stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Napoleon I
Karkotus Saint Helenalle ja kuolema

Napoleonin vangitsijat veivät hänet maanpakoon Saint Helenan saarelle, 2 800 kilometrin päähän Guineanlahden rannikosta 15. syyskuuta 1815 lähtien, jossa häntä vartioi 2 000 miestä ja kaksi sotalaivaa, jotka kiersivät saarta kellon ympäri. Saarella hän oli pelkkä vanki, toisin kuin Elballa, jossa hän oli ollut keisari. Hän kirjoitti Saint Helenalla muistelmansa ja testamenttinsa kritisoiden vangitsijoitaan.
Muutama Napoleonin veljen Josephin tuttavapiiriin kuulunut ehdotti tämän pelastamista Saint Helenalta. Radikaalimielinen Jean Hippolyte Colins tiettävästi ehdotti kuumailmapallolla toteutettavaa pelastusretkeä saarelle. Josephin poliittinen neuvonantaja Regnault Saint-Jean d’Angély puolestaan lähestyi skotlantilaissyntyistä entistä Simón Bolívarin armeijan upseeri Gregor MacGregoria aikeenaan palkata tämä vapauttamaan Napoleon, jotta tämä voisi ottaa vastaan Meksikon kruunun.
Karkotus Saint Helenalle ja kuolema > Kuolema

Napoleon kuoli 5. toukokuuta 1821.
Napoleonin kamaripalvelijan Louis Marchandin päiväkirjat julkaistiin vuonna 1955. Niistä pääteltiin, että Napoleon olisi myrkytetty arsenikilla.lähde? Napoleonin hiuksista on hänen kuolemansa jälkeen mitattu korkeita pitoisuuksia arsenikkia, mutta tämä oli tutkimusten mukaan aikakauden ihmisillä tavallista, ja nykytutkimuksen valossa Napoleon ei kuollut arsenikkimyrkytykseen. Hän kuoli todennäköisesti vatsasyöpään, minkä totesi italialainen tutkijaryhmä 2000-luvulla. Napoleon söi paljon suolassa säilöttyjä elintarvikkeita ja vähän hedelmiä sekä vihanneksia, mikä osaltaan oli heikentämässä hänen terveyttään. lähde?
Napoleon haudattiin aluksi Saint Helenalle, mutta hänen ruumiinsa kaivettiin ylös vuonna 1840 ja haudattiin uudelleen hänen toivomuksensa mukaisesti Pariisin Invalidikirkkoon Seinen rannalle. Hänet on haudattu sarkofagiin, jonka sisällä on viisi päällekkäistä puusta ja metallista valmistettua arkkua. Vastoin usein esitettyjä tietojalähde? sarkofagi ei ole porfyyria tai graniittia eikä Suomesta.
Napoleonin vaikutus maailmanhistoriaan

Napoleonin vaikutus maailmanhistoriaan on valtaisa. Hänen sotansa, päätöksensä ja taistelunsa vaikuttavat yhä eri osiin Eurooppaa, Amerikkaa ja Aasiaa. Hänen vahvistamansa lakikokoelma (Code Civil, joka tunnetaan myös nimellä Code Napoléon), on tärkeänä osana monien maiden lainsäädäntöä, jopa Japanissa saakka. Hän organisoi uudelleen Ranskan koulujärjestelmän, kehitti useita tieteenaloja, rakensi Euroopan ensimmäisen lennätinjärjestelmän, otti ensimmäisenä käyttöön joukkorokotukset isorokkoa vastaan, rakensi useita kaupunkeja ja sairaaloita sekä perusti Ranskan keskuspankin.
Hänen valloittaessaan Egyptin hän tuli samalla luoneeksi nykyaikaisen egyptologian, minkä lisäksi myös Rosettan kivi löydettiin ja Suezin kanava suunniteltiin. Hänen valloituksensa Italiassa herättivät kansallistunteen, mikä johti alueella sijainneiden valtioiden yhdistymiseen myöhemmin. Napoleonin takia Ruotsi ajautui mukaan sotiin, mikä johti valtion hajoamiseen ja muun muassa Suomen alueen liittämisen Venäjään. Samalla Ruotsin kuningas Kustaa IV Aadolf syöstiin vallasta ja nykyään Ruotsia hallitseva Bernadotte-suku nousi valtaan. Tämän lisäksi Napoleonin Espanjan valloitus johti useiden Etelä-Amerikan valtioiden itsenäistymiseen.
Kaiken tämän lisäksi hän myös myi Yhdysvalloille Ranskan Louisianan, huomattuaan, että kyseisen maa-alan puolustaminen olisi mahdotonta, mikä kaksinkertaisti Yhdysvaltojen silloisen pinta-alan ja mahdollisti Yhdysvaltojen kehittymisen varteenotettavaksi tekijäksi maailmanpolitiikassa.
Avioliitot, lapset ja suhteet > Joséphine de Beauharnais

Napoleon oli naimisissa kaksi kertaa. Ensimmäisen avioliiton hän solmi siviilivihkimyksellä 9. maaliskuuta 1796 Joséphine de Beauharnais’n kanssa. 32-vuotias leski Joséphine oli suosittu seurapiirinainen, eikä Napoleon ollut hänen ainoa rakastettunsa. Josephinen päätös naida silloinen kenraali Napoleon ei johtunut rakkaudesta, vaan huolellisesta harkinnasta. Joséphine ei ollut enää aivan nuori ja hänen oli ajateltava tulevaisuuttaan. Hän meni naimisiin Napoleonin kanssa toivoen tämän voivan pitää huolta perheestään ja kahdesta lapsestaan. Napoleon adoptoi Joséphinen ja Alexandre de Beauharnaisin pojan Eugènen. Myös Napoleon hyötyi liitosta, sillä naimalla suositun seurapiirinaisen hän pääsi heti seurapiireihin ja lähemmäs direktiohallitusta. Vuonna 1804 kruunattuaan ensin itsensä Ranskan keisariksi, Napoleon ensitöikseen kruunasi puolisonsa keisarinnaksi.
Napoleonin ja Joséphinen liitosta ei koskaan syntynyt tarvittavaa kruununperijää. Napoleon suunnittelikin useasti eroavansa vaimostaan lapsettomuuden ja tämän syrjähyppyjen vuoksi, mutta oli kuitenkin pysynyt liitossa. Joséphine osasi johdatella Napoleonia itselleen suotuisalla tavalla. Valtakunta kaipasi kuitenkin kruununperijää ja lopulta Napoleon päätti erota vaimostaan. Avioliitto mitätöitiin tammikuussa 1810 sillä teknisellä syyllä, että uskonnollisin menoin suoritetussa vihkimisessä joulukuussa 1804 ei ollut paikalla seurakuntapappia. Virallinen avioero ei tullut kysymykseen uuden katolisen morsiamen vuoksi.
Avioliitot, lapset ja suhteet > Marie Louise von Habsburg

Hänen toinen vaimonsa oli Itävallan arkkiherttuatar Marie Louise, josta tuli toinen keisarinna. Marie-Louise synnytti vuonna 1812 pojan Napoléon Francis Joseph Charles Bonaparten (1812–1833), joka sai syntyessään Rooman kuninkaan arvonimen. Vuoden 1814 jälkeen pariskunta eriytyi toisistaan pysyvästi.
Avioliitot, lapset ja suhteet > Muut lapset

Napoleonilla oli myös aviottomia lapsia: Kaarle, Léonin kreivi (1806–1881) Catherine Eléonore Denuelle de la Plaignen (1787–1868) kanssa ja kreivi Alexandre Colonna-Walewski (1810–1868) kreivitär Maria Walewskan kanssa. Myös Émilie Louise Marie Françoise Joséphine Pellapraa (äiti Françoise-Marie LeRoy), Karl Eugin von Mühlfeldia (äiti Victoria Kraus) ja Hélène Napoleone Bonapartea (äiti Montholonin kreivitär) on väitetty Napoleonin aviottomiksi lapsiksilähde?.
Avioliitot, lapset ja suhteet > Poikuus

Napoleon ei menettänyt poikuuttaan kummallekaan vaimolleen, vaan katutytölle Pariisissa. Tämä tapahtui Napoleonin ollessa 18-vuotias eli vuonna 1787. Napoleon itse kirjoittaa tapauksesta eräässä monista novelleistaan näin:
»Tulin ulos italialaisesta teatterista. Teatterin herättämät ajatukset lämmittivät sieluani. Saavuin Palais-Royalin rauta-aidalle, kun katseeni kiinnittyi nuoreen naiseen. Vuorokaudenaika, hänen ulkonäkönsä, hänen nuoruutensa vakuuttivat minut siitä, että hän oli katutyttö. Hänen epäröintinsä rohkaisi minua, ja minä, joka niin inhoan hänen ammattiaan, minä, joka olen aina tuntenut yhdenkin hänenlaisensa luovan katseen saastuttavan minut, puhuin hänelle!» 
(Napoleon Bonaparte eräässä monista novelleistaan vuonna 1787.)
Se ei jäänyt kuitenkaan pelkäksi keskusteluksi. Napoleon vei tytön hotellihuoneeseensa, missä hän siihen aikaan oleskeli. Tällöin Napoleon makasi ensimmäisen kerran naisen kanssa. Hän tuli pian katumapäälle ja palasi tapaukseen useita kertoja elämässään.
Yksityiselämä

Ennen keisariksi tuloaan Napoleon allekirjoitti kaikki paperinsa nimellä Bonaparte. Keisariksi tultuaan hänen allekirjoituksensa olivat yleensä joko Nap. tai Np..
Kuollessaan Napoleon oli 5 jalkaa ja 2 tuumaa eli 157 cm. Hän oli siis keskipitkä ranskalaismies mutta lyhyt upseeriksi. Jotkut historioitsijat ovat veikanneet jalkojen olevan vuonna 1793 lakkautetusta ranskalaisesta mittajärjestelmästä, jolloin pituus olisi 168 cm, mutta Napoleon oli parhaansa mukaan pyrkinyt kitkemään sen pois metrisen järjestelmän tieltä. Osittain lyhyyden vuoksi hän päätyi tykistöön. Napoleonin vastustajat käyttivät Napoleonia esimerkkinä ihmisestä, joka kärsi lyhyestä pituudestaan ja kompensoi tätä suuruudenhulluilla maailmanvalloitussuunnitelmilla.
Napoleon kärsi ailurofobiasta eli pelkäsi kissoja. Kirjallisessa tuotannossaan hän käsitteli itsemurha-ajatuksia:
»Aina yksin muiden ihmisten joukossa, tulen omaan huoneeseeni uneksimaan yksinäisyydestä, vaipumaan surumielisyyteen... Mihin suuntaan se lähtee tänään? Kohti kuolemaa. Mikä voima ajaa minua kohti omaa tuhoani? Mitä oikeastaan teen tässä maailmassa? Koska minun täytyy kuolla, enkö voi yhtä hyvin riistää oman henkeni? Elämä on minulle taakka, koska en tunne mitään iloa. Kaikki on piinaa, koska ihmiset, joiden kanssa elän ja tulen aina elämään, eroavat minusta yhtä paljon kuin kuu auringosta. Minun on jätettävä kaikki, koska en voi elää sellaista elämää kuin itse haluan.» 
(Napoleon Bonaparte, novellissaan vuodelta 1786)
Marsalkat

Napoleonilla oli useita kuuluisia marsalkoita:
Pierre Augereau
Jean-Baptiste Bernadotte, myöhemmin Ruotsin kuningas Kaarle XIV Juhana
Louis Alexandre Berthier
Guillaume Marie Anne Brune
Jean-Baptiste Bessières
Louis-Nicolas Davout
Emmanuel de Grouchy
Jean-Baptiste Jourdan
François Christophe Kellermann
Jean Lannes
François Joseph Lefebvre
Jacques MacDonald
Auguste de Marmont
André Masséna
Bon Adrien Jeannot de Moncey
Édouard Mortier
Joachim Murat
Michel Ney
Nicolas Oudinot
Catherine-Dominique de Pérignon
Józef Antoni Poniatowski
Laurent de Gouvion Saint-Cyr
Jean Mathieu Philibert Sérurier
Jean-de-Dieu Soult
Louis Gabriel Suchet
Claude Victor-Perrin
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Napoleon I Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto Fondation Napoléon. Viitattu 19.11.2014. (ranskaksi, englanniksi)
Napoleonin kirjasto, Suomen Kuvalehti, 07.10.1933, nro 41, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Taiwan  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Romania  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Venäjä  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  ORCID  zbMATH 
Taiteenala:  FID  KulturNav  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Alankomaat 2  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Dictionnaire historique de la Suisse  Lexicon Istoric Retic  NARA  RISM  SNAC 2  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Napoleon 16 vuoden ikäisenä Briennen sotilaskoulussa, koulutoverin piirtämänä.
Antoine-Jean Gros’n maalaus Napoleonista tämän johtaessa Ranskan Italian-armeijaa Arcolen taistelussa.
Taistelu Niilillä, missä Horatio Nelson tuhosi Napoleonin laivaston. George Arnaldin maalaus, 1825–1827.
Piirros Napoleonista ensimmäisenä konsulina.
Jacques-Louis David, Napoleon Sankt Bernhardin solassa, 1801–1803. Vaikka maalauksessa Napoleon ratsastaa hevosella, todellisuudessa hän taittoi matkansa varmajalkaisella muulilla.
Jacques-Louis David, Napoleonin kruunaus, 1805–1807.
Napoleonin vaakuna
Hyökätessään Venäjälle Napoleon oli valtansa huipulla 1810-luvun alussa. Venäjän sotaretki oli kuitenkin valtava virhe, jossa hän menetti lähes koko armeijansa. Tappio Venäjälle oli Napoleonin keisariuden lopun alkua. Napoleonin keisarillinen muotokuva, Jean-Auguste-Dominique Ingres’n maalaus, 1806.
Napoleon käy taisteluun Ranskasta. Ernest Meissonier’n maalaus, 1864.
František Xaver Sandmann, Napoleon Saint Helenalla, noin 1820.
Charles de Steuben, Napoleonin kuolema Saint Helenalla 5. toukokuuta 1821, noin 1828.
Ensimmäinen sivu alkuperäisestä vuoden 1804 Code Napoléon -lakikokoelmasta.
Napoleonin ensimmäinen vaimo Joséphine de Beauharnais. François Gérardin maalaus, 1801.
Napoleonin toinen vaimo Marie Louise ja poika Napoleon II. François Gérardin maalaus, 1813.
Nettosäteily

Nettosäteily tarkoittaa yleensä Maan pintaan tulevan ja sieltä lähtevän Auringon säteilyn tasetta, joka vaikuttaa Maan pinnan lämpötilaan. Nettosäteilyä lisäävät suora Auringon säteily, hajasäteily ja ilmakehän vastasäteily. Nettosäteilyä vähentävät Maan pinnan albedo ja pitkäaaltoinen ulossäteily. Maan pinta on lämpimimmillään silloin, kun nettosäteily on suurin eli noin 3-5 tuntia Auringon maksimikorkeuden jälkeen.
Yöllä nettosäteily on kirkkaalla ilmalla aina negatiivinen. Kirkkaalla ilmalla lämpötilan vuorokausivaihtelut ovat melko suuria, koska päivällä Maan pintaan tuleva Auringon säteily on suuri, ja yöllä Maa jäähtyy voimakkaasti pitkäaaltoisen ulossäteilyn takia. Pilvisellä ilmalla pilvet pienentävät suoraa Auringon säteilyä päivällä, ja lisäävät ilmakehän vastasäteilyä yöllä. Tällöin nettosäteilyn ja lämpötilan vaihtelut ovat pienempiä. Maapallolla noin 40 leveysasteen pohjoispuolella nettosäteily on negatiivinen. Nämäkin alueet ovat melko lämpimiä etelästä tulevien lämpöä kuljettavien merivirtojen ja tuulien takia.
Nettosäteily lämmittää maata

Pinnan saama nettosäteily  Q_{\rm {netto}} on
missä
D on suora Auringon säteily,
H on hajasäteily,
a on albedo,
AO on Maan pinnan pitkäaaltoinen ulossäteily,
ja  AG on kasvihuoneilmiöstä johtuva ilmakehän vastasäteily
Niinpä esimerkiksi Vantaalla tulee maksimissaan noin 200 Wh/m2/kk ja kuukauden keskilämpötila on luokkaa 15 °C. 
Säteilyminimi on joulu-tammikuun vaihteessa, noin 5-10 Wh/m2/kk ja keskilämpötila noin -9 °C. Lämpötilaminimi, 10 °C on helmikuun lopulla, noin 20 Wh/m2/kk:ta vastaa noin -9 °C. Maaliskuun puolenvälin tienoilla on noin 0 °C ja noin 70 Wh/m2/kk.
Pinnan säteily- ja lämpötasapaino

Pinnan lämpötasapaino on
missä
Esimerkiksi vapaa konvektio aiheuttaa lämmönsiirtymiskertoimen k tai u eli 1/lämpövastus, joka on luokkaa ΔT1/4 laminaariselle ja ΔT1/3 pyörteiselle virtaukselle. Tässä ΔT on lämpötilaero.
Konvektiivinen lämmönsiirtymiskerroin esimerkiksi 20 °C ilmalle on noin 0.96*(ΔT (ilma-pinta)/etäisyys pinnasta)1/4. Turbulentissa virtauksessa on monesti laminaarin kerroksen päällä turbulentti alue, ja 20 °C huoneenlämpöiselle ilmalle laminaarisen alueen lämmönsiirtymiskerroin k on 1,17 ΔT1/3 ja turbulentilla alueella 1,66 ΔT1/3.
Kokonaan pakotetun konvektion eli esimerkiksi tuulen aiheuttaman lämpövirran määrää lähinnä virtauksen nopeus. Pakotetun konvektion kerroin on v0.5 laminaarille ja v^.8 turbulentille virtaukselle.selvennä
Nettosäteilyyn vaikuttavia tekijöitä

Pilvet: vähentävät suoraa säteilyä heijastamalla sitä pois, mutta lisäävät vastasäteilyä
Merellä nettosäteily on monesti suurempi kuin maalla.
Pitkäaaltoinen nettosäteily

Pitkäaaltoinen nettosäteily Qs koostuu ulossäteilystä ja vastasäteilystä siten, että
Monesti pinnan lämpötilan laskenta vaatii iterointia.selvennä
missä
σ on Boltzmannin vakio
ε on emissiivisyys, mikä kuvaa pinnan säteilykykyä, useimmiten välillä 0,8-0,97
pb on vesihöyryn osapaine mbar
Tpinta on pinnan lämpötila
B on suhteellinen pilvisyys; pilvettömälle 0, pilviselle 1
f(H) on kerroin, joka on pilven korkeuden funktio, jos 0, 1, 2 0,8, 4 0,66 ja 8 0,43, jossa näkyy pilvien lämpötilan putoaminen korkeuden kasvaessaselvennä
f(y) on pinnan kaltevuuskerroin,  1, jos kaltevuus on nolla.
Kaavassa ensimmäinen termi kuvaa hiilidioksidin ja vesihöyryn vastasäteilyä ja toinen pilvisyyttä.
Nettosäteily ja lämpötila

Koska Maa lämpiää suhteellisen hitaasti, Maan lämpötilahuippu on noin kolme-kuusi tuntia Auringon maksimikorkeuden jälkeen.
Nettosäteilyn vuotuismääriä

Nettosäteilyn määrät noudattavat hyvin karkeasti ottaen leveyspiirejä, mutta hyppäävät merellä suuremmiksi kuin mantereella. Kosteilla alueilla tulee enemmän nettosäteilyä kuin kuivilla.
Etelä-Suomen vuotuinen  nettosäteily on 30 kcal/neliösenttimetriä/vuosi. Vastaavilla leveyksillä Pohjois-Atlantilla nettosäteily on 40 kcal/cm2/v. Pohjois-Ranskassa tulee 40, ja vastaavilla merialueilla 60 kcal/cm2/v. Pohjois-Siperiassa Taimyrin niemimaalla tulee vain 10 kcal/cm2/v Keski-Espanjassa mantereella tulee nettisäteilyä 60, ja merellä 80 kcal/cm2/v. Saharan aavikolla  tulee 60, ja merellä vastaavilla leveyksillä 100-120. Intiassa kosteammassa vastaavilla leveyksillä tulee 70-80 kcal/cm2/v. Afrikan savanneilla tulee yli 70, ja joillain Kongon sademetsä-alueilla yli 80. Monilla Amazonin sademetsän alueilla tulee yli 80, joillain jopa yli 90 kcal/cm2/v Auringon nettosäteilyä. Trooppisella Atlantila tulee laajalti yli 120 kcal/cm2/v. Eniten nettosäteilyä saadaan Afrikan sarven itäpuolella ja päiväntasaajan seuduille keskellä Tyyntämerta, yli 140 kcal/m2/v.  Australian aavikoilla ja pensasaroilla tulee laajalti yli 70, mutta pohjoisrannikoilla yli 80 ja läheisillä merialueilla 100-120.
Harmony Nice

| Harmony Nice> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. toukokuuta 1997 (ikä 27) Norwich, Iso-Britannia
Kansalaisuus:  Englantilainen
Harmony Nice (s. 19. toukokuuta 1997 Norwich, Iso-Britannia) on brittiläinen wicca, tubettaja ja kirjailija.
Harmony kiinnostui jo nuorena luonnosta ja nautti puutarhatöissä auttamisesta.  Hänen kiinnostuksensa noituuteen heräsi kun hänelle kerrottiin 14-vuoden ikäisenä Hilda-isoisoäidistään.  Nice harjoitti noituutta teini-ikäisenä, ja ryhtyi wiccaksi 17-vuotiaana.
Ura

Nice aloitti YouTube-videoiden tekemisen vuonna 2013.   Alkujaan hän teki kauneudenhoitoon liittyviä videoita, mutta vaihtoi aihetta huomattuaan ihmisten mielenkiinnon hänen elämäntyyliä kohtaan. Harmony Nice on tehnyt lukuisia wiccaan littyviä videoita, joissa hän opettaa uskomuksiaan ja herättää laajaa keskustelua aiheesta. Harmony tekee edelleen myös muita aiheita käsitteleviä videoita, joista mainittakoon meikkitutoriaalit, paranormaalit kertomukset, vegaaninen ruokavalio, mielenterveysongelmat, hyvinvointi sekä muoti.
Harmonyn YouTube-kanava kasvoi neljässä vuodessa, ja hänellä oli vuonna 2017 yli 560 000 seuraajaa YouTubessa ja yli 370 000 seuraajaa Instagramissa.
Harmony Nice kirjoitti kirjan Wicca: A modern guide to witchcraft and magick (ISBN 978-140-918145-3 ), joka ilmestyi lokakuussa 2018. Kirjan kustansi Onion Spring.
Lisäksi Nice suunnitteli Shop Dixi-nimisen internetissä toimivan korukaupan kanssa korumalliston The Fern Goddess, joka sisälsi yli 70 luonnon ja wiccan inspiroimaa korua. Mallisto ilmestyi lokakuussa 2018.
Aiheesta muualla

Harmony Nice YouTubessa
Harmony Nice Instagramissa
Harmony Nice kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Tieteentekijöiden liitto

| Tieteentekijöiden liitto ry |
| --- | --- |

Perustettu:  1967
Toimiala:  ammattiyhdistys
Kotipaikka:  Helsinki
Puheenjohtaja:  Tero Karjalainen
Jäsenlehti:  Acatiimi
Aiheesta muualla
www.tieteentekijat.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tieteentekijöiden liitto on tieteen, tutkimuksen ja korkeakouluopetuksen parissa työskentelevien ammattijärjestö.
Historia > Korkeakoulujen Assistenttiliitto (1967–1977)

Keväällä 1967 korkeakouluissa työskentelevät assistentit eri puolella Suomea uhkasivat joukkoirtisanoutuvansa, elleivät saa tuntuvaa palkankorotusta. Korkeakoulujen Assistenttiliitto perustettiin saman vuoden lokakuussa. Liiton ensimmäinen puheenjohtaja oli Ilmo Rinkinen 1967–1968. Vuonna 1968 assistenteille luvattiin kahden palkkaluokan korotusta, mutta korotus jäi kuitenkin vain yhteen palkkaluokkaan.
Vuosina 1969–1973 puheenjohtajana toimi Pauli Sysiö. 1970-luvulla liitto keskittyi parantamaan jäsentensä oikeusturvaa ja assistenttiohjesäännön luomista. Luottamusmiesjärjestelmää alettiin muodostaa yliopistoille vuonna 1971. Vuonna 1974 liitolla ehti olla kolme puheenjohtajaa: tammikuussa Kaj Lindström, helmi-maaliskuussa Pekka Hyyppä ja loppuvuoden Jaakko Elenius. Seuraavana vuonna puheenjohtajana toimi Vesa Majamaa. Jukka Yliniemi toimi liiton puheenjohtajana 1976–1982.
Historia > Korkeakoulualan assistenttien ja tutkijain liitto (1978–1996)

Vuonna 1978 liitto muutti nimekseen Korkeakoulualan assistenttien ja tutkijain liitto (KATL). Vuosina 1983–1986 puheenjohtajana toimi Harri Palmén. Liitto liittyi keskusjärjestö Akavaan vuonna 1986.
Liiton puheenjohtajana toimi Leila Risteli 1987–1989 ja Jussi Nuorteva vuonna 1990. 1990-luvun alun lamassa liitto halusi turvata jäsentensä työllisyyttä, jota valtion säästösuunnitelman uhkasivat. Huhtikuussa 1990 liitto jakoi ensimmäistä kertaa Tiedon portti -palkinnon. Vuosina 1991–1993 puheenjohtajana toimi Kari Kuoppala ja 1994–1998 Kari Pitkänen.
Historia > Tieteentekijöiden liitto (1997–)

Vuonna 1997 liiton nimi muuttui Tieteentekijöiden liitoksi. Nimi lyhennetään usein Tieteentekijöiksi. Björn Fant toimi liiton puheenjohtajana 1999–2002 ja Antero Puhakka 2003–2006.
Vuonsina 2007–2010 liiton puheenjohtajana toimi Ragna Rönnholm. Vuonna 2007 liitto oli huolissaan korkeakoulujen määräaikaisten henkilöstön asemasta vuonna 2010 tapahtuvan yliopistouudistuksen jälkeen. Liitolla oli noin 7 000 jäsentä, joista määräaikaisia oli 70 prosenttia. Tapani Kaakkuriniemi toimi puheenjohtajana vuodet 2011–2014 ja Petri Koikkalainen 2015–2018.
Vuosina 2019–2022 puheenjohtajana toimi Maija S. Peltola. Hän kertoi liiton muun muassa tavoittelevan hallitusohjelmaan kirjausta tutkijaeläkkeen valmistelun aloittamisesta. Tavoitteena oli turvata ennen MYEL-vakuutusjärjestelmän voimaantuloa apurahaa saaneiden eläke uudella tutkijaeläkkeellä, joka vastaisi taiteilijaeläkettä. Helmikuussa 2020 liitto ilmaisi huolensa tutkijoiden ja muiden tieteentekijöiden häirinnästä ja maalittamisesta. Liitto osallistui puheenjohtajansa Peltolan kautta selvittäjäryhmään, jossa arvioitiin yliopistojen hallinnollisen autonomian tilaa. Selvityksen taustalla oli Tampereen uuden säätiöyliopiston syntyyn liittyvät seikat, mutta myös muissa yliopistoissa henkilöstön kokema demokratiavaje. Kesällä 2021 Tieteentekijät ja Opetusalan Ammattijärjestö OAJ perustivat yhteisen järjestön, Tiede ja Opetus ry:n, joka tavoite on tiivistää yhteistyötä muun muassa yliopistojen tutkimus- ja opetushenkilöstön ja muiden asiantuntijoiden edunvalvonnassa.
Marraskuussa 2022 liiton uudeksi puheenjohtajaksi valittiin filosofian tohtori Tero Karjalainen.
Organisaatio

Vuonna 2023 Tieteentekijöiden liittoon kuuluu 16 jäsenyhdistystä ja yli 6 000 jäsentä. Yksittäiset henkilöt liittyvät liittoon jonkin sen jäsenyhdistyksen kautta. Jäsenistön yleisimpiä nimikkeitä ovat yliopistonlehtori, nuorempi tutkija, väitöskirjatutkija, tutkijatohtori ja erikoistutkija. Paikallista toimintaa liitolla on Espoossa, Helsingissä, Joensuussa, Jyväskylässä, Kuopiossa, Lappeenrannassa, Lahdessa, Oulussa, Tampereella, Turussa, Vaasassa ja Rovaniemellä. Valtakunnallisesti toimivat Informaatioalan Akateemiset (INA), Suomen akateemisten tutkijoiden yhdistys (SATY) ja Suomen ammattikorkeakoulujen tieteentekijät Samkot ry.
Liiton jäsenet kuuluvat Opetus ja tiede -työttömyyskassaan (aiemmin Opettajien Työttömyyskassa).
Liiton puheenjohtajana vuosina 2025–2026 toimii VTT, dosentti Antti Pajala Turun yliopistosta. Varapuheenjohtajia on kaksi, Paula Silvén (Tampereen yliopisto) ja Tommi Kokkonen (Helsingin ja Turun yliopistot).
Toiminta

Tieteentekijöiden liitto hoitaa jäsentensä ammatillista, sosiaalista ja palkkaedunvalvontaa. Liitto vaikutti osaltaan esimerkiksi siihen, että apurahalla työskentelevät saivat lakisääteisen eläke- ja tapaturmavakuutuksen.
Liitto on ollut mukana valmistelemassa työ- ja elinkeinoministeriön lakihanketta, jolla maahan tavoiteltiin lisää kansainvälisiä opiskelijoita ja tutkijoita niin kutsutuista kolmansista maista. Valmistuneiden tutkijoiden oleskelulupaa oltiin pidentämässä kesällä 2021 vuodesta kahteen vuoteen. Tänä aikana heidän tulisi löytää työpaikka tai perustaa yritys saadakseen jatkaa maassaoloa. Liitto toivoi lakimuutokseen muitakin tutkijoita kohtavia parannuksia. Marraskuussa 2022 hallitus esitti tutkijoiden oleskeluluvan pidennystä viiteen vuoteen. Tieteentekijät on toivonut myös Suomeen kolmansista maista tulevien opiskelijoiden ja tutkijoiden saapumisen helpottamista pitkäaikaisen viisumin avulla.
Tieteentekijöiden liitto, Professoriliitto ja Yliopistojen opetusalan liitto julkaisevat yhdessä Acatiimi-lehteä. Liitto tekee myös jäsenkyselyitä. Esimerkiksi vuonna 2021 paljastui, että koronarajoitusten aiheuttama etätyövaihe vaikeutti ulkomaalaistaustaisten jäsenten integroitumista työpaikalle. Myös tutkimus kärsi tutkijavierailuiden ja aineistojen hankintamatkojen puuttumisesta. Verkko-opetus kasvatti jäsenten työtaakkaa, sillä siihen meni aikaa enemmän kuin lähiopetukseen.