stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
International Game Developers Association
Toiminta

IGDA:n toiminta pyrkii tuomaan jäsenensä yhteen ja synnyttämään keskustelua. Näitä tavoitteita varten IGDA tarjoaa erilaisia verkostoitumiskanavia:
1. Chapters ovat akateemisia ja ammatillisia ryhmittymiä, jotka yhdistävät paikallisia IGDA:n jäseniä ja tarjoavat heille nk. kotiyhteisön. Chapters-ryhmien koot ja tapaamiset vaihtelevat paikoittain.
2. Special Interest Groups (SIGs) ovat jäsenryhmittymiä jotka keskittyvät tiettyihin aiheisiin.
IGDA järjesti Game Developers Choice Awards -palkintoa vuoteen 2007 saakka, jolloin Gamasutra otti vastuun palkinnoista.
IGDA Finland

IGDA Finland on järjestön suomalainen osasto, johon kuuluvat yksittäiset henkilöt. Yrityksiä edustaa Suomen Pelinkehittäjät ry.
Aiheesta muualla

IGDA:n sivustot
IGDA Suomen sivustot
Iskhys

Iskhys (m.kreik. Ισχύς) oli kreikkalaisessa mytologiassa Elatoksen ja Hippeian poika. Hän antautui suhteeseen Koroniksen kanssa, joka oli tällöin jo raskaana Apollonille. Tällöin vielä valkoinen korppi, jonka Apollon oli asettanut vahtimaan rakastettuaan, kertoi asiasta jumalalle, joka raivoissaan muutti linnun mustaksi huonojen uutisten vuoksi. Koroniksen surmasi joko Apollon itse tai hänen sisarensa Artemis tämän loukkauksesta jumalaa kohtaan. Iskhyksen surmasi joko Apollon itse nuolillaan tai Zeus vasamallaan.
Ivan Andrejevitš Hovanski (Tararui)

Ivan Hovanski
Ivan Andrejevitš Hovanski (ven. Ива́н Андре́евич Хова́нский, lisänimeltään Tararui, Тараруй; 1600-luvun alku – 27. syyskuuta 1682 nykyisen Moskovan alueen Vozdviženskojen kylä) oli venäläinen ruhtinas, valtiomies ja sotapäällikkö.
Ivan Hovanski kuului Gediminidien sukuun. Hän toimi aluksi tsaari Mikael Romanovin pöytäpalvelijana. Vuonna 1650 hänet lähetettiin voivodiksi Tulaan, vuonna 1651 Vjazmaan ja vuonna 1565 Mogiljoviin. Ruptuurisodan aikana hän toimi rykmentin komentajana. Vuonna 1659 Hovanski nimitettiin pajariksi. Vuonna 1660 hän valloitti ja poltti Brestin. Sen jälkeen hän piiritti Ljahovitšia mutta joutui vetäytymään Polotskiin. Syksyllä 1661 Hovanski kärsi murskatappion Kazimierz Żeromskin johtamille puolalaisille.
Moskovan vuoden 1662 kapinan aikana Hovanski kävi neuvotteluja kapinallisten kanssa. Kapinan kukistuttua hän johti sen osallistujien rankaisemista. Vuonna 1663 hänet nimitettiin kyytiviraston tuomariksi. Vuosina 1669–1678 hän toimi voivodina Pihkovassa, Smolenskissa ja Novgorodissa. Vuosina 1678–1680 hän johti Venäjän etelärajan puolustamista. Hän palasi Moskovaan vuonna 1680 ja sai merkittävän aseman hovissa. Vuosina 1681–1682 hän johti etsintävirastoa.
Pietari I:n noustua valtaan vuonna 1682 Hovanski toimi yhtenä streltsikapinan järjestäjistä. Sen jälkeen hänet nimitettiin streltsiviraston päälliköksi. Streltsien avulla hän sai aikaan Iivana V:n ja Pietari I:n yhteishallinnon ja Sofia Aleksejevnan nimittämisen sijaishallitsijaksi. Vanhauskoisuuden kannattajana Hovanski sai patriarkka Joakimin suostumaan väittelyyn vanhauskoisten johtajan Nikita Pustosvjatin kanssa. Väittely kuitenkin päättyi vanhauskoisten tappioon ja heidän johtajiensa rankaisemiseen.
Streltsien avulla Hovanski hankki suuren poliittisen vaikutusvallan. Hänen vallanhimonsa ja ylimielisyytensä herättivät kuitenkin vastustusta Sofian ja aateliston taholta. Syyskuussa 1682 Hovanski julistettiin kapinalliseksi ja harhauskoisten suojelijaksi. Vozdviženskojen kylässä kokoontunut pajariduuma tuomitsi hänet kuolemaan. Hänet mestattiin yhdessä poikansa Andrein kanssa. Hovanskien teloituksen jälkeen streltsit nousivat kapinaan ja valtasivat Kremlin, mutta johtajansa menettäneinä he alistuivat pian sijaishallitsijan tahtoon.
Ivan Hovanskin kohtalosta kertoo Modest Musorgskin ooppera Hovanštšina.
Invercauld

Invercauld oli 1 100 tonnin purjealus, joka haaksirikkoutui myrskyssä vuonna 1964 Aucklandin saaren pohjoispuolen länsiosaan.
Haaksirikko

Laiva törmäsi myrskyssä kallioon, ja miehet uivat aluksesta pois. Kuusi heistä hukkui, kun taas yksi haavoittui pahoin ja kuoli pian. Alus menetettiin täysin, eikä siitä ehditty ottaa mukaan tarpeellisia tarvikkeita.
Eloonjääneet

Yhdeksäntoista miehistön jäsentä säilyi hengissä haaksirikosta. Eloonjääneillä oli vain vähän laivakeksejä ja tarvikkeita, ja he yrittivät pysytellä hengissä mm. leviä, piikkikasveja ja äyriäisiä syömällä.
Kun ravintoa oli vähän, miehiä kuoli nälkään. Lamaantunut kapteeni Dalgarno ei etsinyt kyllin ponnekkasti ruokaa, toisin kuin matruusi Holding. Holding sai ryhmän liikkeelle etsimään ravintoa. Joukko jakautui ensin kahteen osaan, mutta yhdistyi taas myöhemmin ja löysi vanhoja asuinmökkejä. Holding sai miehet tekemään kanootin, jolla he hakivat eräältä saarelta kaneja ruoaksi.
Ainakin kerran turvauduttiin myös ihmissyöntiin. Lopulta vain kolme miehistä pelastui saarelta.
Samanaikaisesti haaksirikkoutui saaren etelä puolelle
Grafton, mutta haaksirikkoutuneet eivät tavanneet toisiaan.
Havaijin kuvernöörinvaalit 2022

Havaijin vuoden 2022 kuvernöörinvaalit järjestettiin marraskuun 8. päivänä. Nykyinen kuvernööri David Ige ei voinut enää asettua ehdolle, koska Havaijin osavaltion perustuslaki rajaa kuvernöörin kaudet kahteen peräkkäiseen. Samoissa vaaleissa valitaan myös varakuvernööri.
Esivaalien jälkeen kaksi pääpuoluetta asettivat ehdokkaikseen Josh Greenin ja Duke Aionan. Greenin varakuvernööriehdokas on Sylvia Luke ja Aionan puolestaan Seaula Tupa‘i.
Tausta ja vaalijärjestelmä

Mediat kuten FOX ja Politico ovat ennustaneet demokraattien voittavan vaalit selkein luvun.
Kuvernöörinvaalien yhteydessä järjestetään myös osavaltion parlamentin vaalit, jossa valitaan sekä edustajainhuoneen että senaatin kaikki edustajat, joita on yhteensä 76. Syynä tähän vaalipiirien uudelleenjärjestelyn voimaan astuminen.
Vaaleissa voivat äänestää kaikki rekisteröityneet äänestäjät. Äänestäjäksi voivat rekisteröityä sellaiset henkilöt, jotka ovat:
Yhdysvaltain kansalaisia
Vähintään 18-vuotiaita
Rekisteröityneet osavaltion asukkaiksi.
Ehdokasasettelu > Demokraatit

| Kuva | Ehdokas | Asema | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Kaiali‘i Kahele | Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen |  |
|  | Josh Green | Varakuvernööri |  |
|  | Vicky Cayetano | Havaijin ensimmäinen nainen  (Ben Cayetanon puoliso) |  |
Ehdokasasettelu > Republikaanit

| Kuva | Ehdokas | Asema | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Gary Cordery | Liikemies |  |
|  | Marissa Kerns | Varakuvernööriehdokas  vuonna 2018 |  |
|  | Lynn Mariano | Upseeri (eläkkeellä) |  |
|  | B. J. Penn | Vapaaottelija |  |
|  | Heidi Tsuneyoshi | Honolulun kaupunginvaltuutettu |  |
|  | Duke Aiona | entinen varakuvernööri |  |
Tulokset

Varakuvernööri Greenin katsottiin voittaneen vaalit puoli kymmenen aikaan paikallista aikaa.
| Puolue | Kuvernööri | Varakuvernööri | Äänet | Osuus äänistä (%) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Demokraatit | Josh Green | Sylvia Luke | 259 901 | 63,21 |
| Republikaanit | Duke Aiona | Seaula Tupa‘i Jr | 151 258 | 36,79 |
Ääniä yhteensä: 411 159
Rekisteröityneitä äänestäjiä: 861 358
Äänestysprosentti: 48,7 %
Lähde:
Iskeytymisluotain

Iskeytymisluotain on avaruusluotain, joka osuu jarruttamatta taivaankappaleen pintaan. Sitä ennen luotain lähettää mittaustietoja ja/tai kuvia planeetasta, kuusta tms., johon murskautuu iskunopeuden voimasta. Iskeytyjä lähettää yleensä tietonsa kiertoradalla olevalle kiertolaisluotaimelle, joka sitten lähettää sen edelleen.
Neuvostoliiton Luna 2 oli ensimmäinen Kuuhun osunut iskeytymisluotain. Monet epäonnistuneet laskeutumisluotaimet ovat muuttuneet iskeytymisluotaimiksi.
1960-luvun avaruuskilvan alussa sekä Yhdysvallat että Neuvostoliitto pyrkivät lennättämään kokonaisia avaruusluotaimia päin kohdetta, Kuuta, Venusta tai Marsia. Tällöin vieraan taivaankappaleen pinnalle pääsy oli poliittinen teko, ikään kuin valtaus.
Yhdysvallat on kokeillut myös pienen taivaankappaleen tuhoamista, jolla tieteellisellä kokeella on tiettyjä yhteyksiä sotilaalliseen toimintaan.[lähde? ]
Itä-Afrikan šillinki

| Itä-Afrikan šillinki |
| --- | --- |

Keskuspankki:  East African Currency Board
Käyttäjät:   Kenian siirtomaa ja protektoraatti (1921–1969)  Tanganjika (1921–1964)  Uganda (Commonwealth realm) (1921–1969)  Sansibar (1936–1964)  Brittiläinen Somalimaa (1941–1962)  Eritrea (1941–1952)  Etiopia (1941–1945)  Italian Somalimaa (1941–1950)  Adenin protektoraatti  (1951–1963)  Adenin siirtomaa  (1951–1963)  Etelä-Arabian federaatio (1963–1965)  Etelä-Arabian protektoraatti  (1963–1965)  Tansania (1964–1969)
Itä-Afrikan 	šillinki (engl. East African shilling) oli valuutta, joka oli käytössä brittiläisen imperiumin hallitsemilla alueilla Itä-Afrikassa vuodesta 1921 vuoteen 1969.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itä-Afrikan šillinki Wikimedia Commonsissa
Inverclyde

| Inverclyde Inbhir Chluaidh |
| --- | --- |
 Näkymä Greenockin kaupunkiin
 Vaakuna
 Alueen sijainti Skotlannissa
 Koordinaatit: 55°54′N, 04°45′W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Maa:  Skotlanti
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Greenock
Pinta-ala:  160 km²
Väkiluku (2015):  79 500
 – väestötiheys:  496,9 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  GB-IVC
 
Hallintoalueen internetsivut
Inverclyde (gaeliksi Inbhir Chluaidh) on yksi Skotlannin paikallishallintoalueista. Se sijaitsee Firth of Clyden estuaarin rannalla ja rajautuu Renfrewshiren ja Pohjois-Ayrshiren hallintoalueisiin. Siellä on arviolta 79 500 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 160 neliökilometriä. Inverclyden pääkaupunkina toimii Greenock.
Aiemmin Inverclyde kuului Strathclyden alueeseen, mutta hallintouudistuksen myötä vuonna 1996 siitä tuli oma hallintoalueensa.
Kyliä ja kaupunkeja

Gourock
Greenock
Inverkip
Kilmacolm
Port Glasgow
Wemyss Bay
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Inverclyde Wikimedia Commonsissa
Hallintoalueen internetsivut
Skotlannin hallintoalueet
Aberdeen
Aberdeenshire
Angus
Argyll ja Bute
Clackmannanshire
Dumfries ja Galloway
Dundee
Edinburgh
Etelä-Ayrshire
Etelä-Lanarkshire
Falkirk
Fife
Glasgow
Inverclyde
Itä-Ayrshire
Itä-Dunbartonshire
Itä-Lothian
Itä-Renfrewshire
Länsi-Dunbartonshire
Länsi-Lothian
Midlothian
Moray
Orkney
Perth ja Kinross
Pohjois-Ayrshire
Pohjois-Lanarkshire
Renfrewshire
Scottish Borders
Shetland
Stirling
Ulko-Hebridit
Ylämaa
Hopman Cup

| Hopman Cup |
| --- | --- |

Tiedot
Kiertue:  ITF-turnaus
Sijainti:  Perth  Australia
Kilpailupaikka:  Burswood Dome (1989–2012) Perth Arena (2013–)
Kenttätyyppi:  Kova / sisäkentät
Virallinen sivusto
Hopman Cup on Perthissä, Australiassa tammikuussa järjestettävä vuosittainen tennisturnaus. Hopman Cup eroaa esimerkiksi miesten Davis Cupista ja naisten Fed Cupista siinä, että siihen ottavat osaa molemmat sukupuolet, yhdistäen voimansa joukkueiksi.
Kilpailuun ottaa osaa kahdeksan maan joukkuetta, joista jokaiseen kuuluu yksi nais- ja yksi miespelaaja. Yhteen joukkueiden väliseen kohtaamiseen sisältyy:
yksi naisten kaksinpeli
yksi miesten kaksinpeli
yksi sekanelinpeli
Joka vuosi kahdeksan joukkuetta jaetaan kahteen neljän joukkueen lohkoon. Lohkon joukkueet pelaavat kerran toisiaan vastaan, jonka jälkeen loppuottelussa kohtaavat kummankin lohkon voittajat.
Ottelut käydään sisähallissa kovalla alustalla. Pelipaikkana toimi vuosina 1989–2012 Burswood Entertainment Complexin Burswood Dome, jonka jälkeen vuonna 2013 siirryttiin pelaamaan Perth Arenalle.
Hopman Cup kuuluu ITF:n alaisuuteen, mutta pelaajien suoritukset eivät vaikuta heidän rankingpisteisiinsä. Monet huippupelaajat pitävät turnausta hyvänä valmistautumisvaiheena Australian avoimiin, jotka alkavat vuosittain hieman myöhemmin tammikuussa.
Voittajajoukkueen jäsenet saavat hopeisen pokaalin lisäksi tennispallon muotoiset palkinnot, joihin on upotettu läntisen Australian Argylen timanttikaivoksista louhittuja timantteja.
Kilpailu on nimetty australialaisen tennispelaajan ja -valmentajan Harry Hopmanin (1906–1985) mukaan. Hän oli mukana peräti 15 Davis Cupin Australialle voittaneessa joukkueessa vuosina 1938–1969.
Tulokset

| Vuosi | Voittaja | Loppuotteluvastustaja | Tulos | Voittajajoukkue |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1989 |  Tšekkoslovakia  |  Australia | 2–0 | Miloslav Mečíř ja Helena Suková |
| 1990 |  Espanja  |  Yhdysvallat | 2–1 | Emilio Sánchez ja Arantxa Sánchez Vicario |
| 1991 |  Jugoslavia  |  Yhdysvallat | 3–0 | Goran Prpić ja Monica Seles |
| 1992 |  Sveitsi  |  Tšekkoslovakia | 2–1 | Jakob Hlasek ja Manuela Maleeva-Fragnière |
| 1993 |  Saksa  |  Espanja | 2–1 | Michael Stich ja Steffi Graf |
| 1994 |  Tšekki  |  Saksa | 2–1 | Petr Korda ja Jana Novotná |
| 1995 |  Saksa  |  Ukraina | 3–0 | Boris Becker ja Anke Huber |
| 1996 |  Kroatia  |  Sveitsi | 2–1 | Goran Ivanišević ja Iva Majoli |
| 1997 |  Yhdysvallat  |  Etelä-Afrikka | 2–1 | Justin Gimelstob ja Chanda Rubin |
| 1998 |  Slovakia  |  Ranska | 2–1 | Karol Kučera ja Karina Habšudová |
| 1999 |  Australia  |  Ruotsi | 2–1 | Mark Philippoussis ja Jelena Dokić |
| 2000 |  Etelä-Afrikka  |  Thaimaa | 3–0 | Wayne Ferreira ja Amanda Coetzer |
| 2001 |  Sveitsi  |  Yhdysvallat | 2–1 | Roger Federer ja Martina Hingis |
| 2002 |  Espanja  |  Yhdysvallat | 2–1 | Tommy Robredo ja Arantxa Sánchez Vicario |
| 2003 |  Yhdysvallat  |  Australia | 3–0 | James Blake ja Serena Williams |
| 2004 |  Yhdysvallat  |  Slovakia | 2–1 | James Blake ja Lindsay Davenport |
| 2005 |  Slovakia  |  Argentiina | 3–0 | Dominik Hrbatý ja Daniela Hantuchová |
| 2006 |  Yhdysvallat  |  Alankomaat | 2–1 | Taylor Dent ja Lisa Raymond |
| 2007 |  Venäjä  |  Espanja | 2–0 | Dmitri Tursunov ja Nadja Petrova |
| 2008 |  Yhdysvallat  |  Serbia | 2–1 | Mardy Fish ja Serena Williams |
| 2009 |  Slovakia  |  Venäjä | 2–0 | Dominik Hrbatý ja Dominika Cibulková |
| 2010 |  Espanja  |  Iso-Britannia | 2–1 | Tommy Robredo ja María José Martínez Sánchez |
| 2011 |  Yhdysvallat  |  Belgia | 2–1 | John Isner ja Bethanie Mattek-Sands |
| 2012 |  Tšekki  |  Ranska | 2–0 | Tomáš Berdych ja Petra Kvitová |
| 2013 |  Espanja  |  Serbia | 2–1 | Fernando Verdasco ja Anabel Medina Garrigues |
| 2014 |  Ranska  |  Puola | 2–1 | Jo-Wilfried Tsonga ja Alizé Cornet |
| 2015 |  Puola  |  Yhdysvallat | 2–1 | Jerzy Janowicz ja Agnieszka Radwańska |
| 2016 |  Australia  |  Ukraina | 2–0 | Nick Kyrgios ja Darja Gavrilova |
| 2017 |  Ranska  |  Yhdysvallat | 2–1 | Richard Gasquet ja Kristina Mladenovic |
| 2018 |  Sveitsi  |  Saksa | 2–1 | Roger Federer ja Belinda Bencic |
| 2019 |  Sveitsi  |  Saksa | 2–1 | Roger Federer ja Belinda Bencic |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hopman Cup Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut
Itä-Aure

Itä-Aure on kylä entisessä Kurun kunnassa, joka on nykyään osa Ylöjärven kaupunkia.
Se kuului ennen Kurun pitäjän Aurejärven kylään, joka oli nimetty kylän keskellä sijaitsevan Aurejärven mukaan. Kylä oli jo 1870-luvulla erkaantunut kahteen osaan: Iso- ja Wähä-Aureeseen. Vuoden 1925 lopussa pitäjän rajoja tarkastettiin asukkaiden toiveesta. Järven ja sen alapuolisen vesistön länsipuoli liitettiin Parkanon pitäjään ja samalla Aurejärven kylä jakautui kolmeen osaan: Kurun Itä-Aureeseen, Kurun Länsi-Aureeseen ja Parkanon Aurejärveen.
Aiheesta muualla

Pohjois-Kuru
James DeMone

| James DeMone> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. heinäkuuta 1982 (ikä 42) St. Albert, Alberta, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  198 cm
Paino:  100 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–2007
Aik. seurat:  Manitoba Moose   Atlantic City Boardwalk Bullies   Texas Wildcatters   Columbia Inferno   Victoria Salmon Kings   Laredo Bucks   Hull Stingrays
NHL-varaus:  283. varaus, 2000 Ottawa Senators
James DeMone (s. 1. heinäkuuta 1982) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Ottawa Senators varasi hänet yhdeksännellä kierroksella vuoden 2000 varaustilaisuudessa.
DeMone pelasi Western Hockey League -joukkueissa Portland Winter Hawksissa ja Prince Albert Raidersissa neljä kautta vuosina 1998–2002. Kauden 2002–2003 hän aloitti Alberta Junior Hockey Leaguessa Drayton Valley Thunderissa ennen ammattilaisdebyyttiä, jonka hän teki ECHL-joukkue Atlantic City Boardwalk Bulliesissa kauden loppupuolella. DeMone pelasi useissa alempien sarjojen joukkueissa, mutta pääsi myös kaudella 2005–2006 pelaamaan 55 ottelua AHL-joukkue Manitoba Moosessa. Hän lopetti uransa kauden 2006–2007 jälkeen.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:James DeMone
Indonesian energiapolitiikka

Indonesian energiapolitiikka Indonesian energiapolitiikasta mukaan lukien energiantuotanto ja maan hallituksen, eduskunnan ja muiden sidosryhmien tapa energian käytön kehitykseen ja ohjaamiseen mukaan lukien energiantuotanto, jakelu ja kulutus.  Siihen sisältyvät lait, sopimukset, verot ja ohjauskeinot. Indonesia tuottaa öljyä, kivihiiltä ja maakaasua. Indonesialla on suuri uusiutuvan energian potentiaali, sillä saarilla on tuulta, aurinkoa, vettä ja geotermistä energiaa on runsaasti. Sademetsät ja turvekerrokset ovat huomattava hiilivarasto. Indonesia on geologisesti epävakaa.
IEA:n mukaan vuonna 2008 Indonesia oli 9. suurin maakaasuntuottaja: 77 mrd. kuutiota vastaten 2,4 % maailmantuotannosta. Tuotannosta 34 mrd. kuutiota myytiin ulkomaille. IEA:n mukaan vuonna 2008 Indonesia oli 6. suurin kivihiilentuottaja tuottaen kivihiiltä ja ruskohiiltä yhteensä 284 milj. tonnia. Kivihiilestä 83 % (204 Mt) meni vientiin.
Energia, sähkö ja vienti

| Energiantuotanto> .. | Energiantuotanto> .Väestö.(milj.) | Energiantuotanto> Sähkön.kulutus.(TWh) | Energiantuotanto> .CO2.Mt | Energiantuotanto> Energian.tuotanto.Mtoe | Energiantuotanto> Energian.vienti.Mtoe |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | 218 | 104 | 336 | 258 | 84 |
| 2007 | 226 | 127 | 377 | 331 | 139 |
Energia > Öljy

Indonesiassa on merkittävä Aasian öljyntuottaja ja viejä. Öljy on merkittävä vientituote. Öljyä on Sumatralla, Borneolla ja Jaavalla. Lisäksi Indonesia tuottaa maakaasua ja kivihiiltä. Kesäkuussa 1994 säädettiin laki, joka antoi ulkomaisille yrityksille ainakin väliaikaisesti oikeuden toimia itsenäisinä Indonesiassa.
Indonesiassa oli OPEC jäsen vuosina 1962-2008.
Energia > Hiili

Indonesia on maailman toiseksi suurin hiilen viejämaa. Vientimaihin sisältyy Japani ja Italia. Kalimantan (Borneo) saarella on 
21 mrd. tn hiilivarat. Vuonna 2000 Indonesia tuotti 76 milj. tn hiiltä, josta 85% Borneolta. Japanin Institute of Energy
Economics arvion mukaan Borneon hiilituotanto voisi kolminkertaistua vuoteen 2020 mennessä. Silloin hiiliteollisuus olisi johtava syy metsäkatoon Borneolla.
Cilacapin kaksi 600MW:n hiilivoimalaa käynnistyi toukokuussa 2006. Se on kylien läheisyydessä, joiden väestöstä 80 % on kalastajia. Kalasaaliiden on raportoitu heikentyneen 50 % hiilivoimalan käynnistyttyä ja hengitystiesairauksien määrä on lisääntynyt. Näkyvä hiilipöly leijuu tehtaan ympäristöön. Monet ovat muuttaneet alueelta pois hiilipölyn ja tehtaan metelin vuoksi. Asukkaiden vedenkulutus on kaksinkertaistunut puhdistuksen vuoksi. 12 ha riisipelto tuhoutui tehtaan aiheuttaman merivesitulvan vuoksi.
Energia > Geoterminen energia

Indonesia on maailmanlaajuisesti merkittävä geotermisen energian hyödyntäjä. Indonesiassa olisi riittävästi geotermistä potentiaalia koko väestön sähkön ja lämpimän veden turvaamiseen.
Syöttötariffi

Uusiutuvan energian syöttötariffi säädettiin vuonna 2002 kattaen alle 10 MW tuotannon. Indonesia varasi 75 milj. $ kylien sähköistämiseen uusiutuvalla energialla kahdeksi vuodeksi 2006-2007.
Iskutilavuus

Iskutilavuutta havainnoistava animaatio.
Iskutilavuus on mäntämoottorissa iskunpituuden ja männän poikkipinta-alan tulo. Iskunpituus on männän alakuolokohdasta yläkuolokohtaan kulkeman matkan pituus. Monisylinterisessä moottorissa iskutilavuus ilmoitetaan kaikkien moottorin sylintereiden iskutilavuuksien summana. Pienissä laitteissa, kuten mopoissa ja moottorisahoissa, moottorin iskutilavuus ilmoitetaan useimmiten kuutiosenttimetreinä, mutta suuremmissa moottoreissa litroina ja joissakin amerikkalaisissa autoissa kuutiotuumina.
Moottorista saatava vääntömomentti on usein suoraan verrannollinen iskutilavuuteen. Tosin nykyään suuremmilla ahtopaineilla saadaan pienestäkin moottorista yhtä paljon tai jopa enemmän vääntömomenttia, kuin suurempitilavuuksisilta. Tämä ei kuitenkaan aina pidä paikkaansa, sillä moottorin vääntömomenttia voidaan lisätä muutenkin kuin iskutilavuutta kasvattamalla. Esimerkiksi käytettävä polttoaine, polttoaineen ja ilman syöttö, puristussuhde ja monet muut seikat vaikuttavat saatavaan vääntömomenttiin.
Mopon (moottoripyörän) moottorin suurin sallittu iskutilavuus on 50 cm³ ja kevytmoottoripyörän moottorin 125 cm³. Tavallisen henkilöauton moottorin iskutilavuus on tyypillisesti alle 2 000 cm³ eli kaksi litraa. Iskutilavuus otetaan huomioon myös verotuksessa.
Ivan Bahmut

Ivan Andrianovytš Bahmut (ukr. Іван Андріанович Багмут, ven. Ива́н Андриа́нович Ба́гмут, Ivan Andrianovitš Bagmut; 7. kesäkuuta 1903 Jekaterinoslavin läänin Babaikovtsin kylä – 20. elokuuta 1975 Harkova) oli ukrainalainen neuvostokirjailija.
Ivan Bahmut syntyi kyläkoulun opettajan perheeseen. Hän kävi lukion ja valmistui opettajaseminaarista vuonna 1921. Bahmut työskenteli opettajana, koulutarkastajana ja kustannustoimittajana sekä opiskeli Harkovan maatalouskorkeakoulussa. Hän matkusteli eri puolilla Neuvostoliittoa ja julkaisi 1930-luvun alussa joukon matkakirjoja.
Bahmut tuomittiin vuonna 1935 kuuden vuoden vankeuteen syytettynä vastavallankumouksellisesta toiminnasta. Hän kärsi rangaistuksensa Komin tasavallan vankileireillä. Vapauduttuaan Bahmut osallistui vapaaehtoisena toiseen maailmansotaan, jossa hän haavoittui vakavasti.
Sodan jälkeen Bahmut julkaisi joukon kertomuskokoelmia ja erikoistui sitten lastenkirjallisuuteen. Hänen teoksensa Suvorovilaisen Krinitshnyin onnellinen päivä (Štšaslyvy den suvorovtsja Krynytšnogo, 1948) ja Šmatok pyroga (”Piirakkapala”, 1957) on käännetty useille kielille. Bahmut sai Lesja Ukrajinkan kirjallisuuspalkinnon vuonna 1973.
Suomennettu teos

Suvorovilaisen Krinitshnyin onnellinen päivä. Suom. Mirja Letonmäki. Petroskoi: Karjalais-Suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1954.
Hannibal & Soppa

| Hannibal & Soppa> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2004–2009
Tyylilaji:  Gangsta rap West Coast hip hop
Kotipaikka:  Rovaniemi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Hannibal Stark   Herra Soppa  
Levy-yhtiö:  3rd Rail Music, 2005   Joku Roti Records, 2006-2009  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hannibal & Soppa (Hannu Stark ja Soni Yli-Suvanto) oli Tulenkantajat-yhtyeeseen kuuluneen MC-kaksikon muodostama duo. He olivat osa Pahat Viinit -kollektiivia, johon kuuluivat heidän lisäkseen Ilari Autio, Hullu Juki, DJ Massimo ja Tykopaatti. Tulenkantajien ja Pahojen Viinien lisäksi he ovat vaikuttaneet mm. yhtyeissä Anno Fallo ja Ei Toivotut Lapset, sekä olleet vierailijoina useiden suomalaisten rap-artistien levyillä. Hannibalin ja Sopan nimet tulevat heidän mukaansa niin sanotusti "pahoista" ja halvoista viineistä Hannibalista ja Sorbuksesta.[lähde? ]