stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Influenssa A

| Influenssa A |
| --- | --- |
 Influenssa A -viruksen geenit
Virusten luokittelu
Ryhmä::  Ⅴ (-)ssRNA-virukset
Kunta::  Virus
Heimo::  Ortomyksovirukset Orthomyxoviridae
Suku::  Influenzavirus A
Katso myös
   Influenssa A Wikispeciesissä   Influenssa A Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Influenssa A -virus on vaipallinen, negatiivissäikeinen RNA-virus. Taksonomisesti kyseessä on Influenzavirus A -suku. Virus on monien eläinten taudinaiheuttaja. Influenssa A -virus on virulentein kaikista esiintyvistä influenssaviruksen tyypeistä. Ihmisiä tartuttavat influenssa A -virukset ovat peräisin linnuista ja sioista.
Influenssa A -viruksella tapahtuu jatkuvasti paljon antigeenistä muuntumista. Sen RNA-perimä koostuu kahdeksasta erillisestä segmentistä.
Virus infektoi hengitysteiden soluja. Sen aiheuttamaa tautia kutsutaan influenssaksi, tarkemmin A-influenssaksi. Se leviää laajoina epidemioina, jopa pandemioina. Viimeisen 120 vuoden aikana influenssa A -viruksen aiheuttamia pandemioita on ollut vuosina 1889, 1918, 1957, 1968, 1977 ja 2009.
Vuonna 1918 influenssa A:n alatyyppi H1N1 aiheutti ns. espanjantaudin, johon kuoli kymmeniä miljoonia ihmisiä. Vuonna 2009 influenssa A:n alatyyppi H1N1 aiheutti sikainfluenssapandemian. Näitä molempia pandemioita seurasi H1N1-alatyypin jatkuva leviäminen ihmisissä kausi-influenssaviruksina.
Rakenne

Influenssa A -virion on yleensä muodoltaan pyöreä ja kooltaan noin 100 nanometriä. Virioniin kuuluu lipidivaippa, joka on peräisin viruksen synnyinsolun solukalvosta. Viruksella on yhdeksän rakenneproteiinia:
NP – nukleoproteiini, on yhteydessä viruksen RNA:han
PB1, PB2 ja PA – vastaavat RNA:n transkriptiosta ja replikaatiosta (RNA-polymeraasi)
M1 – muodostaa kuoren vaipan alle
M2 – ionikanava
HA – hemagglutiniini, vaipassa; koostuu kahdesta alayksiköstä: HA1 ja HA2
NA – neuraminidaasi, vaipassa
Lisäksi sillä on NS1 eli nonstrukturaalinen (ei-rakenteellinen) proteiini, joka säätelee geeniekspressiota, sekä NS2.
Influenssa A -viruksen pintaa hallitsevat hemagglutiniini (HA) ja neuraminidaasi (NA) -gykoproteiinit. HA on vastuussa solujen kiinnittymisestä ja sisäänpääsystä. NA puolestaan mahdollistaa uusien vironien vapautumisen infektoituneista soluista. HA on trimeerinen proteiini, jossa jokainen monomeeri koostuu kahdesta domeenista: HA1 ja HA2. HA on influenssavasta-aineiden ensisijainen kohde, erityisesti HA1-domeenin pallomainen pää.
Alatyypit

Viruksen hemagglutiniini (HA)- ja neuraminidaasi (NA) -proteiinien antigeeninen variaatio on pohjana alatyyppeihin jaolle. Nykyään tunnetaan yhteensä 18 hemagglutiniinin alatyyppiä (H1-H18) ja 11 neuraminidaasin alatyyppiä, joista suurin osa kiertää luonnonvaraisissa linnuissa. Vain kolmen yhdistelmän tiedetään levinneen laajasti ihmisillä. Nämä alatyypit ovat A/H1N1, A/H2N2 ja A/H3N2. Uusia A/H3N2-alatyyppien antigeenivariantteja ilmestyy noin 3–5 vuoden välein, kun taas A1/H1N1-alatyyppien uusia antigeenimuunnoksia ilmaantuu harvemmin, noin 3–8 vuoden välein.
Uusi HA–NA-yhdistelmä eli viruksen alatyyppi voi syntyä, kun kaksi erilaista influenssa A -virusta on infektoinut saman solun, niin että osa virusten jälkeläisistä voi rakentua eri alkuperää olevista RNA-segmenteistä.
HA- ja NA-geeneille voi viruksen replikoituessa tapahtua pistemutaatioita, jotka muuttavat proteiinien aminohappojärjestystä epitoopin kohdalla. Tällaiset muutokset voivat johtaa siihen, että isännän immuunijärjestelmä ei tunnista viruksen muuntunutta jälkeläistä. Yksittäiset pistemutaatiot viruksessa eivät tarkoita kokonaan uuden alatyypin syntymistä.
Eristetty influenssavirus yksilöidään nimeämällä se muodossa ”tyyppi/taudinkantaja jos ei ihminen/maantieteellinen alkuperä/kannan numero/vuosi(HA- ja NA-alatyyppi jos influenssa A)”. Esimerkiksi vuoden 2009 sikainfluenssapandemian aiheuttajavirus oli A/California/04/09(H1N1).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Influenzavirus A
ViralZone: Alphainfluenzavirus (englanniksi)
National Center for Biotechnology Information (NCBI): Alphainfluenzavirus, taxonomy (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q834390  Wikispecies: Influenza A virus  CoL: 3PP7B  EoL: 46700506  GBIF: 10308782  IRMNG: 11460084  NCBI: 11320
Willem-Alexander

| Willem-Alexander |
| --- | --- |
 Hänen majesteettinsa Willem-Alexander, Jumalan armosta, Alankomaiden kuningas, Orania-Nassaun prinssi, ym., ym., ym.
 Willem-Alexander vuonna 2020
Alankomaiden kuningas
Valtakausi:  30. huhtikuuta 2013 –
Kruunajaiset:  30. huhtikuuta 2013
Edeltäjä:  Beatrix
Perijä:  Catharina-Amalia

Syntynyt:  27. huhtikuuta 1967 (ikä 57) Utrecht, Alankomaat
Puoliso:  Kuningatar Máxima (2002–)
Lapset:  Catharina-Amalia Alexia Ariane
Koko nimi:  Willem-Alexander Claus George Ferdinand
Suku:  Orania-Nassau
Isä:  Claus von Amsberg
Äiti:  Beatrix
Uskonto:  Hollannin protestanttikirkko
Nimikirjoitus:  
Willem-Alexander Claus George Ferdinand (s. 27. huhtikuuta 1967) on Alankomaiden kuningas. Hän on Alankomaiden hallitsijana äitinsä, kuningatar Beatrixin seuraaja. Willem-Alexanderilla on kaksi veljeä, prinssi Johan Friso ja prinssi Constantijn.
Elämä

Willem-Alexander avioitui Máxima Zorreguieta Cerrutin (sittemmin kuningatar Máxima) kanssa 2. helmikuuta 2002. Heillä on kolme lasta: kruununprinsessa Catharina-Amalia (s. 7. joulukuuta 2003), prinsessa Alexia (s. 26. kesäkuuta 2005) ja prinsessa Ariane (s. 10. huhtikuuta 2007).
Willem-Alexander oli Alankomaiden ensimmäinen miespuolinen kruununperillinen sitten Vilhelm III:n pojan Aleksanterin, joka kuoli 1884. Valtaan noustuaan hänestä tuli maan ensimmäinen miespuolinen hallitsija yli sataan vuoteen. Kuninkaaksi noustessaan hän päätti käyttää kaksoisnimeä Willem-Alexander eikä isoisoisoisänsä tavoin pelkkää ensimmäistä etunimeään, jolloin hänestä olisi tullut Vilhelm IV.lähde?
Willem-Alexanderilla on suomalaisia sukujuuria. Hänen edesmennyt isänsä, prinssipuoliso Claus van Amsberg, polveutui pommerilaisista Schlippenbachin kreiveistä, jotka olivat sotamarsalkka Nils Bielken ja tämän vaimon, Porin kreivittären Eeva Kustaantytär Hornin nuoremman tyttären jälkeläisiä. Eeva Hornin isänisänisä oli Kankaisten ritari Henrik Klaunpoika Horn, joka oli Vehkalahden Salmenkylän Kirstin poika.
Vuonna 2017 Willem-Alexander paljasti että hän on toiminut epäsäännöllisesti perämiehenä KLM Cityhopperille 21 vuotta lentäen Fokker 70 -konetta. Nykyään hän lentää Boeing 737 -koneita KLM:lle. Ennen paljastusta hänen tiedettiin myös lennättäneen kuningasperhettä edustusmatkoilla.
Vuonna 2023 kuningas pyysi maansa puolesta anteeksi Alankomaiden roolia orjuuden osalta.
Kunnianosoitukset > Alankomaalaiset

Vilhelmin sotilasritarikunta (2013, suurmestari)
Alankomaiden leijonan ritarikunta (2013, suurmestari)
Orania-Nassaun ritarikunta (2013, suurmestari)
Nassaun perheen kultaisen leijonan ritarikunta (2013, suurmestari)
Oranian kuningasperheen ritarikunta (2013, suurmestari)
Alankomaiden kruunun ritarikunta (2013, suurmestari)
Pyhän Johanneksen ritarikunta
Elfstedentocht
Kuningatar Beatrixin kruunajaismitali (1980)
Prinssi William-Alexanderin ja Máxima Zorreguietan häämitali (2002)
Kuningas William-Alexanderin kruunajaismitali (2013)
Lähde:
Kunnianosoitukset > Ulkomaalaiset

Vapauttaja kenraali San Martínin ritarikunta (Argentiina)
Itävallan tasavallan kunniamitali (Itävalta)
Leopoldin ritarikunta (Belgia)
Kruunun ritarikunta (Belgia)
Etelän Ristin ritarikunta (Brasilia)
Laila Utaman ritarikunta (Brunei)
Chilen ansioritarikunta (Chile)
Elefanttiritarikunta (Tanska, 1998)
Marianmaan ristin ritarikunta (Viro, 2018)
Kunnialegioona (Ranska)
Ordre National du Mérite (Ranska)
Bundesverdienstkreuz (Saksa)
Vapahtajan ritarikunta (Kreikka)
Mahaputeran tähti (Indonesia)
Italian tasavallan ansioritarikunta (Italia, 2017)
Krysanteemiritarikunta (Japani)
Al-Hussein bin Alin ritarikunta (Jordania)
Kolmen Tähden ritarikunta (Latvia, 2018)
Vytautas Suuren ritarikunta (Liettua)
Aadolf Nassaulaisen ritarikunta (Luxemburg)
Tammikruunun ritarikunta (Luxemburg)
Asteekkikotkan ritarikunta (Meksiko)
Pyhän Olavin ritarikunta (Norja)
Omanin renessanssin ylin ritarikunta (Oman)
Valkoisen Kotkan ritarikunta (Puola)
Henrik Purjehtijan ritarikunta (Portugali, 2017)
Valkoisen kaksoisristin ritarikunta (Slovakia, 2023)
Isabella Katolilaisen ritarikunta (Espanja)
Serafiimiritarikunta (Ruotsi)
Chula Chom Klaon ritarikunta (Thaimaa)
Sukkanauharitarikunta (Yhdistynyt kuningaskunta, 2018)
Vapauttajan ritarikunta (Venezuela)
Olympic Order (KOK)
Paavi Pius IX:n ritarikunta (Vatikaani)
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Willem-Alexander Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Beatrix | Alankomaiden kuningas 2013– | Seuraaja: (nykyinen) |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Belgia  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  SNAC
Luettelo sähköautomalleista

Tämä on luettelo valmistetuista sähköllä toimivista automalleista. Luettelo ei ole täydellinen.
Tuotannossa olevia malleja

Kaupunkiauto: REVA i, joka tunnetaan myös nimellä G-Wiz on maailman eniten myyty sähköauto 2009. Sen huippunopeus on 80 km/h ja kantama 80 km. Se on saanut EU:n tyyppihyväksynnän. Sitä myydään yhdeksässä maassa.
Kaupunkiauto: Norjalainen Think Nordic AS on aloittanut seuraavan sukupolven mallinsa TH!NK cityn toimitukset kotimaassaan. Auto tullaan julkaisemaan vuonna 2008 Isossa-Britanniassa, Norjassa, Ruotsissa, Alankomaissa, Sveitsissä ja Tanskassa. 2009 aloitetaan myynti useissa muissa Euroopan maissa sekä Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Uusi malli on valmistajan mukaan komposiittimateriaaleista valmistettuna ruostumaton ja täysin kierrätettävissä. Kaksipaikkaisen auton ajomatka yhdellä latauksella on 185 kilometriä. Akkujärjestelmän autoon toimittaa Tesla Motors. Auton hinta on 20 000 € ja akkupaketin vuokra on 200 € kuukaudessa. Yhtiö uskoo valmistusmäärän nousevan 10 000:een autoon vuodessa vuonna 2009.
Urheiluauto: Tesla Motors on ryhtynyt valmistamaan kaksipaikkaista Tesla Roadster -urheiluautoa. Tesla suunnittelee aloittavansa sen myynnin Euroopassa noin 100 000 euron hintaan vuoden 2008 jälkipuoliskolla.
Urheiluauto: Venturi Fétishiä valmistetaan vain 25 kappaletta, jokainen hintaan 297 000 € + verot.
Kuorma-auto: Brittiläinen Modec valmistaa kolmea sähkökäyttöistä kuorma-automallia.
Kuorma-auto: Smith Electric Vehicles valmistaa sähköistä kuorma-autoa.
Lista viimeaikaisista prototyypeistä

Viimeaikaisia sähköautojen prototyyppejä ovat:
Eliica
Ford E-Ka
Lexus EV (esiintyi Minority Reportissa)
Maya-100: Li-ion "super"-polymeeriakut; väitetty toimintamatka 360 km
Mitsubishi Colt EV: Litium-ioni-akut, moottorit renkaiden yhteydessä
Pinanfarina Ethos II
Renault EV Racer
Solectria Sunrise
Subaru R1e
Suzuki EV Sport
Volvo 3CC: Kolmen istuttava sähköauto, varustettu litium-ioni-akuilla
Smart fourtwo EV
TH!NK Ox: Alustakonsepti, josta voi kehittää eri autotyyppejä.
Toroidion
Wrightspeed X1: 0–100 km/h 3 sekuntia.
eRUF Model A: Porsche 997:n (911:n) pohjalle tehty auto.
Tuotantoon tulevia automalleja

Seuraavien sähköautojen (ja plug-in-hybridien) on suunniteltu tulevan tuotantoon:
Tuotantoon tulevia automalleja > Vuonna 2007

AC Propulsion tuo markkinoille Toyotan Scion xB -malliin pohjaavan eBox -sähköauton. Ajomatka yhdellä latauksella yli 200 kilometriä, kiihtyvyys 0–100 km/h noin 7 s. ja tilaa viidelle matkustajalle. Latausaika pikalatauksessa 2 tuntia täyteen varaukseen, mutta jo puolen tunnin latauksella saa ajomatkaa noin 50 kilometriä. Muunnostyön hinta yli 50 000 dollaria. Ensimmäinen eBox toimitettiin näyttelijä Tom Hanksille helmikuussa 2007.
Tuotantoon tulevia automalleja > Vuonna 2008

Yhdysvaltalainen Phoenix Motorcars tuo sarjatuotantoon kaksi sähkömoottorilla kulkevaa mallia: kaupunkimaasturin ja lava-auton. Auton huippunopeus on noin 150 km/h, kiihtyvyys 0–100 km/h alle 10 sekuntia ja ajomatkaksi luvataan yli 160 km yhdellä latauksella. Yli 1700 kg painavaan autoon voi lastata kuormaa 480 kg. Akuston kapasiteetti on 35 kWh. Altairnanon valmistama litium-akusto latautuu 250 kW:n tehoisella pikalaturilla 10 minuutissa ja normaalilla verkkosähköllä 5–6 tunnissa.
SVE (Société de Véhicules Électric, ranskalainen Dassault- ja Heuliez-yhtiöiden muodostama uusi yhtiö) ilmoitti, että se aikoo alkaa valmistaa Renault Kangoo-henkilöautoon pohjaavia Cleanova II-sähköautoja. Ilmoituksen mukaan ne tulevat markkinoille yksittäistuotettuna 2007 ja massatuotettuna 2008. Autosta tehdään myös hybridi-versio, joka yltää 500 kilometrin ajoon sähköversion yltäessä 200 kilometriin.
Tuotantoon tulevia automalleja > Tulossa vuonna 2009

Helsingin ammattikorkeakoulu Stadian (nyk. Metropolia) Autolaboratorio aikoo viedä tuotantoon kaksipaikkaisen urheiluautomallinsa Eran (lyhenne sanoista Electric RaceAbout). Era on nelivetoinen ja kiihtyy nollasta sataan alle kuudessa sekunnissa. Sen toimintasäde on 300 kilometriä. Era painaa 1 250 kiloa, josta litium-akkujen osuus on 500 kiloa. Auton kori ja alusta on rakennettu hiilikuidusta. Autoa aiotaan valmistaa vietäväksi ulkomaiden markkinoille. Vuosituotannoksi on kaavailtu 300 kappaletta. Hinta tulee olemaan "kallis". Eran ensimmäinen prototyyppi valmistuu vuoden 2009 jälkipuoliskolla. Se osallistuu Yhdysvalloissa järjestettävään Automotive X-Prize -kilpailuun. Prototyypin valmistuksesta ja suunnittelusta vastaa Stadia yhdessä koti- ja ulkomaisten asiantuntijayritysten kanssa.
Mitsubishi aikoo aloittaa i MiEV sähköautonsa myynnin Japanissa. Auto on noin 3,4 metriä pitkä, nelipaikkanen ja neliovinen. Auto käyttää 16 kWh litiumakkuja joissa riittää virtaa 160 kilometrin ajoon käyttäen Japanilaista 10-15 ajosykliä. Moottorissa on tehoa 47 kW ja vääntöä 180 Nm, huippunopeus on 130 km/h. Hinta-arvio on 4 miljoonaa jeniä, mutta Japanissa matalapäästöisille autoille annettavien tukien jälkeen noin 3 miljoonaa jeniä. 3 000 000 jeniä = 23 100 euroa.
Venturi kertoo kaupallistavansa Eclectic-mallinsa vuonna 2009. Eclecticin huippunopeus on 50 km/h ja ajomatka 50 km. Tällä autolla on oma tuuligeneraattori, joka tuottaa päivässä tarpeeksi sähköä 15 km:n ajomatkaa varten.
Fisker Karma on neliovinen urheilullinen plug-in sarjahybridi. Sillä voi ajaa 80 km sähkökäyttöisesti. Hinta-arvio on 80 000 dollaria.
Aptera Motorsin 2e on erittäin aerodynaaminen, kolmipyöräinen ja moottoripyöräksi rekisteröitävä sähköauto. Se painaa 680 kg - 907 kg. Se tulee myyntiin Kaliforniassa vuoden 2009 lopulla. Eri mallien hinnat USA:ssa tulevat liikkumaan välillä 17 300 - 27 600 €.
Brittiläinen Lightning Car Company aikoo aloittaa Lightning GT- ja Lightning GTS -urheiluautojen tuotannon. Ensimmäisiä autoja odotettiin jo vuonna 2008, mutta nyt tuotannon odotetaan käynnistyvän vuoden 2009 lopulla. Yritys ottaa varauksia vastaan n. 4 000 €:n etumaksulla. Autoissa on pyöriin rakennetut PML Flightlinkin Hi-Pa Drive -moottorit ja Altairnanon NanoSafe-akusto. NanoSafe-akkuteknologian luvataan olevan huomattava parannus Li-ion-akkuihin: yli 15 000 latauksen käyttöikä, laajempi käyttölämpötila-alue, ei jäähdytystarvetta; yli 12 vuoden elinikä, 10 minuutin latausaika. Auton hinnaksi on annettu 137 021 Euroa.
Tuotantoon tulevia automalleja > Tulossa vuonna 2010

Italialainen Pininfarina suunnittelee aloittavansa pienen nelipaikkaisen sähköauton valmistuksen. Auto käyttää litiumpolymeeriakkuja jotka antavat sille 250 km toimintamatkan/lataus kaupunkiajossa, 0-50km/h 4,9s kiihtyvyyden ja 130 km/h huippunopeuden. Akuilla on 200 000 kilometrin elinikä. Akut toimittaa ranskalainen Bolloré joka pystyy valmistamaan vuodessa akkuja 15 000 auton tarpeisiin. Autoa tullaan myymään Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Japanissa. Hinta-arvio on 15 000 €.
General Motors aikoo julkaista nelipaikkaisen ja sedan-mallisen plug-in sarjahybridin nimeltään Chevrolet Volt. Sen litium-ioni-akuissa riittää virtaa 64 km ajoon jonka jälkeen pienehkö polttomoottori ryhtyy lataamaan akkuja. GM on esitellyt sarjatuotantomallin Voltista. GM:n tarkoituksena on valmistaa vuosittain Volt:ia noin 100 000 kappaletta joita aiotaan myydä ja liisata. GM harkitsee myös auton akuston liisausta helpottaakseen kuluttajalle koituvia kuluja. Volttia on tarkoitus myydä globaalisti. Hinta-arvio on 48 000$.
Nissan Leaf, keskikokoinen hatchback.
Mercedes-Benz A-sarja E-Cell on pieni sähkökäyttöinen tila-auto.
Tuotantoon tulevia automalleja > Tulossa vuonna 2011

Loremo EV . Neljän hengen auto, jonka paino on 535 kg, huippunopeus 140 km/h ja tavoitehinta 30 000 €.
Tesla Model S on viisiovinen, viiden aikuisen matkustajan henkilöauto. Akuissa riittää virtaa yhdellä latauksella 260 kilometrin ajoon, lisähintaan on mahdollisuus saada jopa 480 kilometrin toimintamatka. Kiihtyvyys 0-100 km/h on alle 6 sekuntia ja huippunopeus on 192 km/h. Hinta on 57 400$.
Tata Indica Vista EV -auto on viisiovinen hatchback.
Tuotantoon tulevia automalleja > Muita

Plug-in-hybridin ovat kehittäneet California Cars Initiative, Edrive Systems, Hybrids Plus and Hymotion. Toyota Prius-hybridiin vaihdetut paremmat akut, lisätty laturi ja hallintaohjelmaan tehdyt muutokset tekevät Priuksesta auton, jolla kulkee 100 kilometriä yhdellä bensalitralla. Edrive ja Hymotion ilmoittivat 2005 aikovansa alkaa muuntaa myös muita hybridiautoja plug-in-hybrideiksi (muun muassa Ford Escapen).
Yhdysvaltalainen Zap (Zero Air Pollution) on kertonut useista sähköautoprojekteista. Seuraavaksi olisi vuorossa halpa, mutta tehokas urheiluauto Alias. Tämä on kuitenkin epäuskottavaa, sillä Zap-yhtiö on toistuvasti pettänyt lupauksensa ja johtanut ihmisiä harhaan..
Mercedes-Benz SLS AMG on nelivetoinen superauto. Siinä on 48 kWh akusto, sen sähkömoottoreissa on tehoa yhteensä 392 kW ja vääntöä 880 Nm. Kiihdytys 0-100 km/h vie aikaa noin 4 sekuntia. Auto on tulossa tuotantoon vuonna 2013.
Audi e-tron on konsepti-auto, joka perustuu R8-malliin. Sen neljässä sähkömoottorissa on tehoa yhteensä 230 kW ja 4500 Nm vääntöä, kiihdytys 0-100 km/h vie aikaa 4,8 sekuntia. Akkuihin mahtuu virtaa 42,4 kWh mikä antaa autolle 248 kilometrin toimintasäteen. Auto on tarkoitus tuoda tuotantoon 2011 tai 2012.
Reva vuosimallia 2008.
Tesla Roadster
X1 Wrightspeed -sähköauton prototyyppi.
Oriveden rautatieasema

Oriveden rautatieasema (lyh. Ov) on Orivedellä sijaitseva rautateiden risteysasema, jossa rataosa Orivesi–Jyväskylä erkanee Tampere–Haapamäki-radasta. Tampereen suuntaan liikennöidään raiteelta 1, Jyväskylään ja Haapamäelle puolestaan raiteelta 2.
Nykykäyttö

Asemarakennus on yksityisessä omistuksessa, ja se on osittain yksityiskotina. Asemarakennuksessa toimii verhoomo.
Oriveden aseman alueella toimii Väyläviraston hallinnassa oleva puuterminaali.
Oriveden kaupunki on käynnistänyt vuonna 2022 useita vuosia kestävän asemanseudun kehittämishankkeen, jonka tavoitteena on mahdollistaa aseman läheisyyteen uutta asumista ja työpaikkoja sekä kehittää ympäristön viihtyisyyttä ja liikennejärjestelyjä. Kaupunki on aloittanut toimenpiteet aseman pysäköintijärjestelyjen uusimisella Väyläviraston kanssa vuonna 2022 toteutetulla yhteishankkeella.
Kulttuuriympäristö

Oriveden rautatieasema on valittu Museoviraston valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen luetteloon.
Oriveden asemaa vastapäätä Asematien varrella sijaitsee vuonna 1918 käydyn Oriveden taistelun muistomerkki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oriveden rautatieasema Wikimedia Commonsissa
Rata patruunan suojeluksessa - Maininta Tampere-Orivesi-radan jatkamisesta Jämsään.
| n k Perustiedot Wikidatassa: Oriveden rautatieasema (Q4412073)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: rautatieasema, ratapiha, maanpäällinen asema, risteysasema
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Orivesi
sijainti: Oriveden asemanseutu
koordinaatit: 61°39′01″N 24°22′07″E﻿ / ﻿61.6503°N 24.3686°E﻿ / 61.6503; 24.3686
Jumala on kuollut

Selittävä animaatio englanniksi.
Jumala on kuollut (saks. Gott ist tot) on Friedrich Nietzschen (1844–1900) laajalti lainattu lausahdus. Se löytyy ensimmäisen kerran hänen teoksestaan Iloinen tiede, sekä osasta 108 (Uusia taisteluja) että osasta 125 (Hullu ihminen). Myöhemmin se esiintyy myös Nietzschen teoksessa Näin puhui Zarathustra (1883–1885).
Alkuperäiset tekstit kuuluvat näin:
»Buddhan kuoltua näytettiin vielä vuosisatojen kuluessa hänen varjoaan eräässä luolassa – suunnatonta kaameaa varjoa. Jumala on kuollut: mutta koska ihmiset ovat sellaisia kuin he ovat, voi olla vielä vuosituhansien aikana luolia, joissa näytetään hänen varjoansa. – Ja me – meidän täytyy voittaa vielä hänen varjonsakin!» 
(Iloinen tiede 108)
»Emmekö vielä kuule hälinää, joka syntyy, kun haudankaivajat hautaavat Jumalan? Emmekö vielä tunne mätänevän Jumalan hajua? – jumalatkin mätänevät! Jumala on kuollut! Jumala pysyy kuolleena! Ja me olemme hänet surmanneet! Kuinka me lohduttaudumme, me kaikkien murhaajien murhaajat? Pyhin ja mahtavin, mitä maailma on tähän saakka omistanut, on vuodattanut verensä kuiviin meidän veitsiemme alla, – kuka pyyhkii meistä tämän veren?» 
(Iloinen tiede 125)
»Mutta ollessaan yksin Zarathustra puhui sydämelleen näin: ”Voiko se olla mahdollista! Tuo vanha pyhä mies ei ole metsässään vielä kuullut mitään siitä, että Jumala on kuollut!”» 
(Näin puhui Zarathustra, esipuhe, 2)
Wewelsburg

Wewelsburg
Wewelsburg on Saksan Bürenin kaupungissa sijaitseva, alun perin keskiajalta peräisin oleva linna, jossa on kolmionmuotoinen pohjakaava. Linna tunnetaan parhaiten Heinrich Himmlerin johtaman SS:n ylimpien upseerien kokoontumispaikkana.
Wewelsburgin linnan varhaishistoria

Linna lienee alun perin rakennettu 1100-luvun alussa. Se oli kreivi Friedrich von Arnsbergin omistuksessa, mutta talonpojat hävittivät sen hänen kuolemansa jälkeen noin 1124. Linna rakennettiin uudelleen, sillä vuonna 1301 Kreivi Otto von Waldeck siirsi sen omistusoikeudet Paderbornin hiippakunnalle. Hiippakunta panttasi linnan ja sen maaomaisuuden muutamaan otteeseen Bürenin aatelissuvulle, mutta hankki linnan takaisin 1384. Vuonna 1588 Paderbornin piispa lunasti panttikirjat, ja 1603–1609 linna muutettiin säännöllisen kolmion muotoiseksi rakennukseksi, jonka kulmissa on tornit. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana Wewelsburgin linna vallattiin moneen kertaan, ja vuonna 1646 ruotsalaiset joukot sytyttivät sen tuleen. Linna restauroitiin 1650–1660.
Vuonna 1802 Wewelsburg siirtyi Preussin valtion omistukseen. Linnaan tehtiin 1800-luvulla monia muutoksia, ja osa huoneista toimi viljavarastona. Bürenin kaupunki osti Wewelsburgin vuonna 1924. Linna muutettiin tuolloin retkeilijöiden majataloksi ja kotiseutumuseoksi.
SS:n linna

Wewelsburgin linnan historiassa alkoi uusi vaihe vuonna 1933, kun SS:n johtaja Heinrich Himmler vieraili linnassa ensimmäistä kertaa. Himmler antoi käyntinsä jälkeen määräyksen vuokrata linna SS:n käyttöön. Bürenin ja SS:n välinen vuokrasopimus solmittiin 100 vuodeksi. SS maksoi linnasta 1 valtakunnan markan vuodessa. Vuodesta 1935 lähtien turistit eivät enää saaneet vierailla Wewelsburgissa ja linnan viralliseksi nimeksi tuli SS-Schule Haus Wewelsburg (”Wewelsburgin SS-koulu”).
SS teki useita muutoksia Wewelsburgiin. Linnan etupihalle rakennettiin vartiotupa ja vuonna 1939 laadittiin suunnitelmat pohjoistornin muutostöistä sekä linnan laajentamisesta  palatsikompleksiksi. Arkkitehti Hermann Bartels vastasi linnan ja sen lähialueiden muutossuunnitelmista. Linnan lähistölle rakennettiin keskitysleiri, jonka vankeja käytettiin työvoimana rakennustöissä.
Vuonna 1941 SS:n korkeimmat johtajat tapasivat Heinrich Himmlerin Wewelsburgissa juuri ennen Natsi-Saksan hyökkäystä Neuvostoliittoon. Vuonna 1943 Wewelsburgin linnan rakennustyöt keskeytettiin ja keskitysleiriä supistettiin, niin että jäljelle jäi vain 42 vankia. Leirin alueelle olivat lisäksi sijoitettuna Euroopan eri maista saapuneet saksalaiset. Alue toimi myös Hitlerjugendin koulutusleirinä. Vuonna 1945 Saksa oli häviämässä sodan, ja SS-joukot yrittivät räjäyttää Wewelsburgin linnan. Tulipalo tuhosi osan rakennuksesta. Yhdysvaltain joukot vapauttivat 42 jäljellä ollutta keskitysleirivankia.