stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kesko
Historia

Kesko perustettiin lokakuussa 1940, ja liiketoiminnan se aloitti vuoden 1941 alussa. Kesko sai alkunsa, kun neljä maakunnallista tukkuliikettä, Maakauppiaiden Oy, Oy Savo-Karjalan Tukkuliike, Kauppiaitten Oy ja Keski-Suomen Tukkukauppa Oy yhdistettiin valtakunnalliseksi tukkuliikkeeksi. Nimi Kesko valittiin muun muassa siksi, ettei se tarkoitanut mitään yleisesti tiedossa olevaa asiaa. Perustetun yhtiön ensimmäinen toimitusjohtaja oli kauppaneuvos Kalle Heikki Lehtinen.
Toimintansa alkuvuosikymmeninä Kesko harjoitti myös merkittävää tuotantotoimintaa. Sillä oli muun muassa tulitikkutehdas ja margariinitehdas (Kauppiaitten Teollisuus Oy), mylly (Kauppiaitten Mylly Oy), leipomo (Leipäteollisuus Oy), lihanjalostuslaitos (Helsingin Kauppiaat Oy), kahvinpaahtimo, vaatetustehdas ja polkupyörien kokoonpanotehdas (E. A. Haapala Oy). 1980-luvun puoliväliin mennessä Kesko luopui kaikista muista tuotantolaitoksista paitsi loppuvuosinaan Viking Coffee -nimellä tunnetusta kahvinpaahtimosta, jonka Kesko myi vuonna 2003 Pauligille.
Kesko ilmoitti toukokuussa 1996 ostavansa Tukon, mutta kilpailuvirasto vei yrityskaupan Euroopan komission tutkittavaksi, joka ei hyväksynyt kauppaa sellaisenaan. Komission päätöksen jälkeen Kesko ilmoitti kauppaavansa Tukon osia koti- tai ulkomaisille ostajille. Lopulta huhtikuussa 1997 komissio antoi hyväksyntänsä kaupalle, jossa Kesko sai omistukseensa Tukosta Anttila-, Rautia- ja Carrols-ketjut. Pikaruokaketju Carrolsin Kesko myi Hesburgerille vuoden 2002 alussa. Anttila-tavarataloketjun Kesko myi vuonna 2015 saksalaiselle pääomasijoittajalle 4K Investille miljoonan euron kauppahintaan. Ennen kauppaa Anttila oli Keskon omistuksessa tehnyt tappiota jo useamman vuoden ajan.
Konsernin päivittäistavara- ja käyttötavaraliiketoiminnot siirrettiin huhtikuun 2001 alussa Keskon kokonaan omistamille tytäryhtiöille Ruokakesko Oy:lle ja Keswell Oy:lle. Käyttötavarakaupasta vastannut Keswell sulautettiin osaksi emoyhtiötä vuoden 2006 lopussa, minkä jälkeen Keswellin tytäryhtiöt jatkoivat toimintaansa itsenäisinä emoyhtiö Keskon omistuksessa. Keswellin tytäryhtiöihin lukeutuivat muun muassa Anttila, Indoor Group, Intersport ja Musta Pörssi. Järjestelyn tavoitteena oli Keskon mukaan madaltaa konsernirakennetta ja parantaa kustannustehokkuutta. Keskon mukaan Keswell oli muuttunut tarpeettomaksi sen alaisten tavara-alojen yhtiöittämisen jälkeen.
Keskon vanha pääkonttori sijaitsi Helsingin Katajanokalla Toivo Paatelan suunnittelemassa punatiilisessä rakennuksessa, joka valmistui vuonna 1940. Se toimi myös kahvinpaahtimona ja banaaninkypsyttämönä. Uusi pääkonttori, K-Kampus, valmistui Kalasatamaan vuonna 2019. Vanha pääkonttori on sittemmin remontoitu asunnoiksi.
Historia > Yrityskauppoja 2010- ja 2020-luvuilla

Kesko osti Suomen Lähikauppa Oy:n koko osakekannan 60 miljoonalla eurolla marraskuussa 2015. Huhtikuussa 2016 uutisoitiin Kilpailu- ja kuluttajaviraston hyväksyneen yrityskaupan, mutta Kesko velvoitettiin myymään kilpailijoille 60 Suomen Lähikaupan omistuksessa ollutta kauppaa. Kesko jatkoi yritysostojaan tammikuussa 2016 ostamalla Onnisen. Yritysoston Kesko toteutti osakekaupalla yhteensä 369 miljoonan euron velattomalla kauppahinnalla, johon ei sisältynyt Onnisen teräsliiketoiminta eikä Venäjän tytäryhtiö. Kilpailu- ja kuluttajavirasto sekä Euroopan komissio antoivat hyväksyntänsä yrityskaupalle ilman ehtoja.
Suomen Lähikaupan hankinnan seurauksena useimmat Siwat ja Valintatalot muutettiin vuosien 2016–2017 aikana K-Marketeiksi, ja loput joko lopetettiin tai myytiin Kilpailu- ja kuluttajaviraston ehtojen mukaan kilpailijoille.
Kesäkuussa 2018 Kesko osti tuoretuotteiden erikoistukkukauppaa harjoittavat Reinin Lihan ja Kalatukku E. Erikssonin osaksi Kespron foodservice-liiketoimintaa.
Vuonna 2018 Kesko vahvisti Byggmakker-rautakauppaketjuaan Norjassa ostamalla mm. Gipling AS:n ja Skattum Handel AS:n sekä useita pienempiä yhtiöitä.
Kesko osti vuonna 2019 ruotsalaisen rautakauppaketjun nimeltä Fresks noin 200 miljoonalla eurolla. Toukokuussa 2019 Kesko ilmoitti ostavansa Heinon Tukun. Myöhemmin markkinaoikeus kielsi yrityskaupan.
Keskolla ja Oriolalla oli yhteinen hyvinvoinnin verkkokauppa ja myymäläkonsepti.
Konekeskon maatalousliiketoiminta siirtyi Danish Agrolle elokuussa 2019.
Heinäkuussa 2020 Kesko osti norjalaisen rautakauppayhtiön Carlsen Fritzøe Handelin. Osakekauppana toteutetun yritysoston velaton kauppahinta oli noin 142 miljoonaa euroa.
Vuosina 2021 ja 2022 Kesko osti Ruotsista useita rautakauppoja, muun muassa. Byggarnas Partnerin ja Kungälvs Trävaruaktiebolagin.
Tammikuussa 2023 Keskon tytäryhtiö Onninen ilmoitti ostavansa sähkötuotteiden jakeluyrityksen Elektroskandia Norge AS:n Norjassa.
Elokuussa 2023 Kesko uutisoi laajentavansa Tanskaan ostamalla Davidsen Koncernen A/S -rautakauppayrityksen. Osto totetui ja hyväksyttiin tammikuussa 2024.
Vetäytyminen Venäjän-markkinoilta

Kesko luopui Venäjän liiketoiminnoistaan myymällä ensin vuoden 2016 loppupuolella Venäjän päivittäistavaraliiketoimintansa noin 158 miljoonan euron kauppahintaan Lentalle. Kauppaan sisältyivät Keskon 11 ruokakauppaa Pietarin ja Leningradin alueella, kolme tonttia Moskovan ja Leningradin alueilla sekä hallinto- ja tukitoimintoja.
Vuoden 2018 alussa Kesko tiedotti myös sopineensa Venäjän rautakauppaliiketoiminta myynnistä ranskalaiselle Leroy Merlinille noin 169 miljoonalla eurolla. Kauppaan sisältyivät Keskon 12 K-Rauta -kiinteistöä, joissa harjoitettu liiketoiminta lopetettiin kevään 2018 aikana. Keskolle jäi kaupan jälkeen kaksi K-Rautaa, joiden toiminnan konserni lopetti vuoden 2018 ensimmäisen vuosipuoliskon aikana.
Pääjohtaja Mikko Helanderin mukaan Keskon tavoitteena olisi jatkossa toiminnan kasvattaminen ja parantaminen erityisesti Pohjois-Euroopan markkinoilla. Venäjälle tehdyt investoinnit eivät hänen mukaansa olleet täyttäneet niille asetettuja tavoitteita.
Osakkeet ja omistus

Kesko Oyj:n osakekanta jakautuu A- ja B-osakesarjoihin. Molemmat osakesarjat noteerataan Helsingin pörssissä. Jokainen A-osake tuottaa 10 ääntä ja jokainen B-osake 1 äänen. A-osakkeiden tuottamien äänten osuus on 82 % ja B-osakkeiden tuottamien äänten osuus 18 % kaikista osakkeiden tuottamista äänistä.
A-osakkeet ovat pääasiassa K-kauppiaiden sekä Keskoa lähellä olevien yhteisöjen omistuksessa. Keskon suurimmat omistajat olivat lokakuun 2023 lopussa:
| # | Omistaja | Osakeosuus | Ääniosuus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | K-kauppiasliitto ry | 5,22 % | 13,53 % |
| 2. | Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen | 3,66 % | 9,39 % |
| 3. | Vähittäiskaupan Takaus Oy | 3,30% | 8,55 % |
| 4. | Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varma | 1,49 % | 0,39 % |
| 5. | Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Elo | 1,48 % | 0,62 % |
Liiketoiminta

Keskon liiketoiminta on jaettu kolmeen toimialaan, jotka ovat päivittäistavarakauppa, rakentamisen ja talotekniikan kauppa sekä autokauppa. Lisäksi Kesko omistaa Helsingissä sijaitsevan kauppakeskus Easton Helsingin.
K-Plussa-kanta-asiakasohjelmansa Kesko aloitti 1. marraskuuta 1997. Suomessa on nykyisin lähes neljä miljoonaa K-Plussa-kortin haltijaa.
Liiketoiminta > Päivittäistavarakauppa

Kesko johtaa K-ruokakauppaketjuja ja yhdistää niiden ostovoiman, järjestää logistiikan, hankkii kauppapaikat ja tarjoaa K-ruokakaupoille tukipalveluita. Keskon vähittäiskauppaketjut ovat K-Citymarket, K-Supermarket, K-Market ja Neste K.
K-Citymarket on suurinta myymälätyyppiä edustava ketjumuoto, hypermarket, jonka tuotevalikoimaan kuuluu päivittäistavaroiden lisäksi myös paljon käyttötavaroita. K-Citymarketeja on noin 80 kappaletta ympäri Suomen.
K-Supermarketit ovat keskisuuria ja suuria päivittäistavarakauppoja, joita on Suomessa yhteensä noin 250.
K-Market on lähikauppatyyppi, joita Suomessa on K-ruokakauppojen ketjuista eniten, noin 750.
Neste K puolestaan on liikenneasemaketju. Neste K asemia on yhteensä noin 60.
K-ruokakaupoilla on omia kaupan tavaramerkkejä, kuten Pirkka, K-Menu ja Euro Shopper.
Keskon entisiä vähittäiskauppaketjuja ovat K-extra, K-pikkolo, K-market Cassa, K-lähikauppa ja Rimi. K-ruokakaupat käyttivät vuosina 1994–2002 logoja, joissa oli tietty määrä K-kirjaimia riippuen kaupan koosta. Kauppojen nimet logojen mukaan pienimmästä suurimpaan olivat K Extra, K Lähikauppa, KK Market, KKK Supermarket sekä KKKK Citymarket.
K-ruokakaupat ovat perheyrittäjien ylläpitämiä. Kaikissa K-Citymarketeissa elintarvikkeiden myynnistä vastaa yksityinen kauppias ja käyttötavarapuolesta Kesko Oyj. K-citymarket Oy sulautui Ruokakeskoon helmikuun 2017 lopussa.
Vuonna 2013 Ruokakeskon osuus Keskon liikevaihdosta oli 47 %. HoReCa-alan tukkukauppa Kespro tarjoaa toimitusmyynti- ja tukkukauppapalveluja yritysasiakkaille.
Liiketoiminta > Päivittäistavarakauppa > Ulkomailla

Nykyisin Kesko toimii päivittäistavarakaupassa vain Suomessa, mutta aiemmin yhtiö toimi myös Virossa, Latviassa ja Venäjällä. Baltiassa Keskon päivittäistavaramyymäläketjuja olivat Citymarket, Säästumarket ja Supernetto. Säästumarket oli Viron suurin halpamyymäläketju, jonka Kesko osti toukokuussa 2001. Baltian ensimmäinen Citymarket avattiin syksyllä 2001 Latvian Riikaan, ja helmikuussa 2002 ketju laajeni Viron Pärnuun. Vuoden 2002 lopulla Virossa oli neljä Citymarketia (kaksi Tallinnassa, yksi Tartossa ja yksi Pärnussa), yli 40 Säästumarketia ja kaksi Supernettoa. Keskon osuus Viron päivittäistavaramarkkinoista oli tuolloin jo noin 20 prosenttia. Samaan aikaan Latviassa oli kaksi Citymarketia ja yksi Supernetto.
Vuonna 2004 Kesko oli Virossa jo ruokakaupan markkinajohtaja, ja maassa toimi kuusi Citymarketia. Ruokakesko ja ruotsalainen ICA fuusioituivat Baltiassa vuoden 2005 alussa, jolloin muodostettiin yhteisyritys Rimi Baltic ja alueen K-ruokakaupat (yhdessä ICA-ruokakauppojen kanssa) muuttuivat Rimi Baltic -kaupoiksi. Kesko ja ICA omistivat yrityksen aluksi tasaosuuksin, mutta syksyllä 2006 ICA osti Keskon osuuden kokonaan.
Pietarissa Venäjällä K-ruokakaupat käyttivät nimeä K-Ruoka (ven. K-Руока). Pietarin ensimmäinen K-Ruoka avattiin joulukuussa 2012 Primorskin kaupunginosassa. Vuoden 2015 lopulla Pietarissa oli jo yhdeksän K-Ruoka -myymälää. Vuonna 2014 Keskon päivittäistavarakaupalla meni Venäjällä yllättävän hyvin: niin myynti kuin asiakastyytyväisyystulokset olivat ylittäneet selvästi Keskon odotukset, ja muun muassa suomalaisilla tuotteilla on ollut kova kysyntä. Jo kaksi vuotta myöhemmin liiketoiminta sujui selvästi huonommin, peräti seitsemän Pietarin yhdeksästä K-Ruoka-kaupasta oli tappiollisia. Lokakuussa 2016 Kesko myi liiketoimintansa Venäjällä Lentalle.
Liiketoiminta > Rakentamisen ja talotekniikan kauppa

Toimiala harjoittaa rautakauppaa ja teknistä tukkukauppaa Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Baltian maissa ja Puolassa. Toiminta perustuu vahvoihin ketjukonsepteihin, tehokkaaseen hankintaan ja kansainvälisesti monistettuihin parhaisiin käytäntöihin. Toimiala toimii ketjujen taustalla yhdistäen ketjujen tavararyhmähallinnan, ostotoiminnan, logistiikan, tietojärjestelmäohjauksen ja verkostokehityksen. Näin syntyvien synergia- ja mittakaavaetujen avulla pystytään tarjoamaan asiakkaille tuotteita ja palveluja kilpailukykyiseen hintaan.
Toimialan teknistä tukkukauppaa tekee Onninen. Rautakaupassa Keskolla on suomessa  K-Rauta-ketju. Kesko muutti omistamansa Rautia-ketjun myymälät vuonna 2017 K-Rauta-brändin alle. Keskon muita rautakauppaketjuja ovat Norjan laajin rautakauppaketju Byggmakker, K-Bygg Ruotsissa sekä Senukai Baltiassa. K-ryhmän rakentamisen yrityspalvelu toimii Suomessa, ja sen asiakkaita ovat muun muassa valtakunnalliset rakennusliikkeet, teollisuus ja muut yritysasiakkaat.
Liiketoiminta > Autokauppa

K-Auto myy ja maahantuo Volkswagen-, Audi-, SEAT-, Cupra, Porsche- ja Bentley-henkilöautoja sekä maahantuo Volkswagen-hyötyautoja Suomessa. Aiemmin K-Auto toimi myös MAN-kuorma-autojen maahantuojana ja jälleenmyyjänä, mutta myi liiketoiminnan maaliskuussa 2023. Keskon omat vähittäismyyntipisteet ja itsenäiset jälleenmyyjät toimivat uusien ja käytettyjen autojen kauppiaina ja tarjoavat huolto- ja jälkimarkkinointipalveluja yli 70 liikkeessä eri puolella Suomea.
Autokaupan toimialaan kuuluvan urheilukaupan kauppaketjuja ovat Intersport ja Budget Sport. Intersport Finland vastaa ketjujen markkinoinnista, hankinta- ja logistiikkapalveluista, kauppapaikkaverkostosta ja kauppiasresursseista.
Pääjohtajia

E. O. Mansukoski 1983–1988
Eero Utter 1988–1993
Eero Kinnunen 1993–1998
Matti Honkala 1998–2005
Matti Halmesmäki 2005–2015
Mikko Helander 2015–1/2024
Jorma Rauhala 1.2.2024–
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kesko
K-ryhmä
| n k  OMX Helsinki 25 |
| --- | --- |
 Cargotec  Elisa  Fortum  Huhtamäki  Kalmar  Kemira  Kesko  Kojamo  Kone  Konecranes  Mandatum  Metso  Neste  Nokia  Nokian Renkaat  Nordea Bank  Orion  Outokumpu  Qt Group  Sampo  Stora Enso  Tietoevry  UPM-Kymmene  Valmet  Wärtsilä 
Päivitetty: 17. helmikuuta 2025
| n k Kesko Oyj |
| --- | --- |
Päivittäistavara:  K-Citymarket  K-Supermarket  K-Market  Kespro  Neste K 
Rakentaminen ja talotekniikka:  Onninen Elfag  Elfin  Hanakat  K-Rauta  Byggmakker  K-Bygg  K-Senukai  OMA  Intersport  Budget Sport 
Auto:  K-Auto 
Keskon vanha logo
Keskon logo vuosina 1994–2015
Vuosina 1950–1975 Kesko kasvatti markkinaosuuttaan eniten, toisena SOK. Tukon osuus pieneni.
K-Plussa -kanta-asiakasohjelman logo vuodesta 2016.
K Huoltoasema entisellä GT-huoltoaseman paikalla vuonna 2021.
K-Market Tesomajärvenkatu Tampereella.
Alajärven K-Rauta.
Kookenkä-liike Seinäjoella vuonna 2018. Ketju lakkautettiin vuonna 2021.
Älänne (Rautavaara)

| Älänne |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Lapinlahti ja Rautavaara 
Koordinaatit:  63°29′29″N, 28°07′19″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Tiilikanjoki 
Järvinumero:  04.662.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  144,1 m  
Rantaviiva:  46,6599 km  
Pinta-ala:  10,0112 km²  
Tilavuus:  0,03149709331 km³  
Keskisyvyys:  3,14619 m  
Suurin syvyys:  15,39 m  
Valuma-alue:  62 km² 
Saaria:  7 
 fiÄlänne 
Älänne  on Pohjois-Savossa Rautavaaralla ja Lapinlahdella sijaitseva järvi. Sen Lapinlahteen kuuluva länsiosa oli ennen kuntaliitosta osa Varpaisjärveä.
Natura-alue ja retkeily

Älänteen ympäristössä on 32 neliökilometriä alueita, jotka muodostavat Älänteen Natura 2000-alueen. Suojelun lisäksi aluetta kannustetaan hyödyntämään retkeilyssä ja yhdessä Tiilikanjoen reittien kanssa myös melomisessa.
Historiaa

Älänteestä on nostettu järvimalmia, jota esiintyy vieläkin levymäisinä kappaleina tai nappeina järven pohjassa. Yleensä malmi kuljetettiin sen ostaneelle ruukille, mutta järven rannoilla on merkkejä myös omasta raudan valmistuksesta. Etenkin hiekkarantojen läheisyydessä voi löytää kuonaa. Myös hiilenpoltto ja tervanpoltto on ollut alueella yleistä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Nilsiän reitin valuma-alueen (04.6) Tiilikanjoen valuma-alueella (04.66), jonka  Älänteen alueeseen (04.662) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 144,1 metriä mpy.
Valuma-alue saa pääosan vedestään sekä omalta vesistöalueeltaan että Tiilikanjoen yläosan alueelta (04.663), joka laskee Älänteen alueelle Tiilikasta alkuunsa saavaa Tiilikanjokea myöten.
Älänteen alueella on 29 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Suoraan järveen laskevat Särki-Valkeinen (14 ha), Valkea-Karsikko (32 ha), Musta-Karsikko (19 ha), Rouskun-Valkeinen (23 ha), Joutenjärvi (18 ha) ja Suojärvi (154 ha) etelässä. Älänteen rannan tuntumassa sijaitsevat vielä pienet Kuikkalampi, Mäenpään Valkeinen, Pöntiönlampi, Könönlampi ja Kiukoonlampi. Särki-Valkeiseen laskee lyhyt oja Saari-Valkeisesta, joka on yhteydessä Sakastilampeen, ja jonka kautta laskevat vielä hieman kauempaa Harjuntakanen (56 ha) ja Haukinen (13 ha) sekä pienemmät Ruunalampi ja Kuikkalampi (toinen). Yksinäinen Nimetön (28 ha) laskee Myllypuroa myöten Musta-Karsikkoon ja Alanen (85 ha) laskee edellä mainittuun Suojärveen.
Järven laskujoki on Tiilikanjoki, joka putoaa aluksi nopeasti koskien ja virtaamien viemänä. Alempana virtaukset tasaantuvat  ja se muuttuu meanderoivaksi joeksi, joka laskee Korpiseen. Laskujoki kuuluu Tiilikanjoen alaosan alueeseen (04.661).
Aiheesta muualla

Pohjois-Savon liitto: Virkistys – ja matkailuvyöhykkeet / Matkailun vetovoima-alueet (Arkistoitu – Internet Archive), 2008
Ympäristö.fi: Älänne, Retkeilyreitit
Ähtävänjoki

| Ähtävänjoki Esse å |
| --- | --- |
 Ähtävänjokea Ähtävällä, oikealla kuvassa Ähtävän seurakuntakoti.
Maat:  Suomi
Maakunnat:  Pohjanmaa,  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Pedersöre, Evijärvi
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Ähtävänjoen vesistö (47)
Valuma-alue:  Ähtävänjoen alaosan alue (47.01)
Pinta-ala:  2 053,73 km²  
Järvisyys:  9,77 % 
Pääuoman pituus:  yli 180 km 
Pääuoman osuudet:  Ähtävänjoki ←Evijärvi ←Välijoki ←Lappajärvi ←Kurejoki ←Kuninkaanjoki
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Evijärvi, Evijärvi 
 :  63.4330°N, 23.4057°E
Laskupaikka:  Luodonjärvi, Pedersöre 
 :  63.6436°N, 22.8089°E
Läpivirtausjärvet:  Hjulkoskedan, Laaminjärvi
Esteet:  7 voimalaa 
Sivu-uomat:  Dalabäcken, Mattbäcken,
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  61,7 m
Laskukorkeus:  0,2 m
Korkeusero:  61,5 m
Pituus:  61 km  
Kaltevuus:  1,01 m/km
Keskiylivirtaama:  34 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  15,8 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  5,6 m³/s (MNQ) 
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Näkymä valtatien 8 sillalta.
Pieni niva Hjuforsin silallan alla.
Ähtävänjoki (ruots. Esse å) on Pohjanmaalla Pedersöressä ja Etelä-Pohjanmaalla Evijärvellä virtaava 61 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa yli 180 kilometriä  pitkästä Ähtävänjoen vesistön pääuomasta sen alimman kolmanneksen. Ähtävänjoki alkaa Evijärvestä ja se laskee Luodonjärveen. Luodonjärvi on Perämerestä erotettu tekojärvi.
Joen kulku

Joki alkaa Evijärven luoteispäästä Puotilahden viereisestä lahdesta. Joen luontainen reitti olisi Isosaaren molemmat puolet, mutta päävirta kulkee pohjoista Kaarenhaaraa pitkin. Joessa on täällä pohjapato, joka sääntelee Evijärven vedenpintaa. Alkuosuutta kutsutaan kartassa Moskuanvirraksi. Timoseen mennessä löytyy joesta kaksi koskea, kunnes tulee Kattilakosken voimalan padot. Joen kulkua on muutettu Timosen jälkeen ja Kattilakoskella. Joki on muutettu 2,2 kilometriä pitkäksi patoaltaaksi, joka päättyy vesivoimalaitokseen. Joki on altaassa 1,2 metriä alempana kuin Evijärvessä.
Kattilakoskelta joki virtaa mutkitellen seitsemän kilometriä pohjoiseen päin. Hjulforsissa on joessa suuria saaria kuten esimerkiksi Hattarsholmen, joka sijaitsee Juurijärven vieressä. Joessa on täällä laaja Hjulkosken alle syntynyt suvanto Hjulkoskedan. Joki kääntyy Laaminjärven vierestä ja haarautuu hetkeksi Micksholmenin ympäri. Lamabackanin ympäristössä on joen äärellä vielä Lilla Lame ja Kiiskisenjärvi. Tämän jälkeen kääntyy joki neljäksi kilometsiksi länteen päin saapuen Lappforsiin. Joen kulku on täällä hyvin vaihteleva, osittain Björkforsin voimalan takia, ja muutamia joen rantametsiä on otettu luonnonsuojelualueiksi.
Lappforsin jälkeen joen ympäristö on maatalousvaltainen ja joki on aiempaa jyrkempi, jolloin edessä on vielä viisi vesivoimalaitosta. Joki virtaa yli viisi kilometriä Lappforsista Finnholmiin pohjoiseen päin. Vaikka joessa on Finnholmin voimalaitos, virtaavat Oxhålsforsenin saarien erottamat rinnakkaiset kosket vapaina . Joki kääntyy Finnholmista kohti luodetta koko alajuoksun matkalle. Alussa on Humalssa sijaitseva Hattarin voimalaitos, parin kilometrin jälkeen Värnån voimalaitos, ja joiden jälkeen joki saapuu Ähtävään. Kirkonkylässä joki alittaa kantatien 68, joka jatkaa Pietarsaareen joen pohjoispuolella. Joki virtaa peltoaukeiden keskellä ja siihen yhtyy Ytteressessä koillisesta tuleva Mattbäcken. Taajama-alueen asutus tulee joelle etenkin pohjoisrannassa.  Ennen Kolppin taajamaa joen ylittää rautatie ja pian sen jälkeen valtatie 8. Joki ei laske suoraan Luodonjärveen, vaan siihen yhtyy ensin Purmonjoki vasemmalta ja joet laskevat yhteistä uomaa myöten tekojärven Storfjärdeniin.
Vesivoimalat

Ähtävänjoessa on toiminnassa seitsemän vesivoimalaitosta, joiden yhteinen kapasiteetti on 7,1 megawattia (MW) ja vuosituotanto 35,9 gigawattituntia (GWh). Niistä alimmat kaksi ovat Herrforsin voimalaitos (omistaa Herrfors: teho 0,5 MW ja vuosituotanto 3,0 GWh) Kolpissa ja Långforsin voimalaitos (teho 1,1 MW ja vuosituotanto 4,4 GWh) ennen Ytteresseä. Ähtävän taajaman itäpuolella toimii Värnån voimalaitos (Värnåfors, 0,6 MW ja 4,5 GWh), joka alkujaan on rakennettu 1920, mutta sittemmin laajennettu ja nykyaikaistettu. Vuonna 1993 siihen vaihdettiin toinen vesiturbiini. Sen omistaa Esse Elektro-Kraft  Sen putouskorkeus on 4,5 metriä.. Ei kaukana edellisestä, mutta jo keskijuoksulla, on Kvarnforsenissa toimiva Hattarin voimalaitos (1,1 MW ja 4,4 GWh). Hattar valmistui ja otettiin käyttöön vuonna 1981 ja sen omistaa Esse Elektro-Kraft . Siitä parin kilometrin päässä sijaitsee Finnholmin voimalaitos (0,7 MW ja 3,8 GWh). Lappforsin yläpuolella eli Ähtäväjoen yläjuoksulla on Björkforsin voimalaitos (1,2 MW ja 6,8 GWh). Björkforsista seitsemän kilometrin päässä sijaitsee viimeinen Kattilakosken voimalaitos (1,9 MW ja 9,0 GWh). Sen putouskorkeus on 4,5 metriä . Ähtävänjoen yläjuoksu on tasaista ja pudotus on voimalaitokselle liian pientä.
Ähtävänjoen alaosan alue > Yleistä

Ähtävänjoki on Ähtävänjoen vesistöalueen laskujoki. Vesistöalueen valuma-alueen pinta-ala on 2053 neliökilometriä, josta suuri osa sijaitsee Evijärven yläpuolella. Kun Evijärven valuma-alue on 1754 neliökilometrin suuruinen, jää Ähtävänjoen alaosan alueelle (47.01) 300 neliökilometriä. Vesistöalueen pituus Evijärveltä Luodonjärvelle on 39 kilometriä ja alueen leveys vaihtelee ollen 4–9 kilometriä. Ähtävänjoen sivu-uomille jää silloin vain vähän tilaa ja ne ovatkin lähinnä lyhyitä ojia.
Ähtävänjoen alaosan alue > Ähtävänjoen sivu-uomia

Ähtävänjoki virtaa Evijärvestä Luodonjärveen, jolloin siihen yhtyy joitakin lyhyitä alla olevaan taulukkoon kerättyjä sivujokia, -ojia tai -puroja. Osalla niistä on omat vesistöviranomaisten määrittämät valuma-alueet, joiden verkkopalvelusta mitatut valuma-alueet on ilmoitettu taulukossa. Sivu-uoman yhtymäkohdan etäisyys (*) on mitattu Luodonjärven rannasta.
| Sivu-uoman nimi   | Pääuoman kohta   | Etäisyys (km *)   | Pituus (km)   | Virtaama MQ (m³/s) | Valuma- alue (km²) | Lähteet     |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Ähtävänjoki laskee Luodonjärveen
| Rödbäcken | Edsevö | 5 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Vadbäcken | Kållby | 6 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Dalabäcken | Torpet | 7 |  |  | 39 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Mattbäcken | Ytteresse | 14 |  |  | 80 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Nådjärvbäcken | Ähtävä | 18 |  |  | 26 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Angjärvbäcken | Lappfors | 35 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Huvudsjöbäcken | Lappfors | 36 |  |  | 16 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| oja Kiiskisenjärveltä | Kisk | 42 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Långvattensbäcken | Kisk | 44 |  |  | 8 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Lamminjärvi | Hjulfors | 47 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Juurijärvi | Hjulfors | 48 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| oja Vitsjönista | Vitsjö | 51 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
Ähtävänjoki alkaa Anttikoskella Evijärven länsirannasta noin 10 kilometriä yläjuoksulle päin.

Lähteet: 1 = sivujoen oma artikkeli, 2 = Karttapaikan verkkopalvelu, 3 = katsottu Suomen ympäristökeskuksen VALUE-palvelusta ()
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ähtävänjoki Wikimedia Commonsissa
Ähtävänjoki, Ympäristö.fi
Johannedal

| Johannedal |
| --- | --- |
 Johannedal
 Koordinaatit: 62°26′00″N, 17°22′00″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Västernorrlandin lääni
Maakunta:  Medelpad
Kunta:  Sundsvall
Johannedal on asuinalue Sundsvallin kunnassa Västernorrlandin läänissä Medelpadin  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Se muodosti oman taajamansa vuoteen 2015, jolloin se kasvoi yhteen Sundsvallin keskustaajaman kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johannedal Wikimedia Commonsissa