stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Forsman
Sukunimi

Aarne Forsman (1884–1921), suomalainen valokuvaaja
Affe Forsman (s. 1952), suomalainen rumpali
Aki Forsman (s. 1973), suomalainen radiotoimittaja
Alina Forsman (1845–1899), suomalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari
Anton Oskar Forsman (1850–1914), suomalainen rehtori ja kirjallisuuden suomentaja
Arthur William Forsman (1863–1945), hovioikeudenneuvos
August Emil (A.E.) Forsman (1891–1934), suomalainen toimittaja ja poliitikko (SDP, SSTP, SKP)
Carl Fredrik Forsman (1820–1900), esittelijäsihteeri
Carl Rudolf Forsman (1802–1882), rovasti, rehtori, lääninrovasti ja Tammikuun valiokunnan jäsen
Dick Forsman (s. 1953), suomalainen lintukirjailija ja valokuvaaja
Eeva-Kristiina Forsman (1931–2013), suomalainen suurlähettiläs
Eino Forsman (1879–1958), arkkitehti
Ernesti Forsman (1843–1922), senaattori, Viipurin hovioikeuden presidentti
Felix Forsman (1917–2005), suomalainen elokuvaaja
Fiikka Forsman (s. 1968), suomalainen teatteriohjaaja
Folke Forsman (s. 1937), suomalainen urkuri ja musiikkipedagogi
Gustaf Gideon Forsman (1841–1915), suomalainen rovasti, valtiopäivämies ja kirjailija
Hans Forsman (1924–2010), suomalainen hevoskasvattaja
Hildur Forsman (1894–1965), suomenruotsalainen runoilija
Ina Forsman (s. 1994), suomalainen blueslaulaja
Ingela Forsman (s. 1950), ruotsalainen laulaja, musiikkituottaja ja sanoittaja
Ivar Rudolf Forsman (1857–1911), pappi, opettaja ja valtiopäivämies, Carl Rudolf Forsmanin poika
Jaakko Forsman (1867–1946), suomalainen historiantutkija ja tietokirjojen toimittaja
Jaakko Forsman (1839–1899), professori, valtiopäivämies, yliopiston rehtori ja valtioneuvos
Jani Forsman (s. 1985), murhaaja
Johan Arndt Forsman, Jukka Lehtosaari (1889–1939), vasemmistopoliitikko
J. E. Forsman (1857–1934), suomalainen kivenveistäjä ja helsinkiläisen Forsmanin kiviveistämön perustaja
Johan Merisalo-Forsman (1884–1961), suomalainen jääkärimajuri
Johan William Forsman (1788–1883), senaattori oikeusosastossa, Vaasan hovioikeuden presidentti, Forsman-aatelissuvun kantaisä
John-Väinö Forsman (1924–2009) säveltäjä
Juho Rudolf Forsman (1841–1903), valtiopäiväedustaja
Karl Waldemar Forsman (1847–1922), kansakoulutarkastaja, rehtori ja päätoimittaja
Mauno Forsman (1928–2006), SDP:n kansanedustaja ja ministeri
Max Forsman (s. 1973), suomalainen näyttelijä
Oskar Forsman (1878–1957), suomalainen soutaja
Oskar Wilhelm Forsman (1815–1886), herännäispappi ja runoilija
Oskari Forsman (s. 1988), suomalainen jalkapallomaalivahti
Paul Emil Forsman (1826–1906), senaattori oikeusosastossa, Viipurin hovioikeuden presidentti
Petri Forsman (s. 1968), suomalainen seikkailu-urheilija ja suunnistaja
Vanessa Forsman, Vanessa Kurri (s. 1977), suomalainen malli ja juontaja, Miss Suomi 1999
Väinö Forsman (1889–1957), suomalainen rovasti ja hengellisten kuorolaulujen sanoittaja
Wilhelm Forsman (1816–1880), senaattori oikeusosastossa
William Forsman (1844–1914), Helsingin teollisuuskoulun rehtori, Carl Rudolf Forsmanin poika
William Reinhold Forsman (1893–1983), kemisti
Åke Forsman (1923–1995), suomalainen jalkapalloilija
Yrjö-Koskinen

Eräs suomalainen Forsman-suku otti nimekseen Yrjö-Koskinen. Tämän suvun Forsman-nimeä kantaneita jäseniä ovat olleet:
Georg Zacharias Forsman, kirjailijanimeltään Yrjö Koskinen (1830–1903), vapaaherra, senaattori, Suomalaisen puolueen puheenjohtaja
Yrjö Yrjö-Koskinen (vuoteen 1882 Forsman, 1854–1917), vapaaherra, kouluhallituksen ylitirehtööri ja suomalaisen puolueen kansanedustaja.
Sakari Yrjö-Koskinen (vuoteen 1882 Forsman, 1858–1916),vapaaherra, valtiopäivämies ja suomalaisen puolueen kansanedustaja
Lauri Yrjö-Koskinen (vuoteen 1882 Forsman, 1867–1936), vapaaherra ja suomalaisen puolueen kansanedustaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Fernanda Negri-Pouget

Fernanda Negri-Pouget elokuvassa La lampada della nonna (1913).
Fernanda Negri-Pouget (28. maaliskuuta 1889 Rooma – 17. helmikuuta 1955 Rooma) oli italialainen elokuvanäyttelijä.
Fernanda Negri opiskeli Accademia Nazionale di Santa Cecilian konservatoriossa ja aloitti elokuvauransa vuonna 1906. Hän esitti sivurooleja Cinesillä, mutta alkoi vuonna 1909 saada myös pääosia. Pian hänestä tuli yksi italialaisen mykkäelokuvan tähdistä.
Vuonna 1912 Negri siirtyi Ambrosio Filmille Torinoon. Samoihin aikoihin hän meni naimisiin ranskalaisen näyttelijän Armand Pougetin kanssa. Negri-Pouget esiintyi lukuisissa elokuvissa, joita ohjasivat muun muassa Mario Caserini, Luigi Maggi, Febo Mari ja Eleuterio Rodolfi. Hänen tunnetuimpia roolejaan on sokea Nydia vuoden 1913 Pompeijin viimeisissä päivissä.
Negri-Pougetin parhaimpina elokuvina on mainittu Augusto Geninan vuonna 1917 ohjaamat Lucciola ja Maschiaccio. Hänen viimeiseksi työkseen jäi Torello Rollin La gola del lupo vuonna 1923. Lucio D’Ambran mukaan Negri-Pouget oli näyttelijänä eloisa ja vältti tyypillisia diivan eleitä.
Elokuvia

Valonsäde, 1911
Saatana, 1912
Pompeijin viimeiset päivät ja häviö, 1913
Aiheesta muualla

Fernanda Negri-Pouget Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Fjellgardanen kirkko

| Fjellgardanen kirkko Fjellgardane kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2013.
Sijainti:  Bykle, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Agderin ja Telemarkin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1955
Suunnittelija:  Torjus Bjåen
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  110
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Fjellgardanen kirkko (norj. Fjellgardane kyrkje) on Byklen kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1955.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fjellgardanen kirkko Wikimedia Commonsissa
Fjellsrud

| Fjellsrud |
| --- | --- |

 Fjellsrud
 Koordinaatit: 59°52′58″N, 11°13′10″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Akershus
Kunta:  Lillestrøm
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,8 km²
Väkiluku (2023):  975
 – Väestötiheys:  1 218,8 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fjellsrud on taajama Lillestrømin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 975 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fjellsrud Wikimedia Commonsissa
Frankie Carle

Frankie Carle
Frankie Carle (25. maaliskuuta 1903 Providence, Rhode Island – 7. maaliskuuta 2001 Mesa, Arizona) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti, lauluntekijä ja big bandin johtaja.
Carle soitti 1930-luvulla Mal Hallettin yhtyeessä. Heinäkuussa 1939 hän aloitti työskentelyn Horace Heidtin kanssa, ja hänen maineensa kasvoi Heidtin Musical Knights -yhtyeessä toimimisen myötä. Carlen oma kokoonpano debytoi vuonna 1944. Hänen kappaleistaan erityisen tunnetuksi tuli "Sunrise Serenade" (1938), josta tuli hitti Glenn Millerin esittämänä jo ennen kuin Carle levytti vuonna 1945 oman versionsa Columbialle. Carlen ohjelmistoon kuului niin big band -versioita Stephen Fosterin "Swanee Riverin" kaltaisista vanhoista kappaleista kuin aikansa asioita käsitelleitä kappaleita kuten voittoa toisessa maailmansodassa ennakoinut "I'm Going to See My Baby" (1944). Carle perusti oman radio-ohjelmansa. Hänen kanssaan yhteistyötä tehneisiin laulajiin kuului hänen oma tyttärensä Marjorie Hughes.
Carle ei tehnyt uusia äänityksiä 1940-luvun jälkeen, mutta piti vielä konsertteja 1980-luvulla.
Frank L. Houx

| Frank Lee Houx |
| --- | --- |

Wyomingin 10. kuvernööri
 26. helmikuuta 1917 - 6. tammikuuta 1919  
Edeltäjä:  John B. Kendrick
Seuraaja:  Robert D. Carey
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. joulukuuta 1854 Lexington, Missouri
Kuollut: 3. huhtikuuta 1941 Cody, Wyoming
Tiedot
Puolue:  demokraatit
Frank Lee Houx (12. joulukuuta 1854 – 3. huhtikuuta 1941) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka toimi Wyomingin 10. kuvernöörinä vuosina 1917–1919. Wyomingiin vuonna 1895 muuttanut Houx toimi ennen poliitista uraansa maatalouden parissa ja toimi kuvernöörikauttaan edeltävinä vuosina Wyomingissa Codyn kaupungin pormestarina ja osavaltion hallinnossa .
Frank Knox

| Frank Knox |
| --- | --- |

Yhdysvaltain 47. laivastoministeri
 11. heinäkuuta 1940 – 28. huhtikuuta 1944  
Presidentti:  Franklin D. Roosevelt
Edeltäjä:  Charles Edison
Seuraaja:  James Forrestal
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. tammikuuta 1874 
Tiedot
Puolue:  republikaani
Sotilaspalvelus
Palvelusmaa(t):   Yhdysvallat
Palvelusvuodet:  1898, 1917–1919
Frank Knox (1. tammikuuta 1874 Boston, Massachusetts – 28. huhtikuuta 1944 Washington, D.C.) oli yhdysvaltalainen toimittaja ja republikaanipoliitikko.
Knox teki pitkän uran journalismin parissa. Hän aloitti uransa rivitoimittajana, mutta eteni nopeasti ylempiin tehtäviin. Vuonna 1927 hän vastasi jo kaikista William Randolph Hearstin julkaisemista päivälehdistä. Vuonna 1931 hän ryhtyi johtamaan Chicago Daily News -lehteä ja toimi samalla lehden kustantajana.
Knox aktivoitui politiikassa 1930-luvulla ja oli muun muassa republikaani Alf Landonin varapresidenttiehdokas Franklin D. Rooseveltia vastaan vuoden 1936 vaaleissa. Knox lopetti työskentelyn Chicago Daily Newsin kanssa vuonna 1940, kun Roosevelt nimitti hänet Yhdysvaltain laivastoministeriksi. Knox kuoli virassaan syksyllä 1944.
Fear Those Who Fear Him

| Fear Those Who Fear Him Vallenfyre |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Godcity Recording Studio
 Julkaistu: 2. kesäkuuta 2017
 Formaatti: CD, 2LP
 Tuottaja(t): Kurt Ballou & Vallenfyre
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 39.00
 Levy-yhtiö: Century Media
Vallenfyren muut julkaisut
| Splinters 2014 | Fear Those Who Fear Him 2017 |   |
Fear Those Who Fear Him on brittiläisen death metal -yhtyeen Vallenfyren kolmas varsinainen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2017 levymerkillä Century Media Records.
Kappaleet

Born to Decay – 01.48
Messiah – 02.00
Degeneration – 03.10
An Apathetic Grave – 05.54
Nihilist – 01.56
Amongst the Filth – 03.26
Kill All Your Masters – 02.09
The Merciless Tide – 05.15
Dead World Breathes – 00.40
Soldier of Christ – 03.12
Cursed from the Womb – 06.41
Temple of Rats – 02.49
Kokoonpano

Gregor Mackintosh – laulu, kitara
Hamish Hamilton Glencross – kitara, basso
Waltteri Väyrynen – rummut
Arvostelut

Imperiumi: 8/10
Inferno:
Kaaoszine:
Soundi:
Aiheesta muualla

Fear Those Who Fear Him Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Fear Those Who Fear Him Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Flåmin kirkko

| Flåmin kirkko Flåm kyrkje |
| --- | --- |

Sijainti:  Eidfjord, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Bjørgvinin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1670
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  80
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Flåmin kirkko (norj. Flåm kyrkje) on Aurlandin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1670.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Flåmin kirkko Wikimedia Commonsissa
Flån kirkko (Flå)

| Flån kirkko Flå kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Flå, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1858
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  350
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Flån kirkko (norj. Flå kirke) on Flån kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1858.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Flån kirkko (Flå) Wikimedia Commonsissa
Fjellstrand

| Fjellstrand |
| --- | --- |
 Fjellstrandin koulu
 Fjellstrand
 Koordinaatit: 59°48′00″N, 10°37′00″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Akershus
Kunta:  Nesodden
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,9 km²
Väkiluku (2023):  1 360
 – Väestötiheys:  1 511,1 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fjellstrand on taajama Nesoddenin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,9 neliökilometriä ja asukasluku 1 360 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fjellstrand Wikimedia Commonsissa
GNewSense

| GNewSense |
| --- | --- |


Tuoteperhe:  Linux
Toiminnallinen tila:  Toiminnassa
Viimeisin vakaa versio:  4.0 (2. toukokuuta 2016)
Ytimen tyyppi:  Monoliittinen
Työpöytäohjelmisto:  GNOME
Lisenssi:  GPL ja muita vapaita lisenssejä
Aiheesta muualla
www.gnewsense.org
Infobox OKNimi-testi OK: 
GNewSense on Debian-käyttöjärjestelmän epävirallinen johdannainen, joka sisältää ainoastaan vapaita ohjelmistoja. GNewSensellä on ohjelmistovapautta ajavan Free Software Foundationin tuki. Tavoitteiltaan GNewSense vastaa Gobuntua, joka oli Ubuntun virallinen vapaa johdannainen.
Aiheesta muualla

GNewSensen viralliset sivut (englanniksi)
Filmitähdet eivät kuole Liverpoolissa

| Filmitähdet eivät kuole Liverpoolissa> Film Stars Don’t Die in Liverpool |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Paul McGuigan
Käsikirjoittaja:  Matt Greenhalgh
Perustuu:  Peter Turnerin muistelmiin
Tuottaja:   Colin Vaines  Barbara Broccoli  Michael G. Wilson  Andrew Noakes  David Pope  Amanda Schiff  Gregg Wilson 
Säveltäjä:  J. Ralph
Kuvaaja:  Urszula Pontikos
Leikkaaja:  Nick Emerson
Tuotantosuunnittelija:  Eve Stewart
Pääosat:   Annette Bening  Jamie Bell 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  EON Productions IM Global
Levittäjä:  Lionsgate Sony Pictures Classics Fandango at Home (käännä suomeksi)
Ensi-ilta:  2017
Kesto:  105 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Filmitähdet eivät kuole Liverpoolissa (Film Stars Don’t Die in Liverpool) on Paul McGuiganin ohjaama romanttinen draamaelokuva vuodelta 2017. Se kertoo tosipohjaisen tarinan yhdysvaltalaisten film noir -elokuvien tähden Gloria Grahamen suhteesta itseään puolta nuorempaan brittinäyttelijään Peter Turneriin vähän ennen kuolemaansa 1980-luvun taitteessa. Elokuvan pääosia näyttelevät Annette Bening ja Jamie Bell, ja sivuosissa esiintyvät muun muassa Julie Walters ja Vanessa Redgrave..
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Annette Bening  | … |  Gloria Grahame   |
|  Jamie Bell  | … |  Peter Turner   |
|  Kenneth Cranham  | … |  Joe Snr   |
|  Julie Walters  | … |  Bella   |
|  Jodie McNee  | … |  Jessie   |
Elokuva julkaistiin Suomessa DVD:nä 2019, ja Yle Teema ensiesitti sen toukokuussa 2020.
Aiheesta muualla

Karjalainen, Jussi: Elokuva-arvio: Filmitähdet eivät kuole Liverpoolissa on tosipohjainen rakkaustarina Seura.  22.5.2020. Viitattu 1.8.2022.
Fear Factory

| Fear Factory |
| --- | --- |
 Fear Factory vuonna 2015
Tiedot
Toiminnassa:  1989–2002, 2003–2006, 2009–
Tyylilaji:  industrial metal, death metal, thrash metal, groove metal, alternative metal
Kotipaikka:   Los Angleles, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Dino Cazares, kitara (1989–2002, 2009–)  Tony Campos, basso (2003–)  Mike Heller, rummut (2012–)  Milo Silvestro, laulu (2023–) 
Entiset jäsenet:  Burton C. Bell, laulu (1989–2020)  Andrew Shives, basso (1991–1994)  Dave Gibney, basso, laulu (1990–1991)  Andy Romero, basso albumilla Concrete   Byron Stroud, basso (2003–2012)  Raymond Herrera, rummut (1989–2009)  Gene Hoglan, rummut (2009-2012) 
Levy-yhtiö:  Roadrunner Records   Liquid 8  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Fear Factory on vuonna 1989 Los Angelesissa perustettu metalliyhtye, jonka varhaisempi tuotanto on death metallia ja uudempi industrial metallia.
Yhtye kertoi julkistavansa tulevan laulajansa henkilöllisyyden vuoden 2022 alussa. Helmikuussa 2023 yhtyeen uudeksi laulajaksi julkistettiin Milo Silvestro.
Kokoonpano

Dino Cazares – kitara, syntetisaattorit, basso (1989-2002, 2009-)
Mike Heller - rummut (2012-)
Tony Campos – basso (2015–)
Milo Silvestro – laulu (2023–)
Kokoonpano > Entiset jäsenet

Burton C. Bell - laulu (1989-2020)
Andrew Shives – basso (1991-1994)
Dave Gibney – basso, laulu (puhuttu intro albumin Concrete kappaleella "Big God/Raped Souls" ) (1990-1991)
Andy Romero – basso albumilla Concrete
Raymond Herrera – rummut (1989-2009)
Christian Olde Wolbers – basso (1993-2002), kitara (2002-2009)
Gene Hoglan – rummut (2009-2012)
Byron Stroud – bassokitara (2002-2012)
Kokoonpano > Muut jäsenet

Rhys Fulber – samplet, koskettimet, ohjelmointi, miksaus
Steve Tushar – koskettimet, ohjelmointi
John Bechdel – koskettimet (live-esiintymisissä ja albumilla Digimortal)
Reynor Diego – samplet, koskettimet (live-esiintymisissä ja albumilla Demanufacture) (1991-1995)
Diskografia

| --- | --- |
 Studioalbumit Soul of a New Machine (1992,  Roadrunner Records; remasteroitu 2004)  Demanufacture (1995,  Roadrunner; uudelleenjulkaistu 2005)  Obsolete (1998,  Roadrunner)  Digimortal (2001,  Roadrunner)  Archetype (2004,  Liquid 8)  Transgression (2005,  Calvin Records)  Mechanize (2010,  Candlelight Records)  The Industrialist (2012,  Candlelight)  Genexus (2015,  Nuclear Blast)  Aggression Continuum (2021, Nuclear Blast) Kokoelma-albumit Hatefiles (2003,  Roadrunner)  The Best of Fear Factory (2006,  Roadrunner)  The Complete Roadrunner Collection 1992–2001 (2012,  Roadrunner) Remix-albumit Remanufacture (1997,  Roadrunner; uudelleenjulkaisu 2005)  Recoded (2022) Demot Concrete (1991,  omakustanne; uudelleenjulkaistu 2002, Roadrunner Records) EP:t Fear Is the Mindkiller (1993,  Roadrunner; remasteroitu 2004)  Burn (1997,  Roadrunner)  Thea Gbber Mixes (1997,  Roadrunner)  Resurrection (1998,  Roadrunner)  Live on the Sunset Strip (2005,  Calvin) :  Singlet Replica (1995)  Dog Day Sunrise (1996)  Burn (1997)  Machines of Hate (1997)  Remanufacture (1997)  Resurrection (1998)  Shock (1998)  Edgecrusher (1999)  Descent (1999)  Cars (1999)  Linchpin (2001)  Digimortal (2002)  Cyberwaste (2004)  Archetype (2004)  Bite the Hand That Bleeds (2004)  Supernova (2005)  Powershifter (2009)  Fear Campaign (2010)  Final Exit (2010)  Recharger (2012)  New Messiah (2012)  The Industrialist (2012)  Soul Hacker (2015)  Protomech (2015)  Dielectric (2015)  Disruptor (2021)  Fuel Injected Suicide Machine (2021)
Fear and Desire

| Fear and Desire |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Stanley Kubrick
Käsikirjoittaja:  Howard Sackler
Tuottaja:  Stanley Kubrick
Säveltäjä:  Gerald Fried
Kuvaaja:  Stanley Kubrick
Leikkaaja:  Stanley Kubrick
Pääosat:  Frank Silvera Kenneth Harp Paul Mazursky
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  Joseph Burstyn Netflix
Ensi-ilta:  31. maaliskuuta 1953
Kesto:  72 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  20 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Fear and Desire on Stanley Kubrickin ensimmäinen pitkä elokuva vuodelta 1953. Se kertoo joukosta sotilaita vihollislinjan takana kuvitteellisessa sodassa.
Juoni

Tarinan tapahtumapaikkana on kahden nimettömän osapuolen välinen sota. Sotilaslentokone putoaa metsään vihollislinjojen takana, mutta neljän hengen miehistö säilyy vahingoittumattomana. Miehet vaeltavat läheiselle joelle ja rakentavat lautan, lähtevät sillä matkaan mutta joutuvat pian piiloutumaan saavuttuaan lähelle vihollisen lentotukikohtaa. He alkavat valmistella hyökkäystä tukikohtaan samalla kun yksi heistä alkaa nopeasti menettää mielenterveytensä.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Frank Silvera  | … |  kersantti MacClellan   |
|  Kenneth Harp  | … |  luutnantti Corby / kenraali   |
|  Paul Mazursky  | … |  Sidney   |
|  Steve Coit  | … |  Fletcher / kapteeni   |
|  Virginia Leith  | … |  pyykkärinainen   |
|  David Allen  | … |  kertoja   |
Muuta

Elokuva on Yhdysvaltojen tekijänoikeuslakiin liittyvän laiminlyönnin takia niin sanotussa public domain -tilassa, jolloin siitä voi vapaasti julkaista kopioita. Kubrick itse yritti päinvastoin estää esikoiselokuvansa esittämisen kokonaan elokuvan huonon menestyksen takia.
Aiheesta muualla

Fear and Desire Internet Movie Databasessa (englanniksi)
GP3 Italian Grand Prix 2016

|  GP3 Italian Grand Prix 2016 |
| --- | --- |
 7. osakilpailu 9 osakilpailusta kaudella 2016. 

Päivämäärä:  3. syyskuuta 2016
Sijainti:  Monza, Italia
Rata:  Moottorirata   5,793 km

Lauantain kilpailu
Pituus:  22 kierrosta
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Charles Leclerc
Talli:  ART Grand Prix
Aika:  1.38,546
Nopein kierros
Kuljettaja:   Jake Hughes
Talli:  DAMS
Aika:  1.40,706 (kierroksella 18)
Palkintokoroke
Voittaja:   Jake Dennis  (Arden International)
Toinen:   Jack Aitken  (Arden International)
Kolmas:   Jake Hughes  (DAMS)
Sunnuntain kilpailu
Pituus:  17 kierrosta
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:  {{{{{paalulta lähtijän maa genetiivissä2}}} lippu}} {{{paalulta lähtijä2}}}
Talli:  {{{paalulta lähtijän talli2}}}
Aika:  {{{paaluaika2}}}
Nopein kierros
Kuljettaja:   Nyck de Vries
Talli:  ART Grand Prix
Aika:  1.40,766 (kierroksella 8)
Palkintokoroke
Voittaja:   Nyck de Vries  (ART Grand Prix)
Toinen:   Alexander Albon  (ART Grand Prix)
Kolmas:   Antonio Fuoco  (Trident)
GP3 Italian Grand Prix 2016 oli GP3-kauden 2016 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 3.–4. syyskuuta Monzan moottoriradalla Italiassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Italian GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi Arden International -tallin kuljettaja Jake Dennis. Sunnuntain kilpailun voitti ART Grand Prix -tallin Nyck de Vries.
Osakilpailut GP3-kaudella 2016
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Espanja |  Itävalta |  Britannia |  Unkari |  Saksa |  Belgia |  Italia |  Malesia |  Abu Dhabi |
GP3-luokan Italian Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 |
Radat: Autodromo Nazionale Monza (2010–2018)
Flins-sur-Seine

| Flins-sur-Seine |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 vaakuna
 Flins-sur-Seine
 Koordinaatit: 48°57′55″N, 1°52′25″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Île-de-France
Departementti:  Yvelines
Arrondissementti:  Mantes-la-Jolie
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,6 km²
Väkiluku (2020):  2 439 
 – Väestötiheys:  283 as./km²
Kunnan numero:  78238
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Flins-sur-Seine on kunta Ranskassa Yvelinesin departementissa Île-de-Francen alueella. Se sijaitsee Seinen varrella, noin 40 km Pariisista luoteeseen.
Saint-Cloudin kirkko
Saint-Cloudin kirkko on rakennettu legendan mukaan parantavan lähteen läheisyyteen. Nykyisen kirkon paikalla oli vuoden 945 tienoilla rakennettu kappeli. Nykyisen kirkon perustukset ovat luultavasti 1100-luvun alusta ja kuori 1300-luvun lopulta. Kirkkoa on vuosisatojen aikana purettu, jälleenrakennettu ja siihen on tehty muutostöitä, joista viimeisin on 1980-luvulta.
Kunta oli maatalousaluetta, jossa viljeltiin pääasiassa porkkanaa, naurista, purjoa ja sipulia, ja jotka sitten toimitettiin Pariisin kauppahalleihin myytäväksi. Vuonna 1952 autonvalmistaja Renault perusti suuren tehtaan kunnan alueelle, jolloin maanviljelijät jättivät maanviljelyn ja siirtyivät tehtaalle töihin varman tulon houkuttelemina.
Tunnettuja kuntalaisia

Alfred van Cleef, jalokiviliike Van Cleef & Arpelsin perustaja kuoli château de la Minaudièressä vuonna 1938
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Flins-sur-Seine Wikimedia Commonsissa