stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruokasipuli
Historia

Sipulia on viljelty ainakin vuodesta 3500 eaa. Aasiassa. Muun muassa pyramidien rakentajat söivät ja viljelivät sipulia. Sipulia on helppo viljellä, kuljettaa ja varastoida. Sipulin syömisestä on merkkejä palestiinalaisissa pronssikauden jäänteissä jo 5000 eaa., mutta nämä ovat voineet olla villejä sipuleita.
Ulkonäkö

Ruokasipuli kasvaa 50–100 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat puoliliereitä ja sinivihreitä. Tyven sipulista kohoava varsi on ontto, kukintona on tiheä sarja sen päässä. Kukan kehä on valkea tai violetti. Siementen lisäksi se tuottaa usein itusilmuja.
Sipulin lajikeryhmät

Allium cepa Aggregatum-ryhmä – ryvässipuli
Allium cepa Ascalonium-ryhmä – salottisipuli
Allium cepa Cepa-ryhmä – kepasipuli eli ruokasipuli
Allium cepa Hillosipuli-ryhmä – hillosipuli
Allium cepa Hopeasipuli-ryhmä – hopeasipuli
Allium cepa Jättisipuli-ryhmä – jättisipuli
Allium cepa Punasipuli-ryhmä – punasipuli
Allium cepa Vihersipuli-ryhmä – vihersipuli
Ilmasipuli on myös luokiteltu sipulin lajikeryhmäksi (Allium cepa Proliferum-ryhmä) tai muunnokseksi (A. cepa var. viviparum), mutta sitä pidetään ensisijaisesti ruokasipulin ja pillisipulin risteymänä (Allium × proliferum).
Triviaa

Sipulissa on raakana voimakas haju ja terävä maku, joka katoaa, jos sipuli kypsennetään.
Puutarhaliitto ja Kotimaiset Kasvikset valitsivat vuoden 2015 vihannekseksi sipulin.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Sipuli (ruokasipuli) – Allium cepa
Coloria.net: Värjäys, Keltasipuli (Allium cepa)
ITIS: Allium cepa (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Allium cepa (englanniksi)
Flora of China: Allium cepa (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Allium cepa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Suomalaiset hyötypuutarhakasvit
| --- | --- |
Juurekset:  lanttu  mustajuuri  nauris  palsternakka  porkkana  piparjuuri  punajuuri  retiisi  selleri 
Kaalit:  keräkaali  kiinankaali  kukkakaali  kyssäkaali  lehtikaali  punakaali  parsakaali  ruusukaali  kurttu- eli savoijinkaali 
Kurkkukasvit:  kurkku  kesäkurpitsa  kurpitsa  spagettikurpitsa 
Mausteet:  basilika  humala  kirveli  krassi  kumina  kurkkuyrtti  kynteli  lipstikka  meirami  minttu  persilja  rakuuna  rosmariini  salvia  sitruunamelissa  tilli  timjami 
Mukulakasvit:  maa-artisokka  peruna 
Palkokasvit:  herne  härkäpapu  tarhapapu 
Sipulit:  hillosipuli  ilmasipuli  jättisipuli  purjo  sipuli  ruohosipuli  ryvässipuli  valkosipuli  vihersipuli 
Muut kasvikset:  endiivi  fenkoli  latva-artisokka  lehtisalaatti  lehtiselleri  mangoldi  maissi  paprika  parsa  pinaatti  raparperi  tomaatti 
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q23485  Wikispecies: Allium cepa  APDB: 14048  APNI: 82019  BioLib: 41980  BOLD: 416793  Calflora: 8630  CoL: 667JH  Ecocrop: 364  EoL: 1084354  EPPO: ALLCE  EUNIS: 188778  FloraBase: 8335  FNA: 200027457  FoC: 200027457  GBIF: 2857697  GRIN: 2244  iNaturalist: 48592  IPNI: 527795-1  IRMNG: 10201687  ITIS: 42720  MichiganFlora: 38  MoBotPF: 282056  NatureServe: 2.141315  NBN: NBNSYS0000002249  NCBI: 4679  NZOR: f82aaf80-f01e-478e-a663-830a981de942  NZPCN: 4447  Observation.org: 6349  Open Tree of Life: 781600  PalDat: Allium_cepa  PfaF: Allium cepa  PFI: 6890  Plant List: kew-295261  PLANTS: ALCE  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:527795-1  RHS: 101270  Tropicos: 18401646  WisFlora: 9650  WFO: wfo-0000755919  Laji.fi: MX.40866
Miniestadi

| Miniestadi |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Barcelona, Espanja
Koordinaatit:  41°22′47″N, 2°07′05″E
Avattu:  23. syyskuuta 1982
Suljettu:  2019
Purettu:  2020
Omistaja:  FC Barcelona
Hoitaja:  FC Barcelona
Kenttä:  luonnonnurmi
Arkkitehti:  Josep Casals
Käyttäjät
 FC Barcelona B 
Katsojakapasiteetti
 15 276 
Kentän mitat
 103 × 65 metriä 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Miniestadi oli jalkapallostadion Barcelonassa Kataloniassa. Stadionin omisti FC Barcelona. Se sijaitsi Les Cortsin alueella samassa rakennuskokonaisuudessa, johon kuuluvat myös muun muassa seuran päästadion Camp Nou ja sisäareena Palau Blaugrana. Miniestadi suljetiin vuonna 2019, kun sen korvasi samana vuonna valmistunut Estadi Johan Cruyff. Stadionin purkutyöt valmistuivat vuonna 2020.
Miniestadin suunnittelivat arkkitehti Josep Casals ja maanmittari Ramon Domènech, ja se avattiin yhdeksän kuukautta kestäneiden rakennustöiden jälkeen 23. syyskuuta 1982. Stadionin yleisökapasiteetti oli 15 276. Kenttää ympäröi kaksikerroksinen katsomo, jonka länsisivusta oli katettu. Stadionin yhteydessä oli kaksi tekonurmipäällysteistä harjoituskenttää.
Miniestadin pääasiallinen käyttäjä oli FC Barcelonan B-joukkue, mutta myös Andorran jalkapallomaajoukkue ja amerikkalaisen jalkapallon joukkue Barcelona Dragons pelasivat stadionilla otteluitaan. Stadion toimi tavallisesti FC Barcelonan puheenjohtajavaalin äänestyspaikkana. Muun muassa Queen (1986) ja David Bowie (1987) ovat konsertoineet stadionilla.
Aiheesta muualla

Miniestadin esittely FC Barcelonan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Segunda Divisiónin stadionit kaudella 2013–2014
Alfredo Di Stéfano
Anduva
Anxo Carro
Gran Canaria
Heliodoro Rodríguez López
Iberostar
Ipurua
José Rico Pérez
Mendizorroza
Miniestadi
El Molinón
Montilivi
Nova Creu Alta
Nueva Condomina
Nuevo Arcángel
Nuevo Colombino
Los Pajaritos
Riazor
La Romareda
Santo Domingo
El Toralín
La Victoria
Jackson Pollock

| Jackson Pollock |
| --- | --- |
 Pollock noin vuonna 1928
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. tammikuuta 1912 Cody, Wyoming, Yhdysvallat
Kuollut: 11. elokuuta 1956 (44 vuotta) Springs, New York, Yhdysvallat
Taiteilija
Taidesuuntaus:  abstrakti ekspressionismi
 Nimikirjoitus
Jackson Pollock (28. tammikuuta 1912 – 11. elokuuta 1956) oli yhdysvaltalainen keskeinen abstraktia ekspressionismia edustanut taidemaalari. Pollockia pidetään eräänä Yhdysvaltojen suurista taiteilijoista, jolla oli paljon vaikutusta sekä aikansa että 1900-luvun lopun taiteelle.
Hän syntyi pienviljelijäperheeseen Codyssa, Wyomingissa ja kasvoi Kaliforniassa ja Arizonassa. Pollock muutti veljensä kanssa New Yorkiin vuonna 1929 ja opiskeli Thomas Hart Bentonin johdolla Art Students League -taidekoulussa. Pollock osallistui lama-aikana perustettuun liittovaltion taiteilijapalkkajärjestelmään WPA:han 1930-luvulla. Silloin hän maalasi amerikkalaisen regionalismin ja Bentonin vaikutteiden alaisena. Toisen maailmansodan aikana Pollock sai vaikutteita Pablo Picasson taiteesta ja surrealismista. Vuonna 1945 hän meni naimisiin taidemaalari Lee Krasnerin kanssa ja muutti Long Islandille, New Yorkiin. Hän kuoli alkoholisoituneena auto-onnettomuudessa 44-vuotiaana.
»Kun maalaan, olen tietoinen siitä, mihin pyrin. Pystyn kontrolloimaan maalin virtausta: sattumaa ei ole olemassa. – Jackson Pollock»
Tuotanto

Kokeiltuaan surrealistisia, puoliabstrakteja, symbolistisia ja ”automaattisia” maalauksia Pollock kehitti 1940-luvun lopulla omintakeisen maalaustavan, jossa hän vaiheittain kaatoi, tiputti tai roiskutti maaleja lattialle asetetuille maalauskankaille. Tuloksena oli suuria maalauksia, joissa on monimutkaisia ja vahvoja viivamaisia kuvioita. Aluksi teokset olivat värikkäitä, mutta 1950-luvulla ne muuttuivat tummiksi, osittain mustavalkoisiksi.
Pollock uskoi, että taide juontuu piilotajunnasta, ja arvioi omia ja muiden teoksia niihin kuuluvan henkilökohtaisen ilmaisun aitouden kautta. Hänestä tuli johtava abstraktin ekspressionismin harjoittaja, ja hänet tunnetaan erityisesti toimintamaalauksestaan eli action paintingista. Vaikutusvaltaisen taidekriitikko Clement Greenbergin tukemana hänestä tuli kuuluisuus 1950-luvun alussa.
Tuotanto > Merkitys

Pollockin asema on merkittävä amerikkalaisena taiteilijana siksi, että hän mursi eurooppalaisten taiteilijoiden ylivallan ja heidän taiteellisten malliensa jäljittelyt Yhdysvalloissa toisen maailmansodan jälkeen. Abstrakti ekspressionismi oli ensimmäinen itsenäinen amerikkalaisen taiteen suuntaus. Willem de Kooningin toteamus Pollockista luonnehti Pollockin ja Yhdysvaltain taiteen esiinnousua 1950-luvulla: Jackson broke the ice – Jackson mursi jään.
Pollockin taiteen perintö on myös jossain määrin poliittisesti varautunut. Hänen maalauksiaan esiteltiin amerikkalaisen elämäntavan ja kulttuurin saavutuksina eri puolilla maailmaa 1950-luvulla kylmän sodan aikana, muun muassa Suomessa. Eri puolille maailmaa lähetetyt taidenäyttelyt olivat Yhdysvaltain ulkopolitiikan jatke.
Monia taidekeskusteluja ja kiistoja aiheuttanut Pollockin taide vaikutti paitsi Yhdysvaltain maalaustaiteeseen, myös Euroopassa ja myöhemmin Suomessa 1960-luvulla vahvasti esiintyneeseen informalismiin, jota pidetään rinnakkaisena abstraktille ekspressionismille.
Tuotanto > Tulkintaa

Vaikka itse maalipinnat näyttävätkin sellaisilta, joita kuka tahansa voisi tuottaa roiskuttamalla maalia kankaalle, tietokoneanalyysi on osoittanut selkeitä eroja Pollockin teosten ja tarkoituksettomasti roiskittujen maalipintojen välillä. Pollockin maalauksissa ilmenee se fraktaaligeometriasta tuttu ilmiö, että pienet yksityiskohdat muistuttavat suurempia rakenteita. Sama ilmiö näkyy esimerkiksi puiden oksistoissa ja sananjalan lehdissä. Tutkijoiden mukaan osoittaa Pollockin näkijänlahjoja, että hän havaitsi tämän luonnossa, ennen kuin fraktaaligeometria oli vielä laajemmin tunnettu.
Suomessa

Jackson Pollockin teoksista kaksi merkittävää on esitetty Suomessa. Tammikuussa 1954 Helsingin Taidehallissa olleessa amerikkalaisen taiteen näyttelyssä olivat mukana She-Wolf (Naarassusi), 1946 ja suuri abstrakti action-maalaus No. 6, 1952, joka myöhemmin tuli kuuluisaksi myös nimellä Convergence. Oiva Polari kirjoitti Pollockin teoksista:
»Omasta puolestamme kieltäydymme ehdottomasti pitämästä tällaista taiteena, sillä jos se kuitenkin sitä on, silloin myöskin kaatuneen mustepullon tahra pöytäliinalla on taidetta!»
Uuden Suomen taidekriitikko E. J. Vehmas kirjoitti:
»Niissä on vaikea nähdä mitään järkevää tarkoitusta eikä siihen ole kai pyrittykään, sillä taulut ovat saaneet osin maalata itse itsensä värin valuessa. Ne ovat siis kuin surrealistisen ajan automatismia, kun paperille kaadettu musteläiskä sai levitä haluamaansa muotoon paljastaakseen tuntemattoman maailmansielun salaisuuksia. Ilmeisesti tässä on menty jo niin paljon rajan yli, että edessä ei ole muuta kuin väistämätön palaaminen taaksepäin. Pollock on siis tavallaan virstanpylväs modernissa maalauksessa. Hänen varhaistyössään ”Naarassusi” voi kuitenkin nähdä maalarin taipumuksia.»
Nimimerkillä Tuomaantytär esiintynyt Marjatta Väänänen kirjoitti:
»Modernin maalauksen äärimmäistä äärimmäisyyttä edustanee Pollock, joka yhdeksättä neliömetriä laajoissa sommitelmissaan on antanut taulun itse maalata itsensä värin saadessa valua ja muotoutua kankaalla sitä mukaa kuin sitä on käännelty eri asentoihin.»
Tuotannon vaiheet ja keskeisiä teoksia > Varhaistuotanto

Jackson Pollock aloitti taideopiskelun Los Angelesin Manual Arts High Schoolissa, Kaliforniassa. Hän muutti New Yorkiin ja alkoi opiskella vuonna 1930 The Art Students League -taidekoulussa. Tuotantoa hallitsevat Bentonin regionalismin vaikutteet, sekä kaareviin, aaltoileviin viivoihin perustuvat teokset.
| Nimi | Maalausvuosi | Koko | Tekniikka | Sijaintipaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Going West | 1934-35 | 38.3 x 52.7 cm | öljy lastulevylle | National Museum of American Art, Smithsonian Institution, Washington, D.C. |
| Naked Man with Knife | n. 1938-1940 | 134,7 x 99 cm | öljy kankaalle | Tate, Lontoo |
Tuotannon vaiheet ja keskeisiä teoksia > Surrealistinen ja symbolistinen kausi

Pollock oli tutustunut nestemäisen, juoksevan maalin käyttöön vuonna 1936 meksikolaisen muralistin David Alfaro Siqueirosin työpajassa. Maalin kaataminen oli eräs useista tekniikoista, joita hän alkoi kokeilla 1940-luvulla. Samoihin aikoihin Pollock ryhtyi havainnoimaan intiaanien hiekkamaalauksissa käyttämiä tekniikoita. Hän alkaa kokeilla myös surrealistien ”automaattista maalausta”.
| Nimi | Maalausvuosi | Koko | Tekniikka | Sijaintipaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Male and Female | 1942 | 73 ¼ x 49 tuumaa | öljy kankaalle | Philadelphia Museum of Art |
| Stenographic Figure | 1942 | 40 x 56 tuumaa | öljy kankaalle | Museum of Modern Art, New York |
| Mural | 1943 |  | öljy kankaalle | University of Iowa Museum of Art |
| Moon-Woman Cuts the Circle | 1943 | 69 x 43 tuumaa | öljy kankaalle | Peggy Guggenheim Collection, Venetsia |
| Stenographic Figure | 1942 | 40 x 56 tuumaa | öljy kankaalle | Museum of Modern Art, New York |
| She-Wolf | 1943 | 41 7/8 x 67 tuumaa | öljy, guassi ja kipsi kankaalle | Museum of Modern Art, New York |
| Blue (Moby Dick) | 1943 | 18 3/4 x 23 7/8 in | Guassi ja tussi kovalevylle | Ohara Museum of Art, Kurashiki, Japani |
| Troubled Queen | 1945 | 188.28 x 110.49 cm | öljy ja emaljimaali kankaalle | Museum of Fine Arts, Boston |
| Eyes in the Heat | 1946 | 54 x 43 tuumaa | öljy kankaalle | Peggy Guggenheim Collection, Venetsia |
| The Key | 1946 | 59 x 84 tuumaa | Öljy kankaalle | The Art Institute of Chicago |
| The Tea Cup | 1946 | 40 x 28 tuumaa | öljy kankaalle | Collection Frieder Burda, Baden-Baden, Saksa |
| Shimmering Substance | 1946 | 30 1/8 x 24 1/4 tuumaa | Öljy kankaalle | Museum of Modern Art, New York |
Tuotannon vaiheet ja keskeisiä teoksia > Täysi abstraktio

Muutettuaan Springsiin, Long Islandille Pollock alkoi työstää maalauskankaitaan ateljeensa lattialla ja kehitti tekniikan, jota alettiin kutsua myöhemmin ”tiputtamiseksi”, vaikka menetelmän tarkempi kuvaus olisi ”valuttaminen”. Englannin kielen sanasta drip (= tiputtaa), tulee taiteilijan alun perin Time-lehdessä käytetty kutsumanimi Jack the Dripper. Hän käytti kovettuneita siveltimiä, tikkuja ja jopa paistin valelemiseen tarkoitettuja ruiskuja maalaamiseen. Maalatessaan tällä tavalla hän irtautui figuratiivisesta esittävyydestä ja länsimaisen maalaustaiteen perinteestä, maalaustelineen ja siveltimen käytöstä alkaen  käyttämään maalaamisessa koko vartaloaan. Vuoden 1951 jälkeen teokset ovat tummempia, usein vain mustia ja niihin ilmestyy uudestaan esittäviä osia.
| Nimi | Maalausvuosi | Koko | Tekniikka | Sijaintipaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Full Fathom Five | 1947 | 129 x 76.5 cm | Öljy kankaalle, sekä nauloja, nupeja, nappeja, kolikoita, tupakoita ym. | Museum of Modern Art, New York |
| Cathedral | 1947 | 71 1/2 x 35 tuumaa | Emalji- ja alumiinimaali kankaalle | Dallas Museum of Art |
| Lumottu metsä | 1947 | 87 1/8 x 45 1/8 tuumaa | öljy kankaalle | Peggy Guggenheim Collection |
| Painting | 1948 | 61 x 80 cm | maalaus paperille, kinnitetty kankaalle | Georges Pompidou Center, Pariisi |
| Number 5, 1948 | 1948 | 243,8 × 121,9 cm | maali levylle | yksityiskokoelma |
| Summertime: Number 9A | 1948 | 84,8 x 555 cm | öljy- emalji- ja seinämaali kankaalle | Tate, Lontoo |
| Number 10 | 1949 | 46,04 x 272,41 cm | öljy- emalji- ja alumiinimaali kankaalle, kiinnitetty levylle | Museum of Fine Arts, Boston |
| Number 1, 1950 (Lavender Mist) | 1950 | 221 x 300 cm | öljy- emalji- ja alumiinimaali kankaalle | National Gallery of Art Washington, D.C. |
| Autumn Rhythm (Number 30), 1950 | 1950 | 266,7 x 525,8 cm | emaljimaali kankaalle | Metropolitan Museum of Art, New York |
| One: Number 31, 1950 | 1950 | 269,5 x 530,8 cm | lyijy- ja emaljimaali pohjustamattomalle kankaalle | Museum of Modern Art, New York |
| No. 32 | 1950 | 269 x 457,5 cm | automaali kankaalle | Kunstsammlung Nordhein-Westfalen, Düsseldorf |
| Number 7 | 1951 | 143,5 x 167,6 cm | emaljimaali kankaalle | National Gallery of Art, Washington, D.C. |
| Convergence | 1952 | 237,5 x 393,7 cm | öljy kankaalle | Albright-Knox Art Gallery, Buffalo, New York |
| Blue Poles: No. 11, 1952 | 1952 | 212,9 x 488,9 cm | emalji- ja alumiinimaali sekä lasi kankaalle | National Gallery of Australia, Canberra |
| Portrait and a Dream | 1953 | 148,59 x 342,26 cm | öljy kankaalle | Dallas Museum of Art |
| Easter and the Totem | 1953 | 208,6 x 147,3 cm | öljy kankaalle | Museum of Modern Art, New York |
| Ocean Greyness | 1953 | 57 3/4 x 90 1/8 tuumaa | öljy kankaalle | Guggenheim Museum, New York |
| The Deep | 1953 | 220,4 x 150,2 cm | maali kankaalle | Georges Pompidou Center, Pariisi |
Markkina-arvo

Pollockin taide on ollut haluttua keräilijöiden piirissä. The New York Times julkaisi marraskuussa 2006 uutisen, jonka mukaan meksikolainen finanssimies David Martinez olisi ostanut Pollockin maalauksen No.5, 1948 140 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla (109,6 miljoonaa €). Tämä olisi kaikkien aikojen toiseksi korkein maalauksesta maksettu rahasumma. Uutisen mukaan kauppa on salainen, mutta tieto siitä tuli tuntemattomina pysytelleiden asiantuntijoiden taholta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ed Harrisin ohjaama, vuonna 2000 valmistunut elämäkerrallinen elokuva Pollock kertoo melko tarkasti Jackson Pollockin tarinan vuosina 1945–1956.
Yhdysvaltain National Gallery of Artin taiteilijaesittely (englanniksi)
Artcyclopedia Jackson Pollock (englanniksi)
Web Museum (englanniksi)
Sivu jolla voi tehdä samankaltaisia töitä, kuin Jackson Pollock
Pollock or birds? (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 2  Museum of Modern Art  RKD Artists  Städel  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Jackson Pollock ja Lee Krasnerin muistokivet Green Riverin hautausmaalla Springsissä, New Yorkissa.
Pollockin ateljee Springsissa.
Pollockin talo Springsissä.
Lolita (pukeutuminen)

Lolita-tyyliin pukeutunut tyttö Harajukussa, Tokiossa.
Lolita (jap. ロリータ・ファッション, rorīta fasshon) on japanilainen katutyyli, joka on yleistynyt 2000-luvulla myös länsimaissa. Tyyli pohjautuu viktoriaanisen ja edvardiaanisen ajan pukeutumiseen ottaen vaikutuksia myös rokokoosta. Tyyli on suositumpaa nuorten tyttöjen ja naisten keskuudessa, mutta siihen pukeuvat myös miehetkin inspiroituen useimmiten poikatyyleistä. Yleisimmät lolitan lukuisista alatyyleistä ovat gothic lolita, sweet lolita ja classic lolita.
Historia

Ensimmäisen kerran japanilaisena alakulttuurin terminä "lolitaa" tiedetään käyttäneen japanilainen muotilehti Ryukou Tsushin vuonna 1987. Kuitenkin alkuperäinen termin merkitys on pysynyt edelleen tuntemattomana.lähde?
Lolitan katsotaan syntyneen japanilaisten tuotemerkkien, Milk (1970) ja Pink House (1973), tyylistä. Erityisesti Milk-brändistä haarautuneet suunnittelijat vaikuttivat muodin kehittymiseen, kun vuonna 1974 Rei Yanagikawa lähti Milk-brändistä ja perusti oman lasten vaatemerkin Shirley Temple Cute. Vaatemerkki laajeni myöhemmin julkaisten aiempaan vaatemerkkiin yhteensopivia aikuisten otome-muodin vaatteita Emily Temple Cute nimen alla. Vuonna 1985 Megumi Murano avasi otome-muodin merkin Jane Marplen.lähde?
Vuonna 1984 Atuski Onishi perusti oman tuotemerkin, joka myös myi naisellisia, otome-tyylisiä vaatteita. Kuitenkin vuonna 1988 yksi Onishin suunnittelijoista, Akinori Isobe, avasi oman yhden edelleen kuuluisimmista lolita-muotia myyvän liikkeen nimeltä Baby the Stars Shine Bright.lähde?
Vuonna 2009 japanilainen malli Misako Aoki nimettiin Japanin ulkoministeriön toimesta "Kawaii Ambassador" -lähettilääksi edistääkseen söpöyttä ja lolita-muotia maailmalla.
Historia > Lolita Suomessa

Suomeen lolita on rantautunut 2000-luvun aikana. Isoin vaikuttaja paikallisessa lolitayhteisössä on ollut Enfant Terrible, joka toimi aluksi animea ja mangaa käsittelevän nettiyhteisön Kupolin alafoorumina, mutta siirtyi vuonna 2008 omalle palvelimelleen. Enfant Terriblen foorumi kuitenkin lopetettiin vuonna 2016, kun foorumin aktiivisuus oli laskenut merkittävästi ja keskustelu siirtynyt muihin sosiaalisen median kanaviin.lähde?
Suomessa järjestettiin ensimmäisen kerran lolitamuotiin keskittyvä Hellocon-tapahtuma helmikuussa vuonna 2013. Sen järjesti Hellocon ry.
Tyyli

Tyylin lähtökohtia ja tärkeimpiä vaikutteita ovat viktoriaanisen ja edvardiaanisen aikakauden pukeutuminen sekä vaikutteet rokokoosta. Japanissa tyyli on lähinnä nuorten sunnuntaihuvia, sillä koulupuku rajoittaa pukeutumista arkena.
Tunnusomaisinta lolitalle on mekon tai hameen silhuetti, joka saadaan alushameen avulla. Yleensä mekon/hameen helma ylettyy polviin asti tai sen yli, mutta poikkeuksia on. Tavallista lolitamekkoa ei tule kuitenkaan sekoittaa fiftarimuodin mekkoihin, koska kyseessä on tyystin toisenlainen muotisuuntaus.
Lolita-asukokonaisuuteen kuuluu tyypillisemmin seuraavat asiat:
Hiuskoriste/päähine
Blouse
Mekko (One-Piece, Jumper Skirt) tai hame
Alushame
Ylipolven sukat tai sukkahousut
Laukku
Kengät
Asukokonaisuuden ei ole aina pakko koostua jokaisesta listassa mainitusta asiasta. Esimerkiksi kesäisin nilkkasukkien käyttäminen tai blousen jättäminen lolitamekon alta pois voi olla hyvin käytännöllinen ratkaisu. Sen sijaan alushameen on katsottu olleen aina pakollinen osa lolita-asukokonaisuutta, koska vain sillä saadaan lolitalle tyypillinen silhuetti aikaiseksi.
Tyyli > Alatyylit

Lolitassa on lukuisia alatyylejä, mutta kolme suurinta ja suosituinta alatyyliä ovat sweet-, classic- ja gothic lolita.
Sweet lolita keskittyy pastellin sävyihin ja söpöihin asusteisiin. Tunnetuimpia sweet lolita -brändejä ovat Angelic Pretty ja Baby the Stars Shine Bright.
Classic lolita keskittyy murrettuihin sävyihin ja aikuismaisempaan tyyliin. Tunnetuimpia classic lolita -brändejä ovat Innocent World, Victorian Maiden ja Mary Magdalene.
Gothic lolita keskittyy mustaan ja muihin tummiin väreihin sekä inspiroituu goottityylistä. Tunnetuimpana gothic lolita -brändinä pidetään Moi-même-Moitiéta.