stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
DFDS
Historia

DFDS on syntynyt kolmen tanskalaisen varustamon yhteenliittymänä vuonna 1866. DFDS-nimi tulee lyhenteestä Det forenede Dampskibs-Selskab (suom. Yhdistynyt höyrylaivayhtiö). Yhteenliittymän taustalla ja DFDS:n perustajana toimi tanskalainen sijoittaja C. F. Tietgen. Yhtiön toiminta käynnistyi vuoden 1867 alusta yhteensä 19 aluksen voimin.
Varustamo laajentui nopeasti ja 1800-luvun loppuun mennessä DFDS oli jo maailman kymmenen suurimman laivanomistajan joukossa. DFDS laajeni Amerikan-linjalle vuonna 1898 hankkimalla Dampskibsselskabet Thingvallan. Amerikan-linjan matkustajamäärät alkoivat vähentyä merkittävästi 1920-luvulla Yhdysvaltojen otettua maahanmuuttokiintiöt käyttöön, joita se entisestään kiristi vielä 1930-luvulla. Toisen maailmansodan aikana DFDS menetti sotatoimissa ennen Tanskan miehitystä ja sen aikana yhteensä 31 alusta yli 300 ihmisen menettäessä henkensä.
1980-luvulla DFDS laajentui hankkimalla itselleen muun muassa saksalaisen Prinzenlinienin vuonna 1981 ja Tor Line Ab:n vuonna 1982. Sen jälkeen varustamo laajeni hankkimalla lukuisia eri huolintaliikkeitä, vuonna 1992 Danish Food Transportin, vuonna 1999 Dan Transport Holding A/S:n, vuonna 2001 Lithuanian Shipping Companyn, vuonna 2005 Lys Linen ja vuonna 2006 pahimman kilpailijansa Maerskin tytäryhtiö Norfolklinen konttitoiminnan. 17. joulukuuta 2009 DFDS ilmoitti ostavansa Maerskilta koko Norfolk Linen toiminnan aiemmin ostetun konttiliikenteen jatkoksi.  Kauppa toteutettiin 170 miljoonan euron käteismaksuna ja loput kauppasummasta oli 28,8% DFDS A/S:n osakkeita. [lähde? ]
Liiketoiminta

Norfolklinen oston jälkeen vuonna 2010 DFDS otti käyttöön nykyisen yritysrakenteensa, jossa konsernin liiketoiminnot on jaettu kahteen divisioonaan: Shipping ja Logistics. DFDS:n liikevaihtosta noin 80 prosenttia tulee rahtikuljetuksista ja 20 prosenttia matkustajaliikenteestä. DFDS:n laivastoon kuului vuonna 2016 yhteensä 57 alusta.
Shipping – matkustaja- ja roro-liikenne
Logistics – muu rahtiliikenne ja logistiikkatoiminnot
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
DFDS (englanniksi)
DFDS Group (englanniksi)
DFDS LISCO

| DFDS LISCO |
| --- | --- |
Lakkautettu:  13. heinäkuuta 2010
Kotipaikka:  Liettua
Toiminta-alue:  Itämeri
Toimiala:  laivayhtiö
Emoyhtiö:  DFDS A/S
Kotisivu:  dfdslisco.com
Huomioitavaa:  Nykyisin osa DFDS Seaways-yksikköä
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
DFDS LISCO oli liettualainen laivayhtiö. Yhtiö liikennöi kuudella aluksellaan eteläisellä Itämerellä Liettuan, Saksan ja Ruotsin välillä. 
DFDS LISCO syntyi vuonna 2001, kun DFDS Tor Line osti Liettuan suurimman laivayhtiön, Lithuanian Shipping Companyn (LISCO).
DFDS LISCO siirtyi 13. heinäkuuta 2010 historiaan, kun DFDS-konsernin laivaliikennetoiminnot yhdistettiin. Näin siitä tuli osa uutta DFDS Seaways-yksikköä. Myöhemmin DFDS LISCO-brändi muiden yhdistettyjen brändien kanssa katoaa lopullisesti ja korvautuu DFDS Seaways-brändillä.
Reitit

Klaipėda–Kiel
Klaipėda–Sassnitz
Klaipėda–Karlshamn
Laivasto

M/S Lisco Maxima
M/S Lisco Gloria
M/S Lisco Optima
M/S Lisco Patria
M/S Kaunas
M/S Vilnius
Aiheesta muualla

DFDS LISCO (liettuaksi) (englanniksi) (ruotsiksi)
DFDS LISCO (saksaksi)
Lisco Gloria matkalla Liettuan Klaipėdasta kohti Saksan Kieliä.
Djama’a al-Djedid

| Djama’a al-Djedid> الجامع الجديد‎ |
| --- | --- |

Sijainti:  Alger, Algeria
Koordinaatit:  36°47′06″N, 3°03′47″E
Rakennustyyppi:  moskeija
Valmistumisvuosi:  1660
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Djama’a al-Djedid (arab. الجامع الجديد‎, suom. uusi moskeija) on osmanien rakentama moskeija Algerian pääkaupungissa Algerissa. Se rakennettiin vuonna 1660 sunnalaisen Hanafi-koulukunnan perinteiden mukaisesti. Ranskan siirtomaakaudella moskeija tunnettiin nimellä Mosquée de la Pêcherie (suom. kalastusalueen moskeija).
Denmark Street

Denmark Street
Denmark Street on katu Lontoon West Endissä lähellä St Giles in the Fieldsiä ja Tottenham Court Roadin metroasemaa. Katu luotiin 1600-luvulla ja nimettiin kuningattaren puolison, prinssi Yrjön mukaan. 1950-luvulta lähtien katu on yhdistetty brittiläiseen populaarimusiikkiin, sillä alueella on perinteisesti sijainnut äänitysstudioita ja musiikkiliikkeitä. Vuonna 2014 kadulla julkaistiin muistolaatta muistuttamaan alueen merkityksestä musiikkiteollisuudelle.
Katu oli alun perin asumiskäytössä, mutta liikkeiden osuus kasvoi merkittävästi 1800-luvulla.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Days of Wonder (albumi)

| Days of Wonder Magnum |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : The Railway Hotel Birmingham Yhdistynyt kuningaskunta 1976
 Julkaistu: Huhtikuu 2000
 Tuottaja(t): Tony Clarkin
 Tyylilaji: Rock
 Kesto: 66.46
 Levy-yhtiö: River Records
Magnumin muut julkaisut
| Stronghold 1997 | Days of Wonder 2000 | Breath of Life 2002 |
Days of Wonder – Live 1976 on rockyhtye Magnumin vuonna 2000 julkaisema live-albumi. Se on nauhoitettu Birminghamin The Railway Innissä vuonna 1976 ja on eräs yhtyeen ensimmäisistä live-esiintymisistä. Albumi sisältää materiaalia lähinnä yhtyeen ensimmäiseltä albumilta Kingdom of Madness, joka kuitenkin julkaistiin vasta kaksi vuotta näiden live-versioiden nauhoittamisen jälkeen.
Kappaleet

Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Tony Clarkin ellei toisin mainita.
Invasion [Live] – 3.24
Everybody Needs [Live] – 3.03
Master of Disguise [Live] – 3.07
Kingdom of Madness [Live] – 3.54
Universe [Live] – 3.31
Baby Rock Me [Live] – 3.58
Movin' On [Live] – 3.59
Find the Time [Live] – 3.03
Stormbringer [Live] – 3.27
Without Your Love [Live] – 4.10
Lords of Chaos [Live] – 8.18
Runaround Sue [Live] – 3.07  (Dion DiMucci ja Ernie Maresca)
In the Beginning [Live] – 8.47
All of My Life [Live] – 7.10
The Battle [Live] – 3.38
Kokoonpano

Tony Clarkin – kitara
Bob Catley – laulu
Wally Lowe – basso
Richard Bailey – koskettimet, huilu
Kex Gorin – rummut
Dekaani

Dekaani (lat. decanus 'kymmenenpäämies') on akateeminen ja kirkollinen hallintotehtävä.
Dekaani Suomessa

Suomessa dekaani on yliopiston tiedekunnan johtaja. Dekaanin tehtävää ei mainita yliopistolaissa, joten nimikkeen käyttö riippuu yliopistosta. Dekaaniksi valittavan on oltava ennestään tiedekunnan professori. Dekaanin tehtävä on määräaikainen, ja tehtävään valitaan yleensä 3−5 vuoden ajaksi. Perinteisesti dekaanin on valinnut tiedekuntaneuvosto järjestäytyessään, mutta vuoden 2010 alusta voimaan tulleen yliopistolain myötä dekaanin nimitystapa riippuu yliopistosta.
Dekaani johtaa ja valvoo tiedekunnan toimintaa ja kehittämistä sekä toimii tiedekuntaneuvoston tai tiedekunnan johtokunnan puheenjohtajana. Dekaanin ollessa estynyt hänen tehtäviään hoitaa varadekaani.
Dekaani voi vastata myös tiedekuntaa suuremman yliopiston osan hallinnoinnista. Tällainen tehtävä oli jonkin aikaa Aalto-yliopistossa käytössä ollut johtava dekaani.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon tuomiokapitulin virastossa hiippakuntadekaani johtaa hiippakunnallista seurakuntia tukevaa toiminnallista työtä. Aikaisemmin kyseisen viran haltijasta käytettiin nimitystä hiippakunnan pääsihteeri.
Dekaani muualla

Dekaani (decanus) tarkoitti alun perin Rooman keisarikunnan armeijassa ja sittemmin luostareissa kymmenen sotilaan ja munkin päämiestä. Ensimmäisten yliopistojen syntyessä usein luostareiden yhteyteen nimike siirtyi tarkoittamaan eriasteisia hallintotehtäviä yliopistoissa.
Varsinkin englanninkielisessä maailmassa dekaani (engl. dean) voi tarkoittaa myös muunlaista hallintotehtävää kuin tiedekunnan johtamista.  Toisaalta dekaani voi myös vastata jostain toiminta-alueesta kuten opiskelijapalveluista. Myös vuosikursseilla voi jokaisella olla oma dekaaninsa.
Dekaanin nimikettä käytetään jokin verran myös alemmissa oppilaitoksissa tarkoittamassa hallintotehtävää.
Dekaani on yhä käytössä myös katolisen ja anglikaanisen kirkon eri tasoisista johtotehtävistä. Esimerkiksi Joseph Alois Ratzinger (edellinen Rooman piispa ja katolisen kirkon johtaja) oli kardinaalikollegion dekaani, kunnes hänet valittiin Rooman paaviksi.
Curtiss O-52 Owl

| Curtiss O-52 Owl |
| --- | --- |

Tyyppi:  tiedustelukone
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Curtiss
Ensilento:  1940
Esitelty:  1941
Pääkäyttäjät:  Yhdysvaltain ilmavoimat Neuvostoliiton ilmavoimat
Valmistusmäärä:  203 kpl 
Curtiss O-52 Owl on yhdysvaltalaisen Curtissin valmistama yksimoottorinen kaksipaikkainen tiedustelukone, jota Yhdysvaltain ilmavoimat käytti ennen toista maailmansotaa ja sen aikana.
Historia

Vuonna 1939 kehitetty O-52 Owl oli viimeinen O-sarjaan kuuluva, eli kaksipaikkainen raskas tiedustelulentokone. Tämäntyyppisen koneen historia ulottuu ensimmäiseen maailmansotaan. Yhdysvaltojen liityttyä toiseen maailmansotaan vuonna 1941, O-52 Owlin katsottiin olevan jo vanhentunut, joten sitä käytettiin sodan aikana lähinnä yhteyskoneena sekä sukellusvenepartioinnissa Meksikonlahdella, Atlantilla ja Tyynellämerellä.
Marraskuussa 1941 Neuvostoliitto tilasi 30 konetta Lend-Lease-ohjelman kautta. Yhdysvallat toimitti 26, joista 19 toimitettiin lopulta perille, sillä useita koneita menetettiin kuljetuksessa arktisella meriväylällä joko saksalaisten sukellusveneiden ja torpedokoneiden hyökkäysten tai vaikeiden sääolosuhteiden vuoksi. Näistä koneista 10 otettiin Neuvostoliiton ilmavoimien palvelukseen. Konetyyppiä käytettiin tykistön tulenjohtamiseen ja valokuvaukseen itärintaman pohjoisilla ja keskisillä alueilla. Konetyypistä ei tullut Neuvostoliitossa pidetty, mutta se pysyi käytössä aina 1950-luvulle saakka.
Neuvostoliiton ilmavoimien käytössä maaliskuussa 1942 O-52 Owl saavutti yhden ennalta-arvaamattoman ilmavoiton Luftwaffen Messerschmitt Bf 109 -hävittäjää vastaan. Saksalaiset hävittäjät olivat hyökkäämässä aliluutnantti P. K. Zhilinskyn komentaman 12. tulenjohtolaivueen kimppuun. Zhilinsky päätti ohjaamallaan O-52 Owl -koneella törmätä yhteen hävittäjistä pudottaakseen sen. Molemmat koneet tuhoutuivat, ja Zhilinsky kuoli törmäyksessä. Saksalainen hävittäjälentäjä ja Zhilinskyn koneen toinen miehistön jäsen selvisivät laskuvarjoilla maahan, missä saksalaislentäjä jäi vangiksi.
Tekniset tiedot

Lähde: [lähde? ]
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 2
Pituus: &&&&&&&&&&&&&&08.0300008,03 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&012.042000012,42 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&03.0400003,04 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&020.&&&&0020 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&01919.&&&&001 919 kg
Lentopaino: &&&&&&&&&&&02433.&&&&002 433 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Pratt & Whitney R-1340-51 Wasp yhdeksänsylinterinen tähtimoottori; &&&&&&&&&&&&0450.&&&&00450 kW (&&&&&&&&&&&&0600.&&&&00600 hv)
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0350.&&&&00350 km/h
Aseistus
1 × kiinteä eteenpäin ampuva 7,62 mm konekivääri
1 × liikuteltavissa oleva 7,62 mm konekivääri takana
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Curtiss O-52 Owl Wikimedia Commonsissa
Don Herold

Don Herold (9. heinäkuuta 1889 – 1. kesäkuuta 1966) oli yhdysvaltalainen kirjailija.
Teoksia

So Human (1924)
Bigger and Better (1924)
There Ought to be a Law (1926)
Our Compassionate Goldfish (1927)
Strange Bedfellows (1930)
Doing Europe and Vice-Versa (1931)
How to Choose a Slide Rule (1940, 1952)
Enlarging Is Thrilling or The Joy of Making Big Ones Out of Little Ones (1945)
Typographical Handbook (1946)
Love That Golf (1952)
Drunks are Driving Me to Drink (1953)
The Happy Hypochondriac (1962)
Humor in Advertising (1963)
Adventures in Golf (1965)
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Curtiss-Wright XP-55 Ascender

Curtiss-Wright XP-55 Ascender, prototyyppisarjan toinen kone, sarjanumero 42-78846.
42-78846 koelennolla.
Curtiss-Wright XP-55 Ascender eli Curtiss-Wright CW-24 oli 1940-luvun alun koelentokone. Yhdysvaltain maavoimien ilmavoimat tilasivat 27. marraskuuta 1938 epäkonventionaalisen hävittäjälentokoneen prototyypin. Ascender oli työntöpotkurikone ja sai koelentäjien suussa pian nimen ”Ass-ender”.
Koneessa oli myös Canard-siipi, jakoperäsin eli moniosainen sivuvakautin sekä moderni nokkapyörällinen laskeutumisteline.
Kehitystyö

Kesäkuussa 1940 Curtiss-Wright-yhtiö sai tilauksen, jossa tuli selvittää koneen aerodynaamiset ominaisuudet tuulitunnelikokein käyttäen pienoismallia. Seuraavaksi tehtiin täysikokoinen malli, jossa oli vain 275 hevosvoimainen moottori.
Heinäkuussa 1941 yhtiö sai tilauksen, jossa tuli tehdä kolme prototyyppiä. Ensimmäinen tuhoutui 15. marraskuuta 1943, mutta ohjaaja pelastui laskuvarjolla. Kaksi muuta konetta jatkoi aikansa koelentoja, mutta kone ei ollut kehityskelpoinen - suihkukone oli ajanut sen ohi. Koneessa oli eräs mielenkiintoinen turvallisuustekijä, lennon aikana sen potkuri voitiin päästää irti, tämä oli turva ohjaajalle, jos hän joutui hyppäämään koneesta.
Kolmanneksi valmistunut prototyyppi tuhoutui 27. toukokuuta 1945 lentonäytöksessä Ohiossa, jolloin ohjaaja ja kaksi katsojaa kuolivat.
Viimeinen XP-55 (sarjanumero 42-78846) siirrettiin aikanaan National Air & Space Museum-museoon, mutta se on nähtävänä Air Zoossa, Michiganissa.
Tekniset tiedot

Lähde: [lähde? ]
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 1
Pituus: &&&&&&&&&&&&&&09.0200009,02 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&012.036000012,36 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&03.05300003,53 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&019.041000019,41 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&02882.&&&&002 882 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&&03579.&&&&003 579 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Allison V-1710-95 -V12-moottori; &&&&&&&&&&&&0951.&&&&00951 kW (&&&&&&&&&&&01275.&&&&001 275 hv)
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0628.&&&&00628 km/h 5 885 metrissä
Matkalentonopeus: 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton sana ”km”.0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton sana ”km”476 km/h km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&01022.&&&&001 022 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&010545.&&&&0010 545 m
Nousuaika: 7 min 6 s 6 095 metriin
Aseistus
4 × 12,7 mm konekivääriä
Aiheesta muualla

NMUSAF - Curtiss XP-55
NASM article (Arkistoitu – Internet Archive)
The Plan Page - Curtiss XP-55 Ascender
XP-55 Ascender
USAAF Resource Center - Curtiss XP-55
Dayton Air Show History (Arkistoitu – Internet Archive)
Military Factory (englanniksi)
Days of Wonder

Days of Wonder on yhdysvaltalais-ranskalainen lautapelijulkaisija. Se on erikoistunut niin sanottuihin saksalais-tyyppisiin lautapeleihin. Days of Wonder on julkaissut lautapelejä muun muassa englanniksi, ranskaksi, saksaksi ja koreaksi. Days of Wonderin suomalainen kumppani Lautapelit.fi on julkaissut useita yhtiön pelejä suomeksi.
Vuonna 2004 Days of Wonderin julkaisema Menolippu voitti arvostetun saksalaisen Spiel des Jahres-lautapelipalkinnon.
Julkaisut > Pienet pelit

Gang of Four (Lee Yih; 2002)
Queen's Necklace (Bruno Faidutti ja Bruno Cathala; 2003)
Terra (Bruno Faidutti; 2003)
Fist of Dragonstones (Bruno Faidutti ja Michael Schacht; 2005)
Menolippu Korttipeli (Alan R. Moon; 2008)
Julkaisut > Isot pelit

Mystery of the Abbey (Bruno Faidutti ja Serge Laget; 2003)
Merirosvopoukama, englanniksi Pirate's Cove (Paul Randles ja Daniel Stahl; 2003)
Menolippu, englanniksi Ticket to Ride (Alan R. Moon; 2004)
Memoir '44 (Richard Borg; 2004)
Menolippu Eurooppa, englanniksi Ticket to Ride: Europe (Alan R. Moon; 2005)
Shadows over Camelot (Bruno Cathala ja Serge Laget; 2005)
Ticket to Ride: Märklin (Alan R. Moon; 2006)
Cleopatra and the Society of Architects (Bruno Cathala ja Ludovic Maublanc; 2006)
BattleLore (Richard Borg; 2006)
Colosseum (Markus Lübke ja Wolfgang Kramer; 2007)
Menolippu Pohjoismaat (Alan R. Moon; 2007)
Aiheesta muualla

Yhtiön kotisivut (englanniksi)
Days of Wonderin pelit BoardGameGeek -sivustolla (englanniksi)
Dejima

Valokuva Dejimasta 1870-luvulta.
Dejima (jap. 出島, ’uloskäyntisaari’) oli keinotekoinen, viuhkanmuotoinen saari Japanissa Nagasakin edustalla. Se toimi Alankomaiden kauppapaikkana Japanin eristäytymisen (sakoku) aikana Edo-kaudella, vuodesta 1641 vuoteen 1859.
Mahtava shōgun Tokugawa Iemitsu määräsi vuonna 1634 keinotekoisen saaren rakennettavaksi portugalilaisten kauppiaiden käyttöön. Rakennustyöt valmistuivat vuonna 1636 Nagasakin varakkaimpien kauppiaiden rahoituksella. Shimabaran kapina, johon kristityt japanilaiset osallistuivat aktiivisina, kukistettiin hollantilaisten tuella. Kapinan jälkeen portugalilaiset ja muut katolisten kansojen edustajat karkotettiin Japanista. Vuonna 1638 shogunaatti määräsi, että Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian (holl. Vereenigde Oost-Indische Compagnie, VOC) oli siirrettävä kaikki liiketoimensa Hiradon satamasta Dejimaan vuoteen 1641 mennessä. Sen jälkeen ulkomaankauppaa käytiin vain Alankomaiden ja Kiinan kanssa.
Sillä, että Dejima oli rakennettu täytemaasta, oli myös symbolinen merkitys: ulkomaalaiset pidettiin poissa Japanin pyhältä maaperältä. Saari oli pieni, 120 metriä kertaa 75 metriä, ja yhteydessä mantereeseen pienen, vartioidun sillan kautta.
Kun eristäytyminen oli päättynyt, Dejiman kauppapaikka suljettiin vuonna 1859. Nyttemmin alueelle on tuotu lisää täytemaata, sataman rakennetta on muutettu ja Nagasaki-joki ohjattu uuteen uomaan, ja saaren jäänteet ovat sulautuneet osaksi Nagasakin kaupunkia.
Galleria

Dejima ja Nagasakin lahti, noin 1820.
Kartta Dejimasta Isaac Titsinghin kirjassa Bijzonderheden over Japan, 1824.
Dejima (etualalla) Nagasakin lahdelta nähtynä, noin 1836.
Hollantilaisia miehiä sekä japanilaisia naisia katsomassa Dejimassa, kuinka hollantilaista laivaa hinataan Nagasakin lahdelle. Kawahara Keigan maalaus 1800-luvun alkupuolelta.
Hollantilaisia pelaamassa biljardia Dejimassa. Maalaus 1800-luvun alkupuolelta.
Kuva Dejimasta Philipp Franz von Sieboldin kirjasta Nippon, 1897.
Pienoismalli hollantilaisesta kauppapaikasta Dejimassa, 1995.
Pienoismalli Dejimasta leideniläisessä museossa, 2017.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dejima Wikimedia Commonsissa
Don Huonot (albumi)

| Don Huonot Don Huonot |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2002
 Tuottaja(t): Hiili Hiilesmaa
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 45.14
 Levy-yhtiö: BMG Finland
Listasijoitukset
  1.
Don Huonojen muut julkaisut
| Tähti 1999 | Don Huonot 2002 | Olimme kuin veljet 2003 |
Don Huonot -albumi ilmestyi vuonna 2002 ja se jäi Don Huonojen viimeiseksi studioalbumiksi.
Kappaleet

Sydänpuu – 5.51 (säv. ja san. Kalle Ahola)
Keltainen satama – 4.25 (säv. Kie Von Hertzen, san. Ahola)
Merirosvoradio – 4.27 (säv. Ahola)
Näkymättömään kaupunkiin – 4.38 (säv. ja san. Ahola)
Pyhimys – 3.41 (säv. Von Hertzen, san. Ahola)
Lentohiekkaa – 5.04 (säv. ja san. Ahola)
Herää! – 4.11 (säv. Von Hertzen, san. Ahola)
Käärmeet – 4.07 (säv. Von Hertzen, san. Ahola)
Musiikkia lehmille – 3.55 (säv. ja san. Ahola)
Jos huomenna kaikki on toisin – 4.55 (säv. Von Hertzen, san. Ahola)
Domus de Maria

| Domus de Maria (Dòmus de Marìa) |
| --- | --- |
 Sijainti Etelä-Sardinian maakunnassa
 Domus de Maria
 Koordinaatit: 38.943°0′0″N, 8.862°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Etelä-Sardinian maakunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  97,14 km²
Korkeus:  66 m
Väkiluku:  1 656
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  09010
Suuntanumero(t):    070
Rekisterikilpi:  SU
 
 http://www.comune.domusdemaria.ca.it/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Domus de Maria (sardiksi Dòmus de Marìa) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 656 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 97,14 neliökilometriä. Se sijaitsee 66 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Domus de Maria Wikimedia Commonsissa
Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
Domusnovas

| Domusnovas (Domusnòas) |
| --- | --- |

 Sijainti Etelä-Sardinian maakunnassa
 Domusnovas
 Koordinaatit: 39.321°0′0″N, 8.653°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Etelä-Sardinian maakunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  80,59 km²
Korkeus:  52 m
Väkiluku:  6 213
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  09015
Suuntanumero(t):    0781
Rekisterikilpi:  SU
 
 http://www.comune.domusnovas.ci.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Domusnovas (sardiksi Domusnòas) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 6 213 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 80,59 neliökilometriä. Se sijaitsee 52 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Domusnovas Wikimedia Commonsissa
Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
Days of Being Wild

| Days of Being Wild> 阿飞正传 A Fei jing juen |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Wong Kar-wai
Käsikirjoittaja:  Wong Kar-wai
Tuottaja:  Rover Tang
Säveltäjä:  Terry Chan
Kuvaaja:  Christopher Doyle
Leikkaaja:  Patrick Tam (käännä suomeksi) Hai Kit-Wai
Pääosat:   Leslie Cheung  Maggie Cheung  Andy Lau  Carina Lau 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Hongkong
Tuotantoyhtiö:  In-Gear Film
Levittäjä:  In-Gear Film Production Co. (käännä suomeksi) Netflix
Ensi-ilta:  1991
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  kantoninkiina
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Days of Being Wild (kiin. 阿飞正传, A Fei jing juen) on Wong Kar-wain ohjaama hongkongilainen draamaelokuva vuodelta 1991 Se on hidastempoinen ihmissuhdedraama.
Juoni

Vauvana äitinsä hylkäämäksi tullut ja alkoholisoituneen prostituoidun kasvattama kivikasvoinen nuorukainen Yuddy käyttää hyväkseen naisia lievittääkseen traumaansa. Sekä kioskin myyjätär että yökerhon tanssijatar rakastuvat häneen saamatta vastakaikua. Tapahtumat sijoittuvat vuoteen 1960.