stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bab al-Farajin kellotorni

| Bab al-Farajin kellotorni |
| --- | --- |
 Valokuvassa vuodelta 2011.
Sijainti:  Aleppo  Syyria
Koordinaatit:  36°12′15″N, 37°9′10″E
Rakennustyyppi:  kellotorni
Valmistumisvuosi:  1899
Suunnittelija:  Charles Chartier Bakr Sidqi
Rakennuttaja:  Abdülhamid II
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bab al-Farajin kellotorni on Syyrian Aleppon kaupungissa sijaitseva kellotorni.
Öinen kellotorni.
Kellotorni Aleppossa rakennettiin osmanisulttaani Abdülhamidin aloitteesta. Sulttaani toteutti vastaavia rakennushankkeita ympäri valtakuntaansa. Tarkoituksena ei ollut rakentaa kellotornia pelkästään käytännön hyötyjen vuoksi. Kellotorni oli myös valtakunnan nykyiaikaistamisen symboli merkkinä keskitetystä ajanseurannasta. Kellotornin suunnittelivat itävaltalainen arkkitehti Charles Chartier ja syyrialainen arkkitehti Bakr Sidqi. Rakennustöitä tehtiin vuodet 1898 ja 1899. Rakennuspaikka eli Bab al-Faraj oli tienristeys, joka oli saanut nimensä paikalla aikanaan sijainneen Alppon kaupunginmuurin portista. Rahoitusta rakennustöihin saatiin paitsi julkisesta budjetista, mutta myös lahjoituksina yksityisiltä tahoilta. Hankkeen koko budjetti oli 2 100 liiraa, mikä vastasi suurin piirtein tuolloisen tyypillisen ylemmän osmanivirkamiehen vuoden palkkaa. Kellotorni vihittiin käyttöön keväällä 1900 Abdul Hamidin 25-vuoden valakauden juhlallisuuksissa.
Kellotornin ympäristö kärsi tuhoja Syyrian sisällissodan Aleppon taistelujen aikana. Itse kellotorni säilyi kuitenkin ehjänä.
Bougaribaya

| Bougaribaya |
| --- | --- |
 Bougaribaya
 Koordinaatit: 12°48′59″N, 9°50′44″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Kayesin alue
Piiri:  Kitan piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  10 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bougaribaya on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee 55 kilometriä Kitasta lounaaseen. Kunnassa on 10 100 ja kylässä 2 800 asukasta (vuonna 2009).
Bougaribayan kunta rajoittuu pohjoisessa Kitan piirin Tambagan ja Kita Ouestn, idässä Gadougou II:n, etelässä Gadougou I:n ja lännessä Kokofatan kuntiin. Maisemaa leimaavat ylängöt, kukkulat ja tasangot. Pohjoisrajalla virtaa Bakoyejoki. Kasvillisuus on puusavannia.
Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Asukkaat ovat mandinkoja ja fulbeja.
Kunnan läpi kulkee hyväkuntoinen paikallistie. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kaupankäynti. Kalastuksen ja käsityöammattien merkitys on vähäinen.
Bentin piirikunta

Bentin piirikunta (engl. Bent County) on Yhdysvaltojen Coloradon osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 5 577 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Las Animasin kaupunki. Piirikunta on perustettu 6. helmikuuta 1874.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bentin piirikunta Wikimedia Commonsissa
St. Josephin piirikunta (Michigan)

St. Josephin piirikunta (engl. St. Joseph County) on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 60 939 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Centrevillen kylä, ja suurin kunta on Sturgis. Piirikunta on perustettu vuonna 1829.
Väestö

Vuonna 2020 St. Josephin piirikunnan 60 939 asukkaasta valkoisia oli 93,8 %, mustia 2,5 %, aasialaisia 0,7 % ja alkuperäisasukkaita 0,6 %. Vuonna 2019 9,9 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 3,5 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta St. Josephin piirikunta (Michigan) Wikimedia Commonsissa
Sosialistinen kansanpuolue

| Sosialistinen kansanpuolue> Socialistisk Folkeparti |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  15. helmikuuta 1959
Puheenjohtaja:  Pia Olsen Dyhr
Ideologia:   vihreä liike   demokraattinen sosialismi 
Poliittinen kirjo:  vasemmisto
Kansankäräjät:  15 / 179 (2022)
Euroopan parlamentti:  2 / 14 (2019)
Alueet:  14 / 205 (2021)
Kunnat:  168 / 2 436 (2021)
Kansainväliset jäsenyydet:  – EGP   –  NGLA – Global Greens
Nuorisojärjestö:  Socialistisk Folkepartis Ungdom
Kotisivu:  www.sf.dk
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sosialistinen kansanpuolue (tansk. Socialistisk Folkeparti, lyh. SF) on tanskalainen punavihreä puolue, joka kuuluu europarlamentissa Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmään ja se on täysjäsen Euroopan vihreässä puolueessa. Sosialistinen kansanpuolue on Suomen Vasemmistoliiton sisarpuolue.
Sosialistisen kansanpuolueen perusti 15. helmikuuta 1959 Aksel Larsen, joka oli aiemmin toiminut Tanskan kommunistisen puolueen puheenjohtajana vuosina 1932–1958. Larsen oli erotettu hänen arvosteltuaan Neuvostoliiton interventiota Unkariin 1956. Häntä seurasi suuri joukko puolueen jäsenistöä. Vuoden 1960 vaaleissa 11 SF:n edustajaa pääsi kansankäräjille ja kommunistinen puolue menetti kaikki paikkansa.
1960-luvulla Sosialistinen kansanpuolue toimi ydinaseita ja ydinvoimaa vastaan rauhanliikkeessä ja vastusti 1972 Tanskan EEC-jäsenyyttä. Puolue on myös vastustanut kansanäänestyksissä Euroopan yhtenäisasiakirjaa, Amsterdamin sopimusta ja euron käyttöönottoa. Villy Søvndalin toimiessa puheenjohtajana vuosina 2005–2012 puolue on alkoi suhtautua myönteisemmin Eurooppa-integraatioon.
Vuoden 2007 vaaleissa SF sai 13,0 % äänistä ja 23 paikkaa, yli kaksi kertaa edellisten vaalien verran, mikä teki siitä suurimman voittajan. Se on puolueen toiseksi paras vaalitulos kautta aikain ja puolueesta tuli Tanskan neljänneksi suurin. Vuoden 2011 vaaleissa SF:n kannatus laski alle kymmeneen prosenttiin ja paikkamäärä laski seitsemällä.
Ideologia

Puolueen sääntöjen (2018) toisen kappaleen mukaan SF:n tavoitteena on "työskennellä sosialismin puolesta demokratiaa laajentamalla". Puolue toimii marxilaisen ideologian pohjalta". SF:n ideologinen perusta on punainenvihreys: demokraattinen sosialismi ja ympäristöstä huolehtiminen. Puoluetta perustettaessa, DKP:n kanssa tapahtuneen eron vuoksi, painopiste oli sosialismin demokraattisessa käyttöönotossa, armeijan lakkauttamisessa ja aseistariisunnassa.
Politiikka

Tulonjakopolitiikka on tärkeä kysymys SF:lle. Puolueella on esimerkiksi lakisääteinen valtakunnallinen ammattiyhdistystoimikunta, jonka tehtävänä on vahvistaa puolueen työmarkkinapoliittisia toimia muun muassa yhteistyössä puolueen ammattiyhdistysjäsenten kanssa.
Monia muita keskeisiä asioita ja teemoja on ajan myötä tullut lisää. SF erottuu ympäristöpolitiikassa vihreällä agendalla, "inhimillisellä pakolaispolitiikalla" ja tasa-arvolla sekä sukupuolen että seksuaalisuuden suhteen. SF on siis vasemmistolainen sekä tulonjakopolitiikan että uuden tai arvopoliittisen ulottuvuuden osalta. Järjestäytymisessään SF on myös korostanut yhteistyötä yhteiskunnallisten kansanliikkeiden, kuten rauhan-, nais- ja ympäristöliikkeiden kanssa.
Politiikka > EU-politiikka

SF:n EU-politiikka on kokenut suuren muutoksen. Vuoden 1992 iskulauseessa otettiin selvän kielteinen kanta Euroopan unionille. Toukokuussa 2020 puolue kertoi olevansa EU:hun sitoutunut puolue, jolla on vahva vihreä, solidaarinen ja kansainvälinen profiili. SF:n EU-politiikkaa on leimannut skeptisyys ja sisäinen erimielisyys, mutta yleinen suuntaus on, että SF on siirtynyt EU-myönteisempään suuntaan.
Politiikka > Sisäiset jakolinjat

Muiden parlamentin laitoja edustavien puolueiden tapaan myös SF:ssä on ollut sisäisiä jakolinjoja ideologisesti puhtaiden ja pragmaattisesti vaikutusvaltaa haluavien välillä, vaikka ne olisivat ideologisesti pieniä voittoja. Esimerkiksi SF:n lähdetty vuoden 1966 jälkeen koalitiohallitukseen, osa jäsenistä jätti SF:n perusti uuden puolueen, Vasemmmistososialistit, vuonna 1967.
Historia > Puolueen perustaminen

Marraskuussa 1958 Aksel Larsen erotettiin Tanskan kommunistisesta puolueesta (DKP) ja hän perusti sen jälkeen sosialistisen kansanpuolueen yhdessä muiden entisten DKP:n jäsenten kanssa. DKP:n erimielisyydet olivat keskittyneet ideologisen riippumattomuuden asteeseen suhteessa Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen, ja erimielisyydet olivat kärjistyneet Neuvostoliiton hyökättyä Unkariin vuonna 1956. Aksel Larsen rekisteröi sosialistisen kansanpuolueen Tanskan parlamentissa 24. marraskuuta 1958, ja perustava puoluekokous pidettiin 15. helmikuuta 1959.
Historia > Osallistuminen parlamenttiin

Vuoden 1966 parlamenttivaalien jälkeen muodostui punainen enemmistö, ja sosialidemokraattinen puolue muodosti hallituksen SF:n tuella, niin sanotun "punaisen hallituksen". Vuonna 1967 neljä tyytymätöntä kansanedustajaa ja tavallista jäsentä irtautui SF:stä ja perusti vasemmistososialistit, minkä seurauksena punainen hallitus menetti parlamentaarisen enemmistönsä.
Vuoden 1979 vaalien jälkeen naiset olivat enemmistönä SF:n parlamenttiryhmässä. Ryhmässä toimivat muun muassa Lilli Gyldenkilde, Ebba Strange ja uusina edustajina Marianne Bentsen-Pedersen, Ingerlise Koefod, Birthe Nielsen, Margrete Auken ja Hanne Engberg. SF:n vastustus Radikaali Venstren tulopolitiikkaa kohtaan esti SR-hallituksen muodostamisen vaalien jälkeen, ja sosiaalidemokraatit muodostivat hallituksen yksin.
Historia > Hallituksen tukipuolue

SF oli Poul Nyrup Rasmussenin hallitusten tukipuolue vuosina 1994-2001, mutta VKO-hallituksen aikana 2001-2011 puolueella ei ollut todellista vaikutusvaltaa. Siitä lähtien, kun Villy Søvndal valittiin puheenjohtajaksi vuonna 2005, SF on pyrkinyt parantamaan mahdollisuuksiaan osallistua hallitukseen. Tämä saavutettiin, kun vuoden 2011 parlamenttivaalien jälkeen muodostettiin Helle Thorning-Schmidtin vähemmistöhallitus, johon kuuluivat Sosiaalidemokraatit, Radikaali Venstre ja SF.
Kaikki SF:n sisäpiirissä eivät olleet innostuneita puolueen johdon ja hallituksen ministerien tekemistä poliittisista päätöksistä, jotka huipentuivat päätökseen myydä DONGin osakkeet Goldman Sachsille. SF:n puheenjohtaja Annette Vilhelmsen tuki hallituksessa jatkamista ja sai asialle puoluejohdon niukan tuen. Puolueen varapuheenjohtaja ja useat keskeiset toimijat kuitenkin erosivat puolueen jäsenyydestä. SF:n ministerit erosivat tämän jälkeen hallituksesta ja Vilhelmesen erosi puolueen puheenjohtajuudesta.
Historia > Historia vuoden 2014 jälkeen

Vuodesta 2014 lähtien SF:n puheenjohtajana toiminut Pia Olsen Dyhr ei ole sulkenut pois mahdollisuutta, että puolue osallistui hallitukseen. Vuoden 2019 vaalien jälkeen SF:stä tuli Yhtenäisyyslistan ja Radikale Venstren ohella yksi kolmesta Mette Frederiksenin sosiaalidemokraattisen yksipuoluehallituksen tukipuolueesta. Tänä aikana SF on ollut lähempänä hallitusta kuin kaksi muuta tukipuoluetta. Puolue on keskittynyt edistämään keskeisiä asioitaan, jotka on viimeksi muotoiltu vuonna 2022 16 vaatimuksen listassa uudelle hallitukselle. Puolueen korostamiin teemoihin kuuluvat uusi laki biologisesta monimuotoisuudesta, erillinen ministeriö, joka vastaa lasten ja nuorten ongelmien ratkaisemisesta, sekä päivähoitolaitosten vähimmäisvaatimusten säilyttäminen ja laajentaminen, mikä oli puolueen näkyvin keskeinen asia vuoden 2019 vaaleissa.
Vaalimenestys

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Tulokset 
Kansankäräjävaalit
| Vuosi | Edustajat | Äänet | Äänet |
| 1994 | 13 / 179  | 242 398 | 7,3 % |
| 1998 | 13 / 179  | 257 406 | 7,6 % |
| 2001 | 12 / 179  | 219 842 | 6,4 % |
| 2005 | 11 / 179  | 277 152 | 9,93 % |
| 2007 | 23 / 179  | 450 975 | 13,0 % |
| 2011 | 16 / 179  | 326 118 | 9,2 % |
| 2015 | 7 / 179  | 148 027 | 4,2 % |
| 2019 | 14 / 179  | 272 304 | 7,7 % |
Merkittäviä poliitikkoja > Puheenjohtajat

Aksel Larsen, 1959–1968
Sigurd Ømann, 1968–1974
Gert Petersen, 1974–1991
Holger K. Nielsen, 1991–2005
Villy Søvndal, 2005–2012
Annette Vilhelmsen, 2012–2014
Pia Olsen Dyhr, 2014–
Merkittäviä poliitikkoja > Nykyiset kansanedustajat (2022–2026)

Sigurd Agersnap
Theresa Berg Andersen
Kirsten Normann Andersen
Lisbeth Bech-Nielsen
Anne Valentina Berthelsen
Marianne Bigum
Astrid Carøe
Karina Lorentzen Dehnhardt
Pia Olsen Dyhr
Karsten Hønge
Sofie Lippert
Jacob Mark
Signe Munk
Charlotte Broman Mølbæk
Carl Valentin
Merkittäviä poliitikkoja > Europarlamentaarikot

Bodil Boserup (1979–1989)
John Iversen (1989–1994, 1996–1999)
Lilli Gyldenkilde (1994–1996)
Pernille Frahm (1999–2004)
Margrete Auken (2004–)
Emilie Turunen (2009–2014)
Karsten Hønge (2019–)
Aiheesta muualla

Sosialistinen kansanpuolue (tanskaksi)
St. John’s IceCaps

| St>  John’s IceCaps |
| --- | --- |

Perustettu:  2015 (2011)
Lakkautettu:  2017
Kaupunki:  St. John’s, Kanada
Kotiareena:  Mile One Centre
Sarja:  AHL
Konferenssi:  Itäinen
Divisioona:  Pohjoinen
Värit:                     
Toimitusjohtaja:   Marc Bergevin
Päävalmentaja:   Sylvain Lefebvre
Yhteistyöseurat:  Montreal Canadiens (NHL)   Brampton Beast (ECHL)
Infobox OKNimi-testi OK: 
St. John’s IceCaps oli AHL-liigassa pelaava kanadalainen jääkiekkojoukkue, jonka kotikaupunki on St. John’s. Joukkue oli Montreal Canadiensin farmijoukkue.
St. John’s IceCaps perustettiin vuonna 2011 kun Manitoba Moose siirtyi Manitobasta Newfoundlandin saarelle St. John’siin. Joukkue oli tuolloin Winnipeg Jetsin farmijoukkue. Kauden 2014–2015 jälkeen Winnipeg Jets siirsi seuran takaisin Winnipegiin ja se otti käyttöön entisen nimensä. Samalla kuitenkin Montreal Canadiens siirsi farmijoukkueensa Hamilton Bulldogsin St. John’siin ja joukkue otti käyttöönsä IceCaps-nimen. Canadiens siirsi farmijoukkueensa vuonna 2017 Quebecin Lavaliin ja vaihtoi sen nimeksi Laval Rocket.
Tunnettuja pelaajia

| --- | --- |
  David Aebischer   Aleksandr Burmistrov   Patrice Cormier   Jason DeSantis   Aaron Gagnon   Tomáš Kubalík   Artūrs Kulda:   Spencer Machacek   Ben Maxwell   Garth Murray   Paul Postma   Zach Redmond   Marco Rosa
Aiheesta muualla

Joukkueen virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ben Howard

| Ben Howard |
| --- | --- |
 Ben Howard esiintymässä Amsterdamissa
Henkilötiedot
Koko nimi:  Benjamin John Howard
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1987 (ikä 37) Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2008–
Tyylilajit:  folk, rock, folk rock, indie rock
Soittimet:  kitara, lyömäsoittimet
Levy-yhtiöt:  Island (Britannia) Communion (Britannia) tôt Ou tard (Ranska) Republic (Yhdysvallat)
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Benjamin John ”Ben” Howard (s. 24. huhtikuuta 1987 Lontoo, Englanti) on brittiläinen laulaja-lauluntekijä. Hänen itsensä julkaisema esikois-EP Games in the Dark julkaistiin vuonna 2008, jonka jälkeen hän julkaisi kaksi muuta EP-levyä, These Waters vuonna 2009 ja Old Pine vuonna 2010. Howard on tällä hetkellä allekirjoittanut levytyssopimuksen Island Recordsin ja Communion Musicin kanssa. Hänen esikoisstudioalbuminsa nimeltään Every Kingdom julkaistiin vuonna 2011, jonka jälkeen hän julkaisi vielä kaksi muuta EP-levyä: Ben Howard Live vuonna 2011 ja The Burgh Island E.P. vuonna 2012.
Howard sai vuoden 2013 Brit Awards -palkintogaalassa Brit Award -palkinnon kategoriassa ”British Male Solo Artist” (suom. brittiläinen miespuolinen sooloartisti). Hän esiintyi samana vuonna Glastonbury Festival -festivaaleilla Pyramid Stage -näyttämöllä lauantaina 29. kesäkuuta. Ben Howard julkaisi toisen studioalbuminsa I Forget Where We Were lokakuussa 2014.
Diskografia > Studioalbumit

Every Kingdom (2011)
I Forget Where We Were (2014)
Noonday Dream (2018)
Diskografia > EP-levyt

Games in the Dark EP (2008)
These Waters EP (2009)
Old Pine EP (2011)
Ben Howard Live EP (2011)
The Burgh Island (2012)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ben Howard Wikimedia Commonsissa
Bentley Bentayga

| Bentley Bentayga |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Valmistaja:  Bentley
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2016–
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Audi A4 (B9) Audi A5 (B9) Audi A6 (C8) Audi A7 (C8) Audi A8 (D5) Audi e-tron Audi Q5 (Typ FY) Audi Q7 (Typ 4M) Audi Q8 Lamborghini Urus Porsche Cayenne (Typ PO536) Volkswagen Touareg III
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group MLB Evo
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  neliveto
Vaihteisto:  8-vaihteinen automaatti
Mitat
Pituus:  5 141 mm
Leveys:  1 998 mm
Korkeus:  1 742 mm
Bentayga takaa
Bentley Bentayga on ylellinen katumaasturi, jota brittiläinen Bentley on valmistanut vuodesta 2016 lähtien. Sen nimen on sanottu liittyvän viileän vyöhykkeen taiga-metsään tai Kanariansaarten Roque Bentayga-kalliomuodostumaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bentley Bentayga Wikimedia Commonsissa
Sosiaalisen median optimointi

Sosiaalisen median optimointi (engl. SMO, Social media optimization) tarkoittaa verkkosivujen optimointia sosiaalisen median avulla, eli tapoja, joilla voidaan houkutella kävijöitä verkkosivustolle sosiaalisen median kautta. Näin määriteltynä SMO on vain osa koko sosiaalisen median hyödyntämistä markkinoinnissa, millä tarkoitetaan tuotteiden ja palveluiden markkinointia yleisesti sosiaalisen median palveluissa. Näin SMO on verkkosivujen optimoinniksi nimitetyn kävijöiden sivustolle houkuttelun yksi muoto. Toinen muoto on hakukoneoptimointi (SEO = Search Engine Optimization).
Sosiaalisen median optimoinnin tapoja ovat:
Sosiaalisen median toimintojen lisääminen verkkosivuston varsinaiseen sisältöön (sisäinen sosiaalinen media). Näitä toimintoja voivat olla esimerkiksi RSS-syöte, sivustolla näkyvät statuspäivitykset sekä napit, joilla sisältöä voi jakaa. Lisäksi sivustolle voidaan lisätä kolmannen osapuolen toiminnallisuuksia kuten kuvienjakopalvelun sisältöä tai videopalveluiden sisältöä.
Toimenpiteet, jotka eivät liity verkkosivuston varsinaiseen sisältöön (ulkoinen sosiaalinen media). Tällaisia toimintoja voivat olla esimerkiksi blogi, toisten blogien kommentointi, keskusteluryhmiin osallistuminen ja statuspäivitysten tekeminen yhteisöllisten palveluiden profiileihin.
Sosiaalisen median avulla optimointi liittyy käsitteeseen Hakusanamainonta, mutta eroaa siitä kuitenkin selvästi. Ensisijaisesti SMO:n tarkoitus on kerätä kävijöitä verkkosivuille muista lähteistä kuin hakukoneista, vaikka onnistuneen SMO-työn tuloksena saadaan myös parempi asema hakutuloksissa.
Sosiaalisen median avulla optimointi on tekniikkana monelta osin liitoksissa viraalimarkkinointiin, tosin SMO:ssa sana ei niinkään leviä ystävien ja perheen välityksellä vaan internetyhteisöjen avulla. Keinoina voi olla esim. jaetut kirjanmerkit, videoiden jakaminen tai kuvien jakaminen. Samalla tavalla blogit voivat jakaa sisältöään tarjoamalla RSS-syötteen blogiverkoston ja blogiin erikoistuneiden hakukoneiden käytettäväksi.
SMO:ta voidaan pitää tärkeänä osana maineenhallintaa verkossa (ORM = online reputation management) tai maineenhallintaa hakukoneissa (SERM = search engine reputation management).
Sosiaalisen median avulla optimointi ei rajoitu pelkästään markkinointiin ja brändin rakentamiseen. Yritykset ovat yhä enemmän kiinnostuneita läsnäolosta sosiaalisessa mediassa osana osallistamisstrategiaansa. Osallistaminen voi käsittää mm. tuotteen / palvelun kehitystyötä, rekrytointia, työntekijöiden sitouttamista, asiakaspalvelua jne.
Alkuperä

Hakukoneasiantuntija Danny Sullivan on sitä mieltä, että SMO-termiä käytti ensimmäisenä Rohit Bhargava.
Bhargavan alkuperäiset SMO-säännöt:
Lisää mahdollisuuksia sivustollesi johtavien linkkien tekemiseen (engl. linkability)
Tee merkkaamisesta (engl. tagging) ja kirjanmerkkien tekemisestä (engl. bookmarking) helppoa
Palkitse sisään tulevat linkit
Auta sisältöäsi leviämään
Rohkaise yhdistelmien (engl. mashup) tekemiseen
Liity yhteisöihin
Aiheesta muualla

Sanna Veijanen: Sosiaalisen median optimointi kotisivuille
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Social media optimization
Käännös suomeksi
Suomen Elokuvaajien Yhdistys

Suomen Elokuvaajien Yhdistys F.S.C. r.y. (ruots. Filmfotografernas Förening i Finland F.S.C. r.f., engl. Finnish Society of Cinematographers F.S.C.) on suomalainen elokuvauksen ammattilaisten yhdistys. Yhdistys kutsuu jäsenikseen sellaisia elokuvaajia, jotka ovat toimineet aktiivisesti pääkuvaajana ja osoittaneet työssään "korkealaatuista taiteellista ammattitaitoa". Yhdistys perustettiin 11. tammikuuta 1983.
Yhdistyksen jäsenyys edellyttää kahden jäsenen suositusta ja hallituksen yksimielistä hyväksyntää. Yhdistyksen hallitus voi myös nimittää kunniajäseniä. Jäseneksi kutsutut saavat käyttää nimensä yhteydessä lyhennettä F.S.C., joka on merkki taideyhteisön arvostuksesta ja kunnioituksesta.
Suomen Elokuvaajien Yhdistys ei ole ammattiyhdistys eikä kilta vaan kulttuuri-, jatkokoulutus- ja ammatillinen yhteenliittymä, jonka tarkoitus on toimia jäsentensä ammattitaidon kehittämiseksi. Se pyrkii parantamaan elokuvaajien ammattikunnan asemaa. Yhdistys myös takaa jäsentensä ammattitaidon. Se pyrkii edistämään jäsenten yhteistyötä ja järjestämään yhteyksiä ulkomaisiin kollegoihin.
Puheenjohtajat

Tuomo Hutri (2006–2008)
Harri Räty (2008–2010)
Rauno Ronkainen (2010–2012)
Tahvo Hirvonen (2012–2020)
Anssi Leino (2020–2022)
Matti Eerikäinen (2022–)
Lähde
Aiheesta muualla

Finnish Society of Cinematographers
Bergenin merenkulkumuseo

| Bergenin merenkulkumuseo |
| --- | --- |
 Museon sisäänkäynti.
Tyyppi:  Museo 
Sijainti:  Bergenin kunta 
Kotisivut:  sjofartsmuseum.museumvest.no 
Koordinaatit:  60°23′13″N, 5°19′08″E
 fiBergenin merenkulkumuseo 
  
Bergenin merenkulkumuseo on Norjan Bergenissä sijaitseva vesiliikenteeseen keskittynyt museo. Se on perustettu vuonna 1921 ja on kuulunut Bergenin museoon vuodesta 1927 alkaen. Vuodesta 1962 alkaen museo on toiminut omassa rakennuksessaan, joka on Per Griegin suunnittelema.
Kokoelmissa on esimerkiksi laivojen malleja, keskiajan laivojen kappaleita, vanhoja karttoja ja lokikirjoja sekä rakennuspiirustuksia 1700- ja 1800-luvuilta. Lisäksi museoon kuuluu arkisto ja kirjasto.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Museon kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (norjaksi)
Visit Bergen: Bergens Sjøfartsmuseum (Arkistoitu – Internet Archive)
Bergenin kaupunginkirjasto

| Bergenin kaupunginkirjasto> Bergen Offentlige Bibliotek |
| --- | --- |
 Pääkirjasto Bergenin keskustassa.
Osoite:  Strømgaten 6
Sijainti:  Bergen, Norja
Tyyppi:  yleinen kirjasto
Perustettu:  1874
Kokoelman koko:  n. 700 000 (2008)
Kotisivut
Bergenin kaupunginkirjasto (norj. Bergen Offentlige Bibliotek, lyh. BOB) on Bergenissä sijaitseva Norjan toiseksi suurin kunnallinen kirjasto. Laitos perustettiin vuonna 1874. Bergenin keskustassa sijaitseva päärakennus valmistui vuonna 1917 ja sen suunnitteli Olaf Nordhagen. Sen lisäksi kirjastolla on yhdeksän sivukirjastoa.
Vuonna 2008 kirjaston kokoelmiin kuului noin 700 000 kirjaa, 880 sanoma- tai aikakauslehteä, 35 000 nuotit ja 11 000 äänitettä. Kirjastossa on kaupunginhistoriallinen erikoiskokoelma, johon on koottu kaikki Bergenissä vuosina 1721–1900 julkaistut tekstit. Lisäksi Edvard Grieg testamenttasi oman yksityiskirjastonsa kirjastolle.
Panoraamakuva kirjaston sisätiloista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bergenin kaupunginkirjasto Wikimedia Commonsissa
Kirjaston verkkosivut (norjaksi)