stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1823
Kuolleita > Lokakuu–joulukuu

2. lokakuuta – Daniel Steibelt, saksalainen säveltäjä ja pianisti (s. 1765)
21. lokakuuta – Aleksander Lauréus, suomalainen taidemaalari (s. 1783)
30. lokakuuta – Edmund Cartwright, englantilainen kirkonmies ja kutomakoneen keksijä (s. 1743)
7. marraskuuta – Rafael del Riego, espanjalainen kenraali ja liberaali poliitikko (s. 1784)
17. marraskuuta – Jahvetti Kaitala, suomalainen talonpoikaissäädyn valtiopäivämies (s. 1750)
1. joulukuuta – Hans Christian Ulrik Midelfart, norjalainen pappi, koulumies ja Eidsvollin kansalliskokousedustaja (s. 1772)
3. joulukuuta – Giovanni Battista Belzoni, italialainen egyptologi (s. 1778)
17. joulukuuta – Oliver Pollock, yhdysvaltalainen kauppias ja talousmies (s. 1737)
21. joulukuuta – Johan Fredrik Ahlstedt, suomalainen matematiikan professori (s. 1776)
Kuolleita > Lokakuu–joulukuu > Ilman päivämäärää

Matti Salonen, suomalainen kirkonrakentaja (s. 1761 tai 1762)
Torsten Tawast, suomalainen everstiluutnantti ja intendentti (s. 1752)
José Manuel Úbeda, espanjalainen säveltäjä (s. 1760)
Akropolis-ralli 1993

|  Akropolis-ralli 1993 |
| --- | --- |
 6. osakilpailu 13 osakilpailusta kaudella 1993. 
Ajankohta:  30. toukokuuta – 1. kesäkuuta 1993
Pituus:  36 erikoiskoetta, 545,39 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Miki Biasion    Tiziano Siviero  (Ford Motor Co)
Toinen:   Carlos Sainz    Luis Moya  (Jolly Club)
Kolmas:   Armin Schwarz    Nicky Grist  (Mitsubishi Ralliart)
Akropolis-ralli 1993 (viralliselta nimeltään 40. Acropolis Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1993. Kilpailu järjestettiin 30. toukokuuta – 1. kesäkuuta 1993 Ateenassa. Kilpailu oli kauden kuudes ja erikoiskokeiden yhteispituus oli 545,39 kilometriä.
Kilpailun voitti Miki Biasion, jolle voitto oli viimeinen rallin MM-sarjassa. Biasionin ja hänen tallikaverinsa François Delecourin autot kärsivät ylikuumenemisesta ja Delecour joutui sen vuoksi keskeyttämään.
Tulokset

| Sija> Yleiskilpailu | Kuljettaja> Yleiskilpailu | Kartanlukija> Yleiskilpailu | Auto> Yleiskilpailu | Aika> Yleiskilpailu | Ero> Yleiskilpailu | Yleiskilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Miki Biasion |  Tiziano Siviero | Ford Escort RS Cosworth | 6:54.35 | 0.0 |  |
| 2. |  Carlos Sainz |  Luis Moya | Lancia Delta HF Integrale | 6:55.48 | +1.13 |  |
| 3. |  Armin Schwarz |  Nicky Grist | Mitsubishi Lancer Evo I | 6:57.19 | +2.44 |  |
| 4. |  Andrea Aghini |  Sauro Farnocchia | Lancia Delta HF Integrale | 7:00.15 | +5.40 |  |
| 5. |  Gustavo Trelles |  Jorge Del Buono | Lancia Delta HF Integrale | 7:02.39 | +8.04 |  |
| 6. |  Tommi Mäkinen |  Seppo Harjanne | Lancia Delta HF Integrale | 7:02.44 | +8.09 |  |
| 7. |  Alessandro Fiorio |  Vittorio Brambilla | Lancia Delta HF Integrale | 7:23.44 | +29.09 |  |
| 8. |  Konstantinos Apostolou |  Mihalis Kriadis | Lancia Delta Integrale 16V | 7:39.00 | +44.25 |  |
| 9. |  Nikos Tsadaris |  Elias Kafaoglou | Lancia Delta HF Integrale | 7:39.45 | +45.10 |  |
| 10. |  Alessandro Fassina |  Luigi Pirollo | Mazda 323 GT-R | 8:08.04 | +1:13.29 |  |
Lähde:
Albert Memorial

Albert Memorial etelän puolelta nähtynä.
Albert Memorial on suurikokoinen muistomerkki Lontoon Kensington Gardens -puistossa, vastapäätä Royal Albert Hallia. Se on omistettu kuningatar Viktorian varhain kuolleelle puolisolle, prinssi Albertille. Muistomerkin suunnitteli kuningattaren pyynnöstä arkkitehti George Gilbert Scott ja se paljastettiin vuonna 1872. Vuonna 1876 siihen lisättiin Albertia esittävä patsas.
Albert Memorialissa Albertin kultaisen patsaan ylle on sijoitettu uusgoottilaista tyyliä edustava katos, jonka piikkimäinen torni tekee muistomerkistä 54 metriä korkean. Albert Memorial kuuluu Lontoon keskeisiin nähtävyyksiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Albert Memorial Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Albert Memorial
Käännös suomeksi
Akropolis-ralli 1992

|  Akropolis-ralli 1992 |
| --- | --- |
 6. osakilpailu 14 osakilpailusta kaudella 1992. 
Ajankohta:  31. toukokuuta–3. kesäkuuta 1992
Pituus:  40 erikoiskoetta, 564,06 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Didier Auriol    Bernard Occelli  (Martini Racing)
Toinen:   Juha Kankkunen    Juha Piironen  (Martini Racing)
Kolmas:   Massimo Biasion    Tiziano Siviero  (Ford Motor Company)
Akropolis-ralli 1992 (viralliselta nimeltään 39. Acropolis Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1992. Kilpailu järjestettiin 31. toukokuuta–3. kesäkuuta 1992. Kilpailun erikoiskokeiden yhteispituus oli 564,06 kilometriä.
Tulokset

| Sija> Yleiskilpailu | Kuljettaja> Yleiskilpailu | Kartanlukija> Yleiskilpailu | Auto> Yleiskilpailu | Aika> Yleiskilpailu | Ero> Yleiskilpailu | Yleiskilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Didier Auriol |  Bernard Occelli | Lancia Delta HF Integrale | 7:12.08 | 0.0 |  |
| 2. |  Juha Kankkunen |  Juha Piironen | Lancia Delta HF Integrale | 7:13.37 | +1.29 |  |
| 3. |  Massimo Biasion |  Tiziano Siviero | Ford Sierra Cosworth 4x4 | 7:14.33 | +2.25 |  |
| 4. |  Colin McRae |  Derek Ringer | Subaru Legacy RS | 7:16.02 | +3.54 |  |
| 5. |  François Delecour |  Daniel Grataloup | Ford Sierra Cosworth 4x4 | 7:27.22 | +15.14 |  |
| 6. |  Jorge Recalde |  Martin Christie | Lancia Delta HF Integrale | 7:31.58 | +19.50 |  |
| 7. |  Alessandro Fiorio |  Vittorio Brambilla | Lancia Delta HF Integrale | 7:44.53 | +32.45 |  |
| 8. |  Giannis Vardinogiannis |  Konstantinos Stefanis | Toyota Celica Turbo 4WD (ST185) | 8:00.35 | +48.27 |  |
| 9. |  Grégoire De Mévius |  Willy Lux | Nissan Sunny GTI-R | 8:05.11 | +53.03 |  |
| 10. |  Fernando Capdevila |  Alfredo Rodriguez | Ford Sierra Cosworth 4x4 | 8:07.40 | +55.32 |  |
Lähde:
Sveitsin liikennemuseo

| Sveitsin liikennemuseo Verkehrshaus der Schweiz |
| --- | --- |

Tyyppi:  tekniikan museo
Osoite:  Lidostrasse 5, CH-6006 Luzern  
Sijainti:  Luzern, Sveitsi
Perustettu:  1959
Ylläpitäjä:  Verein Verkehrshaus der Schweiz (rakennukset) Stiftung Verkehrshaus der Schweiz (kokoelmat)
Kotisivut:  www.verkehrshaus.ch
Koordinaatit:  47°3′10″N, 8°20′9″E
 fiSveitsin liikennemuseo 
     
Sveitsin liikennemuseo (saks. Verkehrshaus der Schweiz, engl. Swiss Museum of Transport) on Luzernissa Vierwaldstätterseen rannalla sijaitseva, liikennettä laajasti esittelevä museo. Se on Sveitsin suosituin museo (497 000 kävijää vuonna 2015).
Museo on avattu vuonna 1959. Se koostuu viidestä pysyvästä näyttelyosastosta: raide-, maantie- ja vesiliikenne sekä köysiradat ja ilmailu. Lisäksi alueella on muun muassa elokuvateatteri, planetaario ja kongressikeskus sekä vaihtuvia näyttelyitä. Museon yhteydessä on luzernilaiselle taiteilijalle Hans Ernille omistettu museo.
Liikennemuseon liikevaihto oli vuonna 2015 noin 21 milj. Sfr. Lipputulot olivat 8,3 milj. Sfr ja julkinen tuki 3,1 milj. Sfr. Loppuosa koostui lähinnä jäsen- ja kannatusmaksuista sekä mainos- ja tukituloista. Museo työllisti 199 henkilöä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sveitsin liikennemuseo Wikimedia Commonsissa
Solifer SM

Alkupään Solifer SM
Solifer SM on suomalaisen Soliferin mopomalli. Se esiteltiin ensimmäisen kerran 1974 ja sitä valmistettiin aina vuoteen 1986 asti.
Vuosimallien väliset erot > "Läskitankki" > 1974–1976

Suurempi bensatankki, runko, satula, etuvalo ja mittaripelti erilaiset kuin myöhemmissä malleissa. Moottori pieniripaisella sylinterillä, jossa pienet huuhtelukanavat. Pakoputken laippa pienempi kuin isoripaisessa, joten pakoputki ei käy suoraan uudempaan sylinteriin. Takalokasuojan kiinnikkeet eli rungonjatkeet kaartuvat alaspäin.
Vuosimallien väliset erot > SMA (SM-automaatti) > 1976–1979

Moottorina 2-vaihteinen automaatti Tomos A32-KS (Sama kuin Export Automat 1979-84), kaasutin Encarwi S85, pakoputki kulkee vaakasuoraan jalkatapin yläpuolella, välitykset 26/28. Muilta osin vastaa "läskitankki"-soliferia.
Vuosimallien väliset erot > "Luikkutankki" > 1977–1981

Ensimmäiset "luikkutankit". Isoripainen sylinteri/isommat huuhtelut myös lohkoissa, lisäkampikammio käytössä, pakoputki sivussa. Takalokasuojan kiinnike/rungonjatke nousee ylöspäin takaosasta. Satulan takakiinnikkeet rungon ulkopuolella iskunvaimentimen vieressä. Työkalukotelo edelleen isompaa mallia. Keulan alaputket kromatut 1977-1980, vuodesta 1981 alkaen maalatut.
Vuosimallien väliset erot > "Luikkutankki" > 1982–1986

Kehtoputkirunko, pakoputki keskellä runkoa ja tästä johtuen pienempi työkalukotelo. Pyörännavat vaihtuiva Maillardista Grimecaan. Satulan takakiinnike siirtyi rungon keskiputkeen. Takalokasuojan kiinnike/rungonjatke vaakasuora. Keulan alaputket maalatut. Lisäkampikammio ei enää käytössä, kampiakselin laakerit vaihtuivat 6203 C3 -kuulalaakereihin.
Sylinteri

“Läskitankki”-SM:issä käytetty pieniripainen sylinteri vaihdettiin vuonna 1977 suurempiripaiseen malliin, koska pieniripainen sylinteri ylikuumentui herkästi kaikkein kuumimpina kesäpäivinä. Suurempien jäähdytysripojen lisäksi uudemman mallin sylinterissä on myös aikaisempaa suuremmat ohivirtauskanavat.
Moottori

Solifer SM:ssä käytettiin Tomos 4-v moottoria. Moottoriin tuli pieniä muutoksia vuosien mittaan. Pieniripainen sylinteri pienillä huuhtelukanavilla (myös lohkoissa) oli käytössä 1974–1976 ja vaihteistossa on myös pieniä eroja vaihteesiirrossa uudempiin verrattuna. Vuoden 1977 jälkeen valmistettujen SM:ien moottoreissa on kampikammion kokonaistilavuutta suurentava lisäkammio, joka yhdistyy varsinaiseen kampikammioon sen seinämiin poratun kahden reiän kautta. Tämä lisäkampikammio oli käytössä lyhyen aikaa noin vuosina 1977–1981, mutta uudemmissa se ei enää ole käytössä. Lisäkampikammio pienentää painetta kampikammiossa ja alentaa näin hieman tehoa. Uudemman moottorityypin lohkoissa on myös uudenmallisen sylinterin mukaisesti suuremmat ohivirtauskanavat. Jossain vuoden 1982 paikkeilla kampiakselin laakerit vaihtuivat vanhanaikaisista säädettävistä L17 laakereista normaaleihin 6203 C3 -kuulalaakereihin. L17-laakerin tilalle ei sovi normaali 6203, koska se on leveämpi. Tosin kapeampiakin 6203-laakereita on välillä tarjolla.
5. vaihde

Tomos-moottorissa on alun perin 5 vaihdetta joista suurin on poistettu nopeuden hillitsemiseksi sen ajan mopojen 40km/h nopeusrajoituksen mukaiseksi joko maahantuojan toimesta tai jo tehtaalla laittamalla holkit rattaiden tilalle. Puuttuvat vaihderattaat on melko helppo lisätä paikalleen jälkikäteen, esimerkiksi koneremontin yhteydessä, koska moottorin joutuu kyllä purkamaan kokonaan. 5-vaihteisena Solifer kulkee noin 45km/h myötätuuleen vakiona eikä sen rattaita kannata muuttaa jos ei muuten viritä. Se jaksaa juuri vetää tasamaalla vakiovälityksillä viitosella.
Pakoputki

Vuosien 1974–1981 SM-malleissa pakoputki kulkee yläkautta satulan vierestä. Pieniripaisen sylinterin pakoputken kiinnitys pulttien väli on pienempi kuin 1977–1981 vuosimalleissa, joten näiden alkukauden laipat ovat erilaiset. Vuodesta 1982 vuoteen 1986 pakoputki kulkee tankin ja satulan alta, jolloin jalkaa ei pääse polttamaan putkeen. Muutoksen myötä 1982–1986 SM-malleissa työkalulaatikko on huomattavasti aiempia malleja pienempi. Satulan vierestä kulkevat pakoputket ovat läski- ja luikkutankissa muuten samanlaiset, paitsi läskitankissa laipan reikien etäisyys on hiukan pienempi kuin luikkutankkisessa Soliferissa.
Jarrut

“Läskitankeissa” on Maillardin navat, joko 100 mm:n kaksijousisilla tai 90 mm:n yksijousisilla jarrukengillä. Maillardin navat vaihtuivat vuonna 1981 Grimecan napoihin (jarrukilpi sinkittyä peltiä).
Muita huomioita

Koska vanhan ja uuden mallisissa sylintereissä on erikokoiset ohivirtauskanavat, ei niiden käyttäminen ristiin eri sylinterityypille tarkoitetun moottorin kanssa ole suotavaa. Fyysisesti osat kyllä ovat keskenään vaihtokelpoisia, mutta moottorilohkojen ja sylinterissä olevien huuhteluaukkojen kokoero aiheuttaa häiriöitä seoksen virtaukseen, mistä taas on seurauksena moottoritehon huonontuminen.
Tekniset tiedot

Moottorin merkki & malli: Tomos 50/4-K
Moottorin tyyppi: 2-tahti
Jäähdytys: Ilma/Ajoviima
Iskutilavuus: 48,8 cm3
Sylinterin halkaisija: 38 mm
Iskun pituus: 43 mm
Puristussuhde: 7,0:1
Suurin teho: 1,1 kW / 4000 r/min
Suurin vääntö: 3,12 Nm / 3000 r/min
Kaasuttimen merkki & malli: Bing 1–11–49 / 11 mm
Pääsuutin: 54–56
Bensasekoitus: 4,0 %
Bensatankin tilavuus: läskitankissa 5,5 litraa; luikkutankissa 4,5 litraa
Kytkin: Öljykylvyssä toimiva monilevy
Vaihteet: Vakiona 4 mutta saatavilla viides vaihde.
Sytytysjärjestelmä: Kärjellinen magneetto
Sähköjärjestelmän jännite: 6 V
Sähköjärjestelmän teho: 18 W + 5 W
Jättökulma: 9–12 mm
Sytytysennakko: 1,7–2,0 mm
Katkojan kärkiväli: 0,35 mm
Sytytystulppa: NGK B7HS
Sytytystulpan kärkiväli: 0,5 mm
Akku: -
Pituus: 1850 mm
Akseliväli: 1180 mm
Leveys: 700 mm
Korkeus: 1040 mm
Istuinkorkeus: 750 mm
Maavara: 210 mm
Eturengas: 2,75 x 17, paine 1,6 bar
Takarengas: 2,75 x 17, paine 1,8 bar
Voiteluaineet: 2-tahtiöljy Castrol 2-stroke oil tai Mobil 2-T
Almnäsin linna

Almnäsin linna.
Almnäsin linna (ruots. Almnäs slott) on historiallinen rakennus Hjon kunnassa Länsi-Götanmaan maakunnassa Ruotsissa. Vättern-järveen kuuluvan lahdelman läheisyydessä sijaitsevan rakennuksen rakennutti kenraali Wolter Reinhold Stackelberg vuosina 1773-1776.
Sveitsin koripallomaajoukkue

Sveitsin koripallomaajoukkue edustaa Sveitsiä miesten koripallon maajoukkuekilpailuissa.
Maa on päässyt olympialaisiin kahdesti historiansa aikana. Ensimmäisen kerran maa osallistui olympialaisiin vuonna 1936, jolloin se sijoittui yhdeksänneksi. Toisen kerran maa oli mukana Lontoon olympialaisissa 1948, jolloin se oli kisojen 21.
Sveitsi on päässyt Euroopan-mestaruuskilpailuihin yhteensä viisi kertaa vuosina 1935, 1946, 1951, 1953 ja 1955. Paras sijoitus on vuoden 1935 kotikisojen neljäs sija.
Aiheesta muualla

Sveitsin koripalloliitto (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
FIBA Europen maajoukkueet
Alankomaat | Albania | Andorra | Armenia | Azerbaidžan | Belgia | Bosnia ja Hertsegovina | Bulgaria | Englanti | Espanja | Georgia | Irlanti | Islanti | Israel | Italia | Itävalta | Kreikka | Kroatia | Kypros | Latvia | Liettua | Luxemburg | Malta | Moldova | Montenegro | Norja | Pohjois-Irlanti | Pohjois-Makedonia  |  Portugali | Puola | Ranska | Romania | Ruotsi | Saksa | San Marino | Skotlanti | Serbia | Slovakia | Slovenia | Suomi | Sveitsi | Tanska | Tšekki | Turkki | Ukraina | Unkari | Wales | Valko-Venäjä | Venäjä | Viro | Yhdistynyt kuningaskunta
Entisiä joukkueita: DDR | Jugoslavia | Neuvostoliitto | Tšekkoslovakia
Adore

| Adore The Smashing Pumpkins |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : joulukuu 1997 – maaliskuu 1998 Sound Cityssä, Van Nuysissa, Kaliforniassa
 Julkaistu: 2. kesäkuuta 1998
 Tuottaja(t): Billy Corgan ja Brad Wood
 Tyylilaji: Alternative rock
 Kesto: 72.51
 Levy-yhtiö: Virgin Records
The Smashing Pumpkins muut julkaisut
| Mellon Collie and the Infinite Sadness 1995 | Adore 1998 | Machina/The Machines of God 2000 |
Adore on chicagolaisen alternative rock yhtyeen The Smashing Pumpkins neljäs studioalbumi. Virgin Records julkaisi albumin 2. kesäkuuta, 1998 Yhdysvalloissa. Adore on yhtyeen ainoa levy, jossa ei ole soittamassa rumpuja alkuperäinen rumpali Jimmy Chamberlin. Adore muutti yhtyeen musiikkityyliä; Greg Kot Rolling Stone -lehdestä sanoi albumista: "se ei ole vain tavallinen levy, se on täydellinen ero menneisyydestä." Albumiin on vaikuttanut elektroninen musiikki, ja siinä käytetäänkin rumpukonetta ja syntetisaattoreita. Levyn markkinoinnissa yhtyeen aikaisempi tyyli muuttuu goottisemmaksi.
Vaikka MTV on kutsunut levyä on "yhdeksi vuoden 1998 odotetuimmaksi albumiksi", Adore myi vain 1,1 miljoonaa kopiota Yhdysvalloissa, paljon vähemmän kuin yhtyeen aikaisemmat albumit Siamese Dream ja Mellon Collie and the Infinite Sadness. Joka tapauksessa se sai hyvät arviot kriitikoilta, ja se oli myös Grammy-ehdokkaana "parhaasta vaihtoehtomusiikki esityksestä".
Kappaleet

"To Sheila" – 4:40
"Ava Adore" – 4:20
"Perfect" – 3:23
"Daphne Descends" – 4:38
"Once Upon a Time" – 4:06
"Tear" – 5:52
"Crestfallen" – 4:09
"Appels + Oranjes" – 3:34
"Pug" – 4:46
"The Tale of Dusty and Pistol Pete" – 4:33
"Annie-Dog" – 3:36
"Shame" – 6:37
"Behold! The Night Mare" – 5:12
"For Martha" – 8:17
"Blank Page" – 4:51
"17" – 0:17
Listasijoitukset > Albumi

| Vuosi | Albumi | Listasijoitukset> Australian albumilista | Listasijoitukset> Uuden-Seelannin albumilista | Listasijoitukset> USBillboard 200 | Listasijoitukset> Kanadan albumilista | Listasijoitukset> Britannian albumilista | Listasijoitukset> Suomen virallinen lista  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Adore | 1 | 1 | 2 | 2 | 5 | 5 |
Listasijoitukset > Singlet

| Vuosi | Single | Listasijoitukset> US Modern Rock | Listasijoitukset> US Mainstream Rock | Listasijoitukset> Kanadan singlelista | Listasijoitukset> Britannian singlelista | Listasijoitukset> Australian singlelista | Listasijoitukset> US Hot 100 | Listasijoitukset> US Adult Top 40 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | "Ava Adore" | 3 | 8 | 9 | 11 | 34 | 42 | – |
| 1998 | "Perfect" | 3 | 33 | 13 | 24 | – | 54 | 31 |
Arvostelut

Soundi:
Alpha (sarjakuvalehti)

Alpha oli Harto Pasosen luoma ja kustantama sarjakuvalehti, joka ilmestyi vuosina 1991–1992. Lehti ilmestyi neljä kertaa vuodessa. Vuonna 1993 julkaistiin albumimuotoinen Alpha – sarjakuvan aikakauskirja I.
Pasonen oli jo aiemmin julkaissut A5-kokoista Pumpsis-pienlehteä. Alpha oli sitä näyttävämpi, ja vuoden 1992 alusta lehdessä alettiin julkaista myös värisarjakuvia. Suomalaisen sarjakuvan ensyklopedian mukaan sisältö koostui modernista ulkomaisesta sarjakuvasta ja ”kotimaisen tuotannon tyylitietoisemmasta puolesta”. Muun muassa Juba oli tehnyt lehteen sarjakuvan sian ja naisen suhteesta, ennen Viiviä ja Wagneria.
Pasonen markkinoi lehteä aktiivisesti ja kuljetti sitä itse myyntipisteisiin ympäri Suomea. Lehti ei kuitenkaan menestynyt markkinoilla. Pasosen mukaan myyntityö loi kuitenkin pohjan myöhemmälle liiketoiminnalle. Vuonna 1995 hän perusti Valiosarjat Oy:n, joka alkoi kustantaa sarjakuvia Arktinen Banaani -aputoiminimellä. Kustantamon nimen keksi sarjakuvapiirtäjä Timo Mäkelä. Alun perin nimeä suunniteltiin Alphalle.
Aeroprakt A-22

Aeroprakt A-22LS rekisteritunnuksella G-CINV.
Aeroprakt A-22 (ukr. Аеропракт А-22) on ukrainalaisvalmisteinen, Aeroprakt-yhtiön valmistama ultrakevyt lentokone. Se on hinnaltaan edullinen, uuden lentokoneen myyntihinta VFR-perusvarustuksella voi olla alle 90 000 euroa.
Ilmaisku miehittämättömällä koneella Tatarstaniin huhtikuussa 2024

Huhtikuun alussa 2024 raportoitiin, että muunnettua, robottiohjauksella varustettua ja räjähteillä kuormattua Aeroprakt A-22 -lentokonetta olisi käytetty Venäjän Tatarstanin Jelabugassa sijaitsevaa, iranilaismallisia Shahed-136 -räjähdedroneja kokoavan tehtaan alueelle 2. huhtikuuta 2024 tehtyyn sotilaalliseen iskuun. Ukrainan mukaan Venäjä oli hyökännyt 25-kuukautta jatkuneen sodan aikana maahan yli 4630:lla Shared-droonilla. Isku vaurioitti ainakin tehdasalueen majoittumistiloja. Venäläislähteiden mukaan niissä olisi majoittunut asetehtaalle eli räjähdedroonien kokoamiseen palkattuja opiskelijoita. Ukraina iski myös Tatneft-yhtiön Tanecon öjynjalostamoon läheisessä Nižnekamskissa. Useat medialähteet tulkitsivat Ukrainan sotilastiedustelun toteuttaneen räjähteillä varustetulla Aeroprakt A-22 -koneella tehdyn iskun. Muiden kuin yhden koneen osalta Tatarstaniin tehdyissä iskuissa käytettujä miehittämättömien ilma-alusten malleja ei viestimissä ole täsmennetty.
Aeroprakt-yhtiön toimitusjohtaja kertoi, että yhtiö ei ole osallinen miehittämättömien ilma-alusten valmistamisessa eikä tiedä kuka olisi kauko-ohjaimet ja navigointilaitteistot lentokoneeseen asentanut. Hänen mukaansa mahdollisesti jotain yhtiön valmistamista noin 1600 lentokoneesta on muunneltu. Venäjällekin oli ennen sotaa myyty noin 100 yhtiön valmistama konetta.
Valokuvia

Aeroprakt A-22.
Venäjälle rekisteröity Aeroprakt A-22 suksilla.
Kellukkeilla varustettu Aeroprakt A-22.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aeroprakt A-22 Wikimedia Commonsissa
Sveitsin kristillisdemokraattinen kansanpuolue

| Sveitsin kristillisdemokraattinen kansanpuolue> Christlichdemokratische Volkspartei der Schweiz (de) Parti Démocrate-Chrétien (fr) Partito Popolare Democratico (it) Partida cristiandemocratica Svizra (rm) |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  1912
Johto:   Gerhard Pfister (pj.) 
Ideologia:  kristillisdemokratia 
Poliittinen kirjo:  keskusta, keskusta-oikeisto
Värit:  oranssi
Liittoneuvosto:  1 / 7
Kansallisneuvosto:  28 / 200
Valtioneuvosto:  13 / 46
Kansainväliset jäsenyydet:  – Euroopan kansanpuolue (liitännäisjäsen)
Nuorisojärjestö:  Junge CVP
Kotisivu:  www.cvp.ch
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sveitsin kristillisdemokraattinen kansanpuolue (saks. Christlichdemokratische Volkspartei der Schweiz, CVP, ransk. Parti démocrate-chrétien, PDC, ital. Partito Popolare Democratico, PPD, retoromaaniksi Partida cristiandemocratica Svizra, PCS) on sveitsiläinen kristillisdemokraattinen puolue, joka on perustettu vuonna 1912. Historiallisesti kristillisdemokraatit on ollut katolilainen konservatiivipuolue, mutta se on siirtynyt lähemmäs poliittista keskustaa.
CVP perustettiin vuonna 1912 nimellä Sveitsin konservatiivipuolue edustamaan Sveitsin roomalaiskatolista väestöä ja sen etuja. Perinteisesti puolue on vastustanut vallan keskittämistä liittovaltion tasolle ja tukenut uskonnollisia arvoja yhteiskunnassa. CVP on myös kannattanut Sveitsin osallistumista kansainväliseen yhteistyöhön muun muassa kehitysavun kautta sekä Sveitsin YK- ja EU-jäsenyyttä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sveitsin kristillisdemokraattinen kansanpuolue Wikimedia Commonsissa
Sveitsin kristillisdemokraattinen kansanpuolue (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi, ranskaksi, italiaksi)
Strobl

Strobl on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Fritz Strobl (s. 1972),  itävaltalainen alppihiihtäjä
Georg Strobl (1910–1991), saksalainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti
Josef Strobl (s. 1974), itävaltalainen alppihiihtäjä
Tony Strobl (1915–1991), yhdysvaltalainen sarjakuvantekijä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Striptease (täsmennyssivu)

Striptease on tanssiesitys, jonka aikana tanssija strippaa eli riisuu vaatteensa yksi kerrallaan.
Striptease tai strip tease voi tarkoittaa myös:
Strip Tease (Lady Sawin albumi), studioalbumi Lady Sawilta
Strip Tease (Acid Drinkersin albumi), studioalbum Acid Drinkersilta
Strip-tease, Harri Marstion studioalbumi
Strip Tease (romaani) , vuoden 1993 romaani Carl Hiaasenilta
Striptease (elokuva), vuoden 1996 elokuvasovitus romaanista, pääosassa Demi Moore
Stripper voi tarkoittaa:
The Stripper, yhdysvaltalainen hittisingle
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Striptease”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.