stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mäkelänkankaan tuulivoimapuisto
Historiaa > Rakentaminen

Suomen Voima teki sopimuksen Hyundai Heavy Industries’in kanssa Mäkelänkankaan tuulivoimaloiden toimituksesta. Suomen Voima sopi Empowerin kanssa kyseisten voimaloiden pystytyksestä ja asennuksista sekä niiden käytöstä ja kunnossapidosta. Tiedotteen mukaan voimaloiden arveltiin olevan valmiina joulukuussa 2011. Tuulivoimapuisto kytkettiin sähköverkkoon toukokuussa 2012.
Historiaa > Valitukset melusta

Muutamat tuulivoimapuistot Suomessa on rakennettu lähelle kiinteää tai vapaa-ajan asutusta. Tämä ratkaisu on tuottanut yllätyksiä tuulipuiston rakentajille ja ympäristön asukkaille etenkin melun vaikutuksista. Mäkelänkankaan tuulivoimapuistossa on näin käynyt.
Jos tuulivoimapuiston käynnistymisestä alkaen on voimaloiden aiheuttamasta melusta valitettu. Yhtiö teetti heti ainakin kaksi melumittausta vuosina 2012 ja 2013, johon on viitattu eri oikeuskäsittelyissä myöhemmin. Ensimmäisessä melututkimuksessa lokakuussa 2012 todettiin voimaloilla suuremmat mitatut melutasot kuin mitä valmistajat olivat ilmoittaneet. Eron suuruus oli noin 2 desibeliä. Tämän lisäksi niiden ääni oli mitattaessa tonaalista , eli tietyillä äänentaajuuksilla (228 hertsiä ja 222 hertsiä) esiintyi voimakkaita ääniä. Voimaloiden TW3 ja TW4 Wykovin vaihdelaatikot vaihdettiin Jaken hiljaisempiin vaihdelaatikoihin. Tämä toimenpiteen vaikutus näiden voimaloiden meluun oli selvästi mitattavissa toisessa melututkimuksessa kesäkuussa 2013, ja samalla päästiin voimakkaasta tonaalisuudesta lähes kokonaan eroon. Muiden voimaloiden melutasot jäivät kuitenkin korkeammiksi. Mittaukset oli tehty hiljaisen tuulen päivinä, mutta laskentamallit ennakoivat melurajojen ylittyvän joidenkin asunnoissa öiseen aikaan.
Jatkossa valitettiin erityisesti voimaloista TW1 ja TW2. Niiden melua tutkittiin esimerkiksi vuosina 2016 ja 2017. Haminan ympäristölautakunta oli saanut vaatimuksen, että voimalat TW1 ja TW2 olisi meluvaikutuksen takia pysäytettävä. Lautakunta päätti kuitenkin tammikuussa 2015, ettei pysäyttämiselle ole edellytyksiä. Vaatimuksen esittäjä vei asian Vaasan hallinto-oikeuteen, joka kesäkuussa 2016 palautti asian takaisin lautakunnalle uudelleen käsiteltäväksi hallintopakkoasiana. Lautakunta käsitteli asiaa ja päätti joulukuussa 2016, ettei voimaloiden toimintaan tule puuttua hallintopakkoasiana. Tähän asiaan antoi Vaasan hallinto-oikeus syyskuussa 2017 päätöksen, jossa asia palautettiin uudelleen lautakuntaan käsiteltäväksi, ja josta Haminan lupavaliokunta (entinen ympäristölautakunta) ja Suomen Voima Oy valittivat Korkeimmalta hallinto-oikeudelle. Siellä valitukset hylättiin ja Vaasan hallinto-oikeuden päätös jätettiin lainvoimaiseksi. Asian käsittelyn jatkamiseksi suositeltiin ympäristölupamenettelyn käyttöä.
Historiaa > Aurinkovoimalaitos

Mäkelänkankaan teollisuus- ja tuulivoimapuiston alueelle rakennettiin vuonna 2016 aurinkovoimalaitos, jonka piikkikapasiteetti oli 0,72 megawattia  ja joka tuotti ennakkolaskelmien mukaan 0,68 gigawattituntia sähköä vuodessa. Aurinkovoimapuistoon asennettiin 2 800 aurinkopaneelia ja se käynnistyi elokuussa 2016. Kesällä, kun tuulivoimaa olisin vähän, täydentäisi sitä aurinkovoima. Talvella näiden osat vaihtuisivat toisin päin. Vuonna 2018 kunnossapito- ja huolintatoimet annettiin Wind Controller Oy:lle.
Aiheesta muualla

HQ2000_General_Specification(PDF)
Nilkkaluu

Ihmisen nilkkaluut korostettuna eri värein.
Nilkkaluut (lat. ossa tarsi) muodostavat nilkan luuston. Niitä on eläinlajista riippuen 5–7.
Ihmisen seitsemän nilkkaluuta ovat telaluu (talus), kantaluu (calcaneus), veneluu (os naviculare), kuutioluu (os cuboideum), sekä kolme vaajaluuta (ossa cuneiformia).
Suurilla eläimillä nilkkaluita kutsutaan myös takapolviluiksi. Hevosella nilkkaluita on 6, koska os tarsale primum ja os tarsale secundum ovat fuusioituneet. Märehtijöillä puolestaan os tarsale secundum ja os tarsale tertium muodostavat yhden luun. Sialla ja lihansyöjillä löytyvät kaikki seitsemän nilkkaluuta.
Nicolae Ciucă

| Nicolae Ciucă |
| --- | --- |

Romanian pääministeri
 21. marraskuuta 2021 – 12. kesäkuuta 2023  
Edeltäjä:  Florin Cîțu
Seuraaja:  Cătălin Predoiu (vt.)
 7. – 23. joulukuuta 2020 (vt.)  
Edeltäjä:  Ludovic Orban
Seuraaja:  Florin Cîțu
Romanian puolustusministeri
 4. marraskuuta 2019 – 25. marraskuuta 2021  
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. helmikuuta 1967 (ikä 57)
Ammatti:  upseeri
Tiedot
Puolue:  Kansallisliberaalinen puolue (PNL)
Koulutus:  sotatieteen tohtori
Nicolae Ciucă (s. 7. helmikuuta 1967) on romanialainen poliitikko ja upseeri.
Ciucă opiskeli sotatieteitä 1993-1995 Bukarestin kansallisessa puolustusyliopistossa, ja vuonna 2003 hän väitteli sotatieteen tohtoriksi.  Hän kohosi sotilasurallaan prikaatinkomentajaksi 2011 ja puolustusvoimien ylipäälliköksi 2019.
Parlamentti valitsi Ciucăn pääministeriksi marraskuussa 2021. Hänen hallituksensa koostuu Ciucăn omasta keskustaoikeistolaisesta PNL-puolueesta, sosiaalidemokraateista (PSD) ja unkarilaisvähemmistöä edustavasta UDMR-puolueesta.
Ciucă ehti toimia virkaatekevänä pääministerinä myös joulukuussa 2020.
Neoui moksoriga boyeo

| Neoui moksoriga boyeo> 너의 목소리가 보여 |
| --- | --- |
Tyyli:  kilpailuohjelma
Kestoaika:  105 min
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   Mnet
Esitetty:  26. helmikuuta 2015 –
Tuotantokausia:  7
Jaksoja:  95
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  CJ E&M
Aiheesta muualla
IMDb
Neoui moksoriga boyeo (kor. 너의 목소리가 보여, engl. I Can See Your Voice) on televisiokanava Mnetin esittämä eteläkorealainen kilpailuohjelma.selvennä
Next (elokuva)

| Next |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Lee Tamahori
Käsikirjoittaja:  Gary Goldman Jonathan Hensleigh Paul Bernbaum
Tuottaja:  Nicolas Cage Graham King
Säveltäjä:  Mark Isham
Kuvaaja:  David Tattersall
Leikkaaja:  Christian Wagner
Pääosat:  Nicolas Cage Julianne Moore Jessica Biel Thomas Kretschmann Tory Kittles Peter Falk
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:  27. huhtikuuta 2007
Kesto:  96 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  70 000 000 dollaria
Tuotto:  76 066 841 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Next on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut Lee Tamahorin ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva. Elokuvan pääosissa nähdään Nicolas Cage, Julianne Moore ja Jessica Biel. Suomessa ensi-ilta oli 27. huhtikuuta 2007. Next perustuu löyhästi Philip K. Dickin kirjoittamaan novelliin The Golden Man.
Juoni

Cris Johnson (Nicolas Cage) on Las Vegasissa show’ta pyörittävä taikuri. Hänellä on ihmeellinen kyky nähdä pari minuuttia tulevaisuuteen, mutta vain omaansa. Crisin on helppo istuskella korttipöydissä ja katsoa etukäteen, mitä kortteja on tulossa ja asettaa panoksensa sen mukaan. Luotejakin voi väistää helposti, kun tietää minne ne tulevat. Kasinon turvamiehet alkavat lopulta kiinnittää huomiota Crisin pelaamiseen valvontakameroiden avulla, jolloin Cris häipyy paikalta. Kun tietää etukäteen, mistä ovesta vartijat ovat tulossa ja minne menossa, pakeneminenkin on helppoa. Myös naisten iskeminen sujuu helposti, kun tietää miten nainen reagoi iskurepliikkeihin. Voi yrittää niin kauan, että paras vaihtoehto löytyy.
Sinkkuna elelevä Cris on varma, että jossain häntä odottaa juuri se oikea. Ja kerran kuppilaan käveleekin Liz (Jessica Biel). Sillä ensi kerran elämässään Cris alkaa nähdä myös jonkun toisen tulevaisuuteen. Hallituksen agentti Callie Ferris (Julianne Moore) on saanut tietää, että terroristit aikovat räjäyttää ydinpommin Los Angelesissa. Siksi hän haluaisi apua tulevaan näkevältä, sillä aika on käymässä vähiin. Valitettavasti Cris on vastahakoinen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Nicolas Cage  | … |  Cris Johnson   |
|  Julianne Moore  | … |  Callie Ferris   |
|  Jessica Biel  | … |  Liz Cooper   |
|  Thomas Kretschmann  | … |  Herra Smith   |
|  Tory Kittles  | … |  Cavanaugh   |
|  Jose Zuniga  | … |  Turvallisuuspäällikkö Roybal   |
|  Jim Beaver  | … |  Wisdom   |
|  Jason Butler Harner  | … |  Jeff Baines   |
|  Michael Trucco  | … |  Kendall   |
|  Enzo Cilenti  | … |  Herra Jones   |
|  Laetitia Danielle  | … |  Neiti Brown   |
|  Nicolas Pajon  | … |  Herra Green   |
|  Peter Falk  | … |  Irv   |
Neovius

Neovius tarkoittaa seuraavia:
Neovius–Nevanlinna, sukunimi
Neovius, suomalainen lanka-alan yritys
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Neovius”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nikkor

Nikkor AF 50mm/1.8 D
Nikkor on Nikonin valmistamien valokuvausobjektiivien tuotemerkki. Erityisesti Nikkorin nimellä on Nikonin F-tyypin objektiivejä. Nippon Kogaku K.K. (nyk. Nikon) esitteli Nikkor-tuotemerkin vuonna 1932.
Valtaosa Nikkorin objektiiveistä on julkistettu Nikon F-tyyppisinä. Näitä on olemassa yli 400 erilaista.
Aiheesta muualla

List of Nikon compatible lenses with integrated autofocus-motor (englanniksi)
Nilo Peçanha

Virallinen muotokuva (1909).
Nilo Procópio Peçanha (portugali ääntäminen: [ˈnilu proˈkɔpju peˈsaɲɐ]; 2. lokakuuta 1867 – 31. maaliskuuta 1924) oli brasilialainen poliitikko. Hän oli Rio de Janeiron osavaltion kuvernööri vuosina 1903-1906, kunnes hänet valittiin  Brasilian varapresidentiksi vuonna 1906. Hän nousi presidentiksi  vuonna 1909 Presidentti Afonso Penan kuoleman jälkeen ja palveli  tämän virkakauden loppuun vuoteen 1910.
Hän osallistui myös vuoden 1921 vaaleihin, mutta hävisi.
Käännös suomeksi
Next Level

| NEXT LEVEL Ayumi Hamasaki |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 25. maaliskuuta 2009
 Tuottaja(t): Max Matsuura
 Tyylilaji: J-pop
 Kesto: 51.45
 Levy-yhtiö: Avex Trax
Ayumi Hamasakin muut julkaisut
| GUILTY 2008 | NEXT LEVEL 2009 | Rock'n'Roll Circus 2010 |
Singlet albumilta Next Level
 ”Days” Julkaistu: 17. joulukuuta 2008  ”Green” Julkaistu: 17. joulukuuta 2008  ”Rule” Julkaistu: 25. helmikuuta 2009  ”Sparkle” Julkaistu: 25. helmikuuta 2009
NEXT LEVEL on Ayumi Hamasakin 12. studioalbumi. Albumin julkaisi Avex Trax 25. maaliskuuta 2009. Albumista on julkaistu neljä eri versiota: CD, CD+DVD, 2xCD+DVD ja USB-muistitikku.
Kappaleet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  CD Bridge to the Sky – 1.43 (säv. Yuuta Nakano, san. Ayumi Hamasaki)  NEXT LEVEL – 4.30 (säv. D.A.I, san. Ayumi Hamasaki)  Disco-munication – 1.32 (säv. CMJK)  EnergizE – 4.31 (säv. Yuuta Nakano, san. Ayumi Hamasaki)  Sparkle – 4.30 (säv. Kazuhiro Hara, san. Ayumi Hamasaki)  rollin' – 5.04 (säv. Yuuta Nakano, san. Ayumi Hamasaki)  GREEN – 4.49 (säv. Tetsuya Yukumi, san. Ayumi Hamasaki)  Load of the SHUGYO – 1.32 (säv. CMJK)  identity – 4.19 (säv. Yuuta Nakano, san. Ayumi Hamasaki)  Rule – 4.06 (säv. Miki Watanabe, san. Ayumi Hamasaki)  LOVE'n'HATE – 3.51 (säv. Yuuta Nakano, san. Ayumi Hamasaki)  Pieces of SEVEN – 2.31 (säv. Hal)  Days – 5.03 (säv. Kunio Tago, san. Ayumi Hamasaki)  Curtain call – 3.44 (säv. Kazuhiro Hara, san. Ayumi Hamasaki)  |  Premium Countdown Live 2008–2009 A GREEN – 4.50  Will – 6.26  End of the World – 4.40  Heartplace – 7.00  And Then – 2.22  Naturally – 3.29  POWDER SNOW – 4.36  HOPE or PAIN – 4.24  Over – 5.07  SCAR – 6.58  SIGNAL – 2.23  Hana – 1.46  too late – 4.08  everywhere nowhere – 3.38  Days – 5.03  For My Dear... – 4.39   |  DVD Days (Video Clip)  GREEN (Video Clip)  Rule (Video Clip)  Sparkle (Video Clip)  NEXT LEVEL (Video Clip)  Curtain call (Video Clip)  Days (Making Clip)  GREEN (Making Clip)  Rule (Making Clip)  Sparkle (Making Clip)  NEXT LEVEL (Making Clip)  Curtain call (Making Clip)  |
Arvostelut

Allmusic:
Nelė Žilinskienė

| Mitalit> Maa:   Liettua.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Liettua.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Liettua.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Liettua> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Helsinki 1994 | Korkeushyppy |  |
Nelė Žilinskienė (o.s. Savickytė; s. 29. joulukuuta 1969 Telšiai) on liettualainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili korkeushypyssä. Hän voitti pronssia Helsingin EM-kisoissa 1994 tuloksella 193. Žilinskienė osallistui olympialaisiin vuosina 1992 – 2000. Hänen paras sijoituksensa kisoissa on viides tila Atlantan olympialaisista 1996. Žilinskienė lopetti uransa vuonna 2002.
Ennätykset

Korkeushyppy: 196 (1994)
Myrskylän suojeluskunta

Myrskylän suojeluskunta perustettiin porvoolaisten aloitteesta. Ensimmäinen kokous järjestettiin 2.9.1917 palokunnan muodostamiseksi porvoolaisten johdolla. Vastoin odotuksia kokouksessa seurantalolla oli puolet sosialisteja. Suojeluskunta päätettiin kuitenkin perustaa yhteishengessä, mutta myöhempi poliittinen jakautuminen keskeytti sen toiminnan.   Myrskylän suojeluskunnassa oli 30 jäsentä, joista viisi osallistui suojeluskuntien puolella sisällissotaan sodan ensivaiheissa. Sen johtohenkilöinä toimivat V. Wirén, J. A. Melander ja R. Kiviranta.
Talvi- ja jatkosota

Talvi- ja jatkosodassa Myrskylän suojeluskunta toimi kotijoukkona, joka ylläpiti Lotta Svärdin kanssa Myrskylän ilmavalvonta-asemaa.
Suojeluskunta kuului Porvoosta johdettuun Itä-Uudenmaan suojeluskuntapiiriin.
Aiheesta muualla

Myrskylän suojeluskunnan lippu vuodelta 1920
Next Games

| Next Games Oyj |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: NXTGMS
ISIN:  FI4000233267
Perustettu:  2013
Toimitusjohtaja:  Teemu Huuhtanen
Avainhenkilöt:  Petri Niemi (hallituksen puheenjohtaja)
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  videopeliteollisuus
Henkilöstö:  124 (2018)
Kotisivu:  www.nextgames.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Next Games Oyj on suomalainen vuonna 2013 perustettu videopelejä kehittävä yritys. Se tunnetaan lisenssistään julkaista The Walking Dead -televisiosarjaan perustuvia mobiilipelejä.
Yritys on ostanut Helsinki GameWorks -nimisen yrityksen vuonna 2014.
Yritys on kerännyt 10 miljoonaa dollaria rahoitusta Walking Dead -mobiilipelin kehitykseen vuonna 2016.
Maaliskuussa 2022 Netflix teki ostotarjouksen Next Gamesista. Huhtikuussa kerrottiin kaupan toteutumisesta, jolloin yhtiö poistui First North -markkinalta Helsingin pörssistä.
Pelit

| Peli | Vuosi | Julkaisija | Pelialusta | Genre |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Compass Point: West | 2015 |  | Android, iOS | strategia |
| The Walking Dead: No Man’s Land | 2015 | AMC | Android, iOS | strategia |
| The Walking Dead: Our World | 2018 | AMC | Android, iOS | lisätty todellisuus |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Compass Point West (Arkistoitu – Internet Archive)
Walking Dead No Man's Land
Mäkihypyn maailmancup

| Mäkihypyn maailmancup |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi Mäkihypyn maailmancup 2023–2024 

Laji:  Mäkihyppy
Maa(t):  Kansainvälinen
Perustettu:  1979
Hallitseva mestari:   Stefan Kraft  Nika Prevc
Eniten mestaruuksia:   Matti Nykänen  Adam Małysz  Sara Takanashi (4)
Sarjataso:  1.
Alempi taso:  Continental Cup
Sivusto:  fis-ski.com/ski-jumping
Mäkihypyn maailmancup on kansainvälisen hiihtoliitto FIS:n järjestämä mäkihypyn maailman korkeatasoisin sarjamuotoinen kilpailu. Ensimmäinen miesten maailmancup järjestettiin kaudella 1979–1980, jolloin kokonaiskilpailun voiton vei Itävallan Hubert Neuper. Naisten ensimmäinen maailmancup järjestettiin kaudella 2011–2012, jolloin kokonaiskilpailun voitti Yhdysvaltojen Sarah Hendrickson.
Kautta aikain eniten osakilpailuvoittoja miehissä on Gregor Schlierenzauerilla: 53 voittoa (lisäksi 20 kakkossijaa ja 15 kolmossijaa). Eniten palkintokorokesijoituksia maailmancupissa on Stefan Kraftilla: yhteensä 118 kpl, joista voittoja 43 kpl. Kautta aikain eniten osakilpailuvoittoja ja palkintopallisijoituksia naisissa on Sara Takanashilla: 63 voittoa ja yhteensä 116 palkintokorokesijoitusta.
Maailmancupiin on alusta asti kuulunut osana perinteikäs Keski-Euroopan mäkiviikko (Oberstdorf, Garmisch-Partenkirchen, Innsbruck ja Bischofshofen). Muita perinteikkäitä kilpailupaikkoja ovat muun muassa Lahden Salpausselän Kisat, Holmenkollen (Norja), Sapporo (Japani), Zakopane (Puola) sekä lentomäen kilpailut Planicassa, Kulmissa, Vikersundissa, Oberstdorfissa ja Harrachovissa.
Maailmancupin henkilökohtaisissa osakilpailuissa jaetaan pisteitä seuraavasti: Parhaat 15 saavat järjestyksessä 100, 80, 60, 50, 45, 40, 36, 32, 29, 26, 24, 22, 20, 18 ja 16. Tästä eteenpäin seuraavaksi parhaat 15 saavat kukin aina yhden pisteen vähemmän. Joukkuekilpailuissa maailmancup-pisteitä annetaan vain, jos kisaan osallistuu vähintään kahdeksan joukkuetta. Tällöin pisteitä saa kahdeksan parasta joukkuetta siten, että paras saa 400 ja seuraavat seitsemän kukin aina 50 pistettä vähemmän. Mäkihypyn maailmancupiin kuuluu kokonaiskilpailun ohella myös lentomäen maailmancup, johon lasketaan pisteet ainoastaan lentomäkikilpailuista.
Miesten mäkihypyn maailmancupin kokonaiskilpailut

| Kausi | Voittaja | 2>  sija | 3>  sija |
| --- | --- | --- | --- |
| 1979–1980 |  Hubert Neuper |  Armin Kogler |  Stanisław Bobak |
| 1980–1981 |  Armin Kogler |  Roger Ruud |  Horst Bulau |
| 1981–1982 |  Armin Kogler |  Hubert Neuper |  Horst Bulau |
| 1982–1983 |  Matti Nykänen |  Horst Bulau |  Armin Kogler |
| 1983–1984 |  Jens Weißflog |  Matti Nykänen |  Pavel Ploc |
| 1984–1985 |  Matti Nykänen |  Andreas Felder |  Ernst Vettori |
| 1985–1986 |  Matti Nykänen |  Ernst Vettori |  Andreas Felder |
| 1986–1987 |  Vegard Opaas |  Ernst Vettori |  Andreas Felder |
| 1987–1988 |  Matti Nykänen |  Pavel Ploc |  Primož Ulaga |
| 1988–1989 |  Jan Boklöv |  Jens Weißflog |  Dieter Thoma |
| 1989–1990 |  Ari-Pekka Nikkola |  Ernst Vettori |  Andreas Felder |
| 1990–1991 |  Andreas Felder |  Stefan Zünd |  Dieter Thoma |
| 1991–1992 |  Toni Nieminen |  Werner Rathmayr |  Andreas Felder |
| 1992–1993 |  Andreas Goldberger |  Jaroslav Sakala |  Noriaki Kasai |
| 1993–1994 |  Espen Bredesen |  Jens Weißflog |  Andreas Goldberger |
| 1994–1995 |  Andreas Goldberger |  Roberto Cecon |  Janne Ahonen |
| 1995–1996 |  Andreas Goldberger |  Ari-Pekka Nikkola |  Janne Ahonen |
| 1996–1997 |  Primož Peterka |  Dieter Thoma |  Kazuyoshi Funaki |
| 1997–1998 |  Primož Peterka |  Kazuyoshi Funaki |  Andreas Widhölzl |
| 1998–1999 |  Martin Schmitt |  Janne Ahonen |  Noriaki Kasai |
| 1999–2000 |  Martin Schmitt |  Andreas Widhölzl |  Janne Ahonen |
| 2000–2001 |  Adam Małysz |  Martin Schmitt |  Risto Jussilainen |
| 2001–2002 |  Adam Małysz |  Sven Hannawald |  Matti Hautamäki |
| 2002–2003 |  Adam Małysz |  Sven Hannawald |  Andreas Widhölzl |
| 2003–2004 |  Janne Ahonen |  Roar Ljøkelsøy |  Bjørn Einar Romøren |
| 2004–2005 |  Janne Ahonen |  Roar Ljøkelsøy |  Matti Hautamäki |
| 2005–2006 |  Jakub Janda |  Janne Ahonen |  Andreas Küttel |
| 2006–2007 |  Adam Małysz |  Anders Jacobsen |  Simon Ammann |
| 2007–2008 |  Thomas Morgenstern |  Gregor Schlierenzauer |  Janne Ahonen |
| 2008–2009 |  Gregor Schlierenzauer |  Simon Ammann |  Wolfgang Loitzl |
| 2009–2010 |  Simon Ammann |  Gregor Schlierenzauer |  Thomas Morgenstern |
| 2010–2011 |  Thomas Morgenstern |  Simon Ammann |  Adam Małysz |
| 2011–2012 |  Anders Bardal |  Gregor Schlierenzauer |  Andreas Kofler |
| 2012–2013 |  Gregor Schlierenzauer |  Anders Bardal |  Kamil Stoch |
| 2013–2014 |  Kamil Stoch |  Peter Prevc |  Severin Freund |
| 2014–2015 |  Severin Freund |  Peter Prevc |  Stefan Kraft |
| 2015–2016 |  Peter Prevc |  Severin Freund |  Kenneth Gangnes |
| 2016–2017 |  Stefan Kraft |  Kamil Stoch |  Daniel-André Tande |
| 2017–2018 |  Kamil Stoch |  Richard Freitag |  Daniel-André Tande |
| 2018–2019 |  Ryōyū Kobayashi |  Stefan Kraft |  Kamil Stoch |
| 2019–2020 |  Stefan Kraft |  Karl Geiger |  Ryōyū Kobayashi |
| 2020–2021 |  Halvor Egner Granerud |  Markus Eisenbichler |  Kamil Stoch |
| 2021–2022 |  Ryōyū Kobayashi |  Karl Geiger |  Marius Lindvik |
| 2022–2023 |  Halvor Egner Granerud |  Stefan Kraft |  Anže Lanišek |
| 2023–2024 |  Stefan Kraft |  Ryōyū Kobayashi |  Andreas Wellinger |
Naisten mäkihypyn maailmancupin kokonaiskilpailut

| Kausi | Voittaja | 2>  sija | 3>  sija |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011–2012 |  Sarah Hendrickson |  Daniela Iraschko |  Sara Takanashi |
| 2012–2013 |  Sara Takanashi |  Sarah Hendrickson |  Coline Mattel |
| 2013–2014 |  Sara Takanashi |  Carina Vogt |  Yūki Itō |
| 2014–2015 |  Daniela Iraschko-Stolz |  Sara Takanashi |  Carina Vogt |
| 2015–2016 |  Sara Takanashi |  Daniela Iraschko-Stolz |  Maja Vtič |
| 2016–2017 |  Sara Takanashi |  Yūki Itō |  Maren Lundby |
| 2017–2018 |  Maren Lundby |  Katharina Althaus |  Sara Takanashi |
| 2018–2019 |  Maren Lundby |  Katharina Althaus |  Juliane Seyfarth |
| 2019–2020 |  Maren Lundby |  Chiara Hölzl |  Eva Pinkelnig |
| 2020–2021 |  Nika Križnar |  Sara Takanashi |  Marita Kramer |
| 2021–2022 |  Marita Kramer |  Nika Križnar |  Urša Bogataj |
| 2022–2023 |  Eva Pinkelnig |  Katharina Althaus |  Ema Klinec |
| 2023–2024 |  Nika Prevc |  Eva Pinkelnig |  Alexandria Loutitt |
Eniten maailmancupin osakilpailuvoittoja

Kilpailijan nimi on lihavoitu, jos hän kilpaili kaudella 2023–2024.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mäkihypyn maailmancup Wikimedia Commonsissa
FIS Ski Jumping
Nelli-portaali

Nelli-portaali oli Suomessa käytössä ollut sähköisten aineistojen hallintaväline, yhteinen tietokantojen käyttöliittymä, jota käyttivät erityisesti yliopistojen ja ammattikorkeakoulujen kirjastot. Näiden lisäksi yleisten kirjastojen käytössä oli alueellisia Nelli-portaaleita. Nelli oli kansallisen elektronisen kirjaston hanke, mistä tulee myös nimi (National ELectronic Library Interface).
Nelli oli metahakujärjestelmä, jolla käyttäjä voi suorittaa tiedonhaun useista tietokannoista ja muista tiedonlähteistä samalla kertaa. Tämä tarkoittaa, että käyttäjä voi ja hänen osittain myös täytyi säädellä omaa hakuprosessiaan monipuolisesti.
Nellin sisältö ja ulkoasu vaihtelivat portaalista toiseen, mutta perusrakenne oli yhteinen. Sisältö riippui siitä, mitä tietokantoja kutakin Nelliä ylläpitävä organisaatio tarjosi asiakkailleen. Nelli koostui kahdesta Ex Libris Groupin ohjelmistosta: MetaLib ja SFX.
Nelli-portaali otettiin käyttöön vuonna 2004 ja poistui käytöstä vuoden 2016 lopussa. Sen korvasi Finna-palveluperhe.
Hakutavat

Nelli-portaalissa oli käytössä useita erilaisia hakutapoja:
pikahaku – tiedonhaku kohdistuu muutamaan ennalta valittuun aineistoryhmään
monihaku – monipuolinen hakutapa, jossa käyttäjä voi itse valita aineistoja, joihin haku kohdistuu
aineiston valinta – käyttäjä valitsee tiedonlähteen ja haku tapahtuu sen omalla hakukäyttöliittymällä
lehtivalinta – haku kohdistuu portaaliin kuuluviin, asiakkaan valitsemiin sähköisiin lehtiin
Aiheesta muualla

Nelli-portaali - kansallista tiedonhakua (Tietolinja 02/2003)
Kirjastouutisia - Nelli-teemanumero
Kansallinen elektroninen kirjasto FinElib (Arkistoitu – Internet Archive)