stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Novgorodin ja jäämien sodat

Novgorodin ja jäämien sodat olivat sotia, joita jäämit ja Novgorodin tasavalta otaksuttavasti kävivät 1000–1300-luvuilla. Näistä tapahtumista kertovat Novgorodin ensimmäinen kronikka sekä Nestorin kronikka. Yleisimmin omaksutun tulkinnan mukaan novgorodilaisten käyttämillä termeillä jam, jěm, jěm’, jem ja jem  tarkoitettiin hämäläisiä. Termin käyttö koskemaan pelkästään hämäläisiä ei ole kuitenkaan kaikissa yhteyksissä täysin selvää, vaan se on voinut tarkoittaa myös muita Suomen alueen heimoja.
Ajalle tyypillisesti sotaa käytiin sotaretkien muodossa ja usein eri heimojen ja yhteisöjen tekemien löyhien ja vaihtelevien liittoutumien välillä. Jäämien ja novgorodilaisten sotaretkien yhteydessä mainitaan muun muassa karjalaiset, inkeroiset, ruotsalaiset, vatjalaiset sekä varsinais-suomalaiset.
Tausta

Itämeren alue oli myöhäisrautakaudella rauhaton. Alueen heimojen välillä oli selkkauksia ja orastavien valtakuntien laajentuminen sekä kristinuskon väkivaltainen levittäminen alueella lisäsi väkivaltaa. Baltian tilanne oli ainakin 1100-luvun lopulta lähtien erittäin väkivaltainen alueen eri heimojen sotiessa keskenään samalla saksalaisten ja tanskalaisten levittäessä kristinuskoa alueelle väkivalloin. Sotaretkiä Suomen alueelle ja suomensukuisten heimojen alueille suorittivat meriteitse niin norjalaiset, ruotsalaiset kuin mahdollisesti myös tanskalaiset. Novgorodin ensimmäisen kronikan sekä Nestorin kronikan lisäksi kirjallisiin lähteisiin ovat jääneet maininnat muun muassa Norjan Olavi Pyhän tekemästä ryöstöretkestä mahdollisesti Uudellemaalle vuonna 1008 sekä ruotsalaisten mahdollisesti tekemät ensimmäinen, toinen ja kolmas ristiretki.
Paavi Aleksanteri III lähetti vuonna 1171 tai 1172 Ruotsin jaarli Guttormille ja Uppsalan arkkipiispalle kirjeen, jossa hän näyttää viitanneen Suomen alueen asukkaiden sotiin Novgorodia vastaan. Kirjeessään paavi kehotti miehittämään ”finnien” eli otaksuttavasti suomalaisten linnoitukset ja varmistamaan heidän pitäytymisensä kristinuskossa vastineeksi suojelusta. 1400-luvun lopulla vaikuttanut historioitsija Erius Olai esitti väitteen, että  mahdollisesti vuonna 1196 kuollut Linköpingin piispa Kol oli toiminut Suomen jaarlina (”Dux Finlandiae”), mahdollisesti vastaten Suomeen tuoduista ruotsalaisjoukoista samaan tapaan kuin jaarli Jon, jonka kerrotaan taistelleen venäläisiä ja inkerikkoja vastaan yhdeksän vuoden ajan 1100-luvun lopussa.
Myös aiemmalla ns. ensimmäisellä ristiretkellä, joka keskiaikaisten lähteiden mukaan tapahtui vuonna 1150, on voinut olla yhteys jäämien ja Novgorodin sotiin. Jos retki on tositapahtuma ja se on todella tehty 1150-luvulla, se ajoittuu levottoman 1140-luvun jälkimaininkeihin, vaikka myöhemmät legendat kuvasivatkin sen puhtaasti kristinuskon levittämiseksi tehdyksi sotatoimeksi. Jotkut historioitsijat ovatkin nähneet retken suorana reaktiona jäämien vuonna 1149 kärsimään tappioon. Se on myös liitetty paavin kaksikymmentä vuotta myöhemmin mainitsemaan finnien yhteistyöhön ruotsalaisten kanssa.
Paavi Honorius III valtuutti Suomen piispan perustamaan kauppasaarron ”barbaareja” vastaan vuonna 1221 saatuaan Uppsalan arkkipiispalta hälyttäviä uutisia näiden toimista. ”Barbaarien” kansallisuutta ei kerrota kirjeessä, mutta kun kauppasaartoa kahdeksan vuotta myöhemmin laajennettiin, sen sanottiin suoraan olleen venäläisiä vastaan.
Venäläiset lähteet mainitsevat jäämien ja ruotsalaisen yhteistyön mahdollisena vuonna 1240, jolloin jäämit ja arvoitukselliset, epävarman tulkinnan mukaan varsinaissuomalaisia erikseen tarkoittavat, ”suumit” (sum) mainitaan ruotsalaisten tukena Nevan taistelussa. Toinen maininta jäämien, suumien ja ruotsalaisten yhteistyöstä on vuodelta 1256.
Hauskat kotivideot

| Hauskat kotivideot |
| --- | --- |
 Hauskat kotivideot -ohjelman logo 2015.
Tyyli:  viihdeohjelma
Kestoaika:  n. 60 min
Pääosissa:  Sampo Marjomaa (2005–2020) Roni Back (2020)
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Nelonen
Esitetty:  30. maaliskuuta 2005 – 2020
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Janne Tamminen
Käsikirjoittaja(t):  Sampo Marjomaa
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Hauskat kotivideot oli suomalainen viihdeohjelma, jota esittää televisiokanava Nelonen. Nimensä mukaisesti sarjassa näytetään kommelluksia sisältäviä kotivideoita. Suurin osa sarjan materiaalista on Yhdysvalloista. Ohjelman juontajana on toiminut Sampo Marjomaa. Myöhemmin juontajana toimi Roni Bäck. Marjomaan mukaan päätös juontajan vaihdosta tuli Neloselta.
Ohjelma perustuu Yhdysvalloissa ABC-kanavalla esitettyyn  America’s Funniest Home Videos -ohjelmaformaattiin. Ohjelmaa esitetään perjantaisin kello 20.00. Joskus ohjelma alkaa kello 20.30, jos jokin ohjelma kestää yli kello 20.00.
Ohjelman verkkosivuilla on lisämateriaali Hauskat Nettivideot, jonka videot ovat suurimmaksi osaksi kotimaisia. Sivuilla voi myös äänestää ”hauskimman videon”, joka pääsee televisioesitykseen.
Tuotantokaudet > Ensimmäinen tuotantokausi (2005)

Ensimmäisellä kaudella Hauskoissa kotivideoissa juontajana oli stand up -koomikko Antto Terras ja assistenttina Sampo Marjomaa. Juonnot kuvattiin Helsingissä, Stockmannin tavaratalossa. Mukana ei ollut suomalaisten kotivideoita.
Tuotantokaudet > Toinen tuotantokausi (2006)

Juontajalla Sampo Marjomaalla oli oma studio. Mukana oli myös suomalaisten kotivideoita.
Tuotantokaudet > Kolmas tuotantokausi (2007)

Studion taustaa uusittiin ja taustalla olevia televisioruutuja lisättiin. Suomalaisia kotivideoita pystyi äänestämään ja äänestyksen voittajat näytettiin ohjelmassa.
Tuotantokaudet > Neljäs tuotantokausi (2007–2008)

Tunnusmusiikki ja tunnuskuva muuttuivat. Jaksot myös pidennettiin 30 minuutista 45 minuuttiin. Toisen mainoskatkon jälkeen esitettiin Sampon ”työryhmää”, joissa Sampo esittää ärsyttävää omahyväistä juontajaa.
Suomalaisten kotivideoita oli voinut tuolloin katsoa vain Internetissä.
Tuotantokaudet > Viides tuotantokausi (2008–2009)

Studio uusittiin, ja jaksot palautettiin takaisin tunnin mittaisiksi. Suomalaiset videot tulivat myös mukaan, ja niistä pystyi äänestämään parasta.
Tuotantokaudet > Kuudes tuotantokausi (2020)

Tällä kaudella juontajana toimi tubettaja Roni Bäck ja studio uusittiin jälleen. Kauden myötä myös ohjelman nimi vaihtui: Hauskat Kotivideot by Roni Back.
DVD-julkaisut

Ohjelmasta julkaistiin vuonna 2006 DVD-kooste Hauskat kotivideot, joka sisältää kotimaisia videoita. Vuonna 2007 julkaistiin Hauskat kotivideot 2 -DVD, joka sisältää videoiden lisäksi kaatuilukoosten ja parhaita paloja Hauska Lomaputki -ohjelmasta. Vuonna 2009 julkaistiin Hauskat kotivideot 3.
Kaakaokipuaja

| Kaakaokipuaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kipuajat Dendrocolaptidae
Suku::  Tikkaskipuajat Xiphorhynchus
Laji::  susurrans
Kaksiosainen nimi
 Xiphorhynchus susurrans  (Jardine, 1847) 

Katso myös
   Kaakaokipuaja Wikispeciesissä   Kaakaokipuaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kaakaokipuaja (Xiphorhynchus susurrans) on kipuajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kaakaokipuajaa tavataan Keski- ja Etelä-Amerikassa Hondurasista Kolumbiaan, Venezuelaan ja Trinidad ja Tobagoon asti. Sen on kuvattu olevan melko yleinen tai yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Chesterin taistelu

Chesterin taistelu käytiin Chesterissä Bernician pakanallisen ja anglosaksisen kuningas Æthelfrithin ja Powysun brittiläisen ja kristillisen cadellingihallitsia Selyf ap Cynanin joukkojen välillä. Taistelun tarkkaa ajankohtaa ei tunneta, mutta yleensä esitetään vuosia 613 tai 615.
Taistelun lopputulos oli brittien murskatappio. Se tunnetaan myös Æthelfrithin määräämästä Bangor-on-Deen munkkien surmasta. Sen lopullisesta merkityksestä ei ole kuitenkaan selvyyttä. Joskus se on esitetty eräänlaisena historian taitekohtana, kun taas nykytutkimuksessa sen seurauksien on esitetty olleen aikaisempia näkemyksiä rajallisempia.
Tausta

Chesterin taistelu käytiin Bernician pakanallisen ja anglosaksisen kuningas Æthelfrithin ja Powysin brittiläisen ja kristityn cadellingihallitsia Selyf ap Cynanin välillä.
Chester tunnettiin aikanaan roomalaisbrittiläisellä nimellä Dēva eli jumalatar ja kymriksi nimellä Cair Legion eli legioonan kaupunki. Se oli ollut sotilaallisesti tärkeä paikka Rooman valtakunnan kaudella 300-luvun lopulle saakka. Paikalla oli tärkä linnoitettu keskus myös Rooman jälkeisellä ajalla. Erityistä merkitystä sillä oli kristinuskoon kääntyneille kelteille.
Taistelun ajankohtaa ei tunneta varmasti. Anglosaksien kronikka mainitsee taistelun vuodeksi 607, mutta kelttiläisissä lähteissä taisteluvuosi on vasta useita vuosia myöhemmin. Annales Cambriaessa vuosi on 613 tai 615. Æthelfrith kuoli vuonna 616/617, joten taistelu on käyty viimeistään tätä ennen. Sittemmät nykypäivän historioitsijat ovat esittäneet vuosia 613 ja 615.
Taistelu historiallisissa lähteissä

Monet vanhemmat lähteet kertovat taistelusta varsin lyhyesti. Annales Cambriae mainitsee Chesterin taistelun (Gueith Cair Legion) ja Selim filii Cinanin (Selyf Cynanin poika) saaneen sen aikana surmansa. Ulsterin annaalit mainitsevat saman taistelun (Bellum Caire Legion), jossa kuolee Solo[m] Conaenin poika. Tigernachin annaalit mainitsevat edelleen Selyf ap Cynanin (Solon m[ac] Conain) kuoleman, sekä hänen lisäkseen taistelussa kaatuneen useita "pyhiä miehiä" ja kuningas "Cetula". Voittajana mainitaan erikseen Æthelfrith. Cetulan henkilöllisyyttä ei tunneta varmuudella. Catell on kuitenkin yleinen nimi cadellingien dynastiassa. Inisfallenin annaalit maintisevat myös taistelussa kuolleen useita "pyhiä miehiä".
Historiallisista lähteistä Beda kirjoittaa muita pidemmän kuvauksen taistelusta. Hänen mukaansa Æthelfrith kokosi taistelua varten suuren armeijan ja johti sen kaupunkiin, jota anglosaksit kutsuviat nimellä Legacæstir ja britit nimellä Carlegion. Æthelfrithin mainitaan ennen taistelua nähneen vihollisjoukosta hieman erillään joukon paikalle kokoontuneita pappeja. Hän kysyy mitä varten papit ovat tulleet paikalle. Kuninkaalle selitetään heidän tulleen Bancorin (Bangor-on-Dee) luostarista rukoilemaan muiden puolesta. Koska Æthelfrithin mielestä he rukoilevat Jumalaansa häntä vastaan, heitä vastaan on hyökättävä ensimmäisenä ja heitä on kohdeltava aseettomuudestaan huolimatta aseellisen vastustajan tavoin. Ensin Æthelfrithin joukot tuhoavat papit ja sitten muun vihollisen joukon kärsien myös itse suuria tappioita. Rukoilijoita sanotaan surmatun noin 1 200 ja 50 heistä pakeni.
Koska Beda käyttää tiettyjä kirjoitusmuotoja kelttiläisistä nimistä (esim. Carlegion ja Bancor) hän lienee käyttänyt taistelusta kirjoittaessaan lähteenään latinaksi kirjoitettua tekstiä 600- tai 700-luvulta. Erotuksena muussa tekstissä hän käyttää esimerkiksi samasta puheena olleesta luostarista anglosaksista muotoa Bancornaburg. Ilmeisesti Beda tukeutui myös anglosaksisen dynastian perimätietoon. Hänen mesenaattinsa oli Æthelfrithin pojanpoika Aldfrith. Bedan kertomus taistelusta on erityinen myös siksi, että se jättää kokonaan mainitsematta Æthelfrithin vastustajaan Selyf ap Cynanin. Sen sijaan hän viittaa vihollisen kuninkaaseen epäsuoraan kuvaillen Æthelfrithia kuningas Saulina, ilmeisesti koska hän piti Selyf ap Cynanin Salomoon viittaavaa nimeä röyhkeänä.
Merkitys

Taistelun lopputulos oli murskatappio briteille. Sen seuraukset ovat kuitenkin olleet tulkinnanvaraisia. Pitkään taistelu käsitettiin käännekohtana alueen historiassa anglosaksien eristäessä britit pohjoisessa ja lännessä toisistaan. Samalla alkoi muodostua myös Walesin alue ja erilliset kymrin ja cumbrian kielet. Nykytutkimuksen perusteella Æthelfrith ei kuitenkaan voitostaan huolimatta varmistanut asemaansa alueella ja hän kuoli taistelussa Itä-Anglian kuningas Rædwaldia vastaan vain muutama vuosi myöhemmin. Arkeologista näyttöä anglosaksisen asutuksen syntymisestä Cheshiren ja Lancashiren alueelle ei ole. On myös todennäköistä, että maareittejä huomattavasti tärkeämpi viestinnän reitti oli Irlanninmeri.
Argumentum ad hominem

Argumentum ad hominem tai lyhyesti ad hominem (latinaa, suomeksi ’argumentointi henkilöä vastaan’) on argumentaation muoto, jossa argumentoija viittaa joihinkin vastapuolen piirteisiin, joilla ei ole merkitystä keskusteltavan aiheen kannalta. Ad hominem määritellään argumentointivirheeksi.
Ad hominem -argumentin yleinen kaava on seuraava:
Henkilö X esittää argumentin A
Henkilön X ominaisuuksissa on jotain vastenmielistä
Siispä argumentti A on epätosi
Yleistä

Ad hominem -argumentointivirheessä keskustelija viittaa joihinkin vastapuolen piirteisiin, joilla ei ole merkitystä keskusteltavan aiheen kannalta. Mikäli vastapuolesta esitetyt väitteet ovat epätosia, kyseessä on mustamaalaus, minkä tavoitteena on viedä kohteelta uskottavuus tai arvostus. Väärän tiedon levitys ei kuitenkaan tee mustamaalaamisesta ad hominem -virhettä, vaan se, että siinä esitetään keskustelun asiayhteyteen kuulumattomia seikkoja. Tämän vuoksi myös todenperäisen mutta asiaankuulumattoman tiedon esittäminen on ad hominem -virhe. Mustamaalaaminen, jossa esitetään tosiasioina epätosia seikkoja jotka olisivat relevantteja keskustelulle, jos ne olisivat tosia, on yksinkertaisesti valehtelemista. Oleellista ad hominem -virheessä on siis vastapuoleen kohdistuvien, keskustelun aiheelle merkityksettömien väitteiden esittäminen, olivat ne tosia tai eivät.
Ad hominem -argumentti voidaan myös tulkita keskustelun aiheen vaihtamiseksi. Tämän motiivina saattaa olla yritys ohjata huomio pois alkuperäistä aihetta koskevien argumenttien heikkoudesta.
Kaikki keskustelijoiden ominaisuuksiin viittaaminen ei kuitenkaan ole virheellistä. Ad hominem on hyväksyttävä menettelytapa kun keskustelun aiheena ovat väittelijöiden ominaisuudet, taipumukset ja tavoitteet. Myös keskusteltaessa jonkin henkilön jääviydestä johonkin tehtävään voidaan käyttää ad hominemia. Näissä tapauksissa ”henkilökohtaisuuksiin menemistä” ei voida välttää. Ad hominemia voidaan myös käyttää vetoamalla vastapuolen aiemmin keskustelussa esittämiin väittämiin.
Ad hominem -argumenttien jaottelu

Ad hominem jaotellaan viiteen alaluokkaan:
ad hominem abusivum (loukkaus)
ad hominem circumstantiae (argumentaation asianhaaroihin vetoaminen)
ad hominem tu quoque (argumentoijan sosiaaliseen habitukseen vetoaminen)
kaivon myrkyttäminen
ad hominem motivum (motiiviin vetoaminen, oma lehmä ojassa)
Ad hominem -argumenttien jaottelu > Ad hominem abusivum

Nimensä mukaisesti ad hominem abusivum tarkoittaa suoranaista loukkausta. Henkilön persoonassa on jotain vastenmieliseksi koettua, ja argumentti kohdistuu siihen asian sijasta.
Ad hominem -argumenttien jaottelu > Ad hominem circumstantiae

Tässä virheessä puolestaan hyökkäyksen kärki kohdistuu persoonan sijasta asianhaaroihin, kuten sen ryhmän, jota X edustaa, ominaisuuksiin. Tämän loukkauksen alalajeja ovat ad virem (mieheen) ja ad feminam (naiseen) eli sukupuoleen kohdistuvat hyökkäykset. Tämä virhe käsittää myös väärään auktoriteettiin vetoamisen (niin sanotun ”suutari pysyköön lestissään” -virheen). Se eroaa argumentum ad auctoritatemista siinä, että ad auctoritatem vetoaa ihmiseen tai instituutioon, jota pidetään kyseisen alan auktoriteettiina, mutta ad hominem circumstantiae siihen, että ihminen tai instituutio on jonkin toisen alan auktoriteetti.
Ad hominem -argumenttien jaottelu > Ad hominem tu quoque

Tu quoque (niin sinäkin) tarkoittaa esitetyn argumentin kyseenalaistamista sillä perusteella, että se on ristiriidassa esittäjän oman toiminnan tai hänen aiemmin esittämänsä argumentin kanssa. Tämän virheen yleinen kaava on seuraava:
Henkilö X esittää argumentin A
Henkilön X elämäntavat ovat A:n vastaiset
Siispä A on epätosi
Ad hominem tu quoque -argumentilla ei voida kumota esitettyä väitettä, koska ristiriita muiden väitteiden tai toiminnan kanssa ei ole osoitus väitteen virheellisyydestä. Tu quoque on kuitenkin hyväksyttävä argumentaatiosiirto, jolla voidaan osoittaa vastapuolen perustelujen olevan ristiriidassa. Vastapuolen tulee ristiriidasta eroon päästäkseen muuttaa joitain oletuksiaan tai hylätä ne.
Ad hominem -argumenttien jaottelu > Kaivon myrkyttäminen

Kaivon myrkyttäminen tarkoittaa henkilöön kohdistuvaa argumentointia, jossa vasta-argumentti esitetään vihjailevalla tai ennakkoasenteisella kielenkäytöllä; näin ikään kuin myrkytetään se kaivo, josta vastustaja ammentaa voimansa. Argumentointi muuttuu niin inhottavaksi, ettei sitä halua jatkaa.
Vasta-argumentin esittäminen on epämiellyttävää ja tavallinen ihminen ei halua käydä näin kielteisiä keskusteluja. Manipulointitekniikkana toisen osapuolen mitätöinti ja saaminen luopumaan osallistumisestaan onkin tekniikan tavoite. Kaivon myrkyttämistä voi torjua juomalla kaivosta – esittämällä vasta-argumentin ja pyytämällä perusteluja, lisäksi merkaten puhetaktiset väitteet epärehelliseksi.
Ad hominem -argumenttien jaottelu > Ad hominem motivum

Ad hominem motivum tarkoittaa henkilön tai tahon X motiiveihin vetoamista: Argumentin A täytyy olla epätosi, sillä X:llä on oma lehmä ojassa: Hän esittää argumentin etujensa vuoksi. Vaikka argumentoija esittäisikin argumentin omien etunäkökohtiensa vuoksi, se ei silti tee argumentista virheellistä.
Kerttulinkatu

Kerttulinkatu (ruots. Gertrudsgatan) on Turun keskustassa I kaupunginosassa sijaitseva 800 metriä pitkä katu. Kerttulinkatu alkaa Henrikinkadulta läheltä Turun tuomiokirkkoa ja päättyy Kupittaankadulle Kupittaanpuiston reunalle.
Vuonna 1828 C. L. Engelin ruutukaavan mukaiset nykyisen Kerttulinkadun paikalla sijainneet kadut saivat nimeksi Rehtorin katu (ruots. Rectors Gatan) ja Pyhän Gertrudinkatu (ruots. St Gertruds Gatan). Vuonna 1830 Kerttulinmäen erottamat kadut yhdistettiin eli myös Vähä Hämeenkadun ja Kaarinankadun väli muutettiin kaduksi ja sille annettiin nimeksi Pyhän Kerttulin katu. Katu nimettiin viereisen Kerttulinmäen mukaan, joka oli saanut nimensä keskiajalla siellä sijainneiden Pyhän Kerttulin killan rakennuksista. Vuonna 1890 kadunnimiä haluttiin yksinkertaistaa ja kaikilta keskustan kaduilta poistettiin Pyhä-etuliite, niin myös Kerttulinkadulta.
Kerttulinkadun poikkikatuja ovat Koskenniemenkatu, Hämeenkatu, Vähä Hämeenkatu, Kaarinankatu, Sirkkalankatu ja Itäinen Pitkäkatu.
Rakennuksia

Turun Ylioppilaskyläsäätiön (TYS) asuntokohde Henrikki, valmistuneet 1831–1834 (Erik Johan Wennerquist), 1897–1898 (G. Ekestubbe) ja 1907 (Adrian Thomander), muutettu opiskelija-asunnoiksi 1991–1992, arkkitehtitoimisto Casagrande & Haroma (Kerttulinkatu 2)
Asunto Oy Hovi, valmistunut 1829-1830 Charles Johnsson sekä 1912-1915 Alexander Nyström (Kerttulinkatu 4)
Asunto Oy Kirkontaus, valmistunut 1961 (Kerttulinkatu 3), arkkitehti, professori Aarne Ehojoki.
Asunto Oy Hämeenkatu 7, valmistunut 1963
Turun työterveystalo, entinen Vilénin tehdas, valmistunut 1940, laajennettu 1942 ja 1948, arkkitehti Erik Bryggman (Kerttulinkatu 5)
Asunto Oy Kerttulinhaka (Hämeenkatu 8)
Asunto Oy Vähä-Hämeenkatu 9, valmistunut 1963
Asunto Oy Kerttulinkatu 10, valmistunut 1968, arkkitehti Veijo Kahra (Vähä Hämeenkatu 7)
Asunto Oy Vähä-Hämeenkatu 10 a, valmistunut 1911 (Kaarlo Thomander) ja 1914 (Adrian Thomander)
Asunto Oy Kerttulinkatu 12, valmistunut 1961
Asunto Oy Kaarina, valmistunut 1977 (Kerttulinkatu 14)
Asunto Oy Kaarinankatu 2, valmistunut 1927 (Vietti Nykänen) ja 1928 (J. E. Arola)
Asunto Oy Kerttulinkatu 11, valmistunut 1961
Asunto Oy Kerttulinkatu 16 b, valmistunut 1956
Asunto Oy Kerttulinkartano, valmistunut 1967, arkkitehti Pekka Pitkänen (Kerttulinkatu 18)
Asunto Oy Sirkankartano, valmistunut 1970, kiinteistön liikerakennuksessa sijaitsee nykyisin K-Market Kerttuli (Kerttulinkatu 13)
Asunto Oy Sirkkalankerttu, valmistunut 1929 (August Krook) ja 1939 (Matti Heikura) (Kerttulinkatu 15)
Asunto Oy Sirkanhovi, valmistunut 1964 (Kerttulinkatu 20)
Asunto Oy Turun Itäinenkatu 9, valmistunut 1966
Asunto Oy Kerttulinkatu 22, valmistunut 1960
Asunto Oy Kupittaankartio, valmistunut 1983 (Itäinen Pitkäkatu 16)
Asunto Oy Kupittaankatu 11-13, valmistunut 1968, arkkitehti Jorma Lahti (Itäinen Pitkäkatu 12-14)
Eveliina Salonen

| Eveliina Salonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1999
Kansalaisuus:   Suomi
Frisbeegolfaaja
Lempinimi:  Eppu
Pituus:  165cm
Kätisyys:  Oikea
Ura
Ammattilaisuran alku:  2014
Voitot:  44
Muut saavutukset:  MM-kultaa 2024  MM-hopeaa 2019   Euroopanmestaruus 2016   Suomenmestaruus 2015, 2016, 2017, 2022 ja 2024  Konopiště Open 2018 voitto   PDGA Memorial Championship 2019 voitto
Tämänhetkinen rating:  981 (elokuu 2024)
Korkein rating:  984
Palkintorahat:  147,346.98 $
| Mitalit> Maa:   Suomi.Frisbeegolf.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Frisbeegolf.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Frisbeegolf.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Frisbeegolf. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lynchburg 2024 | frisbeegolf |  |
|  Hopeaa | Peoria 2019 | frisbeegolf |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Oulu 2016 | frisbeegolf |  |
|  Hopeaa | Sveti Martin na Muri 2018 | frisbeegolf |  |
|  Pronssia |  Benešov 2021 | frisbeegolf |  |
|  Pronssia |  Tallinna 2023 | frisbeegolf |  |
Eveliina Salonen (s. 1999) on suomalainen frisbeegolfaaja, joka on urallaan saavuttanut MM-kultaa ja MM-hopeaa ja voittanut Euroopan mestaruuden sekä viidesti Suomen mestaruuden. Hän aloitti lajin harrastamisen vuonna 2012 ja teki virallisen kisadebyyttinsä vuonna 2014. Huhtikuussa 2019 Salonen oli maailmanrankingissa kolmannella sijalla.
Salonen saavutti ensimmäisen Suomen mestaruutensa vuonna 2015, jolloin hän nousi voittoon kuuden heiton takamatkalta. Seuraavana vuonna hän uusi mestaruutensa 13 heiton erolla toiseksi tulleeseen Henna Blomroosiin. Vuonna 2016 Salonen voitti 17-vuotiaana myös Euroopan mestaruuden Oulussa järjestetyissä EM-kisoissa.
Salonen siirtyi vuonna 2017 Innova Discsin joukkueeseen. Saman vuoden helmikuussa hän heitti ensimmäisen kerran urallaan Yhdysvalloissa, jossa hän sijoittui Gentlemen's Club Challengessa neljänneksi ja Memorial Championshipissä kuudenneksi. Elokuussa Salonen voitti kolmannen peräkkäisen Suomen mestaruuden.
Heinäkuussa 2018 Salonen voitti ensimmäisen major-turnauksensa, kun hän sijoittui ensimmäiseksi Konopiště Openissa. Edellisestä eurooppalaispelaajan ottamasta major-voitosta oli kulunut kahdeksan vuotta.
Maaliskuussa 2019 Salonen voitti PDGA Memorial Championshipin Yhdysvalloissa. Elokuussa 2019 hän saavutti Yhdysvalloissa MM-hopeaa.
Huhtikuussa 2024 Salonen voitti Yhdysvalloissa major-turnaus Champions Cupin ja elokuussa 2024 Lynchburgissa Yhdysvaltojen Virginiassa ensimmäisenä suomalaisena kautta aikain maailmanmestaruuden frisbeegolfissa.
Bangkokin pommi-isku 2015

| Bangkokin pommi-isku 2015 |
| --- | --- |

Paikka:  Bangkok
Ajankohta:  17. elokuuta 2015
Kuolleita:  20
Haavoittuneita:  yli 120
Bangkokin pommi-isku 2015 tapahtui Erawanin pyhäkön edustalla Ratchaprasongin risteysalueella Pathum Wanin alueella Bangkokissa, Thaimaassa 17.8.2015. Iskussa sai surmansa 20 ihmistä ja yli 120 haavoittui.Joukossa oli useamman medialähteen mukaan myös ulkomaalaisia uhreja.
Bangkokin keskustan Rajprasong-risteyksen lähelle oli asetettu ainakin kaksi pommia. Iskun kohteena oli kuuluisa nähtävyys, Erawanin pyhäkkö, jossa vierailee päivittäin tuhansia turisteja.  Räjähdys tapahtui noin kello 19. Ensimmäinen räjähtänyt pommi oli kiinnitetty lyhtypylvääseen ja toinen moottoripyörään, kertoo Bangkok Post.