stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ross Turnbull

Ross Turnbull
Ross Turnbull (s. 4. tammikuuta 1985) on brittiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelaa Chelsea FC:ssa ja on ollut lainassa muiden muassa Crewe Alexandra FC:lla.
Turnbull kilpaili Englannin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa vuoden 2003 nuorten jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa.
Rábida

Rábida
Satelliittikuva Galapagossaarista –  Rábida kuvan keskiosassa
| --- | --- |
Sijainti:  Galápagos Santa Cruz Ecuador
Saariryhmä:  Galápagossaaret
Korkein kohta:  367    m
Pinta-ala:  4,9 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Rábida  on pieni saari Ecuadorille kuuluvilla Galápagossaarilla. Se sijaitsee 4,5 km Santiagosta etelään. Saari on yksi tuliperäisimmistä. Siellä on useita pieniä tulivuorenkraattereita, joiden laava on rautasisällön takia punasävyistä. Rinteet ovat jyrkät, ja rannat kivikkoiset, paitsi saaren koillisosassa, missä on pieni hiekkaranta.
Sinne on tuotu vuohia kahteen otteeseen 1970-luvulla, mutta ne saatiin hävitettyä 1977. Rotat ovat edelleen vieraslaji, joka on haitallinen sekä kasveille että linnuille ja matelijoille.
Rabidan punaista kalliota.
Polkupyörän pumppu

Käsikäyttöinen polkupyörän pumppu
Renkaiden täyttöpumppu Ruotsista
Jalkapumppu painemittarilla
Polkupyörän pumppu on erityisesti polkupyörän renkaiden ilmalla täyttämiseen kehitetty ilmapumppu.
Jos pumppu tai kompressori ilmaisee paineen, yksikkö on psi:nä tai baareina
Jos pyörä on pitkään käyttämättä, voi tyhjentymistä ilmetä itsestäänkin mutta jos sisäkumi on rikki, täytyy se paikata tai korvata uudella.
Tyyppejä

Käsipumppu
Kompressori
Jalkapumppu
Jalkapumppu kehitettiin alun perin autoja varten, joten siinä on vakiona Schrader venttiili. Tämä pumpputyyppi ei tuota kovin korkeaa painetta joten ei sovi kovin hyvin polkupyörille joissa on kapeat renkaat mutta voi soveltua maastopyörille.
Venttiilit

Venttiilejä on erityyppisiä: Schrader, Presta, Dunlop[lähde? ]. Pumppua voi käyttää venttiiliadapterilla vaikka siinä ei olisikaan alun perin sopivaa vastinetta.
Käännös suomeksi
Pitkänokkakiurut

| Pitkänokkakiurut |
| --- | --- |
 Natalinkiuru (Certhilauda semitorquata)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kiurut Alaudidae
Suku::  Pitkänokkakiurut Certhilauda  Swainson, 1827
Katso myös
   Pitkänokkakiurut Wikispeciesissä   Pitkänokkakiurut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pitkänokkakiurut (Certhilauda) on kiurujen heimoon kuuluva lintusuku. BirdLifen mukaan pitkänokkakiurujen sukuun kuuluu 6 lajia. Lajien määrä vaihtelee eri lähteissä.
Pitkänokkakiurujen (Certhilauda) sukuun kuuluvia lajeja

Benguelankiuru Certhilauda benguelensis
Karookiuru Certhilauda subcoronata
Kapinkiuru Certhilauda brevirostris
Natalinkiuru Certhilauda semitorquata
Pitkänokkakiuru Certhilauda curvirostris
Transvaalinkiuru Certhilauda chuana
Aiheesta muualla

ITIS: Certhilauda (englanniksi)
Ross Rutledge

Michael Ross ("Roscoe") Rutledge (7. heinäkuuta 1962 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia – 23. huhtikuuta 2004 Langley, Brittiläinen Kolumbia) oli kanadalainen maahockeypelaaja. Hän jäi Kanadaa edustaneen miesten joukkueen jäsenenä 10. sijalle kesäolympialaisissa 1984 Los Angelesissa ja 11. sijalle kesäolympialaisissa 1988 Soulissa.
Pan-Amerikan kisoissa Rutledge oli mukana voittamassa kultaa 1983 sekä 1987 ja lisäksi saamassa hopeaa 1991. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja toimi maajoukkueen kapteenina 1987–1991.
Rutledge toimi myös valmentajana. Hänellä oli vaimo ja kaksi poikaa. Hän kuoli 41-vuotiaana syöpään, ja vuonna 2011 West Vancouverissa avattiin hänen kunniakseen nimetty Rutledge Field.
Pjotr Silajev

Pjotr Silajev, taiteilijanimi DJ Stalingrad (s. 1985), on Suomesta turvapaikan saanut venäläinen kirjailija. Häneltä on Suomessa julkaistu kirja Eksodus, joka herätti paljon huomiota ilmestyessään Venäjällä.
Kirja Eksodus kertoo venäläisistä alakulttuurin piirissä elävistä nuorista. Kirja ilmestyi aluksi omakustanteena kunnes pietarilainen kustantamo Azbuka-Attikus julkaisi sen, ja se on sen jälkeen ollut kirjallisuuspalkintoehdokkaana. Kirjan suomentanut nimimerkki Veli Itäläinen on Antti Rautiaisen pseudonyymi.
Silajev sai turvapaikan Suomesta huhtikuussa 2012. Silajev pidätettiin elokuussa 2012  Espanjassa, ilmeisesti Venäjän pyynnöstä. Espanja sai vapaasti harkita uudelleen turvapaikan tarvetta ja palauttaa Silajevin Venäjälle. Kansainväliset sopimukset kuitenkin estävät luovuttamasta jossakin EU-maassa turvapaikan saanutta maahan, jossa henkilö voisi joutua vainotuksi. Tammikuussa 2013 tuomioistuin päätti vapauttaa Silajevin ja antoi tämä palata vapaasti Suomeen.
Aiheesta muualla

Oksana Tšelyševa: Toisinajattelija Silajev vangittu Espanjassa (muutettu otsikko). Voima, 2011, nro 6.  Artikkelin verkkoversio. (Arkistoitu – Internet Archive)
Ross Powers

| Ross Powers> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. helmikuuta 1979 Bennington, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Uran tiedot
Lempinimi:  Rosco
Pituus:  1.78 m
Laji:  Lumilautailu
Seura:  Stratton Mountain School
Saavutukset
Paras sijoitus maailmancupissa:  1 (9 kertaa)
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten lumilautailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten lumilautailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten lumilautailu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten lumilautailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Salt Lake City 2002 | half-pipe |  |
|  Pronssia | Nagano 1998 | half-pipe |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lienz 1996 | half-pipe |  |
Ross Powers (s. 10. helmikuuta 1979 Bennington, Yhdysvallat) on uransa lopettanut yhdysvaltalainen lumilautailija, olympiavoittaja sekä maailmanmestari.
Hän kilpaili lumilautailun maailmancupissa yhteensä 61 kertaa, ja saavutti niissä 23 palkintopallisijoitusta, joista yhdeksän oli voittoja.
Ross Rebagliati

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Rebagliati vuonna 2006. |  Rebagliati vuonna 2006. |  Rebagliati vuonna 2006. |  |
Maa:   Kanada
Miesten lumilautailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Nagano 1998 | Suurpujottelu |  |
Ross Rebagliati (s. 14. heinäkuuta 1971 Vancouver) on kanadalainen lumilautailija.
Rebagliati on lumilautailun kaikkien aikojen ensimmäinen olympiavoittaja. Hän voitti suurpujottelun Naganon olympialaisissa 1998. Tuolloin hänen kilpailun jälkeen antamassaan dopingnäytteessä oli merkkejä kannabiksen käytöstä ja aluksi kansainvälinen olympiakomitea hylkäsikin hänen suorituksensa, mutta lopulta urheilun kansainvälisen vetoomustuomioistuimen päätöksellä hän sai pitää kultamitalinsa.
Lumilautailun maailmancupissa Rebagliati voitti kaksi osakilpailua ja oli yhteensä kolme kertaa palkintokorokkeella.
Ruben Österberg

Ruben Fredrik Österberg (30. lokakuuta 1895 Helsinki – tammikuu 1959 Tammisaari) oli Ahvenanmaan läänin maaherra vuosina 1938–1945. Hän oli lakitieteen lisensiaatti.
Österberg oli vuonna 1923 Uudenkaarlepyyn pormestarina, vuosina 1923–1928 Mustasaaren nimismiehenä sekä yksityisenä asianajajana ja 1928–1938 Vaasan raastuvanoikeuden oikeusneuvosmiehenä, mistä virasta hänet nimitettiin Ahvenanmaan maaherraksi vuonna 1938. Hän oli myös Landtmannabankenin Vaasan-konttorin varajohtajana 1928–1930. Maaherrakautensa jälkeen Österberg oli vuodesta 1945 Raaseporin tuomiokunnan tuomarina. Hän kuului vuodesta 1948 Tammisaaren kaupunginvaltuustoon ja toimi 1950-luvulla sen puheenjohtajana.
Ruben T. Profugo

Ruben T. Profugo (10. huhtikuuta 1938 Lucena – 12. toukokuuta 2014) oli filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Lucenan hiippakuntaan 18. joulukuuta 1965 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Buduan titulaaripiispaksi 27. elokuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. lokakuuta 1979. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Torpigliani, jota avustivat José Tomás Sánchez ja Godofredo Pedernal Pisig.
Profugo sai 15. toukokuuta 1982 nimityksen Lucenan piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 13. syyskuuta 2003.
Pispalan kirkko

| Pispalan kirkko |
| --- | --- |
 Pispalan seurakuntatalo
Sijainti:  Ala-Pispala, Tampere
Koordinaatit:  61°30′22″N, 023°42′17″E
Seurakunta:  Harjun seurakunta (Tampereen seurakuntayhtymä)
Rakentamisvuosi:  1971
Suunnittelija:  Jaakko Ilveskoski
Istumapaikkoja:  330
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pispalan kirkko on yksi Tampereen seurakuntayhtymään kuuluvan Harjun seurakunnan kolmesta kirkosta. Se sijaitsee Ala-Pispalassa Bertel Strömmerin piirtämän, vuonna 1949 valmistuneen seurakuntatalon yhteydessä. Pispalan vanhan puisen kirkon tuhouduttua tulipalossa vuonna 1968 uusi kirkko päätettiin rakentaa seurakuntatalon laajennukseksi, ja arkkitehti Jaakko Ilveskosken suunnittelema laajennusosa vihittiin käyttöön vuonna 1971.
Kirkossa on puinen keskiaikainen krusifiksi ja vuodelta 1660 peräisin oleva, puuleikkauksin koristeltu saarnastuoli, jotka kuuluivat jo Harjun kappelikirkon (1639–1858) kalustoon. Kirkossa on 16-äänikertaiset urut. Kirkko ja seurakuntatalo on suojeltu rakennustaiteellisin ja kulttuurihistoriallisin perustein.
Kirkossa on 330 istumapaikkaa. Rakennuksen ulkopuolisiin osiin tehtiin kunnostus vuosina 1996–1997. Rakennuksessa järjestetään muun muassa partiotoimintaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Panoraamakuvia Pispalan kirkolta – Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
Tampereen kirkot
Aitolahden kirkko · Aitolahden vanha kirkko · Aleksanterin kirkko · Finlaysonin kirkko · Hervannan kirkko · Härmälän kirkko · Kalevan kirkko · Lielahden kirkko · Messukylän kirkko · Messukylän vanha kirkko · Pispalan kirkko · Teiskon kirkko · Tesoman kirkko · Tuomiokirkko · Vanha kirkko · Viinikan kirkko · Ortodoksinen kirkko
Ross The Boss

Ross The Boss
Ross "The Boss" Friedman (s. 3. tammikuuta 1954 Bronx, New York, New York) on yhdysvaltalainen kitaristi. Hän on protopunkyhtye The Dictatorsin ja heavy metal -yhtye Manowarin perustajajäsen.
Bronxissa lapsuutensa viettänyt Friedman oli perustamassa The Dictators -yhtyettä vuonna 1973. Levytettyään kolme albumia The Dictatorsin kanssa Friedman muutti Ranskaan ja alkoi työskennellä Shakin' Street -yhtyeen kanssa. Shakin' Street oli lämmittelybändinä Black Sabbathille heidän Heaven and Hell -kiertueellaan 1980 ja tällöin Friedman tapasi Joey DeMaion. Friedman ja DeMaio perustivat Manowarin, jossa Friedman soitti vuoden 1988 Kings of Metal -albumiin saakka. Friedman lähti yhtyeestä voidakseen soittaa enemmän bluesiin kallellaan olevaa musiikkia.
Persoonallisuushäiriöt

Persoonallisuushäiriöt, joista toisinaan käytetään myös nimitystä luonnehäiriöt, ovat mielenterveyden häiriöiksi luokiteltuja kehityksellisiä tiloja, jotka alkavat lapsuudessa tai nuoruudessa ja jatkuvat aikuisiässä.
Persoonallisuushäiriöt voivat aiheuttaa vakavia ongelmia ja toimintakyvyn heikkenemistä niistä kärsiville henkilöille. Persoonallisuushäiriöihin liittyy tyypillisesti aggressiota, ja häiriön vaikeutta voi tarkastella muun muassa aggression määrällä.
Persoonallisuushäiriöt voivat ilmetä kehitysvamman kanssa. Kehitysvammaiset persoonallisuushäiriöiset muodostavat potilasryhmän, joilla on persoonallisuushäiriön vuoksi impulssikontrollin ongelmia, affektien säätelyn ongelmia ja puutteita kokemuksesta oppimisessa.
Kuvaus

Persoonallisuushäiriöt ovat yleisesti kehityksellisiä tiloja, jotka alkavat lapsuudessa, nuoruudessa tai viimeistään nuorella aikuisiällä. Myöhemmällä iällä ilmeneviä muutoksia, jotka aiheutuvat psykiatrisen tai somaattisen sairauden tai pitkittyneen stressin seurauksena kutsutaan persoonallisuuden muutoksiksi. Persoonallisuushäiriöisen ja normaalin käytöksen raja on häilyvä, ja useimmilla psyykkisesti terveilläkin ihmisillä ilmenee persoonallisuushäiriöiselle tyypillistä käytöstä ja tapoja, etenkin stressitilanteissa.
American Psychiatric Associationin mukaan persoonallisuushäiriöt ovat henkisen kokemuksen ja käytöksen kestäviä malleja, jotka poikkeavat huomattavasti kyseessä olevan henkilön oman kulttuurin odotuksista. Nämä mallit ovat monissa tapauksissa joustamattomia ja hellittämättömiä. Mallin alkaminen voidaan jäljittää ainakin aikuisuuden alkuun. Tullakseen diagnosoiduksi persoonallisuushäiriöksi käyttäytymismallin täytyy aiheuttaa huomattavaa ahdistusta tai selkeää heikkenemistä henkilökohtaisissa, sosiaalisissa tai työtilanteissa. Raja persoonallisuushäiriöisen ja normaalina pidetyn käytöksen välillä on liukuva. Useimmilla psyykkisesti terveillä ihmisillä ilmenee etenkin stressitilanteissa eri persoonallisuushäiriöille ominaisia tapoja kokea tai käyttäytyä. Persoonallisuushäiriöissä nämä tavat ja käytös ovat kuitenkin luonteeltaan jäykempiä ja itsepäisempiä. Persoonallisuushäiriöille ominaiset käytöstavat ymmärretään henkilön keinoina hallita tai välttää yksinäisyyteen tai ihmissuhteisiin liittyviä ahdistavia mielikuvia ja tunteita.
Lapsuudenaikainen seksuaalinen hyväksikäyttö, pahoinpitely tai heitteillejättö ovat osoittautuneet aikuisiän persoonallisuushäiriön riskitekijöiksi. Persoonallisuushäiriöt ovat yleisiä, sillä yhdeksällä prosentilla yhdysvaltalaisesta väestöstä on yksi tai useampia persoonallisuushäiriöitä.
Historiaa

Persoonallisuushäiriötä kutsuttiin aiemmin psykopatiaksi, mutta kyseinen termi korvattiin ensin "luonnevikaisuudella" ja sittemmin persoonallisuushäiriöllä. Kyseisiä diagnooseja annettiin eniten 1950-luvun alussa, jolloin jopa neljäsosa suomalaisista psykiatrisista potilaista diagnosoitiin psykopaateiksi, jotka oli ohjattu psykiatrisiin tutkimuksiin esimerkiksi puolison tai poliisin toimesta.
Psykopatiadiagnoosi saatettiin antaa kaikille sopeutumattomiksi ja hankaliksi koetuille henkilöille. Psykopatiadiagnoosi annettiin usein "poikkeavaksi" koetuille henkilöille, joita ei pidetty varsinaisesti sairaina mutta ei myöskään terveinä. Psykopatiaa pidettiin parantumattomana ilmiönä, mutta psykopatiadiagnoosin saaneita saatettiin hoitaa siitä huolimatta esimerkiksi lääkkeillä, sähköshokeilla tai levolla ja vähäisessä määrin myös keskusteluterapialla.
Lapsia diagnosoitiin psykopaateiksi esimerkiksi koulupoissaolojen, tekemättömien läksyjen, kiroilun tai näpistysten vuoksi. Myös homoseksuaalisuus tai itsemurhan yrittäminen riitti perusteeksi diagnoosille. Psykopatiaan katsottiin viittaavan muun muassa "hyödyttömyys yhteiskunnalle" ja "huono perimä", vuoteenkastelu, unissakävely, myöhäinen tai ennenaikainen murrosikä taikka pyörteet hiuksissa. Myös tunnekylmyyttä, empatiakyvyttömyyttä, lipevyyttä, impulsiivisuutta tai tunneherkkyyttä saatettiin pitää psykopaattisena oireiluna. Myös esimerkiksi kranaatin räjähdyksen aiheuttamat sotilaiden pelkotilat saatettiin tulkita psykopaattiseksi oireiluksi ja seksuaalisesti aktiivisille nuorille naisille annettiin 1960-luvun Suomessa usein psykopatiadiagnoosi.
Luokituksista

Persoonallisuushäiriöksi käyttäytymistä on aikojen kuluessa luokiteltu eri kulttuureissa eri tavoin. Kulttuurista riippuu myös, milloin jokin piirre ylittää ympäristöä häiritsevän rajan. Suomessa käytössä oleva Maailman Terveysjärjestön ICD-10-tautiluokitus sisältää aikuisten persoonallisuushäiriöt luokituksessa F60-F69. Yhdysvalloissa sen sijaan käytettävä DSM-luokitus sisältää pienin eroavaisuuksin pääosin vastaavat persoonallisuushäiriöt kuin ICD-10.
DSM-kriteerit

(DSM = The Diagnostic and Statististical Manual of Mental Disorders)
DSM-kriteerit > DSM-IV-luokituksen persoonallisuushäiriöiden yleiset diagnostiset kriteerit

Persoonallisuushäiriödiagnoosin tekeminen vaatii näiden kriteereiden tyydyttävää täyttymistä eri persoonallisuushäiriöiden ominaisten oireiden lisäksi.
Kokemukset ja käyttäytyminen, jotka eroavat selvästi kyseessä olevan henkilön kulttuurin odotuksista. Tämä kaava esiintyy kahdessa tai useammassa alla olevasta alueesta.
kognitio (itsensä, muiden ihmisten ja tapahtuminen havainnointi ja tulkinta.)
tunnetila (emotionaalisen reaktion vaihtelu, intensiteetti epävakaus ja sopivuus.)
ihmisten välinen toimintakyky
impulssien hallinta
Käyttäytymisen jatkuva malli on joustamaton ja turmiollinen laajasti vaihtelevissa henkilökohtaisissa ja sosiaalisissa tilanteissa.
Käyttäytymisen jatkuva malli johtaa kliinisesti merkittävään ahdistukseen tai toimintakyvyn heikkenemiseen sosiaalisissa, ammatillisissa tai muissa tärkeissä alueissa.
Malli on vakaa ja pitkäaikainen, ja sen alku voidaan jäljittää vähintään nuoruuteen tai aikuisuuden alkuun.
Malli ei ole paremmin luokiteltavissa muiden mielisairauksien oireena tai ilmenemismuotona.
Käyttäytymisen jatkuva malli ei johdu jonkin aineen suorasta psykologisesta vaikutuksesta tai yleensä lääketieteellisestä tilasta, kuten päävammasta.
Luettelo DSM:n määrittämistä persoonallisuushäiriöistä

DSM-IV listaa kymmenen persoonallisuushäiriötä, jotka jaetaan kolmeen ryhmään:
Ryhmä A (oudon tai epätavallisen käyttäytymisen häiriöitä)
Epäluuloinen (paranoidinen) persoonallisuus
Eristäytyvä (skitsoidinen) persoonallisuus
Psykoosipiirteinen (skitsotyyppinen) persoonallisuus
Ryhmä B (käytöksen dramaattisuutta, emotionaalisuutta tai epävakautta)
Epäsosiaalinen (antisosiaalinen) persoonallisuus
Epävakaa (rajatila-) persoonallisuus
Huomionhakuinen (histrioninen) persoonallisuus
Narsistinen persoonallisuus
Ryhmä C (ahdistuneisuuden ja pelokkuuden oireita)
Estynyt persoonallisuus
Riippuvainen persoonallisuus
Pakko-oireinen persoonallisuus (vaativa persoonallisuushäiriö)
DSM-IV sisältää myös käyttäytymismalleja, joihin mikään näistä kymmenestä kategoriasta ei sovi mutta jotka ovat kuitenkin persoonallisuushäiriöiden muotoja.
Luettelo DSM:n määrittämistä persoonallisuushäiriöistä > Poistettuja ja epämääräisiä luokituksia

Aiempi versio DSM-IV:stä sisälsi myös muun muassa passiivis-aggressiivisen persoonallisuushäiriön. Passiivis-aggressiivinen persoonallisuushäiriö on negatiivisten asenteiden ja passiivisen vastustuksen malli sosiaalisissa tilanteissa. Passiivis-aggressiivinen ja depressiivinen persoonallisuushäiriö siirrettiin DSM-IV:n liitteeseen tutkimuksia varten. Myös sadistista persoonallisuushäiriötä on yritetty mahduttaa häiriöksi, mutta se on myöhemmin poistettu.
Periytyvyys

B-klusterin persoonallisuushäiriöillä on korkea geneettinen periytyvyys. Tämä tarkoittaa sitä, että lapselle ilmestyy sama persoonallisuushäiriö kuin vanhemmallaan ilman mallioppimista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Karukivi, Max & Koivisto, Maaria: Persoonallisuuspiirteistä häiriöksi – kliinikon näkökulma. Lääkärilehti, 2018, 73. vsk, nro 4, s. 208–214.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 12.8.2020.
Persoonallisuushäiriöiden hoito Tampereen yliopistollinen sairaala – TAYS.  1.7.2020. Viitattu 12.8.2020.
F60 Persoonallisuushäiriöt Mielenterveystalo.fi. Arkistoitu 15.8.2020. Viitattu 12.8.2020.
Persoonallisuushäiriöt Mieli Suomen mielenterveys ry. Viitattu 12.8.2020.
Persoonallisuushäiriöt Mielenterveyden keskusliitto – MTKL.fi. Viitattu 12.8.2020.
Piha-ampiainen

| Piha-ampiainen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Pistiäiset Hymenoptera
Alalahko::  Hoikkatyviset Apocrita
Yläheimo::  Ampiaismaiset pistiäiset Vespoidea
Heimo::  Ampiaiset Vespidae
Alaheimo::  Yhteiskunta-ampiaiset Vespinae
Suku::  Vespula
Laji::  vulgaris
Kaksiosainen nimi
 Vespula vulgaris  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Piha-ampiainen Wikispeciesissä   Piha-ampiainen Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Piha-ampiainen, vanhemmassa kirjallisuudessa yleinen ampiainen (Vespula vulgaris) on ampiaislaji, joka esiintyy suuressa osassa Euraasiaa ja on viime aikoina levinnyt myös Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. Vuonna 2010 havaittiin, että Pohjois-Amerikan piha-ampiaiset ovat itse asiassa oma lajinsa, Vespula alascensis.
Piha-ampiainen on yhdyskuntahyönteinen, joka tekee pesänsä maan alle, usein jonkin nisäkkään hylättyyn pesäkoloon. Ampiaiskuningatar voi valita pesän paikaksi myös puun tai kallion kolon taikka rakennuksen seinässä olevan reiän.
Tuntomerkit

Piha-ampiainen on 17-20 mm pitkä ja sillä on ampiaisille tyypillinen keltamusta väritys. Se muistuttaa saksanampiaista (Vespula germanica), mutta erottavana tuntomerkkinä pään etuosassa on keltaisella pohjalla musta, ankkuria tai ylösalaisin olevaa T-kirjainta muistuttava kuvio. Tämä tuntomerkki ei kuitenkaan välttämättä päde koiraisiin. Lisäksi keskiruumiin takaosassa on kolme paria keltaisia täpliä. Piha-ampiaisella ei ole mustia pilkkuja myöskään selässä, mutta ylempänä sillä on mustat rengasmaiset kuviot.
Eräät muut hyönteiset, kuten pohjoisamerikkalainen lasisiipisperhoslaji Podosesia syringae, muistuttavat väritykseltään ampiaisia, mikä on esimerkki mimikrystä.
Pesä ja elämänkierto

Ampiaispesä on tehty pureskelluista puunsyistä ja siinä on avoimia lokeroita. Ampiaiset tuottavat kemikaalia, joka karkottaa muurahaiset, jotka muuten saattaisivat vallata pesän. Pesän perustaa yksittäinen, edellisenä syksynä pesinyt kuningatar, joka rakentaa sinne aluksi 20-30 kennoa, ennen kuin munii sinne. Tämä tapahtuu keväällä, mutta tarkka ajankohta riippuu alueen ilmastosta. Kun ensimmäiset toukat ovat kehittyneet työläisampiaisiksi, ne huolehtivat siitä lähtien pesän tarpeista. Loppukesästä pesässä voi olla 5 000–10 000 yksilöä.
Sama ampiaispesä ei enää ole käytössä seuraavana vuonna.
Jokaisessa ampiaisyhdyskunnassa on yksi kuningatar ja suuri joukko steriilejä työläisiä. Tavallisimmin yhdyskunta elää vain yhden vuoden, ja kaikki muut paitsi kuningatar kuolevat talvella. Esimerkiksi Australian ja Uuden-Seelannin leudossa ilmastossa osa yhdyskunnista kuitenkin säilyy talven yli, mutta tämä on tavallisempaa lähisukuisella saksanampiaisella. Uudet kuningattaret ja koiraat (kuhnurit) syntyvät loppukesällä, ja pariutumisen jälkeen kuningatar talvehtii jossakin turvalliseksi katsomassaan paikassa, toisinaan sisätiloissa.
Ampiaiset keräävät muita hyönteisiä toukkiensa ravinnoksi. Ne keräävät myös kukista mettä. Joskus ne voivat myös tunkeutua mehiläispesiin, yrittäen varastaa hunajaa. Mehiläiset puolustavat pesäänsä yrittämällä tukehduttaa ampiaiset kuoliaaksi. Ampiaiset eivät itse tuota hunajaa.
Uudessa-Seelannissa piha-ampiaisesta vieraslajina on tullut paha tuholainen, ja se kilpailee paikallisten hyönteislajien kanssa ravinnosta. Ampiainen on siksi luokiteltu yhdeksi sadasta haitallisimmasta vieraslajista.
Aiheesta muualla

Ötökkätieto: Piha-ampiainen (Vespula vulgaris)
UniProt: Taxonomy - Vespula vulgaris (Yellow jacket) (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Vespula vulgaris (wasp, common) (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Vespula vulgaris, the Common yellowjacket (englanniksi)
Yleinen ampiainen keräämässä materiaalia pesäänsä.
Elektronimikroskooppikuva yleisen ampiaisen tuntosarven pinnasta.
♂
Polysporangiophyta

| Polysporangiophyta |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Versokasvit Embryophyta
:  Polysporangiophyta Kenrick & Crane, 1997
Infobox OKNimi-testi OK: 
Polysporangiophyta on luokittelematon taksoni kasvikunnassa. Siihen kuuluu putkilokasvien lisäksi esihistoriallisia sammalten ja putkilokasvien välimuotoja, kuten Horneophytopsida ja Aglaophyton. Varhaisimmat Polysporangiophytaan kuuluneista itiökasvit erosivat sammalista siten, että niiden itiöitä muodostavat elimet sijaitsivat parittain haaroittuneissa itiöpesäkkeissä. Varhaisimpia putkilokasvien ryhmiä olivat Rhyniophyta (alkusanikkaiset), Trimerophytophyta, Zosterophyllophyta ja liekomaiset kasvit.
Aiheesta muualla

http://www.amjbot.org/content/91/10/1582.full.pdf+html (Arkistoitu – Internet Archive)
Paleobiology: Biogeochemical evidence for the presence of the angiosperm molecular fossil oleanane in Paleozoic and Mesozoic non-angiospermous fossils (tiivistelmä)