stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo televisiosarjan Vampyyripäiväkirjat esineistä
Ajoneuvot

Elena Gilbertin auto nähtiin ensimmäisen kerran jaksossa "Uutta verta", jossa hän vieraili Stefanin kanssa Salvatorejen kartanon raunioilla. Seuraavan kerran jaksossa "Vanha ystävä", Elenan käydessä Salvatorejen täysihoitolassa. Jaksossa "Kuin kaksi marjaa" Elena kolaroi autonsa, jonka Damon siirsi tien sivuun. Siitä lähtien Elena on käyttänyt tätinsä Jennan autoa, mutta sai äskettäin autonsa takaisin.
Stefan Salvatoren auto nähtiin ensimmäisen kerran jaksossa "Uusi tuleminen", jossa Stefan kertoi auton kulkeneen suvussa. Luultavasti Stefan on kuitenkin sen aikoinaan itse ostanut.
Damon Salvatoren auto nähtiin ensimmäisen kerran jaksossa "Perhesiteitä", jossa hän toi Carolinen autollaan kouluun. Jaksossa "Veren perintö" Damon kävi autollaan Atlantassa Elenan kanssa.
Bonnie Bennettin auto (sininen Toyota Prius) nähtiin ensimmäisen kerran jaksossa "Uusi oppilas", mutta jaksoon "Kovia otteita" mennessä auton väri oli vaihtunut valkoiseksi.
Caroline Forbesin auto nähtiin ensimmäisen kerran jaksossa "Pitkin hampain", jossa hän eksyi metsään ollessaan matkalla isänsä luokse.
Tyler Lockwoodin auto nähtiin ensimmäisen kerran jaksossa "Riivattu", jossa Vicki hyökkäsi Tylerin kimppuun.
Pormestari Richarrd Lockwoodin auto nähtiin ensimmäisen kerran jaksossa "Founder's Day", jossa hän antoi autonsa poikansa Tylerin käyttöön.
Katherine Piercen vaunut on nähty vain jakson "Uutta verta" takaumassa.
Logan Fellin auto nähtiin jaksossa "Kuin kaksi marjaa", jossa hän kidnappasi Carolinen.
Matt Donovanin avolava nähtiin jaksossa "Kuin kaksi marjaa", jossa Matt antoi Tylerille kyydin kotiin.
Rautayrtti

'Rautayrtti (Vervain) on yksi vampyyrien heikkouksista. Perustajien neuvosto käyttää sitä suojelemaan kaupungin asukkaita vampyyreiltä. Zach Salvatore toimitti yrttiä neuvostolle kunnes Damon Salvatore tappoi tämän. Tällä hetkellä Damon toimii rautayrtin toimittajana.
Suoneen pistettynä rautayrtti heikentää vampyyrien voimia sen määrästä riippuen. Jos yrttiä nautitaan suoraan (esim. ruoassa tai juomassa) tai epäsuoraan (esim. ihmisveren joukossa) vaikutus on sama. Rautayrtti suojelee ihmisiä vampyyrien manipuloinnilta.
Ainut vampyyri, jonka tiedetään kasvattaneen immuniteetti rautayrttiä kohtaan on Katherine Pierce, joka on nauttinut yrttiä pieninä määrinä yli vuosisadan ajan. Myös vanhempien vampyyrien, kuten Elijahin näytetään sietävän rautayrttiä paremmin.
Seuraavien ihmisten tiedetään käyttävän rautayrttiä:'
Elena Gilbert – käyttää kaulariipusta, jonka sisällä on rautayrttiä. Saatu Stefan Salvatorelta.
Jeremy Gilbert – käyttää rannenauhaa, jonka sisällä on rautayrttiä. Stefanin tekemä, Elenan antama. Juo Rautayrtillä terästettyä teetä.
Jenna Sommers – rautayrttiä sisältävä hajuvesi. Stefanin tekemä, Elenan antama.
Alaric Saltzman – pitää aina yrttiä mukanaan.
Carol Lockwood – käyttää rautayrttiä sisältävää rannekorua.
Perustajien neuvoston jäsenet.
Caroline Forbes – ihmisenä käytti Elenan antamaa kaulakorua, joka sisälsi rautayrttiä.
Mesopotamian mytologia

Mesopotamian mytologia: Mesopotamiassa Eufratin ja Tigrisin välissä suunnilleen nykyisen Irakin alueella kukoistaneet Sumerin, Akkadin, Assyrian ja Babylonian valtiot tuottivat historiansa aikaan uskontoon liittyviä taruja, joista osa periytyi myöhemmille kansoille. Mesopotamian sivistyksen perustajina pidetyillä sumereilla oli monijumalainen uskonto, jossa jumalat ja jumalattaret muistuttivat ihmistä. Myöhemmin tämä esiintyi Kreikan ja Rooman jumaltaruissa. Mesopotamian mytologiassa oli myös luomiskertomus, vedenpaisumustaru, paratiisi ja Babylonin torni, jotka osin muistuttavat Vanhan Testamentin vastaavia tarinoita. Nämä kaksi kertomusta on löydetty myös varhaisen Eblan kaupungin savitauluista.
Lintu-jumala Anzu, noin 2500 eaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mesopotamian mytologia Wikimedia Commonsissa
Mikko Virkkunen

| Mikko Virkkunen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. maaliskuuta 1910 Helsinki
Kuollut: 16. maaliskuuta 1996 (85 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  Lääkäri
Arvonimi: Professori
Vanhemmat:  Paavo Virkkunen Katri Virkkunen o.s. Thulé
Puoliso:  Anna Liisa Carlsen (1936–)
Sukulaiset:  Kaisu Virkkunen (sisko) Matti Virkkunen (veli) Timo Virkkunen (veli) Tapani Virkkunen (veli)
Mikko Eljas Virkkunen (27. maaliskuuta 1910 Helsinki  – 16. maaliskuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, jolle myönnettiin professorin arvonimi.
Virkkusen vanhemmat olivat puoluejohtaja, teologian tohtori Paavo Virkkunen ja  Katri Naemi Thulé ja puoliso vuodesta 1936 Anna Liisa Carlsen. Hän tuli ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1928, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1936 ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1943. Sisätauteihin Virkkunen erikoistui 1940. Sodissa Virkkunen työskenteli sotasairaalan ja pataljoonan lääkärinä ja sairaalajunan päällikkölääkärinä. Hän oli sotilasarvoltaan lääkintäkapteeni (1940). Professorin arvonimi Virkkuselle myönnettiin 1962. Virkkunen perehtyi sotien jälkeen reumatologiaan ja oli sen ensimmäinen opettaja Suomessa. Helsingin yliopiston sisätautien dosentti hän oli vuodesta 1948 vuoteen 1972. Virkkunen työskenteli pitkään Kivelän sairaalassa, jossa hän aloitti apulaislääkärinä 1945 ja josta hän jäi 1973 eläkkeelle ylilääkärinä ja sairaalan johtajana. Hän hoiti myös yli 40 vuoden ajan yksityispotilaita omalla vastaanotolla ja Mehiläisessä.
Morgonlandet

Morgonlandet on Kemiönsaaren kunnassa Hiittisten kaakkoispuolella sijaitseva Saaristomeren ulkosaari, joka on tunnettu jo vuosisatojen ajan Hangon saariston viimeisenä suojasatamana. Se sijaitsee noin 12 kilometriä länsilounaaseen Hankoniemen eteläkärjestä, noin 19 km kaakkoon Hiittisten Rosalasta ja noin 12 km itään Bengtskärin majakasta. Saari on noin 15 hehtaarin laajuinen kalliosaari, joka kuuluu kokonaisuudessaan luonnonsuojelualueeseen osana Saaristomeren kansallispuistoa. Sen keskellä sijaitsee noin hehtaarin laajuinen rehevä metsäinen osa. Saarella sijaitsee yksi asuinrakennus ja siellä on jäljellä joitain toisen maailmansodan aikaisia linnoitteita ja puolustusrakennelmia.
Morgonlandetilla esiintyneitä harvinaisia lajeja ovat Suomessa erittäin uhanalainen baltiankämmekkä eli baltiantoukokämmekkä sekä tunturikasvi riekonmarja ainoalla tunnetulla paikalla Koillismaan eteläpuolella. Suojeltu baltiankämmekkä kuitenkin varastettiin Morgonlandetilta vuonna 2007, riekonmarja on luokiteltu hävinneeksi ennen vuotta 1950.
Morgonlandetin lounaispuolelta on löydetty kivihiililastissa olleen kaksimastoisen kauppalaivan hyväkuntoinen hylky. Kauppalaivan arvellaan uponneen 1800-luvulla. Aluksen pituus on noin 26 metriä ja leveys noin 6 metriä.
Marko Virtala

| Marko Virtala |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1985 (ikä 39) Uusikaupunki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Make
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  HC Brest
Sarja:  FFHG Division 1
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–
Aik. seurat:  Hokki (Mestis) Lukko (SML) TPS (SML) Arlan Kokshetau (Kazakstan) Gentofte Stars (Tanska) HC Pustertal-Val Pusteria (AlpsHL) Rødovre Mighty Bulls (Tanska) SV Kaltern/Caldaro (ITA-2) HC Gherdëina (AlpsHL)
Marko Virtala (s. 15. huhtikuuta 1985 Uusikaupunki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla FFHG Division 1:n Albatros de Brestissä. Hän on lähtökohtaisesti pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta Virtala osaa pelata myös keskellä. Hän on pelannut urallaan ulkomailla myös Kazakstanissa, Tanskassa ja Italiassa.
Ura > Juniorivuodet ja Mestis

Virtala on Uudenkaupungin Jää-Kotkien kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Rauman Lukkoon. Virtala oli kaudella 2002–2003 seuran B-nuorten paras maalintekijä ja hän jakoi sisäisen pistepörssin Tuomas Mäkisen kanssa runkosarjassa tehoilla 14+9=23. Kaudella 2004–2005 Virtala oli Lukon A-nuorten kolmanneksi paras pistemies tehoilla 15+15=30 ja hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +12. Kaudella 2005–2006 Virtala oli Lukon kolmanneksi paras pistemies tehoilla 15+19=34. Hän toimi jälkimmäisellä kaudella joukkueen kapteenina.
Kaudeksi 2006–2007 Virtala siirtyi lyhyen koejakson jälkeen Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin. Hän kärsi runkosarjan aikana loukkaantumisista, jonka takia Virtala pelasi vain 32 ottelua tehopistein 6+10=16. Kevään 2007 pudotuspeleissä hän nousi kuitenkin uudelle tasolle ja teki 12 ottelussa tehot 7+3=10. Virtala muodosti Jarkko Hattusen ja veljensä Teemun kanssa Hokin ykkösketjun. Hän jakoi Hattusen kanssa pudotuspelien maalipörssin voiton seitsemällä osumallaan. Virtala keräsi koko kauden aikana vain kaksi jäähyminuuttia. Hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden ja palkittiin pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana.
Virtala teki kaudeksi 2007–2008 kaksivuotisen sopimuksen Lukon SM-liigajoukkueen kanssa. Hän pelasi ensimmäisen sopimuskautensa kuitenkin lähes kokonaan vielä lainalla Hokissa, jonka paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Virtala oli tehoilla 16+30=46. Hän sijoittui koko Mestiksen pistepörssissä seitsemänneksi. Kevään 2008 pudotuspeleissä Virtala oli tehoilla 2+10=12 joukkueen paras pistemies ja syöttäjä. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa ja palkittiin koko Mestiksen herrasmiespelaajana. Virtala debytoi kauden aikana myös SM-liigassa vahvistettuaan Lukkoa 5. joulukuuta 2007 vieraissa paikallisvastustaja Porin Ässiä vastaan. Hän kärsi ainoaksi jääneessä liigaottelussaan joukkuerangaistuksen liian monesta pelaajasta jäällä.
Ura > SM-liiga

Virtala ei murtautunut Lukon SM-liigajoukkueen vakiokokoonpanoon vielä harjoituskauden päätteeksi, vaan hän sai odottaan tilaisuuttaan noin kuukauden. Virtala pelasi kauden 2008–2009 vaihtelevassa roolissa lähinnä alemmissa ketjuissa. Yhteensä hänen tulokaskautensa SM-liigassa toi 47 runkosarjaottelussa tehot 4+3=7 sekä seitsemässä playout-ottelussa tehot 2+1=3. Virtalan liigauran avausmaali syntyi 18. lokakuuta 2008 Turun Palloseuraa vastaan. Hänet palkittiin ottelun Ilta-Sanomien yhden tähden tähtipelaajana. Huhtikuussa 2009 Virtala teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Lukon kanssa.
Syksyn 2009 harjoitusotteluissa Virtala esitti varsin lupauksia herättäneitä otteita. Kauden 2009–2010 alettua hän kärsi kuitenkin tehottomuudesta ja lisäksi Virtala kärsi polvivammasta, josta toivuttuaan hän yritti tehdä tulosta vielä Jakub Petružálekin ketjussa. Virtala ei saanut lopulta enää luottoa Lukon päävalmentajalta Rauli Uramalta. Siirtotakarajalla, tammikuun 2010 lopulla hän siirtyi Turun Palloseuraan, jonne Virtalan halusi hänelle Hokista tuttu päävalmentaja Kai Suikkanen. Virtala muodosti pudotuspeleissä "Hokki-ketjun" kevään 2007 Mestismestarijoukkueesta tuttujen Jarkko Hattusen ja Antti Erkinjuntin kanssa. Hän kuului kevään yllättäjiin tehtyään 14 playoff-ottelussa tehot 3+7=10. Toukokuussa 2010 Virtala teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen TPS:n kanssa.
Kaudella 2010–2011 Virtala nousi TPS:n kapteeniksi, kun Ville Vahalahti loukkaantui syykauden loppupuolella. Hän otteistaan paistoi koko alavireisen kauden pelanneessa TPS:ssä vialla ollut haluttomuus, ylimielisyys ja kurittomuus. Virtala oli joukkueen pelaajista myös suurimman kritiikin kohteena "kännikohussa", kun TPS nousi joulukuussa 2010 otsikoihin pelaajien käsistä karanneen alkoholinkäytön takia Turun paikallisissa yökerhoissa. Maaliskuussa 2011 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudella 2011–2012 Virtala pelasi tällä kertaa taas hyvää, tuttua peliään alemmissa ketjuissa. Helmikuussa 2012 hän teki jälleen vuoden mittaisen jatkosopimuksen TPS:n kanssa.
Kaudella 2012–2013 Virtala pelasi TPS:n kolmannesta peräkkäisestä heikommasta kaudesta huolimatta taas hyvän kauden monipuolisuutensa ja alempien ketjujen pelaamisensa ansiosta. Hän kärsi kuitenkin kauden aikana alaraajavammasta pariinkin otteeseen ja se päätti hänen kautensa helmikuussa 2012. Marraskuussa 2012 Virtala jatkoi sopimustaan kahdella vuodella kevääseen 2014 saakka. Kaudella 2013–2014 hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 8+11=19.
Virtala nimettiin kaudeksi 2014–2015 TPS:n varakapteeniksi. Hän toimi kauden aikana myös joukkueen kapteenina Petteri Nummelinin loukkaantumisten myötä.
Ura > Siirtyminen ulkomaille

Kaudeksi 2015–2016 Virtala siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Kazakstanin mestaruussarjassa pelaavan Arlan Kokshetaun paitaan. Joukkueeseen siirtyi myös hänen isoveljensä Teemu. Marko Virtala oli tehoilla 23+24=47 Arlanin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Ivan Kutšinin jälkeen. Hän jakoi Kazakstanin liigan maalipörssin viidennen sijan Gornjak Rudnyin Igor Tšerkasovin kanssa ja sijoittui pistepörssissä kuudenneksi. Virtala voitti kauden päätteeksi hopeaa.
Kaudeksi 2016–2017 Virtala siirtyi veljensä Teemun kanssa vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Gentofte Starsiin. Hän oli tehoilla 16+14=30 joukkueen kolmanneksi paras pistemies Teemun kanssa. Pudotuspeleissä Virtala jakoi Starsin sisäisen tehotilaston voiton Jeff Terminesin kanssa lukemalla +6. Hän voitti kauden päätteeksi hopeaa. Kesäkuussa 2017 Virtalat tekivät Starsin kanssa vuoden mittaiset jatkosopimukset. Kaudella 2017–2018 Marko oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 15+31=46. Hänet valittiin Metal Ligaenin syyskuun kuukauden pelaajaksi.
Virtala siirtyi kaudeksi 2018–2019 jälleen yhdessä veljensä Teemun kanssa vuoden mittaisilla sopimuksilla monikansallisen Alps Hockey Leaguen italialaisjoukkue HC Pustertal-Val Pusteriaan. He etenivät joukkueen kanssa aina finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin slovenialainen HK Olimpija Ljubljana otteluvoitoin 4–3. Kaudeksi 2019–2020 Virtalat palasivat Tanskan Metal Ligaeniin ja he siirtyivät vuoden mittaisilla sopimuksilla Rødovre Mighty Bullsin riveihin. Joukkuetta valmensi Markolle TPS:stä tuttu Riku-Petteri Lehtonen. Marko Virtala oli tehoilla 15+17=32 Mighty Bullsin toiseksi paras pistemies Steffen Klarskov Nielsenin jälkeen.
Kaudeksi 2020–2021 Virtala siirtyi jälleen veljensä Teemun kanssa vuoden mittaisilla sopimuksilla Italian toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Italian Hockey Leaguen SV Kaltern/Caldaroon. Hän jakoi veljensä kanssa tehoilla 5+18=23 joukkueen sisäisen pistepörssin toisen sijan edellään Michael Felderer ja he jakoivat koko sarjan pistepörssin viidennen sijan. Virtala sijoittui myös koko sarjan syöttöpörssissä toiseksi edellään vain HC Meranon Luca Ansoldi. Marko Virtala voitti kauden päätteeksi IHL:n mestaruuden. Hän pelasi kauden aikana myös viisi ottelua lainalla Alps Hockey Leaguen italialaisjoukkue HC Gherdëinassa. Kaudeksi 2021–2022 Virtala siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle FFHG Division 1:n Albatros de Brestiin. Sen sijaan Teemu jatkaa pelejään Caldarossa, joten veljekset siirtyvät eri osoitteisiin kuuden yhteisen vuoden jälkeen.
Muuta

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten rullakiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten rullakiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten rullakiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten rullakiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tšekki 2014 | rullakiekko |  |
|  Hopeaa | Saksa 2007 | rullakiekko |  |
|  Hopeaa | Suomi 2015 | rullakiekko |  |
|  Pronssia | Unkari 2006 | rullakiekko |  |
Marko Virtala on pelannut kesäisin myös rullakiekkoa, jonka MM-kilpailuista hänellä on voitettuna hopeaa vuosilta 2007 ja 2015 sekä pronssia vuodelta 2006.
Virtalan isoveli Teemu pelaa hyökkääjänä Italian Hockey Leaguen SV Kaltern/Caldarossa. He ovat pelanneet aiemmin yhdessä niin Mestiksessä, Kazakstanissa, Tanskassa kuin Italiassa. Teemu on pelannut urallaan myös 58 SM-liigaottelua Kalevan Pallossa.
Pelityyli

Elite Prospects -sivuston vuonna 2014 tekemän analyysin mukaan Virtala on tyypillinen yleishyökkääjä, joka kykenee pelaamaan sekä keskellä että laidassa. Sivuston mukaan hänellä on kuitenkin puutteita koossa, jonka vuoksi Virtala joutuu ajoittain ongelmiin laitaväännöissä ja maalinedustatilanteissa. Hän käyttää usein ketteryyttään ja luistelunopeuttaan välttääkseen taklauksia. Virtalalla on hyvä työmoraali ja hän on osoittanut olevansa halukas mihin tahansa rooliin. Sivuston mukaan häneltä kuitenkin puuttuu luontaiset hyökkäyspään vaistot ja aloitustaitoja, mikä vähentää Virtalan potentiaalia hyökkäyspäässä. Sivuston mukaan, jolloin hän analyysin aikana pelasi SM-liigaa Turun Palloseurassa, Virtala on parhaimmillaan alemmissa ketjuissa.
Saavutuksia

Suomenmestaruus Turun Palloseurassa kaudella 2009–2010
Mestiksen-mestaruus Kajaanin Hokissa kaudella 2006–2007 ja -hopeaa kaudella 2007–2008
Mestiksen pudotuspelien arvokkain pelaaja 2007
Mestiksen herrasmiespelaaja kaudella 2007–2008
Kazakstanin mestaruussarjan hopeaa kaudella 2015–2016
Rullakiekon MM-kultaa 2014 MM-hopeaa 2007 ja pronssia 2006
Michael Hester

| Michael Hester> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. toukokuuta 1972 (ikä 52) Sydney, Australia
Jalkapallotuomari
Pituus:  181 cm
| Urheilijan ura> Tuomariura |
| --- | --- | --- | --- |
| Kaudet | Sarja | Ott    | Ott    |
| 2008   2008   2007–08   2009   2009   2010 | Olympialaiset 2008   OFC Nations Cup 2008   MM karsinnat 2010   Maanosaliittojen cup 2009   U-17 MM 2009   MM 2010 | 02 00 07 00   01 00 04 01   04 01 17 02   01 00 03 00   05 02 19 04   01 00 01 00 | 02 00 07 00   01 00 04 01   04 01 17 02   01 00 03 00   05 02 19 04   01 00 01 00 |

Michael Hester (s. 2. toukokuuta 1972 Sydney, Australia) on uusiseelantilainen jalkapallotuomari. Ammatiltaan hän on laivastoupseeri. Hester on toiminut kansainvälisenä tuomarina vuodesta 2007 alkaen; hänen ensimmäinen kansainvälinen ottelunsa oli Tahitin ja Uuden-Kaledonian kohtaaminen elokuussa 2007. Hän tuomitsee muun muassa A-Leaguessa ja Uuden-Seelannin jalkapalloliigassa. Hän on myös tuominnut jalkapallon MM-kilpailuissa, OFC Nations Cupissa ja alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Vuonna 2009 Hester valittiin Uuden-Seelannin jalkapalloliigan huomattavimmaksi urheiluvaikuttajaksi.
Mesofylli

Mesofylli on kasvin lehden sisällä olevaa eli lehden ylä- ja alapinnan epidermien väliin jäävää parenkyymisolukkoa. Mesofyllin soluissa on yleensä runsaasti kloroplasteja ja mesofyllin soluissa tapahtuu yleensä merkittävä osa kasvin fotosynteesistä.
Mesofyllin parenkyymisolukko koostuu useimmiten kahdesta erilaisesta solukkotyypistä: pylvästylpystä ja hohkatylpystä. Pylvästylppysolukon solut ovat ulkomuodoltaan lieriömäisiä ja ne ovat asettuneet tavallisesti tiiviisti vierekkäin. Hohkatylppysolukon solut ovat ulkomuodoltaan pylvästylppysoluihin verrattuna enemmän kuutiomaisia tai pallomaisia ja ne eivät yleensä ole liittyneet toisiinsa kovinkaan tiiviisti, vaan solujen väleissä on selvästi tyhjää tilaa.
Pylväs- ja hohkatylppysolukon sijoittumisen perusteella voidaan erotella erilaisia mesofyllityyppejä. Tavallisimmat mesofyllityypit ovat dorsiventraalinen mesofylli ja isolateraalinen mesofylli. Dorsiventraalinen mesofylli on monilla kaksisirkkaisilla kasveilla ja isolateraalinen mesofylli monilla yksisirkkaisilla kasveilla.
Mesofyllityypit

dorsiventraalinen mesofylli: yläpinnan epidermin alla on yksi tai useampi solukerros pylvästylppysolukkoa ja sen alla, alapinnan epidermin puolella on hohkatylppysolukkoa
isolateraalinen mesofylli: sekä yläpinnan että alapinnan epidermin alla on pylvästylppysolukkoa ja niiden välissä, keskellä lehteä on hohkatylppysolukkoa
homogeeninen mesofylli: mesofylli koostuu vain yhdenlaisista parenkyymisoluista eli mesofyllistä ei ole erotettavissa erilaisia pylväs- ja hohkatylppysolukkoja
Metsäpalo (vakuutusyhtiö)

Metsäpalo eli Metsänomistajain Keskinäinen Vakuutusyhtiö Metsäpalo, vuoteen 1933 Suomen Metsänomistajain Keskinäinen Metsäpaloapuyhdistys, oli Helsingissä 1916 perustettu vakuutusyhtiö, joka harjoitti metsävakuutusta. Yhtiön toiminta päättyi 1980.
Kirjallisuutta

Mikko Ilvessalo, Yrjö Ilvessalo, Keskinäinen vakuutusyhtiö Metsäpalo 1916-1966, 1966 (31 sivua)
Metyyliakrylaatti

| Metyyliakrylaatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Metyyliprop-2-enoaatti
CAS-numero:  96-33-3
PubChem CID:  7294
SMILES:  COC(=O)C=C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C4H6O2
Moolimassa:  86,088 g/mol
Sulamispiste:  -76,5 °C
Kiehumispiste:  80,5 °C
Tiheys:  0,9561 g/cm3
Liukoisuus veteen:  60 g/l (20) °C
Metyyliakrylaatti (C4H6O2) on tyydyttymättömiin estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää polymeerien ja muiden yhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa metyyliakrylaatti on väritöntä nestettä, jolla on pistävä haju. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja hyvin alkoholeihin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Metyyliakrylaatti polymeroituu helposti, minkä vuoksi sen joukkoon lisätään inhibiittoriksi p-metoksifenolia. Metyyliakrylaatille tavanomaisia reaktioita ovat muun muassa Michael-additiot useiden nukleofiilien kanssa, useat sykloadditiot (esimerkiksi Diels–Alder-reaktiot) ja eenireaktiot.
Metyyliakrylaattia valmistetaan metanolin ja akryylihapon välisellä esteröintireaktiolla happaman katalyytin läsnä ollessa.
Metyyliakrylaattia käytetään erityisesti tekstiileissä käytettävien polyakrylaattikuitujen valmistamiseen. Ainetta käytetään myös muiden kemikaalien valmistukseen.
Morgenbladet

| Morgenbladet |
| --- | --- |

 Morgenbladet 2. tammikuuta 1820.
Lehtityyppi:  sanomalehti
Julkaisija:  Morgenbladet AS
Perustettu:  1819
Päätoimittaja:  Anna B. Jenssen (2012-)
Kotikunta:  Oslo
Kotimaa:  Norja
Ilmestymistiheys:  viikoittain
Kieli:  norjan kieli
Aiheesta muualla
Kotisivu
Morgenbladet (suom. Aamulehti) on norjalainen viikoittain ilmestyvä sanomalehti. Kirjapainaja Niels Wulfsberg perusti sen vuonna 1819 ja se oli maan ensimmäinen päivittäin ilmestyvä sanomalehti.
Morgenbladet oli pitkään myös maansa suurin sanomalehti[lähde? ]. Saksalainen Wehrmacht lakkautti lehden toisen maailmansodan aikana 15. huhtikuuta 1943.
Sodan jälkeen lehdestä tuli konservatiivisempi, ja lehti kärsi taloudellisesti osittain siksi, että se ei halunnut antautua kaupallisuudelle ja kieltäytyi julkaisemasta mainoksia[lähde? ]. Lehti elpyi lyhyeksi aikaa 1980-luvulla, kunnes silloinen päätoimittaja Hans Geelmuyden ajautui kiistoihin lehden omistajan kanssa ja erosi suuren osan lehden toimistuskunnan kanssa.
Vuonna 1993 Morgenbladetin osti Truls Lie, joka muutti lehden viikoittain ilmestyväksi. Lehti on nykyisin älymystösävyisempi ja keskittyy kulttuuriin, taiteeseen, kirjallisuuteen ja politiikkaan.[lähde? ]
Alf van der Hagen oli päätoimittaja vuosina 2003-2012. Hänen seuraajansa on Anna B. Jenssen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Morgenbladet Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: no:Morgenbladet
Käännös suomeksi
Matti Keinonen

| Matti Keinonen |
| --- | --- |
 Keinonen maajoukkueen paita päällä 1960-luvulla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. marraskuuta 1941 Tampere
Kuollut: 27. marraskuuta 2021 (80 vuotta) Uusikaupunki
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Mölli
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  left
Pituus:  176 cm
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1960–1978
Seurat:  Lukko RU-38 HJK Jokerit TPS
Valmennusura
Vuodet:  1977–2003
Seurat:  Lätkä-77 TPS Lukko Ässät Raahe-Kiekko UJK
Matti ”Mölli” Keinonen (6. marraskuuta 1941 Tampere – 27. marraskuuta 2021 Uusikaupunki) oli suomalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Keinonen tunnettiin omaperäisistä kiemuroistaan, ”Ruotsin tappajana” onnistuttuaan erityisesti Ruotsia vastaan käydyissä maaotteluissa sekä taitavana luistelijana ja harhauttelijana. Rauman Lukko on jäädyttänyt Keinosen pelinumeron. SM-liiga jakaa vuosittaista Keinosen nimeä kantavaa tunnustuspalkintoa. Keinonen on aateloitu jääkiekkoleijonaksi sekä IIHF:n Hall of Fame -kunniagalleriaan.