Beninin kirjallisuus
Taustaa > Orja

Ensimmäinen Beninistä kotoisin olevan kirjailijan romaani, Félix Couchoron L'Esclave, (Orja), julkaistiin vuonna 1929. Sitä pidetään myös toisena afrikkalaisen kirjailijan kirjoittamana romaanina senegalilaissyntyisen Bakary Diallon Force bontén (1926) jälkeen. L’Esclave julkaistiin ensin kirjana Pariisissa Dépêche Africainen kustantamana ja sen jälkeen Togo Presse -lehdessä sarjamuotoisena vuonna 1962. Kirja julkaistiin useita kertoja uudestaan Togossa, johon kirjailija myöhemmin siirtyi.
L'Esclave on intohimoinen tarina perintökiistasta kotiorjan Mawulawoén ja hänen veljensä Komlanganin välillä. Romaanin alussa on keskeinen kappale:
"Komlanganin isä osti kahdeksanvuotiaan Mawulawoén kaukaa pohjoisesta, Okou-Okoun seudulta. Orjan suloiset kasvot miellyttivät hänen isäntäänsä niin, että tämä ei halunnut turmella niitä orjien arpeuttamisella. Isäntä nimesi orjan Mawulawoéksi, joka tarkoittaa ”Jumala välittää”. Mikään ei erottanut Mawulawoéta Komlanganista, jonka kanssa hän kasvoi. He leikkivät samoja leikkejä ja tekivät töitä veljeksinä… Pojat kasvoivat miehiksi ja ottivat vaimot… Kuolinvuoteellaan isä siunasi kaksi poikaansa rukoillen heille yhtäläistä rakkautta. He sulkivat hänen silmänsä."
Toinen pojista väittää, että Mawulawoélla, ”orjalla” ei ole oikeutta isänsä perintöön. Mawulawoé alkaa kostaa ja lietsoo useita tapauksia, jotka tuovat esiin rakkautta, mustasukkaisuutta, vihaa ja kunnianhimoa, jotka lopulta johtavat useisiin murhiin.
Kirjan esipuheessa Couchoro julistaa olevansa Mono-alueen kirjailija. Vuonna 1929 julkaistu romaani ei liity mitenkään siirtomaan hallinnolliseen yksikköön, mutta sitä voi kutsua ”nationalistiseksi” afrikkalaisesta perspektiivistä, tai ”regionalistiseksi” Ranskan kolonialistisesta näkökulmasta. Couchoro puolustaa Mono-joen varrella olevan alueen yhtenäisyyttä ja erityisesti sen taloudellista yhtenäisyyttä. Erilaisen verotuksen ilmaisemien keinotekoisten jakojen sijaan Felix Couchoro kuvaa jokialueen ihmisten yhtenäisyyttä. Hänen romaaninsa maailman rajat ovat samoja kuin nationalistisen puolueen tukeman Ewemaan rajat. Couchoron tuotannossa keskeistä on Ewe-kansan tietoisuus ja yhtenäisyys. Kirjansa esipuheessa Felix Couchoro tuo esiin antirasistisen viestin väittämällä, että ihmisten kyky kärsiä intohimoisesta rakkaudesta on todistus heidän yhdenvertaisuudestaan.
L’Esclave on selvästi kolonialistinen romaani, mutta kuten Couchoro kirjoitti myöhemmin, hänellä on etuasema verrattuna Ranskan kolonialistisiin kirjailijoihin. Hän totesi, että olemalla afrikkalainen hän kirjoittaa kokemansa Afrikkaa koskevan tiedon tulevan hänen sisältään.
Felix Couchoro ei saanut tunnustusta Ranskassa romaanistaan. Hän ei myöskään voinut nationalistisen suuntauksensa takia tukeutua paikallisiin siirtomaahallitsijoihin. Hän alkoi julkaista pieniä, kadulla myytäviä kirjasia, joita hän itse painatti ja myi melko hyvällä menestyksellä. Couchoron toinen romani oli Amour de féticheuse (Fetissipapittaren rakkaus, 1941). Se oli painettu Ouidahissa, ja sitä voi pitää ensimmäisenä paikallisesti painettuna romaanina ranskankielisessä Afrikassa.
Suhteellisen korkean lukutaidon takia sotienvälisessä Dahomeyssä oli melko suuri lukijakunta, joka edusti alempaa keskiluokkaa, jonka kirjallista makua Felix Couchoro ruokki.
1960-luvulla Couchoro tuli tunnetuksi toiminnastaan Togon itsenäisyysliikkeessä ja hänen sarjamuotoisena julkaistuista kirjoistaan.