stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Stadium Arcadium
Levyn teko

Yhtye kokoontui syyskuussa 2004 ja he päättivät yrittää tehdä vanhanaikaisen Meet The Beatles! -tyylisen levyn, joka olisi lyhyt ja hunajainen. He suunnittelivat tekevänsä noin tusinan verran hyviä kappaleita ja sitten äänittää ne, mutta mopo karkasi käsistä ja loppujen lopuksi yhtyeellä oli 35 mielestään hyvää kappaletta käsillä. Albumi äänitettiin samassa kartanossa kuin vuoden 1991 menestysalbumi Blood Sugar Sex Magik.
Albumista oli alun perin tarkoitus tulla 38 kappaletta sisältävä trilogia, jonka levyt olisi julkaistu puolen vuoden välein. Käytyään läpi kappaleet yhtye päätti luopua ideasta, valita parhaat 28 kappaletta ja koota niistä tupla-albumin.
Yhtyeen laulaja Anthony Kiediksen mukaan levyn tekoa edisti se, että kaikki olivat sitä tehdessä hyvällä miellellä, jäsenten välit eivät olleet kireitä ja he olivat huolettomia, levyä tehtäessä. Yhtye hyödynsi jokaisen idean, mikä johti monen kappaleen syntymiseen. Kiedis kuvasi albumia kertomalla, että osa albumin kappaleista muistuttaa yhtyeen kolmen ensimmäisen albumin kappaleita. "Albumilla on erittäin raskasta funkia. Osa kappaleista on todella likaista funkia". Myös yhtyeen basisti Flea kertoi levyn teon sujuneen hyvin. Hän kertoi tunteneensa, että koko yhtye oli parhaimmillaan levyn teon aikaan. Hän kertoi myös, että hänen mielestään oli mukavampi tehdä tätä albumia, kuin edellistä, By The Way:tä: "Silloin ryhmässä oli varmasti enemmän kireyttä, etenkin minun Johnin (Frusciante) välillä. En tuntenut itseäni luovasti mukavaksi, muun yhtyeen kanssa. En tuntenut, että olisin saanut ilmaista itseäni vapaasti. Ne ongelmat oli jo ratkaistu tätä albumia tehdessä"
Yhtye yritti nauhoittaa jokaisen kappaleen yhdellä otolla. Ajatuksena ei ollut tehdä kappaleista mahdollisimman täydellisiä teknologian avulla, vaan säilyttää yhtyeen luonnollinen ja raaka tunne. Albumi nauhoitettiin yhdessä pienessä huoneessa, jossa kaikki jäsenet olivat samaan aikaan, jotta albumi saataisiin nauhoitettua siten, että se kuulostasisi siltä, että se olisi nauhoitettu 70-luvulla.
Kappaleella "Warlocks" vierailee Billy Preston soittamassa 1970-luvun funk-klavinettia.
John Fruscianten kitaransoitto

Edellistä studioalbumia, By the Way, oli leimannut John Fruscianten minimalistinen, lähes sooloton soitto, mutta nyt hän oli kyllästynyt jo tähän ja palasi takaisin sooloiluun. Soitellessaan kitaraa Frusciante kuunteli laulajia, kuten Beyonce, Aaliyah ja Brandy, ja räppäreitä kuten Wu-Tang Clan, Eminem ja Eric B ja Rakim. Hän muutti rytmisen fraseerauksen ja blues-tyyliset jutut, joita he tekivät, ja käänsi ne kitaralle, ja lopputulos kuulosti hänen omien sanojensa mukaan Jimi Hendrixiltä.
Lähes jokainen levyn soolo on improvisoitu.[lähde? ]
Levyn aikoihin John Frusciante kuunteli paljon Jimi Hendrixin tuotantoa ja opetteli tämän sooloja ensimmäistä kertaa uudelleen sen jälkeen, kun hän niitä nuorempana oli opetellut konemaisesti. Tällä kertaa hänen aloittamansa meditaatio antoi hänelle uuden kyvyn kuulla, oppia ja kokea tätä musiikkia. Suuri osa Hendrixin Electric Ladyland -levyä oli kitaristin mukaan hänen musiikillinen raamattunsa Stadium Arcadiumia äänitettäessä.
Kiertue

Toukokuussa 2006 Red Hot Chili Peppers ilmoitti, että he keikkailisivat Euroopassa toukokuusta heinäkuuhun, mitä seuraisi Yhdysvaltojen- ja Kanadan-kiertue syyskuusta marraskuuhun. John Fruscianten ystävä, Josh Klinghoffer, liittyi yhtyeeseen kiertueen ajaksi.
Arvostelut

NME:n Tim Chester antoi albumille  arvosanaksi seitsemän kymmenestä, perustellen sanomalla että yhtye on hittikone, joka suoltaa kappaleita joista monet yhtyeet vain haaveilevat, kuten "Hump de Bump" ja "Storm in a Teacup", joita hän vertaa yhtyeen alkutaipaleen kappaleisiin. Chester kuitenkin sanoi  että jäsenet ovat jo ylittäneet elämänsä lakipisteen ja osa kappaleista on sen mukaisia.
Prefixin Ian McCarthyn mukaan albumin ainoa valopilkku on kitaristi John  Frusciante, josta on "bändin onneksi tullut peto kitaran kanssa". Hänen mukaansa yhtyeen uusin albumi ei jaksa kiinnostaa, kuten ennen.
IGN:in sivuston mukaan Stadium Arcadiumissa kaikki olisi paremmin, jos se olisi tehty kahtena albumina, jotka olisi julkaistu puolen vuoden välein. Sivuston mukaan "yhtyeen musiikki kuoli, sen päätettyä alittaa silta." "Kappaleista "Snow (Hey Oh)" iskee, "Charlie" ja "Hump de Bump" viittaavat funkiin. Vaikka Red Hot Chili Peppers perustuu funkiin, löytyy albumilta hyviäkin pehmeitä kappaleita, kuten "Desecration Smile"."
Rolling Stonen Brian Hiatt kuvailee albumia yhtyeen uran näyttävimmäksi, ja kehuu bändin jäseniä eri osa-alueilla. "Suurin osa kunniasta menee kitaristi Frusciantelle, basisti Flea on paras ei hip-hop syy ostaa subbari, laulaja Kiedis on yksi (enemmän tai vähemmän) rap rockin "keksijöistä". Silti osa hänen teksteistään on silkkaa hölynpölyä (kuten kappaleessa Warlocks: "Ticky ticky tackita tic tac toe, I know everybody's Eskimo"). Rumpali Chad Smith on svengaavin rock-rumpali tällä puolen Mitch Mitchelliä".
NME:
Prefix:
IGN: 6.9/10
Rolling Stone:
Pitchfork: 4.7/10
Metacritic: 73/100
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Red Hot Chili Peppers.
Kappaleet > Levy 1: Jupiter

Dani California – 4.42
Snow ((Hey Oh)) – 5.34
Charlie – 4.37
Stadium Arcadium – 5.15
Hump de Bump – 3.33
She's Only 18 – 3.25
Slow Cheetah – 5.19
Torture Me – 3.44
Strip My Mind – 4.19
Especially in Michigan – 4.00
Warlocks – 3.25
C'mon Girl – 3.48
Wet Sand – 5.09
Hey – 5.39
Kappaleet > Levy 2: Mars

Desecration Smile – 5.01
Tell Me Baby – 4.07
Hard to Concentrate – 4.01
21st Century – 4.22
She Looks to Me – 4.06
Readymade – 4.30
If – 2.52
Make You Feel Better – 3.51
Animal Bar – 5.25
So Much I – 3.44
Storm in a Teacup – 3.45
We Believe – 3.36
Turn It Again – 6.06
Death of a Martian – 4.24
Kappaleet > B-puolet

| B-puoli | Pituus | Single(t) |
| --- | --- | --- |
| "Million Miles of Water" | 4:06 | Singlen "Dani California" B-puoli |
| "Whatever We Want" | 4:48 | Singlen "Dani California" B-puoli |
| "Lately" | 2:55 | Singlen "Dani California" B-puoli |
| "A Certain Someone" | 2:25 | Singlen "Tell Me Baby" B-puoli |
| "Mercy Mercy" | 4:01 | Singlen "Tell Me Baby" B-puoli |
| "Funny Face" | 4:46 | Singlen "Snow ((Hey Oh))" B-puoli |
| "I'll Be Your Domino" | 3:57 | Singlen "Snow ((Hey Oh))" B-puoli |
| "Joe" | 3:54 | Singlejen "Desecration Smile" ja "Hump de Bump" B-puoli |
| "Save This Lady" | 4:17 | Singlejen "Desecration Smile" ja "Hump de Bump" B-puoli |
Listasijoitukset > Albumi

| Valtio | Korkein sijoitus | Listaviikot | Nousu listalle | Myyntisaavutukset |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Itävalta | 1. (7 viikkoa) | 68 (Top 75) | 19.5.2006 | Platinaa |
|  Alankomaat | 1. (5 viikkoa) | 75 (Top 100) | 13.5.2006 |  |
|  Sveitsi | 1. (5 viikkoa) | 62 (Top 100) | 21.5.2006 | 2x Platinaa |
|  Uusi-Seelanti | 1. (3 viikkoa) | 54 (Top 40) | 22.5.2006 | 3x Platinaa |
|  Australia | 1. (3 viikkoa) | 53 (Top 50) | 28.5.2006 | 3x Platinaa |
|  Yhdistynyt kuningaskunta | 1. (3 viikkoa) | 39 (Top 100) | 20.5.2006 | 2x Platinaa |
|  Tanska | 1. (3 viikkoa) | 33 (Top 40) | 19.5.2006 | Platinaa |
|  Italia | 1. (3 viikkoa) | 24 (Top 20) | 11.5.2006 |  |
|  Ruotsi | 1. (2 viikkoa) | 41 (Top 60) | 11.5.2006 |  |
|  Ranska | 1. (1 viikko) | 68 (Top 200) | 6.5.2006 |  |
|  Belgia (Flanderi) | 1. (1 viikko) | 56 (Top 100) | 13.5.2006 |  |
|  Norja | 1. (1 viikko) | 19 (Top 40) | 19/2006 |  |
|  Suomi | 1. (1 viikko) | 17 (Top 40) | 19/2006 | Kultaa |
|  Yhdysvallat | 1. | 66 (Top 200) | 2006 | 2x Platinaa |
|  Kanada | 1. | 9 (Top 200) | 2006 | 4x Platinaa |
|  Belgia (Vallonia) | 2. | 47 (Top 100) | 13.5.2006 |  |
|  Espanja | 2. | 18 (Top 100) | 14.5.2006 |  |
|  Portugali | 5. | 15 (Top 30) | 20/2006 |  |
Listasijoitukset > Singlet

| Vuosi | Single | Listasijoitukset> Billboard Hot 100  | Listasijoitukset> Alternative Songs  | Listasijoitukset> Britannian singlelista  | Listasijoitukset> ARIA Charts  | Listasijoitukset> Sverige-topplistan  | Listasijoitukset> Uuden-Seelannin singlelista  | Listasijoitukset> Alankomaiden singlelista  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | "Dani California" | 6 | 1 | 2 | 8 | 2 | 7 | 7 |
| 2006 | "Tell Me Baby" | 50 | 1 | 16 | 20 | 57 | 16 | 27 |
| 2006 | "Snow ((Hey Oh))" | 22 | 1 | 16 | 35 | 19 | 10 | 5 |
| 2007 | "Desecration Smile" |  |  | 27 | — | — | 33 | 24 |
| 2007 | "Hump de Bump" | — | 8 | 41 | 17 | — | — | 43 |
Kokoonpano > Red Hot Chili Peppers

Anthony Kiedis – laulu
John Frusciante – kitara, taustalaulu, koskettimet, syntetisaattori
Flea – bassokitara, trumpetti
Chad Smith – rummut, perkussio
Kokoonpano > Vierailijat

Billy Preston – klavinetti kappaleessa "Warlocks"
Omar Rodríguez-López – kitarasoolo kappaleessa "Especially in Michigan"
Emily Kokal – kertosäelaulu kappaleessa "Desecration Smile"
Brad Warnaar – käyrätorvi kappaleessa "Stadium Arcadium"
Richard Dodd – sello kappaleessa "She Looks to Me"
Natalie Baber, Mylissa Hoffman, Alexis Izenstark, Spencer Izenstark, Dylan Lerner, Kyle Lerner, Gabrielle Mosbe, Monique Mosbe, Sophia Mosbe, Isabella Shmelev, Landen Starman, Wyatt Starkman – taustalaulu kappaleessa "We Believe"
Michael Bolger – pasuuna kappaleessa "Turn It Again"
Paulinho Da Costa and Lenny Castro – lisäperkussio
Aiheesta muualla

Albumin esittelyartikkeli (Arkistoitu – Internet Archive)
Red Hot Chili Peppers
| --- | --- |
Albumit:  The Red Hot Chili Peppers (1984) • Freaky Styley (1985) • The Uplift Mofo Party Plan (1987) • Mother’s Milk (1989) • Blood Sugar Sex Magik (1991) • One Hot Minute (1995) • Californication (1999) • By the Way (2002) • Stadium Arcadium  (2006) • I’m with You (2011) • The Getaway (2016) • Unlimited Love (2022) • Return of the Dream Canteen (2022)
EP:t, livealbumit ja kokoelmat:  The Abbey Road E.P. (1988) • What Hits!? (1992) • Live Rare Remix Box (1994) • The Plasma Shaft (1994) • Out in L.A. (1994) • Under the Covers: Essential Red Hot Chili Peppers (1998) • The Best of the Red Hot Chili Peppers (1998) • Greatest Hits (2003) • Live in Hyde Park (2004)
Muut artikkelit:  Arpikudos • George Clinton • Jane’s Addiction • Lollapalooza • Red Hot Chili Peppersin diskografia • Rick Rubin
Joe Salem

Joe Salem voi viitata ainakin seuraaviin:
Joe Salem, libanonilainen ampuja
Joe Salem, yhdysvaltalainen jalkapalloilija
Joe Salem, yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Joe Salem”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jake Lloyd

| Jake Lloyd |
| --- | --- |
 Jake Lloyd vuonna 2007.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jacob Christopher Lloyd
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1989 (ikä 35) Fort Collins, Colorado, Yhdysvallat
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Anakin Skywalker  (Tähtien sota – Pimeä uhka)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jacob Christopher ”Jake” Lloyd (s. 5. maaliskuuta 1989 Fort Collins, Colorado) on yhdysvaltalainen entinen lapsinäyttelijä, joka esitti Anakin Skywalkeria vuoden 1999 elokuvassa Star Wars: Episodi I – Pimeä uhka.
Pimeän uhan lisäksi Lloyd näytteli esimerkiksi vuoden 1996 elokuvassa Isäni on turbomies sekä televisiosarjoissa Teho-osasto ja Kameleontti. Hän myös esitti Anakin Skywalkeria muutamassa Pimeään uhkaan liittyvässä videopelissä. Sen jälkeen hän kuitenkin luopui näyttelemisestä. Lloyd on kertonut kokeneensa paljon kiusaamista elokuvaroolinsa vuoksi, minkä lisäksi promootiokiertue lukemattomine haastatteluineen oli raskas. Sittemmin hän opiskeli elokuva-alaa chicagolaisessa Columbia Collegessa.
Lloyd pidätettiin 17. kesäkuuta 2015 holtittomasta ajamisesta, ajamisesta ilman ajokorttia sekä pysähtymättä jättämisestä, hänen hyökättyään sitä ennen äitinsä kimppuun. Lloydyn äiti kertoi myöhemmin poikansa sairastavan skitsofreniaa, ja Lloydia hoidetaan suljetulla osastolla.
Elokuvat

Isäni on turbomies – Jamie Langston (1996)
Star Wars: Episodi I – Pimeä uhka – Anakin Skywalker (1999)
Ääninäyttelijänä peleissä

Star Wars Episode I: The Phantom Menace – Anakin Skywalker (1999)
Star Wars: Episode I Racer – Anakin Skywalker (1999)
Star Wars: Episode I: Jedi Power Battles – Anakin Skywalker (2000)
Star Wars: Galactic Battlegrounds – Anakin Skywalker (2001)
Star Wars: Super Bombad Racing – Anakin Skywalker (2001)
Star Wars: Racer Revenge – Anakin Skywalker (2002)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jake Lloyd Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Japin kieli

| Japi |
| --- | --- |
 Yapin saari, jossa kieltä pääsääntöisesti puhutaan.
Oma nimi:  Thin nu Wa’ab
Tiedot
Alue:   Mikronesia
Virallinen kieli:   Yapin osavaltio
Puhujia:  6600
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalaiset aakkoset
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  austronesialaiset kielet
Kieliryhmä:  malaijilais-polynesialaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-2:  yap
ISO 639-3:  yap
 Ohje 
Japi (omakielinen nimi: Thin nu Wa’ab) on austronesialainen kieli, jota puhutaan Mikronesian liittovaltiossa. Sillä on noin 6600 äidinkielistä puhujaa (1987). Ensimmäisen japin kieliopin, nimeltään Primer Ensayo de Gramatica de la lengua de Yap, julkaisi Fr. Ambrosio de Valencina vuonna 1888. Tämän seurauksena japin oikeinkirjoitus seurasi espanjan oikeinkirjoitusta vuoteen 1972, jolloin sille otettiin käyttöön oma oikeinkirjoitusjärjestelmä. Kielen sanajärjestys on verbi–subjekti–objekti.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu on käännetty kokonaisuudessaan japiksi vuonna 2007.
Fonologia > Konsonantit

|  |  | Bilabiaalit | Labiodentaalit | Dentaalit | Alveolaarit | Retrofleksit | Palataalit | Velaarit | Glottaalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Klusiilit | Norm. | p | b |  |  | d | ɖ |  | g | ʔ |
| Klusiilit | Ejek. | p' |  |  | t' |  |  | k' |  |
| Frikatiivit | Norm. |  | f | θ |  | ʂ |  |  | h |
| Frikatiivit | Ejek. |  | f' | θ' |  |  |  |  |  |
| Nasaalit | Norm. | m |  |  | n |  |  | ŋ |  |
| Nasaalit | Glott. | mˀ |  |  | nˀ |  |  | ŋˀ |  |
| Lateraalit | Norm. |  |  |  | l |  |  |  |  |
| Lateraalit | Glott. |  |  |  | lˀ |  |  |  |  |
| Tremulantit | Tremulantit |  |  |  | r |  |  |  |  |
| Approksimantit | Norm. | w |  |  |  |  | j |  |  |
| Approksimantit | Glott. | wˀ |  |  |  |  | jˀ |  |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etiset> lyhyet | Etiset> pitkät | Takaiset> lyhyet | Takaiset> pitkät |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i | iː | ʊ | ʊː |
| Puoliavoin | ɛ | œ | eː | œː | ɔ | ɔː |
| Avoin | a | aː |  | ɑː |
Lähde:
Joe Sestak

| Joe Sestak |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. joulukuuta 1951 (ikä 72)  Secane, Pennsylvania, Yhdysvallat
Poliitikko
Puolue:  demokraatit
Aiheesta muualla
www.joesestak.com
Joseph A. "Joe" Sestak, Jr. (s. 12. joulukuuta 1951 Secane, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän palveli ennen kongressiuraansa pitkään Yhdysvaltain laivastossa.
Sestak toimi kaksi kautta, 3. tammikuuta 2007 – 3. tammikuuta 2011, Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä. Hän edusti Pennsylvanian seitsemättä vaalipiiriä. Hän ei pyrkinyt kolmannelle kaksivuotiskaudelle vuonna 2010, vaan lähti tavoittelemaan paikkaa Yhdysvaltain senaatissa. Hän voitti toukokuussa 2010 järjestetyissä demokraattien esivaaleissa pitkäaikaisen senaattorin Arlen Specterin, mutta hävisi marraskuun 2010 senaatinvaaleissa republikaani Pat Toomeylle.
Jessi ja Janni - etevät etsiväkaksoset

Jessi ja Janni – etevät etsiväkaksoset (engl. Lexi and Lottie) on vuonna 2017 julkaistu televisiosarja. Yle esitti ohjelmaa TV2-kanavalla.
Suomalaiset ääninäyttelijät

Anna Laulumaa
Annituuli Kasurinen
Antti Lang
Antti Timonen
Hanna Kaila
Hanna Mönkäre
Markku Huhtamo
Sari Ann Stolt
Valtteri Lehtinen
Joe Shuster

Joe Shuster vuonna 1975.
Joseph Shuster (10. heinäkuuta 1914 Toronto, Ontario – 30. heinäkuuta 1992 Los Angeles) oli kanadalais-yhdysvaltalainen sarjakuva-artisti, joka työskenteli sarjakuvakustantamo National Comicsissa (DC Comics) ja oli vastuussa muun muassa sarjakuvahahmoista Dr. Occult, Sam Bradley ja Radio Squad.
Shuster oli itseoppinut piirtäjä, joka ei huonontuneen näkönsä vuoksi pystynyt enää ammatikseen piirtämään 1950-luvun jälkeen. Hän keksi yhdessä ystävänsä Jerry Siegelin kanssa sarjakuvahahmo Teräsmiehen (Superman).
Shuster myi ystävänsä Jerry Siegelin kanssa Teräsmiehen oikeudet National Comicsille 40-luvun loppupuolella vain runsaan sadan Yhdysvaltain dollarin korvausta vastaan mutta tunsi tulleensa petetyksi; kävi vuosikymmeniä oikeustaistelua Nationalia vastaan saadakseen tekijäoikeudet takaisin. 1970-luvulla DC Comics suostui lopulta maksamaan Shusterille ja Siegelille pienimuotoista taiteilijaeläkettä; DC myös palautti Siegelin ja Shusterin nimet takaisin Teräsmies-sarjakuviin merkitsemällä nämä hahmon luojiksi (Superman created by Jerry Siegel & Joe Shuster).
Shuster kuoli vuonna 1992 lähes sokeana ja vieläkin katkerana saamastaan kohtelusta.
Vuonna 2018 ilmestyi sarjakuvaromaani ”The Joe Shuster Story: The Artist Behind Superman”, joka käsittelee Shusterin ja Siegelin elämänvaiheita 1900-luvun alun Yhdysvalloissa.
Joe Salem (ampuja)

| Mitalit> Maa:   Libanon.Miesten ammunta.Aasian kisat  | Mitalit> Maa:   Libanon.Miesten ammunta.Aasian kisat  | Mitalit> Maa:   Libanon.Miesten ammunta.Aasian kisat  | Maa:   Libanon> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Kanton 2010 | Trap |  |
Joe Salem (arab. جو سالم‎; s. 29. syyskuuta 1960 Beirut) on libanonilainen ampuja. Hänen seuransa on Satra Shooting and Hunting Club.
Salem kilpaili trapissa Sydneyn olympialaisissa 2000, joissa hän sijoittui 39:nneksi. Vuonna 2010 Aasian kisoissa hän voitti samassa lajissa pronssimitalin.
Jani Kiiskilä

| Jani Kiiskilä |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. joulukuuta 1989 Kemi
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Pituus:  180 cm
Laji:  keihäänheitto
Seura:  Veitsiluodon Kisaveikot
Valmentaja:  Antti Matinolli ja Pekka Alaräisänen
Saavutukset
Ennätykset:  78,41 (Rovaniemi 2016)
 Tietolaatikko päivitetty 24. kesäkuuta 2016 
Jani Markus Kiiskilä (s. 28. joulukuuta 1989 Kemi) on suomalainen keihäänheittäjä, joka edustaa Veitsiluodon Kisaveikkoja. Kiiskilän ennätys on vuonna 2016 Rovaniemellä heitetty 78,41. Hän on voittanut useita nuorten Suomen-mestaruuksia. Kalevan kisoissa 2013 Kiiskilä oli miesten sarjassa seitsemäs. Samana vuonna hän voitti Työväen Urheiluliiton järjestämän keihäskilpailun Bulgarian Varnassa. Kiiskilä on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 92 kilogrammaa.
Jakomäen kirkko

| Jakomäen kirkko |
| --- | --- |
 Sisäänkäyntijulkisivu
Sijainti:  Jakomäenpolku 7, Helsinki
Koordinaatit:  60°15′36.1″N, 025°04′39.5″E
Seurakunta:  Malmin seurakunta
Rakentamisvuosi:  1975
Suunnittelija:  Leo Tenhunen
Materiaali:  betoni, puu
Istumapaikkoja:  70
Poistui käytöstä:  2023 (purettu)
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jakomäen kirkko oli vuonna 1975 valmistunut arkkitehti Leo Tenhusen suunnittelema kirkkorakennus, joka sijaitsi Helsingissä, Jakomäen kaupunginosassa. Kirkko purettiin loppuvuodesta 2023. Elementtirakenteinen kirkko oli rakennettu puusta ja betonista ja sen pohjaratkaisussa otettiin mallia Konalan kolmiosaisesta kirkosta. Kirkko peruskorjattiin syksyllä 1998 ja edelleen vuonna 2010. Helsingin seurakuntayhtymä aloitti vuonna 2021 suunnittelun kirkon purkamiseksi kosteusongelmien takia. Kirkko oli ollut käyttökiellossa jo vuoden ajan ja mittavat korjaus olisivat olleet tarpeen sen säilyttämiseksi.
Alttaritaulu oli Göran Augustsonin koko alttarisenän käsittävä maalaus, jokia oli tyyliltään 1970-luvun pop-taidetta. Kirkon urut oli valmistanut Kangasalan urkutehdas vuonna 1976.
Kirkkosaliin mahtui 70 henkeä. Kun seurakuntasali yhdistettiin kirkkosaliin, tilaan sopi 150 henkeä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jakomäen kirkko Wikimedia Commonsissa
Jakomäen kirkon esite (Arkistoitu – Internet Archive)
Jan Klapáč

| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Tšekkoslovakia> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Grenoble 1968 |  |  |
|  Pronssia | Innsbruck 1964 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Praha 1972 |  |  |
|  Hopeaa | Tampere 1965 |  |  |
|  Hopeaa | Ljubljana 1966 |  |  |
|  Pronssia | Tukholma 1969 |  |  |
|  Pronssia | Moskova 1973 |  |  |
Jan Klapáč (s. 27. helmikuuta 1941 Praha) on tšekkiläinen, Tšekkoslovakiaa edustanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän saavutti Tšekkoslovakian maajoukkueessa olympialaisissa hopeaa Grenoblessa 1968 ja pronssia Innsbruckissa 1964. MM-kilpailuissa hän voitti kultaa Prahassa 1972 ja saavutti hopeaa Tampereella 1965 ja Ljubljanassa 1966 sekä pronssia Tukholmassa 1969 ja Moskovassa 1973.
Prahan MM-kisoissa 1972 Klapáč oli mestaruuden voittaneen Tšekkoslovakian joukkueen paras maalintekijä ja pistemies yhdessä Václav Nedomanskýn kanssa; kumpikin teki yhdeksän maalia ja sai kuusi syöttöpistettä. Klapáč pelasi samassa ketjussa Holíkin veljesten, Jaroslavin ja Jiřín kanssa. Ensimmäisen sarjakierroksen tasapeliin 3–3 päättyneessä ottelussa Neuvostoliittoa vastaan Klapáč teki joukkueensa kolmannen maalin. Toisella sarjakierroksella Sveitsiä vastaan hän teki kolme maalia ja molemmissa otteluissa Suomea vastaan kaksi maalia. Ensimmäisessä ottelussa Sveitsiä vastaan hän teki joukkueensa avausmaalin.
Klapáč siirtyi vuonna 1960 Dynamo Karlovy Varysta Dukla Jihlavaan, jota hän edusti 15 vuotta ja jossa hän voitti seitsemän Tšekkoslovakian mestaruutta: vuosina 1967–1972 ja 1974. Hän oli sarjan paras pistemies kaudella 1964–1965 ja paras maalintekijä kaudella 1965–1966.
Klapáč valittiin Tšekin jääkiekkoilun kunniagalleriaan vuonna 2010. Hänen veljensä Miroslav Klapáč pelasi jääkiekkoa Tšekkoslovakian pääsarjassa ja maajoukkueessa. Hänen lapsenlapsensa Ester Ledecká voitti olympiakultaa alppihiihdossa ja lumilautailussa.
Jan Kirchhoff

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jan Tilman Kirchhoff
Syntymäaika: 1. lokakuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Frankfurt am Main, Saksa
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 195 cm
Paino: 90 kg
Seura
Seura: Magdeburg
Pelinumero: 27
Junioriseurat
0000–1999: Kickers 16
1999–2007: Eintracht Frankfurt
2007–2009: Mainz
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2013 | Mainz | 58 | (0) |
| 2008–2010 | → Mainz II | 18 | (2) |
| 2013–2016 | Bayern München | 7 | (0) |
| 2014–2015 | → Schalke 04 (laina) | 16 | (0) |
| 2015 | → Bayern München II | 1 | (0) |
| 2016–2017 | Sunderland | 22 | (0) |
| 2018 | Bolton Wanderers | 4 | (0) |
| 2019- | 1. FC Magdeburg | 0 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 126 | (2) |
Maajoukkue
| 2007–2008 | Saksa U18 | 3 | (0) |
| 2008–2009 | Saksa U19 | 8 | (1) |
| 2010–2013 | Saksa U21 | 18 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. heinäkuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 7. heinäkuuta 2016.
Jan Tilman Kirchhoff (s. 1. lokakuuta 1990 Frankfurt am Main, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa 1. FC Magdeburg.
Kirchhoff on edustanut ammattilaisurallaan myös Mainzia, Bayern Müncheniä ja Schalke 04:ää.
Invaasiokirjallisuus

George Tomkyns Chesneyn vuoden 1871 teoksen The Battle of Dorking kansi.
Invaasiokirjallisuus on kirjallisuuden alalaji, jossa kuvataan kuvitteellista ulkovallan hyökkäystä teoksen kohderyhmän kotimaahan. Osa invaasiokirjallisuudesta voidaan lukea myös vakoilukirjallisuudeksi. Invaasiokirjallisuus oli erityisen suosittu kirjallisuuden alalaji Ranskan–Preussin sodasta vuonna 1871 ensimmäiseen maailmansotaan vuonna 1914.