stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2024 – miesten 10 000 m
Tulokset

| Sija | Urheilija | Maa | Aika | Huomiot |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 01  | Joshua Cheptegei |  Uganda | 26.43,14 | OR |
| 02  | Berihu Aregawi |  Etiopia | 26.43,44 |  |
| 03  | Grant Fisher |  Yhdysvallat | 26.43,46 | SB |
| 4 | Mohammed Ahmed |  Kanada | 26.43,79 | SB |
| 5 | Benard Kibet |  Kenia | 26.43,98 | PB |
| 6 | Yomif Kejelcha |  Etiopia | 26.44,02 |  |
| 7 | Selemon Barega |  Etiopia | 26.44,48 |  |
| 8 | Jacob Kiplimo |  Uganda | 26.46,39 | SB |
| 9 | Thierry Ndikumwenayo |  Espanja | 26.49,49 | NR |
| 10 | Adriaan Wildschutt |  Etelä-Afrikka | 26.50.64 | NR |
| 11 | Daniel Mateiko |  Kenia | 26.50.83 |  |
| 12 | Nico Young |  Yhdysvallat | 26.58,11 |  |
| 13 | Jimmy Gressier |  Ranska | 26.58,67 | NR |
| 14 | Nicholas Kipkorir |  Kenia | 27.23,97 |  |
| 15 | Merhawi Mebrahtu |  Eritrea | 27.24,25 |  |
| 16 | William Kincaid |  Yhdysvallat | 27.29,40 |  |
| 17 | Birhanu Balew |  Bahrain | 27.30.94 | SB |
| 18 | Jamal Abdelmaji Eisa Mohammed |  Pakolaisurheilijat | 27.35,92 | PB |
| 19 | Isaac Kimeli |  Belgia | 27.51,52 |  |
| 20 | Jun Kasai |  Japani | 27.53,18 |  |
| 21 | Yves Nimubona |  Ruanda | 27.54,12 |  |
| 22 | Martin Magengo Kiprotich |  Uganda | 28.20.72 |  |
| 23 | Abdessamad Oukhelfen |  Espanja | 28.21,90 |  |
| 24 | Tomoki Ota |  Japani | 29.12,48 |  |
| – | Yann Schrub |  Ranska | DNF |  |
| – | Rodrigue Kwizera |  Burundi | DNS |  |
| – | Célestin Ndikumana |  Burundi | DNS |  |
Selite: OR – olympiaennätys, NR – maan ennätys, PB – oma ennätys, SB – kauden paras
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1888

Yhdysvaltain presidentinvaalit 1888 järjestettiin 6. marraskuuta 1888. Vaalit voitti republikaanien ehdokas Benjamin Harrison haastajanaan istuva demokraatti presidentti Grover Cleveland. Harrison sai äänestyksessä 233 valitsijamiestä Clevelandin 168 valitsijamiesääntä vastaan.
Tariffipolitiikka oli vaalien pääkysymys, koska Cleveland oli ehdottanut dramaattista tariffien alentamista väittäen, että korkeat tariffit olivat epäreiluja kuluttajia kohtaan. Harrison otti teollisuuden ja tehtaan työntekijöiden puolen, jotka halusivat pitää tariffit korkeina. Clevelandin vastustaminen sisällissodan eläkkeille ja paisutetulle valuutalle teki myös vihollisia veteraanien ja maanviljelijöiden keskuudessa. Toisaalta hänellä oli vahva käsi etelä- ja rajavaltioissa, ja hän vetoaa entisiin republikaanien Mugwumpsiin.
Cleveland sai enemmän kansanääniä, mutta hävisi vaalit, koska Harrison voitti valitsijamiehissä.
Aiheesta muualla

Geoelections - Kartta vuoden 1888 presidentinvaalien annetuista äänistä (englanniksi)
Ynysin rautatieasema

Ynysin rautatieasema oli rautatieasema Cricciethin kylässä Gwyneddissä, Walesissa. Se sijaitsi Carnarvonshire Railwayn varrella.
Historia

Caernarvonin ja Afon Wenin välinen Carnarvonshire Railway avattiin liikenteelle vuonna 1867. Ynysin aseman sijainti oli syrjäinen, eikä asemaa avattukaan vielä samaan aikaan muun radan kanssa. Aseman paikalla Cricciethin kylässä oli tasoristeys, jossa radalla kulkevat junat alkoivat maaliskuusta 1869 lähtien pysähtyä poimimaan kyytiin markkinoille menossa olleita matkustajia.
Varsinainen asema avattiin heinäkuussa 1872. Se sijaitsi tasoristeyksen pohjoispuolella ja koostui yhdestä matalasta laiturista radan länsipuolella. Laiturilla oli kaksi puurakenteista rakennusta, joista toisessa oli lipunmyynti ja odotushuone ja toisessa erillinen naisten odotushuone. Lisäksi laiturin pään ja tien välissä oli pieni tiilinen asemamestarin asuinrakennus. Aseman yhteydessä oli lisäksi tavaraliikennettä varten rakennettu sivuraide, jota käytettiin kuitenkin vain harvoin.
Linjalla kulki junia Bangorista Caernarvonin kautta Afon Weniin, ja osa junista jatkoi vielä Afon Wenistä eteenpäin. Joulukuussa 1895 Ynysin asemalla pysähtyi maanantaista lauantaihin kolme junaa Bangorin suuntaan ja neljä Afon Wenin suuntaan. Maanantaisin asemalla pysähtyi yksi lisävuoro kumpaankin suuntaan, ja sunnuntaisin liikennöitiin yksi juna kumpaankin suuntaan. Heinäkuussa 1922 junia kulki maanantaista lauantaihin Bangorin suuntaan kuusi ja Afon Wenin suuntaan neljä, mutta sunnuntailiikenne oli loppunut. Toisen maailmansodan syttymisen myötä liikennettä radalla supistettiin kolmeen päivittäiseen vuoroon molempiin suuntiin vuonna 1939.
Penychainiin Afon Wenin länsipuolelle avattiin vuonna 1939 lomaleiri. Sodan vuoksi se tuli lomalaisten käyttöön vasta kesäkaudella 1947, jolloin Carnarvonshire Railwayn liikenne lisääntyi huomattavasti, ja radalla alkoi kulkea lomalaisia kuljettavia erityisjunia. Myös tavallisten junien määrää lisättiin, ja vuoden 1957 kesäaikataulussa junavuoroja kulki maanantaista lauantaihin kahdeksan Bangorin suuntaan ja seitsemän kohti Afon Weniä.
Vielä 1960-luvulle tultaessakin liikenne Carnarvonshire Railwayllä oli kesäkausilla vilkasta. Talvisin liikennettä sen sijaan oli vain vähän. Runsaasta lomaliikenteestä huolimatta linjaa ja sen mukana Ynysin asemaa ehdotettiin vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa suljettavaksi. Liikenne linjalla loppui 7. joulukuuta 1964, jolloin myös Ynysin asema suljettiin.
Nykytila

Ynysin asemarakennus on purettu, eikä siitä ole mitään jäljellä. Sen sijaan asemamestarin asunto on edelleen olemassa ja käytössä yksityisasuntona. Asemalaituri oli paikoillaan, joskin huonokuntoisena, 1980-luvulle asti, jolloin se purettiin.
Ágios Athanásios (Limassol)

| Ágios Athanásios Ágios Athanásioksen kunta Άγιος Αθανάσιος Δήμος Αγίου Αθανασίου |
| --- | --- |
 Ágios Athanásioksen kaupunkia.
 Ágios Athanásios
 Koordinaatit: 34°42′31″N, 33°03′01″E 
Valtio:   Kypros
Alue:  Limassol
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki ja kunta
Väkiluku (2011):  14 347
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.agiosathanasios.org.cy 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ágios Athanásios (kreik. Άγιος Αθανάσιος) on kaupunki ja kunta (Δήμος Αγίου Αθανασίου, Dímos Agíou Athanasíou) Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on 14 347 (2011).
Puistoa Ágios Athanásioksessa.
Ágios Athanásios on Limassolin esikaupunki ja sijaitsee noin viisi kilometriä Limassolin keskustasta pohjoiseen. Kaupunki on saanut nimensä Pyhästä Athanasioksesta. Ágios Athanásios on itsenäinen kunta vuodesta 1986.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ágios Athanásios Wikimedia Commonsissa
Δήμος Αγίου Αθανασίου. Ágios Athanásioksen kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Limassolin alue
| --- | --- |
Kunnat (dímos):  Ágios Athanásios · Germasógeia · Káto Polemídia · Limassol (Lemesós) · Mésa Geitoniá · Ýpsonas 
Yhdyskunnat (koinótita):  Ágios Amvrósios · Ágios Dimítrios · Ágios Geórgios · Ágios Ioánnis · Ágios Konstantínos · Ágios Mámas · Ágios Pávlos · Ágios Theódoros · Ágios Therápon · Ágios Thomás · Ágios Týchonas · Agrídia · Agrós · Akapnoú · Akrotíri · Akroúnta · Álassa · Aléktora · Amíantos · Anógyra · Apesiá · Apsioú · Arakapás · Armenochóri · Ársos · Asgáta · Asómatos · Avdímou · Chandriá · Dieróna · Dorá · Dorós · Dýmes · Episkopí · Eptagóneia · Erími · Fasoúla · Foiní · Foinikária · Gerása · Gerovása · Kaló Chorió · Kaminária · Kantoú · Kapileió · Kivídes · Káto Mýlos · Káto Plátres · Kelláki · Kissoúsa · Klonári · Koiláni · Kolóssi · Korfí · Kouká · Kyperoúnta · Láneia · Lemíthou · Limnátis · Lófou · Louvarás · Maliá · Mandriá · Mathikolóni · Monágri · Monagroúlli · Moní · Moniátis · Mouttagiáka · Ómodos · Páchna · Palaiómylos · Palódeia · Páno Plátres · Páno Polemídia · Paramáli · Paramýtha · Parekklisiá · Peléndri · Pentákomo · Péra Pedí · Pissoúri · Platanísteia · Potamioú · Potamítissa · Prastió Avdímou · Prastió Kellakíou · Pródromos · Pýrgos · Sanída · Silíkou · Sotíra · Soúni-Zanakiá · Spitáli · Sykópetra · Trachóni · Treis Eliés · Trimíklini · Tróodos · Tserkézoi · Vása Kellakíou · Vása Koilaníou · Víkla · Vouní · Zoopigí
Kyproksen kunnat
| --- | --- |
Famagustan alue:  Agía Nápa · Akanthoú · Derýneia · Famagusta (Ammóchostos) · Lefkónoiko · Lýsi · Paralímni · Sotíra
Kyrenian alue:  Karavás · Kyrenia (Kerýneia) · Lápithos
Lárnakan alue:  Aradíppou · Athiénou · Dromolaxiá-Meneoú · Lárnaka · Léfkara · Livádia
Limassolin alue:  Ágios Athanásios · Germasógeia · Káto Polemídia · Limassol (Lemesós) · Mésa Geitoniá · Ýpsonas
Nikosian alue:  Ágios Dométios · Aglantziá · Dáli · Égkomi · Géri · Kythréa · Lakatámeia · Latsiá · Mórfou · Nikosia (Lefkosía) · Stróvolos · Tséri
Páfoksen alue:  Geroskípou · Páfos · Pégeia · Póli
Yleisurheilun Euroopan cup 1975

Yleisurheilun Euroopan cup 1975 oli viides eurooppalaisten maajoukkueiden välinen Euroopan cup. Miehet ja naiset kilpailivat omissa kilpailuissaan mutta molemmat loppukilpailut käytiin 16.–17. elokuuta Nizzassa, Ranskassa. Molempiin loppukilpailuihin osallistui kahdeksan maata ja Itä-Saksa voitti ne molemmat.
Miesten välierät kilpailtiin Leipzigissa, Lontoossa ja Torinossa sekä naisten välierät Budapestissa, Lüdenscheidissa ja Sofiassa, ja jokaisesta niistä pääsi kaksi joukkuetta loppukilpailuun, minkä lisäksi paikan saivat välieriin osallistumatta hallitseva mestari eli miehissä Neuvostoliitto ja naisissa Itä-Saksa sekä loppukilpailun isäntämaa Ranska. Miehet kilpailivat alkuerissä Ateenassa ja Lissabonissa, joissa oli mukana vastaavasti kuusi ja seitsemän maata ja joista molemmista kolme parasta pääsivät välieriin kahdentoista sinne suoraan päässeen maan seuraksi. Naisten alkuerät käytiin Madridissa ja Osijekissa, joissa oli mukana vastaavasti kuusi ja viisi maata, ja niistäkin molemmista pääsi kolme joukkuetta välieriin.
Loppukilpailut > Miehet

Miehet kilpailivat 20 lajissa. Iso-Britannia saavutti kuusi lajivoittoa, Neuvostoliitto neljä, Itä-Saksa ja Länsi-Saksa kolme, Puola kaksi sekä Italia ja Ranska yhden.
Loppukilpailut > Miehet > Loppupisteet

| Sija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Itä-Saksa | 112 |
| 2 |  Neuvostoliitto | 109 |
| 3 |  Puola | 101 |
| 4 |  Yhdistynyt kuningaskunta | 83 |
| 5 |  Länsi-Saksa | 83 |
| 6 |  Suomi | 83 |
| 7 |  Ranska | 80 |
| 8 |  Italia | 68 |
Loppukilpailut > Naiset

Naiset kilpailivat 13 lajissa. Itä-Saksa saavutti yhdeksän lajivoittoa, Neuvostoliitto kaksi sekä Puola ja Romania yhden.
Loppukilpailut > Naiset > Loppupisteet

| Sija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Itä-Saksa | 97 |
| 2 |  Neuvostoliitto | 77 |
| 3 |  Länsi-Saksa | 64 |
| 4 |  Puola | 57 |
| 5 |  Romania | 52 |
| 6 |  Bulgaria | 47 |
| 7 |  Yhdistynyt kuningaskunta | 39 |
| 8 |  Ranska | 35 |
Ylä-Mielunjärvi

| Ylä-Mielunjärvi Иля-Миэлунярви,  Ilja-Mielunjarvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Suojärven piiri
Kunnat:  Loimola
Koordinaatit:  62°16′52″N, 31°01′29″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Nevan vesistö
Valuma-alue:  Jänisjoen vesistöalue Sytiviermänjoen valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Sytiviermänjoki
Laskujoki:  Sytiviermänjoki Ala-Mielunjärveen
Järvinumero:  01040300211102000013346
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  127 m  
Pituus:  2,4 km  
Leveys:  1,3 km  
Pinta-ala:  1,48 km²  
Valuma-alue:  344,1 km²  
Saaria:  1
 fiYlä-Mielunjärvi 
Ylä-Mielunjärvi (ven. Иля-Миэлунярви, Юля-Миэлунъярви, Ilja-Mielunjarvi, Julja-Mielunjarvi ) on Venäjällä Karjalan tasavallan Suojärven piirissä Loimolan kunnassa sijaitseva järvi, jonka laskujoki Sytiviermänjoki laskee Ala-Mielunjärveen.
Maantietoa

Ylä-Mielunjärvi on 2,4 kilometriä pitkä, 1,3 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,48 neliökilometriä  (joskus ilmoitetaan 1,6 km² ). Järvenselkä on avoin, mutta pohjoisessa siihen työntyy leveä niemi, jonka molemmilla puolille jää lahdet. Järven lähiympäristö on metsämaata, mutta pohjoisen rannat ovat paikoin avosuota. Järvessä vaikuttaa satelliittivalokuvissa olevan vain yksi matala saari. Suomen puolelta ja Korpijärven kautta tulee yhtenäinen harjujakso, joka ohittaa järven sen lounaispuolelta ja viistää järven etelärantaa. Järven ympäristö vaikuttaa autiolta eikä järven lähelle tule tietä.
Vesistösuhteita

Ylä-Mielunjärvi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jonka Juuvanjoen valuma-alueella ja Korpijärven alueella se sijaitsee. Kummatkin vesistöalueet päätyvät Jänisjokeen, joka virtaa Jänisjärven läpi laskien lopulta Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.
Järven itäosan lahteen laskee Sytiviermänjoen yläjuoksun osuus ja toinen lyhyempi suopuro. Myös järven eteläpäähän laskee lyhyt metsäpuro. Järven pohjoispäästä jatkaa Sytiviermänjoki eteenpäin laskien Ala-Mielunjärveen ja siitä eteenpäin Suomen puolelle Korpijärveen. Järven valuma-alueen pinta-alaksi on ilmoitettu 134 km² .
Lähteitä > Huomioita

1 2 3 4  Asia katsottu ja mitattu Internetin karttapalveluista kuten esimerkiksi Google Earth, GeoMixer tai ACME.
↑  Asia on luettu venäjänkielisen Wikipedian artikkelista ru:Иля-Миэлунъярви, jossa siitä on lähde.
Yleisurheilun Euroopan cup 1965

Yleisurheilun Euroopan cup 1965 oli ensimmäinen eurooppalaisten maajoukkueiden välinen Euroopan cup. Miehet ja naiset kilpailivat omissa kilpailuissaan. Loppukilpailuihin pääsi mukaan kuusi maata. Loppukilpailut käytiin Länsi-Saksassa; miesten loppukilpailu 11.–12. syyskuuta Stuttgartissa ja naisten loppukilpailu 19. syyskuuta Kasselissa. Neuvostoliitto voitti molemmat loppukilpailut.
Miesten välierät kilpailtiin Oslossa, Roomassa ja Zagrebissa sekä naisten välierät Constantassa, Fontainebleaussa ja Leipzigissa, ja jokaisesta niistä pääsi kaksi joukkuetta loppukilpailuun. Miesten kilpailussa käytiin myös Enschedessa ja Wienissä alkuerät, joihin molempiin osallistui neljä maata ja joista vain voittajat pääsivät välieriin kuudentoista sinne suoraan päässeen maan seuraksi.
Loppukilpailut > Miehet

Miehet kilpailivat 20 lajissa. Neuvostoliitto saavutti yhdeksän lajivoittoa, Länsi-Saksa viisi, Puola kolme, Itä-Saksa kaksi ja Ranska yhden.
Loppukilpailut > Miehet > Loppupisteet

| Sija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Neuvostoliitto | 86 |
| 2 |  Länsi-Saksa | 85 |
| 3 |  Puola | 69 |
| 4 |  Itä-Saksa | 69 |
| 5 |  Ranska | 60 |
| 6 |  Yhdistynyt kuningaskunta | 48 |
Loppukilpailut > Naiset

Naiset kilpailivat 11 lajissa. Neuvostoliitto saavutti kuusi lajivoittoa, Puola kolme sekä Itä-Saksa ja Unkari yhden.
Loppukilpailut > Naiset > Loppupisteet

| Sija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Neuvostoliitto | 56 |
| 2 |  Itä-Saksa | 42 |
| 3 |  Puola | 38 |
| 4 |  Länsi-Saksa | 37 |
| 5 |  Unkari | 32 |
| 6 |  Alankomaat | 26 |
Yhdysvaltain 88. jalkaväkidivisioona

| 88th Infantry Division |
| --- | --- |
 Yksikön hihamerkki
Toiminnassa:  1917-1919   1942-1947
Valtio:  Yhdysvallat
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  Jalkaväki
Koko:  Divisioona
Lempinimi:  "Fighting Blue Devils"   "Clover Leaf Division"
Yhdysvaltain 88. jalkaväkidivisioona (eng. 88th Infantry Division, lempinimiltään "Fighting Blue Devils" ja "Clover Leaf Division") oli Yhdysvaltain armeijan jalkaväkiyksikkö, joka osallistui molempiin maailmansotiin.
Divisioonan olkayksikkötunnuksessa sininen muoto muodostui kahdesta kahdeksaisesta, jotka tekivät onnea tuovan neliapilan muodon. Yleensä sen yläpuolella oli lisätty teksti "Blue Devils" divisioonan lempinimen mukaan.
Ensimmäinen maailmansota

Divisioona perustettiin Camp Dodgessa, Iowassa 5. elokuuta 1917. Se ehti juuri ja juuri mukaan ensimmäisen maailmansodan rintamalle Eurooppaan syyskuussa 1918, mutta ei ehtinyt osallistumaan taisteluihin pientä kahakointia lukuun ottamatta. Sen kärsimät tappiot sodassa olivat 12 kaatunutta ja 66 haavoittunutta. Sodan päätyttyä 11. elokuuta 1918 divisioona laivattiin takaisin Yhdysvaltoihin ja hajotettiin Camp Dodgessa 10. kesäkuuta 1919.
Toinen maailmansota

Divisioona aktivoitiin uudestaan 15. heinäkuuta 1942 Camp Gruberissa, Oklahomassa. Se oli yksi ensimmäisistä toiseen maailmansotaan lähetetyistä täysin värvätyistä koostuneista divisioonista. Divisioona saapui Marokkoon joulukuussa 1943 ja lähetettiin Algeriaan harjoittelemaan.
Toinen maailmansota > Italian rintama > 1944

Pohjois-Afrikasta yksikkö siirrettiin Italiaan helmikuussa 1944 ja koottiin sotaharjoituksiin Piedmont d'Alifen alueelle. Vihdoin helmikuun lopulla 88. jalkaväkidivisioona siirtyi etulinjaan ja vapautti Gariglianojoen rannoilla olleet brittiläiset joukot. Sen toiminta keskittyi aluksi partiointiin ja puolustuksen harjoitteluun.
11. toukokuuta divisioona eteni pohjoiseen valloittaen Spignon, Mount Civitan, Itrin, Fondin ja Roccagorgan saavuttaen Anzion 29. toukokuuta. Yksikkö ajoi vihollista takaa aina Roomaan saakka, ollen ensimmäinen amerikkalainen yksikkö kaupungissa esikaupunkialueella käydyn kiivaan taistelun jälkeen. Kun divisioona oli ylittänyt Tiberjoen ja edennyt Bassanelioon se siirrettiin lepäämään ja harjoittelemaan 11. kesäkuuta. Vajaata kuukautta myöhemmin se siirtyi puolustusasemiin, joista aloitti hyökkäyksen Volterraan 8. heinäkuuta. Se valtasi kaupungin seuraavana päivänä, edeten Laiaticoon 11. heinäkuuta ja Villamagnaan kahta päivää myöhemmin. Arnojoen divisioona ylitti vihollisen kiivaasta vastarinnasta huolimatta 20. heinäkuuta.
Lyhyen harjoitus- ja lepotauon jälkeen 88. divisioona avasi hyökkäyksensä Gootti-linjaa vastaan 21. syyskuuta. Se eteni nopeasti Firenzuolan ja Imolan välistä tietä vallaten Mount Battaglian 28. syyskuuta. Saksalaiset aloittivat hurjan vastahyökkäyksen ja divisioona joutui raskaisiin taisteluihin edetessään kohti Pojoen laaksoa. Se onnistui valtaamaan strategisesti tärkeät asemat Mount Grandessa ja Farnettossa 20.–22. lokakuuta. Yksikkö jäi varmistamaan aluetta partioiden Mount Granden ja Mount Cerreren sektoria sekä Mount Fanon aluetta seuraavan vuoden tammikuun lopulle.
Toinen maailmansota > Italian rintama > 1945

24. tammikuuta – 2. maaliskuuta 1945 88. divisioona varmisti Loiano Liverganon aluetta ja palasi rintamalle lyhyen tauon jälkeen. Rynnistys kohti Pojoen laaksoa alkoi 15. huhtikuuta. Monterumici antautui 17. huhtikuuta voimakkaan tykistökeskityksen jälkeen ja Pojoki ylitettiin vihdoin 24. huhtikuuta, kun 88. divisioona alkoi ajaa saksalaisia kohti Alppeja. Veronan ja Vicenzan kaupungit tuli divisioonan haltuun 28. huhtikuuta mennessä, joten yksikkö pääsi ylittämään Brentajoen 30. huhtikuuta. 88. jalkaväkidivisioona kulki Alppien Dolomiittien halki, jossa se ehti tavoittamaan Yhdysvaltain 103. jalkaväkidivisioonan vihollisuuksien loppuessa Italiassa 2. toukokuuta 1945. Se jäi miehittämään Italiaa lakkauttamiseensa 24. lokakuuta 1947 saakka.
Toisen maailmansodan aikana yksikkö oli taistelussa yhteensä 344 päivää. Se kärsi tappioita yhteensä 15 173 kuolleina, haavoittuneina ja kadonneina.
Toinen maailmansota > Italian rintama > Komentajat

Kenraalimajuri John E. Sloan (heinäkuu 1942 – syyskuu 1944)
Kenraalimajuri Paul W. Kendall (syyskuu 1944 – heinäkuu 1945)
Prikaatinkenraali James C. Fry (heinäkuu 1945 – marraskuu 1945)
Kenraalimajuri B. E. Moore (marraskuu 1945 – lokakuu 1947)
Lokakuussa 1947 divisioona lakkautettiin.
Toinen maailmansota > Italian rintama > Yksiköt

Toisen maailmansodan aikana 88. jalkaväkidivisioonaan kuuluneita, sille alistettuja tai siihen liitettyjä yksiköitä:
349th Infantry Regiment
350th Infantry Regiment
351st Infantry Regiment
337th Field Artillery Battalion
338th Field Artillery Battalion
339th Field Artillery Battalion
913rd Field Artillery Battalion
313rd Combat Engineer Battalion
313rd Medical Battalion
Aiheesta muualla

The 88th Infantry Division Association (Arkistoitu – Internet Archive)
Blue Devils - 88th Infantry Division and Mt.Mestas Research Website (Arkistoitu – Internet Archive)
Giogion sola Gootti-linjalla.
Triesten Miramaren puistossa on Blue Devilseille omistettu muistolaatta.
Åkeslund

Kristofferskolan Åkeslundissa.
Åkeslund on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee läntisen Tukholman alueella (Västerort), ja kuuluu hallinnollisesti Bromman kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Abrahamsbergin, Riksbyn, Åkeshovin, Nockebyhovin ja Olovslundin kaupunginosat. Åkeslund on maa-alaltaan 0,51 neliökilometrin suuruinen, ja asukkaita siellä on noin 3 000.
Aiheesta muualla

Tilastoja Bromman kaupunginosista
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tukholman kaupunginosat
Åkeshovin uima- ja liikuntahalli

Uima- ja liikuntahallin pääsisäänkäynti peruskorjauksen jälkeen lokakuussa 2018
Åkeshovin uima- ja liikuntahalli (ruots. Åkeshovs sim- och idrottshall) on urheilukeskus, joka koostuu muun muassa uimahallista, kuntosalista ja palloilusaleista. Se sijaitsee Åkeshovin kaupunginosassa Bromman kaupunginosa-alueella Tukholmassa, Ruotsissa. Se on otettu käyttöön vuonna 1959 ja peruskorjattu perusteellisesti vuosina 2016–2018. Uimahallia operoi Tukholman kaupunki.
Uimahallissa on kaksi 25-metristä allasta, kaksi opetusallasta ja lastenallas. Lastenaltaan lämpötila on 29 °C, isompien altaiden 27 °C. Liikuntahallissa on kuntosali, pyöräilysali ja avoin liikuntahalli.
Saman kiinteistön kellarissa on myös yksityinen keilahalli.
Aiheesta muualla

Åkeshovin uima- ja liikuntahalli Tukholman kaupungin sivuilla (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Åkeshovs sim- och idrottshall
Käännös suomeksi
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2024 – miesten kuulantyöntö

Miesten kuulantyöntö Pariisin 2024 kesäolympialaisissa kilpailtiin 2. ja 3. elokuuta 2024 Stade de Francella Pariisissa. Kilpailuun osallistui 31 urheilijaa 24 maasta, joista 12 pääsi loppukilpailuun.
Yhdysvallat otti kilpailussa kaksoisvoiton. Ryan Crouser otti kolmannen perättäisen olympiakultansa tuloksella 22,90. Toiseksi sijoittui Joe Kovacs, jonka paras tulos 22,15 oli sama kuin Jamaikan Rajindra Campbellillä, mutta toiseksi parhaiden tulosten vertailussa Kovacs oli Campbelliä parempi ja sai siten hopeaa.
Tapahtumat

Kuulantyönnön karsintakilpailu järjestettiin Stade de Francella 2. elokuuta alkaen kello 20.10 paikallista aikaa. Karsinta kilpailtiin kahdessa ryhmässä, jotka molemmat aloittivat samaan aikaan. Finaaliin pääsivät kaikki karsintarajan 21,35 ylittäneet tai 12 parasta tulosta tehnyttä urheilijaa, mikäli alle 12 työnsi yli karsintarajan. Kaikkiaan kuusi urheilijaa ylitti karsintarajan, heidän joukossaan Crouser, kilpailun kolmas yhdysvaltalainen Payton Otterdahl ja Italian Leonardo Fabbri. Viimeisenä jatkoon pääsi Norjan Marcus Thomsen tuloksella 20,81.
Loppukilpailu käytiin seuraavana päivänä, 3. elokuuta, alkaen kello 19.36. Ensimmäisen kierroksen alussa johtoon siirtyi Kovacs tuloksella 21,69, mutta Crouser vastasi työntämällä 22,64. Otterdahl nousi toisen kierroksen työnnöllään 21,98 toiseksi ja vei siten Yhdysvallat kolmoisjohtoon. Crouser paransi tulostaan vielä viidellä senttimetrillä, mutta Campbell rikkoi kolmoisjohdon noustuaan toiseksi tuloksella 22,15. Kolmannella kierroksella Crouser työnsi jälleen uuden kärkituloksen 22,90, joka jäi hänen parhaakseen, sillä hän ei enää saanut mitattuja tuloksia sateen yltyessä. Kovacs sen sijaan työnsi huononevista sääoloista huolimatta viimeisellään 22,15 eli saman kuin Campbell aiemmin. Campbell oli kuitenkin vaikeuksissa eikä saanut neljällä viimeisellä kierroksella yhtään mitattua työntöä, ja niinpä hänen toiseksi paras tuloksensa oli ensimmäisen työnnön tasan 20 metriä. Kovacsin kaikki mitatut tulokset olivat tätä parempia, joten hän nousi kilpailussa toiseksi. Otterdahl teki myös parhaansa 22,03 viimeisellä kierroksella ja oli sillä loppukilpailun neljäs. MM-hopeamitalisti Fabbri oli kilpailun viides.