stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Václav Nedomanský
Ura > Pelaajaura > Tšekkoslovakia

Nedomanský pelasi juniorina SHK Hodonínin joukkueessa. Ammattilaistasolla hän debytoi kaudella 1963–1964 Slovan Bratislavan riveissä Tšekkoslovakian jääkiekkoliigassa. Ensimmäisellä kaudellaan hän teki 31 ottelussa 20 maalia.
Nedomanský edusti koko kotimaassa pelaamansa ajan Slovania. Yhteensä hän pelasi joukkueen riveissä 320 ottelua, joissa teki 354 maalia ja yhteensä 440 tehopistettä. Hän voitti liigan pistepörssin neljästi, kausina 1966–1967, 1970–1971, 1971–1972 sekä 1973–1974.
Vuosien 1965–1974 välisenä aikana Nedomanský edusti Tšekkoslovakian maajoukkuetta jokaisissa maailmanmestaruuskilpailuissa sekä olympialaisissa pelaten yhteensä 220 maaottelua, joissa hän teki 163 maalia.
Vuoden 1969 MM-kilpailuissa Tšekkoslovakian ja Neuvostoliiton keskinäiset ottelut olivat kuumia tapahtumia edellisenä vuonna tapahtuneen Tšekkoslovakian miehityksen vuoksi. Vaikka Neuvostoliitto voitti maailmanmestaruuden, voitti Tšekkoslovakia molemmat keskinäiset ottelut ja jälkimmäisessä, lukemiin 4–3 päättyneessä ottelussa Nedomanský teki joukkueensa toisen maalin.
Tšekkoslovakia voitti Prahassa 1972 maailmanmestaruuden ensi kertaa 23 vuoteen. Nedomanský teki turnauksessa yhdeksän maalia ja sai kuusi syöttöpistettä, millä hän oli joukkueensa paras pistemies yhdessä Jan Klapáčin kanssa. Hän teki neljä maalia ensimmäisessä ottelussa Sveitsiä vastaan sekä yhden maalin Ruotsia, Länsi-Saksaa ja toisella ottelukierroksella Sveitsiä vastaan. Toisen Ruotsi-ottelunsa Tšekkoslovakia voitti 2–0 ja siinä Nedomanský oli ensimmäisen maalin syöttäjä sekä teki itse toisen maalin. Tšekkoslovakia varmisti maailmanmestaruuden voittamalla Neuvostoliiton 3–2 ja Nedomanský teki ottelun avausmaalin.
Nedomanský oli joukkueensa paras pistemies MM-kisojen 1972 lisäksi Tukholman MM-kisoissa 1970 (10 + 7) ja Sapporon olympialaisissa 1972 (8 + 3) sekä teki 8–10 maalia myös vuosien 1969, 1971, 1973 ja 1974 MM-kilpailuissa.
Ura > Pelaajaura > Pohjois-Amerikka

Pelattuaan siihen saakka koko pääsarjauransa Slovan Bratislavassa Nedomanský siirtyi kaudeksi 1974–1975 Pohjois-Amerikkaan, WHA-liigassa pelanneeseen Toronto Torosiin. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 78 ottelua, joissa teki 41 maalia sekä 40 syöttöpistettä. Seuraavalla kaudella, 1975–1976, Nedomanský voitti WHA:n herrasmiespelaajalle annettavan Paul Daneau Trophyn.
Kausi 1976–1977 oli Nedomanskýn viimeinen kokonainen WHA:ssa. Hän edusti Birmingham Bullsia 81 ottelussa tehden tehot 36+33=69. Seuraavan kauden hän aloitti Bullsissa, jossa ehti pelata 12 peliä ennen siirtymistään NHL-joukkue Detroit Red Wingsiin. Tulokaskaudellaan Detroitissa Nedomanský teki 63 runkosarjaottelussa 28 tehopistettä sekä seitsemässä pudotuspeliottelussa kahdeksan tehopistettä.
Ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan NHL:ssä Nedomanský teki 80 ottelussa tehot 38+35=73. Tämän jälkeen hän jatkoi Detroitissa vielä seuraavien kolmen kauden ajan. Kaudeksi 1982–1983 Nedomanský siirtyi New York Rangersiin, jossa pelasi 35 ottelua tehoin 12+8=20. Kesken kauden hän siirtyi St. Louis Bluesiin, jossa pelasi 22 peliä tehden kaksi maalia ja yhdeksän syöttöpistettä. Kauden jälkeen Nedomanský lopetti pelaajauransa.
Ura > Pelaajauran jälkeen

Neljä kautta pelaajauransa päättymisen jälkeen Nedomanský siirtyi saksalaisen Schwenninger ERC:n päävalmentajaksi. Hän toimi kyseisessä pestissä kolme kautta, jonka jälkeen vaihtoi yhdeksi kaudeksi itävaltalaiseen Innsbrucker EV:hen.
Vuodesta 1992 lähtien Nedomanský on toiminut eri NHL-seurojen kykyjenetsijänä. Vuoteen 2006 asti hän toimi Los Angeles Kingsin Euroopan kykyjenetsijänä. Tämän jälkeen hän toimi kymmenen vuoden ajan Nashville Predatorsissa. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi Vegas Golden Knightsin palvelukseen.
Saavutukset

jääkiekon maailmanmestaruus vuonna 1972.
Olympiahopea vuoden 1968 talviolympialaisissa.
Olympiapronssi vuoden 1972 talviolympialaisissa.
Valinta maailmanmestaruuskisojen tähdistökentälliseen vuosina 1969, 1970 ja 1974.
Valinta parhaaksi hyökkääjäksi MM-kisoissa 1974.
Valinta kansainvälisen jääkiekkoliiton Hall of Fameen vuonna 1997.
Paul Darneu Trophy
Pikkarala

| Pikkarala |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Pikkarala korostettuna.
Kaupunki:  Oulu
Suuralue:  Maikkulan suuralue
Kaupunginosa nro:  35
Väkiluku:  406  31.12.2023
Työpaikkoja:  32 kpl   (31.12.2011)
Osa-alueet:  Asemakylä, Vasankangas, Pikkaraisenkylä, Pukki
Pikkarala on yksi Oulun kaupunginosista. Maastoltaan Pikkarala on pääosin mäntykangasta. Oulujoen alavimmat rannat on suurimmaksi osaksi otettu maanviljelyskäyttöön. Pikkarala sijaitsee Maikkulan suuralueella aivan Oulun ja Muhoksen kunnanrajan tuntumassa. Vuoteen 1965 saakka Pikkarala kuului lakkautettuun Oulujoen kuntaan. Kaupunginosa lienee saanut nimensä Pikkaraisen suvun mukaan.
Pikkaralan hiekkaisista harjuista on kaivettu tuhansia kuutioita hienoa hiekkaa maanteiden ja rautateiden pengermateriaaliksi. Laajat entiset soranottoalueet Oulu–Kontiomäki-rautatien varressa ja asemanseudulla ovat yhä nähtävissä. Pikkaralassa toimii Pikkaralan koulu, Weberin tiilitehdas ja Shell-huoltoasema. Pikkaralan pohjavedestä pumpataan suuria määriä vettä ympäri Oulua.
Liikenne

Pikkarala sijaitsee Oulujoen etelärannalla valtatien 22 sekä Oulu–Kontiomäki-rautatien varrella. Alueen pääväylä on valtatie 22. Asutus on keskittynyt valtatieltä haarautuvien yhdys- ja taajamateiden varsille. Kevyen liikenteen väyliä ei ole. Kylästä lähtee tieyhteys Kempeleen Juurussuon kylään sekä Tyrnävän Murtoon.
Koskilinjojen paikallisliikenteen vuorot liikennöivät Pikkaralaan päivittäin. Pikkaralasta oli aiemmin myös lossiyhteys Oulujoen ylitse Lapinkankaan kaupunginosaan: 1930-luvulla alkanut lossiliikenne päättyi syksyllä 2021, ja lossi romutettiin 2023. Pikkaralan lossina tunnetun lautta-aluksen korvaamista kiinteällä siltayhteydellä on suunniteltu alustavasti.
Muhoksen ja Pikkaralan välinen pyörätie valmistui kesällä 2008.
Liikenne > Rautatieliikenne

Rautateiden henkilöliikenteen pysähdykset poistettiin Pikkaralasta 1980-luvulla lättähattuliikenteen päättyessä. Pikkaralan ratapiha siirtyi kauko-ohjaukseen vuonna 1996, aseman miehitys loppui vuonna 1985. Nykyisin vanha asemarakennus on yksityisasuntona, ja liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan Oulusta käsin. Pikkaralan asema-alueella on hyväkuntoisia, alun perin rautatiehenkilökunnalle tarkoitettuja rakennuksia. Nykyisin nämä rakennukset ovat yksityisasuntoina.
Osa-alueet > Pikkaralan Asemakylä

Rautatien ja valtatien väliselle alueelle muodostunut Pikkaralan Asemakylä muodostaa pienen, noin sadan hengen kyläyhteisön. Kylä on muodostunut Asemakyläntien ja valtatien varrelle.
Osa-alueet > Pikkaraisenkylä

Kaupunginosan eteläosassa sijaitseva Pikkaraisenkylä on muodostunut pääasiassa valtatien ja Oulujoen väliselle harjannealueelle. Kylä sijaitsee peltomaiseman keskellä, ja sen rakennuskanta käsittää sekä uusia omakotitaloja että vanhoja maataloja.
Osa-alueet > Pukki

Pukin kyläalue on pääasiassa sijoittunut rinteille rantapeltojen yläpuoliselle alueelle Pukintien varrelle.
Osa-alueet > Vasankangas

Valtatien ja Oulujoen välillä sijaitseva Vasankankaan kyläalue on muodostunut pelto- ja metsämaisemaa halkovan Vasankankaantien ja sen sivutien varrelle. Vasankankaalla toimi koulun vieressä kyläkauppa 1930-luvulta lähtien. Kauppa lakkautettiin sotien jälkeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pikkarala Wikimedia Commonsissa
Oulun kaupunginosat ja suuralueet
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Suuralueet | Kaupunginosat |  |
| 1. Keskusta | I Pokkinen • II Vaara • III Vanhatulli • IV Hollihaka • V Leveri • Myllytulli • Intiö • Raksila |  |
| 2. Höyhtyä | Höyhtyä • Karjasilta • Lintula • Mäntylä • Nokela |  |
| 3. Oulunsuu | Kontinkangas • Oulunsuu • Peltola • Värttö |  |
| 4. Kaukovainio | Hiironen • Kaukovainio |  |
| 5. Nuottasaari | Limingantulli • Nuottasaari • Äimärautio |  |
| 6. Kaakkuri | Kaakkuri • Kiviniemi • Metsokangas • Perävainio |  |
| 7. Maikkula | Hangaskangas • Heikkilänkangas • Iinatti • Juurusoja • Knuutila • Maikkula • Madekoski • Pikkarala |  |
| 8. Tuira | Hietasaari • Koskikeskus • Pikisaari • Toppilansaari • Tuira • Vihreäsaari |  |
| 9. Puolivälinkangas | Isko • Puolivälinkangas • Pyykösjärvi • Takalaanila • Välivainio |  |
| 10. Koskela | Alppila • Koskela • Taskila • Toppila |  |
| 11. Pateniemi | Rajakylä • Pateniemi • Herukka |  |
| 12. Kaijonharju | Kaijonharju • Kuivasjärvi • Liikanen • Linnanmaa • Ritaharju |  |
| 13. Myllyoja | Haapalehto • Hintta • Kirkkokangas • Kynsilehto • Laanila • Myllyoja • Parkkisenkangas |  |
| 14. Sanginsuu | Lapinkangas • Sanginjoki • Sanginsuu • Ulkosanki |  |
| 15. Korvensuora | Heikinharju • Korvenkylä • Korvensuora • Rusko • Ruskonselkä • Saviharju • Talvikangas |  |
| 16. Ylikiiminki | Jolos • Nuoritta • Vepsä • Vesala • Vuotto • Ylikiiminki |  |
| 17. Hiukkavaara | Haukkasuo • Hiukkavaara • Kivikkokangas · Niiles • Puolukkakangas • Saarela • Vanha Hiukkavaara |  |
| 20. Haukipudas | Haukipudas • Jokikylä • Martinniemi |  |
| 21. Kello | Kalimenkylä • Kello |  |
| 30. Kiiminki | Alakylä • Hannus • Huttukylä • Kiiminki |  |
| 31. Jääli | Jäälinkylä • Välikylä |  |
| 40. Oulunsalo | Kylänpuoli • Oulunsalo • Salonpää |  |
| 50. Yli-Ii | Pahkala • Tannila • Yli-Ii |  |
Lossi.
Muhos–Pikkarala-pyörätie ennen päällystämistä, näkymä länteen eli Pikkaralaan päin.
Ylikainuun kunta

| Ylikainuun kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Norrbottenin lääni
Maakunta:  Norrbotten
Keskustaajama:  Ylikainuu
Kuntakoodi:  2513
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  2 764,52 km²
Väkiluku (31.12.2021)  ():  3 252
 – Väestötiheys:  1,2 as./km²
 
 www.overkalix.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ylikainuun kirkonkylä.
Posjärvin hillasuo.
Napapiiri kulkee kunnan halki.
Ylikainuun kunta (ruots. Överkalix kommun) on Norrbottenin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Norrbotteniin. Kunnan keskustaajama on Ylikainuu.
Kunnan maapinta-ala on 2 764,52 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 3 252 henkeä (31.12.2021).
Vuonna 2007 kunnassa oli 11,45 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 0,4 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Ylikainuun pitäjä erotettiin Kainuun pitäjästä vuonna 1637. Ylikainuun rajoja ei muutettu vuosien 1952 ja 1971 kuntauudistuksissa. Kunnan rajat ovat olleet samat vuodesta 1870 lähtien, jolloin osa kunnasta liitettiin vasta perustettuun Korpilompolon maalaiskuntaan.
Väestönkehitys

| Ylikainuun kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 9 214 | 9 214 |
| 1955 | 1955 |    | 9 065 | 9 065 |
| 1960 | 1960 |    | 8 598 | 8 598 |
| 1965 | 1965 |    | 7 518 | 7 518 |
| 1970 | 1970 |    | 6 036 | 6 036 |
| 1975 | 1975 |    | 5 462 | 5 462 |
| 1980 | 1980 |    | 5 083 | 5 083 |
| 1985 | 1985 |    | 4 840 | 4 840 |
| 1990 | 1990 |    | 4 744 | 4 744 |
| 1995 | 1995 |    | 4 560 | 4 560 |
| 2000 | 2000 |    | 4 206 | 4 206 |
| 2005 | 2005 |    | 3 872 | 3 872 |
| 2010 | 2010 |    | 3 611 | 3 611 |
| 2015 | 2015 |    | 3 395 | 3 395 |
| 2020 | 2020 |    | 3 289 | 3 289 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 359 | 10,6 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 35 | 1,0 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 214 | 6,3 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 2 787 | 82,1 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 90 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,5 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 2,5 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 105 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,1 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 159 170 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 59 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 14,5 %
18–64-vuotiaat: 54,3 %
65 vuotta täyttäneet: 31,2 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 9,8 | 9,3 |
|   | jalostus | 18,7 | 19,1 |
|   | palvelut | 68,7 | 68,8 |
|   | tuntematon | 2,8 | 2,8 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 1 489 | 1 520 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 98,0 |  |
Taajamat

Kunnassa on 3 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 46,4 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 1 937 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Ylikainuu (ruots. Överkalix) | 975 |
| 2 | Tallvik | 434 |
| 3 | Svartbyn | 265 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Taajamat > Entiset taajamat

Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Grelsbyn
Gyljen
Jokk
Lansjärv
Vännäsberget
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Alsån (suom. Aalisjoki)
Boheden (suom. Puuhaija)
Gyljen (suom. Jyliä)
Hedensbyn (suom. Haija)
Jockfall (suom. Jokinkylä)
Lansjärv (suom. Lanttijärvi)
Norra Tallvik
Nybyn (suom. Niapyyni)
Vännäsberget
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Lomträsk
Muita paikkakuntia

Kälvudden
Rödupp (suom. Rovasaari tai Röötuppi)
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Ylikainuun kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 |  |
|   | Keskustapuolue | 6 | 6 | 6 | 6 | 5 | 6 | 6 | 6 | 6 | 6 | 5 | 5 | 7 | 4 |  |
|   | Liberaalit | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 0 | 0 |  |
|   | Kristillisdemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 0 |  |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 18 | 18 | 19 | 20 | 20 | 19 | 19 | 19 | 17 | 18 | 18 | 18 | 13 | 14 |  |
|   | Vasemmistopuolue | 5 | 5 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 5 | 6 | 5 | 5 | 5 | 7 | 3 |  |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 2 |  |
|   | Muut | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
|   | Yhteensä  | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 25 |  |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunnassa on yksi piiri, Ylikainuun piiri (Överkalix distrikt).
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Överkalix
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Lansjärvs kbfd* (Överkalix övre kbfd)
Överkalix
Överkalix kbfd* (Överkalix nedre kbfd)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ylikainuun kunnan kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Överkalix kommun – Kunta- ja pitäjäjaon kehitys on käännöstä kuntaa ja pitäjää koskevista artikkeleista.
Norrbottenin läänin kunnat
Käännös suomeksi
Urheiluvuosi 2019

Urheiluvuosi 2019 käsittelee vuoden 2019 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Yleiskilpailut

Talviuniversiadit 2.–12.3. Krasnojarskissa, Venäjällä.
Special Olympics -kesäkisat 14.–21.3. Abu Dhabissa, Arabiemiraateissa.
Euroopan kisat 21.–30.6. Minskissä, Valko-Venäjällä.
Kesäuniversiadit 3.–14.7. Napolissa, Italiassa.
Pan-Amerikan kisat 26.7.–11.8. Limassa, Perussa.
Afrikan kisat 19.–31.8. Rabatissa, Marokossa.
Alppihiihto

Maailmanmestaruuskilpailut 5.–17.2. Åressa, Ruotsissa. Kisaohjelmaan kuului yksitoista kilpailua. Kahteen kultamitaliin ylsivät Norja, Sveitsi ja Yhdysvallat, ja kaikkiaan mitaleille pääsi kymmenen maata. Yhdysvaltain Mikaela Shiffrin voitti kaksi henkilökohtaista kultamitalia ja Sveitsin Wendy Holdener kaksi kultamitalia, joista toisen joukkuekilpailusta. Ranskan Johan Clareysta tuli MM-kisahistorian vanhin mitalisti, kun hän saavutti supersuurpujottelussa hopeaa 38-vuotiaana.
Amerikkalainen jalkapallo

Super Bowl LIII 3.2. Atlantassa, Yhdysvalloissa. New England Patriots voitti Los Angeles Ramsin 13–3. Ottelun pistemäärä oli Super Bowl -historian pienin. Patriots nousi kuudennella voitollaan kaikkien aikojen voittotilastossa jaetulle ykkössijalle Pittsburgh Steelersin kanssa. Patriotsin pelinrakentaja Tom Brady sai ennätyksellisen kuudennen Super Bowl -voittonsa. Ottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Patriotsin laitahyökkääjä Julian Edelman.
Ammunta

Haulikkoammunnan maailmanmestaruuskilpailut 30.6.–11.7. Lonatossa, Italiassa.
Ilma-aseammunnan Euroopan-mestaruuskilpailut 16.–25.3. Osijekissa, Kroatiassa.
Haulikkoammunnan Euroopan-mestaruuskilpailut 5.–16.9. Lonatossa, Italiassa.
Kivääri- ja pistoolilajien Euroopan-mestaruuskilpailut 12.–26.9. Bolognassa ja Tolmezzossa, Italiassa.
Ampumahiihto

Maailmanmestaruuskilpailut 7.–17.3. Östersundissa, Ruotsissa. Kisaohjelmaan kuului kaksitoista kilpailua, kun miesten ja naisten yhteinen pariviesti oli ensi kertaa ohjelmassa. Norja oli menestynein maa viidellä kultamitalilla, joista neljä tuli viesteistä. Kaikkiaan mitaleille ylsi kymmenen maata. Johannes Thingnes Bø voitti neljä kultamitalia ja Marte Olsbu Røiseland kolme.
Euroopan-mestaruuskilpailut 18.–24.2. Minskissä, Valko-Venäjällä. Norjan Tarjei Bø voitti kaksi kultamitalia ja yhden hopean. Ruotsin Mona Brorsson voitti kaksi kultaa, joista toisen viestissä.
Maailmancupkausi 2018–2019 päättyi 24.3. Holmenkollenilla. Miesten kokonaiskilpailun voitti norjalainen Johannes Thingnes Bø, joka voitti 16 osakilpailua. Naisten kokonaiskilpailun voitti italialainen Dorothea Wierer.
Autourheilu

Rallin maailmanmestaruuskausi alkoi 24.–27.1. ajetulla Monte Carlon rallilla. Kauden aikana oli tarkoitus ajaa 14 osakilpailua mutta viimeisenä ohjelmassa marraskuussa ollut Australian ralli peruttiin metsäpalojen vuoksi. Mestaruuden voitti Toyotalla ajanut virolainen Ott Tänak ja merkkimestaruuden vei Hyundai.
Formula 1:n maailmanmestaruuskausi alkoi 17.3. Australian Grand Prix'llä. Kauteen kuului 21 osakilpailua. Brittiläinen Mercedes-kuljettaja Lewis Hamilton voitti uransa kuudennen maailmanmestaruuden ja toiseksi sijoittui Hamiltonin suomalainen tallitoveri Valtteri Bottas. Kolmas oli alankomaalainen Red Bull -kuljettaja Max Verstappen. Tallimestaruuden voitti Mercedes.
Baseball

World Series 22.–30.10. Washington Nationals voitti loppuottelusarjassa Houston Astrosin otteluvoitoin 4–3 ja saavutti ensimmäisen mestaruutensa. Ensimmäistä kertaa seitsemän ottelun loppuottelusarjassa kaikki voitot menivät vierasjoukkueelle.
Biljardi

Snookerin maailmanmestaruusturnaus 20.4.–6.5. Sheffieldissä, Englannissa. Judd Trump voitti loppuottelussa John Higginsin 18–9.
Snookerin UK Championship 26.11.–8.12. Yorkissa, Englannissa. Kiinalainen Ding Junhui voitti loppuottelussa skotlantilaisen Stephen Maguiren 10–6. Mestaruus oli Dingin uran kolmas.
Poolin Mosconi Cup 25.–28.11. Las Vegasissa, Yhdysvalloissa. Yhdysvallat voitti Euroopan pistein 11–8. Turnauksen arvokkaimpana pelaajana palkittiin toisena peräkkäisenä vuonna Skyler Woodward.
Curling

Naisten maailmanmestaruuskilpailut 16.–24.3. Silkeborgissa, Tanskassa. Loppuottelussa Sveitsi voitti Ruotsin 8–7 ylimääräisen pään jälkeen. Pronssiottelussa Etelä-Korea voitti Japanin 7–5 ja saavutti kaikkien aikojen ensimmäisen curlingin MM-mitalinsa.
Miesten maailmanmestaruuskilpailut 30.3.–7.4. Lethbridgessä, Kanadassa. Loppuottelussa Ruotsi, kapteeninaan Niklas Edin, voitti Kanadan 7–2. Pronssiottelussa Sveitsi voitti Japanin 8–4.
Sekaparien maailmanmestaruuskilpailut 20.–27.4. Stavangerissa, Norjassa. Loppuottelussa Ruotsi voitti Kanadan 6–5 ja pronssiottelussa Yhdysvallat voitti Australian 5–4.
Sekajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut 12.–19.10. Aberdeenissa, Skotlannissa. Loppuottelussa Kanada voitti Saksan 6–5 ja pronssiottelussa Norja voitti Etelä-Korean 6–5.
Euroopan-mestaruuskilpailut 16.–23.11. Helsingborgissa, Ruotsissa. Miesten loppuottelussa Ruotsi voitti Sveitsin 9–3 ja naisten loppuottelussa Ruotsi voitti Skotlannin 5–4.
Darts

PDC-liiton maailmanmestaruuskilpailut 13.12.2018–1.1.2019 Lontoossa, Isossa-Britanniassa. Alankomaiden Michael van Gerwen voitti uransa kolmannen maailmanmestaruuden. Loppuottelussa hän voitti isäntämaan Michael Smithin lukemin 7–3.
PDC-liiton maailmanmestaruuskilpailut 13.12.2019–1.1.2020 Lontoossa, Isossa-Britanniassa. Englantilainen Fallon Sherrock voitti ensimmäisenä naisena ottelunsa MM-kilpailuissa. Hän voitti myös toisen ottelunsa ja putosi jatkosta kolmannella kierroksella.
Freestylehiihto

Maailmanmestaruuskilpailut yhdessä lumilautailun MM-kilpailujen kanssa 1.–10.2. Park Cityssä ja Deer Valleyssä, Yhdysvalloissa. Kanada ja Ranska voittivat freestylehiihdossa kolme kultamitalia. Kanadan Mikaël Kingsbury oli paras kumparelaskussa ja parikumpareissa. Naisten slopestylekilpailu peruttiin vaikeiden sääolosuhteiden vuoksi.