stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mäntyharjun rintama
Taistelut > Ensimmäiset yhteenotot

Sodan käynnistyessä 27. tammikuuta Mäntyharjun suojeluskunta riisui seudun venäläiset sotilaat aseista ja vangitsi paikallisen työväenyhdistyksen johtohahmot. Seuraavana päivänä suojeluskuntalaiset räjäyttivät punaisten etenemistä hidastaakseen Mäntyharjun eteläpuolella sijaitsevat Hillosensalmen ja Torasjoen rautatiesillat. 29. tammikuuta valkoiset ottivat haltuunsa Mikkelin, jolloin Kuopion ja Varkauden punakaartit jäivät lopullisesti eristyksiin vailla yhteyttä muihin punaisiin. Kymenlaaksosta saapuneet punakaartilaiset puolestaan asettuivat helmikuun alkupäivinä parikymmentä kilometriä Mäntyharjun eteläpuolelle Mouhun asemalle. Heidän liikkeellelähtönsä Savon radalla oli viivästynyt, kun Pietarista saapunut asejuna ei tullut ajoissa Kouvolaan valkoisten räjäytettyä Korian rautatiesillan.
Ensimmäisten kahakoiden jälkeen valkoiset totesivat parinkymmenen kilometrin levyisen rintaman puolustamisen mahdottomaksi vain sadan miehen vahvuisella osastolla, joten 4. helmikuuta he päättivät katkaista radan ja palata Mikkeliin. Mäntyharju kuitenkin miehitettiin uudelleen jo vuorokautta myöhemmin. Tällä kertaa valkoiset pitivät asemansa vain parin päivän ajan, sillä latvialaisten avustamina punaiset valtasivat Mäntyharjun 7. helmikuuta. Kylästä poistuessaan valkoiset räjäyttivät Kiepin rautatiesillan. 11. helmikuuta latvialaiset hyökkäsivät viisi kilometriä Mäntyharjun pohjoispuolella sijaitsevaan Papinpohjan taloon, jota valkoiset pitivät päämajanaan. Taisteluita käytiin myös Mäntyharjun kirkon ympäristössä.
Valkoisten vastahyökkäys käynnistyi 14. helmikuuta ratsumestari Carl Wilhelm Malmin johtaman 1 400 miehen osaston voimin. Saartoyrityksen epäonnistumisesta huolimatta valkoiset saivat Mäntyharjun haltuunsa punaisten vetäydyttyä kylästä. 18. helmikuuta valkoiset hyökkäsivät Sarkaveden yli Mouhuun, mutta joutuivat lopulta kääntymään takaisin punaisten miesylivoiman ja panssarijunan edessä. Seuraavaksi valkoiset valtasivat Varkauden 19.–21. helmikuuta, jonka jälkeen joukot keskitettiin jälleen Mäntyharjulle. Punaiset saivat samaan aikaan käskyn vallata Päijänteeltä Saimaalle ulottuva kaistale, jonka kautta oli mahdollisuus hyökätä edemmäs pohjoiseen. Kouvolan esikunnassa laadittiin suunnitelma 14 kilometrin levyisellä rintamalla tehtävästä hyökkäyksestä, mutta eteneminen pysähtyi kuun loppuun mennessä linjalle Paljakka–Mouhu–Tuohikotti.
Muistomerkit

Mouhussa on vuonna 1926 paljatettu valkoisten pystyttämä Mouhun taisteluiden muistomerkki Muistolle Savon rintaman sankarien. Yhdentoista valkoisten puolella kaatunutta mäntyharjulaista on haudattu yhteishautaan Mäntyharjun kirkkomaalle. Paikalla on vuonna 1921 pystytetty muistomerkki. Hautausmaalla on myös vuonna 1946 pystytetty punaisten muistomerkki.
Vuonna 2021 Jokelassa paljastettiin valkoisille omistettu Vapaussodan viimeisen taistelun muistolaatta.
Kirjallisuutta

Kuusi, Matti (toim.): Taistelu Mäntyharjusta 1918 : kertomuksia vaarallisista retkistä ja rohkeista miehistä.  Mäntyharju:  Mäntyharjun suojeluskunta, 1938.
Laiho, Mikko: Savon rintaman taisteluja 1918.  (Jalkaväkimuseon julkaisusarja 6)  Mikkeli:  Jalkaväkimuseo, 2018.  ISBN 978-952-68946-0-7.
Viinikainen, Sakari: Rautatiesota 1918 : taistelut Savon rintamalla.  Jyväskylä:  Docendo, 2017.  ISBN 978-952-29139-6-8.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mäntyharjun rintama Wikimedia Commonsissa
Valkoisten kuormastoa Mäntyharjun asemalla Ivar Ekströmin kuvaamana.
Valkoisten konekivääripesäke Turkinkylässä 6. huhtikuuta Ivar Ekströmin kuvaamana.
Valkoiset juhlivat Mäntyharjun asemalla 17. huhtikuuta. Viulua soittaa tunnettu pelimanni Hassun Pekko.
Punaisten räjäyttämä Harjunjoen rautatiesilta.
Nancy Wilson

| Nancy Wilson |
| --- | --- |
 Nancy Wilson 1970-luvun alussa
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1954 (ikä 70) San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat
Muusikko
Tyylilajit:  rock, hard rock, folk rock ja album-oriented rock 
Soittimet:  soolokitara
Yhtyeet:  Heart, The Lovemongers
Levy-yhtiöt:  Mushroom Records/Epic/Sony BMG/Portrait Records/Legacy Records (1976–1983) EMI/Capitol (1985–1995)  Shout! Factory/Sovereign (2004–)
Aiheesta muualla
www.heart-music.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Nancy Lamoureux Wilson (s. 16. maaliskuuta 1954 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Heart-yhtyeen kitaristi, säveltäjä, sanoittaja ja laulaja. Nancy toimi päälaulajana Heartin lauluissa ”Treat Me Well”, ”These Dreams”, ”Stranded”, ”There’s The Girl” ja ”Will You Be There (In The Morning)”.
27. heinäkuuta 1986 Wilson meni naimisiin Rolling Stone -lehden toimittajan Cameron Crowen kanssa, ja he saivat 23. tammikuuta 2000 kaksospojat William James Crowen ja Curtis Wilson Crowen.
Nancy Wilson vuonna 1978.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nancy Wilson Wikimedia Commonsissa
Napialan nahkatehdas

Napialan nahkatehdas oli Janakkalan Tervakoskella vuosina 1880–1991 toiminut nahkatehdas. Tehdas sai alkunsa Salomon Waaran vuonna 1880 perustamasta nahkurinverstaasta.  Tehdas valmisti erilaisia nahkatuotteita, muun muassa hevosvaljaita, reppuja, rukkasia ja suksi- ym. nahkaremmejä. 1920-luvulla tehtaan johtoon tuli Salomon Waaran poika Oskar Waara ja yrityksen nimeksi tuli Napialan Nahkatehdas Oy. Tehtaan toiminta laajeni 1930-luvulla ja uuden tehdasrakennuksen rakennustyö alkoi 1933. Tehtaan toiminta siirtyi rakennustöiden ajaksi väliaikaisesti Tampereelle Oskar Waaran siellä omistamalle Pyynikin nahkatehtaalle. Vuonna 1937 valmistui punatiilinen kaksikerroksinen tehdasrakennus, jota laajennettiin vielä 1940-luvulla. Oskar Waaran jälkeen tehtaan johtoon tuli hänen poikansa Erkki Waara (1924–1988) ja yritys toimi viimeksi Napiala Oy:n nimellä. Nahkatehtaan toiminta alkoi sitten hiipua uusien materiaalien syrjäyttäessä nahkan ja autojen ja traktorien yleistymisen vähentäessä hevosvaljaiden kysyntää. Tehdas lopetti toimintansa vuonna 1991.
Entisestä tehdasrakennuksesta vuokrataan nykyisin varasto-, harraste- ja työtilaa. Rakennuksessa on varastoja, loftasuntoja, käsityöverstaita, bändien harjoitustiloja ja autotalleja.
Emodiini

| Emodiini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1,3,8-trihydroksi-6-metyyliantraseeni-9,10-dioni
CAS-numero:  518-82-1
PubChem CID:  3220
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C15H10O5
Moolimassa:  270,24 g/mol g/mol
Sulamispiste:  253 °C
Liukoisuus veteen:  0,1 g/100 ml
Emodiini on lääkeaine ja väriaine. Se on oranssi yhdiste, antrakinoniväri. Emodiinin kemiallinen kaava on C15H10O5, moolimassa 270,24 g/mol, sulamispiste 253 °C, liukoisuus veteen < 0,1 g/100 ml ja CAS-numero 518-82-1. Emodiini on franguliinin hajoamistuote.
Lääketarkoitukseen emodiinia ja muita luonnon antrakinoneita on käytetty hyvin pitkään muun muassa laksatiivisina aineina.
Emodiinia saadaan muun muassa paatsamalajien (Rhamnus) kuten esimerkiksi Suomessa kasvavan korpipaatsaman (Rhamnus frangula) kuoresta ja juuresta sekä sennasta, aaloesta, suolaheinästä ja raparperista. Emodiinia esiintyy myös eräiden jäkälälajien jäkäläaineena eli lajin sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena.
Frangulaemodiinia on paatsaman puoliraaoissa marjoissa. Paatsaman kuivattu kuori sisältää antrakinoniglykosideja, muun muassa franguliinia. Franguliinin hajotessa syntyvä emodiini ärsyttää paksusuolen seinämää ja lisää näin suolen liikettä ja vaikuttaa ulostavasti. Rohtoa voi käyttää ummetukseen vain tilapäisesti, sillä jatkuva käyttö aiheuttaa riippuvuutta. Orapaatsamasta (Rhamnus catharticus) on ulostuslääkkeenä käytetty kuoren lisäksi myös kypsiä kuivattuja siemeniä ja marjojen mehua. Paatsaman marjoista valmistetaan keltaista lakkaa.
Paatsaman kuori ja hedelmät ovat lääkeluettelossa, joten rohdoksia ei voi valmistaa eikä myydä vapaasti. Paatsama sinänsä lasketaan myrkyllisiin kasveihin. Emodiinikin on joissakin tutkimuksissa osoittautunut myrkylliseksi.
Aiheesta muualla

Liber Herbarum Minor (Suomeksi): Emodiinia sisältäviä kasveja
PubChem: Emodin (englanniksi)
Human Metabolome Database: Emodin (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Emodin (englanniksi)
DrugBank: Emodin (englanniksi)
KEGG: Emodin (englanniksi)
ChemBlink: Emodin (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - emodin (englanniksi)
Europe (Jits Bakkerin veistos)

Jits Bakkerin veistos Europe Turun Yliopistonkadun alkupäässä
Europe on hollantilaisen taiteilijan Jits Bakkerin Turun kaupungille lahjoittama pronssiveistos, jonka jalusta on mustagraniittia.
Alun perin veistos saapui Turkuun vuonna 2004 Hansapäivien aikaan. Teos oli tuolloin esillä kaupungintalon ala-aulassa. Lopullisen sijoituspaikkansa veistos sai paljastustilaisuudessa 11. kesäkuuta 2008 osoitteessa Yliopistonkatu 2.
Bakker on hakenut innoituksensa teokseen kreikkalaisesta mytologiasta. Europe tai Europa oli Foinikian prinsessa, johon ylijumala Zeus iski silmänsä. Valkoisen härän hahmossa hän vietteli prinsessan. Tämän istuuduttua härän muodossa olevan jumalan selkään härkä juoksi meren poikki Kreetalle, jossa paljasti todellisen olemuksensa. Useiden taiteilijoiden käyttämä aihe havainnollistaa Lähi-idästä Eurooppaan saatuja kulttuurivaikutteita.
Dubain metro

| Dubain metro |
| --- | --- |

Sijainti:  Dubai, Yhdistyneet arabiemiirikunnat
Avattu:  9. syyskuuta 2009
Pituus:  74,6 km
Asemia:  43, 4 suljettuna
Linjoja:  2
Liikennöitsijä(t):  Serco/Roads & Transport Authority
Matkoja vuodessa:  42 milj. (2009-2010)
Dubain metro (arab. مترو دبي‎) on metrojärjestelmä Dubaissa Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa. Dubain metro on ensimmäinen metro Arabian niemimaalla.
Metrohankkeen taustaa

Dubain emiraatti koki 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä voimakkaan talouskasvun aikakauden. Kaupungin väkiluku moninkertaistui ja sitä myötä liikenne myös. Tästä seurasi ruuhkia ja matka-aikojen pitenemistä siitä huolimatta, että kaupungin tie- ja katuverkkoa kehitettiin samanaikaisesti runsailla varoilla.
Metron suunnittelu alkoi vuonna 2002 Dubain hallitsijan myötävaikutuksella ja urakoiden toteutus alkoi vuonna 2005.
Metron toteutus

Metron toteuttivat kansainväliset konsortiot ja pääasiassa ulkomailta tulleet työntekijät. Ajankohdaksi avaamiselle arvioitiin syksy 2009. Ensimmäiset koeajot suoritettiin loppuvuodesta 2008 ja kaupallinen liikenne punaiselle linjalla alkoi 9. syyskuuta 2009. Alussa toiminnassa oli vain 10 asemaa, mutta asemia avautui lisää vuoden 2010 alkupuolella. Punaisen linjan kaikki asemat ovat valmiina, mutta ennakoidun vähäisen käytön vuoksi kaksi asemaa on yhä suljettuna vuonna 2012.
Vihreä linja avattiin kaksi vuotta myöhemmin 9. syyskuuta 2011. Vihreällä linjalla on yhä vuonna 2012 kaksi asemaa valmiina linjan toisessa päässä, mutta junat eivät aja niille, koska alueella ei ole asutusta eikä työpaikkoja.
Linjat

Metrolla on kaksi linjaa, joista pidempi, eli punainen kulkee Rashidiyan pääteasemalta ja varikolta Dubain kansainvälisen lentoaseman ohitse pysähtyen terminaaleilla 1 ja 3. Tämän jälkeen linja sukeltaa maan alle, jossa on vaihtomahdollisuus linjojen välillä kahdella asemalla, Unionilla ja Bur Jumanilla. Jälkimmäisen aseman jälkeen linja nousee maan päälle ja jatkaa korotetulla radalla Jebel Alin satama-alueelle kulkien koko matkan 12-kaistaisen sheikki Zayeedin tien vartta. Matkan varrella ovat monet merkittävimmistä nyky-Dubain nähtävyyksistä, kuten Burj Khalifa. Linja on erittäin kuormitettu varsinkin ruuhka-aikoina.
Vihreä linja kulkee maan päällä Etisalat-asemalta lähtien lentokentän ja Šardžan emiraatin rajan välissä Salah Al Din -asemalle asti. Tästä linja siirtyy maan alle ja jatkaa Dubain vanhimpaan osaan, jossa sijaitsevat Al Rasin ja Al Ghubaiban asemat. Linja nousee Bur Juman -aseman jälkeen maan päälle ja päättyy asemalle Creek.
Mainituille linjoille suunnitellaan jatkeita, vihreälle linjalle sisämaata kohti ja punaiselle Abu Dhabin rajalle.
Olemassa olevien linjojen lisäksi on suunniteltu purppura- ja sinistä linjaa kulkemaan punaisen linjan suuntaisesti, mutta kauempana rannikosta.
Metrojunien ja asemien tekniikka

Metro toimii ilman kuljettajaa. Raideleveys on 1 435 mm ja metro käyttää metroille tyypilliseen tapaan sivuvirtakiskoa. Junat on valmistanut japanilainen Kinki Sharyo. Yhdessä junassa on viisi vaunua, joista neljä on hopealuokan vaunuja. Toinen päätyvaunu on jaettuna kultaluokkaan ja naisten sekä lasten osastoon. Kultaluokassa ovat leveät nahkaistuimet ja kalliimmat liput. Junissa toimii langaton verkko.
Linjat ovat osin maanalaisia, mutta pääosin ne kulkevat maasiltoja pitkin. Vanhan Dubain alueella kulkeva vihreä linja omaa pidemmän maanalaisen osuuden. Junat ja asemat ovat ilmastoituja. Asemalaitureilla on laituriovet ja laiturit on ilmastoinnin takia eristetty täysin ulkoilmasta. Maanpäälliset asemat ovat lähes kaikki toisiaan muistuttavia. Vihreän linjan Etisalat-pääteasemalla on maailman suurimpiin liityntäpysäköintilaitoksiin kuuluva 2350-paikkainen pysäköintihalli. Asemien nimistä osa on myyty huutokaupalla yrityksille, esimerkkinä Noor Islamic Bank.
Lippujärjestelmä

Lippujärjestelmä on etäluettaviin NOL-kortteihin (Dubain joukkoliikenteen kortti) perustuva ja lipunmyyntihallissa ovat portit, joissa tehdään check-in ja check-out. Dubain joukkoliikennejärjestelmässä on seitsemän vyöhykettä, ja hinta perustuu kuljettujen vyöhykkeiden määrään. Järjestelmässä on päivittäinen hintakatto, 14 dirhamia (AED), jonka jälkeen matkustaminen on ilmaista. Saatavilla on ladattavan arvon lisäksi kortille ladattavia kausia. Samat kortit kelpaavat myös busseissa ja veneissä.
Turvallisuus

Metrossa on kiinnitetty huomiota turvallisuuteen enemmän kuin yleisesti metrojärjestelmissä. Jokaisella asemalla on henkilökuntaa paikalla aina, ja yleensä lipunmyynnin lisäksi vartijoita tai metropoliisi. Järjestyksen ylläpitämiseksi metrossa on voimassa säännöstö, jossa määritellään 100–2 000 dirhamin sakot useammasta kymmenestä rikkomuksesta alkaen syömisestä metrossa päätyen hätäjarrun laukaisemiseen.
Jebel Ali Free Zone Station rakenteilla.
Toiminnassa olevat punainen ja vihreä linja, sekä suunnitellut linjat.
Rashidiyan metroasema
Metrovaunu sisältä.
Norra Dellen

| Norra Dellen |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Ruotsi
Läänit:  Gävleborgin lääni
Maakunnat:  Hälsingland
Kunnat:  Hudiksvall
Koordinaatit:  61°52′00″N, 16°42′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Delångersånin vesistö
Valuma-alue:  pääuoma
Laskujoki:  Delångersån (Svågan)
Järvinumero:  SE686066-154297
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  42  m 
Rantaviiva:  76,7 km
Pinta-ala:  80,3 km²
Tilavuus:  1,48911 km³
Keskisyvyys:  18,1 m
Suurin syvyys:  67 m
 fiNorra Dellen 
Norra Dellen on järvi Ruotsissa Hudiksvallin kunnassa Delångersånin valuma-alueella. Sen suurin syvyys on 67 m, ala 80,3 neliökilometriä ja pinnankorkeus merenpinnasta 42 metriä.
Näkymä Norra Delletin yli Avholmsbergetin laelta.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Norra Dellen
Emoji
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Emoji Wikimedia Commonsissa
Emojipedia
Full Emoji List, v13.1 (englanniksi)
Nodefic

Nodefic (The Norwegian Defence International Centre – Forsvarets Kompetansesenter for Internasjonal Virksomhet, Fokiv – Nodefic) on Norjan puolustusvoimien kansainvälinen keskus (Forsvarets kompetansesenter for internasjonal virksomhet), joka osallistuu yhteispohjoismaiseen rauhanturvaajien koulutukseen (Nordcaps). Keskus sijaitsee Oslon keskustassa Akershusin linnan alueella.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Nodefic
Nestekromatografia

Kromatografilaite tulostaa kromatogrammin, josta näkyy eri yhdisteiden pitoisuus (retentio)ajan funktiona
Nestekromatografia on laboratoriossa käytettävä analyysimenetelmä. Sitä käytetään haihtumattomien orgaanisten yhdisteiden tutkimuksessa. Kolonnien liikkuvana faasina on neste ja stationaarifaasina kiinteä faasi tai siihen sidottu neste. Erotettavien yhdisteiden pitää liueta johonkin liuottimeen, kuten veteen tai metanoliin. Kromatografi liitetään usein massaspektrometriin, mikä lisää tunnistamismahdollisuutta. Tutkittavan aineen ja liikkuvan faasin välille voi muodostua vetysidoksia.
Eino Lummaa

Aarne Eino Lummaa (19. joulukuuta 1910 Urjala – 14. syyskuuta 1996 Espoo) oli suomalainen diplomi-insinööri.
Eino Lummaa valmistui insinööriksi Tampereen teknillisen opiston sähkötekniikan osastolta 1932. Hän oli opistossa assistenttina mutta jatkoi sitten opintojaan Teknillisessä korkeakoulussa ja valmistui diplomi-insinööriksi sähkötekniikan opintosuunnalta 1937.
Lummaa oli Kone Oy:n palveluksessa 1940–1975 toimien ensin myynti-insinöörinä ja myöhemmin markkinointijohtajana. Hän oli lisäksi Teknillisessä korkeakoulussa sähkötekniikan assistenttina 1944–1945 ja kuljetustekniikan erikoisopettajana 1945–1955.
Eino Lummaa on haudattu Malmin hautausmaalle.
Julkaisuja

Sähkömiehen sähköoppi. Ammattienedistämislaitoksen ammattikirjoja n:o 9. 2. kokonaan uudistettu painos Otava 1939, 4. korj. painos 1945, 5. uusittu painos 1950
Nodeka

Nodeka on laaja, osittain kaupallinen MUD, jonka teema painottuu keskiaikaiseen hack 'n' slashiin. Pelin ominaisuuksiin kuuluvat muun muassa merkkipohjainen kartta liikkumista varten sekä varsin suuri määrä hahmoluokkia ja erilaisia taitoja ja loitsuja. Pelin perusti yhdysvaltalainen Justin Gottschlich ("Nijlo") vuonna 1999. Hän oli aikaisemmin vaikuttanut muun muassa Dark Castle ("DC") -nimisessä DikuMUDissa, ja monet Nodekan pelaajista ovatkin myös entisiä DC-pelaajia.
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (englanniksi)
Nikolai Lobatševski

Nikolai Ivanovitš Lobatševski
Nikolai Ivanovitš Lobatševski (ven. Николай Иванович Лобачевский, 1. joulukuuta (J: 20. marraskuuta) 1792 Nižni Novgorod – 24. helmikuuta (J: 12. helmikuuta) 1856 Kazan) oli venäläinen matemaatikko.
Saavutukset

Lobatševskin suurin saavutus on epäeuklidisen geometrian kehittäminen. Hän kehitti geometrian, jossa euklidisen geometrian  viides postulaatti ei pitänyt paikkaansa. Ajatus julkaistiin ensimmäisen kerran 23. helmikuuta 1826.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nikolai Lobatševski Wikimedia Commonsissa
Eric Bahne

Björn Eric Bahne (15. kesäkuuta 1895 Turku – 7. elokuuta 1972 Turku) oli suomalainen rehtori ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Bahne kuului kalterijääkäreihin.
Teoksia

I fängelse och på flykt : minnen från Åbo länsfängelse, Spalernaja och en tvungen flykt ur landet.       Söderström, Helsingfors 1919
Svenska klassiska lyceum i Åbo 1872-1922 : en minnesskrift ; redaktionskomitén: Eric Bahne, Erland Colliander, Gabriel Nikander.      Åbo 1923
Festskrift utgiven av Föreningen Svenska bildningens vänner på dess 50-årsdag den 30 oktober 1930 ; red. Eric Bahne, Sven Andersson. S.B.V:s skrifter 2.       Svenska bildningens vänner, Åbo 1930
Åbo svenska samskola 1888-1938 : matrikel över lärare och elever ; red. Eric Bahne, Erla Hovilainen.       Åbo svenska samskola, Åbo 1939
P. C. Rettig & C:o 100 år.       P. C. Rettig, Helsingfors 1946 (suomeksi nimellä P. C. Rettig ja Kumpp. 100 vuotta, P. C. Rettig ja Kumpp., Helsinki 1946)
P. C. Rettig & Co 1845-1945 : från Gefle Wapen till Klubb sju : ett blad ur tobaksindustriens historia i Finland.         P. C. Rettig, Åbo 1950 (suomeksi nimellä P. C. Rettig ja kumpp. 1845-1945 : Gevlen Waakunasta Klubi seitsemään : Suomen tupakkateollisuuden vaiheita, P. C. Rettig, Turku 1950)
Emil Hartikainen

Emil Hartikainen (s. 2003) on suomalainen viulisti. Hän aloitti opintonsa Espoon musiikkiopistossa opettajanaan Grazyna Zeranska-Gebert ja jatkoi niitä vuodesta 2016 alkaen Sibelius-Akatemiassa nuoriso-osastolla opettajanaan Réka Szilvay. Hartikainen on osallistunut lukuisiin kansainvälisiin kilpailuihin monissa eri maissa. Hän pääsi esiintymään Radion sinfoniaorkesterin nuorten solistien konserttiin vuonna 2019. Hän on soittanut useissa orkestereissa, kuten Radion sinfoniaorkesterissa ja Concertgebouw-orkesterissa.
Hartikainen on tehnyt esiintymisiä Suomen, Venäjän, Belgian ja Itävallan festivaaleilla. Hän on toiminut myös kamarimuusikkona muun muassa perustamalla Bålder-kvartetin ja soittamalla sen ensiviulistina. Hänen instrumenttinsa on vuoden 1867 Gaillard-viulu.
Nodeland-Brennåsen

| Nodeland-Brennåsen |
| --- | --- |
 Nodelandin rautatieasema
 Nodeland-Brennåsen
 Koordinaatit: 58°08′41″N, 7°50′44″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Agder
Kunta:  Kristiansand
Pinta-ala:  
 – Maa:  3,5 km²
Väkiluku (2023):  4 625
 – Väestötiheys:  1 321,4 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nodeland-Brennåsen on taajama Kristiansandin kunnassa Agderin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 3,5 neliökilometriä ja asukasluku 4 625 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nodeland-Brennåsen Wikimedia Commonsissa
Niklas Ansamaa

| Niklas Ansamaa |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. maaliskuuta 2000 (ikä 24)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  yrittäjä
Niklas Ansamaa (s. 16. maaliskuuta 2000) on suomalainen ohjelmoija, yrittäjä ja tiktokkaaja.[lähde? ]
Ura

Ansamaa nousi tunnetuksi Sienikirja-puhelinsovelluksen avulla vuonna 2014.
Vuonna 2017 Ansamaa julkisti Nitomani School -projektinsa puheellaan Oppimisen Fiestassa ja hänen yrityksensä aloitti xEdu-yrityskiihdyttämöllä hankkeen kehityksen. Nitomani School Oy perustettiin 2017. Vuonna 2019 Ilkka Paananen rahoitti Opentunti-yhdistyksen ja Nitomani Schoolin Taidetta koodissa -pilottihanketta Ruskossa, Maskussa ja Nousiaisissa. Hankkeen tavoitteena oli lisätä erityisesti tyttöjen kiinnostusta koodausta kohtaan kuvataiteen avulla. Vuonna 2020 Nitomani School teki 35 000 euron liikevaihdolla 78 000 euroa tappiota.
Palkinnot

2015 stipendi Helsingin Suomalainen Klubin suomalaista ruokakulttuuria edistäneelle henkilölle
Aiheesta muualla

Jukka Patrakka, Sienikirjan älykännyköille 14-vuotiaana Savon Sanomat 2.10.2016
Laura Halminen, Sienestäjä voi saada paremman saaliin teknologian avulla Helsingin Sanomat 26.9.2019
Väinö Vasara, Koodi hallussa Kun koulu loppuu s. 19
Mari Julku, Niklas, 19, valmistuu ammattikoulusta, ja tulevaisuuden tavoite on kristallinkirkas Iltalehti 16.5.2019
Nojamaan kartano

Nojamaan kartano on Savonlinnan Säämingissä Nojanmaan kaupunginosassa sijaitseva tila. Tilan historia yltää ainakin vuoteen 1541, josta alkaen omistajat on kaiverrettu talon pihalla olevaan kivipaateen. Kartanon nimi tulee aluetta aikoinaan asuttaneesta Nojoisten suvusta. Ensimmäisiin omistajiin on kuulunut Snickaren suku, joiden nimestä on käytetty suomalaistettua muotoa Nikkari. Heistä ensimmäinen, Ollinpoika Nikkari toimi kruunun virkamiehenä Olavinlinnassa. Tilan omistaa nykyisin Tapani Niemelä.
Tilan vanhin rakennus on viinikellari, joka on rakennettu samoihin aikoihin kuin Olavinlinna. Kartanoon on parhaimmillaan kuulunut maata 1 500 hehtaaria. Nykyisin sen laajuus on 550 hehtaaria. Ympäristö on suojeltu rakennuslailla.
Eric Batty

Eric Batty (1931–1994) oli englantilainen jalkapallotoimittaja ja -kirjailija. Hän kirjoitti muun muassa englantilaiseen World Soccer -lehteen sekä toimitti International Football Book -nimistä vuosikirjaa. Suomessa Batty muistetaan pitkäaikaisena Veikkaaja-lehden kolumnistina.
Vaikka Battylla ei ollut omaa pelaajauraa tai merkittävää valmentajataustaa, kirjoitti hän useita jalkapallon valmennusoppaita sekä taktiikka-analyyseja. Battyn tunnetuin teos on vuonna 1969 ilmestynyt Soccer Coaching the Modern Way. Se julkaistiin samana vuonna myös suomeksi Yrjö Lautelan toimittamana nimellä Hyökkäävä jalkapallo.
Teoksia

Hyökkäävä jalkapallo (Soccer Coaching the Modern Way) (1969)
Scientific Soccer in the Seventies (1971)
Coaching Modern Soccer – Attack
Coaching Modern Soccer – Defence
Soccer Coaching the European Way