stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
River-luokka (fregatti)

| River-luokka |
| --- | --- |
 luokkaan kuulunut alus HMS Swale

Tekniset tiedot
Uppouma:  1 390 t (standardi) 1 860 t (kuormattu)
Pituus:  91,82 m (kokonaispituus)
Leveys:  11,13 m
Syväys:  2,74 m
Koneteho:  5 500 ihp (4,1 MW) tai 6 500 shp (4,8 MW)
Nopeus:  20 solmua tai 20,5 solmua
Miehistöä:  107
Aseistus
Meritorjunta:  2 x QF 4"/L40 Mk XIX -tykkiä yksiputkisina CP Mk XXIII -asennuksina 1 x Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitin jopa 150 x syvyyspommia
Ilmatorjunta:  jopa 10 x Oerlikon 20 mm kaksiputkisina Mk V ja/tai yksiputkisina Mk III -asennuksina
River-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston 151 fregatin muodostama alusluokka, jonka alukset laskettiin vesille 1941–1944. Alukset oli suunniteltu saattueiden sukellusveneidentorjunta-aluksiksi Pohjois-Atlantille.
Pääosa luokan aluksista palveli Britannian kuninkaallisessa laivastossa ja Kanadan laivastossa, mutta näiden lisäksi aluksia palveli Australian laivastossa, Vapaan Ranskan laivastossa, Alankomaiden laivastossa ja sodan päätyttyä Etelä-Afrikan laivastossa. Kymmenen Kanadassa valmistettua alusta siirrettiin Yhdysvaltain laivastolle täydentämään saattajien puutetta ennen kuin Yhdysvaltain oma telakkateollisuus pystyi paikkaamaan tarpeen. Aluksista kuitenkin ainoastaan kaksi otettiin palvelukseen ja loput kahdeksan liitettiin Kuninkaalliseen laivastoon sekä Kanadan laivastoon. Australiassa rakennettiin kaksitoista alusta, joista neljän piirustuksia muutettiin. Viimeisenä valmistunut HMAS Diamantina on Queensland Maritime Museumissa museoaluksena.
Toisen maailmansodan päätyttyä alukset päätyivät ympärimaailmaa sotilas- ja siviilikäyttöön. Kanadan laivaston HMCS Stormontin osti Aristoteles Onassis, joka muutti sen loistojahdiksi nimellä Christina O.
Suunnittelu

Alukset suunnitteli William Reed, jonka lähtökohtana oli pitkätoimintasäde sekä Black Swan -luokan sluuppien saavuttama sukellusveneidentorjuntakyky. Alusten tuli samalla olla halpoja ja nopeita valmistaa normaaleilla kaupallisilla telakoilla. Aluksissa käytettiin hyväksi Flower-luokan korveteista saatuja valmistuskokemuksia. Luokan piirustuksia käytettiin suunniteltaessa Yhdysvaltain laivaston Tacoma-luokan aluksia, joista osa sittemmin palveli Kuninkaallisessa laivastossa Colony-luokan fregatteina.
Alusten runkorakenne oli käytössä myös Kuninkaallisen laivaston Loch-luokan fregateissa ja edelleen Bay-luokan fregateissa.
Alukset

Britteinsaarilla valmistettujen River-luokan fregattien kölit laskettiin 1941–1943 ja ne valmistuivat 1942–1944. Valmistuneissa aluksissa viidessä oli turbiinimoottorit ja muissa kaksi Flower-luokassa käytettyä konetta. Aluksista 24 ensimmäisen polttoainevaranto oli ainoastaan 440 tonnia, mutta miinanraivauskaluston poistamisen sekä sisärakenteiden uudelleensuunnittelun jälkeen polttoainatäyttö saatiin kasvatettua 646 tonniin.
HMS Helmsdalen Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitin korvattiin Squid-heittimellä ja samalla vähennettiin syvyyspommien määrää 54:ään. Alusten keveää 20 millimetrin ilmatorjuntaa vahvennettiin osalla aluksista jopa 12:een.
Ronda dos Quatro Caminhos

Ronda dos Quatro Caminhos on portugalilainen kansanmusiikkiyhtye.
Ronda dos Quatro Caminhos perustettiin 1980-luvun alkupuolella. Se on julkaissut lukuisia albumeita eri levy-yhtiöiden kautta ja esiintynyt kansainvälisesti. Sen ohjelmistoon kuuluu perinteisiä portugalilaisia lauluja maan pohjoisosista eteläosiin sekä Azoreilta ja Madeiralta.
Jäsenet

Carlos Barata – harmonikka, bandolim
Pedro Fragoso – kosketinsoittimet
João Oliveira – laulu, kitara
Mário Peniche – sähköbasso
Pedro Pita – rumpusetti
António Prata – viulu, bandolim
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (portugaliksi)
Riccardo Adami

| Riccardo Adami> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. marraskuuta 1973 (ikä 50)
Kansalaisuus:   Italia
Riccardo Adami (s. 27. marraskuuta 1973) on italialainen Ferrarin Formula 1 -tallin insinööri. Adami aloitti uransa Minardilla vuonna 2002.
Adami toimi kaudella 2005 Minardilla Patrick Friesacherin ja Robert Doornbossin kisainsinöörinä. Kausilla 2006–2007 Toro Rossolla Vitantonio Liuzzin ja 2008 Sebastian Vettelin kisainsinöörinä. Kausilla 2009–2011 puolestaan Sébastien Buemin ja 2012 Daniel Ricciardon kisainsinöörinä.
Adami siirtyi Ferrarille vuonna 2015 Sebastian Vettelin kisainsinööriksi.
Ura

| Kilpailuinsinööri> Kaudet | Kilpailuinsinööri> Kuljettaja | Kilpailuinsinööri> Talli |
| --- | --- | --- |
| 2005 |  Patrick Friesacher  Robert Doornbos | Minardi |
| 2006–2007 |  Vitantonio Liuzzi | Toro Rosso |
| 2008, 2015– |  Sebastian Vettel | Toro Rosso, Ferrari |
| 2009–2011 |  Sébastien Buemi | Toro Rosso |
| 2012 |  Daniel Ricciardo | Toro Rosso |
Ruth Belville

Ruth Belville Greenwichin observatoriolla vuonna 1908.
Ruth Belville ("Neiti Aika", 5. maaliskuuta 1854 Lontoo, Iso-Britannia – 7. joulukuuta 1943) oli  nainen, joka kiersi pitkin Lontoota ja myi ihmisille oikeata kellonaikaa. Hän oli kaikkien aikojen kuuluisin "Neiti Aika".
1800-luvulla harvoilla oli tarkkoja kelloja, jotka pysyivät kauan oikeassa ajassa ja täsmällistä oikeata aikaa oli erittäin hankala saada. Parhaimmillaan kellon poikkeamat oikeasta ajasta olivat useita minuutteja. Täsmällisen kellonajan sai haettua vain tähtitieteilijöiltä Greenwichin observatoriosta. Monet ihmiset, erityisesti kellosepät, tarvitsivat täsmällistä aikaa ja jatkuva vieraileminen observatoriolla oli rasittavaa, joten observatorio alkoi vuonna 1836 toimittaa tilauksesta ajantarkastuspalvelua. Muita tilauspalvelun tarvitsijoita olivat suuret yritykset, pankit ja varakkaat kodit.
Tarkkuuskellolla varustettu työntekijä, Henry Belville (1794–1856), kävi säännöllisesti ilmoittamassa asiakkaille täsmällisen kellonajan, jolloin he pystyivät asettamaan kellonsa tarkkaan Greenwichin aikaan. Henryn kuoltua ajantoimittaminen siirtyi hänen leskelleen, jonka lopetettua työ vuonna 1892, sitä siirtyi jatkamaan Henryn tytär Ruth Belville. Hän meni joka maanantaiaamu Greenwichiin säätämään tarkkuuskellonsa oikeaan aikaan ja lähti kiertämään tilaajien luona. Ruth Belville kiersi vuoteen 1939 asti ilmoittamassa oikean ajan lontoolaisille asiakkailleen paikan päällä.
Jo aikaisemmin uudempi tekniikka oli korvannut ovelta ovelle kiertämisen pääasiallisena ajantarkistuspalveluna. Aluksi tarkka aika ilmoitettiin lennättimien avulla ja myöhemmin radion kautta. Vuonna 1936 oli mahdollista soittaa puhelimitse vastaavalle "Neiti Ajalle" ja kysyä oikeata kellonaikaa. Ruth kuitenkin kiersi sinnikkäästi ovelta ovelle vielä vuoteen 1939 saakka, jolloin hän siirtyi eläkkeelle ollessaan 86-vuotias.
Greenwichistä annetaan edelleenkin päivittäinen aikamerkki, vaikka siellä ei enää olekaan observatoriota.
Rytmikapulat

Rytmikapulat
Rytmikapulat ovat kaksi puukapulaa, joita käytetään rytmisoittimena. Kapuloitten pituus on noin 20 senttimetriä ja läpimitta tuuman (2,5 cm). Toista kapulaa soittaja pitää kuppimaisessa muodossa olevalla kämmenellään (kaje) jolloin kapuloita yhteen lyötäessä syntyy terävä ja sointuva ääni.
Alkujaan rytmikapuloita käytettiin afrokaribialaisessa kansanmusiikissa. Nykyisin ne kuuluvat erityisesti latinalaisamerikkalaiseen tanssimusiikkiin. Rytmikapulat ovat nykyaikainen muoto maailman vanhimpiin kuuluvasta soittimesta, yhteen lyötävistä kepeistä, joita on aikojen saatossa käytetty lukuisissa muinaisissa kulttuureissa niin musiikissa kuin muissa rituaaleissa sekä huomion että musiikin rytmin tuottamisen välineenä.
Richard Chamberlain

| Richard Chamberlain |
| --- | --- |
 Richard Chamberlain 1982
Henkilötiedot
Koko nimi:  George Richard Chamberlain
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1934 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat
Näyttelijä
Aktiivisena:  1961-
Merkittävät roolit:  tohtori Kildare sarjassa Tohtori Kildare, John Blackthorne sarjassa Shogun – voittamaton
Aiheesta muualla
www.richardchamberlain.net
IMDb 
Elonet
George Richard Chamberlain (s. 31. maaliskuuta 1934 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka merkittävimpiä rooleja ovat olleet tohtori Kildare televisiosarjassa Tohtori Kildare ja John "Anjin-san" Blackthorne sarjassa Shogun – voittamaton. Chamberlain kertoi julkisesti olevansa homoseksuaali vuonna 2003.
Ura lyhyesti

Chamberlain syntyi Beverly Hillsissä Kaliforniassa 1934. Hänen vanhempansa olivat Charles ja Elsa Chamberlain. 1960-luvulla ennen televisiouraansa Chamberlain esiintyi lukuisissa musikaaleissa ja tuli sitten tunnetuksi lääkärisarjan Tohtori Kildare nimiosasta. Hänen ensimmäiset merkittävät elokuvansa olivat Liekehtivä torni, Viimeinen aalto, Muskettisoturien seikkailut ja Monte Criston kreivi. Hän on esiintynyt Tohtori Kildaren jälkeen myös muissa tv-sarjoissa, kuten Shogun – voittamaton, Okalinnut ja Mustaparta.
Palkinnot

Paras miespääosa – Tohtori Kildare, 1963 – Golden Globe Awards
Paras miespääosa – Shogun – voittamaton, 1981 – Golden Globe Awards
Paras miespääosa – Okalinnut, 1984 – Golden Globe Awards
Valikoitu filmografia

| Vuosi | Alkuperäinen nimi | Suomenkielinen nimi | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 1961 | A Thunder of Drums | Sotarumpujen pärinää |  |
| 1963 | Twilight of Honor | Rikoksen tiellä |  |
| 1968 | Petulia | Petulia |  |
| 1970 | The Music Lovers | Musiikin rakastajia |  |
| 1973 | The Three Musketeers | Muskettisoturien seikkailut |  |
| 1974 | The Four Musketeers | Koston merkki |  |
| 1975 | The Count of Monte Cristo | Monte Criston kreivi |  |
| 1976 | The Slipper and the Rose | Lasikenkä ja ruusu – kertomus Tuhkimosta uudella tavalla |  |
| 1977 | The Last Wave | Viimeinen aalto |  |
| 1977 | The Man in the Iron Mask | Rautanaamio |  |
| 1980 | Shōgun | Shogun – voittamaton | televisio |
| 1983 | The Thorn Birds | Okalinnut | televisio |
| 1985 | King Solomon's Mines | Kuningas Salomonin kaivokset |  |
| 1985 | Wallenberg: A Hero's Story | Raoul Wallenberg – kadonnut sankari | televisio |
| 1987 | Allan Quatermain and the Lost City of Gold | Allan Quatermain ja kadonnut kultainen kaupunki |  |
| 1988 | The Bourne Identity | Meduusan verkko | televisio |
| 1991 | Aftermath: A Test of Love | Kuoleman partaalla | televisio |
| 1991 | Night of the Hunter | Valepappi | televisio |
| 1993 | Ordeal in the Arctic | Jäätävä kamppailu |  |
| 1995 | Bird of Prey | Petolintu |  |
| 1996 | The Thorn Birds: The Missing Years | Okalinnut – tarina täydentyy | televisio |
| 1997 | A River Made to Drown In | Menneisyys käsissä |  |
| 2004 | The Pavilion | Paviljonki |  |
| 2006 | Blackbeard | Blackbeard | televisio |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Richard Chamberlain Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Rondell Bartholomew

Bartholomew (oikealla) maanmiehensä Kirani Jamesin kanssa Daegun MM-kilpailuissa 2011.
Rondell Bartholomew (s. 7. huhtikuuta 1990) on grenadalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu.
Bartholomew voitti Carifta Games -kilpailujen alle 20-vuotiaiden 400 metrin juoksun Basseterressä 2008, mutta karsiutui Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa saman matkan välierissä. Vuonna 2009 hän saavutti 400 metrillä alle 20-vuotiaiden sarjassa hopeaa Vieux Fortin Carifta Gameseissa ja pronssia Port-of-Spainin Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa. Berliinin MM-kilpailuissa hän karsiutui saman matkan alkuerissä. Kaksi vuotta myöhemmin hän sijoittui kuudenneksi Daegun MM-kilpailuissa 2011.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 10,42 | El Paso | 26. maaliskuuta 2011 |
| 200 m | 20,95 | Lubbock | 10. huhtikuuta 2010 |
| 400 m | 44,65 | Lubbock | 2. huhtikuuta 2011 |
| 800 m | 1.51,25 | Levelland | 7. toukokuuta 2011 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 400 m | 45,84 | Fayetteville | 11. helmikuuta 2011 |
| 600 m | 1.18,10 | Lubbock | 5. maaliskuuta 2011 |
Ruskoselkäbulbuli

| Ruskoselkäbulbuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Bulbulit Pycnonotidae
Suku::  Bulbulit Pycnonotus
Laji::  eutilotus
Kaksiosainen nimi
 Pycnonotus eutilotus  (Jardine & Selby, 1837) 
Katso myös
   Ruskoselkäbulbuli Wikispeciesissä  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Ruskoselkäbulbuli (Pycnonotus eutilotus) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Ruskoselkäbulbulia tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa ja Thaimaassa. Laji on vähenemässä metsien hakkuiden seurauksena, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Riku Aalto

Riku Aalto heinäkuussa 2013.
Riku Petteri Aalto (s. 28. huhtikuuta 1965 Tampere) on Teollisuusliiton (ent. Metallityöväen liiton) puheenjohtaja vuodesta 2008. Hän seurasi tehtävää kahdeksan vuotta hoitanutta Erkki Vuorenmaata. Uuden Teollisuusliiton puheenjohtajaksi Aalto valittiin vuonna 2017.
Puoluekannaltaan Aalto on sosialidemokraatti ja on istunut mm. vuosina 2010–2012 SDP:n puoluehallituksessa.
Elämä

Peruskoulutukseltaan Aalto on elektroniikka-asentaja, joksi hän valmistui vuonna 1983. Vuosina 1983–1990 hän työskenteli kokoonpanijana Uudenkaupungin autotehtaalla (silloinen Saab-Valmet). Vuonna 1992 hän valmistui sosionomiksi ja vuonna 1995 hallintotieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta. Metalliliitossa Aalto aloitti uransa vuonna 1995. Vuodet 1995–1999 hän oli jäsenrekisterivastaava ja vuodet 1999–2003 talous- ja jäsenasiainsihteeri. Ennen valintaansa puheenjohtajaksi Aalto toimi liiton talouspäällikkönä vuodesta 2003. Liiton johdossa hän on muun muassa puolustanut teollisuusaloilla yleisiä pekkaspäiviä.
Vuodesta 2003 Aalto oli Kojamon (aiemmin VVO) hallituksen jäsen ja vuodesta 2007 puheenjohtaja. Vuodesta 2012 hän ollut Varman hallituksen jäsen. Aalto on ollut myös Teollisuuden palkansaajien, SAK:n ja VR-Yhtymän hallituksen jäsen sekä vuodesta 2004 Työttömyysvakuutusrahaston hallintoneuvoston jäsen.
Yksityiselämä

Aalto on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Sotilasarvoltaan hän on alikersantti.
Aalto on sosiaalidemokraatti. SDP:n kevään 2014 puheenjohtajavaalissa Aalto kannatti Antti Rinnettä.
Aiheesta muualla

Riku Aalto Twitterissä
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Erkki Vuorenmaa | Metalliliiton puheenjohtaja 2008–2017 | Seuraaja: – |
Renee Montoya

Renee Maria Montoya on fiktiivinen hahmo, joka esiintyy DC Comicsin amerikkalaisissa sarjakuvissa. Hahmon loivat Bruce Timm, Paul Dini ja Mitch Brian ja hän esiintyi ensimmäisen kerran vuoden 1992 Batman: The Animated Series animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäytteli Ingrid Oliu ja myöhemmin Liane Schirmer sarjan jatko-osassa The New Batman Adventures. Hahmo teki sarjakuvadepyyttinsä Batman #475 numerossa maaliskuussa 1992. Hahmo on toiminut satunnaisena Batmanin liittolaisena. Hänellä on myös ollut romanttinen suhde Batwomanin kanssa.
Muussa mediassa > Animaatiot

Renee Montoya esiintyi animaatioelokuvassa Batman: Bad Blood, jossa häntä ääninäytteli Vanessa Marshall.
Renee Montoya esiintyi animaatioelokuvassa Batman: The Long Halloween, jossa häntä ääninäytteli Alyssa Diaz.
Renee Montoya esiintyi vuoden 2019 DC Super Hero Girls sarjassa, jossa häntä ääninäytteli Roxana Ortega. Sarjassa Montoya toimi Metropolisin lukion turvallisuusvartijana.
Renee Montoya esiintyi Gotham Girls nettisarjassa, jossa häntä ääninäytteli Adrienne Barbeau.
Muussa mediassa > Televisio

Renee Montoya esiintyi televisiosarjassa Gotham, jossa häntä esitti Victoria Cartagena. Tämä versio on toipuva huumeriippuvainen ja etsivä James Gordonin morsiamen Barbara Keanin entinen rakastaja, joka työskentelee Gothamin poliisivoimien suurrikosten yksikössä etsivänä Crispus Allenin rinnalla.
Renee Montoya esiintyi televisiosarjassa Batwoman, jossa häntä esitti Victoria Cartagena. Tämä versio on entinen Gotham Cityn poliisilaitoksen jäsen, joka lähti korruptoituneiden jäsenten takia ja jolla on salainen romanttinen menneisyys Myrkkymuratin kanssa.
Muussa mediassa > Elokuvat

Renee Montoya esiintyi elokuvassa Birds of Prey, jossa häntä esitti Rosie Perez. Tämä versio on taitava Gothamin poliisivoimien etsivä ja 1980-luvun poliisielokuvien fani, jota hän on taipuvainen lainaamaan poliisityötä tehdessään, vaikka hänen uransa on pysähtynyt, koska hänen entinen kumppaninsa ja nykyinen ylikomisario Patrick Erickson otti kunnian aikaisemman tapauksen ratkaisemisesta menneisyydessä. Tällä hetkellä hän kiinnittyy Roman Sionisiin tutkiessaan tämän rikollista toimintaa, mutta hänet pidätetään, koska hän ei ole toimittanut todisteita. Yhdistettyään voimansa Harley Quinnin, Dinah Lancen ja Helena Bertinellin kanssa pelastaakseen Cassandra Cainin Sionisilta, Erickson ottaa kunnian siitä, mikä johtaa siihen, että Montoya eroaa poliisista ja liittyy Lancen ja Bertinellin kanssa heidän muodostamaan Birds of Prey -ryhmään.
Videopeleissä

Renee Montoya esiintyi The Questionina DC Universe Online -pelissä.
Renee Montoya esiintyi Batman: The Telltale Series -pelissä, jossa häntä ääninäytteli Krizia Bajos.
Renee Montoya esiintyi pelissä Batman: The Enemy Within, jossa häntä ääninäytteli Sumalee Montano.
Renee Montoya esiintyi pelissä Gotham Knights, jossa häntä ääninäytteli Krizia Bajos. Pelissä hän toimi ylikomisarion roolissa.
Renee Montoya esiintyi cameo-roolissa pelissä Batman: Dark Tomorrow, jossa häntä ääninäytteli Erin Quinn Purcell.
Renee Montoya esiintyi ei-pelattavana hahmona Lego DC Super-Villains -pelissä, jossa häntä ääninäytteli Liane Schirmer.
Rudniki

| Rudnikin kunta (Gmina Rudniki) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Rudnikin kunta
 Koordinaatit: 51°02′N, 18°36′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Opole
Piirikunta:  Olesno
 – Kunnanjohtaja:  Andrzej Pyziak
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  100,5 km²
Väkiluku (2019):  8 159
Suuntanumero(t):  (+48) 034
 
 Kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rudniki on maalaiskunta Olesnon piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 8 159. Kunnan keskus on Rudnikin kylä.
Kylät Rudnikin kunnassa ovat Bobrowa, Bugaj, Chwiły, Cieciułów, Dalachów, Faustianka, Janinów, Jaworek, Jaworzno, Jelonki, Julianpol, Kuźnica, Łazy, Mirowszczyzna, Młyny, Mostki, Odcinek, Porąbki, Rudniki, Słowików sekä Żytniów. Rudnikin kunnan alueen läpi kulkevat valtatiet 42 ja 43. Se rajautuu Krzepicen, Lipien, Pątnówin, Praszkan ja Radłówin kuntiin. Rudnikin pinta-alasta noin 89 prosenttia on maatalousmaata ja noin neljä prosenttia metsää.
Kunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa 50,8 prosenttia Rudnikin asukkaista oli naispuolisia ja 49,2 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 17,3 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 59 prosenttia ja eläkeikäiset 23,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,5 vuotta. Vuonna 2019 Rudnikin kunnassa syntyi 74 lasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rudniki Wikimedia Commonsissa
Gmina Wiejska Rudniki Opolen tilastokeskus. (puolaksi)
Roy Goodman

Roy Goodman (s. 21. tammikuuta 1951) on englantilainen kapellimestari, viulisti ja urkuri. Hän tuli kuuluisaksi 12-vuotiaana laulaessaan maaliskuussa 1963 Allegrin Misereren sopraanosoolot Cambridgen yliopiston King's Collegen kuorossa Sir David Willcocksin johtaessa.
Goodman opiskeli Royal College of Musicissa ja hänestä tuli Royal College of Organistsin jäsen ja Royal College of Musicin assistentti. Hän on myös toiminut musiikkipuolen johtajana (Director of Music) Kentin yliopistossa Canterburyssä ja vanhan musiikin osaston johtajana Royal Academy of Musicissa.
Aiheesta muualla

Biografia Goodmanista
Ristilampi (Rautalampi)

| Ristilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Rautalampi
Koordinaatit:  62°32′02″N, 26°43′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  oja Konneveteen 
Järvinumero:  14.711.1.049
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  119,2 m  
Pituus:  500 m  
Leveys:  300 m  
Rantaviiva:  1,5 km  
Pinta-ala:  3 ha  
Suurin syvyys:  15,2 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiRistilampi 
Ristilampi on Pohjois-Savossa Rautalammilla Myhinkosken lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 500 metriä pitkä, 300 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Konneveden lähialueeseen (14.711) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 119,2 metriä mpy.
SK Tavrija Simferopol

Sportyvnyi Klub Tavrija Simferopol on jalkapalloseura Simferopolin kaupungista. Simferopol pelaa kaudella 2021–2022 Ukrainan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Druha Lihassa. Simferopol on Ukrainan jalkapalloliigan ensimmäinen mestari vuodelta 1992. Seura on perustettu vuonna 1958.
Rudolf (Itävallan kruununprinssi)

| Rudolf |
| --- | --- |
 Itävallan kruununprinssi Unkarin ja Böömin prinssi
 
Syntynyt:  21. elokuuta 1858 Laxenburg, Itävalta
Kuollut:  30. tammikuuta 1889 (30 vuotta) Mayerling, Itävalta-Unkari
Hautapaikka:  Keisarillinen krypta, Wien
Puoliso:  Stephanie (vih. 1881)
Lapset:  Elisabet Marie
Koko nimi:  Rudolf Franz Karl Josef
Suku:  Habsburg
Isä:  Frans Joosef I
Äiti:  Elisabet
Uskonto:  roomalaiskatolisuus
Rudolf (21. elokuuta 1858 Laxenburgin linna, Itävalta – 30. tammikuuta 1889 Mayerling, Itävalta) oli Itävalta-Unkarin arkkiherttua ja kruununprinssi, keisari Frans Joosef I:n ja keisarinna Elisabetin ainoa poika. Hän teki osittain epäselvissä olosuhteissa kaksoisitsemurhan nuoren rakastajattarensa, paronitar Maria Vetseran kanssa Mayerlingin metsästyslinnassa. Mayerlingin murhenäytelmänä tunnettu tapaus herätti kohua ja synnytti monenlaisia salaliittoteorioita, ja sen jälkivaikutukset heikensivät Itävalta-Unkarin kaksoismonarkiaa.
Rudolf oli huolissaan Itävalta-Unkarin sisäisistä kansallisuusristiriidoista ja Itävalta-Unkarin suhteesta muihin vanhoillisiin monarkioihin. Hän kannatti liberaaleja ja kirkonvastaisia aatteita ja joutui siksi ristiriitoihin konservatiivisen isänsä kanssa. Keisari Frans Joosef sulki poikansa poliittisen päätöksenteon ulkopuolelle ja järjesti hänen 10. toukokuuta 1881 solmitun avioliittonsa prinsessa Stephanien, Belgian kuningas Leopold II:n tyttären kanssa. Avioparin ainut lapsi oli tytär Elizabeth Marie, joka sukupuolensa vuoksi ei voinut periä kruunua. Lisäksi avioparin suhteet olivat etäiset ja Rudolf viihtyi paremmin toisten naisten seurassa.
Lokakuussa 1881 Rudolf tutustui radikaaliin lehtimieheen Moritz Szepsiin ja alkoi kirjoitella nimettömiä artikkeleita tämän julkaisemaan Neues Wiener Tagblatt -lehteen. Hän kirjoitti myös kaksi matkakirjaa ja tuki Österreich-Ungarn in Wort und Bild -nimisen Itävalta-Unkaria esitelleen tietoteoksen julkaisua. Rudolfin on väitetty suunnitelleen itsensä kruunauttamista Unkarin kuninkaaksi ja Puolan kuningaskunnan uudelleenperustamista. Ilmeisesti suunnitelmiensa toteutumattomuuden ja avioliittonsa onnettomuuden seurauksena hän kuitenkin ajautui masennukseen ja epätoivoon.
Rudolf tutustui lokakuussa 1887 paronitar Maria Vetseraan, joka lopulta hyväksyi hänen ehdotuksensa yhteisestä itsemurhasta. Heidät löydettiin kuolleina tammikuun 30. päivänä aamuna 1889 Mayerlingin metsästyslinnasta. Vetsera oli kuollessaan vain 17-vuotias. Keisarillinen hovi yritti kömpelösti salata totuuden, mikä johti monenlaisten huhujen leviämiseen sekä myöhemmin virheellisiin ja romantisoituihin tulkintoihin tapahtumista. Mayerlingin tapauksesta ja Rudolfista on myöhemmin tehty useita kirjoja ja elokuvia.
Rudolfin kuoltua kruununperimys siirtyi ensin hänen sedälleen Kaarle Ludvigille ja Kaarlen kuoltua vuonna 1896 tämän pojalle, arkkiherttua Frans Ferdinandille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rudolf (Itävallan kruununprinssi) Wikimedia Commonsissa