stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Abu Ghraibin vankila
Abu Ghraibin vankilan kidutusskandaali

Huhtikuussa vuonna 2004 CBS:n 60 Minutes -ohjelma paljasti vankilasta useita kuvia, joissa näytettiin vankilan vankien kidutusta. Yhdysvaltain armeijan ja tiedustelupalvelun työntekijät syyllistyivät useisiin ihmisoikeusloukkauksiin ja sotarikoksiin vankeja vastaan Abu Ghraibin vankilassa. Vankilassa tapahtui muun muassa fyysistä hyväksikäyttöä, seksuaalista nöyryyttämistä, sekä fyysistä että henkistä kidutusta jaraiskaamista. Lisäksi näiden yhteydessä tapettiin iranilainen vanki Manadel al-Jamadi ja hänen ruumista häpäistiin laajasti hänen kuolemansa jälkeen.
Vankien mukaan amerikkalaishallinnon aikana kidutus vankilassa oli pa­hem­paa kuin Saddam Hussein hallinnon aikana. Tapauksen uhrit saattavat edelleen kärsiä pahoinpitelynsä merkittävistä fyysisistä ja henkisistä seurauksista. Tapahtumat herättivät maailman laajuisesti järkytystä ja raivoa, ja ne tuomittiin maailmanlaajuisesti. Silloinen Yhdysvaltain presidentti George W. Bushin sanoi, että väärinkäytökset Abu Ghraibissa olivat yksittäisiä tapauksia eivätkä osoita minkälaista on yleisesti Yhdysvaltain politiikka.
Yhdysvaltojen sotaoikeus on tuominnut tapauksesta 11 sotilasta vankeuteen useista väärinkäytöksistä. Pisimmät tuomiot ovat olleet noin kymmenen vuotta vankaeutta. Vankilan komentaja Janis Karpinski menetti kohun takia kenraalin asemansa. Myös vankilassa toiminut turvayritys maksoi yli viisi miljoonaa dollaria eli noin neljä miljoonaa euroa korvauksia vangeille vuonna 2013.
Tunnettuja vankilaan liittyviä joukkohautoja

Bagdadin länsilaidalla sijaitsevan Al-Zahedin siviilihautausmaan lähellä olevissa salaisissa haudoissa on lähes tuhannen poliittisen vangin jäänteitä. Silminnäkijän mukaan Abu Ghraibin vankilasta saapui kerralla 10–15 ruumista, jotka paikalliset siviilit hautasivat. Yhdessä suurimmassa vankilan teloituksessa 10. joulukuuta 1999 surmattiin 101 ihmistä yhdessä päivässä ja 9. maaliskuuta vuonna 2000 tapettiin ainakin 58 vankia yhdellä kerralla.
Merkittäviä vankeja

Farzad Bazoft
Yunis Khatayer Abbas
Thahe Mohammed Sabbar
Emad al-Janabi
Abu Abdulrahman al-Bilawi
Bill Barloon
John Nichol, kuninkaallisten ilmavoimien navigaattori ammuttiin alas ja Irakin joukot vangisivat hänet operaatiossa Desert Storm.
Abu Bakr al-Baghdadi, oikealta nimeltään Ibrahim Awad Ibrahim al-Badry, josta tuli myöhemmin Isisin johtaja toukokuusta 2010 kuolemaansa 26. lokakuuta 2019 asti.
Kirjallisuutta

Hussein al-Maadidi: 361 päivää helvetissä: irakilaistoimittajan tie läpi Abu Ghraibin ja muiden vankiloiden.  Atena, 2013.  ISBN 978-951-796-878-2
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Abu Ghraibin vankila Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Abu Ghraib prison
Vankilan yksi vartiotorni vuonna 2006.
Vankilan pohjapiirros vuodelta 2003.
Tämä kuva kidutetusta vangista (kuvassa olevan vangin nimi on Abdou Hussain Saad Faleh) on tullut kansainvälisesti tunnetuksi, ja se päätyi lopulta The Economist -lehden kanteen.
Sotilaat uhkaavat sotavankia koirilla.
Käännös suomeksi
Heikki Haavio

Kaarlo Heikki Haavio (9. maaliskuuta 1901 Tottijärvi – 17. huhtikuuta 1977) oli suomalainen rehtori.
Haavion vanhemmat olivat Yläneen kirkkoherra, rovasti Kaarle Haavio (1860–1934) ja Anna Lyydia Ahlgren (1874–1906). Hän pääsi ylioppilaaksi 1921 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1925 ja filosofian maisteriksi 1927.
Haavio oli Saarijärven yhteiskoulussa opettajana ja rehtorina 1926–1945 sekä Turun klassillisessa lyseossa vanhempana lehtorina vuodesta 1945 alkaen ja vararehtorina vuodesta 1949 alkaen sekä myöhemmin koulun rehtorina. Hän oli Turun historiallisen yhdistyksen sihteerinä 1947–1952.
Heikki Haavio oli naimisissa vuodesta 1927 filosofian maisteri Vilma Annikki Koskisen kanssa. Haavion veljiä olivat rovasti Jaakko Haavio ja professori Martti Haavio.
Teoksia

Matti Taipale : suomalaisuusmies ja kansanrunoilija. Porvoo 1932
Saarijärven Yhteiskoulu 25-vuotias teoksessa Kertomus lukuvuosista 1908-1933, Saarijärven yhteiskoulun vuosikertomus 1932-1933. Jyväskylä 1933
Eräs isonvihan aikainen kansantarina historiallisten lähteitten valossa. Turun Historiallinen Arkisto X, 1948
Rehtorin muistelmat. WSOY 1968
Suomennoksia

Paul Eipper : Lapsia ; kolmekymmentäkaksi Hedda Waltherin taidevalokuvaa ; suom. Vilma ja Heikki Haavio. WSOY 1929
Aiheesta muualla

Jokken kirjanurkka 29.8.2011 : Heikki Haavio: Rehtorin muistelmat
Paul Van Himst

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Paul Van Himst
Syntymäaika: 2. lokakuuta 1943 (ikä 81)
Syntymäpaikka: Sint-Pieters-Leeuw, Belgia
Lempinimi: Polle Gazon
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1959–1975 1975–1976 1976–1977 |  RSC Anderlecht  RWD Molembeek  KSC Eendracht Aalst | 457 (233) 21 (1) |
Maajoukkue
| 1960–1974 |  Belgian maajoukkue | 81 (30) |
Valmennusura
1983–1985 1987–1988 1991–1996:  RSC Anderlecht  RWD Molembeek  Belgian maajoukkue
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Paul Van Himst (s. 2. lokakuuta 1943) on belgialainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. Hän on yksi Belgian kaikkien aikojen parhaista pelaajista ja valittiin uransa aikana neljästi Belgian liigan parhaaksi pelaajaksi. Marraskuussa 2003 hänet nimettiin Belgian parhaaksi pelaajaksi 50 viimeisen vuoden ajalta.
Ura pelaajana

Van Himst aloitti uransa RSC Anderlechtissa vuonna 1959 ja pelasi seurassa kaikkiaan 16 kautta. Hän voitti näinä vuosinaan kahdeksan Belgian mestaruutta ja neljä cup-mestaruutta. Hän jätti seuran vuonna 1975, eli juuri ennen historiallista Cup-voittajien Cupin mestaruuteen päättynyttä kautta. Hän pelasi tämän jälkeen RWD Molembeekissa ja kakkosdivisioonassa K.S.C. Eendracht Aalstissa kunnes lopetti uransa vuonna 1977.
Belgian maajoukkueessa Van Himst esiintyi vuosina 1960–1974 kaikkiaan 81 A-maaottelussa ja teki 30 maalia. Hän oli pitkään yhdessä Bernard Voorhoofin kanssa eniten maaleja Belgian maajoukkueessa tehnyt pelaaja. Romelu Lukaku ohitti heidät maalintekijätilastossa marraskuussa 2017. Van Himst edusti Punaisia paholaisia MM-kisoissa 1970 ja oli mukana myös EM-pronssia 1972 voittaneessa joukkueessa.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Belgian mestaruus (8): 1962, 1964, 1965, 1966, 1967, 1968, 1972, 1974
Belgian Cup (4): 1965, 1972, 1973, 1975
EM-hopeaa: 1972
MM-1.kierros: 1970
Belgian vuoden paras pelaaja (4): 1960, 1961, 1965, 1974
Belgian liigan paras maalintekijä (3): 1963/64, 1965/66, 1967/68
Ura valmentajana

Valmennusuransa Van Himst aloitti rakkaassa seurassaan RSC Anderlechtissa kesken kauden 1982/83. Hänen johdollaan RSC eteni UEFA Cupin loppuotteluun, jossa kukisti Sven-Göran Erikssonin luotsaaman SL Benfican 1–0.  Liigassa Van Himst johdatti RSC:n mestariksi kaudella 1984/85, mutta sai potkut kesken seuraavan kauden.
RSC-pestinsä jälkeen Van Himst luotsasi RWD Molembeekia, kunnes nousi vuonna 1991  Belgian maajoukkuevalmentajaksi. Hänen johdollaan maajoukkue selviytyi MM-kisoihin 1994. Lopputurnauksessa Punaiset paholaiset etenivät toiselle kierrokselle, jossa taipuivat tiukan taistelun jälkeen Saksalle 3–2. Kun maajoukkue jäi rannalle EM-kisoista 1996 sai Van Himst potkut huhtikuussa 1996.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

UEFA Cup: 1983
Belgian mestaruus: 1985
Belgian Supercup: 1985
MM-2.kierros: 1994
Belgian vuoden valmentaja: 1983
Aiheesta muualla

CV
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: ei jaettu | Belgian vuoden valmentaja 1983 | Seuraaja: Georges Heylens |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Tomislav Ivić | RSC Anderlechtin päävalmentaja 1983–1985 | Seuraaja: Arie Haan |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Guy Thys | Belgian jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja 1991–4/1996 | Seuraaja: Wilfried Van Moer |
Taito Tuunanen

Taito Kalevi Tuunanen (s. 1950) on suomalainen sijoittaja, joka oli julkisuudessa varsinkin 1980-luvun lopun niin sanotun kasinotalouden vuosina. Koulutukseltaan hän on merkonomi.
Tuunanen toimi Suomen Tietotoimiston STT:n talouspäällikkönä aloittaessaan sijoittamisen pörssiosakkeisiin. Sijoitustoiminta oli aluksi pienimuotoista, mutta 1980-luvulla se kasvoi suuriin mittoihin, kun pankit alkoivat rahoittaa hänen liiketoimiaan. Tuunanen toimi 1980-luvulla yhteistyössä Kai Mäkelän kanssa ja kaksikko keskittyi erityisesti yhtiöiden nurkanvaltauksiin. Nurkanvaltaukset he aloittivat 1984 hankkimalla osakkeita pohjalaisesta Vaasa Oy -lehtiyhtiöstä.
Keskinäinen vakuutusyhtiö Sampo muuttui vuonna 1987 osakeyhtiöksi ja Sammon vakuutuksenottajat saivat Sammon osakkeita vakuutusmaksujensa suhteessa. Tuunanen ja Mäkelä aloittivat heti Sammon osakkeiden oston uusilta pienomistajilta. Lopulta Tuunanen yhdessä Mäkelän ja Ahti Vilppulan kanssa omisti noin 20 prosenttia Sammon osakkeista, jotka he myivät sitten hyvällä voitolla Finanssilaitos Oy:lle. Tuunanen oli mukana myös ns. Kouri-kaupoissa.
Tuunanen kärsi suuret tappiot 1990-luvun alun lamavuosina, kun hänen osakesalkkunsa siirtyi Unitas/SYP:lle ja Tuunasella jäi tämän jälkeen vielä 50 miljoonan markan velat. Hän palasi kuitenkin takaisin sijoitustoimintaan keskittyen hankkimaan omistuksia mediayhtiöistä. Vuonna 2008 Tuunanen oli merkittävä vähemmistöosakas Alma Mediassa ja Karjalainen-lehteä julkaisevassa Pohjois-Karjalan kirjapainossaTuunanen pitää nykyään kotipaikkanaan Parikkalan Akonpohjaa.
OnePlus 7T

| OnePlus 7T |
| --- | --- |
Valmistaja:  OnePlus
Julkaistu:  26. syyskuuta 2019
Edeltäjä:  OnePlus 7
Mitat:  160,9 × 74,4 × 8,1 mm
Paino:  190 grammaa
Näyttö:  Fluid AMOLED 1 080 × 2 400 (402 ppi), 90 hz
Suoritin:  Qualcomm SDM855 Snapdragon 855+ (7 nm)
Takakamera:  Ultralaaja­kulmakolmois­kamera (OIS + EIS vakautus) (f/ 1,6 suuri aukko) (7P objektiivi) (UltraShot engine) jossa:  48 Mpx pääkamera, 16 Mpx 117° ultralaajakulma sekä 8 Mpx telekamera
Etukamera:  16 Mpx
Käyttöjärjestelmä:  Android 10 (Q), jossa OxygenOS 10
Akku:  3 725 mAh
Liitännät:  USB-C
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
OnePlus 7T on kiinalaisen OnePlussan valmistama älypuhelin. Puhelin esiteltiin syyskuun 2019 aikana ja julkaistiin lokakuussa.
OnePlus 7T on OnePlus 7 -puhelimen seuraaja.
Pakkaus

Pakkaus odotettavasti sisältää
OnePlus 7T
Warp Charge (USB-C) -kaapeli
Warp Charge -pikalaturi
Pikaopas
OnePlus-tarroja
Suojakuori
Näytönsuojakalvo (valmiiksi kiinnitetty)
SIM-korttityökalu
Nuorisoasuntoliitto

Nuorisoasuntoliitto NAL ry on suomalainen nuorten asunnottomuutta ennaltaehkäisevä ja itsenäistymistä tukeva asiantuntija- ja edunvalvontajärjestö. NAL omistaa nuorille asuntoja rakentavan ja vuokraavan yleishyödyllisen yhtiön NAL Asunnot Oy:n sekä sosiaalipalveluja tuottavan yhteiskunnallisen yrityksen NAL Palvelut Oy:n.
NAL on 19 nuorisoasuntoyhdistyksen valtakunnallinen kattojärjestö. Liitolla on kuusi valtakunnallista jäsenjärjestöä: Mielenterveyden keskusliitto ja Suomen Kuntaliitto sekä keskustan, kokoomuksen, SDP:n ja vasemmistoliiton nuorisojärjestöt (Keskustanuoret, KNL, Sosialidemokraattiset Nuoret, Vasemmistonuoret).
Perustehtävät

Nuorisoasuntoliitto määrittelee perustehtävikseen seuraavat asiat:
rakennuttaa ja vuokrata nuorisoasuntoja
kehittää ja tarjota itsenäisen asumisen onnistumista tukevia palveluja
toimia nuorten edunvalvojana asumista koskevissa kysymyksissä
tuottaa ja jakaa nuorten asumista koskevaa tietoa
Epäily avustusten väärinkäytöstä

Liiton omistama Alkuasunnot Oy tuki eurovaaleissa 2009 neljää jäsenjärjestöjensä ehdokasta 500 eurolla. Tämän käytyä ilmi Raha-automaattiyhdistys (RAY) aloitti Nuorisoasuntoliiton tarkastuksen. Tarkastuksessa Alkuasuntojen todettiin hoitaneen tehtävänsä asiallisesti eikä huomautettavaa ollut.
Aiheesta muualla

Nuorisoasuntoliiton www-sivut
Asumisen ABC
HMAS Norman (G49)

| HMAS Norman |
| --- | --- |
 HMAS Norman

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John I. Thornycroft and Company, Woolston
Kölinlasku:  27. heinäkuuta 1939
Laskettu vesille:  30. lokakuuta 1940
Palveluskäyttöön:  29. syyskuuta 1941
Poistui palveluskäytöstä:  lokakuu 1945
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 760 t (standardi) 2 550 t (max)
Pituus:  108,66 m
Leveys:  10,87 m
Syväys:  4,98 m (max)
Koneteho:  40 000 hv
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  226
Aseistus
Aseistus:  6 × QF 4,7″ Mk XII kaksiputkisina Mk XIX asennuksina 4 × QF 2 naulan Mk VIII neliputkisena Mk VII asennuksena 1 × Bofors 40 mm 3 × Oerlikon 20 mm 2 × nelipiippuista Vickers .50″ Mk III -ilmatorjuntakonekivääriä 2 × kaksipiippuista .303″ Lewis-pikakivääriä 10 × 21″ (533 mm) PR Mk II -torpedoputkea 30 syvyyspommia
HMAS Norman (viirinumero G49) oli Australian laivaston N-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Aluksen omisti koko sen palvelusuran Britannian kuninkaallinen laivasto.
Valmistus

Alus tilattiin 15. huhtikuuta 1939 vuoden 1939 laivasto-ohjelmassa John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin 27. heinäkuuta. Alus laskettiin vesille 30. lokakuuta 1940. Marraskuussa ilmoitettiin, että alus miehitettäisiin australialaisilla samoin kuin sen sisaralukset HMS Napier, HMS Nepal, HMS Nizam ja HMS Nestor. Alus liitettiin Australian laivastoon 15. syyskuuta 1942 ensimmäisenä päällikkönään komentaja Henry M. Burrell. Valmistuminen kuitenkin viivästyi järjestelmätoimitusten viivästyessä sekä Norjan taisteluiden ja Dunkerquen evakuoinnin aiheuttamien tappioiden kuormittaessa telakoita. Alus valmistui 29. syyskuuta, jolloin se siirrettiin vastaanottotesteihin.
Kangasniemen laulukilpailu

Kangasniemen laulukilpailu on Kangasniemen musiikkiviikkojen yhteydessä järjestettävä laulukilpailu. Vuosittainen kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1987. Vuosina 2020 ja 2021 kilpailua ei kuitenkaan järjestetty. Kilpailuun voivat osallistua suomalaiset nuoret laulajat. Laulukilpailussa ei ole erikseen miesten ja naisten sarjaa, vaan kaikki laulajat kilpailevat samassa sarjassa.
Voittajat

| --- | --- |
1987: Riikka Hakola
1988: Lassi Virtanen
1989: Johann Tilli
1990: Hans Lydman
1991: Pia Freund
1992: Kai Valtonen
1993: Heikki Kilpeläinen
1994: Tove Åman
1995: Anna-Maria Jurvelin
1996: Sirkka Parviainen
1997: Raija Regnell
1998: 1. sijaa ei jaettu, jaettu 2. sija Krista Kujala, Kai Huopainen
1999: Sirkka Lampimäki
2000: Arttu Kataja
2001: jaettu 1. sija Tuula Paavola, Mia Huhta
2002: Mika Pohjonen
2003: Raisa Karilainen
2004: jaettu 1. sija Therese Karlsson, Laura Heinonen
2005: Jussi Ziegler
2006: 1. sijaa ei jaettu, jaettu 2. sija Juha Koskela, Joose Vähäsöyrinki
2007: Mia Heikkinen
2008: Pauliina Linnosaari
2009: Minna-Liisa Värelä
2010: Eeva-Maria Kopp
2011: jaettu 1. sija Eeva Hartemaa, Ann-Marie Heino
2012: Anna Immonen
2013: jaettu 1. sija Tuuli Takala, Suvi Väyrynen
2014: jaettu 1. sija Anu Ontronen, Erica Back
2015: Joonas Asikainen
2016: Maiju Vaahtoluoto
2017: Iida Antola
2018: Tiitus Ylipää
2019: Annika Leino
2020: ei järjestetty
2021: ei järjestetty
2022: Jenni Hietala
2024: Marjaana Ritanen
Lähde
Aiheesta muualla

Kangasniemen musiikkiviikot (Arkistoitu – Internet Archive)
OnePlus 10 Pro

| OnePlus 10 Pro |
| --- | --- |
Valmistaja:  OnePlus
Julkaistu:  2022
Edeltäjä:  OnePlus 9 Pro
Käyttöverkot:  2G, 3G, 4G, 5G
Mitat:  163 × 73,9 × 8,5 mm
Paino:  200,5 g
Näyttö:  6,7", 120 Hz
Näytön kuvatarkkuus:  1 440 × 3 216 px
Suoritin:  Snapdragon 8 gen 1
Muisti:  128 tai 256 Gt
Keskusmuisti:  8 tai 12 Gt
Takakamera:  48 Mpx + 50 Mpx (ultralaajakulma) + 8 Mpx (tele)
Etukamera:  32 Mpx
Käyttöjärjestelmä:  Android 12, OxygenOS 12
Akku:  5 000 mAh
Liitännät:  USB-C
Muistikorttipaikka:  ei ole
Muuta:  sormenjälkitunnistin
Infobox OKNimi-testi OK: 
OnePlus 10 Pro on OnePlussan 11. tammikuuta 2022 julkistama älypuhelin. Suomessa se tuli myyntiin maaliskuun 2022 lopulla, 899 euron hintaan.
Puhelimessa on 6,7 tuuman näyttö, joka tukee 120 hertsin virkistystaajuutta. Tallennustilaa on valittavana 128 tai 256 gigatavua ja keskusmuistia 8 tai 12 gigatavua. Puhelimessa on kolme takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 48 megapikseliä, ultralaajakulmakameran 50 megapikseliä ja telekameran kahdeksan megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 32 megapikseliä. Puhelimessa on näytönalainen sormenjälkitunnistin. Akun kapasiteetti on 5000 milliampeerituntia, ja se tukee 80 watin pikalatausta ja 50 watin langatonta latausta.
Käyttöjärjestelmänä on Android 12 ja OxygenOS 12. Käyttöjärjestelmä on päivitettävissä Android 15 -käyttöjärjestelmäversioon saakka.
Aiheesta muualla

OnePlus 10 Pro OnePlussan sivuilla
Elisabeth Kübler-Ross

Elisabeth Kübler-Ross (8. heinäkuuta 1926 – 24. elokuuta 2004) oli sveitsiläissyntyinen psykiatri. Hän julkaisi kirjan Raportti kuolemisesta (1969), jossa hän esitteli kuoleman kohtaamisen tuottaman suruprosessin viisi vaihetta: kieltämisen, vihan, neuvottelun, masennuksen ja hyväksymisen. Hän kirjoitti elämänsä aikana 24 kirjaa, jotka on käännetty 44 kielelle. Häntä pidettiin myös yhtenä saattohoito- ja palliatiivisen hoitoliikkeen perustajista.
Muotokuva Kübler-Rossista, 1987
Elämä

Kübler-Ross valmistui Zürichin yliopistosta ennen muuttoaan Yhdysvaltoihin 1950-luvun lopulla. Hän tutki kuolemanrajakokemuksia ja kirjoitti niiden lisäksi kuolemanjälkeisestä elämästä. Hän oli intohimoinen puolestapuhuja parantumattomasti sairaiden lasten ja heidän perheidensä tukemisessa. 1990-luvun alussa hän yritti perustaa lastensairaalan maaseututilalleen Virginianiin hoitamaan AIDSia sairastavia hylättyjä vauvoja. Tämä projekti johti siihen, että hänen talonsa tuhopoltettiin vuonna 1995. Sen jälkeen hän muutti Arizonaan, missä hän vietti viimeiset yhdeksän vuotta elämästään lähelle poikaansa.. Kübler-Ross kuoli 78-vuotiaana Arizonassa.
Jälkimaine

Kübler-Ross oli 20 eri yliopiston kunniatohtori ja hän oli jäsenenä amerikkalaisessa  National Women’s Hall of Fame:ssa. Elisabeth Kübler-Rossin alun perin esittelemä surun viisi vaihetta on mukautettu Kübler-Rossin muutoskäyrään auttamaan organisaatioita arvioimaan yrityselämän epävarmuustekijöitä Hänen muistokseen perustettiin vuonna 2005 Elisabeth Kübler-Ross Foundation.. Vuonna 2019 hänen kaksi lastaan ​​lahjoittivat hänen arkistonsa Stanfordin yliopistolle. Arkistoaineisto on avoin yleisölle.
Vuonna 1979 ilmestyneessä elokuvassa Syke ei sammu esitetään, miten kuolemaa tekevä päähenkilö etenee Kübler-Rossin teorian mukaisia vaiheita. Vuodesta 2000 lähtien yli 100 muusikkoa on nimennyt kappaleinsa tai albuminsa "Kübler-Ross" tai hänen "Five Stages of Grief" -mallinsa mukaan. Vuonna 2024 Taylor Swift kuratoi Apple Playlistin, joka inspiroi viisivaiheista mallia.
Suomennetut teokset

Raportti kuolemisesta. Mitä kuolevat voivat opettaa lääkäreille, hoitajille, papeille ja omaisilleen.  (On Death and Dying. What the Dying Have to Teach Doctors, Nurses, Clergy & Their Own Families, 1969.) Suomentanut Annukka Aikio. 2. painos (1. painos 1970)  Helsingissä:  Otava, 1984.  ISBN 951-1-07999-9
Suru ja surutyö.  ((On Grief and Grieving. Finding the Meaning of Grief Through the Five Stages of Loss, with David Kessle, 2005.) Suomentanut Lauri Porceddu)  Helsingissä:  Basam Books, 2006.  ISBN 952-5534-41-3
Aiheesta muualla

Elisabeth Kübler-Ross Foundation. (englanniksi) (ranskaksi) (saksaksi) (italiaksi) (japaniksi) (espanjaksi)
"What the Kübler-Ross Archives means to Stanford University", Stanford Medicine, department of Medicine News, 2019
"Appreciating the Legacy of Kübler-Ross: One Clinical Ethicist’s Perspective", By Paul O. Dugan, The American Journal of Bioethics, Volume 19, 2019
OnePlus 6T

| OnePlus 6T |
| --- | --- |

Valmistaja:  OnePlus
Edeltäjä:  OnePlus 6
Seuraaja:  OnePlus 7
Käyttöverkot:  2G, 3G, 4G
Mitat:  157,5 × 74,8 × 8,2 mm
Paino:  185 g
Näyttö:  Optic AMOLED, 6,41 tuumaa
Näytön kuvatarkkuus:  1 080 × 2 340 px
Suoritin:  Qualcomm Snapdragon 845 -kahdeksanydin­prosessori
Grafiikkapiiri:  Adreno 630
Keskusmuisti:  6 tai 8 Gt
Flash-muisti:  128 tai 256 Gt
Takakamera:  16 Mpx + 20 Mpx
Etukamera:  16 Mpx
Käyttöjärjestelmä:  Android 9.0 Pie, päivitettävissä Android 10 -versioon
Akku:  3 700 mAh
Liitännät:  USB-C
Muistikorttipaikka:  ei ole
Muuta:  sormenjälkitunnistin
Infobox OKNimi-testi OK: 
OnePlus 6T on OnePlussan 29. lokakuuta 2018 julkistama Android-pohjainen älypuhelin, joka on OnePlus 6 -puhelimen seuraaja. Suomessa se tuli myyntiin 6. marraskuuta.
Puhelimessa on kahdeksanydinprosessori ja 6,41 tuuman näyttö. Tallennustilaa on valittavana 128 tai 256 gigatavua ja keskusmuistia kuusi tai kahdeksan gigatavua. Muistikorttipaikkaa ei ole. Takakamerana on 16 ja 20 megapikselin kaksoiskamera ja etukamerana 16 megapikselin kamera. Puhelimessa on näytönalainen sormenjälkitunnistin ja 3 700 milliampeeritunnin akku, joka tukee 20 watin pikalatausta. Käyttöjärjestelmänä on Android 9.0 Pie, joka on päivitettävissä Android 10 -versioon. Käyttöjärjestelmän päällä on OnePlussan OxygenOS-käyttöliittymä.
Aiheesta muualla

OnePlus.com: OnePlus 6T
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta OnePlus 6T Wikimedia Commonsissa
Yhdysvaltain sisäministeriö

| Yhdysvaltain sisäministeriö > U.S. Department of Interior |
| --- | --- |

 Yhdysvaltain sisäministeriön päärakennus.
Perustettu:  3. maaliskuuta 1849
Toimivalta:  Yhdysvaltain liittovaltion hallinto
Päätoimi­paikka:  Main Interior Building, Washington (DC), Yhdysvallat
Ministeri:  Deb Haaland
Työntekijöitä:  n. 70 000
Vuosibudjetti:  n. 16 mrd. USD
Aiheesta muualla
Sivusto
Yhdysvaltain sisäministeriö (engl. U.S. Department of Interior, lyh. DOI) on Yhdysvaltain hallinnon luonnonvaroista ja virkistysmahdollisuuksista vastaava toimeenpano-osasto. Sisäministeriö vastaa luonnonsuojelusta, tekee tieteellistä tutkimustaa, suojelee kaloja ja villieläimiä sekä kunnioittaa Yhdysvaltain hallinnon velvollisuuksia Amerikan intiaaneja, Alaskan alkuperäisasukkiata ja saariyhteisöjä kohtaan. DOI hallinnoi julkisia maita, mineraaleja, kansallispuistoja ja luonnonsuojelualueita. Lisäksi ministeirö vastaa uhanalaisten lajien suojelusta.
Sisäministeriön johtajana toimii Yhdysvaltain sisäministeri.
Historia

Yhdysvaltain kongressi perusti vuonna 1789 ensimmäiset kolme ministeriötä sekä oikeusministerin ja postilaitoksen pääjohtajan virat, joiden vastuulle tuli maan sisäisten asioiden hoitaminen. Sisäministeriön perustamista ehdotettiin useasti, mutta kongressi toteutti sen vasta 3. maaliskuuta 1849.
Sisäministeriöön liitettiin muista ministeriöistä eri virastoja, kuten General Land Office, Patent Office, Indian Affairs Office ja sotaeläkkeiden toimisto. Sisäministeriön ensimmäisiä suuria töitä oli määrittää raja Meksikon kanssa.
Vuonna 1869 sisäministeriön alaisuuteen perustettiin koulutuksesta vastaava virasto, josta muodostui myöhemmin opetusministeriö. Vuonna 1879 United States Geological Survey sai alkunsa, ja vuonna 1884 sisäministeriön hallintaan tuli uusi työvirasto, josta muodostui neljä vuotta myöhemmin työministeriö. Sisäministeriöön perustettiin muita uusia virastoja 1900-luvulla. Vuonna 1902 syntyi Bureau of Reclamation rakennuttamaan vesijärjestelmiä länteen, ja Bureau of Mines perustettiin vuonna 1910 kehittämään kaivosturvallisuutta ja malmitekniikkaa. 1900-luvulla perustettiin myös mm. National Park Service ja Fish and Wildlife Service.
Virastot

Sisäministeriön alaisuudessa on kahdeksan virastoa ja useita toimistoja, joissa työskentelee yhteensä noin 80 000 ihmistä. Ministeriön alaisuudessa toimivat virastot ovat:
Bureau of Indian Affairs
Bureau of Land Management
Bureau of Ocean Energy Management, Regulation and Enforcement
Bureau of Reclamation
National Park Service
Office of Surface Mining, Reclamation and Enforcement
U.S. Fish and Wildlife Service
Yhdysvaltain geologian tutkimuskeskus (engl. United States Geological Survey)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ministeriön kotisivut (englanniksi)
Ministeriön historiaa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)