stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arrow’n informaatioparadoksi

Arrow’n informaatioparadoksi on ekonomisti Kenneth Arrow’n mukaan nimetty ongelma, joka liittyy kaupankäyntiin informaatiohyödykkeillä (esim. teknologia, keksinnöt). Paradoksi syntyy siitä, että informaatiohyödykkeen arvo ostajalle ei ole tunnettua ennen kuin hän on omaksunut informaation, mutta omaksuttuaan informaation ostaja on käytännössä saanut informaation itselleen ilmaiseksi. Paradoksista seuraa, että informaatiohyödykkeiden allokaatio markkinoilla on epäoptimaalinen.
Aineettomat oikeudet (IPR), kuten teknisten keksintöjen tapauksessa patentit, voivat ratkaista informaatioparadoksin osittain.
Arrow esitti ongelman alun perin tieteellisessä artikkelissaan vuonna 1962.
Arrow'n informaatioparadoksia ei tule sekoittaa Arrow’n paradoksiin (myös Arrow’n mahdottomuusteoreema).
Asakin kirkko

| Asakin kirkko Asak kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Halden, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Borgin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1893
Suunnittelija:  Nils Nilsson
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  340
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Asakin kirkko (norj. Asak kirke) on Haldenin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1893.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Asakin kirkko Wikimedia Commonsissa
Risumadonlakki

| Risumadonlakki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen 
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Hymenogastraceae
Suku::  Madonlakit Psilocybe
Laji::  medullosa
Kaksiosainen nimi
 Psilocybe medullosa  (Bres.) Borov. 
Synonyymit
 Naucoria medullosa Bres.  Galerina medullosa (Bres.) Clémençon  Phaeogalera medullosa (Bres.) M.M. Moser 
 Maat, joissa risumadonlakkia esiintyy
Katso myös
   Risumadonlakki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Risumadonlakki (Psilocybe medullosa) on madonlakkeihin (Psilocybe) kuuluva sienilaji, jota tavataan Euroopassa. Se on psilosybiinisieni.
Kuvaus

Lakin läpimitta on 12–35 millimetriä. Nuori lakki on puolipallomainen, mutta se avautuu ja muuttuu kartiomaiseksi, kellomaiseksi tai kuperaksi. Lakki on keskuskohoumallinen. Väritys vaihtelee, sillä lakki on vahvasti kosteusmuuntuva. Kostea lakki on taatelinruskea, reunoilta vaaleampi, kun taas kuiva lakki on himmeän punertavanruskea. Lakin päällä on tahmea kalvo, jonka pystyy poistamaan. Heltat kuultavat lakin läpi varsinkin, kun lakki on kostea. Jalka on 35–90 millimetriä pitkä ja 2–4 millimetriä leveä. Risumadonlakki kasvaa yleensä ryhmissä, harvemmin yksin.
Levinneisyys ja elinympäristö

Risumadonlakkia tiedetään esiintyvän vain Euroopassa. Sitä tavataan ainakin Italiassa, Itävallassa, Norjassa, Ranskassa, Ruotsissa, Saksassa, Suomessa, Sveitsissä ja Tšekissä. Risumadonlakkia esiintyy havu- ja sekametsien kosteissa, karikkeisissa paikoissa. Se kasvaa karikkeella ja lahopuulla pääasiassa havupuiden, kuten kuusten, mutta myös pyökkien alla. Sitä esiintyy myös maatuneissa risukasoissa ja pururadoilla. Lajia on kuvattu Suomessa yleiseksi mutta yleensä niukaksi.
Taksonomia

Risumadonlakin kuvasi alun perin Giacomo Bresadola vuonna 1898. Sieni oli peräisin Italiasta, ja se sai nimen Naucoria medullosa. Myöhemmin eurooppalaiset tutkijat ovat sijoittaneet risumadonlakin useisiin eri sukuihin, kuten nääpiköihin (Galerina) ja tummanääpiköihin (Phaeogalera). Vasta vuonna 2007 Jan Borovička ehdotti lajin siirtämistä madonlakkien (Psilocybe) sukuun. Myöhemmin DNA-tutkimukset ovat todistaneet, että risumadonlakki on selkeästi osa madonlakkien sukua.
Risumadonlakki on morfologisesti lähes identtinen pohjoisamerikkalaisen Psilocybe silvatica -lajin kanssa. Toisinaan niitä pidetään synonyymeinä, jolloin myös eurooppalainen risumadonlakki tunnetaan nimellä Psilocybe silvatica. DNA-tutkimusten perusteella Psilocybe medullosa ja Psilocybe silvatica ovat sisarlajeja: ne ovat hyvin läheistä sukua toisilleen, mutta niitä voi silti pitää erillisinä lajeina.
Psykoaktiivisuus

Risumadonlakki on psilosybiinisieni, mutta se sisältää vain pieniä määriä psykoaktiivisia yhdisteitä. Vuonna 2022 julkaistussa tutkimuksessa analysoitiin muiden sienten ohella 11 kuivattua risumadonlakkinäytettä. Merkittävimmät havaitut yhdisteet olivat psilosybiini (0,143–1,003 mg/g), baeokystiini (0,007–0,406 mg/g) ja norbaeokystiini (0,000–0,215 mg/g). Pitoisuudet olivat suhteellisen matalia: esimerkiksi suippumadonlakin (Psilocybe semilanceata) psilosybiinipitoisuus voi olla yli kymmenkertainen risumadonlakkiin verrattuna. Saman tutkimuksen mukaan risumadonlakki sisältää vain vähän psilosiinia (0,000–0,051 mg/g), mikä on yhteinen piirre suippumadonlakin kanssa. Matala psilosiinipitoisuus voi näkyä siten, että sienen jalka ei sinerry sitä vahingoittaessa.
Arrow’n paradoksi

Arrow’n paradoksi tai Arrow’n mahdottomuusteoreema on vaalitapoihin liittyvä teoreema, jonka mukaan mikään sellainen vaalitapa, jossa äänestäjät laittavat osan tai kaikki ehdokkaista suosituimmuusjärjestykseen, ei voi täyttää Arrow’n määrittämiä viittä maalaisjärjen mukaista kriteeriä. Teoreeman kehittäjä Kenneth Arrow voitti tutkimuksiaan esittävällä kirjalla Social choice and individual values Nobelin taloustieteiden palkinnon 1972.
Yksinkertaistettuna teoreeman mukaan yhteisön tulee päästä sopuun yhteisistä preferensseistä ja panna tietyt vaihtoehdot järjestykseen. Jokaisella yksilöllä on omat preferenssinsä ja pitäisi löytää jonkinlainen sosiaalisten preferenssien funktio, joka yhdistää kaikkien yksilöiden preferenssit yhteisiksi. Tällaisella funktiolla eli vaalitavalla tulisi olla kourallinen uskottavia ominaisuuksia:
Universaalius: Vaalitavan pitää kyetä muodostamaan tulos kaikista yksilöiden vaihtoehdoista (ei pitäisi tulla tilannetta, jossa vaaleilla ei ole lopputulosta)
Kansalaisten tasa-arvo: Kaikkien lopputulosten pitäisi olla saavutettavissa.
Diktaattorittomuus: Funktion ei tulisi yksinkertaisesti vain seurata tietyn yksilön preferenssejä ja jättää välittämättä muista.
Monotonisuus: Yksittäisen äänen vaihdon ei pitäisi aiheuttaa vastakkaista muutosta kokonaistuloksessa, eli jonkun ehdokkaan äänestämisen ei pitäisi laskea hänen vaalitulostaan. Tämän tilalla käytetään joskus Pareto-tehokkuutta.
Epärelevanttien vaihtoehtojen itsenäisyys: Jos alkuperäisistä valintavaihtoehdoista rajataan tietty vaihtoehto pois, tulisi lopullisessa vaalituloksessa muiden ehdokkaiden sijojen säilyä ennallaan.
Arrow’n teoreema sanoo, että jos äänestäjiä on enemmän kuin kaksi ja valintavaihtoehtoja enemmän kuin kolme, ei mikään ehdokkaiden järjestykseen asettamiseen perustuva vaalitapa voi täyttää kaikkia viittä ehtoa.
On korostettava, että Arrow’n mahdottomuusteoreema koskee vain sellaisia vaalitapoja, joissa äänestäjät asettavat ehdokkaita suosituimmuusjärjestykseen. Jotkut vaalitavat, joissa äänestäjät pisteyttävät ehdokkaat, täyttävät kaikki Arrow'n kriteerit.
Löysentämällä epärelevanttien vaihtoehtojen ehtoa poistamalla Smith-joukon kandidaatit, eräät Condorcet’n vaalitavat täyttävät ehdot.
Revonhäntäkasvit

| Revonhäntäkasvit |
| --- | --- |
 Punarevonhäntä (Amaranthus caudatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Revonhäntäkasvit Amaranthaceae  Juss.
Synonyymit
 Atriplicaceae Juss.  Betaceae Burnett  Blitaceae Kuntze  Chenopodiaceae Vent., nom. cons. (savikkakasvit)  Corispermaceae Link  Dysphaniaceae Pax, nom. cons.  Polycnemaceae Menge  Salicorniaceae Martinov  Salsolaceae Menge  Spinaciaceae Menge 
Katso myös
   Revonhäntäkasvit Wikispeciesissä   Revonhäntäkasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Revonhäntäkasvit (Amaranthaceae) on kasviheimo Caryophyllales-lahkossa. APG II -luokittelun mukaan entinen savikkakasvien (Chenopodiaceae) heimo luetaan nykyisin revonhäntäkasveihin. Revonhäntäkasvien heimoon kuului ennen noin 900 lajia, mutta savikkakasvien heimon kanssa lajeja on noin 2 400. Heimoon kuuluu monia koriste- ja hyötykasveja.
Revonhäntäkasveihin kuuluu savikkakasvit mukaan luettuna pääasiassa ruohovartisia trooppisen, subtrooppisen ja lauhkean vyöhykkeen lajeja, mutta joukossa on myös viileän vyöhykkeen lajeja sekä pensaita ja pikkupuitakin.
Alaheimot ja sukuja

Amaranthoideae
Achyranthes – tähkähännät
Aerva – karvahännät
Amaranthus – revonhännät
Bosea – poukkiot
Celosia – kukonharjat
Ptilotus – silkkitassut
Betoideae
Beta – juurikkaat
Hablitzia – köynnöspinaatit
Camphorosmoideae
Bassia – suolukat (kesäsypressit)
Chenoleoides – suolot
Enchylaena – kuremarjat
Maireana – hopealehdet
Sclerolaena
Sedobassia – harmaahapsiot
Chenopodioideae
Atriplex – maltsat
Axyris – hörtsöt
Chenopodium (s.l.) – savikat
Blitum – murosavikat
Chenopodiastrum – liuskasavikat
Chenopodium – rikkasavikat
Dysphania – tuoksusavikat
Lipandra – hentosavikat
Oxybasis – mehisavikat
Teloxys – koristesavikat
Einadia – maltsiot
Krascheninnikovia – silkkitähkät
Spinacia – tähkäpinaatit eli pinaatit
Corispermoideae
Corispermum – kurmiot
Gomphrenoideae
Alternanthera – kaijalehdet
Gomphrena – pallohännät
Hebanthe – sumayrtit
Iresine – punalehdet
Polycnemoideae
Polycnemum – rustoruohot
Salicornioideae
Arthrocnemum – suolasormiot
Heterostachys – sykeriöt
Salicornia – suolayrtit
Sarcocornia – suolasormikit
Tecticornia – nivelsarvet
Salsoloideae
Haloxylon – saksaulit
Salsola – otakilokit
Traganum – vaappiot
Suaedoideae
Suaeda – mehikilokit eli kilokit
Alaheimot ja sukuja > Alaheimot

1. Amaranthoideae Burnett
Revonhäntiä (Amaranthus) 60 lajia.
2. Gomphrenoideae Lindl.
Heteenponsissa vain toinen puolisko eli teeka kehittynyt. Pallohäntiä (Gomphrena) 120 lajia, kaijalehtiä (Alternanthera) 100 lajia, silkkitassuja (Ptilotus) 100 lajia, punalehtiä (Iresine) 80 tai 45 lajia, kukonharjoja (Celosia) 45 lajia.
3. Polycnemoideae Ulbr.
Yksi- tai monivuotisia ruohoja tai pieniä pensaita usein melko suolapitoisilla kasvupaikoilla. Kukat sijaitsevat lehtihangoissa. Heteitä on tavallisesti viisi. Sikiäin on kahden yhteen kasvaneen emilehden muodostama, luotti enemmän tai vähemmän pallomainen. Kromosomiluku n = 9. Sukuja on neljä, lajeja 11. Laaja ja hajanainen levinneisyys erityisesti lauhkeilla alueilla, myös Euroopassa pohjoisosaa lukuun ottamassa.
4. Suaedoideae Ulbr.
Yksi- tai monivuotisia ruohoja tai pensaita. Kukinto on tähkämäinen, harsu ja lehdekäs. Sikiäin on kahden tai kolmen emilehden muodostama, yhdislehtinen, joskus kehänalainen. Hedelmässä on laajentunut tai siipimäinen verhiö. Siemenessä on spiraalimainen alkio. Sukuja on kaksi, lajeja 83. Levinneisyys on lähes yleismaailmallinen, erityisesti Keski- ja Itä-Aasiassa avoimilla mailla. Mehikilokkeja (Suaeda) 82 lajia.
5. Salicornioideae Luersson
Yksi- tai monivuotisia ruohoja, pensaita tai pieniä puita. Varret ovat tavallisesti nivelikkäät, lehdet liereitä tai suomumaisia tai hyvin surkastuneita, lehtikanta johteinen. Kukinto on tiheä, lehdetön ja tähkämäinen. Kehälehtiä on tavallisesti kolme tai neljä, ne enemmän tai vähemmän yhteen kasvaneita. Heteitä on tavallisesti kaksi tai kolme. Sikiäin on yhdislehtinen, kahden tai kolmen emilehden muodostama. Siemenessä on runsas ravintovarasto (endospermi) ja ulkovalkuainen (perispermi). Sukuja on 14–16, lajeja 90. Levinneisyys on lähes yleismaailmallinen, erityisesti trooppisella ja lauhkealla vyöhykkeellä.
6. Camphorosmoideae Scott
Usein pensasmaisia, harvemmin ruohovartisia. Kukat ovat tukilehdettömiä, emien vartalot lankamaisia. Hedelmän kehä voi olla mehevöitynyt tai piikkinen. Sukuja on 22, lajeja 180. Levinneisyysalueena on läntinen Pohjois-Amerikka, Pohjois-Afrikasta ja Etelä-Euroopasta Itä-Aasiaan, Etelä-Afrikka sekä Australia. Suvussa Sclerolaena 64 lajia, hopealehtiä (Maireana) 57 lajia.
7. Salsoloideae Raf.
Yksivuotisia ruohoja tai pensaita, harvoin puita. Lajien fotosynteesinä on C4-yhteyttäminen. Emien luotit ovat litteitä. Siemen on litteä, vailla perispermiä; alkio on spiraalikierteinen. Sukuja on 32, lajeja 300–400. Lajeja tavataan erityisesti Keski-Aasiasta Kaakkois-Aasiaan ulottuvalla alueella, Afrikan pohjois- ja eteläosassa sekä Australiassa. Otakilokkeja (Salsola) 100 lajia.
8. Corispermoideae Raf.
9. Chenopodioideae Burnett
Kymmenen sukua, 500 lajia. Maltsoja (Atriplex) 300 lajia, savikoita (Chenopodium) 150 lajia.
10. Betoideae Ulbr.
Yksi- tai monivuotisia ruohoja, harvoin pensasmaisia tai köynnöksiä. Hedelmänä on kansikota. Sukuja on kuusi, lajeja 14. Lajeja esiintyy Länsi- ja Etelä-Euroopasta Pohjois-Intiaan sekä Kaliforniassa.
Asako Ideue

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Asako Ideue
Syntymäaika: 5. toukokuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Kagoshima, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 165 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  ????–2011 2011 2012–2015 | TEPCO Mareeze Nippon TV Beleza Vegalta Sendai |   30 (1) |
Maajoukkue
| 2010 | Japani | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Asako Ideue (jap. 井手上 麻子, Ideue Asako; s. 5. toukokuuta 1987 Kagoshima) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Ideue debytoi Japanin maajoukkueessa toukokuussa 2010.
Au Revoir (kappale)

| ”Au Revoir” Cascada |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Original Me
 Äänitetty : 2011
 Julkaistu: 23. syyskuuta 2011
 Tuottaja(t): Manuel "Manian" Reuter Yann "Yanou" Peifer
 Tyylilaji: dancepop, electropop
 Kesto: 03.08
 Levy-yhtiö: Zooland
Cascadan muut singlet
| ”San Francisco” 2011 | ”Au Revoir” 2011 | ”Night Nurse” 2011 |
Au Revoir on saksalaisen eurodance-kolmikko Cascadan kappale. Sen tuottivat Yann Peifer sekä Manuel Reuter, jotka myös sanoittivat kappaleen yhdessä Allan Eshuijsin kanssa. Kappaleen julkaisi Zooland Records kolmikon neljännen, Original Me-studioalbumin toisena virallisena (kokonaisuudessaan kolmantena) singlenä 23. syyskuuta 2011. Musikaalisesti kappale on nopeatempoinen electropop-kappale, joka sisältää myös Auto-Tunen käyttöä ja bassoinstrumentteja. Sanoituksiltaan kappale kertoo vaikuttumattomuudestaan miehen kanssa, joka esittelee olevansa elämää suurempi.
Kappale sai pääosin positiivisia vastaanottoja musiikkikriitikoilta, jotka olivat yllättyneitä kappaleen melodiasta. "Au Revoir" on saavuttanut Saksan singlelistan 73. sijan sekä Itävallan singlelistan 31. sijan. Kappaleeseen liittyvän musiikkivideon ohjasivat Lex Halaby ja Lisa Mann sekä koreografioi Luther Brown. Videolla Horler nähdään varastotiloissa pidettävissä naamiaisissa.
Käännös suomeksi
Arrows A20

| Arrows A20 |
| --- | --- |
 Arrows A20 auto
Talli:   Arrows
Suunnittelija(t):  Mike Coughlan Eghbal Hamedy
Kuljettajat:  14.  Pedro de la Rosa 15.  Toranosuke Takagi
Teknisiä tietoja
Renkaat:  B Bridgestone
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Australian GP 1999
Kilpailuja:  16
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  1
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Arrows A20 oli brittiläisen Arrowsin -tallin käyttämä auto Formula 1 -kaudella 1999. Autolla kilpailivat espanjalainen Pedro de la Rosa ja japanilainen Toranosuke Takagi.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| --- | --- |
 Arrows:  
  Arrows Grand Prix International: FA1 | A1 | A1B | A2 | A3 | A4 | A5 | A6 | A7 | A8 | A9 | A10 | A10B | A11 | A11B  Footwork Arrows: A11C | FA12 | FA13 | FA13B | FA14 | FA15 | FA16 | FA17  TWR Arrows: A18 | A19 | A20 | A21 | A22 | A23:  
Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 1999
Ferrari F399
McLaren MP4/14
Jordan 199
Stewart SF-3
Williams FW21
Benetton B199
Prost AP02
Sauber C18
Arrows A20
Minardi M01
BAR 01
Ruokateollisuusperunat

keitettävyyden mukaan
Kiinteämaltoiset perunat
Jauhoiset kiinteämaltoiset perunat
Yleisperunat
Jauhoiset yleisperunat
Jauhoiset perunat
tuleentumisen mukaan
Varhaisperunat
Kevätperunat
Melko varhaiset perunat
Kesäperunat
Melko myöhäiset perunat
Syysperunat
Myöhäiset perunat
Talviperunat
käyttötarkoituksen mukaan
Ruokaperunat
Varhaisperunat
Muut ruokaperunat
Ruokateollisuusperunat
Tärkkelysperunat
valmistuksen mukaan
Salaattiperunat
Keittoperunat
Paistosperunat
Soseperunat
viljelytavan mukaan
Tavanomaisesti viljellyt perunat
luomuperunat
Osa artikkelisarjaa
Ruokateollisuusperunat ovat perunoita, joita käytetään sellaisenaan elintarviketeollisuuden puolivalmisteena. Ruokateollisuusperunoista tehdään muun muassa ranskanperunoita ja perunalastuja.
Ruokateollisuusperunoihin voidaan lukea väljästi myös suurtalousperunat, joita käytetään laitoskeittiöissä. Myös suurteollisuusperunoille asetetaan ruokateollisuusperunoihin liittyviä vaatimuksia: tasaista laatua, mukuloiden tasakokoisuutta, sileyttä ja eheyttä, jotta kuorimoperunoiden kuorintatappion kautta aiheutuva hävikki olisi mahdollisimman vähäinen. Lisäksi perunat eivät saa tummua raakoina tai kypsennettyinä.
Perunahiutaleperunat

Perunahiutaleperunat ovat vähän tärkkelystä sisältäviä, ja niiden kuiva-ainepitoisuus on suuri. Perunalastuperunoiden mukuloiden tulee olla keskikokoisia ja pyöreähköjä.
Ranskanperunat

Ranskanperunoiksi käytetään suuria ja soikeita mukuloita tuottavia perunalajikkeita. Perunoiden tärkkelyspitoisuuden tulee olla vähäinen, jotta ranskanperunoiden paistoväri muodostuu vaaleaksi. Ranskanperunan tulee myös säilyä kiinteänä paistossa ja sen jälkeen.
Ruokateollisuusperunalajikkeet

Suomen viljellyimmät ruokateollisuusperunalajikkeet 2000 olivat Fambo, Saturna, Asterix ja Van Gogh.
Antigua ja Barbudan lippu

Antiguan ja Barbudan lippu vuodesta 1967, suhde: 2:3
Antiguan ja Barbudan kenraalikuvernöörin lippu 1956-1981.
Antigua ja Barbudan lippu otettiin käyttöön vuonna 1967 Antigua ja Barbudan saadessa itsehallinnon. Lippu on suunnittelukilpailun voittaneen kuvaamataidon opettajan Reginald Samuelin työ. Lipun punainen kuvastaa kansan tarmoa ja energisyyttä. Musta kuvaa taivasta, jolle valoisaa tulevaisuutta lupaava aamuaurinko nousee. Tämä väri kertoo myös saaren afrikkalaistaustaisesta väestöstä. Sininen on toivon väri ja valkoinen puhtaiden tavoitteiden väri. Valkoinen hiekka, sininen meri ja keltainen aurinko kertovat tämän saarivaltion luonnosta ja sen viehätysvoimasta. Lipun kolmioiden muodostama V-kirjain kuvaa voittoa (engl. victory) siirtomaavallasta.
Antigua ja Barbuda yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
-: 0
Antigua ja Barbuda on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1983 kisoista lähtien. Se ei ole saanut MM-kilpailuissa yhtään mitalia. Maan menestynein MM-kisaurheilija on Daniel Bailey, joka sijoittui 100 metrin juoksussa neljänneksi Berliinissä 2009 ja viidenneksi Daegussa 2011. Bailey kuului myös Pekingissä 2015 kuudenneksi juosseeseen pikaviestijoukkueeseen. Ennen Berliinin kisoja maan parhaat saavutukset MM-kilpailuissa olivat Lester Benjaminin sijoittuminen 15:nneksi pituushypyn karsinnassa Helsingissä 1983 sekä Brendan Christianin sijoittuminen viidenneksi 200 metrin juoksun välierässään Osakassa 2007.
Saksan III armeijakunta

| III armeijakunta |
| --- | --- |
 III panssariarmeijakunnan tunnus
Toiminnassa:  lokakuu 1934 - 1945
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:   Maavoimat
Koko:  useita divisioonia
Sodat ja taistelut:  Toinen maailmansota
III armeijakunta oli Saksan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa.
Perustaminen

Befelshaber Wehrkreis III perustettiin alue-esikunnaksi 1. lokakuuta 1934 Berliinissä sijainneen Reichswehrin 3. jalkaväkidivisioonan esikunnan yhteyteen. Esikunta nimettiin 1935 III armeijakunnan esikunnaksi (saks. Generalkommando III. Armeekorps).
Historia

Armeijakunnan esikunta vastaanotti liikekannellpanokäskyn 26. elokuuta 1939.
Puolassa (syyskuusta 1939 - toukokuuhun 1940),
Ranskassa (toukokuusta 1940 - kesäkuuhun 1941),
21. maaliskuuta 1941 armeijakunta nimettiin III motorisoiduksi armeijakunnaksi. Se tunnettiin helmikuusta huhtikuuhun 1942 sekä saman vuoden kesäkuun alusta alkaen nimellä Ryhmä von Mackensen (saks. Gruppe von Mackensen). Yhtymä nimettiin 21. kesäkuuta III panssariarmeijakunnaksi. Marraskuusta 1944 tammikuuhun 1945 armeijakunta tunnettiin myös nimellä ryhmä Breith.
itärintaman pohjoisella sektorilla (kesäkuusta 1941 - lokakuuhun 1944) ja Kuurinmaan motissa (toukokuuhun 1945).
Komentajat

Armeijakunnan komentajina toimivat:
jalkaväenkenraali Erwin von Witzleben perustaminen - 10. marraskuuta 1938
kenraalieversti Curt Haase 10. marraskuuta 1938 - 13. marraskuuta 1940
jalkaväenkenraali Kurt von Greiff 13. marraskuuta 1940 - 15. tammikuuta 1941
kenraalieversti Eberhard von Mackensen 15. tammikuuta 1941 - uudelleen nimeämiseen
panssarikenraali Leo Freiherr Geyr von Schweppenburg 21. kesäkuuta - 20. heinäkuuta 1942
kenraalieversti Eberhard von Mackensen 20. heinäkuuta 1942 - 2. tammikuuta 1943
panssarikenraali Hermann Breith 2. tammikuuta - 20. lokakuuta 1943
tykistönkenraali Heinz Ziegler 20. lokakuuta - 25. marraskuuta 1943
jalkaväenkenraali Friedrich Schulz 25. marraskuuta 1943 - 9. tammikuuta 1944
panssarikenraali Hermann Breith 9. tammikuuta - 31. toukokuuta 1944
panssarikenraali Dietrich von Saucken 31. toukokuuta - 29. kesäkuuta 1944
panssarikenraali Hermann Breith 29. kesäkuuta 1944 -
Argo-Saroniset saaret

| Argo-Saroniset saaret> Νησιά Αργοσαρωνικού |
| --- | --- |
 Satelliittikuva Argo-Saronisista saarista.
Maantiede
Muut nimet:  Saroniset saaret (Νησιά Σαρωνικού)
Sijainti:  37°38′N, 23°26′E
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Vesialue:  Argoliinlahti ja Saroninlahti
Suurin saari:  Salamis
Muita saaria:  Aígina, Hydra, Póros
Valtio
Valtio:  Kreikka
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Saaret
Tärkein kieli:  kreikka
Argo-Saroniset saaret (kreik. Νησιά Αργοσαρωνικού, Nisiá Argosaronikoú) on Kreikan Egeanmeren saariin kuuluva saariryhmä, jonka saaret sijaitsevat joko Saroninlahdella Attikan ja Peloponnesoksen niemimaan välissä, Argoksenlahdella Argoliin niemimaan eteläpuolella, tai näiden välisellä alueella Peloponnesoksen itärannikolla. Saariryhmästä käytetään myös nimitystä Saroniset saaret (Νησιά Σαρωνικού, Nisiá Saronikoú) silloin, kun puhutaan lähinnä Saroninlahden saarista. Saarista käytetään myös nimitystä Läntiset Sporadit (Δυτικές Σποράδες, Dytikés Sporádes).
Saronisten saarten pääsaaret ovat Salamis, Aígina, Agkístri ja Póros. Lisäksi saariryhmään luetaan yleensä Saroninlahden ja Argoksenlahden välillä sijaitsevat Hydra ja Dokós sekä Argoksenlahden edustalla sijaitseva Spétses. Perinteisesti saariryhmään yhdistetään myös saarenkaltainen Méthanan niemi.
Saronisille saarille on hyvät laivayhteydet Pireuksen satamasta. Monilla Ateenassa ja muualla mantereella asuvilla kreikkalaisilla on loma-asunto saarilla, ja ateenalaiset lomailevat usein saarilla niiden läheisyyden vuoksi. Erityisesti Aígina on suosittu turistikohde, koska matka Ateenasta saarelle kestää alle tunnin.
Saaret

Argo-Saronisten saarten suurimmat saaret ovat:
|  | Saari | Pääkaupunki tai -kylä | Väkiluku (2011) | Pinta-ala (km²) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Salamis (Salamína) | Salamis | 39 283 | 94,99 |
| 2 | Aígina | Aígina | 13 056 | 82,64 |
| 3 | Hydra (Ýdra) | Hydra | 1 948 | 49,59 |
| 4 | Póros | Póros | 3 993 | 22,65 |
| 5 | Spétses | Spétses | 4 027 | 22,24 |
| 6 | Dokós | Dokós | 17 | 12,51 |
| 7 | Agkístri | Megalochóri | 1 142 | 11,69 |
| 8 | Ágios Geórgios |  | 0 | 4,33 |
| 9 | Pátroklos |  | 0 | 2,80 |
| 10 | Psilí |  | 0 | 2,10 |
| 11 | Spetsopoúla |  | 0 | 1,96 |
| 12 | Velopoúla (Parapóla) |  | 0 | 1,85 |
| 13 | Plateiá |  | 0 | 1,80 |
| 14 | Revythoúsa |  | 0 | 1,80 |
| 15 | Rómvi |  | 0 | 1,60 |
| 16 | Fléves |  | 0 | 1,40 |
| 17 | Moní |  | 0 | 1,35 |
| 18 | Falkonéra (Gerakoúlia) |  | 0 | 1,30 |
| 19 | Tríkeri |  | 0 | 1,00 |
| 20 | Ágios Thomás |  | 0 | 0,90 |
| 21 | Ágios Ioánnis |  | 0 | 0,85 |
| 22 | Kyrá |  | 0 | 0,80 |
| 23 | Arsída |  | 0 | 0,80 |
| 24 | Psyttáleia |  | 0 | 0,38 |