stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joulusafari

| Joulusafari> Holiday in the Wild |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ernie Barbarash
Käsikirjoittaja:  Neal Dobofsky
Tuottaja:  Brad Krevoy
Säveltäjä:  Alan Lazar
Pääosat:  Rob Lowe, Kristin Davis, Fezile Mpela, John Owen Lowe, Colin Moss
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1. marraskuuta 2019
Kesto:  85 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Joulusafari (Holiday in the Wild) on yhdysvaltalainen, vuonna 2019 julkaistu romanttinen komedia. Elokuvan on ohjannut Ernie Barbarash ja käsikirjoittanut Neal Dobofsky. Elokuvan pääosia esittävät Rob Lowe, Kristin Davis, Fezile Mpela, John Owen Lowe ja Colin Moss.
Vastaanotto

The Guardian -lehden Stuart Heritage kuvaili elokuvaa ”tyhmäksi, mutta hurmaavaksi” ja antoi sille 3/5 tähteä.
Jelno (järvi Pihkovan alueella)

| Jelno  Ельно |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Piiri:  Novosokolnikin piiri
Koordinaatit:  56°39′45″N, 29°37′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Velikajan valuma-alue
Laskuoja:  oja Devitšjeen
Järvinumero:  01030000111102000025380
Mittaustietoja
Pituus:  1,9 km 
Leveys:  0,55 km 
Pinta-ala:  54,1 ha 
Tilavuus:  0,0016 km³ 
Keskisyvyys:  3 m 
Suurin syvyys:  6,5 m 
Valuma-alue:  4,06 km² 
Saaria:  ei saaria 
 fiJelno  
Jelno  tai Jelno-Bolšoje (ven. Ельно, Ельно-Большое) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Novosokolnikin piirissä. Järven nimessä voidaan nähdä sanan kuusi (ven. ель) tai kuusikko (ven. ельник) perusosa. Järven nimi voidaan silloin suomentaa vapaasti Kuusijärvi tai Suuri Kuusijärvi (bolšoje on suuri).
Maantietoa

Järvi on 1,9 kilometriä pitkä, 0,55 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 54 hehtaaria. Järvi on pitkänomainen, mutta sen kaakkoispäässä järven yli työntyy koillisrannasta teräväkärkinen niemi, joka jättää järveen yli 100 metriä leveän salmen. Salmen taakse jää lahti, joka käsittää noin neljäsosan järvestä. Järven ympäristö on metsämaata, jonka yhtenäisyyttä rikkovat pohjois-, etelä- ja kaakkoispäässä sijaitsevat pelto- ja niittymaat. Ilmakuvista ei voi paikallistaa asutusta, joten järvi lienee autio.
Luontoarvoja

Järvessä elää ainakin hauki, ahven, karppi, kiiski, lahna, pasuri, suutari, ruutana, made, säyne, mutakala ja rantanuoliainen, sekä joitakin Rutilus-suvun kaloja ja niukasti jokirapua. Järven pohja on mutainen ja sen rannat ovat vaihtelevasti muta-, hiekka- tai savipohjainen, ja rannikolla esiintyy paikoin myös kivikkoa. Soistuneet rannat muodostavat kelluvia hetteikköjä.
Vesistösuhteita

Jelno sijaitsee Velikajan valuma-alueella. Velikaja on Velikajan valuma-aluen pääuoma ja valuma-alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen eteläisimmän osan. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Järvi kuuluu Velikajan valuma-alueen latva-alueisiin. Sen ympäristössä on kolme pientä lampea ja sen valuma-alueen koko on 4,06 neliökilometriä . Laskuoja lähtee luoteispään lounaisrannasta ja virtaa kohti etelää, jossa se laskee kolmen kilometrin päässä Devitšjeen. Tämä laskee vuorostaan Bolšoi Vjaziin, joka on Velikajan läpivirtausjärvi.
Huomautuksia

1 2 3 4 5 6  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.
Jagdbombergeschwader 43

| Jagdbombergeschwader 43 (JaBoG 43) |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1. lokakuuta 1964 - 30. syyskuuta 1993
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:  ilmavoimat
Aselajit:  ilmavoimat
Rooli:  maavoimien tukeminen
Tukikohta:  Oldenburgin lentotukikohta
Kalusto:  Canadair Sabre Fiat G.91R Alpha Jet
Jagdbombergeschwader 43 (JaBoG 43) oli Saksan ilmavoimien hävittäjäpommittajalennosto, joka oli sijoitettu Oldenburgin lentotukikohtaan.
Historia

Lennosto muodostettiin 1. lokakuuta 1964 nimeämällä uudelleen Oldenburgin lentotukikohtaan sijoitettu Jagdgeschwader 72, johon liitettiin lakkautetun Aufklärungsgeschwader 54:n henkilöstö ja kalusto. Perustettaessa lennoston kalustona olivat Canadair Sabre Mk.6 -koneet, jotka vaihdettiin vuodesta 1966 alkaen Fiat G.91 -koneisiin. Lennosto nimettiin 1. toukokuuta 1967 Leichtes Kampfgeschwader 43:ksi.
Lennoston nimeksi palautettiin 1. lokakuuta 1979 Jagdbombergeschwader 43.
Lennosto vastaanotti 23. lokakuuta 1980 ensimmäisen Alpha Jetinsä. Se lakkautettiin 13 vuotta myöhemmin 30. syyskuuta 1993.
Komentajat

JaboG 43:n komentajina ovat olleet:
everstiluutnantti Benno Schmieder 1. lokakuuta 1964 - 13. tammikuuta 1966
eversti Heinz-Günter Kurig 14. tammikuuta 1966 -
LeKG 43:n komentajina ovat olleet:
eversti Heinz-Günter Kurig  - 7. syyskuuta 1970
eversti Walter Bugl 8. syyskuuta 1970 - 8. lokakuuta 1974
eversti Heinz Laube 9. lokakuuta 1974 - 30. syyskuuta 1979
eversti Uwe Vieth 1. lokakuuta 1979 -
JaboG 43:n komentajina ovat olleet:
eversti Uwe Vieth  - 31. maaliskuuta 1981
eversti Dieter Krah 1. huhtikuuta 1981 - 20. maaliskuuta 1986
eversti Hans-Jürgen Merkle 21. maaliskuuta 1986 - 28. syyskuuta 1988
eversti Rüdiger Schad 29. syyskuuta 1988 - 25. maaliskuuta 1991
eversti Volkhard Dessau 26. maaliskuuta 1991 - 30. syyskuuta 1993
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jagdbombergeschwader 43 Wikimedia Commonsissa
Jalkapallon Karjalan mestaruussarjan kausi 2012

Jalkapallon Karjalan tasavallan mestaruussarjassa 2012 pelasi 11 joukkuetta. Joukkueet jaettiin kahteen alkulohkoon, pohjoinen ja etelä, ja kummassakin pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkojen kaksi parasta selviytyi mitalikamppailuihin.
Mestaruussarja > Pohjoislohko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | Karhumäki | FK Segeža | Kostamus | Kemi | Belomorsk |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| FK Karhumäki | 8 | 5 | 1 | 2 | 31-16 | 16 |  | 4-2 | 6-2 | 8-1 | 7-1 |
| FK Segeža | 8 | 4 | 2 | 2 | 35-12 | 14 | 2-3 |  | 7-0 | 3-0 | 4-1 |
| FK Kostamus | 8 | 3 | 3 | 2 | 18-22 | 12 | 3-1 | 2-2 |  | 2-2 | 4-1 |
| Lokomotiv Kemi | 8 | 1 | 4 | 3 | 18-22 | 7 | 2-2 | 1-1 | 2-2 |  | 9-2 |
| FK Belomorsk | 8 | 2 | 0 | 6 | 12-42 | 4 | 3-0 | 1-14 | 1-3 | 2-1 |  |
Mestaruussarja > Etelälohko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | Helylä | MVD | Petroskoi | Prääsä | Sortavala | Aunus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Victoria Helylä | 10 | 6 | 3 | 1 | 32-17 | 21 |  | 0-6 | 2-2 | 3-0 | 6-1 | 1-1 |
| FK MVD Petroskoi | 10 | 5 | 4 | 1 | 37-16 | 19 | 2-2 |  | 6-1 | 2-2 | 6-3 | 8-1 |
| Strojavtotrans Petroskoi | 10 | 5 | 3 | 2 | 34-27 | 18 | 0-5 | 3-3 |  | 8-3 | 3-3 | 3-1 |
| Voitto Prääsä | 10 | 3 | 3 | 4 | 20-23 | 12 | 1-2 | 1-1 | 1-3 |  | 6-0 | 2-1 |
| FK Sortavala | 10 | 3 | 1 | 6 | 22-37 | 10 | 2-6 | 2-1 | 0-4 | 0-1 |  | 7-2 |
| Olonija Aunus | 10 | 0 | 2 | 8 | 17-42 | 2 | 2-5 | 1-2 | 3-7 | 3-3 | 2-4 |  |
Mitaliottelut > Välierät

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| FK Karhumäki | 4–6 | FK MVD Petroskoi |
| Victoria Helylä | 7–2 | FK Segeža |
Mitaliottelut > Pronssiottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| FK Segeža | 7–3 | FK Karhumäki |
Mitaliottelut > Loppuottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Victoria Helylä | 3–1 | FK MVD Petroskoi |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Victoria Helylä
2.: FK MVD Petroskoi
3.: FK Segeža
4.: FK Karhumäki
Johannes Hengeveld

| Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten köydenveto | Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten köydenveto | Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten köydenveto | Maa:   Alankomaat> .Miesten köydenveto |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu |  |
Johannes Hendrikus Hengeveld (24. joulukuuta 1894 Arnhem – 4. toukokuuta 1961 Arnhem) oli alankomaalainen köydenvetäjä. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Juan Sánchez

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Juan Ginés Sánchez Moreno
Syntymäaika: 15. helmikuuta 1972 (ikä 52)
Syntymäpaikka: Aldala, Espanja
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 173 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1991–1992 | Valencia Mestalla | 20 | (5) |
| 1992–1993 | Valencia | 17 | (3) |
| 1993–1994 | Mallorca | 37 | (16) |
| 1994–1999 | Celta Vigo | 159 | (38) |
| 1999–2004 | Valencia | 123 | (27) |
| 2004–2006 | Celta Vigo | 23 | (5) |
| Yhteensä | Yhteensä | 379 | (94) |
Maajoukkue
| 1998 | Espanja | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Juan Ginés Sánchez Moreno (s. 15. helmikuuta 1972 Aldala, Espanja) on espanjalainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.
Sánchez pelasi koko uransa Espanjassa. Hän pelasi Primera Divisiónissa yhteensä  302 ottelua tehden 68 maalia – Valenciassa 30 maalia 140 ottelussa ja Celta Vigossa 38 maalia 162 ottelussa. Sánchez voitti Valenciassa Espanjan-mestaruuden kausina 2001–2002 ja 2003–2004. Hän teki parhammillaan Primera Divisiónissa 13 maalia Celta Vigossa kaudella 1998–1999 ja ylsi kymmeneen pääsarjamaaliin myös kahtena muuna kautena. Segunda Divisiónissa Sánchez pelasi 57 ottelua ja teki 21 maalia edustaen Mallorcaa ja Celta Vigoa. Lisäksi hän pelasi 20 ottelua ja teki viisi maalia Espanjan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Valencian kakkosjoukkueessa.
Espanjan maajoukkueessa Sánchez pelasi yhden ottelun vuonna 1998.
Helsingin Satama

| Helsingin Satama Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Helsingin satama on jokaisen matkan varrella
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Toimitusjohtaja:  Ville Haapasaari, toimitusjohtaja
Kotipaikka:  Helsinki
Liikevaihto:  91,5 milj. € (2023)
Henkilöstö:  85 (2021)[lähde? ]
Omistaja:  Helsingin kaupunki
Kotisivu:  Helsingin Satama Oy
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eteläsataman aluetta.
Tavaraliikennettä Katajanokan terminaalissa.
Helsingin satama (engl. Port of Helsinki Ltd, LOCODE: FI HEL tai FI VSS (Vuosaari)) on Helsingin kaupungin omistaman Helsingin Satama Oy:n ylläpitämä matkustaja- ja tavaraliikenteen satama. Sen muodostavat kolme maantieteellisesti toisistaan erillään sijaitsevaa satama-aluetta, jotka palvelevat erityisesti Suomen ulkomaankaupan yrityksiä tavaraliikenteessä. Helsingin sataman vahvuuksia ovat säännöllinen ja tiheä laivaliikenne yhdistettynä monipuolisiin satamapalveluihin.
Helsingin Satama on Suomen vilkkain matkustajasatama ja huomattava rajanylityspaikka, josta on yhteydet Tallinnaan, Tukholmaan ja Travemündeen. Se on myös yksi Euroopan vilkkaimmista ulkomaanliikenteen matkustajasatamista. Vuonna 2019 Helsingin Sataman kautta kulki 12,2 miljoonaa matkustajaa ja 2020 koronapandemiavuonna 4,8 miljoonaa matkustajaa. Vuonna 2023 matkustajia oli noin 9 miljoonaa, joista 7 miljoonaa Helsingin ja Tallinnan välillä. Nousu yhdeksi vilkkaimmista satamista selittyy suurelta osin juuri Helsingin ja Tallinnan välisellä laivaliikenteellä.
Helsingin Satama on omistanut vuoden 2017 alusta lähtien 60 % Loviisan satamassa toimivasta Loviisan satamayhtiöstä. Yhtiön toinen omistaja 40 % osuudella on Loviisan kaupunki. Loviisan satama on mekaaniseen metsäteollisuuteen ja irtolasteihin erikoistunut joustava palvelukeskus.
Satamat

Helsingin Satama -osakeyhtiön ylläpitämät Helsingin satamanosat:
| Matkustajaliikenne | Tavaraliikenne |
| --- | --- |
Länsiterminaali 1: Vuosaaren satama
Länsiterminaali 2: Länsisatama
Olympiaterminaali: Eteläsatama
Katajanokan terminaali: Katajanokan satama

Hansaterminaali:
Satamat > Entiset satamat

Sörnäisten satama, matkustaja- ja tavaraliikenne
Herttoniemen satama, tavara- ja öljysatama
Laajasalon satama, öljysatama
Liikennemäärät

Helsingin satama oli Euroopan suurin ulkomaan matkustajaliikenteen satama 12,2 miljoonalla (2019) matkustajallaan. Helsingin Eteläsataman alueelta operoidaan muun muassa Helsingin sisäisen liikenteen Suomenlinnan lauttoja ja Porvoon risteilyaluksia.
Helsingin sataman vuosittainen matkustaja- ja rahtimäärä:
| Vuosi | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| miljoonaa matkustajaa | 10,40 | 10,97 | 10,6 | 10,7 | 10,9 | 11,2 | 11,6 | 11,8 | 11,6 | 11,6 | 4,8 |
| miljoonaa tonnia | 10,9 | 11,1 | 10,7 | 10,5 | 10,8 | 11,4 | 12,5 | 14,3 | 14,7 | 14,4 | 13,3 |
* Tämä luku sisältää vain ulkomaan matkustaliikenteen.
Liikennemäärät > Matkustajaliikenne

Säännöllisessä linjaliikenteessä matkustaneiden määrä oli vuonna 2019 11,6 miljoonaa. Kansainvälisillä risteilyaluksilla Helsinkiin saapui 605 000 matkailijaa.
Helsingin Sataman osuus Manner-Suomen ja ulkomaiden välisestä matkustajalinjaliikenteestä on 81,1 %.
| Linjaliikenne | 2020 | 2019 | 2018 | 2017 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tukholma | 375 676 | 2 261 813 | 2 286 000 | 2 334 977 |
| Tallinna | 4 097 140 | 8 922 812 | 8 846 000 | 9 003 244 |
| Pietari | 2 | 195 684 | 209 000 | 210 455 |
| Travemünde | 84 175 | 157 996 | 151 000 | 148 417 |
| Maarianhamina | 50 456 | 48 317 | 44 000 | 43 011 |
| Muut | 149 236 | 24 499 | 221 000 | 261 |
| Matkustajat yhteensä | 4 756 685 | 11 611 121 | 11 558 000 | 11 776 254 |
| Kansainväliset risteilymatkustajat | 2019 | 2018 | 2017 |
| --- | --- | --- | --- |
| Kv. risteilymatkustajat yhteensä | 604 756 | 518 355 | 477 666 |
| Risteilyaluksia, kpl | 304 | 285 | 266 |
Liikennemäärät > Tavaraliikenne

Helsingin sataman kautta kuljetettiin vuonna 2020 rahtia yhteensä 13,3 miljoonaa tonnia.
| Tavaraliikenne | 2020 | 2019 | 2018 | 2017 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Yksilöity tavaraliikenne (tuonti ja  vienti) | 11 106 004 | 11 807 834 | 12 012 000 | 11 883 910 |
| Bulkkitavaraliikenne (tuonti ja vienti) | 1 370 875 | 1 731 021 | 2 517 000 | 2 148 403 |
| Ulkomainen tavaraliikenne (tuonti ja  vienti) | 13 237 248 | 14 372 359 | 14 529 000 | 14 032 313 |
| Rannikkoliikenne yhteensä | 62 949 | 157 921 | 185 000 | 242 751 |
| Kokonaistavaraliikenne yhteensä | 13 300 197 | 14 530 281 | 14 714 000 | 14 275 064 |
Liikennemäärät > Konttiliikenne

Kaikkiaan vuoden 2020 aikana konttiyksikköinä kulki 507 000 TEU:ta tavaraa.
| Konttiliikenne | 2020 | 2019 | 2018 | 2017 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Lastikontit | 361 200 | 382 244 | 372 993 | 363 413 |
| Tyhjät kontit | 146 147 | 151 739 | 136 539 | 127 751 |
| Kaikki kontit yhteensä | 507 346 | 533 983 | 509 532 | 491 164 |
| Lastikontit yhteensä, tonnia | 3 861 852 | 4 211 614 | 4 024 019 | 3 889 288 |
Konttiluvut ilmoitettu mitoilla TEU (twenty-foot equivalent units) = 20 jalan merikonttia vastaava tilavuusmitta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Helsingin satama - maamme suurin satama, Helsingin Sanomat, 04.04.1937, nro 89, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Myös Sompasaarena tunnetun Sörnäisten sataman toiminta päättyi vuonna 2008.
M/S Viking XPRS liikennöi Katajanokalta Tallinnan A-terminaaliin.
Länsiterminaali 2 valmistui Jätkäsaareen vuonna 2017.
Eteläsataman satamatoimintoja vähennetään 2020-luvulla, kun Olympiaterminaali poistuu käytöstä.
Vuosaaren satama palvelee erityisesti tavaraliikennettä.
Länsisataman kautta kulkee matkustajaliikenteen ohella myös kuorma-autoja.
Juan Talavera y Heredia

| Juan Talavera y Heredia |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. joulukuuta 1880 Sevilla, Espanja
Kuollut: 13. joulukuuta 1960 (79 vuotta) Sevilla, Espanja
Kansalaisuus:  espanjalainen
Ammatti:  arkkitehti
Juan Talavera y Heredian suunnittelema Edificio de Telefónica Sevillassa
Juan Talavera y Heredia (29. joulukuuta 1880 Sevilla – 13. joulukuuta 1960 Sevilla) oli espanjalainen arkkitehti, joka suunnitteli 1900-luvun alkupuolella runsaasti rakennuksia kotikaupungissaan Sevillassa. Hänen isänsä Juan Talavera de la Vega oli myös arkkitehti.
Johan Erik Stadigh

Johan Erik Stadigh (20. elokuuta 1832 Turku – 1. helmikuuta 1918 Turku) oli suomalainen juristi ja Turun hovioikeuden varapresidentti.
Stadighin vanhemmat olivat Turun kaupungin rahastonhoitaja Bror Erik Stadigh (1806–1834) ja Gustava Margareta Råberg. Hän kävi Turun yläalkeiskoulua ja Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1851. Hän suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1854, oli auskultanttina Turun hovioikeudessa ja sai varatuomarin arvon 1857.
Stadigh oli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä notaarina 1855–1857, kanslistina 1857–1861, kirjaajana 1861–1862, ylimääräisenä viskaalina 1862–1863, notaarina 1863–1868, apujäsenenä 1867–1870, protonotaarina 1868–1869 ja sihteerinä 1869–1870. Hänestä tuli hovioikeuden asessori 1870, hovioikeudenneuvos 1878 ja varapresidentti 1895. Hänet erotettiin virasta ensimmäisen sortokauden aikana 1902 mutta hän pääsi palaamaan entiseen virkaansa 1907 jossa hän oli sitten eroonsa saakka 1908.
Johan Erik Stadigh oli naimisissa vuodesta 1871 Emilia Henriette Wichmannin (k. 1920) kanssa. Heidän lapsiaan olivat Viipurin ruotsalaisen lyseon lehtori, filosofian tohtori Väinö Erik Elias Stadigh (1876–1944) ja asianajaja Paavo Yrjö Julius Stadigh (1879–1950).
Aiheesta muualla

Asevelvollisuuslain noudattamatta jättämisen takia eronneita tai erotettuja virkamiehiä, kuvakooste vuodelta 1903, Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
Johan Ernst Gunnerus

Johan Ernst Gunnerus
Johan Ernst Gunnerus (28. helmikuuta 1718 Christiania – 25. syyskuuta 1773 Kristiansund) oli norjalainen luonnontieteilijä ja piispa.
Johan Gunneruksen vanhemmat olivat Erasmus Gunnerus ja Anna Gerhard, skottilaista sukua. Johan kävi koulunsa Christianiassa, ja opiskeli filosofiaa ja teologiaa Kööpenhaminassa, Hallessa ja Jenassa, jossa hän sai maisterin paperit vuonna 1745. Vuosina 1755–1758 hän opetti Kööpenhaminassa, kunnes hänet valittiin Trondheimin piispaksi.
Gunnerus oli laajalti kiinnostunut luonnonhistoriasta ja keräsi huomattavan lajikokoelman Keski- ja Pohjois-Norjan matkoillaan. Vuonna 1760 hän oli perustamassa Trondheim Society seuraa, ja vuosina 1767–1773 hän toimi seuran johtotehtävissä. 1761 seura alkoi julkaista Det Trondhiemske Selskabs Skrifter -lehteä, nykyiseltä nimeltään Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs Skrifter. 1765 Gunnerus julkaisi lehdessä kuvauksen jättiläishaista, ja antoi sille tieteellisen nimen Cetorhinus maximus.
Gunnerus kirjoitti Flora Norvegican (1766–1772). Hän avusti Knud Leemiä tämän teoksessa Beskrivelse over Finmarkens Lapper (1767), jossa hän ensimmäisenä antoi tieteellisen nimen valkoviklolle ja isolokille.
Gunnerus oli ensimmäisenä sitä mieltä, että koska revontulet johtuivat auringon toiminnasta, oli revontulia oltava myös kuussa, Venuksessa ja Marsissa.
Kasviheimo ja -suku Gunnera on nimetty hänen kunniakseen (Meisner).
Teokset

Erklärung des Natur- und Völkerrechts nach den Grundsätzen des Herrn Darjes, 8 bd., 1748-52
Adskillige Anmærkninger, fornemmelig i Henseende til Mineralier i Nordland og Finmarken, 1761
Flora Norvegica, 1. osa Trondheim 1766, 2. osa Kööpenhamina 1772
Institutiones theologiæ dogmaticæ.
John Pisano

John Pisano
John Pisano (6. helmikuuta 1931, Staten Island, New York – 2. toukokuuta 2024, Studio City, Los Angeles) oli yhdysvaltalainen jazzkitaristi. Hän teki yhteistyötä useiden ajan tunnetuimpiin kuuluvien muusikoiden, kuten Diana Krallin ja Chico Hamiltonin kanssa.
Pisano muodosti vaimonsa Jeanne Pisanon kanssa The Flying Pisanos -duon.
John Phillips

John Phillips voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
John Phillips (1935–2001), yhdysvaltalainen muusikko The Mamas & the Papas -yhtyeestä
John Phillips (s. 1951), yhdysvaltalainen astronautti
John Phillips, elokuvakäsikirjoittaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”John Phillips”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
John Pizzarelli

John Pizzarelli esiintyy trioineen Perugiassa 2001
John Pizzarelli, Jr. (s. 6. huhtikuuta 1960) on yhdysvaltainitalialainen jazzlaulaja ja kitaristi.
Pizzarelli on levyttänyt kymmeniä albumeja. Hän on tehnyt yhteistyötä mm. George Shearingin, Rosemary Clooneyn, Johnny Frigon, Buddy DeFrancon ja Boston Pops Orchestran kanssa.
Pizzarelli on tullut tunnetuksi jazzstandardien tulkinnoistaan. Hän on myös lauluntekijä. Hän on tehnyt yhden bossa nova -levyn. Eräs hänen tunnetuimmista julkaisuistaan, Dear Mr. Cole (1994), on tribuutti Nat King Colelle.
Pizzarelli pyörittää laulajavaimonsa Jessica Molaskeyn kanssa radiossa viikoittaista ohjelmaa Radio Deluxe with John Pizzarelli. Pizzarellin isä on kitaristi Bucky Pizzarelli, joka on useaan otteeseen levyttänyt poikansa kanssa.
Isänmaaliitto

| Isänmaaliitto Erakond Isamaaliit |
| --- | --- |
  
Perustettu:  2. joulukuuta 1995
Lopetti:  4. kesäkuuta 2006
Ideologia:  konservatismi
Äänenkannattaja:  Tribüün (2001-2003) Isamaaleht (2003-2006)
Kansainväliset jäsenyydet:  EPP-ED
Nuorisojärjestö:  Noor-Isamaa
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Isänmaaliitto (vir. Isamaaliit tai pelkkä Isamaa) oli virolainen kansallismielinen konservatiivipuolue. Isänmaaliitto toimi itsenäisenä puolueena perustamisestaan 2. joulukuuta 1995 lähtien, kunnes se yhdistyi 4. kesäkuuta 2006 Res Publican kanssa nimellä Isänmaan ja Res Publican liitto. Isänmaaliiton viimeinen puheenjohtaja ennen yhdistymistä oli Tõnis Lukas.
Historia

Isänmaaliiton juuret olivat kansallismielisissä liikkeissä ja puolueissa, jotka toimivat neuvostomiehityksen aikana 1980-luvun lopulla. Vuonna 1991 Viron kristillisdemokraattinen puolue, Viron kristillisdemokraattinen liitto, Viron konservatiivinen Kansanpuolue ja Tasavaltalaispuolue muodostivat Isänmaa -vaaliliiton. Tämän vaaliliiton ehdokas Lennart Meri voitti presidentinvaalin vuonna 1992. Isänmaa-liiton vaalivoiton tuloksena Kansallinen Itsenäisyyspuolue voitti Riigikogun vaalit ja muodosti hallituksen Mart Laarin johdolla 21. lokakuuta 1992. Samana päivänä vaaliliiton muodostaneet puolueet yhdistyivät Kansallinen kokoomuspuolue Isänmaaksi (vir. Rahvuslik Koonderakond Isamaa, lyhenne RKEI). Tämä hallitus kesti kahden vuoden ajan ja kaatui lokakuussa 1994.
Kansallinen kokoomuspuolue Isänmaa ja Kansallisen riippumattomuuden puolue (ERSP) yhdistyivät Isänmaaliitoksi 2. joulukuuta 1995. Samana vuonna 5. elokuuta Tartossa perustettiin Isänmaaliiton 16–35-vuotiaiden nuorisojärjestö Noor–Isamaa, jolla oli 1 300 jäsentä vuonna 2006. Vuonna 1996 Isänmaaliiton Lennart Meri valittiin uudelle kaudelle.
Vuoden 1999 parlamenttivaaleissa Isänmaaliitto menestyi taas saaden 18 paikkaa, ja Mart Laar valittiin toisen kerran pääministeriksi. Tämä hallitus kaatui muun muassa kiistaan kommunismin kieltämisestä ja tuomitsemisesta. Laarin Isänmaaliiton johtama hallitus kaatui tammikuussa 2002. Tästä lähtien Isänmaaliitto istui oppositiossa. Vuoden 2001 presidentinvaalissa puolueen ehdokas ei menestynyt, ja Kansanliiton Arnold Rüütel valittiin presidentiksi. Vuoden 2003 Riigikogu-vaaleissa Isänmaaliitto sai 101-paikkaiseen Riigikoguun 11 edustajaa.
Tammikuussa 2006 Isänmaaliitto ylitti 3 200 jäsenen rajan. 18. maaliskuuta Viron demokraattinen puolue liittyi Isänmaaliittoon.
Puolueen oma lehti ja pää-äänenkannattaja oli Tribüün, jota julkaistiin lokakuusta 2001 vuoteen 2003 asti, kunnes sen julkaiseminen katkaistiin. Tämän jälkeen puolueen lehti oli nimeltään Isamaaleht. Toukokuussa 2006 Isamaaleht sai nimen Isamaa ja Respublica Liidu leht puolueliitoksen vuoksi.