GNOME
Historia > GNOME 3

Versio 3.0 julkaistiin huhtikuussa 2011 ja se oli täysin erilainen edeltäviin versioihin verrattuna. Gnome hylkäsi perinteisen työpöytämetaforan ja rakensi uuden version aktiviteettien varaan, jossa työpöydän laajuinen haku sekä virtuaalityöpöydät ovat keskeisessä roolissa. Gnome Shell korvasi Gnome Panel -ohjelman sovelluksien käynnistämiseen.
Versiota 3 kritisoitiin julkaisun jälkeen aiemman version ominaisuuksien poistamisesta joita oli versiossa 2, mutta tilanne on muuttunut paremmaksi sen jälkeen. Linus Torvalds ilmoitti luopuvansa Gnomen käytöstä ja siirtyi Xfcehen. Torvaldsin mukaan GNOME3 oli "epäpyhä sekasotku". Xfce:tä hän piti huonompana kuin GNOME2:ta, mutta valtava parannus GNOME3:een. "Aktiviteetit" tarkoitti käytännössä sitä, että Gnome Terminalin ikonia klikkaamalla ei saanut avattua uutta terminaali-ikkunaa, vaan olemassa oleva nousi päällimmäiseksi.
GNOME3:sta poistettuja ominaisuuksia ovat merkiksi virtuaalityöpöytien esikatselu. Outona ratkaisuna on useasti pidetty sitä, että ikkunanhallinnasta poistettiin mahdollisuus pienentää ikkuna tai suurentaa ikkuna näytön kokoiseksi. Ikkunan suurentamiseen on keinonsa, joka matkii Windows 7:n Aero Snap -ominaisuutta, mutta se on useimmille käyttäjille tuntematon ja epäintuitiivinen. Ikkunan voi edelleen pienentää, mutta perinteisiä ikoneita ikkunoille ei ole ja niihin paluu tapahtuu ikkunanhallinnan listasta. Myöskään työpöydälle ei voi enää laittaa tiedostoja. Työpöydän ulkoasun säätämiseen ei enää ole omaa asetustaan, vaan kaikki asetukset on koottu System Settings -ohjelman alle Mac OS X:n tapaan. Työpöytäympäristön muokkausmahdollisuuksia on karsittu. Työpöytäympäristössä ei ole enää teemoja, näytönsäästäjää, tai edes värejä tai fontin kokoa ei voi muuttaa. Käyttöliittymäkomponenttien ympärillä on ylen määrin tyhjää tilaa.
GNOME 3.0 otti käyttöön oletusfontikseen Cantarell-fontin, joka korvasi Bitstreamin Veran ja siitä kehitetyn DejaVun. Jakelijoista ainoastaan Ubuntu ei käytä tätä fonttia, vaan omaan Ubuntu-fonttiaan.
Fontin suunnitteli Dave Crossland osana harjoitustyötään Readingin yliopistolla Englannissa.
GNOME-projekti otti sen käyttöön marraskuussa 2010. Se ei sisältänyt kuin latinalaiset peruskirjaimet ja laajennettuja merkkejä keskieuroopan kielille.
Kreikkalaisia ja kyrillisiä kirjaimia alettiin työstää vasta 2013.
Pooja Saxena suunnitteli fonttiin devanagarin kirjoitusmerkit.
Cantarell ei sisältänyt julkaisussa lainkaan kursiivia.
GNOME 3.28:ssa (2018) Cantarell-fonttiin on lisätty light- ja extra bold -painot.
Cantarell on saanut kritiikkiä huonosta luettavuudestaan.
Vastineena GNOME3:n uudistuksille vanhaa GNOME2:ta alettiin kehittää eteenpäin MATE-nimisenä työpöytäympäristönä.
Linux Mintin kehittäjät korjailivat GNOME3:n käyttöliittymää "Mint GNOME Shell Extensions" -ohjelmalla, joka pyöri GNOME Shellin päällä. Tästä tuli lopulta itsenäinen Cinnamon-työpöytäympäristö.
Ubuntua kehittävä Canonical julkaisi oman Unity-käyttöliittymänsä, joka korvasi Gnome Shellin Ubuntun versiossa 11.04.
Gnomea perinteisesti käyttänyt Debian vaihtoi oletuksena käyttämään Xfce:tä. Debian vaihtoi takaisin Gnomeen sen versiossa 3.14. Gnome 3:n "classic mode" on myös käytössä Red Hat Enterprise Linux 7:stä lähtien.
Linus Torvalds vaihtoi takaisin Gnomeen, kun sille julkaistiin työkaluja kuten Frippery ja Gnome Tweak Tool, joilla työpöydän ominaisuuksia voi muuttaa.
Perinteinen työpöytänäkymä palautettiin nimellä GNOME Classic versiossa 3.8, joka julkaistiin huhtikuussa 2013.
Tässä on käytössä perinteinen Applications-menu ohjelmien käynnistämiseen ja alapalkki, joka listaa käynnissä olevat ohjelmat ja mahdollistaa niiden välillä vaihtamisen.
Versiossa 3.20 Wayland-tuen katsottiin olevan riittävän hyvä yleiseen käyttöön.
Versiossa 3.34 on korjattu useita suorituskykyyn vaikuttavia asioita ja tavoitteena on korjata auki olevia asioita 3.36:ssa. Suurimpia suorituskykyyn vaikuttavia seikkoja ovat olleet kylmät pisteet (engl. cold spot) joissa se on ollut odottavana tekemättä mitään näytön päivittämisen sijaan. Profiloinnilla on mitattu kokonaiskestoa käytetyn suoritusajan sijaan ongelmakohtien löytämiseksi.
Versioon 40 suunniteltiin käyttöliittymämuutoksia, jotka tehtiin käyttäjätutkimuksien perusteella. Uudessa suunnitelmassa aktiviteettien yleisnäkymä järjestää työtilat vaakatasoon ja niihin liittyy "fyysinen ominaisuus", jonka käyttäjät kokivat testeissä helpommaksi ymmärtää. Järjestämällä työtilat vaakatasoon vapautuu pystysuunnassa liikkuminen yleiskuvassa ja sovellusvalikossa liikkumiseen.