Josif Stalin
Perintö

Stalinin luoma järjestelmä pysyi pääpiirteissään muuttumattomana Neuvostoliiton hajoamiseen asti. Pitkäikäisyys oli epäsuorasti Stalinin harjoittaman terrorin ansiota, sillä se säilyi ihmisten mielissä vielä kauan hänen kuoltuaan. Stalinin julmuuteen verrattuna hänen seuraajiensa toimet vaikuttivat lempeiltä, mikä teki niistä siedettävämpiä. Poliittinen valta ei kuitenkaan enää koskaan keskittynyt samassa mittakaavassa, vaan valtion asioista päätti NKP:n harvainvalta. Kommunistipuolueen johdosta nousi kyllä hallitsevia hahmoja, mutta he joutuivat huomioimaan muun johdon ja erilaisten neuvostoinstituutioiden tahdon. Stalin sen sijaan oli Ronald Hingleyn mukaan vastuussa vain itselleen. Hingley arvioi Stalinilla olleen enemmän henkilökohtaista valtaa kuin yhdelläkään toisella ihmisellä milloinkaan, eikä kukaan ole Hingleyn mukaan vaikuttanut yhtä monen ihmisen kohtaloihin. Time-lehden 2013 tekemässä listauksessa Stalin oli maailmanhistorian 18. vaikutusvaltaisin henkilö.
Stalinin merkittävin saavutus oli Neuvostoliiton nostaminen takapajuisesta maatalousyhteiskunnasta yhdeksi maailman voimakkaimmista valtioista. Vuonna 1913 Venäjä oli ollut maailman viidenneksi suurin teollisuusmahti. Ensimmäinen maailmansota, sisällissota, nälänhädät ja kulkutaudit runtelivat Venäjää voimakkaammin kuin muuta maailmaa, ja Stalinin noustessa valtaan 1928 oli Neuvostoliiton teollistumiskehitys selvästi länsimaita jäljessä. Vuoteen 1937 mennessä Neuvostoliiton teollisuuden kokonaistuotanto oli kuitenkin kasvanut niin, että se jäi toiseksi ainoastaan Yhdysvalloille. Toisen maailmansodan myötä Neuvostoliittoon muodostui valtava sotateollinen kompleksi, joka teki Neuvostoliitosta maailmanluokan sotilasmahdin ja Yhdysvaltain jälkeen maailman vaikutusvaltaisimman valtion. Stalinin kauden lopulla Neuvostoliitosta tuli maailman toinen ydinasevalta.
Neuvostoyhteiskunta koki Stalinin kaudella voimakkaan kaupungistumisen. Vuonna 1937 neuvostokansalaisista 56 prosenttia työskenteli maa- ja metsätalouden parissa, mutta vuonna 1958 luku oli enää 42 prosenttia. Stalinin luomus oli myös Neuvostoliiton keskusjohtoinen maatalous, joka pysyi kollektivisoituna vielä vuosikymmenet hänen kuolemansa jälkeen. Poliittisesti epäluotettavana pidetty viljelijäväestö saatiin siten neuvostojohdon alaisuuteen, mutta taloudellisesta näkökulmasta kollektiivitilat olivat epäonnistunut kokeilu. Teollisuustuotannon kasvukaan ei näkynyt tavallisten neuvostokansalaisten elintasossa, sillä huomattava osa julkisista varoista suunnattiin ase- ja poliisivoimien käyttöön tai uusiin teollisuusinvestointeihin. Neuvostoliitto teollistui Stalinin kaudella, mutta Hingleyn mukaan vahvaan talouskasvuun olisi luultavasti päästy myös lempeämmin keinoin — epävarmaa on lähinnä se, olisiko teollistuminen ollut yhtä nopeaa. Osmo Jussilan mukaan ensimmäistä viisivuotissuunnitelmaa varten mobilisoidut voimavarat pitkälti haaskattiin, vaikka maahan saatiinkin suurin ponnistuksin luotua muutama merkittävä teollisuuskeskus. Kokonaistuotanto kasvoi, mutta työn tuottavuus ja reaalipalkat romahtivat.
Stalin nauttii nyky-Venäjällä suurta kunnioitusta. Vuonna 2008 hän sijoittui kolmanneksi televisiokanava Rossijan Imja Rossija -äänestyksessä, jossa valittiin merkittävin Venäjän historiaan vaikuttanut henkilö. (Ensimmäiseksi sijoittui Aleksanteri Nevski ja toiseksi Pjotr Stolypin.) Äänestyksessä väitetään annetun 5 miljoonaa ääntä. Riippumaton Levada-keskus on tehnyt vuosittaista mielipidetiedustelua Stalinista Venäjällä samoin kysymyksin vuodesta 2003 alkaen. Vuoden 2019 mielipidetiedustelussa 70 prosenttia vastanneista arvioi Stalinin roolin täysin tai enimmäkseen myönteiseksi, mikä oli mittaushistorian siihen mennessä korkein tulos. Venäjällä tehdyissä historian merkittävimmän henkilön kyselyissä Stalin on aina ollut Vladimir Putinia edellä. Vuonna 2017 he olivat ykkönen ja kakkonen. Sosiologi Lev Gudkovin mukaan Stalin onkin keino protestoida, kun järjestelmä ei muuta protestia salli, ja oikeasti Neuvostoliittoa kaipaa vain noin 8–10 % väestöstä. Tyttärensä menetyksestä järjestelmälle katkeroitunut äiti kaipaa Stalinia takaisin siksi, että Stalin ammutti maan johtajia, tosin ”liian vähän”.
Professori Kimmo Rentolan mukaan Stalin oli ehkä Suomen historian merkittävin päätöksentekijä. Vuonna 1917 Stalin oli Suomessa Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen puoluekokouksessa yllyttämässä puoluetta kapinaan (Suomen sisällissota). Hän myös aloitti ja päätti talvisodan ja ratkaisi jatkosodan rauhan. Myöhemmin hän vähitellen luopui tavoitteestaan alistaa Suomi kommunistien valtaan.