stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Evijärvi
Historia > Asutuksen syntyminen

Evijärvellä on löydetty kivikautisen asutuksen jäännöksiä Hanhikosken rannalta. Näsijärven vedet laskivat tuolloin Ähtävänjoen kautta Pohjanlahteen. Rautakaudelle tultaessa väestö väheni huomattavasti, ja Evijärven seutu jäi pääosin eränkäyntialueeksi. Alueella asui niin sanottuja lappalaisia. Evijärven läpi kulki Ylä-Satakunnasta Ähtäristä alkanut vesireitti, jota kautta Hämeestä ja Pirkkalasta asti pääsi Pohjanmaan rannikolle.
Nykyistä huomattavasti vuolaamman Ähtävänjoen kalaisuus sekä ympäröivien erämaiden riista olivat uudisasukkaiden tärkeimpiä houkuttimia. Vanhimpia taloja ja kyläyhteisöjä ovat todennäköisesti muinaisen vesireitin varrelle perustetut talot. Evijärven seutu kuului keskiajalla Pietarsaaren suurpitäjän takamaihin. Pohjanlahden rannikon ruotsalaisasutus ulottui Evijärvelle saakka, mistä ovat muistoina monet ruotsinkieliset paikannimet, kuten Björbacka, Stenbacka, Norrena ja Söderena. Samaa perua on esitetty olevan myös Evijärven nimi, pohjautuen sanaan ”evja”, joka tarkoittaa märkää rantaniittyä tai luhtaa. Ainakin eräät Evijärven vanhimmat talot Inan (Ena) kylässä olivat ruotsinkielisiä,  kuten monet muutkin veroa maksavat talot Alajärvelle saakka.  Evijärvi sanan alkuosa Evi ei kuulu alun perin suomen kielen äänneasuun, mutta voi olla muuttunut sanasta evä. Nimen loppuosa voi periytyä saamen järveä merkitsevästä sanasta jävri. Vuoden 1540 luettelossa esiintyy jo ”Effvijerffiby”, mutta C. C. Mörtin pitäjänkarttaan vuodelta 1709 se on merkitty sanalla ”Noor” tarkoittaen pohjoista Lappajärveä. Paikannimistö on alun perin pitkälti ruotsinkielistä, mutta muuttuneet suomenkielisen ääntämyksen mukaan helpommin sanottavaksi. Alkuperäistä lappalaisnimistöä on enää vaikea havaita, kuten nykyistä Kniivilänlahtea merkinnyt Kultalahti (1709 kartassa Kuldalachte), joka pohjautunee saamenkielistä lainautuneeseen povettoman nuotan nimeen ”kulth”, joka esiintyy tavallisesti yhdessä rantanuotan eli inan kanssa.
Historia > Kyläkuntien syntyminen

Evijärvi mainitaan 1500-luvun puolivälin asiakirjoissa Pietarsaareen kuuluvaksi kyläkunnaksi, jossa vuosisadan lopulla oli jo 20 taloa. Vaikka vielä 1600-luvullakin syntyi jonkin verran ruotsalaista uudisasutusta, tulivat savolaiset seudun tärkeimmiksi asuttajiksi. Asutus pysyi pitkään harvana. Väkiluku oli todennäköisesti 1600-luvulla ennen suuria kuolonvuosia noin 3 000, vuonna 1749 se oli 505 ja 1805 jo 2 426. Vuonna 1760 Evijärvestä tuli Lappajärven kappeliseurakunta, ja 1865 se erotettiin omaksi seurakunnaksi. Evijärven kirkon rakensi kuuluisa alahärmäläinen Antti Hakola vuonna 1758. Ensimmäinen kirkkoherra K. A. Calamnius astui virkaansa 1877. Omaksi pitäjäksi Evijärvi tuli 1867.
Historia > Siirtolaisuus Pohjois-Amerikkaan

1800-luvun lopulla Evijärveltä lähti Pohjois-Amerikkaan yli 2 000 siirtolaista, joista kuitenkin useat palasivat myöhemmin takaisin. Vuonna 1920 kunnassa oli asukkaita 4 159. Evijärven asukasluku pysyi 4 000:n tienoilla 1960-luvulle saakka, jolloin väestö alkoi hitaasti vähentyä. 1970-luvun puolivälissä asukkaita oli enää runsaat 3 300, mutta asukasluku kääntyi vuosikymmenen lopulla jälleen kasvuun. Vuonna 1985 Evijärvellä oli asukkaita 3 442. 1990-luvun alussa vaikuttanut lama ja maaltamuutto vähensivät kunnan asukasluvun vuoteen 2011 mennessä 2 761 asukkaaseen.
Maantiede > Luonto

Evijärvi on Etelä-Pohjanmaan Järviseudun kunta, jonka maisemia hallitsevat kumpuilevat metsämaat, pienet peltolaikut ja lukuisat järvet.
Kallioperä on suurimmaksi osaksi biotiittiplagioklaasigneissiä, gneissigraniittia sekä amfibioliittia. Särkijärven kylästä noin kilometrin verran luoteeseen on usean metrin vahvuinen kvartsisuoni. Kalliopaljastumia on eniten Lepistönmäen, Haapajärven ja Kuoppa-ahon välisellä alueella. Yleisin maalaji on moreeni, joka muodostaa paikoin pitkittäisselänteitä, drumliineja. Moreeni on usein paikoin turpeen peitossa. Savea ja hiekkaa on jokien ja järvien rannoilla kapeina vyöhykkeinä, jotka on yleensä raivattu pelloiksi. Jonkin verran myös kivisiä moreenimaita on raivattu viljelymaiksi. Pinnanmuodoiltaan Evijärvi kuuluu Etelä-Pohjanmaan kankareseutuun. Vaihtelevinta maasto on kunnan itä- ja pohjoisosissa. Alueen korkein kohouma on Kuoppa-ahosta länteen ylittää 90 metrin tason.
Maantiede > Vesistö

Kunnan maisemaa elävöittävät lukuisat järvet, joista suurin on satasaarinen Evijärvi. Evijärven aikaisemmin hyvin runsas kalakanta on järven säännöstelyn aloittamisen (1954) jälkeen vähentynyt. Lisäksi rehevöityminen on hävittänyt järven arvokalakannan lähes kokonaan. Järveen on kalakannan elvyttämisen vuoksi istutettu kuhaa, järvitaimenta, planktonsiikaa ja järvisiikaa. Kuntaa luode-kaakkoisuunnassa halkovista joista on huomattavin koskinen Ähtävänjoki.
Maantiede > Kylät

Evijärvi, Haapajärvenkylä, Ina (Ena), Jokikylä, Kerttua, Kivijärvenkylä, Latukka, Sydänmaa, Särkikylä.
Maantiede > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Evijärvellä oli 2 499 asukasta, joista 875 asui taajamassa, 1 605 haja-asutusalueilla ja 19:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Evijärven taajama-aste on 35,3 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Evijärven kirkonkylä.
Väestö > Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Evijärven väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 3 423 | 3 423 |
| 1985 | 1985 |    | 3 431 | 3 431 |
| 1990 | 1990 |    | 3 356 | 3 356 |
| 1995 | 1995 |    | 3 287 | 3 287 |
| 2000 | 2000 |    | 3 067 | 3 067 |
| 2005 | 2005 |    | 2 916 | 2 916 |
| 2010 | 2010 |    | 2 755 | 2 755 |
| 2015 | 2015 |    | 2 576 | 2 576 |
| 2020 | 2020 |    | 2 430 | 2 430 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestö > Kieli ja etnisyys

Evijärven väestöstä oli vuonna 2023 suomenkielisiä 93,7 prosenttia, ruotsinkielisiä 2,1 prosenttia ja vieraskielisiä 4,3 prosenttia. Evijärvellä asui vuoden 2023 lopussa 82 ulkomaan kansalaista, mikä on 3,6 prosenttia kunnan väestöstä. Suurin yksittäinen ulkomaalainen väestöryhmä on virolaiset, joita asuu Evijärvellä 23 henkeä. Seuraavaksi suurimmat väestöryhmät ovat ukrainalaiset (20) ja venäläiset (15).
Väestö > Uskonto

Vuoden 2023 aluejaon mukaan Evijärvellä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Kauhavan seurakunta
Evijärven kirkkopiiri
Seurakunta toimii myös Kauhavan kaupungin alueella.
Paikkakunnalla toimii myös vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen Evijärven rauhanyhdistys. Rauhanyhdistykseen kuului vuonna 2023 yhteensä 35 jäsentä.. Muita kirkkokuntia edustaa helluntaiherätykseen lukeutuva Evijärven helluntaiseurakunta sekä vuonna 1988 perustettu Suomen Adventtikirkkoon kuuluva Evijärven adventtiseurakunta. Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Evijärven alueella toimii Tampereen ortodoksinen seurakunta.
Väestö > Entiset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Evijärven kunnan nykyisellä alueella.
Evijärven seurakunta (liitetty Kauhavan seurakuntaan 2023)
Talous

Evijärven työpaikkarakenne, Tilastokeskus (2022)
Alkutuotanto (21.1%)
Jalostus (28.0%)
Palvelusektori (49.3%)
Muut sektorit (1.6%)
Talousalueena Evijärvi kuuluu Järviseudun seutukuntaan, jonka alueellinen bruttokansantuote oli 36 671 euroa asukasta kohden vuonna 2022. Alueellinen BKT on maan keskiarvoa pienempi ja seutukuntien keskinäisessä vertailussa 42. suurin.
Evijärvellä oli vuonna 2022 yhteensä 818 työpaikkaa ja kaupungissa asui 928 työllistä työssäkäyvää. Asuinkunnassaan työssäkäyvien osuus työllisistä on 59,4 prosenttia. Evijärven työpaikkojen suhde on palveluvaltainen. Palvelujen osuus työpaikoista on 49,3 prosenttia, jalostuksen 28,0 prosenttia ja alkutuotannon 21,1 prosenttia.
Evijärven työpaikkaomavaraisuus on 88,1 prosenttia. Työikäisten työllisyysaste oli 77,6 prosenttia vuonna 2022 ja työttömien osuus työvoimasta 6,8 prosenttia. Taloudellisen huoltosuhteen mittarilla Evijärvellä on 152,8 työvoiman ulkopuolella olevaa ja työtöntä sataa työllistä kohden.
Talous > Yritykset

Evijärvellä on monipuolista yritystoimintaa. Keskeisimpiä elinkeinoja ovat maidontuotanto ja turkistarhaus. Evijärvellä on teollisuutta puunjalostus-, muovi-, metalli- ja elintarvikealalla. Evijärven suurimpia yrityksiä ovat työkoneiden ja tarkentamisen osiin erikoistunut Ateno, Evijärven Osuusmeijeri, Evijärven Peruna ja turkistarhaukseen erikoistunut Korpikettu Kultalahti. Evijärven suurimpiin yritystuloverojen maksajiin kuului vuonna 2021 myös urakoitsija Jorma Tähtinen sekä tietoliikenneasennuksia tekevä Netion.
Liikenne

Evijärven kautta kulkevat kantatiet 63 ja 68, jotka risteävät kirkonkylän tuntumassa. Lähin rautatieasema on Seinäjoki–Oulu-radalla Kauhavalla.
Liikenne > Etäisyyksiä Evijärveltä

Kauhava 40 km
Lapua 55 km
Pietarsaari 55 km
Seinäjoki 75 km
Kulttuuri > Tapahtumat

Evijärven Vasikka-ahon markkinat: heinäkuun viimeinen lauantai
Hämärät markkinat: syyskuun viimeinen tai toiseksi viimeinen perjantai
Kulttuuri > Nähtävyydet

Evijärvellä sijaitseva Väinöntalo on Suomen suurin talonpoikaismuseo. Evijärven keskustassa sijaitsee Limutippu-limonaditehdasmuseo. Taidetila TIIRA on näyttelytila, jossa esitellään kuvataidetta ja vaihtuvia ikkunanäyttelyjä. Historiallista uittomiestaitoa pitää yllä Evijärvi-seuran Jokisaareen rakentama uittomieskämppä.
Evijärven Nuorisoseura
Kivijärvi (Eurojärvi)
Tähtitorni
Evijärven kirkko
Kulttuuri > Ruoka

Evijärven pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla kevätlahnasta tehty suolalahna.
Kulttuuri > Urheilu

Evijärveläisiä urheiluseuroja
Evijärven Urheilijat
Hallinto ja politiikka > Hallinto

Evijärven kunnanjohtaja vuodesta 2020 on Mikko Huhtala. Kunnanvaltuustossa on 17 paikkaa, joista 9 on Keskustan hallussa kaudella 2021–2025.
Hallinto ja politiikka > Politiikka

Annetut äänet viimeisimmissä kunnallisvaaleissa. (lähde: YLE, Vaalitulospalvelu)
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | KESK | KESK | KOK | KOK | KD | KD | SDP | SDP | VAS | VAS | PS | PS | Johto |
| Vuosi | Ääniä | % | Ääniä | % | Ääniä | % | Ääniä | % | Ääniä | % | Ääniä | % | Johto |
| 2008 | 970 | 67,9 | 189 | 13,2 | 71 | 5,0 | 198 | 13,9 |  |  |  |  | 54,7 |
| 2012 | 879 | 59,9 | 169 | 11,5 | 85 | 5,8 | 101 | 6,9 | 33 | 2,2 | 200 | 13,6 | 48,4 |
| 2017 | 827 | 63,2 | 167 | 12,8 | 92 | 7,0 | 124 | 9,5 | 53 | 4,3 | 46 | 3,5 | 50,4 |
| 2021 | 570 | 46,6 | 363 | 29,7 | 102 | 8,3 | 80 | 6,5 | 75 | 6,1 |  |  | 16,9 |
Tunnettuja asukkaita

Esko Ahonen (s. 1955), kansanedustaja
Kalle Ahonen (1906–1992), maanviljelijä ja kirjailija
Antti Ahopelto (s. 1984), laulaja
Johanna Försti (s. 1974), muusikko
Onni Hanhikoski, tukkilaiskisoissa vuonna 1962 hukkunut
Tea Ista (1932–2014), näyttelijä
Veikko Karvonen (1923–2019), yritysjohtaja, kauppaneuvos
Usko Katto (s. 1966), pastori, Suomen Helluntaikirkon johtaja (2016)
Aleksi Kiviaho (1913–1986), kansanedustaja
Reijo Kivijärvi (s. 1955), taidemaalari
Pentti Kniivilä, tukkilaiskisojen valtakunnanmestari
Helinä Marjamaa (s. 1956), pikajuoksija
Onni Pellinen (1924–2012), yritysjohtaja, kauppaneuvos
Väinö Tuomaala (1916–1975), kotiseutuneuvos.
Ystävyyskunnat

Vändra, 1991
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Evijärvi Wikimedia Commonsissa
Evijärven kunnan kotisivut
Tilastokeskus – Evijärven avainluvut
| n k Etelä-Pohjanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Alajärvi  Alavus  Evijärvi  Ilmajoki  Isojoki  Isokyrö  Karijoki  Kauhajoki  Kauhava  Kuortane  Kurikka  Lappajärvi  Lapua  Seinäjoki  Soini  Teuva  Vimpeli  Ähtäri 
Entiset kunnat:  Alahärmä  Jalasjärvi  Jurva  Kortesjärvi  Lehtimäki  Nurmo  Peräseinäjoki  Seinäjoen maalaiskunta  Töysä  Ylihärmä  Ylistaro 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Evijärven kirkko
Finlandia-hymni

Finlandia-hymni on Jean Sibeliuksen vuosina 1899 ja 1900 orkesterille säveltämän Finlandia-sävelrunon osa. Sibelius sovitti myöhemmin hymnin erilliseksi teokseksi kuorolle (op. 26 ja op. 113 no. 12). Laulettuna esitettävän kappaleen nykyään käytössä olevat sanat kirjoitti V. A. Koskenniemi.
Sanat

Sibelius ei alun perin tarkoittanut Finlandiaa laulettavaksi. Hymniin tehtiin kuitenkin alusta asti sanoituksia, eikä Sibelius katsonut voivansa sitä tai teoksen laulamista estää.
Ensimmäisen, käytännössä tuntemattomaksi jääneen sanoituksen hymniin laati Jalmari Finne, joka lähetti sen 23. syyskuuta 1907 nimettömänä kirjeenä Sibeliukselle ja Heikki Klemetille.
Amerikansuomalainen toimittaja ja musiikkimies Yrjö Sjöblom kirjoitti hymniin sanat New Yorkissa vuonna 1919, ja amerikansuomalaiset kuorot esittivät sitten hymniä Sjöblomin sanoituksilla.
Tenori Wäinö Solan tehtyä oman sanoituksensa vuonna 1937 Sibelius taipui sovittamaan Finlandia-hymnin mieskuorolle. Sekä Sola että Sibelius olivat vapaamuurareita ja teoksen ensiesitys oli Helsingissä Pyhä Johannes -loosissa 21. huhtikuuta 1938. Vapaamuurarillisissa tilaisuuksissa hymni lauletaan edelleen yleensä Solan sanoin. Tämä ensimmäinen kuorosovitus sisältyy viimeisenä osana Sibeliuksen opukseen nro 113, Vapaamuurarirituaalimusiikkia.
Mieskuoro Laulu-Miehet tilasi vuonna 1940 sanoituksen runoilija V. A. Koskenniemeltä ja tämä kirjoitti nykyään yleisesti käytössä olevat sanat. Sibelius hyväksyi myös tämän version. Sen ensiesitys oli Helsingin yliopiston päärakennuksen juhlasalissa Martti Turusen johdolla 7. joulukuuta 1940. Sibelius sovitti kappaleen vielä erikseen sekakuorolle vuonna 1948. Koskenniemen sanat heijastelevat sävellyksen alkuperäistä suomalaiskansallista henkeä sortovallan vastaisessa taistelussa. Joel Rundt sanoitti hymnin ruotsiksi.
Musiikki

Matti Hyökki esitti vuonna 2003 väitöskirjatutkimuksessaan, että Sibelius olisi lainannut Finlandia-hymnin alkutahtien sävelkulun ja soinnutuksen käytännössä suoraan Emil Genetzin vuonna 1881 säveltämästä isänmaallisesta kuorolaulusta Herää Suomi!. Tämä laulu oli tuohon aikaan hyvin tunnettu, joten Hyökin mukaan lainaus lienee ollut tietoinen ele, vaikka Sibelius ei sitä koskaan missään yhteydessä myöntänyt.
Asema Suomessa

Kansallisen symboliarvonsa vuoksi Finlandia-hymniä ehdotetaan aika ajoin Suomen kansallislauluksi Maamme-laulun tilalle.
Käyttö elokuvissa

Finlandia-hymni soi musiikkina muun muassa Edvin Laineen ohjaamassa elokuvassa Tuntematon sotilas (1955). Anssi Tikanmäki orkestereineen teki hymnistä elokuvaan Arvottomat (1982) rock-tyyppisen instrumentaaliversion, jonka yhtye on myös levyttänyt.
Virtenä ”Be Still, My Soul” (alun perin saksankielinen Katharina von Schlegelin sanoitus Stille meine Wille, dein Jesus hilft siegen) hymni soi elokuvan The Awakening (2011) taustalla kahdessa kohtauksessa sekä tv-sarjassa Bletchleyn nelikko: San Francisco (The Bletchley Circle: San Fransisco, 2018) ensimmäisen kauden toisessa jaksossa ”Valvojaiset” (Wake).lähde?
Käyttö muualla

Finlandia-hymni valittiin afrikkalaisen, Nigeriasta 1967 irtautuneen Biafran valtion kansallislauluksi nimellä ”Land of the Rising Sun”. Verisen sisällissodan ja katastrofaalisen nälänhädän jälkeen Nigeria valtasi Biafran takaisin vuonna 1970. Melodiaan on kirjoitettu myös uusia sanoja ja sitä käytetään virsien ”Be Still, My Soul” ja ”This Is My Song” sävelenä. Myös Islannin kirkon virsikirjassa Finlandian sävelmä esiintyy virsisävelmänä (virret 13 ”Þú Guð ert mikill annað allt er smátt”, teksti Sigurjón Guðjónsson ja 304 ”Vér treystum því, sem hönd Guðs hefur skrá”, jonka on kirjoittanut Tómas Guðmundsson). Kapellimestari Leopold Stokowski tiettävästi ehdotti melodiaa koko maailman kansallislauluksi.
Peter, Paul and Mary ja Joan Baez tekivät Finlandia-hymnistä rauhanlaulun A song of peace. Wigwam-yhtye soitti Finlandia-hymniä konserteissaan vuosina 1972–1974. Teoksen konserttitallenne vuodelta 1972 on julkaistu yhtyeen albumin Fairyport vuoden 2003 painoksella.
Following

| Following |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Christopher Nolan
Käsikirjoittaja:  Christopher Nolan
Tuottaja:  Christopher Nolan Emma Thomas Jeremy Theobald
Säveltäjä:  David Julyan
Kuvaaja:  Christopher Nolan
Leikkaaja:  Gareth Heal Christopher Nolan
Pääosat:  Jeremy Theobald Alex Haw Lucy Russell John Nolan
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Next Wave Films
Levittäjä:  Momentum Pictures
Ensi-ilta:   5. marraskuuta 1999
Kesto:  70 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  3000 £
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Following on brittiläinen rikoselokuva vuodelta 1998. Elokuvan käsikirjoitti ja ohjasi Christopher Nolan, ja se on hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa.
Following kuvattiin 16 millimetrin mustavalkoiselle filmille erittäin pienellä budjetilla. Nolan osti filmiä kelan kerrallaan, ja elokuvan tuotanto kesti vuoden.
Elokuva kertoo nuoresta työttömästä kirjailijasta, joka etsii innoitusta seurailemalla ventovieraita ihmisiä Lontoon kaduilla. Eräs hänen kohteistaan kuitenkin huomaa joutuneensa seuratuksi ja vetää päähenkilön mukaansa rikosten maailmaan.
Elokuvan juoni on epälineaarinen, ja kerrontatapa ennakoi hänen seuraavaa ohjaustyötään Memento; rikostarina puolestaan ennakoi myöhempää elokuvaa Inception.
Followingia esitettiin aluksi elokuvajuhlilla vuonna 1998, ja se sai useita palkintoja muun muassa Rotterdamissa (IFFR) ja San Franciscossa (SFIFF). Elokuva pääsi pienimuotoiseen teatterilevitykseen Isossa-Britanniassa seuraavana vuonna. Elokuva on julkaistu myös DVD:llä ja blu-raylla useissa maissa. Lisämateriaalina useissa julkaisuissa on elokuvan lineaarinen versio, jossa otot on järjestetty kronologisesti.
Abraham Flexner

Abraham Flexner vuonna 1895.
Abraham Flexner (13. marraskuuta 1866 – 21. syyskuuta 1959) oli yhdysvaltalainen pedagogi. Hänen Carnegie-säätiön tilauksesta kirjoittamansa Flexner Report (1910) lääketieteen koulutuksesta Yhdysvalloissa ja Kanadassa johti moniin muutoksiin alan koulutuksessa Pohjois-Amerikassa. Flexner oli myös yksi Princetonissa sijaitsevan Institute for Advanced Studyn perustajista.
Kirjallisuutta

Bonner, Thomas Neville, 2002. Iconoclast: Abraham Flexner and a Life in Learning. Johns Hopkins Univ. Press. ISBN 0-8018-7124-7. (englanniksi)
Bonner TN. The historical reputation of Abraham Flexner (1866-1959). Acad Med 1989;64(1):17-8.  (englanniksi)
Bonner TN. Abraham Flexner and the historians. J Hist Med Allied Sci 1990; 45(1):3-10.  (englanniksi)
Bonner TN. Searching for Abraham Flexner. Acad Med 1998;73(2):160-6.  (englanniksi)
Dubovsky H. The Jewish contribution to medicine. Part III. The 19th and 20th centuries in the USA. SAfr Med J 1989;76(3):119-20.  (englanniksi)
King LS. Medicine in the USA: historical vignettes. XX. The Flexner report of 1910. JAMA 1984;251(8):1079-86.  (englanniksi)
King DJ. The psychological training of Abraham Flexner, the reformer of medical education. J Psychol 1978;100:131-7.  (englanniksi)
Nevins, Michael, 2010. Abraham Flexner: A Flawed American Icon. iUniverse. ISBN 978-1-4502-6086-2.  (englanniksi)
Starr, Paul, 1982. The Social Transformation of American Medicine. Basic Books. ISBN 0-465-07935-0.  (englanniksi)
Wheatley, S. C., 1989. The Politics of Philanthropy: Abraham Flexner and Medical Education. University of Wisconsin Press. ISBN 0-299-11754-5.  (englanniksi)
Aiheesta muualla

http://www.encyclopedia.com/topic/Abraham_Flexner.aspx
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Abraham Flexner
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  Leopoldina  Scopus 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef 
Käännös suomeksi
Henry Folland

Henry Folland (1889–1954) oli englantilainen lentokonesuunnittelija ja Folland Aircraft -lentokonetehtaan omistaja.
Hän työskenteli vuodesta 1912 Royal Aircraft Factoryssä Farnborough'ssa.  Hän johti Royal Aircraft Factory S.E.5 -koneen suunnittelua ensimmäisen maailmansodan aikana. Hän suunnitteli myös Ruston Proctor Aerial Targetin, joka oli miehittämätön Zeppeliinien tuhoaja.
Vuonna 1917 hän siirtyi Nieuport & General Aircraft -yhtiön pääsuunnittelijaksi. Hän suunnitteli Nieuport Nighthawkin. Hän siirtyi Gloster Aircraft Companyyn vuonna 1921. Hän toimi Glosterin pääsuunnittelijana monta vuotta, kunnes vuonna 1937 perusti oman yhtiönsä.
Aiheesta muualla

"Our Designing Staffs and Their Future: A Word of Warning". Flight, 20 August 1919. p. 907.
"Mr H.P Folland". Flight, 10 September 1954. p. 395.
James, Derek N. Gloster Aircraft since 1917. London:P1971. ISBN 0 370 00084 6.utnam
Lewis, Peter. The British Fighter Since 1912. London:Putnam, 1979. ISBN 0 370 10049 2.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Henry Folland
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Taiteenala:  KulturNav 
Käännös suomeksi
Richard Florida

Richard Florida vuonna 2006.
Richard Florida (s. 1957 Newark, New Jersey) on yhdysvaltalainen ekonomisti ja kaupunkitutkija. Hän työskentelee professorina Toronton yliopistossa sekä johtajana Martin Prosperity -instituutissa. Florida kehitti teesin "luovasta pääomasta", jonka mukaan nykyajan urbaanille kehitykselle on perustavanlaatuista luovien ja lahjakkaiden ihmisten muodostamat yhteisöt.
Luova luokka

Florida tunnetaan erityisesti luomastaan käsitteestä luova luokka (engl. creative class) sekä kehittämästään niin kutsutusta gay-indeksistä. Florida on tutkimuksissaan löytänyt vahvan korrelaation luovan talouden sekä homoseksuaalien alakulttuurien kukoistavuuden välillä: hänen mukaansa alueilla, joilla homoseksuaaleja on paljon, voivat hyvin myös luovan talouden osa-alueet. Hän on myös pyrkinyt osoittamaan runsaasti kulttuurisia tekijöitä, jotka kannustavat innovatiivisuuteen ja luovuuteen ja puhunut teoksessaan The Flight of the Creative Class huolestuneeseen sävyyn Yhdysvaltojen heikentyneestä globaalista kilpailukyvystä luovien kykyjen houkuttelemisessa.
Teoksia

Who’s Your City?, 2008. ISBN 0-465-00352-4.
The Flight of the Creative Class. The New Global Competition for Talent , 2005. HarperBusiness, HarperCollins. ISBN 0-06-075691-8.
suomeksi Luovan luokan pako: uusi globaali kilpailu kyvyistä (Talentum, 2006)
Cities and the Creative Class, 2005. Routledge. ISBN 0-415-94887-8.
The Rise of the Creative Class. And How It's Transforming Work, Leisure and Everyday Life, 2002. Basic Books. ISBN 0-465-02477-7.
Branscomb, Lewis & Kodama, Fumio & Florida, Richard (1999). Industrializing Knowledge: University-Industry Linkages in Japan and the United States . MIT Press. ISBN 0-262-02465-9.
suomeksi Luovan luokan esiinmarssi: miten se muuttaa työssäkäyntiä, vapaa-aikaa, yhteiskuntaa ja arkielämää (Talentum, 2005)
Kenny, Martin & Florida, Richard (1993). Beyond Mass Production: The Japanese System and Its Transfer to the US. Oxford University Press. ISBN 0-19-507110-7.
Florida, Richard (1990). The Breakthrough Illusion. Corporate America's Failure to Move from Innovation to Mass Production. Basic Books.  ISBN 0-465-00760-0.
Aiheesta muualla

CreativeClass.org
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii  Google Scholar  Publons  ResearcherID 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Lentävä hollantilainen (ooppera)

Lentävä hollantilainen (saks. Der fliegende Holländer) on Richard Wagnerin kolminäytöksinen ooppera. Se esitetään kuitenkin tavallisesti ilman taukoja, yksinäytöksisen oopperan tapaan.