stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hans Driesch

Hans Driesch
Hans Adolf Eduard Driesch (28. lokakuuta 1867 – 16. huhtikuuta 1941) oli saksalainen biologi ja filosofi. Hän toimi biologian professorina Heidelbergin yliopistossa. Filosofina hänet voidaan lukea saksalaisen elämänfilosofian (Lebensphilosophie) edustajiin.
Driesch tutki muun muassa embryologiaa eli sikiöiden kehitystä. Hän osoitti vuonna 1895 kokeiden perusteella, että hedelmöittyneistä munasoluista oli mahdollista poistaa osia ilman että tämä vaikutti kehittyneisiin sikiöihin. Tätä pidettiin todisteena siitä, että mikä tahansa alkuperäisen munasolun osa kykeni muodostamaan minkä tahansa osan lopullisesta sikiöstä.
Filosofiassa Drieschin ajattelu oli vitalistista. Hän katsoi, että sikiönkin kehityksessä havaittava elämän autonomia ja organismissa vaikuttava muodon antava tekijä on Aristoteleelta lainatulla termillä entelekheia, jotain jolla on oma päämääränsä itsessään. Hän käytti tästä myös nimitystä psykoidi, jolla hän tarkoitti entiteettiä, jolla on psyykkistä potentiaalia, joka ilmenee ei-avaruudellisena, intensiivisenä ja kvalitatiivisena ennemmin kuin avaruudellisena, ekstensiivisenä ja kvantitatiivisena. Drieschin ajattelu kohtasi suurta vastustusta.
Teoksia

Die Biologie als selbstständige Wissenschaft (1893)
Analytische Theorie der organischen Entwicklung (1894)
Die organischen Regulationen (1899)
Die Lokalisation morphogenetischer Vorgänge. Ein Beweis vitalistischen Geschehens (1899)
Geschichte des vitalismus (1905)
The Science and Philosophy of the Organism, vuoden 1907 Gifford-luennot Aberdeenin yliopistossa (1908)
Philosophie des Organischen (1909)
Theory of Order (1912)
Logic as a Task (1913)
Lieb und Seele (1916)
Theory of Reality (1917)
Das Problem der Freiheit (1917)
Grundproblem der psychologie (1926)
Der Mensch und die Weld (194?)
Der Vitalismus als Geschichte und als Lehre
Wirklickeitslehre, ein metapsysischer versuch
Aiheesta muualla

Hans Adolf Eduard Driesch (Arkistoitu – Internet Archive), Gifford Lecture Series (englanniksi)
Hans Adolf Eduard Driesch, the Virtual Laboratory of the Max Planck Institute for the History of Science (englanniksi)
Pietikäinen, Petteri: Alitajunta ja evoluutio – huomioita syvyyspsykologian biologisista lähtökohdista (Arkistoitu – Internet Archive). Tieteessä tapahtuu 7/1998.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Hans Adolf Eduard Driesch
Käännös suomeksi
Hankasalmen seurakunta

| Hankasalmen seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Hankasalmen kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Lapuan hiippakunta
Rovastikunta:  Pohjoisen Keski-Suomen rovastikunta
Pääkirkko:  Hankasalmen kirkko
Perustettu:  1860
Jäsenmäärä:  3 475 (2022)
– Osuus asukkaista:  76,4 %
Kirkollisvero:  1,95 %
Kirkkoherra:  vt. Hanna Laakso
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hankasalmen seurakunta on Hankasalmella Keski-Suomessa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Seurakunta kuuluu Lapuan hiippakuntaan ja Pohjoisen Keski-Suomen rovastikuntaan. Seurakunnan vt. kirkkoherra on Hanna Laakso.
Papisto > Kirkkoherrat

1968–1969: vt. Ilpo Vuorinen
Hans Dominik

| Hans Dominik |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1872 Zwickau, Saksa
Kuollut: 1945 (72–73 vuotta) Berliini, Saksa
Kansalaisuus:  Saksa
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Hans Dominik (1872 Zwickau, Saksa – 1945 Berliini, Saksa) oli saksalainen kirjailija ja insinööri. Tunnetuimpiin saksalaisiin tieteiskirjailijoihin kuuluva Dominik kirjoitti populaariteoksia tieteestä ja tekniikasta sekä tieteisromaaneja ja kaksi nuorisokirjaa.
Suomennetut teokset

Atlantis (Atlantis), suom. K. V. Raitio. Helsinki: Kirja 1926
Dshingiskaanin jälki (Die Spur des Dschingis-Khan), Helsinki: Kirja 1924
Elämänsäteet (Lebensstrahlen), suom. Heikki Välisalmi. Helsinki: Tammi 1944
Kolmen miehen valta: romaani vuodelta 1955 (Die Macht der Drei), suom. K. V. Raitio. WSOY 1934
Lehtipojasta miljoonamieheksi (John Workmann Der Zeitungsboy ), suom. Jussi Koskiluoma, WSOY 1931. Sarja: W.S.O.Y:n koululaiskirjasto, n:o 86. sisältää seuraavat myöhemmin itsenäisinä julkaistut teokset:
Nuori reportteri (John Workmann, der Zeitungsboy), suom. Jussi Koskiluoma WSOY 1958 (lyhennetty laitos)
Kultakaivos (John Workmann wird Millionär), suom. Jussi Koskiluoma, WSOY 1958. (lyhennetty laitos) Sarja: Punainen sulka, 13
Teräksinen salaisuus (Das stählerne Geheimnis), suom. Aukusti Simojoki, Otava 1935
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hans Dominik Wikimedia Commonsissa
Hannes Kärkkäinen

Hannes Kärkkäinen Pariisin olympialaisissa 1924. Ranskan kansalliskirjaston kuva-arkisto.
Hannes Kärkkäinen (17. heinäkuuta 1902 Lappee – 21. huhtikuuta 1938 Sandarmoh) oli suomalainen uimahyppääjä. Hän osallistui 1924 Pariisin olympialaisiin ja sijoittui vaihtelevissa kerroshypyissä yhdeksänneksi. Myöhemmin Kärkkäinen muutti Neuvostoliittoon. Hän katosi Stalinin vainojen aikana 1938, ja venäläisten tietojen mukaan hänet teloitettiin samana keväänä.
Elämä ja ura

Kärkkäinen syntyi Lappeen pitäjän Parkkarilassa sekatyömies Juho Kärkkäisen perheeseen. Myöhemmin Kotkan Sikosaaressa asunut Kärkkäinen voitti Työväen Urheiluliiton mestaruuden vaihtelevissa ponnahduslautahypyissä 1920, suorissa kerroshypyissä 1921 sekä vaihtelevissa kerroshypyissä 1922 ja 1923. Keväällä 1924 Kärkkäinen loikkasi työläisseura Kotkan Riennosta porvarilliseen Viipurin Uimaseuraan. Riennon johtokunnalle lähettämässään kirjeessä Kärkkäinen sanoi syiden olevan taloudelliset, mutta hän ilmoitti edelleen pysyvänsä ”proletaarina”.
Seuran vaihto mahdollisti osallistumisen SM-kisoihin sekä olympialaisiin. Uinnin SM-kisoissa Kärkkäinen voitti vaihtelevien kerroshyppyjen SM-kultaa 1924 ja 1925. Pariisin olympialaisissa Kärkkäinen sijoittui 10 metrin vaihtelevien kerroshyppyjen karsinnassa oman ryhmänsä kolmanneksi mutta jäi finaalissa viimeiselle tilalle yhdeksänneksi. Suomalaislehtien mukaan finaalin huono sijoitus johtui merkinantajana toimineen tuomarin tekemästä virheestä. Kööpenhaminassa 1925 järjestetyissä PM-kisoissa Kärkkäinen saavutti hopeaa vaihtelevissa ja yhdistetyissä kerroshypyissä.
Lokakuussa 1925 lehdet uutisoivat Kärkkäisen saaneen kuusi puukoniskua veljensä Väinön kanssa syntyneen riidan yhteydessä. Kärkkäinen asui 1930-luvun puolivälissä Kotkassa, josta hän vuonna 1926 muutti Neuvosto-Karjalaan, jossa hänet tunnettiin myös nimellä Ivan Ivanovitš Kärkkäinen. Kärkkäinen oli asunut Neuvostoliittoon siirtymisen jälkeen myös Leningradissa, josta hän jo 1927 tai 1928 oli joutunut sisäiseen karkotukseen Länsi-Siperiaan Omskiin. Hän työskenteli kirvesmiehenä Mujejärven piirin Ontajärvellä, ja hänet vangittiin helmikuussa 1938. Huhtikuussa Kärkkäinen sai kuolemantuomion, ja pari viikkoa myöhemmin hänet teloitettiin Karhumäen piirin Sandarmohissa. Kärkkäinen rehabilitoitiin vuonna 1989. Suomen viranomaiset julistivat hänet kuolleeksi 1. tammikuuta 1993.
Grand Hotel (Oslo)

| Grand Hotel |
| --- | --- |

Osoite:  Karl Johans gate 31
Sijainti:  Oslo, Norja
Rakennustyyppi:  hotelli
Perustettu:  1874
Valmistumisvuosi:  1913 (nykyinen ulkoasu)
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Grand Hotel on Oslon keskustassa Karl Johans gaten varrella sijaitseva hotelli. Se avattiin vuonna 1874 ja on yksi Norjan tunnetuimmista. Nykyisen ulkoasunsa se sai vuonna 1913 arkkitehti Ole Sverren suunnittelemana. Hotellissa ovat vierailleet muun muassa lähes kaikki Nobelin rauhanpalkinnon saaneet. Palkinnonjaon yhteydessä järjestettävän soihtukulkueen reitti menee hotellin edestä, ja palkinnonsaajat ottavat kulkueen vastaan hotellin parvekkeelta.
Kuvia

Grand Hotel vuonna 1892.
Nobelin rauhanpalkinnon vastaanottaneet Al Gore ja IPCC:n edustaja Rajendra Pachauri hotellin parvekkeella vuonna 2007.
Barack ja Michelle Obama sekä Norjan kuningaspari Harald V ja Sonja Grand Hotelin Nobel-juhlassa vuonna 2009.
Dalai-lama saapumassa Grand Hoteliin vuonna 2014. Taustalla Suurkäräjärakennus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grand Hotel (Oslo) Wikimedia Commonsissa
Muammar Gaddafin kansainvälinen rauhanpalkinto

Muammar Gaddafin kansainvälinen rauhanpalkinto oli vuodesta 1989 jaettu palkinto, joka on nimetty Libyan entisen johtajan Muammar Gaddafin mukaan. Palkinto oli tarkoitettu ensi sijassa vapaustaisteluiden johdossa oleville kolmannen maailman henkilöille. Gaddafi lahjoitti palkinnon rahastoon 10 miljoonaa dollaria. Voittajat valitsi sveitsiläinen säätiö.
Palkinto lakkautettiin Libyan sisällissodan takia ja siitä seuranneen vallanvaihdoksen myötä.
Palkinnonsaajat

| Vuosi   | saaja | Maa tai järjestö |
| --- | --- | --- |
| 1989 | Nelson Mandela |  Etelä-Afrikka |
| 1990 | Miehitetyn Palestiinan lapset |  Palestiina |
| 1991 | Amerikan alkuperäiskansat |  |
| 1992 | Afrikan aidsin vastainen keskus |  Etelä-Afrikka |
| 1993 | Bosnian sodan lapsiuhrit |  Bosnia ja Hertsegovina |
| 1994 | Union of Human Rights Societies and Peoples in Africa |  |
| 1995 | Ahmed Ben Bella |  Algeria |
| 1995 | Francesco da Costa Gomez |  Portugali |
| 1996 | Louis Farrakhan |  Yhdysvallat |
| 1997 | Melba Hernández |  Kuuba |
| 1997 | Manal Younes Abdul-Razzak |  Irak |
| 1997 | Gracelyn Smallwood |  Australia |
| 1997 | Doreen McNally |  Britannia |
| 1997 | Melchior N'Dadaye |  Burundi |
| 1998 | Fidel Castro |  Kuuba |
| 1999 | Irakin lapset |  Irak |
| 2000 | Souha Bechara |  Libanon |
| 2000 | Joseph Ki-Zerbo |  Burkina Faso |
| 2000 | Evo Morales |  Bolivia |
| 2000 | Syyskuun-liike |  |
| 2000 |  Kolmannen maailman keskus |  Sveitsi |
| 2002 | Mamadou N'Diaye |  Senegal |
| 2002 | Roger Garaudy |  Ranska |
| 2002 | Ibrahim Al-Koni |  Libya |
| 2002 | Jean Ziegler |  Sveitsi |
| 2002 | Nadeem Albetar |  |
| 2002 | Ali M. Almosrati |  |
| 2002 | Khaifa M. Attelisie |  |
| 2002 | Mohamed A. Alsherif |  |
| 2002 | Ali Fahmi Khshiem |  |
| 2002 | Rajab Muftah Abodabos |  |
| 2002 | Mohamed Moftah Elfitori |  |
| 2002 | Ali Sodgy Abdulgader |  |
| 2002 | Ahmed Ibrahim Elfagieh |  |
| 2003 | paavi Shenouda III |  Egypti |
| 2004 | Hugo Chávez |  Venezuela |
| 2005 | Mahathir Mohamad |  Malesia |
| 2006 | ei jaettu |  |
| 2007 | Timbuktun kirjastot |  Mali |
| 2008 | Dom Mintoff |  Malta |
| 2009 | Daniel Ortega |  Nicaragua |
| 2010 | Recep Tayyip Erdoğan |  Turkki |
GP2 Euroopan Grand Prix 2016

|  GP2 Euroopan Grand Prix 2016 |
| --- | --- |
 3. osakilpailu 11 osakilpailusta kaudella 2016. 

Päivämäärä:  18. kesäkuuta 2016
Sijainti:  Baku, Azerbaidžan
Rata:  Katurata   6,006 km

Lauantain kilpailu
Pituus:  26 kierrosta
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Antonio Giovinazzi
Talli:  Prema Racing
Aika:  1.51,752
Nopein kierros
Kuljettaja:   Nobuharu Matsushita
Talli:  ART Grand Prix
Aika:  1.56,086 (kierroksella 18)
Palkintokoroke
Voittaja:   Antonio Giovinazzi  (Prema Racing)
Toinen:   Sergei Sirotkin  (ART Grand Prix)
Kolmas:   Raffaele Marciello  (Russian Time)
Sunnuntain kilpailu
Pituus:  21 kierrosta
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:  {{{{{paalulta lähtijän maa genetiivissä2}}} lippu}} {{{paalulta lähtijä2}}}
Talli:  {{{paalulta lähtijän talli2}}}
Aika:  {{{paaluaika2}}}
Nopein kierros
Kuljettaja:   Antonio Giovinazzi
Talli:  Prema Racing
Aika:  1.54,792 (kierroksella 16)
Palkintokoroke
Voittaja:   Antonio Giovinazzi  (Prema Racing)
Toinen:   Pierre Gasly  (Prema Racing)
Kolmas:   Sergei Sirotkin  (ART Grand Prix)
GP2 Euroopan Grand Prix 2016 oli GP2-kauden 2016 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 18.–19. kesäkuuta Bakun katuradalla Azerbaidžanissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Euroopan GP:n ohessa.
Tulokset > Aika-ajo

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Ero | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 20 |  Antonio Giovinazzi | Prema Racing | 1:51.752 |  | 1 |
| 2 | 1 |  Nobuharu Matsushita | ART Grand Prix | 1:51.841 | +0.089 | 2 |
| 3 | 2 |  Sergei Sirotkin | ART Grand Prix | 1:52.532 | +0.780 | 3 |
| 4 | 9 |  Raffaele Marciello | Russian Time | 1:52.555 | +0.803 | 4 |
| 5 | 15 |  Luca Ghiotto | Trident | 1:52.691 | +0.939 | 5 |
| 6 | 22 |  Oliver Rowland | MP Motorsport | 1:52.739 | +0.987 | 6 |
| 7 | 19 |  Marvin Kirchhöfer | Carlin | 1:52.756 | +1.004 | 7 |
| 8 | 21 |  Pierre Gasly | Prema Racing | 1:52.760 | +1.008 | 8 |
| 9 | 3 |  Norman Nato | Racing Engineering | 1:52.929 | +1.177 | 9 |
| 10 | 18 |  Sergio Canamasas | Carlin | 1:52.962 | +1.210 | 10 |
| 11 | 4 |  Jordan King | Racing Engineering | 1:52.962 | +1.210 | 11 |
| 12 | 10 |  Artem Markelov | Russian Time | 1:53.040 | +1.288 | 12 |
| 13 | 5 |  Alex Lynn | DAMS | 1:53.092 | +1.340 | 13 |
| 14 | 6 |  Nicholas Latifi | DAMS | 1:53.226 | +1.474 | 14 |
| 15 | 7 |  Mitch Evans | Campos Racing | 1:53.401 | +1.649 | 15 |
| 16 | 12 |  Arthur Pic | Rapax | 1:53.702 | +1.950 | 16 |
| 17 | 23 |  Daniël de Jong | MP Motorsport | 1:54.000 | +2.248 | 17 |
| 18 | 25 |  Jimmy Eriksson | Arden International | 1:54.034 | +2.282 | 18 |
| 19 | 11 |  Gustav Malja | Rapax | 1:54.213 | +2.461 | 19 |
| 20 | 8 |  Sean Gelael | Campos Racing | 1:54.717 | +2.965 | 20 |
| 21 | 24 |  Nabil Jeffri | Arden International | 1:55.333 | +3.581 | 21 |
| 22 | 14 |  Philo Paz Patrick Armand | Trident | 1:57.692 | +5.940 | 22 |
Lähde:
Tulokset > Pitkä kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Kesketys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 20 |  Antonio Giovinazzi | Prema Racing | 26 | 1:03:05.420 | 1 | 25+4 |
| 2 | 2 |  Sergei Sirotkin | ART Grand Prix | 26 | +1.233 | 3 | 18 |
| 3 | 9 |  Raffaele Marciello | Russian Time | 26 | +1.343 | 4 | 15 |
| 4 | 22 |  Oliver Rowland | MP Motorsport | 26 | +2.141 | 6 | 12 |
| 5 | 7 |  Mitch Evans | Campos Racing | 26 | +2.648 | 15 | 10 |
| 6 | 1 |  Nobuharu Matsushita | ART Grand Prix | 26 | +3.110 | 2 | 8+2 |
| 7 | 8 |  Sean Gelael | Campos Racing | 26 | +5.808 | 20 | 6 |
| 8 | 23 |  Daniël de Jong | MP Motorsport | 26 | +6.663 | 17 | 4 |
| 9 | 15 |  Luca Ghiotto | Trident | 26 | +7.058 | 5 | 2 |
| 10 | 11 |  Gustav Malja | Rapax | 26 | +7.595 | 19 | 1 |
| 11 | 25 |  Jimmy Eriksson | Arden International | 24 | +2 kierrosta | 18 |  |
| 12 | 4 |  Jordan King | Racing Engineering | 24 | +2 kierrosta | 11 |  |
| Kesk. | 3 |  Norman Nato | Racing Engineering | 18 | DNF | 9 |  |
| Kesk. | 24 |  Nabil Jeffri | Arden International | 14 | DNF | 21 |  |
| Kesk. | 12 |  Arthur Pic | Rapax | 7 | DNF | 16 |  |
| Kesk. | 10 |  Artem Markelov | Russian Time | 7 | DNF | 12 |  |
| Kesk. | 14 |  Philo Paz Patrick Armand | Trident | 5 | DNF | 22 |  |
| Kesk. | 18 |  Sergio Canamasas | Carlin | 0 | DNF | 10 |  |
| Kesk. | 21 |  Pierre Gasly | Prema Racing | 0 | DNF | 8 |  |
| Kesk. | 6 |  Nicholas Latifi | DAMS | 0 | DNF | 14 |  |
| Kesk. | 19 |  Marvin Kirchhöfer | Carlin | 0 | DNF | 7 |  |
| Kesk. | 5 |  Alex Lynn | DAMS | 0 | DNF | 13 |  |
Lähde:
Tulokset > Sprintti kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 20 |  Antonio Giovinazzi | Prema Racing | 21 | 44:49.606 | 8 | 15+2 |
| 2 | 21 |  Pierre Gasly | Prema Racing | 21 | +1.763 | 18 | 12 |
| 3 | 2 |  Sergei Sirotkin | ART Grand Prix | 21 | +4.179 | 7 | 10 |
| 4 | 4 |  Jordan King | Racing Engineering | 21 | +5.672 | 12 | 8 |
| 5 | 10 |  Artem Markelov | Russian Time | 21 | +14.809 | 15 | 6 |
| 6 | 18 |  Sergio Canamasas | Carlin | 21 | +16.151 | 17 | 4 |
| 7 | 24 |  Nabil Jeffri | Arden International | 21 | +17.693 | 14 | 2 |
| 8 | 12 |  Arthur Pic | Rapax | 21 | +18.240 | 20 | 1 |
| 9 | 5 |  Alex Lynn | DAMS | 21 | +19.856 | 22 |  |
| 10 | 19 |  Marvin Kirchhöfer | Carlin | 21 | +22.745 | 21 |  |
| 11 | 9 |  Raffaele Marciello | Russian Time | 21 | +23.645 | 6 |  |
| 12 | 15 |  Luca Ghiotto | Trident | 21 | +26.490 | 9 |  |
| 13 | 6 |  Nicholas Latifi | DAMS | 21 | +28.862 | 19 |  |
| 14 | 23 |  Daniël de Jong | MP Motorsport | 21 | +52.851 | 1 |  |
| 15 | 22 |  Oliver Rowland | MP Motorsport | 20 | +1 kierros | 5 |  |
| Kesk. | 1 |  Nobuharu Matsushita | ART Grand Prix | 13 | DNF | 3 |  |
| Kesk. | 7 |  Mitch Evans | Campos Racing | 12 | DNF | 4 |  |
| Kesk. | 8 |  Sean Gelael | Campos Racing | 11 | DNF | 2 |  |
| Kesk. | 11 |  Gustav Malja | Rapax | 11 | DNF | 10 |  |
| Kesk. | 14 |  Philo Paz Patrick Armand | Trident | 9 | DNF | 16 |  |
| Kesk. | 3 |  Norman Nato | Racing Engineering | 9 | DNF | 13 |  |
| Kesk. | 25 |  Jimmy Eriksson | Arden International | 7 | DNF | 11 |  |
Lähde:

Käännös suomeksi
Mooses Egyptissä

Lavasteluonnos Mooses Egyptissä oopperan ensimmäiseen näytökseen Théâtre de l'Académie Royale de Musique. Pariisi, 1827
Mooses Egyptissä (ital. Mosè in Egitto, tunnetaan myös ranskalaisilla nimillä Moïse et Pharaon tai Le Passage de la Mer Rouge) on Gioacchino Rossinin säveltämä, alun perin kolminäytöksinen ooppera, joka sai ensi-iltansa uudelleen rakennetussa Napolin Teatro San Carlossa 5. maaliskuuta 1818.
Libreton oopperaan kirjoitti A. L. Tottola ja se oli sekoitus Raamatun kertomuksesta Mooseksen teoista sekä Francesco Ringhierin rakkausnäytelmää L'Osiride. Libretistin uskonnollista ja maallista aineistoa sekoittava libretto oli eräänlainen pseudo-oratorio.
Pariisilainen yleisö oli nähnyt ja kuullut teoksen jo aiemmin, Pariisin oopperan Théâtre de l'Académie Royale de Musiqueen tehtynä esityksenä sekä myös Théâtre des Italiensin sovituksena. Tämän jälkeen Rossini teki teoksestaan uuden version Pariisin oopperaan varten ja muunsi se nelinäytöksiseksi ja lisäsi siihen myös baletin esitykset. Uudistettu teos sai ensi-iltansa 26. maaliskuuta 1827. Tällöin oopperan nimenä oli Moïse et Pharaon, ou Le Passage de la Mer Rouge. Teos oli käännetty italiasta ranskaksi ja sen tekstiä oli lisätty, tämän tehtävän suorittivat Luigi Balocchi ja Victor Joseph Etienne de Jouy, joka toimi toisena käsikirjoittajana myös Rossinin oopperaan Wilhelm Tell
Montrealin sopimus

Montrealin sopimus voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Montrealin pöytäkirja, kansainvälinen sopimus otsonikerrosta heikentävien aineiden vähentämisestä vuonna 1987
Montrealin suuri rauhansopimus 1701, ranskalaisten ja irokeesien välisen sodan lopettanut sopimus vuonna 1701
Kolmanneksen maapallon pinta-alasta suojellut sopimus YK:n luonnon monimuotoisuutta käsitelleessä COP 15 -kokouksessa Montrealissa vuonna 2022
Montrealin yleissopimus vuodelta 1999, joka täydentää lentoyhtiöiden vastuun henkilöiden ja tavaran kansainvälisessä kuljettamisessa määrittelevää Varsovan yleissopimusta.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Montrealin sopimus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Michális Kakogiánnis

| Michális Kakogiánnis Μιχάλης Κακογιάννης> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. kesäkuuta 1922  Limassol, Kypros
Kuollut: 25. heinäkuuta 2011 (89 vuotta)  Ateena, Kreikka (sydän ja hengitysvajaus)
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Ohjaaja
Tunnetuimmat ohjaukset:  Kerro minulle, Zorbas
Aiheesta muualla
www.mcf.gr/en/micheal_cacoyannis
IMDb 
Elonet
Michális Kakogiánnis (joskus kirjoitusasussa Mihalis Kakogiannis tai Michael Cacoyannis, kreik. Μιχάλης Κακογιάννης; 11. kesäkuuta 1922 – 25. heinäkuuta 2011) oli kreikkalainen, Kyproksella syntynyt elokuvaohjaaja. Hän opiskeli Englannissa lakia, mutta siirtyi elokuva-alalle. Hän ohjasi useita klassikoihin, etenkin Euripideen teksteihin perustuvia elokuvia. Kakojiánnis oli viidesti Oscar-ehdokkaana. Hänen tunnetuin elokuvansa on Kerro minulle, Zorbas (1964).
Myös hänen elokuvansa Elektra (1962) sai palkintoja.
Aiheesta muualla

Mihalis Kakogiannisin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Michális Kakogiánnis Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mooseksen yö

| Mooseksen yö |
| --- | --- |
Päivämäärä:  5. syyskuuta 1854
Tapahtumapaikka:  Kaskinen
Kuolleita:  11
Mooseksen yö tarkoittaa Kaskisissa vuonna 1854 tapahtunutta hukkumisonnettomuutta, jossa 11 kalastajaa hukkui hirmumyrskyn kaltaisessa luoteismyrskyssä. Onnettomuus on nimetty Mooseksen yöksi, koska 4. syyskuuta oli Mooseksen päivä sen aikaisessa almanakassa. Mooseksen yön muistomerkki sijaitsee Kalastusmuseon läheisyydessä.
Mooseksen yön muistomerkki
Giovanni Messe

| Giovanni Messe |
| --- | --- |
 Sotamarsalkka Giovanni Messe (kuvassa kenraalina vuoden 1936 tienoilla).
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. joulukuuta 1883  Mesagne, Brindisi, Italian kuningaskunta
Kuollut: 18. joulukuuta 1968 (85 vuotta)  Rooma, Latium, Italia
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Italia
Palvelusvuodet:  1901–1946
Taistelut ja sodat:  Italian-Turkin sota  Ensimmäinen maailmansota  Toinen maailmansota  Tunisian taistelut
Sotilasarvo:  Sotamarsalkka
 Nimikirjoitus
Giovanni Messe (10. joulukuuta 1883 – 18. joulukuuta 1968) oli italialainen sotilas, poliitikko ja sotamarsalkka. Hän syntyi Apuliassa lähellä Mesagnen kaupunkia Brindisin maakunnassa. Hän taisteli Italian joukoissa ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa. Tammikuun lopulla 1943  hän sai komentoonsa saksalaisen sotamarsalkan Erwin Rommelin joukot Tunisiassa, jotka uudelleennimettiin ensimmäiseksi italialais-saksalaiseksi panssariarmeijaksi. Sodan jälkeen hän kirjoitti kirjan kokemuksistaan toisessa maailmansodassa. Hänet valittiin myös edustajaksi Italian senaattiin.
Sotilasura

Messe syntyi Mesagnessa, Brindisin maakunnassa. Messe liittyi Italian armeijaan vuonna 1902. Hänet ylennettiin kersantiksi vuonna 1903, ja hänet lähetettiin Kiinaan, josta hän palasi takaisin Italiaan vuonna 1905. Hän liittyi Modenan sotilasakatemiaan vuonna 1908. Hänet lähetettiin Libyaan, jossa hän näytti taitonsa joukkojen komentamisessa. Hän osallistui Italian-Turkin sotaan Tripolin alueella, jossa hän sai ensimmäiset kunniamerkkinsä. Sodan jälkeen hän nousi nopeasti sotilasarvoissa, saaden ylennyksen luutnantiksi vuonna 1913 ja kapteeniksi vuonna 1915. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan vuonna 1916 taistellen Itävalta-Unkarin joukkoja vastaan. Messe sai esimmäisen maailmansodan aikana ylennyksen majuriksi ja everstiluutnantiksi.
Sotien välisenä aikana Messe lähetettiin Albaniaan vuonna 1920, sillä se yritti irtautua Italian vaikutusvallasta. Vuonna 1923 hän palasi takaisin Italiaan, ja toimi kuningas Viktor Emanuel III:n sihteerinä. Vuonna 1927 hänet ylennettiin everstiksi. Hän sai pian komentoonsa 9. Bersaglierirykmentin, jota hän komensi syyskuuhun 1935 asti. Sen jälkeen hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi ja sai samalla komentoonsa panssariprikaatin. Myöhemmin hän osallistui toiseen Italian-Etiopian sotaan, jossa hän komensi 5. jalkaväkidivisioona Cosseriaa. Vuonna 1939 hän osallistui Albanian valtaukseen. Sen jälkeen hän palasi Italiaan ja toimi ratsuväkidivisioonan komentajana.