stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bouabdellah Tahri
Henkilökohtaiset ennätykset

800 m: 1.48,96 (2001)
1 000 m: 2.20,40 (2005)
1 500 m: 3.32,73 (2013)
mailin juoksu: 3.52,95 (2002)
2 000 m: 4.57,58 (2002)
3 000 m: 7.33,18 (2009)
5 000 m: 13.12,22 (2007)
10 000 m: 27.31,46 (2011)
puolimaraton: 1.03.38 (2013)
maraton: 2.16.28 (2014)
2 000 metrin estejuoksu: 5.13,47 (2010)
3 000 metrin estejuoksu: 8.01,18 (2009)
1 000 m: 2.20,79 (2002)
1 500 m: 3.36,34 (2002)
mailin juoksu: 3.56,11 (2009)
2 000 m: 4.59,84 (2006)
3 000 m: 7.33,73 (2010)
5 000 m: 13.11,13 (2010)
Kriittinen tiheys (kirja)

| Kriittinen tiheys |
| --- | --- |

Kirjailija:  Taavi Soininvaara
Kansitaiteilija:  Heikki Kalliomaa
Kieli:  suomi
Genre:  jännitys
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2009
Sivumäärä:  468
ISBN:  978-951-31-5019-8
Sarja: Leo Kara
Seuraava:  Pakonopeus (2010)
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kriittinen tiheys on Taavi Soininvaaran vuonna 2009 ilmestynyt jännitysromaani. Se aloittaa neliosaisen Leo Kara -sarjan, jonka aiheena ovat kansainvälinen asekauppa ja korruptio. Soininvaara sai idean kirjaan, kun Ratamo-sarjan loppuun vieminen oli näköpiirissä. Sarjan ideana on kirjoja yhdistävä taustalla kulkeva laajempi juonenkaari ja päähenkilön elämäntarina.
Juoni

Teoksen aloittaa kuvaus YK:n asekauppatutkimuksista, jotka vievät Sudaniin. YK:n Kenian päämajaan tehdään ohjusisku ja siihen liittyy uuden iskun uhka, elleivät YK, Valuuttarahasto ja Maailmanpankki suostu kumoamaan maailman köyhimpien maiden velkoja. Suomalainen YK:n työntekijä Leo Kara saa tehtäväkseen selvittää asiaa Suomen osalta, kun ohjuksen jäänteistä on löytynyt suomalaisvalmisteisia osia. Juoneen liittyy myös epäilyksiä yhteyksistä venäläiseen tiedustelupalveluun. Uusien päähenkilöiden ohella kirjassa esiintyy sivuhenkilöinä aiemmista kirjoista tuttuja henkilöitä.
Vastaanotto

Teosta on verrattu muun muassa norjalaisen Jo Nesbøn dekkareihin, vaikka Soininvaaran dialogia ei pidetä yhtä sujuvana. Helsingin Sanomien arvion mukaan päähenkilö Kara poikkeaa särmikkyydellään toimintajännärien perinteisten sankarien henkilöistä.
Teos on käännetty saksaksi nimellä Schwarz vuonna 2011.
Brahmapur

| Brahmapur |
| --- | --- |
 Brahmapurin rautatieasema
 Brahmapur
 Koordinaatit: 19°19′12″N, 84°46′48″E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Odisha
Piirikunta:  Ganjam
Väkiluku (2011):  355 823
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Brahmapur (orijaksi ବ୍ରହ୍ମପୁର, Brahmapur) on kaupunki Odishan osavaltiossa Intiassa. Kaupungissa asui 355 823 ihmistä vuonna 2011 väestönlaskennan mukaan. Kaupunki sijaitsee noin 200 kilometriä lounaaseen osavaltion pääkaupungista Bhubaneswarista.
Kustaa Vaasan kirkko

| Kustaa Vaasan kirkko Gustaf Vasa kyrka |
| --- | --- |

Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko
Hiippakunta:  Tukholman hiippakunta
Seurakunta:  Kustaa Vaasan seurakunta
Rakentamisvuosi:  1906
Suunnittelija:  Agi Lindegren
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Koristeellinen alttari.
Kustaa Vaasan kirkko (ruots. Gustaf Vasa kyrka) on seurakuntakirkko Tukholman Vasastanin kaupunginosassa Odengatanin ja Karlbergsvägenin väliseen kiilaan jäävässä korttelissa, Odenplan-aukion länsilaidalla.
Arkkitehti Agi Lindegrenin suunnittelema kirkko rakennettiin vuosina 1898–1906. Se edustaa uusbarokkia ja sen esikuvaksi on mainittu Torinon La Superga -kirkko. Pohjakaava on kreikkalaisen ristin muotoinen. Alttarin ympärillä oleva veistosryhmä Burchard Prechtin vuosina 1725–1731 tekemä; se sijaitsi alun perin Uppsalan tuomiokirkossa, mutta siirrettiin sieltä pois kunnostustöiden yhteydessä 1890. Kupolin kattomaalaukset ovat taidemaalari Vicke Andrénin työtä. Kustaa Vaasan kirkko vihittiin käyttöön 10. kesäkuuta 1906. Seurakunta lohkaistiin Aadolf Fredrikin kirkon seurakunnasta.
Kirkossa on 1 200 istumapaikkaa. Kupolin torni on 60 metriä korkea.
Kustaa Vaasan kirkon yhteyteen rakennettiin 1923–1924 Ruotsin ensimmäinen kolumbaario, jonka ovat suunnitelleet Gustaf Lindgren ja Gustaf Sällström.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kustaa Vaasan kirkko Wikimedia Commonsissa
Gustaf Vasa församling (ruotsiksi)
Bože, Tsarja hrani

| Bože, Tsarja hrani |
| --- | --- |
 Sanat vuodelta 1840.
Valtio:   Venäjän keisarikunta
Säveltäjä:  Aleksei Lvov
Sanoittaja:  Vasili Žukovski
Sävelletty:  1833
Suomenkielinen nimi:  ”Jumala, suojele tsaaria”
  
Bože, Tsarja hrani! (ven. Боже, Царя храни!, ”Jumala, suojele tsaaria!”) oli Venäjän keisarikunnan virallinen ja viimeinen kansallislaulu. Se valittiin 1833 järjestetyssä kilpailussa[lähde? ] ja toimi kansallislauluna vuoteen 1917, jolloin helmikuun vallankumous syöksi tsaarin vallasta ja viralliseksi kansallislauluksi valittiin ”Marseljeesi”. Laulun on säveltänyt viulisti Aleksei Fjodorovitš Lvov ja sanoittanut runoilija Vasili Žukovski.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bože, Tsarja hrani Wikimedia Commonsissa
Russian Anthems museum (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomeksi versio hymnistä
Bhatia

Bhatia on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Deepa Bhatia, intialainen elokuvaohjaaja ja -leikkaaja
R. L. Bhatia (1921–2021), intialainen poliitikko ja kuvernööri
Sheila Bhatia (1918–2008), intialainen näytelmäkirjailija ja teatteriohjaaja
Tamanna Bhatia (s. 1989), intialainen näyttelijä ja malli.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Boeselager

Boeselager-suvun vaakuna.
Boeselager (tai Böselager) on saksalainen aatelissuku Magdeburgista.
Vaakuna

Suvun vaakunassa on kaksi ristissä olevaa sinistä, punakahvaista, lapiota, kullanvärisellä pohjalla. Sini-kultaisella kypäränpäällyksellä varustetussa kypärässä on kolme liljatankoa, joiden värijärjestys on kulta-sini-kulta.
Motto: "Etiam si omnes, ego non" (suom. Vaikka kaikki muut, minä en).
Merkittäviä jäseniä

Joachim von Boeselager (1608–1668), diplomaatti
Georg Freiherr von Boeselager (1915–1944), saksalainen upseeri ja heinäkuun 20. päivän salaliiton jäsen.
Philipp Freiherr von Boeselager (1917–2008), saksalainen upseeri ja heinäkuun 20. päivän salaliiton jäsen.
Csilla von Boeselager (1941–1994), Unkarin Maltan hyväntekeväisyysjärjestön perustaja.
Albrecht von Boeselager, Maltan ritarikunnan suurkansleri.
Damian Freiherr von Boeselager, Volt Saksan, Volt Europan Saksan tytärpuolueen, europarlamentaarikko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Boeselager Wikimedia Commonsissa
Käännös suomeksi
Koutokeinon hyppyrimäki

| Sandlia |
| --- | --- |

Sijainti
Paikkakunta:   Koutokeino, Norja
Koordinaatit:  68°59′52.5″N, 23°01′35.5″E
Avattu:  1955
Remontoitu:  1987
Muut mäet:  K27
Seura:  Kautokeino IL
Rakenne
K-piste:  53 metriä
Muovitus:  Ei
Koutokeinon hyppyrimäki on Koutokeinossa Gálaniitoluodda-tien varrella sijaitseva hyppyrimäki. Mäki avattiin vuonna 1955 ja sen K-piste on 53 metrissä.
Hyppyrimäki on huonokuntoinen ja sitä ei ole käytetty viimeisten vuosikymmenten aikana.[lähde? ]
Galleria

Näkymä tornin viereltä joelle.
Tornin tukirakennelmia.
Kiekonheitto olympialaisissa

| Yleisurheilu olympialaisissa Kiekonheitto  |
| --- | --- |
 Virgilijus Alekna
Laji:  Yleisurheilu
Olympialajina:  Miehet 1896– Naiset 1928–
Olympiaennätykset
Miehet:   Rojé Stona 70,00 m (2024)
Naiset:   Martina Hellmann 72,30 m (1988)
Kiekonheitto on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan ensimmäisistä nykyaikaisista olympialaisista lähtien. Naisten kiekonheitto tuli olympialaisten ohjelmaan vuonna 1928. Lajin menestynein olympiaurheilija on yhdysvaltalainen Al Oerter, hän voitti neljä perättäistä olympiakultaa vuosina 1956–1968.
Mitalitaulukot > Naiset

|  Naisten kiekonheiton olympiamitalistit   ohje |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1928 Amsterdam tulokset |   Halina Konopacka (POL) |   Lillian Copeland (USA) |   Ruth Svedberg (SWE) |  |
| 1932 Los Angeles tulokset |   Lillian Copeland (USA) |   Ruth Osburn (USA) |   Jadwiga Wajs (POL) |  |
| 1936 Berliini tulokset |   Gisela Mauermayer (GER) |   Jadwiga Wajs (POL) |   Paula Mollenhauer (GER) |  |
| 1948 Lontoo tulokset |   Micheline Ostermeyer (FRA) |   Edera Gentile (ITA) |   Jacqueline Mazéas (FRA) |  |
| 1952 Helsinki tulokset |   Nina Romaškova (URS) |   Jelizaveta Bagrjantseva (URS) |   Nina Dumbadze (URS) |  |
| 1956 Melbourne tulokset |   Olga Fikotová (TCH) |   Irina Begljakova (URS) |   Nina Romaškova (URS) |  |
| 1960 Rooma tulokset |   Nina Romaškova (URS) |   Tamara Press (URS) |   Lia Manoliu (ROU) |  |
| 1964 Tokio tulokset |   Tamara Press (URS) |   Ingrid Lotz (EUA) |   Lia Manoliu (ROU) |  |
| 1968 México tulokset |   Lia Manoliu (ROU) |   Liesel Westermann (FRG) |   Jolán Kontsek (HUN) |  |
| 1972 München tulokset |   Faina Melnik (URS) |   Argentina Menis (ROU) |   Vasilka Stoeva (BUL) |  |
| 1976 Montréal tulokset |   Evelin Schlaak (GDR) |   Maria Vergova (BUL) |   Gabriele Hinzmann (GDR) |  |
| 1980 Moskova tulokset |   Evelin Jahl (GDR) |   Maria Petkova (BUL) |   Tatjana Lesovaja (URS) |  |
| 1984 Los Angeles tulokset |   Ria Stalman (NED) |   Leslie Deniz (USA) |   Florența Crăciunescu (ROU) |  |
| 1988 Soul tulokset |   Martina Hellmann (GDR) |   Diana Gansky (GDR) |   Tsvetanka Khristova (BUL) |  |
| 1992 Barcelona tulokset |   Maritza Martén (CUB) |   Tsvetanka Khristova  (BUL) |   Daniela Costian (AUS) |  |
| 1996 Atlanta tulokset |   Ilke Wyludda (GER) |   Natalya Sadova (RUS) |   Ellina Zvereva (BLR) |  |
| 2000 Sydney tulokset |   Ellina Zvereva (BLR) |   Anastasía Kelesídou (GRE) |   Iryna Yatchenko (BLR) |  |
| 2004 Ateena tulokset |   Natalja Sadova (RUS) |   Anastasía Kelesídou (GRE) |   Věra Pospíšilová-Cechlová (CZE) |  |
| 2008 Peking tulokset |   Stephanie Brown-Trafton (USA) |   Olena Antonova (UKR) |   Song Aimin (CHN) |  |
| 2012 Lontoo tulokset |   Sandra Perković (CRO) |   Li Yanfeng (CHN) |   Yarelis Barrios (CUB) |  |
| 2016 Rio de Janeiro tulokset |   Sandra Perković (CRO) |   Mélina Robert-Michon  (FRA) |   Denia Caballero (CUB) |  |
| 2020 Tokio tulokset |   Valarie Allman (USA) |   Kristin Pudenz (GER) |   Yaimé Pérez (CUB) |  |
| 2024 Pariisi tulokset |   Valarie Allman (USA) |   Feng Bin (CHN) |   Sandra Elkasević (CRO) |  |
  Lähde: Athletics — Discus Throw, Women Olympedia. Viitattu 18.8.2024. (englanniksi) Olympic Athletics Schedule – Women's Discus Throw – Paris 2024 olympics.com. Viitattu 18.8.2024. (englanniksi)
Antiikin kiekonheitto

Vuonna 1908 olympialaisissa ratkaistiin kiekonheiton olympiamitalit myös antiikin kiekonheitossa. Tapahtuma oli virallisissa olympialaisissa vain kerran. Lisäksi se oli kilpailutapahtumana 1906 väliolympialaisissa.
|  Miesten antiikin kiekonheiton olympiamitalistit   ohje |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1908 Lontoo tulokset |   Martin Sheridan  (USA) |   Bill Horr (USA) |   Verner Järvinen (FIN) |  |
  Lähde: Athletics Men's Discus Throw, Greek Style Medalists Sports-Reference. Viitattu 29.10.2015. (englanniksi)
Molempien käsien kiekonheitto

Vuoden 1912 olympialaisissa kiekonheitossa oli kaksi kilpailutapahtumaa, kun olympiamitalit ratkaistiin myös molempien käsien kiekonheitossa. Kilpailussa laskettiin yhteen vasemmalla ja oikealla kädellä heitetyn kiekon parhaat tulokset. Kilpailumuoto oli olympiaohjelmassa vain kerran.
|  Miesten molempien käsien kiekonheiton olympiamitalistit   ohje |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1912 Tukholma tulokset |   Armas Taipale (FIN) |   Elmer Niklander (FIN) |   Emil Magnusson (SWE) |  |
  Lähde: Athletics Men's Discus Throw, Both Hands Medalists Sports-Reference. Viitattu 29.10.2015. (englanniksi)
Bert Babyface

| Bert Babyface |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Anders Jacobsson, Sören Olsson
Kuvittaja:  Sonja Härdin
Kieli:  ruotsi
Kustantaja:  Rabén & Sjögren
Julkaistu:  1998
Suomennos
Suomentaja:  Pirkko Harainen
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1999
Sivumäärä:  172
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Bert Babyface (ruots. Bert Babyface) on Anders Jacobssonin ja Sören Olssonin kirjoittama kirja. Alkuperäisteos on julkaistu vuonna 1998 ja suomennos vuonna 1999.
Aiheesta muualla

Worldcat
Brenner

Brenner voi viitata johonkin seuraavista:
Brennersola, liikenteellisesti tärkeä matala sola Alpeilla
Brenner, kunta Italiassa Brennersolan alueella
Gries am Brenner, kunta Itävallassa Brennersolan alueella
Brenner, Kuun kraatteri
Henkilöitä

Pohjanmaan Brennerit ovat lähtöisin alkujaan Närpiöstä, jossa syntynyt talonpojan poika Martinus Matthiae (1516–1600) otti nimen Brennerus. Toinen Brenner-suku on lähtöisin Uudeltamaalta Helsingin pitäjästä. Seuraavilla henkilöillä ei kuitenkaan välttämättä ole yhteyttä kyseisiin sukuihin.
Alf Brenner (1895–1948), kirjailija, paikallishistorioitsija, sukututkija
Bror Brenner (1855–1923), kilpapurjehtija
Elias Brenner (1647–1717), taidemaalari ja -graafikko
Henrik Brenner (1669–1732), orientalisti
Isak Brenner (1603–1670), pappi, kytöviljelyn aloittaja
Magnus Brenner (1843–1930), kasvitieteilijä ja opettaja
Mårten Brenner (1926–2012), ydinfyysikko
Ola Brenner (1900–1989), rehtori ja maanviljelysneuvos, Magnus Brennerin poika
Peter Johansson Brenner (1677–1720), pappi ja poliittinen seikkailija
Thord Brenner (1892–1949), geologi ja professori, Magnus Brennerin poika
Widar Brenner (1887–1932), kasvitieteilijä, Magnus Brennerin poika
Arvid Brenner, oik. Helge Heerberger (1907–1975), saksalais-ruotsalainen kirjailija
Ernst Brenner (1856–1911), sveitsiläinen valtiomies
Eve Brenner (s. 1941), ranskalainen oopperalaulaja
Gilles Paquet-Brenner (s. 1974), ranskalainen ohjaaja ja käsikirjoittaja
Helmut Brenner (s. 1957), itävaltalainen etnomusikologi
John Brenner (s. 1961), yhdysvaltalainen yleisurheilija
Joseph Chaim Brenner (1881–1921), venäjänjuutalainen Israeliin muuttanut runoilija
Lisa Brenner (s. 1974), yhdysvaltalainen näyttelijä
Sophia Elisabet Brenner (1659–1730), ruotsalainen runoilija, Elias Brennerin puoliso
Stig Brenner, Unge Ferrari, oik. Stig Joar Haugen (s. 1990), norjalainen rap-artisti
Sydney Brenner (1927–2019), eteläafrikkalainen biologi, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja
Bert-Jan Lindeman

| Bert-Jan Lindeman |
| --- | --- |
 Bert-Jan Lindeman 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1989 (ikä 35)
Kansalaisuus:   Alankomaat
Pyöräilijä
Pituus:  180 cm
Paino:  69 kg
Joukkue:  Team Qhubeka Assos
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2009 2010–2011 2011:  KrolStonE Continental Team Cyclingteam Jo Piels Vacansoleil-DCM (harjoittelija)
Ammattilaisjoukkue(et)
2012–2013 2014 2014 2015–2020  2021 2022–:  Vacansoleil-DCM Rabobank Development Team NMV Groningen Team LottoNL-Jumbo / Team Jumbo-Visma Team Qhubeka Assos VolkerWessels Cycling Team
Suurimmat voitot
 Espanjan ympäriajo, etappi 
 Tiedot päivitetty: 7. tammikuuta 2024 
Aiheesta muualla
www.bertjanlindeman.nl
Bert-Jan Lideman (s. 16. kesäkuuta 1989 Emmen) on alankomaalainen maantiepyöräilijä.
Lindeman aloitti ammattilaisuransa Vacansoleil-DCM-tallissa harjoittelijana syksyllä 2011, ja edusti tallia kauden 2013 loppuun. Seuraavana vuonna hän kilpaili Rabobankin kehitysryhmässä ja NMV Groningen -joukkueessa. UCI World Tour -tasolla hän on edusti kausilla 2015–2020 Team LottoNL-Jumbo / Team Jumbo-Vismaa ja vuonna 2021 Team Qhubeka Assosia. Kaudesta 2022 alkaen hän on ajanut VolkerWessels Cycling Teamissa.
Lindeman voitti La Alpujarraan päättyneen seitsemännen etapin Espanjan ympäriajossa 2015 yhdeksän sekunnin erolla Ilja Koševoihin.
Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Bheki Mseleku

Bheki Mseleku (3. maaliskuuta 1955 Durban – 9. syyskuuta 2008 Lontoo) oli eteläafrikkalainen jazzmuusikko. Hän toimi pianistina, saksofonistina, kitaristina ja laulajana. Hän oli itseoppinut.
Mseleku aloitti pianonsoiton varhain perhepianolla. Vuonna 1975 hän aloitti rhythm & blues -urkujen soiton Johannesburgissa ja liittyi sitten multi-instrumentalisti Philip Tabanen Malombo-yhtyeeseen. Mseleku asui Tukholmassa vuosina 1980–1983 ja muun muassa soitti satunnaisesti Don Cherryn kanssa. Hän myös vieraili Englannissa ennen asettumistaan Lontooseen 1980-luvun puolessavälissä. Ura alkoi edetä Lontoossa, jossa Mseleku pääsi yhteistyöhön muiden muassa Chris McGregorin, Louis Moholon, Courtney Pinen, Steve Argüellesin ja Marvin Smithin kanssa. Mseleku päätti kuitenkin vetäytyä parin vuoden tauolle, jolloin opetti satunnaisesti ja keskittyi mietiskelyyn buddhalaisessa temppelissä.
Vuonna 1992 Mseleku teki sopimuksen World Circuit -yhtiön kanssa Celebration-debyyttialbuminsa julkaisua varten. Hän levytti myös livenä vuoden 1992 esiintymisen Bathin kansainvälisellä musiikkifestivaalilla ja teki tästä Meditations-levyn. Vuonna 1993 Mseleku siirtyi Verve-yhtiön leipiin. Ilmestyi Timelessness-albumi, jossa mukana esiintymässä ovat Abbey Lincoln, Joe Henderson, Pharoah Sanders ja Elvin Jones. Mseleku teki yhteistyössä Charlie Hadenin ja Billy Higginsin kanssa trioalbumin Star Seeding (1995) sekä Jonesin ja Ravi Coltranen kanssa albumin Beauty of Sunrise (1995).
Mseleku oli jälleen Lontoossa vuonna 2006, mutta hänen vaikea diabeteksensa haittasi uraa ja alkoi pahentua keväällä 2008. Mseleku oli aikeissa palata Etelä-Afrikkaan konsertoimaan, mutta kuoli diabeettisiin komplikaatioihin Lontoossa syyskuussa 2008. Mselekun omaisten joukossa olivat muiden muassa seitsemän lasta.
Mseleku vaali hengellisiä uskomuksia, joiden mukaan hän oli jo aiemmin elänyt muusikkona ja saisi myös kuolemansa jälkeen elää uudenlaisessa musiikillisessa maailmassa.
Kolmitäplätilapia

| Kolmitäplätilapia |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Alaheimo::  Afrikankirjoahvenet Pseudocrenilabrinae
Tribus::  Tilapiat Tilapiini
Suku::  Oreochromis
Laji::  andersonii
Kaksiosainen nimi
 Oreochromis andersonii  (Castelnau, 1861) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Kolmitäplätilapia (Oreochromis andersonii) on tilapioihin kuuluva kirjoahven, jota tavataan eteläisen Afrikan joissa. Laji kasvaa maksimissaan 61 senttimetriä pitkäksi ja 4,7 kilogramman painoiseksi. Laji luokitellaan vaarantuneeksi.
Ulkonäkö ja koko

Sukukypsyyden kolmitäplätilapia saavuttaa 12–15 senttimetriä pitkänä, ja lajin maksimipituus on 61 senttimetriä ja maksimipaino 4,7 kilogrammaa. Sekä koiraalla että naaralla on lisääntymiskauden ulkopuolella 3 tai 4 selvää täplää keskivartalossa ja punaiset reunat selkä- ja peräevässä. Lisääntymisaikana koiraiden evien punaiset reunat ovat leveämmät ja kirkkaammat. Lisäksi koiraan päässä, selässä ja kyltissä erottuu kimalteleva ruskean sinipunerva.
Levinneisyys ja elinympäristö

Kolmitäplätilapia elää Sambesin yläjuoksulla sekä Kafue-, Okavango- ja Cunenejoissa. Se on melko yleinen sekä Sambesissa että Okavangossa.
Aikusia yksilöitä tavataan pääasiassa syvemmissä lammissa ja jokien pääuomissa. Poikasia tavataan sen sijaan useamassa elinympäristöissä, kuten tulvatasankojen laguuneissa, suurissa avoimissa soissa sekä harvoin jokien pienemmissä sivujoissa.
Kolmitäplätilapian yksilömäärä on laskussa, ja Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee sen vaarantuneeksi. Suurimman uhan sille asettaa mahdollinen niilintilapian leviäminen, joka on aiheuttanut jo muutamian muiden tilapialajien sukupuuton.
Carlos Jayme

| Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Brasilia> Miesten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sydney 2000 | 4 × 100 m VUV |  |
Carlos Alberto Borges Jayme (s. 13. kesäkuuta 1980 Goiânia, Goiás) on brasilialainen uimari, joka voitti olympiapronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä Sydneyssä 2000. Joukkueessa uivat myös Fernando Scherer, Gustavo Borges ja Edvaldo Valério.
Britannia Stadium

| Britannia Stadium |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Stanley Matthews Way, Stoke-on-Trent, Englanti
Koordinaatit:  52°59′18″N, 2°10′32″W
Rakennustyöt aloitettu:  1997
Avattu:  1997
Omistaja:  Stoke City FC
Hoitaja:  Stoke City FC
Katsojakapasiteetti
 27 743 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Britannia Stadium on jalkapallostadion Stoke-on-Trentissä, Staffordshiren kreivikunnassa, Englannissa. Stadion on Englannin Valioliigassa pelaavan Stoke Cityn kotistadion. Stadionin virallinen yleisökapasiteetti on 27 743 katsojaa. Stoke siirtyi vuonna 1997 pelaamaan vasta rakennetulle Britannia Stadiumille. Aikaisemmin Stoke oli pelannut kotiottelunsa Victoria Ground -stadionilla vuodesta 1878.
Stadionin avasi virallisesti Stanley Matthews 30. elokuuta 1997. Ensimmäinen virallinen ottelu stadionilla pelattiin 27. elokuuta 1997, kun Rochdale ja Stoke City kohtasivat liigacupin ottelussa. Britannia Stadiumin yleisöennätys saavutettiin vuonna 2002 Evertonin ja Stoke Cityn välisessä FA Cupin kolmannen kierroksen ottelussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Britannia Stadium Wikimedia Commonsissa
Britannia Stadium Stadiumguide.com-sivustolla. (englanniksi)
Englannin Valioliigan stadionit kaudella 2014–2015
Anfield
Boleyn Ground
Britannia Stadium
City of Manchester Stadium
Emirates Stadium
Goodison Park
KC Stadium
King Power Stadium
Liberty Stadium
Loftus Road
Old Trafford
St James’ Park
St Mary’s Stadium
Selhurst Park
Stadium of Light
Stamford Bridge
The Hawthorns
Turf Moor
Villa Park
White Hart Lane
Braian Toledo

Braian Toledo vuonna 2019.
Braian Ezequiel Toledo (8. syyskuuta 1993 Marcos Paz – 26. helmikuuta 2020) oli argentiinalainen keihäänheittäjä. Hänen valmentajanaan toimi Kari Ihalainen.
Vuonna 2009 Toledo saavutti pronssia alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa tuloksella 73,44 m. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän sijoittui toiseksi nuorten Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa ja voitti kultaa nuorten Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa. Vuonna 2010 Toledo voitti kultaa nuorten kesäolympialaisissa tuloksella 81,78 m ja alle 18-vuotiaiden Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa tuloksella 85,32 m. Vuoden 2011 Pan-Amerikan kisoissa Toledo sijoittui kolmanneksi tuloksella 79,53 m. Lisäksi hän voitti alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan ja Etelä-Amerikan mestaruudet. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Barcelonassa 2012 hän sijoittui toiseksi tuloksella 77,09 m. Hän voitti samana vuonna Ibero-Amerikan mestaruuden ja alle 23-vuotiaiden Etelä-Amerikan mestaruuden, mutta karsiutui Lontoon olympialaisissa loppukilpailusta. Vuonna 2013 Toledo sijoittui kolmanneksi Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa. Seuraavana vuonna hän voitti alle 23-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuden.
Toledo saavutti 2015 hopeaa Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa. Pan-Amerikan kisoissa hän oli neljäs. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui kymmenenneksi kuin myös Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Hän voitti 2017 Etelä-Amerikan-mestaruuden, mutta karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa.
Toledo on alle 18-vuotiaiden kaikkien aikojen tilaston kärjessä. 13. helmikuuta 2010 hän heitti 700-grammaista keihästä 84,85 metriä. Aikaisempi kärkitulos oli Valeri Jordanin 83,02 m. Kolme viikkoa myöhemmin 6. maaliskuuta hän paransi kärkitulostaan heitettyään 89,34 m. Toledon ennätys miesten 800 gramman keihäällä on 83,32 m, joka on myös Argentiinan ennätys.
Toledo sai surmansa moottoripyöräonnettomuudessa.
Kausien parhaat heitot

2009 69,84 Port-of-Spain 31.7.
2010 73,07 Mar del Plata 4.11.
2011 79,53 Guadalajara 28.10.
2012 79,87 Manresa 24.7.
2013 78,66 Buenos Aires 7.12.
2014 77,75 Montevideo 5.10.
2015 83,32 Peking 24.8.
2016 81,96 Rio de Janeiro 17.8.
2017 80,83 Raasepori 4.6.
2018 78,57 Cochabamba	6.6.
2019 76,35 Concepción	4.4.