stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Onni Tawaststjerna

Onni Fredrik Tawaststjerna (29. tammikuuta 1871 Jyväskylä – 30. elokuuta 1956 Jyväskylä) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies, joka sai professorin arvonimen.
Tawaststjernan vanhemmat olivat lääninmaanmittari Adolf Fredrik Tawaststjerna ja Sofia Lovisa Sandman ja puoliso vuodesta 1909 Paula Greuling (k. 1940). Tawaststjerna tuli ylioppilaaksi 1890 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1899, lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1905. Oltuaan ensin lääkäri useilla eri paikkakunnilla Tawastsjerna toimi Savonlinnan yleisen sairaalan lääkärinä 1904–1912 ja Hämeenlinnan lääninsairaalan ylilääkärinä 1912–1938 sekä samalla Hämeenlinnan keskusvankilan lääkärinä 1912–1940. Savonlinnan kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1908–1912 ja Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsen 1915–1934, toimien valtuuston puheenjohtajana 1923–1928. Professorin arvonimen Tawaststjerna sai 1931.  Hän edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1897.
Opettaja, historiantutkija ja kuvernööri Werner Tawaststjerna oli Onni Tawaststjernan veli.
Ottavio Bottecchia

Ottavio Bottecchia
Ottavio Bottecchia (1. elokuuta 1894 – 14. kesäkuuta 1927) oli maantiepyöräilijä. Hän voitti Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailun kahdesti, vuosina 1924 ja 1925 ja sen ensimmäinen italialainen mestari.
Bottecchia syntyi yhdeksänlapsiseen perheeseen Veneton alueella. Hän meni myöhemmin naimisiin ja sai kolme lasta. Hän oli ensimmäisen maailmansodan veteraani.
Bottecchian ennenaikaisesta kuolemasta tuli pitkään esillä pysytellyt arvoitus. Hänet löydettiin tiedottomana ja verissään tien varresta. Virallisesti se kirjattiin onnettomuudeksi, mutta murhahuhut elivät sitkeinä.
Olena Hrušyna

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hrušyna jäällä parinsa Ruslan Hontšarovin kanssa. |  Hrušyna jäällä parinsa Ruslan Hontšarovin kanssa. |  Hrušyna jäällä parinsa Ruslan Hontšarovin kanssa. |  |
Maa:   Ukraina
Naisten taitoluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Torino 2006 | jäätanssi |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Moskova 2005 | jäätanssi |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Torino 2005 | jäätanssi |  |
|  Hopeaa | Lyon 2006 | jäätanssi |  |
|  Pronssia | Budapest 2004 | jäätanssi |  |
Olena Eduardivna Hrušyna (ukr. Олена Едуардівна Грушина, s. 8. tammikuuta 1975 Odessa) on ukrainalainen taitoluistelija ja olympiamitalisti, joka kilpaili jäätanssissa parinaan Ruslan Hontšarov. Grusinan suurin saavutus on jäätanssin olympiapronssi vuodelta 2006.
Grusina on ollut Hontšarovin parina vuodesta 1995 lähtien. Hänen muita saavutuksiaan ovat kaksi EM-hopeaa vuosilta 2005 ja 2006 ja yksi EM-pronssi 2004 ja MM-pronssi vuodelta 2005.
Saavutukset

Olympiapronssi 2006
Kaksi EM-hopeaa 2005, 2006
EM-pronssi 2004
MM-pronssi 2005
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olena Hrušyna Wikimedia Commonsissa
http://www.ice-dance.com/grushina/ (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.caretoicedance.com/grugon.html
Outworld

Outworld voi tarkoittaa:
Outworld, progressiivista metallia soittava yhtye
Outworld, Outworld-yhtyeen debyyttialbumi
Outworld, fiktiivinen maailma Mortal Kombat -pelisarjassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Outworld”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Onnine Ibalgwan

Onnine Ibalgwan esiintymässä
Onnine Ibalgwan on korealainen rockyhtye. Sen ensimmäinen albumi, Bidulguineun Haneureui Jui, ilmestyi vuonna 1996.
Diskografia

Bidulguineun Haneureui Jui (비둘기는 하늘의 쥐), 1996
Huildam (후일담), 1998
Kumeui Popsong (꿈의 팝송), 2002
Sunganeul Mideoyo ("순간을 믿어요"), 2004
Gajang Botongui Jonjae (가장 보통의 존재), 2008
People Alone (홀로 있는 사람들), 2017
Oslo City

| Oslo City |
| --- | --- |

 Oslo City vuonna 2016. Oikealla Oslo Plaza.
Sijainti:  Oslo, Norja
Avattu:  1988
Omistaja:  Steen & Strøm
Liikkeiden määrä:  83 (2018)
Kotisivu
Oslo City on vuonna 1988 avautunut kauppakeskus Oslon ydinkeskustassa. Siinä on noin kahdeksankymmentä liikettä tai ravintolaa, ja liikevaihdolla mitattuna se oli kaupungin neljänneksi suurin vuonna 2016. Oslo Cityn omistaa Steen & Strøm.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oslo City Wikimedia Commonsissa
Omalóksen ylätasanko (Chaniá)

Omalóksen ylätasanko.
Omalóksen ylätasanko (kreik. Οροπέδιο Ομαλού, Oropédio Omaloú) on ylätasanko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Lefká Óri -vuorilla saaren länsiosassa noin 38 kilometriä lounaaseen Chaniásta.
Omalóksen ylätasankoa.
Ylätasangon pinta-ala on noin 5,5 neliökilometriä ja se sijaitsee noin 1 040–1 250 metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna. Se on eri puolilta Lefká Órin huippujen ympäröimä. Huomattavimpana niistä kohoaa Gkígkilos-huippu. Ylätasangon koilliskulmassa sijaitsee Omalóksen kylä. Eteläpuolella sijaitsee Samarián rotkon pohjoispää Xylóskalo.
Tasanko on Länsi-Kreetan suurin ja tunnetuin. Sitä käytetään maanviljelykseen, ja siellä kasvatetaan erityisesti sellaisia lajeja kuten peruna ja omena, jotka eivät viihdy Kreetan rannikon kuumemmassa ilmastossa. Talvisin tasangolla on paljon lunta, minkä vuoksi siellä on vain vähän pysyvää asutusta. Tasangolla on pieni tekojärvi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Omalóksen ylätasanko Wikimedia Commonsissa
Otso (vakuutusyhtiö)

Otso eli Keskeytysvakuutusosakeyhtiö Otso oli Helsingissä 1939 perustettu keskeytysvakuutusyhtiö. Sen tehtävänä oli harjoittaa palokeskeytys-, kone- ja konekeskeytysvakuutusta, asennusvakuutusta ja myös jälleenvakuutusta Suomessa sekä ulkomailla.
Yritys kuului Sampo-konsernin suurasiakaspalveluihin.
Toimitusjohtajat

Veli Kalle Tavakka - 1997
Olibaanihartsi

Kasa olibaanihartsia.
Jemeniläistä olibaanihartsia.
Olibaanihartsi (arab. لبٌان‎, lubbān) eli frankinsensi on aromaattista pihkaa, jota saadaan olibaanien eli Boswellia-suvun puista, etenkin temppeliolibaanista (Boswellia sacra), joka kuuluu tohtorinpuukasvien heimoon.
Olibaanihartsia käytetään suitsukkeena, hajuvesissä ja lääkeaineena.
Historiassa

Muinaisessa Egyptissä palsamoijat käyttivät frankinsensia faaraoiden ruumiiden käsittelyyn ja sitä laitettiin mukaan hautoihin. Sen tuhka jauhettiin silmämeikiksi. Papit polttivat sitä uhrilahjana Jerusalemin temppeleissä. Profeetta Muhammed suositteli sitä käytettäväksi tuholaisten torjuntaan. Sitä käytettiin myös kiinalaisessa lääkeopissa.
Olibaanihartsia on käytetty paljon uskonnollisissa menoissa. Se mainitaan Raamatussa useaan otteeseen, muun muassa mirhamin ohella toisena suitsukkeista, joita itämaan tietäjät toivat Jeesukselle lahjaksi (Matt. 2:11).
Frankinsensi on mainittu myös Talmudissa.
Lääkeaineena

Somalian alueella frankinsensiä on käytetty niveltulehduksen hoitoon. Cardiffin yliopiston tutkijat uskovat, että harvinaisen Boswellia frereana -kasvin pihkan ainesosa hillitsee rustoa hajottavien tulehdusaineiden tuotantoa. Olibaanihartsin ainesosilla (engl. incensole acetate) voi olla masennusta vähentävä vaikutus. Olbaanihartsia käytetään myös purukumina hampaiden puhdistukseen.
Tuotanto

Olibaanihartsia saadaan vuodattamalla maitiaisnestettä puun kuoreen tehdyistä viilloista. Neste kovettuu noin kolmen kuukauden kuluessa  vaurion päälle ”ruveksi”, joka kerätään talteen ja hyödynnetään tuoksuvan öljyn, suitsukkeiden ja hajusteiden raaka-aineena.
Nykyisin olibaanihartsin tärkein lähde on Boswellia papyrifera, mutta sen kanta on romahtamassa.
Suurin osa maailman suitsukepihkasta tulee Jemenistä, Eritreasta ja Somaliasta. Somalimaassa kasvaa tuottamisessa käytettyjä Boswellia frereana ja Boswellia carterii lajeja, joista pihkan kerääminen ei kuitenkaan ole kestävällä pohjalla. Näissä maissa on viime vuosina ollut konflikteja mikä on vaikuttanut laatua huonontavasti. Parhaana suitsukkeena pidetään Omanista ja Jemenistä saatavaa suitsukepihkaa.
Omanissa kasvavia olibaani-puita, joista saadaan olibaanihartsia.
Odyssey

| Odyssey Yngwie Malmsteen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Cherokee Studios, Los Angeles
 Julkaistu: 1988
 Tuottaja(t): Jeff "Björn" Glixman  Yngwie J. Malmsteen
 Tyylilaji: neoklassinen metalli  hard rock
 Kesto: 50.37
 Levy-yhtiö: Polydor
Yngwie Malmsteenin muut julkaisut
| Trilogy 1986 | Odyssey 1988 | Eclipse 1990 |
Odyssey on Yngwie J. Malmsteenin vuoden 1988 maaliskuussa julkaisema albumi. Albumilla soittaa nykyinen Stratovariuksen kosketinsoittaja Jens Johansson sekä ex-Rainbow solisti Joe Lynn Turner. Albumilla on paljon vaikutteita 80-luvun hevistä sekä klassisesta musiikista. Albumin kansivihossa Yngwie Malmsteen kiittääkin monia klassisen musiikin säveltäjiä, mm. Niccolo Paganinia.
Kappaleet

Rising Force – 4.25
Hold On – 5.11
Heaven Tonight – 4.06
Dreaming (Tell Me) – 5.19
Bite The Bullet – 1.36 (instrumentaali)
Riot In The Dungeons – 4.22
Deja Vu – 4.17
Crystal Ball – 4.55
Now Is The Time – 4.34
Faster Than the Speed Of Light – 4.30
Krakatau – 6.08 (instrumentaali)
Memories – 1.14 (instrumentaali)
Kokoonpano

Yngwie Malmsteen – akustinen kitara, sähkökitara ja basso
Joe Lynn Turner – laulu
Jens Johansson – koskettimet
Bob Daisley – basso kappaleissa Crystal Ball, Now Is The Time, Hold On ja Rising Force
Anders Johansson – rummut
Triviaa

Radio Rockin 100 legendassa uumoiltiin, että oikeasti Malmsteen ei soittanut albumilla loukkaantuneen kätensä takia. Tuotantotiimi kuulemma hankki tilalle Malmsteeniä vauhdikkaamman kitaristin. Malmsteen oikeasti soitti muutamalla kappaleella; sessiokitaristina toimi Malmsteenin soitto-oppilas Thor Björn Fröberg.
Aiheesta muualla

Odyssey Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Odyssey Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Opéra-Comique

Opéra-Comiquen nykyinen rakennus, Salle Favart.
Jules Massenet’n vuonna 1897 kantaesityksensä saanutta Saphoa mainostava juliste.
Théâtre national de l’Opéra-Comique, tai pelkkä Opéra-Comique, on oopperatalo Pariisin 2. arrondissementissa, Boieldieun aukiolla.
Se perustettiin tukemaan ranskalaista oopperaa vuonna 1714, vastavoimaksi maanosaa hallinneelle italialaiselle oopperalle. Opéra-Comiquen tuottamat oopperat olivat Académie Royale de Musiquen tuotantoja vähemmän tiukasti määriteltyjä. Ranskalainen opéra comique terminä kattoi (ainakin 1800-luvulla) laajemman kentän kuin vain koomisen oopperan.
Opéra-Comiquen historiassa merkittäviä säveltäjiä ovat olleet Daniel-François-Esprit Auber, Fromental Halévy, Hector Berlioz ja Georges Bizet. Maininnan arvoinen on myös omintakeinen harpunsoittaja Nicolas Bochsa, joka sävelsi talolle seitsemän oopperaa. Bizet’n Carmen, joka nykyään on maailman tunnetuimpia oopperoita, sai kantaesityksensä Opéra-Comiquessa.
6. joulukuuta 1846 Berliozin Faustin tuomio sai kantaesityksensä Opéra-Comiquessa. Ensiesitys oli katastrofi ja velkaantunut säveltäjä joutui lainaamaan rahaa. Myös Claude Debussyn ainoa ooppera Pelléas ja Mélisande sai kantaesityksensä talossa, 30. huhtikuuta 1902.
Salle Favart

Vaikka Salle Favart, kuten rakennusta nykyään nimitetään, rakennettiin vasta 1898, oopperatalo itsessään on Pariisin vanhin. Kaksi aikaisempaa rakennusta paloivat maan tasalle 1838 ja 1887 – tyypillistä 1800-luvun teattereille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Opéra-Comique Wikimedia Commonsissa
Virallinen verkkosivusto
Orseis

Orseis (m.kreik. Oρσηίς) oli kreikkalaisessa mytologiassa thessalialaisen lähteen najadi. Hän meni naimisiin Hellenin, Deukalionin ja Pyrrhan pojan kanssa, joka on kreikkalaisten eponyyminen esi-isä. Heidän poikansa Doros, Ksuthos ja Aiolos olivat Hellenin sisaren Pandoran poikien kanssa seitsemän alkuperäisen kreikkalaisheimon perustajat.
Onni Suuronen

Onni (takana) ja Kalevi Suuronen vuonna 2003. Taustalla surmanajotynnyri.
Onni Suuronen (28. elokuuta 1923 Kangasniemi – 9. tammikuuta 2014 Jyväskylä) oli suomalainen surmanajaja. Hän oli myös Suomen suurimpiin ja vanhimpiin tivoleihin kuuluvan Tivoli Suurosen perustaja. Se aloitti toimintansa vuonna 1949.
Ura

Suuronen työskenteli nuorena renkinä ruokapalkalla ja kävi kävi jatkosodan jälkeen seppäkoulun Mikkelissä. Vuonna 1947 hän siirtyi sepäksi Sirkus Sariolan palvelukseen. Suuronen kengitti sirkushevosia ja rakensi Keravalla sirkuksen surmanajajille niin sanottuja surmanajopyttyjä kiinnostuen myös itse lajista. Hän alkoi itse ajaa moottoripyörällä vuonna 1948 ja kiersi toisen surmanajajan Esa Paltilan kanssa kesän Sirkus Sariolan mukana. Seuraavana keväänä miehet päättivät ryhtyä itsenäisiksi yrittäjiksi. He hankkivat oman pytyn ja rakensivat myöhemmin myös surmanajoauton, jolla ajoivat ensimmäistä kertaa Mikkelin talvimarkkinoilla 1950.
Onni Suuronen ja Esa Paltila olivat myös Linnanmäen huvipuiston alkuperäisiä esiintyjiä. Heidän surmanajotynnyrinsä oli huvipuistossa sen avajaispäivästä 27. toukokuuta 1950 lähtien neljän kuukauden ajan, jonka jälkeen Suuronen ja Paltila lähtivät jälleen kiertämään maata. Suuronen jatkoi yhteistyötä Paltilan kanssa vielä muutaman vuoden ajan, jonka jälkeen lunasti hänen osuutensa tynnyristä itselleen. 1950- ja 1960-luvuilla Suuronen kiersi enimmäkseen yksin, joista neljän vuoden ajan Tivoli Sariolan mukana. Vuonna 1971 hän sai kumppanikseen silloin 17-vuotiaan poikansa Kalevin. Surmanajotynnyrin lisäksi Tivoli Suurosen mukana kiersi alusta lähtien myös muita esiintyjiä, kuten taikureita ja klovneja sekä erilaisia huvipuistolaitteita.
Onni Suuronen jatkoi surmanajoa aina 1990-luvun alkuun saakka ja esiintyi viimeisen kerran kesällä 1995 muutaman vuoden tauon jälkeen. Myöhemmin hän kiersi Tivoli Suurosen mukana viimeisiin elinvuosiinsa saakka. Vuonna 2004 valmistui Suurosista kertova Yleisradion dokumentti Tosi tarina: Surmanajaja elää. Samana vuonna Kansainvälinen tivoli- ja sirkusalan järjestö palkitsi Onni Suurosen hänen elämäntyöstään Italian Riminissä.
Oulun vapaaseurakunta

| Oulun vapaaseurakunta |
| --- | --- |
 Oulun vapaakirkko Koulukadulla.
Suuntautuminen:  vapaakirkollisuus
Kirkkokunta:  Suomen Vapaakirkko
Perustettu:  1926
Pastori:  Risto Wotschke
Pääkirkko:  Kirkkokatu 34 90100 Oulu
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oulun vapaaseurakunta on vuonna 1926 rekisteröity vapaaseurakunta. Seurakunnan pastori on Risto Wotschke. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Oulun keskustassa Kirkkokadulla. Seurakunta kuuluu Suomen Vapaakirkkoon.
Vapaakirkollisuus tuli Ouluun vuonna 1877 kahden ruotsalaissaarnaajan mukana. Heidän toiminnasta syntyi voimakas herätys. Heränneiden joukossa oli muun muassa teologian ylioppilas Hjalmar Braxén, josta tuli myöhemmin Oulun seudulla vaikuttanut saarnaaja. Seurakunta on rekisteröity vuonna 1926. Vuonna 1892 seurakunta osti Allianssitalon, joka toimi saarnahuoneena vuoteen 1944 saakka. Samalle paikalle valmistui vuonna 1951 vapaakirkko. Seurakunnan esimiehinä ovat toimineet mm. Mauno Keränen ja Simo Åkerlund.
Onni Suhonen

Onni Suhonen (5. helmikuuta 1903 Hamina – 14. maaliskuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen viulisti ja viulunsoiton opettaja. Hän opiskeli 1911–1916 Viipurin musiikinystäväin musiikkikoulussa ja 1918–1924 Viipurin musiikkiopistossa opettajanaan Boris Sirpo. Suhonen suoritti loppututkinnon 1924 ja lähti opiskelemaan vuosiksi 1924–1926 Budapestin musiikkikorkeakouluun, jossa suoritti diplomin Jenö Hubayn mestariluokalla. Vuosina 1928–1929 hän opiskeli Pariisissa Léon Nauwinckin ja Lucien Capet’n oppilaana.
Suhonen esiintyi Budapestissa 1926, piti ensikonserttinsa Helsingissä 1927 ja esiintyi Pariisissa 1928. Hän esiintyi kotimaassa omin konsertein ja oli orkesterikonserttien solistina. Suhonen toimi Viipurin musiikkiopiston viulunsoiton opettajana 1929–1939, Sibelius-Akatemian viulunsoiton opettajana 1943–1950 ja lehtorina 1950–1972. Hän oli myös Helsingin kaupunginorkesterin ensiviulun soittaja 1943–1966. Suhonen sai Wihurin säätiön tunnustuspalkinnon 1971, professorin arvonimen 1972 ja säveltaiteilijain valtionpalkinnon 1984.
Suhonen oli merkittävä solistien ja etenkin kamarimuusikoiden kouluttaja, jonka kouluttamia viulisteja ovat Ari Angervo, Roy Asplund, Pekka Helasvuo, Aarre Hemming, Jouko Ignatius, Esa Kamu, Okko Kamu, Juhani Numminen, Eila Patomaa, Ylermi Poijärvi, Paavo Rautio, Kaija Saarikettu, Leena Siukonen-Penttilä ja Seppo Tukiainen.
Suhonen-kvartetti

Onni Suhosen mukaan nimetty Suhonen-kvartetti oli 1960-luvulla Suomen nimekkäin kvartetti. Siinä soittivat Okko Kamu ensimmäistä viulua, Ari Angervo toista viulua, Ylermi Poijärvi alttoviulua ja Risto Fredriksson selloa. Kolme ensin mainittua kvartetin jäsentä olivat myös Suhosen viuluoppilaita. Suhonen toimi kvartetin opettajana ja harjoittajana. Kvartetti perustettiin 1964 Jean Sibeliuksen satavuotisjuhlassa soitettua Voces Intimae -kvarteton esitystä varten ja kvartetti teki konserttikiertueita Suomessa ja Ruotsissa. Kvartetin viimeinen työ oli sille omistetun Aulis Sallisen neljännen jousikvarteton Quiet Songs levytys vuonna 1972.
Ottavio Bandini

Ottavio Bandini
Ottavio Bandini (25. lokakuuta 1558 Firenze – 1. elokuuta 1629 Rooma) oli italialainen kirkonmies. Hän opiskeli Firenzessä, Pariisissa, Salamancassa ja Pisassa. Hän toimi Fermon arkkipiispana vuosina 1595–1606 ja oli vuodesta 1596 yksi katolisen kirkon kardinaaleista. Kuollessaan hän oli Ostian kardinaalipiispa.
Aiheesta muualla

Catholic-hierarchy.org: Ottavio Bandini (englanniksi)
The Cardinals of the Holy Roman Church (englanniksi)
Orsogna

| Orsogna |
| --- | --- |
Valtio:   Italia
Alue:  Abruzzo
Maakunta:  Chieti
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Fabrizio Montepara
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  25,45 km²
Väkiluku (31.12.2017):  3 821
 – Väestötiheys:  150 as./km²
Postinumero:  66036
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Orsogna on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 3 821 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 4 008 asukasta.
Ottavio Leoni

Ottavio Leonin maalaama muotokuva Caravaggiosta
Ottavio Leoni (1578–1630) oli italialainen taidemaalari. Hän tuli tunnetuksi maalaamistaan muotokuvista. Leonin teoksia on esillä monissa tunnetuissa taidemuseoissa.
Aiheesta muualla

Kuvia Ottavio Leonin teoksista
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Paaria

Paaria tai paria voi tarkoittaa seuraavia:
paariat (parayah), varsinaisesti eräs Intian Malabarrannikolla asuva kansanryhmä
paaria, Intian kasteihin kuulumattomista, sorretuista ihmisistä käytetty nimitys; nykyään käytetään termiä dalit
paaria, laajentuneessa merkityksessä: halveksittu, sosiaalisesti syrjäytynyt henkilö tai ihmisryhmä
Paaria, August Strindbergin näytelmä
paariakoira, eräistä koiraroduista käytetty yhteisnimitys
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Paaria”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Paaritsa

Paaritsa (ven. Парицы, Paritsy) on entinen inkeriläis-inkeroinen kylä entisessä Kolppanan luterilaisessa seurakunnassa Inkerissä. Kylä sijaitsee nykyään Leningradin alueen Hatsinan piirissä Venäjällä.
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuodelta 1499/1500. Kylään kuului kolme osaa: Suuri Paaritsa (kansankielessä Vennäin Otsa), Pieni Paaritsa (Suomen Otsa) ja Kolkka (ven. Речной переулок, Retsnoi Pereulok). Suuressa Paaritsassa asui pääosin inkerikkoja (suvut: Makarov, Ivanov, Sysojev, Vasiljev), joilla oli oma tsasouna, kalmisto ja koulussa venäläinen luokka, jossa opetettiin venäjäksi. Suomalaisia sukuja oli Sykiäisiä (18 perhettä). Pieni Paaritsa oli lähes täysin inkeriläinen, niistä suurin suku oli Himasia (28 taloa). Muita sukuja olivat Pupulainen, Koljonen, Björn, Lattu ja Björninen.
Vuonna 1854 kylässä (Paritz) oli asunut 55 inkerikkoa (25 miestä ja 30 naista) ja 340 inkeriläistä (niistä äyrämöisiä 78 ja savakoita 268).
Vuonna 1926 kylässä oli 192 taloa ja 843 asukasta, joista 484 inkeriläisiä. 
Paaritsan elinkeinoja olivat maanviljely ja kiven louhinta, kun aivan kylän lähellä sijaitsi paasikivilouhimot. Toisen maailmansodan aikana kylän miehittivät saksalaisjoukot. Inkeriläisiä oli viety vuosina 1943-1944 Viron kautta Suomeen. Sodan jälkeen osa heistä jäi Suomeen, jotkut pakenivat Ruotsiin. Neuvostoliittoon palanneet eivät vastoin lupauksia päässeet kotikylään, vaan heidät karkotettiin eri puolille Venäjää..
Oslo-luokka

| Oslo-luokka |
| --- | --- |
 Luokkaan kuulunut KNM Narvik

Tekniset tiedot
Uppouma:  1 763 t (standardi) 2 134 t (kuormattu)
Pituus:  96,6 m
Leveys:  11,2 m
Syväys:  5,5 m
Koneteho:  20 000 hv (14 914 kW)
Nopeus:  24 solmua
Miehistöä:  120
Aseistus
Meritorjunta:  2 x 76 mm tykkiä 6 x Penguin-merimaaliaohjusta 1 x [RIM-7 Sea Sparrow
Ilmatorjunta:  1 x Bofors 40 mm/L70 2 x Rheinmetall 20 mm ilmatorjuntykkiä 2 x 12,7 mm ilmatorjuntakonekivääriä
Oslo-luokka oli Norjan laivaston viiden fregatin muodostama alusluokka, jonka aluksista yksi on uponnut, toinen museoitu ja loput poistettu palveluksesta.
Alukset

Luokan alukset valmistettiin Hortenin laivastontelakalla vuosina 1964-1966. Tilaus kuului laivaston uudistamisohjelmaan, jonka Norjan hallitus hyväksyi 1960. Puolet ohjelman rahoituksesta tuli Yhdysvalloista osana MDAP-ohjelmaa (engl. Mutual Defence Assistance Program), joka oli hyväksytty Yhdysvaltain kongressissa lokakuussa 1949 ja päättyi 1967-1968.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| KNM Oslo | Hortenin laivaston telakka | 1963 | 17. tammikuuta 1964 | 29. tammikuuta 1966 | uponnut 1994 |
| KNM Bergen | Horten | 1964 | 23. elokuuta 1965 | 22. kesäkuuta 1967 | palveluksesta 3. elokuuta 2005 museoitu |
| KNM Trondheim | Horten | 1963 | 4. syyskuuta 1964 | 2. kesäkuuta 1966 | palveluksesta kesäkuussa 2006 |
| KNM Stavanger | Horten | 1965 | 4. helmikuuta 1966 | 8. joulukuuta 1967 | palveluksesta kesäkuussa 1998 |
| KNM Narvik | Horten | 1964 | 8. tammikuuta 1965 | 30. marraskuuta 1966 | palveluksesta 1. elokuuta 2007 |
Modernisointi

Alukset aseistettiin 1970-luvulla uudelleen Penguin, RIM-7 Sea Sparrow ja Mk 32 torpedoputkilla. Ne modernisoitiin uudelleen 1980-luvulla. Oslon tuhouduttua jäljellä olevat modernisoitiin kolmannen kerran vuosina 1995-1996, jolloin alusten runkoa vahvistettiin. Samalla alusten uppouma kasvoi noin 200 tonnia.
Oman olympialaisissa

Oman osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Los Angelesissa 1984, ja on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa sen jälkeen. Talvikisoihin maa ei ole osallistunut.
Oman ei ole saavuttanut yhtään olympiamitalia. Pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, on yltänyt yleisurheilija Mohamed Al-Malky, joka oli kahdeksas miesten 400 metrin juoksussa Soulissa 1988.
Aiheesta muualla

Oman Kansainvälisen olympiakomitean sivustolla (englanniksi)
Valtiot olympialaisissa
Ouu-raisakson!

| Ouu-raisakson! Raptori |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2000
 Julkaistu: 2000
 Formaatti: CD-levy
 Tyylilaji: rap, huumori rap
 Kesto: 73.40
 Levy-yhtiö: Reel Art
muut julkaisut
| Epäviralliset muistelmat 1996 | Ouu-raisakson! 2000 | Sekoelma! 2010 |
Ouu-raisakson! on Raptorin vuonna 2000 julkaistu studioalbumi.
Levyn 14 kappaleesta neljä on aivan uusia ja loput remixversioita yhtyeen vanhoista kappaleista.
Albumi pysyi vuonna 2000 Suomen virallisella listalla kymmenen viikkoa, tosin se ei saavuttanut samanlaista suosiota kuin yhtyeen aiemmat albumit. Parhain sijoitus oli viikolla 25, sija 11.
Levystä löytyy perinteisten kappaleiden lisäksi noin 25 minuutin ajan piiloraitoja.
Kappaleet

J3H – 3.18
Kumitissit – 4.04
Hiphopmusiikkia – 3.29
Mäkinen – 3.34
Minä ja ryhmä (Kosminen mix) – 3.57
Debi Gibson (3000-mix) – 3.03
Sukellus pumpuliin (Rakkausmix) – 5.11
Jutka ja Kunkka (Roberto Rodriguez remix) – 3.44
Rane (Roberto Rodriguez remix) – 3.42
Moe 2000 (Elektrooninen pidennys) – 3.19
Karvanoppaelvis (Mikätoionjamix) – 3.34
Suomenkielinen räp-biisi (XL-versio) – 3.01
Oi beibi edit – 3.36
Oi beibi Episode IV (Faijan Uhka) – 25.44
Piiloraidat