Korpiselkä
Maantiede ja luonto

Korpiselän suurin leveys idästä länteen oli noin 70 kilometriä ja pituus etelästä pohjoiseen noin 40 kilometriä. Korpiselän alue oli pääasiassa harvaan asuttua tai asumatonta metsäistä erämaata, johon vaihtelua toivat harjut, vaarat, järvet ja suot. Vaihtelevinta aluetta oli kunnan länsiosa Korpijärven ympäristössä, missä on muun muassa kirkonkylän Sihvosenmäki, josta aukeni laaja näköala yli puolen kunnan alueen aina Tolvajärvelle ja naapurikuntiin Soanlahdelle, Värtsilään, Tuupovaaraan ja Ilomantsiin asti. Korpiselän alueen kallioperä on pääasiassa gneissigraniittia. Maanpinnan korkeus vaihteli 100 ja 200 metrin välillä. Kunnan korkein kohta oli 194 metriä korkea Honkavaara Ala-Tolvajärven itärannalla.
Maaperä koostuu yleisimmin murtosorasta, mutta myös vierinsoraharjuja on runsaasti. Korpiselän alueen kallioperä on pääasiassa gneissigraniittia. Eloperäisistä maalajeista yleisin on suoturve. Korpiselän alueen suot olivat yleensä soistuneita metsiä ja yleisimpiä suotyyppejä olivat karut rämeet ja rahkanevat. Harjut ovat yleensä luode–kaakko-suuntaisia ja niiden korkeus vaihtelee muutamasta metristä pariinkymmeneen metriin. Selkeäpiirteisimmät harjut sijaitsevat Tolvajärven ja Muntaanjärven välisellä alueella, joista huomattavin alkaa Tolvajärven Hirvasjärvenselältä Muntaanjärven länsipuolitse ja Tulemusjärven luoteispuoliselle aiemman Kuopion läänin rajalle. Muntaanjärven kohdalla harju kohoaa ympäristöään noin 25 metriä korkeammalle ja Tulemusjärven jälkeen sillä on korkeutta noin 20 metriä. Tällä harjumuodostumalla on useita nimiä, jotka etelästä lueteltuna ovat: Kossumyllynsärkkä, Myhyjärvensärkkä, Pajassalmensärkkä, Hiirenlammensärkkä, Koveransärkkä, Kaidanlammensärkkä, Muntaansärkät ja Multisärkkä. Toinen huomattava harjujakso kulkee edellisen koillispuolella ja saa alkunsa Tolvajärven Taikinajärvenselältä ja ylittää Kuohajärven ja Paastojärven saarijonoina. Tälläkään harjumuodostumalla ei ole yhtä nimeä, vaan sen korkeimmilla harjanteilla on eri nimet: Kuikkajärvensärkkä, Kuohajärvensärkkä, Törsöttäjänsärkkä ja Rautaveräjiinsärkkä. Kolmas merkittävä harjumuodostuma on Kilpijärvensärkät, joka alkaa Kilpijärven alueelta ja kulkee Kokkarin ohitse Viiksinselälle.
Korpiselkä on vedenjakajaseutua ja sen järvet jakaantuvat kolmen eri vesistön kesken. Ägläjärvi, Yläjärvi, Keskijärvi ja Vieksinkijärvi kunnan itäosasta kuuluvat itään Ääniseen laskevaan Suojoen vesistöön. Kunnan länsiosan suurin järvi, Korpijärvi ja siihen laskevat Vuots-, Kolosen-, Ylä- ja Ala-Mieluunjärvi, kuuluvat Laatokkaan laskevaan Jänisjoen vesistöön ja laskevat vetensä Korpiselän länsipuolelle. Kunnan keski- ja pohjoisosat kuuluvat Vuoksen vesistön Pielisen reittiin ja laskevat vetensä Tolva- ja Volgajokia myöten luoteeseen Viiksinselkään. Tällä vesistöalueella sijaitsee harjujen moneen selkään jakama 41 km² laajuinen Tolvajärvi, joka on Korpiselän suurin järvi. Muita huomattavia Pielisen reitin latvajärviä kunnan alueella ovat Petäjäjärvi, Muntaanjärvi ja Paastojärvi.
Korpiselän laajojen metsien yleisin puu on mänty, jonka lisäksi pienialaisia kuusikoita esiintyy tuoreimmilla mailla. Lehtomaisia maita on vain Tolvajärven Eevanvaaran alueella. Mäntyvaltaisia metsiä oli 70 prosenttia, kuusivaltaisia 26 prosenttia ja lehtimetsiä vain neljä prosenttia. Jaloihin lehtipuihin kuuluvaa lehmusta sekä pensaista näsiää ja karjalanruusua tavataan kunnan länsiosassa. Suurista maaeläimistä yleisiä olivat karhu, susi, ilves ja hirvi, kun taas peuraa esiintyi harvakseltaan. Pienemmistä eläimistä kärppä, lumikko ja hilleri olivat yleisiä.