stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Monmouthshire

| County of Monmouthshire Sir Fynwy |
| --- | --- |
 Chepstow’n linna
 Vaakuna
 Alueen sijainti Walesissa
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Maa:  Wales
Preserved county:  Gwent
Perustettu:  1996
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Usk
Pinta-ala:  849,15 km²
Väkiluku (2015):  92 476
 – väestötiheys:  94,1 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  GB-MON
 – NUTS:  UKL21
 
Hallintoalueen internetsivut
Monmouthshire (kymriksi Sir Fynwy) on kreivikunta ja yksi Walesin hallintoalueista. Se sijaitsee maan kaakkoisosassa Bristolin kanaalin rannalla Englannin rajalla ja sen pääkaupunkina toimii Usk. Hallintoalueella on arviolta 92 476 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 849,15 neliökilometriä.
Kreivikunta käsittää merkittävän osan Monmouthshiren historiallisesta kreivikunnasta. Sen suurin kaupunki on Abergavenny. Kreivikunnassa sijaitsee monia vanhoja linnoja sekä muita nähtävyyksiä.
Monmoutshiren linnat

Chepstow’n linna
Raglanin linna
Abergavennyn linna
White Castle
Skenfrithin linna
Grosmontin linna
Caldicotin linna
Kuvia

Kirkon rauniot Tinternin kylässä
Tinternin luostari
Monnow’n keskiaikainen silta Monmouthin kaupungissa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Monmouthshire Wikimedia Commonsissa
Hallintoalueen internetsivut
Walesin hallintoalueet
Anglesey
Blaenau Gwent
Bridgend
Caerphilly
Cardiff
Carmarthenshire
Ceredigion
Conwy
Denbighshire
Flintshire
Gwynedd
Merthyr Tydfil
Monmouthshire
Neath Port Talbot
Newport
Pembrokeshire
Powys
Rhondda Cynon Taf
Swansea
Torfaen
Vale of Glamorgan
Wrexham
Mustemalawinahven

| Mustemalawinahven> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Labroidei
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Melanochromis
Laji::  chipokae
Kaksiosainen nimi
 Melanochromis chipokae  Johnson, 1975 
Katso myös
   Mustemalawinahven Wikispeciesissä  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Mustemalawinahven (Melanochromis chipokae) on endeemisenä afrikkalaisen Malawijärven lounaisosissa elävä äärimmäisen uhanalainen kirjoahvenlaji.
Mustemalawinahvenen maksimipituus on 12 cm. Se on väriltään musteensininen.
Mustemalawinahventa on tavattu vain kahdella kallioriutalla Malawijärven lounaisosassa. Se on yksi harvoista kalalajeista, joka on ajautunut sukupuuton partaalle lemmikkieläinkauppaan pyydystämisen takia. Sitä on pyydystetty vähäisessä määrin myös syötäväksi.
Mokhtar Naili

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 3. syyskuuta 1953 (ikä 71)
Syntymäpaikka: Tunisia
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 177 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1969–1983 |  Club Africain |  |
Maajoukkue
| 1977–1982 |  Tunisia | 21 (0) |
Mokhtar Naili (arab. المختار النايلي‎; s. 3. syyskuuta 1953) on tunisialainen uransa lopettanut jalkapallomaalivahti. Naili edusti koko seurauransa Club Africainia ja pelasi Tunisian jalkapallomaajoukkueessa vuoden 1978 MM-kisoissa aloittavana maalivahtina. Hän korvasi juuri ennen kisoja loukkaantuneen Sadok Sassin.
Aktiiviuransa jälkeen Naili on työskennellyt maalivahtivalmentajana muun muassa Tunisian maajoukkueessa.
Aiheesta muualla

FIFA.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Worldfootball (englanniksi)
Tunisian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1978
1 Sassi |
2 Dhouib |
3 Kaabi |
4 Gasmi |
5 M. Labidi |
6 Ghommidh |
7 Lahzami |
8 Ben Rehaiem |
9 Akid |
10 Dhiab |
11 A. Ben Aziza |
12 K. Labidi |
13 Liman |
14 Karoui |
15 Ben Mouza |
16 Chehaibi |
17 El Louze |
18 Chebli |
19 Hasni |
20 Jebali |
21 L. Ben Aziza |
22 Naili |
Valmentaja Chetali
Mort Walker

| Mort Walker |
| --- | --- |
 Walker huhtikuussa 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. syyskuuta 1923 El Dorado, Kansas, Yhdysvallat
Kuollut: 27. tammikuuta 2018 (94 vuotta) Stamford, Connecticut, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  sarjakuvapiirtäjä
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivu
Addison Morton ”Mort” Walker (3. syyskuuta 1923 El Dorado, Kansas – 27. tammikuuta 2018 Stamford, Connecticut) oli yhdysvaltalainen sarjakuvantekijä. Hänet tunnetaan erityisesti sanomalehtisarjakuvien Masi (1950–) sekä Pirkko ja Pentti (1954–) luojana. Walker toimi sarjakuviensa parissa yhtäjaksoisesti yli 65 vuoden ajan.
Elämä

Walkerin isä oli arkkitehti ja hänen äitinsä sanomalehden kuvittaja. Hän varttui Missourin Kansas Cityssä. Walker myi jo kouluaikoinaan piirroksiaan lehdille ja hänet palkattiin 18-vuotiaana Hallmarkille onnittelukorttien suunnittelijaksi. Toisen maailmansodan aikana hän palveli neljä vuotta Yhdysvaltojen armeijassa ja yleni sotamiehestä luutnantiksi. Hän oli sodan aikana Italiassa tiedustelu-upseerina ja myöhemmin sotavankileirin komentajana. Siviiliin palattuaan Walker valmistui vuonna 1948 Missourin yliopistosta. Sen jälkeen hän toimitti Dell-yhtiön sarjakuvalehtiä ja myi omia piirroksiaan muille lehdille.
Walker kehitti 1940-luvun lopulla The Saturday Evening Postin toimittajan John Baileyn pyynnöstä sarjakuvan Spider-nimisestä laiskasta ja velmusta yliopisto-opiskelijasta. Hän vaihtoi myöhemmin hahmon nimeksi Beetle Bailey, jolle hän antoi sukunimen kyseisen toimittajan mukaan. Korean sodan puhjettua vuonna 1950 Walker siirsi hahmon armeijaan ja näin syntyi Masi, joka pääsi King Features Syndicate -sarjakuvasyndikaatin levitykseen. Suurmenestykseksi kohonnut sarja ilmestyi parhaimmillaan 1 800 sanomalehdessä. Sarjan piirtäminen siirtyi vähitellen Walkerin pojille Brian ja Greg Walkerille, jotka osallistuivat sen tekemiseen 1970-luvulta alkaen, mutta Walker oli mukana sen käsikirjoittamisessa kuolemaansa asti. King Featuresin mukaan Walker teki pidemmän uran kuin kukaan toinen itse luodun strippisarjakuvan tekijänä.
Walkerin kanssa yhteistyötä tehneitä sarjakuvantekijöitä olivat muun muassa Dik Browne, Jerry Dumas, Bob Gustafson ja Bud Jones. Brownen kanssa Walker kehitti suositun sarjakuvan Pirkko ja Pentti (Hi and Lois) ja Dumasin kanssa sarjan Sami ja Siilo (Sam and Silo). Walkerin muista strippisarjoista menestykseen ylsi myös Masan arkki (Boner's ark). Myös hänen kuusi lastaan ovat työskennelleet hänen studiossaan.
Walker sai työstään lukuisia palkintoja, kuten National Cartoonists Societyn myöntämän Reuben-palkinnon vuonna 1954. Yhdysvaltain puolustusministeriö myönsi hänelle vuonna 2000 Distinguished Civilian Service -mitalin, joka on korkea-arvoisin siviileille myönnettävä sotilaallinen ansiomerkki. Walker perusti vuonna 1974 Connecticutin Greenwichiin International Museum of Cartoon Art -nimisen sarjakuvamuseon, joka toimii nykyään Ohion osavaltionyliopistossa toisen museon yhteydessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mort Walker Wikimedia Commonsissa
Vuolteenaho, Salla: Patalaiskan Masin luoja Mort Walker on kuollut Yle Uutiset.  28.1.2018.
Mort Walkerin virallinen kotisivu
Masi-julkaisut Suomessa
Madeleine Vionnet

Madeleine Vionnet, Jules John Dunandin muotokuva
Madeleine Vionnet (22. kesäkuuta 1876 Loiret, Ranska – 2. maaliskuuta 1975 Pariisi) oli ranskalainen muotisuunnittelija, joka tunnetaan parhaiten vinoleikkauksen uranuurtajana.
Suku ja koulutus

Madeleine Vionnet syntyi köyhään perheeseen Chilleurs-aux-Bois'ssa Loiret'ssa. Vanhemmat erosivat hänen ollessaan hyvin pieni, ja hän muutti tietullikerääjä isänsä kanssa Aubervilliersiin viisivuotiaana. Kun Madeleine oli lopettanut koulunsa, hän aloitti oppisopimuskoulutuksen 12-vuotiaana pitsintekijänä. Pienen lapsensa menettämisen jälkeen hän jätti miehensä 18-vuotiaana lyhyen avioliiton jälkeen ja lähti Lontooseen sairaala-ompelijaksi. Lontoossa ollessaan Vionnet työskenteli pukujen sovittajana muotisuunnittelija Kate Reillylle noin vuonna 1897.
Uusien taitojensa ansiosta hän päätti ryhtyä ompelijaksi ja palasi Pariisiin vuonna 1900, jossa hän työskenteli aluksi Vincentin muotitalossa ja eteni kahdessa vuodessa pääompelijaksi eli johtavaksi mallimestariksi (le première main). Sen jälkeen hän työskenteli arvostetuissa Callot Soeurs ja Jacques Douçet'n muotitaloissa. Hän otti usein yhteen häntä työllistävien suunnittelijoiden kanssa, koska hänellä oli erilainen tyyli ja visio kuin näillä. Esimerkiksi Jacques Doucetin muotitalossa hän käytti paljasjalkaisia mannekiineja ja väljiä vaatteita, mikä ei sopinut talon tyyliin.
Muotitalo

Madeleine Vionnet avasi 36-vuotiaana oman muotitalonsa Rue de Rivolille nimellä ”Vionnet” vuonna 1912. Muotitalo joutui sulkemaan ensimmäisen maailmansodan aikana, mutta avattiin uudelleen vuonna 1918, jolloin se muutti suurempiin tiloihin osoitteeseen 50 Avenue Matignon. Uuden visuaalisen ilmeen ja logon suunnitteli italialainen futuristi Thayaht.
Vionnet kokeili intensiivisesti kankaita ja antoi niiden usein sanella vaatteen muodon tai vaikutuksen. 1920-luvun alussa hänen muotitalonsa ​​tuli tunnetuksi vinoleikkauksen käyttämisestä. Se on tekniikka, jossa leikataan kankaan sidoksen poikki vinosti, jolloin muodostuu drapeeraus, joka myötäilee vartaloa luonnollisesti.
Vionnet'n tyylikkäät, vapaasti leijuvat vaatteet imartelivat naisvartalon kaarteita ja muotoja ja rohkaisivat naisia olemaan ilman hankalia korsetteja. Geometrian mestarin vinoleikkaukset näyttävät yksinkertaisilta, mutta niiden leikkaus ja rakenne ovat itse asiassa monimutkaisia ​​ja aina moitteettomasti toteutettuja. Hän ei tehnyt asuista luonnoksia, vaan työskenteli kolmiulotteisesti suoraan mallinukella ja drapeerasi vaatteet pienennetyssä koossa, jota hän pystyi käsittelemään eri suunnista.
Vionnet oli myös arvostettu ompelun pieniin yksityiskohtiin ja viimeistelytekniikoihin paneutumisensa vuoksi. Hänen couture-taitojaan ovat tallentaneet aikansa tärkeimmät valokuvaajat Edward Steichen, George Hoyningen-Huene (1900–1968), Cecil Beaton ja Horst P. Horst (1906– 1999) sekä ranskalaisessa että brittiläisessä Vogue-lehden numeroissa. Vuonna 1925 brittiläinen Vogue ylisti häntä ”ehkä suurimpana geometrisena ranskalaisena couturierina”.
Hänen uskollisia asiakkaitaan olivat pääasiassa eurooppalaiset aristokraatit ja varakkaat pohjoisamerikkalaiset.
1930-luvulla Madeleine Vionnet kokeili yhä enemmän klassista drapeerausta ja laskostamista antiikin Kreikan taiteen inspiroimana. Monet hänen vaatteistaan ​​oli rakennettu nerokkaaasti yhdestä kappaleesta ilman kiinnityksiä. Vionnet oli poikkeuksellinen aikansa muotisuunnitteljoiden joukossa siinä, että hän ei ommellut kangasta valmiiksi, vaan antoi asiakkaan liikkua kangas yllään, jolloin se asettui muotoonsa. Hänen pukunsa ilmentävät myös Art deco -tyylin kiinnostusta liikkeeseen sekä viittaavat kubismiin ja modernismiin.
Muotitalo > Muotialan yrittäjäpioneeri

Vionnet oli myös tärkeä tekijä muotisuunnittelun tekijänoikeuslakien käyttöönotossa ja kunnnollisten työolojen edistämisessä. Hänen työntekijänsä nauttivat palkallisesta lomasta, äitiyslomasta, lastenhoitopalveluista, omasta hammaslääkäristä, lääkäristä ja ruokalasta.
Madelein Vionnet ei ollut vain lahjakas suunnittelija, vaan myös älykäs yrittäjä, jolla oli parhaimmillaan 23 ateljeeta ja 1 000 työntekijää. Hän lanseerasi ensimmäisen tuoksunsa käyttämällä yksittäisiä kirjaimia, mikä kuvastaa hänen modernia lähestymistapaansa muotiin.
Toisin kuin kilpailijansa Coco Chanel, Madeleine Vionnet ei etsinyt julkisuutta eikä käyttänyt sosiaalista verkostoaan liiketoimintansa edistämiseen. Itse asiassa hän huomautti usein, kuinka paljon hän inhosi muotia sen kausiluonteisuuden, poisheittämisen ja jatkuvan uudellleenluomisen vuoksi. Hän hyötyi kuitenkin valtavasti yrittäjä Theophile Baderin, Galeries Lafayetten perustajan, tuesta, jolla oli ratkaiseva rooli hänen yrityksensä kasvussa ja menestymisessä.
Perintö

Toisen maailmansodan puhjetessa Vionnet sulki muotitalonsa ja jäi eläkkeelle vuonna 1940. Koska hän oli aina karttanut julkisuutta, hänen nimensä unohtui nopeasti, mutta muotihistorioitsijat löysivät hänet uudelleen myöhemmin 1900-luvulla. Hän kieltäytyi myymästä nimeään ja huolimatta kukoistavasta yrityksestään hän realisoi omaisuutensa ja lahjoitti suurimman osan arkistostaan ​​Union Francaise des Arts du Costumelle.
Huolimatta siitä, että Vionnet oli toiminut vain noin 25 vuotta omalla nimellään, hänen vaikutuksena muotiin tuntuu edelleen tänäkin päivänä. Hänen vinoleikkaustekniikkaansa on jäljitelty laajalti ja nykyajan muotisuunnittelijat mainitsevat hänet usein inspiraationsa lähteenä.
Madeleine Vionnet kuoli 98-vuotiaana 2. maaliskuuta 1975 Pariisissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Madeleine Vionnet Wikimedia Commonsissa
Madeleine Vionnet muotitalon logo, Thayant 1919
Vinoleikkaustekniikka
Iltapuku silkkitylliä, koristeltu strasseilla ja helmillä, Vionnet 1920-1931
Iltapuku ”Pikku hevosia” raionkreppi, musta- ja kultahelmikirjonta, Madeleine Vionnet 1925
Madeleine Vionnet luonnostelee pienoiskokoista asua mallinuken päälle, valokuvaaja Henri Manuel
Iltapuku silkkisifonkikreppiä, Vionnet n. 1932
Viitta silkkikreppiä, hapsukoristeltu, Vionnet n. 1925
Mokhtar Dhouib

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 23. maaliskuuta 1952 (ikä 72)
Syntymäpaikka: Tunisia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 175 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  |  CS Sfaxien |  |
Maajoukkue
| 1976–1982 |  Tunisia |  |
Mokhtar Dhouib (s. 23. maaliskuuta 1952) on tunisialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Dhouib pelasi Tunisian jalkapallomaajoukkueessa muun muassa vuoden 1978 MM-kisoissa. Hän voitti myös Tunisian mestaruuden CS Sfaxienin joukkueessa kaudella 1977-1978.
Aiheesta muualla

FIFA.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Worldfootball (englanniksi)
Tunisian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1978
1 Sassi |
2 Dhouib |
3 Kaabi |
4 Gasmi |
5 M. Labidi |
6 Ghommidh |
7 Lahzami |
8 Ben Rehaiem |
9 Akid |
10 Dhiab |
11 A. Ben Aziza |
12 K. Labidi |
13 Liman |
14 Karoui |
15 Ben Mouza |
16 Chehaibi |
17 El Louze |
18 Chebli |
19 Hasni |
20 Jebali |
21 L. Ben Aziza |
22 Naili |
Valmentaja Chetali
Mökkitalkkari

Mökkitalkkari on vapaa-ajan asunnon "talonmies". Termi on käytössä lähinnä markkinoinnissa. Mökkitalkkareita voi tilata kesämökille tekemään erilaisia huolto- ja kunnossapitotöitä.
Mökkitalkkarin töihin kuuluvat huolto- ja kunnossapitotyöt, kuten  lumityöt ja nurmikonleikkuu, sekä vuosittaiset huoltotehtävät kuten räystäiden tyhjennys tai laitureiden nostot ja laskut. Lisäksi tehtäviin kuuluvat pienet korjaustyöt ja remontit. Mökkitalkkarit saatavat tarjota myös muita palveluja, kuten kaupassa käyntiä, saunan lämmitystä, polttopuiden tekoa tai tarkistusmatkoja mökille. Tavallisimmin mökkitalkkari veloittaa tuntihinnan. Tunti maksaa tyypillisesti 30–46 euroa (vuonna 2018).
Mökkiperä

Mökkiperä voi tarkoittaa seuraavia:
Mökkiperä, alue Oulun kaupungissa Kylänpuolen kaupunginosassa
Mökkiperä, kylä Haapajärvellä
Mökkiperä, kylä Iissä
Mökkiperä, kylä Jyväskylässä
Mökkiperä, kylä Kalajoella
Mökkiperä, kylä Keuruulla
Mökkiperä, kylä Laukaassa
Mökkiperä, kylä Nivalassa
Mökkiperä, kylä Oulaisissa
Mökkiperä, kylä Siikalatvalla
Mökkiperä, kylä Vaalassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mökkiperä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
My Best Friend’s Girl

My Best Friend’s Girl voi viitata:
”My Best Friend’s Girl” (kappale), kappale The Carsin albumilta The Cars (1978)
”My Best Friend’s Girl”, kappale Stepsin albumilta Steptacular (1999)
Tyttösi sun ja mun (engl. My Best Friend’s Girl), vuoden 2008 romanttisen komediaelokuvan pääosissa Dane Cook ja Kate Hudson
My Best Friend’s Girl (romaani), kirja Dorothy Koomsonilta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”My Best Friend's Girl”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mokhtar Belmokhtar

| Mokhtar Belmokhtar |
| --- | --- |
 Mokhtar Belmokhtar kuvankaappauksessa videolta.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. kesäkuuta 1972 (ikä 52) Ghardaïa, Algeria
Muut tiedot
Lempinimet:  Mister Marlboro
Järjestö:  Al-Murabitoun
Mokhtar Belmokhtar (s. 1. kesäkuuta 1972) on algerialainen ääri-islamilainen jihadisti. Belmokhtar toimi ensin islamilaisen Maghrebin al-Qaida -terroristijärjestössä ja perusti sittemmin oman ryhmittymänsä nimeltä verellä allekirjoittaneiden pataljoona, joka yhdistyttyään malilaisen Mujaon kanssa toimi nimellä al-Murabitoun. Al-Murabitoun liittyi vuonna 2017 muiden järjestöjen kanssa Jamaat Nusrat al-Islam wal-Muslimin eli JNIM-nimiseksi ryhmäksi, jonka johtajiin Mokhtar Belmokhtar nykyisin kuuluu. Belmokhtarin johtamat joukot tunnetaan esimerkiksi In Aménasin panttivankikriisistä.
Möksy

| Möksy |
| --- | --- |
 Möksy
 Koordinaatit: 63°02.170′N, 24°14.472′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaa
Kunta:  Alajärvi
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  62990
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Möksy on kylä Alajärvellä aivan Keski-Suomen ja Etelä-Pohjanmaan rajan tuntumassa. Keski-Suomen puolella se rajoittuu Kyyjärven kuntaan. Kylässä asuu noin 200 ihmistä. Möksyssä toimii joitakin yrityksiä ja toimi peruskoulun ala-aste (Möksyn ala-aste). Ala-asteella toimii myös jätepiste.
Magic Song

| Magic Song Jeannine Otis & Heikki Sarmanto |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1980 Takomo-studiot
 Julkaistu: 1980
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Tommi Liuhala Heikki Sarmanto
 Tyylilaji: soul, jazz, funk
 Kesto: 40.50
 Levy-yhtiö: Hi-Hat
Heikki Sarmannon muut julkaisut
| New Hope Jazz Mass 1979 | Magic Song 1980 | The Voice 1981 |
Magic Song on Heikki Sarmannon ja Jeannine Otisin albumi vuodelta 1980. Alkuperäiset luettelotunnukset HILP 144.
Kappaleet

Kaikki sävellykset Heikki Sarmanto.
Kappaleet > A-puoli

Running – 4.49
Fenway Love – 6.42
Sunday Morning – 4.31
Flowers in the Water – 4.12
Kappaleet > B-puoli

Magic Song – 4.32
Long Lost Love – 8.03
Summer Sun – 3.31
Hymn to the World – 4.30
Muusikot

Heikki Virtanen – basso
Esko Rosnell – rummut, timbaalit
Juha Björninen – kitara
Reino Laine – lyömäsoittimet
Eero Koivistoinen – saksofoni
Pentti Lahti – huilu, saksofoni
Juhani Aaltonen – huilu, saksofoni
Helsingin kaupunginorkesteri – jousisoittimet
Tom Bildo – pasuuna
Markku Johansson – trumpetti, flyygelitorvi
Jeannine Otis – laulu
Muusikot > Tuotanto

Heikki Sarmanto – tuottaja
Tommi Liuhala – tuottaja
Jorma Ylönen – konserttimestari
Jukka Teittinen – äänittäjä
Erik Uddström – valokuva
Aiheesta muualla

Open Ear discogs.com -sivustolla
Mustelinae

| Mustelinae |
| --- | --- |
 Pitkähäntäkärppä (Neogale frenata)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Näätäeläimet Mustelidae
Alaheimo::  Mustelinae  Fischer, 1817
Suvut
 Kärpät Mustela  Neogale 
Katso myös
   Mustelinae Wikispeciesissä   Mustelinae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mustelinae on näätäeläinten alaheimo. Perinteisesti alaheimoon on luokiteltu useita sukuja, jotka eivät olleet toistensa läheisimpiä sukulaisia. Alaheimo oli siis polyfyleettinen eli epäluonnollinen ryhmä. Uudemmissa lähteissä sukuja on siirretty muihin alaheimoihin, ja Mustelinae-alaheimossa on nykyään vain kaksi sukua, kärpät (Mustela) sekä Neogale, joka sisältää muun muassa minkin (Neogale vison). Elossa olevia lajeja Mustelinae-alaheimossa on 18. Mustelinae on läheisintä sukua saukoille (Lutrinae).
Fylogenia

Alaheimon fylogenia on vielä kiistanalaista. Alla oleva evoluutiopuu perustuu vuodelta 2021 peräisin olevaan tutkimukseen.
My Blue Heaven

My Blue Heaven tarkoittaa seuraavia asioita:
”My Blue Heaven”, Walter Donaldsonin säveltämä ja George A. Whitingin sanoittama kappale
Sinitaivas (My Blue Heaven), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1950
Gangsterilähiö (My Blue Heaven), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1990.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”My Blue Heaven”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Luettelo jääkiekon SM-liigan pistepörssin voittajista

Tämä on luettelo jääkiekon SM-liigan runkosarjan pistepörssin voittajista vuosittain.
1970-luku

| Kausi | Pelaaja | Joukkue | Voitto | O | M | S | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1975–1976 |  Martti Jarkko | Tappara | 1. | 35 | 26 | 38 | 64 |
| 1976–1977 |  Martti Jarkko | Tappara | 2. | 35 | 36 | 37 | 73 |
| 1977–1978 |  Henry Saleva | Kärpät | 1. | 36 | 25 | 35 | 60 |
| 1978–1979 |  Veli-Pekka Ketola | Ässät | 1. | 36 | 23 | 49 | 72 |
| 1979–1980 |  Matti Hagman | HIFK | 1. | 35 | 37 | 50 | 87 |
1980-luku

| Kausi | Pelaaja | Joukkue | Voitto | O | M | S | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1980–1981 |  Reijo Leppänen | TPS | 1. | 36 | 31 | 45 | 76 |
| 1981–1982 |  Reijo Leppänen | TPS | 2. | 36 | 33 | 37 | 70 |
| 1982–1983 |  Matti Hagman | HIFK | 2. | 36 | 23 | 41 | 64 |
| 1983–1984 |  Matti Hagman | HIFK | 3. | 36 | 22 | 47 | 69 |
| 1984–1985 |  Matti Hagman | HIFK | 4. | 34 | 23 | 44 | 67 |
| 1985–1986 |  Arto Javanainen | Ässät | 1. | 36 | 44 | 27 | 71 |
| 1986–1987 |  Kari Jalonen | Kärpät | 1. | 44 | 29 | 64 | 93 |
| 1987–1988 |  Esa Keskinen | TPS | 1. | 44 | 14 | 55 | 69 |
| 1988–1989 |  Raimo Summanen | Ilves | 1. | 44 | 35 | 46 | 81 |
| 1989–1990 |  Raimo Summanen | Ilves | 2. | 40 | 39 | 31 | 70 |
1990-luku

| Kausi | Pelaaja | Joukkue | Voitto | O | M | S | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990–1991 |  Teppo Kivelä | HPK | 1. | 44 | 23 | 50 | 73 |
| 1991–1992 |  Mikko Mäkelä | TPS | 1. | 44 | 25 | 45 | 70 |
| 1992–1993 |  Esa Keskinen | TPS | 2. | 46 | 16 | 43 | 59 |
| 1993–1994 |  Esa Keskinen | TPS | 3. | 47 | 23 | 47 | 70 |
| 1994–1995 |  Saku Koivu | TPS | 1. | 45 | 27 | 47 | 74 |
| 1995–1996 |  Juha Riihijärvi | Lukko | 1. | 50 | 28 | 44 | 72 |
| 1996–1997 |  Petri Varis | Jokerit | 1. | 50 | 36 | 23 | 59 |
| 1997–1998 |  Peter Larsson | Ilves | 1. | 48 | 19 | 39 | 58 |
| 1998–1999 |  Jan Caloun | HIFK | 1. | 51 | 24 | 57 | 81 |
| 1999–2000 |  Kai Nurminen | TPS | 1. | 54 | 41 | 37 | 78 |
2000-luku

| Kausi | Pelaaja | Joukkue | Voitto | O | M | S | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000–2001 |  Petri Varis | Jokerit | 2. | 56 | 27 | 43 | 70 |
| 2001–2002 |  Janne Ojanen | Tappara | 1. | 54 | 20 | 41 | 61 |
| 2002–2003 |  Tomáš Kucharčík | HPK | 1. | 52 | 28 | 27 | 55 |
| 2003–2004 |  Timo Pärssinen | HIFK | 1. | 56 | 32 | 30 | 62 |
| 2004–2005 |  Steve Kariya | Ilves | 1. | 55 | 24 | 35 | 59 |
| 2005–2006 |  Tony Salmelainen | HIFK | 1. | 53 | 27 | 28 | 55 |
| 2006–2007 |  Martin Kariya | Blues | 1. | 51 | 18 | 43 | 61 |
| 2007–2008 |  Janne Pesonen | Kärpät | 1. | 56 | 34 | 44 | 78 |
| 2008–2009 |  Kim Hirschovits | HIFK | 1. | 58 | 18 | 48 | 66 |
| 2009–2010 |  Jori Lehterä | Tappara | 1. | 57 | 19 | 50 | 69 |