnekeskus Dikselin rakennus Röölässä.
Silliperinnekeskus Dikseli (myös Dikseli) on Naantalin Rymättylässä, Otavan saarella Röölässä sijaitseva silliperinnekeskus, joka avattiin 17. kesäkuuta 2010. Näyttelytilassa on havainnollinen kokonaisuus, jossa käy ilmi sillin kulku laivalta tuotteeksi. Näyttelyyn kuuluu havainnollistavien nukkejen lisäksi valokuvia ja esineistöä. Silliperinnekeskuksen toteutti ja sitä hoitaa Rymättylä-Seura ry.
Silliperinnekeskuksen perusajatuksen kehitteli vuonna 2003 Tauno Saarni. Hän oli Saukko-laivaston viimeinen omistaja, ja hänen Saukko-laivastosta talteen panemansa esineistö muodostaa näyttelyn rungon. Osa esineistä on Bauckman Oy:n (nykyinen Boyfood) entisen toimitusjohtaja Matti Ruuskan lahjoittamaa. Myös paikallisilta on saatu esineistöä. Silliperinnekeskuksen toteutti talkootyönä Rymättylä-Seura. Näyttelytilat rakennettiin sillitehtaan vanhaan varastotilaan. Dikselin yhteydessä on myös pieni kauppa ja kahviotila. Dikselin tilat ovat 1930-luvulla rakennetun nelikerroksinen vanhan myllyn kyljessä. Nyttemmin mylly on kunnostettu myllymuseoksi ja on avoinna kävijöille.
Silliperinnekeskus Dikselin nimi tulee dikseli-työkalusta, jolla dikselimies sulki sillitynnyrit. Dikseli oli Tauno Saarnen hankkeelle luovuttama ensimmäinen esine.
Aiheesta muualla

Silliperinnekeskus Dikseli dikseli.fi. Rymättylä-Seura ry.
Streetstyle

Streetstyle on suomalaisessa hip hop -musiikissa käytetty termi, joka tarkoittaa toisen artistin biittiin tehtyä omaa versiota kappaleesta. Termi ei kuitenkaan tarkoita samaa kuin cover, koska streetstyle -kappaleisiin sanat kirjoitetaan itse.
Sanaa "streetstyle" käytettiin ensimmäisen kerran tiettävästi Rähinä Recordsin Pommi 1 -mixtapella. Sen jälkeen siitä on tullut vakiintunut sana kuvaamaan lainabiittiin tehtyä kappaletta.
Yhdysvalloissa streetstyle-termiä vastaa sana freestyle. Tämä on aiheuttanut hämmennystä tapauksissa, joissa suomalaiset streetstyle-kappaleet on nimetty amerikkalaisittain freestyleksi, vaikkakaan eivät sisällä varsinaista freestyle-räppäystä, eli improvisoitua räppäystä.
Nathalie von Siebenthal

| Nathalie von Siebenthal |
| --- | --- |
 Nathalie von Siebenthal Seefeld 2018
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. syyskuuta 1993 (ikä 31) Sveitsi
Kansalaisuus:   Sveitsi
Uran tiedot
Seura:  Turbach-Bissen
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2013–2018
Paras sijoitus:  4. (Oberstdorf 2018 10(v) yhteislähtö)
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  0
 Tietolaatikko päivitetty 5.3.2018 
Nathalie von Siebenthal (s. 30. syyskuuta 1993) on uransa vuonna 2019 lopettanut sveitsiläinen maastohiihtäjä, joka edusti Turbach-Bisseniä.
Von Siebenthal saavutti Almatyn alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2015 kultaa 15 kilometrin  yhdistelmäkilpailussa ja pronssia 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kuudes, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 22:s ja 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 23:s. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa neljänneksi, 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 11:nneksi ja 10 kilometrin perinteisellä 30:nneksi sekä viestissä Sveitsin joukkueen kolmannen osuuden hiihtäjänä seitsemänneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli 10 kilometrin vapaalla ja 15 kilometrin yhdistelmähiihdossa kuudes, 30 kilometrin perinteisen tyylin yhteislähtökilpailussa 22:s sekä viestissä seitsemäs. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa seitsemänneksi, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 18:nneksi ja viestissä seitsemänneksi.
Maailmancupissa von Siebenthal kilpaili ensimmäisen kerran Davosissa joulukuussa 2013 sijoittuen 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 56:nneksi. Ensimmäisen maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2014 oltuaan Davosin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 30:s. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän oli 2015 seitsemästoista ja 2016 viidestoista. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui maailmancupissa ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Nové Měston 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa tammikuussa 2016. Tour de Skin 2016–2017 kokonaiskilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi. Tourin yksittäisellä etapilla hän sijoittui parhaimmillaan kuudenneksi. Joulukuussa 2017 von Siebenthal saavutti toistaiseksi parhaan sijoituksensa oltuaan Davosin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa viides.
Maansa mestaruuskisoissa von Siebenthal saavutti kolme kultamitalia vuosina 2014–2016.
Skalmeija

Sopraano- ja sopraninoskalmeija
Skalmeija/pommeriperhe: basso-, tenori-, alttopommeri, sopraanoskalmeija sekä suukappaleita ("lehdyköitä").
Nainen soittaa bassopommeria (=skalmeijaa) (Tobias Stimmer noin vuonna 1500).
Skalmeija on  lähinnä keskiajan ja renessanssin musiikissa käytetty kaksoislehdykkäsoittimiin kuuluva puupuhallin. Nykysoittimista se muistuttaa eniten oboeta. Aasiasta kotoisin oleva skalmeija on tullut eurooppalaisten tietoisuuteen jo 1100-luvulla, kun ristiretkeläiset toivat sen varhaisen muodon Eurooppaan.
Skalmeijoja käytettiin usein kovaäänisessä ulkoilma- ja seremoniallisessa musiikissa tai avarissa sisätiloissa samaa soitinperhettä edustavien pommerien kanssa. Suurempikokoisia skalmeijoja olivat alttoskalmeija ja ainakin 1500- ja 1600-luvuilla tenori-, basso- sekä kvartti- ja kvinttibassoskalmeija. Pommereissa oli usein vähintään yksi läppä matalinta ääntä varten. Enemmän läppiä saattoi olla basettipommerissa (jatkettu tenori), bassopommereissa ja vielä sitäkin kookkaammissa pommereissa. Näiden avulla päästiin perussävelestä kvartin verran alemmas.
Erilaisia kansansoitin- ja puhallinorkesteriversioita on säilynyt käytössä Espanjassa, Ranskassa ja Etelä-Italiassa. Balkanin alueella käytettävät soittimet edustavat lähinnä itämaista tyyppiä (esimerkiksi zurna ja sopila).
Modernissa musiikissa

Brittiläinen synthpop-yhtye Depeche Mode julkaisi uransa alkuaikoina vuonna 1983 albumin Construction Time Again. Tällä yhtyeen kolmannella levyllä on kappale nimeltä ”Everything Counts”. Vaikka yhtye on tullut tunnetuksi elektronisesta musiikistaan, tällä kappaleella esitellään monipuolista soitinten käyttöä. Kappaleen videolla Andy Fletcher soittaa mitä ilmeisimmin juuri skalmeijaa ja kappaleen säveltäjä Martin Gore taas melodikaa, ja Alan Wilder nähdään soittamassa ksylofonia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skalmeija Wikimedia Commonsissa
Simon King

Simon King (s. Oxford, Iso-Britannia 1950 (tai 1952)) on englantilainen rumpali. Parhaiten hänet muistetaan Hawkwindin rumpalina.
Hänen esikuvinaan nuoruudessa toimivat monet jazz-rumpalit ja yhtyeistä ja artisteista Elvis Presley, Chuck Berry sekä The Beatles. King aloitti varsinaisen uransa 1960-luvun lopulla Opal Butterfly-nimisessä psykedeelisessä yhtyeessä. Yhtye teki pari singleä ja soundtrackin elokuvaan Groupie Girl, jossa yhtyeen jäsenillä oli myös pienehköt roolit. Loppuaikoina yhtyeessä soitti kitaraa Lemmy Kilmister.
Vuonna 1972 space rock-yhtye Hawkwindin rumpalin Terry Ollisin huumeidenkäyttö oli kasvanut bändin toimintaa haittaavaksi ja uutta rumpalia tarvittiin. Hawkwindin basisti Lemmy Kilmister näki vanhan bändikaverinsa Kingin Lontoossa ja pyysi tätä liittymään yhtyeeseen. Simon Kingistä tuli tärkeä osa yhtyeen rytmiryhmää, ja hänen tavaramerkkinsä olikin tasainen, suoraviivainen ja tarkka rytmi. Yhtye teki menestyneimmät albuminsa 1970-luvun alkupuoliskolla Kingin ollessa mukana kokoonpanossa.
King pysyi yhtyeessä aina vuoteen 1978, jolloin erosi henkilökohtaisista syistä. Vuonna 1979 hän perusti Jawa-yhtyeen yhdessä Nic Potterin ja Huw Lloyd Langtonin kanssa. Tämä kokoonpano soitti myös Hawkwind-mies Steve Swindellsin sooloalbumilla Fresh Blood, joka julkaistiin vuonna 1980.
Vuonna 1979 King ja Langton liittyivät uudelleenkasattuun Hawkwindiin ja King oli mukana hyvin menestyneellä Live Seventy-Nine-albumilla. Vuonna 1980, Levitation-albumin levytysten aikana, King erosi toistamiseen yhtyeestä. Syynä olivat jälleen henkilökohtaiset ongelmat, tällä kertaa lähinnä päihteiden vuoksi. Tämän jälkeen King oli mukana lyhytaikaisessa Turbo-yhtyeessä (mukana myös Hawkwind-mies Simon House), ja vuonna 1982 hän harjoitteli vielä Hawkwindin kanssa, mutta päätti kuitenkin lopettaa musiikkiuransa samana vuonna.
Viime vuosina Simon King on toiminut tiettävästi antiikki- ja kierrätysalalla.
Diskografia > Albumit

Eri esittäjiä - Glastonbury Fayre 1972 (Hawkwindin kanssa)
Eri esittäjiä - Greasy Truckers Party 1972 (Hawkwindin kanssa)
Hawkwind - Doremi Fasol Latido 1972
Hawkwind - Space Ritual 1973
Brian Eno - Here Come the Warm Jets 1974
Robert Calvert - Captain Lockheed and the Starfighters 1974
Hawkwind - Hall of the Mountain Grill 1974
Hawkwind - Warrior on the Edge of Time 1975
Michael Moorcock's Deep Fix - New Worlds Fair 1975
Hawkwind - Astounding Sounds Amazing Music 1976
Hawkwind - Quark, Strangeness and Charm 1977
Hawklords - 25 Years On 1978
Hawkwind - PXR 5 1979
Hawkwind - Live Seventy Nine 1980
Steve Swindells - Fresh Blood 1980
Hawkwind - The 1999 Party 1997 (nauhoitettu 1974)
Hawkwind - Hawkwind at the BBC 1972 2010 (nauhoitettu 1972)
Diskografia > Singlejä

Opal Butterfly - "Beautiful Beige" / "Speak Up" 1968
Opal Butterfly - "Mary Anne with the Shaky Hand" / "My Gration Or?" 1968
Opal Butterfly - "Groupie Girl" / "The Gigging Song" 1969
Hawkwind - "Silver Machine" / "Seven by Seven" 1972
Hawkwind - "Urban Guerilla" / "Brainbox Pollution" 1973
Hawkwind - "Back on the Streets" / "The Dream of Isis" 1977
Robert Calvert - "Lord of the Hornets" / "The Greenfly and the Rose" 1979
Aiheesta muualla

Simon King-aiheinen sivusto
Nennius

Nennius oli 800-luvulla elänyt walesilainen munkki ja historioitsija, jota pidetään Historia Brittonum -teoksen kirjoittajana. Teos on Englannin ja Walesin varhaishistorian tutkimuksen keskeinen lähde. Se on yksi varhaisimpia tunnettuja tekstejä, jossa mainitaan kuningas Arthur, ja luetellaan 12 hänen voittamaansa taistelua. Siinä kerrotaan myös saksien tunkeutumisesta Englantiin 600-luvulla.
Historia Brittonumista on säilynyt nykypäiviin 35 käsikirjoituskopiota, joista vanhimmat ovat 900-luvun alkupuolelta. Nenniuksen arvellaan kirjoittaneen alkuperäisen teoksen joskus vuosien 796 ja 830 välisenä aikana. Toisaalta on myös mahdollista, että hän vain muokkasi uusiksi jonkun muun tekemän vielä varhaisemman työn. Nenniuksesta itsestään ei tiedetä paljoa, paitsi että Historia Brittonumin esipuheessa hän kertoo olleensa vuonna 809 kuolleen piispa Elvoduguksen oppilas.
Musta perhonen (albumi)

| Musta perhonen Irina Milan |
| --- | --- | --- |

Kansi: Erik Uddström
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Finnvox
 Julkaistu: 1976
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Timo Lindström
 Kesto: 32.18
 Levy-yhtiö: Blue Master Special (SPEL-326)
Irina Milanin muut julkaisut
| Milodia 1975 | Musta perhonen 1976 | Mitä tapahtuu! 1979 |
Musta perhonen on Irina Milanin musiikkialbumi vuodelta 1976. Sen kappaleet on Kirsti Puhtilan laatimiin teksteihin säveltänyt Jorma Panula.
Helsingin Sanomien Lauri Karvosen mielestä Jorma Panulan sävelkieli on albumilla rohkeaa, omaperäistä ja verraten helposti tunnistettavaa, mutta myös haastavaa. Hänestä Syksyn sävel -kilpailun finaaliin ”piruuttaan otetun” albumiraidan ”Vanhan riekon laulut” sijoitus yleisöäänestyksen viimeiseksi oli jo etukäteen taattu.
Kappaleet > A-puoli

Minä rakastuin – 1.59
Ja nyt sinä lähdet – 1.59
Sateen takana muistot – 3.31
Vanhan riekon laulut – 2.00
Niin hentona – 3.25
Kaikki hyvin – 2.24
Kappaleet > B-puoli

Musta perhonen – 1.30
Laiturilla – 3.05
Aamu – 2.46
Kiinalainen tarina – 9.39
Muusikot

Erica Babucke – harppu
Markku Hannola – lyömäsoittimet
Aale Lindgren – oboe
Ilpo Mansnerus – huilu, piccolohuilu
Martti Metsäketo – bassokitara (Fender)
Matti Oiling – lyömäsoittimet
Esa-Pekka Salonen – flyygelitorvi
12-jäseninen jousisto
Navin Ramgoolam

Navin Ramgoolam
Navinchandra Ramgoolam (s. 14. heinäkuuta 1947) on mauritiuslainen poliitikko, joka on  toiminut pitkään maansa pääministerinä.
Hänen isänsä oli Mauritiuksn ensimmäinen pääministeri, kansakunnan isäksi kutsuttu Sir Seewoosagur Ramgoolam. Navin Ramgoolam opiskeli lääketiedettä Irlannissa. Hän työskenteli sitten lääkärinä Mauritiuksella, mutta lähti sen jälkeen opiskelemaan lakia Lontooseen ja valmistui Lontoon yliopistosta vuonna 1990. Hän tuli isänsä perustaman puolueen Mauritiuksen työväenpuolueen (Labour) johtajaksi vuonna 1991 ja vaalivoittojen jälkeen Navin Ramgoolam toimi Mauritiuksen pääministerinä vuosina 1995–2000 ja uudelleen vuosina 2005–2014.
Speyer

| Speyer |
| --- | --- |

 vaakuna
 Speyer
 Koordinaatit: 49°19′00″N, 08°26′00″E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Rheinland-Pfalz
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  42,6 km²
Korkeus:  92 m
Väkiluku (2015):  50 284
 – Väestötiheys:  1 180,4 as./km²
Postinumero:  67346
Suuntanumero(t):  06232
Rekisterikilpi:  SP
 
 www.speyer.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Speyerin Maximilianstraße.
Speyer on kaupunki Saksan Rheinland-Pfalzin osavaltiossa. Se sijaitsee Reinin varrella noin 25 kilometriä etelään Ludwigshafenista ja Mannheimista. Kaupungissa on arviolta 50 284 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 42,6 neliökilometriä.
Speyerissä on tiivis keskusta, jota hallitsee tuomiokirkko. Pääalttarin alle on haudattu kahdeksan saksalaista keisaria ja kuningasta. Kuitenkin osa ruumiista lienee hävinnyt ranskalaisvalloitusten aikana 1600- ja 1700-luvuilla.
Tuomiokirkon lisäksi muita nähtävyyksiä Speyerissa ovat Saksan korkein kaupunginportti (Altpörtel), Pfalzin historiallinen museo, keskiaikaisen mikven jäänteet, Die Gedächtniskirche der Protestation -kirkko ("Protestin muistokirkko") ja Speyerin tekniikanmuseo. Die Gedächtniskirche der Protestation -kirkko liittyy tapahtumiin, joita pidetään protestanttisuuden alkuna.
Ystävyyskaupungit

Kursk, Venäjä
Spalding, Yhdistynyt kuningaskunta
Chartres, Ranska
Ravenna, Italia
Gniezno, Puola
Yavne, Israel
Tunnettuja asukkaita

Regimbald (k. 1039)
Johann Joachim Becher (1635–1682)
Anselm Feuerbach (1829–1880)
Henry Villard (1835–1900)
Hans Purrmann (1880–1966)
Karl Haas (1913–2005)
Christoph Bechmann (1971–)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Speyer Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut (saksaksi) (englanniksi)
Skaraborgs Allehanda

| Skaraborgs Allehanda (SLA) |
| --- | --- |

Entiset nimet:  Skaraborgs Läns Annonsblad (1884–1981) Skaraborgs Läns Allehanda (1981–1998)
Lehtityyppi:  sanomalehti
Kustantaja:  NWT Media AB
ISSN:  ISSN 1403-3739
Levikki:  15 300 (2021)
Perustettu:  1884
Päätoimittaja:  Peter Henriksson
Sitoutuneisuus:  kokoomuslainen
Kotikunta:  Skövde
Kotimaa:  Ruotsi
Ilmestymistiheys:  ma–la
Kieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Skaraborgs Allehanda (lyh. SLA; vuosina 1884–1981 Skaraborgs Läns Annonsblad, 1981–1998 Skaraborgs Läns Allehanda) on ruotsalainen vuonna 1884 perustettu sanomalehti, jonka kotikunta on Skövde. Se ilmestyy kuudesti viikossa ja kuuluu NWT Media AB -konserniin.
Lehden toimitus Skövdessä.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (ruotsiksi)
NRP Tridente (S160)

| NRP Tridente |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Howaldtswerke-Deutsche Werft
Kölinlasku:  maaliskuu 2005
Laskettu vesille:  heinäkuu 2008
Palveluskäyttöön:  toukokuu 2010
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 700 t (pinnalla) 2 020 t (sukellus)
Pituus:  67,7 m
Leveys:  6,35 m
Syväys:  6,6 m
Koneteho:  AIP
Nopeus:  10 solmua (pinnalla) 20 solmua (sukellus)
Miehistöä:  33
Aseistus
Aseistus:  8 × 533 mm torpedoputkea
NRP Tridente (runkonumero S160) on Portugalin laivaston vuonna 2008 vesillelaskettu Tridente-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin 2004 Howaldtswerke-Deutsche Werftiltä (HDW), missä köli laskettiin maaliskuussa 2005. Alus laskettiin vesille heinäkuussa 2008 ja otettiin palvelukseen toukokuussa 2010.
Palvelus

Alus saapui 2. elokuuta 2010 Portugaliin Base Naval de Lisboaan, missä virallinen luovutus tilaisuus järjestettiin 8. syyskuuta. Alus on liitetty 5. sukellusvenelaivueeseen (port. 5º Esquadrilha de Submarinos), johon sen lisäksi kuuluu sisaralus NRP Arpao.
NBA:n vuoden kuudes pelaaja

NBA:n vuoden kuudes pelaaja (engl. National Basketball Association's Sixth Man of the Year Award) on vuosittain jaettava palkinto, joka myönnetään NBA:n arvokkaimmalle vaihtopelaajalle eli ”kuudennelle miehelle”. Palkinto on jaettu kaudesta 1982–1983 lähtien. Pelaajan on aloitettava vähintään puolet kauden otteluistaan vaihtopelaajana voidakseen saada palkinnon.
Valinnan tekee yhdysvaltalaisista ja kanadalaisista urheilu- ja televisiotoimittajista koostuva paneeli. Kukin toimittaja saa antaa parhaaksi katsomalleen ehdokkaalle viisi, toiseksi parhaalle kolme ja kolmanneksi parhaalle ehdokkaalle yhden äänen. Palkinnon voittaa korkeimman yhteisäänimäärän saanut pelaaja.
Jamal Crawford ja Lou Williams ovat ainoat palkinnon kolmesti voittaneet pelaajat. Kahdesti palkinto on myönnetty Kevin McHalelle, Ricky Piercelle ja Detlef Schrempfille
Aiheesta muualla

NBA Sixth Man of the Year Award Winners NBA (englanniksi)
Kevin McHale voitti palkinnon kahdesti ja nimettiin Naismith Memorial Basketball Hall of Fameen.
Jamal Crawford on voittanut palkinnon ennätykselliset kolme kertaa.
Lamar Odom voitti palkinnon kaudella 2010–2011.
Lou Williams kuuluu palkinnon useamman kerran voittaneiden pelaajien joukkoon.
Skene (Mark)

Skenen sijainti Länsi-Götanmaan läänissä.
Skene on paikkakunta Länsi-Ruotsissa Markin kunnassa. Se kuuluu Kinnan taajamaan. Se sijaitsee Länsi-Götanmaan läänissä ja Länsi-Götanmaan maakunnassa.
Skenen kauppalan vaakuna
Skeneä, taustalla Skenen kirkko.
Skene on entinen kauppala ja entinen taajama. Skenen kauppala perustettiin vuonna 1951 ja liitettiin osaksi Markin kuntaa vuonna 1971. Skenen lähellä kunnassa sijaitsi myös toinen kauppala, joka oli nimeltään Kinna. Kinna on nykyään Markin kunnan keskustaajama. Skenen ja Kinnan taajamat kasvoivat yhteen vuonna 1970.[lähde? ]
Väestönkehitys

| Skenen taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 3 361 | 3 361 |
| 1965 | 1965 |    | 3 831 | 3 831 |
| 1970 | 1970 |    |  |  |
| 1975 | 1975 |    |  |  |
| 1980 | 1980 |    |  |  |
| 1990 | 1990 |    |  |  |
| 1995 | 1995 |    |  |  |
| 2000 | 2000 |    |  |  |
| 2005 | 2005 |    |  |  |
| 2010 | 2010 |    |  |  |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Skene kasvoi yhteen Kinnan kanssa vuonna 1970.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skene (Mark) Wikimedia Commonsissa