stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Erick Pulgar

Erick Pulgar (s. 15. tammikuuta 1994 Antofagasta) on chileläinen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa brasilialaisseura Flamengoa. Hän pelasi vuosina 2015–2022 Italiassa neljä vuotta Bolognassa ja vajaat kolme vuotta Fiorentinassa. Helmi-toukokuussa 2022 hän oli lainalla turkkilaisseura Galatasarayssa.
Pulgar pelasi Chilen maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa tammikuussa 2015 Yhdysvaltoja vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki vuoden 2019 Copa Américan alkulohko-ottelussa Japania vastaan. Hän on pelannut vuoden 2022 loppuun mennessä 41 maaottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia ja niistä kaksi lokakuussa 2021 MM-karsintaottelussa Venezuelaa vastaan.
Evan Ramsey

Evan Ramsey (s. 1981) on yhdysvaltalainen rikollinen, joka hyökkäsi 19. helmikuuta 1997 aseistettuna high schooliinsa Bethelissä, Alaskassa surmaten kaksi ja haavoittaen kahta. Kuolonuhrit olivat 15-vuotias oppilas Josh Palacios ja rehtori Ron Edward.
Ramseyn lapsuudessa isä joutui vankilaan ja äiti alkoholisoitui. Sijaiskodeissa elänyt poika joutui koulukiusaamisen ja seksuaalisen hyväksikäytön kohteeksi. Hän sai murhista pitkän vankilatuomion ja voi hakea armahdusta vasta vuonna 2066, mikäli on elossa 85-vuotiaana.
Ramsey kärsii rangaistustaan alaskalaisessa vankilassa.
Antonio Salieri

| Antonio Salieri |
| --- | --- |
 Joseph Willibrord: Antonio Salieri
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. elokuuta 1750
Kuollut: 7. toukokuuta 1825 (74 vuotta)
Muusikko
Tyylilajit:  Klassismi
Soittimet:  urut 
 Nimikirjoitus
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Antonio Salieri (18. elokuuta 1750 Legnago – 7. toukokuuta 1825 Wien) oli italialainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän opiskeli lapsena cembalon ja viulun soittamista. Vuonna 1766 Salieri siirtyi Wieniin hovisäveltäjäksi. Siellä hän asui loppuelämänsä. Salieri ansioitui erityisesti oopperoiden säveltäjänä, ja hän oli aikansa arvostetuimpia säveltäjiä. Hän myös opetti monia tulevia arvostettuja säveltäjiä, kuten Ludwig van Beethovenia, Franz Schubertia ja Franz Lisztiä.
15-vuotiaana Salieri matkusti Wieniin, jossa hän tutustui keisari Joosef II:een, Metastasioon ja Gluckiin, joilla kaikilla oli vahva vaikutus häneen. Keisari otti nuorukaisen hovimuusikokseen, Metastasio opetti häntä säveltämään oopperalaulajan äänelle, ja Gluckista tuli hänen suojelijansa. Vuonna 1774 Salieri ylennettiin hovisäveltäjäksi, ja neljä vuotta myöhemmin hänet valittiin Wienin vaikutusvaltaisimpaan muusikonvirkaan, keisarilliseksi kapellimestariksi.
On väitetty, että Salierilla olisi ollut riitoja tai jonkinlaisia erimielisyyksiä Mozartin kanssa, mutta mikään luotettava dokumentti ei vahvista tätä väitettä. Fiktiivinen näytelmä Amadeus (1979) sekä siitä 1984 tehty elokuva ovat vakiinnuttaneet huhut yleisiksi harhaluuloiksi.
Salierin oopperoita käännettiin useille kielille, ja hän oli juhlittu mestari tällä saralla. L'Europa riconosciuta oli menestys La Scalassa 1778 ja Les Danaïdes vielä suurempi Pariisissa 1784. Salieri sävelsi usean tyylin oopperoita, opera seriaa, opera buffaa sekä singspielejä.
Oopperoita

Le Donne letterate (Wien, 1770)
L'Amore innocente (Wien, 1770)
Don Chisciotte alle nozze di Gamace (Wien, 1770/71)
La Moda ossia I Scompigli domestici (Wien, 1771)
Armida (Wien, 1771)
La Fiera di Venezia (Wien, 1772)
Il Barone di Rocca antica (Wien, 1772)
La Secchia rapita (Wien, 1772)
La Locandiera (Wien, 1773)
La Calamita de' cuori (Wien, 1774)
La Finta scema (Wien, 1775)
Delmita e Daliso (Wien, 1776)
L'Europa riconosciuta (Milano, 1778)
La Scuola de' gelosi (ensimmäinen versio) (Venetsia, 1778)
Il Talismano (ensimmäinen versio) (Milano, 1779)
La Partenza inaspettata (Roma, 1779)
La Dama pastorella (Roma, 1780)
Der Rauchfangkehrer (Wien, 1781)
Semiramide (München, 1782)
La Scuola de' gelosi (toinen versio) (Wien, 1783)
Les Danaïdes (Pariisi, 1784)
Il Ricco d'un giorno (Wien, 1784)
La Grotta di Trofonio (Wien, 1785)
Prima la musica, poi le parole (Schönbrunn, 1786)
Les Horaces (Pariisi, 1786)
Tarare (Pariisi, 1787)
Axur, Rè d'Ormus (Wien, 1788)
Il Talismano (toinen versio) (Wien, 1788)
Il Pastor fido (Wien, 1789)
La Cifra (Wien, 1789)
Le Couronnement de Tarare (Pariisi, 1790)
Il Mondo alla rovescia (1792, Wien, 1795)
Eraclito e Democrito (Wien, 1795)
Palmira, Regina di Persia (Wien, 1795)
Il Moro (Wien, 1796)
Falstaff ossia Le tre burle (Wien, 1799)
Cesare in Farmacusa (Wien, 1800)
L'Angiolina ossia Il matrimonio per sussurro (Wien, 1800)
Annibale in Capua (Trieste, 1801)
Die Neger (1802, Wien, 1804)
La Vestale (1768, ei esitetty, kadonnut)
L´Isola capricciosa (1779, katkelma, uudistettuna liitetty Il Mondo alla rovesciaan)
Cublai, gran Kan de' Tartari (1786-88, Würzburg 1998)
La Princesse de Babylone (1789, katkelma, uudistettuna liitetty Palmira, Regina di Persiaan)
Così fan tutte (1789, katkelma)
Catilina (1790-92, Darmstadt, 1994)
I tre filosofi (1797, katkelma)
La Bella selvaggia (1802, ei esitetty)
Danaus (ca. 1807, ei esitetty, saksankielinen versio Les Danaïdesista)
Das Posthaus (?, katkelma)
Die Generalprobe (?, katkelma)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Antonio Salieri International Music Score Library Project (englanniksi)
Eric the Unready

| Eric the Unready |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Legend Entertainment
Julkaisija:  Legend Entertainment
Jakelija:  GOG.com ja Steam
Julkaistu:  1993
Lajityyppi:  seikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille 
Alusta:  MS-DOS
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Eric the Unready on Legend Entertainmentin vuonna 1993 julkaisema parodinen ensimmäisen persoonan graafinen seikkailupeli, joka käyttää tekstiseikkailupelimäistä käyttöliittymää.
Aiheesta muualla

Eric the Unready MobyGamesissa (englanniksi)
Addison Montgomery

| Addison Montgomery |
| --- | --- |
Luoja(t):  Shonda Rhimes
Näyttelijä(t):  Kate Walsh
Ensi- esiintyminen:  Greyn anatomian jaksossa 1.09 "Who's Zoomin' Who?"
Henkilötiedot
Koko nimi:  Addison Adrianne Forbes Montgomery  (ent. Montgomery-Shepherd)
Ammatti:  kirurgi, gynekologi
Sukupuoli:  nainen
Asuinpaikka:  Los Angeles, Kalifornia, USA
Suhteet
Vanhemmat:  "Captain" Montgomery (isä)  Bizzy Forbes Montgomery (äiti) 
Sisarukset:  Archer Forbes Montgomery (veli)
Puoliso(t):  Derek Shepherd (ex-aviomies)
Tutut:  Naomi Bennett (kollega, ystävä) Sam Bennett (kollega, poikaystävä) Pete Wilder (kollega, ex-poikaystävä) Mark Sloan (ex-poikaystävä) Kevin Nelson (ex-poikaystävä) Violet Turner (kollega) Cooper Friedman (kollega) William "Dell" Parker (kollega) Callie Torres (ystävä) Miranda Bailey (ystävä)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tri. Addison Adrianne Forbes Montgomery (ent. Montgomery-Shepherd) on fiktiivinen henkilö amerikkalaisissa televisiosarjoissa Greyn anatomia ja Rakkauden anatomia. Häntä esittää näyttelijä Kate Walsh.
Hahmon luonti

Addison esiintyi Greyn anatomiassa ensimmäisen kerran sarjan ensimmäisen tuotantokauden päätösjaksossa vuonna 2005. Addisonin suunniteltiin vierailevan sarjassa vain muutaman jakson verran, mutta hahmon saaman suosion takia Addisonista tehtiin yksi sarjan vakituisista henkilöistä. Vuonna 2007 Addisonille luotiin oma sarja Private Practice (Rakkauden anatomia). Addison siirtyi Greyn anatomiasta vakituisesti tähän sarjaan ja on sittemmin vieraillut Greyn anatomiassa muutaman kerran.
Taustaa

Addison on ammatiltaan kirurgi ja gynekologi. Hän on erikoistunut raskaana olevien naisten ja vastasyntyneiden lasten kirurgiaan sekä genetiikkaan. Hän on menestynyt urallaan ja saanut osakseen paljon arvostusta kirurgina.
Addisonilla on veli Archer, joka on myös lääkäri, neurologi. Addison ja Archer ovat vaikutusvaltaisesta varakkaasta perheestä. Addison todisti lapsena useasti isänsä syrjähyppyjä, jonka vuoksi hänen ja hänen isänsä suhde on etäinen.
Addison oli aiemmin naimisissa Derek Shepherdin kanssa, mutta pari on eronnut. Addison asuu nykyään Los Angelesissa ja työskentelee ystäviensä Sam ja Naomi Bennettin perustamalla yksityisklinikalla.
Tarina > Greyn anatomia > 1. tuotantokausi

Addison saapuu New Yorkista Seattle Gracen sairaalaan sarjan ensimmäisen tuotantokauden päätösjaksossa aikeinaan tehdä sovinto miehensä Derekin kanssa. Derek on jättänyt Addisonin saatuaan tietää tämän syrjähypystä Derekin parhaan ystävän Mark Sloanin kanssa ja muuttanut Seattleen. Seattlessa Derek on alkanut seurustella Derekin avioliitosta tietämättömän Meredith Greyn kanssa.
Tarina > Greyn anatomia > 2. tuotantokausi

Addisonin saavuttua sairaalaan Derek kohtelee häntä ensin hyvin vihamielisesti. Addison yrittää ensin hieroa sovintoa Derekin kanssa, mutta suostuu sitten allekirjoittamaan avioeropaperit. Derek aikoo myös kirjoittaa paperit, mutta päättää sitten yrittää vielä kerran Addisonin kanssa ja lopettaa suhteensa Meredithin kanssa.
Addison muuttaa Derekin luo Seattleen ja ottaa vastaan kirurgin työn sairaalasta. Seattlessa hän ystävystyy mm. Callie Torresin ja Miranda Baileyn kanssa. Derek ja Addison yrittävät korjata avioliittoaan. He onnistuvatkin pääsemään parempiin väleihin, mutta parin avioliittoa hiertävät yhä vanhat ongelmat, Derekin tunteet Meredithiä kohtaan sekä Mark Sloanin yllättävä ilmestyminen Seattleen. Mark yrittää saada Addisonin muuttamaan takaisin New Yorkiin, mutta tämä kieltäytyy.
Tarina > Greyn anatomia > 3. tuotantokausi

Addison löytää Derekin taskusta pikkuhousut ja saa näin tietää Derekin pettäneen häntä Meredithin kanssa sairaalan juhlissa. Hän tajuaa avioliittonsa olevan ohi, ja soittaa humalassa Markille New Yorkiin. Mark lentää Addisonin luo ja he viettävät yön yhdessä. Seuraavana aamuna Addison yrittää päästä Markista eroon huonolla menestyksellä. Mark päättää voittaa Addisonin sekä Derekin ystävyyden takaisin ja muuttaa Seattleen.
Addison ja Derek päättävät ottaa avioeron. Addison masentuu erosta. Hän aloittaa pian uudelleen suhteen Markin kanssa, mutta suhteesta ei tule vakavaa Markin huikentelevaisen luonteen takia. Addisonilla on lyhyt suhde myös Alex Karevin kanssa, mutta Alex ei halua jatkaa suhdetta tajutessaan Addisonin etsivän vakavampaa ihmissuhdetta kuin mihin hän itse on valmis. Saatuaan tarpeekseen epäonnistuneista ihmissuhteista Addison päättää aloittaa alusta toisessa kaupungissa.
Tarina > Rakkauden anatomia > 1. tuotantokausi

Addison jättää työnsä Seattle Gracessa ja muuttaa Los Angelesiin. Hän ottaa vastaan työn ystäviensä Naomi ja Sam Bennetin perustamalta Oceanside Wellness Center -nimiseltä yksityisklinikalta. Muutos auttaa Addisonia toipumaan vanhoista asioista, mutta tuo myös uusia hankaluuksia. Addisonin on aluksi hankala sopeutua uuteen työyhteisöön ja tapoihin. Vähän ajan kuluttua hän kuitenkin ystävystyy uusien kollegoidensa Violet Turnerin, Cooper Friedmanin, Dell Parkerin ja Pete Wilderin kanssa.
Addisonin ja Peten välille tulee romanssi, joka kuitenkin päättyy lyhyeen. Addison jättää Peten, kun tämä ei ilmaannu treffeille eikä kerro mitään syytä. Pian tämän jälkeen Addison tutustuu losangelesilaiseen poliisiin Keviniin ja alkaa seurustella tämän kanssa.
Tarina > Rakkauden anatomia > 2. tuotantokausi

Addisonin ja Kevinin suhde voi hyvin jonkin aikaa, mutta ajautuu sitten ongelmiin. Addisonin on vaikea luottaa miehiin, ja Kevinin taas vaikea suhtautua siihen, että Addison on häntä huomattavasti varakkaampi ja korkeammin koulutettu.
Oceanside Wellness Center ajautuu taloudellisiin vaikeuksiin. Addison ja muut klinikan jäsenet eivät ole tyytyväisiä Naomin johtamistaitoihin, ja päättävät äänestää uudesta johtajasta. Naomi loukaantuu saatuaan tietää Addisonin ja Samin suunnitelleen hänen syrjäyttämistään hänen selkänsä takana, mutta suostuu äänestykseen. Yllättävästi äänestyksen voittaa Addison. Addison hoitaa rahavaikeudet vuokraamalla klinikan omistamia tyhjinä olevia tiloja. Pian käy ilmi, että tilat vuokranneen firman takana on läheisessä sairaalassa työskentelevä Cooperin tyttöystävä Charlotte King. Charlotte perustaa tiloihin kilpailevan klinikan.
Addison tutustuu uudella klikalla työskentelevään tri Wyattiin. Addison ja Wyatt eivät aluksi tule lainkaan toimeen, mutta huomaavat sitten tuntevansa vetoa toisiaan kohtaan. Addison päätyy lopulta suutelemaan Wyattia, ja lopettaa suhteensa Kevinin kanssa pian tämän jälkeen. Erottuaan Kevinistä hän saa kuitenkin tietää Wyattin muuttaneen pois.
Addisonin veli Archer muuttaa Los Angelesiin. Archer alkaa pian seurustella Naomin kanssa, mikä ärsyttää sekä Addisonia että Naomin ex-aviomiestä Samiä. Addison ei myöskään halua asua lähellä veljeään, koska hän kokee tämän arvostelevan jatkuvasti hänen elämäänsä. Addison ja Archer saavat kuitenkin sovittua välinsä. Pian käy ilmi, että Archerilla on diagnosoitu hengenvaarallinen aivokasvain, ja hän on muuttanut Los Angelesiin korjatakseen välinsä Addisonin kanssa ennen kuolemaansa. Addison pyytää apua ex-aviomieheltään Derekiltä. Addison, Archer ja Naomi lentävät Seattleen. Tilannetta seurataan muutaman jakson mittaisessa Greyn anatomian ja Rakkauden anatomian cross-overissa. Archerin tila vaikuttaa pahalta, mutta Derek saa kasvaimen poistettua ja Archer paranee.
Palattuaan Los Angelesiin Addison tutustuu sydänlääkäri Noah Barnesiin, ja ihastuu tähän. Hän saa kuitenkin pian tietää Noahin olevan Addisonin raskaana olevan potilaan aviomies. Noah alkaa piirittää Addisonia avioliitostaan huolimatta, ja Addison joutuu kamppailemaan tunteidensa ja moraalinsa välillä. Addison suutelee Noahia, mutta vetäytyy sitten pois. Toisen tuotantokauden päätösjaksossa Noahin vaimo alkaa synnyttää. Addison ei pysty käsittelemään tilannetta, pakenee paikalta ja pyytää Delliä auttamaan synnytyksessä hänen sijaansa.
Tarina > Rakkauden anatomia > 3. tuotantokausi

Addison on sanonut välit poikki Noahin kanssa, mutta sydänsurut ja huono omatunto vaivaavat häntä. Addisonilla on vaikeuksia myös klinikan jättäneen Naomin kanssa. Addison ei pidä Naomin lähdöstä, ja Naomi ei osaa suhtautua Addisoniin uudessa tilanteessa. Naisten välit alkavat kuitenkin vähitellen parantua.
Addisonin isä Captain tulee yllättäen tapaamaan Addisonia. Addisonin ja isän välit ovat huonot. Addison syyttää isäänsä siitä että tämä pettänyt Addisonin äitiä Bizzyä eri naisten kanssa. Captain  vaatii lopulta Bizzyä kertomaan Addisonille "totuuden". Addisonille selviää, että Bizzyllä on ollut 20 vuoden ajan salasuhde ystävänsä Susanin kanssa, mutta Captain pitää häntä silti elämänsä rakkautena. Addison järkyttyy ja joutuu muuttamaan käsityksiään perheestään. Ahdistuneena Addison etsii turvaa Samin sylistä. Sam kuitenkin torjuu Addisonin.
Mark saapuu Los Angelesiin 18-vuotiaan tyttärensä Sloanin kanssa, joka tarvitsee Addisonin apua raskaudessa olevien ongelmien takia. Addison ja Mark ovat molemmat eri syistä ahdistuneita. Mark tarjoaa piristykseksi seksiä, ja he päätyvät harrastamaan seksiä Addisonin toimistossa. Mark ehdottaa Addisonille, että he voisivat palata yhteen ja kasvattaa Markin tyttären lasta Los Angelesissä. Addison alkaa kiinnostua ehdotuksesta, mutta sanoo kuitenkin suostuvansa vain jos Mark ehdottaa tätä vain hänen eikä lapsen tai eroahdistuksen takia. Mark tajuaa, ettei ole päässyt yli edellisestä suhteestaan ja vetää ehdotuksensa takaisin.
Naomin ja Samin 15-vuotias tytär Maya tulee puhumaan Addisonin kanssa, ja kertoo olevansa raskaana. Addison paljastaa asian Naomille ja Samille. Naomi järkyttyy ja eristäytyy ystävistään.
Samin ja Addisonin välit alkavat muuttua romanttiseen suuntaan. Naomi saa myöhemmin tietää Addisonin ja Samin välisistä tunteista ja suuttuu. Addison kieltäytyy Naomin takia aloittamasta suhdetta Samin kanssa. Hän päättää sen sijaan palata yhteen Peten kanssa. Hänestä tulee samalla läheinen Peten pojan Lucasin kanssa.
Kauden viimeisessä jaksossa Mayan synnytys käynnistyy, mutta hän ja Dell joutuvat auto-onnettomuuteen matkalla sairaalaan ja loukkaantuvat. Naomi sanoo antaneensa Addisonille anteeksi ja pyytää tätä pelastaaman Mayan. Addison onnistuu pelastamaan Mayan ja lapsen hengen, mutta Dell kuolee. Järkyttävät tapahtumat saavat kaikki arvioimaan asioita uudelleen. Pete ja Addison eroavat ystävinä, ja Addison päättää alkaa seurustella Samin kanssa.
Aiheesta muualla

ABC - Private Practice - Addison Montgomery (Arkistoitu – Internet Archive)
MTV3 - Rakkauden anatomia - Addison Montgomery
Greyn anatomia
| --- | --- |
Hahmot:: Meredith Grey (Ellen Pompeo) | Derek Shepherd (Patrick Dempsey) | Cristina Yang (Sandra Oh) | Alex Karev (Justin Chambers) | George O'Malley (T.R. Knight) | Izzie Stevens (Katherine Heigl) | Preston Burke (Isaiah Washington) | Miranda Bailey (Chandra Wilson) | Richard Webber (James Pickens, Jr.) | Addison Montgomery (Kate Walsh) | Denny Duquette (Jeffrey Dean Morgan) | Mark Sloan (Eric Dane) | Callie Torres (Sara Ramirez) | Erica Hahn (Brooke Smith) | Lexie Grey (Chyler Leigh) | Owen Hunt (Kevin McKidd) | Arizona Robbins (Jessica Capshaw) | April Kepner (Sarah Drew) | Jackson Avery (Jesse Williams) | Teddy Altman (Kim Raver)
Muuta:: Jaksot | Rakkauden anatomia | Shonda Rhimes
Rakkauden anatomia
| --- | --- |
Hahmot:   Addison Montgomery (Kate Walsh)  Naomi Bennett (Audra McDonald)  Sam Bennett (Taye Diggs)  Pete Wilder (Tim Daly)  Cooper Friedman (Paul Adelstein)  Violet Turner (Amy Brenneman)  Dell Parker (Chris Lowell)  Charlotte King (KaDee Strickland)  Sheldon Wallace (Brian Benben)  Amelia Shepherd (Caterina Scorsone)  Jake Reilly (Benjamin Bratt) 
Muuta:   Jaksot  Greyn anatomia  Shonda Rhimes  Station 19
Erick López (telinevoimistelija)

Erick López Ríos (29. joulukuuta 1972 Havanna) on kuubalainen entinen telinevoimistelija. Hänen seuransa oli Cerro Pelado.
López osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 2000 ja 2004. Hän oli Sydneyssä 2000 moniottelun 17:s ja sai parhaan lajikohtaisen sijoituksensa renkailta, joilla hän oli yhdeksänneksi etevin. López sijoittui nojapuilla viidenneksitoista Ateenan olympiakisoissa 2004, joissa hän oli kokonaiskilpailun 20.
López on naimisissa telinevoimistelija Leyanet Gonzálezin kanssa. Parilla on vuonna 2000 syntynyt poika.
Erich Eliskases

Erich Gottlieb Eliskases (15. helmikuuta 1913 – 2. helmikuuta 1997) oli shakin suurmestari. Hän edusti niin Itävaltaa, kuin Saksaa ja Argentiinaakin.
Eliskases syntyi Inssbruckissa, Itävallassa. Hän sai kansainvälisen mestarin arvonimen vuonna 1950 ja suurmestarin arvonimen vuonna 1952. Eliskases oli Itävallan mestari vuonna 1929, Unkarin mestari vuonna 1934 sekä Saksan mestari vuosina 1938 ja 1939. Eliskases muutti Etelä-Amerikkaan toisen maailmansodan puhjettua.
Aiheesta muualla

Erich Eliskases ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Eric Ericson

Eric Ericson vuonna 2007.
Eric Gustaf Ericson (26. lokakuuta 1918, Borås – 16. helmikuuta 2013 Tukholma) oli ruotsalainen kuoronjohtaja ja professori. Hän valmistui Tukholman kuninkaallisesta musiikkikorkeakoulusta vuonna 1943 ja jatkoi sen jälkeen opintojaan muun muassa Sveitsissä ja Yhdysvalloissa.
Ericson perusti Ruotsin ensimmäisen ammattilaiskuoron, Kammarkörenin, vuonna 1945, ja hänen aloitteestaan perustettiin myös Ruotsin Radion kuoro, jonka johtajana hän toimi 1951–1982. Uppsalan yliopiston mieskuoroa Orphei Drängar Ericson johti 1951–1991. Hän toimi kuoronjohdon professorina Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa vuodesta 1979.
Eric Ericsonille myönnettiin Polar Music Prize -palkinto vuonna 1997.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eric Ericson Wikimedia Commonsissa
Erich Erler

Erich Erler (1919), maalaus: Fritz Erler
Erich Erler, taiteilijanimeltään Erich Erler-Samaden, (1870–1946) oli saksalainen taidemaalari. Hän maalasi etupäässä temperaväreillä vuoristomaisemia Sveitsistä Engadinista Samadenista. Giovanni Segantinilta tulevat vaikutteet ovat ilmeisiä. Etsaussarjassaan Sota Erler on veljensä, taidemaalari Fritz Erlerin (1868–1940) tavoin kuvannut ensimmäistä maailmansotaa. Molemmat kuuluivat müncheniläiseen taiteilijaryhmään Scholleen.
Paimen ja lammaslauma
David (1913)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Erich Erler Wikimedia Commonsissa
Eugenio Santiago Peyrou

Eugenio Santiago Peyrou (29. lokakuuta 1913 Buenos Aires – 2. maaliskuuta 2005 Ushuaia) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 17. joulukuuta 1939 ja nimitettiin Comodoro Rivadavian hiippakunnan johtoon 24. kesäkuuta 1964. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlos Mariano Pérez Eslava, jota avustivat Miguel Raspanti ja Victorio Manuel Bonamín.
Peyrou osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään piispana 19. helmikuuta 1974.
Elävä kirkko

Elävä kirkko (ven. Живая церковь, Živaja tserkov) oli Venäjän vallankumouksen jälkeen syntynyt Venäjän ortodoksisen kirkon eräänlainen oppositioryhmittymä 1920-1940-luvuilla.
Lähtökohta

Vallankumouksen lähdettyä vuonna 1921 toden teolla käyntiin ortodoksisen kirkon olot muuttuivat todella tukaliksi.
Eräs vaikeimpia pulmia oli erityistä hajaannusta aiheuttaneen, uusien vallanpitäjien kanssa yhteistyöhön pyrkineen ns. Elävän kirkon toiminta ja kannanotot. Patriarkaatin edustajat puolestaan kannattivat passiivista vastarintaa.
Elävä kirkko ei kuitenkaan päässyt yksimielisyyteen menettelytavoista vaan hajosi jo vuonna 1922 kolmeksi pääsuunnaksi: Elävä kirkko, Varhaisapostolinen liike ja Kirkon uuden elvyttämisen neuvosto.
Oppositioryhmät järjestäytyvät

Erot olivat huomattavia: Elävä kirkko halusi parantaa erityisesti alemman papiston asemaa, Varhaisapostolinen liike taas tuoda kirkon lähemmäs kansaa. Yhteistä molemmille oli luostarilaitoksen torjuminen, minkä taas Kirkon uuden elvyttämisen neuvosto halusi säilyttää jos kohta uudistaa sen hengellisesti. Kesällä 1923 Elävä kirkko järjesti uuden paikalliskonsiilin, jonka päätöksiin kuului mm. lähestyä entistä enemmän neuvostovaltaa.
Patriarkka Tihon tuomittiin menettämään niin munkkiutensa jos pappeutensakin sekä patriarkan asemansa. Samoin luostarilaitos päätettiin lakkauttaa, sallia piispojen avioliitto ja leskeksi jääneiden toinen avioliitto. Kirkon johtoon perustettiin 18-henkinen Ylin kirkkoneuvosto.
4. toukokuuta 1923 lähetystö saapui kertomaan asiat Tihonille Donskoin luostariin – mutta itsepäinen patriarkka kieltäytyi hyväksymästä mitään päätöksistä. Sen sijaan hän alkoikin korjata asennettaan samansuuntaiseksi kuin Elävän kirkon ja antoi lausunnon korkeimmalle oikeudelle. Tässä hän totesi aiemman asenteensa olleen neuvostovastainen, ilmoitti katuvansa ja korjanneensa asenteensa. Kirjoitus julkaistiin IZVESTIJA – lehdessä 27.kesäkuuta 1923 eli kaksi päivää patriarkan vapauttamisen jälkeen.
Patriarkan kirkko ryhdistäytyy

Heti vapauduttuaan vuonna 1923 patriarkka Tihon lähetti papistolle ja maallikoille paimenkirjeen. Niissä hän kertoi mielenmuutoksestaan valtiovallan suhteen ja ottavansa jälleen vallan jonka oli siirtänyt väliaikaisesti metropoliitta Agafangelille. Samalla hän myös kumosi Elävän kirkon kirkolliskokouksen päätökset pätemättömiksi ja syytti näitä laillisen esivallan vastustamisesta.
Taistelu kovenee

Elävä kirkko vastasi elokuussa 1923 syyttämällä Tihonia mustasotnialaiseksi taantumukselliseksi. Seuraavana päivänä IZVESTIJA -lehti, jossa syytökset oli julkaistu, kertoi Elävän kirkon eri osien yhtyneen uudeksi "Venäjän ortodoksiseksi kirkoksi", jonka toimintaohjeeksi määriteltiin Elävän kirkon kevään 1923 konsiilin päätökset.
Samalla lakkautettiin Ylin kirkkoneuvosto ja valittiin uusi Pyhä Synodi, jonka johtoon valittiin Koko Venäjän Metropoliittana ensin Nižni-Novgorodin arkkipiispa Jevdokim (Meštšerski), heinäkuussa 1925 Rjazanin metropoliitta Veniam (Muratovski) ja hänen jälkeensä Tulan metropoliitta Vitali (Vvedenski), joka palasi patriarkan kirkon yhteyteen elokuussa 1941. Uusi Synodi alkoi julkaista omaa lehteään. Konstantinopolin ja Aleksandrian patriarkkojen lähettiläiden läsnäolo kokouksessa antoi kirkko-oikeudellisesti laillisen perustan. Asiaan sotkeutui vielä maanpakolaisten perustama Karlovcin synodi.