stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
MUMPS

MUMPS (Massachusetts General Hospital Utility Multi-Programming System) tai M on ohjelmointikieli, joka kehitettiin 1960-luvulla Massachusetts General Hospitalin käyttöön. MUMPS on proseduraalinen, tulkattu ohjelmointikieli, jonka erikoisuus on kieleen kiinteästi liittyvä ei-relaatiotietokantajärjestelmä.
Kielen ominaisuuksia on hyvä merkkijonojen käsittely ja moniulotteiset assosiaatiotaulut.
Merkkijonoja voi ajaa ohjelmakoodina. Muuttujille ei ole tyypitystä, vaan niitä käytetään automaattisesti merkkijonoina tai lukuina. Ohjelmointikielessä on myös monen käyttäjän ja moniajon tuki. MUMPS suunniteltiin siirrettävyyttä varten ja tietokantoja voi siirtää eri toteutusten välillä, sillä ne ovat pelkkää tekstiä. Varhaiset MUMPS-toteutukset PDP-11:lle ja IBM PC:lle olivat kokonaisia käyttöjärjestelmiä. Myöhemmät ajetaan normaalin käyttöjärjestelmän alla.
MUMPSia on historiallisesti käytetty lähinnä tekstipohjaiselta komentoriviltä. 1990-luvulla MUMPS-järjestelmiin lisättiin esim. ODBC-tuki. Micronetics Design Corporation on kehittänyt MUMPSista OLE-kontrollerin ja lisäsi 1997 web-tuen ja pääsyn MUMPS-tietokantoihin Javasta.
MUMPSia käytetään historiallisista syistä lähinnä sairaaloiden potilastietojärjestelmissä Yhdysvalloissa ja Suomessa (Apotti).
Toisaalta kieltä on käytetty myös pankkien sovelluksissa. Kielellä on toteutettu myös järjestelmiä varustamojen ja kuljetusyritysten käyttöön, erilaisia lipunvaraus- ja paikanvaraus- ja jäsentenhallintajärjestelmiä.
MUMPSin kehittivät Neil Pappalardo, Robert Greenes ja Curt Marble Harvard Medical Schoolista Massachusettsin yleisen sairaalan G. Octo Barnettin johtamassa tietokonelaboratoriossa Bostonissa vuosien 1966–1967 välillä DEC:in PDP-sarjan minitietokoneille. MUMPS kehitettiin Yhdysvaltain liittovaltion rahoituksella, joten se julkaistiin public domainiin.
MUMPS-teknologian liikevaihto oli vuonna 1991 maailmanlaajuisesti miljardi dollaria. Kielen toteutuksia oli saatavissa kahdeltatoista yhtiöltä.
MUMPS on standardoitu standardissa ANSI X11.1-1995.
Läpsöistenlampi

| Läpsöistenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°49′11″N, 27°10′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskujoki:  Läpsöistenjoki Ylimmäisenlampeen 
Järvinumero:  14.939.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,3 m  
Pituus:  560 m  
Leveys:  90 m  
Rantaviiva:  1,264 km  
Pinta-ala:  2,112 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLäpsöistenlampi 
Läpsöistenlampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Ihastjärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 560 metriä pitkä, 90 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Harjujärven valuma-alueeseen (14.939) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 116,3 metriä mpy.
Luettelo Herttoniemen peruspiirin suojelluista rakennuksista

| 01 – Eteläinen suurpiiri |
| --- | --- |
 Eira ● Kampinmalmi ● Lauttasaari ● Taka-Töölö ● Ullanlinna ● Vironniemi
02 – Läntinen suurpiiri
 Haaga ● Kaarela ● Munkkiniemi ● Pitäjänmäki ● Reijola
03 – Keskinen suurpiiri
 Alppiharju ● Kallio ● Käpylä ● läntinen Käpylä ● Puu-Käpylä ● Pasila ● Vallila ● Vanhakaupunki
04 – Pohjoinen suurpiiri
 Itä-Pakila ● Länsi-Pakila ● Maunula ● Oulunkylä ● Tuomarinkylä
05 – Koillinen suurpiiri
 Latokartano ● Pukinmäki ● Malmi ● Puistola-Jakomäki ● Suutarila
06 – Kaakkoinen suurpiiri
 Herttoniemi ● Kulosaari ● Laajasalo
07 – Itäinen suurpiiri
 Mellunkylä ● Vartiokylä ja Myllypuro ● Vuosaari
08 – Östersundomin suurpiiri
 Östersundom
n k 
Tämä on luettelo Helsingin Herttoniemen peruspiirin suojelluista rakennuksista. Herttoniemeen kuuluu osa-alueina Länsi-Herttoniemi,Roihuvuori, Herttoniemen yritysalue, Herttoniemenranta ja Tammisalo.
Herrtoniemen asutus on Helsingin vanhimpia. Paikannimien valossa Herttoniemen alkuperäinen pysyvä suomalainen asutus oli tullut paikalle mahdollisesti 1100-luvulla. Herttoniemen kylä oli Helsingin pitäjän vanhimpia. Herttoniemen kartano on Itä-Helsingin vanhin ja se oli Jägerhorn-suvun hallussa jo 1500-luvulla.
Luettelo

Päivitä lista manuaalisesti | SPARQL |
Tämä lista on luotu Wikidatassa olevaa dataa käyttämällä ja sitä päivittää määräajoin botti.
 Listan sisälle tehdyt muokkaukset poistetaan seuraavassa päivityksessä!
Herttoniemen yritysalue

| Otsikko | Tyyppi | Arkkitehti | Rakennettu | Koordinaatit | Tunnisteet | Kuva | Wikidata |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| G. W. Sohlberg Oy:n teollisuusrakennukset | rakennus |  | 1947 | 60.197°N, 25.0369°E | Ratu: 25896  |  | Q98410854 |
Herttoniemenranta

| Otsikko | Tyyppi | Arkkitehti | Rakennettu | Koordinaatit | Tunnisteet | Kuva | Wikidata |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Degerö lågstadieskola (Linnanrakentajantie) | rakennus | Theodor Decker | 1951 1898 180s | 60.187°N, 25.0434°E | Ratu: 26540  |  | Q98410199 |
| Herttoniemen kartano (Linnanrakentajantie) | museo | Pehr Granstedt | 180s | 60.1901°N, 25.0419°E | RKY: 52 Ratu: 36853  |  | Q11862462 |
| Herttoniemen kartanon Wanha mylly (Linnanrakentajantie) | ravintola |  |  | 60.1904°N, 25.0422°E | Ratu: 36858  |  | Q98411681 |
| Herttoniemen kartanon asuinrakennus (36856) (Linnanrakentajantie) | ravintola |  |  | 60.1909°N, 25.0411°E | Ratu: 36856  |  | Q98411673 |
| Herttoniemen kartanon asuinrakennus (36864) (Linnanrakentajantie) | paritalo |  |  | 60.1903°N, 25.041°E | Ratu: 36864  |  | Q98411672 |
| Herttoniemen kartanon keltainen huvimaja | rakennus |  |  | 60.1893°N, 25.0449°E |  |  | Q98411674 |
| Herttoniemen kartanon piharakennus (Linnanrakentajantie) | ravintola |  |  | 60.1905°N, 25.0414°E | Ratu: 36856  |  | Q98411675 |
| Herttoniemen kartanon rakennus (Linnanrakentajantie) | rakennus |  |  | 60.1909°N, 25.0448°E | Ratu: 36865  |  | Q98411676 |
| Herttoniemen kartanon talousrakennus (36863) | rakennus |  |  | 60.1911°N, 25.0411°E | Ratu: 36863  |  | Q98411678 |
| Herttoniemen kartanon talousrakennus (36865) (Linnanrakentajantie) | rakennus |  |  | 60.1908°N, 25.0421°E | Ratu: 36865  |  | Q98411677 |
| Herttoniemen kartanon talousrakennus 4 | rakennus |  |  | 60.1905°N, 25.0411°E |  |  | Q98411679 |
| Herttoniemen kartanon valkoinen huvimaja | rakennus |  |  | 60.1878°N, 25.0421°E |  |  | Q98411680 |
| Paasivaarankatu 2 | vähittäiskaupan rakennus |  | 1950 | 60.1905°N, 25.0268°E | Ratu: 26539  |  | Q98424621 |
| Paasivaarankatu 6 | rakennus |  | 1955 | 60.1908°N, 25.0287°E | Ratu: 25844  |  | Q98424623 |
Herttoniemi

| Otsikko | Tyyppi | Arkkitehti | Rakennettu | Koordinaatit | Tunnisteet | Kuva | Wikidata |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Herttoniemen satama | röykkiöhauta |  |  | 60.1875°N, 25.033°E | MJID: 91010022  |  | Q65094238 |
| Hitsaajankadun ja Itäväylän väli | röykkiöhauta |  |  | 60.1921°N, 25.0245°E | MJID: 91010021  |  | Q65094235 |
Roihuvuori

| Otsikko | Tyyppi | Arkkitehti | Rakennettu | Koordinaatit | Tunnisteet | Kuva | Wikidata |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kreijarinkuja 3 | omakotitalo |  | 1954 | 60.2011°N, 25.0646°E | Ratu: 26384  |  | Q98414343 |
| Prinsessantie 2 | rakennus |  | 1978 | 60.2067°N, 25.0601°E | Ratu: 26410  |  | Q98432147 |
| Roihuvuorentie 28 | vähittäiskaupan rakennus |  | 1957 | 60.2024°N, 25.0592°E | Ratu: 26363  |  | Q98432387 |
| Roihuvuorentie 30 | kerrostalo |  | 1957 | 60.2029°N, 25.0589°E | Ratu: 26364  |  | Q98432388 |
| Strömsin kartano | nähtävyys kartanon päärakennus |  | 1953 | 60.1991°N, 25.0661°E | Ratu: 26382  |  | Q5400669 |
| Strömsinlahdenpolku 2 | rakennus |  | 1953 | 60.2003°N, 25.0654°E | Ratu: 26383  |  | Q98432821 |
Automaattisesti luodun listan loppu.
| --- | --- |
 OtsikkoKohteen nimi Wikidatassa TyyppiKohteen käyttö (P366) tai esiintymä kohteesta (P31) -arvo Wikidatassa ArkkitehtiKohteen arkkitehti (P84) -arvo Wikidatassa RakennettuKohteen luomisajankohta (P571) -arvo Wikidatassa KoordinaatitKohteen koordinaatit (P625) -arvo Wikidatassa :  Tunnisteet RKY: RKY-tunniste (P4009)  MJID: Muinaisjäännösrekisterin tunniste (P4106)  RPID: Rakennusperintörekisterin tunniste (P5310)  RPRID: Rakennusperintörekisterin rakennustunniste (P5313)  Ratu: Helsingin pysyvä rakennustunniste Ratu (P8355) KuvaKohteen  kuva (P18) -arvo Wikidatassa WikidataLinkki kohteen tietoihin Wikidatassa
Maalipallo kesäparalympialaisissa 2016 – miesten turnaus

Miesten maalipallossa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäparalympialaisissa 12:tta kertaa. Ottelut pelattiin 8.–16. syyskuuta. Kilpailut käytiin Arena do Futurossa. Turnaukseen osallistui 10 joukkuetta. Kummassakin alkulohkoissa pelasi viisi joukkuetta. Neljä kummankin alkulohkon parasta pääsivät pudotuspeleihin. Turnauksen voitti Liettua, joka voitti loppuottelussa Yhdysvallat. Pronssia saavutti isäntämaa Brasilia.
Maailmanlopun odottajat

| Maailmanlopun odottajat> Doomsday Preppers |
| --- | --- |

Tyyli:  Tositelevisiosarja
Kestoaika:  45 min
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   National Geographic Channel    Fox
Esitetty:  7. helmikuuta 2012 – 19. helmikuuta 2013
Jaksoja:  23 (2 esityskautta)
Aiheesta muualla
IMDb 
Maailmanlopun odottajat (engl. Doomsday Preppers) on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, jota esittää National Geographic Channel. Sarja keskittyy amerikkalaisiin "odottajiin" eli henkilöihin, jotka varautuvat ihmiskunnan tuhoon. Jaksojen lopussa esitetään asiantuntijoiden arvio jakson odottajien vahvuuksista ja puutteista sekä arvio mahdollisen odotetun romahduksen mahdollisuudesta, esimerkiksi kuinka todennäköistä on Maan magneettikentän suunnan vaihtuminen (jakso 1). Ensimmäisen esityskauden jaksossa 8 "It's Gonna Get Worse" esiintyi myös ehkä maailman suurin yksityinen väestönsuoja, 42 bussista koostuva "Arkki Kaksi" (engl. Ark Two). Sarja alkoi 7. helmikuuta 2012.
Aiheesta muualla

Maailmanlopun odottajat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
National Geographic Society: Doomsday Preppers (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Fox (Suomi): Maailmanlopun odottajat (Arkistoitu – Internet Archive)
Magnus Kahnberg

| Magnus Kahnberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. helmikuuta 1980 (ikä 44) Mölndal, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Frölunda HC
Sarja:  SHL
Pelinumero:  9
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1999–
Aik. seurat:  Mölndal Hockey (Ruotsi II) Peoria Rivermen (AHL) Brynäs IF (SEL)
NHL-varaus:  212. varaus, 2000 Carolina Hurricanes
Håkan Magnus Kahnberg (s. 25. helmikuuta 1980 Mölndal, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Frölunda HC:ssa. Hänen vahvuuksiinsa kuuluu tekniset taidot, pelintekeminen ja maalintekotaito. Kahnbergin heikkouksiin kuuluu fysiikan puute, luistelu ja puolustuspelaaminen. Hän laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Kahnbergin kasvattajaseura on Kållereds SK. Hän kuitenkin pelasi ensimmäiset miesten pelinsä II-divisioonajoukkue Mölndal Hockeyssä kaudella 1996–1997. Kahnberg siirtyi seuraavaksi kaudeksi Frölunda HC:n J20-junioreihin. Hän sijoittui kaudella 1998–1999 tehoilla 23+18=41 J20 SuperElitin maalipörssissä kolmanneksi ja pistepörssissä kuudenneksi. Kaudella 1999–2000 Kahnberg voitti koko J20 SuperElitin piste- ja maalipörssin tehoilla 45+21=66 sekä tehotilaston lukemalla +49. Hänen maalimääränsä on koko sarjan yhden kauden ennätys runkosarjassa. Kahnberg voitti myös J20 SuperElitin mestaruuden. Samalla kaudella hän debytoi myös Elitserienissä, jossa pelejä kertyi neljä. Carolina Hurricanes varasi Kahnbergin seitsemännellä kierroksella numerolla 212 NHL:n varaustilaisuudessa 2000.
Kausi 2000–2001 oli Kahnbergin tulokaskausi Elitserienissä ja se toi hänelle 50 runkosarjaottelussa tehot 8+6=14. Kahnberg voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 2003 ja 2005 sekä hopeaa vuonna 2006, mutta Kahnbergin pisteiden valossa paras kausi oli 2003–2004, jolloin hän voitti tehoilla 33+16=49 koko Elitserienin piste- ja maalipörssin. Hän teki myös eniten voittomaaleja runkosarjassa yhdeksällä osumallaan. Kahnberg muodosti kyseisellä kaudella Frölundassa tunnetun "Dragkedjanin" Joel Lundqvistin ja Jari Tolsan kanssa. Hänet palkittiin kauden päätteeksi Elitserienin arvokkaimpana pelaajana Guldhjälmenillä ja valittiin Ruotsin tähdistökentälliseen.
Kahnbergin oikeudet kaupattiin St. Louis Bluesiin tammikuussa 2006, jolloin Blues sai myös Michael Zigomanisin, Jesse Boulericen, ensimmäisen kierroksen varausvuoron kesälle 2006 ja neljännen kierroksen varausvuoron kesälle 2007. Vaihdossa Hurricanes sai Doug Weightin ja Erkki Rajamäen. Kahnberg siirtyi kaudeksi 2006–2007 vuoden mittaisella tulokassopimuksella St. Louis Bluesin organisaatioon. Hän pelasi Bluesin farmijoukkue Peoria Rivermenissä, AHL:ssä 17 ottelua, kunnes palasi kesken kauden Frölunda HC:hen joulukuussa 2006 kolmivuotisella sopimuksella.
Maaliskuussa 2009 Kahnberg teki kaksivuotisen sopimuksen Brynäs IF:n kanssa. Kaudella 2009–2010 hän oli 20 osumallaan joukkueen paras maalintekijä Stephen Dixonin kanssa. He sijoittuivat Elitserienin maalipörssissä neljänneksi kolmen muun pelaajan kanssa. Kaudeksi 2011–2012 Kahnberg palasi kaksivuotisella sopimuksella Frölundaan. Näin ollen myös "Dragkedjan" saatiin taas yhteen. Kahnbergin runkosarja jäi kuitenkin vain 29 ottelun mittaiseksi päävamman takia. Kaudella 2012–2013 hän oli tehoilla 11+15=26 Frölundan toiseksi paras pistemies Joel Lundqvistin jälkeen. Helmikuussa 2013 Kahnberg teki kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Kaudella 2013–2014 Kahnberg oli tehoilla 18+15=33 Frölundan paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tšekki 2004 | jääkiekko |  |
Kahnberg edusti Ruotsia MM-kilpailuissa vuosina 2004, 2005 ja 2007, joista vuoden 2004 turnaus päättyi pronssiin.
Muuta

Kahnbergin serkku Nicklas Lasu pelaa SM-liigaa Oulun Kärpissä.
Malankaran jakobiittinen syyrialais-ortodoksinen kirkko

Manarcadin Pyhän Marian katedraali
Malankaran jakobiittinen syyrialais-ortodoksinen kirkko, josta käytetään myös nimitystä jakobiittinen syyrialais-ortodoksinen kirkko tai jakobiittinen syyrialaiskristitty kirkko, on lähinnä Lounais-Intian Keralassa vaikuttava  orientaaliortodoksinen kirkko, joka kuuluu puoli-autonomisena osana Antiokian syyrialais-ortodoksiseen kirkkoon. Kirkon pääpaikka on Keralan Puthencruzissa.  Se edustaa Intiaan varhain, perinteen mukaan jo apostoli Tuomaan mukana saapunutta tuomaskristillisyyttä.
Antiokian syyrialais-ortodoksinen patriarkka Ignatius Aphrem II Karim on Malankaran jakobiittikirkon ylin hengellinen päämies. Paikallinen kirkon johtaja  on Intian katolikos Baselios Tuomas I. Kirkolla on toista miljoonaa jäsentä.[lähde? ]
Malankaran jakobiittista syyrialais-ortodoksista kirkkoa ei tule sekoittaa samalla alueella toimivaan toiseen tuomaskristittyjen  kirkkoon nimeltä  Malankaran ortodoksinen syyrialainen kirkko  eli Intian ortodoksinen kirkko. Tämä autokefaliseksi julistautunut kirkko kuuluu samoin  orientaaliortodoksisuuden piiriin, ja on eronnut jakobiittisesta syyrialais-ortodoksisesta kirkosta 1900-luvulla.
Maalipallo kesäparalympialaisissa 2016 – naisten turnaus

Naisten maalipallossa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäparalympialaisissa 9:tta kertaa. Ottelut pelattiin 8.–16. syyskuuta. Kilpailut käytiin Arena do Futurossa. Turnaukseen osallistui 10 joukkuetta. Kummassakin alkulohkoissa pelasi viisi joukkuetta. Neljä kummankin alkulohkon parasta pääsivät pudotuspeleihin. Turnauksen voitti Turkki, joka voitti Kiinan loppuottelussa. Kolmanneksi sijoittui Yhdysvallat.
Majamaa

Majamaa on suomalainen sukunimi esimerkiksi seuraavilla henkilöillä:
Jarno Majamaa (s. 1989), futsalpelaaja
Vesa Majamaa (s. 1945), oikeustieteilijä, professori
Ville Majamaa (s. 1976), näyttelijä
Yrjö Majamaa (s. 1957), kiekonheittäjä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Maailmanmestarit 2011

| Maailmanmestarit 2011 Suomen jääkiekkomaajoukkue |
| --- | --- | --- |

DVD-julkaisun tiedot
 Äänitetty : 7. toukokuuta Tukholma, Ruotsi 30. huhtikuuta 2011-15. toukokuuta 2011 Bratislava, Slovakia 16. toukokuuta 2011 Helsingin Kauppatori, Suomi
 Julkaistu: 2. heinäkuuta 2011
 Tyylilaji: Jääkiekko
 Kesto: 06.20.00
muut julkaisut
|   | Maailmanmestarit 2011  |   |
Maailmanmestarit 2011 on 2. heinäkuuta 2011 julkaistu jääkiekkoaiheinen, kaksi levyä sisältävä DVD, johon on taltioitu Suomen jääkiekkomaajoukkueen molemmat maailmanmestaruudet MM-kisoista 1995 ja MM-kisoista 2011. DVD on kokonaiskestoltaan lähes 360 minuuttia pitkä, ja se sisältää loppuottelut molemmista MM-kisoista. Lisäksi DVD:lle on sisällytetty vuoden 2011 MM-Leijonajoukkueen tie aina Bratislavassa 2011 pelatusta MM-avauksesta Helsingin Kauppatorilla järjestettyyn maailmanmestaruusjuhlaan.
DVD julkaistiin ennakkotilaukseen viikolla 26 Suomen jääkiekkomaajoukkueen virallisessa, internetissä toimivassa fanitavarakaupassa. Ensimmäisenä tilauspäivänä DVD:tä oli ennakkotilattavissa yhteensä 100 kappaletta, ja kolme päivää myöhemmin enää 35 kappaletta. Kaikki ennakkotilaukset jotka oltiin tehty viikolla 26, postitettiin seuraavalla viikolla.
Sisältö

Vuoden 2011 MM-kisojen loppuottelu, Suomi - Ruotsi
Vuoden 1995 MM-kisojen loppuottelu, Suomi - Ruotsi
Leijonajoukkue Bratislavassa 2011 - Suomen taival MM-turnauksesta Kauppatorille asti
Leijonavieraat
Antero Mertarannan klinikka
Mertacam
TOP 5-koosteita
Luettelo Helsingin yliopiston suomen kielen lehtoreista ja professoreista

Tämä on luettelo Helsingin yliopiston suomen kielen lehtoreista ja professoreista. Helsingin yliopiston suomen kielen opetus alkoi 1828 perustetulla suomen kielen lehtorin viralla. Ensimmäinen suomen kielen professuuri perustettiin vuonna 1850.
Lehtorit (perustettu 1828)

Carl Niclas Keckman 1829–1838 (Frans Mikael Franzénin velipuoli)
Carl Axel Gottlund, 1839–1875?
Karl Gustav Borg 1854–1861
Julius Krohn 1875–1885
Paavo Cajander 1886–1888 ja 1890–1912
Professorit > Suomen kieli (perustettu 1850)

Matthias Alexander Castrén, suomen kielen ja kirjallisuuden professori 1851–1852
Elias Lönnrot, suomen kielen ja kirjallisuuden professori 1853–1862
August Ahlqvist, suomen kielen ja kirjallisuuden professori 1863–1888
Arvid Genetz, suomen kielen ja kirjallisuuden professori 1891–1893
E. N. Setälä, suomen kielen ja kirjallisuuden professori 1893–1929
Martti Rapola, suomen kielen professori 1930–1957
Pertti Virtaranta, suomen kielen professori 1959–1981
Pentti Leino, suomen kielen professori 1983–2010
Jaakko Leino, suomen kielen professori 2011–
Professorit > Suomen kieli (perustettu 1850) > Suomen kieli, II virka  (perustettu 1951)

Lauri Hakulinen, suomen kielen professori 1953–1963
Terho Itkonen, suomen kielen professori 1965–1989
Auli Hakulinen, suomen kielen professori 1991–2006
Ritva Laury, suomen kielen professori 2007–2016
Professorit > Suomen kieli (perustettu 1850) > Suomen kieli (perustettu ylim. prof. virkana 1969, muutettu vars. prof. viraksi 1979)

Eero Kiviniemi, suomen kielen, erityisesti nimistöntutkimuksen professori 1979–1998
Lea Laitinen, suomen kielen professori 2002–2012
Ritva Liisa Pitkänen ?? (Kotuksen ja HY:n yhteisprofessuuri)
Tiina Onikki-Rantajääskö, suomen kielen professori 2013-
Professorit > Suomen kieli (perustettu 1850) > Suomen kieli, IV virka  (perustettu 1998)

Jyrki Kalliokoski, suomen kielen professori 1999–
Professorit > Suomalainen filologia (I)

Suomalaisen filologian apulaisen virka I perustettiin vuonna 1913 ja virka II vuonna 1959. Toisen maailmansodan jälkeen yliopiston virkanimityksiä uudistettiin, ja "apulaisesta" tuli apulaisprofessori. Vuonna 1998 kaksi apulaisprofessorin virkaa muutettiin professorin viroiksi. Vuonna 2008 virka I muutettiin suomen kielen professorin viraksi.
Heikki Ojansuu, suomalaisen filologian apulainen 1914–1922
E. A. Tunkelo, suomalaisen filologian apulainen 1923–1933
Martti Airila, suomalaisen filologian apulainen 1934–1945, professorin arvonimi 1942
Lauri Posti, suomalaisen filologian apulainen (apulaisprofessori) 1945–1953
R. E. Nirvi, suomalaisen filologian apulainen 1955–1957
Aimo Turunen, suomalaisen filologian apulaisprofessori 1959–1971
Pentti Leino, suomalaisen filologian apulaisprofessori 1973–1983
Tapani Lehtinen, suomalaisen filologian professori 1985–2008 (vuoteen 1998 apulaisprofessori)
Marja-Leena Sorjonen, suomen kielen professori 2010–
Professorit > Suomalainen filologia (I) > Suomalainen filologia (II)

Veikko Ruoppila, suomalaisen filologian apulaisprofessori 1959–1974
Seppo Suhonen, suomalaisen filologian apulaisprofessori 1975–1978
Auli Hakulinen, suomalaisen filologian apulaisprofessori 1981–1991
Matti Larjavaara, suomalaisen filologian professori 1992– (vuoteen 1998 apulaisprofessori)
Taru Nordlund, suomen kielen professori 2014-
Professorit > Suomalais-ugrilainen kielitutkimus (perustettu 1892)

Arvid Genetz, suomalais-ugrilaisen kielitutkimuksen professori 1893–1901
Heikki Paasonen, suomalais-ugrilaisen kielitutkimuksen professori 1904–1919
Yrjö Wichmann, suomalais-ugrilaisen kielitutkimuksen professori 1920–1932
Y. H. Toivonen, suomalais-ugrilaisen kielitutkimuksen professori 1934–1948
Paavo Ravila suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen professori 1949–1956
Erkki Itkonen, suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen professori 1956–1963
Aulis J. Joki, suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen professori 1965–1977
Raija Bartens, suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen professori 1980–1997
Ulla-Maija Forsberg (ent. Kulonen), suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen professori 1998–2017, 2021-
Janne Saarikivi, suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen professorii (Forsbergin sijaisuus) 2018—2021
Professorit > Itämerensuomalaiset kielet  (perustettu 1929)

Lauri Kettunen, itämerensuomalaisten kielten ylimääräinen professori 1929–1938, viron ja sen lähisukukielten professori 1939–1953
Lauri Posti, itämerensuomalaisten kielten professori 1953–1971
Aimo Turunen, itämerensuomalaisten kielten professori 1971–1976
Seppo Suhonen, itämerensuomalaisten kielten professori 1978–2001
Riho Grünthal, itämerensuomalaisten kielten professori 2005–