stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Asahi Shimbun

| Asahi Shimbun |
| --- | --- |

 Lehden ensimmäinen numero 25. tammikuuta 1879.
Lehtityyppi:  sanomalehti
ISSN:  ISSN 1045-5094
Levikki:  4,68 miljoonaa (2021)
Perustettu:  25. tammikuuta 1879
Sitoutuneisuus:  keskusta-vasemmisto
Kotimaa:  Japani
Kieli:  japani, englanti
Aiheesta muualla
Kotisivu
Asahi Shimbun (jap. 朝日新聞) on yksi Japanin kolmesta johtavasta sanomalehdestä. Sen levikki oli 4,68 miljoonaa kappaletta vuonna 2021, jolloin se oli Japanin toiseksi suurin Yomiuri shimbunin jälkeen.lähde?
Asahi Shimbun on liitossa International Herald Tribunen kanssa, joka on puolestaan kytkeytynyt New York Timesiin. Ne julkaisevat yhdessä englanninkielistä iltapäivälehteä The Asahi Shimbun.
Lehti on ilmestynyt 25. tammikuuta 1879 alkaen. Se perustettiin Osakassa, ja oli Murayaman sekä Uenon perheiden käsissä aina vuoteen 1881 asti. Osakan lisäksi lehdellä on nykyään toimipaikkoja myös Tokiossa, Seibussa, Nagoyassa, Hokkaidossa ja Fukuokassa. Kahden tärkeimmän kilpailijansa, Yomiurin ja Mainichin, tavoin myös Asashi painottaa uutisoinnissaan ulkomaan uutisia enemmän kuin vastaavassa markkina-asemassa olevat länsimaalaiset lehdet.
Poliittiselta sitoutuneisuudeltaan Asashi Shimbunia on luonnehdittu keskusta-vasemmistolaiseksi. Lehden lukijakunta painottuu ylä- ja keskiluokkaan. Vuonna 2024 julkaistun kyselyn mukaan 44 % japanilaisista pitää Asashi Shimbunia luotettavana ja 20 % ei.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Asahi Shimbun Wikimedia Commonsissa
Lehden kotisivut (japaniksi)
Lehden kotisivut (englanniksi)
Tampereen yliopistollinen sairaala

| Tampereen yliopistollinen sairaala |
| --- | --- |

Sijainti
Osoite:  Elämänaukio 2  33520 Tampere
Organisaatio
Alue:  Pirkanmaan hyvinvointialue
Tyyppi:  yliopistollinen sairaala
Yhteistyöyliopisto:  Tampereen yliopisto
Historia
Perustettu:  1962
Linkki
Kotisivut:  https://www.pirha.fi/sairaalapalvelut
Tampereen yliopistollinen sairaala eli TAYS on Pirkanmaan hyvinvointialueeseen kuuluva yliopistollinen sairaala. Sillä on neljä toimipistettä: Keskussairaala ja Hatanpään sairaala Tampereella sekä Sastamalan ja Valkeakosken sairaalat. Lisäksi palveluita tuotetaan kotisairaalaan eri puolile Pirkanmaata.
Tampereen yliopistollisessa sairaalassa on edustettuna 34 lääketieteen erikoisalaa. Valtaosa erikoisalojen toiminnasta tapahtuu Keskussairaalassa, jossa on yli tuhat vuodepaikkaa ja runsaat 6 000 työntekijää.
Päivystys Acutan yhteispäivystyksessä hoidetaan iltaisin, viikonloppuisin ja öisin kiireellisiä Tampereelta tulevia terveyskeskuspotilaita sekä öisin myös Hämeenkyrön, Ikaalisten, Nokian, Oriveden, Pirkkalan, Ruoveden, Sastamalan, Virtain ja Ylöjärven asukkaita.
Historia

Tampereen yliopistollinen keskussairaala perustettiin vuonna 1962, kun keskussairaalan vanhimmat rakennukset valmistuivat. Korkean 13-kerroksisen tornin ja 2–5 kerroksisen jalustan suunnittelivat arkkitehdit Erkki Helamaa ja Veijo Martikainen.
Vuosina 1968–2007 sairaalakokonaisuuteen kuului myös Kangasalla sijaitseva Pikonlinnan sairaala, jossa toteutettiin keuhkotautien, reumatautien ja syöpätautien hoitoa. Nämä toimivat nykyisin niitä varten rakennetuissa tiloissa keskussairaalan yhteydessä.
Yliopistollisesta sairaalasta erkanivat itsenäisiksi sairaaloiksi Tekonivelsairaala Coxa vuonna 2002 sekä TAYSin Sydänkeskus (myöhemmin Sydänsairaala) vuonna 2004. Molemmat sairaalat sijaitsevat keskussairaalan alueella ja toimivat Pirkanmaan hyvinvointialueen alaisuudessa.
Pirkanmaan sairaanhoitopiirin hallintorakennetta uudistettiin 2010-luvulla, jolloin kaikki alueelliset sairaalat yhdistettiin hallinnollisesti Tampereen yliopistollisen sairaalan alaisuuteen. Valkeakosken ja Vammalan aluesairaalat liitettiin TAYSiin vuosikymmenen puolivälissä ja viimeisenä Tampereen kaupungin Hatanpään sairaala vuoden 2018 alusta. Nokialla toimiva Pitkäniemen psykiatrinen sairaala oli liitetty yliopistollisen sairaalan yhteyteen jo aiemmin.
Toimipaikat > Keskussairaala

Tampereen yliopistollisen sairaalan pääsairaala eli Tampereen keskussairaala tai Tays Keskussairaala sijaitsee Tampereen Kaupin kaupunginosassa Teiskontien pohjoispuolella. Valtaosa erikoisalojen toiminnasta tapahtuu Keskussairaalassa, jossa on yli tuhat vuodepaikkaa ja runsaat 6 000 työntekijää. Myös ensiapu Acuta toimii keskussairaalassa. Keskussairaala muodostaa Tampereen suurimman rakennuskokonaisuuden.
Keskussairaalan päärakennus, jonka suunnittelivat arkkitehdit Erkki Helamaa ja Veijo Martikainen, valmistui vuonna 1962. Rakennuskokonaisuutta on laajennettu sittemmin useaan otteeseen. Sairaalan historian mittavin laajennus valmistui syksyllä 2019. Keskussairaalan alueella sijaitsee myös Tampereen yliopiston Kaupin kampus, jonka tiloissa toimii lääketieteen ja terveysteknologian tiedekunta. Lisäksi alueella on potilashotelli.
Toimipaikat > Keskussairaala > Yksiköt

Keskussairaalassa toimivat seuraavat sairaanhoidon yksiköt:
Geriatria
Keuhkot, iho ja allergia
Kirurgia
Korva- ja suusairaudet
Kotisairaala
Kuntoutus
Laboratorio ja kuvantaminen
Lasten ja nuorten sairaalapaleut
Lastenpsykiatria
Naistentaudit
Neurokirurgia
Neurologia
Palliatiivinen hoito
Psykiatria
Silmätaudit
Sisätaudit
Syöpätaudit
Tehohoito
Yleislääketiede
Lisäksi keskussairaalan alueella toimivat:
Tekonivelsairaala Coxa
Sydänsairaala
Toimipaikat > Muut sairaalat

Hatanpään sairaala (Tampere)
Pitkäniemen sairaala (Nokia)
Sastamalan sairaala (Sastamala), entinen Vammalan aluesairaala
Valkeakosken sairaala (Valkeakoski), entinen Valkeakosken aluesairaala
Aiheesta muualla

PSHP: Tays keskussairaala (Arkistoitu – Internet Archive)
Sairaala-alueen kartta
Ilmapanoraamakuva Tampereen yliopistollisesta sairaalasta - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
Viistokuva Tampereen yliopistollisesta sairaalasta, Fonecta
Keskussairaalan R-rakennuksen pääsisäänkäynti.
Stråssa

| Stråssa |
| --- | --- |

 Stråssa
 Koordinaatit: 59°44′20″N, 15°11′52″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Örebron lääni
Maakunta:  Västmanland
Kunta:  Lindesberg
Väkiluku (31.12.2023):  263
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stråssa on taajama Lindesbergin kunnassa Örebron läänissä Västmanlandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 263 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stråssa Wikimedia Commonsissa
Dehydraatio

Koleran aiheuttaman dehydraation hoitoa.
Dehydraatio eli nestevajaus tai nestehukka tarkoittaa veden riittämättömästä saannista tai liiallisesta menetyksestä johtuvaa elimistön kuivumista.
Jo muutaman prosentin vaje elimistön sisältämän veden määrässä voi aiheuttaa ongelmia. Dehydraatio on erityisen vaarallista lapsille ja vanhuksille.
Syyt

Pienen lapsen nestehukka johtuu yleisimmin voimakkaasta ripulista tai oksentelusta.  Vanhuksilla on usein nestehukalle altistavia sairauksia tai lääkitys. Vanhukset ovat lisäksi muita alttiimpia kuivumiselle sen vuoksi, että heidän elimistössään on luontaisesti muuta väestöä vähemmän nestettä. Tämän vuoksi jo lieväkin keuhkoissa tai rakossa esiintyvä tulehdus saattaa aiheuttaa heille nestevajetta.
Alkoholin poistuminen elimistöstä aiheuttaa usein vieroitusoireena elimistön kuivumista. Nestehukan syynä voi olla myös esimerkiksi ripuli tai vatsatauti. Myös aldosteronin riittämätön eritys lisämunuaiskuorikerroksesta voi olla siihen syynä.
Oireet

Dehydraation aiheuttamia oireita ei osata aina yhdistää elimistön kuivumiseen. Toisaalta myös liian suurten nestemäärien nauttimisen aiheuttamaa turvotusta tai vesimyrkytystä saatetaan luulla virheellisesti elimistön kuivumiseksi.
Nestehukan ensioireita on usein päänsärky ja verenkierron heikkeneminen (esim. vaaleat ikenet). Tilan pahentuessa tulee väsymys ja lopulta pelkkä liikkuminen voi tuntua ylivoimaiselta. Nestehukassa voi ilmetä myös lihaskramppeja, sormien ja jalkojen turpoamista sekä pahimmillaan huimausta, pahoinvointia ja sekavuutta.
Dehydraatiotilan oireita ovat hemoglobiinin määrän ja punasolujen tilavuusosuuden suureneminen veressä, painon lasku, kudosten kimmoisuuden väheneminen, limakalvojen kuivuminen sekä elektrolyyttien pitoisuuksien muuttuminen elimistössä.
Ennaltaehkäisy

Julkisuudessa on esiintynyt jo pitkään väitteitä, joiden mukaan terve ihminen voisi sairastua helteellä helposti nestehukkaan etenkin rajun liikunnan yhteydessä. Näiden väitteiden tueksi ei ole esitetty kuitenkaan tieteellistä näyttöä. Liian vähäisestä nesteensaannista johtuvan nestehukan ehkäisemiseksi riittää aikuisilla, että he nauttivat nestettä, jos heitä janottaa.
Hoito

Lievissä tapauksissa hoitona toimii nesteen ja energian nauttiminen sekä lepääminen. Vakavissa elimistön kuivumistapauksissa on sairaalahoito välttämätöntä.
Rockhammar

| Rockhammar |
| --- | --- |
 Billerudin massatehdas.
 Rockhammar
 Koordinaatit: 59°31′55″N, 15°27′45″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Örebron lääni
Maakunta:  Västmanland
Kunta:  Lindesberg
Väkiluku (31.12.2023):  249
Rockhammar on taajama Lindesbergin kunnassa Örebron läänissä Västmanlandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 249 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rockhammar Wikimedia Commonsissa
Säsjoki

| Säsjoki Сясь, Sjas |
| --- | --- |
 Säsjoki kesäkuussa 2012
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Venäjä
Alue:  Leningrad, Novgorod
Piiri:  Tihvinä, Olhava, Ljubytino
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Nevan vesistö
Valuma-alue:  Laatokan valuma-alue Säsjoen valuma-alue
Pinta-ala:  7 330 km²  
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Akulovo, Valdain ylänkö 
 :  59.0614°N, 33.5775°E
Laskupaikka:  Laatokka, Sjasstroi 
 :  60.1531°N, 32.4904°E
Läpivirtausjärvet:  Laatokka
Sivu-uomat:  Valgomka, Lynna, Lunenka, Tihvinänjoki, Voložba
Taajamat:  Sjasstroi
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  200 m  
Laskukorkeus:  4,8 m mpy. 
Korkeusero:  195,2 m
Pituus:  260 km  
Kaltevuus:  0,75 m/km
Keskivirtaama:  53 m³/s  
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Säsjoki (ven. Сясь, Sjas, vepsäksi Sääs, Säs'jogi ) on Venäjällä Leningradin ja Novgorodin alueella Tihvinän, Olhavan ja Ljubytinon piireissä virtaava 260 kilometriä pitkä joki, joka laskee Sjasstroissa Laatokan Olhavanlahteen .
Joen kulku

Säsjoki saa alkunsa Valdain ylänköltä metsäalueelta, joka sijaitsee Neboltšin (Неболчи) asuinalueelta 12 kilometrin päässä pienen Akulovon (Акулово) kyläraitin lähellä . Joen alkutaival on varsin jyrkkä, sillä jo noin 15 kilometrin päässä se alittaa 100 metrin korkeuskäyrän. Sen läheltä alkaa myös Mda, joka on Ilmajärven laskevan Mstan sivujoki. Säsjoki ohittaa Neboltšin ja alkaa virrata kohti pohjoista.
Säsjoki on ohittanut Mošenkan sivujoki, kun asutus jää taakse ja alkaa suovaltainen metsätaival. Dregljan yhtymäkohdassa suoalueella sijaitsee Porogin kylä (Порог) noin 70 metrin korkeudella mpy. Joki virtaa rauhallisesi maastossa tiheästi mutkitellen ja sitä alkaa seuraamaan tie. Kun joki kohtaa Voložban sivujoen, on joki alittanut 60 metrin korkeuden ja joella on silloin pituutta 80 kilometriä. Tihvinä sijaitsee 13 kilometriä pohjois-koillisessa, mutta Säsjoki meanderoi täällä levottomasti. Joki kääntyy aluksi länteen, jossa siihen yhtyy Klinenka, ja sitten se virtaa pohjoiseen. Tihvinän länsipuolella siihen yhtyy suurin sivujoki Tihvinänjoki. Noin 140 kilometrseen Säsjokeen yhtyy idästä yhtä pitkä Tihvinänjoki. Säsjoen uoma kuitenkin muuttuu kahdella tavalla. Joen vesimäärä kaksinkertaistuu ja joki muuttuu liikennöitäväksi joeksi, joka on perattu. Joki on enää 40 metrin korkeudella mpy.
Joki virtaa aikaisempaa syvemmässä laaksossa ja se kaartaa lännen suunnasta kohti luodetta. Siihen yhtyy nopeasti ensin etelästä tuleva Lunenka, sitten idästä Valja, ja sitten Kusega. Joki on nyt alajuoksullansa, koska jokilaakso on leveämpi, joenvarret on viljetyjä ja asuttuja. Joenvartta seuraa Tivinästä tulevat valtatie A-114. Kun joki saapuu Koltšanovoon (Колчаново), ylittää valtatie joen ja yhtyy Murmannin tiehen Ohlavanjoen kohdalla. Samassa kyläss joen ylittää rautatie. Kylässä jokeen yhtyy etelästä tuleva Lynna, joten Säsjokea on jäljellä 21 kilometriä. Ennen Laatokan rannikkoa joki virtaa Sjasstroin läpi, jossa siihen yhtyy Valgomkan sivujoki idästä. Laatokan etelärantaa seuraa Laatokan kanava ja sen vanhempaa edeltäjää Vanha Laatokan kanava (ven. Новоладожский канал). Kanavat yhtyvät Säsjokeen ja veneilijä voi valita suuntansa vapaasti. Säsjoen joensuu on suojattu saarennolla. Laatokan vedenpinnan korkeus on 4,8 metriä mpy.
Säsjoki yläjuoksulla Melegežskaja Gorkassa lähellä Tihvinää.
Säsjoen uomaa Leningradin alueen puolella.
Säsjoen valuma-alueen alaosa vuoden 1954 kartassa
Tihvinän alue
Hydrologiaa

Säsjoki saa alkunsa Valdain ylänköön kuuluvalta Tihvinän selänteeltä, josta se virtaa pohjoiseen ja laskee Laatokkaan. Joen lähteen korkeus on noin 200 metriä. Se putoaa nopeasti alkukilometriensä aikana ja sen korkeus on puolimatkassa Voložban jälkeen 60 metriä mpy. Yläjuoksun kaltevuus on silloin ollut 140 metrin pudotuksella 1,37 metriä kilometrille noin 100 kilometrin matkalla. Loppumatkan kaltevuudeksi 0,38 m/km. Joen keskivirtaama on 53 m³/s lähellä Syretskajan yhtymäkohtaa sijaitsevassa mittauspisteessä (27 km joensuusta). Joki jäätyy tavallisesti marraskuun lopulla ja jäät lähtevät huhtikuun puolivälissä .
Navigointi

Säsjoki on navigoitavissa vain alajuoksulla. Yläjuoksulla jokea käytetään nykyään melomiseen ja koskenlaskuun. Joen syvyydet vaihtelevat alajuoksulla 1,8–9,1 metriä. Johtuen laatokan luontaisesta vedenpinnan korkeusvaihteluista, jotka voivat olla 1,2 metriä, sallitaan navigointi sellaisilla laivoilla, joilla on syväystä metrin verran. Matalaan jokeen pääsevät ne laivat, jotka pääsevät veden alla metrin syvyyteen asennetun tangon yli. Joen väylä on 2,2 metriä syvä. Joki virtaa heikosti, mutta sen vesi on tummanruskeaa. Siksi navigointi on sallittu vain päiväsaikaan ja silloinkin on noudatettava opastuksia. Joen alkuosuudella sijaitsee kaksi laituria, jossa on noin 2 metriä vettä.
Luontoarvoja

Säsjoen uomassa on 21 koskea, joiden yhteispituus on noin 20 kilometriä. Myös monella sen sivujoellakin on koskiosuuksia. Lohikaloille suotuisia kutualueita on 39 hehtaaria. Tietoa Laatokan lohen kutukäyttäytymisestä on vähän. Vuosina 1960–1961 tutkittiin koekalastuksella nouseeko lohi kutemaan Voložbaan, Säsjoen sivujokeen. Tuloksena saatiin jonkin verran 4–5-vuotisia taimenia ja lohia muutama yksilö. Vuonna 1928 käynnistettiin sellu- ja paperitehdas joen alajuoksulle. Ennen tehdasta oli vuosittainen pyynti joella noin 10 tonnia taimenta. Vuosina 1948–1957pyydystettiin 1,8–2,4 tonnia vuodessa, mutta myöhemmin enää 20–70 kilogramma vuodessa. Vielä ei lohi ole palanut Säsjoelle ja taimenta elää latvavesistössä pieninä populaatioina.
Historiaa

Säsjoki toimi Olhavanjoelle vaihtoehtoisena vesiliikennereittinä Valdain ylängön ylitse 1700-luvulta alkaen. Ylängöllä yhdistettiin eri jokien valuma-alueet toisiinsa rakentamalla historiallisille vetotaipaleille sulutetut kanavat veneiden vapaan liikkumisen mahdollistamiseksi. Vesiliikenne toimi vilkaana vielä 1800-luvun lopulle, mutta vesiliikenteen merkitys alkoi 1900-luvulla vähentyä kuljetuksien siirtyessä rautateille.
Säsjoen valuma-alue

Säsjoki kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Säsjoen valuma-alueeseen, jonka pääuoma se on. Säsjoki laskee Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen. Säsjoen valuma-alue ylettyy Laatokan rannikon alangolta ylös Tihvinän selänteelle. Valuma-alueen pinta-ala on 7 330 neliökilometriä ja pääuoman, joka on koko ajan Säsjoki, pituus 260 kilometriä.
Säsjoen valuma-alue > Säsjoen sivujoet

Säsjoella on neljä suurempaa sivujokea ja muutama sivu-uoma, jotka on lueteltu alla sijaitsevassa taulukossa. Taulukon tietojen lähteet on esitelty taulukon alla ja eritelty riveittäin taulukon oikeassa sarakkeessa.
| Sivu-uoman nimi suom>    | Nimi ven>      | Säsjoen kohta   | Etäisyys Laatokasta (km) | Pituus (km)   | Virtaama (MQ m³/s)   | Valuma-alue (km²)   | Lähteet     |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
laskee Laatokan Olhavanlahteen
| Valgomka | Valgomka (Валгомка) | Sjasstroi | 4 | 44 |  | 322 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Lynna | Lynna (Лынна, Лынная) | Olhava | 21 | 62 |  | 627 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Syretskaja | Syretskaja (Сырецкая) | Olhava | 28 | 18 |  |  | 2,2,3,2,2,–,– |
| Suzna | Suzna (Сузна) | Olhava | 39 | 11 |  |  | 2,2,3,2,2,–,– |
| Opotšnja | Opotšnja (Опочня) | Olhava | 59 | 10 |  |  | 2,2,3,2,2,–,– |
| Kusega | Kusega (Кусега) | Olhava | 65 | 27 |  |  | 2,2,3,2,2,–,– |
| Valja | Valja (Валя) | Tihvinä | 79 | 37 |  | 252 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Lunenka | Lunenka (Луненка) | Tihvinä | 90 | 61 |  | 677 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Tihvinänjoki | Tihvinka (Тихвинка) | Tihvinä | 96 | 144 | 19,7 | 2 140 | 2,2,3,2,2,4,2 |
| Klinenka | Klinenka (Клиненка) | Tihvinä | 117 | 30 |  | 200 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Voložba | Voložba (Воложба) | Tihvinä | 158 | 81 | 11,6 | 1 350 | 2,2,3,2,2,1,2 |
| Dreglja | Dreglja (Дрегля) | Ljubytino | 212 | 18 |  | 181 | 2,2,3,2,2,–,2 |
| Mošenka | Mošenka (Мошенка) | Ljubytino | 230 | 11 |  |  | 2,2,3,2,2,–,– |
| Šuja | Šuja (Шуя) | Ljubytino | 240 | 22 |  | 79 | 2,2,3,2,2,–,2 |
Säsjoen latvauomaa on Šujan yläpuolella vielä 20 kilometriä jäljellä.

Lähteet: 1 = sivujoen oma artikkeli, 2 = luettu Venäjän vesistörekisterin tietokannasta (   ), 3 = katsottu internetin karttapalveluista, 4 = katsottu joen venäjänkielisen wikipedian artikkelista
WarioWare

| WarioWare> メイド イン ワリオ Made in Wario |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Nintendo R&D1 Intelligent Systems
Julkaisija:  Nintendo
Lajityyppi:  Toimintapeli, Pulmapeli, Partypeli
Alusta:  Game Boy Advance, Nintendo DS, Nintendo GameCube, Wii, Wii U
Ensijulkaisu:  Warioware, Inc.: Minigame Mania, 2003
Viimeisin julkaisu:  WarioWare Gold, 2018
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
WarioWare, tunnetaan Japanissa nimellä Made in Wario (メイド イン ワリオ Meido in Wario), on videopelisarja Nintendon alustoille. Sarjan aloitti vuonna 2003 Game Boy Advance -alustalle julkaistu Warioware, Inc.: Minigame Mania.
Sarjan pelit

Warioware, Inc.: Minigame Mania (Game Boy Advance)
WarioWare, Inc.: Mega Party Game$ (Nintendo GameCube) (Sisältää kaikki GBA version mikropelit) (Julkaistu Japanissa nimellä Atsumare!! Made in Wario)
WarioWare: Twisted! (Game Boy Advance) (Julkaistu Japanissa nimellä Mawaru Made in Wario)
WarioWare: Touched! (Nintendo DS) (Julkaistu Japanissa nimellä Sawaru Made in Wario)
WarioWare: Smooth Moves (Wii) (Julkaistu Japanissa nimellä Odoru Made in Wario)
WarioWare: Snapped! (Nintendo DSi) (Japanissa nimellä Utsusu Made in Wario)
WarioWare D.I.Y Do It Yourself (Nintendo DS) (Japanissa nimellä Made in Ore)
Game & Wario (Wii U)
WarioWare Gold (Nintendo 3DS)
WarioWare: Get It Together! (Nintendo Switch)
WarioWare: Move It! (Nintendo Switch)
Aiheesta muualla

WarioWare Mariowiki.com. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:List of Wario video games#WarioWare games
Käännös suomeksi
Brandon McMillan

| Brandon McMillan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. maaliskuuta 1990 (ikä 34) Richmond, Brittiläinen Kolumbia, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  Anaheim Ducks (NHL) Syracuse Crunch (AHL) Norfolk Admirals (AHL) Arizona Coyotes (NHL) Portland Pirates (AHL) Vancouver Canucks (NHL) ERC Ingolstadt (DEL) KHL Medveščak Zagreb (KHL) Torpedo Nižni Novgorod (KHL) Dinamo Riika (KHL) Avangard Omsk (KHL) HK Neftehimik Nižnekamsk (KHL)
NHL-varaus:  85. varaus, 2008 Anaheim Ducks
| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Nuorten MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Nuorten MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Nuorten MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Kanada 2010 | jääkiekko |  |
Brandon McMillan (s. 22. maaliskuuta 1990 Richmond, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Ura

McMillan aloitti junioriuransa BCMML-sarjassa Vancouver Rangersin paidassa. Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi WHL-sarjassa pelaavaan Kelowna Rocketsiin. NHL-seura Anaheim Ducks varasi McMillanin kolmannella kierroksella 85. pelaajana kesällä 2008. Kaudella 2008–2009 hän voitti Rocketsin paidassa WHL-mestaruuden. Seuraavalla kaudella hän teki 55 ottelussa tehot 25+42=67 ja hänet nimettiin idän tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2010–2011 McMillan siirtyi Anaheim Ducksin organisaatioon. Hän aloitti kauden AHL:ssä farmiseura Syracuse Crunchissa. Hän debytoi NHL:ssä marraskuussa 2010 Edmonton Oilersia vastaan. Huhtikuussa 2013 McMillan kaupattiin Phoenix Coyotesiin vaihdossa Matthew Lombardiin. Helmikuussa 2015 Coyotes laittoi McMillanin waivers-listalle, josta hänet poimi Vancouver Canucks. McMillan pelasi Canucksissa ainoastaan kauden 2014–2015 loppuun.
McMillan siirtyi Eurooppaan ja edusti kaudella 2015–2016 saksalaista ERC Ingolstadtia. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi kroatialaiseen KHL-joukkueeseen KHL Medveščak Zagrebiin, josta hän siirtyi kesken kauden Torpedo Nižni Novgorodiin. Kaudeksi 2017–2018 McMillan siirtyi Dinamo Riikaan.
Ura > Maajoukkue

McMillan on edustanut Kanadan nuorisomaajoukkueita. Hän oli mukana vuoden 2010 nuorten MM-kilpailuissa, joissa hän teki tehot 4+4=8 ja oli voittamassa hopeaa.
Patricia Velásquez

| Patricia Carola Velásquez Semprún |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. tammikuuta 1971 (ikä 53)  Guajira
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Muumio ja Muumion paluu (Anck-su-namun ja Meela Nais)
Aiheesta muualla
patriciavelasquez.com
IMDb
Elonet
Patricia Carola Velásquez Semprún (s. 31. tammikuuta 1971) on venezuelalainen näyttelijä ja malli.
Velásquez syntyi Zuliassa, Venezuelassa. Nuorempana hän asui myös Meksikossa ja Ranskassa. Vuonna 2015 hän kertoi muistelmakirjassaan olevansa avoimesti lesbo.
Hänet tunnetaan parhaiten elokuvista Muumio ja Muumion paluu, joissa hän esitti Anck-su-namunia.
Elokuvat

Mundo para Julius, Un (2008)
Zapata - El sueño del héroe (2004)
Mindhunters (2004)
Muumion paluu (2001)
Turn It Up (2000)
San Bernardo (2000)
Facade (2000)
Committed (2000)
Muumio (1999)
No Vacancy (1999)
Beowulf (1999)
Eruption (1997)
Jaguar, Le (1996)
Aiheesta muualla

Patricia Velásquez Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)(espanjaksi)(ranskaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Puola 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  IdRef
The Canadian Encyclopedia

The Canadian Encyclopedian ensimmäisen painoksen kansi vuonna 1985.
The Canadian Encyclopedia (”Kanadalainen tietosanakirja”, lyh. TCE, ransk. L’Encyclopédie canadienne) on Historica Canada -järjestön julkaisema tietosanakirja, joka käsittelee pääsääntöisesti Kanadaan liittyviä asioita ja henkilöitä englanniksi ja ranskaksi. Yhteensä kaksikielisiä artikkeleita on 19 000.
Historia

Yksi tietosanakirjan tärkeimmistä taustavaikuttajista on Mel Hurtig, joka avasi oman kirjakauppansa Edmontonissa vuonna 1956. Myöhemmin hän kyllästyi siihen, että mantereen historiaa kerrottiin yhdysvaltalaisesta näkökulmasta, minkä vuoksi hän alkoi haaveilla kanadalaisesta tietosanakirjasta, jonne kansalaisten olisi helppo päästä. Hurtig lähestyi Albertan silloista pääministeriä Peter Lougheed, joka päätti avustaa projektia neljällä miljoonalla dollarilla, joka olisi lahja Albertalta Kanadalle..
TCE:n ensimmäinen painos ilmestyi vuonna 1985.
Vuonna 1990 tietosanakirjasta ilmestyi lapsille suunnattu The Junior Encyclopedia of Canada. Sitä käytetään myös kouluissa oppikirjana..
Verkkoversio ilmestyi kokonaisuudessaan Historica Canadan julkaisemana ensimmäistä kertaa vuonna 1999.
Tekijät

Kirjoittajia TCE:lla on yli 5000. Tekijöiksi rekrytoidaan eri alojen asiantuntijoita.. Nykyinen päätoimittaja on Bronwyn Graves.