stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Odlanier Solís
Ammattilaisura

Joulukuussa 2006 Kuuban maajoukkueen harjoitellessa Venezuelassa Pan-Amerikan kisoja varten Solís pakeni yhdessä Yan Bartelemi Varelan ja Yuriorkis Gamboa Toledanon kanssa Kolumbiaan ja sieltä myöhemmin Miamiin. Hän solmi ammattilaissopimuksen saksalaisen First Artist -ammattilaistallin kanssa.
Ensimmäisessä ammattilaisottelussaan 27. huhtikuuta 2007 Solís tyrmäsi vastustajansa Andreas Sidonin vain 47 sekunnin jälkeen. Toisessa ottelussaan kesäkuussa hän pisti vielä paremmaksi ja tyrmäsi Alex Mazikinin vain 43 sekunnin ottelun jälkeen. Ammattilaisurallaan hän on saavuttanut voitot myös Aldo Collianderista, Marcus McGeestä ja Jeremy Batesista. Vuonna 2009 Solis on voittanut ensimmäisen erän teknisellä tyrmäyksellä Dominique Alexanderin ja toisen erän teknisellä tyrmäyksellä Monte Barrettin.
Aiheesta muualla

Ammattilaistilastot (BoxRec)
Regressioterapia

”Syvässä hypnoosissa koehenkilö kykenee palauttamaan mieleensä kauan sitten unohdetun menneisyyden tapahtumia.” Morey Bernstein tarjoutui 1952 parantamaan Virginia Tighen allergiat hypnoosin avulla. Edellisiä elämiä koskeneen kysymyksen jälkeen Tighe alkoi kuvailla yksityiskohtaisesti 1800-luvulla eläneen Bridey Murphyn vaiheita.
Regressioterapia eli menneet elämät -terapia on uskomushoito, jossa terapeutti hypnoosin tai muun suggestion avulla palauttaa potilaan mieleen tapahtumia, joiden väitetään olevan muistikuvia aiemmista elämistä. Niissä koettujen tapahtumien ja tekojen väitetään aiheuttavan sairauksia ja muita ongelmia nykyisessä elämässä. Ongelmien muistamisen ja kohtaamisen väitetään ratkaisevan ongelmat. Todellisuudessa muistot syntyvät kryptomnesiaksi kutsutun ilmiön vaikutuksesta ja ovat sekoitus todellisia kokemuksia, vääriä muistikuvia, mielikuvitusta ja terapeutin johdattelua. Menetelmän hyödyistä ei ole näyttöä, ja usein terapian avulla luodut valemuistot käsittelevät erilaisia traumoja, mikä voi aiheuttaa potilaalle tarpeetonta ahdistusta.
Menetelmä

Regressioterapia perustuu oletukselle jälleensyntymästä, ja karmalla on siinä keskeinen rooli: aiemmissa elämissä tehdyt valinnat vaikuttavat myös myöhemmissä elämissä. Regressioterapian harjoittajien mukaan menneiden elämien muistaminen kehittää itseymmärrystä, laukaisee erilaisia jännitystiloja ja tarjoaa tuoreita näkökulmia nykyisen elämän tapahtumiin. Samalla henkilö voi tulla tietoiseksi huonoista, elämästä toiseen jatkuvista toimintatavoista, jolloin niistä on helpompi päästä eroon. Regressioterapian väitetään auttavan esimerkiksi krooniseen kipuun, unettomuuteen, masennukseen, pakko-oireisiin, alkoholismiin ja muihin riippuvuuksiin, erilaisiin fobioihin sekä seksielämän ongelmiin. Sillä on hoidettu myös sukupuoliristiriitaa.
Regressioterapia tapahtuu yleensä hypnoosin tai muun suggestion kautta. Potilas vaivutetaan transsiin, jossa hän terapeutin ohjaamana kokee tapahtumia edellisistä elämistään. Muita käytettyjä menetelmiä ovat esimerkiksi unien tulkinta, meditaatio ja automaattikirjoitus. Terapia on yleensä yksilöterapiaa. Tyypillisesti menneitä elämiä ei koeta kronologisessa järjestyksessä, vaan muistot palautuvat sieltä täältä – terapiaan uskovien mukaan silloin, kun niiden muistamisesta on eniten hyötyä.
Yhdysvalloissa noin neljäsosa väestöstä uskoi vuosituhannen alussa jälleensyntymään, ja Suomessa vastaava luku oli 15 %. Tämä on luonut regressioterapialle kysyntää, ja käytäntö onkin jossain määrin yleinen new age -terapeuttien parissa. Valtavirran psykoterapiassa sitä ei yksittäisiä poikkeuksia lukuun ottamatta käytetä, ja osa lääketieteen järjestöistä on tuominnut sen epätieteellisenä. Regressioterapian vaikutusvaltaisin kannattaja lienee psykiatri Brian Weiss, joka suhtautui jälleensyntymään aluksi epäillen. Harjoittamansa hypnoterapian myötä hän alkoi kuitenkin uskoa, että monet potilaiden pelot palautuivat aiempiin elämiin.
Historia

Jälleensyntymän ajatus on hyvin vanha ja esimerkiksi Platonin mukaan ihmiset tietävät asioita, joita eivät olisi yhden elämän aikana ehtineet oppia. Ajatus on yleinen myös hindulaisuudessa ja muissa uskonnoissa. Torjuttujen muistojen olemassaolo ei kuitenkaan kuulu hindulaisuuteen ja muihin perinteisiin uskomusjärjestelmiin. Yhdysvalloissa menneiden elämien palauttaminen hypnoosin avulla nousi muodikkaaksi ajatukseksi 1950-luvun puolivälissä suurta julkisuutta saaneen Bridey Murphyn tapauksen myötä. Britanniassa hypnoterapeutti Arnall Bloxham puolestaan keräsi 1900-luvun puolivälissä yli 400 äänitteen arkiston ja yritti historiaa tutkimalla todistaa taltioimansa muistot aidoiksi.
Toimivuus

Jälleensyntymä on uskonnollinen näkemys, jota ei ole osoitettu todeksi. Regressioterapian toimivuudesta ei ole tieteellistä näyttöä, ja psykologit ovat arvostelleet käytäntöä toteamalla, että muistikuvat syntyvät terapiaistunnon aikana, terapeutin kannustuksen vaikutuksesta. Jälleensyntymään uskovat potilaat ”muistavat” aiempia elämiään huomattavasti muita todennäköisemmin. Robert Bakerin tutkimuksessa 60 koehenkilöä jaettiin kolmeen ryhmään. Ensimmäiselle ryhmälle kerrottiin, että kyseessä oli uusi terapiamuoto, joka paljastaisi heidän aiemmat elämänsä. Toiselle ryhmälle kerrottiin, ettei terapian toimivuudesta ollut takeita, ja kolmannelle ryhmälle, että terapia oli humpuukia eivätkä normaalit ihmiset muista aiempia elämiä. Ensimmäisen ryhmän jäsenistä 85 % ”muisti” terapian aikana aiempia elämiä, toisen ryhmän jäsenistä 60 % ja kolmannen ryhmän jäsenistä vain 10 %.
Terapian aikana syntyneet muistot tulkitaan merkeiksi aiemmista elämistä, mutta todennäköisemmin ne ovat valemuistoja, joissa yhdistyvät todelliset elämänkokemukset, mielikuvitus, väärät muistikuvat sekä hypnotisoijan suggestiot. Usein taustalla vaikuttaa uskomus torjuttuihin muistoihin, jotka katoavat tietoisesta tajunnasta mutta oireilevat alitajunnassa. Torjunnan olemassaolosta ei kuitenkaan ole tieteellistä näyttöä. Torjutut muistot eivät ole osa hindulaisuutta ja muita perinteisiä uskomusjärjestelmiä.
Vuonna 2017 julkaistun artikkelin mukaan regressioterapia on lääkärin etiikan vastaista, sillä jälleensyntymän olemassaolosta tai terapian hyödyistä ei ole tieteellistä näyttöä. Terapeutin kysymykset ovat usein johdattelevia, jolloin potilaalle kehittyy paine muistaa vastaavia tapahtumia. Terapia luo hyvin suurella todennäköisyydellä valemuistoja, jotka usein ovat traumaattisia, mikä voi aiheuttaa potilaalle huomattavaa haittaa. Regressioterapian tueksi esitetyt tapauskertomukset koostuvat satunnaisista anekdooteista, eikä kontrolliryhmiä käytetä. The Skeptic’s Dictionaryn mukaan aiempien elämien muisteleminen on terapeutille taloudellisesti edullista: regressioterapiassa käsitellään vuosien sijaan jopa useiden vuosisatojen aikaisia tapahtumia, ja laskutus tapahtuu istuntoihin käytetyn ajan mukaan.
Luis A. Cordónin (2005) mukaan regressioterapia olisi pelkästään harmiton villitys, ellei sitä käytettäisi todellisten psyykkisten sairauksien hoitoon. Ongelmallista on hänen mukaana myös potilaan kannustaminen harhakuvitelmiin. Muistojen aitoutta todistellaan toisinaan sillä, että niissä esiintyy seikkoja, joita potilas ei voisi muuten tietää. Tarkemmat tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet, että kyse on kryptomnesiaksi kutsutusta ilmiöstä. Valemuistojen erottaminen oikeista muistoista on Cordónin mukaan mahdotonta ja niistä eroon pääseminen vaikeaa.
Veeti Miettinen

| Veeti Miettinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. syyskuuta 2001 (ikä 23) Espoo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  KooKoo
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  24
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
Aik. seurat:  KalPa (SM-liiga)
NHL-varaus:  168. varaus, 2020 Toronto Maple Leafs
Veeti William Miettinen (s. 20. syyskuuta 2001 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue KooKoossa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura > Maajoukkueura

Miettinen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018 sekä World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017, jolloin Miettinen jakoi kolmella osumallaan Suomen sisäisen maalipörssin voiton Anton Lundellin ja Henri Nikkasen kanssa. Yhteensä hän on pelannut yhdeksän nuorten ja 54 poikien maaottelua.
Muuta

Miettinen valmistui ylioppilaaksi Haukilahden lukiosta keväällä 2020. Hänen pikkuveljensä Verner Miettinen pelaa hyökkääjänä St. Cloud State Universityn yliopistojoukkueessa, jossa veljekset pelasivat joukkuetovereina kauden 2023–2024.
Vuoden nuori suunnittelija

Vuoden nuori suunnittelija on Suomen Messujen suomalaisille vaatetussuunnittelun opiskelijoille ideoima kilpailu, jonka rahoittaa Suomen Messusäätiö. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran 1994.
Voittajan suunnittelema mallisto esitellään Muotimessuilla omalla osastollaan. Lisäksi palkittu saa 5 000 euron suuruisen kannustuspalkinnon.
Palkitut

1995: Eva Rahikainen
1996: Marjo Hartikainen
1997: Kiiki Järnström
1998: Sonja Tarvainen
1999: Sarianna Malmi
2000: Riitta Kokkonen
2001: Anna Hämäläinen
2002: Naoto Niidome
2003: Minttu Wikberg
2004: Heidi Wikar
2005: Jarno Viitala
2006: Nina Jatuli
2007: Saara Lepokorpi
2008: Emmakaisa Soisalo
2009: Anne Törnroos
2010: Yonna Moriya
2011: Vilma Riitijoki
2012: Ilona Hackenberg
2013: Ernesto Hinojosa
2014: Piia Honkanen (Piia Emilia)
2015: Rolf Ekroth
2016: Anni Raasmaja
2017: Heidi Karjalainen
2018: Jim Bergström
2019: Emma Saarnio
2020: Ervin Latimer
2021: Idaliina Friman
2022: Juha Vehmaanperä
2023 Henna Lampinen
2024 Arttu Åfeldt
MC Helper Bekings

| MC Helper beKINGs |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Kaitsu Walfrid Rinkinen
Käsikirjoittaja:  Kaitsu Walfrid Rinkinen
Tuottaja:  Minna Haapkylä Sanna Kultanen Eve Särkänne Janne Kaperi
Säveltäjä:  Tuomas Kantelinen
Pääosat:  Kaitsu Walfrid Rinkinen Janne Kaperi Joel Hirvonen Tuomas Rinkinen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Ensi-ilta:  22. huhtikuuta 2022
Kesto:  1 h 40 min
Katsojat:  36 423
Edeltäjä:  MC-Helper 3
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
MC Helper beKINGs on Kaitsu Walfrid Rinkisen ohjaama suomalainen, sketsiryhmä Biisonimafian tekemä toiminta- ja komediaelokuva, joka sai ensi-iltansa 22. huhtikuuta 2022. Elokuva oli ensi-iltaviikonloppunsa katsotuin elokuva Suomessa.
Juoni

Elokuvassa Räkä (Kaitsu Rinkinen) ja Liima (Janne Kaperi) tapaavat toisensa ensimmäistä kertaa. Räkä kuljettaa työkseen pitsoja mopollaan ja käy  vapaa-ajallaan mopomiiteissä. Hänen työnantajansa (Jenni Kokander) on sekaantunut hämäriin bisneksiin ja tekee yhteistyötä MC Mustakäsi -mopojengin kanssa, jonka johtajana toimii Mustakäsi (Tommi Korpela). Mopomiitissä Räkä tutustuu Liimaan, joka osaa virittää mopoja. Miehet perustavat MC Helper -nimisen mopokerhon, jonka tarkoitus on voittaa Harjuajot-mopokilpailu.
Elokuva perustuu ryhmän aiempiin lyhytelokuviin ja niiden hahmoihin mutta on elokuvana itsenäinen esiosa.
Mopoilun lisäksi elokuvan tärkeimpiin teemoihin kuuluu ystävyys.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kaitsu Walfrid Rinkinen  | … |  Räkä   |
|  Janne Kaperi  | … |  Liima   |
|  Joel Hirvonen  | … |  Spägä   |
|  Tuomas Rinkinen  | … |  Töhö   |
|  Tatu Sinisalo  | … |  Köntsä   |
|  Celin El Azizi  | … |  Herkku   |
|  Tommi Korpela  | … |  MC Mustakäden pomo   |
|  Jenni Kokander  | … |  Pitseriapomo   |
|  Ilona Chevakova  | … |  Hammaskeiju   |
|  Sami Kemell  | … |  Kullervo   |
Tuotanto

Elokuva oli tuotantoyhtiö Rabbit Filmsin ensimmäinen pitkä elokuva. Elokuvan levityksestä vastasi Aurora Studios. Elokuvan tekoa tukivat myös Pohjois-Karjalan maakuntaliitto, taloon.com, Autodude ja Sievi. Elokuva oli Suomen ensimmäinen elokuva, joka on saanut alkunsa YouTube-kanavalta.
Sarjaa kuvattiin Punkaharjulla ja Outokummun kaivosalueella.
Elokuvan tekemisestä kerrottiin Ylen syksyllä 2021 esittämässä tositelevisiosarjassa Punkaharjun Pojat. Sarjassa oli kymmenen osaa, ja se esitettiin Yle TV2 -kanavalla.
Tuotanto > Muista teoksista saadut vaikutteet

Elokuvan lopputeksteissä kiitetään TV-sarja Raidin luojia, Harri Nykästä ja Tapio Piiraista. Keskisuomalaisen Jussi Virratvuori huomasi Raidin innoituksen muutamissa elokuvan kohtauksissa ja eräissä sen hahmoissa.
Tuotanto > Musiikki

Elokuvan musiikkia teki muun muassa kuopiolainen punkrockyhtye Rakki-Sakke ja Lahjomaton Miro. Yhtyeen Kahvaa!-kappaletta käytetään sekä leffan aloitusosiossa että trailerissa.
Musiikkia teki myös Portion Boys, joka esitti kappaleensa Kaasu pohjaan -elokuvassa. Kappaleen musiikkivideossa näkyy pätkiä elokuvasta.
Vastaanotto

Niko Ikonen, Episodi
Kaisu Tervonen, Helsingin Sanomat
Timo Kuismin, Helsingin Sanomat
Jussi Virratvuori, Keskisuomalainen
Jussi U. Pellonpää, FilmiFIN
Pilvi Meriläinen, Film-O-Holic
Elokuva sai kriitikoilta pääosin negatiivisen vastaanoton.
Episodin Niko Ikonen ihmetteli arvostelussaan, että yli kolmekymppiset miehet larppaavat teini-ikäisiä mopojonneja. Ryhmän sketsiviihde on kuin lapsille kesytettyä Kummelia, jossa on mausteena Pekko Aikamiespoikaa ja kevyttä uunoilua.
Kaisu Tervonen Helsingin Sanomista taas piti arvostelussaan elokuvan huumoria vanhentuneena. Elokuvan parhaina puolina hän piti mopostuntteja, Punkaharjun maisemia ja tekijöiden tee-se-itse-asennetta.
Helsingin Sanomien toinen kriitikko, Timo Kuismin, luuli kokeneensa pohjakosketuksen katsottuaan Turhapurot ja Pekko-elokuvat, mutta koki yllätyksen ja ihmetteli, mitä tämä elokuva tekee Ylen Teemassa. Kaikki tekijät ovat hänen mukaansa kuin "uuninpankolta repäistyjä, tietämättömiä harrastelijoita", ja elokuva olisi ansainnut esittämisen vain kaveripiirissä.
Keskisuomalaisen Jussi Virratvuori pitää elokuvaa kulttielokuvana, josta pitävät niin pienet kuin isotkin mopopojat.
Muiden kriitikoiden vastaanottoon verrattuna Film-O-Holicin Pilvi Meriläinen oli arvostelussaan positiivisempi. Hän ei pitänyt elokuvan "tee-se-itse-meininkiä" halpana, vaan piti sitä alusta loppuun "hienona suuren satsauksen fiiliksenä". Henkilöhahmot olivat hänestä "sympaattisia ja samaistuttavia nimiään myöten" ja pahikset omaa luokkaansa.
Vastaanotto > Palkinnot

Elokuva sai vuoden 2023 Jussi-gaalassa Yleisö-Jussi-palkinnon.
Aiheesta muualla

Elokuvan traileri
MTV Uutisaamu: Biisonimafian MC Helper beKINGs -elokuva lupaa mopoja ja mäyhemiä (Arkistoitu – Internet Archive)
Tunteita ja tuoksuja

| Tunteita ja tuoksuja> The Young and the Restless |
| --- | --- |

 Tunteita ja tuoksuja -sarjan tunnus (2003- )
Tyyli:  Saippuaooppera, Saippuasarja, Draamasarja
Kestoaika:  60 minuuttia (1980- )
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   CBS,  MTV3
Esitetty:  26. maaliskuuta 1973 – (USA)  4. toukokuuta 1998   – 27. tammikuuta 2014 (Suomi)
Tuotantokausia:  52
Jaksoja:  13 092 kpl (28.3.2025 mennessä)
Ikäraja:  
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):  Lynn Marie Latham (2006- )
Käsikirjoittaja(t):  Lynn Marie Latham (2007- )
Tuotantoyhtiö(t):  Bell Dramatic Serial Company, Corday Productions, Inc. and Universal Television (1973-1998; 2002-2004; 2011-) Studios USA (1998-2002)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Tunteita ja tuoksuja (engl. The Young and the Restless) on yhdysvaltalainen saippuaooppera. Sitä lähettää Yhdysvalloissa CBS-televisiokanava. Ensimmäinen jakso lähetettiin vuonna 1973 ja sarja jatkuu edelleen. Sarjan aloitti, tuotti ja ensimmäiset jaksot käsikirjoitti William J. Bell.
Tunteita ja tuoksuja kertoo kosmetiikkaa valmistavista perheyrityksistä Newman Enterprisesista ja Jabot Cosmeticsista sekä näiden omistajista ja työntekijöistä. Newmanit, Abbottit, Chancellorit, Wintersit ja Baldwinit ovat sarjan keskeisimmät perheet. Sarjassa ominaista on yritysdraama, joka keskittyy Jabot Cosmeticsin, Newman Enterprisesin ja Chancellor Industriesin keskinäisiin ja sisäisiin valtataisteluihin.
Varsinkin alkujaksoissa puhuttiin luokkaeroista, esimerkkinä rikas Brooksin perhe ja köyhä Fosterin perhe.
Näyttelijöistä pisimpään sarjassa mukana on ollut Katherine Chancelloria esittänyt Jeanne Cooper (1973–2013). Sarjan ainoa aivan alusta asti mukana ollut roolihahmo puolestaan on Jill Foster Abbott, jota on vuodesta 1987 esittänyt Jess Walton.
Yhdysvalloissa sarjan ensimmäinen esitys tapahtui 26. maaliskuuta 1973, jonka jälkeen sitä on esitetty yli 13 000 jaksoa. Esityskaudella 1988–1989 sarja syrjäytti General Hospital -sarjan Yhdysvaltain katsotuimman saippuasarjan paikalta, ja on siitä asti pysynyt ykköspaikalla. 26. maaliskuuta 2023 sarja täytti 50 vuotta.
Tunteita ja tuoksuja on Suomessa suositun Kauniiden ja rohkeiden sisarsarja.
Päähenkilöt > Näyttelijät ja roolihahmot (Suomen jaksojen mukaisesti)

| Näyttelijä | Rooli | Roolin kesto |
| --- | --- | --- |
| Tatyana Ali | Roxanne | 2007– |
| Peter Bergman | Jack Abbott | 1989– |
| Vail Bloom | Heather Stevens | 2007- |
| Eric Braeden | Victor Newman | 1980– |
| Tracey E. Bregman | Lauren Fenmore Baldwin | 1983-1995, 2000– |
| Bryton James | Devon Hamilton | 2004– |
| Sharon Case | Sharon Abbott | 1995– |
| Judith Chapman | Gloria Abbott Bardwell | 2005– |
| Jeanne Cooper | Katherine Chancellor | 1973– |
| Doug Davidson | Paul Williams | 1978– |
| Don Diamont | Brad Carlton | 1985-1996, 1998– |
| Jerry Douglas | John Abbott | 1983-2006, 2007 |
| Adrienne Frantz | Amber Moore Ashby | 2006– |
| Daniel Goddard | Cane Ashby | 2007– |
| Michael Graziadei | Daniel Romalotti | 2004– |
| Amelia Heinle | Victoria Newman Carlton | 2005– |
| Courtney Hope | Sally Spectra | 2020– |
| Vincent Irizarry | David Chow | 2007– |
| Christel Khalil | Lily Winters Romalotti | 2002-2005, 2006– |
| Tammy Lauren | Maggie Sullivan | 2006– |
| Christian LeBlanc | Michael Baldwin | 1991-1993, 1997– |
| Kate Linder | Esther Valentine | 1985– |
| Thad Luckinbill | J.T. Hellstrom | 1999– |
| Joshua Morrow | Nicholas Newman | 1994– |
| Emily O'Brien | Jana Hawkes | 2006– |
| Nia Peeples | Karen Taylor | 2007– |
| Eyal Podell | Adrian Korbel | 2006– |
| Greg Rikaart | Kevin Fisher | 2003– |
| Deanna Russo | Dr. Logan Armstrong | 2007– |
| Melody Thomas Scott | Nikki Newman | 1979– |
| Ted Shackelford | Jeffrey Bardwell | 2007- |
| Michelle Stafford | Phyllis Summers Newman | 1994-1997, 2000– |
| Kristoff St. John | Neil Winters | 1991– |
| Tammin Sursok | Colleen Carlton | 2007– |
| Jess Walton | Jill Foster Abbott | 1987– |
| Billy Warlock | Ben Hollander | 2007– |
Tunteita ja tuoksuja Suomessa

Tunteita ja tuoksuja on esitetty Suomessa 4. toukokuuta 1998 alkaen toukokuuhun 2005 ja uudestaan 7. tammikuuta 2008 – 27. tammikuuta 2014.
Toukokuussa 2005 sarjan ilmoitettiin jääneen pysyvästi pois MTV3-kanavalta. Runsaan katsojapalautteen myötä sarja palasi tauolta tammikuussa 2008. Esitysaika oli aamupäivisin noin kello 9.10, Huomenta Suomen jälkeen. Sarja jatkui siitä mihin keväällä 2005 oltiin jääty, eli Yhdysvalloissa vuonna 2002 esitetyistä jaksoista. Tunteita ja tuoksuja oli siis Suomessa Yhdysvaltojen jaksoja noin kuusi vuotta jäljessä. Suomessa sarjan esittäminen päättyi 27. tammikuuta 2014. MTV3:n Tunteita ja tuoksuja -sivu poistettiin keväällä 2015.
Aiheesta muualla

Tunteita ja tuoksuja Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Joensuun teloitukset

Joensuun teloitukset tehtiin Suomen sisällissodan aikana 14. huhtikuuta 1918, jolloin Joensuun Siilaisen kaupunginosassa ammuttiin 99 Raudun taistelun yhteydessä vangittua venäläistä sotilasta. Jo aiemmin saman vuoden helmikuussa oli suoritettu ainakin kaksi yksittäistä teloitusta. Huhtikuun teloitukset tehtiin kolmessa eri erässä. Kyseessä oli muutaman Karjalan ratsujääkärirykmentin upseerin omavaltainen teko, jolla kuitenkin oli rykmentin komentajana toimineen jääkäriluutnantti Edvard Skarpin lupa.
Taustaa

Ainoa sisällissodan aikana Pohjois-Karjalassa tapahtunut yhteenotto oli 8. helmikuuta käyty Värtsilän taistelu, jonka jälkeen seutu oli valkoisten hallussa. Joensuussa teloitetut sotilaat vangittiin Karjalankannaksella 5. huhtikuuta päättyneen Raudun taistelun jälkeen. Neuvosto-Venäjän rajan tuntumassa sijainneessa Raudussa käytyyn taisteluun osallistui paljon venäläisiä joukkoja, koska maan bolševikkihallitus pelkäsi valkoisten hyökkäävän sen kautta Pietariin. Raudussa vangittiin yhteensä noin 870 miestä, joista 286 oli Venäjän armeijan sotilaita. Heidät vietiin aluksi Sortavalan vankileirille, josta 169 Venäjän armeijan sotilasta siirrettiin pian Joensuuhun. Heistä 141 oli kansallisuudeltaan venäläisiä, lisäksi joukossa oli 16 puolalaista, viisi virolaista, neljä latvialaista sekä yksi ukrainalainen, vienankarjalainen, tataari ja saksalainen. Vangit sijoitettiin kaupungin keskustaan Joensuun työväentalolle.
Joensuussa teloitettiin jo aikaisemmin helmikuussa viisi venäläissotilasta, joista kaksi oli vangittu joulukuussa 1917. Toista epäiltiin panimomestari Gustaf Enderleinin surmasta, ja toinen oli johtanut suojeluskuntalaisilta aselastin takavarikoinutta sotilasosastoa. Helmikuun alussa Pohjois-Karjalan suojeluskuntapiirin esikunta sai vielä jostain käsiinsä kolme venäläistä matruusia. Heidät teloitettiin 13. helmikuuta yhdessä kahden aikaisemmin vangitun kanssa. Syytä matruusien vangitsemiselle ja teloitukselle ei tiedetä. Lisäksi samassa yhteydessä ammuttiin Osuusliike Kansan Joensuun osastonhoitaja Jussi Pekka Hallikainen sekä sosialidemokraattisen puolueen Pohjois-Karjalan piirin luennoitsija J. E. Auranen.
Tapahtumat

14. huhtikuuta kello 03 yöllä työväentalolle saapui noin 40 ratsumiehen osasto, jonka johdossa oli tunnistamattomaksi jäänyt jääkäriupseeri. Kymmenkunta sotilasta meni sisälle herättämään nukkuvat vangit, joista sattumanvaraisesti valitut sata määrättiin ulos. Heidät marssitettiin ratsujääkärien keskellä Yläsatamankatua pitkin ulos kaupungista ja vietiin parin kilometrin päähän Siilaisella sijaitsevaan metsään Kuopioon johtavan maantien (nyk. valtatie 9) varrelle. Marssiosaston perässä seurasi reki, johon oli lastattu suuri määrä lapioita.
Teloitus suoritettiin kolmessa erässä ampumalla vangit venäläisten ensimmäisen maailmansodan aikana kaivamiin juoksuhautoihin. Teloitusosastoon kuuluneet Karjalan ratsujääkärirykmentin miehet olivat lähinnä asevelvollisia pohjoiskarjalaisia talonpoikia. Rykmentin komentaja jääkäriluutnantti Skarp oli mahdollisesti myös itse paikalla. Sadan metsään viedyn vangin joukossa oli vienankarjalainen Anton Stepaninpoika Sergejev, joka säästettiin teloitukselta hänen osattuaan puhua suomea. Sergejev saatettiin takaisin vankileirille, ja häntä kehotettiin pysymään yön tapahtumista hiljaa. Teloitusten uhreista 82 oli venäläisiä, 11 puolalaisia, kolme virolaisia, kaksi latvialaisia ja yksi tataari. Heidän keski-ikänsä oli 22 vuotta, ja nuorimmat olivat 16-vuotiaita.
Valmiina olleiden kaivantojen lisäksi Siilainen valittiin teloituspaikaksi sen vuoksi, että kaupungin nahkurit olivat jo aikaisemmin haudanneet alueelle kuolleita eläimiä, joten ruumiista lähtevään hajuun oli totuttu. Ruumiiden päälle lapioitiin kuitenkin niin ohut maakerros, että Joensuussa pidettyjä punavankeja määrättiin toukokuussa peittämään niitä lisää.
Joidenkin lähteiden mukaan samassa yhteydessä olisi teloitettu myös suomalaisuusaatteen kannattajien vihaama ortodoksinen uskonnonopettaja Johannes Karhapää, mutta todennäköisesti hänet ammuttiin jo maaliskuussa. Teloitukselta välttyneitä venäläisiä säilytettiin Joensuussa toukokuun loppuun saakka, jonka jälkeen heidät siirrettiin Helsinkiin Suomenlinnan vankileirille. Vienankarjalainen Sergejev vapautettiin jo aikaisemmin ja päästettiin sukulaistensa luokse Äänekoskelle.