stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo kuuluisista poliittisista murhista

Tämä on luettelo henkilöistä, jotka ovat joutuneet murhatuksi poliittisen syyn takia. Luettelo on kronologinen.
Antiikista 1600-luvulle

| Henkilö | Asema | Päiväys | Paikka | Maa | Murhaaja/Murhaajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Filippos II | Makedonian kuningas | 336 eaa. | Aigai |  Makedonia | Pausanias |
| Julius Caesar | Rooman diktaattori | 15. maaliskuuta 44 eaa | Rooma |  Rooman valtakunta | liberatores |
| Al-Afdal Shahanshah | fatimidien visiiri | 11. joulukuuta 1121 |  |  Fatimidien kalifaatti | tuntematon |
| Al-Amir bi-Ahkami'l-Lah | fatimidien kalifi | 1130 |  |  Fatimidien kalifaatti | tuntematon |
| Qutuz | Mamelukkisulttaani | 24. lokakuuta 1260 | Kairo |  Mamelukkivaltakunta | Baibarsin käskystä |

| Juhana I Peloton | Burgundin herttua | 10. syyskuuta 1419 | Montereau-Fault-Yonne | Ranska | Tanneguy III du Chastel ja Jean Louvet |
| François Guise | Katolisten johtaja Ranskan uskonsodissa | 24. helmikuuta 1563 | Orléans, | Ranska | Jean de Poltrot |
| Louis I Condé | Hugenottijohtaja Ranskan uskonsodissa | 23. maaliskuuta 1569 | Jarnac | Ranska | katoliset |
| Gaspard de Coligny | Hugenottijohtaja Ranskan uskonsodissa | 24. elokuuta 1572 | Pariisi | Ranska | Pärttylinyön verilöyly |
| Vilhelm I Oranialainen | Hollannin vapaustaistelun johtaja | 10. heinäkuuta 1584 | Delft |  Alankomaat | Balthazar Gérard |
| Henri Guise | Guise-puolueen johtaja | 23. joulukuuta 1588 | Blois | Ranska | tuntematon |
| Louis Guise | Guise-puolueen johtaja | 24. joulukuuta 1588 | Blois | Ranska | Henrik III:n henkivartijat |
| Henrik III | Ranskan kuningas | 2. elokuuta 1589 | Saint-Cloud | Ranska | Jacques Clément |
| Henrik IV | Ranskan kuningas | 14. toukokuuta 1610 | Pariisi | Ranska | François Ravaillac |
| James Sharp | St Andrewsin arkkipiispa | 3. toukokuuta 1679 | Fife |  Skotlanti | covenantilaiset |
1700–1800-luvut

| Henkilö | Asema | Päiväys | Paikka | Maa | Murhaaja/Murhaajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nadir Šah | Persian šaahi | 19. kesäkuuta 1747 | Fathabad |  Persia | Salah Bey |
| Pietari III | Venäjän tsaari | 6. heinäkuuta 1762 | Ropsu |  Venäjän keisarikunta | Aleksei Orlov |
| Kustaa III | Ruotsin kuningas | 29. maaliskuuta 1792 | Tukholma |  Ruotsi | Jacob Johan Anckarström |
| Jean-Paul Marat | ranskalainen jakobiinipoliitikko | 13. heinäkuuta 1793 | Pariisi |  Ranska | Charlotte Corday |
| Paavali I | Venäjän tsaari | 23. maaliskuuta 1801 | Pietari |  Venäjän keisarikunta | Levin von Bennigsenin johtamat salaliittolaiset (todennäköisesti) |
| Jean Jacques Dessalines | Haitin keisari | 17. lokakuuta 1806 | Port-au-Prince |  Haiti | tuntematon |
| Berryn herttua | Ranskan prinssi | 13. helmikuuta 1820 | Pariisi |  Ranska | Louis-Pierre Louvel |
| Spencer Perceval | Ison-Britannian pääministeri | 11. toukokuuta 1821 | Lontoo |  Britannia | John Bellingham |
| Pedro Blanco Soto | Bolivian presidentti | 1. tammikuuta 1829 | Sucre |  Bolivia | tuntematon |
| Ioannis Kapodistrias | Kreikan valtionhoitaja | 9. lokakuuta 1831 |  Náfplio |  Kreikka | Petrobey Mavromichalisin veli ja poika |
| Diego Portales | Chilen diktaattori | 6. kesäkuuta 1837 | Valparaíso |  Chile | kapinalliset |
| Jorge Córdova | Bolivian entinen presidentti | 23. lokakuuta 1861 | La Paz |  Bolivia | Plácido Yáñezin miehet |
| Barbu Catargiu | Romanian pääministeri | 20. kesäkuuta 1862 | Bukarest |  Romania | tuntematon |
| Manuel Isidoro Belzu | Bolivian entinen presidentti | 23. maaliskuuta 1865 | La Paz |  Bolivia | tuntematon |
| Abraham Lincoln | Yhdysvaltain 16. presidentti | 15. huhtikuuta 1865 | Washington |  Yhdysvallat | John Wilkes Booth |
| Bernardo Berro | Uruguayn entinen presidentti | 19. helmikuuta 1868 | Montevideo |  Uruguay | tuntematon |
| Venancio Flores | Uruguayn entinen presidentti | 19. helmikuuta 1868 | Montevideo |  Uruguay | tuntematon |
| Gabriel García Moreno | Ecuadorin presidentti | 6. elokuuta 1875 | Quito |  Ecuador | tuntematon |
| Juan Bautista Gill | Paraguayn presidentti | 12. huhtikuuta 1877 | Villarrica |  Paraguay | salaliittolaiset |
| Aleksanteri II | Venäjän tsaari | 13. maaliskuuta 1881 | Pietari |  Venäjän keisarikunta | Ignacy Hryniewiecki |
| James Garfield | Yhdysvaltain 20. presidentti | 2. heinäkuuta 1881 | Washington |  Yhdysvallat | Charles J. Guiteau |
| Sadi Carnot | Ranskan presidentti | 24. heinäkuuta 1894 | Lyon |  Ranska | Santo Caserio |
| Antonio Cánovas del Castillo | Espanjan pääministeri | 8. elokuuta 1897 | Guipúzcoa |  Espanja | Michele Angiolillo |
| Juan Idiarte Borda | Uruguayn presidentti | 25. elokuuta 1897 | Montevideo |  Uruguay | Avelino Arredondo |
| José María Reina Barrios | Guatemalan presidentti | 8. helmikuuta 1898 | Guatemala |  Guatemala | Oscar Zollinger |
| Elisabet | Itävallan keisarinna | 10. syyskuuta 1898 | Geneve |  Sveitsi | Luigi Lucheni |
| Ulises Heureaux | Dominikaanisen tasavallan presidentti | 26. heinäkuuta 1899 | Moca |  Dominikaaninen tasavalta | Ramón Cáceres |
1900-luku > 1940–1950-luku

| Henkilö | Asema | Päiväys | Paikka | Maa | Murhaaja/Murhaajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lev Trotski | neuvostoliittolainen valtiomies | 21. elokuuta 1940 | México |  Meksiko | Ramón Mercader |
| Reinhard Heydrich | SS-kenraali | 4. kesäkuuta 1942 | Praha |  Tšekkoslovakia | Special Operations Executive  |
| François Darlan | Vichyn Ranskan entinen varapääministeri | 24. joulukuuta 1942 | Alger |  Vichyn Ranska | Ferdinand Bonnier de La Chapelle |
| Mahatma Gandhi | Intian itsenäisyysliikkeen johtaja | 30. tammikuuta 1948 | Delhi |  Intia | Nathuram Godse |
| Jorge Eliécer Gaitán | kolumbialainen liberaalijohtaja | 9. huhtikuuta 1948 | Bogotá |  Kolumbia | Juan Roa Sierra |
| Folke Bernadotte | ruotsalainen diplomaatti | 17. syyskuuta 1948 | Jerusalem |  Israel | Lehi-järjestö |
| Hassan al-Banna | Muslimiveljeskunnan johtaja | 12. helmikuuta 1949 | Kairo |  Egypti | tuntematon |
| Francisco Arana | Guatemalan asevoimien komentaja | 18. heinäkuuta 1949 | Ciudad de Guatemala |  Guatemala | tuntematon |
| Abdullah ibn Husain | Jordanian kuningas | 20. helmikuuta 1951 | Itä-Jerusalem |  Jordania | Mustapha Shukari Usho |
| Riad Al Solh | Libanonin pääministeri | 17. heinäkuuta 1951 | Amman |  Jordania | Syyrian kansallissosialistisen puolueen jäsenet |
| Liaquat Ali Khan | Pakistanin pääministeri | 16. lokakuuta 1951 | Rawalpindi |  Pakistan | Saad Akbar Babrak (todennäköisesti) |
| Anastasio Somoza García | Nicaraguan presidentti | 21. syyskuuta, 1956 | León |  Nicaragua | Rigoberto López Pérez |
| Lev Rebet | ukrainalainen nationalisti | 10. lokakuuta 1957 | München |  Saksa | KGB:n agentti  Bogdan Stašynski |
| Faisal II  | Irakin kuningas | 14. heinäkuuta 1958 | Bagdad |  Irak | vallankaappaus |
| Solomon Bandaranaike | Ceylonin pääministeri | 26. syyskuuta 1959 | Colombo |  Ceylon | Talduwe Somarama |
| Stepan Bandera | ukrainalainen nationalisti | 15. lokakuuta 1959 | München |  Saksa | KGB:n agentti  Bogdan Stašynski |
Esteri Kallio

Esteri Kallio (o.s. Kissala, s. 7. syyskuuta 1932 Kemin maalaiskunta – 14. kesäkuuta 2020 Kemi) oli suomalainen yleisurheilija, joka saavutti kuulantyönnössä SM-mitaleja 1950-luvulla. Hän edusti Suomea myös maaotteluissa. Kotimaassa hän edusti aktiivivuosinaan Lautiosaaren Lujaa, Kemin Intoa, Karihaaran Karua ja Kemin Kuntoa.
Kallio voitti kuulantyönnössä Suomen-mestaruuden vuonna 1957, saavutti SM-pronssia vuonna 1954 sekä sijoittui neljänneksi vuosina 1951 ja 1964. Hän edusti Suomea maaotteluissa Ruotsia ja Viroa vastaan vuonna 1957.
Kallion kuulantyöntöennätys oli syyskuussa 1964 tehty 13,16 m.
Tapio Kallio (jääkiekkoilija)

Tapio Kallio (s. 27. lokakuuta 1954) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä SM-liigassa vuosina 1976–1979 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.
Kallio edusti SM-liigassa kolmen kauden ajan Tampereen Tapparaa. Hän pelasi SM-liigassa yhteensä 76 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 9 + 2 = 11 ja jäähymääränsä 6 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 13 ottelua, joissa tehopisteitä kertyi 1 + 1 = 2 ja jäähyminuutteja 2. Hän voitti kaksi Suomen-mestaruutta ja saavutti lisäksi yhden SM-hopean.
Kalkalahti

| Kalkalahti Калгалакша, Kalgalakša |
| --- | --- |
 Kalkalahti
 Koordinaatit: 65°45′51″N, 34°40′20″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Kemin piiri
Kunta:  Kuusema
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2013):  45
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kalkalahti (ven. Калгала́кша, Kalgalakša) on kylä Karjalan tasavallan Kemin piirin Kuuseman kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Vienanmereen laskevan Kalkajoen suussa 50 kilometriä Kuusemasta linnuntietä pohjoiseen. Kylässä on 45 asukasta (vuonna 2013).
Kalkalahti on vanha pomorilaiskylä. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa se kuului kyläkuntana Ponkaman volostiin. Vuonna 1905 Kalkalahdessa oli 66 taloa, kyytiasema, kirkko, koulu ja 476 asukasta.
Neuvostoaikana perustettiin Kemin piiriin kuulunut Kalkalahden kyläneuvosto. Vuonna 1933 Kalkalahdessa ja sen vieressä sijaitsevassa Konostrovin kylänosassa oli 312 asukasta, joista lähes kaikki olivat venäläisiä. Kalkalahden, Kriitinän ja Kuuseman kylähallintoalueet yhdistettiin 2000-luvun alun kunnallishallintouudistuksessa Kuuseman maalaiskunnaksi.
Kylästä on tieyhteys Jenkijärvelle. Sen palveluihin kuuluvat lääkintäasema ja kauppa.
Kalkalahdella on historiallisen asutuksen status. Sen rakennusmuistomerkkeihin kuuluu joukko vanhoja asuintaloja ja aittoja. Kylän itäpuolella on hautausmaa erikoisine hautamuistomerkkeineen.
Aiheesta muualla

Kalkalahti Karjalan tasavallan matkailusivustolla[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
Kalenteririitti

Kalenteririiteiksi eli vuodenaikaisriiteiksi eli kalendaaririiteiksi kutsutaan sellaisia toistuvia riittejä, jotka liittyvät tiettyyn vuodenaikaan tai elinkeinokauteen.
Kansojen yleisimmät juhlamenot toistuvat vuodenajoittain, seuraten auringon asemaa. Pyyntitaloudessa juhlat aloittivat ja lopettivat pyyntikauden. Maanviljelijät juhlivat satokauden alkua ja loppua. Aikayksikköjen määrittämisessä ovat ratkaisevia olleet auringon ja kuun vaiheet.
Kuukausien kierto

Kuun vaiheisiin on muinoin kiinnitetty paljon huomiota. Kuun muodon säännölliset vaihtelut ovat kiehtoneet ihmisiä, ja niiden on uskottu vaikuttavan myös maanpäälliseen elämään.
Aurinkovuosi

Aurinkovuoteen kuuluvat talvipäivänseisaus ja kesäpäivänseisaus sekä kevätpäiväntasaus ja syyspäiväntasaus ovat kautta maailman olleet huomattavia taitekohtia. Vuoden vaihtuminen on usein laskettu joistakin niistä alkavaksi. Juhlien tavat ja ennusmerkit ovat usein liittyneet hyvän vuodentulon toivomiseen, koska maatalousvaltaisen yhteiskunnan ihminen koki olevansa säistä ja luonnon olosuhteista riippuvainen.
Talvipäivänseisaus

Kun yö oli pisimmillään ja päivänvalo alkoi taas lisääntyä, monet pohjoiset kansat juhlivat. Heihin kuuluivat germaanit ja skandinaavit, joilta suomalaiset ovat lainanneet sekä sanan juhla että joulu.
Suomessa jouluun on liitetty vanhan sadonkorjuujuhlan, kekrin piirteitä, koska muinaissuomalaiset vaihtoivat vanhan vuoden uuteen jo syksyllä. Ruotsalaisilla ja suomalaisilla joulupukki (nuuttipukki) oli mies, joka pukeutui hedelmällisyysriitin hahmoksi, pukiksi. Hän laittoi pukin sarvet päähän muuttuakseen šamanistisen perinteen mukaan pukin kaltaiseksi. Asuun kuuluivat myös tuohinaamari ja nurin käännetty lammasnahkaturkki.  Nykyaikaisen joulupukin asusta sarvet ovat jääneet pois. Myös olkipukki kuuluu tähän perinteeseen.
Kevätpäiväntasaus

Muinaiseurooppalainen vuodenvaihde sijoittui kevättalven laskiaisen tienoille. Kustaa Vilkuna arvelee kirjassa Vuotuinen ajantieto, että monet suomalaisen laskiaisen menot ovat peräisin ikivanhasta työnjuhlasta, jolloin naiset lopettivat pellavien, hamppujen ja villojen muokkaamisen ja kehräämisen langoiksi. Talonpoikainen ilonpito keskittyi mäenlaskuun. Mäkeä laskettaessa toivottiin tulevalle vuodelle onnea huutamalla ”pitkiä pellavia, hienoja hamppuja ja lautasenkokoisia nauriita”. Suomalaisen laskiaisen perinteistä elävät mäenlaskun ja jääkelkkojen tapaiset huvit. Enää laskiaista ei yhdistetä pellavankasvuun, vaan siinä hyvästellään pimein talvi ja aletaan odottaa kevättä. Laskiaisen perinneruokiin kuuluvat hernekeitto ja laskiaispullat.
Suomessa sytytettiin aikaisemmin kokkoja, helavalkeita eli toukovalkeita pelloille ja muille avoimille paikoille helajuhlan eli toukojuhlan aikana. Muinaissuomalaiset polttivat kokkoja pahojen henkien pois ajamiseksi. Juhlissa juotiin simaa ja tanssittiin.
Pohjanmaalla poltetaan paikoin edelleenkin pääsiäiskokkoja pääsiäislauantaina. Pääsiäinen on juutalainen ja kristillinen vuotuisjuhla.
Kesäpäivänseisaus

Keskikesän juhlan suomalainen nimitys on juhannus. Juhannuksen alkuperäisiä nimiä olivat muun muassa vakkajuhla ja Ukon juhla. Muihin Pohjoismaihin liittyen Suomessakin on puhuttu mittumaarista (ruotsin midsommar, keskikesä).
Juhannuskokko, juhannuskoivut ja ruotsinkielisten alueiden juhannussalko liittyvät suomalaiseen juhannukseen. Juhannuksena myös taikuuden on ajateltu olevan vahvimmillaan, erityisesti näin on laita juhannusyönä.  Juhannustaioilla pyrittiin erityisesti näkemään tuleva puoliso tai saamaan haluttu henkilö puolisoksi.
Syyspäiväntasaus

Syyspäiväntasauksen juhlien teemoihin liittyy kuolema, kuten muuhunkin vuodenkiertoon. Vainajien juhlassa kunnioitettiin ja muisteltiin suvun edesmenneitä jäseniä.
Suomessa kristillinen vainajien päivä on pyhäinpäivä. Anglosaksisissa maissa pyhäinpäivän aattona 31.10. vietetään halloweenia, alkuaan muinaisten kelttien talven alkamisen päivää, jolloin vainajahenkien uskottiin liikkuvan.
Toisaalta oli sadonkorjuun juhlinnan aika. Suomalaisilla kekrijuhla oli sadonkorjuun juhla. Kekriä vietettiin mikkelinpäivän (29.9.) ja nykyisen pyhäinpäivän välisenä aikana, tarkka ajankohta määräytyi kulloisenkin vuoden syystoimien mukaan. Sana kekri tarkoitti kansankielessä viimeiseksi jäämistä tai jonkin päättymistä, ja kekri merkitsi myös vuoden vaihtumista maatalousyhteisössä.
Kirjallisuutta

Nirkko, Juha (toim.): Juhannus ajallaan: Juhlia vapusta kekriin.  (Folklore-sarja)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.  ISBN 951-746-587-4
Vilkuna, Kustaa: Vuotuinen ajantieto: Vanhoista merkkipäivistä sekä kansanomaisesta talous- ja sääkalenterista enteineen.  (Kuvittanut Erkki Tanttu. 24. painos (1. laitos 1950))  Helsingissä:  Otava, 2007.  ISBN 951-1-12544-3
Aiheesta muualla

Rituaalinen konteksti. Johdatus kulttuuri- ja sosiaaliantropologiaan, Tampereen yliopisto, avoin yliopisto.
Kalendaaririitit ja karnevaalit: Symbolisen järjestyksen kääntäminen. Sosiaaliantropologian perusteet, Helsingin yliopiston avoin yliopisto.
Suuri olkipukki Gävlessä Ruotsissa.
Juhannuskokko Saarenmaalla Virossa.
Kaljazin

| Kaljazin Калязин |
| --- | --- |
 Uglitšin tekoaltaasta kohoava Pyhän Nikolaoksen katedraalin kellotorni Kaljazninissa.
 vaakuna
 Tverin alueen sijainti Venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Kaljazin
 Koordinaatit: 57.2411°N, 37.8282°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Tverin alue
Piiri:  Kaljazin
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10 km²
Korkeus:  120 m
Väkiluku (2015):  13 345
 – Väestötiheys:  1 390 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 
 www.kalyazin.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaljazin (ven. Каля́зин) on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan muodostaman Uglitšin tekoaltaan rannalla 175 kilometriä Tveristä koilliseen. Kaupunki on Kaljazinin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan, Sonkovon ja Pietarin välinen rautatie, josta kaupungissa haarautuu Uglitšiin johtava sivurata. Asukkaita on 13 900 henkeä (vuonna 2009).
Paikalla sijainnut asutus tunnetaan 1100-luvulta lähtien. 1400-luvulla Volgan vastarannalle perustettiin Kaljazinin pyhän kolminaisuuden luostari, joka sai nimensä Koljaga-nimisestä maanomistajasta. Vuonna 1775 Kaljazinista tuli Tverin lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki. Nykyään kaupungissa on jalkine-, tekstiili-, konepaja- ja elintarviketeollisuutta.
Osa kaupungista jäi 1930–1940-luvuilla rakennetun Uglitšin vesivoimalan tekojärven alle. Veden alta kohoaa entisen Pyhän Nikolaoksen katedraalin korkea kellotapuli. Muita nähtävyyksiä ovat vuonna 1787 rakennettu Kristuksen taivaaseen astumisen kirkko sekä kotiseutumuseo, johon on kerätty veden alle jääneen Kolminaisuuden luostarin esineistöä sekä 1700–1800-lukujen koristetaidetta.
Aiheesta muualla

Kaljazinin piirin sivusto (venäjäksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaljazin Wikimedia Commonsissa
Kalkkikääpä

| Kalkkikääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Erittäin uhanalainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Fomitopsidaceae
Suku::  Rivikäävät Antrodia
Laji::  crassa
Kaksiosainen nimi
 Antrodia crassa  (P. Karst.) Ryvarden, 1973 
Synonyymit
 Physisporus crassus P. Karst., 1889  Resinoporia crassa (P. Karst.) Audet, 2017 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kalkkikääpä (Antrodia crassa) pohjoinen ruskolahottajaiin kuuluva kääpälaji, joka on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Kalkkikääpä kasvaa resupinaattisesti ja on monivuotinen. Itiöemä on noin kämmenen kokoinen ja yleensä ellipsin muotoinen. Tuoreena sen rakenne on hauraan juustomainen, pinta on sileä ja väri kalkinvalkoinen. Kuivuessaan kalkkikääpä ei halkeile (vertaa halkeilevaan katkokääpään) ja siitä tulee liitumaisen kova ja väri pysyy joko ennallaan tai hieman kellertyy (toisin kuin sitkaskääpä, joka tummuu). Tuoksu on makean hedelmäinen ja hyvä, mutta maku kitkerä. Vanhoissa itiöemissä reuna vetäytyy ja muuttuu harmaaksi. Kalkkikääpä ei muodosta portaita tai pseudopileuksia kuten sitä muistuttava kalvaskääpä. Pillit ovat säännöllisen pyöreitä ja niitä on 6–7 millimetrillä.
Kalkkikäävän vanhimmat tyviosat rappeutuvat murenevaksi valkeaksi massaksi, joten kääpä irtoaa helposti alustastaan. Isäntäpuuna toimivat kangasmetsissä kauan maassa maanneet männyt, joissa kalkkikääpä kasvaa lähellä maakosketusta.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kalkkikääpä (Antrodia crassa)
Kalkkikääpä. SYKEn lajiesittelyt. www.ymparisto.fi/Lajit. Päivitetty 4.12.2014.
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Antrodia crassa:  Wikidata: Q10549329  BioLib: 305117  CoL: F46M  EoL: 1008955  Fungorum: 308774  GBIF: 2542487  iNaturalist: 606003  IRMNG: 10645890  MycoBank: 308774  NBN: NBNSYS0000020872  NCBI: 1338664  NZOR: 59122e97-cb54-4855-a434-36d388a8e94b  Open Tree of Life: 3801117  Laji.fi: MX.205424 
Physisporus crassus:  Wikidata: Q108219722  CoL: 6VHYT  Fungorum: 250338  GBIF: 2542491  MycoBank: 250338
Kalevan kisat 1929

Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1929 Viipurissa Papulan kentällä 17.–18. elokuuta. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot.
Mitalistit

| Laji | Kultaa | Aika /  tulos | Hopeaa | Aika /  tulos | Pronssia | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | Erkki Koponen | 10,8 | Akilles Järvinen | 11,0 | Risto Mattila | 11,0 |
| 200 m | Akilles Järvinen | 22,5 | Kalervo Pitkänen | 22,7 | Juho Huhta | 22,8 |
| 400 m | Juho Huhta | 51,0 | Aarno Niini | 51,7 | Martti Haanpää | 52,0 |
| 800 m | Harri Larva | 1.57,6 | Leo Helgas | 1.57,9 | Arvo Lehtonen | 1.58,0 |
| 1 500 m | Leo Helgas | 4.03,1 | Niilo Koivunalho | 4.03,8 | Paavo Jokivirta | 4.04,4 |
| 5 000 m | Toivo Loukola | 14.48,7 | Kalle Matilainen | 14.51,7 | Heikki Potila | 15.01,1 |
| 10 000 m | Toivo Loukola | 31.22,4 | Armas Toivonen | 31.27,1 | Kalle Matilainen | 31.45,8 |
| 25 000 m | Martti Marttelin | 1.25.42,9 | Verner Laaksonen | 1.29.14,2 | Ilmari Kuokka | 1.34.44,9 |
| 110 m aidat | Bengt Sjöstedt | 15,3 | Akilles Järvinen | 15,7 |  |  |
| 400 m aidat | Jukka Matilainen | 55,8 | Niilo Mattila | 56,1 | Martti Jukola | 57,3 |
| 3 000 m esteet | Toivo Loukola | 9.28,3 | Volmari Iso-Hollo | 9.41,0 | Erkki Peltonen | 9.51,3 |
| Korkeushyppy | Armas Wahlstedt | 185 | Heino Kokkonen | 180 | Harald Dahlman | 180 |
| Seiväshyppy | John Lindroth | 380 | Martti Kymäläinen | 380 | Ilmari Nikander | 360 |
| Pituushyppy | Martti Topelius | 708 | Toimi Tulikoura | 700 | Guido Gustafsson | 682 |
| Kolmiloikka | Toimi Tulikoura | 14,66 | Onni Rajasaari | 14,28 | Väinö Rainio | 14,13 |
| Kuulantyöntö | Armas Wahlstedt | 15,40 | Kalle Järvinen | 14,61 | Hannes Torpo | 14,34 |
| Kiekonheitto | Antero Kivi | 44,43 | Eino Kenttä | 43,77 | Hannes Torpo | 41,72 |
| Moukarinheitto | Ville Pörhölä | 48,04 | Erik Eriksson | 47,03 | Juho Siltanen | 42,05 |
| Keihäänheitto | Matti Järvinen | 66,18 | Eino Penttilä | 64,62 | Albert Lamppu | 60,78 |
| Viisiottelu | Martti Topelius | 3558,105 | Urho Koivistoinen | 3014,005 | Martti Hakola | 2935,835 |
| Kymmenottelu | Paavo Yrjölä | 7607,995 | Akseli Finell | 7171,485 | Martti Topelius | 7091,940 |
Kalevan malja

| # | Seura | Pist |
| --- | --- | --- |
| 1 | Helsingin Kisa-Veikot | 45 |

| 2 | Helsingin Toverit | 31 |
| 3 | Tampereen Pyrintö | 21 |
| 4 | Viipurin Urheilijat | 19 |
| 5 | Turun Urheiluliitto | 16 |
Kalkonit

Buteiini on eräs kalkoneista
Kalkonit ovat flavonoideihin kuuluvia aromaattisia orgaanisia yhdisteitä. Kalkonien rakenne perustuu kalkonin eli bentsylideeniasetofenonin rakenteeseen ja aromaattisissa renkaissa on vaihteleva määrä hydroksyyliryhmiä.
Luonnossa kalkoneita esiintyy useiden kasvien kukissa. Tämän lisäksi pienempiä määriä niitä on myös hedelmissä, lehdissä ja siemenissä. Väriltään kalkonit ovat tyypillisesti keltaisia tai oransseja. Emäksisissä olosuhteissa kalkonit muodostavat rengasrakenteisia flavanoneja ja kalkonit ovat näiden biosynteesin esiasteita. Tätä reaktiota katalysoi kalkoni-isomeraasientsyymi. Kasvit muodostavat kalkoneita p-kumaarihaposta kalkonisyntaasin katalysoimana. Luonnossa kalkonit esiintyvät joko vapaina (11 kalkonia tai glykosideina (28 erilaista kalkoniaglykonia). Sokeriosana näissä glykosideissa on tyypillisesti glukoosi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
TCI Chemicals: Chalconoids (englanniksi)
Kaliumpyrosulfiitti

| Kaliumpyrosulfiitti |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  16731-55-8
PubChem CID:  28019 ja 169445793
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  K2S2O5
Moolimassa:  222,34
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Sulamispiste:  190 °C (hajoaa)
Tiheys:  2,34 g/cm3
Liukoisuus veteen:  495 g/l (25 °C)
   
Kaliumpyrosulfiitti (K2S2O5) eli kaliumdisulfiitti tai kaliummetabisulfiitti on kalium- ja pyrosulfiitti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa elintarvikkeiden lisäaineena, antibakteerisena aineena ja pelkistimenä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa kaliumpyrosulfiitti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on alkeiskopiltaan monokliininen. Kaliumpyrosulfiitti liukenee erittäin hyvin veteen ja liukeneminen on endoterminen prosessi. Kuumennettaessa aine hajoaa.
Kaliumpyrosulfiittia valmistetaan kaliumkarbonaatin ja rikkidioksidin välisellä reaktiolla. Toinen tapa on kaliumvetysulfiitin kuumentaminen.
Kaliumpyrosulfiitilla on antibakteerisia ja hapettumista estäviä ominaisuuksia, joiden vuoksi sitä käytetään lisäaineena muun muassa viineissä ja viinin valmistukseen käytettävien käymisastioiden puhdistukseen. Yhdisteen E-koodi on E224. Kaliumpyrosulfiittia käytetään myös pelkistimenä tekstiilien värjäyksessä ja valokuvauskemikaalina.
Aiheesta muualla

PubChem: Potassium metabisulfite (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Potassium disulfite (englanniksi)
Luettelo kouluratsastuksen maailmanmestaruuskilpailujen voittajista

Luetteloon on koottu kouluratsastuksen maailmanmestaruuskilpailujen voittajat.
Henkilökohtaiset kilpailut > 1966

Josef Neckermann (Länsi-Saksa) / Mariano
Henkilökohtaiset kilpailut > 1970

Jelena Petuškova (Neuvostoliitto) / Pepel
Henkilökohtaiset kilpailut > 1974

Reiner Klimke (Länsi-Saksa) / Mehmed