stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Who’s Got the Last Laugh Now?
Singlet

Hello! (Good to Be Back) (14. lokakuuta 2005)
1. «Hello (Good To Be Back)» — Radio edit (3:35)
2. «Hello (Good To Be Back)» — Club mix (7:43)
3. «Hello (Good To Be Back)» — Extended (5:52)
4. «Path» (3:36)
Apache Rocks the Bottom! (30. joulukuuta 2005)
1. «Radio Version» (03:45)
2. «Extended Version» (05:47)
3. «Dub Mix» (05:57)
4. «Club Mix» (05:30)
5. «Snippet» (00:30)
6. «Countdown» (01:41)
Apache Rocks The Bottom (Promo) vain Britanniassa julkaistu
1. Alex K remix  (6:56)
2. United DJs remix (6:28)
3. Flip’n’Fill remix (5:43)
4. Clubstar remix (5:56)
5. Original mix (todella Apache - Albumiversio) 2:58
Rock Bottom (vain Irlannissa julkaistu) 2006
1. «Rock Bottom — Radio mix (3:25)
2. «Apache Rocks The Bottom — Radio mix (3:45)
3. «Rock Bottom — Video mix (3:40)
4. «Countdown (01:41)
5. «Multimedia part: Rock Bottom — video (uncut version)
Juha Helminen

Juha Pekka Helminen (14. huhtikuuta 1958 – 10. maaliskuuta 2013) oli tamperelaisen Kollaa Kestää -yhtyeen kitaristi.
Helminen tapasi Kai Kiven ja Jyrki Siukosen kouluaikoina ja perusti Kollaa Kestää -yhtyeen heidän kanssaan vuonna 1976. Yhtyeen basistina toimi vuosina 1978–1980 Mikko Nevalainen. Juha Helminen sävelsi yhtyeen kappaleet Musti Sotakoira ja Kuumat raiteet. Helminen toimii myös laulajana kappaleissa Johnny Rotten Go-Go ja Kuumat raiteet. Kollaa Kestää julkaisi vuonna 1979 LP-levyn Jäähyväiset aseille, jonka jälkeen Siukonen lähti yhtyeestä. Kollaa Kestää palasi yhteen kesällä 1982 ja teki kaksi keikkaa basistinaan Mikko Saarela.
Juha Helminen lähti Kollaa Kestään hajottua opiskelemaan Kankaanpään taidekouluun. Vuonna 1993 Helminen liittyi Punk Lurex OK -yhtyeeseen, jossa soitti hetken aikaa myös Siukonen. Yhtye on edelleen kasassa nimellä Punk Lurex.
Itäinen Wei-dynastia

Itäinen Wei merkittynä karttaan ruskealla.
Itäinen Wei-dynastia hallitsi osaa Pohjois-Kiinasta vuosina 534–550. Itäinen Wei oli yksi Pohjoisista dynastioista. Sitä seurasi Pohjoinen Qi-dynastia, pääkaupunkina toimi Ye.
Muut Pohjoiset dynastiat olivat:
Pohjoinen Wei-dynastia 386 – 534
Pohjoinen Qi-dynastia 550 – 577
Läntinen Wei-dynastia 535 – 556
Pohjoinen Zhou-dynastia 557 – 581
| Kuolemanjälkeiset nimet (Shi Hao 諡號) | Syntymänimet | Hallintokaudet | Aikakausinimet (Nian Hao 年號) ja niiden vuodet |
| --- | --- | --- | --- |
Käytäntö: Itäinen Wei + kuolemanjälkeinen nimi
| Xiao Jing Di (孝靜帝 xiāo jìng dì) | Yuan Shan Jian (元善見 yuán shàn jiàn) | 534-550 | Tianping (天平 tiān píng) 534-537  Yuanxiang (元象 yuán xiàng) 538-539  Xinghe    (興和 xīng hé)    539-542  Wuding    (武定 wǔ dìng)    543-550  |
Back to the Heavyweight Jam

| Back to the Heavyweight Jam Scooter |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1999
 Julkaistu: 27. syyskuuta 1999
 Tuottaja(t): H. P. Baxxter, Rick J. Jordan, Axel Coon, Jens Thele
 Tyylilaji: tekno trance hardstyle house
 Kesto: 48.11
 Levy-yhtiö: Club Tools
Scooterin muut julkaisut
| No Time to Chill 1998 | Back to the Heavyweight Jam 1999 | Sheffield 2000 |
Back to the Heavyweight Jam on saksalaisen dance-yhtye Scooterin kuudes studioalbumi. Albumi julkaistiin yhtyeen kotimaassa 27. syyskuuta 1999.
Albumista julkaistiin Fuck the Millenium Edition joulukuussa 1999. Se sisälsi alkuperäisen CD:n lisäksi bonus CD:n.
Kappaleet

Keyser Soze – 1.12
Watch Out – 4.15
Faster Harder Scooter – 3.46
Well Done, Peter – 3.53
Fuck the Millennium – 4.14
The Revolution – 4.05
Psycho – 5.05
The Learning Process – 4.55
I'll Put You on the Guest List – 5.11
Main Floor – 5.35
Kashmir – 4.44
No Release – 6.16
Kappaleet > Fuck the Millennium Edition

Fuck the Millennium (Single Version) 4:11)
Dutch Christmas (4:31)
Waiting for the Spring / Let Me Be Your Valentine (Live) 8:21
The Age of Love (Live) 3:38
No Fate (Live) 4:47
Singlet

Faster Harder Scooter (1999)
1. «Faster Harder Scooter» (03:42)
2. «Faster Harder Scooter (Full Length)» (04:24)
3. «Faster Harder Scooter (Club Mix)» (05:21)
4. «Faster Harder Scooter (Sunbeam Remix)» (09:23)
5. «Faster Harder Scooter (Signum Remix)» (07:20)
Faster Harder Scooter (Limited edition)
1. «FasterHarderScooter» (3:42)
2. «FasterHarderScooter — Full Length» (4:24)
3. «FasterHarderScooter — Club mix» (5:21)
4. «Monolake» (4:21)
5. «FasterHarderScooter — Video»
Fuck the Millenium (1999)
1. «Fuck The Millennium» (Radio Version) (03:58)
2. «Fuck The Millennium» (Extended Version) (05:16)
3. «New Year`s Day» (06:39)
Läntinen Wei-dynastia

Läntinen Wei merkittynä karttaan oranssilla.
Läntinen Wei-dynastia hallitsi osaa Pohjois-Kiinasta vuosina 535–556. Läntinen Wei oli yksi Pohjoisista dynastioista. Sen pääkaupunkina toimi Chang’an.
Muut Pohjoiset dynastiat olivat:
Pohjoinen Wei-dynastia 386–534
Itäinen Wei-dynastia 534–550
Pohjoinen Qi-dynastia 550–577
Pohjoinen Zhou-dynastia 557–581
| Kuolemanjälkeiset nimet (Shi Hao 諡號) | Syntymänimet | Hallintokaudet | Aikakausinimet (Nian Hao 年號) ja niiden vuodet |
| --- | --- | --- | --- |
Käytäntö: Läntinen Wei + kuolemanjälkeinen nimi
| Wen Di (文帝 wén dì) | Yuan Bao Ju (元寶炬 yuán bǎo jù) | 535-551 | Datong (大統 dà tǒng) 535-551  |
| Fei Di (廢帝 fèi dì) | Yuan Qin (元欽 yuán qīn) | 552-554 | ei ollut |
| Gong Di (恭帝 gōng dì) | Yuan Kuo (元廓 yuán kuò) | 554-556 | ei ollut |
Nokia 770

| Nokia 770 |
| --- | --- |

Julkaistu:  2005
Käyttöverkot:  IEEE 802.11b/g, Bluetooth 1.2
Mitat:  141 × 79 × 19 mm
Paino:  230 g
Näytön kuvatarkkuus:  800 × 480 pikseliä
Värien lukumäärä:  65 536
Muisti:  Flash 128 Mt
Kamera:  ei
Radio:  on
Musiikkisoitin:  on
Valmiusaika:  168 h
Puheaika:  3 h
Käyttöjärjestelmä:  Internet Tablet OS 2006
Liitännät:  USB 1.1
Muuta:  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 770 Internet Tablet oli Nokian ensimmäinen Linux-pohjainen mobiililaite. Laitetta hallitsi suuri laajakuvanäyttö, jonka tarkkuus oli 800x480 pikseliä, minkä lisäksi laitteessa oli 252 megahertsinen Texas Instrumentsin OMAP-alustaan perustuva ARM-suoritin. Nokia 770:lla pystyi liittymään WLAN-verkkoon, ja se toimi hyvin yhdessä GPRS/EDGE/UMTS-tekniikoita tukevien puhelimien kanssa.
Nokia 770:n seuraaja Nokia N800 julkaistiin tammikuussa 2007. Hinta julkaisuvuonna oli 369 euroa.
Käyttöjärjestelmät

Käyttäjä pystyi asentamaan Nokia 770:lle minkä tahansa laitteelle sopivan käyttöjärjestelmän, sillä laitteella ei ollut minkäänlaista suojausta siihen, mitä sisäiseen flash-muistiin kirjoitetaan. Laitteessa toimi siis Internet Tablet OS 2005, OS 2006 sekä uudemmista käyttöjärjestelmistä muokatut OS 2007 HE (Hacker Edition), sekä OS 2008 HE.
Ohjelmisto ja käyttöliittymän muokkaus

Koska Nokia 770:n tiedostojärjestelmä oli täysin avoin muokkaamiseen, esimerkiksi käynnistyskuvan pystyi vaihtamaan mieleisekseen (Nokian värinäytöllisissä puhelimissa tämä ei ollut mahdollista ilman tarvittavaa "flashauspakettia"). Lisäksi teema oli täysin muokattavissa ja laitteelle saattoi asentaa lukuisia sille käännettyjä ohjelmia.
Viat

Osa Nokia 770 -laitteista kärsi LCD-ajurin sirun ongelmasta, joka johtaa "White Screen of Deathiin" laitteen elinkaaren alussa yleensä 10.–20. laitteen käynnistyskerran jälkeen, minkä seurauksena sitä ei saa enää toimintakuntoon ilman asianmukaista näyttökomponenttien vaihtoa. 770:n valmistuksen loppuerissä vika oli kuitenkin pääosin korjattu.
Toinen ongelma oli muistin vahingoittumiseen johtava WLAN-bugi, jonka tosin saa korjattua korjausasennuksella.
Aiheesta muualla

Nokia 770 Nokian sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Käyttöohjeet (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Luettelo Ming-dynastian keisareista

Tämä on luettelo Ming-dynastian hallitsijoista, jotka hallitsivat Kiinaa vuosina 1368–1644.
| Syntymänimet | Kuolemanjälkeiset nimet (Shi Hao 諡號 )1 | Temppelinimet (Miaò haò 廟號)1 | Aikakausinimet (Nian Hao 年號) | Hallitsijakaudet | Tavallisesti käytetyt nimet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Zhū Yuánzhāng 朱元璋 | Gāodì 高帝 | Tàizǔ 太祖 | Hóngwǔ 洪武 | 1367–1398 | Hongwu |
| Zhū Yǔnwén 朱允炆 | Rangdì 讓帝 | Huizong 惠宗 | Jiànwén 建文 | 1398–1402 | Jianwen |
| Zhū Dì 朱棣 | Wéndì 文帝 | Chéngzǔ, 成祖 tai Tàizōng, 太宗 | Yǒnglè 永樂 | 1402–1424 | Yongle2 |
| Zhū Gāochì 朱高熾 | Zhāodì 昭帝 | Rénzōng 仁宗 | Hóngxī 洪熙 | 1424–1425 | Hongxi |
| Zhū Zhānjī 朱瞻基 | Zhāngdì 章帝 | Xuānzōng 宣宗 | Xuāndé 宣德 | 1425–1435 | Xuande |
| Zhū Qízhèn 朱祁鎮 | Ruìdì 睿帝 | Yīngzōng 英宗 | Zhèngtǒng, 正統 1436–1449;  Tiānshùn, 天順 1457–1464  | 1435–1449; 1457–14643 | Zhengtong |
| Zhū Qíyù 朱祁鈺 | Jǐngdì 景帝 | Dàizōng 代宗 | Jǐngtài 景泰 | 1449–1457 | Jingtai |
| Zhū Jiànshēn 朱見深 | Chúndì 純帝 | Xiànzōng 憲宗 | Chénghuà 成化 | 1464–1487 | Chenghua |
| Zhū Yòutáng 朱祐樘 | Jìngdì 敬帝 | Xiàozōng 孝宗 | Hóngzhì 弘治 | 1487–1505 | Hongzhi |
| Zhū Hòuzhào 朱厚照 | Yìdì 毅帝 | Wǔzōng 武宗 | Zhèngdé 正德 | 1505–1521 | Zhengde |
| Zhū Hòucōng 朱厚熜 | Sùdì 肅帝 | Shìzōng 世宗 | Jiājìng 嘉靖 | 1521–1567 | Jiajing |
| Zhū Zǎihòu 朱載垕 | Zhuāngdì 莊帝 | Mùzōng 穆宗 | Lóngqìng 隆慶 | 1567–1572 | Longqing |
| Zhū Yìjūn 朱翊鈞 | Xiǎndì 顯帝 | Shénzōng 神宗 | Wànlì 萬曆 | 1572–1620 | Wanli |
| Zhū Chángluò 朱常洛 | Zhēndì 貞帝 | Guāngzōng 光宗 | Tàichāng 泰昌 | 1620 | Taichang |
| Zhū Yóujiào 朱由校 | Zhédì 悊帝 | Xīzōng 熹宗 | Tiānqǐ 天啟 | 1620–1627 | Tianqi |
| Zhū Yóujiǎn 朱由檢 | Lièdi 烈帝 | Sīzōng 思宗 | Chóngzhēn 崇禎 | 1627–1644 | Chongzhen |
1 Kuolemanjälkeiset ja temppelinimet ovat usein samoja eri dynastioihinkin kuuluvilla keisareilla, minkä vuoksi sekaannuksen välttämiseksi niiden alkuun tavallisesti liitetään dynastian nimi, tässä tapauksessa Ming. Esimerkiksi keisari Hongwusta käytetään usein nimeä Ming Taizu.
2 Keisari Yongle peri valtaistuimen veljenpojaltaan Jianewilta, joka kuoli palatsin palossa. Yongle hävitti veljenpoikansa hallitsijakautta koskeneet asiakirjat, eikä tälle annettu temppelinimeä.
3 Saatuaan neuvonantajaina toimineilta eunukeilta vääriä neuvoja Zhengtong johti vuonna 1449 itse sotatoimia mongoleja vastaan ja vangittiin. Hänen veljensä Jingtai peri valtaistuimen, mutta mongolit vapauttivat myöhemmin Zhengtongin, joka joutui elämään eristyksissä. Zhengtong kuitenkin vaati valtaistuinta takaisin itselleen veljensä kuoltua ja valitsi tällöin aikakausinimen Tianshun.
Käännös suomeksi
Ivars Godmanis

| Ivars Godmanis |
| --- | --- |
 Ivars Godmanis joulukuussa 2008.
Latvian pääministeri
 20.12 2007-12.3.2009  
Presidentti:  Valdis Zatlers
Edeltäjä:  Aigars Kalvītis
Seuraaja:  Valdis Dombrovskis
 7.5.1990–3.8.1993  
Presidentti:  Anatolijs Gorbunovs (väliaikainen) Guntis Ulmanis
Edeltäjä:  Vilnis Edvīns Bresis
Seuraaja:  Valdis Birkavs
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. marraskuuta 1951 (ikä 72) Riika
Ammatti:  Fyysikko ja matemaatikko
Puoliso:  Ramona Godmane
Tiedot
Puolue:  Latvian Kansarintama (1988-1993) Latvian tie (1997-2007) Latvian 1. puolue/Latvian tie (2007-2011)
 Nimikirjoitus
Ivars Godmanis [ˈivars ˈguɐdmanis] (s. 27. marraskuuta 1951) on latvialainen poliitikko ja maan pääministeri joulukuusta 2007 helmikuuhun 2009.
Godmanis on toiminut pääministerinä myös aiemmin, vuosina 1990–1993. Tuolloin hän edusti Latvian kansanrintama -puoluetta. Vuonna 1998 Godmanis nousi saeimaan Latvian tie -puolueen edustajana ja toimi vuosina 1998–1999 Latvian valtiovarainministerinä. Myöhemmin hänestä tuli puolueen puheenjohtaja. Marraskuussa 2006 Godmanisista tuli Aigars Kalvītisin hallituksen sisäministeri. Kalvītisin siirryttyä syrjään pääministerin virasta joulukuussa 2007 presidentti Valdis Zatlers nimitti Godmanisin 14. joulukuuta 2007 uuden hallituksen muodostajaksi. Latvian parlamentti hyväksyi hänen muodostamansa keskustaoikeistolaisen hallituksen 20. joulukuuta äänin 54–43.
Kansainvälinen talouskriisi iski raskaasti maahan, jonka BKT supistui vuoden 2008 viimeisellä neljänneksellä 10,5 % edellisvuoteen verrattuna. Joulukuussa hallitus joutui pyytämään 7,5 miljardia lainaa IMF:ltä, Maailmanpankilta ja EU:lta. Osana lainaa hallitus joutui sitoutumaan menoleikkauksiin ja verojenkorotuksiin.
13. tammikuuta 2009 pääkaupungissa järjestetyssä mielenosoituksessa pidätettiin yli sata.
Ivars Godmanis (äärimmäisenä vasemmalla) kokouksessa Latvian hallituksen ja edustajien USA
Ivars Godmanis (vasemmalla) kättelemässä Yhdysvaltain suurlähettiläs Amb Larsonia.
Godmanis jätti eronpyyntönsä helmikuussa 2009 presidentti Zatlersille, joka hyväksyi sen 20. helmikuuta. Godmanis ilmoitti, ettei pysty jatkamaan enää pääministerinä, kun kaksi suurinta hallituspuoluetta olivat lopettaneet hänen tukemisensa.
Godmanis toimi Euroopan parlamentin jäsenenä Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmässä vaalikaudella 2009–2014.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ivars Godmanis Wikimedia Commonsissa
Ivars Godmanis Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Simple Mind Condition

| Simple Mind Condition Trouble |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2006
 Julkaistu: 12. maaliskuuta 2007
 Tuottaja(t): Vince Wojno, Trouble
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 46.09
 Levy-yhtiö: Escapi Music
Troublen muut julkaisut
| Plastic Green Head 1995 | Simple Mind Condition 2007 | The Distortion Field 2011 |
Simple Mind Condition on Troublen seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 12. maaliskuuta 2007.
Kappaleet

Goin’ Home – 4.01
Mind Bender – 3.49
Seven – 4.57
Pictures of Life – 3.53
After the Rain – 5.30
Trouble Maker – 4.07
Arthur Brown’s Whiskey Bar – 4.23
Simple Mind Condition – 3.41
Ride the Sky – 2.46
If I Only Had a Reasons – 4.18
The Beginning of Sorrows – 4.40
Kokoonpano

Eric Wagner – ­laulu
Rick Wartell –­ kitara
Bruce Franklin –­ kitara
Chuck Robinson –­ basso
Jeff Olson –­ rummut
Arvostelut

AllMusic:
Imperiumi: 10/10
Aiheesta muualla

Simple Mind Condition Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Simple Mind Condition Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The People’s Choice Music

| The People’s Choice Music Komar & Melamid and Dave Soldier |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : Acme Recording Studio Big House Studios
 Julkaistu: 1997
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Charles Simonyi (vastaava t.) Jane Bausman (tuottaja)
 Tyylilaji: ”The Most Wanted Song” soul, soft rock, balladi, adult contemporary ”The Most Unwanted Song” avantgarde, kokeellinen musiikki, progressiivinen rock, äänikollaasi, rap, jingle
 Kesto: 27.07
 Levy-yhtiö: Dia Center For The Arts Mulatta Records
The People’s Choice Music on kokeellinen musiikkialbumi vuodelta 1997. Se perustuu Yhdysvalloissa tehtyyn kyselytutkimukseen, jonka pohjalta tekijät sävelsivät ja sanoittivat kaksi kappaletta. ”The Most Wanted Song” on suunniteltu vastaamaan suuren yleisön toiveita ja vastaavasti ”The Most Unwanted Song” sisältää ainesosia, joista mahdollisimman harva pitää. Ensin mainittu kappale on soft rock -tyylinen rakkauslaulu, kun taas jälkimmäinen on yli 20-minuuttinen koloratuurisopraanon esittämä rap-kappale, joka kertoo cowboyn elämästä preerialla.
Idean keksivät neuvostotaustaiset taiteilijat Vitaly Komar ja Alexander Melamid, jotka olivat aiemmin tehneet samalla periaatteella maalaustaidetta. Sävellystyöstä vastasi yhdysvaltalainen muusikko Dave Soldier ja sanoituksista Nina Mankin. Vaikka ”The Most Unwanted Song” on tietoisesti suunniteltu mahdollisimman epämiellyttäväksi, se on The People’s Choice Musicin kappaleista suositumpi. Albumia on ylistetty sekä hauskaksi vitsiksi että yhteiskunnalliseksi kannanotoksi, joka kritisoi markkinatutkimusten ja mielipidemittausten vaikutusvaltaa ihmisten elämään.
Tausta

Vitaly Komar ja Alexander Melamid syntyivät Neuvostoliitossa 1940-luvun puolivälissä. He kehittivät 1960–1970-luvuilla lopulla sots-art-suuntauksen, joka oli neuvostoliittolainen tulkinta pop- ja käsitetaiteesta. Jouduttuaan vallanpitäjien epäsuosioon Komar ja Melamid siirtyivät länteen, missä heidän tunnetuin hankkeensa oli The People’s Choice (myös The Most Wanted Painting) vuodelta 1994. Useissa maissa tehtyjen kyselytutkimusten perusteella he maalasivat joukon ”halutuimpia” ja ”vähiten haluttuja” maalauksia.
Maalausprojektinsa jälkeen Komar ja Melamid toteuttivat samankaltaisen hankkeen musiikissa. Kolmanneksi jäseneksi tuli avantgardistinen bluesmuusikko Dave Soldier. Soldier laati kyselyn, johon pystyi vastaamaan Dia Art Foundationin verkkosivuilla kevään 1996 ajan. Kyselyyn kertyi noin 500 vastausta, jotka Soldier antoi Nina Mankinille. Mankin kirjoitti ”halutuimman” ja ”vähiten halutun” sanoituksen, jotka Soldier sävelsi. Sävellystyö tapahtui Komarin ja Melamidin ohjauksessa. Kappaleet ilmestyivät hieman alle puolituntisena CD-levynä vuonna 1997.
Saatekirjeessä Soldier kertoo The People’s Choice Musicin taustoista ja pohtii tutkimuksen menetelmiä ja aineiston mahdollista vinoumaa. Hän esimerkiksi huomauttaa, että tutkimukseen vastanneista vain muutama prosentti nimesi rapin ja countryn lempimusiikikseen. Silti kumpikin lajityyppi myy suuria määriä.
The Washington Postin haastattelussa Melamid perusteli hanketta: ”Demokratia perustuu mielipidemittauksiin – ne ovat ainoa tunnettu demokratian työkalu. Jos ne ovat hyväksi yhteiskunnalle ja politiikalle, miksei niitä voisi soveltaa myös taiteeseen.” Nina Mankinin mukaan kyse oli humoristisesta ”harjoitelmasta” demokratian saralla. Soldier katsoi kyselytutkimuksen osoittavan, että useimmat ihmiset eivät aktiivisesti etsi uusia kokemuksia, vaan he pitävät tavanomaisista ja tutuista asioista. Soldierin, Komarin ja Melamidin seuraava suunnitelma oli niin ikään näennäistieteellinen hanke, jossa oli määrä etsiä ”taiteellisen nerouden” määrittäviä geenejä. Melamidin mukaan sen löytyminen tekisi taidekritiikistä huomattavasti helpompaa, kun esimerkiksi maalari voisi yksinkertaisesti tiedustella ”geneettisesti ylivertaiselta” henkilöltä, onko maalaus onnistunut.
Kappaleet > ”The Most Wanted Song” (05.09)

Musiikkinäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Soldierin mukaan tutkimuskysely vahvisti, että ”tämän päivän populaarimusiikki tosiaan vastaa tarkasti suuren yleisön toiveita”. Vastausten perusteella halutuin kokoonpano on suuruudeltaan 3–10 soitinta, joista suosituimmat ovat (pidetyimmästä alkaen) kitara, piano, saksofoni, bassokitara, rummut, viulu, sello ja syntetisaattori. Jälkimmäisenä mainittu oli ainoa soitin, jota sekä toivottiin että inhottiin. Halutuin laulaja on matalahko mies- tai naisääni, jonka tekniikka ammentaa rock- ja R&B-musiikista. Sanoitusten suosituin aihe on rakkaus, ja musiikkia kuunnellaan mieluiten kotona. Ainoa sanoitusten aihe, joka esiintyi sekä halutuimpien että inhotuimpien joukossa, oli ”älyllinen stimulaatio”. Siksi filosofi Ludwig Wittgenstein mainitaan molemmissa kappaleissa. Kyselyn perusteella ihmiset pitävät eniten keskimittaisista sävelmistä, joiden pituus on noin viisi minuuttia. Äänen korkeuden suhteen toivottiin, ettei se olisi erityisen matala tai korkea. Samoin tempon suhteen toivottiin, ettei se olisi erityisen nopea tai hidas. Maltillisesta temposta ja äänenkorkeudesta poikkeaviin kappaleisiin suhtauduttiin hyvin kielteisesti.
”The Most Wanted Songissa” on kaksi laulajaa, mies ja nainen. Sanoituksia kirjoittaessaan Mankin kuvitteli naislaulajaksi Whitney Houstonin ja mieslaulajaksi Bruce Springsteenin. Ensimmäinen kertoo yksinkertaisen ja tunteikkaan tarinan, jossa on selkeät riimit. Jälkimmäinen taas kertoo monimutkaisen ja riimittömän tarinan. Kappale muistuttaa Whitney Houstonin, Mariah Careyn ja Celine Dionin kappaleita, jotka tuohon aikaan olivat suosittuja. Sanoitus kertoo lemmenkipeästä naisesta, joka tapaa yksinäisen ”reissumiehen”. Molemmat pitävät Wittgensteinin lukemisesta ja havaitsevat muutenkin olevansa ”täsmälleen samanlaisia”. Loppupuolella kuullaan kitara- ja saksofonisoolot, minkä jälkeen Dyer ja Gent laulavat yht’aikaa. Viimeinen kertosäe esitetään puoli sävelaskelta korkeammalta ja sitä säestää aiempaa äänekkäämpi syntetisaattori. Soldierin mukaan 72 ± 12 % kuulijoista pitää kappaleesta ”väistämättä ja itsehillintään kykenemättä”.
Kappaleet > ”The Most Unwanted Song” (21.58)

Musiikkinäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Kyselyn perusteella yleisö pitää vähiten kappaleesta, joka ”kestää yli 25 minuuttia, vaihtelee villisti äänekkäiden ja hiljaisten osuuksien sekä nopeiden ja hitaiden tempojen välillä, ja jonka äänimaisema koostuu äärimmäisen korkeista ja matalista äänistä.” Siirtymien tulee olla töksähtäviä. Ihmiset pitävät vähiten suurista orkestereista. Inhotuimpia soittimia ovat haitari ja säkkipilli, muita epäsuosittuja soittimia ovat banjo, huilu, tuuba, harppu, urku ja syntetisaattori. Laulajista vähiten toivottuja ovat oopperasopraano ja lapsikuoro, jotka laulavat atonaalisia melodioita ja räppäävät. Inhotuimpia tyylilajeja ovat mainoslaulut, poliittiset iskulauseet sekä hissimusiikki. Inhotuimpia sanoitusten aiheita puolestaan ovat cowboyt ja juhlapyhät. Epämieluisin asiayhteys on tahaton altistuminen mainoksille ja hissimusiikille.
”The Most Unwanted Song” kestää 22 minuuttia. Sopraano Dina Emerson on kappaleen pääasiallinen laulaja, joka räppää villiä länttä käsittelevän sanoituksen. Tarinan kertojana on cowboy, joka surmaa isolla veitsellä karhuja, peuroja ja käärmeitä, lassoaa lehmiä ja ratsastaa erämaassa ”villinä ja vapaana”. Tasangolla cowboy levähtää hetken lukemalla Wittgensteinia ja pohdiskelemalla kielifilosofiaa. Laulettuaan muutaman säkeen saksaksi hän palaa kotiin rakastellakseen Miss Kitty -nimisen naisen kanssa. Hän myös ampuu epäilyttävän muukalaisen ja taistelee intiaaneja vastaan. Varsinainen tarina keskeytyy toistuvasti, kun lapsikuoro iloitsee erilaisista uskonnollisista juhlista ja yleisistä vapaapäivistä ja kehottaa kuulijoita tekemään ostoksensa Wal-Martissa. Norman Yamada toimi 18-henkisen orkesterin kapellimestarina. Komar ja Melamid soittavat kappaleessa bassorumpua ja Soldier banjoa. Loppupuolella on pitkä puheosuus, jonka aikana Nina Mankin huutaa poliittisia iskulauseita megafoniin. Soldierin mukaan maailmassa oli vuonna 1997 laskennallisesti alle 200 ihmistä, joiden voi olettaa pitävän ”The Most Unwanted Songista”.