stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mestis
Voittajat > Suomen Jääkiekkoliiton mestarit Mestiksen aikana

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  Mestari |  Hopeaa |  Pronssia | Runkosarjan voittaja |
| 2001 | Jukurit | TuTo | Hermes | TuTo |
| 2002 | Jukurit | KooKoo | KalPa | Jukurit |
| 2003 | Jukurit | K-Vantaa | KooKoo | Jukurit |
| 2004 | KalPa | Jukurit | Hermes | Jukurit |
| 2005 | KalPa | Sport | TuTo | KalPa |
| 2006 | Jukurit | Sport | TuTo | Jukurit |
| 2007 | Hokki | Jukurit | Sport | Sport |
| 2008 | TuTo | Hokki | Jukurit | TuTo |
| 2009 | Sport | Jokipojat | Hokki | Jokipojat |
| 2010 | Jokipojat | D Team | KooKoo | KooKoo |
| 2011 | Sport | Jukurit | D Team | Jukurit |
| 2012 | Sport | Jokipojat | KooKoo | Jukurit |
| 2013 | Jukurit | KooKoo | TUTO Hockey | Jukurit |
| 2014 | KooKoo | Jukurit | TUTO Hockey | TUTO Hockey |
| 2015 | Jukurit | KooKoo | Hokki | Jukurit |
| 2016 | Jukurit | Hokki | Jokipojat | Jukurit |
| 2017 | SaPKo | K-Vantaa | United | SaPKo |
| 2018 | KeuPa HT | TUTO Hockey | SaPKo | KeuPa HT |
| 2019 | Ketterä | KeuPa | TuTo Hockey | Hermes |
| 2020 | Pudotuspelit ja karsinnat peruttiin koronaviruksen vuoksi | Pudotuspelit ja karsinnat peruttiin koronaviruksen vuoksi | Pudotuspelit ja karsinnat peruttiin koronaviruksen vuoksi | Ketterä |
| 2021 | Ketterä | Hermes | IPK | K-Espoo |
| 2022 | Ketterä | K-Espoo | RoKi | Ketterä |
| 2023 | K-Espoo | Ketterä | RoKi | K-Espoo |
| 2024 | IPK | Ketterä | K-Espoo | IPK |
| 2025 |  |  |  | Jokerit |
Voittajat > Mitalitaulukko:

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Joukkue |  Kulta |  Hopea |  Pronssi |
| Jukurit | 7 | 4 | 1 |
| Sport | 3 | 2 | 1 |
| Ketterä | 3 | 2 | 0 |
| KalPa | 2 | 0 | 1 |
| KooKoo | 1 | 3 | 3 |
| TUTO Hockey | 1 | 2 | 5 |
| Hokki | 1 | 2 | 2 |
| JoKP | 1 | 2 | 1 |
K-Espoo: 1
| KeuPa HT | 1 | 1 | 0 |
| IPK | 1 | 0 | 1 |
| SaPKo | 1 | 0 | 1 |
| K-Vantaa | 0 | 2 | 0 |
| Hermes | 0 | 1 | 2 |
| JYP-Akatemia | 0 | 1 | 1 |
| RoKi | 0 | 0 | 2 |
| Espoo United | 0 | 0 | 1 |
Voittajat > Runkosarjan voittotaulukko

| --- | --- |
Joukkue: 
Jukurit: 9
TuTo: 3
Ketterä: 3
K-Espoo: 2
KalPa: 1
Sport: 1
JoKP: 1
KooKoo: 1
SaPKo: 1
KeuPa HT: 1
Hermes: 1
IPK: 1
Jokerit: 1
lähde?
Pisimmät ottelut

Taulukkoon on listattu ne ottelut, joissa on pelattu vähintään 100 minuuttia.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ottelun kesto | Päivämäärä | Ottelu | Kotijoukkue | Vierasjoukkue | Tulos | Jatkoaikamaalin tekijä |
| 157.54 | 31.3.2017 | 2. välierä | K-Vantaa | TUTO Hockey | 4–3 | Joonas Hyttinen |
| 151.31 | 25.3.2015 | 2. välierä | Hokki | Jukurit | 2–3 | Joonas Kalliola |
| 118.13 | 28.3.2023 | 2. puolivälierä | KOOVEE | Ketterä | 4–3 | Perttu Aho |
| 108.28 | 16.4.2016 | 4. loppuottelu | Hokki | Jukurit | 3–4 | Oula Palve |
| 106.12 | 14.3.2001 | 3. puolivälierä | Jukurit | Diskos | 2–1 | Jarno Tiilikainen |
| 103.42 | 13.2.2013 | 1. puolivälierä | TUTO Hockey | Peliitat | 3–4 | Jani Keinänen |
| 101.57 | 20.3.2002 | 1. puolivälierä | KooKoo | Sport | 3–2 | Tomi Pöllänen |
Mestiksen palkinnot

Mestis-pokaali, Mestiksen mestaruus pokaali (2000)
Mestiksen All Stars -kentällinen (2009)
Mestiksen palkinnot > Mestisorganisaation vuosittaiset tunnustuspalkinnot

Jouni Rinne -palkinto, pistepörssin voittaja (1993)
Kai Nurminen -palkinto, eniten maaleja (1988)
Håkan Hjerpe -palkinto, pudotuspelien arvokkain pelaaja (2003)
Petri Varis -palkinto, vuoden tulokas (1989)
Waltteri Immonen -palkinto, herrasmiespelaaja (1988)
Jari Hirsimäki -palkinto, tehotilaston voittaja (1988)
Juhani Tamminen -palkinto, mestarijoukkueen valmentaja (2009)
Raimo Määttänen -palkinto, vuoden valmentaja (1988)
Jukka Ahvenjärvi -palkinto, fair play -valmentaja (2006)
Seppo Mäkelä -palkinto, paras päätuomari (1988)
Janne Rautavuori -palkinto, paras linjatuomari (2011)
Pasi Nurminen -palkinto, paras maalivahti (2004)
Jari Lippojoki -palkinto, paras puolustaja (2004)
Mika Helkearo -palkinto, paras hyökkääjä (2004)
Mestiksen opiskelijapalkinto (2011)
Mestiksen palkinnot > Pelaajayhdistyksen vuosittain jakamat palkinnot

Kultainen kiekko (1998)
Kauden seura (2008)
Kauden media (2008)
Fair Play -joukkue (1994)
Televisiointioikeudet

Vuoteen 2009 asti Mestiksen televisioinnista vastasi Urheilukanava. Tämän jälkeen televisioinnista on vastannut Canal+ ja myöhemmin Elisa. Kaudella 2016–2017 otteluita näytettiinn Elisa Viihteen ja Fanseatin lisäksi Yle TV2:lla ja Yle Areenassa. Kausilla 2019–2021 Nelonen Media näytti kaikki Mestis-ottelut. Kaudesta 2021–2022 lähtien Mestiksen televisio-oikeudet ovat olleet MTV:n hallussa.lähde?
Aiheesta muualla

Lätkää vuodesta '74 – divarihistorian kertauskurssi. Toimittaja Miikka Mikkola on koonnut ansiokkaan divarihistoriikin Jatkoaika.com-verkkolehteen. Historiikki käsittää kaikki divisioonan kaudet sen perustamisesta aina vuoteen 2001 saakka. Jokaisesta kaudesta on oma artikkelinsa.
Mestiksen viralliset sivut
Jatkoajan Mestis-osio
Mestiksen tulospalvelu
Maratontaulukko
| n k Mestis |
| --- | --- |
 Hallitseva mestari: Kiekko-Espoo
Joukkueet (2024–25):  Hermes  Hokki  IPK  Jokerit  Ketterä  KeuPa HT  Kiekko-Pojat  Kiekko-Vantaa  RoKi  TUTO Hockey 
Palkinnot:  Kultainen kiekko 
Euroopan jääkiekon alemmat sarjatasot
| --- | --- |
Toinen sarjataso: Alankomaat | Belgia | Bulgaria | Iso-Britannia | Italia | Itävalta | Norja | Puola | Ranska | Ruotsi | Saksa | Skotlanti | Slovakia | Suomi | Tanska | Sveitsi | Tšekki | Turkki | Valko-Venäjä | Venäjä
Kolmas sarjataso: Alankomaat | Iso-Britannia | Itävalta | Norja | Ranska | Ruotsi | Saksa | Slovakia | Suomi | Sveitsi | Tšekki | Venäjä
Juniorisarjoja: Itävalta | Ruotsi | Saksa | Slovakia | Suomi | Sveitsi | Tšekki | Venäjä
Kaavin (kiviesinetyyppi)

Kaapimia Pihtiputaan Madenevan kivikautiselta asuinpaikalta.
Kaavin on kivi-iskoksesta tai -säleestä retusoimalla valmistettu kiviesinetyyppi. Kaapimet ovat maailmalaajuisesti yleisimpiä kivikautisten asuinpaikkojen kaivauksissa löydettyjä esineitä. Kaapimia käytettiin muun muassa nahan, puun ja luun työstämiseen.
Loïc Meillard

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Loïc Meillard vuonna 2019. |  Loïc Meillard vuonna 2019. |  Loïc Meillard vuonna 2019. |  |
Maa:  Sveitsi
Alppihiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Saalbach 2025 | joukkuealppiyhdistetty |  |
|  Kultaa | Saalbach 2025 | pujottelu |  |
|  Hopeaa | Courchevel / Méribel 2023 | suurpujottelu |  |
|  Pronssia | Cortina d’Ampezzo 2021 | alppiyhdistetty |  |
|  Pronssia | Cortina d’Ampezzo 2021 | parisuurpujottelu |  |
|  Pronssia | Saalbach 2025 | suurpujottelu |  |
Loïc Meillard (s. 29. lokakuuta 1996) on sveitsiläinen alppihiihtäjä. Hän on joukkuealppiyhdistetyn ja pujottelun maailmanmestari ja kuusinkertainen MM-mitalisti. Hän on voittanut maailmancupin osakilpailua.
Arvokilpailut

Nuorten MM-kilpailuissa Hafjellissä vuonna 2015 Meillard saavutti kultaa alppiyhdistetyssä, hopeaa suurpujottelussa, pronssia supersuurpujottelussa ja oli neljäs pujottelussa. Åressa 2017 hän voitti nuorten maailmanmestaruuden suurpujottelussa ja alppiyhdistetyssä. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 Meillard sijoittui suurpujottelussa 21:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli suurpujottelussa yhdeksäs ja pujottelussa neljästoista.
Meillard sijoittui Åren MM-kilpailuissa 2019 suurpujottelussa neljänneksi ja pujottelussa 14:nneksi. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti pronssia alppiyhdistetyssä ja parisuurpujottelussa sekä oli viides suurpujottelussa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui pujottelussa viidenneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti suurpujottelussa hopeaa, oli alppiyhdistetyssä kuudes ja supersuurpujottelussa kahdeksas. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän voitti kultaa joukkuealppiyhdistetyssä ja pujottelussa sekä saavutti pronssia suurpujottelussa.
Cupkilpailut

Alppihiihdon maailmancupissa Meillard kilpaili ensimmäisen kerran Adelbodenissa tammikuussa 2015. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Hinterstoderin suurpujottelussa helmikuussa 2016 oltuaan 27:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän laski ensimmäisen kerran Kranjska Goran suurpujottelussa maaliskuussa 2016 oltuaan kahdeksas. Ensimmäiset palkintosijansa hän saavutti oltuaan Saalbach-Hinterglammin suurpujottelussa ja pujottelussa toinen joulukuussa 2018. Hän sijoittui kauden 2018−2019 suurpujottelucupissa viidenneksi. Seuraavalla kaudella hän oli kolmas Bormion alppiyhdistetyssä ja toinen Garmisch-Partenkirchenin suurpujottelussa. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Chamonix'n parisuurpujottelussa helmikuussa 2020. Hän oli kauden 2019–2020 ns. parallel-lajien pisteissä ensimmäinen sekä sijoittui alppiyhdistetyn cupissa viidenneksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenenneksi.
Kaudella 2020–2021 Meillard sijoittui kolmanneksi Adelbodenin toisessa suurpujottelussa ja toiseksi Kranjska Goran suurpujottelussa. Hän oli neljäs sekä maailmancupin kokonaiskilpailussa että suurpujottelucupissa. Kaudella 2021–2022 Meillard sijoittui Garmisch-Partenkirchenin pujottelussa toiseksi ja Méribelin suurpujottelussa kolmanneksi. Kaudella 2022–2023 hän sijoittui Val d' Iseren pujottelussa kolmanneksi. Bormion supersuurpujottelussa hän sijoittui kolmanneksi. Adelbodenin suurpujottelussa hän sijoittui kolmanneksi. Wengenin pujottelussa hän sijoittui toiseksi. Hän voitti Schladmingin suurpujottelun. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kuudenneksi. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui Garmisch-Partenkirchenin supersuurpujottelussa kolmanneksi. Hän sijoittui Chamonix’n pujottelussa toiseksi. Hän sijoittui Aspenin molemmissa suurpujotteluissa toiseksi ja voitti pujottelun. Hän voitti Saalbach-Hinterglemmin suurpujottelun ja sijoittui supersuurpujottelussa toiseksi. Hän oli toinen maailmancupin kokonaiskilpailussa ja suurpujottelucupissa sekä neljäs pujottelucupissa. Kaudella 2024–2025 hän sijoittui Levin ja Val d’Isèren pujotteluissa kolmanneksi. Alta Badian pujottelussa hän oli toinen. Hän oli toinen Madonna di Campiglion pujottelussa. Hän sijoittui toiseksi Adelbodenin suurpujottelussa. Hän voitti Hafjellin suurpujottelun ja pujottelun.
.
Euroopan cupissa Meillard on voittanut neljä osakilpailua.
Kun rakkaus voittaa (kappale)

| ”Kun rakkaus voittaa” Fredi |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 B-puoli: ”Vippaa mulle viitonen”
 Julkaistu: 1972
 Formaatti: 7" vinyylisingle
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 03.19
 Levy-yhtiö: Philips
Ääninäyte
Alle 10%:n näyte kappaleesta.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Kun rakkaus voittaa on Fredin kappale, joka julkaistiin vuonna 1972 singlenä. Sen sovituksesta ja orkesterin johdosta vastaa Nacke Johansson. Kappaleen alkuperäinen versio on Drafi Deutscherin, Marcel Stellmanin ja Marin Binderin tekemä kappale "United".
Kappaleen melodia perustuu Marc-Antoine Charpentierin sävellykseen Te Deum. Suomenkieliset sanat on tehnyt Vexi Salmi.
Levy-yhtiö on Philips ja singlen luettelotunnus 6034 028.  Musiikkikustantaja on Fazer ja valmistusmaa Suomi.
kerran voiton saa inhimillisyys 

jää mielestä silloin itsekkyys 

on täysin vieras tunne ihmisille tyytymättömyys 
(Vexi Salmen sanoitusta)
Fredin singlen kääntöpuolella on kappale "Vippaa mulle viitonen".
Kappale on Fredin kokoelma-albumilla 20 suosikkia – Kun rakkaus voittaa (1997) ja 60-vuotisjuhlalevyllä Kaikki parhaat (2002). Sen nuotit ja suomenkieliset sanat on julkaistu Suuren toivelaulukirjan osassa 7.
Laula kanssain (kappale)

Laula kanssain on Vexi Salmen käännös R Dunhillsin ja Dave Mac Ronaldin kirjoittamasta kappaleesta ”Sing my love song". Suomenkielisen version tunnetuimmat versiot levyttivät 1976 sekä Fredi että Kari Tapio.
José Maria Neves

| José Maria Neves |
| --- | --- |
 José Maria Neves vuonna 2023.
Kap Verden presidentti
 9. marraskuuta 2021–  
Edeltäjä:  Jorge Carlos Fonseca
Kap Verden pääministeri
 1.2. 2001 – 22.4. 2016  
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1960 Santa Catarina
Tiedot
Puolue:  PAICV
José Maria Pereira Neves (s. 28. maaliskuuta 1960 Santa Catarina) on kapverdeläinen poliitikko, joka toimii maansa presidenttinä marraskuusta 2021, ja aiemmin pääministerinä 2001–2016. Hän on PAICV-puolueen jäsen.
Neves syntyi Santiagon saarella Kap Verdellä, ja opiskeli Brasiliassa. Vuonna 1996 hänet valittiin parlamentin jäseneksi. Maaliskuussa 2000 Nevesistä tuli Santa Catarinan piirikunnan pormestari. 1. helmikuuta 2001 hän seurasi Gualberto do Rosáriota maansa pääministerinä.
José Maria Neves voitti presidentinvaalit 17. lokakuuta 2021. Ensimmäisellä kierroksella hän sai 51,5 % äänistä, absoluuttisen enemmistön, joka vaadittiin valituksi ensimmäisellä kierroksella.
Kunnianosoituksia

Henrik Purjehtijan ritarikunta ketjulla (Portugali, 2022)
Minja Korhonen

Minja Korhonen (s. 19. toukokuuta 2007) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä.
Korhonen sijoittui 15-vuotiaana 23:nneksi henkilökohtaisessa kilpailussa ja kuudenneksi sekajoukkuekilpailussa Planican MM-kilpailuissa 2023, kun suomalaiset naiset kilpailivat yhdistetyssä ensi kertaa aikuisten arvokilpailuissa. Aiemmin samana vuonna Korhonen sijoittui nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa yhdeksänneksi. Hän voitti seuraavana talvena Gangwonin nuorten olympialaisissa kultaa sekä henkilökohtaisessa että sekajoukkuekilpailussa. Hän voitti 2024 myös nuorten maailmanmestaruuden Planicassa. Hän voitti parisprintin nuorten maailmanmestaruuden Heta Hirvosen kanssa 2025. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui neljänneksi. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän oli yhteislähtökilpailussa kahdestoista, normaalimäen kilpailussa yhdeksästoista ja sekajoukkuekilpailussa viides. Mäkihypyn joukkuekilpailussa hän oli yhdeksäs.
Korhonen sijoittui kesällä 2022 yhdistetyn kesäkiertueella kahdesti toiseksi: ensimmäisessä aikuisten kansainvälisessä kilpailussaan elokuussa Oberwiesenthalissa ja syyskuun alussa Tschaggunsissa. Hän on kilpaillut maailmancupissa joulukuusta 2022 alkaen ja sijoittui kaudella 2022–2023 parhaimmillaan 16:nneksi joulukuussa Lillehammerin toisessa kilpailussa ja tammikuussa Otepäässä. Maailmancupin kokonaispisteissä hän oli 25:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Lillehammerissa joulukuussa 2023. Ensimmäisen maailmancupin palkintokorokesijoituksensa hän saavutti kaudella 2023–2024, kun hän sijoittui kolmanneksi Ramsaussa 15. joulukuuta 2023. Hän oli Ramsaussa kolmas myös joulukuussa 2024.
Korhonen edustaa Siilinjärven Ponnistusta. Hän on voittanut yhdistetyn normaalimäen Suomen-mestaruuden vuosina 2022 ja 2023.
Tummat silmät, ruskea tukka

| ”Tumma silmät, ruskea tukka / Romantiikkaa” Paula Koivuniemi |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Vie minut pois
 A-puoli: ”Tumma silmät, ruskea tukka”
 Julkaistu: 1980
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 03.21
 Levy-yhtiö: Polydor
muut singlet
|   | ”Tumma silmät, ruskea tukka / Romantiikkaa”  |   |
Tumma silmät, ruskea tukka on suomalaisen iskelmätaiteilija Paula Koivuniemen single vuodelta 1980. Kappale on Raul Reimanin suomeksi sanoittama versio Danielle Vezollesin, Jeff Barnelin ja Michel Jouveaux'n sävelteoksesta "Le Cœur Somnambule" (1979). Singlen b-puoli "Romantiikkaa" on Markku Johanssonin säveltämä ja sovittama iskelmä, jonka sanoitti Juha Vainio. Singlen molemmat puolet julkaistiin Koivuniemen viidennellä studioalbumilla Vie minut pois (1980).
"Tummat silmät, ruskea tukka" osuu Koivuniemen uralla saumaan, jolloin hänen etsikkoaikansa oli ohi ja hän oli löytänyt tyylinsä. Sitä ennen hänen laulunsa oli laadittu pitkälti tanssilavoja varten, vastedes ne tehtiin myös kuunneltaviksi.
"Tummat silmät, ruskea tukka" on mukana lukuisilla Koivuniemen kokoelma-albumeilla, usein niiden avausraitana. Sen varhaisin digitaalinen julkaisu on CD-kokoelmalla Paula Koivuniemi – 20 toivottua levytystä (1987). Suoratoistopalvelu Spotifyssa kappale oli kerännyt maaliskuun 2023 loppuun mennessä yli puolitoista miljoonaa kuuntelukertaa. Koivuniemen tunnuskappaleeksi kasvaneella "Aikuisella naisella" kertoja oli kolmisen miljoonaa.
"Tummat silmät, ruskea tukka" poikkeaa rakenteeltaan tavanomaisesta pop-sävellyksestä. Lyhyen intron jälkeen lauletaan kertosäkeistö, jonka jälkeen lauletaan säkeistö. Laulun kertojaminä on tuntenut elämänsä tyhjäksi, kunnes siihen saapuu "hän", joka on sanoituksen perusteella kertojan unelmien täyttymys.
"Tummat silmät, ruskea tukka" oli vuoden 1980 kolmanneksi suurin hitti Suomessa. Sen edellä olivat Maukka Perusjätkän "Vaatteet" ja Abban "The Winner Takes It All". Neljäntenä oli Maukka Perusjätkän "Säpinää". Jukebox-listalla se ylsi ykköseksi ja myydyimpien single-julkaisujen listalla kakkoseksi.
"Tummat silmät, ruskea tukka" on versioitu noin kymmenen kertaa. Secondhand Songs -sivuston mukaan Marie Myriamin levyttämästä alkuperäisteoksesta "Le Cœur Somnambule" ei ole tehty muunkielisiä käännöksiä.
Aiheesta muualla

Chordify: Paula Koivuniemi - Tummat Silmät, Ruskea Tukka
Kyyneleet (Kirkan kappale)

| ”Kyyneleet” Kirka |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Kirka
 Julkaistu: 1981
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tekijä(t): Eddy Ouwens (säv.) Raul Reiman (san.)
 Tyylilaji: rock, pop
 Kesto: 03.09
 Levy-yhtiö: CBS
Listasijoitukset
  19. (elokuu 1981)
Kirkan muut singlet
| ”Tätä päivää tahdon rakastaa” 1981 | ”Kyyneleet” 1981 | ”Amen” 1981 |
Kyyneleet on Raul Reimanin Kirkalle vuonna 1981 sanoittama kappale. Kirkan lisäksi kappaleen on levyttänyt muun muassa Jukka Koivisto, Jorma Rantala, Markku Tranberg, Super Singers ja Jukka Ågren. Teos on alkuperäiseltä nimeltään Caroline.
Kappale nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 19.
Kappaleet

Kyyneleet (Caroline) – 3.09 (säv. Eddy Ouwens, suom. san. Raul Reiman, sov. Antti Hyvärinen)
Sydämen ääni riittää – 3.13 (säv. Hyvärinen, san. Reiman, sov. Hyvärinen)
Aiheesta muualla

Discogs
Itzy

| Itzy |
| --- | --- |
 Itzy vuonna 2023
Tiedot
Toiminnassa:  2019–
Tyylilaji:  K-pop, J-pop
Kotipaikka:  Etelä-Korea
Laulukieli:  korea, englanti
Jäsenet:  Yeji   Lia   Ryujin   Chaeryeong   Yuna  
Levy-yhtiö:  JYP Entertainment  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Itzy (kor. 있지, tyyliteltynä ITZY) on vuonna 2019 perustettu eteläkorealainen viisijäseninen tyttöyhtye, jonka levy-yhtiönä toimii JYP Entertainment. Yhtyeeseen kuuluvat jäsenet Yeji, Lia, Ryujin, Chaeryeong ja Yuna. Itzy debytoi 12. helmikuuta 2019 It’z Different -singlealbumilla.
Historia > Ennen uran alkua

Chaeryeong osallistui vuonna 2013 K-pop Star 3 -musiikkikilpailuun. Hän myös osallistui 2015 JYP Entertainmentin ohjelmaan Sixteen, jossa koottiin yhtiön tyttöyhtye Twice. Chaeryeong ei kuitenkaan päätynyt yhtyeen jäseneksi. Ryujin kilpaili 2018 JTBC:n musiikkikilpailussa Mix Nine. Yeji kilpaili SBS:n The Fan -musiikkikilpailussa, mutta putosi jo viidennessä jaksossa.
Kaikki jäsenet paitsi Lia kilpailivat Stray Kids-yhtyettä vastaan Stray Kids -musiikkiohjelman ensimmäisessä jaksossa. He kuitenkin hävisivät.
Historia > It’z Different ja It’z Icy (2019)

JYP Entertainment ilmoitti 21. tammikuuta 2019, että tulisi debytoimaan uuden tyttöryhmän. Yhtiö latasi viralliselle YouTube-kanavallensa esittelyvideon viidestä tytöstä.
Itzy debytoi 12. helmikuuta singlealbumilla It’z Different. Singleen ”Dalla Dalla” julkaistiin samana päivänä musiikkivideo. Singlestä tuli suosittu ja se pääsi Billboardin K-pop-listalle. Singlen musiikkivideosta tuli myös toiseksi katsotuin debyyttimusiikkivideo YouTubessa. Billboardin mukaan musiikkivideo sai yli 17 miljoonaa katselukertaa vuorokauden sisällä.
Itzy osallistui ensimmäisen kerran tv-musiikkiohjelmaan 21. helmikuuta. Yhtye voitti ensimmäisen musiikkiohjelmapalkintonsa yhdeksän päivän kuluttua debyytistä, tehden siitä nopeiten musiikkiohjelmapalkinnon voittaneen tyttöyhtyeen. ”Dalla Dalla” -singlen musiikkivideosta tuli helmikuun lopussa nopeiten 100 miljoonaa katselukertaa saanut K-pop-debyyttisingle.
Itzy julkaisi toisen singlensä ”Icy” 29. heinäkuuta. Samalla julkaistiin yhtyeen ensimmäinen EP It’z Icy. Syyskuussa JYP Entertainment ilmoitti, että Itzy aloittaisi ensimmäiset showcase-kiertueensa. Itzy? Itzy! -showcase-kiertue alkoi Jakartassa 2. lokakuuta ja jatkui muihin Aasian kaupunkeihin. Showcasen ilmoitettiin jatkuvan Yhdysvalloissa tammikuussa 2020.
Lokakuussa ”Dalla Dalla” ylitti 100 miljoonaa toistokertaa Gaonin singlelistalla. Itzystä tuli ensimmäinen samana vuonna debytoinut yhtye, joka myi platinaa. ”Dalla Dalla” myös listattiin kahdeksanneksi Dazedin "The 20 Best K-pop Songs of 2019" -listalla.
Vuoden lopussa Itzy voitti parhaan uuden naisartistin palkinnon Melon Music Awardseissa ja Mnet Asian Music Awardseissa.
Historia > Kiertue Yhdysvalloissa, It’z Me ja Not Shy (2020)

Itzy aloitti 17. tammikuuta showcase-kiertueensa Yhdysvalloissa.
Yhtye julkaisi toisen EP:nsä It’z Me 9. maaliskuuta. Singleen ”Wannabe” julkaistiin samana päivänä musiikkivideo.
Itzy ilmoitti 30. heinäkuuta julkaisevansa kolmannen EP:nsä elokuussa. Not Shy julkaistiin 17. elokuuta. EP päätyi Gaonin albumilistan listaykköseksi, ja myi yhteensä 219 048 kappaletta. Itzy voitti ”Not Shy” -singlellä viisi musiikkipalkintoa.
Historia > Guess Who, Crazy in Love ja japaninkielinen debyytti (2021)

Itzy julkaisi ensimmäisen digitaalisen singlensä ”Trust Me (Midzy)” maaliskuussa 2021.
Yhtye julkaisi neljännen EP:nsä Guess Who huhtikuun 30. päivä. Guess Who nousi Billboard 200 -listalla sijalle 148.
Itzy julkaisi ensimmäisen japaninkielisen EP:nsä What’z Itzy syyskuun alussa.
Itzy julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa Crazy in Love 24. syyskuuta.
Yhtye julkaisi 22. joulukuuta japaninkielisen kokoelma-albumin It’z Itzy.
Historia > Checkmate, Cheshire ja muun kieliset julkaisut (2022–)

Helmikuussa 2022 Itzy ja Stray Kids solmivat sopimuksen Republic Recordsin kanssa yhdysvaltalaisia promootioita varten. Sopimus toimii osana JYP Entertainmentin strategista sopimusta Republicin kanssa, johon kuului alun perin vain Twice.
Huhtikuun 6. päivä yhtye julkaisi ensimmäisen japaninkielisen singlensä ”Voltage”.
Kesäkuussa 2022 yhtye kertoi 15. heinäkuuta julkaistavasta minialbumista Checkmate ja elokuussa alkavasta maailmankiertueesta. Albumin nimiraita on nimeltään "Sneakers". Checkmate on noussut Billboard 200 -listalla kahdeksannelle sijalle.
Checkmate-niminen kiertue alkoi Soulissa elokuussa ja jatkui Yhdysvalloissa loka–marraskuussa. Yhtye julkaisi toisen japaninkielisen singlensä ”Blah Blah Blah” lokakuussa. Itzy julkaisi ensimmäisen englanninkielisen singlensä ”Boys Like You” samassa kuussa.
Itzy julkaisi kuudennen EP:nsä Cheshire 30. marraskuuta 2022.
Vuonna 2023 yhtye julkaisi ensimmäisen japaninkielisen albuminsa Ringo.
Jäsenet

Yhtyeen jäsenet:
Yeji (예지) – johtaja, päätanssija
Lia (리아) – päälaulaja
Ryujin (류진) – pääräppäri
Chaeryeong (채령) – päätanssija
Yuna (유나) – visuaali
Diskografia > Studioalbumit

Crazy in Love (2021)
Ringo (2023)
Born To Be (2024)
Diskografia > EP:t

It’z Icy (2019)
It’z Me (2020)
Not Shy (2020)
Guess Who (2021)
Checkmate (2022)
Cheshire (2022)
Kill My Doubt (2023)
Diskografia > Kokoelma-albumit

It’z Itzy (2021) (japaniksi)
Diskografia > Singlealbumit

It’z Different (2019)
Diskografia > Singlet

”Dalla Dalla” (2019)
”Icy” (2019)
”Wannabe” (2020)
”Not Shy” (2020)
”Trust Me (Midzy)” (2021)
”In the Morning” (2021)
”Loco” (2021)
”Voltage” (2022) (japaniksi)
”Sneakers” (2022)
”Blah Blah Blah” (2022) (japaniksi)
”Boys like you” (2022) (englanniksi)
”Cheshire” (2022)
"Cake" (2023)
Aiheesta muualla

Itzy Discogsissa. (englanniksi)
Itzy kuvattuna 16. maaliskuuta 2020