stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Kansainvälisen olympiakomitean maakoodeista

Kansainväliseen Olympiakomiteaan kuuluu 206 valtiota. Jokaisella jäsenellä on kolmikirjaiminen tunnus tai koodi, joka yleensä kuvaa maan kansallista olympiakomiteaa. Joissakin olympialaisissa on käytetty myös muita koodeja esimerkiksi joukkueista, jotka on koottu useiden maiden urheilijoista eivätkä edusta mitään yksittäistä valtiota. Huomattavaa on, että joillakin itsehallintoalueilla (esimerkiksi Hongkongilla ja Cookinsaarilla) on oma olympiajoukkueensa. Itsenäisistä maista Vatikaanivaltiolla olympiajoukkuetta ei puolestaan ole.
Olympiakomitean maakoodit poikkeavat ISO 3166 -standardin määrittämistä maiden nimien kolmikirjaimisista koodeista. Kansainvälinen jalkapalloliitto FIFA käyttää pääosin samoja lyhenteitä kuin Kansainvälinen Olympiakomitea, mutta muutamin poikkeuksin.
Maalyhenteitä käytettiin ensimmäisen kerran vuoden 1956 talviolympialaisten ja vuoden 1960 kesäolympialaisten virallisissa raporteissa, ja niillä viitattiin erityisesti kunkin maan olympiakomiteaan. Muutamissa seuraavissa olympialaisissa koodit perustuivat kulloisenkin isäntämaan kieleen. Vuoden 1972 talviolympialaisiin mennessä maakoodit olivat vakiintuneet. 1990-luvulla maakoodeissa tapahtui muutoksia muun muassa Neuvostoliiton, Jugoslavian ja Tšekkoslovakian hajoamisen ja Saksojen yhdistymisen vuoksi.
Historiallisia maakoodeja > Edelleen käytössä olevat maakoodit

| Maan nimi | Maakoodi | Vanha koodi |
| --- | --- | --- |
|  Alankomaiden Antillit | AHO | ATO (1960), NAN (1964) |
|  Australaasia | ANZ |  |
|  Böömi | BOH |  |
|  Länsi-Intian liittovaltio | BWI | ANT (1960, 1968), WID (1964) |
|  Saksa (Saksojen yhdistynyt joukkue) | EUA | GER (1956–1964) |
|  Länsi-Saksa | FRG | ALL (1968 Talvi), ALE (1968 Kesä), GER (1972–1976) |
|  Itä-Saksa | GDR | ADE (1968) |
|  Venäjän keisarikunta | RU1 |  |
|  Serbia ja Montenegro | SCG | YUG (1996 S-2002 Talvi) |
|  Tšekkoslovakia | TCH | CSL (1956 Talvi), CZE (1960 Talvi), CSV (1960 Kesä), CZS (1964 Kesä), CHE (1968 Kesä) |
|  Neuvostoliitto | URS | SOV (1968 Talvi) |
|  Jugoslavia | YUG | JUG (1956–1960, 1968 Talvi), YUS (1964 Kesä) |
Historiallisia maakoodeja > Vanhentuneet maakoodit

| Maan nimi | Maakoodi | Vuodet | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
|  Burma | BIR | 1948-1988 | Nykyisin  Myanmar |
|  Ceylon | CEY | 1948-1972 | Nykyisin  Sri Lanka |
|  Dahomey | DAH | 1964-1976 | Nykyisin  Benin |
|  Brittiläinen Honduras | HBR | 1968-1972 | Nykyisin  Belize |
|  Khmerien tasavalta | KHM | 1972-1976 | Nykyisin  Kambodža |
|  Malaija | MAL | 1956-1960 | Maat yhdistyivät 1963, nykyisin  Malesia |
|  Pohjois-Borneo | NBO | 1956 | Maat yhdistyivät 1963, nykyisin  Malesia |
|  Pohjois-Rhodesia | NRH | 1964 | Nykyisin  Sambia |
|  Yhdistynyt arabitasavalta | RAU | 1960 | Nykyisin  Egypti ja  Syyria |
|  Yhdistynyt arabitasavalta | UAR | 1960-1972 | Nykyisin  Egypti |
|  Rhodesia | RHO | 1932-1976 | Nykyisin  Zimbabwe |
|  Kiinan tasavalta | ROC | 1952 | Kilpailee nykyisin nimellä  Kiinalainen Taipei |
|  Saar | SAA | 1964-1968 | Liitettiin  Länsi-Saksaan 1957 |
|  Ylä-Volta | VOL | 1972-1984 | Nykyisin  Burkina Faso |
|  Etelä-Jemen | YMD | 1988 | Maat yhdistyivät 1990, nykyisin  Jemen |
|  Pohjois-Jemen | YAR | 1984-1988 | Maat yhdistyivät 1990, nykyisin  Jemen |
|  Zaire | ZAI | 1972-1996 | Nykyisin  Kongon demokraattinen tasavalta |
|  Brittiläinen Guayana | - | 1948-1964 | Nykyisin  Guyana |
|  Kultarannikko | - | 1952 | Nykyisin  Ghana |
Erityiskoodeja

| Maan nimi | Maakoodi |  |
| --- | --- | --- |
|  Korea | COR |  |
|  Itsenäiset olympiaedustajat | IOP |  |
|  Itsenäiset olympiaurheilijat | IOA |  |
|  Pakolaisurheilijat | EOR, (ROT) |  |
|  Sekajoukkue | ZZX |  |
|  Venäjän olympiakomitea | ROC |  |
|  Venäläiset olympiaurheilijat | OAR |  |
|  Yhdistynyt joukkue | EUN |  |
|  Yksittäiset neutraalit urheilijat | AIN |  |
Martin Štajnoch

| Martin Štajnoch |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. syyskuuta 1990 (ikä 34) Bojnice, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Slovakia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  89 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  MHC Prievidza (Slovakia2) HC Slovan Bratislava (SloEL/KHL) HC Pardubice (ČEL) HK Hradec Králové (ČEL) Jugra Hanty-Mansijsk (KHL) Rubin Tjumen (VHL) EC Salzburg (EBEL) Nürnberg Ice Tigers (DEL) EHC Linz (ICEHL) HK Dukla Michalovce (SloEL) EC Salzburg (ICEHL)
Martin Štajnoch (s. 15. syyskuuta 1990 Bojnice, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija
Tilastot

Käännös suomeksi
Majakovskajan metroasema (Moskovan metro)

| Majakovskaja (Маяковская) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Zamoskvoretskaja
Sijainti:  55.7701°N, 37.5958°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  11. syyskuuta 1938
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Majakovskaja (ven. Маяковская) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 11. syyskuuta 1938.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Majakovskajan metroasema (Moskovan metro) Wikimedia Commonsissa
Martti Tolpo

Martti Tolpo (1749–1806) oli suomalainen kirkonrakentaja. Hän suunnitteli muun muassa Lopen kirkon, joka paloi 1856, Hausjärven kirkon (1789) ja Janakkalan ja Pyhäjärven (Ul., nyk. Karkkila) tapulit. Lisäksi hän uudisti ja laajensi Rengon keskiaikaista kivikirkkoa 1783 ja Kirkkonummen keskiaikaista kivikirkkoa 1797–1798.
Merkittäviä kirkonrakentajia olivat myös hänen poikansa Axel Magnus Tolpo ja tämän poika Theodor Johannes Tolpo.
Martti Tolpon suunnittelu- ja rakennustöitä:
Rengon keskiaikaisen kivikirkon uudistus ja laajennus (1783)
Hausjärven kirkon tapuli (1789)
Janakkalan kirkon tapuli (1784-1792)
Kirkkonummen keskiaikaisen kivikirkon uudistus ja laajennus (1797–1798)
Vesilahden kirkko (1802)
Karkkilan kirkon tapuli (1804)
Lopen kirkko (1806), palanut 1856
Urjalan kirkko (1806)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Martti Tolpo Wikimedia Commonsissa
Martinus Osendarp

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Martinus Osendarp maaliviivalla vuonna 1936. |  Martinus Osendarp maaliviivalla vuonna 1936. |  Martinus Osendarp maaliviivalla vuonna 1936. |  |
Maa:   Alankomaat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Berliini 1936 | 100 m |  |
|  Pronssia | Berliini 1936 | 200 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1938 | 100 m |  |
|  Kultaa | Pariisi 1938 | 200 m |  |
|  Pronssia | Torino 1934 | 200 m |  |
|  Pronssia | Torino 1934 | 4 × 100 m viesti |  |
Martinus Bernardus ”Tinus” Osendarp (21. toukokuuta 1916 Delft – 20. kesäkuuta 2002 Heerlen) oli alankomaalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän voitti urallaan kaksi olympiamitalia, pronssia vuoden 1936 olympialaisten 100 ja 200 metriltä. Osendarp menestyi samoilla matkoilla myös EM-kisoissa voittaen yhteensä neljä mitalia. Häntä pidetään vuoden 1938 EM-kisojen pikajuoksukuninkaana, sillä hän voitti kisoissa sekä 100 että 200 metrin juoksut.
Osendarp pelasi alun perin jalkapalloa, kunnes ryhtyi harrastamaan pikajuoksua huvin vuoksi. Hänessä havaittiin heti lahjoja, joten hän päätti ottaa yleisurheilun päälajikseen. Osendarp oli ammatiltaan poliisi. Hän liittyi Alankomaiden kansallissosialistiseen puolueeseen vuonna 1941 ja SS:ään vuonna 1943. Työskennellessään Sicherheitsdienstissä hän pidätti useita vastarintasotilaita. Vuonna 1948 Osendarp vangittiin sotarikoksista kahdeksitoista vuodeksi, mutta hän sai kuitenkin työskennellä hiilikaivoksella elättääkseen perheensä. Osendarp vapautettiin jo vuoden 1953 alussa, mutta hän pysyi edelleen kaivosmiehen ammatissa. Myöhemmin hän ryhtyi yleisurheiluvalmentajaksi ja valmensi seuroja Maastrichtissa ja Kerkradessa.
Ennätykset

100 m: 10,4
200 m: 21,1
Main Vein

| Main Vein ja Woodward Copper Mountain Park |
| --- | --- |
Paikkakunta::  Copper Mountain, Colorado, Yhdysvallat
Talviurheilukeskus:: Copper Mountain Resort
Vuori:: Copper Mountain
Rinneluokitus:: Sininen
Hissi
Hissi:: American Eagle
Tyyppi:: 6-hengen tuoli-/gondolihissi
Kapasiteetti:: 3 400 henkilöä/h
Ala-asema:: 2 926 m
Yläasema:: 3 376 m
Miehet
Suurpujottelu
1. MC-kilpailu:: 5.3.1976
Pujottelu
1. MC-kilpailu:: 7.3.1976
Naiset
Suurpujottelu
Lähtö:: 3 319 m
Maali:: 2 991 m
Korkeusero:: 328 m
1. MC-kilpailu:: 5.3.1976
Pujottelu
Lähtö:: 3 596 m
Maali:: 3 436 m
Korkeusero:: 160 m
1. MC-kilpailu:: 6.3.1976
Lumikouru (Main Vein Superpipe)
Pituus:: 230 m
Leveys:: 20 m
Keskijyrkkyys:: 18°
Kourun korkeus:: 7,2 m
1. MC-kilpailu:: 9.12.2011
Big air (Lower Bouncer)
1. MC-kilpailu:: 10.12.2017
Loverly Central Park
Vuori:: Union Peak
Rinneluokitus:: Vihreä
Hissi
Hissi:: American Flyer
Tyyppi:: 6-hengen tuolihissi
Kapasiteetti:: 3 000 henkilöä/h
Ala-asema:: 2 926 m
Yläasema:: 3 506 m
Slopestyle
Lähtö:: 3 273 m
Maali:: 3 164 m
Korkeusero:: 109 m
Pituus:: 700 m
Keskijyrkkyys:: 27,1 %
Eri elementtejä:: 6 kpl (2 kaideosuutta, 3 hyppyä)
1. MC-kilpailu:: 11.1.2013
Main Vein on laskettelurinne ja Woodward Copper Mountain Park laskettelupuisto Copper Mountainin talviurheilukeskuksessa Summitin piirikunnassa Coloradossa Yhdysvalloissa.
Woodward Copper Mountain Parkin eri suorituspaikoilla on järjestetty freestylehiihdon ja lumilautailun maailmancupin lumikouru-, slopestyle- ja big air -kilpailuja. Lisäksi Main Vein -rinteessä, jossa lumikouru sijaitsee, on laskettu alppihiihdon maailmancupin tekniikkalajikilpailuja.
Matti Mainio ja Jussi Juonio

Matti ja Jussi kohtaavat piirtäjänsä. Seura 36/1952. Alkuperäinen strippi ilmestyi 25.2.1951 © H.C. Fisher.
Matti Mainio ja Jussi Juonio (engl. Mutt and Jeff) on yhdysvaltalainen sanomalehtisarjakuva, strippi, joka ilmestyi ensimmäisen kerran 15. lokakuuta 1907 ja jatkui vuoteen 1982. Sarjakuvan loi Harry Conway "Bud" Fisher, mutta suurimman osan aikaa (1932–1980) sitä piirsi Al Smith. Muita tekijöitä ovat olleet Ken Kling, Ed Mack ja George Breisacher.[lähde? ]
Stripin nimi oli alkujaan A. Mutt ja se ilmestyi San Francisco Chroniclen urheilusivuilla. Augustus Mutt (Matti Mainio) oli pitkän hontelo, raviradoilla viihtyvä hahmo, mutta sarjan luonne muuttui, kun hän tapasi mielisairaalapotilas Jeffin (Jussi Juonio) 27. maaliskuuta 1908. Jeff kuvitteli olevansa raskaansarjan maailmanmestari James J. Jeffries, josta hänen nimensäkin juontaa. Alussa hyvinkin riehakas ja ronski sarjakuva keskittyi lähes kokonaan urheiluun ja uhkapelaamiseen, mutta sen sävy muuttui rauhallisemmaksi ja suorastaan kotoisammaksi Al Smithin aikana. Smith ei signeerannut nimeään sarjaan ennen kuin Fisher kuoli vuonna 1954.[lähde? ]
Strippi siirtyi urheilusivuilta William Randolph Hearstin omistamaan The San Francisco Examineriin 7. kesäkuuta 1908, jolloin se pääsi yleiseen syndikaattilevitykseen ja nousi suureen suosioon[lähde? ]
Fisher oli ymmärtänyt hankkia itselleen tekijänoikeuden stripin nimeen. Hänestä tuli varakas paitsi stripistä saadun tuoton myös sarjakuvalehden, animaatiolyhytelokuvien, näyteltyjen elokuvien ja oheistuotteiden takia.[lähde? ]
Vuonna 1910 David Horsleyn Nestor Comedies alkoi tuottaa viikoittaista yhden kelan Mutt and Jeff -piirrettyä joka viikko. 1913 Fisher perusti oman tuotantoyhtiön ja toi markkinoille vuosien myötä yli 300 animaatioelokuvaa sankareistaan. Siitä tuli pisin animaatiosarja elokuvateattereissa koskaan. Kippari Kalle -animaatioita on enemmän, mikäli myös televisiopiirretyt lasketaan mukaan.[lähde? ]
Stripin suosio oli niin suuri, että Yhdysvalloissa sanonta "Mutt and Jeff" tarkoittaa yhä mitä tahansa miesparia, joista toinen on pitkä ja toinen pätkä, vaikka itse sarja on Yhdysvalloissa tätä nykyä lähes täysin unohdettu. Suomalaisena vastineena voidaan hyvin nähdä Ola Fogelbergin Pekka Puupää ja Pätkä. Brittiläisestä cockney-riimittelyslangissa "Mutt and Jeff" tarkoittaa tyhmää tai kuuroa (sointuu sanan deaf kanssa); sillä voidaan tarkoittaa myös hyvä poliisi-paha poliisi -kuulustelutekniikkaa[lähde? ].
Moni underground-sarjakuvan tekijät, kuten Robert Crumb, on tunnustanut saaneensa vaikutteita Bud Fisheriltä[lähde? ].
Matti Mainio ja Jussi Juonio ovat Suomessa tulleet tutuiksi Seura-lehden sarjakuvasivuilta. Jossain suomalaisissa lehdessä niitä on julkaistu nimellä Pitkänen ja Pätkänen[lähde? ].
Mama’s Gun

| Mama's  Gun Erykah Badu |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 21. marraskuuta 2000
 Tuottaja(t): Erykah Badu, Questlove, James Poyser, Pino Palladino, Jay Dee, Jah Born, Stephen Marley, Shaun Martin, Snook Young, Braylon Lacy, Geno Young, Gino Iglehart, Vikter Duplaix
 Tyylilaji: Neo soul
 Kesto: 71.50
 Levy-yhtiö: Motown, Puppy Love
Erykah Badun muut julkaisut
| Live 1997 | Mama's Gun 2000 | World Wide Underground 2003 |
Mama's Gun on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijän Erykah Badun toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 21. marraskuuta 2000 Motown Recordsin kautta.
Rolling Stone on nimennyt albumin vuoden 2000 Top 10 albumin listaan.
Taustaa

Badu palasi kolmen vuoden tauoltaan musiikin tekemiseen Mama's Gunin myötä. Badu alkoi kuitenkin äänittämään albumia Electric Lady Studiosilla vuonna 1998 pian hänen ja André "3000" Benjaminin ensimmäisen lapsen, Sevenin syntymän jälkeen. Badun lisäksiä albumia on ollut tekemässä muun muassa Roots-yhtyeen rumpali Questlove.
Palkinnot ja menestys

Albumin single Bag Lady oli Badun ensimmäinen Billboard Hot 100 -listalla. Levy itse nousi 11. sijalle Billboard 200-listalla ja myi RIAA platinaa.
Kappaleet

Penitentiary Philosophy – 6.09
Didn't Cha Know? – 3.58
My Life – 3.59
...& On – 3.34
Cleva – 3.45
Hey Sugah – 0.54
Booty – 4.04
Kiss Me on My Neck (Hesi) – 5.34
A.D. 2000 – 4.51
Orange Moon – 7.10
In Love with You – 5.21
Bag Lady – 5.48
Time's a Wastin – 6.42
Green Eyes – 10:04
Etelänkeijut

| Etelänkeijut |
| --- | --- |
 Etelänkeiju (Oceanites oceanicus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Ulappalinnut Procellariiformes
Heimo::  Ulappakeijut Hydrobatidae
Suku::  Etelänkeijut Oceanites  (Keyserling & J.H. Blasius, 1840)
Katso myös
   Etelänkeijut Wikispeciesissä   Etelänkeijut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Etelänkeijut (Oceanites) on ulappalintujen lahkoon ja ulappakeijujen heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kaksi lajia:
Etelänkeiju (Oceanites oceanicus)
Pikkuetelänkeiju (Oceanites gracilis)
Etelänkeltatoko

| Etelänkeltatoko |
| --- | --- |
 Aikuinen koiras Mapungubwen luonnonpuistossa Etelä-Afrikassa.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sarvinokkalinnut Bucerotiformes
Heimo::  Sarvinokat Bucerotidae
Alaheimo::  Sarvinokat
Suku::  Afrikantokot Tockus
Laji::  leucomelas
Kaksiosainen nimi
 Tockus leucomelas  Lichtenstein, 1842 
 Etelänkeltatokon levinneisyys
Katso myös
   Etelänkeltatoko Wikispeciesissä   Etelänkeltatoko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Etelänkeltatoko (Tockus leucomelas) on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sen levinneisyysaluetta ovat eteläisessä Afrikassa Angola, Botswana, Malawi, Mosambik, Namibia, Etelä-Afrikka, Swazimaa, Sambia ja Zimbabwe. Sen määrää ei ole arvioitu, mutta se on laajalle levinnyt ja yleinen. Määrän arvioidaan kuitenkin olevan pienenemässä, koska sen pesäpaikkoja suuria puita hävitetään. Sitä esiintyy kuivissa metsissä, aroilla, savanneilla sekä joilla.
Maa jota ei ole

| Maa jota ei ole> Landet som icke är |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Edith Södergran
Kieli:  ruotsi
Genre:  runokokoelma
Kustantaja:  Schildt
Julkaistu:  1925
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Maa jota ei ole (ruots. Landet som icke är) on Edith Södergranin runokokoelma, joka ilmestyi postuumisti 1925. Kokoelma on nimetty yhden siihen sisältyvän runon mukaan. Kokoelman toimitti Elmer Diktonius ja esipuheen siihen laati Hagar Olsson.
Kokoelman suomennos sisältyy Södergranin koottuihin runoihin Elämäni, kuolemani ja kohtaloni (Otava, 1994), jonka runojen suomentajat ovat Pentti Saaritsa, Uuno Kailas ja Aale Tynni.
Historia

Kokoelman julkaisua edelsi Diktoniuksen ja Olssonin välinen kiista siitä, kenellä on oikeus Södergranin henkiseen perintöön. Diktonius ehdotti Olssonille julkaisemattomien runojen kokoamista kirjeessä, jossa hän ehdotti yhtiön perustamista muiston vaalimiseksi. Yhteistyö päättyi konfliktiin. Välejä kuvastaa Diktoniuksen erääseen kirjeeseen kirjoittama kommentti kokoelman ilmestyttyä:
»Ainoa sikamainen juttu, joka on pitkään aikaan liikuttanut minua on se, miten näppärästi Hgr. O. ottaa vastaan kriitikkojen aplodit siitä Södergran-valikoimasta, jonka minä toimitin.»
Olssonin kokoelmaan kirjoittama esipuhe on katsottu olleen alku myöhemmin syntyneelle myytille yksinäisestä, kärsivästä, syrjäänvetäytyvästä Södergranista. Olssonin Södergran-näkemyksen kantava teema on kuolema. Södergranin elämäkerran kirjoittajan Agneta Rahikaisen mukaan tätä vahvistaa kokoelman nimi Maa jota ei ole.
Agneta Rahikainen arvelee, että Södergran kirjoitti kokoelmaan otetut kaksi viimeistä runoaan ”Maa jota ei ole” ja ”Tulo Haadekseen” vähän ennen kuolemaansa keväällä 1923, sillä tämän äiti Helena Södergran löysi ne vasta tämän kuoleman jälkeen. Vailla päiväystä olevat runot jättävät jäähyväisiä elämälle ja ovat yhdessä ikään kuin tilinpäätös elämälle. Runo ”Maa jota ei ole” on otettu myös karelianismin käyttöön ja Södergran menetetyn kotiseudun, paratiisin, puolestapuhujaksi. Teoksessa Ny illustrerad svensk litteraturhistoria julkaistussa Södergran-artikkelissa ruotsalainen kirjallisuushistorioitsija Erik Hjalmar Linder kirjoittaa, että Södergran tuli runon ansiosta tunnetuksi Ruotsissa jo 1920-luvulla. Kokoelman runoa ”Nattlig madonna” Linder pitää nuoruudenrunona.
Vastaanotto

Kokoelman vastaanotto oli hyvin myönteinen. Nya Argukseen kirjoittamassaan arviossa Erik Kihlman piti Södergrania ruotsinkielisen runon romanttisimpana ja syrjäänvetäytyvimpänä temperamenttina, sillä hänen runonsa ovat täynnä prinsessoja, nunnia, mustalaisia, ruumiita käärinliinoissa. Kihlman näki nimirunossa epätavallista loistoa ja voimaa. Olof Enckell oli epävarma suhtautumisessaan kokoelmaan. Runot ovat vaikeaselkoisia ja kummallisia. Häntä miellyttivät eniten tyynet luonnonrunot.
Runot

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  I Tidiga dikter  Sommar i bergen  Rosen  Sjukbesök  Porträttet  Ett möte  Nattlig madonna  Om hösten  Farliga drömmar  Bruden  Till Eros  Prinsessan  Min framtid  Sjuka dagar  Ingenting  Ett liv  Undret  |  II (Nimetön)  Grimace d'artiste  Särtacknet  Gryningen  Förhoppning  Visan från molnet  Aftonvandring  |  III Dikter från 1919–1920  Fångenskap  Blekhjärtade natt  Mitt liv, min död och mitt öde  |  IV Sista dikter  Zigenerskan  Min barndoms träd  Kyrkogårdsfantasi  O himmelska klarhet  Hemkomst  Månen  Novembermorgon  Det finns ingen som har  Landet som icke är  Ankomst till Hades  |
Aiheesta muualla

”Sommar i bergen” ja muut kokoelman runot (Arkistoitu – Internet Archive). (ruotsiksi)
Kaino.kotus.fi. Kolme runoa kokoelmasta Maa jota ei ole: Havainto, Muotokuva, Öinen madonna. Suom. Uuno Kailas.
Maltan koripallomaajoukkue

Maltan koripallomaajoukkue edustaa Maltaa koripallon maaotteluissa.
Malta ei ole koskaan pelannut olympia-, MM- tai EM-lopputurnauksessa. Se on osallistunut Euroopan pienten maiden keskinäisiin turnauksiin yltäen myös mitaleille. Ensimmäisen mestaruutensa maa voitti vuonna 2018. Maajoukkuetta valmensi aikoinaan venäläinen Vladimir Obuhov.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA (englanniksi)
Maltan koripalloliitto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Malta National Team eurobasket.com (englanniksi)
FIBA Europen maajoukkueet
Alankomaat | Albania | Andorra | Armenia | Azerbaidžan | Belgia | Bosnia ja Hertsegovina | Bulgaria | Englanti | Espanja | Georgia | Irlanti | Islanti | Israel | Italia | Itävalta | Kreikka | Kroatia | Kypros | Latvia | Liettua | Luxemburg | Malta | Moldova | Montenegro | Norja | Pohjois-Irlanti | Pohjois-Makedonia  |  Portugali | Puola | Ranska | Romania | Ruotsi | Saksa | San Marino | Skotlanti | Serbia | Slovakia | Slovenia | Suomi | Sveitsi | Tanska | Tšekki | Turkki | Ukraina | Unkari | Wales | Valko-Venäjä | Venäjä | Viro | Yhdistynyt kuningaskunta
Entisiä joukkueita: DDR | Jugoslavia | Neuvostoliitto | Tšekkoslovakia
Martinus IV

| Martinus IV |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Simon de Brie
Syntynyt: n. 1210 Touraine, Ranska
Kuollut: 29. maaliskuuta 1285 Perugia, Kirkkovaltio
Paavi
Paavius alkoi:  22. helmikuuta 1281
Paavius päättyi:  29. maaliskuuta 1285
Edeltäjä:  Nikolaus III
Seuraaja:  Honorius IV
Paavi Martinus IV.n vaakuna.
Martinus IV (n. 1210–1285), alkuperäinen nimi: Simon de Brie, oli paavina 22. helmikuuta 1281 – 29. maaliskuuta 1285. Hän syntyi Ranskassa, sai siellä pappiskoulutuksen ja työskenteli Rouenissa ja Toursissa. De Briestä tuli Ranskan kansleri vuonna 1260 ja seuraavana vuonna kardinaali ja paavillinen legaatti Ranskassa.
Anjoun Kaarle I sekaantui paavin valintaan vangitsemalla kaksi italialaista kardinaalia, joiden poissa ollessa de Brie voitti äänestyksen helposti. Kiitokseksi Martinus nimitti Kaarlen Roomaan senaattoriksi. Hän myös julisti Bysantin keisarin Mikael VIII Palaiologoksen kirkonkiroukseen, koska tämä oli Kaarlen suunnitelmien tiellä. Neljännestä ristiretkestä alkaen Kaarle oli haaveillut valtakunnan laajentamisesta itään.
Vuonna 1282 Kaarle syrjäytettiin Sisiliassa, ja suojelijaa vaille jäänyt Martinus joutui pakenemaan Roomasta. Hän vietti loppuelämänsä Perugiassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Martinus IV Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Nikolaus III | Paavi | Seuraaja: Honorius IV |
Maltan käsipallomaajoukkue

Maltan käsipallomaajoukkue edustaa Maltaa miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Maltan käsipalloliitto. Joukkue pelaa kotipelinsä kokopunaisessa ja vieraspelinsä kokovalkoisessa asussa.
Maltan käsipallomaajoukkue on tyypillisesti pelannut joka toinen vuosi järjestettävässä Challenge Trophyssä. Joukkueen pelaajat valikoidaan yleensä kotimaan neljästä eri seurasta.
Aiheesta muualla

Maltan käsipalloliiton kotisivut (englanniksi)
EHF:n maajoukkueet
Alankomaat | Albania | Armenia | Azerbaidžan | Belgia | Bosnia ja Hertsegovina | Bulgaria | Englanti | Espanja | Färsaaret | Georgia | Irlanti | Islanti | Israel | Italia | Itävalta | Kreikka | Kroatia | Kypros | Latvia | Liechtenstein | Liettua | Luxemburg | Makedonia | Malta | Moldova | Montenegro | Norja | Portugali | Puola | Ranska | Romania | Ruotsi | Saksa | Skotlanti | Serbia | Slovakia | Slovenia | Suomi | Sveitsi | Tanska | Tšekki | Turkki | Ukraina | Unkari | Valko-Venäjä | Venäjä | Viro | Yhdistynyt kuningaskunta
Entisiä joukkueita: DDR | IVY | Jugoslavia | Neuvostoliitto | Serbia ja Montenegro | Tšekkoslovakia