stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Argentiinan futsalmaajoukkue
MM-kisat

Argentina on osallistunut kaikkiin FIFA:n maailmanmestaruuskisoihin (8 kertaa).
| FIFA: n maailmanmestaruuskisat>  | FIFA: n maailmanmestaruuskisat> Sijoitus | FIFA: n maailmanmestaruuskisat> Otteluita | FIFA: n maailmanmestaruuskisat> W | FIFA: n maailmanmestaruuskisat> D | FIFA: n maailmanmestaruuskisat> L | FIFA: n maailmanmestaruuskisat> GS | FIFA: n maailmanmestaruuskisat> GA |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1989 | Toinen kierros | 6 | 2 | 0 | 4 | 13 | 18 |
| 1992 | Toinen kierros | 6 | 3 | 0 | 3 | 16 | 20 |
| 1996 | Ensimmäinen kierros | 3 | 1 | 1 | 1 | 7 | 9 |
| 2000 | Toinen kierros | 6 | 3 | 0 | 3 | 16 | 19 |
| 2004 | Neljäs | 8 | 4 | 1 | 3 | 21 | 18 |
| 2008 | Toinen kierros | 7 | 3 | 3 | 1 | 19 | 12 |
| 2012 | Puolivälierä | 5 | 3 | 0 | 2 | 18 | 9 |
| 2016 | Mestari | 7 | 6 | 1 | 0 | 26 | 11 |
2020: -
| Yhteensä | 8/9 | 48 | 25 | 6 | 17 | 136 | 116 |
Nykyinen joukkue

| Pelaaja | Syntymävuosi | Seura |
| --- | --- | --- |
| Nicolás Sarmiento (Maalivahti) | (1992-12-03)1992 |  Palma |
| Damián Stazzone | (1986-01-31)1986 |  Latina |
| Alamiro Vaporaki | (1983-12-01)1983 |  Boca Juniors |
| Gerardo Battistoni | (1983-12-01)1983 1983 |  Latina |
| Maximiliano Rescia | (1987-1987 |  Pescara |
| Fernando Wilhelm | (19821982 |  Benfica |
| Leandro Cuzzolino | (1987-05-1987 |  Pescara |
| Santiago Basile | (1988-01988 |  Boca Juniors |
| Cristian Borruto | (1987-05-1987 |  Pescara |
| Constantino Vaporaki | (1990-01-01990 |  Boca Juniors |
| Alan Brandi | (1987-11987 |  Jaén Paraíso Interior FS |
| Matías Quevedo | (1984-031984 |  Ferro |
| Guido Mosenson | (1989-01989 |  Hebraica |
| Pablo Taborda | (1986-091986 |  Boca Juniors |
António Baltasar Marcelino

António Baltasar Marcelino
António Baltasar Marcelino (21. syyskuuta 1930 Lousa – 9. lokakuuta 2013) oli portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. kesäkuuta 1955 ja nimitettiin Lissabonin vihkipiispaksi sekä Cercinan titulaaripiispaksi 15. heinäkuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi António Ribeiro, jota avustivat Agostinho Joaquim Lopes de Moura ja António Ferreira Gomes.
Baltasar Marcelino sai 8. syyskuuta 1983 nimityksen Aveiron koadjuuttoripiispaksi, ja 20. tammikuuta 1988 hänestä tuli sen piispa. Hän jäi eläkkeelle 21. syyskuuta 2006.
Arnold Vértesi

| Arnold Vértesi |
| --- | --- |
 Arnold Vértesi
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. elokuuta 1836 Eger, Unkari
Kuollut: 1. elokuuta 1911 (74 vuotta) Budapest, Unkari
Kansalaisuus:  Unkari
Ammatti:  kirjailija, toimittaja
Kirjailija
Äidinkieli: unkari
Tuotannon kieli: unkari
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Arnold Vértesi (16. elokuuta 1836 Eger, Unkari – 1. elokuuta 1911 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kirjailija ja sanomalehtimies. Hän osallistui 13-vuotiaana vuonna 1849 vapaussotaan. Hän julkaisi runsaasti historiallisia ja yhteiskunnallisia novelleja ja romaaneja, joiden luonteenomaisena piirteenä on katkera pessimismi. Vértesin muodollisesti heikot romaanit eivät vedä vertoja hänen novelleilleen. Hän alkoi 1888 julkaista novelliensa kokoelmaa Ezer elbeszélés ('Tuhat novellia'). Toinen kokoelma on Kisvárosi történetek ('Pikkukaupunki-juttuja', 1898).
Vértesin poika oli kirjallisuushistorioitsija Jenő Vértesy (1877–1916) ja pojanpoika kirjastonhoitaja Miklós Vértesy (1907–1991).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arnold Vértesi Wikimedia Commonsissa
Asetofenoni

| Asetofenoni |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1-fenyylietanoni
CAS-numero:  98-86-2
PubChem CID:  7410
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C8H8O
Moolimassa:  120,15 g/mol g/mol
Ulkomuoto:  väritöntä nestettä tai   valkoisia kiteitä
Sulamispiste:  20 °C (293 K)
Kiehumispiste:  202 °C (475 K)
Tiheys:  1,0296 g/cm3
Liukoisuus veteen:  6,2 g/l (25 °C)
  
Asetofenoni on orgaaninen yhdiste (ketoni), joka on palavaa,  alle huoneenlämmössä  eli 20 °C alapuolella olomuodoltaan valkoisia kiteitä ja yli 20 °C:n lämpötilassa väritöntä nestettä, jolla on karvasmantelia muistuttava makea tuoksu. Sen kemiallinen kaava on C8H8O ja rakennekaava on C6H5COCH3. Asetofenonista käytetään myös nimityksiä 1-fenyylietanoni, fenyylimetyyliketoni, asetyylibentseeni ja hypnoni.
Asetofenonin moolimassa on 120,15 g/mol, sulamispiste 20 °C, kiehumispiste 202 °C, tiheys 1,0296 g/cm3, hajukynnys 0,004–2,02 ppm, leimahduspiste 82 °C (o.c.), itsesyttymislämpötila 571 °C ja CAS-numero 98-86-2. Aine liukenee veteen niukasti, mutta liukenee alkoholiin ja eetteriin.
Asetofenonia on aiemmin käytetty anestesiassa. Ainetta käytetään orgaanis­ten kemikaalien synteeseissä valoherkisteenä sekä katalyyttinä alkeenien polymeroinnissa. Asetofenonia lisätään tuoksukomponentiksi hajusteteollisuudessa sekä kosmeettisiin valmisteisiin, saippuaan, pesuaineisiin, tupakkatuotteisiin ja virvoitusjuomiinkin. Ainetta käytetään myös muovien ja hartsien liuottimena sekä teolliseen maalien poistoon.
Asetofenonia voidaan valmistaa Friedel–Crafts-asyloinnilla bentseenistä ja asetyylikloridista.
Asetofenonin kaupallisena nimenä on Hypnone.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikainen altistuminen asetofenonille ärsyttää silmiä aiheuttaen jopa sarveiskalvovaurioita sekä voi aiheuttaa vaikutuksia keskushermostoon ja suurilla pitoisuuksilla johtaa jopa tajuttomuuteen. Alkoholin käyttö lisää aineen haitallista vaikutusta. Pitkäaikainen tai toistuva altistuminen aineelle voi kuivattaa ihoa.
Elimistöstä asetofenoni erittyy virtsaan esimerkiksi hydroksiasetofenoneina ja hippurihappona.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Asetofenonin kansainvälinen kemikaalikortti
Asetofenonin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 26.12.2014.
Kemian työsuojeluneuvottelukunta (KETSU): Asetofenoni (Arkistoitu – Internet Archive)
Etälukio: Bentseenin Friedel-Crafts asylointi (Arkistoitu – Internet Archive)
PubChem: Acetophenone (englanniksi)
KEGG: Acetophenone (englanniksi)
ChemBlink: Acetophenone (englanniksi)
↑  Acetophenone:Water solubility European Chemicals Agency. Viitattu 18.6.2024. (englanniksi)
Arnold Vaide

| Arnold Vaide (vuoteen 1940 Weidebach) |
| --- | --- |
 Vaide vuoden 1960 aikoihin.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Arnold Vaide
Syntynyt: 17. huhtikuuta 1926 Salla, Viro
Kuollut: 5. kesäkuuta 2011 (85 vuotta) Halmstad, Ruotsi
Kansalaisuus:   Viro /  Ruotsi
Ammatti:  liikuntatilojen työnjohtaja / urheilukeskuksen johtaja
Yleisurheilija
Pituus:  171 cm
Paino:  70 kg
Laji:  kestävyysjuoksu
Seura:  IFK Halmstad
Arnold Vaide (vuoteen 1940 Weidebach) (17. huhtikuuta 1926 Salla, Viro – 5. kesäkuuta 2011 Halmstad) oli virolaissyntyinen, Ruotsia edustanut kestävyysjuoksija.
Vaide pakeni Ruotsiin Neuvostoliiton miehittäessä Viron vuonna 1944. Hän edusti Ruotsia kesäolympialaisten maratonilla kahdesti: Melbournessa 1956 hän sijoittui 11:nneksi ja Roomassa 1960 21:nneksi. Lisäksi hän edusti vuoden 1958 Tukholman EM-kisoissa Ruotsia sijoittuen maratonilla 7:ksi. Vuosina 1958 ja 1960 hän oli myös Ruotsin maratonmestari. Hän oli ensimmäinen virolainen, joka alitti maratonilla 1920-luvun olympiamitalisti Jüri Lossmannin huippuajan.
Vaide oli myös aktiiuvi híihtäjä ja osallistui mm. Vaasahiihtoon vuodesta 1949 19 kertaa. Parhaaksi sijoitukseksi tuli vuoden 1956 27. sija.
Arnold Vaide työskenteli 36 vuotta Halmstadissa liikuntatilojen työnjohtajana ja urheilukeskuksen johtajana. Hän työskenteli myös jalkapallovalmentajana.
Aiheesta muualla

Arnold Vaide Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Antrea (Viipurin piiri)

| Каменногорск, Kamennogorsk Antrea |
| --- | --- |
 vaakuna
 Antrean kunta Viipurin piirissä
Valtio:  Venäjän federaatio
Alue (oblasti):  Leningradin alue
Piiri:  Viipurin piiri
Liitetty NL:oon:  13. maaliskuuta 1940
Kaupungiksi:  1940
Kaupunkikunta perustettu:  1. tammikuuta 2006
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunkikunta
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunkikunta
 – Hallinnon päämies:  Natalia Mihailova
 – Kunnan päämies:  Vladimir Vasilkov
Väkiluku (2006)  ():  11 837
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Antrea eli Kamennogorsk on kaupunkikunta (ven. Каменного́рское городско́е поселе́ние, Kamennogorskoje gorodskoje poselenije) ja samanniminen, kuntakeskuksena toimiva kaupunki Viipurin piirin pohjoisosassa Leningradin alueella Venäjällä. Antrean kaupunkikunta käsittää alueen Viipurin kaupungin pohjoispuolelta Vuoksen molemmin puolin. Lännessä se rajoittuu Suomen rajaan, pohjoisessa Karjalan tasavaltaan ja idässä Käkisalmen piiriin. Sen naapurikuntia ovat luoteessa Enso (Svetogorsk) sekä Suomen puolella Lappeenranta ja Rautjärvi, pohjoisessa Karjalan tasavallan puolella Hiitola, idässä Käkisalmen piirin puolella Kaarlahti ja Räisälä, etelässä Kähäri, Viipuri ja Tienhaara.
Näkymä kaupunkiin Vuoksen poikki.
Inkilän entinen rautatieasema, sittemmin kauppa.
Taajamat

Antrean eli Kamennogorskin kaupungin lisäksi kaupunkikuntaan kuuluvat seuraavat maaseututaajamat:
| --- | --- |
 Bor – Häklilä (Lähteenmäki)  Borodinskoje – Sairala  Borovinka – Koljola  Dozorovo – Temola  Družnoselje – Pihkalanjärvi  Dubinino – Viskari (Hännikkälänniemi)  Dymovo – Ylikuuni  Glubokoje – Syvälahti  Gorskoje – Nahkurila  Holmovo – Kohtamaa / Merola  Komsomolskoje – Kilpeenjoki  Kozlovo – Matikkala  Krasnyi Sokol – Sokkala (Räikkölä)  Krasnyi Holm – Konkkala  Lipovka –  Hannula  Maslovo – Jantula :  Mihailovka – Seitsola (Ahvola)  Mihaljovo – Tihveränmäki  Nikiforovskoje – Rahikkala   Ozjorskoje – Vuoksenranta  Ostrov – Kukkola (Saviniemi)  Perevoznoje – Kuukauppi  Polevoje – Kangasvarpa  Prudy – Kalalampi  Rutšji – Ojajärvi  Sosnovaja Gorka – Ihalempiälä / Lottola  Svobodnoje – Kirvu  Vozroždenije – Kavantsaari  Vozroždenijen asema  Zaitsevo – Inkilä  Zalesje – Siisiälä  Zemljanitšnoje – Mansikkala
Elinkeinot

Antreassa on suuria harmaan graniitin louhoksia, joita hyödyntää seitsemän kiviteollisuusyritystä. Kaupungissa on myös kaksi paperitehdasta. Vanhempi, kirjapainopaperia tuottava perustettiin entisen suomalaisen sokeritehtaan tiloihin. Uudempi tehdas tuottaa WC-paperia ja on ruotsalaisomistuksessa.
Historia

Antrean kaupunkikunta sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella ja se käsittää suunnilleen Suomen luovuttamat Antrean ja Vuoksenrannan kunnat, sekä osia Viipurin maalaiskunnasta, Nuijamaasta, Kirvusta ja Rautjärvestä. Antrean nykyinen kaupunki sijaitsee entisen Antrean kirkonkylän - asemanseudun paikalla.
Antrean kaupunkikunta muodostettiin 1. tammikuuta 2006 yhdistämällä Antrean kaupunki sekä Sairalan, Kavantsaaren ja Sokkalan kylähallinnot.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kunnan viralliset sivut (keskeneräinen) (venäjäksi)
Hallinnollinen keskus: Viipuri

Kunnat:
Antrea (Kamennogorsk) |
Enso (Svetogorsk) |
Johannes (Sovetski) |
Kivennapa (Pervomaiskoje) |
Koivisto (Primorsk) |
Kyyrölä (Krasnoselskoje) |
Kähäri (Gontšarovo) |
Makslahti (Glebytševo) |
Raivola (Roštšino) |
Tienhaara (Seleznjovo) |
Uuras (Vysotsk) |
Uusikirkko (Poljany) |
Viipuri (Vyborg)
Leningradin alueen sijainti
Artūras Paulauskas

Artūras Paulauskas
Artūras Paulauskas (s. 23. elokuuta 1953 Vilna) on liettualainen poliitikko. Hän toimi Seimasin puhemiehenä vuosina 2000–2006 ja maan väliaikaisena presidenttinä 6. huhtikuuta – 12. heinäkuuta 2004.
Varhainen ura

Paulauskas luki lakia Vilnan yliopistossa ja valmistui vuonna 1976. Valmistumisen jälkeen hän toimi tutkijana ja syyttäjänä. Hän toimi Liettuan valtakunnansyyttäjän sijaisena vuosina 1987–1990 ja valtakunnansyyttäjänä 1995–1997.
Poliittinen ura

Paulauskas aloitti poliittisen uransa olemalla presidenttiehdokas presidentinvaalissa 1997–1998. Hänen ehdokkuuttaan tuki muun muassa presidentin tehtävästä eroamassa ollut Algirdas Brazauskas. Paulauskas hävisi vaalit niukasti 49,6 % äänimäärällä, kun vastaehdokas Valdas Adamkus sai äänistä 50,4 %. Vaalien jälkeen hän perusti Uusi liitto -nimisen puolueen ja tuli sen puheenjohtajaksi 25. huhtikuuta 1998. Vuoden 2000 parlamenttivaaleissa puolue sai 19,6 % kannatuksen. Vaalien jälkeen hänestä tuli Seimasin puhemies.
Presidentti Rolandas Paksasin virkasyytteen jälkeen Paulauskas toimi väliaikaisena presidenttinä siihen asti, kunnes Valdas Adamkus vannoi uudelleen virkavalan.
11. huhtikuuta 2006 Paulauskas luopui puhemiehen tehtävästä saatuaan epäluottamuslauseen.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Liettuan presidentit
Vytautas Landsbergis | Algirdas Brazauskas | Valdas Adamkus | Rolandas Paksas | Artūras Paulauskas | Valdas Adamkus | Dalia Grybauskaitė | Gitanas Nausėda
Huomautukset:
↑  Korkeimman neuvoston puhemies.
↑  Seimasin puhemies.
Antti Tuisku (albumi)

| Antti Tuisku Antti Tuisku |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 11. toukokuuta 2005
 Tyylilaji: pop, R&B
 Kesto: 37.80
 Levy-yhtiö: Sony BMG Music Entertainment
Listasijoitukset
  1.
Antti Tuiskun muut julkaisut
| Ensimmäinen 2004 | Antti Tuisku 2005 | Minun jouluni 2005 |
Antti Tuisku on Idols-ohjelman kautta poplaulajaksi päässeen Antti Tuiskun toinen albumi, joka julkaistiin 11. toukokuuta 2005 Sony BMG -levy-yhtiön kautta.
Antti Tuisku oli Suomen albumilistalla 20 viikkoa, joista ykkösenä ensimmäiset kaksi ja lisäksi vielä yhden myöhemmin. Maan kymmenen myydyimmän albumin joukossa se oli 11 viikon ajan.
Albumilta julkaistiin kaksi singleä, joista ensimmäinen oli ”Tyhjä huone”, joka nousi ilmestyttyään suoraan Suomen singlelistan kärkipaikalle. Yhteensä se vietti listalla kahdeksan viikkoa. Toisena singlenä, joskin vain promona, julkaistiin tuplasingle, joka sisälsi kappaleet ”Läpi jään” ja ”Yksityinen”.
Albumi saavutti platinalevyn rajan julkaisuvuonnaan 2005.
Kappaleet

Läpi jään - 4.01
Aikaani tuhlaan - 4.04
Katson sua - 3.27
Meitä ei oo - 3.50
Yksityinen - 3.15
Juorukello - 3.55
Miten ois - 3.26
Tyhjä huone - 3.11
Huolitko mun rakkauden? - 3.13
Jätä rauhaan - 3.33
Vieraat kasvot - 3.45
Singlet

Tyhjä huone (2005)
Läpi jään / Yksityinen (27. kesäkuuta 2005) (promo)
Aiheesta muualla

Antti Tuisku: Antti Tuisku Musiikkituottajat ry.
Albumin arvostelu findance.comissa
Arras-en-Lavedan

| Arras-en-Lavedan |
| --- | --- |

 vaakuna
 Arras-en-Lavedan
 Koordinaatit: 42°59′35″N, 0°07′33″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Occitanie
Departementti:  Hautes-Pyrénées
Arrondissementti:  Argelès-Gazost
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  24,7 km²
Väkiluku (2016):  492 
 – Väestötiheys:  20 as./km²
Kunnan numero:  65029
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Arras-en-Lavedan on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées'n departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee noin 15 kilometriä Lourdesin kaupungista lounaaseen.
Kunnan nähtävyyksiä ovat Saint-Martinin kirkko sekä kunnostettu keskiaikainen linna Castet Naü. Linna on yksityisessä omistuksessa, ja sitä on kunnostettu vuodesta 1996 lähtien.
Saint-Martinin kirkko
Castet Naü
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arras-en-Lavedan Wikimedia Commonsissa
António Calvário

António Calvário vuonna 1965
António Calvário (s. 17. lokakuuta 1938) on portugalilainen laulaja, joka oli suosituimmillaan 1950-luvun lopulla ja 1960-luvulla. Vuonna 1957 hän osallistui Emissora Nacional -laulukilpailuun. Vuonna 1961 hänet tunnustettiin Rei da Radioksi ja seuraavana vuonna Portugalin parhaaksi mieslaulajaksi. Hän esitti Portugalin debyyttieuroviisun Oração vuoden 1964 Eurovision laulukilpailussa jääden jaetulle viimeiselle sijalle nollalla pisteellä. Myöhemmin hän osallistui Portugalin euroviisukarsintana toimineeseen Festival RTP da Canção -laulukilpailuun vielä vuosina 1965, 1966 ja 1968.
António André

António dos Santos Ferreira André (s. 24. joulukuuta 1957) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän siirtyi vuonna 1984 Varzimista Portoon, jossa hän pelasi uransa viimeiset 11 kautta. Hän voitti Euroopan cupin vuonna 1987 sekä sen jatkoksi UEFA Super Cupin ja Intercontinental Cupin. Hän teki tuon kauden Euroopan cupissa neljä maalia, joista kaksi ensimmäisellä kierroksella Rabat Ajaxia vastaan, yhden toisella kierroksella TJ Vítkovicea vastaan ja yhden ensimmäisessä välieräottelussa rangaistuspotkusta Kiovan Dynamoa vastaan. André voitti Portugalin liigamestaruuden seitsemän kertaa ja Portugalin cupin kolme kertaa.
André pelasi Portugalin maajoukkueessa 19 maaottelua vuosina 1985–1992. Ainoan maaottelumaalinsa hän teki maaliskuussa 1989 ystävyysottelussa Angolaa vastaan. MM-kilpailuissa 1986 hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kahdessa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa.
Ashby Magnan rautatieasema

| Ashby Magna |
| --- | --- |
 Aseman sijaintipaikka vuonna 2006.
Perustiedot
Rataosa:  Great Central Main Line
Sijainti:  52°30′43.2″N, 001°10′56.9″W
Paikkakunta:  Ashby Magna
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Avattu:  15. maaliskuuta 1899
Lakkautettu:  5. toukokuuta 1969
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  British Railways (London Midland Region)
Ratapiha
Raiteisto:  2 laituriraidetta
Ashby Magnan rautatieasema oli rautatieasema Great Central Main Linen varrella Ashby Magnan ja Dunton Bassettin kylien välillä, Leicestershiressä. Se oli käytössä vuosina 1899–1969.
Historia

Ashby Magnan asema avattiin Great Central Main Linen varrelle 15. maaliskuuta 1899. Asemalla oli laiturisaareke, jonne kuljettiin aseman ylittävältä sillalta portaita pitkin. Saarekkeen pohjoispäässä oli asemarakennus, jossa oli lipunmyyntitoimisto. Aseman eteläpuolella oli myös pienehkö tavaraliikenteen ratapiha.
1950-luvun loppupuolella liikenne linjalla alkoi vähentyä, sillä autojen suosio lisääntyi, ja lisäksi se kilpaili muiden pohjois-eteläsuuntaisten linjojen kanssa. Pikajunaliikenne Manchesterista Lontooseen lakkasi 2. tammikuuta 1960. Vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa Great Central Main Line todettiin tarpeettomaksi. Ensimmäiset asemat linjan varrelta suljettiin jo samana vuonna. Toisin kuin monet muut maaseudun asemat, Ashby Magna pysyi edelleen vilkkaana, ja se pysyikin avoinna aina linjan lopulliseen lakkauttamiseen, 5. toukokuuta 1969, asti.
Nykytila

Asema on lähes täysin purettu. Laiturista on jäljellä pieniä osia, ja sen lisäksi aseman alueella on oletettavasti asemasta peräisin olevia kivenkappaleita ja romua. Aseman ylittävä silta sen sijaan on yhä olemassa, joskin sen alusta on täytetty maalla. Lisäksi entisellä tavararatapihalla on jäljellä karjan lastauslaituri, joka on nykyään lautatarhan alueella.
Arvi Ahvenainen

Vilho Arvid Ahvenainen, nimimerkki Ahven (19. heinäkuuta 1908 Mäntyharju – 14. kesäkuuta 1982 Lappeenranta) oli suomalainen pakinoitsija.
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Ahvenainen kävi keskikoulun Mikkelin yhteiskoulussa aikoen hakeutua sen jälkeen metsäkouluun. Sotavuodet estivät kuitenkin tämän suunnitelman ja sotien jälkeen Ahvenainen toimi metsätyönjohtajana sekä oli puolustusvoimain palveluksessa.
Ahvenainen pakinoi vuosina 1960–1982 nimimerkillä Ahven Mikkelissä ilmestyneessä Länsi-Savo-lehdessä. Hänen pakinoistaan julkaistiin kaksi kokoelmaa ja lisäksi Ahvenainen kirjoitti kolumneja ja muutamia paikallishistoriallisia näytelmiä.
Teoksia

Vapaata asiaa; kirj Ahven; taitto ja kuvitus Martti Poikolainen. Länsi-Savo, Mikkeli 1970
Pieni maailma. Länsi-Savo, Mikkeli 1979
Arequipa

| Arequipa |
| --- | --- |
 Plaza de Arequipa
 Arequipa
 Koordinaatit: 16°23′55″S, 71°32′12″W 
Valtio:  Peru
Alue:  Arequipan alue
Korkeus:  2 335 m
Väkiluku:  1 002 846
Postinumero:  04
Suuntanumero(t):  054
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Arequipa yöllä.
Arequipa on Perun toiseksi suurin kaupunki Liman jälkeen. Se on Arequipan alueen pääkaupunki. Arequipa sijaitsee Andien vuoristossa. Vuoden 2017 väestönlaskennassa kaupungissa oli noin 1 000 000 asukasta.
Arequipassa on muun muassa kaksi yliopistoa, Universidad Nacional de San Agustín de Arequipa sekä Universidad Católica de Santa María.
Kaupungin historiallinen keskusta on Unescon maailmanperintökohde.
Kaupunki on perustettu 1540, ja suuri osa sen keskustasta on rakennettu 1600-luvulla. Siellä italialainen barokki yhdistyy espanjalaiseen metallityöhön ja paikalliseen luovuuteen. Monien rakennusten materiaalina on sillar, hohtavan valkoinen vulkaaninen kivi, jonka on antanut kaupungille lempinimen La Ciudad Blanca eli valkea kaupunki.
23. kesäkuuta 2001 Arequipassa sattui maanjäristys, jonka voimakkuus oli jopa Mw 8,4.
Ystävyyskaupungit

Arequipalla on viisi ystävyyskaupunkia:
Vancouver
Charlotte
Kanton
Seattle
Lima
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arequipa Wikimedia Commonsissa
Unescon maailmanperintökohteet Perussa
Arequipan historiallinen keskusta
Caralin pyhä kaupunki
Chan Chanin arkeologinen alue
Chavinin arkeologinen alue
Cuscon kaupunki
Huascaránin kansallispuisto
Liman historiallinen keskusta
Machu Picchu
Manún kansallispuisto
Nazcan ja Pampas de Jumanan kalliopiirrokset
Inkavaltakunnan tieverkosto
Río Abiseon kansallispuisto
Perun alueet ja niiden pääkaupungit
Amazonas: Chachapoyas
Ancash: Huaraz
Apurímac: Abancay
Arequipa: Arequipa
Ayacucho: Ayacucho
Cajamarca: Cajamarca
Callao: Callao
Cusco: Cusco
Huancavelica: Huancavelica
Huánuco: Huánuco
Ica: Ica
Junín: Huancayo
La Libertad: Trujillo
Lambayeque: Chiclayo
Lima: Huacho
Liman metropolialue: Lima
Loreto: Iquitos
Madre de Dios: Puerto Maldonado
Moquegua: Moquegua
Pasco: Cerro de Pasco
Piura: Piura
Puno: Puno
San Martín: Moyobamba
Tacna: Tacna
Tumbes: Tumbes
Ucayali: Pucallpa
Anna-Kaisa Ant-Wuorinen

Fuuga, 2008, Helsinki.
Anna-Kaisa Ant-Wuorinen (s. 1957 Helsinki) on suomalainen diplomi-insinööri ja kuvanveistäjä.
Ura

Ant-Wuorinen valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1983 Teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosastolta. Vuosina 1982–1985 hän työskenteli tutkijana Helsingin yliopiston Kehitysmaainstituutissa. Taidetta hän opiskeli Taidekoulu Maassa ja valmistui sieltä kuvataiteilijaksi vuonna 1990. Ant-Wuorinen on työskennellyt taiteen ja teknillisen piirustuksen opettajana, tuotesuunnittelijana, tuotekuvaajana ja projektityötekijänä vuosina 1991–2010.
Ant-Wuorisen materiaaleja kuvanveistossa ovat muovi ja teräs ja hän tekee myös ympäristötaidetta. Hän on osallistunut yhteisnäyttelyihin 1980-luvun loppupuolelta saakka ja pitänyt vuosien 1997–2007 välillä kymmenen yksityisnäyttelyä. Ant-Wuorinen toimi Suomen Kuvanveistäjäliiton puheenjohtajana kolmivuotiskauden 2012–2014.
Ura > Julkisia veistoksia

Ant-Wuorisen julkisia veistoksia ovat Helsingissä Kulttuuritalo Sandelsin julkisivussa oleva teräsveistos Fuuga, joka on paljastettu vuonna 2008 ja Kirkkonummen Veikkolan koulun nimetön alumiiniveistos, punainen pallo, joka paljastettiin vuonna 2005. Ant-Wuorinen voitti teoksellaan Veikkolan koulun taideteoskilpailun
Ura > Autokulta

Anna-Kaisa Ant-Wuorinen osallistui Suomen Kuvanveistäjäliiton ”Sculpture Expanded – Liikkuva julkisen taiteen laboratorio” -ympäristötaidehankkeeseen teoksellaan Autokulta. Teos oli pitsimäiseksi rei'itetty ja kullanväriseksi maalattu henkilöauto, joka oli vuoden 2019 kesällä Helsingissä viidessä eri paikassa. ”Auto merkitsee eri asioita eri ihmisille: toisille se on statussymboli, toisaalta taas se saastuttaa ympäristöä.” Työllään Ant-Wuorinen ei kuitenkaan halunnut osoitella, vaan häivyttää auton taka-alalle.
Ura > Luopua – vaan ei luovuttaa -näyttely

Ant-Wuorinen asui perheineen Veikkolassa 1990-luvun alkupuolelta asti. Talo palo keväällä 2016. Joulukuussa 2017 oli Helsingissä kaksi Ant-Wuorisen tekemää näyttelyä nimellä Luopua – vaan ei luovuttaa, joka Ant-Wuorinen työsti palaneesta talosta otetuista valokuvista ja palaneen kodin esineistä, jotka tulipalossa olivat muuttaneet muotoaan. Näyttelyssä oli myös videoteos, jossa Ant-Wuorinen soittaa tulipalon turmelemaa pianoa.
Vuodesta 2017 Ant-Wuorinen on asunut Somerolla.
Aiheesta muualla

Anna-Kaisa Ant-Wuorisen kotisivu
Nimetön (”Pallo”), 2005, Kirkkonummi.
Autokulta, 2019, Helsinki.