stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lehmälampi (Mikkeli, Vanhamäki)

| Lehmälampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°48′14″N, 26°54′57″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Puulaan 
Järvinumero:  14.923.1.105
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  115,4 m  
Pituus:  200 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,495 km  
Pinta-ala:  1,635 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLehmälampi 
Lehmälampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Vanhamäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 200 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 115,4 metriä mpy.
Ludolf Camphausen

Ludolf Camphausen.
Gottfried Ludolf Camphausen (10. tammikuuta 1803 Hünshoven, Geilenkirchen – 3. joulukuuta 1890 Köln) oli saksalainen liikemies ja poliitikko, joka toimi Preussin pääministerinä vallankumousvuoden aikana maaliskuusta kesäkuuhun 1848.
Camphausen perusti vuonna 1826 August-veljensä kanssa pankin Kölniin. Seuraavan kahden vuosikymmenen aikana hän vaikutti liike-elämän ohella edustajana Kölnin kaupunginraadissa ja Reininmaan maakuntapäivillä. Vuoden 1848 maaliskuun vallankumouksen yhteydessä reininmaalaisten liberaalien johtohahmona pidetty Camphausen nimitettiin Preussin pääministeriksi 29. maaliskuuta. Hän erosi jo 20. kesäkuuta, kun Preussin kansalliskokous torjui hänen hallituksensa valmisteleman perustuslakiesityksen. Camphausen nimitettiin heinäkuussa 1848 Preussin lähettilääksi Frankfurtin kansalliskokouksen perustaman väliaikaisen hallituksen luo. Hän puolusti tarmokkaasti Preussin itsenäisyyttä ja jarrutti kansalliskokouksen yritystä perustaa saksalainen liittovaltio. Hän luopui lähettilään tehtävästä huhtikuussa 1849 ja oltuaan vielä jonkin aikaa Preussin maapäivien edustajana hän palasi pankinjohtajan uralle. Camphausen omisti myös Rüngsdorfissa Bonnin lähellä sijainneen yksityisen observatorion ja suoritti siellä astrofysikaalisia tutkimuksia.
Ludolf Camphausenin toinen veli oli valtiomies Otto von Camphausen, joka toimi myöhemmin valtiovarainministerinä Otto von Bismarckin hallituksessa.
Sickening Horror

| Sickening Horror |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2002–
Tyylilaji:  tekninen death metal
Kotipaikka:   Ateena, Kreikka
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  George Antipatis, murinalaulu, kitara   Andreas Karayiannis, kitara   Ilias Daras, bassokitara   Vasilis Antipatis, rummut  
Levy-yhtiö:  Soulflesh Collector Records, 2009–   Neurotic Records, 2007  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sickening Horror on kreikkalainen teknistä death metallia sekä progressiivista metallia soittava yhtye. Yhtye tunnetaan ehkä parhaiten sen entisestä rumpalista George Kolliasista, joka erosi yhtyeestä liityttyään yhdysvaltalaiseen death metal -yhtyeeseen Nile. Yhtyeen ensimmäinen albumi When Landscapes Bled Backwards julkaistiin 25. päivä kesäkuuta 2007.
Historia

Yhtyeen perustivat Ateenassa vuonna 2002 George Antipatis, Ilias Daras ja George Kollias. Aluksi yhtye soitti enimmäkseen pelkkää teknistä death metallia ja julkaisi vuonna 2003 ensimmäisen demonsa. Juuri niihin aikoihin George Bokos soitti yhtyeessä kakkoskitaraa, mutta vain vähän aikaa. Vähitellen yhtyeen kehittyessä musiikissa oli jo kuultavissa pieniä kokeellisen black metallin sekä jazzmusiikin vivahteita. Vuonna 2007 yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa When Landscapes Bled Backwards. George Kollias erosi Sickening Horrorista vuonna 2007, mutta yhtye päätti kuitenkin jatkaa ilman häntä, ja jo saman vuoden elokuussa saatiin uusi rumpali Jose Theodorakis. Yhtyeen toinen studioalbumi The Dead End Experiment julkaistiin 21. elokuuta vuonna 2009.
Jäsenet

Ilias Daras – bassokitara (2002–), kosketinsoitin (2002–2011)
George Antipatis – laulu, kitara (2002–)
Andreas Karayiannis – kitara (2009–)
Vasilis Antipatis – rummut (2010–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

George Kollias – rummut (2002–2007)
Giorgos Bokos – kitara (2003)
John Hades – rummut (2008–2009)
Alex Zachos – rummut (2009–2010)
Diskografia > Studioalbumit

When Landscapes Bled Backwards (2007,  Neurotic Records, Willowtip Records)
The Dead End Experiment (2009,  Soulflesh Collector Records)
Overflow (2015,  Deepsend Records)
Chaos Revamped (2020,  Pathologically Explicit Recordings)
Diskografia > Demot

Promo (2003,  demo)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (englanniksi)
Lohkovaalitapa

Lohkovaalitapa on vaalitapa, jossa äänestäjät valitsevat valmiista kokonaisista ehdokaslistoista, jotka kukin puolue on laatinut etukäteen. Jokaisella äänestäjällä on yksi ääni, jonka hän antaa jollekin ehdokaslistalle. Eniten ääniä saanut lohko valitaan kokonaisuudessaan täyttämään kaikki paikat.
Lohkovaalitavan eduksi nähdään toimivien ja ammattitaidoiltaan kyvykkäiden johtokuntien sekä ryhmien muodostusmahdollisuus, joilla on henkilökemian yms. vuoksi keskenään laajat yhteistyömahdollisuudet, kun ehdokkaiden arviointiprosessi on siirtynyt vaalitilanteesta ehdokaslistan muodostamiseen. Näin helpommin saavutetaan tilanne, missä johtokuntien ja hallitusten jäsenet ovat edustamassa kykyjään ja osaamistaan eivätkä ole sidosryhmiensä tahdon eikä omaisuuden edustajia.kenen mukaan? Lohkovaalitapaa käytetään maailmalla paljon pankki- ja vakuutusalan johtokuntien valintatapana, mutta se on myös kansainvälisesti vihreän liikkeen ja vaihtoehtoliikkeiden ryhmittymissä laajasti käytössä.[lähde? ]
Ludolf Christian Wienbarg

| Ludolf Wienbarg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1802 Altona
Kuollut: 1872 (69–70 vuotta) Schleswig
Ammatti:  kirjailija, kriitikko
Kirjailija
Salanimi: *Ludolph Vineta Friedrich Radewell
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Kirjallinen suuntaus: Nuori Saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ludolf Christian Wienbarg, kirjailijanimiä: Ludolph Vineta ja Friedrich Radewell (1802 Altona – 1872 Schleswig) oli saksalainen kriitikko ja kirjailija.
Wienbarg oli dosenttina Kielissä 1833–1835 ja perusti Karl Gutzkowin kanssa Frankfurt am Mainissa Deutsche Revuen, mutta hänet karkotettiin 1836 Nuori Saksa -suuntauksen johtohahmoihin kuulumisen vuoksi. Sen jälkeen hän toimitti lehtiä Hampurissa. Hän osallistui vapaaehtoisena ensimmäiseen Saksan–Tanskan sotaan 1848–1849 ja julkaisi sitten Darstellungen aus den schleswig-holsteinischen Feldzügen (1850–1851).
Wienbargin merkittävimpiä julkaisuja oli Ästhetische Feldzüge (1834), jonka omistussanoista dem jungen Deutschland gewidmet tuli nuorsaksalaisen suuntauksen nimi. Tyylillisesti loistavana se ilmensi suuntauksen näkemyksiä osuvin sanoin. Seuraavana ilmestyivät Die neueste Litteratur (1835) ja Wanderungen durch den Tìerkreis (1835). Heinrich Heinea muistuttavat Holland in den Jahren 1831 und 1832 (1833) ja Tagebuch von Helgoland (1838) kertovat lyyrisestä lahjakkuudesta.
Leino

Leino voi viitata seuraaviin:
Paikan nimenä

Leino, kylä Ylämaalla
Leino, järvi Keuruulla
Leinokylä, Leino, kulmakunta Näljängässä Suomussalmella
Leinon rautatieasema, entinen rautatieliikennepaikka Suomussalmella
Villa Leino, hirsihuvila Naantalissa
Henkilönnimenä

Leino, etunimi
Leino, sukunimi.
Muita

Leinon vangit, yhdeksäntoista henkilön ryhmä, jotka Suomen sisäasiainministeri Yrjö Leino luovutti vuonna 1945 liittoutuneiden valvontakomission venäläisille edustajille.
E. & J. Leino Oy, Salossa toiminut vuonna 1898 perustettu metalli- ja koneteollisuusyritys, toimii nykyisin valimoalalla nimellä Leinocast.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Leino”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lehmälampi (Mäntyharju, Voikoski)

| Lehmälampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°16′23″N, 26°44′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vuohijärven alue (14.91)
Laskuoja:  oja Pitkälampeen 
Järvinumero:  14.913.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  106,7 m  
Pituus:  560 m  
Leveys:  470 m  
Rantaviiva:  2,039 km  
Pinta-ala:  9,717 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLehmälampi 
Lehmälampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Voikosken lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 560 metriä pitkä, 470 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 9,7 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Vuohijärven alueella (14.91), jonka Juolasveden–Lahnaveden alueeseen (14.913) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 106,7 metriä mpy.
Les 2 Alpes Cross Park

| Les 2 Alpes Cross Park |
| --- | --- |
Paikkakunta::  Saint-Christophe-en-Oisans, Ranska
Talviurheilukeskus:: Les Deux Alpes
Vuori:: Dôme de Puy Salié
Rinneluokitus:: Sininen
Hissi
Hissi:: Puy Salié I & II
Tyyppi:: Ankkurihissi
Kapasiteetti:: 2 400 henkilöä/h
Ala-asema:: 3 158 m
Yläasema:: 3 425 m
Lumilautacross
Lähtö:: 3 353 m
Maali:: 3 215 m
Korkeusero:: 138 m
Pituus:: 1 100 m
Keskijyrkkyys:: 12,5 %
Eri elementtejä:: 32 kpl
1. MC-kilpailu:: 4.12.2022
Les 2 Alpes Cross Park on Glacier de Mont-de-Lans -jäätikölle tehty laskettelupuisto Les Deux Alpesin talviurheilukeskuksessa Saint-Christophe-en-Oisansissa Ranskassa.
Laskettelupuisto toimi ensimmäistä kertaa lumilautailun maailmancupin lumilautacrosskilpailujen isäntäpaikkana joulukuussa 2022. Siinä oli tarkoitus järjestää myös freestylehiihdon maailmancupin skicrosskilpailut kuukautta aikaisemmin.
Lohjan Huoneteatteri

Lohjan Huoneteatteri on kuuden lohjalaisen teatteriaktiivin muodostama kollektiivi, joka tuottaa intiimejä ja omaehtoisia teatteriesityksiä vaihtuviin ympäristöihin, tiloihin ja miljöihin. Lisäksi teatteri tarjoaa yksityishenkilöille, yrityksille ja julkisille toimijoille viihdepalveluita erilaisiin tilaisuuksiin.
Lohjan Huoneteatterin toiminta-ajatuksena on tuoda teatteri katsojien keskelle ja murtaa ajatus siitä, että näytelmiä tulisi aina esittää etäännytettynä ja loppuun asti valaistuna sekä lavastettuna. Teatterin filosofian mukaan esityksen keskiössä ovat hahmot ja teksti. Lohjan Huoneteatterilla ei ole omaa näyttämöä, vaan se esiintyy esimerkiksi paikallisissa kahviloissa, seuraintaloilla tai asiakkaidensa toimitiloissa ja kotona, sekä erilaisissa tapahtumissa.
Lohjan Huoneteatterissa on kuusi jäsentä: Minna Hakala, Marja Koski, Hannamaija Nikander, Kari Heinonen, Jaakko Kivistö ja Niko T. Mikkonen. He muodostavat myös Lohjan Huoneteatteri Ry:n jäsenistön ja hallituksen. Yhdistyksen puheenjohtajana toimii Niko Mikkonen, sihteerinä Jaakko Kivistö ja taloudenhoitajana Minna Hakala. Yhdistys ei ota uusia jäseniä, vaan toimii kuuden nykyisen jäsenensä muodostamana vahvana kollektiivina. Kaikilla Lohjan Huoneteatterin näyttelijöillä on vuosien tai osin vuosikymmenien kokemus Lohjan ja sen lähiympäristön teattereista ja harrastajateatteriryhmistä.
Aiheesta muualla

Lohjan Huoneteatteri
Liikkeenjohdon konsultit LJK

| Liike-elämän ja Johdon Konsultit LJK ry |
| --- | --- |
Perustettu:  1960
Toimiala:  Muu liikkeenjohdon konsultointi
Kotipaikka:  Helsinki
Jäsenmäärä:  200 (04/2021)
Puheenjohtaja:  Ara Hopia
Hallitus:  Sami Jalonen, Ari Koli, Jouni Suonpää, Harri Turunen
Aiheesta muualla
www.ljk.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Liike-elämän ja Johdon Konsultit LJK ry (lyhyesti LJK) on vuonna 1960 perustettu liike-elämän ja johdon konsulttien toimialajärjestö. Yhdistyksen tarkoituksena on edistää korkeatasoista liike-elämän ja johdon konsulttitoiminnan tuntemusta ja kehitystä sekä valvoa jäsenkunnan ammatillisia etuja ja alan arvostusta. LJK edustaa ammattikonsulttien toimialaa kotimaisissa yhteyksissä valtionhallinnon, muiden yhteiskunnallisten yhteisöjen ja yliopistojen suuntaan sekä toimii ulkomaisissa yhteyksissä maailmanlaajuisten ja eurooppalaisten kattojärjestöjen ainoana Suomen edustajana.
Historiaa

Suomalaiseen tyyliin järjestötoiminta alkoi liikkeenjohdon konsulttien keskuudessa jo aikaisessa vaiheessa 1960-luvulla.  Rastorin toimitusjohtaja Leo Suurla sai tietoonsa, että Eurooppaan oltiin perustamassa kansallisten liikkeenjohdon konsultoinnin järjestöjen kattojärjestöä. Tämä vuonna 1960 perustettu järjestö sai nimekseen FEACO. Samana vuonna aloitti Suomessa toimintansa Liikkeenjohdon Konsultit LJK ry, joka hyväksyttiin heti FEACO:n jäseneksi. LJK on ollut perustamisestaan lähtien mukana Tehokkaan Tuotannon Tutkimussäätiössä, joka on Elinkeinoelämän keskusliiton hallinnoima säätiö. LJK:n 50-vuotishistoriikki Voimaa, nöyryyttä, viisautta ilmestyi vuonna 2011 Pekka Kurvisen toimittamana . Suomen Standardisoimisliitto SFS ry julkaisi vuonna 2012 suomeksi johdon konsultoinnin Euroopan laajuisen standardin, joka toi konsultointiin yhteiset pelisäännöt. Yhdistyksen virallinen nimi oli vuoteen 2018 asti Liikkeenjohdon konsultit LJK ry. Uuden nimen; Liike-elämän ja johdon konsultit LJK ry:n taustana on kuvata paremmin konsultoinnin alati laajenevaa toimintakenttää. LJK juhli 60-vuotista historiaansa vuonna 2020.
Eettinen lautakunta

LJK:n eettinen lautakunta valvoo konsulttien eettistä käyttäytymistä:
Kim Karme, lautakunnan puheenjohtaja, LJK:n kunniapuheenjohtaja
Tapani Pöllänen, LJK:n jäsen, Kulmia Group Oy:n partner
Liikkeenjohdon konsulttien sertifiointi

LJK organisoi ainoana Suomessa liikkeenjohdon konsulttien kansainvälistä sertifiointia (Certified Management Consultant, CMC). CMC-toimintaa koordinoi globaalisti Liikkeenjohdon konsultoinnin globaali kattojärjestö ICMCI.
Järjestöjäsenyydet

FEACO (The European Federation of Management Consultancies Associations)
ICMCI (The International Council of Management Consulting Institutes)
Kansainvälinen kauppakamari (ICC)
World Trade Center (WTC Helsinki)
Lohtaja (Kajaani)

Lohtaja on Kajaanin kaupunginosa. Se sijaitsee valtatien 5 pohjoispuolella noin neljä kilometriä Kajaanin ydinkeskustasta länteen. Alue rajoittuu etelässä viitostiehen, idässä Sokajärventiehen, pohjoisessa metsäalueeseen ja lännessä Maaston asuinalueeseen. Vuoden 2014 lopussa Lohtajalla oli 1 493 asukasta.
Alueelta löytyy muun muassa ABC-liikennemyymälä, kirjasto, päivittäistavarakauppoja, koirapuisto ja Lohtajan koulu, jossa on luokat 1–6.
Liikunnallisia harrastuksia varten on tarjolla muun muassa lähiliikuntapuisto sekä vajaan kahden kilometrin pituinen valaistu kuntopolku. Myös kaupunkia kiertävä moottorikelkkaura kulkee Lohtajan alueella.
Kaikukatu kiertää Lohtajan ja Maaston ympäri, tosin kadun nimi muuttuu lenkin kaakkoisosassa Menninkäisentieksi. Kadun sisäkehällä sijaitsee muun muassa opiskelija-asuntoja ja kaupungin vuokra-asuntoja, kun taas kadun ulkokehällä on enimmäkseen omakotitalo- ja rivitaloasutusta. Monet Lohtajan tiet ja kadut on nimetty satujen tai tarujen mukaan, kuten esimerkiksi Peikonpolku, Peukaloisenpolku, Tontunkuja ja Velhontie.
Luccan herttuakunta

Luccan herttuakunta (ital. Ducato di Lucca) oli pieni italialainen valtio, joka oli olemassa vuosina 1815–1847. Se keskittyi Luccan kaupunkiin.
Luccan herttuakunta perustettiin vuonna 1815 Wienin kongressin toimesta aikaisemmasta Luccan tasavallasta sekä Luccan ja Piombinon ruhtinaskunnasta, jota Napoléon Bonaparten sisko Élisa Bonaparte oli hallinnut. Luccan herttuakunta liitettiin Toscanan suurherttuakuntaan vuonna 1847 ja Toscanan suurherttuakunta puolestaan liitettiin Sardinian kuningaskuntaan vuonna 1860.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luccan herttuakunta Wikimedia Commonsissa
Leos Carax

| Leos Carax |
| --- | --- |
 Leos Carax 2012 Cannesissa
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. marraskuuta 1960 (ikä 63) Suresnes, Hauts-de-Seine, Ranska
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Puoliso:  Juliette Binoche
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Leos Carax, oik. Alex Christophe Dupont (s. 22. marraskuuta 1960), on ranskalainen elokuvaohjaaja, kriitikko ja käsikirjoittaja.
Caraxin elokuva Levoton veri (1986) esitettiin Berliinin elokuvajuhlilla. Caraxin tehdessä elokuvaa Pont-Neufin rakastavaiset (1991) aikataulut pettivät ja sen seurauksena budjetti ei pitänyt. Caraxin ohjaajan ura oli sen jälkeen pitkään katkolla.
Elokuvassa Holy Motors (2012) näyttelee pääosaa hänen yhteistyökumppaninsa Denis Lavant. Elokuva kilpaili Kultaisesta palmusta Cannesin elokuvajuhlilla 2012. Vuonna 2016 Holy Motors äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 16. parhaaksi elokuvaksi. Äänestäjinä oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Filmografia

Strangulation Blues (lyhyt), 1980
Boy Meets Girl, 1984
Levoton veri, 1986
Pont-Neufin rakastavaiset, 1991
Sans titre (lyhyt), 1997
Pola X 1999
Crystal (lyhyt), 2005
2006 My Last Minute (lyhyt), 2008
Tokyo! (osa ”Merde”), 2008
42 One Dream Rush, 2009
Holy Motors, 2012
Annette, 2022
Leinikkikasvit

| Leinikkikasvit |
| --- | --- |
 Rönsyleinikki (Ranunculus repens)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Leinikkikasvit Ranunculaceae  Juss.
Katso myös
   Leinikkikasvit Wikispeciesissä   Leinikkikasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Leinikkikasvit (Ranunculaceae) on Ranunculales-lahkoon kuuluva heimo, johon kuuluu noin 50 sukua ja 1 750 lajia. Suomessa merkittävimmät suvut ovat leinikit, hiirenhännät, konnanmarjat, kullerot, kylmänkukat, rentukat, ukonhatut, vuokot ja ängelmät. Lisäksi koristekasveina kasvatetaan akileijoja, jouluruusuja, kärhöjä, ritarinkannuksia ja talventähtiä. Monissa leinikkikasveissa on ranunkuliinia, joka hajoaa kasvin vaurioituessa ihmisille ja eläimille myrkylliseksi protoanemoniiniksi, joka iholla aiheuttaa rakkuloita ja muita vaurioita. Kaikki leinikkikasvit eivät kuitenkaan sisällä ranunkuliinia paljon tai juuri ollenkaan.
Tuntomerkit

Useimmat leinikkikasvit ovat lauhkeiden ja viileiden alueiden ruohoja. Poikkeuksen tekevät kärhöt, joiden suvussa on puu- ja ruohovartisia köynnöksiä. Lehdet sijaitsevat varressa tavallisesti kierteisesti, harvoin vastakkain. Lehtilapa on ehytliuskainen tai kerrannainen. Kukkien kehässä on yksi teriömäinen kiehkura tai kaksi verhiöksi ja teriöksi erikoistunutta kiehkuraa. Useilla lajeilla on mesilehdet, jotka ovat kehittyneet sisemmästä kehäkiehkurasta tai heteistä. Hetiö on monilehtinen, emiö taas yksi- tai monilehtinen ja tavallisesti erilehtinen. Hedelmä on tuppilo, pähkylä tai harvoin marja (konnanmarjat). Useimmat leinikkikasvit sisältävät myrkyllisiä yhdisteitä.
Sukuja

Aconitum – ukonhatut
Actaea – konnanmarjat, sisältää kimikit (Cimicifuga)
Adonis – ruusuleinikit
Anemonastrum – siipivuokot
Anemone – vuokot eli metsävuokot
Anemonidium – isovuokot
Anemonopsis – vuokkiot, yksi laji posliinivuokko eli posliinivuokkio (Anemonopsis macrophylla)
Aquilegia – akileijat
Callianthemum – korukukat
Caltha – rentukat
Ceratocephala (syn. Ceratocephalus) – sarvileinikit
Clematis – kärhöt
Consolida – kukonkannukset (yhdistetty ritarinkannuksien sukuun)
Coptidium – suikeroleinikit
Delphinium – ritarinkannukset
Eranthis – talventähdet
Eriocapitella – aasianvuokot
Ficaria – mukulaleinikit
Glaucidium – sinikämmenet, yksi laji sinikämmen (Glaucidium palmatum)
Halerpestes – suolaleinikit
Helleborus – jouluruusut
Hepatica – sinivuokot
Hydrastis – hurmejuuret, yksi laji hurmejuuri (Hydrastis canadensis)
Isopyrum – vuokkoängelmät
Myosurus – hiirenhännät
Nigella – neidot
Pulsatilla – kylmänkukat
Ranunculus – leinikit eli aitoleinikit
alasuku Batrachium – sätkimet
Semiaquilegia – akileijakkeet
Thalictrum – ängelmät eli sutiängelmät
Trollius – kullerot
Xanthorhiza – keltajuuret, yksi laji keltajuuri (Xanthorhiza simplicissima)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Leinikkikasvit
Suomen Lajitietokeskus: Leinikkikasvit – Ranunculaceae
Leopoldo López Gil

| Leopoldo López Gil |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 2.7.2019–  
Ryhmä:  EPP-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. lokakuuta 1944 (ikä 79) Caracas, Espanja
Kansalaisuus:  espanjalainen
Tiedot
Puolue:  Kansanpuolue
Leopoldo López Gil (s. 20. lokakuuta 1944 Caracas, Espanja) on espanjalainen poliitikko. López Gil edustaa kansanpuoluetta. López Gil on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leopoldo López Gil Wikimedia Commonsissa
Leopoldo López Gil Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Lentopallon miesten maailmanmestaruuskilpailut 1956

Lentopallon miesten maailmanmestaruuskilpailut 1956 pelattiin Pariisissa, Ranskassa 30. elokuuta – 12. syyskuuta 1956. Mitalit ratkaistiin kymmenen joukkueen jatkosarjassa. Kisoihin osallistui 24 joukkuetta. Maailmanmestaruuden voitti Tšekkoslovakia, hopeaa sai Romania ja pronssille sijoittui Neuvostoliitto.
Jatkosarja (sijat 1–10)

| Sijoitus | Joukkue | Ottelut | Voitot | Tappiot | VE | HE |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Tšekkoslovakia | 9 | 9 | 0 | 27 | 7 |
| 2 |  Romania | 9 | 7 | 2 | 24 | 13 |
| 3 |  Neuvostoliitto | 9 | 7 | 2 | 24 | 10 |
| 4 |  Puola | 9 | 6 | 3 | 20 | 11 |
| 5 |  Bulgaria | 9 | 5 | 4 | 21 | 16 |
| 6 |  Yhdysvallat | 9 | 4 | 5 | 15 | 18 |
| 7 |  Ranska | 9 | 3 | 6 | 13 | 21 |
| 8 |  Unkari | 9 | 2 | 7 | 10 | 24 |
| 9 |  Kiina | 9 | 1 | 8 | 6 | 25 |
| 10 |  Jugoslavia | 9 | 1 | 8 | 11 | 26 |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.:  Tšekkoslovakia
2.:  Romania
3.:  Neuvostoliitto
4.:  Puola
5.:  Bulgaria
6.:  Yhdysvallat
7.:  Ranska
8.:  Unkari
9.:  Kiina
10.:  Jugoslavia
11.:  Brasilia
12.:  Itä-Saksa
13.:  Alankomaat
14.:  Italia
15.:  Portugali
16.:  Israel
17.:  Belgia
18.:  Etelä-Korea
19.:  Kuuba
20.:  Itävalta
21.:  Intia
22.:  Turkki
23.:  Luxemburg
24.:  Länsi-Saksa
Lindisfarne

Lindisfarne
Lindisfarnen linna.
| --- | --- |
Muut nimet:  Holy Island
Sijainti:  Koillis-Englanti, Englanti Yhdistynyt kuningaskunta
| --- | --- |
Asukasluku:  300
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lindisfarne eli Holy Island on saari Englannin koillisrannikolla. Se on yhdistetty kolme kilometriä pitkällä pengertiellä Northumberlandiin.
Luostari

Irlantilainen Pyhä Aidan perusti Lindisfarnen munkkiluostarin vuonna 635. Hän myös toimi Lindisfarnen ensimmäisenä piispana 635–651. Viikinkien hyökkäystä saarelle 8. kesäkuuta 793 pidetään viikinkiajan alkuna. Vuonna 2001 Lindisfarnen asukasluku oli 162. Saarella kirjoitettiin 600-luvun lopussa tai 700-luvun alussa Lindisfarnen evankeliumikirja, jota säilytetään nykyään Lontoon British Libraryssa.
Lindisfarnella on muun muassa 1500-luvulla rakennettu Lindisfarnen linna. Saaren luostari hylättiin 875, mutta perustettiin uudelleen 1082. Lopullisesti se lakkautettiin 1500-luvulla.
Viikinkien hyökkäys 793

Tanskalaisten viikinkien hyökätessä Lindisfarnen luostariin se oli Britannian vauraimpia ja tärkeimpiä uskonnollisia keskuksia. Luostarin ryöstäminen toistui yhä uudelleen seuraavien 200 vuoden ajan, minkä takia luostari hylättiin, koulu suljettiin ja piispanistuin siirrettiin sisämaahan Durhamiin. Vaikka luostari perustettiin myöhemmin uudelleen, se ei saanut entistä valta-asemaansa. Vuoden 793 hyökkäys oli ensimmäinen viikinkien ryöstöretki Britanniaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lindisfarne Wikimedia Commonsissa
http://www.lindisfarne.org.uk/ (englanniksi)