Nanchang
Historia

Nanchang perustettiin ja sen kaupunginmuuri pystytettiin ensimmäisen kerran varhaisen Han-dynastian aikaan vuonna 201 eaa. Itse kaupunkia kutsuttiin nimellä Gàn (赣) ja laajempaa piirikunnan keskusta nimellä Nanchang (南昌, "eteläinen vauraus"). Nanchang oli myös Yuzhangin komentopiirin hallinnollinen keskus. Sui-dynastian aikaan vuonna 589 tämä komentopiiri muutettiin prefektuuriksi nimeltä Hongzhou (洪州), ja vuoden 763 jälkeen siitä tuli Jiangxin maakunnan keskus. Jiangxin väkiluku alkoi kasvaa voimakkaasti noihin aikoihin, ja siitä tuli 1100-lukuun mennessä Kiinan runsasväkisin maakunta.
Vuonna 653 rakennettiin Tengwangin paviljonki, joka innoitti Tang-dynastian aikaisen runoilijan Wang Bon kirjoittamaan kiinalaisen runouden klassikon ”Tengwang Ge Xu” vuonna 675. Kyseinen runo on tehnyt rakennuksesta ja kaupungista tunnetun kautta Kiinan, nykypäiviin asti. Paviljonki on tuhoutunut ja rakennettu uudelleen useita kertoja: nykyinen paviljonki pystytettiin 80-luvulla 1929 sisällissodassa tuhoutuneen edeltäjänsä paikalle.
Vuonna 959, eteläisen Tang-valtion valtakaudella (”Viiden dynastian” kaudella), Nanchangista tuli eteläinen pääkaupunki. Song-dynastia valtasi sen 981 ja palautti sen nimeksi Hongzhou. Vuodesta 1164 vuoteen 1368 kaupunki ja sitä ympäröivä prefektuuri tunnettiin nimellä Longxing. Mongolivaltaisen Yuan-dynastian (1279-1368) lopussa Ming-dynastian (1368-1644) perustanut Zhu Yuanzhang ja hänen vastustajansa, paikallinen sotapäällikkö Chen Youliang, taistelivat alueella. 1500-luvun alussa Nanchang oli Ningin prinssin Zhu Chenhaon tukialuetta, josta hän käynnisti kapinan Ming-valtaa vastaan.
Ming-dynastian Wanli-keisarin valtakaudella keisarin maanpakoon ajetut sukulaiset majailivat Nanchangissa ja neljäsosa kaupungin väkiluvusta koostui heistä. Tämän seurauksena Matteo Ricci tuli kaupunkiin etsimään keinoa päästä Pekingiin.
1850-luvulla Nanchang kärsi huomattavasti Taiping-kapinan (1850-64) seurauksena, ja sen painoarvo kaupan keskuksena väheni 1800-luvun jälkipuoliskolla, kun maareittejä Kantoniin korvattiin rannikon höyrylaivalinjoilla. Nanchang on kuitenkin säilyttänyt kiistattoman asemansa Jiangxin maakunnan suurkaupunkina.
Ensimmäinen Kiinan kommunistisen puolueen järjestämä merkittävä kapina, Nanchangin kansannousu, tapahtui 1.8.1927 Nanchangissa. Kapina, jota johtivat kommunistimieliset kansallispuolueen (Guomindangin) upseerit, onnistui pitämään kaupunkia hallussaan vain muutaman päivän, mutta se loi perustan Kiinan kommunistien myöhemmälle Kansan vapautusarmeijalle.
Vuonna 1939, toisen Kiinan-Japanin sodan aikaan, kaupungissa käytiin Kiinan vallankumousarmeijan ja Japanin keisarillisen armeijan välillä verinen Nanchangin taistelu.
Kiinan kansantasavallan perustamisen aikaan vuonna 1949 Nanchang oli vielä perinteinen hallinto- ja kauppakaupunki, jossa ei ollut juuri muuta teollisuutta kuin elintarviketuotantoa. Sen väkiluku oli noin 275 000. Rautatieyhteys Nanchangiin avattiin 1915, kun rata Jangtsen varrella sijaitsevaan Jiujiangin satamakaupunkiin valmistui. Sittemmin useita muita rautatieyhteyksiä on avattu.
Vuoden 1949 jälkeen Nanchangista on kehittynyt teollisuuskaupunki. Tärkeimpiä teollisuudenaloja ovat tekstiiliteollisuus (puuvillakankaat ja -lanka), paperiteollisuus ja elintarviketeollisuus. Raskas teollisuus on tullut tärkeäksi alaksi 1950-luvun puolivälistä alkaen. Nanchangiin perustettiin suuri vastapainevoimalaitos, joka käyttää Fengchengistä rautateitse tuotua kivihiiltä. Maatalouslaitteiston ja diesel-moottoreiden tuotannolla aloittanut konepajateollisuus on myös monipuolistunut. Kansantasavallan alkuvuosikymmeninä Nanchangista tuli autoteollisuuden keskus, joka keskittyi kuorma-autojen, traktoreiden ja tarvikkeiden kuten renkaiden tuotantoon. 50-luvun lopussa valmistui rautasulatto paikallisen teollisuuden raaka-ainetarpeisiin. Nanchangissa on myös paljon kemianteollisuutta, joka tuottaa maatalouskemikaaleja, hyönteismyrkkyjä ja lääketeollisuuden tuotteita.