stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
S/S Savonmaa
Siunaustilaisuus Mandalissa 1937

Onnettomuus teki syvän vaikutuksen paikallisiin Mandalin ja Søgnen asukkaisiin. Miehistön siunaustilaisuuteen Mandalin kirkossa ja sen ulkopuolella osallistui 7. helmikuuta 1937 yli 3 000 paikallista asukasta. Mandalin kirkko, johon mahtuu 1 800 ihmistä, oli ääriään myöten täynnä, ja ulkopuolella arvioitiin tilaisuutta seuranneen kovaäänisten välityksellä yhtä paljon ihmisiä. Varustamo oli lähettänyt paikalle höyrylaiva Carelian kapteeni Isakssonin johdolla Lontoosta noutamaan siihen mennessä löydettyjen miehistön jäsenten ruumiit kotimaahan. Norjan yleisradio NRK lähetti tilaisuuden valtakunnallisessa radiossa. Pääpuheen tilaisuudessa piti piispa Maroni, ja Mandals Sangforening esitti Suomen laulun. Tilaisuuden jälkeen Mandalin merimiesyhdistyksen edustajat kantoivat viiden miehistön jäsenen arkut Careliaan.
Varustamon juhlakirjan ja ajalta peräisin olevien lehtiartikkelien mukaan paikallisväestön valtaisa osanotto viiden tuntemattoman suomalaismerimiehen siunaustilaisuuteen yllätti kaikki asianosaiset. Noin 4 000 ihmisen kerrotaan seuranneen arkkua Klevenin laivasatamaan, minkä on arvioitu olevan Mandalin kaupungin ja kenties koko norjalaisen saaristohistorian suurin yksittäinen surukulkue. Arkut nostettiin laivaan, ja liikuttunut kapteeni Isaksson kiitti kaupungin väestöä myötätunnosta. Carelia alkoi kotimatkan luotsi Edvardsenin opastamana, Suomen lippu puolitangossa.
Muistomerkki

Radioitu siunaustilaisuus sai erään kuuntelijan lähettämään piispalle kirjeen, jossa hän ehdotti muistomerkin pystyttämistä onnettomuudessa kuolleille merimiehille. Anonyymi kuuntelija oli liittänyt kirjeeseensä myös 100 kruunun lahjoituksen muistomerkkirahaston alkusummaksi. Aloite johti yleiseen keräykseen, jonka järjesti Mandalin merimiesyhdistys. Komiteaa johti Suomen kunniakonsulina Mandalissa tuolloin toiminut Christen A. Christensen. Komitean muita jäseniä olivat kunniakonsulin poika, arkkitehti Christon Christensen, joka suunnitteli muistomerkin, muistojuhlassa puhunut pastori Iversen ja myöhemmistä etsinnöistä vastannut nimismies Askildsen. Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiö, majakkavirasto ja muutkin viranomaiset hyväksyivät muistomerkkiesityksen. Maanomistaja Tobias Rasmussen lahjoitti paikan muistomerkille Kneblingenin luodolta (luodon sijainti: 57.97831°N, 7.631664°E). Muistomerkki pystytettiin kesällä 1938 talkoovoimin muurari Syvertsenin johdolla.
Muistomerkki koostuu kahdeksan metriä korkeasta nelisivuisesta pyramidista, jonka huipulla on kahden metrin korkuinen raudasta tehty risti. Perustus on muurattu Marius Christensenin lahjoittamasta spangereid-graniitista. Muistomerkin kaakkoissivuun, hylyn sijaintipaikan suuntaan, on upotettu hylyn lastista nostettu graniittinen hautakivi. Hautakiveen on kaiverrettu turmassa kuolleiden miesten nimet ja onnettomuuden päivämäärä.
Muistomerkki paljastettiin 7. elokuuta 1938. Luodolle oli saapunut arviolta yli 300 erilaista venettä ja alusta ja tilaisuuteen arvioitiin osallistuneen yhteensä 4 − 6 000 ihmistä. Tilaisuudesta otetut valokuvat kertovat luodon olleen täynnä ihmisiä. Luotsialukselta puheen pitänyt merimiespastori Daniel Orädd siunasi vainajat Suomesta tuodulla maalla, ja monumentin vierelle pystytetyltä puhujankorokkeelta pidettiin lukuisia muistopuheita. Paikallaolijat lauloivat Maamme-laulun. Tilaisuuden kuluessa eräs Den Norske Amerikalinjen matkustajahöyrylaivoista ohitti paikan lippu puolitangossa antaen kolme pitkää äänimerkkiä.
Mandalin merimiesyhdistys (Mandals sjømannsforening) pitää muistomerkkiä edelleen yllä vuosittaisilla talkoilla. Onnettomuuden jälkeen Ballastskjærene-karikolle saatiin määräraha lyhtyä varten, jota Mandalin merimiesyhdistys oli anonut jo vuodesta 1892 lähtien lukuisten onnettomuuksien tapahduttua alueella. Esimerkiksi kolme vuotta aikaisemmin islantilainen kutteri Hjalmur oli tuhoutunut samassa paikassa. Lyhty saatiin paikalle vuosi Savonmaan onnettomuuden jälkeen.
Mandalissa vietettiin Savonmaan onnettomuuden 70-vuotismuistopäivää Mandalin ja Søgnen merimiesyhdistysten järjestämänä 20. tammikuuta 2007. Juhlaan osallistui noin 250 henkeä. Suomen Merimieskirkkoa tilaisuudessa edusti sen entinen pääsihteeri Jorma Bäckman, joka sattui olemaan myös onnettomuudessa kuolleen merikapteeni Bäckmanin serkun poika. Muistojuhlan yhteydessä järjestettiin näyttely, jossa oli yli 60 laivasta peräisin olevaa esinettä.
Hylky

Helmikuun loppupuolella 1937 Savonmaan hylkyyn tehtiin kaksi sukellusta. Merenkäynti oli yhä kovaa, eikä alukseen päästy sisälle. Molemmat paapurinpuoleiset pelastusveneet oli laskettu merille, mutta tyyrpuurin puoleisissa pelastusvenetelineissä roikkuivat yhä veneiden jäännökset. Pohja oli painunut sisään pitkältä matkalta, peräkeula oli vääntynyt ja peräsin oli poissa. Molemmat ankkurit olivat paikallaan. Lastiruumien luukut olivat poissa, ja paperi- sekä selluloosapaalit olivat tukkineet ruuman aukot.
Muutamia päiviä hylyn löytämisen jälkeen paikallinen sukeltaja Ovin Udø nouti kapteenin hytistä tämän univormun, vaatteita, postimerkkikokoelman, kirjeenvaihtoa, rahaa ja muita irtotavaroita. Kapteenin kirjoituspöydän laatikossa ollutta revolveria ja kaapissa ollutta kultakelloa ei löytynyt. Myös laivan lokikirja oli poissa, minkä johdosta täydellinen selitys onnettomuudelle jää vajaaksi. Sukeltajat nostivat myös 150 hautakiveä lastista. Myöhemmin lastin nostamisesta vastasi sukellusyritys, eivätkä paikalliset sukeltajat enää puuttuneet asiaan.
Hylkyä, jonka peräosa oli pitkään näkyvillä merenpinnan yläpuolella, räjäytettiin osiin lastin pelastamisen yhteydessä. Operaatio vaati vielä yhden sukeltajan hengen seuraavana kesänä. Sukeltaja oli huutanut emoalukselle jääneensä kiinni, joutunut paniikkiin ja kuollut huolimatta happiletkun toimivuudesta. Apuun hälytetty sukeltaja Ovin Udø havaitsi, että kuollut sukeltaja ei ollut erityisesti jumissa. Syyksi sukeltajan panikointiin epäiltiin sairauskohtausta, minkä johdosta tämä oli menettänyt arvostelukykynsä.
Hylky vajosi lopullisesti pinnan alle vasta joulukuussa 1937, ja sen osat ovat nykyisin 18–25 metrin syvyydessä. Hylyn sijainti on 57°58′41″N, 7°38′11″E,
ja se on suosittu harrastajasukeltajien kohde. Hylky sijaitsee muistomerkin ja Ballastskjærene-karikon lyhdyn välisellä linjalla noin neljänkymmenen metrin päässä luodolta. Mandalin sukelluskerhon tietojen mukaan vain aluksen perä on säilynyt suhteellisen alkuperäisessä muodossaan. Hylkytavaraa on edelleen löydettävissä laajalta alueelta hylyn ympäriltä.
Aiheesta muualla

Kuvia laivasta Äänimeri-sivuston kokoelmissa.
Kuvia hylystä Vragguiden-sivustolla. (tanskaksi)
SS Savonmaan muistomerkki Kneblingenin luodolla lännestä päin nähtynä toukokuussa 2010.
Onnettomuudessa menehtyneen miehistön jäsenten nimet hylyn lastista peräisin olevaan, graniittiseen hautakiveen ikuistettuna muistomerkin kaakkoisseinällä.
SS Savonmaan hylky vuonna 1937.
Kuntoutus

Kuntoutus on toimintaa, jonka tavoitteena on parantaa kuntoutujan selviytymistä elämässä,  työssä jaksamista tai siihen palaamista. Kuntoutus on parhaimmillaan erilaisten toimenpiteiden kokonaisuus, joka saattaa koostua esimerkiksi ohjauskeskusteluista, työkokeiluista tai -valmennuksesta, puheterapiasta, apuvälinepalveluista tai työolosuhteiden suunnittelusta.
Kuntoutuksen osa-alueet > Lääkinnällinen kuntoutus

Lääkinnällinen kuntoutus (toimintakykyä parantava kuntoutus) viittaa tavallisesti kuntoutuksen edellyttämiin lääketieteellisiin tutkimuksiin, joiden pohjalta yksilön fyysistä ja psyykkistä toimintakykyä kohentaviin toimenpiteisiin ryhdytään. Lääkinnälliseen kuntoutukseen luetaan kuntouttavien hoitotoimenpiteiden lisäksi neuvonta, kuntoutustarvetta ja -mahdollisuuksia selvittävä tutkimus, apuvälinehuolto, sopeutumisvalmennus- ja ohjaustoiminta sekä muut näihin rinnastettavat toimintamuodot.
Lääkinnällinen kuntoutus käyttää osin samoja menetelmiä kuin ammatillinenkin kuntoutus. Sen erityishaasteita ovat kuitenkin akuutit sairastumiset ja vammat, joiden hoidon jälkiseurauksena tarvitaan kuntoutusta. Ei ole harvinaista, että sinänsä vähäpätöinen leikkaus voi johtaa esimerkiksi vanhuksen laitostumiseen. Tällaisessa lääkinnällinen kuntoutus jo sairaalavaiheessa voi antaa uskoa selviytymiseen kotioloissa tai edes sairaalan ulkopuolella tuetussa asumisessa.
Kuntoutus on moniammatillista yhteistyötä, ja siinä tarvitaan usein lääkinnällistä otetta, esimerkiksi lääkärin panosta, samoin tarvitaan fysioterapiaa, toimintaterapiaa, psykoterapiaa sekä omaistahojen kanssa käytäviä neuvotteluita. Eri viranomaisilla kuten sosiaalityön osaajilla on sangen usein myös varsin ratkaiseva osuus kuntoutumisessa, ja heidän asenteestaan saattaa riippua koko muun tiimin onnistuminen.
Kuntoutuksen osa-alueet > Ammatillinen kuntoutus

Ammatillinen kuntoutus (työkykyä edistävä kuntoutus) merkitsee niitä toimenpiteitä, jotka auttavat kuntoutujaa saamaan tai säilyttämään itselleen soveltuvan työn, kohentavat hänen työkykyään ja -valmiuksiaan, ja lisäävät integraatiota työhön muilla tavoilla. Ammatillisen kuntoutuksen tavallisia toimenpiteitä ovat ammatillinen koulutus ja uudelleen- tai täydennyskoulutus, koulutuskokeilu, työkokeilu, työpaikkakokeilu ja työvalmennus.
Ammatillisen kuntoutuksen pääidea on palauttaa ihminen työelämään. On mahdollista saavuttaa toimintakyvyn puutteista huolimatta jopa täysi työkyky – mahdollisesti eri ammatissa kuin aiemmin. Toisaalta kuntoutuksella on saavutettu paljon, jos saadaan kuntoutuja osa-aika­eläkkeelle tai osa-aikaiseen työhön. Tulos on myös se, että todetaan, että henkilö ei kuulu työttömyyskortistoon vaan työkyvyttömyyseläkkeelle.
Ammatillisen kuntoutuksen maksajana ovat yleensä eläkelaitokset, mutta esimerkiksi liikennevakuutus on merkittävä maksaja. On myös mahdollista, että työvoimahallinto tai kunta osallistuvat kustannuksiin.
Ammatillista kuntoutusta toteutetaan usein ryhmäkuntoutuksena. Tunnettuja ovat ammatillisesti suuntautuva ennalta ehkäiseväksi tarkoitettu ASLAK sekä jo toimintakykyään menettäneille suuntautuva työkykyä ylläpitävä TYK.
Ammatillisen kuntoutuksen suurimpia haasteita on syrjäytymisen ehkäisy.
Kuntoutuksen osa-alueet > Kasvatuksellinen kuntoutus

Kasvatuksellinen kuntoutus viittaa vammaisen tai vajaakuntoisen lapsen tai aikuisen kasvatukseen, koulutukseen ja niiden edellyttämiin erityisjärjestelyihin. Se on kasvatuksen ja opetuksen painotusta, jossa otetaan huomioon oppilaan yksilöllisen tuen tarve – yksilöllisyyden ja elämänhallinnan kehittäminen. Kasvatuksellinen kuntoutus yhdistää kasvatuksen, opetuksen, oppilashuollon ja kuntoutuksen.
Kuntoutuksen osa-alueet > Sosiaalinen kuntoutus

Sosiaalinen kuntoutus merkitsee muun muassa prosessia, jolla pyritään parantamaan sosiaalista toimintakykyä – kykyä selviytyä arkipäivän välttämättömistä toiminnoista, vuorovaikutussuhteista sekä oman toimintaympäristön rooleista. Tähän pyritään helpottamalla asumista, liikkumista ja yleistä osallistumista, huolehtimalla taloudellisesta turvallisuudesta ja tukemalla sosiaalisia verkostoja.
Kuntoutusjärjestelmät Suomessa

Terveydenhuolto (kansanterveyslaki, erikoissairaanhoito) hoitaa fyysisiä ja psyykkisiä sairauksia ja vammoja potevia henkilöitä. Toimenpiteenä lääkinnällinen kuntoutus.
Kuntien sosiaalihuolto ja vammaispalvelut (sosiaalihuoltolaki, vammaispalvelulaki, kehitysvammaisten erityishuoltoa koskeva laki, lastensuojelulaki, päihdehuoltolaki) hoitaa henkilöitä, perheitä tai yhteisöjä joilla on turvattomuutta tai toimintakyvyn ongelmia, vammaisia, kehitysvammaisia, vajaakuntoisia päihdeongelmaisia ja vanhuksia. Toimenpiteinä kuntouttavat sosiaalipalvelut, vammaispalvelut, työ- ja toimintakeskusten palvelut, päihde­huollon kuntouttava toiminta, elintapoihin ja elinoloihin vaikuttaminen ja vanhustenhuolto.
Peruskoulussa, ammatillisessa erityisoppilaitoksessa tai muussa ammatillisessa oppilaitoksessa annettava erityisopetus. Kohderyhmänä vamman, kehityksen viivästymisen, tunne-elämän häiriön tai muun syyn vuoksi erityisopetusta tai ohjauspalveluja tarvitsevat peruskoulujen tai ammatillisen opetuksen oppilaat. Toimenpiteinä peruskoulun erityisopetus, ammatillinen lisäkoulutus, valmentava ja kuntouttava opetus ja ohjaus sekä opiskelijan kokonaiskuntoutus.
Kansan­eläke­laitoksen kuntoutus (KKL). Kohderyhmänä henkilöt, joilla on sairauden tai vamman aiheuttama työkyvyttömyyden uhka tai työkyky oleellisesti heikentynyt, vaikeavammaiset alle 65-vuotiaat ja muu kuntoutustarpeessa oleva työikäinen väestö. Toimenpiteinä ammatillinen tai lääkinnällinen kuntoutus.
Työeläkelakien mukainen kuntoutus (työeläkelaitokset, Vakuutuskuntoutus VKK). Kohderyhmänä työeläkejärjestelmän piiriin kuuluvat henkilöt, joilla on sairauden tai vamman aiheuttama työkyvyttömyyden uhka. Toimenpiteitä ammatillinen kuntoutus sekä sitä ja työhönpaluuta tukeva lääkinnällinen kuntoutus.
Sotainvalidien ja rintamaveteraanien kuntoutus (Valtiokonttori). Kohderyhmänä sotainvalidit, puolisot, lesket, sotalesket, rintamaveteraanit ja puolisot. Toimenpiteinä toimintakykyä ja itsenäistä selviytymistä tukevat toimet avo- ja laitoshoidossa.
Tapaturma- ja liikennevakuutuslakien mukainen kuntoutus (Vakuutuskuntoutus VKK). Kohderyhmänä tapaturmassa vammautuneet ja ammattitautipotilaat. Toimenpiteitä ammatillinen ja sitä tukeva lääkinnällinen kuntoutus ja sosiaalisen toimintakyvyn sekä suoriutumisen edistämiseksi annettava kuntoutus.
Työhallinnon kuntoutus. Kohderyhmänä vajaakuntoisen työnhakijat. Toimenpiteitä ammatillinen kuntoutus tai muu työllistymistä tukeva toiminta.
Työterveyslakiin (ja työmarkkinaosapuolten sopimuksiin) perustuva työkykyä ylläpitävä toiminta. Kohderyhmänä kaikki työssä käyvät, oireilevat ja vajaakuntoiset työntekijät. Toimenpiteitä työkykyä ylläpitävä ja edistävä toiminta työterveyshuollossa ja yrityksen toiminnassa.
Kuntoutuksen perusteluja

Ajoissa aloitettu kuntoutus palvelee niin yhteiskunnan, yksilön kuin yritystenkin etua.
Yhteiskunnan yleisiä etuja ovat taloudelliset hyödyt, työvoiman riittävyyden ja tuottavuuden turvaaminen, eläkekustannusten pitäminen kurissa, sekä hoito- ja huoltokustannusten väheneminen.
Yksilön hyvänä voidaan nähdä kuntoutuksen aikaansaamaa elämäntilanteen kohoamista, joka parhaimmillaan näkyy onnellisuutena, terveytenä, toimintakykynä ja hyvinvointina. Yksilön elämänhallinta paranee lisäten hänen vapauttaan ja itsemääräämisoikeuttaan, ja puolustaen oikeutta työhön, riittävään elintasoon ja sosiaaliseen turvallisuuteen.
Yritysten etuja ovat liiketaloudelliset perustelut, henkilöstön työkyvyn alenemisesta johtuvien kustannusten aleneminen ja yrityksen kilpailutekijät ns. inhimillisen ja sosiaalisen pääoman alueilla, joita ovat esimerkiksi henkilöstön työkyky ja työhyvinvointi.
Kuntoutumismotivaatio

Kuntoutumismotivaatio on ihmisen toimintaa yleisesti ennakoivan ja selittävän motivaation käsitteen alalaji sovellettuna kuntoutukseen ja sen toteuttamisessa käytettyihin suunnitelmiin ja ohjelmiin. Kuntoutumismotivaatiota luonnehtii halukkuus etsiä omassa elämäntilanteessa aktiivisia ja osallistuvia ratkaisuja. Joskus riittävää kuntoutumismotivaatiota jopa pidetään välttämättömänä tai ainakin suositeltavana ehtona kuntoutusprosessin käynnistämiselle, koska kuntoutus edellyttää aina pitkäaikaista sitoutumista kuntoutujan ja häntä ohjaavan ammattihenkilön kesken päätettyyn ohjelmaan. Toisaalta kuntoutumismotivaation luominen ja lisääminen voi olla kuntoutusohjelman ensimmäinen vaihe, jonka jälkeen ratkaistaan ohjelman varsinainen suunta ja tavoite.
Kuntoutusajan toimeentuloturva

Kuntoutusajan toimeentuloturva tarkoittaa kuntoutuksen ajaksi tai kuntoutukseen liittyville muille ajankohdille annettua taloudellista, palkkaa korvaavaa etuutta. Suomalaisessa kuntoutusjärjestelmässä on käytössä useita tapoja turvata kuntoutujien ja joissakin tapauksissa heidän omaistensa toimeentuloa riippuen asianomaisen järjestelmän yleisistä etuusperiaatteista. Yleisinä ehtoina kuntoutusajan toimeentuloturvalle ovat, että kuntoutuksen tavoitteena on työelämään tulo, sinne palaaminen tai siellä pysyminen ja kuntoutuja on estynyt tekemästä työtään kuntoutuksen takia. Kelan kuntoutuslaissa (566/2005) säädetään erityisestä kuntoutusrahasta, jota maksetaan pääsääntöisesti ammatillisessa kuntoutuksessa olevalle henkilölle. Työhallinnon ammatillisessa kuntoutuksessa toimeentulon turvaamiseksi maksetaan työttömyyspäivärahaa tai työmarkkinatukea. Vakuutuskuntoutuksessa maksetaan kuntoutusajalta täysimääräinen päiväraha tai tapaturmaeläke. Kuntoutustuki, joka on lainsäädännöllisesti katsoen määräaikainen työkyvyttömyyseläke toimii osaltaan kuntoutusajan toimeentuloturvana.
Kirjallisuutta

Anttila, Mikko: Mielenterveysongelmaisen kuntoutumismotivaatio ryhmäkodissa.  Joensuun yliopisto, 2007.  ISBN 978-952-458-964-2
Härkäpää, Kristiina & Järvikoski, Aila: Kuntoutusmotivaatio, suunnitelma ja prosessinohjaus.  WSOY, 1995.  ISBN 951-0-18919-7
C Safilios-Rotchild: Disabled Persons’ Self-Definitions and Their Implications for Rehabilitation.  University of Pittsburgh Press, 1976.  ISBN 0-8229-3312-8
Aiheesta muualla

Kuntoutusportti
KoKoA - Koulutetut Kokemusasiantuntijat
Kuntoutussäätiö
Anti-Taurus

Demirkazik talvella.
Anti-Taurus (turk. Aladağlar) on vuorijono itäisessä Turkissa, Taurus-vuoristossa lähellä Aladağin kaupunkia. Sen korkeimmat huiput ovat Demirkazik (3 756 m), Kaldi (3 734 m), Kizilkaya (3 725 m) ja Engin Tepe (3 723 m). Anti-Taurus reunustaa laajaa ylänköä 3 100 metrin korkeudessa, sen nimi on Yedigöller (Seitsemän järveä). Ylängöltä alkaa jyrkkä laakso, joka johtaa vesiputouksille ja Välimeren rannalla asti ulottuvalle metsäalueelle.
Alueelle perustettiin kansallispuisto vuonna 1995.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Trekking Turkey - valokuvia ja kartta
Canadian Football League

| Canadian Football League |
| --- | --- |

Laji:  kanadalainen jalkapallo
Maa(t):   Kanada
Perustettu:  17. tammikuuta 1958
Toimitusjohtaja:  Jeffrey Orridge
Motto:  What We're Made Of Voici Qui Nous Sommes
Joukkueita:  9
Hallitseva mestari:  Toronto Argonauts
Eniten mestaruuksia:  Edmonton Elks (11)
TV:  TSN   RDS   ESPN
Sivusto:  www.cfl.ca
Canadian Football League (CFL) on kanadalaisen jalkapallon ammattilaissarja.
CFL on perustettu vuonna 1958. Kaksi vuotta aiemmin itäisen Kanadan Interprovincial Rugby Football Union (IRFU) ja läntisen Kanadan Western Interprovincial Football Union (WIFU) olivat muodostaneet ammattilaissarjojen kattojärjestön Canadian Football Councilin (CFC), joka oli vielä mukana kanadalaisen jalkapallon kattojärjestössä Canadian Rugby Unionissa (CRU, nykyinen Football Canada). Vuonna 1958 CFC jätti CRU:n ja nimi Canadian Football League otettiin käyttöön.
Canadian Football League on Kanadan toiseksi suosituin urheilun ammattilaissarja National Hockey Leaguen jälkeen ja sarjan loppuottelu Grey Cup on maan suurin yksittäinen urheilutapahtuma.
Kauden rakenne

CFL:ssä on nykyään yhdeksän joukkuetta, neljä itäisessä ja viisi läntisessä divisioonassa. Sarjan runkosarja pelataan kesäkuun ja marraskuun välillä ja se kestää 20 viikkoa. Kukin joukkue pelaa 18 runkosarjaottelua, kolme kahta oman divisioonansa joukkuetta vastaan ja kaksi loppuja kuutta vastaan. Runkosarjakauden jälkeen kuusi joukkuetta jatkaa pudotuspeleihin, jotka kestävät kolme viikkoa ja pelataan paras yhdestä -järjestelmällä.
Kummankin divisioonan runkosarjavoittajat pääsevät suoraan divisioonansa mestaruusotteluun. Toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneet pelaavat toisiaan vastaan välierissä, paitsi, jos toisessa divisioonassa neljänneksi sijoittunut joukkue on menestynyt runkosarjassa paremmin kuin toisessa kolmanneksi sijoittunut. Itäisen ja läntisen divisioonan mestarit pelaavat marraskuun kolmantena tai neljäntenä sunnuntaina Grey Cupin mestaruudesta.
Keväällä joukkueet voivat varata uusia pelaajia CFL:n varaustilaisuudessa.
Joukkueet > Itäinen divisioona

| Joukkue | Perustettu | Kaupunki | Kotikenttä |
| --- | --- | --- | --- |
| Hamilton Tiger-Cats | 1950 | Hamilton, Ontario | Tim Hortons Field |
| Montreal Alouettes | 1946 | Montréal, Québec | Percival Molson Memorial Stadium |
| Ottawa Redblacks | 2014 | Ottawa, Ontario | TD Place Stadium |
| Toronto Argonauts | 1873 | Toronto, Ontario | BMO Field |
Joukkueet > Läntinen divisioona

| Joukkue | Perustettu | Kaupunki | Kotikenttä |
| --- | --- | --- | --- |
| BC Lions | 1954 | Vancouver, Brittiläinen Kolumbia | BC Place |
| Calgary Stampeders | 1945 | Calgary, Alberta | McMahon Stadium |
| Edmonton Elks | 1949 | Edmonton, Alberta | Commonwealth Stadium |
| Saskatchewan Roughriders | 1910 | Regina, Saskatchewan | Mosaic Stadium |
| Winnipeg Blue Bombers | 1930 | Winnipeg, Manitoba | Investors Group Field |
Aiheesta muualla

Canadian Football Leaguen verkkosivut
Liigan pelaajayhdistyksen verkkosivut
Roger Christian

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Squaw Valley 1960 | jääkiekko |  |
Roger Allen "Rog" Christian (1. joulukuuta 1935 Warroad, Minnesota – 9. marraskuuta 2011 Grand Forks, Pohjois-Dakota) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja.
Christian kuului Yhdysvaltain maajoukkueeseen, joka saavutti maan ensimmäisen jääkiekon olympiavoiton Squaw Valleyssä 1960. Innsbruckissa 1964 Christianin edustama Yhdysvaltain joukkue oli viides.
Christianin Gordon-veli saavutti jääkiekon olympiahopeaa ja Bill-veli sekä tämän poika Dave saman lajin olympiakultaa.
Vuonna 1989 Christian nimettiin Yhdysvaltain jääkiekon kunniagalleriaan. Hän kuoli 9. marraskuuta 2011 75-vuotiaana.
Mustapyrstömuura

| Mustapyrstömuura |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Kiipijämuurat Myrmoborus
Laji::  melanurus
Kaksiosainen nimi
 Myrmoborus melanurus  (Sclater & Salvin, 1866) 

Katso myös
   Mustapyrstömuura Wikispeciesissä   Mustapyrstömuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustapyrstömuura (Myrmoborus melanurus) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Mustapyrstömuuraa tavataan Perussa ja Brasiliassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 307 000 km2. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, ja sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen.
Luettelo koripallon olympiamitalisteista

Koripallo on ollut olympialaisten kisaohjelmassa virallisena lajina vuoden 1936 kesäolympialaisista lähtien. Naisten koripallo otettiin olympiaohjelmaan vuonna 1976. Menestynein maa olympialaisten koripallossa on Yhdysvallat, joka on voittanut kultamitalin 15 kertaa miesten ja 8 kertaa naisten turnauksessa.
Täplähyeena

| Täplähyeena |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Alalahko::  Feliformia 
Heimo::  Hyeenat Hyaenidae
Suku::  Crocuta  Kaup, 1828
Laji::  crocuta
Kaksiosainen nimi
 Crocuta crocuta  (Erxleben, 1777) 
 Täplähyeenan nykyinen levinneisyys
Alalajit
 Crocuta crocuta crocuta  †Crocuta crocuta spelaea – luolahyeena 
Katso myös
   Täplähyeena Wikispeciesissä   Täplähyeena Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Täplähyeena (Crocuta crocuta) on hyeenalaji. Se on suurikokoisin nykyisin elävistä hyeenoista ja Afrikan runsaslukuisin suurpeto. Sitä kutsutaan myös nauravaksi hyeenaksi sen ääntelyn vuoksi. Raadonsyöjän maineestaan huolimatta se yleensä pyydystää saaliinsa itse. Täplähyeena on hyvin äänekäs, ja sen sosiaalinen järjestelmä on pitkälle kehittynyt. Lajia tavattiin pleistoseenikaudella myös Euraasiassa.
Usein kun puhutaan hyeenasta, tarkoitetaan juuri täplähyeenaa.