stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Verona
Arkkitehtuuri ja kaupunkikuva

Veronan ydinkeskustan katuverkko perustuu roomalaisaikaiseen suorakulmaiseen asemakaavaan, mutta vanhat pääaukiot Piazza delle Erbe ja Piazza dei Signori ovat saaneet muotonsa lähinnä keskiajalla. Veronassa on huomattavia roomalaisajan rakennusjäännöksiä: amfiteatteri Arena, joka on edelleen käytössä, roomalaisen teatterin rauniot Adigen vasemmalla rannalla, Ponte Pietra -silta ja osia roomalaiskaupungin pääporteista. Muutoin kaupunkikuva on keskiaikaisten monumentaalirakennusten dominoima. Romaanisen ajan erikoispiirre on tiili- ja kiviaineksen vuorottelulla aikaansaatu julkisivujen nauhamaisuus. Kauas näkyvinä maamerkkeinä ovat kirkkojen korkeat kellotornit ja vielä niitä korkeammalle kohoava kaupungintorni Torre dei Lamberti, jonka korkeus on 84 metriä.
Romaanisen arkkitehtuurin helmiä ovat San Zeno Maggioren ja San Lorenzon kirkot. Muita merkittäviä keskiaikaisia kirkkoja ovat Veronan tuomiokirkko Santa Maria Matricolare ja San Fermo Maggiore, molemmat gotiikan kaudella uudistettuja, sekä Veronan goottilaisen kirkkoarkkitehtuurin päätyö, dominikaanikirkko Santa Anastasia. Gotiikan ajan ainutlaatuinen erikoisuus on Della Scala-suvun ruhtinaiden aidattu hauta-alue monumentaalisine muistomerkkeineen (Arche scaligere) vanhan kaupungin keskustassa. Tältä ajalta on myös yksi Veronan tunnusomaisimmista rakennuksista, Scala-ruhtinaiden linna Castelvecchio ja siihen liittyvä silta Ponte Scaligero.
Renessanssiajan huomattavin arkkitehti Veronassa oli Michele Sanmicheli, jonka töitä ovat kaupunginmuurin portit Porta Nuova, Porta Palio ja Porta San Zeno sekä taidehistoriallisesti merkittävät palatsit Palazzo Canossa, Palazzo Pompei ja Palazzo Bevilacqua. 1700-luvulla syntyi amfiteatterin äärelle kaupungin uusi keskusta Piazza Bra. Sen pohjoisreunalla on leveä jalkakäytävä Liston kahvila- ja ravintolaterasseineen. Vanhaa ja uutta keskustaa yhdistää Piazza Bran nurkalta lähtevä vilkas jalankulkukatu Via Mazzini elegantteine myymälöineen.
Verona oli 1800-luvun lopulle asti Italian maalauksellisimpia kaupunkeja, mutta vuoden 1882 tuhoisan tulvan jälkeen tapahtunut Adigejoen uoman ja sitä reunustavien rakennusten kovakourainen käsittely hävitti osan tätä maalauksellisuutta. Toinen maailmansota aiheutti Veronassa myös suurta tuhoa, mutta kaupungin tunnusomaiset piirteet säilyivät entisellään. Esimerkiksi saksalaisten vetäytyessään räjäyttämät historialliset sillat entisöitiin huolellisesti.
Nähtävyydet > Roomalaisajan jäännöksiä

Porta Borsari, pääkadun Decumanus Maximuksen portin ulkofasadi 1. vuosisadalta
Porta dei Leoni, tärkeimmän poikkikadun Cardo Maximuksen portin säilynyttä fasadia 1. vuosisadalta, sen takana osia tasavallan aikaisesta tiiliportista 1. vuosisadalta eaa.
Arco dei Gavi, Gaviusten suvun kunniaportti, sijaitsi alun perin Via Postumialla kaupunginmuurin ulkopuolella, 200-luvulta
Arena, Veronan amfiteatteri 1. vuosisadalta
Roomalaisen teatterin rauniot Adigen vasemmalla rannalla, 1. vuosisadalta eaa.
Ponte Pietra, Veronan vanhin säilynyt kaupunkielementti, mutta vain vasemman rannan puoleinen osa on roomalaisajan rakennetta, 1. vuosisadalta eaa.
Porta Borsari
Porta dei Leoni
Roomalaisen teatterin raunioita
Arena
Nähtävyydet > Kirkkoja

Veronan tuomiokirkko romaaniselta ja goottilaiselta ajalta, 1100–1400-luvuilta. Jäännöksiä myös vanhemmista rakennusvaiheista.
San Zeno 1100–1300-luvuilta. Veronan "toinen katedraali", yksi Pohjois-Italian merkittävimmistä romaanisista kirkoista. Arvokkaat pronssireliefein koristellut ovet. Mantegnan alttaritriptyykki.
Santa Anastasia, dominikaanikirkko, aloitettu 1200-luvulla. Veronan huomattavin goottilainen kirkko.
San Fermo Maggiore fransiskaanikirkko. Kaksoiskirkko, joka muodostuu romaanisesta alakirkosta ja 1200- ja 1300-luvuilla rakennetusta goottilaisesta yläkirkosta.
San Lorenzo Veronan vanhimpia ja vaikuttavimpia romaanisia kirkkoja, osittain 1000-luvulta.
Santa Maria in Organo joen vasemmalla rannalla, kiinnostava erityisesti renessanssiajan maalaus- ja intarsiakoristelun takia.
Veronan duomo
San Zeno, itäpääty
Santa Anastasia
San Fermo Maggiore
Nähtävyydet > Linnoja ja palatseja

Castelvecchio, Cangrande II della Scalan rakennuttama tiililinna 1300-luvulta. On Adigen yli johtavine siltoineen yksi Veronan tunnusomaisimpia rakennuskokonaisuuksia.
Palazzo del Comune, monia vaiheita kokenut Veronan raatihuone Piazza Erben äärellä. Siihen liittyy kaupungintorni Torre dei Lambert ja sisäpiha Mercato Vecchio monumentaalisine ulkoportaineen. Rakennettu 1100-luvun jälkipuoliskolta lähtien. Tunnetaan myös nimellä Palazzo della Ragione.
Palazzo Cangrande eli Reggia scaligera Piazza dei Signorilla. Venetsian kaudella tunnettu nimellä Palazzo del Podestà, sittemmin Palazzo della Provinza tai Palazzo della Prefettura
Palazzo di Cansignorio (tunnetaan myös nimellä Palazzo del Capitanio tai Palazzo dei Tribunali) on toinen Scala-ruhtinaiden palatseista Piazza dei Signorin äärellä. Rakennettu 1300-luvun puolivälissä.
Loggia del Consiglio, varhaisrenessanssiloggia Piazza dei Signorin äärellä.
Michele di Sanmichelin suunnittelemat renessanssipalatsit Palazzo Canossa, Plazzo Bevilacqua, Palazzo Pompei ja Palazzo degli Honori.
Palazzo Maffei, barokkipalatsi Piazza delle Erben länsipäässä.
Castelvecchion torneja ja silta
Palazzo Cangrande
"Mercato Vecchio"
Palazzo Maffei
Nähtävyydet > Muita nähtävyyksiä

Katuja
Roomalaisaikaisen Via Postumian kulkua noudattava katulinja Porta Paliolta Santa Anastaisa -kirkolle on Veronan tärkein historiallinen katukokonaisuus. Sen varrella on lukuisia rakennusmuistomerkkejä eri aikakausilta. Se muodostuu seuraavista katuosuuksista: Stradone Porta Palio, Corso Castelvecchio, Corso Cavour, Corso Porta Borsari ja Corso S. Anastasia
Via Sottoriva on keskiaikaisen asunsa hyvin säilyttänyt katu.
Aukioita
Piazza delle Erbe roomalaisen forumin paikalle keskiajalla muotoutunut kaupungin vanha pääaukio
Piazza dei Signori Scala-ruhtinaiden kaudella syntynyt juhlava aukio
Piazza Bra uusi keskusaukio syntyi Arenan viereen 1700- ja 1800-luvuilla
Pääkirkkojen aukiot Piazza Duomo, Piazza S. Zeno ja Piazza S. Anastasia.
Kaupunginmuuri Cangrande della Scalan rakennuttama ja arkkitehti Michele Sanmichelin renessanssiajalla uudistama puolustusjärjestelmä bastioneineen ja portteineen.
Arche scaligere, Scala-ruhtinaiden monumentaaliset hautamuistomerkit Santa Maria Antica-kirkon edessä.
Puutarhoja: Giardino Giusti, 1500-luvulla perustettu maineikas italialaistyylinen puutarha.
Via Sottoriva
Piazza dei Signori
Arche scaligere
Giardino Giusti
Nähtävyydet > Näköalapaikkoja

Colle di San Pietron tasanteet roomalaisen teatterin yläpuolella
Giardino Giustin ylätasanne
Santuario Nostra Signora di Lourdesin kukkula
Kaupungintorni Torre dei Lamberti toimii myös näkötornina
Nähtävyydet > Museoita ja taidekeskuksia

Castelvecchion museo: (Museo Civico di Castelvecchio). Veronan vanhan taiteen kokoelmat arkkitehti Carlo Scarpan 1950-luvulla suunnittelemissa näyttelytiloissa.
Galleria d’arte moderna Palazzo Forti: merkittävä modernin taiteen vaihtuvien näyttelyiden keskus.
Centro internazionale di fotografia Scavi scaligeri: laaja maanalainen arkeologisten kaivausten museotila ja valokuvataiteen näyttelykeskus.
Museo Lapidario Maffeiano: Scipione Maffein ideoima antiikin ajan jäännösten museo on perustettu 1700-luvun alkupuolella ja on yksi Euroopan vanhimpia julkisia museoita
Arkeologinen museo: roomalaisen teatterin alueella entisessä San Girolamon luostarissa, perustettu 1923.
Nähtävyydet > Verona Romeon ja Julian kaupunkina

Shakespeare on Romeo ja Julia -näytelmällään tehnyt Veronan nimen tunnetuksi kaikkialla maailmassa. Jo 1800-luvulla matkailijat hakeutuivat paikoille, jotka mielikuvitus saattoi liittää näytelmän tapahtumiin. ”Runoilijakin etsiytyy mielellään tällaisille paikoille”, kirjoitti Heinrich Heine vuonna 1829, ”vaikka sitten hymähteleekin sydämensä herkkäuskoisuudelle”. 1900-luvun alkupuolella "Julian talon" ja "Julian haudan" asema matkailunähtävyyksinä vakiinnutettiin keskiaikaisromantiikan hengessä suoritetuilla järjestelyillä. Ne ideoi veronalainen keskiajan tutkija ja museomies Antonio Avena. Kaupungin keskustassa sijaitsevasta Julian pihasta parvekkeineen onkin tullut yksi massaturismin pääkohteista Veronassa. "Romeon talo", hyvin säilynyt 1300-luvun tiilirakennus on jäänyt vähemmälle huomiolle, koska sen tilat eivät ole avoinna yleisölle.
Kulttuuri

Veronaan liittyvistä kulttuurin merkkihenkilöistä tunnetuimmat ovat antiikin suuri runoilija Catullus (87–57 eaa.), joka oli syntynyt Veronassa (tai Sirmionessa, Gardajärven niemellä) ja renessanssitaiteilijat Pisanello ja Paolo Veronese. Kukaan näistä ei kuitenkaan jäänyt pysyvästi Veronaan, vaan kaikki suorittivat elämäntyönsä pääosin muualla. Myös myöhäisrenessanssin suuri arkkitehti, Michele Sanmicheli, siirtyi Roomaan, mutta joutui vuonna 1527 tapahtuneen kaupungin ryöstön, ”sacco di Roman” takia palaamaan Veronaan, jonka kaupunkikuvaan hän jätti sitten pysyvät jäljet.
Veronassa on vaikuttanut huomattavia oppineita ja humanisteja, kuten arkkidiakoni Ireneus Pacificus (778–844), joka oli paitsi kirkonmies, myös matemaatikko, arkkitehti ja runoilija. Renessanssiajan monilahjakkuus Fra Giocondo oli humanisti, arkeologi ja arkkitehti. Valistusajan suuri veronalainen kulttuurivaikuttaja oli Scipione Maffei (1675–1755).
Veronalaisten rakastamia kulttuurihenkilöitä uudemmalla ajalla ovat olleet paikallisella murteella kirjoittanut runoilija Berto Barbarani (1872–1945), jonka pronssipatsas on Piazza Erben kulmauksessa, ja taidemaalari Angelo Dall'Oca Bianca (1858–1942).
Vuonna 1913 alkaneista Arenan oopperajuhlista on tullut pysyvä perinne ja ne ovat kaupungin tunnetuin vuosittainen kulttuuritapahtuma. Teatro Filarmonico on ollut tärkeä ooppera- ja konserttisali Veronassa vuodesta 1732 lähtien. Vuoden 1749 tulipalon ja toisen maailmansodan pommitustuhon vuoksi se on jouduttu rakentamaan kahdesti uudelleen. Tuomiokapitulin kirjasto, Biblioteca Capitolare, on yksi vanhimmista olemassa olevista kirjastoista. Sen lähtökohtana on ollut ainakin jo 500-luvun alussa tuomiokirkon yhteydessä toiminut kirjoittamo, Scriptorium, jonka toiminta jatkui keskeytyksettä kansainvaellusten kauden yli. 1700-luvun lopulla perustettu Veronan kaupunginkirjasto Biblioteca civica on sekin kokoelmiltaan huomattava.
Veronalainen kulttuuri-instituutio oli myös vanha Café Dante Piazza dei Signorin äärellä. Se oli taiteilijoiden, kirjailijoiden ja sanomalehtimiesten perinteinen kohtaamispaikka varsinkin 1900-luvun alkupuolella. 1990-luvulla se muuttui turistiravintolaksi.
Urheilu

Veronalaisten eniten harrastamat urheilulajit ovat pyöräily ja jalkapallo. Pyöräilyn maailmanmestaruuskisat on pidetty Veronan seudulla 1999 ja 2004.
Tärkeimmät veronalaiset jalkapalloseurat ovat:
l'AC ChievoVerona, perustettu 1929
l'Hellas Verona FC, perustettu 1903.
Veronalainen keittiö

Veronalainen keittiö liittyy kiinteästi Veneton ruokaperinteeseen, johon kuuluu riisin, polentan ja papujen käyttö perusaineksina. Kuivatusta turskasta tehty baccalà kuuluu tähän perinteeseen samoin kuin keitetty naudanliha, bollito. Veronalainen erikoisuus on bolliton kanssa nautittava kastike pearà, jonka uskotaan periytyvän jo langobardien ajalta.
Bigoli, alun perin käsin tehty tuorepasta, on Veronan seudun perinneruokaa, jota voidaan höystää esimerkiksi Gardajärven särkikaloilla, jolloin syntyy ”bigoi co le agole”. Veronan seudulla viljeltävä riisi, Vialone nano veronese, soveltuu puolestaan hyvin risottoihin. Risotto con la tinca saa makunsa Gardajärven suutarista, kalasta, jota ei juuri muussa muodossa enää käytetä. Järven kalansaaliit päätyvät kuitenkin yhä harvemmin veronalaisiin ravintoloihin tai kotitalouksiin vaan jäävät suureksi osaksi paikalliseen käyttöön.
Veronalaiseen perinteeseen kuuluvat vedessä keitetyt jauho- ja perunapallerot, gnocchi alla veronese. Tämä ruokalaji liittyy erityisesti Veronan karnevaalipäivään, jonka nimikin on il venerdi gnocolar. Jouluna nautitaan pandoroa, jälkiruokakakkua, jonka kehittelyssä veronalaisilla 1800-luvun sokerileipureilla oli osuutensa.
Veronalainen erikoisuus, hevosenlihamuhennos ”pastissada de caval”, kuuluu pysyvästi perinteisten veronalaisravintoloiden ruokalistalle. Tarina kertoo sen periytyvän goottilaiselta ajalta, jolloin Teoderik ja Odovakar ottivat yhteen Veronan edustalla. Sadat hevoset saivat taistelussa surmansa, ja asukkaat keksivät säilyttää hevosenlihaa viinissä, johon oli lisätty aromaattisia yrttejä. Lihasta valmistettiin hauduttamalla herkullista muhennosta. Nykyisin pastissadaa nautitaan yleensä polentan kera.
Veronalainen keittiö on uudistunut ja kansainvälistynyt, mutta pitänyt kiinni myös perinteisistä ruokalajeista tulkiten niitä uudella tavalla. Veronan huippuravintolat edustavat modernia innovatiivista keittotaidetta ja ovat olleet usein kansainvälisten gastronomisten oppaiden tähdittämiä.
1356

| --- | --- |
Vuosisadat: 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku · 1500-luku
Vuosikymmenet: 1290-luku · 1300-luku · 1310-luku · 1320-luku · 1330-luku · 1340-luku 1350-luku · 1360-luku · 1370-luku · 1380-luku · 1390-luku · 1400-luku
Vuodet: 1290 · 1291 · 1292 · 1293 · 1294 · 1295 · 1296 · 1297 · 1298 · 1299 1300 · 1301 · 1302 · 1303 · 1304 · 1305 · 1306 · 1307 · 1308 · 1309 1310 · 1311 · 1312 · 1313 · 1314 · 1315 · 1316 · 1317 · 1318 · 1319 1320 · 1321 · 1322 · 1323 · 1324 · 1325 · 1326 · 1327 · 1328 · 1329 1330 · 1331 · 1332 · 1333 · 1334 · 1335 · 1336 · 1337 · 1338 · 1339 1340 · 1341 · 1342 · 1343 · 1344 · 1345 · 1346 · 1347 · 1348 · 1349 1350 · 1351 · 1352 · 1353 · 1354 · 1355 · 1356 · 1357 · 1358 · 1359 1360 · 1361 · 1362 · 1363 · 1364 · 1365 · 1366 · 1367 · 1368 · 1369 1370 · 1371 · 1372 · 1373 · 1374 · 1375 · 1376 · 1377 · 1378 · 1379 1380 · 1381 · 1382 · 1383 · 1384 · 1385 · 1386 · 1387 · 1388 · 1389 1390 · 1391 · 1392 · 1393 · 1394 · 1395 · 1396 · 1397 · 1398 · 1399 1400 · 1401 · 1402 · 1403 · 1404 · 1405 · 1406 · 1407 · 1408 · 1409
Tapahtumia

10. tammikuuta – Keisari Kaarle IV antoi kultaisen bullan.
20. tammikuuta – Edward Balliol luopui Skotlannin kuninkuudesta Englannin Edvard III:n hyväksi.
19. syyskuuta – satavuotisen sodan Poitiers'n taistelu: Walesin prinssi Edvardin (Mustan prinssin) johtamat englantilaiset voittivat ranskalaiset ja ottivat Ranskan kuningas Juhana II:n vangiksi.
18. lokakuuta – 6,2 Richterin maanjäristys tuhosi Baselin kaupungin Sveitsissä, tämä on suurin Keski-Euroopassa havaittu järistys.
25. joulukuuta – tammikuussa annettua kultaista bullaa täydennettiin.
Äidin ja isän autokoulu

| Äidin ja isän autokoulu |
| --- | --- |

Kestoaika:  60 minuuttia
Pääosissa:  Jorkka Terkko Wanda Dubiel
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Nelonen
Esitetty:  3. helmikuuta 2016 –
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  12
Tunnuskappale:  Adam Easton
Tuotanto
Tuottaja(t):  Mirko Baas
Vastaava(t) tuottaja(t):  Lilli Blomberg Roope Lehtinen
Ohjaaja(t):  Jyrki Murtomäki
Leikkaaja(t):  Henri Andersson
Tuotantoyhtiö(t):  Moskito Television
Äidin ja isän autokoulu on 3. helmikuuta Nelonen-kanavalla alkanut viihdeohjelma, jossa isät ja äidit yrittää opettaa omia lapsiaan ajamaan. Ohjelman jokaisessa jaksossa seurataan kolmea paria ja lopuksi kokelaisia kohtaa inssiajo Jorkka Terkon valvonnassa ja kertojana toimii Wanda Dubiel.
Jaksot

| Jakso | Kuski | Apukuski | Paikkakunta | Ensiesitys |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Inka Roosa Senja | Katja Ville Mirja | Lohja Forssa Mustio | 3. helmikuuta 2016 |
Xiyouji

Xiyouji (perint.: 西遊記; yksink.: 西游记; pinyin: Xīyóujì; Wade–Giles: Hsiyu-chi; kirjaimellisesti ”Lännenmatkan muistelmat”) on yksi Kiinan kirjallisuuden neljästä suuresta klassisesta romaanista. Sen on oletettavasti kirjoittanut Ming-dynastian aikana Wu Cheng’en.
Matka länteen
Xiyoujin tunnetuimman englanninkielisen käännöksen ”Monkey” on kirjoittanut sinologian tuntija Arthur Waley. Tarina tunnetaan myös nimellä Journey to the West (Matka länteen). Xiyouji perustuu Xuanzang-nimisen buddhalaisen munkin matkaan Intiaan ja sieltä takaisin Kiinaan. Matkalla Intiaan Xuanzang kohtaa paljon haasteita. Kirja sisältää paljon taisteluja, loitsuja ja kuvailua eksoottisista maisemista. Sitä ei ole käännetty suomeksi.
Tarina

Armonjumalatar Guanyin valitsi Tripitakan eli Xuanzangin (Xuánzàng 玄奘 eli Tángsānzàng 唐三藏, kirjaimellisesti "Tang-dynastian kolme kokoelmaa" tai Sānzàng 三藏 eli "Kolme kokoelmaa" tai Tángsēng 唐僧 eli Tang-munkki, 602-664) hakemaan Intiasta buddhismin pyhiä kirjoituksia Kiinan kansan valistukseksi. Koska munkkia vaanivat pitkän matkan vaarat, paholaiset ja hirviöt, eikä munkki saa käyttää väkivaltaa edes itsepuolustukseen, Guanyin valitsi munkille neljä matkatoveria.
Tarina > Hahmot

Sun Wukong (perint. 孫悟空; yksinkert. 孙悟空; pinyin: Sūn Wùkōng; Wade-Giles: Sun Wu-k'ung), joka tunnetaan paremmin apinakuninkaana, on Kiinan taruston rakastetuimpia hahmoja. Hän osaa muuntautua 72 erilaiseen muotoon. Xiyoujissa hänellä on käytännössä pääosa.
Zhu Bajie (perint. 豬八戒; yksinkert. 猪八戒; pinyin: Zhū Bājiè; Wade-Giles: Chu Pa-chieh; kirjaimellisesti "kahdeksan kiellon sika") on puoliksi ihminen ja puoliksi sika. Hän rakastaa syömistä, juomista ja naisia.
Sha Wujing (沙悟凈; pinyin: Shā Wùjìng; Wade-Giles: Sha Wu-ching; kirjaimellisesti "puhtauden tiedostamisen hiekka") on punatukkainen, osittain kalju hurjimus, jonka kaulaa koristi yhdeksän hänen aikaisemmin tappamansa Intiaan pyhiä kirjoituksia hakemaan pyrkineen munkin pääkalloa.
Yulong Santaizi (perint. 玉龍三太子; yksinkert. 玉龙三太子; pinyin: Yùlóng Sāntàizǐ) oli Lohikäärmekuninkaan kolmas poika, jota oli rangaistu isänsä helmen polttamisesta. Hän toimi munkki Tripitakan ratsuna.
ULEB Eurocup

| ULEB Eurocup |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi ULEB Eurocup 2020–2021 
Laji:  koripallo
Maa(t):  FIBA Europen jäsenmaat
Perustettu:  2002
Joukkueita:  32 (lohkovaihe)
Hallitseva mestari:   Valencia BC
Sivusto:  eurocupbasketball.com
ULEB Eurocup (kilpailtiin vuosina 2002–2008 nimellä ULEB Cup) on eurooppalaisille seurajoukkueille tarkoitettu kansainvälinen koripallosarja. Se on toiseksi korkein seurajoukkuekilpailu Euroopassa heti Euroliigan jälkeen. Kilpailu pidettiin ensimmäisen kerran vuonna 2002, jolloin sen voitti espanjalainen Pamesa Valencia. Kilpailu perustettiin, kun Korac Cup ja Saporta Cup yhdistyivät. Eurocupin voittaja pääsee aina seuraavaksi kaudeksi Euroliigaan. Cupin menestyneimmät seurat tähän mennessä ovat liettualainen Lietuvos Rytas ja espanjalainen Valencia BC kahdella mestaruudellaan.
Suomalaisista joukkueista sarjassa on pelannut Bisons Loimaa kaudella 2013–2014.
Sarjasysteemi

Kauden 2007–2008 jälkeen joukkueiden määrä pudotettiin 54:stä 48:een.
Sarjasysteemi > Ensimmäinen karsintakierros

16 joukkuetta pelaa toisiaan vastaan. Joukkueparit pelaavat toisiaan vastaan kahdesti; sekä kotona että vieraissa. Parien voittajat, joita on kahdeksan, pääsevät seuraavalle kierrokselle. Häviäjät osallistuvat EuroChallengeen. Tätä vaihetta organisoi FIBA Europe.
Sarjasysteemi > Toinen karsintakierros

Tälläkin kierroksella on mukana 16 joukkuetta. Kahdeksan joukkuetta, jotka pääsivät ensimmäiseltä kierrokselta jatkoon, pelaavat joukkueita vastaan, jotka pääsivät automaattisesti mukaan vasta toisella kierroksella. Myös tällöinkin pelataan otteluparit, joista voittajat pääsevät jatkoon.
Sarjasysteemi > Lohkovaihe

Mukana on 32 joukkuetta: kahdeksan karsintojen kautta jatkoon päässyttä sekä 24, jotka pääsivät automaattisesti. Tämän jälkeen sarjaa pitää ULEB. Joukkueet jaetaan neljän joukkueen lohkoihin, jolloin lohkoja on yhteensä kahdeksan. Joukkueet pelaavat kahdesti toisiaan vastaan ja lohkojen kaksi parasta pääsevät jatkoon.
Sarjasysteemi > TOP-16

Kuudentoista parhaan joukkueen vaihe otettiin käyttöön vasta kaudella 2008–2009. Joukkueet jaetaan neljän joukkueen lohkoihin, jolloin lohkoja on yhteensä neljä. Lohkojen kaksi parasta pääsee seuraavaan vaiheeseen.
Sarjasysteemi > Final Eight

Tässä vaiheessa vain voitolla pääsee jatkoon. Jatkoonmenijät pelaavat yhden pelin, jonka voittaja pääsee jatkoon. Semi-finaalien häviäjät pelaavat pelin, jolla ratkaistaan pronssijoukkue. Kaksi viimeistä joukkuetta, jotka siis voittivat semi-finaalin, pelaavat loppuottelun. Loppuottelun voittaja pääsee seuraavaksi kaudeksi automaattisesti Euroliigaan.
Loppuottelut

| Kausi | Mestari | Tulos | 2>  sija |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002–2003 |  Pamesa Valencia | 90–78 / 78–76 |  KK Krka Novo Mesto |
| 2003–2004 |  Hapoel Jerusalem | 83–72 |  Real Madrid |
| 2004–2005 |  Lietuvos Rytas | 78–74 |  Makedonikos BC |
| 2005–2006 |  Dynamo Moskova | 73–60 |  Aris Thessaloniki BC |
| 2006–2007 |  Real Madrid | 87–75 |  Lietuvos Rytas |
| 2007–2008 |  DKV Joventut | 79–54 |  Akasvayu Girona |
| 2008–2009 |  BC Lietuvos Rytas | 80–74 |  Himki BK |
| 2009–2010 |  Valencia BC | 67–44 |  ALBA Berlin |
| 2010–2011 |  UNIKS Kazan | 92–77 |  Cajasol Sevilla |
| 2011–2012 |  Himki BK | 77–68 |  Valencia BC |
| 2012–2013 |  BK Lokomotiv Kuban | 75–64 |  BIlbao Basket |
| 2013–2014 |  Valencia BC | 80–67 / 85-73 |  UNIKS Kazan |
| 2014–2015 |  Himki BK | 66–91 / 64-83 |  CB Gran Canaria |
| 2015–2016 |  Galatasaray SK | 62–66 / 78-67 |  Strasbourg IG |
| 2016–2017 |  Unicaja Malaga | 68–62 / 71-79 / 63-58 |  Valencia BC |
| 2017–2018 |  Darüşşafaka SK | 78–81 / 67-59 |  Lokomotiv Kuban |
| 2018–2019 |  Valencia BC | 89–75 / 92-95 / 89-63 |  Alba Berlin |
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (englanniksi)
Yuki Kobayashi

Yuki Kobayashi tai Yūki Kobayashi voi tarkoittaa:
Yuki Kobayashi, japanilainen maastohiihtäjä
Yūki Kobayashi, japanilainen vuonna 1988 syntynyt jalkapalloilija
Yūki Kobayashi, japanilainen vuonna 1992 syntynyt jalkapalloilija
Yūki Kobayashi, japanilainen vuonna 2000 syntynyt jalkapalloilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Yuki Kobayashi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Xabier Etxeita

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Xabier Etxeita Gorritxategi
Syntymäaika: 31. lokakuuta 1987 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Zornotza, Espanja
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 185 senttimetriä
Seura
Seura: Getafe
Pelinumero: 16
Junioriseurat
: Amorebieta
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2009 | Bilbao Athletic | 66 | (7) |
| 2008–2010 | Athletic Bilbao | 17 | (1) |
| 2010 | → Cartagena (laina) | 14 | (1) |
| 2010–2013 | Elche | 97 | (5) |
| 2013–2019 | Athletic Bilbao | 89 | (3) |
| 2018–2019 | → Huesca (laina) | 31 | (4) |
| 2019– | Getafe | 17 | (0) |
Maajoukkue
| 2015– | Espanja | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. elokuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 13. lokakuuta 2015.
Xabier Etxeita Gorritxategi (s. 31. lokakuuta 1987 Zornotza, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Getafea ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura

Baskisyntyinen Etxeita liittyi Athletic Bilbaon reservijoukkueeseen vuonna 2006. Ensimmäiset ottelunsa seuran edustusjoukkueessa hän pelasi kaudella 2008–2009, joista ensimmäinen oli 16. marraskuuta 2008 naapuriseura Osasunaa vastaan.
16. heinäkuuta 2010 vähäisen peliajan johdosta, Etxeita siirtyi Elcheen. Hän onnistui uudessa seurassaan vakiinnuttamaan paikkansa avauskokoonpanossa nopeasti. 4. kesäkuuta 2013 kauden viimeisen ottelun jälkeen valencialaisseura onnistui nousemaan maan pääsarjaan yli 20 vuoden tauon jälkeen. Hän teki kauden aikana pelaamissaan 40 sarjaottelussa yhteensä neljä maalia.
Kesällä 2013 Etxeita palasi takaisin Athletic Bilbaoon ilmaisella siirrolla. Hän pelasi kuitenkin ensimmäisen ottelunsa kaudella vasta 7. huhtikuuta 2014 Levantea vastaan.
Hän teki ensimmäisen maalinsa bilbaolaisseurassa 25. lokakuuta 2014 ottelussa Almeríaa vastaan.
Maajoukkueura

Etxeita teki ensiesiintymisensä Espanjan maajoukkueessa 12. lokakuuta 2015 pelatussa vuoden 2016 EM-karsintaottelussa Ukrainaa vastaan.
Aiheesta muualla

Xabier Etxeitan tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Xabier Etxeitan tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)