stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kioto
Palvelut > Terveydenhoito

Japanin kansallisen sairaalaorganisaation sairaaloita Kiotossa toimii kaksi: kansallisen sairaalaorganisaation Kioton sairaala (600 vuodepaikkaa) ja Utanon sairaala (380 vuodepaikkaa). Muita suuria julkisia sairaaloita ovat Kioton kaupunginsairaala (548 vuodepaikkaa) ja Kioton prefektuurin yliopistollinen sairaala (1 065 vuodepaikkaa). Lisäksi kaupungissa toimi muun muassa kaksi suurta Japanin punaisen ristin sairaalaa, joissa on molemmissa yli 600 vuodepaikkaa, ja lukuisia pienempiä yksityisiä sairaaloita.
Palvelut > Vesi- ja energiahuolto

Kioton vesihuollon ja teollisuuden kehitykselle tärkeä rakennushanke oli Biwajärvestä kaupunkiin Meiji-kaudella 1900-luvun vaihteessa johdettu Biwajärven kanava. Sen varrelle avattiin Kioton ensimmäinen vedenpuhdistamo, Keagen vedenpuhdistamo, vuonna 1912. Myöhemmin 1900-luvulla kaupunkia palvelemaan rakennettiin myös Matsugasakin ja Shin-Yamashinan puhdistamot. Biwajärven kanavan vettä käytetään edelleen myös maatalousmaan kasteluun Fushimin ja Yamashinan suuralueilla. Kiotolaisista 99,8 prosenttia on vesijohtoverkon piirissä, 99,5 prosenttia viemäriverkon piirissä. Osa kaupungin jätevesi- ja sadevesiviemäreistä on edelleen yhdistetty, mikä on aiheuttanut rankkasateiden aikaan saasteita jokiin. Kiotossa on neljä suurta jätevedenpuhdistamoa (Toba, Kisshōin, Fushimi ja Ishida).
Kioto on Kansai denryoku -energiayhtiön toiminta-aluetta. Kaupungissa on esimerkiksi useita pienehköjä vesi- ja aurinkovoimaloita. Kioton kaupungilla on myös käytössään kolme jätteenpolttolaitosta.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet > Kulttuuri- ja rakennusperintö

Kioto on kuuluisa arvokkaasta rakennusperinnöstään, johon kuuluu etenkin suuri määrä buddhalaisia temppeleitä ja šintolaisia pyhäkköjä. Vuonna 2014 kaupungissa laskettiin olevan 1 527 temppeliä ja 243 pyhäkköä. Niiden lisäksi kaupungissa on kymmeniä valtion luonnonmuistomerkeiksi tai muinaisjäännöksiksi valittuja kohteita. Kioton rakennuksista ja kaupungissa säilytettävistä taide-esineistä yli 1 800 on valittu tärkeän kulttuuriomaisuuden luetteloon, ja niistä yli 200 on kansallisaarteita. Japanin kansallisaarteista noin 19 prosenttia sijaitsee Kiotossa. Näiden valtiollisten suojelumerkintöjen lisäksi Kioton prefektuuri ja kaupunki ovat suojelleet satoja kohteita kaupungin alueella.
Rikkaasta perinnöstään huolimatta Kioto on moderni kaupunki, jonka rakennuksista valtaosa on toisen maailmansodan jälkeen valmistuneita betoni- ja teräsrakennuksia. Kaupunki pitkälti säilytti perinteisen luonteensa 1950-luvulle saakka, mutta sodan jälkeinen rakennusbuumi 1960-luvulta lähtien muutti sen kaupunkikuvaa radikaalisti. Uudet rakennukset ovat myös monin paikoin korkeampia, kuin kaupungin perinteinen matala puuarkkitehtuuri. Yksittäisten, erityisen arvokkaiden rakennuskokonaisuuksien lisäksi myös joitakin hyvin säilyneitä kaupunginosia on suojeltu. Niitä ovat esimerkiksi Ninenzakan ja Sannenzakan ympäristö Kiyomizu-deran temppelin lähellä ja Gionin–Shinbashin kaupunginosa.
Rakennusten korkeutta kaupungissa on rajoitettu alueittain niin, että suurin sallittu korkeus tietyillä keskusta-alueilla on 31 metriä. Tarkoituksena on säilyttää kaupungin matala, historiallinen ilme. Vuonna 2007 päivitetyissä määräyksissä rakennusten maksimikorkeutta laskettiin 45 metristä 31 metriin. Kaupungin muut alueet on jaettu maksimikorkeuden mukaan viiteen luokkaan, joilla sallitaan 10, 12, 15, 20 tai 25 metriä korkeiden rakennusten rakentaminen.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet > Unescon maailmanperintökohteet

Vuonna 1994 Kioton alueelta valittiin 17 kohdetta Unescon maailmanperintöluetteloon. Ne edustavat arvokkainta ja parhaiten säilynyttä osaa kaupungin rakennusperinnöstä ja muodostavat yhdessä maailmanperintöluettelon kohteen ”muinaisen Kioton historialliset monumentit”. Rakennuksista 15 sijaitsee Kioton kaupungin alueella:
Daigo-ji
Enryaku-ji (osin Ōtsun kaupungissa)
Ginkaku-ji (Jishō-ji)
Kamigamo-jinja (Kamowake-ikazuchi-jinja)
Kinkaku-ji (Rokuon-ji)
Kiyomizu-dera
Kōzan-ji
Nijōn linna
Ninna-ji
Nishi-Hongan-ji
Ryōan-ji
Saihō-ji (Koke-dera)
Shimogamo-jinja (Kamo-mioya-jinja)
Tenryū-ji
Tō-ji (Kyōō-gokoku-ji)
Kaupunkikuva ja nähtävyydet > Kaupungin rakenne

Kioton kaupunkialue voidaan jakaa suurpiirteisesti historialliseen keskusta-alueeseen (洛中, Rakuchū), joka sijaitsee vanhalla Heian-kyōn ruutukaava-alueella, ja keskustan ulkopuolisiin alueisiin (洛外, Rakugai). Jälkimmäiset voidaan luokitella vielä ilmansuunnan mukaan: keskustan pohjoispuolella on Rakuhoku (洛北), itäpuolella Rakutō (洛東), eteläpuolella Rakunan (洛南) ja länsipuolella Rakusai (洛西).
Kaupunkikuva ja nähtävyydet > Kaupungin rakenne > Rakuchū

Rakuchū on kaupungin tiheimmin asutettua aluetta ja tärkein liikekeskusta. Etelässä se ulottuu Kioton rautatieaseman seudulle saakka. Kaupungin ydinkeskustaa on Kawaramachi- ja Shijō-katujen risteysalue Kamojoen oikealla rannalla. Sen ympäristössä sijaitsevat esimerkiksi Pontochōn historiallinen geisha-kaupunginosa, Teramachin alue katettuine ostoskatuineen ja Nishikin torikatu.
Ydinkeskustan pohjoispuolella on Kioton keisarillinen palatsi (Kyōto gosho), jota ympäröi Kyōto gyoenin puutarha. Palatsi ei sijaitse alkuperäisen Heian-kyōn palatsin paikalla, vaan sitä siirrettiin 1300-luvulla jonkin matkaa itään. Alueen itäreunalla on vallasta luopuneelle keisarille tarkoitettu Sentōn keisarillinen palatsi (Sentō gosho). Keisarillisen palatsin ympäristö oli historiallisesti aatelisten, uskonnollisten johtajien ja keisarihuonetta palvelevien käsityöläisten asuinaluetta.
Keisarillisen palatsin lähistöllä Rakuchūn alueen pohjoisosassa sijaitsevat Tokugawa Ieyasun 1600-luvun alussa rakennuttama Nijōn linna, Mibu-deran buddhalainen temppeli, Shinsen-enin temppelin puutarha ja Shōkoku-jin zentemppeli. Luoteisreunan nähtävyyksiä ovat Daitoku-ji, Kitano Tenman-gūn šintolainen pyhäkkö ja kultaisesta paviljongistaan tunnettu Kinkaku-ji eli Rokuon-ji. Ydinkeskustan eteläpuolella lähellä Kioton rautatieasemaa sijaitsevat vuorostaan Higashi-Hongan-jin ja Nishi-Hongan-jin temppelit, ja rautatieaseman eteläpuolella vielä viisikerroksisesta pagodistaan kuuluisa Tō-jin temppeli eli Kyōō-gokoku-ji.
Pontochōn kaupunginosaa Kamojoen varrella
Kioton keisarillisen palatsin muuria
Kinkaku-jin kultainen paviljonki
Ninomarun palatsi Nijōn linnassa
Kaupunkikuva ja nähtävyydet > Kaupungin rakenne > Rakuhoku

Keskustan pohjoispuolinen Rakuhokun alue ulottuu Hieivuorten rinteille. Siellä sijaitsee esimerkiksi Shugakuinin keisarillinen huvila puutarhoineen. Läheisellä Kamon alueella on kaksi tärkeää šintolaista pyhäkköä, Shimogamo-jinja ja Kamigamo-jinja. Ne tunnetaan Kioton tärkeimpiin kuuluvasta Aoi-matsuri-festivaalista. Modernia arkkitehtuuria edustaa Takaragaiken puiston yhteyteen rakennettu Kioton kansainvälinen kokouskeskus.
Kauempana keskustasta kaupungin pohjoispuolen vuorilla sijaitsevat Kuraman ja Kibunen kylät, joita palvelee Eizan-rautatie. Alueen nähtävyyksiä ovat Kurama-deran buddhalainen temppeli ja Kifune-jinjan šintolainen pyhäkkö. Takanojoen yläjuoksulla Ōharassa ovat vuorostaan Jakkō-inin ja Sanzen-inin temppelit. Sanzen-in tunnetaan etenkin ruskastaan.
Shugakuinin huvilan puutarhaa
Kioton kansainvälinen kokouskeskus
Shimogamo-jinjan portti
Sanzen-inin temppeli
Kaupunkikuva ja nähtävyydet > Kaupungin rakenne > Rakutō

Rakutōn alue Kamojoen vasemmalla rannalla nousee kaupungin itäpuolen vuorenrinteille (Higashiyama). Alueen koillisosassa sijaitsee Ginkaku-jin eli Jishō-jin buddhalainen temppeli, joka sai alkunsa Ashikaga Yoshimasan huvilana. Sieltä etelään johtaa kapean kanavan vartta pitkin kulkeva Tetsugaku no michi eli ”filosofian polku”, joka on nimetty reittiä Kioton yliopistolle päivittäin kävelleen filosofin Kitarō Nishidan mukaan. Polun varrella ovat Hōnen-inin ja Zenrin-jin eli Eikan-dōn temppelit ja eteläpäässä Nanzen-ji, jonka vieritse kulkee Meiji-kaudella rakennettu akvedukti. Läheisellä Okazakin puiston alueella toimii useita taidemuseoita, Kioton eläintarha, Rohm Theatre Kyōto eli entinen Kyōto kaikan ja vuonna 1895 rakennettu Heian-jingūn šintolainen pyhäkkö, jonka palvonnan kohde on keisari Kanmu.
Kamojoen ja Maruyaman puiston välissä Kioton ydinkeskustan itäpuolella on Gion, kaupungin kuuluisin geisha-kaupunginosa. Erityisesti Hanami-kōjin kadun varrella on säilynyt suuri määrä perinteisiä machiya-taloja. Yasaka-jinjan pyhäkkö kaupunginosan reunalla tunnetaan Gion-matsuri-festivaalistaan. Läheisten vuorten rinteillä on useita tärkeitä temppeleitä, kuten Shōren-in, Jōdo-shū-lahkon päätemppeli Chion-in, Muromachi-kaudella rakennetusta pagodistaan (Yasakan pagodi) tunnettu Hōkan-ji ja Kiyomizu-dera, yksi kaupungin suosituimmista nähtävyyksistä. Sitä ympäröivä historiallinen kaupunginosa pienine liikkeineen ja ravintoloineen kuuluu Kioton parhaiten säilyneisiin alueisiin. Kiyomizu-deran eteläpuolella sijaitsevat Kioton kansallismuseo ja Sanjūsangen-dōn temppeli.
Ginkaku-jin hopeinen paviljonki
Tetsugaku no michi kirsikankukkien aikaan
Yasaka-jinja
Kiyomizu-dera yöllä
Kaupunkikuva ja nähtävyydet > Kaupungin rakenne > Rakunan

Kioton kantakaupungin eteläpuolella sijaitsevan Rakunanin seudun tärkeimpiin nähtävyyksiin kuuluu Fushimi Inari-taishan šintolainen pyhäkkö, jota ympäröiville rinteille on rakennettu tuhansia kirkkaanpunaisia torii-portteja. Se on maan kaikkien Inari-pyhäkköjen pääpyhäkkö. Lähistön vuorenrinteillä ovat myös Sennyū-jin buddhalainen temppeli ja kauniista ruskastaan tunnettu Tōfuku-jin temppeli. Yamashinan suuralueen eteläpuolella vuorijonon takana sijaitsee Daigo-jin temppeli, jonka rakennuksista monet ovat Heian- ja Muromachi-kausilta.
Rakunanin alueesta on tullut myös yksi Kioton tärkeimmistä teollisuuskeskittymistä. Sinne on sijoittunut etenkin korkeateknologista teollisuutta, kuten elektroniikkateollisuutta.
Fushimi Inari-taishan torii-portteja
Ruska Tōfuku-jin temppelillä
Daigo-jin ”kultainen halli”
Ostoskatu Ryōma-dōri Fushimin alueella
Kaupunkikuva ja nähtävyydet > Kaupungin rakenne > Rakusai

Kioton länsiosissa virtaa Katsurajoki, yläjuoksullaan Hozujoki, joka puhkaisee reitin Kioton allaslaaksoon kaupungin länsipuolen vuorten läpi. Laakson suulla sijaitsee Arashiyaman alue, suosittu turistikohde, joka tunnetaan bambulehdoistaan, kirsikankukistaan, ruskastaan ja lukuisista temppeleistään. Niistä merkittävimpiin kuuluvat Tenryū-ji, Daikaku-ji, Seiryō-ji ja Nison-in. Katsurajoen yli johtaa Arashiyamassa historiallinen Togetsun silta. Ylempänä vuoristossa Katsurajoen sivujoen Kiyotakin varrella ovat Jingo-jin, Kōzan-jin ja Saimyō-jin temppelit. Katsurajoen varrella Arashiyaman eteläpuolella sijaitsevat vuorostaan Matsunoo-taishan šintolainen pyhäkkö, sammalpuutarhastaan kuulu Saihō-jin eli Koke-deran temppeli ja Katsuran keisarillinen huvila, joka on rakennettu 1600-luvun puolivälissä.
Myös lähempänä Kioton kantakaupunkia, Omuron ja Hanazonon kaupunginosien ympäristössä, on monia merkillepantavia temppeleitä. Niistä tunnetuimpia ovat kivipuutarhastaan kuuluisa zentemppeli Ryōan-ji, kirsikankukistaan tunnettu Ninna-ji, 1300-luvulla perustettu Myōshin-ji lukuisine sivutemppeleineen ja Tōji-in. Kōryū-jin temppelissä säilytetään Miroku-bodhisattvaa esittävää veistosta Asuka-kaudelta.
Arashiyaman bambumetsää
Ryōan-jin kivipuutarha
Tenryū-jin temppeli
Katsuran keisarillinen huvila
Kaupunkikuva ja nähtävyydet > Museot ja huvipuistot

Kioton tärkeimpiin museoihin kuuluu Kioton kansallismuseo, yksi maan neljästä kansallismuseosta. Siellä esitellään etenkin perinteistä japanilaista taidetta. Muita taidemuseoita ovat esimerkiksi vuosina 2017–2020 uusittu Kioton kaupungin taidemuseo, jonka sponsorina toimii Kyocera, Kioton kansallinen modernin taiteen museo ja Kioton perinteisen käsityöteollisuuden museo. Taidenäyttelyitä sekä muita taidetapahtumia ja -esityksiä järjestetään myös Kioton taidekeskuksessa.
Kioton kaupungin historiaan keskittyy Kioton kulttuurin museo (The Museum of Kyoto). Sen punatiilinen, 1800-luvun lopulla valmistunut rakennus oli alun perin Japanin pankin käytössä. Erikoismuseoita ovat myös vuonna 2016 avattu Kioton rautatiemuseo, yksi Japanin kolmesta suuresta rautatiemuseosta, mangan historiaa esittelevä Kioton kansainvälinen mangamuseo, 1800-luvulla valmistuneen kanavan historialle omistettu Biwajärven kanavan museo ja Fushimin alueen sakenvalmistuksesta kertova, Gekkeikan-panimoyrityksen ylläpitämä Gekkeikan Ōkura -museo.
Kaupungin muita vierailukohteita ovat Okazakin puiston alueella sijaitseva Kioton eläintarha,  pienehkö Kioton akvaario Kioton rautatieaseman länsipuolella  ja vuonna 1924 perustettu Kioton prefektuurin kasvitieteellinen puutarha. Tōei-elokuvayhtiö ylläpitää Tōei Uzumasa eigamura -teemapuistoa, jonne on lavastettu Edo-kauden kaupunki.
Kulttuuri > Arkkitehtuuri ja puutarhataide

Kiotossa on säilynyt jonkin verran ennen 1400-luvun Ōnin-sotaa rakennettua arkkitehtuuria. Kaikkein vanhin on Daigo-jin viisikerroksinen pagodi Heian-kauden alkupuolelta, ja kaupungin vanhimmista rakennuksista muutkin ovat buddhalaisten temppeleiden päähalleja tai pagodeja. Monet tärkeät rakennukset on aikojen saatossa rakennettu uudelleen entisen kaltaisina. Sotilasluokan asuinarkkitehtuuriksi kehittyi shoin-zukuri, johon vaikuttivat zenbuddhalaisuus, Kioton Ashikaga-hallinnon residenssit 1300–1400-luvuilla ja sittemmin myös teeseremonia; vähitellen siitä syntyi elegantti sukiya-tyyli, jonka kuuluisin edustaja on Katsuran keisarillinen huvila.
Kiotossa ovat perinteisen japanilaisen arkkitehtuurin lisäksi edustettuina myös 1900-luvun vaihteen länsimaalaisvaikutteinen tiiliarkkitehtuuri ja moderni arkkitehtuuri. Meiji- ja Taishō-kausien punatiilisiä rakennuksia on esimerkiksi Dōshisha-yliopiston kampusalueella ja Sanjō-kadun varrella. Nykyarkkitehtuurin luomuksista vaikuttavimpiin kuuluu monumentaalinen Kioton rautatieasema.
Perinteinen kiotolainen kaupunkitalo kyō-machiya on katujulkisivultaan kapea ja rungoltaan syvä; rakennustyyppiä kutsutaankin myös leikkisästi ”ankeriaan nukkumapaikaksi” (unagi no nedoko). Tyypillisesti julkisivua peittää okranpunainen puusäleikkö. Talon läpi johtaa maapohjainen käytävä ja pihan perällä on varasto. Katto on loivalappeinen tiilikatto. Kaupunkilaistaloja on purettu paljon, mutta niitä on jäljellä Gionin ja Sannenzakan lisäksi muun muassa Saga-Toriimoton, Kamigamon ja Nishijinin kaupunginosissa.
Kioton puutarhoista tunnetuin lienee Ryōan-jin temppelin kuulu zen-puutarha (karesansui), joka on rakennettu jo Muromachi-kaudella. Sillä on ollut huomattava vaikutus nykyajan puutarhasuunnitteluun, kuten myös Katsuran keisarillisen huvilan puutarhalla. Kädenjälkensä kaupungin puutarhoihin ovat jättäneet esimerkiksi munkki Musō Soseki, jonka suunnittelemia ovat Tenryū-jin ja Saihō-jin temppelien zenpuutarhat, ja Kobori Enshū, joka lienee suunnitellut Nijōn linnan puutarhan lisäksi Konchi-inin temppelin ja Sentōn palatsin puutarhat. Uudempaa puutarhataidetta edustaa Ogawa Jihein suunnittelema Murin-an, joka toimi 1800-luvun lopulla Japanin pääministerin Yamagata Aritomon huvilana.
Kulttuuri > Esittävät taiteet

Japanin entisenä pääkaupunkina Kioto on pitkään ollut myös monien perinteisten esittävien taidemuotojen keskus. Gagaku-hovimusiikki kehittyi Kiotossa Heian-kaudella ja on säilynyt nykypäivään saakka. Nō-teatteri syntyi Kiotossa Kan’amin ja Zeamin johdolla Muromachi-kaudella. 1600-luvulla Edo-kaudella monet nō-näyttelijät siirtyivät Edoon, mutta Kongō-tyylisuunta jäi Kiotoon. Nōta ja kyōgenia, nō-näytöksien välissä näyteltäviä hupaisia sketsejä, esitetäänkin kaupungissa edelleen. Myös kabuki sai alkunsa Kiotossa 1600-luvun alussa Izumo no Okunin pitämistä esityksistä, vaikka se kehittyikin myöhemmin täyteen loistoonsa Edossa. Kiotossa kabukia esitetään Minami-zan teatterissa Gionin kaupunginosassa. Kaupungissa on säilynyt myös kansanomaisia tanssiperinteitä, kuten rokusai-nenbutsu ja shamenchi-odori.
Kioto on japanilaisen teetaiteen (sadō) ja siihen kiinteästi liittyvän ikebanan eli kukkien asettelun (kadō) keskus. Teetaidetta kehitti erityisesti Sen no Rikyū 1500-luvulla, minkä jälkeen se jakautui kolmeen pääkoulukuntaan, joiden lisäksi Kiotossa harjoitetaan Yabunouchi-koulukunnan teeseremoniaa. Sillä on voimakas yhteys Nishi-Hongan-jin buddhalaiseen temppeliin. Myös ikebanan koulukuntia Kiotossa on useita. Niistä vanhin on Ikenobō, jota lienee kehittänyt Chōhō-jin temppelin munkki Senkei.
Kulttuuri > Kuvataide

Kanō Eitokun maalaama , oikea ja vasen osa, 1500-luvun loppupuoli
Kioton lukuisiin taideaarteisiin kuuluu esimerkiksi buddhalaisia veistoksia. Heian-kaudella kuvanveiston kehittäjiin kuului munkki Jōchō, joka loi uuden yosegi-tekniikan. Kamakura-kauden eläväisistä veistoksista tunnetaan Rokuharamitsu-jin temppelissä säilytettävä munkki Kūyaa esittävä veistos.
Erityisen tunnettu Kioton varhaisen maalaustaiteen teos on Chōjū-jinbutsu-giga, jota pidetään Kōzan-jin luostarissa. Eläinten puuhia esittävät kuvakääröt lienee maalattu 1100–1200-luvuilla. 1500-luvun loppupuolen ja 1600-luvun alun Kiotoa kuvattiin suuriin, monimuotoisiin sermimaalauksiin, jotka tunnettiin nimellä Rakuchū-Rakugai-zu (’näkymiä pääkaupungin sisä- ja ulkopuolelta’). Kanō Eitokun maalaus on valittu Japain kansallisaarteeksi. Sittemmin Edo-kaudella Kiotossa vaikuttivat esimerkiksi Kanō Tan’yū, Hon’ami Kōetsu, Tawaraya Sōtatsu, Ogata Kōrin, Yosa Buson ja Maruyama Ōkyo. Ōkyon oppilas Matsumura Goshun perusti Kiotoon Shijō-koulukunnan, jonka teokset käsittelivät usein aiheita kaupungin arkielämästä. Koulukunta vaikutti Kiotossa 1800-luvun ajan ja loi perustan 1900-luvun alun kiotolaisten taiteilijoiden menestykselle: heitä olivat Tomioka Tessai, Umehara Ryūzaburō ja Takeuchi Seihō.
Keramiikan tekijöiden joukossa tärkeä hahmo oli 1900-luvun puolella Kawai Kanjirō. Kiotossa tuotettavia perinteisen keramiikan tyylejä ovat Kyō-yaki ja Kiyomizu-yaki; Kyō-yakin kukoistuskautta oli Bunsei-kausi 1800-luvun alkupuolella. Kiotolaisella keramiikalla ja lakkatöillä on ollut tärkeä merkitys myös osana kaupungin ruokakulttuuria.
Kulttuuri > Kirjallisuus

Japanin klassisen kirjallisuuden merkittävimmät teokset, Murasaki Shikibun Genjin tarina ja Sei Shōnagonin Tyynynaluskirja, ovat Heian-kyōn hovinaisten kirjoittamia. Erityisen tärkeän aseman Heian-kauden hovikulttuurissa saavutti wakarunous, josta kerättiin runoantologia Kokin-wakashū. Muita Kioton alkuvaiheiden kirjallisia muistomerkkejä ovat Eiga monogatari ja Ōkagami, jotka kertovat molemmat vaikutusvaltaisen Fujiwara-klaanin vaiheista. Kamakura-kaudella kirjallisuus siirtyi sotilasluokan valtaannousun myötä käsittelemään sotaisampia teemoja. Taira-klaanin noususta ja tuhosta kertovassa Heike monogatarissa Kioto on keskeinen tapahtumapaikka. Myöhempiä, Kiotoon kiinteästi liittyviä klassikkoteoksia ovat muun muassa Taiheiki-eepos, Yasunari Kawabatan Kioto, Yukio Mishiman Kultainen temppeli, Motojirō Kajiin Remon ja Mori Ōgain Takasebune.
Kulttuuri > Festivaalit ja vuodenkierto

Kioton ”kolme suurta festivaalia” ovat 15. toukokuuta järjestettävä Aoi-matsuri, heinäkuussa järjestettävä Gion-matsuri ja 22. lokakuuta järjestettävä Jidai-matsuri. Aoi-matsuri on vanha Kamigamon ja Shimogamon pyhäkköjen juhla, yksi maan arvostetuimmista festivaaleista, johon kuuluu kulkue keisarilliselta palatsilta molemmille pyhäköille. Useita viikkoja kestävä Gion-matsuri sai vuorostaan alkunsa kaupunkilaisten festivaalina kulkutautien karkottamiseksi. Se huipentuu kahteen kulkueeseen 17. ja 24. heinäkuuta. Jidai-matsuri on sen sijaan uudempi, 1800-luvun lopussa alulle pantu Heian-jingūn pyhäkön perinne, johon kuuluu suuri, historiallisia asuja esittelevä kulkue kaupungin keskustan halki. Samana iltana järjestetään Kuraman tulifestivaali Kuraman kylässä. Tulijuhla on myös Gozan no okuribi elokuussa: silloin kaupunkia ympäröiville vuorille sytytetään kokkoja, jotka muodostavat suuria kiinalaisia kirjoitusmerkkejä.
Kioton kevään tärkein tapahtuma on hanami eli kirsikankukkien katselu. Suosittuja paikkoja hanamille ovat esimerkiksi Kiyomizu-deran ja Daigo-jin temppelit, Arashiyaman alue, Heian-jingū ja Maruyaman puisto. Kirsikankukkien aikaan monet Higashiyaman alueen temppelit on valaistu iltaisin. Kioton viidestä geisha-kaupunginosasta neljä järjestää keväisin tanssiesityksiä, joista suurin on Gionin kaupunginosan Miyako-odori. Syksyllä matkailijoita houkuttelee kaupunkiin ruska, joka on vaikuttavimmillaan kaupunkia ympäröivillä vuorilla. Myös syksyllä temppelit saavat juhlavalaistuksen, ja joulukuun puolivälissä Arashiyamassa järjestetään suuri lyhtyfestivaali Arashiyama hanatōro.
Kulttuuri > Keittiö

Kansain seudun ruokaperinne, johon Kiotokin kuuluu, muodostaa vastinparin Kantōn eli Tokion seudun keittiölle. Kansain alueella on suosittu perinteisesti tuoretta ruokaa, kuten raakaa kalaa, kun taas Kantōssa ruoka on ollut säilötympää ja käsitellympää. Kioton keittiöön ovat vaikuttaneet kaupungin hovikulttuuri, lukuisat buddhalaiset temppelit ja toisaalta myös kaupungin sijainti sisämaassa: toisin kuin Osakassa, merikaloja ei ole ollut juuri saatavilla, ja niiden sijaan on syöty jokikaloja tai esimerkiksi kasvatettuja karppeja. Ruoan hienostunutta esillepanoa on pidetty tärkeänä. Ruoka on myös miedommin maustettua kuin Tokiossa. Buddhalaisissa temppeleissä tarjottu ruoka (shōjin ryōri) on kasvisruokaa, jossa tofu, palkokasvit, sienet ja merilevä ovat tärkeässä asemassa. Ne muodostavat lukuisten erityyppisten vihannesten kanssa kiotolaisen keittiön perustan.
Tyypillisen kiotolaisia ruokalajeja ovat esimerkiksi obanzai, pienet riisin kanssa syötävät kasvis- ja kala-annokset, tofu eri muodoissaan, soijamaidosta valmistettu yuba, kuumalla teellä peitetty riisi eli ochazuke ja erilaiset pikkelssit eli tsukemono. Perinteisiä kiotolaisia makeisia (kyō-wagashi) ovat muun muassa kolmionmuotoiset yatsuhashi-nyytit, joiden sisällä on azukipaputahnaa. Alun perin teeseremonian yhteydessä syntyneestä korkealuokkaisesta kaiseki-keittiöstä on Kiotossa oma muotonsa, jossa panostetaan vuodenajalle tyypillisiin raaka-aineisiin ja hienovaraisiin makuihin. Eräs kiotolainen erikoisuus ovat virtaavan veden päälle kesäisin rakennetut ravintoloiden terassit. Niitä käytetään esimerkiksi Kamojoella ja Kibunessa.
Kulttuuri > Media

Kiotossa ilmestyy päivälehti Kyōto shinbun, joka on perustettu vuonna 1879. Japanin yleisradioyhtiö NHK:lla on oma Kioton-toimipisteensä, kun taas KBS Kyōto eli Kyoto Broadcasting System on kaupungissa päämajaansa pitävä radio- ja televisioyhtiö. Toinen kiotolainen radioasema on FM-Kyōto, jonka kuuluvuusalue ulottuu naapuriprefektuureihin. Sillä on Kioton ja Shigan alueiden radiokanavista suurin markkinaosuus.
Urheilu

Kiotossa vuosittain järjestettäviä urheilutapahtumia ovat esimerkiksi Kioton maraton sekä ekiden-maratonviestijuoksut, kuten Japanin kansallinen naisten ekiden ja Japanin kansallinen lukioiden ekiden. Maratonkilpailut ovatkin kaupungissa suosittuja. Kiotolainen miesten ammattilaisjalkapallojoukkue Kyōto Sanga FC pelaa Japanin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla J2 Leaguessa. Se edustaa Kioton kaupungin lisäksi kolmeatoista Kioton prefektuurin kuntaa. Joukkueen kotistadion on Sanga Stadium by Kyocera Kameokan kaupungin puolella.
Tärkeitä urheilun harjoituspaikkoja Kiotossa ovat Nishi-Kyōgokun urheilupuisto, jossa on baseball- ja yleisurheilustadion, Yokoōjin ja Takaragaiken puistot erilaisine urheilumahdollisuuksineen sekä Kioton kaupungin urheiluhalli eli Hannaryz Arena. Uimahalleja ovat Kyōto Aquarena ja Yamagoen uimahalli, budōlajeja varten on Kioton kaupungin budō-keskus. Kaupunkiin on perustettu Kioton urheilun kunniagalleria, johon on valittu 27 kiotolaista urheilijaa (tilanne vuonna 2021).
Sisarkaupungit

Kiotolla on yhteistyösopimus yhteensä kymmenen kaupungin kanssa Aasiassa, Amerikassa ja Euroopassa. Näistä kaupungeista seitsemän on sisarkaupunkeja:
Boston, Yhdysvallat (sisarkaupunki)
Jinju, Etelä-Korea (yhteistyökumppani)
Firenze, Italia (sisarkaupunki)
Guadalajara, Meksiko (sisarkaupunki)
Kiova, Ukraina (sisarkaupunki)
Köln, Saksa (sisarkaupunki)
Pariisi, Ranska (”friendship pledge city”)
Praha, Tšekki (sisarkaupunki)
Xi'an, Kiinan kansantasavalta (ystävyyskaupunki)
Zagreb, Kroatia (sisarkaupunki)