stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Huittisten meijeri

| Huittisten meijeri |
| --- | --- |

Osoite:  Meijerintie 1
Sijainti:  Huittinen
Koordinaatit:  61.183192°N, 22.699508°E
Rakennustyyppi:  meijeri
Valmistumisvuosi:  1922
Omistaja:  Huittisten kaupunki
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Huittisten meijeri on Huittisten kaupungin keskustaajamassa Lauttakylässä sijaitseva kulttuurihistoriallisesti arvokas vanha meijerikiinteistö. Vuonna 1922 valmistuneessa rakennuksessa toimi meijeri aina vuoteen 1988 saakka, jonka jälkeen paikalla on ollut muun muassa erilaista yritys- ja kulttuuritoimintaa. Punkalaitumenjoen rannalla sijaitseva meijeri liittyy maisemallisesti läheiseen Kivirannan kartanoon ja sen rakennuksiin. Huittisten meijeriä pidetään Nummen ja Isonkyrön osuusmeijerien ohella yhtenä Suomen merkittävimmistä vanhoista meijerirakennuksista.
Historia

Huittisten ensimmäinen meijeri rakennettiin Kivirannan kartanon maille vuonna 1876. Nykyisellä paikalla Punkalaitumenjoen ylittävän Särkimyssillan kupeessa toiminta alkoi maaliskuussa 1900, jolloin edellisen vuoden puolella valmistunut ajanmukainen meijerirakennus otettiin käyttöön. Osuusmeijerin perustaja oli Huittisten Maamiesseuran edeltäjä Huittisten Isäntäyhdistys.
Heinäkuun 1917 maatalouslakon aikana Huittisten Osuusmeijerillä sattui välikohtaus, jossa lakkoilevat maataloustyöntekijät ottivat yhteen meijerille linnoittautuneiden maataloustuottajien muodostaman vartiokaartin kanssa. Kyseessä oli Suomen ensimmäinen väkivaltainen poliittinen yhteenotto yli kymmeneen vuoteen, ja sitä on pidetty myös Suomen sisällissotaan johtaneiden tapahtumien lähtölaukauksena.
Nykyinen Hankkijan suunnitteleman mallin mukaisesti rakennettu meijerikiinteistö valmistui vuonna 1922. Se oli niin moderni, että meijeri pääsi jopa Vihtori Ylisen maalaamaan Valistuksen opetustauluun maitoteollisuuden esimerkkinä. Varsinaiset tuotantotilat sijaitsivat kaksikerroksisen rakennuksen ensimmäisessä kerroksessa ja toisessa oli toimisto- sekä asuinhuoneistoja. Rakennuksessa oli myös laajat kellari- ja ullakkotilat. Tuotantolaitoksen lisäksi alueella on myös 1900-luvun alkuvuosilta peräisin oleva puinen asuinrakennus. 
Meijerin oma myymälä sijaitsi nykyisen kaupunginkirjaston kohdalla maantien toisella puolella. Meijerin toiminta päättyi lopulta vuonna 1988, minkä jälkeen kiinteistö siirtyi Huittisten kaupungin omistukseen.
Nykyinen käyttö

Rakennuksessa on parin viime vuosikymmenen aikana ollut muun muassa erilaista kulttuuri- ja yritystoimintaa sekä kaupungin varastotiloja. Lisäksi rakennuksessa on useita asuntoja. Meijerin tiloissa toimii nykyään myös Huittisten kierrätyskeskus.
Vuonna 2010 käynnistyi Tekesin osittain rahoittama projekti, jonka myötä meijerirakennukselle syntyi korjaussuunnitelma. Lisäksi sen viereen kaavoitettiin asuinalue. Aikaisemmin rakennuksesta on suunniteltu muun muassa monitoimitaloa, jonne saneerattaisiin tilaa kulttuuri- ja yritystoiminnalle. Huittisten meijeristä kertova teos Ehheetä maitoo. Muisteluksia Huittisten meijeristä julkaistiin vuonna 2013.
Kirjallisuutta

Karru, Minna (toim.): Ehheetä maitoo. Muisteluksia Huittisten meijeristä, Huittisten meijerin muistot talteen -hanke, Huittinen, 2013. ISBN 978-952-93271-9-5.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Huittisten meijeri Wikimedia Commonsissa
Ehheetä maitoo - Muisteluksia Huittisten meijeristä blogi
Huittisten meijeri.
Martti Huhtamäki

| Martti Huhtamäki |
| --- | --- |
 Huhtamäki Helsingin kirjamessuilla 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Martti Heikki Juhani Huhtamäki
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1935 (ikä 89) Lapua, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1953–1959 1962–1963:  Tampereen Pyrintö Helsingin NMKY
Valmennusura
1957–1959 1959–1964:  Tampereen Pyrintö Helsingin NMKY
Martti Heikki Juhani Huhtamäki (s. 14. huhtikuuta 1935 Lapua) on suomalainen päätoimittaja, kirjailija ja urheiluvaikuttaja. Huhtamäki toimi Ilta-Sanomien päätoimittajana vuodet 1974–1984. Huhtamäki teki myös mittavan uran koripallossa, etenkin kansainvälisenä erotuomarina mutta myös pelaajana ja valmentajana. Hänet on nimitetty Suomen koripallon Hall of Fameen. Huhtamäki hoiti useita urheilujärjestöjen johtotehtäviä.
Työura

Huhtamäki toimi Ilta-Sanomien urheiluosaston esimiehenä 1962–1968 ja Wihuri Oy:n viestintäjohtajana 1968-1973, joista tehtävistä hän siirtyi muistettavimpaan tehtäväänsä Ilta-Sanomien vastaavaksi päätoimittajaksi vuosiksi 1974–1984. Huhtamäki toimi myös Sanoma Osakeyhtiön varatoimitusjohtajana 1985–1987 ja Kirjayhtymän toimitusjohtajana 1987–1990.lähde?
Urheilija ja urheiluvaikuttaja

Huhtamäki on toiminut koripallossa pelaajana, valmentajana ja kansainvälisenä erotuomarina. Koripallossa Huhtamäki pelasi SM-sarjaa Tampereen Pyrinnössä vuosina 1953–1959 ja tämän jälkeen Helsingin NMKY:ssä kaksi ottelua. Pyrinnössä hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1958. Huhtamäki myös valmensi Pyrintöä vuosina 1957–1959 ja Helsingissä vuosina 1959–1964. NMKY-aikanaan hän voitti kaksi SM-pronssia ja kaksi NMKY:n liiton Euroopan mestaruutta.
Huhtamäen kansainvälinen erotuomarinura 1959–1988 sisälsi useiden koripalloilun Euroopan mestaruuskisojen, Euroopan Cupin, sekä Aasian- ja Afrikan mestaruuskisojen loppuotteluita. Poikkeuksellista uralla oli Huhtamäen tuomitsemat 53 Yhdysvallat–Neuvostoliitto-ottelua vuosina 1968–1982 olympiaboikottiin saakka. Oman kertomansa mukaan Huhtamäki sai vuonna 1973 erotuomarisopimustarjouksen NBA:han, mikä oli ylipäänsä ensimmäinen suomalaiselle tarjottu NBA-sopimus. Hän kuitenkin kieltäytyi rahakkaasta sopimuksesta ja siirtyi lastensa vuoksi Ilta-Sanomien päätoimittajaksi.
Huhtamäki on toiminut myös aktiivisesti suomalaisissa ja kansainvälisissä urheiluliitoissa joista merkittävimpinä Suomen Koripalloliiton puheenjohtajana 1972–1982, Suomen Tennisliiton pj. 1988–1989, sekä Suomen Moottoriliiton pj. 1989–1997, joista hän toimi myös Kansainvälisen Moottoriliiton varapuheenjohtajana vuosina 1996–1998, Etelä-Suomen Liikunta ja Urheilu, ESLU:n puheenjohtaja 2001–2006 ja SVUL:n puheenjohtaja vuodesta 2005. Huhtamäki toimi Kuortaneen urheiluopiston valtuuskunnan jäsenenä 32 vuotta.lähde?
Elokuussa 2017 Huhtamäki nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen.
Poliittinen ura

Huhtamäki on ollut Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen valittuna Suomen Keskustasta kaudella 2001–2005 ja useissa valiokunnissa sekä vanhuusneuvostossa vuodesta 2013 lähtienlähde?.lähde?
Muuta

Huhtamäki sai vuonna 2006 valtion journalistipalkinnon. Hän juonsi televisiossa 1980-luvun lopulla MTV3:n ohjelmaa Kenen kaapissa seisot. Hän voitti myös väittelytaidon SM-mestaruuden Lappeenrannassa 1989.lähde?
Teokset

Huhtamäki, Martti – Pulkkinen, Jorma: Autola 50 vuotta.  Helsinki:  Wihuri-yhtymä, 1972.
Huhtamäki, Martti – Salmi, Pentti: Koululaisen koripallo-opas.  Helsinki:  Helsingin Sanomat, 1972.
Nämä lumet eivät sula: Sarajevo 1984.  Helsinki:  Sanoma, 1984.  ISBN 951-9135-40-5
Tämä sumu ei hälvene: Los Angeles 1984.  Helsinki:  Sanoma, 1984.  ISBN 951-9135-45-6
Huhtamäki, Martti; Kuikka, Jukka; Okker, Jaakko: Suomen seuraava presidentti.  Helsinki:  Kauppalehti Business Books, 1988.  ISBN 951-9434-51-8
Mara puhuu omiaan.  Helsinki:  WSOY, 2013.  ISBN 978-951-0-39691-9
Huhtamäki Ilta-Sanomien päätoimittajana 1970-luvulla.
Rock Hudson

| Rock Hudson |
| --- | --- |
 Rock Hudson elokuvassa Jättiläinen (1956).
Henkilötiedot
Koko nimi:  Roy Harold Scherer Jr.
Syntynyt: 17. marraskuuta 1925 Winnetka, Illinois, Yhdysvallat
Kuollut: 2. lokakuuta 1985 (59 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Jordan ”Bick” Benedict Jr. (Jättiläinen)   Mitch Wayne  (Tuuleen kirjoitettu)   Brad Allen (Kaikki alkoi puhelimesta)   Jerry Webster (Rakkaani, tule takaisin)   William Larrabee (Darling Lili)
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Rock Hudson (viralliselta nimeltään Roy Fitzgerald, syntyjään Roy Harold Scherer Jr., 17. marraskuuta 1925 Winnetka, Illinois – 2. lokakuuta 1985 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä, jolla oli saksalaisia, sveitsiläisiä ja irlantilaisia sukujuuria.
Ura

Rock Hudson sai Oscar-ehdokkuuden roolistaan elokuvassa Jättiläinen (1957). Hän tuli tunnetuksi myös useasta pääosastaan Douglas Sirkin 1950-luvun elokuvissa, kuten Kaikki minkä taivas sallii ja Tuuleen kirjoitettu. 1960-luvun taitteessa hän näytteli yhdessä Doris Dayn kanssa kolmessa romanttisessa komediassa, joita tuona aikana pidettiin lievästi uskallettuina. Myöhemmin Hudson esiintyi myös televisiosarjassa Dynastia (1984–1985). Hudsonilla on tähti Hollywood Walk of Famella 6104 Hollywood Boulevardilla.
Yksityiselämä

Hudson oli naimisissa Phyllis Gatesin kanssa vuodesta 1955 vuoteen 1958.
Hudson kuoli vuonna 1985 vain 59-vuotiaana. Hän oli ensimmäinen merkittävä yhdysvaltalainen julkisuuden henkilö, joka kertoi julkisesti sairastavansa AIDSia. Myös Hudsonin homoseksuaalisuus tuli tällöin suuren yleisön tietoisuuteen, mikä auttoi murtamaan homoseksuaaleja koskeneita stereotypioita.
Hudsonin kuolema antoi AIDSille kasvot, sai yhdysvaltalaiset suhtautumaan aiempaa myötätuntoisemmin HI-viruksen kantajiin ja auttoi keräämään rahaa AIDS-tutkimukseen
Valikoitu filmografia

Rikosten poluilla (I Was a Shoplifter, 1950)
Naineet – älkää vaivautuko (Peggy, 1950)
Winchester ’73 – kohtalon ase (Winchester ’73, 1950)
Erämaan haukka (The Desert Hawk, 1950)
Kaappaus alamaailmasta (Shakedown, 1950)
Tomahawk (Tomahawk, 1951)
Reaktiolentäjät (Air Cadet, 1951)
Kirkas voitto (Bright Victory, 1951)
Teräsmies (Iron Man, 1951)
Maa vuorten takana (Bend of the River, 1952)
Punainen enkeli (Scarlet Angel, 1952)
Ei rikkautta, vaan rakkautta (Has Anybody Seen My Gal?, 1952)
Kuolemaantuomitun muistio (The Lawless Breed, 1953)
Fort Kingin petturi (Seminole, 1953)
Vaarallinen tehtävä (Sea Devils, 1953)
Kultainen miekka (The Golden Blade, 1953)
Kadonnut jälki (Gun Fury, 1953)
Valkoisen kuoleman maa (Back to God’s Country, 1953)
Punainen kotka (Taza, Son of Cochise, 1954)
Lääkärin omatunto (Magnificent Obsession, 1954)
Bengalin urhot (Bengal Brigade, 1954)
Kaikki puolestasi (Captain Lightfoot, 1955)
Salainen toive (One Desire, 1955)
Kaikki minkä taivas sallii (All That Heaven Allows, 1956)
Jäähyväiset (Never Say Goodbye, 1956)
Jättiläinen (Giant, 1956)
Tuuleen kirjoitettu (Written on the Wind, 1956)
Taisteluhymni (Battle Hymn, 1957)
Musta kiihko (Something of Value, 1957)
Jäähyväiset aseille (A Farewell to Arms, 1958)
Paholaisen enkelit (The Tarnished Angels, 1958)
Jumalten hämärä (Twilight for the Gods, 1958)
Tämä maa on minun (This Earth Is Mine, 1959)
Kaikki alkoi puhelimesta (Pillow Talk, 1959)
Viimeinen auringonlasku (The Last Sunset, 1961)
Tule, syyskuu (Come September, 1961)
Rakkaani, tule takaisin (Lover Come Back, 1961)
Tehtävä viidakossa (The Spiral Road, 1962)
Kotkat kokoontuvat (A Gathering of Eagles, 1963)
Miehen lempiurheilu? (Man’s Favorite Sport?, 1964)
Älä lähetä kukkia (Send Me No Flowers, 1964)
Oudot petikaverit (Strange Bedfellows, 1965)
Viettilijä tilauksesta (A Very Special Favor, 1965)
Agenttien verkossa (Blindfold, 1965)
Tapaus Wilson 714 (Seconds, 1966)
Taistelu Tobrukista (Tobruk, 1967)
Jääasema Zebra (Ice Station Zebra, 1968)
Rakastuneet roistot (Ruba al prossimo tuo, 1969)
Voittamattomat (The Undefeated, 1969)
Darling Lili (Darling Lili, 1970)
Ampiaispesä (Hornets’ Nest, 1970)
Tipu, tipu, tuleppas! (Pretty Maids All in a Row, 1971)
Rio Granden rautakourat (Showdown, 1973)
Alkio (Embryo, 1976)
Avalanche – lumivyöry (Avalanche, 1978)
Tuijottava katse (The Mirror Crack’d, 1980)
Suurlähettiläs (The Ambassador, 1984)
Kirjallisuutta

Griffin, Mark: All That Heaven Allows : A Biography of Rock Hudson. New York : Harper, 2018. ISBN 9780062408853.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rock Hudson Wikimedia Commonsissa
Rock Hudson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Rock Hudson NNDB:ssä
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  3  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Alankomaat 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet  Yle 
Muut:  SNAC  IdRef 
Rock Hudson elokuvassa Tuuleen kirjoitettu
Huoltaja

Huoltaja tarkoittaa oikeustieteessä henkilöä, joka vastaa lapsen hoidosta, kasvatuksesta, valvonnasta ja muusta huolenpidosta. Yleiskielessä huoltaja on jostakin huolta pitävä henkilö, esimerkiksi lapsen, perheen, auton tai urheilujoukkueen huoltaja. Yksinhuoltaja on henkilö, joka ainoana huolehtii perheen asioista. Yhteishuoltajuudessa lapsella on kaksi huoltajaa, jotka yleensä ovat lapsen isä ja äiti.
Lain perusteella lapsen naimisissa olevat vanhemmat tulevat yhdessä lapsen huoltajiksi syntymän hetkellä. Äiti on yksin lapsen huoltaja silloin, kun vanhemmat eivät ole keskenään avioliitossa. Jos he myöhemmin solmivat avioliiton, heistä molemmista tulee välittömästi lapsen huoltajia. Jos vanhemmat eivät ole keskenään naimisissa, he voivat sopia lapsen huollosta tekemällä kunnan sosiaalilautakunnan vahvistaman huoltosopimuksen. Lapsen huolto voidaan sopimuksella uskoa yhteisesti molemmille vanhemmille tai vain yksin toiselle vanhemmalle. Huoltajat ovat ensisijaisessa vastuussa lapsen hoidosta ja hyvinvoinnista, ja mikäli lapsen hoito on puutteellista tai hänen hyvinvointinsa vaarantuu, voi lastensuojelu puuttua asiaan. Lapsen huoltajuus päättyy lapsen täyttäessä 18 vuotta tai aikaisemminkin, jos lapsi solmii avioliiton.
Lapsen vanhempi, huoltaja tai sosiaalilautakunta voi viedä lapsen huoltajuuden käräjäoikeuden ratkaistavaksi. Lapsen edun perusteella tuomioistuin voi antaa huoltajuuden yhteisesti molemmille vanhemmille, vain toiselle vanhemmalle tai yhdelle tai useammalle muulle henkilölle, joko vanhempien ohella tai heidän sijastaan. Muun henkilön pääsy lapsen huoltajaksi edellyttää erittäin painavia perusteita.
Kirjallisuutta

Mikkola, Matti – Khazova, Olga (toim.): Riita lapsen huollosta Suomessa ja Venäjällä.  (Forum Iuris)  Helsinki:  Helsingin yliopiston oikeustieteellinen tiedekunta, 2012.  ISSN 1456-842X  ISBN 978-952-10-7815-6
Huliganismi

FC Barcelonan stadionin edustalla oleva kyltti, joka kieltää tiettyjen esineiden tuomisen stadionin alueelle.
Huliganismi on julkisilla paikoilla usein ryhmässä tapahtuvan häiriköinnin, väkivallan ja muun uhkaavan käytöksen nimitys. Huliganismi on usein tavoitteetonta väkivaltaa väkivallan vuoksi. Toisin kuin terrorismilla, huliganismilla ei välttämättä pyritä poliittisiin tai taloudellisiin päämääriin.
Huliganismi on yleensä mielletty epämääräiseksi käsitteeksi, ja sitä on harvoin laissa määritelty erikseen rangaistavaksi.
Väkivaltarikollisuuden ohella huliganismiin kuuluu usein omaisuusrikoksia. Omaisuuteen kohdistuvaa huliganismia, jonka tarkoituksena on vahingonteko, kutsutaan vandalismiksi. Usein huligaanit ovat nuoria, syrjäytymisvaarassa olevia tai syrjäytyneitä miehiä: "Meillä ei mene hyvin, meidän mielestämme yhteiskunta ei toimi, siksi heimoudumme."
Etymologia

Sana huligaani tulee englannin kielen sanasta hooligan, joka tuli käyttöön Lontoossa 1890-luvulla. Sana on johdettu irlantilaisesta sukunimestä Houlihan. Sen nimiseen perheeseen kuuluneita henkilöitä tiettävästi sanottiin olleen paljon kadulla mellastaneiden nuorten keskuudessa. Toisen selityksen mukaan kyseessä olisi ollut vain yleisesti tuohon aikaan viihteessä käytetty stereotyyppinen irlantilainen nimi. Sanan hooligan varhaisin tunnettu kirjallinen esiintymä on eräs vuodelta 1898 oleva lehtiartikkeli. Suomen kieleen sana tuli jo 1900-luvun alussa.
Urheilussa

Jalkapallohuliganismi on näkyvä urheiluhuliganismin muoto. Huliganismia esiintyy myös esimerkiksi rugby- ja krikettiotteluissa kannattajien keskuudessa. Huliganismin estämiseen käytetään runsaasti voimavaroja varsinkin kansainvälisten arvoturnauksien ja -ottelujen yhteydessä.
Venäjällä

Venäjällä huliganismi on määritelty rikoslaissa, ja taustalla on vuosien 1905 ja 1906 poliittiset levottomuudet. Siksi huliganismi ymmärrettiin neuvostovallan aikana nimenomaan poliittiseksi rikokseksi. Ensi kerran se kirjattiin rikoslakiin vuonna 1922, ja sen määritelmä oli niin laaja, että juovuksissa tehdyistä pikkurikkeistä voitiin tuomita jopa vuodeksi vankeuteen. Neuvostoliiton aikaiset kaksi suurta huliganismiaaltoa vaikuttivat lain sisältöön. Ensimmäinen niistä sattui 1920-luvun puolivälissä, jolloin taustalla oli talous- ja sosiaalipoliittisia virheitä ja valtaeliitin sisäinen kamppailu. Huliganismia koskeva lakipykälä jaettiin kahtia, ja tavalliset kansalaiset saivat lievemmän rangaistuksen kuin rikoksenuusijat ja neuvostovallan vastustajat. Toinen vaihe oli Stalinin kauden päätyttyä Nikita Hruštševin kaudella, jolloin pyrittiin turvaamaan yhteiskuntarauha, kun vankiloista ja työleireiltä oli vapautettu runsaat miljoona ihmistä..
Kaksi Kauniaisten lukion abiturienttia tuomittiin vuonna 1984 törkeästä huliganismista vuoden työleirirangaistukseen heidän uituaan alasti hotelli Pribaltiskajan suihkulähteessä Leningradissa. Lukiolaiset armahdettiin huhtikuussa 1984, muutamaa päivää ennen presidentti Koiviston valtiovierailua Neuvostoliittoon.
Huliganismia on esiintynyt 2000-luvulla Venäjällä jalkapallo-otteluissa ja rasistisina levottomuuksina. Näihin nuorten miesten käyttäytymisiin ei kuitenkaan ole juuri puututtu. Valtiovallan herätti kuitenkin Pussy Riot -niminen performanssiryhmä, jonka käyttäytymisen valtiovalta koki uhkaavaksi, ja ryhmää on syytetty huliganismin vakavammasta muodosta.
Ympäristöjärjestö Greenpeacen 18. syyskuuta 2013 Petšoranmerellä suorittama mielenosoituksellinen kiipeäminen venäläisen Gazpromin öljynporauslautta Prirazlomnajan ulkolaidalle johti syytteeseen murmanskilaisessa oikeusistuimessa. Aktivistien epäiltiin syyllistyneen huliganismiin.
Aiheesta muualla

The football Industry: What is Football Hooliganism? (englanniksi)
Nuorisohuliganismi ja väkivalta Helsingissä 1900-luvun alussa
The Night of Nancy: Social Psychology and Football (Edellyttää rekisteröitymistä.)
Huhtinirkko

| Huhtinirkko |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Yökkösmäiset Noctuoidea
Heimo::  Nirkot Notodontidae
Alaheimo::  Aitonirkot Notodontinae
Suku::  Odontosia
Laji::  sieversii
Kaksiosainen nimi
 Odontosia sieversii  (Ménétries, 1856) 
Katso myös
   Huhtinirkko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Huhtinirkko (Odontosia sieversii) on kevään varhaisia yöperhosia. Laji tunnettiin aikaisemmin myös huhtinirhasiipenä.
Koko ja ulkonäkö

Siivet ovat läpikuultavat, ja niiden pohjaväri on vaaleanharmaa. Etusiiven etureunan puolella on ruskeaa varjostumaa. Siiven poikki kulkee kaksi selvästi erottuvaa vaaleaa poikkiviirua. Etusiiven takareunassa, lepäävällä perhosella selkäpuolella, on selvä, tummista suomuista muodostuva tupsu. Takasiivet ovat harmaat, ja niissä on vaalea poikkiviiru. Siipien reunan ripset ovat vaaleat, mutta siipisuonten kohdalla tummat. Keskiruumis on enimmäkseen tumma, takaruumis ruskea. Naaras on selvästi koirasta kookkaampi ja raskastekoisempi. Lisäksi naaralla on pidemmät ja kapeammat siivet kuin koiraalla. Siipiväli koiraalla on 39–44 mm ja naaraalla 40–49 mm.
Toukka on kaksivärinen. Se on selkäpuolelta vaaleanvihreä ja vatsapuolelta tumman sinivihreä.
Levinneisyys ja lentoaika

Levinneisyydeltään huhtinirkko on boreaalinen laji, jota tavataan Euroopassa vain sen keski- ja pohjoisosissa. Idässä levinneisyys ulottuu Japaniin saakka. Suomessa huhtinirkkoa tavataan yleisenä aivan pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Aikuiset perhoset lentävät huhti-toukokuussa, ja lentoajan huippu on vapun tienoille. Lentoajan alku riippuu lämpötiloista ja lämpiminä keväinä yksilöitä saattaa lentää jo maaliskuussa.
Elinympäristö ja elintavat

Esiintymisalueellaan huhtinirkko on yleinen ja runsaslukuinen, mutta paikoittainen laji. Sitä tavataan kosteilla, koivua kasvavilla paikoilla. Perhoset lentävät hämärän laskeutumisesta keskiyöhön ja ovat aktiivisia, vaikka lämpötila saattaa olla nollan vaiheilla. Koiraat lentävät kirkkaiden valojen luokse, mutta naaraita tavataan valolla äärimmäisen harvoin. Ilmeisesti naaraat pysyttelevät enimmäkseen korkealla latvustoissa. Tavatut perhosyksilöt ovat jokseenkin poikkeuksetta vasta kuoriutuneita ja hyväkuntoisia, mikä viittaa siihen että aikuiset perhoset elävät vain hyvin lyhyen aikaa.
Parittelu tapahtuu puunrungolla ja kestää yöstä seuraavan päivän iltapäivään. Naaras munii 100–400 munaa yksittäin tai ryhminä puiden latvuksiin. Toukkia tavataan luonnossa harvoin, sillä ne pysyttelevät korkealla latvustossa. Toukat ovat täysikasvuisia kesäkuun lopulla tai heinäkuun alussa, jolloin toukka muuttuu väriltään ruskeaksi, sen pinta tulee rasvaiseksi ja toukka laskeutuu maahan koteloitumaan. Kotelo sijaitsee maassa ja talvehtii.
Ravintokasvi

Toukka syö eri koivulajeja (Betula).
Aiheesta muualla

Suomen perhostutkijain seura: huhtinirkko (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen perhostutkijain seura: tummat nirkot - lajien erottavia tuntomerkkejä (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1798406  BioLib: 53070  BOLD: 286019  CoL: 48RFZ  EoL: 506950  EUNIS: 309052  Fauna Europaea: 446399  Fauna Europaea (new): 72056eb7-f976-4b02-9a74-46364901363a  GBIF: 1826033  iNaturalist: 853760  IRMNG: 10324260  LepIndex: 60384  MaBENA: OdontSieve  NCBI: 1848059  Observation.org: 184810  Open Tree of Life: 3212670  Laji.fi: MX.62113
Hukkavaellusyökkönen

| Hukkavaellusyökkönen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Yökkösmäiset Noctuoidea
Heimo::  Yökköset Noctuidae
Alaheimo::  Vaellusyökköset Heliothinae
Suku::  Helicoverpa
Laji::  armigera
Kaksiosainen nimi
 Helicoverpa armigera  (Hübner, 1808) 
Synonyymit
 Heliothis armigera 
Katso myös
   Hukkavaellusyökkönen Wikispeciesissä   Hukkavaellusyökkönen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hukkavaellusyökkönen (Helicoverpa armigera) on keskikokoinen yökköslaji ja kansainvälisesti huomattava maatalouden tuholainen. Suomessa sitä tavataan vain satunnaisesti, mutta laji kuuluu myös Suomessa tarkkailtavien tai paikallisesti haitallisten vieraslajien luetteloon.
Koko ja ulkonäkö

Etusiivet ovat vaalean kellanruskeat tai harvemmin lämpimän punaruskeat. Ulompi poikkiviiru ja aaltoviiru erottuvat ohuina harmaina viiruina. Niiden välinen osa siivestä on tummanharmaa ja muodostaa siiven kärkiosaan leveän poikkivyön. Munuaistäplä on pieni ja harmaanruskea, rengastäplä lähes pistemäinen. Takasiivet ovat lähes valkoiset, ja niissä on tumma keskipilkku ja leveä, tumma reunus. Siipiväli on 30–40 millimetriä.
Levinneisyys ja lentoaika

Euroopassa hukkavaellusyökköstä tavataan vakituisena Välimeren ympäristössä. Kaikkiaan lajin levinneisyys kattaa laajan alueen maapallon trooppisesta ja subtrooppisesta vyöhykkeestä. Suomessa laji on satunnainen vaeltaja, jolla ei ole vakituista kantaa. Havainnot painottuvat Uudenmaan ja Etelä-Karjalan rannikolle, mutta havaintoja on myös Turun saaristosta ja harvakseltaan sisämaasta aina Oulua myöten. Perhosia on tavattu pääasiassa elo-syyskuussa, ja huippu ajoittuu syyskuun loppupuolelle. Etelä-Euroopassa ja Lähi-idässä lajilla on kaksi, joskus kolme sukupolvea vuodessa. Perhoset ovat lennossa toukokuusta lokakuuhun.