stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Työturvallisuus

Hengityssuojain rakennustyöntekijällä.
Työturvallisuus on työpaikan oma-aloitteista turvallisuuden hallintaa. Työturvallisuus on osa yritysturvallisuutta. Yritysturvallisuuden muita osa-alueita ovat esimerkiksi ympäristöturvallisuus, tietoturvallisuus, henkilöturvallisuus, toimitilaturvallisuus ja rikosturvallisuudesta. Työturvallisuutta toteutetaan työsuojelun avulla ja toimintaa ohjaavat muun muassa työturvallisuuslaki ja työterveyshuoltolaki.
Kaikki työntekijät ovat toteuttamassa työsuojelua. Jokaisen on toimittava sääntöjen mukaisesti, jotta työturvallisuus toteutuisi. Työsuojelutoimintaa työpaikalla edistetään työsuojeluyhteistyön avulla. Laki työsuojelun valvonnasta ja työpaikan työsuojeluyhteistoiminnasta (20.1.2006/44) ohjaa eri tahojen osallistumista tähän toimintaan.
Turvallinen työskentely on suunnitelmallista ja perustuu ennakolta hyviksi todettuihin käytäntöihin. Keskeistä työturvallisuudessa on riskienhallinta. Jokaisen työntekijän ammattitaitoon kuuluu, että tuntee työnsä vaarat ja haitat ja osaa edistää työturvallisuutta.
Suomessa on kehitetty työturvallisuuden parantamiseksi työpaikoille ns. Työturvallisuuskortti-koulutus, joka saatiin laajasti käyttöön 2003. Työturvallisuuskortti on jo 618 700 henkilöllä (13.8.2010).
Työturvallisuuslaki edellyttää työpaikkoja perehdyttämään työntekijät työpaikan haitta- ja vaaratekijöihin sekä käyttämään turvallisia työtapoja. Erityisesti esimiehille on koulutettava myös heidän vastuunsa ja tehtävänsä, jotta he voivat käytännössä johtaa alaistensa työturvallisuutta. Suomessa työturvallisuuskoulutusta järjestävät Työterveyslaitos, Työturvallisuuskeskus, ammattijärjestöjen koulutuskeskukset, aikuisoppilaitokset sekä asiantuntijayritykset. Perehdytys ja koulutus voidaan toteuttaa myös tietokoneavusteisesti. Suomessa on kehitetty Euroopan laajin työturvallisuuden ja -terveyden opetusmultimedioiden valikoima.
Lainsäädäntö Suomessa

Lainsäädäntö on jaettu Suomessa noin 60 erilliseen säädökseen. Jokaisen yrityksen pidettävä yllä omaan toimintaansa liittyvää säädöstietokantaa. Keskeinen lainsäädäntö Suomessa käsittää:
Työturvallisuuslaki
Laki työsuojelun valvonnasta ja työpaikan työsuojeluyhteistoiminnasta
Työsopimuslaki
Työaikalaki
Vuosilomalaki
Laki nuorista työntekijöistä
Työterveyshuoltolaki
Aiheesta muualla

Riskien arviointi Työsuojelutietopankki
Nolla tapaturmaa -foorumi Työterveyslaitos
Työturvallisuus (Arkistoitu – Internet Archive) Työterveyslaitos
Henkilönsuojaimet (Arkistoitu – Internet Archive), Työterveyslaitos
Työsuojelu (Arkistoitu – Internet Archive) Työterveyslaitos
Työsuojelupiirit
Työturvallisuuskeskus
Työterveyslaitos
Linköpingin hiippakunta

| Linköpingin hiippakunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Uskontokunta:  Ruotsin kirkko
Piispanistuin:  Linköping
Tuomiokirkko:  Linköpingin tuomiokirkko
Piispa:  Martin Modéus
Perustettu:  varhainen 1100-luku
 
 Svenska kyrkan - Linköpings stift 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Linköpingin hiippakunta (ruots. Linköpings stift) on yksi Ruotsin kirkon 13 hiippakunnasta.
Linköpingin hiippakunta mainitaan ns. Firenzen dokumentissa vuodelta 1120, jossa luetellaan mm. Skandinavian hiippakunnat. Sen ensimmäinen  nimeltä tunnettu piispa oli Gisele (Gisolo) vuodesta 1139–1160-luvulle ja ensimmäinen reformaation jälkeinen luterilainen piispa Johannes Magni (1531-1543).
Linköpingin tuomiokirkko
Linköpingin ensimmäinen tuomiokirkko rakennettiin 1100-luvulla. Vuonna 1153 pidetyssä paikallisessa kirkolliskokouksessa, jonka johtajana oli Nicolaus Breakspeare ja myöhemmin paavi Hadrianus IV, pyrittiin tekemään Linköpingistä Ruotsin arkkipiispanistuin. Nykyisen tuomiokirkon rakennustyöt alkoivat 1232, ja se on yksi aikansa parhaiten säilyneitä rakennuksia.
Linköping on Skaran hiippakunnan jälkeen toiseksi vanhin Ruotsin keskiaikaisista hiippakunnista ja hiippakuntien keskinäisessä arvojärjestyksessä toisena Uppsalan jälkeen.
Hiippakunnan alueella sijaitsi Ruotsin vanhin luostari Vretan luostari, joka perustettiin noin vuonna 1100. Euroopan suojeluspyhimys Pyhä Birgitta (1303-1373) kasvoi ja vaikutti Itä-Göötanmaalla. Hänen perustamansa birgittalaisjärjestön tärkein luostari on Vadstenassa, ja nykyään siellä toimii Linköpingin hiippakunnan ylläpitämä pyhiinvaelluskeskus. Vadstenassa on myös hiippakunnan omistama kansankorkeakoulu. Hiippakunnan hiippakuntakartano ja konferenssikeskus on nimeltään Vårdnäs (Vårdnäs Stiftsgård)
Maantieteellisesti hiippakunta koostuu Itä-Götanmaan läänistä, koillisesta Jönköpingin läänistä ja Kalmarin läänin pohjoisosasta. Keskiajalla siihen kuului nykyisen alueen lisäksi Gotlanti. Hiippakunnassa on 101 seurakuntaa (2020). Linköpingin nykyinen piispa on Marika Markovits valittiin piispaksi 2022, kun silloinen piispa Martin Modéus valittiin Ruotsin kirkon arkkipiispaksi. Markovits vihittiin piispaksi tammikuussa 2023.
Vuoden 2017 lopussa hiippakunnan alueella asui 572 128 henkilöä, joista 362 641 eli 63,4 prosenttia oli Ruotsin kirkon jäseniä.
Rovastikunnat

Linköpingin hiippakunnan rovastikunnat ovat:
Tuomiokirkkokovastikunta
Vätterin alueen (Vätterbygdens) rovastikunta
Norrköpingin rovastikunta
Rannikkoseudun (Kustbygdens) rovastikunta
Smålannin alueen (Smålandsbygdens) rovastikunta
Itä-Götanmaan alueen (Östgötabygdens) rovastikunta
Piispat > Katoliset piispat

Herbert?
Rikard?
1139–1160s Gisle
1170–1171 Stenar
1187–1195/96 Kol
Johannes?
1216–1220 Karl Magnusson
1220–1236 Bengt Magnusson (piispa)
1236–1258 Lars
1258–1283 Henrik
1258–1286 Bo
1286–1291 Bengt Birgerinpoika
1292–1307 Lars
1307–1338 Karl Bååt
1342–1351 Petrus Torkilsson
1352–1372 Nils Markusson
1373–1374 Gottskalk Falkdal
1375–1391 Nils Hermansson
1391–1436 Knut Bosson
1436–1440 ?
1441–1458 Nils König
1459–1465 Kettil Kaarlenpoika Vaasa
1465–1500 Henrik Tidemansson
1501–1512 Hemming Gadh
1513–1527 Hans Brask
Piispat > Luterilaiset piispat

| --- | --- |
 1529–1540: Jöns Månsson  1543–1558: Nicolaus Canuti  1558–1569: Erik Falck  1569–1580: Martinus Olai Gestricus  1583–1587: Petrus Caroli  1589–1606: Petrus Benedicti  1606–1630: Jonas Kylander  1631–1635: Johannes Botvidi  1637–1644: Jonas Petri Gothus  1645–1655: Andreas Johannis Prytz  1655–1670: Samuel Enander  1671–1678: Johannes Terserus  1678–1681: Olov Svebilius  1681–1691: Magnus Pontin  1693–1711: Haqvin Spegel  1711–1716: Jakob Lang  1716–1729: Torsten Rudeen  1730: Johannes Steuchius  1731–1742: Erik Benzelius nuorempi :  1743–1761: Andreas Olavi Ryzelius  1761–1780: Petter Filenius  1780–1786: Uno von Troil  1786–1805: Jakob Axelsson Lindblom  1805–1808: Magnus Lehnberg  1809–1819: Karl von Rosenstein  1819–1833: Marcus Wallenberg  1833–1861: Johan Jacob Hedrén  1861–1884: Ebbe Gustaf Bring  1884–1893: Karl Alfred Cornelius  1893–1906: Karl Wilhelm Charlewille  1907–1910: Otto Ahnfelt  1910–1926: John Personne  1927–1935: Erik Aurelius  1936–1947: Tor Andrae  1947–1959: Torsten Ysander  1959–1980: Ragnar Askmark  1980–1995: Martin Lönnebo  1995–2011: Martin Lind  2011–2022 Martin Modéus  2023- Marika Markovits
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Linköpingin hiippakunta Wikimedia Commonsissa
Linköpings stift (ruotsiksi)
Vale Canada

| Vale Canada Ltd>  |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  tytäryhtiö
Perustettu:  1902 (International Nickel Company, myöhemmin: Inco)
Toimitusjohtaja:  Jennifer Anne Maki
Kotipaikka:   Toronto, Kanada
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  kaivosyhtiö
Henkilöstö:  11 707 (2016)
Emoyhtiö:  Vale
Kotisivu:  www.vale.com/canada
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vale Canada Ltd (vuosina 2007–2010 Vale Inco Ltd., mitä ennen Inco Ltd.) on brasilialaisen Vale-monialayrityksen kanadalainen tytäryhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Torontossa Ontariossa. Se on mukana nikkelin, rautamalmien ja pellettien, hiilen, kuparin, lannotteiden, mangaanin ja erilaisten rautaseosten kaivostoiminnassa ja tuotannossa. Ennen yhdistymistään Inco oli maailman toiseksi suurin nikkelin tuottaja sekä maailman kolmanneksi suurin kaivosyhtymä.
Historia

The International Nickel Company (Inco) perustettiin New Jerseyssä Yhdysvalloissa 1902, kun Canadian Copper, Oxford Copper Company ja Société Minière Caledonienne muiden pienempien yhtiöiden ohella fuusioituivat. Uuden yhtiön hallinta siirrettiin International Nickel Company of Canada, Ltd.:lle sen perustamisvuonna 1916. Yhtiö alkoi käyttää lyhyempää nimeä Inco vuonna 1919.
Inco aloitti toimintansa yhdessä Canadian Copperin kanssa, kun Ontarion Sudburysta löydettiin kuparimalmiesiintymiä. Aluksi kuparimalmi laivattiin Oxford Copper Companyn sulattamolle Constable Hookiin New Jerseyhin. Tuotannon yhteydessä havaittiin malmin sisältävän myös runsaasti nikkeliä. Vuonna 1902 perustettiin Oxford Copperin ja Canadian Copperin yhteistyöyritys International Nickel. Vuonna 1918 yhtiö rakensi uuden jalostamon Ontarion Port Colborneen. Yhtiö on joutunut Port Colbournessa oikeuteen vastaamaan asukkaiden nostamaan joukkokanteeseen maaperän saastuttamisen vuoksi. Suuria ympäristöongelmia on myös Sudburyn seudulla. Inco Limited oli myös Petsamon Nikkeli -yhtiön perustaja.
Vuonna 1929 yhtiö laajeni huomattavasti, kun se hankki omistukseensa brittiläisomisteisen Mond Nickel Companyn. Samalla yhtiön pääkonttori siirrettiin Torontoon.
Inco-yhtiöllä on ollut kaivostoimintaa pääosin Kanadassa ja Indonesiassa. Toimintaa on ollut myös Guatemalassa, jossa olevasta Sky Resources -yrityksestä Inco omistaa edelleen osan. Viimeiseksi avattu kaivos on Kanadassa, Voiceys Bayssä, innujen ja inuittien asuttamalla alueella. Uuden-Kaledonian alkuperäiskansa kanakit vastustavat yhtiön pyrkimystä rakentaa kaivos alueelleen.
Lokakuussa 2006 Incon osti brasilialainen kaivosyhtiö Vale (tuolloin CVRD) 19,4 miljardin Kanadan dollarin kauppahinnalla. Ostajakonsernilla on maailmanlaajuista toimintaa.
Aiheesta muualla

Vale (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Vale

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Vale voi viitata johonkin seuraavista:
vale eli valhe, vilpillinen epätosi väite
Vale, brasilialainen monikansallinen kaivosyhtiö
Vale Canada, brasilialaisen Vale-konsernin kanadalainen tytäryhtiö, kaivos- ja metalliyritys
KNM Vale, Norjan laivaston aluksia
Vale-luokka, Norjan laivaston tykkiveneluokka
HMS Vale (P155), Ruotsin laivaston partioalus, käytössä 1979–1995
Vale, Black Veil Bridesin albumi vuodelta 2018.
Paikkoja

Vale, pikkukaupunki Samtskhe-Džavakhetin maakunnassa, Georgiassa,
Bolintin-Vale, kaupunki Guirgiunin piirikunnassa Romaniassa,
Mona Vale, lähiö Sydneyssä, Australiassa,
Vale de Cambra, kunta Aveiron piirissä Portugalissa tai
Vale of Glamorgan, hallintoalue Etelä-Walesissa.
Henkilöitä

Bruno Vale (s. 1983), portugalilainen jalkapallomaalivahti
Eric Vale (s. 1974), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja käsikirjoittaja
Harvey Vale (s. 2003), englantilainen jalkapalloilija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vale”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Legio I Minervia

Legio I Minervia oli roomalainen legioona. Domitianus perusti sen vuonna 82 chatti-heimoa vastaan käymäänsä sotaa varten. Legioonan päätukikohta oli Bonn Germania Inferiorissa. Legioonan täydellinen nimi oli ilmeisesti Legio I Flavia Minervia Domitianuksen gens Flaviuksen ja hänen suosikkijumalattarensa Minervan mukaan. Legioonan tunnus oli Minervan patsas ja myös Oinas.
Pian perustamisensa jälkeen legioona oli mukana kukistamassa Lucius Antonius Saturninuksen kapinaa. Tästä hyvästä Domitianus antoi legioonalle lisänimen Pia Fidelis Domitiana (osapuilleen "Domitianuksen uskollinen ja luotettava"). Domitianuksen murhan jälkeen vuonna 96 Domitiana ja Flavia jätettiin pois legioonan nimestä.
Legioona taisteli Trajanuksen Daakian sodassa ja sen komentajana toimi muun muassa tuleva keisari Hadrianus. Sodan jälkeen legioona palasi Reinille. Myöhemmin legioona taisteli  Lucius Veruksen sodassa Parthiaa vastaan (161 - 166) ja Marcus Aureliuksen Markommannisodassa. Vuoden 193 sisällissodassa legioona tuki Septimius Severusta.
200-luvulla legioona tuki Gallian keisarikuntaa. Legioona oli vielä Bonnissa 300-luvulla. Frankin valtasivat ja tuhosivat Bonnin noin 353, jonka jälkeen legioona häviää historiasta.
Legio VI

Legio VI voi viitata seuraaviin Rooman legiooniin:
Legio VI Ferrata
Legio VI Victrix
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Legio VI”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Le Mans FC

Le Mans FC on ranskalainen jalkapalloseura, joka syntyi vuonna 1985 US Le Mansin ja SO Mainen fuusion seurauksena. Joukkueen koko nimi on Le Mans Football Club. Vuoteen 2010 joukkueen nimi oli Le Mans Union Club 72.  Le Mans pelaa kotiottelunsa stadionilla MMArenalla.
Saavutukset

Ligue 2
Hopeaa 2003, 2005
Merkittäviä entisiä pelaajia

Didier Drogba
Christian Gourcuff
Dan Eggen
Jacques Songo'o
Daniel Cousin
Ismaël Bangoura
Olivier Thomert
Grafite
Valmentajia vuosien varrelta

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  1945–1946 : Braustein  1946–1948 : ?  1948–1951 : Émile Rummelhardt  1951–1952 : Choulet  1952–1953 : ?  1953–1957 : Camille Libar  1957–1964 : André Grillon  1964–1976 : René Dereuddre  1976–1979 : Alain Laurier  1979–1981 : Michel Rodriguez  1981–1985 : Guttierez |   |  1985–1986 : Bernard Deferrez  1986–1/1989 : Christian Gourcuff  1/1989–1/1994 : Christian Létard  1/1994–4/1997 : Thierry Froger  6/1997–11/1997 : Slavo Muslin  11/1997–11/2000 : Marc Westerloppe  11/2000–12/2000 : Alain Pascalou  12/2000–2/2004 : Thierry Goudet  2/2004–12/2004 : Daniel Jeandupeux  12/2004–2007 : Frédéric Hantz  2007–2008 : Rudi Garcia |   |  2008–2/2009 : Yves Bertucci  2/2009–3/2009 : Daniel Jeandupeux  3/2009–6/2009 : Arnaud Cormier  6/2009–12/2009: Paulo Duarte  12/2009–12/2011 : Arnaud Cormier  12/2011–4/2013 : Denis Zanko  4/2013–10/2013 : Régis Beunardeau  2013–2014 : Stéphane Guédet  2014–2015 : Alexandre Clément |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Joukkueen viralliset sivut (ranskaksi)
Epäviralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Ranskan National2018–2019
Boulogne |
Bourg-Péronnas	|
Chambly |	
Cholet	|
Concarneau |	
Drancy	|
Dunkerque |	
Laval |
L'Entente |	
Le Mans |
Lyon-Duchère |
Marignane-Gignac |	
Pau	|
Quevilly-Rouen |	
Rodez |
Tours |	
Villefranche
Usugumo (1900)

| Usukumo / 薄雲 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John I. Thornycroft and Company, Chiswick
Kölinlasku:  1. syyskuuta 1898
Laskettu vesille:  16. tammikuuta 1900
Palveluskäyttöön:  1. helmikuuta 1900
Poistui palveluskäytöstä:  miehistönsä upottama 29. huhtikuuta 1925
Tekniset tiedot
Uppouma:  367 t (kuormattu)
Pituus:  67,7 m (kokonaispituus)
Leveys:  5,96 m
Syväys:  1,7 m
Koneteho:  5 800 ihp
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  50
Aseistus
Aseistus:  2 × QF 12 naulan 12 cwt -laivatykki 5 × QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × 18″ torpedoputkea
Usukumo (jap. 薄雲) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1899 valmistunut Murakumo-luokan torpedovenehävittäjä, jonka miehistö upotti 29. huhtikuuta 1925.
Valmistus

Alus tilattiin 6. toukokuuta 1898 John I. Thornycroft and Companyltä Chiswickistä Lontoosta, missä köli laskettiin 1. syyskuuta 1898 telakkanumerolla 338. Alus laskettiin vesille 16. tammikuuta 1900 ja valmistui 1. helmikuuta.
Palvelus

Venäjän–Japanin sodassa alus osallistui Keltaisenmeren ja Tsushiman meritaisteluihin.
Usugumo luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisessä maailmansodassa alus osallistui Qingdaon taisteluun sekä Saksan keisarikunnan eteläisen Tyynenmeren siirtokuntien miehitykseen. Alus muutettiin miinanraivaajaksi 1. huhtikuuta 1922 ja edelleen yhteysalukseksi 1. elokuuta 1923, kunnes sen miehistö upotti aluksensa 29. huhtikuuta 1925.
Lipattomat

| Lipattomat> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1992– 
Tyylilaji:  rock, bluesrock, country rock, southern rock
Kotipaikka:  Kaarina
Laulukieli:  suomi, englanti
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lipattomat (myös The Lipattomat) on vuonna 1992 perustettu kaarinalainen rockyhtye. Yhtye julkaisi ensimmäisen omakustanne-EP:n The Lipattomat vuonna 1993. Sitä seurasi albumi Ride With Us vuonna 1995, josta julkaistiin myös kaksi singleä. Yhtye tunnetaan ensisijaisesti liveyhtyeenä, ja sen slogan on "iloa ja liveä". Lipattomien ensimmäinen virallinen keikka järjestettiin vuonna 1992 Kaarinan Elofiestassa, jossa esiintyi myös Matti Nykänen.
Historia > The Lipattomat (1993, EP)

Yhteensä kuusi kappaletta sisältänyt äänite nauhoitettiin kahdessa päivässä. EP sisältää myös yhtyeen tunnetuimman kappaleen "Saunabiisi (Paha Ihminen)". Vuonna 2000 EP:stä julkaistiin toinen painos.
Historia > Ride With Us (1995)

Vuonna 1995 julkaistu 21 kappaletta sisältävä albumi, joka nauhoitettiin vain yhdessä päivässä. Albumilta julkaistiin kaksi singleä "Hey Cowboy" ja "Party Bar".
Diskografia > Albumit

The Lipattomat (1993, EP)
Ride With Us (1995)
Diskografia > Singlet

Hey Cowboy (1995)
Party Bar (1995)
Climbing Up The Highest Mountain (2023)
Legio V

Legio V voi viitata seuraaviin Rooman legiooniin:
Legio V Alaudae
Legio V Macedonica
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Fifth Legion”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Usugumo (1927)

| Usugumo / 薄雲 |
| --- | --- |
 Usugumo

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ishikawajima
Kölinlasku:  21. lokakuuta 1926
Laskettu vesille:  26. joulukuuta 1927
Palveluskäyttöön:  26. heinäkuuta 1928
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 7. heinäkuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 778 t
Pituus:  118,41 m (kokonaispituus) 115,3 m (vesiraja)
Leveys:  10,36 m
Syväys:  3,2 m
Koneteho:  50 000 shp
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  197
Aseistus
Aseistus:  6 x 127 mm/50 type 3 -tykkiä kaksiputkisena Malli A -asennuksena 2 x 13 mm type 93 -ilmatorjuntakonekivääriä 9 x 61 cm torpedoputkea 18 x miinaa
Usugumo (jap. 薄雲) oli Keisarillisen Japanin laivaston Fubuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1923 laivasto-ohjelmassa Ishikawajiman telakalta, missä köli laskettiin 21. lokakuuta 1926. Alus laskettiin vesille 26. joulukuuta 1927 ja otettiin palvelukseen 26. heinäkuuta 1928.
Palvelus

Alus upotettiin 7. heinäkuuta 1944.
Legio Martia

Legio Martia oli roomalainen legioona. Sen järjestysnumeroa ei tunneta, mutta se mainitaan useissa antiikin lähteissä. Legioona on nimetty sodanjumala Marsin mukaan.
Legioona koostui Julius Caesarin Gallian sodan veteraaneista. Legioona oli Africassa vuonna 46 eaa. Julius Caesarin murhan jälkeen legioona oli Makedoniassa. Se kannatti aluksi Marcus Antoniusta, mutta loikkasi Legio IV Macedonican kanssa Octavianuksen leiriin. Legioona näytteli merkittävää roolia Mutinan taistelussa, jossa se taisteli Antoniuksen joukkoja vastaan.
Lloyd Price

Lloyd Price
Lloyd Price (9. maaliskuuta 1933 Kenner, Louisiana – 3. toukokuuta 2021) oli yhdysvaltalainen rhythm and blues -muusikko. Hänen ensimmäinen levytyksensä "Lawdy Miss Clawdy" nousi hitiksi Specialty Records -levy-yhtiöllä vuonna 1952. Laulaja valittiin Rock and Roll Hall of Fameen 1998.
Pricen musiikillinen yhteistyökumppani Harold Logan kuoli henkirikoksen uhrina vuonna 1969. Price muutti ulkomaille ja palasi Yhdysvaltoihin vasta 1980-luvun alussa. Tämän jälkeen hän ei juuri esiintynyt ennen vuoden 1993 kiertuetta Euroopassa.
Aiheesta muualla

All Music Guide: Lloyd Price (englanniksi)
Tähtitertut

| Tähtitertut |
| --- | --- |
 Espanjantähtiterttu (Sesamoides purpurascens)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Resedakasvit Resedaceae
Suku::  Tähtitertut Sesamoides  Ortega
Katso myös
   Tähtitertut Wikispeciesissä   Tähtitertut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tähtitertut eli tähtiresedat (Sesamoides) on resedakasvien (Resedaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu kuusi tai seitsemän lajia.
Lajeja

Sesamoides clusii – ranskantähtiterttu
Sesamoides interrupta
Sesamoides minor
Sesamoides prostrata
Sesamoides purpurascens – espanjantähtiterttu
Sesamoides spathulifolia
Sesamoides suffruticosa
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sesamoides
Suomen Lajitietokeskus: Tähtitertut – Sesamoides
Linja 8 (Pariisin metro)

| Linja 8>   |
| --- | --- |


Perustiedot
Järjestelmä:  Pariisin metro
Reitti:  Pointe du Lac–Balard
Avattu:  13. heinäkuuta 1913
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  RATP
Käyttäjiä (ark.):  92 miljoonaa
Tekniset tiedot
Pituus:  23,4 km
Asemia:  38
Raideleveys:  1 435 mm
Paris Métro Ligne 8 (linja 8) on yksi Pariisin metron linja. Se liittää Balardin koillisessa Pointe du Laciin lounaassa muun muassa Concorde-aukion, Opera Garnierin ja Républiquen kautta. Linja on  23.4 km pitkä ja siinä on 38 asemaa. Keskimääräinen asemanväli on 632 m. Kalustona on 5-vaunuisia MF 77-runkoja. Noin 92 miljoonalla matkustajallaan linja 8 on Pariisin metron kahdeksanneksi käytetyin linja.
Historia

13. heinäkuuta 1913: Linja 8 avattiin välillä Beaugrenelle-Opéra. 9 asemaa.
30. syyskuuta 1913: Linjaa jatkettiin Baugrenellestä Porte d'Auteuiliin. 4 uutta asemaa.
30. kesäkuuta 1929: Linjaa jatkettiin Opérasta Richelieu-Drouotiin. 1 uusi asema.
5. toukokuuta 1931: Linjaa jatkettiin Richelieu-Drouotista Porte de Charentoniin. 16 uutta asemaa.
27. heinäkuuta 1937: Osuus La Motte Picquet-Porte d'Auteuil siirrettiin linjalle 10. Linjaa 8 jatkettiin La Motte Picquetista Balardiin (5 uutta asemaa).
5. lokakuuta 1942: Linjaa jatkettiin Porte de Charentonista Charenton-Écolesiin. 2 uutta asemaa.
19. syyskuuta 1970: Linjaa jatkettiin Charenton-Écolesista Maisons-Alfort-Stadeen. 2 uutta asemaa.
27. huhtikuuta 1972: Linjaa jatkettiin Maisons-Alfort-Stadesta Maisons-Alfort-Les Juilliottesiin. 1 uusi asema.
24. syyskuuta 1973: Linjaa jatkettiin Maisons-Alfort-Les Juilliottesista Créteil-L'Echatiin. 1 uusi asema.
9. syyskuuta 1974: Linjaa jatkettiin Créteil-L'Echatista Créteil-Préfectureen. 2 uutta asemaa.
8. lokakuuta 2011: Linjaa jatkettiin Créteil-Préfecturesta Pointe du Laciin. 1 uusi asema.
Linja 8 oli viimeinen linja, jonka rakentamisesta päätettiin vuonna 1898. Työt alkoivat Seinen vedenalaisella alituksella Concorden ja Invalidesin asemien välillä vuonna 1908. Linja voitiin avata Opéran ja Beaugrenellen välillä 13. heinäkuuta 1913. 
Vuonna 1937 linjojen reittejä uudistettiin suuresti; linjaa 8 muutokset koskivat 9 aseman mittaisen osuuden siirtämisenä linjalle 10 ja 5 aseman mittaisen uuden osuuden avaamisena. Muutosten päätyttä linja 8 käsitti 31 asemaa. Linjaa laajennettiin kahtena aaltona; ensimmäinen oli vuosina 1913-1942 ja toinen 1970-74.
Asemat

Linjassa 8 on 38 asemaa, joista kolmessatoista on vaihtomahdollisuus yhteensä 12 muuhun linjaan ja kolmeen RER-linjaan.
Balard
Lourmel
Boucicaut
Félix Faure
Commerce
La Motte Picquet-Grenelle
École Militaire
La Tour Maubourg
Invalides  ja RER C
Concorde
Madeleine
Opéra    (yhdyskäytävä RER-linjojen A ja E asemille)
Richelieu-Drouot
Grands Boulevards
Bonne Nouvelle
Strasbourg-Saint-Denis
République
Filles du Calvaire
St-Sébastien-Froissart
Chemin Vert
Bastille
Ledru-Rollin
Faidherbe-Chaligny
Reuilly-Diderot
Montgallet
Daumesnil
Michel Bizot
Porte Dorée
Porte de Charenton
Libérte
Charenton-Écoles
École Vétérinaire de Maisons-Alfort
Maisons-Alfort-Stade
Maisons-Alfort-Les Juilliottes
Créteil-L'Echat
Créteil-Universite
Créteil-Préfecture
Ponte du Lac