stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eugen Schüfftan
Ura

Schüfftanin merkittävin saavutus elokuva-alalla oli hänen mukaansa nimetyn erikoistehostetekniikan Schüfftanin menetelmän kehittäminen. Schüfftan kehitti sen alkujaan toteutumattomaan saksalaiseen tuotantoon Gulliverin retkistä. Ensimmäisen kerran menetelmää käytettiin Fritz Langin ohjaamassa elokuvassa Metropolis (1927). Schüfftanin menetelmän avulla elokuvantekijät pystyivät yhdistämään pienoismallikuvia muuhun elokuvaan käyttäen erikoispeilejä. Tekniikkaa käytettiin pitkään elokuvissa.
Schüfftan pakeni Saksasta vuonna 1933. Hän sai 1930-luvulla mainetta Ranskassa elokuvaajana. Schüfftan tunnettiin tunnelmallisista mustavalkoisista maisemista. Yksi kuuluisimmista elokuvista 1930-luvulla oli Marcel Carnén ohjaama Sumujen laituri (1937). Yhdysvaltoihin Schüfftan muutti 1940 ja sai Yhdysvaltain kansalaisuuden 1947. Hän kuitenkin elokuvasi jatkossakin elokuvia ympäri maailmaa. Yhdysvalloissa Schüfftan teki paljon yhteistyötä Euroopasta lähteneiden ohjaajien, kuten Douglas Sirkin, Edgar G. Ulmerin, Robert Siodmakin ja René Clairin, kanssa.
Vuonna 1961 Schüfftan sai Oscar-palkinnon parhaasta kuvauksesta Robert Rossenin elokuvasta Suurkaupungin hait. Kolme vuotta myöhemmin hän elokuvasi Rossenin viimeisen elokuvan Lilith. Tämän jälkeen Schüfftan palasi Eurooppaan ja työskenteli enää harvakseltaan.
Valikoitu filmografia > Elokuvaajana

Ihmisiä sunnuntaina (Menschen am Sonntag, 1930)
Komedia rahasta (Komedie om geld, 1936)
Täydellinen rikos (Drôle de drame ou L'étrange aventure du Docteur Molyneux, 1937)
Sumujen laituri (Le quai des brumes, 1938)
Kapteeni Mollenard (Mollenard, 1938)
Ilman huomispäivää (Sans lendemain, 1939)
Siniparta (Bluebeard, 1944)
Tapahtui huomenna (It Happened Tomorrow, 1944)
A Scandal in Paris (1946)
Pakkopaita (La tête contre les murs, 1959)
Silmät ilman kasvoja (Les yeux sans visage, 1960)
Suurkaupungin hait (The Hustler, 1961)
Hämärän kuja (Something Wild, 1961)
Lilith (1964)
Valikoitu filmografia > Erikoistehosteiden suunnittelijana

Nibelungen laulu: Siegfried (Die Nibelungen: Siegfried, 1924)
Metropolis (1927)
Napoléon (1927)
Pimeä peili (The Dark Mirror, 1946)
Odysseus (Ulisse, 1954)
Aiheesta muualla

Eugen Schüfftan Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Eugen Schüfftan Elonetissä.
28. huhtikuuta

28. huhtikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 118. päivä (119. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 247 päivää.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Ilpo, Tuure, Ilppo
suomenruotsalainen kalenteri: Ture
ortodoksinen kalenteri: Jason, Maksima
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Duvre
vanhemmissa kalentereissa: Adelward, Armo, Teodora, Theodora, Theodorus, Thure, Tore, Vitalis
Tapahtumia

1788 – Maryland allekirjoitti seitsemäntenä osavaltiona Yhdysvaltain perustuslain.
1789 – Bountyn kapina: kapina HMAV Bountylla. Kapteeni William Bligh ja 18 merimiestä hylättiin merelle, ja miehistö purjehti Pitcairn-saarelle.
1920 – Azerbaidžanista tuli Azerbaidžanin sosialistinen neuvostotasavalta.
1936 – Farukista tuli Egyptin kuningas.
1943 – Toinen maailmansota: 749 sotilasta sai surmansa maihinnousun harjoitteluoperaatiossa (koodinimeltään ”Tiger”), kun saksalaiset sukellusveneet yllättivät harjoitteluosastot.
1947 – Thor Heyerdahl lähti viiden muun seikkailijan kanssa Kon-Tiki-lautalla Perusta kohti Polynesiaa.
1952 – Dwight D. Eisenhower erosi Naton ylipäällikön virasta ottaakseen vastaan Yhdysvaltain presidentin tehtävät.
1952 – San Franciscon sopimus astui voimaan, ja Yhdysvaltain joukkojen toisen maailmansodan jälkeinen Japanin miehitys päättyi.
1969 – Ranskan presidentti Charles de Gaulle erosi hävittyään uudistuksia koskeneen kansanäänestyksen.
1986 – Neuvostoliitto myönsi Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden tapahtuneen.
1996 – Martin Bryant surmasi 35 ihmistä ja haavoitti 18:aa Port Arthurissa Tasmaniassa.
2001 – Miljonääri Dennis Titosta tuli maailman ensimmäinen avaruusturisti.
2003 – Applen iTunes-musiikkipalvelu käynnistyi ja myi ensimmäisen viikon aikana yli miljoona kappaletta.
2004 – Branko Crvenkovskista tuli Makedonian tasavallan presidentti.
2015 – Seinäjoen teinisurma.
Abruzzinmastiffi

| Abruzzinmastiffi |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Italia
Määrä:  Suomessa ei yhtään
Rodun syntyaika:  vanha
Alkuperäinen käyttö:  laumanvartija
Nykyinen käyttö:  laumanvartija
Muita nimityksiä:  Mastino Abruzzese, Abruzzese Mastiff, Pastore Abruzzese, Cane da Pecora
FCI-luokitus:  ei
Ulkonäkö
Paino:  marsicano 40–60 kg; aquilano 60–80 kg; peligno korkeintaan 100 kg
Säkäkorkeus:  pescocostanzo 68–72; marsicano 70–75 cm; aquilano 75–83 cm
Väritys:  valkoinen
Abruzzinmastiffi (Mastino Abruzzese) on italialainen koirarotu, jota kutsutaan joskus myös abruzzinpaimenkoiraksi ja tunnetaan kotialueellaan Abruzzissa pecorankoirana. Se on maremmano-abruzzesen sukulaisrotu, joskin tätä kookkaampi, alkuperäisen Abruzzi-linjan edustaja. Jotkut urokset saattavat painaa jopa 100 kiloa. Joitain yksilöitä on viety laumanvartijoiksi Yhdysvaltoihin ja Norjaan, joissa ne ovat menestyksekkäästi torjuneet karhujen hyökkäyksiä.
Tyypit

Abruzzinmastiffin tyyppi on melko epäyhtenäinen, koska se on vielä nykyäänkin jalostamaton maatiaisrotu. Viime vuosien aikana sitä ollaan yritetty yhtenäistää tietyn standardin mukaiseksi, minkä johdosta osa eri alueiden paikallismuunnoksista on kadonnut jo sukupuuttoon. Nykyisin olevissa olevia muunnoksia on seitsemää eri päätyyppiä, ja niiden välillä on selvästi tiettyjä eroavaisuuksia.
Tyypit > Marsicano

Marsicalaisella (Marsicano) muunnoksella on suuri pää, joka muistuttaa hieman leijonan päätä. Sen rakenne on roteva, rintakehä syvä ja purenta leikkaava. Säkäkorkeus on 70–75 cm ja paino 40–60 kg. Toisin kuin muualla Italiassa, Marsicassa on vielä ruskeakarhuja, joita vastaan tämä paikallismuunnos laumoja puolustaa.
Tyypit > Aquilano

L'aquilalaisella (Aquilano) muunnoksella on huomiota herättävä rakenne ja kookas pää, joka on marsicalaisen muunnoksen päätä pidempi. Sillä on yleensä tasapurenta. Keskimääräinen säkäkorkeus on 75–83 cm, mutta jotkin yksilöt kasvavat vieläkin kookkaammiksi. Paino on 60–80 kg. Nuoret koirat näyttävät pitkiltä ja laihoilta, mutta noin kolmen vuoden iässä korkeuskasvu loppuu ja paino alkaa saavuttaa lopullisen lukemansa. Muunnosta tapaa L'Aquilan maakunnassa eniten Gran Sasso d'Italia-vuoriston ja Peligna-laakson liepeillä sijaitsevissa kylissä.
Tyypit > Pescocostanzo

Pescocostanzolainen muunnos muistuttaa enemmän maremmano-abruzzesea kuin työlinjaista abruzzinmastiffia. Se on myös paljon pienikokoisempi kuin muut paikallisvariaatiot: sen säkäkorkeus on 68–72 cm eikä se ole kovinkaan vankkarakenteinen. Sillä on susimainen pää ja luonteeltaan se on erittäin reviiritietoinen.
Tyypit > Maiella

Maiellalainen muunnos on l'aquilalaisen ja pescocostanzolaisen tyypin välimuoto: sen rakenne on samanlainen kuin ensiksi mainitulla, mutta sen susimainen pää muistuttaa jälkimmäistä. Joillain yksilöillä pää voi kuitenkin olla myös karhumainen. Karvat muodostavat tuuhean kauluksen niskan ja rintakehän alueelle, joka muistuttaa hyvin paljon leijonan harjaa.
Tyypit > Peligno

Peligni-muunnos (Peligno) on ulkoisesti hyvin samanlainen kuin l'aquilalainen muunnos, mutta eroaa tästä luonteensa puolesta. Sillä on karhumainen pää ja pitkä, tuuhea karvapeite. Se on erittäin kookas ja voi painaa jopa 100 kg. Se on erittäin omistautunut työlleen ja saattaa suojella lampaita jopa muilta lammaslaumoilta. Muunnos oli erittäin laajalle levinnyt vielä 1950-luvulla, mutta suden katoaminen alueelta johti populaation jyrkkään laskuun.
Aiheesta muualla

Abruzzinmastiffi työssä
Kuvia kookkaista abruzzinmastiffeista
Abruzzinmastiffi-sivusto
Abruzzin paikallislaki abruzzinmastiffin suojelemiseksi (Arkistoitu – Internet Archive)
Abruzzin paikallislaki abruzzinmastiffin suojelemiseksi #2 (Arkistoitu – Internet Archive)
Artikkeli Italian johtavassa sanomalehdessä Corriere Della Sera
Laumanvartija-työ Italiassa (Arkistoitu – Internet Archive)
Artikkeli (Arkistoitu – Internet Archive)
Video: Abruzzinmastiffi
Abruzzinmastiffeja työssä 2
Maremmano-laumanvartijoita Sveitsissä
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Abruzzese Mastiff
Käännös suomeksi
M-79 (1935)

| M-79 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  A. A. Zdanovin telakka, Leningrad
Kölinlasku:  25. elokuuta 1934
Laskettu vesille:  15. syyskuuta 1935
Palveluskäyttöön:  16. heinäkuuta 1936
Tekniset tiedot
Uppouma:  161 t (pinnalla) 202 t (sukellus)
Pituus:  37,81 m
Leveys:  3,13 m
Syväys:  2,58 m
Koneteho:  1 × 38-V-8-dieselmoottori 685 bhp 1 × PG-60(35)-sähkömoottori 235 shp
Nopeus:  13,25 solmua (pinnalla) 7,5 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  pinnalla: 575 merimailia@13,2 solmua tai 1 600 merimailia@8,2 solmua sukellus:6 merimailia@7,9 solmua tai 55 merimailia@2,5 solmua
Miehistöä:  18
Aseistus
Aseistus:  2 × 533 mm M-27 torpedoputkea 1 × 45 mm K-21 -ilmatorjuntatykkiä
M-79 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Leningradista A. A. Zdanovin telakalta, missä köli laskettiin 25. elokuuta 1934. Alus laskettiin vesille 15. syyskuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 15. heinäkuuta 1936.
Palvelus

Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon alus kuului Liepājaan sijoitettuun kapteeniluutnantti S. I. Matvejevin komentamaan 1. sukellusveneprikaatin 4. divisioonaan päällikkönään kapteeniluutnantti I.V. Avtomonov. Alus lähti 24. kesäkuuta 1941 ensimmäiselle sotaretkelleen suojaamaan Liepājan mereltä. Alus palasi 26. kesäkuuta Ust-Dvinskiin, mistä se siirtyi 27. kesäkuuta - 6. heinäkuuta Kuivastun ja Paldiskin kautta Rohukülaan.
Toiselle sotaretkelleen alus lähti 8. heinäkuuta Riianlahdelle, jonne se saapui seuraavana päivänä. Alueella ei havaittu vihollisen aluksia, joten alus palasi 14. heinäkuuta Rohukülaan. Alus siirrettiin vielä samana päivänä huollettavaksi Tallinnaan. Alus osallistui Tallinnan evakuointiin ja saapui 30. elokuuta Kronstadtiin, mistä se siirrettiin 6. syyskuuta Leningradiin. Alus vaurioitui tykkitulessa 15. joulukuuta.
Alus siirrettiin kesäkuussa 1943 Laatokalle, mistä se palautettiin Itämerelle elokuussa 1944.
M-82 (1935)

| M-82 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sudomekh, Leningrad
Kölinlasku:  2. helmikuuta 1934
Laskettu vesille:  10. kesäkuuta 1935
Palveluskäyttöön:  6. marraskuuta 1936
Tekniset tiedot
Uppouma:  161 t (pinnalla) 202 t (sukellus)
Pituus:  37,81 m
Leveys:  3,13 m
Syväys:  2,58 m
Koneteho:  1 × 38-V-8-dieselmoottori 685 bhp 1 × PG-60(35)-sähkömoottori 235 shp
Nopeus:  13,25 solmua (pinnalla) 7,5 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  pinnalla: 575 merimailia@13,2 solmua tai 1 600 merimailia@8,2 solmua sukellus:6 merimailia@7,9 solmua tai 55 merimailia@2,5 solmua
Miehistöä:  18
Aseistus
Aseistus:  2 × 533 mm M-27 torpedoputkea 1 × 45 mm K-21 -ilmatorjuntatykkiä
M-82 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Leningradista Sudomekhilta, missä köli laskettiin 2. helmikuuta 1934. Alus laskettiin vesille 10. kesäkuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 6. marraskuuta 1936.
Palvelus

Alus siirrettiin 1939 Tyynenmeren laivastoon, jossa se nimettiin 27. lokakuuta uudelleen M-43:ksi.
M-77 (1935)

| M-77 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  A. A. Zdanovin telakka, Leningrad
Kölinlasku:  10. maaliskuuta 1934
Laskettu vesille:  2. syyskuuta 1935
Palveluskäyttöön:  19. kesäkuuta 1936
Tekniset tiedot
Uppouma:  161 t (pinnalla) 202 t (sukellus)
Pituus:  37,81 m
Leveys:  3,13 m
Syväys:  2,58 m
Koneteho:  1 × 38-V-8-dieselmoottori 685 bhp 1 × PG-60(35)-sähkömoottori 235 shp
Nopeus:  13,25 solmua (pinnalla) 7,5 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  pinnalla: 575 merimailia@13,2 solmua tai 1 600 merimailia@8,2 solmua sukellus:6 merimailia@7,9 solmua tai 55 merimailia@2,5 solmua
Miehistöä:  18
Aseistus
Aseistus:  2 × 533 mm M-27 torpedoputkea 1 × 45 mm K-21 -ilmatorjuntatykkiä
M-77 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Leningradista A. A. Zdanovin telakalta, missä köli laskettiin 10. maaliskuuta 1934. Alus laskettiin vesille 2. syyskuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 19. kesäkuuta 1936.
Palvelus

Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon alus kuului Liepājaan sijoitettuun kapteeniluutnantti S. I. Matvejevin komentamaan 1. sukellusveneprikaatin 4. divisioonaan päällikkönään yliluutnantti N. A. Hljupin. Alus lähti 23. kesäkuuta 1941 merelle, kun se joutui hieman myöhemmin Ventspilsin lähistöllä ilmahyökkäykseen. Alus sukelsi ja nousi pintaan lataamaan akkuja sekä jatkamaan matkaansa Ust-Dvinskiin, jonne se saapui 24. kesäkuuta. Alus siirrettiin 27. kesäkuuta - 6. heinäkuuta Kuivastun, Paldiskin ja Rohukülan kautta Triigiin, mistä se lähti 15. heinäkuuta ensimmäiselle sotaretkelleen Pärnun edustalle. Alus palasi 20. heinäkuuta Triigiin, mistä se siirrettiin 20.-24. heinäkuuta Tallinnan kautta huollettavaksi Kronstadtiin. Aluksen päällikön passiivisuus sotaretkellä oli syynä vapauttaa hänet tehtävistään.
Alus lähti 13. syyskuuta Kronstadtista toiselle sotaretkelleen uuden päällikön kapteeniluutnantti I. N. Kostylevin komennossa. Seuraavana päivänä alus saapui Somerin edustalla olevalle toiminta-alueelleen, jossa sen tuli estää Someria tulittavien Suomen laivaston alusten toiminta. Alus siirtyi 15. syyskuuta korjaamaan havaittuja vikoja Lavansaareen, mistä se lähti paluumatkalle seuraavana aamuna. Alus joutui Saksan ilmavoimien lentokoneen hyökkäyksen maaliksi, mutta se selvisi siitä saapuen Kronstadtiin 17. syyskuuta. Alus siirrettiin 28. syyskuuta Leningradiin.
Alus siirrettiin kesäkuussa 1943 Laatokalle, mistä se palautettiin Itämerelle elokuussa 1944.
Luettelo Aku Ankan taskukirjoista (476–500)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Aku Ankan taskukirja -luettelot
|  1–25 |  26–50 |  51–75 |  76–100 |
|  101–125 |  126–150 |  151–175 |  176–200 |
|  201–225 |  226–250 |  251–275 |  276–300 |
|  301–325 |  326–350 |  351–375 |  376–400 |
|  401–425 |  426–450 |  451–475 |  476–500 |
|  501–525 |  526–550 |  |  |
|  Teemanumerot 1–25 |  Teemanumerot 1–25 |  Teemanumerot 26–54 |  Teemanumerot 26–54 |
|  Erikoisnumerot |  Erikoisnumerot | Taskarin parhaat | Taskarin parhaat |
| Taskarin sankarit | Taskarin sankarit | Taskarin tähtihetket | Taskarin tähtihetket |
|  Mini-taskarit |  Mini-taskarit |  In English |  In English |
Tämä on luettelo Aku Ankan taskukirjojen numeroista 476–500.
Frontier (supertietokone)

| Frontier |
| --- | --- |

Valmistaja:  Hewlett Packard Enterprise
Tyyppi:  supertietokone
Suoritin:  AMD EPYC
Keskusmuisti:  9,2 petatavua
Frontier on Oak Ridge National Laboratoryn supertietokone, joka nousi TOP500-listan ensimmäiseksi toukokuussa 2022. Tietokone on ensimmäisen eksaflopsin suorituskykyyn yltävä supertietokone.
Aiemmin nopein oli Fugaku.
Tietokoneen rakentamisesta ilmoitettiin vuonna 2019. Tietokoneen laitteiston hinnaksi arvioitiin 500 miljoonaa dollaria ja 100 miljoonaa dollaria tutkimukseen ja kehitystyöhön.
Tietokone perustuu Hewlett Packard Enterprisen omistaman Crayn ratkaisuun. Tietokone käyttää AMD EPYC -prosessoreita ja siinä on 8 730 112 suoritinydintä. Tietokoneessa on 9 408 solmua, joissa on Epyc-prosessori ja neljä AMD Instinct MI250X grafiikkaprosessoria (37 632 grafiikkaprosessoria järjestelmässä). Järjestelmässä on 9,2 petatavua muistia jaettuna HBM- ja DDR4-muistien välillä.
Tietokone käyttää Crayn Slingshot-kytkentäverkkoa.
Järjestelmässä on 37 petatavua paikallista tallennustilaa ja 716 petatavua keskuksen tallennustilaa.
Tietokoneen tehokkuussuhde on 52,23 gigaflopsia wattia kohden ja se on toiseksi paras tulos Green 500 -listalla (ensimmäinen on saman tietokoneen pienempi versio).
Aiheesta muualla

Oak Ridgen sivut (englanniksi)
Fred Couples

Fred Couples
Frederick Steven Couples (s. 3. lokakuuta 1959 Seattle, Washington) on yhdysvaltalainen golfaaja.
Nuoruus

Italialaiset sukujuuret omaava Couples vietti lapsuutensa Seattlessa. Hän toimi paikallisen golfaajan caddiena, samalla tutustuen lajiin. Palkaksi työstään hän sai pelaajalta ensimmäisen mailasettinsä. Tämän jälkeen nuori Couples nousi asuinalueensa junioripelaajien kärkeen.
Ura

Couples siirtyi ammattilaiseksi 1980. Hän nousi ensimmäisenä yhdysvaltalaisena maailmanlistan kärkipaikalle ja yhdeksi kaikkien aikojen suosituimmaksi golfaajaksi.
Fred Couples on saavuttanut urallaan 49 ammattilaisvoittoa, joista kirkkaimpana The Masters Tournamentin voitto 1992. Samana vuonna hän voitti PGA Tourin rahalistan. Hän on ollut PGA Tourin vuoden pelaaja vuosina 1991 ja 1992. Kaikkien aikojen PGA-rahalistalla hän on sijalla 19 (2010). Vuonna 2010 hän sijoittui kuudenneksi The Mastersissa 50-vuotiaana.
Federico Castelluccio

| Federico Castelluccio |
| --- | --- |
 Federico Castelluccio vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1964 (ikä 60) Napoli, Italia
Ammatti:  näyttelijä, taiteilija
Puoliso:  Yvonne Maria Schäfer (2011)
Muut tiedot
Aktiivisena:  1986–
Aiheesta muualla
Kotisivu
Federico Castelluccio (s. 29. huhtikuuta 1964 Napoli, Italia) on amerikanitalialainen näyttelijä, ohjaaja, kirjoittaja ja taiteilija, joka tunnetaan roolistaan ​​Furio Giunta HBO:n televisiosarjassa Sopranos.
Varhainen elämä

Italian Napolissa syntynyt Castelluccio muutti kolmevuotiaana perheensä kanssa Yhdysvaltoihin Patersoniin New Jerseyn osavaltioon. Vuonna 1982 Castelluccio sai täyden stipendin newyorkilaiseen School of Visual Arts -oppilaitokseen, josta hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon 1986.
Fiona Kelly

Fiona Kelly on kirjailijanimi, jolla on julkaistu useita Mystery Club -sarjan kirjoja. Kirjojen kustantajan mukaan Kelly on kotoisin Yorkshirestä, mihin myös osa kirjoista sijoittuu. Hän asuu nykyisin kuitenkin Lontoossa. Kelly on ihaillut kirjailija Enid Blytonia nuoresta asti.
Niklas Bengtssonin vuonna 1997 toimittaman kirjan "Ulkomaisia lasten- ja nuortenkirjailijoita" mukaan Fiona Kelly on pseudonyymi, jonka takana on useita kirjoittajia.
Luettelo Aku Ankan taskukirjoista (376–400)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Aku Ankan taskukirja -luettelot
|  1–25 |  26–50 |  51–75 |  76–100 |
|  101–125 |  126–150 |  151–175 |  176–200 |
|  201–225 |  226–250 |  251–275 |  276–300 |
|  301–325 |  326–350 |  351–375 |  376–400 |
|  401–425 |  426–450 |  451–475 |  476–500 |
|  501–525 |  526–550 |  |  |
|  Teemanumerot 1–25 |  Teemanumerot 1–25 |  Teemanumerot 26–54 |  Teemanumerot 26–54 |
|  Erikoisnumerot |  Erikoisnumerot | Taskarin parhaat | Taskarin parhaat |
| Taskarin sankarit | Taskarin sankarit | Taskarin tähtihetket | Taskarin tähtihetket |
|  Mini-taskarit |  Mini-taskarit |  In English |  In English |
Tämä on luettelo Aku Ankan taskukirjojen numeroista 376-400. Ne ilmestyivät alun perin vuosina 2011–2013.
2013

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kansi | Numero | Ilmestynyt | Sivuja | Tunniste | Inducks |
|  Kannen piirtäjä Marco Gervasio. | 397: Perhosvaikutus | 2013 | 512 | ISBN 978-951-32-3587-1 | Inducks |
 Kannen piirtäjä Marco Gervasio.:  Perhosvaikutus  Mikki Hiiri ja Piguazulin henki  Metakkamies  Rikastumissäde  Vain yhden hammassäryn tähden  Satelliittisota  Perhosvaikutus  Minnihild ja pohjanmiehet  Keräilijä ajan hermolla  Harkittu pako  Kesäloma maatilalla  Aukottomat alibit  Perhosvaikutus: Amazoniassa  Hienostuneesti sinun  Puhdistajan kosto  Aku Ankka ja piiiitkä yö  Mikki Hiiri ja merkillinen murtosarja  Aplodit ajallaan  Rankka keikka  Tuulijärven aarre  Perhosvaikutus: Paluu Ankkalinnaan
 Kannen piirtäjä Marco Gervasio.: Tuplapaksu, ei muita painoksia.

|  Kannen piirtäjä Giorgio Cavazzano. | 398: Veden varassa | 2013 | 256 | ISBN 978-951-32-3588-8 | Inducks |
 Kannen piirtäjä Giorgio Cavazzano.:  Synkkä päivä Sysilähteellä  Merirosvon pikkuserkku  Ken kuuhun kurkottaa  Epäreilu syytös  Mikelankkelon salaisuus  Klovnin salaisuus  Paistesaaren aarre  Historiallisen huono tuuri
 Kannen piirtäjä Giorgio Cavazzano.: Ei muita painoksia.

|  Kannen piirtäjä Alessio Coppola. | 399: Pelin henki | 2013 | 256 | ISBN 978-951-32-3589-5 | Inducks |
 Kannen piirtäjä Alessio Coppola.:  Kahden maailman välissä  Möläytyksiä ja supinoita  Valppaat vahdit  Kuningas Arttumin valtakunnassa  Uusilla urilla  Pyramidien salaisuus  Lyömättömät myyntitykit  Ympäri käydään...  Menneisyyden kahleet  Vaikuttava välipala
 Kannen piirtäjä Alessio Coppola.: Ei muita painoksia.

|  Kannen piirtäjä Andrea Freccero. | 400: Neljäsataa | 2013 | 400 | ISBN 978-951-32-3590-1 | Inducks |
 Kannen piirtäjä Andrea Freccero.:  HapPAMan haamun kosto  Pimentäjä  Suuri patenttihuijaus  Arvaamaton onni  Voro vastoin tahtoaan  Pimentäjä  Kohtalokas Paco  Konnia ja kamomillaa  Dippaduiden salaisuus  Kasvot väkijoukossa  Rakkaat vihamiehet  Pimentäjä  Suku on pahin
 Kannen piirtäjä Andrea Freccero.: Onnittelunumero 400. taskukirjalle, ei muita painoksia.
Fiona Fullerton

| Fiona Fullerton> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Fiona Elizabeth Fullerton
Syntynyt: 10. lokakuuta 1956 (ikä 68) Kaduna, Nigeria
Kansalaisuus:   Britannia
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Fiona Elizabeth Fullerton (s. 10. lokakuuta 1956 Kaduna, Nigeria) on brittiläinen näyttelijä ja laulaja, joka tunnetaan roolistaan Liisana vuoden 1973 elokuvassa Liisa Ihmemaassa ja Bond-tyttö Pola Ivanovana vuoden 1985 James Bond -elokuvassa 007 ja kuoleman katse.
Fiona Brown

Fiona Brown vuonna 2018.
Fiona Brown (s. 31. maaliskuuta 1995) on skotlantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Skotlannin naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 39 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. MM-kilpailuissa hän pääsi kahdessa ottelussa vaihtopelaajana kentälle.
Brown edustaa ruotsalaisseura FC Rosengårdia.
M-81 (1935)

| M-81 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sudomekh, Leningrad
Kölinlasku:  25. elokuuta 1934
Laskettu vesille:  15. syyskuuta 1935
Palveluskäyttöön:  15. heinäkuuta 1936
Poistui palveluskäytöstä:  tuhoutunut 1. heinäkuuta 1941
Tekniset tiedot
Uppouma:  161 t (pinnalla) 202 t (sukellus)
Pituus:  37,81 m
Leveys:  3,13 m
Syväys:  2,58 m
Koneteho:  1 × 38-V-8-dieselmoottori 685 bhp 1 × PG-60(35)-sähkömoottori 235 shp
Nopeus:  13,25 solmua (pinnalla) 7,5 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  pinnalla: 575 merimailia@13,2 solmua tai 1 600 merimailia@8,2 solmua sukellus:6 merimailia@7,9 solmua tai 55 merimailia@2,5 solmua
Miehistöä:  18
Aseistus
Aseistus:  2 × 533 mm M-27 torpedoputkea 1 × 45 mm K-21 -ilmatorjuntatykkiä
M-81 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Leningradista Sudomekhilta, missä köli laskettiin 25. elokuuta 1934. Alus laskettiin vesille 15. syyskuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 15. heinäkuuta 1936.
Palvelus

Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon alus kuului Liepājaan sijoitettuun kapteeniluutnantti S. I. Matvejevin komentamaan 1. sukellusveneprikaatin 4. divisioonaan päällikkönään kapteeniluutnantti F. A. Zubkov. Alus lähti 22. kesäkuuta 1941 Liepājasta ensimmäiselle sotaretkelleen suojaamaan Liepājaa mereltä. Alus lähti 24.-25. kesäkuuta välisenä yönä paluumatkalle, kun dieselmoottorin sylinteri rikkoutui. Liepājan taisteluiden vuoksi alus saapui 26. kesäkuuta Ust-Dvinskiin, josta se siirrettiin seuraavana päivänä Kuivastuun. Alus jatkoi matkaansa 1. heinäkuuta Paldiskiin ja ajoi Gotha-miinoitukseen. Alus upposi, jolloin vain kaksi miehistönjäsentä selvisi.
Hylky löydettiin 1949 Vormsin luoteispuolelta. Se nostettiin 1965 ja siirrettiin romutettavaksi.