stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anemokset

Tuulten tornin friisi; kuvassa näkyvissä Boreas (vasemmalla) ja Skiron (oikealla)
Anemokset (m.kreik. Ἄνεμοι, Ánemoi, lat. Venti, "tuulet") olivat kreikkalaisessa mytologiassa tuulen jumalia, jotka kukin liitettiin johonkin pääilmansuunnista. Niissä henkilöityi kyseistä suunnasta puhaltava tuuli. Samalla kukin niistä liitettiin tähän tuuleen liittyvään vuodenaikaan ja sen mukanaan tuomiin sääoloihin. Välistä anemoksia kuvattiin vain tuulen henkäyksiksi, mutta varsinaisina henkilöityminä heitä kuvattiin kahtena erilaisena hahmona: siivekkäinä miehinä tai tuulispäisinä hevosina, joita pidettiin Aioloksen talleissa. Anemoksien vanhemmiksi nimetään Astraios ja Eos.
Tuulien neljä pääjumaluutta olivat pohjoistuuli Boreas (lat. Aquilo), joka toi mukanaan kylmän talvisen tuulen, etelätuuli Notos (lat. Auster), joka toi mukanaan loppukesästä ja syksyllä myrskyt, ja länsituuli Zefyros (lat. Favonius), joka toi mukanaan leudon sään keväällä ja alkukesästä; itätuuli Euros (lat. Vulturnus) ei liittynyt mihinkään kreikkalaisten vuodenaikaan, ja se onkin näistä ainoa, jota ei mainita Hesiodoksen Jumalten synnyssä. Näiden lisäksi vähäisempiä tuulten jumaluuksia olivat Kaikias koillistuulelle (lat. Caecius), Apeliotes kaakkoistuulelle (lat. Apeliotus), Skiron luoteistuulelle (lat. Corus) ja Lips lounaistuulelle (lat. Africus). Nämä kahdeksan tuulen jumaluudet on kuvattu Tuulien tornissa, joka pystytettiin Ateenaan 100-luvulla eaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anemokset Wikimedia Commonsissa
Matthias Jabs

| Matthias Jabs |
| --- | --- |
 Jabs vuonna 2008
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. lokakuuta 1955 (ikä 68) Hannover, Länsi-Saksa
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä
Muusikko
Aktiivisena:  1978–
Tyylilajit:  hard rock, heavy metal
Soittimet:  kitara
Yhtyeet:  Scorpions
Levy-yhtiöt:  RCA Records, Mercury Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Matthias Jabs (s. 25. lokakuuta 1955 Hannover, Länsi-Saksa) on saksalainen kitaristi ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan hard rock -yhtye Scorpionsin pitkäaikaisena jäsenenä.
Jabs aloitti kitaransoiton 13-vuotiaana. Ennen Scorpionsia hän soitti Lady ja Fargo -nimisissä yhtyeissä, joista jälkimmäinen tunnetaan nykyisin nimellä Victory. Jabs liittyi Scorpionsiin vuonna 1979 Uli Jon Rothin poistuttua yhtyeen riveistä. Yhtyeeseen liittymisen jälkeen Jabs keskeytti lakiopintonsa yliopistossa ja meni yhtyeen kanssa studioon tekemään uutta Lovedrive-levyä. Rudolf Schenkerin veli Michael Schenker soitti osan levyn kappaleista muttei jäänyt yhtyeeseen, ja Jabsista tuli yhtyeen pysyvä jäsen. Hän on ollut yhtyeessä yhtäjakoisesti siihen liittymisestään lähtien.
Hänellä on myös oma kitarakauppa Münchenissä. Jabs suosii Explorer-mallisia kitaroita. Vuonna 2011 Cort lanseerasi uuden Jabsin signature Garage-malliston, joita hän käytti Get Your Sting & Blackout -kiertueilla.
Jabs harrastaa tennistä ja jalkapalloa. Hän on naimisissa ja hänellä on poika nimeltä Nicolas.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jabsin kotisivut
Scorpions
| --- | --- |
Studiolbumit:   Lonesome Crow  Fly to the Rainbow  In Trance  Virgin Killer  Taken By Force  Lovedrive  Animal Magnetism  Blackout  Love at First Sting  Savage Amusement  Crazy World  Face the Heat  Pure Instinct  Eye II Eye  Moment of Glory  Unbreakable  Humanity: Hour 1  Sting in the Tail  Comeblack  Return to Forever  Rock Believer 
Livealbumit:   Tokyo Tapes  World Wide Live  Live Bites  Acoustica  Live 2011: Get Your Sting & Blackout  MTV Unplugged - Live in Athens 
Kokoelmat:   Action  Rock Galaxy  Hot & Heavy  Best Of Scorpions  Best Of Scorpions, Vol. 2  Gold Ballads  Best of Rockers 'n' Ballads  Hot & Slow (The Best Of The Ballads)  Still Loving You  Deadly Sting: The Mercury Years  Big City Nights  Master Series  Best Of Scorpions: Millenium Collection  Box Of Scorpions  The Platinum Collection  No. 1's  Gold   Deadliest Stings: Greatest Hits  Icon  Icon 2  Wind of Change: The Collection  Born to Touch Your Feelings: Best of Rock Ballads 
Singlet:   In Trance  He's A Woman - She's A Man  All Night Long  Lovedrive  Is There Anybody There  Another Piece Of Meat  Make It Real  The Zoo  Hey You  Can't Live Without You  Now  No One Like You  Still Loving You  Big City Nights  Rock You Like A Hurricane  Coming Home  Rhythm Of Love  Believe In Love  Passion Rules The Game  Can't Explain  Living For Tomorrow  Wind of Change  Send Me an Angel  Hit Between The Eyes  Tease Me Please Me  Don't Believe Her  White Dove  Alien Nation  No Pain No Gain  Under The Same Sun  Woman  You And I  Does Anyone Know  Wild Child  Where The River Flows  Over The Top  Edge Of Time  When You Came Into My Life  To Be No. 1  10 Light Years Away  Eye To Eye  Mysterious  Aleyah  Moment Of Glory  Hurricane 2000  Here In My Heart  When Love Kills Love
Andrei Mironov

| Andrei Mironov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. heinäkuuta 1994 (ikä 30) Moskova, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  189 cm
Paino:  95 kg
Seura
Seura:  HK Spartak Moskova
Sarja:  KHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  Dinamo Balašiha (VHL)   Colorado Avalanche (NHL)   San Antonio Rampage (AHL)   Dinamo Moskova (KHL)
NHL-varaus:  101. varaus, 2015 Colorado Avalanche
KHL-varaus:  103. varaus, 2011 Dinamo Moskova
Andrei Andrejevitš Mironov (ven. Андрей Андреевич Миронов; s. 29. heinäkuuta 1994 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa KHL-joukkue HK Spartak Moskovaa.
Ura > Seuraura

Mironov on Dinamo Moskovan kasvatti. Seuran miesten joukkue varasi hänet 103. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2011. Mironov siirtyi kaudeksi 2011–2012 Venäjän nuorten sarjaan, MHL:ään ja HK MVD:hen. Kaudella 2012–2013 hän nousi Dinamon KHL-joukkueeseen, jossa tulokaskausi toi 40 runkosarjaottelussa viisi syöttöpistettä ja 18 playoff-ottelussa tehot 1+2=3. Mironov voitti kauden päätteeksi Gagarin Cupin.
Syyskuussa 2013 Mironov teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Dinamon kanssa. Kaudella 2014–2015 hän pelasi KHL:n tähdistöottelussa. Huhtikuussa 2015 Mironov teki taas kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueensa kanssa.
Colorado Avalanche varasi Mironovin neljännellä kierroksella 101. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2015. Hän siirtyi joukkueeseen kaksi vuotta myöhemmin kaudeksi 2017–2018. Mironov vietti osan kaudesta AHL-liigassa, eikä halunnut jatkaa Coloradon farmiseurassa, joten hänen sopimuksensa purettiin kauden päätteeksi ja Mironov palasi Venäjälle.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tšekki 2015 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Saksa/Ranska 2017 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ufa 2013 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Malmö 2014 | jääkiekko |  |
Mironovilla Venäjän maajoukkueesta MM-hopeaa 2015 ja MM-pronssia 2017. Yhteensä Mironov on pelannut 23 A-maaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä vain 19-vuotiaana 11. huhtikuuta 2014 Bratislavassa Slovakiaa vastaan.
Mironov pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2014, joista molemmat turnaukset päättyi pronssiin. Hän toimi jälkimmäisessä turnauksessa Venäjän varakapteenina. Mironov pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012.
Markópoulo

Markópoulo (kreik. Μαρκόπουλο) voi viitata seuraaviin paikkoin Kreikassa:
Markópoulo Mesogaías, kaupunki ja kunta Itä-Attikan alueyksikössä Attikan alueella
Markópoulo Oropoú, kaupunki Oropóksen kunnassa Itä-Attikan alueyksikössä Attikan alueella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Markópoulo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mass Transit Railway

| 港鐵 Mass Transit Railway (MTR) |
| --- | --- |


Sijainti:  Hongkong, Kiina
Avattu:  30. syyskuuta 1979
Pituus:  175 km
Asemia:  68
Linjoja:  10
Liikennöitsijä(t):  MTR Corporation
Matkoja päivässä:  3,643 milj. (9/2009)
Mass Transit Railway (lyh. MTR; kiin.: 港鐵; Jyutping: Gong2 tit3) on Hongkongin metrojuna- ja pikaraitiotiejärjestelmä. Verkosto koostuu nykyään kymmenestä metrolinjasta ja 12 pikaraitiotielinjasta. Metroasemia on 85 ja pikaraitiotieasemia 68. Rataverkon yhteispituus on 211,6 kilometriä. Metrojunajärjestelmä (MTR) aloitti toimintansa 1979. Joulukuussa 2007 MTR ja rautatiejärjestelmä Kowloon-Canton Railway (KCR) yhdistyivät. MTR oli alkuvuonna 2009 Hongkongin suosituin joukkoliikennemuoto 42 prosentin markkinaosuudellaan. Metron omistaa ja sitä liikennöi MTR Corporation.
Linjaverkosto

Metrolinjat
| Linja | Avattu | Viimeksi laajennettu | Pääteasemat | Pääteasemat | Asemia | Matka-aika (min) | Varikko | Raideleveys | Jännite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| East Rail Line | 1910 | 2022 | Admiralty | Lo Wu / Lok Ma Chau | 16 | 45 / 50 | Ho Tung Lau | 1 435 mm | 25 kV AC |
| Kwun Tong Line | 1979 | 2016 | Whampoa | Tiu Keng Leng | 17 | 35 | Kowloon Bay | 1 432 mm | 1,5 kV DC |
| Tsuen Wan Line | 1982 | – | Central | Tsuen Wan | 16 | 32 | Tsuen Wan | 1 432 mm | 1,5 kV DC |
| Island Line | 1985 | 2015 | Kennedy Town | Chai Wan | 17 | 34 | Chai Wan | 1 432 mm | 1,5 kV DC |
| Tung Chung Line | 1998 | – | Hongkong | Tung Chung | 8 | 29 | Siu Ho Wan | 1 432 mm | 1,5 kV DC |
| Airport Express | 1998 | 2005 | Hongkong | AsiaWorld-Expo | 5 | 28 | Siu Ho Wan | 1 432 mm | 1,5 kV DC |
| Tseung Kwan O Line | 2002 | 2009 | North Point | Po Lam / LOHAS Park | 8 | 15 / 20 | Tseung Kwan O | 1 432 mm | 1,5 kV DC |
| Tuen Ma Line | 2003 | 2021 | Wu Kai Sha | Tuen Mun | 27 | 73 | Tai Wai / Pat Heung | 1 435 mm | 25 kV AC |
| Disneyland Resort Line | 2005 | – | Sunny Bay | Disneyland Resort | 2 | 5 | Siu Ho Wan | 1 432 mm | 1,5 kV DC |
| South Island Line | 2016 | – | Admiralty | South Horizons | 5 | 11 | Wong Chuk Hang | 1 435 mm | 1,5 kV DC |
Pikaraitiotie
| Linja | Avattu | Viimeksi laajennettu | Pääteasemat | Pääteasemat | Asemia | Matka-aika (min) | Varikko | Raideleveys | Jännite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Light Rail (12 reittiä) | 1988 | 2003 | – | – | 68 | vaihtelee | Tuen Mun | 1 435 mm | 750 V DC |
Kuvia

Metro Disneyland Resort -linjalla Sunny Bayn metroasemalla.
Cammell EMU -tyyppisiä vaunuja ennen MTR:n ja KCR:n yhdistymistä.
SP1900 EMU MTR-KCR -fuusion jälkeen.
Linjaverkosto vuonna 2009.
Anja Stiefel

| Anja Stiefel |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. elokuuta 1990 (ikä 34) Frauenfeld
Kansalaisuus:   Sveitsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  157 cm
Paino:  60 kg
Seura
Seura:  HC Lugano
Sarja:  LNA
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sotši 2014 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Yhdysvallat 2012 | jääkiekko |  |
Anja Stiefel (s. 9. elokuuta 1990) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä.
Kansainvälinen ura

Stiefel valittiin Sveitsin maajoukkueeseen talviolympialaisiin 2010. Hän pelasi turnauksessa viisi peliä ilman pisteitä.
Stiefel pelasi on pelannut viisissä maailmanmestaruuskilpailuissa. Ensimmäisen kerran hän edusti Sveitsiä MM-kisoissa 2008. Hän oli osa joukkuetta, joka voitti pronssia vuoden 2012  MM-kilpailuissa.
Stiefel esiintyi myös vuonna 2008 alle 18-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa hän teki viidessä ottelussa neljä pistettä.
Hän oli myös osa Sveitsin pronssille sijoittunutta joukkuetta vuoden 2014 talviolympialaisissa.
Käännös suomeksi
Ansegisel

Ansegisel ja vaimonsa Begga, Peter Paul Rubensin maalaus.
Ansegisel (612–655 tai 665) oli Metzin piispa Arnulf Metziläisen poika. Hän oli nuorempi Arnulfin kahdesta pojasta – vanhempi oli Chrodulf – ja syntyi ennen kuin hänen isänsä vihittiin piispaksi. Ansegisel oli naimisissa Austrasian major domus Pipin I:n tyttären Beggan kanssa. Ansegisel teloitettiin vuonna 655 tai 665, sillä hän oli tukenut lankonsa Grimoald I:n yritystä nostaa poikansa Kildebert Adoptivus Austrasian kuninkaaksi.
Ansegiselin ja Beggan poika oli Pipin Heristalilainen, josta tuli isoisänsä Pipin I:n tavoin Austrasian major domus.
Mandoliini

Tyypillien F-mallin mandoliini.
Epiphonen valmistama sähkömandoliini.
Mandoliini on Italiassa ja Saksassa 1700-luvun alussa kehittynyt kielisoitin.
Kielet ja viritys

Mandoliinin tyypillinen kielten määrä on vaihdellut eri aikoina. Nykyään yleisin mandoliini on napolilainen mandoliini, jossa on neljä kieliparia eli kahdeksan kieltä. Mandoliinissa voi myös olla kaksitoista tai jopa kuusitoista kieltä, joista kolme (12-kielisessä) ja neljä (16-kielisessä) on aina viritetty samaan vireeseen. Kahdeksankielisessä on kieliparit samassa vireessä. Mandoliinin viritys on samanlainen kuin viululla (G–D–A–E).
Soittaminen

Mandoliinin ääni ei ole kantava, ja jos sitä soitetaan samaan aikaan esimerkiksi viulun kanssa, ääni hukkuu lähes täysin. Mandoliinia soitetaan yleensä plektralla.
Tyypillisesti mandoliinilla soitetaan melodioita tai perusmelodian toista ääntä. Plektralla aikaansaadaan yhtenäinen tremolo-äänimatto, jonka syntyä parikielet auttavat. Soittajilla näyttää oikea käsi tärisevän sen heiluessa niin nopeasti ylös-alas ja sivulle. Mandoliini on myös erinomainen sointusäestyksessä, kitaran tai banjon tapaan, sen ääni soi kuuluvasti, soittimen pienestä koosta huolimatta. Tämä vaatii usein plektran käyttöä.
Versiot

Mandoliinista on kehittynyt erilaisia versioita, kuten mandola, oktaavimandoliini ja mandosello. Mandola on isokokoisempi kuin mandoliini ja sen ääniala on hieman matalampi kuin tavallisen mandoliinin. Se viritetään yleensä C3-G3-D4-A4, eli kvinttiä alemmas kuin mandoliini. Oktaavimandoliini eroaa tavallisesta mandoliinista suuremmalla koollaan ja oktaavin matalammalla äänialallaan (vire on G2-D3-A3-E4). Mandosellon ääniala on vielä matalampi kuin oktaavimandoliinin (vire on C2-G2-D3-A3 eli sama kuin sellolla). On olemassa myös sähkömandoliineja. Kontramando ei nimestään huolimatta ole mandoliinisoitin, vaan kitaran sukuinen matalan ääniskaalan instrumentti. Kontramandolla on kaksi perusvirettä: kaksi oktaavia alemmas kuin mandoliini (G1-D2-A2-E3) tai samaan vireeseen kuin kontrabasso (E1-A1-D2-G2). [lähde? ]
Historia

Mandoliini kehittyi suuremmasta mandora-soittimesta, jota oli käytetty noin 1500-luvulla.
Mandoliinia on käytetty useissa erilaisissa musiikin tyylilajeissa. Tunnetuimpia mandoliinille säveltäneitä klassisia säveltäjiä ovat olleet Antonio Vivaldi (1678–1741), Johann Nepomuk Hummel (1778–1837) ja Raffaele Calace (1863–1934). Sergei Prokofjevin (1891–1953) baletin Romeo ja Julia osissa 25 ("Mandoliinitanssi") ja 48 ("Aamuserenadi") mandoliinilla on tärkeä osa. Mandoliinia alettiin käyttää 1900-luvulla bluegrass- ja jazz-musiikissa.
Suomalaisessa pelimannimusiikissa mandoliini oli pitkään vähemmän arvostettu kuin viulu, klarinetti tai haitari, mutta arvostus on noussut 1900-luvun loppuvuosikymmeninä.
Populaarimusiikissa mandoliinia on käytetty muun muassa kappaleissa "Teuvo, Maanteiden kuningas" (ja useissa muissa Leevi and the Leavingsin kappaleissa), "Perutaan häät" (Anne Mattila), "Losing My Religion" (R.E.M., soittajana Peter Buck) ja "Battle of the Evermore" (Led Zeppelin).
Tunnettuja mandoliinivirtuooseja on nykyään vähän. Erityistä mainetta on saavuttanut Alison Stephens, joka on omistautunut nimenomaan klassiselle mandoliinille.
Kirjallisuutta

Heikkilä, Sauli: Mandoliinin maailmanhistoria : Kaksoisvirroilta kammareihin.  Rajamäki:  Aviador, 2022.  ISBN 978-952-381-126-3.
Ansassa

Ansassa voi tarkoittaa:
Ansassa, vuoden 1982 elokuva
Ansassa!, vuoden 1986 elokuva
Ansassa, vuoden 2001 televisioelokuva
Ansassa, vuoden 2002 elokuva
Andreas Grassl

Andreas Grassl (s. 25. lokakuuta 1984) löytyi Englannin rannikolta huhtikuussa 2005. Hän ei puhunut mitään, ja koska hän piirsi paperille pianon kuvan ja soitti sairaalassa pianoa, häntä alettiin kutsua ”pianomieheksi”. Hänen henkilöllisyyttään selvitettiin pitkään ja hänen arveltiin olevan mm. konserttipianisti, joka on sairastunut psyykkisesti. Viimein elokuussa 2005 mies alkoi yllättäen puhua ja kertoi olevansa saksalainen 20-vuotias mielisairaanhoitaja Andreas Grassl. Hän oli ollut rannalla tekemässä itsemurhaa, kun poliisit löysivät hänet.
Aiheesta muualla > Uutisraportit ennen tunnistamista

Aftenposten: "Ex-students recognize "Piano Man'"
"Map links 'Piano Man' to Norway"
"Virtuoso Piano Man is linked to Norway"
"I'm not Piano Man", says Czech
BBC: Lead in hunt for Piano Man's name
CNN: 'Piano Man' still not identified (Arkistoitu – Internet Archive)
The Globe and Mail: Piano player man of mystery
BBC: 'Piano Man' identified in Italy?
Doctors fear mute 'Piano Man' will never be identified.
Aiheesta muualla > Uutisraportit tunnistamisen jälkeen

The Mirror: "Piano Man Sham"
Confirmation from German Embassy
West Kent NHS and Social Care Trust final statement (Arkistoitu – Internet Archive)
Süddeutsche Zeitung: Der Piano-Mann ist Bayer (saksaksi)
Frankfurter Allgemeine Zeitung: Der „Piano Man” taucht auf (saksaksi)
The Mirror: "EXCLUSIVE: PIANO MAN'S DAD TELLS OF HIS SON'S MISSING 4 MONTHS"
Süddeutsche Zeitung: Ein trauriger Fall (saksaksi)
Piano Man's Identity is Revealed
'Piano Man psychotic' says lawyer
Anse-à-Veau et Miragoânen roomalaiskatolinen hiippakunta

| Anse-à-Veau et Miragoânen roomalaiskatolinen hiippakunta |
| --- | --- |
 Hiippakunnan sijainti Haitin kartalla.
Kirkkokunta:  Katolinen kirkko
Seurakuntia:  34
Jäseniä:  350 000 eli 70% alueen väkiluvusta (2015)
Perustettu:  13. heinäkuuta 2008
Erotettiin:  Les Cayesin hiippakunnasta
Piispa:  Pierre-André Dumas
Tuomiokirkko:  Cathedral of Sainte-Anne d'Anse-à-Veau, Co-Cathedral of St. John the BaptistMiragoâne
Anse-à-Veau et Miragoânen roomalaiskatolinen hiippakunta on katolinen hiippakunta Haitissa. Se toimii Nippesin alueella. Se perustettiin 13. heinäkuuta 2008 erottamalla se Les Cayesin hiippakunnasta.
Vuonna 2015 hiippakuntaan kuului 34 seurakuntaa, joihin kuului yhteensä 350 000 jäsentä. Nämä muodostivat 70% hiippakunnan alueen väkiluvusta.
Arch 22

Arch 22
Arch 22 (suom. Kaari 22) on kaariportti Gambian pääkaupungissa Banjulissa. Arch 22 on rakennettu 22. heinäkuuta 1994 tapahtuneen vallankaappauksen kunniaksi. Kaari on noin 36 metriä korkea ja sen on suunnitellut senegalilainen arkkitehti Pierre Goudiaby. Kaari esiintyy myös Gambian 100 dalasin setelissä.
Matthias Freihof

Matthias Freihof
Matthias Freihof (25. marraskuuta 1961, Plauen, Itä-Saksa) on saksalainen, Berliinissä vaikuttava näyttelijä ja laulaja. Kansainvälisesti hänet tunnetaan parhaiten roolistaan rikossarjassa Siska, jossa hän esitti rikoskomisario Lorenz Wiegandia vuosina 1998-2002. Hän on näytellyt myös sarjoissa Marienhof ja Kettu. Freihof on saanut näyttelijänoppinsa  Berliinin Hochschule für Schauspielkunst Ernst Bushissa.
Yksityiselämä

Freihof harrastaa laskettelua ja uintia. Hän osaa soittaa kitaraa. Freihof puhuu englantia, saksaa, ranskaa, venäjää ja kreikkaa.
Aiheesta muualla

Matthias Freihof IMDb:ssä
Matthias Freihofin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Matthias Freihof Agentur Ute Nicolain sivuilla
Matti Wallenius

Matti Wallenius on suomalainen kitaristi ja musiikintekijä. Hän on julkaissut etnojazz-vaikutteista instrumentaalimusiikkia, säveltänyt teatterille sekä toiminut muusikkona, sovittajana ja säveltäjänä eri artisteille.
Wallenius on säveltänyt näyttämömusiikkia teattereille ja nukketeattereille, kuten Vaasan kaupunginteatteri, Porin teatteri, Nukketeatteri Hevosenkenkä ja Nukketeatteri Vihreä Omena sekä Tikapuuteatteri. Hän on myös tehnyt kuunnelmamusiikkia Yleisradiolle.
Wallenius oli mukana saamelaisen joikaajan Wimme Saaren yhtyeessä vuosina 1995-2017 muusikkona sekä myös säveltäjänä ja tuottajana viidellä levyllä: Wimme (1995), Gierran (1997), Gugu (2000), Barru (2003) ja Mun (2009).
Wallenius on myös toiminut sovittajana ja muusikkona Vando Suvannon levyillä Onnenpekka (2012), Ihmisistä ja esineistä (2014), Elämä on ihanaa (2016) ja Pieninä paloina (2019).
Walleniuksella Tunto-niminen trio. Jukka Haurun mukaan yhtyeen ensilevyksi kypsässä Tunto-levytyksessä oli RinneRadiomaista eteerisyyttä ja dramatiikkaa.
Levytykset

Tunto (2004)
Kevyt (2006)
Lempi (2009)
Huvi (2014)
Ilona (2018)
Yty (2021)
Huoleton (2024)
Aiheesta muualla

Tunto.net
Tunto Soundcloudissa
Ansbach (piirikunta)

Ansbachin piirikunta (saks. Landkreis Ansbach) on piirikunta Saksan Baijerin osavaltion Mittelfrankenin hallintopiirissä. Piirikunta on pinta-alaltaan Baijerin piirikunnista suurin. Ansbachin piiritön kaupunki on joka puolelta piirikunnan ympäröimä; molemmat ovat osa Nürnbergin metropolialuetta.
Piirikunnan pinta-ala on 1 972,64 neliökilometriä ja vuonna 2020 sen väkiluku oli 185 316.

Käännös suomeksi
Mark Ronson

| Mark Daniel Ronson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. syyskuuta 1975 (ikä 49) Lontoo, Britannia
Ammatti:  DJ, musiikkituottaja
Muusikko
Aktiivisena:  1993–
Tyylilajit:  elektroninen, pop, poprock
Soittimet:  rumpusetti, kosketinsoitin, lyömäsoitin, bassokitara, urut, kitara, DJ ja fonografi 
Levy-yhtiöt:  Allido Records Columbia Records RCA Records J Records Roc Nation
Aiheesta muualla
markronson.co.uk
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mark Daniel Ronson (s. 4. syyskuuta 1975 Lontoo) on englantilainen Grammy-palkittu musiikkituottaja, cover-artisti ja Allido Recordsin perustaja. Hänen tunnetuin kappale on Uptown Funk, jolla laulaa Bruno Mars. Kappaleen musiikkivideota on katsottu yli 4,5 miljardia kertaa Youtubessa. Ronson tuotti vuoden 2023 Barbie-elokuvan oheisalbumin Barbie: The Album. Kokoelmalevyn ylimalkaisen tuotannon lisäksi hän oli itse tuottamassa ja kirjoittamassa mm. kappaleita Dance the night (Dua Lipa) ja I'm just Ken (Ryan Gosling).
Biografia

Ronson syntyi varakkaaseen perheeseen Wellingtonin sairaalassa, Pohjois-Lontoossa 4. syyskuuta 1975. Hänen äitinsä on kirjailija Ann Dexter-Jones. Ronsonilla on kaksi pikkusiskoa: muotisuunnittelija Charlotte Ronson ja laulaja/DJ Samantha Ronson.
Mark asuu tällä hetkellä New Yorkissa.milloin?
Diskografia > Albumit

Here Comes the Fuzz (2003)
Version (2008)
Record Collection (2010)
Uptown Special (2014)
Late Night Feelings (2019)