stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arto Halonen (jalkapalloilija)

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 13. kesäkuuta 1964 (ikä 60)
Syntymäpaikka: Turku, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 189 cm
Junioriseurat
1976–1980: TuTo
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1981–1988 | TuTo | 20 | (4) |
| 1989 | BK-IFK | 22 | (0) |
| 1990–1997 | Jaro | 197 | (14) |
| 2002–2006 | Öja-73 | 87 | (18) |
| 2008–2011 | No Stars | – | (13) |
| Yhteensä | Yhteensä | 326 | (36) |
Maajoukkue
| 1997 | Suomi | 3 | (0) |
Valmennusura
2007: KPV (apuv.)
2007: KPV
2009–2010: GBK (apuv.)
2012: GBK II (apuv.)
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Arto Halonen (s. 13. kesäkuuta 1964 Turku) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija.
Keskikentällä pelanneen Halosen ura alkoi III divisioonan Turun Tovereista 1981. Hän pelasi seurassa vuoteen 1988 asti, johon mennessä TuTo nousi I divisioonaan. Yhden BK-IFK:ssa vietetyn kauden jälkeen Halonen siirtyi Jaroon kaudeksi 1990, jonka päätteeksi seura nousi Veikkausliigaan. Halonen pelasi Jarossa aina kauteen 1997 asti. Liigauran jälkeen hän pelasi vielä useita kausia alemmilla sarjatasoilla Öja-73:ssa. Kaikkiaan Halonen pelasi seitsemän kauden aikana 175 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 12 maalia.
Suomen maajoukkueessa Halonen pelasi vuonna 1997 kolme A-maaottelua.
Pelaajauran jälkeen Halonen on toiminut valmentajana muun muassa Ykkösessä Kokkolan Pallo-Veikoissa.
Haittaohjelma

Haittaohjelma on yleiskäsite tietokoneohjelmille, jotka tarkoituksellisesti aiheuttavat ei-toivottuja tapahtumia tietokoneessa tai tietojärjestelmässä. Haittaohjelmia voi jaotella sen mukaan, miten ne leviävät, suoritetaan tai mitä ne tekevät.
Haittaohjelmien tyypit > Virukset

Vahingollisimpia haittaohjelmia ovat tietokonevirukset.
Alun perin tietokonevirukset tarttuivat vain muihin ohjelmatiedostoihin tai jopa järjestelmän käynnistysohjelmiin, joka sijaitsee levyn tai levykkeen alussa. Myöhemmin ilmestyi makroviruksia, jotka levisivät muun muassa toimisto-ohjelmien komentosarja- eli makrokielen välityksellä. Sähköpostivirukset leviävät sähköpostin liitetiedostojen välityksellä ja osaavat lähettää itsensä eteenpäin koneelta löytyviin osoitteisiin. Virus ohjelmoidaan yleensä tuottamaan haittaa, jolloin se tuhoaa tiedostoja tai tietoja tarkoituksellisesti. Usein viruksen pelkkä leviäminen muihin tiedostoihin, ohjelmiin ja käyttäjille niiden avulla tuottaa haittaa.
Haittaohjelmien tyypit > Virukset > Stealth-virukset

Tavallisesti virustartunnan huomaa tiedoston koon muutoksena, yleensä koon kasvuna. Kuitenkin ns. stealth-virukset osaavat naamioida itsensä niin että tiedoston koko ei näyttäisi muuttuneen vaikka virus onkin tarttunut sen perään.
Haittaohjelmien tyypit > Madot

Madot leviävät ilman isäntäohjelmien apua, yleensä jonkin tietoturva-aukon välityksellä tai huijaavat käyttäjän suorittamaan itsensä.
Haittaohjelmien tyypit > Troijalaiset

Troijalainen on tietokoneohjelma, joka näyttää tekevän jotain muuta kuin oikeasti tekee. Troijalainen voidaan liittää osaksi muuta ohjelmaa, tai se voi levitä pahaa-aavistamattomien käyttäjien lähetellessä ohjelmaa toisilleen. Osa troijalaisista voi levittää muita haittaohjelmia, kuten mainostusohjelmia ja viruksia.
Haittaohjelmien tyypit > Takaovet

Takaovi on ohjelma, joka sallii vieraan pääsyn tietokoneelle ohittaen normaalit tietoturvamekanismit. Takaovi voi olla sisäänrakennettuna ohjelmassa, vaikka vain kiinteiden salasanojen muodossa tai se voidaan asentaa tietokoneeseen käyttäjän huomaamatta, usein tietoturva-aukkojen kautta tai madon tai viruksen mukana.
Haittaohjelmien tyypit > Vakoiluohjelmat

Vakoiluohjelma on ohjelma, joka kerää tietoa, kuten vierailtujen sivustojen osoitteita tai luottokorttinumeroita, ja lähettää ne isännälleen.
Haittaohjelmien tyypit > Mainosohjelmat

Mainosohjelma on ohjelma, joka näyttää mainoksia tietokoneen näytöllä. Tällaiset ohjelmat asentuvat yleensä muiden ohjelmien mukana, tai tietoturva-aukkojen kautta esimerkiksi web-sivulta. Ohjelman tarkoitus on kerätä rahaa isännälleen, joka saa tietyn summan näytettyjen mainosten määrän mukaan. Nämä ohjelmat ottavat myös yhteyden isäntäkoneeseensa, joten ne voidaan luokitella vakoiluohjelmiksi.
Haittaohjelmien tyypit > Rootkitit

Rootkit on ohjelmisto, joka asentuu tietokoneelle hyökkääjän saatua sen hallintaansa. Rootkit on myös usein troijalainen, joka välitetään toisen ohjelmiston avulla asennettavaksi. Yleensä rootkitit pyrkivät piilottamaan itsensä asentumalla itse käyttöjärjestelmään jonkin siinä olevan tietoturva-aukon avulla, sekä tuhoamalla jäljet tartunnasta ja piilottamalla tietokoneella olevat vieraat prosessit tai verkkoyhteydet. Rootkittiin kuuluu usein etähallintamahdollisuus (takaovi).
Rootkit piiloutuu käyttöjärjestelmän laiteajureihin sekä joissakin tapauksissa UEFI-ohjelmistoon.
Haittaohjelmien tyypit > Bootkit

Bootkit on ohjelmisto, joka piiloutuu tietokoneen firmwareen (BIOS tai UEFI), jota käytetään tietokoneen käynnistyessä ennen käyttöjärjestelmän lataamista.
BIOS-virus on BIOSiin tarttuva virus.
Haittaohjelmien tyypit > Exploit kitit

Exploit kitit sijoitetaan www-palvelimelle, jonka kautta se voi saastuttaa sivustolla vierailevan käyttäjän tietokoneen. Esimerkiksi käyttäjä ohjataan saastuneen www-palvelimen sivustolle mainoslinkin avulla, jolloin exploit kit etsii käyttäjän selaimesta tunnettuja haavoittuvuuksia, kuten vanhentunutta Flash- tai Silverlight-liitännäistä tai pdf-lukijaa. Sopivan aukon löytyessä haittaohjelma ladataan koneelle käyttäjän huomaamatta.
Haittaohjelmien tyypit > Kiristyshaittaohjelmat

Kiristyshaittaohjelma eli ransomware on tietokoneeseen tartutettu ohjelma, joka salaa uhrin koneen tiedostoja tai lukitsee koko laitteen, minkä jälkeen hyökkääjä kiristää uhrilta rahaa tiedostojen palauttamisesta. Lunnaat täytyy maksaa yleensä bitcoineina tiettyyn aikaan mennessä, tai hyökkääjä ei palauta lukittuja tiedostoja.
Haittaohjelmien tyypit > Microsoft Office -makrot

Vaarallisia makroja sisältävien MS Office -tiedostojen levitys oli yleistä 2000-luvun alussa, mutta Microsoft kytki makrojen automaattisen suorituksen pois käytöstä. Nykyään nämä ovat taas yleistyneet, koska rikolliset voivat houkutella käyttäjät aktivoimaan makrot käyttöön dokumenttia avatessa.
Haittaohjelmien määrä

Vuonna 2007 arvioitiin olevan yli 500 000 haittaohjelmaa. Vuonna 2008 niitä arvioitiin olleen yli miljoona. Vaikka tietoturvauhkien määrä on nousussa, niin merkittävien tietoturvaloukkausten ja -uhkien määrä ei ole kasvanut samalla vauhdilla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Poliisin, viestintäviraston ja F-Securen perustama neuvontasivusto
Mikrobitti - Kiristyshaittaohjelmat, exploit kitit… Varo näitä: haittaohjelmat pähkinänkuoressa
Haittaohjelmien poistajia (Arkistoitu – Internet Archive) Download.fi - Suomenkieliset kuvaukset ja käyttäjäkommentit
Anu Koivisto

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten uinti.EM-kilpailut (lyhyt rata)  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten uinti.EM-kilpailut (lyhyt rata)  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten uinti.EM-kilpailut (lyhyt rata)  | Maa:   Suomi> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Antwerpen 2001 | 50 m selkäuinti |  |
|  Pronssia | Antwerpen 2001 | 200 m selkäuinti |  |
Anu Elisa Koivisto (s. 9. toukokuuta 1980 Helsinki) on suomalainen uimari. Hän on uinut useita Suomen mestaruuksia ja Suomen ennätyksiä sekä saavuttanut kaksi lyhyen radan EM-mitalia. Koivisto on osallistunut kaksiin olympialaisiin (1996 ja 2000).
Saavutuksia

Kesäolympialaiset
Atlanta 1996: 100 m selkäuinnin 23:s, 200 m selkäuinnin 25:s, 4×100 m sekauintiviestin 14:s
Sydney 2000: 100 m selkäuinnin 23:s, 200 m selkäuinnin 21:nen
Lyhyen radan EM-kilpailut 2001: hopeaa (50 m selkäuinti) ja pronssia (200 m selkäuinti)
Saavutuksia > Voimassa olevat Suomen ennätykset

Koivistolla on nimissään seuraavat Suomen ennätykset:
4×50 m vapaauintiviesti maajoukkue 1.47,68 (29. tammikuuta 1999 Greve)
4×50 m sekauintiviesti maajoukkue 1.59,93 (31. tammikuuta 1999 Greve)
200 m selkäuinti 2.07,10 (16. joulukuuta 2001 Antwerpen)
Muuta

Koivisto asuu Oslossa avoliitossa entisen norjalaisuimarin Børge Mørkin kanssa. Hän on opiskellut Norjassa ravintoterapeutiksi ja työskentelee Norjan olympiakomitean alaisuudessa. Parilla on kaksi lasta (Kia ja Alexis) ja he ovat aiheuttaneet kohua Suomessa sillä, etteivät ole sallineet lapsiensa rokottamista.
Koivurousku

| Koivurousku |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Russulales
Heimo::  Haperot ja rouskut Russulaceae
Suku::  Rouskut Lactarius
Laji::  resimus
Kaksiosainen nimi
 Lactarius resimus  (Fr.) Fr. 
Katso myös
   Koivurousku Wikispeciesissä   Koivurousku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Koivurousku (Lactarius resimus) on Suomessa melko harvalukuinen rousku, joka on myös ruokasieni.
Koko ja ulkonäkö

Koivurousku on haurasmaltoinen ja juustomaisesti lohkeava. Sen suppilomainen, valkea lakki on kooltaan 8-15 senttiä. Lakki on pinnaltaan tahmea ja vyöhykkeetön, mutta vanhemmiten siihen muodostuu kellertäviä laikkuja. Lakin reuna kiertyy sisäänpäin ja siinä on nukkainen pinta. Vanhemmiten reuna ohenee ja nukkaisuus häviää. Sienen johteiset heltat ovat tiheässä ja ne ovat väriltään valkoiset. Myös lajin ontto jalka on valkoinen. Maitiaisneste on aluksi väriltään valkoista, mutta joutuessaan ilman kanssa tekemisiin se muuttuu rikinkeltaiseksi.
Koko ja ulkonäkö > Samankaltaiset lajit

Useat melko suurikokoiset rouskulajit ovat väriltään ja maitiaisnesteeltään samankaltaisia. Ne ovat kuitenkin kaikki syötäviä esikäsittelyn jälkeen.
Kasvuaika ja -paikka

Koivurouskua tavataan koivusekametsissä, Suomessa aina Napapiirille asti. Sieni on useimmiten harvalukuinen, mutta kanta voi olla tiettyinä vuosina runsaskin.
Käyttö ravinnoksi

Koivurousku pitää esikäsitellä keittämällä runsaassa vedessä. Käsittelyn jälkeen koivurousku ja sen edellä mainitut lähilajit voidaan käyttää suolasieninä.
Halos (Delfoi)

| Halos> Ἅλως |
| --- | --- |
 Delfoin Pyhää tietä, Haloksen paikka on kuvassa näkyvän naisen kohdalla. Oikealla Polygonaalimuuri ja Ateenalaisten stoan jäänteet.
Sijainti:  Delfoin arkeologinen alue, Delfoí, Fokis, Keski-Kreikka, Kreikka
Koordinaatit:  38°28′56″N, 22°30′06″E
Rakennustyyppi:  rituaaliaukio
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Delfoin arkeologinen alue 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Halos (m.kreik. Ἅλως, Halōs, ”Puimatanner”) oli antiikin aikainen rituaaleihin käytetty avoin tila Pyhän tien varrella Delfoissa Kreikassa.
Halos sijaitsi Delfoin Apollonin temppelin eteläpuolella lähellä paikkaa, jossa Apollon myytin mukaan surmasi lähdettä vartioineen Python-lohikäärmeen, ja joutui tämän jälkeen lähtemään Hyperboreaan sovittaakseen murhan. Mytologiassa teko symboloi siirtymistä ktoonisten jumalten kulteista valon ja taiteiden jumalan, Apollonin, kulttiin.
Historiallisella ajalla, erityisesti hellenistisellä kaudella, paikalla olleella pienellä pyöreähköllä aukiolla suoritettiin erilaisia kulttirituaaleja. Eräs näistä oli Septerion, jossa Apollonin suorittama Pythonin murha esitettiin uudelleen joka kahdeksas vuosi. Plutarkhos kertoo, että paikan rituaalipuhdistuksen yhteydessä poika, jonka kummankin vanhemman tuli olla elossa, sytytti Pythonin asumusta symboloineen puisen rakennelman tuleen, ja lähti tämän jälkeen symboliselle puhdistautumismatkalle, alun perin Tempen solaan.
Haloksen pohjoisrajana toimi niin kutsuttu Polygonaalimuuri eli Apollonin temppelin etelänpuolinen tukimuuri. Haloksen ympärille pystytettiin ajan kuluessa useita votiivirakennuksia ja muistomerkkejä. Näihin lukeutuvat muun muassa aukion pohjoislaidalle Polygonaalimuurin eteen rakennettu Ateenalaisten stoa, sekä hellenistisellä kaudella pystytetty Attalos II:n patsas, josta on paikalla sen jalusta. Vuonna 1939 Haloksen paikalta löydettiin votiiviesinehauta. Kyseiset votiiviesineet olivat rikkoutuneet aikaisemmin, ja koska niiden uudelleenkäyttö oli tavan mukaan kiellettyä, ne oli haudattu maahan. Merkittävimpiin löytöihin lukeutuvat Apollonin ja Artemiin kullasta ja norsunluusta tehtyjen patsaiden osat. Ne ovat nykyisin Delfoin arkeologisessa museossa.
Mikko Kolehmainen (meloja)

| Mikko Kolehmainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. elokuuta 1964 (ikä 60) Mikkeli
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Seura:  Mikkelin Melojat
Saavutukset
Voitot:  Olympiakulta 1992 kajakkiyksiköiden 500 m:llä MM-kulta 1993 kajakkiyksiköiden 500 m:llä
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten ratamelonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | K-1 500 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kööpenhamina 1993 | K-1 500 m |  |
Mikko Yrjö Ilmari Kolehmainen (s. 18. elokuuta 1964 Mikkeli) on suomalainen kilpameloja ja olympiavoittaja. Hän osallistui neljiin kesäolympialaisiin 1984–1996. Barcelonan olympiakisoissa 1992 hän oli ainoa suomalainen kultamitalisti.
Seuratasolla Kolehmainen edusti Mikkelin Melojia.
Mikko Kolehmaisen poika Eetu Kolehmainen on myös maajoukkuetason meloja.
Saavutuksia

Olympiakultaa Barcelonassa 1992 kajakkiyksiköiden 500 metrillä
Maailmanmestari Kööpenhaminassa 1993 (K-1 500 m)
Atlantan olympialaisissa 1996 seitsemäs sija K-1 500 metrillä ja yhdeksäs K-1 1 000 metrillä
Los Angelesin olympiakisoissa 1984 kajakkinelosissa 1000 metrillä välierissä (joukkue Veli-Pekka Harjola – Mikko Kolehmainen – Ilpo Nieminen – Mika Savilahti)
Kajakkikaksikoissa välierissä yhdessä veljensä Ollin kanssa 500 ja 1000 metrillä Soulin olympiakisoissa 1988 sekä 500 metrillä Barcelonassa 1992
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Kolehmainen meloi kajakkikultaa
Ilmari Halttunen

Ilmari Johannes Halttunen (30. elokuuta 1894 Keuruu – 28. maaliskuuta 1918 Messukylä) oli suomalainen mestarihiihtäjä, joka kuoli vuoden 1918 sisällissodassa.
Halttunen Suomen Urheilulehdessä, nro 27/1917
Keuruun Kisalijoita edustanut Ilmari Halttunen voitti talvella 1917 Keski-Suomen piirin mestaruuskilvassa 30 kilometrillä myöhemmät suurhiihtäjät Anton Collinin ja Mauno Vuorisen. SM-hiihdoissa muutamaa viikkoa myöhemmin Halttunen oli samalla matkalla neljäs. Anton Collinin kanssa usein harjoitellut Halttunen oli ainoa sisällissodassa kuollut mestarihiihtäjä. Hän kaatui konekivääritulessa, josta Collin selvisi vahingoittumana.
Koirankieli

| Koirankieli |
| --- | --- |
 Koirankielen kukkia ja hedelmiä.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Boraginales
Heimo::  Lemmikkikasvit Boraginaceae
Suku::  Koirankielet Cynoglossum
Laji::  officinale
Kaksiosainen nimi
 Cynoglossum officinale  L. 
Katso myös
   Koirankieli Wikispeciesissä   Koirankieli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Koirankieli eli rohtokoirankieli (Cynoglossum officinale) on noin puolen metrin korkuinen, kaksivuotinen kukkiva lemmikkikasvi. Se on yksi koirankielten suvun Suomessa kasvavista lajeista.
Ulkonäkö ja koko

Koirankieli kasvattaa ensimmäisenä vuonna lehtiruusukkeen. Toisena vuonna ruusukkeesta kasvaa kukkavarsia, joita voi olla useita. Kukkavarret ovat jäykkiä, pystyjä ja 30–70 cm korkeita. Lehdet ovat kapeita, suikeita ja tylppäkärkisiä. Lehtiä on varressa tiheässä. Ruusukkeen ja kukkavarsien alemmat lehdet ovat ruodillisia, ylemmät ruodittomia. Kasvin kaikki vihreät osat ovat tiheään pehmeäkarvaisia.
Kukinnot ovat varren latvassa ja lehtihangoissa olevia viuhkoja. Viuhkossa on runsaasti kukkia, mutta vain muutama niistä on yleensä kerrallaan avoinna. Teriö on vajaan senttimetrin läpimittainen, torvimainen, ja siinä on viisi pyöreäreunaista terälehteä. Teriön torven sisäpinnalla on viisi kyhmyä, joiden kohdalta torvi on ahdas. Heteet ja emit ovat tämän kaventuman takana, torven takaosassa. Kukat ovat aluksi ruskehtavan punaiset, mutta muuttuvat vanhempina sinipunaisiksi.
Kukasta muodostuu yleensä neljä hedelmystä, jotka ovat muodoltaan pyöreän kolmiomaisia, litteähköjä ja melko kookkaita, jopa puolen senttimetrin läpimittaisia. Emin vartalo jää törröttämään piikkimäisenä hedelmysten keskelle. Hedelmysten ulkopinnalla on väkäpäisiä karvoja. Hedelmykset tarttuvat eläinten turkkiin, ja kasvi leviää näin uusille kasvupaikolle. Tämän vuoksi koirankielellä on monissa kielissä takiaiseen tai takertumiseen viittaavia kansanomaisia nimityksiä. Kasvilla on erikoinen ominaistuoksu, sillä sen sanotaan haisevan hiirille.
Levinneisyys

Koirankielen luontainen esiintymisalue on ilmeisesti sijainnut itäisessä Keski-Euroopassa, Balkanilla ja sieltä itään. Se on kuitenkin jo varhain levinnyt ihmisen toiminnan seurauksena Länsi- ja Pohjois-Eurooppaan ja myöhemmin myös Pohjois-Amerikkaan. Idässä levinneisyysalue ulottuu Baikaljärveen ja Etelä-Aasian vuoristoihin.
Suomessa koirankieli kasvaa vakinaisesti vain maan lounaisosassa: Ahvenanmaalla useammassa kunnassa, Varsinais-Suomessa Turussa ja Etelä-Hämeessä Valkeakoskella. Se on harvinaistunut 1900-luvun jälkipuoliskolla, ja esimerkiksi Uudeltamaalta se on lähes hävinnyt. Satunnaisia havaintoja koirankielestä on Keski-Suomen tasalle, varhaisemmilta ajoilta jopa läntisestä Lapista asti.
Elinympäristö

Koirankieli esiintyy tyypillisesti vanhan asutuksen liepeillä, kuten talojen seinustoilla, tunkioiden liepeillä, tienreunoilla, ratapenkereillä, linnoituksilla ja sorakuopilla. Ahvenanmaalla laji on kotiutunut myös soraisille merenrannoille. Koirankielen uhkina ovat rakentaminen ja kasvupaikkojen umpeenkasvu.
Käyttö

Koirankielen juurta on aiemmin käytetty rohdoksena, muun muassa rauhoittavana ja unilääkkeenä sekä särkyihin ja kramppeihin. Siemenistä on löydetty myrkyllisiä alkaloideja. Kasvia ei kuitenkaan pidetä varsinaisesti myrkyllisenä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Rohtokoirankieli (Cynoglossum officinale)
Kasviatlas: Koirankielen (rohtokoirankielen) levinneisyys Suomessa
Luontoportti: Koirankieli (Cynoglossum officinale)
Pohjolan kasvien pauloissa: Cynoglossum-officinale - rohtokoirankieli
ITIS: Cynoglossum officinale (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Cynoglossum officinale (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Cynoglossum officinale (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Cynoglossum officinale (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q381584  Wikispecies: Cynoglossum officinale  APA: 1171  APDB: 132417  BioLib: 40732  Calflora: 2575  Cal-IPC: cynoglossum-officinale  CoL: 6C6DN  Ecocrop: 5147  EoL: 579904  EPPO: CYWOF  EUNIS: 162519  FEIS: cynoff  FNA: 200018963  GBIF: 2925815  GISD: 1193  GRIN: 12866  iNaturalist: 48152  IPA: 5502  IPNI: 115233-1  IRMNG: 11248348  ISC: 14550  ITIS: 31890  MichiganFlora: 568  NatureServe: 2.159593  NBN: NBNSYS0000003980  NCBI: 181189  NZOR: c0b31e17-095a-49d6-8d70-e6d86a967412  Open Tree of Life: 97431  PalDat: Cynoglossum_officinale  PfaF: Cynoglossum officinale  PFI: 4376  Plant List: kew-2752089  PLANTS: CYOF  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:115233-1  RHS: 83045  Tropicos: 4000021  VASCAN: 3760  WisFlora: 3318  WFO: wfo-0000634152  WoRMS: 426035
Hamaksanteia

| Hamaksanteia> Ἁμαξάντεια |
| --- | --- |
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  ei tiedossa
Historia
Tyyppi:  kaupunginosa ja demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Hippothontis
Trittys:  asty
Demonyymi:  Hamaksanteieus (Ἁμαξαντειεύς), Hamaksanteus (Ἁμαξαντεύς)
Bulen jäseniä:  2
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hamaksanteia (m.kreik. Ἁμαξάντεια, lat. Hamaxanteia) oli antiikin aikainen Hippothontis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen asty-trittykseen eli kaupunkialueen demoksiin.
Hamaksanteian sijaintipaikkaa ei tunneta, koska sitä ei kuvata antiikin säilyneessä kirjallisuudessa, eikä siitä ole tehty arkeologisia löytöjä.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli kaksi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Hamaksanteieus (Ἁμαξαντειεύς) tai Hamaksanteus (Ἁμαξαντεύς).
Kokonaisheijastuminen

Kokonaisheijastuminen. Valo taittuu ensin ilma–lasi-rajapintaan ja sen jälkeen lasi–ilma-rajapinnassa se kokonaisheijastuu.
Kokonaisheijastuminen on aalto-opillinen ilmiö, jossa aaltoliike heijastuu täydellisesti, kun se saapuu kriittisen kulman ylittävässä kulmassa pinnan normaalin suhteen. Kokonaisheijastuminen on mahdollista vain, kun aalto saapuu aalto-opillisesti tiheämmästä aineesta harvempaan.
Valo ja mekaaninen aalto > Valo

Sähkömagneettinen säteily, kuten valo, heijastuu osittain aina kun se saapuu optisesti tiheämmästä aineesta optisesti harvempaan, eli suuremman taitekertoimen aineesta pienemmän taitekertoimen aineeseen. Aineen taitekerroin poikkeaa hieman riippuen säteilyn aallonpituudesta, mutta poikkeamat ovat hyvin pienet eikä niitä kovinkaan usein tarvitse huomioida. Ilman optinen tiheys on noin 1,00 ja vedellä noin 1,33. Valon taittumislaki:
jossa  \alpha _{1} on valon tulokulma,  \alpha _{2} on taittumiskulma,  n_{1} on tulevan säteen aineen taitekerroin ja  n_{2} on taittuneen säteen materiaalin taitekerroin. Kokonaisheijastumisen tapauksessa  n_{1}>n_{2}. Laista huomataan, että mitä suurempi tulevan säteen materiaalin taitekerroin on sitä suurempi pitää taittuneen säteen kulma olla. Laista huomataan, että kun tulokulmaa kasvatetaan kasvaa myös taitekulma eli kulma etääntyy pinnan normaalista. Tietyssä tulokulmassa taitekulma on 90°, jolloin sin90° = 1. Sijoittamalla tämä arvo taittumislakiin saadaan seuraava kaava, jonka avulla voidaan laskea kulma, jossa valo ei enää taivu vaan kulkee pintaa pitkin. Tätä kulmaa sanotaan kokonaisheijastuksen rajakulmaksi ja merkitään usein  \alpha _{r}. Kokonaisheijastuksen rajakulman kaava:
Kokonaisheijastuneelle valolle pätee heijastuslaki eli pinnan normaalin ja valonsäteen välinen tulokulma on yhtä suuri kuin pinnan normaalin ja heijastuneen säteen välinen kulma, kun säteet ovat samassa tasossa.
Röntgenalueella kokonaisheijastus tapahtuu optisesti harvemmasta aineesta tiheämpään mentäessä eli päinvastoin kuin näkyvän valon tapauksessa. Tämä johtuu aineiden taitekertoimista, jotka riippuvat säteilyn aallonpituudesta.