stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pirttimäki (Espoo)

Pirttimäen ulkoilumaja
Pirttimäki on Helsingin kaupungin omistama 430 hehtaarin laajuinen ulkoilualue Espoon Kunnarlan ja Nuuksion alueella. Se on alkujaan Dahlbacka-niminen metsätila, jonka kaupunki osti vuonna 1946.
Pirttimäki sijaitsee Bodominjärven ja Nuuksion Pitkäjärven välisellä alueella. Alueelle tyypillisiä ovat suuret korkeuserot, ja siellä on jyrkkiä kalliorinteitä, mutta myös useita pieniä järviä, lampia ja soita. Luoteessa Pirttimäkeen liittyy niin ikään Helsingin kaupungin omistuksessa oleva Karjakaivon ulkoilualue Solvallan urheiluopiston läheisyydessä.
Pirttimäen itäosassa, Kunnarlantien varrella Bodomjärven pohjoispään tasalla, on ulkoilumaja kahvioineen ja kerhohuoneineen. Sen välittömässä läheisyydessä on pysäköintialue, lasten leikkipaikkoja, pallokenttiä, sauna ja takkatupa. Alueella sijaitsevien lampien rannoilla on telttailualueita. Sulalammen (entisen Sultingsträskin) rannalla oli myös kahdella tulisijalla varustettu rakennus, johon pääsi tulistelemaan hyvin myös huonommalla kelillä. Pirttimäen ulkoilumajalta Solvallaan johtaa noin 7,4 kilometrin pituinen ulkoilutie. Seudulla on myös muita ulkoiluteitä ja -reittejä, mm. pääosin rakennettu reitti Oittaalle ja edelleen Bemböleen, Kasavuoreen ja Espoon keskuspuistoon.
Pirttimäen palveluihin liittyvää informaatiota sekä Espoon että Helsingin kaupungin verkkosivuilla ulkoilualueen sijaitessa Espoon kaupungin alueella mutta ollessa Helsingin kaupungin omistuksessa.
Aiheesta muualla

Espoon kaupungin hoitamat ladut (Arkistoitu – Internet Archive)
Helsingin kaupungin hoitamat ladut (Arkistoitu – Internet Archive)
Possessed (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Possessed (englantia, suom. riivattu) tarkoittaa ainakin seuraavia:
Possessed, yhdysvaltalainen metalliyhtye
Possessed, Venom-yhtyeen albumi vuodelta 1985
Hänen rakastajattarensa (Possessed), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1931
Mieletön rakkaus (Possessed), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1947
Pahan vallassa (Possessed), yhdysvaltalainen televisioelokuva vuodelta 2000
The Possessed, televisiokauhuelokuva vuodelta 1977.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Possessed”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Etsivä Simpanssi

Etsivä Simpanssi (eng. Detective Chimp) on supersankari, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa amerikkalaisissa sarjakuvissa. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran Adventures of Rex the Wonder Dog #4 tarinassa heinä/elokuussa 1952 ja hänet loivat John Broome ja Carmine Infantino. Hänet luotiin alun perin sarjakuvakirjojen kultakauden (Golden Age) viimeisinä vuosina, edellämainitun ja sarjakuvakirjojen hopeakauden (Silver Age) välisenä aikana. Hahmo on vieraillut muissa DC Comicsin -sarjakuvissa, ja hän on ollut Justice League Darkin toisen inkarnaation avainjäsen sen vuoden 2018 uudelleenkäynnistyksen jälkeen.
Muussa mediassa > Animaatiossa

Etsivä Simpanssi esiintyi Batman: The Brave and the Bold -sarjassa, jossa häntä ääninäytteli Kevin Michael Richardson. Tässä versiossa on voimakas englannin murre.
Etsivä Simpanssi esiintyi Teen Titans Go! -sarjan jaksoissa "You're Fired!" ja "DC", joissa häntä ääninäyttelivät Scott Menville ja Fred Tatasciore.
Etsivä Simpanssi esiintyi animaatioelokuvassa Scooby-Doo! & Batman: The Brave and the Bold, jossa häntä ääninäytteli Kevin Michael Richardson.
Videopeleissä

Etsivä Simpanssi esiintyi pelattavana hahmona Lego Batman 3: Beyond Gotham -pelissä, jossa häntä ääninäytteli Dee Bradley Baker.
Etsivä Simpanssi esiintyi pelattavana hahmona Lego DC Super-Villains -pelissä.
Porossalmen kalliomaalaus

| Porossalmen kalliomaalaus> Sijainti |
| --- | --- |
 Porossalmen kalliomaalaus
Koordinaatit:  61°42′52.8491″N, 29°8′18.6391″E
Valtio:  Suomi
Historia
Tyyppi:  kalliomaalaus
Kaupunki:  Savonlinna
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Porossalmen kalliomaalaus (myös Hepokallio) sijaitsee Saimaalla Porossalmella Savonlinnassa Etelä-Savossa. Kuviottomana sitä pidetään epävarmana kalliomaalauksena. Kohteen löysi Risto Kupiainen vuonna 1993 Hannu Poutiaisen ja Martti Koposen kanssa tekemällään kalliomaalausten etsintäretkellä.
Kallio ja sen sijainti

Saimaan Pihlajaveden Porossalmen etelärannan tuntumassa sijaitsee Pellossalon saari, jonka pohjoispäässä noin 180 metriä Porossalmen sillalta on maalauskallio. Pystysuorassa kallioseinämässä on havaittu punaväriä 2−3 metrin korkeudella maanpinnasta ja 6−7 metriä vedenpinnasta.
Maalaus

Punavärijälkiä on havaittavissa 0,5×0,5 metrin alalla. Punaväri muodostaa epäselviä muotoja, mutta tunnistettavia kuvioita ei ole. Museoviraston sivuilla mainitaan hirveä muistuttava kuvio, mutta yksimielisyyttä tästä ei liene. Kuvioiden havainnointia haittaa runsas jäkäläkasvusto. Kallion sijainti, yleisvaikutelma ja korkeus vedenpinnasta tukisivat muuten maalauksen statusta.
Fritz Randow

| Fritz Randow> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. elokuuta 1952 (ikä 72) Braunschweig, Saksa
Ammatti:  muusikko,
Muusikko
Tyylilajit:  hard rock,heavy metal,
Soittimet:  rumpali
Yhtyeet:  Eloy, Victory, Sinner, Jane, Saxon
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Fritz Randow (s. 6. elokuuta 1952) on saksalainen rumpali. Hän on soittanut muun muassa rock ja heavy metal -yhtyeissä kuten Eloy, Victory, Sinner, Jane  ja Saxon.
Randow aloitti rumpujen soittamisen 13-vuotiaana, 14–17-vuotiaana hän soitti eri coveryhtyeissä. Hän soittii Eloyn kolmella albumilla vuosina 1971-1976 ja kolmella muulla vuosina 1981-1984. Vuosina 1976-1979 hän soitti kolmella levyllä yhtyeessä Epitaph. Victoryn mukana hän oli kolmella Yhdysvaltojen kiertueella ja lukuisilla Euroopan kiertueilla sekä levytti heidän kanssaan yhdeksän levyä.
Sinnerissä hän on soittanut neljällä levyllä vuosina 1995-1998 ja 2001-2005. Saxonissa hän oli rumpalina vuosina 1998-2004 tehden heidän kanssaan neljä levyä.
Diskografia > Eloy

Inside (1973)
Floating (1974)
Power and the Passion (1975)
Time to Turn (1982)
Performance (1983)
Metromania (1984)
Diskografia > Victory

Victory (1985)
Don't Get Mad... Get Even (1986)
Hungry Hearts (1987)
Culture Killed The Native (1989)
Temples Of Gold (1990)
You Bought It - You Name It (1992)
Liveline (Live) (1994)
Instinct (2003)
Fuel To The Fire (rerecorded songs) (2006)
Diskografia > Sinner

Respect (1994)
Bottom Line (1995)
Judgement Day (1997)
The Nature Of Evil (1998)
Diskografia > Saxon

Metalhead (1999)
Killing Ground (2001)
Heavy Metal Thunder (rerecorded songs) (2002)
The Saxon Chronicles (live DVD) (2003)
Piophila casei

| Piophila casei |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kaksisiipiset Diptera
Alalahko::  Kärpäset Brachycera
Heimo::  Juustokärpäset Piophilidae
Alaheimo::  Piophilinae
Suku::  Piophila
Laji::  casei
Kaksiosainen nimi
 Piophila casei  Linnaeus, 1758 
Synonyymit
 Musca casei  Piophila pusilla 
Katso myös
   Piophila casei Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Piophila casei on juustokärpästen heimoon kuuluva kärpäslaji. Lajia tavataan ympäri maailmaa. Kärpästen toukat käyttävät ravinnokseen lihaa ja juustoa. Toukkien päätyminen ruuan mukana ihmisen elimistöön saattaa olla terveydelle haitallista, mutta joidenkin juustojen valmistuksessa juusto saastutetaan niillä tarkoituksellisesti.
Koko ja ulkonäkö

Piophila casei -kärpästen aikuiset urokset ovat kooltaan 4,4–4,5 mm. Naaraat ovat hieman uroksia kookkaampia ja niiden pituus on 5,0–5,2 mm. Väriltään aikuiset yksilöt ovat sukupuolesta riippumatta metallinsävyisen mustia ja pronssisia. Lajin tuntosarvet ovat lyhyet ja verkkosilmät punaiset. Lajin siivet irisoivat ja ovat lepoasennossa miltei päällekkäin. Aikuiset yksilöt elävät kolmesta seitsemään päivään. Kärpästen munat ovat pituudeltaan 0,63–0,74 mm ja helmenvalkoisia. Naaras laskee 140–500 munaa lihaan tai juustoon ja toukat kuoriutuvat 23-54 tunnin jälkeen muninnasta. Täysikasvuiset toukat ovat pituudeltaan 9–10 mm ja noin millimetrin levyisiä. Väriltään ne ovat valkoisia tai kellertäviä. Toukat pystyvät hyppäämään ilmaan noin 10 sentin korkeudelle. Toukkavaihe kestää noin 14 päivää ja niiden kotelot ovat väriltään tumman ruskeita. Toukat hakeutuvat koteloitumaan kuiviin ja pimeisiin paikkoihin ja aikuiset yksilöt kuoriutuvat koteloistaan noin 12 päivän kuluttua.
Levinneisyys

Piophila casei -kärpäsiä tavataan maailmanlaajuisesti, eikä niiden esiintyminen rajoitu tietyille maantieteellisille alueille.
Elintavat

Piophila casei -kärpäset ovat raadonsyöjiä. Ravinnokseen ne käyttävät yleensä ylikypsää tai homehtunutta juustoa, sekä kevyesti suolattua lihaa, kuten kinkkua, pekonia, savustettua kalaa ja eläinten raatoja. Kärpästen saastuttaman ruuan merkkejä ovat valkoiset munat, sekä toukkien varhaisvaiheen tekemät uurteet saastuneessa pinnassa. Saastuneeseen lihaan saattaa muodostua rasvan kaltaista nestettä ja saastuneeseen juustoon syntyy painaumia. Aittaluukuoriainen (Necrobia rufipes) saalistaa Piophila casei:n toukkia.
Lajin naaraat parittelevat heti aikuisvaiheen alussa ja niiden ei tarvitse syödä munia laskeakseen. Kärpäsen koko elinsykli vaihtelee jopa vain 12 päivästä tyypillisempään noin 30 päivään.
Piophila casei ja ihminen

Ihmisen syömäksi saastuneen ruuan mukana päätyneet toukat saattavat aiheuttaa suolistoaffision, joka puolestaan johtaa kipuun, pahoinvointiin ja ripulin. Suolistoon päätyneet toukat ovat tavallisin syy ihmisten oireille, mutta toukka päätyy joskus myös nenä- ja rintaontelon alueelle. Kärpästen uskotaan myös voivan levittää tauteja huonekärpästen tapaan.
Kärpäsen toukat käyttävät joskus ravinnokseen ihmisruumiita. Niiden jäänteitä on löydetty esimerkiksi egyptiläisistä muumioista. Oikeuslääketieteessä toukkia voidaan käyttää ruumiin kuolinajan arvioinnissa. Tavallisesti toukkia ei esiinny 3–6 kuukautta nuoremmissa ruumiissa ja niitä ilmaantuu yleensä vasta niin sanotun aktiivisen mädäntymisen jälkeen. Joistakin muista samaan tapaan oikeuslääketieteessä käytetyistä hyönteisistä poiketen lääkkeet tai huumeet kuten heroiini eivät vaikuta oleellisesti Piophila casei -kärpäsen toukkien kasvuun.
Varastoituun ruokaan päätyneet kärpäset saattavat aiheuttaa taloudellista vahinkoa ruokaa pilaamalla. Kärpästen toukkia käytetään joskus myös tarkoituksellisesti juuston valmistuksen yhteydessä. Menetelmää harjoitetaan eri puolilla Välimerta esimerkiksi Korsikalla, Piemontessa ja Lombardiassa, mutta se on liitetty etenkin sardinialaisiin juustoihin, jossa kärpäsen saastuttamaa juustoa kutsutaan nimellä casu marzu tai casu fràzigu. Juuston makua on kuvailtu pistäväksi. Juusto syödään ennen toukkien koteloitumista, jolloin juustoon on muodostunut ammoniakkia ja hiilidioksidia sen sisällön samalla nesteytyessä. Joskus on tapana tappaa juustossa olevat toukat esimerkiksi pitämällä juustoa jääkaapissa tai tukehduttamalla ne muovipussilla. Usein juusto syödään kuitenkin elävien toukkien kera, mikä saattaa olla haitallista terveydelle. Euroopan unionin hygienialainsäädännön takia juustoa ei saa tuottaa kaupallisesti, mutta sitä myydään mustassa pörssissä usein kovaan hintaan.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Piophila casei
ITIS: Piophila casei (englanniksi)
Piophila casei-kärpäsen A. munia B. toukkia ja C. koteloita oikealla Lucilia serican koteloihin verrattuna (vas.).
Casu marzu -juustoa.
Psyykkinen itsesäätely

Psyykkinen itsesäätely on toimintaa, jolla ihminen pyrkii palauttamaan mielensä tasapainotilaan. Käytännössä ihminen etsii tasapainoa omien sisäisten malliensa ja ympäröivän ulkoisen todellisuuden välille, pyrkii kokemukseen oman mielensä hallinnasta. Ihmisellä on itsesäätelyn toteuttamiseksi käytössään sekä hallintakeinoja että puolustuskeinoja.
Psyykkisellä työllä, kuten surutyöllä, rakkaudella tai kriisityöllä voidaan vaikuttaa mielen tasapainoon. Psyykkisen tilan hallintaan ja eri tilanteissa selviytymiseen vaikuttavat psyykkisten itsesäätelykeinojen ohella biologinen ja fyysinen itsesäätely. Verensokerin taso tai sukupuolihormonien määrä vaikuttaa psyykkisiin toimintoihin. Psyykkistä työtä tekemällä voi edesauttaa mielen tasapainoa. Mielihyvää tuottavalla biologisella tai fyysisellä toiminnoilla, kuten säännöllisellä ruokailulla, liikunnalla ja vaikkapa läheisyydellä ja vuorovaikutuksella toisen ihmisen tai kotieläimen kanssa, voi vaikuttaa myös psyykkiseen tilaan.
Ihmisen psyykkiseen itsesäätelyyn liittyvät ja toimintaan vaikuttavat myös yleensä tiedostamottomat defenssi- eli puolustusmekanismit. Järkyttävä tapahtuma saatetaan torjua, sitä ei uskota. Yllättävästi paljastunutta, häpeälliseltä tuntuvaa asiaa ryhdytään selittelemään. Joku saattaa kohdata nolon tilanteen huumorin kautta.
Ethiopian Airlinesin lento 604

| Ethiopian Airlinesin lento 604 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskoneen kaltainen Ethiopian Airlinesin 737-200.
Yhteenveto
Päivämäärä:  15. syyskuuta 1988
Onnettomuustyyppi:  törmäys lintuihin, pakkolasku
Tapahtumapaikka:  Bahir Darin lentoasema, Bahir Dar, Etiopia
 :  11°36′17″N, 037°19′11″E
Lähtöpaikka:  Bolen kansainvälinen lentoasema, Addis Abeba, Etiopia
Välilaskupaikka:  Bahir Darin lentoasema, Bahir Dar, Etiopia
Määränpää:  Asmaran kansainvälinen lentoasema, Asmara, Eritrea
Kuolleita:  35
Loukkaantuneita:  21
Eloonjääneitä:  69
Lentokone
Konetyyppi:  Boeing 737-260
Lentoyhtiö:  Ethiopian Airlines
Rekisteritunnus:  ET-AJA
Matkustajia:  98
Miehistöä:  6
Ethiopian Airlinesin lento 604 oli Ethiopian Airlinesin reittilento Etiopian Addis Abebasta Bahir Darin kautta Eritrean Asmaraan. Lennolla 15. syyskuuta 1988 käytetty Boeing 737-260 törmäsi lintuihin pian noustuaan Bahir Darista, ja koneen molemmat moottorit sammuivat. Miehistö yritti pakkolaskua Bahir Darin lentoasemalle, mutta kone hajosi osiin ja syttyi tuleen. Onnettomuuslennolla oli 98 matkustajaa ja kuusi miehistön jäsentä. Onnettomuudessa kuoli 35 matkustajaa. Lisäksi koneessa olleista 21 loukkaantui, heistä 12 vakavasti.
Lentokone

Onnettomuuslennolla käytetty lentokone oli Boeingin valmistama 737-260. Se lensi ensilentonsa 2. lokakuuta 1987 ja toimitettiin 29. joulukuuta uutena Ethiopian Airlinesille, jonka käytössä se siitä lähtien oli ollut.
Tapahtumat

Lennon ensimmäinen osuus Addis Abebasta Bahir Dariin sujui ongelmitta. Välilaskun jälkeen koneen moottorit käynnistettiin kello 12.50 paikallista aikaa, minkä jälkeen kone rullasi kiitotielle. Lähtökiito sujui normaalisti, kunnes hieman ennen rotaationopeutta miehistö huomasi afrikantäpläkyyhkyparven lähtevän lentoon kiitotien vasemmalla puolella. Kapteeni otti ohjat perämieheltä ja yritti nostaa koneen nopeasti ilmaan. Hänen yrityksistään huolimatta kone törmäsi kyyhkysiin lähes heti rotaation jälkeen.
Koneen noustua ilmaan miehistö nosti laskutelineet. Noin 30–60 metrin korkeudella maanpinnasta molemmissa moottoreissa alkoi tapahtua takaisinlyöntiä, ja moottorit menettivät tehoaan. Kapteeni laittoi moottorit täydelle teholle, ja kone alkoikin nousta hieman ylemmäs. Törmäystä seuranneen 32 sekunnin aikana kone nousi noin 90 metrin korkeuteen ja sen nopeus kiihtyi hieman. Koska moottorien toiminta vaikutti lupaavalta, kapteeni päätti yrittää paluuta lähtökiitotielle.
Saatuaan korkeutta nostettua kapteeni vähensi moottoritehoja, jotta moottorit kestäisivät pidempään. Tehojen vähentämisen myötä myös takaisinlyöntien määrä väheni. Miehistö teki 90 asteen käännöksen oikealle, jonka aikana korkeus pysyi samana ja nopeus kasvoi jälleen hieman. Miehistö käänsi konetta jälleen oikealle ja liittyi laskukierroksen myötätuuliosalle. Käännöksen ja myötätuuliosan aikana kone nousi 330 metriä ylöspäin ja sen nopeus kiihtyi edelleen.
Myötätuuliosan aikana molemmat moottorit lakkasivat yllättäen toimimasta noin viiden sekunnin sisään toisistaan. Perämies huomasi aukean alueen koneesta etuoikealle, ja kapteeni teki sille pakkolaskun laskutelineet sisäänvedettyinä kello 13.05. Kone hajosi osiin ja syttyi tuleen. Lennolla olleista 104 ihmisestä 35 kuoli onnettomuudessa. 21 ihmistä loukkaantui, heistä 12 vakavasti.
Joidenkin lähteiden mukaan onnettomuudessa kuoli 35:n sijaan 31 ihmistä. Ero selittyy mahdollisesti sillä, että onnettomuutta seuranneiden ensimmäisten tietojen mukaan neljä ihmistä oli vielä kateissa.
Onnettomuuden syy

Onnettomuustutkinnassa todettiin osuman kyyhkysparveen aiheuttaneen koneen molemmissa moottoreissa sellaisia sisäisiä tuhoja, ettei konetta saatu enää lennettyä turvallisesti takaisin kiitotielle, vaan molemmat moottorit lakkasivat toimimasta. Kumpaankin moottoriin arveltiin päätyneen 10–16 lintua.
Prisoner (Cherin albumi)

| Prisoner Cher |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1979
 Julkaistu: 22. lokakuuta 1979
 Tuottaja(t): Bob Esty
 Tyylilaji: disco, uusi aalto
 Kesto: 38.00
 Levy-yhtiö: Casablanca Records
Cherin muut julkaisut
| Take Me Home 1979 | Prisoner 1979 | Black Rose 1980 |
Singlet albumilta Prisoner
 ”Hell On Wheels” Julkaistu: 15 lokakuussa 1979  ”Holdin' Out For Love” Julkaistu: 1979
Prisoner on Cherin studioalbumi, joka julkaistiin 22. lokakuuta 1979.
Kappaleet

| --- | --- |
 A-puoli Prisoner – 5.50  Holdin' Out For Love – 4.23  Shoppin' – 4.30  Boys and Girls – 3.54 :  B-puoli Mirror Image – 4.52   Hell on Wheels – 5.38  Holy Smoke! – 4.56  Outrageus – 3.10
Rafael Martínez Sáinz

Rafael Francisco Martínez Sáinz (29. syyskuuta 1935 – 6. marraskuuta 2016) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Guadalajaran arkkihiippakuntaan 25. lokakuuta 1959 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Duran titulaaripiispaksi 19. kesäkuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Juan Sandoval Íñiguez, jota avustivat Giuseppe Bertello ja Javier Navarro Rodríguez.
Pszczynan piirikunta

Pszczynan piirikunta (puol. powiat pszczyński) on yksi Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 111 539. Piirikunnan kuusi kuntaa ovat Goczałkowice-Zdrój, Kobiór, Miedźna, Pawłowice, Pszczyna ja Suszec.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Pszczynan piirikunnassa arvioitiin olevan 111 539 asukasta, joista 51,1 prosenttia naispuolisia ja 48,9 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 107 815 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 106 652 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 16,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 62,1 prosenttia ja eläkeikäisten 23,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 39,5 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 1 280 lasta.
Pt

Pt tarkoittaa seuraavia:
Capital Cargo International Airlines, IATA-koodi PT, lentoyhtiö
Helsingin Pallo-Toverit, PT, suomalainen urheiluseura
Palkansaajien tutkimuslaitos, PT, kansantalouden asiantuntijayksikkö
Palvelutyönantajat, PT, suomalainen työnantajajärjestö
petatesla, tunnus PT, magneettivuon tiheyden yksikkö
pikotesla, tunnus pT, magneettivuon tiheyden yksikkö
piste, tunnus pt, kirjainkoon tai rivivälin yksikkö typografiassa
Personal trainer, PT, henkilökohtainen kuntosaliohjaaja
platina, kemiallinen merkki Pt, alkuaine
Porcupine Tree, PT, brittiläinen rock-yhtye
portugali, ISO 639-1 -koodi pt, kieli
Portugali, ISO 3166-1 -koodi PT, valtio tai muu maantieteellinen alue
West Air Sweden, IATA-koodi PT, lentoyhtiö.
päivittäistavarakauppa, (lyhenne, talous- ja kauppasanastoa)
Yhdysvaltain Tyynenmeren aika, lyh. PT, aikavyöhyke Pohjois-Amerikassa
Piteå-Tidningen, ruotsalainen sanomalehti
Partille Tidning, ruotsalainen verkkolehti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pt”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Prisma (taiteilijaryhmä)

Prisma oli Helsingissä vuonna 1956 perustettu taiteilijaryhmä, jonka jäsenet olivat kiinnostuneita älyllisyydestä, kansainvälisestä modernismista, kirkkaista ja voimakkaista väreistä. Ryhmän muodostamisen tavoitteena oli myös järjestää kattavia yhteisnäyttelyitä kohtuullisin kustannuksin ja tavoittaa yleisön huomio yhteinäisenä rintamana.
Yngve Bäck, Gösta Diehl, Ragnar Ekelund, Torger Enckell, Unto Pusa, Sigrid Schauman ja Sam Vanni olivat ryhmän jäseniä.
Yhteisnäyttelyitä ryhmä piti täysilukuisena vuosina 1956–1959, 1961 ja 1963. Ryhmän aktiivisen toiminnan päätyttyä se esiintyi vielä 1970-luvulla.
Prisman jäsenet vaikuttivat uuteen taiteilijapolveen taideteoreettisilla julkaisuillaan sekä opetustoiminnalla.
Tausta

Prisma on nähty vastakohtana kansallista ekspressionismia edustaneelle 1940-luvulla toimineelle Lokakuun ryhmälle.
Toisen maailmansodan jälkeistä Suomen taide-elämää leimasi jaukautuminen kansalliseksi miellettyyn ekspressionismiin ja kansainväliseen modernismiin. Prisman perustajat olivat jo varttuneita taiteilijoita, jotka edustivat modernismin vakiintuneita suuntauksia abstraktista konkretismista impressionisteilta perityvään kolorismiin.  Prisma oli kansainvälisesti suuntautunut taiteilijaryhmä, joka järjesti näyttelyitä myös Tukholmassa ja Göteborgissa, Pariisissa, Fuldassa ja Berliinissä, Länsi-Saksassa.
Porot kuuluvat tuulelle

| Porot kuuluvat tuulelle |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Päivi Kapiainen-Heiskanen
Käsikirjoittaja:  Päivi Kapiainen-Heiskanen
Säveltäjä:   Kalle Ylitalo  Rista Tuura (viulu) 
Kuvaaja:   Hamid Al-Sammarraee  Assi Harkoma  Heta Heiskanen  Päivi Kapiainen-Heiskanen 
Leikkaaja:  Harri Räisä
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:   Koneen Säätiön rahoittama yksivuotinen Saisiko olla ympäristökonfliktisoppaa? -hanke  projektipäällikkö Leena Heinämäki  Arktinen keskus  Lapin ylioppisto  Helsingin yliopisto  Tampereen yliopisto  Filmin oikeudet on siirretty Mikkelin Mediaali Oy:lle 
Ensi-ilta:  2016
Kesto:  40 minuuttia
Aiheesta muualla
IMDb
Infobox OKNimi-testi OK: 
Porot kuuluvat tuulelle (engl. The Reindeer belong to the Wind) on suomalainen dokumenttielokuva, jonka on ohjannut ja osittain kuvannut Päivi Kapiainen-Heiskanen. Se kertoo porosaamelaisten näkökulmasta maankäyttöön liittyvistä ympäristökonflikteista Käsivarren Lapissa Enontekiön kunnassa jossa se on kuvattu vuonna 2015. Elokuvan kertojana on Anni-Kristiina Juuso.
Filmi sai ensi-iltansa  Skábmagovat-elokuvajuhien avajaistilaisuudessa Inarissa 21. tammikuuta 2016 ja seuraavana päivänä Helsingissä The Edge of Ice -festivaalilla Kulttuurikeskus Caisassa.
Filmiä on näytetty laajasti filmifestivaaleilla. Kotimaassa filmi nähtiin valmistumisvuonna muun muassa Savonlinnan kv. luontoelokuvafestivaalilla, Blue Sea -filmifestivaalilla sekä Wildlife Vaasa -filmifestivaalilla, missä se sijoittui pohjoismaisten elokuvien sarjassa kolmanneksi Järven tarinan ja Oulanka-Paanajärvi -elokuvien jälkeen.
Ulkomailla filmiä on näyty etenkin Kanadassa muun maussa Sunrise, Canadian Diversity ja Toronto Beaches -filmifestivaaleilla sekä Canadian Museum of Nature -museon Nordic Arctic Days -tapahtumassa. Filmiä on lisäksi näytetty festivaaleilla Latinalaisessa Amerikassa, kuten Meksikossa, Venezuelassa, Perussa.
Vuonna 2021 filmi esitettiin British Museumin Sámi National Day -tapahtumassa, joulukuussa 2021 Arctic Open -filmifestivaalilla Venäjällä ja Manchesterin museon Indigenising Speaker -sarjassa paneelikeskusteluineen. Filmi on osallistunut myös Native Spirit Festivaalille Lontoon yliopistossa ja paneelikeskustelussa suomalaisia edusti Pirita Näkkäläjärvi.
Englanninkielisen ruututekstityksen rahoitti Audiovisuaalisen kulttuurin edistämiskeskus AVEK.