stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Räsäsen ja Pohjolan oikeudenkäynti
Oikeudenkäynti > Puolustus

Pamfletti: Puolustuksen mukaan pamfletin on alun perin ollut osa pienelle porukalle tehtyä opetussarjaa. Pamfletissa käsiteltiin tuolloin valmistumassa ollutta parisuhdelakia, johon Räsänen on kansanedustajana voinut vaikuttaa. Oikeusavustaja Matti Sankamon mukaan pamfletti sai suuren yleisön vasta vuonna 2019, jolloin syytteet nostettiin. Puolustuksen mukaan syyttäjä on tehnyt monta virheellistä tulkintaa Räsäsen kirjoittamasta pamfletista eikä oikeudenkäynnissä ole kyse syyttäjän tulkinnasta vaan varsinaisesta tekstistä. Puolustuksen mukaan tekstissä nimenomaan kehotetaan lukijoita kunnioittamaan tätä vähemmistöä ja suhtautumaan sen jäseniin tasa-arvoisesti. Puolustuksen mukaan käsite "psykoseksuaalinen häiriö" on ollut lääketieteellisessä käytössä vuosia ennen pamflettia ja on edelleen käytössä.[lähde? ]
Räsänen myöntää, että pamfletissa on vanhentunutta tutkimustietoa ja lainsäädäntöä, mutta se on silti laillinen. Räsänen on kertonut julkaisseensa pamfletin itse sen jälkeen, kun asiasta nostettiin syytteet ja ihmisillä oli kysymyksiä, mistä aiheessa on kyse.
Pohjola myönsi oikeudenkäynnissä, että hänellä on vastuu pamfletin julkaisusta.
Twiitti: Puolustuksen mukaan Pride-tapahtuma ei ole yhtä kuin seksuaalivähemmistöt. Puolustuksen mukaan kritiikkiä liikettä kohtaan ei voida automaattisesti tulkita kohdistuvan mihinkään vähemmistöön. Puolustuksen mukaan myös Pride-kulkueesta on pystyttävä lausumaan kriittisesti tai muutoin kavennetaan sananvapautta. Räsäsen mukaan twiitti on kohdistettu kirkon johdolle eikä vähemmistölle.
Radio-ohjelma: Puolustuksen mukaan lausuma oli osa pitkää ohjelmaa ja että Räsänen painottaa ohjelmassa jokaisen olevan tasa-arvoinen. Puolustuksen mukaan olisi kohtuutonta, jos Räsänen ei olisi vastannut kysymykseen. Puolustuksen mukaan Räsänen ei kuitenkaan käyttänyt ohjelmaa saarnastuolina, eikä ollut koko ajan äänessä, vaan vastasi kysymyksiin. Puolustuksen mukaan vastaukset olivat sensitiivisiä, eikä niissä solvattu homoseksuaaleja.
Oikeudenkäynti > Syyttäjän vaatimukset

Syyttäjä vaati Räsäselle 120 päiväsakon suuruista rangaistusta. Juhana Pohjolalle syyttäjä vaati 60 päiväsakon suuruista rangaistusta. Pamfletin julkaisseelle Luther-säätiölle syyttäjä vaati lisäksi 10 000 euron yhteisösakkoa. Syyttäjä vaati lisäksi Yleisradiota poistamaan yleisön saatavilta ja hävittämään Stillerin ohjelman osat, jotka ovat sisällöltään lainvastaisia. Räsänen ja Pohjola ovat kiistäneet syytteet.
Oikeudenkäynti > Syyttäjän vaatimukset > Ylen vastine

Yle on vastustanut syyttäjän vaatimuksia ohjelmansa osien poistamisesta. Ylen mukaan hävittämismääräysten kohdistaminen mediaan tilanteessa, jossa media ei ole esittänyt loukkaavia näkemyksiä eikä ole syyllistynyt rikokseen, voi johtaa itsesensuuriin, joka vaarantaa sananvapauden toteutumisen demokraattisessa yhteiskunnassa. Ylen mukaan sen tehtävä on kertoa myös kiistellyistä asioista.
Oikeudenkäynti > Käräjänoikeuden päätös

Helsingin käräjäoikeus hylkäsi kaikki syytteet 30. maaliskuuta 2022. Oikeus katsoi että Räsäsen perhepoliittisesta kirjoituksesta ei voi tehdä johtopäätöstä, että Räsänen leimaisi homoseksuaalit lasten hyväksikäyttöön taipuvaisiksi. Räsänen ei myöskään kirjoituksessaan väittänyt, että homoseksuaalisuus seksuaalisena suuntautumisena olisi tuomittava ominaisuus tai identiteetti, tai että kaikki homoseksuaalit ovat muita alempiarvoisempina. Räsäsen kirjoituksen tarkoitus ei ole ollut homoseksuaalien solvaaminen tai loukkaaminen, vaan Räsäsen uskonnollisen vakaumuksen mukaisen miehen ja naisen välisen perhe- ja avioliittokäsityksen puolustaminen. Täten oikeus katsoi, että Räsänen ei syyllistynyt kiihottamiseen kansanryhmää vastaan. Oikeus kuitenkin toteaa, että syyttäjän siteeraamia kirjoituksen kohtia voidaan pitää homoseksuaaleja loukkaavina.
Syyte twiitistäkin kaatui, ja oikeus katsoi ettei sen tehtävä ole tulkita Raamatun "häpeä" ja "synti" -käsitteitä. Käräjäoikeus myös katsoi, että twiitti on kohdistettu kirkon johdolle, eikä kirjoitus ole halventanut homoseksuaaleja.
Ylen radio-ohjelmassa ei syyllistytty rikokseen. Oikeus katsoi, että Räsänen oli vastannut Ruben Stillerin esittämiin kysymyksiin ja pyrkinyt osana perustelemaan omia mielipiteitään, eikä Räsäsen lausumissa ollut kysymys vakavuudeltaan sananvapauden suojan ulkopuolella olevasta vihapuheesta.
Oikeuden mukaan syyttäjä esitti syytteessä useita väitteitä, joita Räsänen ei kuitenkaan ollut sanonut ohjelmassa. Syyttäjä väitti Räsäsen esittäneen, että "homoseksuaalisuus on geneettinen rappeuma", mutta väitettä ei radio-ohjelmasta ilmene. Lisäksi syyttäjä väitti, että Räsäsen uskonnolliseen näkemykseen sisältyisi ajatus, jonka mukaan homoseksuaalit eivät ole Jumalan luotuja kuten heteroseksuaalit. Myöskään tällaista väitettä ei radio-ohjelmasta ilmene. Oikeuden mukaan myöskään tällainen hypoteettinen väite ei voisi olla laissa tarkoitetulla tavalla solvaava eikä rikoksen tunnusmerkistö täyty sillä, että Räsäsen esittämistä lausumista vedetään homoseksuaaleja loukkaavia johtopäätöksiä.
Reaktioita syytteeseen > Kannanotot Räsäsestä

Sosiaalietiikan professori Jaana Hallamaa ottaa alun perin Kanavassa julkaistussa laajassa kirjoituksessaan kantaa Räsäsen homokannanottoihin. Hän toteaa, että ne on suunnattu ensisijaisesti omalle kannattajayhteisölle. Hallamaan mukaan Räsänen on jättänyt vaille huomiota sen, kuinka hänen kommenttinsa vahingoittavat yhtä ihmisryhmää.
Teologian tohtori Juha Meriläinen näkee Räsästä ja Pohjolaa tukevan kampanjoinnin osana kansainvälistä äärikonservatiivista liikettä.
Reaktioita syytteeseen > Kysymys uskonnonvapaudesta

Räsäsen tapaus on herättänyt kansainvälistä huomiota etupäässä konservatiivisissa kristillisissä julkaisuissa ja toimijoissa.
Frank Wolf ja Arielle del Turcoselvennä ovat yhdysvaltalaisessa The Hill -lehdessä esittäneet pitävänsä Räsäsen ja Pohjolan tapausta korkean profiilin eurooppalaisena uskonnonvapauskysymyksenä. Heidän mukaansa on outoa, että rikkaan eurooppalaisen demokratian syyttäjälle tulee jäsentää kristillisen teologian perusopetuksia synnistä ja evankeliumista. Fox Newsin Lauren Greenin mukaan alkuperäinen kysymys mahdollisesta viharikoksesta on kääntynyt muotoon, kuinka pitkälle uskonnonvapautta voidaan suojella.
Räsänen kertoi maaliskuussa 2020 saavansa apua kristillistä oikeistoa edustavalta amerikkalaistaustaiselta Alliance Defending Freedom -verkostolta (ADF), johon kuuluu tuhansia juristeja. Kansainvälinen luterilainen neuvosto (ILC), johon Juhani Pohjolan edustama suomalainen Lähetyshiippakunta-niminen kirkkokunta kuuluu, julkaisi vetoomuksen Räsäsen ja Pohjolan puolesta. Pohjola on opiskellut ILC:n perustajan ja suurimman rahoittajan, yhdysvaltalaisen luterilaisen kirkon Missouri-synodin (LCMS) pappisseminaarissa. Vetoomuksen allekirjoittivat 33:n eri luterilaisen kirkon piispat tai johtajat ILC:n jäsenkirkoista. Lisäksi mukana on 11 kirkollisen johtajan allekirjoitus Tunnustuksellisen evankelis-luterilaisen konferenssin (CELC) jäsenkirkoista.
Muita tukensa ilmaisseita ovat Euroopan Evankelinen Allianssi ja Venäjän seitsemän kristillisen kirkon uskontojenvälinen neuvosto.
Reaktioita syytteeseen > Kysymys valtiosensuurista

Brittiläisessä libertaristisessa Spiked-lehdessä Paul Coleman on pitänyt tapausta esimerkkinä laajenevasta valtiosensuurista Euroopassa. Hänen mukaansa epämääräisillä vihapuhelaeilla voidaan kriminalisoida melkein mikä tahansa mielipide.
Reaktioita syytteeseen > Kansalaisliikkeet

Kymmenen yhdysvaltalaista professoria ja akateemikkoa julkaisi toukokuussa 2021 avoimen kirjeen Yhdysvaltain kansainväliselle uskonnonvapauskomissiolle (USCIRF), jossa vaadittiin pakotteita Suomen valtakunnansyyttäjä Raija Toiviaista vastaan. Kirjeessä vaaditaan, että uskonnonvapauskomission tulisi vaatia valtakunnansyyttäjä Toiviaisen ja hänen perheenjäsentensä pääsyn epäämistä Yhdysvaltoihin törkeän ihmisoikeusloukkauksen vuoksi. Lisäksi kirjeessä vaadittiin, että komissio vaatii Toiviaisen nimeämistä Magnitsky-lakienselvennä kohteeksi ja talouspakotteiden alaiseksi vakavien ihmisoikeusväärinkäytöksien perusteella.
Espanjassa perustettu taustaltaan katolilainen, äärikonservatiiviseksi luonnehdittu CitizenGO-järjestö ilmoitti keränneensä 200 000 nimeä Räsäsen puolesta. Järjestö oli lähettänyt 160 000 tukijan nimet sadan nimen erissä sähköpostilla, ja syyskuussa 2021 delegaatio saapui luovuttamaan nimet valtakunnansyyttäjän toimistolle. Toiviainen ei ottanut heitä vastaan. Järjestö vaati, ettei Räsästä saa tuomita vankeuteen, vaikka vankeutta Räsäselle ei vaaditukaan.
Käräjäoikeuden tuomiota koskevia arvioita

Rikosoikeuden professori Kimmo Nuotio piti selvänä, että syytteet hylätään. Hänen mukaansa Räsänen esitti loukkaavia väitteitä muttei hyökännyt aggressiivisesti homoseksuaalisuutta vastaan eivätkä hänen väitteensä olleet äärimmäisen kärjekkäitä. Osana perhearvoista käytävää keskustelua sekä kirkon toimintaan kohdistuvaa arvostelua esitettyinä lausumien sananvapauden painoarvo on normaalia vahvempi.
Kirjallisuutta

Miettinen, Danielle: Päivi Räsänen, valtakunnansyytetty.  Perussanoma, 2022.  ISBN 978-951-888-934-5.
Vladislaus II

Vladislaus II (1456–1516), Böömin ja Unkarin kuningas
Vladislaus II (1. maaliskuuta 1456 Krakova, Puolan kuningaskunta – 13. maaliskuuta 1516 Buda, Unkarin kuningaskunta) oli Böömin kuningas vuodesta 1471 ja Unkarin kuningas vuodesta 1490 aina kuolemaansa asti.
Suku

Vladislauksen vanhemmat olivat Puolan kuningas Kasimir Jagiellonin ja Elisabet Itävaltalaisen (1436–1505), joka oli Saksan kuningas Albrekt II:n ja Elisabet Luxemburgilaisen (unk.: Luxemburgi Erzsébet), (1409–1442) tytär, kuningas Sigismund Luxemburgilaisen ja Barbara Celjeläisen tyttärentytär.
Hänellä oli kaksitoista sisarusta, joista hän oli vanhin. Nuorempi sisar Hedvig (1457–1502) oli Baijerin herttuatar, nuorempi veli Pyhä Kasimir (1458–1484) oli Liettuan suojelyspyhimys, Juhana I (1459–1501) oli Puolan kuningas ja Głogówin herttua, Aleksanteri I (1461–1506) oli Liettuan suurherttua ja Puolan kuningas, Sigismund I (1467–1548) oli Puolan kuningas ja Liettuan suurherttua, Frederik (1468–1503) oli Gnieznon arkkipiispa ja Puolan priimas, nuorimmat sisaret Anna (1476–1503) oli Pommerin herttuatar, Barbara (1478–1534) oli Saksin herttuatar ja Elisabet (1482–1517) oli Legnican herttuatar.
Kuningas

Vladislaus äänestettiin Böömin kuninkaaksi vuonna 1471. Hänen valtakautensa alkuvuodet kuluivat sodissa Unkarin Matias Corvinusta vastaan, joka voitti vuonna 1478 entiset Böömin alusmaat Määrin, Sleesian ja Lausitzin. Matiaksen kuoltua Vladislaus äänestettiin hänen seuraajakseen.
Vladislauksen valtaannousun aikaan Unkarin poliittinen elämä oli levotonta. Valtaa pitävät ruhtinaat hyväksyivät Vladislauksen kuninkaaksi sillä ehdolla, että tämä lakkauttaisi ylimääräiset verot, joilla Matias Corvinus oli rahoittanut palkka-armeijaansa. Niinpä Unkarin puolustuskyky romahti juuri, kun turkkilaiset hyökkäsivät alueelle. Muut ylimystön vaatimat muutokset laukaisivat talonpoikaiskapinan, joka tukahdutettiin väkivaltaisesti. Kapinan jälkimainingeissa Unkarille kirjoitettiin uusi perustuslain luonteinen Tripartitum, jolla määriteltiin aateliston velvollisuus totella kuningasta mutta oikeus äänestää uuden kuninkaan valinnasta. Aateliston taisteluvelvollisuus rajattiin puolustussotiin, ja heidän vapautettiin verojen maksusta. Uudet lait syvensivät vastakkainasettelua aateliston ja talonpoikien välillä.
Avioliitot ja lapset

Vladislaus II avioitui kolme kertaa:
Ensimmäisen kerran hän avioitui välittäjän avulla vuonna 1476 Frankfurt an der Oderissa Brandenburgin rajakreivitär, Głogówin herttuatar Barbaran (1464–1515) kanssa, joka oli Brandenburgin vaaliruhtinas Albrekt III Akilleksen (1414–1486) ja Saksin prinsessa Annan (1437–1512) tytär. Avioliittoa ei koskaan pantu täytäntöön, koska alueella raivonneen sodan takia Barbara ei pystynyt matkustamaan aviomiehensä luokse Böömiin vihittäväksi ja kruunattavaksi.
Hänen toinen puolisonsa vuonna 1491 oli Napolin prinsessa Beatrix (1457–1508), Unkari kuningas Matias Corvinuksen leski, joka oli Napolin kuningas Ferdinand I:n ja Taranton prinsessa Isabella Chiaramonten (n. 1424–1465) tytär. Avioliitto julistettiin mitättömäksi vuonna 1500, koska Vladislaus ei ollut saanut paavi Aleksanteri VI:lta hyväksyntää ensimmäiselle avioliittonsa mitätöinnille.
Hänen kolmas puolisonsa vuonna 1502 oli Anne de Foix-Candale (1484–1506), joka oli Gaston de Foix'n, Candalen kreivin (1448–1500) ja Navarran infanta Katariinan (n. 1455– ennen 1494) tytär, joka oli Navarran kuningatar Eleonoora Navarralaisen (1426–1479) ja Foix'n kreivin Gaston IV:n (1422–1472) nuorin tytär. Hän kasvoi Blois'n linnan hovissa Ranskassa ja sai hyvän koulutuksen antiikin klassikoihin ja osasi latinaa. Anne ja Vladislaus vihittin ja kruunattiin 29. syyskuuta 1502 Székesfehérvárissa. Vladislaus oli lähes 30 vuotta vanhempi kuin 18-vuotias Anna, mutta he tulivat toimeen keskenään ja Vladislaus piti puolisoaan ystävänään, avustajanaan ja uskottunaan. Heille syntyi kaksi lasta:
Anna Jagellonica (23. heinäkuuta 1503 – 27. tammikuuta 1547) Böömin ja Unkarin prinsessa, avioitui vuonna 1521 keisari Ferdinand I:n kanssa, heillä oli viisitoista lasta.
Ludvig II (1. heinäkuuta 1506 – 29. elokuuta 1526), Unkarin ja Böömin kuningas, avioitui vuonna 1522 Maria Itävaltalaisen kanssa, avioliitto oli lapseton. Ludvigilla oli avioton poika suhteesta äitinsä kamaripalvelijattaren kanssa.
Kuningatar Anne kuoli 22-vuotiaana kolme viikkoa Ludvigin ennenaikaisen syntymän jälkeen synnytyksen aiheuttamiin komplikaatioihin 26. heinäkuuta 1506.
Perintö

Vladislaus III kuoli 60-vuotiaana  Budan linnassa 13. maaliskuuta 1516. Häntä seurasi Böömin ja Unkarin valtaistuimelle 10-vuotias Ludvig II. Hänet oli kruunattu jo ennen isänsä kuolemaa Unkarin kuninkaaksi vuonna 1508 ja vuonna 1509 Böömin kuninkaaksi.
Tytär Anna Jagellonica kihlattiin vuonna 1515 ja hän avioitui vuonna 1521 tulevan keisari Ferdinand I:n kanssa, joka oli keisari Maksimilian I:n pojanpoika. Ludvigin kuoleman jälkeen Mohácsin taistelussa vuonna 1526 perintö siirtyi Annan kautta itäisten Habsburgien nuoremmalle haaralle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vladislaus II Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Matias Corvinus | Unkarin kuningas 1490–1516 | Seuraaja: Ludvig II |
Jagiellon-dynastian valtakunta 1500-luvulla
Anne de Foix-Candale, Unkarin ja Böömin kuningatar, Litoměřicen alttaritaulun mestari 1509
Signy-le-Petit

| Signy-le-Petit |
| --- | --- |

 vaakuna
 Signy-le-Petit
 Koordinaatit: 49°54′16″N, 4°16′50″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Ardennes
Arrondissementti:  Charleville-Mézières
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  38,7 km²
Väkiluku (2019):  1 194 
 – Väestötiheys:  30 as./km²
Kunnan numero:  08420
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Signy-le-Petit on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 42 kilometriä Charleville-Mézièresin kaupungista luoteeseen rajoittuen Belgian rajaan.
Saint-Nicolasin kirkko
Saint-Nicolasin kirkko on keskiaikainen linnoitettu kirkko. Espanjalaiset polttivat kirkon kolmikymmenvuotisessa sodassa vuonna 1636, mutta se rakennettiin uudelleen 1680-luvulla. Kirkon puolustuselementit ovat edelleen selvästi näkyvissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Signy-le-Petit Wikimedia Commonsissa
When Fire Rains Down from the Sky, Mankind Will Reap as It Has Sown

| When Fire Rains Down from the Sky, Mankind Will Reap as It Has Sown EP Anaal Nathrakh |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 2003
 Julkaistu: 17. helmikuuta 2003
 Tuottaja(t): Anaal Nathrakh
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 26.48
 Levy-yhtiö: Mordgrimm, Earache
Anaal Nathrakhin muut julkaisut
| Total Fucking Necro 2002 | When Fire Rains Down from the Sky, Mankind Will Reap as It Has Sown EP 2003 | Domine Non Es Dignus 2004 |
When Fire Rains Down from the Sky, Mankind Will Reap as It Has Sown on Anaal Nathrakhin minialbumi, joka julkaistiin 17. helmikuuta 2003. Se sisältää 6 uutta kappaletta, sekä vuoden 2006 uusintapainoksessa 3 lisäraitaa. Uudelleenjulkaisu tapahtui Mordgrimmin sijaan Earache Recordsin kautta. Tyyliltään EP on enemmän nykyisen Anaal Nathrakhin tuntuinen kuin vanhemman tyylin tuntuinen.
Kappaleet

Cataclysmic Nihilism – 4.48
How the Angels Fly in (We Can Never Be Forgiven) – 2.49
Never Fucking Again – 4.12
Genesis of the Antichrist – 4.29
Atavism – 6.06
When Fire Rains Down from the Sky, Mankind Will Reap as It Has Sown – 4.24
Human, All Too Fucking Human – 6.13
Swallow the World – 3.01
Do Not Speak – 4.39
Kokoonpano

Irrumator (Mick Kenney) – basso, kitara, rumpuohjelmointi
V.I.T.R.I.O.L. (Dave Hunt) – laulu
Arvostelut

AllMusic:
Chronicles of Chaos: 8.5/10
Aiheesta muualla

When Fire Rains Down from the Sky, Mankind Will Reap as It Has Sown Myspacessa (englanniksi)
When Fire Rains Down from the Sky, Mankind Will Reap as It Has Sown Discogsissa. (englanniksi)
Albumi When Fire Rains Down from the Sky, Mankind Will Reap as It Has Sown Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Sinfonia nro 9 (Dvořák)

Kaikki tiedostot Musopen.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Antonín Dvořákin sinfonia nro 9 e-molli op. 95, lisänimeltään Uudesta maailmasta, valmistui vuonna 1892, kun Dvořák asui New Yorkissa.
Sinfonia on säveltäjänsä tunnetuimpia teoksia, ja se on nauttinut yleisön suosiota kantaesityksestään asti. Dvořák sisällytti teokseen Yhdysvaltojen intiaanien ja angloamerikkalaisten sävelmiä, ja sinfonian  toinen ja kolmas osa saivat innoitusta Henry Wadsworth Longfellow’n Hiawatha-runoelmasta. Toisen osan englannintorvisoolo on spirituaalityylinen teema, joka tunnetaan Yhdysvalloissa myös nimellä ”Goin’ Home”. Se ei kuitenkaan ole kansansävelmä, vaan se on tullut erillisenä suosituksi Dvořákin oppilaan William Arms Fisherin sovituksena vuodelta 1922.
Sinfoniassa on neljä osaa:
Adagio — Allegro molto
Largo
Scherzo: Molto vivace
Allegro con fuoco.
Teoksen kantaesittivät New Yorkin filharmonikot Anton Seidlin johdolla Carnegie Hallissa 16. joulukuuta 1893.
Yannick Bolasie

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 24. toukokuuta 1989
Syntymäpaikka: Lyon, Ranska
Pelipaikka: laitahyökkääjä
Pituus: 185 cm
Lempinimi: Yala
Junioriseurat
2005–2006: Rushden & Diamonds
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2007 | Hillingdon Borough | 5 | (0) |
| 2007–2008 | Floriana | 24 | (4) |
| 2008–2011 | Plymouth Argyle | 51 | (8) |
| 2008–2009 | → Rushden & Diamonds | 7 | (0) |
| 2009 | → Barnet | 20 | (3) |
| 2009–2010 | → Barnet | 22 | (2) |
| 2011–2012 | Bristol City | 23 | (1) |
| 2012–2016 | Crystal Palace | 133 | (19) |
| 2016– | Everton | 29 | (2) |
| 2018–2019 | → Aston Villa | 21 | (2) |
| 2019 | → Anderlecht | 17 | (6) |
| 2019– | → Sporting | 14 | (1) |
Maajoukkue
| 2013– |  Kongon DT | 40 | (9) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. huhtikuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 29. syyskuuta 2019.
Yannick Bolasie (s. 24. toukokuuta 1989 Lyon, Ranska) on Ranskassa syntynyt kinshasankongolainen jalkapalloilija. Hänellä on myös Englannin kansallisuus, sillä hän eli nuoruutensa Englannissa ja aloitti pelaajauransa siellä. Bolasie pelaa kuitenkin Kongon demokraattisen tasavallan jalkapallomaajoukkueessa. Pelipaikaltaan hän on laitahyökkääjä.
Seurajoukkueura

Englantilaisessa Rushden & Diamondsissa uransa aloittanut Bolasie siirtyi vuonna 2007 maltalaiseen Floriana FC:hen, jossa hän teki pääsarjadebyyttinsä. Vain kauden Maltalla pelattuaan Bolasie palasi takaisin Englantiin, nyt Plymouth Argylen riveihin. Hän edusti seuraa vuodesta 2008 vuoteen 2011, jonka aikana hän oli kerran lainalla kasvattajaseurassaan Rushden & Diamondsissa ja kaksi kertaa Barnet FC:ssä. Plymouthissa pelejä kertyi 51 ja maaleja kahdeksan.
Kesällä 2011 Bolasie siirtyi tuolloin Englannin Mestaruussarjassa pelanneeseen Bristol Cityyn. Cityä hän edusti vain kauden, ennen kuin siirtyi kaudeksi 2012-13 niin ikään Mestaruussarjassa pelanneeseen Crystal Palace FC:hen. Palace pelasi hienon kauden ja Bolasie iski kolme maalia, kun seura nousi yllättäen Valioliigaan ja Bolasie pääsi tekemään Valioliigadebyyttinsä. Se tapahtui elokuussa 2013. Fanien suosikiksi kikoillaan ja nopeilla pyrähdyksillään noussut Bolasie teki avausmaalinsa Valioliigassa syyskuussa 2014 Evertonia vastaan. Huhtikuussa 2015 hän teki uransa ensimmäisen hattutempun Sunderland AFC:tä vastaan. Kaudella 2014-2015 Bolasie teki 34 ottelussa neljä maalia ja seuraavalla kaudella 26 ottelussa viisi maalia.
Bolasie siirtyi elokuussa 2016 Evertoniin lähes 25 miljoonan punnan siirtosummalla. Hän on tehnyt 29 valioliigaottelussa kaksi maalia. Hän on ollut Everton-vuosinaan lainakomennuksilla Aston Villassa, Anderlechtissa ja Sportingissa.
Maajoukkeura

Bolasie olisi voinut edustaa joko synnyinmaatansa Ranskaa, kasvumaatansa Englantia tai vanhempiensa kotimaata Kongon demokraattista tasavaltaa. Hän kieltäytyi kutsusta pelata Kongon paidassa vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoissa vedoten seurajoukkuesyihin. Bolasie kuitenkin hyväksyi Kongon demokraattisen tasavallan kutsun myöhemmin ja debytoi maajoukkueen paidassa Libyaa vastaan MM-karsintaottelussa vuonna 2013. Hän oli mukana myös vuoden 2015 Afrikan-mestaruuskilpailuissa, joissa hän pelasi kuusi ottelua ja saavutti pronssia. Vuoden 2019 Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän pelasi kolme ottelua.
Muuta

Niin ikään Kongon demokraattisesta tasavallasta kotoisin olevat jalkapalloilijat Lomana ja Kazenga LuaLua sekä entinen jalkapalloilija Trésor Kandol ovat Bolasie serkkuja. Lomana LuaLua pelaa nykyisin Peterborough Sportsissa ja hänen veljensä Kazenga LuaLua Lutonissa.
Käännös suomeksi
Wimbledonin tennisturnaus 2014

Vuoden 2014 Wimbledonin tennisturnaus pelattiin 23. kesäkuuta – 6. heinäkuuta 2014 Wimbledonissa, Lontoossa. Se oli kaikkiaan 128. Wimbledonin tennisturnaus ja vuoden kolmas Grand Slam -turnaus. Naisten kaksinpelin puolustava mestari oli Marion Bartoli ja miesten Andy Murray.
Turnauksen ottelukaavio julkaistiin 18. kesäkuuta 2014.
Miesten kaksinpelin voitti Serbian Novak Đoković ja naisten kaksinpelin Tšekin Petra Kvitová.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wimbledonin tennisturnaus 2014 Wikimedia Commonsissa