stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kathleen Lonsdale

| Kathleen Lonsdale |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. tammikuuta 1903 
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  William Bragg
Tutkimusalue:  Kristallografia
Kathleen Lonsdale (28. tammikuuta 1903 Newbridge, Irlanti – 1. huhtikuuta 1971 Lontoo) oli brittiläinen kemisti. Hän kehitti monia röntgentekniikoita, joilla voidaan tutkia kiteiden rakennetta. Vuonna 1929 hän selvitti hiiliatomien muodostaman kuusikulmion, joka on tyypillinen bentseeniyhdisteille.
Lonsdale syntyi Newbridgessä Irlannissa. Hn oli lahjakas oppilas, mutta joutui käymään kemian, fysiikan ja matematiikan tunneilla poikakoulussa, koska tytöille ei yleensä opetettu tuollaisia aineita. Vuonna 1922 hän valmistui Lontoon yliopistosta parhaana fysiikan opiskelijana kymmeneen vuoteen. William Henry Bragg kutsui hänet tutkimusryhmäänsä University College Lontooseen. Lonsdalen väitöskirja valmistui vuonna 1936. Hän oli University Collegen kemian professori vuodesta 1949.  Hän oli Royal Societyn ensimmäinen naisjäsen.
Uskonnolliselta vakaumukseltaan Lonsldale oli kveekari. Hän oli miehensä Thomasin tavoin vannoutunut pasifisti. Toisen maailmansodan aikana he auttoivat pakolaisia, ja sodan jälkeen Lonsdale kampanjoi ydinaseita vastaan.
Kellokosken vesitorni

| Kellokosken vesitorni |
| --- | --- |
 Kellokosken vesitorni elokuussa 2019.
Sijainti:  Kellokoski, Tuusula
Koordinaatit:  60°32.27′N, 25°06.50′E
Rakennustyyppi:  vesitorni
Valmistumisvuosi:  1961
Suunnittelija:  Maa ja Vesi Oy
Urakoitsija:  Vesto
Korkeus:  n. 25 m
Tilavuus:  488 m³
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kellokosken vesitorni on vesitorni Tuusulassa Kellokosken taajamassa. Se valmistui vuonna 1961 ja on tilavuudeltaan 488 kuutiometriä. Vesitornin säiliötä kannattaa kahdeksan noin 15 metrin korkuista pilaria, vesitornin kokonaiskorkeus on noin 25 metriä. Sisäänkäynti vesitorniin käy säiliön sivulla olevasta pohjaltaan suorakaiteen muotoisesta porrastornista, joka on päällystetty teräspoimulevyllä samaan tapaan kuin lieriömäinen säiliöosakin. Vesitorni on saneerattu 2003. Se kuului pitkään Kellokosken sairaalan alueeseen, ja luovutettiin Tuusulan kunnalle vuonna 2001.
Tornin on suunnitellut Maa ja Vesi Oy ja urakoinut Vesto.
Keto

Lammas laiduntamassa kallioketoa Suomessa.
Keto on kuiva niitty. Keto on metsäisellä seudulla avomaa, jota pitää avoimena karjan laidunnus.
Ketoja on hiekkaisilla ja kallioisilla alueilla, joiden kasvualusta pidättää heikosti vettä ja haihtuminen on suurta puiden vähäisen määrän takia. Kedoilla elää omaleimainen kasvistonsa, joita ei kasvaisi pohjoisessa ilman ihmisen toimintaa. Ne ovatkin usein tärkeä osa kulttuurimaisemaa. Nykyisin joitakin ketoja pidetään yllä keinotekoisesti.
Kasvit ovat matalia ja niitä on harvassa; eniten kuitenkin alkukesästä, että kasvit ehtisivät kukkia ja tehdä siemenet ennen kesän kuivinta aikaa. Kedoilla on usein paljon kukkia, sillä muun muassa hyvän näkyvyyden vuoksi hyönteispölytteiset kasvit ovat vallalla. Ketokasveja kasvaa usein myös teiden reunoilla.
Filippiiniensarvinokka

| Filippiiniensarvinokka |
| --- | --- |
 Pari Alankomaissa Alphen aan den Rijnissa Avifaunan lintutarhassa.
Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sarvinokkalinnut Bucerotiformes
Heimo::  Sarvinokat Bucerotidae
Suku::  Filippiiniensarvinokat Penelopides
Laji::  panini
Kaksiosainen nimi
 Penelopides panini  (Boddaert, 1783) 
Alalajit
 P. p. panini (Boddaert, 1783)  P. p. ticaensis Hachisuka, 1930 
Katso myös
   Filippiiniensarvinokka Wikispeciesissä   Filippiiniensarvinokka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Filippiiniensarvinokka (Penelopides panini) on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Filippiineillä Panayn saarella ja rannikon lähisaarilla.
Esiintymisalue

Lajia esiintyy Filippiineillä Panayn saarella ja sen rannikolla lähisaarilla Sicogon ja Pan de Azucar, Guimaras, Negros, Masbate ja Ticao. Se on 1800-luvulla ollut yleinen saarilla Panay, Guimaras, Negros ja Masbate. Pareja voi nykyisin olla alle 900. Panaylla se on edelleen melko yleinen Panayn vuoriston kansallispuistossa mutta muualla harvinainen. Negrosilla se on havaintojen mukaan vähentynyt. Alalaji ticaensis on hävinnyt Ticaolta, jossa se oli runsaslukuinen 1900-luvun alussa, mutta nyttemmin sen esiintymisestä ei ole näyttöä, eikä saari ole sopiva elinalue. Sicogonilta ja Guimarasilta laji on luultavasti hävinnyt.
Kannan suuruus

Kannan suuruudeksi on arvioitu vähintään 1 800 yksilöä, mikä vastaa 1 200 aikuista yksilöä, mutta arvio on nykyisin vanhentunut, ja nyt kannan suuruus voi olla alle tuhat yksilöä. Kanta on ilmeisesti hävinnyt monilta saarilta, ja vähenemisen uskotaan jatkuvan nopeasti. Uutta tietoa kannan suuruudesta tai sen vähenemisestä ei ole, mutta määrän väheneminen ei ole todennäköisesti yhtä nopea tulevaisuudessa, koska jäljellä olevat elinalueet on suojeltu.
Elinalueet

Laji elää vanhoissa ainavihannissa dipterokarpusmetsissä 1 100 metrin korkeuteen asti, ehkä metsienhakkuun vuoksi siirtynyt jopa 1 500 metrin korkeudellekin, ja toisinaan sitä voi tavata sekundaarimetsissä ja yksittäisissä hedelmäpuissa. Sen pesä on korkeassa puussa, usein muutaman hehtaarin suuruisilla alueilla. Pesäkolojen on havaittu keskittyvän jäljellä oleville elinpaikoille keskimäärin 11 metrin korkeuteen, ja etäisyys pesien välillä oli havaintojen mukaan noin 190 metriä. Pesätiheydeksi arvioitiin Balabagvuorella kolme pesää neliömetrillä.
Ravinto

Lajin ravinto koostuu pääasiassa hedelmistä, mutta 14 prosentissa tarkkailuista pesistä ravinto sisälsi eläinperäistä ainesta.
Uhat

Lajin merkittävimmät uhat ovat metsien hävitys ja metsästys. Pieniä metsäalueita on jäljellä saarilla Masbate, Guimaras, Ticao, Pan de Azucar ja Sicogon. Vuonna 1988 arvioitiin, että Negrosilla on jäljellä metsää neljä prosenttia (se voi tosin olla aliarvio) ja Panaylla kahdeksan prosenttia. Aikuisten ja nuorten lintujen metsästys on hyvin yleistä. Lintujen myyntihinta voi olla jopa vain yksi dollari.
Aiheesta muualla

Birdlife.org (englanniksi)
Koiraan pää.
Fields of Blood

| Fields of Blood Grave Digger |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 29 .toukokuuta 2020
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 53.46
 Levy-yhtiö: Napalm Records
Grave Digger muut julkaisut
| The Living Dead 2018 | Fields of Blood 2020 | The Devil Is A Gambler 2021 |
Fields of Blood on saksalaisen power metal -yhtyeen Grave Diggerin täyspitkä studioalbumi, joka julkaistiin 29. toukokuuta 2020.
Kappaleet

The Clansman’s Journey – 1.27
All for the Kingdom – 4.10
Lions of the Sea – 3.58
Freedom – 4.53
The Heart of Scotland – 5.19
Thousand Tears – 4.57 (feat. Noora Louhimo)
Union of the Crown – 3.58
My Final Fight – 4.09
Gathering of the Clans – 3.57
Barbarian – 3.43
Fields of Blood – 10.10
Requiem for the Fallen – 3.00
Kokoonpano

Chris Boltendahl - laulu
Axel Ritt - kitara
Jens Becker - basso
Marcus Kniep - rummut
Arvostelut

Imperiumi: 7/10
Aiheesta muualla

Fields of Blood Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Fields of Blood Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Freak on a Leash

| ”Freak on a Leash” Korn |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Follow the Leader
 Julkaistu: 1999
 Tuottaja(t): Korn, Steven Thompson, Toby Wright
 Tyylilaji: nu metal
 Kesto: 04.15
 Levy-yhtiö: Epic
Kornin muut singlet
| ”Got the Life” 1998 | ”Freak on a Leash” 1999 | ”Children of the Korn” 1999 |
"Freak on a Leash" on metalliyhtye Kornin Follow the Leader -albumin toinen single. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 5. tammikuuta 1999, ja kappale julkaistiin singlenä 25. toukokuuta 1999. Ennen Follow the Leader -albumin julkaisua kappale sisälsi "äänekkään kitarasoolon", mutta yhtye jätti sen kappaleesta pois kysyttyään faneiltaan, pitäisikö se poistaa.
Menestys

"Freak on a Leash" on Kornin menestyneimpiä kappaleita. Se sai vuonna 1999 Grammy-ehdokkuuden kategorioissa Best Metal Performance ja Best Short Form Music Video, joista jälkimmäisen se voitti. MTV Awardsista Korn voitti kappaleella kategoriat Best Editing (paras editointi) ja Best Rock Video (paras rock-video). Kappale pärjäsi hyvin myös eri maiden listoilla, varsinkin yhtyeen Got the Life -kappaleen tapaan musiikkivideoiden puolella.
Kappaleet > Ranskan julkaisu

CD 667213 2
"Freak on a Leash" (album version) – 4:16
"Freak on a Leash" (Dante Ross remix) – 4:46
"Freak on a Leash" (Butch Vig|Freakin' Bitch remix) – 4:00
"Freak on a Leash" (Josh Abraham|Josh A's Beast on a Leash remix) – 4:17
"Freak on a Leash" (DJ Lethal|Lethal Freak mix) – 3:39
"Freak on a Leash" (One Shot remix) – 5:03
Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Todd McFarlane, joka sai avustusta musiikkivideoohjaajilta Jonathan Daytonilta ja Valerie Farikselta. Video koostuu animaatiosta ja live-kuvamateriaalista. Videon alussa joukko lapsia menee vartioidulla alueella olevalle kielekkeelle hyppimään ruutua. Paikan vartija huomaa tämän ja tulee paikalle ase kädessään. Juuri kun eräs tyttö on aloittamassa, vartija kompastuu ja hänen aseensa laukeaa. Luoti menee juuri tytön ohitse ulkomaailmaan ja kulkee katkeamattomasti kaupungin läpi osuen lopulta Kornin julisteeseen. Siellä Kornin jäsenet soittavat ja Jonathan Davis lähettää luodin samaa reittiä takaisin toiseen julisteeseen, jossa tyttö koppaa sen ja antaa vartijalle. Lapset lähtevät nauraen pois, vartijan jäädessä kummastelemaan asiaa.
Muuta

Korn on julkaissut myös kappaleestaa unplugged-version vuonna 2006.
Kappale löytyy videopeleistä Guitar Hero World Tour ja Guitar Hero Live, ja sen saa myös ladattavana sisältönä Rock Band 3 -videopeliin.
Muuta > Listasijoitukset

| Maa/lehti (1999) | Sijoitus |
| --- | --- |
USA Billboard Bubbling Under Hot 100 Singles: 6
USA Billboard Hot Modern Rock Tracks: 6
USA Billboard Hot Mainstream Rock Tracks: 10
MTV Total Request Live: 1
Iso-Britannia: 24
Saksa: 58
Australia: 22
Alankomaat: 23
Uusi Seelanti: 43
Korn
| --- | --- |
Studioalbumit:   Korn  Life Is Peachy  Follow the Leader  Issues  Untouchables  Take a Look in the Mirror  See You on the Other Side  Untitled  Korn III: Remember Who You Are  The Path of Totality  The Paradigm Shift  The Serenity of Suffering  The Nothing  Requiem 
Kokoelmat ja livealbumit:   Greatest Hits, Volume 1  Live & Rare  MTV Unplugged: Korn  Korn Kovers 
EP:t:   Neidermeyer's Mind  Live at the Palace  All Mixed Up 
Singlet:   Blind  Shoots and Ladders  Need To  Clown  No Place to Hide  A.D.I.D.A.S.  Good God  Got the Life  Freak on a Leash  Children of the Korn  Falling Away from Me  Make Me Bad  Somebody Someone  Here to Stay  Thoughtless  Alone I Break  Did My Time  Right Now  Y'all Want a Single  Everything I've Known  Word Up!  Another Brick in the Wall  Twisted Transistor  Coming Undone  Politics  Freak on a Leash (MTV Unplugged)  Evolution  Hold On  Kiss  Haze  Oildale (Leave Me Alone)''  Let The Guilt Go  Get up!  Narcissistic Cannibal  Never Never  Spike In My Vains  Hater  Rotting In Vain  Take Me  Black Is the Soul  You'll Never Find Me  Can You Hear Me  Start The Healing  Forgotten  Lost in the Grandeur 
Singlet:   Christmas Song  I Can Remember  Fuck Dying  Jingle Balls  Hypocrites  Creep  Haze  Chaos Lives in Everything  Love & Meth  Insane  A Different World  Cold 
DVD:t:   Who Then Now?  Deuce  Korn Live  Live on the Other Side  Chopped, Screwed, Live and Unglued  Korn: Live in Montreux 2004
Katharina Kaali

| Katharina Kaali> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1977 (ikä 47) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Türkisch für Anfänger
Aiheesta muualla
IMDb 
Katharina Kaali (s. 18. heinäkuuta 1977 Helsinki) on suomalais-saksalainen näyttelijä. Kaali tunnetaan erityisesti Türkisch für Anfänger -televisiosarjasta ja sen pohjalta tehdystä samannimisestä elokuvasta.
Aiheesta muualla

Katharina Kaali Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Keltasararyhmä

| "Keltasararyhmä" |
| --- | --- |
 Keltasara (Carex flava)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Sarat Carex
Lajiryhmä::  "Keltasararyhmä"
Lajit
 hernesara (Carex viridula)  keltasara (Carex flava)  nokkasara (Carex lepidocarpa)  ristasara (Carex demissa)  (hostinsara (Carex hostiana)) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
"Keltasararyhmä" on taksonomisesti epävirallinen lähisukuisten saralajien muodostama lajiryhmä, johon kuuluvien taksonien tulkinta lajeiksi ja alalajeiksi tai muunnoksiksi ei ole kaikilta osin täysin selkeää. Keltasararyhmään kuuluvat lajit risteytyvät helposti keskenään, minkä myötä lajien ja alalajien tai muunnoksien erottaminen on hankalaa. Risteymät muistuttavat vaihtelevassa määrin vanhempiaan ja ovat useimmiten steriilejä eli niiden pullakoihin ei kehity lisääntymiskykyistä pähkylää. Etenkin keltasaran ja hernesaran väliset risteymät ovat tavallisia näiden kasvaessa samalla alueella. Hernesaran kolmea alalajia on joskus pidetty kutakin omana lajinaan, ja ristasara on aiemmin tulkittu myös hernesaran alalajiksi. Lajiryhmän lajeilla on eroja muun muassa pullakoiden suuodan pituudessa.
Keltasararyhmään kuuluvat lajit sekä niiden alalajit tai muunnokset

Carex demissa – ristasara eli lännenhernesara
Carex demissa ssp. demissa – lännenristasara
Carex demissa ssp. cedercreutzii – makaronesianristasara
Carex flava – keltasara
Carex lepidocarpa – nokkasara
Carex lepidocarpa ssp. lepidocarpa – etelännokkasara
Carex lepidocarpa ssp. jemtlandica – kuusamonnokkasara
Carex viridula – hernesara
Carex viridula var. bergrothii – lettohernesara eli pikkunokkasara
Carex viridula var. viridula – rantahernesara eli hernesara
Carex viridula var. pulchella – sirohernesara
(Carex hostiana – hostinsara)
Keith Tkachuk

| Keith Tkachuk |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. maaliskuuta 1972 (ikä 52) Melrose, Massachusetts, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Walt
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  102 kg
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1992–2010
Seurat:  Winnipeg Jets Phoenix Coyotes St. Louis Blues Atlanta Thrashers
NHL-varaus:  19. varaus, 1990 Winnipeg Jets
Keith Matthew Tkachuk (s. 29. maaliskuuta 1972 Melrose, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi vasemman laidan hyökkääjänä NHL:ssä. Hänen poikiansa ovat Matthew ja Brady Tkachuk.
Ura

Tkachuk siirtyi vuonna 1992 NHL-joukkue Winnipeg Jetsiin. Kaudella 1992–1993 Tkachuk teki 28 maalia ja hänelle tuomittiin 201 jäähyminuuttia. Jo seuraavalla kaudella hänestä tehtiin joukkueen kapteeni. Kausilla 1995–1996 ja 1996–1997 Tkachukista tuli yksi liigan huippupelaajista, ja hän teki yli 50 maalia molemmilla kausilla. Tkachukista tuli toinen amerikkalaispelaaja, joka on onnistunut tekemään kahdesti yli 50 maalia. Ensimmäinen oli Pat Lafontaine.[lähde? ]
Winnipeg Jetsin muutettua Phoenixiin Tkachuk jatkoi uraansa hyvin myös Phoenix Coyotesissa ja auttoi omalla pelityylillään joukkuetta eteenpäin.[lähde? ]
Tkachuk siirtyi kaudella 2000–2001 St. Louis Bluesiin. Kauden 2006–2007 lopulla, hieman ennen NHL:n siirtorajan umpeutumista, hän siirtyi Atlanta Thrashersiin. Kuitenkin kauden jälkeen, kesällä 2007, hän palasi St. Louisiin. Tkachuk lopetti uransa kauden 2009–2010 jälkeen. Hän pelasi NHL:ssä kaikkiaan 18:lla kaudella.
Tkachuk on saavuttanut alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa pronssia vuonna 1992, Yhdysvaltain maajoukkueessa hän on saavuttanut World Cupin voiton vuonna 1996 ja olympiahopeaa Salt Lake Citystä vuonna 2002.
Yksityiselämä

Tkachuk on äitinsä puolelta amerikanirlantilainen. Tkachuk on todennut, että hänen isänpuoleinen sukunsa on joko Venäjältä, Ukrainasta tai Puolasta. Tom Fitzgerald on Tkachukin serkku äidin puolelta.
Katharina Bosse

| Katharina Bosse> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1968 (ikä 55–56) Turku, Suomi
Taiteilija
Taidesuuntaus:  valokuvataide, nykytaide
Aiheesta muualla
Kotisivut
Katharina Bosse (s. 1968, Turku) on suomalainen valokuvaaja.  Hänen suuntauksensa on nykytaide.  Bossella on visuaalisen viestinnän tutkinto, jonka hän suoritti korkeakoulussa Bielefeldissä, Saksassa vuonna 1994.
Hänen töitään on MoMA:n ja Maison Européenne de la Photographien kokoelmissa, ja niitä ovat julkaisseet myös aikakauslehdet, kuten The New Yorker, Spin, Geo, Der Spiegel ja New York Times Magazine.  Bosse on maailman rankingin parhaan 10 000 joukossa ja Suomen 100 parhaan joukossa.
Bosse työskentelee aktiivisesti luodakseen lisää näkyvyyttä naisvalokuvaajille. Hän on muun muassa jäsen femxphotographers.org-sivustolla, joka toimii mieskatseen (eng. male gaze) paljastavien taidevalokuvaajien esille nostajana.
Palkintoja ja nimityksiä

| Vuosi | Palkinto |
| --- | --- |
1992: Kodak European Panorama of Young Professional Photography
1994: DAAD-Scholarship
1997: Agfa International Award for Photojournalism
1997: Joop-Swart-Masterclass, World Press Photo Foundation, Rotterdam
2008: Prix “Lumiere”, Grand Prix International d’Images de Vevey
2009: Publishing Grant „Foundation Kunstfonds“
2010: Project Grant for „Bordello Architecture“ from „VG Bild-Kunst“
2010: Short List Gabriele Münter Award
2011: Project Grant for „Thingstätten“ from „Art Foundation NRW“
2012: Project Grant for „Thingstätten“„LWL Foundation“
2018: Kulturwerk VG BildKunst Grant Website “Thingstätten”
2021: Neustart Kultur Kulturakteure
2021: CityArtists NRW Award
Karl Arthur Snellman

Karl (Kaarle) Arthur Snellman (14. huhtikuuta 1859 – 20. toukokuuta 1893) oli oululainen auditööri eli sotavoimien lainoppinut virkamies, varatuomari ja pormestari.
Snellmanin vanhemmat olivat kauppias, merikapteeni Johan Henrik Snellman ja Flora Enbom. Hänen veljensä oli kirkkoherra ja valtiopäivämies Herman Snellman.
Kuolema

Snellman lähti 20. toukokuuta 1893 pyöräretkelle isänsä synnyinsijoille Haukiputaalle. Kellossa nykyisen Holstinmutkan pohjoispään tuntumassa hän sai sydänhalvauksen, johon menehtyi lähes välittömästi. Kaupungin korkeimmassa virassa olevan henkilön äkillinen poismeno oli merkittävä tapahtuma Oulussa. Sanomalehti Kaiku kertoi 24. toukokuuta 1893 tapauksesta seuraavaa:
»Kuollut Waratuomaria, Oulun w.t. pormestaria Kaarle Arthur Snellmania, joka mennä lauantaina jälkeen puolisen oli lähtenyt polkupyörällä huviretkelle, kohtasi keskellä kiiwasta kulkua arwaamaton sydämen halvaus joka syöksi hänet ajoneuwoineen maahan ja ryösti häneltä hengen muutamassa silmänräpäyksessä.

Wainaja oli kuollessaan vasta 31 wuoden wanha. Oulun tarkk´ampujapataljoonan sotatuomariksi hän nimitettiin w. 1890 ja oli tämän kaupungin wakinaisen kunnallispormestarin wirkavapautta nauttiessa hänen siaisena helmikuusta menä wuonna. Hänen toimensa wirkamiehenä ja kansalaisena oli siis wasta alkamassa kuoleman korjatessa.»
Lehtitekstissä on tosin virhe iän osalta, sillä todellisuudessa Snellman oli kuollessaan 34-vuotias.
Kuolema > Tapaturman muisto

Kellossa tapaus on jäänyt elämään tarinoina traagisesta tapahtumasta, ja tapaturmapaikan läheisyyteen on asetettu kivinen muistomerkki. Kiveen on hakkauksen alle kiinnitetty myöhemmin messinkilaatta, jossa lukee: ”Tähän kiveen on moottoripyöräilijä ajanut pahki ja saanut surmansa”.
Arkeologi Risto Nurmi pitää tekstiä kuitenkin virheellisenä, sillä Snellman on todennäköisemmin liikkunut polkupyörällä moottoripyörän sijaan. Väitettään hän perustelee Kaiku-lehden kuolinuutisen lisäksi muun muassa sillä, että vanhin tunnettu kuolemaan johtanut moottoripyöräonnettomuus tapahtui vasta kolmisen vuotta myöhemmin Yhdysvaltain Massachusettsissa: Sylvester Howard Roper menehtyi höyrypyöränsä näytösajossa 1. kesäkuuta 1896. Lisäksi ensimmäinen kaupallinen moottoripyörä, Hildebrand & Wolfmüller, tuli maailmanmarkkinoille vasta keväällä 1894 eli vajaa vuosi Snellmanin onnettomuuden jälkeen. Suomeen niistä ensimmäinen tuotiin seuraavan vuoden keväänä.
Katie Bowen

Katie Bowen
Kate Elizabeth "Katie" Bowen (s. 15. huhtikuuta 1994 Auckland) on uusiseelantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Uuden-Seelannin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 92 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Uuden-Seelannin kaikki kolme ottelua alusta loppuun. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa 16-vuotiaana.
Bowen edustaa seuratasolla australialaista Melbourne Cityä. Hän on pelannut Yhdysvalloissa FC Kansas Cityn, Utah Royalsin, Kansas City Currentin ja North Carolina Couragen joukkueissa.
Katie Boyle

Katie Boyle
Katie Boyle (Caterina Irene Elena Maria Imperiali Di Francavilla, 26. toukokuuta 1926 – 20. maaliskuuta 2018) oli brittiläinen juontaja. Hän juonsi Britanniassa näytettyä versiota What's My Line? -ohjelmasta ja juonsi myös Eurovision laulukilpailun neljästi: vuonna 1960, 1963, 1968 ja 1974.
Kathleen Kennedy Townsend

Kathleen Kennedy Townsend

Kathleen Hartington Kennedy Townsend (s. 4. heinäkuuta 1951) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän toimi Marylandin apulaiskuvernöörinä 1995–2003.  Hän pyrki Marylandin kuvernööriksi vuonna 2002, mutta hävisi vaalit republikaani Robert L. Ehrlichille. Ehrlich sai äänistä 51,55 prosenttia ja Kennedy 47,68 prosenttia.
Kathleen Kennedy Townsend on murhatun senaattori Robert F. Kennedyn vanhin lapsi 11-lapsisesta perheestä. Hän kuuluu näin ollen Kennedyn klaaniin. Hän sai nimensä tätinsä herttua Kathleen Agnes Kennedyn mukaan, joka kuoli lento-onnettomuudessa 1948.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kathleen Kennedy Townsend Wikimedia Commonsissa
Kaunis elämä (elokuva)

| Kaunis elämä> La vita è bella |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Roberto Benigni
Käsikirjoittaja:  Roberto Benigni   Vincenzo Cerami
Tuottaja:  Gianluigi Braschi,   Elda Ferri
Säveltäjä:  Nicola Piovani
Kuvaaja:  Tonino Delli Colli
Leikkaaja:  Simona Paggi
Tuotantosuunnittelija:  Danilo Donati
Pukusuunnittelija:  Danilo Donati
Pääosat:  Roberto Benigni   Nicoletta Braschi   Giustino Durano
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Melampo Cinematografica
Levittäjä:  Miramax iTunes Disney+
Ensi-ilta:  1997
Kesto:  116 minuuttia
Alkuperäiskieli:  italia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaunis elämä (La vita è bella) on vuonna 1997 ilmestynyt italialainen draamakomediaelokuva, joka kertoo italianjuutalaisesta Guido Oreficesta, joka elää elämäänsä kuin romanttisessa sadussa. Tämän pitää kuitenkin oppia käyttämään unelmoivaa ominaisuuttaan selvitäkseen natsien keskitysleiriltä, ja pitääkseen leirin todellisuuden salaisuutena pojaltaan. Elokuvan pääosassa näyttelee Roberto Benigni. Hän on myös ohjannut ja käsikirjoittanut elokuvan.
Vuoden 1999 Oscar-gaalassa Benigni voitti roolisuorituksestaan parhaan miespääosan Oscar-palkinnon. Elokuva voitti lisäksi parhaan ulkomaalaisen elokuvan ja parhaan elokuvamusiikin Oscarin. Yhteensä se oli ehdolla seitsemän Oscarin saajaksi.
Palkintoja > Oscarit

Paras miespääosa: Roberto Benigni
Paras vieraskielisen elokuva
Paras draamaelokuvamusiikki: Nicola Piovani
Ehdokkaana:
Paras elokuva
Paras ohjaus: Roberto Benigni
Paras alkuperäiskäsikirjoitus: Roberto Benigni, Vincenzo Cerami
Paras leikkaus: Simona Paggi
Palkintoja > BAFTAt

Paras miespääosa: Roberto Benigni
Ehdokkaana:
Paras ei-englanninkielinen elokuva
Paras alkuperäiskäsikirjoitus: Roberto Benigni, Vincenzo Cerami