stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yhdyssana
Yhdyssanat suomen kielessä

Suomen kielessä voidaan muodostaa uusia yhdyssanoja loputtomasti. Yhdyssanat voivat koostua myös useammasta kuin kahdesta sanasta (vuorotyötuntilistakansio, kolmivaihekilowattituntimittari, käsipyyherullajärjestelmä). Tekstin luettavuuden helpottamiseksi kehotetaan korvaamaan kovin moniosaiset yhdyssanat keveämmillä rakenteilla (kansio vuorotyötuntilistoille, vuorotyötuntilistojen kansio tms.).lähde? Silloin, kun on epävarmuutta siitä, onko kyseessä yhdyssana vai sanaliitto, suositaan yleensä erilleen kirjoittamista, sillä kovin pitkäsanainen teksti voi vaikuttaa ikävältä ja raskaalta.
Yhdyssanan määriteosa on tavallisimmin nominatiivissa tai genetiivissä. Joistakin sanoista, erityisesti kaikista -nen-loppuisista sanoista sekä muutamista lukusanoista käytetään erityistä yhdyssanamuotoa silloin kun ne esiintyvät yhdys­sanan alkuosana, esimerkiksi ihminen > ihmiskunta, kolme > kolmiosainen.
Joissakin vanhoissa yhdyssanoissa taipuvat sekä perusosa että määriteosa: Uusikaupunki : Uudessakaupungissa, omatunto : omalletunnolleen, vanhapiika : vanhojapiikoja. Tältä osin sukunimien ja paikannimien taivutus eroaa: Isoaho : Isolla-aholla (paikannimi) mutta Isoaho : Isoaholla (sukunimi).
Suomen kielessä paikannimet kirjoitetaan pääsääntöisesti yhteen: Calais’nsalmi, Keltainenmeri, Tyynimeri (mutta Tyyni valtameri). Sama koskee kasvi- ja eläinlajeja: amerikankettukoira, valkopäämerikotka.
Se, kirjoitetaanko jotkin sanat yhteen vai erilleen, voi joskus vaikuttaa merkitykseen huomattavasti. Esimerkiksi äidinkieli on kieli, jonka ihminen on oppinut ensimmäisenä. Sen sijaan äidin kieli voi tarkoittaa mitä tahansa äidin puhumaa kieltä. Kävin juurihoidossa ei tarkoita samaa kuin kävin juuri hoidossa. Nuoren miehen asunto on ikävuosiltaan nuoren miehen asunto, mutta nuorenmiehen asunto on naimattoman miehen asunto, ja nuorenmiehenasunto on naimattomalle miehelle tyypillinen asunto.
Yhdyssanat suomen kielessä > Yhdyssanan tunnistaminen

Yhdyssanan voi erottaa sanaliitosta muutaman perussäännön avulla:
Kun peräkkäiset sanat muodostavat merkityskokonaisuuden tai kyseinen sanajono on muuten termimäinen, se on yleensä yhdyssana: kirjakauppa; äidinkieli (vrt. äidin kieli), nuorimies 'naimaton mies' (vrt. nuori mies).
Puhutussa kielessä pääpaino on vain yhdyssanan alkuosan ensimmäisellä tavulla; muiden osien ensi tavut ovat sivupainollisia. Sanaliiton osat taas lausutaan yhtä painokkaina.
Yhdyssanan osien keskelle ei voi lisätä tarkentavaa määritettä. Esimerkiksi yhdyssanan talonpoika osien väliin ei voi lisätä adjektiivia, mutta eri asiaa merkitsevän sanaliiton talon poika osien väliin voidaan: talon vanhin poika. Sama koskee yleensä myös liitepartikkeleita: ihmisen ruumiinvoimatkin (ei "ruumiinkin voimat"), talonmieskö (ei "talonko mies").
Omistusliite tulee mieluummin yhdyssanan kuin sanaliiton loppuun: minun ruumiinvoimani mutta minun ruumiini voimat, meidän talonmiehemme mutta meidän talomme mies (ei mieluusti ”minun ruumiin voimani”, ”meidän talon miehemme”).
Jos ilmauksen alkuosa on perusmuotoinen substantiivi, kyseessä on yleensä yhdyssana: hygieniatarvike, syntymäpäiväkakku, lentokonemekaanikko.
Jos ilmauksen alkuosa on erisnimi ja jälkimmäinen on sitä määrittävä substantiivi, kyseessä on yhdyssana: Markus-setä, Nokia-matkapuhelin.
Jos ilmauksen alkuosa on genetiivissä tai se on adjektiivi, on ilmaus yhdyssana vain, jos sillä on vakiintunut merkitys, joka on toinen kuin vastaavan sanaliiton merkitys. Esimerkiksi sanalla talonmies on eri merkitys kuin sanaliitolla talon mies. Toinen esimerkki tästä on ilmastonmuutos.
Jos ilmauksen alkuosa ei esiinny itsenäisenä sanana, ilmaus on yhdyssana: ihmisuhri, naistutkimus, epäjärjestys, uutislähetys, yhdyssana.
Kielten nimet ja oppiarvot ovat sanaliittoja: suomen kieli, filosofian maisteri.
Suomen kielen yhdyssanavirheiden eli niiden erilleen kirjoittamisen usein väitetään johtuvan muun muassa englannin kielen vaikutuksesta, mutta yhdyssanojen kirjoittamisessa on aina ollut horjuntaa, joka vain näkyy nykyään enemmän internetin (m.l. sosiaalinen media) koko kansalle tuomien julkaisumahdollisuuksien takia.
Yhdyssanat suomen kielessä > Yhdyssanojen oikeinkirjoitus

Yhdyssanat kirjoitetaan pääsääntöisesti yhteen ilman välilyöntiä tai yhdysmerkkiä. Sääntöön on muutamia poikkeuksia:
Jos alkuosan lopussa ja loppuosan alussa on sama vokaali, osien väliin tulee yhdysmerkki: linja-auto.
Rinnasteisen yhdyssanan osien väliin tulee yhdysmerkki: parturi-kampaamo.
Jos yhdyssanan osa on erisnimi, se erotetaan muista osista yhdysmerkillä: Markus-setä, Windows-käyttöjärjestelmä, Etelä-Jemen, natsi-Saksa.
Paikannimiin ei kuitenkaan kirjoiteta yhdysmerkkiä: Amazonjoki, Olymposvuori.
Numerot, kirjaimet, lyhenteet ja muut vastaavat erotetaan yhdysmerkillä: 50-vuotisjuhla, C-vitamiini. (Huom. 50 vuotta ei ole yhdyssana.)
Yhdysmerkkiä voidaan käyttää selvyyden vuoksi silloin, jos yhdyssanan osana on vierassana, joka on hankalasti hahmottuva tai jonka arvellaan olevan lukijalle tuntematon: par-tulos, šiatsu-ilta. Selvyyssyistä yhdysmerkkiä voidaan käyttää myös muissa tapauksissa (vrt. lähiöinä ja lähi-öinä), mutta yleensä nämä ovat ilmaistavissa toisin (esim. tulevina öinä).
Jos yhdyssanan osana on sanaliitto, se erotetaan yhdysmerkillä ja lisäksi yhdysmerkin ja sanaliiton väliin jätetään välilyönti: Rolling Stones -yhtye, avaimet käteen -toimitus, Pohjois- São Tomé ja Príncipe. Yhdysmerkkiä ei eroteta sanasta, johon se on liitetty: Rolling Stones -yhtye.
Kirjallisuutta

Vesikansa, Jouko: ”Yhdyssanat”, Nykysuomen sanavarat, s. 213–258.  Helsinki:  WSOY, 1989.  ISBN 951-0-10969-X
Ärtyneen ohikulkijan korjaama yhdyssanavirhe Porissa.
Barbados

Barbados on Atlantin ja Karibianmeren välissä sijaitseva saarivaltio. Se kuuluu Pieniin Antilleihin ja sijaitsee 434,5 kilometriä Venezuelan rannikolta koilliseen.
Barbadoksen lähimmät naapurimaat ovat Saint Lucia ja Saint Vincent ja Grenadiinit. Maa kuuluu Kansainyhteisöön ja on esimerkiksi Maailmanpankin määritelmien mukaan kehitysmaa. Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelma luokittelee maan inhimillisen kehityksen indeksin korkeaksi (0,878).
Barbados on pinta-alaltaan maailman 14. pienin ja väkiluvultaan 23. pienin itsenäinen valtio.[lähde? ] Se oli aiemmin perustuslaillinen monarkia, jonka nimellinen hallitsija oli Yhdistyneen kuningaskunnan valtionpäämies. Barbadoksesta tuli tasavalta 30. marraskuuta 2021. Ensimmäinen presidentti on Sandra Mason. Barbados on Karibian yhteisön jäsenmaa.
Maantiede > Pinnanmuodot ja vesistöt

Barbados sijaitsee hieman sivussa muista Karibianmeren saarista. Barbados on kolmiomaisen mallinen saari, joka on pisimmillään luoteis–kaakkoissuunnassa 32 kilometriä pitkä ja leveimmillään itä–länsisuunnassa 25 kilometriä leveä. Sen pinta-ala on 431 neliökilometriä.
Barbados on suhteellisen tasainen saari. Sisämaassa sijaitsee maan korkein kohta Mount Hillaby, joka kohoaa 340 metrin korkeuteen. Siitä länteen maa laskeutuu terasseissa merenpinnan tasolle. Saaren itäosien rinteet ovat puolestaan huomattavasti jyrkemmät ja mäkisemmät. Etelän suuntaan mentäessä Mount Hillaby laskeutuu jyrkästi St. Georgesin laaksoon. Sen ja etelärannan välissä on vielä 120 metriin kohoava Christ Churchin harjanne. Saarella ei ole merkittäviä jokia tai järviä, ja sadevesi suodattuu nopeasti korallisen kalkkikiven läpi maanalaisiin virtoihin.
Maantiede > Ilmasto ja kasvillisuus

Ilmasto on trooppinen. Sadetta saadaan ympäri vuoden, mutta aktiivisin sadekausi kestää heinäkuulta marraskuulle. Kuivallakaudella saarella puhaltaa säännöllisesti koilliset pasaatituulet. Barbados kärsii kuitenkin yllättävän vähän trooppisista myrskyistä. Hurrikaani vaikuttaa Barbadoksella keskimäärin 3,66 vuoden välein. Suoraan myrsky osuu saarelle vain kerran 19,86 vuodessa.
Barbadoksen luonnonvaraiset eläimet ja kasvit ovat suurelta osin joutuneet väistymään sokeriviljelmien tieltä, ja vain 19 prosenttia alkuperäismetsästä on jäljellä. Vuonna 1985 perustettiin kuitenkin luonnonsuojelualue, jonka 1,6 hehtaarin mahonkimetsässä elää vihermarakatteja ja hiilikilpikonnia (Chelonoidis carbonaria). Saarella tavataan myös kahdeksan lepakkolajia sekä jäniksiä, kolme liskolajia, viheltäviä sammakoita ja rupikonnia. Merinahkakilpikonna ja karettikilpikonna ovat löytäneet saarelta suojapaikan. Jotkut merikilpikonnat ovat niin kesyjä, että ihmiset uivat niiden joukossa. Barbadoksella on tavattu yli sata lintulajia, mutta vain parikymmentä pesii siellä, muut ovat muuttolintuja.
Historia

Barbadoksen esihistoriasta tiedetään hyvin vähän. Sinne tuli arkeologisten todisteiden perusteella noin vuonna 1600 eaa. Etelä-Amerikasta varhaisia asukkaita, jotka kuitenkin hävisivät myöhemmin. Saarella asui todennäköisesti vuosina 500–1500 arawakeja ja karibeja.
1500-luvun alussa sinne tuli espanjalaisia, mutta syrjäinen ja asumaton saari jäi 1500-luvun puoliväliin mennessä eurooppalaisten tutkimusmatkailijoiden kiinnostuksen ulkopuolelle. Barbados julistettiin vuonna 1625  Englannin kruunun omaisuudeksi. Ensimmäiset uudisasukkaat olivat pienviljelijöitä, mutta pian saari jaettiin suurille plantaasinomistajille, jotka kasvattivat sokeriruokoa Afrikasta tuodun orjatyövoiman avulla. Saari oli keskeytymättä Britannian kontrollissa, mutta sillä oli vuodesta 1639 oma itsehallinnollinen edustuslaitoksensa.
Orjuus lakkautettiin 1834, mutta paikallista politiikkaa hallitsivat englantilaisperäiset maanomistajat ja kauppiaat aina 1940-luvulle asti. Afrikkalaisperäisen väestön poliittisia oikeuksia ajamaan perustettiin 1937 Barbadoksen työväenpuolue (BLP), joka nousi 1950-luvulla yleisen äänioikeuden käyttöönoton jälkeen saaren valtapuolueeksi. Sen perustaja Grantley Adams toimi myöhemmin Länsi-Intian federaation pääministerinä. Barbados kuului federaatioon 1958–1962. Federaation hajottua Barbados palasi aluksi asemaansa itsehallinnollisena siirtomaana, mutta itsenäistyi 30. marraskuuta 1966 jääden osaksi Kansainyhteisöä.
Barbados on ollut itsenäistymisensä jälkeen englanninkielisen Karibian vakaimpia valtioita. Demokraattinen työväenpuolue (DLP) oli vallassa itsenäistymisestä vuoteen 1976. Sen jälkeen se ja Barbadoksen työväenpuolue ovat käytännössä vuorotelleet hallitusvallassa.
Vuosina 2000–2002 Barbados oli OECD:n mustalla listalla yhteistyöhaluttomana veroparatiisina. Taloudelliset syyt johtivat rajariitoihin 2000-luvulla: vuonna 2004 oli kiistaa Trinidad ja Tobagon kanssa kalastusalueen rajasta ja vuonna 2008 Venezuelan kanssa merenalaisten öljyvarojen hyödyntämisestä.
Barbadoksen pääministeriksi vuoden 2008 parlamenttivaalien jälkeen noussut DLP:n David Thompson kuoli lokakuussa 2010 haimasyöpään 48-vuotiaana.
Barbadoksen pääministerinä oli Thompsonin jälkeen vuodesta 2010 lähtien Demokraattisen työväenpuolueen DLP:n seuraava johtaja Freundel Stuart. Tyytymättömyys maan taloudelliseen tilanteeseen johti kuitenkin siihen, että toukokuun 2018 parlamenttivaaleissa Barbadoksen työväenpuolue BLP sai maan historian suurimman vaalivoiton ja palasi vuosikymmenen jälkeen valtaan. Aiemmassa parlamentissa DLP:llä oli niukka enemmistö 16-14, mutta vuoden 2018 vaaleissa BLP sai kaikki parlamentin 30 paikkaa ja BLP:n johtajasta Mia Mottleysta tuli Barbadoksen ensimmäinen naispääministeri.
Historia > Siirtymä tasavallaksi

Barbadoksen hallitus ilmoitti syyskuussa 2020 suunnitelmistaan luopua Yhdistyneen kuningaskunnan monarkista maan muodollisena valtionpäämiehenä maan 55-vuotispäivään mennessä. Maa oli Mauritiuksen vuonna 1992 tapahtuneen tasavallaksi julistautumisen jälkeen ensimmäinen entinen brittiläinen siirtomaa, josta tuli tasavalta. Karibialla tasavalloiksi ovat julistautuneet aiemmin Guyana (1970), Trinidad ja Tobago (1976) ja Dominica (1978), minkä lisäksi myös Jamaikan useat hallitukset ovat maininneet harkitsevansa samaa. Brittihovin lausunnon mukaan kyseessä on Barbadoksen kansan ja hallituksen oma asia, eikä ilmoitus tullut yllätyksenä.
20. lokakuuta 2021 maan parlamentti valitsi virallisesti kuvernööri Sandra Masonin maan ensimmäiseksi presidentiksi ja päätti luopua yhteydestä Britannian kruunuun 30. marraskuuta lähtien.
Politiikka

Barbados on parlamentaarinen tasavalta, joka kuuluu brittiläiseen Kansainyhteisöön. Parlamentti on kaksikamarinen, sen edustajainhuoneen 30 jäsentä valitaan suoralla kansanvaalilla yhden edustajan vaalipiireistä. Kenraalikuvernööri saa nimittää senaatin 21 jäsentä, mutta valitsee osan heistä pääministerin ja oppositiojohtajan esityksestä.
Barbadoksella pääpuolueet ovat Barbadoksen työväenpuolue (BLP) ja Demokraattinen työväenpuolue (DLP). Vuoden 2013 vaaleissa Freundel Stuartin johtama DLP sai 16 paikkaa ja BLP 14 paikkaa. Muut puolueet ja sitoutumattomat ehdokkaat saivat vain 0,5 prosenttia kaikista äänistä.
Barbadoksen parlamenttivaaleissa vuonna 2018 Barbadoksen työväenpuolue (BLP) sai kaikki parlamentin 30 paikkaa Barbadoksen historian suurimmassa vaalivoitossa ja BLP:n johtaja Mia Mottley nousi Barbadoksen pääministeriksi.
Aluejako

Barbados jakautuu 11 kuntaan ja pääkaupunkiin Bridgetowniin. Kunnat ovat Christ Church, Saint Andrew, Saint George, Saint James, Saint John, Saint Joseph, Saint Lucy, Saint Michael, Saint Peter, Saint Philip ja Saint Thomas. Ne jaetaan edelleen 30 vaalipiiriin, joissa on ministeriön valitsema valtuusto. Aluevaaleja Barbadoksella ei ole.
| --- | --- |
Barbadoksen kartta.:  Barbados satelliittikuvassa
Talous

Barbadoksen talous on poikkeuksellisen vahva maaksi, joka on luokiteltu kehitysmaaksi. Saarivaltion talous pohjautui 1980-luvulle saakka lähes yksinomaan sokeriteollisuuteen. Sen jälkeen talous on monipuolistunut, kun turismi ja offshore-pankkitoiminta sekä kevytteollisuus ovat kehittyneet. Barbados on kuitenkin pienenä avoimen talouden maana huomattavan haavoittuvainen sen kauppakumppaneista. Maailmanlaajuisen taantuman takia maan bruttokansantuote laski vuonna 2009 noin 4,1 prosenttia, ja sen jälkeen se nousi useamman vuoden ajan hyvin hitaasti. Vuonna 2016 talouskasvu oli 1,6 prosenttia.
Barbadoksella ei juurikaan ole pienten maaöljy- ja maakaasuvarantojen lisäksi muita luonnonvaroja. Caricom-maat ovat perinteisesti olleet Barbadoksen tärkeimpiä kauppakumppaneita, mutta Yhdysvallat ohitti ne vuonna 2016. Yhdysvaltojen jälkeen tärkeimmät vientikohteet olivat Trinidad ja Tobago ja Guyana. Tuonnista suurin osa vuonna 2016 tuli Yhdysvalloista, Trinidadista ja Tobagosta ja Kiinasta.
Barbadoksen energiankulutuksesta 95% katetaan fossiilisten polttoaineiden tuonnilla, kotimaiset fossiiliset, biomassa ja aurinkoenergia kattavat yhteensä vain viisi prosenttia. Uusiutuvien energialähteiden käyttöönoton vauhdittamiseksi maa otti vuonna 2019 mittavan lainan Inter-American Development Bankilta.
Barbadoksella on hyvä tieverkko, ja Bridgetownissa on syvänmeren satama. Grantley Adamsin kansainvälinen lentoasema sijaitsee saaren kaakkoisnurkassa, ja se on itäisen Karibian suurin lentoasema.
Väestö

Vuoden 2016 lopussa Barbadoksen väkiluku oli arvion mukaan 275 400 asukasta. Maan väestönkasvu oli vielä 1900-luvun puolivälissä hyvin korkea, mikä aiheutti ongelmia liikakansoituksen takia. Sen jälkeen kasvu on hidastunut perhesuunnitteluohjelman ja maastamuuton ansiosta. 2010-luvulla väestönkasvu on painunut negatiiviseksi: vuosina 2015 ja 2016 se oli −0,2 prosenttia.
Yli 95 prosenttia Barbadoksen väestöstä on afrikkalaisperäisiä tai mulatteja. Maassa asuu jonkin verran myös eurooppalais- ja aasialaisperäistä väestöä. Barbadoksella puhutaan englantia, mutta asukkaiden länsiafrikkalainen alkuperä kuuluu paikallisessa korostuksessa.
Barbadoksen valtauskonto on kristinusko. Englantilaisten uudisasukkaiden perintö näkyy erityisesti anglikaanien määrässä. Vuonna 2010 niiden osuus oli 23,9 prosenttia koko väestöstä. Adventisteja oli 5,9 ja metodisteja 4,2 prosenttia.
Maan HIV-tilanne on huonompi kuin Karibialla keskimäärin. Vuonna 2009 arvioitiin, että HIVin kantajia oli noin 1,4 prosenttia aikuisväestöstä, kaikkiaan noin 2 100 henkeä, kun Karibian keskiarvo on yksi prosentti. Osuus oli lähes kolminkertaistunut vuodesta 2001. Antiretroviraalilääkitystä sai noin 800 henkeä.
Kulttuuri

Barbadoksen kulttuuri on saanut paljon vaikutteita sekä briteiltä, jotka ovat asuneet saarella lähes 400 vuoden ajan, että heidän saarelle tuomiltaan länsiafrikkalaisilta.
Barbadoksen kansallisruokaa on coocoo, maissijauhoista ja okrasta tehty kermainen muhennos, jota syödään paistettujen lentokalojen kanssa. Mount Gayn tislaamo on tuottanut rommia vuodesta 1703. Saarelta on kotoisin myös rommiin ja kookosaromiin perustuva Malibu-likööri.
Kulttuuri > Musiikki

Barbadosilainen musiikki on monipuolista. Saarella kehittyi 1960-luvun lopussa myös oma musiikkityylinsä, spouge, joka on ottanut paljon vaikutteita reggaesta. Barbadoksen tunnetuin muusikko on R&B- ja popmuusikko Rihanna, joka Barbadoksen julistauduttua tasavallaksi 2021 nimettiin maan viralliseksi kansallissankariksi. Saarella vietetään jopa ”Rihannan päivää” artistin syntymäpäivänä. Muita tunnettuja muusikoita ovat Shontelle ja Livvi Franc. Haastattelussa Rihanna kertoo siitä, kuinka läheinen ja rakas paikka kotimaa Barbados on hänelle. Barbadoksen hallitus on nimennyt Rihannan saaren "kulttuurisuurlähettilääksi" ja hän on epäilemättä maailman tunnetuin barbadoslainen.
Kulttuuri > Urheilu

Kriketti on Barbadoksen kansallispeli, ja saarelta on ollut monia edustajia Länsi-Intian krikettimaajoukkueessa, joka pelaa otteluita myös Bridgetownin Kensington Oval -stadionilla. Kriketin lisäksi yleisurheilu, pyöräily ja golf ovat suosittuja lajeja Barbadoksella. Barbadoksen jalkapallomaajoukkue oli toukokuussa 2017 FIFA-rankingissa sijalla 173. Joukkue ei ole selviytynyt kertaakaan arvokisoihin.
Olympialaisiin Barbados on osallistunut vuodesta 1968. Toistaiseksi ainoa mitali on juoksija Obadele Thompsonin pronssimitali miesten 100 metriltä vuonna 2000.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Barbados Wikimedia Commonsissa
Väli-Amerikan valtiot
| --- | --- |
Mantereen maat:   Belize  Costa Rica  El Salvador  Guatemala  Honduras  Meksiko  Nicaragua  Panama 
Saarivaltiot:   Antigua ja Barbuda  Bahama  Barbados  Dominica  Dominikaaninen tasavalta  Grenada  Haiti  Jamaika  Kuuba  Saint Kitts ja Nevis  Saint Lucia  Saint Vincent ja Grenadiinit  Trinidad ja Tobago 
Itsehallintoalueet:   Anguilla  Aruba  Bonaire  Brittiläiset Neitsytsaaret  Caymansaaret  Curaçao  Guadeloupe  Martinique  Montserrat  Navassa  Puerto Rico  Saba  Saint Barthélemy  Saint-Martin  Sint Eustatius  Sint Maarten  Turks- ja Caicossaaret  Yhdysvaltain Neitsytsaaret 
Barbadoksen rantaa
Amha Selassie

| Amha Selassie |
| --- | --- |
 Amha Selassie vuonna 1932.
Etiopian keisari julistettu
Valtakausi:  12. syyskuuta 1974 – 12. maaliskuuta 1975
Edeltäjä:  Haile Selassie I
Seuraaja:  monarkia lakkautettu
Puhemies:  Aman Andom Tafari Benti
Etiopian keisari maanpaossa
Valtakausi:  8. huhtikuuta 1989 – 17. helmikuuta 1997
Edeltäjä:  Haile Selassie I

Syntynyt:  27. heinäkuuta, 1914 Harar, Etiopia
Kuollut:  17. helmikuuta 1997 (82 vuotta) McLean, Virginia, Yhdysvallat
Hautapaikka:  Pyhän Kolminaisuuden kateedraali, Addis Ababa
Puoliso:  Wolete Israel Seyoum Medferiashwork Abebe
Lapset:   Prinsessa Ijigayehu  Prinsessa Maryam Senna  Prinsessa Sehin Azebe  Prinsessa Sifrash Bizu  Kruunuprinssi Zera Jacob 
Koko nimi:  Amha Selassie
Suku:  Salomon
Isä:  Haile Selassie I
Äiti:  Menen Asfaw
Uskonto:  ortodoksi
Amha Selassie (tunnettiin nimellä prinssi Asfaw Wossen; 1916 – 17. tammikuuta 1997) oli Etiopian viimeisen keisarin Haile Selassien poika. Hän oli Etiopian maapaossa olevan keisarillisen neuvoston päämies.
Tausta ja avioliitto

Amha syntyi Hararin kaupungissa vuonna 1916. Tuleva keisari Haile Selassie toimi tuolloin provinssin kuvernöörinä. Hänen koulutuksestaan vastasivat alkujaan yksityiset tuutorit. Sittemmin hän opiskeli politiikan tutkimusta ja julkishallintoa, josta hänellä oli kandidaatintutkinto Liverpoolin yliopistossa.
Kun Amhan isä Haile nousi keisariksi vuonna 1930, Amha nimitettiin kruunajaisten yhteydessä kruununprinssiksi. Kruununprinssinä hän toimi myös muutaman provinssin kuvernöörinä. Näissä viroissa hän keskittyi erityisesti infrastruktuurin parantamiseen rakennuttamalla teitä, sairaaloita, kouluja ja orpokoteja. Lisäksi hän toimi kruununneuvostossa, ja keisarin poissa ollessa myös johti sitä.
Vuonna 1932 Amha meni naimisiin Wolete Israel Seyoumin kanssa. Parille syntyi yksi tytär Ijigayehu. Amha ja Wolete päätyivät asumiseroon vuonna 1938 ja virallisesti avioeroon 1941. Vuonna 1945 Amha meni uusiin naimisiin Medferiashwork Abeben kanssa. Tästä liitosta syntyi neljä lasta.
Lyhyt valtakausi ja maanpako

Marxilainen derg otti 12. syyskuuta 1974 vallan, ja Amha Selassien isä Haile Selassie syrjäytettiin. Amha ei ollut Etiopiassa tuolloin, vaan Sveitsissä saamassa hoitoa aivoinfarktiin, jonka hän oli saanut vuonna 1973. Amha palasi Addis Ababaan, mutta hänen valtakautensa keisarina kesti vain seitsemän kuukautta. Marraskuussa 1975 vallankumoukselliset lakkauttivat keisarikunnan ja ajoivat Amhan maanpakoon. Entinen keisari muutti Lontooseen.
Maanpaossa Amha piti yhteyttä derg-vastaisiin tahoihin niin Etiopiassa kuin ulkomaillakin ja seurasi maan tapahtumia tarkkaan. Vuonna 1988 hän perusti pakolaishallituksen.
Huhtikuussa 1989 pakolaishallitus julisti Amhan maanpaossa Lontoossa keisariksi nimellä Amha Selassie I. Seuraavana vuonna hän muutti Yhdysvaltoihin ja asettui asumaan Virginiaan lähelle Washington D.C.:n esikaupunkialueelle, jossa asui suuri etiopialaisemigranttien yhteisö. Hän alkoi työskentelemään dergin vastustajien kanssa perustuslaillisen monarkian palauttamiseksi.
Lyhyt valtakausi ja maanpako > Dergin jälkeen

Vuonna 1991 derg kukistui vallankaappauksessa, ja Amha Selassie perusti monarkistisen Mo’a Anbassa -liikkeen, jonka kunniapuheenjohtajaksi keisari nimitettiin. Vaikka derg oli lakkauttanut monarkian jo aikaisemmin, Amhan ei onnistunut palata valtaan dergin kaaduttua.
Viimeiset vuodet

Amha Selassie kuoli 80-vuotiaana Virginiassa Yhdysvalloissa 17. tammikuuta 1997. Hänen ruumiinsa lennätettiin kotimaahan, jossa hän sai kannattijaltaan suuret suosionosoitukset huolimatta siitä, ettei Etiopian valtio virallisesti osallistunut ruumiin palauttamiseen. Amha haudattiin kahden veljensä viereen Addis Ababassa sijaitsevaan Pyhän Kolminaisuuden katedraaliin 2. helmikuuta 1997.
Kunnianosoituksia > Etiopialaiset

Salomon ritarikunnan suurristi ketjulla (1930)
Salomon sinetin ritarikunnan suurristi (1930)
Pyhän kominaisuuden ritarikunnan suurristi (1930)
Menelik II:n ritarikunnan suurristi (1930)
Etiopian tähden ritarikunnan suurristi (1930)
Lähde:
Kunnianosoituksia > Ulkomaalaiset

Serafiimiritarikunnan ritari (Ruotsi, 1953)
Elefanttiritarikunnan ritari (Tanska, 1970)
Pyhien Mauritiuksen ja Lasaruksen ritarikunnan suurristi (Italia, 1930)
Jälleensyntyneen Puolan ritarikunnan suurristi (Puola, 1930)
Muhammad Alin ritarikunnan suurristi (Egypti, 1932)
Niilin ritarikunnan suurristi (Egypti, 1932)
Kunnialegioonan suurristi (Ranska, 1932)
Mustan tähden ritarikunnan suurristi (Ranska, 1930)
Paavi Pius IX:n ritarikunnan suurristi (Vatikaani, 1932)
Alankomaiden leijonan ritarikunnan suurristi (Alankomaat, 1953)
Pyhän Olavin ritarikunnan suurristi (Norja, 1956)
Etelän Ristin ritarikunnan suurristi (Brasilia, 1958)
Leopoldin ritarikunnan suurristi (Belgia, 1958)
Vapahtajan ritarikunnan suurristi (Kreikka, 1959)
Jordanian tähden ritarikunnan suurristi (Jordania, 1960)
Renessanssin ylin ritarikunnan erikoissuurristi (Jordania, 1960)
Valkoisen norsun ritarikunnan suurristi (Thaimaa, 1970)
Thaimaan kruunuritarikunnan suurristi (Thaimaa, 1971)
Alfonso XII:n ritarikunnan suurristi (Espanja, 1971)
Saksan liittotasavallan ansioritarikunnan 1. luokan erikoissuurristi (Saksa, 1967)
Krysanteemiritarikunnan suurristi (Japani, 1967)
Nousevan auringon ritarikunnan suurristi (Japani, 1967)
Setripuun ritarikunnan suurristi (Libanon, 1967)
Romanian tähden ritarikunnan suurristi (Romania, 1967)
Lähde: