stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rupikonna
Elintavat

Rupikonna liikkuu lähinnä hämärän ja pimeän aikaan. Rupikonnalle tyypillistä on myös paikkauskollisuus. Päivät rupikonna viettää tietyssä vakiokolossaan, ja öisin se kiertää vakiopolkuaan ruokaa etsimässä. Häirittynä konna laskee päänsä alas ja nostaa takaruumiinsa ylös, jolloin se näyttää paljon todellista suuremmalta. Samalla se saattaa erittää iholleen maitomaista limaa.
Rupikonnan lisääntymiskausi alkaa heti horroksen jälkeen, jolloin konnat matkaavat yleensä samalle paikalle, jossa ovat itse syntyneet. Munat lasketaan 3–6 metriä pitkäksi ”kaksiriviseksi helminauhaksi”. Nauhat naaras munii vesikasvien ympärille. Poikaset kuoriutuvat 8–12 vuorokauden kuluttua. Koiras on sukukypsä kolmivuotiaana ja naaras vuotta myöhemmin. Rupikonna saattaa elää jopa 40-vuotiaaksi.
Rupikonnan horros alkaa syys–lokakuussa ja päättyy huhti–toukokuussa. Se talvehtii sekä maalla että vedessä. Sen ruumiinlämpö voi laskea alle nollan asteen. Eläimen hengitys on erittäin vähäistä ja elintoiminnat miltei pysähtyvät talven ajaksi.
Ravinto ja saalistajat

Rupikonnan nuijapäät syövät leviä ja kasvinosia. Aikuiset rupikonnat syövät hyönteisiä, etenkin muurahaisia, sekä matoja ja toukkia. Iso rupikonna voi syödä jopa pieniä nisäkkäitä.
Rupikonnan iho ja silmän takana olevat korvallisrauhaset erittävät myrkkyä, jolla konna puolustautuu saalistajilta. Kaikilta saalistajilta myrkky ei suojaa: jotkin näätäeläimet ja varislinnut nylkevät ihon pois, eikä myrkyllä ole vaikutusta käärmeisiin.
Aiheesta muualla

iNaturalist: Rupikonna (Bufo bufo)
Sammakkolampi: Rupikonna (Bufo bufo) (Arkistoitu – Internet Archive)
Rupikonnan ääninäytteitä
ITIS: Bufo bufo (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Bufo bufo (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Bufo bufo (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Bufo bufo (englanniksi)
Rupikonna lämmittelemässä kevätauringossa metsäautotiellä Ypäjällä pääsiäispäivänä 2011.
Richard Epcar

| Richard Epcar |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Richard Michael Epcar
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1955 (ikä 69)  Denver, Colorado
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Richard George Patrick Gilbert George Richard Richard Epkar
Aktiivisena:  1982–
Merkittävät roolit:  Batou (Ghost in the Shell – aaveääni) Jokeri (Injustice: Gods Among Us) Raiden (Mortal Kombat & Mortal Kombat X) Akuma (Street Fighter V)
Palkinnot
 ADR 2004 Ghost in the Shell 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Richard Michael Epcar (s. 29. huhtikuuta 1955 Denver, Colorado) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, käsikirjoittaja ja ääniohjaaja. Hänet tunnetaan erityisesti animen dubbauksista englanniksi, sekä videopelien äänirooleista.
Ura

Epcar aloitti uransa näyttelijänä 1980-luvulla, mutta siirtyi pian ääninäyttelijäksi tehden aluksi mainosjuontoja. Vuonna 1982 hän teki ensimmäisen ääniroolinsa dubattuaan Notoro nimisen pääroolin lisäksi muutamia sivuhahmoja animesarjassa Don Quixote. Sittemmin Epcar teki seuraavan ääniroolinsa 1990-luvulla, jonka jälkeen häntä on kuultu useissa animesarjoissa, sekä videopeleissä. Parhaiten Epcar tunnetaan Ghost in the Shell -elokuvista ja videopeleistä Batoun ääniroolista, josta hänet myös palkittiin ADR-palkinnolla vuonna 2004. Hän oli myös Street Fighter -peleistä tutun E. Hondan äänenä elokuvassa Street Fighter II: The Animated Movie. Dubbausten ohella Epcar on tehnyt myös alkuperäisiä äänirooleja videopelien lisäksi muun muassa Utelias Viliin, Power Rangers Ninjaan, sekä muutamiin muihin Power Rangers -televisiosarjoihin. Vuosina 2008 ja 2013 häntä kuultiin Jokerin äänenä videopeleissä Mortal Kombat vs. DC Universe ja Injustice: Gods Among Us.
Ääninäyttelyn ohella Epcar toimii myös ääniohjaajana animesarjoille, sekä videopeleille. Lisäksi hän käsikirjoittaa englanniksi dubattuja sarjoja.
Yksityiselämä

Epcar on naimisissa Ellyn Sternin kanssa ja he asuvat Kaliforniassa. Hän myös Tom Wyner kanssa kavereita.
Aiheesta muualla

Anime News Network (englanniksi)
AnimeCons (englanniksi)
CrystalAcids (englanniksi)
Virgen de Covadonga (1859)

| Virgen de Covadonga |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de la Carraca, Cádiz
Kölinlasku:  13. helmikuuta 1858
Laskettu vesille:  28. marraskuuta 1859
Palveluskäyttöön:  8. lokakuuta 1858
Poistui palveluskäytöstä:  26. marraskuuta 1865
Loppuvaihe:  tuhoutunut osuttuaan miinaan 1880
Tekniset tiedot
Uppouma:  630 t
Pituus:  48,5 m
Koneteho:  160 CV
Nopeus:  7 solmua
Aseistus
Aseistus:  3 x 20 cm tykkiä
Virgen de Covadonga oli Espanjan laivaston vuonna 1859 vesillelaskettu Covadonga-luokan kuunari.
Valmistus

Alus tilattiin kuninkaallisella määräyksellä 10. kesäkuuta 1857 Arsenal de la Carracalta Cádizista, missä köli laskettiin 13. helmikuuta 1858. Alus laskettiin vesille 28. marraskuuta 1859 ja otettiin palvelukseen 8. lokakuuta 1858. Aluksen valmistuskustannukset olivat viisi miljoonaa realia.
Palvelus

Palvelukseenotettaessa alus sijoitettiin Manilaan ja Hongkongiin. Aluksen tukikohtana oli Manila Filippiineillä. Tyynenmeren sodan alkaessa aluksen aseistuksena oli kaksi Armstrongin 70 naulan tykkiä. Syyskuussa 1879 aluksen aseistusta täydennettiin kolmella Armstrongin 40 naulan ja kaksi 9 naulan tykkiä. Vuonna 1880 aseistusta täydennettiin yhdellä Hotchkissin 37 millimetrin pikatykillä.
Chile valtasi 27. marraskuuta 1865 aluksen Papudon taistelussa liittäen sen omaan laivastoonsa 4. joulukuuta nimellä Covadonga. Chilen laivastossa se osallistui Abtaon taisteluun.
Alus osui miinaan 13. syyskuuta 1880 Chancayn edustalla. Alus upotessa sai surmansa 32. Tykkivene Pilcomayo pelasti 29 ja 48 joutui sotavankeuteen Peruun.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: es:Goleta Covadonga
Käännös suomeksi
Wa (Japani)

Kiinalainen kirjoitusmerkki wa tai wō, jossa on ihmistä merkitsevä radikaali 亻 ja foneettinen osa 委
Wa (jap. 倭, kiin. 倭, Wō) on varhaisin tunnettu Japanista käytetty nimi eli kiinalainen kirjoitusmerkki. Luultavasti se esiintyy ensimmäisen kerran  Shanhaijing-teoksessa, varmuudella kuitenkin Hanshu-kronikassa eli ”Han-dynastian kirjassa”, joka on kirjoitettu 1. vuosisadalla. Vastaavasti japanilaisiin viitattiin sanalla wajin (倭人).
Sanaa käytettiin Kiinassa ja Koreassa viittaamaan Japaniin, mutta myös japanilaiset käyttivät sitä itsestään 600-luvulle saakka kommunikoidessaan kiinalaisten kanssa; tällaisesta käytöstä osoittavat esimerkiksi Wan viisi kuningasta (Wa no goō), jotka kutsuivat itseään ”Wan kuninkaiksi” (Wa no kokuō). Koreassa nimi on tavattu muun muassa goguryeolaisesta Gwanggaeton steelasta. Prinssi Shōtokun jälkeen japanilaiset alkoivat kutsua omaan maataan nimellä Nippon tai Nihon (日本), ja myös kiinalaiset ryhtyivät käyttämään tätä nimeä 700-luvulta alkaen.
Sanan merkitys lienee vaihdellut: 200-luvun Sanguozhissa käytetyn termin on päätelty viittaavan erityisesti Länsi-Japaniin, Kyūshūn, Shikokun ja Chūgokun alueisiin. 400-luvun Songshussa sana lienee puolestaan viitannut Yamato-valtioon, jota se nyt alkoi merkitä, ja kirjoitusmerkkikin alettiin Japanissa lukea ”Yamato”.
Wa-nimen etymologiasta ei ole varmuutta. Vanhastaan sen on selitetty esimerkiksi tulleen japanin itseen viittaavasta sanasta wa (吾) tai merkitsevän tottelevaista, alistuvaa henkilöä. Myöhemmin sen on päätelty tarkoittaneen ”kääpiötä, lyhyttä ja kumaraselkäistä ihmistä” muun muassa historiallisen sanakirjan Shuowen jiezi määritelmän perusteella. Halventavan merkityksensä vuoksi merkki korvattiin Japanissa positiivisella, harmoniaa tarkoittavalla merkillä 和, joka lausutaan samalla tavalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wa Wikimedia Commonsissa
Rahoitustarkastus

Rahoitustarkastus (lyhenne Rata) oli suomalainen viranomainen, jonka tehtävänä oli valvoa pankkeja ja muita luottolaitoksia, arvopaperimarkkinoilla toimivia yrityksiä, kuten sijoituspalveluyrityksiä, rahoitusyhtiöitä ja niiden hallinnoimia sijoitusrahastoja, sekä pörssiä ja arvopaperikeskusta. Rahoitustarkastuksen toiminnan tavoitteena oli rahoitusmarkkinoiden vakaus ja luottamuksen säilyminen rahoitusmarkkinoiden toimintaan. Rahoitustarkastuksen tehtävänä oli myös ohjata markkinoilla toimivia noudattamaan asianmukaisia menettelytapoja sekä edistää tietämystä rahoitusmarkkinoista.
Rahoitustarkastus toimi hallinnollisesti Suomen Pankin yhteydessä, mutta oli päätöksenteossaan itsenäinen viranomainen. Sen toimintaa säänteli laki Rahoitustarkastuksesta (27.6.2003/587). Lisäksi Ratan hallintoon sovellettiin lakia Suomen Pankista (214/1998) ja muita Suomen Pankkia koskevia säännöksiä, sekä hallintolakia (6.6.2003/434).
Rahoitustarkastus ja vakuutusvalvontavirasto yhdistyivät 1. tammikuuta 2009 yhdeksi virastoksi, jonka nimeksi tuli Finanssivalvonta (Fiva).
Organisaatio ja johtaminen > Johtokunta

Rahoitustarkastuksen toimintaa ohjasi johtokunta, joka koostui kuudesta jäsenestä ja kolmesta varajäsenestä. Eduskunnan pankkivaltuusto nimitti neljä jäsentä ja kolme varajäsentä kolmeksi vuodeksi kerrallaan. Jäsenistä kaksi nimitettiin valtiovarainministeriön, yksi Suomen Pankin ja yksi sosiaali- ja terveysministeriön ehdotusten perusteella. Kukin sanotuista tahoista esitti nimitettäväksi yhden varajäsenen. Ratan johtaja ja vakuutusvalvontaviraston ylijohtaja olivat johtokunnan jäseniä lain nojalla. Johtokunnan tehtävänä oli muun muassa päättää viraston toimintalinjoista, asettaa toiminnan tavoitteet, hyväksyä toimintasuunnitelma ja valvontasuunnitelma sekä vastata Rahoitustarkastuksen kansainvälisessä yhteistyössä noudattamista periaatteista. Lisäksi johtokunta päätti asioista, jotka vaikuttivat merkittävästi Rahoitustarkastuksen valvottavien toimintaan tai rahoitusmarkkinoiden vakauteen tai muutoin rahoitusmarkkinoiden kehitykseen. Johtokunta myös hyväksyi Rahoitustarkastuksen budjetin, josta päätti Suomen Pankin johtokunta.
Johtokunnan kokoonpano 8. helmikuuta 2008 alkaen
Pentti Hakkarainen, puheenjohtaja
Pekka Laajanen, varapuheenjohtaja
Anneli Tuominen, jäsen
Hely Salomaa, jäsen
Tarmo Pukkila, jäsen
Heikki Solttila, jäsen
Ilkka Harju, varajäsen
Carin Lindqvist-Virtanen, varajäsen
Kimmo Virolainen, varajäsen
Organisaatio ja johtaminen > Rahoitustarkastuksen johtaja

Rahoitustarkastuksen johtajan nimitti tasavallan presidentti valtioneuvoston ehdotuksesta viisivuotiseksi toimikaudeksi. Johtaja vastasi Rahoitustarkastukselle kuuluvien tehtävien tehokkaasta ja tarkoituksenmukaisesta hoitamisesta johtokunnan antamien ohjeiden mukaisesti. Rahoitustarkastuksen viimeinen johtaja oli Anneli Tuominen (varatuomari, ekonomi), jonka toimikausi alkoi 1.2.2007.
Organisaatio ja johtaminen > Eduskunnan pankkivaltuusto

Eduskunnan pankkivaltuusto hoiti Rahoitustarkastuksen hallintoon ja toiminnan valvontaan kuuluvia tehtäviä. Pankkivaltuusto muun muassa valvoi toiminnan yleistä tarkoituksenmukaisuutta ja tehokkuutta, vahvisti Rahoitustarkastuksen työjärjestyksen, nimitti johtokunnan jäsenet ja varajäsenet sekä määräsi johtokunnan puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan valtiovarainministeriön tai Suomen Pankin ehdotuksesta nimitetyistä jäsenistä.
Valvontatehtävä > Riskiperusteisuus

Rahoitustarkastuksen suorittama vakavaraisuusvalvonta on riskiperusteista. Se suuntautuu ensisijaisesti riskiherkimpiin instituutioihin ja järjestelmiin, valvottavien taloudellisen tilan, riskinkantokyvyn sekä riskien hallintajärjestelmien arviointiin. Valvonnalla pyritään varmistamaan, että valvottavilla on riittävät taloudelliset ja muut edellytykset toimintansa harjoittamiseen ja että ne eivät ota  vakavaraisuuttaan vaarantavia riskejä. Valvonnassa korostetaan yhtiön omistajien ja johdon vastuuta yhtiön  sisäisestä valvonnasta ja  riskienhallinnasta.
Valvontatehtävä > Arvopaperimarkkinoiden valvonta

Rahoitustarkastuksen suorittamassa arvopaperimarkkinoiden valvonnassa valvonnan kohteena ovat  markkinoiden menettelytavat sekä se, miten arvopapereiden liikkeeseenlaskijat noudattavat tiedonantovelvollisuuttaan. Rahoitustarkastuksen keskeinen tehtävä on tutkia epäiltyjä  sisäpiiritiedon väärinkäytön tapauksia ja muita arvopaperimarkkinarikoksia. Rahoitustarkastus vaikuttaa myös arvopaperikaupankäynnin ja selvitystoiminnan sujuvuuteen ja toimintavarmuuteen. Valvonnan päätavoitteena on markkinoita kohtaan tunnetun luottamuksen säilyttäminen. Muita Rahoitustarkastuksen valvontatehtäviin liittyviä alueita ovat muun muassa kansainvälisten  tilinpäätösstandardien (IFRS-standardit) noudattaminen, sekä rahanpesun estämiseen liittyvät toimet.
Sääntelytoiminta

Sääntelytoiminta on valvontatoiminnan ohella toinen Rahoitustarkastuksen ydintoiminnoista. Rahoitustarkastuksen sääntelytoiminta käsittää sekä omaa norminantoa että osallistumista rahoitusmarkkinalainsäädännön valmisteluun niin Suomessa kuin Euroopan unionissa. Rahoitustarkastus tekee myös lainsäädäntö- ja muita toimenpide-esityksiä muille  viranomaisille mikäli markkinoiden olosuhteet sitä vaativat. Sääntelytoimintaan kuuluu myös lain soveltaminen ja muu ohjeistus, kuten esimerkiksi lausuntojen ja kannanottojen antaminen.
Rahoitustarkastuksen sääntelytoiminnassa pyritään noudattamaan kansainvälisiä valvontaa ja sääntelyä koskevia periaatteita sekä EU:n sääntelyn linjauksia. Rahoitustarkastuksen toiminnassa sovellettavia kansainvälisiä standardeja ovat muun muassa Kansainvälisen valuuttarahaston IMF:n Code of Good Practices on Transparency in Financial Policies, Baselin pankkivalvontakomitean (Basel Committee on Banking Supervision, BSCS) Core Principles for Effective Banking Supervision ja IOSCO:n (International Organisation of Securities Comissions) Objectives and Principles of Securities Regulation.
Toimivaltuudet

Rahoitustarkastuksen valvontavaltuudet on määritelty laissa Rahoitustarkastuksesta. Valvontavaltuuksia ovat mm. oikeus tehdä tarkastuksia valvottaviin organisaatioihin ja saada valvonnan kannalta tarpeelliset asiakirjat ja tiedot, oikeus kutsua koolle valvottavan päätös- ja hallintovaltaa käyttävän elimen kokous ja olla läsnä näissä kokouksissa. Valvonnassa voidaan käyttää apuna ulkopuolista asiantuntijaa ja valvottavan toimintaa voidaan valvoa muun muassa asettamalla tehtävään asiamies. Rahoitustarkastuksen toimivaltaan kuuluu myös oikeus määrätä hallinnollisia seuraamuksia valvottavalle tai muulle rahoitusmarkkinoilla toimivalle. Hallinnollisia seuraamuksia ovat muun muassa julkinen huomautus, julkinen varoitus, rikesakko, uhkasakko, toimintakielto,  toimiluvan peruuttaminen ja toiminnan rajoittaminen.
Rahoitustarkastus voi myös kieltää henkilöä toimimasta hallituksen jäsenenä, varajäsenenä, toimitusjohtajana tai toimitusjohtajan sijaisena luottolaitoksessa, sijoituspalveluyrityksessä, rahastoyhtiössä tai  panttilainauslaitoksessa. Se voi myös peruuttaa tai rajoittaa yhtiön toimiluvan. Lisäksi se voi esittää markkinaoikeudelle, että tämä määräisi valvottavalle tai muulle rahoitusmarkkinoilla toimivalle seuraamusmaksun.
Yhteistyö kotimaisten viranomaisten kanssa

Rahoitustarkastus tekee toiminnassaan yhteistyötä muiden kotimaisten viranomaisten, erityisesti Suomen Pankin, valtiovarainministeriön, Vakuutusvalvontaviraston, sosiaali- ja terveysministeriön ja kuluttajaviranomaisten kanssa. Esimerkiksi pankki- ja vakuutusalan finanssiryhmittymien valvonta tapahtuu yhteistyössä Vakuutusvalvontaviraston kanssa.
Kansainvälinen toiminta ja valvontayhteistyö

Suomen rahoitusmarkkinoilla toimivia ulkomaisia palveluntarjoajia valvoo joko Rahoitustarkastus tai palveluntarjoajan kotivaltion valvontaviranomainen. Jos palveluntarjoaja on Euroopan talousalueelta (ETA), valvontavastuu määräytyy ns. kotivaltiovalvontaperiaatteen mukaan. Kotivaltioperiaate tarkoittaa, että palveluntarjoajan liiketoimintojen ja vakauden valvonnasta vastaa sen maan valvontaviranomainen, joka on myöntänyt palveluntarjoajalle toimiluvan. ETA-alueen ulkopuolelta olevan palveluntarjoajan suomalaista sivukonttoria valvoo Suomessa Rahoitustarkastus.
Rahoitustarkastuksen kansainvälisen toiminnan tavoitteena on vaikuttaa aktiivisesti markkinoiden menettelytapojen sekä valvonnan ja sääntelyn yhdenmukaistamiseen Euroopan talousalueella (ETA).
Kansainvälinen toiminta sisältää sekä osallistumista eri yhteistyöfoorumien työhön että valvontayhteistyötä muiden maiden valvontaviranomaisten (erityisesti Pohjoismaat ja Baltia) kanssa. Eurooppalaisia valvontayhteistyöfoorumeja ovat Euroopan pankkivalvojien komitea CEBS ja sen alainen pankkivalvojien yhteistyöelin Groupe de Contact, Euroopan keskuspankki-järjestelmän alaisuudessa toimiva pankkivalvontakomitea BSC sekä Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitea CESR.
Toiminnan rahoitus

Rahoitustarkastuksen toiminta rahoitetaan valvonta- ja toimenpidemaksuilla, joita maksavat valvonnan kohteena olevat organisaatiot ja arvopapereiden liikkeellelaskijat. Osa Rahoitustarkastuksen päätöksistä ja muista toimenpiteistä on maksullisia ja niistä peritään hinnaston mukainen toimenpidemaksu. Valvonta- ja toimenpidemaksuista päättää Rahoitustarkastuksen johtokunta.
Vuonna 2006 valvonta- ja toimenpidemaksuja kertyi yhteensä 17,5 miljoonaa euroa. Toiminnan kulut olivat 17,2 miljoonaa euroa. Pääosa toimintakuluista koostui henkilöstökuluista (12,4 milj. euroa).
Rahoitustarkastuksen historia

Rahoitusmarkkinoiden viranomaisvalvonta on historiansa aikana kehittynyt yksittäisten pankkien valvonnasta kattamaan koko rahoitusmarkkina-alan. Ensimmäisen pankkiylitarkastajan viran perusti Ruotsin kuningas Kaarle X Kustaa vuonna 1659. Viranhaltijan tehtävänä oli valvoa Palmstruchin pankkia. Pankin lopetettua toimintansa virka lakkautettiin. Ensimmäiset pankkilait säädettiin 1866 liikepankkijärjestelmän kehittymisen myötä. Pankkien valvonta oli  pankkeihin asetettujen asiamiesten vastuulla, joiden toimintaohjeet antoi Suomen senaatti. Pankkivalvonta alkoi keskittyä vasta  1800-luvun lopussa säästöpankkilain voimaantulon myötä. 
Rahoitustarkastus perustettiin pankkikriisin jälkimainingeissa vuonna 1993. Sen edeltäjänä toimi 1922–1993 valtiovarainministeriön alainen pankkitarkastusvirasto. Rahoitustarkastuksen perustamisvaiheessa sen palvelukseen siirtyi pankkitarkastusviraston henkilökunta käytännöllisesti katsoen kokonaan, ja lisäksi osa Suomen Pankin rahoitusmarkkinaosaston henkilökunnasta.
Aiheesta muualla

Rahoitustarkastus (Arkistoitu – Internet Archive)
laki Rahoitustarkastuksesta
Vakuutusvalvontavirasto (Arkistoitu – Internet Archive)
laki Vakuutusvalvontavirastosta
Suomen Pankki
laki Suomen Pankista
Valtiovarainministeriö
Kuluttajavirasto
CESR (The Committee of European Securities Regulators)
CEBS (Arkistoitu – Internet Archive) (The Committee of European Banking Supervisors)
Baselin pankkivalvontakomitea (Basel Committee on Banking Supervision)
Kansainvälinen järjestelypankki (Bank for International Settlements)
IOSCO (International Organisation of Securities Comissions)
Finansinspektionen (Ruotsin valvontaviranomainen)
Finanstilsynet (Arkistoitu – Internet Archive) (Tanskan valvontaviranomainen)
Kredittilsynet (Arkistoitu – Internet Archive) (Norjan valvontaviranomainen)
Finantsinspektsioon (Viron valvontaviranomainen)
Finanšu un kapitāla tirgus komisija (Latvian valvontaviranomainen)
Lietuvos Respublikos Vertybiniu popieriu komisija Lietuvos Bankas– (Liettuan valvontaviranomainen)
Rahoitustarkastuksen pääkonttori, Snellmaninkatu 6, Helsinki.
Väinö Leisio

Väinö Ilmari Leisio (24. heinäkuuta 1897 Heinolan maalaiskunta – 19. huhtikuuta 1958) oli suomalainen päätoimittaja.
Leisio oli päätoimittajana Heinolan Sanomissa 1919, Riihimäen Sanomissa 1920–1923, Savonmaa-lehdessä 1932–1934 ja Kajaani-lehdessä 1936–1938. Hän oli vuodesta 1923 toimitussihteerinä Uusi Aura -lehdessä.
Teoksia

Politiikan Sven Tuuvana: lehtimies muistelee. Suomen kirja, Helsinki 1946
Aiheesta muualla

Väinö Leision lehtiartikkeleita:
Judenitshin mukana "Pietaria valloittamassa". Suomalaisen sotakirjeenvaihtajan muistelma, Hakkapeliitta, 24.10.1933, nro 43, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kello viiden teellä eversti Tokoin luona. Muistelma 15 vuoden takaa, Hakkapeliitta, 25.09.1934, nro 39, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Vuorisyrikkä

| Vuorisyrikkä |
| --- | --- |
 Vuorisyrikkä Sikkimissä, Intiassa
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Syyläjuurikasvit Scrophulariaceae
Suku::  Syrikät Buddleja
Laji::  paniculata
Kaksiosainen nimi
 Buddleja paniculata  Wall. 
Katso myös
   Vuorisyrikkä Wikispeciesissä   Vuorisyrikkä Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vuorisyrikkä (Buddleja paniculata) on syyläjuurikasvien (Scrophulariaceae) heimoon, syriköiden (Buddleja) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yhdestä kuuteen metriä korkeaksi kasvava pensas tai pieni puu. Laji on yleensä ainavihanta, mutta voi myös pudottaa lehtensä viileän talvikauden ajaksi. Vuorisyrikkä muistuttaa paljolti Buddleja crispa -lajia ja risteytyy spontaanisti muiden syrikkälajien kanssa. Vuorisyrikkä on myös kaksikotinen.
Levinneisyys ja elinympäristö

Vuorisyrikkä kasvaa luonnossa Aasiassa lähinnä Himalajan alueen ympäristössä. Lajia tavataan Intian pohjoisosissa, Kiinan eteläosissa, Nepalissa, Bhutanissa, Myanmarissa ja Vietnamissa. Vuorisyrikkä kasvaa vuorten rinteillä, vuoristometsien reunoilla tai avoimilla paikoilla ja tiheiköissä 500–3 000 metrin korkeudella merenpinnasta. Erityisesti lajia tavataan täysin avoimilla ja aurinkoisilla rinteillä 1 200–2 250 metrin korkeudella merenpinnasta.
Käyttö ja kasvatus

Vuorisyrikän osia kerätään luonnosta paikallisesti lääkinnällisiin tarkoituksiin ja puuainesta polttopuuksi. Vuorisyrikän lehdistä valmistettua juomaa on käytetty ehkäisemään ripulia ja punatautia. Mikäli juomaan on lisätty kuituherneisiin kuuluvan Crotalaria alata -kasvilajin lehtiä, on juomaa käytetty ehkäisemään kuumetta.
Vuorisyrikkää voi kasvattaa koristekasvina, jolloin se tarvitsee aurinkoisen kasvupaikan. Maaperän suhteen se menestyy useimmilla hyvin vettä läpäisevillä puutarhamailla, mutta laji suosii runsasravinteista ja savista maata. Lämpötilojen suhteen laji kestää pakkasta noin -5°C:n ja -10°C:n välille asti ja uusiutuu tyveltään, mikäli versot ovat kuolleet pakkasen myötä. Vuorisyrikkä on erinomainen laji mehiläisille ja perhosille.
Suhteellisen nopean kasvuvauhtinsa ja laajalle levittäytyvän juuristonsa myötä vuorisyrikkä sopii myös pioneerilajiksi ja eroosion torjuntaan rinnepaikoille.
Walking on Sunshine

Walking on Sunshine voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Walking on Sunshine , Eddy Grantin albumi vuodelta 1979
”Walking on Sunshine”, albumin nimikappale, josta Rockers Revenge teki coverversion vuonna 1982
Walking on Sunshine , Katrina and the Wavesin albumi vuodelta 1983
”Walking on Sunshine”, albumin nimikappale
”Walking on Sunshine”, kappale Jennifer Lopezin vuoden 2001 albumilta J. Lo
Walking on Sunshine , vuoden 2014 musikaalielokuva
Walking on Sunshine, elokuvan soundtrack
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Walking on Sunshine”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.