stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Makron (vaasimaalari)

| Makron> Μάκρων |
| --- | --- |
 Juomauhrin kaataminen alttarille. Makronin punakuviotyylillä maalaaman kyliksin tondo, n. 480 eaa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 500-luku eaa.
Kuollut: 400-luku eaa.
Ammatti:  vaasimaalari
Taiteilija
Aktiivisena:  n. 490–480 eaa.
Taidesuuntaus:  punakuviokeramiikka
Makron (m.kreik. Μάκρων, Makrōn) oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 490–480 eaa.
Makron työskenteli todennäköisesti yhdessä savenvalaja Hieronin kanssa, toisin kuin useimmat kauden maalarit, jotka toimivat yhteistyössä useiden savenvalajien kanssa. Makronin tekeminä pidetään ainakin noin 350 eri vaasia, ja punakuviokaudelta on eniten töitä säilynyt juuri häneltä, joskin vain yksi on signeerattu. Makron maalasi pääasiassa kyliksejä eli viinimaljoja. Vaasimaalaukset esittävät arkipäivä aiheita, kuten juhlijoita ja urheilijoita sekä eroottisia aiheita.
Teoksia

Mies ja hetaira. Kyliksin tondo, n. 490 eaa.
Kyliks, n. 490–480 eaa.
Kyliks, n. 480 eaa.
Sileeni ja mainadi. Kyliksin tondo, n. 480 eaa.
Eroottinen kohtaus. Kyliksin tondo, n. 480 eaa.
Kynuria (Arkadia)

Kynuria (m.kreik. Κυνουρία, Kynūria tai Kynouria, myös Κυνουριακή, Kynūriakē tai Kynouriakē; lat. Cynuria) oli antiikin aikainen alue Arkadian maakunnassa Kreikassa. Se käsitti alueen Arkadian länsiosassa Peloponnesoksen niemimaan sisäosissa.
Kynuria oli yksi Arkadian neljästä heimoalueesta tai heimovaltiosta Eutresian, Mainalian ja Parrhasian ohella. Kukin näistä alueesta oli Arkadian valtiomallissa samantasoinen Arkadian polisten eli kaupunkivaltioiden, kuten Tegea, Mantineia ja Orkhomenos, kanssa.
Arkadian Kynuriaa ei tule sekoittaa Peloponnesoksen itärannikolla sijainneeseen Kynuriaan, joka kuului osan historiastaan Argoliihin ja osan Lakoniaan.
Maantiede

Kynuria sijaitsi Arkadian länsiosassa Parrhasian sekä Figaleian poliksen alueen eli Figaliken pohjoispuolella.
Maantiede > Polikset

Vaikka Kynuria muodosti kokonaisuudessaan eräänlaisen polista eli kaupunkivaltiota vastanneen heimovaltion, osa sen paikallisyhteisöistä voidaan myös lukea poliksiksi. Kynurian polikset olivat:
Alifeira
Gortys
Theisoa
Maantiede > Muut kaupungit

Muiksi kaupungeiksi tai asutuksiksi mainitaan muun muassa:
Brenthe
Bufagion
Hypsus
Lykaia
Maratha
Rhaiteai
Thyraion
Historia

Arkadian Kynuria mainitaan antiikin lähteissä ainoastaan Megalopoliin kaupungin perustamisen yhteydessä. Alueen nimestä voidaan päätellä, että sen asukkaat olivat samaa alkuperää Peloponnesoksen itärannikon kynurialaisten (Κυνούριοι, Kynūrioi) kanssa. Kyseinen heimo oli Herodotoksen mukaan arkadialaisten ohella Peloponnesoksen ainoa autoktooninen heimo, toisin sanoen alkuperäisiä asukkaita, jotka eivät olleet vaihtaneet asuinpaikkaansa. Näin kynurialaiset olisivat asuneet alueella jo ennen doorilaisvalloitusta ja mahdollisesti pidempäänkin. Tämän perusteella kynurialaisia on arveltu alkuperältään pelasgeiksi, ja mahdollisesti joonialaisiksi erotuksena Arkadian pelasgeista. Arkadian ja Peloponnesoksen itärannikon kynurialaisten välisestä mahdollisesti yhteydestä ei kuitenkaan ole säilynyt tietoja antiikin lähteissä.
Kynuria (Peloponnesoksen itärannikko)

Kynuria sekä muut antiikin ajan Peloponnesoksen alueet kartalla.
Kynuria (m.kreik. Κυνουρία, Kynūria tai Kynouria, myös Κυνουριακή, Kynūriakē tai Kynouriakē; lat. Cynuria) oli antiikin aikainen alue Peloponnesoksen niemimaan itärannikolla Kreikassa. Se kuului osan historiastaan Argoliihin ja osan Lakoniaan.
Peloponnesoksen itärannikon Kynuriaa ei tule sekoittaa Kynuriaan, joka oli yksi Arkadian heimoalueista.
Maantiede

Kynuriaan kuului alue Peloponnesoksen niemimaan itärannikolla eli Egeanmeren rannikolla. Sen pohjoispuolella sijaitsi Argolis, länsipuolella Arkadia ja eteläpuolella Lakonia.
Kynurian alueen rajat tunnetaan suhteellisen huonosti. Sen ydinalue, jonka varmuudella voidaan sanoa kuuluneen Kynuriaan, oli nimeltään Thyreatis (Θυρεᾶτις), toisin sanoen Thyrean poliksen alue. Se sijaitsi Kynurian pohjoisosassa ja oli yksi koko Peloponnesoksen hedelmällisimpiä tasankoja. Tasangolla virtasi Tanos- eli Tanaos-joki, joka sai alkunsa tasangon laidalla sijaitsevalta Parnon (nyk. Párnonas) -vuorelta. Joki toimi usein Argoliin ja Lakonian rajana. Thyreatiin alue luettiin historiassa välillä Argoliihin ja välillä Lakoniaan.
Maantiede > Polikset

Kynurian polikset olivat (kaikki luetaan usein myös osaksi Lakoniaa):
Anthana
Eua
Prasiai
Thyrea
Maantiede > Muut kaupungit

Muiksi kaupungeiksi tai asutuksiksi mainitaan muun muassa:
Neris
Historia

Kynuriaa asutti kynurialaisten (Κυνούριοι, Kynūrioi) heimo. Herodotoksen mukaan heimo oli arkadialaisten ohella Peloponnesoksen ainoa autoktooninen heimo, toisin sanoen alkuperäisiä asukkaita, jotka eivät olleet vaihtaneet asuinpaikkaansa. Näin kynurialaiset olisivat asuneet alueella jo ennen doorilaisvalloitusta ja mahdollisesti pidempäänkin. Tämän perusteella kynurialaisia on arveltu alkuperältään pelasgeiksi, ja mahdollisesti joonialaisiksi erotuksena Arkadian pelasgeista. Alueiden nimistä voidaan päätellä, että Peloponnesoksen itärannikon Kynurian asukkaat olivat samaa alkuperää Arkadian kynurialaisten kanssa, mutta tästä yhteydestä ei ole säilynyt tietoja antiikin lähteissä.
Kynurialaiset kuvataan puolibarbaariseksi heimoksi, joka asutti Parnon-vuoren itärinnettä. Heimon asuma-alueen tarkkoja rajoja on kuitenkin hankala määrittää. Myöhemmin heimo asutti ennen kaikkea Thyreatiin aluetta. Doorilaisvalloituksen seurauksena alue tuli Argoksen valtaan, sillä laajimmillaan argoslaiset hallitsivat koko Peloponnesoksen itä- ja kaakkoisrannikkoa Malean niemelle saakka. Tämän jälkeen kynurialaiset olivat Argoksen perioikkeja.
Spartan noustua Kynurian ja erityisesti Thyreatiin alue oli pitkään sen ja Argoksen kiistojen kohteena ja vaihtoi usein omistajaa. Spartan sanotaan saaneen Kynurian haltuunsa jo kuningas Ekhestratoksen aikana noin 900–870 eaa., mutta argoslaiset ajoivat spartalaiset pois. Sparta valtasi Kynurian Argokselta noin 546/545 eaa., jolloin se kukisti argoslaiset niin kutsutussa 300:n taistelussa. Pysyvästi Sparta sai Kynurian Kleomeneen voitettua argoslaiset 400-luvun eaa. alussa hieman ennen persialaissotia.
Kun ateenalaiset ajoivat aiginalaiset pois kotisaareltaan peloponnesolaissodan alussa vuonna 431 eaa., spartalaiset asuttivat heidät Thyreatiin alueelle. Tuohon aikaan siellä oli kaksi kaupunkia, Thyrea ja Anthana, jotka kummatkin aiginalaiset saivat. Ateenalaiset hyökkäsivät alueelle noin 423 eaa., löivät aiginalaiset ja veivät heidät orjiksi.
Filippos II antoi Thyreatiin sekä koko rannikon aina Zaraksiin saakka takaisin argoslaisille. Alue kuului Argokselle edelleen Pausaniaan aikana 100-luvulla jaa., mutta rajariidat argoslaisten ja spartalaisten välillä jatkuivat vielä tuolloinkin.
Nykykreikan murteista eniten muinaiskreikkaa muistuttavaa tsakonian kieltä puhuvien tsakonien alue sijaitsee vuoristossa Kynurian alueella, ja tsakonien on joskus arveltu säilyttäneen kynurialaisten kielen ja olevan heidän jälkeläisiään. Nykyiset Arkadian alueyksikön kunnat Vóreia Kynouría (”Pohjoinen Kynouría”) ja Nótia Kynouría (”Eteläinen Kynouría”) ovat saaneet nimensä antiikin aikaisesta alueesta ja käsittävät jotakuinkin sen pohjois- ja eteläosat nimiensä mukaisesti.
Malaja Purga

Malaja Purga (ven. Ма́лая Пурга́, udmurtiksi Пичи Пурга, Pič́i Purga) on kylä ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee 37 kilometriä Iževskistä lounaaseen. Kylä on Malaja Purgan piirin keskus. Asukkaita on 6 900 henkeä (vuonna 2002).
Kylä on perustettu Kazanin kaanikunnan valloituksen aikaan 1500-luvun puolivälissä. Sen asukkaat ovat etupäässä udmurtteja, venäläisiä, tataareja ja mareja.
Malaja Purgan kautta kulkee Iževskin ja Možgan välinen maantie. Lähistöllä sijaitsee Agryzin rautatieasema. Kylässä toimii elintarviketeollisuutta sekä maatalouden ja öljyntuotannon tukipalveluja. Siellä on kaksi keskikoulua, lasten luomistyön keskus, musiikkikoulu, kirjasto ja piirisairaala.
Aiheesta muualla

Malaja Purgan piirin sivusto (venäjäksi)
Makrygiánni

| Makrygiánni Μακρυγιάννη |
| --- | --- |
 Makrygiánnin kaupunginosaa.
 Kaupungin kartta, jossa Makrygiánni korostettuna.
Kaupunki:  Ateena, Attika, Kreikka
Suuralue:  1.
Koordinaatit:  37°58′02″N, 23°43′35″E
Postinumero(t):  11700
Lähialueet:  Akrópoli, Koukáki, Kynosárgous, Pláka
Makrygiánni (kreik. Μακρυγιάννη; transl. myös Makrigiánni) on kaupunginosa Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsee Ateenan keskustan eteläpuolella ja kuuluu kaupungin 1. suuralueeseen. Kaupunginosa käsittää alueen Akropoliin kukkulan eteläpuolella ja kukkulan juurella sijaitsevan Akrópolin kaupunginosan kaakkoispuolella. Sen pohjoisena rajana on suunnilleen Dionysíou Areopagítou -katu. Kaupunginosa on saanut nimensä kenraali Ioánnis Makrygiánniksesta.
Suomen Ateenan-instituutin (vasemmalla) ja Ruotsin Ateenan-instituutin (oikealla) rakennukset.
Makrygiánnin alueella sijaitsevat muun muassa Akropolis-museo, Suomen Ateenan-instituutin, Ruotsin Ateenan-instituutin ja Norjan Ateenan-instituutin rakennukset sekä Pohjoismainen kirjasto. Kaupunginosan eteläpuolella on Koukákin kaupunginosa, kaakkoispuolella Kynosárgous ja pohjoispuolella Ateenan vanhakaupunki Pláka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Makrygiánni Wikimedia Commonsissa
Ateenan kaupunginosat ja alueet
Aérides
Ágios Artémios
Ágios Elefthérios
Ágios Loúkas
Ágios Nikólaos
Ágios Panteleímonas
Akadimía
Akadimía Plátonos
Akrópoli
Ampelókipoi
Anafiótika
Anáktora
Asteroskopeío
Attikí
Chílton
Elaiónas
Ellinoróson
Erythrós Stavrós
Evangelismós
Exárcheia
Filopáppou
Girokomeío
Gkázi
Gkráva
Gkýzi
Goudí
Goúva
Ilísia
Kallimármaro
Kansallispuutarha
Kerameikós
Klafthmónos
Kolokynthoú
Kolonáki
Kolonós
Koukáki
Kountouriótika
Kynosárgous
Kypriádou
Kypséli
Lampriní
Lófos Skouzé
Lykavittós
Makrygiánni
Metaxourgeío
Mets
Monastiráki
Néa Filothéi
Neápoli
Néos Kósmos
Omónoia
Pagkráti
Patísia
Pedíon Áreos
Pefkákia
Petrálona
Pláka
Plateía Amerikís
Plateía Koliátsou
Plateía Koumoundoúrou
Plateía Mavíli
Plateía Viktorías
Polýgono
Profítis Daniíl
Profítis Ilías
Promponás
Psyrí
Rizoúpoli
Rouf
Sepólia
Stathmós Larísis
Sýntagma
Thiseío
Thymarákia
Treis Géfyres
Váthi
Votanikós
Záppeio
Magadha

Magadhavaltio ennen laajenemistaan noin 600 eaa.
| Etelä-Aasian historia ja Intian historia          | Etelä-Aasian historia ja Intian historia          |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| kivikausi | 70 000–3300 eaa. |  |  |  |  |
| • Mehrgarh-kulttuuri | • 7000–3300 eaa. |  |  |  |  |
| Indus-jokilaakson kulttuuri | 3300–1700 eaa. |  |  |  |  |
| Myöhäinen Harappan-kulttuuri | 1700–1300 eaa. |  |  |  |  |
| Veda-kausi | 1500–500 eaa. |  |  |  |  |
| • rautakausi | • 1200–500 eaa. |  |  |  |  |
| Mahajanapadat | 700–300 eaa. |  |  |  |  |
| Magadha-valtakunta | 684–320 eaa. |  |  |  |  |
| • Maurya-valtakunta | • 321–184 eaa. |  |  |  |  |
| Keskiaikaiset kuningaskunnat | 230 eaa.–1279 |  |  |  |  |
| • Sātavāhana | • 230 eaa.–199 |  |  |  |  |
| • Kušana | • 60–240 |  |  |  |  |
| • Gupta | • 300–550 |  |  |  |  |
| • Pala | • 750–1174 |  |  |  |  |
| • Chola | • 250 eaa.–1279 |  |  |  |  |
| islamilaiset sulttaanikunnat | 1206–1596 |  |  |  |  |
| • Delhin sulttaanikunta | • 1206–1526 |  |  |  |  |
| • Deccanin sulttaanikunnat | • 1490–1596 |  |  |  |  |
| Hoysala | 1040–1346 |  |  |  |  |
| Kakatiya | 1083–1323 |  |  |  |  |
| Vijayanagara | 1336–1565 |  |  |  |  |
| Suurmogulien valtakunta | 1526–1707 |  |  |  |  |
| Sikhivaltio | 1801-1849 |  |  |  |  |
| Marathivaltakunta | 1674–1818 |  |  |  |  |
| Siirtomaakausi | 1757–1947 |  |  |  |  |
| Itsenäinen Intia | 1947 eteenpäin |  |  |  |  |

| Valtioiden historiat Bangladesh • Bhutan • Intia Malediivit • Nepal • Pakistan • Sri Lanka | Valtioiden historiat Bangladesh • Bhutan • Intia Malediivit • Nepal • Pakistan • Sri Lanka |  |  |  |  |
Alueelliset historiat Bengal • Himachal Pradesh • Orissa   Pakistanin historialliset alueet • Pohjois-Intia   Etelä-Intian historia • Tiibet
Erityisalojen historiat Dynastiat • Talous • Indologia • Kielet • Kirjallisuus   Merenkulku • Armeija • Tiede ja tekniikka • Aikajana
| malline: näytä keskustele  | malline: näytä keskustele  |  |  |  |  |
Magadhavaltion arvioitu laajuus 400-luvulla eaa.
Magadha (मगध) oli yksi kuudestatoista niin sanotusta Mahajanapadasta (suom. suuri valtio) tai muinais-Intian alueesta. Kuningaskunnan sydän oli Gangesin laaksossa oleva Biharin osa, pääkaupunkina Rajagriha ("kuninkaan talo", nykyinen Rajgir). Magadha laajentui 500- ja 400-luvuilla eaa. valloittamalla naapurinsa Angan, Kashin ja merkittävimmän kilpailijansa Kosalan. Magadhan muinainen kuningaskunta mainitaan Ramayanassa, Mahabharatassa ja Puranoissa, ja erityisesti buddhalaisissa ja jainalaisissa teksteissä.
Kaksi Intian valtauskonnoista on lähtöisin Magadhasta. 500–400-luvuilla eaa. elänyt Gautama Buddha perusti buddhalaisuuden, joka levisi myöhemmin Itä- ja Kaakkois-Aasiaan, kun taas Mahavira perusti jainalaisuuden. Myöhemmin kaksi Intian suurinta valtakuntaa, Maurya- ja Gupta-valtakunnat, saivat alkunsa Magadhasta. Ne edistivät Intian tieteitä, matematiikkaa, tähtitiedettä ja filosofiaa, ja niitä pidettiin Intian "kulta-aikana".
Maantiede

Magadhan kuningaskunta sai alkunsa kaupankäynnin ja maanviljelyn kannalta edullisessa Gangesin laaksossa. Sen ydin käsitti suurin piirtein nykyiset Patnan ja Gayan alueet Etelä-Biharissa ja osan Bengalia ja Orissaa kaakossa. Muihin alueen valtioihin verrattuna Magadhalla oli jo aluksi merkittävä maantieteellinen etu, sillä sen pääkaupungin lähellä sijaitsi hyödynnettävissä oleva rautaesiintymä.
Historia

Magadhan varhaisista hallitsijoista on vain vähän varmaa tietoa. Tärkeimmät lähteet ovat Sri Lankan buddhalaiset kronikat, Puranat ja eräät muut jainalaiset ja buddhalaiset tekstit. Vuoteen 540 eaa. mennessä Magadha oli kuitenkin kasvanut alueen voimakkaimmaksi valtioksi Shishunaga-dynastian hallinnassa. Sen kuninkaat Bimbisara ja Ajatashatru laajensivat valtakuntaa entisestään valloittamalla naapurimaat Kashin ja Kosalan. Sittemmin rappeutuneen Sisunga-dynastian kaatoi 300-luvulla eaa. Ugrasena Mahapadma Nanda, joka teki Magadhasta koko Pohjois-Intiassa merkittävän voimatekijän.
Nanda-dynastian jälkeen Maghada oli Chandraguptan perustaman voimakkaan Maurya-dynastian keskus. Se laajeni suurimpaan osaan Etelä-Aasiaa Ašokan hallitessa, ja yhdisti siten lähes koko Intian ensimmäisen kerran yhden vallan alle. 200-luvulla eaa. alkanutta Maurya-dynastian rappiota seurasi pitkä hajaannuksen kausi 300-luvulle asti, jolloin Magadhaa keskuksena pitänyt Gupta-valtakunta yhdisti Intian jälleen. Magadhan asema Intian johtavana keskuksena päättyi Gupta-valtakunnan hajottua 500-luvulla, ja arabien vaikutuksen levitessä Intiaan 600-luvulla uudet keskukset, kuten Pala- ja Cholavaltiot alkoivat hallita Intian kehitystä.
Magadha-dynastiat > Brihadratha-dynastia

Brihadratha-dynastiasta ei ole varmoja historiallisia tietoja. Purana-tekstien mukaan Magadha-valtion perusti Brihadratha-dynastia, joka hallitsi noin 1000 vuotta. Voidaan olettaa, että Puranoiden tiedot ovat ainakin osin historialliset, sillä kreikkalainen historioitsija Megasthenes (n. 350 eaa. - 290 eaa.) mainitsee magadhalaisten hallitsijalistojen olevan niissä. Ensimmäinen hallitsija oli Brihadratha. Hänen poikansa Jarasandha esiintyy myös Mahabharathassa.
Magadha-dynastiat > Pradyota-dynastia

Myös pradyota-dynastiasta kertovat tiedot ovat epätarkkoja. Vayu Puranan mukaan Pradyota-dynastia oli vallassa 138 vuotta.  Sen valta loppui kansan noustua kapinaan. Uudeksi kuninkaaksi nousi Shishunaga, joka aloitti uuden nimeään kantavan dynastian.,
Magadha-dynastiat > Haryanka-dynastia

Sri Lankan buddhalaisten kronikoiden mukaan Pradyota-dynastiaa seurasi Haryanka-dynastia, johon kuuluivat Magadhan tämän ajan merkittävimmät hallitsijat Bimbisara ja Ajatashatru. Tämän lähteen mukaan Shishunaga-dynastia olisi ollut melko merkityksetön ja vain välivaihe Haryanka- ja Nanda-dynastioiden välillä.  Bimbisaran ja Ajatashatrun hallintokausi käsitellään kuitenkin tässä artikkelissa Puranoiden mukaisesti Shishunaga-dynastian osana, sillä Puranoita voidaan pitää luotettavampina niiden tarkkuuden vuoksi. Molemmat lähteet kertovat näistä hallitsijoista samat asiat, vaikka sijoittavatkin heidät eri dynastioihin.
Magadha-dynastiat > Shishunaga-dynastia

Purana-eeposten mukaan Shishunaga-dynastia ryhtyi hallitsemaan Magadhaa 684 eaa. Pääkaupunki oli aluksi Rajagriha, myöhemmin Pataliputra (nykyinen Patna). Tällä kaudella kehittyivät kaksi Intian pääuskonnoista, jotka ovat lähtöisin Magadhasta. Gautama Buddha 500- tai 400-luvulla eaa. perusti buddhalaisuuden, joka myöhemmin levisi Itä- ja Kaakkois-Aasiaan, kun taas Mahavira perusti jainalaisuuden.
Shishunaga-dynastia oli tehnyt vuoteen 540 eaa. mennessä Magadhasta Gangesin suiston voimakkaimman valtion. Kuningas Bimbisara (543–491 eaa.) liitti Magadhaan naapurimaa Angan ja aloitti siten Magadhan voimakkaan laajentumisen.  Bimbisara oli naimisissa kovimman kilpailijavaltion, Kosalan prinsessan kanssa. Bimbisaran poika Ajatashatru (hallitsijana 491–461 eaa.) tappoi isänsä, ja seurauksena Kosalan ja Magadhan välille syttyi sota. Rauhansopimuksessa Ajatashatru meni Kosalan nuoremman prinsessan kanssa naimisiin ja sai liitettyä Kosalan Magadhaan. ,
Ajatashatrun aikana alkoi uuden pääkaupungin Pataliputran rakentaminen.  Pääkaupungin vaihtoon vaikutti Pataliputran parempi sijainti Licchavia vastaan käytävän sodan kannalta. Jainalaiset tekstit kertovat, kuinka Ajatashatru käytti tässä sodassa kahta uutta asetta: katapulttia ja suojattua hevosvetoista sotavaunua, jossa oli heiluva nuija. Jälkimmäistä on verrattu moderneihin tankkeihin.
Ajatashatrun jälkeen valtakuntaa hallitsi joukko heikompia kuninkaita, joita buddhalaiset kronikat pitävät varsinaisena Shishunaga-dynastiana. Historiallisesti varmaa on, että tämä dynastia kesti vuoteen 424 eaa., jolloin sen kumosi Nanda-dynastia.  Tästä eteenpäin historialliset lähteet ovat yksimielisiä.
Magadha-dynastiat > Nanda-dynastia

Nanda-dynastian perusti edeltävän Shishunga-dynastian kuningas Mahanandinin avioton poika. Mahapadma Nanda kuoli 88-vuotiaana, halliten pääosan tämän 100-vuotiaan dynastian ajasta. Mahapadma palautti Magadhan Shishunga-dynastian loppuvaiheiden heikkouden jälkeen Ajatashatrun aikaiselle tasolle ja teki valtion merkittäväksi voimatekijäksi koko Pohjois-Intiassa. Hänen jälkeensä hallitsivat peräkkäin hänen kahdeksan poikaansa. Tämä sekava kausi antoi mahdollisuuden Maurya-suvun valtaannousulle.
Magadha-dynastiat > Maurya-dynastia

Chandragupta Maurya hyödynsi Magadhan sekavaa tilaa ja Syrjäytti hallitsevan Nandakuninkaan Dhana Nandan. Asiaa auttoi kansan tyytymättömyys Nandoihin.  Aleksanteri Suuren Intian-retken luoman hajaannuksen turvin Chandragupta alkoi laajentaa Magadhaa ja hänen kuollessaan 301 eaa. Maurya-valtakunta oli koko Pohjois-Intian valtias.
Chandraguptan poika Bindusara laajensi valtakuntaa edelleen lounaaseen, ja hänen kuollessaan Intian niemimaan eteläkärjen lisäksi ainoastaan nykyisen Orissan alueella sijainnut Kalinga vastusti Mauryan valtaa. Bindusaran poika Ašoka valloitti Kalingan. Tuloksena oli niin suuri verilöyly, että sotimispolitiikkaa ajanut Ašoka kääntyi buddhalaisuuteen ja julistautui ahimsan, väkivallattomuuden kannattajaksi.
Maurya-dynastian hallitessa Intian talous kukoisti ja kauppa ja maanviljely kehittyivät yhtenäisen hallinnon suojeluksessa. Tänä aikana myös Pataliputra kasvoi voimakkaasti ja siitä tuli yksi Intian loistokkaimmista kaupungeista.  Kalinga-sodan jälkeen maassa oli puoli vuosisataa kestänyt rauha. Chandragupta Mauryan viehtymys jainalaisuuteen edesauttoi sosiaalisia ja uskonnollisia uudistuksia, kun taas Ašokan buddhalaisuus toi väkivallattomuuden ja sosiaalisen ja poliittisen sovun kansallisiksi ihanteiksi.
Ašokan kuoltua etäisimmät maakunnat julistautuivat itsenäisiksi. Maurya-suku hallitsi kuitenkin vuoteen 184 eaa. asti keski-Intiaa ja Gangesin laaksoa. Tuolloin sotilaskomentaja Pusyamitra Sunga kaappasi vallan.
Magadha-dynastiat > Sunga-dynastia

Sunga-dynastia perustettiin 184 eaa., noin 50 vuotta Ašokan kuoleman jälkeen, kun silloinen Mauryan armeijan ylipäällikkö, Pusyamitra Sunga salamurhasi kuningas Brihadrathan, viimeisen Maurya-hallitsijan. Sunga-dynastia kesti vuoteen 72 eaa., jolloin pääministeri Vasudeva Kanva murhautti kuningas Devabhimin. Sunga-dynastian kausi oli Intian hajaannuksen alun aikaa, eivätkä heikot hallitsijat kyenneet muuttamaan tilannetta
Magadha-dynastiat > Kanva-dynastia

Kanva-dynastia korvasi Sunga-dynastian ja hallitsi Intian itäosaa vuosina 71–30 eaa. Ensimmäinen kuningas Vasudeva salli Sunga-dynastian kuninkaiden jatkaa hallitsijoina entisen valtakuntansa nurkkauksessa. Magadhaa hallitsi neljä Kanvahallitsijaa. 30-luvulla eaa. uudelleen voimistunut Kalinga hyökkäsi etelästä entisen valloittajansa kimppuun ja lopetti Kanva-dynastian ajan. Magadhan romahduksen jälkeen eteläiset Andhra- ja Sātavāhana-kuningaskunnat korvasivat Magadhan voimakkaimpana Intian valtiona. Intiaan ei kuitenkaan syntynyt koko niemimaan yhdistävää voimakasta valtiota, vaan hajaannuksen ja ulkomaisten valloittajien aika jatkui 300-luvulle jaa. asti.
Magadha-dynastiat > Gupta-dynastia

Gupta-dynastia nousi valtaan Magadhan ydinalueilla noin vuonna 240. Vuonna 305 valtaan noussut Chandragupta I alkoi laajentaa pikkuvaltiotaan, ja vuonna 320 hän kruunautti itsensä Magadhan vanhassa pääkaupungissa Pataliputrassa. Sittemmin hän ja hänen poikansa laajensivat valtakunnan käsittämään koko Pohjois-Intian ja Induksen suiston. Monista, muun muassa Samudraguptan (hallitsi 335–370) yrityksistä huolimatta valtakuntaa ei saatu laajennettua käsittämään etelässä Mauryan aikaisia alueita, joskin nämä tunnustivat Guptan yliherruuden.
Guptavaltio oli Mauryan jälkeen suurin poliittisista ja sotilaallisista valtakunnista antiikin Intiassa. Guptavaltion aika oli Intian "kulta-aikaa" matematiikassa, tähtitieteessä ja filosofiassa. Sen aikana buddhalaisuuden merkitys Intiassa väheni ja alueen valtauskonnoksi tuli hindulaisuus. Viimeinen merkittävä Guptahallitsija oli Skandagupta (vallassa 454–467). Hänen jälkeensä valtakunta alkoi nopeasti luhistua heikkojen hallitsijoiden ja hunnien hyökkäysten takia. 500-luvun loppupuolella Guptavaltakunta oli lopullisesti tuhoutunut, ja Intia jakaantui uudelleen pikkuvaltioihin.
Magadhan kuninkaat > Brihadratha-dynastia (n. 1700-799 eaa.)(Purana-eeposten mukaan)

Brihadratha
Jarasandha
Sahadeva
Somapi (1678–1618 eaa.)
Srutasravas (1618–1551 eaa.)
Ayutayus (1551–1515 eaa.)
Niramitra (1515–1415 eaa.)
Sukshatra (1415–1407 eaa.)
Brihatkarman (1407–1384 eaa.)
Senajit (1384–1361 eaa.)
Srutanjaya (1361–1321 eaa.)
Vipra (1321–1296 eaa.)
Suchi (1296–1238 eaa.)
Kshemya (1238–1210 eaa.)
Subrata (1210–1150 eaa.)
Dharma (1150–1145 eaa.)
Susuma (1145–1107 eaa.)
Dridhasena (1107–1059 eaa.)
Sumati (1059–1026 eaa.)
Subhala (1026–1004 eaa.)
Sunita (1004–964 eaa.)
Satyajit (964–884 eaa.)
Biswajit (884–849 eaa.)
Ripunjaya (849–799 eaa.)
Magadhan kuninkaat > Pradyota-dynastia (799-684 eaa.) (Purana-eeposten mukaan)

Pradyota
Palaka
Visakhayupa
Ajaka
Varttivarddhana
Magadhan kuninkaat > Shishunaga-dynastia (684-424 eaa.) (Purana-eeposten mukaan)

Shishunaga (684–644 eaa.)
Kakavarna (644–618 eaa.)
Kshemadharman (618–582 eaa.)
Kshatraujas (582–558 eaa.)
Bimbisara (543–491 eaa.)
Ajatashatru (491–461 eaa.)
Darshaka (vuodesta 461 eaa.)
Udayin
Nandivardhana
Mahanandin (vuoteen 424 eaa.)
Magadhan kuninkaat > Haryanka-dynastia (684-552 eaa.) (buddhalaisten kronikoiden mukaan)

Bimbisara (684–632 eaa.)
Ajatashatru (632–600 eaa.)
Udaybhadda (600–584 eaa.)
Anuruddha (vuodesta 584 eaa.)
Munda (vuoteen 576 eaa.)
Nagadasaka (576–552 eaa.)
Magadhan kuninkaat > Shishunaga-dynastia (552-424 eaa.) (buddhalaisten kronikoiden mukaan)

Shishunaga (552–520 eaa.)
Kalasoka (520–492 eaa.)
Kalasokan 10 poikaa (vuoteen 424 eaa.)