stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Revenge of the Mutant Camels
Perintö

Llamasoft julkaisi pelille jatko-osan Revenge of the Mutant Camels II PC-tietokoneelle. Sen julkaisi Kool Dog Entertainment, joka oli osa sittemmin lopettanutta Guildhall Leisure -yhtiötä. Huonosta myynnistä ja vastaanotosta johtuen peli vedettiin pois myynnistä vain parin viikon jälkeen.[lähde? ] Pelin juoni jatkuu suoraan Revenge-pelin tarinasta.
Mastertronic-yhtiön vuonna 1988 julkaisema Amiga-tietokoneen versio Revenge of the Mutant Camels II -pelistä sai huonon vastaanoton. Tämän version kehitykseen Minter ei itse osallistunut, mutta vuonna 1992 hän julkaisi oman Amiga-versionsa nimeltään Revenge of the Mutant Camels sharewarena (samanlaisen version kuin Atari ST:lle).
Melkein 40 vuotta pelin alkuperäisen julkaisun jälkeen, Minter korjasi bugin pelin Commodore 64 -version törmäystarkastelussa vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Revenge of the Mutant Camels, Lemon 64
Revenge of the Mutant Camels, Atari Mania
Revenge of the Mutant Camels, Amiga Hall of Light
Valeri Pronkin

| Mitalit> Maa:  Neutraalit urheilijat.Miesten moukarinheitto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Neutraalit urheilijat.Miesten moukarinheitto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Neutraalit urheilijat.Miesten moukarinheitto.MM-kilpailut  | Maa:  Neutraalit urheilijat> Miesten moukarinheitto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 2017 | moukarinheitto |  |
Valeri Pronkin (s. 15. kesäkuuta 1994 Nižni Novgorod, Venäjä) on venäläinen moukarinheittäjä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän voitti hopeaa tuloksella 78,16.  Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui kahdeksanneksi.
Nuorten sarjoissa Pronkin voitti Euroopan-mestaruuden alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 ja saavutti hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015.
Pronkin heitti ennätyksensä  79,32 Žukovskissa 29. heinäkuuta 2017.
Uruh

| Uruh Урух, Æрæф, Ирæф |
| --- | --- |

Alkulähde:  Kaukasusvuoristo
Laskupaikka:  Terek
Maat:  Venäjä (Pohjois-Ossetia-Alania)
Pituus:  130 km
Uruh (ven. Урух, oss.  Æрæф, Æræf tai Ирæф, Iræf) on Pohjois-Ossetia-Alanian ja Kabardi-Balkarian tasavalloissa Venäjällä Kaukasiassa virtaava joki. Uruh on Terekin sivujoki. Joki saa alkunsa Irafin piirin lounaisosasta läheltä Pohjois-Ossetia-Alanian etelärajaa. Sieltä se virtaa ensin kohti itää, kääntyy sitten kohti pohjoista, ja laskee Terekiin Maiskin kaupungin eteläpuolella Kabardi-Balkariassa. Terek laskee edelleen Kaspianmereen. Uruhiin laskevista joista mainittakoon Lesken.
Vapahtajan kirkastumisen kirkko (Palaichóri)

| Vapahtajan kirkastumisen kirkko Ναός της Μεταμόρφωσης του Σωτήρος |
| --- | --- |
 Vapahtajan kirkastumisen kirkko.
Sijainti:  Palaichóri, Nikosia, Kypros
Koordinaatit:  34°55′19″N, 33°05′41″E
Kirkkokunta:  Kyproksen ortodoksinen kirkko
Rakentamisvuosi:  1500-luku
Tyylisuunta:  jälkibysanttilainen
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Tróodoksen maalatut kirkot 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vapahtajan kirkastumisen kirkko (kreik. Μεταμόρφωση του Σωτήρος, Metamórfosi tou Sotíros) on jälkibysanttilainen kirkko Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella Nikosian alueella lähellä Palaichórin kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.
Kirkko on omistettu Kristuksen kirkastumiselle ja rakennettu 1500-luvun alussa. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 2001.
Kirkko sijaitsee Palaichórin kylän itälaidalla. Kirkkorakennus on yksilaivainen, ja siinä on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumen painolta suojaava jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon nartheks on lisätty 1600-luvulla ja on saman katon alla. Kirkko on sisältä maalattu kokonaisuudessaan jälkibysanttilaisilla seinämaalauksilla, jotka muodostavat poikkeuksellisen hyvin säilyneen kokonaisuuden omalta ajaltaan. Maalausten tyyli edustaa Palaiologosten ajan tyyliä, mutta siinä on myös joitakin läntisiä vaikutteita.
Pyhä Georgios.
Pyhiä.
Apostolien ehtoollinen: leipä.
Apostolien ehtoollinen: viini.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vapahtajan kirkastumisen kirkko Wikimedia Commonsissa
USS New York City

| USS New York City |
| --- | --- |
 USS New York City
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  General Dynamics Electric Boat, Groton, Connecticut
Kölinlasku:  15. joulukuuta 1973
Laskettu vesille:  18. kesäkuuta 1977
Palveluskäyttöön:  3. maaliskuuta 1979
Poistui palveluskäytöstä:  30. huhtikuuta 1997
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 731 t (pinnalla) 6 111 t (sukelluksissa)
Pituus:  110,3 m
Leveys:  10 m
Syväys:  9,7 m
Koneteho:  1 x S6G-painevesireaktori 35 000 hv (26 MW)
Nopeus:  pinnalla: 15 solmua (28 km/h) sukelluksissa: 32 solmua (59 km/h)
Miehistöä:  12 upseeria ja 98 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  4 x 533 mm Mk67 torpedoputkea
USS New York City (runkonumero SSN-696) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin General Dynamics Electric Boat Divisionilta Grotonista Connecticutista, missä köli laskettiin 15. joulukuuta 1973. Se laskettiin vesille 18. kesäkuuta 1977 ja liitettiin laivastoon 3. maaliskuuta 1979.
Palvelus

Alus poistettiin käytöstä 30. huhtikuuta 1997.
Val d’Isère

| Val d’Isère |
| --- | --- |

 Val d’Isère
 Koordinaatit: 45°27′2.16″N, 6°58′41.16″E 
Valtio:  Ranska
Région:  Rhône-Alpes
Departementti:  Savoie
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  94,39 km²
Korkeus:  1 785 – 3 300 m
Väkiluku (1999):  1 632
 – Väestötiheys:  17 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Val d’Isère on kunta Ranskassa Rhône-Alpesin alueella Savoien departementissa. Se sijaitsee Alpeilla Savoien historiallisessa maakunnassa. Kunta on tunnettu talviurheilukeskus.
Historia

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Val d’Isèren kylässä oli muutama maatila. Alueen laaksojen hyvätuottoiset laitumet olivat hyvälaatuisten elintarvikkeiden tuotannon perusta, ja kylän koko väestö eli maataloudesta. Tällöin lunta ei nähty kaupallisena mahdollisuutena.
Talviurheilukeskus

1920-luvulla kylästä ryhdyttiin rakentamaan urheilukeskusta. Vähitellen pienestä kylästä kehittyi hiihtokeskus. Nykyisin Val d’Isère on Euroopan merkittävimpiä hiihtourheilukeskuksia. Kunta muodostaa yhdessä naapurinsa Tignesin kanssa yhteistyöalueen, jota kutsutaan nimellä Espace Killy. Alueella on hiihtolatuja sekä alppihiihtäjille yhteensä 131 laskettelurinnettä yhteispituudeltaan 300 kilometriä.
Albertvillen talviolympialaisten alppihiihtolajit järjestettiin Val d’Isèressä vuonna 1992. Siellä on pidetty myös Alppihiihdon maailmancupin kilpailuja. Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2009 pidettiin Val d’Isèressä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Val d’Isère Wikimedia Commonsissa
Valokuvia Val d’Isèrestä
Vapahtajan kirkko (Farsund)

| Vapahtajan kirkko Frelserens kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2022.
Sijainti:  Farsund, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Agderin ja Telemarkin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1905
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  380
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vapahtajan kirkko (norj. Frelserens kirke) on Farsundin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1905.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vapahtajan kirkko (Farsund) Wikimedia Commonsissa
USS Newark (C-1)

| USS Newark |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  William Cramp and Sons, Philadelphia
Kölinlasku:  12. kesäkuuta 1888
Laskettu vesille:  19. maaliskuuta 1890
Palveluskäyttöön:  2. helmikuuta 1891
Loppuvaihe:  myyty 1926
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 083 t (standardi) 4 592 t (max)
Pituus:  99,97 m (kokonaispituus)
Leveys:  14,98 m
Syväys:  5,74 m
Koneteho:  8 500 ihp
Nopeus:  18 solmua
Miehistöä:  384
Aseistus
Aseistus:  12 × 6"/30 Mark 3 -tykkiä 4 × 6 naulan tykkiä 4 × 3 naulan tykkiä 2 × 1 naulan tykkiä
USS Newark (runkonumero C-1) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1890 veillelaskettu panssarikansiristeilijä.
Valmistus

Aluksen tilaus vahvistettiin 3. maaliskuuta 1885 annetulla lailla. Se tilattiin William Cramp and Sons Ship and Engine Building Companyltä Philadelphiasta, missä köli laskettiin 12. kesäkuuta 1888. Alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1890 kumminaan neiti Annie Boutelle Mainen kongressiedustajan tytär ja otettiin palvelukseen 2. helmikuuta 1891 päällikkönään Silas Casey.
Vesa Pallasvesa

Vesa Markku Pallasvesa (vuoteen 1971 Pitkänen) on suomalainen silmälasikehysten suunnittelija ja entinen tanssija.
Pallasvesa kävi optikko-opiston 1960-luvulla, mutta 1980-luvulle saakka hän toimi päätyönään tanssijana muun muassa Helsingin kaupunginteatterissa ja tanssiteatteri Raatikossa. Sen ohella hän suunnitteli ja valmisti Optilook-yrityksessään silmälasikehyksiä, joita esiteltiin usein naistenlehtien muotijutuissa. Pallasvesa sanoo olevansa muun muassa Mikko Alatalon, Simo Frangénin ja Esa Saarisen kehystyylin takana. Hänellä on myös ulkomaisia asiakkaita. Hänen nykyinen yrityksensä on Boomer Oy.
Pallasvesa toimi 1997–2003 BirdLife Suomen liittohallituksessa.
Pallasvesa avioitui vuonna 1974 lentoemäntä Pipsa o.s. Kaihuan kanssa, joka on 1980-luvulta asti tunnettu filosofi Esa Saarisen vaimona.
Aiheesta muualla

Vesa Pallasvesa Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Valdemar Scheel Hansteen

| Valdemar Scheel Hansteen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. tammikuuta 1897 Kristiania, Norja
Kuollut: 13. kesäkuuta 1980 (83 vuotta) Oslo, Norja
Ammatti:  arkkitehti
Valdemar Scheel Hansteen (15. tammikuuta 1897 Kristiania, Norja – 13. kesäkuuta 1980 Oslo, Norja) oli norjalainen arkkitehti. Hän valmistui Norjan teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1921 ja työskenteli muun muassa Henrik Bullin avustajana, ennen kuin perusti oman toimiston Stavangeriin 1929. Hansteenin tyyli perustui 1930-luvun funktionalismiin, mutta hän pyrki myös sopeuttamaan suunnitelmiaan paikallisen rakennuskulttuurin mukaan.
Hansteenin isä oli arkkitehti Waldemar Hansteen.
Töitä

Stavangerin merimieskoti (1933)
Hasvikin kirkko (1955)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valdemar Scheel Hansteen Wikimedia Commonsissa
Valdemarin kirja

| Valdemarin kirja |
| --- | --- |

Kirjailija:  Boris Hurtta
Kansitaiteilija:  Kari T. Leppänen
Kieli:  suomi
Genre:  kauhu, Cthulhu-tarusto
Kustantaja:  Portti-kirjat
Julkaistu:  2010
Ulkoasu:  pehmeäkantinen
Sivumäärä:  464
ISBN:  978-952-5211-09-2

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Valdemarin kirja: Antikvariaattitarinoita on suomalaisen kauhukirjailija Boris Hurtan novellikokoelma, joka ilmestyi Portti-kirjojen kustantamana vuonna 2010. Kirja sisältää kymmenen Portti-lehdessä vuosina 1988–2006 ilmestynyttä novellia sekä ennen julkaisemattoman tarinan ”Kiemurtelevateräinen tikari”.
Kokoelman novellit kertovat antikvariaatinpitäjä Valdemar Rydbergistä ja tämän apulaisesta Nils ”Nisse” Hermelinistä, jotka salaopillisia kirjaharvinaisuuksia etsiessään joutuvat kerta toisensa jälkeen kohtaamaan Cthulhu-taruston kauhistuttavat voimat. Esipuheen mukaan ”äärikiihkeä bibliomaani” V. Rydberg on ”suomalaisen scifi- ja fantasiakirjallisuuden vanhin ja sitkeähenkisin hahmo”. Novelleissa esiintyy myös todellisia henkilöitä ja paikkoja, kuten filosofi S. Albert Kivinen ja kirjailija Tatu Vaaskivi, ja niissä on paljon viittauksia H. P. Lovecraftin tuotantoon sekä harvinaisiin kirjoihin, kuten Mika Waltarin julkaisemattomaan runokokoelmaan Lauluja saatanalle.
Novellit

Pahat henget Porkkalassa (4/1988)
Pirunkirjojen kintereillä (3/1988)
Perkeleitä Broadwayllä (2/1989)
Perisynnin kosketus (4/1989)
Prins Sigismundin lokikirja (3/1991)
Kiemurtelevateräinen tikari (ei julkaistu aiemmin)
Utta Maara Tsum (1/1997)
Valdemarin kirja (2/2000)
Ahneiden puutarhat (4/2000)
Tuulinen syksy (1/2005)
Salakuljettajan tytär (3/2006)
(Suluissa Portin numero, jossa novelli ensi kertaa julkaistiin.)
Vastaanotto

Turun Sanomien Katariina Norontaus kuvailee ensimmäisiä Valdemar-tarinoita puhtaaksi Lovecraft-fanifiktioksi. ”Novelli novellilta Valdemar ja Nisse alkavat kuitenkin itsenäistyä esikuvansa varjosta, ja loppupuolen novellit seisovat vakaasti omilla jaloillaan. Vauhti on hidastunut ja toiminnallisuus vähentynyt hahmojen ja kirjailijan ikääntyessä. Yliluonnollinen ja kauhu taipuvat samalla ennemminkin dekkarin suuntaan. Se, katoaako samalla jotain alkupään tarinoiden vetoavasta viattomuudesta, on makuasia.” Norontaus kiittää myös viehättävän vanhahtavaa kirjoitustyyliä.
Helmet-kirjaston verkkosivusto nosti Valdemarin kirjan suositellun kauhukirjallisuuden listalleen ja kuvaili Rydbergin seikkailuja karmaiseviksi ja huvittaviksi.
Viktor Schauman

Knut Viktor Ferdinand Schauman (18. elokuuta 1870 Lokalahti – 5. elokuuta 1936 Maarianhamina) oli suomalainen maanviljelijä ja järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Schaumanin vanhemmat olivat kartanonomistaja, kapteeni Carl Ludvig Schauman ja Maria Carolina Antonia Holmberg ja puoliso vuodesta 1897 vapaaherratar Anna Charlotta Rehbinder. Schauman tuli ylioppilaaksi Turussa vuonna 1890 ja valmistui agronomiksi Mustialasta vuonna 1893. Hän oli tilanomistaja Lokalahdella 1893–1897 ja Nauvossa 1897–1936. Schaumanin hankkimaan Nauvon Högsarin kartanoon kuului myös useita muita tiloja Nauvossa ja lähisaarilla. Kartanosta tuli Schaumanin johdossa uudenaikainen mallitila, mutta hän vaikutti maatalousalalla myös laajemmin esimerkiksi Nauvon maamiesseuran perustajana ja ensimmäisenä puheenjohtajana. Schaumanin erikoisalaa maataloudessa oli maidonkäsittely ja juustonvalmistus, jota hän opiskeli Ruotsissa ennen ryhtymistään siihen vuonna 1908. Schauman oli myös Nauvon pitäjänkokouksen puheenjohtaja 1914–1918 ja Nauvon kunnanvaltuuston puheenjohtaja vuodesta 1921. Suomen Talousseuran puheenjohtajana Schauman toimi 1928–1935. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1930.
Viktor Savinyh

| Viktor Petrovitš Savinyh |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. maaliskuuta 1940 (ikä 84)  Berezkiny, Venäjän sosialistinen neuvostotasavalta, Neuvostoliitto
Ura
Tyyppi:  Avaruuslennolle osallistuja
Aika avaruudessa:  252 vuorokautta
Valittu avaruuslentäjäksi:  1. joulukuuta 1978
Eläköityminen:  9. helmikuuta 1989
Lennot

 :  Sojuz T-4
 
 :  Sojuz T-13
 
:  Sojuz TM-5
 
Viktor Petrovitš Savinyh (ven. Виктор Петрович Савиных; s. 7. maaliskuuta 1940 Berezkiny, Venäjän neuvostotasavalta) on entinen neuvostoliittolainen kosmonautti.
Savinyh valittiin kosmonautiksi 1. joulukuuta 1978. Hän lensi Sojuz T-4-, Sojuz T-13- ja Sojuz TM-5 -avaruusaluksilla. Hän siirtyi eläkkeelle 9. helmikuuta 1989. Hän lensi 252 vuorokautta avaruudessa.
Savinyh on naimisissa, ja perheessä on yksi lapsi.
USS Newport News (SSN-750)

| USS Newport News |
| --- | --- |
 USS Newport News
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Newport News Shipbuilding and Drydock Company, Newport News, Virginia
Kölinlasku:  3. maaliskuuta 1984
Laskettu vesille:  15. maaliskuuta 1986
Palveluskäyttöön:  3. kesäkuuta 1989
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 791 t (pinnalla) 6 169 t (sukelluksissa)
Pituus:  110,3 m
Leveys:  10 m
Syväys:  9,4 m
Koneteho:  1 × S6G-painevesireaktori
Nopeus:  pinnalla: 25 solmua (46 km/h) sukelluksissa: 30 solmua (56 km/h)
Miehistöä:  13 upseeria ja 121 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  4 x 533 mm torpedoputkea 12 x VLS-siiloa
USS Newport News (runkonumero SSN-750) on Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 3. maaliskuuta 1984. Se laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1986 kumminaan Rosemary D. Trible ja liitettiin laivastoon 3. kesäkuuta 1989 ensimmäisenä päällikkönään Mark B. Keef.
Palvelus

Alus on sijoitettuna Grotoniin Connecticutiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USS Newport News (SSN-750) Wikimedia Commonsissa
Veska Hotelli

Veska Hotelli on Pirkkalan Partolaan suunnitteilla ollut 16-kerroksinen tornihotelli, jonka rakennuttaja on yrittäjä Marko Kuusisto. Hotelliin on suunniteltu tulevan 240 huonetta.
Valeri Rjumin

| Valeri Viktorovitš Rjumin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. elokuuta 1939  Komsomolsk-na-Amure, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kuollut: 6. kesäkuuta 2022 (82 vuotta)
Kansalaisuus:   Venäjä
Ura
Tyyppi:  Avaruuslennolle osallistuja
Aika avaruudessa:  371 vuorokautta 17 tuntia
Valittu avaruuslentäjäksi:  27. maaliskuuta 1973
Lennot

 :  Sojuz 25
 
Sojuz 32:  Sojuz 32
 
 :  Sojuz 35
 
:  STS-91
 
Valeri Rjumin (oikealla) neuvostoliittolaisessa postimerkissä.
Valeri Viktorovitš Rjumin (ven. Валерий Викторович Рюмин, 16. elokuuta 1939 Komsomolsk-na-Amure, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 6. kesäkuuta 2022) oli neuvostoliittolainen kosmonautti.
Rjumin valittiin kosmonauttikoulutukseen 27. maaliskuuta 1973. Hän lensi Sojuz 25 -lennolla vuonna 1977, Sojuz 32 -lennolla vuonna 1979 ja Sojuz 35 -lennolla vuonna 1980 sekä Nasan avaruussukkula Discoveryllä STS-91-lennolla vuonna 1998. Hän vietti 371 vuorokautta 17 tuntia avaruudessa.
Rjumin meni vuonna 1985 naimisiin kosmonautti Jelena Kondakovan kanssa.
Aiheesta muualla

Spacefacts.de
Valvanne

Valvanne on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi:
Heikki Valvanne (1919–1985), taloustieteilijä
Hugo Valvanne, vuoteen 1906 Wegelius (1894–1961), suurlähettiläs, teosofinen kirjailija
Leena Valvanne (1920–2008), kätilö
Väinö Valvanne,  ent. Wegelius (1887–1919),  teosofi ja kirjailija, Hugo Valvanteen veli
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Viimeinen manner

| Viimeinen manner> The Last Continent |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Terry Pratchett
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia, parodia
Julkaistu:  1998
Suomennos
Suomentaja:  Mika Kivimäki
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  2008
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  336
ISBN:  978-951-23-4966-1
Sarja: Kiekkomaailma
Edeltävä:  Pojat urhokkaat
Seuraava:  Carpe Jugulum
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Viimeinen manner (engl. The Last Continent) on kahdeskymmenestoinen romaani Terry Pratchettin Kiekkomaailma-sarjassa.
Tarina

Ankh-Morporkin Näkymättömässä Yliopistossa on ongelmia. Kirjastonhoitaja on sairastunut, ja ainoa joka hänet voisi parantaa, on kadoksissa oleva Rincewind-velho. Rincewind on päätynytkin todella kauas. Hän on aivan Kiekkomaailman äärimmäisellä laidalla, viimeisellä mantereella, jossa hän elää paahtavassa kuumuudessa kenguruiden ja krokotiilien parissa.
Viipurin Voimailijat

Viipurin Voimailijat ry  on perinteikäs painiseura, joka on perustettu Viipurissa 1916. Vuodesta 1945 seura on toiminut Helsingissä. Seuran pitkän historian aikana painijat ovat saavuttaneet muun muassa neljä olympiavoittoa, kolme maailmanmestaruutta ja useita Suomen mestaruuksia. Viipurilaisaikana seuran toimintaan kuului myös nyrkkeily.
Viipurin Voimailijoiden olympiavoittajia ovat Eemeli Väre, joka toi olympiakultaa 1912 Tukholmassa ja 1920 Antwerpenissä. Höyhensarjassa olympiakultaa toi Oskari Friman höyhensarjassa vuoden 1920 ja 1924 Pariisin olympialaisissa. Viipurilaisen ajan eli 1920- ja 1930-luvun nimekkäitä Viipurin Voimailijoita olivat vuoden 1920-kisojen olympiahopeamitalisti Taavi Tamminen ja 1924-kisojen olympiahopeamitalisti Aleksanteri Toivola.
Viipurin Voimailijoissa käynnistyi myös nyrkkeily 1920-luvulla. Nimekkäimpiä Voimailijoiden nyrkkeilijöitä ovat olleet Valfrid Resch ja Sten Suvio.
Helsinkiin siirtyneen Viipurin Voimailijoiden nimimiehiä ovat olleet Rooman olympialaisissa 1960 viidenneksi sijoittunut Antero Vanhanen, Meksikon olympialaisissa kuudenneksi ja vuonna 1973 EM-pronssille paininut Caj Malmberg, moninkertainen Suomen mestari ja Münchenin vuoden 1972 olympiakisojen edustaja Raimo Karlsson sekä myös Münchenin vuoden 1972 olympiakisoissa neljänneksi paininut Raimo Hirvonen.
Viimeisimpiä nimipainijoita 2000-luvulla Viipurin Voimailijoissa on ollut vuoden 2010 nuorten MM-kolmonen Veli-Karri Suominen.
Painituomareissa on myös Viipurin Voimailijat -taustaisia tunnettuja nimiä, kuten sotia edeltäneen ajan mestaripainijan Aleksanteri Toivolan jälkeläiset Petri Toivola, Karri Toivola ja Lassi Toivola.
Viipurin hiippakunta

Suomessa on ollut kolme Viipurin hiippakuntaa:
Viipurin luterilainen hiippakunta, perustettu vuonna 1554, siirrettiin 1723 Porvooseen, ja vuonna 1923 Tampereelle, nyt  Tampereen hiippakunta
Toinen Viipurin luterilainen hiippakunta perustettiin Savonlinnan hiippakunnaksi, siirrettiin 1924 Viipuriin ja vuonna 1944 Mikkeliin, katso: Mikkelin hiippakunta
Viipurin ortodoksinen hiippakunta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Viipurin hiippakunta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Viipurin baptistiseurakunta

| Viipurin baptistiseurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  baptismi
Perustettu:  1894
Pääkirkko:  Ainankatu 32 Viipuri, Suomi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viipurin baptistiseurakunta oli Viipurissa toiminut baptistiseurakunta. Seurakunta perustettiin vuonna 1894 jolloin ruotsinkieliset baptistit kulkivat kaupungin kautta Pietariin ja halusivat perustaa baptistiseurakunnan. Seurakunnan perustamiskokouksessa oli läsnä yhdeksän henkilöä.
Viipurissa oli vaikuttanut jo aiemmin Fredrik Nyreenin 1885 aloittama vapaakirkollinen herätys. Viipurin baptistiherätyksen kasvun aikana seurakunnan toiminta oli kaksikielistä. Viipurin työ oli monikulttuurista: kaupungin baptistit kokoontuivat suomenkielisissä, ruotsinkielisissä, saksankielisissä ja venäjänkielisissä ryhmissä yhdessä ja erikseen. Venäjän Baptistiunionin perustaja Ivan Kargel asui Viipurissa 1890-luvulla, ja hänen saarnatessaan saksankielellä puhe tulkattiin suomeksi ja ruotsiksi. Yhteys venäjänkielisiin baptisteihin oli tuolloin kiinteää.
Seurakunta uudelleenjärjestäytyi vuonna 1908 ja vuonna 1909 seurakunnan toiminta oli pirteämpää ja seurakunnan pyhäkoulussa kävi 60 lasta sekä kokousten kävijämäärä nousi selvästi. Tuolloin seurakunnan johtajana toimi Anders Kaikko ja se kokoontui vuokrahuoneistossa Ainankatu 32:ssa.
Runaway (Kanye Westin kappale)

| ”Runaway” Kanye West |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: My Beautiful Dark Twisted Fantasy
 Äänitetty : 2010
 Julkaistu: 4. lokakuuta 2010
 Formaatti: digitaalinen
 Tuottaja(t): Kanye West, Emile Haynie, Jeff Bhasker, Mike Dean
 Tyylilaji: hip hop
 Kesto: 09.08
 Levy-yhtiö: Def Jam, Roc-A-Fella
Muut kannet

Listasijoitukset
  Yhdysvallat 12.
Kanye Westin muut singlet
| ”Erase Me” 2010 | ”Runaway” 2010 | ”Monster” 2010 |
Pusha T:n muut julkaisut
| ”Lose Your Life” 2008 | ”Runaway” 2010 | ”Trouble on My Mind” 2011 |
Runaway on chicagolaisen hip-hop artisti ja tuottaja Kanye Westin kappale, joka on toinen single vuonna 2010 julkaistusta albumista, My Beautiful Dark Twisted Fantasy. Kappaleella esiintyy amerikkalainen artisti Pusha T joka laulaa kappaleen toisen säkeistön. Kanye pyysi häntä näyttelemään "kusipäätä" säkeistöllään.
Kappale julkaistiin 4. lokakuuta 2010 ja se esitettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2010 televisiokanava MTV:n järjestämässä MTV Video Music Awards -palkintogaalassa. West esitti 2. lokakuuta 2010 kappaleet "Runaway" & "Power (Kanye Westin kappale)" Saturday Night Live -televisio-ohjelmassa.
Kuvataiteilija ja valokuvaaja George Condo suunnitteli Runawayn kansikuvan. Hän on suunnittellut myös Kanyen My Beautiful Dark Twisted Fantasyn ja Power -singlen kansikuvan. Kansikuvassa esiintyy balettitanssija, joka pitää kädessään viinilasia.
Runaway esiintyy vuonna 2013 julkaistun Kauhea kankkunen 3 -elokuvan trailerissa.
Taustaa

Runawayn inspiraation lähteenä toimi Westiin kohdistuva kritiikki Taylor Swiftin puheenvuoron keskeyttämisestä vuonna 2009 MTV:n järjestämässä MTV Video Music Awards -palkintogaalassa. West lähti hermolomalle Havaijille, Oahun saarelle, jossa hän tuotti suurimmaksi osaksi My Beautiful Dark Twisted Fantasy -albumin. Kappale nauhoitettiin keväällä vuonna 2010 Honolulussa.
Fanit luulivat Kanyen pyytävän anteeksi kappaleella Taylor Swiftiltä, mutta Kanye kielsi väitteet.