stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tieteen päivät
Kirjat

Tieteen päivät - Vetenskapens dagar 1954 (Helsinki, 1955)
Suomen tieteen ulottuvuuksia: Tieteen päivät 10.-12.1.1977 [toim. Risto Kautto] (WSOY, 1978) ISBN 951-0-08938-9 (nid.)
Hohti, Paavo (toim.): Perinteet ja tulevaisuus: Suomen tieteen ulottuvuuksia.  Helsinki:  WSOY, 1983.  ISBN 951-0-11736-6 '
Lehti, Raimo & Markkanen, Tapio & Rydman, Jan (toim.): Isaac Newton: Jättiläisen hartioilla.  (Tieteen päivät 1987)  Helsinki:  Ursa, 1988.  ISBN 951-9269-41-X
Lehti, Raimo & Rydman, Jan (toim.): Imago mundi: Ihmisen ja tieteen uudet maailmat.  Helsinki:  WSOY, 1993.  ISBN 951-0-18320-2
Rydman, Jan (toim.): Tutkimuksen etulinjassa: Tieteen päivät 1995.  Helsinki:  WSOY, 1995.  ISBN 951-0-20412-9
Rydman, Jan (toim.): Maailmankuvaa etsimässä: Tieteen päivät 1997.  Helsinki:  WSOY, 1997.  ISBN 951-0-21659-3
Rydman, Jan (toim.): Matkalla tulevaisuuteen: Tieteen päivät 1999.  Helsinki:  Tieteellisten seurain valtuuskunta, 1999.  ISBN 951-96492-4-7
Rydman, Jan (toim.): Tiede ja elämä: Tieteen päivät 2001.  Helsinki:  Tieteellisten seurain valtuuskunta, 2001.  ISBN 951-96492-6-3
Rydman, Jan (toim.): Tiede ja muutos: Aaveet ja haaveet: Tieteen päivät 2003.  Helsinki:  Tieteellisten seurain valtuuskunta, 2003.  ISBN 951-96492-9-8
Rydman, Jan (toim.): Suhteellista?: Einsteinin suhteellisuusteorian jalanjäljillä.  (Tieteen päivät 2005)  Helsinki:  Yliopistopaino, 2005.  ISBN 951-570-622-X
Hanski, Ilkka; Niiniluoto, Ilkka; Hetemäki, Ilari (toim.): Kaikki evoluutiosta. Gaudeamus, 2009. ISBN 978-952-495-098-5.
Andersson, Leif C.; Hetemäki, Ilari; Mustonen, Riitta; Sihvola, Ari (toim.): Kaikki irti arjesta. Gaudeamus, 2011. ISBN 978-952-495-193-7.
Hämeen-Anttila, Jaakko; Katajala, Kimmo; Sihvola, Ari; Hetemäki, Ilari (toim.): Kaikki syntyy kriisistä. Gaudeamus, 2013. ISBN 978-952-495-286-6.
Hetemäki, Ilari; Raento, Pauliina; Sariola, Hannu; Seppä, Tuomas (toim.): Kaikkea sattuu. Gaudeamus, 2015. ISBN 978-952-495-349-8.
Enqvist, Kari; Hetemäki, Ilari; Tiilikainen,Teija (toim.): Kaikki vapaudesta. Gaudeamus, 2017. ISBN 978-952-495-415-0.
Hetemäki, Ilari; Koskinen, Hannu; Pulkkinen, Tuija; Väliverronen, Esa (toim.): Kaikenlaista rohkeutta. Gaudeamus, 2019. ISBN 978-952-345-004-2.
Hetemäki, Ilari; Kuusisto, Anna-Kaisa; Lähteenmäki, Maria; Väliverronen, Esa (toim.): Hyvä ja paha tieto. Gaudeamus, 2021. ISBN 978-952-345-103-2.
Aiheesta muualla

Tieteen päivät 2021: https://tieteenpaivat.fi/fi/ohjelma-2021
Tieteen päivät 2019: https://tieteenpaivat.fi/fi/ohjelma-2019
Tieteen päivät 2017: https://tieteenpaivat.fi/fi/ohjelma-2017
Tieteen päivät 2015: https://tieteenpaivat.fi/fi/tieteen-paivat-2015
Jussi Pellikka

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 22. maaliskuuta 1975 (ikä 49)
Syntymäpaikka: Kuopio, Suomi
Pelipaikka: oikea laitapuolustaja
Pituus: 175 cm
Junioriseurat
: KuPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1992–1997 | KuPS | 49 | (5) |
| 1993 | → NP-H (laina) | 22 | (5) |
| 1998 | Haka | 16 | (1) |
| 1998 | → TPV (laina) | 2 | (1) |
| 1999 | Jazz | 24 | (0) |
| 2000–2002 | KuPS | 68 | (2) |
| 2003 | FC Hämeenlinna | 25 | (0) |
| 2004 | KooTeePee | 21 | (0) |
| 2005–2007 | FC Hämeenlinna | 64 | (1) |
| 2008 | SoVo |  |  |
| 2011–2012 | HyPS | 14 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 305 | (16) |
Maajoukkue
| 1990 | Suomi U15 | 2 | (0) |
Valmennusura
2007: FC Hämeenlinna (apuv.)
2011–2012: HyPS
2013: FC Hämeenlinna (apuv.)
2014: FC Hämeenlinna
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jussi Pellikka (s. 22. maaliskuuta 1975 Kuopio) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja tai keskuspuolustaja, mutta pystyi pelaamaan myös keskikentällä. Pellikka on valmentanut urallaan FC Hämeenlinnaa ja Hyvinkään Palloseuraa.
Pellikka pelasi Veikkausliigassa yhteensä 132 ottelua vuosina 1992–2004. Kasvattajaseuransa Kuopion Palloseuran lisäksi hän edusti liigassa Valkeakosken Hakaa, FC Jazzia, FC Hämeenlinnaa sekä FC KooTeePeetä.
Suomen mestaruuden Pellikka voitti Hakassa vuonna 1998.
Simone Simon

| Simone Simon |
| --- | --- |
 Simone Simon Kissaihmisten kirouksessa
Henkilötiedot
Koko nimi:  Simone Thérèse Fernande Simon
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1910 Béthune, Ranska
Kuollut: 23. helmikuuta 2005 (93 vuotta) Pariisi, Ranska
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1931-1973
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Simone Thérèse Fernande Simon (23. huhtikuuta 1910 Béthune, Pas-de-Calais, Ranska – 22. helmikuuta 2005 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen näyttelijätär, joka loi menestyneen uran niin ranskalaisissa kuin yhdysvaltalaisissakin elokuvissa.
Hänen tunnetuimpia elokuvia ovat Ihmispeto (1938), Piru ja Daniel Webster (1941), Kissaihmiset (1942), Kissaihmisten kirous (1944) sekä Max Ophulsin ohjaamat Intohimojen karuselli (1950) ja Lemmenunelma (1952).
Yksityiselämä

Simone Simon syntyi 23. huhtikuuta 1910 tai 1911 joko Béthunessa tai Marseillessa – lähteet antavat tästä ristiriitaisia tietoja. Hän muutti 3-vuotiaana Madagaskarille, jossa hänen äitinsä uusi aviomies työskenteli. Hän on myös mahdollisesti asunut nuorena Marseillessa. Hän kävi koulua Berliinissä, Budapestissä ja Torinossa.
Simon ei ollut elämänsä aikana naimisissa eikä hänellä ollut lapsia. Hän kuoli 94-vuotiaana Pariisissa.
Ura

Venäläinen Victor Tourjansky ”löysi” Simonin ja antoi hänelle roolin elokuvassa Le chanteur inconnu (1931). Hän oli jo tunnettu näyttelijä Ranskassa, kun Darryl F. Zanuck toi hänet Yhdysvaltoihin 1936. Hän sai hyviä arvosteluja elokuvistaan (muun muassa Mestarisalapoliisi James Stewartin kanssa), mutta ne eivät menestyneet hyvin. Lisäksi Simon itse ei ollut tyytyväinen elokuviinsa, joten hän palasi takaisin Ranskaan 1938.
Ranskassa Simon sai naispääosan Jean Renoirin elokuvassa Ihmispeto. Hän kieltäytyi roolista Renoirin seuraavassa elokuvassa Pelin säännöt (1939). Sodan sytyttyä hän lähti takaisin Yhdysvaltoihin.
Simonin toinen oleskelu Hollywoodissa sujui paremmin kuin paria vuotta aikaisemmin. Hän näytteli paholaisen palvelijaa elokuvassa Piru ja Daniel Webster ja kissaihmistä Val Lewtonin kauhuelokuvan klassikossa Kissaihmiset. Hän näytteli myös Lewtonin elokuvissa Neiti Fifi ja Kissaihmisten kirous.
Sodan jälkeen hän palasi Ranskaan ja esiintyi vielä 11 elokuvassa, muun muassa Max Ophüls'n elokuvissa Intohimojen karuselli (1950) ja Lemmenunelma (1952). Brittiläisen elokuvan The Extra Day (1956) jälkeen hän lopetti elokuvanäyttelemisen ja keskittyi teatteriin. Hän teki vielä yhden elokuvan 1973.
Filmografia (valikoima)

| Vuosi | Alkuperäinen nimi | Suomenkielinen nimi |
| --- | --- | --- |
| 1931 | Le Chanteur inconnu |  |
| 1931 | Mam'zelle Nitouche |  |
| 1931 | On opère sans douleur |  |
| 1931 | Durand contre Durand |  |
| 1932 | Un fils d'Amérique |  |
| 1932 | Le Roi des palaces |  |
| 1932 | Prenez garde à la peinture |  |
| 1932 | Pour vivre heureux |  |
| 1932 | La Petite chocolatière |  |
| 1933 | Tire au flanc |  |
| 1933 | L'Étoile de Valencia |  |
| 1934 | Le Voleur |  |
| 1934 | Lac aux dames |  |
| 1935 | Les Beaux jours |  |
| 1935 | Les Yeux noirs |  |
| 1936 | Girls' Dormitory | Varhaiskypsää nuorisoa |
| 1936 | Ladies in Love | Rakastuneita naisia |
| 1937 | Seventh Heaven | Mestarisalapoliisi |
| 1937 | Love and Hisses |  |
1938: Josette
| 1938 | La Bête humaine | Ihmispeto |
| 1940 | Cavalcade d'amour | Rakkaus kautta aikojen |
| 1941 | The Devil and Daniel Webster | Piru ja Daniel Webster |
| 1942 | Cat People | Kissaihmiset |
| 1943 | Tahiti Honey |  |
| 1944 | Mademoiselle Fifi | Neiti Fifi |
| 1944 | The Curse of the Cat People | Kissaihmisten kirous |
| 1944 | Johnny Doesn't Live Here Any More |  |
| 1946 | Pétrus |  |
| 1947 | Temptation Harbour | Kiusausten satama |
| 1949 | Donne senza nome |  |
| 1950 | La Ronde | Intohimojen karuselli |
| 1951 | Olivia |  |
| 1952 | Le Plaisir | Lemmenunelma |
| 1954 | Das Zweite Leben | Polttava menneisyys |
| 1955 | I tre ladri |  |
| 1956 | The Extra Day |  |
| 1973 | La Femme en bleu |  |
Aiheesta muualla

Simone Simonin muistokirjoitus. Petri Immonen, Helsingin Sanomat 23.2.2005.
Simone Simon NNDB:ssä
Lyhyt elämäkerta
Kuvia Simone Simonista. Virtual History.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Elonet 
Muut:  Dictionnaire historique de la Suisse  SNAC  IdRef
Tiedustelusatelliitti

Tiedustelusatelliitit ovat satelliitteja, joilla pyritään tarkkailemaan toimintaa toisten valtioiden alueella (esim. joukkojen sijoituksia ja liikkeitä tai ohjustukikohtien ja teollisuuslaitosten rakentamista). Tiedustelusatelliitit voivat ottaa tarkkoja valokuvia (eri aallonpituuksilla) tai ne voivat kuunnella tietoliikennettä. Ne voivat valvoa ydinkoekieltoa tai havaita ohjusten laukaisut.
Uusimpien tiedustelusatelliittien arvioidaan erottavan 4-10 cm suuruiset kohteet. 1970-luvulla ja vielä osin 1980-luvulla satelliitit ottivat valokuvia, jotka ne sitten pudottivat pienissä säiliöissä laskuvarjolla alas. Nykyisin kuvat voidaan lähettää radioteitse.
Maapallon kaarevuuden ansiosta satelliitit voivat kuunnella suunnattuja radiolinkkejä.
Taustaa

Ennen tiedustelusatelliitteja vastaava tiedustelu tehtiin ylilennoilla lentokoneilla. Yhdysvallat menetti erään tiedon mukaan 150 vakoilulentokoneiden miehistön jäsentä vuoden 1945 ja satelliittien käyttöönoton välisenä aikana.
Tunnetuin ylilento oli CIA:n  tiedustelukone U-2:n lento Neuvostoliiton yli 1. toukokuuta 1960. Neuvostoliiton ilmatorjunta ampui alas koneen, jota lensi Gary Powers.
Eräs kuvausyritys tehtiin ilmapalloilla. Vuonna 1956 Euroopasta lähetettiin yli 500 kuvaavaa ilmapalloa poikki Neuvostoliiton, joista 19 saapui vastaanottoalueelle ja 16 napattiin kiinni C-119F-koneilla.
Satelliittijärjestelmiä > Yhdysvaltain vakoilusatelliitit

KH-vakoilusatelliitit.
LaCrosse Radar Imaging ("Onyx", "Vega", "Indigo" jne.), 350 – 600 km:n korkeudessa, käyttö: valokuvaus, valmistaja Lockheed Martin.
Orion/Vortex, 36 000 km:n korkeudessa, käyttö: puhelinkuuntelu, valmistaja TRW.
Trumpet, 350–36 000 kilometrin korkeudessa (Molnija-rata), käyttö: matkapuhelinkuuntelu, valmistaja Boeing.
Parsae eli NOSS-satelliitit noin 1000 kilometrin korkeudessa, käyttö: merivalvonta, valmistaja TRW.
Satellite Data System, 350–36 000 kilometrin korkeudessa, käyttö: linkkisatelliitti, valmistaja Hughes
Defense Support Program, 36 000 kilometrin korkeudessa, käyttö: ennakkovaroitus: havaitsee ohjusten lämpösignaalin. DSP:n korvaajaksi tulee SBIRS (Space Based Infrared System) järjestelmä.
Defense Meteorological Satellite Program, 800 kilometrin korkeudessa, pääasiallinen käyttö: operatiivinen sään tarkkailu. Mahdollinen lisäkäyttö ydinräjähdystunnistus tekee tästä tiedustelusatelliitin, muuten se olisi vain sotilaallinen sääsatelliitti. Satelliittien valmistaja on Lockheed Martin.
Ferret ja Rhyolite olivat radioliikenteen kuuntelusatelliitteja. Rhyolite-satelliitteja oli GEO-radalla kaksi. Ferret-satelliitit tekivät Neuvostoliiton radioliikenteen tarkkailua vuoteen 1971 asti MEO-radoilta. Nykyään kuvaavat satelliitit sisältävät vastaavan radiotaajuista tietoliikennettä seuraavan järjestelmän.
Satelliittijärjestelmiä > Venäjän vakoilusatelliitit

Venäjän tiedustelusatelliitteihin luetaan alla myös Neuvostoliiton tiedustelusatelliitit.
Almaz-T tutkasatelliitti, käytössä vuodesta 1986. Nämä satelliitit laukaistaan Proton-kantoraketilla. Niiden valmistaja on KB Mash.
Araks, kuvaava satelliitti elektronisen tiedustelun laitteilla täydennettynä. Satelliitti on ollut käytössä vuodesta 1997. Satelliittien suunnittelijana toimi NPO Lavotškin. Arkon on kyseisen satelliitin rungon (eli satelliitti ilman instrumentaatiota) nimi. Araks ja Arkon nimet on länsimaissa sekoitettu toisiinsa. Satelliitit on laukaistu Proton-kantoraketeilla.
Condor: valokuvaava tutkasatelliitti. Laukaistaan Strela-raketilla. Suunnittelija NPO Mashinostroenia.
Don (Orlets), valokuvaussatelliitti. Suunnittelija on TsHB. Laukaistaan Sojuz-kantoraketilla. Otettiin käyttöön vuonna 1989.
DS-P1: tutkakalibrointisatelliitti. Laukaistaan Kosmos-2-kantoraketeilla. Suunnittelija OKB-586 MOM. Käytössä 1962–1970 alkaen eri versioina.
Jenisei Helios: tiedustelusatelliitti. Suunnittelija TsKB. Käyttöönotto 1995–1997.
Jantar: valokuvaussatelliitti. Suunnittelijana ukrainalainen KB Juszhnoe. Käyttöönotto 1974–1981 eri versioina.
Kosmos. Sergei Korolev suunnitteli jo huhtikuussa 1957 valokuvaussatelliittia, josta käytettiin nimitystä "Alus OD". Tästä kehittynyt versio oli Neuvostoliiton ensimmäinen vakoilusatelliitti – huhtikuussa 1962 laukaistu Kosmos-4.
Liana: elektronisen tiedustelun satelliitti (ELINT). Suunnittelija oli KB Arsenal.
Meteor: sotilaallinen sääsatelliitti. Suunnittelija oli VNIIEM. Käyttöönotto tapahtui vuosina 1967–1975 eri versioina.
Oko-1, ennakkovaroitussatelliitti. Suunnittelija NPO Lavotškin. Käyttöön 1972–1978.
Oriets (Don): leveän keilan kuvaava satelliitti. Suunnittelija TsKB MOM. Käyttöönotto 1989–1994 eri versioina.
Pirs: sukellusveneiden etsintäsatelliitti. Suunnittelija KB Arsenal.
Sapfir: valokuvaussatelliitti. Suunnittelija TsKB MOM.
Sphera: geodeettinen satelliitti. Käyttöönotto 1968–1972.
Taifun-1, 2, 3: tutkakalibrointisatelliitti. Suunnittelija ukrainalainen KB Juzhnoe. Käyttöönotto 1975–1981.
TRG: datan televisiokuvana välittävä kuvaava satelliitti.
Tselina-satelliitit elektroniseen tiedusteluun (ELINT). Suunnittelija OKB-586. Käyttöönotto 1965–1990 eri versioina.
Tsirkon: valokuvaussatelliitti. Suunnittelija TsKB MOM.
US-A, -P. -PM: RORSAT, suunnittelija OKB-52 ja KB Arsenal.
Vostok
Zenit, valokuvaussatelliitti, eräs maailman yleisimmistä satelliiteista.
Satelliittijärjestelmiä > Kiinan kansantasavalta

Kiinan kansantasavalta on rakentanut useita tiedustelusatelliitteja 1980-luvulta lähtien
JSSW 1-3 eli CK-1, CK-2, CK-3, elektronisen tiedustelun satelliitti (ELINT).
FSW eli JB-satelliittit, useita versiota
ZY 2A ja 2B
Satelliittijärjestelmiä > Muiden maiden tiedustelusatelliitit

EU
MUSIS, OCCAR-konsortio
Intia
RISAT
Iso-Britannia
Zircon
Israel
Ofeq
TECSAR
Italia
COSMO-Skymed
Heinäkuussa 2012 Italian puolustusministeriö ilmoitti ostavansa optisen tiedustelusatelliitin 100 miljoonan dollarin hintaan Israelilta, joka ostaa ilmavoimilleen italialaisia Aermacchi M346-harjoituslentokoneita.
Ranska
Helios-sarja. Helios 2B laukaistiin 18.12.2009
Pleiades: SPOT-satelliiteista kehitetty sotilaallinen versio
Saksa
RapidEye
SAR-Lupe
Turkki
Göktürk-1
Kirjallisuutta

Isaksson, Eva. Sota avaruudessa – tarua vai uhka, Rauhankirjallisuuden edistämisseura, Gummerus, 1985. ISBN 951-9457-20-8.
Aiheesta muualla

National Reconnaissance Office: USA:n vakoilusatelliitteja operoiva organisaatio
Rakenteilla oleva LaCrosse-satelliitti
Luettelo Aksimin tuottamista kappaleista

Tämä on luettelo Aksimin tuottamista kappaleista
Tuotanto > 2000 > Fintelligens – Renesanssi

9. "Taidetta/Liiketoimintaa"
Tuotanto > 2001 > Paleface – The Pale Ontologist

7. "All I Need Is Just a Lil' Time"
Tuotanto > 2002 > Ezkimo – Iso E

6. "Entinen" (mukana Anna Kuoppamäki, tuotannossa mukana Ezkimo, Hawker & Jürgens)
Tuotanto > 2003 > Kemmuru – Kemmuru EP

1. "Elämä laittaa saiffaa"
2. "MC iltas pilas"
3. "Unohtunut"
4. "MC iltas pilas (A Cappella)"
5. "Elämä laittaa saiffaa (Instrumental)"
6. "MC iltas pilas (Instrumental)"
7. "Unohtunut (Instrumental)"
8. "Elämä laittaa saiffaa (A Cappella)"
Tuotanto > 2003 > Vähäiset Äänet – Paskaacz däzzä / Menee pop / Uli uli

1. "Paskaacz Däzzä"
2. "Menee Pop"
3. "Uli uli"
4. "Paskaacz däzzä (Instrumental)"
5. "Menee pop (Instrumental)"
6. "Untitled"
Tuotanto > 2003 > Vähäiset Äänet – Stupid Hop

1. "Paskaaks tässä"
2. "Menee pop"
4. "Mitä sil on välii"
5. "Paskaaks tässä (Instrumental)"
6. "Menee pop (Instrumental)"
7. "Bonus Beat"
Tuotanto > 2003 > Chydeone – Vaihtelevaa ihmisyyttä

4. "Radiohitti"
Tuotanto > 2004 > Kemmuru – Mite se teiä...?

1. "-"
2. "Me ollaan"
3. "Paa se kii"
4. "Anna sen Näjyä"
5. "Hunajaa"
6. "Karri 6v"
7. "Unohtunut"
8. "Elämä laittaa saiffaa"
9. "Kuontalossa"
10. "Mc"
11. "Iltas pilas"
12. "Unohtunut live @ pipo silmillä" (mukana Vähäiset Äänet)
Tuotanto > 2005 > Anno Fallo – Helmiä sioilta EP

3. "Tylymmänpuoleinen äitinnussija"
Tuotanto > 2005 > Hannibal & Soppa – Pahat viinit

10. "Pallit täynnä"
Tuotanto > 2005 > Hannibal & Soppa – Promoa huudeilles

2. "Vartaloharhautus" (mukana Raimo, tuotannossa mukana Psykkae Ääni)
Tuotanto > 2006 > MF Grimm – American Hunger

3-15. "Everything" (mukana Baron, Block McCloud, Majesty & Mr. Mel)
Tuotanto > 2006 > Kemmuru – Kehumatta paras

1. "Pala Historiaa"
2. "Silti Ayo"
5. "Landespede" (mukana Hannibal & Soppa)
6. "Helsingissä taas"
7. "Oon 2"
8. "Skarppaa"
9. "Bläkie, Loco & Luchi Lover"
10. "Goodbye Mister White Man" (mukana Super Janne, Seyed Ali, Tonoslono, Karri Koira, Rolf Teneriffa & Särre)
11. "Poverty Hill St. Blues"
12. "Siis missä mentiin?" (mukana RPK & Särre)
13. "Ray Charlz"
14. "Pätäkkää" (mukana Super Janne)
15. "Kiitos"
Tuotanto > 2006 > Ruudolf – Semihot Ruudolf Megamixtape

5. "Räppää tähän" (mukana Aksim)
8. "Pulttiboys" (mukana Jodarok)
9. "Touchdown"
Tuotanto > 2007 > Loost Koos – Peruna & timantti

3. "Pojast miehex" (mukana Ruudolf & Aksim)
10. "Niin räp"
12. "Tähti"
Tuotanto > 2007 > MF Grimm – The Hunt for the Gingerbread Man

5. "Half-Baked"
Tuotanto > 2007 > Joe Dub – Pooretry

1. "Pooretro"
Tuotanto > 2008 > Stepa – MC

2. "Lissää"
9. "Viimeiset dollarit"
Tuotanto > 2008 > Ruudolf – Born in the U.S.A.

6. "Äijilleki sanon" (mukana Karri Koira)
Tuotanto > 2008 > Edgar Allen Floe – The Streetwise LP

15. "Fair Warning"
Tuotanto > 2009 > Jontti & Jodarok – Uuden ajan avaruususkonto

2. "Jallupullo ja megafoni"
Tuotanto > 2009 > Solonen – Harmaanaaman kirous

2. "Jostain ei tingitä"
11. "Yhden päivän ihminen"
Tuotanto > 2009 > Levil – Peeaa

2. "Peeaa"
7. "Melekee ohi"
9. "En saa lohtuu näistäkään"
Tuotanto > 2010 > Opaali – Hinnalla millä hyvänsä

8. "W.M.D." (mukana Aksim & Särre)
Tuotanto > 2010 > Kemmuru – Meiltä puuttuu kaikki

1. "Sika läävässään" (tuotannossa mukana Super Janne)
2. "How 2 Survive" (mukana Hannibal, Stepa & Säkä)
3. "Mitä vaa voi tapahtuu" (mukana Siriushu)
4. "Pittää se"
6. "Kobehärkä"
7. "Humehii" (mukana Dxxxa D, tuotannossa mukana Pianomies)
8. "Korkki narisee"
9. "Meya rahat" (mukana Super Janne, tuotannossa mukana Super Janne)
10. "Äiti äiti" (tuotannossa mukana Pianomies)
Tuotanto > 2011 > Jodarok – Valvo viiteen nuku kolmeen

10. "Uudempi ja paras"
Tuotanto > 2012 > JVG – jvg.fi

1. "Kuohkeet vaahtoo"
5. "Sun stiflat" (mukana Heikki Kuula & Sini Sabotage)
11. "Hesast Stadiin" (mukana Super Janne & Paperi T)
12. "Miesjuustot" (mukana Heikki Kuula)
Tuotanto > 2012 > HKI Crates – HKI Crates

7. "Lelu" (mukana Kemmuru & Puppa J)
Tuotanto > 2012 > Karri Koira – K.O.I.R.A.

12. "Mun monneille"
Tieliikennelaki

Suomen tieliikennelaki (SDK 267/1981, ruots. vägtrafiklag) koskee liikennettä tiellä. Laki määrää liikennesäännöt ja on perustana turvalliseen liikkumiseen Suomen teillä pois lukien Ahvenanmaa, jolla on oma lakinsa tieliikenteestä. Lain noudattamista yleisesti valvoo poliisi, pysäköintikieltojen osalta myös kunnallinen pysäköinninvalvonta, ja mm. ammattikuljettajien lepoaikojen osalta myös tulli, Rajavartiolaitos ja työsuojeluviranomaiset. Laissa säädetään tienkäyttäjän velvollisuuksista, vastuista, huomioinnista, reagoinnista, itsensä ilmoittamisesta, rangaistuksista sekä oikeuksista. Lisäksi säädetään myös viranomaisten toimivallasta mm. liikennemerkin asettamiseen liittyen.
Historiaa

Ruotsin vallan ajan perintönä olivat 1900-luvun alussa voimassa vuonna 1734 annetun kuninkaallisen kestikievarisäännön 25. pykälän säännös ”syrjäytymisestä ja vetäytymisestä” sekä vuoden 1752 kuninkaallinen asetus tien antamisesta postiljoonille ja ”Armollinen asetus matkustajain velvollisuudesta vastakkain tullessaan toisiaan väistää”.
Ensimmäisten autojen tullessa käyttöön Suomessa kaupungit antoivat 1900-luvun alkuvuosikymmenillä omien mahdollisuuksiensa mukaan autojen käyttöä koskevia järjestyssääntöjä. Helsingin kaupunki antoi 22. heinäkuuta 1907 ensimmäisen liikennejärjestyssäännön, jota uusittiin ja tarkennettiin huomattavasti vuonna 1911. Vastaavia järjestyssääntöjä antoivat muutkin kaupungit. Ensimmäinen itsenäisyyden aikainen liikennejärjestysasetus, joka määräsi, mitä ”ajajien on toisiaan vastaan tullessaan tai toistensa ohi ajaessaan varteenotettava”, annettiin 25. helmikuuta 1919. Asetuksessa määrättiin edellä ajava väistymään vasemmalle, mikä korjattiin oikeanpuoleiseksi asetuksen muutoksella vuonna 1921.
Eduskunta hyväksyi Suomen ensimmäisen varsinaisen tieliikennelain vuonna 1926. Sen korvasi vuonna 1957 uusi laki. Paasion toinen hallitus asetti vuonna 1972 Suomen ensimmäisen parlamentaarisen liikennekomitean, joka työskenteli vuoteen 1975 saakka ja laati esityksen uudeksi tieliikennelaiksi. Järjestyksessä kolmas tieliikennelaki ja sitä täydentävä tieliikenneasetus astuivat voimaan huhtikuun alussa 1982. Täysin uusi käsite vuoden 1982 tieliikennelaissa oli pihakatu, ja merkittäviä muutoksia olivat muiden muassa ajovalojen ympärivuorokautinen käyttövelvollisuus moottoriajoneuvoissa kautta vuoden ja suojakypärän käyttövelvollisuuden laajentaminen koskemaan moottoripyöräilijöiden lisäksi mopoilijoita.