stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Malmköping
Väestönkehitys

| Malmköpingin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 1 861 | 1 861 |
| 1965 | 1965 |    | 2 067 | 2 067 |
| 1970 | 1970 |    | 2 189 | 2 189 |
| 1975 | 1975 |    | 2 171 | 2 171 |
| 1980 | 1980 |    | 2 088 | 2 088 |
| 1990 | 1990 |    | 2 192 | 2 192 |
| 1995 | 1995 |    | 2 174 | 2 174 |
| 2000 | 2000 |    | 2 049 | 2 049 |
| 2005 | 2005 |    | 2 000 | 2 000 |
| 2010 | 2010 |    | 1 977 | 1 977 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Gelou

| Gelou> Transilvanian herttua |
| --- | --- |
Valtakausi:  n. 900 - 904
Seuraaja:  Tuhutum

Kuollut:  904
Gelou. Gilău, Romania.
Geloun herttuakunta.
Gelou (romaniaksi Gelu; unk. Gyalu) oli Transilvanian herttua vuosien 900 - 904 aikana. Romanialainen ja unkarialainen historiantutkimus kiistelevät siitä oliko hän todellinen henkilö, vai fiktiivinen hahmo.
Bulgarian tsaari Simeon I Suuri hallitsi Transilvanian eteläpuoleista aluetta ja unkarialaisten ryhtyivät valtaamaan maata lännestä.
Unkarialainen valloittaja Töhötöm (engl. Tuhutum) surmasi Geloun tämän hyökätessä Transilvanian suolakaivoksille.
Gelson Martins

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Gelson Dany Batalha Martins
Syntymäaika: 11. toukokuuta 1995 (ikä 29)
Syntymäpaikka: Praia, Kap Verde
Pelipaikka: oikea laitalinkki
Pituus: 170 cm
Paino: 66 kg
Seura
Seura: AS Monaco FC
Junioriseurat
2008–2010: Futebol Benfica
2011–2014: Sporting CP
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014–2015 | Sporting CP B | 40 | (6) |
| 2015–2018 | Sporting CP | 92 | (18) |
| 2018– | Atletico Madrid | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2012–2013 | Portugali U18 | 10 | (0) |
| 2013–2014 | Portugali U19 | 21 | (7) |
| 2014–2015 | Portugali U20 | 9 | (3) |
| 2015– | Portugali U21 | 5 | (2) |
| 2016 | Portugali U23 | 1 | (1) |
| 2016– | Portugali | 19 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. toukokuuta 2018.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 20. kesäkuuta 2018.
| Mitalit> Maa:   Portugali.Miesten jalkapallo.Maanosaliittojen cup  | Mitalit> Maa:   Portugali.Miesten jalkapallo.Maanosaliittojen cup  | Mitalit> Maa:   Portugali.Miesten jalkapallo.Maanosaliittojen cup  | Maa:   Portugali> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Venäjä 2017 |  |  |
Gelson Dany Batalha Martins (s. 11. toukokuuta 1995 Praia, Kap Verde) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitalinkki, joka edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa AS Monacoa.
Luettelo Buffalo Sabresin pelaajista

Useita Sabresin pelaajia.
Buffalo Sabres on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura Buffalosta, New Yorkin osavaltiosta. Sabres pelaa National Hockey Leaguessa, sen koillisessa divisioonassa ja itäisessä konferenssissa. Sabres perustettiin 1970 NHL:än laajentumisen yhteydessä. 29. joulukuuta 2008 35 maalivahtia sekä 335 kenttäpelaaja on pelannut vähintään yhden runkosarjaottelun tai pudotuspeliottelun Sabresissa.
Seitsemän entistä Buffalo Sabresin pelaajaa on valittu Hockey Hall of Fameen: Dick Duff, Grant Fuhr, Clark Gillies, Dale Hawerchuk, Tim Horton, Pat LaFontaine sekä Gilbert Perreault. Dominik Hasek voitti Sabresissa pelatessaan kaksi NHL:n arvokkaimalle pelaajalle myönnettävää Hart Memorial Trophya ja lisäksi kuusi liigan parhaalle maalivahdille annettavaa Vezina Trophya. Tom Barrasso voitti myös Vezinan pelatessaan Buffalossa ja kaudella 1979-1980 Don Edwards ja Bob Sauvé voittivat yhdessä palkinnon Sabresille. Barrasso voitti myös kauden tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn pelatessaan Buffalossa. Myös Perreault voitti saman palkinnon Buffalossa.
Merkkien selitykset

| --- | --- |
: Stanley Cup voittaja, Hockey Hall of Famessa tai pelipaita jäädytetty
: Pelaa Sabresissa kaudella 2009–2010
* Torjuntaprosentti tuli virallisesti NHL:än tilastoihin kaudeksi 1982-83
Kaudet-sarakkeeseen on merkitty pelaajan ensimmäisen kauden alkuvuosi ja viimeisen kauden loppuvuosi. Esimerkiksi: jos pelaaja pelasi ensimmäisen pelinsä kaudella 2000-2001, taulukossa lukee alkuvuosi 2000, riippumatta siitä, aloittiko hän pelaamisen ennen joulua vai vasta vuoden 2001 puolella.
Tilastot päivitetty kauden 2008-2009 päätyttyä.
Kenttäpelaajat

|  Rod Zaine | KH | 1971–1972 | 24 | 2 | 1 | 3 | 4 | – | – | – | – | – |  |
|  Aleksei Žitnik | P | 1994–2004 | 712 | 55 | 234 | 289 | 822 | 70 | 6 | 21 | 27 | 138 |  |
|  Dainius Zubrus | OH | 2006–2007 | 19 | 4 | 4 | 8 | 12 | 15 | 0 | 8 | 8 | 8 |  |
Martin Biron pelasi Sabresissa yhdeksän kautta ennen kuin hänet myytiin Philadelphia Flyersiin vuonna 2007.
Dominik Hašek, kuvassa Detroitin peliasussa, voitti Sabresissa pelatessaan muun muassa seitsemän Vezina Trophya sekä kaksi William M. Jennings Trophya.
Maksim Afinogenov teki 73 pistettä ja oli Sabresin paras pistemies kaudella 2005-2006.
Steve Bernier, joka on tässä San Jose Sharksin peliasussa, tuli Sabresiin 2008 samassa kaupassa, kun Brian Campbell myytiin San Joseen.
Brian Campbell valittiin 2007 NHL All-Star otteluun aloittavaksi puolustajaksi.
Tim Connolly tuli Sabresiin Taylor Pyattin kanssa, kun heidät vaihdettiin Michael Pecaan.
Chris Drury teki henkilökohtaisen ennätyksensä, kun hän teki 37 maalia Sabresin paidassa kaudella 2006-2007.
Jochen Hecht on pelannut Sabresissa vuodesta 2002.
Vjatšeslav Kozlov (oikealla), joka on tässä kuvassa Atlanta Thrashersin paidassa, tuli Sabresiin kaupassa, jossa Dominik Hasek myytiin Detroitiin.
Aleksandr Mogilnyi, kuvassa AHL-seura Albany River Ratsin peliasussa, pitää hallussaan Sabresin yhden kauden maaliennätystä: 76 kaudella 1992-93.
Teppo Numminen hankittiin Sabresiin vapaana agenttina pelattuaan kuusitoista kautta Winnipegissä, Phoenixissä sekä Dallasissa.
Wayne Primeau, kuvassa  Calgary Flamesin peliasussa, oli osa Sabresin joukkuetta, joka eteni Stanley Cup finaaliin vuonna 1999.
Taylor Pyatt, kuvassa Vancouver Canucksin peliasussa, was acquired by the Sabres along with Tim Connolly in exchange for Michael Peca.
Derek Roy oli yksi kolmesta toisen kierroksen Sabresin varausvalinnoista 2001.
Lindy Ruff, joka pelasi Sabresissa 1979–1989, on toiminut joukkueen valmentajana vuodesta 1997.
Thomas Vanek teki 43 maalia kaudella 2006-2007.
Ford Madox Brown

Ford Madox Brown, Työ (1852–63)
Ford Madox Brown (16. huhtikuuta 1821 Calais, Ranska – 6. lokakuuta 1893 Lontoo, Englanti) oli englantilainen taidemaalari. Hänet yhdistetään usein prerafaeliitteihin, mutta hän ei koskaan ollut ryhmän jäsen. Brownin tunnetuin maalaus lienee Work (Työ).
Brown opiskeli taidetta vuosina 1837–1839 Bruggessa ja Antwerpenissa. Hänen varhaistyönsä olivat romanttisia ja dramaattisia. Hän alkoi kuitenkin pian pyrkiä mahdollisimman luonnonmukaiseen esitystyyliin, ja maalaustaan Prisoner of Chillon varten hän kävi piirtämässä ruumiita sairaalan ruumishuoneella. Hän myös maalasi mielellään ulkoilmassa ateljeen sijaan.
Vuonna 1845 Brown tapasi Italiassa nazareeneihin kuuluneen Peter von Corneliuksen. Tapaamisella oli suuri vaikutus Brownin värienkäyttöön ja tyyliin. Brown opetti lyhyen aikaa Dante Gabriel Rossettia, ja vuonna 1850 hän osallistui prerafaeliittien lehden Germin tekoon. Brown toimi myös joidenkin William Morrisin painamien kirjojen kuvittajana sekä teki lasimaalauksia.
Ford Madox Brown, seinämaalaus Manchesterin kaupungintalossa
Crabtree seuraa Venuksen transitiota Armon Vuonna 1639
.
Malijärvi

| Malijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Laitila 
Koordinaatit:  60°59′15″N, 21°52′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  oja Pitkäojaan	
Järvinumero:  32.003.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  33,9 m 
Rantaviiva:  1,597 km 
Pinta-ala:  9,61 ha  
 fiMalijärvi 
Malijärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Kivijärvellä oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistöön. Järven vedenpintaa on laskettu useaan otteeseen.
Maantieto

Järven pinta-ala on 9,6 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Siihen laskee useita pelto-ojia ja metsäojia ja etelän suunnalta myös suo-ojia. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 1,6 kilometriä pitkä suo-oja, joka yhdessä Kivijärven laskuojan kanssa muodostavat Malvonjoen pisimmän latvahaaran.
Järvellä on 1,6 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin avosuota, vaikka itärantaan rajautuu kallio- ja moreenipohjainen metsämaasto. Rannoille on Isolevonmäelle ja Viluniemeen rakennettu loma-asuntoja, joille johtaa tiet kantatieltä 43. Euran ja Laitilan välinen raja kulkee rannan myötäisenä järven itäpuolella. Raja on samalla Satakunnan ja Varsinaissuomen välinen raja.
Historiallinen maantieto

Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järven nimeksi on kirjoitettu "Mallijärvi". Kartassa on kuvattu tilanne ennen järvenlaskua tai tilanne ensimmäisen järvenlaskun jäljiltä. Järvi oli tuolloin noin 2,5 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Järvellä oli pitkä selkä, joka alkoi nykyiseltä Isoperältä ja jatkui lähes Kivijärven laskuojalle saakka. Järven keskivaiheilta työntyi kaakkoon yli 700 metriä pitkä suora lahti, jota kutsutaan nykyään Vähäperäksi. Järvi vaikutti tuolloin olevan asumaton.
Historia

Etelässä sijainneen Pitkäjärven järvenlaskulle haettiin lupa vuonna 1807 ja se toteutettiin vuonna 1816. Kivijärven ja Malijärven hanke toteutettiin samaan aikaan, mutta ennen vuotta 1819. Järvien toinen järvenlasku oli osa riitaisaa hanketta. Vuonna 1838 päättivät eräät Kivijärven kyläläiset, joka kuului tuolloin Hinnerjokeen, laskea uuden kerran Kivijärven, Malijärven ja Pitkäjärven vedenpintaa yhteistoimin Laitilan Suontaustan ja Leinmäen kyläläisten kanssa. Muodostettiin järvenlaskuyhtiö, jonka puitteissa räjäytettiin kalliota rikki 120 kyynärän matkalta. Järvien vesi ei kuitenkaan laskenut toivotulla tavalla.
Tästä huolimatta vuonna 1841 torppari Daniel Johansson Laitilasta (nykyään Hinnerjoelta) peräsi lääninkonttorilta oikeutta saada järvenlaskun vesijättömaita itselleen. Toisen vesijättömaan riita-asian laittoi viereille talollinen Fredrik Lambo ja kumppanit vuonna 1849. Koska kaikki Kivijärven kyläläiset eivät olleet vuonna 1838 osallistuneet sopimukseen, syntyi vesijättömaista yleisempikin riita. Sitä puitiin käräjillä vuonna 1856, kun uutta järvenlaskulupaa anottiin. Päätökseksi tuli se, että laitilalaiset suljettiin pois yhtiöstä ja kaikki kivijärveläiset otettiin siihen mukaan.
Kyläläisten taloilla oli yhtäsuuret osuudet kuluihin ja tuloihin. Vesijätön maita käytettiin heinän kasvattamiseen. Niitetyt heinät ja vesiheinät huutokaupattiin karjankasvattajille. Vuonna 1922 haki A.K. Lunden lupaa vesijättömaan kuivattamiseen, mikä myönnettiin seuraavana vuonna. Suuren järven kuivattaminen on edelleen kesken.
Luonnontila

Malijärven vesijättöalue ja itse järvi muodostavat luonnonsuojelualueen (LVO020057), joka kokonaisala on 103,37 hehtaaria ja vesiala 9,34 hehtaaria.
Mannaja

| Mannaja> A Man Called Blade |
| --- | --- |
 Elokuvan saksalainen posteri.
Ohjaaja:  Sergio Martino
Käsikirjoittaja:  Sergio Martino Sauro Scavolini
Tuottaja:  Luciano Martino
Säveltäjä:  Guido De Angelis Maurizio De Angelis
Kuvaaja:  Federico Zanni
Leikkaaja:  Eugenio Alabiso
Pääosat:  Maurizio Merli John Steiner Sonja Jeannine Donald O'Brien Philippe Leroy
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Kesto:  95 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti italia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mannaja on Sergio Martinon ohjaama spagettiwestern vuodelta 1977. Elokuva kertoo synkästä palkkionmetsästäjä Bladesta, jota näyttelee Maurizio Merli. Blade palaa kotikaupunkiinsa Suttonvilleen kostamaan lapsuutensa väärinkohtelun, mutta saa havaita äärikonservatiivisen McGowanin (Philippe Leroy) ja ilkeän Vollerin (John Steiner) ottaneen kaupungin valtaansa. Mannaja oli 1970-luvun puolen välin jälkeen kuolleen genrensä viimeisiä edustajia, mutta myös yksi arvostetuimpia. Ulkoasullisesti elokuva on hyvin synkkä: Suttonville on sateinen ja sumuinen kaupunki – Martinon mukaan näin tehtiin olosuhteiden pakosta, sillä muuten katsojat olisivat nähteet lavasteiden huonon kunnon.
AllMovien arvostelun mukaan Mannaja muistuttaa ulkoasultaan, musiikin käytöltään ja juoneltaan huomattavasti vuotta aiemmin ilmestynyttä Enzo G. Castellarin Keomaa sekä kymmentä vuotta aikaisempaa Sergio Corbuccin elokuvaa Django – kostaja.
Näyttelijät

Alla oleva lista ei ole täydellinen, vaan sisältää vain keskeisimpien roolien näyttelijät.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Maurizio Merli  | … |  Blade   |
|  John Steiner  | … |  Voller   |
|  Philippe Leroy  | … |  McGowan   |
|  Sonja Jeannine  | … |  Deborah McGowan   |
|  Donald O'Brien  | … |  Burt Craven   |
|  Antonio Casale  | … |  Dorman (bandiittien johtaja)   |
|  Rik Battaglia (nimellä Rick Battaglia)  | … |  Bladen isä   |
|  Sofia Lombardo (nimellä Sophia Lombardo)  | … |  Bladen äiti   |
Aiheesta muualla

Mannaja Elitisti-sivustolla
Mannaja Leffatykissä.
Francisco de la Torre Prados

Francisco de la Torre Prados
Francisco de la Torre Prados (s. 21. joulukuuta 1942 Málaga) on espanjalainen kansanpuolueen poliitikko. Hän on toiminut Málagan pormestarina vuodesta 2000 lähtien. De la Torre on koulutukseltaan sosiologian lisensiaatti.[lähde? ]
Fourfourás

| Fourfourás Φουρφουράς |
| --- | --- |
 Fourfouráksen kylä.
 Fourfourás
 Koordinaatit: 35°12′41″N, 24°42′44″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Réthymno
Kunta:  Amári
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7303020101
Korkeus:  460 m
Väkiluku (2011):  605
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fourfourás (kreik. Φουρφουράς; myös Furfurás) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Amárin kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Kouríteen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Amárin kunnan Kouríteen kunnallisyksikköön. Fourfourás muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Φουρφουρά, Topikí Koinótita Fourfourá). Kylän väkiluku on 605 (vuonna 2011).
Fourfouráksen Pyhän Nektarioksen (Ágios Nektários) kirkko.
Fourfouráksen kylä sijaitsee Kreetan läntisissä keskiosissa Ída- eli Psiloreítis-vuoren länsipuolella linnuntietä noin 27 kilometriä kaakkoon Réthymnosta. Se on rakennettu noin 460 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän nimen on selitetty tulevan joko alueen tuulista tai venetsialaisvallan ajalta samannimisestä perheestä.
Nykyisin Fourfourás tunnetaan erityisesti helpoimman Ída-vuorelle johtavan vaellusreitin lähtöpisteenä. Reitti on osa Euroopan kaukovaellusreittiä E4. Kylän nähtävyyksiin kuuluvat sen bysanttilais- ja venetsialaisaikaiset kirkot, mukaan lukien Pyhän Georgioksen (Ágios Geórgios), Pyhän Antonioksen (Ágios Antónios), Pyhän Nektarioksen (Ágios Nektários), Pyhän Paraskevan (Agía Paraskeví) sekä Neitsyt Marian (Panagía) kirkot.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fourfourás Wikimedia Commonsissa
Luettelo kapellimestareista

Tämä on luettelo tunnetuista kapellimestareista sukunimen mukaan aakkostettuna.
Siirry kirjaimeen → A B C D E
F G H I J K L M
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
A

Claudio Abbado
Otto Ackerman
Atso Almila
Karel Ančerl
Ernest Ansermet
Ataulfo Argenta
Vladimir Aškenazi
Leopold Auer
B

Sir John Barbirolli
Daniel Barenboim
Rudolf Baršai
Sir Thomas Beecham
Eduard van Beinum
Paavo Berglund
Leonard Bernstein
Pierre Boulez
Sir Adrian Boult
Frans Brüggen
Fritz Busch
Karl Böhm
C

Pablo Casals
Sergiu Celibidache
Riccardo Chailly
William Christie
André Cluytens
Elie Cohen
Anthony Collins
Sergiu Comissiona
Péter Csaba
D

Sir Colin Davis
Roger Désormière
Christoph von Dohnányi
Ernő Dohnányi
Charles Dutoit
E

Olari Elts
Christoph Eschenbach
F

Ivan Fischer
Nils-Eric Fougstedt
Mikko Franck
Ferenc Fricsay
Wilhelm Furtwängler
G

Sir John Eliot Gardiner
Valeri Gergijev
Alexander Gibson
Leo Ginsburg
Carlo Maria Giulini
Nikolai Golovanov
Roy Goodman
Ettore Gracis
Pjotr Gribanov
H

Toivo Haapanen
Bernard Haitink
Janne Halmela
Tauno Hannikainen
Tuomas Hannikainen
Sami Hannula
Nikolaus Harnoncourt
Pekka Helasvuo
Philippe Herreweghe
Joe Hisaishi
Christopher Hogwood
Teemu Honkanen
Jascha Horenstein
I

Jukka Iisakkila
Eliahu Inbal
J

René Jacobs
Jussi Jalas
Arvid Jansons
Mariss Jansons
Georgi Jeržemski
Eugen Jochum
Neeme Järvi
Paavo Järvi
Louis Jullien
K

Robert Kajanus
Okko Kamu
Juha Kangas
Jean-Jacques Kantorow
Herbert von Karajan
Rudolf Kempe
Eri Klas
Carlos Kleiber
Erich Kleiber
Otto Klemperer
Paul Kletzki
Oliver Knussen
Petri Komulainen
Kirill Kondrašin
Ton Koopman
Timo Kotilainen
Leonid Kortshmar
Serge Koussevitzky
Rafael Kubelík
Kalervo Kulmala
L

Ollitapio Lehtinen
Markus Lehtinen
James Levine
Jahja Ling
Hannu Lintu
Vytautas Lukočius
Hans Christian Lumbye
M

Peter Maag
Lorin Maazel
Sir Charles Mackerras
Gustav Mahler
Nicolai Malko
Igor Markevitš
Sir Neville Marriner
Kurt Masur
Anssi Mattila
Paul McCreesh
John McGlinn
Zubin Mehta
Yehudi Menuhin
Marc Minkowski
Dimitri Mitropoulos
Pierre Monteux
Jevgeni Mravinski
Charles Munch
Ilja Musin
Andres Mustonen
Riccardo Muti
Sasha Mäkilä
Susanna Mälkki
N

Paul Niemisto
Arthur Nikisch
Hannu Norjanen
Sir Roger Norrington
O

Eva Ollikainen
Sakari Oramo
Eugene Ormandy
Seiji Ozawa
P

Jorma Panula
Pertti Pekkanen
Trevor Pinnock
Mihail Pletnjov
Max Pommer
André Previn
R

Nikolai Rabinovitš
Ari Rasilainen
Frans Rasmussen
Sir Simon Rattle
Fritz Reiner
Karl Richter
Artur Rodzinski
Sir Landon Ronald
Hans Rosbaud
Gennadi Roždestvenski
Ossi Runne
S

Victor de Sabata
Harri Saksa
Esa-Pekka Salonen
Petri Sakari
Kurt Sanderling
Jukka-Pekka Saraste
Peeter Saul
Jordi Savall
Wolfgang Sawallisch
Georg Schnéevoigt
Hermann Scherchen
Peter Schreier
Carl Schuricht
Leif Segerstam
Tullio Serafin
Martti Similä
Juri Simonov
Giuseppe Sinopoli
Dmitri Slobodeniouk
Sir Georg Solti
Stefan Solyom
Maksim Šostakovitš
Dalia Stasevska
Leopold Stokowski
John Storgårds
Masaaki Suzuki
Jevgeni Svetlanov
George Szell
Jan Söderblom
Ulf Söderblom
T

Anu Tali
Václav Talich
Muhai Tang
Egisto Tango
Jani Telaranta
Yuri Temirkanov
Klaus Tennstedt
Christian Thielemann
Kari Tikka
Arturo Toscanini
V W

Bruno Walter
Felix Weingartner
Tomi Väisänen
Osmo Vänskä
Z

Benjamin Zander
David Zinman
Luettelo raketeista

Tämä on luettelo kantoraketeista, joita käytetään satelliittien ja avaruusluotainten laukaisemiseen, ja luotainraketeista, joita käytetään etenkin Maan yläilmakehän ja ionosfäärin tutkimukseen. Luettelo listaa myös joitakin kantorakettien ns. ylimpiä rakettivaiheita, ts. rakettimoottoreita, joilla satelliitti tai avaruusluotain kiihdytetään avaruudessa ratanopeuteensa.
Kantoraketit

| Raketti | Sarja/ tehtävä | Toimija | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| Ariane 1 | Ariane | ESA |  |
| Ariane 2 | Ariane | ESA |  |
| Ariane 3 | Ariane | ESA |  |
| Ariane 4 | Ariane | ESA |  |
| Ariane 5 | Ariane | ESA |  |
| Atlas II | Atlas | Yhdysvallat |  |
| Atlas III | Atlas | Yhdysvallat |  |
| Atlas V | Atlas | Yhdysvallat |  |
| Black Arrow |  | Yhdistynyt kuningaskunta |  |
| Kosmos-3M |  | Neuvostoliitto, Venäjä |  |
| Tsiklon |  | Neuvostoliitto, Ukraina |  |
| Tsiklon II |  | Ukraina |  |
| Tsiklon III |  | Ukraina |  |
| Tsiklon IV |  | Ukraina |  |
| Delta II | Delta | Yhdysvallat |  |
| Delta III | Delta | Yhdysvallat |  |
| Delta IV | Delta | Yhdysvallat |  |
| Diamant |  | Ranska |  |
| Dnepr |  | Neuvostoliitto, Ukraina |  |
| Energija |  | Neuvostoliitto |  |
| Europa |  | ESA | Ei onnistunutta laukaisua |
| Geosynchronous Satellite Launch Vehicle |  | Intia |  |
| Pitkä marssi |  | Kiina |  |
| N1 |  | Neuvostoliitto | Ei onnistunutta laukaisua |
| Proton |  | Neuvostoliitto, Venäjä |  |
| Polar Satellite Launch Vehicle |  | Intia |  |
| Redstone, Yhdysvallat |  | Yhdysvallat |  |
| Saturn I | Saturn | Yhdysvallat |  |
| Saturn IB | Saturn | Yhdysvallat |  |
| Saturn V | Saturn | Yhdysvallat |  |
| Sojuz |  | Neuvostoliitto, Venäjä |  |
| Sojuz-U |  | Venäjä |  |
| Falcon 1 |  | Yhdysvallat |  |
| Thor |  | Yhdysvallat |  |
| Titan I | Titan | Yhdysvallat |  |
| Titan II | Titan | Yhdysvallat |  |
| Titan 23B | Titan | Yhdysvallat |  |
| Titan III | Titan | Yhdysvallat |  |
| Titan IV | Titan | Yhdysvallat |  |
| Voshod |  | Neuvostoliitto |  |
| Vostok |  | Neuvostoliitto |  |
| Zenit | Zenit | Neuvostoliitto, Ukraina |  |
| Zenit 2 | Zenit | Ukraina |  |
| Zenit 3 | Zenit | Ukraina |  |
| Zenit 3SL | Zenit | Ukraina |  |
| Zenit 3SLB | Zenit | Ukraina |  |
Erillisiä kantoraketeissa käytettäviä ylävaihteita

| Raketti | Sarja | Toimija | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| Blok D |  | Venäjä |  |
| Briz-M |  | Venäjä |  |
| Centaur |  | Yhdysvallat |  |
| Earth Departure Stage (EDS) | Constellation-avaruusohjelma | Yhdysvallat |  |
| Fregat |  | Lavotškin, Venäjä |  |
| Inertial Upper Stage | Titan III, Titan IV, avaruussukkulat | Boeing, Yhdysvallat |  |
| Payload Assist Module | Delta, Titan, avaruussukkulat | Yhdysvallat |  |
| Agena | Delta Titan, Thor | Yhdysvallat | Käytettiin myös Geminin telakoitumiskokeissa Agena target vehiclenä |