stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sala IBK

| Sala IBK |
| --- | --- |
Perustettu:  1979
Paikkakunta:  Sala
Sala IBK on ruotsalainen 21. syyskuuta 1979 perustettu salibandyn erikoisseura ja samalla maailman ensimmäinen salibandyseura. Seuraa oli perustamassa Crister Gustafsson, josta myöhemmin tuli Kansainvälisen Salibandyliiton ensimmäinen puheenjohtaja. Seura yhdessä Gustafssonin kanssa oli ensimmäisiä, jotka pyrkivät viemään lajia kilpaurheilun suuntaan.
Robert Peter Deeley

Robert Peter Deeley (s. 18. kesäkuuta 1946 Cambridge) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Bostonin arkkihiippakuntaan Humberto Sousa Medeiros 14. heinäkuuta 1973. Hänet nimitettiin Bostonin vihkipiispaksi sekä Kearneyn titulaaripiispaksi 9. marraskuuta 2012, ja piispaksi vihkiminen seurasi 4. tammikuuta 2013. Pääkonsekraattorina toimi Sean Patrick O'Malley, jota avustivat John Clayton Nienstedt ja Robert Charles Evans.
Robert Pierre Sarrabère

Robert Pierre Sarrabère (30. elokuuta 1926 – 11. tammikuuta 2017) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1950 ja nimitettiin Aire et Daxin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi sekä Vassinassan titulaaripiispaksi 7. marraskuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. tammikuuta 1975. Pääkonsekraattorina toimi Jean-Paul-Marie Vincent, jota avustivat Fernand-Pierre-Robert Bézac des Martinies ja Roger Etchegaray.
Sarrabèresta tuli Aire et Daxin piispa 25. huhtikuuta 1978, ja hän toimi tässä virassa, kunnes jäi eläkkeelle 18. kesäkuuta 2002. Hän sai 7. tammikuuta 2007 nimityksen Montauban apostoliseksi hallitsijaksi. Hän erosi tästä tehtävästä 11. toukokuuta 2007.
SPARK (ohjelmointikieli)

SPARK on ohjelmointikieli, joka on suunniteltu erityisesti suurta luotettavuutta vaativien järjestelmien ohjelmointiin. SPARK on tarkoin määritelty Ada-kielen alijoukko. Kaikki SPARK-ohjelmat ovat siis laillisia Ada-ohjelmia, ja ne voidaan kääntää Ada-kääntäjällä.
Aiheesta muualla

SPARK-kielen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Praxis High Integrity Systems - SPARK-kielen ylläpitäjä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Aiheesta muualla > SPARK-kääntäjiä

Koska kaikki SPARK-ohjelmat ovat laillisia Ada-ohjelmia, alla on listattu markkinoilla olevia Ada-kääntäjiä.
GCC Ada-kääntäjä (Arkistoitu – Internet Archive)
AdaCore GNAT Professional (Arkistoitu – Internet Archive)
ObjectAda
Green Hills
Alex Peters

| Alex Peters |
| --- | --- |
 Alex Peters CHL Top Prospects Gamessa tammikuussa 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. heinäkuuta 1996 (ikä 28) Blyth, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Petey, Al
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  100 kg
Seura
Seura:  Lukko
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  5
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
Aik. seurat:  Wichita Thunder (ECHL) Bakersfield Condors (AHL) Fort Wayne Komets (ECHL)
NHL-varaus:  75. varaus, 2014 Dallas Stars
Alexander Peters (s. 2. heinäkuuta 1996 Blyth, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Rauman Lukossa.
Ura > Juniori- ja yliopistovuodet

Peters vietti juniorivuotensa pääasiassa Huron Perthissa. Plymouth Whalers varasi hänet 33. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2012. Peters siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2012–2013. Hän pelasi siellä tulokaskaudellaan 58 runkosarjaottelua tehden 12 syöttöpistettä ja 13 pudotuspeliottelua tehden yhden syöttöpisteen. Kaudella 2013–2014 Peters pelasi CHL Top Prospects Gamessa.
Dallas Stars varasi Petersin kolmannella kierroksella 75. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2014. Kaudeksi 2014–2015 hänet nimettiin Plymouth Whalersin kapteeniksi. Petersin kausi jäi kuitenkin vain kahdeksan ottelun mittaiseksi polvivamman vuoksi. Kaudeksi 2015–2016 Whalers myytiin Flintiin ja nimettiin uudelleen Flint Firebirdsiksi, jonka historian ensimmäisenä kapteenina Peters jatkoi kaudella 2015–2016. Kaudella 2016–2017 hän oli kymmenellä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja Mathieu Hendersonin kanssa. Peters voitti myös Firebirdsin sisäisen tehotilaston lukemalla +24. Hänet palkittiin kauden päätteeksi Mickey Renaud Captain's Trophylla, joka myönnetään OHL-joukkueen kapteenille, joka ilmaisee parhaiten johtajuuttaan, intohimoa sekä omistautumistaan jääkiekolle ja joukkueelleen jään ulkopuolella.
Vuosina 2017–2020 Peters kävi Saint Mary's Universityn yliopistoa. Hänet valittiin kauden 2018–2019 päätteeksi AUS:n toiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 2019–2020 Peters pelasi vain seitsemän runkosarjaottelua, kun hän kärsi polven eturistisidevammasta, joka leikattiin kahdesti. Peters palasi kaukaloihin pudotuspelien kynnyksellä helmikuussa 2020.
Ura > Ammattilaisura

Maaliskuussa 2021 Peters teki loppukauden 2020–2021 kattavan sopimuksen ECHL-joukkue Wichita Thunderin kanssa. Hän pelasi koronaviruspandemian lyhentämällä kaudella 35 runkosarjaottelua tehopistein 4+8=12 ja viisi pudotuspeliottelua tehden kolme syöttöpistettä. Heinäkuussa Peters teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Samana syksynä hän osallistui ammattilaistryout-sopimuksella AHL-joukkue Bakersfield Condorsin harjoitusleirille. Peters aloitti kauden 2021–2022 Thunderissa, jonka eniten maaleja tehnyt puolustaja hän oli Cam Clarken kanssa tehtyään 29 runkosarjaottelussa seitsemän maalia. Peters teki kaikkiaan 22 tehopistettä. Joulukuussa seura lainasi hänet takaisin Condorsiin, jossa Peters pelasi kauden aikana kaikkiaan 15 runkosarjaottelua tehopistein 1+4=5 ja neljä pudotuspeliottelua tehden yhden maalin.
Kesäkuussa 2022 Peters teki Bakersfield Condorsin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Hän pelasi kaudella 2022–2023 AHL:ssä 49 runkosarjaottelua tehopistein 8+11=19 ja kaksi pudotuspeliottelua ilman tehopisteitä. Peters pelasi kauden aikana myös ECHL-joukkue Fort Wayne Kometsissa kahdeksan runkosarjaottelua tehopistein 3+7=10. Huhtikuussa 2023 hän teki Condorsin kanssa vuoden mittaisen ja yksisuuntaisen jatkosopimuksen. Peters osallistui samana syksynä myös Edmonton Oilersin NHL-harjoitusleirille. Hän pelasi kauden 2023–2024 kokonaan AHL:ssä, jossa Peters teki 45 runkosarjaottelussa tehot 5+13=18.
Kaudeksi 2024–2025 Peters siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Rauman Lukkoon. Hänelle seurasta kertoi myös hänen kanssaan Flint Firebirdsin OHL-joukkueessa pelannut Vili Saarijärvi.
Pelityyli

Lukon urheilutoimenjohtaja Kalle Sahlstedt luonnehti Petersia seuraavasti hänen sopimuksensa julkaisun yhteydessä toukokuussa 2024:
»Peters on iso ja vahva kahden suunnan puolustaja. Vahvuudet ovat ehkä enemmän vielä puolustamisessa ja on todella hyvä pelaamaan alivoimaa. Erittäin jämäkkä ja sellaisia isännän elkeitä löytyy kentällä. Mutta pystyy myös kiekolliseen pelaamiseen; pystyy avaamaan peliä ja pelaamaan paineen alla. Kiekolliset taidot riittävät nopeaan peliin. Peters on monipuolinen pelaaja ja käyttökelpoinen monissa eri tilanteissa. Hienoa saada tällainen tyly jätkä tohon mukaan, ei ole kenenkään vastustajan kiva tulla maalille, kun Peters on vastassa.»
Muuta

Petersin isoveljet Justin ja Anthony tekivät ammattilaisuran maalivahteina sekä Pohjois-Amerikassa että Euroopassa. Justin pelasi omalla urallaan myös yhteensä 83 NHL-ottelua Carolina Hurricanesissa, Washington Capitalsissa ja Arizona Coyotesissa. Hän oli voittamassa myös olympiapronssia Pyeongchangissa 2018. Justin Peters toimii nykyään AHL-joukkue Belleville Senatorsin maalivahtivalmentajana. Anthony Peters toimii puolestaan ECHL-joukkue Florida Everbladesin apuvalmentajana.
Robert Pettersson

| Robert Pettersson |
| --- | --- |
 Robert Pettersson rantakalliolla kotikaupungissaan Loviisassa 8. lokakuuta 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. lokakuuta 1970 (ikä 53) Loviisa
Robert Pettersson (s. 26. lokakuuta 1970 Loviisa) on suomalainen stand up -koomikko. Vuonna 2009 Pettersson valittiin vuoden stand up -tulokkaaksi ja vuonna 2013 hän voitti stand up -koomikoille tarkoitetun Naurun tasapaino -tosi-tv-kilpailun. Pettersson osallistui voittajakollegoidensa, Iikka Kiven ja Matti Patrosen kanssa yhteiselle Voittajat-kiertueelle vuonna 2017.
Opiskeluaikoinaan, 1990-luvun alkupuolella, Robert Pettersson soitti rumpuja Fuzz Face -yhtyeessä. 2000-luvulle tultaessa hän toimi äänilevytuottajana, säveltäjänä, sanoittajana ja sovittajana muun muassa virtuaaliyhtyeissä PETTERSSON ja Lost Battle. Tästä elämänvaiheesta kertoo Petterssonista vuonna 2001 tehty dokumenttielokuva Kotipesä. Vuonna 2016 Pettersson liittyi The Drop Targets -yhtyeeseen..
Koulutukseltaan Robert Pettersson on teollinen muotoilija. Lisäksi hän on suorittanut kielenkääntäjäopintoja Helsingin yliopistossa.
Robert Lehtonen

Robert Hemming Lehtonen (22. toukokuuta 1881 Rauma – 2. toukokuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, joka toimi muun muassa Suomen Tietotoimiston johtajana.
Robert Lehtosen vanhemmat olivat merimies Erland Lehtonen ja Johanna Satola ja puoliso vuodesta 1919 Katri Wäyrynen. Lehtonen tuli ylioppilaaksi 1903. Hän oli Rauman Lehden toimittaja 1905–1909 ja Suomen uutistoimiston 1909–1917, Uuden Päivän toimitussihteeri 1917–1918, Suomen Kuvalehden toinen toimittaja 1918, Suomen Tietotoimiston johtaja 1918–1926, toimitussihteeri 1926–1934 ja vielä toimittaja useita vuosia 1947 alkaen. Ajan Suunnan toimittaja ja taloudenhoitaja Lehtonen oli 1934–1939, sisäasiain ministeriön julkaisutarkastusviraston palveluksessa hän toimi 1940–1947. Lehtonen tunnettiin myös suomentajana.
Suomennoksia

Nimellä Rob. Lehtonen:
Karl Snellman : J. V. Snellmanin ja hänen vaimonsa kirjeenvaihto ynnä opastavia yleiskatsauksia ja muistelmia kodista. Otava 1928
Hulbert Footner : Helmi tyttöjen seassa: romaani. Otava 1928
Gösta Segercrantz : Paroni Nattvogelin päävoitto: romaani. Otava 1928
Frank Heller : Yussuf Khanin naiminen: romaani. Otava 1929
G. von Schoultz : Englannin nousu merivallaksi; saksankiel. käsikirjoituksesta suom. Rob. Lehtonen. Otava 1930
Netta Muskett : Olet minun: romaani. Otava 1936
David Hume : Vankilan portit auki: salapoliisiromaani. Otava 1938, 4. painos 1963 (alkuteos The gaol gates are open)
Elämäni ja taiteilijanurani; Jenny Spennertin kertomuksen mukaan Raoul af Hällströmin laatimasta ruotsalaisesta käsikirjoituksesta Mitt liv och min sång  suom. Rob. Lehtonen. Suomen kirja, Helsinki 1945
Herbert Tingsten : Demokratian ongelmia. WSOY 1947
Gustaf Bolinder : Nykypäivän Afrikka; ruotsinkielisestä alkuteoksesta Afrika av i dag suom. Rob. Lehtonen. Pellervo-seura, Helsinki 1948
Agnes von Krusenstjerna

Agnes von Krusenstjerna 1930-luvulla kotonaan.
Agnes Julie Fredrika von Krusenstjerna, oik. Sprengel (9. lokakuuta 1894 Växjö – 10. maaliskuuta 1940 Tukholma) oli ruotsalainen kirjailija, jonka tuotannon keskeisiä piirteitä on vapautuminen 1800-luvun lopun elämännäkemyksestä. Hänen romaaniensa ja novelliensa aiheet olivat peräisin ruotsalaisen yläluokan elämästä, ja useita teoksia hallitsee jokseenkin suorasukainen erotiikka.
Von Krusenstjerna asui useita vuosia Välimeren maissa. Hänen puolisonsa oli kriitikko David Sprengel (1880–1951), jolla oli huomattava vaikutus von Krusenstjernan tuotantoon.
Ruotsalainen Mai Zetterling ohjasi Agnes von Krusenstjernan elämään perustuvan elokuvan Amorosa, joka sai ensi-iltansa vuonna 1986. Päähenkilön roolissa nähdään Stina Ekblad.
Teokset > Suomennettu tuotanto

Tonyn kasvuvuodet : lapsuusvuosien kuvia ; Tonyn oppivuodet; suomentanut Kirsti Kariniemi. Kustannustalo, 1946
”Luokan ensimmäinen”, novelli, antologiassa Aikamme parhaita rakkauskertomuksia, toim. Erkki Renpää, Otava 1954
Teokset > Romaanit

Ninas dagbok 1917
Helenas första kärlek 1918
Fru Esters pensionat 1927
Teokset > Romaanit > Tony-trilogia

Tony växer upp 1922
Tonys läroår 1924
Tonyn kasvuvuodet : lapsuusvuosien kuvia ; Tonyn oppivuodet; suomentanut Kirsti Kariniemi. Kustannustalo, 1946
Tonys sista läroår 1926
Teokset > Romaanit > Pahlensviten

Den blå rullgardinen 1930
Kvinnogatan 1930
Höstens skuggor 1931
Porten vid Johannes 1933
Älskande par 1933
Bröllop på Ekered 1935
Av samma blod 1935
Teokset > Romaanit > Fattigadel

Sarjan oikea otsikko on Viveca von Lagercronas historia
Fattigadel 1935
Dunklet mellan träden 1936
Dessa lyckliga år 1937
I livets vår 1938
Teokset > Novellikokoelmat

En dagdriverskas anteckningar (1923)
Händelser på vägen 1929
Delat rum på Kammakaregatan (1933)
En ung dam far till Djurgårdsbrunn (1933)
Vivi, flicka med melodi (1936)
Teokset > Runot

Nunnornas hus: Dikter 1937
Sakari Jotuni

Sakari Jotuni (3. heinäkuuta 1907 Ilomantsi – 14. heinäkuuta 1941 Soanlahti) oli suomalainen filosofian maisteri ja suomentaja.
Jotunin vanhemmat olivat Sortavalan opettajaseminaarin maantieteen opettaja, myöhemmin kansakouluntarkastaja Juho Alfred Jotuni ja Alfhilda Malmgren. Hänen tätinsä oli kirjailija Maria Jotuni. Sakari Jotuni pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta lyseosta 1926 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1937. Hän opiskeli kesällä 1934 Grenoblen yliopistossa Ranskassa ja teki kesällä 1939 opintomatkan Saksaan.
Jotuni työskenteli kielenkorjaajana ja oikolukijana Kustannusosakeyhtiö Otavassa. Hän toimi jatkosodan aikana tykistön tulenjohtajana ja kaatui Soanlahdessa heinäkuussa 1941.
Sakari Jotuni oli naimisissa vuodesta 1940 toimistovirkailija ja sihteeri Mirjam Helena Husun (1911–1991) kanssa. Mirjam Jotunin testamenttilahjoituksella perustettiin Suomen kulttuurirahaston Mirjam ja Sakari Jotunin rahasto joka tukee romaanisen filologian tutkimusta
Suomennoksia

Jolán Földes : Naimiskauppa : romaani. Otava 1938 (alkuteos Férjhez Megyek)
Olof Enckell : Rajan vartio : jalkamatkoja Raja-Karjalassa ; ruotsinkielisestä käsikirjoituksesta suom. Sakari Jotuni ja Irja Harmas. Otava 1939
Hermann Hoster : Alppiravintola. Otava 1939 (alkuteos Genesung in Graubünden)
Hermann Hoster : Alppiparantola. Otava 1939, 3. painos 1957 (alkuteos Genesung in Graubünden)
Carl von Haartman : Francon armeijasta Kollaanjoelle. Otava 1940, 4. painos 1941 (alkuteokset En nordisk caballero i Francos armé, paitsi IV luku ja Manövern som blev verklighet : vid Kollaanjoki och Ulismaa)
Carl Rothe : Olivia : romaani. Otava 1941
Håkan Mörne : Kunnian latu : kuvia talvisodastamme 1939-1940. Otava 1941 (alkuteos Ärans vinter)
Harald Baumgarten : Viisi miljoonaa etsii perijää. Otava 1941, 2. painos 1962 (alkuteos Fünf Millionen suchen einen Erben)
Roman Šimíček

| Roman Šimíček> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. marraskuuta 1971 (ikä 52) Ostrava, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  98 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1990–2013
Aik. seurat:  HC Vitkovice   HPK   Pittburgh Penguins   Minnesota Wild   HIFK   HC Sparta Praha   GKS Tychy
NHL-varaus:  273. varaus, 2000 Pittsburgh Penguins
Roman Šimíček (s. 4. marraskuuta 1971 Ostrava, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän on edustanut NHL:ssä Minnesota Wildia ja Pittsburgh Penguinsia.
Ura

Šimíček varattiin Pittsburgh Penguinsiin 273. pelaajana NHL:n vuoden 2000 varaustilaisuudessa. Hän pelasi Pittsburghissa 29 peliä kaudella 2000–2001 ennen kuin hänet kaupattiin Minnesota Wildiin vastineeksi Steve McKennasta. Hän pelasi Minnesotassa vielä 34 ottelua lisää kausien 2000–2001 ja 2001–2002 aikana. Tämän jälkeen hän palasi HIFK:n kautta takaisin kotimaahansa.
11. elokuuta 2010 Šimíček siirtyi yhden vuoden sopimuksella puolalaiseen Polska Liga Hokejowassa pelaavaan GKS Tychyyn. Kolmen joukkueessa pelatun kauden jälkeen hän lopetti pelaajauransa ja siirtyi valmentamaan Viktoviceen.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Roman Šimíček
Käännös suomeksi
Sakari Huima

| Sakari Huima> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Paavo Vilho Sakari Huima
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1914 Kokkola, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 18. huhtikuuta 1983 (69 vuotta) Kokkola, Suomi
Ammatti:  pappi
Arvonimi: rovasti (1964)
Poliitikko
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Asema:  Kansanedustaja (1966–1970)
Vaalipiiri:  Vaasan vaalipiiri
Paavo Vilho Sakari Huima (6. huhtikuuta 1914 Kokkola – 18. huhtikuuta 1983 Kokkola) oli suomalainen kokoomuslainen poliitikko. Hän oli varsinaiselta ammatiltaan pappi; hän sai vihkimyksensä vuonna 1940 ja toimi samana vuonna Puolustusvoimien kenttäpappina. Myöhemmällä urallaan hän toimi muun muassa Kokkolan suomalaisen seurakunnan kirkkoherrana vuosina 1970–1977. Hän sai rovastin arvon vuonna 1964.
Huima istui Vaasan läänin vaalipiiristä valittuna kansanedustajana vuosina 1966–1970. Hän toimi myös Kokkolan kaupunginvaltuutettuna ja oli presidentin valitsijamiehenä vuonna 1968.
Aiheesta muualla

Sakari Huima, Porvarillisen työn arkisto
Romanas Arlauskas

Romanas Arlauskas (11. kesäkuuta 1917 – 22. syyskuuta 2009) oli australialainen liettualaissyntyinen shakinpelaaja. Hän saavutti kirjeshakin suurmestarin arvonimen vuonna 1965 sijoituttuaan kolmanneksi kirjeshakin maailmanmestaruuskilpailuissa.
Arlauskas muutti Australiaan vuonna 1949. Hän voitti myös shakin australianmestaruuden samana vuonna.
Aiheesta muualla

Romanas Arlauskas ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Ritarikunta (yhtye)

| Ritarikunta |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2000–2010
Tyylilaji:  rap
Kotipaikka:  Turku
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Lempi-Joe, MC   Chyde, MC   DJ Oddjob, DJ   Jesse J, tuottaja   Varissuo, live-miksaaja  
Levy-yhtiö:  Ranka Recordings   Monsp Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ritarikunta oli suomalainen, turkulaisista muusikoista koostuva rap-yhtye. Yhtyeen muodostavat rap-artistit Lempi-Joe (tunnetaan myös nimillä Hopee ja HP) ja Chyde (tunnetaan myös nimillä Chydeone , Chyde1 ja MC Nikke T) sekä DJ Oddjob, tuottaja Jesse J (Jesus) ja live-miksaaja Varissuo. Ritarikunta on julkaissut yhteensä neljä studioalbumia, joista kaksi ensimmäistä julkaisi Ranka Recordings ja kaksi viimeistä Monsp Records.
Kaikki Ritarikunnan jäsenet ovat olleet aktiivisia myös yhtyeen ulkopuolisissa projekteissa. Chyde (Niko Toiskallio) tunnettiin 1990-luvun alussa nimellä Nikke T ja vuonna 2003 mies julkaisi Vaihtelevaa ihmisyyttä -nimisen sooloalbumin käyttäen nimeä Chydeone. Hopee julkaisi oman sooloalbuminsa Rakkauden vuoksi vuonna 2004 nimellä Lempi Joe. Myös Varissuolla, Jessellä ja Oddjobilla on omia, Ritarikuntaan liittymättömiä projekteja.
17. maaliskuuta 2010 Ritarikunta ilmoitti julkaisevansa uuden albumin. Sitä ennen julkaistaan mixtape nimeltä AlbumiPromo – TKUG Mixtape. Yhtyeen viides studioalbumi Ritarikunta-Albumi julkaistiin 21. huhtikuuta 2010. Albumi nousi ilmestymisviikollaan (17/2010) Suomen virallisen listan sijalle 29. Lempi-Joe kertoi Redrum-187:n haastattelussa syksyllä 2011, että "Ritarikunta" -nimellä ei todennäköisesti enää tehdä musiikkia. Myöhemmin myös Chydeone vahvisti asian Basson keskustelufoorumilla. Ritarikunnalta ilmestyi vuonna 2020 viides studioalbumi nimeltä "Pitää rakastaa".
Diskografia > Albumit

Saranat avaavat sanat (2001,  Ranka Recordings, CD)
Sanat tavaraa vastaan (2002,  Ranka, CD)
RK – Kroonisesti akuutti (2005,  Monsp Records, CD & LP)
Ritarikunta-albumi (2010,  Monsp)
Pitää rakastaa (2020,  Överdog)
Diskografia > Singlet ja EP:t

Ceedeeeepee (Omakustanne, 2000) CDr
Mä en jaksa/Me Tehään (Ranka, 2000) CDS, singlelistan 4.
Arvaa ketkä/Tilanteen tasalla/Yritys ja erehdys (Ranka, 2001) CDS, singlelistan 9.
Kuka sua kuskaa/Joojoojoo osa 2/Klassikkomatskuu (Ranka, 2001) 12"
En vaihtais/Lepposasti vaa (Ranka, 2002) CDS, singlelistan 7.
Pää täynnä tyhjää/Uuteen tulevaisuuteen (Ranka, 2002) CDS
Maton alta EP (Monsp, 2004) CD
Stressii/T.U.R.K.U. -siit tähän (Monsp, 2004) 7"
Ei enempää, ei vähempää (Monsp, 2005) CDS/7"
AlbumiPromo – TKUG Mixtape (Monsp, 2010) mixtape
Valmis / Oppimäärä  (Monsp, 2017) digitaalinen tuplasingle
Aiheesta muualla

Syvällä Pelissä - Ritarikunta (2008) (Arkistoitu – Internet Archive)
Lempi-Joen haastattelu Redrum-187 -sivustolla
Chyden haastattelu Redrum-187 -sivustolla
Ritarikunnan aikaisempi logo
Roman Širokov

Širokov vuonna 2015
Roman Nikolajevitš Širokov (ven. Роман Николаевич Широков, s. 6. heinäkuuta 1981 Dedovsk) on venäläinen jalkapalloilija, joka edustaa Venäjän pääsarjajoukkue FK Zenit Pietaria. Širokov on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, mutta pystyy pelaamaan myös puolustajana.
Kaudella 2007–2008 Širokov oli Zenitin mukana voittamassa UEFA-cupia. UEFA-cupin loppuottelussa skotlantilaista Rangersia vastaan Širokov pelasi topparina koko ottelun Zenitin voittaessa 2–0.
Venäjän maajoukkueessa Širokov debytoi 3–0-tappio-ottelussa Romaniaa vastaan. Širokov valittiin Venäjän EM-miehistöön vuoden 2008 kisoihin. Dedovskilainen pelasi kisojen avausottelussa Espanjaa vastaan, mutta ei päässyt enää avaukseen muissa alkulohkon peleissä. Širokov pelasi Venäjän joukkueessa myös vuoden 2012 EM-turnauksessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Roman Širokov Wikimedia Commonsissa
Venäjän joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 Akinfejev |
2 V. Berezutski |
3 Janbajev |
4 Ignaševitš |
5 A. Berezutski |
6 Adamov |
7 Torbinski |
8 Kolodin |
9 Sajenko |
10 Aršavin |
11 Semak |
12 Gabulov |
13 Ivanov |
14 Širokov |
15 Biljaletdinov |
16 Malafejev |
17 Zyrjanov |
18 Žirkov |
19 Pavljutšenko |
20 Semšov |
21 Sytšov |
22 Anjukov |
23 Bystrov |
Valmentaja Hiddink
Venäjän joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Akinfejev |
2 Anjukov |
3 Šaronov |
4 Ignaševitš |
5 Žirkov |
6 Širokov |
7 Denisov |
8 Zyrjanov |
9 Izmailov |
10 Aršavin |
11 Keržakov |
12 Berezutski |
13 Šunin |
14 Pavljutšenko |
15 Kombarov |
16 Malafejev |
17 Dzagojev |
18 Kokorin |
19 Granat |
20 Pogrebnjak |
21 Nababkin |
22 Glušakov |
23 Semšov |
Valmentaja Advocaat
Venäjän joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Akinfejev |
2 Šiškin |
3 Smolnikov |
4 Ignaševitš |
5 Neustädter |
6 A. Berezutski |
7 Jusupov |
8 Glušakov |
9 Kokorin |
10 Smolov |
11 Mamajev |
12 Lodigin |
13 Golovin |
14 V. Berezutski |
15 Širokov |
16 Guilherme |
17 Šatov |
18 Ivanov |
19 Samedov |
20 Torbinski |
21 Štšennikov |
22 Dzjuba |
23 Kombarov |
Valmentaja Slutski
Romana Didulo
Uskomukset

Didulo ei ole laatinut muodollista doktriinia vaan julistanut asetuksia, jotka hänen mukaansa ovat hänen ”kuningaskuntansa” lait. Hänen puheissaan ja läheisimpien kannattajiensa ”uutislähetyksissä” on esitetty QAnon-pohjaisia, conspirituality- ja New Age -henkisiä, rokotevastaisia, maahanmuuttovastaisia sekä seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksien vastaisia näkemyksiä. Liike on myös yleisesti hallinnon, instituutioiden ja niin kutsutun valtamedian vastainen.
Didulo ihannoi vahvoina pitämiään johtajia, kuten Donald Trumpia, Vladimir Putinia ja Rodrigo Dutertea. Didulolla on väitteensä mukaan maan ulkopuolinen alkuperä ja yliluonnollisia voimia, kuten kyky parantaa sokeus ja levitoida. Väitteensä mukaan Didulo voi syödä vain kalaa, koska muiden eläinten lihan syöminen aiheuttaisi kykyjen ja muinaisen viisauden menetyksen sekä vähintään kuukauden kestävän kyvyttömyyden liikkua. Didulo suhtautuu kielteisesti maahanmuuttoon ja on antanut kannattajilleen luvan ampua lapsia rokottavia terveydenhuollon työntekijöitä sekä tiettyihin rikoksiin syyllisiksi väitettyjä maahanmuuttajia. Kultin jättäneiden mukaan Didulo on uhkaillut myös seuraajiaan toistuvasti tappamisella ja kohdistanut jäseniin jatkuvaa kaltoinkohtelua.
Didulo on sanallisesti tukenut poliisin, poliitikkojen ja vastustajiensa murhaamista sekä rakennusten räjäyttämistä.