stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tommy Cash
Aiheesta muualla

Tommycash.com
Tšivruain solan onnettomuus

Onnettomuuden muistomerkki
Tšivruain solan onnettomuus (ven. Чивруайская трагедия, Tšivruain tragedia) oli kymmenen retkeilijän paleltuminen kuoliaaksi Lovozeron massiivilla Kuolan niemimaalla 27.–28. tammikuuta 1973. Menehtyneet olivat Kuibyševin ilmailuinstituutin opiskelijoita. Onnettomuutta on pidetty mysteerinä retkeilijöiden tekemien valintojen takia.
Tapahtumat

Tšivruain solan onnettomuus
Retkeilijät päättivät kiivetä Lovozeron massiivin huipulle, vaikka kaamoksen ilta jo pimeni. Myrskysi ja pakasti äkisti.  Kylmä rintama kulki ohi. Tie alas laaksoon olisi ollut lähellä, mutta retkeilijät eivät valinneet sitä reittiä. He päättivät kulkea massiivin huipulla Kitkuain jokilaakson sivuitse. Tämän reitin kautta oli helpompi laskeutua alas laaksoon.
Seitsemän jäi odottamaan massiivin huipulle teltan päälle ja lähelle. Retkeilijät eivät saaneet telttaa pystyyn kovan tuulen takia. Mutta myöskään he eivät vaihtaneet lisää lämpimiä vaatteita päälleen tai siirtäneet reppujaan tuulensuojaksi. Kaksi onnistui laskeutumaan pitkälle alas laaksoon, mutta syvä lumi esti heitä pääsemästä turvaan kylään. Lisäksi he eivät voineet palata teltalle ylämäkeen myrskyä vastaan. Yksi retkeilijä yritti ilmeisesti palata teltalle, ja löytyi myöhemmin kuolleena Kitkuain laakson ylärinteestä melko läheltä solaa. Kaikki paleltuivat kuoliaaksi pakkasen ja tuulen takia.
Viisi kuoli teltan päälle. He olivat Kuznetsov, Pirogov, Gusev, Uškov ja Krivov. Läheltä löytyivät Martinan ja Novosjolovin ruumiit. Novosjolovin vaatteita oli Martinan päällä.
Lekant ja Zemljanov löytyivät laaksosta. Altšuller oli kuollut suunnilleen teltan kohdalle, mutta laaksoon noin 400 metriä alemmas melko lähelle solaa. Pysähtyneistä kelloista päätellen laaksoon lähteneet elivät tunteja kauemmin kuin massiivin päälle jääneet.
Retkeilijät

Mihail Kuznetsov, ryhmän johtaja
Sergei Gusev
Juri Krivov
Aleksandr Novosjolov
Anatoli Pirogov
Lidija Martina
Juri Uškov
Valentin Zemljanov, toinen johtaja
Artjom Lekant
Ilja Altšuller
Samantyyppisiä onnettomuuksia

Djatlovin solan onnettomuus 1959: yhdeksän kuoli
Burjatian onnettomuus (Hamar-Dabanin onnettomuus) 1993: kuusi kuoli, yksi pelastui
Šatajevan ryhmän kuolema 1973
Holtšovin turistiryhmän katoaminen 1989
Aiheesta muualla

Чивруай оставил их молодыми навеки (venäjäksi)
Samuli Hölttä

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 18. marraskuuta 1999 (ikä 24)
Syntymäpaikka: Oulu, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 187 cm
Seura
Seura: AC Oulu
Junioriseurat
: HauPa
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015-2018 | HauPa | 41 | (5) |
| 2017-2018 | HauPa II | 12 | (3) |
| 2019-2020 | Hercules | 37 | (2) |
| 2021 | JIPPO | 24 | (0) |
| 2022-2023 | MP | 42 | (4) |
| 2024- | AC Oulu | 15 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. lokakuuta 2024.
Samuli Hölttä (s. 18. marraskuuta 1999, Oulu) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustajana Veikkausliigan AC Oulussa. Hölttä debytoi Veikkausliigassa kaudella 2024.
Seurajoukkueet

Samuli Höltän pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2015, kun hän nousi Haukiputaan Pallon Kolmosessa pelanneeseen edustusjoukkueeseen. Kaudella 2019 hän siirtyi Kakkosessa pelanneen Herculesin riveihin, jossa pelasi kaksi kautta. Seuraaviksi kolmeksi kaudeksi hän siirtyi Ykkösen seuroihin eli ensin kaudeksi 2021 Joensuuhun JIPPOn riveihin ja seuraavaksi kahdeksi 2022-2023 Mikkelin MP:n riveihin.
Syksyllä 2023 Samuli Hölttä palasi Ouluun ja teki 2-vuotisen sopimuksen Veikkausliigaseura AC Oulun kanssa. Hölttä debytoi Veikkausliigassa 4. toukokuuta 2024 ottelussa Tampereen Ilvestä vastaan.
Jyrki Parantainen

Jyrki Parantainen (s. 31. joulukuuta 1962 Tampere) on suomalainen valokuvaaja ja Aalto-yliopiston valokuvauksen professori.
Hänen yksityisnäyttelyitään ovat olleet Unelmia ja pettymyksiä Amos Andersonin taidemuseossa 2006, Horisontti Galleria Heinossa 2008 ja Maan ja taivaan väliltä Galleria Heinossa 2012. Parantaisella on ollut näyttelyitä Suomen lisäksi myös Ruotsissa, Britanniassa, Italiassa, Islannissa, Tanskassa ja Saksassa. Hänen töitään oli mukana kiertonäyttelyssä Personally – Photographs from The Helsinki School 2005 eri puolilla Saksaa.
Parantaisen esteettisesti korkeatasoisissa mutta usein rujoa todellisuutta kommentoivissa töissä näkyy Andrei Tarkovskin ja Anselm Kieferin vaikutus.
Parantainen voitti Fotofinlandia-palkinnon 1989, Suomi-palkinnon 1998 ja William Thuringin palkinnon 2006.
Käännös suomeksi
Holliday Grainger

| Holliday Grainger |
| --- | --- |
 Grainger vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. maaliskuuta 1988 (ikä 36) Manchester, Englanti
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Holly Grainger
Aktiivisena:  1994–
Merkittävät roolit:  Lucrezia Borgia (Borgiat, maan ja taivaan valtiaat)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Holliday Clark Grainger (s. 27. maaliskuuta 1988 Manchester) on englantilainen näyttelijä, joka on tunnettu muun muassa rooleistaan televisiosarjoissa Sydän paikallaan, Borgiat, maan ja taivaan valtiaat ja Strike.
Yksityiselämä

Grainger on syntynyt ja kasvanut Manchesterissa. Hän on seurustellut vuodesta 2015 lähtien näyttelijä Harry Treadawayn kanssa ja heillä on toukokuussa 2021 syntyneet kaksoset.
Valikoitu filmografia > Elokuva

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Jane Eyre | Jane Eyre | Diana Rivers |
| 2012 | Bel Ami | Bel Ami | Suzanne Rousset |
| 2012 | Anna Karenina | Anna Karenina | Paronitar |
| 2012 | Suuret toiveet | Great Expectations | Estella Havisham |
| 2014 | The Riot Club | The Riot Club | Lauren |
| 2015 | Cinderella – Tuhkimon tarina | Cinderella | Anastasia Tremaine |
| 2017 | Tulppaanikuume | Tulip Fever | Maria |
| 2017 | My Cousin Rachel | My Cousin Rachel | Louise |
| 2018 | Tell It to the Bees | Tell It to the Bees | Lydia Weekes |
| 2019 | Animals | Animals | Laura |
Valikoitu filmografia > Televisio

| Televisio> Vuosi | Televisio> Suomenkielinen nimi | Televisio> Alkuperäinen nimi | Televisio> Rooli | Televisio> Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003–2005 | Sydän paikallaan | Where the Heart Is | Megan Boothe | 27 jaksoa |
| 2007 | Waterloo Roadin koulu | Waterloo Road | Stacey Appleyard | 4 jaksoa |
| 2010 | Pieni ihmissydän | Any Human Heart | Tess Scabius | Minisarja |
| 2011–2013 | Borgiat, maan ja taivaan valtiaat | The Borgias | Lucrezia Borgia | 29 jaksoa |
| 2013 | Bonnie & Clyde | Bonnie & Clyde | Bonnie Parker | Minisarja |
| 2015 | Lady Chatterleyn rakastaja | Lady Chatterley's Lover | Lady Chatterley | Televisioelokuva |
| 2017– | Strike | Strike | Robin Ellacott | 11 jaksoa |
| 2018 | Patrick Melrose | Patrick Melrose | Bridget Watson Scott | 2 jaksoa |
| 2019 | The Capture | The Capture | Etsivä Rachel Carey | 12 jaksoa |
Aiheesta muualla

Holliday Grainger Elonetissä.
Holliday Grainger Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Henna-Maija Alitalo

| Henna-Maija Alitalo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Henna-Maija Alitalo
Syntynyt: 26. maaliskuuta 1966 (ikä 58) Naantali
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Henna Alitalo
Aktiivisena:  1991–
Merkittävät roolit:  Lady Macbeth (Macbeth) Julia (Romeo ja Julia) Sylvi (Sylvi)
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Henna-Maija Alitalo (s. 26. maaliskuuta 1966 Naantali) on suomalainen näyttelijä. Alitalon uran painopiste on ollut suurelta osin Kuopion ja Hämeenlinnan kaupunginteattereissa, joissa hänellä on ollut rooleja kymmenissä produktioissa, mukaan luettuna useat teatteritaiteen klassikot Romeosta ja Juliasta suomalaisen maalaisdraaman valiota edustavaan Niskavuoreen.
Ura

Alitalo valmistui teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta vuonna 1991. Hän aloitti neljän vuoden rupeamalla Kuopion kaupunginteatterissa, minkä jälkeen hän näytteli lyhyen aikaa Teatteri Eurooppa Neljässä. Työnsä Hämeenlinnan kaupunginteatterissa Alitalo aloitti 1998.
Kuopiossa Alitalo näytteli nimiroolin Minna Canthin Sylvissä. Hänen rooliluetteloaan kartuttivat myös Julian osa William Shakespearen tragediassa Romeo ja Julia ja Lady Macbeth niin ikään Shakespearen tragediassa Macbeth. Eurooppa Neljässä Alitalo näytteli muun muassa Aleksis Kiven Nummisuutareissa. Hämeenlinnassa Alitalon rooleja ovat olleet muun muassa Antonian osa Shakespearen Myrskyssä, Paulina näytelmässä Naisia hermoromahduksen partaalla ja Hetan osa Hella Wuolijoen teksteihin perustuvassa näytelmässä Niskavuori- Loviisan tarina.
Alitalon kesäteatterirooleja on muun muassa Kauniin Veeran nimiosa. Televisiossa Alitalo näytteli opiskeluaikoinaan Kirstin roolin Anna-Leena Härkösen romaaniin perustuvassa sarjassa Häräntappoase. Epookkidraamassa Hovimäki hän näytteli Riikka-piikaa 1830-luvulla. Kirstiä ja Riikkaa suurempi rooli Alitalolla oli 1999 tuotetussa kuusiosaisessa komediasarjassa Trasselirakastaja. Hän oli Laila.
Alitalo on työskennellyt myös työhyvinvointikouluttajana ja esiintymisvalmentajana.
Hänet on palkittu Suomen Näyttelijäliiton kultaisella taiteilijamerkillä.
Valikoitu rooliluettelo > Kuopion kaupunginteatteri

Sylvi (Sylvi)
Anna-Kaisa (Tulitikkuja lainaamassa)
Lady Macbeth (Macbeth)
Julia (Romeo ja Julia)
Elli (Miehen kylkiluu)
Valikoitu rooliluettelo > Hämeenlinnan kaupunginteatteri

Antonia (Myrsky)
Liina (Vaahteranmäen Eemeli)
Töyryn emäntä (Täällä Pohjantähden alla-musikaali)
Musti-koira (Fedja-setä, kissa ja koira)
Madame de Tourvel (Valheita ja viettelyksiä)
Jelena (Vanja-eno)
monologi (Julia, Julia)
Heta Niskavuori (Niskavuori- Loviisan tarina)
Paulina (Naisia hermoromahduksen partaalla)
Viiru (Viiru muuttaa)
Valikoitu rooliluettelo > Televisio

| Vuosi | Ohjelma | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1989 | Häräntappoase | Kirsti Nyyssölä |
| 1992 | Luonnonmukainen rakastaja | Maisa |
| 1997 | Elämän suola | Teija Juvonen |
| 1999 | Trasselirakastaja | Laila Vähälä |
| 2000 | Hovimäki | piika Riikka |
| 2012 | Tehdas | viettelijätär |
| 2015 | Punainen kolmio | vartija |
Aiheesta muualla

Hämeenlinnan Teatteri: Henna-Maija Alitalo
TYHY-talo
Hämeen Sanomat: Henna-Maija Alitalon ura näyttämöllä on valinkauhassa (22.3.2012)
Kommunikointikansio

Kommunikointikansio on yksi puhevammaisten käyttämä kommunikaation apuväline. Kommunikointikansiot voidaan jakaa neljään eri tyyppiin ominaisuuksiensa mukaan: irtokuvakansio, avainsanakansio, laaja kansio ja lausekansio.
Irtokuvakansio

Irtokuvakansiossa sanat pystyy irroittamaan kansiosta ja antamaan toiselle, esimerkiksi keskustelukumppanille.
Irtokuvakansiot ovat sanastoltaan yleensä varsin suppeita ja sopivatkin henkilöille, jotka eivät ymmärrä kommunikaation perusideaa tai eivät pysty pitämään asioita pidempään kunnolla mielessä.
Avainsanakansio

Avainsanakansiolla osoitetaan lauseesta avainsanat. Keskusteltaessa avainsanoilla asioita joutuu yleensä tarkentamaan. Avainsanakansio sopii henkilöille, joille irtokuvat ja kommunikaatiotaulut ovat liian suppeita, mutta lausetasoinen ilmaisu on liian haastavaa ja laajat kansiot ovat turhan laajoja.
Laaja kansio

Laajalla kansiolla pystyy muodostamaan sanoista kokonaisia lauseita. Laajat kommunikointikansiot mahdollistavat hyvin laajan ja monipuolisen viestinnän. Toisaalta ne edellyttävät, että niiden käyttäjä ymmärtää kommunikoinnin idean ja pystyy pitämään asioita riittävän pitkään mielessä, ja ne vaativat kognitiolta paljon enemmän kuin suppeammat kansiot. Laajat kansiot tehdään yleensä yksilöllisiksi ja käyttäjän tarpeita huomioivaksi.
Suomessa käytössä olevissa laajoissa kommunikointikansioissa on yleensä 20–30 sanaa aukeamaa kohden, mutta niissä voi olla jopa 72 kuvaa aukeamaa kohden. Aukeamia on tyypillisesti 70–90 ja aihepiirejä on 10 tai noin 18. Laajojen kuvakansioiden yleisin kuvatyyppi on PCS, mutta muutama valmistaja käyttää WLS-kuvia.
Laajoissa kuvakansioissa aukeamalla olevat sanat on yleensä luokiteltu väreihin Blisskielen mukaisesti.
Thalía

| Thalía |
| --- | --- |
 Thalía vuonna 2006.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ariadna Thalía Sodi Miranda
Syntynyt: 26. elokuuta 1971 (ikä 53)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Thalía 
Tyylilajit:  latinopop, latinorock, reggae, reggaeton ja salsa 
Levy-yhtiöt:  Fonovisa Records ja EMI Latin 
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
thalia.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ariadna Thalía Sodi Miranda (s. 26. elokuuta 1971) on meksikolainen latinopopin laulaja ja näyttelijä. Hänen ensimmäinen albuminsa Thalía ilmestyi vuonna 1990.[lähde? ]
Thalía esiintyi ennen levytysuraansa telenovelassa Quinceañera (1988).[lähde? ]
Thalía on jatkanut uraansa sekä musiikki- että televisioalalla[lähde? ]. Hän on esiintynyt huomattavissa rooleissa useissa telenoveloissa[lähde? ], julkaissut useita menestysalbumeita[lähde? ] ja noussut singleillään toistuvasti listojen ykkössijoille[lähde? ].
Thalía on voittanut useita palkintoja niin näyttelijänä[lähde? ] kuin muusikkonakin[lähde? ]; jälkimmäisiin lukeutuu Latin Grammy -palkinto (2001)[lähde? ].
Maanrakennuskone

Maanrakennuskone on maarakennuksessa käytettävä kone, jolla valmistellaan rakennettavan alueen maaperää rakentamista varten. Maarakennuskoneita ovat tiejyrät, kauhakuormaimet ja mönkijät ja niiden varusteita ovat muun muassa kompressorit. Niihin kuuluvat myös dumpperit, jotka ovat eräänlaisia kippiautoja. Maarakennuskoneilla tehdään myös rakennettavan alueen tietöitä ja maantiivistämistöitä. Niihin kuuluvat myös maansiirtokoneet, joita ovat puskutraktorit ja kaivinkoneet. Sähkökäyttöiset maanrakennuskoneet ovat fossiilisilla polttoaineilla toimiviin koneisiin verrattuna tehokkaita, hiljaisia ja vähäpäästöisiä.
Historia

Varhaisimpia maanrakennuskoneita olivat höyryjyrät 1900-luvun alussa. Toisen maailmansodan jälkeen sodassa käytettyjä kuorma-autoja käytettiin rakennustyömailla.
Beetaglukaani

Kauraleseet sisältävät runsaasti beetaglukaania.
β-glukaani on liukoisiin kuituihin kuuluva pitkäketjuinen hiilihydraatti, joka koostuu glukoosimolekyyleistä.
β-glukaania saa muun muassa kaurasta ja ohrasta, jossa sitä on  noin 3–5 prosenttia. Myös sienieliöt kuten hiiva, shiitake ja monet muut ruokasienet sisältävät β-glukaania.
Vaikutukset elimistössä

Suolistoon päätynyt beetaglukaani muodostaa veden kanssa geelin. Kaurasta valmistettujen elintarvikkeiden sisältämän beetaglukaanin uuttumisaste vaihtelee välillä 20−100 %.
Kauran beetaglukaani hidastaa tutkija Reeta Kivelän mukaan glukoosin imeytymistä ehkäisten verensokerin heilahteluja. Vuonna 2024 julkaistussa suomalaistutkimuksessa saatiin kuitenkin tulokseksi, että kaura nostaa veren glukoosipitoisuutta yhtä paljon kuin valkoinen riisi.
Suolistobakteerit fermentoivat beetaglukaania ravinnokseen tuottaen lyhytketjuisia rasvahappoja ja asetaattia sekä butyraattia.
Vaikutukset elimistössä > Kolesterolin aleneminen

Beetaglukaani alentaa veren LDL-kolesteroliarvoja muodostamalla suolistossa veden kanssa geelin, joka estää kolesterolia imeytymästä elimistöön. Beetaglukaanin muodostama geeli sitoo itseensä ohutsuolessa sappihappoja ja vie niitä pois elimistöstä. Sappihappojen yksi rakennusaine on kolesteroli. Maksa käyttää elimistössä jo olevaa kolesterolia uusien sappihappojen tekemiseen poistuneiden tilalle. Näin veren kolesterolipitoisuus alenee.
Euroopan elintarvikeviranomainen EFSA on antanut β-glukaanille puoltavan lausunnon elintarvikkeena, joka auttaa alentamaan veren kolesteroliarvoja koskien sekä kaurasta että ohrasta saatavaa β-glukaania. Terveysvaikutus saadaan, kun päivittäin nautitaan vähintään 3 g β-glukaania. Tuotteessa on oltava vähintään 1 g β-glukaania / annos, jotta terveysväittämää voisi käyttää. LDL-kolesteroli alenee keskimäärin  3–5 prosenttia, mutta jos lähtötaso on korkea, se voi alentua jopa 10 prosenttia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fineli: Vesiliukoisten polysakkaridien (mm. β-glukaani) lähteet ruoka-aineissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Marjaana Mykkänen

| Marjaana Mykkänen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. tammikuuta 1954 (ikä 70) Jyväskylä
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  Ohjaaja
Muut tiedot
Koulutus: Valtiotieteen tohtori, Master of Science
Merkittävät teokset: Jumalten keinussa Sirppi ja kitara  One Minute, Maestro Pari kolme asiaa Elina Salosta
Marjaana Mykkänen (s. 17. tammikuuta 1954 Jyväskylä) on suomalainen dokumentaristi, televisiotuottaja ja -ohjaaja ja viestinnän tutkija.
Ura

Mykkänen valmistui Columbian yliopistosta 1979.
Mykkänen työskenneli vuodesta 1980 Yleisradiossa toimittajana ja ohjaajana, ja vuodesta 1995 kulttuuriohjelmien tuottajana. Hänen ohjaamiensa tai tuottamiensa teosten luettelo käsittää yli 900 nimikettä joista suurin osa on kulttuurisarjoja, henkilökuvia ja dokumenttiohjelmia.
Mykkänen on myös rock-ohjaaja, jonka 1980-luvun konserttiohjauksina Tavastialta, Vanhalta ylioppilastalolta ja Provinssirockista esitettiin muun muassa Sielun veljet, Smack, Giddyups, Popeda ja Eppu Normaali sekä Red Hot Chili Peppers, Ramones ja Iggy Pop.[lähde? ]
Mykkäsen ohjaama ja käsikirjoittama dokumenttielokuva Sirppi ja kitara (1988) kertoi Gorbatšovin ajan Neuvostoliiton vapautumisen ajasta esiin nousevien rockyhtyeiden kautta. Elokuvan vastaavana tuottajana toimi Aki Kaurismäki, jonka elokuvassa Calamari Union (1985) Mykkänen oli apulaisohjaajana ja pienessä sivuosassa.. Mykkänen tuotti ja oli toisena ohjaajana Neuvostoliitossa ja Yhdysvalloissa kuvatussa Kuuban kriisiä käsittelevässä elokuvassa Nikita – sodan tekijät.
Mykkäsen dokumenttielokuva Jumalten keinussa seuraa Suomen kansallisoopperan Wagnerin Ringin valmistamista. Hänen aiempiin tunnettuihin tv-ohjauksiinsa kuuluvat One minute, Maestro (1985) ja sen jatko-osa Miehen tie (1985) kapellimestari -säveltäjää Esa-Pekka Salosesta ja Pari kolme asiaa näyttelijä Elina Salosta.
Mykkäselle myönnettiin Elokuvataiteen valtionpalkinto vuoden 1988 elokuvasta Sirppi ja kitara. Hän sai Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon työstään dokumenttisarjan Ammatti: Suomalainen kirjailija tuottajana vuonna 2003.
Mykkänen väitteli tohtoriksi Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan viestinnän laitokselta vuonna 2020.
Mykkänen jäi Ylestä eläkkeelle vuonna 2022.
Pōmare V

| Pōmare V |
| --- | --- |
 Pōmare V. Kuva vuodelta 1891
  Tahitin kuningas
Valtakausi:  1877–1880
Edeltäjä:  Pōmare IV
Seuraaja:  monarkia lakkautettu

Puoliso:   Teuhe (1857–1861) Marau (1875–1887)
Lapset:  3
Isä:  Ariʻifaʻaite
Äiti:  Pōmare IV
Pōmare V (oikealta nimeltään Teri’itari’a Teratane Pomare, 3. marraskuuta 1839 – 12. kesäkuuta 1891) oli Tahitin kuningaskunnan viimeinen kuningas, joka hallitsi vuosina 1877–1880.
Pōmare V oli kuningatar Pōmare IV:n ja tämän miehen Ariʻifaʻaiten poika ja vanhin perheen aikuisikään eläneistä pojista. Hän nousi kruununperijäksi vuonna 1855 vanhemman veljensä kuoltua. Pōmare V oli naimisissa kaksi kertaa: ensimmäisen kerran Teuhen kanssa vuosina 1857–1861 ja toisen kerran Maraun kanssa 1875–1887. Molemmat avioliitot päättyivät eroon. Jälkimmäisestä liitosta syntyi yksi poika ja kaksi tytärtä.
Vuonna 1880 Pōmare V luopui kruunusta ja luovutti kuningaskuntansa Ranskan alaisuuteen.
Kuningas kuoli alkoholismiin 12. kesäkuuta 1891. Hänen hautansa oli alun perin tarkoitettu hänen äidilleen, mutta hän siirsi äidin ruumiin kuningasperheen hautausmaalle. Vaikka hautaa pidetään arkkitehtuurisena huippusuorituksena, Paul Gauguinin mielestä se oli ruma ympäröivän luonnon kauneutta vasten.
Kunnianosoitukset

Kunnialegioona (Ranska, 1880)
Maatalousansioiden ritarikunta (Ranska, 1880)
Galleria

Nuori Pōmare V
Pōmare V univormussaan.
Pōmare V:n hauta vuonna 2015.
Georgi Vladimov

| Georgi Vladimov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. helmikuuta 1931 Harkova, Neuvostoliitto
Kuollut: 19. lokakuuta 2003 (72 vuotta) Frankfurt am Main, Saksa
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: venäjä
Pääteokset:  Vernyi Ruslan
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Georgi Nikolajevitš Vladimov (ven. Георгий Николаевич Владимов; 19. helmikuuta 1931 Harkova, Neuvostoliitto (nyk. Ukraina) – 19. lokakuuta 2003 Frankfurt am Main, Saksa) oli venäläis-neuvostoliittolainen kirjailija, kriitikko ja toimittaja.
Vladimov opiskeli oikeustieteitä Leningradin yliopistossa ja valmistui 1953. Hänen tunnettuja teoksiaan ovat 1961 ilmestynyt realistinen tuotantoromaani Bolšaja ruda ja 1969 ilmestynyt merimieskuvaus Tri minuty moltšanija. Sen sijaan hänen sittemmin tunnetuimmaksi teoksekseen tullut Vernyi Ruslan ('Uskollinen Ruslan') jäi sensuurin vuoksi julkaisematta valmistuttuaan 1965. Se ilmestyi Länsi-Saksassa 1975 ja Venäjällä vasta glasnostin kaudella. Mustan huumorin keinoin kirjan kertojana toimii vankileireillä koulutettu ja palvellut koira. Vladimov saa teoksissaan sosialismin näyttämään kielteiseltä, jopa naurettavalta.
Vladimov erosi Neuvostoliiton kirjailijaliitosta 1977 ja oli Amnesty Internationalin Moskovan osaston johtaja. 1982 hän loikkasi länteen. Sen jälkeen hän julkaisi Länsi-Saksassa muutkin teoksensa, mutta sittemmin niitä on julkaistu myös Venäjällä.
Palkinnot ja tunnustukset

Venäjän Booker-palkinto 1995
Fazil Iskander

Fazil Iskander ja Dmitri Medvedev vuonna 2010.
Fazil Iskander (6. maaliskuuta 1929 Suhumi – 31. heinäkuuta 2016) oli abhasialainen kirjailija. Hän kirjoitti pääasiassa venäjäksi ja asui Moskovassa. Iskanderin isä oli iranilainen, joka karkotettiin 1938 Neuvostoliitosta. Iskander jäi asumaan äitinsä sukulaisten luokse.
Hänelle myönnettiin Puškinin palkinto 1993.
Teokset

Pähkinäpuun varjossa, novelleja, Librum, 1981
Setäni arvo siitä nousee, SN-kirjat, 1989
Laine (etunimi)

| Laine |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Lainy 
Nimen alkuperä:  esim. nimi Laina tai Elaine tai sana laine ’aalto’
Infobox OKNimi-testi OK: 
Laine on etunimi, jota yleensä käytetään naisennimenä. Suomessa, Ruotsissa ja Virossa se on toisinaan ollut käytössä myös miehennimenä.
Laine-nimeä pidetään Lainan rinnakkaismuotona, mutta se on mahdollista tulkita myös luontoaiheiseksi, suomen ja viron laine-sanaan pohjautuvaksi nimeksi. Lisäksi Laine voi olla lyhentymä vierasperäisistä -laine-loppuisista nimistä, kuten Elainesta.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Laine on syyskuuhun 2023 mennessä ollut Suomessa etunimenä noin 270–280 naisella ja noin 30–50 miehellä.
Tunnettuja Laine-nimisiä

Laine Erik (1942–2024), virolainen maataloustutkija ja Neuvostoliittoa edustanut keskimatkojen juoksija
Laine Leichter (1919–2019), virolainen sellisti ja musiikkipedagogi
Kuvitteellisia Laine-nimisiä

Laine, päähenkilö Hilja Haahden romaanissa Kesätoverit (1905)
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Laine (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)