stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HyperCard
HyperTalk

HyperTalkin toiminta perustuu objektien ja käyttäjän välillä lähetettäviin viesteihin (message) ja erilaisiin objekteihin, joita ovat painikkeet (button, btn), tekstikentät (field, fld), kortit (card, cd), pohjat (background, bg) ja pinot (stack). On myös muutamia objekteja, joilla ei ole omaa ohjelmakoodia, eivätkä ne voi lähettää tai vastaanottaa viestejä, mutta joita muut objektit voivat hallita; näitä ovat ainakin the message box (viestilaatikko) ja menubar. Viestit voivat olla automaattisesti lähetettäviä (esim. idle, jota kutsutaan jatkuvasti objektin ollessa aktiivinen) tai käyttäjän toiminnasta aiheutuva (esim. mouseUp, joka lähetetään objektille sitä klikattaessa). Viestejä voidaan lähettää myös ohjelmasta käsin.
HyperTalk on hyvin lähellä englannin kieltä. Se sisältää mm. prepositioita (esim. into, to, from, of), joiden käyttö on kuitenkin loppuen lopuksi hyvin loogista.[lähde? ]
Aiheesta muualla

HyperCardin kotisivu Internet Archivessa
Hyperelliptinen käyrä

Matematiikassa hyperelliptinen käyrä on aritmeettisen geometrian termi. Olkoon  X sileä, geometrisesti yhtenäinen projektiivinen käyrä, jonka genus on vähintään yksi, yli kunnan k. Tällöin X on hyperelliptinen jos X:ssä on olemassa Cartierin divisori D jolle  l(D)=\operatorname {deg} D=2. Tässä määritellään jokaiselle Cartierin divisorille  D\in \operatorname {Div} (X) ensiksi  L(D):=H^{0}(X,{\mathcal {O}}_{X}(D)) ja  l(D):=\operatorname {dim} _{k}L(D)..
Hype (musikaali)

| Hype |
| --- | --- |
Kirjoittaja:  Hans Moring (teksti) Stefan Randström (teksti) Martin Holmberg (musiikki) Eddi Jansson (musiikki) Ben Marlene (musiikki) P-J Widestrand (musiikki) Niklas Rosström (musiikki)
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Tyylilaji:  tekno
Aihe:  kaksi nuorisojengiä
Kantaesitys:  19. tammikuuta 1994
Kantaesityspaikka:  Svenska Teatern
Hype on suomalainen ruotsinkielinen musikaalinäytelmä, joka sai kantaesityksensä Helsingin Svenska Teaternissa tammikuussa 1994. Nuorille suunnattu teknomusikaali muodostui valtavaksi arvostelu- ja yleisömenestykseksi, jota esitettiin 218 kertaa yhteensä 106 739 katsojalle, Helsingin lisäksi myös Turkuhallissa huhtikuussa 1995 noin 8 000 katsojalle. Lisäksi sen videotallennetta myytiin noin 30 000 kappaletta, ja musiikki julkaistiin CD-levynä.
Musikaalin ovat käsikirjoittaneet Hans Moring ja Stefan Randström ja sen musiikin ovat tehneet Martin Holmberg , Eddi Jansson, Ben Marlene ja P-J Widestrand. Svenska Teaternin tuotannon ohjaajana toimi Ville Sandqvist, tuottajina Wille Wilenius ja Niklas Rosström ja koreografian laati Marco Bjurström. Puvustuksesta vastasi Jarkko Valtee ja lavastuksesta Ralf Forsström.
Kahdesta nuorisojengistä kertovan musikaalin esiintyjistä tunnetuimmiksi ja teinityttöjen suosikeiksi nousivat Tino Singh, Paavo Kerosuo ja Ville Pusa. Produktion muita näyttelijöitä, tanssijoita ja laulajia olivat Micaela Fagerholm, Tua Jonasson, Eva Hankalin, Joachim Tibblin, Peter Pihlström, Tea Stolt, Amina Hietikko, Eija Ahvo, Maria Lindeman, Svante Martin, Marie-Louise van Buxhoeveden, Dan Karlström, Niklas Kilpeläinen, Dimitri Paile, Christos Filippidis, Miikka Kiiskinen, Marko Vallittu, Ambra Succi ja Dick Holmström. Produktiossa ja siitä tehdyllä tallenteella soittaneita muusikoita olivat Speedy Saarinen (kitara, kapellimestari), Jan Strandell (kitara), Mats Mårell (saksofoni), Anssi Växby (kontrabasso, bassokitara), Topi Kurki (rummut, lyömäsoittimet), Janne Mansikka (kosketinsoittimet), Jasse Varpama ja P. J. Widestrand (kosketinsoittimet, ohjelmointi), Per Lindvall (rummut) ja Matts Alsberg (bassokitara).
Vastaanotto

Helsingin Sanomien teatterikriitikko Jukka Kajava kehui paljolti nuorin amatöörivoimin toteutetun Hypen sen kaikilta osilta: ”Miten maailmassa, se lisäksi että on luotu kutkuttavan sujuva ja moni-ilmeinen teatteriesitys, miten maailmassa he ovat synnyttäneet ja säilyttäneet joukoissaan vireen, jonka kanssa ammattilaisillakin olisi tekemistä. Jos heistä siihen edes olisi.” – – ”Mikä kaikkein ihmeellisintä, Hypen näyttämöhurmos ei ollut innostuksen sytyttämää huu-haata, vaan tavattoman hallittua ja silti käsittämättömän rentoa kontrolliin perustuvaa ilmaisua, olipa kysymys roolihenkilöistä, lauluista tai Hypen huikeista tansseista.”
Ruotsinkielinen Hype sai bussilasteittain myös suomenkielistä yleisöä eri puolilta maata ja muodostui Suomen 1990-luvun alun lamavuosina varttuneiden nuorten tärkeäksi sukupolvikokemukseksi. Se myös lisäsi nuorten kiinnostusta esittävän taiteen eri aloihin ja innosti ammattiteattereita panostamaan musikaaleihin ja yleisönsä nuorentamiseen. Innokkaimmat pääkaupunkiseudun lukiolaistytöt näkivät musikaalin liki 50 kertaa, ja ennen ja jälkeen esitysten teatterin henkilökunnan ovella päivysti kymmeniä nuoria nimikirjoitusten ja valokuvien toivossa. Musikaali sai ensimmäisenä suomalaistuotantona musiikkikanava MTV:n kunniamaininnan, ja yhdysvaltalainen uutiskanava CNN teki siitä reportaasin.
Musikaalin viimeinen esitys oli 3. kesäkuuta 1995, puolitoista vuotta ensi-illan jälkeen. Pari päivää myöhemmin aloitettiin videoversion kuvaukset, ja VHS-video saatiin kauppoihin alkusyksystä 1995. Myös videoversion ohjasi Ville Sandqvist.
Kaikkiaan 218 esityksellään Hype oli kaikkien aikojen pisimpään ohjelmistossa pysynyt tuotanto Svenska Teaternissa. Edellisiä ennätyksiä olivat olleet Stadin kundi 201 esityksellä ja My Fair Lady 200 esityksellä. Hypen esitysmääräksi oli etukäteen arvioitu 50 näytöstä. Musikaalin tuotantobudjetti oli kaksi miljoonaa markkaa, josta puolet tuli sponsorituloina. Musikaalin lipputuloja kertyi 8,4 miljoonaa markkaa.
Svenska Teaternin myöhempiä nuorisomusikaaleja ovat olleet Kick (2003, käsikirjoitus Marina Meinander, sävellys Carita Holmström ja ohjaus Paul Olin), Spin (2005, sävellys Douglas Pashley, ohjaus Gunnar Helgason) ja !PlayMe (2009, käsikirjoitus Hanna Åkerfelt, Niklas Rosström ja Johan Storgård, musiikki Patric Sarin, Niklas Rosström, Peder Enerot, Gustave Lund, Jörgen Elofsson ja Milos Rosas, ohjaus Maria Sid).
Aiheesta muualla

Hypen 25-vuotismuistelua Svenska Ylen sivuilla 2019 (ruotsiksi)
Iglesias

Iglesias voi tarkoittaa seuraavia:
Paikkoja

Iglesias, kaupunki  Etelä-Sardinian maakunnassa Sardiniassa, Italiassa
Iglesias, kaupunki Burgosin maakunnassa Kastilia ja Leónin, Espanjassa.
Henkilöitä

Alberto Iglesias (s. 1955), espanjalainen säveltäjä
Alejandro Fernández Iglesias, Álex (s. 1992), espanjalainen jalkapalloilija
Arsenio Iglesias (1930–2023), espanjalainen jalkapalloilija ja valmentaja
Borja Iglesias (s. 1993), espanjalainen jalkapalloilija
Camilo Lorenzo Iglesias (1940–2020), espanjalainen roomalaiskatolinen piispa
Enrique Iglesias (s. 1975), espanjalainen laulaja, lauluntekijä, malli ja näyttelijä
Gabriel Iglesias  (s. 1976), yhdysvaltalainen stand-up-koomikko ja näyttelijä
Jésus Iglesias (1922–2005), argentiinalainen Formula 1 -kuljettaja
José Ignacio Fernández Iglesias, Nacho (s. 1990), espanjalainen jalkapalloilija
Julio Iglesias (s. 1943), espanjalainen muusikko
Marcelino Iglesias Ricou (s. 1951), espanjalainen poliitikko
Pablo Iglesias Posse (1850–1925), espanjalainen poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja
Pablo Iglesias Turrión (s. 1978), espanjalainen poliitikko, europarlamentaarikko ja ministeri
Rafael Iglesias (1924–1999), argentiinalainen nyrkkeilijä
Ramona Trinidad Iglesias-Jordan (1889–2004), aikoinaan maailman vanhin ihminen
Roniel Iglesias (s. 1988), kuubalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja
Triana Iglesias (s. 1982), norjalainen malli ja näyttelijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Iglesias”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
William O. Steele

| William O>  Steele |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  William Owen Steele
Syntynyt: 22. joulukuuta 1917  Franklin, Tennessee
Kuollut: 25. kesäkuuta 1979  Signal Mountain, Tennessee
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija
Vanhemmat:  Core Steele, Sue Steele
Puoliso:  Mary Q. Steele
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Palkinnot
 Newbery-mitali, Lewis Carroll Shelf Award-palkinto 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
William Owen Steele (22. joulukuuta 1917 Franklin, Tennessee – 25. kesäkuuta 1979 Signal Mountain, Tennessee) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Steelen vuonna 1958 kirjoittama The Perilous Road-kirja voitti Newbery-mitalin. Neljä vuotta myöhemmin ilmestynyt teos Winter Danger voitti Lewis Carroll Shelf Award-palkinnon.
Steele oli naimisissa kirjailija Mary Q. Steelen kanssa.
Insaniquarium

| Insaniquarium |
| --- | --- |

Kehittäjä:  George Fan
Julkaisija:  Flying Bear Entertainment ja PopCap Games
Jakelija:  Steam
Pelimoottori:  PopCap Games
Julkaistu:  2003
Lajityyppi:  toimintaseikkailu, virtuaalinen eläintenhoito
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Windows
Jakelumuoto:  CD-ROM (1)
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Insaniquarium on Flying Bear Entertainment -ja PopCap Games -yhtiöiden tekemä tietokonepeli, jossa on tarkoituksena ruokkia kaloja, jolloin ne pudottavat rahaa, jolla voi ostaa päivityksiä tai munanpalan. Joka tason tarkoituksena on kerätä kolme munanpalaa, minkä jälkeen saa uuden lemmikkieläimen (engl. pet), jolla jokaisella on oma erikoiskykynsä.
Pelissä on yhteensä 24 lemmikkieläintä mutta vain 20 tasoa, koska viimeiset neljä pitää ostaa simpukoilla (engl. shell), joita saa vaikka pelin näytönsäästäjän avulla, tai vaihto ehtoisesti vetämällä peli läpi useaan otteeseen. Pelissä erikoista on, että aina noin minuutin välein sinne hyökkää avaruusolento (engl. alien). Avaruusolentoja on seitsemän erilaista, joista kaksi ovat ampuvia. Pelin häviää, kun pelaaja menettää kaikki kalat.
Pelissä on neljä pelimoodia:
Adventure – Kerää munanpalat päästäksesi seuraavalle tasolle.
Time Trial – Kuinka paljon rahaa ehdit saada tietyssä ajassa? Viisi prosenttia rahoista saat pelin jälkeen simpukoina.
Challenge – Haastava pelimoodi, jonka voi avata läpäistyään Adventure-moden. Tässä moodissa avaruusolentoja tulee paljon ja hinnat nousevat koko ajan kovaa vauhtia. Kun ostat munanpalan, hinnat palaavat takaisin ennalleen.
Virtual Tank – Pelin monipuolisin moodi. Voit ostaa keräämilläsi simpukoilla uusia kaloja, jotka kasvavat aina kahden viikon välein. Ne pudottavat simpukoita, joilla voit ostaa kaikenlaisia erikoisia kaloja, mutta ostettavat kalat vaihtuvat päivittäin.
Sandbox mode - Salainen "pelaa vapaasti" modi, jonka pelaamiseen tarvitaan koodi.
Aiheesta muualla

Insaniquarium
Ágios Nikólaos (Attika)

| --- | --- |
Sijainti:  37°59′16″N, 24°01′59″E, Spáta-Artémida Itä-Attika, Attika Kreikka
Saariryhmä:  Kokkinonísia
Vesialue:  Eteläinen Euboianlahti
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,012 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ágios Nikólaos (kreik. Άγιος Νικόλαος) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Eteläisessä Euboianlahdessa Attikan itärannikolla Artémidan kaupungin edustalla. Se on lännenpuoleinen kahden nimellä Kokkinonísia tunnetun saaren ryhmästä. Saaren pinta-ala on 0,012 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Ágios Nikólaos kuuluu Spáta-Artémidan kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Saari on saanut nimensä siellä olevasta Pyhälle Nikolaos Bunenelaiselle (Ágios Nikólaos o Néos) omistetusta kirkosta.
Iris Oja

Iris Oja (s. 1977 Tallinna) on virolainen laulaja, äänialaltaan mezzosopraano ja kontra-altto.
Oja on laulanut vuodesta 2000 Viron filharmonisessa kamarikuorossa. Hän on ollut mukana esittämässä teoksia muiden muassa Johann Sebastian Bachilta, Georg Friedrich Händeliltä, Wolfgang Amadeus Mozartilta, Ludwig van Beethovenilta, Giovanni Battista Pergolesilta, Sergei Rahmaninovilta ja Igor Stravinskylta. Oopperarooleja hänellä on ollut Pjotr Tšaikovskin Jevgeni Oneginissa ja Pietro Mascagnin Cavalleria rusticanassa. Vuonna 2008 julkaistulla ensimmäisellä soololevyllään Oja tulkitsee laulu Rahmaninovilta ja Dmitri Šostakovitšilta. Hänen säestäjänsä Harmonia Mundin kautta julkaistulla levyllä on Roger Vignoles.
Viron filharmonisen kamarikuoron toiminnan yhteydessä Oja on myös keskittynyt virolaisten nykysäveltäjien, kuten Arvo Pärtin, Veljo Tormiksen ja Toivo Tulevin teoksiin. Monet säveltäjät ovat luoneet varta vasten hänelle omistettuja teoksia. Hän on Resonabilis-kokoonpanon jäsen.
Hopes and Fears

| Hopes and Fears Keane |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. toukokuuta 2004
 Tuottaja(t): Andy Green, Keane
 Tyylilaji: pop, rock
 Kesto: 50.30
 Levy-yhtiö: Island Records
Keanen muut julkaisut
|   | Hopes and Fears 2004 | Live Recordings 2004 2005 |
Hopes And Fears on brittiyhtye Keanen esikoisalbumi, joka julkaisuvuonnaan 2004 nousi parhaiten myydyksi albumiksi Britanniassa, ja on sen jälkeen myynyt kahdeksankertaista platinaa. Helmikuussa 2005 albumi palasi listaykköseksi saatuaan Brit Awardsissa palkinnon parhaasta albumista. Viidellä ja puolella miljoonalla myydyllä kappaleella Hopes And Fears on toistaiseksi vuosituhannen 16. myydyin albumi Britanniassa.
Kappaleet

Kaikki kappaleet ovat Tim Rice-Oxleyn, Tom Chaplinin ja Richard Hughesin käsialaa, sekä kappaleiden 6, 8, 9 ja 12 teossa on ollut mukana myös James Sanger.
Kappaleet > Britannian versio

Britannian versiossa levyn kansi on vihreä.
"Somewhere Only We Know" - 3:57
"Bend and Break" - 3:39
"We Might as Well Be Strangers" - 3:12
"Everybody’s Changing" - 3:36
"Your Eyes Open" - 3:22
"She Has No Time" - 5:46
"Can’t Stop Now" - 3:38
"Sunshine" - 4:12
"This Is the Last Time" - 3:29
"On a Day Like Today" - 5:27
"Untitled 1" - 5:36
"Bedshaped" - 4:39
Kappaleet > Kansainvälinen/Yhdysvaltojen versio

Kansainvälisessä versiossa levyn kansi on punaruskea ja Yhdysvaltojen valkoinen.
"Somewhere Only We Know"
"This Is the Last Time"
"Bend and Break"
"We Might as Well Be Strangers"
"Everybody’s Changing"
"Your Eyes Open"
"She Has No Time"
"Can’t Stop Now"
"Sunshine"
"Untitled 1"
"Bedshaped"
Singlet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Single | Listasijoitus (UK) | Julkaisupäivä |
| "Somewhere Only We Know" | #3 | 16. helmikuuta 2004 |
| "Everybody’s Changing" | #4 | 4. toukokuuta 2004 |
| "Bedshaped" | #10 | 16. elokuuta 2004 |
| "This Is the Last Time" | #18 | 22. marraskuuta 2004 |
| "We Might As Well Be Strangers" | - | 15. helmikuuta 2005 |
| "Bend and Break" | #27 | 25. heinäkuuta 2005 |
Aiheesta muualla

Keanen kotisivut
Keanen MySpace-sivu
William Orpen

William Orpen: Omakuva, maalattu vuonna 1913.
William Newenham Montague Orpen (27. marraskuuta 1878 – 29. syyskuuta 1931) oli irlantilainen taiteilija, joka teki elämäntyönsä enimmäkseen Lontoossa. Hänet tunnetaan muun muassa menestyksekkäänä muotokuvamaalarina. Ensimmäisen maailmansodan aikana hänet lähetettiin länsirintamalle, jossa tekemistään töistä suuri osa kuuluu nykyisin Imperial War Museumin kokoelmaan. Hän kuoli 53-vuotiaana vuonna 1931 ja on haudattuna Putney Vale Cemeteryn hautausmaalle Lontoossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta William Orpen Wikimedia Commonsissa
Imperial War Museum: William Orpen Iwm.org.uk (englanniksi)
Your Paintings: William Orpen Bbc.co.uk (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:William Orpen
Käännös suomeksi
Yang Kyeung-soo

Yang Kyeung-soo on eteläkorealainen ammattiyhdistysjohtaja. Hän toimii Korean ammattiliittojen keskusjärjestö KCTU:n puheenjohtajana. KCTU on Etelä-Korean suurin ammattiliittojen keskusjärjestö.
Yang on aiemmin toiminut opiskelija-aktivistina ja määräaikaisena tehdastyöläisenä Kia Motorsilla. Vuonna 2012 hänet valittiin tehtaan määräaikaisia työntekijöitä edustavan ammattiyhdistyksen puheenjohtajaksi. Joulukuussa 2020 45-vuotias Yang valittiin KCTU:n puheenjohtajaksi pikaäänestyksellä, hänen luvattuaan järjestää yleislakko lokakuulle 2021.
Pidätys

Yang pidätettiin ratsian yhteydessä 2. syyskuuta 2021 ennen kuin KCTU:n julistama yleislakko alkaisi (20. lokakuuta 2021). Yleislakolla KCTU vaatii yhdistymisvapautta, ammattiliittojen oikeuksia, oikeudenmukaista järjestelmämuutosta ja siirtymää tasa-arvoiseen yhteiskuntaan. Yang on KCTU:n 13. puheenjohtaja, joka joutuu vangituksi siitä lähtien, kun keskusjärjestön toiminta sallittiin vuonna 1997.
Pidätys tehtiin 20 päivää Soulin keskusta-alueen oikeusistuimen tehtyä pidätysmääräys Yangista. Yang oli järjestänyt kolme mielenosoitusta kesäkuussa ja yhden 4 000 ihmisen mielenosoituksen 3. heinäkuuta, vaikka Soul oli koronaviruksen takia turvatasolla 4 ja sosiaaliset etäisyysmääräykset olivat voimassa.
Pidätyksen tarkoituksena on nostaa Yangia vastaan syytteet julkisten mielenosoitusten järjestämisestä, mikä rikkoo pykälää 49 tartuntatautien hallinnasta ja ehkäisystä; pykälää 16 kokoontumisesta ja mielenosoittamisesta ja pykälää 185 yleisestä liikenteen estämisestä.
Hyper

| Hyper> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Guy Hatfield
Syntynyt: 23. helmikuuta 1977 (ikä 47)
Muusikko
Taiteilijanimi:  DJ Hyper Hyper
Aktiivisena:  1999–
Tyylilajit:  electronica, punk rock, house ja Breakbeat 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Guy Hatfield, joka tunnetaan paremmin taiteilijanimeltään Hyper (s. 23. helmikuuta 1977), on brittiläinen DJ, tuottaja ja remixaaja. Hän on tehnyt remixejä muun muassa artisteille kuten BT, Paul van Dyk ja hänen musiikkiaan on esiintynyt trailereissa, televisiossa ja videopeleissä.
Hyper on julkaissut musiikkia levy-yhtiöillä kuten Distinct’ive Records, Bedrock Records ja Positiva Records. Hän on myös esiintynyt yhtyeenä The Prodigyn jäsenten Leeroy Thornhillin ja Jim Daviesin kanssa, Sebastian Beresfordin ollen rumpalina. Heidän ensimmäinen studioalbuminsa We Control julkaistiin vuonna 2006 ja toinen albumi Suicide Tuesday syksyllä 2008.
Diskografia > Studioalbumit

We Control (2006)
Suicide Tuesday (2008)
The Panic (2011)
The Panic (Instrumentals) (2012)
Lies (2013)
Symphony of Lies (2014)
Bully (2015)
Diskografia > Remix-albumit

Y3K: Deep Progressive Breaks (2000)
Y3K: Soundtrack to the Future (2000)
Bedrock Breaks (2001)
Bedrock Breaks – Fractured (2003)
Wired (2004)
Inthemix Is Six (Along with Bass Kleph) (2006)
Rewired (2007)
Diskografia > EP:t

Twisted Emotion (2006)
Catnip (2007)
Centre Attraction (2008)
Diskografia > Singlet

”Blaze It Up” (1999)
”Catnip” (2003)
”Slapper” (2003)
”Outsider” (2004)
”Come With Me” (2005)
”No Rockstars” (2007)
”Worst Case Scenario” (Hyper Vs. Victory Pill) (2007)
”Pitch Bitch” (Kilowatt Recordings) (2009)
”The End” (2011)
”My World” (2011)
Ágios Nikólaos (Jooniansaaret)

| --- | --- |
Sijainti:  39°24′21″N, 20°13′38″E, Igoumenítsa Thesprotia, Epeiros Kreikka
Saariryhmä:  Sývotan saaret, Jooniansaaret
Pinta-ala:  0,518 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ágios Nikólaos (kreik. Άγιος Νικόλαος) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja tarkemmin Sývotan saariin ja sijaitsee Sývotan kylän edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,518 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ágios Nikólaos kuuluu Igoumenítsan kuntaan, Thesprotian alueyksikköön ja Epeiroksen alueeseen.
Saaren etäisyys mantereesta on noin 120 metriä. Sen länsipuolella sijaitsee Moúrtoksen saari ja kaakkoispuolella Megálo Mourteménon saari.
Iris Rauskala

| Iris Rauskala |
| --- | --- |

Itävallan opetusministeri
 3. kesäkuuta 2019 – 7. tammikuuta 2020  
Liittokansleri:  Brigitte Bierlein
Edeltäjä:  Heinz Fassmann
Seuraaja:  Heinz Fassmann
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. maaliskuuta 1978 Helsinki
Ammatti:  ekonomisti
Tiedot
Koulutus:  yhteiskunta- ja taloustieteiden tohtori
Tutkinnot:  Innsbruckin yliopisto
Iris Eliisa Rauskala (s. 14. maaliskuuta 1978 Helsinki) on suomalaissyntyinen itävaltalainen virkamies. Hän toimi 2019–2020 Itävallan virkamieshallituksen opetusministerinä sen jälkeen kun liittokansleri Sebastian Kurzin hallitus kaatui. Brigitte Bierleinin johtama hallitus toimi syksyn 2019 vaaleihin asti. Rauskala on taloustieteilijä, ja hän on ollut Itävallan opetusministeriössä osastopäällikkönä.
Virkaanastujaiset Alexander Van der Bellenin kanssa (2019).
HyperTransport

HyperTransport (ent. Lightning Data Transport) on kaksisuuntainen suoritinväylä tietokoneissa suorittimen ja keskusmuistin välillä. Väylän muut käyttötavat ovat suorittimien väliset kytkennät moniprosessointitietokoneissa.
Väylän ovat kehittäneet AMD ja API NetWorks, jotka perustivat HyperTransport Consortiumin vuonna 2001.
Ensimmäinen väylämäärittely on julkaistu vuonna 2001, ja muun muassa Nvidia on julkistanut tukevansa sitä 4.6.2001. AMD on ottanut tekniikan käyttöön AMD Opteron -malleissa vuonna 2003. HyperTransport 3.0 määrittely on julkaistu vuonna 2006.
HyperTransport käyttää pakettipohjaista protokollaa, jossa kaikki tieto mukaanlukien osoitteet, komennot ja data välitetään paketteina. Paketteja käytetään yhteyksien hallintaan (kuten vuonohjaus ja virheen raportointi), jonka päälle rakentuvat monimutkaisemmat tarpeet.
HyperTransport on kytkentäperiaatteella toimiva jaetun väylän ratkaisu.
Väylä tukee eri kaistanleveydellä kytkentää tarpeen mukaan.
Tekniikkaa käytetään muun muassa AMD:n, Transmetan, PMC-Sierran, Broadcomin ja Raza Microelectronicsin suorittimissa. Myös Apple Power Mac G5:ssä on käytetty tekniikkaa samoin kuin eräissä MIPS-arkkitehtuurin mukaisissa suorittimissa.
HyperTransportista on kolme eri versiota: 1.0, 2.0, ja 3.0. Niiden kellotaajuudet alkavat 200 megahertsistä, ja päättyvät 2,6 GhZ:n nopeuteen. (Vrt PCI – väylä 33 – 66 MhZ) HyperTransport toimii engl. double datarate (DDR) -periaatteella, eli se hyödyntää sähköpulssin nousevaa ja laskevaa reunaa, ja samalla sen tehollinen kellotaajuus on 2 kertaa suurempi, kuin nimelliskellotaajuus.
Hypertransportin edut tulevat ilmi siinä, että sen avulla voidaan yksinkertaistaa emolevyä paljon ilman, että sen suorituskyky kärsii. Esimerkiksi Intel joutui käyttämään emolevyissään eteläsiltaa ja pohjoissiltaa kunnes sai Nehalem-arkkitehtuuriin perustuvissa suorittimissaan integroitua muistiohjaimen suorittimeen. AMD:n suorittimissa muistiohjain on ollut jo pidempään integroituna suorittimeen, jonka vuoksi AMD on voinut yksinkertaistaa emolevyjensä rakennetta. Intelin väyläratkaisua kutsutaan nimellä QuickPath Interconnect.
Väylän kehitys

Väylän kehitystä ohjaa HyperTransport Consortium yritysten yhteenliittymä, joka on perustettu vuonna 2001. 
Yhteenliittymän jäseniin kuuluvat:
AMD
Apple
Broadcom
Cisco
NVidia
PMC-Sierra
SGI
Sun Microsystems
Transmeta
Infinity Fabric

Infinity Fabric on jatkokehitystä ja yläjoukko HyperTransportille, jota AMD käyttää AMD Zen -arkkitehtuurin kanssa.
Infinity Fabric tukee välimuistin yhtenäisyyttä moniprosessoinnin kanssa ja käytetään NUMA-arkkitehtuurin kanssa.
AMD:n mukaan Infinity Fabric mahdollistaa DRAM-muistin täyden kaistanleveyden hyödyntämisen topologiasta riippumatta. Tekniikka mahdollistaa suunnitelmien skaalautuvuuden lyhyessä ajassa.
AMD on kertonut vuonna 2020 aikomuksesta laajentaa Infinity Fabricia omaksi arkkitehtuurisuunnitelmakseen seuraavien tuotesukupolvien aikana (Infinity Architecture). Aikomus on laajentaa CPU-CPU ja GPU-GPU -yhteyksistä myös muihin kytkentöihin. 
Infinity Fabricin toisen sukupolven myötä mahdollistuivat yhteydet kahden suorittimen välillä ja mahdollisuus kytkeä neljä grafiikkaprosessoria renkaaksi. CPU-GPU-yhteydet kuitenkin perustuvat vielä PCI Express (PCIe) -väylään, mutta kolmannessa sukupolvessa ("Infinity Architecture") on mukana CPU-GPU -yhteydet.
Infinity Architecture julkaistiin 2. sukupolven AMD Epyc -suorittimien kanssa.
Aiheesta muualla

HyperTransport Consortium (Arkistoitu – Internet Archive)