stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Urhea Martin
Juoni

Kärppätyranni Badrang hallitsee itäisen meren äärellä sijaitsevaa linnoitusta Suolinnaa. Tyrannin orjat raatavat rakentamassa linnaa, kaivoksilla ja pelloilla. Orjien joukossa oli myös Martin, soturi Luken poika. Hiirinuorukainen kapinoi tyrannia vastaan ja joutui vankikuoppaan. Sinne joutuivat myös orava Huiskahäntä sekä hiiri nimeltään Roima. Linnoituksen lähelle rantautui Badrangin entinen kumppani kaapparikärppäkapteeni Puukenkä Tramun, joka tuli vaatimaan itselleen orjia alukseensa Merikuoriaiseen. Vankikuopassa olleet nuorukaiset pääsivät pakoon myyrä Rumpelin kaivaman pakotunnelin kautta. Myyrä oli tullut Päivälaaksosta seurassaan Päivälaakson Syysruusu, kutsumanimeltään Ruusa, joka oli Roiman sisko sekä Urran Vohin ja Arjan tytär.
Badrangin soturit sytyttivät Tramunin aluksen tuleen ja jättivät merirosvot kiikkiin rannalle. Martin, Huiskahäntä, Roima, Rumpeli ja Ruusa onnistuivat pakenemaan, mutta vannoivat palaavansa vapauttamaan orjat ja kostamaan Badrangille. Merellä suuri kala hajotti veneen, jolloin Martin, Ruusa ja Rumpeli joutuivat eroon Roimasta ja Huiskahännästä. Roima sekä Huiskahäntä rantautuivat melko lähellä Suolinnaa. He tapasivat kiertelevän näyttelijäseurueen Ruusunmarjan komeljanttarit. Seurue lupautui auttamaan heitä. Martin, Ruusa ja Rumpeli ajautuivat vaivaispäästäisten luokse ja joutuivat lastenvahdeiksi. He tapasivat siili Paulin, joka oli myös lastenhoitajana.
Ystävykset pääsivät vapaiksi Martinin pelastettua suulan kynsistä päästäispäällikkö Ballamamman poikasen Tinttaran. He päättivät lähteä hakemaan apua orjille Ruusan, Roiman ja Rumpelin kotoa Päivälaaksosta. Matkalla sinne he kohtasivat puussa myyrärouva Pullaliinan Suometsän kukkulan Vartijan, Puukansan sekä karttoja piirtävän sarvipöllö Boldredin. Boldred saattoi ystävykset Päivälaaksoon. Tällä välin oli Roiman ja Huiskahännän onnistunut kiertelevien Ruusunmarjan komeljanttareiden avustuksella vapauttaa osa Suolinnan orjista. Roima vapautti myöhemmin loput orjista.
Alkoi sota Badrangin joukkojen sekä entisten orjien välillä. Huiskahäntä hyökkäsi yksin Suolinnaa vastaan saaden surmansa. Hän tappoi kuitenkin 30 vihollisen soturia. Martin, Ruusa, Rumpeli ja Pauli lähtivät Päivälaaksosta saamiensa avustajien kanssa kohti Suolinnaa. Pöllö Boldred oli kierrellessään myös hankkinut sotilaita. Taistelussa Badrang tappoi Ruusan, mutta joutui pian itse Martinin tappamaksi. Suolinna hävitettiin taistelussa täydellisesti. Roima, Rumpeli ja Pauli lähtivät entisten orjien kanssa Päivälaaksoon, mutta soturi Martin lähti vaeltamaan yksin Ruusan muisto sydämessään.
Sisältö

Ensimmäinen kirja: Vanki ja tyranni
Toinen kirja: Näyttelijöitä ja etsijöitä
Kolmas kirja: Suolinnan taistelu
Redwallin taru -sarja
Soturi Matiaksen miekka
Sammalkukkametsän sota
Mattimeo
Mariel, taistelija
Salamandastronin aarre
Urhea Martin
Kellonvalaja
Pahan jälkeläinen
Jalokivien jäljillä
Jänisten kaukopartio
Ebbe Sand

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ebbe Sand
Syntymäaika: 19. heinäkuuta 1972 (ikä 52)
Syntymäpaikka: Hadsund, Tanska
Pelipaikka: hyökkääjä
Junioriseurat
1977–1992: Hadsund BK
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1992–1999 1999–2006 | Brøndby IF FC Schalke 04 | 136 (69) 214 (73) |
Maajoukkue
| 1998–2004 | Tanska | 66 (22) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Ebbe Sand (s. 19. heinäkuuta 1972 Hadsund, Tanska) on entinen tanskalainen jalkapalloilija, jonka pelipaikka oli hyökkääjä. Vuodesta 2006 lähtien hän on toiminut kykyjenetsijänä Silkeborg IF:ssä
Ura > Varhainen ura

Sand aloitti jalkapalloilun kotikaupunkinsa Hadsund BK:ssa yhdessä veljensä Peterin kanssa. Kun Sandit lähtivät opiskelemaan insinööreiksi Kööpenhaminaan, he päättivät käydä Brøndby IF:n pelaajakatsastuksissa. Ebbe pääsikin pelaamaan Brøndbyhyn, Peter puolestaan ei mahtunut joukkueeseen.
Ura > Läpimurto Tanskassa

Läpimurtokaudellaan 1995–1996 Sand teki 12 maalia 30 ottelussa, ja Brøndby voitti Tanskan mestaruuden. Joukkue uusi mestaruuden myös vuosina 1997 ja 1998, jolloin hän oli Tanskan pääsarjan paras maalintekijä 33 maalillaan. Sand esiintyi maajoukkueessa 22. huhtikuuta 1998 ottelussa Norjaa vastaan.
Maailmanmestaruuskilpailuissa 1998 hän pelasi kaikissa viidessä ottelussa ja teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa ottelussa Nigeriaa vastaan. Erikoisen tästä maalista teki se, että se on nopein vaihdosta kentälle saapuneen pelaajan tekemä maali maailmanmestaruuskilpailuissa. Sandilta meni tultuaan kentälle vain 16 sekuntia tehdä tämä maali. Vuonna 1998 hänet valittiin vuoden parhaaksi tanskalaiseksi jalkapalloilijaksi. Hänellä todettiin samana vuonna kivessyöpä, jonka takia hän joutui leikkaukseen josta toipumiseen meni vain muutama viikko.
Ura > Schalke

Brøndbyssä Sand pelasi vielä kauden 1998–1999, jonka aikana hän teki 19 maalia. Kauden jälkeen hänet myytiin saksalaiseen Schalkeen 10 miljoonalla Saksan markalla, joka oli silloin suurin tanskalaisseuran saama siirtokorvaus. Hänen ensimmäinen kautensa Saksassa oli menestyksekäs, sillä hän teki 14 maalia, vaikka Schalke sijoittui vasta sijalle 13. Hän esiintyi Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2000 kahdessa ottelussa.
Kausi 2000-2001 oli vielä menestyksekkäämpi kausi Sandille. Schalke sijoittui sarjassa toiseksi, voitti Saksan cupin99 ja Sand oli Bundesliigan paras maalintekijä 22 maalillaan yhdessä Sergej Barbarezin kanssa sekä hänet valittiin jälleen kotimaansa vuoden jalkapalloilijaksi. Vuonna 2002 Schalke voitti jälleen cupin ja sijoittui sarjassa viidenneksi. Sand teki kauden aikana yhteensä 11 maalia. Vuoden 2002 maailmanmestaruuskilpailujen karsinnoissa hän teki kymmenessä ottelussa peräti yhdeksän maalia ja lopputurnauksessa hän pelasi kolme ottelua.
Seuraavat kaudet Schalkessa olivat vähemmän menestyksekkäitä Sandille, sillä hän teki kaudella 2002-2003 vain kuusi ja seuraavalla kahdeksan maalia. Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2004 hän joutui jättämään Tanskan viimeisen ottelun väliin ja päätti lopettaa maajoukkueuransa kisojen jälkeen. Hän tosin olisi osallistunut vielä seuraaviin maailmanmestaruuskilpailuihin, jos Tanska olisi niihin selvinnyt ja hän olisi ollut kunnossa. Hän pelasi Schalkessa vielä kaksi kautta ja lopetti uransa keväällä 2006. Hänen viimeiseksi ottelukseen jäi ottelu VfB Stuttgartia vastaan 13. toukokuuta, jolloin hän teki Schalken 3-2 voittomaalin.
Saavutukset

Tanskan Superliga: 1996, 1997 ja 1998
Tanskan cup: 1998
Vuoden tanskalainen jalkapalloilija : 1998 ja 2001
Saksan cup 2001 ja 2002
Bundesliigan paras maalintekijä: 2001
Aiheesta muualla

Sand Tanskan maajoukkueen verkkosivustolla (tanskaksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Bundesliigan maalikuninkaat
1964: Seeler • 1965: Brunnenmeier • 1966: Emmerich • 1967: Emmerich & G. Müller • 1968: Löhr • 1969: G. Müller • 1970: G. Müller • 1971: Kobluhn • 1972: G. Müller • 1973: G. Müller • 1974: Heynckes & G. Müller • 1975: Heynckes • 1976: Fischer • 1977: D. Müller • 1978: D. Müller & G. Müller • 1979: K. Allofs • 1980: Rummenigge • 1981: Rummenigge • 1982: Hrubesch • 1983: Völler • 1984: Rummenigge • 1985: K. Allofs • 1986: Kuntz • 1987: Rahn • 1988: Klinsmann • 1989: T. Allofs & Wohlfarth • 1990: Andersen • 1991: Wohlfarth • 1992: Walter • 1993: Kirsten & Yeboah • 1994: Kuntz & Yeboah • 1995: Basler & Herrlich • 1996: Bobic • 1997: Kirsten • 1998: Kirsten • 1999: Preetz • 2000: Max • 2001: Barbarez & Sand • 2002: Amoroso & Max • 2003: Christiansen & Élber • 2004: Aílton • 2005: Mintál • 2006: Klose • 2007: Gekas • 2008: Toni • 2009: Grafite • 2010: Džeko • 2011: Gómez • 2012: Huntelaar • 2013: Kießling • 2014: Lewandowski • 2015: Meier • 2016: Lewandowski • 2017: Aubameyang • 2018: Lewandowski • 2019: Lewandowski • 2020: Lewandowski • 2021: Lewandowski • 2022: Lewandowski • 2023: Füllkrug & Nkunku • 2024: Kane
Tanskan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Schmeichel  |
2 Schjønberg |
3 Rieper |
4 Høgh |
5 Heintze |
6 Helveg |
7 Nielsen |
8 Frandsen |
9 Molnar |
10 M. Laudrup |
11 B. Laudrup |
12 Colding |
13 Laursen |
14 Wieghorst |
15 Tøfting |
16 Krogh |
17 Goldbæk |
18 Møller |
19 Sand |
20 Henriksen |
21 Jørgensen |
22 Kjær |
Valmentaja Johansson
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa
Adams (kilpa-autovalmistaja)

| Adams |
| --- | --- |
Päämaja:   Yhdysvallat
Tunnetuimmat kuljettajat:  Bayliss Levrett Bill Cantrell
Moottorit:  Offenhauser
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Indianapolis 500 1950
Kilpailuja:  1
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Viimeinen kilpailu:  Indianapolis 500 1950
Adams oli yhdysvaltalainen kilpa-autojen valmistaja. Talli osallistui yhteen Formula 1 -sarjaan kuuluneeseen osakilpailuun, vuoden 1950 Indianapolis 500 -kilpailuun, joka päättyi auton öljyvuotoon kierroksella 108. Brittiläinen George Robson voitti vuoden 1946 Indianapolis 500 -kilpailun Adamsillä.
Aiheesta muualla

Adamsin tilastot f1db.com. Arkistoitu 20.8.2011. Viitattu 18.2.2018. (englanniksi)
Formula 1 -valmistajat
| --- | --- |
Kaudella 2024:   Red Bull Racing  Mercedes  Ferrari  McLaren  Aston Martin Aramco  Alpine  Williams  RB  Kick Sauber  Haas 
Entiset valmistajat:   AFM  AGS  Alfa Romeo  AlphaTauri  Alta  Amon  Andrea Moda  Apollon  Arrows  Arzani-Volpini  Aston-Butterworth  ATS (Italia)  ATS (Saksa)  BAR  Behra-Porsche  Bellasi  Benetton  BMW Sauber  Boro  Brabham  Brawn  BRM  BRP  Bugatti  Caterham  Cisitalia  Coloni  Connaught  Connew  Cooper  Dallara  De Tomaso  Derrington-Francis  Eagle  Eifelland  Emeryson  EMW  ENB  Ensign  ERA  EuroBrun  Ferguson  FIRST  Fittipaldi  Fondmetal  Footwork  Force India  Forti  Frazer Nash  Fry  Gilby  Gordini  Hesketh  Hill  HWM  Honda  HRT  Jaguar  JBW  Jordan  Kauhsen  Klenk  Kojima  Kurtis Kraft  Lancia  Larrousse  LDS  LEC  Leyton House  Life  Ligier  Lola  Lotus  Lotus  Lyncar  Maki  Manor  March  Martini  Marussia  Maserati  Matra  McGuire  Merzario  Midland  Milano  Minardi  Modena  Onyx  OSCA  Osella  Pacific  Parnelli  Penske  Porsche  Prost  Racing Point  RAM  Rebaque  Renault  Rial  Sauber  Scarab  Scirocco  Shadow  Shannon  Simtek  Spirit  Spyker  Stebro  Stewart  Super Aguri  Surtees  Talbot  Talbot-Lago  Tec-Mec  Tecno  Theodore  Token  Toleman  Toro Rosso  Toyota  Trojan  Tyrrell  Vanwall  Veritas  Virgin  Williams (FWRC)  Wolf  Zakspeed 
Indianapolis 500 -tallit (1950–1960):   Adams  Deidt  Del Roy  Dunn  Elder  Epperly  Ewing  Hall  Kuzma  Langley  Lesovsky  Marchese  Meskowski  Moore  Nichels  Olson  Pankratz  Pawl  Phillips  Rae  Schroeder  Sherman  Stevens  Sutton  Trevis  Turner  Watson  Wetteroth
Crytek

| Crytek GmbH |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Maximum Game
Yritysmuoto:  GmbH
Perustettu:  1999
Perustaja:  Cevat, Avni ja Faruk Yerli
Toimitusjohtaja:  Avni ja Faruk Yerli
Kotipaikka:   Frankfurt am Main, Hessen, Saksa
Toimiala:  tietokone- ja videopeliteollisuus
Tuotteet:  CryEngine Far Cry Crysis-sarja
Henkilöstö:  552 (2017)
Tytäryhtiöt:  Crytek Kiev Crytek Istanbul
Omistaja:  Yerlin perhe
Kotisivu:  www.crytek.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Crytek GmbH on vuonna 1999 perustettu videopelien kehittämiseen erikoistunut yritys eli pelitalo. Yhtiön perustivat saksanturkkilaiset veljekset Cevat, Avni ja Faruk Yerli. Crytekin pääkonttori sijaitsee Frankfurtissa ja yhtiön kaksi muuta studiota ovat Kiovassa ja Budapestissa. Crytek tunnetaan kehittämästään Far Cry -pelistä ja Crysis-pelisarjasta, sekä kehittämästään CryEngine-pelimoottorista.
Historia

Perustajat matkustivat Los Angelesiin E3-messuille, jossa pääsivät esittelemään kehittämäänsä X-Islea Nvidian osastolla. Nvidia teki sopimuksen X-Islen liittämisestä jokaisen myydyn näytönohjaimen mukaan suorituskyvyn mittausohjelmana. Pian tämän jälkeen Yerlin veljekset tekivät sopimuksen Ubisoftin kanssa, joka mahdollisti yrityksen perustamisen ja tekniikkademon kehittämisestä varsinaiseksi videopeliksi. Yrityksen ensimmäinen peli Far Cry julkaistiin vuonna 2004.
Crytek myi kaikki oikeudet Far Cry -pelisarjaan sekä oikeuden käyttää CryEngine-pelimoottoria Ubisoftille vuonna 2006.
Crytekin Kiovan studio kehitti Mail.ru Groupin My.com -brändille ilmaiseksi pelattavan Warface-pelin ja ylläpitää sitä edelleen.
THQ:n mentyä konkurssiin Crytek osti Homefront-pelin oikeudet itselleen.
Vuonna 2014 kerrottiin Crytekin talousvaikeuksista. Xbox Onelle kehitetty yksinoikeuspeli Ryse: Son of Rome oli yhtiölle katastrofi ja palkat jäivät maksamatta kuukausien ajaksi.
Homefront-pelin jatko-osaa Homefront: The Revolution kehittänyt Crytek UK -studio (aiemmin Free Radical Design, nyt Dambuster Studios) ja pelin oikeudet myytiin Koch Medialle ja Deep Silver -julkaisijalle.
Maaliskuussa 2017 Crytek ilmoitti Bulgarian Sofiassa sijaitsevan studionsa Crytek Black Sean myynnistä Segalle ja sen omistamalle Creative Assemblylle.
Helmikuussa 2018 Crytek ilmoitti, että Cevat Yerli astui syrjään toimitusjohtajan tehtävästä, ja hänen veljensä Avni ja Faruk jatkavat yhtiön johdossa yhteistoimitusjohtajina. Cevat tukee edelleen yhtiötä neuvonantajana ja merkittävänä osakkaana.
Tuotteet

Crytek lisensoi CryEngine-pelimoottoriaan pelikehittäjille.
Pelit

Crytekin kehittämiä pelejä:
| Vuosi | Nimi | Julkaisija(t) | Alusta(t) | Studio(t) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Far Cry | Ubisoft | Microsoft Windows | Crytek |
| 2007 | Crysis | Electronic Arts | Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360 | Crytek |
| 2008 | Crysis Warhead | Electronic Arts | Microsoft Windows | Crytek Budapest |
| 2011 | Crysis 2 | Electronic Arts | Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360 | Crytek, Crytek UK |
| 2012 | Fibble: Flick 'n' Roll | Crytek | iOS, Android | Crytek Budapest |
| 2013 | Crysis 3 | Electronic Arts | Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360 | Crytek, Crytek UK |
| 2013 | Warface | Microsoft Studios, Crytek | Microsoft Windows, Xbox 360 | Crytek Kiev |
| 2013 | Ryse: Son of Rome | Microsoft Studios, Crytek | Microsoft Windows, Xbox One | Crytek |
| 2014 | The Collectables | DeNA | iOS | Crytek Budapest |
| 2016 | The Climb | Crytek | Microsoft Windows | Crytek |
| 2016 | Robinson: The Journey | Crytek | PlayStation 4, Microsoft Windows | Crytek |
| Peruttu | Arena of Fate | Crytek | Microsoft Windows | Crytek Black Sea |
| TBA | Hunt: Showdown | Crytek | Microsoft Windows, PlayStation 4, Xbox One | Crytek |
Aiheesta muualla

CryEngine sivut
Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
| n k Pelimoottorit |
| --- | --- |
id Software:  Doom-pelimoottori  Quake-pelimoottori  id Tech 2 (Quake II)  id Tech 3 (Quake III: Arena)  id Tech 4 (Doom 3)  id Tech 5  QuakeC  GtkRadiant 
Epic Games:  Unreal Engine  Unreal Engine 2  Unreal Engine 3  Unreal Engine 4 
Crytek:  CryEngine  CryEngine 2  CryEngine 3  CryEngine 3.6 - 4  CryEngine V 
Gamebase:  Gamebryo  LightSpeed 
Unity Technologies:  Unity 
Digital Illusions CE:  Frostbite Engine  Frostbite 2  Frostbite 3 
Valve Corporation:  GoldSrc  Source  Source 2 
Bohemia Interactive Studio:  Real Virtuality  Enforce 
Sega:  Hedgehog Engine  Hedgehog Engine 2 
Capcom:  MT Framework  Panta Rhei  RE Engine 
Media Molecule:  Dreams 
| n k Crytek |
| --- | --- |
Far Cry -sarja:  Far Cry 
Crysis-sarja:  Crysis  Crysis Warhead  Crysis 2  Crysis 3 
Muut pelit:  Robinson: The Journey  Ryse: Son of Rome  Warface 
Muut tuotteet:  CryEngine 
Crytekin aikaisempi logo, 1999–2018
Pikkupystynokka

| Pikkupystynokka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Microxenops  Chapman, 1914
Laji::  milleri
Kaksiosainen nimi
 Microxenops milleri  (Chapman, 1914) 
Synonyymit
 Xenops milleri (Chapman, 1914) 

Katso myös
   Pikkupystynokka Wikispeciesissä   Pikkupystynokka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkupystynokka, aikaisemmalta nimeltään pystynokka (Microxenops milleri) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. Nimensä mukaisesti sen lyhyen nokan yläpuoli kaartuu hieman ylöspäin.
Levinneisyys

Pikkupystynokkaa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guayanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Aiheesta muualla

Restore the genus Microxenops for Xenops milleri (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q843631  Wikispecies: Microxenops milleri  Avibase: 4405C73D00DCED42  BioLib: 29264  BirdLife: 22702984  BOLD: 745662  BOW: rutxen1  eBird: rutxen1  GBIF: 5846364  iNaturalist: 201095  ITIS: 563718  IUCN: 22702984  NCBI: 589994  Neotropical: rutxen1  Observation.org: 199130  Xeno-canto: Microxenops-milleri
Adelsheim

| Adelsheim |
| --- | --- |
 Adelsheimin pääkatu
 vaakuna
 Adelsheim
 Koordinaatit: 49°24′N, 09°23′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baden-Württemberg
Hallintopiiri:  Karlsruhe
Piirikunta:  Neckar-Odenwald-Kreis
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  43,84 km²
Korkeus:  226 m
Väkiluku (30.6.2022):  5 256
 – Väestötiheys:  120 as./km²
Postinumero:  74740
Suuntanumero(t):  06291
Rekisterikilpi:  MOS
 
 www.adelsheim.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Adelsheim on Saksan kaupunki Baden-Württembergin osavaltion Neckar-Odenwald-Kreisin piirikunnassa. Se sijaitsee osavaltion pohjoisosassa Heilbronnin pohjoispuolella. Kunnan pinta-ala on 43,8 neliökilometriä, ja siellä oli kesäkuun 2022 lopussa 5 256 asukasta.
Kunnan nähtävyyksiin kuuluu vuonna 1489 rakennettu kirkko nimeltä Jakobskirche (Jaakobinkirkko).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adelsheim Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivut (saksaksi)
John Ratzenberger

John Ratzenberger vuonna 2011.
John Deszo Ratzenberger (s. 6. huhtikuuta 1947) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi Cliff Clavinin roolista tilannekomediasarjassa Cheers. Hän on esiintynyt myös elokuvissa ja tullut tällä saralla tunnetuksi varsinkin ääninäyttelijänä Pixarin animaatioista. Hänellä on ollut jokin osa jokaisessa Pixarin pitkässä animaatiossa.
Ratzenberger syntyi katoliseen perheeseen Bridgeportissa, Connecticutissa. Hän oli Cheersistä ehdolla kahden Emmy-palkinnon saajaksi vuosina 1985 ja 1986.
Valikoitu filmografia

Toy Story (1995)
Ötökän elämää (1998)
Toy Story 2 (1999)
Monsterit Oy (2001)
Nemoa etsimässä (2003)
Ihmeperhe (2004)
Autot (2006)
Rottatouille (2007)
WALL•E (2008)
Up – kohti korkeuksia (2009)
Toy Story 3 (2010)
Autot 2 (2011)
Urhea (2012)
Monsterit-yliopisto (2013)
Inside Out – mielen sopukoissa   (2015)
Kunnon dinosaurus (2015)
Doria etsimässä (2016)
Autot 3 (2017)
Coco (2017)
Ihmeperhe 2 (2018)
Toy Story 4 (2019)
Onnen varassa (2022)
Inside Out – mielen sopukoissa 2 (2024)
Lumous (2024)
Aiheesta muualla

John Ratzenberger Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Puola 
Taiteenala:  Emmy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  IdRef
Adriana Carmona

| Mitalit> Maa:   Venezuela.Naisten taekwondo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venezuela.Naisten taekwondo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venezuela.Naisten taekwondo. Olympialaiset  | Maa:   Venezuela> Naisten taekwondo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ateena 2004 | + 67 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | New York 1993 | + 70 kg |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Kultaa | Mar del Plata 1995 | + 70 kg |  |
|  Hopeaa | Winnipeg 1999 | + 67 kg |  |
|  Hopeaa | Santo Domingo 2003 | + 67 kg |  |
| Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut  | Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut  | Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Havanna 1996 | + 70 kg |  |
|  Hopeaa | Bayamon 1990 | - 70 kg |  |
|  Hopeaa | Lima 1998 | + 70 kg |  |
|  Pronssia | Colorado Springs 1992 | + 70 kg |  |
Adriana Carmona Gutiérrez (s. 3. joulukuuta 1973 Puerto La Cruz) on venezuelalainen taekwondoin ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa MM-kisoissa 1993 ja pronssia Ateenan olympialaisissa 2004. Carmona sai olympiapronssia myös Barcelonan olympialaisissa 1992, mutta tuolloin laji oli mukana vain näytöslajina. Hän on voittanut Pan-Amerikan kisoissa kolme mitalia, joista yksi on kultainen ja kaksi hopeisia. Taekwondon Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa hän on saavuttanut yhden kullan, kaksi hopeaa ja yhden pronssin.
Mattimeo

| Mattimeo> Mattimeo.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Brian Jacques
Kuvittaja:  Gary Chalk
Kansitaiteilija:  Pete Lyon (Iso-Britannia), Troy Howell (Yhdysvallat)
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia, lasten- ja nuortenkirjallisuus
Kustantaja:  Hutchinson (Iso-Britannia), Philomel (Yhdysvallat)
Julkaistu:  1989
Sivumäärä:  312 (Iso-Britannia), 446 (Yhdysvallat)
ISBN:  ISBN 0-09-173898-9 & ISBN 0-399-21741-X
Suomennos
Suomentaja:  Mika Kivimäki
Kansitaiteilija:  Pete Lyon
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1999
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  460
ISBN:  ISBN 951-1-15822-8
Sarja: Redwallin taru
Edeltävä:  Sammalkukkametsän sota
Seuraava:  Mariel, taistelija
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Mattimeo on englantilaisen fantasiakirjailijan Brian Jacquesin Redwallin taru -kirjasarjan kolmas osa. Se julkaistiin suomeksi vuonna 1999.
Sisältö

Ensimmäinen kirja: Slagar Julma
Toinen kirja: Kenraali Rautanokka
Kolmas kirja: Malkariss
Redwallin taru -sarja
Soturi Matiaksen miekka
Sammalkukkametsän sota
Mattimeo
Mariel, taistelija
Salamandastronin aarre
Urhea Martin
Kellonvalaja
Pahan jälkeläinen
Jalokivien jäljillä
Jänisten kaukopartio