stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Varecia rubra

| Varecia rubra |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Heimo::  Makit Lemuridae
Suku::  Varit Varecia
Laji::  rubra
Kaksiosainen nimi
 Varecia rubra  (É. Geoffroy, 1812) 
 Levinneisyyskartta
Katso myös
   Varecia rubra Wikispeciesissä   Varecia rubra Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Varecia rubra on Madagaskarin koillisosassa tavattava varilaji. Laji on erikoistunut elämään puiden latvustossa, jossa se viettää valtaosan ajastaan. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.
Koko ja ulkonäkö

V. rubra on suurikokoinen maki. Sen paino on keskimäärin 3,3–3,6 kiloa. Ruumiin pituus on arviolta 500–550 mm ja hännän pituus 600–650 mm. Turkki on paksu. Selkäpuoli, jalat ja vatsa vaihtelevat pähkinänruskeasta punaisenoranssiin. Häntä, raajojen sisäpuoli, vatsa, päälaki, naama ja kuono ovat mustat. Niska on yleensä valkoinen. Joillakin yksilöillä valkoista voi olla myös kuonossa, takamuksessa, nilkoissa ja ranteissa. Korvissa on korvatupsut.
Levinneisyys ja elinympäristö

V. rubraa tavataan Madagaskarin koillisosassa Masoalan niemimaalla ja Makiran alueen pohjoisosissa Antongillahden pohjoispuolella. Yhteensä sen levinneisyysalueella on kokoa noin 6 423 neliökilometriä. Antainambalanajoki erottaa lajin levinneisyysaluetta varin alalajin V. variegata subcincta esiintymisalueesta. Lännessä levinneisyysalue ulottuu Antainambalana- ja Sahantahajokien yhtymäkohdalle. Nykyistä pohjoista rajaa ei tunneta varmasti. Historiallisesti sitä on tavattu Antalaha- ja Ankavananajoille saakka.
Lajin elinympäristö käsittää primaarisia ja sekundaarisia kosteita trooppisia metsiä 1 200 metrin korkeuksille saakka. Laji liikkuu lähes yksinomaan puiden latvoissa ja sen esiintymistiheys korreloi parhaiten suurien puiden latvojen kanssa. Keskimääräinen esiintymistiheys Masoalan niemimaan asumattomissa osissa on 8,3 yksilöä per neliökilometri. Harvemmassa sitä saatetaan tavata myös lähellä ihmisasutusta.
Elintavat

Lajin yksilöt liikkuvat 5–31 yksilöä käsittävissä ryhmissä, joihin kuuluu useita naaraita ja uroksia. Ne liikkuvat reviireillä, joilla on kokoa 23–58 hehtaaria. Reviiri käsittää pienemmän ydinalueen, jolla ryhmät viettävät suurimman osan ajastaan. Reviiri merkitään hajumerkein. V. rubra on pääosin päiväaktiivinen. Yksilöt ääntelevät paljon etenkin niiden ollessa aktiivisimmillaan kesäisin. Laji liikkuu lähes yksinomaan puiden latvoissa, jossa se viettää 90 % ajastaan.
Hedelmät muodostavat lajin ravinnosta noin 88 %. Ne käyttävät ravinnokseen myös kukkia ja lehtiä. Kaikkiaan ne syövät yli 130 eri kasvilajia. Makit ruokailevat usein roikkuen takajaloillaan ylösalaisin. Naaraat syövät proteeiinipitoisia lehtiä etenkin tiineyden ja imettämisen aikana.
Parittelu tapahtuu toukokuun ja heinäkuun välisenä aikana. Tiineys kestää 102 päivää ja poikasia on kerrallaan kahdesta kolmeen ja ne syntyvät syyskuun ja marraskuun välisenä aikana. Tavallisesti niistä vain yksi selviää aikuisuuteen saakka.  Poikaset syntyvät pesässä, joka rakennetaan oksista ja lehdistä. Emo voi siirtää niitä paikasta toiseen suullaan kantamalla. Noin 70 päivän ikäisinä poikaset voivat liikkua puiden latvustossa itsenäisesti. Naaraista tulee sukukypsiä kahden ja uroksista kolmen tai neljän vuoden ikäisinä.
Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt lajin V. rubra äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. Kantojen on arvioitu vähentyneen viimeisen kolmen sukupolven eli 24 vuoden aikana yli 80 %.
Lajin pääasiallisia uhkia ovat elinympäristön häviäminen ja metsästys. Sen levinneisyysalue on kärsinyt leviävästä maataloudesta ja puiden hakkuista. Alueelle iskevät ajoittain myös syklonit. Lajin laiton metsästys on yleistä. Kovaäänisenä eläimenä metsästäjien on helppo paikantaa niitä. Tavallisimmin sitä metsästetään ruuaksi, mutta joskus myös laitonta lemmikkikauppaa varten.
V. rubra kuuluu CITES-sopimuksen liitteeseen I. Virallisesti se on suojeltu kuitenkin vain Masoalan kansallispuistossa ja Makiran suojelualueella. Masoalassa laittomat hakkuut ovat muodostaneet merkittävän ongelman. Vuonna 2009 vankeudessa oli 590 yksilöä.
Lähikuvassa.
Toisiaan pesevä pari.
Valto Aulamo

Valto Aulamo (29. toukokuuta 1919 Lahti – 4. tammikuuta 1975 Tampere), taiteilijanimeltään Pelle Jali, oli suomalainen klovni.
Aulamo muutti vuonna 1946 Tampereelle. Hän oli ollut aluksi näyttelijänä Lahden Kaupunginteatterissa, mutta siirtyi vuonna 1936 Kalle Vihtori Jokilammen omistamaan Hämeen Tivoliin. Aulamo esiintyi 1940-luvulla Sariolan tivoleissa, ja hän oli yksi Sariolan jatkosodan aikana Itä-Karjalassa ylläpitämän Karhumäen tivolin pääesiintyjistä. Sotien jälkeen Aulamo esiintyi Sirkus Sariolassa ainakin 1949 ja 1950, ja myöhemmin hän esiintyi muun muassa Huvipuisto Seiterässä ja 1967 Lasten Sirkuksessa. Viimeisinä elinvuosinaan Tampereella asunut Aulamo liikkui kainalosauvojen avulla.
Aiheesta muualla

"Pelle-Jali" alias Valto Aulamo lähikuvassa, valokuva 1950-luvun alusta. Keravan museo, Valde Larimon kokoelma (Finna)[vanhentunut linkki]
Pelle Jali (alias Valto Aulamo) poseeraamassa taulunkehysten kanssa Sirkus Sariolan sirkusteltan edustalla vuonna 1949. Keravan museo, Valde Larimon kokoelma (Finna)[vanhentunut linkki]
The Movies

| The Movies |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Lionhead Studios
Julkaisija:  Activision
Jakelija:  Steam
Suunnittelija:  Peter Molyneux
Pelimoottori:  RenderWare
Julkaistu:  NA 8. marraskuuta 2005EU 11. marraskuuta 2005 Mac OS X 20. joulukuuta 2006
Lajityyppi:  Taloussimulaatio
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: T  Virheellinen ESRB-arvo   PEGI: 12
Alusta:  Windows, Mac OS X
Jakelumuoto:  CD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
The Movies on Lionhead Studiosin kehittämä ja Activisionin julkaisema simulaatio- ja strategiapeli. Peli on julkaistu vuonna 2005 Windowsille ja seuraavana vuonna Mac OS X:lle.
Pelissä rakennetaan ja kehitetään elokuvastudiota sekä siinä sivussa kuvataan elokuvia.
Pelaaminen > Yleistä

Pelissä ei ole lähes minkäänlaista tarinaa, mutta kampanjamoodissa aloitetaan vuodesta 1920 tietyllä rahamäärällä. Aluksi palkataan rakentajia ja siivoojia talosta, joka on jo valmiiksi rakennettu. Tämän jälkeen pitää rakentaa Stage School, josta palkataan näyttelijöitä, ohjaajia ja extranäyttelijöitä. Henkilökuntaakin pitää palkata. Henkilökuntaa tarvitaan elokuvien kuvaukseen. Pelaaja ei voi päättää kenestä henkilökunnan jäsenestä tulee esimerkiksi kuvaaja. Kun kaikki tarvittavat ovat jo palkattu, on aika rakentaa näyttämöitä, joissa elokuvat kuvataan. Sitten rakennetaan käsikirjoitusrakennus, jossa palkatut työntekijät kirjoittavat käsikirjoitukset elokuviin. Kampanjamoodissa on Lionhead-palkintogaaloja, joista voi voittaa palkintoja. Yleensä palkinnot ovat joko rahapalkintoja tai uusia rakennuksia, kuten käsikirjoitusrakennus, jossa voi itse tehdä käsikirjoitukset. Hiekkalaatikkomoodissa pelaaja saa päättää rahamäärän, jolla aloittaa ja vuoden josta aloittaa.
Pelaaminen > Työntekijät

Työntekijöitä on 7 eri tyyppiä: "Tähdet" (näyttelijät/ohjaajat), ekstrat, kuvaajat, rakentajat, siivoojat, käsikirjoittajat ja tiedemiehet. Näistä tärkeimmät ovat tähdet, jotka määrittelevät pitkälti, kuinka hyvä elokuvasta tulee.
Tähdet vaativat asemaansa kuuluvaa palkkaa, avustajia (entourage), trailerin ja muotiasusteita. Tähdet voivat stressaantua liian työskentelyn vuoksi, joka ilmenee juopotteluna ja ylisyöntinä. Lisäksi tähdet voivat myös tylsistyä, mikäli heillä ei ole mitään tekemistä. Tähdet arvostellaan heidän menestyksen, palkan, avustajien, trailerin, kuuluisuuden ja suhteidensa perusteella. Tähden ulkonäkö ja kunto vaikuttavat, mihin elokuviin he sopivat. Nuoret, n.30-vuotiaat ja hyvännäköiset sopivat hyvin romanttisiin elokuviin, kun taas vanhat henkilöt taas sopivat komedioihin.
Pelaaminen > Elokuvat

Kun pelaaja on saanut käsikirjoituksen valmiiksi, joko tekemällä sen itse tai palkkaamalla käsikirjoittajia, pelaaja valitsee näyttelijät ja ohjaajan. Extranäyttelijät ja kameramiehet valikoituvat itse, joskin pelaaja voi muuttaa valintoja. Pelaaja valitsee ohjaajan, mieluiten asiansa osaavan ja näyttelijöiden kanssa hyvissä väleissä olevan. Elokuvassa voi olla kolme pääosaa: ensisijainen, toissijainen ja kolmoissijainen. Pelaaja valitsee itse, keitä haluaa elokuvaansa.
Tämän jälkeen kuvausryhmät kiertävät eri lavasteet järjestyksessä. Pelaaja voi vielä tehdä kohtaukseen pieniä muutoksia elokuvan kuvausten aikana. Tyypillinen elokuvan kesto on noin 3:30 minuuttia. Elokuvilla ei silti ole aikarajaa, vaan pelaaja voi itse tehdä niin pitkän elokuvan kuin haluaa (noin 10 minuutin elokuvan kuvaukset kestävät peliajassa jopa 20 vuotta). Hiekkalaatikkomoodissa pelaaja voi aktivoida asetuksen, joka valmistaa elokuvan välittömästi.
Elokuvat lasketaan 5 genreen: Toiminta, romanttinen, scifi, kauhu ja komedia. Maailman tapahtumat vaikuttavat elokuvagenren suosioon, esimerkiksi toinen maailmansota laskee kauhun suosiota, avaruustutkimukset taas nostavat scifin suosiota.
Peli arvostelee elokuvat 4 osa-alueen pohjalta: Näyttelijöiden ja ohjaajan välit, kulissien ja näyttelijöiden elokuva-arvo (käytetty paljon vai ei), roolisuoritukset, kulissien kunto ja mainonta. Pelaaja voi myös ladata elokuvansa nettiin muiden nähtäväksi.
Pelaaminen > Teknologia

Peli alkaa 1920 jatkuu vuoteen 2020, jolloin teknologian kehitys päättyy. Tällä välillä pelaaja voi kehittää omaa teknologiaansa, jolloin hänen elokuvansa voivat näyttää paremmilta kuin kilpailevien studioiden. Ensimmäiset elokuvat ovat mustavalkoisia mykkäelokuvia, kun taas loppupuolella pelaaja saa esimerkiksi CGI-teknologian ja digitaaliset äänet käyttöönsä.
Pelaaminen > Pelaajan omat elokuvat

Pelaajat voivat tehdä omia elokuvia Custom Script Officen avulla. Pelaaja päättää näyttelijät, asusteen, kulissit, ja tapahtumat. Pelaaja voi myös päättää erikoisefekteistä, esim. sateesta tai valaistuksesta. Käsikirjoituksen tekeminen tapahtuu Storyboard-tyylisesti. Peli arvioi jokaisen kohtauksen synnyttämät kulut, jolloin pelaaja voi miettiä budjettiaan.
Lisäosat

Kesällä 2006 peliin julkaistiin lisäosa The Movies: Stunts & Effects, josta peliin sai sijaisnäyttelijöitä ja efektejä, kuten räjähdyksiä. Stunts & Effectsin ikäraja on 16+.
Muokattavuus

Peli on suunniteltu helposti modattavaksi, ja pelin virallisista sivuilta voi ladata uusia kulisseja, esineitä ja vaatteita peliin. Vuonna 2007, peliin julkaistiin  editori, jolla pelaajat voivat luoda omia lavasteita ja sisältöä.
Lisäksi peliin on monia epävirallisia lisäyksiä.
Soundtrack

Pelissä soi radiokanava nimeltä KMVS. Eri aikakausina eri DJ soittaa kyseiselle aikakaudelle tyypillistä musiikkia. Jokaisella DJ:llä on omat persoonallisuutensa. Musiikkityylit joitta radio soittaa ovat:
1920–1930: Jazz
1940: Swing Jazz ja Sota aiheista musiikkia
1950–1960: Klassinen rock
1970: Disco ja Arena rock
1980: Urbaani musiikki, Arena rock, Uusi aalto
1990: Grunge ja American rock
2000: Pop
2010: Kaikki aikaisemmat musiikkityylit soitetaan sattuman varaisesti
Radiokanava ilmoittaa myös suurista tapahtumista kahdesti: muutaman vuoden etuajassa ja tapahtuman aikana. Näitä ilmoituksia ei kuitenkaan lue DJ. Uutiset ovat usein erittäin liioiteltuja ja parodioituja, esimerkiksi Sputnik on huijaus ja tietokoneiden ilmestyessä ilmoittaja arvioi tietokoneiden kutistuneen autojen kokoisiksi vuonna 2050.
Vastaanotto

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8.2/10.
Aiheesta muualla

The Movies MobyGamesissa (englanniksi)
The Movies kotisivu (englanniksi)
Theológos (Ródos)

| Theológos Θεολόγος |
| --- | --- |
 Theológos
 Koordinaatit: 36°22′50″N, 28°1′51″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Ródos
Kunta:  Ródos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  6901100301
Väkiluku (2011):  620
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Theológos (kreik. Θεολόγος) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 620 (vuonna 2011).
Theológoksen kylä sijaitsee Ródoksen pohjoisosassa noin 19 kilometriä länsilounaaseen Ródoksen kaupungista ja lähellä saaren pohjoisrannikkoa. Kylästä on löydetty antiikin ajan Ialysoksen kaupungin Apollon Erethimioksen pyhäkön rauniot. Theológoksen pääkirkko on omistettu Pyhälle Spyridonille (Ágios Spyrídonas). Kylän ranta on noin kymmenen kilometrin pituinen.
Theológos muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Θεολόγου, Topikí Koinótita Theológou), johon kuuluu varsinaisen Theológoksen kylän lisäksi Epáno Kalamónasin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 809. Aiemmin kylä kuului Petaloúdesin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Petaloúdesin kunnallisyksikköön.
Teemu Virtala

| Teemu Virtala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. elokuuta 1983 (ikä 41) Uusikaupunki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  174 cm
Paino:  75 kg
Seura
Seura:  SV Kaltern/Caldaro
Sarja:  Italian HL
Pelinumero:  55
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  Kotkanpojat (II-div.) UJK (Mestis) KooKoo (Mestis)  Hokki (Mestis) KalPa (SML) HC Innsbruck (ÖNL) Stavanger Oilers (Norja) HK Kaztsink-Torpedo (VHL) Arlan Kokshetau (Kazakstan) Gentofte Stars (Tanska) HC Pustertal-Val Pusteria (AlpsHL) Rødovre Mighty Bulls (Tanska)
Teemu Virtala (s. 17. elokuuta 1983 Uusikaupunki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Italian Hockey Leaguen SV Kaltern/Caldarossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Virtala osaa pelata myös laidassa. Hänellä on hallussaan Mestiksen kaikkien aikojen syöttöennätys (58) kaudelta 2006–2007. Virtala on pelannut urallaan ulkomailla myös Itävallassa, Norjassa, Venäjällä, Kazakstanissa ja Tanskassa.
Ura > Juniorivuodet ja ensimmäiset Mestis-kaudet

Virtala on Uudenkaupungin Jää-Kotkien kasvatti. Hän debytoi miesten peleissä vain 16-vuotiaana UJK:n alaisessa Kotkanpoikien II-divisioonajoukkueessa kaudella 1999–2000, jolloin Virtala teki kahdesassa ottelussa tehot 7+7=14. Kaudeksi 2000–2001 hän siirtyi Rauman Lukon B-nuoriin. Virtala voitti joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 12+16=28. Kauden Mestis-kausi 2001–2002 hän pelasi pääosin Lukon A-nuorissa, mutta Virtala pelasi myös neljä Mestis-ottelua kasvattajaseurassaan UJK:ssa tehden yhden maalin sekä kuusi ottelua Kotkanpoikien II-divisioonajoukkueessa tehopistein 6+10=16. Kaudella 2002–2003 hän oli Lukon A-nuorten paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 15+23=38, joilla Virtala sijoittui A-nuorten SM-liigan pistepörssissä kuudenneksi. Kaudella 2003–2004 hän voitti koko sarjan piste- ja syöttöpörssin tehoilla 15+37=52.
Kaudeksi 2004–2005 Virtala siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue KooKoohon yhdessä hänen kanssaan Lukosta tutun ketjukaveri Ilkka Saarelan kanssa. Hänen tulokaskautensa sarjassa toi 44 runkosarjaottelussa tehot 7+14=21. Kaudeksi 2005–2006 Virtala siirtyi jatkamaan Mestis-uraansa Kajaanin Hokkiin. Hän oli tehoilla 9+22=31 joukkueen paras syöttäjä ja kolmanneksi paras pistemies. Virtala sijoittui myös 100 jäähyminuutillaan koko Mestiksen jäähypörssissä viidenneksi. Pudotuspeleissä hän oli kolmella osumallaan Hokin paras maalintekijä Matti Tiihosen ja Atte Vallin kanssa.
Kaudella 2006–2007 Virtala voitti tehoilla 7+58=65 koko Mestiksen syöttöpörssin ja hän sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain TuTon Tero Forsell. Virtala teki myös sarjan kaikkien aikojen yhden kauden syöttö-ennätyksen, joka oli aiemmin Timo Nurmbergin (44 syöttöpistettä) hallussa kaudelta 2001–2002. Hän voitti myös tehoilla 2+10=12 Mestiksen pudotuspelien pistepörssin sekä jakoi syöttöpörssin voiton joukkuetoverinsa Antti Kangasniemen kanssa. Virtala voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden.
Ura > SM-liigasopimus KalPaan

Kaudeksi 2007–2008 Virtala siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Kalevan Palloon. Hän teki liigadebyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 12. syyskuuta 2007 JYPiä vastaan. Virtala merkittiin KalPan kakkosketjun oikeaan laitaan Jarkko Kauvosaaren ja Tuomas Kiiskisen viereen. Häntä peluutettiin kauden aikana myös ykkössentterinä, johon nähden Virtalan tulokaskausi osoittautui lopulta pettymykseksi. Hän teki 46 runkosarjaottelussa vain seitsemän tehopistettä ja keräsi teholukeman –14. Virtala pelasi kauden aikana myös viisi ottelua lainalla Hokin Mestis-joukkueessa.
Alkukaudella 2008–2009 Virtala pelasi KalPassa vain 12 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä ja hän haki pelituntumaa 14 ottelun verran Hokista, kunnes Virtalan sopimus KalPan kanssa purettiin joulukuussa 2008. Hän siirtyi samalla loppukauden sopimuksella Hokkiin, jonka kapteenistoon Virtala nousi. Hän teki yli piste per peli -tahdilla kaikkiaan 35 runkosarjaottelussa tehot 15+23=38. Virtala voitti joukkueen sisäisen pistepörssin ja hän jakoi sisäisen maalipörssin voiton Aku Joki-Erkkilän kanssa. Virtala jakoi koko Mestiksen pistepörssin kuudennen sijan Kiekko-Vantaan Jussi Haapasaaren kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia. Virtala äänestettiin sarjan toiseen tähdistökentälliseen.
Ura > Itävalta ja Norja

Virtala siirtyi kaudeksi 2009–2010 vuoden mittaisella sopimuksella Itävallan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Österreichische Nationalligan HC Innsbruckiin. Hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 20+43=63, joilla Virtala sijoittui koko sarjan pistepörssissä neljänneksi. Pudotuspeleissä hän oli tehoilla 3+4=7 Innsbruckin paras pistemies Alexander Höllerin kanssa. Kaudeksi 2010–2011 Virtala siirtyi Norjan GET-ligaenin Stavanger Oilersiin, jossa hän voitti kauden päätteeksi hopeaa.
Ura > Paluu Hokkiin

Kaudeksi 2011–2012 Virtala palasi Kajaanin Hokin Mestis-joukkueeseen. Alkukaudella loukkaantuminen piti hänet sivussa aina joulukuuhun 2011 saakka. Virtala pelasi kaikkiaan 19 runkosarjaottelua, kunnes helmikuussa 2012 tullut jalkavamma päätti hänen kautensa. Kaudella 2012–2013 Virtala nousi Hokin kapteeniksi. Hänen runkosarjansda jäi loukkaantumisen vuoksi rikkonaiseksi ja Virtala pelasi vain 32 ottelua, mutta hän oli tehoilla 10+17=27 joukkueensa paras syöttäjä sekä jakoi sisäisen pistepörssin toisen sijan Riku Toivon kanssa edellään Sakari Manninen. Pudotuspeleissä Virtala oli Hokin paras pistemies ja syöttäjä viidellä syöttöpisteellään. Hän edusti kauden aikana myös Pohjoisen joukkuetta Mestis Hockey Dayn tähdistöottelussa. Kaudella 2013–2014 Virtala teki Mestiksen yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 23+44=67, joilla hän voitti koko sarjan pistepörssin ja palkittiin Jouni Rinne -palkinnolla.
Ura > Kiertolaisuus ulkomailla

Virtala siirtyi kaudeksi 2014–2015 Venäjän toiseksi korkeimmalle sarjatasolle VHL-liigan kazakstanilaisjoukkue HK Kaztsink-Torpedoon. Hän oli tejoilla 9+14=23 joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä Aleksandr Šinin kanssa sekä neljänneksi paras pistemies. Kaudeksi 2015–2016 Virtala siirtyi Kazakstanin mestaruussarjassa pelaavan Arlan Kokshetaun paitaan. Joukkueeseen siirtyi myös hänen pikkuveljensä Marko. Teemu Virtala oli tehoilla 11+35=46 Arlanin paras syöttäjä ja kolmanneksi paras pistemies. Hän jakoi Kazakstanin liigan pistepörssin seitsemännen sijan kolmen muun pelaajan kanssa. Virtala voitti kauden päätteeksi hopeaa.
Kaudeksi 2016–2017 Virtala siirtyi veljensä Marko kanssa vuoden mittaisilla sopimuksilla Tanskan Metal Ligaenin Gentofte Starsiin. Hän nousi joukkueen kapteeniksi ja oli tehoilla 15+24=30 Starsin paras syöttäjä sekä kolmanneksi paras pistemies Teemun kanssa. Pudotuspeleissä Virtala oli Starsin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 3+12=15. Hän voitti kauden päätteeksi hopeaa. Virtala valittiin Metal Ligaenin tähdistökentälliseen. Kesäkuussa 2017 veljekset tekivät Starsin kanssa vuoden mittaiset jatkosopimukset. Kaudella 2017–2018 Teemu pelasi loukkaantumisen vuoksi runkosarjassa vain 15 ottelua, mutta pudotuspeleissä hän oli viidellä syöttöpisteellään joukkueen paras syöttäjä.
Virtala siirtyi kaudeksi 2018–2019 jälleen yhdessä veljensä Markon kanssa vuoden mittaisella sopimuksella monikansallisen Alps Hockey Leaguen italialaisjoukkue HC Pustertal-Val Pusteriaan. Joukkuetta valmensi häntä aiemmin Kajaanin Hokissa valmentanut Petri Mattila. Teemu nousi joukkueen varakapteeniksi. Hän eteni joukkueen kanssa aina finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin slovenialainen HK Olimpija Ljubljana otteluvoitoin 4–3. Kaudeksi 2019–2020 Virtalat palasivat Tanskan Metal Ligaeniin ja he siirtyivät vuoden mittaisilla sopimuksilla Rødovre Mighty Bullsin riveihin. Teemu Virtala nousi joukkueen kapteeniksi.
Kaudeksi 2020–2021 Virtala siirtyi jälleen veljensä Markon kanssa vuoden mittaisilla sopimuksilla Italian toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Italian Hockey Leaguen SV Kaltern/Caldaroon. Hän jakoi veljensä kanssa tehoilla 6+17=23 joukkueen sisäisen pistepörssin toisen sijan edellään Michael Felderer ja he jakoivat koko sarjan pistepörssin viidennen sijan. Teemu Virtala voitti myös koko pudotuspelien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 4+13=17. Hän voitti kauden päätteeksi IHL:n mestaruuden. Elokuussa 2021 Virtala teki Caldaron kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen, mutta sen sijaan Marko siirtyi kuuden yhteisen kauden jälkeen Ranskaan.
Muuta

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten rullakiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten rullakiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten rullakiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten rullakiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Saksa 2003 | rullakiekko |  |
|  Hopeaa | Saksa 2004 | rullakiekko |  |
|  Hopeaa | Suomi 2005 | rullakiekko |  |
|  Pronssia | Unkari 2006 | rullakiekko |  |
Virtalan pikkuveli Marko pelaa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla FFHG Division 1:n Albatros de Brestissä. He ovat pelanneet aiemmin yhdessä niin Mestiksessä, Kazakstanissa, Tanskassa kuin Italiassa. Marko on pelannut urallaan myös yhteensä 370 SM-liigaottelua ja hän kuului Turun Palloseuran vuonna 2009–2010 Suomenmestaruuden voittaneeseen joukkueeseen.
Virtala on pelannut myös rullakiekkoa, jossa hän on voittanut mm. maailmanmestaruuden vuonna 2003, MM-hopeaa vuosina 2004 ja 2005 sekä MM-pronssia vuonna 2006.
Pelityyli

Elite Prospects -sivuston vuonna 2014 tekemän analyysin mukaan Virtala on luova, peliä tekevä sentteri. Sivuston mukaan hänellä on hyvät kädet, syöttötaidot ja hyökkäyspään taidot. Virtala on arvokas pelaaja ylivoimalla. Hänellä on kuitenkin puutteita koossa ja voimassa, jotka rajoittavat Virtalan kilpailua isompia vastustajia vastaan säännöllisesti. Sivuston mukaan hän ei ole yhtä nopea ja ketterä kuin veljensä Marko.
Timo Rantatorikka

Timo Rantatorikka (s. 22. toukokuuta 1978 Hyvinkää) on uransa päättänyt suomalainen pesäpalloilija, joka edusti viimeksi Hyvinkään Tahkoa.
Ensimmäiset ottelunsa Superpesiksessä Rantatorikka pelasi kaudella 1996 kasvattajaseuransa Hyvinkään Tahkon riveissä. Hän edusti Tahkoa kolme kautta, kunnes siirtyi Oulun Lippoon. Oulussa Rantatorikka vietti vuodet 1999-2001. Sen jälkeen hän siirtyi Kinnarin Pesikseen. Kahden Järvenpäässä vietetyn kauden jälkeen Rantatorikka palasi kahdeksi vuodeksi Tahkoon, kunnes hän siirtyi 2006 Vimpelin Vetoon. Rantatorikka pelasi Vimpelissä kuusi kautta ja voitti kaudella 2010 mestaruuden. Silloin hän toimi joukkueensa kapteenina. Kauden 2011 jälkeen Rantatorikka ilmoitti palaavansa Tahkoon. Rantatorikka pelasi kotiuttajana.
Saavutukset > Pelaajana

1 SM-kulta: 2010
3 SM-hopeaa: 1996, 2003, 2011
2 SM-pronssia: 2000, 2009
1 Itä-Länsi-ottelu: 2003