stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nevan taistelu
Lähdekritiikki

Taistelua ei mainita yhdessäkään länsimaisessa lähteessä, mutta Ruotsin tiedetään olleen sisällissodassa vuodesta 1222 vuoteen 1248, jolloin Birger-jaarli sai vallan. Birger-jaarli teki ruotsalaisen Eerikinkronikan mukaan Suomeen laajan sotaretken (ns. toinen ristiretki), jonka seurauksena ainakin Häme liitettiin Ruotsin valtakuntaan. Retki on ajoitettu joko vuoteen 1239 tai 1249. Vaikka tarina mainitsee norjalaiset Ruotsin liittolaisina, Ruotsi ja Norja olivat tuolloin todellisuudessa sodan partaalla toistensa kanssa muun muassa vuoden 1225 Värmlannin liitoksen takia.
 Vihamielisyydet lakkasivat vasta 1249 Lödösen rauhan yhteydessä.

Tässä sekasortoisessa tilassa Ruotsi tuskin pystyi järjestämään varsinaista laajentumisyritystä. Kyseessä on saattanut olla pieni rajakahakka, jota Aleksanteri on liioitellut poliittisten motiivien takia. Professori Jukka Korpelan mukaan koko Aleksanterin sotilasmaineen alkuvaihe on myöhemmin sepitetty osana hänen pyhimyselämäkertakirjoitteluaan.
Weierstrassin lause

Weierstrassin lause (myös Weierstrassin min-max-lause) on matematiikassa lause, jonka mukaan jatkuva funktio saa suljetulla välillä suurimman ja pienimmän arvon.
Olkoon  f\colon [a,b]\to \mathbb {R}  jatkuva funktio. Weierstrassin lause tarkoittaa sitä, että väliltä  [a,b] löytyy luvut  c ja  d siten, että kaikilla pisteillä  x\in [a,b] funktion arvo pysyy arvojen  f(c) ja  f(d) välissä. Matemaattisesti
Weierstrassin lause on merkittävä muun muassa siksi, että sen avulla voidaan todistaa Rollen lause, jota puolestaan käytetään differentiaalilaskennan keskeisimmän lauseen, differentiaalilaskennan väliarvolauseen todistuksessa.
Todistus

Todistetaan, että löydetään suurin arvo kuten edellä määritelty. Pienin arvo löydetään vastaavalla tavalla, kun tutkitaan funktiota  -f.
Merkitään  \mathbb {N} _{0}=\mathbb {N} \cup \{0\} ja  \mathbb {N} _{1}=\mathbb {N} \setminus \{0\}.
Väite:  f on rajoitettu välillä  [a,b].
Tehdään vastaoletus:  f ei ole rajoitettu välillä  [a,b]. Tällöin kaikilla  n\in \mathbb {N} _{0} on olemassa  x_{n}\in [a,b], jolla  |f(x_{n})|\geq n. Koska lukujono  (x_{n}) on rajoitettu, niin Bolzanon–Weierstrassin lauseen nojalla lukujonolla  (x_{n}) on suppeneva osajono  (x_{n_{k}}) eli  x_{n_{k}}\to x_{0} kun  k\to \infty . Koska  a\leq x_{n_{k}}\leq b kaikilla  k\in \mathbb {N} _{0}, niin  a\leq x_{0}\leq b.
Koska  f on jatkuva pisteessä  x_{0}, niin on olemassa  \delta >0 siten, että  |f(x)-f(x_{0})|<1, kun  x\in (x_{0}-\delta ,x_{0}+\delta )\cap [a,b]. Koska  x_{n_{k}}\to x_{0}, kun  k\to \infty , niin on olemassa  k_{0} siten, että  |x_{n_{k}}-x_{0}|<\delta , kun  k\geq k_{0}. Näillä  k pätee  |f(x_{n_{k}})-f(x_{0})|<1. Mutta koska  |f(x_{n_{k}})|\geq n_{k} ja koska  n_{k}\to \infty , kun  k\to \infty , niin saadaan ristiriita. Täten väite pätee.
Koska  f on rajoitettu välilä  [a,b], joten on olemassa  \sup\{f(x)\mid x\in [a,b]\}. Merkitään  M=\sup\{f(x)\mid x\in [a,b]\}. Nyt on osoitettava vielä  f(x)=M jollakin  x\in [a,b].
Pienimmän ylärajan määritelmän nojalla kaikilla  n\in \mathbb {N} _{1} on olemassa  y_{n}\in [a,b], jolle  f(y_{n})>M-1/n. Bolzanon–Weierstrassin lauseen nojalla lukujonolla  (y_{n}) on olemassa suppeneva osajono  (y_{n_{k}}), jolla  y_{n_{k}}\to y_{0}, kun  k\to \infty . Funktion  f jatkuvuuden nojalla  f(y_{n_{k}})\to f(y_{0}), kun  k\to \infty . Tällöin  M\geq f(y_{n_{k}})>M-1/n_{k}\geq M-1/k, mistä seuraa kuristusperiaatteen nojalla  f(y_{0})=M.  \square
Aiheesta muualla

Extreme value theorem (cut-the-knot) (englanniksi)
Ignalinan ydinvoimalaitos

Ignalinan ydinvoimala. Kuva vuodelta 2004.
Ignalinan ydinvoimalaitos on Liettuan koillisosissa sijaitseva, nyttemmin suljettu ydinvoimala, joka oli toiminnassa vuosina 1983–2009. Se oli maan ainoa ydinvoimala.
Laitos sijaitsee Visaginasissa, noin 15 kilometrin päässä Ignalinan kaupungista. Voimalasta on alle viisi kilometriä Valko-Venäjän ja alle kahdeksan kilometriä Latvian rajalle.
Reaktorit

Voimalaan kuuluu kaksi RBMK-tyyppistä reaktoria, jotka valmistuivat vuosina 1983 ja 1987. Voimalan RBMK-1500-reaktorit olivat suuritehoisempia kuin Tšernobylin ydinvoimalaitoksen vesijäähdytteiset, grafiittihidasteiset RBMK-1000-reaktorit. Reaktorityyppi RBMK-1500 oli 1500 megawatin sähkötehollaan aikoinaan maailman suuritehoisin. Ignalinan sulkeminen oli yksi Liettuan EU-jäsenyyden ehdoista. Ykkösreaktori suljettiin vuoden 2004 lopussa ja 2-reaktori vuoden 2009 lopussa.
Ignalinan ydinvoimalaitoksen historiaa

Ignalinan ydinvoimala perustettiin alun perin osaksi koko läntisen Neuvostoliiton energiajärjestelmää. Voimalalaitoksen rakentamistöiden valmistelu aloitettiin vuonna 1974. Varsinaiset maansiirtotyöt ykkösyksikön osalta aloitettiin maaliskuussa 1978 ja valmistuivat seuraavana syksynä. Vuoden 1980 syksynä aikana myös yksikkö 2:n maansiirtotyöt saatiin valmiiksi. Yksikkö 1 saatiin toimintakuntoon vuoden 1983 loppuun mennessä. Samaan aikaan päätettiin aloittaa kolmosyksikön rakentaminen.
Vuonna 1986 tapahtuneen Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen Neuvostoliiton hallitus päätti Liettuan pyynnöstä keskeyttää kolmosyksikön rakentamisen. Kakkosyksikön luovutus tuotantokäyttöön siirtyi vuoteen 1987. Vuonna 1989 kolmosyksikön loppurakentamisesta luovuttiin. Onnettomuuden jälkeen RBMK-reaktoreiden turvallisuutta on kuitenkin parannettu alkuperäisiin suunnitelmiin nähdenlähde?.
Liettuan valtiosta tuli voimalaitoksen omistaja itsenäistymisen jälkeen vuonna 1991. Ignalinan sulkeminen oli yksi avainkysymyksistä Liettuan EU-jäsenyysneuvotteluissa. Vuonna 2000 päätettiin Ignalinan ykkösreaktorin sulkemisesta vuonna 2005 ja kakkosreaktorin sulkemisesta vuonna 2009. Viimeinen reaktori suljettiin 31. joulukuuta 2009.
Voimalan merkittävyydestä

Voimala tuotti noin 70 prosenttia Liettuan sähköenergiantarpeesta. Sulkemisen jälkeen maasta tuli riippuvainen fossiilisista polttoaineista, joista puolet joudutaan tuomaan Venäjältä.
Toimintavuosiensa aikana Ignalinan ydinvoimala tuotti kahdella yksiköllään yhteensä noin 307,9 miljardia kWh sähköä. Tästä 2004 suljetun ykkösyksikön osuus oli noin 136,9 miljardia kWh ja 2009 suljetun kakkosyksikön noin 170,2 miljardia kWh.
Uuden ydinvoimalan suunnitelmat

Liettualla on ollut halu rakentaa Ignalinan tilalle korvaava, nykyaikaisempi ja turvallisempi voimalaitos, mutta valtion taloustilanne on rajoittanut hankkeen etenemistä. Liettua on neuvotellut uuden ydinvoimalan rakentamisesta länsimaiden kanssa. Viro, Latvia, Liettua ja Puola allekirjoittivat joulukuussa 2006 sopimuksen uuden ydinvoimalan rakentamisesta, mutta sopimus kaatui Liettuan lisättyä osuuttaan siinä. Liettuan tavoitteena oli rakentaa uusi ydinvoimala vuoteen 2018 mennessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ignalinan ydinvoimalaitos Wikimedia Commonsissa
Ignalinan ydinvoimalan kotisivut (englanniksi, liettuaksi, venäjäksi)
Uuden Visaginasin ydinvoimalan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi, liettuaksi)
Ignalinan RBMK-reaktorin polttoainekanavien kannet.
10. helmikuuta

10. helmikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 41. päivä. Vuodesta on jäljellä 324 päivää (karkausvuonna 325).
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Elina, Ella, Ellen, Elna, Elle
suomenruotsalainen kalenteri: Elin, Elina, Ellen, Ella, Elna
ortodoksinen kalenteri: Kaarle, Valentina, Enni, Anna
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Elle, Ellá, Ello
vanhemmissa kalentereissa: Eliina, Elli, Eugenia, Hyacinthus, Renata, Scholastika, Selma, Sigge, Skolastika
Tapahtumia

1258 – Mongolit valtasivat Bagdadin, 800 000 ihmistä surmattiin.
1355 – Pyhän Scholastican päivän mellakka: Oxfordissa puhkesi kolme päivää kestänyt, kymmeniä kuolonuhreja vaatinut mellakka, kun erään tavernan asiakkaina olleet Oxfordin yliopiston opiskelijat valittivat viinin laadusta.
1542 – Englannin kuningatar Katariina Howard suljettiin Lontoon Toweriin maanpetoksesta syytettynä. Hänet teloitettiin kolmen päivän päästä.
1763 – Seitsenvuotinen sota: Pariisin rauhansopimus päätti sodan. Ranska luovutti Kanadan Isolle-Britannialle.
1798 – Louis Alexandre Berthier valloitti Rooman ja syrjäytti paavi Pius VI:n vallasta.
1840 – Ison-Britannian kuningatar Viktoria ja saksalainen prinssi Albert von Sachsen-Coburg und Gotha menivät naimisiin.
1931 – New Delhistä tuli Intian pääkaupunki.
1906 – HMS Dreadnought laskettiin vesille.
1940 – Talvisota: Viipurin ”tuhopolttolauantai”, siihen asti ankarin Neuvostoliiton tekemä palopommitus.
1947 – Pariisin rauha solmittiin.
1962 – Neuvostoliitossa alasammutun U-2-tiedustelukoneen lentäjä Gary Powers vaihdettiin neuvostovakoilija Rudolf Abeliin.
1996 – IBM:n Deep Blue voitti Garri Kasparovin shakissa, Kasparov voitti kuitenkin kolme peliä ja kaksi päättyi tasapeliin.
2006 – XX talviolympialaiset avattiin Torinossa.
2007 – Barack Obama ilmoitti Springfieldissä muodollisesti asettuvansa presidenttiehdokkaaksi vuoden 2008 Yhdysvaltain presidentinvaaleihin.
Michelle

| Michelle |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  29. syyskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Mikaela
Vastineita eri kielissä:  Michaela
Nimen alkuperä:  Mikael, Michel
Infobox OKNimi-testi OK: 
Michelle on naisen etunimi. Michelle on alkujaan Mikael-nimisen ranskan­kielisen muodon Michel naispuolinen vastine, mutta 1900-luvulla se tuli yleiseksi myös englannin­kielisissä maissa.
Nimi Michelle tuli 1900-luvun loppu­puolella käyttöön Suomessakin. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan se on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 1300 henkilölle. Vuodesta 2015 lähtien Michellen nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 29. syyskuuta, joka vanhastaan on myös Mikaelin nimipäivä.
Kuvitteellisia Michellejä

Michelle Dessler, tv-sarjassa 24
Michelle taiteilijanimenä

Michelle, oik. Tanja Shitawey, o.s. Hewer (s. 1972), Eurovision laulukilpailussa 2001 esiintynyt saksalainen laulaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michelle Wikimedia Commonsissa
Schola Sancti Henrici

Schola Sancti Henrici on gregoriaanista kirkkolaulua esittävä suomalainen lauluyhtye. Se perustettiin vuonna 1999 Sibelius-Akatemiassa Pyhän Henrikin officiumin viettämistä varten Heikin päivänä 19.1.2000 Helsingin tuomiokirkossa. Schola Sancti Henrici on esiintynyt useasti eri puolilla Suomea ja konsertoinut mm. Meidän Festivaalissa ja Helsingin urkupäivillä. Pyhän Henrikin päivänä vuonna 2001 yhtye lauloi Pyhän Henrikin messun keskeiset osat Rooman Santa Maria Sopra Minerva -basilikassa vietetyssä ekumeenisessa messussa, ja samalla matkalla se esiintyi myös paavin vastaanotolla Vatikaanissa. Yhtye on konsertoinut myös useita kertoja Puolassa, sekä Virossa, Portugalissa, Kreikassa, Kanariansaarilla ja Manner-Espanjassa.
Schola Sancti Henricin ohjelmistoon kuuluu pääosin Suomessa käytettyä gregoriaanista musiikkia sekä Graduale Romanumin aineistoa. Yhtyeen ohjelmistoon kuuluvat Pyhän Henrikin messun ja vesperin lisäksi Henrikiin liittyvästä materiaalista koottu ohjelmakokonaisuus Pyhän Henrikin legenda sekä pitkäperjantain hartaus Agios o Theos.
Schola Sancti Henriciltä on ilmestynyt kaksi äänitettä. Pyhän Henrikin messun ja vesperin sekä Ramus virens olivarum -hymnin kokonaisuudessaan sisältävä Patronus Finlandie ilmestyi vuonna 2006. Yleisöystävälliseksi konserttikokonaisuudeksi rakennettu Pyhän Henrikin legenda ilmestyi äänitteenä tammikuussa 2014. Äänite sisältää latinankielisen laulun lisäksi katkelmia Pyhän Henrikin legendasta suomeksi kantilloituna.
Perustamisvaiheessa yhtyeeseen kuului toistakymmentä kirkkomusiikin opiskelijaa. Nykyinen kokoonpano muodostui vuonna 2005, ja nyt Schola Sancti Henricissä laulavat musiikin maisterit Jussi Hirvonen, Samuli Korkalainen, Samppa Laakso ja Vesa Mäkeläinen sekä teologian tohtori Hannu Vapaavuori. He kaikki ovat suorittaneet kirkkomuusikon tutkinnon Sibelius-Akatemiassa.
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivut
http://www.evl.fi/kkh/kt/uutiset/tam2000/phenrik.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.sana.fi/sana/levyarviot/schola_sancti_henrici_pyhan_henrikin_legenda (Arkistoitu – Internet Archive)
Laupuksensalmi

Merikotka on yksi alueen näkyvimmistä lintulajeista
Laupuksensalmi on  83 hehtaarin kokoinen luonnonsuojelualue Kustavin kunnassa lounaisella rannikolla. Ympäristökeskuksen luonnonsuojelualueen perustamispäätöksessä aluetta kuvataan seuraavasti:
"Laupuksensalmi on fladavaiheesta glo-järveksi muuttumassa oleva merenlahden ja järven välimuoto.  Sen erottaa merestä parin sadan metrin pituinen salmi, jonka ylittää maantie. Linnusto on monipuolinen etenkin vesilintujen osalta. Alueella pesivät mm. heinätavi, haapana ja lapasorsa."
Turun lintutieteellisen yhdistyksen vuonna 2019 valmistuneen MAALI-selvityksen mukaan Laupuksensalmi kuuluu Varsinais-Suomen tärkeimpien lintualueiden joukkoon.
Laupuksensalmen linnustoa: telkkä, nokikana, laulujoutsen.
Aiheesta muualla

Turun Sanomat 11.1.2007 (Arkistoitu – Internet Archive)
Maanmittauslaitoksen karttalinkki Laupuksensalmelle.
Lounais-Suomen Jätehuolto

| Lounais-Suomen Jätehuolto Oy (LSJH) |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Pienempi kuorma huomiselle.
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2015
Toimitusjohtaja:  Jukka Heikkilä
Kotipaikka:  Turku
Toiminta-alue:  Aura, Kaarina, Kemiönsaari, Lieto, Marttila, Masku, Mynämäki, Naantali, Nousiainen, Paimio, Parainen, Pöytyä, Raisio, Rusko, Salo, Sauvo, Turku ja Uusikaupunki.
Toimiala:  Jätteen käsittely ja loppusijoitus
Liikevaihto:  n. 27 milj. € (2021)
Henkilöstö:  n. 100
Omistaja:  18 kuntaa
Kotisivu:  www.lsjh.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lounais-Suomen Jätehuolto (LSJH) on 18 kunnan omistama yhtiö, joka huolehtii kuntien puolesta asukkaiden jätehuollon järjestämisestä ja jäteneuvonnasta. Yhtiö tarjoaa palveluita myös kuntien kiinteistöille. LSJH:n toimialueella asuu noin 440 000 asukasta ja vapaa-ajan asuntoja on noin 40 000.
Yhtiön omistajakuntia ovat Aura, Kaarina, Kemiönsaari, Lieto, Marttila, Masku, Mynämäki, Naantali, Nousiainen, Paimio, Parainen, Pöytyä, Raisio, Rusko, Salo, Sauvo, Turku ja Uusikaupunki. Suurimmat omistajat ovat Turun kaupunki 23 % ja Salon kaupunki 20,21 % osuuksilla. Kunnat eivät rahoita yhtiön toimintaa, vaan jätehuoltopalvelut rahoitetaan pääasiassa jätteenkäsittely- ja palvelumaksuilla sekä jätehuollon perusmaksulla.
LSJH:n alueella on 13 palvelevaa lajitteluasemaa aina Utöstä Yläneelle ja Uuteenkaupunkiin. Asukkaita palvelevat myös LSJH:n kiertävät keräykset Siira ja Pop up -lajitteluasema sekä yhteistyössä Pidä Saaristo Siistinä ry:n kanssa toteutettavat saariston romunkeräys ja venekeräys.
Lounais-Suomen Jätehuollolle on myönnetty Suomalaisen Työn Liiton Avainlippu- ja Yhteiskunnallinen yritys -merkki.
LSJH:n jätekeskukset ja lajitteluasemat

Topinojan jätekeskus, Turku
Korvenmäen jätekeskus, Salo
Isosuon jätekeskus, Raisio, Naantali, Masku
Rauhalan jätekeskus, Parainen
Auranmaan lajitteluasema, Lieto
Houtskarin lajitteluasema, Parainen
Kemiönsaaren lajitteluasema, Kemiönsaari
Korppoon lajitteluasema, Parainen
Paimion lajitteluasema, Paimio
Perniön lajitteluasema, Salo
Uudenkaupungin materiaalinkäsittelykeskus, Uusikaupunki
Yläneen lajitteluasema, Pöytyä
Mörttilän lajitteluasema, Parainen
Ylistaro (Kokemäki)

Tie Ylistaroon.
Ylistaro on kylä Satakunnassa Kokemäen kaupungissa. Se sijaitsee muutaman kilometrin päässä kunnan keskustaajamasta sen itäpuolella, Sonnilanjoen ja Ronkankankaan välisellä alueella. Etelässä Ylistaroa rajaa Valtatie 2.
Yhdessä Sonnilan kylän kanssa se muodostaa historiallisesti arvokkaan kulttuurimaiseman, joka koostuu Sonnilanjoen molemmille puolille levittäytyvästä laajasta peltoaukeasta sekä kylien rakennuksista. Vanhimmat niistä ovat keskiajalta periytyviä kantatiloja.
Historia

Ylistaro oli alun perin jo keskiajalla muodostunut ryhmäkylä, joka sijaitsi aivan Kokemäenjoen rannassa. Vanhan perimätiedon mukaan Ylistaron edeltäjä oli samalla paikalla sijainnut rautakautinen Teljän muinaiskaupunki. Professori Unto Salo teki alueella arkeologisia tutkimuksia kesällä 1960. Kaivauksissa ei löydetty todisteita rautakautisesta kauppapaikasta tai kaupungista, mutta keskiajalta löydettiin muun muassa kolmentoista vanhan rakennuksen perustukset.
Keskiaikaisissa lähteissä Kokemäellä sijainneeksi mainitun Villa Cuman kylän on arveltu tarkoittavan juuri Ylistaroa. Toinen mahdollinen paikka on joen pohjoispuolella oleva Villiö. Varmaksi tiedetään, että Ylistarossa säilytettiin keskiajalla Satakunnan sinettiä, jolla vahvistettiin erilaisia maakuntaa koskevia asiakirjoja. Ensimmäisen kerran sinettiä tiedetään käytetyn vuonna 1331.
Ylistaro oli Kokemäen suurin kylä aina 1830-luvulla raivonneeseen kyläpaloon saakka. Tulipalon jälkeen rakennukset siirrettiin hajalle nykyisille paikoilleen ja vanhan kylän alueelle jäi vain yksi talo. Nykyään paikalla on lisäksi toinen sinne myöhemmin siirretty talo sekä vuonna 1857 valmistunut Pyhän Henrikin kappeli, jonka sisällä on ns. Piispa Henrikin saarnahuone. Perimätiedon mukaan piispa Henrik vietti rakennuksessa viimeisen yönsä ennen Köyliönjärven jäällä tapahtunutta surmaansa vuonna 1156.
Ylistarosta ovat kotoisin koomikko Osmo Pertola sekä Horellin suku, johon kuuluvat muun muassa Lars Hordeel, J. F. Horelli, E. J. Horelli, Väinö Horelli ja Toivo Horelli.
P-klubi

| Turun yliopiston Poliitikan tutkimuksen klubi ry |
| --- | --- |
Perustettu:  12.11.1975
Toimiala:  Ainejärjestö
Kotipaikka:  Turku
Päämaja:  Rehtoripellonkatu 4 B
Puheenjohtaja:  Vanessa Luovikari
Jäsenlehti:  Walpo
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Turun yliopiston Politiikan tutkimuksen klubi ry. (P-klubi) on Turun yliopiston poliittisen historian ja valtio-opin opiskelijoiden ainejärjestö. Yhdistyksen tehtävä on toimia jäsenistönsä edunvalvojana Turun yliopiston sekä sen alaisuudessa politiikan tutkimuksen laitoksen suuntaan. Toinen tärkeä tehtävä on monipuolisen vapaa-ajantoiminnan järjestäminen jäsenistölle ja sitä kautta yhteen kokoavana voimana toimiminen. Monelle P-klubi tarjoaa antoisan vastapainon opinnoille ja elinikäisiä ystävyyssuhteita. Jäseniä yhdistyksessä on päälle 400. P-klubi kuuluu yhteisöjäsenenä Turun yliopiston ylioppilaskuntaan (TYY), Turun yliopiston Yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan ja Kasvatustieteiden laitoksen opiskelijoiden kattojärjestöön Indexiin, Historian Opiskelijain Liittoon (HOL) sekä International Students of History Association (ISHA)  -järjestöön.
Sally (varustamo)

Rederi Ab Sally oli ahvenanmaalainen laivanvarustamo, yksi Viking Linen  osakasvarustamoista. Yhtiön perusti kauppaneuvos Algot Johansson 27. joulukuuta 1937. Aikanaan varustamo kasvoi erääksi Suomen merkittävimmistä tankkerivarustamoista sekä Viking Linen suurimmaksi osakasvarustamoksi.
Kun Rederi Ab Vikinglinjen perustettiin vuonna 1959, Algot Johansson lähti hankkeeseen mukaan merkitsemällä vastaperustetun yhtiön osakkeita. Muutaman vuoden sisällä Vikinglinjenin osakkaat ajatuivat kuitenkin riitoihin. Yhtiön varsinaisen perustaja, Gunnar Eklund halusi yhtiön keskittyvän ainoastaan autolauttaliikenteeseen, kun taas Algot Johansson tahtoi laajentaa Vikinglinjenin toimintaa myös rahtilaivoihin. Kiistan voitti Johansson, joka Eklundin jättäessä yhtiön ja myydessä osakkeensa sai lopulta osake-enemmistön Vikinglinjenistä. Joitakin vuosia tämän jälkeen Johansson fuusioi Vikinglinjenin Sally-varustamoon, jolloin Sallysta tuli Viking Linen osakas. 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa Sally kasvoi aggressiivisesti niin autolauttaliikenteessä kuin tankkerivarustamonakin. Vuonna 1981 Sally perusti tytäryhtiön, Sally Line UK:n liikennöimään autolautoilla Englannin kanaalissa. Samana vuonna Sally osti Karibialla risteilyjä järjestäneen Commodore Cruise Line -varustamon. Lisäksi vuonna 1982 Rederi Ab Sally hankkii omistukseensa Vaasanlaivat-varustamon, joka harjoitti liikennettä Pohjanlahdella.
Sallyn sijoitukset Englannin kanaalin liikenteeseen ja Karibian risteilyihin osoittautuivat huomattavan tappiollisiksi ja varustamo ajatutui 1980-luvun puoliväliin tultaessa huomattaviin taloudellisiin vaikeuksiin. Lopulta yhtiö joutuikin pääasiallisen velkojansa Yhdyspankin haltuun. Pankki myi haltuunsa joutuneen varustamon vuonna 1987 varustamoyhtiö AB EffJohnille (Effoan ja Johnson Linen tarkoitusta varten perustama yhtiö, joka oli myös Silja Linen pääomistaja). Tämän johdosta Viking Linen kaksi muuta osakasta lunastivat Sallyn kolmanneksen osuuden Vikingistä itselleen. Sallyn tappiolliset seikkailut Karibialla ja Englannin kanaalissa siirtyivät siten Silja Linen rasitteeksi, ja ne olivatkin merkittävä tekijä Siljan taloudellisissa vaikeuksissa 1990-luvulla.
Yhtiön käyttämiä aluksia

M/S Viking 1
M/S Viking 3
M/S Viking 4
M/S Viking 5
M/S Viking 6
M/S Viking Saga - M/S Sally Albatross
M/S Viking Song - M/S Regina Baltica
M/S Viking Sally - M/S Estonia
Grant Holloway

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Grant Holloway vuonna 2018. |  Grant Holloway vuonna 2018. |  Grant Holloway vuonna 2018. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | 110 m aidat |  |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | 110 m aidat |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Doha 2019 | 110 m aidat |  |
|  Kultaa | Eugene 2022 | 110 m aidat |  |
|  Kultaa | Budapest 2023 | 110 m aidat |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Belgrad 2022 | 60 m aidat |  |
|  Kultaa | Glasgow 2024 | 60 m aidat |  |
Grant Holloway (s. 19. marraskuuta 1997) on yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija. Hän voitti kultaa 110 metrin aitajuoksussa Dohan MM-kilpailuissa 2019 ajalla 13,10. Tokion olympialaisissa vuonna 2021 hän saavutti 110 metrin aitajuoksussa hopeaa ajalla 13,09. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän voitti 60 metrin aitajuoksun maailmanmestaruuden. Toisen ulkoratojen maailmanmestaruutensa Holloway otti Eugenessa 2022 ajalla 13,03 ja kolmannen Budapestissa 2023 ajalla 12,96. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden 60 metrin aitajuoksussa Glasgow'ssa 2024 ajalla 7,29. Pariisin olympialaisissa 2024 hän voitti 110 metrin aitajuoksun kultaa ajalla 12,99.
Yhdysvaltain yliopistourheilun (NCAA) mestaruuskisoissa Holloway on voittanut kahdeksan mestaruutta. Hän voitti ulkoradoilla 110 metrin aitajuoksun vuosina 2017, 2018 ja 2019 ja 4 × 100 metrin viestissä vuonna 2019 ja sisäradoilla 60 metrin juoksun mestaruuden 2019 ja 60 metrin aitajuoksun vuosina 2017, 2018 ja 2019. Hän on NCAA-historiassa ainoa miesurheilija joka on voittanut pika-aitojen mestaruuden kolmesti peräkkäin sekä ulko- että sisäradoilla. Vuonna 2019 hänestä tuli Willie Gaultin (1983) ja Terrence Trammellin (2000) jälkeen kolmas miesurheilija joka voitti samana vuonna sekä 60 metrin sileän juoksun että 60 metrin aitajuoksun NCAA-mestaruuden. Hän voitti Yhdysvaltojen olympiakarsinnoissa 110 metrin aitajuoksun 2021 ja 2024 sekä sisäratojen Yhdysvaltojen-mestaruuden 60 metrin aitajuoksussa 2022 ja 2025.
Holloway on voittanut Timanttiliigassa 110 metrin aitajuoksun Monacossa ja Zürichissä 2022, Firenzessä, Pariisissa ja Lontoossa 2023 sekä Eugenessa, Chorzówissa, Monacossa ja Zürichissä 2024.
Helmikuussa 2021 Holloway rikkoi 60 metrin aitajuoksussa Colin Jacksonin lähes 27 vuotta vanhan maailmanennätyksen (7,30) yhdellä sadasosasekunnilla juostuaan Madridissa ajan 7,29. Hän sivusi maailmanennätystään 7,29 maaliskuussa 2022 Belgradissa MM-hallikilpailuiden välierässä. Hän paransi ennätyksen lukemiin 7,27 Yhdysvaltojen-mestaruuskilpailujen alkuerissä Albuquerquessa 16. helmikuuta 2024. Hän juoksi 50 metrin aitajuoksun Yhdysvaltojen ennätyksen 6,30 Liévinissä 13. helmikuuta 2025.
110 metrin aitajuoksun ennätyksensä 12,81 s Holloway juoksi Eugenessa kesäkuussa 2021. Korkeushypyssä hänen ennätyksensä on 216 cm vuodelta 2014 ja pituushypyssä 817 cm vuodelta 2018.
16. joulukuuta

16. joulukuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 350. päivä (351. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 15 päivää.