stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ellie Delvaux

| Ellie Delvaux |
| --- | --- |
 Blanche vuoden 2017 Euroviisuissa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. kesäkuuta 1999 (ikä 25) Bryssel, Belgia
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Blanche
Aktiivisena:  2016–
Tyylilajit:  Indie pop
Soittimet:  Laulu
Levy-yhtiöt:  Play It Again Sam 
Aiheesta muualla
www.blanche-music.be
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ellie Blanche Delvaux (s. 10. kesäkuuta 1999 Bryssel, Belgia), joka tunnetaan myös taiteilijanimellä Blanche, on belgialainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Belgiaa vuoden 2017 Euroviisuissa Kiovassa sijoittuen 1. semifinaalissa 4. sijalle 165 pisteellä. Myös finaalissa hän sijoittui 4. sijalle 363 pisteellä. Hänen edustuskappaleensa oli nimeltään "City Lights". Delvaux on ollut aiemmin kilpailemassa Belgian The Voice -kilpailun viidennellä tuotantokaudella, jossa hän oli Cats on Treesin joukkueessa.
Elämä ja ura > Lapsuus

Ellie Blanche Delvaux syntyi Belgiassa 10. kesäkuuta 1999. Hän on taustaltaan juutalainen ja puhuu sujuvasti ranskaa, jiddišia, englantia ja hepreaa. Lapsena Blanche lauloi mielellään itsekseen. Hän kävi myös musiikkiteatteritunneilla ja osallistui kouluesityksiin. Kun hän täytti 16, hän koe-esiintyi Belgian The Voice -kilpailussa. Euroviisujen jälkeen hän toivoo saavansa lopetettua lukion Belgiassa.
Elämä ja ura > 2016: The Voice Belgique

Tammikuussa 2016 Blanche koe-esiintyi Adelen "Daydreamerillä" The Voice Belgiquen 5. tuotantokaudella saaden kaksi tuomaria kääntymään. Hän lopulta valitsi liittyä Cats on Treesin joukkueeseen. Kaksintaistelujen aikana Blanche kilpaili Charlotte Villersia vastaan Radioheadin kappaleella "Creep" voittaen hänet ja päästen suoriin lähetyksiin. Ensimmäisen suoran lähetyksen aikana hän esitti Auroran kappaleen "Running with the Wolves". Hänen valmentajansa pelasti hänet, ja Blanche pääsi seuraavalle kierrokselle. Toisen suoran lähetyksen aikana hän esitti Naughty Boyn, sekä Beyoncén ja Arrow Benjaminin kappaleen "Runnin' (Lose It All)". Tällä kertaa hänen valmentajansa ei pelastanut häntä, ja näin ollen hän tippui kisasta.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| Esitys | Laulu | Alkuperäinen artisti | Tulos |
| Ääni ratkaisee | "Daydreamer" | Adele | Liittyi Cats on Treesin joukkueeseen |
| Kaksintaistelut | "Creep" (Charlotte Villersia vastaan) | Radiohead | Voittaja |
| Suora lähetys 1 | "Running with the Wolves" | Aurora | Valmentaja pelasti |
| Suora lähetys 2 | "Runnin' (Lose It All)" | Naughty Boy (feat. Beyoncé ja Arrow Benjamin) | Tippui kisasta |
Elämä ja ura > 2017– Eurovision laulukilpailu 2017

22. marraskuuta 2016 Radio Télévision Belge de la Communauté Française (RTBF) ilmoitti valinneensa Blanchen edustamaan Belgiaa vuoden 2017 Eurovision laulukilpailuun Kiovaan Ukrainaan. Hänen edustuskappaleensa "City Lights" oli tarkoitus julkaista 8. maaliskuuta 2017, mutta sen sijaan se julkaistiin päivää aiemmin. Kun hänen kappaleensa julkaistiin, se nousi toiseksi vedonlyönneissä, mutta laski myöhemmin alemmaksi. Jotkut väittävät että "City Lights" plagioi kanadalaisen laulajan Alexe Gaudreaultin kappaletta "Eclats", vaikkakin kappaleen kirjoittaja Pierre Dumoulin kieltää nämä väitteet.
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Ydinenergialaki

Ydinenergialaki on Suomen laki, joka säädettiin vuonna 1987. Sen tarkoitus on pitää ydinenergian käyttö yhteiskunnan kokonaisedun mukaisena ja varmistaa, että se on turvallista eikä edistä ydinaseiden leviämistä. Laissa säädetään ydinenergian käytön periaatteista, luvanvaraisuudesta ja valvonnasta sekä ydinjätehuollosta. Työ- ja elinkeinoministeriö käynnisti ydinenergialain kokonaisuudistuksen valmistelun vuonna 2019, ja hallituksen tavoitteena on, että uudistettu ydinenergialaki tulisi voimaan vuonna 2028.
Historia

Ydinenergialain edeltäjä oli vuonna 1957 säädetty atomienergialaki. Se erosi huomattavasti myöhemmästä ydinenergialaista. Esimerkiksi uusista ydinvoimalaitoksista päätti Kauppa- ja teollisuusministeriö. Atomienergialain perusteella rakennettiin Otaniemen tutkimusreaktori, Loviisan kaksi reaktoria ja Olkiluodon kaksi reaktoria.
Vuonna 1977 nimettiin toimikunta uudistamaan atomienergialakia, ja myöhemmin työtä jatkoi vielä toinen ydinenergialakitoimikunta. Ydinenergialaki säädettiin kymmenen vuoden työn jälkeen vuonna 1987, ja se tuli voimaan vuonna 1988.
Ydinenergialaissa ydinvoimalahankkeille otetiin käyttöön poliittinen periaatepäätös, jossa tarkastellaan, onko hanke yhteiskunnan kokonaisedun mukainen. Periaatepäätöksen tekee valtioneuvosto, minkä jälkeen eduskunta hyväksyy tai hylkää sen. Lisäksi suunnitellun voimalan sijaintikunnalle annettiin veto-oikeus hankkeeseen periaatepäätösvaiheessa. Laissa myös säädettiin Säteilyturvakeskukselle keskeinen asema riippumattomana turvallisuusviranomaisena. Maailmassa siihen aikaan ainutlaatuinen järjestely oli Valtion ydinjätehuoltorahaston perustaminen vuonna 1988. Rahastoon kerätään vuosittain ydinsähkön hinnasta rahaa ydinjätteiden loppusijoitusta varten sitä mukaa, kun ydinjätettä syntyy.
Ydinenergialakia on muutettu vuoteen 2023 mennessä 34 kertaa. Yksi merkittävimmistä uudistuksista oli ydinjätteen vienti- ja tuontikielto, joka säädettiin vuonna 1994 ja joka tuli voimaan vuonna 1996. Sitä ennen Loviisan ydinvoimalan käytetty polttoaine oli viety Neuvostoliittoon, mutta vienti koettiin rasitteeksi ydinvoiman käytön hyväksyttävyydelle. Vuonna 2004 ydinenergialakiin lisättiin voimayhtiöille velvollisuus rahoittaa ydinturvallisuus- ja ydinjätetutkimusta. Vuonna 2015 Säteilyturvakeskuksen riippumatonta asemaa vahvistettiin säätämällä sille toimivalta antaa turvallisuusmääräyksiä, kun aiemmin ne oli annettu valtioneuvoston asetuksina.
Työ- ja elinkeinoministeriön vuonna 2019 asettama työryhmä suositteli ydinenergialain kokonaisuudistusta. Työryhmän mukaan kymmenet lakimuutokset ovat johtaneet sekavaan ja vaikeasti ymmärrettävään kokonaisuuteen. Lisäksi työryhmä arvioi ydinenergian käytön uudistuvan tulevaisuudessa: pieniä modulaarisia reaktoreita kehitetään ja ydinenergian käyttöä kaukolämmön tuotannossa suunnitellaan. Työryhmän mielestä ydinvoiman lupajärjestelmää pitäisi kehittää niin, että lupaprosessin alkupäässä asioita käsitellään yleisellä tasolla ja yksityiskohtaiseen käsittelyyn siirrytään myöhemmissä vaiheissa, kun hankkeen teknisistä ratkaisuista on tarkempaa tietoa. Lisäksi vaatimuksia pitäisi suhteuttaa erilaisten ja erikokoisten ydinlaitosten toiminnasta aiheutuvaan riskiin, erityisesti liittyen pieniin reaktoreihin. Työryhmä esitti, että ydinvoimahankkeiden laitoskonseptille ja sijoituspaikalle voitaisiin antaa ennakkohyväksyntä, johon liittyviä asioita ei arvioitaisi uudestaan rakentamislupahakemuksen yhteydessä. Ennakkohyväksyntä voisi edistää useiden samanlaisten reaktorien rakentamista. Vuonna 2023 asetettu työryhmä saattaa valmistelutyön loppuun, ja hallituksen tavoitteena on, että uudistettu ydinenergialaki tulisi voimaan vuonna 2028.
Brändö gymnasium

Brändö gymnasium. Takana näkyy Brändö lågstadieskolan punainen katto.
Brändö gymnasium on ruotsinkielinen lukio Helsingin Kulosaaressa. Kuten muutkin suomalaiset lukiot, Brändö gymnasium on yleissivistävä koulu. Se on kuitenkin ainoa ruotsinkielinen koulu Etelä-Suomessa, jolla on urheilulukion nimike. Vuonna 2023 koulussa oli noin 440 opiskelijaa. Koulussa työskentelee kolmisenkymmentä opettajaa ja muuta henkilökuntaa. Brändö gymnasium toimii tiiviissä yhteistyössä muun muassa Mäkelänrinteen lukion ja Pääkaupunkiseudun urheiluakatemia Urhean kanssa.
Ylimääräisten liikuntakurssien lisäksi koulussa on tarjolla esimerkiksi saksan, ranskan ja espanjan kielen opetusta. Opiskeluun kuuluu usein kurssivierailuja ja koulu järjestää vuosittain opintomatkoja ulkomaille.
Historia

| Vuosi | Yleislinja (KA-raja) | Liikuntalinja (Pisteraja, max 20 pistettä) |
| --- | --- | --- |
| 2000–2001 |  7,18 | — |
| 2001–2002 |  7,82 | — |
| 2002–2003 |  7,00 | — |
| 2003–2004 |  7,40 | — |
| 2004–2005 |  7,70 | — |
| 2005–2006 |  7,73 | — |
| 2006–2007 |  7,70 | — |
| 2007–2008 |  7,92 | — |
| 2008–2009 |  7,83 | — |
| 2009–2010 |  7,85 | — |
| 2010–2011 |  8,08 | — |
| 2011–2012 |  7,67 |  15,92 |
| 2012–2013 |  7,75 |  16,46 |
| 2013–2014 |  7,83 |  14,97 |
| 2014–2015 |  7,33 |  15,99 |
| 2015–2016 |  7,64 |  16,47 |
| 2016–2017 |  7,08 |  15,70 |
| 2017–2018 |  7,42 |  15,83 |
| 2018–2019 |  7,17 |  16,21 |
| 2019–2020 |  7,92 |  15,70 |
| 2020–2021 |  7,92 |  15,92 |
| 2021–2022 |  7,69 |  15,88 |
| 2022–2023 |  7,83 |  15,45 |
| 2023–2024 |  8,17 |  15,69 |
| 2024–2025 |  8,54 |  15,16 |
Brändö svenska samskola perustettiin vuonna 1912 yksityisenä kotikouluna. Vuonna 1920 se sai luvan muuttua kuusiluokkaiseksi yksityiseksi oppikouluksi. Samoihin aikoihin valmistui edelleen käytössä oleva koulurakennus, jota on laajennettu 1956. Vuonna 1973 koulu yhdistettiin Botby svenska samskolanin kanssa, jolloin syntyi Östra svenska läröverket. Lukioluokat jäivät Kulosaareen ja keskikoululuokat viimeksi mainitun tiloihin Vartiokylään. Koulu kunnallistettiin peruskoulu-uudistuksen yhteydessä syksyllä 1977 ja pilkottiin erilliseksi lukioksi (Brändö gymnasium) ja yläasteeksi (Botby högstadieskola).
Tunnettuja lukion entisiä tai nykyisiä oppilaita

| --- | --- |
 Daniel Antell, freestyle  Matilda Backholm, fyysikko  Edvard Bremer, purjehdus  Elmer Bäck, näyttelijä  Niklas Bäckström, jääkiekko  Christina Dahlblom, konsultti, poliitikko  Antti Ennekari, urheilutoimittaja  Katie Eriksson, professori ja hoitotieteen kehittäjä  Juha Fagerstedt, jääkiekko  Sonia Haga, näyttelijä  Joel Harkimo, poliitikko, yrittäjä  Anton Hellström, cheerleading  Aurora Kapanen, joukkuevoimistelu  Jalmari Karvinen, jalkapallo, tubettaja  Oskar Komarov, jääkiekko  Patrick Henriksen, näyttelijä  Ninni Laaksonen, Miss Suomi 2006 :  Fredrik Lassas, jalkapallo  Minea Lassas, jalkapallo  Kevin Larsson, jalkapallo  Lasse Lindfors, Disco Ensemble  Heidi Lindström, jalkapallo  Wilma Lindström, muodostelmaluistelu  Elisa Liinavuori, rytminen voimistelu  Joakim Lund, salibandy  Anton Lundell, jääkiekko  Paul Olin, näyttelijä  Indra Sarkola, muodostelmaluistelu  Emma Schnitt, Idols-finalisti 2014  Linda Sällström, jalkapallo  Jenny Wolfram, juristi, toimitusjohtaja  Joy Wolfram, tutkija  Max Wärn, jääkiekko
Aiheesta muualla

Brändö gymnasiumin verkkosivut (ruotsiksi)
Brändö gymnasium Helsingin kaupungin sivuilla (ruotsiksi)
Jonathan Neale

| Jonathan Neale |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. elokuuta 1962 (ikä 62)
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
Jonathan Neale (s. 19. elokuuta 1962) on brittiläinen liikemies ja McLarenin Formula 1 -tallin toimitusjohtaja. Neale aloitti McLarenilla operatiivisena johtajana vuonna 2001. Huhtikuusta 2004 lähtien hän on toiminut tallin toimitusjohtajana.
Neale valmistui Nottinghamin yliopistosta vuonna 1984 oppiaineena fysiikka.
Aiheesta muualla

GrandPrix.com
Linkedin
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Jonathan Neale
Käännös suomeksi
Jere Karjalainen

| Jere Karjalainen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. toukokuuta 1992 (ikä 32) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  J. Karjalainen
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  175 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  KalPa
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  25
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  Kiekko-Vantaa (Mestis) Jokerit (SML) HPK (SML) Tappara (SML) HK Sotši (KHL) Dinamo Riika (KHL) Lukko (SML) Augsburger Panther (DEL)
Jere Kristian Karjalainen (s. 23. toukokuuta 1992 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue KalPassa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Karjalainen laukoo oikealta.
Ura > Seuraura > Juniorivuodet

Karjalainen on Helsingin Jääkiekkoklubin kasvatti. Hän pelasi juniorina sittemmin Helsinki Red Wingsissa, jonka B2-nuorten kapteenistoon Karjalainen kuului kaudella 2008–2009. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi Jokereihin. Kaudella 2010–2011 Karjalainen oli seuran A-nuorten paras maalintekijä kevään 2011 pudotuspeleissä kuudella osumallaan. Hän debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan kaksi Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Kaudella 2011–2012 Karjalainen, kevään 2012 pudotuspeleissä hän jakoi viidellä osumallaan Jokereiden A-nuorten sisäisen maalipörssin voiton Markus Hännikäisen ja Oskari Mannisen kanssa. Karjalainen voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa.
Ura > Seuraura > SM-liigauran alku Jokereissa

Toukokuussa 2012 Karjalainen teki vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen Jokereiden kanssa. Hän pelasi kaudella 2012–2013 kaksi ensimmäistä SM-liigaotteluaan. Karjalainen teki liigadebyyttinsä 18. syyskuuta 2012 vieraissa KalPaa vastaan. Hänelle avautui paikka Jokereiden kokoonpanosta Ben Eavesin loukkaantumisen myötä. Karjalainen merkittiin heti joukkueen ykkösketjuun Ilari Filppulan ja Steve Mosesin viereen. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin lainalla Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa, jossa tulokaskausi toi 34 runkosarjaottelussa tehot 14+5=19 ja viidessä karsintasarjan ottelussa tehot 2+4=6. Karjalainen jakoi runkosarjassa joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Artem Iossafovin kanssa ja karsintasarjassa sisäisen pistepörssin voiton Saku Salmisen kanssa. Huhtikuussa 2013 hän teki Jokereiden kanssa 1+1-vuotisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2013–2014 Karjalainen pelasi Jokereissa neljä runkosarja- ja yhden European Trophy -ottelun. Hän teki liigauransa avausmaalin 12. marraskuuta 2013 Espoo Bluesia vastaan. Karjalainen pelasi suurimman osan kaudestaan lainalla Kiekko-Vantaassa kuuluen myös joukkueen kapteenistoon, kunnes hän siirtyi tammikuun 2014 lopulla loppukaudeksi Hämeenlinnan Pallokerhon riveihin, kun vaihtokaupassa Jokereiden suuntaan siirtyi maalivahti Timo Niemi. Karjalainen teki SM-liigassa kauden aikana yhteensä 19 runkosarjaottelussa tehot 2+4=6 sekä kuudessa pudotuspeliottelussa tehot 1+1=2.
Ura > Seuraura > Tapparassa kaksi Suomen-mestaruutta

Kaudeksi 2014–2015 Karjalainen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Tapparaan. Hänen ensimmäinen kokonainen SM-liigakautensa toi 55 runkosarjaottelussa tehot 3+4=7 sekä 20 pudotuspeliottelussa yhden maalin. Karjalainen voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudella 2015–2016 hän oli tehoilla 18+16=34 Tapparan toiseksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies. Karjalaisen kevään 2016 pudotuspeleissä tekemistä viidestä maalista kaksi jäi voittomaaliksi, joista toinen ratkaisi Tapparalle 23. huhtikuuta 2016 pelatussa viidennessä finaaliottelussa 1–2-vierasvoiton Helsingin IFK:ta vastaan. Läpiajosta syntynyt voittomaali sai aikaan kohun, sillä Tapparalla oli samaan aikaan jäällä kuusi kenttäpelaajaa. Otteluvalvoja perusteli ottelun jälkeen vaihtoaitioon poistumassa olleen Tuukka Mäntylän saaneen kontaktin tuomariin, jolloin Mäntylä kaatui ja pääsi vaihtoaitioon myöhässä. Tapparan Suomen-mestaruus lopulta ratkesi seuraavassa ottelussa. Toukokuussa 2016 Karjalainen teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Karjalainen voitti kauden 2016–2017 päätteeksi toisen peräkkäisen Suomen-mestaruutensa. Kaudella 2017–2018 hän oli Tapparan paras maalintekijä 18 osumallaan. 1. joulukuuta 2017 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan Karjalainen onnistui tekemään SM-liigauransa ensimmäisen hattutempun. Hänen toinen osumansa jäi Tapparan 2–5-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Juhani Salo valitsi Karjalaisen ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Joulukuussa 2017 Karjalainen teki Tapparan kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Syyskuussa 2018 hän loukkaantui CHL-ottelussa ja oli sivussa koko SM-liigan alkukauden 2018–2019, kunnes Karjalainen palasi kaukaloihin helmikuussa 2019. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Kaudella 2019–2020 Karjalainen teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 24+25=49, joilla hän oli Tapparan paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Kristian Kuuselan jälkeen. Karjalainen jakoi koko SM-liigan maalipörssin viidennen sijan Kärppien Jesse Puljujärven kanssa ja pistepörssin kymmenennen sijan HPK:n Cody Kunykin kanssa. 29. helmikuuta 2020 vieraissa Turun Palloseuraa vastaan Karjalainen teki kauden 17. ylivoimamaalinsa, jolla hän sivusi SM-liigan kaikkien aikojen yhden kauden ylivoimamaaliennätystä, joka oli Tomáš Chlubnan (2001–2002), Mika Pyörälän (2006–2007) ja Malte Strömwallin (2018–2019) hallussa.
Ura > Seuraura > Kaudet ulkomailla ja paluut SM-liigaan

Karjalainen siirtyi kaudeksi 2020–2021 Karjalainen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL-seura HK Sotšiin. Kaudeksi 2021–2022 hän siirtyi jatkamaan KHL-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella latvialaisseura Dinamo Riikaan.
Kaudeksi 2022–2023 Karjalainen palasi SM-liigaan ja hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Rauman Lukkoon. Jatkoaika.com-verkkolehden toimittaja Oskari Jokisen mukaan Karjalaisen kausi osoittautui kuitenkin pettymykseksi ja hän kärsi tehottomuudesta lukuisista mahdollisuuksista huolimatta. Karjalainen teki runkosarjassa tehot 10+16=26.
Karjalainen siirtyi kaudeksi 2023–2024 vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan Augsburger Pantheriin. Hän oli joukkueen neljänneksi paras pistemies tehoilla 13+20=33.
Marraskuussa 2024 Karjalainen palasi SM-liigaan ja hän siirtyi loppukauden 2024–2025 kattavalla sopimuksella KalPaan oltuaan alkukauden ilman sopimusta.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Latvia 2021 | jääkiekko |  |
Karjalainen edusti Suomea MM-kilpailuissa vuonna 2021, jolloin hän voitti hopeaa. Yhteensä Karjalainen on pelannut 23 ottelua tehopistein 8+6=14. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Channel One Cupin 12. joulukuuta 2019 Plzeňissä pelatussa avausottelussa Tšekkiä vastaan. Hänet merkittiin Suomen nelosketjun oikeaan laitaan Hannes Björnisen ja Jere Sallisen viereen. Karjalainen sai ottelussa myös syöttöpisteen Björnisen tekemään maaliin. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki seuraavassa ottelussa 14. joulukuuta 2019 Moskovan TsSKA Arenassa ylivoimalla Ruotsia vastaan. Karjalaisen osuma jäi Suomen 5–1-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi.
Karjalainen on pelannut myös 14 nuorten maaottelua.
Muuta

Karjalaisen isoveli Joni pelasi myös omalla urallaan Tapparassa hyökkääjänä yhteensä 36 SM-liigaottelua.
De Laval -suutin

Kaavio de Laval -suuttimesta, jossa esitetään likimääräinen virtauksen nopeus (v) sekä sen vaikutus lämpötilaan (T) ja paineeseen (p).
de Laval -suutin (lyhyemmin laval-suutin tai joskus supistus-laajennussuutin) on putki, joka kapenee keskeltä voimakkaasti ja laajenee sen jälkeen asteittain. Sitä käytetään puristettavan kaasun kiihdyttämiseen yliääninopeuksiin aksiaalisesti (työntövoiman suuntaisesti) muuttamalla virtauksen lämpöenergia kineettiseksi energiaksi. De Laval -suuttimia käytetään laajasti muun muassa tietyn tyyppisissä höyryturbiineissa ja rakettimoottoreiden suuttimissa. Sitä hyödynnetään myös yliäänisten suihkumoottoreiden rakenteessa.
Toimintaperiaate

Suuttimessa kuuma palokaasu poistuu palotilasta ja supistuu suuttimen kapeimpaan kohtaan, jota kutsutaan kurkuksi. Kurkun koko valitaan virtauksen kuristamiseksi ja järjestelmän läpi kulkevan massavirran asettamiseksi. Kurkussa virtaus kulkee äänenopeudella, mikä tarkoittaa, että Machin luku on kurkussa yksi. Kurkun jälkeen suuttimen geometria laajenee, ja virtaus laajenee isentropisesti yliääniseen Machin lukuun, joka riippuu poistumisaukon ja kurkun pinta-alojen suhteesta.
Yliäänisen virtauksen laajeneminen aiheuttaa staattisen paineen ja lämpötilan laskemisen kurkusta poistumisaukkoon, joten laajenemisen määrä määrittää myös poistumispaineen ja -lämpötilan. Poistumislämpötila vaikuttaa äänennopeuteen poistumispisteessä, mikä puolestaan määrittää poistumisnopeuden. Poistumisnopeus, paine ja massavirta suuttimen läpi määrittävät suuttimen tuottaman työntövoiman määrän.
Historia

Giovanni Battista Venturi suunnitteli supistus-laajennusputkia, joita kutsutaan Venturi-putkiksi, tutkimuksia varten. Niissä hän tarkasteli virtauksen aiheuttamaa paineen alenemista, kun neste tai kaasu kulkee kuristuskohdan läpi (Venturi-ilmiö). Saksalainen insinööri ja keksijä Ernst Körting siirtyi tiettävästi käyttämään supistus-laajennussuutinta höyrysuihkupumpuissaan vuoteen 1878 mennessä sen jälkeen, kun hän oli aiemmin käyttänyt pelkästään supistavia suuttimia. Näitä uusia suuttimia pidettiin kuitenkin yrityssalaisuutena.
Myöhemmin ruotsalainen insinööri Gustaf de Laval sovelsi omaa supistus-laajennussuutintaan käyttöön impulssiturbiinissaan vuonna 1888.
Lajos Batthyány

| Lajos Batthyány |
| --- | --- |

Unkarin pääministeri
 17. maaliskuuta 1848 – 2. lokakuuta 1848  
Monarkki:  Ferdinand I
Seuraaja:  Lajos Kossuth
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. helmikuuta 1807 Pozsony, nyk. Slovakia
Kuollut: 6. lokakuuta 1849 (42 vuotta) Pest, Unkari
Puoliso:  Antónia Zichy
Tiedot
Puolue:  Oppositiopuolue
 Nimikirjoitus
Lajos Batthyány (10. helmikuuta 1807 Pozsony, nyk. Slovakia – 6. lokakuuta 1849 Pest, Unkari) oli unkarilainen kreivi ja valtiomies. Hän toimi Unkarin vallankumouksen jälkeen pääministerinä, ja hänet teloitettiin vallankumouksen kukistuttua 1849.
Vuosien 1839–1840 valtiopäivillä Batthyány johti enemmistöryhmää, jota voisi luonnehtia liberaaleiksi uudistajiksi - varsinaista puoluejakoa ei vielä tunnettu. Vuoden 1848 valtiopäivillä alettiin Lajos Kossuthin johdolla vaatia Unkarille omaa hallitusta. Koska ympäri maata oli vallankumouksellista liikehdintää, keisari suostui unkarilaisten vaatimuksiin, ja Batthyány nimitettiin pääministeriksi 17. maaliskuuta.
Vähemmistökansallisuuksien, etenkin kroaattien kanssa syntyi pian yhteenottoja, ja Batthyányn hallitus julisti maan poikkeustilaan 12. kesäkuuta. Vaikka Wienin hallitus alkoi vaatia Unkarin itsehallinnon rajoittamista, Batthyány pyrki vielä sovintoon Wienin kanssa. Kun kroaattien joukot ylittivät Unkarin ja Kroatian rajan syyskuussa 1848, Unkarin hallitus erosi. Batthyány sai valtiopäiviltä kuitenkin tehtäväkseen muodostaa uuden hallituksen, jota keisari ei enää suostunut tunnustamaan. Tilanne kärjistyi edelleen, ja Batthyány jätti lopullisen eroanomuksensa 30. syyskuuta. Sen jälkeen Lajos Kossuth oli tosiasiassa Unkarin diktaattori, ja pian maa oli täydessä sodassa.
Aluksi unkarilaisilla oli sotilaallista menestystä, mutta kun Venäjän armeija liittyi sotaan itävaltalaisten rinnalle, unkarilaiset menettivät mahdollisuutensa. Unkarin armeija antautui Venäjän joukoille 13. elokuuta 1849. Unkarilaisia pidettiin kapinallisina, joten tuomiot olivat ankaria. Vallankumoushallituksen pääministeri Lajos Batthyány tuomittiin kuolemaan, ja hänet  teloitettiin 6. lokakuuta. Batthyányn lisäksi teloitettiin 13 kenraalia ja toista sataa alempaa upseeria ja rivimiestä.