stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jason-2

Jason 2
Jason-2 oli maapallon meriä ja ilmastonmuutosta tutkiva tieteellinen satelliitti. Sen tehtäviin kuului mm. merenpinnan vaihteluiden mittaus. Jason 2 tutki myös merivirtojen muutoksia, vuorovesi-ilmiötä, merien kiertoliikettä, aallokkoa ja pyörteitä. Jason-2 -satelliitin ovat toteuttaneet Yhdysvaltain avaruusjärjestö NASA, Yhdysvaltain kansallinen meri- ja ilmakehähallinto NOAA, Ranskan avaruusjärjestö CNES sekä Euroopan sääsatelliittijärjestö EUMETSAT. Jason-2 -satelliitti täydensi edeltäjänsä, joulukuussa 2001 avaruuteen laukaistun Jason 1 -satelliitin mittauksia. Nämä hankkeet olivat jatkoa NASAn ja CNESin yhteiselle TOPEX/Poseidon-merentutkimussatelliitille, joka laukaistiin avaruuteen vuonna 1992.[lähde? ]
Satelliitin toiminta päättyi vuonna 2019. 
Tutkimustoimintaa jatkaa Jason-3 -satelliitti.
Satelliitin mitat ja rata

Jason-2 on noin neljä metriä korkea rakennelma ( 1 m x 1 m x 3,7 m). Sen kokonaismassa on noin 500 kg.[lähde? ]
Satelliitti laukaistiin 1336 km korkealle kiertoradalle, jonka inklinaatio eli kaltevuus päiväntasaajaan nähden on 66 astetta. Tällainen polaarirata mahdollistaa myös napaseutujen merialueiden mittaamisen.[lähde? ]
Mittalaitteet

Poseidon-3-altimetri merenpinnan korkeuden mittauksiin
Advanced Microwave Radiometer (AMR), joka on mikroaaltoradiometri ilmakehän vesihöyryn mittauksiin
Doppler Orbitography and Radio-positioning Integrated by Satellite (DORIS)
Global Positioning System Payload (GPSP)
Laser Retroreflector Array (LRA), laserheijastin
Lisäksi mukana olivat seuraavat mittalaitteet:
Environment Characterization and Modelisation-2 (Carmen-2)
Light Particle Telescope (LPT)
Time Transfer by Laser Link (T2L2)
Aiheesta muualla

Eumetsat
Johan Munck

Johan Munck voi viitata seuraaviin:
Johan Munck  (s. 1943), ruotsalainen juristi
Johan Reinhold Munck af Fulkila (1795–1865), suomalainen vapaaherra, sotilas ja hallintoesimies
Johan Munck, useiden muiden suomalaisen Munck af Fulkila -suvun jäsenten nimi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Johan Munck”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
John Bullard

John Bullard on banjonsoittaja, joka soittaa lähinnä itse tekemiään banjosovituksia klassisen musiikin teoksista. Bullard on myös soittanut duossa kitaristi John Patykulan kanssa.
Diskografia

The Classical Banjo (1995)
Bach on the Banjo (1997)
Aiheesta muualla

Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Johan Munters

Johan Munters (s. 1978 Jakarta, Indonesia) on ruotsalainen mäkihyppääjä.
Munters kilpaili mäkihypyn maailmancupissa ensimmäisen kerran Falunissa helmikuussa 1995 sijoittuen normaalimäen kilpailussa 58:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Kuopion suurmäen kilpailussa marraskuussa 2000 oltuaan 18:s. Toisen kerran hän sijoittui pisteille maaliskuussa 2001 Falunissa ollen 25:s.
Munters osallistui Lahden MM-kilpailuihin 2001 sijoittuen normaalimäen kilpailussa 49:nneksi ja suurmäen kilpailussa 50:nneksi. Ruotsin mäkijoukkueen mukana hän sijoittui molemmissa joukkuekilpailuissa kymmenenneksi. Hän voitti pienen mäen Ruotsin-mestaruuden vuonna 2002.
Munters ilmoitti uransa lopettamisesta vuonna 2002.
Fever (Kylie Minoguen albumi)

| Fever Kylie Minogue |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2001
 Julkaistu: 1. lokakuuta 2001
 Tuottaja(t): Steve Anderson TommyD Cathy Dennis Rob Davis Pascal Gabriel Julian Gallagher Tom Nichols Mark Pichiotti Paul Statham
 Tyylilaji: dancepop, synthpop, electropop, disco
 Kesto: 45.40
 Levy-yhtiö: Parlophone Capitol Records
Listasijoitukset
 Allmusic  link  BBC Music (positiivinen) link  Entertainment Weekly (B+) link  NME (7/10) link  Pitchfork Media (7.6/10) link  The Guardian (positiivinen) link
Kylie Minoguen muut julkaisut
| Light Years 2000 | Fever 2001 | Body Language 2003 |
Singlet albumilta Fever
 ”Can't Get You Out of My Head” Julkaistu: 8. syyskuuta 2001  ”In Your Eyes” Julkaistu: 18. huhtikuuta 2002  ”Love at First Sight” Julkaistu: 10. kesäkuuta 2002  ”Come into My World” Julkaistu: 11. marraskuuta 2002
Fever on australialaisen laulajan Kylie Minoguen kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin 1. lokakuuta 2001 Euroopassa ja 26. helmikuuta 2002 Yhdysvalloissa.
Albumin tiedot

Fever palautti Minoguen listahuipulle. Cathy Dennis ja Rob Davis kirjoittivat hänelle jättihitin "Can't Get You Out of My Head" ja se julkaistiin ensimmäisenä singlenä albumilta. Se nousi 40 maassa listaykköseksi ja singleä myytiin yli 4 miljoonaa kappaletta. Kappale kasvoi megahitiksi myös Yhdysvalloissa, jossa Kylien ura oli hiipunut sitten 1980-luvun suurien hittien. Kappale on myös koko 2000-luvun viidenneksi menestynein single ja maailman kaikkien aikojen 51:ksi myydyin single. Yhdysvalloissa yhteenlasketun myynnin, radiosoiton ja klubisoiton ansiosta "Can't Get You Out of My Head" oli Yhdysvaltain listaykkönen yhdeksän viikkoa.
Albumi on myynyt maailmanlaajuisesti hieman yli kahdeksan miljoonaa kappaletta. Myös muut albumilta irrotetut singlet "In Your Eyes", "Love at First Sight" ja "Come into My World" olivat suuria kansainvälisiä hittejä. Albumi myi kolminkertaista platinaa Isossa-Britanniassa sekä platinaa Yhdysvalloissa (yli miljoona albumia). Albumi saavutti platinastatuksen lähes kaikkialla Euroopassa.
Singlet

Albumin ensimmäinen single "Can't Get You Out of My Head" julkaistiin 8. syyskuuta 2001. Toinen single "In Your Eyes" julkaistiin 21. tammikuuta 2002 Australiassa ja 18. helmikuuta 2002 Britanniassa. Kolmas single "Love at First Sight" julkaistiin 10. kesäkuuta 2002. Neljäs ja viimeinen single "Come into My World" julkaistiin 2. marraskuuta 2002 Australiassa ja 11. marraskuuta Britanniassa.
Kappalelista

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | More More More | TommyD, Liz Winstanley | TommyD | 4.40 |  |  |  |  |  |
| 2. | Love at First Sight | Kylie Minogue, Richard Stannard, Julian Gallagher, Ash Howes, Martin Harrington | Stannard, Gallagher | 3.57 |  |  |  |  |  |
| 3. | Can't Get You Out of My Head | Cathy Dennis, Rob Davis | Dennis, Davis | 3.49 |  |  |  |  |  |
| 4. | Fever | Greg Fitzgerald, Tom Nichols | Fitzgerald | 3.30 |  |  |  |  |  |
| 5. | Give It to Me | Kylie Minogue, Mark Picchiotti, Steve Anderson | Mark Picchiotti | 2.48 |  |  |  |  |  |
| 6. | Fragile | Rob Davis | Davis | 3.44 |  |  |  |  |  |
| 7. | Come Into My World | Cathy Dennis, Rob Davis | Dennis, Davis | 4.30 |  |  |  |  |  |
| 8. | In Your Eyes | Kylie Minogue, Richard Stannard, Julian Gallagher, Ash Howes | Stannard, Gallagher | 3.18 |  |  |  |  |  |
| 9. | Dancefloor | Steve Anderson, Cathy Dennis | Anderson | 3.24 |  |  |  |  |  |
| 10. | Love Affair | Kylie Minogue, Richard Stannard, Julian Gallagher | Stannard, Gallagher | 3.47 |  |  |  |  |  |
| 11. | Your Love | Kylie Minogue, Pascal Gabriel, Paul Statham | Gabriel, Statham | 3.47 |  |  |  |  |  |
| 12. | Burning Up | Greg Fitzgerald, Tom Nichols | Fitzgerald, Nichols | 3.59 |  |  |  |  |  |
Henkilöstö

Kylie Minogue – laulu, taustalaulu
Steve Anderson – sovittajana, näppäimistöt, tuottaja, ohjelmointi (kappale 9)
William Baker – stilisti
Adrian Bushby – ääniteknikko (kappale 1)
Tom Carlisle – ääniteknikko (kappale 5)
Rob Davis – rummun ohjelmointi, näppäimistöt, tuottaja (kappale 3, 6, 7), sahkökitara (kappale 3), ääniteknikko (kappale 6), kitara (kappale 6, 7)
Cathy Dennis – tuottaja (kappale 3, 7), näppäimistöt (kappale 7), taustalaulu (kappale 7, 9)
Bruce Elliott-Smith – lisäohjelmointia, ääniteknikko (kappale 6)
Tom Elmhirst – ääniteknikko (kappale 11)
Greg Fitzgerald – kitara, näppäimistöt, tuottaja, ohjelmointi (kappale 4, 12)
Pascal Gabriel – ääniteknikko, tuottaja (kappale 11)
Julian Gallagher – tuottaja (kappale 2, 8, 10), Rhodes (kappale 2), näppäimistöt (kappale 8, 10)
Billie Godfrey – taustalaulu (kappale 4)
Martin Harrington – kitara, näppäimistöt (kappale 2), ääniteknikko, ohjelmointi (kappale 8)
Ash Howes – näppäimistöt (kappale 2), ohjelmointi (kappale 2, 8, 10), ääniteknikko (kappale 8, 10)
Anders Kallmark – lisäohjelmointia (kappale 6), ääniteknikko (kappale 6, 7)
Phil Larsen – lisäohjelmointia (kappale 6), ääniteknikko (kappale 6, 7)
Steve Lewinson – basso (kappale 8)
Tom Nichols – tuottaja (kappale 12)
Tim Orford – ääniteknikko (kappale 3)
Geoff Pesche – masterointi
Vincent Peters – valokuvaus
Mark Picchiotti – ääniteknikko, tuottaja (kappale 5)
Richard Stannard – taustalaulu, tuottaja (kappale 2, 8, 10), kitara (kappale 10)
Paul Statham – tuottaja (kappale 11)
Alvin Sweeney – ääniteknikko, ohjelmointi (kappale 8, 10)
John Thirkell – huilu, trumpetti (kappale 9)
Tommy D – ääniteknikko, tuottaja (kappale 1)
Gavyn Wright – kielisoitin (kappale 9)
Paul Wright – ääniteknikko (kappale 9)
Listasijoitukset

| Lista (2001) | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Australia (ARIA Charts): 1
Itävalta (IFPI Austria): 1
Belgia (Ultratop Flanderi): 14
Belgia (Ultratop Vallonia): 12
Kanada (Canadian Albums Chart): 10
Tanska (Tracklisten): 4
Alankomaat (MegaCharts): 7
Eurooppa (European Top 100 Albums): 1
Suomi (Suomen virallinen lista): 20
Ranska (SNEP): 21
Saksa (Media Control Charts): 1
Unkari (Mahasz): 8
Irlanti (Irish Albums Chart): 1
Italia (FIMI): 6
Japani (Oricon): 17
Uusi-Seelanti (RIANZ): 3
Norja (VG-lista): 4
Puola (ZPAV): 12
Ruotsi (Sverigetopplistan): 10
Sveitsi (Schweizer Hitparade): 3
Britannia (UK Albums Chart): 1
Yhdysvallat (Billboard 200): 3
Sertifikaatit ja myynti

| Maa | Ansio | Myynti |
| --- | --- | --- |
| Argentina (CAPIF) | Kultaa | 20 000+ |
| Australia (ARIA) | 7× Platinaa | 490 000+ |
| Itävalta (IFPI Austria) | Platinaa | 15 000+ |
| Belgia (BEA) | Kultaa | 25 000+ |
| Kanada (Music Canada) | 2× Platinaa | 200 000+ |
| Tanska (IFPI Denmark) | Kultaa | 25 000+ |
| Ranska (SNEP) | Platinaa | 300 000+ |
| Saksa (BVMI) | Platinaa | 300 000+ |
| Kreikka (IFPI Greece) | Kultaa | 15 000+ |
| Unkari (Mahasz) | Platinaa | 25 000+ |
| Alankomaat (NVPI) | Kultaa | 40 000+ |
| Uusi-Seelanti (RIANZ) | 2× Platinaa | 30 000+ |
| Puola (ZPAV) | Kultaa | 50 000+ |
| Venäjä (NFPF) | Tiamantti | 60 000+ |
| Ruotsi (GLF) | Platinaa | 80 000+ |
| Sveitsi (IFPI Switzerland) | 2× Platinaa | 80 000+ |
| Britannia (BPI) | 5× Platinaa | 1 682 000+ |
| Yhdysvallat (RIAA) | Platinaa | 1 159 000+ |
Julkaisuhistoria

| Maa | Päivämäärä | Levy-yhtiö |
| --- | --- | --- |
| Iso-Britannia | 1. lokakuuta 2001 | Parlophone |
| Australia | 5. lokakuuta 2001 | Mushroom Records |
| Saksa | 5. lokakuuta 2001 | EMI |
| Yhdysvallat | 26. helmikuuta 2002 | Capitol Records |
| Japani | 9. toukokuuta 2002 | EMI Music Japan |
Aiheesta muualla

Kylie Minoguen virallinen sivusto (englanniksi)
Fever (Kylie Minoguen albumi) Allmusicissa (englanniksi)
Fever (Kylie Minoguen albumi) Metacriticissa (englanniksi)
Kylie Minogue
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Diskografia ·  Videografia ·  Konserttikiertueet
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Studioalbumit : Kylie ·  Enjoy Yourself ·  Rhythm of Love ·  Let’s Get to It ·  Kylie Minogue ·  Impossible Princess ·  Light Years ·  Fever ·  Body Language ·  X ·  Aphrodite ·  Kiss Me Once ·  Kylie Christmas ·  Golden ·  Disco ·  Tension
Kokoelmat : Greatest Hits ·  Hits+ ·  Confide in Me ·  Greatest Hits 1987–1999 ·  Greatest Hits 1987–1997 ·  Kylie Minogue: Artist Collection ·  Ultimate Kylie ·  Confide in Me: The Irresistible Kylie ·  Kylie Hits ·  Kylie: The Albums 2000–2010 ·  The Best of Kylie Minogue ·  The Abbey Road Sessions ·  Confide in Me ·  Step Back in Time: The Definitive Collection
Livealbumit : Intimate and Live ·  Showgirl ·  Showgirl Homecoming Live ·  Kylie: Live in New York
Remixalbumit : The Kylie Collection ·  Kylie’s Remixes Volume 1 ·  Kylie’s Remixes Volume 2 ·  Kylie’s Non-Stop History 50+1 ·  Greatest Remix Hits 1 ·  Greatest Remix Hits 2 ·  Mixes ·  Impossible Remixes ·  Greatest Remix Hits 3 ·  Greatest Remix Hits 4 ·  Boombox
EP:t : Money Can’t Buy ·  Darling ·  Pink Sparkle ·  A Kylie Christmas
DVD:t : Live in Sydney ·  Intimate and Live ·  KylieFever2002: Live in Manchester ·  Greatest Hits 1987–1992 ·  Greatest Hits 1987–1997 ·  Greatest Hits 1987–1999 ·  Body Language Live ·  Kylie Minogue: Artist Collection ·  Ultimate Kylie ·  Kylie Showgirl ·  White Diamond ·  Kylie Live: X2008 ·  Aphrodite Les Folies Live in London ·  The Best of Kylie Minogue
Kiertueet : Disco in Dream / The Hitman Roadshow ·  Enjoy Yourself Tour ·  Rhythm of Love Tour ·  Let’s Get to It Tour ·  Intimate and Live Tour ·  On a Night Like This Tour ·  KylieFever2002 Tour ·  Showgirl Tour ·  Showgirl Homecoming Tour ·  KYLIEX2008 ·  For You, For Me Tour ·  Aphrodite World Tour ·  Anti Tour ·  Kiss Me Once Tour ·  Golden Tour
Kirjat : Kylie: La La La ·  The Showgirl Princess ·  K ·  Kylie / Fashion
Parfyymit : Darling ·  Sweet Darling ·  Sexy Darling ·  Showtime ·  Couture ·  Inverse ·  Pink Sparkle ·  Dazzling Darling ·  Music Box
Muuta : Dannii Minogue ·  Stock Aitken Waterman ·  Neighbours
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
 Kirja ·   Luokka
John Demjanjuk

John Demjanjuk oikeudenkäynnissä Jerusalemissa vuonna 1986.
John Demjanjuk (syntyjään Ivan Mykolajovytš Demjanjuk, ukr. Іван Миколайович Дем’янюк; 3. huhtikuuta 1920 Dubovi Mah’aryntsi, Kiovan kuvernementti, Ukrainan SNT (nyk. Vinnytsjan alue, Ukraina) – 17. maaliskuuta 2012) oli ukrainalainen SS-mies. Hänet on tuomittu sotarikoksista toisen maailmansodan aikana.
Demjanjuk oli ns. travniki, vapaaehtoisena saksalaisen alaisiin työjoukkoihin liittynyt. Demjanjuk oli vartijana Sobibórin kuolemanleirillä. Vähän ennen sodan päättymistä hänet siirrettiin Flossenbürgin keskitysleirille. Eloonjääneiden mukaan hän oli pahamaineinen ”Iivana Julma”.
Toisen maailmansodan jälkeen hän asui seitsemän vuotta Etelä-Saksassa, jossa hän työskenteli Yhdysvaltain armeijan palveluksessa. Vuonna 1952 hän muutti vaimonsa ja tyttärensä kanssa Yhdysvaltoihin, jossa hän asui Ohion osavaltiossa työskennellen autotehtaissa.
Oikeudenkäynti Israelissa

Israelin vaadittua Demjanjukin luovuttamista hänet kuljetettiin Israeliin vuonna 1981. Vuonna 1988 hänet tuomittiin holokaustista selvinneiden todisteiden perusteella kuolemaan Israelissa, mutta maan korkein oikeus kumosi tuomion heinäkuussa 1993 ja vapautti Demjanjukin, koska eräs toinen mies osoittautui uusien todisteiden valossa todennäköisemmäksi ”Iivana Julmaksi”. Demjanjuk karkotettiin Israelista ja hänelle määrättiin elinikäinen maahantulokielto Israeliin.
Oikeudenkäynti Saksassa

John Demjanjukia vastaan nostettiin Saksassa uusi syyte osallisuudesta 30 000 juutalaisen murhaan Sobibórin keskitysleirissä toisen maailmansodan aikana. Hänet kuljetettiin toukokuussa 2009 Yhdysvalloista Saksaan, jossa hänet vietiin suoraan Stadelhelmin vankilaan Münchenissä. Demjanjukin perhe yritti estää hänen luovuttamisensa vedoten hänen korkeaan ikäänsä ja vakavaan sairauteensa.  Oikeudenkäynti Demjanjukia vastaan alkoi marraskuun 2009 lopussa. Oikeus katsoi hänen olleen osallisena lähes 30 000 ihmisen surmaamisessa Sobibórin tuhoamisleirillä toisen maailmansodan aikana ja langetti hänelle viiden vuoden vankeustuomion 12. toukokuuta 2011. Samana päivänä oikeus kuitenkin vapautti hänet vankeustuomiosta korkean iän vuoksi.
Yksikään silminnäkijä ei kyennyt tunnistamaan 89-vuotiasta Demjanjukia. Ainut todistusaineisto on kortistoissa. Entinen travniki Ignat Daniltšenko todisti 1949 ja 1979, että Demjanjuk oli kokenut ja tehokas vartija, jonka päivätyö oli ajaa juutalaisia kaasukammioihin. Demjanjuk kielsi syytteet ja sanoi ettei ikinä ollut Flossenbürgissa tai Sobibórissa.
Demjanjuk kuitenkin itse sanoo palvelleensa toisen maailmansodan aikana neuvostoarmeijassa sekä joutuneensa Saksassa sotavangiksi ja tulleensa pakotetuksi työskentelemään keskitysleireissä. Länsi-Ukrainan nationalistit pitävät syytteitä perusteettomina sekä väittävät niiden olevan tulosta kansainvälisestä salaliitosta Ukrainan maineen mustaamiseksi ja väittävät Venäjän FSB:n väärentäneen Demjanjukin SS-henkilökortin. Lvivin kaupunginvaltuusto on virallisesti tuominnut oikeudenkäynnin.
Demjanjukin tuomio oli myös käännekohta oikeuskäytännössä. Demjanjuk tuomittiin osallisuudesta kymmeniintuhansiin murhiin. Oikeuden tulkinnan mukaan langettavaan tuomioon riitti sen osoittaminen, että syytetty oli rikospaikalla, tiesi mitä tapahtui ja teki oman osansa. Ketään yksittäistä murhattua ei tarvinnut nimetä. Tämä on johtanut Saksassa uusiin oikeudenkäynteihin, joissa syytettyinä ovat olleet 96-vuotias entinen Stutthofin keskitysleirin johdon sihteeri Irmgard Furchner, jota syytetään osallisuudesta 11 387 murhaan, sekä satavuotias Sachsenhausenin keskitysleirin vartija Josef S.
John Dean (pyöräilijä)

| John Dean> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  John Anthony Dean
Syntynyt: 22. joulukuuta 1947
Pyöräilijä
Pituus:  185 cm
Paino:  85 kg
John Anthony Dean (s. 22. joulukuuta 1947 New Plymouth, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen pyöräilijä. Dean kilpaili vuoden 1968 kesäolympialaisissa ja vuoden 1972 kesäolympialaisissa. Hän edusti kummassakin kilpailussa Uutta-Seelantia.
John Desmond Bernal

| John Desmond Bernal> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. toukokuuta 1901 Nenagh, Tipperaryn kreivikunta, Irlanti
Kuollut: 15. syyskuuta 1971 (70 vuotta) Lontoo
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  William Bragg
Oppilaat:  Dorothy Crowfoot Hodgkin, Max Perutz, Florence Bell ja Alan Lindsay Mackay
Tutkimusalue:  Biofysiikka, tieteentutkimus, fysiikka, luonnontiede ja tieteenfilosofia
   
John Desmond Bernal (10. toukokuuta 1901 Nenagh, Tipperaryn kreivikunta, Irlanti – 15. syyskuuta 1971 Lontoo) oli irlantilais-brittiläinen fyysikko. Hän oli molekyylibiologiaan sovelletun röntgenkristallografian ja rakennebiologian uranuurtajia.
Elämä ja ura

Valmistuttuaan Cambridgen yliopistosta vuonna 1922 Bernal työskenteli William Braggin alaisuudessa Davy-Faradayn laboratoriossa Lontoossa ennen kuin hän muutti takaisin Cambridgeen vuonna 1927. Bernal tomi professorina Lontoon yliopiston Birkbeck Collegessa vuosina 1938–1968. Toisen maailmansodan aikana Bernal osallistui Normandian maihinnousun suunnitteluun.
Cambridgessa Bernal käynnisti molekyylien rakennetta koskevan röntgentutkimusohjelman, jonka tuloksena hänen oppilaansa ja työtoverinsa Rosalind Franklin, Dorothy Hodgkin, Aaron Klug ja Max Perutz tekivät Nobel-palkittuja löytöjä. Bernalin Cambridgen ajan tutkimusohjelmaa on kutsuttu modernin molekyylibiologian synnyksi.
Bernal oli Ison-Britannian kommunistisen puolueen jäsen 1920- ja 30-luvuilla. Hän kampanjoi tieteen yhteiskunnallisen vastuun, aseistariisunnan ja Maailman rauhanneuvoston puolesta. Hänen tunnetuimpia populaariteoksiaan olivat The Social Function of Science (1939) ja Science in History (1965). Bernalille myönnettiin Royal Medal vuonna 1945 ja Leninin rauhanpalkinto vuonna 1953. Hän oli Royal Societyn ja useiden itäblokin maiden tiedeyhteisöjen jäsen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Desmond Bernal Wikimedia Commonsissa
Jessica Lunsfordin murha

Jessica Marie Lunsford (6. lokakuuta 1995 – 24. helmikuuta 2005) oli floridalainen 9-vuotias pikkutyttö, joka joutui seksuaalirikollisen John Coueyn sieppaamaksi ja murhaamaksi helmikuussa 2005.
Lunsford katosi kotoaan 24. helmikuuta 2005. John Couey oli tunkeutunut Lunsfordien kotiin ja vienyt tytön lähellä sijaitsevalle asuntovaunulleen. Hän oli pitänyt tyttöä kaapissa, joten hänen kämppäkaverinsa eivät tienneet Jessican läsnäolosta mitään. Couey raiskasi tytön useasti sängyssään ja pakotti tytön pissaamaan komeroon. Poliisit kävivät etsimässä Coueyta ja Jessicaa Coueyn asuntovaunulta, mutta eivät kuitenkaan tarkastaneet vaatekaappia, jossa tyttö oli.
Myöhemmin Couey päätti hankkiutua Jessicasta eroon, ja houkutteli tämän menemään kahteen mustaan jätesäkkiin. Couey oli uskotellut Jessicalle, että hän pääsisi kotiin. Couey kuitenkin hautasi tytön elävältä. Tyttö kuoli tukehtumalla, joka kesti arviolta 3-5 minuuttia.
Poliisit löysivät Jessican ruumiin Coueyn kertomasta paikasta 19. maaliskuuta 2005, eli kolmisen viikkoa tytön kuoleman jälkeen. Jessicalle tehtiin ruumiinavaus, jossa hänen emättimestään löytyi repeämä, mikä viittasi siihen, että Couey oli raiskannut hänet. Kuolinsyyntutkija päätteli, että repeämä olisi syntynyt noin kuusi tuntia ennen kuolemaa. Tytön ruumiista löytyi myös kokaiinin jäämiä, koska hän oli ollut ympäristössä, jossa oli käytetty kyseistä ainetta. Ruumiinavauksessa huomattiin myös, että tyttö oli työntänyt kaksi sormeaan jätesäkin läpi, mikä viittasi siihen, että hänet oli haudattu hänen ollessaan elossa.
Couey todettiin syylliseksi kaikkiin syytekohtiin Floridassa 7. maaliskuuta 2007. Häntä syytettiin kidnappauksesta, seksuaalisesta pahoinpitelystä ja ensimmäisen asteen murhasta. Valamiehistö vaati kuolemantuomiota Coueylle, joka tuomittiin kuolemaan ja kolmeen peräkkäiseen elinkautiseen.
John Couey kuoli luonnollisiin syihin vuonna 2009.
Jessica's law (Jessican laki)

Jessican isä Mark Lunsford alkoi ajaa lakialoitetta tyttärensä kuoleman jälkeen. Hän vaati aloitteessaan muun muassa pidempiä vankilatuomioita sekä sähköisten seurantalaitteiden käyttöä kaikilla ehdonalaisessa olevilla seksuaalirikollisilla. Isän aloite hyväksyttiin ja allekirjoitettiin laiksi 2. toukokuuta 2005. Laki astui voimaan 1. syyskuuta samana vuonna.
Aiheesta muualla

https://www.findagrave.com/memorial/10638059/jessica-marie-lunsford Jessica Lunsfordin muistosivu
https://www.foxnews.com/us/jessica-lunsford-case
https://www.youtube.com/results?search_query=jessica+lunsford aiheeseen liittyviä videoita
Jere Bergius

Jere Petrus Bergius (s. 4. huhtikuuta 1987 Vesilahti) on suomalainen kilpauransa päättänyt seiväshyppääjä. Hän edusti Tampereen Pyrintöä ja vuoteen 2009 Vesilahden Visaa. Hänen valmentajanaan toimi vuodesta 2011 Raimo Eskola. Aiemmin häntä valmensivat Tarja Bergius, Jani Lehtonen ja Asko Peltoniemi.
Urheilu-ura

Bergius voitti kultaa Kajaanin Kalevan kisoissa 2010 tuloksella 550 cm ja Turussa 2011 tuloksella 560 cm. Sisäratojen Suomen-mestaruuden hän voitti Helsingissä 2011. Lisäksi hän sai pronssia 2007. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän jäi loppukilpailussa ilman tulosta Debrecenissä 2007 ja karsiutui loppukilpailusta Kaunasissa 2009. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui tuloksella 540 cm. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui ylitettyään 535 cm. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2010. Bergius karsiutui Helsingin EM-kisoissa 2012 ylitettyään 530 cm kolmannella yrityksellään. Samalla tuloksella olisi päässyt EM-kisojen finaaliin, jos sen olisi ylittänyt ensimmäisellä yrityksellä. Lontoon kesäolympialaisissa 2012 Bergius jäi karsintakilpailussa ilman tulosta, kun hänen ensimmäinen yrityksensä meni läpijuoksuksi, ja kahdella seuraavalla yrityksellään hän alitti riman siitä lähtökorkeudesta, jota hän oli yrittämässä (535 cm).
Moskovan MM-kisoissa 2013 Bergius ylitti karsintakilpailussa 525 cm sekä 540 cm ensimmäisellä yrityksellään, mutta epäonnistui korkeudesta 555 cm kolmesti, ja karsiutui näin ollen loppukilpailusta.
Bergius päätti kilpauransa Tampereen Keskustorilla käydyssä kilpailussa 30. heinäkuuta 2016. Haluttuaan päättää uransa ylitykseen viimeisen pudotuksen sijasta hän lopetti kilpailunsa ylitettyään tuloksen 505 cm.
Yksityiselämä

Bergius avioitui korkeushyppääjä Mari Bergiuksen (o.s. Sepänmaa) kanssa syyskuussa 2015.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| Seiväs | 572 | Haapajärvi | 26. toukokuuta 2012 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| Seiväs | 555 | Tampere | 4. helmikuuta 2012 |