stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oulun Polte
Historia > Ensimmäinen sarjakausi

Poltteen ensimmäinen sarjakausi oli vuonna 2008 ja sarjatasona Suomensarja. Kauteen Polte lähti yhtenä ennakkosuosikkina ja suurin satsauksin. Sen budjetti oli 90 000 euroa, mikä oli 30 000 euroa suurempi kuin millään muulla Suomensarjan joukkueella. Se oli myös suurempi kuin muilla kuudella Pohjoislohkon joukkueella yhteensä. Yleisötavoitteeksi Polte asetti 400 katsojaa. Ennen kauden alkua Poltteen parhaita pelaajia odotettiin olevan Teijo Koivu, Henri Tikkanen ja Pasi Leppäniemi. Koivu valittiinkin kauden aikana B-poikien Itä–Länsi-otteluun. Kovin nimi Poltteen joukkueessa oli kuitenkin kesken kautta saavunut Superpesiskonkari Markus Meriläinen. Pelinjohtajana Poltteella toimi sen avauskaudella Pekka Manninen. Joukkueen kapteenina toimi Heikki Karvonen.
Ensimmäisen virallisen ottelunsa Polte pelasi 24. toukokuuta 2008. Vastassa ollut Kiimingin Urheilijat kaatui vieraissa 0–2 (2–5, 2–3). Seuran historian ensimmäisen juoksun virallisessa ottelussa löi Petteri Karhumaa. Ensimmäisen kotiottelunsa Polte pelasi 27. toukokuuta ja vastassa ollut Muhoksen Pallo-Salamat kaatui jaksoin 2–1 321 katsojan edessä. Kaikkiaan Suomensarjan pohjoislohko meni Poltteelta erittäin hyvin. Se voitti lohkon ja samalla pelaamansa 12 ottelua tehden 177 juoksua ja päästäen 46. Koko sarjassa se kärsi ainoastaan yhden jaksotappion. Eroa toiseksi tulleeseen Muhokseen kertyi 13 pistettä Poltteen pelaajat voittivat myös kaikki tärkeät tilastot. Pohjoislohkon lyöjäkuningas oli Heikki Karvonen 40 juoksullaan. Eniten juoksuja toi Poltteen Sami Laine, jonka 31 juoksua toi voiton etenijätilastossa kahdella juoksulla ennen seurakaveri Henri Tikkasta. Tikkanen voitti kärkilyöntitilaston lukemalla 85, ja eroa seuraavaan syntyi 13 kärkilyöntiä. Tehopistetilastossa Poltteen pelaajat ottivat kolmoisvoiton ja paras oli Karvonen 50 (40 lyötyä + 10 tuotua) pisteellään.
Pohjoislohkon voittajana Polte pääsi lohkon välieriin, joissa vastaan asettui Kiimingin Urheilijat. Niissä Polte voitti ensin kotona 2–1 ja sitten vieraissa 0-2. Niinpä se eteni Lohkoloppuotteluihin Lohkoloppuotteluissa vastaan asettui Sotkamon Jymyn kakkosjoukkue. Sotkamo kaatui ensin Oulussa 2-0 ja sitten vieraissa 0–1. Näin Polte selviytyi voitoin 2–0 Ykköspesiksen nousukarsintaan. Nousukarsinnassa vastaan asettui Jyväskylän Lohi. Polte voitti avausottelun 2–0. Seuraavassa ottelussa Lohi oli parempi jaksoin 2–0 ja Polte kärsi historiansa ensimmäisen tappion. Ratkaisevassa ottelussa Polte otti kuitenkin 2–0-voiton ja nousi näin Ykköspesikseen. Samalla Polte teki myös oman yleisäennätyksensä, joka on 348. Jatko-otteluissa Poltteen parhaat eri tilastoissa olivat Heikki Karvonen (14 lyötyä), Ari Nyrhinen (14 lyötyä), Henri Tikkanen (7 tuotua) ja Petteri Jokelainen (40 kärkilyöntiä). Jokelainen myös voitti koko kärkilyöntilaston.
Kauden päätteeksi Polte valitsi parhaaksi pelaajakseen Henri Tikkasen. Tikkanen sai myös parhaan sisäpelaajan palkinnon. Parhaaksi ulkopelaajaksi valittiin Janne Väisänen. Lisäksi palkittuja pelaajia olivat Petteri Karhumaa ja Teijo Koivu.
Historia > Kausi 2009

Ennen kauden 2009 alkua Polte teki farmisopimuksen pääsarjaseura Sotkamon Jymyn kanssa. Poltteen kannalta tärkeä asia tapahtui kuitenkin marraskuussa. Toiminnanjohtaja Mika Myllymäeltä kyseltiin Poltteen mielenkiintoa pelata pesäpallon halli-SM:aa. Yksi paikka SM-hallipesikseen vapautui, kun Seinäjoen Maila-Jussit luopui paikastaan Superpesiksessä. Näin joku Ykköspesiksen seura saisi tuon paikan. Lopulta Polte valittiin mukaan, vaikka muun muassa Kempeleen Kiri olisi ollut halukas hallipeleihin. Niinpä Polte pääsi jo toisella kaudellaan pelaamaan SM-mitaleista. Sen kanssa samassa alkulohkossa pelasivat hallitseva Suomen mestari Pattijoen Urheilijat ja Oulun Lippo. Itse kauteen mahtui sekä hienoja voittoja, että kirveleviä tappioita. Poltteen sijoitus ensimmäisen Ykköspesiksen kauden jälkeen oli seitsemäs pudotuspelipaikan jäädessä vain kolmen pisteen päähän.
Historia > Kausi 2010

Poltteen pelillinen nousujohteisuus jatkui seuraavalla kaudella, kun miesten joukkue raivasi tiensä aina Ykköspesiksen välierävaiheeseen asti. Puolivälierissä Haapajärvi kaatui voitoin 2-0, mutta matka katkesi pääsarjaan noussutta Kankaanpään Mailaa vastaan. Samalla kaudella Poltteeseen perustettiin naisjoukkue, joka aloitti naisten Maakuntasarjassa. Poltteen naisten joukkueessa pelasi kauden aikana monia entisiä supersarjapelaajia, mm. Pauliina Kärnä, Anna Kujanperä ja Jenni Jussila. Poltteen naisten joukkue voitti kaikki kauden aikana pelaamansa ottelut puhtaasti jaksoin 2-0. Juoksusuhde runkosarjassa (14 ottelua) oli tyrmäävä 396-60, joka tekee keskimäärin 28 tehtyä ja 4 päästettyä juoksua / ottelu.
Kauden päätyttyä Oulun Polte luovutti miesten sarjapaikkansa miesten Ykköspesiksessä Oulun Lippo Juniorit ry:lle 18. lokakuuta 2010. Lopulta myös Poltteen naiset luopuivat sarjapaikasta Ykköspesiksessä eikä seuran jatkosta ole tiedotettu.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Poltteen vaihtoehtoinen logo
Raksilan pesäpallostadion toimii Poltteen kotikenttänä
Otohime

Otohime eli  Toyotama-hime on kuvitteellinen prinsessa ja jumalatar japanilaisessa mytologiassa, merenjumala Ryūjin vanhin tytär. Tarinban mukaan Otohime meni naimisiin Hōri-metsästäjän kanssa ja synnytti pojan, josta tuli ensimmäisen keisarin, Jinmun, isä. Synnytettyään poikansa Otohime muuttui lohikäärmeeksi ja lensi pois.
Otohimen mukaan on nimetty laite, joka tuottaa ääniä, joilla häveliäät henkilöt voivat peittää vessassakäyntinsä äänet japanilaisessa käymälässä. Otohime-laitteen nimi kirjoitetaan jumalattaren nimestä poiketen merkillä, joka tarkoittaa ääntä.
Painajainen (Kurt Wagner)

| Painajainen |
| --- | --- |

Luoja(t):  Len Wein   Dave Cockrum
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Giant-Size X-Men #1 (1975)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Kurt Wagner
Status:  aktiivinen
Pituus:  174 cm
Paino:  88 kg
Ryhmäsidokset:  Ryhmä-X
Edelliset ryhmäsidokset:  Excalibur
Voimat:  - Teleportaatio,   - Kehittynyt yönäkö,   - Yliluonnollinen ketteryys ja refleksit,   - Häntä,   - Kyky tarttua seiniin,   -Varjoihin sulautuminen
Suhteet
Sukulaiset:  Mystikko (äiti)   Irene Adler (äiti)
Painajainen (engl. Nightcrawler, 1980-luvulla suomeksi myös Yökulkija) oikealta nimeltään Kurt Wagner on Ryhmä-X:stä tuttu supersankari, jonka supervoimia ovat teleportaatio, ylimaallinen ketteryys ja varjoihin sulautuminen. Lisäksi Painajainen kykenee tarrautumaan kiinni seiniin käsillään ja jaloillaan. Painajaisella on sininen turkki, keltaiset silmät, suipot korvat ja häntä, jota hän käyttää apuna kiipeämisessä. Hänen käsissään on kummassakin vain kaksi sormea ja peukalo, samoin jaloissa vain kaksi varvasta isovarpaan lisäksi. Painajainen on leikinlaskija ja kiusoittelija, mutta hänellä on myös vakavampi puolensa. Kurt on katolinen ja hänen uskonsa on tullut sarjakuvissa esille moneen otteeseen. Hän on saksalainen.
Painajainen syntyi Baijerissa. Hänen vanhempansa ovat Mystikko ja Irene Adler, sokea mutantti joka pystyy näkemään tulevaisuuteen. Heti Painajaisen syntymän jälkeen Mystikko joutui pakenemaan tämän kanssa vihaiselta väkijoukolta läheiseen metsään. Hän hylkäsikin lapsen ja pakeni. Azazel, Joka uskoi olevansa Kurtin biologinen isä, pelasti lapsen ja antoi hänet Margali Szardosin kasvatettavaksi. Painajainen kasvoikin sirkuksessa ja oli yksi sen tähtiesiintyjistä akrobaattisten kykyjensä vuoksi. Vuosia myöhemmin Kurt tapasi Charles Xavierin, joka pyysi häntä liittymään Ryhmä X:ään.
Aiemmin sarjakuvissa Painajainen käytti verhoamislaitetta, joka sai hänet näyttämään tavalliselta ihmiseltä. Nappia painamalla mutantti palasi normaaliin siniseen muotoonsa. Painajaisen äiti on Mystikko, Ryhmä-X:n vihollinen ja muodonmuuttaja. Painajaisen sisaruksia ovat Mystikon ottotytär Rogue ja velipuoli Graydon Creed. Painajaisella on myös tytär, Nocturne, Purppuranoidan kanssa rinnakkaisessa todellisuudessa. Nocturnella on samanlainen iho kuin isällään, muttei häntää.
Hahmon loi 1970-luvulla piirtäjä Dave Cockrum silloin tekemäänsä Legion of Super-Heroes -lehteen. Hahmoa pidettiin kuitenkin liian erikoisen näköisenä eikä sitä käytetty lehdessä. Myöhemmin Cockrum toi hahmon Ryhmä-X:ään.
Suomessa Painajainen esiintyi ensimmäisen kerran Hämähäkkimies-lehden numerossa 7 vuonna 1980.
Painajainen muissa medioissa > Elokuvat

Elokuvassa X-Men 2 Painajaista näyttelee Alan Cumming. Elokuvaversiossa hahmolla on paljolti samanlainen historia kuin sarjakuvissakin. Hänen suhdettaan Mystikkoon ei kuitenkaan paljasteta, vaikka siihen viitataankin. Sinisen turkin sijaan Painajaisella on elokuvassa sininen iho.
William Stryker aivopesee Painajaisen, ja hänet lähetetään murhaamaan presidentti. Salamurhayritys kuitenkin epäonnistuu Painajaisen saadessa osuman luodista. Myöhemmin hän tulee tajuihinsa ja pakenee. Storm ja Jean Grey lähetetään etsimään Painajaista ja viemään hänet Charles Xavierin kartanoon. Painajainen lähtee heidän mukaansa ja ystävystyy Stormin kanssa. Myöhemmin hän auttaa Stormia pelastamaan lapset ja sulkemaan Pimeän Cerebron pelastaen samalla Xavierin.
Painajainen ei esiinny sarjan kolmannessa elokuvassa, koska Cumming ei pitänyt hankalasta maskeerauksesta, jota hahmoa varten tarvittiin.
Painajainen muissa medioissa > Videopelit

Painajainen on esiintynyt lukuisissa peleissä eri konsoleilla. Hän on ollut esimerkiksi peleissä X-Men: Madness in Murderworld, X-Men the Arcade Game, X-Men 2: Clone Wars, X-Men: Mutant Academy 2 ja X-Men: Next Dimension.
Hän on esiintynyt myös suosituissa peleissä X-Men Legends ja X-Men Legends II: Rise of Apocalypse, joissa hänen ääninäyttelijänään toimi Dee Bradley Baker.
Painajainen on yksi kolmesta pelattavasta hahmosta X-Men: The Official Gamessa, joka kertoo tapahtumista elokuvien X-Men 2 ja X-Men: Viimeinen kohtaaminen elokuvien välillä. Jason Strykerin kohtaamisen jälkeen Kurt ajattelee, että Ryhmä-X:ssä toimiminen on liian vaarallista ja eroaa. Tämä selittää hänen poissaolonsa viimeisessä X-men -elokuvassa. Pelissä hänen ääninäyttelijänään toimii Alan Cumming.
Hän esiintyy myös pelissä Marvel: Ultimate Alliance, jossa hänen ääninäyttelijänään toimii Dee Bradley Baker.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1989 | Neil Ross | Pryde of the X-Men |  |  |
| 1995–1996 2001 2024 | Adrian Hough | X-Men X-Men ’97 |  | X-Men: Mutant Academy 2 |
| 2000–2003 | Brad Swaile | X-Men: Evolution |  |  |
| 2003 2006 | Alan Cumming |  | X-Men 2 | X-Men: The Official Game |
| 2004 2006 | Dee Bradley Baker |  |  | X-Men Legends II: Rise of Apocalypse Marvel: Ultimate Alliance |
| 2008–2009 | Liam O'Brien | Wolverine and the X-Men |  | Marvel Super Hero Squad |
| 2008 2011 | Yuri Lowenthal |  |  | Spider-Man: Web of Shadows X-Men: Destiny |
| 2016 2019 | Kodi Smith-Mcphee |  | X-Men: Apocalypse X-Men: Dark Phoenix |  |

↑  Matt McGloin: Marvel's Nightcrawler Retcon: Now Has Two Moms | Cosmic Book News cosmicbook.news. Viitattu 24.6.2024. (englanti)
Otokar

Otokar Otomotiv ve Savunma Sanayi A.Ş. on turkkilainen linja-autojen ja sotilasajoneuvojen valmistaja, jonka pääkonttori sijaitsee Arifiyessa.
Otokar kuuluu Koç Holdingille, jota hallitsee Koçin teollisuussuku. Suvun liiketoimet pani alulle Vehbi Koç vuonna 1926.[lähde? ]
Otokar aloitti linja-autojen valmistuksen vuonna 1963 Magirus-Deutzin lisenssillä.[lähde? ]
Koç Group osti yrityksen 1974. Vuonna 1980 Otokar aloitti nelivetomaastureiden valmistuksen Land Roverin lisenssillä.
Malleja:
Navigo (7-metrinen, esitelty vuonna 2000)
Vectio (9-metrinen, esitelty vuonna 2007)
Centro (minibussi, 2009)
Kent C (12-metrinen, 2010)
Doruk (Vectio) Electra (ensimmäinen turkkilainen sähköbussi, 2012)
Otokar Centro
Otokar e-Centro
Otokar Territo U
Otokar kent C
Otokar Vectio
Paper Lace

Paper Lace on brittiläinen popyhtye. Se perustettiin alun perin vuonna 1967 nimellä Music Box, mutta nimi Paper Lace otettiin käyttöön vasta Phil Wrightin liityttyä yhtyeeseen rumpaliksi ja päävokalistiksi. Yhtye on kotoisin Nottinghamista.
Paper Lace sai 1970-luvun puolessavälissä muutaman suuren hitin:
Keväällä 1974 single "Billy Don't Be a Hero" vietti kolme viikkoa brittilistan ykkösenä. Laulun aiheena käytettiin Vietnamin sotaa, mutta siitä huolimatta sen menestys jäi Yhdysvalloissa verrattain vähäiseksi. Kappale levytettiin suomeksi 1970-luvulla nimellä "Kaitsu ethän saa kuolla" (Leo Luoto) ja myöhemmin "Ville lupaa ja vanno" (Menneisyyden Vangit).
Single "The Night Chicago Died" oli menestys sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa. Se nousi Billboard-listan kärkisijalle. Suomessa laulusta tunnetaan myös iskelmälaulaja Vicky Rostin vuonna 1975 levyttämä käännöscover "Kun Chicago kuoli".
Loppuvuodesta 1974 listoille nousi "The Black-Eyed Boys".
Yhtyeen maine rakentuu pitkälti näiden laulujen varaan. Sen ainoat studioalbumit ovat Paper Lace and Other Bits of Material (1974) ja First Edition (1975). Tästä huolimatta se on jatkanut ajoittaisia esiintymisiään vuosikymmenen jälkeen.
Jäsenet

Michael Vaughn (s. 27. heinäkuuta 1950, Sheffield), kitara
Chris Morris (s. 1. marraskuuta 1944, Nottingham), kitara
Carlo Santanna (s. 29. kesäkuuta 1949, Englanti), kitara
Philip Wright (s. 9. huhtikuuta 1946, Nottingham), rummut ja laulu
Cliff Fish (s. 13. elokuuta 1949, Ripley), basso
Jonathan Arendt (s. 13. elokuuta 1949, Tokio), basso
http://www.carlopaulsantanna.com/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Papendrecht

| Papendrecht |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna

 Koordinaatit: 51.83°N, 4.69°E 
Provinssi:  Etelä-Hollanti
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Kees de Bruin
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10.77 km²
 – Maa:  9.47 km²
 – Josta vettä:  1.3 km² 
Väkiluku (1.2.2008):  31 616
 – Väestötiheys:  3339 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  3350-3356
 
 www.papendrecht.nl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Papendrecht on kunta ja kaupunki Alankomaissa Etelä-Hollannin provinssissa. Vuonna 2008 kaupungissa oli 31 616 asukasta ja väestötiheys on 3 339/km². Kunnan pinta-ala on 10,77 neliökilometriä, josta vettä on 1,3 km².
Pysyvät asukkaat saapuivat alueelle vuoden 1000 tienoilla. Ensimmäinen dokumentoitu maininta Papendrecht -nimestä on vuodelta 1105. Kaupunki perustettiin vuonna 1277, kun vesi oli saatu hallintaan ensimmäisten patojen ja tuulimyllyjen rakentamisen myötä. Ensimmäiset asukkaat elättivät itsensä pääasiassa muun muassa kalastuksella ja maanviljelyllä.
Papendrecht on tehnyt yhteistyötä saksalaisen Blombergin kaupungin kanssa vuodesta 1975 lähtien.
Kartta Papendrechtin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Papendrecht Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu (hollanniksi)
Uutisia Papendrechtistä (hollanniksi)
Papendrecht vuonna 1866.
Partenope

Partenope voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Partenope-luokka, Italian kuninkaallisen laivaston kahdeksan 1880- ja 1890-lukujen vaihteessa valmistetun aluksen muodostama torpedoristeilijäluokka
RN Partenope (1889), Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1889 vesillelaskettu Partenope-luokan torpedoristeilijä
RN Partenope, Italian kuninkaallisen laivaston Spica-luokan torpedovene toisessa maailmansodassa
Partenope, Georg Friedrich Händelin ooppera
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Partenope”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pajböle

Pajböle on pieni kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiön kirkonkylän eteläpuolella korkeiden mäkien ympäröimässä peltolaaksossa.
Pajbölen asutus sijaitsee hajallaan kylän peltojen reunoilla. Tasaista peltomaata rikkovat kallioiset metsäsaarekkeet. Puro Torsbölebäcken virtaa Pajbölen läpi itään. Maantie kiemurtelee vanhojen maatilojen vierestä pohjoiseen yhdistäen Pajbölen muuhun Kemiöön.
Pajböle mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvulla, jolloin kylässä on ollut kaksi taloa. Isojaon aikaan 1786 kylässä on ollut kolme taloa ja kaksi torppaa, jotka ovat sijainneet yhteisellä kylätontilla peltolaakson pohjoisreunalla. Asutus on isojaon jälkeen hieman hajaantunut ja vanha kylätontti on jäänyt tyhjäksi. 1900-luvun alussa kylään lohkottiin neljäs talo sekä yksi palstatila. Kylään syntyi 1900-luvun aikana uutta asutusta torpparilain ja siirtoväen asuttamisen myötä.
Osmo Ilmari Lampinen (dosentti)

Osmo Lampinen
Osmo Lampinen (9. marraskuuta 1948 – 7. huhtikuuta 2021) oli suomalainen dosentti ja valtiotieteen tohtori. Hänen väitöskirjansa käsitteli tieteen ja politiikan suhdetta sekä tutkimustiedon hyödyntämistä poliittisessa päätöksenteossa. Lampisesta kehkeytyi yhteiskunnallinen keskustelija, erityisalana koulutuspolitiikka. Tiedepolitiikka-lehden päätoimittajana hän toimi 1992–1999.
Osmo Lampinen vietti nuoruutensa Outo­kummussa. Ylioppilastutkinnon hän suoritti Lahden lyseossa vuonna 1968. Yliopisto-opinnot Lampinen suoritti Helsingin yliopistossa. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1992, ja hänen väitöskirjansa nimi oli The utilization of social science research in public policy.
Lampinen on työskennellyt opetusministeriön virkamiehenä. Hänen päätyökseen muodostui ammattikorkeakoulujen luominen ja perustaminen. Lampinen toimi myös sekä Vantaan väli­aikaisen ammatti­korkea­koulun että Humanistisen ammatti­korkea­koulun rehtorina.
Ammattikorkeakoulun luomistyö kiteytyi duaalimalliin, missä ammattikorkeakoulut ovat ammattisuuntautuneina tasavertaisia yliopistojen tieteellisen painotuksen kanssa. Duaalimalli sai vaikutteita sekä keskieurooppalaisista että amerikkalaisista korkeakoulujärjestelmistä. Työskentely OECD:n sihteeristössä (1982) loi perustan kansainväliselle näkemykselle.
Eräs merkkipaalu on Osmo Soininvaaran kanssa kirjoitettu teos Suomi 1980-luvulla, Pehmeän kehityksen tie. Kirjassa korostuvat ekologinen ja sosiaali­poliittinen näkökulma. Kansalais­palkan luominen oli siinä keskeisenä ajatuksena. Erityisen mielenkiinnon kohteena Lampisella on ollut Unkarin historia, yhteiskunta ja kulttuuri. Aiheesta hän kirjoitti teoksen unkarilaisista vähemmistöistä maan ulkopuolella.
Kirjallisuus

Lampinen Osmo. Romanian unkarilaiset, WSOY 1989
Lampinen Osmo. Mitkä kumman ammattikorkeakoulut? Tiedepolitiikka 2/1989.
Lampinen Osmo & Mäkelä Keijo. Laaja vai suppea ammattikorkeakoulu? Korkeakoulutettujen 60%:n tavoiteosuuden analyysi, ammattirakenne-ennakointi. Opetusministeriö, Korkeakoulu- ja tiedepolitiikan osasto, Muistio no 8, 1995.
Lampinen Osmo (toim.), Ammattikorkeakoulut vaihtoehto yliopistolle, Gaudeamus 1995
Lampinen Osmo & Savola Marita. Ammattikorkeakoulujen syntyvaiheet, Suomessa teoksessa Lampinen O. Ammattikorkeakoulut vaihtoehto yliopistolle, Gaudeamus 1995.
Lampinen Osmo. Higher professiona edeucation in USA. Opetusministeriö 1998.
Lampinen Osmo. Suomen koulutusjärjestelmän kehitys. Gaudeamus 2000.
Lampinen O. Unkarilaiset Itävalta-Unkarin seuraajavaltioissa. Teoksessa Huotari & Vehviläinen ”Unkari, maa, kansa, historia. Jyväskylä 2004.
Palmoli

| Palmoli |
| --- | --- |

Valtio:   Italia
Alue:  Abruzzo
Maakunta:  Chieti
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Giuseppe Rosario Masciulli
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  32,78 km²
Väkiluku (31.12.2017):  922
 – Väestötiheys:  28 as./km²
Postinumero:  66050
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Palmoli on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 922 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 980 asukasta.
Parhaat (kokoelmalevysarja)

Parhaat on Megamanian kokoelmalevysarja, jonka kaikki osat julkaistiin syyskuussa 2008. Levyt sisältävät kymmenen levy-yhtiön valitsemaa kappaletta kultakin artistilta.
Kokoelmien artistit

Aarne Tenkanen
Dave Lindholm
Freud Marx Engels & Jung
Hector
Hurriganes
Juice Leskinen
Kaseva
Leevi and the Leavings
Pelle Miljoona
Rauli Badding Somerjoki
Sleepy Sleepers
Tuomari Nurmio
Ultra Bra
Wigwam
Pak Kil-yon

Pak Kil-yon (kor. 박길연, Bak Gil-yeon; s. 1942/3) on pohjoiskorealainen diplomaatti ja poliitikko.
Pak aloitti diplomaattiuransa vuonna 1969 Myanmarissa. Hän toimi ensimmäisen kerran Pohjois-Korean pysyvänä YK-edustajana vuosina 1986–1996, minkä jälkeen hänestä tuli Pohjois-Korean varaulkoministeri. Pak palasi Pohjois-Korean pysyväksi YK-edustajaksi vuonna 2001. Vuonna 2008 hänen seuraajakseen tuli Sin Son-ho, jolloin Pak pääsi taas varaulkoministerin asemaan. 1. lokakuuta 2012 YK:n yleiskokouksessa puhuessaan hän syytti Etelä-Koreaa sekä Yhdysvaltoja vastakkainasettelusta ja varoitti pienenkin kipinän Korean niemimaalla voivan johtaa ydinsotaan. Vuonna 2019 Etelä-Korean hallinto oletti Pakin olevan eläkkeellä, koska hän ei ollut esiintynyt julkisuudessa yli viiteen vuoteen.
Paholaiskolibrit

| Paholaiskolibrit |
| --- | --- |
 Calothorax lucifer
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Paholaiskolibrit Calothorax  G.R. Gray, 1840
Katso myös
   Paholaiskolibrit Wikispeciesissä   Paholaiskolibrit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paholaiskolibrit (Calothorax) on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kaksi neoarktisella alueella elävää lajia.
Paholaiskolibrilajit

Paholaiskolibri (Calothorax lucifer)
Kaunokolibri (Calothorax pulcher)
Painajainen (sarjakuvahahmo)

| Painajainen |
| --- | --- |
 Painajainen, painajaismaisen ulottuvuutensa kiistämätön herra
Luoja(t):  Stan Lee & Steve Ditko
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Strange Tales #110 (heinäkuu 1963),
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Ei tiedossa
Status:  Aktiivinen
Voimat:  Ulottuvuutensa suvereeni hallinta, uniin tunkeutuminen
Painajainen on Marvel-kustantamon luoma yliluonnollinen olento, joka on esiintynyt pääasiallisesti Tohtori Oudon vihollisena. Hahmon loivat Stan Lee ja Steve Ditko. Painajaisen ensiesiintyminen tapahtui Strange Tales -lehden numerossa 110 (heinäkuu 1963), joka oli sama numero, missä Tohtori Outo esiintyi ensimmäisen kerran.
Suomessa Painajainen esiintyi ensimmäisen kerran Kostajat-lehden numerossa 1 (1975).