stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Samuel de Champlain

| Samuel de Champlain> Samuel Champlain |
| --- | --- |
 Théophile Hamelin maalaus Samuel de Champlainista vuodelta 1870. De Champlainista ei ole aikalaismuotokuvaa, joten tämäkin on kuvitteellinen.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Samuel Champlain
Syntynyt: 1574 Brouage Ranska
Kuollut: 25. joulukuuta 1635 (61 vuotta) Quebec, Kanada
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Länsi-Intian ja Kanadan maantiede
 http://www.samueldechamplain.com/ 
 Nimikirjoitus
Samuel de Champlain (noin 1580 – 25. joulukuuta 1635) oli ranskalainen maantieteilijä, tutkimusmatkailija ja Québecin kaupungin perustaja. Hän oli myös merkittävästi mukana Pohjois-Amerikan avaamisessa ranskalaiselle kaupalle, erityisesti turkiskaupalle. Hän teki suurimman osan tutkimusmatkoistaan Québeciin, jonka kanadanranskalaisessa väestössä hänen vaikutuksensa yhä näkyy. Hänen toimintamallinsa oli tutkia Pohjois-Amerikkaa useita kuukausia tai vuosia ja palata sitten Ranskaan hakemaan rahoitusta tuleville tutkimusmatkoille.
De Champlain tuli Kanadaan tutkimusmatkalle ensimmäisen kerran vuonna 1603. Vuonna 1608 hän perusti Québecin siirtokunnan, josta tuli silloisen Uuden-Ranskan pääkaupunki. Vuonna 1609 hän löysi järven, joka on myöhemmin nimetty hänen mukaansa, ja teki muita tutkimsusmatkoja  nykyisen New Yorkin osavaltion alueella ottaessaan osaa taisteluun mohawkeja vastaan intiaaniliittolaistensa montagnaisien, huronien ja algonkinien kanssa. Vuonna 1610 Champlain soti jälleen mohawkeja vastaa liittolaistensa kanssa mutta oli tällä kertaa vähällä hävitä taistelun. Vuonna 1611 hän perusti Place Royal -nimisen kauppapaikan, josta kehittyi myöhemmin Montréalin suurkaupunki. Vuonna 1615 hän löysi Huronjärven ja otti osaa onondagoja vastaan suunnattuun sotaretkeen, joka kuitenkin epäonnistui susquehannockliittolaisten myöhästyttyä taistelusta.
Toimiessaan Uuden-Ranskan kenraalikuvernöörinä (käskynhaltijana) vuodesta 1612 hän hankki paljon alueita brittiläisen siirtokunnan Uuden-Englannin pohjoisosista. Champlain kuoli 1635.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.samueldechamplain.com/
Seaham

| Seaham |
| --- | --- |
 Seahamin keskuskatua.
 fiSeaham 
 54°50′N, 1°20′W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Hallintoalue:  Koillis-Englanti
Yhtenäishallintopiiri:  County Durham
Pormestari:  Sue Morrison (2022–)
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  10 km²
Väestö
Väkiluku (2018):  20 549
Väestötiheys:  2 055 as./km²
 www.seaham.gov.uk 
Seaham (aikaisemmin Seaham Harbour) on noin 20 500 asukkaan kaupunki ja kunta (civil parish) County Durhamin muodollisessa kreivikunnassa ja yhtenäishallintopiirissä Koillis-Englannissa.
Vanhasta saksikylästä on enää jäljellä Pyhän Neitsyt Marian kirkko, jonka rakennuttamiseen kuningas Athelstan antoi luvan vuonna 930. Vuonna 1155 Seaham siirtyi kartanon läänitysmaihin. Milbanket myivät 1821 Daldenin ja Seahamin tilat Londonderryn markiisille Charles Stewartille. Londonderryt alkoivat kehittää Seahamista satamakaupunkia ja aloittivat sataman rakentamisen 1828. He rakennuttivat kaupunkiin junaradan ja rupesivat kuljettamaan satamasta hiiltä. Kaupunkiin perustettiin myös kirkkoja ja kouluja. Vuonna 1851 yli 30 prosenttia kaupungin miehistä työskenteli vesiliikenteeseen liittyvissä ammateissa.
Seahamin teollisuus kukoisti aina 1880-luvulle. Vuonna 1880 Seahamin hiilikaivoksessa tapahtui räjähdys, jossa kuoli 164 kaivosmiestä. Paikallinen masuuni lopetti toimintansa 1885, Raintonin kaivos 1896, ja samaan aikaan satama alkoi käydä liian pieneksi uusille isommille höyrylaivoille. Laskukautta seurasi pian uusi teollisuuden nousukausi, kun Charles Vane-Tempest-Stewart perusti kaupunkiin muun muassa kaivosyhtiö Londonderry Collieriesin. Samalla satamaa suurennettiin. Asukasluku kasvoi: se oli 15 000 vuonna 1911, kun se oli ollut 10 000 vuonna 1900. Seaham tunnettiin pitkään kaivoskaupunkina, mutta viimeinen kaivos lopetti siellä 1992.
Sayaka Murata

Sayaka Murata LiteratureXchange Festivalilla Tanskassa vuonna 2022.
Sayaka Murata (jap. 村田沙耶香, Murata Sayaka; s. 1979) on japanilainen kirjailija. Hänelle on myönnetty muun muassa Akutagawa-palkinto ja Gunzo-, Noma- ja Mishima Yukio -palkinnot sekä Vogue Japanin Vuoden nainen -tunnustus.
Muratan romaani Lähikaupan nainen oli maailmanlaajuinen menestys. Se on käännetty 30 kielelle ja sitä on myyty 1,4 miljoonaa kappaletta. Teos kuvastaa naisiin kohdistuvia odotuksia nyky-Japanissa.
Suomennetut teokset

Lähikaupan nainen.  (Konbini ningen, 2016)  Suomentanut Raisa Porrasmaa. Gummerus, 2020.  ISBN 978-951-24-1498-7.
Maan asukit.  (Chikyū seijin, 2018)  Suomentanut Raisa Porrasmaa. Gummerus, 2022.  ISBN 978-951-24-2959-2.
Aiheesta muualla

Thu-Huong Ha: Sayaka Murata Inhabits a Planet of Her Own Wired.com.  25.8.2022. (englanniksi)
Ruotsin kansanterveysvirasto

| Ruotsin kansanterveysvirasto Folkhälsomyndigheten |
| --- | --- |

Tutkimuslaitoksen tiedot
Perustettu:  2014
Sijainti:  Solna ja Östersund
Pääkonttori:  Nobels väg 18, Solna, Ruotsi 59.3497°N, 18.0234°E
Ministeriö:  Ruotsin sosiaaliministeriö
Tutkimusala:  kansanterveys
Työntekijöiden määrä:  540 (2019 lopussa)
Johtaja:  Johan Carlson
Kotisivu
Ruotsin kansanterveysvirasto (ruots. Folkhälsomyndigheten) on Ruotsissa toimiva valtiollinen, kansanterveyteen keskittyvä asiantuntijalaitos ja viranomainen. Se toimii Ruotsin sosiaaliministeriön alaisuudessa.
Virasto perustettiin vuoden 2014 alussa yhdistämällä kaksi silloista valtionlaitosta (Smittskyddsinstitutet ja Statens folkhälsoinstitut). Lisäksi kansanterveysvirastoon liitettiin suuri osa sosiaaliministeriön ympäristöterveyden ja ympäristö- ja kansanterveysraportoinnin toiminnoista. Vuoden 2019 lopussa viraston palveluksessa työskenteli 540 ihmistä. Naisten osuus on lähes kolme neljäsosaa. Ruotsin kansanterveysviraston toimipisteet sijaitsevat Solnassa (419 työntekijää) ja Östersundissä (121 työntekijää). Solnan toimipiste on aivan Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen (ECDC) naapurustossa, joten Kansanterveysvirasto tekee tiivistä yhteistyötä ECDC:n samoin kuin Maailman terveysjärjestön (WHO) kanssa.
Aiheesta muualla

Ruotsin kansanterveysviraston verkkosivut
Antal fall av covid-19 (ruotsiksi) (folkhalsomyndigheten.se)
Valtiollisia tai maanosan kansanterveyslaitoksia
| --- | --- |
Eurooppa:    ECDC   RIVM   ISHP   Sciensano   UKHSA   PHE   PHS   PHW   NCPHA   ISCIII   HPSC   Embætti landlæknis   ISS   GÖG   EODY   HZJZ   SPKC   SMLPC   LIH   ANSP   FHI   IPH   INSA   NIZP-PZH   Santé Publique France   INSP   Folkhälsomyndigheten   RKI   IPHS   ÚVZ SR   NIJZ   THL   BAG   SIF   SZÚ   TsHZ   NNK   RRPCEM   Rospotrebnadzor   Terviseamet 
Aasia:    IEDCR   KCDA   NIHRD   NCDC   NIHR   IPI   ICDC   NIPH   IPC   NIPH   NTsOZ   China CDC   IPH   NCPH   NHL   BPKIHS   Pakistanin terveysvirasto   PNIPH   Saudi CDC   NCID   Taiwan CDC   Thai NIH   NIHE 
Afrikka:     Africa CDC   IPA   NICD   EPHI   NMIMR   CPC   KEMRI   INRB   NCDC   IPM   IPM   INS   NCDC   IPCI   ZNPHI   IPD   NIH Somalia   PHI   NIMR   INH   IPT   UVRI 
Amerikka:    ANLIS   IAL   ISP   INCIENSA   PHAC   INS   IPK   INSP   INS   CDC 
Muut alueet:   AIHW
Huomaa: Malline on keskeneräinen, eikä toistaiseksi sisällä läheskään kaikkia kansallisia tai ylikansallisia kansanterveyslaitoksia tai -virastoja.
Sergei Gusev-Orenburgski

Sergei Gusev-Orenburgski
Sergei Ivanovitš Gusev-Orenburgski (ven. Серге́й Ива́нович Гу́сев-Оренбу́ргский, oikea sukunimi Gusev; 5. lokakuuta 1867 Orenburg – 1. kesäkuuta 1963 New York) oli venäläinen kirjailija.
Sergei Gusev-Orenburgskin vanhemmat olivat varakkaita Orenburgin kasakoita. Hän opiskeli kotikaupunkinsa ja Ufan hengellisissä seminaareissa ja työskenteli sen jälkeen kansakoulunopettajana ja maalaispappina.
Gusev-Orenburgski alkoi kirjoittaa Gleb Uspenskin vaikutuksesta. Hänen ensimmäinen kertomuksensa ilmestyi vuonna 1890. Vuonna 1898 Gusev-Orenburgski päätti omistautua kirjallisuudelle. Hän työskenteli toimittajana ja julkaisi narodnikkien perinteitä jatkaneita maaseutuaiheisia kertomuksia. 1900-luvun alussa Gusev-Orenburgski tuli tunnetuksi varsinkin papiston arjen kuvaajana.
Kun Gusev-Orenburgski tutustui Maksim Gorkiin, hänestä tuli tämän perustaman Znanije-kustantamon osakas. Hänen tunnetuin teoksensa on pienoisromaani Nuori Venäjä (Strana otsov, 1905), joka on laadittu vuoden 1905 vallankumouksen hengessä. Sen aiheena on ”isien” ja yhteiskunnallisia uudistuksia vaativien ”lasten” konflikti. Myöhemmissä teoksissaan, kuten V gluhom ujezde (”Syrjäisellä maaseudulla”, 1912) Gusev-Orenburgski palasi perinteiseen realismiin.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Gusev-Orenburgski työskenteli sairaalajunissa ja julkaisi sotakuvauksia. Hän piti Venäjän vallankumousta väistämättömänä ja kierteli sen jälkeen kaksi vuotta eri puolilla maata.
Vuonna 1920 kirjailija muutti Tšitan ja Harbinin kautta Yhdysvaltoihin. Hän työskenteli emigranttilehtien toimittajana ja kirjoitti muutamia teoksia, joista kiinnostavin on omaelämäkerrallinen romaani Strana detei (”Lasten maa”, 1928). 1920-luvun lopulla Gusev-Orenburgski harkitsi myös paluuta Venäjälle.
Suomennettuja teoksia

"Aidan läpi" ("Skvoz pregrady"). Teoksessa Nykyajan venäläisten kirjailijain kertoelmia 2. Helsinki: Emil Vainio, 1908.
Nuori Venäjä (Strana otsov). Suom. Ilmari Calamnius-Kianto. Porvoo: WSOY, 1906.
Sayaun Thunga Phool Ka

Sayaun Thunga Phool Ka (nepaliksi सयौं थूंगा फूलका, suomeksi Me nepalilaiset olemme satojen kukkien seppele) on Nepalin nykyinen kansallislaulu. Se julistettiin virallisesti kansallislauluksi 3. elokuuta 2007.
Kansallislaulun sanat on kirjoittanut runoilija Byakul Maila. Musiikin on säveltänyt Umber Gurung. Laulu on sanoiltaan yksinkertainen ja ylistää Nepalin itsenäisyyttä, yhtenäisyyttä, rohkeutta, ylpeyttä, kauneutta, monimuotoisuutta ja kunnioitusta.
Aiempi kansallislaulu

Nepalin poliittisten muutosten vuoksi aiempaa kansallislaulua pidettiin liikaa kuningasta ylistävänä. Laulun nimi oli Ras Triya Gaan ja se oli käytössä vuodesta 1962 vuoteen 2007.
Aiheesta muualla

Äänileike laulun lopusta
Sarkkila

Sarkkila tarkoittaa seuraavia asioita:
Sarkkila, kylä Akaassa
Sarkkila, kylä Hämeenkyrössä
Sarkkila, kylä Ikaalisissa
Sarkkila, kylä Lieksassa
Sarkkila, kylä Punkalaitumella.
Sukunimenä

Samuli Sarkkila (1878–1956), suomalainen Raahessa asunut kansantaitelija ja puuveistosten tekijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sarkkila”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Satoshi Yamaguchi

Satoshi Yamaguchi -nimisiä henkilöitä ovat:
Satoshi Yamaguchi (s. 1959), japanilainen jalkapalloilija
Satoshi Yamaguchi (s. 1978), japanilainen jalkapalloilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Satoshi Yamaguchi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
SGI

| SGI |
| --- | --- |

Perustettu:  1982
Kotipaikka:  Sunnyvale, Kalifornia
Toimiala:  elektroniikkateollisuus
Tuotteet:  tietokoneet
Kotisivu:  www.sgi.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
SGI (entinen Silicon Graphics) on tietotekniikkavalmistaja, jonka James H. Clark perusti vuonna 1982. SGI tunnetaan etenkin kolmiulotteisen tietokonegrafiikan edelläkävijänä ja OpenGL:n kehittäjänä, MIPS-työasemistaan (Indigo, Indy, Octane) ja IRIX-käyttöjärjestelmästä. Yhtiö haki konkurssisuojaa ensimmäisen kerran toukokuussa 2006, ja lopullisesti huhtikuussa 2009, jonka jälkeen se myytiin Rackable Systems -yhtiölle, joka otti käyttöön nimen Silicon Graphics International. Tämä yhtiö päätyi myöhemmin Hewlett Packard Enterprisen haltuun.
Historia > Yrityksen konkurssi

Vaikka SGI:n luullaan usein olevan riippuvainen Hollywoodin 3D-efektien markkinoista, todellisuudessa suurin osa SGI:n tuotosta tuli aina Yhdysvaltain hallituksen ja puolustuslaitoksen hankinnoista, energiateollisuudelta sekä tieteellisestä ja teknisestä laskennasta.
Jälkeenpäin SGI:n kohtalokkaimmaiksi hetkiksi on katsottu toimitusjohtaja Rick Belluzzon aika (tammikuusta 1998 – elokuuhun 1999). Belluzzo sopi Nvidian kanssa patenttikiistan tekstuurimappauksesta ilman oikeudenkäyntiä, myi Crayn ja lopetti Windows-työasemat ja päätti luopua omasta MIPS-suorittimesta Intel Itaniumin hyväksi. Ennen HP:llä työskennellyt Belluzzo siirtyi SGI-uransa jälkeen Microsoftille.
Osana SGI:n ja Nvidian patenttien ristiinlisenssointia valtaosa SGI:n grafiikkakehittäjistä siirtyi Nvidialle ja SGI lähes lopetti oman grafiikkatuotekehityksensä.
SGI myi Crayn 31. maaliskuuta 2000 Tera Computer Companylle ja MIPS-suorittimen oikeudet myytiin MIPS Technologies yhtiölle heinäkuussa 2000. Alias myytiin huhtikuussa 2003 57 miljoonalla dollarilla.
Vuonna 2002 SGI myi 3D-grafiikkapatenttinsa Microsoftille 62,5 miljoonan US-dollarin hintaan.
Marraskuussa 2005 SGI poistettiin New Yorkin pörssistä, koska yhtiön osakkeen arvo oli pudonnut alle osakkeen hinnan minimirajan. Vuoden 1995 seitsemän miljardin dollarin arvosta yhtiön arvo oli pudonnut 120 miljoonaan. Yhtiö haki konkurssisuojaa toukokuussa 2006, ja jatkoi toimintojaan normaalisti 17. lokakuuta.
6. syyskuuta 2006 SGI ilmoitti sekä MIPS/IRIX-tuotteiden että IRIX-käyttöjärjestelmän kehityksen lopettamisesta.
Joulukuussa 2008 SGI poistettiin NASDAQista, kun yhtiön osakkeiden arvo oli pudonnut kymmeneksi kaupankäyntipäiväksi alle 35 miljoonan dollarin. 1. huhtikuuta 2009 SGI haki jälleen chapter 11 -konkurssisuojaa.
SGI (Rackable Systems)

Silicon Graphics myytiin vuonna 2009 42,5 miljoonalla dollarilla Rackable Systemsille, josta tuli kaupan jälkeen SGI.
Yhtiö julkaisi muun muassa SGI UV2:n vuonna 2012, joka seurasi kolme vuotta aiemmin julkaistua SGI UV1:tä.
Hewlett Packard Enterprise ilmoitti SGI:n hankkimisesta 275 miljoonalla dollarilla vuonna 2016.
Tuotteet > Työasemat

SGI IRIS
SGI Indigo ja SGI Indigo 2
SGI Indy
SGI Octane ja SGI Octane 2
SGI O2
SGI Fuel
Tuotteet > Palvelimet ja supertietokoneet

Altix
SGI Challenge
SGI Origin 200
SGI Origin 2000
SGI Origin 3000
Columbia
SGI Onyx
SGI Onyx2
SGI Onyx 3000
Tuotteet > Muut

SGI Prism
SGI Virtu
SGI Tezro
Patentit

Merkittäviä patentteja:
US 6,650,327 - 1998 Display system having floating point rasterization and floating point ..
US 6,885,376 - 2002 System, method, and computer program product for near-real time load ..
US 6,816,145 - 1998 Large area wide aspect ratio flat panel monitor having high resolution for ..
US 5,717,881 - 1995 Data processing system for processing one and two parcel instructions
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SGI Wikimedia Commonsissa
SGI:n viralliset sivut
What Led to the Fall of SGI?, Randall Hand
Onyx-tietokoneita Tokion yliopistossa.
Endeavour-supertietokone NASA:lla vuonna 2013.
Seng-hyoun Ko

Seng-hyoun Ko (kor. 고성현, Go Seong-hyeon; s. 1962) on eteläkorealainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan baritoni.
Kon laajaan ohjelmistoon ovat kuuluneet muiden muassa Nabuccon, Simon Boccanegran, Macbethin ja Rigoletton nimiroolit. Muista Giuseppe Verdin oopperoista hänellä on ollut rooleja esimerkiksi Aidassa (Amonasro), Naamiohuveissa (Renato), Otellossa (Iago) ja Trubaduurissa (di Luna). Muiden säveltäjien oopperoita, joissa Ko on esiintynyt, ovat olleet muiden muassa Tosca (Scarpia), Cavalleria rusticana (Alfio), Pajatso (Tonio) ja Carmen (Escamillo). Ko on esiintynyt myös muissa kuin italiankielisissä oopperoissa, kuten Camille Saint-Saënsin Samson et Dalilassa.
Ko on esiintynyt lukuisissa oopperataloissa Etelä-Koreassa, Japanissa ja eri puolilla Eurooppaa. Hän on tehnyt esiintymisiä myös Israelin oopperassa.
Sarakit

| Sarakit |
| --- | --- |
 Uncinia uncinata
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Sarakit Uncinia  Pers.
Katso myös
   Sarakit Wikispeciesissä   Sarakit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sarakit (Uncinia) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 70 lajia.
Suvun lajeista ainakin rubiinisarakkia (Uncinia rubra) käytetään koristekasvina.
Lajeja

Uncinia erinacea
Uncinia rubra (syn. Carex punicea sarojen suvussa) – rubiinisarakki
Uncinia tenuifolia
Uncinia uncinata
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Uncinia
Salomo (nimi)

| Salomo |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  8. kesäkuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  2. joulukuuta
Muunnelmia:  Salomon
Vastineita eri kielissä:  Solomon
Nimen alkuperä:  hepreaa: rauha
Infobox OKNimi-testi OK: 
Salomo on heprealaisperäinen miehen etunimi, joka esiintyy myös muodossa Salomon.  Nimi johtuu heprean rauhaa tarkoittavasta sanasta, ja sen on tehnyt tunnetuksi muinaisen Israelin kuningas Salomo (Salomon), Daavidin poika ja seuraaja, jonka hallituskaudesta kerrotaan Raamatun ensimmäisessä Kuningasten kirjassa.
Suomessa Salomon ja Salomonin nimipäivä on 8. kesäkuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Salomo oli annettu 1159 henkilölle.
Tunnettuja Salomoja

Salomo eli Salomon, Israelin kuningas 900-luvulla eaa.
Salomo Ille, Käkisalmen linnan päällikkö 1500-luvulla
Salomo Kortetniemi, lestadiolaissaarnaaja
Salomo Ojala, suomalainen jalkapalloilija
Salomo Pirilä, suomalainen maanviljelijä, virkamies ja päätoimittaja
Salomo Pulkkinen, Maalaisliiton kansanedustaja ja kirjailija
Salomo Savolainen, Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustaja
Salomo Wuorio, koristemaalari, maalausliikkeen johtaja ja teollisuusneuvos.
Salomo taiteilijanimenä

Salomo, oik. Atte Valontaival, suomalainen reggaeartisti.
Kuvitteellisia Salomoja

Salomo, ilkeä kitupiikki muutamissa Mikki Hiiri -sarjakuvissa
Salamaa ja jyrinää

| Salamaa ja jyrinää> Why Worry? |
| --- | --- |
 Elokuvan mainos vuodelta 1923.
Ohjaaja:  Fred C. Newmeyer   Sam Taylor
Käsikirjoittaja:  Sam Taylor
Tuottaja:  Hal Roach
Kuvaaja:  Walter Lundin
Leikkaaja:  Thomas J. Crizer
Pääosat:  Harold Lloyd   Jobyna Ralston
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Hal Roach Studios   Pathé Exchange
Levittäjä:  Pathé
Ensi-ilta:   2. syyskuuta 1923    28. joulukuuta 1924
Kesto:  60/63 min.
Alkuperäiskieli:  mykkä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Salamaa ja jyrinää (Why Worry?) on vuonna 1923 valmistunut mykkäelokuva, jonka ohjasivat Fred Newmeyer ja Sam Taylor. Pääosaa esitti Harold Lloyd, joka oli samana vuonna näytellyt elokuvassa Tuhannen dollarin nousukas.
Salamaa ja jyrinää oli viimeinen Lloydin ja Hal Roachin yhteistyönä tehty elokuva.
Juoni

Harold Van Pelham on rikas liikemies, joka luulee olevansa kuolemansairas, vaikka on todellisuudessa aivan terve. Pelham päättää purjehtia pienelle, Etelä-Amerikasta länteen päin sijaitsevalle saarelle "terveytensä" vuoksi.
Rauhan ja yksinäisyyden sijaan Pelham huomaa saapuneensa keskelle vallankumousta, mikä tosin selviää hänelle myöhemmin. Lopulta hänet suljetaan vankilaan, missä hän tapaa suurikokoisen, mutta ystävällisen miehen, Colosson. He alkavat suunnitella pakoa.
Kun Pelham auttaa kiskomaan Colosson kipeän hampaan, kiitollinen Colosso lupaa tehdä Pelhamin tahdon mukaan. Pelhamista meneillä oleva vallankumous on pahaksi terveydelle, joten sen on loputtava. Pelham, Colosso ja Pelhamin hoitaja onnistuvatkin kukistamaan vallankumouksen. Lopulta Pelham tajuaa olleensa terve alun alkaen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Harold Lloyd  | … |  Harold Van Pelham   |
|  Jobyna Ralston  | … |  hoitaja   |
|  John Aasen  | … |  Colosso   |
|  Jim Mason  | … |  Jim Blake   |
Aiheesta muualla

Mykkäelokuvasivusto
Sayama

| Sayama (狭山市) |
| --- | --- |
 Sayaman kaupungintalo
 lippu:  symboli
 Sayaman sijainti Saitaman prefektuurissa
 Sayama
 Koordinaatit: 35°51′11″N, 139°24′44″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Saitaman prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  48,99 km²
Väkiluku (08/2020):  150 171
 – Väestötiheys:  3 065,3 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Teepensas
 – Kukka:  Alppiruusu
 – Lintu:  Siniharakka
 
 https://www.city.sayama.saitama.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sayama (jap. 狭山市, Sayama-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Irumajoen varrella. Valtaosa kaupungin alueesta kuuluu Musashinon ylänköön. Sayamassa on 150 171 asukasta (elokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 48,99 neliökilometriä.
Sayaman kaupunki perustettiin vuonna 1954 liittämällä yhteen Irumagawan maaseutukaupunki ja viisi kyläkuntaa. Kaupunki nimettiin sen alueella tuotetun Sayama-teen (Sayama-cha) mukaan. Kaupungin keskusta sijaitsee Irumagawan alueella, joka kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla markkinapaikkana. Meiji-restauraation jälkeen sinne sijoittui kehruuteollisuutta, sittemmin ennen toista maailmansotaa myös keisarillisen Japanin armeijan lentoakatemia. Nykyisin akatemian alue on käytössä Japanin itsepuolustusilmavoimien tukikohtana. 1960-luvulta lähtien Sayama on kasvanut voimakkaasti yhtenä Suur-Tokion metropolialueen esikaupungeista ja sinne on rakennettu suuri määrä teollista tuotantoa, joka tekee siitä prefektuurin merkittävimmän teollisuuskaupungin. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään teen lisäksi erityisesti taaroa ja pinaattia.
Sayaman nähtävyyksiä ovat esimerkiksi Chikōzanin puisto eläintarhoineen, teefestivaalistaan tunnettu Sayama Inariyaman puisto ja Kōfuku-jin buddhalainen temppeli. Kaupunkia palvelevat Seibu-rautateiden Shinjuku-linja ja Ikebukuro-linja.
Kuvia

Sayamashin rautatieaseman edustaa
Sekishinkain sairaala
Tokurin-ji
Iruman lentotukikohtaa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sayama Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Sergei Ignaševitš

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Sergei Nikolajevitš Ignaševitš
Syntymäaika: 14. heinäkuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 187 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1998 | Spartak Orekhovo | 17 | (0) |
| 1999–2000 | Krylja Sovetov Samara | 31 | (2) |
| 2001–2003 | Lokomotiv Moskova | 77 | (4) |
| 2004–2018 | TsSKA Moskova | 381 | (35) |
Maajoukkue
| 2002–2018 | Venäjä | {{{maaottelut(maalit)}}} | {{{maaottelut(maalit)}}} |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. joulukuuta 2019.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 25. joulukuuta 2019.
Sergei Nikolajevitš Ignaševitš (ven. Сергей Николаевич Игнашевич, s. 14. heinäkuuta 1979 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän edusti pelaajana toistakymmentä vuotta kotimaansa pääsarjajoukkue TsSKA Moskovaa. Pelipaikaltaan 187 senttimetriä pitkä Ignaševitš oli keskuspuolustaja. Hän pelasi Venäjän maajoukkueessa ennätykselliset 127 maaottelua.
TsSKA Moskovan varakapteenina toiminut Ignaševitš on edustanut urallaan myös Lokomotiv Moskovaa, PFK Krylja Sovetov Samaraa ja Spartak Orehovoa. Hän voitti Venäjän mestaruuden vuosina 2002, 2005, 2006, 2013, 2014 ja 2016 sekä Venäjän cupin vuosina 2001, 2005, 2006, 2008, 2009, 2011 ja 2013.
Maajoukkueessa Ignaševitš pelasi vuosina 2002–2018. Hänet pelasi vuosien 2008, 2012 ja 2016 EM-kilpailuissa sekä vuosien 2014 ja 2018 MM-kilpailuissa. Hän pelasi näissä turnauksissa täyden ajan kaikissa Venäjän otteluissa lukuun ottamatta vuoden 2008 EM-kilpailujen ensimmäistä ottelua, jolloin hän istui vaihtopenkillä.
Joulukuussa 2009 Ignaševitš sai yhdessä Aleksei Berezutskin kanssa yhden ottelun kilpailukiellon piristeen käytöstä. Piriste oli peräisin heidän käyttämästä yskänlääkkeestä.
Ignaševitš aloitti kesällä 2019 Moskovan Torpedon päävalmentajana.