Eerikkilän urheiluopisto
Historia > Opiston historia

Pitkään kaavailtu jalkapalloilijoiden valmennuskeskus toteutui, kun SPL:n puheenjohtaja Erik von Frenckell myi vuonna 1945 liitolle maata välttääkseen pakkoluovutukset siirtoväelle. Noin 15 hehtaarin laajuinen alue sijaitsi Frenckellin suvun omistaman Saaren kartanon mailla Kanta-Hämeen Tammelassa. Opisto perustettiin luonnonkauniille paikalle Ruostejärven ja Leppilammen väliselle kannakselle. Rakennustyöt käynnistyivät vuonna 1947 ja Frenckellin mukaan Eerikkiläksi nimetty urheiluopisto vihittiin käyttöön syyskuussa 1949.
Aluksi Eerikkilä käsitti vain opistorakennuksen ja täysimittaisen ruohokentän. Arkkitehti Einari Teräsvirran suunnittelemassa kaksikerroksisessa hirsirakennuksessa oli luentosali, kirjasto, keittiö, ruokala, majoitustilat sekä pukuhuoneet peseytymistiloneen. 1950-luvun aikana valmistuivat vielä henkilökunnan asuintilat sekä rehtorin asunto. SPL joutui alkuvuosina rahoittamaan toiminnan suurimmaksi osaksi itse, sillä valtio tuki Eerikkilää vain murto-osalla muihin urheiluopistoihin verrattuna. Vuonna 1952 opisto siirtyikin SPL:lta vastaperustetun Palloilu Säätiön omistukseen. Eerikkilän ainoat työntekijät olivat talonmies puolisoineen, kunnes opisto sai ensimmäisen johtajansa vuonna 1954. Tehtävässä aloitti entinen jalkapalloilija Eino Rantanen.
Jalkapalloilijoiden ohella Eerikkilässä leireilivät SPL:n alaisuudessa pelanneet jääpalloilijat, jotka harjoittelivat Leppilammen jäälle tehdyllä kentällä. Muiden käyttäjien määrä lähti kasvuun, kun 1950-luvun lopussa valmistunut Helsingin ja Porin välinen valtatie 2 paransi kulkuyhteyksiä Tammelaan. Vuonna 1964 Eerikkilään rakennettiin kuntosali, ja 1968 valmistunut kivituhkapintainen maapohjahalli mahdollisti jalkapallon ympärivuotisen harjoittelun. Yleisurheilukenttä juoksuratoineen valmistui 1970 ja uusi jalkapallokenttä 1973. Kentän nurmipinta oli pitkään huonkuntoinen, kunnes ongelma ratkaistiin 1980-luvulla muuttamalla se kivituhkaksi.
Einari Teräsvirran suunnittelema uusi päärakennus valmistui 1980. Seuraavana vuonna Eerikkilässä käynnistyi Jukka Vakkilan johdolla SPL:n jalkapallovalmentajakoulun kurssitus. Vuonna 1982 myöhemmin vanhaa maapohjahallia laajennettiin ja se päällystettiin tekonurmella. Vuonna 1983 Eerikkilä pääsi lakisääteistä valtionapua nauttivien urheiluopistojen joukkoon, mikä mahdollisti toiminnan laajentamisen. Vuonna 1992 otettiin käyttöön Frenckelliksi nimetty uusi opistorakennus ja seuraavana vuonna SPL:n koulutusosasto siirtyi Helsingistä Eerikkilään. Täysimittaisen jalkapallohallin suunnittelu aloitettiin myös vuosikymmenen alussa, mutta lamavuosien johdosta se valmistui vasta 1998. Samalla vanha halli muutettiin sisäpalloilulajien käyttöön ja Eerikkilä aloitti yhteistyön Suomen Salibandyliiton kanssa.
Eerikkilän suurimmat laajennukset on tehty 2000-luvulla. Uusi majoitusrakennus Tammela valmistui vuonna 2002, hotelli 2012 sekä huvila- ja loma-asuntoalue 2016–2018. Jalkapalloilijoiden tarpeisiin valmistui lämmitettävä tekonurmikenttä vuonna 2005 ja lämmitettävä luonnonnurmi 2008. Vuonna 2013 rakennettiin jalkapallostadion Eerikkilä Areena, jossa on 800-paikkainen katettu katsomo, lämmitettävä luonnonnurmi sekä valaistus. Stadion mahdollistaa esimerkiksi poikien ja tyttöjen EM-karsintaturnausten pelaamisen. Viimeisin laajennus on vuonna 2019 valmistunut salibandyhalli.
Eerikkilä on järjestänyt vuodesta 2021 yhdessä kansainvälisen salibandyliiton ja Suomen salibandyliiton kanssa World Floorball Summit -kansainvälisen salibandytapahtuman. Vuoden 2022 tapahtuma yhdistää lisäksi Eerikkilä Super Cup miesten ja naisten finaaliottelut.