stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Konstantin Kovanko
Lähteet ja huomautukset

1 2 3  Harry Halén: Viaporin komendantit ja sotilaskuvernöörit 1808–1918, s. 22–23. Unholan aitta 17. Helsinki 2003.
1 2 3 4  Julitta Suomela: / Kovanko, Nikolai Jevgenevitsh (1858 - 1918) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  15.1.2010. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. – Tämän lähteen mukaan nimi on Nikolai Kovanko ja syntymäaika 1858 tai 1859.
1 2  Max Engman: Raja – Karjalankannas 1918–1920, s. 91–98. WSOY, Helsinki 2007.
Koolaus

Vaakakoolausta Utajärven kirkon korjaustöissä: takaseinässä ulkoverhouksen kiinnittämistä varten ja sivuseinässä tuulensuojalevyä varten.
Koolaus on rakennuksessa seinän, katon tai lattian pintarakenteen kantava ja kiinnittävä rakenneosa. Tyypillisesti koolaus on harva runkoon kiinnitetty puulaudoitus, jossa lautojen väliin jätetään määrämitat. Koolaus voi olla tehty myös muista materiaaleista, esimerkiksi teräksisten julkisivukasettien alla käytetään teräsprofiileista tehtyä koolausta. Koolaus ei ole kantava rungon osa, vaan pintarakenteen alusta.
Koolauksen avulla rakenteeseen saadaan lisää vahvuutta, sekä tilaa esimerkiksi ilmarakoa tai johdotuksia varten. Esimerkiksi julkisivuverhouksen tai saunan seinän puuverhouksen alla koolaus varmistaa ilman kierron rungon ja pintaverhouksen välissä. Koolauksella voidaan myös suoristaa ja tasoittaa vino tai epätasainen pohja esimerkiksi peruskorjauksen yhteydessä.  Joissakin rakenteissa koolaus toimii rungon jäykisteenä.
Koolaus merkitään esimerkiksi 20x125 k600, tarkoittaen että 20x125 mm lautoja kiinnitetään keskeltä keskelle mitattuna 600 mm määrävälein. 600 mm on yleinen koolausväli, sillä se on rakentamisessa käytettävän moduulimitan kerrannainen ja sen vuoksi yhtenevä rakennustuotteiden valmistusleveyksien kanssa.
Khytroi

| Khytroi> Χύτροι.Sijainti |
| --- | --- |
 Khytroi
Koordinaatit:  35°14′44″N, 33°29′26″E
Valtio:  Kypros
Paikkakunta:  Kythréa, Nikosia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Kypros
Infobox OKNimi-testi OK: 
Khytroi (m.kreik. Χύτροι, myös Khytros/Khythroi/Khythereia, Χύτρος/Χύθροι/Χυθέρεια, lat. Chytri/Chytria/Chytrus) oli antiikin aikainen kaupunki Kyproksen saarella. Se sijaitsi nykyisen Kythréan kylän lähellä sen itäpuolella.
Maantiede

Khytroi sijaitsi Kyproksen pohjoisosissa noin yhdeksän kilometrin päässä saaren pohjoisrannikosta. Sen kautta kulki Keryneiasta Salamiihin johtanut tie. Etäisyys kumpaankin kaupunkiin oli noin 37–38 kilometriä. Khytroin lähellä sijaitsi saaren tärkein vesilähde, joka tunnetaan nykyisin nimellä Kefalóvrysi. Siitä johdettiin vettä akveduktilla muun muassa Salamiihin.
Historia

Khytroi oli yksi Kyproksen vanhoista kuningaskunnista. Sen oletetaan olleen Ateenan siirtokunta. Kreikkalaisen perinteen mukaan sen perustaja oli Khytros, Aledroksen Akamaan pojan poika. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Khytrios (Χύτριος). Assyrialaisissa lähteissä kaupunki esiintyy oletettavasti nimimuodossa Kitrusi. Kaupungin paikka on ollut asuttu jo mykeneläisellä kaudella eli myöhäisellä pronssikaudella, ja lähiseudulta on löydetty merkkejä asutuksesta jo neoliittisella kaudella.
Khytroin historiasta tiedetään vain vähän. Kreikkalaisissa lähteissä sen nimi esiintyy ensimmäisen kerran vasta Lysiaan puheissa 300-luvulla eaa. Varhaiskristillisellä kaudella Khytroi oli piispanistuin. Kaupunki säilyi olemassa varhaiselle bysanttilaiselle kaudella saakka, mutta hylättiin arabien tuhottua sen vuonna 912.
Rakennukset ja löydökset

Khytroin kaupunki koostui akropoliista eli yläkaupungista sekä alakaupungista. Akropoliina toimi kaupungin pohjoisosassa ollut kukkula, joka nykyisin tunnetaan nimellä Katsourkás. Alakaupunki levittäytyi sen eteläpuolelle. Kaupunginmuureista ei ole säilynyt jäänteitä.
Kaupungissa tiedetään piirtokirjoitusten perusteella olleen Artemiille, Hermeelle ja Herakleelle omistetut pyhäköt sekä gymnasion, mutta niitä ei ole löydetty. Joku pyhäköistä on mahdollisesti sijainnut akropoliilla. Toiselta kukkulalta kaupungin luoteispuolelta on löydetty Afrodite Pafian pyhäkön rauniot. Pyhäkkö on ollut käytössä arkaaiselta roomalaiselle kaudelle saakka. Khytroihin liittyi myös Apollon Agyateen pyhäkkö, joka on löydetty noin kolme kilometriä kaupungin paikasta etelään. Se on ollut käytössä arkaaiselta hellenistiselle kaudelle. Kaupungin hautausmaat on löydetty sen etelä- ja kaakkoispuolelta.
Khytroista tehdyt esinelöydöt ovat Kyproksen museossa Nikosiassa. Löytöihin lukeutuu muun muassa suurikokoinen keisari Septimius Severusta esittävä pronssipatsas.
Ksanthippe

Ksanthippe tyhjentää yöastian Sokrateen niskaan. (Otho Vaenius: Emblemata Horatiana, 1607)
Ksanthippe (joskus myös Ksanthippa; m.kreik. Ξανθίππη, ksanthos, 'vaalea', hippos, 'hevonen'; s. n. 440–430 eaa., k. 399 eaa. jälkeen) oli Sokrateen vaimo. Ksanthippesta tunnetaan enemmän tarinoita kuin tosiasioita. Hänen uskotaan olleen paljon, mahdollisesti jopa neljäkymmentä vuotta, Sokratesta nuorempi. Hänet tunnetaan temperamentistaan ja terävästä kielestään ja hänestä onkin tullut länsimaisessa kulttuurissa äkäisen naisen vertauskuva. Esimerkiksi englannin kieleen sana 'xanthippe' on otettu tarkoittamaan äkäpussia. Ksanthippen sanotaan olleen ainoa henkilö, joka koskaan voitti Sokrateen keskustelussa.
Ksanthippen äkäpussin maine perustuu ennen kaikkea Ksenofonin Pitoihin ja Diogenes Laertioksen kertomiin anekdootteihin. Pidoissa Antisthenes kysyy:
»[...] miksi et kasvata Ksanthippaa, vaikka sinulla hänessä on rasittavin vaimo mitä on ja luullakseni koskaan on ollut tai tulee olemaan?»
Sokrates vastaa:
»[...] ne jotka aikovat ratsastajiksi, eivät ota kesyimpiä hevosia, vaan raisuimmat. He tuumivat, että jos he pystyvät hallitsemaan niitä, he tulevat helposti toimeen muidenkin kanssa. Minä joka tahdon seurustella ja tulla toimeen ihmisten kanssa, otin tuon naisen vaimokseni varmana siitä, että jos hänet kestän, minulla ei tule olemaan vaikeuksia enää kenenkään kanssa.»
Erään toisen tarinan mukaan kun Ksanthippe kerran ensin sadatteli Sokratesta ja tämän jälkeen kaatoi hänen päähänsä vettä (tai yöastian sisällön), Sokrates vastasi: ”Enkös ole aina sanonutkin, että kun Ksanthippe jyrisee, sade seuraa?” Ksanthippen nalkutukseen hän sanoi tottuneensa ”niin kuin vinssin kitinään”.
Sokrates vaikuttaa naineen Ksanthippen ennen kaikkea saadakseen lapsia. Ksanthippen kanssa Sokrates sai pojan nimeltä Lamprokles. Kaksi nuorempaa poikaa olivat Sofroniskos ja Meneksenos. Joidenkin lähteiden mukaan Sokrates olisi kuitenkin saanut nämä toisen vaimonsa Myrton kanssa. Faidonissa kerrotaan, kuinka Ksanthippe ja lapset vierailivat Sokrateen luona tämän ollessa vangittuna. Sokrateen kuoleman aikaan kaikki kolme lasta olivat vielä alaikäisiä ja yksi lapsista oli vielä sylilapsen iässä. Sokrateen kuoltua Ksanthippe jäi lasten yksinhuoltajaksi.
Viittauksia kirjallisuudessa

William Shakespearen komediassa Kuinka äkäpussi kesytetään Petruchio vertaa Katherinaa Ksanthippeen sanoen tämän olevan "kuin Sokrateen Ksanthippe tai pahempi".
Englantilainen viktoriaanisen ajan runoilija Amy Levy kirjoitti draamallisen monologin nimeltä Xantippe.
Jörg Michael

| Jörg Michael |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. maaliskuuta 1963 Dortmund, Saksa
Muusikko
Aktiivisena:  1983 –
Tyylilajit:  Heavy metal, Power metal
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  Stratovarius
Aiheesta muualla
www.jorgmichael.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jörg Michael (s. 27. maaliskuuta 1963 Dortmund) on saksalainen muusikko, joka nykyään tunnetaan parhaiten suomalaisen power metal -yhtye Stratovariuksen entisenä rumpalina.
Hän on soittanut myös muun muassa Ragessa, Avengerissa (Ragen esiaste), Grave Diggerissa, Unleashed Powerissa, Headhunterissa, Mekong Deltassa, Axel Rudi Pellissa, Tom Angelripperin soolobändissä, Running Wildissa ja Saxonissa.
Syksyllä 2010 Michaelilta leikattiin pahanlaatuinen kasvain kilpirauhasesta, jota hoidettiin sädehoidolla. Hän pysyi sivussa uuden konserttikiertueen alkuvaiheilla, Alex Landenburgin korvatessa hänet. Syyskuussa 2011 yhtye ilmoitti hänen eroavan yhtyeestä henkilökohtaisista syistä.  Stratovariuksessa hänet korvasi suomalainen rumpali Rolf Pilve kesäkuussa 2012.
Diskografia > Avenger

Prayers of Steel (1984)
Depraved to Black (EP, 1985)
Diskografia > Rage

Reign of Fear (1986)
Execution Guaranteed (1987)
10 Years in Rage (1995)
Diskografia > Der Riss

They All Do What Their Image Says (EP, 1986)
Diskografia > 100 Names

100 Names (1986)
Diskografia > The Raymen

Going Down to Death Valley (1986)
The Rebel Years (best-of) (1995)
Diskografia > Metal Sword

Metal Sword (1986)
Diskografia > Mekong Delta

Mekong Delta (1986)
The Music of Erich Zann (1988)
Toccata (1989)
Principle of Doubt (1989)
Dances of Death (1990)
Classics (1993)
Diskografia > X-Mas Project

X-Mas Project (1986)
Diskografia > Tom Angelripper

Ein Schöner Tag (1995)
Diskografia > Axel Rudi Pell

Wild Obsession (1989)
Nasty Reputation (1990)
Eternal Prisoner (1992)
The Ballads (1993)
Between the Walls (1994)
Made in Germany-Live (1995)
Black Moon Pyramid (1996)
Magic (1997)
Oceans of Time (1998)
The Ballads II (1999)
Diskografia > Laos

Laos (1989)
We Want It (EP, 1990)
More than a Feeling (EP, 1993)
Come Tomorrow (EP, 1993)
Diskografia > Headhunter

Parody of Life (1990)
A Bizarre Gardening Accident (1993)
Rebirth (1994)
Parasite Of Society (2008)
Diskografia > Schwarzarbeit

Third Album' (1990)
Diskografia > Grave Digger

The Reaper (1993)
Symphony of Death (EP, 1994)
Diskografia > Running Wild

Black Hand Inn (1994)
Masquerade (1995)
The Rivalry (1998)
Diskografia > Glenmore

For the Sake of Truth (1994)
Diskografia > House of Spirits

Turn of the Tide (1994)
Psychosphere (1999)
Diskografia > Unleashed Power

Mindfailure (1997)
Absorbed (EP, 1999)
Diskografia > Andreas Butler

Achterbahn Fahrn (1995)
Diskografia > Stratovarius

Episode (1996)
Visions (1997)
Visions of Europe-Live (1998)
Destiny (1998)
The Chosen Ones-Best of (1999)
Infinite (1999)
Intermission (2000)
Elements Pt. 1 (2002)
Elements Pt. 2 (2003)
Stratovarius (2005)
Polaris (2009)
Elysium (2011)
Diskografia > Avalon

Mystic Places (1997)
Diskografia > Die Herzensbrecher

Seid Glücklich Und Mehret Euch (1998)
Diskografia > Andy & The Traceelords

Pussy! (1998)
Diskografia > Beto Vázquez Infinity

Beto Vázquez Infinity (album) (2001)
Diskografia > Saxon

Lionheart (2004)
Diskografia > Kaledon

Chapter 3: The Way of the light (2005)
Diskografia > Devil's Train

Devil's Train-1 (2012)
Devil's Train-2 (2015)
Aiheesta muualla

Jörg Michaelin virallinen sivusto
Saxon
| Biff Byford • Doug Scarratt • Paul Quinn • Nibbs Carter • Nigel GlocklerEntisiä jäseniä: Fritz Randow • Jörg Michael • Graham Oliver • Paul Johnson • Steve Dawson • Nigel Durham • Pete Gill |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Saxon • Wheels of Steel • Strong Arm of the Law • Denim and Leather • Power and the Glory • Crusader • Innocence Is No Excuse • Rock the Nations • Destiny • Solid Ball of Rock • Forever Free • Dogs of War • Unleash the Beast • Metalhead • Killing Ground • Lionheart • The Inner Sanctum • Into the Labyrinth • Call to Arms • Sacrifice • Battering Ram • Thunderbolt • Inspirations • Carpe Diem • More Inspirations • Hell, Fire and Damnation
Livealbumit:  The Eagle Has Landed • Rock 'n' Roll Gypsies • Greatest Hits Live • The Eagle Has Landed – part 2 • BBC Sessions • The Eagle Has Landed – part 3
Kokoelmat:  Strong Arm Metal • Greatest Hits • Best of Saxon • Heavy Metal Thunder • The Very Best of Saxon: 1979–1988
Kristofer Enckell

| Kristofer Enckell |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Karl Robert Kristofer Toussaint Enckell
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1927 Helsinki
Kuollut: 17. toukokuuta 2014 (87 vuotta) Helsinki
Ammatti:  runoilija ja toimittaja
Vanhemmat:  Olof Enckell ja Monica Ehrström
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Karl Robert Kristofer Toussaint Enckell (3. maaliskuuta 1927 Helsinki – 17. toukokuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija ja toimittaja.
Kristofer Enckellin vanhemmat olivat kirjailija, professori Olof Enckell ja kirjailija Monica Ehrström. Hän valmistui agrologiksi Turun ruotsinkielisestä maatalousopistosta.
Kristofer Enckell oli naimisissa Lea Suhosen kanssa. Heidän poikansa ovat kirjailija, kääntäjä ja kuvataiteilija Martin Enckell (s. 1954) sekä näyttelijä Robert Enckell (s. 1959).
Teoksia

Natt för fega. [Runoja.] Söderström, Helsingfors 1949.
Kolmen ykseyden sääntö

Kolmen ykseyden sääntö on ranskalaisen klassismin ajan draamassa käytetty rakenneperiaate, jonka ideana on ajan, paikan ja toiminnan ykseys: näytelmällä on yksi yhtenäinen juoni ilman sivujuonia, keskitetty tapahtumapaikka ja tarina tapahtuu yhden vuorokauden kuluessa.
Säännön kehittäjiä olivat 1500–1600-luvun Ranskassa muun muassa näytelmäkirjailijat Pierre Corneille ja Jean Racine, mutta ensimmäisenä sitä käytti Jean Mairet näytelmässään Silvanire (1630). Sen sanottiin pohjautuvan Aristoteleen Runousoppiin. Aristoteleen tiedetään kuitenkin kirjoittaneen vain toiminnan ykseydestä, joten ajan ja paikan ykseydet kehitettiin Ranskassa.
Kolmen ykseyden lisäksi ranskalaisessa klassismissa asetettiin tekstille muitakin ihanteita. Näytelmässä tuli olla viisi näytöstä, henkilöiden tuli kuulua ylimpiin säätyihin, ja aiheita etsittiin antiikin Kreikasta tai Roomasta.
Kinseyn asteikko

Kinseyn asteikko
Seksuaalisen suuntautumisen jakaantuminen Kinseyn asteikolla.
Kinseyn asteikko on yhdysvaltalaisen hyönteistutkijan ja eläintieteen professorin Alfred Kinseyn kehittämä asteikko, jolla pyritään mittaamaan yksilön seksuaalista suuntautumista. Seksuaalisuuden laajuutta kuvaava asteikko julkaistiin ensimmäistä kertaa vuonna 1948. Kinseyn asteikko on herättänyt kritiikkiä ja on väitetty, että Kinsey yritti tarkoituksella suurennella homoseksuaalisuuden yleisyyttä. Kinsey oli lisäksi sitä mieltä että joustava seksuaalisuus on totta suhteessa aikaan, ja asteikko kuvaakin yksilön kokemusta ja vastausta tiettynä hetkenä. Asteikko mittaa varsinaisesti sosioseksuaalisia kontakteja ja reaktioita. Vastaukset annetaan esitettyihin väittämiin ja kysymyksiin.
Asteikko

Kinsey uskoi, että ihmiset eivät jakaudu yksinomaisesti hetero- ja homoseksuaaleihin. Asteikon arvo 0 kuvaa täyttä heteroseksuaalisuutta ja arvo 6 täyttä homoseksuaalisuutta ja kaikki näiden väliltä jonkinasteista biseksuaalisuutta:
| Aste | Kuvaus |
| --- | --- |
0: täysin heteroseksuaalinen
1: pääasiassa heteroseksuaalinen, satunnaisesti homoseksuaalinen
2: pääasiassa heteroseksuaalinen, enemmän kuin satunnaisesti homoseksuaalinen
3: yhtäläisesti hetero- ja homoseksuaalinen
4: pääasiassa homoseksuaalinen, enemmän kuin satunnaisesti heteroseksuaalinen
5: pääasiassa homoseksuaalinen, satunnaisesti heteroseksuaalinen
6: täysin homoseksuaalinen
X: aseksuaalinen
Kinseyn raporttien mukaan 11,6 prosenttia 20–35-vuotiaista valkoisista miehistä on yhtäläisesti hetero- ja homoseksuaalisia, eli he sijoittuvat Kinseyn asteikolla arvolle 3.
Kardinaalit

| Kardinaalit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kardinaalit Cardinalidae  Ridgway, 1901
Synonyymit
 Cardinalinae 
Katso myös
   Kardinaalit Wikispeciesissä   Kardinaalit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kardinaalit (Cardinalidae) on luokittelutavasta riippuen yhdestätoista kolmeentoista suvun muodostama Etelä- ja Pohjois-Amerikassa tavattava lintuheimo varpuslintujen lahkossa. Sitä pidettiin aiemmin sirkkujen heimon alaheimona Cardinalinae. BirdLife Suomen luokituksen mukaan heimossa on 11 sukua ja 48 lajia.
Heimon nimilaji punakardinaali (Cardinalis cardinalis) on yleinen, Kanadan Quebecista Guatemalaan ulottuvalla alueella esiintyvä jykevänokkainen lintu.
Suvut ja lajeja > Kirjosiipikardinaalit Pheucticus

Keltakardinaali Pheucticus chrysopeplus
Keltavatsakardinaali Pheucticus chrysogaster
Kultakardinaali Pheucticus tibialis
Mustahuppukardinaali Pheucticus aureoventris
Mustapääkardinaali Pheucticus melanocephalus
Punarintakardinaali Pheucticus ludovicianus
Suvut ja lajeja > Kobolttikardinaalit Cyanoloxia

Hohtokardinaali Cyanoloxia cyanoides
Kobolttikardinaali Cyanoloxia glaucocaerulea
Samettikardinaali Cyanoloxia brissonii
Suvut ja lajeja > Loistokardinaalit Passerina

Indigokardinaali Passerina cyanea
Kultarintakardinaali Passerina leclancherii
Purppurakardinaali Passerina versicolor
Sateenkaarikardinaali Passerina ciris
Sinikardinaali Passerina caerulea
Ruusuvatsakardinaali Passerina rositae
Turkoosikardinaali Passerina amoena
Suvut ja lajeja > Muurahaistangarat Habia

Costaricanmuurahaistangara Habia atrimaxillaris
Kruunumuurahaistangara Habia rubica
Lörppötangara Habia stolzmanni
Muurahaistangara Habia fuscicauda
Nokimuurahaistangara Habia gutturalis
Panamanlörppötangara Habia carmioli
Rillilörppötangara Habia olivacea
Töyhtömuurahaistangara Habia cristata
Suvut ja lajeja > Punakardinaalit Cardinalis

Punakardinaali Cardinalis cardinalis
Veritöyhtökardinaali Cardinalis phoeniceus
Verikardinaali Cardinalis sinuatus
Suvut ja lajeja > Punavatsakerttulit Granatellus

Jukataninkerttuli (Granatellus sallaei)
Punavatsakerttuli (Granatellus pelzelni)
Ruusuvatsakerttuli (Granatellus venustus)
Suvut ja lajeja > Sinisirkkuset Amaurospiza

Caroninsinisirkkunen Amaurospiza carrizalensis
Sinisirkkunen Amaurospiza concolor
Tummasinisirkkunen Amaurospiza moesta
Suvut ja lajeja > Sitruunakardinaalit Caryothraustes

Mustanaamakardinaali Caryothraustes poliogaster
Punaliivikardinaali Caryothraustes celaeno
Ruusukardinaali Caryothraustes erythromelas
Sitruunakardinaali Caryothraustes canadensis
Suvut ja lajeja > Tulitangarat Piranga

Andientulitangara Piranga rubriceps
Jukatanintangara Piranga roseogularis
Kesätangara Piranga rubra
Liekkitangara Piranga bidentata
Meksikontulitangara Piranga erythrocephala
Punatangara Piranga leucoptera
Purppuratangara Piranga flava
Tammitangara Piranga ludoviciana
Tulitangara Piranga olivacea
Suvut ja lajeja > Lajeja, joilla on oma sukunsa

Preeriakardinaali Spiza americana
Silkkikardinaali Cyanocompsa parellina
Kolmenkoivunkari

Kolmenkoivunkari
Kolmenkoivunkari Riutunkarista nähtynä.
| --- | --- |
Sijainti:  65°0.8′N, 025°15.1′E, Oulu Pohjois-Pohjanmaa Suomi
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kolmenkoivunkari, aiemmalta nimeltään Laaja, on saari Oulun kaupungin vesialueella Perämerellä. Saari sijaitsee Riutunkarin lauttasataman itäpuolella Kempeleenlahden länsipuolisella vesialueella noin kilometrin päässä mantereesta. Läheiset saaret ovat sen itäpuolella sijaitsevat Koivukari, Pöllönkari ja Kraaseli.
Kolmenkoivunkari on sekametsän peitossa oleva saari, jota ympäröi laajahko rantamatalikko. Saaren etelä- ja länsirannoilla on lisäksi karikkoalueita, ja saaren länsipuolella sijaitsee pienempi nimetön luoto. Saaren eteläpuolitse johtaa haraamaton veneilyväylä.
Kinshasan yliopisto

| Kinshasan yliopisto> Université de Kinshasa |
| --- | --- |
  
 Kinshasan yliopiston rehtoraatti (2006).
Motto:  lat. Scientia splendet et conscientia
Perustettu:  1954
Tyyppi:  julkinen
Opiskelijoita:  yli 29 000
Sijainti:  Kinshasa,  Kongon demokraattinen tasavalta
Sivusto:  unikin.edu.cd
Kinshasan yliopisto (ransk. Université de Kinshasa, lyhennys UNIKIN) on julkinen, vuonna 1954 perustettu yliopisto Kongon demokraattisen tasavallan pääkaupunki Kinshasassa.
Yliopistoalueen portti.
Yliopisto kuuluu Kongon demokraattisen tasavallan kärkijoukkoon. Afrikassa se sijoittuu joidenkin arvioiden mukaan 200 korkeatasoisimman yliopiston joukkoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kinshasan yliopisto Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Université de Kinshasa
Käännös suomeksi
Jörg Haider

Jörg Haider
Jörg Haider (26. tammikuuta 1950 Bad Goisern – 11. lokakuuta 2008 Lambichl) oli itävaltalainen poliitikko ja Kärntenin kuvernööri. Hän toimi kuolemaansa asti vuonna 2005 perustamansa Itävallan tulevaisuuden liiton (BZÖ) puheenjohtajana. Puolue saavutti suuren vaalivoiton syksyn 2008 parlamenttivaaleissa. Ennen tätä hän oli toiminut vuoteen 2000 asti kansallisliberaalin Itävallan vapauspuolueen (FPÖ) puheenjohtajana.
Vanhemmat

Jörg Haiderin isä oli vuonna 1914 syntynyt vähävarainen suutari Robert Haider ja hänen äitinsä Dorothea Rupp oli Linzin sairaalan tunnetun lääkärin ja gynekologisen osaston johtajan Karl Ruppin tytär. Dorothean äiti oli varakkaan liikemiehen tytär. Näin ollen Jörgin vanhemmat edustivat eri yhteiskuntaluokkia.
Robert Haider oli liittynyt Hitler-Jugendiin hädin tuskin viisitoistavuotiaana vuonna 1929. Pian sen jälkeen vuonna 1933, kun kansallissosialistiset järjestöt kiellettiin austrofasistien noustua valtaan Itävallassa, Robert Haider pidätettiin, mutta hänen onnistui paeta Baijeriin, jossa hän liittyi Sturmabteilungin (SA) Itävallan legioonaan. Itävallassa austrofasistit ja kansallissosialistit ottivat jatkuvasti yhteen edeltävien kannattaessa Italiaan suuntautunutta fasistista Itävaltaa ja jälkimmäisten kannattaessa yleissaksalaisuutta sekä liittymistä Saksaan. Robert Haider jäi Müncheniin Saksaan, jossa liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen (NSDAP) ja palveli kaksi vuotta Wehrmachtissa. Hän palasi Linziin vasta Anschlussin jälkeen ja toimi Deutsche Arbeitsfrontin (DAF) alueellisena nuorisojohtajana. Täällä hän tapasi tulevan vaimonsa Dorothean, joka oli myös natsipuolueen jäsen ja toimi samalla puolueen Bund Deutscher Mädel -tyttöliiton (BDM) johtajana. Toisen maailmansodan sytyttyä Robert Haider taisteli useilla rintamilla haavoittuen monta kertaa. Sodan jälkeen hän oli noussut luutnantiksi ja hänet oli urhoollisuudestaan palkittu rautaristillä. Vuonna 1945 Dorothea ja Robert menivät naimisiin.
Sodan jälkeen Robert Haider joutui Glasenbachin vankileirille ja määrättiin sieltä Mauthausenin keskitysleirille hautaamaan natsien murhaamien pakkotyöläisten ruumiita. Dorothea joutui toimimaan siivoojana pakolaislasten talossa. Seuraavina vuosina Haiderit joutuivat tuomioistuimen eteen puoluejäsenyytensä takia, kuten toimittiin kaikkialla Saksassa ja Itävallassa sodan jälkeen. Haiderit luokiteltiin luokkaan Minderbelastet, joka tarkoittaa osallisuutta natsihallinnon rikoksiin ilman henkilökohtaista syyllistymistä mihinkään tiettyyn konkreettiseen tekoon. Sanktiona Robert määrättiin töihin kenkätehtaaseen, eikä aiemmin opettajana toiminut Dorothea saanut enää harjoittaa tointaan.
Nuoruus ja opiskelut

Jörg Haider syntyi 26. tammikuuta 1950 Bad Goisernissa, Ylä-Itävallassa. Hän oli perheen toinen lapsi, isosisko Ulrike oli syntynyt joulukuussa 1945. Nuori Jörg Haider menestyi hyvin koulussa ja pääsi Bad Ischliin lukioon huolimatta vanhempiensa talousvaikeuksista. Haider suoriutui toistuvasti luokkansa parhaimpana oppilaana. Ensimmäisen kosketuksensa hän sai politiikkaan Wienissä aloittaessaan toimintansa kansallismielisessä miekkailevassa Burschenschaft Silvania Wien -opiskelijaveljeskunnassa.
Haider valmistui ylioppilaaksi parhaimmalla mahdollisella arvosanalla vuonna 1968. Hän siirtyi opiskelemaan Wienin yliopiston oikeustieteelliseen tiedekuntaan, jossa sai Doktor der Rechte -tutkintonsa valmiiksi vuonna 1973. Tämän jälkeen hän aloitti asepalveluksensa suorittamisen Itävallan asevoimissa, jossa palveli vapaaehtoisesti vuoden yli tarvittavan yhdeksän kuukauden. Vuonna 1974 armeijasta tultuaan hän aloitti valtiosääntöoikeuden opettamisen Wienin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa.
1. toukokuuta 1975 Haider meni naimisiin Claudia Hofmannin kanssa. Heillä on kaksi tytärtä Ulrike ja Cornelia.