stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ranska
Kulttuuri > Kirjallisuus

Varhaisin ranskankielinen kirjallisuus 1000-luvun alussa oli eeppistä runoutta, kuten Rolandin laulu. Tavallisen kansan parissa eli vertauskuvallisten eläintarinoiden, faabelien perinne. Keskiajan runoilijoista merkittävin oli pahamaineinen François Villon, ja proosakirjailijoista Geoffroi de Villehardouin, jonka Konstantinopolin valloituksen kuvaus La Conquête de Constantinople on ensimmäinen alun perin muinaisranskaksi kirjoitettu proosamuotoinen teksti.
Renessanssiajan kirjailijoita olivat humoristi François Rabelais, esseisti Michel de Montaigne ja runoilija Pierre de Ronsard. 1600-luvun klassismin aikana elivät Ranskan kirjallisuushistorian merkittävimmät näytelmäkirjailijat Pierre Corneille, Jean Racine ja Molière.
Valistusajan kirjailijoita olivat filosofit Voltaire, Montesquieu, ensyklopedisti Denis Diderot ja kasvatukseen liittyvistä teorioista tunnettu Jean Jacques Rousseau. 1800-luvun kirjailijoita ovat romantiikkaa edustavat Victor Hugo ja George Sand, runoilijat Charles Baudelaire, Arthur Rimbaud ja Paul Verlaine, realistit Stendhal, Gustave Flaubert, Honoré de Balzac, Émile Zola ja Guy de Maupassant sekä historiallisten romaanien kirjoittaja Alexandre Dumas vanhempi.
1900-luvun romaanikirjailijoita ovat surrealismin johtohahmo André Breton, vuosisadan merkittävin ranskalaiskirjailija Marcel Proust, eksistentialistit Jean-Paul Sartre ja Albert Camus sekä naisten oikeuksiin huomiota kiinnittänyt Simone de Beauvoir. Merkittäviä runoilijoita ovat Paul Valéry ja Guillaume Apollinaire, näytelmäkirjailijoista taas Edmond Rostand ja Jean Genet. 1950-luvun jälkeen Ranskassa on ollut vallalla niin sanottu uusi romaani eli antiromaani, jonka tekijöitä ovat Nathalie Sarraute, Michel Butor ja Alain Robbe-Grillet.
Kulttuuri > Tiede

Ranskan akatemia on maailman kuuluisin akatemia ja monien muiden akatemioiden esikuva. Sen perusti 1600-luvulla kardinaali Richelieu.
Ranskassa on syntynyt 49 Nobel-palkittua henkilöä. Heistä 7 on saanut fysiikan, 9 kemian, kaksi taloustieteen ja 12 lääketieteen ja fysiologian palkinnon. Ranskan tieteen ja filosofian kenties maineikkain hahmo on René Descartes. Luonnontieteilijöistä Louis Pasteur on antanut nimensä maidon pastöroinnille ja luonut perustan nykyaikaiselle lääketieteelle, ja Antoine Lavoisier on nykyaikaisen kemian isä.
Vuonna 2009 Ranska investoi tutkimukseen ja kehitykseen 2,02 prosenttia bruttokansantuotteestaan, mikä oli hiukan yli EU:n keskiarvon.
Kulttuuri > Musiikki

Taidemusiikissa Ranskan merkitys on ollut perinteisesti suuri. Barokin ajan ranskalaissäveltäjistä tunnetuimpiin kuuluvat Jean-Baptiste Lully ja François Couperin. Romantiikkaa edustanut Hector Berlioz kehitti erityisesti orkestraatiota, ja pianisti-säveltäjä Camille Saint-Saëns sai mainetta erityisesti Urkusinfoniallaan ja konsertoillaan. Georges Bizet puolestaan sävelsi 1800-luvun suosituimpiin oopperoihin lukeutuvan Carmenin. Taidemusiikin sävelkieltä ryhtyi 1800-luvun loppupuolella uudistamaan omaperäinen Claude Debussy, ja hänen jalanjäljissään seurasi Maurice Ravel, jonka suosituimpia teoksia ovat baletit Daphnis et Chloe ja Bolero. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa vaikutti eksentrisenä hahmona tunnettu pianosäveltäjä Erik Satie. Toisen maailmansodan jälkeen urkuri Maurice Duruflé saavutti suosiota sielunmessullaan. Ranskalaisen musiikin tunnetuimmat modernistit ovat perkussiivisestä tyylistään tunnettu varhainen avantgardisti Edgar Varèse, uskonnollista mystiikkaa teoksiinsa sisällyttänyt Olivier Messiaen sekä hänen oppilaansa, kapellimestarinakin ansioitunut Pierre Boulez.
Kulttuuri > Kuvataide

Ranskalaisesta Lascaux’n luolasta on löydetty esihistoriallisia luolamaalauksia, jotka ovat yli viisitoistatuhatta vuotta vanhoja. Yli tuhat vuotta vanhaa taidetta on säilynyt Kaarle Suuren ajan käsin kirjoitetuissa, runsaasti kuvitetuissa kirjoissa.
1600-luvun klassisia kuvataiteilijoita olivat Nicolas Poussin ja Claude Lorrain. 1700-luvulla kehittyi rokokoo, jonka tunnetuimpia taidemaalareita olivat Antoine Watteau, François Boucher ja Jean-Honoré Fragonard. 1800-luvun lopulla Jacques-Louis David oli uusklassismin merkittävin taiteilija.
Romantiikan ajan merkittäviä kuvataiteilijoita olivat Théodore Géricault ja Eugène Delacroix. Heidän jälkeensä taide kehittyi realistisemmaksi muun muassa Barbizonin koulukunnan vaikutuksesta. Realismin kärkihahmoja olivat Gustave Courbet ja Honoré Daumier. Impressionismin kehittäjät olivat enimmäkseen ranskalaisia, kuten Claude Monet, Edgar Degas, Pierre-Auguste Renoir ja Camille Pissarro. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa Ranskasta oli tullut taiteen keskus, ja sinne muuttivat monet taiteilijat, kuten espanjalainen Pablo Picasso. Samaan aikaan Pariisissa maalasivat myös Toulouse-Lautrec, Paul Gauguin ja Paul Cézanne. Pariisin avantgardepiireissä syntyi myös 1900-luvun alussa kubismi.
Pariisin Louvre on maailman suurimpia ja tunnetuimpia taidemuseoita, ja siellä on runsaasti sekä ranskalaista että ulkomaista taidetta Leonardo da Vincin Mona Lisasta Milon Venukseen.
Kulttuuri > Elokuva

Maailman ensimmäinen julkinen elokuvaesitys pidettiin 28. joulukuuta 1895 Pariisin Grand Caféssa, jossa Antoine Lumière esitti poikiensa August ja Louis Lumièren elokuvia. Lumièren esittämistä elokuvista tunnetuin oli Juna saapuu asemalle. Elokuvan historian katsotaan alkaneen Lumièren veljesten esityksistä, vaikka muutkin olivat kehittäneet vastaavia tekniikoita.
Lumièren esitystä oli katsomassa myös Georges Méliès. Hän oli taikateatterin johtaja ja tuli pian tunnetuksi erikoistehosteita käyttävistä elokuvistaan, kuten Matka kuuhun (1902). Lähes 14 minuutin pituinen elokuva oli liian pitkä oman aikansa mittapuulla, mutta siitä tuli silti kansainvälinen menestys. Méliès ohjasi arviolta viisisataa elokuvaa. Lumièren veljesten ja Mélièsin vaikutus elokuvahistoriaan on ollut suuri. Mélièsiä pidetään usein näytelmäelokuvan isänä, kun taas Lumièren veljeksien katsotaan luoneen dokumenttielokuvan. Tosin Louis Lumièren ohjaama Puutarhuri on tiettävästi maailman ensimmäinen komediaelokuva.
Ehkä maineikkain ranskalainen ohjaaja on elokuvan suuri humanisti Jean Renoir. Lisäksi Robert Bresson on vaikuttanut minimalistisella tyylillään monien eurooppalaisten ja amerikkalaisten ohjaajien töihin. Ranskassa Bresson vaikutti erityisesti uuden aallon ohjaajiin. Uusi aalto toi 1960-luvulla maailman tietoisuuteen sellaiset ohjaajat kuin Jean-Luc Godard, François Truffaut, Claude Chabrol ja Éric Rohmer.
Ranskan elokuva-arkisto on alansa maineikkaimpia taidelaitoksia. Sen pitkäaikainen johtaja oli Henri Langlois. 1940-luvulta asti järjestetty Cannesin elokuvajuhla on maailman kuuluisin elokuvajuhla ja maailman suurimpia mediatapahtumia.
Kulttuuri > Media

Ranskassa ilmestyy päivittäin lähes sata sanomalehteä. Useimmat ovat yksityisomistuksessa eivätkä ole sidoksissa poliittisiin puolueisiin. Sanomalehdistä arvostetuin on Le Monde, mutta suurin levikki on Rennesissä ilmestyvällä Ouest-France-lehdellä. Julkisrahoitteinen radiokanava France 1 lähettää ranskankielistä ohjelmaa sekä Manner-Ranskassa että merentakaisilla alueilla. Maailmanlaajuinen ranskankielinen televisiokanava on TV5 Monde, jota rahoittavat Ranskan lisäksi Belgia, Sveitsi ja Kanada. Ranskan suurin televisiokanava TF1 on yksityisessä omistuksessa.
Kulttuuri > Media > Lehdistö

Suurimmat kansalliset päivälehdet:
| Nimi | Levikki 2022 | Kuvaus |
| --- | --- | --- |
| Le Monde | 472 767 | arvostettu kansallinen päivälehti |
| Le Figaro | 351 526 | valtakunnallinen päivälehti, keskustaoikealle kallistuva |
| Le Parisien + Aujourd'hui en France | 255 480 |  |
| L’Équipe | 215 362 |  |
| Les Echos | 138 421 |  |
| Libération | 96 551 | kansallinen päivälehti, keskustavasemmisto |
| La Croix | 83 485 |  |
| L'Humanité | 37 060 |  |
Suurimmat aikakauslehdet:
| Nimeke | Ilmestymistiheys | Levikki | Kuvaus |
| --- | --- | --- | --- |
| Version Femina | Viikoittain | 2 069 041 |  |
| Merci pour l'Info | Kuukausittain | 1 001 456 |  |
| Famille et Education - Magazine de l'APEL | Kahdesti kuussa | 954 105 |  |
| Télé 7 Jours | Viikoittain | 809 754 |  |
| Télé Z | Viikoittain | 676 505 |  |
| Notre Temps | Kuukausittain | 584 693 |  |
| Télé Star | Viikoittain | 565 906 |  |
| TV Grandes Chaînes | Kahden viikon välein | 555 864 |  |
| Télé 2 Semaines | Kahden viikon välein | 525 064 |  |
| Télé Loisirs | Viikoittain | 503 022 |  |
| M Le Magazine du Monde | Viikoittain | 479 896 |  |
| Paris Match | Viikoittain | 478 769 |  |
| Télérama | Viikoittain | 437 118 |  |
| Télécable Sat Hebdo | Viikoittain | 426 573 |  |
| Femme Actuelle | Viikoittain | 406 756 |  |
| Pleine Vie | Kuukausittain | 396 811 |  |
| Madame Figaro | Viikoittain | 384 558 |  |
| Le Figaro Magazine | Viikoittain | 375 377 |  |
| Le Point | Viikoittain | 295 614 |  |
| Marie Claire | Kuukausittain | 286 868 |  |
| Elle | Viikoittain | 282 804 |  |
| Maxi | Viikoittain | 282 126 |  |
| Avantages | Kuukausittain | 280 284 |  |
| Télé Poche | Viikoittain | 279 270 |  |
| Le Particulier | Kuukausittain | 274 546 |  |
Kulttuuri > Media > Televisio

Suosituimmat tv-kanavat
| Kanavan nimi | Katsojaosuus 2022 | Kuvaus |
| --- | --- | --- |
| TF1 | 18,7 | kansallinen, kaupallinen kanava |
| France 2 | 14,8 | kansallinen, tärkein julkisrahoitteinen kanava |
| France 3 | 9,4 | kansallinen, julkisrahoitteinen |
| M6 | 8,4 | kansallinen, kaupallinen kanava |
| France 5 | 3,6 | kansallinen, julkisrahoitteinen opetuskanava |
| BFM TV | 3,3 | kansallinen, kaupallinen uutiskanava |
| TMC | 3,0 |  |
| Arte | 2,9 |  |
| C8 | 2,8 |  |
| W9 | 2,3 |  |
| CNews | 2,1 |  |
| RMC Story | 1,9 |  |
| RMC Découverte | 1,9 |  |
| TF1 Series Films | 1,7 |  |
| LCI | 1,7 |  |
Kulttuuri > Keittiö

Ranskalainen keittiö on ranskalaisen kulttuurin suurimpia saavutuksia. Päivän kolme pääateriaa ovat le petit déjeuner (aamiainen), le déjeuner (lounas) ja le dîner (illallinen). Tunnetuimpia ranskalaisia juustoja ovat brie, camembert ja roquefort.
Eri alueilla on tunnusomaisia ruokia: lounaisosan pataruoka on cassoulet, kun taas Burgundissa syödään burgundinpataa, koillisella Lorrainen alueella on juustopiiraansa quiche, ja Provencella maustetahnat tapenade, pistou ja aïoli.
Kulttuuri > Juhlapäivät

| Ajankohta | Suomalainen nimi | Paikallinen nimi | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. tammikuuta | Uudenvuodenpäivä | Jour de l'An |  |
| (Ensimmäinen perjantai ennen kevään ensimmäistä täysikuuta) | Pitkäperjantai | Vendredi Saint | Ylimääräinen vapaapäivä Bas-Rhinin, Haut-Rhinin ja Mosellen departementeissa |
| (Kevään ensimmäisen täysikuun jälkeinen sunnuntai) | Pääsiäinen | Pâques |  |
| (ks. yllä, seuraava päivä) | Pääsiäismaanantai | Lundi de Pâques |  |
| 28. huhtikuuta | Pyhän Pierre Chanelin päivä | Saint-Pierre-Chanel | Ylimääräinen katolilainen juhlapäivä Wallis- ja Futunasaarilla marttyyri Pierre Chanelin muistoksi |
| 1. toukokuuta | Vappu | Fête du Travail |  |
| 8. toukokuuta | Voiton päivä | Victoire 1945 | Toisen maailmansodan loppu |
| 22. toukokuuta | Orjuuden lakkauttamisen muistopäivä | Abolition de l’esclavage | Vain Martinique'n departementissa |
| 27. toukokuuta | Orjuuden lakkauttamisen muistopäivä | Abolition de l’esclavage | Vain Guadeloupe'n departementissa |
| (torstai 40 päivää pääsiäisen jälkeen) | Helatorstai | Ascension |  |
| (seitsemäs pääsiäisen jälkeinen sunnuntai) | Helluntai | Pentecôte |  |
| 10. kesäkuuta | Orjuuden lakkauttamisen muistopäivä | Abolition de l’esclavage | Vain Guayanan departementissa |
| 29. kesäkuuta | Autonomian juhla | Fête de l'autonomie | Ylimääräinen juhlapäivä Ranskan Polynesiassa autonomian saamiseksi alueelle |
| 14. heinäkuuta | Ranskan kansallispäivä | Fête Nationale | Bastiljin valtauksen vuosipäivä |
| 21. heinäkuuta | Victor Schoelcherin päivä | Fête Victor Schoelcher | Ylimääräinen juhlapäivä Guadeloupella ja Martiniquella orjuuden lakkauttajan, Victor Schoelcherin syntymäpäivän johdosta |
| 29. heinäkuuta | Territorion päivä | Fête du Territoire | Ylimääräinen juhlapäivä Wallis- ja Futunasaarilla Merentakaisen territorion statuksen saamisesta 29. heinäkuuta 1961 |
| 15. elokuuta | - | Assomption | Neitsyt Marian taivaaseenottaminen |
| 1. marraskuuta | Pyhäinpäivä | Toussaint |  |
| 11. marraskuuta | - | Commémoration de l’armistice de 1918 | Ensimmäisen maailmansodan loppu |
| 20. joulukuuta | Orjuuden lakkauttamisen päivä | Abolition de l’esclavage | Ylimääräinen juhlapäivä Réunionin departementissa |
| 25. joulukuuta | Joulupäivä | Noël |  |
| 26. joulukuuta | Tapaninpäivä | Saint-Étienne | Ylimääräinen juhlapäivä Bas-Rhinin, Haut-Rhinin ja Mosellen departementeissa |
| kuukalenterin 12 kuukauden 10 päivä | Id al-Adha | Aïd el-Kebir | Ylimääräinen juhlapäivä Mayottella, islamin tärkein juhla |
Urheilu

Harrastajamääriltään Ranskan suurimmat urheilulajit ovat jalkapallo, tennis, ratsastus, judo, koripallo, käsipallo, golf, rugby ja petankki. Ranskan jalkapallomaajoukkue on voittanut maailmanmestaruuden 1998 ja 2018, Euroopan-mestaruuden vuosina 1984 ja 2000. Koripallomaajoukkue on osallistunut lukuisia kertoja EM-kilpailuihin, ja paras saavutus on EM-hopea vuodelta 1949. Olympialaisissa Ranskan koripallomaajoukkue on ollut kahdesti hopealla. Maalla on myös useita NBA-pelaajia.
Ranskassa järjestetään säännöllisesti useita merkittäviä urheilutapahtumia. Vuosittainen Ranskan ympäriajo on ammattilaismaantiepyöräilyn merkittävin kilpailu, ja Ranskan avoin tennisturnaus kuuluu arvostettuihin grand slam -turnauksiin.
Ranskan Bercy Stadionilla järjestettävä Judon Pariisin Grand Slam on myös todella suuri tapahtuma Ranskassa.
Jalkapallo on Ranskan suosituin urheilulaji, ja rekisteröityneitä pelaajia on yli 1 800 000, ja rekisteröityneitä klubeja yli 18 000. Sekä Ranskan jalkapallomaajoukkue että rugby unionin maajoukkue ovat saaneet lempinimen ”Les Bleus”, joka viittaa yhtä lailla joukkueen paidan väriin kuin Ranskan trikolorilippuun.
Ranskan suurin stadion on 80 000 katsojapaikan Stade de France, jossa pidettiin yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2003. Ranskassa on pidetty jalkapallon MM-kilpailut vuosina 1938 ja 1998.
Le Mansin 24 tunnin ajo on maailman tunnetuimpia autourheilukilpailuja. Toinen huomattava autourheilutapahtuma Ranskassa on ollut Formula 1 -luokassa vuosina 1901–2008 ajettu Ranskan Grand Prix. Korsikalla puolestaan ajetaan Korsikan ralli, joka on kuulunut MM-sarjaan vuodesta 1973 alkaen.
Ranskasta on peräisin petankki eli boules, metallikuulapeli, jota on perinteisesti pelattu paljaalla maalla plataanipuiden alla. Se kehitettiin Marseillessa noin vuonna 1910. Myös parkour on keksitty Ranskassa 1980-luvulla. Lajin keksijä on pääasiassa David Belle, mutta myös Sébastien Foucan on ollut mukana lajin kehittelyssä.
Tunnettuja ranskalaisurheilijoita ovat muun muassa judokat David Douillet ja Teddy Riner, jalkapalloilijat Michel Platini, Kylian Mbappé, Thierry Henry ja Zinédine Zidane sekä Formula-ajaja Alain Prost, edesmennyt tennispelaaja ja vaatemerkin perustanut René Lacoste sekä ralliautoilija Sébastien Loeb.
Ranskan jääkiekkomaajoukkue pelaa korkeimmalla tasolla MM-kilpailuissa.
Urheilu > Olympialaiset

Nykyaikaisten olympiakisojen aloitteentekijänä oli ranskalaisen Pierre de Coubertin. Ranska on ollut olympialaisten isäntämaana viidesti: Pariisissa on järjestetty kesäolympialaiset 1900 ja 1924, ja talviolympialaiset on järjestetty Chamonix’ssa 1924, Grenoblessa 1968 ja Albertvillessä 1992. Kansainvälisen olympiakomitean päämaja oli aluksi Pariisissa, ennen kuin se siirrettiin Lausanneen. Ranska on voittanut mitaleita kesäolympialaisissa viidenneksi eniten ja talviolympialaisissa 14:nneksi eniten.
Pariisille on myönnetty vuoden 2024 kesäolympialaisten kisaisännyys.
Anita Roddick

Anita Roddick (alk. Anita Perella, 23. lokakuuta 1942 Littlehampton, Sussex, Iso-Britannia – 10. syyskuuta 2007) oli brittiläinen yrittäjä ja The Body Shop -ketjun perustaja. Liike korostaa toiminnassaan ekologista vastuuta ja yhteiskunnallista merkittävyyttä. Roddick perusti ketjun Brightonissa vuonna 1976. Hän lukeutui maailman rikkaimpiin naisiin ennen äkillistä kuolemaansa aivoverenvuotoon syyskuussa 2007.
Teoksia

The Body Shop Book. Macdonald, 1985. ISBN 0-356-10934-8.
Mamatoto: the Body Shop Celebration of Birth. Virago, 1991. ISBN 1-85381-421-0.
Troubled Water: Saints, Sinners, Truth and Lies about the Global Water Crisis (Brooke Shelby Biggsin kanssa). Anita Roddick Books, 2004. ISBN 0-9543959-3-X.
Business as Unusual. Anita Roddick Books, 2005. ISBN 0-9543959-5-6.
Aiheesta muualla

Anita Roddickin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Japani  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand)
Ylioikeus

Ylioikeus tarkoittaa Suomessa riita- ja rikosasioita käsittelevän yleisen tuomioistuinlaitoksen toista oikeusastetta eli hovioikeutta. Sieltä voi hakea muutosta alioikeuden ratkaisuun. Aiemmin nimitys on esiintynyt erityistuomioistuinten nimissä, jollaisia ovat olleet sotaylioikeus (lakkautettu 1952), vesiylioikeus (lakkautettu 1999) ja virkaylioikeus (lakkautettu 1987).
Ruotsissa ylioikeudella (ruots. överrätt) tarkoitetaan tuomioistuinta, joka on toista tuomioistuinta ylempänä. Korkein oikeus on ylioikeus suhteessa hovioikeuksiin ja hovioikeudet ovat ylioikeuksia suhteessa käräjäoikeuksiin. Samalla tavoin Ruotsin korkein hallinto-oikeus (högsta förvaltningsdomstolen, entinen regeringsrätten) on ylioikeus verrattuna kamarioikeuksiin (kammarrätt) ja kamarioikeudet ovat vastaavasti ylioikeuksia verrattuna hallinto-oikeuksiin.
Robert E. Rodes

Robert E. Rodes
Robert Emmett Rodes (29. huhtikuuta 1829 – 19. syyskuuta 1864) oli siviili-insinööri rautateillä ja  etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hän kaatui Opequonin taistelussa Shenandoah Valleyssä.
Lapsuus ja nuoruus

Rodes syntyi Lynchburgissa Virginiassa ja valmistui Virginian sotilasinstituutista 1848. Hän opetti instituutissa apulaisprofessorina vuoteen 1851; hän lähti kun hänen haluamansa ylennys professoriksi annettiin hänen sijaansa Thomas J. "Stonewall" Jacksonille, josta tuli yksi hänen komentajatovereistaan sisällissodassa. Rodes käytti siviili-insinöörin taitojaan tullakseen pääinsinööriksi Alabaman ja Chattanoogan rautateille Tuscaloosaan Alabamaan. Hän oli pääinsinööri sisällissodan alkamiseen saakka. Vaikka oli syntyjään Virginiasta, hän valitsi Alabaman, jota palveli konfederaation armeijassa.
Sisällissota

Rodes aloitti palveluksensa everstinä 5. Alabaman jalkaväkirykmentissä, prikaatissa, jota komensi kenraalimajuri Richard S. Ewell, missä hän näki ensimmäisen kerran taistelun ensimmäisessä Bull Runissa. Hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi 19. lokakuuta 1861, ja hän komensi prikaatia D.H. Hillin alaisena.
Virginian niemimaan taisteluissa Rodes haavoittui käteen Seven Pinesin taistelussa ja siirrettiin kevyeen palvelukseen Richmondin puolustukseen Virginiaan, kunnes hän toipui. Hän toipui ajoissa kenraali Leen ensimmäiseen invaasioon pohjoisvaltioihin syyskuussa 1862 ja taisteli South Mountainissa ja Antietamissa. Antietamissa hän komensi yhtä kahdesta prikaatista, jotka pitivät hyvin pitkään asemiaan unionin hyökkäystä vastaan upottavalla tiellä tai "Bloody Lanella", konfederaation linjan keskellä ja kärsivät raskaita tappioita. Rodes haavoittui lievästi sirpaleesta.
Chancellorsvillen taistelussa Rodes oli divisioonan komentajana Stonewall Jacksonin armeijakunnassa. Hän oli ainoa divisioonan-tasoinen komentaja Leen armeijassa, joka ei ollut valmistunut West Pointista. Hänet sijoitettiin väliaikaisesti armeijakunnan komentoon 2. toukokuuta 1863, kun Stonewall Jackson oli haavoittunut kuolettavasti ja kenraalimajuri A.P. Hill oli myös haavoittunut, mutta Lee korvasi hänet nopeasti kokeneemmalla kenraalimajuri J.E.B. Stuartilla. Jackson suositteli kuolinvuoteellaan Rodesin ylentämistä kenraalimajuriksi, ja tämä ylennys tuli voimaan 2. toukokuuta.
Kun Lee organisoi Pohjois-Virginian armeijaa uudestaan kompensoidakseen Jacksonin kuoleman, Rodes liittyi toiseen armeijakuntaan Richard Ewellin alaiseksi. Gettysburgin taistelussa 1. heinäkuuta 1863, Rodes johti hyökkäystä etelään Oak Hillistä unionin I armeijakunnan vasenta sivustaa vastaan. Vaikka hän onnistuneesti ajoi kenraalimajuri John Robinsonin divisioonan takaisin kaupungin läpi, hyökkäys ei ollut niin hyvin koordinoitu eikä aggressiivisesti toteutettu, kuten hänen nimityksensä olisi antanut odottaa. Hänen divisioonansa ei kahtena muuna päivänä juuri osallistunut taisteluun.
Kuolema

Rodes jatkoi taistelua Ewellin armeijakunnassa läpi vuoden 1864 Overland-sotaretken, jota johti unionin kenraaliluutnantti Ulysses S. Grant. Ewell korvattiin kenraaliluutnantti Jubal Earlyllä ja hänen joukkonsa Lee lähetti Shenandoahin laaksoon ajamaan unionin joukot Petersburgin luota Valley-sotaretkellä 1864. He johtivat pitkän ja onnistuneen ryöstäretken alas Laaksoon, Marylandiin ja saavuttivat Washington DC:n lähialueet, ennen kuin kääntyivät takaisin. Grant lähetti kenraalimajri Philip Sheridanin ajamaan Earlyn pois laaksosta.
19. syyskuuta 1864 Sheridan hyökkäsi konfederaatiota vastaan Opequonin taistelussa, joka tunnetaan myös nimellä Winchesterin kolmas taistelu. Useita konfederaation upseerien vaimoja ajettiin kaupungin läpi hyökkäyksen aikana ja Rodesin onnistui pelastaa kenraalimajuri John B. Gordonin vaimo sieppaukselta. Rodes ja Gordon valmistautuivat hyökkäämään Sheridania vastaan, kun sirpale osui Rodesia takaraivoon. Hän kuoli pellolla Winchesterin ulkopuolella.
Rodesia surtiin konfederaatiossa lupaavana, urheana ja aggressiivisena upseerina, joka kuoli ennen kuin ehti kohota suuruuteen. Robert E. Lee ja toiset upseerit kirjoittivat sympaattisia lausuntoja. Rodes on haudattu vaimonsa Virginia Hudson Rodesin viereen presbyteeriselle hautausmaalle Lynchburgiin Virginiaan.
Käännös suomeksi
Ylimääräinen virkamies

Ylimääräinen virkamies oli Suomessa vakinaisen virkamiehen tehtäviä hoitava tai tätä avustava henkilö, jolla ei ollut varsinaista virkaa. Tällaisia henkilöitä oli aiemmin virastoissa runsaasti ja heistä käytettiin vakinaisen viran mukaista nimitystä, kuten ylimääräinen kanslisti tai ylimääräinen notaari. Ylimääräisen virkamiehen palkkaus ja oikeudet sovittiin työtä edeltävässä sopimuksessa. Ylimääräisenä virkamiehenä toimiminen katsottiin ikälisään oikeuttavaksi ajaksi.
Valtion palveluksessa olleiden ylimääräisten virkamiesten oikeusasema järjestettiin ensin vuoden 1943 (asetus 37/1943) ja sitten vuoden 1949 ylimääräisasetuksella (755/1949), joka oli voimassa vuoteen 1987. Asetuksessa heistä käytettiin nimitystä ylimääräinen toimenhaltija. Tällaiset ylimääräiset toimet perustettiin valtion virastoihin ja laitoksiin talousarviossa vuosittain myönnetyillä määrärahoilla. Toimeen voitiin valita tekijä, vaikkei tointa julistettu haettavaksi. Toimi lakkasi, jos talousarviossa ei ollut sitä varten varoja. Ylimääräisen toimenhaltijan irtisanomisaika oli 14 päivää. Hänen palkkauksensa, eläkkeensä ja vuosilomansa oli samanlainen kuin vakinaisilla virkamiehillä, mutta oikeutta lakkautuspalkkaan hänellä ei ollut.
Vuonna 1979 valtion palveluksessa oli noin 122 000 henkilöä virkasuhteessa ja 75 000 työsuhteessa. Ylimääräisiä virkamiehiä oli 45 000 ja tilapäisiä virkamiehiä 4 000.
Luckey Roberts

Charles Luckeyeth Roberts, paremmin tunnettu nimellä Luckey Roberts (7. elokuuta 1887 – 5. helmikuuta 1968) oli yhdysvaltalainen pianisti ja säveltäjä. Hänen tyylilajeihinsa kuuluivat jazz, blues ja ragtime.