stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Relaatio

Relaatio on erilaisuussuhde kahden asian välillä. Monesti relaatio tarkoittaa kahden suureen, esimerkiksi painon ja koon riippuvuutta toisistaan.
Esimerkkejä:
Marko on Matin isä. Tässä relaatio on "x on y:n isä" ja x ja y ovat esimerkiksi ihmisiä.
Pallo on punainen. Relaatio "X on Y:n värinen" ja X on jokin esine tai asia ja Y on väri.
Mikko on pitempi kuin Merja. Relaatio "on pitempi kuin".
Luku kaksi on suurempi kuin yksi, 2 > 1. Relaatio "x on suurempi kuin y", missä x ja y ovat reaalilukuja.
Kuvassa joukon X={1, 2, 3} ja joukon Y={a, b, c, d} välillä on relaatio, joka liittää X:n alkioita Y:n alkioihin:
Relaatiotyyppejä

Yksi-yhteen: 1) jos x:llä on tietty relaatio y:hyn, eikä muilla x'  ole samaa relaatiota y:hyn, ja 2) x:llä ei ole samaa relaatiota mihinkään y' . Esimerkiksi länsimaissa miehellä (x) on yksi vaimo (y), ja päinvastoin. Mikään muu mies (x ') ei voi olla saman vaimon (y) aviomies, eikä tämä aviomies (x) voi olla kenenkään muun naisen (y ') kanssa naimisissa.
Yksi-moneen: Jos yllä olevasta vain ensimmäinen ehto täyttyy.
Moni-yhteen: Jos yllä olevasta vain toinen ehto täyttyy.
Matemaattinen relaatio

Yllä olevissa esimerkeissä relaatiot olivat kaksipaikkaisia eli binäärisiä. Määritellään siis ensin binäärirelaatio:
Esimerkkejä binäärisistä relaatioista ovat relaatiot "<" ja "=" reaalilukujen joukossa R. 
Jos A = {1, 2, 3, 4, 5} ja B = {1, 3, 5}, niin A × B = {(1, 1), (1, 3), (1, 5),..., (5, 5)}.
 Tällöin pienempi kuin -relaatio "<" joukosta A joukkoon B on joukon A × B osajoukko:
Kirjallisuutta

Rikkonen, Harri: Matematiikan pitkä peruskurssi II: Reaalimuuttujan funktioiden differentiaalilasku.  Helsinki:  Otakustantamo, 1969.  ISBN 951-671-022-0
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Relaatio Wikimedia Commonsissa
Reksuo

| Reksuo> Natura 2000 -alue: FI0200095 |
| --- | --- |

Suojelun perusteet
Aluetyyppi:  SCI
Luontodirektiivin luontotyypit:  keidassuot
Suojeluohjelmat:  soidensuojelun perusohjelma
Sijainti ja koko
Koordinaatit:  60°38′N, 023°17′E
Kunta:  Somero
Kartta:  Ely-keskus
Pinta-ala:  411 ha
Suojellut lajit
Lintudirektiivin liite I:  ei ole suojeltu lintudirektiivin perusteella
Luontodirektiivin liitteen II lajit:  ei tietoa
Reksuo on suo Somerolla, Kosken rajalla Varsinais-Suomen maakunnassa. Suoyhdistymätyypiltään Reksuo on keskiosastaan laakea konsentrinen kermikeidas. Natura 2000 -suojeluohjelmaan kuuluva suo on edustava, hyvin kehittynyt ja suhteellisen luonnontilainen kokonaisuus, johon laitaosien ojitus kuitenkin on jonkin verran vaikuttanut. Suon keskiosassa on avovetisiä allikoita ja näiden ympärillä kuivempien kermien kanssa vuorottelevat vetisemmät kuljut. Suo on Someron suurin, ja yhdessä Tammelan Torronsuon kanssa sitä on pidetty Etelä-Suomen rannikon kermikeidasalueen soista edustavimpana ja parhaiten kehittyneenä.
Topografia ja eliöstö

Suon pinta-ala on noin 577 hehtaaria ja sen keskiosat nousevat noin neljä metriä reunoja korkeammalle. Suon suurin pituus luode–kaakko-suunnassa on 3,8 km ja leveys 2,4 km. Suo sijoittuu Paimionjoen ja Uskelanjoen väliselle vedenjakajalle noin 93 metrin korkeuteen merenpinnasta ja on kokonaan savitasankojen ympäröimä. Saven paksuus on noin 30–40 m ja sen läpi nousee vain joitakin aaltojen huuhtomia ja jään kuluttamia kalliopaljastumia. Pääosin ympäröivät savitasangot ovat peltoina. Reksuo on muodostunut savikolla sijainneeseen luoteis–kaakko-suuntaiseen altaaseen, jonka syvin kohta on noin 86,6 metriä merenpinnan yläpuolella. Altaan kynnys on ollut etelässä noin 88 metriä merenpinnan yläpuolella.
Suon keskuslaakion kasvillisuutta hallitsevat leväkkö, valkopiirtoheinä, mutasara ja vajorahkasammal ja alueella on paljon avoimia mutapintoja ja avoimia allikoita. Kermien pensas- ja kenttäkerrosta hallitsevat 2–3 metriä korkeat männyt, kanerva ja variksenmarja ja pintakerrosta rusko- ja rusorahkasammal ja jäkälät. Suon reunaluisu on jakautunut alempana suopursun hallitsemaan isovarpuiseen rämeeseen ja ylempänä kanervan hallitsemaan mäntyrämeeseen. Keskuslaakion ja reunaluisun vaihettuminen on vähittäistä. Suon reunat on enimmäkseen otettu viljelyyn.
Muusta lajistosta suon linnustoon kuuluvat muiden muassa kalatiira, kapustarinta, kurki, liro, metso, pikkulepinkäinen ja suokukko. Myös nuolihaukka esiintyy alueella.
Suon rakenne ja historia

Suon suurin turpeen syvyys on 7,3 metriä suon keskiosan allikoiden kohdalla. Suon pohja on kauttaaltaan savea ja turpeen pohjakerros muodostuu metsähumuksesta. Turpeen pohjahorisontti suon keskiosassa koostuu 1–2 metristä saraturvetta, jossa on runsaasti kortetta ja paikoin myös järviruokoa. Myös raatteen, suovehkan, pullosaran, vesikuusen ja pohjanlumpeen siemeniä on suon syvimmän kohdan pohjassa runsaasti. Suon reunaa kohti kortteen määrä vähenee ja lehtipuiden kuten koivun ja lepän lehtien osuus kasvaa ja saraturve ohenee alle metriin. Saraturvetta peittää kauttaaltaan rahkaturve, joka jakautuu poikkeuksellisen selvästi tummaan, pitkälle maatuneeseen alaosaan ja vaaleaan, heikommin maatuneeseen yläosaan.
Atte Korholan vuonna 1992 suorittamien tutkimusten perusteella Reksuo kuroutui Itämerestä ennen Anculys-vaiheen alkua noin 9 600 vuotta sitten. Näin suo on ollut metsämaana huomattavan ajan, noin 1 500 vuotta, ennen soistumisen alkua. Myös järvisedimenttien puuttuminen pohjakerrostumista sekä sienirihmastojen runsaus pohjaturpeessa viittaavat soistumisen alkaneen juuri mineraalimaan soistumisena, vaikka suon syvimmän kohdan lajikoostumus viittaakin siihen, että tätä ennen paikoin oli myös avovettä. Näin suon synty olisi muistuttanut Pohjanmaan rannikolla korpien kehityksen  ensimmäisenä vaiheena havaittavaa kenties vain osan vuodesta veden täyttämien lampien soistumista.
Turvenäytteiden ajoituksen perusteella soistuminen näyttäisi alkaneen suon keskiosan painanteessa noin 7 780 vuotta sitten tai hieman aiemmin. Painanteen täytyttyä turpeella suo alkoi laajeta nopeasti ympäröiville kivennäismaille, aluksi lounaaseen ja luoteeseen 6 500–5 200 vuotta sitten. Tämän jälkeen suo laajeni etenkin luoteessa 6 000–4 000 vuotta sitten. Vasta kun suo oli kasvanut tarpeeksi korkeutta noin 4 000–2 000 vuotta sitten, se saattoi laajeta pohjoisessa, missä maa vietti jyrkemmin. Tämän jälkeen suon laajeneminen on ollut hitaampaa. Näin suon laajenemiseen ovat vaikuttaneet lopulta erittäin pienet maaston korkeuserot.
Kulttuurimaantiedettä

Suo rajoittuu Someron Jurvalan kylään, siihen kuuluvaan Kaurakedon kulmakuntaan sekä Someron Pitkäjärven kylään pohjoisessa, Someron Kerkolan kylään etelässä ja osuu lounaassa myös Kosken Tapalan kylän takamaille. Suon keskiosat kuuluvat Pitkäjärven kanssa samaan isonjaon jakokuntaan kuuluneeseen Someron Sillanpään kylään.
Suon nimi Reksuo (alkujaan *rekisuo) on samaa nimiperhettä suosta alkunsa saavan Uskelanjoen latvahaaran Rekijoen kanssa, joka nimistöntutkija Timo Alasen mukaan on saanut nimensä suosta ja antanut nimensä myös joen alajuoksulla sijaitsevalle Kiikalan Rekijoen kylälle, ja alun perin myös joen latvapuolelle muodostuneelle nykyiselle Someron Kerkolan kylälle, jonka vanha nimi on ollut vuonna 1390 Uskelan pappilan katselmuksen yhteydessä mainittu Rekijoenperä, samaan tapaan kuin viereisen Kuusjoen latvoilla viimeinen kylä on vieläkin nimeltään Kuusjoenperä.
Hämeen ja Varsinais-Suomen välisen historiallisen maakuntarajan rajapaikoista suon laidoille osuvat suon etelälaidalla sijaitsevat Lausaari ja Assomäki.
Aiheesta muualla

Reksuo Kansalaisen karttapaikka. Maanmittauslaitos. Viitattu 17.2.2012.
Suominen, Olli: Reksuo - Alkuperäisluonnon saareke. Teoksessa: Suominen, Olli: Kosken seudun luonto, s. 21-24.  [Koski Tl]:  [Kosken T.l. kunta], 1989.  Julkaisun verkkoversio Ympäristöhallinnon sivuilla (viitattu 23.9.2015).
Kansallisarkisto, Maanmittaushallituksen historiallinen kartta-arkisto, Senaatinkartasto 1:21 000. XI:21.   1874.  Kartta Kansallisarkiston digitaaliarkistossa (jpg) (viitattu 16.11.2009)
Toronton Viikko Uutiset

Toronton Viikko Uutiset (vuodesta 1936 lähtien Viikko Uutiset) oli Torontossa vuosina 1931–1937 ilmestynyt kanadansuomalainen sanomalehti.
Lehden julkaisija oli Paul Saarimäki, jonka isä Adiel (Aati) Saarimäki oli aikaisemmin julkaissut epäsäännöllisesti Nuori Kanada -nimistä lehteä. Toronton Viikko Uutiset oli pieni viikkolehti, jonka sisältö koostui etupäässä paikallisista uutisista ja mainoksista sekä Toronton suomalaisyhteisön kuulumisista. Poliittisesti lehti pyrki olemaan neutraali. Sen levikki lienee ollut tuhannen kappaleen tienoilla. Lukijakirjeiden perusteella Viikko Uutisilla oli levikkiä Toronton lisäksi myös Montrealissa sekä Timminsin ja South Porcupinen ”kultavyöhykkeellä”.
Lehti painettiin Vapaan Sanan kirjapainossa, jossa Saarimäki työskenteli latojana. Vapaan Sanan kustannusyhtiö osti Viikko Uutiset syksyllä 1937, jolloin lehti lopetettiin. Saarimäki ja Viikko Uutisten toimittaja Aarne Kuitunen siirrettiin samalla Vapaan Sanan toimitukseen.
Too Old to Rock ’n’ Roll: Too Young to Die!

| Too Old to Rock ’n’ Roll: Too Young to Die! Jethro Tull |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 19. marraskuuta 1975 - 27. tammikuuta 1976 Maison Rouge-mobiilistudio ja Radio Monte Carlo, Monte Carlo ja Morgan-studiot, Bryssel
 Julkaistu:  23. huhtikuuta 1976    17. toukokuuta 1976
 Tuottaja(t): Ian Anderson
 Tyylilaji: progressiivinen rock, pop rock, hard rock
 Kesto: 42.26
 Levy-yhtiö:  Island Records    Chrysalis Records
Listasijoitukset
  10. (15. kesäkuuta 1976)   10. (viikko 24/1976)   14. (1976)   25. (15. toukokuuta 1976)   26. (kesäkuu 1976)   27. (11. toukokuuta 1976)   28. (6. elokuuta 1976)   46. (26. kesäkuuta 1976)
Jethro Tullin muut julkaisut
| M.U. - The Best of Jethro Tull 1976 | Too Old to Rock 'n' Roll: Too Young to Die! 1976 | Songs from the Wood 1977 |
Too Old to Rock ’n’ Roll: Too Young to Die! on Jethro Tull-yhtyeen yhdeksäs studioalbumi. Albumi julkaistiin keväällä 1976. Se on ensimmäinen Tull-albumi jolla bassoa soittaa John Glascock ja myös konseptialbumi, jonka tarinana on ikääntyvän rock-tähden Ray Lomasin elämä muuttuvien trendien maailmassa. Albumi jäi myynniltään ja listasijoituksiltaan edellisistä yhtyeen albumeista ja myös arvostelut olivat vaihtelevia.
Taustaa

Alkuvuodesta 1975 yhtyeen johtohahmo Ian Anderson sai idean tulevan albumin nimikappaleeseen matkustaessaan lentokoneessa pohtien edellisillan epäonnistunutta konserttia soimaten itseään miettien olevansa "liian vanha rokkaamaan". Kuitenkin koneen jouduttua ukkosmyrskyyn hän totesi mielessään olevansa "liian nuori kuolemaan!". Syntynyt lause jäi elämään ja pohjaksi tulevalle albumiprojektille.
Yhtyeessä tapahtui myös miehistönvaihdos, kun vuodesta 1971 bassoa soittanut Jeffrey Hammond ilmoitti jättävänsä yhtyeen syksyn 1975 kiertueen jälkeen ja aikoi keskittyä taidemaalarin ammattiinsa. Uusi basisti, brittiläinen John Glascock löytyi flamengo-rockia soittavasta Carmen-yhtyeestä, joka oli lämmitellyt Tullia vuoden 1975 kiertueella. Glascock oli myös osaava laulaja, joka toi lisäarvoa yhtyeen live-esiintymisiin, sillä Glascock pystyi laulamaan korkeampia harmonioita Andersonin taustalla.
Uusia kappaleita alettiin nauhoittamaan marraskuussa 1975 Morgan-studioilla Brysselissä. Anderson oli saanut myös idean tehdä musikaali, jonka teemana olisi ikääntyvä, muotivirtausten uhriksi joutunut 1950-luvun rock-tähti, joka nousisi kuitenkin uudelleen tähteyteen 1950-luvun tullessa jälleen muotiin. Musikaali-aiheisia kappaleita, kuten nimikappale "Too Old to Rock 'n' Roll: Too Young to Die!", Anderson alkoi työstää yhtyeen taustavaikuttajan ja sovittajan David Palmerin kanssa joulukuussa 1975. Palmer ehdotti tarinan esikuvaksi tuntemaansa Ray Lomas-nimistä ikääntyvää rokkaria, joka myös antoi luvan nimensä ja imagonsa käyttämiseksi. Pääosan esittäjäksi kaavailtiin Adam Faithia, joka oli entinen rock-tähti sekä näyttelijä.
Musikaaliprojekti kuitenkin haudattiin, koska ensinnäkin Adam Faith ei ollut käytettävissä muiden projektiensa vuoksi ja myös Ian Anderson huomasi musikaaliprojektin olevan työläämpi ja riskialttiimpi verrattuna perinteisen albumin tekemiseen. Anderson ei halunnut ottaa riskiä siitä, että yhtyeen uusi kappalemateriaali ja siihen liitetty löyhä tarina floppaisi musikaalin yhteydessä aiheuttaen mm. taloudellista tappiota.
Nauhoitukset ja materiaali

Anderson oli kirjoittanut tusinan verran kappaleita musikaalia silmällä pitäen sekä puolenkymmentä ns. perinteistä Jethro Tull-kappaletta. Koska musikaali-kappaleita oli enemmän, päätettiin albumi koostaa niistä. Varsinaiset nauhoitukset tehtiin edellisen albumin tapaan Monte Carlossa Radio Monte Carlon studioilla käyttäen apuna Maison Rougen mobiilistudiota tammikuussa 1976. Tuohon aikaan monet yhtyeet nauhoittavat albuminsa ulkomailla verotuksellisista syistä. Ian Anderson kritisoi myöhemmin menettelyä, sillä hänen mielestään "kaikkien, myös paremmin tienaavien, pitäisi maksaa veronsa tavallisten työläisten tapaan ja nauttia jäljelle jäävistä rahoista".
Vaikkakin kappaleet ovat alun perin kirjoitettu musikaalia varten, eivät ne Andersonin mukaan paria poikkeusta lukuun ottamatta kuitenkaan sinällään liity Ray Lomasin tarinaan. Teemana yleisesti kuitenkin ovat yhteiskunnan ja kulttuurin ilmiöt ja muutokset ja niiden mukana pysytteleminen. Musikaalin konsepti esitellään albumin yhteydessä olevassa sarjakuvassa. Musiikillisesti albumi sisältää aiempien Tull-levyjen tapaan hard rock-vaikutteisia bändi-kappaleita ja akustisia numeroita, mutta tällä kertaa jousisoittimien käyttö on runsaampaa luoden musikaalimaisemman tunnelman.
Albumin avaa lyhyt akustinen, jousisoittimia käyttävä alkusoitto "Prelude", joka tapailee nimikappaleen teemaa. Sitä seuraava "Quizz Kid" on nopea hard rock-kappale, jonka aiheena ovat television visailuohjelmat (Quiz Shows). Folk rock-vaikutteinen "Crazed Institution" puolestaan kertoo rock-elämän turhamaisuudesta ja rahan tuhlaamisesta.
"Salamander" on akustinen numero, joka muistuttaa hieman edellisen albumin "Cold Wind to Valhalla"-kappaletta. Kappaleen aiheena on eksoottinen, liskomainen (salamander) naishenkilö. Lontoon pimeistä takseista kertova "Taxi Grab" edustaa suoraviivaisempaa hard rockia ja sisältää myös huuliharpun soittoa.
Tunnelmallinen "From a Dead Beat to an Old Greaser" kertoo kahden erilaisen, ulosmuodista olevan elämäntavan omaavan ihmisen kohtaamisesta ja blues-henkinen akustinen "Bad-Eyed and Loveless" puolestaan petollisesta naisesta. John Evanin kosketinsoitin-kuvion ja Martin Barren riffin myötä kulkevan rock-henkisemmän "Big Dipper"-kappaleen aiheena puolestaan ovat "macho-henkiset" naistenmiehet.
Albumin nimikappale "Too Old to Rock 'n' Roll: Too Young to Die!" on albumin kenties tunnetuin kappale ja pysyi vuosia yhtyeen keikkasetissä ainoana kappaleena albumilta. Musikaalimaisen ja iskelmällisen rakenteen omaava kappale kertoo albumin päähenkilön Ray Lomasin tarinaa ikääntyvänä rock-tähtenä. Myös sitä seuraava "Pied Piper" jatkaa samaa teemaa kertoen ikääntyvästä rock-tähdestä joka yrittää päästä nuorten suosioon. Albumin päättää parin edeltävän kappaleen tapaan jousisoittimien tahdissa kulkeva tunnelmallinen "The Chequered Flag (Dead or Alive)", joka on saanut inspiraationsa F1-kilpailuista, joita Anderson seurasi.
Albumin sessioissa nauhoitettiin myös julkaisematta jääneet kappaleet "A Small Cigar", "Strip Cartoon", "Salamander's Rag Time", "Commercial Traveller" sekä varhainen versio kappaleesta "One Brown Mouse".
Kansitaide

Albumin kansitaiteen suunnitteli Michael Farrell ja sarjakuvan piirsi sarjakuvataiteilija Dave Gibbons. Etukannessa on piirros nyrkkiä näyttävästä "vanhasta rokkaajasta" ja avattavien kansien sisältä löytyy albumin konseptin kertova sarjakuva. Etukannen kuva koettiin uhkaavana joissain katolisissa maissa ja siellä siitä julkaistiin siistitty versio. Piirrokset tehtiin Ian Andersonin ohjeiden mukaan ja tarinan päähahmo onkin jonkin verran yhdennäköinen hänen kanssaan.
Sarjakuvassa kappaleiden nimet tulevat esille kronologisesti. Alussa esitellään ikääntynyt entinen rock-tähti Ray Lomas, joka ei halua päästää irti elämäntavastaan. Hän osallistuu TV:n tietokilpailuun voittaen tähtipalkinnon ("Quizz Kid"). Hän majoittuu hotelliin ja ihmettelee kaupungin ja ihmisten hektisyyttä ("Crazed Institution"). Myöhemmin hän tapaa kauniin naisen ("Salamander"). He ottavat taksin ("Taxi Grab") mennäkseen naisen asunnolle, mutta nainen kuitenkin käskee Rayn odottamaan pubissa häntä. Pubissa Ray keskustelee vanhan beatnikin kanssa ("From a Dead Beat to an Old Greaser"). Naista ei ala kuulua ja Ray huomaa tulleensa jätetyksi ("Bad-Eyed and Loveless"). Pettyneenä Ray muistelee olleensa kova naistenmies ("Big Dipper") aikoinaan. Hän päättää lähteä moottoripyörällään pois kaupungista ja joutuu onnettomuuteen. Sairaalassa hoitaja toteaa hänen olevan liian vanha rokkaamaan, mutta liian nuori kuolemaan ("Too Young to Rock 'n' Roll: Too Young to Die!"). Rayn toipumisen aikana muoti kuitenkin muuttuu ja hänestä on tullutkin muoti-ilmiö ("Pied Piper"). Nuoren naisen ja uuden levytyssopimuksen myötä Ray toteaa kierroksen tulleen täyteen ja elämän taas hymyilevän ("The Chequered Flag").
Julkaisu ja vastaanotto

Albumi julkaistiin Britanniassa 23. huhtikuuta 1976. Se nousi siellä listoille sijalle 25., mikä oli yhtyeen siihen mennessä heikoin listasijoitus saarivaltiossa. Tähän saattoi vaikuttaa myös se fakta, että yhtye ei soittanut yhtään konserttia kotimaassaan vuosina 1975-1976. Musiikkilehdistön arvostelut olivat vaihtelevia ja myös vihjailuja albumin konseptin omakohtaisuudesta riitti, vaikkakin Anderson kiisti nämä väitteet. Yhdysvalloissa listasijoitus oli 14., mutta albumi ei muiden Tullin 1970-luvun albumeiden tapaan yltänyt kultalevymyyntiin Pohjois-Amerikassa. Amerikkalaisen Rolling Stone-lehden arvostelija suositteli Andersonia pysymään musiikissa tarinoiden kehittelemisien sijaan.
Keväällä albumin julkaisun jälkeen yhtye aloitti Euroopan kiertueen. Kiertueella yhtyeen taustavoimiin kuulunut David Palmer liittyi lavakokoonpanoon toiseksi kosketinsoittajaksi korvaten näin edelliskiertueella mukana olleen jousikvartetin hoitamalla jousisovitukset syntetisaattorin avulla. Kotimaassaan yhtye esiintyi vain television välityksellä Supersonic-tv-ohjelmassa kahden kappaleen verran ja lisäksi erityisessä LWT:n tv-spesiaalissa, jossa yhtye esitti tuoreen albumin playbackina kokonaisuudessaan. Yhtye nauhoitti tv-ohjelmaa varten uuden version albumista, sillä muusikkojen liiton säännöt estivät albumin esittämistä televisiossa sellaisenaan. Albumin tapaan myös tv-spesiaali sai ristiriitaisen vastaanoton.
Vuoden 1976 Pohjois-Amerikan kiertueella yhtye esiintyi useilla suurilla ulkoilmastadioneilla, joissa taustarekvisiittana olivat isot "Tullavision"-screenit, jotta kaikki stadionin katsojat näkisivät yhtyeen esiintymisen. Koosten Tampan stadionin konsertista voi nähdä vuoden 2013 Around the World-DVD-julkaisulla. Uudelta albumilta settiin tulivat pysyvämmin vain nimikappale ja "Crazed Institution".
Nykyään yhtyeen johtohahmo Ian Anderson pitää albumia "noin keskitason Tull-albumina" sen erikoisesta tekoprosessista, pop-henkisyydestä, heikosta myyntimenestyksestä ja konseptista johtuen, mutta arvostaa kuitenkin albumin nimikappaletta yhtenä Tullin legendaarisimmista kappaleista nostaen sen yhtyeen suurimpien klassikoiden joukkoon.
CD-julkaisut

Albumi julkaistiin remasteroituna versiona ensimmäisen kerran vuonna 2002. Tuolloin bonus-kappaleina olivat albumin sessioissa nauhoitetut "A Small Cigar" ja "Strip Cartoon"
Vuonna 2015 albumista julkaistiin laajennettu "The TV Special Edition". Julkaisu sisälsi yhtyeen muiden juhlajulkaisujen tapaan muusikko-tuottaja Steven Wilsonin uusia miksauksia albumin kappaleista, bonusraitoja, ennenjulkaisemattomia versioita sekä vuoden 1976 tv-spesiaalin, jossa yhtye soitti albumin kokonaisuudessaan. Julkaisua koostettaessa huomattiin, että puolet alkuperäisen albumin moniraitanauhoista olivat kadoksissa, joten Steven Wilson joutui koostamaan uuden miksauksen tv-spesiaalia varten nauhoitetusta versiosta.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Ian Anderson.
A-puoli
Quizz Kid – 5.09
Crazed Institution – 4.48
Salamander – 2.51
Taxi Grab – 3.54
From a Dead Beat to an Old Greaser – 4.09
B-puoli
Bad-Eyed 'n' Loveless – 2.12
Big Dipper – 3.35
Too Old to Rock 'n' Roll: Too Young to Die – 5.44
Pied Piper – 4.32
The Chequered Flag (Dead or Alive) – 5.32
Kappaleet > Remasteroidun version (2002) bonuskappaleet

A Small Cigar – 3.39
Strip Cartoon – 3.19
The TV Special Edition (2015) > CD 1

Prelude
Quiz Kid
Crazed Institution
Salamander
Taxi Grab
From a Dead Beat to an Old Greaser
Bad-Eyed and Loveless
Big Dipper
Too Old to Rock'n'Roll: Too Young to Die!
Pied Piper
The Chequered Flag (Dead or Alive)
From a Dead Beat to an Old Greaser (Original album track)
Bad-Eyed and Loveless (Original album track)
Big Dipper (Original album track)
Too Old to Rock'n'Roll: Too Young to Die! (Original album track)
The Chequered Flag (Dead Or Alive) (Original album track)
Quiz Kid (Version 1) (Monte Carlo out-take)
1-11 TV-spesiaalia varten tehdyn uudelleennauhoituksen uusi miksaus
12-16 alkuperäisen albumin uudelleenmiksattuja kappaleita
17 vaihtoehtoinen versio
The TV Special Edition (2015) > CD 2

Salamander's Rag Time
Commercial Traveller
Salamander (Instrumental)
A Small Cigar (Acoustic Version)
Strip Cartoon
One Brown Mouse (Early Version) (Original master mix)
A Small Cigar (Orchestrated Version) (Original rough mix)
Too Old To Rock'n'Roll: Too Young To Die! (Demo)
Prelude (Original album flat transfer)
Quiz Kid (Original album flat transfer)
Crazed Institution (Original album flat transfer)
Salamander (Original album flat transfer)
Taxi Grab (Original album flat transfer)
From A Dead Beat To An Old Greaser (Original album flat transfer)
Bad-Eyed And Loveless (Original album flat transfer)
Big Dipper (Original album flat transfer)
Too Old To Rock'n'Roll: Too Young To Die! (Original album flat transfer)
Pied Piper (Original album flat transfer)
The Chequered Flag (Dead Or Alive) (Original album flat transfer)
1-8 albumiin liittyvien oheiskappaleiden ja eri versioiden uudelleenmiksauksia
9-19 albumin alkuperäinen miksaus
The TV Special Edition (2015) > DVD 1

Too Old To Rock'n'Roll: Too Young To Die? (TV film with DTS and Dolby Digital 5.1 surround sound and Dolby Digital Stereo)
TV audio (stereo) (in 96/24 stereo PCM)
Five original LP tracks (5.1 surround and stereo) (with DTS and Dolby Digital 5.1 surround sound and 96/24 stereo PCM)
TV-spesiaalin video ja ääniraita sekä uusia miksauksia varsinaisen albumin kappaleista
The TV Special Edition (2015) > DVD 2

Salamander's Rag Time (with DTS and Dolby Digital 5.1 surround sound and 96/24 stereo PCM)
Commercial Traveller (with DTS and Dolby Digital 5.1 surround sound and 96/24 stereo PCM)
A Small Cigar (Acoustic Version) (with DTS and Dolby Digital 5.1 surround sound and 96/24 stereo PCM)
Strip Cartoon (with DTS and Dolby Digital 5.1 surround sound and 96/24 stereo PCM)
Quiz Kid (Version 1) (in 96/24 stereo PCM)
One Brown Mouse (early version) (Original Master Mix) (in 96/24 stereo PCM)
Salamander (Instrumental) (in 96/24 stereo PCM)
Strip Cartoon (Original Master Mix) (in 96/24 stereo PCM)
A Small Cigar (Orchestrated Version) (Original Rough Mix) (in 96/24 stereo PCM)
Too Old To Rock'n'Roll: Too Young To Die (Demo) (in 96/24 stereo PCM)
A flat transfer of the original 1976 Quad LP Production Master with DTS 4.0 and Dolby Digital AC3 4.0 surround sound.
A flat transfer of the original 1976 LP master at 96/24 stereo PCM.
albumiin liittyvien kappaleiden uudelleen miksauksia sekä alkuperäisen albumin neliraita-miksaus ja varsinainen miksaus
Kokoonpano > Jethro Tull

Ian Anderson – laulu, huilu, huuliharppu, kitara, lyömäsoittimet
Martin Barre – kitara
John Evan – kosketinsoittimet
Barriemore Barlow – rummut, lyömäsoittimet
John Glascock – bassokitara, laulu