stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Charles Piazzi Smyth
Smythin kirjoittamat kirjat

Charles Piazzi Smyth: Description of New or Improved Instruments for Navigation and Astronomy.  Edinburgh:  Neill & Co., Printers, 1855.
Charles Piazzi Smyth: Teneriffe, An Astronomer's Experiment: or, Specialities of a Residence Above the Clouds.  Lontoo:  L. Reeve, 1858.  Teoksen verkkoversio.
Charles Piazzi Smyth: Three Cities in Russia.  Lontoo:  L. Reeve, 1862.
Charles Piazzi Smyth: The Our Inheritance in the Great Pyramid.  (Julkaisseet myöhemmin uusina painoksina monet kustantajat, usein nimellä The Great Pyramid: Its Secrets and Mysteries Revealed)  Lontoo:  A. Strahan, 1864.  Teoksen verkkoversio.
Charles Piazzi Smyth: Life and Work at the Great Pyramid During the Months of January, February, March, and April, A.D. 1865; With a Discussion of the Facts Ascertained.  Edinburgh:  Edmonston and Douglas, 1867.  Teoksen verkkoversio.
Charles Piazzi Smyth: On the Antiquity of Intellectual Man: From a Practical and Astronomical Point of View.  Edinburgh:  Edmonston and Douglas, 1868.  Teoksen verkkoversio.
Charles Piazzi Smyth: Madeira Spectroscopic: Being a Revision of 21 Places in the Red Half of the Solar Visible Spectrum with a Rutherfurd Diffraction Grating, at Madeira ... During the Summer of 1881.  Edinburgh:  W. & A. K. Johnston, 1882.
Charles Piazzi Smyth: New Measures of the Great Pyramid.  London:  R. Banks, 1884.
Aiheesta muualla

Charles Piazzi Smythe History of Astronomy in South Africa.
C. Piazzi Smyth, Charles Taze Russell and the Great Pyramid of Gizeh web.archive.org.
Amazing Pyramid "Facts" catchpenny.org.
A Guide to Edinburgh's Popular Observatory Astronomical Society of Edinburgh.
A Brief History of the Apocalypse: 1701-1970 Modern Times abhota.info.
Charles Piazzi Smyth - Teneriffe Still Photograph Archive. George Eastman House.
Astronomers Royal For Scotland: Summary of Archives The Royal Observatory, Edinburgh.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Scientific illustrators  Musée d'Orsay  Photographers' Identities  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Archaeology Data Service  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef 2 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Charles Piazzi Smyth
Kello yhden tykin laukaiseminen vuonna 1861
α Piscium nähtynä Edinburghista (yläkuvassa) ja Alta Vistasta 3300 metrin korkeudelta (alakuvassa). Kaksoistähden komponenttien välinen kulmaetäisyys on 3,5″ ja Airyn kiekon halkaisija 1,5″
Smythin teoksessa Our Inheritance in the Great Pyramid (1877) esiintyvä kaaviokuva, johon on merkitty joitakin hänen mittaustuloksiaan Kheopsin pyramidista sekä niihin perustuvia kronologisia määrityksiä
Smythin hautamuistomerkki Sharowin hautausmaalla: pyramidi, jonka huipulla on risti
Käännös suomeksi
Gösta Folke

| Gösta Folke |
| --- | --- |
 Gösta Folke (vas.) vuonna 1962.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Gösta Gottfrid Folke
Syntynyt: 10. joulukuuta 1913 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 14. huhtikuuta 2008 (94 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  näyttelijä, teatteriohjaaja, teatterinjohtaja
Puoliso:  Agneta Prytz (vih. 1947)
Aiheesta muualla
IMDb
Gösta Gottfrid Folke (10. joulukuuta 1913 Tukholma – 14. huhtikuuta 2008 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Hän aikoi alun perin papiksi, mutta osallistui opiskeluaikanaan Uppsalassa ylioppilasteatterin toimintaan ja ohjasi Leksandissa Himlaspelet-nimisen näytelmän, joka saavutti suurta menestystä. Alf Sjöberg kiinnitti tällöin huomionsa Folkeen ja teki tästä avustajansa. Folke ohjasi itsekin muutamia elokuvia. Vuosina 1951–1957 hän toimi Uppsalan kaupunginteatterin johtajana ja 1960–1977 hän johti Malmön kaupunginteatteria.
Folke oli vuodesta 1947 naimisissa näyttelijä Agneta Prytzin kanssa. Hän menehtyi heinäkuussa 2008 noin kolme kuukautta Folken kuoleman jälkeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gösta Folke Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Sāriputta

Sariputta-patsas
Sāriputta (paali), ( sanskrit : शारिपुत्र ; tiibetiksi: ཤཱ་རིའི་བུ་) oli yksi Buddhan parhaista opetuslapsista.
Häntä pidetään ensimmäisenä Buddhan kahdesta suurimmasta miespuolisesta opetuslapsesta, joista toinen oli Moggallāna. Śāriputtalla oli keskeinen johtajarooli Buddhan palveluksessa. Śāriputtaa pidetään tärkeänä ja viisaana Buddhan opetuslapsena, erityisesti Theravada-buddhalaisuudessa. Śāriputta tunnettiin tiukasta buddhalaisten luostarisääntöjen noudattamisesta sekä viisaudesta ja opetuskyvystään.
Ensimmäisenä pääoppilaana Śāriputtan tehtävänä oli Buddhan opetusten systematisointi ja analysointi. Buddhalaisessa kaanonissa näkyy usein Śāriputtan esittävän Buddhalle kysymyksiä ja pyytävän Buddhaa opettamaan, sekä itsensä selventävän asioita ja kyselevän opetuslapsilta, joissakin tapauksissa näennäisesti testatakseen opetuslasten tietoja.
Uppsalan kaupunginteatteri

Uppsalan kaupunginteatterin rakennus valmistui vuonna 1951. Sen on suunnitellut Gunnar Leche.
Uppsalan kaupunginteatteri (ruots. Uppsala stadsteater; vuosina 1951–1982 Upsalan-Gävlen kaupunginteatteri, 1982–2007 Upsalan kaupunginteatteri) on Ruotsin Uppsalassa sijaitseva vuonna 1951 perustettu teatteri. Sen ensimmäisenä johtajana toimi Gösta Folke. Vuonna 1954 teatterissa sai Ruotsin-ensiesityksensä Samuel Beckettin Huomenna hän tulee.
Teatterissa on vuosittain noin 80 000 kävijää. Näyttämöitä on neljä: Stora scenen (530 paikkaa), Lilla scenen (160), Ettan (100) ja Intiman (50).
Johtajia

1951–1957: Gösta Folke
1961–1964: Frank Sundström
1964–1974: Palle Granditsky
1991–1997: Finn Poulsen
1997–2007: Stefan Böhm
2007–2016: Linus Tunström
2016–2024: Petra Brylander
2024– Rikard Lekander
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uppsalan kaupunginteatteri Wikimedia Commonsissa
Teatterin verkkosivut (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Maantieteelliset:  MusicBrainz place
Lehmus

Lehmus tarkoittaa seuraavaa:
lehmukset (Tilia), kasvisuku
Lehmus, suomalainen kirjankustantamo, per. 1960
Sukunimi

Lehmus on seuraavien henkilöiden nimi:
Antti Lehmus (k. 1938), Neuvostoliitossa toiminut suomalaissyntyinen kommunistipoliitikko
C. L. Lehmus (1780–1863), saksalainen matemaatikko
Esko Lehmus (1919–2000), suomalainen kustannustoimittaja ja mainostoimisto Mainos Lehmuksen ja kustantamo Lehmuksen perustaja
Heikki Lehmus (1884–1939), suomalainen toimittaja ja toimitussihteeri
Jaakko Lehmus (1913–2006), suomalainen yritysjohtaja, Kemira Oy:n varapääjohtaja
Joona Lehmus (s. 2002), suomalainen jääkiekkoilija
Jouko Lehmus (1935–2017), suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
Juho Lehmus (1858–1918), suomalainen suutari ja SDP:n kansanedustaja
Kaarle (Kalle) Lehmus (1907–1987), suomalainen eversti
Kerttu Lehmus (s. 2005), suomalainen jääkiekkoilija
Kyösti Lehmus (1871–1940), suomalainen latoja, runoilija ja arkkiveisujen tekijä
Matti Lehmus (s. 1974), suomalainen yritysjohtaja
Orvo Lehmus (1914–2007), suomalainen yritysjohtaja ja teollisuusneuvos, Unilever-yhtiöiden pääjohtaja 1963–1978
Ville Lehmus (1936–2024), suomalainen pesäpalloilija
Väinö Lehmus (1886–1936), suomalainen koomikko, kuplettilaulaja ja elokuvanäyttelijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lehmus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hullu – hullumpi – yläaste

| Hullu – hullumpi – yläaste |
| --- | --- |

Tyyli:  komedia, animaatio
Kestoaika:  4–23 minuuttia
Luoja(t):  Tuomas Toivainen
Pääosissa:   Tuomas Toivainen  Ville-Veikko Mikkonen  Eelis Saurio  Henna Sarajärvi  Malla Ylijurva 
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Yle TV2, Yle Areena
Esitetty:  2015-7-2929. heinäkuuta 2015 –  2024-4-2323. huhtikuuta 2024
Tuotantokausia:  6
Jaksoja:  40
Ikäraja:    
Sisältömerkintä:    
Tuotanto
Tuottaja(t):  Zero Tuonela
Vastaava(t) tuottaja(t):  Tuomas Toivainen
Ohjaaja(t):  Tuomas Toivainen
Käsikirjoittaja(t):  Tuomas Toivainen (pääkäsikirjoittaja, kaudet 1-6), Vili Jauhiainen (kaudet 5-6)
Säveltäjä(t):  Tuomas Toivainen  Tommi Levy   Kalle Koivisto
Tuotantoyhtiö(t):  Yle Lapset ja nuoret  Animagency  Tarinapaja Oy
Palkinnot
Voitetut:  Koura-palkinto Lasten- ja nuortenohjelma 2015
Ehdokkuudet:  Kultainen Venla Lasten- ja nuortenohjelma 2015 Kultainen Venla Lasten- ja nuortenohjelma 2018 Kultainen Venla Lasten- ja nuortenohjelma 2021 Kultainen Venla Lasten- ja nuortenohjelma 2024
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Hullu – hullumpi – yläaste on suomalainen animoitu komediasarja, jonka on luonut Tuomas Toivainen. Hullu – hullumpi – yläaste alkoi Yle TV2 -kanavalla vuonna 2015 ja se oli Finnpanelin mittauksen mukaan vuonna 2015 Suomen kolmanneksi katsotuin netti-tv -ohjelma. Sarja on ollut myös Kultainen Venla -finalistina vuoden parhaaksi lasten- ja nuortenohjelmaksi 2015, 2018, 2021 ja 2024 sekä voittanut vuoden 2015 Koura-palkinnon parhaana lasten- ja nuortenohjelmana.
Sarjan pohjalta on myös julkaistu Yle Areenassa spin-off Keijon kanava, sekä kahdeksanosainen animaation tekemisestä kertova dokumenttisarja Näin tehtiin Hullu - hullumpi - yläaste. Osa hahmoista on esiintynyt myös Toivaisen aiemmin tekemässä 21-minuuttisessa animaatiossa Karin enkelit.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tuomas Toivainen  | … |  Antti Pakkari, opettaja Martti ”Kyyninen” Ryyninen, Ruupertti, Sakke, Lauri Paulorinne, Kaapo Kekkonen, kemianopettaja Taneli Järvinen, liikunnanopettaja Eki Pitkänen, opettaja Teuvo Pesonen, rehtori Kari Salonmaa, Keijon isä, sivurooleja   |
|  Ville-Veikko Mikkonen  | … |  Kalle Kankaanpää, Tumppu, Jani Telkkä, Ilari, sivurooleja   |
|  Eelis Saurio  | … |  Keijo, sivurooleja   |
|  Henna Sarajärvi  | … |  Jaana, Jemica Mäkinen, biologianopettaja Maija Nevalainen, Aleksi, Jaanan äiti, sivurooleja  |
|  Malla Ylijurva  | … |  Elli, Susanna ”Sussu”, liikunnanopettaja Kirsi Kähkönen, Sire, Heli Pakkari (Antin äiti), Valve, aikuinen Jaana, sivurooleja  |
|  Teppo Mikkonen  | … |  Sauli Pakkari (Antin isä), poliisi, aikuinen Antti Pakkari, sivurooleja   |
|  Juho Numminen  | … |  nuori Antti Pakkari   |
|  Luca Karhunen  | … |  nuori Kalle Kankaanpää   |
|  Leevi Lahtinen  | … |  nuori Keijo   |
|  Sari Sanneli Alakulppi  | … |  Keijon äiti, sivurooleja   |
|  Jussi Olavi Jokinen  | … |  Kallen isä, Jaanan isä   |
|  Sirpaliisa Euramaa  | … |  psykologi Sirkka Mäylä   |
|  Lia Jääskö Calabria  | … |  Aino Pakkari (Antin pikkusisko)   |
Rooleissa > Vierailevat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jari Salmi  | … |  Pulkkinen (jaksossa Deus Ex parentibus)   |
|  Juho Milonoff  | … |  Jerppe Stoltenstolten (jaksossa Joustava peruskeijo)   |
Asetelma

Päähenkilö Antti aloittaa ystäviensä Kallen ja Keijon kanssa yläasteen, ja onnellinen lapsuus on pian taakse jäänyttä elämää. Sarjassa seurataan Antin, Kallen ja Keijon arkea koulussa ja kotona, mutta myös heidän luokkatovereitaan ja opettajiaan. 7. luokan syksy etenee syvemmälle talveen, ja vaikka jokaisella jaksolla on oma aiheensa, tapahtumien välillä on juonijatkumo.
Sarja kertoo vahvasti humoristisella tavalla nuoruuden kipupisteistä ja ikuisuusongelmista. Aiheita ovat olleet esimerkiksi finnit, kotibileet, tubettaminen, yksinäisyys, ystävyys ja rakkaus. Sarja piikittelee myös ajankohtaisia ilmiöitä satiirin keinoin, ja sisältää viittauksia mm. suomalaiseen populaarikulttuuriin.
Taustaa

Hullu – hullumpi – yläaste syntyi sarjan luojan Tuomas Toivaisen vuonna 2014 tekemän Karin enkelit -nimisen animaation pohjalta. Kyseessä oli Toivaisen yläasteen valinnaisen kuvataiteen lopputyö. 21-minuuttisessa animaatioelokuvassa opettajista koostuva agenttitiimi selvitti rehtorin johdolla koulua terrorisoivan ilkivallantekijän mysteeriä. Karin enkelit oli eräänlainen esiaste animaatiosarjalle: se hyödynsi osittain samoja hahmoja ja mukana oli länsimaisille piirrossarjoille tyypillisiä parodisia elementtejä. Esimerkiksi nimi on viittaus Charlien enkeleihin. Karin enkelit päätyi Ylelle, ja Toivainen sai tilaisuuden luoda ja toteuttaa oman animaatiosarjan.
Hullu – hullumpi – yläaste alkoi vuonna 2015 Yle Areenassa ja Yle TV2 -kanavalla, osana nuorten makasiiniohjelma Summeria. Sarjasta tuli saman tien suosittu, ja Finnpanelin mittauksen mukaan Hullu – hullumpi – yläaste oli vuonna 2015 Suomen kolmanneksi katsotuin netti-tv -ohjelma. Ensimmäinen kausi käsitti sarjan ensimmäiset kahdeksan viisiminuuttista jaksoa.
Joulukuussa 2015 Yle Areenassa julkaistiin Toivaisen tekemä making of -dokumenttisarja Näin tehtiin Hullu - hullumpi - yläaste . Myös Karin enkelit esitettiin Areenassa tammikuussa 2016.
Ensimmäisen tuotantokauden jälkeen sarja oli tauolla, kunnes 30. kesäkuuta 2017 Summerin suorassa nettilähetyksessä ilmoitettiin että sarja jatkuu Yle Areenassa 11. elokuuta 2017. Samassa yhteydessä esitettiin sarjan 2. tuotantokauden traileri. Kolmas tuotantokausi julkaistiin vuotta myöhemmin 10. elokuuta 2018. Toinen ja kolmas tuotantokausi pitävät sisällään yhteensä kahdeksan noin viisiminuuttista jaksoa.
Neljäs kausi julkaistiin Areenassa 9. elokuuta 2019. Tällä kertaa jaksoja oli kahdeksan ja jakson pituus oli tuplaantunut noin kymmeneen minuuttiin, erikoisuutena 23-minuuttinen joulujakso.
Sarjan kahdeksasta jaksosta koostuva viides tuotantokausi julkaistiin Yle Areenassa 4. marraskuuta 2021. Jokaisen jakson pituus on kaudella yli kymmenen minuuttia.
Sarjan kuudes ja viimeinen tuotantokausi julkaistiin Yle Areenassa 23. huhtikuuta 2024. Jaksoja on jälleen kahdeksan ja niiden pituutta on nostettu noin 17 minuuttiin päätösjakson ollessa sarjan toinen 23-minuuttinen spesiaali.
Taustaa > Näin tehtiin Hullu - hullumpi - yläaste

Näin tehtiin Hullu - hullumpi - yläaste julkaistiin Yle Areenassa joulukuussa 2015. Kahdeksanosaisessa, 3-4 minuutin jaksoista koostuvassa sarjassa Toivainen dokumentoi ensimmäisten tuotantokauden tekotapaa.
Taustaa > Keijon kanava

Neljännen tuotantokauden yhteydessä syntyi tubettamista parodisoiva spin-off -videosarja Keijon kanava. 8-osainen sarja julkaistiin Summerin YouTube-kanavalla ja myöhemmin Yle Areenassa. Joulukuussa 2019 Keijon kanava sai jatkoa neljän osan verran.
Palkinnot ja ehdokkuudet

Hullu – hullumpi – yläaste on ollut Kultainen Venla -finalistina vuoden parhaaksi lasten- ja nuortenohjelmaksi vuosina 2015, 2018, 2021 sekä 2024. Se voitti myös vuoden 2015 Koura-palkinnon parhaana lasten- ja nuortenohjelmana. Spin off -sarja Keijon kanava voitti myös samaisen Koura-palkinnon vuonna 2020.
Jaksot

| Jakso> Kausi 1 | Nimi> Kausi 1 | Ensiesitys televisiossa> Kausi 1 | Ensiesitys Areenassa> Kausi 1 |
| --- | --- | --- | --- |
| 01 | Vasta alkua | 29.7.2015 Yle TV2 | 20.7.2015 |
| 02 | Liikka on liikaa | 30.7.2015 Yle TV2 | 27.7.2015 |
| 03 | Hullujen huone | 31.7.2015 Yle TV2 | 27.7.2015 |
| 04 | Pinaattipäivä | 3.8.2015 Yle TV2 | 27.7.2015 |
| 05 | Ihan some | 4.8.2015 Yle TV2 | 27.7.2015 |
| 06 | Jotain mätää | 5.8.2015 Yle TV2 | 27.7.2015 |
| 07 | Suhteellista | 6.8.2015 Yle TV2 | 3.8.2015 |
| 08 | Perhosia vatsassa | 7.8.2015 Yle TV2 | 5.8.2015 |
Kausi 2
| 09 | Koetus | 27.8.2017 Yle TV2 | 11.8.2017 |
| 10 | Tulostin ulostin | 27.8.2017 Yle TV2 | 11.8.2017 |
| 11 | Perusasioita | 27.8.2017 Yle TV2 | 11.8.2017 |
| 12 | Kassienkutistus | 27.8.2017 Yle TV2 | 11.8.2017 |
Kausi 3
| 13 | Suusta suuhun | ei esitetty | 10.8.2018 |
| 14 | Pingis | ei esitetty | 10.8.2018 |
| 15 | Läskiksi meni | ei esitetty | 10.8.2018 |
| 16 | Kavereita huomennakin? | ei esitetty | 10.8.2018 |
Kausi 4
| 17 | Valokuvatus | ei esitetty | 9.8.2019 |
| 18 | Keijon kanava | ei esitetty | 9.8.2019 |
| 19 | Verta ja kielenpätkiä | ei esitetty | 9.8.2019 |
| 20 | Joulu - joulumpi - yläaste | 22.12.2019 Yle TV2 | 9.8.2019 |
| 21 | Kaikki kielletty | ei esitetty | 9.8.2019 |
| 22 | Käty | ei esitetty | 9.8.2019 |
| 23 | Digiloikka | ei esitetty | 9.8.2019 |
| 24 | Siistein päivä ikinä | ei esitetty | 9.8.2019 |
Kausi 5
| 25 | Poliisitapaus | ei esitetty | 4.11.2021 |
| 26 | Tanssii tatti tanassa | ei esitetty | 4.11.2021 |
| 27 | Maksuvälineurheilua | ei esitetty | 4.11.2021 |
| 28 | Kolmas pyörä | ei esitetty | 4.11.2021 |
| 29 | Piposta asiaa | ei esitetty | 4.11.2021 |
| 30 | Itse influencer | ei esitetty | 4.11.2021 |
| 31 | Salaisuuksien kansio | ei esitetty | 4.11.2021 |
| 32 | Deus ex parentibus | ei esitetty | 4.11.2021 |
Kausi 6
| 33 | Kaapattu kuva | ei esitetty | 23.4.2024 |
| 34 | Joustava peruskeijo | ei esitetty | 23.4.2024 |
| 35 | Taksvärkki | ei esitetty | 23.4.2024 |
| 36 | Toveritutka | ei esitetty | 23.4.2024 |
| 37 | Kohtalon koppi | ei esitetty | 23.4.2024 |
| 38 | Nollatoleranssi | ei esitetty | 23.4.2024 |
| 39 | Iso - isompi - isoveli | ei esitetty | 23.4.2024 |
| 40 | Kirjepostia tulevaisuuteen | ei esitetty | 23.4.2024 |
Aiheesta muualla

Yle Areena: Hullu - hullumpi - yläaste
Yle Areena: Näin tehtiin Hullu - hullumpi - yläaste
Loa (täsmennyssivu)

LOA voi tarkoittaa seuraavia asioita:
LOA, length overall, laivan tai veneen rungon enimmäispituus
Etunimenä

Loa Falkman (s. 1947), ruotsalainen oopperalaulaja ja näyttelijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Loa (täsmennyssivu)”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kamáres (Sífnos)

| Kamáres Καμάρες |
| --- | --- |
 Kamáresin kylä.
 Kamáres
 Koordinaatit: 36°59′20″N, 24°40′28″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Mílos
Kunta:  Sífnos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  6504000103
Väkiluku (2011):  245
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kamáres (kreik. Καμάρες; kath.kreik. Καμάραι, Kamárai) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sífnoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Sífnoksen kuntaan, Míloksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylä on osa Apollonían kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 245 (vuonna 2011).
Kamáres sijaitsee Sífnoksen länsirannikolla noin viisi kilometriä saaren pääkylästä Apolloníasta. Se on saaren pääsatama ja sieltä on yhteydet Pireukseen ja lähisaarille.
Ella Eronen

| Ella Eronen |
| --- | --- |
 Ella Eronen 1940
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ella Siviä Eronen
Syntynyt: 29. tammikuuta 1900 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 9. lokakuuta 1987 (87 vuotta) Helsinki, Suomi
Ammatti:  näyttelijä, lausuja
Puoliso:   Per Andersson  (vih. 1919; k. 1924)  Carl Wilhelms  (vih. 1928; ero 1935)  Eino Olavi Tarkkonen  (vih. 1937; ero 1961) 
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1929–1984
Merkittävät roolit:   ”Medeia”  Medeia  ”Katha Naham Moun”  Aasia  ”Alice”  Kuolemantanssi  ”Christine / Lavinia”  Murheesta nousee Elektra  ”Agnes”  Pylvässänky  ”Blanche DuBois”  Viettelyksen vaunu 
Palkinnot
 1952 Pro Finlandia -mitali   1977 Ida Aalberg -palkinto 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ella Siviä Eronen (29. tammikuuta 1900 Helsinki – 9. lokakuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja lausuntataiteilija. Hän teki yli puolen vuosisadan pituisen uran teatterissa ja tuli tunnetuksi etenkin femme fatalena. Pisimpään hän työskenteli Suomen Kansallisteatterissa, vuodet 1939–1950 ja 1955–1965.
Eronen aloitti 1920-luvulla uransa vapaan tyylin tanssijana ja koreografina. Ahkeran itseopiskelun ja sinnikkyyden ansiosta hänestä tuli näyttelijä, lausuja ja ohjaaja. Alkuun Eronen järjesti omia tanssi- ja runoiltamiaan, ja työskenteli näyttelijänä Koiton Näyttämöllä sekä Turun Ruotsalaisessa Teatterissa. Kansallisteatterin kaudella Erosen uraan tuli katkoja sairastelujen ja sopimusrikkeiden vuoksi. Hän jäi Kansallisteatterista eläkkeelle 1965, mutta työ näyttelijänä jatkui vierailujen muodossa.
Eronen oli aikansa merkittävimpiä teatteritaiteilijoita, joka tunnettiin kohtalokkaiden ja vahvojen naisten esittäjänä niin antiikin tragedioissa kuin moderneissa näytelmissäkin. Hänen huomattavimpia taiteellisia voittojaan olivat muun muassa Medeia, Alice Kuolemantanssissa ja Blanche Viettelyksen vaunussa. Eronen menestyi myös teatteriohjaajana. Taiteellisesti huomattavin saavutus oli Murheesta nousee Elektra, jonka hän ohjasi Helsingin Kansanteatterille.
Erosen ”Maamme”-runon lausuntaesitys Tukholmassa sotatalvena 1940 teki hänestä laajasti tunnetun ja toi hänelle lisänimen ”Suomen ääni”, jota hän kantoi loppuikänsä. Eronen piti lausuntailtoja 1970-luvulle asti.
Varhaisvaiheet

Ella Siviä Eronen syntyi Helsingissä ensimmäisen sortokauden alussa tammikuussa 1900. Hänen vanhempansa olivat poliisietsivä August Werner Eronen ja suomenruotsalainen Amanda Mathilda Ahlgren. Perheeseen syntyi viisi lasta, joista molemmat pojat kuolivat varhain. Esikoinen Armas kuoli juotuaan vahingossa rikkihappoa. Ella oli vanhempiensa esikoistytär, ja hänen sisariaan olivat Elvi ja Margareta, lempinimeltään Geto. Vanhemmat olivat tavanneet toisensa Kotkassa, jossa August Eronen tuolloin toimi poliisina. Hän oli kotoisin Mäntsälästä ja Amanda Ahlgren Helsingistä. Erosen perhe oli kaksikielinen; isänsä kanssa lapset puhuivat suomea ja äidin kanssa ruotsia.
Ella varttui Helsingissä Kaivopuiston tuntumassa. Kesiä perhe vietti Sipoon saaristossa, jossa Ellasta tuli intohimoinen uimari. Hän oli jo lapsuudessaan liikunnallinen ja vilkas, mutta myös luki paljon ja hänen mielikuvituksensa oli laaja. Ella kävi koulua kaksi vuotta ruotsinkielisessä valmistavassa koulussa ennen siirtymistään Tehtaankadun suomenkieliseen kansakouluun. Samassa koulussa luokkaa ylempänä oli Emmi Tuomi, joka sittemmin tunnettiin näyttelijä Emmi Jurkkana. Teatteridebyyttinsä Ella Eronen teki Svenska Teaternissa jo kuusivuotiaana August Strindbergin näytelmässä Kronbruden (suom. Kruunumorsian). Ellan äidillä oli teatterissa ystävä, jonka välityksellä Ella valittiin esittämään kiharatukkaista poikaa Lill Matsia.
Ella esiintyi Suomen Kansallisteatterissa ensimmäisen kerran vuonna 1913 Maggie Gripenbergin tanssinäytöksen keijukaisryhmässä. Hän opiskeli yhden lukukauden ajan Gripenbergin tanssikoulussa, mutta uskonnollinen isä ei suvainnut tyttärensä harrastusta. Hän vastusti myös Ellan teatterihaaveita, mutta äitinsä tukemana Ella päätti yrittää Svenska Teaternin oppilaskouluun. Hänet hyväksyttiin, mutta hän saisi aloittaa opinnot vasta seuraavana vuonna täytettyään 16 vuotta. Suunnitelma raukesi, kun Amanda Eronen kuoli 37-vuotiaana vuonna 1916 pitkään sairastamaansa luumätään. Ella joutui ottamaan vastuun kodinhoidosta sekä opettelemaan ruuanlaittoa ja ompelua. Eronen ei myöhemmin elämässään puhunut lainkaan äitinsä kuolemasta tai kokemuksistaan ensimmäisen maailmansodan aikana.
Ella ei voinut kokonaan haudata teatterihaaveitaan, joten hän hakeutui vuonna 1918 isältään salaa Svenska Teaternin avustajaksi ja tanssitytöksi. Asian selvittyä isälle tämä haki tyttärensä väkisin kotiin teatterista. Ella muutti tämän jälkeen pois kotoa ja solmi ensimmäisen avioliittonsa 19-vuotiaana. Eronen kutsui myöhemmin liittoa painajaiseksi, joka päättyi miehen kuolemaan viisi vuotta myöhemmin.