stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Carmen Basilio

| Carmen Basilio |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Carmen Basilio
Syntynyt: 2. huhtikuuta 1927 Canastota, New York
Kuollut: 7. marraskuuta 2012 (85 vuotta) Rochester, New York
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  The Upstate Onion Farmer
Pituus:  169  cm
Painoluokka:  keskisarja ja välisarja
Kätisyys:  Oikea
Ammattilaistilastot
Ottelut:  79
Voitot:  56
– tyrmäysvoitot:  27
Tappiot:  16
Ratkaisemattomat:  7
Carmine "Carmen" Basilio (2. huhtikuuta 1927 – 7. marraskuuta 2012) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä, jonka aktiiviura kesti vuodesta 1948 vuoteen 1961. Hän voitti kaikkiaan 79 ottelussaan muiden muassa Ike Williamsin ja Peter Müllerin sekä kenties tunnetuimmassa ottelussaan Sugar Ray Robinsonin vuonna 1957.
Basilio piti hallussaan välisarjan maailmanmestaruutta kesäkuusta 1955 maaliskuuhun 1956 ja syyskuusta 1956 syyskuuhun 1957, jolloin hän joutui luopumaan siitä voitettuaan keskisarjan maailmanmestaruuden. Keskisarjan MM-tittelin hän menetti maaliskuussa 1958. Hänet valittiin International Boxing Hall of Fameen vuonna 1990.
Aiheesta muualla

Ammattinyrkkeilyottelut boxrec.comissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Bassotaajuudet

Bassotaajuudet eli ns. "alataajuudet" ovat ilman värähtelyssä, ts. äänessä niitä värähdyksiä, joiden värähtelytaajuus sijoittuu n. 500 hertsin alle. Bassotaajuuksia käytetään useasti tehokeinona, sillä normaali ihminen kuulee bassotaajuuksia n. 20 hertsistä ylöspäin, mutta suurimmaksi osaksi bassotaajuudet, voimakkuudesta riippuen, tunnetaan kehossa värähtelynä. Tätä käytetään hyväksi erityisesti elektronisessa musiikissa tanssittavuuden vuoksi, sekä elokuvien toimintakohtauksissa luomaan todentuntua.
Kirjallisuutta

Karjalainen, Matti: Kommunikaatioakustiikka.  (Suomenkielinen oppikirja)  Espoo:  TKK, Akustiikan ja äänenkäsittelytekniikan laboratorio, 1999.  ISBN 951-22-4412-8
Pulkki, Ville & Karjalainen, Matti: Communication Acoustics – An Introduction to Speech, Audio and Psychoacoustics.  (Englanninkielinen oppikirja)  New York:  John Wiley & Sons, Ltd, 2015.  ISBN 978-1-118-86654-2
NRP Bartolomeu Dias (1934)

| NRP Bartolomeu Dias |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Hawthorn Leslie and Company
Laskettu vesille:  10. lokakuuta 1934
Poistui palveluskäytöstä:  1965
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 811 t (standardi) 2 435 t (kuormattu)
Pituus:  100 m
Leveys:  13,49 m
Syväys:  3,81 m
Koneteho:  8 000 shp
Nopeus:  21 solmua
Miehistöä:  191
Aseistus
Aseistus:  4 ×  120 mm tykkiä 2 × 76 mm tykkiä 4 × 40 mm ilmatorjuntatykkiä 2 × syvyyspomminheitintä 1 × lentokone
NRP Bartolomeu Dias oli Portugalin laivaston vuonna 1934 vesillelaskettu Afonso de Albuquerque -luokan aviso.
Valmistus

Alus tilattiin Hawthorn Leslieltä. Alus laskettiin vesille 10. lokakuuta 1934.
Palvelus

Alus muutettiin varastolaivaksi helmikuussa 1967, jolloin se nimettiin uudelleen NRP São Cristovãoksi. Muutostöiden yhteydessä aluksen aseet poistettiin lukuun ottamatta A- ja Y-tornien 120 millimetrin tykkejä. Alus poistettiin palveluksesta 1969.
Baštanka

| Baštanka (Баштанка) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Baštanka
 Koordinaatit: 47.4057°N, 32.4340°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Mykolajivin alue
Piiri:  Baštankan piiri
Perustettu:  1806
Kaupungiksi:  1987
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  7,1 km²
Väkiluku (2021):  12 327
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Baštanka (ukr. Баштанка) on kaupunki ja Baštankan piirin (136 739 as., 2021) hallinnollinen keskus Ukrainan eteläisen Mykolajivin alueen itäosassa. Kaupungissa on vuoden 2021 alun arvion mukaan 12 327 asukasta. Kaupungista on 66 kilometriä lounaassa sijaitsevaan aluekeskus Mykolajiviin, ja noin 108 kilometriä koillisessa sijaitsevaan Kryvyi Rihiin. Baštankasta on lähimmälle rautatieasemalle (Javkino) 11 kilometriä.
Baštankan kulttuuritalo.
Kotiseutumuseo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Baštanka Wikimedia Commonsissa
Baštanka: sääennuste (Arkistoitu – Internet Archive) (ukrainaksi) (meteo.gov.ua)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  Encyclopedia of Modern Ukraine
Hans Baumgartner

| Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Länsi-Saksa> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | München 1972 | pituushyppy |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sofia 1971 | pituushyppy |  |
|  Kultaa | Rotterdam 1973 | pituushyppy |  |
|  Kultaa | San Sebastián 1977 | pituushyppy |  |
|  Hopeaa | Grenoble 1972 | pituushyppy |  |
|  Hopeaa | Göteborg 1974 | pituushyppy |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Pronssia | Moskova 1973 |  pituushyppy |  |
Hans Baumgartner (s. 30. toukokuuta 1949) on entinen saksalainen pituushyppääjä.
Baumgartner saavutti olympiahopeaa Münchenin kisoissa 1972. Hän hyppäsi loppukilpailun kolmannella kierroksella tuloksen 818 cm. Vuoden 1972 maailmantilastossa hän oli tuloksellaan neljännellä sijalla edellään vain kolme yhdysvaltalaista.
Rooman EM-kilpailuissa 1974 Baumgartner sijoittui neljänneksi tuloksella 793 cm. Montréalin olympialaisissa 1976 hän sai tuloksen vain kolmannella hypyllään, jonka mitta 784 cm riitti kahdeksanteen sijaan.
Sisäratojen EM-kilpailuissa Baumgartner on voittanut viisi mitalia. Kultaa hän voitti Sofiassa 1971 (tulos 812 cm), Rotterdamissa 1973 (785 cm) ja San Sebastiánissa 1977 (796 cm). Hopeaa hän sai Grenoblessa 1972 (799 cm) ja Göteborgissa 1974 (810 cm)
Basic Instinct – vaiston varassa

| Basic Instinct – vaiston varassa> Basic Instinct |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Paul Verhoeven
Käsikirjoittaja:  Joe Eszterhas
Tuottaja:  Mario Kassar Alan Marshall
Säveltäjä:  Jerry Goldsmith
Kuvaaja:  Jan de Bont
Leikkaaja:  Frank J. Urioste
Pukusuunnittelija:  Ellen Mirojnick
Pääosat:  Michael Douglas Sharon Stone George Dzundza Jeanne Tripplehorn
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  TriStar Pictures
Levittäjä:  InterCom Tamasa Distribution Netflix
Ensi-ilta:   18. maaliskuuta 1992  15. toukokuuta 1992
Kesto:  128 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  49 000 000
Seuraaja:  Basic Instinct 2
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Basic Instinct – Vaiston varassa on eroottinen jännityselokuva vuodelta 1992. Sen ohjasi Paul Verhoeven, päärooleja näyttelevät Michael Douglas ja Sharon Stone.
Elokuvassa Catherine Tramell (Sharon Stone) on kirjailija, jonka petikumppanit kuolevat hänen kirjoihinsa perustuvilla tavoilla. Nick Curran (Michael Douglas) on poliisi, joka uskoo naisen syyttömyyteen ja ajautuu suhteeseen tämän kanssa.
Seksuaalivähemmistöjen edustajat vastustivat ja häiritsivät elokuvan kuvauksia San Franciscossa, koska pidettiin loukkaavana, että murhaaja on biseksuaali. Basic Instinct sai aikanaan paljon julkisuutta kohtauksesta, jossa näyttelijä Sharon Stone ristii jalkansa ilman alushousuja. Catherine Tramellin roolista Stone sai ensimmäisen Golden Globe -ehdokkuutensa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michael Douglas  | … |  Etsivät Nick Curran   |
|  Sharon Stone  | … |  Catherine Tramell   |
|  George Dzundza  | … |  Gus   |
|  Jeanne Tripplehorn  | … |  Tohtori Beth Garner   |
|  Denis Arndt  | … |  Luutnantti Walker   |
|  Leilani Sarelle  | … |  Roxanne "Roxy" Hardy   |
|  Bruce A. Young  | … |  Andrews   |
|  Chelcie Ross  | … |  Kapteeni Talcott   |
|  Dorothy Malone  | … |  Hazel Dobkins   |
|  Wayne Knight  | … |  John Correli   |
|  Daniel von Bargen  | … |  Luutnantti Marty Nilsen   |
|  Stephen Tobolowsky  | … |  Tohtori Lamott   |
|  Benjamin Mouton  | … |  Harrigan   |
|  Jack McGee  | … |  Sheriffi   |
|  Bill Cable  | … |  Johnny Boz   |
Vastaanotto

Ensi-ilta-arviossa Helsingin Sanomain Mikael Fränti luonnehtii Basic Instinctiä ”suurimmalla mahdollisella ammattitaidolla ja rahalla tehdyksi eroottiseksi ja psykologiseksi väkivaltatrilleriksi”, joka matkii Alfred Hitchcockin Vertigoa mutta ei tavoita tämän tyylikkyyttä, monikerroksisuutta eikä ”muotoratkaisujen nerokkuutta”.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu Basic Instinctiä tyylikkääksi trilleriksi, jossa ohjaaja Verhoeven pitää ”hikisen katsojansa” otteessaan loppuun asti. Hän antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Baryoni

| Baryoni |
| --- | --- |

Symboli:  p, n, Λ0, Σ+, Ω-,...
Rakenne:  Yhdistelmähiukkanen (tavallisesti 3 kvarkkia)
Perhe:  Fermioni
Ryhmä:  Hadroni
Vuorovaikutus:  Vahva vuorovaikutus   Gravitaatio
Sähkövaraus:  -1 e, 0 e, 1 e, 2 e
Spin:  1/2, 3/2
Baryoni on kolmesta kvarkista koostuva hiukkanen. Antibaryonit muodostuvat kolmesta antikvarkista. Baryonit ovat fermioneja eli niiden spin on puoliluku. Ne kuuluvat hadroneihin eli vahva ydinvoima vaikuttaa niihin.
Atomiytimissä esiintyvät nukleonit, neutroni ja protoni ovat yleisimmät baryonit. Muita baryoneja kutsutaan hyperoneiksi. Ne ovat neutronia raskaampia hiukkasia, joiden hajoamisaika on nanosekuntia lyhyempi. Hajoamistuotteet ovat yleensä kevyempiä baryoneja sekä kvarkista ja antikvarkista koostuvia mesoneja. Hyperoneja voidaan valmistaa hiukkaskiihdyttimissä, ja joidenkin mallien mukaan neutronitähtien ytimet koostuvat hyperoneista.
Kvarkeista u-kvarkin sähkövaraus on +2/3 alkeisvarausyksikköä, d- ja s-kvarkkien kummankin -1/3 alkeisvarausyksikköä. Kaikkien näistä muodostettavien kolmen kvarkin yhdistelmien eli baryonien varaus alkeisvarausyksikkönä on kokonaisluku.
Baryoneja koskee baryoniluvun säilymislaki. Jokaisen baryonin baryoniluku on määritelmän mukaan 1, mutta niillä on kullakin myös antihiukkasensa, jonka baryoniluku on -1. Protonia raskaammat baryonit ovat epästabiileja ja ne hajoavat nopeasti muiksi baryoneiksi siten, että uusien hiukkasten kokonaisbaryoniluku on sama kuin hajonneen baryonin. Sen sijaan baryonin ja antibaryonin annihilaatiossa molemmat muuttuvat muiksi hiukkasiksi, joiden baryoniluku on 0.
Baryonien ryhmittely

Baryonit voidaan jakaa spinin perusteella kahteen alaluokkaan, spin ½- ja spin 3/2 -baryoneihin. Spin ½ -baryoneilla kahden kvarkin spin on samansuuntainen ja kolmannen kvarkin erisuuntainen. Sekä protoni että neutroni ovat spin ½ -baryoneja. Spin 3/2 -baryonien kaikkien kvarkkien spinit ovat samansuuntaiset.
Gell-Mannin alkuperäisen kvarkkimallin mukaan spin 1/2 -baryoneja on kahdeksan erilaista (oktetti), spin 3/2 -baryoneja taas kymmenen (dekupletti). Kummatkin jaetaan eri ryhmiin ns. outouden perusteella, joka on niissä olevien s-kvarkkien (outojen kvarkkien) lukumäärän vastaluku.  Tuollon tunnetuissa baryoneissa esiintyy vain ylös- (u-), alas- (d) ja outous-kvarkkeja (s).  Nykyisin tunnetaan näiden lisäksi vielä kolme muutakin kvarkkilajia, minkä vuoksi myös erilaisia baryoneja on enemmän.
Muiden baryonien kuin nukleonien niminä käytetään kreikkalaisia kirjaimia, joiden yhteyteen lisätään niiden sähkövarauksen etumerkki sekä eräissä tapauksessa *-merkki erottamaan spin 3/2 -hiukkaset spin 1/2 -hiukkasista.
Seuraavissa luetteloissa ja kaavioissa ovat mukana vain Gell-Mannin kvarkkimallin mukaiset baryonit, joissa on ainoastaan u-, d- ja s-kvarkkeja.
Spin 1/2 -baryonit ovat:
Outous 0:
protoni (p), kaksi u-kvarkkia, yksi d-kvarkki, varaus +1
neutroni (n), yksi u-kvarkki, kaksi d-kvarkkia, varaus 0
Outous -1:
Sigma-miinus (Σ-), kaksi d-kvarkkia ja yksi s-kvarkki, varaus -1
Sigma-nolla (Σ0), yksi u-, yksi d- ja yksi s-kvarkki, varaus 0
Lambda (Λ), yksi u-, yksi d- ja yksi s-kvarkki mutta spinit jakautuneet toisin kuin edellä, varaus 0
Sigma-plus (Σ+), kaksi u-kvarkkia, yksi s-kvarkki, varaus +1
Outous -2
Ksii-miinus (Ξ-), yksi d-kvarkki ja kaksi s-kvarkkia, varaus -1
Ksii-nolla (Ξ0, yksi u-kvarkki, kaksi s-kvarkkia, varaus 0
Vastaavat spin 3/2 -baryonit ovat:
Outous 0:
Delta-miinus (Δ-), kolme d-kvarkkia, varaus -1
Delta-nolla (Δ0), yksi u-kvarkki, kaksi d-kvarkkia, varaus 0
Delta-plus (Δ+), kaksi u-kvarkkia, yksi d-kvarkki, varaus +1
Delta-kaksiplus (Δ2+), kolme u-kvarkkia
Outous -1
Sigma-miinus (Σ*-), kaksi d-kvarkkia ja yksi s-kvarkki, varaus -1
Sigma-nolla (Σ*0), yksi u-, yksi d- ja yksi s-kvarkki, varaus 0
Sigma-plus (Σ*+), kaksi u-kvarkkia, yksi s-kvarkki, varaus +1
Outous -2
Ksii-miinus (Ξ*-), yksi d-kvarkki ja kaksi s-kvarkkia, varaus -1
Ksii-nolla (Ξ*0, yksi u-kvarkki, kaksi s-kvarkkia, varaus 0
Outous -3:
Omega-miinus, kolme s-kvarkkia, varaus -1
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
HyperPhysics – Table of Baryons
Particle Data Group
Hiukkaset fysiikassa
Spin-3/2 -baryonit kvarkkien yhdistelminä
Spin 1/2 -baryonit kvarkkien yhdistelminä
Batucada

Batucada on brasilialaisen samban alalaji, jota soitetaan erikokoisilla ja -näköisillä rummuilla ja muilla lyömäsoittimilla ilman melodiaa. Tyypillisesti bateriassa (vapaasti suomentaen rumpuryhmässä) on useita kymmeniä (harjoituksissa tai pienemmissä ryhmissä) tai jopa satoja (karnevaaleilla) soittajia ja jokaisella on yksi soitin. Batucada periytyy Afrikasta.
Batucadalle luonteenomaista on erittäin nopea tempo, noin 140–160 iskua minuutissa.
Batucada-bateriassa on laaja valikoima erilaisia lyömäsoittimia. Batucadassa käytettäviä soittimia ovat muun muassa:
Repinique, korkeaääninen tom-tom, jonka soittaja on yleensä baterian johtaja. Soitetaan yhdellä   kapulalla ja kädellä.
Surdo, iso bassorumpu, jonka läpimitta on yleisimmin 50–70 cm. Isossa bateriassa surdon kokoja ja tehtäviä on vähintään kaksi, useimmiten kolme tai neljä. Soitetaan yhdellä isolla nuijalla.
Caixa, matala rumpu, jonka kalvon pinnalla on rautalankaa korostamassa äänen voimakkuutta ja värähtelyä. Muistuttaa virvelirumpua, mutta caixaa soitetaan rautalangan puolelle. Soitetaan kahdella kapulalla.
Tamborim, pieni rumpu, jolla soitetaan erilaisia kuvioita ja aksentteja perusrytmin päälle. Soitetaan joko kapulalla tai useammin taipuisalla muovisella "risulla".
Chocalho on yleisnimitys erilaisille suhiseville ja rahiseville hiekkaputkille (ganzá)ja kiliseville soittimille (rocar).
Agogô, monikelloinen lehmänkello. Soitetaan yhdellä kapulalla.
Cuicá on ehkä batucadan, samban ja muun brasilialaisen musiikin tunnetuin soitin. Useimmat ovat yleensä kuulleet sen äänen, mutta eivät tiedä mistä se tulee. Cuicá on yksikalvoinen rumpu, jonka sisällä on bambutikku, joka on nahkakalvossa kiinni. Tikkua hangataan kostealla liinalla ja samanaikaisesti painellaan nahkakalvoa, näin saadaan aikaiseksi vinkuva tai haukahtelevalta kuulostava ääni. Cuicán ääni on hyvin persoonallinen ja ainutlaatuinen.
Apito, pieni pilli, jolla baterian johtaja herättää soittajien huomion ja jonka avulla hän kertoo mitä seuraavaksi tulee soittaa.
Nämä ovat nyky-batucadan perussoittimia, lisäksi käytetään jonkin verran myös muita soittimia, joskin niiden heikon kuuluvuuden takia niitä käytetään vain estetiikan vuoksi. Tällaisia soittimia ovat muun muassa pandeiro (tamboriinin näköinen rumpu, jossa kalvo ja pienet lautasen malliset kellot reunalla) ja reco-reco (guiron tapainen soitin, jota "raavitaan" kapulalla).
Kirjallisuutta

Reijonen, Olli: Lost Batucada: The Art of Deixa Falar, Portela and Mestre Oscar Bigode.  (Diss)  Helsinki:  Helsingin yliopisto, 2017.  ISBN 978-951-51-2975-8  Tiivistelmä.[vanhentunut linkki]
Bariumkloridi

| Bariumkloridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  10361-37-2
PubChem CID:  5360350 ja 139046011 25204, 5360350 ja 139046011
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  BaCl2
Moolimassa:  208,23
Ulkomuoto:  Väritön kiteinen aine
Sulamispiste:  962 °C
Kiehumispiste:  1 560 °C
Tiheys:  3,856 g/cm3
Liukoisuus veteen:  375 g/l (26 °C)
Bariumkloridi (BaCl2) on barium- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa veden puhdistamiseen, teräksen valmistuksessa, keramiikan valmistamiseen ja tuholaismyrkkynä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa bariumkloridi on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdisteestä on kaksi kiderakenteeltaan erilaista muotoa monokliininen α-muoto ja kuutiollinen β-muoto. Näistä huoneenlämpötilassa stabiilimpi on α-muoto, joka muuttuu β-muodoksi kuumennettaessa 925 °C:n lämpötilaan. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan kidevedellinen dihydraatti (BaCl2·2H2O, CAS 10326-27-9). Kidevesi poistuu yhdisteen rakenteessa kuumennettaessa 113 °C:n lämpötilaan ja samalla yhdiste sulaa.
Valmistus ja käyttö

Bariumkloridia valmistetaan teollisesti nykyään neutraloimalla vetykloridia joko bariumsulfidiliuoksella tai bariumkarbonaatilla tai bariumsulfidin ja kloorin välisellä reaktiolla. Reaktion jälkeen vesi poistetaan haihduttamalla. Aikaisemmin käytettiin myös bariumsulfaatin kuumentamista hiilen ja kalsiumkloridin läsnä ollessa, mutta uudemmat taloudellisemmat prosessit ovat syrjäyttäneet sen.
Bariumkloridia voidaan käyttää muiden bariumyhdisteiden kuten bariumkarbonaatin ja -sulfaatin valmistamiseen. Muita käyttökohteita ovat teräksen valmistus, metallurgiassa suolakylvyissä lisäaineena, koska se muodostaa useiden kloridien kanssa eutektisen seoksen, lasin ja keramiikan valmistuksessa, väriaineiden valmistuksessa, sulfaattien saostamiseen vedenpuhdistuksen yhteydessä, puun lahonestoaineena ja analyyttisessä kemiassa reagenssina. Ilotulitteissa bariumkloridilla voidaan tuottaa vihreää valoa.
Myrkyllisyys

Muiden vesiliukoisten bariumyhdisteiden tavoin myös bariumkloridi on hyvin myrkyllistä. Yhdiste ärsyttää hengityselimiä, silmiä ja ihoa. Aineen aiheuttaman myrkytyksen oireita ovat muun muassa voimakas vatsakipu, kouristukset, huonovointisuus ja tajuttomuus.
Aiheesta muualla

PubChem: Barium chloride (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Barium chloride (englanniksi)
ChemBlink: Barium chloride (englanniksi)
ChemBlink: Barium chloride dihydrate (englanniksi)
Lev Batšynskyi

| Lev Batšynskyi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. helmikuuta 1872 Serafyntsi, Galitsia Itävalta-Unkari
Kuollut: 4. lokakuuta 1930 Grimmenstein, Itävalta
Poliitikko
Puolue:  Ukrainalainen radikaalipuolue
Lev Vasylovytš Batšynskyi (ukr. Лев Васильович Бачинський; 14. helmikuuta 1872 – 4. lokakuuta 1930) oli ukrainalainen poliitikko ja lakimies. Batšynskyi oli Itävalta-Unkarin kaudella valtioneuvostossa (Reichsrat) ja ensimmäisen maailmansodan jälkeen perustetun Länsi-Ukrainan kansantasavallanneuvoston (Rada) varapuheenjohtaja. Kansantasavallan luhistuttua vuonna 1919 Batšynskyi jatkoi uraansa nyt Puolan miehittämässä Itä-Galitsiassa edustaen Ukrainalaista radikaalipuoluetta (myöhemmin Ukrainan sosialistinen radikaalipuolue) Puolan parlamentissa.
Elämäkerta

Lev Batšynskyi syntyi Serafyntsin kylässä lähellä Horodenkan kaupunkia tuolloisen Itävalta-Unkarin Galitsiassa 14. helmikuuta 1872. Opettajaperheen poika opiskeli Kolomyjassa ja myöhemmin lakia Tsernivtsissä. Batšynskyi pidätettiin Itävallan vastaiseen mielenosoitukseen osallistumisesta vuonna 1897. Vapautumisensa jälkeen hän harjoitti lakia Ivano-Frankivskissa.
Batšynskyistä tuli yksi Ukrainalaisen radikaalipuolueen (alkujaan Ruteeniukrainalainen radikaalipuolue) johtohahmoista. Vuosina 1907–1918 hän oli puolueen edustaja Pokuttjan hutsulialueelta Itävallan parlamentissa eli valtioneuvostossa (Reichsrat). Batšynskyi ajoi tuolloin puolalaisten hallitseman Lvivin yliopiston ukrainalaistamista. 16. joulukuuta Batšynskyi oli osallinen yliopistolla sattuneessa välikohtauksessa. Kun erästä ukrainalaisten esitystä ei suostuttu ottamaan käsittelyyn, raivostunut Batšynskyi heitti yliopiston neuvoston puhujaa pöydällään. Pöytä tosin osui toiseen henkilöön.
Vuonna 1914 Batšynskyistä tuli Lvivissä toimineen Ukrainalaisen pääneuvoston (Holovna ukrajinska rada) jäsen ja seuraavan vuoden toukokuussa Kost Levytskyin perustaman Ukrainalaisten yleisen neuvoston (Zahalna ukrajinska rada) varapuheenjohtaja Wienissä. Keskusvaltojen romahtaessa ensimmäisen maailmansodan seurauksena perustettiin Länsi-Ukrainan kansantasavalta 9. marraskuuta 1918. Batšynskyista tuli valtion kansallisen neuvoston eli Radan varapuheenjohtaja. Vuoden 1919 tammikuussa hän oli kirjoittamassa lakia yhdistymisestä Itä-Ukrainassa perustetun Ukrainan kansantasavallan kanssa ja huhtikuussa samana vuonna lakia maareformista. Valtioliitos ei lopulta juuri auttanut länsiukrainalaisia näiden sodassa Puolaa vastaan. Heinäkuussa 1919 länsiukrainalaiset joukot evakuoitiin Itä-Ukrainan puolelle. Batšynskyi jäi nyt puolalaisten miehittämään Itä-Galitsiaan.
Batšynskyi oli ollut vuodesta 1918 Ukrainalaisen radikaalipuolueen (vuodesta 1926 Ukrainan sosialistinen radikaalipuolue) johtaja, joka jatkoi toimintaansa puolalaisessa Galitsiassa. Hän tuki Länsi-Ukrainan entisen presidentti Jevhen Petruševytšin pyrkimyksiä palauttaa kansantasavallan itsenäisyys diplomaattisin keinoin. Vuosien 1928–1930 välillä Batšynskyi oli Puolan parlamentin (Sejm) jäsen. Hän kuoli Grimmensteinissa Itävallassa 4. lokakuuta 1930.
Hauta Ivano-Frankivskissa.
Basilius

| Basilius |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Pasi
Vastineita eri kielissä:  Basil, Basileios, Basileus, Bazyli, Vasili, Wassili 
Nimen alkuperä:  kreikan basileus ’kuningas’ 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Basilius on kreikkalaisperäinen miehen etunimi, joka tunnetaan useiden pyhimysten nimenä. Sen kreikankielisiä rinnakkaismuotoja ovat Basileios ja Basileus, joista edellisen merkitys on ’kuninkaallinen’ ja jälkimmäisen ’kuningas’. Suomalainen nimi Pasi on Basiliuksen muunnos.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on marraskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 200–210 Basilius-nimistä miestä.
Nimipäivät

Basilius-nimi oli mukana Suomen almanakassa vuosina 1705–1928 (lukuun ottamatta muutamia katkoksia). Nimipäivä oli yleensä 30. toukokuuta. Vuosina 1705–1706 ja 1708–1710 se oli 23. kesäkuuta. Muita Basiliuksen nimipäiviä ovat olleet  6. maaliskuuta (vuonna 1738) ja 29. toukokuuta (vuonna 1742).
Tunnettuja Basiliuksia

Basilius Bessarion (n. 1403–1472), Johannes Bessarion, katolinen kardinaali ja piispa
Basilius Förtsch (k. 1616), saksalainen kirjailija ja virsirunoilija
Basilius Marttinen (1871–1943), suomalainen arkkiveisujen tekijä
Got to Get You into My Life

| ”Got to Get You into My Life” The Beatles |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Revolver
 B-puoli: ”Helter Skelter”
 Äänitetty : 8. ja 11. huhtikuuta, 18. toukokuuta ja 17. kesäkuuta 1966, Abbey Road Studios, Lontoo
 Julkaistu: 31. toukokuuta 1976
 Formaatti: 7"-vinyyli
 Tekijä(t): John Lennon, Paul McCartney
 Tuottaja(t): George Martin
 Tyylilaji: R&B, pop
 Kesto: 02.31
 Levy-yhtiö: Capitol Records
Listasijoitukset
  Yhdysvallat – 7. (Billboard) Kts. lisää listasijoituksia
The Beatlesin muut singlet
| ”Let It Be” 1970”The Long and Winding Road” (USA) 1970 | ”Got to Get You into My Life” (USA) 1976 | ”Back in the U.S.S.R.”  (UK) 1976”Ob-La-Di, Ob-La-Da” (USA) 1976 |
Got to Get You into My Life on The Beatles -yhtyeen vuonna 1966 julkaistu kappale albumilta Revolver. Tekijöiksi on merkitty John Lennon ja Paul McCartney, mutta se on todellisuudessa kokonaan McCartneyn, joka myös laulaa kappaleen. Lennon sanoi sen olevan hänen mielestään yksi McCartneyn parhaista lauluista.
Laulu on Motown-vaikutteinen pop-kappale. Se vaikuttaa tavalliselta rakkauslaululta, mutta Paul McCartney on myöhemmin sanonut kappaleen kertovan kannabiksesta, ja sen "tajunnan laajentavista" vaikutuksista.
Kappale julkaistiin singlenä vasta vuonna 1976, Yhdysvalloissa. Se saavutti Billboard Hot 100 -listalla seitsemännen sijan ja myi yli miljoona kappaletta. Kaksi vuotta myöhemmin Earth, Wind & Fire -yhtye saavutti cover-versiollaan suuren hitin. Se nousi Yhdysvaltain R&B-listan ykköseksi ja Billboard-listalla sijalle yhdeksän.