stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juha Veijonen
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1990 | Sanansaattajat | Hannes |
| 1993 | Ristilukki | nuorempi vartija |
| 1993 | Harjunpää ja kiusantekijät |  |
| 1993 | Romanovin kivet | Niki |
| 1994 | Esa ja Vesa – auringonlaskun ratsastajat | Esa Haanpää |
| 1996 | Tie naisen sydämeen | Valko |
| 1999 | Häjyt | Antti Karhu |
| 2000 | Hurmaava joukkoitsemurha | Ensio Häkkinen |
| 2000 | Lomalla | Jussi |
| 2003 | Pahat pojat | Harri Hammas-Lärvinen |
| 2003 | Nousukausi | Heikki |
| 2004 | Levottomat 3 | väkivaltainen mies |
| 2004 | Vares – yksityisetsivä | Jussi Vares |
| 2006 | Matti | Maisteri |
| 2006 | Saippuaprinssi | Laaksonen |
| 2006 | Valkoinen kaupunki | naapuri |
| 2007 | V2 – Jäätynyt enkeli | Jussi Vares |
| 2008 | Kummeli Alivuokralainen | yövartija |
| 2009 | Rööperi | Koistinen |
| 2022 | Toinen mies | Niklas |
| 2024 | Routa | Daniel Tommila |
| 2024 | Faster: Vain yksi kierros | Tapio Antinpoika "Kauhavan Vallesmanni" |
Filmografia > Televisioelokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1990 | Olinkin jo lähdössä | Sakari af Hammer |
| 1994 | Let's Play Zeus | Zeus Lampinen |
| 1994 | Marja | Lankinen |
| 1997 | Viisi tytärtäni |  |
| 1998 | Liian paksu perhoseksi | Lauri |
| 1999 | Talossa on Saatana | Saatana |
| 2000 | Ei kaikki miehet petä |  |
| 2000 | Ilmalaiva Finlandia |  |
| 2003 | Tuulikaappimaa | Vaarala |
| 2008 | Älä unta nää | Keijo |
| 2011 | Elma ja Liisa |  |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1992–1994 | Hynttyyt yhteen | Keijo Etelä |
| 1993 | Hobitit | örkki |
| 1994 | Blondi tuli taloon | Ykä Tähtinen |
| 1994–1995 | Vintiöt | useita rooleja |
| 1995 | Kotikatu | Jake Byman |
| 1995 | Rillumarei ja reipastamenoa |  |
| 1995 | Samppanjaa ja vaahtokarkkeja | valokuvakauppias |
| 1995–1996 | Herkku & Partanen | Asser/Kille/Mauno |
| 1995–1996 | Ottaako sydämestä? | Manu |
| 1997–1998 | Nitrokabinetti | Anteron vävy |
| 1997 | Ota ja omista | Jaska |
| 1998 | Tähtitehdas | Risto Vastaranta |
| 1999 | Ansa ja Oiva | Kapu |
| 1999–2001 | Ansan ja Oivan tv-asema | Ahti Ropsila |
| 2000 | Mustan kissan kuja | Tenho |
| 2000 | Susirajalla | Tenho |
| 2000 | Hyvät neuvot kalliit | Risto Raisio |
| 2000 | Ratikka-Raimo | avaruusolento |
| 2001 | Muodollisesti pätevä | opas |
| 2002 | Jurismia! | Robert Gyllenberg |
| 2002 | Kylmäverisesti sinun | Allan Sipilä |
| 2003 | Rikospoliisi Maria Kallio | Pertti Ström |
| 2003 | Vintiöt – Ten Years After | useita rooleja |
| 2004 | Rikas mies | Matti Jussila |
| 2005 | Kumman kaa | Pertsa |
| 2006 | Mogadishu Avenue | Maukka Turakainen |
| 2007–2010 | Karjalan kunnailla | Jorma Jumppanen |
| 2007–2014 | Taivaan tulet | Erkki Viherkoski |
| 2007 | Käenpesä | Veikko Hämäläinen |
| 2008 | Ylikävely | Karppinen |
| 2008 | Tukka auki | Jonas |
| 2008 | Hymy Pyllyyn | useita rooleja |
| 2010 | Ministerin tytär | Ministeri |
| 2010 | Mökki | Pekka |
| 2011 | Moska | Olli Kutemajärvi |
| 2011 | Linnan tähdet | oma itsensä |
| 2012 | Salatut elämät | Mikael Salo |
| 2018 | Kummeli esittää: Kontio & Parmas | Juvonen |
| 2018 | Hyvät katsojat | oma itsensä |
Aiheesta muualla

Juha Veijonen Elonetissä.
Juha Veijonen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| n k Parhaan miespääosan Jussit |
| --- | --- |
1944–1959:  Joel Rinne (1944)  Rauli Tuomi (1945)  Tauno Palo (1946)  Rauli Tuomi (1947)  Leif Wager (1948)  Martti Katajisto (1949)  Tauno Palo (1950)  Hannes Häyrinen (1951)  Tauno Palo (1952)  Kaarlo Halttunen (1953)  Sakari Jurkka (1954)  Heimo Lepistö (1955)  ei jaettu (1956)  ei jaettu (1957)  ei jaettu (1958)  Holger Salin (1959) 
1960–1979:  ei jaettu (1960)  ei jaettu (1961)  Helge Herala (1962)  Joel Rinne (1963)  Matti Oravisto (1964)  ei jaettu (1965)  Pekka Autiovuori (1966)  Jukka Sipilä (1967)  ei jaettu (1968)  Kalevi Kahra (1969)  Eero Melasniemi (1970)  Jussi Jurkka (1971)  Mikko Niskanen (1972)  ei jaettu (1973)  Aimo Saukko (1974)  ei jaettu (1975)  Vesa-Matti Loiri, Antti Litja (1976)  Erkki Pajala, Lasse Pöysti, Vilho Siivola (1977)  Martti Kainulainen, Toivo Mäkelä (1978)  ei jaettu (1979) 
1980–1999:  Lasse Pöysti (1980)  Martti Kainulainen, Pertti Palo (1981)  Hannu Lauri, Martti Pennanen (1982)  Vesa-Matti Loiri, Kari Väänänen (1983)  Paavo Pentikäinen (1984)  ei jaettu (1985)  Paavo Liski, Risto Tuorila (1986)  Lasse Pöysti (1987)  Hannu Lauri (1988)  Kari Sorvali (1989)  Taneli Mäkelä (1990)  Matti Pellonpää (1991)  Silu Seppälä (1992)  Paavo Pentikäinen (1993)  Hannu Kivioja (1994)  Juha Veijonen (1995)  ei jaettu (1996)  Jorma Tommila (1997)  Kari Heiskanen (1998)  Pertti Koivula (1999) 
2000–2019:  Martti Suosalo (2000)  Janne Reinikainen (2001)  Martti Suosalo (2002)  Sulevi Peltola (2003)  Mikko Leppilampi (2004)  Peter Franzén (2005)  Hannu-Pekka Björkman (2006)  Janne Virtanen (2007)  Tommi Korpela (2008)  Tommi Korpela (2009)  Heikki Nousiainen (2010)  Ville Virtanen (2011)  Joonas Saartamo (2012)  Eero Ritala (2013)  Eero Aho (2014)  Antti Litja (2015)  Tommi Korpela (2016)  Jarkko Lahti (2017)  Eero Aho (2018)  Hannu-Pekka Björkman (2019) 
2020–2039:  Pekka Strang (2020)  Shahab Hosseini (2021)  Petri Poikolainen (2022) 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Alankomaat 
Henkilöt:  Elonet
Krokek

| Krokek |
| --- | --- |
 Krokekin kirkko
 Krokek
 Koordinaatit: 58°40′20″N, 16°22′03″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Itä-Götanmaan lääni
Maakunta:  Itä-Götanmaa
Kunta:  Norrköping
Väkiluku (31.12.2023):  5 125
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Krokek on taajama Norrköpingin kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 5 125 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Kolmårdenin eläinpuisto sijaitsee taajaman lähellä.
Tunnettuja henkilöitä

Bengt Danielsson (1921–1997), kansantutkija ja kirjailija
Ebbe Linde (1897–1991), runoilija ja kääntäjä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Krokek Wikimedia Commonsissa
Screamo

| Screamo |
| --- | --- |
Alkuperä:  hardcore punk, emo
Alkuperämaa:  Pohjois-Amerikka
Kehittymisen ajankohta:  1990-luvun alku
Tyypillisiä soittimia:  rummut, basso, sähkökitara, huutolaulu
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  emoviolence
Screamo on emon alalaji, ja on yleisesti nopeampaa, kaoottisempaa ja rajumpaa kuin emo. Ensimmäisiä tunnettuja screamoyhtyeitä olivat esimerkiksi Sleeping Body, Ivich ja Reach Out.
Emoviolence on screamon  ja powerviolencen sekoitus. Monesti normaalia screamoa kutsutaan virheellisesti emoviolenceksi. Emoviolenceyhtyeitä ovat esimerkiksi Orchid, Shikari, Kobra Khan ja Palatka.
Yhtyeitä

| --- | --- |
 Aghast  Ampere  Anomie  Beau Navire  Coldrain  The Book Of Dead Names  Funeral Diner  Jeromes Dream  Kobra Khan :  Loma Prieta  Neil Perry  Pg.99  Raein  Saetia  The Saddest Landscape  The Spirit Of Versailles  Usurp Synapse 
Käännös suomeksi
Kasvatustiede

Kasvatustiede on tiede, joka tutkii ja kehittää ihmisen koko elämänkaaren aikana tapahtuvaa kasvua, kehitystä ja oppimista sekä niihin liittyviä kysymyksiä. Lisäksi se tarkastelee erilaisia koulutusinstituutioita ja -järjestelmiä. Kasvatuksen pyrkimys on sopeuttaa ihmiset uuteen yhteiskuntaan, minkä lisäksi muuttaa yhteiskuntaa toivottuun suuntaan.
Kasvatuksessa on kyse ihmisen elämänmuodon edellytyksistä: kulttuurin parhaiden puolien vaalimisesta, ympäröivän luonnon säilyttämisestä sekä ihmisoikeuksien ja demokratian edistämisestä. Kasvatustiede on keino saavuttaa tietoa tästä monimutkaisesta, monimuotoisesta ja ihmislajin kannalta olennaisesta käytännöstä. Kasvatus on arvoihin ja päämääriin sidottua yhteiskunnallista toimintaa.
Varhaiskasvatustiede on tiedettä lapsuudesta. Se edistää lasten hyvinvoinnin ja oikeuksien toteuttamista varhaiskasvatuksessa, lasten elinolosuhteissa ja yhteiskuntaan osallistumisessa. Varhaiskasvatuksella tarkoitetaan lapsen suunnitelmallista ja tavoitteellista kasvatuksen, opetuksen ja hoidon muodostamaa kokonaisuutta, jossa painottuu erityisesti pedagogiikka.
Oman aiheryhmänsä kasvatustieteissä muodostaa aikuiskasvatus: aikuiskoulutus ja toisaalta elinikäinen oppiminen, vapaa sivistys.
Aihealueita

Kasvatustieteen aihealueita ovat
aikuiskasvatustiede, aikuiskasvatus
ammattikasvatus
didaktiikka
erityispedagogiikka
filantropismi
kasvatusantropologia
kasvatushistoria
kasvatusfilosofia
kasvatuspsykologia
kasvatussosiologia
kasvatusteoriat
Montessori-pedagogiikka
Freinet-pedagogiikka
Steiner-pedagogiikka
Reggio Emilia-pedagogiikka
Freire-pedagogiikka
Demokraattiset koulut ja Vapaat koulut
Suggestopedinen kielenopetus
koulutus
kriittinen pedagogiikka
pedagogiikka
sosiaalipedagogiikka
sukupuolisensitiivinen kasvatus
vertaileva kasvatustiede
Tieteenalan merkitys työtehtäviin ja kelpoisuuteen

Monet kasvatustieteitä opiskelleet hakeutuvat opetusalan tehtäviin. Kasvatustieteilijöistä opettajan pätevyys on heillä, jotka ovat suorittaneet opettajaksi pätevöittävän tutkinnon (varhaiskasvatuksen opettaja, luokanopettaja, aineenopettaja) tai erilliset ”opettajan pedagogiset opinnot”.lähde?
Tieteenalan merkitys työtehtäviin ja kelpoisuuteen > Varhaiskasvatuksen opettaja

Varhaiskasvatuksen ja esiopetuksen opettajien työ edellyttää korkeatasoista teoreettista koulutusta lapsuuteen sekä lapsen kehitykseen ja oppimiseen liittyen sekä koulutuksen tuottamaa varhaispedagogista asiantuntemusta ja vankkoja menetelmällisiä taitoja. Keskeistä on muun muassa ilmaisu-, liikunta- ja taidekasvatuksen monipuolinen osaaminen sekä sitoutuneisuus ja herkkyys toiminnassa eri-ikäisten lasten kanssa, lasten osallisuutta ja leikkiä tukien, ja siinä ohjaten. Varhaiskasvatuksen opettajat ovat päävastuussa oman ryhmänsä lasten kasvatuksesta ja opetuksesta sekä lapsiryhmänsä toiminnan suunnittelusta ja arvioinnista. Päiväkodin varhaiskasvatuksessa varhaiskasvatuksen opettajan vastuulla on lapsen henkilökohtaisen varhaiskasvatussuunnitelman laatiminen ja arviointi. Opettajat tekevät yhteistyötä lasten vanhempien kanssa päivittäin ja varmistavat vanhempien osallisuuden. Hyvät vuorovaikutustaidot ja kulttuurinen osaaminen korostuvat yhteistyössä. Varhaiskasvatuksen ja esiopetuksen opettajan tehtävänä on havaita lapsen vahvuuksia ja myös mahdollisia tuen tarpeita, ja pohtia miten lasta voidaan tukea näissä soveltuvin pedagogisin ratkaisuin.
Varhaiskasvatuksen opettajan pätevyyden saavat ne kasvatustieteilijät, jotka ovat suorittaneet yliopistossa vähintään kasvatustieteen kandidaatin opinnot, joihin sisältyy varhaiskasvatuksen tehtäviin ja esiopetukseen ammatillisia valmiuksia antavat opinnot, tai jota on täydennetty mainituilla opinnoilla. Tutkinto tuottaa samalla kelpoisuuden opettajaksi esiopetukseen. Tehtävänimikkeen muuttuessa lastentarhanopettajasta varhaiskasvatuksen opettajaksi, kaikki lastentarhanopettajaksi 1. syyskuuta 2018 varhaiskasvatuslain voimaan tullessa kelpoiset henkilöt ovat kelpoisia varhaiskasvatuksen opettajan tehtäviin riippumatta koulutustaustasta.
Lisäksi varhaiskasvatusta voi edetä opiskelemaan kasvatustieteen maisteriohjelmaan, joka antaa valmiuksia työskentelemään esimerkiksi päiväkodin johtajana tai muissa hallinnollisissa työtehtävissä. Maisterin tutkinto tuottaa kelpoisuuden virallisesti päiväkodin johtajan tehtävään sitten, kun sitä edellyttävä kelpoisuusvaatimus tulee voimaan vuonna 2030.
Tieteenalan merkitys työtehtäviin ja kelpoisuuteen > Luokanopettaja

Luokanopettaja antaa yleisopetuksen opetussuunnitelman mukaista opetusta peruskoulun 1.–6. luokilla. Opettaja suunnittelee, toteuttaa ja arvioi opetustaan. Hän toimii oman luokkansa opettajana ja tekee yhteistyötä kodin ja koulun välillä. Opettaja osallistuu koulunsa arviointi- ja kehittämistyöhön, ja osaltaan huolehtii koulun yhteisestä kasvatustehtävästä sekä koulun järjestyksestä, turvallisuudesta ja työyhteisön toimivuudesta. Opettaja tukee oppilaiden kasvua osallistumalla oppilashuoltoon.
Luokanopettajan pätevyyden saavat ne kasvatustieteilijät, jotka ovat suorittaneet maisteritasoiset luokanopettajakoulutuksen opinnot, sisältäen opettajan pedagogiset opinnot ja peruskoulussa opetettavien aineiden monialaiset opinnot. Käytännössä nämä suoritetaan opettajankoulutuslaitoksessa.
Luokanopettajan kelpoisuuden voi saavuttaa
1) suorittamalla kasvatustieteen maisterin tutkinnon luokanopettajan opintosuunnassa,
2) valinnaisina opintoina suoritettavilla monialaisilla opinnoilla tai
3) täydentämällä aikaisempaa ylempää korkeakoulututkintoa erikseen määritellyillä luokanopettajan kelpoisuuden antavilla erillisillä opintokokonaisuuksilla.
Luokanopettajaksi voi opiskella Helsingin yliopistossa, Jyväskylän yliopistossa (Jyväskylä, Kokkolan yliopistokeskus Chydenius), Tampereen yliopistossa, Turun yliopistossa (Turku, Rauman OKL), Lapin yliopistossa ja Itä-Suomen yliopistossa.
Tieteenalan merkitys työtehtäviin ja kelpoisuuteen > Aineenopettaja

Muiden tiedekuntienselvennä opiskelijat voivat hankkia opettajan pätevyyden suorittamalla opettajan pedagogiset opinnot (60 opintopistettä), jolloin he voivat työskennellä aineenopettajana sen mukaan, mistä aineista heillä on opettajan pätevyyteen vaadittavat aineopinnot suoritettuna. Aineenopettaja voi työskennellä peruskoulussa tai lukiossa.
Tieteenalan merkitys työtehtäviin ja kelpoisuuteen > Kasvatustieteilijöiden laaja tehtäväkenttä

Opetustehtävät on kuitenkin vain yksi osa kasvatustieteilijöiden tehtäväkenttää. Riippuen erikoistumisesta kasvatustieteilijöiden ja aikuiskasvatustieteilijöiden ammattinimikkeitä ovat muun muassa koulutusneuvoja, koulutussuunnittelija, ohjaava opettaja, opinto-ohjaaja, rehtori, sivistysjohtaja ja sosiaalityöntekijä.
Kirjallisuutta

Hirsjärvi, Sirkka & Huttunen, Jouko: Johdatus kasvatustieteeseen.  (4. uudistettu laitos)  Helsinki:  WSOY, 1995 (8. painos 2001).  ISBN 951-0-20512-5
Hämäläinen, Juha & Nivala, Elina: Kasvatustiede: Pedagogisen ihmistyön tiede.  Kuopio:  Unipress, 2008.  ISBN 978-951-579-055-2
Leino, Anna-Liisa & Leino, Jarkko: Kasvatustieteen perusteet.  (5. uudistettu painos)  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1995.  ISBN 951-26-3904-1
Rinne, Risto & Kivirauma, Joel & Lehtinen, Erno: Johdatus kasvatustieteisiin.  (5. uudistettu painos. Kasvatustiede)  Porvoo Helsinki:  WSOY, 2004.  ISBN 951-0-28904-3
Siljander, Pauli: Systemaattinen johdatus kasvatustieteeseen.  Helsingissä:  Otava, 2002.  ISBN 951-1-18439-3
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Kasvatustieteen bibliografia on Wikiaineistossa
Siuntion kirkko

| Siuntion Pyhän Pietarin kirkko Sjundeå S:t Petri kyrka |
| --- | --- |
 Siuntion Pyhän Pietarin kirkko. Kuva vuodelta 2007.
Sijainti:  Siuntio
Koordinaatit:  60°10′37.8″N, 024°12′15.3″E
Kirkkokunta:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Hiippakunta:  Espoon hiippakunta, Porvoon hiippakunta
Seurakunta:  Siuntion suomenkielinen seurakunta ja Sjundeå svenska församling
Rakentamisvuosi:  välillä 1460–1489
Materiaali:  harmaakivi
Istumapaikkoja:  350
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Näkymä Siuntion kirkon sankarihauta-alueelta.
Siuntion Pyhän Pietarin kirkko (ruots. Sjundeå S:t Petri kyrka) on keskiaikainen kirkkorakennus Siuntiossa, Uudellamaalla. Harmaakivinen kirkko on pyhitetty pyhälle Pietarille. Kirkko on rakennettu oletettavasti vuosien 1460 ja 1489 välillä. Samalla paikalla sijaitsi luultavasti jo ennen kivikirkon rakentamista puinen kirkko 1400-luvun alusta lähtien. Kirkossa on kolmilaivainen runkohuone. Runkohuoneen jakaa laivoihin kolme pilariparia, jotka kannattelevat keskilaivan tähtiholveja ja sivulaivojen Andreaan risti -holveja. Kirkko on palanut historian aikana neljä kertaa.
Kirkon omistaa Siuntion seurakuntayhtymä ja se on Espoon hiippakuntaan kuuluvan Siuntion suomenkielisen seurakunnan ja Porvoon hiippakuntaan kuuluvan Sjundeå svenska församlingin pääkirkko. Siuntion kirkko muodostaa yhdessä Suitian kartanolinnan kanssa Museoviraston määrittelemän valtakunnallisesti merkittävän rakennetun kulttuuriympäristön.
Historia ja arkkitehtuuri > Katolinen aika

Pyhän Pietarin kirkko rakennettiin paikalla aiemmin sijainneen 1300-luvulla rakennetun Suitian kartanon kappelin kylkeen 1460 ja 1480-lukujen välillä. Uuden kirkon valmistuttua vanhasta kappelista tehtiin sakaristo. Kirkko oli alun perin roomalaiskatolinen. 1500-luvun alussa kirkon lautarakenteinen sisäkatto korvattiin kahdellatoista tiilisellä holvikaarella. Arkeologisissa kaivauksissa kirkosta on löydetty jälkiä keskiaikaisesta pääalttarista, sekä kahdesta sivualttarista.
Salama sytytti kirkon katon tuleen vuonna 1526.
Historia ja arkkitehtuuri > Reformaation aika

Siuntion Pyhän Pietarin kirkon irtaimisto säilyi kirkkoreduktiosta miltei koskemattomana. Myöskään kirkon keskiaikaisia maalauksia ei koskaan peitetty tai puisia pyhimyksiä kuvaavia veistoksia hävitetty reformaation aikana. Kirkko syttyi jälleen tuleen vuonna 1617.
Historia ja arkkitehtuuri > Isoviha

Isonvihan aikaan Pyhän Pietarin kirkko kärsi mittavia tuhoja. Kirkko ryöstettiin perinpohjaisesti ja muun muassa kellotapuli tuhoutui täysin. Siuntion kirkkoherra ja kappalainen pakenivat isoavihaa Ruotsiin ja vain kappalaisen apulainen jäi Siuntioon. Kirkkoa päästiin kunnostamaan vasta 1730-luvulla käyttöä varten.
Historia ja arkkitehtuuri > Valistuksen aikakausi

Tuli pääsi jälleen irti kirkossa vuonna 1823, jonka jälkeen kirkon vanhin osa, sakaristona toiminut Suitian entinen kappeli, purettiin asehuoneen ohella. Tulipalon jälkeen myös kirkkoa haluttiin parannella aikakauden arkkitehtuurin ihanteiden mukaan. Kirkon ikkunoita suurennettiin, maalaukset peitettiin valkealla öljymaalilla ja holvikaaria kannattelevat neliskulmaiset pylväät pyöristettiin.
Historia ja arkkitehtuuri > 2000-luku

Vuoden 2023 joulukuussa Siuntion kirkon lämmitysjärjestelmä vaihdettiin öljylämmityksestä ilmavesilämpöpumppujärjestelmään. Lämmitysjärjestelmän uusimista tuki muun muassa Kirkkohallitus Kirkon keskusrahaston ilmastoneutraalien lämmitysjärjestelmien kautta. Vuoden 2024 heinäkuussa Siuntion seurakuntayhtymä ilmoitti remontoivansa kirkon vesikaton samana vuonna. Remontti alkoi 15. heinäkuuta 2024 ja sen kustannusarvio oli noin 600 000 euroa. Projektia rahoitti Kirkkohallitus. Avustusprosentti oli 52 %. Kirkon kattoremontti valmistui joulukuussa 2024 ja koko projekti pysyi aikataulussa ja budjetissa.
Kirkon maalaukset

1400-luvun lopulla ja 1500-luvun alussa kirkon seiniin ja holvikaariin tehtiin Raamatun tapahtumista kertovia maalauksia. Maalauksien avulla lukutaidoton väestö sai kuvan siitä, mitä kirkossa puhuttiin, sillä katoliseen aikaan kirkon kieli oli latina.
Pyhän Pietarin kirkon maalaukset on tehty kahdessa osassa; vanhimmat ovat vihkiristit 1400-luvun lopulta, joita kirkossa on säilynyt kuusi. Myöhemmät ammattimaalarien tekemät raamatullisista tapahtumista kertovat maalaukset ovat 1500-luvun alusta.
Maalauksia ei koskaan peitetty reformaation aikana, vaan myöhemmin valistuksen aikakautena. Maalaukset päätettiin ottaa esiin ja restauroida vuonna 1938.
Kirkon maalaukset > Harvinaisia maalausaiheita

Siuntion Pyhän Pietarin kirkosta löytyy muutamia harvinaisia maalausaiheita; Neitsyt Marian taivaallinen kruunaaminen, sekä Kuolemansyntimies, jonka suusta kaikki seitsemän kuolemansyntiä tulee ulos käärmeiden muodossa.
Esineistö > Saarnastuolit

Pyhän Pietarin kirkossa on kaksi saarnastuolia; osin säilynyt niin kutsuttu Tottien saarnastuoli vuodelta 1625 ja uudempi saarnastuoli vuodelta 1683. Tottien saarnastuolissa on erikoisuutena tuoliin maalatut vaakunat, jotka ovat Kaarina Maununtyttären vaakuna, Tottien vaakuna, sekä Vaasa-suvun vaakuna. Tuolin lahjoitti kirkkoon Sjundbyn linnanherra Åke Tott.
Uudemman tuolin on lahjoittanut Turun hovioikeuden presidentti paroni Ernst Johan Creutz. Tämä saarnastuoli on jäljennös Turun tuomiokirkossa sijainneesta saarnastuolista, joka tuhoutui Turun palossa 1600-luvulla. Tuolin valmistajiksi kerrotaan Henrik Mattsson Leino ja Matts Reiman. Saarnastuolia pidetään Reimanin merkittävimpänä saarnastuolina.
Esineistö > Kastemalja

Kirkon kastemalja on lahjoitettu Hebbla Siggesdotter Sparren toimesta vuonna 1550 Sparren miehen Suitian kartanonherran Erik Flemingin muistoksi. Tämä kastemalja on myöhäisin keskiaikaiseen kastetraditioon liittyvä esine.
Esineistö > Hautavaakunat

Siuntion kirkossa on sijainnut yhteensä 34 aatelisvaakunaa, joista tähän päivään on säästynyt kolme. Yksi vaakunoista kuuluu vapaaherralliselle Creutz -suvulle, toinen vaakuna puolestaan kuuluu Otto Mauritz Krebsille ja kolmas Krebsin isoäidille Margareta Anrep af Soorille.
Esineistö > Hautakappeli

Vapaaherratar Maria Reuterholm sai vuonna 1774 luvan rakentaa graniitista hautakappelin kirkon itäseinälle. Hautakapelli tyhjennettiin Suomen siirryttyä Venäjän vallan alle, sillä Reuterholmit muuttivat Ruotsiin ja ottivat kaiken irtaimen mukaansa, mukaan lukien vainajat. Nykyisin hautakappeli toimii sakaristona.
Esineistö > Alttaritaulu

Pyhän Pietarin kirkon alttaritaulu esittää Jeesusta Getsemanessa. Taulun lahjoitti vapaaherratar Reuterholm vuonna 1773 maksuksi Reuterholmien hautakappelista. Taulu on maalattu Tukholmassa, mutta taiteilija on tuntematon. Taulu on koristeltu sukujen Reuterholm ja Gyllenestjerna vaakunoilla ja tekstillä, joka kertoo vanhan alttarilaitteen konservoidun ja siirretyn Siuntion puukirkkoon.
Esineistö > Urut

Siuntion kirkko sai ensimmäiset urkunsa vuonna 1786 ja täten Siuntion seurakunnasta tuli ensimmäinen maalaisseurakunta, jossa oli omat urut. Nykyiset kirkon urut ovat kirkon kolmannet ja ne on valmistanut urkutehdas Paul Ott Saksassa vuonna 1971.
Esineistö > Kirkkotekstiilit

Siuntion kirkon uudet kirkkotekstiilit on valmistanut tekstiilitaiteilija Helena Vaari.
Kuvia

Urut Urkutehdas Paul Ott, Göttingen, Saksa, 1971.
Siuntion kotiseutumuseossa kirkon 1700-luvun urkujen koristeellinen yläosa, jossa puinen kullattu koristeköynnös.
Kirkkosali.
Saarnastuoli.
Siuntion kirkon kattomaalauksia
Kirkko hautausmaalta nähtynä
Helena Vaarin tekemä musta antependium.
Siuntion kirkon kellotapuli tammikuussa 2024.
Siuntion kirkko talvella.
Siuntion kirkon alttari.
Kirkon kuori.
Siuntion kirkon länsipuolen fasadi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Siuntion kirkko Wikimedia Commonsissa
Siuntion kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Siuntion seurakuntayhtymä: Pyhän Pietarin kirkko
Siuntion kirkko (Arkistoitu – Internet Archive)
Tietoja kirkon historiasta ja esineistöstä, (Arkistoitu – Internet Archive) Siuntion seurakunta (pdf)
Uudenmaan kirkot (pois lukien Espoo, Helsinki ja Vantaa)
Askola –
Bromarv –
Capella (Siuntio) –
Degerby –
Fagervik –
Haapajärvi –
Hanko –
Hyvinkää (ev.lut.) –
Hyvinkää (ortod.) -
Hyvinkää (vanha) –
Inkoo –
Järvenpää (ev.lut.) –
Järvenpää (ortod.) –
Karjaa –
Karkkila –
Karjalohja –
Kauniainen –
Kellokoski –
Kerava –
Kirkkonummi –
Klaukkala (ev.lut.) –
Klaukkala (ortod.) –
Kytäjä –
Kärkölä –
Lapinjärvi –
Lapinjärvi (pikku kirkko) –
Lappohja –
Liljendal –
Lohja –
Lohja (tsasouna) –
Loviisa –
Masala –
Merikappeli (Upinniemi) –
Mustio –
Myrskylä –
Mäntsälä –
Nummi –
Nurmijärvi –
Pernaja –
Pohja –
Porvoo –
Porvoon Kristuksen kirkastumisen kirkko –
Pornainen –
Pukkila –
Pusula -
Rajamäki –
Ruotsinpyhtää –
Sammatti –
Sipoo (uusi) –
Sipoo (vanha) –
Siuntio –
Snappertuna –
Söderkulla –
Tammisaari –
Tenhola –
Tuusula –
Täktom (kappeli) –
Vihti
| n k Perustiedot Wikidatassa: Pyhän Pietarin kirkko (Q4794618)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: kirkko
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Siuntio
katuosoite: Suitiantie 51, 02570 Siuntio Kk, Svidjavägen 51, 02570 Sjundeå kby
koordinaatit: 60°10′38″N 24°12′15″E﻿ / ﻿60.17715°N 24.20424°E﻿ / 60.17715; 24.20424

Tottien saarnastuolin osia
Kastemalja
Reuterholmien hautakappeli
Alttaritaulu