Loiret (joki)
Saastuminen ja veden laatu

Varsinkin 1980-luvulaa Loiret'n vesi oli erittäin saastunutta. Saastelähteitä oli useita, mutta huomattavin niistä oli Orléans-La Sourcen vedenpuhdistuslaitos, josta jätevedet laskettiin Dhuy-jokeen ja joka alensi veden laatua kahden tason verran kuusitasoisella asteikolla (Le Dhuy siirtyi tasolta 3 tasolle 5). Toinen saastelähde oli Dhuy itse, johon kerääntyi varsinkin maataloudesta peräisin olevia jäteaineita, etenkin talvisin. Lisäksi jokeen päätyivät maanteiden ojien vedet, joita siihen aikaan ei suodatettu. Loiret'hen karstimaan kautta päätyvä Loiren vesi taas on suodattunutta mutta lähes hapetonta. Loiret'n vesi oli niin saatunutta, että levät eivät siinä enää kasvaneet. Vuonna 1985 vahvistettiin kuitenkin toimenpidesuunnitelma veden laadun parantamiseksi.. Sen mukaisesti Orléans-La Sourcen jätevedenpuhdistamo siirrettiin vuoja Saint-Cyr-en-Valin vedenpuhdistamo siirrettiin vuonna 1992 toiseen paikkaan, samoin Saint-Cyr-en-Valin puhdistamo vuonna 2009.) Nämä toimenpiteet ovatkin vaikuttanueet jonkin verran, ja esimerkiksi vuonna 2013 leviä päin vastoin oli joessa liikaakin. Muutamaa vuotta myöhemmin ASRL ja Olivet'n kaupunki sopivat suuren ruoppausaluksen hankkimisesta joessa olevien vesikasveista muodostuneiden patoutumien poistamiseksi. Useita vastaavanlaisia ruoppausaluksia on toiminut muuallakin.
Vahinkoja sattuu silti edelleen. Esimerkiksi vuonna 2015 kalastus ja vesiliikenne Loiret'ssa ja sen sivujoissa kiellettiin saastumisen vuoksi yli kuukauden ajaksi.. Vuonna 2016 Vienne-en-Valin, Tigyn ja Neuvy-en-Sullias'n puhdistamot laskivat yhä jätevedet Dhuy-jokeen.. Vuonna 2017 joen vesi oli edelleen huonolaatuista ja levien runsaus haittasi vesiurheilun kuten soudun harjoittamista joella..
Suurelta osalta Loiret'n ongelmat johtuvat siitä, että menneinä vuosisatoina sitä kanavoitiin liialtikin tavalla, joka hidastaa sen virtaamaa, jolloin ylimääräinen muta ja levät sekä saasteet poistuvat joesta hitaammin kuin muutoin tapahtuisi.
Toimenpiteisiin ryhtymistä vaikuettaa se, että noin kolmasosa Loiret'n valuma-alueesta on kaupunkimaisesti rakennettua ja sisältää paljon historiallisesti arvokkaita kohteita, minkä vuoksi toimenpiteistä on neuvoteltava monien tahojen kanssa. Vuonna 2017 eri osapuolet eivät edelleenkään olleet yhtä mieltä siitä, kuinka pahasti joki oli saastunut. Yksi näistä tahoista on vesialueiden omistajien järjestö Assosiaction syndicale de la rivière Loiret (ASRL), joka perustettiin prefektin päätöksellä vuonna 1858. Sitä koskevia säännöksiä on myöhemmin useita kertoja muutettu, mutta sen perusteet kuten vesialueen omistajien asema hallinnossa ovat pysyneet koko ajan alkuperäsellä kannalla.
Se seikka, että yhä suurempi osa joen valuma-alueesta on rakennettua aluetta, jossa sadevesi ei pääse imeytymään maahan, on johtanut siihen, että joessa esiintyy entistä useammin suuria tulvia. Kesäkuun 2016 katastrofaalisten tulvien jälkeen eri tahot pääsivät yksimielisyyteen siitä, että toimenpiteisiin on ryhdittävä. SAGE oli jo vuonna 2011 laatinut sopimuksen, jonka mukaan Loiret'n vesi oli saatava jälleen hyvälaatuiseksi vuoteen 2027 mennessä. Viisivuotinen toimenpideohjelma aloitettiin vuonna 2017, ja 16. syyskuuta 2017 pidettiin suunnittelukokous, "Assises de la rivière Loiret", jossa toimenpiteistä sovittiin tarkemmin. Asiaa koskenut sopimus allekirjoitettiin 14. lokakuuta 2016. Joesta päätettiin poistaa suuri määrä mutaa, jota siihen oli jo kertynyt 168&nbps;kuutiometriä, suurin osa sen yläjuoksulle. On kuitenkin epäselvää, miksi mudan kerrostuminien on vuoden 2006 jälkeen kaiken kaikkiaan vähentynyt mutta paikoitellen isääntynyt ennestäänkin. Kaupunkimaisesti rakennettua on varsinkin Loiren ja Loiret'n välinen alue sekä valuma-alueen eteläosa, jossa on yliopistokampus.