stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rauman raatihuone

| Rauman raatihuone> Raumo rådhus |
| --- | --- |

Osoite:  Kauppakatu 13
Sijainti:  Rauma
Koordinaatit:  61°07′40.5″N, 021°30′40.5″E
Rakennustyyppi:  raatihuone, museo
Valmistumisvuosi:  1776
Suunnittelija:  Christian F. Schröder
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rauman raatihuone (ruots. Raumo rådhus) sijaitsee Rauman kauppatorin laidalla Unescon maailmanperintökohteisiin lukeutuvassa Vanhassa Raumassa. Se on yksi Suomen 1700-luvun kaupunkiarkkitehtuurin merkittävimpiä luomuksia, jonka lisäksi vuosisadan raatihuoneista on alkuperäisessä asussaan säilynyt vain Porvoon raatihuone. Nykyään rakennuksen tiloissa toimii Rauman museo.
Vuonna 1776 valmistuneen Rauman raatihuoneen on suunnitellut Turun kaupunginarkkitehti Christian F. Schröder, jonka apuna toimi muurarimestari Johan Schytt. Tyylisuunnaltaan se edustaa myöhäisbarokkia, mutta rakennuksen kaksikerroksinen tornilla varustettu perusmuoto oli yleinen jo keskiajan eurooppalaisissa raatihuoneissa.
Historia

Rauman keskiaikaisesta raatihuoneesta ei ole säilynyt tietoja, mutta se on mahdollisesti sijainnut Pyhän Kolminaisuuden kirkon vieressä. 1500-luvulla raatihuoneen arvellaan sijainneen kauppatorin laidalla nykyisen rakennuksen naapuritontilla. Tutkija Aina Lähteenojan mukaan se tuhoutui vuoden 1640 kaupunkipalossa. Ensimmäinen kirjallinen maininta on vuodelta 1647, jolloin suunniteltiin uutta 1650-luvun alussa valmistunutta raatihuonetta. Se kuitenkin tuhoutui kaupunkipalossa jo 1680, jonka jälkeen viereiselle tontille vuonna 1688 valmistunut puinen raatihuone palveli kaupunkia lähes 90 vuoden ajan. 1770-luvulle tultaessa se oli päässyt niin huonoon kuntoon, että tilalle päätettiin rakentaa uusi kivirakenteinen raatihuone. Työt aloitettiin 1775 ja rakennus valmistui vuotta myöhemmin. Keltaisen maalipinnan uusi raatihuone sai seuraavana kesänä ja samalla tontin kadunpuoleisille reunoille rakennettiin harmaakiviaita. Nykyään aita on rapattu ja katettu tiilikatteella. Siihen liittyy myös tiilirakenteinen porttiholvi.
Raatihuoneen suunnittelusta vastasi Turun kaupunginarkkitehti Christian F. Schröder, jonka apuna toimi rakennustöistä vastannut turkulainen muurarimestari Johan Schytt. Heidän ohellaan alustavia luonnoksia olivat laatimassa myös kaupungin raatimiehet. Jyrkän katon ja kellotornin toteutukseen tarvittiin lisäksi kokeneita kirkonrakentajia. Katosta vastasi läheisen Lapin seurakunnan lukkari Job Höckert ja tornista rakennusmestari Anders Wahlberg. Puurakenteisen renessanssityylisen tornin muoto muistuttaa Wahlbergin rakentamia kirkkojen kellotapuleita. Raatihuoneen yläkerrassa sijaitsivat raastuvanoikeuden ja maistraatin tilat, joihin kuuluivat kaksi istuntosalia sekä yksi lämmitetty ja kaksi lämmittämätöntä kamaria. Alakerrassa oli vahtihuone, kaksi putkaa sekä kauppapuoti kamareineen. Kellari valmistui vasta vuonna 1932, jolloin rakennuksen alle valmistui pannuhuone lämmitysjärjestelmän uusimisen yhteydessä.
Vuodelta 1855 peräisin olevassa palovakuutuskirjassa mainitaan raatihuoneen olevan katettu saksalaisilla kattotiilillä ja maalattu öljyvärillä. Rautapellillä katetussa tornissa oli lyövä kello. Tontin etelärajalla oli vuonna 1852 valmistunut puurakenteinen ulkorakennus, joka 1890-luvulla korvattiin John Fredrik Lindegrenin suunnittelemalla puisella vaakahuoneella. Nykyinen ulkorakennus on 1930-luvulla valmistunut betonirakenteinen muuntajarakennus. Vuonna 1895 alakerran poliisikamarin tiloija laajennettiin kahdella uudella putkalla. Tuolloin alakerrassa toimi myös kaupungin rahatoimikamari. Raatihuonetta restauroitiin vuonna 1976, jolloin se palautettiin lähelle alkuperäistä asuaan.
Museo

Vuonna 1891 perustettu Rauman museo siirtyi raatihuoneen tiloihin 1902. Aluksi käytössä oli vain rakennuksen yläkerta, mutta alakerrassa toimineen poliisilaitoksen muutettua 1930-luvulla, sai se käyttöönsä koko raatihuoneen. Museon yläkerrassa on nykyään kaupungin historiasta kertova näyttely ja alakerrassa puolestaan esitellään Rauman pitsinnypläystä. Rakennuksessa toimii myös museokauppa Kistupuad.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rauman raatihuone Wikimedia Commonsissa
Rauman raatihuone Googlen 3D Warehousessa (Arkistoitu – Internet Archive)
Raatihuone tonttia ympäröivine kiviaitoineen.
Rieju

| Rieju |
| --- | --- |

Tunnuslause:  "Start the rocket", "For everyday adventure"
Perustettu:  1934
Avainhenkilöt:  Luis Riera Carré, Jaime Juanola Farrés
Kotipaikka:   Figueras, Espanja
Toiminta-alue:  Koko maailma
Toimiala:  Ajoneuvot
Tuotteet:  Moottoripyörät, mopot, kevytmoottoripyörät
Kotisivu:  www.riejumoto.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rieju on vuonna 1934 perustettu espanjalainen moottoripyörävalmistaja, joka on erikoistunut mopoihin ja kevytmoottoripyöriin.
Historia

Riejun perusti vuonna 1934 kaksi nuorta yrittäjää Luis Riera Carré ja Jaime Juanola Farrés. Yhtiön toimialana oli valmistaa polkupyörätarvikkeita. Yhtiön nimi muodostui kummankin perustajan sukunimistä: Riera Carré ja Juanola Farrés.
Yrittäjät ostivat maata, jolle he alkoivat rakentaa tehdasta, mutta Espanjan sisällissota pilasi suunnitelmat. Tasavallan hallitus takavarikoi keskeneräisen rakennuksen ja käytti sitä kuorma-autovarikkona. Sodan päätyttyä yhtiö pääsi vuonna 1940 takaisin tiloihin jatkamaan polkupyörätarvikkeiden tuotantoaan.
Vuonna 1942 yhtiö rekisteröitiin Sociedad Limitada -muotoon miljoonan pesetan pääomalla, ja se alkoi valmistamaan osia ensimmäistä polkupyörää varten. Yhtiö työllisti 35 työntekijää, jotka valmistivat noin 30 pyörää viikossa.
Vuonna 1947 yhtiö valmisti ensimmäinen moponsa yhden polkupyörämallinsa pohjalle. Mopossa oli 38-kuutioinen moottori, joka oli kytketty takapyörään. Moottori tuotti noin yhden hevosvoiman, ja sen huippunopeus oli 40 kilometriä tunnissa. Kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1949 tehtiin moposta toinen versio, jossa oli tehokkaampi moottori ja itse suunniteltu vaihteisto. Myöhemmät mallit (3 ja 4) antoivat jo kuvaa moottoripyörän ulkonäöstä.
Vuonna 1964 Rieju teki sopimuksen Minarellin kanssa lisenssistä Jaca-mallin moottorin valmistukseen, jossa oli 11 hevosvoimaa ja huippunopeus 90 km/h, joka tosin oli rajoitettu 45 kilometriin mopon säännösten mukaan. Jaca-moottorista kehittyi 1960-1970-luvuilla Confort ja TT-malliset moottorit. Rieju kehitteli vuonna 1978 myös automaativaihteista mopoa, mutta hanke kaatui.
Tuotanto kasvoi tasaisesti koko 1980-luvun ajan, ja samalla syntyi uusia ja monipuolisempia malleja. Riejun pyörät voittivat useita palkintoja eri kansainvälisissä enduro-kilpailuissa, mikä kohotti yhtiön profiilia. Vuonna 1996 yhtiö laajensi markkinoita ja alkoi viedä tuotteitaan Eurooppaan. Vuonna 2006 viennin osuus myynnistä oli 60 prosenttia.
Moottoripyörämallit

Rieju valmistaa tehtaillaan mopoja sekä kevytmoottoripyöriä.
Aiheesta muualla

Maahantuojan sivut
Valmistajan viralliset sivut
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1980

Pesäpallon naisten Mestaruussarjassa kaudella 1980 pelasi 12 joukkuetta. Joukkueet jaettiin kahteen lohkoon, joiden parhaat selvisivät mitalisarjaan muiden jäädessä kamppailemaan sarjapaikastaan.
Naisten Mestaruussarjan runkosarja > Pohjoislohko

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pts |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Jyväskylän Kiri | 10 | 7 | 1 | 2 | 129-66 | 15 |
| Lapuan Virkiä | 10 | 7 | 0 | 3 | 128-95 | 14 |
| Seinäjoen Maila-Jussit | 10 | 6 | 1 | 3 | 80-64 | 13 |
| Oulun Lippo | 10 | 4 | 1 | 5 | 87-99 | 9 |
| Ilomantsin Urheilijat | 10 | 3 | 0 | 7 | 70-94 | 6 |
| Halsuan Toivo | 10 | 1 | 1 | 8 | 46-122 | 3 |
Naisten Mestaruussarjan runkosarja > Etelälohko

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pts |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ulvilan Pesä-Veikot | 10 | 9 | 0 | 1 | 177-56 | 18 |
| Riihimäen Pallonlyöjät | 10 | 7 | 0 | 3 | 124-81 | 14 |
| Lännen Pallo | 10 | 6 | 0 | 4 | 121-93 | 12 |
| Keravan Pallokerho | 10 | 5 | 0 | 5 | 115-98 | 10 |
| Hyvinkään Tahko | 10 | 3 | 0 | 7 | 92-104 | 6 |
| Vampulan Urheilijat | 10 | 0 | 0 | 10 | 31-228 | 0 |
Mitalisarja

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pts |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Riihimäen Pallonlyöjät | 6 | 4 | 1 | 1 | 57-41 | 9 |
| Ulvilan Pesä-Veikot | 6 | 3 | 1 | 2 | 43-51 | 7 |
| Jyväskylän Kiri | 6 | 1 | 2 | 3 | 41-43 | 4 |
| Lapuan Virkiä | 6 | 1 | 2 | 3 | 36-42 | 4 |
RPL: Marita Karhunen, Anne Salonen, Jaana Salonen, Anitta Sandberg, Satu Hakala, Aino-Maija Siren, Marja-Leena Olin, Pirkko Salonen, Pirkko Ollila, Jaana Rasimus, Anne Sumi, Tuija Ansala, pelinjohtaja Antero Salonen.
putoamissarja > pohjoislohko

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pts | Lp>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Oulun Lippo | 3 | 2 | 0 | 1 | 27-16 | 6 | 2 |
| Seinäjoen Maila-Jussit | 3 | 1 | 0 | 2 | 16-14 | 5 | 3 |
| Ilomantsin Urheilijat | 3 | 2 | 0 | 1 | 17-15 | 5 | 1 |
| Halsuan Toivo | 3 | 1 | 0 | 2 | 16-31 | 2 | 0 |
Halsua putosi sarjasta. Seinäjoki ja Ilomantsi karsintaan.
putoamissarja > etelälohko

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pts | Lp>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lännen Pallo | 3 | 3 | 0 | 0 | 43-18 | 9 | 3 |
| Hyvinkään Tahko | 3 | 2 | 0 | 1 | 45-26 | 5 | 1 |
| Keravan Pallokerho | 3 | 1 | 0 | 2 | 22-26 | 4 | 2 |
| Vampulan Urheilijat | 3 | 0 | 0 | 3 | 18-58 | 0 | 0 |
Vampula putosi sarjasta. Hyvinkää ja Kerava karsintaan.
karsintaottelut

Keravan Pallokerho - Seinäjoen Maila-Jussit 4-14
Seinäjoen Maila-Jussit  - Keravan Pallokerho 4-1
Ilomantsin Urheilijat - Hyvinkään Tahko 14-8
Hyvinkään Tahko - Ilomantsin Urheilijat 21-12
Kerava ja Ilomantsi putosivat sarjasta.
Palkinnot naisten Mestaruussarjassa

| Palkinto | Pelaaja | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| Vuoden naispesäpalloilija | Inkeri Aitta-aho | Jyväskylän Kiri |
| Vuoden naislukkari | Anitta Sandberg | Riihimäen Pallonlyöjät |
| Lyöjäkuningatar | Inkeri Aitta-aho | Jyväskylän Kiri |
| Etenijäkuningatar | Helena Iivanainen | Jyväskylän Kiri |
Riehakas ryöstö

| Riehakas ryöstö> The Italian Job |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peter Collinson
Käsikirjoittaja:  Troy Kennedy Martin
Tuottaja:  Michael Deeley
Säveltäjä:  Quincy Jones
Kuvaaja:  Douglas Slocombe
Leikkaaja:  John Trumper
Pääosat:  Michael Caine Noël Coward Benny Hill Raf Vallone Tony Beckley Rossano Brazzi
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:  Oakhurst Productions
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:   2. kesäkuuta 1969  3. syyskuuta 1969  3. huhtikuuta 1970
Kesto:  99 min
Alkuperäiskieli:  englanti italia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Riehakas ryöstö (engl. The Italian Job) on brittiläinen rikoselokuva vuodelta 1969. Elokuvan käsikirjoitti Troy Kennedy Martin ja ohjasi Peter Collinson. Pääosissa nähdään Michael Caine, Noël Coward ja Benny Hill. Myös Mini-autot ovat elokuvassa keskeisessä osassa, sillä niitä käytetään tarinan ryöstössä pakovälineinä.
Riehakas ryöstö on säilyttänyt suosionsa nykypäivään asti. Se valittiin 1900-luvun vaikuttavimpien brittiläistä kulttuuria edustavien elokuvien joukkoon BFI:n kyselyssä vuonna 1999. Marraskuussa 2004 Total Film -lehti valitsi sen kaikkien aikojen 27. parhaaksi brittiläiselokuvaksi. Se ei kuitenkaan menestynyt julkaisuhetkellään Yhdysvalloissa, mihin Caine pitää syynä harhaanjohtavaa ja huomaamatonta markkinointikampanjaa. Elokuva oli ehdolla kuitenkin Golden Globe -voittajaksi (paras ulkomainen englanninkielinen elokuva), mutta jatko-osien suunnittelu haudattiin sillä erää.
Elokuvasta tehtiin uusintaversio The Italian Job vuonna 2003. Vuonna 2001 julkaistiin elokuvan pohjalta myös videopeli PlayStationille ja Microsoft Windowsille.
Juoni

Vankilasta vapautunut veijarimainen englantilaiskelmi Charlie Croker (Michael Caine) suunnittelee vuosisadan kultaryöstöä. Hän kokoaa ryhmällisen kokeneita konnia, jotka matkaavat Italiaan toteuttaakseen päällisin puolin mahdottomalta näyttävän teon. Ryhmä aikoo varastaa 4 miljoonan dollarin arvoisen kultalastin aivan Italian mafian silmien edestä. Pako kohti Sveitsin rajaa toteutetaan ajamalla Mini-autoilla läpi Torinon katujen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michael Caine  | … |  Charlie Croker   |
|  Noël Coward  | … |  herra Bridger   |
|  Benny Hill  | … |  professori Peach   |
|  Raf Vallone  | … |  Altabani   |
|  Tony Beckley  | … |  Fiini Freddie   |
|  Rossano Brazzi  | … |  Roger Beckerman   |
|  Maggie Blye  | … |  Lorna   |
|  Irene Handl  | … |  rouva Peach   |
|  John Le Mesurier  | … |  vankilanjohtaja   |
|  Fred Emney  | … |  Birkinshaw   |
|  John Clive  | … |  autotallin omistaja   |
|  Graham Payn  | … |  Keats   |
|  Michael Standing  | … |  Arthur   |
|  Stanley Caine  | … |  Coco   |
|  Barry Cox  | … |  Chris   |
|  Harry Baird  | … |  Iso William   |
|  George Innes  | … |  Bill Bailey   |
|  John Forgeham  | … |  Frank   |
|  Robert Powell  | … |  Yellow   |
|  Frank Jarvis  | … |  Roger   |
|  David Salamone  | … |  Dominic   |
|  Richard Essame  | … |  Tony   |
Ääniraita

Elokuvan ääniraidan on tehnyt Quincy Jones.
Roberts Blossom

Roberts Scott Blossom  (25. maaliskuuta 1924 New Haven, Connecticut – 8. heinäkuuta 2011 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja runoilija.
Roberts Blossom syntyi New Havenin kaupungissa, Connecticutin osavaltiossa. Blossom aloitti näyttelemisen 1950-luvulla. Blossomin tunnetuimpia rooleja ovat muiden muassa elokuvissa Pako Alcatrazista, Yksin kotona, Nopeat ja kuolleet ja Christine – tappaja-auto.
Aiheesta muualla

Roberts Blossom Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Roberto Visentini

| Roberto Visentini> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. kesäkuuta 1957 (ikä 67)
Kansalaisuus:   Italia
Pyöräilijä
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  yleisajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
1978 1979 1980 1981–1982 1983 1984–1985 1986 1987–1988 1989 1990:  Vibor CBM Fast - Gaggia San Giacomo - Benotto Sammontana - Benotto Inoxpran - Lumenflon Carrera - Inoxpran Carrera Carrera Jeans - Vagabond Malvor-Sidi-Colnago Jolly Componibili - Club 88
Suurimmat voitot
 Italian ympäriajo 1986, 5 etappia Tirreno–Adriatico 1983 Espanjan ympäriajo, 2 etappia 
 Tiedot päivitetty: 14. toukokuuta 2016 
Roberto Visentini (s. 2. kesäkuuta 1957 Gardone Riviera, Lombardia) on italialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1978–1990. Hän voitti Italian ympäriajon 1986. Hän saavutti suuren osan voitoistaan aika-ajoetapeilla
Visentini voitti vuoden 1986 Italian ympäriajon minuutin ja kahden sekunnin erolla Giuseppe Saronniin. Kolme vuotta aiemmin hän oli sijoittunut Italian ympäriajossa toiseksi minuutin ja seitsemän sekuntia Saronnille hävinneenä. Hän voitti Italian ympäriajossa kaikkiaan viisi etappia, joista kolme oli aika-ajoja. Espanjan ympäriajossa hän voitti kaksi aika-ajoetappia. Hän voitti Tirreno–Adriaticon kokonaiskilpailun 1986.
Saavutuksia

Lähteet: Cycling Archives, CycleBase, Pro Cycling Stats
Princess Harbour

Princess Harbour on pieni asutuskeskus ja satama Winnipegjärven itärannalla Manitoban provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee noin 220 kilometriä pohjoiseen Winnipegistä, Bloodveinin kylän luoteispuolella. Princess Harbourin ja Bloodveinin välillä on myös tieyhteys.
Princess Harbour toimii kalastajien käyttämänä satamapaikkana, ja on samalla Bloodveinista Matheson Islandiin liikennöivän lautta-alus MV Edgar Woodin pysähdyspaikka.
Risen 3: Titan Lords

| Risen 3: Titan Lords |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Piranha Bytes
Julkaisija:  Deep Silver
Jakelija:  Steam, GOG.com, Humble Store ja PlayStation Store
Pelisarja:  Risen
Pelimoottori:  Genome
Julkaistu:  PS3, Windows, X360NA 12. elokuuta 2014AUS 14. elokuuta 2014EU 15. elokuuta 2014 PS4WW 21. elokuuta 2015
Lajityyppi:  toimintaroolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI 16  USK 12 
Alusta:  PlayStation 3, PlayStation 4, Windows, Xbox 360
Jakelumuoto:  Optinen levy, digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Risen 3: Titan Lords on Piranha Bytesin kehittämä ja Deep Silverin julkaisema toimintaroolipeli, joka on julkaistu vuonna 2014 PlayStation 3:lle, Windowsille ja Xbox 360:lle.
Peli on jatkoa Risen 2: Dark Waters-pelille ja peli on kolmas Risen-sarjassa. Pelin Enhanced Edition julkaistiin 21. elokuuta 2015 maailmanlaajuisesti PlayStation 4:lle. Enhanced Edition on julkaistu myös ilmaisena päivityksenä Windowsille.
Juoni

Jumalten hylkäämä maa on Titaanien armoilla, mutta uusi uhka on nousemaisillaan maan alta. Pelaaja asetetaan uuden "Nimettömän sankarin" -rooliin, joka korvaa päähenkilön kahdesta edellisestä pelistä. Uutta pelihahmoa ei koskaan nähty eikä mainittu ennen kolmatta peliä, mutta hän paljastuu aiemmista peleistä tutun Patty Steelbeardin veljeksi eli kuolleen merirosvokapteenin Gregorius Emanuel Steelbeardin pojaksi. Yhdeksi viimeisistä harvoista merirosvokapteeneista maailmassa.
Sankari havahtuu unesta, jossa hän taisteli kapteeni Crowta vastaan, joka tapettiin Risen 2: Dark Waters -pelissä. Sankari ja Patty saapuvat Crab Coastin rantaan etsimään huhuttua aarretta muinaisesta alkuperäiskansaintemppelistä, mutta hämmentyvät löytäessään raunioilta kallon muotoisen luolan, jonka sisältä ilmaantuu varjoisia olentoja. Mennessään tutkimaan he löytävät kristallisen taikaportaalin. Heidät yllättää portaalista hyökkäävä demoninen Shadow Lord, joka kaataa kaksikon vieden heidän tajunsa. Shadow Lord imee sankarin sielun sisäänsä ilmeisesti tappaen hänet ja jättää Pattyn sekä hänen miehistönsä hautaamaan hänet.
Jokin aika myöhemmin noitalääkäri Bones saapuu samaisen saaren rantaan ja suorittaa sankarin ruumiilla rituaalin, joka herättää hänet kuolleista. Bones paljastaa, että sankari ei ole täysin elävien kirjoissa, koska hänen sielunsa on jumissa tuonelassa. Voodoo-magia kykeni vain elvyttämään hänen ruumiinsa väliaikaisesti. Mitä kauemmin hän on poissa sielustaan, sitä enemmän hän menettää järkeään lopulta muuttuen aivottomaksi Shadowien käskyläiseksi. Bones kertoo sankarille, että hän itse oli kerran menettänyt sielunsa (osa erästä Risen 2:n tehtävää) ja oli onnistunut palauttamaan sen, mutta koska sankarin sielu on Shadowien vangitsemana, sen palauttaminen on huomattavasti monimutkaisempaa. Hän ehdottaa, että sankari etsisi opastusta eteläisten merien voimakkaimmilta velhoilta, joihin kuuluvat voodoo-noita Chani (tuttu Risen 2:sta), Suur-taikuri Zacharias Taranisin saarelta ja druidi Eldric (NPC ensimmäisestä pelistä), joka johtaa nyt muinaista Demon Hunters -veljeskuntaa taistelussa Shadoweja vastaan.
Vastaanotto

Peli sai arvosanaksi 5.2/10 IGN:n arvostelussa.
Peli sai GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7/10.
Aiheesta muualla

Risen 3: Titan Lords MobyGamesissa (englanniksi)
Rauman räjähdysonnettomuus

| Rauman räjähdysonnettomuus |
| --- | --- |
Päivämäärä:  5. marraskuuta 1947
Kellonaika:  18.20
Tapahtumapaikka:  Rauma,  Suomi
Kuolleita:  19
Loukkaantuneita:  44
Rauman räjähdysonnettomuudessa 5. marraskuuta 1947 selluloosatehtaan kloorisäiliö räjähti ja myrkyllinen kloorikaasu levisi laajalle. Kemiallisesta reaktiosta alkunsa saanut onnettomuus aiheutti 19 ihmisen kuoleman ja 44 vakavan loukkaantumisen.
Räjähdys

Rauma-Raahe Oy:n sellutehtaan valkaisuosastossa räjähti nestemäistä klooria sisältänyt säiliö kello 18.15. Teollisuuslaitos sijaitsi parin kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Tehtaassa oli kuusi kloorisäiliötä, jotka olivat 8 metrin pituisia ja läpimitaltaan parimetrisiä. Yhteen säiliöön mahtui 25 tonnia klooria. Koska yksi säiliö oli tyhjä, sisälsivät säiliöt yhteensä 130 tonnia klooria. Valkaisuosastossa työskenteli 5–6 henkilöä, ja koko tehdasalueella työvuorossa olleiden lukumäärä oli noin 200 henkilöä.
Työntekijöiden mukaan räjähdys-sanan sijaan olisi parempi käyttää sanoja tussahdus tai jymähdys. Sen verran voimakas tussahdus kuitenkin oli, että se sai sortumaan kolmekerroksisen, 18 metriä korkean tiilirakennuksen, jossa säiliöt sijaitsivat. Rakennuksen sortuessa sen päädyssä ollut autovaja syttyi tuleen, jolloin vaja ja siinä olleet kolme autoa tuhoutuivat.
Kloori nousi räjähtäneestä säiliöstä pilvimäisenä patsaana. Työntekijät olivat melko hyvin tilanteen tasalla, mutta monellakaan ei ollut oikein pakenemistietä. Teknikko Lehmus kiirehti paikalle auttamaan, mutta hän sai niin pahan kloorimyrkytyksen, että  kuoli kolmen tunnin kuluttua sairaalassa. Tehdassaleissa meluisten koneiden lähellä olleet eivät kuulleet räjähdystä, ja siksi saapuva kaasupilvi yllätti heidät. Lähellä olevaan kuitulevytehtaaseen kaasu tunkeutui muutamassa minuutissa ja aiheutti pahoja myrkytyksiä ja viisi kuolemaa. Eri puolilla tehdasaluetta menehtyi ensimmäiset kaksitoista uhria. Syntyi paniikki, kun ihmiset pyrkivät pois kloorikaasun alta – osa sulkeutui sisätiloihin, osa juoksi pakoon. Suojautumattomat olivat hengenvaarassa. Tuupertuneita myrkytyksen uhreja löydettiin jopa 1,5 kilometrin päässä tehdasalueelta.
Räjähdyksen syy

On arveltu, että räjähtänyt säiliö olisi pumpattu liian täyteen kylmää, juuri junakuljetuksena tullutta klooria. Lämmetessään kloori sitten laajeni ja paine olisi räjäyttänyt säiliön.
Pelastustoimet

Rauman palokunta ja sairasauto hälytettiin paikalle. Kloorin haju tuntui jo portilla. Palomiehet lähestyivät onnettomuuspaikkaa kaasunaamari päässään ja näkivät, miten kaasua purkautui säiliöstä valtavana suihkuna. Raumalle annettiin suurpalohälytys, ja kaasua alettiin neutraloida raunioihin suunnatuilla vesisuihkuilla. Paikalle saapuivat myös Rauman VPK, Lönnström-yhtiön palokunta ja Rauman poliisivoimat.
Tuulen alapuolista aluetta alettiin evakuoida, ja alueella aloitettiin uhrien etsinnät. Kaasupilvi kulki Notkolan ja Lonsin yli Pidesluotoon ja edelleen Syväraumaa kohden. Karin kansakoulu varattiin evakuoituja varten. Rauman sairaalaan, kulkutautisairaalaan ja kunnalliskotiin kuljetettiin lähes 200 myrkytyksen saanutta, joista osa pääsi kotiin samana päivänä. Myös pelastus- ja raivaustöissä olleet saivat myrkytysoireita. Lieviä kloorimyrkytyksiä lääkittiin maidolla ja viinalla. Rauman poliisilaitokselta tuotiin onnettomuuspaikalle kaikki takavarikoidut viinat myrkytyksen saaneita lääkitsemään. Myös Alkoholiliikkeen paikallinen johtaja hälytettiin mieskuoron harjoituksista avaamaan liikkeensä ovet.
Sadan metrin päässä säiliöistä sijainneessa tallissa olleet 12 hevosta ja toistakymmentä lammasta saivat myös kaasua. Lampaat jouduttiin lopettamaan heti, mutta hevoset kuljetettiin ulos. Hevosistakin osa tuupertui heti, osa vasta myöhemmin, ja kaikkiaan kahdeksan niistä menetti henkensä.
Räjähdystä seuranneena päivänä kaupungissa suruliputettiin ja elokuvat sekä muut huvit peruutettiin. Sairaaloissa potilaille annettiin happea ja penisilliiniä. Kymmenen päivän kuluttua Rauman sairaalassa oli edelleen 30 onnettomuuden uhria.
Vain yksi tehtaan säiliöistä räjähti, mutta muidenkin säiliöiden venttiileihin tuli vuotoja, joista tihkui kaasua. Säiliöiden päälle sortui seinätiiliä ja 60 tonnia kalkkia. Koska säiliöt vuotivat jatkuvasti, oli paikan raivaaminen kaasunaamari päässä hidasta, vaikka paikalle saapui myös armeijan pioneerijoukkue avustamaan raivaustyössä. Päivien kuluessa kaikki säiliöt vähitellen tyhjenivät.
Aiheesta muualla

Hirvittävä räjähdys Rauma-Raahe Oy:n selluloosatehtaalla, Sisämaa-Laatokka 07.11.1947, nro 255, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot