stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aknestik
Diskografia > DVD

Aikakirjat DVD (2002)
Aiheesta muualla

Aknestik Poko Rekordsin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Jukka Takalon kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Aknestikin reunion keikka (Arkistoitu – Internet Archive)
Dodge Intrepid

Dodge Intrepid on suuri neliovinen sedan. Se on mekaanisesti yhtäläinen seuraavien sedan-mallien kanssa: Chrysler Concorde, Chrysler LHS, Chrysler New Yorker ja Eagle Vision. Autoa myytiin Kanadassa nimellä Chrysler Intrepid. Intrepidin korvasi Dodge Charger
Dodge Intrepid mk1 (1993–1997)

3.3 L EGA V6
3.5 L EGJ V6, 214 hv
Dodge Intrepid mk2 (1998–2004)

2.7 L EER V6, 203 hv
3.2 L V6 225
3.5 L EGJ V6, 244 hv (R/T)
3.5 L EGJ V6, 250 hv (SXT, 2003–)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dodge Intrepid Wikimedia Commonsissa
Ensimmäisen sukupolven Dodge Intrepid
Toisen sukupolven Dodge Intrepid
Dee Bradley Baker

| Dee Bradley Baker |
| --- | --- |
 Dee Bradley Baker WonderConissa vuonna 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. elokuuta 1962 (ikä 62) Indiana, Yhdysvallat
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  D. Bradley Baker D. Baker Dee Bradly Baker Dee Baker Olmec Dee Baker
Aktiivisena:  1993–
Merkittävät roolit:  Repe Sorsa (Space Jam) Isä (Cow & Chicken) Numero 4 (Codename: Kids Next Door) Gravemind (Halo 2) Klaus (American Dad!) Stinkfly & Wildmutt (Ben 10) Kloonisotilaat (Star Wars: The Clone Wars) Techies (Dota 2) Wrecking Ball (Overwatch)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Dee Bradley Baker (s. 31. elokuuta 1962 Indiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan monipuolisista äänistään ja erityisesti hirviöiden äänistä. Baker tunnetaan erityisen hyvin Tähtien Sodan kloonien ääninäyttelemisestä, sarjoissa Clone wars,  Rebels ja The Bad Batch.
Elämäkerta

Baker syntyi Indianassa, josta hän muutti nuorena Greeleyhin Coloradoon, jossa Baker vietti lapsuutensa. Hän aloitti näyttelemisen yhdeksänvuotiaana musikaaleissa, oopperoissa ja teatterinäytelmissä sekä stand up -koomikkona. Valmistuttuaan high schoolista vuonna 1981 Baker alkoi opiskella collegessa filosofiaa ja saksan kieltä. Hän valmistui Colorado Collegesta vuonna 1986, minkä jälkeen hän jatkoi uraansa teatterinäyttelijänä, koomikkona ja laulajana. Myöhemmin 1990-luvulla Baker muutti Los Angelesiin, jossa hän aloitti ääninäyttelemisen.
Baker asuu Burbankissa, Kaliforniassa vaimonsa ja kahden tyttärensä kanssa.
Elämäkerta > Ääninäyttelijänä

Bakerin ura ääninäyttelijänä sai alkunsa hänen esiintyessään teatterissa Walt Disney Worldissä, jossa Nickelodeonin tuottajat huomasivat hänen kykynsä. Uuden työnsä puolesta Bakerin täytyi muuttaa Los Angelesiin, jota hän aluksi piti kauheana paikkana. He tarjosivat vuonna 1993 Bakerille töitä televisio-ohjelmassa Legends of the Hidden Temple, jossa hän oli kuuluttajaäänenä ja jättimäisenä puhuvana kivenä.
Uransa aikana Baker on esiintynyt yli 150 animaatiosarjassa, kuten Cow & Chicken, Tehotytöt, Paavo Pesusieni, Mike, Lu & Og, Codename: Kids Next Door, Teen Titans, Duck Dodgers ja Avatar. Lisäksi hän on tehnyt myös ääniä useimmiten hirviöille ja muukalaisolennoille eri videopeleihin, joista tunnetuimmat ovat Halo 2- ja Halo 3 -pelit (hahmo Gravemind). Baker on tehnyt äänirooleja niin näytelmäelokuviin kuin animaatioelokuviin, joista kenties merkittävin oli Space Jamissa, jossa hän oli Repe Sorsan äänenä. Useimpien muiden ääninäyttelijöiden tavoin Baker ei ole koskaan saanut suurta pääroolia animaatioelokuvissa ja on lähinnä tehnyt pieniä äänirooleja elokuviin. Vuodesta 2007 lähtien esitetyssä Finias ja Ferb -sarjassa Baker esittää Nokkaeläin-Perryä. Bakerin mukaan hän äänitti hahmon äänen kerran, minkä jälkeen sarjan tuottanut Walt Disney Television Animation on käyttänyt samaa ääntä joka jaksossa, jossa hahmo esiintyy.
Baker on myös kertonut, ettei ääninäytteleminen ole yksinkertaista, mutta usein alalla työskentelevät tuottajat olettavat niin. Hänen mielestään turhauttavinta ääninäyttelijän työssä on katsoa, kuinka kuuluisat näyttelijät vievät heidän töitään lähinnä animaatioelokuvissa. Tämä on Bakerin mielestä turhauttavaa siksi, että alalla on paljon lahjakkaampia ihmisiä ja he tekevät työnsä huomattavasti pienemmällä palkalla.
Syksyllä 2009 Top of the Limit -sivusto sijoitti Bakerin viidennelle sijalle laatimassaan kymmenen parhaan videopelien ääninäyttelijän listassa.
Helmikuussa 2012 Baker sai Annie-ehdokkuuden kloonisotilaiden roolista Star Wars: The Clone Warsissa.
Ääniroolit > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2009 | Bionicle: Legendan paluu | Luurankosaalistajat, Skrallit ja Voroxit |
| 2008 | Star Wars: The Clone Wars | kapteeni Rex, komentaja Cody, Kloonisotilaat |
| 2008 | Dragonlance: Dragons of Autumn Twilight | Erik, Porthios, Pyros |
| 2007 | Ben 10: Race Against Time | Wildmutt |
| 2007 | Ben 10: Secret of the Omnitrix | Wildmutt, Eye Guy, Gluto |
| 2007 | TMNT | sivuäänet |
| 2006 | Happy Feet | Maurice, sivuäänet |
| 2006 | Ultimate Avengers | sivuäänet |
| 2005 | Aloha, Scooby-Doo | Tiny Tiki, villisika, sivuäänet |
| 2004 | Paavo Pesusieni – elokuva | sivuäänet |
| 2004 | Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla | 10 000 voltin aave, Zombi, punasilmäinen luuranko |
| 2003 | Punainen sika | sivuäänet |
| 2003 | Looney Tunes: Taas kehissä | Maantiekiitäjä |
| 2003 | Pirates of the Caribbean: Mustan helmen kirous | papukaija |
| 2003 | Stitch! Avaruuskoe 626 | David Kawena |
| 2001 | Jimmy Neutron – Neropatti | Norad Officer |
| 1999 | Alvin and the Chipmunks Meet Frankenstein | linja-auton kuljettaja |
| 1999 | My Brother the Pig | George |
| 1998 | The Jungle Book: Mowgli's Story | mehiläinen, norsu, paviaani |
| 1998 | A Rat's Tale | Monty Mad-Rat Jr. |
| 1996 | Space Jam | Repe Sorsa, Tasmanian paholainen |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dee Bradley Baker Wikimedia Commonsissa
Dee Bradley Baker Voice Chasersissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Deeds of Flesh

| Deeds of Flesh> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1993–
Tyylilaji:  brutaali death metal
Kotipaikka:   Los Osos, Kalifornia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Erik Lindmark, laulu   Craig Peters, kitara   Ivan Munguia, bassokitara   Mike Hamilton, rummut  
Levy-yhtiö:  Unique Leader Records, 1999–   Repulse Records, 1996–1998   Wild Rags Records, 1995  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Deeds of Flesh on yhdysvaltalainen brutaalin death metalin yhtye, joka perustettiin vuonna 1993 Los Ososissa, Kaliforniassa.
Deeds of Fleshin jäsenet omistavat ja hallinnoivat death metal -musiikkiin erikoistunutta Unique Leader Records -levy-yhtiötä.
Jäsenet

Erik Lindmark – laulu, kitara (1993–)
Mike Hamilton – rummut (1999–)
Craig Peters – kitara, laulu (2011–)
Ivan Munguia – bassokitara (2012–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Steve Shalaty – rummut
Jacoby Kingston – bassokitara, laulu (1993–2007)
Joey Heaslet – rummut (1993–1996, 1998–1999)
Brad Palmer – rummut (1996–1998)
Derek Boyer – bassokitara (1998)
Jim Tkacz – kitara (1998–1999)
Jared Deaver – kitara (1999–2001)
Sean Southern – kitara (2005–2011)
Erlend Caspersen – bassokitara (2007–2012)
Corey Athos – laulu (2011–2012)
Diskografia

Trading Pieces (1996,  Repulse Records)
Inbreeding the Anthropophagi (1998,  Repulse Records)
Path of the Weakening (1999,  Unique Leader Records)
Mark of the Legion (2001,  Unique Leader Records)
Reduced to Ashes (2003,  Unique Leader Records)
Crown of Souls (2005,  Unique Leader Records)
Of What’s to Come (2008,  Unique Leader Records)
Portals to Canaan (2013,  Unique Leader Records)
Nucleus (2020,  Unique Leader Records)
Diskografia > EP:t

Gradually Melted (1995,  EP, Wild Rags Records)
Diskografia > DVD:t

Live in Montreal (2005,  DVD, Unique Leader Records)
Aiheesta muualla

Deeds of Flesh Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Digitaalinen ääni

Äänitason esitys digitaalisessa äänen tallentimessa (Zoom H4n).
Digitaalinen ääni tarkoittaa äänen tallennusta ja käsittelyä digitaalisessa muodossa.
Digitaalinen ääni voidaan muuntaa analogisesta digitaaliseksi A/D-muuntimella ja digitaalisesta analogiseksi D/A-muuntimella.
Digitaalisessa muodossa olevaa ääntä voidaan käsitellä ohjelmistoilla, sitä voidaan tallentaa eri muodoissa (tiedostomuodot, CD-levy, DAT-nauha) ja sitä voidaan välittää radioaalloilla (digitaalinen radio), matkapuhelinverkossa (GSM) tai internetissä.
Digitaalisesti tallennettua ääntä voidaan pakata, jolloin tallennuskapasiteetin tarve pienenee. Äänen kompressointi tarkoittaa dynaamisen vaihtelun pienentämistä.
Taustaa

Digitaalinen tallennus mahdollistaa korkeatasoisen äänen toistamisen verrattuna perinteisiin menetelmiin koska digitaalinen ääni on immuuni useille häiriöille, joita analogisessa äänen toistamisessa ja tallentamisessa esiintyy. Lisäksi monet digitaaliset äänen tallentimet on suunniteltu havaitsemaan ja poistamaan häiritsevät signaalit.
Ääniaalto (punaisella) esitettynä digitaalisesti (sinisellä) näytteistyksen ja 4-bittisen kvantisoinnin jälkeen.
Delta III

Delta III
Delta III on Boeing IDS:n Delta-kantorakettiperheeseen kuuluva kantorakettimalli. Sen ensimmäinen laukaisu tapahtui 21. elokuuta 2000. Sen kolmesta laukaisusta kaksi epäonnistui ja kolmas kuljetti koekuorman. Delta III:n seuraaja on Delta IV.
Dee Snider

| Dee Snider |
| --- | --- |
 A. J. Pero ja Dee Snider vuonna 2008
Henkilötiedot
Koko nimi:  David Daniel Snider
Syntynyt: 15. maaliskuuta 1955 (ikä 69) New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1974-
Tyylilajit:  hard rock heavy metal
Soittimet:  laulu
Yhtyeet:  Twisted Sister (1976-1987, 1997-2006, 2007-) Desperado (1988-) Widowmaker S.M.F. Van Helsing's Curse Peacock 70-luvun alussa
Levy-yhtiöt:  useita
Aiheesta muualla
www.deesnider.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Dee Snider (s. David Daniel Snider 15. maaliskuuta 1955 New York, New York, Yhdysvallat) on teatraalisen hard rock -yhtyeen Twisted Sisterin laulajana kuuluisuuteen noussut muusikko ja näyttelijä.
Lapsuus ja nuoruus

Dee Sniderin isä on juutalainen (mutta Deen mukaan luopui uskostaan tämän ollessa 15-vuotias) ja äiti katolinen. Lapsena Snider lauloi kirkkokuorossa sekä useissa koulun kuoroissa. Molemmat suvut olivat Sniderin vanhempien liittoa vastaan. Jo nuorena ikäisiinsä nähden erilaisesti pukeutunut Dee liittyi vuonna 1975 laulajaksi useisiin yhtyeisiin, mutta löysi kohtalonsa seuraavana vuonna liittyessään hiljattain perustettuun Twisted Sisteriin, jonka johtohahmo ja ainoa säveltäjä hänestä tuli vuosikymmeniksi eteenpäin.
1980-luku

Twisted Sisterin hajottua menestyksekkään ja tapahtumarikkaan uran jälkeen 1980-luvun jälkipuoliskolla Dee perusti Desperadon. Yhtyeessä soittivat myös mm. Iron Maidenin entinen rumpali Clive Burr ja Ozzy Osbournen yhtyeen ex-kitaristi Bernie Torme. Yhtyeen ainoa albumi Bloodied But Unbowed levytettiin vuonna 1990, julkaistiin 1998 ja julkaistiin uudelleenäänityksenä 2006 nimellä Ace ja se sisälsi uusia kappaleita. Siitä on myös liikkeellä epävirallisia kopioita.
1990-luku

1990-luvulla Snider perusti Widowmakerin, johon tulivat soittamaan mm. entinen TS-rumpali Joey Franco ja Alice Cooperin kanssa soittanut tuleva Megadeth- ja Savatage-kitaristi Al Pitrelli. Widowmaker julkaisi kaksi albumia, jotka saavuttivat jonkinasteista suosiota. Vuosituhannen lopulla Snider kiersi maailmaa Dee Snider's SMF's -nimisen ('Sick Mother Fuckers') ryhmän kanssa. Sisterien entinen rumpali A. J. Pero soitti tässä kokoonpanossa ajoittain. Keikkaohjelmisto koostui lähes yksinomaan Twisted Sisterien materiaalista. 1998 Dee kirjoitti ja näytteli kauhuelokuvassa Strangeland.
TS:n paluu ja Deen muut aktiviteetit

Vuonna 2001 Snider toimi ääninäyttelijänä PlayStation 2 -peli Jak and Daxter: The Precursor Legacy:n pääpahikselle Golille. Seuraavana vuonna Twisted Sister kokosi rivinsä uudestaan. Dee näytteli itseään TV-elokuvassa Warning: Parental Advisory. Vuosina 2004–2005 Snider toimi Yhdysvaltoja kiertäneen Van Helsing's Curse (Arkistoitu – Internet Archive) -nimisen kauhu-/musiikkispektaakkelin kertojanäänenä. Hän on lainannut ääntään myös VH1-musiikkikanavan useille ohjelmille. Vuonna 2005 Dee kiersi taas Twisted Sisterin kanssa mm. Eurooppaa.
Dee Snider asuu New Yorkin osavaltiossa vaimonsa Suzeten, neljän lapsensa sekä useiden kouluttamiensa koirien kanssa. Dee ja Suzette ovat olleet naimisissa vuodesta 1981.
Dee Snider ja Jay Jay French vierailivat keväällä 2006 ilmestyneellä Lordin The Arockalypse levyllä.
Snider aikoo julkaista Dee Does Broadway -albumin, joka koostuu hänen tulkitsemistaan musikaaliklassikoista.
Sooloalbumit

Never Let the Bastards Wear You Down (2000)
Dee Does Broadway (2012)
We Are the Ones (2016)
For the Love of Metal (2018)
Leave a Scar (2021)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
deesnider.com, viralliset sivut
Dee Snider Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Dee Snider Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)Dee Snider Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Snider vuonna 1999.
Die Young

| ”Die Young” Black Sabbath |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Heaven and Hell
 Julkaistu: joulukuu 1980
 Formaatti: 7"-single, 12" single
 Tuottaja(t): Martin Birch
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 04.41
 Levy-yhtiö:  Vertigo Records
Listasijoitukset
  41. (7" single)
Black Sabbathin muut singlet
| ”Neon Knights” 1980 | ”Die Young” 1980 | ”Lady Evil” 1980 |
Die Young on Black Sabbath-yhtyeen kappale ja single-julkaisu vuodelta 1980. Se on otettu Heaven and Hell-albumilta.
Kappale on pääosin nopeatempoinen, sisältäen tosin rauhallisempia, kosketinsoitin-voittoisia osioita. Se on myös yksi albumin tunnetuimmista kappaleista, ja yhtye soitti sitä konserteissa laulaja Ronnie James Dion sekä Ian Gillanin ja Tony Martinin aikakausina. Kappale on merkitty koko yhtyeen säveltämäksi ja sanoituksesta vastasi Dio. Single sai kohtalaista menestystä Brittein listalla nousten sijalle 41.
B-puolella löytyy editoitu liveversio kappaleesta "Heaven and Hell". Singlestä julkaistiin myös 12-tuumainen versio, jonka b-puoli sisältää pitemmän version kyseisestä livetaltioinnista.
Kappaleet > A-puoli

Die Young - 4:41
Kappaleet > B-puoli

Heaven and Hell (live) - 7:19 (7" versio), 12:34 (12" versio)
säv. ja sov. Butler, Dio, Iommi, Ward
san. Dio
B-puoli nauhoitettu Civic Centerissä Hartfordissa 10. elokuuta 1980
Muusikot

Ronnie James Dio - laulu
Tony Iommi - kitara
Geezer Butler - basso
Bill Ward - rummut
Geoff Nicholls - kosketinsoittimet
Julkaisuhistoria

joulukuu 1980: Vertigo Records, SAB 4, UK 7"
joulukuu 1980: Vertigo Records, SAB 412, UK/EU 12"
Dwight Frye

Dwight Frye
Dwight Iliff Frye (22. helmikuuta 1899 Salina, Kansas, Yhdysvallat – 7. marraskuuta 1943) oli yhdysvaltalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä, joka tunnetaan kuuluisista kauhuelokuvaklassikoista Dracula – vanha vampyyri, Frankenstein, Frankensteinin morsian ja Näkymätön mies.
Hän esitti Renfieldiä Tod Browningin ohjaamassa Bram Stokerin Draculaan perustuvassa elokuvassa Dracula – vanha vampyyri.
Dota: Dragon’s Blood

| Dota: Dragon’s Blood |
| --- | --- |

Kestoaika:  26–28 minuuttia
Kehittäjä(t):  Ashley Edward Miller
Perustuu:  Valven Dota 2 -strategiapeliin
Alkuperämaa:   Etelä-Korea  Yhdysvallat 
Alkuperäiskieli:  englannin kieli
Verkko:  Netflix
Julkaistu:  25. maaliskuuta 2021
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  8
Tuotanto
Tuottaja(t):   Hang Cheong Il  Eugene Lee  Steven Melching 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Ashley Edward Miller  Ki Hyun Ryu 
Ohjaaja(t):   Park So Young  Kim Eui Jeong 
Käsikirjoittaja(t):   Ashley Edward Miller  Steven Melching  Ashley Halloran  Mitch Iverson  Amy Chu 
Säveltäjä(t):  Dino Meneghin
Leikkaaja(t):  Kim Jun Hee
Tuotantoyhtiö(t):   Studio Mir  Kaiju Boulevard 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Dota: Dragon’s Blood on vuonna 2021 alkanut aikuisille suunnattu animoitu Netflix-sarja. Se perustuu Valven vuonna 2013 julkaisemaan Dota 2 -strategiapeliin. Sarjan on tuottanut Studio Mir sekä Kaiju Boulevard ja sen animoinnista vastaa Production Reve.
Sarjan esittäminen alkoi Netflix-palvelussa 25. maaliskuuta 2021. Huhtikuussa 2021 Dota 2:n Twitter-tilillä vahvistettiin toisen tuotantokauden olevan työn alla.
Tuotanto

Valve ilmoitti helmikuussa 2021 Ashley Millerin toimivan tuottajana tulevalle Dota 2 -peliin pohjautuvalle animaatiosarjalle.
Vastaanotto

Muropaketin arvostelussa Dota: Dragon's Blood sai paljon kehuja. Sarja antaa pelin hahmoille persoonallisuutta, sekä kertoo yksityiskohtia Dota 2 -universumin historiasta. Ensimmäinen kausi on kahdeksan jakson pituinen, mikä on nostettu yhdeksi sarjan heikkoudeksi koska tarinan nopea tempo voi häiritä katsojia.
Rotten Tomatoes -sivuston kriitikot antoivat ensimmäiselle kaudelle arvosanaksi 70% ja sivuston käyttäjät 93%.
Aiheesta muualla

Dota: Dragon's Blood Netflix.comissa
Dota: Dragon’s Blood Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Denis St. George Daly

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten poolo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten poolo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten poolo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten poolo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | Poolo |  |
Denis St. George Daly (5. syyskuuta 1862 – 16. huhtikuuta 1942) oli irlantilainen poolopelaaja ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Foxhunters Hurlinghamin kultaa voittaneessa joukkueessa Pariisin olympialaisissa 1900.
Des Walker

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Desmond Sinclair Walker
Syntymäaika: 26. marraskuuta 1965
Syntymäpaikka: Lontoo, Englanti
Pelipaikka: puolustaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1984–1992 1992–1993 1993–2001 2001–2002 2002–2004 | Nottingham Forest Sampdoria Sheffield Wednesday Burton Albion Nottingham Forest | 264 (1) 30 (0) 307 (0) ? (?) 56 (0) |
Maajoukkue
| 1988–1993 | Englanti | 59 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Desmond Sinclair Walker (s. 26. marraskuuta 1965 Lontoo, Englanti) on englantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Walker on yksi Nottingham Forestin ja Sheffield Wednesdayn legendaarisimmista pelaajista.
Uran alku

Kovasta pelityylistään tunnettu toppari liittyi Forestin riveihin vuonna 1982. Peloton nuorukainen nousi hyvien peliesityksien ansiosta aina edustusjoukkueeseen saakka. Nottinghamin managerin Brian Cloughin tähtäimessä oli voittaa jälleen Euroopan Cup ja hänen uusien kokeilujensa myötä Walker debytoi joukkueessa maaliskuussa 1984 ollessaan 18-vuotias. Forest sijoittui Englannin 1. divisioona -kauden päätteeksi kolmanneksi.
Walker kehittyi Nottinghamissa huomattavasti ja valmistui seuran nuorisoakatemiasta. Vuonna 1988 Nottingham selvisi FA Cupin välieriin saakka ja Walkerin hienot otteet kentällä takasivat hänelle maajoukkuepaikan Bobby Robsonin valmentamassa Englannin maajoukkueessa.
Forest putosi jatkosta FA Cupissa häviten Liverpoolille, mutta seuraavalla kaudella joukkue voitti ensimmäisen palkintonsa yhdeksään vuoteen: voittaen liigacupin. Wembleylla pelatussa finaalissa Luton Town kaatui 3–1. Viikkoa myöhemmin FA Cupin välieräottelussa Liverpoolia vastaan pelatun ottelun yhteydessä tapahtuneissa konflikteissa kuoli traagisesti 96 "Pool" fania. Liverpool voitti uusintaottelun 3–1.
Kansainvälinen ura

Noin kuukautta myöhemmin Walker debytoi vihdoin maajoukkueessa, kun hän tuli vaihdosta kentälle ottelussa Tanskaa vastaan. Ei mennyt pitkään, kun Walker vakiinutti paikkansa halutulle topparin paikalle. Myös Tony Adams, Terry Butcher ja Mark Wright kilpailivat samasta pelipaikasta.
Walker oli voittamassa toista liigacupin voittoa Nottingamin paidassa vuonna 1990, kun loppuottelussa kaatui Oldham Athletic. Forestin todella surkean liigakauden jälkeen Walker valittiin Englannin joukkueeseen vuoden 1990 MM-kisoihin.
Walker oli Englannin avauskokoonpanossa jokaisessa seitsemässä MM-pelissä. Wrightin ja Butcherin kanssa kolmen miehen keskuspuolustuslinjan muodostanut Walker pelasi koko Englannin joukkueen tavoin hienon turnauksen päästen välieriin saakka. Länsi-Saksa voitti Englannin välierissä rangaistuspotkukilpailun jälkeen ja pronssiottelussakin englantilaiset joutuivat taipumaan Italialle.
Vuonna 1992 Manchester Unitedille hävityn liigacupin finaalin jälkeen Walker matkasi Englannin joukkueen mukana Ruotsiin vuoden 1992 EM-kisoihin. Englannin kisat päättyivät jo alkueriin.
Peliura Nottinghamin jälkeen

EM-kisojen jälkeen Walker myytiin 1,5 miljoonalla punnalla Sven-Göran Erikssonin valmentamaan Serie A -joukkue UC Sampdoriaan. Yhden kauden Italiassa pelannut Walker siirtyi jo seuraavaksi kaudeksi takaisin Englantiin Sheffield Wednesdayhyn 2,7 miljoonan punnan siirtokorvauksella.
Loukkaantumisista kärsineen englantilaisen maajoukkue-aika alkoi olla ohi, vaikka hän pelasikin kaikki karsintaottelut vuoden 1994 MM-kisoihin. Englanti ei selviytynyt kisoihin ja Walkerin maajoukkueura päättyi. Hänen saldokseen jäi 59 ottelua eikä yhtään maalia.
Sheffield Wednesdayssa Walker pelasi hieman yli 300 ottelua kahdeksan kauden ja kahdeksan eri managerin alaisuudessa. Hän lähti seurasta vuonna 2001 ja liittyi Burton Albionin riveihin.
Yhden kauden Burtonissa pelannut Walker palasi Nottingham Forestiin vielä kahden kauden ajaksi. Vielä melkein 60 ottelua kahden kauden aikana pelannut Walker lopetti uransa vuonna 2004 38-vuotiaana. Yhteensä hän pelasi 354 Forest-ottelua ja teki niissä yhden maalin.
Aiheesta muualla

Pelaajaprofiili FA.comissa
Englannin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1990
1 Shilton |
2 Stevens |
3 Pearce |
4 Webb |
5 Walker |
6 Butcher |
7 Bryan Robson |
8 Waddle |
9 Beardsley |
10 Lineker |
11 Barnes |
12 Parker |
13 Woods |
14 Wright |
15 Dorigo |
16 McMahon |
17 Platt |
18 Hodge |
19 Gascoigne |
20 Steven |
21 Bull |
22 Beasant |
Valmentaja Bobby Robson
Englannin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 1992
1 Woods |
2 Curle |
3 Pearce |
4 Keown |
5 Walker |
6 Wright |
7 Platt |
8 Steven |
9 Clough |
10 Lineker |
11 Sinton |
12 Palmer |
13 Martyn |
14 Dorigo |
15 Webb |
16 Merson |
17 Smith |
18 Daley |
19 Batty |
20 Shearer |
Valmentaja Taylor
Anna-Maija Aarras

| Anna-Maija Aarras> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: Turku
Kansalaisuus:  suomalainen
Taiteilija
Ala:  kuvataide
Anna-Maija Aarras (s. 1948 Turku) on Turussa asuva ja työskentelevä kuvataiteilija, jonka tuotantoon kuuluu erityisesti tekstiileistä tehtyjä veistoksia ja installaatioita.
Taiteellinen tuotanto

Aarraksen teokset ovat useimmiten pelkistettyjä, tekstiileistä tehtyjä kolmiulotteisia veistoksia ja installaatioita. Niiden materiaaleina on käytetty muun muassa pellavaa, villaa, silkkitaftia, organzaa, samettia ja satiinia, mutta myös turkista, vanua, paljetteja ja lankoja. Teokset Aarras on valmistanut monesti vain neulalla ja langalla. Useimmat teoksista ovat yksivärisiä, mutta ne saattavat saada ilmeensä myös yksityiskohdista, kuten kirjailusta, kultauksista tai kankaiden tekstuureista ja kuoseista. Aarraksen tuotannossa materiaalien tuntemus yhdistyy hienosyiseen värinkäyttöön ja huolelliseen käsityöhön. Hän on käyttänyt monenlaisia perinteisiä käsityötekniikoita, kuten ryijyjä, kuvakudoksia ja virkkausta. Tärkeäksi omalle työskentelylleen Aarras on kertonut materiaalintunnun. Käsillä tekeminen merkitsee hänelle uuden sisällön antamista materiaaleille.