stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
K. I. Karttunen

Kaarlo Iivari Karttunen (3. heinäkuuta 1883 Kitee – 2. maaliskuuta 1950) oli suomalainen lyseon lehtori ja historiantutkija.
Karttusen vanhemmat olivat Kiteen kappalainen Karl Karttunen ja Eva Maria Telén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1907, lisensiaatiksi 1913 sekä tohtoriksi 1914.
Karttunen toimi Mikkelin suomalaisen yhteiskoulun opettajana 1911–1916, suomalaisen tyttökoulun opettajana 1911–1914 sekä Mikkelin lyseon suomenkielen ja historian vanhempana lehtorina 1916–1928 ja rehtorina 1925–1928. Hän toimi viimeksi Turun lyseossa historian vanhempana lehtorina 1928–1950 ja suomenkielen lehtorina 1934–1950.
Vapaussodan reservin vänrikki.
Kaarlo Karttusen sisaruksia olivat historiantutkija, toimittaja ja diplomaatti Liisi Karttunen ja rehtori, historiantutkija Uuno Karttunen.
Teoksia

Legatio Domini Alemani Magistri Culinae Sacrae Regiae Maiestatis quam habuit apud regem Sueciae.  Suomalainen Tiedeakatemia, Helsinki 1911
La légation de Domenico Alamanni en Suède l'an 1582.   Suomalainen Tiedeakatemia, Helsinki 1911
Les suecana de la "Biblioteca Casanatense" à Rome.    Suomalainen Tiedeakatemia, Helsinki 1911
Jean III et Stefan Batory : Études sur les relations politiques entre la Suède et la Pologne de 1576 à 1583, väitöskirja.  Suomalainen Tiedeakatemia, Helsinki 1912
Die Königswahl in Polen 1575.  Suomalainen Tiedeakatemia, Helsinki  1915
Sananen Liivinmaan kysymyksestä ja Ruotsin Itämeren takaisesta politiikasta 16 vuosisadan keskivaiheilla.   Mikkeli 1915
Vapaussodan muistelmia Mikkelistä ja Savon rintamalta, teoksessa Mikkelin lyseo. Kertomus lukuvuodelta 1917-1918.    Mikkeli 1918
Puolesta Savon ja syntymämaan : muistelmia ja kuvia vapaustaistelusta, toimittaneet K. I. Karttunen, Antti Valve, Vihtori Simonen.   K. I. karttunen, Mikkeli 1919
Lyseon kielikysymyksen pohtiminen Mikkelissä, teoksessa Mikkelin lyseo : 1872 – 1922.    Mikkeli 1922
Kotiseutututkimuksen työmaalta koottua aineistoa, teoksessa Mikkelin lyseo, kertomus lukuvuodelta 1925-1926.   Mikkeli 1926
Liedon historia, toimittanut Einar W. Juvelius ; kirjoittaneet A. M. Tallgren,  Pentti Renvall, K. I. Karttunen, V. Tiitola, Juhani Rinne, F. H. Posti.   Liedon historiatoimikunta, Turku 1931
Elämää ja oloja Liedossa.   1931
Saimaan vesistön väylämittauksista, kartoituksesta ja merimerkkien paikoilleen panosta 1850–1870 luvuilla.    Helsinki 1939
Saimaan höyrylaivaliikenteen 100-vuotishistoria.  Suomen kirja, Helsinki 1945
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta K. I. Karttunen on Wikiaineistossa  – Luettelo K. I. Karttusen lehtiartikkeleista
Karin Allardt-Ekelund

Karin Allardt-Ekelund
Karin Allardt-Ekelund (4. syyskuuta 1895 Porvoo – 13. kesäkuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuushistorioitsija ja pedagogi. Hän väitteli tohtoriksi ja toimi tyttölyseon rehtorina ja Tölö svenska samskolanin johtajana 1933–1937 ja Laguska skolanin johtajana vuodesta 1942.
Hänen isänsä oli kirjailija Anders Allardt.
Teokset

Fredrika Runeberg: En biografisk och litteraturhistorisk studie . Väitöskirja. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 291, Helsingfors 1942. 2. lyh. p. Söderström, Helsingfors 1944, 3. p. 1947, 4. p. 1959. (Teoksen verkkoversio.)
Fredrika Runeberg, suom. Helmer Winter ja E. A. Saarimaa, Söderström, Porvoo 1945.
Fredrika Runeberg, 1945 ilmestyneestä laitoksesta lyhentänyt ja mukaillut Clara Snellman-Borenius, WSOY 1957.
Ludvig Michael Runeberg: En kaméskärare under förra seklet. Frenckellska tryckeri aktiebolagets publikationsserie 3. Helsingfors 1950
Från Tavaststjerna till Dagerman: Ett prosaurval. Söderström, Helsingfors 1958
The collection of sculpture by Walter Runeberg at Porvoo-Borgå . Walter Runeberg Collection of Sculpture, Borgå 1962, uusi p. 1992
Walter Runebergin veistokuvakokoelma Porvoossa (Walter Runebergs skulptursamling i Borgå). Julkaissut ja lisäyksillä varustanut Lars Nyström. 2. p. Walter Runebergin veistokuva kokoelma, Porvoo 1970 – 3. p. 1985, 4. p.1987)
I Spanien. Teckningar av Ragnar Ekelund. Söderström, Helsingfors 1962
Traneplogar. Söderström & Co, Helsingfors 1977
Vitterlek. Schildt, Helsingfors 1986
Toimitteita

Biografiska anteckningar om Johan Ludvig Runeberg: Supplementband 1860-1877. Med ledning av J. E. Strömborgs efterlämnade dagboksanteckningar utarbetade av Karin Allardt. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 192. Mercator, Helsingfors 1927
J. E. Strömborg: Biografiska anteckningar om Johan Ludvig Runeberg 1–3, 1804–1837. Ny upplaga utgivna av Karin Allardt. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 202. Helsingfors 1928
J. E. Strömborg: Biografiska anteckningar om Johan Ludvig Runeberg 4.1, 1837–1845. Ny upplaga utgivna av Karin Allardt. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 209. Helsingfors 1929
J. E. Strömborg: Biografiska anteckningar om Johan Ludvig Runeberg 4.2. Ny upplaga utgivna av Karin Allardt. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 225. Helsingfors 1931
Anders Allardt: Byberättelser. I urval av Karin Allardt Ekelund. Söderström, Helsingfors 1944
Fredrika Runeberg: Teckningar och drömmar. I urval av Karin Allardt Ekelund. Söderström, Helsingfors 1944
Fredrika Runeberg: Anteckningar om Runeberg: Min pennas saga. Utgivna av Karin Allardt Ekelund. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 310. Helsingfors 1946. (Teoksen verkkoversio.)
Kerstin Söderholm: Endast med sig själv: Dagboksanteckningar 1: 1931–1931. Med inledning av Karin Allardt Ekelund. Söderström, Helsingfors 1947
Kerstin Söderholm: Endast med sig själv: Dagboksanteckningar 2: 1931–1943. Med inledning av Karin Allardt Ekelund. Söderström, Helsingfors 1948
Folkliv i finlandssvensk diktning. Urval och inledning av Karin Allardt Ekelund. Söderström, Helsingfors 1951
J. J. Wecksell: Samlade dikter. Med inledning och kommentar av Karin Allardt Ekelund. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 395. Finlandssvensk vitterhet, Åbo 1962
Frans Michael Franzén: Ur Skaldestycken. Med inledning av Karin Allardt Ekelund. Söderström, Helsingfors 1964
Frans Michael Franzéns åbodiktning. Ett urval med inledning av Karin Allardt Ekelund. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 431. Helsingfors 1969
Fredrika Runeberg: Brev till sonen Walter 1861–1879: Köpenhamn, Rom, Paris. Inledning och kommentarer av Karin Allardt Ekelund. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 447. Helsingfors 1971. (Teoksen verkkoversio.)
Käännökset

Hermann Bahr: Teater: En wienroman. Översättning från tyskan av Karin Allardt. Schildt, Helsingfors 1919
Thomas Mann: Underbarnet. Översättning från tyskan av Karin Allardt. Schildt, Helsingfors 1920
Eduard von Keyserling: En stilla vrå. Översättning från tyskan av Karin Allardt. Schildt, Helsingfors 1921
Hans Dominik: Den hemlighetsfulla kraften: En roman från år 1955. Bemyndigad översättning från tyskan av Karin Allardt. Schildt, Helsingfors 1924
Sophie Reinheimer: Om sol och regn och himmelens vindar. Bemyndigad översättning från tyska originalet av Karin Allardt. Teckningarna av Signe Hammarsten-Jansson. Schildt, Helsingfors 1925
Bertha Holst: Henriks syster Mariotta. Bemyndigad översättning från danskan av Karin Allardt. Schildt, Helsingfors 1926
Aiheesta muualla

Allardt-Ekelund, Karin hakuteoksessa Biografiskt lexikon för Finland.
Kartanonmäki (Myrskylä)

Kartanonmäki on entisen Myrskylän kartanon lähialueeseen, koko Pohjois-Myrskylän käsittävään Myrskylänkylään kuuluva kulmakunta.
Kyläyhdistys ja Kartanonmäen menneisyys

Alueelle perustettiin Kartanonmäen kyläyhdistys ry 2006.  Vaikka Kartanonmäki toiminnallisesti voidaan katsoa liittyvän Myrskylän kirkonkylään, silti se  jo 1800-luvun kirkonkirjoissa katsottiin Myrskylänkylästä erilliseksi asuinpaikaksi. Tuolloin aluetta nimitettiin vielä toimivan kartanon mukaan Myrskylä gårdiksi. 
Kartanonmäki valittiin 2007 vuoden itäuusmalaaiseksi kyläksi.
Kiinteistökehityskohde

Kartanonmäellä on kiinteistönkehitystoimintaa. Varsinaisen mäen, joka on huomattavasti Kirkkojärven pintaa korkeamalla lounais- ja länsipuolella on alava alue, jonne on kaavoitettu pientalotontteja kunnallistekniikoineen aikaisemman Myrskylän kirkonkylän keskustaa lähempänä olevan Kapakanmäen pientaloalueen jatkoksi. 
Pientalotontteja alueelta lienee myyty vasta yksi.
Nimettyjä väyliä alueella ovat Magneettimiehenkuja ja Mimosaneidonkuja. Myrskyläläinen magneettimies oli Pekka Streng. Mimosaneidonkujan nimi on myös peräisin Strengin levyalbumilta Kesämaankuja, jonka niminen kuja valmistuu asemakaavan mukaisesti Kartanonmäelle.
Maisema

Alueeseen kuuluu ylänkö, josta on näköala Kirkkojärvelle lounaaseen. Kapakanmäen alueelta päin kulkee rannan mukaisesti viimeistelyltään keskeneräinen pyörätie Kirkkojärven rantaa pitkin, ja sen varrella on keinotekoinen valmisteilla oleva hiekkaranta, jonka molemmilla puolilla on edelleen runsaasti vesikasvillisuutta, ruohikkoa ja pensaikkoa, josta kesällä voi kuulla useiden vesilintujen ääniä.
Ympäristö

Kartanonmäen lähipiiriin kuuluu entisen huonekalutehdas Myrskylä Oy:n entiset rakennukset, jossa toimi ennen K-rautakauppa, nyt vähittäiskaupan ketjuista riippumaton rautakauppa, pieni puukenkätehdas, tietokonepalveluyritys ja muita pieniä palveluyrityksiä. Rakennus sijaitsee Artjärventien ja Porlammintien (Lapinjärventien) risteyksen itäpuolella. Kartanonmäki idässä rajoittuu suolta tulevaan suureen jokimaiseen laskuojaan, jonka ruohottuneilla rannoilla voi tehdä mm. lintuhavaintoja.
Kit Malthouse

| Kit Malthouse |
| --- | --- |

Yhdistyneen kuningaskunnan opetusministeri
 6. syyskuuta 2022 – 25. lokakuuta 2022  
Edeltäjä:  James Cleverly
Seuraaja:  Gillian Keegan
Lancasterin herttuakunnan kansleri
 7. heinäkuuta 2022 – 6. syyskuuta 2022  
Edeltäjä:  Steve Barclay
Seuraaja:  Nadhim Zahawi
Kansanedustaja
 7. toukokuuta 2015–  
Ryhmä/puolue:  konservatiivipuolue
Vaalipiiri:  North West Hampshire
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. lokakuuta 1966 (ikä 57) Liverpool
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Arvonimi: The Right Honourable
Tiedot
Puolue:  konservatiivipuolue
Aiheesta muualla
kitmalthouse.com
Christopher Laurie ”Kit” Malthouse (s. 27. lokakuuta 1966) on brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko, joka on toiminut Yhdistyneen kuningaskunnan opetusministerinä syyskuuta 2022 lähtien.
Malthouse opiskeli politiikkaa ja taloustiedettä Newcastlen yliopistossa. Vuosina 1998–2006 hän istui Westminsterin kaupunginvaltuustossa ja vuosina 2008–2016 Lontoon kaupunginvaltuustossa. Vuosina 2008–2015 hän toimi yhtenä Lontoon varapormestareista vastuualueenaan poliisitoimi vuosina 2008–2012 ja liiketoiminta ja yrittäjyys vuosina 2015.
Vuoden 2015 parlamenttivaaleissa Malthouse valittiin alahuoneeseen North West Hampshiren vaalipiiristä. Tammikuusta heinäkuuhun 2018 hän toimi työ- ja eläkeministeriössä perhetuki-, asumis- ja elatusapuasioiden parlamentaarisena alivaltiosihteerinä. Vuosina 2018–2019 hän toimi asumisasioiden apulaisministerinä, vuosina 2019–2020 rikos-, poliisi- ja palolaitosasioiden apulaisministerinä ja vuosina 2020–2022 apulaisministerinä sisäministeriössä ja oikeusministeriössä.
Vuonna 2022 Malthouse nimitettiin Lancasterin herttuakunnan kansleriksi Steve Barclayn tilalle, joka puolestaan nimitettiin terveysministeriksi. Syyskuussa 2022 hänet nimitettiin opetusministeriksi.
Kenzō Takada

| Kenzō Takada> 高田賢三 |
| --- | --- |
 Kenzō Takada
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. helmikuuta 1939 Himeji, Japani
Kuollut: 4. lokakuuta 2020 (81 vuotta) Neuilly-sur-Seine, Ranska
Kenzō Takada (jap. 高田賢三, Takada Kenzō, 27. helmikuuta 1939 Himeji, Japani – 4. lokakuuta 2020 Neuilly-sur-Seine, Ranska) oli japanilainen muotisuunnittelija. Hän on hajuvesistään, ihonhoitotuotteistaan ja vaatteistaan kansainvälisesti tunnetun Kenzo-brändin luoja. Takada oli ensimmäinen japanilainen, joka teki läpimurtonsa Pariisin muotimaailmaan.
Kenzō Takada syntyi vuonna 1939 Himejissä Osakan lähellä. Hän kiinnostui muodista jo nuorena ja luki siskonsa lehtiä, joista häntä kiinnosti erityisesti ompeluneuvot. Hän opiskeli Koben yliopistossa, josta hän vastoin perheensä tahtoa jättäytyi pois.
Takada aloitti 1958 opinnot Tokion Bunkan muotikorkeakoulussa, joka oli vasta avannut ovensa miesopiskelijoille. Takada oli innostunut erityisesti ranskalaisesta muotisuunnitelija Yves Saint-Laurentista. Häntä kannusti myös Pariisissa opiskellut opettajansa. Takada muutti Ranskaan vuonna 1965. Hän ajatteli ensin viettävänsä siellä kuutisen kuukautta, mutta hän jäi sinne pysyvästi tavattuaan siellä kumppaninsa Xavier de Castellan.
Ranskassa Takadalla oli aluksi sopeutumisvaikeuksia. Hän yritti saada paikkansa muotimaailmasta, hän kävi muotinäytöksissä, hankki kontakteja mediaan ja myymällä hahmotelmia. Takadan ensimmäiset kokeilut alkoivat vasta, kun hänellä oli varaa ostaa materiaaleja kirpputorilta. Suurin osa materiaaleista oli peräisin hänen isoäitinsä ompelukorista. Takada sai aikaan useita rohkeita kankaita joista tehdä vaatteita.
Takada alkoi menestyä vuonna 1970; vuoden aikana hän piti ensimmäisen muotinäytöksenä Vivienne Galleryssä, avasi ensimmäisen kauppansa Jungle Japin ja yksi hänen malleistaan oli Elle-lehden kannessa. Hänen mallistojaan esitettiin vuonna 1971 New Yorkissa ja Tokiossa. Seuraavana vuonna hän voitti Fashion Editor Club of Japanin palkinnon. Vuosina 1978 ja 1979 hän piti näytöksiään sirkusteltoissa ja ratsasti itse näytöksen lopussa elefantilla.
Takadan ensimmäinen miesten mallisto julkaistiin vuonna 1983, ja hänen ensimmäistä hajuvettänsä Kenzo Kenzo alettiin myydä vuonna 1988. Takada myi vuonna 1993 muotitalonsa ranskalaiselle luksusmerkille LVMH:lle. Takada ilmoitti jäävänsä eläkkeelle vuonna 1999 ja jätti apulaisensa huolehtimaan muotitalostaan. Vuonna 2005 hän kuitenkin jatkoi suunnittelua esittelemällä Gokan Kobon ("Viiden aistin työpaja"), johon kuuluu ruokailuvälineitä ja huonekaluja.
Takada kuoli lokakuussa 2020 Neuilly-sur-Seinen Pariisin amerikkalaisessa sairaalassa covid-19-tautiin.
Aiheesta muualla

http://www.kenzo.com/
Kenzō Takadan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Kati Juva

| Kati Juva> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Kati Riitta Maria Juva (alk. Riitta Maria Katriina)
Syntynyt: 13. helmikuuta 1958 (ikä 66) Turku
Ammatti:  neurologian erikoislääkäri, poliitikko, tietokirjailija ja kansalaisaktivisti
Poliitikko
Puolue:  vihreät
Kati Riitta Maria Juva (alk. Riitta Maria Katriina; s. 13. helmikuuta 1958 Turku)[lähde? ] on suomalainen muistisairauksiin ja neuropsykiatriaan perehtynyt neurologian erikoislääkäri, vihreä poliitikko ja pitkän linjan kansalaisaktivisti. Juva oli vihreässä liikkeessä mukana jo ennen kuin Vihreä liitto perustettiin.
Opiskeluaikanaan hän toimi Akateemisessa Sosialistiseurassa ja Sosialistisessa Opiskelijaliitossa. Hän osallistui Koijärvi-liikkeeseen ja sai Koijärvi-oikeudenkäynneissä aikanaan 75 päiväsakkoa patojen rakentamisesta. Juva oli 1981–1984 Vaihtoehtoinen Helsinki -listan varavaltuutettu. Vuosina 1985–1988 hän oli SKDL:n kaupunginvaltuutettu. Myöhemmin hän toimi Helsingissä 2013–2017 Vihreän liiton varavaltuutettuna, ja 2017 vaaleissa hänet valittiin varsinaiseksi valtuutetuksi.
Vuodesta 2000 hän on toiminut erikoislääkärinä HUS:n Psykiatriakeskuksessa, nykyisenä sivutoimenaan Diakonissalaitoksen Hoivan vastaavana lääkärinä. Hän on osallistunut lukuisien oppikirjojen kirjoittamiseen ja toimitustyöhön ja on julkaisut tietokirjan isosisästään Simo Brofeldtista. Juva on Suomen Tietokirjailijat ry:n jäsen. Hän on julkaissut yhdessä muiden kanssa kolmisenkymmentä tieteellistä artikkelia.
Koulutus ja lääketieteellinen ura

Ylioppilas Kallion Yhteiskoulu 1977
Lääketieteen lisensiaatti Helsingin yliopisto 1984
Neurologian erikoislääkäri Helsingin yliopisto 1991
Lääketieteen tohtori Helsingin yliopisto 1994
Neurologian dosentti Helsingin yliopisto 2008
Toiminta rauhanliikkeessä

Kati Juva oli vuonna 1982 perustamassa Lääkärin sosiaalinen vastuu ry:n (LSV) ja on toiminut yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1989–2009 ja 2015–2018. Hän on edelleen yhdistyksen hallituksen jäsen. LSV on kansainvälisen lääkäreiden ydinaseiden vastaisen järjestön International Physicians for the Prevention of Nuclear War -järjestön (IPPNW), suomalainen jäsenjärjestö. IPPNW sai Nobelin rauhanpalkinnon  vuonna 1985.
Kati Juva on toiminut vuodesta 2014 laajapohjaisen International Campaign to Abolish Nuclear Weapons ICAN verkoston toisena Suomen koordinaattorina. ICAN sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 2017.
Hallinnollinen ja yhteiskunnallinen toiminta

Suomen Medisiinariliitto hallitus 1980–1982
Helsingin Yliopiston Ylioppilaskunta edustajisto 1981–1983
Lääkärit Ydinsotaa vastaan toimikunta 1981–1984
Suomen Lääkäriliitto valtuuskunta 1986–1991, eettinen neuvottelukunta 2011–2017
Helsingin Alzheimer-yhdistys puheenjohtaja 1994 - 2000, hallitus 1994
Duodecim seuran valtuuskunta 1995–2003, 2007–, valtuuskunnan varapuheenjohtaja 2007–2009, puheenjohtaja 2010–2012
Helsingin sosiaali- ja terveyslautakunta varajäsen 2013–2017, jäsen 2017–
Helsingin sote 2. jaosto varapuheenjohtaja 2012–2017
Helsingin sote-jaosto puheenjohtaja 2017–
Yksityiselämä

Juvan vanhemmat olivat entinen arkkipiispa, professori ja kansanedustaja Mikko Juva ja lääkäri Riitta os. Brofeldt. Hänellä on kaksi Etiopiasta adoptoitua lasta, Almaz Juva ja Mikael Juva.
Kepler-37b

| Kepler-37b |
| --- | --- |
 Taiteilijan näkemys
Löytäminen
Löytöpäivä:  20. helmikuuta 2013
Havaintomenetelmä(t):  Säteisnopeusmenetelmä
Tähden ominaisuudet
Tähden nimi:  Kepler-37
Tähden etäisyys Auringosta:  215 vv
Tähden massa:  0,803 M☉
Tähden metallisuus:  -0,32
Tähden ikä:  6 Gyr
Kiertoradan ominaisuudet
Isoakselin puolikas:  0,1003 AU
Kiertoaika:  13,3673 vrk
Inklinaatio:  88,63°
Säde:  0,303 RE
Kepler-37b on eksoplaneetta, joka löydettiin 20. helmikuuta 2013. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä Kepler-37 noin 215 valovuoden päässä Maasta, Lyyran tähdistön suunnalla. Planeetta on tällä hetkellä yksi pienimmistä tunnetuista eksoplaneetoista
Ominaisuudet

Kepler-37 kiertää emotähteään 0,1 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 13 päivää. Kooltaan se on pienempi kuin aurinkokunnan pienin planeetta Merkurius ja vain hieman suurempi kuin Kuu (säde noin 0,303 Maan sädettä). Planeetan pintalämpötilan arvioidaan olevan noin 370 astetta, ja se lienee vedetön ja kaasukehätön.
Kuvia

Aurinkokunnan ja Kepler-37:n kohteita kokovertailussa. Kepler-37b on toinen vasemmalta.
Karasaki (1905)

| Karasaki |
| --- | --- |
 Karasaki

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Hawthorn Leslie and Company, Newcastle upon Tyne
Laskettu vesille:  30. tammikuuta 1896
Palveluskäyttöön:  kesäkuu 1896
Tekniset tiedot
Uppouma:  9 570 t
Pituus:  137,11 m (kokonaispituus)
Leveys:  15,09 m
Syväys:  5,26 m
Koneteho:  3 200 ihp
Nopeus:  12,6 solmua
Aseistus
Aseistus:  2 × 8 cm/40 tykkiä 4 × 47 mm tykkiä 1 × konekivääri
Karasaki oli keisarillisen Japanin laivaston sukellusveneiden emälaiva.
Valmistus

Venäjän vapaaehtoislaivasto tilasi aluksen matkustaja-aluksena Hawthorne Leslie and Companylta Newcastle-on-Tynestä, missä köli laskettiin telakkanumerolla 334. Alus laskettiin vesille 31. tammikuuta 1896 nimellä S/S Jekaterinoslav ja se valmistui kesäkuussa.
Palvelus

Venäjän-Japanin sodassa Jekaterinoslav liitettiin osaksi vapaaehtoislaivastoa. Japani valtasi aluksen 6. helmikuuta 1904 Pusanin edustalla sen ollessa matkalla Vladivostokista Odessaan. Alus liitettiin vielä samana vuonna keisarillisen Japanin laivastoon apualuksena nimellä Karasakimaru ja se palveli joukkojenkuljetusaluksena helmikuusta lokakuuhun 1904.
Alus otettiin palvelukseen 4. heinäkuuta 1905 torpedoiden kuljetusaluksena nimellä Karasaki, jolloin se aseistettiin yhdellä 12 naulan ja neljällä kolmen naulan tykillä. Elokuussa 1906 alus muutettiin sukellusveneiden korjausalukseksi.
Alus luovutettiin 28. elokuuta 1912 rannikkovartiostolle, mistä se palasi 1. huhtikuuta 1920 laivastolle torpedoiden kuljetusalukseksi ja edelleen 1. joulukuuta 1924 sukellusveneiden emäalukseksi. Alus makasi 1939 hylkynä Kuressa ja se nimettiin 1940 Haikau No.9:ksi, joka romutettiin 1946.
Katrina and the Waves

Katrina and the Waves. Malmö 1988.
Katrina and the Waves oli brittiläinen pop-/rock-yhtye. Se oli Ison-Britannian edustajana vuoden 1997 Eurovision laulukilpailussa ja voitti sen Love Shine a Light -kappaleella. Myös heidän kappaleensa Walking on Sunshine on kansainvälisesti tunnettu. Yhtye oli koossa vuodet 1981–1997. Yhtyeen laulaja Katrina Leskanich (s. 10. huhtikuuta 1960) on alkuperältään yhdysvaltalainen.
Katrina and the Waves on vieraillut Suomessa ainakin juhannuksena 1987 (Saarijärven Ahvenlampi-rock ja Nummi-Pusulan Koivu ja tähti) ja kesällä 1996 (Paraisten Rowlit in the City).
Jäsenet

Katrina Leskanich - laulu, kitara
Kimberley Rew - kitara
Alex Cooper - rummut
Vince de la Cruz - basso
Albumit

Shock Horror (1983)
Walking on Sunshine (1983)
Katrina and the Waves 2 (1984)
Katrina and the Waves (1985)
Waves (1986)
Break of Hearts (1989)
Pet The Tiger (1991)
Edge of the Land (1993)
Turnaround (1994)
Roses (1995)
Katrina and the Waves / Waves (1996)
Walk on Water (1997)
Walking on Sunshine - Greatest Hits (1997)
The Original Recordings - 1983-1984 (2003)
Singlet

”Que Te Queiro” (1984)
”Walking on Sunshine” (1985)
”Do You Want Crying” (1985)
”Is That It” (1986)
”Sun Street” (1986)
”That's The Way” (1989)
”Rock 'N' Roll Girl” (1989)
”Walking on Sunshine” (re-issue) (1996)
”Love Shine a Light” (1997)
Aiheesta muualla

Bändin viralliset sivut
Katrina Leskanichin sivut
Katrina Leskanichin fanisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
voittajat
| --- | --- |
1950–luku:   1956: Lys Assia  1957: Corry Brokken  1958: André Claveau  1959: Teddy Scholten 
1960–luku:   1960: Jacqueline Boyer  1961: Jean-Claude Pascal  1962: Isabelle Aubret  1963: Grethe & Jørgen Ingmann  1964: Gigliola Cinquetti  1965: France Gall  1966: Udo Jürgens  1967: Sandie Shaw  1968: Massiel  1969: Frida Boccara · Lenny Kuhr · Lulu · Salomé 
1970–luku:   1970: Dana  1971: Séverine  1972: Vicky Leandros  1973: Anne-Marie David  1974: Abba  1975: Teach-In  1976: Brotherhood of Man  1977: Marie Myriam  1978: Izhar Cohen / Alphabeta  1979: Gali Atari / Milk & Honey 
1980–luku:   1980: Johnny Logan  1981: Bucks Fizz  1982: Nicole  1983: Corinne Hermès  1984: Herreys  1985: Bobbysocks  1986: Sandra Kim  1987: Johnny Logan  1988: Céline Dion  1989: Riva 
1990–luku:   1990: Toto Cutugno  1991: Carola  1992: Linda Martin  1993: Niamh Kavanagh  1994: Paul Harrington / Charlie McGettigan  1995: Secret Garden  1996: Eimear Quinn  1997: Katrina and the Waves  1998: Dana International  1999: Charlotte Nilsson 
2000–luku:   2000: Olsen Brothers  2001: Tanel Padar / Dave Benton / 2XL  2002: Marie N  2003: Sertab Erener  2004: Ruslana  2005: Elena Paparizou  2006: Lordi  2007: Marija Šerifović  2008: Dima Bilan  2009: Alexander Rybak 
2010–luku:   2010: Lena  2011: Ell & Nikki  2012: Loreen  2013: Emmelie de Forest  2014: Conchita Wurst  2015: Måns Zelmerlöw  2016: Jamala  2017: Salvador Sobral  2018: Netta Barzilai  2019: Duncan Laurence 
2020–luku:   2020: Ei järjestetty  2021: Måneskin  2022: Kalush Orchestra  2023: Loreen  2024: Nemo
Karaoke Remix Vol. I

| Karaoke Remix Vol>  1 Helloween |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1998
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: power metal
 Levy-yhtiö: Raw Power Records
Helloweenin muut kokoelmalevyt
| The Best, The Rest, The Rare 1991 | Karaoke Remix Vol. 1 1998 | Karaoke Remix Vol. II 1998 |
Karaoke Remix Vol. I on saksalaisen heavy metal -yhtye Helloweenin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vain Japanissa.