Ilmailu
Ympäristövaikutukset

Lentäminen on suuri ilmastonmuutoksen aiheuttaja. Se on nopeinten kasvava hiilidioksidilähde. Lentokoneet tuottavat myös vesihöyryä, joka kondensoituu jääkristalleiksi troposfäärissä. Höyryjuova sitoo maapallon lämpöä. Lentokoneen kaikki päästöt (otsonin muodostuminen päästöistä, hiilidioksidi ja vesihöyry) ovat 2,7-kertaiset pelkkään hiilidioksidiin verrattuna. Lentämisessä ei toistaiseksi ole vaihtoehtoja fossiilisille polttoaineille. Tunnin lentomatka vastaa bangladeshilaisen koko vuoden kasvihuonepäästöjä. Lentoliikenteen polttoaine kerosiini on muista polttoaineista poiketen verovapaata. Toistaiseksi lentämisen kasvun rajoittamista on hidastanut Yhdysvaltojen kieltäytyminen kaikista lentämisen polttoaineveroista. Esimerkiksi jos yhteen kerosiinilitraan lisättäisiin 70 sentin polttoainevero ja lippuun 10 prosentin arvonlisävero, menopaluulento Helsingistä Phuketiin kallistuisi 639 eurosta 1030 euroon.
Vaikka lentoliikenne on maailmanlaajuisesti vastuussa vain 2-3 % kaikista hiilidioksidipäästöistä, mutta lentoliikenteen ilmastovaikutukset ovat myös paljon pelkkiä hiilidioksidipäästöja suuremmat, sillä muut kuin hiilidioksidipäätöt muodostavat arviolta 66 % lentoliikenteen ilmastovaikutuksesta.  Lentoliikenteen ilmastopäästöt ovat olleet  ollut lisäksi jo pitkään voimakkaassa kasvussa ja kasvavat edelleen. Lentoliikenteen päästöt jätetään usein kansallisten päästöinventaarioiden ja siten päästövähennyssuunnitelmien ulkopuolelle kansainvälisten lentojen osalta. Lentoliikenne on myös sektori, jossa energian käyttö on kaikista epätasarvoisimpaa. Vain noin prosentti maailman väestöstä aiheuttaa puolet lentoliikenteen päästöistä. Asenteet lentämistä kohtaan ovat kuitenkin muuttumassa, kuten esimerkiksi "flygskam"-ilmiö kertoo.
Lentämisen suosiota kasvattaa vaihtoehtojen puute. Esimerkiksi Kiinan sisäisessä liikenteessä luotijunat ovat jo korvanneet lentoliikennettä: 500 kilometrin pituiselle Zhengzhoun ja Xianin välillä lennot kävivät uuden luotijunan takia kannattamattomiksi jo vuonna 2010.
Lentoliikenteen ilmastovaikutusten vähentäminen ilman itse lentämisen vähentämistä on vaikeaa, sillä vähähiiliset teknologiat (esimerkiksi sähköiset lentokoneet ja vetykoneet) ovat vielä suurilta osin kaukana tulevaisudessa. Lentoliikenteen kestävyys onkin tältä osin ongelmallinen kysymys. Lentoliikenteen korvaaminen ainakin osittainen muilla kulkutavoilla (esimerkiksi junalla) voi kuitenkin tuoda ratkaisuja. Myöskään biopolttoaineet eivät tällä hetkellä mahdollista ilmailun päätöjen radikaalia vähenemistä. Tämä johtuu sekä polttoaineiden vähäisestä saatavuudesta että niiden korkeasta hinnasta. Lentoliikenteen päästöjä on menneisyydessä vähennetty erilaisilla teknisillä ja operatiivisilla keinoilla. On kuitenkin, etteivät nämä keino salli päästöjen vähentämistä tarpeeksi nopeasti ilmastotavoitteiden saavuttamiseksi. Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö ICAO onkin luonut päästövähennysjärjestelmä CORSIAn, jonka tavoitteena on viedä lentoliikenne kohti hiilineutraliutta. CORSIAn perustana olevaa lentoliikenteen päästöjen hyvitystä muilla sektoreilla saavutettavilla vähennyksillä on kuitenkin kritisoitu vahvasti. EU:ssa lentoliikenteen päästöt ovat myös osittain osa EU:n päästökauppajärjestelmää (EU ETS).
Ilmastovaikutusten lisäksi lentoliikenteellä on myös monia muita ympäristövaikutuksia. Euroopan unionin lentoturvallisuusvirasto arvioi että yli kolme miljoona eurooppalaista altistuu lentomelulle Maailman terveysjärjestön kriteerejä noudattaen. Lentomelu onkin historiallisesti nähty lentoliikenteen suurimpana ympäristöongelmana. Tästä syystä ensimmäiset kansainväliset sopimukset lentoliikenteen ympäristövaikutusten vähentämiseksi 1970-luvulla koskivat juuri meluvaikutuksia. Lentomelu koetaan myös usein häiritsevämmäksi kuin muut melutyypit, kuten tieliikenteen tai raideliikenteen melu.
Hiilidioksidi- ja vesihöyrypäästöjen lisäksi fossilisilla polttoaineilla lentävät lentokoneet tuottavat myös ilmansaasteita (CO, PM, VOC, NOx, SOx) ja vaikuttavat siten paikalliseen ilmanlaatuun lentokenttien ympärillä. Näillä ilmansaasteilla on myös muita vaikutuksia ilmakehään ja otsonin muodostumiseen. Yhdysvallat peruutti kaikki lennot kolmen päivän ajaksi 11.–14. syyskuuta 2001. Sinä aikana päivälämpötilat nousivat ja yölämpötilat olivat stabiileja. Toisin sanoen, jos ilmansaateiden määrä vähenee, kasvihuonekaasujen lämpötilaa nostava vaikutus kasvaa.
Ilmailulla voi on myös maankäyttö- ja biodiversiteettivaikutuksia. Esimerkiksi Istanbulin uutta lentoasemaa on kritisoitu sen mahdollisista biodiversiteettivaikutuksista, sillä se sijaitsee muuttolintujen reittien varrella.
Lento-onnettomuudet luovat myös turvallisuusriskin kolmansille osapuolille (englanniksi "third party risk"), esimerkiksi lentokentän läheisyydessä asuville henkilöille. Tämä on myös osa lentoliikenteen ympäristö- ja terveysvaikutuksista. Kolmansille osapuolille aiheutuvaa riskiä mallinnetaa ja hallitaan esimerkiksi Alankomaissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ukrainassa.
Lentoliikenteen ympäristövaikutuksista huolehtii Euroopassa Euroopan unionin lentoturvallisuusvirasto eli EASA (ennen Euroopan lentoturvallisuusvirasto).