stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Duron

"Spitfire" Duron
"Applebred" Duron, "A"-model
AMD Duron on x86-yhteensopiva suoritin, jota valmisti AMD. Se julkaistiin kesällä 2000 edulliseksi vaihtoehdoksi yhtiön omalle Athlon-suorittimelle. Se kilpaili myös Intelin Pentium III- ja Celeron-suorittimien kanssa.
Duronin kanta on yhteensopiva Athlonin kanssa, joten ne toimivat samoilla emolevyillä. Ero näiden suorittimien välillä on sisäinen. Duronissa ja Athlonissa on sama 128 kilotavun L1-välimuisti, mutta Duronissa on vain 64 kilotavua L2-välimuistia, kun Athlonissa on 256 kilotavua. Tämän takia Duron on Athlonia hitaampi toimisto-ohjelmissa, mutta yhtä nopea liukulukuoperaatioissa. Alkuperäinen Duron toimi 100 MHz:n väylänopeudella, kun Athlon pystyi toimimaan 133 MHz:n nopeudella. Myöhemmin myös Duron tuki 133 MHz:n väylää.
Alkuperäistä Duronia valmistettiin Spitfire-ytimellä vuosina 2000 ja 2001 nopeuksilla 600–950 MHz. Se pohjautui Athlonin Thunderbird-ytimeen. Seuraavaa Duronia Morgan-ytimellä valmistettiin nopeuksilla 1 000–1 300 MHz ja se perustui Athlon XP:n Palomino-ytimeen, jossa oli lisänä muun muassa tuki SSE-käskyille sekä muutamia pikkuparannuksia. Erona näissä Duroneissa Athlon-isoveljiinsä oli L2-välimuistin koon lisäksi myös valmistusprosessi; Duronit oli valmistettu 180 nm:n alumiinijohdinprosessilla, Athlonit 180  nm:n kuparijohdinprosessilla, minkä takia Duronit eivät kellottuneet yhtä suuriin kellotaajuuksiin kuin Athlonit.
Vuonna 2003 AMD julkaisi seuraavan Duron-ytimen, joka perustui Athlon XP:n Thoroughbred-ytimeen, eli se oli valmistettu 130 nm:n valmistustekniikalla. Ytimen nimi oli Applebred. Sitä oli saatavilla 1 400, 1 600 ja 1 800 MHz:n kellotaajuuksilla, jotka kaikki käyttivät 133 MHz:n väylää.
Duron-mallisto lopetettiin vuonna 2004. Sen korvasi Sempron.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Duron-tietoa AMD:ltä
Déborah Gyurcsek

| Mitalit> Maa:   Uruguay.Naisten yleisurheilu.Pan-Amerikan kisat  | Mitalit> Maa:   Uruguay.Naisten yleisurheilu.Pan-Amerikan kisat  | Mitalit> Maa:   Uruguay.Naisten yleisurheilu.Pan-Amerikan kisat  | Maa:   Uruguay> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Winnipeg 1999 | Seiväshyppy |  |
| Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut  | Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut  | Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Mar del Plata 1997 | Seiväshyppy |  |
|  Hopeaa | Bogotá 1999 | Seiväshyppy |  |
Déborah Olivera Gyurcsek (s. 7. joulukuuta 1978) on uruguaylainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili seiväshypyssä.
Gyurcsek voitti vuonna 1997 Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa kultaa tuloksellaan 385 senttimetriä. Hän sai vuonna 1999 hopeaa Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuista ja pronssia Pan-Amerikan kisoista. Gyurcsek osallistui olympialaisiin kerran, Sydneyssä 2000. Hän hyppäsi tuolloin 21-vuotiaana karsinnassa tuloksen 415 eikä päässyt jatkoon. Gyurcsek sijoittui vuonna 2003 Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa neljänneksi, muttei sen jälkeen ole sijoittunut arvokisoissa viiden parhaan joukkoon.
Gyurcsek pitää hallussaan maansa ennätyksiä sekä ulko- että sisäradoilla; hänen ennätyksensä ulkoradoilla on 423 ja sisäradoilla 395.
Durrellin perhe

| Durrellin perhe> The Durrells |
| --- | --- |
Tyyli:  draamakomedia
Kestoaika:  45 min
Alkuperämaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  ITV
Julkaistu:  2016
Tuotantokausia:  4
Jaksoja:  26
Tuotanto
Tuottaja(t):  Christopher Hall
Ohjaaja(t):  Steve Barron Roger Goldby
Käsikirjoittaja(t):  Simon Nye Gerald Durrell (muistelmat)
Säveltäjä(t):  Ruth Barrett
Kuvaaja(t):  Julian Court James Aspinall
Aiheesta muualla
IMDb
Durrellin perhe (The Durrells) on brittiläinen draamakomediasarja vuodelta 2016. Se perustuu eläintutkija ja kirjailija Gerald Durrellin lapsuusmuistoihin englantilaisen yksinhuoltajaperheen elämästä Kreikan Korfun saarella vuosina 1935–1939. Sarjan on käsikirjoittanut Simon Nye, joka vastasi myös BBC:n samanaiheisen televisioelokuvan My Family and Other Animals (2005) käsikirjoituksesta.
Sarjan ensimmäisiä tuotantokausia on esitetty Yle TV1 -kanavalla useampaan kertaan vuodesta 2017 alkaen. Keväällä 2019 Britanniassa esitettiin sarjan viimeinen, neljäs tuotantokausi. Samaan aikaan Suomessa esitettiin kolmatta tuotantokautta arkipäivien alkuillassa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Keeley Hawes  | … |  Louisa Durrell   |
|  Milo Parker  | … |  Gerry Durrell   |
|  Josh O’Connor  | … |  Larry Durrell   |
|  Daisy Waterstone  | … |  Margo Durrell   |
|  Callum Woodhouse  | … |  Leslie Durrell   |
|  Aléxis Georgoúlis  | … |  Spýros Chalikiópoulos (Spiros Halikiopoulos)   |
|  Ánna Sávva  | … |  Lougkarétzia (Lugaretzia)   |
|  Giórgos Karamíchos  | … |  Théo Stefanídis (Theo Stephanides)   |
Emma Mäkinen

Emma Mäkinen
Emma Mäkisen turvakodin rakennus Helsingin Merikadun ja Laivurinkadun kulmassa 1920-luvulla.
Emma (Maria Emilia) Mäkinen, o.s. Åhman, (1. helmikuuta 1849 Helsinki – 20. lokakuuta 1915) oli kansakoulunopettaja ja siveellisyystyön uranuurtajia Suomessa.
Mäkisen vanhemmat olivat senaatin vahtimestari Carl Johan Åhman ja Kristina Ulrika Grönlund, ja hänen puolisonsa oli vuodesta 1886 maallikkosaarnaaja Antti Mäkinen (k. 1936).
Mäkinen kävi kansakoulun ja Jyväskylän seminaarin ja tuli opettajaksi Helsinkiin 1870. Kymmenen vuoden kuluttua hän kuitenkin erosi virastaan ja perusti Suomen ensimmäisen turvakodin aviottomille naisille. Turvakoti perustettiin aluksi Siltasaareen, mistä se muutti vuonna 1882 osoitteeseen Laivurinkatu 3 lähelle Merikadun kulmaa. Kodissa oli kerrallaan 30-40 asukasta. Heitä opetettiin ja pyrittiin muun muassa työllistämään maaseudulle. Mäkinen johti toimintaa kuolemaansa saakka. Vuodesta 1880 lähtien turvakoti sai valtiolta pienen määrärahan. Mäkisen perustamassa turvakodissa ehti asua kaiken kaikkiaan noin 1 300 naista. Turvakoti lakkautettiin vuonna 1920, kun kaupunki lopetti sen vuokrasopimuksen ja lunasti rakennuksen. Turvakoti siirtyi kolme vuotta myöhemmin Kauniaisiin, Valkonauhaliiton Emmaus-kotiin. Osoitteesessa Laivurinkatu 3 paljastettiin maaliskuussa 2000 turvakodista muistuttava laatta.
Vuosina 1883–1913 Mäkisellä oli myös lastenkoti, jossa noin 30 lasta kerrallaan sai asunnon ja hoitoa siihen saakka, että he pystyivät huolehtimaan itsestään.
Edge (lehti)

| Edge |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  Aikakauslehti
Julkaisija:  Future Publishing
ISSN:  ISSN 1350-1593
Perustettu:  1993
Päätoimittaja:  Tony Mott
Kotimaa:  Iso-Britannia
Ilmestymistiheys:  Kuukausittain
Kieli:  englanti
Aiheesta muualla
Edge-online
Edge on tietokone- ja videopeleihin keskittynyt aikakauslehti, jonka Future Publishing julkaisee kuukausittain Isossa-Britanniassa. Lehden päätoimittaja on Tony Mott.
Epanterias

| Epanterias |
| --- | --- |

 Jurakausi 
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Alalahko::  Teropodit Theropoda
Osalahko::  Carnosauria
Heimo::  Allosauridae
Suku::  Epanterias
Laji::  amplexus
Kaksiosainen nimi
 Epanterias amplexus  Cope, 1878 
Synonyymit
 Allosaurus amplexus 
Katso myös
   Epanterias Wikispeciesissä   Epanterias Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Epanterias amplexus oli myöhäisellä jurakaudella elänyt petohirmulisko. Se eli läntisessä Pohjois-Amerikassa, josta sen fossiileja on löydetty. Lajin nimesi Edward Drinker Cope vuonna 1878. Epanterias oli noin 12 metriä pitkä. Epanterias tunnetaan myös nimellä Allosaurus amplexus, sillä useimmat paleontologit pitävät Epanteriasta ennemmin Allosaurus-lajina kuin omana sukunaan.
Elena Fanchini

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Elena Fanchini |  Elena Fanchini |  Elena Fanchini |  |
Maa:   Italia
Naisten alppihiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Santa Caterina 2005 | Syöksylasku |  |
Elena Fanchini (30. huhtikuuta 1985 Lovere – 8. helmikuuta 2023) oli italialainen alppihiihtäjä, joka oli parhaimmillaan vauhtilajeissa.
Fanchini saavutti hopeaa Santa Caterinan MM-kisojen 2005 syöksylaskussa Janica Kostelicin jälkeen. Samana vuonna hän saavutti nuorten MM-kilpailuissa Bardonecchiassa hopeaa syöksylaskussa ja pronssía supersuurpujottelussa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli supersuurpujottelussa neljästoista. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui syöksylaskussa yhdeksänneksi ja alppiyhdistetyssä 15:nneksi, Sotšin olympialaisissa 2014 syöksylaskussa 12:nneksi. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän oli syöksylaskussa 14:s.
Fanchini voitti urallaan kaksi maailmancupin osakilpailua, syöksylaskut Lake Louisessa joulukuussa 2005 sekä Cortina d’Ampezzossa tammikuussa 2015. Kaudella 2013–2014 hän sijoittui kolmanneksi Beaver Creekin sekä Lake Louisen syöksylaskussa. Syöksylaskun maailmancupissa hän oli viides kaudella 2014–2015. Syöksylaskun Italian mestaruuden hän voitti vuosina 2005, 2007, 2010, 2011 ja 2012.
Myös Elena Fanchinin sisaret Nadia ja Sabrina ovat alppihiihtäjiä.
Fanchini kuoli 8. helmikuuta 2023 sairastettuaan syöpää.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fanchinien virallinen sivusto (italiaksi)
Edgars Krūmiņš

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Edgars Krūmiņš vuonna 2021. |  Edgars Krūmiņš vuonna 2021. |  Edgars Krūmiņš vuonna 2021. |  |
Maa:   Latvia
Miesten 3x3-koripallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 |  |  |
Edgars Krūmiņš (s. 16. lokakuuta 1985 Jelgava) on latvialainen koripalloilija. Hän voitti kesällä 2021 Tokion olympialaisissa kultaa 3x3-koripallossa.
Elvira

Elvira voi tarkoittaa seuraavia:
Elvira, Suomessa myös Elviira, naisen etunimi
Elvira, taskukolibrit, kolibrien heimoon kuuluva lintusuku.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Elvira”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Don LaFontaine

| Don LaFontaine> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Donald LeRoi LaFontaine
Syntynyt: 26. elokuuta 1940 Duluth, Minnesota, Yhdysvallat
Kuollut: 1. syyskuuta 2008 (68 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  Ääninäyttelijä
Puoliso:  Nita Whitaker (1989–2008)
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  King of the Movie Trailers The King Thunder Throat The Voice of God
Aktiivisena:  1964–2008
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Donald LeRoi ”Don” LaFontaine (26. elokuuta 1940 Duluth, Minnesota – 1. syyskuuta 2008 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka toimi kuuluttajaäänenä urallaan yli 5 000 trailerille ja 350 000 televisiomainokselle. Hänen tavaramerkikseen on jäänyt usein trailereissa käytetty ”In a world...” (”Maailmassa, jossa...”) -fraasi, josta tuli myöhemmin klisee.
Elämäkerta

LaFontaine syntyi Duluthissa, Minnesotassa. Valmistuttuaan High schoolista hän meni armeijaan Fort Meyeriin, Virginiaan, jossa LaFontaine määrättiin Yhdysvaltain armeijan yhtyeeseen levyttäjäksi. Armeijan jälkeen hän muutti New Yorkiin.
Elämäkerta > Ura

Armeijan jälkeen LaFontaine muutti New Yorkiin, jossa hän sai töitä National Recording Studiosista ääni-insinöörinä ja editoijana. Vuonna 1962 LaFontaine sai töitä nuorelta radiotuottajalta Floyd L. Petersonilta, joka oli luomassa radiomainoksia ”Dr. Strangelovelle”. Mainokset menestyivät hyvin ja tammikuussa 1963 LaFontaine teki uudelleen yhteistyötä Floyd Petersonin kanssa. Muutaman vuoden jälkeen yhtiö kasvoi nopeasti 30 hengen työryhmäksi, ja lopulta Peterson laajensi yhtiönsä kotoaan omaan rakennukseen. Floyd L. Peterson, Inc oli samalla ensimmäinen yhtiö, joka työskenteli jatkuvasti elokuvien mainostajana. Samoihin aikoihin modernit trailerit saivat alkunsa LaFontainen ja Petersonin myötä, jotka loivat tunnettuja fraaseja, kuten ”In a world”, ”A one-man army”, ”No where to run, no where to hide and no way out”, joita käytetään vielä 2000-luvullakin.
Vuonna 1964 pienen aikataulusekaannuksen vuoksi eräs kuuluttaja ei päässyt sovittuun äänitykseen, minkä myötä LaFontaine joutui itse luomaan kuulutuksen elokuvan Väijytys Casa Grandessa radiomainokseen saadakseen jotain esitettyä asiakkaalleen, Metro-Goldwyn-Mayerille. Hänen yllätyksekseen yhtiö piti melodramaattisesta trailerista ja osti LaFontainen luoman esityksen. Tämän ansiosta hän on äänittänyt tuhansia trailereita ja mainoksia niin televisioon kuin radioonkin. LaFontaine vietti myös useita vuosia tuotantopäällikkönä Kaleidoscope Filmsillä, joka tuottaa elokuvien ensitrailereita. Vuonna 1976 hän perusti oman tuotantoyhtiönsä Don LaFontaine Associates ja sai ensimmäiseksi tehtäväkseen luoda trailerin elokuvalle Kummisetä, osa II. Kaksi vuotta myöhemmin LaFontainea pyydettiin liittymään Paramount Picturesiin, jossa hän oli seuraavien kolmen vuoden ajan yhtiön virallinen ääni. LaFontaine nimettiin 1980 Paramountin trailerituotannon varapuheenjohtajaksi.
Vuotta myöhemmin hän kuitenkin jätti Paramountin muuttaakseen Los Angelesiin tuottajaksi. Pian LaFontaine sai puhelun nuorelta agentilta Steve Tishermanilta, joka halusi hänen pyrkivän enemmän tekemään äänityötä mainosten parissa. Tähän LaFontaine myös suostui ja teki uransa aikana enimmäkseen äänityksiä televisio- ja radiomainoksiin, kuten NBC:lle, CBS:lle, ABC:lle, FOXille ja UPN:lle, sekä useille yhtiölle, kuten Fordille, Budweiserille, McDonaldsille ja Coca Colalle. Hän oli muun muassa WCBS-TV: uutislähetysten kuuluttaja vuosina 2000–2001. Parhaiten LaFontaine kuitenkin tunnetaan trailereiden äänityksistä, joista hän ansaitsi yhteensä yli miljoona dollaria vuodessa. Vuoteen 2008 asti LaFontaine äänitti yli 5000 traileria.
Hänen viimeisiksi äänirooleiksi jäi Finias ja Ferb animaatiosarjan jakso "The Chronicles of Meap", jossa LaFontaine parodioi itseään. Jakso päättyi lyhyeen kunnianosoitukseen lopputekstien aikana. Viimeiseksi traileriksi jäi Call + Response dokumentti maailmanlaajuisesta orjuudesta.
Elämäkerta > Siviilissä

LaFontaine oli naimisissa kahdesti. Joan Studvan kanssa hän oli vuosina 1967–1988 ja myöhemmin Nita Whitakerin kanssa vuodesta 1989 asti aina kuolemaansa saakka. He asuivat Los Angelesissa. LaFontainella on myös kolme lasta Christine, Skye ja Elyse.
Elämäkerta > Kuolema

22. elokuuta 2008 Cedars-Sinai lääketieteellisessä keskuksessa hänelle todettiin olevan keuhkoissa keuhkoveritulppa. Neljä päivää myöhemmin LaFontainen tila muuttui kriittiseksi ja hän menehtyi 1. syyskuuta 2008 ilmarinnan komplikaatioihin 68-vuotiaana.
LaFontaine haudattiin Hollywood Foreverin hautausmaalle.
Aiheesta muualla

Don LaFontainen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa[vanhentunut linkki]
El Pason ammuskelu 2019

| El Pason ammuskelu 2019 |
| --- | --- |
 {{{kuvateksti}}}
Paikka:  El Paso, Texas, Yhdysvallat
Kohde:  amerikanmeksikolaiset
Ajankohta:  3. elokuuta 2019   10.39–10.45 MDT
Iskutyyppi:  joukkoammuskelu, viharikos, äärioikeistolainen terrorismi
Kuolleita:  23 (joista yksi kuoli vasta 2020)
Haavoittuneita:  23
Epäilty/epäillyt:  Patrick Wood Crusius
Tekoväline:  WASR-10 -puoliautomaattikivääri
El Pason ammuskelu oli 3. elokuuta 2019 El Pasossa Texasissa tapahtunut terrori-isku, jossa 21-vuotias äärioikeistolainen mies ampui 23 ihmistä paikallisen kauppakeskuksen Walmart-myymälässä. Ammuskelu kohdistui meksikolaista alkuperää oleviin ihmisiin. Yhdysvaltain liittovaltion poliisi FBI tutkii tekoa terrorismina ja viharikoksena. Kuolleiden määrällä mitattuna ammuskelu on modernin Yhdysvaltojen historian kuudenneksi pahin.
Ammuskelu

Ammuskelu tapahtui 3. elokuuta 2019 Walmartissa, El Pason itäpuolella. Crusius käveli myymälälle AK-47 -tyyppisen puoliautomaattikiväärin kanssa, ja avasi tulen noin kello 10.40 aamupäivällä. Ennen ampumista hän oli kirjoittanut maahanmuuton vastaisen manifestin internetpalvelu 8chaniin.
Myymäläpäällikkö näki Crusiuksen ammuskelevan jo parkkipaikalla, jolloin hän antoi muille työntekijöille ilmoituksen ampujasta. Työntekijät alkoivat evakuoida asiakkaita. Moni kaupassa ollut ihminen piiloutui muualle rakennukseen tai pöytien alle.
Ensimmäiset viranomaiset saapuivat noin kuuden minuutin sisällä ensimmäisestä hätäkeskuspuhelusta. El Pason poliisin ja ensihoidon lisäksi paikalle tulivat Texas Rangers, FBI ja ATF. Hieman ammuskelun jälkeen Curisius ajoi läheiseen liittymään, jossa hän esittäytyi ampujaksi ja antautui viranomaisille.
Tekijä ja tuomio

Ampuja, 21-vuotias Patrick Wood Crusius, sai liittovaltiolta 90 murha- ja viharikossyyttettä, ja tunnusti ne 8. helmikuuta 2023, kun Yhdysvaltain oikeusministeriö päätti olla antamatta kuolemantuomiota. 7. heinäkuuta 2023 Crusius tuomittiin liittovaltion 90 peräkkäiseen elinkautiseen vankeusrangaistukseen, mutta hän on parhaillaan oikeudenkäynnissä Texasin osavaltion syytteistä, jotka silti johtaisivat kuolemanrangaistukseen Texasin lakien mukaan, jos hänet todetaan syylliseksi.
Käännös suomeksi
Elena Hight

Elena Hight
Elena Hight (s. 17. elokuuta 1989 Kauai, Havaiji) on yhdysvaltalainen lumilautailija.
Hight kilpaili lumilautailun maailmancupissa ensimmäisen kerran Saas-Feessä lokakuussa 2004 sijoittuen half-pipessa 12:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa kolmanneksi La Molinan half-pipessa maaliskuussa 2009. Whistlerin MM-kilpailuissa 2005 Hight sijoittui half-pipessa 19:nneksi. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli half-pipessa kuudes Vancouverin olympialaisissa 2010 kymmenes.
Aiheesta muualla

Elena Hightin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Discordance Axis

Discordance Axis oli  yhdysvaltalainen, New Jerseystä kotoisin oleva kolmihenkinen grindcore yhtye. Yhtyeen musiikkia leimasi eritoten bassokitaran puuttuminen, korkeat ja rääkyvät lauluosuudet sekä riitasointujen käyttö. Yhtye perustettiin vuonna 1992 ja se lopetti toimintansa vuonna 2001.
Viimeinen tunnettu kokoonpano

Jon Chang – laulu
Rob Marton – kitara
Dave Witte – rummut
Viimeinen tunnettu kokoonpano > Muut jäsenet

Steve Procopio – kitara
Rob Proctor – rummut
Diskografia > Studioalbumit

Ulterior (1995)
Jouhou (1997)
The Inalienable Dreamless (2000)
Diskografia > EP:t

Necropolitan (1997)
Diskografia > Split-albumit

Cosmic Hurse-split (1992)
Hellchild-split (1993)
Capitalist Casualties-split (1994)
Def Master-split (1994)
Melt Banana-split (1995)
Plutocracy-split (1995)
Corrupted ja 324-split (2001)
Diskografia > Muut julkaisut

7.62mm (1997)
Original Sound Versions 1992–1995 (1998)
The Inalienable Dreamless Perfect Version Box Set (2000)
Pikadourei (2002)
Our Las Day (2005)
Aiheesta muualla

Yhtyeen viralliset kotisivut
Myspace -sivu
Elena Hueanu

Elena Hueanu (s. 20. elokuuta 1986) on romanialainen valokuvamalli. Hän voitti Miss Academy -kilpailun vuonna 2009 ja osallistui samana vuonna Miss Universumiin, mutta joutui hylätyksi kesken kilpailun. Sittemmin Hueanu on pääosin esiintynyt mallina lehdissä ja kalentereissa. Hueanu on esiintynyt muun muassa Luxury Magazine -lehdessä.
Hueanu tekee ensimmäisen elokuvaroolinsa vuonna 2012 ilmestyvässä Six Bulletsissa.
Aiheesta muualla

Elena Hueanu Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Débora Halász

Débora Halász on brasilialainen pianisti ja cembalisti. Hän debytoi São Paulon osavaltion sinfoniaorkesterin kanssa 15-vuotiaana. Hän on levyttänyt Heitor Villa-Lobosin pianotuotannon ja cembalistina Carlos Seixasin musiikkia. Hän on soittanut myös duossa miehensä, kitaristi Franz Halászin kanssa.
Aiheesta muualla

Esittely Naxoksen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Duroplast

Duroplast, tunnetaan myös nimellä trabiplast on lämmöstä kovettuva komposiittimuovi, Formican ja bakeliitin lähisukulainen. Se on hartsimuovia, joka on vahvistettu kuiduilla (joko puuvilla tai villa), mikä tekee siitä lasikuidun tapaista lujitemuovia.
Ominaisuudet

Duroplast on kevyttä ja vahvaa. Sitä valmistettiin puuvillajätteistä ja fenolihartsista.
Käyttökohteet

Duroplastia käytettiin Itä-Saksassa VEB Sachsenring Automobilwerke Zwickaun tuotannossa vuosina 1955–1990 Trabantin ja muiden autojen valmistuksessa. Siitä valmistettiin myös matkalaukkuja.
Ella Leivo

| Ella Leivo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. heinäkuuta 1994 (ikä 30)
Kansalaisuus:   Suomi
Tennispelaaja
Pituus:  179 cm
Paino:  67 kg
Kätisyys:  oikeakätisyys
Palkintorahat:  11 496 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  1044. (28.7.2014)
Voitot/tappiot:  31–68
Nelinpeli
Paras sijoitus:  788. (11.11.2013)
Voitot/tappiot:  33–59
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Ella Leivo (s. 26. heinäkuuta 1994 Tampere) on suomalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut WTA-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 1044 heinäkuussa 2014 ja nelinpelissä sijalle 788 marraskuussa 2013. Hän on edustanut Suomea Fed Cupissa vuodesta 2012 lähtien.
Vuonna 2012 Leivo ja Johanna Hyöty pääsivät nelinpelissä ensimmäistä kertaa urallaan ITF-turnauksen loppuotteluun Tlemcenissä, Algeriassa. He hävisivät loppuottelun kolmannessa erässä ottelu-tiebreakilla luvuin 10–12 Aleksandra Romanovaa ja Alina Wesseliä vastaan.
Leivo on voittanut urallaan viisi Suomen mestaruutta kaksinpelissä. Vuosina 2011 ja 2013 sisäkentillä ja vuosina 2009, 2011 ja 2015 ulkokentillä.
Aiheesta muualla

Ella Leivo WTA:n sivuilla (englanniksi)
Ella Leivo ITF:n sivuilla (englanniksi)
Ella Leivo sportelite.fi -sivustolla[vanhentunut linkki]
Epic (pilvenpiirtäjä)

| Epic |
| --- | --- |
 Pilvenpiirtäjä Epic
Tiedot
Sijainti:  Miami, Florida, Yhdysvallat
Rakennettu:  2006–2008
Avajaiset:  2008
Käyttötarkoitus:  asuinrakennus
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Revuelta Vega Leon
Tekniset tiedot
Kerroksia:  48
Korkeus
Kattokorkeus:  152 m
Ylin kerros:  150 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Epic on pilvenpiirtäjä, joka sijaitsee Miamin kaupungissa Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Rakennuksen rakentaminen aloitettiin vuonna 2006 ja se valmistui vuonna 2008. Pilvenpiirtäjän suunnitteli Revuelta Vega Leon -niminen arkkitehtitoimisto. Epic on Miamin 28. korkein rakennus, sen korkeus on 152 metriä ja siinä on 48 kerrosta.
Epanastatikós Agónas

Epanastatikós Agónas (Επαναστατικός Αγώνας, suomeksi Vallankumouksellinen taistelu) on kreikkalainen radikaali vasemmistolainen poliittinen järjestö, jonka Kreikan hallitus on luokitellut terroristijärjestöksi. Järjestö tuli julkisuuteen ensi kerran vuonna 2003.
Ryhmän epäillään suorittaneen pommi-iskun Ateenan poliisilaitokselle vuonna 2004, noin kolmea kuukautta ennen kesäolympialaisia sekä yrittäneen murhata 30. toukokuuta 2006  Kreikan kulttuuriministeri Giórgos Voulgarákisin. Kreikan poliisin mukaan Epanastatikós Agónas saattoi ampua singolla tai ohjuksella Yhdysvaltain suurlähetystöön Ateenassa 11. tammikuuta 2007.
Aiheesta muualla

Vallankumouksellinen taistelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Vallankumouksellinen taistelu
Terrorism Knowledge Base
Emut

| Emut |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Strutsilinnut Struthioniformes
Heimo::  Emut Dromaiidae
Suku::  Emut Dromaius  Vieillot, 1816
Lajit
 Emu (Dromaius novaehollandiae)  † Mustapikkuemu (Dromaius ater)  † Pikkuemu (Dromaius baudinianus) 
Katso myös
   Emut Wikispeciesissä   Emut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Emut ovat Australiasta peräisin olevia lentokyvyttömiä lintuja, jotka muodostavat heimon Dromaiidae ja sen ainoan suvun Dromaius. Nykyisin emuista on elossa vain yksi laji, emu (Dromaius novaehollandiae).
Mustapikkuemu (Dromaius ater), joka oli noin puolet emun koosta, alkoi kuolla sukupuuttoon 1800-luvulla, jolloin merimiehet metsästivät sitä ruoaksi. Viimeinen mustapikkuemu kuoli vuonna 1822 Pariisissa.
Pikkuemu (Dromaius baudinianus) eli pääasiassa Adelaiden lähellä olevalla saarella, jonne nykyinen emu asettui 1920-luvulla. Pikkuemu kuoli sukupuuttoon noin vuonna 1827 metsästyksen ja tulipalojen takia.