stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kurikka
Historia

Kurikan asutuksesta on kirjallisia todisteita 1540-luvulta lähtien. Kun olosuhteet kehittyivät Suomessa, alkoi Kurikassakin teollistuminen 1900-luvun alussa metalli- ja puuteollisuuden saroilla. Kurikan kappeli perustettiin 1672. Kunta itsenäistyi Ilmajoesta vuonna 1868; se sai kauppalanoikeudet vuonna 1966 ja kaupunki siitä tuli vuonna 1977.
Kurikka kuului aluksi Isonkyrön seurakuntaan. Sitten siitä tuli vuonna 1516 perustettuun Ilmajoen kappeliin kuulunut saarnahuonekunta. Vuonna 1672 kappeliksi muuttunut Kurikka sai nimensä seudun keskustan kohdalla Kyrönjoen itärannalle asutetuista Kurikan taloista, joista ensimmäinen on rakennettu viimeistään 1400-luvulla (Antti Kurikka 1480). Kurikan ensimmäinen asukas tuli näille erämetsilleen Lempäälästä tai Pirkkalasta, jossa Kurikan talo on ollut jo aikaisemmin. Muistona siitä on edelleen Pirkkalassa oleva Kurikan kunnanosa. Kurikan kirkkoa vastapäätä, toisella puolen jokea, on vieläkin vanhin jäljellä oleva näistä Kurikan kantataloista, Wähä-Kurikka (nykyinen Rinta-Kurikka). Se seisoo edelleen samalla paikalla, korkealla jokitörmällä Kurikanlahden (Meijerinlampi) yläpuolella. Talon vanhimmat kellariosat ovat jopa 1400-1500 luvulta. Ruotsin kuningas Kustaa II Adolf on matkapäiväkirjansa mukaan viettänyt talossa seurueineen yönsä 1626 talvella matkallaan Pohjanlahden ympäri Tukholmaan. (Upsalan yliopiston kirjasto. Kuninkaan matkapäiväkirja. Elarsin kokoelmat)
Maantiede

Kurikan naapurikunnat ovat Ilmajoki, Karvia, Kauhajoki, Kihniö, Laihia, Maalahti, Närpiö, Parkano, Seinäjoki ja Teuva.
Kurikan korkein kohta on heti keskustan länsipuolella sijaitseva Lehtivuori, joka on peräti 196 metriä merenpinnan yläpuolella. Vieressä oleva Pikku Lehtivuorikin on 191 m korkea.
Maantiede > Luonto

Kurikan Natura-kohteita ovat liito-oravistaan tunnetut Metsäkylän metsä ja Isokorpi, Pitkämönluoman ja Pässilänvuoren lehtoalueet, sekä soidensuojeluohjelman parissa olevat Levaneva, Haukilamminneva, Iso Kakkurinneva, Kurpanneva ja Mustasaarenneva.
Maantiede > Vesistöt

Kurikan kaupungin alueella on kaikkiaan 34 järveä, joista suurimmat ovat Kivi- ja Levalammen tekojärvi, Liikapuron tekojärvi ja Iso Madesjärvi.
Kurikasta vuonna 2010 löytynyt pohjavesialue on Suomen suurin ja on kooltaan noin 250 neliökilometriä. Sen tutkiminen aloitettiin 2014. Siitä on suunniteltu veden ottoa Kurikalle ja Vaasalle, joka saa käyttöveden pintavesistä.
Maantiede > Kylät

Helsingin Sanomat teki joulukuussa 2017 jutun Suomen maaseudun katoavista kylistä. Siinä kerrottiin, että Kurikasta oli muuttoliikkeen myötä kadonnut nykykunnista eniten kyliä vuoden 1990 jälkeen, peräti 22. Jutun pohjana olevissa Suomen ympäristökeskuksen arvioissa kyläksi oli laskettu melko tiiviisti rakennettu alue, jossa asuu vakituisesti 20–200 asukasta.
Jalasjärven alue
Ahonkylä, Alavalli, Hirvijärvi, Ilvesjoki, Jokipii, Keskikylä, kirkonkylä, Koskue, Luopajärvi, Sikakylä, Taivalmaa ja Ylivalli.
Jurvan alue
Harjunkylä, Jyrynkylä, Järvenpää, Kentta, Kesti, kirkonkylä, Koskimäki, Metsäkylä, Niemenkylä, Närvijoki, Rannankylä, Sarvijoki, Tainuskylä ja Tupenkylä.
Kurikan alue
Hakuni, Juonenkylä, Kakkuri, Kamppi, kirkonkylä, Korvenkylä, Kurikankylä, Laulaja, Levi, Lohiluoma, Luomainkylä, Luopa, Lusankylä, Mieto, Myllykylä, Oppaanmäki, Panttila, Pitkämönkylä, Polvenkylä, Saarenkylä, Salonkylä, Syväojankylä, Säntti, Tuiskula, Varpahaiskylä ja Viitala.
Maantiede > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Kurikassa oli 21 203 asukasta, joista 13 296 asui taajamissa, 7 814 haja-asutusalueilla ja 93:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kurikan taajama-aste on 63,0 %. Kurikan taajamaväestö jakautuu kahdeksan eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2017) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Ilmajoki-Kurikka* | 6 765 (Kurikan alueella) 13 503 (yhteensä) |
| 2 | Jalasjärven kirkonkylä | 3 311 |
| 3 | Jurvan kirkonkylä | 1 873 |
| 4 | Jokipii | 364 |
| 5 | Luopa | 293 |
| 6 | Niemenkylä | 250 |
| 7 | Kakkuri | 236 |
| 8 | Luopajärvi | 204 |
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kaupunkiin vain osittain. Kurikan keskustaajama on kasvanut yhteen Ilmajoen kirkonkylän ja Koskenkorvan kanssa. Ilmajoki-Kurikan taajamassa on yhteensä 13 503 asukasta ja sen pinta-ala on 55,89 neliökilometriä.
Väestö

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Kurikan väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 27 208 | 27 208 |
| 1985 | 1985 |    | 27 312 | 27 312 |
| 1990 | 1990 |    | 26 566 | 26 566 |
| 1995 | 1995 |    | 25 871 | 25 871 |
| 2000 | 2000 |    | 24 406 | 24 406 |
| 2005 | 2005 |    | 23 650 | 23 650 |
| 2010 | 2010 |    | 22 811 | 22 811 |
| 2016 | 2016 |    | 21 501 | 21 501 |
| 2020 | 2020 |    | 20 656 | 20 656 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestö > Kieli ja etnisyys

Kurikan väestöstä oli vuonna 2023 suomenkielisiä 96,6 prosenttia, ruotsinkielisiä 0,4 prosenttia ja vieraskielisiä 2,9 prosenttia. Kurikassa asui vuoden 2023 lopussa 521 ulkomaan kansalaista, mikä on 2,6 prosenttia kunnan väestöstä. Suurin yksittäinen ulkomaalainen väestöryhmä on ukrainalaiset, joita asuu Kurikassa 200 henkeä. Seuraavaksi suurimmat väestöryhmät ovat virolaiset (77) ja thaimaalaiset (35).
Väestö > Uskonto

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Kurikassa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Kurikan seurakunta
Jalasjärven kappeliseurakunta
Jurvan kappeliseurakunta
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kurikan alueella toimii Vaasan ortodoksinen seurakunta.
Suomen helluntaikirkon jäsenseurakunnista Kurikassa toimii Jurvan helluntaiseurakunta. Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Kurikassa toimii Jalasjärven helluntaiseurakunta ja Kurikan Kotiseurakunta.
Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Kurikan kaupungin nykyisellä alueella.
Jalasjärven seurakunta (liitetty Kurikan seurakuntaan 2016)
Jurvan seurakunta (liitetty Kurikan seurakuntaan 2009)
Talous

Kurikan työpaikkarakenne, Tilastokeskus (2022)
Alkutuotanto (11.2%)
Jalostus (31.1%)
Palvelusektori (56.6%)
Muut sektorit (1.1%)
Talousalueena Kurikka kuuluu Seinäjoen seutukuntaan, jonka alueellinen bruttokansantuote oli 39 715 euroa asukasta kohden vuonna 2022. Alueellinen BKT on maan keskiarvoa pienempi ja seutukuntien keskinäisessä vertailussa 32. suurin.
Kurikassa oli vuonna 2022 yhteensä 6 865 työpaikkaa ja kaupungissa asui 7 768 työllistä työssäkäyvää. Asuinkunnassaan työssäkäyvien osuus työllisistä on 64,8 prosenttia. Kurikan työpaikkojen suhde on palveluvaltainen. Palvelujen osuus työpaikoista on 56,6 prosenttia, jalostuksen 31,1 prosenttia ja alkutuotannon 11,2 prosenttia.
Kaupungin työpaikkaomavaraisuus on 88,4 prosenttia. Työikäisten työllisyysaste oli 76,8 prosenttia vuonna 2022 ja työttömien osuus työvoimasta 8,4 prosenttia. Taloudellisen huoltosuhteen mittarilla Kurikassa on 156,1 työvoiman ulkopuolella olevaa ja työtöntä sataa työllistä kohden.
Talous > Yritykset

Nykypäivänä kaupungissa on useita teollisuusyrityksiä. Suurin työllistäjä on työkoneiden ohjaamoja valmistava ja laitekokoonpanoa tekevä Fortaco Oy (entinen Velsa). Fortacolla on Kurikassa noin 250 työntekijää. Myös Pohjanmaan Kaluste Oy sekä Relicomp Oy työllistää yli 100 henkilöä.
Talous > Julkistalous

Kurikan kaupunki omistaa noin 4,7 miljoonaa Nesteen osaketta. Kurikan kaupunki omistaa myös noin 6,2 miljoonaa Fortumin osaketta (tieto 4.7.2021). Heinäkuussa 2021 osakkeiden arvo oli yhteensä hieman yli 388 miljoonaa euroa. Syyskuussa 2024 Kurikan kaupunginhallituksen puheenjohtaja Olavi Kandolin kertoi, että kaupungin omistamat osakkeet ovat tuottaneet yli 100 miljoonan euron edestä osinkotuloja viimeisen 10 vuoden aikana. Osinkotulojen avulla kaupunkiin on saatu muun muassa 3,5 prosenttiyksikköä matalampi kunnallisverotus (kuin ilman osinkotuloja) sekä ilmainen varhaiskasvatus.
Liikenne

Kurikka sijaitsee liikenteellisesti hyvässä paikassa: Kurikasta on hyvät tieyhteydet muun muassa Seinäjoelle, Vaasaan ja Tampereelle. Kaupungin läpi kulkee Eurooppatie E12 (Valtatie 3) Helsingistä Vaasaan ja kantatie 67 Seinäjoelta Kaskisiin. Kurikan länsipäässä Sarvijoella, kaupungin rajaa hipoen kulkee myös Eurooppatie E8 (Valtatie 8) Turusta Ouluun. Lisäksi Suupohjan rata Seinäjoelta Kaskisiin kulkee kaupungin läpi. Nykyään radalla on vain tavaraliikennettä, henkilöliikenne loppui vuonna 1968. Lähimmät henkilöliikenteen rautatieasemat Kurikasta ovat Seinäjoki ja Parkano.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Helsinkiin 346 km   Tampereelle 169 km   Turkuun 275 km   Ouluun 357 km  |   Lahteen 294 km   Kuopioon 340 km   Jyväskylään 214 km   Poriin 153 km  |   Vaasaan 76 km   Seinäjoelle 32 km   Lapualle 57 km  |
Kulttuuri > Ruoka

Kurikan pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla perunakropsu eli perunataikinasta tehty pannukakku. Perinne elää myös tunnetussa sanonnassa ”Kurikasta kotoosin ja kropsua eväsnä”.
Kulttuuri > Tapahtumat

Vuodesta 1998 Kurikassa on järjestetty Haku päällä -nimistä vuosittaista ”heilanhakufestivaalia”. Toinen pitkään jatkunut tapahtuma on paikallisten huonekaluvalmistajien tuotantoa esittelevät Mööpeli-messut.
Evankelisen herätysliikkeen evankeliumijuhla järjestettiin Kurikassa vuonna 1975 ja kansanmusiikkitapahtuma Eteläpohjalaiset Spelit 1979.
Kulttuuri > Nähtävyydet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Botniaring, moottorirata Jurvassa  Legenda, Juha Miedon patsas  Elokuvateatteri Jalasjärven Kino  Elokuvateatteri Kurikan Kino  Elomaan pelimannitupa  Hakunin kotieläintila  Iso-Ojan perinnetalo  Jurvan kirkko  Jurvan liikuntahalli  Jurvan museo  |  Jurvan puuseppämuseo  Jyllinkosken sähköpuisto  Keramiikkapaja ja -putiikki Ari Markkola  Kurikka Golf  Kurikan jäähalli  Kurikan keilahalli  Kurikan kirjasto  Kurikan kirkko  Kurikan museo ja kotiseututalo  Kurikan urheilukenttä  |  Kusikivi  Liikennepuisto  Loukajanvuoren näköalatorni ja kota  Meijerin lampi  Monnari eli monitoimitalo  Muistomerkkiveturi Risto  Pitkämön uimaranta  Uimahalli Molskis  |
Kulttuuri > Luontoreitit

Jyllinkosken lehtomaasto
Nuijapolku (Tuiskula – Varpahaiskylä)
Samuli Paulaharjun polku (Kampinkylä)
Korven Jotos (Korvenkylä – Hakuni)
Kurjen kierros (Rajavuori – Levaneva – Pässilä -reitistö)
Suopolku (Niinistö)
Sällinpolku (Jurva)
Pahkapolku (Viitalankylä)
Ketunlenkki (keskusta)
Autionmaan luontopolut (Paulapieksut)
Pohjoisen Suupohjan reitistöt
Kulttuuri > Urheilu

Kurikassa toimii Kurikan Ryhti, jonka lajeina ovat ampumahiihto, hiihto, jalkapallo, jousiammunta, jääkiekko, kamppailu-urheilu, lentopallo, salibandy, sulkapallo, uinti ja yleisurheilu. Lisäksi Rasti-Kurikka on menestynyt suunnistusseura. Kurikan Seibukan on menestynyt judoseura. Kurikassa on myös urheiluseura Kurikan Visa, jonka toiminta keskittyy pääasiassa shakkiin, tikanheittoon ja lentopalloon. Kurikan punttiklubi on menestynyt painonnostoon keskittynyt seura. Kurikassa on jäähalli, uimahalli, tennishalli ja urheilukeskus, jossa ovat yleisurheilukenttä, pesä- ja jalkapallokenttä, tenniskenttä, kuntorata ja hiekkatekonurmikenttä. Kurikassa on myös monitoimikeskus, Monnari, jossa voi harrastaa normaalien sisäurheilulajien lisäksi jousiammuntaa. Lisäksi löytyy erillinen seurojen ylläpitämä painonnosto- ja kamppailusali. Jurvan puolella on liikuntahalli ja siinä kuntosali.
Hallinto ja politiikka > Hallinto

Jalasjärven liityttyä Kurikkaan vuoden 2016 alusta kuntien kaksi valtuustoa yhdistyivät väliaikaiseksi valtuustoksi seuraaviin vaaleihin saakka. Yhdistyneessä valtuustossa paikkoja oli kaikkiaan 78 ja ne jakautuvat seuraavasti: keskusta 33, kokoomus 19, perussuomalaiset 14, SDP 8, vasemmistoliitto 3 sekä kristillisdemokraatit 1.
Kuntavaaleissa 2021 jakautuivat 43 paikkaa kaupunginvaltuustossa seuraavasti: keskusta 17 paikkaa (-2 verraten vuoden 2017 kuntavaaleihin), kokoomus 11 paikkaa (+1), perussuomalaiset kahdeksan paikkaa (+4), SDP neljä paikkaa (-1), vihreät yhden paikan (-1), kristillisdemokraatit yhden paikan (-1) ja vasemmistoliitto yhden paikan (-).
Kaupunginjohtajana toimii Anna-Kaisa Pusa.
Hallinto ja politiikka > Politiikka

Annetut äänet vuosien 2017 ja 2021 kuntavaaleissa Kurikan ja Jalasjärven kuntaliitoksen jälkeen. (lähde: YLE, Vaalitulospalvelu)
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | KESK | KESK | KOK | KOK | PS | PS | SDP | SDP | KD | KD | VIHR | VIHR | VAS | VAS | Johto |
| Vuosi | Ääniä | % | Ääniä | % | Ääniä | % | Ääniä | % | Ääniä | % | Ääniä | % | Ääniä | % | Johto |
| 2017 | 4 736 | 42,0 | 2 472 | 21,9 | 1 094 | 9,7 | 1 456 | 12,9 | 531 | 4,7 | 505 | 4,5 | 480 | 4,3 | 20,1 |
| 2021 a | 3 621 | 37,3 | 2 355 | 24,2 | 1 751 | 18,0 | 966 | 9,9 | 401 | 4,1 | 372 | 3,8 | 234 | 2,4 | 13,1 |
Huomiot  a Keskusta ja RKP vaaliliitossa vuoden 2021 kuntavaaleissa.
Kuvat

Kurikan kirkko.
Kurikan jäähalli.
Kurikan urheilukenttä.
Ystävyyskunnat

Ockelbon kunta, Ruotsi
Melhus, Norja
Pärnun kaupunki, Viro
Sauga, Viro
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kurikka Wikimedia Commonsissa
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Jurva liittyy Kurikkaan
Kurikan kaupungin kotisivut
Tilastokeskus – Kurikan avainluvut
Kurikan ja Jurvan kansalaissivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Kurikka-Seura
Häähypyt Kurikassa 1947, Ylen Elävä arkisto
| n k Etelä-Pohjanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Alajärvi  Alavus  Evijärvi  Ilmajoki  Isojoki  Isokyrö  Karijoki  Kauhajoki  Kauhava  Kuortane  Kurikka  Lappajärvi  Lapua  Seinäjoki  Soini  Teuva  Vimpeli  Ähtäri 
Entiset kunnat:  Alahärmä  Jalasjärvi  Jurva  Kortesjärvi  Lehtimäki  Nurmo  Peräseinäjoki  Seinäjoen maalaiskunta  Töysä  Ylihärmä  Ylistaro 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 2 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Kurikan kappelin perustamisasiakirja vuodelta 1672, jossa kerrotaan, että Kurikka-niminen kappeli perustettiin 22. huhtikuuta 1672.
Kurikan vaakuna vuosina 1951–2008.
Kurikan kylät ja päätiet vuoden 2016 alusta.
Kurikka ennen vuotta 2009.
Kuriskasta – Från Kuricka.
Carrie Underwood

| Carrie Underwood |
| --- | --- |
 Underwood vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. maaliskuuta 1983 (ikä 41) Muskogee, Oklahoma
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2005–
Tyylilajit:  kantri
Soittimet:  laulu
Levy-yhtiöt:  Arista Nashville
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.carrieunderwoodofficial.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Carrie Marie Underwood (s. 10. maaliskuuta 1983 Muskogee, Oklahoma) on yhdysvaltalainen kantrilaulaja, joka ponnahti julkisuuteen voittamalla American Idolin neljännen tuotantokauden. Vuonna 2005 Underwood julkaisi ensimmäisen levynsä Some Hearts, joka on myydyin naisartistin debyyttisooloalbumi kantrimusiikissa ja se on palkittu kolmella Grammy-palkinnolla. Sitä seurasi lokakuussa 2007 julkaistu studioalbumi Carnival Ride ja marraskuussa 2009 julkaistu Play On.
Carrie Underwood on myös tehnyt oman version Disneyn Lumottu-elokuvan "Ever, ever after" -laulusta sekä Karate Kid -elokuvan soundtrackilla olevasta laulusta "The Moment of Truth". Underwood on myös esittänyt rock-musiikkia kuten Guns N'Rosesin kappaleet "Sweet Child O'Mine" ja "Paradise City" sekä Heartin kappaleen "Alone".
Underwood on David Cookin lisäksi ainoa American Idolin voittaja, joka on päässyt World Almanac and Book of Facts -lehden kanteen. Hän on naimisissa jääkiekkoilija Mike Fisherin kanssa. Heillä on helmikuussa 2015 syntynyt poika.
Underwood on republikaanien kannattaja ja esiintyi presidentti Donald Trumpin virkaanastujaisissa tammikuussa 2025.
Palkinnot

American Music Awards 2010 -gaala: Paras kantrialbumi Play On
Seitsemän Grammy-palkintoa
Julkaisut > Albumit

Some Hearts (2005)
Carnival Ride (2007)
Play On (2009)
Blown Away (2012)
Storyteller (2015)
Cry Pretty (2018)
My Gift (2020)
Julkaisut > Singlet

Inside Your Heaven (2005)
Jesus, Take the Wheel (2005)
Some Hearts (2005)
Don't Forget to Remember Me (2006)
Before He Cheats (2006)
Wasted (2007)
So Small (2007)
All-American Girl (2008)
Last Name (2008)
Just a Dream (2008)
I Told You So (2009)
Cowboy Casanova (2009)
Temporary Home (2009)
Undo It (2010)
Mama's Song (2010)
Good Girl (2012)
Blown Away (2012)
Two Black Cadillacs (2012)
See You Again (2013)
Something in the Water (2014)
Little Toy Guns (2015)
Smoke Break (2015)
Heartbeat (2015)
Church Bells (2016)
Dirty Laundry (2016)
Cry Pretty (2018)
Love Wins (2018)
Southbound (2019)
Drinking Alone (2019)
Kiertueet

American Idols LIVE! Tour (2005)
Carrie Underwood: Live (2006)
Love, Pain and the Whole Crazy Carnival Ride Tour (2008)
Carnival Ride Tour (2008)
Play On Tour (2010)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carrie Underwood Wikimedia Commonsissa
Arista Recordsin virallinen sivu (englanniksi)
Carrie Underwood Discogsin sivulla (englanniksi)
Carrie Underwood Allmusicin sivulla (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Fantasia Barrino | American Idol -voittaja Kausi 4 | Seuraaja: Taylor Hicks |
American Idol
| --- | --- |
Kaudet:: 1. kausi ·  2. kausi ·  3. kausi ·  4. kausi ·  5. kausi ·  6. kausi ·  7. kausi ·  8. kausi ·  9. kausi ·  10. kausi ·  11. kausi
Juontajat:: Ryan Seacrest ·  Brian Dunkleman (2002)
Tuomarit:: Randy Jackson · Paula Abdul (2002–2009) ·  Simon Cowell (2002–2010) ·  Kara DioGuardi (2009–2010) ·  Ellen DeGeneres (2010) ·  Jennifer Lopez (2011–) ·  Steven Tyler (2011–)
Voittajat:: Kelly Clarkson ·  Ruben Studdard ·  Fantasia Barrino ·  Carrie Underwood ·  Taylor Hicks ·  Jordin Sparks ·  David Cook ·  Kris Allen ·  Lee DeWyze ·  Scotty McCreery
Voittajakappaleet:: "A Moment Like This" ·  "Flying Without Wings" ·  "I Believe" ·  "Inside Your Heaven" ·  "Do I Make You Proud" ·  "This Is My Now" ·  "The Time of My Life" ·  "No Boundaries" ·  "Beautiful Day" ·  "I Love You This Big"
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  IdRef
Lasse Jääskeläinen

Lasse Juhani Jääskeläinen (s. 26. marraskuuta 1957 Helsinki) on karaten katan (liikesarjat) kuusinkertainen SM-mitalisti ja Suomen Mestari vuodelta 1984. Hän aloitti karaten harjoittelun vuonna 1974 Vantaan Jukarassa. 1. dan-asteen mustan vyön Jääskeläinen suoritti 1982. Jääskeläinen on myös yksi Shorinjiryu Choroukai karatetyylin kehittäjistä ja sen nykyinen pääopettaja. Hänen nykyinen vyöarvonsa on 8. Dan Hanshi (2022).
Jääskeläinen oli useita vuosia eri urheiluseurojen puheenjohtajana 1979–94 ja toimi Suomen Karateliiton eri tehtävissä 1978–1985. Hän oli Helsingissä vuonna 1979 järjestettyjen Karaten EM-kisojen tiedotuspäällikkö. Hän toimi Espoon Urheilijoiden päävalmentajana 1979–1992. Hän oli mukana perustamassa Kauniaisten Karate -seuraa vuonna 1989. Jääskeläinen on valmentanut myös muun muassa Kirkkonummen Sokutossa, Helsingin Meidokanissa sekä muissa seuroissa.
Ammatillisesti Jääskeläinen toimi erilaisissa toimittajan tehtävissä 1980–1998 ollen muun muassa eräs Suomen ensimmäisistä pörssitoimittajista. Hänen kommenttejaan julkaistiin laajalti Suomen medioissa. Vuodesta 1998 lähtien Jääskeläinen on työskennellyt ICT-alalla.
Jääskeläinen toimi vuosina 1978–1984 pääkaupunkiseudulla tiskijukkana muun muassa Lönnrotinkadulla sijainneessa Studio Poli -jättidiskossa.
Jääskeläinen on ollut naimisissa vuodesta 2002, ja hänellä on aiemmasta avioliitosta kaksi lasta.
Faubourg Saint-Germain

Faubourg Saint-Germain Pariisin kartassa vuodelta 1790
Hôtel Matignon
Hôtel Biron, jossa nykyisin toimii Musée Rodin
Hôtel de Salm
Faubourg Saint-Germain on alue Pariisin 7. arrondissementissa Seinen eteläpuolella. Se käsittää Saint-Germain-des-Prés’n ja Invalidihotellin välisen alueen. Alkujaan se oli yksi Pariisin keskiaikaisen kaupunginmuurin ulkopuolelle muodostuneista esikaupungeista eli faubourgeista. Faubourg Saint-Germain on 1700-luvulta lähtien ollut Pariisin arvostetuimpia alueita. Nykyään se tunnetaan erityisesti ministeriöiden ja suurlähetystöjen kaupunginosana.
Faubourg Saint-Germainin läpi kulkee Boulevard Saint-Germainin läntisin osa, joka puhkaistiin aikaisemmin rakennettujen kortteleiden läpi vuoden 1866 jälkeen osana  paroni Haussmannin johdolla suoritettua laajaa Pariisin uudelleen­rakennus­hanketta.
Historia

Faubourg Saint-Germain rakennettiin vähitellen 1600- ja 1700-luvuilla. Tuolloin se muodosti jatkeen vanhojen muurien sisäpuolella sijainneelle Saint-Germain-des-Prés'n kaupunginosalle.
Aluetta alettiin rakentaa sen jälkeen, kun kuningatar Margot'n eli Marguerite de Francen aikoinaan omistama maa-alue Seinen, Rue de l'Universitén ja Rue du Bacin välissä vuoden 1622 jälkeen jaettiin rakennus­tonteiksi. Rantakadun, Quai Voltairen (silloiselta nimeltään Quai des Théatins) varrelle rakennettiin ylellisiä asuintaloja vuosien 1628 ja 1660 välisenä aikana. Etelämmäksi kuten Rue Saint-Dominiquen, Rue de Grenellen, Rue de Varennen, Rue de Babylonen ja Rue de Sèvresin varrelle hakeutuivat ensimmäisinä luostarit: dominikaanien noviisilaitos (1632), Dames de Bellechasse (1636), Filles de Saint-Joseph (1639), teatiinit (1648), karmeliitat (1656) ja Pariisin ulkolähetysseura (1663).
Pont Royalin rakentaminen vuosina 1685-1689 sekä kuninkaan ja hovin muutto Versaillesiin vauhdittivat osaltaan ylellisten asuintalojen rakentamista Rue de l'Universitén, Rue Saint-Dominiquen ja Rue de Grenellen varrelle.
Suuntaus vahvistui 1700-luvun alussa, varsinkin sijais­hallituksen aikana. Juuri silloin alue, jota lännessä rajoitti vuosina 1671-1706 rakennettu Invalidihotelli, tuli suuresti muotiin – siitä tuli "noble faubourg", kun taas Le Marais alkoi rappeutua. Aristo­kraatit ja varakkaimmat pariisilaiset rakensivat sinne palatsejaan, joihin usein liittyi suuri puutarha. Niitä suunnittelivat ajan parhaat arkkitehdit kuten Robert de Cotte, Pierre Cailleteau, Jean Courtonne, Germain Boffrand ja Alexandre-Théodore Brongniart.
Alueen huomattavimpia tuolta ajalta säilyneitä rakennuksia, joihin kaikkiin liittyy puutarha, ovat Hôtel Matignon (1722), Hôtel Biron eli Hôtel du Maine (1732), Hôtel de Lassay sekä erityisesti Palais Bourbon (1722-1727).  Jonkin verran myöhemmältä ajalta on Hôtel de Salm (1782).
Vuoden 1760 jälkeen alueen rakentaminen hiljeni, kun Chaussée d'Antinistä tuli Pariisin tavoitelluin kaupunginosa.
1800-luvun alkupuolella monet laajat tontit jaettiin pienempiin osiin. Niinpä Dames de Bellechassen ja karmeliittojen laajat alueet jaettiin pienempiin tontteihin, ja alueen läpi rakennettiin uusia katuja (Rue Las Cases, Rue de Martignac, Rue Casimir Périer ja Rue Saint-Simon sekä Rue de Bellechassen jatke). Myös Rue Vaneau ja Rue Barbet-de-Jouy rakennettiin eräisiin yksityistaloihin kuuluneiden laajojen, mutta tuolloin pienempiin osiin jaettujen tonttien läpi.
Haussmannin kaupunki­uudistuksen vaikutukset Faubourg Saint-Germainissa rajoittuivat siihen, että vuoden 1866 jälkeen Boulevard Saint-Germain ja Rue de Solférino puhkaistiin aikaisempien rakennuskorttelien halki, samoin kuin alueella oleva Boulevard Raspailin pohjoispää.
Monet suuret yksityistalot muutettiin 1800-luvulla ministeriöiksi ja suurlähetystöiksi.
Alueen rakennusperinnön vaalimiseksi vuonna 1991 vahvistettiin 171 hehtaarin aluetta 7. arrondissementissa koskeva suojelukaava (ransk. Plan de sauvegarde et de mise en valeur).