stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marcelo Delgado

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Marcelo Alejandro Delgado
Syntymäaika: 24. maaliskuuta 1973 (ikä 51)
Syntymäpaikka:  Capitán Bermúdez, Argentiina
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 175 cm
Lempinimi: El Chelo
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1990–1994 |  Rosario Central | 114 | (23) |
| 1994–1995 |  Cruz Azul | 28 | (5) |
| 1995–2000 |  Racing Club | 118 | (39) |
| 2000–2003 |  Boca Juniors | 92 | (26) |
| 2003–2004 |  Cruz Azul | 46 | (18) |
| 2004–2006 |  Boca Juniors | 35 | (5) |
| 2006–2007 |  Belgrano | 14 | (4) |
| 2007–2008 |  Barcelona | 40 | (10) |
| Yhteensä | Yhteensä | 487 | (130) |
Maajoukkue
| 1995–2002 |  Argentiina | 18 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Argentiina> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 | Jalkapallo |  |
Marcelo Alejandro Delgado (s. 24. maaliskuuta 1973 Capitán Bermúdez, Argentiina) on argentiinalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Delgado edusti pääsarjatasolla argentiinalaisia Rosario Centralia, Racing Clubia, Boca Juniorsia ja Belgranoa, meksikolaista Cruz Azulia ja ecuadorilaista Barcelonaa.
Argentiinan A-maajoukkueessa Delgado pelasi 18 ottelua vuosina 1995–2002. Hän oli myös saavuttamassa olympiahopeaa Atlantassa 1996.
Aiheesta muualla

Marcelo Delgado Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Argentiinan joukkue – Kesäolympialaiset 1996
1 Bossio |
2 Ayala |
3 Chamot |
4 Zanetti |
5 Almeyda |
6 Sensini |
7 C. López |
8 Simeone |
9 Crespo |
10 Ortega |
11 Morales |
12 Cavallero |
13 Pineda |
14 Paz |
15 Bassedas |
16 G. López |
17 Delgado |
18 Gallardo |
Valmentaja Passarella
Argentiinan joukkue – Copa América 1997
1 Bassedas |
2 Berizzo |
3 Berti |
4 Calderón |
5 Cardoso |
6 Cardozo |
7 Cruz |
8 Delgado |
9 Gallardo |
10 González |
11 Husaín |
12 López |
13 Martínez |
14 Monserrat |
15 Ojeda |
16 Pellegrino |
17 Pineda |
18 Posse |
19 Roa |
20 Rotchen |
21 Vivas |
22 Zapata |
Valmentaja Passarella
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Roa |
2 Ayala |
3 Chamot |
4 Pineda |
5 Almeyda |
6 Sensini |
7 López |
8 Simeone |
9 Batistuta |
10 Ortega |
11 Verón |
12 Burgos |
13 Paz |
14 Vivas |
15 Astrada |
16 Berti |
17 Cavallero |
18 Balbo |
19 Crespo |
20 Gallardo |
21 Delgado |
22 Zanetti |
Valmentaja Passarella
M/S Aallotar (1916)

M/S Aallotar oli suomalainen moottorirahtilaiva joka upposi 30. elokuuta 1939 Juutinraumassa Trelleborgin lähellä törmättyään yhteen toisen laivan kanssa. Onnettomuudessa hukkui kolme laivan miehistön jäsentä. Laivan omisti taivassalolainen Iisakki Lindström ja sen kotisatama oli Uusikaupunki.
300 tonnin kantoinen M/S Aallotar oli kipsilastissa matkalla Tanskasta Stevensenin satamasta Suomeen Kotkaan kun se törmäsi keskiviikkoiltana 30. elokuuta yhteen suomalaisen, puutavaralastissa Kemistä Plymouthiin Englantiin matkalla olleen höyrylaivan S/S Dagnyn kanssa. Laiva sai niin pahoja vaurioita että se upposi heti. Laivan 11 hengen miehistöstä hukkuivat perämies, konemestari ja rasvari.
M/S Aallottaren oli rakentanut 1916 S. Groth Ruotsin Sjötorpissa muuttamalla 1884 rakennettu rautarunkoinen höyrylaiva Bjälbo moottorialukseksi. Laivan pituus oli 31,7 metriä, leveys 7,3 metriä ja syväys 3 metriä. Laivassa oli 80 hevosvoiman dieselmoottori. Laiva oli ruotsalaisessa ja tanskalaisessa omistuksessa Hans-nimisenä ennen kuin se myytiin 1924 Suomeen.
Lumipuku

Lumipuku m/05
Lumipukuisia sotilaita talvisodassa.
Lakanoista tehtyjä lumipukuja käyttäviä yhdysvaltalaissotilaita Ardennien taistelussa vuonna 1944.
Lumipuku on sotilaskäyttöön kehitetty, aiemmin kokovalkoinen, nykyisin usein naamiokuvioitu suoja-asu. Lumipukuja on Suomessa käytetty jo sisällissodan aikana ainakin suojeluskunnissa.
Suomen puolustusvoimat on käyttänyt lumipukua koko itsenäisyyden ajan; se kehitettiin itsenäisyyden jälkeisinä vuosina ja sen tuotanto oli yksinkertaisen mallin vuoksi nopeampaa kuin varsinaisten sotilaspukujen. Talvisodan alkaessa lumipukuja riittikin lähes kaikille; vain pienelle osalle jouduttiin hankkimaan tavallisesta lakanasta kiireesti tehty lumiviitta. Lumipuvun alla saatettiin pitää omia siviilivaatteita: villapaitaa ja sarkahousuja.
Vuonna 1962 Suomen puolustusvoimille tuli maastopuku, jonka valkoinen sisäpuoli oli käännettävissä ulospäin. Tosin käytännön syistä, muun muassa hygieniasyistä, sotilailla on ollut 1960-luvulta alkaen erilliset lumipuvut.
Nykyisin puolustusvoimien käytössä ovat m/87-, m/91- ja m/05-lumipuvut, joista jälkimmäisessä on harmaista läikistä muodostuva naamiokuvio.
Marco Solfrini

| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Moskova 1980 |  |  |
Marco Solfrini (30. tammikuuta 1958 Brescia – 24. maaliskuuta 2018 Parma) oli italialainen koripalloilija ja olympiamitalisti.
Laiturina pelannut Solfrini saavutti Italian miesten maajoukkueessa olympiahopeaa Moskovassa 1980. Hän pelasi maajoukkueessa yhteensä 68 maaottelua ja teki niissä 353 pistettä. Seuraurallaan Solfrini edusti italialaisjoukkueita voittaen useita kansallisia ja kansainvälisiä mestaruuksia. Solfrini kuoli sydänkohtauksen saatuaan 60-vuotiaana Parmassa.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Italian joukkue – Kesäolympialaiset 1980
4 Sacchetti |
5 Brunamonti |
6 Sylvester |
7 Gilardi |
8 Della Fiori |
9 Solfrini |
10 Bonamico |
11 Meneghin |
12 Villalta |
13 Vecchiato |
14 Marzorati |
15 Generali |
Valmentaja Gamba
Marcelo Caetano

| Marcello Caetano |
| --- | --- |

Portugalin pääministeri
 27.9.1968–25.4.1974  
Presidentti:  Américo Tomás
Edeltäjä:  António de Oliveira Salazar
Seuraaja:  Kansallisen pelastuksen juntta
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. elokuuta 1906 Lissabon, Portugali
Kuollut: 26. lokakuuta 1980 (74 vuotta) Copacabana, Rio de Janeiro, Brasilia
Tiedot
Puolue:  Kansallinen liitto
 Nimikirjoitus
Marcello José das Neves Alves Caetano, eli Marcello Caetano, (17. elokuuta 1906 Lissabon – 26. lokakuuta 1980 Copacabana, Rio de Janeiro), oli portugalilainen poliitikko, joka seurasi pääministerinä diktaattori António de Oliveira Salazaria tämän luovuttua tehtävästä vuonna 1968. Caetano syrjäytettiin Portugalin neilikkavallankumouksessa keväällä 1974.
Elämä

Caetano oli oikeustieteen professori ja Lissabonin yliopiston rehtori. Hän aloitti poliittisen uransa 1930-luvulla diktaattori António de Oliveira Salazarin suojattina ja oli tämän läheisin avustaja 1950-luvun lopulta alkaen, mutta ei ollut koskaan tämän ilmeinen seuraaja. Hän johti maan Korporatiivista kamaria vuosina 1949–1955. Salazarin loukkaannuttua onnettomuudessa vuonna 1968 Caetano nostettiin pääministeriksi. Presidentti Américo Tomás, joka oli Salazarin aikana ollut melko lailla nukkehallitsijana, käytti kuitenkin Caetanon virkakaudella todellista valtaa. Caetano kuitenkin teki joitakin sosiaalipoliittisia aloitteita ja uudistuksia muun muassa maanviljelijöiden sosiaaliturvaan. Väitetään, että hän ei koskaan ymmärtänyt demokratiaa, vaan oli hämmästynyt, kun maan voimistuva oppositio ei ollut kiitollinen hänen tekemistään myönnytyksistä.
Caetano syrjäytettiin neilikkavallankumouksessa keväällä 1974. Hänet lennätettiin Madeiralle kotiarestiin. Sieltä hän muutaman päivän kuluttua pakeni Brasiliaan, missä eli kuolemaansa, vuoteen 1980 asti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marcelo Caetano Wikimedia Commonsissa
Yle Elävä arkisto: Neilikkavallankumous Portugalissa (1974)
Lögberg

Lögberg 1800-luvun maalauksessa
Lögberg eli lakikallio oli Islannin lounaisosassa sijainnut kivimuodostelma. Paikalla sijaitsi aikoinaan Islannin parlamentti Allting. Alkuperäinen Allting kokoontui Þingvellirissä, joka oli helposti saavutettavissa maan lounaisosien asutuilta alueilta.
Lögbergin paikalla nykyisin sijaitseva lipputanko
Lögbergin tarkka sijainti ei ole tiedossa, koska alueella sijaitsee hautavajoama, joka on muuttanut muotoaan viimeisen 1000 vuoden aikana. Þingvellirille on paikallistettu kaksi mahdollista sijaintia, joista toinen sijaitsee Hallurinn-nimisen rinteen päällä sijaitsevalla tasanteella (paikalla on nykyään lipputanko) ja toinen Almannagjá-nimisessä siirroksessa. Aiemmin sijaintipaikaksi on esitetty myös Hestagjá-rotkoa, mutta tämä on sittemmin hylätty.
Lögberg oli paikka, jossa parlamentin puheenjohtaja (lögsögumaður) istui ja josta ilmoitukset ja puheenvuorot pidettiin. Kuka tahansa paikalla ollut saattoi pitää puheenvuoronsa Lögbergista.
Lögberg oli parlamentin keskus sen alusta vuodesta 930 vuoteen 1262, jolloin Islanti liittoutui Norjan kanssa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Lögberg
Marjalan kanava

Marjalan kanava
Marjalan kanava on noin 1,3 km pitkä kanava Marjalan kaupunginosassa Joensuussa. Se kaivettiin vuoden 1995 asuntomessuja varten.
Aiheesta muualla

Suomen kanavat (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marjalan kanava Wikimedia Commonsissa
Markku Susimäki

Markku Susimäki (26. heinäkuuta 1947 Joutsa – 25. toukokuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija ja lavastaja. Susimäen maalauksissa oli usein primitiivisiä ihmis- ja eläinhahmoja sekä köynnöksiä, jotka punoutuivat toisiinsa.
Susimäki aloitti lavastajana Suomen kansallisoopperassa ja Suomen kansallisteatterissa ja työskenteli myöhemmin muun muassa Teatteri Jurkalle. Hän on tehnyt lavastuksia myös mainoselokuviin. Susimäki kuului Harakan taiteilijayhteisöön. Hän teki puukaiverruksia, mutta hän myös maalasi akvarelleja ja öljyväritöitä.
Hänelle siirrettiin 1992 uusi sydän ja keuhkot, ja leikkauksen ansiosta hän työskenteli vielä pitkään.
Susimäen puoliso oli muotitaiteilija Ilona Pelli, jonka kanssa hän piti yhteisnäyttelyitä.
Marcelo Estigarribia

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Marcelo Alejandro Estigarribia Balmori
Syntymäaika: 21. syyskuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Fernando de la Mora, Paraguay
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 181 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2008 | Cerro Porteño | 45 | (6) |
| 2008–2011 | Le Mans | 12 | (0) |
| 2010–2011 | → Newell's Old Boys (laina) | 45 | (0) |
| 2011– | Deportivo Maldonado | 0 | (0) |
| 2011– | → Juventus (laina) | 6 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 108 | (7) |
Maajoukkue
| 2008–2012 | Paraguay | 32 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Marcelo Alejandro Estigarribia Balmori (s. 21. syyskuuta 1987) on paraguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän on pelannut seuratasolla kotimaanosansa lisäksi ranskalaisseura Le Mansissa sekä lainasopimuksilla Deportivo Maldonadosta Italiassa Juventuksen, Sampdorian, Chievo Veronan ja Atalantan joukkueissa.
Ura

Estigarribia aloitti uransa Club Unión Pacífico -nuorisoseurassa, ennen kuin siirtyi Sport Colombiaan, jossa hän teki ammattilaisdebyyttinsä 17-vuotiaana. Sen jälkeen hän siirtyi Cerro Porteñon riveihin, josta hän siirtyi vuonna 2008 Le Mansiin ja sieltä Newell's Old Boysiin lainalle.
Elokuussa 2011 Estigarribia siirtyi Deportivo Maldonadosta lainalle Juventukseen.
Paraguayn maajoukkueessa Estigarribia on pelannut 32 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin vuosina 2008–2012.
Aiheesta muualla

Marcelo Estigarribia Juventuksen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Marcelo Estigarribia national-football-teams.com -sivustolla
Paraguayn joukkue – Copa América 2011
1 Villar |
2 Verón |
3 Piris |
4 Marecos |
5 Alcaraz |
6 M. Cáceres |
7 Zeballos |
8 E. Barreto |
9 Santa Cruz |
10 Martínez |
11 Santana |
12 D. Barreto |
13 Vera |
14 da Silva |
15 V. Cáceres |
16 Riveros |
17 Torres |
18 Valdez |
19 Barrios |
20 Ortigoza |
21 Estigarribia |
22 Fernández |
23 Pérez |
Valmentaja Martino
Luettelo Louisianan piirikunnista
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luettelo Louisianan piirikunnista Wikimedia Commonsissa
Marjaefedra

| Marjaefedra |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Gnetophytina
Luokka::  Gnetopsida
Lahko::  Gnetales
Heimo::  Efedrakasvit Ephedraceae
Suku::  Efedrat Ephedra
Laji::  distachya
Kaksiosainen nimi
 Ephedra distachya  L. 
Katso myös
   Marjaefedra Wikispeciesissä   Marjaefedra Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Marjaefedra (Ephedra distachya) on monivuotinen paljassiemeninen kasvilaji efedrojen (Ephedra) suvussa.
Marjaefedra on varpu, joka kasvaa erilaisilla kuivilla paikoilla kuten aroilla, hietikoilla, dyyneillä, kallionkielekkeillä ja soraisilla tasangoilla. Se kukkii huhtikuusta kesäkuuhun ja tekee syyskuusta lokakuuhun hedelmiä, jotka ovat kypsänä punaisia pallomaisia käpyjä. Lampaat ja vuohet laiduntavat kasvia.
Marjaefedran levinneisyysalue on laaja ja ulottuu Euroopasta Keski-Aasiaan. Euroopassa lajia esiintyy Etelä-Euroopassa: Espanja, Italia, Ranska, Balkanin maat, Kreikka. Keski- ja Itä-Euroopassa: Sveitsi, Itävalta, Unkari, Tšekki, Slovakia, Romania, Bulgaria, Ukraina, Venäjä. Aasiassa: Turkki, Iran, Kazakstan, Turkmenistan ja Siperia. Laji on maailmanlaajuisesti elinvoimainen (LC).
Aiheesta muualla

ITIS: Ephedra distachya (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Ephedra distachya (englanniksi)
Flora of China: Ephedra distachya (englanniksi)
Marco Schüpbach

| Marco Schüpbach> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. maaliskuuta 1977 (ikä 47) Basel, Sveitsi
Kansalaisuus:   Sveitsi
Marco Schüpbach (s. 2. maaliskuuta 1977 Basel, Sveitsi) on sveitsiläinen Sauberin Formula 1 -tallin insinööri. Schüpbach aloitti uransa Sauberilla vuonna 2002. Vuosina 2011–2012 hän työskenteli Sergio Pérezin, 2013 Nico Hülkenbergin ja 2014 Adrian Sutilin kisainsinöörinä. Vuonna 2001 Schüpbach työskenteli Saksan Formula 3 -sarjassa Mücken-tallissa.
Schüpbach suoritti koneenrakennustutkinnon vuonna 2001.
Ura

| Kilpailuinsinööri> Kaudet | Kilpailuinsinööri> Kuljettaja | Kilpailuinsinööri> Talli |
| --- | --- | --- |
| 2011–2012 |  Sergio Pérez | Sauber |
| 2013 |  Nico Hülkenberg | Sauber |
| 2014 |  Adrian Sutil | Sauber |
Aiheesta muualla

Twitter
Marco Schüpbachin haastattelu montrealgazette.com-sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Markku Suonenvirta

| Markku Suonenvirta> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. huhtikuuta 1955 (ikä 69)
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  voimanosto voimamies-kilpailut
Markku Suonenvirta (s. 12. huhtikuuta 1955) on entinen poliisi, voimanostaja ja voimamies.
Hän on yhdessä Ilkka Nummiston kanssa Suomen vahvin mies -kisan perustaja, sekä kilpailun voittaja vuodelta 1989.
Marcelo Buquet

Marcelo Buquet Corleto (s. 4. lokakuuta 1963 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen näyttelijä.
Julkisesti hänen lapsuudestaan ei tiedetä paljoa. TV-rooleja Buquet alkoi saada 1980-luvun loppupuolella.
Filmografia

Simplemente María – Fernando Torres (1989)
El abuelo y yo – Gerardo (1992)
Marimar – Rodolfo San Genís (1994)
El premio mayor – Don Lorenzo (1995)
Los hijos de nadie - Mauricio (1997)
María Isabel – Cristóbal (1997-1998)
La usurpadora – Rodrigo Bracho (1998)
Tres mujeres – Adrian de la Fuente (1999)
Siempre te amare – Pedro (2000)
Primer amor a mil...por hora - Sebastian Olivares (2000-2001)
La intrusa - Barreto (2001)
Entre el amor y el odio - Facundo (2002)
!Vivan los ninos! - Alonso Gallardo (2002-2003)
Alegrijes y rebujos - Antonio Dominguez (2003-2004)
Mariana de la noche - Ing. Jose Ramon Martinez (2004)
Rubi - Daniel Cardenas Ruiz (2004)
La Madrastra – Gerardo Salgado (2005)
Lo que callamos las mujeres – Hector (2006) / Jorge (2007)
Entre el amor y el deseo - Gonzalo (2010-2011)
A cada quien su santo – Germán (2011)
Que Bonito Amor – Ruben del Olmo (2012)
Aiheesta muualla

Marcelo Buquet Telenovela-tietokannassa
Marcelo Buquet Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Valokuvagalleria (Arkistoitu – Internet Archive) ja profiili (Googlen välimuistivedos)
Lögdeälven

| Lögdeälven |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Västerbotten
Kunnat:  Bjurholm, Nordmaling, Åsele
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Lögdeälvenin vesistö
Pinta-ala:  1 608,2 km²  
Järvisyys:  4 % 
Pääuoman pituus:  185 km 
Pääuoman osuudet:  Lögdeälven ←Lögdån ←Svartbäcken ←Gäddtjärnbäcken
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Lögdasjön,
 :  64.0811°N, 18.6075°E
Laskupaikka:  Rundvik, Bjurholm
 :  63.55230°N, 19.4451°E
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  266 m  mpy.
Laskukorkeus:  0 m
Korkeusero:  266 m
Pituus:  94 km
Kaltevuus:  2,83 m/km
Keskiylivirtaama:  108 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  19,9 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  3,92 m³/s (MNQ) 
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Lögdeälven on Ruotsissa Västerbottenin läänissä virtaava alle 200 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Lögdeälvenin vesistössä sen pääuoman. Alajuoksulla pääuomaa kutsutaan Lögdeälveniksi ja yläjuoksulla Lögdåniksi. Joen valuma-alueen pinta-ala on 1 608 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Selkämereen Lögdeåssä Nordmalingin kunnassa.
Käännös suomeksi
Markku Särelän raamatunkäännös

Markku Särelän raamatunkäännös on Suomen tunnustuksellisen luterilaisen kirkon pastorin, teologian kunniatohtori Markku Särelän tekemä raamatunkäännös, joka ilmestyi marraskuussa 2017. Toinen, korjattu painos, on julkaistu vuonna 2018 Käännös on mahdollisimman tarkasti alkukieliin perustuva mutta kuitenkin sujuvaa suomea.kenen mukaan? Joissakin kohdissa käännös eroaa Vanhasta kirkkoraamatustaselvennä ja on samantapainen kuin vuoden 1776 Biblia. Käännöksessä on kääntäjän tekemät väliotsikot.
Kotimaa24:ssä Jussi Rytkönen huomauttaa, että pikemmin kuin käännöksestä, voisi puhua vuoden 1938 käännöksen kielenhuolletusta versiosta.
Lumisade (elokuva)

| Lumisade |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Anssi Mänttäri
Käsikirjoittaja:  Anssi Mänttäri
Kuvaaja:  Pentti Jurvanen
Lavastaja:  Risto Karhula
Pääosat:  Tarja Omenainen Jens Walentinsson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yleisradio
Ensi-ilta:  11. lokakuuta 1990 (TV1)
Kesto:  60 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lumisade on Anssi Mänttärin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen televisioelokuva vuodelta 1990.
Elokuvassa ryöstäjät iskevät Mellunmäen pankkikonttoriin ja poliisien saapuessa paikalle, ottavat  sen henkilökunnan panttivangeiksi. Pian panttivangeille selviää, että ryöstön motiivina on pikemminkin henkilökohtaiset syyt, kuin raha.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tarja Omenainen  | … |  Sirpa   |
|  Jens Walentinsson  | … |  Riku   |
|  Mikko Rasila  | … |     |
|  Tarja Rinne  | … |     |
|  Susanna Nevalainen  | … |     |
|  Riikka Räsänen  | … |     |
|  Liisamaija Laaksonen  | … |  Sormunen   |
|  Kari Heiskanen  | … |     |
Marco Sneck

| Marco Sneck |
| --- | --- |
 Marco Sneck Kalmahin keikalla Jalometalli 2008:ssa Oulussa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. lokakuuta 1978 (ikä 45) Lapinlahti
Muusikko
Soittimet:  kosketinsoitin
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Marco Sneck (s. 19. lokakuuta 1978 Lapinlahti) on suomalainen muusikko, joka on soittanut koskettimia yhtyeissä Stargazery, Nothnegal ja Poisonblack.
Elämäkerta

Marco Sneck aloitti koskettimien soiton 1993 ollessaan 14-vuotias. Hänen ensimmäinen yhtyeensä oli Ferocia. Vuonna 1999 hän liittyi progressiivista metallia soittavaan Mental voiceen ja vähän ajan kuluttua Afterworld -yhtyeeseen. Mental voice julkaisi syksyllä 2001 ja 2002 ensimmäisen ja toisen demonsa.
Sneck vieraili Sentencedin vuonna 2002 julkaistulla The Cold White Light -albumilla soittamassa koskettimia kappaleessa "Guilt and regret".
Vuonna 2003 hänestä tuli yhtyeiden Slippery when wet ja Poisonblack kosketinsoittaja. Vuonna 2009 hänestä tuli myös malediivilaisen Nothnegalin jäsen. Hänen ja Kalmahin tiet erkanivat vuonna 2011. Vuonna 2015 Sneck soitti kosketinsoitinsoolon Crimson Sunin Towards the Light -albumille. Samana vuonna hän erosi Stargazerysta.
Sneck on soittanut yhteensä seitsemän eri yhtyeen albumijulkaisuilla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Marco Sneck Meteli.netissä
discogs.com
Metal from Finland (Arkistoitu – Internet Archive)
Kalmah
| --- | --- |
Studioalbumit:   Swamplord  They Will Return  Swampsong  The Black Waltz  For the Revolution  12 Gauge  Seventh Swamphony  Palo  Kalmah 
Demot:  Svieri Obraza
Poisonblack
| --- | --- |
Studioalbumit:   Escapexstacy  Lust Stained Despair  A Dead Heavy Day  Of Rust and Bones  Drive  Lyijy 
Kokoelmat:   Classics 
Singlet:   Rush  Bear the Cross  Mercury Falling  Home Is Where the Sty Is
Marjakotingat

| Marjakotingat |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kotingat Cotingidae
Suku::  Marjakotingat Carpornis  G. R. Gray, 1846
Katso myös
   Marjakotingat Wikispeciesissä   Marjakotingat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marjakotingat (Carpornis) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Marjakotingoihin kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Marjakotingoihin (Carpornis) kuuluvia lajeja

Keltamarjakotinga (Carpornis cucullata)
Vihermarjakotinga (Carpornis melanocephala)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Carpornis (englanniksi)
ZipcodeZoo: Carpornis (englanniksi)
Markku Nieminen (lentopalloilija)

Markku Nieminen (s. 1987) on suomalainen lentopalloilija, joka on pelannut lentopallon SM-liigassa Raision Loimun ja Valkeakosken Isku-Veikkojen joukkueissa. Hän on pelannut pääsarjassa 77 ottelua.
Nieminen on Raision Loimun oma kasvatti ja pelasi kaudella 2008 liigassa jo kolmannen kautensa. SM-liigapelien lisäksi Nieminen on pelannut ykkössarjaa Loimun farmijoukkue VG-62:ssa. Markku Nieminen on aiemmin pelannut pääsääntöisesti yleispelaajan roolissa, mutta uuden päävalmentajan Ruben Wolochinin ajatuksissa on treenauttaa häntä myös kakkosmieheksi liberon tehtäviin. Kaudella 2007–2008 osa Niemisen ajasta kului Lahdessa Puolustusvoimien Urheilukoulussa, jossa hän astui palvelukseen kesäkuun alkupuolella.
Markku Nikkilä

Markku Ilmari Nikkilä (s. 14. elokuuta 1956 Sievi) on suomalainen kenraaliluutnantti evp.
Markku Nikkilä syntyi maanviljelijä Toivo Nikkilän ja Toini Jakun perheeseen ja avioitui vuonna 1983 Riitta-Liisa Hietamäen kanssa. Nikkilä tuli ylioppilaaksi 1976 Nivalan yhteiskoulusta ja valmistui Kadettikoulusta 1980 ja Sotakorkeakoulusta 1991. Hän palveli Keski-Suomen pioneeripataljoonassa 1980–1983, UNDOF:issa 1983–1984, Kadettikoulussa 1984–1989, Taistelukoulussa 1991–1992, UNPROFOR:issa 1992–1994, puolustusministeriössä 1994–1997 ja YK-sotilasedustajana New Yorkissa vuodesta 1997. Nikkilä ylennettiin vänrikiksi 1977, luutnantiksi 1980, yliluutnantiksi 1982, kapteeniksi 1987, majuriksi 1990 ja everstiluutnantiksi 1997.
Puolustusministeriön puolustuspoliittisen osaston kansallisen puolustuspolitiikan yksikön johtaja Nikkilästä tuli 2008. Tehtävään hän siirtyi oltuaan vuodesta 2005 Porin prikaatin komentaja ja toimittuaan sitä ennen pääesikunnassa erityistehtävissä, apulaisosastopäällikkönä ja vanhempana osastoesiupseerina. Prikaatikenraaliksi Nikkilä ylennettiin joulukuussa 2006. Kenraalimajuriksi Nikkilä yleni 2011 ja kenraaliluutnantiksi 2015. Hän oli ollut vuodesta 2012 Suomen sotilasedustaja EU:ssa ja Natossa ja sitä ennen Etelä-Suomen sotilasläänin komentaja. Vakinaisesta palveluksesta reserviin Nikkilä siirtyi elokuussa 2016.