stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Päivälehti
Lehden perustaminen

Päivälehden perustamisen taustalla oli Suomalaisen puolueen jakautuminen 1880-luvulla. Puolueen nuoret kannattajat, jotka olivat saaneet vaikutteita eurooppalaisesta liberalismista, nousivat vanhaa puoluejohtoa vastaan vaatien vapaamielisempää ohjelmaa sekä radikaalimpaa kielipolitiikkaa. Tämän nuoren siiven edustajia ryhdyttiin kutsumaan nuorsuomalaisiksi ja vanhan puoluejohdon kannattajia vanhasuomalaisiksi.
Myös suomenkielinen lehdistö jakautui 1880-luvulla joko nuorsuomalaisten tai vanhasuomalaisten kannattajiin. Nuorsuomalaiset saivat haltuunsa useita merkittäviä maakunnallisia sanomalehtiä, kuten Keski-Suomi Jyväskylässä, Kaiku Oulussa, Savo Kuopiossa ja Wiipurin Sanomat Viipurissa. Nämä lehdet kävivät sanasotaa vanhasuomalaisten vaikutusvaltaisen pää-äänenkannattajan, Helsingissä ilmestyneen Uuden Suomettaren kanssa. Pian nuorsuomalaisten keskuudessa heräsi ajatus perustaa oma lehti pääkaupunkiin kilpailemaan Uuden Suomettaren kanssa. Lehtihanketta lähti toteuttamaan kolme nuorta miestä: Keski-Suomi-lehden päätoimittaja Eero Erkko, kirjailija ja Savo-lehden toimittaja Juhani Aho sekä kirjailija Arvid Järnefelt. Erkko, Aho ja Järnefelt lähettivät lokakuussa 1889 "asiaa harrastaville kansalaisille" kiertokirjeen, jolla kerättiin rahaa takaussitoumukseen uuden lehden perustamiseksi. Kiertokirjeessä sanottiin:
»Yhä useammalta taholta on jo kauvan kuulunut toivomuksia uuden suomenkielisen sanomalehden perustamisesta Helsinkiin, lehden, joka ollen puoluekannaltaan suomenmielinen, olisi ajan kysymysten suhteen asettunut kaikinpuolista edistystä puolustavalle ns. vapaamieliselle kannalle. Poistaakseen tällaisen lehden tuntuvasti huomattua puutetta, ovat allekirjoittaneet päättäneet ensivuoden alusta alkaen ruveta Helsingistä ulos antamaan yllämainittuun suuntaan toimitettua (...) suomenkielistä sanomalehteä.»
Kirje poiki vaikuttavan määrän lahjoittajia, joukossa muun muassa Santeri Alkio, Minna Canth, Matti Kurikka, Lucina Hagman, E. N. Setälä ja N. R. af Ursin. Tästä huolimatta toivotusta 10 000 markan summasta saatiin kokoon vain puolet. Taloudellisesta takaiskusta huolimatta lehti päätettiin perustaa, sillä nuorsuomalaisten innostus sitä kohtaan oli korkealla. Lisäksi Aug. Schaumanin kirjapaino, joka oli aiemmin painanut Hufvudstadsbladetia, teki edullisen tarjouksen lehden painamisesta. Uuden lehden nimeksi annettiin Päivälehti, päätoimittajaksi ryhtyi Eero Erkko ja toimitussihteeriksi rekrytoitiin Finland -lehdestä E. O. Sjöberg. Päivälehden ensimmäinen numero ilmestyi 16. marraskuuta 1889.
Ohjelma ja toimituskunta

Ensimmäisessä pääkirjoituksessaan  Päivälehti ilmoitti olevansa "suomenmielinen, vapaamieliseen suuntaan toimitettu valtiollinen sanomalehti". Sisempänä lehdessä oli pitkä artikkeli otsikolla Esittely, jossa kerrottiin tarkemmin uuden lehden aatteellisesta ohjelmasta ja joka oli todennäköisesti Juhani Ahon laatima. Sen mukaan Päivälehti edusti nuorsuomalaista aatesuuntaa ja oli perustettu "suomalaisuuden täydellisempää ja pontevampaa ajamista warten". Se lupasi raportoida lukijoilleen polttavista kysymyksistä ja uusista aatteista niin koti- kuin ulkomailtakin, rohkeasti ja sensuroimatta. Se myös toisti nuorsuomalaisten kannan, jonka mukaan kielikysymys ei ollut päämäärä vaan väline tiellä suomalaisten sivistystason ja kansallisen tietoisuuden kohottamiseksi:
»Tulemme siis ottamaan kaikin voimin osaa sen suomenkielisen kohottamistyön jatkamiseksi, jonka juuri Snellman on aloittanut ja jonka lopullisena päämääränä suomenkielen suhteen ei woi olla muu kuin tämän saattaminen maamme siwistys- ja waltakieleksi. Mutta me emme myöskään woi pitää, emmekä tule pitämään kielikysymystä itsestään minään lopullisena tarkoitusperänä, jonka saavutettua koko suomalaisuuden ohjelma olisi toteutettu. (...) Suomen kansan kokonaisuudessaan saattaminen kansalliseen itsetietoisuuteen, sen siwistyksen kehittäminen ja kohottaminen niin, että se tulee yhä enemmän kykenewäksi itsehallintoon, kykenee kunnialla täyttämään sijansa yleisessä siwistystyössä – siinä on suomalaisuudelle sisällystä sittenkin kun kieliasia jo aikoja on tullut "lopullisesti ratkaistuksi".»
Kahden näytenumeron jälkeen Päivälehti alkoi ilmestyä kuusipäiväisenä vuoden 1890 alusta. Aluksi Erkko, Sjöberg, Aho ja Järnefelt omistivat lehdestä kukin neljänneksen. Lehti oli kuitenkin alusta lähtien taloudellisesti tiukoilla, koska levikki ei kasvanut odotetusti ja ilmoitusmyynti takkuili, joten sen kustantamiseksi päätettiin muodostaa osakeyhtiö. Helsingin Suomalainen Sanomalehti Osakeyhtiö perustettiin marraskuussa 1890. Eero Erkko arvioi ensimmäisen ilmestymisvuoden tuottaneen omistajanelikolle 60 000 markan tappiot. Vaikka taloudellinen tilanne koheni osakeyhtiön perustamisen myötä, Päivälehti pysyi alkuvuodet tappiollisena. Kolmantena ilmestymisvuonna 1892 toimitus osti Aug. Schaumanilta painokoneen ja ryhtyi painamaan lehden itse säästääkseen kustannuksissa.
Päivälehden alkuvaiheessa sillä oli vain kaksi vakituista toimittajaa, päätoimittaja Eero Erkko ja toimitussihteeri E. O. Sjöberg. Perustajajäsenet Järnefelt ja Aho eivät koskaan kuuluneet varsinaiseen toimituskuntaan mutta avustivat lehteä säännöllisesti kirjoituksillaan. Lehden vakituinen toimitus laajeni jo ensimmäisen ilmestymisvuoden aikana kolmella nuorella filosofian kandidaatilla. Nämä olivat toimittajat Santeri Ivalo (Ingman) ja Filip Warén sekä kulttuurikriitikko Kasimir Leino. Vuonna 1894 Päivälehti otti palvelukseensa Suomen ensimmäisen naistoimittajan Tekla Hultinin.
Päivälehden piiri

Päivälehdestä muodostui nopeasti nuorsuomalaisten tärkein lehti, jonka ympärille nuoret suomalaisuusmieliset poliitikot ja taiteilijat ryhmittyivät. Nuori lakimies ja tuleva tasavallan presidentti K. J. Ståhlberg kirjoitti lehteen valtiollisista kysymyksistä nimimerkillä K.J.S. ja nuori säveltäjä Oskar Merikanto toimi lehden musiikkikriitikkona. Kasimir Leinon pikkuveli Eino Leino liittyi toimitukseen 1899 kulttuurikriitikoksi ja pakinoitsijaksi. Toimituksen vakituisia vieraita olivat muun muassa päätoimittaja Eero Erkon runoilijaveli J. H. Erkko, Arvid Järnefeltin säveltäjäveli Armas Järnefelt ja taidemaalariveli Eero Järnefelt, kirjailija Minna Canth, taidemaalari Pekka Halonen ja säveltäjä Jean Sibelius.
Nuorsuomalaisen ajatusmaailman tärkeäksi esittelypaikaksi muodostui jouluna 1891 ensi kerran julkaistu Nuori Suomi - Päivälehden joulualbumi. Kerran vuodessa ilmestyneen kirjallis-taiteellisen albumin ulkoasusta ja kuvituksesta vastasivat mm. Yrjö Blomstedt, Akseli Gallen-Kallela, Eero Järnefelt ja Pekka Halonen. Ryhmä myös julkaisi poliittisen pamflettisarjan Kirjasia Kansalaisille nimellä Nuoren Suomen Klubi.
Vaikeudet sensuurin kanssa

Liberaalin ja kansallismielisen sisältönsä vuoksi Päivälehti oli alusta asti hankaluuksissa keisarillisen sensuurin kanssa. Jokaiselle sanomalehdelle oli tuolloin määrätty oma sensori, joka tarkasti sen sisällön ennakkoon. Päivälehti joutui toistuvasti muokkaamaan sisältöään sensorin tarkastuksen jälkeen ja ilmestyi siksi usein myöhässä. Sensuuria kiertääkseen lehti alkoi kätkeä radikaaleimmat mielipiteensä rivien väliin tai pukea ne vertauskuvalliseen muotoon.
Todelliset hankaluudet sensuurin kanssa alkoivat, kun tiukka Nikolai Bobrikov nousi 1899 Suomen kenraalikuvernööriksi. Bobrikovin kaudella Päivälehti joutui sensuuriviranomaisten erityistarkkailuun. Vuosina 1899–1904 lehdelle langetettiin neljä väliaikaista ilmestymiskieltoa, pituuksiltaan kuukaudesta neljään kuukauteen. Vuonna 1900 Eero Erkko joutui Bobrikovin määräyksestä eroamaan lehden päätoimittajan paikalta. Uudeksi päätoimittajaksi tuli Santeri Ivalo ja Eero Erkko jatkoi muuna tavallisena toimittajana.
Tämä ei kuitenkaan riittänyt Bobrikoville, joka piti Erkkoa yhtenä tärkeimmistä venäläisvastaisista kiihottajista, ja vuonna 1903 hän määräsi tämän karkotettavaksi maasta. Erkko perheineen matkusti vapaaehtoisesti ulkomaille ennen kuin viranomaiset ehtivät panna karkotusmääräyksen toimeen ja asui kaksi vuotta Yhdysvalloissa. Sensuuri ei kuitenkaan onnistunut tuhoamaan Päivälehden menestystä, päinvastoin: vihatun Bobrikovin vainon kohteeksi joutunut lehti kasvatti levikkiään useilla tuhansilla.
16. kesäkuuta 1904 Eugen Schauman ampui kenraalikuvernööri Bobrikovin. Päivälehti julkaisi pääkirjoituksen otsikolla "Juhannuksena" ja kuvaili siinä, kuinka juhannuksen aikaan valo aina sittenkin voittaa pimeyden. Tämä vertauskuvallisuus ei hämännyt sensoreita, jotka ymmärsivät, että lehti viittasi hyväksyvästi Bobrikovin murhaan. Painoasiain Ylihallitus päätti kokouksessaan 27. kesäkuuta lakkauttaa Päivälehden pysyvästi. Lehden viimeinen numero ilmestyi 3. heinäkuuta 1904, 4. sivullaan lyhyt uutinen otsikolla "Päivälehti ainiaaksi lakkautettu", jossa lehti lausui jäähyväiset lukijoilleen.
Päivälehden toimituskunta perusti nopeasti uuden lehden. Jo neljä päivää Päivälehden viimeisen numeron jälkeen, 7. heinäkuuta 1904, ilmestyi Helsingin Sanomien näytenumero. Säännöllisesti uusi lehti alkoi ilmestyä saman vuoden lokakuussa saatuaan painatusluvan. Helsingin Sanomat ei varovaisuussyistä viitannut millään tavoin lakkautettuun edeltäjäänsä, mutta käytännössä kyse oli Päivälehden toiminnan jatkumisesta uudella nimellä. Nykyinen Helsingin Sanomat pitääkin perustamispäivänään Päivälehden ensimmäistä ilmestymispäivää 16. marraskuuta 1889.
Aiheesta muualla

Kansalliskirjasto: Päivälehden digitoidut numerot
Kansalliskirjasto: Nuoren Suomen digitoituja numeroita
Erkki Kivijärvi : Päivälehden päivänä. Ensimmäinen näytenumero ilmestyi tänään 50 vuotta sitten, Helsingin Sanomat, 16.11.1939, nro 310, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Päivälehden toimitus v. 1893: Seisomassa vasemmalta Kasimir Leino, Reinhold Roine, Juhani Aho, Arvid Järnefelt ja Erkki Reijonen. Pöydän ääressä istumassa vasemmalta Santeri Ingman, E. O. Sjöberg, Eero Erkko sekä Filip Warén.
Riverside (yhtye)

| Riverside |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2001–
Tyylilaji:  progressiivinen rock, ambient
Kotipaikka:   Varsova, Puola
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Mariusz Duda, laulu, kitara, basso   Piotr Grudzinski, kitara   Michał Łapaj, koskettimet   Piotr Kozieradzki, rummut  
Entiset jäsenet:  Jacek Melnicki, koskettimet (2001–2003) 
Levy-yhtiö:  Laser's Edge, 2004   InsideOut Music, 2005–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Riverside on puolalainen progressiivista rock-musiikkia soittava yhtye.
Historia

Mariusz Duda, Piotr Grudzinski, Piotr Kozieradzki ja Jacek Melnicki perustivat yhtyeen Varsovassa, Puolassa vuonna 2001. Kvartetin jäsenet yrittivät käyttää hyväksi metallimusiikillisia taustojaan luodakseen uutta ja kokeellista musiikkia Dream Theaterin ja Toolin jalanjäljissä. Jo ennen ensimmäisen albumin ilmestymistä Riverside kärsi musiikillisista erimielisyyksistä ja Jacek Melnicki korvattiin nykyisellä kosketinsoittajalla Michał Łapajlla vuonna 2003.
Yhtyeen kitaristi ja perustajajäsen Piotr Grudzinski kuoli helmikuun 21. päivä 2016. Yhtye tiedotti tapauksesta samana päivänä virallisilla kotisivuillaan. Yhtye ilmoitti syyskuun 23. päivä 2016 virallisilla kotisivuillaan jatkavansa ilman vakituista kitaristia, käyttäen jatkossa vain vierailevia kitaristeja äänityksissä ja live-esityksissä.
Jäsenet

Mariusz Duda – laulu, kitara, basso
Piotr Kozieradzki – rummut
Michał Łapaj – kosketinsoittimet
Jäsenet > Entiset jäsenet

Jacek Melnicki – kosketinsoittimet (2001–2003)
Piotr Grudzinski – kitara (2001–2016)
Diskografia

Out of Myself (2004,  Laser’s Edge)
Second Life Syndrome (2005,  InsideOut Music)
Rapid Eye Movement (2007,  InsideOut)
Anno Domini High Definition (2008,  InsideOut)
Shrine of New Generation Slaves (2013,  InsideOut)
Love, Fear and the Time Machine (2015,  InsideOut, Mystic Production)
Eye of the Soundscape (21. lokakuuta 2016, InsideOut)
Wasteland (28. syyskuuta 2018, InsideOut)
ID.Entity (2023)
EP:t
Voices in My Head (2005,  Rock Serwis)
Memories in My Head (2011,  ProgTeam)
02 Panic Room (2012,  InsideOut)
Reality Dream (2008,  InsideOut Music)
Lost 'N' Found - Live in Tilburg (2017)
Loose Heart (2003)
Conceiving You (2005)
02 Panic Room (2007)
Schizophrenic Prayer (2008)
Celebrity Touch (2013)
Time Travellers (2015)
Found (The Unexpected Flaw of Searching) (2015)
#Addicted (2016)
Vale of Tears (2018)
Reality Dream (2009)
Aiheesta muualla

Riversiden virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Riverside Myspacessa (englanniksi)
Riverside  AllMusicissa (englanniksi)
Riverside Last.fm:ssä (englanniksi)
Riverside Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Riverside
| Mariusz Duda • Mitloff • Michał Łapaj • Maciej MellerJacek Melnicki • Piotr Grudziński |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Out of Myself • Second Life Syndrome • Rapid Eye Movement • Anno Domini High Definition • Shrine of New Generation Slaves • Love, Fear and the Time Machine • Wasteland • ID.Entity
EP:t:  Voices in My Head • Memories in My Head
Livealbumit:  Reality Dream • Lost 'n' Found - Live in Tilburg
Singlet:  "Loose Heart" • "Conceiving You" • "02 Panic Room" • "Schizophrenic Prayer" • "Celebrity Touch" • "Shine/Time Travellers" • "Vale of Tears"
Demot:  Riverside
Katso myös:  Hate • Domain • Thunderbolt • Lunatic Soul
Porttiskannaus

Porttiskannaus (engl. port scanning) on toimenpide, jonka avulla pyritään selvittämään tietojärjestelmän eri tietoliikenneporteissa toimivia ohjelmia ja käyttöjärjestelmiä sekä niiden haavoittuvuutta. Tavanomaisesti porttiskannaus suoritetaan käyttäen hyväksi tätä varten tehtyä ohjelmaa, joka voi – käytetystä ohjelmasta riippuen – esimerkiksi palauttaa raportin tiedustelun kohteena olevasta koneesta, sen tietoliikenneporteista, ohjelmistoista ja niiden tiedetyistä tietoturva-aukoista. Porttiskannausta voidaan käyttää esimerkiksi tietojärjestelmän turvallisuusjärjestelyjen selvittämiseen.
Porttiskannausohjelmalla on mahdollista järjestelmällisesti selvittää tietojärjestelmän mahdollisia aukkoja ja sen heikkoja kohtia. Tiedot voivat mahdollistaa myös luvattoman pääsyn kohteena olevaan järjestelmään.
Tekniikoita > SYN-skannaus

Niin sanottu puoliavoin tiedustelutekniikka, jossa TCP-yhteyden vaatimaa kolmivaiheista kättelyä ei edes pyritä viemään loppuun, vaan tiedustelun suorittava työasema odottaa vain vastetta tai sen puutetta lähettämäänsä ärsykeeseen. Tarkoitus on siis saada selville kuunteleeko haluttu määränpääasema haluttua porttia. Tiedusteleva työasema lähettää TCP-paketin SYN-valitsin (engl. flags) asetettuna määränpääaseman tutkittavaan porttiin. Jos määränpääasema kuuntelee porttia ja sallii yhteydet siihen sen tulee lähettää takaisin RFC 793:n mukaan paketti, jossa on SYN- ja ACK-valitsimet asetettuina. Jos porttia ei sen sijaan kuunnella tulee siihen vastata RFC 793:n mukaan paketilla, jossa on RESET- ja ACK-valitsimet asetettuina. Jos skannauksen suorittava työasema ei saa mitään vastetta lähettämäänsä ärsykkeeseen tiedetään melko varmasti palomuurin torjuneen paketin tai sitten se on kadonnut matkalla (palomuurit voivat myös hämätä lähettämällä jo aiemmin mainitun RESET/ACK-paketin, jolloin työasema ei voi tietää tässä tapauksessa palomuurin torjuneen skannausta vaan on oletettava tämän tiedon perusteella portin olevan suljettu). Määränpääaseman ollessa tavoittamattomissa yleensä oletusreititin verkossa, jossa määränpääasema sijaitsee tai sijaitsi, vastaa skannaavalle työasemalle ICMP host unreachable -paketilla. Myös suodattava reititin voi estää määränpääaseman portin käytön; tällöin vastauksena saadaan tavallisesti ICMP host unreachable - admin prohibited filter -paketti (riippuen reitittimen suodattimen asetuksista se saattaa auktorisoimattomien tiedustelujen vuoksi hämätä lähettämälläkin ICMP host unreachable -paketin). Riippuen palomuureista ja suodattavista reitittimistä vasteet SYN-skannauksen ärsykkeisiin saattavat siis vaihdella. Nykyään useimmat tunkeutumisenhavaitsemisjärjestelmät (engl. intrusion detection system eli IDS) huomaavat auktorisoimattomat SYN-skannaukset.
Tekniikoita > Connect-skannaus

Ominaisuuksiltaan muuten sama kuin SYN-skannaus mutta tässä tapauksessa TCP-yhteyden vaatima kolmivaiheinen kättely viedäänkin loppuun asti, mikäli sallitaan. Connection-skannaus lisää havaituksi tulemisen riskiä; mieluummin käytetään SYN-skannausta. Connection-skannausta käytetään yleensä olosuhteiden pakosta; esimerkiksi silloin, kun skannauksen suorittavan työaseman järjestelmä ei salli SYN-skannausta.
Tekniikoita > FIN-skannaus

Kun aiemmat tunkeutumisenhavaitsemisjärjestelmät kehitettiin havaitsemaan auktorisoimattomat SYN-skannaukset, kehittiin tilalle FIN-skannaus, jossa kohdeaseman porttiin lähetetään TCP-paketti, jossa FIN-valitsin asetettuna (normaalisti FIN ilmaisee jommankumman toisiinsa yhteydessä olevan aseman halusta lopettaa TCP-yhteys, täten palomuurit tai suodattavat reittimet saattavat pitää tätä normaalina liikenteenä eivätkä siten reagoi siihen). Mikäli välissä ei ole suodattavaa reititintä tai palomuuria, kohdeaseman kuuntelevan portin ei tule RFC 793:n mukaan vastata mitään ja mikäli porttia ei kuunnella tulee sen vastata RESET/ACK-paketilla. Suodattavat reitittimet ja palomuurit voivat muuntaa vastauksia FIN-skannauksen ärsykkeeseen.
Tekniikoita > ICMP-skannaus

ICMP ei käytä kommunikointiinsa protokollaportteja; ICMP-skannauksen tarkoitus onkin selvittää onko kohdeasema saavutettavissä lähettämällä yleensä kohdeasemaan ICMP echo request -paketti. Kohdeaseman vastaa olemassaolostaan tavallisesti ICMP echo reply -paketilla. Riippuen työasemien välissä olevista palomuureista tai suodattavista reitittimistä vastaukset saattavat kuitenkin vaihdella tai niitä ei saada ollenkaan. Koska ICMP:llä on tietoliikenteessä tärkeä tehtävä muun muassa virhetilanteiden raportoimisessa niin palomuurit tai suodattavat reitittimet usein kuitenkin sallivat ICMP-liikenteen vapaasti lävitseen. Monet haittaohjelmat hyödyntävätkin tätä palomuurien ja suodattavien reititinten ominaisuutta ja saattavat kätkeä käyttämänsä informaation normaalilta näyttävien ICMP-pakettien otsikoihin.
Tekniikoita > ACK-skannaus

ACK-skannauksessa kohdeaseman porttiin lähetetään TCP-paketti, jossa on  ACK-valitsin asetettuna. ACK-skannauksen tarkoitus on ICMP-skannauksen tavoin selvittää kohdeaseman saavutettavuus; sekä avointen, että suljettujen porttien tulee palauttaa ärsykkeeseen RESET-valitsimen sisältävä paketti mutta kohteen ollessa saavuttamaton saadaan viimeiseltä oletusreitittimeltä verkossa, jossa kohdeasema sijaitsee tai sijaitsi ICMP virheviesti. Jos ei saada mitään vastausta, voidaan olettaa palomuurin tai suodattavan reitittimen filtteröineen ärsykkeen. Palomuurit ja suodattavat reitittimet, jotka sallivat muodostetut yhteydet sisälle verkkoon tai työasemaan eivät useimmiten suodata ACK-skannausta.
Tekniikoita > Null-skannaus

Null-skannauksessa kohdeaseman porttiin lähetetään TCP-paketti, jossa ei ole yhtään valitsinta asetettuna, ts. valitsintavu on paketissa arvossa 0 eli null. Ärsykkeeseen, jossa ei ole RESET-valitsin asetettuna tulisi suljetun portin vastata RFC 793:n mukaan vastata paketilla, jossa RESET-valitsin on asetettuna. Avoimen portin ei tule vastata mitään. FIN-skannaus perustuu samaan RFC 793:n kohtaan (RESET-valitsin ei asetettuna). Kaikki käyttöjärjestelmät eivät kuitenkaan noudata RFC 793:sta, vaikka se onkin TCP:n virallinen standardi. Täten Null-skannausta käytetään myös osana kohdeaseman käyttöjärjestelmän tunnistusta. Tällainen epätavanomainen ja normaalista liikenteestä poikkeava toiminta (yleensä TCP-paketissa on ainakin yksi valitsin asettuna, yleisimmin ACK) saatetaan kuitenkin havaita palomuureissa ja suodattavissa reittimissä.
Tekniikoita > Xmas-skannaus

Sama periaate kuin Null- ja FIN-skannauksissa mutta ärsykeessä on FIN- PUSH- ja URG-valitsimet asettettuina. URG-valitsin ilmaisee tiedon olevan kiireellisestä eli käytännössä pyyntöä asettaa tieto etusijalle. PUSH-valitsimen tarkoitus on työntää tiedot heti kohdeaseman sovellukselle odottamatta puskurin täyttymistä. PUSH- ja URG-valitsimien olisi siis tarkoitus vähentään skannaukseen kuluvaa aikaa.
Tekniikoita > UDP-skannaus

UDP-skannauksessa kohdeaseman porttiin lähetetään UDP-paketti, johon suljetun portin tulisi vastata ICMP port unreachable tyyppisellä paketilla. Muun tyyppinen ICMP virheviesti kertoo yleensä portin olevan palomuurin tai suodattavan reitittimen filtteröimä. Jos ärsykkeeseen vastataan UDP-paketilla, niin tällöin portti on luonnollisesti avoin. Jos mitään vastausta ei saada saattaa portti olla avoin mutta palomuurin tai suodattavan reitittimen filtteröimä.
Tekniikoita > Maimon-skannaus

Saanut nimensä kehittäjänsä Uriel Maimonin mukaan. Kohdeaseman porttiin lähetetään FIN- ja ACK-valitsimilla varustettu paketti. Mikäli palomuurit tai suodattavat reitittimet päästävät ärsykkeen läpi tulee siihen vastata RFC 793:n mukaan RESET-valitsimella varustetulla paketilla olipa portti avoin tai suljettu (ks. ACK-skannaus). Maimon huomasi useiden BSD-pohjaisten järjestelmien toimivan TCP-standardin vastaisesti kyseisen ärsykkeen tapauksessa; ne eivät vastaa laisinkaan, jos portti on avoin.
Tekniikoita > Window-skannaus

Sama kuin ACK-skannaus mutta lisäksi tutkitaan TCP-paketin ikkunan kokoa, josta voidaan selvittää kohdeaseman käyttöjärjestelmä. Jotkin järjestelmät palauttavat toisistaan poikkeavat ikkunan koot suljetuista ja avoimista porteista.
Skannauksen peittäminen > IP-väärennös

IP-paketin lähdeosoitteen väärentäminen (engl. IP-spoofing) on teknisesti suhteellisen helppo toimenpide. Täten skannaava työasema voi peittää identiteetinsä näin toimiessaan. Porttiskannauksen yhteydessä pelkkää väärentämistä ei juurikaan käytetä (ellei haluta esimerkiksi mustamaalata jotain toista järjestelmää); kohdeasema lähettää mahdolliset vastauksensa väärennettyyn osoitteeseen eikä skannaava työnasema näin ollen saa skannauksesta mitään informaatiota, ellei väärennetyn lähdeosoitteen omistava asema ole kohdeaseman hallussa esimerkiksi Troijalaisen hevosen avulla. Jos lisäksi väärennetyn osoitteen asema ei ole toiminnassa, alkaa jokin reititin skannattavan kohdeaseman ja väärennetyn osoitteen väliltä lähettää ICMP host unreachable -virheviestejä, jolloin kohdeaseman tunkeutumisenhavaitsemisjärjestelmän pitäisi normaalisti heti hälyttää poikkeavasta liikenteestä. Yleensä väärennettyä IP-osoitetta kannattaa tutkia; miten se vastaa esimerkiksi eri ärsykkeisiin ja toimia sen pohjalta, ettei väärennös ilmenisi liian helposti. Osoitteen väärentämistä käytetään myös TCP-yhteyden kaappauksessa, esimerkiksi kuuluisa krakkeri Kevin Mitnick käytti tätä tekniikkaa tehokkaasti hyväkseen hyökätessään vuonna 1995 tietoturva-asiantuntija Tsutomu Shimomuran koneeseen.
Skannauksen peittäminen > Syötit

Toimenpiteessä väärennetään useita eri osoitteita IP-paketteihin mutta johonkin pakettiin laitetaan skannaavan työaseman oma osoite, jolloin skannauksesta haluttu informaatio saadaan takaisin. Kohdeasema ei voi mitenkään oman koneensa liikennettä tutkimalla tietää mistä osoitteesta skannaus todella suoritetaan.
Skannauksen peittäminen > Paloittelu

Toimenpiteessä paloitellaan IP-paketit tahallisesti halutusta TCP-otsikon kohdasta ja mahdollisesti vielä päällekkäistämällä pakettien tietoja. Ne palomuurit ja suodattavat reitittimet, jotka eivät kykene pakettien kokoamiseen päästävät todennäköisesti liikenteen lävitseen, koska eivät kykene hahmottamaan TCP-otsikon tietoja paloitelluista paketeista.
Lainsäädäntö

Porttiskannauksen lainmukaisuus voi vaihdella maittain. Suomessa siitä voidaan tuomita tietomurron yrityksenä.
Porttiskannereita

Nmap (Network mapper)
SuperScan (Arkistoitu – Internet Archive)