stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Billy Idol
Esiintymiset Suomessa

Vuonna 1990 Helsingissä jäähallissa
Vuonna 1991 Ruisrockissa
Kesäkuussa 2005 Oulun pesäpallostadionilla Devil's Playground -kiertueella
Heinäkuussa 2006 Tuurin Miljoona Rockissa sekä Hartwall Areenalla
Kesäkuussa 2010 Helsingin jäähallissa laajan Euroopan kiertueensa yhteydessä Steve Stevensin ja uuden yhtyekokoonpanonsa kanssa
Heinäkuussa 2018 Kuopiorockissa
Diskografia > Studioalbumit

Don't Stop (EP) – 1981
Billy Idol – 1982
Rebel Yell – 1983
Whiplash Smile – 1986
Charmed Life – 1990
Cyberpunk – 1993
Devil's Playground – 2005
Happy Holidays – 2006
Kings & Queens of the Underground – 2014
The Roadside (EP) – 2021
The Cage (EP) – 2022
Diskografia > Kokoelmia, remixejä ja livealbumeja

Vital Idol – 1985
Idol Songs: 11 of the Best – 1988
Greatest Hits – 2001
VH1's Storytellers: Billy Idol (DVD) – 2002
Essential Billy Idol – 2003
The Very Best of Billy Idol: Idolize Yourself – (CD+DVD) 2008
In Super Overdrive Live (DVD, Blu-ray) – 2009
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Billy Idolin virallinen sivusto
Idol Lontoossa vuonna 2005.
Conleth Hill

| Conleth Hill |
| --- | --- |
 Conleth Hill San Diegon Comic-Conissa 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. marraskuuta 1964 (ikä 59) Ballycastle, Antrimin kreivikunta, Pohjois-Irlanti
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1988–
Merkittävät roolit:  Game of Thrones
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Conleth Hill (s. 24. marraskuuta 1964) on pohjoisirlantilainen näyttelijä. Hänet on palkittu teatterirooleistaan muun muassa kahdella Laurence Olivier -palkinnolla.
Hill varttui Ballycastlen kylässä Antrimin kreivikunnassa. Hän opiskeli näyttelemistä Guildhall School of Music and Dramassa Lontoossa vuosina 1985–1988. Ensimmäisessä televisioroolissaan hän esiintyi jo opiskeluaikanaan, ensimmäisen teatterikiinnityksensä hän sai valmistumisensa jälkeen elokuussa. Hill teki sekä West End- että Broadway-debyyttinsä Marie Jonesin kirjoittamassa Stones in His Pockets -näytelmässä vuosituhannen vaihteessa. Hill sai näytelmästä useita palkintoja, muun muassa ensimmäisen Olivierinsa.
Heinäkuussa 2010 Hill valittiin näyttelemään lordi Varysia HBO:n televisiosarjassa Game of Thrones, vaikka alun perin hän hakikin sarjasta eri roolia. Menestykseksi osoittautunut sarja on tuonut Hillille kansainvälistä tunnettuutta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Conleth Hill Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Conleth Hillin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kirkkoherranvirasto

Siuntion seurakuntakoti, jossa myös seurakuntayhtymän virasto- ja toimistotilat sijaitsevat.
Kirkkoherranvirasto (ruots. kyrkoherdeämbetet, pastorskansliet, pastorsexpedition) on Suomessa seurakunnan tai seurakuntayhtymän ylläpitämä virasto, joka hoitaa lakisääteisiä tehtäviä, kuten kirkonkirjojen pitoa, sekä seurakunnan toiminnallisia tehtäviä, kuten kirkollisten toimitusten varauksia ja puhelinvaihteen hoitamista. Kirkkoherranvirastoa hoitaa useimmiten toimistosihteeri tai toimistonhoitaja. Kirkkoherranvirastoa ei pidä sekoittaa seurakuntatoimistoon. Seurakuntatoimiston tehtävät ovat samat kuin kirkkoherranviraston lukuun ottamatta kirkonkirjojen hoitoa.
Kirkkoherranviraston tehtävät

Kirkkoherranviraston tehtävistä säädetään kirkkolain 16 luvussa ja kirkkojärjestyksen 16 luvussa. Näihin tehtäviin kuuluu tärkeimpänä kirkonkirjojen pitäminen eli erikseen säädetyt väestötietojärjestelmän viranomaistehtävät ja tietopalvelutehtävät. Lisäksi kirkkoherranviraston tehtäviin kuuluvat väestörekisteriarkiston käyttö ja ylläpito, kirkollisten toimitusten varausjärjestelmän hoito, seurakunnan tai seurakuntayhtymän puhelinvaihteen hoito sekä usein myös kirkkoherran tai lääninrovastin sihteerin tehtävät. Sopimuksen mukaan kirkkoherranvirastolla voi olla myös vastuu muun muassa seurakunnan tai seurakuntayhtymän IT-tukihenkilötoiminnoista ja muista sähköisistä järjestelmistä, joita yksikössä käytetään. Tällaisia järjestelmiä voivat olla esimerkiksi sähköiset hautausjärjestelmät ja kiinteistöjärjestelmät.
Myös esimerkiksi virkatodistukset, sukuselvitykset ja sukututkimukset kuuluvat seurakunnan kirkkoherranviraston tehtäviin.
Kirkkoherranviraston tehtävät > Kirkonkirjat

Kirkonkirjoja ovat uskontokuntien jäsenrekistereistä annetussa laissa (614/1998) tarkoitettu seurakunnan jäsenrekisteri, luettelot kastetuista, rippikoulun käyneistä, konfirmoiduista sekä henkilöistä, joiden avioliiton esteistä on toimitettu tutkinta, avioliittoon vihityistä, kuolleista ja haudatuista, muuttaneista sekä kirkosta eronneista ja kirkkoon liittyneistä sekä ennen edellä mainitun lain voimaantuloa pidetty seurakunnan kirkollinen väestörekisteri ja siihen kuuluvat asiakirjat. Kirkkoherranviraston tavoitteena on hoitaa kirkkoherran määräyksestä laissa säädetyt ja uskotut tehtävät ajantasaisesti ja seurakunnalle tarkoituksenmukaisella tavalla. Kirkkoherra on kirkkoherranvirastossa toimivien viranhaltijoiden ja työntekijöiden esimies. Lähiesimiehenä voi toimia siihen tehtävään erikseen määrätty viranhaltija.
Celebesinharjakotka

| Celebesinharjakotka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Alaheimo::  Käärmekotkat Circaetinae
Suku::  Harjakotkat Spilornis
Laji::  rufipectus
Kaksiosainen nimi
 Spilornis rufipectus  Gould, 1858 
Alalajit
 S. r. rufipectus Gould, 1858  S. r. sulaensis (Schlegel, 1866) 
Katso myös
   Celebesinharjakotka Wikispeciesissä   Celebesinharjakotka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Celebesinharjakotka (Spilornis rufipectus) on haukkojen heimoon kuuluva petolintu. Sitä tavataan Indonesiassa.
Sen elinalue on hyvin laaja. Kannan suuruudeksi arvioidaan alle 10 000 aikuista yksilöä, ja määrää pidetään vakaana.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset viljellyt maat, hakatut metsät, kosteat alavat metsät 1 000 metrin korkeuteen ja kuivat savannit.
Chico

| Chico |
| --- | --- |
 keskusaukio
 vaakuna
 Chico
 Koordinaatit: 39°44′24″N, 121°50′8″W 
Valtio:  Yhdysvallat
osavaltio:  Kalifornia
Piirikunta:  Butte
Perustettu:  1860
Väkiluku (2010):  86 187
 – Metropolialue:  220 000
Aikavyöhyke:  UTC-8
 – Kesäaika:  UTC-7
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Chico on noin 90 000 asukkaan kaupunki Butten piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.
Chico sijaitsaee noin 145 km Sacramentosta pohjoiseen Sacramentojoen laaksossa. Sen perusti vuonna 1869 John Bidwell. Kaupunki oli aluksi maataloustuotannon keskus. Teollistuminen alkoi vuonna 1904 perustetusta tulitikkutehtaasta.
Kalifornian osavaltionyliopistolla, CSU:lla on ollut kampus Chicossa vuodesta 1887. Se aloitti opettajankoulutuslaitoksella, mutta nykyisin siellä voi suorittaa maisterin tutkinnon jo sadassa pääaineessa. Suurimmat koulutusohjelmat ovat liiketalous, psykologia, sairaanhoito, rikosoikeus ja kasvatustiede.
Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungissa oli 86 187 asukasta, arvio vuodelle 2017 oli jo yli 93 000. Asukkaista noin 83% on valkoisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chico Wikimedia Commonsissa
Kalifornian osavaltio
Ilmasto | 
Piirit | 
Talous | 
Vaalit | 
Maantiede | 
Hallinto | 
Kuvernöörit |
Historia | 
Politiikka | Teemasivu
| --- | --- |
Alueet:  Antelope Valley |  Big Sur |  Central Coast |  Channel Islands |  Coachella Valley |  Cucamonga Valley |  East Bay (SF) |  Etelä-Kalifornia |  Gold Country |  Los Angelesin suuralue |  Imperial Valley |  Inland Empire | Itäinen Kalifornia |  Keskuslaakso |  Kuolemanlaakso |  Los Angeles Basin | Lost Coast |   Mojave |  North Bay (SF) |  Owens Valley |  The Peninsula |  Pomona Valley |  Redwood Empire |  Russian River |  Sacramento Valley |  Salinas Valley |  San Diegon piirikunnan pohjoisosa |  San Fernando Valley |  San Franciscon lahden ympäristö |  San Gabriel Valley |  San Joaquin Valley |  Santa Clara Valley |  Shasta Cascade |  Sierra Nevada |  Piilaakso |  Pohjois-Kalifornia |  Sonoma Valley |  Tech Coast |  Tri-Valley |  Victor Valley |  Wine Country |  Yosemiten kansallispuisto
Kaupungit (suurimmat):  Bakersfield |  Chico |  Fresno |  Los Angeles-Long Beach-Glendale |  Modesto |  Napa |  Oakland-Fremont-Hayward |  Oxnard-Thousand Oaks-Ventura |  Redding |  Riverside-San Bernardino-Ontario | Sacramento-Roseville |  Salinas |  San Diego-Carlsbad-San Marcos |  San Francisco-San Mateo-Redwood City |  San José-Sunnyvale-Santa Clara | Santa Ana-Anaheim-Irvine |  Santa Barbara-Santa Maria |  Santa Cruz-Watsonville |  Santa Rosa-Petaluma |  Stockton |  Vallejo-Fairfield |  Visalia-Porterville |  Yuba City
Piirikunnat:  Alameda |  Alpine |  Amador |  Butte |  Calaveras |  Colusa |  Contra Costa |  Del Norte |  El Dorado |  Fresno |  Glenn |  Humboldt |  Imperial |  Inyo |  Kern |  Kings |  Lake |  Lassen |  Los Angeles |  Madera |  Marin |  Mariposa |  Mendocino |  Merced |  Modoc |  Mono |  Monterey |  Napa |  Nevada |  Orange |  Placer |  Plumas |  Riverside |  Sacramento |  San Benito |  San Bernardino |  San Diego |  San Francisco |  San Joaquin |  San Luis Obispo |  San Mateo |  Santa Barbara |  Santa Clara |  Santa Cruz |  Shasta |  Sierra |  Siskiyou |  Solano |  Sonoma |  Stanislaus |  Sutter |  Tehama |  Trinity |  Tulare |  Tuolumne |  Ventura |  Yolo |  Yuba
Crawford Palmer

| Crawford Palmer> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Henry Crawford Palmer
Syntynyt: 14. syyskuuta 1970 (ikä 54) Ithaca, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat    Ranska
Koripalloilija
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä / Sentteri
Pituus:  208 cm
Paino:  105 kg
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1988–1991 1991–1993:  Duke University Dartmouth College
Seurajoukkueet
1993–1996 1996–1997 1997–1999 1999–2001 2001–2002 2002–2006:  Provence Basket JL Bourg-en-Bresse ASVEL Lyon-Villeurbanne Joventut Badalona Cáceres CB Strasbourg IG
Maajoukkueet
:   Ranska
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sydney 2000 |  |  |
Henry Crawford Palmer (s. 14. syyskuuta 1970 Ithaca, New York) on yhdysvaltalais-ranskalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Yliopiston jälkeen Palmer pelasi Ranskassa ja Espanjassa. Hän voitti NCAA:n mestaruuden vuonna 1991 ja Ranskan mestaruuden vuonna 2005.
Ranskan miesten maajoukkueessa Palmer kuului olympiahopeaa Sydneyssä 2000 saavuttaneeseen joukkueeseen ja pelasi myös vuoden 2001 EM-kilpailuissa, missä Ranska sijoittui kuudenneksi.
Brage-palkinto

Runon jumala Brage on antanut nimen norjalaiselle kirjallisuuspalkinnolle Brageprisen. Tässä Brage on Idunnin kanssa Nils Johan Blommérin romanttisessa maalauksessa vuodelta 1846.
Brage-palkinto on norjalainen kirjallisuuspalkinto, jonka myöntää Den norske bokprisen -säätiö. Palkinnolla halutaan palkita uutta norjalaista kirjallisuutta.
Brage-palkintoa on jaettu vuodesta 1992 syksyisin seuraavissa palkintosarjoissa:
kaunokirjallisuus aikuisille
lasten- ja nuortenkirjallisuus
tietokirjallisuus
avoin luokka, vaihtelee vuosittain
Näiden luokkien lisäksi jaettiin palkintoa alkuvuosina myös runo-, oppikirjallisuus- ja kuvitussarjoissa sekä yleisen kirjallisuuden sarjassa.
Palkitut

1992 Karsten Alnæs, teoksesta Trollbyen
1993 – Øystein Lønn, teoksesta Thranes metode
1994 – Sigmund Mjelve, teoksesta Område aldri fastlagt
1995 – Ingvar Ambjørnsen, teoksesta Fugledansen
1996 – Bergljot Hobæk Haff, teoksesta Skammen
1997 – Liv Køltzow, teoksesta Verden forsvinner
1998 – Kjartan Fløgstad, teoksesta Kron og mynt
1999 – Frode Grytten, teoksesta Bikubesong
2000 – Per Petterson, teoksesta I kjølvannet
2001 – Lars Saabye Christensen, teoksesta Halvbroren
2002 – Niels Fredrik Dahl, teoksesta På vei til en venn
2003 – Inger Elisabeth Hansen, teoksesta Trask
2004 – Hanne Ørstavik, teoksesta Presten
2005 – Marita Fossum, teoksesta Forestill deg
2006 – Dag Solstad, teoksesta Armand V. Fotnoter til en uutgravd roman
2007 – Carl Frode Tiller, teoksesta Innsirkling
2008 – Per Petterson, teoksesta Jeg forbanner tidens elv
2009 – Karl Ove Knausgård, teoksesta Min kamp. Første bok
2010 – Gaute Heivoll teoksesta Før jeg brenner ned
2011 – Tomas Espedal teoksesta Imot naturen
2012 – Lars Amund Vaage teoksesta Syngja
2013 – Ruth Lillegraven teoksesta Urd
2014 – Rune Christiansen teoksesta Ensomheten i Lydia Ernemans liv
2015 – Lars Saabye Christensen teoksesta Magnet:
2016 – Monica Isakstuen teoksesta Vær snill med dyrene
2017 – Olaug Nilssen teoksesta Tung tids tale
2018 – Tore Kvæven teoksesta Når landet mørknar
2019 – Nina Lykke teoksesta Full spredning
Palkitut > Lasten- ja nuortenkirjallisuus

1992 – Ragnar Hovland, teoksesta Ein motorsykkel i natta
1993 – Torill Eide, teoksesta Skjulte ærend
1994 – Klaus Hagerup, teoksesta Markus og Diana. Lyset fra Sirius
1995 – Liv Marie Austrem ja Akin Düzakin, teoksesta Tvillingbror
1996 – Eirik Newth, teoksesta Jakten på sannheten
1997 – Harald Rosenløw Eeg, teoksesta Vrengt
1998 – Stein Erik Lunde, teoksesta Eggg
1999 – Erna Osland, teoksesta Salamanderryttaren
2000 – Rune Belsvik, teoksesta Ein naken gut
2001 – Anne Birkefeldt Ragde, teoksesta Biografien om Sigrid Undset. Ogsaa en ung Pige
2002 – Gro Dahle ja Svein Nyhus, teoksesta Snill
2003 – Helga Gunerius Eriksen ja Gry Moursund, teoksesta Flugepapir
2004 – Harald Rosenløw Eeg, teoksesta Yatzy
2005 – Arne Svingen, teoksesta Svart elfenben
2006 – Stian Hole, teoksesta Garmanns sommer
2007 – Linn T. Sunne, teoksesta Happy
2008 – Johan Harstad, teoksesta Darlah – 172 timer på månen
2009 – Maria Parr, teoksesta Tonje Glimmerdal (illustrert av Åshild Irgens)
2010 – Hilde Kristin Kvalvaag, teoksesta Fengsla
2011 – Inga Sætre, teoksesta Fallteknikk
2012 – Kari Stai teoksesta Jakob og Neikob. Tjuven slår tilbake
2013 – Brynjulf Jung Tjønn teoksesta Så vakker du er
2014 – Annette Münch teoksesta Badboy: Steroid
2015 – Torun Lian teoksesta Reserveprinsesse Andersen (illustrert av Øyvind Torseter)
2016 – Anders N. Kvammen teoksesta Ungdomsskolen
2017 – Maria Parr teoksesta Keeperen og havet
2018 – Anna Fiske teoksesta Elven
2019 – Ane Barmen teoksesta Draumar betyr
Palkitut > Tietokirjallisuus, asiaproosa

1992 – Arne Forsgren (red), teoksesta Rockleksikon
1993 – Trond Berg Eriksen, teoksesta Reisen gjennom helvete. Dantes inferno
1994 – Einar-Arne Drivenes, Marit Anne Hauan ja Helge A. Wold, teoksesta Nordnorsk kulturhistorie
1995 – Espen Dietrichs ja Leif Gjerstad, teoksesta Vår fantastiske hjerne
1996 – Arild Stubhaug, teoksesta Et foranskutt lyn. Nils Henrik Abel og hans tid
1997 – Anne Wichstrøm, teoksesta Kvinneliv, kunstnerliv. Kvinnelige malere i Nørge før 1900
1998 – Leif Ryvarden/Klaus Høiland, teoksesta Er det liv, er det sopp
1999 – Torbjørn Færøvik, teoksesta India – Stevnemøte med skjebnen
2000 – Johan Galtung, teoksesta Johan uten land. På fredsveien gjennom verden
2001 – Atle Næss, teoksesta Da jorden stod stille – Galileo Galilei og hans tid
2002 – Ivo de Figueiredo, teoksesta Fri mann. Johan Bernhard Hjort – en dannelseshistorie
2003 – Knut Kjeldstadli (red.), teoksesta Norsk innvandringshistorie I–III'
2004 – Tor Bomann-Larsen, teoksesta Folket. Haakon & Maud II
2005 – Odd Karsten Tveit, teoksesta Krig og diplomati. Oslo–Jerusalem 1978–1996
2006 – Bent Sofus Tranøy, teoksesta Markedets makt over sinnene
2007 – Frank Rossavik, teoksesta Stikk i strid. Ein biografi om Einar Førde
2008 – Bjørn Westlie, teoksesta Fars krig
2009 – Kjetil S. Østli, teoksesta Politi og røver
2010 – Tone Huse, teoksesta Tøyengata
2011 – Simen Ekern, teoksesta Roma
2012 – Torbjørn Færøvik teoksesta Maos Rike. En lidelseshistorie
2013 – Steffen Kverneland for tegneserien Munch
2014 – Marte Michelet teoksesta Den største forbrytelsen
2015 – Morten Strøksnes teoksesta Havboka. Eller kunsten å fange en kjempehai fra en gummibåt på et stort hav gjennom fire årstider
2016 – Åsne Seierstad teoksesta To søstre
2017 – Thomas Reinertsen Berg teoksesta Verdensteater
2018 – Helene Uri teoksesta Hvem sa hva?
2019 – Torgrim Eggen teoksesta Axel. Fra smokken til Ovnen
Palkitut > Avoin sarja

1996 – Esseet: Sven Kærup Bjørneboe, teoksesta Jerusalem, en sentimental reise
1997 – Lasten kuvakirjat: Liv Marie Austrem ja Akin Düzakin, teoksesta Tvillingsøster
1998 – Kaunokirjallisuuden käännökset: Christian Rugstad, teoksesta José Saramago – Det året Ricardo Reis døde
1999 – Elämäkerrat: Anders Heger, teoksesta Mykle. Et diktet liv
2000 – Krim og spenning: Karin Fossum, teoksesta Elskede Poona
2001 – Lyriikka: Annie Riis, teoksesta Himmel av stål
2002 – Nuortenkirjat: Synne Sun Løes, teoksesta Å spise blomster til frokost
2003 – Matkakirjat: Torbjørn Færøvik, teoksesta Kina. En reise på livets elv
2004 – Novellit: Arne Lygre, teoksesta Tid inne
2005 – Sarjakuvat: John Arne Sæterøy («Jason»), teoksesta La meg vise deg noe…
2006 – Skolebøker for 1.–10. trinn: Kathinka Blichfeldt, Tor Gunnar Heggem ja Ellen Larsen, teoksesta Kontekst. Basisbok i norsk for ungdomstrinnet
2007 – Lasten tietokirjat: Jon Ewo ja Bjørn Ousland, teoksesta Fortellingen om et mulig drap
2008 – Runous: Øyvind Rimbereid, teoksesta Herbarium
2009 – Kaunokirjallisuuden käännökset: Bjørn Alex Herrman, teoksesta Herman Melville – Moby-Dick
2010 – Kuvakirjat aikuisille ja lapsille: Stian Hole, teoksesta Garmanns hemmelighet
2011 – Elämäkerrat: Arnhild Skre, teoksesta Hulda Garborg: Nasjonal strateg
2012 – Nuortenkirjat: Linn T. Sunne, teoksesta Lille ekorn
2013 – Aikuisten tietokirjat: Yann de Caprona, teoksesta Norsk etymologisk ordbok
2014 – Novellit ja esseet: Ingvild H. Rishøi teoksesta Vinternoveller
2015 – Rikoskirjallisuus: Kjell Ola Dahl teoksesta Kureren
2016 – Lasten ja nuorten tietokirjat: Gudny Ingebjørg Hagen (kirjoittaja) ja Malgorzata Piotrowska (kuvittaja) teoksesta Fest og feiring
2017 – Runous: Cecilie Løveid teoksesta Vandreutstillinger
2018 – Tieteen popularisointi: Anja Røyne teoksesta Menneskets grunnstoffer
2019 – Kuvakirjat aikuisille ja lapsille: Martin Ernstsen teoksesta SULT
Palkitut > Kunniapalkinto

1992 – Sigmund Skard
1993
1994 – Halldis Moren Vesaas
1995 – Anne-Cath. Vestly
1996 – Kjell Askildsen
1997 – Jan Erik Vold
1998 – Dag Solstad
1999 – Kjell Aukrust
2000 – Eldrid Lunden
2001 – Jon Bing
2002 – Jostein Gaarder
2003 – Karsten Alnæs
2004 – NORLA – Senter for norsk skjønn- og faglitteratur i utlandet
2005 – Jon Fosse
2006 – Kari Risvik ja Kjell Risvik
2007 – Guri Vesaas, kustannustoimittaja
2008 – Kjartan Fløgstad
2009 – Tor Åge Bringsværd
2010 – Herbjørg Wassmo
2011 – Kolbein Falkeid
2012 – Knut Faldbakken
2013 – Folkebibliotekene i Norge
2014 – Vigdis Hjorth
2015 – Einar Økland
2016 – Elisabeth Aasen
2017 – Kari Grossmann
2018 – Klaus Hagerup
2019 – Edvard Hoem
Aiemmat palkintosarjat > Oppikirjat

1992 – Askeland ym., teoksesta Soria Moria
1993 – Tore Linné Eriksen, teoksesta Norge og verden fra 1850–1940
1994 – Benestad ym., teoksesta Tallenes tale – Matematikk for 5 timers grunnkurs
1995 – Astrid Carlson, Svein Olav Drangeid og Truls Lind, teoksesta Humanbiologi
Aiemmat palkintosarjat > Runoteokset

1992 – Paal-Helge Haugen, teoksesta Sone 0
1993 – Jan Erik Vold, teoksesta IKKE
1995 – Øyvind Berg, teoksesta Forskjellig
Aiemmat palkintosarjat > Kuvateokset

1992 – Sissel Solbjørg Bjugn/Fam Ekman, teoksesta Jente i bitar
1993 – Else Færden/Sissel Gjersum, teoksesta Garnnøstet som forsvant
Aiemmat palkintosarjat > Yleinen kirjallisuus

1992 – Ida Blom ym., teoksesta Cappelens kvinnehistorie
1993 – Tordis Ørjasæter, teoksesta Menneskenes hjerte. Sigrid Undset – en livshistorie
Runoilija Jan Erik Vold sai palkinnon teoksesta IKKE i 1993.
Casalborgone

| Casalborgone |
| --- | --- |
 Casalborgonen vanhaa keskustaa.
 vaakuna
 Casalborgone
 Koordinaatit: 45°07′49″N, 7°56′25″E 
Valtio:  Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Torino
Korkeus:  318 m
Väkiluku:  1 838
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 https://www.comune.casalborgone.to.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Casalborgone (piemonteksi Casalborgon ) on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 1 838 asukasta.
Bukowskis

| Bukowski Auktioner AB |
| --- | --- |

Tunnuslause:  osakeyhtiö
Perustettu:  1870
Perustaja:  Henryk Bukowski
Kotipaikka:  Tukholma, Ruotsi
Toimiala:  taidehuutokauppa
Kotisivu:  www.bukowskis.com/fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bukowski Auktioner AB on ruotsalainen taidehuutokauppaa harjoittava yritys, jonka perusti vuonna 1870 puolalaissyntyinen Henryk Bukowski. Sillä on toimintaa Ruotsin lisäksi Suomessa, Norjassa ja Tanskassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bukowskis Wikimedia Commonsissa
Catherine Asaro

| Catherine Asaro |
| --- | --- |
 Catherine Asaro vuonna 2009
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. marraskuuta 1955 (ikä 68) Oakland, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Tyylilajit:  tieteiskirjallisuus
Aiheesta muualla
www.catherineasaro.net
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Catherine Asaro (s. 6. marraskuuta 1955 Oakland, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen tieteis- ja fantasiakirjailija.
Asaron teokset ovat voittaneet lukuisia palkintoja, muun muassa Locus-palkinnon ja kaksi Nebula-palkintoa. Hänet tunnetaan erityisesti  Saga of the Skolian Empire -tieteissarjasta, joka koostuu useista toisiinsa liittyvistä romaaneista, pienoisromaaneista ja novelleista.
Asaro on koulutukseltaan fysiikan tohtori Harvardin yliopistosta. Useat hänen teoksensa ovat tieteeseen painottuvaa ns. kovaa tieteiskirjallisuutta.
Ayahuasca

Amazoninayahuascaliaani
Ayahuascan ainesosat valmiina keitettäväksi.
Valmista ayahuascaa
Ayahuasca on vakiintunut yleisnimitys tavallisimmin amazoninajahuaskaliaanista (Banisteriopsis caapi) ja shamaanikahvikista (Psychotria viridis) valmistettavalle psykoaktiiviselle kasvisuutejuomalle, joka on peräisin Amazonin alueen alkuperäiskansojen traditioista. Ayahuascaa valmistetaan usein myös muista Banisteriopsis-köynnöksistä sekä muista psykotrooppisista kasveista kuin P. viridiksestä. Ketšuankielinen nimi ayahuasca tarkoittaa "sielun liaania" tai "kuoleman köynnöstä". Kolumbiassa sen yleisnimitys on yagé tai toisessa kirjoituasussa yajé. Lähes kaikilla kulttuureilla on köynnösjuomille omat yleisnimensä sekä erityisille juomille erityiset nimensä.
Ayahuascaa ja muita köynnösjuomia on käytetty ja käytetään yhä arkipäiväisesti, rituaalisesti tai seremoniallisesti riippuen kulttuurista, käyttötarkoituksesta ja tavoitteista. Niillä on yhä keskeinen rooli monien alkuperäiskansojen maailmankatsomusta, kosmologiaa ja lääketiedettä. Ayahuasca on myös joidenkin uusien uskontojen sakramentti.
Vaikuttavat ainesosat

Ayahuascan vaikuttavat aineosat ovat dimetyylitryptamiini (lyh. DMT) ja monoamiinioksidaasi-estäjä (lyh. MAO-estäjä, MAO-I). Molemmat kemikaalit ovat oleellisia komponentteja toimivan, suun kautta nautittavan ayahuascajuoman valmistamiseksi. Toisaalta ayahuascaa valmistetaan myös ilman DMT-pitoisia apukasveja tai useiden, jopa kymmenien apukasvien kanssa, jolloin sen käyttötarkoitukset ja vaikutukset ovat toiset. DMT ei ole fyysisesti riippuvuutta aiheuttavaa.
Ayahuascaa on tutkittu runsaasti. Se on todettu kliinisesti turvalliseksi, mutta kaikissa ayahuascatraditioissa korostetaan myös siihen liittyviä riskejä ja vaaroja. Länsimaisten tutkijoiden mukaan ayahuascan sisältämä MAO-estäjä on hengenvaarallista tiettyjen mielialalääkkeiden kanssa käytettynä. Käyttöä SSRI- ja kaksikanavaisten masennuslääkkeiden (mirtsatsapiini, duloksetiini, venlafaksiini) sekä stimulanttien kanssa tulisi ehdottomasti välttää.
DMT on kasveissa ja eläimissä yleisesti (esim. kaikissa nisäkkäissä) esiintyvä yhdiste. Myös ihmiselimistössä on jatkuvasti pieniä määriä DMT:tä, mutta sen merkitystä elintoiminnoille ei tunneta kovin tarkasti.