stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nito Alves

Nito Alves (oikealta nimeltään Alves Bernardo Baptista; 1945–1977) oli angolalainen poliitikko ja komentaja, joka johti epäonnistunutta Angolan vallankaappausyritystä vuonna 1977. Hänen äärivasemmistolaiseen politiikkaansa vaikuttivat Enver Hoxhan kirjoitukset ja Mao Zedongin varhaiset kirjoitukset Kiinan luokkarakenteesta. Alves sai suosiota varsinkin urbaanin köyhälistön parissa.
Alves aloitti vuonna 1965 salaisen toiminnan siirtomaaisäntiä vastaan ja eteni komentajaksi Angolan itsenäisyyssodassa. Hänellä ei ollut yliopistokoulutusta toisin kuin Agostinho Netolla ja eräillä muilla MPLA:n johtohahmoilla. Alves pääsi Angolan ensimmäiseksi sisäministeriksi sen itsenäistyttyä 11. marraskuuta 1975. Hän toimi tässä asemassa lokakuuhun 1976 saakka. Tuolloin häntä syytettiin MPLA:n keskuskomitean tapaamisessa faktionalismista. Alves joutui erotetuksi politbyroosta, mutta hän pysyi keskuskomitean jäsenenä. Hän alkoi kuitenkin hänelle uskollisten luutnanttien tuella toteuttaa vallankaappaussuunnitelmaansa. Alves erotettiin MPLA:sta 21. toukokuuta 1977.
27. toukokuuta 1977 Alvesin joukot ottivat haltuunsa radioaseman, vapauttivat Luandassa vankeja ja murhasivat seitsemän keskuskomitean jäsentä. Tapahtuman yhteyteen ajoitettuun mielenosoitukseen kuitenkin saapui vain noin viisisataa ihmistä. Ylivoimaiset enemmistöt Angolan vapautusjoukoista (FAPLA) ja sisäisen turvallisuuden DISA-joukoista olivat virallisen hallituksen puolella. Angolan asevoimat hajottivat mielenosoittajien joukon ja palauttivat radioaseman valtion hallintaan. Vallankaappausyrityksen tukahduttamisessa Agostinho Netolle uskollisia joukkoja tukivat Angolassa olleet kuubalaiset sotilaat. Alvesin rinnalla vallankaappausyritykseen osallistunut José Jacinto Van-Dúnem onnistui piileskelemään parin viikon ajan. Alves itse uskoi olevansa turvassa palatessaan kotiseudulleen Dembosin Piriin Pohjois-Angolaan. Hänet kuitenkin saatiin kiinni kuusi viikkoa myöhemmin ja luovutettiin Angolan vapautusjoukoille. Hänet teloitettiin.
Alvesin johtaman vallankaappausyrityksen jälkeen Angolassa suoritettiin kymmeniätuhansia ihmishenkiä vaatinut puhdistus, jonka uhreista suurimmalla osalla ei ollut yhteyksiä Alvesiin. Angolan presidentti João Lourenço pyysi tapahtumia anteeksi virallisesti 26. toukokuuta 2021. 2010-luvulla Angolassa oli saanut näkyvyyttä Nito Alves -niminen aktivisti, josta tutkivan journalisti Rafael Marques de Moraisin mukaan tuli José Eduardo dos Santosin hallinnon vastaisen protestiliikkeen ikoni. Sanojensa mukaan Alves joutui tappouhkausten kohteeksi pelkän nimensä takia.
Nat Adderley

Nat Adderley
Nathaniel ”Nat” Adderley (25. marraskuuta 1931 – 2. tammikuuta 2000) oli yhdysvaltalainen kornetisti. Hän oli saksofonisti Julian Cannonball Adderleyn veli ja itsekin arvostettu jazzmuusikko.
Adderley työskenteli varhaisella urallaan veljensä kokoonpanossa, mutta jatkoi esiintymis- ja levytysuraansa tämän kuolemankin jälkeen. Hän teki yhteistyötä muiden muassa Lionel Hamptonin, J. J. Johnsonin, Ron Carterin, Sonny Fortunen, Johnny Griffinin, Antonio Hartin, Vincent Herringin ja Wes Montgomeryn kanssa.
Adderleyn tunnetuimpiin kappaleisiin lukeutuu "Work Song", jonka hän sekä sävelsi että levytti. Paul Butterfieldin yhtye teki siitä myös coverversion.
Adderley kuoli Floridassa diabeteksen komplikaatioihin 68-vuotiaana.
Nat Adderley Quintet esiintyi neljänä peräkkäisenä päivänä Pori Jazz -festivaaleilla 1990.
Levytyksiä

1955: That’s Nat (Savoy)
1955: Introducing Nat Adderley (Wing)
1956: To the Ivy League from Nat (EmArcy)
1958: Branching Out (Riverside)
1959: Much Brass (Riverside)
1960: Work Song (Riverside)
1960: That’s Right! (Riverside)
1961: Naturally! ([Jazzland)
1962: In the Bag (Jazzland)
1963: Little Big Horn (Riverside)
1965: Autobiography (Atlantic)
1966: Sayin’ Somethin’ (Atlantic)
1966: Live at Memory Lane (Atlantic)
1968: The Scavenger (Milestone)
1968: You, Baby (CTI)
1968: Calling Out Loud (CTI)
1972: Soul Zodiac (Capitol)
1972: Soul of the Bible (Capitol)
1974: Double Exposure (Prestige)
1976: Don’t Look Back (SteepleChase)
1976: Hummin' (Little David)
1978: A Little New York Midtown Music (Galaxy)
1982: On the Move (Theresa)
1982: Blue Autumn (Theresa)
1989: We Remember Cannon (In & Out)
1990: Autumn Leaves (Sweet Basil)
1990: Work Song: Live at Sweet Basil (Sweet Basil)
1990: Talkin’ About You (Landmark)
1990: The Old Country (Alfa)
1992: Workin’ (Timeless)
1993: Working (Sound Service)
1994: Good Company (Challenge)
1994: Live at the 1994 Floating Jazz Festival (Chiaroscuro)
1995: Live on Planet Earth (West Wind)
1995: Mercy, Mercy, Mercy (Evidence)
Nits

Henk Hofstede
Robert Jan Stips
Rob Kloet
Nits on alankomaalainen vuonna 1974 perustettu yhtye. Yhtyeen musiikkia on kuvailtu taiderockiksi, jossa on vaikutteita 1960-luvun brittiyhtyeiden musiikista ja uudesta aallosta. Nitsin alkuperäiskokoonpanon muodostivat laulaja, kosketinsoittaja ja kitaristi Henk Hofstede, laulaja ja kitaristi Michiel Peters, basisti Alex Roelofs ja rumpali Rob Kloet. Vuonna 1981 kokoonpanossa tapahtui vaihdoksia ja Hofsteden ja Kloetin lisäksi yhtyeeseen on  siitä alkaen kuulunut kosketinsoittaja Robert Jan Stips.
Nitsin ensimmäinen single "Yes or No" julkaistiin maaliskuussa 1977 ja se löysi tiensä heti radiosoittoon. Seuraavana vuonna valmistui ensialbumi The Nits. Yhtyeen tunnetuimpiin kappaleisiin vuosien varrelta kuuluvat "Red Tape" (albumilla Work, 1981), "Nescio" (albumilla Omsk, 1983), "Sketches of Spain" (albumilla Kilo, 1983), "Adieu, Sweet Bahnhof" (albumilla Adieu Sweet Bahnhof, 1984), "In The Dutch Mountains" (albumilla In The Dutch Mountains, 1987) ja "The Train" (albumilla Hat 1988).
Yhtye on tunnettu Suomi-sympatioistaan, ja antoivatpa vuoden 1998 albumilleenkin kotimaansa suomenkielisen nimen Alankomaat.
Albumit

The Nits (1978)
Tent (1979)
New Flat (1980)
Work (1981)
Omsk (1983)
Kilo (1983) - mini-albumi
Adieu Sweet Bahnhof (1984)
Henk (1986)
In the Dutch Mountains (1987)
Hat (1988) - mini-albumi
Urk (1989) - live-albumi
Giant Normal Dwarf (1990)
Hjuvi - A Rhapsody In Time (1992)
Ting (1992)
Da Da Da (1994)
Dankzij De Dijken (1995)
Nest (1995) - kokoelma
Alankomaat (1998)
Nits Hits (2000) - kokoelma
Wool (2000)
1974 (2003)
Les Nuits (2005)
Doing The Dishes (2007)
Strawberry Wood (2009)
Malpensa (2012)
The King Of Mont Ventoux (2013) - soundtrack
Hotel Europa (2015) - live-albumi
Angst (2017)
Knot (2019)
Neon (2022)
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivu
Immortal

| Immortal |
| --- | --- |

 Immortal esiintymässä 2007.
Tiedot
Toiminnassa:  1988–1991 (nimellä Amputation), 1991–2003, 2006–
Tyylilaji:  black metal
Kotipaikka:   Bergen, Norja
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Demonaz Doom Occulta, (1989–2003, 2006–)  
Levy-yhtiö:  Nuclear Blast   Osmose Productions  
Aiheesta muualla
www.immortalofficial.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Immortal on Norjan Bergenistä kotoisin oleva black metal -yhtye, jonka perustivat laulaja-basisti Abbath Doom Occulta ja kitaristi Demonaz Doom Occulta vuonna 1988. Yhtyeen nimi oli aluksi Amputation, mutta on vuodesta 1991 alkaen se on toiminut nykyisellä nimellään.
Maaliskuussa 2015 yhtyeen keulahahmo Abbath ilmoitti laittavansa yhtyeen jäihin ja lähtevänsä soolouralle. Jäljelle jääneet jäsenet Demonaz ja Horgh kertoivat syksyllä 2015 Immortalin jatkavan ja tekevän uutta musiikkia ilman Abbathia.
Immortalin oli määrä aloittaa järjestyksessään yhdeksännen studioalbuminsa äänitykset tammikuussa 2017.
Vaiheet 1988–2003

Yhtye aloitti vuonna 1988 nimellä Amputation. Kokoonpanossa olivat kitaristi Demonaz, laulaja-basisti Abbath, rumpali Armagedda ja kitaristi Jorn Tunsberg. Levytyssopimuksen yhtye sai kolmannen demonauhan jälkeen, jossa tyyli vaihtui death metalista black metaliin.
Vähitellen Immortal sai lisää mainetta UG-piireissä. Ensimmäiset edelleen hyvin tunnetut levyt julkaistiin ranskalaisen Osmose-yhtiön kautta. Toisin kuin monien black metal -yhtyeiden kohdalla, Immortalin kappaleiden sanoitukset eivät liittyneet juurikaan satanismiin vaan erilaisiin synkkiin fantasiateemoihin ja Demonazin ja Abbathin mielikuvitusmaahan, jonka nimi on Blashyrkh. Myös yhtyeen jäsenten kasvoissaan käyttämä maski (corpse paint) tuo mieleen ennemmin rock-yhtye KISSin kuin muiden black metal -yhtyeiden käyttämät maskit. Abbath ja Demonaz olivat yhteydessä Norjan pahamaineiseen black metal -yhteisöön, mutta he eivät tiettävästi osallistuneet veritöihin tai muuhun rikolliseen toimintaan.
Vuosina 1993 ja 1995 yhtye julkaisi levyt Pure Holocaust ja Battles in the North. Näillä levyillä soittivat vain Demonaz ja Abbath. Tämä oli mahdollista, koska Abbath osasi soittaa myös rumpuja tyydyttävästi. Pure Holocaust -levyn kannessa oleva Erik ei soita kyseisellä levyllä mitään - hän oli mukana vain kahden esiintymisen ajan rumpalina ja oli paikalla kun valokuva otettiin. Immortalin musiikki ei ollut kovin melodista, mutta he onnistuivat hiomaan huippuunsa oman intensiivisen tyylinsä, joka erotti heidät muiden black metal -yhtyeiden joukosta.
Pysyvän rumpalin löytäminen oli vaikeaa, mutta lopulta vuonna 1996 alkoi yhteistyö Horghin kanssa. Seuraavana vuonna Demonaz joutui lopettamaan kitaransoiton hänen käteensä tulleiden vakavien hermosto-ongelmien vuoksi. Viimeinen levy, jolla hän soittaa on Blizzard Beasts (1997). Demonaz jatkoi kuitenkin yhtyeen sanoitusten kirjoittajana, ja Abbath siirtyi kitaraan (jota hän oli soittanut toisinaan jo aiemmilla levyillä). Yhtye julkaisi vuosina 1998, 2000 ja 2002 arvostetut albumit At the Heart of Winter, Damned in Black ja Sons of Northern Darkness, joissa kahteen viimeksi mainittuun oli bassoa soittamaan löydetty uusi mies, Iscariah. Levyistä viimeinen julkaistiin saksalaisen Nuclear Blast -yhtiön kautta. Näiden viimeisten levyjen tyyli oli palannut hieman aiempaa lähemmäksi 1980-luvun thrash metalia menettämättä kuitenkaan tiettyjä black metalille tyypillisiä piirteitä ja Immortalin omaa persoonallista otetta. Abbath sanoi, ettei hän kuuntele uutta musiikkia, vaan hakee inspiraationsa vanhemmilta yhtyeiltä.
Menestyksestä huolimatta Immortalin jäsenet päättivät lopettaa yhtyeen toiminnan kesällä 2003 henkilökohtaisista syistä.
Yhtyeen henkiin herättäminen 2006–2015

Keväällä 2006 laulaja Abbath kuitenkin ilmoitti haastattelussa haluavansa herättää Immortalin henkiin vielä kerran ja tehdä selväksi että Abbathin yhtye nimeltä I on eri asia kuin Immortal. Hän kertoo vielä, että yhtye on saanut seuraavat 7 kappaletta valmiiksi ja että he tekevät uuden levyn.
Abbath ilmoittaa haastattelussa myös puhuneensa Horghin kanssa Immortalin paluusta. Horghilla tosin on talo rakenteilla Norjassa ja toinen yhtye nimeltään Hypocrisy, mikä ei kuitenkaan tarkoita etteikö Horgh voisi alkaa soittaa uudelleen Immortalissa.
Immortal teki paluun Oslossa järjestetyillä Inferno-festivaaleilla. Yhtye käväisi myös vuoden 2007 kesällä esiintymässä Suomessa, Tuska-festivaaleille. Kyseinen esiintyminen oli Immortalin ensimmäinen esiintyminen Suomessa bändin uran aikana ja sai positiivista arvostelua osakseen. Bändi kävi Suomessa uudelleen vuonna 2009 ja esiintyi tuolloin niin ikään Tuska Open Air Metal Festivaaleilla.
Yhtyeen paluualbumi All Shall Fall julkaistiin 25. syyskuuta 2009.
Abbathin eroaminen ja yhdeksäs studioalbumi 2015–

Maaliskuussa 2015 Abbath ilmoitti laittavansa Immortalin jäihin ja keskittyvänsä soolouraan. Elokuussa 2015 Immortal kuitenkin ilmoitti ettei yhtye "koskaan lopettanut" vaan aikoo jatkaa musiikin tekemistä ilman Abbathia. Näin ollen hänen paikkansa ottaa yhtyeen alkuperäinen kitaristi, perustajajäsen ja sanoittaja Demonaz. Uuden studioalbumin nauhoitukset alkoivat vuoden 2017 alussa.
Sanoitukset

Immortalin sanoitukset perustuvat Abbathin ja Demonazin luomaan mielikuvitusmaailmaan nimeltä Blashyrkh, jonka sanotaan olevan demoneiden taistelukenttä. Ajatus tähän syntyi kun nuoret Immortalin jäsenet tunsivat olonsa eristäytyneeksi asuessaan Bergenissä, ja he halusivat näin kuvailla tuntemuksiaan. Tästä syystä Immortalin sanoituksissa käsitellään aina vuoria, talvea, kylmyyttä ja metsiä. Sanoituksia kirjoittaessaan Demonaz hakee usein inspiraatiota Norjan maisemista pitkillä kävelyretkillä. Toisin kuin useimmilla black metal -yhtyeillä, sanoituksissa ei käsitellä satanismia tai kristinuskon vastaisuutta.
Yhtyeen jäsenet > Nykyiset jäsenet

Demonaz Doom Occulta (Harald Nævdal) – kitara (1991–1997, 2015–), laulu (2015–), sanoitukset (1991–)
Yhtyeen jäsenet > Entiset jäsenet

Abbath Doom Occulta (Olve Eikemo) – laulu (1991–2015), kitara (1998–2015), basso (1991–1998), rummut (1993–1995), kosketinsoittimet
Ares (Ronny Hovland) – basso (1998) (vain keikoilla)
Hellhammer (Jan Axel Blomberg) – rummut (1995) (vain keikoilla ja musiikkivideolla 'Grim and Frostbitten Kingdoms')
Grim (Erik Brødreskift) – rummut (1993–1995) (kahdella Euroopan kiertueella)
Jorn (Jørn Inge Tonsberg) – kitara (1991)
Saroth (Yngve Liljebäck) – basso (2002–2003) (vain keikoilla)
Iscariah (Stian Smørholm) – basso (1999–2002)
Apollyon (Ole Moe) – bassokitara (2006–2017)
Kolgrim – rummut (1992) (vain kahdella keikalla ja musiikkivideolla 'Call of the Wintermoon')
Armagedda – rummut (1991–1992)
Horgh (Reidar Horghagen) – rummut (1996–2003, 2006–2020)
Diskografia

Studioalbumit
Diabolical Fullmoon Mysticism (1992,  Osmose Productions)
Pure Holocaust (1993,  Osmose Productions)
Battles in the North (1995,  Osmose Productions)
Blizzard Beasts (1997,  Osmose Productions)
At the Heart of Winter (1999,  Osmose Productions)
Damned in Black (2000,  Osmose Productions)
Sons of Northern Darkness (2002,  Nuclear Blast)
All Shall Fall (2009,  Nuclear Blast)
Northern Chaos Gods (2018,  Nuclear Blast)
War Against All (2023,  Nuclear Blast)
EPt
Immortal (1991,  Listenable Records, Osmose Productions)
Demot
Suffocate (1989,  omakustanne)
The Northern Upins Death (1990,  omakustanne)
Splitit
True Kings of Norway (2000,  Spikefarm Records)
Videografia
Masters of Nebulah Frost (1995,  VHS)
The Seventh Date of Blashyrkh (2010,  DVD, Nuclear Blast)
Musiikkivideot
Call of the Wintermoon (1992)
Unsilent Storms in the North Abyss (1993)
Blashyrkh (Mighty Ravendark) (1995)
Grim and Frostbitten Kingdoms (1995)
One By One (2002)
All Shall Fall (2010)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Immortal (viralliset sivut)
Immortal (Venäjän sivut)
Osmose Productions (levy-yhtiön sivut)
Nuclear Blast (levy-yhtiön sivut)
Immortal Myspacessa (englanniksi)
Immortal
| --- | --- |
Studioalbumit:   Diabolical Fullmoon Mysticism  Pure Holocaust  Battles in the North  Blizzard Beasts  At the Heart of Winter  Damned in Black  Sons of Northern Darkness  All Shall Fall  Northern Chaos Gods  War Against All 
EP:t:  Immortal
Splitit:   True Kings of Norway  Valley of the Damned / Hordes of War 
Demot:   The Northern Upins Death  Suffocate 
Videografia:  The Seventh Date of Blashyrkh
Abbath vuonna 2007
Niittylampi (Soini)

| Niittylampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Soini
Koordinaatit:  62°48′43″N, 24°05′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ähtärinjärven alue (35.43)
Laskuoja:  oja Leväjokeen 
Järvinumero:  35.437.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  170,3 m  
Rantaviiva:  0,978 km  
Pinta-ala:  6,61 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiNiittylampi 
Niittylampi on Etelä-Pohjanmaalla Soinissa Kukonkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 6,6 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1 kilometri.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Leväjoen valuma-alueeseen (35.437) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 170,3 metriä mpy.
Niittylampi (Ähtäri)

| Niittylampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Ähtäri
Koordinaatit:  62°36′26″N, 24°30′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarhianjoen alue (35.63)
Laskujoki:  oja Hoikkalampeen 
Järvinumero:  35.636.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  201,1 m  
Rantaviiva:  0,817 km  
Pinta-ala:  2,911 ha  
Suurin syvyys:  5,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiNiittylampi 
Niittylampi  on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Tuhkion kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,9 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä.Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä..
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Hännättömänjoen valuma-alueeseen (35.636) se kuuluu.
Iljušin DB-3

| Iljušin DB-3 |
| --- | --- |
 DB-3F Luonetjärven lentokentällä huhtikuussa 1944.
Tyyppi:  pommikone
Alkuperämaa:   Neuvostoliitto
Valmistaja:  Iljušin
Ensilento:  1935
Valmistusmäärä:  DB-3: 1 528 Il-4: 5 256 kpl
Iljušin DB-3 (ven. Ильюшин ДБ-3, Ильюшин Дальний бомбардировщик 3, Iljušin Dalni Bombardirovštšik 3, Iljušin pitkänmatkan pommituskone 3) oli Iljušinin tehtaan valmistama kaksimoottorinen pommikone, jonka ensilento tapahtui 1935. Sarjatuotantoon kone pääsi vuonna 1936. Se oli aikanaan keskiraskas pommikone, muttei voinut kuljettaa isompia kuin 100 kg pommeja.
Konemallin ominaisuudet kehittyivät tuotannon ja sotakokemusten myötä; esimerkiksi moottori vaihtui suurempitehoiseen, nopeus ja painokin kasvoivat muutosten myötä. Vuonna 1942 Neuvostoliitossa lentokoneet nimettiin uudelleen. DB-3:n tavoin kolmen hengen miehistölle suunnitellusta DB-3f-versiosta (joka tuli sarjatuotantoon 1939) edelleenkehitetty nelipaikkainen ja suurempitehoinen kone (sarjatuotantoon 1941) sai uuden nimen Iljušin Il-4. Joissain lähteissä kuitenkin DB-3f tulkitaan samaksi kuin  Il-4.
DB-3F Luonetjärven lentokentällä huhtikuussa 1944.
DB-3 osallistui myös Neuvostoliiton ensimmäisiin pommituksiin Berliiniin 8. elokuuta 1941. Isku oli lähinnä propagandavoitto Neuvostoliitolle, joka kaipasi kipeästi hyviä uutisia rintamilta.
DB-3 koneita rakennettiin 1 528 kappaletta, joiden lisäksi DB-3f eli Il-4 koneita 5 256 kappaletta.
Koneen ohjausominaisuudet olivat raskaat, mutta se oli kuitenkin vakaa lennettävä. Erityisesti nousu vaati pilotilta käsivoimia. [lähde? ]
Versiot

TsKB-26 – prototyyppi
DB-3T – torpedokone vuodelta 1938. Torpedot 45-36-AN ja 45-36-AV sopivat koneeseen.
DB-3TP – torpedokone, merikone vuodelta 1938. Tämä versio ei päässyt tuotantoon.
DB-3M – moottoreilla 2M-87B tai 2M-88 varustettu kone.
DB-3f – eli Iljušin Il-4. DB-3:n tuotanto päättyi vuonna 1940 ja Iljušin Il-4:n valmistus jatkui vuoteen 1944. Il-4:ssä pyöreä nokka-ampumo korvattiin pidemmällä ja terävämmällä nokalla. Myös siipi vaihdettiin ohuempiprofiiliseen kopioimalla DC-3:n siiven rakenne pyrkien nopeampaan koneeseen.
Iljušin DB-4 eli TsKB-56 oli isompi kone, jossa oli 2AM-37-moottorit, haarapyrstö ja ylätaso. Sitä kaavailtiin vuonna 1940, mutta peruttiin, koska Jermolajev Jer-2/Er-2-konetta pidettiin parempana.
Iljušin Il-6
Tekniset tiedot

Lähde: [lähde? ]
Yleiset ominaisuudet
Pituus: &&&&&&&&&&&&&014.022000014,22 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&021.044000021,44 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&04.03500004,35 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&065.050000065,50 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&05270.&&&&005 270 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&&09500.&&&&009 500 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Tumanski M-87A -14-sylinteristä tähtimoottoria; &&&&&&&&&&&&0708.&&&&00708 kW (&&&&&&&&&&&&0950.&&&&00950 hv) per moottori
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0439.&&&&00439 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&03800.&&&&003 800 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&09300.&&&&009 300 m
Nousukyky: &&&&&&&&&&&&0416.&&&&00416 m/min
Siipikuormitus: &&&&&&&&&&&&0118.&&&&00118 kg/m²
Aseistus
3 × 7,62 mm ŠKAS-konekivääriä
(1 × 12,7 mm UBT-konekivääri)
2 500 kg pommeja
Käyttö Suomessa

Suomi sai talvisodassa sotasaaliiksi viisi DB-3M-konetta, joista yksi saatiin lentokelpoiseksi ennen talvisodan loppua. Jatkosodassa Lentolaivue 46:lla oli käytössään myös neljä Il-4-konetta, jotka ostettiin Saksalta ja haettiin Ukrainasta.
| Tyyppi | Tunnus | Hankintalähde | Hankittu | Saatu | Palvelukseen | Luovuttu | Paikka | Tila | Poisto |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| DB-3M | VP-101, VP-11 | talvisodan sotasaalis | 1940-02-29 | 1940-02-29 | 1940-02-29 | 1941-06-30 | Hirvaslampi | tuhoutunut | 1942-05-20 |
| DB-3M | VP-12, DB-12 | talvisodan sotasaalis |  |  | 1941-06-27 | 1942-08-19 | Luonetjärvi | tuhoutunut | 1942-11-13 |
| DB-3M | VP-13, DB-13 | talvisodan sotasaalis |  |  |  | 1945-11-01 |  | viimelento | 1946-01-10 |
| DB-3M | VP-14 | talvisodan sotasaalis |  |  | 1941-03-14 | 1941-07-02 | Konnevesi | tuhoutunut | 1941-07-17 |
| DB-3M | VP-15, DB-15 | talvisodan sotasaalis |  |  | 1941-06-24 | 1943-02-19 | Pielinen | tuhoutunut | 1943-06-17 |
| DB-3M | DB-16 | saksalaisten sotasaalis |  | 1941-09-12 |  | 1944-10-22 | Ounasjoki | tuhoutunut ilmatorjunnasta | 1944-12-29 |
| DB-3M | DB-17 | saksalaisten sotasaalis |  | 1941-09-12 |  | 1945-09-26 |  | viimelento | 1946-05-31 |
| DB-3M | DB-18 | saksalaisten sotasaalis |  | 1941-09-12 |  | 1942-09-17 | Höytiäinen | tuhoutunut | 1942-12-15 |
| DB-3M | DB-19 | saksalaisten sotasaalis |  | 1941-09-12 |  | 1945-02-28 | viimelento |  | 1946-01-09 |
| DB-3M | DB-20 | saksalaisten sotasaalis |  | 1941-09-12 |  | 1944-02-29 | Mensuvaara | tuhoutunut | 1944-08-30 |
| DB-3M | DB-21 | saksalaisten sotasaalis |  | 1941-09-12 |  | 1945-10-04 | Tampere | tuhoutunut | 1946-01-09 |
| DB-3f | DF-22 | saksalaisten sotasaalis | 1942-10-02 | 1942-10-13 Brjansk |  | 30. lokakuuta 1942 | Dubrovka/Štšestinskaja | tuhoutui laskussa | 14. tammikuuta 1943 |
| DB-3f | DF-23 | saksalaisten sotasaalis | 1942-10-02 | 1942-10-13 Brjansk |  | 1945-02-23 | Tampere | tuhoutunut | 1945-09-29 |
| DB-3f | DF-24 | saksalaisten sotasaalis | 1942-10-02 | 1942-10-13 Brjansk |  | 1944-06-16 | Mensuvaara | tuhoutunut | 1945-0320 |
| DB-3f | DF-25 | saksalaisten sotasaalis | 1942-10-02 | 1942-10-13 Brjansk |  | 1945-01-03 | Öja | eksyi ja tuhoutui laskussa | 1945-09-29 |
Käyttö Suomessa > Lapin sota

Lapin sotaa varten muodostettiin Lentoryhmä Sarko, joka sai komentoonsa Lentorykmentti 2:n ja Lentorykmentti 4:n. Jälkimmäiseen, pommituslentorykmenttiin, kuuluivat pommituslentolaivueet 42, 44, 46 ja 48. Näistä neljästä laivueesta pommituslentolaivue 46:lla oli kolme Dornier Do-17, kolme DB-3M:ää ja kolme DF-3f:ää. Pommituslentolaivue 46:n toiminta Lapin sodassa alkoi 2. lokakuuta 1944, kun luutnantti Lampelton johtama osasto pommitti saksalaisia joukkoja Kemin ja Rovaniemen välisellä alueella viidellä koneella, joista yksi oli Dornier Do-17, kaksi DB-3M:ää ja jaksi DB-3f:ää. DB-3M - ja DB-3F -koneiden käyttö Lapin sodassa päättyi 22. maaliskuuta 1945, kun yksi kumpaakin pommitti Kilpisjärven pohjoispuolella saksalaisten parakkialuetta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iljušin DB-3 Wikimedia Commonsissa
ДБ-3 (venäjäksi)
Ilyushin DB-3 (Ильюшин ДБ-3) (venäjäksi)
Nuijamiesten marssi

Nuijamiesten marssi (Meill’ on hanki ja jää, meill’ on halla ja yö…) on V. A. Koskenniemen sanoittama ja Toivo Kuulan säveltämä suomalainen laulu. Sen uhmakkaat sanat viittaavat nuijasodan kapinallisiin. Nuijamiesten marssi on suosittu isänmaallisena mieskuorolauluna.
Laulun kantaesitys oli Helsingissä yliopiston pohjalaisten osakuntien yhteisen talon Ostrobotnian vihkiäisjuhlassa 9. marraskuuta 1912. Koskenniemi julkaisi sanoituksen myös runona vuonna 1913 runokokoelmassaan Hiilivalkea. Mahtipontisissa sanoissa on kaikuja Kaarlo Kramsun nuijasota-aiheisista runoista. Kuula sovitti Nuijamiesten marssin orkesterille vuonna 1917. Laulun eri sovitukset ovat Kuulan tuotannossa osa opusta nro 28.
Nuijamiesten marssi on ollut vuodesta 1956 Suomen puolustusvoimien ilmatorjuntajoukkojen yhteinen kunniamarssi.