stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Flow Festival
Historia

Flow Festivalin perusti Tuomas Kallio ja tämän yhteistyökumppanit helsinkiläisestä Nuspirit Helsinki -kollektiivista vuonna 2004. Perustajien päämääränä oli tarjota jotain uutta suomalaiselle musiikki- ja kaupunkitapahtumien kentälle. Flow Festival on järjestetty perustamisvuodesta lähtien joka elokuu. Ensimmäinen festivaali järjestettiin VR:n makasiineilla. Vuodesta 2007 lähtien Flow on järjestetty Helsingin Suvilahden teollisuusalueella.
Yli kymmenvuotisen historiansa aikana Flow Festival on järjestetty kolmessa eri paikassa. Tapahtuma on kasvanut suhteellisen pienestä soul- ja jazz-klubitapahtumasta merkittäväksi kansainväliseksi tapahtumaksi.Vuonna 2018 60 prosenttia Flow Festival oy:stä myytiin pääomasijoitusyhtiö Providence Equity Partnersin omistamalle, Luxemburgiin rekisteröidylle tytäryhtiölle.
Vuonna 2024 uutisoitiin, että sijoitusyhtiö KKR ostaa tapahtumajärjestäjä Superstruct Entertainmentin, joka omistaa muun muassa Flow Festivalin.
Historia > 2000-luku > 2004

Flow järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2004 Helsingissä VR:n makasiineilla 20.–21. elokuuta. Pääesiintyjinä nähtiin Marlena Shaw ja Britti-hiphop-muusikko Ty. Muita esiintyjiä olivat muun muassa Norman Jay, Nicola Conte, The Five Corners Quintet, Jazzanova, Seiji (Bugz in the Attic) ja Nuspirit Helsinki.
Historia > 2000-luku > 2005

Toisena vuonna Flow-festivaalilla esiintyviä artisteja olivat muun muassa Omar, Husky Rescue, Marva Whitney ja Mark Murphy.
Historia > 2000-luku > 2006

Flow järjestettiin kolmannen kerran vuonna 2006. Tapahtumapaikka vaihtui Helsingin makasiineista Kaikukadulle Sörnäisiin. Esiintyjiin lukeutuivat muun muassa José González, Gravenhurst, Candi Staton, TV-resistori ja Aavikko.
Historia > 2000-luku > 2007

Vuonna 2007 Flow muutti nykyiseen paikkaansa Suvilahden teollisuusalueelle ja vaihtoi nimensä virallisesti Flow Festivaliksi. Esiintyjiä tänä vuonna olivat muun muassa Nicole Willis & The Soul Investigators, Architecture in Helsinki, Op:l Bastards, Risto, Jori Hulkkonen, Pepe Deluxé, Terry Callier sekä The Valkyrians.
Historia > 2000-luku > 2008

Vuoden 2008 Flow Festivalin artisteihin lukeutuivat muun muassa Cut Copy, Kings of Convenience, Crystal Castles, 22-Pistepirkko, The Roots, Sébastien Tellier, Múm sekä Huoratron.
Historia > 2000-luku > 2009

Elokuussa 2009 Flow Festivalin lavoilla nähtiin muun muassa Lily Allen, Kraftwerk, Vampire Weekend, Grace Jones, White Lies, Yann Tiersen, Final Fantasy ja Fever Ray.
Kasvanut festivaali keräsi neljän päivän aikana noin 40 000 festivaalivierasta. Samana vuonna Flow Festival palkittiin ensimmäistä kertaa vuoden festivaalina Musiikki & Median Industry Awards Gaalassa.
Historia > 2010-luku > 2010

Vuoden 2010 Flow Festivalin esiintyjiä olivat muun muassa The Chemical Brothers, LCD Soundsystem, Big Boi, Air, M.I.A., Robyn, The xx, Ulver ja Beach House.
Historia > 2010-luku > 2011

Vuonna 2011 festivaali järjestettiin 12.–14. elokuuta Suvilahdessa. Pääesiintyjänä oli Kanye West. Muita esiintyjiä olivat muun muassa Mogwai, Röyksopp, Ariel Pink's Haunted Graffiti, Midlake, Warpaint, Asa Masa, Poutatorvi, Hercules & Love Affair, Empire of the Sun, The Human League, Iron & Wine, The Pains of Being Pure at Heart, Desto featuring Jimi Tenor ja Jori Hulkkonen is Third Culture.
Festivaalien pääyhteistyökumppani vuonna 2011 oli Nokia. Muita kumppaneita olivat HS/Nyt, JCDecaux, Radio Helsinki, Brand Factory, Diesel, Heineken, RGB, UPM Timber ja Viinimaa.
Flow Festival palkittiin Musiikki & Median vuoden festivaalina toisen kerran.
Historia > 2010-luku > 2012

Vuonna 2012 festivaali järjestettiin 8.–12. elokuuta. Ulkomaisia esiintyjiä olivat muun muassa Björk, Bon Iver, Lykke Li, Yann Tiersen, The Black Keys, Feist, Frank Ocean, Flying Lotus ja Ane Brun. Myös Bobby Womackin oli määrä esiintyä festivaaleilla, mutta esiintyminen peruttiin sairastumisen vuoksi.
Lisäksi festivaaleilla esiintyi useita kotimaisia esiintyjiä, muun muassa Jukka Poika, Phantom, Manna, Gracias, Motelli Skronkle, Nicole Willis (USA) & The Soul Investigators, Huoratron, Verneri Pohjola Quartet, Desto, Pekka Airaksinen, Yön syke feat. Jaakko Eino Kalevi, Kuusumun Profeetta, Pepe Deluxé ja French Films.
Vuonna 2012 Flow Festival voitti jo kolmannen Musiikki & Median Vuoden festivaali -palkintonsa.
Historia > 2010-luku > 2013

Kymmenvuotista taivaltaan juhlineen Flow'n artistikattaukseen kuuluivat muun muassa Nick Cave & The Bad Seeds, Alicia Keys, Kendrick Lamar, Kraftwerk, Public Enemy, Cat Power, The Knife, My Bloody Valentine, Beach House ja Cody Chesnutt.
Flow rikkoi kävijäennätyksen houkutellen Suvilahteen yli 60 000 festivaalivierasta. Artisteja festivaaleilla nähtiin yli 150. Flow Festival sai Musiikki & Median vuoden festivaalin tunnustuksen kolmantena peräkkäisenä vuonna. Yhteensä palkintoja festivaalilla on jo neljä.
Historia > 2010-luku > 2014

Festivaali järjestettiin 8.–10. elokuuta. Tunnetuimpia esiintyjiä olivat muun muassa OutKast, The National, Manic Street Preachers, Janelle Monáe ja Skrillex.
Historia > 2010-luku > 2015

Festivaali järjestettiin 12.–14.elokuuta.. Tunnetuimpia esiintyjiä olivat muun muassa Major Lazer, Pet Shop Boys, Beck, ja Florence and the Machine
Historia > 2010-luku > 2016

Festivaali järjestettiin 12.–14. elokuuta 2016. Tunnetuimpia esiintyjiä olivat muun muassa Sia, Morrissey, New Order ja Iggy Pop.
Historia > 2010-luku > 2017

Festivaali järjestettiin 11.–13 elokuuta. Tunnetuimpia esiintyjiä olivat muun muassa Aphex Twin, Lana Del Rey, London Grammar, Roy Ayers, Skott, The xx, Alma ja Frank Ocean.
Historia > 2010-luku > 2018

Festivaali järjestettiin 10.–12 elokuuta. Tunnetuimpia esiintyjiä ovat muun muassa Kendrick Lamar, Arctic Monkeys, Patti Smith, Lauryn Hill, St. Vincent, Charlotte Gainsbourg, Lykke Li ja Fleet Foxes.
Loppuunmyydyn viikonlopun aikana Flow keräsi 84 000 kävijää.
Historia > 2010-luku > 2019

Festivaali järjestettiin 9.–11. elokuuta.  Tunnetuimpia esiintyjiä olivat muun muassa The Cure, Solange, Tame Impala, Robyn, Modeselektor, Mitski ja Tove Lo.
Historia > 2020-luku > 2020

Toukokuussa 2020 kerrottiin, että Flow Festival 2020 on peruttu koronaviruspandemian takia.  Flow oli tarkoitus järjestetään 14.–16. elokuuta 2020.
Historia > 2020-luku > 2021

Vuoden 2021 Flow Festival oli tarkoitus järjestää 13.–15. elokuuta 2021. Festivaali kuitenkin peruttiin koronapandemian vuoksi. Vuoden 2020 tapahtumaan ostettujen lippujen oli tarkoitus käydä sellaisenaan vuoden 2021 Flow Festivaalille ja ne käyvätkin edelleen vuoden 2022 Flow Festivaaleille.
Historia > 2020-luku > 2022

Vuoden 2022 Flow Festival järjestettiin 12.–14. elokuuta 2022. Festivaali teki kävijäennätyksensä kun kaikki kolme päivää olivat loppuunmyytyjä ja kävijöitä oli yhteensä 90 000.
Historia > 2020-luku > 2023

Vuoden 2023 Flow Festival järjestettiin 11.–13. elokuuta 2023 Suvilahdessa.
Historia > 2020-luku > 2024

Vuoden 2024 Flow Festival järjestettiin 9.–11. elokuuta 2024 Suvilahdessa.
Historia > 2020-luku > 2025

Vuoden 2025 Flow Festival järjestetään 8.–10. elokuuta 2025 Suvilahdessa.
Kritiikki

Vuonna 2019 festivaalia syytettiin taiteilijoiden liian pienistä palkkioista. Festivaalin edustajan mukaan kyseessä olevissa tapauksissa palkkioneuvotteluja ei oltu käyty heidän kauttaan.
Vuonna 2023 Flow Festival purki markkinointiyhteistyösopimuksen Venäjällä toimivan Heineken-brändin kanssa saatuaan asiasta kritiikkiä.
Vuonna 2024 useat artistit kritisoivat festivaalia ja sen yhteistyökumppaneita 'Flow Strike' -kampanjallaan. Kritiikin kohteina olivat yhteistyökumppaneiden, muun muassa Heinekenin, Israel-yhteydet. Samoin kritisoitiin festivaalin omistavan Superstructin myymistä KKR-sijoitusjätille, jolla on sijoituksia israelilaisissa yrityksissä. Huomiota haluttiin kiinnittää Palestiinan tilanteeseen.
Ilmastoasioihin huomioita kiinnittävä festivaali sai vuonna 2024 kritiikkiä myös siitä, että tekee yhteistyötä lentoyhtiö Finnairin kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Flow Festival Wikimedia Commonsissa
Flow Festivalin kotisivut.
!!!-yhtyeen Nic Offer Flow Festivalilla vuonna 2007.
Flow Festival 2023
Püssi

| Püssi |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Püssi
 Koordinaatit: 59°21′35″N, 27°02′55″E 
Valtio:   Viro
Maakunta:  Itä-Virumaa
Kunta:  Lüganusen kunta
Kaupunkioikeudet:  1993–2013
Lüganusen kunnan osaksi:  2013
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  epäitsenäinen kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2,10 km²
Väkiluku (2015):  992
 – Väestötiheys:  472 as./km²
 
 lyganuse.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Püssi (saks. Neu-Isenhof) on epäitsenäinen kaupunki ja entinen kaupunki Itä-Virumaan maakunnassa, Virossa. Püssin kaupunki yhdistyi Maidlan ja Lüganusen kuntien kanssa uudeksi Lüganusen kunnaksi 27.10.2013. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Lüganuse yhdistyi Kiviõlin kaupungin ja Sondan kunnan kanssa uudeksi kunnaksi nimeltään Lüganusen kunta.
Viimeisen itsenäisen olemassaolovuotensa alussa, 1.1.2013 Püssin asukasluku oli 1 089. Kaupungin pinta-ala oli 2,10 neliökilometriä ja asukastiheys näin ollen 519 asukasta neliökilometrillä. Viime vuosinaan kaupungin asukasluku laski voimakkaasti, sillä vuonna 2003 asukkaita oli 1 730. Püssin asukkaista enemmistö on taustaltaan virolaisia: vuonna 2011 heidän osuutensa oli 54 %.
Talouselämä

Püssissä on yksi Viron suurimmista puutyötehtaista, nykyiseltä nimeltään Repo Vabrikud AS.
Historia

Ensimmäinen maininta Püssistä on vuodelta 1472 nimellä Püssz. Alue oli tuolloin vaikeakulkuista suomaastoa. Paldiskin ja Pietarin välinen rautatie, joka rakennettiin valmiiksi vuonna 1869, auttoi myös Püssiä kehittymään. Kaupunkioikeudet Püssi sai vuonna 1993. Püssistä tuli Lüganusen kunnan osa vuonna 2013.
Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Püssin kaupungissa oli 1 083 asukasta, joista 582 (53,7 %) oli virolaisia, 438 (40,4 %) venäläisiä ja 66 (6,1 %) muita kansallisuuksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Püssi Wikimedia Commonsissa
| n k  Itä-Virumaa |
| --- | --- | --- |
| Kaupungit (linn, haldusüksus) (4) |  Kohtla-Järve  Narva  Narva-Jõesuun kaupunki  Sillamäe  |  |
| Kunnat (vald) (4) |  Alutagusen kunta   Jõhvin kunta  Lüganusen kunta  Toilan kunta  |  |
| Epäitsenäiset kaupungit (linn, asustusüksus) (4) |  Jõhvi  Kiviõli  Narva-Jõesuu  Püssi  |  |
| Kauppalat (alev) (1) |  Kohtla-Nõmme  |  |
| Pienkauppalat (alevik) (11) |  Erra  Iisaku  Lüganuse  Mäetaguse  Olgina  Sinimäe  Sonda  Tammiku  Toila  Tudulinna  Voka  |  |
| Entiset kaupungit ja kunnat (16) |  Alajõe  Aseri  Avinurme  Iisaku  Illuka  Kohtla  Kohtla-Nõmme  Lohusuu  Lüganuse  Maidla  Mäetaguse  Püssi  Sonda  Toila  Tudulinna  Vaivara  |  |
| n k Viron kaupungit |
| --- | --- | --- |
| Itsenäiset (15) |  Haapsalun kaupunki  Keila  Kohtla-Järve  Loksa  Maardu  Narva  Narva-Jõesuun kaupunki  Paiden kaupunki  Pärnun kaupunki  Rakvere  Sillamäe  Tallinna  Tarton kaupunki  Viljandi  Võru  |  |
| Epäitsenäiset (37) |  Abja-Paluoja  Antsla  Elva  Haapsalu  Jõgeva  Jõhvi  Kallaste  Karksi-Nuia  Kehra  Kilingi-Nõmme  Kiviõli  Kunda  Kuressaare  Kärdla  Lihula  Mustvee  Mõisaküla  Narva-Jõesuu  Otepää  Paide  Paldiski  Püssi  Pärnu  Põltsamaa  Põlva  Rapla  Räpina  Saue  Sindi  Suure-Jaani  Tamsalu  Tapa  Tartto  Türi  Tõrva  Valga  Võhma  |  |
Sibylla (nimi)

| Sibylla |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Sibilla, Sibyl, Sybil, Sybilla 
Nimen alkuperä:  kreikkalainen nimi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sibylla on kreikkalaislähtöinen naisen etunimi. Sen alkuperäistä merkitystä ei tunneta, mutta antiikin mytologiasta nimi on saanut myöhemmin uuden merkityksen ’ennustajatar’.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2024 mennessä tilastoitu alle 55 Sibylla-nimistä naista.
Nimipäivät

Sibylla-nimi oli mukana Suomen almanakassa vuonna 1705. Nimipäivä oli 20. toukokuuta.
Ruotsin almanakassa Sibyllan nimipäivä on nykyään 20. lokakuuta; aikaisemmin se oli 22. toukokuuta.
Tunnettuja Sibylloja > Kuninkaallisia

Sibylla (1160–1190), Jerusalemin kuningatar 1186–1190; kuningas Guy de Lusignanin puoliso
Sibylla (1908–1972), Ruotsin prinsessa; perintöprinssi Kustaa Aadolfin puoliso ja kuningas Kaarle XVI Kustaan äiti
Tunnettuja Sibylloja > Muita

Maria Sibylla Merian (1647–1717), saksalainen luonnontieteilijä ja kuvittaja
Sibylla Schwarz (1621–1638), saksalainen runoilija
Seppo Kalliokoski

Seppo Kalliokoski (s. 1956 Halsua) on suomalainen kuvanveistäjä.
Julkisia teoksia

Arsin rinki (veistos), 2003, Perhon keskustan kiertoliittymä, Perho
Koljonvirran taistelija (veistos), 2001, Iisalmi
Murtunut latu (veistos, Mika Myllylän muistomerkki), 2020, Haapajärvi
Arsin rinki, 2003, Perho.
Murtunut latu, 2020, Haapajärvi.
The Angel and the Gambler

| ”The Angel and the Gambler” Iron Maiden |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Virtual XI
 Julkaistu: 9. maaliskuuta 1998
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 09.51 (osa 1) 06.01 (osa 2)
 Levy-yhtiö: EMI
Muut kannet
 
Iron Maidenin muut singlet
| ”Virus” 1996 | ”The Angel and the Gambler” 1998 | ”Futureal” 1998 |
The Angel and the Gambler (suom. "Enkeli ja uhkapeluri") on Iron Maidenin single albumilta Virtual XI (1998). Single julkaistiin kaksi viikkoa ennen albumia. "The Angel and the Gambler" on ensimmäinen Iron Maidenin single, jossa on b-puolena videopätkä ("Afraid to Shoot Strangersin" live-taltioinnista Israelista). Singlellä on myös kaksi kappaletta, jotka ovat levytetty vuosina 1995–1996 The X-Factorin kiertueella. Kappaleen on kirjoittanut yhtyeen basisti Steve Harris.
CD-single julkaistiin kahdessa osassa. Ensimmäisessä osassa on juliste, "Virtual XI Fixture List 1998" yhdessä osassa ja yhtye poseeraamassa Iron Maiden -jalkapallovaatteet päällä lempipelaajiensa kanssa. Toisessa osassa on kortteja, jossa muusikot ovat Iron Maiden -jalkapallovaatteissa. Toisessa osassa on myös lyhennetty versio "The Angel and the Gamblerista".
Kappale on pitkä ja sisältää monia kosketinsoitinosia. Kappaleen kerto-osa toistetaan 22 kertaa, mistä tulee iso osa pituudesta.lähde? Yhdysvaltalainen musiikkiverkkolehti Loudwire listasi sen vuonna 2020 Iron Maidenin uran huonoimmaksi kappaleeksi.
Musiikkivideo

Kappaleesta on musiikkivideo, jossa on lyhennetty versio kappaleesta. Tähtien sota -henkisessä videossa on tietokoneella tehty maailma, jossa on avaruusolioita vaihtuvassa kuvanlaadussaselvennä. Videossa Blazeselvennä kävelee baariin ruskea hattu päässään, joka on otettuselvennä Somewhere in Time -albumin kannesta (erityisesti "Stranger in a Strange Landin" kannestaselvennä).
Kappaleet > CD Part 1

The Angel and the Gambler – 9.51 (säv. Harris)
Blood on the World's Hands (live Karen, Göteborg, Ruotsi 1. Lokakuu 1995) – 6.05 (säv. Harris)
Afraid to Shoot Strangers (live video) – 6.52 (säv. Harris)
Kappaleet > CD Part 2

The Angel and the Gambler (edited version) – 6.01 (säv. Harris)
The Aftermath (live Karen, Göteborg, Ruotsi 1. Lokakuu 1995) – 6.41 (säv. Bayley/Gers/Harris)
Man on the Edge (video) – 4.11 (säv. Bayley/Gers)
Kappaleet > 7" picture disc

The Angel and the Gambler (edited version) – 6.01 (säv. Harris)
Blood on the World's Hands (live Karen, Göteborg, Ruotsi 1. Lokakuu 1995) – 6.05 (säv. Harris)
Kappaleet > CD maxi single

The Angel and the Gambler (edited version) – 6.01 (säv. Harris)
Blood on the World's Hands (live Karen, Göteborg, Ruotsi 1. Lokakuu 1995) – 6.05 (säv. Harris)
The Aftermath (live Karen, Göteborg, Ruotsi 1. Lokakuu 1995) – 6.41 (säv. Bayley/Gers/Harris)
Afraid to Shoot Strangers (live video) – 6.52 (säv. Harris)
Soittajat

Blaze Bayley – laulu
Dave Murray – kitara
Janick Gers – kitara, taustalaulu
Steve Harris – bassokitara, taustalaulu
Nicko McBrain – rummut
Kristillisdemokraattinen puolue (Alankomaat)

| Kristillisdemokraattinen puolue> Christen Democratisch Appèl |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  11. lokakuuta 1980
Johto:   Wopke Hoekstra (pj.) 
Ideologia:   kristillisdemokratia 
Poliittinen kirjo:  keskusta
Toimisto:  Partijbureau CDA Buitenom 18, Haag
Edustajainhuone:  5 / 150
Senaatti:  6 / 75
Euroopan parlamentti:  5 / 26
Kansainväliset jäsenyydet:  – Centrist Democrat International – Euroopan kansanpuolue
Nuorisojärjestö:  Christen-Democratische Jongeren Appèl
Kotisivu:  www.cda.nl
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kristillisdemokraattinen puolue (holl. Christen Democratisch Appèl, lyh. CDA) on hollantilainen kristillisdemokraattinen puolue, joka syntyi vuonna 1980 kolmen kristillisen puolueen, Katolisen kansanpuolueen, Antivallankumouksellisen puolueen ja Kristillis-historiallisen liiton, yhdistyessä.
Ideologia

CDA esittää itsensä keskustalaisena liikkeenä. Puolue on sisäisesti jakaantunut keskusta-oikeistolaiseen ja keskusta-vasemmistolaiseen siipeen, mutta keskusta-oikeisto on perinteisesti ollut merkittävämpi, mikä on vaikuttanut siihen että CDA on suosinut hallitusyhteistyötä ennemmin VVD:n kuin Työväenpuolueen kanssa. CDA on myös arvokonservatiivinen.
Historia

CDA perustettiin virallisesti vuonna 1980 kolmen uskonnollissävytteisen puolueen, Katolisen kansanpuolueen (KPV), protestanttinen Antivallankumouksellisen puolueen (ARP) ja Kristillis-historiallisen liiton (CHU), yhdistyessä. Historiallisesti nämä kolme puoluetta olivat muodostaneet Alankomaiden poliittisen järjestelmän perustan. Yhteiskunnan maallistumisen myötä 1960- ja 70-luvuilla puolueiden äänimäärät kääntyivät kuitenkin voimakkaaseen laskuun: vielä vuonna 1963 KPV, ARP ja CHU olivat saaneet yhdessä 51 % äänistä, mutta vuonna 1972 vain 32 prosenttia. KPV, ARP ja CHU muodostivat ensin Kristillisdemokraattinen vetoomus -vaaliliiton (holl. Christen Democratisch Appèl) vuonna 1977 ja virallisesti puolueet yhdistyivät vuonna 1980.
Muodostamisensa jälkeen puolue on ollut myös mukana useimmissa hallituksissa. Pääministereinä ovat toimineet:
Dries van Agt (1977–1982)
Ruud Lubbers (1982–1994)
Jan Peter Balkenende (2002–2010)
Johtajat

| --- | --- |
 Poliittiset johtajat Dries van Agt (1976–1982)  Ruud Lubbers (1982–1994)  Elco Brinkman (1994)  Enneüs Heerma (1994–1997)  Jaap de Hoop Scheffer (1997–2001)  Jan Peter Balkenende (2001–2010)  Maxime Verhagen (2010–2012)  Sybrand van Haersma Buma (2012–2019) Avoinna (2019–2020)  Hugo de Jonge (2020)  Wopke Hoekstra (2020→) :  Puheenjohtajat Piet Bukman (1980–1986)  Wim van Velzen (1987–1994)  Tineke Lodders (1994–1995)  Hans Helgers (1995–1999)  Marnix van Rij (1999–2001)  Bert de Vries (2001–2002)  Marja van Bijsterveldt (2002–2007)  Peter van Heeswijk (2007–2010)  Henk Bleker (2010)  Liesbeth Spies (2010–2011)  Ruth Peetoom (2011–2019)  Rutger Ploum (2019–2021)  Marnix van Rij (2021)  Hans Huibers (2021→)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kristillisdemokraattinen puolue (Alankomaat) Wikimedia Commonsissa
Puolueen verkkosivusto (hollanniksi)
| n k  Alankomaalaiset puolueet |
| --- | --- |
Edustajainhuone:  Vapauspuolue (37)  GroenLinks–PvdA (25)  Vapauden ja demokratian kansanpuolue (24)  Uusi yhteiskuntasopimus (20)  Demokraatit 66 (9)  Maanviljelijä-kansalaisliike (7)  Kristillisdemokraattinen puolue (5)  Sosialistinen puolue (5)  DENK (3)  Eläinpuolue (3)  Foorumi demokratialle (3)  Reformoitu puolue (3)  ChristenUnie (3)  Volt Alankomaat (2)  JA21 (1) 
Senaatti:  Maanviljelijä-kansalaisliike (16)  GroenLinks–PvdA (14)  Vapauden ja demokratian kansanpuolue (10)  Kristillisdemokraattinen puolue (6)  Demokraatit 66 (5)  Vapauspuolue (4)  Sosialistinen puolue (3)  Kristillinen unioni (3)  Eläinpuolue (3)  JA21 (2)  Foorumi demokratialle (2)  Reformoitu puolue (2)  Volt Alankomaat (2)  50PLUS (1)  Itsenäiset ryhmät (1) 
Malline:Centrist Democrat International
Metri

Metri (tunnus m) on SI-järjestelmän ja sen edeltäjän metrijärjestelmän mukainen pituuden yksikkö. Metri määritellään nykyään pituudeksi, jonka valo kulkee tyhjiössä 1/299 792 458 sekunnissa. Alkuperäisen määritelmän mukaan metri oli kymmenesmiljoonasosa Maan Pohjoisnavan ja päiväntasaajan välimatkasta. Ennen nykyistä, vuonna 1983 vahvistettua määritelmää valonnopeus oli mittausten mukaan likimain 299 792 458 m/s, mutta nykyisin tämä on metrin määritelmään perustuva tarkka arvo.
Metrin nimi

Ensimmäisen tiedossa olevan esityksen pituudessa desimaalipohjaisen mittayksikön käyttöönotosta teki englantilainen filosofi John Wilkins vuonna 1668. Hänen ehdottamansa yksikkö oli nimeltään universal measure (suom. yleinen mitta). Vuonna 1675 italialainen tieteilijä Tito Livio Burattini käytti teoksessaan Misura Universale nimitystä metro cattolico (kirjaimellisesti yleinen mitta), joka oli johdettu kreikan sanoista μέτρον καθολικόν (métron katholikón, suom. yleinen mitta). Tähän nimitykseen pohjautui sanan metri alkumuoto, ranskan kielen sana mètre, joka otettiin mittayksikön nimeksi Ranskassa vuonna 1799, kun maa siirtyi ensimmäisenä maailmassa metriseen järjestelmään.
Mittayksikön määrittely

Metri otettiin mittayksikkönä käyttöön ensin Ranskassa vuonna 1799. Aluksi metrin pituuden määrittelemistä varten tehtiin platinan ja iridiumin seoksesta palkki, jonka pituus määriteltiin tarkalleen metriksi. Tätä metrin prototyyppiä säilytetään edelleen Pariisissa Mittojen ja painojen museossa. Metri määritettiin kymmenesmiljoonasosaksi maapallon meridiaaniympyrän neljänneksestä, joka kulki päiväntasaajalta Pariisin läpi pohjoisnavalle. Toisin sanoen etäisyydeksi päiväntasaajalta Pohjoisnavalle olisi näin tullut tasan 10 000 kilometriä. Ensimmäinen prototyyppi perustui vuoden 1790 mittauksiin, mutta se poikkesi määritelmästä jonkin verran ja jäi hiukan liian lyhyeksi. Tämä johtui siitä, ettei laskelmissa otettu huomioon maapallon litistymistä navoilta.
Koska mittalaitteet ja alemmanasteiset mittanormaalit oli säädetty metrin prototyypin mukaan, metrin määritelmäksi vahvistettiin tämän metrin prototyypin pituus. Vuonna 1889 valmistettiin platinan ja iridiumin seoksesta uusi metrin prototyyppi, johon oli kaiverrettu kaksi toisistaan metrin päässä olevaa viivaa. Vuonna 1927 määritelmää tarkennettiin niin, että metri oli näiden viivojen välinen etäisyys 0 °C:n lämpötilassa.
Metrin määritelmä uusittiin vuonna 1960 vastaamaan jo 1900-luvun alussa käyttöön otettua interferometristä määritelmää, joka perustui valon aallonpituuteen. Vuonna 1960 vahvistetun määritelmän mukaan metri oli 1 650 763,73 kertaa sen oranssinvärisen säteilyn aallonpituus tyhjiössä, joka syntyy krypton-86-atomin siirtyessä kvanttitilasta 2p10 tilaan 5d5.
Myöhemmin mittaustekniikan kehityttyä ajan mittaus saavutti suuremman suhteellisen tarkkuuden kuin pituuden mittaus. Tämän vuoksi metrille vahvistettiin sen nykyinen määritelmä Pariisissa pidetyssä Yleisessä paino- ja mittakonferenssissa (CGPM, Conférence Générale des Poids et Mesures) vuonna 1983.