stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
West Side Story
West Side Story Suomessa

Suomessa West Side Storya esitettiin ensimmäistä kertaa lontoolaisen His Majesty's Theatren vierailuesityksenä kesällä 1962. Suomeksi West Side Storya esitettiin ensi kertaa Tampereen Teatterissa loppuvuodesta 1963. Tampereen Teatterin West Side Storyssa esiintyivät muun muassa Kaija Sinisalo (Maria), Tapani Perttu (Tony), Anja Räsänen (Anita), Yrjö Järvinen (Riff) ja Olavi Niemi (Bernardo).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
www.westsidestory.com. (englanniksi)
Álvaro Medrán

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Álvaro Medrán Just
Syntymäaika: 15. maaliskuuta 1994 (ikä 30)
Syntymäpaikka: Dos Torres, Espanja
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 176 senttimetriä
Seura
Seura: Rayo Vallecano
Pelinumero: 4
Junioriseurat
2004–2005: Don Bosco
2005–2008: Córdoba
2008–2011: Séneca
2011–2013: Real Madrid
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2012–2014 | Real Madrid C | 47 | (13) |
| 2014–2015 | Real Madrid B | 34 | (8) |
| 2014–2016 | Real Madrid | 2 | (0) |
| 2015–2016 | → Getafe (laina) | 20 | (2) |
| 2016– | Valencia | 16 | (2) |
| 2017–2018 | → Alavés (laina) | 17 | (2) |
| 2018– | → Rayo Vallecano (laina) | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. elokuuta 2018.
Álvaro Medrán Just (s. 15. maaliskuuta 1994 Dos Torres, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Rayo Vallecanoa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura

Medrán on kotoisin Dos Torresista, joka sijaitsee Córdoban maakunnassa. Ennen siirtymistään vuonna 2011 Real Madridin nuorisoakatemiaan, hän pelasi paikallisseurojen akatemioissa.
Hän pelasi ensimmäisen ammattilaisottelunsa 23. helmikuuta 2014 Real Zaragozaa vastaan. Ensimmäiset maalinsa Medrán teki 31. toukokuuta 2014 ottelussa CE Sabadellia vastaan, kun hän onnistui kaksi kertaa toimittamaan pallon maalipuiden sisään.
Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa Medrán teki 18. lokakuuta 2014 ottelussa Levantea vastaan, korvaten vaihtoon otetun Luka Modrićin 78. peliminuutilla. Ensimmäisen maalinsa edustusjoukkueessa Medrán teki 9. joulukuuta 2014 ottelussa Ludogorets Razgradia vastaan, ottelu oli samalla myös Medránin ensimmäinen Mestarien liigassa.
Aiheesta muualla

Álvaro Medránin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Wille Boijer-Poijärvi

Arno Wilhelm (Wille) Boijer-Poijärvi (5. huhtikuuta 1899 Pöytyä – 22. toukokuuta 1975) oli suomalainen taidemaalari. Hänen teoksiaan oli ensi kertaa julkisesti esillä Helsingissä vuonna 1926.
Boijer-Poijärvi opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1921–1924. Myöhemmin hän täydensi opintojaan Pariisissa vuosina 1933 ja 1939 (Académie Julian ja Académie Colarossi).
Boijer-Poijärvi sai Suomen Taideyhdistyksen Dukaattikilpailussa toisen palkinnon sekä vuonna 1936 että 1938. R. F. Willebrandin palkinnon hän sai vuonna 1944. Vuonna 1973 hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Aiheesta muualla

Boijer-Poijärvi, Ville, s. 1899 – k. 1975. Suomalaisen kuvataiteen bibliografia
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1920

Vuoden 1920 kesäolympialaisissa Belgian Antwerpenissä järjestettiin yleisurheilussa 29 kilpailutapahtumaa, kaikki miehille. Suomi ja Yhdysvallat olivat ylivoimaisesti parhaat yleisurheilujoukkueet. Molemmat hankkivat yhdeksän lajivoittoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1920 Wikimedia Commonsissa
Yleisurheilu olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924 •
1928 •
1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Kesäolympialaisten 1920 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Jalkapallo | Jousiammunta | Jääkiekko | Korfball (Näytöslaji) | Köydenveto | Maahockey | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Poolo | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Rugby | Soutu | Taidelajit | Taitoluistelu | Tennis | Uinti | Uimahypyt | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Willi Schulz

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 4. lokakuuta 1938 (ikä 86)
Syntymäpaikka:  Bochum, Saksa
Pelipaikka: keskuspuolustaja, libero
Pituus: 181 senttimetriä
Junioriseurat
: Union Günnigfeld
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1960–1965 1965–1973 | FC Schalke 04 Hamburger SV | 134 (8) 211 (3) |
Maajoukkue
| 1959–1970 | Länsi-Saksa | 66 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Willi Schulz (s. 4. lokakuuta 1938 Bochum, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija.
Schulz pelasi ensimmäisen maaottelunsa yhteensä 66 ottelusta Länsi-Saksan paidassa jo vuonna 1959, jolloin hän oli vielä amatööri ja pelasi alasarjajoukkue Union Günnigfeldissä. Vuonna 1960 hän siirtyi FC Schalke 04:n riveihin, joista kolmena ensimmäisenä vuonna sarjataso oli Oberliga West, ja vuodesta 1963 Bundesliiga, jolloin sarja perustettiin. Vuonna 1965 Schulz siirtyi Hamburger SV:n paitaan, jossa hän pelasi uransa loppuun asti lopettaen uransa vuonna 1973.
Schulz edusti Länsi-Saksaa vuosien 1962, 1966 ja 1970 MM-kilpailuissa.
Westlife

Westlife on irlantilainen, vuonna 1998 perustettu nelihenkinen pop-yhtye, joka on menestynyt erityisesti Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Aasiassa ja Australiassa.
Vuosina 1998–2006 Westlife levytti neljätoista listaykköstä Isossa-Britanniassa, mikä on Cliff Richardin kanssa kolmanneksi eniten Ison-Britannian musiikkihistoriassa Elvis Presleyn ja The Beatlesin jälkeen. Yhtye on myös ainut, jonka kaikki seitsemän ensimmäistä singleä ovat menneet suoraan listaykkösiksi maassa. Westlife on myynyt maailmanlaajuisesti yli 40 miljoonaa albumia ja heillä on seitsemän moninkertaista platinaa ansainnutta albumia.
Westlifen konsertissa
Kokoonpano

Nicky Byrne - syntynyt Dublinissa 9. lokakuuta 1978
Kian Egan - syntynyt Sligossa 29. huhtikuuta 1980
Mark Feehily - syntynyt Sligossa 28. toukokuuta 1980
Shane Filan - syntynyt Sligossa 5. heinäkuuta 1979
Yhtyeestä erosi 2004 soolouralle lähtenyt Bryan McFadden, joka eroamisen jälkeen muutti nimensä takaisin Brian McFaddeniksi.
Alkuvuodet

Westlifen perusti manageri Louis Walsh heinäkuussa 1998, jolloin siihen kuuluivat Nicky Byrne, Kian Egan, Mark Feehily, Shane Filan ja Bryan McFadden. Ennen yhtyeen perustamista Egan, Feehily ja Filan kuuluivat IOU-nimiseen yhtyeeseen. Dublinissa he tapasivat kuitenkin Byrnen ja McFaddenin ja he perustivat yhtyeen nimeltä "Westside". Myöhemmin kuitenkin selvisi että Westside-niminen yhtye oli jo olemassa, joten viisikko vaihtoi nimensä Westlifeksi. Kaikki yhtyeen jäsenet osaavat soittaa jotakin soitinta, mutta he keskittyvät ensisijaisesti laulamiseen. Lauluosuudet jaettiin enimmäkseen Filanin, Feehilyn ja McFaddenin kesken. Eganin ja Byrnen soolo-osuuksia on kuultu silti jonkin verran bändin historian aikana.
Yhtye sai ensimmäistä kertaa kunnon julkisuutta toimiessaan Backstreet Boysin "lämmittelijänä" heidän konsertissaan Dublinissa 1998. Saman vuoden maaliskuussa heidän ensimmäinen oma singlensä "Swear it Again" julkaistiin ja se nousi suoraan listaykköseksi Irlannissa ja Britanniassa. Toinen single "If I Let You Go" jatkoi yhtyeen menestystä.
Vuonna 2001 Westlife aloitti ensimmäisen maailmankiertueensa The No Stools Tourin. Seuraavana vuonna Westlife julkaisi ensimmäisen kokoelmansa, joka aiheutti huhuja yhtyeen hajoamisesta. He kuitenkin julkaisivat neljännen albuminsa syksyllä 2003 ja voittivat "Vuoden levytys" -palkinnon kolmatta kertaa viiden vuoden sisällä.
Bryan McFadden jätti Westlifen 9. maaliskuuta 2004 saadakseen viettää enemmän aikaa perheensä kanssa. Hänen välinsä yhtyeeseen on tosin huhuttu kylmentyneen, sillä laulaja julkaisi jo samana vuonna ensimmäisen sooloalbuminsa.
Vaikka jäsenten eroaminen enteilee usein yhtyeiden hajoamista, ei sama koskenut Westlifea. Kvartetiksi kutistunut yhtye aloitti neljännen kiertueensa. Uusi albumi Allow Us to Be Frank julkaistiin myöhemmin samana vuonna. Vuonna 2005 Westlife jäi neljän kuukauden tauolle, jonka jälkeen teki paluun Secret Garden -coverilla "You Raise Me Up", joka oli ensimmäinen Face to Face -albumin single. 6. marraskuuta 2005 sekä kappale että albumi olivat Isossa-Britanniassa listaykkösiä.
Kaikki Westlifen jäsenet ovat onnistuneet yhdistämään yksityiselämänsä ja musiikkiuransa; Nicky Byrne meni naimisiin Irlannin pääministerin Bertie Ahernin Georgina-tyttären kanssa 2003; Shane Filan ja Kian Eganin serkku Gillian Walsh menivät naimisiin joulukuussa 2003 ja saivat yhteisen tyttären 2005. Kian Egan on naimisissa näyttelijä Jodi Albertin kanssa. Elokuussa 2005 Mark Feehily kertoi olevansa homoseksuaali ja seurustelevansa edesmenneen V-nimisen pop-yhtyeen Kevin McDaidin kanssa.
Westlife on duetoinut useiden kuuluisuuksien kanssa. Heitä ovat muun muassa Mariah Carey, Donna Summer, Donny Osmond, Lulu ja Diana Ross. Heidän musiikkivideoillaan ovat vierailleet huippumalli Claudia Schiffer ja entinen jalkapalloilija, näyttelijä Vinnie Jones.
Diskografia > Albumit

1999: Westlife - UK #2, USA #129, AUS #15
2000: Coast to Coast - UK #1, AUS #40
2001: World of Our Own - UK #1
2002: Unbreakable: The Greatest Hits Vol. 1 - UK #1, AUS #66
2003: Turnaround - UK #1
2004: Allow Us to Be Frank - UK #3
2005: Face to Face - UK #1, AUS #1
2006: The Love Album - UK #1
Westlife allekirjoitti 2006 levytyssopimuksen viidestä uudesta albumista.
2007: Back Home - UK #1, AUS #11
2009: Where we are - UK #3
2010: Gravity - UK #3
2011: Greatest hits - UK #1
2019: Spectrum - UK #1
Diskografia > Singlet

1999: Swear it Again - UK #1, USA #20, AUS #12
1999: If I Let You Go - UK #1, AUS #13
1999: Flying Without Wings - UK #1, AUS #35
1999: I Have a Dream/Seasons in the Sun - UK #1
2000: Fool Again - UK #1
2000: My Private Movie - Julkaistu vain Japanissa
2000: Against All Odds (Take a Look at Me Now) - Mariah Careyn kanssa - UK #1
2000: My Love - UK #1, AUS #36
2000: What Makes a Man - UK #2
2001: I Lay My Love on You - AUS #29 (Julkaistu Australiassa, Aasiassa ja Euroopassa)
2001: Uptown Girl - UK #1, AUS #6
2001: When You're Looking Like That - AUS #19 (Julkaistu Australiassa ja Euroopassa)
2001: Queen of My Heart - UK #1
2002: World of Our Own - UK #1, AUS #21
2002: Bop Bop Baby - UK #5
2002: Unbreakable - UK #1
2003: Tonight/Miss You Nights - UK #3
2003: Hey Whatever - UK #4
2003: Mandy - UK #1
2004: Obvious - UK #3
2004: Flying Without Wings (Live-taltiointi) - UK Download Chart #1
2004: Ain't That a Kick in the Head - UK #4
2004: Beyond the Sea - ei noussut listalle
2005: You Raise Me Up - UK #1, AUS #3
2005: When You Tell Me That You Love Me - Diana Rossin kanssa - UK #2
2006: Amazing - UK #4, AUS #34
2006: The Rose - UK #1
2007: Home - UK #3
2008: Us Against The World - Julkaistiin 18. helmikuuta
2008: Something Right
2008:   You Raise Me Up  - UK #1, AUS #3, IR #3
2019: Hello My Love
2019: Better Man
2019: Dynamite
DVD:t

1999: The Westlife Story
2000: Coast to Coast: Up Close and Personal
2001: When Dreams Come True (Konserttitaltiointi Dublinista)
2002: Unbreakable: The Greatest Hits (Music Videos 1999-2002)
2003: Unbreakable: The Greatest Hits DVD (Konserttitaltiointi Manchesterista)
2004: Turnaround Tour (Konserttitaltiointi Tukholmasta)
2005: The Number Ones Tour (Konserttitaltiointi Sheffieldistä)
2006: Face To Face Tour (Konserttitaltiointi Wembleysta)
2007: Back Home dvd
Aiheesta muualla

Westlifen Facebook-sivu
Yoon Ha Lee

| Yoon Ha Lee> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. tammikuuta 1979 (ikä 45)
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Kirjallinen suuntaus: science fiction
Palkinnot
 Locus-palkinto 
Aiheesta muualla
www.yoonhalee.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Yoon Ha Lee (s. 26. tammikuuta 1979) on korean-yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Hänen esikoisteoksensa Ninefox Gambit sai Locus-palkinnon 2017. Teos oli samana vuonna ehdolla myös Hugo-palkinnon saajaksi.
Teokset > The Machineries of Empire -trilogia

Ninefox Gambit (2016),  ISBN 978-1781084496
Raven Stratagem (2017),  ISBN 978-1781085370
Revenant Gun (2018),  ISBN 978-1781086070
Teokset > Muita teoksia

Dragon Pearl (2019),  ISBN 978-1368013352
Phoenix Extravagant (2020),  ISBN 978-1-78618-317-0
Aiheesta muualla

Yoon Ha Lee Internet Speculative Fiction Database -sivustolla (englanniksi)
Kotisivut (englanniksi)
Érika Abril

Érika Abril
Érika Abril Suárez (s. 29. maaliskuuta 1978 San José de Pare, Boyacá) on kolumbialainen kestävyysjuoksija. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja jäi naisten maratonissa 51. sijalle. Hän teki ajalla 2.33.33 uuden kansallisen ennätyksen.
Aiheesta muualla

Érika Abril Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Újpest-városkapun asema

Újpest-városkapu on rautatie- ja metroasema Újpestin alueella Unkarin pääkaupungissa Budapestissa. Asema on Budapestin metron linjan 3 käytössä. Lisäksi asemalla pysähtyvät Budapestin ja Esztergomin välisellä rataosuudella liikennöivät paikallisjunat.
Újpest-központin metroasema

Újpest-központ on Budapestin metron linjan 3 pohjoinen pääteasema Újpestin alueella Unkarin pääkaupungissa Budapestissa. Asema on maanalainen ja se on avattu vuonna 1990.
Yön Raivon lahja

| Yön Raivon lahja> Gift of the Night Fury |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tom Owen
Käsikirjoittaja:  Adam F. Goldberg
Tuottaja:  Dean DeBlois
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Dreamworks Animation
Levittäjä:  20th Century Studios Home Entertainment
Ensi-ilta:  2011
Kesto:  22 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yön Raivon lahja (engl. Gift of the Night Fury) on Dreamworks Animationin tekemä Näin koulutat lohikäärmeesi -elokuvaan perustuva lyhytelokuva. Se julkaistiin 15. marraskuuta 2011 Yhdysvalloissa, ja vuotta myöhemmin 14. marraskuuta 2012 Suomessa. Elokuvan pituus on noin 21 min. Joulukuussa 2019 ilmestyi Näin koulutat lohikäärmeesi Kotiinpaluu (engl. How train your dragon Homecoming)
Juoni

Öystilässä on tullut talvi ja viikingit valmistautuvat Sukkelintuukka (engl. Snoggletogg)-nimiseen juhlaansa. Hikotus lähtee päivittäiselle lennolla lohikäärmeystävänsä Hampaattoman kanssa, samalla kun muut viikingit ja lohikäärmeet koristelevat kylää juhlia varten. Yhtäkkiä kuitenkin kaikki lohikäärmeet nousevat siivilleen ja lähtevät lentoon. Ne lentävät Hikotusta ja Hampaatonta vastaan, jonka seurauksena Hikotuksen kypärä putoaa mereen. Hampaaton haluaisi hakea sen, mutta Hikotus lennättää ystävänsä takaisin kylään.
Kylässä kaikki ovat murheissaan, eivätkä ymmärrä miksi lohikäärmeet häipyivät. Illan tullen nuori viikinkitytö Astrid keksii, että kyläläisiä voisi piristää uusilla juhlaperinteillä. Seuraavana aamuna hän tarjoilee oma tekemäänsä Jakkigöligä, mikä ei kuitenkaan maistu monenkaan mielestä hyvältä. Samaan aikaan Hikotus on kehitellyt Hampaattomalle uuden hännän lahjaksi, jonka avulla lohikäärme voi lentää yksin, ilman Hikotusta.
Hikotus antaa hännän Hampaattomalle, mutta tämä nousee siivilleen ja katoaa kolmeksi päiväksi. Hikotus huomaa Suomusintin käyttäytyvän oudosti ja huomaa tämän kuljettavan ruokaa vajaan. Hikotus löytää vajasta Suomusintin löhikäärmeen Läskilötkön (engl. Meatlug), joka ottaa vahingossa Hikotuksen kyytiinsä ja kuljettaa muiden lohikäärmeiden luokse. Muut viikingit huomaavat, että Läskilötkö on muninut munia.
Hikotus tulee suurelle saarelle, jossa lohikäärmeet pesivät. Hän tapaa siellä Astridin lohikäärmeen Myrskykiitäjän (engl. Stormfly), sekä Limalotjan lohikäärmeen Koukkupurun (engl. Hookfang). Koukkupuru suostuu viemään Hikotuksen takaisin juhlimaan Snoggletoggia, mutta kaikki lohikäärmeet haluavat tulla mukaan. Silloin Hikotus keksii, että vielä lentokyvyttömät poikaset voidaan kuljettaa takaisin Öystilään haaksirikkoutuneen laivan kyydissä.
Kylässä Läskilötkön munat ovat kuoriutuneet ja aiheuttaneet tuhoa kylässä. Kun koko juhla näyttää olevan pilalla, Hikotus ja lohikäärmeet palaavat takaisin ja kaikki juhlivat niiden paluuta. Myöhemmin Astrid pahoittelee, ettei Hikotus löytänyt Hampaatonta, joka sitten tuleekin yllättäen ovesta sisään suoraan Hikotuksen luokse. Hampaaton oli käynyt hakemassa Hikotuksen kypärän merestä ja siksi viipynyt niin kauan poissa.
Myöhemmin Hikotus herää juhlan jälkeen ja menee pihalle, jossa Hampaaton odottaa häntä. Hikotuksen suureksi yllätykseksi, lohikäärme rikkoo nykyisen häntänsä ja kiskoo vanhan hännän ja satulan esiin. Hikotus vaihtaa vanhat kamat lohikäärmeelleen ja he lentävät yhdessä taivaalla. Hikotus toteaa kertojan tavoin, että Hampaaton antoi hänelle hyvän lahjan.
Ääninäyttelijät

| --- | --- |
Suomenkielinen: Rooli
Aksu Palmén: …Hikotus
Jarmo Mäkinen: …Aimo
Hannu-Pekka Björkman: …Raivo
Iina Kuustonen: …Astrid
Oskari Tamminen: …Limalotja
Henri Piispanen: …Suomusintti
Olavi Uusivirta: …Karski
Kristiina Wheeler: …Ronski
Arttu Wiskari: …viikinkimies #1
Erik Carlson: …lapsi
Jani Alkio: …viikinkimies #2
Vaula Hyry: …viikinkinainen #1
Arttu Wiskari: …viikinkimies #2
Arttu Wiskari: …Walla #1
Jani Alkio: …Walla #2
Oskari Tamminen: …Walla #3
Pasi Ruohonen: …kertoja
Yhdysvaltain 8. armeija

| 8>  armeija |
| --- | --- |
 8. armeijan hihamerkki
Toiminnassa:  1944–
Valtio:   Yhdysvallat
Puolustushaarat:  Maavoimat
Koko:  Armeija
Tukikohta:  Yongsanin tukikohta, Etelä-Korea
Motto:  "Pacific Victors"
Sodat ja taistelut:  Korean sota
Komentajat
Nykyinen komentaja:  Joseph Fil
Yhdysvaltain 8. armeija on Yhdysvaltain maavoimien Tyynenmeren alueen (engl. US Pacific Command) yhtymä, jonka toiminta-alueena on Etelä-Korea.
Historia

Armeija aktivoitiin 10. kesäkuuta 1944, jolloin sen komentajaksi nimitettiin kenraaliluutnantti Robert L. Eichelberger. Se osallistui noin kuuteenkymmeneen lounaisen Tyynenmeren alueen maihinnousuoperaatioon toisessa maailmansodassa. Armeijan ensimmäisenä tehtävänä oli syyskuussa 1944 toiminta-alueen vastuunotto 6. armeijalta, joka oli siihen asti vastannut Uudesta-Guineasta, Uudesta-Britanniasta ja Amiraliteeteista sekä Morotaista. Alueen luovutettuaan 6. armeija siirrettiin Filippiinien valtaukseen.
Joulukuussa 8. armeija otti vastatakseen Leyten maihinnoususta, joka toteutettiin 26. joulukuuta. Tammikuussa se taisteli Luzonilla, ja armeijaan kuuluva XI armeijakunta nousi maihin lähellä San Antoniota 29. tammikuuta ja 11. maahanlaskudivisioona kaksi päivää myöhemmin Manilanlahden vastarannalle. Yhdessä 6. armeijan I ja XIV armeijakunnan kanssa 8. armeijan joukot saartoivat Manilan. Armeijan viimeinen operaatio Tyynellämerellä oli Etelä-Filippiinien puhdistaminen japanilaisista, mihin kuului Mindanaon saari. Saaren valtaus vei koko loppusodan.
Historia > Japanin miehitysjoukkona

Armeija piti osallistua operaatio Downfalliin eli Japanin maihinnousuun, ja oli suunniteltu sen osallistuminen myös toiseen vaiheeseen eli operaatio Coronetiin, johon kuului Kantōn tasangon maihinnousu. Sotatoimien päätyttyä ilman maihinnousun toteuttamista armeija sijoitettiin 30. elokuuta Japaniin miehitysjoukkona. Armeijan esikunta sijoitettiin Jokohamaan, mistä se siirtyi Tokioon. Vuoden 1946 alusta alkaen armeija vastasi koko Japanista. Neljän seuraavan vuoden aikana armeija muuttui rauhanajan yhtymäksi. Kenraaliluutnantti Walton H. Walker vastaanotti armeijankomentajan tehtävät vuonna 1948 yrittäen parantaa koulutustilannetta tuloksetta.
Historia > Korean sota

Pohjois-Korean hyökkäys etelään kesäkuussa 1950 aloitti Korean sodan. Yhdysvaltain laivasto ja ilmavoimat osallistuivat nopeasti tapahtumiin, ja pian selvisi tarve maavoimien käytölle pysäyttämään Pohjois-Korean eteneminen. Japanin miehitysjoukot siirrettiin mahdollisimman nopeasti Etelä-Korean rannikolle, mutta joukkojen puutteellinen koulutus ja varustus kävi selväksi ensimmäisten yksiköiden tuhouduttua Pohjois-Korean hyökätessä. Joukkojen lukumäärän lisäännyttyä ja niiden saatua luotua rintamalinja tilanne vakiintui. 
Korean sodan jälkeen se jäi turvaamaan Pohjois-Korean vastaista rajaa.
Organisaatio

2. jalkaväkidivisioona
65. lääkintäprikaati
35. ilmatorjuntaprikaati
501. tiedusteluprikaati
1. viestiprikaati
8. armeijan organisaatio
Your Betrayal

| ”Your Betrayal” Bullet for My Valentine |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Fever
 B-puoli: ”Begging for Mercy”
 Julkaistu: 2. maaliskuuta 2010
 Tekijä(t): Matthew "Matt" Tuck
 Tuottaja(t): Don Gilmore
 Tyylilaji: heavy metal, melodic hardcore
 Kesto: 04.51
 Levy-yhtiö: Jive
Bullet for My Valentine muut singlet
| ”Waking the Demon” 2008 | ”Your Betrayal” 2010 | ”The Last Fight” 2010 |
Your Betrayal on brittiläisen metalcore-yhtyeen Bullet for My Valentinen kappale, joka on albumilta Fever (2010). Yhtye aloittaa yleensä keikkansa sillä. Provinssirockissa Seinäjoella Bullet for My Valentine lopetti setin Your Betrayal -kappaleeseen.
Özcan Melkemichel

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 21. helmikuuta 1968 (ikä 56)
Syntymäpaikka: Turkki
Lempinimi: Mr. Syrianska
Seura
Seura:  Djurgårdens IF
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1983–1992 |  Syrianska FC |   |
Valmennusura
2003–2004 2005–2013 2014–2016 2017–:  Syrianska FC  Syrianska FC  AFC United  Djurgårdens IF
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Özcan Melkemichel (s. 21. helmikuuta 1968) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän toimii Allsvenskan-seura Djurgårdens IF:n päävalmentajana.
Melkemichel on etninen syyrialainen. Hän on syntynyt Turkissa ja asunut Saksassa, kunnes perhe muutti Södertäljeen vuonna 1976.
Ura

Melkemichel aloitti jalkapalloilijan uransa Syrianskan joukkueen juniorina 1970-luvulla. Hän debytoi joukkueessa vuonna 1983 ja edusti seuraa kymmenen vuotta. Tuona aikana Syrianska kiipersi Ruotsin sarjajärjestelmässä 7. divisioonasta aina 2. divisioonaan saakka. Lopetettuaan pelaajauransa Melkemichel jatkoi uraansa Syrianskan organisaatiossa toimien muun muassa seuran urheilutoimenjohtajana. Vuonna 2003 hän nousi seuran päävalmentajaksi kahden kauden ajaksi. Hän palasi seuran peräsimeen kesken heikosti alkaneen kauden 2005 ja luotsasi Syrianskan Division 2:n aluemestariksi, mutta karsinnoissa paikka Superettaniin jäi lunastamatta.
Melkemichel jatkoi Syrianskan peräsimessä ja hänen johdollaan seura teki määrätietoista nousua kohti ylemmpiä sarjatasoja. Joukkue voitti kaudella 2008 Division 1 Norran mestaruuden ja nousi Superettaniin. Joukkueen menestys toiseksi korkeimmalla sarjatasolla oli huikeaa. Debyyttikaudella Syrianska oli neljäs ja kaudella 2010 seura voitti Superettanin mestaruuden ja nousi historiallisesti Allsvenskaniin. Hän luotsasi joukkuetta pääsarjatasolla kolme kautta, kunnes kaudella 2015 seura putosi liigasta. Kauden jälkeen Melkemichel jätti Syrianskan.
Syrianska-pestinsä jälkeen Melkemichel jatkoi uraansa AFC Unitedin peräsimessä. Debyyttikaudellaan hän luotsasi seuran Division 1 Norran mestariksi ja kaudella 2016 seura sijoittui tiukassa mestaruuskamppailussa Superettanin kakkoseksi ja nousi pääsarjaan. Kauden jälkeen Melkemichel jätti seuran ja siirtyi Djurgårdens IF:n päävalmentajaksi. Debyyttikaudellaan Melkemichel luotsasi Djurgårdenin Allsvenskanissa kolmanneksi, mikä oli seuran paras sijoitus kymmeneen vuoteen. Toukokuussa 2018 Melkemichel johdatti Djurgårdenin Ruotsin cupin voittoon, kun joukkue kaatoi finaalissa Malmön 3-0. Pokaali oli Djurgårdenin ensimmäinen sitten vuoden 2005 tuplamestaruuden.
Meriitit

Ruotsin cup: 2018
Superettan: 2010
Hopeaa: 2016
Division 1 Norra (2): 2008, 2014
Division 2 ÖS: 2005