Nikolai Karamzin
Tieteellinen ura

Nikolai Karamzin matkusteli Keski-Euroopassa vuosina 1789–1790 ja julkaisi klassiseksi tulleen matkakuvauksen Pisma russkogo putešestvennika (Venäläisen matkailijan kirjeet, 1791–1792). Hänen päätyönsä on 12-osainen Venäjän valtakunnan historia, Istorija Gosudarstva Rossijskogo (ven. История государства Российского) 1816–1829, josta hän sai vaatimatonta 2 000 ruplan vuosipalkkaa. Hän kuoli 59-vuotiaana työnsä ääressä Taurian palatsissa juuri kun 11. osa, josta alkoi Romanov-suvun hallitsijakausi oli valmistunut vuonna 1826.
Hänet nimitettiin Pietarin keisarillisen tiedeakatemian kunniajäseneksi ja Venäjän keisarillisen akatemian täysjäseneksi. Nämä nimitykset tulivat hänen ansioidensa lisäksi Napoleonin hyökkäyksestä Venäjälle, mikä sai Aleksanteri I:n nimittämään Karamzinin entisen vastustajan ja akatemian puheenjohtajan amiraali Aleksandr Šiškovin valtiosihteeriksi.
Karamzin lasketaan venäläiseksi vastineeksi Jules Micheletille, Edward Gibbonille, E.G. Geijerille ja Zachris Topeliukselle. Karamzin oli myös konservatiivi ja tuki niitä Venäjän aatelisia, jotka vastustivat Aleksanteri I:n uudistuksia. Hän kirjoitti esseen Zapiska o drevnei i novoi Rossii (ven. Записка о древней и новой России, Kirjoitus vanhasta ja uudesta Venäjästä, 1811), jossa hän selosti konservatiivisen Venäjän suhtautumista ehdotettuihin uudistuksiin.
Karamzin toi venäjän kieleen paljon lainasanoja ranskasta. Karamzinin teoksissa käytettiin ensimmäistä kertaa uusia lainasanoja kuten: näyttämö (сцена), monumentti (монумент), melankolia (меланхолия), lippu (билет), ilmiö (феномен), lakimies (адвокат), innostus (энтузиазм), moraali (моральный). Sanastoa tuotiin teatterin, arkkitehtuurin, sosiaalipolitiikan, hallinnon, tieteen ja aateliston elämän alueille.
- teatteriterminologia: proskene, näytelmä, näyttelijä, amfiteatteri, areena, aaria, taiteilija, vaudeville, duetto, konsertti, laatikko, pantomiimi, parterre, näyttämö, seurue;
- arkkitehtuuriterminologia: pelihalli, arkkitehtuuri, kaiteet, bareljeef (bas-relief) = korkokuva, galleria, gootti, reunus, kaskadi, paviljonki, pilasterit, plafondi, portaali, terassi, julkisivu, ulkorakennus, jalkakäytävä;
- sosiopoliittinen ja hallinnollinen sanasto: lakimies, seteli, pankkiiri, vaihto, lasku, johtaja, pääoma, komissaari, kauppa, konferenssi, poliisi, poliisipäällikkö, maakunta, prosenttiosuus, tehdas;
- tieteen terminologia: hypoteesi, hieroglyfi, konsultaatio, kriisi, käsikirjoitus, metafysiikka, tutkielma, kokeilu, estetiikka, ilmiö;
- aateliston elämään liittyvä sanasto: albumi, pallo, biljardi, vierailu, matka, domino, kerho, ilotulitus, bereytor (Bereitor) = ratsuttaja, valet = palvelija, allas, luola, kasvihuone, toimisto, sohva, canape, cembalo, matto, palvelu, sohva, kirjanen, vihko, medaljonki, solmio, liivi, korsetti, hihansuut, frakki, huivi, aamutakki, budoaari.
Karamzinin ansioksi lasketaan myös, että hän alkoi käyttää Ë/ë [jo] -kirjainta teoksissaan hieman vuoden 1795 jälkeen. Sitä ennen oli käytetty yksinkertaista E/e [je] -kirjainta, vaikka olemassa oli myös harvinainen muoto, joka oli muokattu kirjaimesta Ю/ю [ju]. Ë/ë ei ole pakollinen kirjain, ja yksinkertaista E/e:tä käytetään edelleen usein muissa kuin sanakirjoissa, kielen opiskelun kirjoissa ja koululaisten lukukirjoissa.