stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leikin loppu (kirja)

| Leikin loppu: lapsisotilaan muistelmat> A Long Way Gone: Memoirs of a Boy Soldier |
| --- | --- |
 Kirjan suomenkielinen kansi
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Ishmael Beah
Kansitaiteilija:  Jennifer Carrow, Michael Kamber (valokuva)
Kustantaja:  Sarah Crichton Books
Julkaistu:  2007
Sivumäärä:  240
ISBN:  978-0-374-10523-5
Suomennos
Suomentaja:  Pauliina Klemola
Kustantaja:  Like
Julkaistu:  2007
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  331
ISBN:  978-952-471-996-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Leikin loppu: lapsisotilaan muistelmat (engl. A Long Way Gone: Memoirs of a Boy Soldier) on sierraleonelaisen Ishmael Beah’n vuonna 2007 ilmestynyt kirja, jossa hän kertoo nuoruudestaan lapsisotilaana.
Time-lehti nimesi teoksen yhdeksi vuoden 2007 parhaimmista tietokirjoista. Beah oli ehdolla siitä parhaan esikoiskirjailijan Quill-palkintoon.
Leikin loppu herätti myös pienimuotoisen kohun, kun Beah’n kirjoittamia kuvauksia syytettiin epätarkkuuksista. Vuonna 2008 The Australian -lehden toimittajat väittivät löytäneen todisteita monista ristiriitaisuuksista. Heidän mukaansa Beah oli sotilaana vain joitakin kuukausia 14–15-vuotiaana. The Australianissa julkaistiin noin tusinan verran artikkeleita, joissa väitettiin Beah’n liioitelleen monissa asioissa.
Lavola

Lavola on:
Lavola, kylä Kivennavalla Neuvostoliitolle luovutetulla alueella
Lavola, kylä ja kaupunginosa Lappeenrannassa
Lavola, kylä Lemillä
Lavola, kylä Muolaassa Neuvostoliitolle luovutetulla alueella
Lavola, osittain luovutettu Säkkijärven kylä, jonka Suomen puoleinen osa kuuluu nykyisin Ylämaahan
Lavola, kylä Viipurin maalaiskunnassa Neuvostoliitolle luovutetulla alueella.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lavola”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lauren Beukes

Lauren Beukes Finnconin kunniavieraana 2018.
Lauren Beukes (s. 1976 Johannesburg) on eteläafrikkalainen televisiokäsikirjoittaja, kolumnisti ja kirjailija.
Beukes opiskeli luovaa kirjoittamista Kapkaupungin yliopistossa ja työskenteli 12 vuotta freelancetoimittajana. Hän kirjoitti muun muassa The Sunday Timesiin, The Hollywood Reporteriin, Marie Claireen ja The Big Issueen.
Beukesin teos Zoo City (2010) sai Arthur C. Clarke -palkinnon. Se oli ehdolla myös World Fantasy -palkinnon saajaksi. Romaani Säkenöivät tytöt oli Tähtivaeltaja-palkintoehdokkaana 2014.
Suomennetut teokset

Zoo City: eläinten valtakunta.  ((Zoo City, 2010.) Suomentanut Tytti Viinikainen)  Helsinki:  Aula & Co, 2016.  ISBN 978-952-7190-07-4.
Säkenöivät tytöt.  ((The Shining Girls, 2013.) Suomentanut Virpi Vainikainen)  Helsinki:  Schildts & Söderströms, 2013.  ISBN 978-951-52-3245-8.
Aiheesta muualla

Lauren Beukesin verkkosivut. (englanniksi)
Kristian Meurman

| Kristian Meurman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. marraskuuta 1979 (ikä 44) Espoo
Ammatti:  muusikko, yrittäjä
Muusikko
Laulukielet:  suomi, englanti, ruotsi, ranska
Aktiivisena:  2007-
Tyylilajit:  rock, pop, iskelmä
Soittimet:  laulu, kitara, piano
Yhtyeet:  The Incredible Schamoon Orchestra (2007-), Agathon's Legacy (2000-2012)
Levy-yhtiöt:  Sony BMG (2007-2009), Experience Productions Ky (2012-)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kristian Meurman (s. 6. marraskuuta 1979 Espoo) on suomalainen laulaja vuoden 2007 Idols-laulukilpailusta. Meurman pääsi jatkoon viidennestä semifinaalista 75 prosentin äänimäärällä ennen toiseksi jäänyttä Ruslanas Kirilkinasta. Meurman esitti ensimmäisessä finaalissa Vesa-Matti Loirin tunnetuksi tekemän, Eino Leinon runoon sävelletyn laulun ”Lapin kesä”. Hän putosi neljännessä finaalissa sijoittuen kilpailussa neljänneksi.
Meurmanilla on myös rock-yhtye Agathon's Legacy, joka on julkaissut vuonna 2004 omakustanne-CD-singlen nimeltä Everyman / Tears for You.
Meurman on opiskellut valtiotieteitä Helsingin yliopistossa ja kauppatieteitä Svenska Handelshögskolanissa. Meurmanin isä on kovakudos- ja infektiosairauksien professori Jukka H. Meurman. Meurman oli naimisissa Mikaela Meurmanin kanssa vuosina 2009-2014 ja heillä on 2011 syntynyt tytär.
Meurmanin esikoisalbumi Ensiaskeleet julkaistiin 6. kesäkuuta 2007, ja se nousi virallisen albumilistan toiselle sijalle. 21. kesäkuuta 2007 Ensiaskeleet-levy myi kultaa ylittäen 15 000 kappaleen rajan.
Meurman osallistui Euroviisujen 2008 Suomen karsintoihin kappaleella "Jos en sua saa" ja pääsi finaaliin. Meurmanin kokonaan kirjoittama kappale julkaistiin myös Läpi yön -albumilla, jolle hän on tehnyt yhteensä neljä kappaletta.
Kristian Meurman on kertonut avoimesti julkisuudessa kärsineensä kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä. Mielenterveyden keskusliitto on nimennyt hänet Hyvän mielen lähettilääksi 2011.
Meurman on sittemmin vetäytynyt pois julkisuudesta, pitänyt omaa kahvilaa ja toiminut Helsingin Svenska Klubbenin ravintolapäällikkönä.
Hän oli vuonna 2008 RKP:n kunnallisvaaliehdokkaana Espoossa. Kuntavaaleissa 2017 Meurman pyrki Espoon kaupunginvaltuustoon kokoomuksen riveistä. Hän sai 240 ääntä, jotka riittivät varasijaan.
Julkaisut > Albumit

Idols 2007 (kokoelmalevy 2007 Sony BMG)
Ensiaskeleet (2007 Sony BMG)
Läpi yön (2008,  Sony Music/RCA)
Galaksi (2009,  Sony Music/RCA)
Pienet ihmeet (2012,  Experience Productions Ky)
Julkaisut > Singlet

Jos en sua saa (2008, Sony Music/RCA)
Läpi yön (2008, Sony BMG)
Vanha sielu (2009, Sony Music)
Tur att jag har dig (2014, Experience Productions Ky)
Aiheesta muualla

Kristian Meurmanin internetsivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Agathon's Legacyn internetsivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kristian Meurman lauluntekijänä - Finna
Kristinusko Liberiassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Liberiassa. Kristinusko on Liberian suurin uskonto, johon kuuluu 85,6 prosenttia väestöstä
Historia

Liberia perustettiin 1800-luvun alussa vapautettuna alueena Yhdysvalloista palaaville orjille. Liberian poliittinen tilanne on jatkunut herkkänä alueella asuvien ryhmien välillä. Vuosina 1989–2003 alueella oli tuhoisia sisällissota. 2000-luvulla elpyminen sodasta on ollut hidasta ja turvallisuustilanne on jatkunut vaikeana. Kristillisillä kirkoilla on ollut suuri rooli rauhan ja elpymisen edistämisessä.
Liberian tärkeimpiä protestanttisia kirkkoja ovat metodistit, luterilaiset ja baptistit. Liberiassa toimii myös joitain suuria helluntailaisia ja alkuperäiskansojen kirkkoja.
Kirkkojenväliset järjestöt

Liberiassa toimii evankelisten liitto joka on yhteydessä evankeliseen allianssiin.
Lammasoaivi

Lammasoaivi on yksi Kilpisjärven monista tuntureista. Se sijaitsee 36 kilometriä Kilpisjärven kylästä etelään päin. Sinne perusti Tunturituuli Oy lokakuussa 1996 maailman ensimmäisen arktisen tuulivoimapuiston, ja siellä sijaitsee kolme tanskalaisvalmisteista tuulivoimalaitosta.
Tuulivoimapuisto

Tunturin laelle rakennettiin Kemijokiyhtiön toimesta vuonna 1996 kaksi tuulivoimalaitosta ja pari vuotta myöhemmin vielä kolmas tuulivoimala. Nämä muodostavat Lammasoaivin tuulivoimapuiston, jonka omistaa nykyään Lammasoaivin Voima Oy.
Aiheesta muualla

Tunturituuli (Arkistoitu – Internet Archive)
internettisivu
Kupusilli

| Kupusilli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Sillikalat Clupeiformes
Alalahko::  Clupeoidei
Heimo::  Kupusillit Dorosomatidae
Suku::  Dorosoma
Laji::  cepedianum
Kaksiosainen nimi
 Dorosoma cepedianum  (Lesueur, 1818) 
 Kupusillin levinneisyyskartta
Katso myös
   Kupusilli Wikispeciesissä   Kupusilli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kupusilli (Dorosoma cepedianum ) on pohjoisamerikkalainen kupusillien heimon (Dorosomatidae) kalalaji, joka elää niin makeissa kuin murtovesissä.
Koko ja ulkonäkö

Kupusillin pituus on yleensä 20-35 senttimetrin luokkaa ja se tyypillisesti kasvaa kilon painoiseksi. Nuorilla yksilöillä on kidusten takana ruumiin yläosassa tumma täplä, mikä kuitenkin haalistuu kalan kasvaessa. Aikuisena kupusilli on pitkänomainen ja sivusuunnassa litteä. Selkä on tavallisesti väritykseltään hopeisen sininen. Kyljet ovat hopeiset ja vatsa hämäränvalkoinen. Kupusillin pyrstö on selvästi haarautunut. Kalan pää on pyöreä ja edestä tylppä. Kupusillillä ei ole hampaita eikä kyljissään kylkiviivaa.
Levinneisyys ja elinympäristö

Kupusilli on pääasiassa makean veden kala, jonka levinneisyys kattaa Yhdysvaltain itäosat ja ulottuu Kanadaan Suurten järvien ympärillä. Se elää myös etelämmissä vesissä Floridaa ja Meksikoa myöten. Sitä tavataan joissa,  tekojärvissä ja järvissä. Se elää kuitenkin myös meressä Chesapeakenlahdella, mistä se nousee  keväällä makeaan veteen lisääntymään. Aikuiset kupusillit suosivat syviä vesiä, missä kasvillisuus ei ole tiheää, kun taas nuoret kalat elävät normaalisti matalammassa vedessä. Kupusillin asuttamat järvet ovat enimmäkseen pehmeäpohjaisia ja muta- tai sedimenttivaltaisia. Ihanteellinen elinlämpötila kupusillille on 10–21 celsiusastetta.
Ravinto ja elintavat

Kupusilli on kaikkiruokainen ja syö pääasiassa kasviplanktonia ja eläinplanktonia. Sekä naaraat että koiraat tulevat sukukypsäksi hieman alle 2-vuotiaana. Ne lisääntyvät matalassa vedessä. Keskimäärin kupusilli elää villinä 10 vuotta.
Kalastus ja käyttö

Kupusilliä pidetään roskakalana, jolla ei juuri ole taloudellista tai virkistyskäyttöä.
Kupusillin pää.
Leena Kaartinen

Leena Kaartinen (s. 4. helmikuuta 1942 Imatra) on suomalainen lastenlääkäri ja kirjailija, joka vuodesta 1971 on työskennellyt enimmäkseen kehitysmaissa, Afganistanissa ja Etiopiassa, naisiin ja lapsiin kohdistuvan perusterveydenhuollon parissa. Hän on myös yksi suomalaisista Afganistanin asiantuntijoista. Time-lehti valitsi hänet vuoden 2005 eurooppalaisten sankarien joukkoon kuvaten häntä eläväksi määritelmäksi sisulle.
Teokset

Lääkärinä Afganistanissa, 1978
Sairaala sissisodassa, 1979
Olet vapaa, Johannes, 1984
Matkaan taas, 1985
Makai-tyttö Afganistanista, 1989
Lastenlääkärin sotapäiväkirja, 1996
Talebaanien takana. Naisten- ja lastenlääkärinä Afganistanin Hasaramaassa, 2002
Näkemiin Hasaramaa! Vuoristolääkärin viimeinen vuosi Afganistanissa, 2007
Pakolainen, 2010
Leena tahtoo maailmalle. Miten minusta tuli lumikenttien lääkäri, 2022
Aiheesta muualla

Time, 10.10.2005 , Exceptional Healing: Pediatrician Leena Kaartinen has made a career of helping people in dangerous locales
Apu, 13.10.2005, Leena kaartisen rikas elämä (Arkistoitu – Internet Archive)
Kepa r.y, 4.5.2005, VOX: Leena Kaartinen (Arkistoitu – Internet Archive)
OMsuomi, 2.2.2005, Keski-Aasia muutoksen keskellä, Leena Kaartinen (Arkistoitu – Internet Archive) (haastattelu, mp3)
Lahden kaupunginkirjasto, Leena Kaartisen profiili (Arkistoitu – Internet Archive)
Laamannikunta Suomessa

Laamannikunta (ruots. lagsaga) on Ruotsissa keskiajalla oikeudenkäyttöä varten luotu alue, laamannin toimipiiri. Suomesta muodostui Ruotsista erillinen ”Itämaan” laamannikunta. Laamanni mainitaan Suomessa ensi kerran vuonna 1362, jolloin Suomi muodosti yhden laamannikunnan.
Kuningas Eerik XIII Pommerilainen jakoi 29. lokakuuta 1435 ”Itämaat” eli Suomen kahteen laamannikuntaan, Etelä- ja Pohjois-Suomen laamannikuntaan ja antoi samana päivänä Turun maanoikeuden perustamiskirjeen. Pohjois-Suomi eli Pohja-Suomi (Norra Finland) tarkoitti siinä Aurajoen pohjoispuolta, Ahvenanmaa ja Pohjanmaa mukaan lukien. Etelä-Suomen laamannikunta sisälsi Suomen muut alueet (Varsinais-Suomi, Uusimaa, Häme ja Karjala). Molemmat laamannit istuivat Turussa.
Vuonna 1511 perustettiin Satakunnan-Pohjanmaan laamannikunta, joka pian yhdistettiin takaisin Pohjois-Suomen laamannikuntaan. Vuonna 1775 Pohjanmaa sai oman laamannikunnan Vaasan hovioikeuden perustamisen yhteydessä. Karjala kuului vuoden 1435 laamannikuntajaossa Etelä-Suomen laamannikuntaan. Karjalan laamannioikeuden synnystä ei ole selvää kuvaa, mutta todennäköisesti laamannin asetti Viipurin linnanpäällikkö. Laamannin valta ei ollut rinnastettavissa kahteen muuhun laamanniin, sillä hänellä ei ollut tuomiovaltaa Turun maanoikeudessa. Ensimmäinen tiedossa oleva Karjalan laamannin tuomio on vuodelta 1447.
Laamannin virat lakkautettiin 1868, jolloin laamanneja oli kuusi, kunkin hovioikeuden alaisuudessa kaksi.
Suomen laamannit

Ennen Suomen laamannikunnan jakoa Suomen laamanneina toimivat:
Nils Tuurenpoika, 1362
Arvi Kustaanpoika, 1366–1379
Bo Joninpoika Grip, 1380–1386
Jeppe Djäkn, 1386–1395
Klaus Pietarinpoika Fleming, 1402–1427
Peder Fleming, 1433–1434
Suomen laamannikunnat

Laamannikuntia oli lakkauttamishetkellä kuusi kappaletta:
Oulun laamannikunta
Turun ja Porin laamannikunta
Uudenmaan ja Hämeen laamannikunta
Karjalan laamannikunta
Vaasan laamannikunta
Viipurin laamannikunta
Suomen laamannikunnat > Entiset laamannikunnat

Pohja-Suomen laamannikunta, 1435–1775
Etelä-Suomen laamannikunta, 1435–1775
Satakunnan ja Pohjanmaan laamannikunta, 1511–1568
Kymin laamannikunta, 1776–1843
Vaasan ja Oulun laamannikunta, 1776–1835
Kirjallisuutta

Håkon Holmberg, Suomen laamannikunnat ja laamannit.  Sarjassa Turun Historiallinen Arkisto 16 (1963), s. 88-149.
Lautemin alue

Lautemin sijainti Itä-Timorin kartalla.
Lautemin alue on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Lospalos. Alueen pinta-ala on 1 813 neliökilometriä ja vuonna 2015 sen väkiluku oli 64 135. Lautem on pinta-alaltaan Itä-Timorin alueista toiseksi suurin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lautemin alue Wikimedia Commonsissa
Itä-Timorin alueet
Aileu
Ainaro
Baucau
Bobonaro
Cova Lima
Dili
Ermera
Lautem
Liquiçá
Manatuto
Manufahi
Oecusse
Viqueque
Laurent Meunier

| Laurent Meunier |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. tammikuuta 1979 (ikä 45) Saint-Martin-d'Hères, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Pituus:  183 cm
Paino:  83 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1997–2019
Seurat:  Grenoble (Ligue Magnus), Lions de Lyon (Ligue Magnus), Florida Everblades (ECHL), Servette Genève (NLA), Fribourg-Gottéron (NLA), Timrå IK (Elitserien), La Chaux-de-Fonds (NLB)   Straubing Tigers (DEL)
Laurent Meunier (s. 16. tammikuuta 1979 Saint-Martin-d'Hères, Ranska) on ranskalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän pelasi uransa aikana Ranskan, Sveitsin, Ruotsin ja Saksan pääsarjoissa. Pisimpään hän edusti Saksan DEL-liigan Straubing Tigersiä, jossa pelasi viiden kauden ajan. Meunier pelasi myös useita kertoja Ranskan maajoukkuetta, jonka mukana oli 12 MM-turnauksessa ja yksissä olympialaisissa.
Ura

Meunier aloitti uransa Brûleurs de Loups de Grenoble -seurassa Ranskan Ligue Magnusissa. Hän ei saanut kuitenkaan paikkaa joukkueessa ja siirtyi kolmeksi seuraavaksi kaudeksi hakemaan vastuuta Lions de Lyon -seurasta. Siellä hänet valittiin liigan vuoden nuoreksi pelaajaksi.
Meunier siirtyi tämän jälkeen junioriliiga NCAA:han UMass-Lowell-seuraan, jossa hän pelasi kaksi kautta. Tämän jälkeen Meunier siirtyi vuodeksi Florida Everbladesiin.
Meunier palasi tämän jälkeen Grenobleen, jossa hän kuului sarjan parhaisiin pelaajiin. Hänet valittiin kahdesti sarjan parhaaksi hyökkääjäksi ja tähdistökentälliseen.
Meunier teki seuraavana vuonna sopimuksen sveitsiläisseura Servette Genèven kanssa. Hän pelasi hyvän kauden tehden tehot 10+14=24. Seuraava kausi meni osittain pilalle loukkaantumisten vuoksi. Tästä huolimatta hän teki 20 pelissä 18 pistettä.
Kaudeksi 2008–2009 Meunier siirtyi Fribourg-Gottéroniin. Tämän jälkeen hän teki vuoden sopimuksen Elitserien-seura Timrå IK:n kanssa. Elokuussa 2010 Meunier siirtyi jälleen Servette Genèveen, josta hän jatkoi syyskuussa vain kaksi ottelua pelattuaan Sveitsin B-liigan La Chaux-de-Fondsiin. Hän pelasi B-liigassa seitsemän ottelua, kunnes siirtyi marraskuussa DEL:n Straubing Tigersiin. Meunier pelasi Straubing Tigersissa loppukauden 2010–2011 aikana 31 ottelua tehden 24 pistettä. Kaudella 2011–2012 hän teki 52 ottelussa 41 pistettä. Tämän jälkeen Meunier pelasi Straubingissa vielä kolme kautta, ja hän edusti joukkuetta kaikkiaan viidellä kaudella. 216 ottelussa hän teki 152 pistettä.
Meunier siirtyi Saksasta takaisin Sveitsin kakkosarja HC La Chaux-de-Fondsiin, missä hän teki kahden kauden aikana 76 pistettä. Uransa kaksi viimeistä kautta Meunier erusti Sveitsin pääsarjan Fribourg-Gottéronia.
Meunier kuului Ranskan jääkiekkomaajoukkueen vakionimiin. Hän edusti Ranskaa vuosien 1999, 2000, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 ja 2017 MM-turnauksissa sekä olympialaisissa 2002. Hän pelasi 1. divisioonan MM-kilpailuissa kuusi kertaa (2001, 2002, 2003, 2005, 2006 ja 2007).
Lautaslounas

Lautaslounas, jossa pääruokana kālua-possua (kipossa)
Lautaslouas (engl. plate lunch, havaijiksi pā mea ‘ai) on pääsääntöisesti Havaijilla syötävä ateria, joka nimensä mukaisesti on yleensä lounas. Ruokalaji koostuu yleensä riisistä, vihanneksista ja jostakin lihasta. Vihannekset korvataan toisinaan myös makaronisalaatilla. Nimitys ”lautaslounas” siihen, että kaikki ainekset ladotaan samalle lautaselle. Jos pääruokia on kaksi (esimerkiksi liha ja kala), käytetään lautaslounaasta usein nimitystä ”sekalautanen” (engl. mixed plate).
Lautaslounas sai alkunsa 1800-luvulla, kun amerikkalaisten omistamille plantaaseille tulleet vierastyöläiset halusivat jotain muuta syötävää kuin amerikkalaisten tarjoamia voileipiä. Aluksi lautaslounas koostui yksinomaan edellispäivän tähteistä, ja se muistuttaa jonkin verran japanilaista bentōta.
Suurin osa Havaijilta lähtöisin olevista pikaruokaketjuista (kuten L&L, Zippy’s ja Highway Inn) myy lautaslounaita mukaan otettavana ruokana.
Galleria

Katkarapuversio lautaslounaasta
L&L:n lautaslounas BBQ-tyylisellä naudanlihalla
Lautaslounas nuudeleilla
Lattapyrstökäärme

| Lattapyrstökäärme |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Käärmeet Serpentes
Heimo::  Myrkkytarhakäärmeet Elapidae
Alaheimo::  Lattapyrstökäärmeet Laticaudinae
Suku::  Lattapyrstökäärmeet Laticauda
Laji::  colubrina
Kaksiosainen nimi
 Laticauda colubrina  (Schneider, 1799) 
 Lattapyrstökäärmeen levinneisyys
Katso myös
   Lattapyrstökäärme Wikispeciesissä   Lattapyrstökäärme Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Lattapyrstökäärme (Laticauda colubrina) on myrkkytarhakäärmeiden (Elapidae) heimoon ja lattapyrstökäärmeiden (Laticaudinae) alaheimoon kuuluva käärmelaji.
Koko ja ulkonäkö

Lattapyrstökäärmeen pää on enimmäkseen musta. Huulta pitkin kummankin silmän alla kulkee keltainen juova. Kuono on myös keltainen ja keltainen juova on myös silmien yläpuolella. Myös käärmeen hännänpäässä on U-kirjaimen muotoinen keltainen kuvio, joka kulkee hännän reunaa pitkin, joka rajoittaa leveää mustaa juovaa. Käärmeen ruumis on suomutettu, sileä, ja sen pohjaväri on sininen tai harmaa. Ruumiin ympärillä on 20–65 mustaa rengasmaista juovaa. Käärmeen vatsa on tavanomaisesti keltainen tai kermanvärinen. Naaraat ovat yleensä noin 150 senttimetrin mittaisia ja painavat noin 1,8 kilogrammaa, kun taas koiraat ovat vain 75–100 senttimetrisiä ja painavat keskimäärin vain 600 grammaa. Erään jättiläismäisen yksilön on raportoitu olevan kooltaan 3,6 metriä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Lattapyrstökäärme elää kotoperäisenä Papua-Uusi-Guinean pohjoisosissa, mutta sen lisääntymisalue kattaa myös Australian ja itäiset valtameret. Koska ne elävät koralliriutoilla pääosin pienten saarien rannikolla, niiden maantieteellinen levinneisyys on hajanainen. Ne ovat yleisiä enimmäkseen Malaijien saaristossa, Bengalinlahdella, Thaimaassa, Malesiassa ja Singaporessa. Lattapyrstökäärmettä tavataan enimmäkseen trooppisten valtamerten rannikkovesillä. Yleensä ne elävät pienten saarten rannalta. Niiden ensisijainen elinympäristö on matalat koralliriutat. Lattapyrstökäärme viettää suuren osan elämästään valtameressä, mutta elää myös kallioisilla luodoilla jopa 25–55 prosenttia elämästään esimerkiksi lisääntymisen, munimisen, ruoan sulattelun ja nahkojen vaihtamisen ajan. Lajia elää myös mangrovealueilla.
Ravinto ja elintavat

Lattapyrstökäärme piiloutuu usein pieniin rakoihin tai kivien alle. Niiden pääasiallista ravintoa ovat ankeriaat. Naaraat syövät isompia ankeriaita syvemmältä, koiraat taas pienempiä matalammasta vedestä. Se on sopeutunut monin tavoin sukeltamiseen, esimerkiksi sen keuhkot ovat pussimaiset, joten se voi sukeltaa jopa 60 metrin syvyyteen etsimään ravintoa. Se pystyy kiipeämään puihin. Koiraat saavuttavat sukukypsyyden keskimäärin 1,5 vuoden iässä, naaraat 1,5–2,5-vuotiaina. Poikasia on kerralla neljästä kahteenkymmeneen kappaletta.
Lattapyrstökäärmeen pää
Käpyannoona

| Käpyannoona |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Streptophyta
Luokka::  Embryopsida
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Lahko::  Magnoliales
Heimo::  Annoonakasvit Annonaceae
Alaheimo::  Annonoideae
Tribus::  Annoneae
Suku::  Annoonat Annona
Laji::  reticulata
Kaksiosainen nimi
 Annona reticulata  L. 
Katso myös
   Käpyannoona Wikispeciesissä   Käpyannoona Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Käpyannoona (Annona reticulata) on  trooppinen hedelmäpuu.
Käpyannoonan lehdet ovat pitkulaiset, 10-20 cm pitkät ja haisevat pahalle. Käpymäisen hedelmän halkaisija on 8-16 cm, ja siinä on kymmeniä siemeniä (55, 60 tai 76).
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Käpyannoona (Annona reticulata)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Annona reticulata (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Lammasjärvi (Keuruu)

| Lammasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°26′15″N, 24°25′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pihlajaveden reitin valuma-alue (35.48)
Laskupuro:  Lammaspuro 
Järvinumero:  35.483.1.046
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  162,1 m  
Rantaviiva:  1,226 km  
Pinta-ala:  9,234 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLammasjärvi 
Lammasjärvi  on Keski-Suomessa Keuruulla Liesjärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 9,2 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 162,1 metriä mpy.
Leivonen (sukunimi)

Leivonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Heikki Leivonen (1940–2024), maanviljelijä ja virkamies, maanviljelysneuvos, Vilhon poika
Johannes Leivonen (1917–1995), korkeimman oikeuden oikeusneuvos
Kalle Leivonen (1886–1938), painija
Kirsi Leivonen (s. 1966), Pohjois-Karjalan hyvinvointialuejohtaja
Vilho Leivonen (1904–1985), poliitikko, maanviljelijä, talousneuvos, Heikin isä.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.