stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Irja Hagfors
Ura

Hagfors opiskeli tanssia aluksi Suomessa Gripenberg-koulussa Maggie Gripenbergin, Alexander Saxelinin ja George Gén johdolla sekä Salminen–Naparstok-koulussa. Vuonna 1926 hän aloitti opinnot Hellerau–Laxemburg-tanssikoulussa Itävallan Laxenburgissa lähellä Wieniä ja sai sieltä tanssidiplomin vuonna 1928. Hän palasi Suomeen ja sai vuoden 1928 syksyllä tanssinopettajan toimen Helvi Salmisen tanssikoulussa. Saman vuoden marraskuussa oli hänen ensimmäinen julkinen tanssiesityksensä Suomessa. Jo seuraavana vuonna Hagfors lähti jälleen Suomesta ja työskenteli seuraavien vuosien ajan monissa eri teattereissa ja tanssiryhmissä Keski-Euroopassa, muun muassa Berliinissä ja Zürichissä. Hän kuului myös Harald Kreutzbergin ja Trudi Schoopin tunnettuihin tanssiryhmiin. Toisen maailmansodan puhjetessa hän palasi jälleen Suomeen ja toimi sen jälkeen koreografina, tanssinopettajana ja tanssikriitikkona.
Hagfors oli yksi modernin tanssin pioneereista ja merkittävimmistä puolustajista Suomessa. Hän osallistui aktiivisesti uuden tanssin tulkintaa koskevaan julkiseen väittelyyn, näkyvimmin Tulenkantajat-lehden numeroissa 5–10 vuonna 1929, yhdessä Antti Halosen ja Raoul af Hällströmin kanssa. Hagfors tunnusti auliisti, että uutta tanssia (vapaa tanssi, ilmaisutanssi) ei voida sovittaa klassisen baletin muotteihin sen paremmin teknisesti kuin taiteellisestikaan. Mutta toisin kuin vastustajansa, hän kykeni selvästi näkemään uuden tanssin mahdollisuudet klassista balettia syvällisempään ja monipuolisempaan ilmaisuun. Tulenkantajat-lehden toimitus totesi väittelyn päätöspuheenvuorossaan ihailevasti, että Hagfors oli omassa työssään itse osoittanut esittämänsä väitteet päteviksi, joten häntä voitiin pitää tämän merkittävän kulttuuriväittelyn selkeänä voittajana.
Hagfors perehtyi Keski-Euroopan vuosinaan myös Rudolf von Labanin liikeanalyysiin ja Saksassa syntyneeseen tanssiteatteriin, joka tuli Suomessa laajempaan tietoisuuteen vasta paljon myöhemmin, 1960- ja 1970-luvulla, pääosin Marjo Kuuselan työn tuloksena. Hagfors teki merkittävän kulttuuriteon suomentamalla Bertolt Brechtin Teatteriteorian (1954).
Suku

Hagforsin isä oli Helsingissä toiminut opettaja ja kääntäjä, tohtori Edwin Hagfors, ja hänen äitinsä oli tunnettuun ruotsalaissukuun kuulunut Ulla Charlotta Marchander. Perheessä oli myös toinen tytär, Aino Elisabet Hagfors, Irja Hagforsin isosisko. Irja Hagforsin puoliso oli kirjailija ja kansanedustaja Atos Wirtanen vuodesta 1954 Wirtasen kuolemaan 1979.
Hagforsille myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1969.
Nikumaroro

Nikumaroro
Kartta Nikumarorosta
| --- | --- |
Muut nimet:  Gardner
Sijainti:  Phoenixsaaret Kiribati
Pinta-ala:  4,1 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Nikumaroro on Kiribatin Phoenixsaariin kuuluva asumaton atolli. Sen pinta-ala on 4,1 km².
On spekuloitu, että Amelia Earhart olisi maailmanympäryslennollaan heinäkuussa 1937 tehnyt pakkolaskun Nikumaroron atollille.
ORP Jaskółka

ORP Jaskółka on ollut kolmen Puolan merivoimissa palvelleen aluksen nimenä:
ORP Jaskółka (1921), FM-luokan miinanraivaaja
ORP Jaskółka (1934), Jaskółka-luokan miinanraivaaja
ORP Jaskółka (1946), tyypin MT miinanraivaaja (Projekti 253Ł).
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”ORP Jaskółka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
ORP Grom

ORP Grom on ollut kolmen Puolan merivoimissa palvelleen aluksen nimenä:
ORP Grom (1936), Grom-luokan hävittäjä
ORP Grom (1957), Smiełyj-luokan ohjushävittäjä
ORP Grom (1994), Orkan-luokan ohjusvene
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”ORP Grom”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Iin Röyttä

Röyttä
1. Satama, 2. Luotsila
3. Oulun Merenkävijät ry:n maja
| --- | --- |
Muut nimet:  Iin Röyttä Papinkari
Sijainti:  65°16.592′N, 025°12.485′E, Ii Suomi
Vesialue:  Perämeri 
Pinta-ala:  0,56 km²
| --- | --- |
Luokitus:  Valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Röyttä, yleisesti Iin Röyttä (erotuksena Tornion edustalla sijaitsevasta Röytän saaresta), on saari Perämerellä, Iin edustalla. Saari sijaitsee noin 40 kilometriä Oulusta pohjoiseen ja noin neljän kilometrin päässä mannermaalta. Sen pinta-ala on noin 56 hehtaaria ja korkein kohta runsaan viiden metrin korkeudella merenpinnasta. Saarella on aallonmurtajien suojaama venesatama. Röyttä tarkoittaa nykysuomeksi riuttaa. Saari kuuluu Perämeren saaret -Natura-alueeseen.
Saari on syntynyt maankohoamisen myötä ja on iältään nuori. 1870-luvun merikartoissa nykyinen Röytän saari oli merkitty kolmena erillisenä saarena. Vielä 1900-luvun alkupuolella saaren rinnakkaisnimi oli Papinkari.
Historia

Röytässä on ollut satamatoimintaa vuosina 1882–1891, kun Siuruan Höyrysaha Osakeyhtiö alkoi uittaa vientisahatavaraa saarelle. Sahatavara puhdistettiin, loppukäsiteltiin, lajiteltiin ja varastoitiin saarelle odottamaan laivausta. Laivaliikenne oli aluksi hiljaista: vain viidestä kymmeneen alusta purjehduskautta kohti. Laivojen määränpäänä oli joko Saksa tai Englanti. Laivaustoiminnan laajuudesta ei ole säilynyt tarkkoja lukuja, mutta vuonna 1890 laivattiin 147 000 kappaletta erikokoisia lautoja ja lankkuja sekä kuutisensataa kuutiometriä polttopuuta. Vuonna 1924 Röytässä lastattiin 41 alusta, joista kukin lastasi keskimäärin tuhat kuutiometriä sahatavaraa.
Saarelle rakennettiin vuosina 1930–1933 viisi aallonmurtajaa, laituri sekä työntekijöiden asuinrakennuksia, joista useat ovat edelleen pystyssä. Laivaustoiminta päättyi suurimmalta osin vuonna 1965; viimeiset laivat kävivät satamassa vuonna 1969.
1960-luvulla saari sai uuden käyttötarkoituksen retkiveneilytukikohtana, kun 1966 Oulun Merenkävijäin ja Oulun Purjehdusseuran Telakkasäätiö ja metsähallitus kirjoittivat vuokrasopimuksen. Vuokrasopimuksen myötä oululaiset purjehdusseurat saivat käyttöoikeuden entiseen lastauspaikkaan aallonmurtajineen ja tukikohdakseen entisen luotsien asuinrakennuksen.
Metsähallitus on kustantanut saaren historiasta ja tästä päivästä kertovan kuvitetun kirjan "Iin Röyttä - laivoja ja ihmisiä", jonka ovat kirjoittaneet Kari Alenius ja Joni Skiftesvik.
Nykyaika

Nykyisin Iin Röyttä on virkistyskäytössä. Suojasatamaksi tarkoitettu vierasvenesatama rakennettiin vuosina 1993–1994. Luotsien entinen toimistorakennus Luotsila ja Lastaaja ovat nykyisin Metsähallituksen vuokrakämppiä.
Saaren näkyvimpiä käyttäjiä ovat lähialueiden purjehtijat ja veneilijät. Aina elokuun ensimmäisenä viikonloppuna paikalliset purjehdus- ja veneilyseurat järjestävät yhdessä saarella saaristolaistanssit, Elojuhlat.
Oulun Purjehdusseuralla, Oulun Merenkävijöillä, Iin Meriseuralla, Haukiputaan Pursiseuralla, Haukiputaan Veneilijöillä ja Oulun Työväen Pursiseuralla on kullakin saaressa omat majoitustilansa.
Vuonna 2009 Iin Röytässä toimivat veneilyseurat perustivat yhdistyksen, Iin Röytän toimijat ry, yhteseksi edunvalvojaksi saaren omistavaan Metsähallitukseen päin.
Oulusta Iin Röyttään järjestetään vuosittain myös muutamia purjehduskilpailuja:
kesäkuussa Keskiyön auringon purjehdus
elokuussa Nautilus-cup Elojuhlille
syksyn viimeinen purjehduskilpailu, Räntärace
Aiheesta muualla

Iin kunta: Röyttä (Arkistoitu – Internet Archive)
KippariVille,net: Iin Röyttä (Arkistoitu – Internet Archive)
Metsähallitus: vuokratupa Lastaaja (Arkistoitu – Internet Archive)
Iin Röytän toimijat ry
Kari Alenius - Joni Skiftesvik: Iin Röyttä - laivoja ja ihmisiä (Metsähallitus 1996)
Sammakon ja seilaajan paratiisi; Kaleva, 20.7.2009, Liisa Laine.
↑  Modèle [[Modèle:Lien web|Malline:Lien web]] : parametri  url  puuttuu. Cultural sites of national interestUrl . Tieto on haettu Wikidatasta.
New Musical Express

New Musical Expressin logo.
New Musical Express eli NME oli brittiläinen musiikkilehti. Sen paperiversio muuttui ilmaislehdeksi syyskuussa 2015 ja viimeinen painettu numero ilmestyi 9. maaliskuuta 2018. NME-brändi jatkaa Internetissä. Musiikin lisäksi lehti käsitteli elokuvaa, muotia, politiikkaa ja tekniikkaa.
New Musical Express alkoi ilmestyä vuonna 1952, ja se ilmestyi kerran viikossa. Verkkolehti perustettiin vuonna 1996. Kyseessä oli ensimmäinen brittilehti, jossa julkaistiin maan virallinen singlelista. Lehti teki muiden suurten musiikkilehtien tapaan monia "all-time listoja", joihin sen toimittajat kokosivat maailman parhaita levyjä, singlejä ja kappaleita.
Vuonna 2000 NME:hen sulautettiin sen pitkäaikainen kilpailija, vuonna 1926 perustettu Melody Maker -lehti.
Ennen ilmaislehdeksi muuttumista vuonna 2015 lehden levikki oli noin 15 000. Suurimmillaan levikki oli yli 300 000.
Aiheesta muualla

Lehden kotisivut. (englanniksi)
Interaktiiviset visat ja chatit

Interaktiiviset visat ja chatit ovat televisiossa esitettäviä tietokilpailuja ja chatteja, joihin katsojat saavat osallistua ottamalla yhteyttä ohjelman yhteydessä ilmoitettuun maksulliseen numeroon. Suomalaisilla TV-kanavilla on ollut useita interaktiivisia visoja ja chatteja. Näitä ovat olleet muun muassa Ring-a-Ling, Soittis, Paljon pelissä, Voittopotti, Voittosoitto sekä Tiedä ja Voita.
Voittopotti

Voittopotti oli MTV3-kanavalla esitetty interaktiivinen visailuohjelma. Sitä esitettiin vuosina 2006–2007 joka arkipäivä. Siinä katsojat saivat soittaa puhelimella maksulliseen numeroon ja nopein esikarsintalinjalla kolmeen kysymykseen vastannut pääsi suoraan lähetykseen kertomaan oikean vastauksen televisiossa esitettyyn kysymykseen. Jos katsoja vastasi oikein, hän voitti ruudussa näkyvän rahasumman.
Voittopotti > Pelin kulku

Pelin alussa juontaja esitti kysymyksen. Kun katsoja arveli tietävänsä oikean vastauksen, voi halutessaan soittaa ruudussa näkyvään numeroon maksullisen puhelun. Lähetyksen päätteeksi tietokone laski nopeimman ajan, kuka oli vastannut kolmeen kysymykseen nopeiten. Joskus pelaaja sai koittaa onneaan euro-pelissä, josta sai lisää rahaa. Pelaaja valitsi kolme numeroa ja niiden alta paljastui erilaisia voittosummia. Pelaaja voitti sen rahasumman joka tuli euro-pelistä.
Voittopotti > Historiaa

Voittopotissa suurin voitettu summa oli 21 000 €. Suurin tarjolla oleva potti oli 50 000 €. Voittopotin juhlapelien palkintona oli useimmiten auto.
Voittosoitto

Voittosoitto oli interaktiivinen TV-visailu (esitettiin vuonna 2012), jossa kilpailtiin rahapalkinnoista tietämällä tehtävän oikea vastaus. Ohjelmaa esittivät MTV:n kanavat MTV3, Sub ja AVA. Voittosoiton ensimmäiset lähetykset nähtiin 18. heinäkuuta 2012 MTV:n kanavilla. EsoTV Limited oli kilpailun tuottaja, tekninen järjestäjä ja palkintojen maksaja. Ohjelmaa kuvattiin Unkarissa ja EsoTV Limited toimii veroparatiisissa Maltalla ja on osa unkarilaista Telemedia -konsernia.
Tiedä ja Voita

Tiedä ja Voita oli interaktiivinen TV-visailu, jossa kilpaillaan rahapalkinnoista tietämällä tehtävän oikea vastaus.
Ohjelmaa esitti Nelonen Median kanava Nelonen (aiemmin myös Liv ja Jim). Tiedä ja Voita -ohjelman ensimmäiset lähetykset nähtiin 25. helmikuuta 2013. Stage1 Limited on kilpailun tuottaja, tekninen järjestäjä ja palkintojen maksaja. Ohjelmaa kuvataan Unkarissa ja Stage1 Limited on osa unkarilaista Telemedia -konsernia.
Tiedä ja Voita -ohjelmaa juonsi Iida Palosaari.
Tiedä ja Voita loppui 15.10.2021.
Eurojahti

Eurojahti oli interaktiivinen TV-visailu (esitettiin vuosina 2013–2014), jossa kilpailtiin rahapalkinnoista tietämällä tehtävän oikea vastaus.
Ohjelmaa esittivät MTV:n kanavat MTV3 ja Sub. Eurojahdin ensimmäiset lähetykset nähtiin 2. marraskuuta 2013. Kilpailun tuottaja ja palkintojen maksaja oli Londur Oy. Ohjelmaa kuvattiin pääkaupunkiseudulla, ja se käytti unkarilaisen Telemedia-konsernin tuottamia pelejä.
Aikaisemmin MTV Median kanavilla esitetty Eurojahti päättyi 30. huhtikuuta 2011.[lähde? ]
Musavisa

Musavisa oli interaktiivinen TV-visailu (esitettiin vuonna 2013), jossa kilpailtiin rahapalkinnoista tietämällä tehtävän oikea vastaus.
Ohjelmaa esittivät Discovery Networks Finlandin kanavat TV5 ja Kutonen. Musavisan ensimmäiset lähetykset nähtiin 26. lokakuuta 2013. Maltalainen Telemedia InteracTV Ltd oli kilpailun tuottaja, tekninen järjestäjä, kilpailulinjan ylläpitäjä ja palkintojen maksaja. Ohjelmaa kuvattiin Unkarissa ja yritys on osa unkarilaista Telemedia -konsernia.
Musavisaa juonsi Henrik W. J., jonka juontotyyliin koko ohjelma perustui.
Voittostudio

Voittostudio oli interaktiivinen TV-visailu (esitettiin vuosina 2014–2016), jossa kilpailtiin rahapalkinnoista tietämällä tehtävän oikea vastaus.
Ohjelmaa esittivät MTV:n kanavat MTV3 ja Sub (aiemmin myös HUVI1). Voittostudion ensimmäiset lähetykset nähtiin 31. elokuuta 2014. Kilpailun tuottaja ja palkintojen maksaja oli Londur Oy. Ohjelmaa kuvattiin ensin pääkaupunkiseudulla, mutta joulukuusta 2014 lähtien ohjelman loppuun saakka Voittostudiota kuvattiin Unkarissa. Ohjelma käytti unkarilaisen Telemedia-konsernin tuottamia pelejä.
Iittalan työväentalo

| Iittalan työväentalo |
| --- | --- |
Sijainti:  Iittala, Hämeenlinna
Valmistumisvuosi:  1925
Purkuvuosi:  1970-luku?
Rakennuttaja:  yksityinen
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iittalan työväentalo oli entisen Kalvolan kunnan keskustaajamassa Iittalassa (vuodesta 2009 osa Hämeenlinnaa) sijainnut työväentalo.
Historiaa

Kalvolan työväenyhdistys perustettiin Iittalan asemanseudulla vuonna 1900. Se toimi alkuun wrightiläisenä työväenyhdistyksenä mutta liittyi pian Suomen Työväenpuolueeseen (vuodesta 1903 eteenpäin SDP). Yhdistyksen perustajat olivat asemanseudun käsityöläisiä, sillä vaikka Iittalan lasitehdas työllisti jo tuolloin 80 henkeä, lasinpuhaltajien palkat ja työolot olivat hyvät eivätkä he kiinnostuneet työväenyhdistyksen toiminnasta. Perustavassa kokouksessa paikalla oli noin 30 henkeä. Yhdistyksen sääntöhakemuksen allekirjoittajiin kuului muun muassa Yrjö Mäkelin.
Alkuun kokoukset pidettiin työväenyhdistyksen aktiivin, puuseppä Pekkarisen kotona; hänen verstastaan kutsuttiin toisinaan myös työväentaloksi.
Kalvolan työväenyhdistyksen toiminta katkesi sisällissotaan. Vuoden 1929 alussa yhdistys herätettiin henkiin nimellä Iittalan työväenyhdistys. Jäsenet olivat osin samoja kuin vanhassa yhdistyksessä. Jäsenmäärä oli 1930-luvun alussa pieni, vain 10–15 henkeä.
Vuonna 1929 yhdistys osti vuonna 1925 rakennetun omakotitalon työväentaloksi. Ostoa varten jouduttiin ottamaan useita lainoja muilta työväenyhdistyksiltä ja Helsingin Työväen Säästöpankilta.
Sota-aikaan yhdistyksen toiminta oli lähes pysähdyksissä. Sotien jälkeen jäsenmäärä nousi nopeasti. Lavatanssit olivat suosittuja ja talo tansseille liian pieni, joten yhdistys rakensi talon viereen tanssilavan vuonna 1946.
Talossa ei myöskään ollut kunnon lämmitystä. Yhdistys suunnittelikin uuden talon rakentamista, mutta suunnitelma ei toteutunut. Lopulta talo jäi käyttämättömäksi, rapistui ja myytiin purettavaksi vuonna 1969.
Toimintaa työväentalolla

Heti talon hankinnan jälkeen siellä pidettiin kolmiviikkoiset kurssit järjestö- ja ohjelmatyöstä. Talolla alkoi vuonna 1933 toimia Iittalan sosialidemokraattinen työläisnuoriso-osasto, jonka jäsenmäärä oli pian yhtä suuri kuin kaikkien Kalvolan työväenyhdistysten yhteensä. Nuoriso-osastossa muun muassa retkeiltiin, urheiltiin ja harrastettiin näyttelemistä.
Talolla pidettiin kokouksia ja muita tilaisuuksia, mutta suuremmat juhlat oli järjestettävä muualla tilojen pienuuden vuoksi.
NoviCraft

NoviCraft on Unreal Tournament -pelimoottorin pohjalle rakennettu hyötypeli, jonka ovat kehittäneet yhteistyössä Oululaiset pelialan yritykset LudoCraft Oy ja TeamingStream Oy.  Ludocraft on voittanut useita palkintoja eri pelikilpailuissa ja Tietoviikko on valinnut TeamingStreamin yhdeksi vuoden 2010 kiinnostavimmista start-up yrityksistä. NoviCraft voitti eOppimiskeskuksen vuosittain järjestämän eEemeli-kilpailun pääsarjan vuonna 2009. Kilpailun raadin mielestä NoviCraft on innovatiivinen hyötypeli, joka kehittää ryhmän yhteistoimintaa ja vuorovaikutusta.
NoviCraft pelillä on vahva ja monitieteinen tutkimuksellinen tausta yhteisöllisen oppimisen, johtajuuden ja pelitutkimuksen alueilla
. Pelin ensimmäinen versio kehitettiin tutkimuskäyttöön Oulun yliopiston ja Jyväskylän yliopiston yhteisessä, Suomen Akatemian  rahoittamassa, "Ecology of Collaboration: Collaboration as Motivated and Co-ordinated Activity in Learning at Higher Education and Work-Place Contexts (ECOL)" -tutkimushankkeessa. Ensimmäisen version tarkoituksena oli vain luoda väline yhteisöllisen ongelmanratkaisun tutkimista varten, jota seuranneessa Työsuojelurahaston rahoittamassa kansainvälisessä "Gate for Collaboration, 3D Game Technologies for Increasing the Efficiency of Distributed Team Work (Gate)" -tutkimushankkeessa peliä kehitettiin edelleen hajautetun tietotyön tukemiseen.
Nykyinen NoviCraft -tiimivalmennuspeli perustuu Gate-hankkeessa kehitettyyn eScape -peliin. Tieteellisen tutkimuksen pohjalta syntynyttä valmennuspeliä käytetään eri alojen työyhteisöissä sekä tiimeissä, jotka haluavat kehittää heidän yhteisöllisen työskentelyn taitoja. Peliä voidaan hyödyntää erityisesti mm. tiimivalmennuksessa, johtamiskoulutuksessa ja rekrytoinnissa.
Aiheesta muualla

TeamingStream Oy (Arkistoitu – Internet Archive)
Ludocraft Oy
Islanti kesäolympialaisissa 1936

Islanti osallistui olympiakisoihin toista kertaa historiansa aikana Berliinin kesäolympialaisissa 1936. Edellisen (ja ainoan) kerran Islanti oli esiintynyt olympiatasolla 24 vuotta aikaisemmin vuoden 1912 kesäolympialaisissa. Maan joukkue koostui 12 urheilijasta. Mitaleille asti islantilaiset eivät näissä olympialaisissa yltäneet.
Joukkue

| Urheilumuoto | Urheilija | Laji | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| Yleisurheilu | Sveinn Ingvarsson | 100 m | Karsiutui alkuerissä |
| Yleisurheilu | Sigurður Sigurðsson | korkeushyppy | Jäi karsintaan |
| Yleisurheilu | Sigurður Sigurðsson | kolmiloikka | Karsiutui välierissä |
| Yleisurheilu | Kristján Vattnes Jónsson | keihäänheitto | Jäi karsintaan |
| Yleisurheilu | Karl Vilmundarsson | kymmenottelu | Karsiutui toisen lajin jälkeen |
New Music Community

New Music Community (viralliselta nimeltään New Music Community Association ry) on suomalainen yhdistys, jonka tarkoitus on edistää suomalaisten indiemuusikoiden ja -yhtyeiden toimintaa. Yhdistys on perustettu vuonna 2003, ja se tekee yhteistyötä kotimaisten indie-levymerkkien kanssa, joita ovat esimerkiksi Siamese Sounds, Fonal Records, Verdura Records ja Backstage Alliance. Yhdistys myös julkaisee ja levittää jäsenyhtyeidensä musiikkia mp3-singleinä sekä web-kaupan kautta. Lisäksi se järjestää konsertteja ja muita tapahtumia.
Jäsenmuusikoita ja -yhtyeitä

| --- | --- |
 80juan80  Astro Can Caravan  Bookends  Cockpits  Cosmo Jones Beat Machine  Downstairs  Idolae  Idiomatic  Joose Keskitalo  Kastor  Kirlian Crossing  Lackluster  Lara  Lubo-Mir :  Marian Valinta  Mosaik  Murmansk  Musti Laiton  Neufvoin  On Volcano  Risto  Rubik  Silvio  Sininen Iiris  Teemu Talja  Underdogs  Underwater Sleeping Society
Aiheesta muualla

New Music Communityn www-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
New Music Community Myspacessa (englanniksi)
Nintendo Entertainment Analysis and Development

Nintendo Entertainment Analysis and Development (Aikaisemmin Research and Development Team 4) on suurin Japanin Nintendon sisäinen ryhmä ja sitä johtaa Shigeru Miyamoto yhdessä Takashi Tezukan kanssa. Tiimi keskittyy pääasiassa pelien kehittämiseen ja on tunnettu työstään Mario-, The Legend of Zelda -, Pikmin- sekä Donkey Kong -nimikkeiden parissa.
Nintendo EAD jakautuu viiteen eri ryhmään, joiden lisäksi Tokiossa toimii yksi erillinen ryhmä.
Rakenne > EAD Software Group No. 1

Johtaja/ohjaaja: Hideki Konno
Kehitetyt pelit:
| Nimeke | Julkaistu |
| --- | --- |
Luigi's Mansion: 14. syyskuuta 2001 (JP)
Mario Kart: Double Dash!!: 7. marraskuuta 2003 (JP)
Nintendogs: 21. huhtikuuta 2005 (JP)
Mario Kart DS: 14. marraskuuta 2005 (PA)
Mario Kart Wii: 10. huhtikuuta 2008 (JP)
Rakenne > EAD Software Group No. 2

Johtaja/ohjaaja: Katsuya Eguchi
Kehitetyt pelit:
| Nimeke | Julkaistu |
| --- | --- |
Animal Crossing: 14. huhtikuuta 2001 (JP)
Animal Crossing: Wild World: 23. marraskuuta 2005 (JP)
Wii Sports: 19. marraskuuta 2006 (PA)
Wii Play: 2. joulukuuta 2006 (JP)
Wii Music: October 16, 2008 (JP)
Animal Crossing: City Folk: 16. marraskuuta 2008 (JP)
Wii Sports Resort: 25. kesäkuuta 2009 (JP)
Rakenne > EAD Software Group No. 3

Johtaja/ohjaaja: Eiji Aonuma
Kehitetyt pelit:
| Nimeke | Julkaistu |
| --- | --- |
The Legend of Zelda: Majora's Mask: 27. toukokuuta 2000 (JP)
The Legend of Zelda: The Wind Waker: 13. joulukuuta 2002 (JP)
The Legend of Zelda: Four Swords Adventures: 18. maaliskuuta 2004 (JP)
The Legend of Zelda: Twilight Princess: 19. marraskuuta 2006 (PA)
The Legend of Zelda: Phantom Hourglass: 23. kesäkuuta 2007 (JP)
Link's Crossbow Training: 19. marraskuuta 2007 (PA)
The Legend of Zelda: Spirit Tracks: 7. joulukuuta 2009 (PA)
The Legend of Zelda: Skyward Sword: 2011
Rakenne > EAD Software Group No. 4

Johtaja/ohjaaja: Hiroyuki Kimura
Kehitetyt pelit:
| Nimeke | Julkaistu |
| --- | --- |
Super Mario 64 DS: 21. marraskuuta 2004 (PA)
Yoshi Touch & Go: 27. tammikuuta 2005 (JP)
Big Brain Academy: 30. kesäkuuta 2005 (JP)
New Super Mario Bros.: 15. toukokuuta 2006 (PA)
Big Brain Academy: Wii Degree: 26. huhtikuuta 2007 (JP)
New Play Control! Pikmin: 25. joulukuuta 2008 (JP)
New Play Control! Pikmin 2: 15. maaliskuuta 2009 (JP)
New Super Mario Bros. Wii: 12. marraskuuta 2009 (AUS)
Rakenne > EAD Software Group No. 5

Johtaja/ohjaaja: Tadashi Sugiyama
Kehitetyt pelit:
| Nimeke | Julkaistu |
| --- | --- |
Wii Fit: 1. joulukuuta 2007 (JP)
Wii Fit Plus: 1. lokakuuta 2009 (JP)
Rakenne > EAD Software Group Tokyo

Johtaja/ohjaaja: Takao Shimizu
kehitetyt pelit:
| Nimeke | Julkaistu |
| --- | --- |
Donkey Kong Jungle Beat: 16. joulukuuta 2004 (JP)
Super Mario Galaxy: 1. marraskuuta 2007 (JP)
New Play Control! Donkey Kong Jungle Beat: 11. joulukuuta 2008 (JP)
Flipnote Studio: 24. joulukuuta 2008 (JP)
Super Mario Galaxy 2: 23. toukokuuta 2010 (PA)