stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuva
Kuvaopetus, -koulutus ja -tutkimus

Kouluissa kuvia ja näkemistä opitaan kuvataide -nimisessä oppiaineessa (ennen vuotta 1999 oppiaineen nimi oli kuvaamataito ja ennen vuotta 1952 piirustus). Ruotsissa vastaava koulujen oppiaine on lyhyesti bild eli kuva.
Kuvien tekijöitä eli kuvataiteilijoita, graafikoita, valokuvaajia, elokuvaajia, elokuvaohjaajia, animaattoreita ja monien muiden visuaalisten alojen ammattilaisia koulutetaan useissa eri oppilaitoksissa, ammattikorkeakouluissa ja yliopistoissa.
Useat tieteenalat tutkivat näköhavaintoa ja kuvia, mutta Suomessa ei ole yhtään pelkästään kuviin liittyvää tutkimuslaitosta. Kuvien tallentamiseen tarkoitettuja kuva-arkistoja on museoissa ja sanomalehdissä.
Ikonografia on vertailevaa tutkimusta, jossa pyritään selvittämään taideteoksen aihe, idea, alkuperä ja kehitys. Ikonologia on kuvan yleismerkityksen tulkintaa sen yhteydessä historiaan ja kulttuuriin.
Erilaisten kuva-analyysien avulla voidaan selvittää kuvien taustoja, tekniikkaa ja merkityksiä. Myös semiotiikka eli merkkioppi tutkii merkkien semantiikkaa eli merkitystä.
Kuvallinen viestintä

Kuva on sekä taiteen että viestinnän kieli. Kuva herättää ihmisen uteliaisuutta, jonka takia se voi myös selkiyttää, havainnollistaa ja tehdä asioita kiinnostavaksi. Esimerkiksi yrityskuva ei tarkoita ainoastaan yrityksen graafista asua, vaan se on nykyisin johdonmukainen osa viestintästrategiaa, johon kuuluvat niin yrityksen toimitilat, tuotteiden jakelu kuin sisäinen viestintäkin.
Kuva ja sana voivat toimia tehokkaasti yhdessä. Graafinen suunnittelu on sovellettu taide, joka auttaa katsojaa tulkitsemaan viestejä. Kuvitus tarkoittaa kuvalajia, jolle on ominaista se, että aiheena oleva kertomus on ensisijainen verrattuna kuvan muotoon tai tyyliin. Kuvitus on harvoin täysin itsenäinen teos, vaan se liittyy läheisesti tekstiin. Kuvitus ja visualisointi havainnollistavat tai elävöittävät yleensä sellaisia asioita, joita on vaikea kuvittaa muilla graafisilla esityksillä tai valokuvilla.
Kartat, graafiset esitykset ja kirjaimet ovat myös osa kuvallista viestintää, kuten taitto, ladonta ja oikeinkirjoitus. Voidaan väittää, että ihminen lukee katsomalla sanakuvia ja käsitys niiden selkeydestä on jokaisen kirjoittajan vahvuus. Tässä mielessä kuvallisen viestinnän osaamisella on varsin suuri kysyntä, sillä tänään kaikki kirjoittajat ovat myös jossain määrin typografeja, latojia ja taittajia.
Kuvallinen viestintä on joukkoviestintää, mutta sen historia eri tyyli- ja aatesuuntineen on usein varsin lähellä muuta kuva- ja taidehistoriaa. Monet graafisen suunnittelun ammattilaiset pitävätkin kuvataidetta ja taidehistoriaa ammatillisen innovaation lähteenä.
Kuvataide ja kuvahistoria

Kuvataiteessa kuva on keskeinen välityskeino samalla tavalla kuin kirjallisuus välittyy sanan tai kirjallisen kielen avulla. Kautta aikojen erilaiset kulttuurit ovat synnyttäneet kuvia ja niiden merkitys on usein ollut keskeinen niin aikansa ihmisille, kuin myöhemminkin heistä jälkipolville kertovina todisteina.
Kuvataiteen teoksia on säilynyt sellaisenaan tai lähes muuttumattomina, toisin kuin esimerkiksi tanssin tai musiikin teokset, jotka oletettavasti ovat muuttuneet paljonkin välittyessään uusille sukupolville satojen vuosien aikana. Taidehistoria on tieteenala, joka tutkii tätä perintöä. Kuvataide on myös sitä, mitä taiteilijat ovat eri aikoina tehneet. Heidän suhteensa kuvaan saattaa poiketa tutkijoiden käsityksistä, koska taiteilijat ratkaisevat usein vaativiakin käytännön ongelmia kuvien tekijöinä.
Modernismin aikana taide alkoi viitata nykyaikaan tai tulevaisuuteen, kun ennen sitä se oli aina menneisyyden tulkki. Keskeinen modernismin idea oli hylätä kaikki vanha ja pitää sitä lopullisesti ohitettuna. Kuvista tuli kertakäyttöisiä periaatteella: "katso kerran ja heitä pois". Sellaisia kuvia, joiden pariin ihmiset palaavat yhä uudestaan, sanotaan usein  klassikoiksi.
Nykytaiteessa kuva ja sen erilaiset esittämiskontekstit liittyvät muihin medioihin. Kuva liittyy usein esimerkiksi sanaan ja tekstiin, liikkuvaan kuvaan, kuten videoon, ääneen ja musiikkiin, teatteriin tai muuhun esittävään taiteeseen, kuten performanssiin. Kuvasta on tullut merkittävä osa multimedian yhteisvaikutusta.
Kuvakäsitykset eri aikoina

Kuvakäsitykset, taidekäsitykset eli ne tavat ja periaatteet, joilla kuvia tehdään ja ymmärretään, voivat poiketa varsin paljon toisistaan eri aikoina. Muun muassa tilaa on kuvattu eri tavoin eri aikoina. Esimerkiksi nykyajan tilan kuvaamisessa käytetty geometrian perspektiivijärjestelmä otettiin yleiseen käyttöön kuvissa vasta renessanssin aikana 1400-luvulla. Myös kuvan tekijöiden rooli on ollut erilainen eri aikoina. Seuraavassa taiteilija- ja kuvakäsityksiä eri aikoina länsimaissa:
Nykytaiteen teokset saattavat poiketa huomattavasti modernismin tai vanhemman ajan teoksista. Kuvan lisäksi nykytaiteen teosten osina saattaa olla esimerkiksi ihmisen vartalo (performanssi), liikkuva kuva (videotaide) tai erilaisten valmisesineiden asetelmat (installaatiot). Kuvataiteen “tekniikoita ja materiaaleja” eli medioita saattavat tänään olla myös äänet, sanat, käsitteet tai teoriat, siinä missä niitä ovat taltta ja sivellin, maalituubi ja kamera.
Keskiaika – taiteilijalla ei merkitystä yksilönä, kuva välitti ja kertoi silmin havaittavasti Jumalan teoista. Maalattu puuveistos Madonna ja lapsi.
Renessanssi – taiteilijasta tuli yksilö, kuva havaitsemisen ja silminnähtävän maailman tutkimisen keino. Andrea Mantegna, maalaus Kuollut Maria, yksityiskohta, 1461.
Modernismi – taide pyrki puhtaaseen visuaalisuuteen, jossa kuva ilman kehyksiä kertoo kaiken oleellisen. Kazimir Malevitš, Suprematismi, 1916.
Nykytaide – taide on avoin käsite, joka ottaa suhdetta kaikkeen inhimilliseen. Klaus Rinke, Aikakenttä, 1987.
Kuvakäsitykset eri aikoina > Kuvien kieltäminen

Kaikki eivät suhtaudu kuviin myönteisesti. Ikonoklasmi, joka tarkoittaa kuvainraastoa tai kuvien esittämisen kieltämistä, on tapahtunut silloin tällöin historian kuluessa eri kulttuureissa. Se ei ole harvinaista myöskään nykyajan yhteiskunnassa, koska kuvissa saattaa olla vahva ideologinen merkitys. Viimeinen laajamittainen ikonoklasmi tapahtui Afganistanissa ääri-islamilaisen Taliban-ryhmän toimesta ennen heidän valtansa kukistumista vuonna 2001. Myös Pohjois-Euroopan protestantismin traditioon liittyy kuvakielteisyyttä.
Kirjallisuutta

Hietala, Veijo: Kuvien todellisuus: Johdatusta kuvallisen kulttuurin ymmärtämiseen ja tulkintaan.  Helsinki:  Kirjastopalvelu, 1993.  ISBN 951-692-305-4
Pälikkö, Kimmo: Kuvan tekeminen: Teoria & tekniikka.  Helsinki:  KP-Art, 2002.  ISBN 951-96599-3-5  Teoksen verkkoversio.
Seppänen, Janne: Katseen voima: Kohti visuaalista lukutaitoa.  Tampere:  Vastapaino, 2001.  ISBN 951-768-085-6
William Blake, The Ancient of Days, 1794.
Havaitseminen on valintaa ja tulkintaa.
Kaavio digitaalisesta signaalista.
Televisio lisäsi ympärillämme olevien kuvien määrää 1950-luvulta alkaen.
Riian taideakatemia Latviassa.
Wikimedian logo. Logo on yrityskuvan eräs elementti.
Maailman vanhimpia kuvia on Lascaux´ssa Ranskassa. Luolamaalaus on tehty 17 000 - 15 000 vuotta sitten.
Frans Hogenberg, Kalvinistien ikonoklastinen mellakka 20.8.1566.
Isamu Noguchi, Huuto, 1959. Modernismin aikana suosittiin abstraktia taidetta.
Banksy, Rotta, 2005. Esittävyys on keskeinen osa nykytaidetta.
Tuula Teeri

| Tuula Teeri |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1957 (ikä 67) Espoo
Kansalaisuus:   suomalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto (FM 1982, FT 1987)
Instituutti:  Aalto-yliopisto, Kungliga Tekniska högskolan, VTT, Genentech, Helsingin yliopisto
Palkinnot:  Svenska tekniska vetenskapsakademien i Finland, jäsen Ruotsin kuninkaallinen tiedeakatemia, jäsen Ruotsin Kuninkaallinen teknisten tieteiden akatemia, jäsen
Tuula T. Teeri (s. 20. kesäkuuta 1957 Espoo) on suomalainen puun bioteknologiaan erikoistunut molekyyligenetiikan tohtori ja hän on Ruotsin kuninkaallisen insinööritieteiden akatemian (Kungliga Ingenörsvetenskapsakademien, IVA:n) toimitusjohtaja.
Teeri aloitti IVAn toimitusjohtajana marraskuussa 2017. Ennen tätä Teeri toimi Aalto-yliopiston ensimmäisenä rehtorina. Hänen viisivuotiskautensa alkoi huhtikuussa 2009 ja toinen viisivuotiskausi huhtikuussa 2014. Aalto-yliopiston rehtorina häntä seurasi Ilkka Niemelä.
Ennen tätä Teeri toimi vararehtorina Tukholman Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa vuosina 2008–2009. Vuodesta 1998 hän oli ollut korkeakoulun professori ja vuosina 2005–2007 bioteknologian laitoksen varadekaani. Aikaisemmin Teeri on työskennellyt myös Valtion teknillisessä tutkimuslaitoksessa (VTT) vuosina 1985–1992 ja 1994–1997 sekä yksityisellä sektorilla Kaliforniassa (Genentech, 1993).
Väitöskirjatyönsä The cellulolytic enzyme system of Trichoderma reesei (1987) Teeri teki VTT:llä. Teeriltä on ilmestynyt 181 alkuperäisjulkaisua (1983–2008).
Vuonna 2015 Tuula Teeri sai syytteen luottamusmiehen oikeuksien loukkaamisesta. Syyttäjän mukaan Teeri on syyllistynyt työntekijöiden edustajan oikeuksien loukkaamiseen. Työtuomioistuin tuomitsi jo aiemmin Aalto-yliopiston maksamaan irtisanotulle luottamusmiehelle 100 000 euron korvaukset. Työtuomioistuimen mukaan luottamusmies irtisanottiin perusteettomiin väitteisiin vedoten.
Aiheesta muualla

Reflections : Mietteitä (Arkistoitu – Internet Archive). Tuula Teerin blogi.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Israel  Yhdysvallat 
Tieteilijät:  CiNii 
Muut:  IdRef
Max Hynninen

Max Hynninen (s. 4. toukokuuta 2001 Helsinkilähde?) on suomalainen vapaaottelija. Hynninen oli vuoden 2021 IMMAF:n maailmanmestaruuskisojen kolmas. Hän on voittanut vapaaottelun Suomen mestaruuden kolmesti: vuonna 2019 painoluokassa 65,8 kg, vuonna 2020 painoluokassa 61,2 kg ja vuonna 2022 painoluokassa 65,8 kg. Hynninen tuottaa sisältöä sosiaalisen mediaan, kuten TikTokiin ja Instagramiin. Hänen luoma sisältö on pääsääntöisesti kamppailulajiaiheista. Hynninen toimii Ice Cage Fighting -otteluorganisaation promoottorina.
Huoripojanlampi (Suonenjoki)

| Huoripojanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Suonenjoki
Koordinaatit:  62°29′47″N, 27°11′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Suonenjoen valuma−alue (14.78)
Laskujoki:  oja Mikanlampeen 
Järvinumero:  14.782.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103,7 m  
Pituus:  190 m  
Leveys:  90 m  
Rantaviiva:  0,426 km  
Pinta-ala:  1,057 ha  
Suurin syvyys:  3,6 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiHuoripojanlampi 
Huoripojanlampi  on Pohjois-Savossa Suonenjoella  Suonteen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 190 metriä pitkä, 90 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Suonenjoen valuma-alueella (14.78), jonka Suontienselän–Paasveden alueeseen (14.782) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 103,7 metriä mpy.
Satu Sopanen

Satu Sopanen (s. 1967) on suomalainen muusikko ja musiikkikasvattaja, joka tunnetaan erityisesti monipuolisena lastenmusiikin ammattilaisena. Hän on esiintynyt muun muassa Yleisradion TV2:lle tehdyissä lastenmusiikkiohjelmissa, joita hän on myös käsikirjottanut. Sopanen sai vuonna 2011 lastenkulttuurin valtionpalkinnon Pikku Kakkoselle tekemistään musiikkiohjelmista. Niistä esimerkiksi Satutunti-animaatiota syntyi toistasataa jaksoa vuosina 1997–1998 ja Huvitutti-ohjelmaa myös toistasataa jaksoa vuosina 1998–2002.
Sopanen on esiintynyt useiden yhtyeiden ja orkesterien kanssa. Kokoonpanoista mainittakoon Tuttiorkesteri, Loiskis ja UMO sekä Helsingin, Joensuun, Kuopion ja Oulun kaupunginorkesterit samoin kuin Mukaralla ja Tinttaralla sekä Jazzituttaa ja Tuttijazzaa!.
Satu Sopanen aloitti kanteleensoiton parissa kuusivuotiaana kanteleensoittajaisänsä opetuksessa. Hän esiintyi isänsä kanssa jopa Pikku Kakkosessa. Sittemmin Sopanen opiskeli Sibelius-Akatemian musiikkikasvatusta ja valmistui musiikinopettajaksi kanteleensoitto pääaineenaan. Hän on opettanut kantelepedagogiikkaa muun muassa Sibelius-Akatemiassa ja Helsingin konservatoriossa.
Sopasen perheeseen kuului aviomies ja kaksi lasta.
Sopanen on julkaissut monia äänilevyjä ja musiikin oppikirjoja sekä laulukokoelmia. Sopasen yhdessä Markku  Kaikkosen kanssa julkaisema Reissutunti palkittiin Vuoden lastenlevynä (2013).
Aiheesta muualla

Satu Sopanen Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Satu Sopanen Discogsissa. (englanniksi)
Tuttiorkesteri (Arkistoitu – Internet Archive) (tuttiorkesteri.fi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz
Tongan kruunun ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Tongan kruunun ritarikunta (tongaksi Ko e Fakalangilangi ‘o Kalauni ‘o Tonga) on tongalainen ritarikunta, joka perustettiin vuonna 1913 Tupou II:n käskystä. Sitä jaetaan tunnustuksena poikkeuksellisista ansioista valtion tai kruunun hyväksi.
Kunniamerkkiä jaetaan neljässä luokassa:
Suurristin ritari ketjuilla
Suurristin ritari
Komentajaritari
Jäsen
Frans Nykänen

Frans Evald Nykänen (7. marraskuuta 1893 – 11. marraskuuta 1950) oli suomalainen kultaseppä, metallityön opettaja ja metallialan oppikirjojen tekijä.
Nykänen opiskeli Taideteollisuuskeskuskoulussa vuosina 1916–1918. Hänen opettajansa oli metallinpakotuksen mestari Eric O.W. Ehrström. Nykänen teki merkittävän uran kultaseppänä ja opettajana. Hän oli myös kielitaitoinen ammattimies, joka kirjoitti ja suomensi alan teoksia, kuten ”Metallinvärjäys” ja ”Taidekäsityö”. Hänen vaikutuksensa siirtyi myöhemmille sukupolville, erityisesti Viesti Väänäselle, joka julkaisi ”Metallinpakotus”-kirjan vuonna 1966, ja mainitsi Nykäsen auttaneen häntä.
Nykänen oli osa suomalaista kultaseppäkoulutuksen kehitystä, joka perustui pitkälti mestari-oppipoika -malliin. Hänet muistetaan erityisesti kultasepän ammatin ja taideteollisen koulutuksen edistäjänä.
Nykänen perusti yhdessä taideteollisten muotoilijoiden Paavo Tynellin ja Eric O.W. Ehrströmin, kuvanveistäjä Emil Wikströmin sekä vuorineuvos Gösta Serlachiuksen kanssa Oy Taito Ab -nimisen taidetakomon ja valimoliikkeen Helsinkiin joulukuussa 1918.
Nykänen keskittyi ruokailuvälineiden suunnitteluun ja valmistukseen. Hän halusi viedä hopeasuunnittelua perinteisestä muotokielestä kohti modernimpaa ja innovatiivisempaa ilmettä. Nykäsen tuotannossa näkyi kansallismielisiä koristeaiheita, kuten kuusenhavut ja rukinlapojen muodot. Hän toi myös uusia tekniikoita, kuten kipsi- ja hiekkavalan, jotka olivat harvinaisia Suomessa tuolloin. Yhteistyössä muiden suunnittelijoiden, kuten Gunilla Jungin kanssa, hän loi koristeellisia hopeaesineitä, kuten sokerilusikoita ja haarukoita, joista osa oli enemmän koriste-esineitä kuin käytännön välineitä.
Julkaisuja

Metallinvärjäys. WSOY 1922
Levysepän käsikirja 1, Kaavoja ja taulukoita. Otava 1926
Levysepän käsikirja 2, Aineoppi. Otava 1926
Galvanotekniikka ja metallinvärjäys. WSOY 1935
Pohjoismainen sähkö-osakeyhtiö PSO. Pohjoismainen sähkö-osakeyhtiö, Helsinki 1948
Suomennoksia

Eric O. W. Ehrström : Taidekäsityö: teknillinen opas. Otava 1924
David Douděra

David Douděra (s. 31. toukokuuta 1998 Brandýs nad Labem-Stará Boleslav) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut kotimaassaan Dukla Prahaa vuoden 2019 loppuun, Mladá Boleslavia vuoden 2020 alusta kesään 2022 saakka ja sen jälkeen Slavia Prahaa. Hän on pelannut Tšekin A-maajoukkueessa vuodesta 2023.
Douděra on pelannut Tšekin pääsarjassa vuoden 2024 loppuun mennessä pudotus- ja karsintapelit mukaan lukien 187 ottelua, joissa hän on tehnyt 20 maalia. Hän voitti Tšekin Cupin vuonna 2023 ja teki maalin välieräottelussa ja loppuottelussa. Hän pelasi Konferenssiliigassa viisi ottelua kaudella 2022–2023 ja Eurooppa-liigassa kahdeksan ottelua, joissa hän teki kolme maalia, kaudella 2023–2024. Kauden 2024–2025 Eurooppa-liigassa hän on pelannut vuodenvaihteeseen mennessä neljä ottelua.
Douděra pelasi Tšekin alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Puolaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi täyden ajan ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Portugalia vastaan mutta ei päässyt muissa otteluissa kentälle. Hän on vuoden 2024 loppuun mennessä pelannut kymmenen A-maaottelua, joissa hän on ollut seitsemän kertaa avauskokoonpanossa. Ainoan A-maaottelumaalinsa hän on tehnyt marraskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Moldovaa vastaan.
Šumavan kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Český Krumlov District Tšekki
Pinta-ala:  684,6 km2 
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Národní park Šumava 
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  1991 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Šumavan kansallispuisto Tšekissä sijaitsee Böömin metsäisellä alueella. Se on lähellä Saksan Bayerischer Waldin kansallispuistoa. Puiston alueella on Trojmezenskán vuoristoa, Vltavajoen tulvatasanko ja ylänkömaiseemaa. Alueella on myös jäätiköiden muovaamia järviä sekä keidassoita ja vuorisoita. Puistoon on palautettu useita eläinlajeja, kuten susi, ilves ja hirvi. Puistossa elää myös isokauriita. Alueella esiintyy paljon lintuja, kuten viirupöllö, helmipöllö, valkoselkätikka, pohjantikka ja sepelrastas. Alueen metsissä kasvavia puulajeja ovat rauduskoivu, pyökki, kuusi, pihta, vuorivaahtera ja jalava. Puiston alueella olevia vuoren huippuja ovat Poledník, Boubín ja Javorník.
Aiheesta muualla

https://amazingczechia.com/destinations/sumava-national-park/
https://npsumava.cz/en/nature/
https://getalper.com/sumava-national-park/
Poskilampi (Suonenjoki)

| Poskilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Suonenjoki
Koordinaatit:  62°37′06″N, 27°05′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Suonenjoen valuma−alue (14.78)
Laskujoki:  oja Kolmisoppiin 
Järvinumero:  14.782.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  120,2 m  
Pituus:  420 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  1,059 km  
Pinta-ala:  6,363 ha  
Suurin syvyys:  1,7 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPoskilampi 
Poskilampi  on Pohjois-Savossa Suonenjoella  kirkonkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 420 metriä pitkä, 180 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Suonenjoen valuma-alueella (14.78), jonka Suontienselän–Paasveden alueeseen (14.782) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 120,2 metriä mpy.
Lukáš Provod

Lukáš Provod (s. 23. lokakuuta 1996 Plzeň) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai laitahyökkääjä. Hän pelasi Viktoria Plzeňin junioreissa ja on edustanut miesten sarjoissa lainasopimuksilla  Baník Sokolovia ja Dynamo České Budějovicea sekä syksystä 2019 alkaen Slavia Prahaa, jota sitäkin aluksi lainalla. Hän on pelannut Tšekin A-maajoukkueessa vuodesta 2020.
Provod on pelannut Tšekin pääsarjassa vuoden 2024 loppuun mennessä 132 ottelua ja tehnyt niissä 18 maalia. Hän on voittanut Tšekin liigamestaruuden vuosina 2020 ja 2021 sekä Tšekin Cupin vuosina 2021 ja 2023. Hän on pelannut Mestarien liigassa kaksi ottelua, Eurooppa-liigassa 23 ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia, ja Konferenssiliigassa kolme ottelua.
Provod pelasi Tšekin alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Slovakiaa vastaan. Toukokuussa 2021 tulleen pahan jalkavamman vuoksi hän joutui jäämään pois kesällä 2021 pelatuista EM-kilpailuista. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki kolme ottelua ja teki tappiollisessa alkulohko-ottelussa Portugalia vastaan joukkueensa ainoan maalin. Provod on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 28 A-maaottelua, joissa hän on ollut 19 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan kolme maalia: maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Belgiaa, kesäkuussa 2023 ystävyysottelussa Montenegroa ja kesäkuussa 2024 EM-kilpailuissa Portugalia vastaan.
Podyjín kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Znojmo District Tšekki
Pinta-ala:  62,8 km2 
| --- | --- |
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  1. heinäkuuta 1991 
Hallinto:  Správa Národního parku Podyjí (d) (käännä suomeksi) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Podyjín kansallispuisto on Tšekissä sijaitseva kansallispuisto. Se on perustettu 1991 ja se sijaitsee eteläisen Määrin alueella, lähellä Itävallan rajaa ja Itävallan puolella olevaa Thayatalin kansallispuistoa. Puiston alueella virtaa joki nimeltä Dyje ja sen ympärillä on jokilaakso. Maasto on enimmäkseen kumpuilevaa mäkimaastoa. Alueella on metsää, pensaikkoa, ruohostomaita ja kosteikkoja sekä Českomoravská vrchovinan ylänkö. Alueella on retkeilyreittejä, joiden varrella sijaitsevat Nový Hrádekin rauniolinna ja Umlaufin autiokylä. Autiokylän seudulla on myös 1100 rakennettu Vranov nad Dyjín linna. Puiston alueella metsissä kasvaa valkopyökkiä, pyökkiä, tammea ja leppää ja kukkakasveista kylmänkukkaa, syklaamia ja tulikukkaa. Puiston alueella esiintyy yhteensä 77 kasvilajia. Puiston linnustoon kuuluvat syyriantikka ja kirjokerttu. Puiston alueella esiintyy myös pensaskäärmeitä ja vihersisiliskoja.
Aiheesta muualla

https://amazingczechia.com/destinations/podyji-national-park/
https://alltrails.com/parks/czech-republic/south-moravian/narodni-park-podyji
https://vranovska-plaz.cz/en/family-holidays/tips-for-a-trip/podyji-national-park.html
Kia Motors

| Kia Corporation 기아자동차 |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Movement That Inspires
Osake:  KRX: 000270
ISIN:  KR7000270009
Perustettu:  1944
Kotipaikka:  Soul, Korean tasavalta
Emoyhtiö:  Hyundai Motor Group
Kotisivu:  www.kia.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kia Motorsin Etelä-Korean tehtaalla
Kia Corporation (kor. 기아자동차) on vuonna 1946 perustettu eteläkorealainen autonvalmistaja. Kia-merkkisten autojen vuosittainen tuotanto on yli 2,7 miljoonaa ajoneuvoa. Kialla on 14 valmistus- ja kokoonpanotehdasta yhdeksässä eri maassa, ja merkin jakeluverkosto toimii 150 maassa. Vuonna 2012 Kia oli Euroopassa kolmanneksi eniten kasvanut automerkki. Suomessa Kia saavutti vuonna 2012 kaikkien aikojen parhaan markkinaosuutensa, 5,8 prosenttia, ja oli seitsemänneksi myydyin automerkki.