stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pyhä Yrjö
Nimikkopyhä ja muistopäivät > Muistopäivän kansanomainen vietto

Karjalassa Jyrin päivä (ennen toukokuun alussa, nyt 23. huhtikuuta) oli karjan uloslaskemisen päivä. Jyrinä juhlittiin nykyisen juhannuksen malliin ja muokattiin suopeaa maaperää uudelle kasvulle ja lisääntymiselle. Jyrin päivän aamuna lapsille laitettiin lehmänkello kaulaan ja juoksutettiin navetan eli läävän ympäri.
Inkerissä Jyrin eli Jyrkin päivä oli myös paimenten ja akkain päivä. Eritoten karjanhoitoon keskittyneiden naisten näkökulmasta Jyrin päivänä vietettiin kesän ensimmäistä päivää koska päävastuu karjanhoidosta siirtyi naisilta paimenille. Jyrin päivästä kasvoikin Inkerissä nimenomaan naisten juhlapäivä, johon muut miehet kuin paimenet eivät saaneet osallistua. Kertomatiedon mukaan Jyrin päivänä "Jollekin tietylle naiselle viedään naista kohden ohraa kappa, ja hän keittää yhteisoluen. Sen luokse, joka ottaa oluen keittääkseen, kokoontuvat kylän naidut naiset. Neljä pöytää on täynnä ruokaa: voita, lihaa, kananmunia, kaloja. Kun paimenet tulevat illalla kotiin, heidät kutsutaan myös mukaan. Kaukalossa tai kätkyessä kuljetetaan yhtä vanhaa naista, vedetään nuoralla läpi kylän. Miehet juoksevat karkuun nähdessään naisjoukon kulkevan. Kylänväki nauraa räkättää. Jollakin on havunoksa lippuna, jollakin sarvet päässä, jollakin lankakerä päänä ja keppi kaulana: se on kurki."
Suomessa on kansanomaisesti eletty karhunvuoden rytmissä. Syysmattina karhu oli muhkeimmillaan, Heikinpäivänä se käänsi kylkeä ja Jyrinpäivänä heräsi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhä Yrjö Wikimedia Commonsissa
St George's Cross, Englannin lippu
Pyhä Yrjö Moskovan vaakunassa, joka on pohjana Moskovan ruhtinaskunnan vaakunalle ja osa nykyisen Venäjän vaakunaa
Novgorodin koulu, P. Georgios Voittaja, ikoni 1400-luku
Yksi vanhimmista säilyneistä Pyhä Georgios Voittaja taistelee lohikäärmettä vastaan -aiheisista  freskoista  on Pyhän Georgios Voittajan kirkossa Staraja Ladogan eli Vanha-Laatokan kylässä. Maalattu noin vuonna 1167.
Pyhä Georgios Voittaja, ortodoksinen elämäkertaikoni
Rangeley Plantation

| Rangeley Plantation |
| --- | --- |
 Rangeley Plantation
 Koordinaatit: 44°52′0″N, 70°43′0″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Maine
Piirikunta:  Franklin
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  122,8 km²
 – Josta vettä:  17,4 km² 
Väkiluku (2020):  184
 – Väestötiheys:  1,5 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rangeley Plantation on kunta (plantation) Mainen osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kunta kuuluu Franklinin piirikuntaan. Sen väkiluku oli 184 vuonna 2020. Kunnassa sijaitsee osa Rangeley Lake -järvestä.
Kuvia kunnasta

Rangeley Plantationin kunnantalo.
Rangeley Lake.
Auringonlasku Rangeley Lakella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rangeley Plantation Wikimedia Commonsissa
Ananaskasvit

| Ananaskasvit |
| --- | --- |
 Ananas eli hedelmäananas (Ananas comosus).
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Ananaskasvit Bromeliaceae  Juss.
Katso myös
   Ananaskasvit Wikispeciesissä   Ananaskasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ananaskasvit (Bromeliaceae) on Poales-lahkoon kuuluva yksisirkkaisheimo, jossa on paljon puiden oksilla kasvavia päällyskasveja eli epifyyttejä.
Ananaskasvit ovat lehtiruusukkeellisia, tavallisesti ruohoja. Niiden lehdissä on vettä varastoivaa solukkoa ja kasvit ovat suomumaisten karvojen peittämiä. Lehtiasento on kierteinen ja lehdet ovat käyristyneitä, paksuja, kovia ja kannastaan laajentuneita, mutta selvä tuppi puuttuu. Lehtilaidat ovat usein piikkisiä. Varsipäätteisissä kukinnossa huomiota herättävin osa on sen usein värikkäät ylälehdet, joiden hangoissa yksittäiset kukat sijaitsevat. Niiden kehä koostuu erillisestä verhiöstä ja teriöstä, joka erilehtisyydestään huolimatta muodostaa pystyn putken. Sikiäimessä on mesiäisiä. Kutakin emilehteä kohden on ainakin kaksi siemenaihetta. Emin vartalo on pitkä, kärjestä vaihtelevissa määrin kolmejakoinen. Hedelmä on liiteluomainen kota, jossa verhiö säilyy pysyvänä. Siemen sisältää lieriömäisen alkion, joka sijaitsee usein siemenen yhdellä sivulla.
Ananaskasveihin kuuluu ruokakasvi ananaksen lisäksi kuitu- ja koristekasveja.
Levinneisyys

Ananaskasvien alkuperäinen levinneisyysalue on yhtä länsiafrikkalaista Pitcairnia-suvun lajia lukuun ottamatta rajoittunut Amerikan mantereelle. Amerikassa ananaskasveja esiintyy subtrooppisella ja trooppisella vyöhykkeellä, pohjoisimpana Yhdysvaltojen eteläosassa. Viljelykasveina käytettyjä ananaksia ja tillandsioita on levinnyt vanhan maailman tropiikkiin.
Luokittelu

Ananaskasveja tunnetaan 1700 lajia, jotka kuuluvat 57–73 sukuun. Sukulaisuussuhteittensa mukaan ne ovat järjestettävissä kahdeksaksi ryhmäksi.
Suku Brocchinia
21 Guayanan ylängöllä kasvavaa lajia.
Suku Lindmania
43 Guayanan ylängöllä kasvavaa lajia.
Alaheimo Tillandsioideae
Yhdeksän sukua, 1015 lajia trooppisessa ja subtrooppisessa Amerikassa, mm. tillandsiat (Tillandsia).
synonyymi: Tillandsiaceae
Suku Hechtia
51 lajia Teksasissa, Meksikossa ja Keski-Amerikan pohjoisosissa.
Alaheimo Navioideae
Viisi sukua, 105 lajia Guayanan ylängöllä ja Koillis-Brasiliassa.
Alaheimo Pitcairnioideae
Kuusi sukua, 515 lajia Meksikosta Chileen, afrikankorallilatva (Pitcairnia feliciana) ainoana ananaskasvilajina Länsi-Afrikassa.
Suku puijat Puya
195 lajia Costa Ricasta ja Guyanasta Chileen ja Argentiinaan.
Alaheimo Bromelioideae
31 sukua, 722 lajia Meksikosta ja Länsi-Intian saaristosta Chileen.
Luokittelu > Sukuja

Aechmea – huiskuananakset
Ananas – ananakset eli käpyananakset
Billbergia – papinkaurat
Bromelia – bromeliat
Cryptanthus – piilokukat
Dyckia – oka-ananakset
Fosterella – tiukuvanat
Guzmania – timanttiananakset
Neoregelia – koruananakset
Nidularium – pesälehdet
Pitcairnia – korallilatvat
Portea – porteat
Puya – puijat
Tillandsia – tillandsiat eli eliaksenkukat
Vriesea – tuutit
Wallisia – wallisiat
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Ananaskasvit – Bromeliaceae
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Bromeliaceae
René Pleven

| René Pleven |
| --- | --- |

Ranskan pääministeri
 12. heinäkuuta 1950–10. maaliskuuta 1951  
Presidentti:  Vincent Auriol
Edeltäjä:  Henri Queuille
Seuraaja:  Henri Queuille
 11. elokuuta 1951–20. tammikuuta 1952  
Presidentti:  Vincent Auriol
Edeltäjä:  Henri Queuille
Seuraaja:  Edgar Faure
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1901 Rennes, Ranska
Kuollut: 13. tammikuuta 1993 (91 vuotta) Pariisi, Ranska
Tiedot
Puolue:  USDR
René Pleven (13. tai 15. huhtikuuta 1901 Rennes – 13. tammikuuta 1993 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä kahdesti vuosina 1950–1951 ja 1951–1952. Hänet muistetaan parhaiten niin sanotusta Plevenin suunnitelmasta, jonka tarkoituksena oli luoda Euroopan puolustusyhteisö -niminen ylikansallinen puolustusjärjestelmä Länsi-Euroopalle.
Pleven suoritti lakitieteellisen tutkinnon Pariisin yliopistossa ja työskenteli sen jälkeen teollisuuden parissa. Toisen maailmansodan aikana hän tuki Ranskan vastarintaliikettä ja toimi Charles de Gaullen johtamassa Vapaan Ranskan hallituksessa valtiovarain-, siirtomaa- ja ulkoasiainkomissaarina. Plevenistä tuli 1944 siirtomaaministeri ja Ranskan vapautumisen jälkeen seuraavana vuonna de Gaullen hallituksen valtiovarainministeri. Pleven toimi 1946–1953 Union Démocratique et Socialiste de la Résistance (UDSR, ”vastarinnan demokraattinen ja sosialistinen liitto”) -nimisen puolueen puheenjohtajana. Hän oli myös puolustusministerinä 1949–1950 sekä 1952–1954.
Pleven toimi kahdesti Ranskan pääministerinä, heinäkuusta 1950 helmikuuhun 1951 sekä uudelleen elokuusta 1951 tammikuuhun 1952. Ensimmäisen pääministerikautensa alussa heinäkuussa 1950 hän kutsui koolle Pariisiin kansainvälisen konferenssin laatimaan suunnitelmaa yhteiseurooppalaisesta armeijasta, joka yhdistäisi Länsi-Euroopan maiden ja Naton puolustusjärjestelmät. Kokouksen tuloksena syntyi niin sanottu Plevenin suunnitelma, jossa ehdotettiin Euroopan puolustusyhteisön perustamista. Suunnitelma ei toteutunut, koska Ranskan sosialistit, kommunistit ja gaullistit asettuivat vastustamaan sitä, eikä Ranska lopulta ratifioinut puolustusyhteisön perustamissopimusta. Pleven vaikutti myös Naton toiminnan käynnistämiseen ja ajoi Ranskan siirtomaasotaa Indokiinassa Yhdysvaltain tuella.
Pleven jätti USDR-puolueen vuonna 1958 ja asettui uudelleen tukemaan de Gaullea sekä viidennen tasavallan perustamista. Hän perusti seuraavana vuonna uuden puolueen. Pleven vastusti de Gaullen päätöstä vetää Ranska pois Naton yhteisestä päätöksenteosta vuonna 1966, mutta tuki myöhempiä gaullistihallituksia. Hän toimi vielä Ranskan oikeusministerinä 1969–1973.
Aiheesta muualla

René Pleven (ranskaksi) Assemblée nationale
Ranskan kansallispäivä

| Ranskan kansallispäivä> Fête Nationale |
| --- | --- |
 Kansallispäivän sotilasparaati Pariisissa.
Tyyppi:  kansallispäivä
Vietetään:  14. heinäkuuta
Järjestämistiheys:  vuosittain
Ensimmäisen kerran:  1789
Liittyy:  Bastiljin valtaus Fête de la Fédération
Ranskan kansallispäivää (ransk. Fête Nationale) vietetään 14. heinäkuuta, vuonna 1789 tapahtuneen Bastiljin valtaamisen vuosipäivänä.
Jo valtauksen ensimmäisenä vuosipäivänä, 14. heinäkuuta 1790, pidettiin suuri kansanjuhla Fête de la Fédération Pariisin Marskentän alueella. Ranskan kansallispäiväksi ja Ranskassa samalla yleiseksi vapaapäiväksi päivä säädettiin Benjamin Raspailin aloitteesta vuonna 1880 annetulla lailla. Päivän juhlallisuuksiin kuuluu Champs-Élysées-puistokadulla pidetty sotilasparaati. Illalla ja myös edellisiltana järjestetään monilla Ranskan paikkakunnilla ilotulitus.
Ranskan kansallispäivän viettoa Pariisissa 1912.
Eiffel-tornin ilotulitus vuoden 2005 kansallispäivänä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ranskan kansallispäivä Wikimedia Commonsissa
Alex Vanopslagh

| Alex Vanopslagh |
| --- | --- |
 Vanopslagh vuonna 2019.
Liberaalin allianssin puheenjohtaja
 2019–  
Edeltäjä:  Anders Samuelsen
Kansankäräjäedustaja
 2019–  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Alex Dominique Kristensen Vanopslagh
Syntynyt: 17. lokakuuta 1991 (ikä 32) Épernay, Ranska
Tiedot
Puolue:  Liberaali allianssi
Koulutus:  Kööpenhaminan yliopisto Etelä-Tanskan yliopisto
Alex Dominique Kristensen Vanopslagh (s. 17. lokakuuta 1991 Épernay, Ranska) on tanskalainen poliitikko, joka on ollut vuodesta 2019 liberaalin allianssin puheenjohtaja. Hän on ollut kansankäräjien jäsen vuodesta 2019. Vanopslagh on opiskellut valtiotieteiden maisteriksi Kööpenhaminan ja Etelä-Tanskan yliopistoissa. Vuosina 2014–2016 hän toimi puolueensa nuorisojärjestön Liberal Alliances Ungdomin puheenjohtajana.
Yksityiselämä

Vanopslagh on syntynyt Ranskassa. Hänen isänsä on ranskalainen ja äitinsä tanskalainen. Vanopslagh muutti Tanskaan viisivuotiaana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alex Vanopslagh Wikimedia Commonsissa
Alex Vanopslagh Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Alex Vanopslagh Liberaalin allianssin verkkosivuilla (tanskaksi)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Anders Samuelsen | Liberaalin allianssin puheenjohtaja 2019– | Seuraaja: nykyinen |
Aristodemos Thebalainen (kirjailija)

| Aristodemos Thebalainen> Ἀριστόδημος ὁ Θηβαῖος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: ? Theba
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka
Aikakausi:  antiikki
Tyylilajit:  paikallishistoria
Pääteokset:  Theban historia
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Aristodemos Thebalainen (m.kreik. Ἀριστόδημος ὁ Θηβαῖος, Aristodēmos ho Thēbaios, lat. Aristodemus Thebanus) oli antiikin kreikkalainen kirjailija, joka oli kotoisin Thebasta. Hän kirjoitti teoksen Theban historia (Θηβαϊκά, Thēbaïka) kotikaupungistaan. Siinä oli ainakin kaksi kirjaa ja se käsitteli pääasiassa kaupungin muinaishistoriaa. Joskus, kuten Sudassa, Aristofanes Byzantionlaisen nimi on korjattu Aristodemokseksi.
Kirjailija Aristodemos Thebalaista ei tule sekoittaa taidemaalari Aristodemos Thebalaiseen.
Apollo 9

Apollo 9 oli Apollo-avaruusohjelman kolmas miehitetty lento ja toinen Saturn V -kantoraketilla tehty miehitetty lento. Tämä kymmenpäiväinen Maata kiertävää rataa kulkenut lento oli ensimmäinen, jossa miehistöllä oli mukanaan kuumoduuli (Apollo Lunar Module, LM).
Komentomoduulia kutsuttiin nimellä Gumdrop ja kuumoduulia Spider. Laukaisu tapahtui Kennedy Space Centeristä 3. maaliskuuta 1969 kello 16.00.00 UTC ja paluu 13. maaliskuuta 1969 kello 17.00.54 UTC. Miehistön ja komentomoduulin nouti Yhdysvaltain laivaston maihinnousualus USS Guadalcanal.
Miehistö

James McDivitt, komentaja
David Scott, komentomoduulin pilotti
Russell Schweickart, kuumoduulin pilotti
Avaruuskävely

Schweickart ja Scott suorittivat lennolla avaruuskävelyn (EVA – extra-vehicular activity).
Schweickart – EVA – kuumoduulin etuluukusta
Alkoi: 6. maaliskuuta 1969 kello 16.45.00 UTC
Päättyi: 6. maaliskuuta 1969 kello 17.52.00 UTC
Kesto: 1 tunti, 7 minuuttia
Scott – EVA – komentomoduulin sivuluukusta
Alkoi: 6. maaliskuuta 1969 kello 17.01.00 UTC
Päättyi: 6. maaliskuuta 1969 kello 18.02.00 UTC
Kesto: 1 tunti, 1 minuutti
Miehistö testasi kuumoduulia ja suorittivat irrottamis- ja telakoitumiskokeita Maata kiertävällä radalla. Schweickart testasi lennolla uutta Apollo-avaruuspukua, ensimmäistä jossa oli oma elintoimintoja ylläpitävä järjestelmä, joka teki siitä avaruusaluksesta riippumattoman.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Encyclopedia Astronautica: Apollo 9 (englanniksi)
Apollo 9: Three to make ready Nasan virallinen video Apollo 9:stä (17 min 17 s) Internet Archivessa
Apollo-ohjelma
Aristodemos Elisläinen

| Aristodemos Elisläinen> Ἀριστόδημος ὁ Ἠλεῖος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: ? Elis
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka
Aikakausi:  antiikki
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Aristodemos Elisläinen (m.kreik. Ἀριστόδημος ὁ Ἠλεῖος, Aristodēmos ho Ēleios, lat. Aristodemus Elidensis) oli antiikin kreikkalainen kirjailija, joka oli kotoisin Eliistä.
Aristodemos on kirjoittanut ainakin Eliin paikallisista asioista, sillä Harpokration viittaa häneen lähteenä elisläisten hellanodikai-virkamiesten lukumäärälle. Näin hänen on täytynyt elää viimeistään 100-luvulla jaa. Aristodemos on todennäköisesti sama henkilö, johon viittaavat myös Tertullianus ja Eusebios Kesarealainen.
Athenaios mainitsee Aristodemoksen kirjoittaman Pindaroksen runojen kommentaarin, ja nimi mainitaan usein Pindaroksen skolioissa, mutta arvellaan, että tällöin kyseessä olisi saattanut olla ennemmin Aristodemos Nysalainen.
Robert Schörgenhofer

| Robert Schörgenhofer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. helmikuuta 1973 (ikä 51) Dornbirn, Itävalta
Jalkapallotuomari
Pituus:  188 senttimetriä
| Urheilijan ura> Tuomariura |
| --- | --- | --- | --- |
| Kaudet | Sarja | Ott    | Ott    |
| 2004– 2007– | Itävallan Bundesliiga FIFA |  |  |

Robert Schörgenhofer (s. 21. helmikuuta 1973 Dornbirn, Itävalta) on itävaltalainen jalkapalloerotuomari. Hänestä tuli kansainvälinen erotuomari vuonna 2007.
Schörgenhofer tuomitsi ensimmäisen ottelunsa Itävallan korkeimmalla sarjatasolla Bundesliigassa syyskuussa 2004. Vajaa kolme vuotta myöhemmin tammikuussa 2007 hän sai myös lisenssin tuomita kansainvälisiä otteluita. Ensimmäisen aikuisten maaottelun hän tuomitsi 10. syyskuuta 2008 Albanian ja Maltan välillä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Robert Schörgenhoferin esittely Worldreferee-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Andreas Sigismund Marggraf

| Andreas Sigismund Marggraf |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1709 Berliini
Kuollut: 7. elokuuta 1782 (73 vuotta) Berliini
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Kemia
   
Andreas Sigismund Marggraf (3. maaliskuuta 1709 Berliini – 7. elokuuta 1782 Berliini) oli saksalainen kemisti. Hän uutti ensimmäisenä sokeria juurikkaista ja oli näin sokeriteollisuuden uranuurtajia. Marggraf myös saosti alumiinioksidia alunasta ja eristi ensimmäisten joukossa sinkin.
Elämä ja ura

Opiskeltuaan kemiaa Berliinissä ja Strasbourgissa, lääketiedettä Hallessa sekä mineralogiaa ja metallurgiaa Freibergissä Marggraf palasi kotikaupunkiinsa vuonna 1735 isänsä, hovin pääapteekkari Henning Christian Marggrafin avustajaksi. Kolme vuotta myöhemmin hänet valittiin Berliinin tiedeakatemian jäseneksi, joka vuonna 1754 nimitti hänet kemian laboratorion johtajaksi ja vuonna 1760 fysiikan osaston johtajaksi. Hän kuoli Berliinissä 7. elokuuta 1782.
Marggraf muistetaan sokerin löytämisestä juurikkaista. Vuonna 1747 hän julkaisi selostuksen kokeista, joiden tarkoituksena oli saada aitoa sokeria paikallisista kasveista, ja totesi, että juurikkaat ja porkkana ovat tähän tarkoitukseen sopivia, että näissä kasveissa on sokeria, kuten sokeriruo'on sokeria, ja että sitä voidaan uuttaa keittämällä kuivatut juuret alkoholissa, josta se jäähtyessään irtoaa. Tämä tutkimus on muistettava myös siksi, että Marggraf havaitsi juurikkaassa olevat sokerikiteet mikroskoopin avulla, joka otettiin näin käyttöön ehkä ensimmäistä kertaa kemiallisen tutkimuksen apuvälineenä.
Vuonna 1746 Marggraf erotti metallista sinkkiä hemimorfiitin ja hiilen seoksesta. Hän onnistui 1750-luvulla muodostamaan alumiinioksidia alunasta ja kehitti menetelmiä hopean, tinan ja muiden metallien puhdistukseen. Hänen enimmäkseen ranskaksi kirjoitetut artikkelinsa esiteltiin Berliinin akatemialle, ja muutamaa viimeisintä lukuun ottamatta ne koottiin kahteen niteeseen Chymische Schriften vuosina 1761–1767.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andreas Sigismund Marggraf Wikimedia Commonsissa
Angolan maantiede

Angolan maantiede kertoo Angolan maantieteestä. Angolan pohjoispuolella sijaitsee Kongon demokraattinen tasavalta, itäouolella sijaitsee Sambia ja eteläpuolella sijaitsee Namibia. Angolan länsipuolella on Atlantin valtameri. Merenrannikolta alkaen on 15-200 kilometriä tasankoa, jonka laidalla sijaitsevat reunavuoret. Maan sisäosassa on pohjois-eteläsuuntaisia ylänköalueita, jotka ulottuvat Kongon altaalta Sambesin altaaseen ja Kalaharin autiomaahan. Sisämaan ylänköalueisiin kuuluvat muun muassa keskusylänkö ja Kongon ja Malanjen ylängöt. Joet Kongo ja Sambesi virtaavat molemmin puolin ylänköä, joka on niiden vedenjakaja. Usean Atlantiin laskevan joen juoksulla on koskia ja vesiputouksia. Joissakin joissa on vettä vain osa aikaa vuodesta. Joet Cuando ja Cubango virtaavat sisämaan kautta Okavangonjoen altaaseen.
Keskusylänköä lukuunottamatta Angolan ilmasto on trooppista Sateisinta on maan pohjoisosassa ja kuivinta maan eteläosassa. Etelän sademäärä on puolet pohjoisen sademäärästä. Sateisimmat kuukaudet ovat loka-toukokuussa. Maan etelä- ja itäosassa on enimmäkseen hiekkaerämaata, mutta joissain paikoin on biombometsää. Ylänköalueilla on enimmäkseen savannia. Maan pohjoisosassa metsät ovat trooppista sademetsää.
Reagenssi

Rikki on yleinen reagenssi.
Reagenssi on aine tai seos, jonka läsnäolo reaktioseoksessa mahdollistaa kemiallisen reaktion tapahtumisen. Jos reagenssi on reaktion lähtöaine eli reagoiva yhdiste, voi siitä muodostua reaktion lopputuote. Reaktion liuotin ei ole reagenssi. Katalyysireaktion katalyytti osallistuu reaktion tapahtumiseen, mutta sen määrä ei muutu reaktion aikana, joten se ei ole reagenssi.
Reaidnu

Reaidnu on saamelainen miehen etunimi, jonka nimipäivää vietetään saamenkielisen nimipäiväkalenterin mukaan 16. heinäkuuta.
Ranskan kansallisorkesteri

Ranskan kansallisorkesteri (ransk. Orchestre National de France) on Radio Francen ylläpitämä sinfoniaorkesteri. Orkesterin kotisali on Pariisin Théâtre des Champs-Élysées, ja välillä orkesteri toimii myös oopperaorkesterina. Orkesteri esiintyy myös Salle Pleyelissä sekä Olivier Messiaen -auditoriossa Radio Francen tiloissa. Kaikki Radio Francen konsertit nauhoitetaan. Suomalainen kapellimestari Sasha Mäkilä toimi Ranskan kansallisorkesterin apulaiskapellimestarina 2007–2010.
Kapellimestarit

Daniele Gatti (2008–)
Kurt Masur (2002–2008)
Charles Dutoit (1991–2001)
Lorin Maazel (1987–1991)
Sergiu Celibidache (1973–1975)
Jean Martinon (1968–1973)
Charles Munch (1962–1968)
Maurice Le Roux (1960–1967)
André Cluytens (1951–1960)
Roger Désormière (1947–1951)
Manuel Rosenthal (1944–1947)
Désiré-Emile Inghelbrecht (1934–)
Aiheesta muualla

Orkesterin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Anselm Feuerbach

Feuerbachin omakuva vuodelta 1852.
Anselm Feuerbach (12. syyskuuta 1829 – 4. tammikuuta 1880) oli saksalainen taidemaalari. Hän syntyi Speyerissä tunnetun arkeologin poikana. Hän oli Saksan 1800-luvun uusklassisen koulukunnan johtavia taidemaalareita.
Feuerbachin teoksia on esillä monissa Saksan johtavissa gallerioissa: Stuttgartissa on hänen teoksensa Ifigenia; Karlsruhessa Dante Ravennassa; Münchenissä Medea ja Berliinissä Konsertti, hänen viimeinen merkittävä maalauksensa. Muita hänen merkkiteoksiaan ovat Amazonien taistelu, Pietà, Platonin pidot, Orfeus ja Eurydike sekä Ariosto Ferraran puistossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anselm Feuerbach Wikimedia Commonsissa
Ritesh Deshmukh

| Ritesh Deshmukh |
| --- | --- |
 Ritesh Deshmukh vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. joulukuuta 1978 (ikä 45) Latur, Maharashtra, Intia
Ammatti:  näyttelijä, elokuvatuottaja
Vanhemmat:  Vilasrao Deshmukh
Puoliso:  Genelia D’Souza (vih. 2012)
Lapset:  2
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Riteish Deshmukh
Aktiivisena:  2003–
Aiheesta muualla
IMDb 
Ritesh Deshmukh (s. 17. joulukuuta 1978 Latur, Maharashtra, Intia)  on intialainen elokuvanäyttelijä ja -tuottaja. Hän on poliitikko Vilasrao Deshmukhin poika ja koulutukseltaan arkkitehti.
Deshmukh teki elokuvadebyyttinsä tulevan vaimonsa Genelia D’Souzan kanssa elokuvassa Tujhe Meri Kasam (2003). Hänen ensimmäinen menestyselokuvansa oli Masti (2004). Myöhemmin hän on näytellyt menestyneissä elokuvissa kuten Heyy Babyy, Dhamaal (2007), Housefull (2010), Double Dhamaal (2011), Tere Naal Love Ho Gaya, Housefull 2 (2012) ja Grand Masti (2013).
Yksityiselämä

Deshmukhin ja näyttelijä Genelia D’Souzan seurustelusta huhuttiin vuosia, vaikka kumpikaan ei myöntänyt asiaa ennen vuotta 2011. He menivät naimisiin 3. helmikuuta 2012. Parilla on kaksi poikaa (s. 2014 ja 2016).