stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Skänninge
Väestönkehitys

| Skänningen taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 2 678 | 2 678 |
| 1965 | 1965 |    | 3 269 | 3 269 |
| 1970 | 1970 |    | 3 559 | 3 559 |
| 1975 | 1975 |    | 3 627 | 3 627 |
| 1980 | 1980 |    | 3 779 | 3 779 |
| 1990 | 1990 |    | 3 745 | 3 745 |
| 1995 | 1995 |    | 3 535 | 3 535 |
| 2000 | 2000 |    | 3 191 | 3 191 |
| 2005 | 2005 |    | 3 242 | 3 242 |
| 2010 | 2010 |    | 3 140 | 3 140 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Artikkeli Skänningestä Nordisk familjebokissa (ruotsiksi)
Skanninge.com (englanniksi)
Skänningen kotisivut (ruotsiksi)
Siniukonkorento

| Siniukonkorento |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta, Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset, Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset, Insecta
Lahko::  Sudenkorennot, Odonata
Alalahko::  Aitosudenkorennot, Anisoptera
Heimo::  Ukonkorennot, Aeshnidae
Suku::  Aeshna
Laji::  juncea
Kaksiosainen nimi
 Aeshna juncea  (Linnaeus, 1758) 
Synonyymit
 Aeshna rustica Zetterstedt, 1840  Aeshna undulata Bartenev, 1930  Libellula juncea Linnaeus, 1758 
Katso myös
   Siniukonkorento Wikispeciesissä   Siniukonkorento Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Siniukonkorento (Aeshna juncea) on ukonkorentoihin kuuluva sudenkorento, jota elää lähes koko Euraasiassa.
Ulkonäkö ja koko

Siniukonkorento on ulkonäöltään erityisesti suo-, iso- ja rannikkoukonkorennon kaltainen. Eniten näistä siniukonkorento muistuttaa suoukonkorentoa ja vähiten rannikkoukonkorentoa. Lajeja ei välttämättä erota selkeästi yksittäisen tuntomerkin perusteella.
Korennon tumman keskiruumiin sivuilla on kaksi vaaleaa viivaa. Viivojen yhteenlaskettu leveys on tavallisesti niiden välisen alueen leveyttä pienempi. Useimmiten viivoista etummainen kapenee ylöspäin. Lajin päässä silmien taustapuolella on yleensä pienet keltaiset pilkut. Suoukonkorennolla ei ole näitä pilkkuja. Koiraalla on pieni ja teräväreunainen vaalea kuviointi takaruumiin kolmannessa jaokkeessa lähellä keskiruumista. Lajin naaras eroaa lähisukuisista lajeista myös perälisäkkeidensä perusteella. Ne ovat päältä katsoen kapeammat ja sivulta katsoen leveämmät kuin suoukonkorennon vastaavat.
Lajilla on 48–59 mm pitkä takaruumis, ja takasiipi on 41–50 mm pitkä. Koko erottaa lajin suurikokoisemmista iso- ja rannikkoukonkorennosta.
Elintavat

Suomessa siniukonkorennon aikuisia yksilöitä tavataan kesäkuun puolivälistä lokakuun puoliväliin. Päälentoaika on heinäkuun alkupuolelta syyskuun alkuun.
Lajin yksilöillä on tapana saalistaa myöhäänkin iltaisin.
Levinneisyys ja elinympäristö

Siniukonkorentoa elää laajalla alueella holarktisella alueella. Levinneisyysalue ulottuu Britanniasta Pohjois-Amerikkaan, jossa elää erillinen alalaji. Laji on Pohjois-Euroopassa, Siperiassa ja Pohjois-Amerikassa yleinen ja laajalle levinnyt. Keski- ja Etelä-Euroopassa se on harvinaisempi ja elää lähinnä vuoristoissa. Siniukonkorentoa tavataan hyvin yleisenä koko Suomessa.
Laji elää miltei minkälaisissa vesistöissä hyvänsä. Suomessa tavallisimpia elinympäristöjä ovat järvenlahdet ja suolammet, joilla on paljon kasvillisuutta.
Aiheesta muualla

Siniukonkorento Korentowikissä
Lähikuva nuoresta yksilöstä.
Kazimierz Gurda

Kazimierz Gurda

Kazimierz Gurda (s. 20. elokuuta 1953) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Kielcen hiippakuntaan Jan Jaroszewicz 11. kesäkuuta 1978. Hänet nimitettiin Kielcen vihkipiispaksi sekä Chusiran titulaaripiispaksi 18. joulukuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. helmikuuta 2005. Pääkonsekraattorina toimi Kazimierz Ryczan, jota avustivat Edward Henryk Materski ja Marian Florczyk.
Serranía de Chiribiqueten kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Caquetán ja Guaviaren departementit, Kolumbia
Pinta-ala:  42 680 km²
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Parque Nacional Natural Serranía de Chiribiquete
Tyyppi:  kansallispuisto
Perustettu:  1989 
Luokitus:  Maailmanperinnön aieluettelon kohde (d) (29. lokakuuta 1993) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Serranía de Chiribiqueten kansallispuisto (esp. Parque Nacional Natural Serranía de Chiribiquete) on kansallispuisto Kolumbian Amazonin alueella. Se on Kolumbian suurin ja koko maailman suurin trooppisen sademetsän kansallispuisto. Se perustettiin vuonna 1989, ja se on pinta-alaltaan 42 680 neliökilometriä. Puisto sijaitsee Guayanan kilven länsiosassa, ja siellä on useita tepui-huippuja. Serranía de Chiribiquetessa on ollut ihmisasutusta ainakin 20 000 vuotta, ja siellä on Amazonin suurin kalliotaiteen keskittymä.
Maantiede ja geologia

Serranía de Chiribiqueten kansallispuisto sijaitsee Kolumbian Amazonin keskisessä osassa Guayanan kilven läntisellä raja-alueella. Se on Kolumbian suurin kansallispuisto ja koko maailman suurin trooppisen sademetsän kansallispuisto. Sen pinta-ala on 42 680 neliökilometriä, ja se ulottuu Caquetán ja Guaviaren departementtien alueelle.
Kansallispuisto kuuluu pääosin Amazonjoen valuma-alueeseen, ja osa sen joista on kirkkaita Andeilta virtaavia vuoristovirtoja ja osa tummia sedimenttipitoisia Amazonin tasangon jokia. Geologisesti kansallispuiston merkittävin piirre on sen lukuisat tepuit, joiden kotoperäisyysaste on korkea.
Elävä luonto

Serranía de Chiribiqueten kansallispuiston biodiversiteetti on huomattava, ja se on WWF:n kasvimonimuotoisuuden keskus, kansainvälisesti tärkeä lintualue, Endemic Bird Area ja Key Biodiversity Area.
Kansallispuiston putkilokasveihin kuuluu 1 801 lajia, noin 7,3 prosenttia kaikista Kolumbian kasvilajeista. Lajisto on ainutlaatuista, sillä siellä yhdistyy kasveja neljästä eliömaantieteelliseltä alueelta. Kansallispuiston nisäkäslajisto on myös runsasta, ja siellä 82 nisäkäslajia. Suojelualuetta pidetään tärkeänä muun muassa jaguaarin, amazonindelfiinin, amerikantapiirin, puna-aran ja isomuurahaiskarhun suojelussa. Puiston lajistoon kuuluvat lisäksi muun muassa puuma, jättiläissaukko, punamölyapina ja harmaavilla-apina.
Historia ja kulttuuri > Alkuperäisasukkaat

Serranía de Chiribiqueten kansallispuiston alueella on Etelä-Amerikan vanhimpia asutuksia ja Amazonin suurin kalliotaiteen keskittymä. Kalliotaidetta on tehty jo noin vuodesta 20 000 eaa., ja niiden tekeminen todennäköisesti jatkuu edelleen. Puiston laitamilla elää carijonia, jotka ovat levittäytyneet alueelle viimeisen tuhannen vuoden aikana Amazonin luoteisosasta.
Chiribiqueten kalliotaiteesta on eritelty kolme vaihetta. Ajáju-vaiheen aikana 20 000 – 10 000 eaa. Puistosta on löytynyt yhteensä 75 234 piktogrammia 60 eri kohteesta. Eniten niitä on alueen pohjoisosassa Ajajún ja sen sivujoen Negrojoen varrella. Suurin osa kohteista on 500–700 metrin korkeudessa kallioseinämien puolivälissä. Kalliomaalausten lisäksi alueella on jonkun verran myös kalliopiirroksia. Kiveen on ikuistettu geometrisiä hahmoja, eläimiä, ihmisiä, teriantropisia hahmoja, esineitä ja kasveja. Eläimet ovat usein selvästi yksityiskohtaisempia ja suurimpia kuin ihmishahmot. Kuvissa esitetään myös esimerkiksi kohtauksia metsästyksestä, taisteluista, tanssimisesta ja jaguaarikulttiin liittyneistä seremonioista.
Historia ja kulttuuri > Varhaiset tutkimusmatkat

Serranía de Chiribiqueten alueelle alkoi 1500-luvun puolivälissä suuntautua tutkimusmatkoja, kun eurooppalaiset yrittivät löytää myyttisen Eldoradon. Saksalainen Philipp von Hutten saapui sinne 1537, mutta carijonat karkottivat hänet alueelta. Fransiskaanilähetyssaarnaajia kohtasi 1700-luvun puolivälissä carijonia Apaporisjoen varrella. Insinööri ja sotilasvirkamies Francisco Requena puolestaan arvioi vuonna 1782 carijonia olevan lähes 15 000. Chiribiqueten eteläiseen osaan matkasi vuonna 1810 saksalainen luonnontieteilijä Carl Friedrich Philipp von Martius, joka kuvaili tarkasti carijonia.
Kumin valmistus toi Chiribiqueten lähistölle myös uudiasukkaita 1800-luvun lopulla. Carijonia siirrettiin alueelta 1900-luvun alussa. Carinojien taistelua kuvasi saksalainen kansatieteilijä Theodor Koch-Grünberg.
Historia ja kulttuuri > Suojelu

Serranía de Chiribiqueten vuoristo löydettiin vasta aivan 1900-luvun lopulla, kun Kolumbian kansallispuistojärjestelmän johtaja Carlos Castaño-Uribe havaitsi lentokoneesta kartoittamattoman vuoristoalueen. Kansallispuistoksi se julistettiin vuonna 1989. Vuosien 1991–2017 aikana sinne on tehty kahdeksan tutkimusmatkaa. Niiden aikana muun muassa kalliomaalaukset on löydetty ja kartoitettu.
Serranía de Chiribiqueten kansallispuistoa laajennettiin ensimmäisen kerran vuonna 2013, jolloin sen koko kasvoi noin 14 800 neliökilometrillä 27 800 nelikilometriin. Toistamiseen sitä laajennettiin vuonna 2018. Samana vuonna kansallispuisto valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Serranía de Chiribiqueten kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Serranía de Chiribiquetesta löytynyt kalliomaalaus.
Sorsanjärvi

| Sorsanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Virrat
Koordinaatit:  62°16′29″N, 23°49′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarjanneveden alue (35.41)
Laskuoja:  oja Vähään Pajujärveen 
Järvinumero:  35.417.1.017
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  140,4 m  
Rantaviiva:  6,391 km  
Pinta-ala:  28,404 ha  
Saaria:  7 
 fiSorsanjärvi 
Sorsanjärvi  on Pirkanmaalla Virroilla Puttoskylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 28 hehtaaria, se on 2,2 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 7 saarta.  Sen rantaviivan pituus on 6,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Siekkisjärven valuma-alueeseen (35.417) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 140,4 metriä mpy.
Smaragdikyyhkyt

| Smaragdikyyhkyt |
| --- | --- |
 Smaragdikyyhky (Chalcophaps indica)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kyyhkylinnut Columbiformes
Heimo::  Kyyhkyt Columbidae
Suku::  Smaragdikyyhkyt Chalcophaps  Gould, 1843
Katso myös
   Smaragdikyyhkyt Wikispeciesissä   Smaragdikyyhkyt Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Smaragdikyyhkyt (Chalcophaps) on kyyhkyjen heimoon kuuluva lintusuku.
Smaragdikyyhkyihin (Chalcophaps) kuuluvia lajeja

Ruskosmaragdikyyhky (Chalcophaps stephani)
Smaragdikyyhky (Chalcophaps indica)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Chalcophaps (englanniksi)
Kazimierz Funk

Kazimierz Funk
Kazimierz Funk (23. helmikuuta 1884 Varsova – 19. marraskuuta 1967) oli puolalainen biokemisti, joka loi käsitteen vitamiini. Funk esitti, että tiettyjen ravintoaineiden puute aiheuttaa puutostiloja. Hän myös löysi yhden B-ryhmän vitamiiniyhdisteen, toisen niasiiniyhdisteistä, nikotiinihapon.
Vuonna 1911 Funk osoitti riisistä erotetun niasiinin parantavan beriberin kyyhkysillä. Funk ajatteli ensin yhdisteen olevan jokin riisiuutteen amiini. Tästä juontaa juurensa nimitys vitamiini, vitaali-amiini.
Funk tutki laajasti eläinhormoneja, varsinkin miessukupuolihormoneja, sekä syövän, diabeteksen ja vatsahaavan biokemiaa. Hän paransi monien lääkkeiden tuotantomenetelmiä ja kehitti useita uusia tuotteita omissa laboratorioissaan.
Amerikan puolalainen tieteiden ja taiteiden instituutti PIASA jakaa Kazimierz Funkin mukaan nimettyä palkintoa merkittävistä luonnontieteellisistä saavutuksista.
Sorsamo (Hämeenlinna)

| Sorsamo |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°03′52″N, 24°47′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Hauhon alue (35.77)
Laskujoki:  Karttuanoja 
Järvinumero:  35.775.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,8 m  
Rantaviiva:  1,191 km  
Pinta-ala:  7,052 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSorsamo 
Sorsamo  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,1 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Vuolujoen valuma-alueeseen (35.775) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,8 metriä mpy.
Spaceman (The Killersin kappale)

| ”Spaceman” The Killers |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Day & Age
 B-puoli: ”Tidal Wave”
 Julkaistu: 4. marraskuuta 2008
 Formaatti: CD, vinyyli, digitaalinen lataus
 Tekijä(t): Brandon Flowers, Dave Keuning, Mark Stoermer, Ronnie Vannucci
 Tuottaja(t): Stuart Price, The Killers
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 04.44
 Levy-yhtiö: Island Records
The Killersin muut singlet
| ”Human” 2008 | ”Spaceman” 2008 | ”The World We Live In” 2009 |
Spaceman on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Killersin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen kolmannelta studioalbumilta Day & Age 4. marraskuuta 2008. Kappale on yhtyeen jäsenten Brandon Flowersin, Dave Keuningin, Mark Stoermerin ja Ronnie Vannuccin kirjoittama ja sille kuvattiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo.
”Spaceman” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 40.
Kappaleet > 7 tuuman vinyyli

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Spaceman | 4.44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Tidal Wave | 4.14 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 8.58 |  |  |  |  |  |  |  |
Kappaleet > 12 tuuman vinyyli

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Spaceman | 4.44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Four Winds | 3.56 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 8.40 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Brandon Flowers – laulu
Dave Keuning – kitara
Mark Stoermer – basso
Ronnie Vannucci – rummut, lyömäsoittimet
Keijo Lille

Keijo Ensi Lille (s. 3. kesäkuuta 1946 Koski Hl.) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen aitajuoksija, joka edusti Haminan Tarmoa.
Kalevan kisoista Lille saavutti 400 metrin aitajuoksussa hopeaa vuonna 1978 ja pronssia vuosina 1973 ja 1976. Ennätyksikseen hän juoksi 100 metrillä 11,0 (1970), 400 metrillä 47,7 (1978), 110 metrin aidoissa 15,5 (1971) ja 400 metrin aidoissa 51,65 (1976). Virallisiin kilpailuihin Lille ei ole osallistunut vuoden 1979 jälkeen.
Karl Biedermann

| Karl Biedermann |
| --- | --- |
 Karl Biedermann
Henkilötiedot
Syntynyt: 1812
Kuollut: 1901 (88–89 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Friedrich Karl Biedermann (1812–1901) oli saksalainen poliitikko ja kirjailija. Hän oli professori Leipzigin yliopistossa. Hän toimitti useita aikakauskirjoja ja osallistui Saksan valtiolliseen elämään. Biedermann harrasti pikkuvaltioiden liittymistä Preussiin ja kuului Saksan valtiopäivillä kansallis-vapaamieliseen puolueeseen (Nationalliberale Partei). Hän julkaisi useita filosofisia ja historiallisia teoksia, muun muassa Erinnerungen aus der Paulskirche (1849) ja Mein Leben (1886).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karl Biedermann Wikimedia Commonsissa
Karl Bartsch

Karl Bartsch
Karl Bartsch (1832−1888) oli saksalainen filologi ja kirjallisuudentutkija. Bartsch oli 1858 professorina Rostockissa ja sen jälkeen Heidelbergissä. Hän julkaisi vanhoja saksalaisia runoteoksia, muun muassa Nibelungenliedin ja Kudrunin sekä provencelaisia teoksia, kirjoitti tutkimuksia saksalaisesta ja romaanisesta kirjallisuudesta, käänsi Nibelungenliedin ja Danten Divina commedian. Hän kirjoitti itsekin runoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karl Bartsch Wikimedia Commonsissa
Kazimierz Brodziński

| Kazimierz Brodziński |
| --- | --- |
 Kazimierz Brodziński
Henkilötiedot
Syntynyt: 1791
Kuollut: 1835 (43–44 vuotta)
Kansalaisuus:  Puola
Ammatti:  kirjailija, professori
Kirjailija
Äidinkieli: puola
Tuotannon kieli: puola
Pääteokset:  Wiesław
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Kazimierz Brodziński (1791−1835) oli puolalainen runoilija ja sotilas. Hän osallistui upseerina Napoleonin sotaretkeen Venäjälle. Hän oli 1822−1831 Varsovan yliopistossa estetiikan professorina ja vaikutti luentojensa kautta suuresti romanttisen kirjallisuussuunnan voittoon Puolassa. Brodzińskin runot ovat herttaisia ja kansanomaisia.
Wiesław
Huomattavin hänen runollisista tuotteistaan on viehättävä idylli Wiesław (1820).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kazimierz Brodziński Wikimedia Commonsissa
Karl Birger Helsingius

Karl Birger Helsingius (24. tammikuuta 1870 Hamina – 2. joulukuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen eversti ja sotilasasiamies 1920-luvulla.
Helsingiuksen vanhemmat olivat eversti, pankinjohtaja Alexander Axel Helsingius (1836–1910) ja Nadine Werving (1838–1890). Helsingius valmistui Haminan kadettikoulusta 1889. Hän oli aluksi aliluutnanttina henkikaartin jääkärirykmentissä ja palveli sitten Venäjän armeijassa vuoteen 1899 saakka. Helsingius komennettiin 1894 Pietarin yleisesikunta-akatemiaan, jota hän kävi vuoteen 1897 saakka. Helsingius opiskeli Pietarin insinööriakatemiassa 1897–1898 ja toimi linnoitusopin ja korkeamman matematiikan opettajana 1899–1903. Helsingius jäi lakkautuspalkalle 1903 ja oli sitten 1903–1919 vakuutusvirkamiehenä ja tehtaan isännöitsijänä.
Suomen itsenäistyttyä Helsingius hoiti väliaikaisesti puolustusministeriön taisteluvälineosaston asetoimiston päällikön tointa 1919–1920. Hänet siirrettiin sitten yleisesikuntaan, ja hän oli Suomen sotilasasiamiehenä Riiassa 1920, Tallinnassa vuodesta 1921 ja Varsovassa vuodesta 1926. Helsingius nimitettiin yleisesikuntaupseeriksi 1920 ja ylennettiin everstiksi 1922.
Helsingius oli naimisissa Olga Teofilowin (s. 1874) kanssa. Helsingiuksen tytär Katarina "Katja" Helsingius (s. 1914) palveli jatkosodan aikana 1942–1944 Helsingissä saksalaisten Büro Cellariuksessa toimiston johtajan Alexander Cellariuksen sihteerinä. Hän lähti syksyllä 1944 Saksaan ja meni myöhemmin naimisiin Cellariuksen kanssa.
Aiheesta muualla

Heidi Ruotsalainen : Salatun tiedon tuottajat. Suomen sotilasasiamiesjärjestelmän kehitys 1918–1939, väitöskirja. Maanpuolustuskorkeakoulu Julkaisusarja 1: Tutkimuksia nro 39. Helsinki 2020
Suomen Kadettikoulusta 1889 upseereiksi valmistuneet kadetit ryhmäkuvassa. Ylärivi vasemmalta P. M. Wetzer, J. Bastman, K. R. von Kraemer, T. Pasi ja V. E. Favre. Alarivi vasemmalta K. B. Helsingius, O. W. Holmberg, J. A. K. Renvald, B. E. Fogelholm ja N. V. Blom. Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
Karl Borromäus Flügel

Karl Borromäus Flügel (20. elokuuta 1915 Amberg – 1. kesäkuuta 2004) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Regensburgin hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1949 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Altiburuksen titulaaripiispaksi 7. syyskuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Rudolf Graber, jota avustivat Josef Stimpfle ja Antonius Hofmann.
Flügelillä oli titulaaripiispan arvo loppuikänsä. Vihkipiispan tehtävistä hän erosi 20. elokuuta 1984.
Karl Bror Lindberg

Karl Bror (K. B.) Lindberg (19. maaliskuuta 1912 Turku – 19. toukokuuta 1985 Turku) oli suomalainen osuustoimintaliikkeen vaikuttaja ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Lindbergin vanhemmat olivat kauppias Karl Alfred Lindberg ja Kristina Emilia Wikström ja puolisot 1937–1966 Margit Rosenqvist ja vuodesta 1967 Maj-Lis Bjurström. Ylioppilaaksi Lindberg tuli 1931 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Turun yliopistosta 1935. Hän teki opintomatkoja Pohjoismaihin ja Keski-Eurooppaan. Lindberg oli Turun Osuuskaupan harjoittelija vuodesta 1935, elintarvikealan tavaramies ja johtokunnan sihteeri 1937–1940, prokuristi 1940–1941, apulaisjohtaja 1942–1950, johtokunnan jäsen 1942–1970 ja toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja 1950–1970. Hänellä oli myös sekä liike-elämän että osuustoiminnallisia luottamustehtäviä, kuten SOK:n hallintoneuvoston jäsenyys vuodesta 1956 ja Kansainvälisen osuustoimintaliiton ICA:n eri komiteoiden jäsenyys vuodesta 1951. Seiväshyppyä harrastanut Lindberg sai hopeamitalin Suomen mestaruuskilpailuissa Turussa 1933. Sotilasarvoltaan hän oli reservin kapteeni (1942). Kauppaneuvoksen arvonimi Lindbergille myönnettiin 1962.
Karl Bruhn

Karl Bruhn (28. tammikuuta 1894 Kotka – 8. maaliskuuta 1978 Helsinki) oli merkittävä kasvatusopin ja psykologian tutkija. Hän toimi oppikoulunopettajana 1915–1935 ja oli Kouluhallituksessa kouluneuvos 1935–1942. Hän oli Helsingin yliopiston kasvatus- ja opetusopin dosentti 1927–1942 ja professori vuodesta 1942. Hän oli Albert Liliuksen merkittävin oppilas ja Helsingin yliopiston kasvatustieteen professori tämän jälkeen.
Samsa Tuikka

Samsa Petteri Tuikka (s. 23. heinäkuuta 1976 Toholampi) on suomalainen pikajuoksija ja pituushyppääjä.
Tuikka voitti 200 metrin juoksun Suomen mestaruuden Helsingissä vuonna 2003 (aika 21,13), Porissa vuonna 2005 hän oli pronssilla. 100 metrillä hän on ollut hopealla vuosina 2001 ja 2004 sekä pronssilla vuonna 2003. Hallikisoista hän on Suomen mestari 60 metrin juoksussa vuosilta 1999 ja 2001, 200 metrillä vuodelta 2002 sekä pituushypyssä vuodelta 1998. Ulkona hän on ollut pituushypyssä parhaimmillaan SM-kisoissa neljäs (1999).
100 metrillä Tuikka juoksi ennätyksensä 10,44 Jämsänkoskella 29. kesäkuuta 2003. Joukkue Samsa Tuikka, Nipa Tran, Jarkko Ruostekivi ja Visa Hongisto juoksi Göteborgissa 27. elokuuta 2005 4 × 100 metrin viestissä ajan 39,30, joka sivusi silloista Suomen ennätystä. Joukkue Samsa Tuikka, Kari Louramo, Tommi Hartonen ja Tuomas Näsi juoksi matkan aikaan 39,42 Turussa 2. elokuuta 2000, joka on kaikkien aikojen kahdeksanneksi paras suomalaisaika..
Nykyään hän työskentelee alakoulun opettajana.
Henkilökohtaiset ennätykset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| 60 m | 6,68 | 2002 |
| 100 m | 10,44 | 2003 |
| 100 m (halli) | 10,48 | 2003 |
| 200 m | 21,13 | 2003 |
| 200 m (halli) | 21,71 | 2002 |
| 200 m (halli, ylipitkä rata) | 21,45 | 2002 |
| pituushyppy | 758 | 1999 |
Karl Bähre

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten vesipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Amsterdam 1928 | Vesipallo |  |
Karl Bähre (11. huhtikuuta 1899 Hannover – 14. tammikuuta 1960 Hannover) oli saksalainen vesipalloilija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla SV Wasserfreunde 98:a. Bähre oli mukana maansa kultaa voittaneessa joukkueessa Amsterdamin olympialaisissa 1928. Hän pelasi turnauksessa kolme ottelua ja teki kahdeksan maalia.
Kemiallinen synteesi

Kemiallisella synteesillä tarkoitetaan kemiallisten yhdisteiden valmistamista yksinkertaisemmista aineista. Kemiallinen synteesi voi olla orgaaninen tai epäorgaaninen. Synteettinen orgaaninen kemia tuottaa uusia orgaanisia yhdisteitä, esimerkiksi lääkkeiden aktiivisia komponentteja, lääkeaineita. Uusien synteesimenetelmien kehittäminen on tärkeä orgaanisen kemian tutkimusalue.  
Pitkään luultiin, että orgaanisia yhdisteitä valmistuu vain luonnossa, ei ihmisen valmistamana laboratoriossa, kunnes saksalainen Friedrich Wöhler 1828 onnistui ensimmäisenä syntetisoimaan laboratoriossa orgaanista yhdistettä, ureaa. Synteettinen orgaaninen kemia alkoi voimakkaasti kasvaa ja kehittyä vuoden 1860 jälkeen.