stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Laurukainen

Laurukainen on sankari pohjoispohjalaisissa vainolaistarinoissa. Tämä valkeahiuksinen poika taisteli neuvokkaasti ryöstelemään tulleita venäläisiä tai karjalaisia vastaan.
Laurukaisesta tunnetaan monta kertomusta. Kerran vainolaiset pakottivat Laurukaisen ohjaamaan venettään koskessa. Juuri ennen vaarallista kohtaa Laurukainen hyppäsi veneestä rantaan. Vene tuhoutui ja vainolaiset hukkuivat.
Aiheesta muualla

Asutus- ja sotatarinoita Pohjois-Pohjanmaalla (Arkistoitu – Internet Archive)
Mira Sorvino

| Mira Sorvino |
| --- | --- |
 Sorvino Wienissä vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. syyskuuta 1967 (ikä 57) New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Vanhemmat:  Paul Sorvino
Puoliso:  Christopher Backus (vih. )
Lapset:  3
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Mira Sorvino (s. 28. syyskuuta 1967 New York) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.
Varhainen elämä

Sorvino kasvoi New Jerseyssä. Hänen isänsä oli näyttelijä Paul Sorvino. Sorvino pärjäsi hyvin koulussa. Hän valmistui Harvardin yliopistosta tutkimusalanaan Itä-Aasia.
Ura

Valmistuttuaan yliopistosta Sorvino työskenteli useissa työpaikoissa ennen päätymistään näyttelijäksi. Hän näytteli pienissä televisiorooleissa ennen lähiötytön rooliaan independent-elokuvassa Amongst Friends (1993). Lopullisen läpimurtonsa Sorvino teki Woody Allenin elokuvassa Rakkauden jumalatar, josta hän voitti parhaan naissivuosan Oscarin ja Golden Globen.
Ohjaaja Peter Jackson ei palkannut Sorvinoa Taru sormusten herrasta -elokuviin, koska Miramax-studion johtajana toiminut tuottaja Harvey Weinstein levitti Sorvinosta ikäviä huhuja.
Yksityiselämä

Sorvino meni naimisiin näyttelijä Christopher Backusin kanssa vuonna 2004. Pariskunnalla on kolme lasta; tytär ja kaksi poikaa.
Sorvino valittiin vuonna 2004 Amnestyn tiedottajaksi Stop Violence Against Women -kampanjaan, joka vastustaa naisiin kohdistuvaa väkivaltaa.
Palkinnot

1996 Parhaan naissivuosan Oscar Rakkauden jumalatar
1996 Parhaan naispääosan Emmy -ehdokkuus Norma Jean ja Marilyn
1996 Parhaan naissivuosan Golden Globe Rakkauden jumalatar
1997 Parhaan naispääosan Golden Globe -ehdokkuus Norma Jean ja Marilyn
2006 Parhaan naissivuosan Golden Globe -ehdokkuus Human Trafficking
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1993 | Amongst Friends | Laura |
| 1994 | Quiz Show – tupla ja kuitti | — |
| 1995 | Rakkauden jumalatar | Linda Ash |
| 1996 | Norma Jean ja Marilyn | — |
| 1996 | Unelmien tytöt (Beautiful Girls) | — |
| 1997 | Blondit luokkakokouksessa | Romy White |
| 1997 | Mimic – ääretön vaara (Mimic) | tohtori Susan Tyler |
| 1998 | The Replacement Killers | Meg Coburn |
| 1999 | Summer of Sam | Dionna |
| 1999 | Ensi silmäyksellä (At First Sight) | — |
| 2001 | Harmaa alue | — |
| 2002 | WiseGirls – mafian kaunottaret | — |
| 2003 | Jumalan miekka (Gods and Generals) | — |
| 2004 | The Final Cut | — |
| 2005 | Human Trafficking | — |
| 2021 | Crime Story | — |
| 2023 | Sound of Freedom | — |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mira Sorvino Wikimedia Commonsissa
Lauro Mumar

| Lauro Mumar> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Lauro G. Mumar
Syntynyt: 6. joulukuuta 1924 Talibon, Yhdysvaltain miehittämä Filippiinit
Kuollut: 20. joulukuuta 1990 (66 vuotta)
Kansalaisuus:   Filippiinit
Koripalloilija
Pituus:  185 cm
Maajoukkueet
:   Filippiinit
Valmennusura
1969 :   Filippiinit  Intia
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Filippiinit.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Filippiinit.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Filippiinit.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Maa:   Filippiinit> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Brasilia 1954 |  |  |
Lauro G. Mumar (6. joulukuuta 1924 Talibon, Yhdysvaltain miehittämä Filippiinit – 20. joulukuuta 1990) oli filippiiniläinen koripalloilija ja koripallovalmentaja.
Mumar pelasi 1950- ja 1960-luvuilla Filippiinien miesten maajoukkueessa, joka voitti MM-pronssia Brasiliassa 1954 Mumarin oltua joukkueen kapteeni. Filippiinien MM-mitali on vuoteen 2022 mennessä ainoa aasialaisen maan voittama miesten koripallossa. Mumar edusti Filippiinejä myös Lontoon kesäolympialaisissa 1948, missä maa sijoittui 12:nneksi.
Mumar valmensi Filippiinien miesten maajoukkuetta vuoden 1969 Aasian-mestaruuskilpailuissa, missä maa ylsi pronssille. Tämän jälkeen hän siirtyi valmentamaan Intiaan ja toimi lopulta myös Intian miesten maajoukkueen päävalmentajana.
Aiheesta muualla

Lauro Mumar Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Filippiinien joukkue – Koripallon MM-kilpailut 1954
3 Mumar ·
4 Rabat ·
5 Flores ·
6 Tolentino ·
7 Francisco ·
8 Barretto ·
9 Saldaña ·
10 Bautista ·
11 Manulat ·
12 Amador ·
13 Genato ·
14 Loyzaga ·
Valmentaja Silva
Lasse Riutamaa

Lasse Riutamaa
Lasse Riutamaa on suomalainen laulaja, tenori.
Riutamaa suoritti musiikin maisterin tutkinnon Sibelius-Akatemian solistisella osastolla v. 1990. Hän opiskeli laulua myös Roomassa Licinio Francardin ja Tommaso Frascatin johdolla sekä Tukholmassa Sonny Petersonin johdolla.
Hän on esiintynyt liedkonsertein eri puolilla Suomea, laulanut useiden kaupunginorkestereiden solistina sekä nauhoittanut Suomen Yleisradioon noin 200 laulun ohjelmiston. Gospel- ja kirkkolaulajana Riutamaa on esiintynyt useissa Euroopan maissa, eri puolilla Yhdysvaltoja sekä useita kertoja Israelissa ja säännöllisesti Norjassa. Riutamaa työskenteli näyttelijälaulajana Jyväskylän ja Lappeenrannan kaupunginteattereissa 1986–1988 tehden operetti- ja musikaalipääosia.
Vuodesta 1990 hän on toiminut laulutaiteen tuntiopettajana Sibelius-Akatemiassa ja vuodesta 1996 Teatterikorkeakoulussa laulun lehtorina.
Riutamaa on levyttänyt useita hengellistä musiikkia sisältäviä levyjä. Vuodesta 2009 Lasse Riutamaa on konsertoinut tenori Reijo Ikosen kanssa hengellisillä areenoilla ”Tenorissimo”-duokokoonpanolla.
Songs with Guitar,  liedejä kitarataiteilija Jari Tarjasalon kanssa
Soipa kieli, Oskar Merikannon yksinlauluja ja duettoja sopraano Johanna Tuomen kanssa
Rakkauden heijastuksia, hengellisiä lauluja
Toivo, hengellisiä lauluja (Aikamedia 2007)
Lauluja armosta ja laupeudesta, hengellisiä lauluja jazzmuusikko Juhani Aaltosen kanssa
Tenorissimo, yksinlauluja ja duettoja  Reijo Ikosen kanssa
Lahja Linko

Lahja Linko 1940-luvulla. (Valokuva Aarne Tenhovaara.)
Elli Lahja Maria Linko (o.s. Helén, 24. maaliskuuta 1890 Luumäki – 31. toukokuuta 1966) oli suomalainen oopperalaulaja. Äänialaltaan hän oli mezzosopraano.
Lahja Linko opiskeli laulua Helsingin musiikkiopistossa Abraham Ojanperän johdolla vuosina 1910–1911 ja Pietarin keisarillisessa konservatoriossa vuosina 1911–1915 sekä teki opintomatkoja Keski- ja Etelä-Eurooppaan. Hän oli kiinnitettynä Suomalaiseen Oopperaan vuosina 1919–1939 ja tänä aikana hänellä oli useita huomattavia rooleja mm. Richard Wagnerin ja Giuseppe Verdin sekä kotimaisissa oopperoissa. Hän esiintyi myös Georges Bizet'n oopperan Carmen pääroolissa.
Lahja Linko toimi laulunopettajana Sibelius-Akatemiassa vuosina 1932–1959 ja lehtorina vuosina 1950–1959. Hänen lauluoppilainaan olivat monet myöhemmin tunnetut laulajat, mm. Anna Mutanen, Sylvelin Långholm ja Maiju Kuusoja. Lahja Linko sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1948.
Lahja Lingon puoliso vuodesta 1916 oli säveltäjä ja pianisti Ernst Linko. Heidän tyttärensä oli oopperalaulaja Liisa Linko-Malmio.
Aiheesta muualla

Lahja Lingon esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Lasse Rantala

| Lasse Rantala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Lasse Rantala
Syntynyt: 27. heinäkuuta 1974 (ikä 50)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  188 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1993–1994:  Kouvot (1 pelissä kentällä)
Valmennusura
2005–2006 2013–2015 2013–2015:  BC Nokia Tampereen Pyrintö (apuv.)  Tanska (apuv.)
Lasse Rantala (s. 27. heinäkuuta 1974) on suomalainen koripallovalmentaja.
Koripalloilijana Kouvojen Rantala esiintyi seuran edustusjoukkueessa kahdessa ottelussa kaudella 1993–1994.
Kaudella 2005–2006 Rantala toimi BC Nokian päävalmentajana. Kesällä 2013 Pieti Poikolan siirryttyä Tanskan maajoukkueen päävalmentajaksi tuli Rantalasta maajoukkueen apuvalmentaja. Syksystä 2013 lähtien Rantala toimi Poikolan apuvalmentajana myös Tampereen Pyrinnössä päävastuullaan joukkueen hyökkäys. Ensimmäisellä Pyrinnön-kaudellaan Rantala voitti joukkueessa Suomen mestaruuden, ja Baltian liigassa joukkue sijoittui neljänneksi. Kauden aikana Rantala teki myös henkilökohtaista valmennustyötä Petri Heinosen kanssa, ja Heinonen kehittyi kauden aikana ollen muun muassa ensimmäisen loppuottelun ratkaisuhahmoja. Pyrinnön valmennusryhmä teki vuoden jatkosopimuksen heinäkuussa 2014.
Lasse Rantala on yksi rahapeleihin erikoistuneen online-viihdealan yrityksen Rootz Ltd:n perustajista. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Maltalla, ja se toimii useissa maissa ja säännellyillä markkinoilla. Toimitusjohtajana Rantala on vastannut useiden nettikasinobrändien lanseerauksesta, mukaan lukien Wildz, Wheelz, Spinz, Caxino ja Chipz. Rantala valittiin vuoden 2021 MiGEA Awards -gaalassa vuoden Maltan pelialan toimitusjohtajaksi.
Vuonna 2023 Rantala aloitti Rootzin hallituksen puheenjohtajana, ja entinen viestintäjohtaja Sam Brown siirtyi toimitusjohtajaksi.
Le Rénovateur

Le Rénovateur on Laosin ainoa ranskankielinen sanomalehti. Sitä julkaistaan viikoittain. Lehti perustettiin vuonna 1998 ja sen tämänhetkinenmilloin? päätoimittaja on Khamphout Xayasomroth.
Aiheesta muualla

Le Rénovateur (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Kookospalmu

| Kookospalmu |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Arecales
Heimo::  Palmukasvit Arecaceae
Suku::  Kookospalmut Cocos  L.
Laji::  nucifera
Kaksiosainen nimi
 Cocos nucifera  L. 
Katso myös
   Kookospalmu Wikispeciesissä   Kookospalmu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kookospalmu (Cocos nucifera) on palmukasveihin (Arecaceae) kuuluva kasvi. Se on Cocos-suvun ainoa laji. Kookospalmu on suuri, jopa 40 metrin pituiseksi kasvava, trooppisten seutujen puu, joka on tunnettu hedelmästään – kookospähkinästä.
Ulkonäkö ja koko

Kookospalmun runko on haaraton, ja lehdet lähtevät tähtimäisesti yhdestä pisteestä. Lehdet kasvavat 4–5,5 m pitkiksi. Ensimmäisen vuoden ajan ne ovat ehytlaitaisia, sitten niihin muodostuu lehdyköitä, joista tulee 5 cm leveitä ja jopa 150 cm pitkiä. Yksi lehti viheriöi noin 2,5 vuotta, ja lehvästössä on yhtaikaa 30–35 vihreää lehteä. Täysikasvuisessa palmussa jokaiseen lehtihankaan kehittyy kukinto. Hede- ja emikukkia on samassa kukinnossa. Kukinto on 1–1,5 m pitkä tähkä, jossa on 40–60 kukkavartta, jokaisen juuressa on 1–3 emikukkaa ja niiden yläpuolella satoja hedekukkia. Kookospalmun hedelmä on rakenteellisesti luumarja eikä aito pähkinä. Hedelmässä on kova ja ohut kuori eli eksokarppi, jonka alla on kuituinen mesokarppi ja kova endokarppi eli luumarjan ”kivi”. Kovan endokarpin sisällä on yksi erittäin suuri siemen, jonka keskellä on nestettä ja reunoilla vaalea siemenvalkuainen eli endospermi.
Kookospalmu on 40-vuotiaana tyypillisesti 20 metriä korkea, ja 80 vuodessa se voi kasvaa 40 m korkeaksi. Lehvästön halkaisija on 8–9 metriä.
Levinneisyys

Kookospalmu on kotoisin Kaakkois-Aasian rannikoilta (Malesia, Indonesia, Filippiinit ja Melanesia). Uskotaan, että sen luonnonmuodot ovat levinneet merivirtojen mukana jo esihistoriallisena aikana. Nykyisin sitä viljellään laajasti tropiikissa ja subtropiikissa päiväntasaajan molemmin puolin 23. leveyspiirille asti. Sitä tavataan myös tämän vyöhykkeen ulkopuolella, missä se myös kukkii, mutta pähkinät eivät kypsy normaalisti.
Historiaa

Kookospalmu on mainittu intialaisissa dokumenteissa jo ennen ajanlaskumme alkua, mutta länsimaissa se pysyi kuitenkin pitkään tuntemattomana. Marco Polo kuvailee tämän faaraonpähkinäksi nimeämänsä kasvin hedelmäksi, joka on täyteläisen makuinen, makeaa kuin sokeri ja valkoinen kuin maito kohdatessaan sen Jaavalla 1200-luvulla. Vasco da Gama mainitsee kookoksen matkakertomuksessaan vuonna 1497 Mosambikin saarella. Luultavasti arabit toivat kookoksen Afrikan pohjoisosiin jo paljon ennen kuin se kotiutui Eurooppaan.[lähde? ] Lontoon Victoria & Albert -museossa on vuodelta 1580 oleva saksalainen kookospähkinäpikari, jossa tyhjäksi koverrettuun kookospähkinän kuoreen (endokarppiin) on laitettu hopeiset vanteet ympärille sekä koristeellinen hopeinen jalka.
Kookospalmu huonekasvina

Kookospalmun runko kasvaa suoraan osittain mullan sisällä olevasta kookospähkinästä, ja kaartuvat lehdet nousevat kuituisesta, vaaleanruskeasta tupesta. Multa pidetään jatkuvasti kosteana, ja kasvia lannoitetaan miedolla, nestemäisellä huonekasvilannoitteella kahden viikon välein keväästä kesään. Kookospalmua voi pitää huonekasvina vain rajallisen ajan, sillä kasvaakseen hyvin se tarvitsee paljon lämpöä ja korkean ilmankosteuden, joita on yleensä vaikea järjestää. Kasvia ei kannata yrittää lisätä kotioloissa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kookospalmu (Cocos nucifera)
Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kookospalmu (Cocos nucifera)
United States Department of Agriculture (USDA): Cocos nucifera (englanniksi)
Flora of China: Cocos nucifera (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Cocos nucifera (coconut) (englanniksi)
Gernot Katzer's spice pages: Coconut (Cocos nucifera) (englanniksi)
Kookospalmun hedelmä eli kookospähkinä.
Kookospalmun runkoa.
Kookospähkinä
Le Sauze-du-Lac

| Le Sauze-du-Lac |
| --- | --- |

 Le Sauze-du-Lac
 Koordinaatit: 44°28′45″N, 6°18′53″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Provence-Alpes-Côte d’Azur
Departementti:  Hautes-Alpes
Arrondissementti:  Gap
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,5 km²
Väkiluku (2016):  147 
 – Väestötiheys:  17 as./km²
Kunnan numero:  05163
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Le Sauze-du-Lac on kunta eteläisessä Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Gapin kaupungista itään.
Maapyramidejä
Kunta on Lac de Serre-Ponçon -tekojärven rannalla. Järvi on suosittu vesiurheilupaikka, jossa käy niin purjehtijat, vesihiihtäjät kuin melojatkin käyvät harrastamassa. Kunnasta löytyy myös eläinpuisto Parc Animalier de Serre-Ponçon, joka esittelee Hautes-Alpesin villieläimiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Le Sauze-du-Lac Wikimedia Commonsissa
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1952

Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1952 pelattiin Moskovassa, Neuvostoliitossa 17.–29. elokuuta 1952. Kyseessä olivat kaikkien aikojen ensimmäiset lentopallon naisten MM-kilpailut. Kisoihin osallistui kahdeksan joukkuetta, jotka pelasivat yksinkertaisen sarjan. Maailmanmestaruuden voitti Neuvostoliitto, hopeaa sai Puola ja pronssille sijoittui Tšekkoslovakia.
Sarjataulukko

| Sijoitus | Joukkue | Ottelut | Voitot | Tappiot | VE | HE |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Neuvostoliitto | 7 | 7 | 0 | 21 | 0 |
| 2 |  Puola | 7 | 6 | 1 | 18 | 6 |
| 3 |  Tšekkoslovakia | 7 | 5 | 2 | 16 | 8 |
| 4 |  Bulgaria | 7 | 4 | 3 | 15 | 12 |
| 5 |  Romania | 7 | 3 | 4 | 11 | 13 |
| 6 |  Unkari | 7 | 2 | 5 | 8 | 16 |
| 7 |  Ranska | 7 | 1 | 6 | 5 | 18 |
| 8 |  Intia | 7 | 0 | 7 | 0 | 21 |
Kuuba yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10. | 22 | 25 | 16 | 63 |
Kuuba on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on saanut MM-kilpailuissa yhteensä 63 mitalia, joista 22 on kultaa. Se jäi ensimmäisen kerran mitaleitta vuoden 2022 kisoissa. Vuodesta 1993 vuoteen 2009 se sai joka kerta vähintään yhden kultamitalin. Daegussa 2011 Dayron Robles tuli 110 metrin aitajuoksussa ensimmäisenä maaliin mutta hänet hylättiin toisen juoksijan estämisestä. Vuoden 1997 MM-kilpailuissa Kuuba sijoittui maitten mitalitilastossa kolmanneksi.
Kuuban ensimmäinen MM-mitalisti oli Helsingissä 1983 kiekonheitossa hopeaa saavuttanut Luis Delís. Stuttgartissa 1993 maa sai ensimmäiset maailmanmestarinsa, korkeushyppääjät Javier Sotomayorin ja Ioamnet Quinteron. Maan menestynein MM-kisaurheilija on Iván Pedroso, joka voitti pituushypyssä kultaa neljissä peräkkäisissä kisoissa vuosina 1995–2001. Moukarinheittäjä Yipsi Morenolla on kolme maailmanmestaruutta. Sotomayorin lisäksi kaksinkertaisia maailmanmestareita ovat 800 metrin juoksija Ana Quirot, keihäänheittäjä Osleidys Menéndez ja kolmiloikkaaja Yargelis Savigne.
Kuuban MM-mitalit kisoittain

| Kisavuosi ja -paikka>  | Miehet> Kulta | Miehet> Hopea | Miehet> Pronssi | Naiset> Kulta | Naiset> Hopea | Naiset> Pronssi | Yhteensä> Kulta | Yhteensä> Hopea | Yhteensä> Pronssi | Yhteensä | Yhteensä> Sijoitus mitalitilastossa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983 Helsinki | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 15. |
| 1987 Rooma | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 2 | 24. |
| 1991 Tokio | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 2 | 0 | 2 | 17. |
| 1993 Stuttgart | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 0 | 2 | 1 | 0 | 3 | 8. |
| 1995 Göteborg | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 | 0 | 2 | 2 | 0 | 4 | 5. |
| 1997 Ateena | 3 | 1 | 1 | 1 | 0 | 0 | 4 | 1 | 1 | 6 | 3. |
| 1999 Sevilla | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 | 0 | 2 | 2 | 0 | 4 | 6. |
| 2001 Edmonton | 1 | 1 | 0 | 2 | 0 | 2 | 3 | 1 | 2 | 6 | 5. |
| 2003 Pariisi | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 0 | 2 | 11. |
| 2005 Helsinki | 0 | 2 | 0 | 3 | 1 | 1 | 3 | 3 | 1 | 7 | 4. |
| 2007 Osaka | 0 | 0 | 0 | 1 | 2 | 0 | 1 | 2 | 0 | 3 | 9. |
| 2009 Berliini | 0 | 2 | 1 | 1 | 2 | 0 | 1 | 4 | 1 | 6 | 14. |
| 2011 Daegu | 0 | 1 | 2 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 3 | 4 | 21. |
| 2013 Moskova | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 1 | 2 | 3 | 24. |
| 2015 Peking | 0 | 1 | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 1 | 0 | 3 | 10. |
| 2017 Lontoo | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 37. |
| 2019 Doha | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 | 1 | 3 | 12. |
| 2022 Eugene | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2023 Budapest | 0 | 1 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 2 | 3 | 25. |
| Yhteensä | 7 | 15 | 8 | 15 | 10 | 8 | 22 | 25 | 16 | 63 | 10. |
Kuuban MM-mitaliurheilijat

| Urheilija | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Vuodet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Iván Pedroso | 4 | 0 | 0 | 4 | 1995–2001 |
| Yipsi Moreno | 3 | 1 | 0 | 4 | 2001–2007 |
| Javier Sotomayor | 2 | 2 | 0 | 4 | 1991–1997 |
| Yargelis Savigne | 2 | 1 | 1 | 4 | 2005–2009 |
| Ana Quirot | 2 | 1 | 0 | 3 | 1991–1997 |
| Osleidys Menéndez | 2 | 0 | 0 | 2 | 2001–2005 |
| Denia Caballero | 1 | 1 | 0 | 2 | 2015–2019 |
| Yarisley Silva | 1 | 0 | 2 | 3 | 2013–2017 |
| Daimí Pernía | 1 | 0 | 1 | 2 | 1999–2001 |
| Ioamnet Quintero | 1 | 0 | 0 | 1 | 1993 |
| Yoelbi Quesada | 1 | 0 | 0 | 1 | 1997 |
| Zulia Calatayud | 1 | 0 | 0 | 1 | 2005 |
| Yaimé Pérez | 1 | 0 | 0 | 1 | 2019 |
| Yarelis Barrios | 0 | 2 | 2 | 4 | 2007–2013 |
| Anier García | 0 | 2 | 0 | 2 | 1999–2001 |
| Yoandri Betanzos | 0 | 2 | 0 | 2 | 2003–2005 |
| Pedro Pablo Pichardo | 0 | 2 | 0 | 2 | 2013–2015 |
| Luis Delís | 0 | 1 | 1 | 2 | 1983–1987 |
| Guillermo Martínez | 0 | 1 | 1 | 2 | 2009–2011 |
| Leonel Suárez | 0 | 1 | 1 | 2 | 2009–2011 |
| Silvia Costa | 0 | 1 | 0 | 1 | 1993 |
| Niurka Montalvo | 0 | 1 | 0 | 1 | 1995 |
| Norberto Téllez | 0 | 1 | 0 | 1 | 1997 |
| Yamilé Aldama | 0 | 1 | 0 | 1 | 1999 |
| Víctor Moya | 0 | 1 | 0 | 1 | 2005 |
| Mabel Gay | 0 | 1 | 0 | 1 | 2009 |
| Lázaro Borges | 0 | 1 | 0 | 1 | 2011 |
| Lázaro Martínez | 0 | 1 | 0 | 1 | 2023 |
| Roberto Hernández * | 0 | 0 | 1 | 1 | 1987 |
| Lázaro Martínez * | 0 | 0 | 1 | 1 | 1987 |
| Agustin Pavó * | 0 | 0 | 1 | 1 | 1987 |
| Leandro Penalver * | 0 | 0 | 1 | 1 | 1987 |
| Aliecer Urrutia | 0 | 0 | 1 | 1 | 1997 |
| Sonia Bisset | 0 | 0 | 1 | 1 | 2001 |
| Alexis Copello | 0 | 0 | 1 | 1 | 2009 |
| Juan Miguel Echevarría | 0 | 0 | 1 | 1 | 2019 |
| Cristian Nápoles | 0 | 0 | 1 | 1 | 2023 |
| Leyanis Pérez | 0 | 0 | 1 | 1 | 2023 |
*) Ei henkilökohtaisia mitaleja
Latvian Mazsalacan meteoriittihuijaus 2009

Latvian Mazsalacan meteoriittihuijaus 2009 oli 25. lokakuuta 2009 iltapäivällä, Pohjois-Latvian Mazsalacan lähistölle iskeytyneeksi väitetyn meteoriitin synnyttämäksi väitetty törmäyskraatteri pellossa.
Jo varsin pian useat tahot esittivät epäilyksensä kraatterin luonnonperäisyydestä. Esimerkiksi mitään meteoriitin putoamista ei ollut havaittu ilmakehässä. Seuraavana päivänä havaintopaikan geologisen tarkastelussa päiväsaikaan monttu havaittiin keinotekoiseksi. Se oli lapioitu, ja kuopan pohjalla oli poltettu pyroteknisiä aineita, joilla monttu saatiin näkymään tulipallolta joksikin aikaan. Samana iltana ruotsalainen viestintäyhtiö Tele2 toi esille, että kyseessä oli sen julkisuustemppu. Samalla he sitoutuivat korvaamaan Latvian viranomaisille näille asian selvittelystä koituneet viranomaiskulut.
Lahjakas herra Ripley

| Lahjakas herra Ripley> The Talented Mr. Ripley |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Anthony Minghella
Käsikirjoittaja:  Anthony Minghella
Perustuu:  Patricia Highsmithin romaaniin
Tuottaja:   William Horberg  Tom Sternberg 
Säveltäjä:  Gabriel Yared
Kuvaaja:  John Seale
Leikkaaja:  Walter Murch
Pukusuunnittelija:  Ann Roth
Pääosat:   Matt Damon  Jude Law  Gwyneth Paltrow  Cate Blanchett  Philip Seymour Hoffman 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Paramount Pictures  Miramax Films  Mirage Enterprises  Timnick Films 
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 12. joulukuuta 1999  Suomi 25. helmikuuta 2000 
Kesto:  139 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lahjakas herra Ripley (engl. The Talented Mr. Ripley) on Patricia Highsmithin romaaniin Lahjakas herra Ripley perustuva elokuva vuodelta 1999. Sen ohjasi Anthony Minghella ja pääosissa ovat Matt Damon päähenkilö Tom Ripleynä sekä Gwyneth Paltrow, Jude Law, Cate Blanchett, Philip Seymour Hoffman, Jack Davenport ja James Rebhorn.
René Clémentin Kuuma aurinko (1959) on Highsmithin samaisen romaanin aiempi elokuvasovitus.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Matt Damon  | … |  Tom Ripley   |
|  Gwyneth Paltrow  | … |  Marge Sherwood   |
|  Jude Law  | … |  Dickie Greenleaf   |
|  Cate Blanchett  | … |  Meredith Logue   |
|  Philip Seymour Hoffman  | … |  Freddie Miles   |
|  Jack Davenport  | … |  Peter Smith-Kingsley   |
|  James Rebhorn  | … |  Herbert Greenleaf   |
Lehmuskylä

| Lehmuskylä |
| --- | --- |
Kaupunki:  Mikkeli
Koordinaatit:  61.6871°N, 27.2387°E
Kaupunginosa nro:  14
Postinumero(t):  50120, 50130
Lähialueet:  Siekkilä (pohjoisessa), Kaukola (idässä), Kirjala (etelässä)  Tusku (lännessä)
Lehmuskylä on Mikkelin 14. kaupunginosa, joka sijaitsee Mikkelin ydinkeskustasta (torilta) linnuntietä 1–2,7 kilometriä länteen.
Esimerkiksi 1950-luvulla rakennettu Mikkelin Kirjalan mäen vesitorni tähtitorneineen ja Harjun hautausmaa kappeleineen (Harjun siunauskappeli) sijaitsevat Lehmuskylässä.
Laktitoli

| Laktitoli |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (2S,3R,4R,5R)-4-[(2S,3R,4S,5R,6R)-3,4, 5-trihydroksi-6-(hydroksyylimethyyli)oksaani-2-yl]oksyheksaani-1,2,3,5,6-pentoli
CAS-numero:  585-86-4
PubChem CID:  157355
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C12-H24-O11
Moolimassa:  334,31 g/mol
Sulamispiste:  146 °C
Liukoisuus veteen:  57,2 g/100 g (20 °C)
Laktitoli on sokerialkoholi. Sitä valmistetaan hydraamalla laktoosia katalyytin avulla.
Laktitolin moolimassa on 334,31 g/mol, sulamispiste 146 °C ja CAS-numero 585-86-4. Se on voimakkaasti hygroskooppista eli sitoo vettä itseensä.
Laktotolin raaka-aineena käytetään maitoheraa. Sen glykokeminen indeksi (GI) on matala, alle 10.
Laktitolia käytetään elintarvikkeiden makeutusaineena ja hygroskooppisuutensa takia parantamassa elintarvikkeiden rakennetta. Sen E-koodi on E966. Tavallinen sokeri on noin puolet laktitolia makeampaa. Laktitolia käytetään myös ummetuslääkkeissä.