Pronssisoturi
Monumentti > Historia

Vuoden 1945 Tallinnan keskustan kaavaluonnoksessa Tõnismäelle suunniteltiin pieni aukeama puiden ympäröimänä. Sille oli haudattu 12 puna-armeijan sotilasta. Monumenttia edelsi samalla paikalla ollut puinen veistos, jonka koululaiset, 15-vuotias Ageeda Paavel ja 14-vuotias Aili Jürgenson räjäyttivät Neuvostoliiton voitonpäivän aattona 8. toukokuuta 1946.
Monumentti valmistui vuonna 1947 toisessa maailmansodassa Saksaa vastaan taistelleiden puna-armeijan sotilaiden muiston kunniaksi. Tyyliltään monumentti edustaa sosialistista realismia. Viron taiteen historian kirjoittajat ajoittavat sen aikakauteen 1944–1955, jolloin Viron taide oli heidän mukaansa "stalinismin vallassa". Monumentti sijaitsi vuosina 1947–1991 Neuvostoliiton salaisen poliisin, MGB-MVD-KGB:n Tallinnan-, sitten Viron Suojelupoliisiviraston päämajaa vastapäätä, toisella puolella tienristeystä. Samassa risteyksessä sijaitsee myös Viron kansalliskirjasto
Pronssisoturin suunnittelivat kuvanveistäjä Enn Roos ja taustan sekä jalustan arkkitehti Arnold Alas.
Enn Roosin suunnittelema noin kaksi metriä korkea pronssiveistos kuvaa sotilasta, jonka mallina oli Helle Palusalun mukaan hänen isänsä, painin kaksinkertainen olympiavoittaja Kristjan Palusalu. Kulttuurineuvosto kielsi Palusalun käyttämisen mallina, joten patsaan kasvoja muutettiin. Mallin henkilöllisyyttä ei kuitenkaan tiedetä. Roos sanoi mallin olleen nuori työläinen läheiseltä työmaalta, mutta Palusalun tytär Helle Palusalu on väittänyt, että hänen isänsä oli veistoksen mallina. Roosin lausunnon motiiviksi on arveltu se, että Palusalu loikkasi neuvostoarmeijasta ja tuli näin kommunistipuolueen epäsuosioon.
Sotilaalla on päällään puna-armeijan univormu, hän katsoo lievästi alaviistoon vasen käsi nyrkissä. Oikeassa kädessä on kypärä.
Arkkitehti Arnold Alaksen suunnittelema mastaba-tyyppinen tausta oli virolaista kalkkikiveä. Pronssisotilaan pään yläpuolella oli pyöreä, taustaan upotettu, kiveen hakattu neuvostokunniamerkki Isänmaallinen sota. Oikealla ja vasemmalla puolella olivat pronssilaatat teksteineen.
Vuonna 1964 teoksen eteen sytytettiin "ikuinen tuli". Viron palautettua takaisin itsenäisyytensä 1991 tuli sammutettiin ja muistolaatat vaihdettiin. Vanhoissa laatoissa oli kaatuneiden sotilaiden nimet, sekä teksti venäjäksi ja viroksi: Kunnioitettakoon ikuisesti niitä sankareita, jotka kaatuivat maamme vapauttamisen ja itsenäisyyden takia. Uusissa laatoissa luki viroksi ja venäjäksi: Toisessa maailmansodassa kaatuneille.
Neuvostotietojen mukaan monumentin alle oli haudattu 13 nimeltä ja sotilasarvolta tunnettua sotilasta. Virolaiset arkeologit löysivät sieltä kaksitoista arkkua tai ruumista, joista otettiin DNA-näytteet tarkempaa tunnistamista varten. Koska Venäjä ei hyväksynyt patsaan siirtoa, ei se tarjouksesta huolimatta osallistunut kaivauksen valvontaan.
Huhtikuussa 2007 puretun monumentin pronssifiguuri siirrettiin sotilashautausmaalle, joka sijaitsee Siselinnassa (Filtri tee 14) noin kahden kilometrin päässä alkuperäisestä sijainnista Tõnismäellä. Pronssisotilaan taustalle rakennettiin jälleen kivirakennelma, jonka laatoissa lukee viroksi ja venäjäksi: Toisessa maailmansodassa kaatuneille.