stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Demodulaatio

Demodulaatio tarkoittaa alkuperäisen signaalin erottamista moduloidusta signaalista. Moduloitu signaali on usein suuritaajuista, esimerkiksi kun alkuperäinen signaali on sekoitettu kantoaaltoon ja se sisältää pienitaajuisemman signaalin (esim. ääniradiolähetys). Demodulaatioon on kehitetty useita menetelmiä, riippuen käytetystä modulaatio-menetelmästä.
Amplitudimoduloitu (AM) signaali voidaan demoduloida (eli ilmaista) käyttämällä verhokäyräilmaisinta (engl. Envelope Detector).. Verhokäyräilmaisin on elektroninen piiri, jonka sisääntuloon syötetään amplitudimoduloitu suuritaajuuksinen signaali ja ulostulosta saadaan signaalin verhokäyrä. Verhokäyräilmaisimissa voidaan käyttää puoliaalto- tai kokoaaltotasasuuntaustekniikkaa. Yksinkertainen ilmaisin on diodi, johon perustuivat mm. AM lähetysten alkuaikoina yleiset kidekoneet.
Taajuusmoduloidun (FM) signaalin demodulointiin voidaan käyttää esimerkiksi Foster-Seeley diskriminaattoria, jossa taajuusmuutokset muutetaan amplitudimuutoksiksi.
Vaihemoduloidun (PM) samoin kuin taajuusmoduloidun signaalin demodulointiin käytetään monesti vaihelukittua silmukkaa (Phase Locked Loop, PLL).
Delta-sigma (ΔΣ) moduloidun signaalin demodulaattorina voidaan periaatteessa käyttää yksinkertaista alipäästösuodatinta.
Bs

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Bs tarkoittaa seuraavia:
Bahama, ISO 3166-1 -koodi BS, valtio tai muu maantieteellinen alue
bosnia, ISO 639-1 -koodi bs, kieli
Black Sabbath, musiikkiyhtye
British International Helicopters, IATA-koodi BS, lentoyhtiö
tavua sekunnissa, B/s tai Bps, tiedonsiirtonopeuden yksikkö
bittiä sekunnissa, b/s tai bps, tiedonsiirtonopeuden yksikkö
British Standards, BS, brittiläiset kansalliset standardit
Brändö Seglare, BS, suomalainen purjehdusseura.
ASCII-ohjausmerkki BS, Backspafe eli askelpalautus
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Bs”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Bolševikki lähtee kotoaan

Hyvästely tai Bolševikki lähtee kotoaan (ven. Проводы tai Большевик уходит из дома) on neuvostoliittolainen laulu vuodelta 1918. Sen on säveltänyt Dmitri Vasilev-Buglai ja sanoittanut Demjan Bednyi. Laulu kuvaa nuoren bolševikin hyvästelyä ennen liittymistään puna-armeijaan Venäjän sisällissodassa.
Aiheesta muualla

Bolševikki lähtee kotoaan SovMusicissa laulettuna
Beppe Grillo

| Beppe Grillo |
| --- | --- |
 Beppe Grillo vuonna 2015
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. heinäkuuta 1948 (ikä 76) Savignone, Italia
Poliitikko
Puolue:  Viiden tähden liike
Asema:  Viiden tähden liikkeen puheenjohtaja
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Giuseppe Piero ”Beppe” Grillo, (s. 21. heinäkuuta 1948, Savignone, Italia) on italialainen koomikko, näyttelijä, poliitikko ja politiikan kommentoija.
Grillo yritti pääministeri Silvio Berlusconin haastajaksi pyrkimällä Demokraattisen puolueen johtajaehdokkaaksi kansalaisäänestyksessä lokakuussa 2009. Grillon ehdokkuus estettiin, joten hän perusti Viiden tähden liike -puolueen. Grillo sanoo pyrkivänsä uudistamaan Italian korruptoituneen poliittisen järjestelmän.
Nuoruus ja uran alku

Grillo kasvoi Genovan San Fruttuoson keskiluokkaisessa kaupunginosassa. Hänen isällään oli pieni kauppa ja hänen äitinsä oli taiteilija ja muusikko. Teini-ikäisenä Grillo alkoi esiintyä paikallisissa yökerhoissa, ensin laulaja-kitaristina ja sitten standup-koomikkona. 20-vuotiaana Grillo meni kolmen vuoden ajaksi isänsä kauppaan töihin kirjanpitäjäksi. Sen jälkeen hän teki töitä koomikkona ja suuren farmarihousuvalmistajan myyntimiehenä, kunnes hänet erotettiin esimiehen nähtyä hänet esiintymässä öisin yökerhoissa ja epäili Grillon kykyä hoitaa päivätyötään. Vuodesta 1975 lähtien Grillo esiintyi Milanon klubeissa ja pääsi vuonna 1977 Italian televisioon esiintymään varietee-show’ssa nimeltä "Secondo Voi". Hänen improvisoidut monologinsa nostivat hänet kansallisesti suosituksi.
Auto-onnettomuus

Vuonna 1981 Grillo ajoi ulos tieltä Alpeilla, ja kolme hänen autossa matkustanutta ystäväänsä kuoli. Grillo tuomittiin kuolemantuottamuksesta, sillä tie oli onnettomuushetkellä virallisesti liikenteeltä suljettu. Grillo menetti suurimman osan omaisuudestaan uhrien vahingonkorvauksiin.
Siirtyminen poliittiseen komediaan

Onnettomuuden jälkeen Grillon komedia vakavoitui. Vuonna 1984 hän kiinnostui ympäristöasioista ja alkoi tehdä poliittista komediaa Italian televisioyhtiö RAIn sensurointiyrityksistä huolimatta. Vuonna 1986 Grillo siirrettiin syrjään Italian yleisradion ohjelmista seitsemäksi vuodeksi hänen nälvittyään pääministeri Bettino Craxin sosialisteja.
Vuoden 1986 jälkeen Grillo lähti komedioineen tien päälle ja esiintyi pikkukaupungeissa. Hänen yhtenä tavaramerkkinään on siitä lähtien ollut kävellä esityksensä aikana yleisön joukossa ja heijastaa videokuvaa itsestään isolle kankaalle.
Vuonna 1989 Grillo esiintyi San Remon musiikkifestivaalilla 22-miljoonaiselle televisioyleisölle ja havaitsi ihmisten kuuntelevan häntä myös sosiaalisena kommentoijana, ei vain koomikkona. Vuonna 1993 Grillo paljasti julkisesti Italian kansallisen puhelinyhtiön laittoman veronkierron, ja 2000-luvun alussa hän ennakoi Parmalat-maitovalmistajan konkurssin kaksi vuotta etukäteen pilkkaamalla sen heikkoa taloudenhoitoa esityksissään. Grillo kykeni näkemään tukijoidensa avustamana suurten italialaisyhtiöiden taloudelliset ongelmat ja väärinkäytökset pelkästään niiden julkisista dokumenteista, ja hänen maineensa ja suosionsa Italiassa kasvoi.
Poliittinen ura

Grillo julkaisee kriittisiä kommenttejaan etenkin suositussa blogissaan, jonka hän perusti vuonna 2005. Samana vuonna hän aloitti "Puhdas parlamentti" -kampanjan, jossa hän julkaisi Italian parlamentissa istuvien rikoksista tuomittujen edustajien nimet blogissaan. Hän julkaisi kokosivun lehti-ilmoituksen, jossa hän kutsui minkä tahansa maan, jolla on yhtä paljon rikollisia parlamentissaan kuin Italialla, ryhtymään Italian ystävyysvaltioksi. Hän ehdotti myös lakia, joka estäisi tuomittujen rikollisten valitsemisen parlamenttiin, rajoittaisi lainsäätäjien uran 10 vuoteen ja muuttaisi vaalijärjestelmää nykyistä suoremmaksi.
Grillo järjesti 8. syyskuuta 2007 korruptionvastaisen V-Day-protestitapahtuman, johon osallistui kaksi miljoonaa italialaista eri puolilla maata. "V" tarkoittaa paitsi voittoa (ital. 'vittore'), myös “vaffanculo” (suom. vapaasti käännettynä "haistakaa paska").
Vuoden 2007 joulukuussa Grillo tapasi maahan vierailulle tulleen 14. dalai-laman, jota Italian poliittinen johto ei ollut suostunut tapaamaan.
Vuonna 2010 Grillo perusti Viiden tähden liikkeen, joka on nopeasti noussut yhdeksi Italian suosituimmista poliittisista puolueista.
Grillo sanoo haluavansa lakkauttaa poliittisen järjestelmän, joka on hajottanut maan, ja rakentaa tilalle uutta, joka palauttaa Italiaan osallistuvan demokratian. Hän ei omasta mielestään ole poliittisella asteikolla oikealla tai vasemmalla, vaan sen yläpuolella. Hän ei kaihda populistin leimaa, jota hänen kriitikkonsa hänelle tarjoavat. Grillo ei itsekään pääse puolueensa parlamenttiehdokkaaksi vanhan auto-onnettomuustuomionsa vuoksi.
Yksityiselämä

Grillo on naimisissa ja hänellä on kaksi omaa lasta.
Filmografia

Grillo on näytellyt kolmessa elokuvassa:
Cercasi Gesù, 1982
Scemo di guerra, 1985
Topo Galileo, 1988
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Beppe Grillon blogi (englanninkielinen versio)
Beppe Grillo puhumassa Bolognassa V-päivän mielenosoituksessa vuonna 2007.
Ayreon

| Ayreon |
| --- | --- |


Tiedot
Toiminnassa:  1995–
Tyylilaji:  progressiivinen metalli sinfoninen metalli
Kotipaikka:   Alankomaat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Arjen Anthony Lucassen, 1995–  
Levy-yhtiö:  InsideOut Music   Transmission Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ayreon on hollantilaisen lauluntekijän, laulajan, muusikon ja levytuottajan Arjen Anthony Lucassenin musiikkiprojekti. Ayreonin musiikkia kuvataan progressiiviseksi rockiksi, progressiiviseksi metalliksi ja power metaliksi, joskus yhdistettynä genreihin, kuten folkiin, electronicaan, kokeelliseen ja klassiseen musiikkiin. Suurin osa Ayreonin albumeista on nimeltään "rock-oopperoita" (tai "metallioopperoita"), koska albumit sisältävät monimutkaisia tarinoita, joissa on joukko hahmoja, joista jokaista esittää yleensä ainutlaatuinen laulaja.
Jokainen Ayreonin albumi kertoo erilaisen tarinan, mutta kaikki, lukuun ottamatta Actual Fantasya, The Theory of Everythingiä ja Transitusta, sijoittuvat samaan kuvitteelliseen tieteisuniversumiin; Lisäksi Lucassenin sooloalbumi Lost in the New Real sijoittuu myös Ayreon-universumiin. Ayreonin musiikille on ominaista perinteisten instrumenttien käyttö rock-musiikissa (kitarat, bassokitara, rummut, analogisyntetisaattorit, sähköurut) sekoitettuna kansanmusiikista ja klassisesta musiikista kotoisin oleviin soittimiin (esim. mandoliinit, viulut, alttoviulut, sellit, huilut, sitarit ja didgeridoot)). Lucassen kirjoittaa musiikin ja sanoitukset, laulaa ja soittaa suurimman osan instrumenteista kaikilla Ayreonin albumeilla monien vierailevien muusikoiden rinnalla. Hänen säännöllisin yhteistyökumppaninsa on rumpali Ed Warby.
Projektin erityisluonteen vuoksi Ayreonin live-esitykset ovat harvinaisia, eikä virallista Ayreonin live-konserttia järjestetty ennen vuotta 2017. Useita Ayreonin kappaleita julkaistiin livenä ensimmäisen kerran muiden Lucassen-yhtyeiden kahdella livealbumilla: Star Onen Live on Earth (2003) ja Stream of Passionin Live in the Real World (2006).
Historia > Alkuajat: The Final Experiment Ja Actual Fantasy (1995–1998)

Ensimmäinen Ayreon-CD, joka julkaistiin vuonna 1995, on The Final Experiment, joka on sekoitus tieteiskirjallisuutta ja keskiaikaisia teemoja. Albumilla on mukana kolmetoista laulajaa ja seitsemän instrumentalistia, joista suurin osa on hollantilaisia. The Final Experiment mainitaan usein yhtenä ensimmäisistä metallioopperoista. Albumin alkuperäinen nimi oli Ayreon: The Final Experiment, ja artisti oli Arjen Lucassen, mutta uudelleenjulkaisun jälkeen nimi muutettiin The Final Experimentiksi ja artisti Ayreoniksi.
Actual Fantasy vuodelta 1996 on ainoa Ayreonin albumi, jolla ei ole jatkuvaa tarinaa. Yksittäisine fantasiatarinoineen sitä voidaan silti pitää konseptialbumina. Actual Fantasyssa on vain kolme laulajaa ja kolme instrumentalistia. Tämän albumin kappaleiden inspiroimia teemoja löytyy myöhemmiltä Ayreonin julkaisuilta, erityisesti kahdelta Universal Migrator albumilta. Albumi ei myynyt yhtä hyvin kuin edeltäjänsä.
Historia > Tauko (2008–2012)

Arjen piti taukoa Ayreonista ja sai valmiiksi uuden sivuprojektin, Guilt Machinen, vuonna 2009. Hän julkaisi myös toisen Star One -albumin vuonna 2010 ja sitten sooloalbumin omalla nimellään vuonna 2012.
Historia > The Theory of Everything ja The Source (2012–2017)

The Theory of Everything julkaistiin 28. lokakuuta 2013. Vuonna 2015 The Human Equation esitettiin kokonaisuudessaan livenä epävirallisessa täysimittaisessa teatteriproduktiossa nimeltä The Theater Equation, jossa Lucassen esiintyi ja auttoi edistämään projektia. Se esitettiin neljä kertaa, kaikki Nieuwe Luxor -teatterissa Rotterdamissa 18.–20. syyskuuta. Vaikka se tuotettiin epävirallisena esityssarjana, se nauhoitettiin ja julkaistiin seuraavan vuoden kesäkuussa virallisena Ayreon-julkaisuna, The Theater Equation, jonka Lucassen itse tuotti ja miksasi.
The Source julkaistiin 28. huhtikuuta 2017, mikä merkitsi paluuta tieteiskirjallisuuteen ja Ayreonin tarinaan. Se on Lucassenin ensimmäinen albumi hänen uuden levy-yhtiönsä Mascot Label Groupin kanssa.
Historia > Keskittyminen live-esityksiin (2017–2020)

Marraskuussa 2016 Lucassen julkisti ensimmäiset viralliset Ayreon-konsertit syyskuussa 2017, nimeltään Ayreon Universe. Konserteissa esiintyi 16 laulajaa ja 11 instrumentalistia, jotka kaikki olivat aiemmin työskennelleet yhdessä Lucassenin kanssa hänen studioalbumeillaan. Toisin kuin The Theater Equation, se koostui Ayreonin toisiinsa liittymättömistä kappaleista, jotka esitettiin peräkkäin kuten perinteisessä konsertissa, ja mukana oli myös muutama Star One -kappale. Yksi esityksistä julkaistiin livealbumina/DVD:nä 30. maaliskuuta 2018, nimellä Ayreon Universe – The Best of Ayreon Live.
Lucassen ilmoitti 7. joulukuuta 2017, että uusi Ayreon-konsertti pidettäisiin 22. kesäkuuta 2018 Graspop Metal Meetingissä, jossa he esiintyisivät Marquee-lavalla. Siinä esiintyivät samat instrumentalistit kuin Ayreon Universe -esityksissä ja suurin osa sen laulajista sekä Simone Simons ja Tom S. Englund, jotka eivät olleet koskaan aiemmin esiintyneet livenä Ayreonin kanssa, Mark Jansen, joka ei ollut koskaan aiemmin tehnyt yhteistyötä Lucassenin kanssa, ja Barry Hay; Lucassen esitti itse myös muutaman kappaleen.
13.–15. syyskuuta 2019 albumi Into the Electric Castle esitettiin kokonaisuudessaan Tilburgissa samaan tapaan kuin The Theater Equation vuonna 2015, tällä kertaa virallisina Ayreon-esityksinä. Fish, Anneke van Giersbergen, Damian Wilson, Edward Reekers, Edwin Balogh ja George Oosthoek palasivat alkuperäisistä näyttelijöistä yhdessä Ed Warbyn ja huilisti Thijs van Leerin kanssa, jotka myös esiintyivät alkuperäisellä albumilla. Simone Simons ja Mark Jansen Epicasta, Praying Mantis -laulaja John Jaycee Cuijpers, Marcela Bovio, Bovion aviomies ja VUUR-basisti Johan van Stratum sekä Ex Librisin jäsenet Dianne van Giersbergen ja Bob Wijtsma olivat myös mukana, näyttelijä John de Lancien toimiessa kertojana.  Yksi esityksistä julkaistiin livealbumina Electric Castle Live and Other Tales 27. maaliskuuta 2020.
Ayreonin piti olla Night of the Prog -festivaalin pääesiintyjä Saksassa 18. heinäkuuta 2020 esittääkseen jälleen Into the Electric Castlen, mutta tapahtuma peruttiin COVID-19-pandemian vuoksi.
Historia > Transitus ja live-esitysten jatkuminen (2020–)

8. toukokuuta 2020 Lucassen paljasti YouTube -kanavallaan, että hänen seuraava albuminsa olisi Ayreon -albumi nimeltä Transitus ja se julkaistaan samana vuonna; Albumi julkaistaisiin sarjakuvan rinnalla.
13. toukokuuta 2020 hän ilmoitti ensimmäisestä vierailijasta, näyttelijä Tom Bakerista, joka esittää The Storyteller nimistä hahmoa.  Muut laulajat julkistettiin seuraavan viikon aikana, mukaan lukien Tommy Karevik Kamelotista ja Seventh Wonderista Danielina (päähenkilönä), Cammie Gilbert Oceans of Slumberista Abbyna, Micheal "Mike" Mills Toehideristä patsaana, Amanda Somerville Laviniana, Paul Manzi Arenasta ja The Sweet Henrynä, Dianne van Giersbergen Ex Libriksestä sopraanona, Threshold-rumpali Johanne James Abrahamina, Simone Simons Epicasta The Angel of Deathina ja Dee Snider Twisted Sisteristä Danielin isänä; Marcela Bovio MaYaNista (ja Lucassenin entinen bändi Stream of Passion) ja Caroline Westendorp The Charm the Furysta esittävät hahmokaksikkoa, joka tunnetaan nimellä Furies.
Mukana ovat Joe Satriani ja entinen Megadethin jäsen Marty Friedman soolokitaroissa ja YouTube-muusikko Patty Gurdy hurdy-gurdyssa.  Kosketinsoittaja Joost van den Broek, viulisti Ben Mathot ja huilisti Jeroen Goossens, jotka kaikki olivat olleet mukana jokaisella Ayreonin albumilla vuoden 2008 01011001 jälkeen, palaavat myös. Juan van Emmerloot toimi rumpalina ja teki Transitus Ayreonin toisen albumin vuoden 2000 Universal Migrator Part 1: The Dream Sequencerin jälkeen, jossa ei ollut Ed Warbya rummuissa, koska Lucassen totesi, ettei hän alun perin suunnitellut Transitus Ayreon-albumiksi ja tunsi, että se tarvitsisi täysin erilaisen rumpalin. Vaikka he eivät olleet kuulleet toisistaan pitkään , hän ja Van Emmerloot olivat työskennelleet yhdessä 35 vuotta aiemmin, kun Lucassen oli osa Vengeancea ja Van Emmerloot oli sessiorumpali; Kiinnostuttuaan siitä, mitä Van Emmerlootille oli tapahtunut heidän edellisen tapaamisensa jälkeen, Lucassen katsoi hänen rummutusvideoitaan YouTubesta ja tajusi, että hän sopisi täydellisesti Transitukseen.
Transitus julkaistiin 25. syyskuuta 2020.
Lucassen ilmoitti 13. lokakuuta 2022 lisää Ayreon-konsertteja syyskuussa 2023 Tilburgissa, joissa studioalbumi 01011001 esitettiin kokonaisuudessaan. Keikat nauhoitettiin livealbumille nimeltä 01011001 - Live Beneath the Waves, joka julkaistiin 17. toukokuuta 2024.
Nimen alkuperä

Lucassen sanoi: "Vaikka pidän oman nimeni Arjenin ja projektin nimen Ayreon samankaltaisuudesta, tämä on puhtaasti sattumaa. Kukaan ei kuitenkaan näytä uskovan sitä! Alun perin kutsuin ensimmäisen Ayreon-albumin päähenkilöä Ariekseksi. Mutta sitten minun piti muuttaa sitä, koska sen piti sopia kappaleen mittariin. Halusin uuden nimen kuulostavan vanhanaikaiselta keskiaikaisten vaikutteiden vuoksi, joten käytin vanhanenglantilaiselta kuulostavaa "AY" (Aylesbury, Ayrshire). Mutta halusin sen kuulostavan modernilta myös futurististen osien ("2084") vuoksi, joten käytin 'ON' (elektroni, neutroni jne.), joten 'Ayreon'."
Säännolliset yhteistyökumppanit

Ed Warby – rummut, lyömäsoittimet (1998–)
Joost van den Broek – piano, syntetisaattori (2004–)
Jeroen Goossens – huilu (2004–)
Ben Mathot – viulu (2007–)
Johan van Stratum – bassokitara (2015–) (live-esitykset)
Diskografia > Studioalbumit

| Nimi | Albumin tiedot | Parhaat listasijoitukset> GER | Parhaat listasijoitukset> FRA | Parhaat listasijoitukset> AUT | Parhaat listasijoitukset> SWI | Parhaat listasijoitukset> SWE | Parhaat listasijoitukset> NOR | Parhaat listasijoitukset> NLD | Parhaat listasijoitukset> BEL (WA) | Parhaat listasijoitukset> BEL (FL) | Myydyt levyt |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| The Final Experiment |  Julkaistu: 27. lokakuuta 1995  Levy-yhtiö: Transmission, Inside Out Music, SPV  Formaatit: CD | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Actual fantasy |  Julkaistu: 23. lokakuuta 1996  Levy-yhtiö: Transmission, Inside Out Music, SPV  Formaatit: CD | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Into the Electric Castle |  Julkaistu: 30. elokuuta 1998  Levy-yhtiö: Transmission, Inside Out Music, SPV  Formaatit: CD, digitaalinen lataus | — | — | — | — | — | — | 49 | — | — |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Universal Migrator Part 1: The Dream Sequencer |  Julkaistu: 20. Kesäkuuta.2000  Levy-yhtiö: Transmission, Inside Out Music, SPV  Formaatit: CD, digitaalinen lataus | 90 | — | — | — | — | — | 64 | — | — |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Universal Migrator Part 2: Flight of the Migrator |  Julkaistu: 20. heinäkuuta 2000  Levy-yhtiö: Transmission, Inside Out Music, SPV  Formaatit: CD, digitaalinen lataus | 87 | — | — | — | — | — | 61 | — | — |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| The Human Equation |  Julkaistu: 25.5.2004  Levy-yhtiö: Inside Out Music  Formaatit: CD, digitaalinen lataus | 50 | 160 | — | — | — | — | 7 | — | — |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 01011001 |  Julkaistu: 23.1.2008  Levy-yhtiö: Inside Out Music  Formaatit: CD, digitaalinen lataus | 18 | 90 | — | 85 | 54 | — | 2 | 96 | 80 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| The Theory of Everything |  Julkaistu: 28.10.2013  Levy-yhtiö: Inside Out Music  Formaatit: CD, digitaalinen lataus | 21 | — | 37 | 41 | 46 | 26 | 3 | 36 | 58 |  Yhdysvallat: 2 790+ |  |  |  |  |  |  |  |  |
| The Source |  Julkaistu: 28.4.2017  Etiketti: Mascot Label Group | 10 | 95 | 21 | 17 | 27 | 21 | 1 | 36 | 38 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Transitus |  Julkaistu: 25. syyskuuta 2020  Levy-yhtiö: Music Theories Recordings | 15 | 161 | 39 | 11 | — | 33 | 1 | 142 | 42 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
"—" tarkoittaa levyä, joka ei päässyt listoille tai jota ei julkaistu kyseisellä alueella.
Diskografia > EP:t

| Nimi | EP:n tiedot |
| --- | --- |
Elected:  Julkaistu: 25.4.2008  Levy-yhtiö: Inside Out Music  Formaatit: CD, digitaalinen lataus
Diskografia > Singlet

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> NLD | Albumi |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "Sail Away to Avalon" | 1995 | — | The Final Experiment |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| "The Stranger from Within" | 1996 | — | Actual fantasy |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| "Temple of the Cat" | 2000 | — | Universal Migrator Part 1: The Dream Sequencer |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| "Day Eleven: Love" | 2004 | 39 | The Human Equation |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| "Loser" | 2004 | — | The Human Equation |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| "Come Back to me" | 2005 | — | The Human Equation |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| "Hopelessly Slipping Away" | 2020 | — | Transitus |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| "Get out! Now!" | 2020 | — | Transitus |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| "This Human Equation" | 2020 | — | Transitus |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| "Talk of the Town" | 2020 | — | Transitus |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
"—" tarkoittaa singleä, joka ei päässyt listoille tai jota ei julkaistu kyseisellä alueella.
Diskografia > Kokoelma-albumit

| Nimi | Albumin tiedot |
| --- | --- |
Ayreonauts Only:  Julkaistu: 12.12.2000  Levy yhtiö: Transmission  Formaatit: CD
Timeline:  Julkaistu: 7.11.2008  Levy-yhtiö: Inside Out Music  Formaatit: CD
Diskografia > Live-albumit

| Nimi | Albumin tiedot |
| --- | --- |
The Theater Equation:  Julkaistu: 17.6.2016  Levy-yhtiö: Inside Out Music  Formaatit: CD + DVD
Ayreon Universe – The Best of Ayreon Live:  Julkaistu: 30.3.2018  Levy-yhtiö: Music Theories Recordings/Mascot Label Group  Formaatit: CD + DVD
Electric Castle Live and Other Tales:  Julkaistu: 27. maaliskuuta 2020  Levy-yhtiö: Music Theories Recordings/Mascot Label Group  Formaatit: CD + DVD
01011001 - Live Beneath the Waves:  Julkaistu: 17, Toukokuuta 2024  Levy-yhtiö: Music Theories Recordings/Mascot Label Group  Formaatit: CD+DVD
Aiheesta muualla

Virallinen Ayreonin kotisivu (englanniksi)
Dick Vermeil

Dick Vermeil vuonna 2010.
Richard Albert ”Dick” Vermeil (s. 30. lokakuuta 1936 Calistoga, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän valmensi NFL:n St. Louis Ramsin Super Bowlin voittoon kauden 1999 päätteeksi. Vermeil on valmentanut myös NFL:n Philadelphia Eaglesia ja Kansas City Chiefsiä.
Uran alku

Dick Vermeil valmistui vuonna 1959 San Josén osavaltionyliopistosta, jossa hän pelasi myös varapelinrakentajana. Hän aloitti valmentajana high school -tasolta. Vuonna 1969 Los Angeles Rams palkkasi hänet NFL:n historian ensimmäiseksi erikoistilannejoukkueen valmentajaksi. Hän valmensi Ramsissa vuoteen 1974 asti, jolloin hän siirtyi Kalifornian yliopiston (Los Angeles) päävalmentajaksi. Vermeil johdatti joukkueen Rose Bowl -voittoon kauden 1975 päätteeksi.
Philadelphia Eagles

Vuonna 1976 pitkään huonosti menestynyt Philadelphia Eagles palkkasi Vermeilin päävalmentajakseen. Vermeil loi joukkueeseen kovan työnteon kulttuurin, joka huipentui vuoden 1980 tappioon päättyneesen Super Bowliin. Työnarkomaani Veremeil jatkoi päävalmentajana kauteen 1982, jonka jälkeen hän erosi työuupumuksen vuoksi. Vuonna 2006 julkaistiin elokuva Invincible, joka kertoi Vermeilin Philadelphian-aikaisen pelaajan, Vince Papalen, tarinan. Vermeiliä esitti elokuvassa Greg Kinnear.
St. Louis Rams

Erottuaan Philadelphia Eaglesista Vermeil toimi TV-kommentaattorina. Hän teki paluun NFL:ään vuonna 1997, kun hän otti vastaan St. Louis Ramsin päävalmentajan paikan. Kaksi ensimmäistä kautta eivät sujuneet odotusten mukaan, mutta kolmantena kautena kaikki loksahti kohdalleen. Joukkue hankki vahvistuksekseen keskushyökkääjä Marshall Faulkin ja varapelinrakentaja Kurt Warner nousi penkiltä supertähdeksi. Huikea hyökkäyspeli toi Vermeilille Super Bowl -voiton kauden 1999 päätteeksi.