stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Differenssikone
Historia

Differenssikoneen ajatuksen esitti ensimmäisenä J. H. Müller vuonna 1786. Varsinaista laitetta ei kuitenkaan rakennettu ja keksintö unohtui useiksi vuosikymmeniksi. Nimitys differenssikone tulee koneen käyttämästä numeerisesta likiarvojen laskentaan tarkoitetusta differenssimenetelmästä.
Vuonna 1822 tietokoneen idean isänä pidetty Charles Babbage esitti suunnitelman differenssikoneesta Royal Astronomical Societylle, joka myönsi siihen rahoituksen 1823. Babbage alkoi rakentaa konetta, ja työ kesti useita vuosia, mutta kone ei valmistunut. Toisaalta syynä olivat perheasiat ja toisaalta Babbagen halu rakentaa paljon kunnianhimoisempi kone, analyyttinen kone. Vuonna 1823 aloitettu differenssikone nro 1 olisi sisältänyt 25 000 osaa. Osista valmistettiin puolet ja niistäkin vain murto-osa käytettiin demoversion tekemiseen, joka on ainoa säilynyt osa ja vielä toimintakuntoinen. Muut osat joutuivat romuksi ja piirustukset ovat säilyneet puutteellisina. Suunnitellessaan analyyttistä konetta Babbage laati differenssikoneen parannetun version piirustukset, jotka ovat säilyneet. Lontoon tiedemuseo rakensi vuosina 1989–1991 Babbagen differenssikone nro 2:n alkuperäisten piirustusten pohjalta, ja se todettiin täysin toimivaksi. Myös tähän liittyvä tulostin rakennettiin Babbagen suunnitelmien mukaan.
Differenssikoneen ideana on numeerisen analyysin menetelmillä pelkistää likiarvojen laskenta vain yhteen- ja vähennyslaskuun, jotka voidaan toteuttaa yksinkertaisilla mekaanisilla ratkaisuilla. Babbagen differenssikoneessa käytettiin Isaac Newtonin esittämää jaettujen erotusten laskentakaavaa, minkä avulla laskennasta tuli "numeronmurskausta" eli kone toisti laskentaa tuottaen yhä tarkempia desimaaleja, kunnes koneen muistin rajat tulivat vastaan. Differenssikone 2 pystyi tallentamaan kahdeksan 31-numeroista lukua. Koneen tarkoitus oli tuottaa painolaattoja logaritmi- ja navigointitaulukoille, koska käsin laskettuna näissä oli virheitä. Babbage kerrotaan sanoneen, että toivottavasti nämä laskut olisi tehty höyryn avulla.
Ensimmäinen toimiva differenssikone rakennettiin jo 1800-luvulla. Ruotsalainen keksijä Per Georg Scheutz innostui Babbagen ideasta ja rakensi suunnilleen pianon kokoisen laitteen vuonna 1853. Laite esiteltiin Pariisin maailmannäyttelyssä 1855 ja myytiin Britanniaan 1859. Scheutz rakensi 1860 vielä toisen differenssikoneen, joka myytiin Yhdysvaltojen hallitukselle. Kumpaakin laitetta käytettiin logaritmitaulukoiden laskemiseen.
Vuonna 1875 niin ikään ruotsalainen Martin Wiberg rakensi parannellun differenssikoneen, joka oli pienempi ja tuotti täydellisempiä taulukoita.
Differenssikoneet eivät olleet varsinaisia tietokoneita, koska ne rajoittuivat toiminnaltaan tietynlaisiin erikoistehtäviin, mutta ne olivat kuitenkin tärkeä kehitysaskel tietotekniikan varhaishistoriassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Computer History Museumin (Mountain View, Kalifornia) näyttely Babbagesta ja differenssikoneesta. (englanniksi)
Lontoon tiedemuseon näyttely differenssikoneesta (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Meccano differenssikone #1. (englanniksi)
Meccano differenssikone #2. (englanniksi)
Differenssikone Legoista (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Differenssikoneen toiminta animoituna.
Difference Engine No1 - Powerhouse Museum, Sydney.  (englanniksi)
Scheutzin kolmas differenssikone
Lauri Jäntin tietokirjapalkinto

Lauri Jäntin tietokirjapalkinto on Lauri Jäntin säätiön vuodesta 1985 vuosittain jakama kirjallisuuspalkinto. Se myönnetään edellisenä vuonna ilmestyneelle merkittävälle suomenkieliselle tietokirjalle.
Vuonna 2021 tietokirjapalkinnon arvo oli 20 000 euroa. Sen yhteydessä voidaan myöntää yksi tai useampia tunnustuspalkintoja, joiden arvo on 7 500 euroa.
Popeda

| Popeda |
| --- | --- |

 Popeda esiintymässä Provinssirockissa vuonna 2013.
Tiedot
Toiminnassa:  1977–
Tyylilaji:  suomirock, hard rock
Kotipaikka:  Tampere, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Costello Hautamäki, kitara, taustalaulu   Alex Hautamäki, bassokitara   Lacu Lahtinen, rummut   Pate Kivinen, kosketinsoittimet   Olli Herman, laulu  
Entiset jäsenet:  Katso luettelo
Levy-yhtiö:  Poko, Universal
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Popeda on suomalainen rockyhtye, joka perustettiin Tampereella vuonna 1977. Se on Suomen pitkäikäisimpiä aktiivisesti konsertoivia rockyhtyeitä. Se on julkaissut uransa aikana 20 studioalbumia, ja yhtyeen äänitteitä oli vuoteen 2017 mennessä myyty yli 720 000 kappaletta. Popeda palkittiin Suomi-palkinnolla vuonna 2014.
Popedan musiikilliset juuret ovat boogierockissa. Yhtyeen alkuaikoina sen musiikissa ja sanoituksissa oli vaikutteita uudesta aallosta, mutta 1980-luvun alussa musiikkityyli muuttui hard rock -tyylisemmäksi ja melodisemmaksi suomalaiseksi rockiksi. Popedaa on kutsuttu suomalaisen ”äijärockin” luojaksi, ja yhtyeen musiikkia on kuvattu myös ”junttirockiksi”. Yhtyeen kuuluisimpia kappaleita ovat muun muassa ”Kuuma kesä”, ”Tahdotko mut tosiaan”, ”Kersantti Karoliina”, ”Matkalla Alabamaan” ja ”Punaista ja makeaa”.
Popedan alkuperäisen kokoonpanon muodostivat laulaja Pate Mustajärvi, kitaristit Ari Puukka ja Arwo Mikkonen, basisti Ilari Ainiala ja rumpali Kai Holm. Uransa aikana Popeda on kokenut lukuisia kokoonpanovaihdoksia. Mustajärvi lähti yhtyeestä syyskuussa 2023, ja uudeksi solistiksi tuli Olli Herman.
Historia > 2010-luku

Popedan kolmas livealbumi Pitkä kuuma kesä 2010 – Live äänitettiin kolmessa eri konsertissa kesällä 2010 ja julkaistiin 27. lokakuuta. Albumi ei ollut suuri myyntimenestys, vaan nousi listalla kahdeksanneksi ja pystyi listalla vain kolme viikkoa. Samanaikaisesti albumin kanssa ilmestyi Pitkä kuuma kesä -DVD, joka oli taltioitu heinäkuussa Tampereen Tammerfestissä.
Uutta Voitto-studioalbumia äänitettiin pitkin vuotta 2011 useissa studioissa. Albumin soundimaailma oli hieman erilainen ja monipuolisempi, ja melodioihin oli panostettu. Levyllä käytettiin poikkeuksellisesti useita yhtyeen ulkopuolisia sanoittajia, kuten Vexi Salmi, Jouni Hynynen ja Jani Viitanen. Voitto ilmestyi lokakuussa 2011, nousi listalla neljänneksi ja ylitti 10 000 kappaleen kultalevyrajan. Vexi Salmen tekstittämä ”Hääkellot soi” julkaistiin singlenä.
Popeda oli mukana vuonna 2013 ilmestyneessä suositussa manserock-elokuvassa Vuonna 85, jossa se esitti livenä kappaleen ”Kuuma kesä”. Samana vuonna Popeda teki 35-vuotisjuhlakiertueen. Marraskuussa ilmestyi kuusi CD-levyä sisältävä Museorekisterissä-boksi ja sen 38 kappaleeseen rajattu kahden CD:n versio Museorekisterissä – karvanopat ja Wunderbaum.
Yhtye sijoittui toiseksi Vuoden tamperelainen -äänestyksessä 2015.
Popeda täytti vuonna 2017 40 vuotta. Yhtye julkaisi 17. maaliskuuta 2017 uuden studioalbumin Haista Popeda! .
Historia > 2020-luku

Jyrki Melartin lähti Popedasta marraskuussa 2021. Hän jätti yhtyeen yllättävästi kesken kiertueen pari viikkoa ennen merkittävää Tampereen Kannen areenan avajaisviikonlopun konserttia. Ensin Melartin ilmoitti bändille jäävänsä pois kahdelta keikalta puolisonsa sairastumisen vuoksi. Tuuraajaksi tuli Costello Hautamäen poika Alex Hautamäki, joka on vieraillut Popedan keikoilla aiemminkin. Pian Melartin ilmoitti yhtyeen keikkamyyjälle puhelimitse jättävänsä yhtyeen ja jäävänsä eläkkeelle. Melartinin äkillinen lähtö yllätti Popedan jäsenetkin. Alex Hautamäki jatkoi basistina keikoilla ja maaliskuussa 2022 hänet valittiin viralliseksi jäseneksi.
Pate Mustajärvi ilmoitti marraskuussa 2022 lähtevänsä Popedasta ja esiintyvänsä yhtyeessä viimeisen kerran Ratinasta poikki -konsertissa Tampereen stadionilla seuraavan vuoden syyskuussa. Mustajärvi oli miettinyt yhtyeen jättämistä jo vuodesta 2020, mutta koronapandemia viivästytti asiaa. Lopulta hän kertoi päätöksestään Popedan jäsenille ja muulle henkilökunnalle maaliskuussa 2022. Mustajärvi ei kertonut yksittäistä syytä lopettamiselle. Hän on maininnut muusikon ammatin raskaat puolet, kuten ajamisen, valvomisen ja keikkailun vanhemmalla iällä. Mustajärven viimeinen konsertti Popedan laulajana keräsi yli 28 000 katsojaa ja oli loppuunmyyty. Hautamäki ilmoitti pian konsertin jälkeen, että Popeda tiedottaa jatkosuunnitelmistaan tammikuussa 2024. Mustajärvi antoi Hautamäelle luvan esiintyä Popeda-nimellä, sillä kitaristi halusi jatkaa Popedan nimellä esiintymistä. Asia sovittiin keväällä 2023 pidetyssä palaverissa, jonka aikana syntyi kiista oikeuksista Popedan nimeen. Kiista sovittiin ja muut jäsenet halusivat olla mukana ilman Mustajärveä jatkavassa Popedassa. Hautamäki sai paljon hakemuksia Popedan laulajan pestiin ja kävi jokaisen läpi.
Popeda tiedotti tammikuussa 2024 Olli Hermanin olevan yhtyeen uusi laulaja. Hautamäki ja Herman tekivät yhteistyötä kesällä 2023, kun Hautamäki kärsi flunssasta soolokiertueensa aikana. Hän pyysi Hermanin laulamaan puolestaan. Onnistuneen konsertin jälkeen Hautamäki pohti Hermanin sopivan Popedaan ja päätti kysyä häntä mukaan. Herman yllättyi pyynnöstä, mutta suostui heti. Popeda aloitti keikkailun Hermanin kanssa maaliskuun 2024 lopussa.
Musiikki

Popedan musiikissa ei ole ollut suuria muutoksia. Yhtyeen henkiset juuret ovat boogierockissa. Alkuaikoina yhtyeen musiikissa ja sanoituksissa oli vaikutteita uudesta aallosta, mutta 1980-luvun alussa musiikkityyli muuttui hieman hard rock -tyylisemmäksi ja melodisemmaksi suomalaiseksi rockiksi. Popedaa on kutsuttu suomalaisen ”äijärockin” luojaksi, ja yhtyeen musiikkia on kuvattu myös ”junttirockiksi”. Epe Helenius, joka kiinnitti Popedan omalle Poko Rekordsilleen vuonna 1977, kutsui yhtyettä ”Suomen Rolling Stonesiksi”. Rolling Stones on antanut Popedalle musiikillisia vaikutteita ja esimerkiksi vuonna 1999 levytetty ”Mustaa” on suomennos Rolling Stonesin kappaleesta ”Paint It, Black”.
Suurimman osan Popedan kappaleista on säveltänyt kitaristi Costello Hautamäki ja sanoittanut solisti Pate Mustajärvi.lähde? Vuoden 1980 Raswaa koneeseen -albumista vuoteen 1986 asti sävellyksistä vastasi pitkälti silloinen kitaristi Arwo Mikkonen. Sävellyksiä teki yhtyeessä ollessaan myös Markku Petander (muun muassa ”Tahdotko mut tosiaan”). Negative-yhtyeen solisti Jonne Aaron on tehnyt Popedalle kappaleen ”Elän itselleni”.
Yhtyeen laulukieleksi valikoitui suomi Juice Leskisen, Hectorin, Dave Lindholmin ja Tuomari Nurmion innoittamana. Mustajärvi sai sanoituksiinsa inspiraatiota esimerkiksi uutisista, musiikista ja elokuvista, ja hänen teksteissään on paljon myös yhteiskunnallista kritiikkiä. Popedalle ovat tehneet sanoituksia myös muun muassa Pauli Hanhiniemi (”Tahdotko mut tosiaan”) ja Juice Leskinen (”Mää ja Tapparan mies”). Voitto-albumille (2011) kappaleita sanoittivat Mustajärven lisäksi muun muassa Vexi Salmi, Jouni Hynynen ja Jukka Takalo.
Popeda oli suosionsa huipulla 1980-luvulta 1990-luvun alkuun. Yhtyeen kuuluisimpia kappaleita ovat muun muassa ”Kuuma kesä”, ”Tahdotko mut tosiaan”, ”Kersantti Karoliina”, ”Matkalla Alabamaan”, ”Punaista ja makeaa” ja ”Lihaa ja perunaa”. Vuonna 1985 julkaistu ”Kuuma kesä” valittiin MTV:n äänestyksessä vuonna 2016 parhaaksi kesäkappaleeksi.
Jäsenet ja kokoonpanot

| --- | --- |
Alkuperäinen (1977–7/1979):  Pate Mustajärvi – laulu  Arwo Mikkonen – kitara  Ari "Jatsi" Puukka – kitara  Ilari "Ilpo" Ainiala – bassokitara  Kai Holm – rummut
(7/1979–1981):  Pate Mustajärvi – laulu  Arwo Mikkonen – kitara  Ari "Jatsi" Puukka – kitara  Risto "Eebo" Lehtinen – bassokitara  Kai Holm – rummut
(1981):  Pate Mustajärvi – laulu  Arwo Mikkonen – kitara  Ari "Jatsi" Puukka – kitara  Jyrki Melartin – bassokitara  Kai Holm – rummut
(1/1982-4/1982):  Pate Mustajärvi – laulu  Arwo Mikkonen – kitara  Jyrki Melartin – bassokitara  Kai Holm – rummut
4/1982–12/1982:  Pate Mustajärvi – laulu  Arwo Mikkonen – kitara  Costello Hautamäki – kitara  Jyrki Melartin – bassokitara  Kai Holm – rummut
1/1983–3/1983:  Pate Mustajärvi – laulu  Arwo Mikkonen – kitara  Jyrki Melartin – bassokitara  Eero "Safka" Pekkonen – kosketinsoittimet  Kai Holm – rummut
3/1983–10/1983:  Pate Mustajärvi – laulu  Arwo Mikkonen – kitara  Costello Hautamäki – kitara  Jyrki Melartin – bassokitara  Safka Pekkonen – kosketinsoittimet  Kai Holm – rummut
10/1983–12/1985:  Pate Mustajärvi – laulu  Arwo Mikkonen – kitara  Costello Hautamäki – kitara  Jyrki Melartin – bassokitara  Safka Pekkonen – kosketinsoittimet  Kari Holm – rummut
1/1986–2/1986:  Pate Mustajärvi – laulu  Arwo Mikkonen – kitara  Costello Hautamäki – kitara  Jyrki Melartin – bassokitara  Kari Holm – rummut
3/1986–5/1990:  Pate Mustajärvi – laulu  Costello Hautamäki – kitara  Timo "Törrö" Tapaninen – kitara  Jyrki Melartin – bassokitara  Jukka "Jukkis" Järvinen – kosketinsoittimet  Kari Holm – rummut
5/1990–10/1990:  Pate Mustajärvi – laulu  Costello Hautamäki – kitara  Jyrki Melartin – bassokitara  Jukkis Järvinen – kosketinsoittimet  Kari Holm – rummut
1990–1995:  Pate Mustajärvi – laulu  Costello Hautamäki – kitara  Markku Petander – bassokitara  Jukkis Järvinen – kosketinsoittimet  Kari Holm – rummut
1996–1999:  Pate Mustajärvi – laulu  Costello Hautamäki – kitara  Jyrki Melartin – bassokitara  Jukkis Järvinen – kosketinsoittimet  Kari Holm – rummut
2001–2007:  Pate Mustajärvi – laulu  Costello Hautamäki – kitara  Jyrki Melartin – bassokitara  Jani Kemppinen – kosketinsoittimet  Arto Rautajoki – rummut
2008–2021:  Pate Mustajärvi – laulu  Costello Hautamäki – kitara  Jyrki Melartin – bassokitara  Pate Kivinen – kosketinsoittimet  Lacu Lahtinen – rummut
2022–2023:  Pate Mustajärvi – laulu  Costello Hautamäki – kitara  Alex Hautamäki – bassokitara  Pate Kivinen – kosketinsoittimet  Lacu Lahtinen – rummut
2024–:  Olli Herman – laulu  Costello Hautamäki – kitara  Alex Hautamäki – bassokitara  Pate Kivinen – kosketinsoittimet  Lacu Lahtinen – rummut
Jäsenet ja kokoonpanot > Nykyiset jäsenet

Costello Hautamäki – kitara, laulu (1982–)
Alex Hautamäki – bassokitara (2022–)
Iso-Pate Kivinen – kosketinsoittimet (2008–)
Lacu Lahtinen – rummut (2008–)
Olli Herman – laulu (2024–)
Jäsenet ja kokoonpanot > Entiset jäsenet

Pate Mustajärvi – laulu (1977–2023)
Arwo Mikkonen – kitara (1977–1986)
Ari "Jatsi" Puukka – kitara (1977–1981)
Ilari "Ilpo" Ainiala – bassokitara (1977–1979)
Kai Holm – rummut (1977–1983)
Risto "Eebo" Lehtinen – bassokitara (1979–1981)
Jyrki Melartin – bassokitara (1981–1990, 1995–2021)
Kari Holm – rummut (1983–2000)
Eero ”Safka” Pekkonen – kosketinsoittimet (1983–1985)
Timo ”Törrö” Tapaninen – kitara (1986–1990)
Jukka ”Jukkis” Järvinen – kosketinsoittimet (1986–2000)
Markku Petander – bassokitara (1990–1995)
Jani Kemppinen – kosketinsoittimet (2001–2007)
Arto Rautajoki – rummut (2001–2007)
Diskografia > Studioalbumit

Popeda (1978)
Raswaa koneeseen! (1980)
Hullut koirat (1981)
Mustat enkelit (1982)
Kaasua... (1983)
Harasoo (1984)
Pohjantähden alla (1985)
Ei oo valoo (1987)
Hallelujaa (1988)
Kans’an Popeda (1990)
Svoboda (1992)
H.Ö.N.Ö. (1994)
Live at the BBC (1995)
500 cc (1997)
Vieraissa (1999)
Just! (2001)
Häkää! (2005)
Täydelliset miehet (2008)
Voitto (2011)
Haista Popeda! (2017)
Diskografia > Livealbumit

Raakaa voimaa (1981)
Huilut suorina (1986)
Pitkä kuuma kesä 2010 – Live (2010)
Diskografia > Kokoelmat

15 GT Golden Turpo (1986)
Poko klassikot (1987)
Peetlehemin pesäveikot (nopein saa) (1993)
Hittejä, kersantti Karoliina! (1997)
Pelkkää juhlaa – 25v. Juhlakokoelma (2CD, 2002)
30-vuotinen sota 1977–2007 (2007) (CD/DVD)
Museorekisterissä – Karvanopat ja Wunderbaum (2CD, 2013)
Museorekisterissä (6CD-box, 2013)
Diskografia > DVD:t

Hyvää iltaa, Tampere! (2002)
Pitkä kuuma kesä 2010 – Live (2010)
Diskografia > Singlet

Hei mies / Mönkiäislaulu PIS 006, 1978
Erkki ja Leena / Sammakkalaulu PIS 008, 1978
Suuret setelit / Lauri Lutavuori PIS 022, 1979
Huummetta / Kouluun PIS 033, 1979
Mörrimöykky / Bebobbahobbin PIS 057, 1980
Minä elän / Silimiklasikyy (live) PIS 084, 1981
Minä elän / Silimiklasikyy (live) / Luvattu maa (live) PIS 12-084, 1981
Kalteriblues / Onnellinen mies PIS 103, 1982
Yö / Maailma palaa PIS 109, 1982
Delilah / Yks kysta kimma PIS 115, 1983
Kaasua, komisaario Peppone / Viimeinen mohikaani AUTOM 5, 1983
Kaasua, komisaario Peppone PEPPONE 1, 1983
Matkalla Alabamaan / Nyrkki-Kyllikki PIS 129, 1984
Matkalla Alabamaan (remix) / Sielun Veljet: Aina nälkä PROMO 12-1, 1984
Sukset (vaikeata tämä hiihtäminen) / Raz, Dva, Tri PIS 140, 1984
Palle and the Boys / Hjulapata PIS 152, 1985
Palle and the Boys / Hjulapata / Sukset (vaikeata tämä hiihtäminen) (4x10 km:n viestihiihtomixaus) PIS 152-12, 1985
Kuuma kesä / Tuomas parka PIS 158, 1985
Tää on se yö / Mikä vika mussa on PIS 176, 1986
Eläinten vallankumous / Omia ollaan PIS 191, 1986
Kellot lyö / Potkurilakkirock PIS 195, 1986
Maailmankaikkeuden suvijenkka / Ranttalitytön tärinät PIS 214, 1987
Bandiittipolkka / Luumäkirock PIS 219, 1987
EppuPopedaNormaali: 20 vuotta sikana / Hyvä kankkunen PIS 224, 1987
Raaka-Arska & Räp-Popeda: Muumi Muumi / Hei mies -räp PIS 229, 1987
Optinen O / Valkoisessa huoneessa PIS 231, 1988
Sä lähdit taas / Kovan pojan blues PIS 253, 1988
Sä lähdit taas / 4711 AUTOM 19, 1989
Paulin taikakaulin / Heavy lutaa PIS 262, 1989
Lilli Kupponen / Nysse tulee / Kuuma kokardi PROMOCD 2, 1990
Enkeliblues / Nysse tulee AUTOM 21, 1990
Punaista ja makeaa / Kotiin PIS 290, 1991
Kirje / Irmeli PIS 303, 1991
Kersantti Karoliina / Mää ja Tapparan mies PROMOCD 5, 1992
Kersantti Karoliina / Mää ja Tapparan mies PIS 308, 1992
Repe ja Lissu / Sen kunniaksi PIS 314, 1992
Hjulapata / Omia ollaan / Kovan pojan blues PSCD 30, 1993
Siankorvaa ja raanavettä PROMOCD 8, 1994
Oodi makkaralle PROMOCD 9, 1994
Siankorvaa ja raanavettä AUTOM 24, 1994
Tahdotko mut tosiaan / Pelkosenniemen poika PSCD 47, 1994
Mustameri ja mies / Mannaa mammonaa PROMOCD 26, 1997
Paperitähdet / Mayday Mayday PSCD 127, 1999
Mustaa / No niin tottakai PSCD 133, 1999
Beibin kanssa Irlantiin / Entisestä pois PSCD 173, 2001
Tohtori Mustajärvi PSCD 177, 2001
Hilipatipippaa / Onko vielä aikaa PSCD 184, 2001
Kakskytä centtiä / Pakko saada BMW PSCD 200, 2002
Ei lasten käsiin PSCD 237, 2004
Ikurin mimmi PSCD 259, 2005
Katsastuslaulu (Popeda) / Tango Pelargonia (Trio Mukavat) PSCD 268, 2006
Reino PSCD 288, 2007
Kuutamohullu PSCD 295, 2008
Onhan päivä vielä huomennakin PSCD 301, 2008
Elän itselleni PSCD 304, 2008
Hääkellot soi PSCD 307, 2011
Bermudan kolmio, 2012
Onko saunan takana tilaa?, 2016
Lihaa ja perunaa, 2017
Sha-la-la / Ikävä keikalle (feat. Klamydia), 2021
Madafakin darra, 2024
Diskografia > Muut

Suomirokkia kotikaraoke: Popeda – 15 Popedan hittiä karaokeversioina (DVD, 2008) 
 Kaasua Komisaario Peppone | Matkalla Alabamaan | Kersantti Karoliina | Tahdotko mut tosiaan | Kakskytä centtiä | Kuuma kesä | Kellot lyö | Reino | Palle & the boys | Punaista ja makeaa | John Holmes | Mää ja Tapparan mies | Repe ja Lissu | Yö | Sukset
Eri esittäjiä: Da Da (Kuulat sekaisin) (2008) (tribuuttialbumi)
Diskografia > Mukana levyillä

Eri esittäjiä: Kylmää joulua! (1978) (kappaleet "Soihdut sammuu" ja "Joulukirkkoon")
Eri esittäjiä: Kantti kestää nauttia (1988) (kappale "Leivonnaisia")
Eri esittäjiä: Toinen käsittely – kunnianosoitus Alivaltiosihteerille (1995) (kappale "Mauno Henrik Koivisto")
Eri esittäjiä: Säkenöivää voimaa (2002) (kappale "Aina nälkä")
Klamydia: Piikkinä lihassa (2003) (kappale "Tosi routari")
Kappaleet

Luettelo Popedan kappaleista
Kirjallisuutta

Nuotteja, kersantti Karoliina! (2001)
Kontiainen, Vesa: Aitoa suomirokkia – Poko Rekordsin historia Helsinki: Like, 2004.
Annosnopeus

Annosnopeus ilmaisee säteilyannoksen määrän aikayksikköä kohden ja se ilmoitetaan mikrograyna tunnissa (μGy/h) tai ekvivalenttiannosnopeutena sievertiä sekunnissa (Sv/s), tavallisimmin kuitenkin sievertiä tunnissa (Sv/h) tai vuodessa (Sv/a). Annosnopeutta käytetään yleensä kuvaamaan, kuinka vaarallista on oleskelu tietyssä paikassa tietynlaisen säteilyn kohteena.
ISNI

ISNI-tunnuksen logo
Esimerkki ISNI-tunnuksen hakusivusta (englanniksi) henkilönimellä "Kekkonen, Urho". Presidentti Urho Kekkosen ISNI-tunnus on 0000 0001 0868 5401.
ISNI (engl.  International Standard Name Identifier) on oikeussubjektien eli ihmisten (luonnollisten henkilöiden) ja oikeushenkilöiden (yritykset, yhteisöt ja julkisoikeudelliset tahot) yksilöimiseen käytetty kansainvälinen ISO-standardi 27729. Standardi julkaistiin 15. maaliskuuta 2012.
ISNI-tunnus on 16 merkin mittainen. Siinä on 15 numeromerkkiä ja tarkistusmerkki, joka voi olla myös kirjain. Esimerkiksi säveltäjä Jean Sibeliuksen ISNI-tunnus on 0000 0001 2135 1334. Presidentti Sauli Niinistön yksilöi puolestaan ISNI: 0000 0000 5506 845X. Vastaavasti Kustannusosakeyhtiö Otavan ISNI-tunniste on 0000 0001 0689 068X. ISNI-tunnuksen tyypillisiä käyttäjiä ovat tieteellisen tai luovan työn tekijät tai julkaisijat, kuten tutkijat, kirjailijat ja kustantajat. Tahot, joille ISNI-tunniste on annettu, eivät välttämättä itse tiedä olevansa yksilöitävissä ISNI-tunnuksella.
ISNI-standardia ja sen käyttöä hallinnoi ISNI-IA (engl. ISNI International Agency), joka on Lontooseen rekisteröity voittoa tuottamaton, taustaltaan kansainvälinen yritys.
ISNI-rekisteröintejä tekevät organisaatiot

ISNI-tunnisteisiin liittyviä rekisteröintejä tekivät helmikuussa 2019 seuraavat ISNI-IA:n hyväksymät toimijat:
| Organisaation nimi | Nimi kansallisella kielellä (jos ei sama) | Sijainti | Maa |
| --- | --- | --- | --- |
| Alankomaiden kansalliskirjasto | holl. Koninklijke Bibliotheek (KB) | Haag | Alankomaat |
| BTLF (Société de gestion de la Banque de Titres de Langue Française) |  | Montréal, Québec  | Kanada |
| British Library |  | Lontoo | Britannia |
| Casalini Libri |  | Fiesole (FI) | Italia |
| CKCEST (China Knowledge Centre for Engineering Sciences and Technology) | kiin. 中国工程科技知识中心 | Peking | Kiina |
| Consolidated Independent (CI) |  | Lontoo  | Britannia |
| Electre |  | Pariisi  | Ranska |
| Espanjan kansalliskirjasto | esp. Biblioteca Nacional de España (BNE) | Madrid | Espanja |
| ISNI-RUS/ OOO Leter (Identification Agency, IDA) | ven. Общество с ограниченной ответственностью «ЛЕТЕР», OOO "Leter" | Moskova  | Venäjä |
| Luxemburgin kansalliskirjasto | ransk. Bibliothèque nationale de Luxembourg, luxemb. Nationalbibliothéik Lëtzebuerg | Luxemburg | Luxemburg |
| Kansalliskirjasto |  | Helsinki | Suomi |
| Korean tasavallan kansalliskirjasto | kor. 국립중앙도서관 | Soul (kaupunki) | Korean tasavalta |
| Korean tasavallan parlamentin kirjasto (National Assembly Library of Korea) | kor. 국회도서관 | Soul (kaupunki) | Korean tasavalta |
| Turkin kulttuuri- ja turismiministeriö | turk. Kültür ve Turizm Bakanliği | Ankara | Turkki |
| Numerical Gurus |  | (?) |  |
| Program for Cooperative Cataloging (PCC) / Kongressin kirjasto |  | Washington (DC) | Yhdysvallat |
| Puolan kansalliskirjasto | puol. Biblioteka Narodowa | Varsova | Puola |
| Ringgold |  | Beaverton Oregon ja Bristol | Yhdysvallat ja Britannia |
| Ranskan kansalliskirjasto | ransk.  Bibliothèque nationale de France (BnF) | Pariisi | Ranska |
| Soundways |  | Memphis, Tennesee | Yhdysvallat |
| YouTube |  | San Bruno Kalifornia | Yhdysvallat |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta ISNI Wikimedia Commonsissa
International Standard Name Identifier (ISO 27729) (englanniksi) (isni.org)
Haku ISNI-tietokannasta (englanniksi) (isni.oclc.org)
ISNI-toiminta Kansalliskirjasto
Ingegerd

| Ingegerd |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  23. tammikuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Ingegärd
Vastineita eri kielissä:  Ingegjerd, Ingejerd 
Nimen alkuperä:  muinaisskandinaavinen nimi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ingegerd on muinaisskandinaavinen naisen etunimi. Sillä on sama merkitys kuin naisennimellä Ingeborg: alkuosa viittaa Ing-jumalaan ja loppuosa tarkoittaa ’suojaa’. Ingegerdin rinnakkaismuotona on käytössä nimiasu Ingegärd.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on tammikuuhun 2025 mennessä tilastoitu 2 639 Ingegerd-nimistä ja noin 1 020–1 030 Ingegärd-nimistä naista.
Nimipäivät

Ingegerd-nimi on sisältynyt suomenruotsalaiseen almanakkaan vuodesta 1929. Nimipäivä on 23. tammikuuta.
Ruotsissa Ingegerdin nimipäivää on vuodesta 1901 alkaen vietetty 7. marraskuuta. Se oli Ingegerdin nimipäivä myös suomenkielisessä Luulajan almanakassa vuosina 1901–1918.