stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eeva Kauppi
Kirjallisuutta

Laukkonen, Ilmari: Mielenterveys yhteinen voimavaramme: lääkintöneuvos Eeva Kaupin elämäntyö.  Eeva Kauppi, 2003.  ISBN 952-91-6495-5
Salme Katajavuori

| Salme Katajavuori> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. toukokuuta 1912 Turku
Kuollut: 8. syyskuuta 2016 (104 vuotta) Helsinki
Poliitikko
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Entiset puolueet:  Perustuslaillinen oikeistopuolue
Puoliso:  Kauko Ilmari Katajavuori
Salme Vuokko Katajavuori (o.s. Alanne, 2. toukokuuta 1912 Turku – 8. syyskuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja kansanedustaja.
Yksityiselämä

Katajavuoren vanhemmat olivat vakuutustarkastaja Frans Oskar Alanne ja Linda Elvira Ilmanen. Hän meni vuonna 1944 naimisiin osastonjohtaja Kauko Ilmari Katajavuoren kanssa ja sai tyttäret Marjut (s. 1945) ja Virve (s. 1947).
Katajavuori valmistui ylioppilaaksi vuonna 1932 ja suoritti alemman oikeustutkinnon vuonna 1936. Hän oli oppiarvoltaan varanotaari ja ammatiltaan toimitusjohtaja.
Poliittinen toiminta

Katajavuori oli kansanedustaja Helsingin kaupungin vaalipiiristä vuosina 1970–1975. Hän edusti ensin Kansallista Kokoomusta, ja joulukuusta 1973 alkaen Perustuslaillista kansanpuoluetta. Katajavuori palasi kokoomukseen vuonna 1976.
104 vuoden ikäiseksi elänyt Katajavuori on Suomen kaikkien aikojen vanhimmaksi elänyt kansanedustaja.
Katajavuori oli presidentin valitsijamies vaaleissa 1968 ja kuului Helsingin kaupunginvaltuustoon vuosina 1954–1977. Hän oli Perustuslaillisen kansanpuolueen naisten liiton puheenjohtaja.
Aiheesta muualla

Salme Katajavuoren muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 24.10.2016.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Mikko Kaarna | Iäkkäin elossa ollut kansanedustaja 30. elokuuta 2010 – 8. syyskuuta 2016 | Seuraaja: Raino Westerholm |
Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1970–1972 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (37):  Aalto (1971–1972)  Aas  Haarla  Hara  Heino-Vesihiisi  Hetemäki-Olander  Holkeri  Huurtamo  Häikiö  Häkämies  Härkönen  Ilaskivi  Jaatinen  Junnila  Katajavuori  Kauppi  Kauppila  Koppanen  Laatio  Lankinen  Linkola  Linkomies-Pohjala  Lähteenmäki  Mykkänen  Mäki  Mäki-Hakola  Nikkilä  Rihtniemi (1970–1971†)  Salmenkivi  Salolainen  Seppä  Sillantaus  I. Suominen  S. Suominen  Särkkä  Tarvajärvi  Vaittinen-Kuikka  Vartia  Vikatmaa 
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1972–1975 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (34):  Asunta  Hetemäki-Olander  Hokkanen  Holkeri  Huurtamo (1972–1975)  Häikiö  Häkämies  Ilaskivi  Impiö (1974–1975)  Jaatinen  Jokinen  Junnila  Katajavuori (1972–1973)  Kauppi  Koppanen  Laatio  Lampinen (1974–1975)  Lankinen  Lattula  Linkola  Linkomies-Pohjala  Lähteenmäki  Miettinen  Mikkola (1975)  Mykkänen (1972–1974)  Mäki  Mäki-Hakola  Nikkilä  Rainio  Salmenkivi  Salolainen  Seppä  Sillantaus  I. Suominen  S. Suominen  Vaittinen-Kuikka  Vartia  Vikatmaa (1972–1974†) 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Alma Jokinen

| Alma Jokinen |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 1.8.1908–25.9.1918  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Hämeen eteläinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. huhtikuuta 1882 Tampere
Kuollut: 1939 (57 vuotta) Petroskoi
Ammatti:  kutoja, puhuja
Puoliso:  Väinö Jokinen
Alma Eufrosyne Jokinen (o.s. Malander, 28. huhtikuuta 1882 Tampere – 1939 Petroskoi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1908–1918. Jokinen vaikutti työläisnaisliikkeessä, jossa hän 1900-luvun alkuvuosina muodosti Sosialidemokraattisen Naisliiton ydinryhmän muun muassa Ida Aalle-Teljon, Fiina Pietikäisen, Hilja Pärssisen ja Miina Sillanpään kanssa. Jokinen oli järjestön merkittävimpiä agitaattoreita, jonka voimakkaita puheita ja mieleenpainuvia esiintymisiä muisteltiin työväenliikkeen piirissä vielä vuosikymmenten kuluttuakin.
Sisällissodan jälkeen Jokinen pakeni Neuvostoliittoon, jossa hän kuoli vuonna 1939. Alma Jokisen puoliso oli toimittaja ja kansanedustaja Väinö Jokinen.
Elämä > Varhaiset vuodet

Tampereella syntyneen Alma Jokisen vanhemmat olivat Peräseinäjoelta kotoisin olleet asioitsija Isak Emanuel Malander (1851–1906) ja Anna Serafia Lisantytär (s. 1854). Kuuden lapsen perhe asui Amurin työläiskaupunginosassa. Jokinen kävi kuusivuotisen kansakoulun Aleksanterin koulussa, jonka jälkeen hän työskenteli vuodesta 1895 lähtien kauppa-apulaisena, ja myöhemmin kutojana John Dahlberg & Co:n trikootehtehtaalla Pyynikissä. Jokinen liittyi Tampereen työväenyhdistyksen naisosastoon heti sen perustamisen yhteydessä lokakuussa 1899 ja 1901 hänet valittiin osaston johtokuntaan. Jokinen oli mukana myös Sosialidemokraattisen Naisliiton toiminnassa järjestön perustamisesta vuodesta 1900 lähtien.
Elämä > Työväenliikkeessä

Talvella 1903 Jokinen suoritti puolueen agitaatiokurssin, mutta piirin vakituiseen agitaattorin virkaan nimitettiin hänen sijastaan Seth Heikkilä. Jokinen valittiin kuitenkin puheita ja lentolehtisiä laatineen agitaatiokomitean jäseneksi, ja hän pääsi myös sijaisena puhumaan useissa tilaisuuksissa. Heikkilän muuttaessa Turkuun syksyllä 1903 Jokinen toimi tilapäisenä agitaattorina, mutta hänen tehtäväänsä ei vakinaistettu. Samalla Jokinen ryhtyi viettämään aikaa tulevan puolisonsa luona Helsingissä, jossa hän lähti mukaan aktivistiliikkeeseen. Vuonna 1904 Jokinen toimi työläisaktivistien muodostaman Viipurin läänin proletaarikomitean puhujana ja organisaattorina yhdessä Sandra Lehtisen kanssa. Heidän tehtävänään oli perustaa työläisnaisten keskuuteen maanalaisia soluja, agitoida kutsuntalakkojen puolesta sekä avustaa venäläisiä vallankumouksellisia.
Kutsuntalakkojen jälkeen Jokinen keskittyi naisten äänioikeustaisteluun. Suurlakon päätyttyä hänet valittiin Sosialidemokraattisen Naisliiton perustaman Tampereen naisten äänioikeuskomitean jäseneksi. Valtakunnallisena naisten äänioikeuspäivänä 17. joulukuuta 1905 komitea järjesti 4 000 hengen mielenosoituksen, joka huipentui Keskustorilla pidettyyn tilaisuuteen Jokisen toimiessa pääpuhujana. Hän osallistui myös Naisasialiitto Unionin Helsingissä  pitämään äänioikeuskokoukseen, mutta sanoutui Kansan Lehdessä irti porvariyhteistyöstä.
Elämä > Kansanedustajaksi

Vuonna 1906 Jokinen valittiin TTY:n naisosaston puheenjohtajaksi. Elokuussa hän osallistui sen edustajana Oulussa järjestettyyn SDP:n puoluekokoukseen. Vielä samana sykysynä Jokinen muutti puolisonsa kanssa pysyvästi Helsinkiin, josta Väinö sai paikan Työmiehen toimitussihteerinä. Helmikuussa 1906 avioituneen pariskunnan ensimmäinen tytär syntyi joulukuussa ja vuoden kuluttua perhe kasvoi vielä kaksostytöillä.
Raskautensa vuoksi Jokinen ei ollut ehdolla vuoden 1907 eduskuntavaaleissa, mutta vuoden kuluttua hänet valittiin kansanedustajaksi Hämeen läänin eteläisen vaalipiirin suurimmalla äänimäärällä. Myös Väinö Jokinen nousi eduskuntaan, vaikka hänen henkilökohtainen äänisaaliinsa jäikin pieneksi. Molemmat valittiin kansanedustajiksi myös kuusissa seuraavissa vaaleissa. Syksyllä 1908 Jokiset muuttivat Hämeenlinnaan, jonne Väinö siirtyi Hämeen Voiman päätoimittajaksi. Syksystä 1912 lähtien perhe asui Turussa, kun Väinö alkoi työskentelemään Sosialistin päätoimittajana.
Elämä > Pako Neuvosto-Venäjälle

Sisällissodan aikana Jokinen välittiin helmikuun lopussa Työväen pääneuvoston nimittämän Vallankumouksellisen Ylioikeuden jäseneksi. Väinö puolestaan toimi muun muassa toimi pääneuvoston sihteerinä. Helsingin taistelun alla perhe siirtyi kansanvaltuuskunnan mukana Viipuriin, josta he valkoisten hyökätessä pakenivat 25. huhtikuuta laivalla Pietariin. Alman hoitaessa perhettä Väinö työskenteli virkailijana NKP:n Suomen osaston keskustoimistossa. Jokiset olivat myös SKP:n jäseniä ja tammikuussa 1919 molemmat allekirjoittivat puolueen julkaiseman niin sanotun Kommunistisen vaalilipun.
Elokuussa 1920 Alma jäi leskeksi, kun Väinö Jokinen murhattiin suomalaisten kommunistien kerhotiloissa. Puhuessaan attentaatin uhrien muistotilaisuudessa hän vaati kostoa syyllisille ja kehotti kuulijoita jatkamaan taistelua sosialismin puolesta. Väinön Suomeen jääneet sukulaiset pitivät Almaa syyllisenä perheensä maanpakoon ja aviomiehensä kohtaloon. Heidän mukaansa Väinö oli ”rauhan mies”, jonka Alma oli villinnyt.
Väinön kuoleman jälkeen Almalle myönnettiin luokkataistelijan leskeneläke. Jokisen viimeisistä vuosista ei ole juurikaan tietoa, mutta hän asettui Neuvosto-Karjalaan ja välttyi vallankumoussankarin leskenä Stalinen vainoilta. Jokinen kuoli Petroskoissa keuhkotuberkuloosiin ilmeisesti syyskesällä 1939. Suomessa hänet julistettiin kuolleeksi vuonna 1974.
Yksityiselämä

Alma Jokisen puoliso oli toimittaja Väinö Jokinen, jonka kanssa hän virallisti suhteensa solmimalla niin sanotun omantunnon avioliiton vuonna 1906. Pariskunnalle syntyi kolme tytärtä, joita ei kastettu. Vanhin tytät Mirjami (s. 1906) kuoli 1920-luvun alussa keuhkotautiin. Helvi (s. 1907) kuoli ilmeisesti perheineen toisen maailmansodan aikana neuvostoliittolaisen kuljetuslaivan pommituksissa. Hänen kaksoissisarensa Sirkka Öhqvist asui Petroskoissa vielä 1960-luvun lopulla.
Kyösti Järvinen

| Kyösti Järvinen |
| --- | --- |

Suomen valtiovarainministeri
 Kallion II hallitus 31.12.1925–13.12.1926 Sunilan II hallitus 21.3.1931–14.12.1932  
Edeltäjä:  H. M. J. Relander J. H. Vennola
Seuraaja:  Hannes Ryömä H. M. J. Relander
Suomen kauppa- ja teollisuusministeri
 Mantereen hallitus 22.12.1928–16.8.1929  
Edeltäjä:  P. V. Heikkinen
Seuraaja:  P. V. Heikkinen
Kansanedustaja
 5.9.1922–20.10.1930  
Ryhmä/puolue:  Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Uudenmaan läänin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1869 Jyväskylä
Kuollut: 31. maaliskuuta 1957 (88 vuotta) Helsinki
Puoliso:  Erika Ristonmaa (vih. 1894; k. 1949)
Tiedot
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Gustaf (Kyösti) Nestor Järvinen (31. maaliskuuta 1869 Jyväskylä – 31. maaliskuuta 1957 Helsinki) oli Helsingin kauppakorkeakoulun rehtori, kauppa-opin professori, kansanedustaja ja ministeri.
Elämä ja ura

Järvisen vanhemmat olivat rovasti Nestor Järvinen ja Amanda Charlotta Grönholm. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1888 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1892 ja maisteriksi 1897. Valmistumisensa jälkeen Järvinen työskenteli Suomen liikemiesten kauppaopiston taloustieteen ja kauppaopin opettajana toimien samalla myös kauppaopiston johtajana vuosina 1899–1919. Hän johti kauppaopiston liikeapulaisten iltakursseja 1902–1909.
Kauppaopiston tehtävien lisäksi Järvinen oli Helsingin kauppakorkeakoulun rehtorina vuosina 1911–1919. Väiteltyään valtiotieteen tohtoriksi Kielin yliopistossa Saksassa vuonna 1921 Järvinen aloitti kauppakorkeakoulun kauppa- ja liikkeenhoito-opin professorin tehtävässä, virkaa jota hän piti aina vuoteen 1939 asti. Myöhemmin Järvinen toimi myös kauppakorkeakoulun luennoitsijana 1943–1944 ja kirjastonhoitajana 1943–1949. Vuosina 1931–1937 Järvinen toimi myös Yhteiskunnallisen korkeakoulun kanslerina.
Järvinen toimi myös Suomen liikemiesten kauppaopiston johtajana vuosina 1899–1919, keskuskauppakamarin yliasimiehenä 1918–1921 sekä Postisäästöpankin hallituksen puheenjohtajana vuosina 1939–1944.
Järvinen toimi Suomen valtiovarainministerinä Kyösti Kallion ja J. E. Sunilan hallituksissa vuosina 1925–1926 ja 1931–1932. Hän toimi myös kauppa- ja teollisuusministerinä Oskari Mantereen hallituksessa 1928–1929. Kansanedustajana hän oli vuosina 1922–1930 edustaen kokoomuspuoluetta.
Kyösti Järvinen oli naimisissa 1894–1949 Erika Ristonmaan (k. 1949) kanssa.
Aiheesta muualla

.aspx Kyösti Järvinen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Kyösti Järvinen Suomen ministerit. Valtioneuvosto.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: H. M. J. Relander J. H. Vennola | Suomen valtiovarainministeri 1925–1926 1931–1932 | Seuraaja: Hannes Ryömä H. M. J. Relander |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: P. V. Heikkinen | Suomen kauppa- ja teollisuusministeri 1928−1929 | Seuraaja: P. V. Heikkinen |
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1922–1924 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (35):  Bergroth  Erich  Heikinheimo  Hiidenheimo  Hultin  Ingman  Jaskari  Junnila  Jussila  Järvinen  Kaila  Kares  Kilpeläinen  Kylänpää  Mannermaa  Nikkanen  Nuora  Nyberg  Peltonen  Pennanen  Pesonen  Pojanluoma  Pulkkinen  Rannikko  Renvall  Setälä  Simelius  Tanttu  Thuneberg  A. Tulenheimo  E. Tulenheimo  Vanhala  Viljanen  Virkkunen 
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1924–1927 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (38):  Ainali  Bergroth  Eerola  Gebhard  Heikinheimo  Heikkilä  Hiidenheimo  Härmä  Ingman  Jaskari  Junnila  Jussila  Järvinen  Kaila  Kares  Kilpeläinen  Kinnunen  Kylänpää (1925–1927)  Mannermaa  Neitiniemi  Nikkanen  Nukari  Paavolainen  Peltonen  Pennanen  Pohjala  Pojanluoma  Pulkkinen  Rannikko  Ruotzi  Saastamoinen (1924–1926)  Setälä  Sjöstedt-Jussila (1924–1925)  Somersalo  Tavastähti  Tulenheimo  Turja  Vanhala  Virkkunen  Zitting (1926–1927) 
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1927–1929 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (34):  Aalto-Setälä  Aarnio  Ainali  Gebhard  Gummerus  Heikkilä  Härmä  Ikola  Ingman  Junnila  Jussila  Järvinen  Kuokkanen  Kuuliala  Lehtinen  Lehtonen  Luoma  Malmivaara  Moilanen  Neitiniemi  Nikkanen  Nukari  Oksanen  Pastell  Pennanen  Puhakka (1927–1928)  Pulkkinen  Rantanen  Sahlstein  Seppänen  Talas  Turja  Vainio (1928–1929)  Virkkunen 
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1929–1930 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (28):  Ahmavaara  Haataja  Heikkilä  Häkkinen  Ikola  Junnila  Järvinen  Kilpeläinen  Kivi  Kuokkanen  Kuuliala  Lamminen  Lehtonen (1930)  Luoma  Lähteenoja  Moilanen  Nikkanen  Nukari (1929–1930)  Oksanen  Paavolainen  Pennanen  Puhakka  Päivänsalo  Sahlstein  Talas  Tuomikoski  Turja  Virkkunen 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Tšekki 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Eduskunta  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Väinö Kivilinna

Väinö Kivilinna
Väinö Gabriel Kivilinna (sukunimi vuoteen 1906 Borg) (13. lokakuuta 1875 Turku − 18. maaliskuuta 1950 Lempäälä) oli suomalainen oppikoulun lehtori ja toimittaja joka oli myös lyhyen aikaa Suomalaisen puolueen ja Maalaisliiton kansanedustajana.
Kivilinnan vanhemmat olivat seminaarinjohtaja Oskar Fredrik Borg ja Ida Agatha Savonius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1893 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1899 ja lisensiaatiksi 1904.
Kivilinna toimi luonnonhistorian ja maantiedon opettajana tai lehtorina Kokkolan yhteiskoulussa 1903–1906, Viipurin vanhassa yhteiskoulussa 1906–1907, Jyväskylän seminaarissa 1910–1928, Porin lyseossa 1932–1937 ja Tampereen yhteislyseossa 1937–1939.  Kivilinna oli sosiaaliministeriön raittiusosaston raittiuslautakuntien ylineuvoja vuosina 1925–1932.
Hän oli myös toimittajana Luonnonystävä-lehdessä 1899 sekä päätoimittajana Kokkola-lehdessä 1905–1906, Viipuri-lehdessä 1906–1908, Suomalainen-lehdessä 1909–1911, Nuorten nuija-lehdessä 1909–1918, Keskisuomalainen-lehdessä 1918 ja Saarijärven Paavo -lehdessä 1919–1921.
Kivilinna oli Suomalaisen puolueen kansanedustajana 1907–1909 ja Maalaisliiton kansanedustajana 1922–1924. Hän oli jäsenenä useissa eduskunnan valiokunnissa sekä mukana Suomen valtuuskunnan jäsenenä Tarton rauhanneuvotteluissa 1920.
Kivilinna oli vuodesta 1904 naimisissa Synnöve Hovindin kanssa. Väinö Kivilinnan veli oli opettaja, Suomen metsästäjäliiton sihteeri ja tietokirjailija Martti Kivilinna.
Aiheesta muualla

.aspx Väinö Kivilinna Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Suomalaisen puolueen kansanedustajat
| n k Suomalaisen puolueen kansanedustajat 1907–1908 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (59):  Ala-Kulju  Antila  Arajärvi  Danielson-Kalmari  Ha. Gebhard  He. Gebhard  Gripenberg  Hakulinen  Helkiö   Hiltula  Hjelt  Hoikka  Ingman  Kairamo  Kares  Kivilinna  Kivioja  Knuutila  Koivisto  Kolkki  Käkikoski  Käpy  Lagerlöf  Laine  Lepistö  Listo  Malmivaara  Myllylä  Nevanlinna  Nykänen  Olkkonen  Paasikivi  Pajari  Palmén  Paloheimo  Pohjanpalo  Pullinen  Rajala  Rannikko  Rapola  Reima  Repo  Ripatti  Runtti  Sipilä  Sipponen  Soininen  Tervaniemi  Torppa  Tulikoura  Vaarala  Vahe  Vemmelpuu  Virkkunen  Wilskman  Wuorimaa  Ylikorpi  E. Yrjö-Koskinen  Y. Yrjö-Koskinen 
| n k Suomalaisen puolueen kansanedustajat 1908–1909 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (54):  Aitamurto  Ala-Kulju  Antila  Arajärvi  Danielson-Kalmari  Eronen  Ha. Gebhard  He. Gebhard  Gripenberg  Hainari  Hallsten  Halonen   Hiltula  Hjelt  Ingman  Junnila  Kairamo  Kares  Kivilinna  Kivioja  Koivisto  Kolkki  Käkikoski  Käpy  Lagerlöf  Laine  Listo  Malmivaara  Myllylä  Nevanlinna  Nykänen  Paasikivi  Palmén  Paloheimo  Pohjanpalo  Pullinen  Pöysti  Rajala  Rannikko  Rapola  Reima  Saraste  Sipponen  Soininen  Torppa  Tulikoura  Tuomikoski  Vaarala  Vahe  Vemmelpuu  Virkkunen  Wuorimaa  S. Yrjö-Koskinen  Y. Yrjö-Koskinen 
Maalaisliiton kansanedustajat
| n k Maalaisliiton kansanedustajat 1922–1924 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (45):  Alestalo (1923–1924)  Arffman  Hahl  Hautamäki  Hirvensalo  Honkavaara  Hyvönen  Joukahainen  Junes  Juutilainen  Kallio  Kalliokoski  Kankkunen  Kanniainen  Kauranen  Kirra  Kivilinna  Koivuranta  Kopsa  Kuisma  Kukkonen  Kärki  Lahdensuo  Lohi  Loukko  Makkonen  Manner  Mustakallio  Mäkinen  Niskanen  Niukkanen  Perälä  Pesonen  Pilkka  Pitkänen  Reinikka  Ryynänen  Sallinen  Salo  Seppänen  Sunila  Tarkkanen  Vainio  Vesterinen  Westermarck (1922–1923)  Åkesson 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Eduskunta  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
Kari Tapio

| Kari Tapio |
| --- | --- |
 Kari Tapio Helsingin musiikkimessuilla 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kari Tapani Jalkanen
Syntynyt: 22. marraskuuta 1945 Suonenjoki
Kuollut: 7. joulukuuta 2010 (65 vuotta) Espoo
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Kari Tapio, Kartsa, Klabbi
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  1960–2010
Tyylilajit:  iskelmä, kantri
Levy-yhtiöt:  Edel Records Finland,  AXR Music Oy
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kari Tapio (oikealta nimeltään Kari Tapani Jalkanen; 22. marraskuuta 1945 Suonenjoki – 7. joulukuuta 2010 Espoo) oli suomalainen iskelmälaulaja. Hän oli Suomen suosituimpia iskelmäartisteja, ja hänen levyjään myytiin hänen elinaikanaan lähes miljoona kappaletta.
Yksityiselämä

Kari Tapion puoliso oli vuodesta 1964 Pia (oik. Brita Kyllikki) Viheriävaara (12.4.1947 – 5.4.2015 ). Heillä on kolme lasta, Jani, Jiri ja Joona Jalkanen. Jani ja Jiri soittivat isänsä taustayhtyeessä ja Joona toimi hänen managerinaan. Jani Jalkanen toimii keulakuvana tanssiyhtyeessä Jani Jalkanen ja Hänen Orkesterinsa. Kari Tapiolla on myös avioliiton ulkopuolinen neljäs poika Karri. Kari Tapio asui vuosia Kirkkonummen Luomassa ja muutti vuonna 2010 Espoon Haukilahteen.
Yksityiselämä > Kuolema

Kari Tapio kuoli äkilliseen sydänkohtaukseen 65-vuotiaana 7. joulukuuta 2010. Hänet siunattiin 22. joulukuuta 2010 Tapiolan kirkossa. Hautajaiset järjestettiin avoimena tilaisuutena ja kirkossa oli 700 ystävää ja ihailijaa. Kansaa oli myös kirkon ulkopuolella. Kari Tapio on haudattu Gräsan uurnalehtoon Espoon Olariin. Hauta sijaitsee ”Koivikko”-korttelissa ja on viimeisiä hautoja aivan hautausmaan reunassa.
Muistomerkit

Suonenjoen kaupunki on pystyttänyt muistomerkin Kari Tapion kunniaksi torin laidalle. Muistomerkin alkuperäisessä tekstissä oli kirjoitusvirhe, joka kuitenkin korjattiin myöhemmin.
Kari Tapion hautamuistomerkin on tehnyt Kimmo Pyykkö vuonna 2011.
Diskografia

| --- | --- |
 Albumit Aikapommi (1975) (Erkki Liikasen kanssa) (#8 kultalevy)  Nostalgiaa (1976)  Klabbi (1976)  Kaipuu (1977) (#6)  Kari Tapio (1979) (#24)  Jää vierellein (1981)  Olen suomalainen (1983) (kultalevy)  Ovi elämään (1984)  Osa minusta (1986) (#38)  Elämän viulut (1987) (#38)  Tää kaipuu (1988)  Aikaan täysikuun (1990)  Yön tuuli vain (1992)  Sinitaikaa (1993) (#29 kultalevy)  Laulaja (1994) (kultalevy)  Myrskyn jälkeen (1995) (#23 tuplaplatina)  Meren kuisketta (1997) (#9 platinalevy)  Sinut tulen aina muistamaan (1998) (#7 kultalevy)  Valoon päin (1999) (#5 kultalevy)  Bella Capri (2000) (#6 kultalevy)  Kari Tapio konserttilavalla (2001) (#30 kultalevy)  Joulun tarina (2001) (kultalevy)  Juna kulkee (2003) (#4 platinalevy)  Toiset on luotuja kulkemaan (2004) (#5 platinalevy)  Paalupaikka (2005) (#5 platinalevy)  Kuin taivaisiin (2007) (#1 platinalevy)  Kaksi maailmaa (2008) (#2 kultalevy)  Viimeiseen pisaraan (2009) (#3)  Vieras Paratiisissa (2010) (#1 kultalevy)  Sydämeni lyö (postuumisti 2015) (kultalevy)  Yhteensä 420 erilaista levytystä vinyylinä tai CD:nä sekä Citroen ja kaunis nainen -kappale vain Citroenin mainoskasetilla julkaistuna.:  Singlet Niskavuoren nuorimmainen (1972)  Sydämeni lyö (2015) Kokoelmat 28 suosituinta levytystä (1987)  Toivotut (1992)  Viisitoista kesää (1995)  20 suosikkia – Olen suomalainen (1995)  20 suosikkia – Luoksesi Tukholmaan (1997) (kultalevy)  Parhaat (1997)  Kaikki parhaat (1999) (#2 platinalevy)  20 suosikkia – Kulkurin kyyneleet (2001)  20 suosikkia – Sanoit liian paljon (2001)  Kaikkien aikojen parhaat – 40 klassikkoa (2CD, 2002) (#17 platinalevy)  Miehen taival (2004)  Nostalgia (2005)  Lauluja rakkaudesta (2006) (#13)  Kaikkien aikojen parhaat Vol.2 (2CD, 2008) (#6 kultalevy)  Klabbi/Olen suomalainen 2009-10-09  Sinivalkoinen ääni (10CD, 2009) (#26)  Laulaja 1945–2010 (3CD, 2011) (#1)  Valaise yö – Lauluja elämää suuremmasta (2011) (#17)  Olen Suomalainen (kokoelma) – 44 huippuhetkeä (2CD, 2011) (#19)  Sinivalkoinen ääni Vol.2 (2013)  Sinut tulen aina muistamaan (2015)  Lainatut laulut (2018) Muut albumit Kari Tapio, Paula Koivuniemi, Jorma Kääriäinen & Riku Niemi Orchestra: Vihdoinkin! (CD ja DVD, 2008) #29 (CD), #1 (DVD) (kultalevy) Vierailevana artistina Felix Zenger: Pitkät päivät täällä -single (2011) Listasijoitukset Suomen viralliselta albumilistalta.
Kirjallisuutta

Salmi, Vexi: Kari Tapio – olen suomalainen.  Helsinki:  WSOY, 2002.  ISBN 978-951-0-26284-9
Heikkinen, Antti: Kari Tapio. Elämä.  Helsinki:  WSOY, 2020.  ISBN 978-951-0-45302-5
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kari Tapion esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Kari Tapion sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Kari Tapion sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Kemppi, Emilia: Kari Tapio - latojasta laulutähdeksi Yle Elävä arkisto.  8.12.2010. Viitattu 22.11.2018.
Lindfors, Jukka: Kari Tapio sai innoituksensa Elvikseltä Yle Elävä arkisto.  8.12.2010. Viitattu 22.11.2018.
Aunila, Seija: Katri Helena ja Kari Tapio Linnan juhlissa 2003 Yle Elävä arkisto.  5.12.2006. Viitattu 22.11.2018.
Kari Tapio
| --- | --- |
Studioalbumit:  Aikapommi • Nostalgiaa • Klabbi • Kaipuu •  Kari Tapio • Jää vierellein • Olen suomalainen • Ovi elämään • Osa minusta • Elämän viulut • Tää kaipuu • Aikaan täysikuun • Yön tuuli vain • Sinitaikaa • Laulaja • Myrskyn jälkeen • Meren kuisketta • Sinut tulen aina muistamaan • Valoon päin • Bella Capri • Joulun tarina • Juna kulkee • Toiset on luotuja kulkemaan • Paalupaikka • Kuin taivaisiin • Kaksi maailmaa • Viimeiseen pisaraan • Vieras Paratiisissa
Kokoelmat:  28 suosituinta levytystä • Toivotut • Viisitoista kesää • 20 suosikkia – Olen suomalainen • 20 suosikkia – Luoksesi Tukholmaan • Parhaat • Kaikki parhaat • 20 suosikkia – Kulkurin kyyneleet • 20 suosikkia – Sanoit liian paljon • Kaikkien aikojen parhaat – 40 klassikkoa • Nostalgia • Lauluja rakkaudesta • Kaikkien aikojen parhaat Vol.2 • Klabbi/Olen Suomalainen • Sinivalkoinen ääni
Livealbumit:  Kari Tapio konserttilavalla • Vihdoinkin!
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva  Elonet 
Muut:  Europeana