stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rakkautesi erämailla

| Rakkautesi erämailla Nolo et Rähjä |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. joulukuuta 2008
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 46.32
 Levy-yhtiö: pappaojanen
Nolon et Rähjän muut julkaisut
| Maanantai nainen 2002 | Rakkautesi erämailla 2008 | Valtaa, kunniaa ja rahaa 2012 |
Rakkautesi erämailla on suomalaisen Nolo et Rähjä -yhtyeen neljäs ja viimeisin studioalbumi. Se julkaistiin 10. joulukuuta 2008.
Kappaleet

Rakkautesi erämailla – 3.32
Pimeät kadut – 4.00
Loxodonta – 3.32
Liimavarasto blues – 3.15
Sinä yönä – 4.19
Portti – 6.04
Matka ihmisyyteen – 3.00
Koitan ymmärtää – 3.00
Liisa – 3.56
Soutaja – 3.39
Yössä Tampereen – 3.39
Henkäys vapaudesta – 2.56
Redwallin luostari

Redwallin luostari on Redwallin taru -kirjasarjassa esiintyvä hiiriluostari, johon kirjojen tapahtumat sijoittuvat.
Redwallin luostarin perustivat Sammalkukkametsän hiiret, mäyrät, saukot, siilit, myyrät ja muut eläimet Soturi Martinin ja abbedissa Germainen johdolla. Redwall rakennettiin punaisesta hiekkakivestä, jota saatiin luostarin lähellä olleesta louhoksesta.
Redwallissa asuu paljon pieniä eläimiä. Redwallin luostaria johtaa joko apotti tai abbedissa, aivan kuten oikeitakin luostareita. Monessa kirjassa tuhoeläimet, kuten rotat, minkit, ketut, hillerit ja näädät yrittävät vallata Redwallia, mutta eivät onnistu.
Luostarin perustamiskirjan mukaan eläimien luostarissa tulee olla rauhaa rakastavia, vieraanvaraisia, eikä toisen eläimen henkeä saa riistää aiheettomasti. Ruoka tulee hankkia viljelemällä ja kalastamalla, ja eritoten mansikkamaat ovat suuressa suosiossa.
Luostarin muurien sisäpuolella on hedelmätarha, mansikkamaa, kaivo sekä kalaisa lampi, joten luostari on ruuan suhteen omavarainen.
Raija Juutila

Raija Irene Juutila (o.s. Autio; 11. syyskuuta 1949 Pihlajavesi[lähde? ] – 13.-16. heinäkuuta 1993 Kangasala) oli suomalainen lastenhoitaja, joka katosi epäselvissä olosuhteissa 44-vuotiaana Kangasalla heinäkuussa 1993. Katoamisen syy pysyi mysteerinä liki kaksi vuosikymmentä, kunnes Juutilan ruumis löytyi hänen silloisen avopuolisonsa, yrittäjän, teknikko Tauno Tuomas Luukkalan (s. 21. joulukuuta 1945 Ypäjä) yrityksen alueelta joulukuussa 2011.
Katoaminen

Raija Juutilan uskottiin lähteneen Kangasalta 15. heinäkuuta 1993 liikeneuvotteluihin Viroon. Tietojen mukaan hän oli nostanut Tauno Luukkalan yrityksen tililtä 35 000 markkaa.
Sunnuntaina 4. heinäkuuta 1993 hieman ennen Juutilan katoamista Aamulehdessä oli julkaistu Tosipaikat-palstalla Luukkalan jättämä työpaikkailmoitus:
»"Kahden pienen yrityksen rutiinienhoitoon itsenäiseen työskentelyyn kykenevä, työtäpelkäämätön MONITOIMINAINEN. Asunto järjestyy. Kirjalliset hakemukset ilman todistusjäljennöksiä m. "konttoriemäntä", PL 63, 33541 TAMPERE."»
Lisäksi Aamulehden Tullaan tutuiksi -palstalla julkaistiin sunnuntaina 18. heinäkuuta 1993 hieman Juutilan katoamisen jälkeen Luukkalan jättämä seuranhakuilmoitus:
»"Sinä kunn. raitis, tasokas, hellä romantt., kot. viiht., yritt.henk. nainen. Tule omaksi isolle komealle, savutt., lämminhenk. turvalliselle, 46v. yrittäjälle. Vast. Hall.k.k. nim. "Emännätön talo"»
Avomies vangitaan ja Juutila löytyy

Poliisi pidätti Tauno Luukkalan vuonna 2008 epäiltynä Juutilan taposta. Mies kuitenkin vapautettiin.
Luukkala pidätettiin uudelleen perjantaina 18. marraskuuta 2011. Pirkanmaan käräjäoikeus julisti hänet vangituksi todennäköisin syin epäiltynä murhasta.
Luukkala kiisti jyrkästi syyllistyneensä Juutilan murhaan. 66-vuotispäivänään 21. joulukuuta 2011 hän kuitenkin osoitti poliisille paikan, josta Juutilan ruumista kannattaisi etsiä. Juutilan luuranko löytyi Luukkalan omistamalta teollisuuskiinteistöltä Kangasalta Valoputkentieltä samana päivänä. Vainajan henkilöllisyys varmistui seuraavana päivänä hammaskarttojen avulla. Hänet oli surmattu lyömällä kovalla voimalla pitkänomaisella astalolla vasemmalle kasvoihin, minkä seurauksena pää oli kiertynyt voimakkaasti ja ylimmät kaulanikamat murtuneet. Poliisin mukaan astalo saattoi olla takkavälinesarjaan kuulunut väline. Poliisi oli löytänyt takkavälinesarjan Luukkalan yrityksen varastosta.
Ruumiin löytymisen jälkeenkin Luukkala kiisti syyllisyytensä. Hän väitti venäläisten kaapanneen Juutilan ja vaatineen 70 000 markan lunnaita. Juutila surmattiin, koska Luukkala ei kyennyt vastaamaan lunnasvaatimuksiin. Tämän jälkeen venäläiset olivat tuoneet ruumiin pressuun käärittynä Luukkalan teollisuushallin pihalle, josta hätääntyneenä mies hautasi ruumiin.
Oikeudenkäynti

Pirkanmaan käräjäoikeus käsitteli tapausta neljän päivän ajan huhti-toukokuussa 2012. Kihlakunnansyyttäjä Mika Mäkinen vaati syytetylle rangaistusta murhasta. Hän piti Luukkalan kertomusta venäläisistä epäuskottavana muun muassa siksi, että Luukkala oli hakenut postilokero-osoitetta ja seuraa lehtien palstoilla jo ennen väitettyä tapahtumaa. Lisäksi ruumiskoirat olivat Luukkalan ja Juutilan kodissa suoritetuissa tutkimuksissa merkanneet olohuoneesta kaksi kohtaa. Syyttäjän mukaan tästä voitiin päätellä, että Juutilan ruumista säilytettiin talossa useita päiviä ennen sen hautaamista.
Luukkala itse kieltäytyi puhumasta oikeudessa. Hänen puolustusasianajajansa Tomi Vähätalo piti kiinni venäläisteoriasta ja katsoi, että syytetyllä ei ollut mitään motiivia murhaan. Vähätalo katsoi, että jos syytetty katsotaan syylliseksi, niin teko on ollut korkeintaan törkeä pahoinpitely, kuolemantuottamus tai kuitenkin enintään tappo.
Todistajana kuultu Raija Juutilan poika kertoi, että Luukkala oli katoamisen jälkeen kertonut lapsille valheita heidän äitinsä rahankäytöstä ja miessuhteista. Luukkala oli 2. elokuuta 1993 väittänyt pojalle, joka oli puhelimitse tiedustellut äitiään, että Juutila oli liikematkoilla Saksassa. Seuraavana päivänä Luukkala kertoi matkojen venyneen. 5. elokuuta Luukkala oli kertonut Juutilan tyttärelle, joka oli myös puhelimitse tiedustellut äitiään, että ei tiedä, missä Raija on. Pojan todistuksen mukaan Luukkala yritti tapahtuneen jälkeen pitkitellä sopimuksia, jotta Raija Juutilan osuus talovelasta olisi tullut lapsille. Lisäksi Luukkala ei pojan mukaan suostunut lähettämään äidin irtaimistoa lapsille.
Pirkanmaan käräjäoikeus 1. kesäkuuta 2012 katsoi Tauno Luukkalan syylliseksi Raija Juutilan murhaan ja langetti hänelle elinkautisen vankeusrangaistuksen.
Turun hovioikeus aloitti tapauksen käsittelyn 11. joulukuuta 2012. Hovioikeudessa Luukkala ei enää kiistänyt osallisuuttaan Juutilan kuolemaan, mutta vaati Aamulehden mukaan että teko katsottaisiin murhan sijaan pahoinpitelyksi, törkeäksi pahoinpitelyksi tai tapoksi.
Hovioikeus katsoi 15. helmikuuta 2013 antamassaan tuomiossa, että Luukkala oli syyllistynyt murhan sijasta tappoon ja alensi elinkautisen vankeusrangaistuksen 10 vuoden mittaiseksi. Ensikertalaisena hän istuu tuomiosta vankilassa vain puolet. Aamulehti uutisoi 14.6.2013 Juutilan lasten hakeneen valituslupaa korkeimmalta oikeudelta. Korkein oikeus hylkäsi valituslupa-anomuksen elokuussa 2013, ja näin hovioikeuden tuomio jäi pysyväksi.
Ruumiin löydyttyä Raija Juutila haudattiin Forssaan.
Aiheesta muualla

Yle Elävä arkisto: Kadonneet: Raija Juutila
Päiväntasaajan Guinea kesäolympialaisissa 2008

Päiväntasaajan Guinea osallistui Pekingin olympialaisiin vuonna 2008 kolmen urheilijan joukkueella, jotka osallistuivat judoon ja yleisurheiluun. Lipunkantajana avajaisissa toimi yleisurheilija Emilia Mikue Ondo.
Joukkue > Judo

José Mba Nchama - Miesten alle 81 kg
Rakkaustarinoita

| Rakkaustarinoita Eino Grön |
| --- | --- | --- |

Rakkaustarinoita
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1971
 Julkaistu: 1971
 Formaatti: LP
 Kesto: 38.45
 Levy-yhtiö: Fazer Finnlevy
Eino Grönin muut julkaisut
|   | Rakkaustarinoita 1971 | Eino Grön laulaa suomalaisia tangoja 1973 |
Rakkaustarinoita on suomalaisen Eino Grönin studioalbumi vuodelta 1971.
Kappaleet

Lago Maggiore – 3.15
Mandolino, mandolino – 2.43
Sininen huvimaja – 4.22
St. Paulin lyhtyjen alla (Unter der roten Laterne von St. Pauli) – 3.17
Tyttö metsässä (Girl in the Wood) – 2.53
Unohtumaton ilta (Podmoskovnye vetehera) – 3.04
Rakkaustarina (Love Story) – 2.24
Saavuthan jälleen Roomaan (Arrividerci Roma) – 3.33
Pariisin taivaan alla (Sous le ciel de Paris) – 3.10
Domino – 3.03
Luonasi jos oisin – 3.06
Capri – 3.51
Richard Giese

W. Richard Giese (1924 – 2010 Kilbirnie, Wellington) oli yhdysvaltalaissyntyinen, Uuteen-Seelantiin asettunut huilisti.
Giese oli Georges Laurent'n oppilaana. Yhdysvalloissa ollessaan hän asui Los Angelesissa. Hän työskenteli Berkshire Music Centerissä, The Longines Symphonettessa, Pariisin oopperan baletissa (1954), Baltimoren sinfoniaorkesterissa ja Sadler's Wells -baletissa (1953–1956). Maaliskuussa 1962 Giesestä tuli Uuden-Seelannin sinfoniaorkesterin ensimmäinen huilisti. Hän oli ensimmäinen Uuden-Seelannin sinfoniaorkesteriin liittynyt yhdysvaltalainen ja työskenteli siinä, kunnes jäi eläkkeelle elokuussa 1986. Giese osallistui myös kamarimusiikin esittämiseen; hän oli esimerkiksi huilistina Uuden-Seelannin puhallinkvintetissä (New Zealand Wind Quintet). Vuonna 1951 Giese oli Chamber Music Conferencen (CMC) henkilökunnan jäsenenä Yhdysvalloissa.
Giese kuoli 85-vuotiaana sydäninfarktiin Rita Angus Retirement Villageen kuuluneessa asunnossaan. Hänet löydettiin vasta 8. maaliskuuta 2010, vaikka hän oli kuollut jo noin kaksi viikkoa aiemmin. Giese oli kertonut puhelussaan entiselle vaimolleen 23. helmikuuta kärsivänsä hengitysvaikeuksista. Giesen muistoksi perustettiin lupaaville nuorille huilisteille myönnettävä Giese Flute Grant (Giesen huiluapuraha).
Giesen johdolla opiskelleisiin on kuulunut Marya Martin.
Kailalampi (Kouvola)

| Kailalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°11′03″N, 26°31′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Karijärven valuma-alue (14.94)
Laskuoja:  oja Pyörölampeen 
Järvinumero:  14.942.1.026
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  100,2 m  
Pituus:  450 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  1,174 km  
Pinta-ala:  5,341 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKailalampi 
Kailalampi  on Kymenlaaksossa Kouvolassa  Huhdasjärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 450 metriä pitkä, 180 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Karijärven valuma-alueella (14.94), jonka Huhdasjärven alueeseen (14.942) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 100,2 metriä mpy.
Jääpallon SM-sarja 1967

| SM-sarja 1966–1967 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  11
Mestari:  WP-35
Toinen sija:  OLS
Kolmas sija:  OPS
Pudonneet joukkueet:  Reipas, OTP ja Veiterä
Paras maalintekijä:  Seppo Rounaja, OLS (16)
Alempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1966 :  1968 → 
Jääpallon SM-sarja kaudella 1966-1967 ratkaistiin yksinkertaisessa sarjassa. Mestaruuden voitti WP-35 ennen oululaisseuroja OLS:aa ja OPS:aa. OLS:n Seppo Rounaja oli jälleen sarjan paras maalintekijä tehtyään 16 maalia.
Mestaruussarja > Sarjataulukko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Warkauden Pallo -35 | 10 | 8 | 2 | 0 | 46–21 | 18 |
| Oulun Luistinseura | 10 | 7 | 2 | 1 | 37–21 | 16 |
| Oulun Palloseura | 10 | 5 | 1 | 4 | 25–18 | 11 |
| Käpylän Urheilu-Veikot | 10 | 4 | 3 | 3 | 30–26 | 11 |
| Helsingin IFK | 10 | 4 | 1 | 5 | 24–23 | 9 |
| Veitsiluodon Vastus | 10 | 4 | 1 | 5 | 16–19 | 9 |
| Mikkelin Palloilijat | 10 | 4 | 1 | 5 | 25–35 | 9 |
| Lahden Reipas | 10 | 4 | 0 | 6 | 23–30 | 8 |
| Lappeenrannan Pallo | 10 | 3 | 2 | 5 | 24–33 | 8 |
| Oulun Työväen Palloilijat | 10 | 3 | 0 | 7 | 28–45 | 6 |
| Lappeenrannan Veiterä | 10 | 2 | 1 | 7 | 18–27 | 5 |
Mestaruussarja > Ottelut

| Joukkue | WP35 | OLS | OPS | KUV | HIFK | VV | MP | Reipas | LaPa | OTP | LaVe |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Warkauden Pallo -35 |  |  | 2-1 |  | 5-3 | 4-1 |  | 3-2 | 8-0 |  |  |
| Oulun Luistinseura | 3-5 |  |  |  | 3-2 |  |  | 6-0 | 3-3 | 3-2 |  |
| Oulun Palloseura |  | 2-3 |  | 5-3 |  | 2-1 | 2-3 |  |  |  | 2-0 |
| Käpylän Urheilu-Veikot | 5-5 | 4-5 |  |  |  |  | 2-2 |  |  | 5-1 | 3-2 |
| Helsingin IFK |  |  | 1-0 | 1-1 |  | 3-1 |  | 2-3 | 5-3 |  |  |
| Veitsiluodon Vastus |  | 1-1 |  | 2-1 |  |  | 1-0 | 1-2 |  |  | 3-2 |
| Mikkelin Palloilijat | 2-7 | 1-6 |  |  | 1-6 |  |  |  | 1-2 | 9-5 |  |
| Lahden Reipas |  |  | 1-2 | 0-2 |  |  | 2-3 |  |  | 10-5 | 4-0 |
| Lappeenrannan Pallo |  |  | 3-3 | 3-4 |  | 2-1 |  | 6-1 |  |  | 0-2 |
| Oulun Työväen Palloilijat | 0-3 |  | 1-6 |  | 3-1 | 2-4 |  |  | 5-2 |  |  |
| Lappeenrannan Veiterä | 4-4 | 1-4 |  |  | 3-0 |  | 2-3 |  |  | 2-4 |  |
Mestaruussarja > Ottelut > Uusinta sarjassa säilymisestä

| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 |
| --- | --- | --- |
| Lappeenrannan Pallo | 4–2 | Lahden Reipas |
Reipas, OTP ja Veiterä putosivat sarjasta.
Suomen-mestarit

WP -35: Olavi Toivonen, Pekka Kettunen, Paavo Kiuru, Pauli Auvinen, Birger Wright, Ilmari Väisänen, Seppo Laakkonen, Esko Holopainen, Pentti Markkanen, Pentti Jokinen, Seppo Koskinen, Eino Ropponen, Seppo Immonen, Teuvo Immonen ja Ari Kivikoski. Valmentaja: Leo Partanen
Parhaat maalintekijät

| Sija | Pelaaja | Joukkue | Maalit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Seppo Rounaja | OLS | 16 |
| 2. | Seppo Laakkonen | WP-35 | 13 |
| 3. | Pentti Markkanen | WP-35 | 11 |
| 4. | Terho Ekman | KUV | 10 |
| 4. | Matti Vanhanen | MP | 10 |
| 4. | Osmo Karjalainen | LaPa | 10 |
| 7. | Rauno Ruotsalainen | Veiterä | 8 |
| 7. | Pauli Auvinen | WP-35 | 8 |
| 7. | Pertti Tammilehto | Reipas | 8 |
| 10. | Seppo Ruotsi | OTP | 7 |
| 10. | Esko Holopainen | WP-35 | 7 |
| 10. | Kalevi Pirkola | HIFK | 7 |
Nousukarsinta

Suomensarja pelattiin neljässä lohkossa ja lohkovoittajat pelasivat yksinkertaisen sarjan noususta SM-sarjaan.
| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | Akilles | OTarmo | VarTP | VIFK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Porvoon Akilles | 3 | 2 | 1 | 0 | 12-10 | 5 |  | 4–3 | 5–5 | 3–2 |
| Oulun Tarmo | 3 | 2 | 0 | 1 | 9-8 | 4 | - |  | 3–2 | 3–2 |
| Varkauden Työväen Palloilijat | 3 | 1 | 1 | 1 | 13-12 | 3 | - | - |  | 6–4 |
| Vasa IFK | 3 | 0 | 0 | 3 | 8-12 | 0 | - | - | - |  |
SM-sarjaan nousivat Akilles ja Oulun Tarmo.
Rekikylä

Rekikylä on kylä Reki-Vesalan alueella Vesalan kaupunginosassa Oulussa entisen Ylikiimingin kunnan alueella. Kylä seututien 833 varrella, noin 10 kilometriä Ylikiimingistä Oulun suuntaan. Asukkaita on noin 100.
Kylä sijaitsee käytännössä kokonaan Ouluntien varressa ja pääosin sen pohjoispuolella. Alue on pohjavesialuetta ja hiekkakangasta, laajoja 1950-luvulla aloitettuja soranottopaikkoja on edelleen käytössä Juminkankaan alueella kylän länsipuolella. Kylän vesistöt ovat vähäiset ja rajoittuvat pääasiassa Kiiminkijokeen, Vepsänjokeen sekä soranottopaikkojen pohjavesilampiin. Kylältä saa alkunsa myös Kalimenjoki joka on ainut kokonaisuudessaan Oulun kaupungin alueella virtaava joki.
Palvelut

Päiväkotia lukuun ottamatta peruspalveluja kylällä ei ole. Lähin päivittäistavarakauppa löytyy Ylikiimingistä ja muut palvelut kuntakeskuksesta. Rekikylä kuuluu Vesalan koulupiiriin. Entinen Rekikylän koulu on nykyisin yksityisomistuksessa ja siellä toiminut muun muassa veneveistämö.
Historia

Rekikylän alueella on ollut asutusta jo kivikaudella. Rekikylästä on löydetty kivikautinen asuinpaikka, joka käsittää yhteensä 140 asumuspainannetta sekä kiviröykkiöitä. Asumusalueita on mahdollisesti kiertänyt paaluaita, joka viittaisi alueen väkivaltaiseen menneisyyteen.
Yritystoiminta

MammuttiHirren talotehdas Rekikylässä työllistää noin 40 henkeä.
pienimuotoista veneveistämötoimintaa
Rekiretki (albumi)

| Rekiretki Club for Five |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 7. marraskuuta 2007
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tyylilaji: a cappella
 Kesto: 41.06
 Levy-yhtiö: Universal Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 13.
Club for Fiven muut julkaisut
| Uni 2006 | Rekiretki 2007 | You’re the Voice 2009 |
Rekiretki on suomalaisen a cappella-yhtye Club for Fiven 7. marraskuuta 2007 julkaistu ensimmäinen joulualbumi ja järjestyksessään yhtyeen kolmas studioalbumi. Albumi nousi Suomen viralliselle albumilistalle viikolla 49/2007 sijalle 23 ja kolmannella viikollaan se saavutti parhaan sijoituksensa, 13. Yhteensä Rekiretki oli albumilistalla viisi viikkoa, jonka jälkeen se on ollut mid-price-listalla yhteensä yhdeksän viikkoa joulukuussa 2008 ja 2009.
Rekiretki on yli 15 000 kappaleen myynnillään myynyt kultaa.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Rekiretki | Toivo Kärki, Rauni Kouta | 2.55 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Petteri Punakuono | Johnny Marks, Saukki | 3.20 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Tuikkikaa, oi joulun tähtöset | P. J. Hannikainen, Elsa Koponen | 2.56 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Jouluyönä | Teuvo Hakasalo, Helena Eeva | 2.37 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Joulupukin maa | Kari Tuomisaari | 2.47 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Pakkasyössä | Tessa Virta, Pekka Eronen | 3.03 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Lunta tupaan | Jyri Sariola, Maija Sariola | 3.18 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Kolme vuotta jouluun | Kyösti Salokorpi, Mikko Ilari Karjalainen | 3.21 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Sika | Juice Leskinen | 3.59 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Tonttujen joulu | Frank Churchill, Henning Köie, Kurt Noack, Leonhard Wirkhaus, James S. Pierpont, R. Raala, Leroy Anderson, Sofie Lithenius, Steve Nelson, Jack Rollins, J. Fred Coots, Pertti Lahti, Matti Kontio, suomalainen kansansävelmä, Wilhelm Sefwe, Toivo Kärki, Jaromir Vejvoda, Saukki, Aukusti Simojoki, Kullervo, Immi Hellen, P. J. Hannikainen, T. Sihvo, Maija Konttinen | 5.18 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Joululaulu | Anna-Mari Kähärä, Hannele Huovi | 4.48 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Varpunen jouluaamuna | Otto Kotilainen, K. A. Hougberg | 3.35 |  |  |  |  |  |  |
"Tonttujen joulu"-kappale on potpuri kappaleista "Hei hoo", "Nisse-polkka", "Tonttuparaati", Kilisee, kilisee kulkunen", "Kulkuset", "Joulukirkkoon", "Rekiretki", "Sinivuorten yö", "Kuuraparta", "Joulupukki matkaan jo käy", "Tonttupolkka", "Jouluaatto nyt herttainen", "Tonttujen jouluyö", "Helkkää pienet tiu'ut", "Tonttujen joulupolkka" ja "Rati-riti-ralla".
Arvostelut

Savon Sanomat: ristiriitainen
Red Hocks Kaufering

Red Hocks Kaufering on vuonna 2004 perustettu saksalainen salibandyn erikoisseura Kauferingista. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2017–2018 maan korkeimmalla sarjatasolla Unihockey-Bundesligassa.
Aiheesta muualla

Red Hocks Kaufering - Seuran kotisivu (saksaksi)
Image Video - Red Hocks Kaufering (saksaksi)
Rautakoura

| Rautakoura |
| --- | --- |
 Rautakoura Circuksen lavalla 17.1.2013.
Tiedot
Toiminnassa:  2004– 
Tyylilaji:  bluegrass folk kansanmusiikki
Kotipaikka:   Helsinki, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Juho Häme, basso, taustalaulu   Lauri Häme, laulu, banjo   Matti Mikkelä, mandoliini, kitara, laulu   Pekka Pyysalo, kitara, taustalaulu  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rautakoura on  bluegrassia soittava yhtye  Helsingistä. Yhtye perustettiin vuonna 2004. Bändissä ovat alusta asti soittaneet Juho Häme (basso), Lauri Häme (banjo), Matti Mikkelä (mandoliini ja kitara) ja Pekka Pyysalo (kitara).
Rautakoura osallistui vuoden 2013 Uuden Musiikin Kilpailuun, ja pääsi kymmenen parhaan joukkoon, karsiutuen semifinaalissa.
Levyt

Rautakoura on julkaissut yhdeksän levyä: Kaikki Peliin (2005), Rautakoura (2006), Maailman ympäri (2007), Kadulta (2008), Neljä vuodenaikaa (2010), Tien päällä taas (2013), Halifax (2015), Huipulla (2019) ja Ruovesi (2023).
Kaikki Peliin (2005)
Calvin Klein lumisateessa
Rotsi auki
Viimeinen sivu
Kaksoisvirtain maa
Pitkä päivä Apollovuorella
Arvonnan aika
Väliaika
Tähdet valkokankaalla
Työn iloa (Työmiehen avautuminen)
Yhteiskunnan muuli
Faaraon taika
Kaikki peliin
Rautakoura (2006)
Köydet irti
Matkalla etelään
Ruutitynnyri
Mies yli laidan
Aamuun asti
Aallon pohjalla
Hylätty majakka
Jäämerelle
Rahat tai henki!
Uutiset uudestaan
Paluu horisonttiin
Maailman ympäri (2007)
Varaslähtö
Kun pitää mennä
Maailman ympäri
Matkakuume
Maapallon ulkopuolella
Kevät
Perjantai
Lännen-Pekka
Kukaan ei tullut vastaan
Aurinko nousee idästä
Tarinoita matkalta
Kadulta (2008)
Kesän paras päivä
Hummeri
Seitsemän veljestä
Savimäki
Parola Iittala Toijala Viiala Lempäälä
Rankkasade
Viikonloppu
Kantola
Karkuri
Kulmilla
WBC
Iltatuli
Neljä vuodenaikaa (2010)
I
II
III
IV
Tien päällä taas (2013)
- 2. Aikamatkalla
Sateeseen
Tie vie
Tien päällä taas
Junamatkalla
Muukalainen
Vantaa
Pois pois
Vieras
Ilmalaivalla
Kesä
Levyt > Halifax (2015)

Kotiinpaluu
Halifax
Matkalla etelään
Lautturin valssi
Saari
Maailman ympäri
Kaulaa myöten vedessä
Vapaapäivä
Myrskyn silmään
Kaksi kulkijaa
Aamuun asti
Vieras II
Levyt > Huipulla (2019)

Huipulla
Syksy2
Robinhood
Ruosteinen
Höyrykoneita
Peltinen
Ruovesi (2023)
Aikarauta
Taivas saa odottaa
Lasken
Satamaan
Varjossa
Ruovesi
Aiheesta muualla

Rautakoura Facebookissa
Rautakouran viralliset sivut
Levytalo (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen bluegrass-musiikin yhdistys
Jouhteninen (saari)

Jouhteninen
| --- | --- |
Sijainti:  Kontiolahti Pohjois-Karjala Suomi
Vesialue:  Höytiäinen
Korkein kohta:  143 m 
Pinta-ala:  174 ha  
| --- | --- |
Asukasluku:  ei asukkaita
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Jouhteninen on saari Höytiäisessä Kontiolahdella. Saari on todennäköisesti saanut nimensä saarenosan profiilista, joka muistuttaa vedenpintaan kaulaansa ojentavan joutsenen ääriviivoja.
Maantietoa

Jouhteninen on 2,6 kilometriä pitkä, 0,97 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 174 hehtaaria (tai 173 ha ). Se sijaitsee Höyhtiäisen kolme kilometriä itärannasta ja neljä kilometriä Kontiolahden kirkonkylästä luoteeseen päin. Se on harvahkon saariston keskipisteessä. Naapurisaaria ovat lounaassa Sikosaari, lännessä Jere, luoteessa Varpasaari ja koillisessa Laitasaari. Näiden lisäksi esiintyy pieniä  saaria kuten esimerkiksi länsipuolella Surmaluoto ja Tirrinluoto, ja Laitasaaren lähellä Lepoluoto, Heikinluoto ja toinen Tirrinluoto. Jouhtenisellä ei ole itsellään lähiluotoja.
Jouhteninen on harjusaari, jonka harjujakso kulkee Höytiäisen järvenpohjassa. Järven vedenpinnan yläpuolelle yltävässä osassa esiintyy hiekkatasanteita, kumpuja ja mäkiä ja suppia. Saaren rantoja kiertää noin 10 metrin korkeudella rantatörmä ja sen alla rantaterassi, joka paljastui kuiville vuonna 1859 suoritetussa Höytiäisen järvenlaskussa . Korkein kohta sijaitsee saaren eteläpuoliskossa, jossa kohoaa Sirnitsa noin 143 metrin korkeuteen mpy. eli 56 metriä järvenpinnasta. Tämä tekee Jouhtenisesta järven korkeimman saaren. Sirnitsan lähellä on suppia, joista yhdessä sijaitsee Sirnitsalampi. Saarella on neljä muuta lampea, joista kaksi sijaitsee Viikateniemessä ja kaksi saaren pohjoisosassa. Kolme lampea syntyi järvenlaskussa ja kaksi on alkuperäistä lampea. Ne kaikki vaikuttavat olevan suppalampia.
Saari on asumaton, vaikka karttojen mukaa saarella on kahdeksan vapaa-ajan asuntoa. Osa näistäkin sijaitsevat kartoissa merkityillä nuotiopaikoilla, joiden kautta kulkee saaren kiertävä polku. Viikateniemessä on hiekkarantaa. Jouhtenisen vanhoja paikannimiä: Haaraniemi, saaren rannalla sijaitseva haaramainen niemi, Kaamaranta, saaren suora ja tasainen rantaosa, Hautalahti, saaren U-kirjaimen muotoinen lahti, ja Viikateniemi, saaren rannalla sijaitseva viikatemainen pieni niemi.
Luontoarvoja

Koko saari on nykyään Natura 2000 -aluetta (174 hehtaaria, FI0700078), joka on suojeltu valtakunnallisesti arvokas harjualueena ja sen kuuluu myös valtakunnalliseen rantojensuojeluohjelmaan. Erityisesti saaren laaja myrksyn kaatama metsäalue lahopuineet on tulevan tarkkailun alainen osa.