stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hybla Geleatis
Historia

Hybla Geleatiksen oletetaan olleen alun perin saaren alkuperäisasukkaisiin kuuluneen ei-kreikkalaisen sikulien heimon asutus. Myöhemmin se hellenisoitui eli kreikkalaistui kauttaaltaan. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Hyblaīos (Ὑβλαῖος), myöhemmin latinaksi Hyblensis.
Sikulipäällikkö Duketios pyrki noin vuonna 450 eaa. yhdistämään Hybla Geleatiksen muiden sikulikaupunkien mukana yhdeksi liitoksi, mutta hyblalaiset olivat ainoita, jotka kieltäytyivät tästä. Ateenalaiset hävittivät seutua Sisilian sotaretken aikaan vuosina 415–413 eaa. palattuaan Kentoripasta.
Toisen puunilaissodan aikaan vuonna 211 eaa. Hybla Geleatis kapinoi ja liittyi Karthagon puolelle. Roomalaiset saivat sen kuitenkin takaisin haltuunsa preettori Corneliuksen johdolla. Kaupunki vaikuttaa olleen Ciceron aikana merkittävä, tavallinen roomalaiskaupunki (municipium). Se on myös harvoja Sisilian sisämaan kaupunkeja, jotka Pomponius Mela katsoi tarpeelliseksi mainita. Pausaniaan aikana kaupunki ei ollut itsenäinen, vaan kuului kylänä Katanen alueeseen eli Katanaiaan. Kaupungin nimi esiintyy myös Pliniuksella ja Ptolemaioksella. Tämän jälkeen kaupunkia ei juurikaan mainita historiassa.
Hybla Geleatis -nimitys tunnetaan ennen kaikkea Thukydideeltä. Pausanias käyttää nimimuotoa Hybla Gereatis, mutta hänellä on epäselvää, viittaako hän tällä samaan kaupunkiin vai Megara Hyblaiaan. Hybla Geleatis saattaa olla sama, johon viitattiin myös nimellä ”Suurempi Hybla” (Ὕβλα Μεγάλη, Hybla Megalē tai Ὕβλα ἡ μείζων, Hybla hē meizōn, lat. Hybla Major tai Hybla Magna). Toisaalta myös tämä nimi on yhdistetty Megara Hyblaiaan.
Rakennukset ja löydökset

Kaupungin oletetulta paikalta on tehty löytöjä pronssikaudelta sekä kaikilta antiikin kausilta arkaaisesta roomalaiseen, ja myös varhaiselta keskiajalta. Merkittävimpiin löytöihin kuuluu alttari, jossa on latinankielinen piirtokirjoitus Veneri Victrici Hyblensi, joka omistaa alttarin Afrodite Hyblaialle. Löydöksiä on tehty myös kaupungin hautausmailta.
Hydroksyyliammoniumsulfaatti

| Hydroksyyliammoniumsulfaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  10039-54-0
PubChem CID:  10931771
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  (NH3OH)2SO4
Moolimassa:  164,154
Ulkomuoto:  Väritön kiteinen aine
Sulamispiste:  170 °C (hajoaa)
Tiheys:  1,883 g/cm3
Liukoisuus veteen:  370 g/l (20 °C)
Hydroksyyliammoniumsulfaatti ((NH3OH)2SO4) on hydroksyyliammonium- ja sulfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste eli siis hydroksyyliamiinin ja rikkihapon suola. Yhdistettä voidaan käyttää hydroksyyliamiinin tavoin muun muassa orgaanisissa synteeseissä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa hydroksyyliammoniumsulfaatti on väritöntä ja hygroskooppista kiteistä ainetta. Se liukenee hyvin veteen, mutta on useisiin orgaanisiin liuottimiin liukenematon. Hydroksyyliammoniumsulfaatti on keskivahva happo ja 1 massaprosenttia hydroksyyliammoniumsulfaattia sisältävän vesiliuoksen pH on 3,6. Kuumennettaessa yhdiste alkaa hajota yli 120 °C:n lämpötilassa. Hydroksyyliamiinin tavoin myös hydroksyyliammoniumsulfaatti on pelkistin.
Valmistus ja käyttö

Teollisuudessa hydroksyyliammoniumsulfaattia valmistetaan niin kutsutulla Raschig-prosessilla, jossa typpimonoksidin ja typpidioksidin seos reagoi ammoniumvetykarbonaatin, ammoniakin ja rikkidioksidin kanssa muodostaen hydroksyyliammoniumsulfaattia. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on typpimonoksidin pelkistys katalyyttisesti vedyn avulla rikkihappoisessa liuoksessa. Yhdistettä muodostuu myös kuumennettaessa nitrometaania tai nitropropaania rikkihappoliuoksessa.
Hydroksyyliammoniumsulfaattia käytetään usein hydroksyyliamiinin helpommin käsiteltävänä johdannaisena. Sitä käytetään valmistettaessa amideja kuten kaprolaktaamia, ketoneista Beckmann-toisiintumisella, lääkkeiden, rikkaruoho- ja hyönteismyrkkyjen valmistuksessa, pelkistimenä ja valokuvauskemikaalina.
Hyrkanos II

Hyrkanos II oli juutalaisten ylipappi vuosina 79 eaa. – 40 eaa. Hänen vanhempansa olivat makkabealaisten hallitsijasuvun kuningas Aleksanteri Jannaios ja Salome Aleksandra. Isän kuoleman jälkeen hallitsijana Aleksandra nimitti Hyrkanoksen seuraajakseen. Hyrkanos ehti hallita vain lyhyen ajan ennen kuin hänen veljensä Aristobulos II kaappasi vallan.
Herodes Suuren isä Antipatros liittoutui Hyrkanoksen kanssa, ja vuonna 63 eaa. Rooman suuri sotapäällikkö Pompeius päätti myös tukea Hyrkanosta tämän veljeä vastaan. Antipater ja Pompeius pitivät kummatkin Hyrkanosta heikkona hallitsijana, ja uskoivat että häntä olisi helpompi käyttää hyväksi kun Aristobulosta. Roomalaisten avustuksella Aristobulos syrjäytettiin ja Juudea liitettiin Rooman valtakuntaan. Hyrkanosta ei kuitenkaan nimitetty Juudean kuninkaaksi, vaan hän sai tyytyä ylimmän papin virkaan. Julius Caesar nimitti Hyrkanoksen Juudean etnarkiksi, mutta todellinen valta oli Antipaterin käsissä.
Vuonna 40 eaa. Aristobuloksen poika Antigonos syrjäytti Hyrkanoksen parthialaisten avustuksella. Antigonos julistettiin Juudean kuninkaaksi ja ylimmäksi papiksi. Antigonos leikkautti Hyrkanokselta korvat, jotta tämä ei voisi tulevaisuudessa päästä kuninkaaksi tai papiksi. Hyrkanos vietiin vangiksi Babyloniin, mutta hänet päästettiin palaamaan Jerusalemiin sen jälkeen kun Herodes oli päässyt Juudean kuninkaaksi. Herodes ei kuitenkaan luottanut Hyrkanokseen, vaan antoi surmata tämän.
Human Accomplishment

| Human Accomplishment: The Pursuit of Excellence in the Arts and Sciences, 800 B> C. to 1950 |
| --- | --- |

Genre:  kulttuurihistoria
Kustantaja:  HarperCollins
Julkaistu:  2003
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  668
ISBN:  006019247X
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Human Accomplishment: The Pursuit of Excellence in the Arts and Sciences, 800 B.C. to 1950 on Charles Murrayn vuonna 2003 ilmestynyt kirja, joka käsittelee tieteen ja taiteen saavutuksia vuodesta 800 eaa. vuoteen 1950. Murray käy läpi eri asiantuntijoiden arvioita maailman suurimmista tutkijoista ja taiteilijoista.
Murrayn mukaan tuloksena on, että 97 % tieteellisistä läpimurroista on valkoisten eurooppalaisten ja heidän jälkeläistensä (yhdysvaltalaisten, kanadalaisten, australialaisten, uusiseelantilaisten) tai juutalaisten aikaansaamia (2 % kuuluu aasialaisille, 1 % arabeille) ja myös taiteessa eurooppalaisten saavutukset ovat yli 70 %. Tämä prosentti on siksi pienempi, koska Murray on luonut oman asteikon muun muassa kiinalaiselle maalaustaiteelle, intialaiselle kirjallisuudelle ja arabialaiselle runoudelle, joita ilman länsimaiden osuus olisi lähes 100 %. Myös intialainen ja kiinalainen filosofia eriteltiin länsimaisesta filosofiasta.
Murrayn mukaan suurimmat tieteen kärjessä ovat Newton, Galileo ja Aristoteles, filosofiassa Aristoteles, Platon ja Kant, musiikissa Beethoven, Mozart ja J. S. Bach, taiteessa Michelangelo, Picasso ja Rafael, kirjallisuudessa Shakespeare, Goethe ja Dante.
Murray pyrkii kartoittamaan kulttuurin suurhenkilöitä ja etsimään näitä synnyttäviä kulttuuritekijöitä. Hänen mukaansa tieteellisten ja taiteellisten saavutusten määrä on laskenut 1800-luvun lopulta alkaen. Murrayn mukaan länsimaat ovat onnekkaita, sillä heidän kulttuurinsa pohjana on järkiperäinen kreikkalainen ajattelu ja kristinuskon yksilökeskeisyys eli katolisen kirkon tomismi, jonka mukaan älykkyys on lahja jumalalta.
Vaikka juutalaisuus on lähempänä islamia kuin kristinuskoa, ovat juutalaiset nousseet Murrayn mukaan länsimaisen yhteiskunnan huipulle ensiksi koska heidät ympäröivä kulttuuri on sallinut uskonnon hylkäämisen, toiseksi koska he ovat aina painottaneet oppimisen tärkeyttä ja kolmanneksi koska heidän älykkyyteensä vaikuttavat perintötekijät ovat terävöityneet lukuisten vainojen seurauksena.
Taulukoita > Tieteet

| Tieteenalat yhdessä | Indeksiluku |
| --- | --- |
Isaac Newton: 100
Galileo Galilei: 89
Aristoteles: 78
Johannes Kepler: 53
Antoine Lavoisier: 51
René Descartes: 51
Christiaan Huygens: 49
Pierre-Simon Laplace: 48
Albert Einstein: 48
Michael Faraday: 46
Louis Pasteur: 46
Ptolemaios: 43
Robert Hooke: 41
Gottfried Leibniz: 40
Ernest Rutherford: 40
Leonhard Euler: 39
Charles Darwin: 37
Jöns Jakob Berzelius: 36
Eukleides: 36
James Clerk Maxwell: 35
Taulukoita > Tieteet > Biologia

| Biologia | Indeksiluku |
| --- | --- |
Charles Darwin: 100
Aristoteles: 94
Jean-Baptiste Lamarck: 88
Georges Cuvier: 83
Thomas Hunt Morgan: 75
Carl von Linné: 59
William Harvey: 51
Theodor Schwann: 48
Stephen Hales: 48
Jan Swammerdam: 47
Marcello Malpighi: 45
Claude Bernard: 45
Hugo de Vries: 44
Karl Ernst von Baer: 43
John Ray: 42
Ernst Haeckel: 41
Lazzaro Spallanzani: 38
Gregor Mendel: 38
Plinius vanhempi: 37
Albrecht von Haller: 37
Taulukoita > Tieteet > Fysiikka

| Fysiikka | Indeksiluku |
| --- | --- |
Isaac Newton: 100
Albert Einstein: 100
Ernest Rutherford: 88
Michael Faraday: 86
Galileo Galilei: 83
Henry Cavendish: 57
Niels Bohr: 52
J. J. Thomson: 50
James Clerk Maxwell: 50
Pierre Curie: 47
Gustav Kirchhoff: 43
Enrico Fermi: 42
Werner Heisenberg: 41
Marie Curie: 41
Paul Dirac: 40
James Prescott Joule: 40
Christiaan Huygens: 39
William Gilbert: 37
Thomas Young: 37
Robert Hooke: 36
Taulukoita > Tieteet > Geotieteet

| Geotieteet | Indeksiluku |
| --- | --- |
Charles Lyell: 100
James Hutton: 77
William Smith: 55
Georgius Agricola: 51
Abraham Gottlob Werner: 46
Roderick Murchison: 40
Matthew Fontaine Maury: 40
Louis Agassiz: 37
Jean-Étienne Guettard: 37
Carl Gustav Mosander: 37
Horace-Bénédict de Saussure: 35
Nicolas Desmarest: 33
Alfred Wegener: 33
Alexandre Brongniart: 31
Adam Sedgwick: 31
Thomas Chrowder Chamberlin: 29
Vilhelm Bjerknes: 29
Eilhard Mitscherlich: 29
Per Teodor Cleve: 29
Maurice Ewing: 26
Taulukoita > Tieteet > Kemia

| Kemia | Indeksiluku |
| --- | --- |
Antoine Lavoisier: 100
Jöns Jacob Berzelius: 67
Carl Wilhelm Scheele: 53
Joseph Priestley: 49
Humphry Davy: 46
Robert Boyle: 42
John Dalton: 38
Joseph Louis Gay-Lussac: 37
Joseph Black: 33
William Ramsay: 31
Justus Liebig: 31
William Crookes: 30
Claude Louis Berthollet: 29
Linus Pauling: 27
August Kekulé: 27
Dmitri Mendelejev: 25
Jan Baptist van Helmont: 25
Frederick Soddy: 25
Martin Heinrich Klaproth: 23
Robert Bunsen: 22
Taulukoita > Tieteet > Lääketiede

| Lääketiede | Indeksiluku |
| --- | --- |
Louis Pasteur: 100
Hippocrates: 93
Robert Koch: 90
Galenos: 74
Paracelsus: 68
Paul Ehrlich: 59
René Laennec: 54
Elmer McCollum: 49
Alexander Fleming: 47
Ambroise Paré: 46
Emil Adolf von Behring: 44
Joseph Lister: 43
Kitasato Shibasaburō: 42
Thomas Sydenham: 40
Andreas Vesalius: 38
Gerhard Domagk: 36
Alexis Carrel: 36
Sigmund Freud: 34
John Hunter: 34
Ignaz Semmelweis: 34
Taulukoita > Tieteet > Matematiikka

| Matematiikka | Indeksiluku |
| --- | --- |
Leonhard Euler: 100
Isaac Newton: 89
Eukleides: 83
C. F. Gauss: 81
Pierre de Fermat: 72
Gottfried Leibniz: 72
René Descartes: 54
Georg Cantor: 50
Blaise Pascal: 47
Bernhard Riemann: 47
David Hilbert: 40
Jakob Bernoulli: 40
Diofantos: 39
Gerolamo Cardano: 37
François Viète: 36
Adrien-Marie Legendre: 36
John Wallis: 36
A. L. Cauchy: 35
Fibonacci: 34
Arkhimedes: 33
Taulukoita > Tieteet > Tekniikka

| Tekniikka | Indeksiluku |
| --- | --- |
James Watt: 100
Thomas Edison: 100
Leonardo da Vinci: 60
Christiaan Huygens: 51
Arkhimedes: 51
Guglielmo Marconi: 50
Vitruvius: 43
John Smeaton: 37
Henry Bessemer: 34
Thomas Newcomen: 33
Charles Babbage: 33
Carl Wilhelm Siemens: 32
John Wilkinson: 32
Benjamin Franklin: 32
Charles Wheatstone: 32
Alfred Nobel: 32
Michael Faraday: 31
Denis Papin: 31
George Stephenson: 30
Samuel Morse: 30
Taulukoita > Tieteet > Tähtitiede

| Tähtitiede | Indeksiluku |
| --- | --- |
Galileo Galilei: 100
Johannes Kepler: 93
William Herschel: 88
Pierre-Simon Laplace: 79
Nikolaus Kopernikus: 75
Klaudios Ptolemaios: 73
Tyko Brahe: 68
Edmond Halley: 57
Giovanni Domenico Cassini: 53
Hipparkhos: 49
Walter Baade: 47
Edwin Hubble: 45
Friedrich Bessel: 39
William Huggins: 38
George Ellery Hale: 37
Arthur Eddington: 37
Ejnar Hertzsprung: 35
Heinrich Wilhelm Matthäus Olbers: 33
Gerard Kuiper: 32
Johannes Hevelius: 30
Taulukoita > Länsimainen filosofia

| Länsimainen filosofia | Indeksiluku |
| --- | --- |
Aristoteles: 100
Platon: 87
Immanuel Kant: 74
René Descartes: 51
G. W. F. Hegel: 46
Tuomas Akvinolainen: 39
John Locke: 37
David Hume: 36
Augustinus: 30
Baruch Spinoza: 27
Gottfried Leibniz: 27
Sokrates: 26
Arthur Schopenhauer: 24
George Berkeley: 21
Friedrich Nietzsche: 20
Thomas Hobbes: 19
Bertrand Russell: 18
Jean-Jacques Rousseau: 17
Plotinos: 17
J. G. Fichte: 17
Taulukoita > Länsimainen musiikki

| Länsimainen musiikki | Indeksiluku |
| --- | --- |
Ludwig van Beethoven: 100
Wolfgang Amadeus Mozart: 100
Johann Sebastian Bach: 87
Richard Wagner: 80
Joseph Haydn: 56
Georg Friedrich Händel: 46
Igor Stravinsky: 45
Claude Debussy: 45
Franz Liszt: 45
Franz Schubert: 44
Robert Schumann: 42
Hector Berlioz: 41
Arnold Schönberg: 39
Johannes Brahms: 35
Frédéric Chopin: 32
Claudio Monteverdi: 31
Giuseppe Verdi: 30
Felix Mendelssohn: 30
Carl Maria von Weber: 27
Christoph Willibald Gluck: 26
Taulukoita > Länsimainen taide

| Länsimainen taide | Indeksiluku |
| --- | --- |
Michelangelo: 100
Pablo Picasso: 77
Rafael: 73
Leonardo da Vinci: 61
Tizian: 60
Albrecht Dürer: 56
Rembrandt: 56
Giotto: 54
Gian Lorenzo Bernini: 53
Paul Cézanne: 50
Peter Paul Rubens: 49
Caravaggio: 43
Diego Velázquez: 43
Donatello: 42
Jan van Eyck: 42
Goya: 41
Claude Monet: 41
Masaccio: 41
Vincent van Gogh: 40
Paul Gauguin: 38
Taulukoita > Länsimainen kirjallisuus

| Länsimainen kirjallisuus | Indeksiluku |
| --- | --- |
William Shakespeare: 100
J. W. Goethe: 81
Dante Alighieri: 62
Vergilius: 55
Homeros: 54
Jean-Jacques Rousseau: 48
Voltaire: 47
Molière: 43
G. G. Byron: 42
Leo Tolstoi: 42
Fjodor Dostojevski: 41
Petrarca: 40
Victor Hugo: 40
Friedrich Schiller: 38
Giovanni Boccaccio: 35
Horatius: 35
Euripides: 35
Jean Racine: 34
Walter Scott: 33
Henrik Ibsen: 32
Taulukoita > Kiinan kirjallisuus

| Kiinan kirjallisuus | Indeksiluku |
| --- | --- |
Du Fu: 100
Li Bai: 87
Po Chü-i: 86
Su Shi: 83
Han Yu: 80
Qu Yuan: 78
Sima Qian: 68
Tao Qian: 68
Ouyang Xiu: 61
Yuan Zhen: 49
Guan Hanqing: 45
Sima Xiangru: 41
Liu Zongyuan: 40
Ban Gu: 37
Wang Wei: 35
Luo Guanzhong: 34
Ma Zhiyuan: 34
Wang Shifu: 34
Song Yu: 33
Cao Xueqin: 32
Aiheesta muualla

Steve Sailer: Culture's Bell Curve. American Conservative 17.11.2003. (englanniksi)
Steve Sailer: Q&A with Charles Murray on Human Accomplishment. 16.10.2003. (englanniksi)
Mark S. Roberts: How Uncivilized! Reconfiguring Narratives of Innateness in Murray’s Human Accomplishment. Evolutionary Psychology 2/2004. (PDF) (englanniksi)
Hypsophrys

| Hypsophrys |
| --- | --- |
 Turkoosikirjoahven (Hypsophrys nicaraguensis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Hypsophrys  Agassiz, 1859
Katso myös
   Hypsophrys Wikispeciesissä   Hypsophrys Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hypsophrys on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, joita tavataan Costa Ricasta ja Nicaraguasta:
Hypsophrys nematopus (Günther, 1867) – Leväkirjoahven
Hypsophrys nicaraguensis (Günther, 1864) – Turkoosikirjoahven
Hyrynsalmen reitin alaosan alue

Hyrynsalmen reitin alaosan alue (vesistöaluetunnus 59.4) on Oulujoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 2 860,53 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 5,21 %. Vesistön alueen alarajana on Oulujärvi, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 8 665,08 neliökilometriä ja järvisyys 8,04 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Kiehimäjoen alue (59.41)
Emäjoen alaosan alue (59.42)
Hyrynjärven alue (59.43)
Uvan valuma-alue (59.44)
Lietejoen valuma-alue (59.45)
Tuomijoen valuma-alue (59.46)
Löytöjoen valuma-alue (59.47)
Pyhännän alue (59.48)
Tervajoen valuma-alue (59.49)
Hydrolaasit

Hydrolaasit ovat entsyymejä, jotka katalysoivat hydrolyysiä eli kovalenttisen sidoksen katkaisemista veden additioreaktiolla. Hydrolaasit ovat yksi kansainvälisen biokemian ja molekyylibiologian järjestön IUBMB:n (International Union of Biochemistry and Molecular Biology) määrittelemistä entsyymiluokista. Hydrolaasit osallistuvat muun muassa proteiinien, rasvojen, hiilihydraattien ja nukleiinihappojen aineenvaihduntaan. Monet hydrolaasit eivät ole kovinkaan substraattispesifisiä vaan hydrolysoivat useita kemiallisesta rakenteeltaan samankaltaisia yhdisteitä. Hydrolaasit nimetään systemaattisesti muodossa substraatti + hydrolaasi. Kaikkilla hydrolaasien luokkaan kuuluvilla entsyymeillä on EC-numeron ensimmäinen numero 3.
Hydrolaasien luokittelu

Hydrolaasit jaetaan luokkiin niiden katalysoimien hydrolyysireaktioiden perusteella. Luokittelu on seuraava:
EC 3.1.x.x - Esteraasit katalysoivat esterisidosten hydrolyysiä. Luokkaan kuuluvat niin karboksyylihappojen estereitä, kuin tioestereitä tai fosfaattiestereitä hajottavat hydrolaasit.
EC 3.2.x.x - Glykosylaasit hydrolysoivat glykosidisidoksilla muodostuneita polysakkarideja. Tähän ryhmään kuuluvat niin O-, S- kuin N-glykosidisidoksia hydrolysoivat hydrolaasit.
EC 3.3.x.x - Eetterisidoksia hajottavat hydrolaasit.
EC 3.4.x.x - Peptidaasit ja proteaasit hydrolysoivat peptidisidoksia sisältäviä molekyylejä.
EC 3.5.x.x - Muita hiili-typpi-sidoksen sisältäviä yhdisteitä kuin peptidejä hajottavat hydrolaasit. Tähän ryhmään kuuluvat muun muassa amidaasit.
EC 3.6.x.x - Anhydridejä hydrolysoivat happoanhydridihydrolaasit. Ryhmään kuuluvat niin karboksyylihappojen anhydridejä kuin fosforihapon anhyridejä hydrolysoivat entsyymit.
EC 3.7.x.x - Kahden hiiliatomin välisen kovalenttisen sidoksen hajottavat hydrolaasit.
EC 3.8.x.x - Organohalogeeneja hajottavat hydrolaasit.
EC 3.9.x.x - Fosforin ja typen välisen sidoksen hajottavat hydrolaasit esimerkiksi fosfoamidaasit
EC 3.10.x.x - Rikin ja typen välisen sidoksen hajottavat hydrolaasit.
EC 3.11.x.x - Hiilen ja fosforin välisen sidoksen hajottavat hydrolaasit.
EC 3.12.x.x - Kahden rikkiatomin välisen kovalenttisen sidoksen hajottavat hydrolaasit.
EC 3.13.x.x - Hiilen ja rikin välisen sidoksen hajottavat hydrolaasit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hydrolaasit Wikimedia Commonsissa
Creative Commons

| Creative Commons |
| --- | --- |
 Creative Commonsin logo
Perustettu:  2001
Tyyppi:  Yleishyödyllinen yhteisö
Toimiala:  Tekijänoikeudet
Päämaja:  San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat
Toiminta-alue:  Maailmanlaajuinen
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Creative Commons on yhdysvaltalainen vuonna 2001 perustettu voittoa tavoittelematon järjestö, joka pyrkii edistämään luovan työn tuotteiden levittämistä maksuttomien juridisten työkalujen avulla. Järjestö tarjoaa erilaisia lisenssejä, joilla voi määrätä, mitkä tekijänoikeuslain suomista yksinoikeuksista tekijä pitää itsellään ja mitkä jakaa muille. Creative Commonsin työkalujen avulla on myös mahdollista julkaista teoksia Internetissä niin, että ne on helppo löytää.
Ensimmäiset lisenssit järjestö julkaisi joulukuussa 2002. Vuonna 2008 internetissä oli arviolta yli 130 miljoonaa CC-lisensoitua teosta. Lokakuussa 2011 jo pelkästään kuvapalvelu Flickrissä oli 200 miljoonaa CC-lisensoitua kuvaa.
Suomessa Creative Commons -lisenssit ovat olleet julkishallinnon standardilisenssejä vuodesta 2014. Vuonna 2019 Creative Commons Nimeä 4.0 valittiin Euroopan komission aineistojen standardilisenssiksi.
Järjestön historia

Creative Commons Inc perustettiin vuonna 2001. Creative Commons -lisenssien ensimmäinen versio 1.0 on suomennettu vuonna 2004. Suomessa sivuista ja lisensseistä vastasivat tuolloin Taideteollinen korkeakoulu sekä Tietotekniikan tutkimuslaitos HIIT. Seuraavia versioita 2.0 ja 3.0 ei suomennettu. Version 4.0 kansainvälinen kehitystyö alkoi vuonna 2012 ja siinä yhtenä pyrkimyksenä oli huomioida eurooppalainen tietokantojen lähioikeussuoja.
Vuonna 2012 Creative Commonsin Suomen toiminnan vastuu siirtyi Aalto-yliopistolle. Suomen toiminnoista vastaavat tutkijat Tarmo Toikkanen (Medialaboratorio) ja Sanna Marttila (Medialaboratorio) sekä tekijänoikeusasiamies Maria Rehbinder (Taideyliopistojen tekijänoikeuspalvelut).
Versio 4.0 suomennettiin vuonna 2014 ja CC0 vuonna 2015.
Creative Commons -verkoston toimintaa järjesteltiin uudelleen, jonka johdosta Suomeenkin perustettiin paikallisosasto 2018 lopussa. Se toimii Open Knowledge Finlandin alaisuudessa.
Creative Commons -lisenssit

Creative Commons -lisenssijärjestelmä koostuu neljästä eri ehdosta, joista johdetaan kuusi erilaista päälisenssiä. CC-lisenssien lähtökohtana on, että kaikilla on oikeus tehdä teoksesta kopioita, esittää ja näyttää teos julkisesti, levittää ja välittää teosta eteenpäin sekä tehdä siitä johdannaisteoksia. Näitä perusoikeuksia voidaan rajoittaa käyttämällä erilaisia ehtoja.
CC-lisenssien kuusi ehtoa ovat:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | Nimeä (BY) | Teosta saa kopioida, levittää, näyttää ja esittää julkisesti ja siitä saa luoda johdannaisteoksia, kunhan tekijän tai oikeudenomistajan nimi mainitaan asianmukaisesti. |
|  | EiKaupallinen (NC) | Teosta saa kopioida, levittää, näyttää ja esittää julkisesti ja siitä saa luoda johdannaisteoksia vain, kun niitä ei käytetä kaupallisiin tarkoituksiin. |
|  | EiMuutoksia (ND) | Teosta saa kopioida, levittää, näyttää ja esittää julkisesti, mutta siitä ei saa luoda johdannaisteoksia. |
|  | JaaSamoin (SA) | Johdannaisteoksia saa levittää vain samalla lisenssillä kuin alkuperäistä teosta. |
|  | Nolla (0) | Tekijä luopuu kaikista oikeuksistaan teokseen siinä määrin kuin se on lainsäädännön puitteissa mahdollista. Suomessa tekijä ei voi luopua moraalisista oikeuksistaan, joten tekijän nimi tulee aina mainita. |
|  | Public Domain (PD) | Tekijä ei voi itse (Yhdysvaltoja lukuun ottamatta) luopua mistään, mutta tällä voidaan merkata Public domainiksi teoksen, jonka tekijänoikeudet ovat rauenneet kaikkialla maailmassa. |
Creative Commons -lisenssit > Yhdistelmät

Päälisenssit kirjoitetaan siten, että ensimmäisenä on kirjainyhdistelmä CC. Tätä seuraa välilyönti ja väliviivoilla eroteltu luettelo lisenssiehtojen lyhenteistä. Ehdoista ensimmäinen on aina BY, jonka jälkeen tulee mahdollinen NC ja jota seuraa mahdollinen kolmas ehto.
Ehtoja yhdistelemällä saadut päälisenssit ovat:
Nimeä (CC BY)
Nimeä-JaaSamoin (CC BY-SA)
Nimeä-EiMuutoksia (CC BY-ND)
Nimeä-EiKaupallinen (CC BY-NC)
Nimeä-EiKaupallinen-JaaSamoin (CC BY-NC-SA)
Nimeä-EiKaupallinen-EiMuutoksia (CC BY-NC-ND)
Nolla (CC 0)
Public Domain (CC PD)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Creative Commonsin kansainvälinen sivusto
Creative Commons suomenkielienen sivusto
Tietoa CC-lisensseistä suomeksi
Usein kysyttyjä kysymyksiä lisensseistä
Hydratsonit

Hydratsonien yleinen rakenne
Hydratsonit ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on R1R2C=NNH2. Hydratsoneja valmistetaan tyypillisesti karbonyyliyhdisteen ja hydratsiinin tai hydratsiinijohdannaisen välisellä kondensaatioreaktiolla.
Ominaisuudet ja reaktioita

Huoneenlämpötilassa hydratsonit ovat tyypillisesti keltaisia kiteisiä aineita. Alifaattiset hydratsonit ovat luonteeltaan voimakkaasti emäksisiä, kun taas aromaattiset hydratsonit ovat emäksinä heikompia. Hydratsonit hydrolysoituvat vesiliuoksessa neutraaleissa olosuhteissa vain hitaasti karbonyyliyhdisteeksi ja hydratsoniksi, mutta sekä hapot että emäkset katalysoivat tätä reaktiota. Hydratsonit voidaan pelkistää vedyttämällä hydratsiineiksi tai hapettaa atsiineiksi.
Hydratsoneja esiintyy useissa orgaanisen kemian reaktioissa välituotteina tai intermediaatteina. Tällaisia reaktioita ovat muun muassa Fischerin indolisynteesi, karbonyyliyhdisteiden hiilivedyiksi pelkistämiseen käytettävä Wolff–Kishner-pelkistys ja Bamford–Stevens-reaktio, jossa tosyylihydratsonit muodostavat emäksisissä olosuhteissa alkeeneja.