stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nuoruus
Kirjallisuutta

Huttu, Tiina & Heikkinen, Kirsi: Pää kylmänä – näin tuet teinin aivojen itsenäistymistä.  Werner Söderström Osakeyhtiö, 2020.  ISBN 9789510445501
Siegel, Daniel J.: Brainstorm – nuoruuden aivomyrskyn voima ja merkitys.  Suomentanut Hartikainen, Teija. Viisas Elämä, 2023.  ISBN 9789522608444
Sinkkonen, Jari: Nuoruusikä – miten lapsesta tulee nuori aikuinen?  Werner Söderström Osakeyhtiö, 2023.  ISBN 978-951-0-50153-5
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sitaatteja aiheesta Nuoruus Wikisitaateissa
Nuoruudesta aikuisuuteen Nyyti ry:n artikkeli
Nuorten netti Mannerheimin lastensuojeluliiton sivu nuorille
Nuorten elämä Tietoa ja neuvontaa nuorille
Kommentti Nuorisotutkimuksen verkkokanava
Nuorisoa Kostamuksessa Karjalan tasavallassa vuonna 2010.
Yhdysvaltalaisia Z-sukupolveen kuuluvia poikia vuonna 2019.
Rullalautailu liitetään usein nuorisokulttuuriin. Kuva São Paulosta.
Humu Records

| Humu Records |
| --- | --- |

Perustettu:  2015
Tilanne:  aktiivinen
Kotimaa:  Suomi
Sijainti:  Kuopio
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Humu Records on suomalainen levy-yhtiö, joka aloitti toimintansa syksyllä 2015. Humun toimintaan kuuluu myös keikkoja ja tapahtumia järjestävä Humu-klubi, kulttuurijulkaisu Humu sanoma, Humu teatteri sekä lyhytkursseja järjestävä Humu-opisto.
Artistit

(proto)Torvinen
Aivokuolleet
Anis Kiitu
Black Peider
Black Peider vs. Jukka Nissinen
Bizzarro
Bizzarro & Jukka Nissinen
Chop Suey
Cheese Finger Brown
Detour 33
Faarao Pirttikangas
Hampaat suussa
HXA
Hullu pappila
Hunswot
Jarkka Rissanen
Jonas and I
joku iiris
Jukka Nissinen
Karuma
Kristiina
Kumpulainen & Vapaaherrat
Neiti Olga
Paha-Viitanen
Positive Wave
Samanna
Station Approach
Tamara Luonto
The Country Dark
Tinyhawk & Bizzarro
Utunen
Vehje
Ville Lehtovaara
Ville Miettinen
Yhteiskunnan pienet porsaat
Fyysiset julkaisut

Hunswot - Hunswot (LP)
Positive Wave - Metsälapsi (CD)
Yhteiskunnan pienet porssaat - Yhteiskunnan pieni EP (CD)
Samanna - Mittasuhteita (LP)
Jukka Nissinen - IV (LP)
HXA - Smoke Trails (LP)
Anis Kiitu - Kaihola (LP)
Aivokuolleet - Verta ja hikeä (Kasetti)
Tinyhawk & Bizzarro - Nekorok (LP)
Paha-Viitanen - Perilliset (LP)
Kristiina - Palavan rakkauden aika (LP)
Hullu Pappila - Aallonpohja (Kasetti)
Vehje - Puolkuppia (LP)
Tamara Luonto - Honeymoon (LP)
Ville Miettinen - Toivoton romantikka (LP)
Samanna - Sinisellä sametilla (LP)
Jarkka Rissanen Tonal Box feat. Kalle Fält - Bones (LP + CD)
(proto)Torvinen - Toinen isi (CD)
Jonas and I - Where From Here (LP)
Jukka Nissinen - III (LP)
Black Peider vs. Jukka Nissinen - John The Revelator (7" single)
Vehje - Terveisiä (EP 7")
Paha-Viitanen - Vihreät kasvot (Kasetti)
Bizzarro & Jukka Nissinen - Taipale Broadcast Volume 1 (LP)
joku iiris - joku iiris (LP+CD)
Chop Suey - Partyhouse Tapes (Kasetti)
Jukka Nissinen - II (LP)
Bizzarro - Luxardo (CD)
Ville Lehtovaara - Regroovable (CD)
(proto)Torvinen - Suomen teiniliitto 1939-1984 (Kasetti)
The Country Dark -Cookie Trail (CD)
Jarkka Rissanen & Sons Of The Desert - Hybrid Soul (CD)
Detour 33 - Tamed by Fear (CD)
Cheese Finger Brown - Low-Down People (CD)
Black Peider - SINGER-SONGFIGHTER (CD)
Jonas and I - These Days (CD)
The Country Dark - Hypnic Jerk (CD)
Utunen - Utunen (LP+CD)
Kumpulainen & Vapaaherrat  - Tekstitetyt Unet (CD)
Aiheesta muualla

Humu Recordsin kotisivu
EcuRed

| EcuRed |
| --- | --- |
Tiedosto:Ecured-logo.svg
Verkkosivusto:  https://www.ecured.cu/EcuRed:Enciclopedia_cubana
Kotipaikka:   Kuuba
Kaupallinen:  ei
Kielet:  espanja
Avattu:  joulukuu 2010
Nykyinen tila:  aktiivinen
EcuRed on Kuuban kommunistisen hallinon perustama espanjankielinen Wikipediaa jäljittelevän tietosanakirjaprojekti, joka julkaistiin joulukuuta 2010 sisältäen lähes 20 000 artikkelisivua. Sivusto ei ole myöskään kaupallinen.
EcuRed ei ilmoita olevansa puolueeton vaan se ilmoittaa lähtökohdakseen dekolonisaation. Sen muokkaajien on oltava rekisteröityneitä ja ylläpidon hyväksymiä.
Aiheesta muualla

EcuRed
Maria Pavlovna Romanova (Saksi-Weimarin herttuatar)

Suuriruhtinatar Maria Pavlovna Romanova. Vladimir Borivikovski, 1804.
Maria Pavlovna Romanova (ven. Мария Павловна); (16. helmikuuta [J: 5. helmikuuta] 1786 Talvipalatsi, Pietari, Venäjän keisarikunta – 23. kesäkuuta 1859 Belvederen palatsi, Thüringen) oli venäläinen suuriruhtinatar ja saksalainen Saksi-Weimar-Eisenachin suurherttuatar.
Suku ja koulutus

Hänen vanhempansa olivat Venäjän keisari Paavali I ja saksalaissyntyinen keisarinna Maria Fjodorovna. Hän sai nimensä äitinsä kaimana. Hän oli viides lapsi yhdeksästä sisaruksesta, joista ainoastaan sisar Olga Pavlovna Romanova kuoli vain kolmen vanhana.
Maria Pavlovna vietti lapsuutensa Pavlovskin palatsissa ja Hatsinan palatsissa. Lapsena häntä ei pidetty kauniina, koska hänen kasvonsa olivat arpeutuneet isorokon vuoksi. Hän oli lahjakas pianisti, minkä vuoksi hänen isoäitinsä Katariina II ihaili pojantytärtään, vaikka ajattelikin, että Marian olisi ollut parempi syntyä pojaksi, koska tyttö oli rohkea ja suorasukainen käytökseltään. Hänen musiikinopettajansa oli Giuseppe Sarti, italialainen säveltäjä ja hovikapellimestari. Vuodesta 1798 lähtien hänelle opetti musiikkia venäläis-puolalainen säveltäjä Ludwig-Wilhelm Tepper de Ferguson.
Avioliitto, suurherttuatar

Maria Pavlovnaa oli jo 14-vuotiaana kaavailtu Saksi-Weimar-Eisenachin kruununprinssi Karl Friedrichin (1783–1853) puolisoksi. Kesällä 1803 Karl Friedrich saapui Pietariin ja he tutustuivat toisiinsa vuoden aikana. Heidät vihittiin Talvipalatsin kirkossa ortodoksisin menoin heinäkuussa 1804.
Vastavihitty nuoripari vietti kuherruskuukauttaan Pavlovskin palatsissa ja viipyi Pietarissa yhdeksän kuukautta ennen lähtöään Weimariin. Maria Pavlovnaa tervehdittiin juhlallisin menoin Christoph Martin Wielandin kuvauksen mukaisesti: "Juhlavin osa tanssiaisten, ilotulitusten, kävelykonserttien, teatteriesitysten ja juhlavalaistusten loistosta oli laajalle levinnyt ja aito ilo uuden kruununprinsessamme saapumisesta". Suurherttuattarena vuodesta 1828 lähtien hän huolehti maan köyhistä.
Keisari Paavali I:n kaikki aikuisikään eläneet tyttäret, Aleksandra, Jelena, Maria, Jekaterina ja Anna, avioituivat kukin eurooppalaisen prinssin tai aatelisen kanssa. Monet heidän jälkeläisistään avioituivat kuitenkin uudelleen Romanov-suvun jäsenen kanssa.
Tieteiden ja taiteiden suojelija

Maria Pavlovna oli kiinnostunut sekä taiteista että tieteistä. Hän piti yllä elinikäistä kirjeenvaihtoa runoilija Vasili Žukovskin kanssa, ja Friedrich Schiller omisti hänelle yhden viimeisistä runoistaan. Schiller ylisti hänen "musiikin ja maalaamisen taitoja sekä aitoa rakkautta lukemiseen" ja Johann Wolfgang von Goethe ylisti häntä yhdeksi aikansa merkittävimmistä naisista.
Tunnetuin hän oli pitämistään kirjallisista illoista (saks. Literarische Abende), joihin kutsuttiin tutkijoita viereisestä Jenan yliopistosta sekä sen ulkopuolelta pitämään luentoja eri aiheista. Suurherttuatar itse osallistui yliopiston kymmenelle luentokurssille, joista osan piti luonnontieteiljä Alexander von Humboldt. Useat laitoksen kokoelmat hyötyivät hänen suojeluksessaan, muun muassa orientalisti Johann Gustav Stickelin (1805–1896) vuonna 1840 perustama itämainen suurherttuan rahakabinetti. Hänellä oli myös tärkeä rooli Falk-instituutin perustamisessa Weimarissa.
Maria Pavlovna kutsui Franz Lisztin hoviinsa ja nimitti hänet "Kapellmeister extraordinaireksi" vuonna 1842. Vuonna 1850 Richard Wagnerin ooppera Lohengrin sai ensi-iltansa Weimarissa, mutta etenevä kuurous esti suurherttuattarta nauttimasta siitä. Hän vieraili Venäjällä viimeinen kerran veljenpoikansa Aleksanteri II:n kruunajaisissa vuonna 1855.
Lapset

Suurherttua Karl Friedrichille ja Maria Pavlovnalle syntyi neljä lasta, joista vanhin tytär Marie avioitui Preussin prinssi Karlin kanssa. Toinen tytär Augusta avioitui Saksan keisari Vilhelm I:n kanssa. Kuopus Carl Alexander avioitui serkkunsa Hollannin prinsessa Sophian kanssa. Sophia oli Maria Pavlovnan sisaren, Annan, nuorin tytär.
Maria Pavlovnan tyttären Marien tytär, Preussin prinsessa Anna, avioitui tanskalaissyntyisen ruhtinaan, Hessenin maakreivin Frederik Vilhelmin kanssa. He olivat Suomen kuninkaaksi vuonna 1918 valitun Hessenin ja Brabantin maakreivin Friedrich Karlin vanhemmat.
Paul Alexander Karl Constantin Frederick August (1805–1806), kuoli alle vuoden ikäisenä
Maria Louisa Alexandrina (1808–1877), avioitui Preussin prinssi Karlin (1801–1883), Fredrik Vilhelm III:n ja prinsessa Luise von Mecklenburg-Strelitzin pojan kanssa ja heillä oli jälkeläisiä
Augusta Louisa Catarina (1811– 1890), avioitui Saksan keisari Vilhelm I:n kanssa ja heillä oli jälkeläisiä
Karl Alexander Augustus Johann, Saksi-Weimar-Eisenachin suurherttua (1818–1901), peri isänsä valtaistuimen, avioitui serkkunsa Alankomaiden prinsessa Sophien (1824-1897) kanssa, joka oli Vilhelm II:n ja kuningatar Anna Pavlovna Romanovan tytär; heillä oli jälkeläisiä
Perintö

Maria Pavlovnan kirjeet äidinpuoleiselle isoisälleen Fredrik II Eugenelle, Württembergin herttualle vuosina 1795–1797, säilytetään Stuttgartin valtionarkistossa. Hänen kirjeitään vuosilta 1800-1859 säilytetään "Maria Paulowna letters" -kokoelmassa Stanfordin yliopiston Hoover Institution Library and Archivesissa Yhdysvalloissa.
Suuriruhtinatar Maria Pavlovna lapsena, Dimitri Levitskin mukaan n. 1796
Maria Pavlovna, Johann Friedrich August Tischbein 1805
Maria Pavlovna, Jean Henri Benner 1816
Maria Pavlovna, Saksi-Weimar-Eisenachin suurherttuatar, 1837
Weimarin suurherttuatar Maria Pavlovnan kunniaksi vuonna 1854 lyöty mitali
Suurherttuatar Maria Pavlovna, Richard Lauchert 1854
2C-B

| 2C-B |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-(4-bromi-2,5-dimetoksifenyyli)etanamiini
CAS-numero:  66142-81-2
PubChem CID:  98527
SMILES:  C(CN)C1=C(OC)C=C(Br)C(OC)=C1
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C10H14NBrO2
Moolimassa:  260.13 g g/mol
2C-B eli 2,5-dimetoksi-4-bromifenetyyliamiini on psykedeeli, joka kuuluu 2C-kemikaalien ryhmään. Ihmisissä se toimii päihteenä sitoutumalla osittaisagonistina 5-HT2A-serotoniinireseptoriin. 2C-B luokiteltu laittomaksi huumeeksi monissa maissa. 2C-B tunnetaan muun muassa myös nimillä BDMPEA, MFT ja α-desmetyyli-DOB (katso DOB).
Kemialliset ominaisuudet

2C-B:n hydrokloridi (2C-B-HCl) on kiteinen jauhe, joka voi olla valkoista tai heikon vaaleanpunaista. 2C-B-HCl:n CAS-numero on 56281-37-9. Se on liukoinen veteen, etanoliin, DMSO:hon ja dimetyyliformamidiin.
Päihdekäyttö

Päihteenä 2C-B:tä käytetään yleensä suun kautta jauheen tai tablettien muodossa. Vaikutusten voimakkuuden kannalta 5–10 milligramman (mg) nieltyä annosta voidaan pitää heikkona, 10–25 mg annosta kohtalaisena ja 24–40 mg annosta vahvana. Erowid-sivuston mukaan 2C-B:n vaikutukset ovat vahvimmat 45–75 minuutin kuluttua annoksen nielemisestä ja vaikutukset kestävät 4–6 tuntia. Jotkin 2C-B:n käyttäjät käyttävät myös sitä nuuskaamalla.
2C-B:n vaikutukset ovat psykedeeleille tyypillisiä. Se aiheuttaa esimerkiksi tunto-, näkö- ja kuuloaistin kautta välittyviä hallusinaatioita ja tunnetilan muutoksia, kuten euforiaa, hermostuneisuutta, ahdistusta tai sekavuutta. Se nostaa syketiheyttä ja verenpainetta hieman vaikutustensa ajaksi. Se myös laajentaa pupilleja. Suuret 2C-B-annokset ovat hallusinogeenisiä, mutta pienet 2C-B-annokset voivat aiheuttaa jossain määrin MDMA:n kaltaisia vaikutuksia. 2C-B ei kuitenkaan ole yhtä selkeästi empatogeeninen aine kuin MDMA.
Ainakaan vuoteen 2018 mennessä yhtäkään 2C-B-yliannostuksen aiheuttamaa kuolemaa ei tiedetty tapahtuneen. Yksi tapaus tunnetaan, jossa kooltaan tuntematon 2C-B-annos aiheutti serotoniinioireyhtymän, epilepsiaa ja aivoturvotusta. Lisäksi tunnetaan ainakin kaksi tapausta, joista toisessa 2C-B:n käytön jälkeen ilmeni psykoosi ja toisessa aivojen verisuoniston vaskulopatia, mutta kummassakaan tapauksessa ei joko varmennettu 2C-B:n käyttöä potilailta otetuista näytteistä tai voitu sulkea pois sitä, että muut aineet olisivat aiheuttaneet nämä terveysongelmat.
Toimintamekanismi

Ihmisissä 2C-B on ensisijaisesti alhaisen IA-arvon 5-HT2A-serotoniinireseptorien osittaisagonisti. Tästä johtuvat sen psykedeeliset vaikutukset. Sen affiniteetti (Ki) tälle reseptorille on 6.9–8.6 nanomoolia per litra (nM) ja sen EC50 on 2.1–80 nM. Vertailun vuoksi LSD:n Ki on 3–5.3 nM ja EC50 44–260 nM samalle reseptorille. 2C-B sitoutuu myös ihmisten 5-HT1A-, 5-HT2B- ja 5-HT2C-serotoniinireseptoreihin agonistina, mutta heikommin. Sen affiniteetti näille on vastaavasti 240–311, 75–130 ja 43–47 nM. Lääkeryhmän 5-HT2A-reseptorin antagonistitehon järjestys afrikankynsisammakossa on 2C-I > 2C-B > 2C-D > 2C-H.
Ihmissä 2C-B on myös hyvin heikko norepinefriinitransportterien (NET), dopamiinitransportterien (DAT) ja serotoniinitransportterien (SERT) estäjä. 2-CB on lisäksi heikko dopamiinireseptorien, H1-histamiinireseptorin ja α1A- sekä α2A-adrenergisten reseptorien agonisti.
Metabolia

Ihmisissä 2C-B:n aminoryhmä hapettuu aldehydiksi monoamiinioksidaasien vaikutuksesta. Aldehydeistä osa hapettuu aldehydidehydrogenaasilla karboksyylihapoksi tuottaen 4-bromi-2,5-dimetoksifenyylietikkahappoa (2C-B-CBA). Osa aldehydeistä taas pelkistyy alkoholidehydrogenaasilla alkoholiksi tuottaen 2-bromi-2,5-dimetoksifenyylietyylialkoholin (2C-B-ALC). 2C-B-CBA:n ja 2C-B-ALC:n OH-ryhmä voi glukuronidoitua. Myös muita aineenvaihduntatuotteita voi muodostua ja osa niistä muodostuu P450-entsyymien kautta. Ihmisissä 2C-B-CBA on ollut pääasiallinen virtsaan poistuva aineenvaihduntatuote kun 2C-B:tä on käytetty suun kautta. Pieni osa 2C-B:stä poistuu virtsaan sellaisenaan ja muina aineenvaihduntatuotteina.
Historia

Alexander Shulgin syntetisoi 2C-B:n ensimmäisenä vuonna 1974, jolloin hän myös havaitsi sen psykedeeliset vaikutukset koehenkilöissä. 2C-B:tä havaittiin käytettävän laajemmin päihteenä ensi kerran vuonna 1985 USA:ssa. Sitä myytiin 1980- ja 1990-luvuilla muun muassa nimillä Nexus, Erox, Performax, Toonies, Bromo, Spectrum ja Venus laillisena korvikkeena USA:ssa tuolloin hiljattain kielletylle MDMA:lle. 2C-B puolestaan kiellettiin USA:ssa vuonna 1995.
Euroopassa 2C-B:n käyttö yleistyi 1990-luvulla. Esimerkiksi Alankomaissa sitä havaittiin käytettävän ensi kerran vuonna 1995, josta alkaen sitä ruvettiin myymään laillisesti ja avoimesti, kunnes se kiellettiin vuonna 1997. Vuonna 2001 2C-B lisättiin YK:n vuoden 1971 psykotrooppisten aineiden luetteloon laittomaksi psykotrooppiseksi aineeksi.
Vuoden 2015 arvion mukaan 2C-B:n käyttö oli ainakin tuolloin verrattain yleistä Euroopassa ja Australiassa suhteessa moniin muihin muuntohuumeisiin.
Laki

2C-B on Suomen lain mukaan huumausaine.
Aiheesta muualla

2C-B:n Erowid-portaali (englanniksi)
PiHKAL-kirja osoitteessa Erowid (englanniksi)
isomerdesign.com (englanniksi)
PubChem: 2-(4-bromo-2,5-dimethoxyphenyl)ethylamine (englanniksi)
DrugBank: 4-Bromo-2,5-dimethoxyphenethylamine (englanniksi)
2C-B:n ja muiden päihteiden synteesi (englanniksi)
2C-sarjan kemikaalit
2C-B -
2C-C -
2C-D -
2C-E -
2C-F -
2C-G -
2C-G-3 -
2C-G-4 -
2C-G-5 -	
2C-G-N -
2C-H -
2C-I -
2C-N -
2C-O -
2C-O-4 -
2C-P -
2C-SE -
2C-T -
2C-T-2 -	
2C-T-4 -		
2C-T-7 -
2C-T-8 -
2C-T-9 -
2C-T-13 -
2C-T-15 -
2C-T-17 -
2C-T-21 -
2C-TFM
Fenetyyliamiinit eli fenyylietyyliamiinit
| --- | --- |
Amfetamiinit: 3C-E | 4-FMP | 4-MTA | Alfametyylidopamiini  | Amfetamiini  | Bentsfetamiini  | Bromo-DragonFLY | Deksamfetamiini | Dimetoksiamfetamiini | DOB | DOC | DOI | DOM | Efedriini | Fenfluramiini | Katiini | Levoamfetamiini | Levometamfetamiini | Lisdeksamfetamiini | MBDB | MDA | MDE | MDMA | Metamfetamiini | PMA | Pseudoefedriini | Tranyylisypromiini
Katekoliamiinit: Adrenaliini |  Dopamiini | Metyylidopa | Noradrenaliini
Katinonit: 4-bromimetkatinoni | Bupropioni | Katinoni | Mefedroni | Metkatinoni | Dimetyylikatinoni
Muut: 2C-B |  2C-B-FLY | 2CBFly-NBOMe | 2C-C | 2C-D | 2C-E | 2C-F | 2C-I | 2C-N | 2C-SE | 2C-T | 2C-T-2 | 2C-T-4 | 2C-T-7 | 2C-T-8 | 2C-T-21 | 2C-TFM | 25C-NBOMe | 25I-NB34MD | 25I-NBF | 25I-NBMD | 25I-NBOMe | 25P-NBOMe | 25TFM-NBOMe | Allyylieskaliini | Eskaliini | Fenformiini | Fentermiini |  HOT-7 | Meskaliini |  Metyylifenidaatti | Synefriini | Trifluorimeskaliini | Tyramiini
2C-B-jauhetta.
2C-B-tabletti.
Väiski Vemmelsääri

| Väiski Vemmelsääri |
| --- | --- |

Luoja(t):  Ben Hardaway Robert McKimson Tex Avery Chuck Jones Bob Clampett Friz Freleng
Näyttelijä(t):  Mel Blanc (1940–1989) Jeff Bergman (1990–1993, 2011–) Greg Burson (1991–1996) Noel Blanc (1992) Billy West (1996–2006) Joe Alaskey (2000–2008)
Ensi- esiintyminen:  "A Wild Hare" (27. heinäkuuta 1940)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Väiski Vemmelsääri
Luonteenpiirteet:  älykäs, itsevarma, kostonhaluinen
Suhteet
Tutut:  Repe Sorsa, Elmeri, Sylvesteri, Kelju K. Kojootti
Infobox OKNimi-testi OK: 
Väiski Vemmelsääri (engl. Bugs Bunny) on piirroshahmo, joka esiintyy Warner Brosin tuottamissa Looney Tunes- ja Merrie Melodies -piirroselokuvissa sekä sarjakuvissa. Hahmon suunnittelu aloitettiin vuonna 1938, ja nykymuotoisena Väiski esiintyi ensi kertaa vuonna 1940 lyhytelokuvassa A Wild Hare.
Historia > Väiskin paluu 1988–

Warner Bros. tuotti 1980-luvun lopulla pitkän tauon jälkeen joukon uusia lyhytanimaatioita, joista Darrell Van Cittersin ohjaama Väiski-pätkä ”Box-Office Bunny” julkaistiin The NeverEnding Story II: The Next Chapter -elokuvan alkukuvana vuonna 1991.
Vuodesta 1988 alkaen Väiski on esiintynyt pitkissä elokuvissa Kuka viritti ansan, Roger Rabbit? (1988), Space Jam (1996), Looney Tunes: Taas kehissä (2003) ja Looney Tunes: Rabbits Run (2015).
Televisiossa Väiski on esiintynyt piirrossarjoissa The Looney Tunes Show (2011–2013), New Looney Tunes (2015–2020) ja Looney Tunes Cartoons (2020–). Nuori Väiski esiintyi piirrossarjassa Baby Looney Tunes (2001–2006). Väiski vieraili myös sarjoissa Tiny Toons, Taz-Mania, Animaaniset ja Histeria!.
Luonne ja puhetapa

Luonteeltaan Väiski on älykäs, ovela ja omahyväinen. Olemukseltaan Väiski on jotain eläimen ja ihmisen väliltä, eikä hän siis ole eläinhahmoiseksi piirretty ihminen, kuten esimerkiksi Putte Possu tai Mikki Hiiri ovat. Väiski elää metsässä jäniksen elämää, joutuu varomaan metsästäjiä, eikä juuri koskaan käytä vaatteita. Toisaalta hän puhuu kuin ihminen, kävelee kahdella jalalla ja osaa käyttää aseita.
Väiski ottaa yleensä yhteen Elmerin, Repe Sorsan, Sylvesterin ja joskus myös Kelju K. Kojootin kanssa. Vaikka Väiski selviää kahinoista lähes aina voittajana, vastapuoli yleensä aloittaa rähinän.
Väiskin toistuvasti käyttämiä sanontoja ovat:
"Eh... what's up, Doc?" ("Eh... miten menee, kaveri?", suomenkielisissä jälkiäänityksissä "Eh... Kuis hurisee?")
"Of course, you realize this means war!" ("Toki ymmärrät, että tämä merkitsee sotaa", lainattu Groucho Marxilta)
"I knew I should've taken that left turn in Albuquerque!" ("Tiesin, että minun olisi pitänyt kääntyä vasempaan Albuquerquessa.")
"I will do it, but I'll probably hate myself in the morning!" ("Teen sen, mutta luultavasti vihaan itseäni aamulla.")
"Ain't I a stinker?" ("Enkö olekin kurja tyyppi?")
Väiskin ääninäyttelijä Mel Blanc on kertonut hahmon puhetavan olevan yhtäläinen sekoitus Bronxin ja Brooklynin murretta.
Suomessa

1950-luvun Nakke-sarjakuvalehdessä Väiski seikkaili nimellä Pelle Pupu. Samaan aikaan Apu-viikkolehdessä hahmon nimi oli kuitenkin jo Väiski Vemmelsääri, joka sittemmin vakiintui Suomessa "Bugsin" nimeksi. Suomenkielinen nimi viittaa kansansatujen Jänis Vemmelsääri -hahmoon, joka on puolestaan sukua Veli Kanille (engl. Brer Rabbit). Tällainen veijarihahmo on ikivanhaa mytologista perua.
Nakke Nakuttajassa Pelle Pupu seikkaili alusta saakka mm. Chase Craigin piirtämänä. Sittemmin Väiskiä piirsi usein mm. David Alvarez. Väiski on aina välillä saanut Suomessa oman lehden. Väiski Vemmelsääri (kustantaja Helsinki Media Company Oy) ilmestyi kerran kuussa vuosina 1992–1995 (vuosina 1994 ja 1995 kaksi kertaa kuussa). Väiski & kumppanit (kustantaja Yhtyneet kuvalehdet) ilmestyi vuosina 1997–2000 kerran kuussa.
Väiskiä on ääninäytellyt 90-luvulta asti Antti Pääkkönen. Looney Tunes-lyhytelokuvien 1980-luvulla tehdyissä suomenkielisissä jälkiäänityksissä Jukka Puotila. Tiny Toons-sarjassa Pertti Nieminen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Väiski Vemmelsääri IMDb:ssä (englanniksi)
Kvaak: Väiski Vemmelsääri, Pelle Pupu – Bugs Bunny (Arkistoitu – Internet Archive)
Väiski Vemmelsääri -piirrettyjä Internet Archivessa (Public domain)
Pussillinen Väiski Vemmelsääri -vaahtokarkkeja
Lars von Trier

| Lars von Trier |
| --- | --- |
 Lars von Trier poistumassa Nymphomaniac -elokuvan lehdistötilaisuudesta Berliinin elokuvajuhlilla vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Lars Trier
Syntynyt: 30. huhtikuuta 1956 (ikä 68) Lyngby, Tanska
Ammatti:  elokuvantekijä
Puoliso:  Cæcilia Holbek  (vih. 1987; ero 1995) Bente Frøge  (vih. 1997; ero 2015)
Lapset:  4
Ohjaaja
Aktiivisena:  1967–
Tunnetuimmat ohjaukset:  Breaking the Waves Dancer in the Dark Dogville Antichrist Melancholia Nymphomaniac The House That Jack Built
Palkinnot
 Grand Prix  1996 Breaking the Waves 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Allmovie
Lars von Trier (s. Lars Trier; 30. huhtikuuta 1956 Lyngby) on tanskalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja sekä yksi Dogma 95 -julistuksen johtohahmoista.
Elämäkerta > Pelot

Lars von Trierillä on lukuisia fobioita, ja yksi niistä on lentopelko. Hän on itsekin todennut, että ”periaatteessa pelkään kaikkea paitsi elokuvien tekemistä”. Von Trierin fobiat ovatkin panneet lujille hänen kykynsä tehdä elokuvia. Vaikka hänen elokuviensa tapahtumat sijoittuvatkin pääasiassa ulkomaille, ne on enimmäkseen kuvattu joko Tanskassa tai Ruotsissa. Vaikka von Trier on tehnyt Yhdysvalloista kertovia elokuvia, hän ei ole koskaan käynyt siellä. Kun von Trierin elokuva kilpailee Cannesissa, hän matkustaa Tanskasta Ranskaan ja takaisin autolla.
Filmografia (ohjaajana)

Befrielsesbilleder (1982)
The Element of Crime (Forbrydelsens element, 1984)
Epidemia (Epidemic, 1987)
Europa (1991)
Valtakunta (Riget, televisiosarja, 1994)
Breaking the Waves (1996)
Valtakunta II (Riget II, televisiosarja, 1998)
Idiootit (Idioterne, 1998)
Dancer in the Dark (2000)
Dogville (2003)
Manderlay (2005)
Koko homman pomo (Direktøren for det hele, 2006)
Antichrist (2009)
Melancholia (2011)
Nymphomaniac (2013)
The House That Jack Built (2018)
Kirjallisuutta

Trier on Von Trier. Directors on Directors -sarja Faber, 2004 ISBN 9780571207077.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lars von Trier Wikimedia Commonsissa
Lars von Trier Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lars von Trier Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz  Museum of Modern Art  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet  Yle 
Muut:  SNAC  IdRef