stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Keskimmäinen Vuorijärvi
Maantiede

Keskimmäisen Vuorijärven pituus kaakosta luoteeseen on 1,8 kilometriä. Suurin leveys on noin 200 metriä. Saaria ei ole. Järven keskiosasta ulottuu pohjoisen rannan tuntumaan yli kilometrin pituinen vyöhyke, jonka syvyys on vähintään 10 metriä. Vyöhykkeen sisällä järven keskiosassa on noin hehtaarin laajuinen alue, jonka syvyys on 20–22 metriä. Järven eteläinen osa on matalampaa, aivan etelässä on yhdeksän metrin syvänne.
Keskimmäisen Vuorijärven rannat ovat erämaisia ja paikoin jyrkkiä. Korkeimmat kohdat ovat noin 40–50 metriä järven pintaa ylempänä. Keskimmäiseen Vuorijärveen laskee Vuorijoki Ylimmäiseltä Vuorijärveltä (153,6 metriä mpy), joka sijaitsee puoli kilometriä kaakkoon. Keskimmäinen Vuorijärvi laskee Pieneen eli Alimmaiseen Vuorijärveen (132,0 metriä mpy), joka sijaitsee alle puoli kilometriä luoteeseen.
Keskimmäisen Vuorijärven vesitilavuus on 2 310 000 kuutiometriä.
Keskimmäinen Vuorijärvi (14.441.1.034) kuuluu Vuosjärven alueeseen (14.441), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44) ja ensimmäinen on Viitasaaren reitin valuma-alue (14.4). Keskimmäinen Vuorijärvi on viidenneksi laajin Vuosjärven alueen 39:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Keskimmäistä Vuorijärveä seuraa Iso Luomajärvi.
Vuorijärvet on kolme erämaista järveä Kannonkosken itäosassa. Ne ovat kaakosta luoteeseen Ylimmäinen Vuorijärvi, Keskimmäinen Vuorijärvi ja Pieni Vuorijärvi, joka tunnetaan myös nimellä Alimmainen Vuorijärvi.
Kaukana puhelimista

| Kaukana puhelimista Maij’ Karman Kauniit Kuvat |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : talvi 1996, MSL-studio
 Julkaistu: 1996
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 41.31
 Levy-yhtiö: Blomster
Maij’ Karman Kauniiden Kuvien muut julkaisut
|   | Kaukana puhelimista 1996 | Iskelmä (EP) 1997 |
Kaukana puhelimista on Maij’ Karman Kauniit Kuvat -yhtyeen (myöhemmin Maj Karman Kauniit Kuvat ja Maj Karma) ensimmäinen albumi. Sen julkaisi yhtyeen oma Blomster Records -levy-yhtiö vuonna 1996. Levy sisältää poikkileikkauksen yhtyeen tuotannosta sen siihenastiselta uralta, mutta mukana on myös yksi lainakappale, M. A. Nummisen "Satuja voi uskoa, joo".
Kappaleet

Hyvä hiljaisuus – 2.51
Valmiina vanhuuteen – 2.31
Paskan ote – 2.48
Se oli aamulla – 3.01
Vikaa odotellessa – 5.03
Satuja voi uskoa, joo – 2.41
10 000 Buddhaa – 0.46
Kun lapset aamulla heräsivät – 1.12
Swamp – 4.57
Tämän päivän saldo – 3.13
Don Säilän hyväksyntä – 4.16
Olen enemmän – 3.10
Sauna – 4.57
Kokoonpano

Herra Ylppö – laulu
Häiriö Piirinen – kitara, taustalaulu
J. Savolainen – rummut
V.V.V. – basso
Paska Väyrynen
+
Junnu ja kummitusjuna
Aiheesta muualla

Kaukana puhelimista Discogs.com -sivustolla
Maj Karma
| --- | --- |
Studioalbumit:   Kaukana puhelimista  Kaakao  Ääri  Rautaneito  Metallisydän  Sodankylä  Ukkonen  Salama  Peltisydän  101 tapaa olla vapaa 
Muuta:  Diskografia
Karvinen (vuoden 2024 elokuva)

| Karvinen> The Garfield Movie |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mark Dindal
Käsikirjoittaja:   Paul A. Kaplan  Mark Torgove  David Reynolds 
Perustuu:  Jim Davisin sarjakuvaan Karvinen
Tuottaja:   John Cohen  Steven P. Wegner  Crosby Clyse  Andrew Kosove  Broderick Johnson  Tom Jacomb  Namit Malhotra  Craig Sost 
Säveltäjä:  John Debney
Leikkaaja:  Mark Keefer
Tuotantosuunnittelija:  Pete Oswald
Pääosat:   Chris Pratt  Harvey Guillén  Samuel L. Jackson  Hannah Waddingham  Ving Rhames  Nicholas Hoult  Cecily Strong  Brett Goldstein  Bowen Yang  Snoop Dogg 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Columbia Pictures  Alcon Entertainment  Prime Focus 
Levittäjä:  Sony Pictures Releasing InterCom
Ensi-ilta:   2024-5-2424. toukokuuta 2024 (Yhdysvallat & Suomi)  
Kesto:  101 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englannin kieli
Tuotto:  239,9 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karvinen (engl. The Garfield Movie) on toukokuussa 2024 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tietokoneanimaatioelokuva, jonka on ohjannut Mark Dindal. Elokuvan ääninäyttelijöihin kuuluvat Chris Pratt, Harvey Guillén, Samuel L. Jackson, Hannah Waddingham, Ving Rhames, Nicholas Hoult, Cecily Strong, Brett Goldstein, Bowen Yang ja Snoop Dogg.
Elokuvan alkuperäinen ensi-iltapäivämäärä oli 16. helmikuuta 2024, mutta sitä siirrettiin myöhemmäksi päivämäärälle 24. toukokuuta 2024. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa samana päivänä.
Ääninäyttelijät

| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Suomenkielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Chris Pratt | Markus Niemi | Karvinen |
| Harvey Guillén | Harvey Guillén | Osku |
| Samuel L. Jackson | Joonas Saartamo | Viki |
| Hannah Waddingham | Kaija Koo | Jinksu |
| Ving Rhames | Osku Ärilä | Otto |
| Nicholas Hoult | Mikko Parikka | Esko |
| Dev Joshi |  | Liisa |
| Cecily Strong | Sanna Stellan | Marjo Malinen |
| Brett Goldstein | Rauno Ahonen | Roland |
| Bowen Yang | Juha Varis | Nolan |
| Janelle James |  | Olivia |
| Snoop Dogg | Petri Hanttu | Maurice |
| Jeff Foxworthy | Jere Pöyhönen (Käärijä) | terapialintu Barry |
| Luke Cinque-White | Henri Alén | Vito |
| Angus Cloud | Taisto Oksanen | Snickers |
|  | Veeti Kallio | Henry |
| Alicia Grace Turrell | Miranda Rönnberg | Puhelinoperaattori |
|  | Jukka Rasila | Löydä lemmikkini -ääni |
Ääninäyttelijät > Suomenkielinen versio

| --- | --- |
Dubbausstudio:: Eurotroll
Ohjaus:: Julius Nuora
Käännös:: Jukka Tiirikainen
Äänitys:: Julius Nuora
Tuottaja:: Kaisa Mertano
Miksaus:: Deluxe Media
Teatterijakelu:: Sony Pictures Finland Oy
DVD-jakelu:: SF Studios
Aiheesta muualla

Karvinen Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Aleksandr Ostrovski

| Aleksandr Ostrovski> Александр Николаевич Островский |
| --- | --- |
 Vasili Perovin maalaus Aleksandr Ostrovski vuonna 1871, Tretjakovin galleria.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Aleksandr Nikolajevitš Ostrovski
Syntynyt: 12. huhtikuuta (J: 31. maaliskuuta) 1823 Moskova, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 14. kesäkuuta (J: 2. kesäkuuta) 1886 Štšelykovo, Kostroman kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Ammatti:  kirjailija
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Aleksandr Nikolajevitš Ostrovski (ven. Алекса́ндр Никола́евич Остро́вский); (12. huhtikuuta (J: 31. maaliskuuta) 1823 Moskova, Venäjän keisarikunta – 14. kesäkuuta (J: 2. kesäkuuta) 1886 Štšolkovon tila, Kinešman piiri (nyk. Kostroman alueen Ostrovskin alue), Kostroman kuvernementti, Venäjän keisarikunta) oli venäläisen näytelmäkirjallisuuden isä. Häntä pidetään kriittisenä realistina.
Suku ja koulutus

Hänen isänsä Nikolai Fjodorovitš Ostrovski (1796-1853) oli papin poika, joka opiskeli Kostroman seminaarissa ja Moskovan teologisessa akatemiassa, mutta alkoi harjoittaa oikeuslakimiehenä kiinteistö- ja kauppa-asioita. Hän nousi kollegiasessorin arvoon ja sai vuonna 1839 aatelisarvon.
Äiti Ljubov Ivanovna Savvina (1803-1831) oli suntion ja öylätintekijän tytär, joka kuoli kun Aleksandr ei ollut vielä yhdeksänvuotias. Perheessä oli kymmenen lasta, joista kolme eli aikuisiksi asti: Aleksandr, Natalia ja Mihail. Nuorempi veli oli valtiomies Mihail Ostrovski. Nikolai Fjodorovitšin aseman ansiosta perhe eli yltäkylläisyydessä. Lasten koulutukseen kiinnitettiin suurta huomiota, he saivat kotiopetusta. Viisi vuotta myöhemmin isä meni naimisiin ruotsalaisen paronitar Emilia Andrejevna von Tessinin (1812-1898) kanssa.
Äitipuoli huolehti lapsista ja jatkoi heidän kouluttamistaan. Hän järjesti uudelleen talon patriarkaaliset tavat, jolloin se näytti enemmän eurooppalaiselta kartanolta ja varmisti, että hänen lapsipuolensa saivat korkealaatuista koulutusta. Emilia Andrejevnalla oli neljä omaa lasta, joista yhdestä, Pjotr ​​Ostrovskista, tuli myöhemmin Aleksandrin hyvä ystävä. Hän osasi useita eurooppalaisia ​​kieliä, soitti pianoa ja opetti Aleksandrin lukemaan nuotteja.
Ostrovskin lapsuus ja osa nuoruudestaan ​​kuluivat Zamoskvoretšijen kauppiaskaupunginosassa Moskovan Kremliä vastapäätä, toisella puolella jokea. Isänsä suuren kirjaston ansiosta hän tunsi varhain venäläisen kirjallisuuden ja tunsi intohimoa kirjoittamiseen, mutta isä halusi tehdä hänestä asianajajan. Vuonna 1835 Ostrovski tuli Moskovan maakunnan 1. kymnaasin kolmannelle luokalle, jonka jälkeen vuonna 1840 hän isänsä pyynnöstä siirtyi Moskovan yliopiston lainopilliseen tiedekuntaan. Hän epäonnistui yliopistokurssin suorittamisessa eikä läpäissyt roomalaisen oikeuden tenttiä ja anoi eroa vuonna 1843. Hänen isänsä nimitti hänet sihteeriksi perustuslakioikeuteen, ja vuoteen 1850 asti tuleva näytelmäkirjailija palveli Moskovan tuomioistuimissa. Vuonna 1845 hän sai siirron kauppaoikeuteen, jossa hän käsitteli lahjonta- ja korruptiorikoksia.
Virkaura avasi hänelle tilaisuuden tutustua Moskovan kauppiasluokan elämään ja tapoihin. Synnynnäinen rakkaus teatteriin kannusti häntä käsittelemään havaintojaan draamoissa. Ensimmäistä onnistunutta kokeilua Kuvaelmia perheonnesta (1847) seurasi tiiviiseen tahtiin sarja näytelmiä, joissa tulee näkyviin tekijän tarkka elämäntuntemus, kekseliäisyys ja taito esittää tyypillisiä, aitovenäläisiä kansallisominaisuuksia.
Suku ja koulutus > Yksityiselämä

Vuonna 1847 Ostrovski tapasi Jauzan naapurustossa asuneen Agafia Ivanovnan (1825-1867), alempaan keskiluokkaan kuuluvan 24-vuotiaan naisen ja heillä alkoi suhde. On todennäköistä, että hänen vanhempansa olivat entisiä maaorjia. Isänsä voimakkaasta vastustuksesta huolimatta Ostrovski otti perheen poissa ollessaan vuoden 1849 puolivälissä Agafian asumaan avokumppaninaan. Avioliitto ei ollut tullut kyseeseen, eikä Agafia (Gasha) koskaan vaatinut sitä. Ostrovski ei ilmeisesti odottanut suhteen olevan kestävä, mutta 'Gasha' pysyi hänen kanssaan kuolemaansa asti vuoteen 1867. Vähänkoulutettu, mutta lahjakas ja älykäs nainen, jolla oli perusteellinen tietämys alempien luokkien elämästä, vaikutti näytelmäkirjailijan tuotantoon. Agafia oli hänen teostensa ensimmäinen lukija ja kriitikko. Kaikki heidän viisi lastaan kuolivat pieninä.
Työskennellessään näytelmän Ukkosilma parissa vuonna 1859 Ostrovski vietti jonkin aikaa Davidkovossa ja Ivankovossa lähellä Moskovaa, näyttelijöiden kokoontumispaikoissa. Siellä hän oli romanttisessa suhteessa näyttelijä Ljubov Nikulina-Kositskajaan (1827–1868), jota hän ilmeisesti piti näytelmän henkilön Katerinan esikuvana. Kositskajan olemassaolevista kirjeistä päätellen Ostrovski oli mielipuolisesti rakastunut ja lupasi "nostaa" hänet "jalustalle". Tahollaan naimisissa oleva Kositskaja oli varautunut ja muistutti rakastajaansa hänen velvollisuuksistaan ​​avokumppaniaan kohtaan. Kahden vuoden epävarmuuden jälkeen Ostrovski kosi, ja nyt leskeksi jäänyt Kositskaja hylkäsi hänen avioliittotarjouksensa. Kositskaja oli rakastunut nuoreen ihailijaansa Sokoloviin, mahtailevaan rikkaaseen kauppiaanpoikaan, joka ensin tuhlasi omat rahansa ja sitten naisen rahat, kunnes jätti tämän. Koko tämä onneton rakkaus osoittautui Ostrovskille kipeäksi ja nöyryyttäväksi kokemukseksi.
1860-luvun alussa Ostrovski tapasi Maria Vasiljevna Vasiljevan, Malyi-teatterin näyttelijän, jonka kanssa hän aloitti suhteen vuonna 1864. Vuonna 1864 syntyi Aleksandr; vuonna 1866 syntyi Mihail ja vuonna 1867 syntyi Maria. Lapsia oli kaikkiaan kuusi, mutta kolme heistä kuoli varhaislapsuudessaan. Vuonna 1869, avovaimo Agafia Ivanovnan kuoltua, Ostrovski ja Vasiljeva menivät naimisiin.
Kirjallinen ura

Kun Ostrovski aloitti näytelmäkirjailijana, Venäjällä oli jo laaja ja vakiintunut teatterilaitos. Vierasperäisen ohjelmiston hallitsemalla näyttämöllä Ostrovskin satiiriset tapainkuvaukset tarkastelivat venäläisyyttä ja aikansa yhteiskuntaa perhe- ja omaisuussuhteiden näkökulmasta. Ostrovski oli erittäin tuottelias kirjailija: hänen tuotantoonsa kuuluu 47 näytelmää, joihin kuuluu tragedioita ja komedioita, historiallisia näytelmiä sekä satunäytelmä Snegurotška (ven. Снегурочка, Lumityttö, 1873).
Aiheina hänellä olivat itsekkyys, rahanahneus ja lahjukset, joita hän kuvaa Moskovan kauppiaiden elämän kautta huumorilla höystettynä. Monet säveltäjät, kuten Nikolai Rimski-Korsakov ja Leoš Janáček ovat saaneet aiheita hänen näytelmistään. Tunnettuja näytelmiä ovat mm. Ukonilma, Metsä ja Syyttömästi syylliset. Ostrovski toi näyttämölle realismin sekä aiheissa että käsittelytavassa. Hänen näyttämöhahmonsa eivät ole karikatyyrejä vaan tavanomaisia ihmistyyppejä, jotka yleisö saattoi tunnistaa omasta elämästään, joita ei ennen Ostrovskia ollut nähty teattereiden näyttämöillä.
Ostovski toimi uransa alussa konservatiivisessa Moskovitjanin -lehdessä, mutta siitä huolimatta hänen näytelmänsä saivat esim. radikaalikriitikko Dobroljubovin hyväksynnän. Ostrovskin useimmat teokset liittyvät aiheiltaan venäläiseen kauppiassäätyyn, jonka sivistymättömyyttä, voitonhimoa (suden suuta ja ketun häntää) ja itsekästä omapäisyyttä hän säälimättä arvosteli. Tosin hän liikkui historiallisenkin draaman alalla (Vale-Dimitri ven. Дмитрий Самозванец и Василий Шуйский, 1866) ja (Vasilisa Melentjeva ven. Василиса Мелентьева, 1867), kykenemättä kuitenkaan luomaan mitään erikoista.
Ostrovskin näytelmiä ovat muun muassa Me sovimme omiemme kanssa (ven. Свои люди - сочтемся, 1850), Köyhä morsian (ven. Бедная невеста, Bednaja nevesta, 1852), Köyhyys ei ole synti (ven. Бедность не порок, Bednost ne porok, 1854), Älä elä tahtosi mukaan (ven. Не так живи, как хочется, 1855), Ukkosilma (ven. Гроза, Groza, 1860), Metsä (ven. Лес, Les, 1872). Ensinnä mainitun huvinäytelmän ilmestyminen herätti tyytymättömyyttä vaikutusvaltaisissa kauppiaspiireissä, ja siitä syystä hän menetti virkansa. Näytelmää saatiin esittää näyttämöllä vasta kymmenen vuotta myöhemmin.
Ostrovski oli myös huomattava venäläisen teatteritoiminnan vaikuttaja, jonka johdolla näyttelijöiden palkkatasoa ja näytelmäkirjailijoiden tekijänoikeussuojaa parannettiin. Hän ohjasi näytelmiään Moskovassa ja osallistui näyttelijöiden realistisen ilmaisutavan kehittämiseen. Hän pyrki uudistamaan Venäjän laitosteattereita ja vapauttamaan niiden toiminnan hoviministeriön byrokratiasta.
Ostrovski nimitettiin vuonna 1885 Moskovan keisarillisten teatterien johtajaksi, mutta pian sen jälkeen seurannut kuolema esti häntä panemasta toimeen niitä uudistuksia, joita hän uudessa virassaan aikoi toteuttaa. Ostrovski on kääntänyt venäjäksi muun muassa William Shakespearen ja Miguel Cervantesin tuotantoa. Hänen kootut teoksensa ilmestyivät vuonna 1885, käännökset vuonna 1886.
Perintö

Ostrovski oli 1800-luvun jälkipuoliskon huomattavin venäläinen näytelmäkirjailija. Vaikka hänen maineensa ei ole Venäjän ulkopuolella yhtä suuri kuin aikalaistensa Ivan Turgenevin, Fjodor Dostojevskin ja Leo Tolstoin, Venäjällä hänen näytelmänsä ovat klassikkoja ja kuuluvat edelleen teattereiden ohjelmistoon. Ivan Turgenev kutsui häntä "kauppiasluokan Shakespeareksi".
Suomessa esitettyjä näytelmiä > Julkaistuja näytelmiä

Tuottoisa paikka: näytelmä (Dohodnoe mesto); suomentanut ja sovittanut Jukka Voutilainen, Helsinki: Yleisradio 1990.
Konnan muistiinpanot – hänen itsensä tekeminä: viisinäytöksinen komedia (Na vsjakogo mudretsa dovolno prostoty); suom. Esa Adrian,  Helsinki: Suomen Teatteriliitto 1978
Ukonilma: viisinäytöksinen näytelmä (Groza), suom. Eino Kalima, Helsinki: Suomen Teatteriliitto: Näytelmäkulma  i.a.
Vasilisa Melentjeva, Karisto, 1911
Suomessa esitettyjä näytelmiä > Julkaisemattomia näytelmiä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Diivat ja ihailijat  Huijarin muistiinpanot  Komeljanttarit  Konkurssi  Konnan muistiinpanot hänen itsensä tekeminä  |  Metsä  Riivattu raha  Sattuu vahinko viisaallekin  Sudet ja lampaat  Syyttömästi syylliset  |  Ukkois-ilma  Ukkosilma  Ukonilma  Älä istu toisen rekeen  Laskiaisena  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksandr Ostrovski Wikimedia Commonsissa
Aleksandr Ostrovskin teoksia englanniksi Projekt Gutenbergissa.
Teoksia venäjäksi. Lib.ru.
Aleksandr Ostrovski, Sergei Lvovits Levitskin valokuva 1856
Kefsulodiini

| --- | --- |

Kefsulodiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(6R,7R)-3-[(4-karbamoyylipyridin-1-ium-1-yyli)metyyli]-8-okso-7-[[(2R)-2-fenyyli-2-sulfoasetyyli]amino]-5-tia-1-atsabisyklo[4.2.0]okt-2-eeni-2-karboksylaatti
Tunnisteet
CAS-numero: 62587-73-9
ATC-koodi: J01DD03
PubChem CID: 656575
DrugBank: DB13499
Kemialliset tiedot
Kaava: C22H20N4O8S2 
Moolimassa: 532,56
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 15–30 %
Metabolia: vähäistä
Puoliintumisaika: 1,5–1,6 tuntia
Ekskreetio: virtsan mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: intravenoosi
Kefsulodiini (C22H20S2N4O8) on kefalosporiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään lääketieteessä antibioottina ja eräiden bakteerien kasvatusalustojen valmistamiseen.
Ominaisuudet ja käyttö

Kefsulodiini on niin sanottu kolmannen sukupolven kefalosporiini ja sen antibioottiset ominaisuudet perustuvat bakteerin soluseinän synteesin estämiseen. Lääkeaine tehoaa erityisesti Pseudomonas aeruginosa-bakteeriin, eräisiin muihin Pseudomonas-suvun lajeihin sekä osiin Aeromonas-lajeista. Muihin bakteereihin sen teho on heikko. Kefsulodiini annostellaan ruiskeena suoneen. Sitä voidaan käyttää P. aeruginosan aiheuttaman virtsatulehduksen hoitoon.
Kefsulodiinia käytetään yhdessä triklosaanin ja novobiosiinin kanssa eräiden bakteerien kasvatukseen käytettävien agaralustojen valmistamiseen. Näitä alustoja käytetään erityisesti Yersinia-suvun bakteerien tunnistamiseen näytteistä.
Haittavaikutukset

Kefsulodiini on suhteellisen hyvin siedetty, mutta voi aiheuttaa huonovointisuutta ja oksentelua.
Kettering Bug

| Kettering Bug |
| --- | --- |

Tyyppi:  lentävä torpedo
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Suunnittelija:  Charles Kettering
Ensilento:  2. lokakuuta 1918
Kettering Bug oli kokeellinen lentävä torpedo, jota voidaan pitää modernien risteilyohjusten varhaisena edeltäjänä. Yksimoottorinen ja kaksitasoinen kone teki ensilentonsa 2. lokakuuta 1918.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kettering Bug Wikimedia Commonsissa
The 'Aerial Target' and 'Aerial Torpedo' in the USA (Arkistoitu – Internet Archive)
Kari Hillo

| Kari Hillo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1952 Kymi
Muusikko
Aktiivisena:  1969–
Tyylilajit:  rock pop iskelmä lastenmusiikki
Soittimet:  kitara laulu bassokitara syntetisaattori rumpukone
Yhtyeet:  The Strings Castanja
Levy-yhtiöt:  PSO Satsanga Musiikki-Laiho
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kari Antero Hillo (s. 1952 Kymi) on suomalainen laulaja, muusikko, säveltäjä ja sovittaja. Hillo liittyi 1960-luvulla haminalaisen The Strings -yhtyeen laulajaksi ja kitaristiksi, yhtyeen vaihdettua soittotyylinsä instrumentaalisesta rautalankamusiikista pop-vaikutteisemmaksi. Hän lauloi ja soitti kitaraa The Stringsin vuonna 1969 ilmestyneellä singlellä, joka sisälsi kappaleet Hailii happamii ja Pikku-ukko.
The Strings -yhtyeen hajoamisen jälkeen 1970-luvun alussa Hillo perusti Matti Juvan ja Tapio Lepän kanssa psykedeelistä rock- ja popmusiikkia esittäneen Castanja -yhtyeen, joka julkaisi vuonna 1973 Satsanga -levymerkille albumin Castanja ja säesti muun muassa Jukka Kuoppamäkeä.
Kari Hillo on julkaissut kolme sooloalbumia, joista ensimmäinen, Jukka Kuoppamäen kappaleita kitaralla soitettuna sisältänyt Sound of Guitar – Kari Hillo soittaa Kuoppamäkeä ilmestyi PSO:n julkaisemana vuonna 1972. Sitä seurasivat Kitaroiden vuonna 1978 ja Oi jouluyö – Joulun tunnelmaa vuonna 1989.
Myöhemmin Hillo on toiminut studiomuusikkona eri artistien levytyksillä ja myös sovittanut runsaasti iskelmä- ja lastenmusiikkia.
Osittainen diskografia > Sooloalbumit

Sound of Guitar – Kari Hillo soittaa Kuoppamäkeä (PSO, 1972)
Kitaroiden (Satsanga, 1978)
Kari Hillo ja Studio-orkesteri: Oi jouluyö – Joulun tunnelmaa (Musiikki-Laiho, 1989)
Osittainen diskografia > Castanja

Ilmalaivalaulu / Nuoruuden sävel (Love Records, 1972)
Kesäkukka / Svengidisco (Love Records, 1972)
Castanja (Satsanga, 1973)
Tahdon elää / Shalalaa (Satsanga, 1973)
Osittainen diskografia > Jukka Kuoppamäki

Valtatie (1972)
Wounded Knee (1973)
Kultaa tai kunniaa (1973)
Lapsuuteni lumijoulu (1973)
Aurinkomaa (1974)
Väinämöinen (1974)
Rakkautta maailmaan (1978)
Osittainen diskografia > Muusikkona ja sovittajana

Martti Garam: Marton Garam (Heliander Production, 1980)
Leni Hiltunen, Seppo Hanski ja Vuosaaren Lastentarhan lapset: Lapsuuteni joululaulut (AAC-opisto, 1980)
Eri esittäjiä: Lapsuuteni kauneimmat lastenlaulut (AAC-opisto, 1981)
Eri esittäjiä: Tiilia taalia tallallaa – Lastenlaulujen aarteita osa 1 (Musiikki-Laiho, 1983)
Ragni Malmstén: Uinu lapsein (Musiikki-Laiho, 1983)
Eri esittäjiä: Miuku mauku, tiuku tauku – Lastenlaulujen aarteita osa 2 (Musiikki-Laiho, 1984)
Finntrio: Lounatuulen laulu: Finntrio tänään lapsille (Musiikki-Laiho, 1986)
Allu Tuppurainen: Röllin laulut 1 (Musiikki-Laiho, 1986)
Allu Tuppurainen: Röllin laulut 2 (Musiikki-Laiho, 1987)
Finntrio: Vie tuuli laivaa (Musiikki-Laiho, 1987)
Eri esittäjiä: Aja hiljaa, isi – Lastenlaulujen aarteita osa 3 (Musiikki-Laiho, 1988)
Allu Tuppurainen: Hirmuisia kertomuksia – Elokuvan laulut (Musiikki-Laiho, 1991)
Arja Sipola: Alastomat kasvot / Alla sateenkaaren (Musiikki-Laiho, 1992)
Allu Tuppurainen: Röllin laulut 3 (Musiikki-Laiho, 1993)
Aiheesta muualla

Kari Hillon esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Kari Hillon sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Kari Hillon sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Kari Hillon sovitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Keftibuteeni

| --- | --- |

Keftibuteeni
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(6R,7R)-7-[[(Z)-2-(2-amino-1,3-tiatsol-4-yyli)-4-karboksibut-2-enoyyli]amino]-8-okso-5-tia-1-atsabisyklo[4.2.0]okt-2-eeni-2-karboksyylihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 97519-39-6
ATC-koodi: J01DD14
PubChem CID: 5282242
DrugBank: DB01415
Kemialliset tiedot
Kaava: C15H14N4O6S2 
Moolimassa: 410,442
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 75–90 %
Proteiinisitoutuminen: 60–64 %
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: 2–4 tuntia
Ekskreetio: renaalinen ja ulosteiden mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen
Keftibuteeni (C15H14S2N4O6) on kefalosporiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä antibioottina.
Ominaisuudet ja käyttö

Keftibuteeni kuuluu niin sanottuihin kolmannen sukupolven kefalosporiineihin ja sen antibioottiset ominaisuudet perustuvat bakteerien soluseinän synteesin estoon. Se tehoaa erityisesti gramnegatiivisiin bakteereihin kuten enterobakteerit, mutta teho grampositiisiin bakteereihin on heikko ja esimerkiksi stafylokokkit ovat keftibuteenille vastustuskykyisiä. Keftibuteeni ei hydrolysoidu beetalaktamaasien vaikutuksesta.  Lääkeaine annostellaan tablettina ja sitä voidaan käyttää hengitystieinfektioiden, välikorvan tulehdusten ja virtsatulehdusten hoidossa.
Haittavaikutukset

Keftibuteeni voi aiheuttaa huonovointisuutta, ripulia, kuumeilua ja allergista ihottumaa.
Kettenbrückengassen metroasema

Kettenbrückengassen metroasema on Wienin metron linjan 4 asema Margaretenin kaupunginosassa Wienissä. Nykyinen metroasema on avattu vuonna 1980, mutta paikalla on sijainnut rautatieasema jo vuodesta 1899. Asemalta on lyhyt matka Naschmarktin torialueelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kettenbrückengassen metroasema Wikimedia Commonsissa