stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jean-Philippe Leguellec

Leguellec kilpailemassa Vancouverin talviolympialaisissa 2010
Jean-Philippe Leguellec (s. 31. heinäkuuta 1985 Kingston, Ontario) on kanadalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä.
Leguellec aloitti kilpailemisen vuonna 1999 ja liittyi maajoukkueeseen vuonna 2003. Hän sai huomattavaa menestystä nuorten MM-kilpailuista Haute Mauriennesta vuonna 2004 voittaessaan kultaa pikakilpailussa sekä hopeaa takaa-ajossa ja viestissä. Hän sai nuorten MM-kilpailuissa lisäksi pronssia viestissä Kontiolahdella 2005 ja pikakilpailussa Presque Islessa 2006.
Leguellec osallistui Torinon olympialaisissa 2006 kahdelle matkalle, 20 kilometrin henkilökohtaiseen kilpailuun ja 10 kilometrin sprinttiin. Vuoden 2010 talviolympialaisissa Vancouverissa hän sijoittui sprintissä kuudenneksi. Vancouverin olympialaisten takaa-ajokilpailussa toimitsijat päästivät hänet vahingossa matkaan puoli minuuttia liian aikaisin, ja tuo aika lisättiin hänen loppuaikaansa; vaikka hän tuli maaliin viidentenä, putosi hän lisäyksen jälkeen lopputuloksissa 11:nneksi. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui normaalimatkalla kymmenenneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui sprintissä viidenneksi, mikä on hänen paras sijoituksensa arvokilpailujen henkilökohtaisilla matkoilla, ja yhteislähtökilpailussa kymmenenneksi.
Leguellecin paras maailmancup-kausi on ollut 2009–2010, jolloin hänen sijoituksensa lopullisissa pisteissä oli 30:s. Kaudella 2008–2009 hän sijoittui ensimmäistä kertaa kymmenen parhaan joukkoon: kahdeksanneksi Hochfilzenin ja seitsemänneksi Antholz-Anterselvan takaa-ajokilpailuissa. Hän saavutti ensimmäisen maailmancup-voittonsa Östersundin sprinttikilpailussa kaudella 2012–2013. Sitä ennen hänen paras maailmancup-sijoituksensa oli Vancouverin olympialaisten kuutostila.
John Klyberg

| Charles John Klyberg> Fulhamin piispa |
| --- | --- |
 1985-1996 
Edeltäjä:  Brian Masters
Seuraaja:  John Broadhurst
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. heinäkuuta 1931
Kuollut: 16. tammikuuta 2020 (88 vuotta)
Charles John Klyberg (29. heinäkuuta 1931 – 16. tammikuuta 2020) oli brittiläinen pappi, joka toimi Englannin kirkon Fulhamin piispana vuosina 1985–1996. Hän kääntyi tämän jälkeen katolilaiseksi ja sittemmin hyväksyttiin kyseisen kirkon papistoon.
Elämä

Charles John Klyberg syntyi 29. heinäkuuta vuonna 1931. Hän oli sittemmin kapteeniksi kohonneen Charles Augustine Klybergin ja Ivy Lilian Waddingtonin poika.
Vuonna 1985 Klyberg seurasi Brian Mastersia Fulhamin piispana palattuaan vähän sitä ennen Afrikasta, jossa oli toiminut Lusakan dekaanina. Kun Englannin kirkon yleiskokous päätti vuonna 1992 hyväksyä naisten vihkimisen pappisvirkaan laati Lontoon piispa David Hope Lontoon suunnitelman, joka oli vuoden 1993 Episcopal Ministry Act of Synod:in edeltäjä. Sen mukaisesti niin sanotut ratkaisu C:n valinneet seurakunnat eli seurakunnat, jotka eivät hyväksyneet naisten toimimista seurakuntansa pappisvirassa voitiin siirtää vaihtoehtoiseen piispalliseen kaitsentaan, mikä Lontoon hiippakunnassa tuli Fulhamin piispan tehtäväksi. Lontoon hiippakunta oli yksi naispappeutta voimakkaimmin vastustaneista hiippakunnista, "anglokatolisten linnake". Klyberg jäi eläkkeelle 1996.
Klyberg kääntyi eläköitymisensä jälkeen roomalaiskatolilaiseksi ja sai vuonna 2000 paavi Johannes Paavali II:lta kunniaprelaatin arvon.
Jerusalemin heprealainen yliopisto

| Jerusalemin heprealainen yliopisto> האוניברסיטה העברית בירושלים |
| --- | --- |
 Yliopiston logo
Perustettu:  1918
Rahoitus:  julkinen
Kansleri:  Asher Cohen
Henkilökunta:  1200
Opiskelijoita:  12 000
Jatko-opiskelijoita:  10 000
Sijainti:   Jerusalem,  Israel
Sivusto:  https://en.huji.ac.il/
Jerusalemin heprealainen yliopisto (hepr. ‏האוניברסיטה העברית בירושלים‎, haUniversita haIvrit bIrušalayim, arab. الجامعة العبرية في القدس‎, Al-Jāmiʿa al-ʿIbriyya fī l-Quds) on Israelin vanhin ja suurin yliopisto, joka perustettiin vuonna 1918. Ensimmäiseen johtokuntaan kuuluivat mm. Albert Einstein, Sigmund Freud, Martin Buber ja Chaim Weizmann.
Jerusalemin heprealainen yliopisto on yksi maailman kuuluisimmista yliopistoista. Yliopistosta on valmistunut 8 nobelistia sekä 2 Turing-palkinnon saanutta.
Vuonna 1892 perustettu Israelin kansalliskirjasto on yliopiston suurin kirjasto, joka sisältää maailman suurimmat heprean kieltä ja juutalaisuutta käsittelevät kokoelmat. Kirjastossa on noin 5 miljoonaa nidettä, joista monet ovat ainutlaatuisia. Niihin sisältyvät mm. Albert Einsteinin arkistot ja Maimonideksen kirjoituksia.
Vuodesta 2017 lähtien yliopiston kanslerina on toiminut Asher Cohen.
Yliopistokampukset

Yliopistolla on neljä kampusta, joista yksi on Rehovotissa. Scopusvuoren kampuksella itäisessä Jerusalemissa sijaitsevat humanistinen tiedekunta, oikeustieteellinen tiedekunta, Frank Sinatran kansainvälinen opiskelijakeskus ja Harry S. Trumanin rauhantutkimusinstituutti.
Giv'at Ramissa on luonnontieteellinen tiedekunta, Ein Keremin kampuksella lääketieteellinen ja hammaslääketieteellinen tiedekunta sekä molekyylibiologian tutkimuskeskus ja Rehovotissa eläinlääketieteellinen ja maatalous-metsätieteellinen tiedekunta.
Galleria

Heprean kielen akatemia
Israelin kansalliskirjasto
Bezalelin taidekorkeakoulu
Frank Sinatran kansainvälinen opiskelijakeskus
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yliopiston viralliset sivut
Jeet Thayil

Jeet Thayil.
Jeet Thayil (s. 1959 Kerala) on intialainen runoilija ja kirjailija. Hän on julkaissut muun muassa neljä kokoelmaa: These Errors Are Correct (Tranquebar, 2008), English (2004, Penguin India, Rattapallax Press, New York, 2004), Apocalypso (Ark, 1997) ja Gemini (Viking Penguin, 1992). Thayilin ensimmäinen romaani, Narcopolis (Faber & Faber, 2012), oli ehdolla vuoden 2012 Booker-palkinnon saajaksi.
Käännös suomeksi
IQ (yhtye)

IQ Berliinissä vuonna 2009
IQ on progressiivista rockia soittava brittiläinen yhtye. IQ:n tyylissä on vaikutteita 1970-luvun perinteisestä progesta kuten Genesiksestä, mutta yhtye on perustettu 1970-luvun jälkeen.
Kokoonpano > Nykyinen kokoonpano

Mike Holmes – kitara (1981–)
Tim Esau – basso (1981–1989, 2011–)
Peter Nicholls – laulu, taustalaulu(1981–1985, 1990–)
Paul Cook – rummut (1982–2005, 2009–)
Neil Durant - kosketinsoittimet (2010–)
Kokoonpano > Entiset jäsenet

Martin Orford – kosketinsoittimet, taustalaulu (1981–2007)
Mark Ridout – rummut (1981–1982)
Paul (P.L.) Menel – laulu (1985–1990)
Les 'Ledge' Marshall – basso (1989-1991)
John Jowitt – basso, taustalaulu(1991–2011)
Andy Edwards – rummut (2005–2009)
Mark Westworth – kosketinsoittimet (2007–2010)
Diskografia > Albums

Seven Stories into Eight (kasetti) (1982)
Tales from the Lush Attic (1983)
The Wake (1985)
Nomzamo (1987)
Are You Sitting Comfortably? (1989)
Ever (1993)
Subterranea (1997)
The Seventh House (2000)
Dark Matter (2004)
Frequency (2009)
The Road of Bones (2014)
Diskografia > Live alumit

Living Proof (1986)
J'ai Pollette d'Arnu (1991) (b-sides and live tracks)
Forever Live (1996)
Subterranea: The Concert (2000)
The Archive Collection: IQ20 (2003) ("official bootleg" of live concert)
The Wake in Concert (2010)
The Archive Collection: IQ30 (2012) ("official bootleg" of live concert)
Diskografia > Kokoelmat

Nine in a Pond is Here (1985) ("official bootleg" of demos etc.)
Seven Stories into Ninety Eight (1998)
Limited edition Frequency Tour CD 1 (2008) (rarities and live tracks)
Limited edition Frequency Tour CD 2 (2008) (rarities and live tracks)
Diskografia > Videot

Forever Live (VHS/CD  1996 DVD  2007)
Subterranea: The Concert (DVD 2000)
IQ20 - The Twentieth Anniversary Show (VHS 2000 DVD 2004)
Live from London (DVD nauhoitettu Lontoossa 13.5.1985)  (2005)
IQ Stage (DVD 2006)
Forever Live (DV, 2007)
The Wake in Concert (DVD 2010)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Jincheng (konevalmistaja)

Jincheng JC 150-18  moottoripyörä (2010)
Honda DAX. Jincheng valmistaa mm. tämän mallin kopiota [lähde? ]
Jincheng Monkey, vuoden 2016 malli.
Jincheng Group (lyhenne JC) on vuonna 1949 perustettu suuri kiinalainen hydrauliikkalaitteiden, moottoripyörien, skoottereiden  ja mopojen valmistaja. Jincheng Group on suuren valtiollisen ilmailu- ja sotateollisuuskonsernin (Aviation Industry Corporation of China (AVIC)) tytäryhtiö.
Suomessa Jinchengin mopoja ja skoottereita maahantuo Mopo Sport.
Jinchengin malleja

[lähde? ]
Q-8Knight Custom tyylinen mopo. Edessä on levyjarrut ja takana on rumpujarrut. Neljä vaihdetta käsikytkimellä.
Jinchengin lisenssillä valmistamia Monkey-mopoja:
Q-7R Rumpujarrut edessä ja takana. Puoliautomaattinen kolmella vaihteella.
Q-7RK Rumpujarrut edessä ja takana. Käsikytkin neljällä vaihteella.
Q-7LK Rumpujarrut takana ja levyjarru edessä. Nestevaimennettu teleskooppijousitus edessä. Käsikytkin neljällä vaihteella.
Q-7LKC Muuten samanlainen kuin LK, mutta kromattuja osia enemmän, esimerkiksi tankki kromattu.
Q7-B Monkey (2016) Levyjarru edessä, rumpujarru takana. Neljä vaihdetta käsikytkimellä. Edessä nestevaimennettu teleskooppijousitus.
JC 50 QT-20 Sudoku

JC Sudoku on Jinchengin valmistama kevyt nykyaikainen 4-tahtinen moposkootteri. Jincheng on myös nykyajan monkeymerkki.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Mopo Sportin jincheng -tuotesivu (Arkistoitu – Internet Archive)
http://en.jincheng.com/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Johtosävel

Johtosävel on musiikkitermi, jolla tarkoitetaan tavallisesti duuri- tai mollisävelasteikon VII asteen säveltä
, joka on puolisävelaskelen toonikan alapuolella. Johtosäveltä vastaa duuriasteikolla solmisaatiotavu ti (si) ja molliasteikolla so. Esimerkiksi C-duurin johtosävel on nuotti H, a-mollissa (harmonisessa tai melodisessa) nuotti Gis.
Luonnollisen molliasteikon seitsemättä säveltä eli alennettua 7. astetta (esim. a-mollissa nuotti G), joka on kokosävelaskelen toonikaa alempana, nimitetään tavallisesti subtoonikaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johtosävel Wikimedia Commonsissa
| toonika | supertoonika | mediantti | subdominantti | dominantti | submediantti | johtosävel |
John O’Neil

John O’Neil voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin:
John O’Neil, yhdysvaltalainen rugby union -pelaaja
John O’Neil, yhdysvaltalainen taidemaalari ja kirjailija
John O’Neil, skotlantilainen jalkapalloilija
John O’Neil, yhdysvaltalainen baseballpelaaja
Buck O’Neil, oik. John O’Neil, yhdysvaltalainen baseballpelaaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”John O'Neil”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
John Hopkins (taiteilija)

John Hopkins on yhdysvaltalainen taiteilija, joka on toiminut pitkään valokuvan ja media- sekä äänitaiteen parissa.
Hopkins on toiminut pitkään alan opettajana eri oppilaitoksissa ympäri maailmaa, erityisesti Saksassa, Islannissa sekä Suomessa.
John O’Neil (rugbypelaaja)

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten rugby union. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten rugby union. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten rugby union. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten rugby union. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | Rugby union |  |
|  Kultaa | Pariisi 1924 | Rugby union |  |
John Thomas O’Neil (4. lokakuuta 1898 Faulkton – 25. maaliskuuta 1950 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen rugby union -pelaaja ja olympiavoittaja.
O’Neil tuli varakkaasta texasilaisesta öljysuvusta ja oppi pelaamaan rugbyä Santa Claran yliopistossa, jossa hän opiskeli. O’Neil oli järjestämässä ja tukemassa rahallisesti Yhdysvaltain rugbykiertueita Eurooppaan vuosina 1920 ja 1924, ja sai molemmilla kerroilla palkinnoksi olympiakultamitalin. Häneltä oli leikattu umpilisäke hiljattain ennen vuoden 1924 olympialaisia, ja haava aukesi, kun häntä potkaistiin ottelun alkupuolella vatsaan. Vaihdot eivät olleet tuolloin sallittuja, joten O’Neil pelasi urheasti koko ottelun.
José Manuel Orrego Pizarro

José Manuel Orrego Pizarro (2. huhtikuuta 1817 La Ligua – 19. heinäkuuta 1891) oli chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Santiago de Chilen arkkihiippakuntaan diakoniksi 26. kesäkuuta 1841 ja papiksi 8. elokuuta 1841. Hänet nimitettiin La Serenan piispaksi 21. joulukuuta 1868, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 6. kesäkuuta 1869 José Hipólito Salas y Toro. Orrego Pizaro erosi La Serenen hiippakunnan johdosta 17. syyskuuta 1887. Hän osallistui Vatikaanin ensimmäiseen kirkolliskokoukseen.
John Holt

John Holt (11. heinäkuuta 1947 Kingston, Jamaika  – 19. lokakuuta 2014 Lontoo) oli jamaikalainen reggaelaulaja. Hän aloitti uransa jo 1960-luvun alussa. Vuonna 1964 hän liittyi The Paragons -nimiseen yhtyeeseen. Yhtyeestä ehti tulla Jamaikalla melko suosittu ennen vuoden 1970 tienoilla tapahtunutta hajoamistaan. Sen jälkeen Holt lähti soolouralle. Hän oli suosionsa huipulla 1970–1980-luvuilla.
John Holter

John Holter (1. huhtikuuta 1916 – 22. joulukuuta 2003) oli yhdysvaltalaisessa lukkotehtaassa työskennellyt mies, jonka pojalla Charles Case "Casey" Holterilla oli syntyessään 7. marraskuuta 1955 vakava spina bifida. Pian syntymän jälkeen hän sai aivokalvontulehduksen, ja hänen päänsä laajeni nopeasti. Vanhemmille ilmoitettiin, että hänellä oli vesipää eli hydrokefalus.
Holterin poikaa hoidettiin Philadelphiassa, jossa kirurgit Spitz ja Nulsen olivat jo esitelleet menetelmän, jolla neste voidaan saada pois aivoista. Tarvittiin vain halpa ja kätevä läppä, joka pitäisi virtauksen suunnan oikeana ja aivopaineen normaalina.
Holter huomasi sattumalta, että silikonista valmistettu yksisuuntainen venttiili olisi käyttökelpoinen. Sitä ennen oli jo tehty yksi yritys, jossa potilaana ollut poika kuoli. Kun laitetta oli kehitetty sopivaksi lääketieteelliseen käyttöön, se patentoitiin.
Tohtori Spitz ja John Holter perustivat suntteja valmistavan yrityksen.
Vaikka Holter oma poika poika ehti saada parantumattoman vamman ja kuoli muutaman vuoden kuluttua, laitetta on 1950-luvun jälkeen käytetty menestyksekkäästi.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2030

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2030 ovat järjestyksessään 24. maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestetään Espanjassa, Portugalissa ja Marokossa. Lisäksi kilpailun avausottelut pelataan Argentiinassa, Paraguayssa ja Uruguayssa, koska kisavuonna tulee kuluneeksi 100 vuotta ensimmäisestä maailmanmestaruuskilpailuista.
Valintaprosessi

FIFA käynnisti isäntämaan valintaprosessin vuonna 2022. Koska AFC isännöi vuoden 2022 kilpailut ja CONCACAF vuoden 2026 kilpailut, sääntöjen mukaan mikään näistä jalkapalloliitoista ei voinut isännöidä vuoden 2030 kilpailuja.
Hakijamaita olivat Espanja, Marokko ja Portugali yhteishakemuksella, sekä Argentiina, Chile, Paraguay ja Uruguay yhteishakemuksella. Lisäksi Egypti, Kreikka ja Saudi-Arabia sekä Yhdistynyt kuningaskunta yhdessä Irlannin kanssa pohtivat hakevansa kisaisännyyttä, mutta molemmat hakemukset vetäytyivät valintaprosessista.
4. lokakuuta 2023 FIFA ilmoitti Espanjan, Marokon ja Portugalin olevan kilpailun isäntämaita. Lisäksi FIFA:n kongressi päätti, että kilpailun avausottelut järjestetään Argentiinassa, Paraguayssa ja Uruguayssa kilpailun 100-vuotisjuhlatilaisuuden vuoksi.
Karsinnat ja joukkueet

Espanja, Marokko ja Portugali yhdessä Argentiinan, Paraguay ja Uruguayn kanssa pääsevät automaattisesti lopputurnaukseen isäntämaina.
Karsinnat ja joukkueet > Lopputurnaukseen selviytyneet joukkueet

| Joukkue | Maanosaliitto | Karsintatapa | Karsintapäivä | Aiempia esiintymisiä | Edellinen | Edellinen paras sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Espanja | UEFA | Isäntämaa | 4. lokakuuta 2023 | 17 | 2022 | Kultaa (2010) |
|  Marokko | CAF | Isäntämaa | 4. lokakuuta 2023 | 7 | 2022 | Neljäs sija (2022) |
|  Portugali | UEFA | Isäntämaa | 4. lokakuuta 2023 | 9 | 2022 | Kolmas sija (1966) |
|  Argentiina | CONMEBOL | Avausotteluiden isäntämaa | 5. lokakuuta 2023 | 19 | 2022 | Kultaa (1978, 1986 ja 2022) |
|  Paraguay | CONMEBOL | Avausotteluiden isäntämaa | 5. lokakuuta 2023 | 1 | 2010 | Puolivälierät (2010) |
|  Uruguay | CONMEBOL | Avausotteluiden isäntämaa | 5. lokakuuta 2023 | 15 | 2022 | Kultaa (1930 ja 1950) |
Joukkueet, jotka ovat päässeet lopputurnaukseen.   Joukkueet, jotka voivat päästä lopputurnaukseen.   FIFA:n ulkopuoliset valtiot.
John Crowe Ransom

| John Crowe Ransom |
| --- | --- |
 John Crowe Ransom 1941.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1888 Pulaski, Tennessee, Yhdysvallat
Kuollut: 1974 (85–86 vuotta) Gambier, Ohio, Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
John Crowe Ransom (1888 Pulaski, Tennessee, Yhdysvallat – 1974 Gambier, Ohio, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen runoilija ja kriitikko. Hänen esseekokoelmastaan The New Criticism on saanut nimensä uuskritiikki.
Ransom toimi 1914–1937 englannin kielen opettajana Vanderbilt-yliopistossa Nashvillessa. Samaan aikaan hän toimi Fugitives-runoilijaryhmän ja samannimisen lehden johdossa. Sen jälkeen hän opetti vuosina 1937–1958 Kenyon Collegessa Ohiossa. Hän perusti siellä kirjallisen aikakauslehden The Kenyon Review, jonka toimittaja hän oli 1939–1959. Hän kirjoitti muodoltaan perinteistä runoa, joka tyyliltään oli älyllistä ja ironista.
Suomennettuja runoja

Maalaus: Pää (Painted Head), suom. Ville Repo, Parnasso 1951; nro 4
Janet herää (Janet Waking), suom. Ville Repo, Parnasso 1954; nro 2
José Manuel Imbamba

José Manuel Imbamba, 23. elokuuta 2015.
José Manuel Imbamba (s. 7. tammikuuta 1965) on angolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Lwenan hiippakuntaan 29. joulukuuta 1991 ja nimitettiin Dundon hiippakunnan piispaksi 6. lokakuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Filomeno do Nascimento Vieira Dias, jota avustivat Damião António Franklin ja Giovanni Angelo Becciu. Imbamba asetettiin virkaansa 11. tammikuuta 2009.
Imbamba nimitettiin 12. huhtikuuta 2011 ja asetettiin 31. heinäkuuta Saurimon arkkipiispaksi.
Jean Kristian de Galindo

Jean Kristian de Galindo, myös Jean Chretien de Galindo (s. 25. heinäkuuta 1797 Pietari), oli tekniikan ja ranskan kielen opettaja Suomen kadettikoulussa Haminassa (kollegiasessori, 10. luokan virkamies). Hänellä oli kolme poikaa, joista kaksi, Fredrik Theodor Galindo ja Georg Eberhard Galindo, yleni kenraaleiksi Venäjän keisarillisessa armeijassa ja vanhin Johan Frans Andreas Galindo toimi pitkään Suomen Yhdyspankin toimitusjohtajana.
De Galindon aatelissuku on peräisin Espanjasta ja aateloitiin myöhemmin myös Venäjällä. Carl Olof Cronstedt nuoremman adoptoitua Johan Frans Andreas Galindon de Galindo -suvun jälkeläiset ovat toimineet myös vapaaherrallisen Cronstedt-aatelissuvun päämiehinä.
Jean Kristian de Galindo on haudattu Hietakylän vanhaan hautausmaahan Haminassa 1854.
Jesús Zavala

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jesús Eduardo Zavala Castañeda
Syntymäaika: 21. heinäkuuta 1987
Syntymäpaikka: Monterrey, Nuevo León, Meksiko
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 192 cm
Paino: 74 kg
Seura
Seura:  CF Monterrey
Pelinumero: 17
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006– |  Monterrey | 203 | (17) |
Maajoukkue
| 2011– |  Meksiko | 30 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. kesäkuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 7. kesäkuuta 2015.
Jesús Eduardo Zavala Castañeda (s. 21. heinäkuuta 1987 Monterrey, Nuevo León) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera División de Méxicossa pelaavaa CF Monterreytä. Oikeajalkainen Zavala on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Meksikon jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura > Seurajoukkueura

Zavala on edustanut koko uransa, vuodesta 2006 lähtien, CF Monterreytä. Hän on voittanut seuran kanssa kaksi kertaa Liga MX:in Aperturan, vuosina 2009 ja 2010. CONCACAF Champions Leaguen Zavala on voittanut seuran kanssa niin ikään kahdesti, kausilla 2010–2011 ja 2011–2012. Champions Leaguen voiton ansiosta Zavala on pelannut seurajoukkueiden MM-kilpailuissa kahdesti.
Ura > Maajoukkueura

Zavala debytoi Meksikon jalkapallomaajoukkueessa helmikuussa 2011 ystävyysottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan. Samana vuonna hän oli mukana voittamassa kultaa niin Gold Cupista kuin Pan-Amerikan kisoistakin. Avausmaalinsa maajoukkueessa Zavala teki kesäkuussa 2012 MM-karsintaottelussa El Salvadorin verkkoon. Vuonna 2013 hän kuului Meksikon joukkueeseen Maanosaliittojen cupissa, jossa hän pelasi kahdessa ottelussa.
Saavutukset

CF Monterrey
Primera División de México
Apertura (2009, 2010)
CONCACAF Champions League
Mestaruus (2011-2012, 2012-2013)
Meksiko
CONCACAF Gold Cup
Mestaruus (2011)
Pan-Amerikan kisat
Mestaruus (2011)
Jean-Philippe Gatien

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gatien MM-kisoissa 2013. |  Gatien MM-kisoissa 2013. |  Gatien MM-kisoissa 2013. |  |
Maa:   Ranska
Miesten pöytätennis
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | kaksinpeli |  |
|  Pronssia | Sydney 2000 | nelinpeli |  |
| Maailmanmestaruuskilpailut  | Maailmanmestaruuskilpailut  | Maailmanmestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Göteborg 1993 | kaksinpeli |  |
|  Hopeaa | Manchester 1997 | joukkuepeli |  |
|  Pronssia | Manchester 1997 | nelinpeli |  |
|  Pronssia | Tianjin 1995 | nelinpeli |  |
| Euroopan-mestaruuskilpailut  | Euroopan-mestaruuskilpailut  | Euroopan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Bremen 2000 | nelinpeli |  |
|  Kultaa | Eindhoven 1998 | juokkuepeli |  |
|  Kultaa | Birmingham 1994 | joukkuepeli |  |
|  Kultaa | Göteborg 1990 | sekanelinpeli |  |
|  Hopeaa | Bratislava 1996 | joukkuepeli |  |
|  Hopeaa | Stuttgart 1992 | sekanelinpeli |  |
|  Hopeaa | Praha 1986 | joukkuepeli |  |
|  Pronssia | Eindhoven 1998 | kaksinpeli |  |
|  Pronssia | Bratislava 1996 | kaksinpeli |  |
|  Pronssia | Göteborg 1990 | kaksinpeli |  |
Jean-Philippe Gatien (s. 16. lokakuuta 1968 Alès) on ranskalainen pöytätenniksen pelaaja.
Gatienin ensimmäiset olympialaiset olivat Soulin 1988 kesäkisat, mutta ensimmäisen olympiamitalinsa hän saavutti Barcelonasta 1992.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jean-Philippe Gatien Wikimedia Commonsissa