stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dave Pirner
Diskografia > Soolotuotanto

Faces & Names (2002)
Cyanide

| ”Cyanide” Metallica |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Death Magnetic
 Julkaistu: 1. syyskuuta 2008
 Tuottaja(t): Rick Rubin
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 06.41
 Levy-yhtiö: Warner Bros.
Metallican muut singlet
| ”My Apocalypse” 2008 | ”Cyanide” 2008 | ”The Judas Kiss” 2008 |
Cyanide on yhdysvaltalaisen metallimusiikkia soittavan yhtyeen Metallican 42. singlejulkaisu ja kolmas Death Magnetic albumilta. Syyskuun ensimmäisenä päivänä 2008 kappale julkaistiin kuunneltavaksi streaming -tekniikalla yhtyeen virallisilla kotisivuilla ja myös ladattavaksi Mission: Metallica -sivustolta (jos omistaa Mission: Metallica Platinum -tilin). Syyskuun toisena päivänä kappale tuli myyntiin iTunes Storeen.
Kappale oli julkaisua ennen esitetty 9. elokuuta 2008 Ozzfest -musiikkitapahtumassa, Dallasissa, Texasissa ja oli ensimmäinen kappale tulevalta Death Magnetic albumilta joka esitettiin julkisesti. Kappale on esillä myös yhtyyen MySpace sivulla.
Kappaleen sanoitukset kertovat, millaista elämä on kuolleena.
Kappaleet

Cyanide – 6.41 (Hetfield, Ulrich, Hammett, Trujillo)
Kokoonpano

James Hetfield – laulu, rytmikitara
Kirk Hammett – soolokitara, taustalaulu
Robert Trujillo – bassokitara, taustalaulu
Lars Ulrich – rummut, lyömäsoittimet
Rick Rubin – tuottaja
Ted Jensen – masteroija
Greg Fidelman – miksaaja
Deutsche Weihnacht ... und festliche Lieder

| Deutsche Weihnacht > .. und festliche Lieder Heino |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1974
 Formaatti: LP-levy
 Tyylilaji: schlager
 Levy-yhtiö: EMI
Heino muut julkaisut
| A Festive German Christmas 1974 | Deutsche Weihnacht ... und festliche Lieder 1974 | 28 Heino-Hits zum Tanzen und Mitsingen 1974 |
Deutsche Weihnacht ... und festliche Lieder on saksalaisen laulajan Heinon studio-albumi vuodelta 1974.
Kappaleet

Es ist für uns eine Zeit angekommen (Potp.)
Die Himmel rühmen
So nimm denn meine Hände
Lobe den Herren
Menschen, die ihr wart verloren
Still wie die Nacht
Ich bete an die Macht der Liebe
Ave Maria (Bach-Gounod)
Cy Young

| Cy Young |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Denton True Young
Syntynyt: 29. maaliskuuta 1867 Gilmore, Ohio
Kuollut: 4. marraskuuta 1955 (88 vuotta) Newcomerstown, Ohio
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Baseballpelaaja
Pelipaikka:  syöttäjä
Pituus:  188 cm
Paino:  95 kg
Lyöntipuoli:  oikea
Heittokäsi:  oikea
Pelaajaura
Seurajoukkueet
 1890–1898  1899–1900  1901–1908  1909–1911  1911 :   Cleveland Spiders  St. Louis Perfectos / Cardinals  Boston Americans / Red Sox  Cleveland Naps  Boston Rustlers 
Hall of Fame
Valintavuosi:  1937
Äänet:  76,12 % (toinen äänestys)
Aiheesta muualla
www.cmgworldwide.com/baseball/young
Denton True ”Cy” Young (29. maaliskuuta 1867 Gilmore, Ohio – 4. marraskuuta 1955 Newcomerstown, Ohio) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi syöttäjänä viidessä eri Major League -joukkueessa vuosina 1890–1911. Hän teki uransa aikana useita ennätyksiä, joista osa on kestänyt yli vuosisadan. Young lopetti uransa 511 voitetun ottelun jälkeen.
Young valittiin Baseball Hall of Fameen vuonna 1937.
Suurimman voitettujen otteluiden määrän lisäksi Young pitää hallussaan ennätystä syötettyjen sisävuorojen määrässä (7 355), aloitettujen otteluiden määrässä (815) ja kokonaan syötettyjen otteluiden määrässä (749). Uransa aikana hän hävisi 316 ottelua, joka sekin on MLB:n ennätys.
Vuonna 1999, 88 vuotta viimeisen ottelunsa ja 44 vuotta kuolemansa jälkeen, Young äänestettiin The Sporting News -viikkolehden kyselyssä kaikkien aikojen 14. parhaaksi pelaajaksi. Samana vuonna fanit valitsivat Youngin MLB:n vuosisadan joukkueeseen.
Cy Young -palkinto

Kunnianosoituksena Youngille Major League Baseball perusti vuosittain jaettavan Cy Young -palkinnon, joka annetaan molempien liigojen parhaalle syöttäjälle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cy Young Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Cy Young
Käännös suomeksi
Devjatkinon metroasema

Devjatkino (ven. Девя́ткино) on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 29. joulukuuta 1978.
Debre Libanos

| Debre Libanos |
| --- | --- |
 Luostarin uusi kirkko 1960-luvulta.
Sijainti:  Oromia, Etiopia
Koordinaatit:  9°42′43″N, 38°50′51″E
Kirkkokunta:  Etiopian ortodoksinen kirkko
Tyyppi:  munkkiluostari
Perustaja:  Tekle Haymanot
Perustettu:  1275
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Debre Libanos on luostari noin 100 kilometriä pohjoiseen Etiopian pääkaupunki Addis Abebasta. Debre Libanos on yksi maan suurimmista ja tärkeimmistä luostareista. Luostarin perusti vuonna 1275 pyhimyksenä Etiopiassa pidetty Tekle Haymanot, vaikka alkuperäiset luostarirakennukset eivät olekaan näihin päiviin saakka säilyneet.
Kohde

Debre Libanos sijaitsee Etiopian Oromian osavaltiossa noin 115 kilometriä Etiopian pääkaupunki Addis Abebasta pohjoiseen. Lähellä sijaitsevat Sininen-Niili ja Jeman laakso. Debre Libanos on yksi Etiopian suurimmista ja tärkeimmistä luostareista. Luostari on peräisin 1200-luvulta, mutta alkuperäiset luostarirakennukset eivät ole säilyneet. Luostarin nykyinen Pyhän Tekle Haymanotin kirkko on peräisin 1960-luvulta. Itse luostaritoiminnan lisäksi Debre Libanosissa on viisi uskonnollista koulua. Luostarille otetaan vierailijoita, mutta naisilta pääsy on kielletty. Luostarilla on kirkkomuseo, jossa esillä on kirkkoesineiden lisäksi esimerkiksi keisarien kruunuja ja italialaisia aseita. Luostarin lähellä sijaitsee myös niin sanottu portugalilainen silta ja Fichen pieni kallionjyrkänteen reunalla sijaitseva kylä.
Historia

Debre Libanosin luostarin perusti Pyhä Tekle Haymanot vuonna 1275. Hän oli ennen paikalle saapumistaan opiskelluy Debre Damon luostarilla Etiopian Tigrayn alueella. Debre Libanosiin hän saapui seuraajiensa kanssa ja paikan alkuperäinen nimi oli Debre Asbo. Kansanperinteen mukaan paikalla oli ollut erään taikurin asuttama luola. Osasta luolaa tuli Pyhälle Marialle omistettu kirkko. Edelleen tarinan mukaan Tekle Haymanot seisoi kirkon perustamisen jälkeen seitsemän vuotta yhdellä jalalla samalla rukoillen. Ravinnokseen hän sai vain yhden siemen vuosittain, jonka hänelle toi lintu. Lopulta Tekle Haymanot menetti toisen jalkansa, mutta sai Jumalalta palkinnoksi hartaudestaan kolme siipiparia. Tähän tapaan häntä esitetään usein kirkkotaiteessa. Tekle Haymanotista tuli joka tapauksessa yksi Etiopian tunnetuimmista pyhimyksistä ja häntä pidetään usein vastuussa kristinuskon levittäjänä Etiopian ylängölle.
Ensimmäisen suuremman kirkon paikalle rakennutti keisari 1400-luvun alkupuoliskolla Yeshaq I. Nykyisen nimensä kirkko sai hänen nuoremmalta veljeltään keisari Zara Yakobilta. Itse luostari jälleenrakennettiin ehkä 1500-luvun alussa ja hieman myöhemmin vuonna 1531 se tuhoutui Ahmad ibn Ibrahim al-Ghazin johtamien muslimien hyökkäyksessä. Luostarin merkitys väheni, kun Etiopian valtakeskus siirtyi lähemmäksi Gondaria ja Tanajärveä. Myös monet munkeista siirtyivät lähemmäs uusia valtakeskuksia. Vaikka Etiopian hallitsijat vierailivat silloin tällöin luostarilla, merkittävämpi siitä tuli uudestraan vasta 1800-luvun alkupuoliskolla hallinneen Sahle Selassien valtakaudella. Luostaria jälleenrakennuttivat hänen seuraajansa Yohannes IV ja Menelik II.
Italian–Etiopian sodan aikana huhtikuussa 1937 paikalle etenivät italialaisen varakreivi Rodolfo Grazianin johtamat joukot. Italialaiset pitivät luostaria etiopialaisen sissitoiminnan keskuksena. 21. – 16. toukokuuta italialainen kenraali Pietro Maletti teloitutti 449 luostarin munkkia Debre Libanosin verilöylyssä. Henkiin jääneet karkotettiin Italian hallitsemaan Somaliaan. Graziani ilmoitti Italian diktaattori Benito Mussolinille, että "luostari on sulkenut ovensa lopullisesti". Verilöyly oli yksi suurimmista italialaisten toteuttamista raakuuksista Etiopian miehitysaikana. Keisari Haile Selassie rakennutti luostarin nykyisen kirkon vuonna 1963 tarinan mukaan koska hän oli kuullut profetian, jonka mukaan uuden kirkon rakennuttaminen johtaisi pitkään valtakauteen.
Maisemaa luostarialueen lähellä.
Portugalilainen silta, jonka oikea rakennuttaja oli Menelik II:n setä Ras Darge.
Luostari vuonna 1934.
Dalaba

| Dalaba |
| --- | --- |
 Dalaba
 Koordinaatit: 10.6907°N, 12.2505°W 
Valtio:  Guinea
Alue:  Mamoun alue
Prefektuuri:  Dalaban prefektuuri
Väkiluku (2014):  24 193 
 Prefektuurin ISO 3166-2 -koodi: GN-DA 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Näkymä Dalaban seudulta.
Dalaba on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Guinean keskiosassa Mamoun alueen Dalaban prefektuurissa. Kaupunki toimii seutunsa maataloustuotteiden markkinapaikkana ja sijaitsee pohjoispuolisen Pitan tavoin Mamoun ja Labén välisen maantien varrella. Pääkaupunki Conakry sijaitsee linnuntietä noin 207 kilometriä Dalabasta lounaaseen. Kaupungin asukasluku oli 24 193 (2014).
Seudulla olevalta kanadalaisyhtiö Anglo Alumiumin valtaukselta on löydetty koeporauksissa bauksiittia ja esiintymien hyödyntämistä on suunniteltu. Seudun bauksiittia tai sen jalosteita on kaavailtu kuljetettavan rautateitse, noin 50 kilometriä pääkaupunki Conakryn eteläpuolelle erityisesti Forécariahin seudun kaivoksista saatavan rautamalmin maastavientiä varten rakennettavaan uuteen Matakanin syväsatamaan (Ile de Kabak).
Deutsche Presse-Agentur

Deutsche Presse-Agentur (DPA) on saksalainen uutistoimisto, joka on perustettu vuonna 1949. Uutistoimiston päämaja sijaitsee Hampurissa, Saksassa ja se tarjoaa uutisia saksaksi, englanniksi, espanjaksi ja arabiaksi.
DPA on Saksan suurin uutistoimisto.
Aiheesta muualla

DPA:n kotisivu
Dala dala

Dala dala
Dala dala on Tansaniassa matkustajia ja tavaraa edullisesti kuljettava kulkuneuvo. Se on rakennettu siten, että kuorma-auton lavalle on rakennettu matkustajille penkit ja katolle telineet tavaroiden kuljettamiseen. Dala dalat ovat usein aivan täyteen lastattuja.
Deliberatiivinen demokratia

Deliberatiivinen demokratia eli keskusteleva demokratia on demokratian muoto, jossa julkinen keskustelu muodostaa keskeisen osan legitiimiä lainsäädännön valmistelua. Keskustelussa edellytetään yhdenvertaista mielipiteiden huomioon ottamista kaikilta asianosaisilta väestöryhmiltä. Deliberatiivisessa demokratiassa on sekä konsensus-päätöksenteon että enemmistösäännön elementtejä, ja se eroaa perinteisestä demokraattisesta teoriasta siinä, että kansalaisen osallistumisessa korostetaan päätössääntöjen arviointikriteerien määrittelyyn tähtäävää keskustelua perinteisen äänestämisen sijaan.
Se sisältää elementtejä sekä edustuksellisesta että suorasta demokratiasta. Joidenkin teoreetikkojen käytössä käsite sisältää myös päätöksenteon, jossa edustuksellisten toimijoiden (kuten puolueiden) jäsenet aidosti keskustelevat lainsäädännöstä ilman epätasaista valtajakaumaa. Useat kuitenkin varaavat termin vain sellaiselle päätöksenteolle, jossa itse kansalaiset ovat päättämässä (kuten suorassa demokratiassa).
Teoria

Alun perin termi deliberatiivinen demokratia esiintyi Joseph M. Bessetten työssä "Deliberative Democracy: The Majority Principle in Republican Government" (1980). Jürgen Habermas on kehittänyt teoriaa eteenpäin. Kritiikkia on esittänyt muiden muassa Chantal Mouffe.
Deliberativiisessa demokratiassa ei ensisijaisesti pyritä preferenssien yhdistämiseen (aggregaatioon), vaan pikemminkin niiden muuntamiseen kanssakäymisen kautta. Kansalaisille pyritään antamaan mahdollisuus osallistua itseään koskevaan päätöksentekoon heidän esittäen omat näkemyksensä ja kuullen muiden intressejä. Yksinkertaisella tupakointiesimerkillä voidaan havainnollistaa populistisen "kansan tahto" -ajattelun ja deliberaation eroa ajattelemalla vaikkapa junanvaunu, jossa on enemmistö savun ystäviä mutta muutama keuhkotautinen. Aggregatiivisen preferenssien laskentaan perustuvan mallin mukaan keuhkosairaat joutuvat tyytymään kohtaloonsa, mutta deliberatiivisen mallin mukaan keskustelun ja harkinnan kautta voi käydä niin, että savuttelijat siirtyvät toiseen vaunuun.
DSCOVR

DSCOVR:n pääosat.
Deep Space Climate Observatory eli DSCOVR (aiemmin Triana) on NOAA:n Maata ja avaruussäätä tarkkaileva satelliitti. Se laukaistiin 12. helmikuuta 2015 kello 01.03 Suomen aikaa Cape Canaveral Air Force Stationista. Satelliitti saavutti lopullisen ratansa kesäkuussa 2015.
Satelliitti on sijoitettu L1-lagrangen pisteeseen Auringon ja Maan väliin puolentoista miljoonan kilometrin päähän Maasta, neljä kertaa Kuun kiertorataa edemmäs. Satelliitti tarkkailee aurinkotuulta avaruussään ennustamiseksi. Lisäksi satelliitti tarkkailee Maata, muiden muassa mitaten Maan Auringon puoleisen puolen säteilytasapainoa.
Historia

Vuonna 1998 silloinen Yhdysvaltain varapresidentti Al Gore ehdotti Maata tarkkailevan satelliitin rakentamista. Satelliitin alkuperäinen nimitys oli Triana. Lisäksi se tunnettiin epävirallisella nimityksellä GoreSat.
Vuonna 1999 NASAn valvontaviranomaisen (Inspector General) raportti arvioi, että ”hankkeen tieteellinen anti ei ole riittäävä kustannuksiin nähden.”
Vuonna 2000 valtaannoussut George W. Bushin hallinto pysäytti hankeen. Kongressin tiedeakatemialta tilaaman selvityksen mukaan hanke on kuitenkin tieteellisesti tarpeellinen.
Satelliitti pidettiin varastossa koko Bushin valtakauden ajan. Lokakuussa 2008 sateelliittia alettiin uudelleen valmistelemaan lentokelpoiseksi. NASA uudelleennimesi satelliitin Deep Space Climate Observatoryksi (DSCOVR). Satelliitin päätarkoitukseksi nostettiin vanhenevan Advanced Composition Explorer (ACE) aurinkosatelliitin korvaaminen. Joulukuussa 2012 ilmoitettiin, että satelliitti laukaistaan SpaceX:n Falcon 9 -raketilla.
Lento

DSCOVR laukaistiin SpaceX:n Falcon 9 v1.1 -raketilla onnistuneesti 12. helmikuuta 2015 kello 01.03 Suomen aikaa Cape Canaveral Air Force Stationista. Laukaisu oli SpaceX:n ja Falcon 9:n ensimmäinen syvään avaruuteen. Lennolla SpaceX aikoi yrittää toisen kerran raketin ensimmäisen vaiheen talteenottoa eli pehmeää laskeutumista lautalle mutta voimakas merenkäynti esti sen ja rakettivaihe laskettiin meren pintaan. Johtuen syvään avaruuteen suuntaavasta laukaisusta paluussa nopeus ja siten lämpötilat olivat suuremmat kuin LEO-laukaisussa mutta datan mukaan rakettivaihe laskeutui pystyssä meren pintaan ja 10 metrin tarkkuudella tavoiteltuun kohtaan. Ensimmäinen yritys SpaceX CRS-5 -lennolla ei onnistunut.
Lento kohteeseen kestää noin 100 päivää.
Aiheesta muualla

NOAA DSCOVR Home Page (Arkistoitu – Internet Archive) DSCOVR: Deep Space Climate Observatory virallinen sivu
DSCOVR mission page at nasatech.net[vanhentunut linkki]
EPIC-kameralla kuvattuna Kuu kulkee Maan ja DSCOVR:n välistä.
DSCOVR:n avaruuteen kuljettanut Falcon 9 v1.1 -raketin toinen vaihe taustallaan Maa.
De arte venandi cum avibus

Fredrik II ”Manfredin käsikirjoituksen” toisella sivulla (Biblioteca Vaticana, Pal. lat 1071).
De arte venandi cum avibus (Haukkametsästyksen käsikirja, sananmukaisesti Lintujen metsästyksen taidosta) on Fredrik II:n 1240-luvulla kirjoittama, pojalleen Manfredille omistama latinankielinen tutkielma, jonka aiheena on ornitologia ja haukkametsästys.
Fredrik II tunsi Aristoteleen eläimiä koskevan tutkielman Liber animalum latinankielisen käännöksen, jonka on kääntänyt Mikael Skotlantilainen arabiankielisestä käännöksestä Kitāb al-Hayawān. Hän tunsi myös arabihaukanmetsästäjä Moaminin tutkielman De scientia venandi per aves, jonka mestari Teodoros Mopsuestialainen käänsi latinaksi hänen hovissaan ja jota on kopioitu paljon.
On merkittävää, että Fredrik II luottaa pääasiassa omiin havaintoihinsa ja kokeisiinsa. Hän teki kokeita munilla nähdäkseen, voisiko niitä hautoa auringon lämmöllä. Peittämällä kotkien silmät hän yritti selvittää, käyttävätkö linnut saalistaessaan hajuaistia. Kirjoittaja pitää kiinni alkusanoissa ilmaisemastaan tavoitteesta kuvata asioita sellaisina kuin ne ovat (”que sunt, sicut sunt”). Se on tieteellinen kirja, joka lähestyy Aristoteleen aiheita, jonka hän haluaa haastaa. Se on kuitenkin samalla skolastinen kirja, tarkka ja jaotukseltaan suorastaan mekaaninen.
Fredrik II:n alkuperäinen käsikirjoitus katosi 1248 Parman piirityksessä. De arte venandi cum avibuksen käsikirjoituksesta on olemassa kahden kirjan versio (käsikirjoitukset Roomassa, Wienissä, Pariisissa (2x), Genevessä ja Stuttgartissa) ja kuuden kirjan versio (käsikirjoitukset Bolognassa, Pariisissa, Nantesissa, Valenciassa, Rennesissä ja Oxfordissa).
Tutkielman tunnetuin kopio on kuvitettu käsikirjoitus, jonka teetti Fredrikin poika Manfred. Kaksipalstainen, 111 folion kokoinen pergamenttikoodeksi on nykyisin Vatikaanin kirjastossa Bibliotheca Palatinassa. Käsikirjoitus on kahden kirjan versio, ja se on kuvitettu värikkäin, elävin, tarkoin, hyvin pienin kuvin linnuista, niiden hoitajista ja aiheeseen liittyvistä välineistä. Käsikirjoitus sisältää Manfredin lisäyksiä, jotka on merkitty selkeästi alkuun sellaisin merkinnöin kuin "Rex", "Rex Manfredus" ja "addidit Rex".
Teoksen ensimmäinen käännös tehtiin ranskaksi, ja sen teetti noin vuonna 1300 Jean II Damperrelainen. Englanniksi se on käännetty kuusikirjaisesta versiosta, kääntäjinä Casey A. Wood ja F. Marjorie Fyfe, ja julkaistu nimellä The Art of Falconry by Fredrik II of Hohenstaufen (Stanford University Press) 1943. Latinankielisen käännöksen ensimmäisen painetun edition (kaksikirjainen versio) julkaisi Velser, Augsburg, 1596.
Bibliotheca Vaticana, Pal. lat. 1071. folio 16r.
Kirjassa on kuva valkoiseta kakadusta, joka on joko kultatöyhtökakadun (Cacatua galrita) tai celebesinkakadun eli keltatöyhtökakadun (Cacatua sulphurea) alalaji. Linnun lahjoitti Fredrik II:lle Babylonian sulttaani al-Kamil. Lajin kotiseuduksi määritellään Australian pohjoiskärki, Uusi-Guinea ja Sulawesin saaret. Tutkijat ovat lahjoituksen perusteella voineet osoittaa varhaisimman kulttuuriyhteyden Euroopan ja Wallacen linjan itäpuolisten alueiden välillä.
Kirjallisuutta

De Arte Venandi cum Avibus, Bibliotheca Vaticana, Pal. lat. 1071.
Haskins, C. H., The "De Arte Venandi cum Avibus" of the Emperor Fredrik II. (The Englisch Historical Review.) Vol.36, No 143 (Jul.,1921), s. 334–355.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta De arte venandi cum avibus Wikimedia Commonsissa
De arte venandi cum avibus, Scribd (latinaksi)
Esipuhe (latinaksi)
Manfredin käsikirjoitus (latinaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:De arte venandi cum avibus
Käännös suomeksi
Dahlia’s Tear

| Dahlia's Tear |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2005–
Tyylilaji:  dark ambient
Kotipaikka:  Ruotsi
Jäsenet:  Anile.D.
Levy-yhtiö:  Cold Meat Industry  
Aiheesta muualla
dahliastear.net
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dahlia's Tear on ruotsalainen dark ambient -yhtye, jonka soolojäsen on Anile.D. Yhtyeellä on levytyssopimus Cold Meat Industry
Diskografia

| Vuosi | Julkaisu | Formaatti | Levy-yhtiö |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Dreamsphere | Digipak CD | Cold Meat Industry |
| 2007 | Under Seven Skies | Digipak CD | Thonar Records |
| 2007 | My Rotten Spirit Of Black | CD | Alcor Productions |
| 2005 | Harmonious Euphonies Supernatural Traumas Mesmerising Our Existences In Radient Corpuscle Galaxies | CD | Ravenheart Productions |
Aiheesta muualla

Yhtyeen viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
De administrando imperio

| De administrando imperio> Πρὸς τὸν ἴδιον υἱὸν Ρωμανόν.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Konstantinos VII
Kieli:  kreikka (Bysantin)
Genre:  historia, maantiede
Julkaistu:  948–952
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
De administrando imperio (lat., ”Imperiumin hallitseminen”; alun perin m.kreik. Πρὸς τὸν ἴδιον υἱὸν Ρωμανόν, Pros ton idion hyion Rōmanon, ”Pojalleni Romanokselle”) on Bysantin keisari Konstantinos VII:n kirjoittama historiallis-maantieteellinen teos, jossa kuvaillaan Bysantin valtakunnan eri kansoja ja naapurikansoja. Se on tehty vuosien 948 ja 952 välillä. Sen tarkoitus oli jättää Konstantinoksen seuraajalle Romanokselle hyviä neuvoja valtakunnan hallitsemiseksi.
Konstantinos VII norsunluukaiverruksessa vuodelta 945.
Teos on hyvin luottamuksellinen ja oli tarkoitettu vain hallitsijoiden käyttöön eikä missään tapauksessa julkaistavaksi. Sen vuoksi se on jäänyt tuntemattomaksi hyvin pitkäksi ajaksi. Teos on säilynyt jälkipolville kolmena käsikirjoituksena, joista kahta säilytetään Pariisissa ja kolmatta Vatikaanin kirjastossa.  Teos on korvaamaton tietolähde kertoen muinaisista ruseista, armenialaisista, georgialaisista, petsenegeistä, unkarilaisista (teksteissä heitä kutsutaan ”turkkilaisiksi”), kasaareista sekä monista muista kansoista. Siitä tulee esille ajatus, että kaikkien muiden ympäröivien kansojen pitäisi alistua Jumalan valitsemalle kansalle eli roomalaisille.
Konstantinos VII:n kertomat tiedot rusien maasta perustuvat ilmeisesti enimmäkseen Dnepriä pitkin kauppiaina kulkeneiden varjagien kertomuksista. Monet näistä kertomuksista ovat ainutlaatuisia. Niissä mainitaan Kiova (Kioav tai Kiov Konstantinos VII mukaan) sekä Samvatas, kuin myös nuoren ruhtinas Svjatoslavin hallitsema Novgorod. Lisäksi mukana on selostus poljudjesta. Tämä on ensimmäinen kirjallinen tietolähde, jossa mainitaan myös Smolensk. Teos on ainoa länsimainen tietolähde, jossa seikkaperäisesti kerrotaan ruseista ja  heidän serkuistaan eli itäisistä slaaviheimoista.
Venäjän historiankirjoituksessa on käyty paljon keskustelua siitä, että Dneprin putoukset on mainittu sekä varjagien eli rusien kielellä kuin myös slaavikielellä.
Sisältö

Teos koostuu 53 osasta. Ensimmäiset 8 osaa sekä osa 37 on omistettu Bysantin liittolaisille ”pacinakiteille” (petsenegeille) sekä naapurikansoille: ”turkkilaiset” (unkarilaiset), rusit (osat 2,4, 9 jossa myös ensimmäisen kerran käytetään sanaa Russia: kreik. Ρωσία)  sekä kasaarit (osat 10, 12). Osa kirjasta kertoo myös arabeista (osat 14-22). Konstantinos kirjoitti myös Välimeren eurooppalaisista maista: Espanjasta (osat 23-24), Italiasta (osat 26-27) sekä Dalmatiasta (osat 29-36). Hän kertoo myös Kaukasiasta (osat 42-46).
Aiheesta muualla

Bysantin suhteet pohjoisiin kansoihin 900-luvulla (Byzantine Relations with Northern Peoples in the Tenth Century) (Arkistoitu – Internet Archive)
Of the Pechenegs, and how many advantages accrue from their being at peace with the emperor of the Romans
Chapters 29-36 at the Internet Archive
Dick Esser

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Alankomaat> Miesten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 |  |  |
|  Pronssia | Lontoo 1948 |  |  |
Rius Theo ”Dick” Esser (9. heinäkuuta 1918 Makassar, Alankomaiden Itä-Intia – 8. maaliskuuta 1979 Leiden) oli alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Esser kuului Alankomaiden olympiahopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen Helsingissä 1952 ja olympiapronssijoukkueeseen Lontoossa 1948.
Diana Ossana

Diana Ossana (s. 1937 Saint Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu kirjoittaja, joka on yhdessä Pulitzer-palkitun Larry McMurtryn kanssa tehnyt elokuvien ja televisio-ohjelmien käsikirjoituksia sekä kirjoittanut romaaneja vuodesta 1992 lähtien.
Ossana ja McMurtry käsikirjoittivat yhdessä vuonna 2005 julkaistun Annie Proulx'n samannimiseen novelliin perustuvan elokuvan Brokeback Mountain, joka voitti muun muassa kolme Oscar-palkintoa, neljä Golden Globea, Kultaisen leijonan ja neljä BAFTAa. Ossana ja McMurtry voittivat itse muun muassa parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscarin, Golden Globen ja Yhdysvaltain kirjoittajien liiton palkinnon sekä parhaan käsikirjoituksen BAFTAn. Ossana oli myös elokuvan tuottaja yhdessä James Schamusin kanssa.
Aiheesta muualla

Diana Ossana Internet Movie Databasessa. (englanniksi)