stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Milica Gardašević

Milica Gardašević vuonna 2018.
Milica Gardašević (serb. Милица Гардашевић; s. 28. syyskuuta 1998) on serbialainen pituushyppääjä.
Gardašević voitti pituushypyssä kultaa alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2017 tuloksella 646 cm ja saavutti pronssia alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 tuloksella 643 cm.
Gardašević voitti kultaa Balkanin-mestaruuskilpailuissa 2019 tuloksella 642 cm ja 2023 ennätyksellään 691 cm. ja Välimeren kilpailuissa 2022 tuloksella 667 cm. Hän jäi karsintaan ulkoratojen EM-kilpailuissa 2018, sisäratojen EM-kilpailuissa 2019 ja 2023 sekä ulkoratojen MM-kilpailuissa 2022 ja  2023. Hän sijoittui yhdeksänneksi sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 tuloksella 659 cm ja seitsemänneksi Münchenin EM-kilpailuissa 2022 tuloksella 652 cm.
Gardašević ylitti pituushypyssä kuusi metriä ensimmäisen kerran vuonna 2013 ja 6,5 metriä vuonna 2017. Hänen paras tuloksensa on heinäkuussa 2023 Kraljevossa hypätty 691 cm. Hänen paras hallituloksensa on 690 cm, jonka hän hyppäsi Belgradissa helmikuussa 2023.
Gardašević on voittanut pituushypyn Serbian-mestaruuden ulkoradoilla 2017, 2018 ja 2020–2022 sekä sisäradoilla 2016–2018 ja 2023.
Milica Todorović

Milica Todorović (serb. Милица Тодоровић, s. 13. lokakuuta 1990 Kruševac, Serbia, Jugoslavia on serbialainen laulaja ja näyttelijä. Hänen tyylinään on enimmäkseen turbofolk. Hän saavutti kuuluisuutta vuonna 2005 hänen voitettuaan serbian merkittävimän Zvezde Granda (Suuri Tähti) -laulukilpailun. Hänen ensimmäinen singlensä Moje zlato (Minun kultani), feat. MC Yankoo on saanut YouTubessa sata miljoonaa katsomiskertaa.
Messier 15

| Messier 15 |
| --- | --- |
 Messier 15 on Linnunrataa kiertävä pallomainen tähtijoukko
Historia
Löytäjä:  Jean-Dominique Maraldi
Löytöpäivä:  7. syyskuuta 1746
Muut nimet:  M15, NGC 7078
Ominaisuudet
Tyyppi:  Pallomainen tähtijoukko
Etäisyys:  n. 33 600 valovuotta
Koko:  n. 18 kaariminuuttia (')
Absoluuttinen kirkkaus:  -9,17m
Havaitseminen
Tähdistö:  Pegasus
Rektaskensio:  21 h 30 min 
Deklinaatio:  +12° 10'
Suhteellinen kirkkaus:  +6,2m
Messier 15 (tai NGC 7078) on pallomainen tähtijoukko Pegasuksen tähdistössä. Sen löysi Jean-Dominique Maraldi 7. syyskuuta 1746. Charles Messier luetteloi kohteen 3. kesäkuuta 1764, mutta ei havainnut kohteessa tähtiä. Tähdet kohteesta havaitsi ensimmäisenä William Herschel vuonna 1783.
M15:n etäisyys aurinkokunnastamme on noin 33 600 valovuotta. Kohteen suhteellinen kirkkaus on +6,2m, ja se on juuri ja juuri mahdollista nähdä paljain silmin hyvissä olosuhteissa. Kohteen arvioidaan olevan tihein kaikista pallomaisista tähtijoukoista omassa galaksissamme, Linnunradassa.  Kohteessa on peräti 9 pulsaria, supernovien jäännöksiä, sekä 112 muuttuvaa tähteä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Messier 15 Wikimedia Commonsissa
Messier 15: Great Pegasus Cluster Messier Objects.  5.4.2015. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
Plotner, Tammy: Messier 15 (M15) – The Great Pegasus Cluster Universetoday.  20.6.2016. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
New Hubble image of star cluster Messier 15 Nasa & ESA/Hubble.  14.11.2013. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
| --- | --- |
Tähdet:  ε Peg, β Peg, α Peg, γ Peg, η Peg, ζ Peg, μ Peg, θ Peg, ι Peg, λ Peg, 1 Peg, κ Peg, ξ Peg, π Peg, 9 Peg, υ Peg, 2 Peg, 55 Peg, 70 Peg, τ Peg, ψ Peg, 56 Peg, 32 Peg, 35 Peg, χ Peg, ο Peg, 31 Peg, ν Peg, ρ Peg, 78 Peg, 72 Peg, 57 Peg, φ Peg, 14 Peg, 16 Peg, 66 Peg, 77 Peg, 59 Peg, σ Peg, 12 Peg, 7 Peg, 82 Peg, 71 Peg, 13 Peg, 64 Peg, 30 Peg, 58 Peg, 51 Peg, 5 Peg, 75 Peg, 37 Peg, 15 Peg, 17 Peg, 86 Peg, 67 Peg, 87 Peg, 34 Vul, π1 Peg, 63 Peg, 36 Peg, 20 Peg, 11 Peg, 73 Peg, 38 Peg, 19 Peg, 4 Peg, 23 Peg, 34 Peg, 52 Peg, 80 Peg, 25 Peg, 85 Peg, 21 Peg, 40 Peg, 79 Peg, 69 Peg, 18 Peg, 3 Peg, 60 Peg, 33 Peg, 74 Peg, 45 Peg, 65 Peg, 76 Peg, 41 Peg, 39 Peg, 28 Peg, 61 Peg, HD 209458, HD 219828
Eksoplaneetat:  51 Peg b, 79 Peg b, HD 209458 b, HD 219828 b
Messierin luettelo
Miekkasampi

| Miekkasampi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Hävinnyt  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrat
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Sampikalat Acipenseriformes
Heimo::  Lapasammet Polyodontidae
Suku::  Psephurus  Günther, 1873
Laji::  gladius
Kaksiosainen nimi
 Psephurus gladius  von Martens, 1862 
Katso myös
   Miekkasampi Wikispeciesissä   Miekkasampi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Miekkasampi (Psephurus gladius) on toinen nykyisen lapasampien heimon (Polyodontidae) kalalajeista ja sukunsa Psephurus ainoa laji. Se on kuitenkin kuollut sukupuuttoon 2000-luvulla.
Miekkasampi oli aikanaan yksi suurimmista makean veden kalalajeista, suurin yksilö oli 7-metrinen ja painoi useita satoja kiloja. Lajia eli Kiinassa Jangtse-joessa ja sen sivujoissa, ja sitä kalastettiin runsaasti vielä 1970-luvulla.
Michael Lindqvist

| Michael Lindqvist |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. syyskuuta 1994 (ikä 30) Danderyd, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Linkan
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  Färjestad BK
Sarja:  SHL
Pelinumero:  34
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  AIK IF (SEL/SHL/Allsv.) Hartford Wolf Pack (AHL)
Michael Lindqvist (s. 12. syyskuuta 1994 Danderyd, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Färjestad BK:ssa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Lindqvist laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Lindqvist on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa 13 ottelua tehopistein 3+2=5. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 5. huhtikuuta 2018 Norrköpingissä Slovakiaa vastaan. Lindqvist sai ottelussa myös syöttöpisteen Carl Klingbergin tekemään ylivoimamaaliin. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki kolmannessa ottelussaan Channel One Cupissa 15. joulukuuta 2018 Moskovan VTB-jääpalatsissa ylivoimalla Suomea vastaan.
Muuta

Lindqvistin isoveli Alexander pelaa Ruotsin viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyTrean-joukkue IK Waxholmissa.
Maria Gripe

Maria Gripe
Maria Gripe (o.s. Walter, 25. heinäkuuta 1923 – 5. huhtikuuta 2007) oli ruotsalainen lasten- ja nuortenkirjailija.
Gripe syntyi Vaxholmissa Tukholman läänissä, mutta muutti 6-vuotiaana perheensä mukana Örebrohon. Myöhemmin hän muutti Tukholmaan, missä hän suoritti ylioppilastutkintonsa (studentexamen) ja opiskeli yliopistossa. Vuonna 1946 hän meni naimisiin Harald Gripen kanssa, joka sittemmin kuvitti useimmat Maria Gripen kirjat. Harald Gripe menehtyi vuonna 1992. Heillä oli yksi lapsi, vuonna 1947 syntynyt Camilla, joka on äitinsä tavoin kirjoittanut useita lastenkirjoja.
Gripen ensimmäinen kirja Pienten eläinten kaupunki (I vår lilla stad) julkaistiin vuonna 1954. Läpimurtonsa hän teki 1960-luvun alussa vuonna 1961 julkaistun kirjan Josefin myötä. Myös kirjat Josefinin ystävä (Hugo och Josefin) ja Hugo ja Josefin (Hugo) sisältävän kirjasarjan pohjalta on tehty myös elokuva, vuonna 1967 ilmestynyt Hugo ja Josefin (Hugo och Josefin). Kolmesta muustakin Gripen kirjasta on tehty elokuvaversio, Anders Grönros ohjasi 1990-luvulla elokuvat kirjoista Lasinpuhaltajan lapset (Glasblåsarns barn) ja Vieras aikojen takaa (Agnes Cecilia – en sällsam historia), Kay Pollakin elokuva Elvis! Elvis! ilmestyi vuonna 1976. Hugo ja Josefin -sarjan lisäksi muita tunnetuimpia Gripen kirjasarjoja ovat 1970-luvulla julkaistu viisiosainen Elvis-sarja, jonka päähenkilö on jo kirjassa Julian talo (Julias hus och nattpappan) sivuhenkilönä esitelty Elvis Karlsson, sekä 1980-luvulla ilmestynyt, yliluonnollisia elementtejä sisältävä neliosainen Varjo-sarja (Skugg-serie), jonka pohjalta tehtiin vuonna 1989 Ruotsin televisiossa esitetty minisarja Flickan med stenbänken.
Yhteensä Gripe kirjoitti urallaan 38 kirjaa, joista viimeinen on vuonna 1997 julkaistu Annas blomma. Hänen kirjojaan on käännetty noin kolmellekymmenelle kielelle. Gripe voitti kirjoillaan useita palkintoja, muun muassa Astrid Lindgren -palkinnon vuonna 1972 ja H. C. Andersen -mitalin vuonna 1974. Gripe menehtyi huhtikuussa 2007 pitkäaikaiseen sairauteen.
Teokset

Pienten eläinten kaupunki (I vår lilla stad, 1954)
Pappa Pelleriinin tytär (Pappa Pellerins dotter, 1963, yhdessä Harald Gripen kanssa)
Lasinpuhaltajan lapset (Glasblåsarns barn, 1964)
Kummeli kolmantena (Nattpappan, 1968, yhdessä Harald Gripen kanssa)
Julian talo (Julias hus och nattpappan, 1971, yhdessä Harald Gripen kanssa)
Pörriäinen lentää hämärissä (Tordyveln flyger i skymningen, 1978)
Vieras aikojen takaa (Agnes Cecilia – en sällsam historia, 1981)
Hissillä neljänteen kerrokseen (Tre trappor upp med hiss, 1991)
Lotte ja salaisuudet (Eget rum, 1992)
Teokset > Hugo ja Josefin

Josefin (Josefin, 1961, yhdessä Harald Gripen kanssa)
Josefinin ystävä (Hugo och Josefin, 1962, yhdessä Harald Gripen kanssa)
Hugo ja Josefin (Hugo, 1966, yhdessä Harald Gripen kanssa)
Teokset > Elvis

Elvis ja auringonkukka (Elvis Karlsson, 1972, yhdessä Harald Gripen kanssa)
Elvis! Elvis! (Elvis! Elvis, 1973, yhdessä Harald Gripen kanssa)
Se ”oikea” Elvis (Den ”riktiga” Elvis, 1976, yhdessä Harald Gripen kanssa)
Aika erikoinen Elvis (Att vara Elvis, 1977, yhdessä Harald Gripen kanssa)
Elvis vain (Bara Elvis, 1979, yhdessä Harald Gripen kanssa)
Teokset > Varjo

Salaisuus varjossa (Skuggan över stenbänken, 1982)
...ja metsän valkeat varjot (...och de vita skuggorna i skogen, 1984)
Varjojen lapset (Skuggornas barn, 1986)
Varjojen kätkö (Skugg-gömman, 1988)
Teokset > Suomentamattomat teokset

När det snöade (1955, yhdessä Harald Gripen kanssa)
Kung Laban kommer (1956, yhdessä Harald Gripen kanssa)
Kvarteret Labyrinten (1956)
Sebastian och skuggan (1957, yhdessä Harald Gripen kanssa)
Stackars lilla Q (1957, yhdessä Harald Gripen kanssa)
Tappa inte masken (1959)
De små röda (1960, yhdessä Harald Gripen kanssa)
Landet utanför (1967, yhdessä Harald Gripen kanssa)
I klockornas tid (1965, yhdessä Harald Gripen kanssa)
Glastunneln (1969)
Tanten (1970)
Ellen, Dellen (1974)
Godispåsen (1985, yhdessä Harald Gripen kanssa)
Hjärtat som ingen ville ha (1989, yhdessä Hans Arnoldin kanssa)
Egna världar (1994)
Annas blomma (1997)
Kuunnelma

Gripen vuonna 1978 julkaistuun kirjaan Pörriäinen lentää hämärissä perustuen on tehty myös radiokuunnelma. Suomeksi se esitettiin Ylellä sarjana, jonka nimi oli Sittiäinen lentää hämärässä. Sarjan käsikirjoitti itse Maria Gripe yhdessä Kay Pollakin kanssa. Jännittävä nuortenkuunnelma pitää sisällään yliluonnollisia elementtejä. Pääosassa on Annika ja Jonas Berglund ja heidän ystävänsä David. Harmiton kesätyö johtaakin yhdessä tehtäviin salapoliisitutkimuksiin. Ylen tallennepalvelu on julkaissut kuunnelman C-kaseteilla ainakin vuonna 1980 ja 1986.
Kirjallisuutta

Ulkomaisia lasten- ja nuortenkirjailijoita. Toimittaneet Niklas Bengtsson ja Tittamari Marttinen. BTJ 1997.
Aiheesta muualla

Svenska Dagbladetin artikkeli Gripen kuolemasta (ruotsiksi)
Milica Mandić

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Milica Mandić |  Milica Mandić |  Milica Mandić |  |
Maa:   Serbia
Naisten taekwondo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | yli 67 kg |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 | yli 67 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Muju 2017 | alle 73 kg |  |
|  Pronssia | Gyeongju 2011 | alle 73 kg |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Hopeaa | Baku 2015 | yli 67 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Manchester 2012 | alle 73 kg |  |
|  Hopeaa | Baku 2014 | alle 73 kg |  |
|  Hopeaa | Montreux 2016 | alle 73 kg |  |
|  Hopeaa | Sofia 2021 | alle 73 kg |  |
Milica Mandić (serb. Милица Мандић, s. 6. joulukuuta 1991 Belgrad) on serbialainen taekwondoin, kaksinkertainen olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Mandić voitti olympiakultaa yli 67 kg:n painoluokassa Lontoossa 2012. Hän kukisti puolivälierässä hallitsevan olympiavoittajan meksikolaisen María Espinozan, välierässä venäläisen Anastasija Baryšnikovan pistein 11-3 ja loppuottelussa ranskalaisen maailman- ja Euroopan-mestarin Anne-Caroline Graffen pistein 9-7. Hän oli itsenäisen Serbian ensimmäinen olympiavoittaja. Neljä vuotta myöhemmin Rion olympialaisissa 2016 Mandić voitti ensimmäisessä ottelussa norjalaisen Tina Skaarin, mutta hävisi puolivälierissä Bianca Walkdenille 5–0. Tokion olympialaisissa Mandić voitti ensimmäisellä kierroksella kenialaisen Faith Ogallon ja toisessa ottelussa puolalaisen Aleksandra Kowalczukin 11–4. Loppuotteluun hän eteni voittamalla välierissä ranskalaisen Althéa Laurinin 7–5. Uransa toisen olympiakullan Mandić varmisti voittamalla loppuottelussa eteläkorealaisen Lee Da-binin 10–7.
Mandić voitti maailmanmestaruuden alle 73 kg:n painoluokassa Mujussa 2017 kukistettuaan loppuottelussa eteläkorealaisen Oh Hye-Rin pistein 17–13. Hän saavutti MM-pronssia alle 73 kg:n sarjassa Gyeongjussa 2011. EM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa samassa painoluokassa 2012, 2014, 2016 ja 2021. Euroopan kisoissa 2015 hän saavutti yli 67 kg:n sarjassa hopeaa. Junioreiden MM-kilpailuissa hän sai alle 68-kiloisissa pronssia 2008 ja opiskelijoiden MM-kilpailuissa yli 73 kg:n painoluokassa pronssia 2012.
Miekkasärki

| Miekkasärki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Särjet Leuciscidae
Suku::  Pelecus
Laji::  cultratus
Kaksiosainen nimi
 Pelecus cultratus  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Miekkasärki Wikispeciesissä   Miekkasärki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Miekkasärki (Pelecus cultratus) on särkien heimoon (Leuciscidae) ja alaheimoon (Leuciscinae) kuuluva kalalaji.
Miekkasärki kasvaa noin 25 senttimetrin mittaiseksi. Se on olemukseltaan terävä. Kala on litteä ja muistuttaa lähinnä isoa veistä. Miekkasärjellä on pitkät, siipimäiset rintaevät, joilla se ohjailee uintiaan. Laji pyydystää ylöspäin suuntautuneella suullaan etupäässä planktoneliöitä ja hyönteisiä veden pinnasta.
Miekkasärkeä tavataan Mustanmeren, Kaspianmeren ja Araljärven valuma-alueilla sekä osassa Itämeren valuma-aluetta. Se on Suomessa satunnaisvieras, jota tavataan lähinnä itäisellä Suomenlahdella ja Saimaan kanavassa.
Piirros miekkasärjestä.
Mikve
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mikve Wikimedia Commonsissa
lubavitch.fi: Mikve (englanniksi)
Juutalainen elämä
| --- | --- |
Syntymä:  Brit mila · Zeved habat · Pidjon haben
Täysi-ikäisyys:  Upšerin · Bar mitsva (Bat mitsva)
Avioelämä:  Huppa · Ketubba · Naisen asema · Nidda · Mikve · Get
Juutalaisuus:  613 käskyä · Rukoukset · Birkat hamazon · Juutalaiset juhlat · Minhag · Tooran opiskelu: paraša, daf jomi
Uskonnolliset esineet:  Sefer Tora · Tsitsit · Tallit · Tefillin · Kipa · Menora · Mezuza
Kuolema:  Hevra kaddiša · Šiva · Kaddiš · Jortsajt
Messier 18

| Messier 18 |
| --- | --- |
 Messier 18 on avoin tähtijoukko, jossa on varsin vähän tähtiä.
Historia
Löytäjä:  Charles Messier
Löytöpäivä:  3. kesäkuuta 1764
Muut nimet:  M18, NGC 6613
Ominaisuudet
Tyyppi:  Avoin tähtijoukko; II,3,p,n
Etäisyys:  n. 4 900 valovuotta
Massa:  ?
Koko:  9 kaariminuuttia
Ikä:  n. 32 miljoonaa vuotta
Tähtien lukumäärä:  20
Absoluuttinen kirkkaus:  ?
Havaitseminen
Tähdistö:  Jousimies
Rektaskensio:  18 h 19.9 min
Deklinaatio:  -17° 08'
Suhteellinen kirkkaus:  +7.5m
Messier 18 on avoin tähtijoukko Jousimiehen tähdistössä. Sen löysi Charles Messier vuonna 1764. Kohde sijaitsee lähellä Messierin luettelon kohteita M17 ja M24.
Joukko on suhteellisen nuori, vain noin 32 miljoonaa vuotta vanha.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Messier 18 Wikimedia Commonsissa
Messier 18 Messier Objects.  6.4.2015. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
Plotner, Tammy: Messier 18 (M18) – The NGC 6613 Star Cluster Universetoday.  11.7.2016. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
Messier 18 - M18 - Open Cluster Freestarcharts.com. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
| --- | --- |
Tähdet:  ε Sgr, σ Sgr, ζ Sgr, δ Sgr, λ Sgr, π Sgr, γ2 Sgr, η Sgr, φ Sgr, τ Sgr, ξ2 Sgr, ο Sgr, μ Sgr, ρ1 Sgr, β1 Sgr, α Sgr, ι Sgr, β2 Sgr, θ1 Sgr, 62 Sgr, υ Sgr, X Sgr, 59 Sgr, 52 Sgr, γ1 Sgr, ω Sgr, 4 Sgr, 21 Sgr, 60 Sgr, ν1 Sgr, ψ Sgr, 56 Sgr, 43 Sgr, 11 Sgr, ν2 Sgr, 61 Sgr, ξ1 Sgr, χ1 Sgr, 55 Sgr, 29 Sgr, 15 Sgr, 54 Sgr, θ2 Sgr, Gl 783, 7 Sgr, 28 Sgr, χ3 Sgr, 14 Sgr, 24 Sgr, 50 Sgr, 18 Sgr, κ1 Sgr, 51 Sgr, κ2 Sgr, 33 Sgr, 63 Sgr, Y Sgr, ρ2 Sgr, 57 Sgr, 9 Sgr, HD 169830, 16 Sgr, RS Sgr, 63 Oph, 26 Sgr, HD 179949, 6 Sgr, 30 Sgr, 53 Sgr, 25 Sgr, 65 Sgr, RY Sgr, 17 Sgr, χ2 Sgr, HD 190647, Ross 154, Pistoolitähti, S2
Eksoplaneetat:  HD 169830 b, HD 169830 c, HD 179949 b, HD 190647 b
Messierin luettelo
Messier 22

| Messier 22 |
| --- | --- |
 Messier 22 on pallomainen tähtijoukko Jousimiehen tähdistössä.
Historia
Löytäjä:  Abraham Ihle
Löytöpäivä:  1665
Muut nimet:  M22, NGC 6656
Ominaisuudet
Tyyppi:  Pallomainen tähtijoukko
Etäisyys:  noin 10 400 valovuotta
Massa:  105A – 106A
Koko:  32 kaariminuuttia
Ikä:  ?
Tähtien lukumäärä:  70 000
Absoluuttinen kirkkaus:  ?
Havaitseminen
Tähdistö:  Jousimies
Rektaskensio:  18 h 36 min 18 s
Deklinaatio:  -23° 53' 58
Suhteellinen kirkkaus:  +5.1m
Messier 22 on pallomainen tähtijoukko Jousimiehen tähdistössä. Kohde on luultavasti ensimmäinen koskaan löydetty pallomainen tähtijoukko. Kohteen havaitsi Abraham Ihle jo vuonna 1665. Charles Messier lisäsi sen luetteloonsa 5. kesäkuuta 1764.
Tähtijoukko on suhteellisen lähellä aurinkokuntaamme, sen arvioitu etäisyys on vain noin 10 400 valovuotta, ja se kuuluu meitä lähimpiin pallomaisiin tähtijoukkoihin. Kohde näkyy paljain silmin mutta ei kovin pohjoisessa. Kohde on kirkkaampi kuin esimerkiksi Herkuleen suuri pallomainen tähtijoukko. Kohteesta on havaittu 70 000 tähteä, joista vain 32 on muuttuvia tähtiä. Kirkkaimmat tähdet ovat magnitudiltaan noin +11.[lähde? ]
Harvoissa pallomaisissa tähtijoukoissa on planetaarisia sumuja; tässä kohteessa sellainen on. Sumu on melko heikko, ja sen havaitsi infrapunaista aallonpituutta havainnoiva IRAS-satelliitti.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Messier 22 Wikimedia Commonsissa
Messier 22: Sagittarius Cluster Messier Objects.  15.4.2015. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
Plotner, Tammy: Messier 22 – The Sagittarius Nebula Universetoday.  8.8.2016. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
Messier 22 - M22 - Sagittarius Cluster (Globular Cluster) Freestarcharts.com. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
| --- | --- |
Tähdet:  ε Sgr, σ Sgr, ζ Sgr, δ Sgr, λ Sgr, π Sgr, γ2 Sgr, η Sgr, φ Sgr, τ Sgr, ξ2 Sgr, ο Sgr, μ Sgr, ρ1 Sgr, β1 Sgr, α Sgr, ι Sgr, β2 Sgr, θ1 Sgr, 62 Sgr, υ Sgr, X Sgr, 59 Sgr, 52 Sgr, γ1 Sgr, ω Sgr, 4 Sgr, 21 Sgr, 60 Sgr, ν1 Sgr, ψ Sgr, 56 Sgr, 43 Sgr, 11 Sgr, ν2 Sgr, 61 Sgr, ξ1 Sgr, χ1 Sgr, 55 Sgr, 29 Sgr, 15 Sgr, 54 Sgr, θ2 Sgr, Gl 783, 7 Sgr, 28 Sgr, χ3 Sgr, 14 Sgr, 24 Sgr, 50 Sgr, 18 Sgr, κ1 Sgr, 51 Sgr, κ2 Sgr, 33 Sgr, 63 Sgr, Y Sgr, ρ2 Sgr, 57 Sgr, 9 Sgr, HD 169830, 16 Sgr, RS Sgr, 63 Oph, 26 Sgr, HD 179949, 6 Sgr, 30 Sgr, 53 Sgr, 25 Sgr, 65 Sgr, RY Sgr, 17 Sgr, χ2 Sgr, HD 190647, Ross 154, Pistoolitähti, S2
Eksoplaneetat:  HD 169830 b, HD 169830 c, HD 179949 b, HD 190647 b
Messierin luettelo
Messier 19

| Messier 19 |
| --- | --- |
 Messier 19 on Linnunrataa kiertävä pallomainen tähtijoukko.
Historia
Löytäjä:  Charles Messier
Löytöpäivä:  5. kesäkuuta 1764
Muut nimet:  M19, NGC 6273
Ominaisuudet
Tyyppi:  Pallomainen tähtijoukko
Etäisyys:  n. 28 000 valovuotta
Massa:  ?
Koko:  17 kaariminuuttia (') / 110 vv
Ikä:  ?
Tähtien lukumäärä:  ?
Absoluuttinen kirkkaus:  -9.8m
Havaitseminen
Tähdistö:  Käärmeenkantaja
Rektaskensio:  17 h x2.6 min
Deklinaatio:  -26° 16'
Suhteellinen kirkkaus:  +6.8m
Messier 19  on pallomainen joukko (NGC 6273) Käärmeenkantajan tähdistössä. Charles Messier löysi sen kesällä 1764. Etäisyyttä Maasta sillä on noin 28 000 valovuotta. Kohde loittonee meistä 146 km/s:n nopeudella. Ulkonäöltään kohde on melko keskittynyt (luokkaa VIII), ja sen löytää kulkemalla taivaalla 8 astetta Antareksesta itään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Messier 19 Wikimedia Commonsissa
Messier 19 Messier Objects.  6.4.2015. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
Plotner, Tammy: Messier 19 (M19) – The NGC 6273 Globular Cluster Universetoday.  18.7.2016. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
Garner, Rob: Messier 19 Nasa.  19.10.2017. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
| --- | --- |
Tähdet:  α Oph, η Oph, ζ Oph, δ Oph, β Oph, κ Oph, ε Oph, θ Oph, ν Oph, 72 Oph, γ Oph, λ Oph, 67 Oph, 70 Oph, 44 Oph, χ Oph, 45 Oph, φ Oph, 36 Oph, σ Oph, ι Oph, ξ Oph, 68 Oph, ω Oph, ψ Oph, 47 Oph, ρ Oph, μ Oph, υ Oph, 20 Oph, 71 Oph, 41 Oph, τ Oph, 51 Oph, 66 Oph, 30 Oph, 74 Oph, 58 Oph, 24 Sco, HD 156681, 36 Oph, ο Oph, 23 Oph, τ Oph, 43 Oph, 37 Oph, 21 Oph, 24 Oph, 73 Oph, 14 Oph, 26 Oph, 12 Oph, 53 Oph, U Oph, ρ Oph, 16 Oph, 19 Oph, V986 Oph, 61 Oph, Y Oph, 29 Oph, 52 Oph, ο Oph, 18 Oph, Barnardin tähti, Wolf 1061, Gl 673, SN 1604
Eksoplaneetat: 
Messierin luettelo
Merimies Gibraltarista

| Merimies Gibraltarista> The Sailor from Gibraltar |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tony Richardson
Käsikirjoittaja:  Tony Richardson Christopher Isherwood Don Magner
Perustuu:  Marguerite Durasin romaaniin Le marin de Gibraltar (1952)
Tuottaja:  Neil Hartley Oscar Lewenstein
Säveltäjä:  Antoine Duhamel
Kuvaaja:  Raoul Coutard
Pääosat:  Jeanne Moreau Ian Bannen Vanessa Redgrave
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Woodfall Film Productions
Ensi-ilta:   24. huhtikuuta 1967  21. heinäkuuta 1967  29. syyskuuta 1967
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Merimies Gibraltarista (engl. The Sailor from Gibraltar) on vuonna 1967 ensi-iltansa saanut Tony Richardsonin ohjaama brittiläinen romanttinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Jeanne Moreau, Ian Bannen ja Vanessa Redgrave. Merimies Gibraltarista kertoo salaperäisestä naisesta, joka etsii merimiestä, jonka hän oli tuntenut vuosia sitten.
Merimies Gibraltarista perustuu Marguerite Durasin romaaniin Le marin de Gibraltar (1952), jonka pohjalta Richardson, Christopher Isherwood ja Don Magner sovittivat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajina olivat Neil Hartley ja Oscar Lewenstein. Elokuvaa kuvattiin Italiassa, Kreikassa, Egyptissä ja Etiopiassa. Woodfall Film Productions oli elokuvan tuotantoyhtiönä.
Merimies Gibraltarista sai ensi-iltansa Yhdysvaltain New Yorkissa 24. huhtikuuta 1967. Ison-Britannian ensi-ilta oli 21. heinäkuuta 1967 ja Suomen 29. syyskuuta 1967. Elokuvan teatterilevityksestä vastasivat Lopert Pictures Corporation Yhdysvalloissa ja United Artists Corporation Isossa-Britanniassa. Elokuva sai kaksi Bafta-ehdokkuutta parhaasta brittiläisen mustavalkoelokuvan kuvauksesta (Raoul Coutard) ja parhaasta brittiläisen mustavalkoelokuvan puvustuksesta (Jocelyn Rickards), vaikka se sai heikon vastaanoton elokuvakriitikoilta ja lippuluukuilla.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jeanne Moreau  | … |  Anna   |
|  Ian Bannen  | … |  Alan   |
|  Vanessa Redgrave  | … |  Sheila   |
|  Orson Welles  | … |  Louis de Mozambique   |
|  Zia Mohyeddin  | … |  Noori   |
|  Hugh Griffith  | … |  Llewellyn   |
|  Umberto Orsini  | … |  Vendor   |
|  Erminio Spalla  | … |  Eolo   |
|  Eleonora Brown  | … |  Carla   |
|  Claudio de Renzi  | … |  Jeannot   |
|  Fausto Tozzi  | … |  kapteeni   |
|  John Hurt  | … |  John   |
|  Thodoros Roubanis  | … |  Theo   |
|  Massimo Sarchielli  | … |  Massimo   |
|  Guglielmo Spoletini  | … |  Guglielmo   |
|  Wolfgang Hillinger  | … |  Wolf   |
|  Brad Moore  | … |  Brad   |
Aiheesta muualla

Merimies Gibraltarista Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Merimies Gibraltarista Elonet.
Merimies Gibraltarista AllMoviessa. (englanniksi)
Merimies Gibraltarista TCM Movie Databasessa (englanniksi)