stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksanteri-instituutti
Tutkimustoiminta

Aleksanteri-instituutin tutkimustoiminta keskittyy kuudelle painopistealueelle, joita lähestytään laajempien monitieteisten tutkimusohjelmien kautta.
Kestävän kehityksen edellytykset yhteiskunnan, ympäristön ja talouden näkökulmasta
Demokratia ja sen haasteet
Identiteetit ja kulttuurit muutoksessa
Turvallisuus; uudet ja perinteiset uhkat
Hyvinvointipolitiikka ja hyvinvoinnin tila
Digitalisaation mahdollisuudet ja haasteet
Parhaillaan instituutissa on menossa tutkimushankkeita muun muassa Venäjän ympäristöpolitiiikasta, Venäjän mediaviestinnästä ja propagandasta, yhteiskunnallisista muutoksista Euraasian alueella sekä lakimuutoksista ja rangaistuskäytännöistä Venäjällä ja itäisessä Euroopassa. Suurelle yleisölle tuttuja instituutin tutkijoita ovat esimerkiksi sotatieteen dosentti Ilmari Käihkö, johtaja Markku Kangaspuro, Venäjän energiapolitiikan asiantuntijana tunnettu professori Veli-Pekka Tynkkynen sekä Unkarin poliittista kehitystä usein mediassa kommentoiva Katalin Miklossy.
Tutkimustoiminta > Tutkimuksen arvostelua

Venäjän talouden professori Kari Liuhto kertoo, että Aleksanteri-instituutin johdon kommentteja kummasteltiin laajalti vuonna 2014. Naapurimaiden tutkijoiden mielestä instituutti on suomettunut ja tutkii "pehmeitä ja marginaalisia" aiheita. Aiemmin Pietarin valtionyliopiston professori Stanislav Tkatšenko sanoi, että instituutin keskittyminen modernisaatioon tekee sen työstä ajanhukkaa. Tulisi tutkia esimerkiksi turvallisuuspolitiikkaa, diplomatiaa, sisäpolitiikkaa ja vaaleja. Nykyisin vaalit, turvallisuuspolitiikka ja esimerkiksi propaganda ovat keskeisiä tutkimusaiheita instituutin tutkijoiden teemavalikoimassa. Professori Pekka Sutela arvostelee, että instituutissa talouttakin tutkivat vain sosiologit. Instituutin energiapolitiikkaan erikoistuneen professorin Veli-Pekka Tynkkysen mukaan tutkimuslaitos on aiemmin pyrkinyt ideologisesti määrittelemään, miten Suomessa pitäisi tutkia Venäjää. Entisen johtajan Kivisen mukaan instituutin arvosteleminen Venäjää myötäileväksi johtuu virhepäätelmistä.
Opetus

Aleksanteri-instituutissa toimii monitieteinen ja kansainvälinen Master's Programme in Russian Studies -maisteriohjelma. Syksystä 2023 maisteriohjelman koulutusohjelma uudistuu ja laajenee, ja päivittyy samalla nimeltään muotoon Master's Programme in Russia, Eurasia and Eastern Europe. Lisäksi Aleksanteri-instituutti koordinoi myös Venäjän ja Itä-Euroopan tutkimuksen yliopistoverkoston maisterikoulua (huom. ei maisteriohjelma!), jossa järjestetään mm. alueasiantuntijuutta vahvistavia kursseja, seminaareja ja gradun ohjausta. Itäisen Keski-Euroopan, Balkanin ja Baltian tutkimuksen opintokokonaisuus (IKEBB) sekä Ukraina-opintokokonaisuus on tarkoitettu Helsingin yliopiston opiskelijoille.
Kirjallisuutta

Kivinen, Markku & Vähäkylä, Leena (toim.): Venäjän palatseissa ja kaduilla.  Gaudeamus, 2015.  ISBN 978-952-495-351-1
Aiheesta muualla

Helsingin yliopisto -Aleksanteri-instituutti
Stranius, Pentti: Tutkimusnäkökulmia Venäjään. (Arkistoitu – Internet Archive) Kirja-arvostelu teoksesta Kivinen, Markku & Vähäkylä, Leena (toim.): Venäjän palatseissa ja kaduilla. Gaudeamus, 2015. (Agricolan kirja-arvostelut, 1.6.2015)
Perusjoukko (todennäköisyys)

Perusjoukko  eli otosavaruus  eli näyteavaruus  eli tapahtuma-avaruus  on todennäköisyyslaskennassa peruskäsite, joka tarkoittaa satunnaisilmiön kaikkien erilaisten alkeistapauksien joukkoa. Kun alkeistapausten sijaan käytetään satunnaismuuttujan arvoja, muodostuu perusjoukko satunnaismuuttujan arvojoukosta. Käsitteen yhteydessä käytetään joukko-opin merkintöjä ja ajattelua. Perusjoukkoa merkitään yleensä  \Omega  (lue "oomega") tai  S.
Tapahtuman yleisyyttä arvioitaessa tulee ensin selvittää, mitkä satunnaisilmiön alkeistapaukset toteuttavat tarkasteltavan tapahtuman. Sitten selvitetään, mitkä ovat yleensä mahdolliset alkeistapaukset ja niistä muodostetaan perusjoukko. Klassisen todennäköisyysajattelun mukaan tapahtuman joukon koko verrattuna perusjoukon kokoon, määrittää tapahtuman yleisyyden eli todennäköisyyden. Muissakin todennäköisyyden määritelmissä pyritään samantapaiseen ajatteluun.
Perusjoukko voi olla diskreettinen tai jatkuva. Diskreettisessä perusjoukossa arvoja on äärellinen määrä tai korkeintaan numeroituvasti ääretön määrä. Diskreettinen perusjoukko on yksinkertainen, jos sillä on vain äärellinen määrä alkioita. Jatkuvat perusjoukot ovat ylinumeroituvasti äärettömän kokoisia.
Esimerkkejä perusjoukoista > Diskreettejä tapauksia

Diskreettisissä satunnaisilmiöissä on mahdollista luetella kaikki alkeistapaukset, jos niiden lukumäärä on äärellinen. Jos lähtökohtana on arpomisvälineen tulokset, jotka toimittavat satunnaisilmön tehtävää, saadaan seuraavia perusjoukkoja (numeroinnilla # viitataan kohtaan myöhemmin):
Kolikonheitto (#1):  \Omega =\{kruuna,klaava\}=\{kr,kl\}
Nopanheitto (#2):  \Omega =\{1,2,3,4,5,6\}
Kortinnosto (#3):  \Omega =\{\diamondsuit 1,\diamondsuit 2,...,\diamondsuit 13,\heartsuit 1,\heartsuit 2,...,\heartsuit 13,\clubsuit 1,\clubsuit 2\,...,\clubsuit 13,\spadesuit 1,\spadesuit 2,...,\spadesuit 12,\spadesuit 13\}
Perusjoukon koko on näissä tapauksissa äärellinen. Arpomisvälineitä saattaa olla useita, jolloin alkeistapaukset saadaan kertomalla arpomisvälineen perusjoukot keskenään karteesina tulona. Tällöin alkeistapaus on kummankin arpomisvälineen tulosten :
Kolme kolikkoa (lyhenteet):  \Omega =\{(kr,kr,kr),(kr,kr,kl),(kr,kl,kr),(kr,kl,kl),(kl,kr,kr),(kl,kr,kl),(kl,kl,kr),(kl,kl,kl)\}, joista muodostuu  2^{3}=8 alkeistapausta.
Kaksi noppaa:  \Omega =\{(1,1),(1,2),(1,3),...,(1,6),(2,1),(2,2),...,(2,6),(3,1),...,(6,5),(6,6)\}, joista muodostuu  6^{2}=36 alkeistapausta.
Perusjoukon koko poikkeaa arpomisvälineen tuottamasta tuloksesta, mutta silti perusjoukon koko on äärellinen.
Joskus perusjoukko on diskreettinen, mutta sen koko on kuitenkin ääretön. Esimerkiksi pelissä, jossa heitetään kolikkoa kunnes saadaan kruuna, voi heittokertojen lukumäärä kohota suureksikin. Kruuna voi tulla heti, jolloin klaavoja ei ole ehtinyt tulla eli niiden lukumäärä on nolla. Toisinaan voi heti klaavan jälkeen tulee kruuna, jolloin klaavojen lukumäärä on yksi. Mikään ei estä klaavoja tulemasta kaksi, kolme, neljä ja niin edelleen kertaa, ennen kuin saadaan ensimmäinen kruuna. Satunnaisilmiön luonne onkin sellainen, että klaavoja voi periaatteessa tulla kuinka monta vain. Siksi klaavojen mahdollisia lukumääriä esittävä perusjoukko on (#4)  \Omega =\{0,1,2,3,4,5,...\}. Perusjoukon koko on silloin numeroituvasti ääretön.
Esimerkkejä perusjoukoista > Jatkuvia tapaukset

Jatkuvissa satunnaisilmiöissä alkeistapaukset ovat reaalilukuja. Näiden luetteleminen on mahdotonta, joten niiden ilmoittamisessa tulee käyttää erilaisia ymmärrettäviä tapoja. Yleensä käytetään sanallisia ilmaisutapoja tai esimerkiksi lukuvälejä.
Tuotteen alkoholipitoisuus (100% = 1):  \Omega =\{x\mid 0\leq x\leq 1\} tai yleisemmin vain  [0,1]
Ihmisen pituus:  \Omega =\{x\mid 0\leq x<\infty \}
Tikan osumakohdat tikkatauluun  \Omega =\mathbb {R} ^{2}, kun origo on napakympissä (#5).
Esimerkkejä perusjoukoista > Satunnaismuuttujan perusjoukko

Satunnaismuuttujaksi kutsutaan sellaisia satunnais-ilmiöiden tuottamia arvoja, jotka ovat suoraan numeerisia. Alkeistapaukset voivat olla fyysisten arpomisvälineiden asentoja (kolikko, noppa), mutta niille voidaan "antaa" myös numeeriset arvot (nopan silmien luvut). Satunnaismuuttujan perusjoukko on kaikki sen saamat erilaisiet numeeriset arvot.
Perusjoukot ja todennäköisyydet > Perusjoukon koko

Kun perusjoukko on yksinkertainen, jos se on muodostunut diskreettisistä ja äärellisistä alkeistapauksista tai satunnaismuuttujan arvoista. Tällöin voidaan perusjoukon alkioiden lukumäärä laskea. Esimerkiksi perusjoukossa #1 se on kaksi, perusjoukossa #2 se on kuusi ja #3 se on 52. Äärettömän mutta numeroituvan perusjoukon koko on ääretön.
Jatkuvat perusjoukot sisältävät ylinumeroituvan määrän alkeistapauksia tai arvoja. Perusjoukon koko olisi myös ääretön, etllei käytettäisi mittana muita tapoja. Lukuvälin  [a,b] pituus  d=|b-a| kelpaa koon suuruuden arvioksi. Samalla tavalla tikkataulun pinta-ala (#5) kelpaa todennäköisyyden määrityksen pohjaksi. Tapaa kutsutaan geometriseksi todennäköisyydeksi.
Perusjoukot ja todennäköisyydet > Todennäköisyys

Jos diskreettiset alkeistapaukset ovat symmetrisiä, ovat niiden todennäköisyydet yhtä suuret ja siten ykkösen murto-osia. Yleistäen alkeistapauksilla voi olla eri esiintymistodennäköisyydet johtuen esimerkiksi arpomisvälineen epäsymmetriasta tai satunnaisilmiön erityisestä luonteesta. Samaa ajattelua voidaan soveltaa satunnaismuuttujien kohdalla. Vaikka arpomisväline olisikin symmetrinen, voi siitä johdettu satunnaismuuttuja olla epäsymmetrinen. Näin käy, kun satunnaismuuttujaksi valitaan kahden heiton summat.
Jatkuvan perusjoukon osajoukkojen eli tapahtumien todennäköisyydet tulee määrittää todennäköisyysfunktion avulla. Diskreettisten tapahtumien eli perusjoukon minkä tahansa osajoukon todennäköisyys voidaan aina määrittää. On kuitenkin osoittautunut, että jatkuvien perusjoukon osajoukoille määritelmä on liian väljä. On nimittäin olemassa tapahtumajoukkoja, joille esimerkiksi additiivisuuden todennäköisyysaksiooma ei ole voimassa. Siksi tulee rajoittaa niiden tapahtumien lukumäärää, joille todennäköisyys määritetään. Parhaaksi menettelyksi on osoittautunut se, että otetaan käyttöön sigma-algebra, jolle todennäköisyydet määritetään.
Lillby (Vaasa)

| Lillby> Pienkylä |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Lillby korostettuna.
Kaupunki:  Vaasa
Suuralue:  Gerbyn suuralue
Kaupunginosa nro:  33
Postinumero(t):  65280
Lähialueet:  Västervik, Pukinjärvi, Isolahti
Lillby (suom. Pienkylä) on Vaasan 33. kaupunginosa ja tilastollinen pienalue Gerbyn suuralueella. Lillby sijaitsee noin viiden kilometrin päässä Vaasan keskustasta, Västervikintien ja Raippaluotoon menevän Alskatintien välissä. Kaupunginosa on suurimmaksi osaksi kaavoittamatonta pientaloaluetta, jossa sijaitsee myös vanhoja, 1700- ja 1800-luvun, maalaistaloja ja mäkitupia. Alueen uudemmat rakennukset on rakennettu poikkeusluvalla.
Lillbyssä sijaitsevat rakennukset ovat Gerbyn vanhimpia. Vanha rannikkokylä on säilynyt hyvin, kun sen taloja on purkamisen ja uuden rakentamisen sijaan peruskorjattu. Pienempiä rakennuksia on säilynyt lähes alkuperäisessä asussaan. Kylän keskus on sijainnut Antuntien, Pienkyläntien ja Isokyläntien risteyksessä.
Väestö

Vuonna 2015 Lillbyn alueella asui 957 asukasta.
Lillbyn kielisuhde on melko tasainen suomen- ja ruotsinkielisten välillä. Alueen asukkaista äidinkielenään suomea puhui 45,2 %, ruotsia 52,4 % ja muita kieliä 2,4 % vuonna 2015. Lillbyn työvoimasta opiskelijoita oli 18,9 % ja työttömiä 5,5 % vuonna 2013.
Todennäköisyys

Todennäköisyys on ilmiön tapahtumisen yleisyyden mitta, jonka arvo voidaan ilmaista kvalitatiivisesti tai kvantitatiivisesti. Todennäköisyys kvantifioidaan reaaliluvuksi väliltä 0 ja 1, vaikka joskus todennäköisyys ilmaistaan myös prosentteina. Todennäköisyys on 0 (0 %), kun tapahtuma ei satu koskaan, ja 1 (100 %), kun se tapahtuu aina. Mikäli todennäköisyys on näiden arvojen väliltä, sen tapahtuminen on epävarmaa. Mitä suurempi on todennäköisyyden arvo, sen varmemmin se tapahtuu. Jos tapahtuminen ja ei-tapahtuminen ovat yhtä varmoja, niin tapahtumisen todennäköisyys on 0,5 eli 50 %. 0,9 puolestaan tarkoittaa, että se tapahtuu keskimäärin yhdeksän kertaa kymmenestä. Esimerkiksi todennäköisyys saada klaava heittämällä yhtä kolikkoa yhden kerran on 0,5.
Todennäköisyyden yksikäsitteisestä määritelmästä on ollut vaikeaa päästä yksimielisyyteen. Koska todennäköisyys on ihmisen luoma omakohtainen käsite, ei sille löydy luonnontieteellistä tai filosofista perustetta. Todennäköisyyden tulisi kuitenkin vastata arjen kokemusta tapahtuman yleisyydestä. Ensimmäinen käytetty eksakti määritelmä on klassinen todennäköisyyden määritelmä, jolla voitiin arvioida uhkapelien todennäköisyyksiä riittävän hyvin. Määritelmä oli kuitenkin liian yksinkertainen arjen muiden tapahtumien kuvaamiseen, sillä se oletti alkeistapauksien todennäköisyyksien olevan yhtä suuret. Puutetta korjaamaan esitettiin tilastollinen todennäköisyystulkinta, joka oli käyttökelpoisempi tilastollisten tapahtumien todennäköisyyden määrittämisessä. Se myös salli alkeistapauksille erisuuruiset todennäköisyydet ja oli siten klassisen määritelmän laajennus. Tämän rinnalla esitettiin myös toinen todennäköisyyden määritelmä. Subjektiivisessa eli bayesiläisessä todennäköisyyden määrittelyssä voidaan todennäköisyyden ajatella kuvaavan tiedon epävarmuutta.
Näitä kaikkia vaivasivat puutteet, jotka jättivät todennäköisyyden perimmäisen määritelmän auki eivätkä ne kyenneet kertomaan, mitä todennäköisyys viime kädessä on. Lopulta neuvostoliittolainen Andrei Kolmogorov vuonna 1933 ilmestyneessä teoksessaan Grundbegriffe der Wahrscheinlichkeitsrechnung (suom. Todennäköisyysteorian perusteet) kiteytti todennäköisyyslaskennan perusteet matemaattisen tarkasti. Kolmogorovin luomassa aksiomaattisessa järjestelmässä yhdistettiin joukko-oppi, todennäköisyyslaskenta ja mittateoria. Edelleenkään todennäköisyydelle ei annettu ”perimmäistä selitystä”, mutta nyt sen matemaattiset ongelmat saatiin ratkaistua. Nykyaikainen todennäköisyyslaskenta perustuu Kolmogorovin luomalle perustalle. Matemaattisempi ja kattavampi todennäköisyyslaskennan käsittely löytyy artikkelista todennäköisyysteoria.
Todennäköisyyslaskentaa hyödynnetään monilla tieteenaloilla, kuten esimerkiksi matematiikassa, luonnontieteissä, tietotekniikassa, tilastotieteessä ja filosofiassa. Sitä tarvitaan myös monessa muussa toiminnassa, esimerkiksi talouselämässä ja uhkapeleissä.
Todennäköisyyslaskennan perusperiaatteita

Todennäköisyyslaskennassa tapahtuman  A todennäköisyys on jokin reaaliluku 0:n ja 1:n väliltä eli
Tapahtuman  A vastatapahtuman eli komplementtitapahtuman  A^{c} todennäköisyys on
koska tapahtumalle ja vastatapahtumalle tulee päteä  P(A)+P(A^{c})=1. Esimerkiksi todennäköisyys sille, ettei yhden nopan heitossa saada kuutosta, on ”1 − todennäköisyys saada kuutonen” eli  {1}-{\tfrac {1}{6}}={\tfrac {5}{6}}.
Jos kaksi tapahtumaa  A ja  B ovat erillisiä tapahtumia, niin todennäköisyys sille, että joko tapahtuma  A tai tapahtuma  B sattuu (myös molemmat voivat sattua) on
Esimerkiksi todennäköisyys heittää yhdellä nopalla silmäluvun yksi tai kaksi on  P(1{\mbox{ tai }}2)=P(1)+P(2)={\tfrac {1}{6}}+{\tfrac {1}{6}}={\tfrac {1}{3}}.
Jos tapahtumat eivät ole erillisiä, niin silloin tapahtumista jätetään yhteiset tapaukset kerran pois ja todennäköisyyden arvosta ne vähennetään kerran pois:
Jos kaksi tapahtumaa  A ja  B ovat riippumattomia tapahtumia, niin todennäköisyys sille, että sekä tapahtuma  A että tapahtuma  B sattuvat on
Esimerkiksi, jos kahta kolikkoa heitetään, niin todennäköisyys sille, että molemmat ovat kruunia, on  {\tfrac {1}{2}}\cdot {\tfrac {1}{2}}={\tfrac {1}{4}}.
Jos tapahtumat eivät ole riippumattomia, saadaan todennäköisyys
missä merkintä  P(B|A) tarkoittaa ehdollista todennäköisyyttä.
Tapahtuman  B ehdollinen todennäköisyys, on todennäköisyys tapahtumalle  B sillä ehdolla, että tapahtuma  A tapahtuu varmasti.
Ehdollinen todennäköisyys merkitään  P(B|A), joka luetaan: ”tapahtuman  B todennäköisyys ehdolla  A” ja se määritellään
Jos tapahtuman  A todennäköisyys on 0, eli  P(A)=0, niin  P(B\mid A) ei ole määritelty, sillä nollalla ei saa jakaa.
Lisää todennäköisyyslaskennasta on artikkelissa todennäköisyysteoria.
Kirjallisuutta

Tuominen, Pekka: Todennäköisyyslaskenta I. Limes ry (1996).
Elfving, Gustav & Tuominen, Pekka: Todennäköisyyslaskenta II. Limes ry (1990).
Laininen, Pertti: Todennäköisyys ja sen tilastollinen soveltaminen.  (5. korjattu painos)  Helsinki:  Otatieto, 2001 (7. painos 2004).  ISBN 951-672-312-8
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
MathWorld. Probability
MathWorld. Probability Measure
MathWorld. Probability Function (Arkistoitu – Internet Archive)
MathWorld. Conditional Probability
MathWorld. Bayes' Theorem
Sten Wahlund

| Sten Wahlund |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1901
Kuollut: 1976 (74–75 vuotta)
Koulutus ja ura
Instituutti:  Tukholman korkeakoulu Rotubiologian tutkimuslaitos
Tutkimusalue:  väestötiede
Sten Wahlund (1901–1976) oli ruotsalainen väestö- ja tilastotieteilijä, joka toimi professorina Tukholman korkeakoulussa vuosina 1938–1953. Lisäksi oli keskustapuolueen kansanedustaja vuosina 1944–1970. Wahlund oli 1940-luvulla mukana selvitysryhmässä, joka suositti lapsilisän käyttöönottoa Ruotsissa. Hän oli perehtynyt myös kehitysyhteistyöhön ja työskenteli muun muassa Ruotsin YK-delegaatiossa ja oli mukana Ruotsin kehitysapuvirasto SIDA:n hallituksessa.
Wahlund toimi Uppsalan Rotubiologian tutkimuslaitoksen tilastotieteilijänä 1930-luvulla.
Teoksia

Demographic Studies in the Nomadic and the Settled Population of Northern Lapland (1932, väitöskirja)
Demokrati och utbildning (1942)
Indien i brytningstid (1955)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sten Wahlund Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat
Ogawa

| Ogawa |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna

Valtio:  Japani
Prefektuuri:  Naganon prefektuuri
Piirikunta:  Kami-Minochin piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  38,29 km²
Väkiluku (2020):  2 225
 – Väestötiheys:  38,29 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ogawa (jap. 小川村, Ogawa-mura) on kyläkunta Japanin Naganon prefektuurin Kami-Minochin piirikunnassa. Kyläkunnassa asuu 2 225 asukasta, sen väestötiheys on 38,29 asukasta neliökilometrillä ja pinta-ala 58,11 neliökilometriä.
Väestönkehitys

Lähde:
| Vuosi | Väestö | Muutos |
| --- | --- | --- |
| 1995 | 3 888 |  |
| 2000 | 3 620 | -268 |
| 2005 | 3 371 | -249 |
| 2010 | 3 041 | -330 |
| 2015 | 2 665 | -376 |
| 2020 | 2 225 | -440 |
Marko Talli

Marko Talli on suomalainen elokuva- ja televisiotuottaja sekä ohjaaja.
Tuottajana Talli tunnetaan parhaiten Venla-palkitusta menestyssarjasta M/S Romantic (2019) sekä elokuvista Levoton Tuhkimo (2024), Spede (2023), Napapiirin sankarit 4 (2022), Punttikomedia (2022), Supermarsu 2 (2022), Häät ennen hautajaisia (2022), Peruna (2020), Juice (2018), Supermarsu (2018), 95 (2017) ja Sel8nne (2013).
Marko Talli on tuottanut myös useita Venla-palkittuja draamasarjoja kuten Roba ja Suojelijat sekä Venla-palkitut komediasarjat Ihmebantu, Ihmisten puolue sekä Jopet-Show. Lisäksi hän on tuottanut mm. draamasarjat Kaikki anteeksi, Downshiftaajat ja Parasta aikaa sekä useita lyhytelokuvia ja mainoselokuvia.
Marko Tallin ohjaama esikoispitkä dokumenttielokuva Jope ite tuli ensi-iltaan 10.2.2023.
Valikoitu Filmografia > Televisio

Jopet-show, 2005-2011
Suojelijat, 2008
Ihmebantu, 2009
Ihmisten puolue, 2009-2010
Parasta aikaa, 2009
Hiphop Hamlet, 2010
Roba, (1.-5. kausi) 2012
Downshiftaajat, 2015
Supertähdet, 2016
M/S Romantic, 2019
Kaikki anteeksi, 2023
Valikoitu Filmografia > Elokuvia

Sel8nne, 2013
95, 2017
Supermarsu, 2018
Juice, 2018
Peruna, 2021
Supermarsu 2, 2022
Syke: Hätätila, 2021
The Happy Worker - Or How Work Was Sabotaged, 2022
Punttikomedia, 2022
Napapiirin sankarit 4, 2022
Häät ennen hautajaisia, 2022
Spede, 2023
Jope ite, 2023
Levoton Tuhkimo, 2024
Kenraaliharjoitus (elokuva), 2025
Aiheesta muualla

Marko Talli Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Marko Talli Elonetissä.
Marko Talli Ritva-tiedokannassa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Työmarkkinatuki

Työmarkkinatuki on Kelan myöntämä ja valtion sekä kuntien rahoittama tarveharkintainen ja veronalainen sosiaalietuus. Työmarkkinatuki on yleisin työttömyysturvan muoto Suomessa. Työmarkkinatuki on tarkoitettu lähtökohtaisesti kokopäivätyötä hakeville työttömille, mutta sitä voidaan maksaa eräiden ehtojen täyttyessä myös sellaisille pitkäaikaisesti työkyvyttömille henkilöille, jotka ovat jääneet ilman työkyvyttömyyseläkettä. Työmarkkinatuki on osa suomalaista sosiaaliturvaa.
Työmarkkinatukea voidaan maksaa myös henkilöille, jotka osallistuvat työllistymistä edistävään palveluun mikäli tästä on sovittu työllistymissuunnitelmassa. Tukea maksetaan siinä tapauksessa, että edellä mainittuihin ryhmiin kuuluva henkilö ei ole oikeutettu ansiosidonnaiseen työttömyyspäivärahaan tai peruspäivärahaan. Jos henkilö on alle 25-vuotias, hänen on täytettävä lisäehtoja ollakseen oikeutettu työmarkkinatukeen. Työllistymistä edistävät palvelut voivat sisältää työskentelyä työkokeilussa tai niin sanotussa kuntouttavassa työtoiminnassa taikka työnhaku- ja uravalmennusta tai muunlaista opiskelua.
Työmarkkinatuki voidaan myöntää muiden ehtojen täyttyessä niille Suomessa asuville 17–64-vuotiaille työttömille työnhakijoille, jotka ilmoittavat työvoimatoimistoon ilmoittautumisen yhteydessä haluavansa vastaanottaa kokopäiväistä työtä. Myös työkyvyttömillä työnhakijoilla on oikeus ilmoittaa haluavansa vastaanottaa kokopäivätyötä, jos he ovat saaneet enimmäisajan sairauspäivärahaa ja jos heidän työkyvyttömyyseläke- tai kuntoutustukihakemuksensa on joko vireillä tai hylätty.
Työmarkkinatuki on veronalaista tuloa, ja siitä peritään 20 prosentin ennakonpidätys. Tuen saamiseen ja määrään vaikuttavat hakijan tulojen lisäksi hakijan ikä, huollettavien tai samassa taloudessa asuvien puolison lasten määrä ja joskus myös vanhempien tulot. Tuki voidaan evätä esimerkiksi silloin, kun työnhakijan työttömyys johtuu hänen omasta irtisanoutumisestaan tai jos työ- ja elinkeinotoimisto on antanut karenssilausunnon.
Lähes kolme prosenttia suomalaisista sai työmarkkinatukea vuonna 2022. Euroopan neuvoston sosiaalisten oikeuksien komitea huomautti vuonna 2014 Suomea siitä, että työmarkkinatuen alhainen määrä rikkoo Euroopan sosiaalisen peruskirjan määräystä, jonka mukaan vähimmäissosiaalietuuksien on oltava vähintään 50 prosenttia maan mediaanitulosta.
Työmarkkinatuen saajien määrä ja etuuksien määrä kokonaisuudessaan vuosina 2000-2019
Työkyvyttömien osuus työmarkkinatuen saajista

Työmarkkinatuesta on tullut monille työkyvyttömyyseläkkeen korvike, koska yhä suurempi osa työkyvyttömistä saa hylkäävän eläkepäätöksen. Noin puolet Suomen 82 000 pitkäaikaistyöttömästä elää pitkäaikaisesti työttömyyskorvauksella omaten vamman tai pitkäaikaissairauden, joka vähentää mahdollisuuksia saada työpaikka tai säilyttää se. Heidän joukossaan on 27 000 täysin työkyvytöntä ihmistä.