stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lars August Lundh

Lars August Lundh
Lars August Lundh (2. heinäkuuta 1838 Tukholma – 14. heinäkuuta 1916 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä, kirkkomuusikko ja musiikkipedagogi.
Lundh valmistui Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian oppilaitoksesta urkurina vuonna 1857. Pian tämän jälkeen hän aloitti pitkän uransa musiikkipedagogina eri oppilaitoksissa. Lisäksi hän työskenteli Tukholman saksalaisen kirkon urkurina vuosina 1869–1916. Lundh sai musikdirektör-arvon vuonna 1884. Hänelle myönnettiin myös In sui memoriam -mitali ja vuonna 1892 Litteris et artibus -mitali. Vuonna 1898 Lundhista tehtiin Vasa-ritarikunnan ritari. Lundh oli myös Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian associé-jäsen vuodesta 1910. Hän oli kolmesti naimisissa; ensimmäisestä avioliitosta Emma Mathilda Nyqvistin (s. 1829) kanssa syntyi kolme tytärtä.
Lundhin tuotannosta ohjelmistossa on pysynyt kevään kunniaksi sävelletty laulu Hör hur västanvinden susar, joka on pysynyt ruotsalaisten kuorojen suosiossa. Lundh sävelsi myös muun muassa Requiemin neliääniselle kuorolle ja orkesterille sekä Esaias Tegnérin tekstiin laaditun kantaatin Svea, joka esitettiin kuningas Oskar II:n 25-vuotisen valtakauden kunniaksi pidetyissä juhlallisuuksissa vuonna 1897. Muun tuotannon joukossa on piano-, kamari-, urku- ja orkesterimusiikkia. Urkuri Gustaf Mankell osallistui usein Lundhin liturgisen musiikin esityksiin. Pääasiassa Lundh kuitenkin tuotti opetusmateriaalia oppilaitoksia varten ja musiikkiantologioita. Hän julkaisi lukuisia laulu- ja koraalikirjoja.
Koruahven

| Koruahven |
| --- | --- |
 Koruahventen parvi Italiassa
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Meriahvenet Serranidae
Alaheimo::  Koruahvenet Anthiinae
Suku::  Anthias
Laji::  anthias
Kaksiosainen nimi
 Anthias anthias  Linneaus, 1758 
Synonyymit
 Anthias sacer Bloch, 1792  Aylopon canariensis Guichenot, 1868  Labrus anthias Linnaeus, 1758  Serranus anthias Linnaeus, 1758 
 Koruahvenen levinneisyysalue
Katso myös
   Koruahven Wikispeciesissä   Koruahven Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Koruahven (Anthias anthias) on meriahventen (Serranidae) heimoon ja koruahventen (Anthiinae) alaheimoon kuuluva subtrooppisissa merivesissä elävä kalalaji. Se on sukunsa Anthias tyyppilaji.
Koko ja ulkonäkö

Koruahvenen tavallinen pituus on 15 senttimetriä ja maksimipituus 27 senttimetriä. Sen ruumis on suhteellisen korkea ja sivusuunnassa litteä. Suu on suuri ja vino, alaleuka on yläleukaa hieman suurempi. Selkäevä on kaksiosainen, ja sen ensimmäisessä osassa on piikkejä, kun taas jälkimmäisessä, suuremmassa ja muodoltaan purjemaisessa osassa on pehmeitä ruotoja. Selkäevän etuosan kolmas piikki on erikoisen suuri, jopa kolminkertaisesti muita piikkejä suurempi. Vatsaevät ovat myös hyvin suuria ja muodoltaan teräviä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Koruahventa tavataan alueella Välimereltä ja Atlantin valtameren itäosista Portugaliin asti ja Azoreista eteläänpäin Namibian pohjoisosiin asti. Joissakin sen levinneisyysalueen osissa, kuten Välimeren Espanjan-osissa, sen populaatiot ovat lievästi heikentyneet, mutta koska tällaista suuntausta tavataan vain paikoittain, Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee koruahvenen Euroopan alueella elinvoimaiseksi lajiksi. Koruahven elää tavallisesti 15–300 metrin syvyydessä vedenpinnasta kallio- ja sorapohjilla sekä vedenalaisissa luolissa.
Ravinto ja elintavat

Koruahvenen ravintoa ovat äyriäiset ja pienet kalat. Se on yöeläin. Lisääntyminen tapahtuu heinä-syyskuussa. Koruahvenilla koiras on parven johtaja. Jos hallitseva koiras kuolee, parven vanhin naaras pystyy vaihtamaan sukupuoltaan ja tulee näin uudeksi johtajaksi.
Käyttö ja kalastus

Koruahvenen kaupallinen merkitys on vähäistä, vaikka sitä markkinoidaankin yleisenä joissakin Välimeren maissa, kuten Marokossa. Lajia saadaan sivusaaliina kaupallisessa kalastuksessa, urheilukalastuksessa ja katkarapukalastuksessa.
F. G. Levraultin piirros koruahvenesta.
Yeoreum hyanggi

| Yeoreum hyanggi> 여름향기 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  60 min
Pääosissa:   Song Seun-heon  Son Ye-jin 
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   KBS2
Esitetty:  7. heinäkuuta 2003 – 9. syyskuuta 2003
Jaksoja:  20
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Yeoreum hyanggi (kor. 여름향기, engl. Summer Scent) on televisioyhtiö KBS:n esittämä eteläkorealainen TV-sarja. Sen päärooleissa ovat Song Seun-heon ja Son Ye-jin.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Lars Anders Tomter

Lars Anders Tomter (s. 30. marraskuuta 1959 Furnes) on norjalainen alttoviulisti.
Tomterin opettajien joukossa olivat Leif Jørgensen, Max Rostal ja Sándor Végh. Tomter sai vuonna 1986 ensipalkinnon Kansainvälisessä Maurice Vieux -alttoviulukilpailussa. Hän on esiintynyt sellaisten kapellimestarien kuin Marc Albrechtin, Vladimir Ashkenazyn, Sylvain Cambrelingin, Dennis Russell Daviesin, Olari Eltsin, Daniele Gattin, Manfred Honeckin, Eivind Gullberg Jensenin, Juha Kankaan, Krzysztof Pendereckin, Okko Kamun, Arvīds Jansonsin, Dmitri Kitajenkon, Ken'ichiro Kobayashin, Ervin Lukácsin, Nello Santin, Jukka-Pekka Sarasteen, Ulf Schirmerin, John Storgårdsin, Yan Pascal Tortelierin, Muhai Tangin ja Hans Vonkin johdolla.
Tomter on aktiivisesti tukenut uutta musiikkia ja muun muassa kantaesittänyt Ragnar Söderlindin, Erkki-Sven Tüürin, Rolf Wallinin sekä Anders Eliassonin konsertot soittimelleen. Hän on myös levyttänyt Vagn Holmboen konserton Norrköpingin sinfoniaorkesterin, Poul Rudersin konserton Aarhusin sinfoniaorkesterin ja Egil Hovlandin konserton Oslon filharmonisen orkesterin kanssa.
Tomter on toiminut Norjan valtiollisen musiikkikorkeakoulun professorina ja vuodesta 2013 Tanskan kuninkaallisen musiikkikonservatorion avustavana professorina. Tomterin instrumentti on Gasparo da Salòn alttoviulu vuodelta 1590.
Kunstnernes Hus

| Kunstnernes Hus |
| --- | --- |

Osoite:  Wergelandsveien 17
Sijainti:  Oslo, Norja
Rakennustyyppi:  taidemuseo
Valmistumisvuosi:  1930
Suunnittelija:  Gudolf Blakstad ja Herman Munthe-Kaas
Omistaja:  Stiftelsen Kunstnernes Hus
Runkorakenne:  betoni
Julkisivumateriaali:  tiili
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kunstnernes Hus (suom. "taiteilijoiden talo") on Oslossa sijaitseva samannimisen säätiön omistama taidemuseo, joka on avattu vuonna 1930. Siellä järjestetään vuosittain Høstutstillingen, joka on Norjan kävijämäärältään suurin taidenäyttely. Kunstnernes Hus sijaitsee kuninkaallista linnaa ympäröivän Slottsparkenin koillispuolella. Rakennus sai Houenin arkkitehtuuripalkinnon vuonna 1931.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kunstnernes Hus Wikimedia Commonsissa
Säätiön verkkosivut (norjaksi)
World Wide Live

| World Wide Live Scorpions |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 24. tammikuuta 1984 – 7. helmikuuta 1985
 Julkaistu: kesäkuu 1985
 Tuottaja(t): Dieter Dierks
 Tyylilaji: Heavy metal
 Kesto: 77.27
 Levy-yhtiö: Mercury Records
Scorpionsin muut julkaisut
| Love at First Sting 1984 | World Wide Live 1985 | Savage Amusement 1988 |
World Wide Live on Scorpionsin vuonna 1985 julkaisema live-albumi. Kappaleet on nauhoitettu eri keikoilta kiertueen aikana.
Kappaleet

Countdown – 0.31 (Meine/Jabs)
Coming Home – 3.15 (Meine/Schenker)
Blackout – 3.40 (Schenker/Meine/Rarebell/Kittelsen)
Bad Boys Running Wild – 3.47 (Meine/Rarebell/Schenker)
Loving You Sunday Morning – 4.36 (Schenker/Meine/Rarebell)
Make It Real – 3.27 (Schenker/Rarebell)
Big City Nights – 4.49 (Meine/Schenker)
Coast to Coast – 4.40 (Schenker)
Holiday – 3.12 (Meine/Schenker)
Still Loving You – 5.44 (Meine/Schenker)
Rock You Like a Hurricane – 4.04 (Meine/Rarebell/Schenker)
Can't Live Without You – 5.28 (Meine/Schenker)
Another Piece of Meat – 3.36 (Rarebell/Schenker)
The Zoo – 5.46 (Meine/Schenker)
No One Like You – 4.09 (Meine/Schenker)
Dynamite – 7.05 (Meine/Rarebell)
Can't Get Enough pt. 1 – 1.59 (Meine/Schenker)
Six String Sting – 5.18 (Jabs)
Can't Get Enough pt. 2 – 1.52 (Meine/Schenker)
Kokoonpano

Klaus Meine - Laulu
Rudolf Schenker - Kitara ja Laulu
Matthias Jabs - Kitara
Francis Buchholz - Basso
Herman Rarebell - Rummut
Aiheesta muualla

Scorpions.com
World Wide Live Discogsissa. (englanniksi)
Albumi World Wide Live Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Scorpions
| --- | --- |
Studiolbumit:   Lonesome Crow  Fly to the Rainbow  In Trance  Virgin Killer  Taken By Force  Lovedrive  Animal Magnetism  Blackout  Love at First Sting  Savage Amusement  Crazy World  Face the Heat  Pure Instinct  Eye II Eye  Moment of Glory  Unbreakable  Humanity: Hour 1  Sting in the Tail  Comeblack  Return to Forever  Rock Believer 
Livealbumit:   Tokyo Tapes  World Wide Live  Live Bites  Acoustica  Live 2011: Get Your Sting & Blackout  MTV Unplugged - Live in Athens 
Kokoelmat:   Action  Rock Galaxy  Hot & Heavy  Best Of Scorpions  Best Of Scorpions, Vol. 2  Gold Ballads  Best of Rockers 'n' Ballads  Hot & Slow (The Best Of The Ballads)  Still Loving You  Deadly Sting: The Mercury Years  Big City Nights  Master Series  Best Of Scorpions: Millenium Collection  Box Of Scorpions  The Platinum Collection  No. 1's  Gold   Deadliest Stings: Greatest Hits  Icon  Icon 2  Wind of Change: The Collection  Born to Touch Your Feelings: Best of Rock Ballads 
Singlet:   In Trance  He's A Woman - She's A Man  All Night Long  Lovedrive  Is There Anybody There  Another Piece Of Meat  Make It Real  The Zoo  Hey You  Can't Live Without You  Now  No One Like You  Still Loving You  Big City Nights  Rock You Like A Hurricane  Coming Home  Rhythm Of Love  Believe In Love  Passion Rules The Game  Can't Explain  Living For Tomorrow  Wind of Change  Send Me an Angel  Hit Between The Eyes  Tease Me Please Me  Don't Believe Her  White Dove  Alien Nation  No Pain No Gain  Under The Same Sun  Woman  You And I  Does Anyone Know  Wild Child  Where The River Flows  Over The Top  Edge Of Time  When You Came Into My Life  To Be No. 1  10 Light Years Away  Eye To Eye  Mysterious  Aleyah  Moment Of Glory  Hurricane 2000  Here In My Heart  When Love Kills Love
Yhdystie 9381

Yhdystie 9381 on Suomen tieverkkoon kuuluva yhdystieosuus Tornionjoki- ja Muonionjokilaaksoissa Lapin maakunnassa. Tie alkaa valtatieltä 21 Pellon keskustaajaman pohjoispuolella lähellä Lempeän kylää, ja sen linjaus seuraa läheltä Tornion- ja Muonionjokien rantaa, päättyen Kolarin keskustaajaman länsipuolelle jossa se yhtyy seututiehen 943. Tien pituus on noin 68 kilometriä. Pellossa tien osoitenimenä on Väylänvarrentie, ja Kolarissa Lappeantie.
Tie johtaa Lempeän, Naamijoen, Jarhoisen, Väylänpään, Hietasen ja Lappean kylien lisäksi useiden pienempien asutusryhmien halki.
Liittymät Kolarista Pelloon
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Nro | Km |   Nimi |   Tie |   Viitoitus |
 :   Lappeantie (1+1)
|  |   |   | Tullin th |   Tullintie   Jokijalantie | Ruotsi Kolari |
|  |   |   |  |  | Ampumarata |
|  |   |   |  | Korkealehdontie |  |
|  |   |   |  | Koivumaantie | Koivumaa |
|  |  |  |  Kolarin ja Pellon kunnanraja |  |  |
 :   Väylänvarrentie (1+1)
|  |  |   | Naamijoen silta | Naamijoki |  |
|  |   |   | Naamijoen th | Orankitie | Oranki, Orajärvi |
|  |  |  | Havelanpää |     Kolarintie | Kilpisjärvi, Kolari Tornio, Pello |
Koosa järv

| Koosa järv |
| --- | --- |
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Tartumaa
Kunnat:  Peipsiäären kunta
Koordinaatit:  58°25′44″N, 27°08′38″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Koosa jõen valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Põdraoja
Laskujoki:  Kargaja jõgi
Järvinumero:  VEE2075500
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  30,1 m  mpy. 
Rantaviiva:  7,741 km  
Pinta-ala:  2,811 km²  
Tilavuus:  0,0034 km³  
Keskisyvyys:  1,2 m  
Suurin syvyys:  1,9 m  
Valuma-alue:  75,9 km²  
Saaria:  ei saaria
 fiKoosa järv 
Koosa järv (tai myös Kuusjärv ) on Virossa Tartumaalla Peipsiäären kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 281 hehtaaria ja se on 3,4 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Se sijaitsee Emajõe-Suursoon luoteislaidalla, joka on Peipsijärven alangolla Emajoen suistoalueen ympäröivä 181 neliökilometrin kokoinen suojeltu kosteikkoalue . Emajõe-Suursoon maanpinta on lähes samalla korkeudella kuin Peipsijärvi, joten suoalueella tulvii yleisesti. Järvi on siis suomaiden ympäröimä ja järven pohjoispää kapenee suppilomaisesti Kargaja jõeksi, joka yhtyy Koosa jõgeen. Järvi on luodattu. Sen syvyys on 1,9 metriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 1,2 metriä. Järven tilavuus voidaan laskea kertomalla pinta-ala keskisyvyydellä, jolloin saadaan 0,0034 kuutiokilometriä eli 3,4 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 7,7 kilometriä ja sen rannat ovat enimmäkseen turvemaata. Jotkin järven rantojen osuudet kasvavat kapealla vyöhykkeellä metsää, mutta metsän takana alkaa uudelleen tasainen suomaa. Etelä- ja kaakkoispuolella on sitä vastoin kartoissa laajempi metsämaaksi merkitty alue, joka lienee ilmakuvien perusteella olevan rämettä. Järvi on autio ja saareton, eikä sinne tule tietä.
Historiaa

Järven luonnonhistoria on alkanut viime jääkauden loppuvaiheessa, kun mannerjäätikön reuna vetäytyi pohjoiseen paljastaen jäätikköjärven peittämän alueen. Järven pohjan peitti vedessä laskeutuva savikerros, joka toimi myöhemmin, maankohoamisen nostettua maan kuivilleen, soistumista edistävänä kerroksena. Koosa järv on todennäköisesti välttänyt umpeenkasvun, koska sen kautta virtaavat vedet ovat pitäneet sen avoimena.
Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (vir. keskmise karedusega kihistumata veega järv). Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (vir. makrofüüdijärv tai suurtaimerikas järv, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
Järven rannat ovat suomaata, umpeen kasvanutta niittymaata ja sen rannat ovat vedenpintaan nähden matalia. Järvellä on tasainen mutapohja. Kesäisin on järvessä hapekasta ja hyvin sekoittuvaa vettä, mutta talvella sen vesi vaihtuu huonosti ja se voi jäätyä jopa pohjaan asti. Tämä tilanne on kaloille kohtalokasta. Vedenväri on kellertävä tai kellertävän ruskea ja näkösyvyys on noin metri. Vesikasvillisuus on rehevää. Kasviplanktonia ja eläinplanktonia on vähän, mutta eläinplanktonissa esiintyy runsaasti eri lajeja, osa niistä ovat harvinaisia. Järvessä elää myös paljon kalaa, joka tosin kuolee talvisin tai ui pois Peipsijärveen. Keväällä, kun jäät sulavat, pääsee kalasto taas uusiutumaan johtuen hyvästä yhteydeydestä Peipsijärveen. Järvi on tärkeä kutemisalue ja kalanpoikaset kasvavat kasvillisuuden suojassa suuremmiksi. Kalaston valtalaji on ahven, jonka yleisiä seuralaisia ovat särki, hauki, lahna, säyne, kiiski, salakka, ruutana, suutari, seipi, pasuri, sorva, toutain, mutakala, ankerias ja monni. Harvinaisia kalasaaliita ovat myös siika, muikku ja kuha. Järvellä elää rikas linnusto. Maininnan arvoisia lajeja ovat naurulokki ja mustatiira, joilla on suuret yhdyskunnat, sekä yleisinä esiintyvät pikkulokki, kalatiira, kalalokki, heinätavi, heinäsorsa, lapasorsa, tukkasotka, punasotka, silkkiuikku, nokikana, pikkuhuitti ja ruskosuohaukka. Siellä vierailee myös merikotka, joka pesii suoalueella .
Vesistösuhteita

Koosa järveen laskee Põdraoja (eli Tähemaa oja) sekä koneellisesti kaivettu Piirikraav ja järven laskujoki on Kargaja jõgi. Järven lounaispuolella sijaitsee pieni Sirkjärv, mutta se on ojaton umpijärvi. Vaikka Kargaja jõen uoma ohittaa Koosa järven parin sadan metrin päästä, katsotaan viranomaistiedoissa myös järven liittymisuoman kuuluvan jokeen. Tulo- ja laskujokien yhteisvaikutuksesta johtuen vesi vaihtuu järvessä keskimäärin 4,6–5 kertaa vuodessa eli veden viipymä on siinä noin 73–79 vuorokautta . Järven valuma-alueen laajuus on 75,9 neliökilometriä, joka on 36 % Koosa jõen 208,5 neliökilometrin valuma-alueesta, ja 39 % Kargaja jõen 192,8 neliökilometrin valuma-alueesta.
Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 30,1 metriä mpy. Kun Peipsijärven vedenpinta kohoaa tai laskee, vaikuttaa se suoraan Koosa- ja Kargaja jõgien kautta myös Koosa järveen. Pinnankorkeuden vaihteluiden yleisimmät syyt ovat matala- ja korkeapainevaihtelut sekä kova itäinen tuuli. Kevättulvan aikana Peipsijärven vedenpinta kohoaa joskus metrinkin, jolloin myös Koosa järven vesi nousee yhtä paljon. Ylimmän- ja alimman vedenpinnan korkeuksissa voi saman vuoden aikana olla kaksi metriä eroa.
Huomautuksia

1 2  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven keskisyvyys sen pinta-alalla. Tämä ei ole sen viranomaistieto!
↑  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu tai mitattu Internetin Google-, Bing-, ACME- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen annettuja koordinaatteja.
York Landing

York Landing on pikkukylä Kanadassa, Manitoban provinssissa. Kylä sijaitsee Nelsonjoen itärannalla, noin puolimatkassa Winnipegjärveltä Hudsoninlahdelle ja 116 kilometriä koilliseen Thompsonin kaupungista. Kylässä oli vuonna 2006 suoritetussa väestönlaskennassa 416 asukasta ja 116 asuntoa. Kylän asujaimisto koostuu York Factory First Nation intiaanireservaatin jäsenistä.
William Edward Boeing

William Edward Boeing
William Edward Boeing (1. lokakuuta 1881 – 28. syyskuuta 1956) oli lentokonevalmistaja The Boeing Airplane Companyn perustaja.
Lapsuus ja nuoruus

Boeingin isä Wilhelm Boing muutti Yhdysvaltoihin Westfaliasta vuonna 1868. Boing työskenteli metsätyömiehenä ja meni naimisiin Marie Ortmannin kanssa. Boing perusti yrityksen, joka myi maapalstoja, rautamalmia ja puutavaraa. Yritys menestyi, ja perhe vaurastui. Wilhelm Boing muutti nimensä William Boeingiksi ja rakennutti komean talon Detroitin kalleimmalle asuinalueelle.
William Edward Boeingin ollessa kahdeksanvuotias hänen isänsä kuoli saatuaan influenssan työmatkalla New Yorkiin. Hänen äitinsä Marie Boeing meni pian uusiin naimisiin. Nuori William ei tullut hyvin toimeen isäpuolensa kanssa, ja poika lähetettiin opiskelemaan eri sisäoppilaitoksiin. Hän opiskeli muun muassa Sellig Brothers Schoolissa Sveitsissä. Vartuttuaan William Boeing pääsi opiskelemaan Yalen yliopiston Sheffieldin insinööriosastolle. Hän kuitenkin keskeytti opintonsa parin vuoden jälkeen ryhtyäkseen puutavaran myyjäksi. Boeing ei juuri tuntenut alaa, mutta pärjäsi melko hyvin, sillä Yhdysvaltain nopeasti kasvava teollisuus kaipasi kipeästi sahatavaraa.
Vuonna 1902 Boeing muutti ystävänsä J. H. Hewittin luokse, jolla oli hyvät yhteydet puunjalostusteollisuuteen. Pian Boeing perusti Greenwood Timber Companyn ja Boeing & McCrimmon Companyn. Hänestä tuli menestynyt liikemies.
Lentoinnostus

Vuonna 1910 Boeing matkusti ystäviensä kanssa Etelä-Kaliforniaan katsomaan lentonäytöstä. Hän innostui näkemästään ja tutustui yhteen näytöksen tähdistä, ranskalaiseen lentäjään Louis Paulhaniin. Boeing halusi päästä lentämään Paulhanin kyydissä, mutta asiasta ei tullut mitään. Kiinnostus lentämiseen jäi kuitenkin kytemään Boeingin mielessä.
Vuonna 1915 Boeing pääsi vihdoin lentämään ystävänsä, laivaston tarkastaja George Conrad Westerveltin kanssa Terah Maroneyn koneen kyydissä. Koneessa oli istuintila vain Maroneylle, ja Boeing ja Westervelt joutuivat istumaan koneen siiven päällä ja pitämään kiinni siiven etureunasta.
Kokemuksesta innostuneena Boeing päätti ottaa lentotunteja Glenn L. Martinin lentokoulussa Los Angelesissa ja osti yhden Martinin vesitasoista. Martinin lentäjä Floyd Smith matkusti Seattleen kokoamaan Boeingin ostaman lentokoneen ja opettamaan sen omistajalle lentämistä.
Vuonna 1915 perustettiin Aero Club of the Northwest -lentokerho, jonka puheenjohtajaksi William Boeing valittiin. Boeing oli myös sotilaallisen varustautumisen kannattaja, ja kannatti Flying-lehden päätoimittajan Henry Woodhousen esittämää näkemystä, että Yhdysvalloilla tulisi olla ilmavoimat, jotka olisivat tarvittaessa valmiit puolustamaan maata.
Boeing ja Yhdysvaltain pieni ilmailuyhteisö painostivat Yhdysvaltain hallitusta investoimaan lentokoneiden tuotantoon ja lentäjien kouluttamiseen. Aero Clubin varhaisessa ehdotuksessa Yhdysvaltain rannikolle olisi sijoitettu Hydro-Aero -tukikohtia sadan mailin välein, ja jokaiseen tukikohtaan olisi sijoitettu 15 miestä ja kaksi konetta. Tukikohtien oli tarkoitus haravoida rannikkoa vihollisten sukellusveneiden varalta ja ohjata rannikkovartiostoa niiden torjunnassa.
Marraskuussa 1915 Boeing lensi mekaanikkonsa Herb Munterin kanssa ”hydroaeroplanillaan” eli vesitasollaan Tacomaan ja takaisin Seattleen. Hän pudotti pahvisia "pommeja" Washingtonin yliopistossa järjestettyyn Kalifornian ja Washingtonin jalkapallo-otteluun todistaakseen, että amerikkalaiset olisivat haavoittuvaisia ulkomaiden ilmahyökkäyksille. Vähän sen jälkeen Boeing pyysi Westerveltiä suunnittelemaan paremman vesilentokoneen. Westerveltillä ei ollut juuri suunnittelukokemusta, mutta hän ryhtyi työhön.
Boeing Airplane Companyn perustaminen

William Boeing ja Conrad Westervelt uskoivat pystyvänsä rakentamaan Martinin vesitasoa paremman lentokoneen. Parantaakseen koneen vakautta laskeutumisen ja nousun aikana he korvasivat Martinin lentoveneen yhden ponttonin kahdella ponttonilla sekä kahdella ulokkeella. Boeing ja Westervelt pestasivat Ed Heathin rakentamaan ponttonit Boeingin venetelakalla Duwamish-joella. Mutta pian sen jälkeen, kun Boeingin työntekijät olivat aloittaneet työt B&W:n koneen parissa laivasto määräsi Westerveltin itärannikolle. Hän palasi vielä muutamaksi viikoksi elokuussa 1916 auttamaan Boeingin uuden yrityksen, Pacific Aero Products Companyn, perustamisessa.
Ennen lähtöään itään Westervelt pyysi MIT:n edustajia käymään läpi hänen tekemänsä rakennepiirustukset sekä testaamaan piirustusten pohjalta tehtyä pienoismallia tuulitunnelissa. Boeing ja työpajan esimies Joseph Foley lähettivät viikoittain raportit Westerveltille. Laivatelakalla toteutetun puuntyöstön laatu ei tyydyttänyt Boeingia, joka vaati koneeseen lisäksi kevyempää runkoa. Koneeseen tehtiin myös useita muita muutoksia, muun muassa siipiä parannettiin.
Koneen runko rakennettiin Boeingin yrityksen lentokonehallissa Lake Unionissa. Sen työntekijät kokosivat Boeing Airplane Model 1:n, joka tunnettiin myös nimellä B&W, ja ristivät sen Bluebilliksi. B&W lensi ensimmäisen kerran 15. kesäkuuta 1916. Lopulta Boeing myi Bluebillin ja sen sisarkoneen Mallardin Aucklandissa sijaitsevalle Uuden-Seelannin lentokoululle.
Boeing hahmotteli kunnianhimoiset tavoitteensa yhtiöjärjestyksessä. Yhtiöjärjestys salli yrityksen "... harjoittaa yleistä tuotantotoimintaa ja valmistaa kaikenlaisia tavaroita, tuotteita ja kauppatavaroita, erityisesti lentokoneita ... ja kaikkia niiden malleja". William Boeing siirsi neljän lentokoneensa – kaksi B&W:tä, C-4:n ja Martinin TA:n – sekä kaiken niihin liittyvän omaisuuden omistusoikeuden yritykselleen. Huhtikuun 18. päivänä 1917 hän muutti yrityksen nimeksi Boeing Airplane Company.
Yritykseen liittyi myös Edward "Eddie" Hubbard, lentonäytöksissä esiintyvä taitolentäjä. William Boeing ja Eddie Hubbard tekivät ilmailuhistoriaa maaliskuussa 1919, kun he lensivät Vancouveriin, noutivat postin ja toimittivat sen Seattleen. He tosin joutuvat polttoaineen loppuessa laskeutumaan maahan 25 mailia ennen Seattlea.
Boeing asui Boeing Creekissä arkkitehti Charles Bebbin vuonna 1913 suunnittelemassa kartanon. Boeing asui talossa yksin vuoteen 1921 asti, jolloin hän meni naimisiin Bertha Potter Paschallin kanssa. Uusperheeseen kuuluivat Berthan pojat Nathaniel Jr. ja Cranston. William ja Bertha Boeingin poika William E. Boeing Jr. syntyi vuonna 1923.