stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kirjasjärvi (Suodenniemi)
Historia

Ennen 1800-luvun loppua seudulla oli suurempi Märkäjärvi, jonka vedenpintaa laskettiin noin kaksi metriä. Vedenlaskun seurauksena ja järvenpohjan epätasaisuuksista johtuen järvestä kuroutui viisi erillistä allasta: Märkäjärvi (länsiosassa Pikkujärvi), Makkosselkä, Kirjasjärvi, Alinen Maajärvi ja Ylinen Maajärvi. Märkäjärven pohjoispuolella ollut pienempi järvi (nykyään Vähäjärvi) kuivatettiin kokonaan. Maajärvi, joka muodosti tuolloin erillisen järvialtaan, maatui kahdeksi järveksi. Vesijättömaiden järvestelyt on kuvattu Märkäjärven artikkelissa.
Mouhijärvi (järvi)

| Mouhijärvi |
| --- | --- |
 Mouhijärvi luoteesta päin nähtynä. Etualalla Pieni (vas.) ja Iso Takkasaari.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Koordinaatit:  61°30′18″N, 22°45′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kauvatsanjoen valuma-alue‎ (35.15)
Laskujoki:  Mouhijoki eli Kiikoisjoki eli Kolusjoki 
Järvinumero:  35.155.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  64,7 m 
Rantaviiva:  23,132 km 
Pinta-ala:  6,87027 km² 
Tilavuus:  0,02368676 km³ 
Keskisyvyys:  3,45 m 
Suurin syvyys:  17,1 m 
 fiMouhijärvi 
Mouhijärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Mouhijärven alueeseen. Järven länsipää ulottuu entisen Suodenniemen kunnan alueelle, ja sen ympärillä ovat Putajan, Jalkavalan ja Vesunnin kylät. Mouhijärven kunta on aikoinaan saanut nimensä järven mukaan. Mouhi on pieni kalanpoikanen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 687 hehtaaria, ja sen pituus on 5,2 kilometriä ja leveys 1,5 kilometriä. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa noin 12 kilometriä pitkä Mouhijoki (eli Kiikoisjoki eli Kolusjoki), joka laskee Kiikoisjärveen ja sitten Jaaranjokena Sääksjärveen, josta se jatkaa Kauvatsanjokena kohti Puurijärveä ja lopulta Ala-Kauvatsan jokena Kokemäenjokeen.
Järven tulo-ojia ovat luoteisrannalla Koliseva, joka tuo vettä soilta, ja Karhuoja, joka on Ylisen Alhajärven, vahlosen, Kailojärven, Iso-Ympyriäisen ja Pikku-Ympyriäisen laskuoja. Kourajoki tuo valuma-alueen pohjoisten vesistöjen vedet Kourajärven kautta Mouhijärveen. Idästä laskeva Karinoja on Kuusjärven, Irriäisjärven, Ison Suksijärven, Pienen Suksijärven, Hiki-Suitun, Pohjusjärven ja pieni Paskalammin laskuoja. Uuhioja on Onkijärven laskuoja, joka laskee samalla Uuhisuon vedet. Sammalusoja on Sammalusjärven ja Pahaoja on  Pahalammin laskuoja.
Mohijärvessä on kolme suurempaa saarta. Suurin on noin 300-metrinen Mouhisaari. Pohjoisrannassa on lisäksi matalat Iso Takkasaari, sitä suurempi Pieni Takkasaari ja luotona Pikkusaari. Saaria on yhteensä 12, ja niiden kokonaispinta-ala on 5,9 ha ja rantaviivaa niissä on 2,3 km.
Järven rantaviiva on 23 kilometriä pitkä, ja ranta on puoliksi peltoa ja puoliksi kallio- ja moreenipohjaista metsämaata. Järven yleisilme on peltomaisema, jota rikkoo metsämaisema eteläisessä osassa järveä. Rantoja kiertää loma- ja haja-asutus, jonne kulkee teitä valtatieltä 11.
Virkistystoiminta

Mouhijärvestä kalastetaan pääasiassa haukea, kuhaa, ahventa ja lahnaa. Järvellä on käytettävissä kolme laavua yökalastajien ja retkeilijöiden lepopaikoiksi. Mouhijärvessä on Mouhijoen luusuassa säännöstelypato, jonka alla joki aloittaa virtaamisen koskiosuudella. Siellä voi kalastaa kirjolohta.
Veneen voi laskea vesille veneelaskupaikoista, joita on Vilpunrannassa ja Putajanrannassa. Mouhijärven läpi on opastettu myös niin sanottu Kymmenen joen ja kymmen järven melontareitti. Järvessä on kaksi uimarantaa.
Historiaa

Järven vedenpinnan korkeutta on aikoinaan laskettu.
Adgilis deda

Kristitty Adgilis dedan basilika Kakhetin alueella Georgiassa.
Adgilis deda (georg. ადგილის დედა), kirjaimellisesti "paikan äiti", oli jumaluus esikristillisessä georgialaisessa uskonnossa. Sitä palvoivat erityisesti Georgian koillisosan vuoristolaiset, kuten khevsurit, paikan suojeluhenkenä (genius loci) tai ihmisen ja karjan hedelmällisyyden jumalattarena.
Muinaiset georgialaiset uskoivat, että jokaisella paikalla – vuorella, kukkulalla ja rotkolla – oli "äiti", jota he kutsuivat "paikan äidiksi". Hänet kuvattiin kauniiksi, hopeakoruin puetuksi naiseksi, joka suojeli paitsi paikkaa myös alueella matkaavia henkilöitä. Kun maa kääntyi kristinuskoon, Adgilis dedan kultti liitettiin tiiviisti Neitsyt Marian (Jumalan äidin) kulttiin. Kulteilla on joitakin yhteisiä piirteitä ja rituaaleja, ja georgialaiset ylämaalaiset palvovatkin edelleen Adgilis ghvtismšobelia ("paikan jumalan äitiä") yhteisönsä suojelijana.
The Lox

The L.O.X., myös nimellä D-Block, on yhdysvaltalainen rap-yhtye, joka perustettiin 1990-luvun puolivälissä Yonkersissa. Sen muodostavat rap-artistit Sheek Louch, Jadakiss ja Styles P. The LOX aloitti uransa Bad Boy Records -levy-yhtiössä, josta siirtyi Ruff Ryders Entertainmentille debyyttialbuminsa julkaisun jälkeen. Yhtyeen jäsenet ovat perustaneet myös oman D-Block Records -levy-yhtiönsä. The LOX on julkaissut neljä studioalbumia.
Diskografia > Albumit

Money, Power & Respect (1998)
We Are the Streets (2000)
Filthy America... It's Beautiful (2016)
Living Off Xperience (2020)
Diskografia > EP:t

The Trinity (2013)
The Trinity 2nd Sermon (2014)
Pasi Pirinen (pesäpalloilija)

Pasi Pirinen (s. 16. elokuuta 1969) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Ulkopelissä Pirisen pelipaikka oli kakkospolttaja.
Pirinen pelasi pääsarjatasolla 23 kautta edustaen koko uransa Kiteen Palloa (vuoteen 1989 Kiteen Urheilijat). Pirinen voitti kolme SM-kultaa, 3 SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin. Itä–Länsi-ottelussa hän pelasi 13 kertaa.
Pirinen oli kaikkien aikojen kärkilyöntitilaston kärjessä 2004–2017. Hänet valittiin Vuoden pesäpalloilijaksi kausilla 1999 ja 2000.
Pirisen veli Ville Pirinen on palkittu sarjakuvataiteilija ja muusikko.
Saavutukset > Pelaajana

3 SM-kultaa: 1999, 2000, 2005
3 SM-hopeaa: 1997, 2001, 2004
1 SM-pronssi: 1998
13 Itä-Länsi-ottelua: 1988, 1993-2003, 2009
Kentän paras: 1999, 2009
Superpesiksen kuukauden pelaaja: kesäkuu 2009
Vuoden pesäpalloilija (2): 1999, 2000
Kultainen räpylä (3): 1994, 1996, 2000
Antinniemi

Antinniemi on Valkeakosken 5. kaupunginosa. Alueelle on rakennettu rintamamiestaloja tehdastyöväkeä varten 1940- ja 1950-luvuilla. Antinniemessä on kaksi tietä: Antinniementie ja Rengastie. Alueen keskellä Rengastiellä on Antinlinna-niminen kerrostalo. Antinniemi on Lotilanjärven lähellä. Palvelut ovat kävelymatkan päässä, esim. Lidl on noin 50–100 metrin päässä.
Frank Lapidus

| Frank Lapidus |
| --- | --- |
Näyttelijä(t):  Jeff Fahey
Ensiesiintyminen:  Todettu menehtyneiksi
Viimeinen esiintyminen:  Loppu
Keskeiset jaksot:  Todettu menehtyneiksi
Henkilötiedot
Koko nimi:  Frank Lapidus
Ammatti:  lentäjä
Infobox OKNimi-testi OK: 
Frank Lapidus on kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa Lost. Häntä näyttelee Jeff Fahey.
Rastas (kirja)

| Rastas |
| --- | --- |

Kirjailija:  Reija Kaskiaho
Kieli:  suomi
Genre:  nuortenkirjallisuus
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2005
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  192
ISBN:  951-0-30626-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Rastas on Reija Kaskiahon kirjoittama kirja vuodelta 2005. Sille myönnettiin julkaisuvuonnaan Topelius-palkinto.
Kirja kertoo 15-vuotiaasta Lotta-tytöstä, joka tapaa unelmiensa miehen Jaken. Lotalla ja Jakella menee hyvin, kunnes Lotta tajuaa olevansa raskaana, ja siitä alkaa nuoren parin vuoristorata. He muuttavat omaan asuntoon ja käyvät yhdessä äitiysneuvolassa, mutta Jake huomaa ettei olekaan riittävän vahva. Hän lähtee pois Lotan luota, ja Lotalle jää vastuu lapsesta huolehtimisesta.
Guaranda

| Guaranda |
| --- | --- |
 Guarandan katedraali
 Guaranda
 Koordinaatit: 1°36′20″S, 79°00′11″W 
Valtio:  Ecuador
Maakunta:  Bolívar
Korkeus:  2668 m
Väkiluku (2010):  23 874
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Guaranda  on Bolívarin maakunnan pääkaupunki Ecuadorissa. Vuonna 2010 siellä oli  noin 24 000 asukasta.
Guaranda sijaitsee Chimbojoen yläjuoksulla Andeihin kuuluvan Guarandan vuorijonon rinteellä. Sieltä on noin 24 km  Ecuadorin korkeimpaan vuoreen Chimborazoon. Kaupungissa myydään lähiseutujen maataloustuotteita kuten vehnää ja maissia sekä puutavaraa ja kiniinin raaka-ainetta.
Alinen Maajärvi

| Alinen Maajärvi |
| --- | --- |
 Alinen Maajärvi luoteesta nähtynä.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Sastamala
Koordinaatit:  61°35′27″N, 22°51′18″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kauvatsanjoen valuma-alue‎ (35.15)
Lasku-uoma:  kanava Makkosselkään 
Järvinumero:  35.158.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  86,5 m 
Rantaviiva:  1,646 km 
Pinta-ala:  0,11059 km² 
 fiAlinen Maajärvi 
Alinen Maajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Märkäjärven alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 11,0 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys 350 metriä. Se on 1800-luvulla laskettu järvi. Yliseen Maajärveen on kaivettu kanava, joka sen laskuoja. Järvien pinnankorkeuksissa on 10 senttimetrin ero. Koilliskulmaan laskee tulo-oja, joka tuo kallioselänteeltä vesiä. Yksi ojan haaroista on Pirttijärven laskuoja. Järven oma luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa 200 metriä pitkä kanava Märkäjärven Makkosselkään. Molempien järvien vedenpinnat ovat samalla korkeudella.
Järven rantaviiva on 1,6 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltoa tai  moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla on kolme maatilaa ja loma-asuntoja. Makkoselän ja Maajärven välistä kulkee paikallinen maantie.
Historia

Ennen 1800-luvun loppua seudulla oli suurempi Märkäjärvi, jonka vedenpintaa laskettiin noin kaksi metriä. Vedenlaskun seurauksena ja järvenpohjan epätasaisuuksista johtuen järvestä kuroutui viisi erillistä allasta: Märkäjärvi (länsiosassa Pikkujärvi), Makkosselkä, Kirjasjärvi, Alinen Maajärvi ja Ylinen Maajärvi. Maajärvi, joka muodosti tuolloin Märkäjärvestä erillisen järvialtaan, maatui kahdeksi järveksi. Vesijättömaiden järvestelyt on kuvattu Märkäjärven artikkelissa.
Aiheesta muualla

Aliseen Maajärveen liittyviä aineistoja Suodenniemen Topoteekissa
Teho-pakkaus

Teho-pakkausten jakoa tukkikämpällä vuonna 1947. Kuvaaja Mauno Mannelin. Digitoitu Johannes Moision negatiivikokoelmasta.
Teho-pakkaus oli Suomessa vuosina 1945–1947 käytössä ollut metsätyöntekijöille varattu elintarvike- ja nautintoainepakkaus, joka sisälsi säännöstelyn kohteina tuolloin olleita kahvia, sokeria ja tupakkaa.
Teho-pakkaus syntyi Metsäasiain keskusjohdon ja kansanhuoltoministeriön yhteistyönä. Sen tarkoituksena oli toimia kannustimena työtehon parantamiseen metsätyömailla. Pakkaus sisälsi 150 grammaa kahvia, 200 grammaa sokeria sekä 5 laatikkoa Työmies-savukkeita. Vuoden 1945 Teho-pakkauksen Joulupaketissa sokerin tilalla oli sama määrä suklaata.  Pakkaus oli aluksi maksullinen ja erityisesti sen saaminen edellytti tiettyä työsuoritusta. Pakkauksen saadakseen metsätyömiehen täytyi hakata neljä pinokuutiometriä puita päivittäin kahden työviikon ajan. Pakkauksia valmistettiin 1 760 000 kappaletta vuosina 1945–1947.
Mount Fridtjof Nansen

Mount Fridtjof Nansen on Etelämantereella sijaitseva 4070 metriä korkea vuori Axel Heibergin ja Stromin jäätiköiden lähellä Kuningatar Maudin vuorilla paikassa 85°21′S 167°33′E. Vuorta ei pidä sekoittaa Mount Nanseniin, joka myös sijaitsee Etelämantereella, mutta Victorianmaalla. Vuoren löysi ensimmäisenä etelänavalla käynyt Roald Amundsen vuonna 1911. Amundsen nimesi vuoren löytöretkeilijän Fridtjof Nansenin mukaan, joka oli tukenut Amundsenin löytöretkeä.
Lily Loveless

| Lily May Loveless |
| --- | --- |
 Lily Loveless vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1990 Lontoo
Näyttelijä
Palkinnot
 BAFTA roolistaan Naomi Campbellina Skins – liekeissä -sarjassa. 
Aiheesta muualla
lilyloveless.org
IMDb 
Lily May Loveless (s. 16. huhtikuuta 1990 Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hän on kotoisin Hackneystä, Itä-Lontoosta, jossa on käynyt myös roomalaiskatolista koulua. Loveless tunnetaan parhaiten roolistaan Naomi Campbellina Skins – liekeissä -nuortensarjassa, josta hän myös sai BAFTA-palkinnon.
Skins – liekeissä oli Lovelessin televisiodebyytti. Hän näytteli sarjan kolmannella ja neljännellä tuotantokaudella vuosina 2009–2010. Sen jälkeen hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Bedlam ja The Fades vuonna 2011. Samana vuonna Loveless teki ensimmäisen elokuvaroolinsa itälontoolaisesta tyttöjengistä kertovassa trillerissä Sket, jossa hänen roolinsa oli Hannah.
Aiheesta muualla

Lily Loveless Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei
Peräaukon haavauma

Peräaukon haavauma.
Peräaukon haavauma tai anaalifissuura on peräaukossa sijaitseva haavauma tai halkeama. Sen aiheuttaa tavallisimmin ummetus, jossa uloste on niin kovaa, että ulostettaessa limakalvo venyy liikaa ja halkeaa. Myös jatkuva ripuli tai runsas pyyhkiminen sen yhteydessä saattaa aiheuttaa haavauman. Haavauma voi olla akuutti ja itsestään paraneva mutta saattaa myös muuttua krooniseksi. Krooninen haavauma saattaa vaatia jopa leikkaushoitoa.
Peräaukon haavauma aiheuttaa tyyppioireina kipua ja verenvuotoa.
Peräaukon haavaumia aiheutuu myös anaaliyhdynnästä.
Toiveitten laitakatu

| Toiveitten laitakatu> Kid for Two Farthings |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Carol Reed
Käsikirjoittaja:  Wolf Mankowitz
Tuottaja:  Carol Reed
Säveltäjä:  Benjamin Frankel
Kuvaaja:  Edward Scaife
Leikkaaja:  A. S. Bates
Tuotantosuunnittelija:  Wilfred Shingleton
Lavastaja:  Wilfred Shingleton
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:   London Films  Big Ben Productions 
Levittäjä:  London Films
Ensi-ilta:  1954, Suomessa: 1956
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Toiveitten laitakatu on brittiläinen elokuva vuodelta 1954. Sen käsikirjoituksen laati Wolf Mankowitz oman romaaninsa pohjalta. Se kertoo pikkukauppiaan kuusivuotiaasta pojasta, joka saa haltuunsa onnea tuottavan yksisarvisen - joka saattaa sittenkin olla vain epämuodostunut vuohi. Tarina sijoittuu Lontoon juutalaiskortteleihin.
David Kossoff sai BAFTA-palkinnon roolistaan pojan vanhana uskottuna.
Pääosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jonathan Ashmore  | … |  Joe, kuusivuotias poika    |
|  Celia Johnson  | … |  Joanna, Joen äiti   |
|  David Kossoff  | … |  Avram Kandinsky, vanha räätäli    |
|  Joe Robinson  | … |  Sam Heppner, voimamies    |
|  Diana Dors  | … |  Sonia, Samin kihlattu   |
|  Lou Jacobi  | … |  Blackie Isaacs, painivalmentaja   |
|  Primo Carnera  | … |  Python Macklin, kuuluisa painija  |
The Bells Go Down

| The Bells Go Down |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Basil Dearden
Käsikirjoittaja:  Roger MacDougall Romaani: Stephen Black
Tuottaja:  Michael Balcon
Säveltäjä:  Roy Douglas
Kuvaaja:  Ernest Palmer
Leikkaaja:  Mary Habberfield
Lavastaja:  Michael Relph
Pääosat:  Tommy Trinder  James Mason
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:  Ealing Studios
Ensi-ilta:  17. toukokuuta 1943
Kesto:  90 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Bells Go Down on Basil Deardenin ohjaama brittiläinen mustavalkoinen draamaelokuva vuodelta 1943. Se on kunnianosoitus sodanajan vapaaehtoisille palokunnille. Juoni seuraa nuoren miehen värväytymistä, koulutusta ja sammutustöitä palokunnassa. Fiktiivisen tarinan keskellä on dokumentaarista kuva-aineistoa Lontoon pommitusten aiheuttamista tulipaloista.
Pääosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tommy Trinder  | … |  Tommy Turk   |
|  James Mason  | … |  Ted Robbins   |
|  Phillip Friend  | … |  Bob   |
|  Mervyn Johns  | … |  Sam   |
|  William Hartnell  | … |  Brooks   |
|  Finlay Currie  | … |  McFarlane   |
|  Philippa Hiatt  | … |  Nan   |
|  Meriel Forbes  | … |  Susie   |
|  Beatrice Varley  | … |  Ma Turk   |
|  Lesley Brook  | … |  June   |
|  Richard George  | … |  O'Brien   |
Lähde:
Keijo Paananen (jalkapallovalmentaja)

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 11. elokuuta 1961 (ikä 63)
Syntymäpaikka: Pietarsaari, Suomi
Lempinimi: Keke
Valmennusura
1990: PsInto
1991: Jaro (B-jun.)
1992–1997: Jaro (A-jun.)
1997: Jaro
1998: Jaro (apuv.)
1999–2001: Jaro
2002: VPS
2003–2005: FC United
2006: Jaro
2007–2020: FC United
2022: Jaro (B-jun.)

Keijo Paananen (s. 11. elokuuta 1961 Pietarsaari) on suomalainen jalkapallovalmentaja. Veikkausliigassa hän on valmentanut FF Jaroa (loppuvuosi 1997, 2006) sekä Vaasan Palloseuraa (2002). Hän oli myös Jaron päävalmentaja vuosina 1999–2001, jolloin seura pelasi Ykkösessä. Sittemmin hän valmensi FC Unitedia naisten SM-sarjassa. Koulutukseltaan hän on opettaja. Hän työskentelee Pietarsaaressa Länsinummen koulun ala-asteella rehtorina.
Taistelu Apassisolassa

| Taistelu Apassisolassa> The Battle at Apache Pass |
| --- | --- |

Ohjaaja:  George Sherman
Käsikirjoittaja:  Gerald Drayson Adams
Tuottaja:  Leonard Goldstein
Säveltäjä:  Hans Salter
Kuvaaja:  Charles P. Boyle
Leikkaaja:  Ted Kent
Tuotantosuunnittelija:  Bernard Herzbrun
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:  1952
Kesto:  88 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taistelu Apassisolassa on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1952. Se kertoo vuoden 1862 taistelusta Apassisolassa, Arizonassa.
Jeff Chandler esitti jälleen Cochise-nimistä apassipäällikköä, samoin kuin aiemmin elokuvassa Katkaistu nuoli, John Lund esitti ratsuväen majuri Coltonia. Elokuvaa pidettiin varsin tavanomaisena kuvauksena punanahkojen ja ratsuväen kohtaamisesta.
Aiheesta muualla

Taistelu Apassisolassa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Jaaranjoki

| Jaaranjoki, Piilijoki |
| --- | --- |
 Piilisuon kohdalla Jaaranjoki levenee reilusti ja virtaus hidastuu ennen laskua Sääksjärveen.
Maat:  Suomi
Maakunnat:  Satakunta
Kunnat:  Kokemäki (Kauvatsa), Sastamala (Kiikoinen)
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kauvatsanjoen valuma-alue (35.15)
Pinta-ala:  813,08 km² 
Pääuoman pituus:  noin 90 km 
Pääuoman osuudet:  Ala-Kauvatsan joki ←Puurijärvi ←Kauvatsanjoki ←Sääksjärvi ←Jaaranjoki ←Kiikoisjärvi ←Mouhijoki ←Mouhijärvi ←Kourajoki ←Leppijoki ←Taipaleenjoki ←Toijasjoki ←Oksjoki ←Jyräjoki
Yhtyy:  Kokemäenjoki
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Kiikoisjärvi, Sastamala 
 :  61.4299°N, 22.5993°E
Laskupaikka:  Sääksjärvi, Kokemäki 
 :  61.4187°N, 22.4509°E
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  59,6 m mpy. 
Laskukorkeus:  49 m mpy. 
Korkeusero:  10,6 m
Pituus:  13,512 km 
Kaltevuus:  0,78 m/km
Muuta
Jaaranjoki on keskijuoksultaan nopeasti virtaava mutta samalla kapea joki.
Jaaranjoki eli Piilijoki on 13,5 kilometriä pitkä Sastamalan Kiikoisjärven ja Kokemäen Sääksjärven välillä. Se on osa Kauvatsanjoen valuma-alueen pääuomaa, joka laskee Sääksjärven, Kauvatsanjoen, Puurijärven ja Ala-Kauvatsan joen kautta Kokemäenjokeen. Valuma-alue on siten osa Kokemäenjoen vesistöä, joka laskee Selkämereen Pihlavanlahdella Porissa.
Joen nimityksistä

Kauvatsanjoki oli aiemmin laajempi käsite. Vanhoissa kartoissa samaa nimeä käytettiin Kokemäenjoesta Mouhijärvelle saakka. Nykyään jokea, joka on selkeästi valuma-alueensa pääuoma, kutsutaan eri paikoissa erilaisilla nimillä. Lyhyttä osuutta Puurijärveltä Kokemäenjokeen kutsutaan Ala-Kauvatsan joeksi. Osuutta Sääksjärvestä Puurijärveen kutsutaan Kauvatsanjoeksi. Kiikoisjärven ja Sääksjärven väliä kutsutaan aluksi Jaaranjoeksi ja lopuksi Piilijoeksi. Mouhijärven ja Kiikoisjärven osuutta nimitetään sekä Kiikoisjoeksi että Mouhijoeksi.
Joelle on kaksi nimeä, jotka karttojen mukaan vaihtuvat kunnan rajan kohdalla. Yläjoksulla joki alkaa Jaaran kylästä, mistä nimikin on peräisin. Joen keskivaiheella on Piilijoen kylä ja lopussa Piilisuo, joten on mahdollista, että molemmat paikat ovat toimineet innoituksena joen nimelle.
Joen kulku

Kiikoisjärvi on 59,6 metriä merenpinnan yläpuolella, mutta säännöstelypato Jaarassa säätelee sen valumaa niin, että järven vedenpinta on alimmillaan 58,5 metriä. Joki laskee Sääksjärveen, joka on 49,0 metriä merenpinnan yläpuolella. Joelle tulee matkalla pudotusta 10,6 metriä 13,8 kilometrin matkalla. Alussa joki on vuolas, mutta viimeiset kilometrit Piilisuolla joki virtaa enää huomaamattomasti, ja tällöin joki myös levenee huomattavasti.
Lyhyellä matkallaan Jaaranjokeen yhtyy vain kolme ojaa: Hyssälänoja saa vetensä Arvennevalta, Pelto-oja Tyynistönmaalta ja Nevanoja Hanhinevalta ja Isosuolta.
Historia

Kun asutus levisi Sääksjärven ohi, asettui väkeä myös Piilijoen varrelle Piilisuon itäpuolelle ja Jaaraan. Pitkät etäisyydet ja joen ripeä virtaus mahdollisti vesimyllyjen rakentamisen.
Meloja kiinnittää huomiota Jaaran- ja Piilijoen kivettömyyteen. 1800-luvun tukinuitto oli pääsyy joen perkauksiin, sillä tukkien haluttiin uivan sulavasti uomaa alas sahalle päin.
Joen alajuoksu ja suistomaat olivat alavaa ja tulvaherkkää suomaata. Näitä maita haviteltiin viljelyyn, ja hanketta varten perustettiin 1920-luvulla perkausyhtiö. Lupa-anomukset etenivät vasta vuonna 1929, jolloin saatiin lupa suorittaa suunnitellut työt. Yhtiö sai valtionapua 600 000 markkaa, jonka avulla työt aloitettiin. Jokea raivattiin Sääksjärvestä ylöspäin Jaakkolankoskelle saakka Kiikoisten ja Kauvatsan rajalle. Joen vedenpinta aleni, ja noin 250 hehtaaria maata voitiin ottaa viljelyyn. Perkauksen seurauksena joesta katosi eräs koski kokonaan.
Jaaraan rakennettu säännöstelypadon tarkoitus oli säädellä Kiikoisjärven pintaa, eikä sillä suoraan haettu Jaaranjokeen mitään hyötyä.
Vesistön tila

Jaaranjoen vesistöalueella ei ole merkittäviä teollisuuslaitoksia. Tärkeimmät vesitön kuormittajia ovat maa- ja metsätalous. Veden väriin vaikuttaa vesistöalueen yläjuoksun suoperäinen maa, joka värjää veden ruskeaksi. Vesi virtaa kuitenkin myös peltoaukeiden läpi, mikä kerää veteen lannoitteista ravinteita. Yläjoksulla Kiikoisjärven heikko vedenlaatu vaikuttaa suoraan myös Jaaranjoen tilaan.
Jaaranjoessa veden virtaama vaihtelee kevättulvien jälkeen huomattavasti. Kesäisin koskia ei voi laskea kolistelematta edes kanootilla, vaikka keväällä laskeminen on helppoa. Vähävetisyys vaikuttaa heti veden laatuun. Sääksjärven kunnostukseen liittyen myös Piilijoen suu halutaan perata, mikä voi vaikuttaa virtaukseen ja Sääksjärveen tulevaan veden laatuun.
Virkistyskäyttö

Jaaran- ja Piilijoen kautta kulkeva on osa Kymmenen joen ja kymmenen järven melontareittiä, joka alkaa Kauvatsanjoen vesistön latvoilta ja kulkee Suodenniemen, Jaaran kautta Sääksjärvelle ja vielä alas Puurijärvelle. Reittikuvauksen voi noutaa esimerkiksi Kokemäenjoen kuntien kirjastoista.
Aiheesta muualla

Tapsan kuva-albumi: Piilijoki
Kokemäenjoen alue (35.1)
Sami Joukainen

Sami Joukainen (s. 23. toukokuuta 1973 Eskilstuna, Ruotsi) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Joukainen edusti viimeksi kaudella 2017 Superpesiksessä pelannutta Kankaanpään Mailaa. Hänen roolinsa oli lyöjäjokeri.
Joukainen on Superpesiksen kaikkien aikojen eniten juoksuja lyönyt pelaaja ja johtaa myös kaikkien aikojen tehotilastoa. Itä-Länsi-ottelussa hän on pelannut 11 kertaa ja on voittanut kolme SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia.