stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Constantin Argetoianu
Poliitikkona 1920- ja 1930-luvuilla

Rauhan tultua Argetoianu jatkoi aluksi Averescun hallituksessa ja puolueessa, mutta riitauduttuaan Averescun kanssa hän siirtyi kannattajineen Nicolae Iorgan Kansallis-demokraattiseen puolueeseen vuonna 1924. Argetoianu oli 1920-luvun alussa Kansallisliberaalien (PNL) Ionel Brătianun vastustaja, mutta myöhemmin 1920-luvun lopulla hän liittyi puolueeseen ja oli sen edustajana mukana Barbu Știrbeyn ja Brătianun hallituksissa.
Kesäkuussa 1930 maanpaossa ollut prinssi Kaarle (rom. Carol II) teki vallankaappauksen ja nousi valtaan. Argetoianu kuului Kaarlen kannattajiin ja nousi sisäministeriksi Iorgan hallitukseen huhtikuussa 1931.
Mukana kuningas Kaarlen diktaatuurin hallinnossa

Romanian kuningaskunnan epävakaus muutti muotoaan vuoden 1938 alussa. Kuningas Kaarle erotti Octavian Gogan hallituksen 10. helmikuuta 1938 asettaen sotatilalait voimaan ja vuonna 1923 säädetyn perustuslain uusittavaksi. Nämä toimet aikaansaivat sen, että kuningas Kaarle oli saanut uusitun perustuslain pohjalta diktatooriset valtuudet. Puolueet kiellettiin, ja ainoa sallittu puolue oli kuninkaan johtama Kansallinen uudestisyntymisen puolue (rom. Frontul Renașterii Naționale, FRN). Pääministeriksi Kaarle nimitti patriarkka Miron Cristean. Argetoianu oli Cristean hallituksen merkittävimpiä ministereitä. Hän liittyi FRN:ään ja toimi kuninkaan neuvonantajana ja maan ylimmän talousneuvoston puheenjohtajana. Tilanne kävi yhteiskunnallisesti kriittiseksi fasistisen Rautakaartin murhattua Cristean kuoleman jälkeen keväällä 1939 pääministeriksi nousseen Armand Călinescun, minkä jälkeen kenraali Gheorghe Argeșanun viikon ikäinen hallitus suoritti puhdistuksen vangitsemalla ja surmaamalla joukon rautakaartilaisia.
Argetoianu nousi pääministeriksi kenraali Argeșanun jälkeen 28. syyskuuta 1939. Hänen hallituksestaan tuli myös lyhytikäinen, sillä 24. maarraskuuta eli vajaa kaksi kuukautta muodostamisensa jälkeen se korvattiin Gheorghe Tătărescun hallituksella. Argetoianu itse jatkoi kuninkaan neuvonantajana ja oli mukana kuninkaan johtamassa kruununneuvostossa, joka joutui tekemään kipeitä päätöksiä vuoden 1940 aikana. Niiden mukaan Romania joutui luovuttamaan Neuvostoliitolle Bessarabian ja Pohjois-Bukovinan sekä Unkarille Transsilvanian alueet. Näiden seurauksena syyskuussa 1940 kuningas Kaarle joutui luopumaan vallasta ja lähtemään maanpakoon.,
Syrjässä politiikasta, maanpaossa ja vangittuna 1940- ja 1950-luvuilla

Syyskuussa 1940 valtaan nousivat kenraali Ion Antonescu ja rautakaartilaiset. Rautakaartilaiset vangitsivat kuninkaan vallan aikaisia poliitikkoja marraskuussa 1940; niin myös Argeșanun. Kenraali Antonescu ja Romanian armeija pääsivät väliin rautakaartilaisten riehuntaan niin, että Argetoianu säilytti henkensä. Tällöin hän vetäytyi julkisesta elämästä Antonescun saksalaismyönteisen vallassaolon aikana ja siirtyi keväällä 1944 Sveitsiin.
Toisen maailmansodan päättyminen ja Antonescun saksalaismyönteisen vallan kaatumisen myötä Argetoianu palasi marraskuussa 1946 Sveitsistä Romaniaan. Tällöin maassa valtaan olivat nousemassa Neuvostoliiton tukemat kommunistit. Argetoianu ajatteli Romaniaan paluun myötä palata politiikkaan ollakseen vaihtoehtona pääministerinä toimineelle kommunistien yhteistyökumppanille Petru Grozalle. Argetoianun ajatuksena oli toimia yhteistyön luojana kommunistien ja Iuliu Maniun talonpoikaispuolueen välillä. Tämä ei häneltä onnistunut, joten hän joutui perustamaan tammikuussa 1947 oman uuden puolueen Kansallisen työn ja jälleenrakentamisen liiton (rom. Uniunea Nationala Munca si Refacere, UNMR), jonka maata johtaneet kommunistit hajottivat vuoden 1947 aikana. Kommunistit saivat Romaniassa vuodesta 1948 alkaen täyden vallan, ja Argetoianu vangittiin maaliskuussa 1950 ja siirrettiin Sighetin vankilaan, jossa hän kuoli 6. helmikuuta 1955 ilman oikeudenkäyntiä.
Kommunistivallan kaatumisen myötä vuoden 1989 jälkeen Argetoianun syytteet kumottiin vuonna 1999.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Constantin Argetoianu Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 
Muut:  IdRef 
| n k Romanian pääministerit |
| --- | --- | --- |
| Yhdistyneet ruhtinaskunnat |  B. Catargiu  N. Crețulescu  Kogălniceanu  Bosianu  N. Crețulescu  I. Ghica  L. Catargiu  I. Ghica  C. Crețulescu  Ș. Golescu  N. Golescu  D. Ghica  A. Golescu  Epureanu  I. Ghica  L. Catargiu  Florescu  Epureanu  Brătianu  |  |
| Kuningaskunta (1859–1947) |  Brătianu  D. Brătianu  Brătianu  Rosetti  L. Catargiu  Manu  Florescu  L. Catargiu  Sturdza  Aurelian  Sturdza  Cantacuzino  Carp  Sturdza   Cantacuzino  Sturdza  Î.I.C. Brătianu  Carp  Maiorescu  Î.I.C. Brătianu  Averescu   Marghiloman  Coandă  Î.I.C. Brătianu  Văitoianu  Vaida-Voevod  Averescu  Ionescu  Î.I.C. Brătianu  Averescu  Știrbey  Î.I.C. Brătianu  V. Brătianu  Maniu  Mironescu  Maniu  Mironescu  Iorga  Vaida-Voevod  Maniu  Vaida-Voevod  Duca  Tătărescu  Goga  Cristea  Călinescu  Argeșanu  Argetoianu  Tătărescu  Gigurtu  Antonescu  Sănătescu  Rădescu  Groza  |  |
| Sosialistinen tasavalta (1947–1989) |  Groza  Gheorghiu-Dej  Stoica  Maurer  Mănescu  Verdeț  Dăscălescu  |  |
| Tasavalta (1989–) |  Roman  Stolojan  Văcăroiu  Ciorbea  Vasile  Isărescu  Năstase  Popescu-Tăriceanu  Boc  Ungureanu  Ponta  Cioloș  Grindeanu  Tudose  Dăncilă  Orban  Cîțu  Ciucă  |  |
Vuoden 1918 marsalkka Averescun hallituksen virkaanastujaiset. Kuvassa vasemmalta ministerit Fotin Enescu, marsalkka Alexandru Averescu, Constantin Sărăţeanu, kenraali Ioan Culcer, Constantin Argetoianu, kenraali Constantin Iancovescu ja Matei B. Cantacuzino.
Pääministeri Constantin Argetoianu ministereineen syksyllä 1939 virka-asussa, jonka kuningas Kaarle vaati hallinnossaan diktatuuriaikanaan.
Ultimate Fighter

Ultimate Fighterin logo
The Ultimate Fighter on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja ja MMA (Mixed Martial Arts) -taistelulajiin pohjautuva kilpailu, jonka tuottajina toimivat Spike TV ja Ultimate Fighting Championship (UFC).
Formaatti

Ohjelmassa ammattilaisvapaaottelijat kamppailevat maineensa puolesta ja yrittävät edistää uraansa Nevadassa sijaitsevassa rakennuksessa, josta eivät ilman lupaa saa poistua. Palkintona on "kuusinumeroinen" UFC-sopimus. Valmentajat valitsevat ottelijoista kaksi joukkuetta, jotka ohjelman edetessä ottelevat toisiaan vastaan. Ensimmäisellä ja toisella tuotantokaudella oli myös muita ottelijoiden välisiä kilpailuita, mutta näistä luovuttiin myöhemmillä tuotantokausilla. Ottelunsa hävinnyt ottelija putoaa kisasta. Jokaisessa tuotantokaudessa on kaksi eri sarjaa (painoluokittain), eli myös kaksi eri voittajaa. Otteluiden sekä joukkueiden välisien kisojen ohella ottelijoiden arkielämää itse talon sisällä seurataan tarkoin. Yhdysvalloissa ohjelmasta on ilmestynyt jo kuusitoista tuotantokautta. Jokaisen jakson kesto on 60 minuuttia, ja jaksoja on tähän mennessä tehty 78 kappaletta.
Tuotantokaudet

The Ultimate Fighter: Team GSP vs. Team Koscheck (15. syyskuuta – 4. joulukuuta 2010) – kevytsarja
The Ultimate Fighter: Team Liddell vs. Team Ortiz (myös kutsuttu nimellä The Ultimate FIghter: Team Liddell vs. Team Franklin) (31. maaliskuuta – 19. kesäkuuta 2010) – keskisarja
The Ultimate Fighter: Heavyweights (16. syyskuuta – 5. joulukuuta 2009) – raskassarja
The Ultimate Fighter: United States vs. United Kingdom (1. huhtikuuta – 20. kesäkuuta 2009, Suomessa helmikuusta 2010 Sub-kanavalla) – välisarja ja kevytsarja
The Ultimate Fighter: Team Nogueira vs. Team Mir (17. syyskuuta – 13. joulukuuta 2008) – kevyt raskassarja ja kevytsarja
The Ultimate Fighter: Team Rampage vs. Team Forrest (2. huhtikuuta – 21. kesäkuuta 2008) – keskisarja
The Ultimate Fighter: Team Hughes vs. Team Serra (19. syyskuuta – 8. joulukuuta 2007) – välisarja
The Ultimate Fighter 5 (5. huhtikuuta – 23. kesäkuuta 2007) – kevytsarja
The Ultimate Fighter 4: The Comeback (17. elokuuta – 11. marraskuuta 2006) – keskisarja ja välisarja
The Ultimate Fighter 3 (6. huhtikuuta – 24. kesäkuuta 2006, Suomessa maaliskuusta 2009 JIM-kanavalla) – kevyt raskassarja ja keskisarja
The Ultimate Fighter 2 (22. elokuuta – 5. marraskuuta 2005, Suomessa syyskuusta 2008 JIM-kanavalla) – raskassarja ja välisarja
The Ultimate Fighter 1 (18. tammikuuta – 9. huhtikuuta 2005, Suomessa maaliskuusta 2008 JIM-kanavalla) – kevyt raskassarja ja keskisarja
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter 1

Ensimmäinen kausi näytettiin Suomessa 2008 maalis-toukokuussa JIM-kanavalla. Valmentajina olivat Randy Couture ja Chuck Liddell.
Kevyt raskassarjalaiset:
Team Liddell: Bobby Southworth, Sam Hoger, Forrest Griffin, Alex Schoenauer
Team Couture: Stephan Bonnar, Mike Swick, Lodune Sincaid, Jason Thacker
Keskisarjalaiset:
Team Liddell: Diego Sanchez, Josh Koscheck, Kenny Florian, Josh Rafferty
Team Couture: Nathan Quarry, Chris Leben, Alex Karalexis, Chris Sanford
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter 1 > Tulokset

Keskisarjan finaalissa Diego Sanchez voitti Kenny Florian – TKO 2:49 ensimmäisessä erässä.
Kevyen raskassarjan finaaliottelussa Forrest Griffin voitti Stephan Bonnarin tiukalla mutta yksimielisellä tuloksella (29-28, 29-28, 29-28). Kevyen raskassarjan ottelua pidetään parhaimpana otteluna UFC:n historiassa. Voittajien lisäksi myös Bonnar palkittiin UFC-sopimuksella.
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter 2

Toinen kausi näytettiin Suomessa 2008 syksyllä JIM-kanavalla. Valmentajina olivat Matt Hughes ja Rich Franklin.
Välisarjalaiset:
Team Hughes: Joe Stevenson, Luke Cummo, Josh Burkman, Jason Von Flue
Team Franklin: Marcus Davis, Jorge Gurgel, Anthony Torres, Melvin Guillard
Kenny Stevens
Raskassarjalaiset:
Team Hughes: Mike Whitehead, Dan Christison, Rob MacDonald, Tom Murphy
Team Franklin: Keith Jardine, Seth Petruzelli, Rashad Evans, Brad Imes
Kerry Schall, Eli Joslin
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter 2 > The Ultimate Finale 2

Finaali pidettiin Las Vegasin Hard Rock Hotellilla 5. marraskuuta 2005.
Välisarjan finaali: Joe Stevenson voitti Luke Cummo:n.
Raskassarjan finaali: Rashad Evans voitti Brad Imes:in.
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter 3

Kolmas kausi näytettiin Suomessa 2009 keväällä JIM-kanavalla. Valmentajina olivat vihamiehet Tito Ortiz ja Ken Shamrock.
Keskisarja:
Team Ortiz: Mike Stine, Kendall Grove, Rory Singer, Danny Abbadi
Team Shamrock: Kalib Starnes, Solomon Hutcherson, Ed Herman, Ross Pointon
Kevyt raskassarja:
Team Ortiz: Michael Bisping, Noah Inhofer, Josh Haynes, Matt Hamill
Team Shamrock: Jesse Forbes, Kristian Rothaermel, Tait Fletcher, Mike Nickels
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter 3 > The Ultimate Finale 3

Kevyt raskassarja:
Michael Bisping voitti Josh Haynen
Keskisarja:
Kendall Grove voitti Ed Hermanin (29-28, 29-28, 29-28)
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter 4: The Comeback

Neljäs kausi näytettiin Yhdysvalloissa elo-marraskuussa vuonna 2006. Kausi oli erilainen kuin aikaisemmat, koska siinä ei ollut uusia ottelijoita, jotka yrittivät päästä UFC:lle, vaan ottelijoita, jotka olivat jo UFC:llä, mutta eivät olleet vielä voittaneet mestaruutta. Ottelijat kamppailivat mahdollisuudesta päästä mestaruusotteluun. Myöskään valmentajia ei ollut, vaan heitä kävi neuvomassa useita eri ottelijoita.
Välisarja:
Team No Love: Rich Clementi, Mikey Burnett, Jeremy Jackson, Pete Spratt
Team Mojo: Shonie Carter, Chris Lytle, Matt Serra, Din Thomas
Keskisarja:
Team No Love: Travis Lutter, Charles McCarthy, Gideon Ray, Jorge Rivera
Team Mojo: Pete Sell,Scott Smith,Patrick Côté,Edwin DeWees
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter 4: The Comeback > The Ultimate Finale 4

Välisarja
Matt Serra voitti Chris Lytlen hajaäänillä. Serra pääsi mestaruusotteluun UFC 69:ään.
Keskisarja
Travis Lutter voitti Patrick Côtén lukolla (käsilukko) 1. erässä ajassa 2:18.
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter 5

Viides kausi näytettiin Yhdysvalloissa huhti-kesäkuussa vuonna 2007. Kausi oli samanlainen kuin kolme ensimmäistä kautta, paitsi että tällä kertaa oli vain yksi painoluokka eli myös vain yksi voittaja. Valmentajina olivat vihamiehet BJ Penn ja Jens Pulver. Tällä kaudella ensimmäistä kertaa valmentajat ottelivat finaalissa.
Kevytsarja
Team Penn: Gray Maynard, Matt Wiman, Gabe Ruediger, Joe Lauzon, Rob Emerson, Andy Wang, Allen Berube, Noah Thomas
Team Pulver: Corey Hill, Nate Diaz, Brandon Melendez, Marlon Sims, Manny Gamburyan, Cole Miller, Brian Geraghty, Wayne Weems
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter 5 > The Ultimate Finale 5

Kevytsarja
Nate Diaz voitti Manny Gamburyanin loukkaantumisella (olkapää meni paikoiltaan) 2. erässä ajassa 0:20.
Valmentajat: Kevytsarja
BJ Penn voitti Jens Pulverin kuristuksella (RNC) 2. erässä ajassa 3:12.
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter: Team Hughes vs. Team Serra

Kuudes kausi näytettiin Yhdysvalloissa syys-joulukuussa vuonna 2007. Tällä kaudella oli vain välisarjalaisia. Valmentajina olivat Matt Hughes ja Matt Serra. Tämä kausi oli molemmille toinen Ultimate Fighter kausi, joilla he ovat olleet, Hughes oli toisella kaudella valmentajana ja Serra voitti neljännen kauden. Kaudella oli se erilaista, että ottelun voittanut joukkue ei päätä seuraavaa ottelua vaan jos Team Serra päättää ensimmäisen ottelun ja voittaa sen, seuraavan ottelun päättää Team Hughes ja kausi jatkuu niin.
Välisarja
Team Hughes: Dan Barrera, Blake Bowman, Mac Danzig, Paul Georgieff, Billy Miles, Dorian Price, Jared Rollins, Tommy Speer
Team Serra: Matt Arroyo, Richie Hightower, John Kolosci, Troy Mandaloniz, Roman Mitichyan, Ben Saunders, Joe Scarola, George Sotiropoulos, Jon Koppenhaver
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter: Team Hughes vs. Team Serra > The Ultimate Finale: Team Hughes vs. Team Serra

Välisarja
Mac Danzig voitti Tommy Speerin kuristuksella (RNC) 1. erässä ajassa 2:01.
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter: Team Rampage vs. Team Forrest

Seitsemäs kausi näytettiin Yhdysvalloissa huhti-kesäkuussa vuonna 2008. Tällä kaudella oli vain keskisarjalaisia. Valmentajina toimivat Quinton "Rampage" Jackson ja ensimmäinen Ultimate Fighter -voittaja Forrest Griffin. Kaudella käytettiin, toisin kuin kuudennella kaudella, sitä, että ottelun voittanut joukkue päättää seuraavan ottelun.
Keskisarja
Team Rampage: C.B. Dollaway, Matthew Riddle, Patrick Schultz, Dan Cramer, Gerald Harris, Mike Dolce, Jeremy May, Brandon Sene, Paul Bradley
Team Forrest: Tim Credeur, Amir Sadollah, Jesse Taylor, Matt Brown, Cale Yarbrough, Dante Rivera, Nick Klein, Luke Zachrich
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter: Team Rampage vs. Team Forrest > The Ultimate Finale: Team Rampage vs. Team Forrest

Keskisarja
Amir Sadollah voitti C.B. Dollawayn luovutuksella (käsilukko) 1. erässä ajassa 3:02.
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter: Team Nogueira vs. Team Mir

Kahdeksas kausi näytettiin Yhdysvalloissa syys-joulukuussa vuonna 2008. Tällä kaudella oli kevyt raskassarjalaisia ja kevytsarjalaisia. Valmentajina toimivat Frank Mir ja Antônio Rodrigo Nogueira.
Kevyt raskassarja
Team Nogueira: Ryan Bader, Jules Bruchez, Kyle Kingsbury, Shane Primm
Team Mir: Tom Lawlor, Vinny Magalhães, Eliot Marshall, Krzysztof Soszynski
Kevytsarja
Team Nogueira: Rolando Delgado, Efrain Escudero, Phillipe Nover, John Polakowski
Team Mir: Junie Browning, Dave Kaplan, Shane Nelson, George Roop
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter: Team Nogueira vs. Team Mir > The Ultimate Finale: Team Nogueira vs. Team Mir

Kevyt raskassarja
Ryan Bader voitti Vinny Magalhãesin teknisellä tyrmäyksellä (lyönnit) 1. erässä ajassa 2:18.
Kevytsarja
Efrain Escudero voitti Phillipe Noverin yksimielisellä päätöksellä (29-28, 29-28, 29-28) 3. erässä ajassa 5:00.
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter: United States vs. United Kingdom

Yhdeksäs kausi näytettiin Yhdysvalloissa huhti-kesäkuussa vuonna 2009. Tällä kaudella oli välisarjalaisia ja kevytsarjalaisia. Kausi oli poikkesi aikaisemmista, siinä olivat vastakkain Iso-Britannia ja Yhdysvallat. Valmentajina toimivat  Dan Henderson ja  Michael Bisping.
Välisarja
Team United States: DaMarques Johnson, Frank Lester, Mark Miller, Jason Pierce
Team United Kingdom: Dean Amasinger, David Faulkner, Nick Osipczak, James Wilks
Kevytsarja
Team United States: Santiano DeFranco, Jason Dent, Cameron Dollar, Richie Whitson
Team United Kingdom: Jeff Lawson, Ross Pearson, Martin Stapleton, Andre Winner
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter: United States vs. United Kingdom > The Ultimate Finale: United States vs. United Kingdom

Välisarja
James Wilks voitti DaMarques Johnsonin luovutuksella (RNC) 1. erässä ajassa 4:54.
Kevytsarja
Ross Pearson voitti Andre Winnerin yksimielisellä päätöksellä (29-28, 29-28, 29-28) 3. erässä ajassa 5:00.
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter: Heavyweights

Kymmenes kausi näytettiin Yhdysvalloissa syys-joulukuussa vuonna 2009. Tällä kaudella oli vain raskassarjalaisia. Valmentajina toimivat Quinton "Rampage" Jackson ja Rashad Evans. Tämä kausi oli molemmille valmentajille toinen kausi, jolla he ovat olleet, Evans voitti toisen kauden ja Jackson oli valmentajana seitsemännellä kaudella.
Raskassarja
Team Rashad: James McSweeney, Brendan Schaub, Justin Wren, Jon Madsen, Roy Nelson, Darrill Schoonover, Matt Mitrione, Mike Wessel
Team Rampage: Kevin "Kimbo Slice" Ferguson, Abe Wagner, Demico Rogers, Wes Sims, Scott Junk, Wes Shivers, Marcus Jones, Zak Jensen
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter: Heavyweights > The Ultimate Finale: Heavyweights

Raskassarja
Roy Nelson voitti Brendan Schaubin tyrmäyksellä (lyönti) 1. erässä ajassa 3:25.
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter: Team Liddell vs. Team Ortiz

Yhdennentoista kauden jaksot alkavat näkyä Yhdysvalloissa 31. maaliskuuta 2010. Kaudella tulee olemaan vain keskisarjalaisia. Valmentajina toimivat Chuck "The Iceman" Liddell ja Tito Ortiz. Kausi tulee olemaan molemmille valmentajille toinen kausi, jolla he ovat olleet, Liddell oli ensimmäisen kauden valmentaja ja Ortiz kolmannen kauden valmentaja. Kauden nimeä ei ole vielä julkaistu, joten sitä kutsutaan tällä hetkellä nimellä "The Ultimate Fighter 11". Kaudelle on hakenut mm. ensimmäisen kauden Bobby Southworth. Kauden päätyttyä Liddell palaa eläkkeeltään ottelemaan Rich Franklinia vastaan. Kaudella tulee olemaan poikkeavasti 28 ottelijaa, muilla kausilla on ollut 16 tai 32 ottelijaa. Kilpailussa tulee olemaan ns. Wild Card-ottelu, jossa kaksi kilpailusta pudonnutta ottelijaa pääsee ottelemaan paikasta semifinaaleissa.
Valmentajat:
Team Liddell: Chuck Liddell, Jake Shields, Howard Davis Jr., Scott Epstein ja John Hackleman
Team Punishment: Tito Ortiz, Saul Soliz, Rob McCullough ja Cleber Luciano (Toiseksi viimeisessä jaksossa Tito pudotettiin pois kilpailusta, koska hän perääntyi ottelusta Liddelliä vastaan. Hänen tilalleen kilpailuun sekä otteluun tuli Rich Franklin.)
Team Franklin: Rich Franklin, Forrest Griffin, Gray Maynard ja Tyson Griffin (Kaikki apulaisvalmentajat Franklinin joukkueessa ovat hyvin tunnettuja UFC-veteraaneja.)
Keskisarja
Team Liddell: Kyle Noke, Rich Attonito, Charles Blanchard, Josh Bryant, Brad Tavares, Court McGee, Joseph Henle
Team Punishment (Team Franklin): Nick Ring, Kyacey Uscola, Kris McCray, Jamie Yager, James Hammortree, Clayton McKinney, Chris Camozzi
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter: Team Liddell vs. Team Ortiz > The Ultimate Fighter: Team Liddell vs. Team Ortiz Finale

Keskisarja
Kris McCray vs. Court McGee
McGee voitti ottelun luovutuksella (via Rear Naked Choke) 2.Erässä ajassa 3:41.
Molemmat finalistit olivat hävinneet jo yhden ottelun kilpailussa. McGee tuotiin takaisin, kun toinen kilpailija loukkaantui ja McCray pääsi takaisin Wild Card-ottelun kautta. McCray myös teki TUF-ennätyksen: hän otteli 5 kertaa kauden aikana ("kirjaimellisesti joka tiistai" Dana Whiten mukaan).
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter: Team GSP vs. Team Koscheck

Kahdestoista kausi alkoi Yhdysvalloissa 15. syyskuuta 2010. Kausi koostui vain kevytsarjalaisista. Valmentajina toimivat Georges "Rush" St. Pierre ja Josh "Kos" Koscheck. Kausi oli GSP:lle ensimmäinen ja Koscheckille toinen, hän oli kilpailijana ensimmäisellä kaudella. Koscheck pääsi valmentajaksi päihittämällä Paul Daleyn. Kauden jälkeen valmentajat ottelivat GSP:n välisarjan mestaruudesta. Ottelu oli heidän toinen kohtaamisensa, ensimmäisen ottelun GSP voitti. Kaudella piti alun perin olla kevyt raskassarjalaisia ja kevytsarjalaisia, mutta myöhemmin päätettiin, että joukkueet koostuu pelkästään kevytsarjalaisista. Kaudella oli Wild Card-ottelu, joka debytoi 11. kaudella.
Valmentajat:
Team GSP: Georges St. Pierre, Phil Nurse, John Danaher, Shawn Williams, Jean-Charles Skarbowsky ja Firas Zahabi
Team Koscheck: Josh Koscheck, Javier Mendez, Bob Cook, Dave Camarillo, Teddy Lucio ja Daniel Cormier
Kevytsarja
Team GSP: Michael Johnson, Jonathan Brookins, Spencer Paige, Alex Caceres, Kyle Watson, Cody McKenzie, Dane Sayers
Team Koscheck: Marc Stevens, Sevak Magakian, Sako Chivitchian, Andy Main, Nam Phan, Aaron Wilkinson, Jeff Lentz
Tuotantokaudet > The Ultimate Fighter: Team GSP vs. Team Koscheck > The Ultimate Fighter: Team GSP vs. Team Koscheck finaali

Kevytsarja
Jonathan Brookins, Michael Johnson
Brookins voitti yksimielisellä päätöksellä (29-28, 29-28, 29-27)
Aiheesta muualla

Ohjelman virallinen kotisivu
UFC virallinen sivusto
Resident Evil 6

| Resident Evil 6 |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Capcom
Julkaisija:  Capcom
Jakelija:  Steam, Humble Store, Microsoft Store, PlayStation Now, PlayStation Store ja Nintendo eShop
Ohjaaja:  Eiichiro Sasaki
Tuottaja:   Hiroyuki Kobayashi  Yoshiaki Hirabayashi 
Suunnittelija:  Jiro Taoka
Säveltäjä:   Akihiko Narita  Akihiko Narita  Akiyuki Morimoto  Azusa Kato  Kota Suzuki  Thomas Parisch  Laurent Ziliani  Daniel Lindholm  Sebastian Schwartz  
Pelisarja:  Resident Evil
Pelimoottori:  MT Framework
Julkaistu:   2. lokakuuta 2012  PlayStation 3, Xbox 360:  NA 2. lokakuuta 2012  EU 2. lokakuuta 2012  AU 2. lokakuuta 2012  JP 4. lokakuuta 2012  Windows:  25. marraskuuta 2012  PlayStation 4, Xbox One:  29. maaliskuuta 2016  Nintendo Switch:  29. lokakuuta 2019  
Lajityyppi:  toimintaseikkailu, kolmannen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, kaksinpeli
Ikäluokitus:   ESRB: M  Virheellinen ESRB-arvo  PEGI: 18 
Alusta:  PlayStation 3, Xbox 360, Microsoft Windows, PlayStation 4, Xbox One, Nintendo Switch
Jakelumuoto:  Optinen levy, digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Virallinen sivusto
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
| Resident Evil 6> Yhteispisteet.Kerääjä | Resident Evil 6> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
GameRankings: 73,55 % (PlayStation 3) 69,03 % (Xbox 360) 68,73 % (Windows)
Metacritic: 74/100 (PlayStation 3) 68/100 (Windows) 67/100 (Xbox 360)
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Eurogamer: 6/10
Famitsu: 39/40
Game Informer: 8,75/10
GameSpot: 4,5/10
IGN: 7,9/10
Official Xbox Magazine: 8/10
Pelaaja: 7/10
Resident Evil 6 on Capcomin kehittämä Resident Evil -pelisarjaan kuuluva kolmannen persoonan ammunta- ja toimintaseikkailupeli. Capcom julkaisi pelin PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle lokakuussa 2012 sekä Microsoft Windowsille marraskuussa. Syksyllä 2016 peli julkaistiin myös PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle, ja 29. lokakuuta 2019 peli sai myös Nintendo Switch -version.
Pelin demo julkaistiin 18. syyskuuta 2012.
Pelaaminen

Pelissä on neljä skenaariota ja neljä hahmoa – Leon S. Kennedy, Chris Redfield, Jake Muller ja Ada Wong. Jokaisella hahmolla on partneri, mikä mahdollistaa kaksinpelin. Pelissä on mukana myös kahdesta edeltäjästään tuttu The Mercenaries -pelimuoto.