stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kill Bill: Volume 1

| Kill Bill: Volume 1> Kill Bill Volume 1 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Quentin Tarantino
Käsikirjoittaja:   Quentin Tarantino  Uma Thurman 
Perustuu:  Quentin Tarantinon ja Uma Thurmanin hahmoon The Bride
Tuottaja:  Lawrence Bender
Säveltäjä:  RZA
Kuvaaja:  Robert Richardson
Leikkaaja:  Sally Menke
Tuotantosuunnittelija:  David Wasco
Pääosat:   Uma Thurman  Lucy Liu  Vivica A. Fox  Daryl Hannah 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Miramax Films
Levittäjä:  Miramax iTunes Xfinity Streampix
Ensi-ilta:   10. lokakuuta 2003  24. lokakuuta 2003
Kesto:  111 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, japani
Budjetti:  30 000 000 $
Tuotto:  180 949 045
Seuraaja:  Kill Bill: Volume 2
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kill Bill: Volume 1 on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen taistelutoimintaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Quentin Tarantino. Se on ensimmäinen kahdesta samaan aikaan tuotetusta Kill Bill -elokuvasta; sen jatko-osa Kill Bill: Volume 2 sai ensi-iltansa vuonna 2004. Sen pääosissa esiintyvät Uma Thurman, Lucy Liu, Vivica A. Fox, Michael Madsen, Daryl Hannah ja David Carradine. Elokuva kertoo The Bridesta (Thurman), joka lähtee kostoretkelle jouduttuaan entisten liittolaistensa pettämäksi.
Edellisten Tarantinon elokuvien tapaan, Kill Billin tarina kerrotaan epäjärjestyksessä. Sen lajityyppi on monenkirjava, ja siinä on viitteitä esimerkiksi spagettiwestern-, Yakuza- ja samuraielokuvista.
Juoni

Nainen, joka tunnetaan nimellä The Bride, ”Morsian”, joutuu murhayrityksen kohteeksi omissa häissään. Bill-niminen mies osoittaa haavoittunutta naista pistoolilla. Nainen kertoo olevansa raskaana Billille, mutta mies painaa liipaisinta ja ampuu Morsianta päähän.
Morsian, joka näyttää selviytyneen ampumavälikohtauksesta, saapuu Vernita Green -nimisen naisen luo ja yrittää tappaa tämän. Naiset lopettavat taistelun, kun Vernitan tytär Nikki saapuu kotiin. Paljastuu, että molemmat naiset ovat kuuluneet Deadly Viper Assassination Squad -eliittitapporyhmään, jonka johtaja on Bill. Tapporyhmä oli tunkeutunut Morsiamen, joka ryhmässä tunnetaan nimellä ”Mustamamba”, häihin ja tappanut vieraat. Vernita yrittää tappaa Morsiamen muropakettiin piilottamallaan pistoolilla, mutta ampuu ohi. Morsian tappaa Vernitan heittämällä veitsen tämän rintakehään. Morsian sanoo Nikkille, että hieman vanhempana tämä voi yrittää kostaa äitinsä kuoleman. Morsian katsoo ”tappolistaansa”, josta O-Ren Ishiin lisäksi nyt myös Vernita Green on pyyhitty.
Takautumassa paljastuu, että saatuaan luodin päähänsä Morsian joutuu koomaan. Yksisilmäinen Elle Driver, Deadly Viperin jäsen, tunkeutuu sairaalaan tarkoituksenaan tappaa Morsian myrkkyruiskeella. Juuri ennen murhayritystä Bill soittaa Ellelle ja sanoo, että Morsian on tapettava vasta kun tämä herää. Neljän vuoden kuluttua Morsian palaa tajuihinsa ja tajuaa, että sairaanhoitaja Buck on raiskannut hänet ja myynyt naisen kehoa myös muille miehille. Hän on parhaillaan joutumassa raiskatuksi, mutta tappaa miehen ja pahoinpitelee Buckin. Morsian varastaa Buckin auton ja päättää kostaa kaikille Deadly Viperin jäsenille ja lopulta Billille. Hän ottaa ensimmäiseksi koston kohteekseen O-Ren Ishiin, Yakuzan johtajan.
Morsian matkustaa Okinawalle saadakseen katanan legendaariselta Hattori Hanzōlta. Hanzō on vannonut, ettei luo enää yhtäkään tappovälinettä eikä halua nykyisistä miekoistaan luopua. Hanzō kuitenkin muuttaa mielensä ja valmistaa Morsiamelle miekan saadessaan tietää, että Morsian aikoo kostaa Billille, Hanzōn entiselle oppilaalle. Morsian hyökkää tokiolaiseen yökerhoon, jossa hän kukistaa O-Renin Crazy 88 -armeijan. Lopullinen kaksintaistelu käydään japanilaisessa puutarhassa, josta Morsian selviää voittajana. Hän kiduttaa ja kuulustelee Sofie Fatalea, O-Renin assistenttia, ja jättää tämän eloon varmistaakseen, että Bill saa tietää Morsiamen ryhtyneen kostoon. Bill kysyy Sofielta, tietääkö Morsian, että tämän tytär on elossa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Uma Thurman  | … |  Beatrix Kiddo / The Bride (”Black Mamba”)   |
|  Lucy Liu  | … |  O-Ren Ishii (”Cottonmouth”)   |
|  Vivica A. Fox  | … |  Vernita Green (”Copperhead”)   |
|  Daryl Hannah  | … |  Elle Driver (”California Mountain Snake”)   |
|  Michael Madsen  | … |  Budd (”Sidewinder”)   |
|  David Carradine  | … |  Bill (”Snake Charmer”)   |
|  Julie Dreyfus  | … |  Sofie Fatale   |
|  Sonny Chiba  | … |  Hattori Hanzo   |
|  Michael Parks  | … |  Earl McGraw   |
|  James Parks  | … |  Edgar McGraw   |
|  Michael Bowen  | … |  Buck   |
|  Gordon Liu  | … |  Johnny Mo    |
|  Jun Kunimura  | … |  Tanaka   |
|  Chiaki Kuriyama  | … |  Gogo Yubari   |
|  Sakichi Sato  | … |  Charlie Brown   |
Aiheesta muualla

Antti Tohka: Kill Bill: Vol. 1 (2003)  17.10.2003. Elitisti.
Kertomuksia Maamereltä

| Kertomuksia Maamereltä> Tales from Earthsea |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Ursula K. Le Guin
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia
Kustantaja:  Atheneum Books
Julkaistu:  2001
Suomennos
Suomentaja:  Kristiina Rikman
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2002
Sarja: Maameren tarinat
Edeltävä:  Tehanu
Seuraava:  Toinen tuuli
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kertomuksia Maamereltä (engl. Tales from Earthsea) on yhdysvaltalaisen kirjailijan Ursula K. Le Guinin Maameren tarinat -fantasiakirjasarjaan kuuluva novellikokoelma vuodelta 2001. Kertomuksia Maamereltä voitti Locus-palkinnon vuonna 2002. Teokseen on koottu viisi seitsemästä Le Guinin luomaan Maameren fantasiamaailmaan sijoittuvista novelleista. Suomeksi novellikokoelman käänsi sarjan muutkin osat kääntänyt Kristiina Rikman. Vuonna 2002 suomeksi julkaistun teoksen kustansi WSOY.
Novellit

Viiden novellin lisäksi Kertomuksia Maamereltä sisältää Le Guinin kirjoittaman esipuheen ja kuvauksen Maamerestä, jossa kerrotaan lisää sarjan maailmasta.
Jäljittäjä (The Finder, 2001)
Tummaruusu ja Timantti (Darkrose and Diamond, 1999)
Maan ytimet (The Bones of the Earth, 2001)
Yläsuolla (On The High Marsh, 2001)
Sudenkorento (Dragonfly, 1997)
Aiheesta muualla

Russ Allbery: Tales from Earthsea. 17.1.2005. (englanniksi)
Jo Walton: “What everyone knows is true turns out to be what some people used to think”. Tor.com 2010. (englanniksi)
Keminmaan keskuskoulu

Keminmaan keskuskoulu on Keminmaan keskustassa sijaitseva peruskoulu. Koulussa on noin 300 oppilasta.
Rakennuksessa on yhdistettynä peruskoulun luokat 3-6 ja 7-9, sekä lukio. Rakennus on kolmiosainen ja sen pienin osa on peruskoulun 3-6 luokkien tila, keskisuurin on lukion tilat ja suurin on peruskoulun 7-9 luokkien käytössä.
Aiheesta muualla

Kuva koulusta taiteellisella näkemyksellä (Arkistoitu – Internet Archive)
Keminmaan koulut
Kolyman valtatie

Kolyman valtatie (punainen) Venäjän päätieverkossa
Kolyman valtatie Hasynin lähellä (2007)
Dalstroin leirivankeja tienrakennuksessa 1930-luvulla
Kolyman valtatie eli Valtatie M56 ”Kolyma” (ven. Федеральная автомобильная дорога «Колыма», Federalnaja avtomobilnaja doroga M56 "Kolyma") on Venäjän itäosia halkova maantie, joka yhdistää Jakutskin ja Magadanin kaupungit. Tien pituus on  2 032 kilometriä, josta 1 197 Sahan tasavallassa ja 835 km Magadanin alueella. Tien varsinainen Jakutskin pään alkupiste on Nižni Bestjah Lenan itärannalla, kun Jakutsk on länsirannalla. Joki ylitetään yleensä lautalla tai jäätä pitkin.
Kolyman valtatie on jatkoa Amurin alueelta Jakutskiin johtavalle 1 235 km:n pituiselle Lenan valtatielle. Lenan ja Kolyman valtatiet yhdessä muodostavat M56-valtatien.
Kolyman valtatie rakennettiin Stalinin aikana vankileirityövoiman voimin. Ensimmäinen 120 km:n osuus, josta 90 km oli vielä talvitietä, valmistui 1932, ja noin 1000 km:n tieosuus Magadanista Ust-Neraan 1953. Tietä on kutsuttu Luiden tieksi ja sitä on pidetty rakennustöissä kuolleiden vankien muistomerkkinä, sillä kertomuksien mukaan ruumiit haudattiin tien alle.
Kolyman valtatie kulkee pohjoisen pallonpuoliskon kylmimpien alueiden läpi, yli 50 asteen pakkaset ovat talvella yleisiä. Tien varrella sijaitsevat Tomtorin ja Oimjakonin paikkakunnat väittävät molemmat olevansa pohjoisen pallonpuoliskon kylmimmät asutuskeskukset. Talvella joet ovat kuitenkin jäässä, mikä on mahdollistanut tien käytön. Muina aikoina routavauriot, tulvat, hajonneet sillat ja muut vaikeudet ovat käytännössä estäneet tien käytön muilta paitsi maastoajoon soveltuvilta ajoneuvoilta, ja keväisin ja syksyisin tietä on ollut lähes mahdotonta ajaa päästä päähän. Lokakuussa 2008 tie kuitenkin avattiin virallisesti  ympärivuotiseen käyttöön.
Kolyman valtatie on saanut julkisuutta mm. televisiosarjassa Long Way Round, joka kertoo kuinka näyttelijä Ewan McGregor kuvausryhmineen kulki moottoripyörillä tien päästä päähän paikallisten avustuksella.
Kirjallisuusvuosi 1908

Kirjallisuusvuosi 1908 käsittelee vuoden 1908 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Poliitikko ja journalisti Eetu Salin joutui lehtikirjoitustensa johdosta vankilaan vuosiksi 1908–1909 majesteettirikoksen perusteella.
Julkaisuja

Robert Baden-Powell – Partiopojan kirja
Alan Burgoyne – The War Inevitable
Kenneth Grahame – Kaislikossa suhisee
Ilmari Kianto – Pyhä viha
Ilmari Kianto – Vapaauskoisen psalttari
Ilmari Kianto – Kärsimys: sukupuolinen kuvaus nuorten elämästä
V. A. Koskenniemi – Valkeat kaupungit ynnä muita runoja
Eino Leino – Halla
Eino Leino – Naamioita, kolmas sarja
Eino Leino – Olli Suurpää
Jack London – The Iron Heel (suom. Rautakorko, 1910)
L. M. Montgomery – Annan nuoruusvuodet
Ida & Annie Rentoul – The Lady of the Blue Beads
H. G. Wells – Ilmasota
Palkintoja

Aino Kallas
Eino Leino
Hj. Nortamo
Hjalmar Procopé
Rudolf Christoph Eucken
Ylinen-Kyynärö

| Ylinen-Kyynärö |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°13′58″N, 24°47′16″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  oja Keskinen-Kyynäröön 
Järvinumero:  35.788.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  118 m  
Rantaviiva:  0,585 km  
Pinta-ala:  1,907 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiYlinen-Kyynärö 
Ylinen-Kyynärö Ylinen Kyynärö on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Pitkälänojan valuma-alueeseen (35.788) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118 metriä mpy.
Kolmoisvuori

Pellon vaakunan vaakunaselitys: Sinisessä kentässä kolmoisvuori ja sen yläpuolella kolme kuusisakaraista tähteä asetettuina 1+2; kaikki hopeaa.
Kolmoisvuori tai kolmivuori on heraldinen yleiskuvio, joka esiintyy usein vaakunoissa.
Kolmoisvuori on kolmen rinnakkain olevan pyöreämuotoisen kummun muodostama tyviömäinen kuvio. Kummuista keskimmäinen on yleensä hieman muita korkeampi. Kolmoisvuori voi sijaita muuallakin kuin kilven tyvessä. Tällöin sen alareuna on mieluiten suora ja nimi irtonainen kolmoisvuori.
Kolmoisvuori ei esiinny brittiläisessä heraldiikassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kolmoisvuori Wikimedia Commonsissa
Kirjallisuusvuosi 1911

Kirjallisuusvuosi 1911 käsittelee vuoden 1911 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Ilmari Vainion piirtämä ensimmäinen suomalainen sarjakuvakirja Professori Itikaisen tutkimusretki julkaistiin 21. marraskuuta. Julkaisupäivää vietetään epävirallisesti suomalaisen sarjakuvan juhlapäivänä.
Suuri osa New Yorkin osavaltion kirjaston ja museon kokoelmista tuhoutui Albanyn New York State Capitol -rakennuksen tulipalossa 29. maaliskuuta.
Julkaisuja

Juhani Aho – Juha
J. M. Barrie – Peter Pan (romaani)
Frances Hodgson Burnett – Salainen puutarha
Ilmari Kianto – Orjantappuroita
Joel Lehtonen – Myrtti ja alppiruusu
Joel Lehtonen – Rakkaita muistoja
Eino Leino – Kalevala näyttämöllä
Eino Leino – Naamioita, kuudes sarja
Eino Leino – Työn orja
Jack London – Etelämeren seikkailuja
Jack London – Ihmissyöjäin saarilla
L. M. Montgomery – The Story Girl (suom. Sara Stanleyn tarinat, 1994)
Frederick Winslow Taylor – The Principles of Scientific Management (suom. Tieteellisen liikkeenhoidon periaatteet, 1914)
Ilmari Vainio – Professori Itikaisen tutkimusretki
Palkintoja

Maurice Maeterlinck
Kitty Kallen

| Kitty Kallen |
| --- | --- |
 Kallen New Yorkin Central Parkissa vuonna 1947.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. toukokuuta 1921 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat
Kuollut: 7. tammikuuta 2016 (94 vuotta) Cuernavaca, Morelos, Meksiko
Ammatti:  laulaja, näyttelijä
Muusikko
Tyylilajit:   jazz  swing  pop 
Levy-yhtiöt:  
Aiheesta muualla
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kitty Kallen (25. toukokuuta 1921 Philadelphia, Pennsylvania – 7. tammikuuta 2016 Cuernavaca, Meksiko) oli yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä.
Kallen lauloi lapsena radiohjelmassa ”The Children’s Hour”. Hän sai pian oman radio-ohjelman. 15-vuotiaana hän esiintyi big band -orkestereissa.
Kallen liittyi teini-ikäisenä Jimmy Dorseyn yhtyeeseen Helen O’Connellin tilalle. Hän esiintyi vuonna 1944 Dorseyn kappaleella ”Bésame Mucho”  ja lauloi usein duettona Bob Eberlyn kanssa. Hänen levyttämänsä menestyskappale ”Little Things Mean a Lot” nousi vuonna 1954 Billboard-listan ykköseksi. Hän lauloi poppia, jazzia ja swingiä. [lähde? ]
Kallen sai työstään muusikkona tähden Hollywood Walk of Famella vuonna 1960.
Diskografia

”Bésame Mucho” (1944)
”They’re Either Too Young or Too Old" (1944)
”I’m Beginning to See the Light” (1945)
”It’s Been a Long Long Time" (1945)
”Kiss Me Sweet” (1949)
”Juke Box Annie” (1950)
”Our Lady of Fatima" (1950)
”The Aba Daba Honeymoon” (1951)
”Are You Looking for a Sweetheart?” (1953)
”In The Chapel in the Moonlight” (1954)
”I Want You All to Myself" (1954)
”Little Things Mean a Lot" (1954)
”Go on with the Wedding” (1955)
”Sweet Kentucky Rose" (1955)
”If I Give My Heart to You” (1959)
”That Old Feeling” (1960)
”My Coloring Book” (1963)
Kirjallisuusvuosi 1910

Kirjallisuusvuosi 1910 käsittelee vuoden 1910 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Mary Shelleyn Frankenstein-romaaniin perustuva yhdysvaltalainen elokuva tuli ensi-iltaan.
Tuleva kirjailija Boris Pasternak keskeytti oikeustieteen opintonsa ja muutti Saksaan. Hän aloitti filosofian opiskelun Marburgin yliopistossa.
Suomessa käyttöön otettu Vuoden 1910 laki yleisvaltakunnallisesta lainsäädännöstä kavensi Suomen autonomiaa.
Suomalainen ooppera aloitti toimintansa Helsingissä Aleksanterin teatterissa.
Julkaisuja

Reinhold Hausen – Finlands medeltidsurkunder 1–8. (Ensimmäinen osa, koko teos 1910–1935)
Hermann Hesse – Gertrud
Maria Jotuni – Vanha koti
Ilmari Kianto – Kapinoitsija
Ilmari Kianto – Pyhä rakkaus tai pienen lapsen elämä ja kuolema
Eino Leino – Nuori nainen
Eino Leino – Suomalaisen kirjallisuuden historia
Gaston Leroux – Le Fantôme de l’Opéra (suom. Oopperan kummitus, 1926)
Jack London – Onnen suosikki
Venny Soldan-Brofelt – Kuinka on opittu lentämään
Algot Untola – Tulitikkuja lainaamassa
Palkintoja

Bertel Gripenberg
Santeri Ivalo
Maria Jotuni
Ilmari Kianto
L. Onerva
I. K. Inha
Paul Heyse
Kituin piirikunta

| Kituin piirikunta |
| --- | --- |

 Kituin piirikunnan sijainti Keniassa
 Koordinaatit: 1.3666°S, 38.0122°E 
Valtio:  Kenia
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Kitui (20 419 as., 2009)
Pinta-ala  ():  30 520 km²
Väkiluku (2009)  ():  1 012 709
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  KE-18
 
kitui.go.ke
Kituin piirikunta on yksi Kenian aluehallinnon 47 piirikunnasta. Laajan piirikunnan pinta-ala on 30 520 neliökilometriä (toisen lähteen mukaan 30 496) ja väkiluku 1 012 709 (vuonna 2009). Piirikunnan keskus on Kituin kaupunki (20 419 as. vuonna 2009), joka sijaitsee maanteitse 160 kilometriä Nairobista itään. Toinen kaupunkikeskus on Mwingi (15 970 as.).
Piirikunta jakautuu paikallishallinnossa kahdeksaan vaalipiiriin (constituences: Kitui Central, Kitui Rural, Kitui South, Kitui East, Kitui West, Mwingi Central, Mwingi North ja Mwingi West), jotka voidaan jakaa edelleen äänestysalueisiin (electoral ward).
Piirikunta sijaitsee 400–1 800 metriä merenpinnan yläpuolella. Maatalous on pääelinkeino, mikä tarkoittaa esimerkiksi maissin, papujen, hirssin tai durran viljelyä. Myös karjanhoitoa, erityisesti vuohia ja nautoja. Ilmastolle tyypillistä on kaksi sadekautta, joista ensimmäinen ja epävarmempi ajoittuu maalis–toukokuulle. Loka–joulukuussa seuraa toinen sadekausi. Vuoden ylin vuorokauden keskilämpötila on 26–34 °C ja alin 14–22 °C. Lämpimintä on tyypillisesti heinäkuun puolivälistä syyskuulle ja tammi–helmikuussa.
Tsavon itäinen kansallispuisto ja Etelä-Kituin luonnonpuisto sijaitsevat pääosiltaan piirikunnassa.
Piirikuntaedustajiston talo.
Kituin kaupunkia.
Auringonlasku Tsavon itäisessä kansallispuistossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kituin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Kitui County. County well know Honey (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (kenyacounty.co.ke)
Kenian piirikunnat
Baringo
Bomet
Bungoma
Busia
Elgeyo Marakwet
Embu
Garissa
Homa Bay
Isiolo
Kajiado
Kakamega
Kericho
Kiambu
Kilifi
Kirinyaga
Kisii
Kisumu
Kitui
Kwale
Laikipia
Lamu
Länsi-Pokot
Machakos
Makueni
Mandera
Marsabit
Meru
Migori
Mombasa
Muranga
Nairobi
Nakuru
Nandi
Narok
Nyamira
Nuandarua
Nyeri
Samburu
Siaya
Taita Taveta
Tana River
Tharaka Nithi
Trans Nzoia
Turkana
Uasin Gishu
Vihiga
Wajir
Kirjallisuusvuosi 1904

Kirjallisuusvuosi 1904 käsittelee vuoden 1904 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

17. tammikuuta – Anton Tšehovin viimeiseksi jäänyt, vuonna 1903 kirjoitettu näytelmä Kirsikkapuisto (ven. Вишневый сад, Višnevyi sad) tuli ensi-iltaan Moskovassa.
16. kesäkuuta – James Joycen kirjassa Odysseus kuvataan Bloomsdayn tapahtumia 16. kesäkuuta 1904. Nykyisin Joycen ihailijat viettävät vuosittain 16. kesäkuuta Bloomsday-juhlaa.
Maailman ensimmäinen offsetpainokone otettiin käyttöön Saksassa.
Suomen ensimmäinen kuunnelma ilmestyi, kun Adolf Lindforsin ja Katri Raution äänittämä ote Molièren Luulosairaasta julkaistiin äänilevyllä.
Julkaisuja

J. M. Barrie – Peter Pan (näytelmä)
Joseph Conrad – Hopealaiva
Hermann Hesse – Alppien poika
Ilmari Kianto – Nuoren miehen kädestä
Joel Lehtonen – Paholaisen viulu
Joel Lehtonen – Perm
Eino Leino – Kaunosielu
Eino Leino – Simo Hurtta. Runoja Isonvihan ajoilta
Jack London – Merisusi
Halford Mackinder – ”The Geographical Pivot of History”
William Sydney Porter – Cabbages and Kings (novelleja, esikoisteos)
Jules Verne – Maailman herra
Max Weber – Die protestantische Ethik und der Geist des Kapitalismus – (suom. Protestanttinen etiikka ja kapitalismin henki, 1980)
Palkintoja

Aura
Larin-Kyösti
Eino Leino
Frédéric Mistral
José Echegaray y Eizaguirre
Kirjallisuusvuosi 1905

Kirjallisuusvuosi 1905 käsittelee vuoden 1905 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Viron kansallista heräämistä ajavat kirjailijat perustivat Noor-Eesti-ryhmän.
Thaimaan kansalliskirjasto syntyi, kun Mandira Dharma Vajirayanana ja Buddhasasana Sangaha -nimiset kirjastot yhdistettiin.
Tieteiskirjailija Jules Verne kuoli 25. maaliskuuta 77-vuotiaana.
Ranskalaisen Maurice Leblancin ensimmäinen Arsène Lupin -tarina ilmestyi Je sais tout -lehdessä.
Julkaisuja

Maria Jotuni – Suhteita
Ilmari Kianto – Sieluja kevätyössä
Joel Lehtonen – Mataleena
Joel Lehtonen – Villi
Eino Leino – Naamioita, ensimmäinen sarja
Eino Leino – Päivä Helsingissä
Eino Leino – Talviyö
Johannes Linnankoski – Laulu tulipunaisesta kukasta
Jack London – Kalavartion seikkailut
Jack London – Viimeinen ottelu
Natsume Soseki – 吾輩は猫である, Wagahai wa Neko de Aru (”Minä olen kissa”)
Palkintoja

Bertel Gripenberg
Arvid Järnefelt
Kauppis-Heikki
Joel Lehtonen
Eino Leino
Hanna Rönnberg
Jacob Tegengren
Eino Leino
Johannes Linnankoski
Teuvo Pakkala
Jacob Tegengren
Elvira Willman
Henryk Sienkiewicz
Kirjallisuusvuosi 1909

Kirjallisuusvuosi 1909 käsittelee vuoden 1909 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Ensimmäinen suomenkielinen tietosanakirja tehtiin Otavan ja WSOY:n yhteistyönä. Tietosanakirja on 11-osainen ja se ilmestyi vuosina 1909–1922. Se sisältää yhteensä 66 000 hakusanaa.
Italialainen Filippo Tommaso Marinetti esitti julistuksen Futuristinen manifesti. Se vähätteli historiaa mutta ihannoi nopeutta, koneita, väkivaltaa, nuoruutta ja teollisuutta. Futurismi näkyi monissa seuraavien vuosikymmenten taideteoksissa.
Pekingin keisarillinen kirjasto perustettiin.
Ruotsissa perustettiin yhdistys Riksförbundet mot osedlighet i litteratur, press och bild, joka pyrki kohottamaan Ruotsissa julkaistun kirjallisuuden moraalista tasoa.
Julkaisuja

Bjørnstjerne Bjørnson – Når den ny vin blomstrer (näytelmä)
Maria Jotuni – Arkielämää
Ilmari Kianto – Pikku syntejä
Ilmari Kianto – Punainen viiva
Eino Leino – Naamioita, neljäs sarja
Eino Leino – Naamioita, viides sarja
Eino Leino – Suomalaisia kirjailijoita
Jack London – Martin Eden
Thomas Mann – Königliche Hoheit, (suom. Kuninkaallinen korkeus)
Agathon Meurman – Muistelmat I (ensimmäinen merkittävä suomenkielinen elämäkertateos)
Ferenc Molnár – Liliom (näytelmä)
L. M. Montgomery – Anna ystävämme
William Sydney Porter – Roads of Destiny (novelleja)
William Sydney Porter – Options (novelleja)
Irmari Rantamala – Harhama
J. H. Rosny vanhempi – La guerre du Feu (science fictionia, suom. Sota tulesta, 1985)
Pjotr Demjanovitš Uspenski – Neljäs ulottuvuus (Tšetvortoje izmerenije)
Palkintoja

Bertel Gripenberg
Eino Leino
Johannes Linnankoski
L. Onerva
Selma Lagerlöf
King of Mask Singer

| King of Mask Singer> 미스터리 음악쇼 복면가왕 |
| --- | --- |

Tyyli:  kykyjenetsintäohjelma
Kestoaika:  105 min
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   MBC
Esitetty:  5. huhtikuuta 2015 –
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  MBC
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
King of Mask Singer on televisioyhtiö MBC:n esittämä eteläkorealainen kykyjenetsintäohjelma, jossa julkisuuden henkilöt esittävät kappaleita, ja tuomaristo koettaa arvata, kuka maskin alla on.
Ohjelmasta on tehty lukuisia versioita ympäri maata, esimerkiksi suomalainen Masked Singer.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut