stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Esteraasit
Esteraasien luokittelu

Esteraasit luokitellaan eri alalauokkiin niiden katalysoimien reaktioiden perusteella
Karboksyyliesterihydroolaasit (EC 3.1.1.x) hydrolysoivat karboksyylihappojen ja alkoholien muodostamia estereitä. Tähän luokkaan kuuluvat muun muassa karboksyyliesteraasi, lipaasit ja asetyylikoliiniesteraasi.
Tioesterihydrolaasit (EC 3.1.2.x) katalysoivat tioestereiden hydrolyysiä. Näitä ovat esimerkiksi koentsyymi A:n asyylijohdannaisia hydrolysoivat entsyymit.
Fosforihappomonoesterihydrolaasit eli fosfataasit (EC 3.1.3.x) Hydrolysoivat orgaanisia monofosfaatteja alkoholeiksi ja fosfaatti-ioniksi. Tähän alaluokkaan kuuluvat muun muassa alkalinen fosfataasi, hapan fosfataasi ja eri sokerifosfaatteja hydrolysoivat entsyymit.
Fosforihappodiesterihydrolaaseihin eli fosfodiesteraaseihin (EC 3.1.4.x) kuuluvat entsyymit hydrolysoivat fosfodiesterisidoksen sisältäviä yhdisteitä. Tähän ryhmään kuuluvat fosfodiesteraasi I, fosfolipaasi C, fosfolipaasi D ja monet nukleotidifosfaatteja hydrolysoivat entsyymit.
Trifosforihappomonoesterihydrolaaseihin kuuluu vain yksi entsyymi, dGTPaasi (EC 3.1.5.1), joka hydrolysoi deoksiguanosiinitrifosfaatin deoksiguanosiiniksi ja trifosfaatti-ioniksi.
Rikkihappoesterihydrolaasit eli sulfataasit (EC 3.1.6.x) katalysoivat orgaanisten sulfaattiesterien hydrolyysiä. Tähän ryhmään kuuluvat muun muassa aryylisulfataasi, steryylisulfataasi ja eräät glykosaminoglykaaneja hajottavat entsyymit.
Difosforihappomonoesterihydrolaasit (EC 3.1.7.x) katalysoivat pyrofosforihapon monoestereihin hydrolyysiä. Tähän ryhmään kuuluvat eräät terpenoidien aineenvaihduntaan liittyvät entsyymit kuten monoterpenyylidifosfataasi.
Fosforihappotriesterihydrolaaseihin (EC 3.1.8.x) kuuluu kaksi entsyymiä aryylidialkyylifosfataasi ja di-isopropyylifluorifosfataasi.
Eksoribonukleaasit muodostavat alaluokat EC 3.1.11.x – EC 3.1.16.x.
Endoribonukleaasit muodostavat alaluokat EC 3.1.21.x – EC 3.1.31.x.
Esteraasien käyttö

Monia esteraaseja erityisesti lipaaseja käytetään elintarviketeollisuudessa ja pyykinpesuaineissa.
Kliinisessä analyysissä esteraaseja voidaan käyttää muun muassa leukemian tyyppien tunnistamiseen.
Orgaanisissa synteeseissä käytetään esteraaseista erityisesti asetyylikloiiniesteraasia porsaan maksan esteraasia (PLE) ja eräitä lipaaseja. Niitä käytetään valmistettaessa optisesti aktiivisia kiraalisia karboksyylihappojohdannaisia. Niiden etuna ovat laaja substraattikirjo ja kemospesifisyys. Ne eivät esimerkiksi hydrolysoi amideja. Asetyylikoliiniesteraasia ja porsaan maksan esteraasia käytetään pääasiassa vesiliukoisten esterien hydrolyysiin ja lipaaseja rasvaliukoisten esterien hajottamiseen. Esteraaseja hyödynnetään myös eri diastereomeerien erottamisessa resoluutiolla.
Jämijärven vaakuna

Jämijärven vaakuna
Jämijärven vaakuna on Jämijärven kunnan tunnus. Sen aihe viittaa paikkakunnan keskeiseen merkitykseen ilmailussa ja ilmailu-urheilussa. Jämijärven lentokenttä on edelleen yksi tärkeimmistä kevytilmailun keskuksista Suomessa.
Vaakunan selitys on ”kultakentässä palkki, jonka kummallakin puolella saatteena palkeittain lentävä pääskynen, kaikki sinistä.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Jämijärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 23. syyskuuta 1964. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 26. huhtikuuta 1965.
Essaouiran provinssi

| Essaouira |
| --- | --- |

 Lippu
 Koordinaatit: 31°30′N, 9°46′W 
Valtio:  Marokko
Hallintoalue:  Marrakech-Tensift-Al Haouz
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Essaouira
Pinta-ala:  6 335 km²
Väkiluku (2004):  452 979
Essaouira (arab. إقليم الصويرة‎) on provinssi Marrakech-Tensift-Al Haouzin hallintoalueella Marokossa. Pohjoisessa provinssi rajautuu Doukkala-Abdan hallintoalueeseen, idässä Marrakech-Tensift-Al Haouziin kuuluvaan Chichaouan provinssiin, etelässä Souss-Massa-Drâan hallintoalueeseen ja lännessä Atlantin valtamereen. Pinta-alaa provinssilla on 6 335 neliökilometriä. Asukkaita alueella oli vuoden 2004 väestönlaskennassa 452 979, joista ulkomaalaisia oli 328. Kotitalouksia oli 84 750. Asukkaista noin 21 prosenttia asui kaupungeissa ja loput 79 prosenttia maaseudulla. Provinssin kaupunkiväestö kasvaa vuosittain noin 2,39 prosenttia. Samaan aikaan maaseudulla asuva väestö kutistuu 0,02 prosentilla vuodessa. Kehitys on seurausta nuorison muuttamisesta maalta kaupunkeihin. Vuoden 1994 väestönlaskennassa väkiluku oli 433 681. Atlantin rannikolla sijaitseva provinssin samanniminen pääkaupunki tunnetaan medinastaan, joka kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Essaouiran provinssin pääelinkeinot ovat kalastus, maanviljely, kaupankäynti, kaivostoiminta, teollisuus, matkailu ja käsityöläisyys. Tärkeimmät viljeltävät kasvit ovat maissi, ohra, vehnä ja oliivit. Lisäksi provinssin alueella kasvaa kotoperäistä sapotillakasvien heimoon kuuluvaa Argania spinosa -puulajia. Lajin hedelmistä puristettavaa öljyä käytetään muun muassa ruoanlaitossa, ja sillä on myös todettu olevan terveysvaikutuksia. Berberit ovat jo pitkään käyttäneet öljyä parantumiseen. Argania spinosa -puun lisäksi provinssin kasvillisuutta hyvin edustavia lajeja ovat foinikiankataja ja atlassypressi. Essaouiran provinssin metsistä 82,9 prosentissa atlassypressi on valtalaji, 11,72 prosentissa Argania spinosa ja 5,38 prosentissa foinikiankataja.
Aiheesta muualla

Karttoja Essaouiran provinssin alueelta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Jülichin perimyssota

Jülichin perimyssota käytiin vuosina 1609–1614.
Tapahtumat

Jülichin herttua Juhana Vilhelm kuoli 1609. Tämän jälkeen alkoi kamppailu hänen maidensa perimyksestä (Jülichin, Kleven, Markin ja Bergin herttuakunnat). Brandenburgin vaaliruhtinas Juhana Sigismund ja Pfalz-Neuburgin kreivi Wolfgang Vilhelm vaativat herttuan maita itselleen naissukulinjan kautta. Saksin vaaliruhtinas vaati maita itselleen edesmenneen herttuan lääninherrana ja keisari Rudolf II halusi antaa maat espanjalaisten hallittavaksi.
Brandenburgin Juhana Sigismund ja Pfalz-Neuburgin Wolfgang Vilhelm solmivat sopimuksen, jonka mukaan he hallitsisivat herttuakuntia yhdessä. Keisarin serkun Leopoldin johtamat itävaltalaiset valtasivat herttuakunnat vuonna 1609. Itävaltalaiset hallitsivat herttuakuntia vuoteen 1610, jolloin Ranskan tukemat protestanttiset saksalais-hollantilaiset joukot karkottivat itävaltalaiset. Ranskan kuningas Henrik IV murhattiin 1610 ja hänen seuraajansa tuki Itävaltaa ja Espanjaa. Tästä huolimatta saksalais-hollantilaiset joukot piirittivät ja valtasivat Jülichin linnoituksen 1. syyskuuta 1610. Vuonna 1613 Brandenburgin ja Pfalz-Neuburgin hallintasopimus kaatui, minkä jälkeen Wolfgang Vilhelm haki tukea katolilaisilta. Protestantit ja katolilaiset valmistautuivat sotaan, mutta taisteluita ei käyty. Rauha palasi kun Xantenin sopimus solmittiin 12. marraskuuta 1614. Sopimuksessa Brandenburgin Juhana Sigismund sai Kleven ja Markin herttuakunnat sekä Ravensbergin. Pfalz-Neuburgin Wolfgang Vilhelm sai Jülichin ja Bergin herttuakunnat sekä Ravensteinin. Wolfgang Vilhelm halusi taata katolilaisten tuen ja yritti käännyttää saamansa alueet katolilaisiksi. Kalvinistinen Juhana Sigismund hallitsi uusi maitaan suvaitsevaisemmin.
Jyrkkälän seisake

Jyrkkälän seisake (lyh. Jrk) oli Uudenkaupungin radan varressa sijainnut lakkautettu seisake. Se perustettiin Turkuun, Jyrkkälän kaupunginosaan vuonna 1976, samana päivänä kun 700 metriä siitä Turkuun päin sijainnut Pahaniemen seisake lakkautettiin. Jyrkkälän seisake lakkautettiin puolestaan toukokuussa 1981.
Juža

Juža.
Juža (ven. Ю́жа) on kaupunki Ivanovon alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vazal-järven rannalla 95 kilometriä Ivanovosta kaakkoon. Kaupunki on Južan piirin keskus. Asukkaita on 14 800 henkeä (vuonna 2008).
1800-luvulla Južan kylään perustettiin kutomo. Vuonna 1925 siitä tuli kaupunki. Južassa on tekstiili- ja puunjalostusteollisuutta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Južan piirin sivusto (venäjäksi)
Piirilehti Svetlyi put (venäjäksi)
Ivanovon alueen kaupungit
Hallinnollinen keskus: Ivanovo

Furmanov | Gavrilov Posad | Jurjevets | Juža | Kinešma | Kohma | Komsomolsk | Navoloki | Pljos | Privolžsk | Putšež | Rodniki | Šuja | Teikovo | Vitšuga | Zavolžsk
Eskimokuovi

| Eskimokuovi |
| --- | --- |
 Täytetty yksilö Université Lavalin kirjaston kokoelmissa.
Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurpat Scolopacidae
Suku::  Kuovit Numenius
Laji::  borealis
Kaksiosainen nimi
 Numenius borealis  (Forster, 1772) 
Katso myös
   Eskimokuovi Wikispeciesissä   Eskimokuovi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Eskimokuovi (Numenius borealis) on keskikokoinen kahlaajiin kuuluva lintulaji. Lajin pesimäalueet sijaitsevat Kanadassa ja talvehtimisalueet Etelä-Amerikan Argentiinassa ja Chilessä. Lajin nimesi Johann Reinhold Forster 1772. Eskimokuovi on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi ja viimeisin varma havainto siitä on tehty vuonna 1963. Lajia pidetään todennäköisesti sukupuuttoon kuolleena, vaikkakaan täyttä varmuutta sen häviämisestä ei ole.
Koko ja ulkonäkö

Eskimokuovin pituus on noin 29–34 senttimetriä ja se on kanelin värinen. Eskimokuovi muistuttaa taigakuovia, mutta on hieman suurikokoisempi, pitkäsiipisempi ja lyhytjalkaisempi. Lajin nokka on noin viisi senttimetriä pitkä.
Lennossa eskimokuovi päästelee väreilevää tr-tr-tr-ääntä ja pehmeää vihellystä bee bee. Lajin inuittikielinen nimi pi-pi-pi-uk juontuu lajin ääntelystä.
Levinneisyys

Eskimokuovin esiintymisaluetta ovat olleet Kanadan pohjoisosa ja Alaska. Valtavat eskimokuoviparvet muuttivat ennen joka vuosi pohjoisen tundralta Etelä-Amerikkaan, jossa ne viettivät talven. 1800-luvun lopulla populaation koko oli miljoonia yksilöitä. Laji tavattiin Länsi-Euroopassakin muutaman kerran 1800-luvulla. Lajia on metsästetty varsinkin muuttoreittien varsilla huomattavan paljon. Yhden päivän aikana saatettiin ampua jopa 7 000 eskimokuovia. 1800-luvun loppuvuosina ammuttiin noin kaksi miljoonaa yksilöä vuodessa. Lajin metsästys kiellettiin noin vuonna 1916, mutta kanta ei enää toipunut.
Lajin luultiin jo kuolleen sukupuuttoon, kunnes vuonna 1959 saatiin havainto Teksasista. Viimeisin varma havainto linnusta on tehty vuonna 1963 ja sen talvehtimisalueilla sitä ei ole tavattu sitten vuoden 1939. Lajia pidetään todennäköisesti sukupuuttoon kuolleena, mutta koska varmuutta asiasta ei ole saavutettu, IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. Mahdollisesti jäljellä olevan kannan on arvioitu olevan korkeintaan alle 50 yksilöä.
Elinympäristö

Eskimokuovit viettivät pesimäaikansa Kanadan tundra-alueella ja muuttivat talvehtimaan etelään Argentiinan pampalle ja Chileen. Kanadan kesän päättyessä linnut muuttivat etelään Labradorin, Atlantin ja eteläisen Karibian kautta. Linnut viettivät Etelä-Amerikassa muutamia kuukausia ja palasivat kevään tullen pesimäalueilleen pohjoiseen Yhdysvaltojen kautta. Pitkä muuttomatka vaati pysähdyksiä, jonka aikana linnut ruokailivat Yhdysvaltojen Keskilännen preerioilla syöden hyönteisten toukkia ja munia maasta pitkillä nokillaan. Yksi tärkeä ravinnonlähde tällä matkalla on esitetty olleen nykyisin sukupuuttoon kuollut Melanoplus spretus -heinäsirkkalaji.
Lisääntyminen

Pesä on maassa erittäin hyvin kätkettynä ruohikkoon.
Piirros eskimokuovista vuodelta 1912.
Jämsän vaakuna

Jämsän kunnanvaakuna vuodesta 2009 eteenpäin. Sama vaakuna oli vuosina 1954–2008 Jämsänkosken vaakunana.
Jämsän kaupungin vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä siilirauta, jota ympäröi reunuksittain ketju; molemmat hopeaa”, ja se on alun perin vahvistettu  kunnanvaakunaksi Jämsänkoskelle 3. huhtikuuta 1954. Ketju on yhteinen teema emäpitäjän Jämsän ja sen tytärpitäjien Jämsänkosken ja Koskenpään vaakunoiden välillä. Myllynkivien etäisyyden säätämiseen käytetty siilirauta viittaa Jämsänkosken vanhoihin vesimyllyihin ja niistä alkaneeseen pitäjän teollistumiseen. Jämsä otti vaakunakseen Jämsänkosken vaakunan vuonna 2009 näiden kuntaliitoksen yhteydessä.
Jämsän kunnanvaakuna (1953–2008)
Alkuperäinen Jämsän kunnalle 29. joulukuuta 1953 vahvistettu vaakuna oli myös Gustaf von Numersin suunnittelema. Sen vaakunaselitys oli ”punaisessa kentässä nauhalla sidottu nuolikimppu, nuolet hopeaa, kärjet, sulat ja nauha kultaa; nuolikimppua ympäröi reunuksittainen hopeinen ketju”. Vaakunan nuolikimppu viittaa alueen muinaiseen merkitykseen hämäläisten eräretkien metsästysmaana. Nuolien lukumäärä symboloi Suur-Jämsästä muodostettuja seitsemää pitäjää (Jämsä, Jämsänkoski, Koskenpää, Korpilahti, Muurame, Säynätsalo, Petäjävesi). Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi vuoden 2009 kuntaliitoksessa.
Jänkä

Jänkä voi viitata seuraaviin:
aava tai vähäpuinen Pohjois-Suomen suotyyppi, neva tai letto
Jänkä (lehti), lappilainen kulttuurilehti
Jänkä, sukunimenä:
Erika Jänkä (s. 1995), suomalainen ampumahiihtäjä
Marika Jänkä (s. 1983), suomalainen kestävyysjuoksija.
Juutalaisuuden käsitys Jeesuksesta

Juutalaisten ja kristittyjen oppineiden väittely. Johann von Armssheimin kaiverrus vuodelta 1483.
Juutalaisuudessa Jeesusta ei pidetä Jumalan Poikana, eikä hänellä ole mitään asemaa juutalaisessa uskonnossa. Juutalaiset uskonoppineet pitävät Jeesusta vääränä messiaana, joka yritti vapauttaa juutalaiset Rooman vallasta siinä epäonnistuen. Jeesusta pidetään kuitenkin uskonnoltaan juutalaisena, sillä hänen opetuksensa noudattivat tuon ajan juutalaisia oppeja, ja hän kehotti ihmisiä noudattamaan juutalaista lakia. Juutalaisuus kuitenkin vastustaa etenkin Jeesuksen ilmoitusta siitä että hän voi antaa syntejä anteeksi, että vain hänen kauttaan ihmiset voivat päästä Jumalan luo, ja että pahalle on käännettävä toinenkin poski.
Talmud ja ”Jeshu”

Juutalaisten Talmudissa mainitaan Jeshu-nimisen henkilön teloitetun pääsiäisenä noituuden harjoituksesta ja Israelin eksyttämisestä. Samassa yhteydessä mainitaan Jeesuksella olleen viisi opetuslasta: Matthai, Nakai, Nezer, Buni ja Todah. Talmudissa kerrotaan myös Jeesuksen olleen juutalaisen naisen ja Pantera-nimisen roomalaisen sotilaan avioton lapsi.
Aiheesta muualla

Looking for Jesus? Judaism 101. Viitattu 25.7.2012. (englanniksi)
Jänne (matematiikka)

Kuvassa kehän pisteitä X ja B yhdistävä jana on jänne. Pisteitä A ja B yhdistävä jana on myös jänne, mutta koska se kulkee keskipisteen kautta, kutsutaan sitä halkaisijaksi.
Jänne on geometriassa jana, joka yhdistää käyrän tai pinnan kaksi pistettä. Jos jänne kulkee pallon keskipisteen kautta, jännettä kutsutaan halkaisijaksi.
2-ulotteisessa tapauksessa N-ulotteinen hyperpallo on tason ympyrä. Tällöin siis jänne on jana kahden ympyrän kehällä olevan pisteen välillä.
3-ulotteisessa tilanteessa kyseessä on pallon sisällä kulkeva jana kahden pallon pinnan pisteen välillä.
Juutalaisuuden kritiikki

Juutalaisuuden kritiikki on juutalaisuuden uskontokritiikkiä.
Juutalaista teologiaa ja tekstejä kritisoidaan muun muassa siitä, että ne kuvaavat Jumalan persoonallisena hahmona ja antiikin ajan juutalaisuuden Abrahamin ja Mooseksen tavoin. Esimerkiksi filosofi Baruch Spinoza näkee Jumalan sitä vastoin persoonattomana hahmona.
Juutalaisten harrastamaa ympärileikkausta vastaan on perustettu monikansallinen  Jews Against Circumcision -järjestö (JAC).
Kirjallisuutta

Hitchens, Christopher: Jumala ei ole suuri: Kuinka uskonto myrkyttää kaiken.  ((God is not great: How religion poisons everything, 2007). Suomentanut Matti Kinnunen)  Helsinki:  WSOY, 2008.  ISBN 978-951-0-34140-7
Aiheesta muualla

David Dvorkin: Why I Am Not a Jew. Free Inquiry 1990. (englanniksi)
Antisemitismin tunnus
Jyvälahti

| Jyvälahti Ювалакша, Juvalakša |
| --- | --- |
 Jyvälahti
 Koordinaatit: 65°6′49″N, 30°55′20″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Kalevalan piiri
Kunta:  Luusalmi
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  entinen kylä
Väkiluku:  0
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jyvälahti (myös Jyvöälahti, ven. Ювалакша, Juvalakša) on autioitunut kylä Karjalan tasavallan Kalevalan piirin Luusalmen kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Ylä-Kuittijärven Kotilahden rannalla 15 kilometriä Uhtualta lounaaseen.
Jyvälahden kylä mainitaan Repolan pogostan valvontakirjassa vuonna 1679, jolloin siellä oli neljä taloa. Vuonna 1905 se kuului Uhtuan volostin eli kunnan Jyvälahden kyläkuntaan. Kuudenkymmenen kahden talon ja 231 asukkaan Jyvälahti oli Uhtuan kunnan toiseksi suurin kylä, jossa oli kirkko, koulu ja kyytiasema.
1920-luvulla perustettiin Uhtuan piirin Jyvälahden kyläneuvosto, johon vuonna 1933 kuuluivat myös Alajärven ja Enonsuun kylät. Kyläneuvoston alueella oli 484 asukasta, joista 443 oli karjalaisia, 22 suomalaisia ja 18 venäläisiä. Jyvälahden kylässä oli 228 asukasta. Sen kylänosia olivat Lampela, Lunta, Mantšo, Portahat, Suuriniemi, Tiilikkälä, Tuopää, Vaara ja Venaho. Toisen maailmansodan jälkeen Jyvälahti liitettiin Uhtuan kyläneuvostoon. Nykyään siellä on vain kesäasutusta.
Jyvälahdessa kävivät muun muassa A. J. Sjögren ja Elias Lönnrot, mutta runokylänä se ei ollut merkittävä. Se on jäänyt kulttuurihistoriaan ennen kaikkea I. K. Inhan vuonna 1894 ottamien valokuvien ansiosta. Nykyään Jyvälahti on yksi rakennuskannaltaan ja maisemiltaan parhaiten säilyneistä Vienan Karjalan kylistä. Virallisesti sillä on historiallisen asutuksen status. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat 1800-luvun puolivälissä pystytetty tsasouna, kaksi vanhaa asuintaloa ja aitta. Kylän lähellä on kivikautisia asuinpaikkoja.
Kirjallisuutta

Pertti Virtaranta: Vienan kyliä kiertämässä. Karjalaiskylien elämää Venehjärvestä Kostamukseen, s. 130–184.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1978.  ISBN 951-26-1543-6
Viewmasters

Viewmasters oli tamperelainen vuonna 1999 perustettu rockyhtye. Siltä ilmestyi Hiljaisten Levyjen kautta yksi EP ja yksi albumi.
Diskografia

Forever Tonight (Hiljaiset Levyt, 2002) (EP, tuottajana Otto Hallamaa)
Ingrid (Hiljaiset Levyt, 2004) (tuottajana Raine Salo)
Kokoonpano

K.P. "Puntti" Halonen (laulu)
Pasi Heikura (kitara)
Ville Rauhala (basso, taustalaulu)
Juppo Paavola (rummut, perkussiot)
Salme Jyräs

| Salme Jyräs> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. heinäkuuta 1933 (ikä 91) Jyväskylä
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1950-luku–
Palkinnot
 Mikkeli-palkinto 1989 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Salme Maria Jyräs (s. 31. heinäkuuta 1933 Jyväskylä) on suomalainen näyttelijä. Hän näytteli musikaaleissa ja puhenäytelmissä 1950-luvun puolivälistä alkaen. Valtaosan urastaan Jyräs on tehnyt Mikkelin teatterissa.
Ura

Ennen näyttelijän uraansa, vuosina 1948–1956, Jyräs työskenteli toimistoapulaisena. Hänen ensimmäinen kiinnityksensä oli Joensuun kaupunginteatteriin 1957–1959. Seuraavana oli vuorossa kiinnitys Punaiseen Myllyyn 1959–1961 ja Kouvolan Teatteriin 1961–1965. Jyräksen pitkä kiinnitys Mikkelin teatterin näyttelijänä alkoi 1969.
Jyräksen rooleja olivat muun muassa Kristiina komediassa Gabriel, tule takaisin, Heta Niskavuori draamassa Niskavuoren Heta ja Golde musikaalissa Viulunsoittaja katolla. Jyräksen rooliluetteloon kuuluu niin ikään Amanta (Ryysyrannan Jooseppi), Maija (Tukkijoella), Hurja-Hilja (Lapualaisooppera), Olga (Kolme sisarta), Ethel (Kultalampi) ja Amanda (Poltettu oranssi). Hän näytteli myös mamselli Eufrosynen roolin Serpin epookkikomediassa Katariina kaunis leski.
Jyräs vietti 40-vuotistaiteilijajuhlaansa kevätkaudella 1994. Juhlanumerona oli musikaali Kevättä rinnassa.
Salme Jyräs teki sivuroolin opettajana Rauni Mollbergin historiallisessa draamaelokuvassa Ystävät, toverit (1990).
Jyräs näytteli 1990-luvulla vauhdikkaassa televisiomainoksessa "Jaffat tulloo ja helemat paukkuu" yhdessä Valle Yrityksen kanssa.
Hannu Jäntti

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 1. maaliskuuta 1963 (ikä 61)
Syntymäpaikka: Tervo, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 187 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1984 | Naseva | – | (–) |
| 1985–1994 | Kuusysi | 181 | (14) |
| Yhteensä | Yhteensä | 181 | (14) |
Maajoukkue
| 1990 | Suomi | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Hannu Jäntti (s. 1. maaliskuuta 1963 Tervo) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Vuonna 1984 Jäntti pelasi IV divisioonan Nastolan Nasevassa. Sieltä hän siirtyi Kuusysiin, jota edusti Mestaruussarjassa ja Veikkausliigassa vuosina 1985–1994. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1986, 1989 ja 1991 sekä Suomen Cupin 1987. Kaikkiaan Jäntti pelasi kymmenen kauden aikana 181 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 14 maalia.
Maajoukkueessa Jäntti pelasi kaksi maaottelua vuonna 1990.
Petri Jäntti

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 15. joulukuuta 1964 (ikä 59)
Syntymäpaikka: Kuopio, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 178 cm
Junioriseurat
: KuPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1984–1985 | KuPS | 17 | (1) |
| 1986 | JyP-77 | 10 | (2) |
| 1987 | Elo | 20 | (3) |
| 1988 | KuPS | 20 | (3) |
| 1989–1991 | PK-37 | 63 | (20) |
| 1992–1993 | KuPS | 25 | (2) |
| Yhteensä | Yhteensä | 155 | (31) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Petri Jäntti (s. 15. joulukuuta 1964 Kuopio) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Jäntti on Kuopion Palloseuran kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa SM-sarjassa 26. elokuuta 1984 vierasottelussa FC Kuusysiä vastaan. Jäntti edusti KuPS:aa pääsarjatasolla kausilla 1984–1985, 1988 ja 1992, sekä I divisioonassa 1993. Hän pelasi toisella sarjatasolla myös Kuopion Elossa 1987 ja Pallo-Kerho 37:ssa 1989–1991. Vuonna 1986 Jäntti esiintyi Jyväskylän Palloilijoiden riveissä II divisioonassa. Uransa aikana hän pelasi yhteensä 58 pääsarjaottelua ja onnistui maalinteossa neljästi.
Juurettomat

| Juurettomat> Bless the Beasts and Children |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Stanley Kramer
Käsikirjoittaja:  Mac Benoff
Perustuu:  Glendon Swarthoutin romaaniin
Tuottaja:  Stanley Kramer
Säveltäjä:  Barry De Vorzon
Kuvaaja:  Michel Hugo
Leikkaaja:  William Lyon (käännä suomeksi)
Tuotantosuunnittelija:  Lyle R. Wheeler
Pääosat:   Billy Mumy  Barry Robins 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Stanley Kramer Productions  Columbia Pictures 
Levittäjä:  Columbia Pictures
Ensi-ilta:   Saksa Berliini 3. heinäkuuta 1971  Suomi 21. tammikuuta 1972 
Kesto:  109 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juurettomat (Bless the Beasts and Children) on Stanley Kramerin tuottama ja ohjaama yhdysvaltalainen nuortenelokuva, tyylilajiltaan draamakomedia. Vuonna 1971 Berliinin elokuvajuhlilla maailmanensi-iltansa saaneen elokuvan on Glendon Swarthoutin romaanin pohjalta käsikirjoittanut Mac Benoff.
Barry De Vorzon ja Perry Botkin Jr. olivat Grammy-palkintoehdokkaina elokuvan musiikista ja parhaan laulun Oscar-palkintoehdokkaina sen tunnussävelmästä ”Bless the Beasts and Children”, joka soi elokuvassa Carpenters-yhtyeen esittämänä.
Juoni

Joukko ongelmaperheiden teinipoikia on lähetetty cowboy-teemaiselle kesäleirille. Pojat kiinnostuvat lähistölle aidatuista huonokuntoisista biisoneista, jotka odottavat vain joutumista metsästysharrastajien tappamiksi.
Arvioita

Helsingin Sanomien Pertti Avola luonnehti Juurettomia sen videojulkaisun esittelyssä 1985 tuottaja-ohjaaja Stanley Kramerille tyypilliseksi vapaamieliseksi elokuvaksi yhteiskunnallisista ongelmista, tällä kertaa kasvatuskysymyksistä, asekulttuurista ja eläinsuojelusta. Avolasta tarina on puutteistaan huolimatta raikas koko perheen elokuva, jonka opettavaisuus ei ole liian alleviivaavaa. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano rinnasti lämminhenkisen kasvutarinan näkökulmaltaan ja tunnelmaltaan Rob Reinerin 1980-luvun elokuvaan Stand by Me – viimeinen kesä. Hän antoi Juurettomille kolme tähteä viidestä.
Aiheesta muualla

Juurettomat Internet Movie Databasessa (englanniksi)