stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Like a Hurricane

| ”Like a Hurricane” Neil Young ja Crazy Horse |
| --- | --- | --- |

Saksan painoksen kansikuva
Singlen tiedot
 Albumilta: American Stars ’n Bars
 Julkaistu: 8. elokuuta 1977
 Tekijä(t): Neil Young
 Tuottaja(t): Neil Young, David Briggs, Tim Mulligan
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 08.20 (albumiversio) 5.25(singleversio)
 Levy-yhtiö: Reprise
Neil Youngin ja Crazy Horsen muut singlet
| ”Hey Babe” 1977 | ”Like a Hurricane” 1977 | ”Comes a Time” 1978 |
Like a Hurricane on Neil Youngin vuonna 1975 kirjoittama rock-kappale. Se julkaistiin kuitenkin vasta vuonna 1977 albumilla American Stars ’n Bars. Alun perin yli kahdeksanminuuttinen, ajoittain rajua kitarasooloilua sisältävä kappale kirjoitettiin Youngin ollessa kyvytön laulamaan äänihuulioperaation vuoksi.
Kiertueilla kappale on kuulunut lähes poikkeuksetta Youngin soittovalikoimaan.
Alkuperäisalbumin lisäksi kappale on julkaistu livealbumeilla Live Rust, Weld ja Unplugged sekä kokoelmissa Decade ja Greatest Hits.
Miksattu versio kappaleesta julkaistiin singlenä 8. elokuuta 1977. B-puolena oli kappale ”Hold Back the Tears”.
Muusikot

Neil Young – kitara, laulu
Frank ”Poncho” Sampedro – syntetisaattori, taustalaulu
Billy Talbot – basso, taustalaulu
Ralph Molina – rummut, taustalaulu
Anton Stadler

Anton Paul Stadler (1753–1812) oli itävaltalainen klarinetisti ja basettitorven soittaja.
Stadler syntyi Bruck an der Leithassa. Hän siirtyi vuonna 1773 Wieniin, jossa hän työskenteli loppuelämänsä ajan. Vuonna 1781 Stadler tutustui säveltäjä Wolfgang Amadeus Mozartiin, joka omisti tälle klarinettikonserttonsa sekä kvintettonsa klarinetille ja jousille.
Apt-vaihe

| Liitukauden jako> kausi | Liitukauden jako> epookki | Liitukauden jako> vaihe | Liitukauden jako> ikä (mvs) |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Paleogeeni | Paleoseeni | Dania | nuorempi |  |
| Liitu | myöhäis | Maastricht | 66,0–72,1 |  |
| Liitu | myöhäis | Campania | 72,1–83,6 |  |
| Liitu | myöhäis | Santonum | 83,6–86,3 |  |
| Liitu | myöhäis | Coniacum | 86,3–89,8 |  |
| Liitu | myöhäis | Turonia | 89,8–93,9 |  |
| Liitu | myöhäis | Cenomanum | 93,9–100,5 |  |
| Liitu | varhais | Alba | 100,5–~113,0 |  |
| Liitu | varhais | Apt | ~113,0–~125,0 |  |
| Liitu | varhais | Barrême | ~125,0–~129,4 |  |
| Liitu | varhais | Hauterive | ~129,4–~132,9 |  |
| Liitu | varhais | Valangin | ~132,9–~139,8 |  |
| Liitu | varhais | Berrias | ~139,8–~145,0 |  |
| Jura | myöhäis | Tithonos | vanhempi |  |
Liitukauden jako ICS:n mukaan tammikuussa 2013.
Apt-vaihe oli varhaisen liitukauden jakso, jolloin Maa lämpeni.
Kausi oli 125–112 miljoonaa vuotta sitten Barrême- ja Alba-vaiheiden välissä. Kauden keskivaiheilla noin 117–116 miljoonaa vuotta sitten tapahtui pieni lajien joukkotuho, joka saattoi liittyä suuriin Intian Bengalin Rahjamalin laavapurkauksiin ja Kerguelenin "kuumaan pisteeseen".
Intia oli silloin mannerliikuntoteorian mukaan Kerguelenin lähellä eteläisellä Intian valtamerellä. Tämä oli tyypillinen Maan historian "pieni lajien joukkotuho".
Vaihe on nimetty Ranskan Provencessa sijaitsevan Aptin pikkukaupungin mukaan.
Apt-vaiheen alajako

Bédoule-jakso, varhais-Apt, noin 121–117 miljoonaa vuotta sitten
Gargas-jakso, keski-Apt 117–115 miljoonaa vuotta sitten
Clansayes-jakso, myöhäis-Apt 115–112 miljoonaa vuotta sitten
Argentiinan maahockeymaajoukkue

Argentiinan maahockeymaajoukkue edustaa Argentiinaa maahockeyn miesten maaotteluissa. Argentiinan paras saavutus on olympiakulta Rio de Janeirossa 2016[lähde? ] sekä Pan-Amerikan kisojen kymmenen mestaruutta. Maailmanmestaruuskilpailuissa Argentiina on ollut parhaimmillaan kolmas 2014. Kansainvälisen lajiliiton rankingissa Argentiina on viidennellä sijalla (kesäkuu 2020). Vuonna 2017 se oli rankingissa ensimmäisenä.
Argentiina on selvinnyt maahockeyn olympiaturnaukseen 12 kertaa. Joukkue selvisi myös vuoden 1980 turnaukseen, mutta Argentiinan valtio oli mukana boikotoimassa olympialaisia, joten joukkue ei osallistunut turnaukseen. Argentiina on osallistunut olympiaturnaukseen vuodesta 1988 joka kerta, lukuun ottamatta Pekingin olympialaisia vuonna 2008.
Lajin MM-kisoissa Argentiina on esiintynyt joka kerta, lukuun ottamatta vuoden 1998 turnausta. Argentiina isännöi kisoja 1978, jotka pelattiin pääkaupunki Buenos Airesissa. Argentiina on parhaimmillaan saavuttanut pronssia 2014 sekä ollut kuudes vuosina 1986 ja 2002. Turnauksen viimeiseksi Argentiina on jäänyt vuosina 1971 ja 1982.
Pan American Hockey Federationin eli Amerikan mantereen maahockeyliiton järjestämissä turnauksissa Argentiina on menestynyt. Pan-Amerikan kisoissa Argentiina on voittanut maahockeyturnauksen kymmenen kertaa ja ollut neljästi hopealla: Argentiina on siis pelannut jokaisessa turnauksessa loppuottelussa. Vain Kanada on pystynyt voittamaan Argentiinan loppuottelussa.
Pan-American Cupin Argentiina on voittanut vuonna 2004, 2013 ja 2017. Viidesti järjestetyssä turnauksessa Argentiina on ollut pronssilla vuosina 2000 ja 2009. Kahdeksan kertaa järjestetyt Etelä-Amerikan mestaruuskilpailut ovat päättyneet seitsemästi Argentiinan voittoon, Chilen ollessa toinen. Vuoden 2016 kisoissa Argentiina ei ollut mukana.
Anton Tkáč

| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten ratapyöräily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten ratapyöräily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten ratapyöräily. Olympialaiset  | Maa:   Tšekkoslovakia> Miesten ratapyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Montreal 1976 | eräajo |  |
| Ratapyöräilyn MM-kilpailut  | Ratapyöräilyn MM-kilpailut  | Ratapyöräilyn MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Montreal 1974 | eräajo (amat.) |  |
|  Kultaa | München 1978 | eräajo (amat.) |  |
|  Pronssia | Leicester 1970 | 1 km aika-ajo (amat.) |  |
Anton Tkáč  (30. maaliskuuta 1951 Lozorno, Bratislavan alue – 22. joulukuuta 2022 Bratislava) oli slovakialainen ratapyöräilijä, joka aktiiviurallaan edusti Tšekkoslovakiaa Hän on olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari. Hän edusti Slovan Bratislavaa ja Dukla Trenčíniä. Hän oli pituudeltaan 183 cm.
Tkáč voitti Montrealin olympialaisissa 1976 kultaa eräajossa. Hän kukisti loppuottelussa Daniel Morelonin erävoitoin 2–1. Moskovan olympialaisissa 1980 hän sijoittui eräajossa neljänneksi. Münchenissä 1972 hän oli joukkueaika-ajossa yhdestoista ja kilometrin aika-ajossa kolmastoista.
Tkáč voitti amatöörien eräajon maailmanmestaruuden Montrealissa 1974 ja Münchenissä 1978. Amatöörien kilometrin aika-ajossa hän sai MM-pronssia Leicesterissä 1970.
Limerickin sopimus

Treaty Stone -kivi (ylimpänä), jonka päällä Limerickin sopimus perimätiedon mukaan allekirjoitettiin. Jalusta pystytettiin vuonna 1865.
Limerickin sopimus oli Irlannin Limerickissä 3. lokakuuta 1691 allekirjoitettu sopimus, joka päätti kaksi vuotta kestäneen sodan Vilhelm III Oranialaisen kannattajien ja jakobiittien välillä. Sopimuksen oli tarkoitus turvata Irlannin katolisten uskonnonvapaus, mutta englantilaiset ja Irlannin protestantit eivät lopulta noudattaneet sopimusta.
Perimätiedon mukaan sopimus olisi allekirjoitettu kivenjärkäleen päällä, joka tunnetaan nimellä Treaty Stone (”sopimuskivi”). Se on nykyisin nähtävyys Limerickissä.
Sopimuksen syntyminen ja sisältö

Piiritetty Limerick oli viimeinen merkittävä jakobiittien hallussa ollut keskus. Kaupungin puolustusta johtanut Patrick Sarsfield tarjoutui antautumaan sillä ehdolla, että vastapuoli suostuisi allekirjoittamaan sopimuksen. Piiritysjoukkoja johtanut Godert de Ginkel suostui tähän, ja myöhemmin myös Vilhelm Oranialainen itse hyväksyi sopimuksen sisällön.
Limerickin sopimus käsitti kaikkiaan 42 artiklaa. Se takasi kaikille jakobiittien puolella Irlannissa taistelleille sotilaille ja upseereille oikeuden poistua turvallisesti maasta ja siirtyä jonkin toisen valtion armeijaan tai liittyä halutessaan myös Englannin armeijaan. Pääosa artikloista pyrki turvaamaan Irlannin katolisten aseman takaamalla heille samanlaiset oikeudet uskonnonharjoitukseen kuin mitä oli ollut voimassa kuningas Kaarle II:n aikana. Samoin he saisivat takaisin Kaarle II:n aikana voimassa olleet maaomistuksensa sekä oikeuden vapaaseen ammatinharjoittamiseen. Katolisten tulisi vannoa Englannin kruunulle ainoastaan uskollisuudenvala, mutta ei paavia vastaan suunnattua kuninkaan yliherruuden valaa (oath of supremacy). Aateliset saivat oikeuden kantaa asetta. Sopimuksessa myös kiellettiin korvausten hakeminen oikeusteitse sodan aikana tapahtuneesta ryöstelystä tai muista rikkomuksista.
Seuraukset

Sopimuksen seurauksena yli 20 000 irlantilaista jakobiittisotilasta – Sarsfield mukaan lukien – siirtyi Ranskaan ja liittyi Ranskan armeijaan, jossa he muodostivat niin sanotun irlantilaisen prikaatin. Vain noin 1 000 miestä liittyi Vilhelm Oranialaisen armeijaan, minkä lisäksi noin 2 000 palasi koteihinsa. Myös pääosa Irlannin maanomistaja-aatelista jätti saaren, ja tapahtuma tunnetaan Irlannin historiassa ”villihanhien pakona”, viittauksena vuoden 1607 ”jaarlien pakoon”. Paon laajuus itse asiassa heikensi Irlannin katolisten asemaa, sillä maahan ei enää jäänyt voimakasta kotimaista eliittiä. Lisäksi lähteneiden maat takavarikoitiin ja ne siirtyivät protestanttisten uudisasukkaiden haltuun.
Ginkelin ja Vilhelm Oranialaisen mielestä Limerickin sopimukseen sisältyneet myönnytykset Irlannin katolisille olivat pieni hinta sodan päättämisestä. Irlannin protestantit eivät kuitenkaan suostuneet hyväksymään sopimusta, sillä he halusivat sodassa saavutetun voiton jälkeen syrjäyttää katoliset kokonaan poliittisesta vallasta. Kun protestanttien hallitsema Irlannin parlamentti lopulta vahvisti Limerickin sopimuksen vuonna 1697, sen sisältöä muutettiin merkittävästi: maininta uskonnonvapaudesta jätettiin pois, samoin maininta kevennetystä uskollisuudenvalasta. Lisäksi sopimuksessa taattujen oikeuksien katsottiin koskevan vain kirjaimellisesti jakobiittiarmeijassa taistelleita, ei Irlannin katolista siviiliväestöä, johon alettiin pian kohdistaa jyrkkiä sortolakeja (penal laws).
Aiheesta muualla

Sopimuksen teksti (englanniksi) University College Cork
Liberation

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Liberation voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Libération, ranskalainen sanomalehti
Liberation, 1349:n albumi
Liberation, The Divine Comedyn albumi
Liberation, Karsh Kalen albumi
Liberation, Talib Kwelin ja Madlibin albumi
Liberation, Mýan albumi
Liberation, Bunny Wailerin albumi
Liberation Trans Amin albumi
Liberation Christina Aguileran albumi
Liberation australialainen levy-yhtiö
Liberation, vuoden 1984 videopeli
Liberation: Captive II, vuoden 1993 videopeli
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Liberation”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Anis al-Omri

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 4. marraskuuta 1980 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Tunisia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 174 cm
Seura
Seura:  ES Hammam Sousse
Pelinumero: -
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1994–2000 2000–2003 2003–2004 2004–2006 2006–2010 2010– |  Espérance  US Monastir  Al Ittihad  ES Zarzis  Club Africain  ES Hammam Sousse |  |
Anis al-Omri (myös Anis Amri, arab. أنيس العمري‎, s. 4. marraskuuta 1980) on tunisialainen jalkapalloilija. Puolustaja pelaava al-Omri edustaa Tunisian pääsarjassa ES Hammam Soussea.
Saavutukset

Tunisian cup: 2005
Tunisian mestaruus: 2008
North African Cup of Champions: 2009
Aiheesta muualla

Weltfussball (saksaksi)
Like Mike (soundtrack)

| Like Mike Useita |
| --- | --- | --- |

Soundtrack-albumin tiedot
 Julkaistu: 2. heinäkuuta 2002
 Tuottaja(t): Jermaine Dupri, The Neptunes, Just Blaze, Trackmasters, Chris Stokes, Kerry Brothers, Jr. & Alicia Keys
 Tyylilaji: Hip hop & R&B
 Levy-yhtiö: So So Def Recordings/Sony Music Soundtrax
Like Mike on 2. heinäkuuta 2002 julkaistu soundtrack samannimiselle elokuvalle. Soundtrackin julkaisivat So So Def Recordings Sony Music Soundtrax.
Kappaleluettelo

"Basketball"- 3:19 (Lil' Bow Wow ft. Jermaine Dupri, Fabolous & Fundisha)
"NBA 2K2"- 2:09 (R.O.C.)
"I Remember"- 4:21 (TQ ft. Jagged Edge)
"Take Ya Home"- 3:59 (Lil' Bow Wow)
"Put Me On"- 3:39 (Mario)
"Playin' the Game"- 4:32 (Lil' Bow Wow)
"Dance With You"- 3:00 (Solange featuring B2K)
"Can I Holla"- 3:28 (Young Steff ft. Lil' Bow Wow)
"Rule"- 3:56 (Nas & Amerie)
"Hoop It Up"- 3:19 (TCP)
Laitakaupungin laulu

| Laitakaupungin laulu |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Edvin Laine
Käsikirjoittaja:  Olavi Vesistö
Tuottaja:  Toivo Särkkä
Säveltäjä:  Heikki Aaltoila
Kuvaaja:  Felix Forsman
Leikkaaja:  Armas Vallasvuo
Lavastaja:  Karl Fager Jaakko Hurme
Pääosat:  Tauno Palo Ansa Ikonen Aku Korhonen Mirjam Novero
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus
Ensi-ilta:  5. maaliskuuta 1948
Kesto:  73 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Laitakaupungin laulu on Edvin Laineen ohjaama suomalainen draamaelokuva, joka valmistui vuonna 1948. Elokuvan käsikirjoituksen laati Olavi Vesistö eli Olavi Veistäjä. Käsikirjoituksen muokkaustyöhön osallistui tiettävästi myös Laineen serkku kirjailija Toivo Kauppinen eli nimimerkki Topias.
Elokuvan aiheena on surullinen perhetarina ja sen ehtäväksi on arvioitu köyhälistökortteleissa tehtävän huoltotyön merkityksen korostaminen. Pääosissa ovat Ansa Ikonen ja Tauno Palo. Paatoksellisessa melodraamassa näyttelee myös Ella Eronen kapakanpitäjää yhdessä harvoista elokuvarooleistaan.
Juoni

Elokuva sijoittuu 1940-luvun suomalaiseen alamaailmaan, jonka kujilla rikollisuus on huipussaan. Huoltotarkkaaja Helmi Heino (Ansa Ikonen) saapuu tällaiselle kadulle ja tutustuu kujien asukkaisiin. Myöhemmin hän kohtaa rikollisjoukkoa johtavan Jukka Kyrön (Tauno Palo), joka ihastuu häneen.
Helmi kuitenkin torjuu Kyrön yritykset lähemmästä tuttavuudesta. Tilanteeseen sotkeutuvat myös Jukan mykkä vaimo Aliina (Mirjam Novero), mustasukkainen rakastajatar Juudit (Ella Eronen) ja Jukan poika Reino (Veli-Matti Kaitala). Jukka yrittää muuttaa tapansa Helmin avulla, mutta se osoittautuu odotettua vaikeammaksi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ansa Ikonen  | … |  Helmi Heino, huoltotarkkailija   |
|  Tauno Palo  | … |  Jukka Kyrö   |
|  Aku Korhonen  | … |  Sokea-Hanski   |
|  Mirjam Novero  | … |  Aliina Kyrö   |
|  Ella Eronen  | … |  Juudit   |
|  Arvo Lehesmaa  | … |  Fransu Byman, liikemies ja runoilija   |
|  Wilho Ilmari  | … |  oikeuden puheenjohtaja   |
|  Trina Taipale  | … |  Raili, Hanskin tytär   |
|  Elna Hellman  | … |  torikauppias Matilda Kivinen   |
|  Veli-Matti  | … |  Reino Kyrö   |
|  Leo Mikander  | … |  Yrjö   |
|  Enni Rekola  | … |  neiti Johansson   |
|  Jalmari Rinne  | … |  syyttäjä   |
|  Uuno Montonen  | … |  poliisi Muhonen   |
|  Rauha Rentola  | … |  Esteri   |
|  Toivo Lahti  | … |  Leski-Aleksi   |
|  Helge Ranin  | … |  lääkäri   |
|  Olga Tainio  | … |  huoltovirkailija   |
|  Urho Lahti  | … |  puolustusasianajaja   |
|  Tarmo Manni  | … |  konstaapeli Virtanen   |
|  Topo Leistelä  | … |  Jere   |
|  Veikko Uusimäki  | … |  Väinö Karttunen, "Lukko-Väiski"   |
Palkinnot

Jussi-palkinnot
Paras miessivuosa: Aku Korhonen
Paras naissivuosa: Elna Hellman
Arvostelut

Jotkut kriitikot pitivät elokuvaa kunnianhimoisena ja tunnelmaltaan vahvana, mutta moittivat sitä samalla teennäiseksi ja kulissimaiseksi. Felix Forsmanin kuvaus on saanut kiitosta.
Aiheesta muualla

Laitakaupungin valot Ylen sivuilla (Arkistoitu versio, Archive.org)
Laitakaupungin laulu Elonet.
Antti Henttonen

Antti Henttonen (3. maaliskuuta 1922 Antrea – 7. elokuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen opetusneuvos. Hän toimi Opettaja-lehden ja sen edeltäjän Opettajain Lehden päätoimittajana vuosina 1953–1983. Hän kätteli ensimmäisenä vieraana silloisen tasavallan presidentti Tarja Halosta itsenäisyyspäivän vastaanotolla vuonna 2011, koska presidenttiä perinteisesti ensimmäisenä kätellyt Mannerheim-ristin ritari Tuomas Gerdt joutui perumaan saapumisensa viime hetkillä vaimonsa sairastuttua.
Antti Henttonen teki parinkymmenen vuoden ajan paljon laulujen sanoituksia muun muassa sekakuoro Peipposille. Tunnetuin Henttosen sanoitus on venäläinen valssi ”Lokki”, jonka ovat levyttäneet Mauno Kuusisto ja Arja Havakka.
Antti Henttonen julkaisi vuonna 1987 muistelmateoksen Pilkkeitä – koulu- ja lehtimiehen polulta.
Henttonen ja Suomen Kansakoulunopettajain Liiton puheenjohtaja Lauri Järvi alkoivat pohtia yhtenäisen peruskoulun toteuttamisen edellytyksiä vuonna 1953, kun kouluhallituksen koulutoimenjohtaja Alfred Salmela oli maininnut heille, että opettajajärjestöllä ei ollut koulutuspoliittista ohjelmaa. Uudistusta koskeva periaatepäätös hyväksyttiin eduskunnassa vuonna 1963, ja sen mukainen laki säädettiin vuonna 1968.
Antti Henttosta pidetään koululaisille vuodesta 1954 jaetun Hymypatsas-palkinnon isänä.
Teoksia

Korvessa kummittelee. Karisto 1953
Maakuntiemme kasvot ; kirj. Antti Henttonen, Raija Bertell, Taina Virtasola. Kansakoulun nuorisotyön keskus, Helsinki 1964
Muistojen kultainen Karjala. Gummerus 1985, 2. painos 1991, 3. painos 1995
Pilkkeitä : koulu- ja lehtimiehen polulta. WSOY 1987
Otavan oppikirjojen satavuotinen perusta. Otava 1990
Päivään päin : Peipposet -kuoron ohjelmiston tekstejä ; kuvituksena Onerva Puhakka-Hyvösen tekstiilitöitä. Hyvönen & co, Espoo 1990
Tuolla puolen Syvärin : rajajääkäripataljoona 4 jatkosodassa ; kirj. Antti Henttonen, Matti Lappalainen. Otava 1991
Hymy ja hyvä toveruus ; toimittaja Tiina Hautala. Koulun kerhokeskus, Helsinki 1992
Marskin inkeriläisritari : Mikko Pöllä kaukopartiomatkoilla. Painatuskeskus, Helsinki 1993
Lisää elämää vuosiin : neljännesvuosisata Veteraaniopettajat ry:n toimintaa (1969) 1975–1999. Otava 2000
Kuin karhunsammal : Helsingin reserviupseeripiiri ry:n senioriupseerien kerho 50, 1951–2001. Helsinki 2001
Kolyman verinen kulta : virolainen Suomen-poika 10 vuotta Siperiassa ; kirj. Hans Alviste, Antti Henttonen. Mediapinta, Tampere 2011
Toimitustöitä

Antrean kk:n nuorisoseura 1894–1954 ; toim. Armas Peltonen, Antti Henttonen. Antrean kk:n nuorisoseura, Harviala 1954
Itä-Suomen seminaari 1945–1970 : Juhlajulkaisu ; toimituskunta J. N. Mikkola, Antti Henttonen ja Iivar Kemppinen, päätoim ; matrikkeliosan toim. Toivo Sivonen. Kymölän kilta, Helsinki 1970
Ajat muuttuvat : Sortavalan seminaarin perustamisen 100-vuotisjuhlakirja ; toimituskunta Urho Somerkivi, päätoim. Antti Henttonen. Kymölän kilta, Helsinki 1980
Jussi Olkinuora : Olkinuoran Jussi karjalaisten kohtalontiellä. Vuoksen säätiö, Riihimäki 1983
Elämä o lustii : antrealaisia ja vuoksenrantalaisia kaskuja ja sananparsia ; koonnut ja toim. Irma-Riitta Järvinen, Antti Henttonen. Vuoksen säätiö, Helsinki 1989
Munkkivuoren reserviupseerit 1959–1989. Munkkivuoren reserviupseerit, Helsinki 1989
59. upseerikurssi. UK 59:n kurssitoimikunta, Hamina 1994
Kotiseutumme Antrea ; toimituskunta Antti Henttonen ym. Antrea-seura – Vuoksen säätiö, Helsinki 1995
Viiden kylän elämää : Antrean Savilahden seudun Sokkala, Räikkölä, Henttola, Hovikorpi, Salo-Kekkilä ; toimittanut Antti Henttonen ; kirjoittajat Antti Henttonen ym. ; artikkelien piirrokset Pentti Pullinen. Sokkalan ja Salo-Kekkilän koulupiirien kirjatoimikunta, Janakkala 2006
Laulun voimalla : Helsingin sotaveteraanikuoro 1987–2007 ; toimittajat Antti Henttonen, Heikki Mälkki. Helsingin sotaveteraanikuoro, Helsinki 2007
Paimenpojasta professoriksi : kuvanveistäjä Armas Hutri 85. Professori Armas Hutrin taiteen ystävät, Perniö 2008
Katse eteenpäin... : Helsingin reserviupseeripiiri ry senioriupseerien kerho 60 v ; toimituskunta Antti Henttonen ym. Helsinki 2011
Aiheesta muualla

Antti Henttosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Ashok Kumar

| Ashok Kumar |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Kumudlal Ganguly
Syntynyt: 13. lokakuuta 1911 Bhagalpur, Brittiläinen Intia
Kuollut: 10. joulukuuta 2001 (90 vuotta) Mumbai, Maharashtra, Intia
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Shobha Devi  (vih. 1936; k. 1986)
Lapset:  4
Sukulaiset:  Kishore Kumar (veli)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1936–1997
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Ashok Kumar (oik. Kumudlal Ganguly; 13. lokakuuta 1911 Bhagalpur – 10. joulukuuta 2001 Mumbai) oli intialainen näyttelijä. Hän voitti useita palkintoja, mukaan lukien National Film Awards -palkinnon ja neljä Filmfare Awards -palkintoa.
Valikoitu filmografia

| --- | --- |
 Achhut Kannya (1936)  Bandhan (1940)  Jhoola (1941)  Kismet (1943)  Mahal (1949)  Samadhi (1950)  Kanoon (1960)  Bandini (1963)  Jewel Thief (1967) :  Aashirwad (1968)  Aradhana (1969)  Pakeezah (1972)  Victoria No. 203 (1972)  Khatta Meetha (1978)  Khubsoorat (1980)  Shaukeen (1982)  Mr. India (1987)
Palkinnot

Bengal Film Journalists’ Association Awards
1963: Paras miespääosa (hindi) – Gumrah
1969: Paras miespääosa (hindi) – Aashirwad
Filmfare Awards
1962: Paras miespääosa – Rakhi
1966: Paras miessivuosa – Afsana
1969: Paras miespääosa – Aashirwad
1996: Elämäntyöpalkinto
National Film Awards
1968: Paras miespääosa – Aashirwad
Muut palkinnot
1959: Sangeet Natak Akademi Award
1988: Dadasaheb Phalke Award
1999: Padma Bhushan
2001: Awadh Samman
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ashok Kumar Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ashok Kumar Allmoviessa (englanniksi)
Antonius Hofmann

Antonius Hofmann (4. lokakuuta 1909 – 11. maaliskuuta 2000) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Passaun hiippakuntaan 13. huhtikuuta 1936 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi sekä Berenicen titulaaripiispaksi 20. syyskuuta 1961. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Simon Konrad Josef Landersdorfer, jota avustivat Josef Freundorfer ja Josef Hiltl.
Hofmannista tuli Passaun piispa 27. lokakuuta 1968. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja jäi eläkkeelle 15. lokakuuta 1984.
Lin Ying-meng

| Lin Ying-meng |
| --- | --- |

Taipein kaupunginvaltuuston jäsen
 25.12.2018–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. lokakuuta 1983 (ikä 40)  Taichung, Taiwan
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Muut puolueet:  Uusi valta (2017–2020)
Tutkinnot:  Tsing Huan kansallinen yliopisto
Lin Ying-meng (kiin.: 林穎孟; pinyin: Lín Yǐngmèng; s. 20. lokakuuta 1983) on taiwanilainen poliitikko, joka toimii Taipein kaupunginvaltuustossa vuodesta 2018 alkaen. Hän oli yksi ensimmäisistä taiwanilaisista avoimesti seksuaalivähemmistöön kuuluneista poliitikoista, jotka ovat tulleet valituksi.
Tausta

Lin syntyi Taichungissa vuonna 1983 Lin on valmistunut kansallisesta Tsing Hua -yliopistosta pääaineenaan sosiologia. Valmistumisensa jälkeen Lin toimi muun muassa mobiilisovellusten kehittäjätiimissä.
Poliittinen ura

Lin asettui ehdolle Uusi valta -puolueen listoilta. Hän erosi puolueesta elokuussa 2020, koska katsoi puolueen hylänneen alkuperäisen ideologiansa. Hän siirtyi itsenäiseksi edustajaksi..
Taiwanin laillistaessa samaa sukupuolta olevien avioliitot vuonna 2019 Lin oli vaatimassa Taipein kaupunginvaltuustossa, että kaikki halukkaat pääsisivät naimisiin 25. toukokuuta. Lopulta kaupungin kotitalousrekisterin työntekijät päättivät jäädä ylitöihin asian varmistamiseksi.
Yksityiselämä

Lin on biseksuaali. Hän ollut parisuhteessa sosiaalidemokraattista puoluetta edustavan Miao Po-yan kanssa. Marraskuussa 2019 kerrottiin, että Lin oli parisuhteessa Carlos-nimisen miehen kanssa..
Liran Strauber

Liran Strauber vuonna 2011.
Liran Strauber (s. 20. elokuuta 1974) on israelilainen jalkapalloilija, joka pelaa Maccabi Tel Avivin joukkueessa.