stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kärlekens kors

| Kärlekens kors |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Theodor Tugai
Käsikirjoittaja:  Filmman
Perustuu:  Aleksandr Puškinin novelliin ”Postimestari ja hänen tyttärensä” (1830)
Tuottaja:  Theodor Tugai
Säveltäjä:  Tauno Tuomisto
Kuvaaja:  Uno Pihlström Pentti Lintonen
Leikkaaja:  Teuvo Tulio
Lavastaja:  Kosti Aaltonen
Pääosat:  Regina Linnanheimo Oscar Tengström Hans Strååt Carl-Olof Alm
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Teuvo Tulio
Ensi-ilta:  1946
Kesto:  99 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kärlekens kors on Teuvo Tulion nimellä Theodor Tugai ohjaama ruotsinkielinen versio elokuvasta Rakkauden risti. Molemmat valmistuivat 1946, mutta niissä on osittain eri näyttelijät.
Elokuva perustuu Aleksandr Puškinin novelliin ”Postimestari ja hänen tyttärensä”. Sen ensi-ilta oli 8. maaliskuuta 1946 Elyseessä. Televisiossa se on esitetty 14. helmikuuta 2005 YleTeeman sarjassa Kino Klassikko.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Regina Linnanheimo  | … |  Rita   |
|  Oscar Tengström  | … |  Fyr-Kalle   |
|  Hans Strååt  | … |  konsuli Sandvik   |
|  Carl-Olof Alm  | … |  taiteilija Sandvik   |
|  Elsa Widborg  | … |  Sara   |
|  Lill-Tollie Zellman  | … |  Lisa   |
|  Sven Ehrström  | … |  Pekka   |
|  Majken Torkeli  | … |  Maja   |
|  Tuli Arjo  | … |  kapakkalaulajatar   |
|  Emma Väänänen  | … |  Ritan äiti valokuvassa   |
Laukkaniitty

Seututie 222 mutkittelee Käetyn (vas.) ja Laukkaniityn (oik.) kylien välistä.
Laukkaniitty on kylä varsinaissuomalaisessa Auran kunnassa, seututie 222:n varrella noin yhdeksän kilometriä Auran keskustasta Turun suuntaan eli lounaaseen. Turkuun on matkaa noin 25 kilometriä. Naapurikyliä ovat muun muassa Käetty ja Leinakkala Aurajoen vastarannalla.
Laukkaniityn kylä sijaitsee Aurajoen kaakkoisrannalla, Aurajokilaakson valtakunnallisesti arvokkaalla maisema-alueella. Itse kylä otettiin vuonna 2009 mukaan Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Museoviraston mukaan keskiajalta periytyvä Laukkaniityn kylä edustaa rakenteeltaan ja osin rakennuskannaltaan 1700-luvun loppupuolen tilannetta, jossa näkyy isojaon vaikutus.
Kylän asutus muodostuu Vanhatalon ja Vähätalon talouskeskuksista sekä isojaossa jaetun Vanhatalon osatalosta Jukolasta hieman etelämpänä. Jukolassa on säilynyt osittainen umpipiha.
Kristiina Tuura

Kristiina (Tikke) Tuura (s. 10. maaliskuuta 1952 Espoo) on suomalainen taiteilija ja elokuvaohjaaja. Koulutukseltaan hän on taiteen maisteri.
Tuura on opiskellut taideaineita Ruotsissa Göteborgissa, Lahden taideoppilaitoksessa ja 1970-luvulla Taideteollisessa korkeakoulussa. Hän on aluksi työskennellyt elokuva-alalla rekvisitöörinä. Sambiassa tehdyn elokuvan Rumpu, ruokokitara ja Honda jälkeen hän alkoi tuottaa ja ohjata dokumenttielokuvia, pääasiassa Afrikassa. Hän on myös työskennellyt Yleisradion Basaari-ohjelmassa toimittajana ja kouluttajana, opettanut maahanmuuttajia ja pakolaisia ohjelman yhteydessä, opettanut Afganistanissa sikäläisiä nuoria naisia tekemään tv-dokumentteja ja Ugandassa sudanilaisia ja kongolaisia pakolaisia mediataidoissa. Hän sai taiteilijaeläkkeen vuonna 2015. Elokuvien lisäksi hän on tehnyt myös tilataidetta, jollaisesta on esimerkki Pata, sandaali, virkattu teltta, joka oli esillä ensi kerran Turun kulttuuripääkaupungin ohjelmassa vuonna 2011 ja myöhemmin 2013 Helsingissä Stoassa.
Tuuran poika on kuvaaja Kasimir Lehto.
Palkinnot

Suuri journalistipalkinto 2001, Journalistinen uudistus: pakolaistaustaisen toimittajien televisiotyön kurssi, Basaarin toimitus, työryhmän jäsenenä
Suomi-palkinto 2004.
Jussi-palkinto työryhmän jäsenenä Tulipää-elokuvassa 1981
Elokuvat

Hemåt i natten (1977), sihteeri
Jonninjoutavaa (1978). ohjaajan assistentti
Tulipää (1980), rekvisiitta
Kuningas jolla ei ollut sydäntä (1982), rekvisiitta
Angelas krig (1984), rekvisiitta
Da Capo (1985), rekvisiitta
Suuri illusioni (1985), rekvisiitta
Kuningas lähtee Ranskaan (1986), ompelija
Flucht in den Norden (1987), Lavastus, Ausstattung
Rumpu, ruokokitara ja Honda (1988), tuottaja, ohjaus, käsikirjoitus
Tiikeri ja Lilja (1988), ohjaus, käsikirjoitus
Petos (1988), rekvisiitta
Kuutamosonaatti (1988), art director
Maissia ja matikkaa (1989), ohjaus, suunnittelu
Rajamaa (1989), lavastus & rekvisiitta
Mbira - Spirit of the People (1990), tuottaja
Oppitunteja Nigerissä (1990), käsikirjoitus, tuottaja, valokuvaus, ohjaus
Zulei (1990), ohjaus, käsikirjoitus
Mbalax! (1991), tuottaja
Yksin yksinäinen (1991), tuottaja, ohjaus, käsikirjoitus, kuvaus, leikkaus
Madam, anna sata Kwachaa! (1992), käsikirjoitus, ohjaus
A-E-I-O-U. Missä Sambian kirjat? (1992), käsikirjoitus, ohjaus
Akvaariorakkaus (1993), leikkausassistentti
Olen aito suomalainen, ammuu! (1993), kuvausjärjestelyt
Rosa Was Here (1994), catering
Tulennielijä (1998), esineistö
Pikkusisar (1999), esineistön suunnittelu ja toteutus
Basaari (useita jaksoja), ohjaus
Pieni pyhiinvaellus (2000), rekvisitööri
Ei rahasta rikkaat (2003), ääni
Aiheesta muualla

Kristiina Tuuran kotisivu
Kristinusko Uruguayssa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Uruguayssa. Uruguayn suurin kirkkokunta on roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 42 prosenttia väestöstä. Protestanttisiin kirkkoihin kuuluu 15 prosenttia väestöstä. Uruguay on Etelä-Amerikan pienin ja maallistunein maa.
Historia

Uruguayn alkuperäiskansat tuhoutuivat 1500-luvun kolonisaation aikana. Maa itsenäistyi vuonna 1825. 1800-luvulla monet eurooppalaiset muuttivat Uruguayhin. Katolinen kirkko tuli maahan kolonisaatiokauden alussa ja on edelleen maan suurin kirkko. Vanhin protestanttinen kirkkokunta on metodistikirkko. Uruguayssa on myös valdolainen yhteisö, joka on osa Italialaista emokirkkoa. Noin 30 prosenttia protestanttisista ja itsenäisistä kirkoista on helluntailaisia.
Kirkkojenväliset järjestöt

Kirkkojenvälisistä järjestöistä vanhin on Evankelisten kirkkojen liitto. Vuonna 1998 perustettiin kristillisten kirkkojen neuvosto, johon kuuluvat katoliset ja anglikaaniset kirkot. Uruguayssa toimii myös evankelisten kirkkojen kristillinen yhdistys.
Le Soir

| Le Soir |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  sanomalehti
ISSN:  ISSN 1186-4583
Levikki:  93 154 (2006)
Perustettu:  1887
Sitoutuneisuus:  liberalistis-federalistinen
Kotikunta:  Bryssel
Kotimaa:   Belgia
Sivukoko:  berliner
Ilmestymistiheys:  päivittäin
Kieli:  ranska
Aiheesta muualla
www.lesoir.be
Le Soir (suom. Ilta) on belgialainen, ranskankielinen sanomalehti. Lehden perusti Emile Rossel 1887. Se on Belgian ranskankielisen alueen suosituin lehti.
Vuonna 2005 lehden silloinen päätoimittaja Béatrice Delvaux kuvaili lehden "taistelevan miesten ja naisten oikeuksien puolesta ihmisarvon kunnioittamisen, vapaan ilmaisun, suvaitsevaisuuden, monikulttuurisuuden ja erilaisuuden puolesta".
Google-kiista

Lehti saavutti jonkin verran huomiota Internetissä haastettuaan onnistuneesti Googlen tekijänoikeusrikkomuksen takia. Tapaus perustui siihen, että Google saattoi osia lehden verkkosivustosta saataville hakupalvelunsa sekä Google Newsin kautta ja teki näin senkin jälkeen, kun artikkelit oli poistettu lehden sivuilta. Belgialaisen tuomarin päätöksen mukaan käytäntö ei ollut sopusoinnussa Belgian asetusten kanssa ja  Google määrättiin syyskuussa 2006 poistamaan sivuiltaan kaikki tekijänoikeusrikkomukset päivittäisten miljoonan euron sakkojen uhalla. Google toimi päätöksen mukaisesti ja poisti hakemistostaan kaikki linkit belgialaiseen sanomalehteen.
Toukokuussa 2007 Le Soiria edustava Copiepresse antoi Googlelle luvan sisällyttää pääpalveluunsa hakutuloksia lehden sivuille sillä ehdolla, että niiden joukossa ei ole linkkejä Googlen välimuistiin arkistoituun sisältöön.
Kädenjälki

| Kädenjälki Jorma Kääriäinen & Riku Niemi Orchestra |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 5. maaliskuuta 2008
 Tuottaja(t): Janne Haavisto
 Tyylilaji: pop, iskelmä
 Kesto: 40.46
 Levy-yhtiö: EMI Finland
Listasijoitukset
  3.
Jorma Kääriäisen & Riku Niemi Orchestran muut julkaisut
|   | Kädenjälki 2008 | Kaikki tiet 2011 |
Jorma Kääriäisen muut julkaisut
| Yhden tähden hotelli 2007 | Kädenjälki 2008 | Kajaanista Memphisiin 2010 |
Riku Niemi Orchestran muut julkaisut
| Swings & Hits 2005 | Kädenjälki 2008 | Vihdoinkin! 2008 |
Singlet albumilta Kädenjälki
 ”Päivin öin” Julkaistu: 2008  ”Ohuella langalla” Julkaistu: 2008
Kädenjälki on laulaja Jorma Kääriäisen ja Riku Niemi Orchestran yhteinen studioalbumi. Se julkaistiin 5. maaliskuuta 2008. Levy on Kääriäiselle kuudes albumi. Riku Niemen orkesteri soitti jo edellisellä Kääriäisen sooloalbumilla Yhden tähden hotelli.
Levy sai Emma-gaalassa 2008 parhaan iskelmäalbumin palkinnon. Helsingin Sanomien Pirkko Kotirinta nosti arvostelunsa otsikkoon sen, miten loistavat sovitukset nostavat Kääriäisen samettiset tulkinnat aivan uudelle tasolle, vaikka jotkut sävellykset ovatkin melko tavanomaisia. Parhaina raitoina hän piti nimikappaletta ”Kädenjälki”, Timo Kiiskisen kirjoittamaa ja hänen kanssaan duettona esitettyä kappaletta ”Ohuella langalla” sekä Riku Niemen Tšaikovskilta lainaamaa sävelmää ”Ilta kaupungilla”.
Kappaleet

Kaikki sovitukset on tehnyt Riku Niemi.
Kädenjälki – 4.05 (säv. Markku Kanerva, Timo Kiiskinen, san. Timo Kiiskinen)
Ohuella langalla – 3.50 (duettona Timo Kiiskisen kanssa, säv. ja san. Timo Kiiskinen)
Oman onneni seppä – 3.15 (säv. ja san. Esa Eloranta)
Päivin öin – 4.25 (säv. Saverio Seracini, san. Jorma Kääriäinen)
Oletko se mitä luulen – 3.37 (säv. Tero Pulkkinen, san. Tapio Kojo, Tero Pulkkinen)
Jokainen aamu – 2.47 (säv. ja san. Timo Kiiskinen)
Ilta kaupungilla – 4.13 (säv. Pjotr Tšaikovski, Riku Niemi, san. Jorma Kääriäinen)
Mä kävelen pois – 4.02 (säv. ja san. Esa Eloranta)
Niin kauan kun mä elän – 3.39 (säv. ja san. Esa Eloranta)
Sinetti – 4.02 (säv. Tom Nyman, san. Jorma Kääriäinen)
Lintusein – 2.56 (säv. J. Karjalainen)
Arvostelut

Dome.fi: [vanhentunut linkki]
Käen kutsu

| Käen kutsu> The Cuckoo's Calling |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Robert Galbraith
Kieli:  englanti
Genre:  dekkari
Kustantaja:  Sphere Books (Little, Brown & Company)
Julkaistu:  2013
Ulkoasu:  sidottu/nidottu
ISBN:  9781408703991
Suomennos
Suomentaja:  Ilkka Rekiaro
Kustantaja:  Otava
Ulkoasu:  sidottu/nidottu
ISBN:  978-951-1-28011-8
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Käen kutsu (engl. The Cuckoo's Calling) on J. K. Rowlingin salanimellä Robert Galbraith kirjoittama salapoliisiromaani. Kirja kertoo lontoolaisesta yksityisetsivästä Cormoran Strikesta.
Kirja on Cormoran Strike -sarjan ensimmäinen osa. Toinen osa Silkkiäistoukka ilmestyi kesäkuussa 2014.
La Cabaña

La Cabañan linnoitus Havannassa
La Cabanã, viralliselta nimeltään Fortaleza de San Carlos de la Cabaña, on vanha espanjalaishallinnon aikainen linnoitus Havannassa Kuubassa. Sen rakennustyöt aloitettiin 1763 kuningas Kaarle III:n aikana ja saatiin päätökseen 1774, jolloin se oli uuden maailman suurin sotilaallinen rakennelma.
Espanjalaiset ja myöhemmin kuubalaiset käyttivät linnoitusta vankilana. Kuuban vallankumouksen jälkeen tammikuussa 1959 Che Guevara nimitettiin linnakkeen komentajaksi. Seuraavien viiden kuukauden aikana (2.1.1959–12.6.1959) Guevara valvoi ja toteutti linnakkeessa oikeudenkäyntejä ja teloituksia, joissa syytettiin ja tuomittiin entisiä Batistan hallinnon virkamiehiä ja salaisen poliisin kommunisminvastaisen jaoston (BRAC) jäseniä.
La Cabanã on nykyään osa laajempaa historiallista puistoa, johon kuuluu myös läheinen El Moron linnoitus. Linnoituksessa on useita museoita, jotka ovat avoinna turisteille.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
La Cabañan historiikki (Arkistoitu – Internet Archive)
La Bussière

La Bussière voi tarkoittaa seuraavia:
Maantiede

La Bussière, kunta Ranskassa Loiret’n departementissa
La Bussière, kunta Ranskassa Viennen departementissa
La Bussière-sur-Ouche, kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”La Bussiere”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
La Bresse

| La Bresse |
| --- | --- |

 vaakuna
 La Bresse
 Koordinaatit: 48°00′24″N, 6°52′36″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Lorraine
Departementti:  Vosges
Arrondissementti:  Épinal
Väkiluku:  5 000
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
La Bresse on kunta Koillis-Ranskassa Vosgesin departementissa Lorrainen alueella. Kunnan alueella sijaitsee osittain Ballons des Vosges’n luonnonpuisto (Parc naturel régional des Ballons des Vosges) sekä 1 366 metriä korkea Hohneckin vuori. Vuori kuuluu Vogeesien vuoristoon, ja se on Vosgesin departementin korkein huippu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Bresse Wikimedia Commonsissa
Kädet ylös!

Kädet ylös! -lehden ensimmäisessä numerossa mainostettiin myös muita italialaisia sarjakuvalehtiä kuten Tex Willer ja Gordon Jim. Kustantaja Tähti-Sarjat.
Kädet ylös! oli Villin lännen -sarjakuvalehti, joka ilmestyi Suomessa A5-kokoisena 1953–1954 ja piccolo-kokoisena liuskalehtenä 1955. Lehti ilmestyi maanantaisin vuorotellen Kilroy-lehden kanssa. Kumpaakin lehteä julkaisi Suomessa Tähti-Sarjat.
Kädet ylös! oli osa italialaisen sarjakuvan invaasiota (Tex Willer, Pecos Bill, Kapteeni Miki, Gordon Jim, Viidakko) Suomeen 1950-luvulla. Kädet ylös oli italiaksi "Mani in alto!" ja sitä alettiin julkaista Italiassa vuonna 1949.
Päähenkilö oli nuori ja jämeräleukainen rehti ratsuväen kersantti Teddy Star, jonka rinnalla ratsasti westernien arkkityyppinen vanha jäärä Cherry Brandy (nimi on sanaleikki, engl. kirsikkalikööri). Sarjaa kirjoitti ja piirsi Rinaldo D'Ami (1923–1979), joka signeerasi työnsä nimellä Roy D'Amy. Hänen piirrostyylissään oli runsaasti vaikutteita amerikkalaisesta sanomalehtisarjakuvasta, erityisesti Milton Caniffilta. D'Amy teki töitä myös brittiläiselle Fleetway-kustantamolle War Picture Library ja Battle Picture Library -lehtiin, joiden sarjakuvia julkaistiin Suomessa Korkeajännitys-sarjakuvalehdessä.
Alex Raymondin vaikutus näkyi lehden kakkosarjassa Jorga, jota piirsi Antonio Canale taiteilijanimellä Tony Chan (Kilroyn piirtäjä). Kannen lukijaa kohti auki repeytyvä kehys oli Aurelio Galleppinin (Tex Willerin piirtäjä) suunnittelema.
Kädet Ylös -lehdessä julkaistiin myös sarjoja Voittamattomat (1/1955-19/1955) ja Blek (20/1955-26/1955).
Sivuhahmo Cherry Brandystä tuli Italiassa niin suosittu, että hän sai siellä oman albumisarjan vuonna 1956 (Cherry Brandy Racconta).
Lahnaslammin ratapiha

Lahnaslammin ratapiha (lyh. Lhn, ratakm 880,7) on rautatieliikennepaikka Sotkamon kunnassa Suomen rataverkkoon kuuluvalla sivurataosuudella Lahnaslampi–Vuokatti. Ratapiha sijaitsee Lahnaslammin kaivoksen yhteydessä, ja sitä käytetään kaivokselta lähtevien malmijunien kuormaamiseen. Liikennepaikalla on ainoastaan kaivoksen toimintaan sidottua tavaraliikennettä.
Lahnaslammin tavaraliikenteen hoitaa Kontiomäen rautatieasemalta käsin toimiva päivystäjäjuna, joka hoitaa samalla myös Vuokatin rautatieaseman vaihtotyöt. Liikenne Lahnaslammin ratapihalla sekä Vuokatin ja Lahnaslammin välisellä radalla tapahtuu vaihtotyönä. Ratapihalla raiteilla 1 ja 4 on käytössä myös vaununsiirtolaitteet kuormattavana olevien vaunujen siirtelyä varten.
Laulu sisällissodasta

Laulu sisällissodasta on rap-artisti Karri "Paleface" Miettisen vuonna 2018 tekemä kappale sodasta. Tavoitteena oli tehdä laulu, johon kaikki suomalaiset voisivat nyt yhtyä.
Yle teki laulusta musiikkivideon. Laulun synnystä tehtiin myös sarja, jossa dokumentoitiin laulun syntyminen rinnakkain arkistoista, tutkijoilta, taiteilijoilta ja ystäviltä etsittyjen sisällissodan tarinoiden kanssa.
Tallenteessa on mukana myös mieskuoro Ylioppilaskunnan laulajat. Laulu esitettiin itsenäisyyspäivänä linnan jatkoillakin 2018
Laulu ristilukista

Laulu ristilukista (Sången om korsspindeln) on Jean Sibeliuksen vuonna 1898 säveltämä yksinlaulu (opus 27). Hän sävelsi sen Adolf Paulin ruotsinkieliseen runoon, jonka suomensi Aarni Kouta.
Vaikka teosta pidetään yksinlauluna, se on syntytapansa perusteella näyttämömusiikkia. Paulin näytelmä sijoittuu 1500-luvulle ja se kertoo Tanskan, Norjan ja Ruotsin kuninkaan Kristian II:n ja hänen rakastajattarensa Dyveken tarinan. Ristilukki-vertauksen kautta Kristian kuvataan tyranniksi, joka säälimättömästi kukistaa vastustajansa (lukki niin suuri ja musta kuin yö, se saalistaan vaanii ja syö). Ensiesityksen aikana suomalaisten kuulijoiden mielessä ristilukki rinnastui sortokausien venäläisvaaraan ja siitä tuli suosittu yksinlaulu. Vielä vuonna 1948 laulu oli Teoston tilaston mukaan Suomen ravintoloissa eniten esitetty kappale, toisella sijalla Oskar Merikannon Merellä.
Leftéris Papadópoulos

Leftéris Papadópoulos (kreik. Λευτέρης Παπαδόπουλος; 14. marraskuuta 1935 Ateena, Kreikka) on kreikkalainen sanoittaja ja toimittaja.
Papadópoulos syntyi Ateenassa. Hän opiskeli aluksi lakia, mutta vaihtoi alaa työskennelläkseen toimittajana. Vuonna 1959 hän aloitti työskennellä kreikkalaisessa Ta Nea -sanomalehdessä. Seuraavan vuosikymmenen alussa Papadópoulos alkoi kirjoittaa laulutekstejä ja runoja. Hän on kirjoittanut arviolta 1 200 lauluun sanat sekä on tehnyt yhteistyötä muun muassa Míkis Theodorákiksen, Stávros Xarchákoksen, Mános Loḯzoksen, Stélios Kazantzídiksen, Grigóris Bithikótsiksen, Giórgos Ntaláraksen ja María Farantoúrin kanssa.
Papadópoulos on naimisissa ja hänellä kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Leftéris Papadópouloksen elämästä (Arkistoitu – Internet Archive) (kreikaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Le Strade Nuove ja Palazzi dei Rolli

| Le Strade Nuove ja Palazzi dei Rolli |
| --- | --- |
 Palazzo Reale, yksi Palazzi dei Rollin 42 rakennuksesta.
Tyyppi:  kulttuurikohde
Kriteerit:  II, IV
Tunnusnumero:  1211
Valintahistoria
Valintavuosi:  2006
 Genova
Le Strade Nuove ja Palazzi dei Rolli on italialaisen Genovan vanhankaupungin historiallinen osa. Alue on rakennettu Genovan tasavallan aikana 1500- ja 1600-luvuilla. Se on Unescon maailmanperintökohde (ital. Genova: Le Strade Nuove ed il complesso dei Palazzi dei Rolli, engl. Genoa: Le Strade Nuove and the system of the Palazzi dei Rolli).
Le Strade Nuove (suom. Uudet kadut) on runsaan kilometrin pituinen katuosuus (Via Garibaldi, Via Balbi ja Via Cairoli), joka on vanhankaupungin ydin. Palazzi dei Rolli on 42 rakennuksen kokonaisuus Le Strade Nuoven varrella.
Maailmanperintökohde on yhteensä 16 hehtaarin alue, johon kuuluu Le Strade Nuoven lisäksi lähikatujen varsia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Le Strade Nuove Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Palazzi dei Rolli Wikimedia Commonsissa
Unescon maailmanperintökohteet Italiassa
Agrigento
Alberobellon trullitalot
Alppien paalutalot (yhteinen viiden muun maan kanssa)
Amalfin rannikko
Aquileia
Assisin fransiskaanikohteet
Berninan rautatie (yhteinen Sveitsin kanssa)
Casertan palatsi, Vanvitellin akvedukti, San Leucion rakennusryhmä
Castel del Monte
Cerveteri, Tarquinia
Cilento ja Vallo di Diano, Paestum, Velia, Certosa di Padula
Crespi d’Adda
Dolomiitit
Etna
Ferrara
Firenze
Genova: Le Strade Nuove ja Palazzi dei Rolli
Ivrea
Langobardien hallintokeskukset Italiassa
Liparisaaret
Mantova ja Sabbioneta
Medicien villat ja puutarhat
Modenan katedraali, Torre Civica ja Piazza Grande
Monte San Giorgio (yhteinen Sveitsin kanssa)
Napoli
Padovan kasvitieteellinen puutarha
Piazza dei Miracoli
Piemonten ja Lombardian pyhät vuoret
Piemonten viinimaisema: Langhe-Roero ja Monferrato
Pienza
Pompeji, Herculaneum, Torre Annunziata
Portovenere, Cinque Terre ja saaret Palmaria, Tino ja Tinetto
Ravennan varhaiskristilliset rakennukset
Rooma
San Gimignano
Santa Maria delle Grazie
Sassi di Matera
Savoijin kuninkaallisen suvun asuinrakennukset
Siena
Su Nuraxi di Barumini
Syrakusa ja Pantalican kivinen nekropolis
Urbino
Val Camonica
Val di Noto
Val d’Orcia
Venetsia
Verona
Vicenza ja Veneton palladiolaiset villat
Villa Adriana
Villa d'Este
Villa Romana del Casale
Kääpiösinisilmä

| Kääpiösinisilmä> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Hopeakylkikalat Atheriniformes
Heimo::  Sinisilmät Pseudomugilidae
Suku::  Scaturiginichthys
Laji::  vermeilipinnis
Kaksiosainen nimi
 Scaturiginichthys vermeilipinnis  Ivantsoff, Unmack, Saeed & Crowley, 1991 
Katso myös
   Kääpiösinisilmä Wikispeciesissä  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Kääpiösinisilmä (Scaturiginichthys vermeilipinnis) on sinisilmien (Pseudomugilidae) heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen kalalaji.
Kääpiösinisilmä on Australian pienikokoisin makean veden kalalaji, se jää 28 millimetriä pitkäksi. Kalan vartalo on läpikuultava, hopean- tai kullanhohtoinen ja tummenee selkää kohti. Silmät ovat hopeansiniset ja niiden läpi kulkee pystysuora tumma viiva. Aikuisen koiraan evissä on punainen reunus, naaraan ja poikasten evät ovat värittömät tai kellertävät.
Kääpiösinisilmä on kotoperäinen laji Australian Edgbastonin alueen matalissa lähdevesilammikoissa, noin 100 kilometriä Brisbanesta pohjoiseen. Tällä alueella sen kanssa kilpailee vieraslaji täplämoskiittokala (Gambusia holbrooki). Alueella laiduntava karja ja villiintyneet kotieläimet juovat lammikoista ja sotkevat niitä samalla. Lammikoiden vettä on koetettu myös ohjata karjan juottoaltaisiin. Paikallinen luonnonsuojelujärjestö on ostanut osan lammikkoalueesta ja rakentanut aitoja pitämään karjaa loitolla.
LWD Żak

LWD Żak-3, (SP-AAC)
LWD Żak oli puolalainen LWD-yhtiön kehittämä kaksipaikkainen matkalento- ja koulukone, jonka ensilento tehtiin 23. maaliskuuta 1947. Koneita rakennettiin vuonna 1948 kaikkiaan 13 kappaletta.
Żak-koneen (suomeksi opiskelija) suunnitteli Tadeusz Sołtyk vuonna 1946 osana Puolan lentokoneteollisuuden jälleenrakentamista Saksan aikaansaamasta tuhosta. Kone oli alataso, jossa oppilas ja opettaja istuivat vierekkäin, mikä oli tuohon aikaan moderni ratkaisu. Siinä oli kiinteät laskutelineet ja kannuspyörä. Żak-1-versiossa oli tšekkiläinen 65 hv Walter Mikron III -moottori. Toisessa prototyypissä Żak-2 oli samantehoinen Continental A-65 -moottori ja avo-ohjaamo. Se lensi 27. marraskuuta 1947.
Viestintäministeriö tilasi 10 konetta. Niissä oli Walter Mikron moottorit ja katettu ohjaamo, tyyppitunnus oli Żak-3. Ne toimitettiin puolalaiselle lentokerholle, joka käytti niitä vuoteen 1955 asti. 20. lokakuuta 1948 lensi Żak-4-versio, joka oli tarkoitettu purjelentokoneiden hinaamiseen, mutta oli tässä huonompi kuin vanha neuvostoliittolainen Polikarpov Po-2.
Museokoneita

Żak-3 SP-AAX on Puolan ilmailumuseossa Krakovassa (vuonna 2007 osina).
Spesifikaatio (Żak-3)

miehistö 2
pituus 7,6 m
kärkiväli 11,8 m
korkeus 1,9 m
siipipinta-ala 17 m²
tyhjäpaino 400 kg
lentopaino 620 kg
voimalaite Walter Mikron III, ilmajäähdytetty 4-sylinterinen mäntämoottori, 65 hv eli 48 kW
suurin nopeus 160 km/h
kantama 400 km
lakikorkeus 3500 m
nousunopeus 2,7 m/s
Aiheesta muualla

Valokuvia koneesta
Babiejczuk, Janusz and Grzegorzewski, Jerzy: Polski przemysł lotniczy 1945-1973 (Polish aviation industry...), Wydawnictwo MON, Warsaw 1974
Bridgman, Leonard. Jane's All The World's Aircraft 1953-54, Jane's,1953.
Krzyżan, Marian: Samoloty w muzeach polskich, Warsaw, 1983, ISBN 83-206-0432
Photo and description  (Arkistoitu – Internet Archive)
Lee Leffingwell

| Lee Leffingwell |
| --- | --- |
 Lee Leffingwell vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. lokakuuta 1939 (ikä 84) Austin, Texas, Yhdysvallat
Poliitikko
Puolue:  Demokraattinen puolue
Asema:  Austinin pormestari 2009–2015
Aiheesta muualla
austintexas.gov/department/mayors-office
Lee Leffingwell (s. 13. lokakuuta 1939 Austin, Texas) on yhdysvaltalainen demokraattipuolueen poliitikko. Hän toimi Austinin kaupungin pormestarina vuosina 2009–2015. Häntä seurasi Steve Adle.