stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kraftwerk
Jäsenet > Nykyiset jäsenet

Ralf Hütter - laulu, vocoder, syntetisaattorit, koskettimet, urut, rummut, lyömäsoittimet, basso, kitara (1970–)
Fritz Hilpert - elektroniset lyömäsoittimet (1989–)
Henning Schmitz - elektroniset lyömäsoittimet, live-koskettimet (1991–)
Falk Grieffenhagen - live-videoteknikko (2012–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Florian Schneider - syntetisaattorit, taustalaulu, vocoder, tietokoneella tuotettu laulu, akustinen ja elektroninen huilu, live-saksofoni, lyömäsoittimet, sähkökitara, viulu (1970–2008)
Houschäng Néjadepour - sähkökitara (1970–1971)
Plato Kostic - basso (1973)
Peter Schmidt - rummut (1970)
Karl "Charly" Weiss - rummut (1970)
Thomas Lohmann - rummut (1970)
Andreas Hohmann - rummut (1970)
Eberhard Kranemann - basso (1970–1971)
Klaus Dinger - rummut (1970–1971)
Michael Rother - sähkökitara (1971)
Emil Schult - sähkökitara, elektroninen viulu (1973)
Wolfgang Flür - elektroniset lyömäsoittimet (1973–1987)
Klaus Röder - sähkökitara, elektroninen viulu (1974)
Karl Bartos - elektroniset lyömäsoittimet, elävä vibrafoni, live-näppäimistöt (1975–1991)
Stefan Pfaffe - live-videoteknikko (2008–2012)
Kokoonpanot albumeilla > Kraftwerk (1970)

Ralf Hütter
Florian Schneider
Andreas Hohmann
Klaus Dinger
Kokoonpanot albumeilla > Kraftwerk 2 (1972)

Ralf Hütter
Florian Schneider
Kokoonpanot albumeilla > Ralf und Florian (1973)

Ralf Hütter
Florian Schneider
Kokoonpanot albumeilla > Autobahn (1974)

Ralf Hütter
Florian Schneider
Klaus Röder
Wolfgang Flür
Kokoonpanot albumeilla > Radio-Aktivität (1975)

Ralf Hütter
Florian Schneider
Karl Bartos
Wolfgang Flür
Kokoonpanot albumeilla > Trans-Europa Express (1977)

Ralf Hütter
Florian Schneider
Karl Bartos
Wolfgang Flür
Kokoonpanot albumeilla > Die Mensch-Maschine (1978)

Ralf Hütter
Florian Schneider
Karl Bartos
Wolfgang Flür
Kokoonpanot albumeilla > Computerwelt (1981)

Ralf Hütter
Florian Schneider
Karl Bartos
(Wolfgang Flür)
Kokoonpanot albumeilla > Electric Café (1986)

Ralf Hütter
Florian Schneider
Karl Bartos
Wolfgang Flür
Kokoonpanot albumeilla > The Mix (1991)

Ralf Hütter
Florian Schneider
Fritz Hilpert
Kokoonpanot albumeilla > Tour de France Soundtracks (2003)

Ralf Hütter
Florian Schneider
Fritz Hilpert
Henning Schmitz
Kokoonpanot albumeilla > Minimum-Maximum (2005)

Ralf Hütter
Florian Schneider
Fritz Hilpert
Henning Schmitz
Kokoonpanot albumeilla > The Catalogue (2009)

Kaikki yhtyeessä olleet jäsenet vuosina 1974-2003.
Kokoonpanot albumeilla > 3-D Catalogue (2017)

Kaikki yhtyeessä olleet jäsenet vuosina 1974-2003.
Diskografia > Albumit

Tone Float (Yhtye tunnettiin nimellä Organisation) (1970)
Kraftwerk (1970)
Kraftwerk 2 (1971)
Ralf und Florian (1973)
Autobahn (1974)
Radio-Aktivität / Radio-Activity (1975)
Trans-Europa Express / Trans-Europe Express (1977)
Die Mensch-Maschine / The Man-Machine (1978)
Computerwelt / Computer World (1981)
Techno Pop (1983, julkaisematon)
Electric Café (1986, uudelleenjulkaistiin vuonna 2008 remasteroitujen albumeiden joukossa suunnitellulla nimellään Techno Pop.)
The Mix (1991)
Tour de France Soundtracks (2003)
Minimum-Maximum (2005) (kahden CD:n livejulkaisu vuoden 2004 kiertueelta, levystä on ilmestynyt myös SACD-versio, neljän vinyylin boksi ja kahden DVD:n mittainen filmi)
3-D Der Katalog / 3-D The Catalogue (2017, kokoelma yhtyeen kahdeksan viimeisintä albumia alusta loppuun per keikka sisältäneen 1 2 3 4 5 6 7 8 -kiertueen livetaltioinneista, muun muassa Tate Modernista Lontoosta sekä Sydneyn oopperatalolta.)
Vuosien 1977–1991 albumeista on olemassa erikseen saksaksi ja englanniksi lauletut painokset. Levyjen molemmat painokset ovat olleet levityksessä Suomessa. Vuoden 1975 levyllä, Radio-Aktivität, eri painosten välillä on eroa vain kansikuvissa, ja levyllä lauletaan sekaisin molempia kieliä. Vuoden 1986 Electric Café -albumista on olemassa myös espanjankielinen painos.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kraftwerk.com – Yhtyeen viralliset sivut.
Kraftwerk Last.fm:ssä (englanniksi)
Kraftwerk Myspacessa (englanniksi)
Krafwerk vuonna 1976.
Krafwerk esiintymässä Düsseldorfissä vuonna 2013
Loismonni

| Loismonni |
| --- | --- |
 Loismonni täyden veriaterian jälkeen
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Loismonnit Trichomycteridae
Suku::  Vandellia
Laji::  cirrhosa
Kaksiosainen nimi
 Vandellia cirrhosa  Valeciennes, 1846 
Katso myös
   Loismonni Wikispeciesissä   Loismonni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Loismonni eli candirú tai hammastikkukala (Vandellia cirrhosa) on monnikaloihin kuuluva makeanveden kalalaji. Se elää Amazon-joen alueella. Sen enimmäispituus on 17 senttimetriä, ja sitä on ankeriasmaisen muotonsa ja läpikuultavuuden vuoksi lähes mahdoton havaita vedessä. Loismonni on aktiivinen sekä päivisin että öisin. Se elää kaivautuneena hiekka- tai mutapohjaan. Loismonni käyttää sekä näkö- että kemiallista aistiaan löytääkseen sopivan isännän.
Loismonni käyttää ruokanaan muiden kalojen verta. Se aloittaa ruokailun uimalla vierekkäin sopivan isäntäkalan rinnalla, jolloin se yrittää tunkeutua isäntäkalan kiduskannen alle. Tämän jälkeen loismonni tekee hampaillaan viillon isäntäkalan valtimoon, jolloin veri virtaa loismonnin suoleen. Ruokailun aikana loismonnin vatsa voi turvota huomattavasti. Koko ruokailu kestää 30 sekunnista kahteen ja puoleen minuuttiin, riippuen loismonnin koosta ja sen onnistumisesta kiinnittyä isäntäkalan verisuoneen. Isäntäkalat pystyvät puolustautumaan loismonnia vastaan painamalla kalvomaisia kiduskannen läppiä alaspäin, jolloin se ei pysty tunkeutumaan kiduskammioon. Ne voivat myös sulkea molemmat kiduskantensa ja suunsa torjuakseen loismonnin hyökkäyksen. Vastoin yleistä luuloa loismonni ei ime verta, vaan tehdessään viillon verisuoneen se toimii eräänlaisena jatkeena isäntäkalan verenkierrolle, jolloin veri virtaa suoraan loismonnin suoleen.
Ihmisten keskuudessa kalaa pelätään, koska tarinoiden mukaan se ui joskus vedessä olevan alastoman ihmisen ruumiinonteloon (anukseen tai vaginaan, pienet yksilöt jopa penikseen), tekee sinne hampaillaan viillon ja ruokailee samalla tavalla kuin kalan kiduksissa. Kiinnittynyttä loismonnia on lähes mahdotonta poistaa ilman leikkausta. Loismonnin väitetään voivan aiheuttaa tappavan infektion. Tarina on kiertänyt lehdistössä ja artikkeleissa ainakin 1930-luvulta asti.
Loismonnin tunkeutumisesta ihmisen virtsateihin on vain yksi dokumentoitu tapaus, joka tapahtui Itacoatiarassa, Brasiliassa vuonna 1997. Uhri (joka tunnetaan vain nimikirjaimilla F.B.C.) matkusti 28. lokakuuta 1997 Manaukseen, Luoteis-Brasiliaan, jossa tohtori Anoar Samad teki hänelle kaksi tuntia kestäneen urologisen leikkauksen kalan poistamiseksi.
Lilija Kulyk

Lilija Kulyk (ukr. Лілія Кулик, s. 27. tammikuuta 1987) on ukrainalainen kolmiloikkaaja.
Hän voitti pronssia alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2005 tuloksella 13,42 m ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006 tuloksella 14,01 m. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän voitti sen sijaan kultaa vuonna 2007 tuloksella 14,39 m ja pronssia vuonna 2009 tuloksella 13,88 m. Hän karsiutui Pekingin olympialaisissa 2008, Berliinin MM-kilpailuissa 2009, Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 ja Barcelonan EM-kilpailuissa 2010.
Hänen ennätyksensä on 14,39 m, jonka hän hyppäsi Debrecenissä 13. heinäkuuta 2007 voittaessaan kultaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Sisäradoilla hän on hypännyt 14,06 m Sumyssa 18. helmikuuta 2010. Pituushypyssä hänen ennätyksensä on Kiovassa 19. toukokuuta 2007 hypätty 646 cm. Sisäradoilla hän on hypännyt 637 cm Zaporižžjassa 26. tammikuuta 2008.
Lichtenrade

Lichtenraden sijainti Tempelhof-Schönebergin hallintoalueella (iso kuva) ja Tempelhof-Schönebergin sijainti Berliinissä (pieni kuva)
Lichtenrade on kaupunginosa  (saks. Ortsteil) Saksan pääkaupungissa Berliinissä. Se kuuluu Tempelhof-Schönebergin hallintoalueeseen (Bezirk) ja sijaitsee aivan kaupungin etelärajalla. Kaupunginosassa asui vuoden 2011 lopussa 49 489 asukasta. Sen pinta-ala on 10,1 km² ja väestötiheys 4900 as./km².
Historia

Varhaisin maininta Lichtenradesta on peräisin keisari Kaarle IV:n kirjoituksista vuodelta 1375. Alue kehittyi ja moninkertaisti asukaslukunsa 1800-luvulla. Vuonna 1920 Lichtenrade yhdessä lukuisten muiden paikkakuntien ja kaupunkien kanssa liitettiin osaksi Berliiniä. Siitä tuli tuolloin osa silloista Tempelhofin hallintoaluetta. Vuodesta 2001 lähtien Lichtenrade on kuulunut tuolloin perustettuun Tempelhof-Schönebergin hallintoalueeseen.
Liikenne

Lichtenradessa on sijainnut vuodesta 1883 lähtien Berliini–Dresden-radan pysäkki. Nykyisin ratalinjalla liikennöi ainoastaan Berliinin S-Bahn.
Leofanes

| Leofanes> Λεωφάνης.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 400/300-luku eaa.
Ammatti:  lääkäri
Leofanes (m.kreik. Λεωφάνης, Leōfanēs, lat. Leophanes; 300-luku eaa. tai aiemmin) oli antiikin kreikkalainen lääkäri.
Leofaneen tarkkaa ajoitusta ei tunneta, mutta hänen on täytynyt elää ennen 300-lukua eaa., koska sekä Aristoteles että Theofrastos lainaavat häntä. Aristoteleella olevaan kohtaan, joka käsittelee oletettua menetelmää poika- tai tyttölasten tuottamiseksi, on viittaus myös Pseudo-Plutarkhoksella ja Pseudo-Galenoksella, joilla kummallakin Leofaneen nimi esiintyy muodossa Kleofanes.
Sama mielipide (tai jos Aristoteles on oikeassa, oikeastaan päinvastainen mielipide) löytyy myös Hippokrateen nimiin laitettujen teosten kokoelmaan Corpus Hippocraticumiin kuuluvasta tutkielmasta Superfetaatiosta (Περὶ ἐπικυήσιος, Peri epikyēsios; De superfetatione). Siksi Émile Littré on laittanut kyseisen tutkielman Leofaneen nimiin, mutta tälle ei ole juuri muita perusteita.
Laufenburg (Sveitsi)

| Laufenburg |
| --- | --- |
 Sveitsin Laufenburg oikealla, Saksaa vasemmalla.
 vaakuna
 Laufenburgin sijainti
 Laufenburg
 Koordinaatit: 47°33′00″N, 08°04′00″E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Aargau
Hallintoalue (Bezirk):  Laufenburg
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  14,45 km²
Korkeus:  290–676 m
Väkiluku (31.12.2017)  (vakinaiset asukkaat):  3 626
 – Väestötiheys:  251 as./km²
 
 www.laufenburg.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Laufenburg on vanha kaupunki Pohjois-Sveitsissä Aargaun kantonissa Reinin etelärannalla. Kaupungissa on vajaat 4 000 asukasta. Laufenburg on Laufenburgin hallintoalueen (Bezirk) keskuspaikka.
Historia

Laufenburgin kaupunki on perustettu vuonna 1206. Sulzin kunta liitettiin Laufenburgiin 1.1.2010.
Talous

Laufenburgissa on vuonna 1914 Reinin poikki valmistunut, aikoinaan Euroopan suurin 40 megawatin, nykyisin 106 megawatin vesivoimalaitos.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laufenburg (Sveitsi) Wikimedia Commonsissa
Lichtenberg (hallintoalue)

Lichtenberg korostettuna Berliinin kartalla
Lichtenbergin hallintoalueeseen kuuluvat kaupunginosat
Lichtenberg on yksi Berliinin 12 hallintoalueesta (saks. Bezirk), joilla on oma, paikallisvaaleissa valittu hallintonsa ja rajoitettu itsemääräämisoikeus. Se luotiin vuonna 2001 liittämällä yhteen silloiset hallintoalueet Lichtenberg ja Hohenschönhausen. Hallintoalueen asukasluku vuoden 2017 joulukuun lopussa oli 280 721. Sen pinta-ala on 52,3 neliökilometriä ja asukastiheys 5 369 as./km².
Lichtenbergin hallintoalue on saanut nimensä alueella sijaitsevan Lichtenbergin kaupunginosan (Ortsteil) mukaan. Paikallisten keskuudessa Lichtenberg viittaakin yleensä tähän kaupunginosaan, ei hallintoalueeseen.
Lichtenbergin hallintoalueeseen kuuluvat kaupunginosat (Ortsteile)

Alt-Hohenschönhausen
Falkenberg
Fennpfuhl
Friedrichsfelde
Karlshorst
Lichtenberg
Malchow
Neu-Hohenschönhausen
Rummelsburg
Wartenberg
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
Berliinin hallintoalueet
Charlottenburg-Wilmersdorf
Friedrichshain-Kreuzberg
Lichtenberg
Marzahn-Hellersdorf
Mitte
Neukölln
Pankow
Reinickendorf
Spandau
Steglitz-Zehlendorf
Tempelhof-Schöneberg
Treptow-Köpenick
Lancia Trevi

| Lancia Trevi |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Valmistaja:  Lancia
Valmistusvuodet:  1980–1984
Muut nimet:  Lancia Beta Trevi
Tuotantomäärä:  36 784 kpl
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Lancia Fulvia
Seuraaja:  Lancia Prisma Lancia Thema
Teknisesti samankaltaisia:  Lancia Beta Lancia Montecarlo
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,6–2,0 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 3-vaihteinen automaatti
Lancia Trevi on Lancian vuosina 1980–1984 valmistama ylemmän keskiluokan neliovinen sedan, joka perustuu tekniikaltaan Lancia Betaan. Vuoteen 1983 asti mallin nimenä oli Lancia Beta Trevi. Auto on jäänyt harvinaiseksi, sillä sitä valmistettiin vain 36 784 kappaletta.
Moottoreina olivat 1,6- (100 hv) ja 2,0-litraiset (115 hv) kaasutinmoottorit sekä polttoaineen suihkutusjärjestelmällä varustettu 2,0-litrainen (122 hv). Vuonna 1982 tuli lisäksi Volumex-malli, jossa oli mekaanisesti ahdettu 2,0-litrainen (135 hv) moottori. Trevin kojelaudan muotoilu oli epätavallinen ja futuristinen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lancia Trevi Wikimedia Commonsissa
Lancian (Lancia Automobiles S.p.A.) automallit
Liisi Beckmann

Liisi Beckmann (7. joulukuuta 1924 Kirvu – 9. elokuuta 2004 Orimattila) oli suomalainen taiteilija ja muotoilija, joka toimi Italiassa.
Liisi Meronen opiskeli taidetta Helsingissä. Hän muutti Italiaan 1950-luvulla ja työskenteli Rinascentellä Milanossa. Tunnetuin taiteilijan yhteistyö alan yritysten kanssa oli varmaankin Zanotta, jolle hän  kotimaansa innoittamana suunnitteli polyuretaanivaahdosta valmistetun Karelia-tuolin 1966. Zanotta otti tuolin takaisin tuotantoonsa vuonna 2007. Hän teki yhteistyötä myös useiden muiden yhtiöiden, kuten Gabbianellin ja Driaden kanssa sekä suunnitteli lasitavaroita Vistosille. Elämänsä loppuvuodet hän vietti Suomessa, Orimattilassa.
Liisi Jauho

Liisi Jauho (s. 1968) on suomalainen yritysjohtaja. Hän toimi Finnkinon toimitusjohtajana kesäkuun 2009 alusta toukokuun 2015 loppuun. Koulutukseltaan Jauho on kauppatieteiden maisteri. Hän on toiminut myös Suomen elokuvasäätiön hallituksen jäsenenä ja Filmikamarin hallituksen varapuheenjohtajana. Tällä hetkellä Jauho on SOK Liiketoiminta Oy:n hallituksen jäsen.
Jauho on toiminut aiemmin HOK-Elannon Sokos ja Emotion -ketjunjohtajana. Lisäksi hän on työskennellyt pitkään muun muassa Sokos Helsingin tavaratalonjohtajana ja Virossa As. Prisma Peremarketin toimitusjohtajana.
Loisnokkeli

| Loisnokkeli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Loisnokkelit Buphagidae
Suku::  Loisnokkelit Buphagus
Laji::  erythrorhynchus
Kaksiosainen nimi
 Buphagus erythrorhynchus  Stanley, 1814 
Katso myös
   Loisnokkeli Wikispeciesissä   Loisnokkeli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Loisnokkeli, aikaisemmalta nimeltään punanokkeli (Buphagus erythrorhynchus) on loisnokkelien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Loisnokkelia tavataan Itä-Afrikasta Etelä-Afrikkaan ulottuvalla alueella. Lajin populaatiota ei ole arvioitu, mutta lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lappisenjärvi

| Lappisenjärvi |
| --- | --- |
 Lappisenjärvi kesällä 2021.
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Kortesjärvi, Kauhava
Koordinaatit:  63°15′15″N, 23°23′02″E
Järvinumero:  46.043.1.003 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  79  m 
Rantaviiva:  3,9 km
Pinta-ala:  0,77 km²
 fiLappisenjärvi 
Lappisenjärvi on järvi Kauhavan Kortesjärvellä Lappajärven kunnan rajalla. Sen rantaviivan pituus on 3,9 km ja pinta-ala 77,1 hehtaaria. Siihen on istutettu kuhaa, siikaa sekä planktonsiikaa.
Lesslie Newbigin

James Edward Lesslie Newbigin (1909-1998) oli lähetyssaarnaaja, Etelä-Intian kirkon piispa ja brittiläinen teologi.
Teoksia suomeksi

Mestarin askelten tuntumassa: lehtiä Intian päiväkirjasta. Suomen lähetysseura, 1965
Löytyykö toivo muuttuvassa maailmassa. Päivä, 2004
Löytyykö totuus muuttuvassa maailmassa. Päivä, 2004
Aiheesta muualla

Newbigin Resources (englanniksi)
Keskitalo, Jukka: Kristillinen usko ja moderni kulttuuri. Lesslie Newbiginin käsitys kirkon missiosta modernissa länsimaisessa kulttuurissa. STKS 218, 1999
Larry Kelley

Lawrence Morgan "Larry" Kelley (30. toukokuuta 1915 – 27. kesäkuuta 2000) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän vaikutti Yalen yliopistossa ja voitti vuonna 1936 Heisman Trophyn. Hän on kuulunut vuodesta 1969 College Football Hall of Fameen.
Yliopistouransa jälkeen Kelley pelasi vain lyhyesti ammattilaistasolla. Hän teki 85-vuotiaana itsemurhan.
Larry Jansen

Larry Jansen vuonna 1953.
Lawrence Joseph ”Larry” Jansen (16. heinäkuuta 1920 – 10. lokakuuta 2009) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi Major League -tasolla vuosina 1947–1956.
Oregonissa syntyneen Jansenin ammattilaisjoukkueina olivat San Francisco Giants ja Cincinnati Reds. Hän oli vuonna 1951 yhdessä Sal Maglien kanssa National Leaguen win champion. Hän pelasi kahdessa tähdistöottelussa.
Jansen työskenteli myöhemmin valmentajana. Hänellä on paikka Oregon Sports Hall of Famessa.
Lessolo

| Lessolo |
| --- | --- |
 Lessolon kirkko
 Lessolo
 Koordinaatit: 45°28′41″N, 7°48′52″E 
Valtio:  Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Torino
Korkeus:  277 m
Väkiluku:  1 772
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 https://www.comune.lessolo.to.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lessolo (piemonteksi Bolengh ) on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 1 772 asukasta.
Castello Cagnis
Liliana Mumy

Liliana Berry Davis Mumy (s. 16. huhtikuuta 1994) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Los Angelesissa, Kaliforniassa, Bill Mumyn tyttärenä.
Mumy on näytellyt muiden muassa elokuvissa Mutta mitä tapahtui joulupukille 2 (2002), Villi tusina (2003), Villi tusina 2 (2005) ja Mutta mitä tapahtui joulupukille 3 (2006).
Mumy on tehnyt myös äänirooleja muun muassa elokuvaan Stitch! Avaruuskoe 626 (2003) ja Catwoman (2011), sekä animaatiosarjoissa Lilo & Stitch, Higglytown Heroes ja Chowder.
Aiheesta muualla

Liliana Mumy Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lhuntse

Lhuntse  Bhutanin kartalla.
Lhuntse on yksi Bhutanin 20 piirikunnasta (dzongkhag). Se  sijaitsee maan koillisosassa.
Lhuntsen piirikunnan pinta-ala on 2 764 neliökilometriä, ja pääkaupunki Lhuntse. Piirikunnan asukasluku vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan on 14 437.
Loispistiäismäiset

| Loispistiäismäiset |
| --- | --- |
 Atanycolus sp.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Pistiäiset Hymenoptera
Alalahko::  Hoikkatyviset Apocrita
Osalahko::  Kätköpistiäiset Parasitica
Yläheimo::  Loispistiäismäiset Ichneumonoidea  Viereck, 1816
Heimot
 Ahmaspistiäiset Ichneumonidae  Vainopistiäiset Braconidae 
Katso myös
   Loispistiäismäiset Wikispeciesissä   Loispistiäismäiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Loispistiäismäiset eli ahmaspistiäismäiset (Ichneumonoidea) on pistiäisten (Hymenoptera) lahkoon kuuluvan alalahkon hoikkatyviset (Apocrita) yläheimo. Tämä yläheimo jaetaan kahteen heimoon: ahmaspistiäiset (Ichneumonidae) ja vainopistiäiset (Braconidae).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Ahmaspistiäismäiset (Ichneumonoidea)
ITIS: Ichneumonoidea (englanniksi)
Liisi Oterma

| Liisi Oterma |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Liisi Vilhelmiina Oterma
Syntynyt: 6. tammikuuta 1915 Turku
Kuollut: 4. huhtikuuta 2001 (86 vuotta) Turku
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Tähtitiede
 Nimikirjoitus
Liisi Vilhelmiina Oterma (vuoteen 1935 Österman; 6. tammikuuta 1915 Turku – 4. huhtikuuta 2001 Turku) oli suomalainen tähtitieteilijä ja professori. Hän oli ensimmäinen suomalainen tähtitieteestä väitellyt nainen.
Oterma valmistui ylioppilaaksi Turun Suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1933. Hän opiskeli matematiikkaa ja tähtitiedettä Turun yliopistossa ja pääsi pian Yrjö Väisälän assistentiksi. Oterma valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1938 ja lisensiaatiksi sekä tohtoriksi vuonna 1955. Väitöskirjansa (1955) Oterma teki kaukoputkien optiikasta ranskan kielellä. Väitöskirja sai korkeimman mahdollisen arvosanan, ja Otermasta tuli Turun yliopiston promootion priimustohtori.
Vuosina 1941–1965 Oterma työskenteli yliopiston tähtitornin observaattorina osallistuen pikkuplaneettojen etsimiseen. Uransa aikana hän löysi yhteensä noin 200 pikkuplaneettaa ja kolme komeettaa, joista yksi nimettiin hänen mukaansa (39P/Oterma). Vuonna 1959 Otermasta tuli tähtitieteen dosentti, ja vuosina 1962–1965 hän oli Turun yliopiston tähtitieteen vt. professori ja vuosina 1965–1978 varsinainen professori. Vuonna 1971 hänestä tuli Väisälän seuraaja Tuorlan observatorion johtajana.
Oterma harrasti kieltenopiskelua ja osasi muun muassa saksaa, ranskaa, italiaa, espanjaa, esperantoa, unkaria, englantia ja harrasti myös esimerkiksi arabian kieltä. Hän hoiti aikanaan Tuorlan observatorion kirjeenvaihdon ulkomaille. Oterman alkuperäisiin suunnitelmiin kuului opiskella sanskriittia, jota ei Turun yliopistossa kuitenkaan opetettu, ja valinta kohdistui lopulta tähtitieteeseen.
Oterma oli luonteeltaan hiljainen, vaatimaton sekä julkisuutta karttava, ja muun muassa Kööpenhaminan observatorion professori Anders Reiz sanoi Oterman "vaikenevan yhdellätoista kielellä". Oterma vältteli myös valokuvissa esiintymistä, ja hänestä on olemassa vain kourallinen kuvia.
Käärmeet (albumi)

| Käärmeet Musta Paraati |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1984 Westside Studio
 Julkaistu: lokakuu 1984
 Tuottaja(t): Jimi Sumén & Musta Paraati
 Tyylilaji: goottirock, suomirock
 Levymerkki: Johanna
Listasijoitukset
  8. (fyysinen albumilista, 2021)
Mustan Paraatin muut julkaisut
| Peilitalossa 1983 | Käärmeet 1984 | Black Parade 2018 |
Käärmeet on suomalaisen goottirockyhtye Mustan Paraatin toinen albumi, joka julkaistiin lokakuussa 1984. Levyn on tuottanut Jimi Sumén. Albumi on harvinaisuus ja edeltäjäänsä vähemmän arvostettu.
Vuonna 2017 Svart Records julkaisi albumista uusintapainoksen mustalla ja sinisellä vinyylillä.
Kappaleet

Voima – 2.39
Niin paljon on mennyt – 3.12
Käärmeiden talossa – 3.19
Taas viime yönä – 2.50
Aika – 3.08
Myrsky nousee II – 4.28
Tiimalasi – 2.39
Ruoskan sivallus – 3.51
Rakas sä ehdit mukaan – 2.48
Paratiisi – 2.47
Toinen todellisuus – 4.20
Kokoonpano

Epe – laulu
Saku Paasiniemi – kitara
Panda Nikander – basso
Sande Vettenranta – rummut
Jesu Hämäläinen – syntetisaattori
Aiheesta muualla

Käärmeet discogs.com -sivustolla