stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karlavägen

Karlavägen kulkee kuvassa viistosti vasemmasta alakulmasta Karlaplanin yli oikeaan yläkulmaan.
Karlavägen on Tukholman Östermalmilla sijaitseva puistokatu, joka ulottuu Birger Jarlsgatanilta Oxenstiernsgatanille. Sen rakentaminen oli osa Albert Lindhagenin suunnittelemaa kaupunkiuudistusta 1860-luvulla.  Aluksi katua kutsuttiin Esplanadiksi, nykyinen nimi otettiin käyttöön 1885.
Kuvia

Apoteket Elgenin tiloissa Karlavägenin ja Engelbrektsgatanin kulmassa toimii nykyisin huonekaluliike.
Karlavägenin keskellä kulkee puisto.
Karlavägen 51:ssä toimi aikoinaan Apoteket Elefanten.
Vasta avattu elokuvateatteri Esplanad vuonna 1942. Nykyisin paikalla on ICA:n ruokakauppa.
Tössebageriet Karlavägenin ja Artillerigatanin kulmassa perustettiin vuonna 1920 ja on toimittanut kakkuja myös kuninkaallisiin häihin.
Östra Real -lukio Karlavägen 79:ssä.
Östra Realin edustalla on kirjailija August Blanchen muistomerkki. Hänen kartanonsa sijaitsi tällä paikalla.
Suuri toimistokompleksi Garnisonen, Karlavägen 96–112.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karlavägen Wikimedia Commonsissa
Kurt H. Debus

Kurt H. Debus NASAn johtajana
Kurt Heinrich Debus (29. marraskuuta 1908 – 10. lokakuuta 1983) oli saksalainen rakettitiedemies, joka osallistui V-2 raketin kehittelyyn toisen maailmansodan aikana. Hän kuului SS:ään ja antoi erään kollegansa ilmi Gestapolle. Hänet siirrettiin sodan jälkeen operaatio Paperiliittimessä Yhdysvaltoihin, jossa hänestä tuli Kennedyn avaruuskeskuksen ensimmäinen johtaja (1962–1974). Hän johti Saturn-rakettienlaukaisuaseman rakentamista Cape Canaveralissa. Debus työskenteli Wernher von Braunin työtoverina NASAlle. Hän kuoli vuonna 1983.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nasa.gov: Dr. Kurt H. Debus: The Father of Kennedy Space Center (Arkistoitu – Internet Archive)
Lajos Nagy

Lajos Nagyn, muistolaatta Aquincumin museosta,  Budapestista, vuodelta 1964.
Lajos Nagy (15. maaliskuuta 1897 Nagyvárad, Itävalta-Unkari – 10. joulukuuta 1946 Budapest, Unkari) oli unkarilainen arkeologi ja akateemikko. Hän teki kaivauksia Aquincumin roomalaiskaupungin alueella 1920- ja 1930-luvuilla ja toimi myös Aquincumin museon johtajana. Hän löysi Aquincumin siviilikaupungin kaivauksissa vuonna 1931 yhdet parhaiten säilyneistä antiikin aikaisista vesiuruista. Hän on tutkinut myös kelttiläisten eraviskien linnoitusta Gellértinvuoren laella.
Kauklahden Pyrintö

Kauklahden Pyrintö eli KaPy on Kauklahden kaupunginosasta kotoisin oleva Espoon vanhin urheiluseura, joka nykyisin on keskittynyt juniorijalkapalloilun edistämiseen alueella. Seura on perustettu vuonna 1914 ja sen historiaan kuuluvat niin paikallinen lasitehdas, yleisurheilu kuin voimailulajit. Seura on erittäin aktiivinen pienseura.
Historia

Seuran alkuperäinen nimi oli ”Köklaksin Työväenyhdistys Rannikon voimistelu- ja urheiluseura Pyrintö”, paikkakunnan vielä silloisen ruotsinkielisen nimen mukaisesti. Suomen Voimistelu- ja Urheiluliiton jäseneksi seura liittyi elokuun 14. päivänä 1914 Helsingin piirin kautta. Seuran toiminta jatkui vilkkaana vuosikymmenen loppuun saakka, kunnes sisällissota keskeytti toiminnan useammaksi vuodeksi. Toiminta virittäytyi uudelleen käyntiin vuonna 1924.
30-luvulla tuli seuran toimintaan uusina lajeina nyrkkeily ja pesäpallo. Seuran juoksijat menestyivät hyvin piirin murtomaajuoksukilpailussa. He toivat sieltä useita piirin mestaruuksia. Voitokkaimpia henkilöitä olivat Matti ja Viljo Mentonen, Otto Lappalainen ja Eino Jokirinne.
Sota keskeytti seuran toiminnan 1939. Uusin voimin aloittamista yritettiin vuonna 1941 mutta jatkosodan vuoksi toiminta katkesi jälleen muutamaksi vuodeksi. Toiminta aloitettiin jälleen vuonna 1945 pesäpalloilun, yleisurheilun ja hiihdon parissa.
Lasitehtaan toiminnan loputtua vuonna 1952 menetettiin mainiot toiminta- ja harjoitustilat. Toiminta siirtyi takaisin Rannikon tiloihin. Lisäksi suurin osa seuran parhaista toimihenkilöistä muutti pois paikkakunnalta. Kauklahden uusi kansakoulu valmistui vuonna 1958. Sieltä saatiin harjoitustiloja voimistelua ja lentopalloa varten.
Seuran painonnostajat saavuttivat piiriennätyksiä ja piirimestaruuksia kertyi vuonna 1957 kolmessa sarjassa ja 1958 kahdessa sarjassa.
1960-luvun alkupuolella seurassa oli noin 230 jäsentä ja nuorten toiminta-aktiviteetti oli suuri. Jalkapalloilu otettiin nuorten ohjelmaan vuonna 1962. Seuran nuorten tyttöjen toiminta keskittyi voimisteluun, palloiluun ja ohjelmaharjoitteluun.
1970-luvun alku oli toiminnan osalta vaimentaa mutta vilkastui muutaman vuoden hiljaiselon jälkeen. Siirryttäessä 1980-luvulle seuran toiminta painottui yhä enemmän yksilölajeista joukkuelajeihin. Toiminta keskittyi lento- ja jalkapalloon sekä myös jääkiekkoon, joka tuli mukaan seuran toimintaan vuosikymmenen alkupuolella.
Seuran toiminnan elvyttämiseksi alettiin kartoittamaan mahdollisuuksia junioritoiminnan kehittämiseen. Paikkakunnalla toimineen toisen urheiluseuran Espoon Ankkurien toiminnan sulautuessa seuran toimintaan oli tilaisuus lähteä viemään eteenpäin juniorijalkapalloilua Kauklahdessa.
Vuonna 1994 Kauklahden Pyrintö sai ainoana espoolaisena seurana oman kentän Räävelintielle. Siitä alkoi seuran uusi aktiivisuuden uusi nousu kohti nykyistä toimintaa. Tällä hetkellä seurassa on jo n. 400 lisensoitua juniorijalkapalloilijaa ja kokonaisjäsenmäärä on huomattavasti isompi.
Aiheesta muualla

Kauklahden Pyrintö (kapyfutis.net) (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuninkaallinen merikartasto 1791–1796

| Kuninkaallinen merikartasto 1791–1796 |
| --- | --- |

Kirjailija:  Erkki-Sakari Harju ja Heikki Tiilikainen (tekstit)
Kieli:  suomi
Genre:  karttateos
Kustantaja:  AtlasArt
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  Pirkko Retti
Sivumäärä:  144
ISBN:  978-952-5671-18-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kuninkaallinen merikartasto 1791–1796 on karttateos, johon on koottu C. N. af Klerckerin johdolla 1700-luvun lopulla Suomenlahdella tehdyn kartoitustyön tuloksena syntyneet kartat. Karttojen lisäksi teoksessa on esitetty niiden taustatietoa, kuten syntyhistoria ja käytetyt tekniset välineet.
Kirjan karttojen kattama alue ulottuu silloiselta rajajoelta Kymijoelta Porkkalanniemen länsireunaan, jonne asti kartat ovat täydellisiä. Porkkalanniemeltä Hankoniemelle tehdyt kartat ovat värittämättömiä ja tiedoiltaan vajavaisia, ja Hankoniemeltä edelleen länteen kartat ovat jääneet kesken ja ne ovat eri mittakaavassa, joten niitä ei ole sisällytetty tähän kirjaan. Karttalehdistä lähetettiin aikoinaan niiden valmistuttua yksi kappale kuninkaan kartta-arkistoon ja sieltä 1950-luvulla Ruotsin sota-arkistoon Tukholmaan, ja siksi ne ovat yhä hyväkuntoisia.
Tausta

Karttojen olemassaolo oli tiedossa, mutta niiden sijainti oli tietymättömissä parisataa vuotta. Ne löytyivät sattumien kautta Tukholman sota-arkistosta ja päätyivät vihdoin julkaistaviksi tässä kirjassa.
Kartat on alun perin piirretty ja väritetty käsin. Ne liittyvät laajempaan kokonaisuuteen Kuninkaan kartastoon, jonka laatimisen aloitti Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n sotilaallista maastokartoitusta eli rekognosointia suorittava yksikkö. Kuninkaan kartastosta on aiemmin julkaistu eteläisen Suomen sisämaasta tehdyt rekognosointikartat teoksessa Kuninkaan kartasto Suomesta 1776–1805 (1989), ja jatkona Kuninkaalliselle merikartastolle ilmestyivät vuonna 2010 rekognosointikartoista johdetut saman alueen tiekartat teoksessa Kuninkaan tiekartasto Suomesta 1790.
Karttoja tehtiin rauhan aikana ennakoiden tulevia sota-alueita. Koska Suomi oli rajamaa Venäjää vastaan, se oli kartoitustyössä ensi sijalla.
Jo ennen näiden karttojen tekoon ryhtymistä oli Suomen alueella tehty kriittisimmillä alueilla mittauksia ja kartoitusta, joiden tuloksena syntyneet kartat ovat Ruotsin sota-arkistossa. Sen jälkeen Augustin Ehrensvärd ilmaisi huolestuksensa  saaristoväylien tilanteesta. Pääväylät oli kartoitettu, mutta muilla väylillä purjehtiminen oli vaarallista, ja sotilaallisen tilanteen muututtua koko ajan uhkaavammaksi Ehrensvärdin seuraaja Berndt Otto Stackelberg otti asian uudelleen esille. Myös kenraalimajuri Axel Magnus von Arbin ryhtyi ajamaan asiaa, ja hänen näkemystensä pohjalta ruvettiin työtä suunnittelemaan. Myös Ehrensvärdin oppilaana ollut Carl Nathanael af Klercker määrättiin tehtävään, ja hän nousi työn johtajaksi eteläisen yksikön johtajan eversti F. J. Nordencreutzin sairastuttua.
Aiheesta muualla

1700-luvun merikartat kertovat yllättävän tarkkaan Suomen rannikosta. Yle Uutiset 29.10.2009.
Teos AtlasArtin sivustolla[vanhentunut linkki].
Kaupparekisteri

Kaupparekisteri on rekisteri suomalaisista yrityksistä. Sitä hallinnoi Patentti- ja rekisterihallitus. Kaupparekisteristä saa koko maan kattavat viralliset tiedot yrityksistä. Tunnistetietona kaupparekisterissä käytetään Y-tunnusta. Rekisterissä on tietoja vuodesta 1896 alkaen.
Kaupparekisteriin merkitään erillisen oikeussubjektin muodostavat yritykset, sekä myös ne, jotka toimivat luonnollisen henkilön nimissä (esim. toiminimi). Yritysten lisäksi kaupparekisteriin merkitään myös eräät muut yhteisöt, kuten asunto-osakeyhtiöt. Enemmistön yrityksistä muodostavat osakeyhtiöt ja yksityiset elinkeinonharjoittajat.
Yrityksen perustamisprosessin yhteydessä Kaupparekisterille tehdään yrityksen rekisteröintihakemus. Myöhemmin rekisterissä olevia tietoja ylläpidetään tekemällä rekisterinpitäjälle eräitä lakisääteisiä ilmoituksia.
Kaupparekisterissä olevilla tiedoilla on positiivinen luotettavuus. Tämä tarkoittaa sitä, että kolmas osapuoli saa luottaa tietojen oikeellisuuteen (julkisuusvaikutus). Esimerkiksi kaupparekisteriin merkitty prokura antaa kolmannelle osapuolelle oikeuden luottaa siihen, että merkityllä henkilöllä todella on nimenkirjoitusoikeus. Tämä antaa suojaa mahdollisissa riitatilanteissa.
Kaupparekisteritiedot Virre-tietopalvelusta

Virre-tietopalvelu on kaikille avoin verkkopalvelu, josta saa yritysten kaupparekisteritietoja, otteita ja todistuksia sekä tilinpäätöksiä ympäri vuorokauden.
Kaupparekisteri-ilmoitukset

Yritysten on tehtävä perustamisilmoitus kaupparekisteriin ennen toiminnan aloittamista.
Jokaisesta yrityksestä merkitään kaupparekisteriin yleensä vähintään
yrityksen nimi
kotipaikka tai kunta, josta toimintaa johdetaan
toimiala
kuka tai ketkä edustavat yritystä
yrityksen osoite
Yritysmuodosta riippuen rekisteriin tehdään myös muita merkintöjä.
Kaupparekisteriin on tehtävä muutosilmoitus, jos rekisteriin merkityissä tiedoissa tapahtuu muutoksia, kuten toimialan muutos.
Ilmoitus täytyy tehdä myös silloin, kun rekisterissä ei ole merkintää esimerkiksi toimitusjohtajasta ja sellainen on valittu.
Kun yritys lopettaa toimintansa, on kaupparekisteriin tehtävä lopettamisilmoitus. Osakeyhtiö lopetetaan tavallisesti selvitystilamenettelyn kautta.
Kaupparekisterin verkkosivuilla on kattavat ohjeet yrityksen perustamiseen, muutosilmoituksen tekemiseen sekä lopettamiseen liittyen.
Kaupparekisterin ja verohallinnon yhteisestä Yritys- ja yhteisötietojärjestelmästä (YTJ) saa ilmoituslomakkeet sekä perustietoa yrityksistä. Yritysten yhteystietomuutokset voi tehdä sähköisesti YTJ-asiointipalvelun kautta.
Rekisteröinnin merkitys

Kaupparekisteriin merkityn ja asianmukaisesti kuulutetun seikan katsotaan olevan yleisessä tiedossa. Julkisuusvaikutus on merkittävä yrityksen käytännön toimien kannalta. Kaupparekisteritietoja käytetään yritysten taustatietojen ja sopimuskumppaneiden tarkistamiseen. Ulkopuolinen voi luottaa lähtökohtaisesti esimerkiksi siihen, että yrityksen edustamisoikeus on kaupparekisteriin tähän asemaan merkityillä henkilöillä.
Tietyissä tilanteissa rekisteröinnillä on myös oikeutta luova vaikutus. Tällöin vasta rekisteriin merkittynä asia on oikeudellisesti syntynyt tai toteutunut. Esimerkiksi osakeyhtiö ja osuuskunta syntyvät, kun ne rekisteröidään. Myös muiden muassa osakeyhtiön osakepääoman korotus tai yhtiöjärjestyksen muutos tulevat voimaan vasta kaupparekisterimerkinnällä.
Toiminimen eli yrityksen nimen rekisteröinti antaa toiminimelle valtakunnallista suojaa.
Aiheesta muualla

Virre-tietopalvelu
Yritys- ja yhteisötietojärjestelmä (YTJ)
YTJ-asiointipalvelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Yritysten lukumäärät kaupparekisterissä
Osakeyhtiölaki 624/2006
Kaupparekisterin kotisivut www.prh.fi
Lapinjärvi (Ruokolahti)

| Lapinjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Ruokolahti
Koordinaatit:  61°22′02″N, 28°49′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Järvinumero:  04.112.1.020
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103,4 m 
Rantaviiva:  5,4 km 
Pinta-ala:  0,66 km² 
Tilavuus:  0,00342 km³ 
Keskisyvyys:  5,2 m 
Suurin syvyys:  15 m 
Saaria:  1
:  Verkkosaari
 fiLapinjärvi 
Lapinjärvi on valtaosin metsäalueiden reunustama järvi Ruokolahdella Etelä-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 66 hehtaaria. Etäisyys Imatralta on 21 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede

Lapinjärven lahdet ovat leveitä lukuun ottamatta eteläistä Jokilahtea. Niemistä karttanimi on annettu vain luoteisrannan Eliisanniemelle. Sen eteläpuolella sijaitsee järven ainoa saari, noin 25-aarinen Verkkosaari. Noin kuudesosa Lapinjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, noin 15 metriä, sijaitsee järven pohjoispuoliskolla. Lahdet ovat matalia ja järven koillinen osa on kauttaaltaan matalaa vesialuetta.
Lapinjärven rannoilla on pientaloja ja pohjoisrannalla sijaitsee pieni peltoalue. Järven länsirantaa viistää paikallistie 14882. Lapinjärvi kääntyy alavirtaan Jokilahden eteläkolkasta, josta alkaa etelään virtaava lasku-uoma.
Lapinjärven vesitilavuus on 3 422 000 kuutiometriä.
Lapinjärvi (04.112.1.020) kuuluu Ala-Saimaan lähialueeseen (04.112), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ala-Saimaan alue (04.11) ja ensimmäinen on Suur-Saimaan alue (04.1). Ala-Saimaan lähialueeseen kuuluu 612 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista selkeästi laajin on Saimaa. Toiseksi laajin on Paljavesi, jota seuraa Oininki ja Niinivesi.
Lacey Eden

| Lacey Eden> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. toukokuuta 2002 (ikä 22) Annapolis, Maryland
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  Hyökkääjä
Seura
Seura:  Wisconsin Badgers
Sarja:  NCAA
| Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:  Yhdysvallat> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kanada 2023 |  |  |
|  Hopeaa | Kanada 2021 |  |  |
|  Hopeaa | Tanska 2022 |  |  |
Lacey Eden (s. 2. toukokuuta 2002 Annapolis, Maryland) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Eden saavutti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2019 ja voitti kultaa vuonna 2020. Hänet valittiin jälkimmäisen turnauksen tähdistökentälliseen. Naisten MM-kilpailuissa hän on saavuttanut hopeaa vuosina 2021 ja 2022 sekä voittanut kultaa vuonna 2023. Hän pelaa Yhdysvaltain naisten maajoukkueesssa myös vuoden 2024 MM-kilpailuissa.
Eden edustaa yliopistosarjoissa Wisconsinin yliopiston Badgers-joukkuetta ja oli voittamassa mestaruutta vuosina 2021 ja 2023.
Käyrätin

| Käyrätin |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hartola
Koordinaatit:  61°29′51″N, 25°55′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Nuoramoisen alue (14.81)
Laskuoja:  oja Kilpilampeen 
Järvinumero:  14.814.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  88,9 m  
Pituus:  420 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,97 km  
Pinta-ala:  2,858 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKäyrätin 
Käyrätin tai Käyrötin on Päijät-Hämeessä Hartolassa  Tokeensalmen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 420 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Nuoramoisen alueella (14.81), jonka Kilpilammen valuma-alueeseen (14.814) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 88,9 metriä mpy.
La Samaritaine

La Samaritaine, quai du Louvre -rantakadun ja rue de la Monnaien kulma, vasemmalla Seinen puoleinen julkisivu.
Kartta neljän korttelin alueella sijaitsevista La Samaritainen tiloista.
La Samaritaine on tunnettu tavaratalo Pariisin keskustassa Seinen pohjoisrannalla lähellä Pont Neuf -sillan pohjoispäätä, 1. arrondissementin alueella. La Samaritaine käsittää useita kortteleita Seinen rantakadun ja Rue de Rivolin välissä. Nykyään se on LVMH:n omistama ja siinä toimii myös hotelli.
La Samaritaine sai alkunsa pienestä kaupasta, jonka kauppias Ernest Cognacq ja hänen vaimonsa Louise Jay perustivat vuonna 1869 rue du Pont Neuf -kadulle. Tavarataloa on sen jälkeen laajennettu useassa vaiheessa. Arkkitehti Frantz Jourdainin suunnittelema art nouveau -tyylinen tavaratalon ydinosa lasikattoisine päähalleineen valmistui vuosina 1905–1907. Ulkoseinien koristelun toteuttivat arkkitehdin poika Francis Jourdain sekä Eugène Grasset, Édouard Schenck ja Alexandre Bigot. La Samaritainea laajennettiin lisärakennuksilla vuosina 1926–1928 ja 1933, jolloin se sai pääosin nykyisen hahmonsa, mukaan lukien Seinen-puoleisen julkisivun. Henri Sauvagen suunnittelema laajennus toi tavaratalon arkkitehtuuriin myös Art deco -henkeä. Pariisin julkisivulautakunnan toiveesta julkisivujen teräsrakenne verhoiltiin vaalealla kivipinnoituksella.
Parhaimpina aikoinaan La Samaritaine tunnettiin monipuolisesta tarjonnastaan, mutta se menetti asiakkaita 1970-luvulta alkaen. Yrityskonserni LVMH osti La Samaritainen vuonna 2001 ja sulki tavaratalon kesäkuussa 2005, virallisesti turvallisuussyistä. Vuonna 2008 LVMH ilmoitti muuttavansa La Samaritainen tilat nykyaikaiseksi kauppakeskukseksi ja luksushotelliksi. Suunnitelma herätti paljon vastustusta ja sitä jouduttiin muuttamaan useita kertoja. Rakennuksen pääosan vanhat julkisivut on suojeltu vuonna 1990, mutta Rue de Rivolin puoleinen julkisivu purettiin ja korvattiin japanilaisen arkkitehtitoimisto SANAA:n suunnittelemalla uudisrakennuksella. Ranskan ylin oikeusaste Ranskan valtioneuvosto hylkäsi kesäkuussa 2015 suunnitelmasta tehdyt valitukset. Uudistushankkeen ilmoitettiin maksavan 460 miljoonaa euroa ja valmistuvan kolmessa vuodessa.
La Samaritaine avattiin uudelleen 23. kesäkuuta 2021, oltuaan suljettuna 16 vuotta. Samalla sen tiloissa avattiin Cheval Blanc Paris -niminen hotelli.
Tavaratalo sai nimensä pompe de la Samaritaine -nimisestä julkisesta kaivosta, joka sijaitsi aikoinaan Pont Neuf -sillan luona.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Samaritaine Wikimedia Commonsissa
La Samaritaine (Arkistoitu – Internet Archive) LVMH (englanniksi)
La Santisima Trinidad de Paraná

La Santisima Trinidad de Paraná eli Paranan pyhä kolminaisuus, on jesuiittojen entinen lähetysasema Paraguayssä. Se on rakennettu nykyisen  Encarnaciónin kaupungin lähelle Kaakkois-Paraguayhyn vuonna 1706.
Raunioitunut luostari on Unescon maailmanperintökohde.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Santisima Trinidad de Paraná Wikimedia Commonsissa
World Heritage Site (Arkistoitu – Internet Archive)
Paraguay Travel Guide
Lacey Turner

| Lacey Turner |
| --- | --- |
 Lacey Turner vuonna 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1988 (ikä 36)
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Stacey Slater (EastEnders)
Aiheesta muualla
IMDb
Lacey Amelia Turner (s. 28. maaliskuuta 1988) on englantilainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Being Human, Bedlam, Switch ja Our Girl.
Turnerin pitkäaikaisin rooli on ollut BBC:n saippuaoopperassa EastEnders, jossa hän on näytellyt Stacey Slateria vuodesta 2004 alkaen. Huhtikuussa 2010 hän ilmoitti jättävänsä EastEndersin, mutta hän palasi sarjaan yli kolmen vuoden tauon jälkeen 2014.
Vuosina 2013−2014 Turner esiintyi pääosassa BBC:n draamasarjan Our Girl ensimmäisellä tuotantokaudella ja sitä edeltäneessä erikoisjaksossa. Toisella kaudella sarjassa oli eri päähenkilö.
Kristian Tettli Rennemo

| Kristian Tettli Rennemo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. marraskuuta 1984 (ikä 39)
Uran tiedot
Seura:  Leksvik IL
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2009–2014
Paras sijoitus:  12
 Tietolaatikko päivitetty 4. tammikuuta 2016 
Kristian Tettli Rennemo (s. 1. marraskuuta 1984) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Leksvik IL:ää.
Rennemo hiihti ensimmäisen kilpailunsa maailmancupissa 14. maaliskuuta 2009 sijoittuen 42. sijalle Trondheimissa 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Kilpailu oli hänen ainoansa maailmancupissa kyseisellä kaudella. Kaudella 2009–2010 Rennemo hiihti maailmancupia Pohjoismaissa järjestetyissä osakilpailuissa. Kaudet 2010–2011 ja 2011–2012 Rennemo kiersi maailmancupia säännöllisesti. Tämän jälkeen hän on hiihtänyt maailmancupissa kaksi kilpailua vuonna 2013 ja yhden vuonna 2014. Henkilökohtaisissa maailmancupin osakilpailuissa Rennemon paras sijoitus on 12. sija Oslossa 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 10. maaliskuuta 2012.
Kristian Trapp (1739–1800)

Christian (Kristian) Trapp (15. lokakuuta 1739 Turku – 14. tammikuuta 1800 Turku) oli suomalainen kauppias, laivanvarustaja, teollisuudenharjoittaja, raatimies ja valtiopäivämies, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1796.
Trappin vanhemmat olivat kauppias, raatimies, valtiopäiväedustaja Christian Trapp ja Anna Christina Malmelin ja puoliso vuodesta 1762 Margaretha Christina Ingman. Trapp aloitti itsenäisen kauppiaan uran 1762 isän kuoleman jälkeen. Merkittäväksi liikemieheksi hän nousi 1777, kun hän ryhtyi osaomistajana johtamaan tupakkatehdasta. Trappin johtama yritys oli aikanaan Suomen suurin teollisuuslaitos ja Turku Tukholman jälkeen valtakunnan toiseksi merkittävin tupakkateollisuuden keskus. Trappilla oli myös silkkinauhakutomo ja 1787–1799 usean aluksen osaomistajuus. Trapp toimi vuosikymmenen Turun kaupunginvanhimpana ja sitten lähes kahden vuosikymmenen ajan kaupungin raatimiehenä. Hän oli kaksi kertaa (1778–1779, 1786) Turun edustaja Ruotsin säätyvaltiopäivillä. Kuningas Kustaa IV Aadolf myönsi Turussa käytyään Trappille kauppaneuvoksen arvon. Perusteena myöntökirjassa mainitaan ”hyvä käytös ja yleinen alamaiskuntoisuus”. Trappin poika Kristian Trapp (1769–1841) sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1809 ja pojanpoika Kristian Trapp (1793–1860) vuonna 1859.
Kauhavan rautatieasema

Kauhavan rautatieasema (lyh. Kha) on rautatieasema Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla Seinäjoki–Oulu eli niin kutsutulla Pohjanmaan radalla. Asema sijaitsee Kauhavan kuntakeskuksessa, ja siellä pysähtyy parhaimmillaan arkisin viisi päiväjunaa Seinäjoen suuntaan ja neljä Oulun suuntaan. Asemalla pysähtyy myös Helsinki–Rovaniemi yöjunavuoropari IC 273/IC 266.
Kuten muutkin rataosan alkuperäiset asemarakennukset, on Kauhavan uusrenessanssinen IV luokan asemarakennus rautatiehallituksen suunnittelijan Knut Nylanderin käsialaa. Asemarakennuksessa on myös rautatieravintolasali. Asemarakennus on rakennettu 1884 ja sitä on laajennettu jatkamalla 1903 Nylanderin seuraajan Bruno Granholmin laatimien piirustusten mukaan.
Aseman odotustila suljettiin elokuun 2021 lopussa, ja aseman lipunmyynti loppui vuoden 2008 lopussa. Kauhavalla on kuitenkin lippuautomaatti.
Aiheesta muualla

Kuvia Vaunut.org -sivustolla
VR: Aseman tiedot