stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Nobelin rauhanpalkinnon saaneista
Luettelo Nobelin rauhanpalkinnon saaneista > 1950-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950 |  | Ralph Bunche |  Yhdysvallat | Sovittelijana Israelin ja Palestiinan välisessä konfliktissa |
| 1951 |  | Léon Jouhaux |  Ranska |   |
| 1952 |  | Albert Schweitzer |  Ranska | Perusti sairaalan Gabonin Lambarénéen |
| 1953 |  | George Catlett Marshall |  Yhdysvallat | Marshall-apu |
| 1954 |  | Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestö (UNHCR) |  Yhdistyneet kansakunnat |  |
1955–1956: Ei jaettu
| 1957 |  | Lester Bowles Pearson |  Kanada | Pyrkimyksistään Suezin kriisin päättämiseksi |
| 1958 |  | Dominique Pire |  Belgia | Avustaan pakolaisongelmassa |
| 1959 |  | Philip Noel-Baker |  Britannia | Työstä aseistariisunnan puolesta |
Luettelo Nobelin rauhanpalkinnon saaneista > 1960-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1960 |  | Albert Luthuli |  Etelä-Afrikan unioni | Afrikan kansalliskongressin johtaja ja taistelustaan apartheidia vastaan |
| 1961 |  | Dag Hammarskjöld |  Ruotsi | YK:n pääsihteeri, postuumisti. |
| 1962 |  | Linus Carl Pauling |  Yhdysvallat | Ydinkokeiden vastainen kampanja |
| 1963 |  | Punaisen Ristin kansainvälinen komitea |  Sveitsi | Työstään puolustaessaan ihmisoikeuksia |
| 1963 |  | Punainen Risti ja Punainen Puolikuu |  Sveitsi | Työstään puolustaessaan ihmisoikeuksia |
| 1964 |  | Martin Luther King, Jr. |  Yhdysvallat | Kansalaisoikeustoiminta |
| 1965 |  | Yhdistyneiden kansakuntien lastenrahasto (Unicef) |  Yhdistyneet kansakunnat | Kansainvälinen avustusjärjestö |
1966–1967: Ei jaettu
| 1968 |  | René Cassin |  Ranska | Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen presidentti |
| 1969 |  | Kansainvälinen työjärjestö (ILO) |  Yhdistyneet kansakunnat |   |
Luettelo Nobelin rauhanpalkinnon saaneista > 1970-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1970 |  | Norman Borlaug |  Yhdysvallat | Vihreän vallankumouksen käynnistäjä |
| 1971 |  | Willy Brandt |  Saksan liittotasavalta | Saksojen välisten suhteiden parantaminen |
1972: Ei jaettu
| 1973 |  | Henry Kissinger |  Yhdysvallat | Rauhanneuvottelut Vietnamin sodan lopettamiseksi |
| 1973 |  | Lê Ðức Thọ (kieltäytyi palkinnosta) |  Vietnamin demokraattinen tasavalta | Rauhanneuvottelut Vietnamin sodan lopettamiseksi |
| 1974 |  | Seán MacBride |  Irlanti | Amnestyn johtaja |
| 1974 |  | Eisaku Satō |  Japani | Sovintopolitiikka ja ydinsulkusopimus |
| 1975 |  | Andrei Saharov |  Neuvostoliitto | Työstä ihmisoikeuksien puolesta |
| 1976 |  | Betty Williams |  Britannia | Pohjois-Irlannin rauhanliikkeen perustajat |
| 1976 |  | Mairead Corrigan |  Britannia | Pohjois-Irlannin rauhanliikkeen perustajat |
| 1977 |  | Amnesty International |  Britannia | Kidutuksen vastaisesta työstä |
| 1978 |  | Anwar Sadat |  Egypti | Lähi-idän rauhanneuvottelujen aloittaminen |
| 1978 |  | Menachem Begin |  Israel | Lähi-idän rauhanneuvottelujen aloittaminen |
| 1979 |  | Äiti Teresa |  Intia | Rakkauden lähettiläät |
Luettelo Nobelin rauhanpalkinnon saaneista > 1980-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1980 |  | Adolfo Pérez Esquivel |  Argentiina | Väkivallaton taistelu Argentiinan sotilasjunttaa vastaan |
| 1981 |  | Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestö (UNHCR) |  Yhdistyneet kansakunnat |  |
| 1982 |  | Alva Myrdal |  Ruotsi | Työstä aseistariisunnan puolesta |
| 1982 |  | Alfonso García Robles |  Meksiko | Työstä aseistariisunnan puolesta |
| 1983 |  | Lech Wałęsa |  Puola | Solidaarisuus |
| 1984 |  | Desmond Tutu |  Etelä-Afrikka | Apartheidin vastustamisesta ja Totuus- ja sovintokomission johtamisesta |
| 1985 |  | Lääkärit ydinsotaa vastaan |  Yhdysvallat | Antamastaan tiedosta ydinsodasta |
| 1986 |  | Elie Wiesel |  Yhdysvallat | Kirjailija ja holokaustista selviytynyt |
| 1987 |  | Óscar Arias Sánchez |  Costa Rica | Esquipulaan rauhansopimus |
| 1988 |  | YK:n rauhanturvajoukot |  Yhdistyneet kansakunnat | Ylläpitää yhtä YK:n peruselementeistä |
| 1989 |  | Tenzin Gyatso 14. dalai-lama |  Tiibet | Ihmisoikeuksien rauhanomainen edistäminen Tiibetissä |
Luettelo Nobelin rauhanpalkinnon saaneista > 1990-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990 |  | Mihail Gorbatšov |  Neuvostoliitto | Perestroika- ja glasnost-politiikka |
| 1991 |  | Aung San Suu Kyi |  Burma | Myanmarin  sotilasjuntan vastustaminen |
| 1992 |  | Rigoberta Menchú |  Guatemala | Vastusti Guatemalan asevoimien ihmisoikeusrikoksia Guatemalan sisällissodassa |
| 1993 |  | Nelson Mandela |  Etelä-Afrikka | Rauhan edistäminen ja apartheid-politiikan lopettaminen |
| 1993 |  | Frederik Willem de Klerk |  Etelä-Afrikka | Rauhan edistäminen ja apartheid-politiikan lopettaminen |
| 1994 |  | Jasser Arafat |  Palestiina | Israelin ja Palestiinan rauhansopimus |
| 1994 |  | Shimon Peres |  Israel | Israelin ja Palestiinan rauhansopimus |
| 1994 |  | Jitshak Rabin |  Israel | Israelin ja Palestiinan rauhansopimus |
| 1995 |  | Józef Rotblat |  Britannia | Pyrkimykset ydinaseriisuntaan |
| 1995 |  | Pugwash-liike |  Kanada | Pyrkimykset ydinaseriisuntaan |
| 1996 |  | Carlos Felipe Ximenes Belo |  Itä-Timor | Itä-Timorin itsenäisyys |
| 1996 |  | José Ramos Horta |  Itä-Timor | Itä-Timorin itsenäisyys |
| 1997 |  | Kansainvälinen kampanja maamiinojen kieltämiseksi |  Sveitsi | Toiminta maamiinakieltosopimuksen puolesta |
| 1997 |  | Jody Williams |  Yhdysvallat | Toiminta maamiinakieltosopimuksen puolesta |
| 1998 |  | John Hume |  Britannia | Toiminta rauhan saamiseksi Pohjois-Irlantiin |
| 1998 |  | David Trimble |  Britannia | Toiminta rauhan saamiseksi Pohjois-Irlantiin |
| 1999 |  | Lääkärit ilman rajoja |  Sveitsi | Humanitaarisesta työstä |
Luettelo Nobelin rauhanpalkinnon saaneista > 2000-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 |  | Kim Dae-jung |  Korean tasavalta | Rauhantahto Pohjois-Korean kanssa |
| 2001 |  | Yhdistyneet kansakunnat |  Yhdistyneet kansakunnat | Pyrkimykset maailmanrauhaan |
| 2001 |  | Kofi Annan |  Ghana | Pyrkimykset maailmanrauhaan |
| 2002 |  | Jimmy Carter |  Yhdysvallat | Työstä rauhan, demokratian ja ihmisoikeuksien hyväksi |
| 2003 |  | Shirin Ebadi |  Iran | Työstä ihmisoikeuksien ja demokratian puolesta |
| 2004 |  | Wangari Maathai |  Kenia | Työstä kestävän kehityksen, demokratian ja rauhan puolesta. Perustanut Green Belt -liikkeen eroosion vastustamiseksi muun muassa puita istuttamalla. |
| 2005 |  | Kansainvälinen atomienergiajärjestö IAEA |  Yhdistyneet kansakunnat | Ydintekniikan sotilaallisen käytön ehkäiseminen ja ydinvoiman turvallisen, rauhanomaisen käytön edistäminen. |
| 2005 |  | Mohamed ElBaradei |  Egypti | Ydintekniikan sotilaallisen käytön ehkäiseminen ja ydinvoiman turvallisen, rauhanomaisen käytön edistäminen. |
| 2006 |  | Muhammad Yunus |  Bangladesh | Mikroluotto |
| 2006 |  | Grameen Bank |  Bangladesh | Mikroluotto |
| 2007 |  | Al Gore |  Yhdysvallat | Ilmastonmuutosta koskevan tiedon jakaminen |
| 2007 |  | Hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli IPCC |  Yhdistyneet kansakunnat | Ilmastonmuutosta koskevan tiedon jakaminen |
| 2008 |  | Martti Ahtisaari |  Suomi | Merkittävistä ponnistuksista kansainvälisten konfliktien ratkaisemiseksi |
| 2009 |  | Barack Obama |  Yhdysvallat | Puheista ydinaseita vastaan ja maailmanrauhan puolesta |
Luettelo Nobelin rauhanpalkinnon saaneista > 2010-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 |  | Liu Xiaobo |  Kiina | Pitkästä ja väkivallattomasta taistelusta perustavien ihmisoikeuksien puolesta Kiinassa |
| 2011 |  | Ellen Johnson Sirleaf |  Liberia | Väkivallattomasta rauhan ja naisten oikeuksien puolesta tehdystä työstä |
| 2011 |  | Leymah Gbowee |  Liberia | Väkivallattomasta rauhan ja naisten oikeuksien puolesta tehdystä työstä |
| 2011 |  | Tawakkul Karman |  Jemen | Väkivallattomasta rauhan ja naisten oikeuksien puolesta tehdystä työstä |
| 2012 |  | Euroopan unioni |  Euroopan unioni | Edistänyt kuusi vuosikymmentä rauhaa, sopua, demokratiaa ja ihmisoikeuksia |
| 2013 |  | Kemiallisten aseiden kieltojärjestö |  Alankomaat | Kemiallisten aseiden kielto |
| 2014 |  | Malala Yousafzai |  Pakistan | Edistänyt tyttöjen koulutusta kehitysmaissa |
| 2014 |  | Kailash Satyarthi |  Intia | Edistänyt tyttöjen koulutusta kehitysmaissa |
| 2015 |  | Tunisian kansallisen vuoropuhelun kvartetti |  Tunisia | Demokratian edistämisestä vuoden 2011 vallankumouksen jälkeen |
| 2016 |  | Juan Manuel Santos |  Kolumbia | Kolumbian sisällissodan rauhanneuvottelujen eteneminen |
| 2017 |  | International Campaign to Abolish Nuclear Weapons |  Sveitsi | Ydinaseiden vastaisesta työstä |
| 2018 |  | Denis Mukwege |  Kongon demokraattinen tasavalta | Ansioistaan taistelussa seksuaalisen väkivallan käyttöä vastaan konflikteissa |
| 2018 |  | Nadia Murad |  Irak | Ansioistaan taistelussa seksuaalisen väkivallan käyttöä vastaan konflikteissa |
| 2019 |  | Abiy Ahmed |  Etiopia | Tunnustuksena Etiopian ja Eritrean solmimasta rauhansopimuksesta |
Luettelo Nobelin rauhanpalkinnon saaneista > 2020-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 |  | Maailman ruokaohjelma |  Yhdistyneet kansakunnat | Pyrkimyksistään torjua nälkää, osallistumisestaan rauhan olosuhteiden parantamiseen konfliktialueilla ja toimimasta liikkeellepanevana voimana pyrittäessä estämään nälän käyttö sodan ja konfliktien aseena. |
| 2021 |  | Maria Ressa |  Filippiinit | Ponnisteluistaan sananvapauden turvaamiseksi |
| 2021 |  | Dmitri Muratov |  Venäjä | Ponnisteluistaan sananvapauden turvaamiseksi |
| 2022 |  | Ales Bjaljatski |  Valko-Venäjä | Sotarikosten, ihmisoikeusrikkomusten ja vallan väärinkäytön raportoinnista |
| 2022 |  | Memorial |  Venäjä | Sotarikosten, ihmisoikeusrikkomusten ja vallan väärinkäytön raportoinnista |
| 2022 |  | Center for Civil Liberties |  Ukraina | Sotarikosten, ihmisoikeusrikkomusten ja vallan väärinkäytön raportoinnista |
| 2023 |  | Narges Mohammadi |  Iran | Taistelustaan naisten sortoa vastaan Iranissa ja pyrkimyksistään ihmisoikeuksien ja vapauksien edistämiseksi. |
| 2024 |  | Nihon Hidankyō |  Japani | Pyrkimyksistään ydinaseettoman maailman saavuttamiseksi |
Neg Dupree

Neg Dupree (s. 1. syyskuuta 1979 Lontoo, Englanti) on englantilainen koomikko, käsikirjoittaja ja näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Neg's Urban Sport -osiostaan Balls of Steel -ohjelmassa. Neg's Urban Sportin lisäksi hän on esiintynyt mm. EastEndersissä.
Käännös suomeksi
Mustapyrstöpreussinahven

| Mustapyrstöpreussinahven |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Koralliahvenet Pomacentridae
Suku::  Dascyllus
Laji::  melanurus
Kaksiosainen nimi
 Dascyllus melanurus  Bleeker, 1854 
Katso myös
   Mustapyrstöpreussinahven Wikispeciesissä   Mustapyrstöpreussinahven Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustapyrstöpreussinahven (Dascyllus melanurus) on koralliahveniin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö

Mustapyrstöpreussinahven kasvaa noin 8 cm pitkäksi. Siinä on valkoisella pohjalla neljä selvää pystyraitaa: etummainen menee silmän läpi, takimmainen pyrstössä ja kaksi muuta sillä välillä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Mustapyrstöpreussinahven elää Tyynenmeren länsiosissa Sumatralta Vanuatulle, pohjoisessa Ryūkyūsaarille, etelässä Uuteen-Kaledoniaan. Se pysyttelee suojaisissa laguuneissa, satamissa ja jokisuissa. Toisinaan sitä tavataan avomerelläkin, yleensä Acropora-korallien oksien joukossa.
Käyttäytyminen ja ravinto

Mustapyrstöpreussinahven on parvikala, joka syö eläinplanktonia. Se on perinteisesti suosittu meriakvaariokala, mutta saattaa tulla vanhemmiten aggressiiviseksi.
Negros Oriental

Negros Orientalin sijainti
Negros Oriental on Filippiinien Keski-Visayasin alueella sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Dumaguete. Se muodostuu Negrosin saaren kaakkoispuolesta. Saaren luoteispuoli kuuluu Negros Occidentalin provinssiin. Sen väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 1 286 666.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Negros Oriental Wikimedia Commonsissa
Filippiinien hallinnollinen jako
| --- | --- |
Pääkaupunki:  Manila
Alueet:   Bicolin alue  Cagayan Valley  CALABARZON  Caraga  Cordilleran hallinnollinen alue  Davaon alue  Ilocosin alue  Itä-Visayas  Keski-Luzon  Keski-Visayas  Länsi-Visayas  MIMAROPA  Mindanaon autonominen muslimialue  Pohjois-Mindanaon alue  Pääkaupunkialue  SOCCSKSARGEN  Zamboangan niemimaa 
Provinssit:   Abra  Agusan del Norte  Agusan del Sur  Aklan  Albay  Antique  Apayao  Aurora  Basilan  Bataan  Batanes  Batangas  Benguet  Biliran  Bohol  Bukidnon  Bulacan  Cagayan  Camarines Norte  Camarines Sur  Camiguin  Capiz  Catanduanes  Cavite  Cebu  Cotabato  Davao del Norte  Davao del Sur  Davao de Oro  Davao Occidental  Davao Oriental  Dinagat Islands  Eastern Samar  Guimaras  Ifugao  Ilocos Norte  Ilocos Sur  Iloilo  Isabela  Kalinga  La Union  Laguna  Lanao del Norte  Lanao del Sur  Leyte  Maguindanao  Marinduque  Masbate  Misamis Occidental  Misamis Oriental  Mountain Province  Negros Occidental  Negros Oriental  Northern Samar  Nueva Ecija  Nueva Vizcaya  Occidental Mindoro  Oriental Mindoro  Palawan  Pampanga  Pangasinan  Quezon  Quirino  Rizal  Romblon  Samar  Sarangani  Siquijor  Sorsogon  South Cotabato  Southern Leyte  Sultan Kudarat  Sulu  Surigao del Norte  Surigao del Sur  Tarlac  Tawi-Tawi  Zambales  Zamboanga del Norte  Zamboanga del Sur  Zamboanga Sibugay
Mühlenkopfschanze

| Mühlenkopfschanzen |
| --- | --- |

Sijainti
Paikkakunta:   Willingen, Saksa
Katsomopaikat:  38 000
Koordinaatit:  51°16′30″N, 8°36′54″E
Avattu:  1925
Remontoitu:  1930, 1950, 1964, 1971, 1983–1985, 1994, 2000, 2013
Seura:  SC Willingen
Große Mühlenkopfschanze

K-piste:  130 metriä
Mäkikoko:  147 metriä
Mäkiennätys:  155,5 metriä  Janne Ahonen  Johann André Forfang (9.1.2005, 3.2.2024)
Naisten mäkiennätys:  151,0 metriä  Nika Križnar (30.1.2022)
Avattu:  1925
Remontoitu:  1930, 1950, 1964, 1983, 1994, 2000
Muovitus:  Ei
Tornin korkeus:  25 m
Vauhtimäen pituus:  101,82 m
Vauhtimäen kulma:  35°
Keulan pituus:  6,7 m
Keulan korkeus:  3,25 m
Keulan kulma:  11°
Alastulorinteen kulma:  34,6°
Kleine Mühlenkopfschanze
K-piste:  89 metriä
Mäkiennätys:  93,0 metriä  Steinar Bråten  Josef Heumann (6.2.1987)
Avattu:  1971
Remontoitu:  1984
Purettu:  2000
Muovitus:  Ei
Mühlenkopfschanze (myös Große Mühlenkopfschanze) on hyppyrimäki Willingenissä Saksassa.
Große Mühlenkopfschanze on maailman suurin käytössä oleva suurmäki ja siitä on hypätty todistetusti pisimmälle maailman suurmäistä. Siellä järjestetään vuosittain mäkihypyn maailmancupin osakilpailuja. Viime vuosina Willingenin lauantaikilpailu on käyty joukkuekilpailuna.
Historia

Ensimmäiset hyppyrimäet Willingeniin rakennettiin vuonna 1910, hiihtoseura Skiklub Brolingen-Willingen perustamisen myötä. Ensimmäisistä mäistä pystyi hyppäämään noin 25 metrin hyppyjä. Vuonna 1925 haluttiin rakentaa suurempi hyppyrimäki, ja sille löytyi paikka Stryckin kylästä Mühlenkopf-vuoren rinteeltä. Näin rakennettiin ensimmäinen Mühlenkopfschanze. Sen suunnitteli norjalainen V. Northeim, joka myös hyppäsi ensimmäisessä mäessä järjestetyssä kilpailussa vuonna 1926 mäkiennätykseksi 35 metriä. Hyppyrimäki suurennettiin K40-kokoiseksi kesällä 1930.
Toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1950 rakennettiin uusi K101-hyppyrimäki. Vuonna 1960 vauhtimäki romahti, ja sen viimeisetkin jäänteet purettiin kesällä 1962. Lokakuussa 1964 tilalle rakennettiin uusi puinen vauhtimäki, jonka suunnitteli Heini Klopfer. Sen avajaiskilpailussa 14. helmikuuta 1965 oli 25 000 katsojaa. Vuonna 1971 rakennettiin normaalimäki mahdollistamaan myös yhdistetyn kilpailujen järjestämisen. Huonojen sääolosuhteiden vuoksi avajaiskilpailu saatiin järjestettyä vasta vuonna 1977.
Vuonna 1978 alettiin suunnitella suurmäen suurentamista ja se toteutui vuonna 1983. Uuden K108-hyppyrimäen suunnitteli paikallinen mäkihyppääjä ja arkkitehti Wolfgang Happle. Remontin yhteydessä myös normaalimäen vauhtimäki uusittiin ja rakennettiin hyppääjälämpiö, puinen tuomaritorni ja katsomot molemmin puolin alastulorinnettä vuoteen 1985 mennessä. Vuonna 1994 suurmäki remontoitiin K120 kokoiseksi.
Keväällä 2000 purettiin normaalimäki ja suurmäen lähes 40-vuotias puinen vauhtimäki, joka korvattiin uudella futuristisella teräksisellä vauhtimäellä. Uudessa tornissa on lasiseinäinen hissi ja lämmittelyhuone, sen nimeksi tuli Adlerhorst. Remontin yhteydessä rakennettiin myös uudet katsomot, funikulaari mäen juurelta tornin juurelle ja remontoitiin ja laajennettiin alastulorinnettä ja toiminnallisia rakennuksia. Uudelleenavajaisissa vuonna 2001 mäen K-piste sijaitsi vielä 120 metrissä, kunnes se kesällä 2003 siirrettiin 130 metriin ja HS-pisteeksi asetettiin 145 metriä.
FIS vaati maailmancupkilpailuiden järjestämiseen uuden tuomaritornin ja pysyvän valaistuksen hyppyrimäkeen vuoden 2013 loppuun mennessä. Turvatakseen maailmancupisännyyden, SC Willingen aloitti varainkeruun marraskuussa 2011 täyttääkseen FIS:n vaatimukset. Vuonna 2013 tuomaritorni uusittiin ja hyppyrimäkeen asennettiin valaistus. Elokuussa 2020 HS-piste siirrettiin 147 metriin.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Janne Ahonen hyppäsi keväällä 2005 Mühlenkopfschanzen mäkiennätykseksi 152 metriä. Hyppy oli todellisuudessa vielä pidempi, sillä hyppyjen pituuden tarkistava videolaitteisto ei pätenyt yli 152 metrin hyppyissä. Hypylle mitattiin alun perin pituudeksi 155,5 metriä. Timi Zajc hyppäsi helmikuussa 2023 mäestä 161,5 metriä, mutta kaatui hyppynsä.
Virallisen mäkiennätyksen 155,5 metriä on hypännyt Johann André Forfang vuonna 2024.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1926 |  V. Northeim | 35,0 m | Avajaiskilpailu | 1. mäen mäkiennätys |
| 1931 |  Erich Recknagel | 47,0 m |  | K40-mäen mäkiennätys |
| 14.1.1951 |  Sepp Weiler | 101,0 m |  |  |
| 25.1.1970 |  Reinhold Bachler | 103,5 m |  |  |
| 15.1.1977 |  Jim Denney | 104,0 m |  |  |
| 29.1.1978 |  Peter Leitner | 107,5 m | Saksan-mestaruuskilpailut 1978 | K101-mäen mäkiennätys |
| 5.1.1985 |  Vegard Opaas | 110,5 m | Eurooppa Cup |  |
| 5.1.1985 |  Vegard Opaas | 111,5 m | Eurooppa Cup |  |
| 6.1.1985 |  Vegard Opaas | 113,0 m | Eurooppa Cup |  |
| 28.2.1988 |  Werner Haim | 116,5 m | Eurooppa Cup |  |
| 23.1.1994 |  Stein Henrik Tuff | 120,0 m | Continental Cup | K108-mäen mäkiennätys |
| 8.1.1995 |  Andreas Goldberger | 125,0 m | Maailmancup |  |
| 8.1.1995 |  Andreas Goldberger | 126,5 m | Maailmancup |  |
| 21.1.1996 |  Ronny Hornschuh | 134,0 m | Continental Cup |  |
| 1.2.1997 |  Martin Höllwarth | 131,0 m | Maailmancup |  |
| 29.1.1999 |  Noriaki Kasai | 132,5 m | Maailmancup |  |
| 6.2.2000 |  Andreas Widhölzl | 135,0 m | Maailmancup | K120-mäen mäkiennätys |
| 2.2.2001 |  Adam Małysz | 142,0 m | Maailmancup |  |
| 3.2.2001 |  Adam Małysz | 142,5 m | Maailmancup |  |
| 3.2.2001 |  Adam Małysz | 151,5 m | Maailmancup |  |
| 9.1.2005 |  Janne Ahonen | 152,0 m | Maailmancup | 155,5 m |
| 1.2.2014 |  Jurij Tepeš | 152,0 m | Maailmancup |  |
| 19.2.2019 |  Lennart Weigel | 153,0 m |  | Kaatunut |
| 29.1.2021 |  Klemens Murańka | 153,0 m | Maailmancup |  |
| 3.2.2023 |  Žiga Jelar | 154,5 m | Maailmancup |  |
| 3.2.2023 |  Timi Zajc | 161,5 m | Maailmancup | Kaatunut |
| 2.2.2024 |  Johann André Forfang | 153,0 m | Maailmancup |  |
| 3.2.2024 |  Johann André Forfang | 155,5 m | Maailmancup |  |
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten mäkiennätyksen 151,0 metriä on hypännyt Nika Križnar. Epävirallisen mäkiennätyksen 154,0 metriä on hypännyt Yuki Itō, hän on hypännyt mäestä myös 154,5 metriä, mutta kaatui hyppynsä.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 |  Jenna Mohr | 128,0 m |  |  |
| 16.2.2010 |  Ulrike Gräßler | 146,0 m |  |  |
| 28.1.2022 |  Yuki Itō | 154,0 m | Maailmancup |  |
| 28.1.2022 |  Nicole Konderla | 86,5 m | Maailmancup |  |
| 28.1.2022 |  Kinga Rajda | 106,0 m | Maailmancup |  |
| 28.1.2022 |  Yuki Itō | 139,5 m | Maailmancup |  |
| 28.1.2022 |  Marita Kramer | 144,5 m | Maailmancup |  |
| 30.1.2022 |  Aleksandra Kustova | 150,0 m | Maailmancup |  |
| 30.1.2022 |  Nika Križnar | 151,0 m | Maailmancup |  |
| 3.2.2023 |  Yuki Itō | 154,5 m | Maailmancup | Kaatunut |
Kleine Mühlenkopfschanze > Mäkiennätyksen kehittyminen

Mäkiennätyksen 93,0 metriä ovat hypänneet Steinar Bråten ja Josef Heumann.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14.1.1977 |  Ernst von Grünigen | 84,5 m | Avajaiskilpailu |  |
| 14.1.1984 |  Geir Johnson | 91,0 m | Eurooppa Cup | 1. mäen mäkiennätys |
| 6.2.1987 |  Steinar Bråten | 93,0 m | Eurooppa Cup |  |
| 6.2.1987 |  Josef Heumann | 93,0 m | Eurooppa Cup |  |
Adlerhorst
Adlerhorst
Mühlenkopfschanze kuvattuna ilmasta kesällä 2013 tuomaritornin remontin aikana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mühlenkopfschanze Wikimedia Commonsissa
Mäkihypyn maailmancup kaudella 2010–2011
Negasso Gidada

| Negasso Gidada |
| --- | --- |

Etiopian presidentti
 22. elokuuta 1995 – 8. lokakuuta 2001  
Edeltäjä:  Meles Zenawi
Seuraaja:  Girma Wolde-Giorgis
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. syyskuuta 1943 Dembidolo, Etiopia
Kuollut: 27. huhtikuuta 2019 (75 vuotta) Frankfurt, Saksa
Tiedot
Puolue:  riippumaton
Negasso Gidada (8. syyskuuta 1943 – 27. huhtikuuta 2019) oli etiopialainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä vuosina 1995–2001. Tuohon aikaan presidentin tehtävä oli lähinnä seremoniallinen. Vuoden 2010 vaalien lähestyessä Gidada siirtyi oppositiopuolue UDJ:n riveihin.
Moseija

Moseija (norj. Måsøy, pohjoissaameksi Muosát) on kunta Länsi-Ruijassa Pohjois-Norjassa. Moseija sijaitsee Finnmarkin läänissä Nordkapin lounaispuolella. Kunnan keskustaajama on nimeltään Havøysund. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 1 119 asukasta.
Moseija rajautuu lännessä ja pohjoisessa Jäämereen, koillisessa Nordkappiin, kaakossa Porsangin kuntaan ja etelässä Kvalsundiin.
Kyliä ja paikkoja

Havöija (Havøya), Inga (Ingøya), Jälmesöija (Hjelmsøya), Paakivuono (Bakfjord), Renöija (Reinøy)
Kuvia

Ingøyan saarella sijaitseva 362-metrinen radiomasto valmistui vuonna 2000 ja on Skandinavian korkein rakennelma. Se jäi pois käytöstä FM-lähetysten loputtua Norjassa 2019 ja todennäköisesti puretaan.
Asutusta Måsøyssä.
Havøysundin kirkko
Fruholmenin majakka
Tunnettuja henkilöitä

Magnus Brostrup Landstad (1802–1880), pappi ja kansanperinteen kerääjä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moseija Wikimedia Commonsissa
Finnmarkin läänin kunnat
Alattio (Alta)
Berlevåg
Båtsfjord
Etelä-Varanki (Sør-Varanger)
Gamvik
Hammerfest
Hasvik
Kaarasjoki (Karasjok)
Koutokeino
Kvalsund
Lappea (Loppa)
Lebesby
Moseija (Måsøy)
Nordkapp
Porsanki (Porsanger)
Teno (Tana)
Uuniemi (Nesseby)
Vesisaari (Vadsø)
Vuoreija (Vardø)
Norjan läänit | Norja