stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maali se on hunajata

| ”Maali se on hunajata” Erkki Liikanen |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 1984
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 03.37
 Levy-yhtiö: Selecta SES 038
"Maali se on hunajata" on vuonna 1984 julkaistu Turun Palloseuran jääkiekkojoukkueen kannatuslaulu, jonka esittää Erkki Liikanen. Sen on sanoittanut turkulainen VeePee Lehto.
Laulun alkuperäinen versio ilmestyi Liikasen omalla sanoituksella ja nimellä "Hunajata" jo vuonna 1982. Hän myös esitti kappaleen yhdessä vuoden 1979 Miss Suomi -kilpailun I perintöprinsessan Tuire Pentikäisen kanssa. Uuden version julkaisi yksipuolisena singlenä Turussa toimiva Ensio Music Selecta-levymerkillään. Lisäksi kappale on mukana kahdella Poko Rekordsin 1990-luvulla julkaisemalla jääkiekkoaiheisella kokoelmalevyllä sekä vuonna 2009 ilmestyneellä Sydän on sinivalkoinen – sinivalkoista lätkämusaa -kokoelmalla.
Antonio Caggiano

Antonio Caggiano
Antonio Caggiano (30. tammikuuta 1889 – 23. lokakuuta 1979) oli argentiinalainen katolinen kirkonmies. Hän toimi Rosarion piispana vuosina 1934–1959 ja Buenos Airesin arkkipiispana 1959–1975. Hän sai pappisvihkimyksensä 23. maaliskuuta 1912 ja oli kardinaalina vuodesta 1946.
Caggiano oli myös Argentiinan armeijan piispa. Hän osallistui vuosien 1958 ja 1963 konklaaveihin, mutta vuonna 1978 ikä esti äänestämisen.
Aiheesta muualla

Catholic-hierarchy.org: Antonio Cardinal Caggiano (englanniksi)
Anatoli Pristavkin

Anatoli Pristavkin
Anatoli Pristavkin (17. lokakuuta 1931 Ljubertsy, Neuvostoliitto – 11. heinäkuuta 2008 Moskova) oli venäläinen kirjailija. Hän kuului venäläiseen intelligentsiaan ja oli 1980-luvun lopulla uudistusmielisen kirjailijoiden huhtikuun ryhmän johdossa. Hän toimi presidentti Boris Jeltsinin asettamassa armahduskomissiossa johtajana 1992–1999. Vladimir Putin lakkautti komission pian valtaan nousunsa jälkeen.
Pristavkin valmistui Moskovan ilmailukorkeakoulusta 1952 ja työskenteli erilaisissa tehtävissä. Armeijan käytyään hän meni opiskelemaan Maksim Gorkin kirjallisuusoppilaitokseen.
Pristavkin kirjoitti 26 kirjaa. Hän sai valtionpalkinnon ja useita ulkomaisia palkintoja.
Palkinnot ja tunnustukset

Deutscher Jugendliteraturpreis 1991
Suomennetut teokset

Käenpojat eli Valitusvirsi sydämen tyynnyttämiseksi, WSOY, 1992, suom. Esa Adrian
Yöpyi pilvi kultainen, WSOY, 1988, suom. Esa Adrian
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anatoli Pristavkin Wikimedia Commonsissa
Maaliero

Maaliero on urheilutermi, jota käytetään laskettaessa joukkueen tai pelaajan tehtyjen ja päästettyjen maalien eroa. Jos joukkue on tehnyt 10 maalia ja päästänyt 5, joukkueen maaliero on +5. Jos joukkue on tehnyt 5 maalia ja päästänyt 10, on maaliero -5.
Antonio Brunelli

Antonio Brunelli (n. 1575 Bagnoregio, Viterbo – n. 1630) oli italialainen säveltäjä, musiikkiteoreetikko ja urkuri.
Brunelli muutti varhain Roomaan, jossa opiskeli kontrapunktia Giovanni Maria Naninon johdolla. Tältä hän sai myös varhaista ohjausta sävellystyössään. Brunelli kehittyi taidokkaaksi urkurina, laulajana ja chitarronen soittajana. Vuonna 1605 hän sai nimityksen urkuriksi ja kuoromestariksi San Miniatoon. Vuonna 1609 hän siirtyi samoissa tehtävissä Praton tuomiokirkkoon. Vuosina 1612–1614 Brunelli johti suurherttuan kapellia Firenzessä Cosimo II de' Medicin palveluksessa. Sieltä hän siirtyi Pisan Congregazione dei Cavalieri di Santo Stefanoon, minkä jälkeisistä elämänvaiheista tietoa ei ole säilynyt.
Brunelli sävelsi muun muassa scherzojen, madrigaalien ja aarioiden kokoelmia. Hän julkaisi myös pedagogisia teoksia. Hänen johdollaan opiskelivat Giovanni Pietro Bucchianti ja Giovanni Bettini.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Antonio Boroni

Antonio Boroni (1738 Rooma – 21. joulukuuta 1792 Rooma) oli italialainen säveltäjä.
Boroni opiskeli Giovanni Battista Martinin johdolla Bolognassa sekä Lorenzo Fagon ja Girolamo Abosin johdolla Napolissa. Hän itse opetti Muzio Clementia, joka oli hänen lankonsa. Boronin ensimmäiset oopperat olivat 1761 Trevisossa kantaesitetty Demofoonte ja samana vuonna Torinossa kantaesitetty La Moda. Vuosina 1763–1766 Boroni asui Venetsiassa. Vuonna 1768 hän oli impresario Giuseppe Bustellin kanssa Prahassa ja sitten vietti taas aikaa Venetsiassa. Vuosina 1771–1777 hän työskenteli kapellimestarina Stuttgartin hovissa. Tämän jälkeen hän palasi Roomaan, jossa toimi kapellimestarina Pietarinkirkossa ja Collegium Germanicumissa.
Lukuisien oopperoiden ohella Boronin tuotantoon kuuluu messuja ja muuta kirkkomusiikkia.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Luettelo Kreikan ilmavoimien yksiköistä

Kreikan ilmavoimien tärkeimmät lennostot. Merkintöjen selitys:
 = taistelulennosto,  = kuljetuslennosto,  = erikois- ja sammutuslennosto
Tämä on luettelo Kreikan ilmavoimien yksiköistä, ja käsittää Kreikan ilmavoimien tärkeimmät joukko-osastot ja muut yksiköt (vuonna 2019).
Komentaja ja yleisesikunta

Ilmavoimien yleisesikunta (Γενικό Επιτελείο Αεροπορίας, ΓΕΑ) (Papágou)
Ilmavoimien yleisesikunnan komentaja (Αρχηγός ΓΕΑ, Α/ΓΕΑ)
Ilmavoimien yleisesikunnan varakomentaja (Υπαρχηγός ΓΕΑ)
Ilmavoimien ylempi neuvosto (Ανώτατο Αεροπορικό Συμβούλιο)
Lennoston tasoiset yksiköt
Ilmavoimien akatemia (Σχολή Ικάρων, ΣΙ) (Dekéleia, Tatói)
251. ilmavoimien yleissairaala (251 Γενικό Νοσοκομείο Αεροπορίας) (Ateena)
Polttoainehallinto (Διοίκηση Αγωγού Καυσίμων)
Prikaatin tasoiset yksiköt
Ilmavoimien rakennustyöpalvelu (Υπηρεσία Έργων Πολεμικής Αεροπορίας)
Ilmavoimien ylin lääketieteellinen komitea (Ανωτάτη Αεροπορίας Υγειονομική Επιτροπή) (Ateena)
Ilmavoimien lääketieteellinen keskus (Κέντρο Αεροπορικής Ιατρικής) (Ateena)
Laivueen tasoiset yksiköt
31. etsintä- ja pelastuslaivue (31η Μοίρα Επιχειρήσεων Έρευνας Διάσωσης) (Elefsína)
Aeronomiayksikkö (Αερονομία) (Výronas)
Talous- ja logistiikkakeskus (Οικονομικό και Λογιστικό Κέντρο Αεροπορίας (ΟΛΚΑ)) (Cholargós)
Ilmavoimien yleishenkilöstön laivue (Μοίρα Γενικού Επιτελείου Αεροπορίας (ΜΓΕΑ)) (Filothéi-Psychikó)
Tietokonekeskus (Κέντρο Μηχανογράφησης) (Cholargós)
Palvelut, mm.:
Etsintä- ja pelastuskeskus (Ενιαίο Κέντρο Συντονισμού Έρευνας – Διάσωσης / Αεροπορικός Τομέας, ΕΚΣΕΔ/ΑΤ) (Pireus)
Kansallinen meteorologinen palvelu (Εθνική Μετεωρολογική Υπηρεσία) (Ellinikó)
Tukiorganisaatio

Ilmavoimien tukihallinto (Διοίκηση Αεροπορικής Υποστήριξης, ΔΑΥ)
Lennostot
112. taistelulennosto (112 Πτέρυγα Μάχης) (Elefsína)
352. VIP-henkilöiden kuljetuslaivue (352 ΜΜΥΠ)
354. taktinen kuljetuslaivue (354 Μοίρα Τακτικών Μεταφορών, 354 ΜΤΜ)
355. taktinen kuljetuslaivue (355 Μοίρα Τακτικών Μεταφορών, 355 ΜΤΜ)
356. taktinen kuljetuslaivue (356 Μοίρα Τακτικών Μεταφορών, 356 ΜΤΜ)
358. etsintä- ja pelastuslaivue (358 Μοίρα Έρευνας–Διάσωσης, 358 ΜΕΔ)
384. etsintä- ja pelastuslaivue (384 Μοίρα Έρευνας–Διάσωσης, 384 ΜΕΔ)
113. taistelulennosto (113 Πτέρυγα Μάχης) (Thessaloniki)
383. erikoisoperaatio- ja sammutuslaivue (383 Μοίρα Ειδικών Επιχειρήσεων & Αεροπυρόσβεσης, 383 ΜEEA)
206. ilmavoimien infrastuktuurin lennosto (206 Πτέρυγα Αεροπορικών Υποδομών)
Tehtaat
Valtion lentokonetehdas (Κρατικό Εργοστάσιο Αεροσκαφών) (Elefsína)
Telekommunikaatio- ja sähkölaitetehdas (Εργοστάσιο Τηλεπικοινωνιακών – Ηλεκτρονικών Μέσων) (Terpsithéa, Glyfáda)
Áraxoksen kuljetusvälineiden ja maanpäällisten laitteiden tehdas (Εργοστάσιο Μεταφορικών Μέσων και Επίγειου Εξοπλισμού Αράξου) (Áraxos)
Kalibrointipalvelu (Υπηρεσία Διακριβώσεων) (Koutalás, Výronas)
Tukiyksiköt
201. ilmavoimien tukikeskus (201 Κέντρο Εφοδιασμού Αεροπορίας) (Elefsína / Tanágra / Áraxos / Valanidiá)
Henkilöstöpalvelut (Συγκρότημα Εξυπηρέτησης Προσωπικού Αεροπορίας, ΣΕΠΑ) (Kallithéa)
Muut yksiköt
204. yleinen varastolaivue (204 Μοίρα Γενικών Αποθηκών) (Avlída)
Ilmavoimien huoltopalvelu (Υπηρεσία Προμηθειών ΠΑ) (Ampelókipoi, Ateena)
Ilmavoimien julkaisupalvelu (Υπηρεσία Αεροπορικών Εκδόσεων) (Dekéleia, Tatói)
Lentokoneteollisuuden tarkastuspalvelu (Υπηρεσία ΠΑ Ελέγχου Αεροπορικής Βιομηχανίας) (Tanágra)
Ilmavoimien erillisosasto Ródos (Αεροπορικό Απόσπασμα (Α/Απ) Ρόδου) (Marítsa, Ródos)
Ilmavoimien hajauttamisen valmiuskeskus Santoríni (Κέντρα Ετοιμότητας Διασποράς Αεροπορίας (ΚΕΔΑ) Σαντορίνης) (Santoríni)
Ilmavoimien hajauttamisen valmiuskeskus Zoúmperi (Κέντρα Ετοιμότητας Διασποράς Αεροπορίας (ΚΕΔΑ) Ζούμπερι) (Zoúmperi, Néa Mákri)
Koulutusorganisaatio

Ilmavoimien koulutushallinto (Διοίκηση Αεροπορικής Εκπαίδευσης, ΔΑΕ) (Dekéleia, Tatói)
Lennostot
120. lentokoulutuslennosto (120 Πτέρυγα Εκπαίδευσης Αέρος) (Kalamáta)
361. lentokoulutuslaivue (361 Μοίρα Εκπαίδευσης Αέρος)
362. lentokoulutuslaivue (362 Μοίρα Εκπαίδευσης Αέρος)
363. lentokoulutuslaivue (363 Μοίρα Εκπαίδευσης Αέρος)
364. lentokoulutuslaivue (364 Μοίρα Εκπαίδευσης Αέρος)
124. peruskoulutuslennosto (124 Πτέρυγα Βασικής Εκπαίδευσης) (Trípoli)
Prikaatit
123. teknisen koulutuksen lentue (123 Σμηναρχία Τεχνικής Εκπαίδευσης) (Dekéleia, Tatói)
128. telekommunikaation ja sähkötekniikan koulutuksen lentue (128 Σμηναρχία Εκπαίδευσης Τηλεπικοινωνιών – Ηλεκτρονικών) (Kavoúri, Vouliagméni)
Koulut ja koulutuskeskukset
Lentotekniikan aliupseerikoulu (Σχολή Τεχνικών Υπαξιωματικών Αεροπορίας) (Dekéleia, Tatói)
Hallinnollinen aliupseerikoulu (Σχολή Υπαξιωματικών Διοικητικών) (Sédes)
Lentävän radionavigoinnin koulu (Σχολή Ιπταμένων Ραδιοναυτίλων) (Dekéleia, Tatói)
Ilmavoimien kanta-aliupseerikoulu (Σχολή Μονίμων Υπαξιωματικών Αεροπορίας) (Sédes)
Ilmavoimien sotakorkeakoulu (Αεροπορική Σχολή Πολέμου) (Dekéleia, Tatói)
Ilmapuolustuskoulutuskeskus (Κέντρο Εκπαίδευσης Προσωπικού Αεράμυνας) (Dekéleia, Tatói)
Koirien koulutuskeskus (Κέντρο Εκπαίδευσης Φρουρών Σκύλων, ΚΕΦΣΚΥ) (Koropí)
Ilmavoimien paloturvallisuuskoulu (Σχολείο Πυρασφάλειας Πολεμικής Αεροπορίας, ΣΠΥΠΑ) (Sédes)
Muut yksiköt
Ilmavoimien museo (Μουσείο Πολεμικής Αεροπορίας) (Dekéleia, Tatói)
Ilmavoimien historian museo (Μουσείο Ιστορίας Πολεμικής Αεροπορίας) (Palaió Fáliro)
Ansumané Mané

Ansumané Mané (1940 – 30. marraskuuta 2000) oli guineabissaulainen sotilas ja poliitikko. Hänen isänsä oli kotoisin Gambiasta.
Mané johti vuoden 1998 kapinaa Guinea-Bissaun presidentti João Bernardo Vieiran hallitusta vastaan ja nousi hetkeksi maan johtoon. Mané sai kuitenkin surmansa aseellisessa yhteenotossa marraskuussa 2000.
American Radiator Building

| American Standard Building> American Radiator Building |
| --- | --- |

Osoite:  40 West 40th Street
Sijainti:  Midtown, New York, Yhdysvallat
Koordinaatit:  40°45′10.1″N, 073°59′01.7″W
Rakennustyyppi:  hotelli
Valmistumisvuosi:  1924
Suunnittelija:  Raymond Hood and André Fouilhoux
Rakennuttaja:  American Radiator co.
Runkorakenne:  teräs
Korkeus:  102,7 m
Kerrosluku:  23
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
American Radiator Building oli alun perin American Radiator -yrityksen pääkonttoriksi rakennettu toimistopilvenpiirtäjä, joka myöhemmin omistajan vaihdoksen myötä sai uuden nimen American Standard Building. Vuosien 1998–2001 aikana rakennus muunnettiin The Bryant Park -hotelliksi. Nimensä mukaisesti hotelli sijaitsee Bryant Park -puiston laidalla.
Vuonna 1924 valmistuneen rakennuksen suunnittelivat arkkitehdit Raymond Hood ja André Fouilhoux. Tyyliltään se on art deco -pilvenpiirtäjä, jossa on myös uusgotiikan piirteitä. Rakennuksen muoto perustuu arkkitehti Eliel Saarisen toiseksi tulleeseen toteutumattomaan kilpailuehdotukseen Chicago Tribune -lehden pääkonttorin suunnittelukilpailussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta American Radiator Building Wikimedia Commonsissa
American Psychological Association

American Psychological Association (lyhyemmin APA) on vuonna 1892 perustettu yhdysvaltalainen psykologien ammatillinen ja tieteellinen järjestö. Järjestöön kuuluu 150 000 jäsentä, ja sillä 70 miljoonan dollarin vuosibudjetti.
Aiheesta muualla

APA:n kotisivut
APA:n jaostot
Antônio Zattera

Antônio Zattera (25. heinäkuuta 1899 – 15. lokakuuta 1987) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 12. elokuuta 1923 ja nimitettiin Pelotasin hiippakunnan piispaksi 31. tammikuuta 1942. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi João Batista Becker, jota avustivat José Baréa ja Cândido Julio Bampi.
Zattera osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään piispana 1. syyskuuta 1977.
Zattera perusti Pelotasin katolisen yliopiston.
Antônio de Souza

Antônio de Souza CSS (s. 21. lokakuuta 1929 Bom Jesus dos Perdões) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 1. heinäkuuta 1956 ja nimitettiin Assisin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi sekä Egnatian titulaaripiispaksi 9. helmikuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat José Lázaro Neves ja Hélio Paschoal.
De Souza sai 20. heinäkuuta 1977 nimityksen Assisin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 27. lokakuuta 2004.
Ancashin maanjäristys

| Ancashin maanjäristys |
| --- | --- |

Päivämäärä:  31. toukokuuta 1970
Magnitudi:  7,9 (Mw)
Syvyys:  30 km
Episentrumin sijainti:  9.2°S, 78.8°W
Maat, joihin vaikutukset ulottuivat:  Peru
Henkilövahingot:  70 000 kuolonuhria 100 000 haavoittunutta
Ancashin maanjäristys oli merenalainen maanjäristys Ancashin alueella Perun rannikolla 31. toukokuuta 1970. Se on Perun historian tuhoisin luonnonmullistus.
45 sekuntia kestänyt järistys romahdutti Huascaránvuoren pohjoisrinteen. Se irrotti jäämassan, joka lähti vyörymään pitkin vuorenrinnettä. Kun irtoainesvyöry saavutti Yungayn kaupungin, siinä oli noin 60 miljoonaa kuutiometriä vettä, mutaa ja kiviä.
Maanjäristys aiheutti noin 70 000 ihmisen kuoleman. Loukkaantuneita oli noin 100 000, ja kodittomiksi jäi 800 000 ihmistä. Vyöry peitti alleen käytännössä koko Yungayn, ja sen läheisessä Ranrahircassa kuoli 20 000 ihmistä. Kaupungista pelastui vain 400 asukasta. Vyöryt tuhosivat myös patoja, siltoja, teitä ja rautateitä, minkä takia Perun lounaisosan tuhoaluee jäivät myös eristyksiin.
Yungayn hautausmaa
Antônio das Mortes

| Antônio das Mortes> O Dragão da Maldade Contra o Santo Guerreiro |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Glauber Rocha
Käsikirjoittaja:  Glauber Rocha
Tuottaja:  Glauber Rocha
Säveltäjä:  Marlos Nobre
Kuvaaja:  Affonso Beato
Leikkaaja:  Eduardo Escorel
Tuotantosuunnittelija:  Glauber Rocha
Pääosat:   Mauricio de Valle  Odete Lara  Othan Bastos 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Brasilia
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  14. kesäkuuta 1969
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  portugali
Tuotto:  5 992 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Antônio das Mortes on brasilialainen elokuva vuodelta 1969. Sen ohjaaja Glauber Rocha palkittiin Cannesin elokuvajuhlilla parhaasta ohjauksesta.
Elokuva perustuu kansanrunoon ja kertoo ikääntyvästä palkkamurhaajasta, joka kutsutaan vapauttamaan maata kapinallisista, mutta joka tarinan kuluessa alkaa ymmärtää kapinallisten arvomaailmaa. Siinä on nähty yhtymäkohtia tuon ajan tosielämän hahmoihin kuten Che Guevaraan.
Antônio dos Santos Cabral

Antônio dos Santos Cabralin patsas
Antônio dos Santos Cabral (8. lokakuuta 1884 Propriá – 15. marraskuuta 1967) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 1. marraskuuta 1907 ja nimitettiin Natalin hiippakunnan johtoon 1. syyskuuta 1917. Piispaksi konsekroinnin suoritti 14. huhtikuuta 1918 Joaquim Arcoverde de Albuquerque Cavalcanti, jota avustivat Sebastião Leme da Silveira Cintra ja Cláudio José Gonçalves Ponce de Leon.
Dos Santos Cabral sai 21. marraskuuta 1921 nimityksen Belo Horizonten piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 30. huhtikuuta 1922. Hänet nimitettiin 1. helmikuuta 1924 Belo Horizonten arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 83-vuotiaana virassa.
Anu (täsmennyssivu)

Anu tai ANU voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Anu, naisen etunimi
anu eli mukulaköynnöskrassi (Tropaeolum tuberosum), eteläamerikkalainen viljelys­kasvi
Anu, mesopotamialainen taivaanjumala
Anu, kelttiläisessä mytologiassa hedelmällisyyden jumalatar ja maaemo
Australian kansallinen yliopisto (ANU)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Anu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Luettelo Ranskan presidenteistä

Tämä on luettelo Ranskan tasavallan presidenteistä. Luettelossa ovat mukana Ranskan toinen tasavalta 1848–1852, kolmas tasavalta 1871–1940, neljäs tasavalta 1947–1959 ja viides tasavalta vuodesta 1959 alkaen.
Ranskan presidentit > Ranskan toinen tasavalta

| Presidentti (Syntynyt–Kuollut) | Presidentti (Syntynyt–Kuollut) | Virassa | Puolue |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Louis Napoléon Bonaparte   (1808–1873) | 20. joulukuuta 1848 – 2. joulukuuta 1852 | Bonapartisti |
Ranskan presidentit > Ranskan kolmas tasavalta

| Presidentti (Syntynyt–Kuollut) | Presidentti (Syntynyt–Kuollut) | Virassa | Puolue |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Adolphe Thiers  (1797–1877) | 31. elokuuta 1871 – 24. toukokuuta 1873 | Opportunistinen tasavaltalainen |
|  | Patrice de Mac-Mahon  (1808–1893) | 24. toukokuuta 1873 – 30. tammikuuta 1879 | Monarkisti |
|  | Jules Grévy  (1807–1891) | 30. tammikuuta 1879 – 2. joulukuuta 1887 | Opportunistinen tasavaltalainen |
|  | Marie François Sadi Carnot   (1837–1894) | 3. joulukuuta 1887 – 25. kesäkuuta 1894 | Opportunistinen tasavaltalainen |
|  | Jean Casimir-Perier   (1847–1907) | 27. kesäkuuta 1894 – 16. tammikuuta 1895 | Opportunistinen tasavaltalainen |
|  | Félix Faure   (1841–1899) | 17. tammikuuta 1895 – 16. helmikuuta 1899 | Opportunistinen tasavaltalainen |
|  | Émile Loubet  (1838–1929) | 18. helmikuuta 1899 – 18. helmikuuta 1906 | Opportunistinen tasavaltalainen |
|  | Armand Fallières  (1841–1931) | 18. helmikuuta 1906 – 18. helmikuuta 1913 | Opportunistinen tasavaltalainen |
|  | Raymond Poincaré   (1860–1934) | 18. helmikuuta 1913– 18. helmikuuta 1920 | Liberaalikonservatiivi |
|  | Paul Deschanel   (1855–1922) | 18. helmikuuta 1920 – 21. syyskuuta 1920 | Liberaalikonservatiivi |
|  | Alexandre Millerand   (1859–1943) | 23. syyskuuta 1920 – 11. kesäkuuta 1924 | Sitoutumaton |
|  | Gaston Doumergue   (1863–1937) | 13. kesäkuuta 1924 – 13. kesäkuuta 1931 | Radikaali |
|  | Paul Doumer  (1857–1932) | 13. kesäkuuta 1931 – 7. toukokuuta 1932 (murhattiin) | Radikaali |
|  | Albert Lebrun  (1871–1950) | 10. toukokuuta 1932 – 11. heinäkuuta 1940 | Liberaalikonservatiivi |
Ranskan presidentit > Vichyn Ranska (1940–1944)

| Presidentti (Syntynyt–Kuollut)  | Presidentti (Syntynyt–Kuollut)  | Virassa | Puolue |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Philippe Pétain   (1856–1951) | 11.  heinäkuuta 1940 – 20. elokuuta 1944 | Sitoutumaton |
Ranskan presidentit > Tasavallan väliaikainen hallinto (1944–1947)

Väliaikaishallinnon puheenjohtajat
Charles de Gaulle (3.  heinäkuuta 1944 – 26. tammikuuta 1946)
Félix Gouin (26. tammikuuta – 24. kesäkuuta 1946)
Georges Bidault (24. kesäkuuta – 28. marraskuuta 1946)
Vincent Auriol (28. marraskuuta – 16. joulukuuta 1946)
Léon Blum (16. joulukuuta 1946 – 16. tammikuuta 1947)
Ranskan presidentit > Ranskan neljäs tasavalta

| Presidentti (Syntynyt–Kuollut) | Presidentti (Syntynyt–Kuollut) | Virassa | Puolue |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Vincent Auriol   (1884–1966) | 16. tammikuuta 1947 – 16. tammikuuta 1954 | Sosialisti |
|  | René Coty   (1882–1962) | 16. tammikuuta 1954 – 8. tammikuuta 1959 | Keskustalainen |
Ranskan presidentit > Ranskan viides tasavalta

| Presidentti (Syntynyt–Kuollut) | Presidentti (Syntynyt–Kuollut) | Virassa | Puolue |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Charles de Gaulle  (1890–1970) | 8.tammikuuta 1959 – 28. huhtikuuta 1969 | UNR |
|  | Alain Poher    (1909–1996) | 28. huhtikuuta 1969 – 20. kesäkuuta 1969 (vt.) | Kristillisdemokraatis-keskustalainen |
|  | Georges Pompidou  (1911–1974) | 20. kesäkuuta 1969 – 2. huhtikuuta 1974 | UDR (gaullisti) |
|  | Alain Poher    (1909–1996) | 2. huhtikuuta 1974 – 27. toukokuuta 1974 (vt.) | Kristillisdemokraatis-keskustalainen |
|  | Valéry Giscard d'Estaing   (1926–2020) | 27. toukokuuta 1974 – 21. toukokuuta 1981 | UDF (gaullisti) |
|  | François Mitterrand    (1916–1996) | 21. toukokuuta 1981 – 17. toukokuuta 1995 | Sosialistinen puolue |
|  | Jacques Chirac  (1932–2019) | 17. toukokuuta 1995 – 16. toukokuuta 2007 | UMP (gaullisti) |
|  | Nicolas Sarkozy   (s.1955) | 16 . toukokuuta 2007 – 15. toukokuuta 2012 | UMP (gaullisti) |
|  | François Hollande  (s.1954) | 15. toukokuuta 2012 – 14. toukokuuta 2017 | Sosialistinen puolue |
|  | Emmanuel Macron  (s.1977) | 14. toukokuuta 2017 – | En Marche! |
Maameren tarinat (elokuva)

| Maameren tarinat> Gedo senki |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Gorō Miyazaki
Käsikirjoittaja:   Ursula K. Le Guin (romaani)  Gorō Miyazaki  Keiko Niwa 
Tuottaja:   Toshio Suzuki  Tomohiko Ishii 
Säveltäjä:  Tamiya Terashima
Kuvaaja:  Atsushi Okui
Leikkaaja:  Takeshi Seyama
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Tuotantoyhtiö:  Studio Ghibli
Levittäjä:  Tōhō Netflix HBO Max
Ensi-ilta:  2006
Kesto:  118
Alkuperäiskieli:  japani
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maameren tarinat (jap. ゲド戦記, Gedo senki, Gedin sotakronikat) on Studio Ghiblin tuottama ja Hayao Miyazakin pojan Gorō Miyazakin ohjaama anime-elokuva, joka pohjautuu Ursula K. Le Guinin kirjasarjan Maameren tarinat kolmanteen osaan Kaukaisin ranta. Elokuva sai ensi-iltansa Japanissa vuonna 2006. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 28. syyskuuta 2007.
Ääninäyttelijät

| Hahmo | Japaniksi | Englanniksi | Suomeksi |
| --- | --- | --- | --- |
| Arren | Junichi Okada | Matt Levin | Rasmus Lehtosaari |
| Ged/Varpushaukka | Bunta Sugawara | Timothy Dalton | Ossi Ahlapuro |
| Therru | Aoi Teshima | Blaire Restaneo | Adeliina Sankari |
| Valtias Cob | Yūko Tanaka | Willem Dafoe | Titta Jokinen |
| Tenar | Jun Fubuki | Mariska Hargitay | Katja Sirkiä |
| Hare | Teruyuki Kagawa | Cheech Marin | Antti L. J. Pääkkönen |
| kuningas | Kaoru Kobayashi | Brian George | Petri Liski |
| Root | Kei Iinuma | Jeff Bennett | Aarre Karén |
| kuningatar | Yui Natsukawa | Susanne Blakeslee | ? |
| viittakauppias | Mitsuko Baisho | Kat Cressida | ? |
| huumekauppias | Takashi Naito | Jess Harnell | ? |
Aiheesta muualla

Minna Karila: Maameren tarinat. MTV 27.9.2007.
Jussi Ahlroth: Kyllä isäpappa tietää. Helsingin Sanomat 28.9.2007.
Ilja Rautsi: Maameren tarinat. Elitisti.net 6.10.2007.
Studio Ghiblin tuotanto
American Service-Members’ Protection Act

| American Service-Members’ Protection Act |
| --- | --- |
Hyväksytty:  7. kesäkuuta 2002
Voimassa:  2. elokuuta 2002
Lainsäädäntö
Ehdotettu:  20. toukokuuta 2002
Ehdottaja:  Bill Young (R–FL)
American Service-Members’ Protection Act (ASPA, suom. Yhdysvaltalaisen sotaväen suojelulaki, myös Haagin hyökkäyslaki) on Yhdysvaltain laki, jonka tarkoituksena on ”suojata Yhdysvaltojen sotilashenkilöstöä ja muita Yhdysvaltain hallituksen vaaleilla valittuja ja asetettuja virkamiehiä kansainvälisen rikostuomioistuimen, jossa Yhdysvallat ei ole osapuolena, rikossyytteitä vastaan.” Lain esittivät senaattori Jesse Helms ja edustaja Tom DeLay lisäyksenä vuoden 2002 lakiin koskien lisämäärärahoja terrori-iskuista toipumista ja niihin reagoimista varten (HR 4775). Lisäys hyväksyttiin äänin 75–19. Presidentti George W. Bush allekirjoitti lain voimaan 2. elokuuta 2002.