stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Puolan historia
Puola kylmän sodan jälkeen > Siirtyminen markkinatalouteen

Puolassa pyrittiin šokkiterapiaan, mahdollisimman nopeaan siirtymiseen markkinatalouteen vuodesta 1990 alkaen professori Jeffrey Sachsin ja professori, valtiovarainministeri Leszek Balcerowiczin johdolla. Puolan elintaso kohosi ”20 vuodessa enemmän kuin missään muualla” ja vuonna 2008 Puolan bruttokansantuote oli 77 % korkeampi kuin 1989.
Entiset Neuvostoliiton joukot alkoivat vetäytyä maasta vuonna 1992, ja 1994 Puola liittyi Naton rauhankumppanuusohjelmaan. Naton jäsen siitä tuli 1999.
Euroopan unioni alkoi neuvotella Puolan kanssa jäsenyydestä 1998 ja joulukuun 2002 EU:n huippukokous kutsui Puolan jäseneksi. Maassa järjestettiin kansanäänestys jäsenyydestä kesäkuussa 2003 ja Puola liittyi Euroopan unioniin 1. toukokuuta 2004. EU-jäsenyyden myötä suuri määrä puolalaisia lähti siirtotyöläisiksi Länsi-Eurooppaan. Useat vanhat EU-maat rajoittivat uusien jäsenmaiden kansalaisten pääsyä maahan, joten puolalaisten maahanmuuton kohdemaaksi muodostui Yhdistynyt kuningaskunta, jonne saapui vuoden 2004 jälkeen arviolta puoli miljoonaa puolalaista maahanmuuttajaa. Yksin Yhdistyneessä kuningaskunnassa puolalaisia on töissä miljoona ja ennen talouskriisiä neljän miljoonan asukkaan Irlannissakin ainakin 200 000.
Puola kylmän sodan jälkeen > Sisäpolitiikka

Entinen kommunisti Aleksander Kwaśniewski voitti Wałęsan presidentinvaalissa 1995 ja hänet valittiin uudelleen 2000. Demokraattinen vasemmistoliitto (SLD), vasemmistopuolueiden muodostama koalitio, johon kuuluivat myös entiset kommunistit, otettiin hallitukseen 1993. Vuoden 1997 vaalit voitti Solidaarisuuden tukema ryhmittymä AWS. Lokakuussa 2001 muodostettiin hallitus Demokraattisen vasemmistoliiton (SLD) ja Talonpoikien puolueen kesken. Talonpoikien puolue erotettiin hallituksesta maaliskuussa 2003, kun se kieltäytyi tukemasta hallituksen budjettiesitystä. SLD:n Leszek Miller jatkoi pääministerinä vähemmistöhallituksessa. Vuonna 2005 konservatiivinen Laki ja oikeus -puolue voitti parlamenttivaalit ja sen edustaja Lech Kaczyński valittiin presidentiksi. Kaczyński ja 89 muuta puolalaista merkkihenkilöä kuoli kuitenkin 10. huhtikuuta 2010 lento-onnettomuudessa Smolenskissa Venäjällä. Presidentin seurue oli ollut matkalla muistamaan Katynin joukkomurhan uhreja paikan päälle. Presidentinvaaleissa 2010 valituksi tuli Bronisław Komorowski.
Puola kylmän sodan jälkeen > 2010-luku

Puolan talous on suhteellisen tasapainoinen ja menestyy siksi paremmin kuin useimmat alueen maat. Maailmanlaajuisen finanssikriisin vaikutukset Puolassa ovat jääneet suhteellisen lieviksi. Muutaman vuoden jo kurissa ollut budjettivaje on taloustilanteen takia noussut jo lähelle kahdeksaa prosenttia ja ylittää siis selvästi eurokriteerit. Hallituksella on tavoitteena saada se alle 3 prosentin. Myös inflaatio on ollut eurokriteerien yläpuolella, mutta sen odotetaan laantuvan.
Kansallis-konservatiivinen Laki ja oikeus -puolue sai äänivyöryn vuoden 2015 vaaleissa. Silti äänestysprosentti oli alhainen. Kun 51 % äänesti, 30 % heistä äänesti PiS:ää. Silloin kansalliskonservatiivista PiS-puoluetta kannatti vain noin viidennes kansasta. Puolue vastusti politiikassaan pakolaisia. Se oli myös Venäjän vastainen. Se myös ajoi oikeuslaitoksen ja tiedotusvälineet valvontaansa. Tämä nosti maassa suuret mielenosoitukset heinäkuussa 2017 ja presidentti perui lakimuutokset. EU uhkasi Puolaa sanktioilla sen sääntöjen vastaisten lakiesitysten takia. Parlamentti hyväksyi joulukuussa kesällä hylätyn lain, jonka perusteella puolue alkaisi tiukemmin valvoa perustuslakituomioistuinta.
Toukokuussa 2015 konservatiivisen Laki ja oikeus -puolueen Andrzej Duda valittiin Puolan uudeksi presidentiksi. Duda voitti istuvan presidentin Bronisław Komorowskin presidentinvaalien toisella kierroksella.
Joulukuussa 2017 Puolan pääministeriksi tuli valtiovarainministerinä sekä varapääministerinä toiminut Mateusz Morawiecki, joka seurasi virassa marraskuusta 2015 lähtien toiminutta Beata Szydłoa Molemmat edustivat Laki ja oikeus -puoluetta.
Parlamenttivaaleissa lokakuussa 2019 maata vuodesta 2015 hallinnut konservatiivinen Laki ja oikeus -puolue voitti taas enemmistön Puolan parlamentin alahuoneeseen. Laki ja oikeus -puolue sai 235 paikkaa 460-paikkaiseen parlamentin alahuoneeseen sejmiin. Laki ja oikeus menetti kuitenkin enemmistön ylähuoneessa eli senaatissa. Alahuoneeseen se ei myöskään saanut tavoittelemaansa kahden kolmasosan enemmistöä, jonka turvin se olisi voinut muuttaa perustuslakia. Jarosław Kaczyński johtaa Puolan Laki ja oikeus -valtapuoluetta. Hän on periaatteessa vain rivikansanedustaja, mutta todellisuudessa hän on Puolan johtaja ja vetää naruja sekä pääministerin että presidentin taustalla. Jaroslaw Kaczynski on entisen presidentin Lech Kaczynskin kaksoisveli.
Puolan presidentinvaaleissa heinäkuussa 2020 valittiin hallitsevaa Laki ja oikeus -puoluetta edustava presidentti Andrzej Duda uudelleen virkaansa varsin niukalla marginaalilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puolan historia Wikimedia Commonsissa
| n k Euroopan historia maittain |
| --- | --- |
Valtiot:  Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia  Irlanti  Islanti  Italia  Itävalta  Kazakstan  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Vatikaanivaltio  Venäjä  Viro  Yhdistynyt kuningaskunta 
Muut alueet:  Abhasia  Artsakh  Etelä-Ossetia  Euroopan unioni  Färsaaret  Gibraltar  Kosovo  Pohjois-Kypros  Transnistria 
Puolan historia
Puola-Liettua laajimmillaan
Puola, 1939
Toisen maailmansodan jälkeen harmaat alueet liitettiin Puolasta Neuvostoliittoon ja punaiset alueet Saksasta Puolaan.
Solidarisuus-liikkeen symboli ja Jerzy Popiełuszko seinämaalauksessa.
Lech Wałęsa
Välke

Välke on geologian termi, joka tarkoittaa välkkyvää tai puolimetallista kiiltoa eräiden mineraalinimien osana, esimerkiksi sarvivälke, sinkkivälke ja pikivälke.
Väliyhteisö

Väliyhteisö on alhaisen verotuksen valtiossa sijaitseva yhteisö, jonka avulla pyritään välttämään verojen maksua ankarammin verottavassa valtiossa. Väliyhteisöt toimivat usein kansainvälisten yritysten verosuunnittelun apuvälineenä, mutta niiden avulla voidaan yrittää välttää myös suurituloisten ihmisten pääomatulojen ja ansiotulojen verotusta. Monet valtiot ovat säätäneet väliyhteisöjä koskevaa lainsäädäntöä, jolla pyritään estämään verotuksen välttäminen. Tällöin väliyhteisön osakasta verotetaan yhteisön tulosta silloinkin, kun tuloa ei ole jaettu osakkaille voittona.
Suomalaisessa määräämisvallassa olevia ulkomaisia väliyhteisöjä koskeva laki (1217/1994) tuli voimaan vuoden 1995 alussa. Se koskee väliyhteisöjä, joissa suomalainen osakas etupiireineen omistaa vähintään 25 prosenttia yhteisön pääomasta tai on oikeutettu vähintään 25 prosentin osuuteen yhteisön tuotosta. Väliyhteisöjä eivät ole yhteisöt, joiden kotipaikka on Euroopan talousalueeseen kuuluvassa valtiossa.
Vuorisirri

| Vuorisirri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurpat Scolopacidae
Suku::  Calidris
Laji::  tenuirostris
Kaksiosainen nimi
 Calidris tenuirostris  (Horsfield, 1821) 
Katso myös
   Vuorisirri Wikispeciesissä   Vuorisirri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vuorisirri (Calidris tenuirostris) on keskikokoinen kahlaaja. Lajin kuvaili ja nimesi Thomas Horsfield 1821.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 26–28 cm, siipien kärkiväli 62–66 cm ja paino 125–230 g. Naaras on selvästi kookkaampi. Suurikokoinen sirri, hieman isosirriä suurempi. Nokka on melko ohut ja pitkähkö ja lievästi alaspäin kaartunut. Höyhenpuku on lähes kauttaaltaan tummatäpläinen, vatsapuolelta vähiten. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen

Pesii Koillis-Siperian tundralla. Muuttolintu, joka talvehtii suurina parvina Etelä-Aasiassa Pakistanista Kiinaan ja Australiassa. Maailman populaation koko noin 380 000 yksilöä. Sen kanta on erittäin uhanalainen. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Elinympäristö

Pesimäaikana laji elää tundralla ja arktisen alueen tunturien ja vaarojen niityillä ja pensaikoissa. Pesimäajan ulkopuolella rannikoiden muta- ja hiekkarannoilla.
Lisääntyminen

Pesä on maassa ja munia on 4.
Ravinto

Hyönteiset, nilviäiset ja muut pienet selkärangattomat.
Vällyt

Vällyt eli kaattuva eli nahkaset tarkoittaa vuode- tai rekipeitettä, joka on tehty villoineen parkitusta lampaannahasta. Siinä on kangaspäällys.
Väittämistaakka

Väittämistaakka eli vetoamisvelvollisuus tarkoittaa prosessioikeudessa asianosaisen velvollisuutta vedota tosiseikkoihin. Tuomioistuin ottaa sitten juttua tutkiessaan ja ratkaistessaan tosiseikat huomioon. Tuomioistuin ottaa huomioon vain asianosaisten esittämät tosiseikat, eikä tee ratkaisuaan sellaisen seikan perusteella, johon asianosainen ei ole vedonnut. Asianosainen saattaa hävitä jutun, jos ei ole vedonnut kaikkiin seikkoihin, joiden todenperäisyydestä ollaan yhtämieltä.
Riita-asioissa, joissa asianosaiset voivat tehdä sovinnon, on väittämistaakka aina voimassa eli käytössä on dispositiivinen periaate. Muissa jutuissa noudatetaan virallisperiaatetta, jolloin oikeudenkäynnin kulusta määrää viranomainen. Tällöin tuomioistuin voi painavasta syystä, esimerkiksi lapsen edun vuoksi, perustaa ratkaisunsa myös sellaiseen tosiseikkaan, johon asianosainen ei ole vedonnut. Väittämistaakka on tällöinkin kuitenkin ensisijainen periaate. Rikosjutuissa tuomioistuin perustaa ratkaisunsa syytteessä esitettyyn teonkuvaukseen eli syyttäjällä on väittämistaakka. Syytetyllä ei sen sijaan ole väittämistaakkaa, vaan syytteen hylkäys voidaan perustaa sellaiseen seikkaan, johon syytetty ei ole vedonnut.
Kirjallisuutta

Jyrki Virolainen: Väittämistaakasta vähäsen, Lakimies 1985, sivut 973–1006.
Jyrki Virolainen: Lainkäyttö. Oikeudenkäynnin perusteet ja lainkäyttöelimet siviili- ja rikosprosessissa. Lakimiesliiton kustannus 1995.
Punkalaidun

| Punkalaidun |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  61°06′40″N, 023°06′20″E
Maakunta:  Pirkanmaan maakunta
Seutukunta:  Lounais-Pirkanmaan seutukunta
Kuntanumero:  619
Hallinnollinen keskus:  Punkalaitumen kirkonkylä
Perustettu:  1639
Kokonaispinta-ala:  364,05 km² 246:nneksi suurin 2022 
– maa:  361,10 km²
– sisävesi:  2,95 km²
Väkiluku:  2 609 228:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  7,23 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  12,4 %
– 15–64-v.:  51,4 %
– yli 64-v.:  36,2 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  96,7 %
– ruotsinkielisiä:  0,1 %
– muut:  3,2 %
Kunnallisvero:  9,4 % 70:nneksi suurin 2025 
Kunnanjohtaja:  Tiina Pelkonen
Kunnanvaltuusto:  21 paikkaa
  2021–2025   • Kesk.   • Kok.   • PS   • SDP:   7 6 4 4
www.punkalaidun.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punkalaitumen kunnantalo loppukesällä 2006.
Punkalaidun (epäv. ruots. Pungalaitio) on Suomen kunta, joka sijaitsee Pirkanmaan maakunnassa. Kunnassa asuu 2 609 ihmistä, ja sen pinta-ala on 364,05 km², josta 2,95 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 7,23 asukasta/km². Punkalaitumen naapurikunnat ovat Huittinen, Humppila, Loimaa, Urjala ja Sastamala. Aikaisempia rajanaapureita ovat olleet Keikyä, Kiikka (yhdistyneinä vuodesta 1981 Äetsä), Alastaro, Metsämaa ja Tyrvää (vuodesta 1973 Vammala).
Punkalaitumen vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers ja se on vahvistettu vuonna 1961.
Yleistä

Punkalaidun siirtyi Satakunnan maakunnasta Pirkanmaahan vuoden 2005 alussa. Punkalaitumelta kotoisin olevat ylioppilaat Helsingin yliopistossa liittyvät edelleen Satakuntalaiseen Osakuntaan.
Punkalaidun selvitti 2007 mahdollisuutta osallistua uuden Sastamalan kaupungin perustamiseen. Kunnanvaltuusto päätti 10. joulukuuta 2007 olla osallistumatta hankkeeseen ja jatkaa edelleen itsenäisenä kuntana. Palvelurakenteitaan Punkalaidun uudisti liittymällä vuoden 2009 alusta Sastamalan perusturvakuntayhtymään ja siirtämällä sille myös vanhustenhuollon.
Historia

Punkalaitumen kunnan nimen varhaisempi muoto Punkalaitio, ja sen kautta myös nykyinen nimi, on todennäköisesti johdettu alueen halki virtaavasta Punkalaitumenjoesta, sillä punka on merkinnyt syvännettä ja laitio väylää.
Varhaisimmat kivikautiset asuinpaikkalöydöt Punkalaitumen alueella ovat peräisin ajalta noin 3 000 vuotta ennen ajanlaskun alkua, ja pronssikauden ajalta on peräisin muutama hiidenkiuas. Pysyvä asutus lienee syntynyt nuoremmalla rautakaudella ennen ristiretkiaikaa.
Ensimmäinen kirjallinen maininta Punkalaitumesta on vuoden 1540 maakirjassa, tuolloin nimellä Punkalaitio. Punkalaidun kuului tuolloin Huittisten hallintopitäjään, jossa se muodosti yhden neljästä neljänneksestä.
Punkalaitumen kirkkopitäjän perustamiskirjan allekirjoitti kenraalikuvernööri Pietari Brahe 31. heinäkuuta 1639. Seurakuntaan liitettiin myös Liitsolan kylä Tyrväästä sekä muun muassa Oriniemen kylä Urjalasta. Punkalaitumen kunta pitää seurakunnan itsenäistymisajankohtaa myös kuntakehityksen alkuna.
Kunnallinen ja seurakunnallinen hallinto erotettiin vuonna 1868, jolloin Punkalaitumen kuntakokous kokoontui ensimmäisen kerran. Sen ensimmäisiä päätöksiä oli kansakoulun perustaminen, ja koulu aloitti toimintansa Sarkkilan kylässä seuraavana vuonna. Vuonna 1919 Punkalaitumen alue pieneni jonkin verran, kun siitä liitettiin osia tuolloin perustettuun Halkivahan saarnahuonekuntaan, joka kuului aluksi Vesilahteen ja nykyisin Urjalaan. Toisaalta vuonna 1932 pieni alue Tyrvään kunnasta, niin kutsuttu Jutin kulma, siirrettiin Punkalaitumeen.
Punkalaitumelle asutettiin viime sotien jälkeen Sakkolan siirtoväkeä.
Punkalaitumen kunnan kehitystä hidasti pitkään sen jääminen sivuun 1950- ja 1960-luvuilla rakennetuista uusista valtateistä ja kunnan alueella kulkevan tiestön heikko kunto. Huittisten ja Urjalan välisen seututie 230:n perusparannus ja siihen liittynyt kevyen liikenteen väylien rakentaminen 1970-luvun puolivälissä muutti voimakkaasti Punkalaitumen kirkonkylän yleiskuvaa. Samalla vuosikymmenellä suoritettiin myös Punkalaitumelta Vammalaan, Humppilaan ja Vesilahteen suuntautuvien teiden parantaminen ja päällystys.
Maantiede

Punkalaidun sijaitsee Pirkanmaan maakunnan lounaiskulmassa Satakunnan, Varsinais-Suomen ja Kanta-Hämeen maakuntien rajalla. Kunnan halki virtaa Punkalaitumenjoki, jonka varrella useimmat kylät, muun muassa kirkonkylä, sijaitsevat. Asutuksen keskittymiseen jokivarteen ovat vaikuttaneet Punkalaitumenjoen ja sen sivujokien hedelmälliset savikkolaaksot. Muuten kunnan alueella on vesistöjä vähän. Suurin järvi on Urjalan rajalla sijaitseva Vehkajärvi. Punkalaitumenjokeen yhtyy kuntakeskuksen kaakkoispuolella Jalasjoki, joka alkaa naapurikuntien Humppilan ja Urjalan puolelta. Punkalaitumenjoki puolestaan yhtyy Loimijokeen Huittisissa juuri ennen Loimijoen yhtymistä Kokemäenjokeen.
Maisemallisesti Punkalaidun liittyy Loimaan seudun viljelyslakeuteen, mutta jokilaaksojen väliset kallioiset metsäalueet antavat viitteitä kunnan sijainnista lakeuden ja kankaremaan rajakohdassa. Noin kolmasosa kunnan maa-alasta on peltoa, mikä on selvästi vähemmän kuin Loimaan seudulla. Punkalaitumenjoen varren savitasanko on lännessä Huittisten rajalla keskimäärin 80 metrin korkeudella merenpinnasta, kirkonkylän ja Koskioisten tienoilla vastaava korkeus on noin 85 metriä ja kunnan itä- ja kaakkoisrajoilla 90–95 metriä. Kallioiden ja mäkien huiput kohoavat paikoin jopa 50 metriä ympäristöään korkeammalle. Punkalaitumen korkeimpia maastonkohtia ovat Yhivuori kirkonkylän pohjoispuolella (135 m mpy.), Ruokostenriutta kunnan pohjoisrajalla (144 m mpy.) ja Kelkkakallio kirkonkylän kaakkoispuolella (132 m mpy.). Punkalaitumen lounais- ja eteläosassa sijaitsevat suurimmat suot, ja osa Isosuosta on rauhoitettu luonnonsuojelualueeksi. Näiltä seuduilta saa alkunsa Palojoki, joka yhtyy Loimijokeen Huittisissa.
Liikenne

Taikayöntie (seututiet 230 ja 232) kulkee Punkalaitumen, Huittisten ja Urjalan alueella. Se on historiallisesti arvokas matkailutie ja sen varrelta löytyy hienoja luonto- ja jokimaisemia, sekä kulttuuriympäristöä. Seututie 230 oli aiemmin osa kantatietä 57. Kanteenmaan kautta kulkee Helsingin ja Porin välinen valtatie 2. Muita tärkeitä väyliä ovat seututiet Alastarolle, Humppilaan, Sastamalaan ja Vesilahteen. Lähimmät rautatieasemat ovat Vammalan rautatieasema Tampere–Pori-radalla ja Humppilan rautatieasema Toijala–Turku-radalla. Lähin lentokenttä on Tampere-Pirkkalan lentoasema.
Liikenne > Etäisyyksiä Punkalaitumelta

Forssa 45 km
Helsinki 155 km
Huittinen 25 km
Hämeenlinna 100 km
Loimaa 40 km
Pori 85 km
Rauma 90 km
Sastamala 30 km
Tampere 70 km
Turku 95 km
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1. tammikuuta 2017 tilanteen mukainen.
| Punkalaitumen väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 4 606 | 4 606 |
| 1985 | 1985 |    | 4 415 | 4 415 |
| 1990 | 1990 |    | 4 138 | 4 138 |
| 1995 | 1995 |    | 3 931 | 3 931 |
| 2000 | 2000 |    | 3 743 | 3 743 |
| 2005 | 2005 |    | 3 450 | 3 450 |
| 2010 | 2010 |    | 3 281 | 3 281 |
| 2015 | 2015 |    | 3 049 | 3 049 |
| 2020 | 2020 |    | 2 826 | 2 826 |
Lähde: Tilastokeskus.
Punkalaitumen väestö vähenee keskimäärin 44 henkilöllä vuodessa eli suurin piirtein saman verran kuin lukiosta ja yläasteelta valmistuu oppilaita, jotka muuttavat muualle työpaikkojen ja koulutuksen perässä. Toisaalta viime vuosina kunnan luontainen väestönvähenemä (syntyneet vs. kuolleet) on ollut 35–40 henkilöä vuodessa eli kunnan väestö vähenee noin 1,5 prosenttia vuodessa "luontaisesti" (ottamatta huomioon muuttoliikettä). Punkalaitumen kunnan liittämisestä naapurikaupunki Sastamalaan on käyty keskustelua. Liitospaineiden vuoksi kunta on aloittanut monia hankkeita, joiden toivotaan elävöittävän keskustaa. Tällaisia hankkeita ovat muun muassa uuden koulurakennuksen ja päiväkodin rakentaminen ja nykyisen koulurakennuksen purkaminen. Punkalaidunta halkovan Punkalaitumenjoen suistoon rakennettiin aiemmin puistobulevardi ja laituri. Keskustaan vanhan huoltoaseman tontille rakennettiin niin sanottu Pietarinaukio, jossa on penkkejä, lasten leikkilaitteita ja pieni estradi esityksiä varten. Hankkeet on rahoitettu yhteisistä verovaroista, mutta myös EU:n maaseuturahasto on osallistunut kuluihin. Hankkeet on toteutettu sen suurempaa kansalaiskeskustelua käymättä kunnanhallituksen demokraattista toimintakaavaa kuitenkin noudattaen.
Kyliä

Hakuni,lähde? Halkivaha, Hankuri, Haviokoski, Jalasjoki, Kannisto, Kanteenmaa, Kivisenoja, Kokkola, Koskioinen, Kostila, Kouvola, Liitsola, Moisio, Mäenpää, Oriniemi, Parrila, Pärnänmaa, Sarkkila, Talala, Teikarla, Vanttila.
Kyliä > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Punkalaitumella oli 2 949 asukasta, joista 1 219 asui taajamassa, 1 697 haja-asutusalueilla ja 33:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Punkalaitumen taajama-aste on 41,8 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Punkalaitumen kirkonkylä.
Seurakunnat

Punkalaitumella toimii evankelis-luterilainen Punkalaitumen seurakunta. Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä paikkakunnalla toimii evankelisuus. Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Punkalaitumen alueella toimii Turun ortodoksinen seurakunta.
Elinkeinot

Punkalaitumen kunnan väestöstä saa elantonsa palveluista 51,4 prosenttia, alkutuotannosta 26,2 prosenttia ja jalostuksesta 20,8 prosenttia.
Suurimmat työnantajat työntekijämäärällä mitattuna:
Punkalaitumen kunta, n. 130 henkilöä
SHT-Tukku Oy, n.130 henkilöä, Suomen suurin hauta-arkkuja valmistava yritys
Kaskenoja Oy, 30 henkilöä
Rakennusliike Paavo Hällfors, 18 henkilöä
Kanteenmaan kylässä, valtatie 2:n varrella on aloitettu uuden biokaasulaitoksen rakentaminen, mutta rakennusprojekti on laitettu jäihin.
Vuonna 2008 Punkalaitumella avattiin (kolmannen kerran) turvapaikanhakijoiden vastaanottokeskus. Aluksi perustettiin 24-paikkainen ryhmäkoti alaikäisille, ilman huoltajaa maahan tulleille turvapaikanhakijoille. Vähän myöhemmin perustettiin myös tukiasunnot itsenäistyville nuorille sekä vastaanottokeskus perheitä varten. Tällä hetkellä keskuksessa on noin 120 turvapaikanhakijaa ympäri maailman ja henkilökuntaa 12 henkilöä. Toimintaa ylläpitää Suomen Punaisen Ristin Varsinais-Suomen piiri ja keskus on osa Turun vastaanottokeskusta. Koulutusta kaikille -strategiansa mukaisesti kunta on järjestänyt perusopetukseen valmistavan koulutuksen perusopetusikäisille lapsille. Valmistavan opetuksen jälkeen oppilaat siirtyvät perusopetukseen. Esikouluikäisille järjestetään esikouluopetusta. Länsi-Suomen opisto ja Sastamalan seudun koulutuskuntayhtymä sekä Satakunnan koulutuskuntayhtymä tuottavat koulutuspalveluja aikuisille turvapaikanhakijoille. Koulutus aloitetaan jo turvapaikanhakuprosessin aikana. Sisäasiainministeriö on 2009 valinnut Punkalaitumen kunnan maahanmuuton valtakunnallisten pilottipaikkakuntien joukkoon.
Maahanmuuttovirasto ilmoitti toukokuussa 2014 lakkauttavansa Punkalaitumen vastaanottokeskuksen saman vuoden elokuun lopussa perustellen päätöstä turvapaikanhakijoiden vähentyneellä majoituspaikkojen tarpeella. Vastaanottokeskus avattiin uudelleen toimintaan vuonna 2015, kun ennätysmäärä turvapaikanhakijoita hakeutui Suomeen. Toiminnan ylläpitäjänä on edelleen SPR:n Varsinais-Suomen piiri. Punkalaitumen vastaanottokeskus lopettaa toimintansa vuoden 2020 jälkeen.
Nähtävyyksiä

Mauri Kunnaksen luoman Koiramäen maalaisympäristö on saanut hahmonsa Yli-Kirran talossa Punkalaitumen Talalan kylässä. Kotiseutuyhdistyksen ylläpitämä museon pihapiiri on edelleen samassa asussa kuin Koiramäen kirjoissa. ”Koiramäen talo” Punkalaitumella on kesäisin kanatarhoineen ja kahviloineen varsinkin lapsiperheiden suosiossa. Kotiseutuyhdistyksen lähes 30 kertaa järjestämä Kaikkien aikojen maatalousnäyttely Yli-Kirran laajalla alueella kokoaa vuosittain tuhansia kävijöitä ihailemaan vanhoja puksuttavia maatalouskoneita, lankojen värjäystä, kakon paistoa ja muita satakuntalaiseen talonpoikaiseen elämään kuuluneita työtapoja. Ja luonnollisesti maistuvat ohrakryynipuuro ja väskynäsoppa.
Hyvin suosittu on myös Suomen kauneimpana lavana palkittu Särkän tanssilava, jota ylläpitää Punkalaitumen Kunto. Kunnassa sijaitsee Punkalaitumen Golfin pay and play -kenttä. Hyvin hoidetulle kentälle pääsee pelaamaan ilman seurajäsenyyttä tai green cardia, opetustakin on tarjolla. Koulutintti Oy tarjoaa majoitus- ja kokoustilaa vanhassa Sarkkilan kansakoulutalossa kirkon tuntumassa. Matkailukohde on myös KokkonKota, jonka kotaympäristö tarjoaa vaihtoehdon perinteisille juhlatiloille erilaisten tilaisuuksien järjestämiseen.