stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Julius Middelthun
Töitä

Enkelin mallinen kastemalja Trefoldighetskirkenissä Oslossa.
Anton Martin Schweigaardin patsas Oslon yliopiston päärakennuksen edustalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Julius Middelthun Wikimedia Commonsissa
Abronin kieli

| Abron |
| --- | --- |
Muu nimi:  Bron, Brong, Doma, Gyaman
Tiedot
Alue:   Ghana
Puhujia:  1,182 milj.
Kirjaimisto:  latinalainen kirjaimisto
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  abr
 Ohje 
Abronin kieli on nigeriläis-kongolainen kieli, jota puhuvat abronit etenkin Ghanassa (yli miljoona puhujaa)  ja Norsunluurannikolla (132 000 puhujaa).  Se tunnetaan myös nimillä Bron, Brong, Doma ja  Gyaman.
Kieli lasketaan joskus yhdeksi akanin kielen murteista.
Abrosaurus

| Abrosaurus |
| --- | --- |

 Keskijurakausi 170–160 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Liskonlantioiset Saurischia
Alalahko::  †Sauropodomorpha
Osalahko::  †Sauropodit Sauropoda
Suku::  †Abrosaurus
Laji::  dongpoi
Kaksiosainen nimi
 † Abrosaurus dongpoi  Ouyang, 1989 
Katso myös
   Abrosaurus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Abrosaurus oli sauropodeihin kuulunut dinosaurussuku. Abrosauruksen nimi tarkoittaa ”herkkää liskoa”, mikä juontuu sen kevytrakenteisesta kallosta.
Abrosaurus oli kasvinsyöjä, ja se eli 170–160 miljoonaa vuotta sitten keskijurakaudella. Abrosauruksen fossiileita on löydetty Kiinasta. Parhaiten säilynyt fossiili Abrosauruksesta on sen pääkallo. Sitä ja muita Abrosauruksen fossiileita säilytetään tällä hetkellä Zingong Dinosaur Museumissa, Kiinassa.
Ensimmäiset Abrosauruksen fossiilit löydettiin vuonna 1984. Abrosauruksen nimeä on vaihdettu kolme kertaa. Ensin Hui nimesi sen vuonna 1984 Abrosaurus gigantorhinukseksi. Vuonna 1989 Hui antoi sille nimeksi Abrosaurus dongpoensis. Nykyisen nimensä Abrosaurus sai vielä samana vuonna, kun Hui vaihtoi nimeksi Abrosaurus dongpoi.
Abrosaurus oli yksi aikansa suurimmista dinosauruksista, sen pituus oli noin 9–10 metriä ja paino 4–5 tonnia. Kaula oli erittäin pitkä. Pää oli lähes geometrinen muodoltaan ja sitä merkkasi tyypillinen harja. Jalat olivat lyhyet ja vahvat. Häntä oli pitkä ja ohut.
Ala-Ruokonen

| Ala-Ruokonen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Juuka
Koordinaatit:  63°18′45″N, 28°56′00″E
Järvinumero:  04.685.1.018
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  208,8 m 
Rantaviiva:  12,93 km 
Pinta-ala:  3,11 km² 
Tilavuus:  0,022 km³ 
Keskisyvyys:  7,1 m 
Suurin syvyys:  21,65 m 
 fiAla-Ruokonen 
Ala-Ruokonen on erämainen ylänköjärvi Juuan luoteisosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 3,1 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 88 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Maantiede

Ala-Ruokosen pituus kaakosta luoteeseen on noin 3,8 kilometriä. Järvi levenee voimakkaasti etelärannalta kohti järven keskiosaa, jonka leveys on noin kilometrin. Siitä luoteeseen leveys on melko tasaisesti edelleen kilometrin verran. Aivan pohjoisessa järvi kapenee Talvilahdeksi. Ala-Ruokosen pohjanmuodot kumpuilevat. Vähintään 10 metriä syvää aluetta on noin neljäsosa järven pinta-alasta. Järven leveimmällä kohdalla sijaitsee kaksi 20–22-metristä syvännettä. Ala-Ruokosen länsipuolinen luonnonsuojelualue rajoittuu sen lounaiseen rantaan.
Ala-Ruokosen ainoa nimetty saari on parin kolmen aarin laajuinen Laivasaari. Järven pohjoisimmassa osassa sijaitsee Pentturinniemi, jota erottaa mantereesta kapea Pentturinsalmi. Pentturinniemen ja mantereen välisen lahden nimi on Pentturinlampi, sen eteläosassa sijaitsee muutaman aarin laajuinen nimetön saari.
Ala-Ruokosen itäpuolella sijaitsee Ylä-Ruokonen (209,3 metriä mpy). Järvien välisen kannaksen leveys on muutamia satoja metrejä, kannaksen kapeimmasta kohdasta virtaa laskuoja Ylä-Ruokosesta Ala-Ruokoseen. Lisäksi Ala-Ruokoseen virtaa laskuojia ympäröiviltä soilta. Ala-Ruokosen eteläosan lahti kapenee Keihäsjoeksi, joka virtaa länteen Nurmiseen (187,8 metriä mpy) ja edelleen Petäiseen (187,8 metriä mpy).
Ala-Ruokosen vesitilavuus on 22 015 000 kuutiometriä.
Ala-Ruokonen (04.685.1.018) kuuluu Petäisjoen valuma-alueeseen (04.685), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Luostanjoen valuma-alue (04.68) ja ensimmäinen jakovaihe Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Ala-Ruokonen on Petäisjoen valuma-alueen laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu 34 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä; Ala-Ruokosen jälkeen laajimmat ovat Ylä-Ruokonen, Petäinen ja Syväjärvi.
Jyväskylän kesäyliopisto

Jyväskylän kesäyliopiston Muuratsalon retki 1912.
Jyväskylän kesäyliopisto on Jyväskylässä sijaitseva kesäyliopisto, joka on perustettu Suomen ensimmäisenä vuonna 1912.
Kesäyliopisto tarjoaa avoimen korkeakouluopetuksen lisäksi myös esimerkiksi ammatillista täydennyskoulutusta ja kertauskursseja ylioppilaskirjoituksiin valmentautuville abeille. Jyväskylän kesäyliopiston yhteydessä toimii myös Ikääntyvien yliopisto.
Kesäyliopistoa ylläpitää vuonna 1997 perustettu Jyväskylän kesäyliopistoyhdistys, jonka jäseniä ovat Jyväskylän yliopisto, Jyväskylän yliopistosäätiö, Jyväskylän yliopiston ylioppilaskunta, Keski-Suomen Liitto, Jyväskylän, Keuruun, Saarijärven, Suolahden, Äänekosken ja Viitasaaren kaupungit sekä Laukaan, Hankasalmen, Kyyjärven ja Leivonmäen kunnat.
Historia

Jyväskylän kesäyliopisto aloitti toimintansa vuonna 1912. Se tarjosi korkeakouluopetusta ylioppilaille ja kansakoulunopettajille pääasiassa Helsingin yliopiston opettajien opettamana. Kesäyliopisto muuttui Jyväskylään vuonna 1934 perustetun Kasvatustieteellisen korkeakoulun kesälukukaudeksi vuonna 1936, ja edelleen vuonna 1966 Jyväskylän yliopiston kesälukukaudeksi. Se perustettiin uudelleen Jyväskylän kesäyliopiston nimellä vuonna 1981.
Aiheesta muualla

Jyväskylän kesäyliopisto
Alberto Valdés

| Mitalit> Maa:   Meksiko.Miesten ratsastus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Meksiko.Miesten ratsastus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Meksiko.Miesten ratsastus. Olympialaiset  | Maa:   Meksiko> Miesten ratsastus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 1948 | esteratsastus, joukkuekilpailu |  |
Alberto Valdés Ramos Sr. (25. kesäkuuta 1919 México – 14. huhtikuuta 2013 México) oli meksikolainen ratsastaja ja olympiavoittaja.
Valdés voitti esteratsastuksen joukkuekilpailussa olympiakultaa Lontoossa 1948. Yksilökilpailussa hän oli kymmenes.
Valdés kuoli Méxicossa 14. huhtikuuta 2013, 93-vuotiaana.
Valdésin poika Alberto Valdés Jr. voitti ratsastuksessa olympiapronssia Moskovassa 1980.
Joona Huttula

| Joona Huttula |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. tammikuuta 1997 (ikä 27) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Hude
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  81 kg
Pelinumero:  4
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  Kärpät (SML) RoKi (Mestis) SaiPa (SML) HK Hradec Králové (ČEL) HC Karlovy Vary (ČEL)
Joona Huttula (s. 7. tammikuuta 1997 Tampere) on suomalainen jääkiekkopuolustaja.
Pelityyli

Huttula on itse maininnut vahvuuksikseen monipuolisuuden ja luisteluvoiman sekä kehittämisen kohteikseen voiman ja vastustajien merkkaamisen omassa päässä.
Muuta

Huttula valmistui ylioppilaaksi Kastellin lukiosta keväällä 2017. Hän on maininnut idolikseen Victor Hedmanin.
Huttula avioitui heinäkuussa 2022 Kärppien U20-joukkueen fysiikkavalmentaja ja fysioterapeutti Jenny Uusimaan kanssa.
Jyväskylän keskuspaloasema

Paloaseman toimisto-osa on L:n muotoisen rakennuksen lyhyemmässä, vasemmanpuoleisessa osassa.
Jyväskylän keskuspaloasema on Keski-Suomen pelastuslaitoksen pääpaloasema Ristonmaan alueella, osoitteessa Salontaipaleentie 6, Jyväskylä. Rakennus on otettu käyttöön 9.9.2011.
Rakennuksen on suunnitellut arkkitehtitoimisto LPV Jyväskylä Oy, pääsuunnittelijana arkkitehti Jorma Peltonen ja projektiarkkitehtina rakennusarkkitehti Ari Kautto. Keskuspaloasema ja Ristonmaan Ateriakeskus (nykyisin Kylän Kattaus -liikelaitos) ovat samalla tontilla erillisinä rakennuksina. Rakennuksen pinta-ala on 5 836,5 m2.  Rakennuksen omistaa erikoissijoitusrahasto eQ ja pelastuslaitos on siinä vuokralla.
Paloasema jakautuu kalustohalliin, sairaankuljetuksiin liittyviin huoltotiloihin, paineilmalaitteiden huoltotiloihin, varusteiden varasto- ja huoltotiloihin, letkukaluston huolto-, pesu- ja varastotiloihin sekä hälytysajoneuvojen korjaamo- ja huoltotiloihin. Lisäksi rakennuksessa on luentosali ja kokoustiloja, väestönsuojissa johtokeskustilat ja kuntosali sekä aulan yhteydessä tilannekeskus. Toisessa kerroksessa ovat hallinto- ja toimistotilat, ruokailu- ja oleskelutilat, miehistön valmiushuoneet, pesu- ja saunatilat sekä pukuhuoneet. Paloaseman kolmannessa kerroksessa on kaksi iv-konehuonetta.
Aseman yksiköt

| Yksikkötunnus | Tyyppi | Merkki ja malli | Rekisterinumero |
| --- | --- | --- | --- |
| RKS20 | Päivystävä päällikkö | Skoda Kodiag, vm. 2019 | NLI-783 |
| RKS31 | Päivystävä palomestari | Mercedes-Benz Sprinter 319, vm. 2013 | FLA-824 |
| RKS101 | Pelastusyksikkö | Scania P410, vm. 2020 | MUZ-841 |
| RKS103 | Säiliöauto | Scania P410, vm. 2015 | VXX-536 |
| RKS1055 | Vesipelastusyksikkö | Mercedes-Benz Sprinter, vm. 2020 | XPA-383 |
| RKS106 | Nostolavayksikkö | Scania P450 XT, vm. 2020 | NLP-577 |
| RKS1062 | Nostolavayksikkö | Mercedes-Benz Econic, vm. 2000 | TIZ-756 |
| RKS107 | Miehistönkuljetusauto |  |  |
| RKS108 | Vene | Serecraft, vm. 2018 | P58494 |
| RKS1082 | Vesijetti | Sea-Doo |  |
| RKS1083 | Ilmatyynyalus |  |  |
| RKS1084 | Vene | Big Buster |  |
| RKS1085 | Vene | Pioner Multi | P74217 |
| RKS1094 | Vaihtolava-auto | Scania 410, vm. 2015 | ENR-336 |
| RKS1098 | Mönkijä | Outlander 650 V-Twin |  |
| EKS121 | Ambulanssi | Mercedes-Benz Sprinter, vm. 2022 | ZOO-254 |
| EKS122 | Ambulanssi | Mercedes-Benz Sprinter, vm. 2022 | MZI-955 |
Aiheesta muualla

Keski-Suomen pelastuslaitos (verkkosivut) (Arkistoitu – Internet Archive)
Jyväskylän keskuspaloasema Jyväskylän kaupungin karttapalvelussa (Arkistoitu – Internet Archive)
Alberto della Marmora

Alberto della Marmora
Alberto Ferrero La Marmora (7. huhtikuuta 1789 Torino – 18. maaliskuuta 1863 Torino) oli italialainen sotilas ja luonnontieteilijä.
La Marmora oli kenraali Napoleonin sodissa ja sai kunniamerkkinsä henkilökohtaisesti Napoleon I:ltä. Myöhemmin hän oli Sardinian kuninkaan palveluksessa. Hän kirjoitti teoksen Viaggio in Sardegna 1860, jossa hän jatkoi Francesco Cettin suorittamia tutkimuksia. Monet La Marmoran keräämistä eläimistä lähetettiin Franco Andrea Bonellille Torinon yliopistoon ja hän oli kirjeenvaihdossa myös Bonellin seuraajan Giuseppe Genén kanssa.
Aavikon kukka

| Aavikon kukka> Desert Flower |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sherry Horman
Käsikirjoittaja:  Sherry Horman
Tuottaja:  Peter Herrmann
Säveltäjä:  Martin Todsharow
Kuvaaja:  Ken Kelsch
Leikkaaja:  Clara Fabry
Pääosat:   Liya Kebede  Sally Hawkins  Craig Parkinson  Timothy Spall 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta  Saksa  Itävalta 
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  2. huhtikuuta 2010 (Suomi)
Kesto:  120 min.
Alkuperäiskieli:   englanti  somali 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aavikon kukka on Sherry Hormanin vuonna 2009 ensi-iltaan tuotu elämäkertaelokuva, joka pohjautuu Waris Dirien omaelämäkerralliseen teokseen Aavikon kukka. Elokuva kertoo Dirien tiestä köyhästä somalialaistytöstä kansainväliseksi huippumalliksi.
Dirie pakeni kotoaan teini-ikäisenä välttääkseen pakkoavioliiton vanhan miehen kanssa. Hän asui ensin sukulaistensa luona Mogadishussa, mistä hän muutti Lontooseen äitinsä sukulaisten kotiapulaiseksi. Tämän suurlähettiläsperheen palattua takaisin Somaliaan Dirie jäi yksin Lontooseen vailla mitään omaisuutta tai edes voimassa olevaa passia. Elokuvassa kerrotaan myös siitä, kuinka Dirien sukupuolielimet silvottiin perinnäistapojen mukaan hänen ollessaan vasta lapsi, ja miten hän myöhemmin toi asian julkisuuteen. Dirie kutsuttiin YK:n hyväntahdonlähettilääksi ja hän on toiminut aktiivisesti sukupuolielinten silpomista vastaan.
Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä haparoivasti toteutettu epätasainen elokuva dramatisoi kiusallisen kevyesti alistetun afrikkalaistytön matkan ja kasvun arvostetuksi YK:n erityislähettilääksi. Lopputulos maistuu hänestä jokseenkin falskilta.
Juliana Söderborg

Juliana Söderborg (o.s. Malmberg, 24. maaliskuuta 1745 Pori – 16. kesäkuuta 1799 Pori) oli suomalainen unissasaarnaaja, joka loi yhdessä Anna Rogelin ja Anna Lagerbladin kanssa hengellisen pohjan Liisa Erkintyttären alullepanemalle rukoilevaisten liikkeelle.
Perhe

Söderborg syntyi Porissa paikallisen kauppiaan Gustav Malmbergin ja Anna Matintyttären perheeseen. Hän avioitui vuonna 1778 ruotsalaissyntyisen aliupseerin Henrik Söderborgin kanssa ja myöhemmin pariskunnalle syntyi yksi poika.
Elämä

Juliana Söderborg alkoi 25-vuotiaan pitää kotonaan päivittäisiä rukoushetkiä, jotka pian keräsivät runsaasti myös ulkopuolista yleisöä. Hänen uskonnollisia kokemuksiaan jakoi Siikaisista Malmbergin perheen luokse asumaan muuttanut Anna Lagerblad, jonka innostus oli vielä Söderborgiakin voimakkaampaa. Malmbergin taloon muodostui seuratoiminnan keskus, jossa pidetyt saarnat keräsivät yleisöä myös Porin ulkopuolelta aina Tyrväätä, Loimaata ja Uuttakaupunkia myöden. Kuulijoita oli niin paljon, etteivät he mahtuneet enää sisälle, vaan osa joutui seisomaan kadulla. Viranomaiset antoivat herätyskokousten aluksi jatkua, mutta Porin kirkkoherra Mikael Lebell ja pormestari Lars Sacklén puuttuivat lopulta niihin vuonna 1774, kun kokousten katsottiin toimivan papistoa vastaan ja loukkaavan yleistä järjestystä. Pormestaria häiritsi erityisesti, että Söderborgin yöllisten saarnojen jälkeen työväki laiminlöi seuraavan päivän töitään. Lebell ja Sacklén eivät myöskään pitäneet siitä, että kokouksissa saarnasivat naiset, joiden esiintyminen seurakunnissa oli kielletty.
Söderborgin ja Lagerbladin esimerkkiä seurasivat pian myös useat muut lounaissuomalaiset naiset, kuten Sofia Rosnell, Maria Neckström ja Anna Lönbergh. Miessaarnaajista tunnetuin oli räätäli Iisak Lemberg. Muihin unissasaarnaajiin verrattuna Juliana Söderborg tunnettiin kuitenkin hillittynä ja hän nauttikin rukoilevaisten keskuudessa suurinta arvostusta. Söderborgin kerrottiin jopa saaneen pitää saarnaa kuningas Kustaa III:n teltan ulkopuolella tämän Suomen vierailun aikana. Hän liikkui ahkerasti myös sairaiden ja köyhien luona eri puolilla Satakuntaa. Söderborgin kuoltua vuonna 1799, hänen hautajaisiinsa saapui sankka surijoiden joukko.
Aiheesta muualla

Sulkunen, Irma: / Juliana Söderborg Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  23.3.2007. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 15.2.2016.
Joona Jääskeläinen

| Joona Jääskeläinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. syyskuuta 1996 (ikä 28) Imatra, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  HC Košice
Sarja:  Tipos Extraliga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  Hermes (Mestis) SaiPa (SML) Ketterä (S-S/Mestis) Jukurit (SML) HC Banská Bystrica (SloEL) BK Mladá Boleslav (ČEL) HC Slovan Bratislava (SloEL)
Joona Anttoni Jääskeläinen (s. 5. syyskuuta 1996 Imatra) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Slovakian pääsarja Extraliga-joukkue HC Košicessa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Jääskeläinen pelasi alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013. Hän edusti myös Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2013, jolloin Jääskeläinen voitti kultaa. Yhteensä Jääskeläinen on pelannut neljä nuorten ja 21 poikien maaottelua.
Muuta

Jääskeläinen harrasti lapsena myös jalkapalloa ja jääpalloa omien sanojensa mukaan noin 14-vuotiaaksi asti.
Adolfin linna

| Adolfin linna> The Castle in the Forest |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Norman Mailer
Kieli:  englanti
Genre:  historiallinen romaani
Kustantaja:  Random House
Julkaistu:  2007
Suomennos
Suomentaja:  Kalevi Nyytäjä & Tommi Uschanov
Kansitaiteilija:  Timo Mänttäri
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  2007
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  604
ISBN:  978-951-20-7436-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Adolfin linna (engl. The Castle in the Forest) on Norman Mailerin kirjoittama romaani, joka seuraa Adolf Hitlerin lapsuutta sekä hänen vanhempiensa ja sisarustensa elämää 1800-luvun lopun Itävallassa. Romaani on pääosin kuvitteellinen, mutta se sisältää myös historiallisia hahmoja ja todellisina pidettyjen tapahtumien kuvauksia sekä kohtia, jotka perustuivat Hitlerin omiin muisteloihin lapsuudestaan ja onkin osittain uskollinen Mailerille tyypilliselle lajityypille dokumenttiromaanille. Romaani julkaistiin englanniksi vuonna 2007, ja kirjan suomensivat Kalevi Nyytäjä ja Tommi Uschanov samana vuonna. Kirjan suomalainen kustantaja on Gummerus.
Adolfin linnan kertojahahmo sekä taustavaikuttaja on kaappaamaansa SS-upseerin ruumiiseen asettunut D.T:ksi tai Dieteriksi itseään kutsuva paholainen, joka tekee töitä Maestroksi kutsutulle korkeammalle paholaisvoimalle. D.T:n maallinen olemus SS-upseeri on puolestaan yksi Heinrich Himmlerin tiedustelupalvelun agenteista, joka saa tehtäväkseen tutkia Hitlerin sukutaustan mahdollisten juutalais- ja insestiepäilysten vuoksi. Koska paholainen oli aikanaan toiminut Hitlerin vartijana Jumalan enkeleitä vastaan ja myötävaikuttajana tämän kehitykseen, D.T. kirjoittaa Hitlerin perhetaustasta ja lapsuudesta kirjan. D.T. kutsuu vastustajiaan Jumalaa Dummkopfiksi (Pölkkypää, lyhennettynä D.K.) ja enkeleitä nuijiksi. Kirjan päähenkilöitä ovat Adolfin lisäksi isä Alois Hitler ja äiti Klara, omaa sukua Pölzl.
Kirjan alussa kerrotaan Hitlerin isän Aloisin nuoruudessa naisseikkailuista ja aikaisemmista avioliitoista ja esitetään yleistä sukurutsateoriaa vahvempi ajatus: Klara Pölzl olisi ollut jopa Aloisin oma tytär. Romaanissa insesti ei muodostu kuitenkaan määrääväksi tekijäksi Adolf Hitlerin kehityksessä, mutta se yhdessä Aloisin ateismin kanssa luovat kasvupohjan paholaisten väliintuloihin. Kun Klara on puolestaan hurskas kristitty käyvät hyvä ja paha taistelua pienen Hitlerin sielusta. Kirjan tapahtumat sijoittuvat autenttisille paikoille Itävallan Waldviertelin maalais- ja pikkukaupunkimaisemiin.
Kirjoittaja Norman Mailer kuoli 84-vuotiaana pian romaanin julkaisemisen jälkeen. Kuolemansa jälkeen Mailer voitti Adolfin linnalla "Bad Sex in Fiction" -palkinnon, joka myönnetään vuosittain huonoimmin kuvatun seksikohtauksen sisältäneelle teokselle. Tuomaristo uskoi, että Mailer olisi osannut suhtautua palkintoon huumorilla.
Aiheesta muualla

Gummerus: Adolfin linna (Arkistoitu – Internet Archive)
Gummerus: Norman Mailerin haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Helsingin Sanomat: "Vain paholainen voi kertoa Hitleristä", Norman Mailerin haastattelu
Keskisuomalainen: Arvostelu[vanhentunut linkki]
New York Times review: Maestro of the Human Ego (englanniksi)
Aladağ

Aladağin sijainti Adanan ja Turkin kartalla.
Aladağ on kaupunki Etelä-Turkissa, Adanan maakunnassa. Se on samannimisen piirikunnan pääkaupunki. Vuonna 2011 kaupungissa oli 4 129 asukasta ja piirikunnassa 17 074. Kaupunki on saanut nimensä Aladağlar-vuoristosta.
Adamo

Adamo on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Amelia Adamo (s. 1947), ruotsalainen päätoimittaja
Andrea Adamo (s. 1991), italialainen jalkapalloilija
Christine Adamo (s. 1965), ranskalainen kirjailija
Délizia Adamo (s. 1952), italialais-belgialainen laulaja, tunnettu myös nimellä Délizia
Emma Adamo (s. noin 1963), brittiläinen yrittäjä
Frank Adamo (1893–1988), yhdysvaltalainen lääkäri
Giulia Adamo (s. 1949), italialainen poliitikko
Mark Adamo (s. 1962), yhdysvaltalainen säveltäjä
Matteo Marchisano-Adamo (s. 1973), yhdysvaltalainen säveltäjä
Michael Moussa Adamo (1961–2023), gabonilainen poliitikko ja ministeri
Momo Adamo (1895–1956), amerikanitalialainen mafian jäsen
Nicola Adamo (s. 1959), italialainen poliitikko
Salvatore Adamo (s. 1943), italialais-belgialainen säveltäjä ja laulaja, tunnettu myös nimellä Adamo.
Alabinskajan metroasema

| Alabinskaja> Алабинская |
| --- | --- |

 Samaran metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  1-linja
Paikkakunta:  Samara, Venäjä
Avattu:  1. helmikuuta 2015
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Alabinskaja (ven. Алабинская) on yksi Samaran metron asemista. Se avattiin 1. helmikuuta 2015.
Adamov

Adamov, fem. Adamova on sukunimi esimerkiksi seuraavilla henkilöillä:
Arkadi Adamov (1920–1991), venäläinen kirjailija
Arthur Adamov (1908–1970), venäläis-ranskalainen näytelmäkirjailija
Markéta Pekarová Adamová (s. 1984), tšekkiläinen poliitikko
Philippe Adamov (1956–2020), ranskalainen sarjakuvanpiirtäjä
Roman Adamov (s. 1982), venäläinen jalkapalloilija.
Aikapommi (televisiosarja)

| Aikapommi |
| --- | --- |
Tyyli:  Tositelevisio
Kestoaika:  35–65 minuuttia
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Yle TV1
Julkaistu:  1983
Esitetty:  28. heinäkuuta 1983 – 1. syyskuuta 1983
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  6
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Tv 1 Asiaohjelmat
Aiheesta muualla
IMDb 
Aikapommi oli kesällä 1983 Yleisradion TV1-kanavalla esitetty kuusiosainen ohjelmasarja, jossa kymmenen ihmistä vietti kolme päivää suljetussa tilassa ja tv-kamerat tallensivat heidän keskustelunsa ja käyttäytymisensä. Sarjaa on sanottu maailman ensimmäiseksi Big Brotherin kaltaiseksi tositelevisio-ohjelmaksi. Vuonna 2001 Aikapommi esitettiin Rotterdamissa kansainvälisessä julkisen palvelun innovatiivisten ohjelmien katselmuksessa.
Aikapommin toimittivat Jorma Molarius ja Merja Halmevaara Yleisradion asiaohjelmien toimituksesta. Materiaalia kuvattiin yli 40 tuntia, joista tiivistettiin kuusi jaksoa. Lyhyin jakso oli pituudeltaan 35 minuuttia ja pisin 65 minuuttia.
Materiaali oli kuvattu elokuussa 1981 Pasilan tv-keskuksessa. Ohjelman esittämisen viivästyminen aiheutti aikoinaan spekulaatioita skandaaleista, mutta sellaisia ei juuri nähty. Lehtiarvion mukaan Antti Eskolan ”muutamat leppoisat naljailut” edustivat ohjelman kärjekkäintä antia ja Riitta Väisäsen kerrottiin olleen miespuolisten osallistujien suosikki.
Osallistujat

Henkilöt, joita kamerat seurasivat, olivat:
psykologi Pehr Charpentier (ohjelman vetäjä)
professori Antti Eskola
rouva Pirkko Liinamaa
rock-muusikko Kauko Röyhkä
runoilija Arja Tiainen
missi Riitta Väisänen
toimittaja Maarit Tyrkkö
pastori Matti Tuomisto
toimitusjohtaja Heikki Bachmann
maanviljelijä ja amatöörinäyttelijä Eero Rinne.
Aikapommi kuvattiin vain muutamia päiviä ennen kuin presidentti Urho Kekkonen jäi sairauslomalle. Kekkosen läheisenä ystävänä tunnettu toimittaja Maarit Tyrkkö ei kuitenkaan perunut osallistumistaan ohjelmaan, koska peruminen viime hetkellä olisi voinut kiinnittää ulkopuolisten huomiota presidentin terveydentilaan. Tyrkkö sai kuvausten aikana, kuvattavan alueen ulkopuolella, pitää pienen tauon, jolloin hän soitti yksityisen puhelun ja sai tietää ”jotakin Tamminiemen tilanteesta”.